Maksim Katz

Maksim Jevgenjevitš Katz (vene keeles Максим Евгеньевич Кац; eesti keeles ka Maksim Kats; sündinud 23. detsembril 1984 Moskvas) on Venemaa poliitik ja videoblogija. Venemaa kuulutas ta oktoobris 2022 tagaotsitavaks ja 24. augustil 2023 mõistis Moskva Basmannõi kohus ta tagaselja kaheksaks aastaks vangi.
Elulugu.
Seitsmeaastaselt kolis koos perega Iisraeli, kust naasis Venemaale 17-aastaselt. Õppis kolmes Venemaa ülikoolis, kuid jättis need lõpetamata. Venemaale naastes asus äri ajama. Tegi ekskursioone Moskva oblastist Moskvasse, digitaliseeris videolinte ja koordineeris müügiautomaatide paigaldamist. Hiljem hakkas professionaalseks pokkerimängijaks, tulles Las Vegase turniiri võitjaks Hold'emi kategoorias pokkeri mitteametlikel maailmameistrivõistlustel. 2007. aastal tuli esimeseks ja ainsaks Venemaa ametlikuks spordipokkeri meistriks. 
2016. aastal oli ta kolmeteistkümne venelase seas, kes said Briti valitsuselt Cheveningi stipendiumi. Stipendium võimaldab erinevate valdkondade juhivõimega inimestel läbida magistriõpinguid mõnes Briti ülikoolis. Katz astus Glasgow' Ülikooli sotsiaal- ja poliitikateaduste teaduskonna magistriõppesse, spetsialiseerudes linnajuhtimisele ja avalikule poliitikale.
2013. aastal oli ta Moskva linnapeavalimistel Aleksei Navalnõi valimisstaabi juhataja asetäitja.
2014. aastal käivitas Ukraina sündmuste taustal projekti "Anti-propaganda – uudiste analüüs", mille raames postitas erinevatele Interneti-platvormidele Venemaa televisiooni uudisteteadete analüüsi valeinfo teemal.
Kuu aega pärast Boriss Nemtsovi mõrva, pärast seda, kui võimud otsustasid mälestussamba tema surmapaigal likvideerida, aitas ta mälestussamba taastamisele, viies esmalt pärast likvideerimist isiklikult sinna lilli ja seejärel korraldades projekti, mis võimalik tellida lilli mõrvapaigale kõikjalt riigist, et vabatahtlikud paneksid need mälestusmärgi juurde. 
2016. aasta septembris astus opositsioonierakonda Jabloko. 7. veebruaril 2017 arvati ta erakonnasisese võimuvõitluse tulemusena erakonnast välja. 13. aprillil 2018 tühistas Jabloko föderaalbüroo tema väljaviskamise otsuse.
1. detsembril 2018 valiti ta Moskva Looderajooni Jabloko kohaliku filiaali esimeheks. 2019. aastal juhtis Peterburi linnaduuma valimiste ajal Jabloko peakorterit. Valimiste tulemusena sai linnaduumasse 99 erakonna esindajat (varem oli erakonnal Peterburi linnaduumas 0 saadikut). 21. veebruaril 2020 arvati ta "Jabloko" föderaalbüroo otsusega koos viieteistkümne toetajaga taas erakonnast välja süüdistades teda erakonnasiseses opositsioonis.
10. augustil 2020 hakkas avaldama oma YouTube'i kanalil videoid Valgevene valimisjärgsetest protestidest. Pärast Venemaa täiemahulise sissetungi algust Ukrainasse saavutas tema YouTube'i kanal veelgi suurema populaarsuse, tellijate arv kasvas 913 000 inimeselt 25. veebruaril 2022 2 miljonini 6. jaanuaril 2024.
Pärast Venemaa sissetungi algust Ukrainasse kolis elama Iisraeli. 22. juulil 2022 kuulutas Venemaa justiitsministeerium ta välisagendiks. 
29. oktoobril 2022 kandis Venemaa siseministeerium ta föderaalsesse tagaotsitavate nimekirja, kuid artiklit, mille alusel ta tagaotsitavate nimekirja pandi, siseministeeriumi veebisaidil ei olnud. 
5. detsembril 2022 määras Horoševski rajoonikohus talle tagaselja trahvi, kuna ta ei olnud märkinud end välisagendiks. See oli esimene kord, kui üksikisik sai sellise trahvi.
23. märtsil 2023 andis Moskva Basmannõi rajoonikohus tagaselja välja tema vahistamiskäsu "Vene armee kohta käivate võltsingute levitamise eest." 24. augustil 2023 mõistis Moskva Basmannõi kohus talle tagaselja Vene Föderatsiooni kriminaalkoodeksi sõjalist tsensuuri käsitleva artikli 207.3 alusel 8 aasta pikkuse vangistuse üldrežiimiga koloonias koos nelja-aastase veebisaitide haldamise keeluga.