Alhazen

Abū ʿAlī al-Ḥasan ibn al-Ḥasan ibn al-Haytham (araabia keeles أبو علي، الحسن بن الحسن بن الهيثم "‎), eelistatud nimi Ibn al-Haytham, läänes tuntud kui Alhazen (u 965 – u 1041) oli araablane ja moslem. Ta oli õpetlane ja filosoof, kellel on suur panus optika arengusse, astronoomiasse, matemaatikasse ja meteoroloogiasse. 
Teda austati kui Ptolemaios Teist või kutsuti lihtsalt füüsikuks. Vahel kutsuti teda ka al-Basri (araabia البصري) Basra linna järgi, mis oli tema sünnikoht. Ta veetis suurema aja oma elust Kairos ning teenis elatist traktraatide kirjutamisega ja aadlike juhendamisega.
Elulugu.
Alhazen sündis umbes 965. aastal Basras, mis oli sel ajal osa Buydi emiraatidest Iraagis, Araabia peres. Ta saabus Kairosse Fatimiidide kalifaati Kairo valitseja al-Hakimi käsul. Ta arvas, et suudab reguleerida Niiluse voolu tammide ja kraavidega ning seega paluti tal täiendada hüdraulilist projekti, et juhtida Niilusest tulevat vett. Peagi aga selgus, et see ei ole võimalik. Legend räägib, et nähes oma põrumist ja kartes kaliifi viha, teeskles ta hullust ning oli koduarestis aastatel 1011–1021 kuni al-Hakimi surmani. Ta elas edasi Kairos, kuulsa ülikooli al-Azhar naabruses, kuni oma surmani 1041. aastal. Seal elamise ajal kirjutas ta mõjuka raamatu optikast ja jätkas traktraatide kirjutamist astronoomiast, geomeetriast, arvuteooriast, optikast ja filosoofiast. Alhazen on teadvustamata järelduste teooria
esmasõnastaja.
Teooria optikast.
Enne Alhazenit olid nägemine ja valgus filosoofia küsimused, Alhazen pidas neid mõisteteks matemaatikast, füüsikast, füsioloogiast ja isegi psühholoogiast, lähtudes Eukleidese ja Ptolemaiose optikast. Raamatus Optika arutas ta valguse ja värvuse üle. Ta kirjeldas vaatenurga mehhanismi ja silma anatoomiat, mõtiskles valguse murdumise üle, katsetas peegleid ja läätsi, avastas et vikerkaar on põhjustatud valguse murdumisest, arvutas Maa atmosfääri kõrguse, valmistas esimese "camera obscura",
avastas et langemisnurga ja laine murdumise vaheline nurk ei jää püsivaks ning uuris kumera klaasi/läätse suurendavat võimet. Tema teooria kohaselt tuleb valgus igast ruumipunktist igas suunas, langedes paljudele vaadeldava objekti punktidele ja nii näeme me objekti kujutist.
Alhazeni optika oli esimene, mis ei eeldanud et kiired lähtuvad silmast, vaid on valgus mis tuleb vaadeldavalt objektilt. See tekitas probleemi, kuna objekti ühest punktist jõuab silma palju kiiri. Alhazen pakkus lahenduseks, et silm tajub ainult ühte ühest punktist tulevat kiirt, mis tuleb silma risti silma läätsega. Ta väitis, et see kiir on kõige tugevam, kuid see tekitas küsimuse, miks teisi kiiri ei nähta nõrgemalt. Hiljem (optika raamatu osas 7) ta väitis, et teised samast punktist tulevad kiired murduvad silmas, ja silm tajub neid nagu kiirt mis tuleb risti. See on lähedasem tänapäevasele arusaamale, et silma lääts koondab ühest suunast tulevad kiired ühte punkti.
Pärand.
Alhazen on andnud suure panuse optika, arvuteooria, geomeetria ja filosoofia arengusse. Tema kõige kuulsam teos oli "Kitab al-Manazir" ("Raamat optikast"), mille ladinakeelne tõlge mõjutas tugevalt mitmeid Euroopa teadlasi nagu Roger Bacon, Robert Grosseteste, Vitello, Giambattista della Porta, Leonardo da Vinci, Galileo Galilei, Christiaan Huygens, René Descartes ja Johannes Kepler. Alhazen on kirjutanud umbes 200 raamatut, kuid väga vähesed on säilinud. Isegi tema suurejooneline traktaat "Optika" on säilinud läbi ladina keele (tõlgiti ladina keelde 13. sajandi alguses, trükiti Šveitsis Baselis raamatuna 1572. aastal). Selle raamatu tähtsus on ka selles, et see oli teadaolevalt ainus optika raamat mis võis olla kättesaadav neile kes leiutasid pikksilma, ja ka Galileile kes valmistas teleskoobi. Keskajal tõlgiti tema raamatuid kosmoloogiast ladina, heebrea ja teistesse keeltesse. Ta on kirjutanud ka evolutsiooni teemal, mis väärib tõsist tähelepanu ka tänapäeval.