tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Liūdėnai

Liūdėnai (žemaidi "Liūdienā") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas.
Adam Heinrich von Steinau

Adam Heinrich von Steinau (surnud 1712) oli Baieri, Poola-Leedu, Saksi ja Veneetsia väejuht ning kindralfeldmarssal, kes osales üheksa-aastases sõjas, suures Türgi sõjas ja Põhjasõjas.
Elulugu.
Adam Heinrich von Steinau sündis Steinau-Steinrücki aadliperekonda. 1693. aastal kingiti talle Saksa Rooma keiser Leopold I poolt parunitiitel ning 1704. aastal krahvitiitel. 
Steinau liitus Baieri kuurvürstkonna sõjaväega ning juhatas 1683. aastal suures Türgi sõjas brigaadi. Kuni 1689. aastani võitles ta nii Lorraine'i hertsogi kui ka Baieri kuurvürsti armees. 1693. aastal astus ta Veneetsia vabariigi teenistusse ning osales Chiose saare vallutamisel. Steinau võitis Argose lähedal ka ühte Türgi väliarmeed. 
1699. aastal astus ta Saksi kuurvürsti ning Poola-Leedu kuninga August II teenistusse. Ta ülendati kindralfeldmarssaliks ning määrati Lubomirski kürassiiri- ning Bayreuthi jalaväerügementide juhatajaks. Põhjasõja algul osales ta Riia piiramisel. 9. juulil 1701 astus Steinau Daugava jõe ääres lahingusse Rootsi kuninga Karl XII-ga. Lahing lõppes Steinau juhitud Saksi-Rzeczpospolita-Vene vägede kaotusega. Lahingu ajal tõugati ta oma hobuselt maha, nii et ta veeti lahingumöllust eemale. August II loaga naasis ta Saksimaale. 
Järgmise aasta juulis osales Steinau Kliszówi lahingus, kus juhatas koos Adam Friedrich von Trampega vasakut tiiba. Lahing lõppes taas Saksi-Rzeczpospolita kaotusega. 1704. aastal juhatas ta lühiajaliselt 10 000-mehelist Saksi väeüksust. 
1705. aastal astus Steinau taas Veneetsia teenistusse, kuid läks siis peatselt oma vanuse tõttu erru. Adam Heinrich von Steinau suri 1712. aastal Böömimaal Plženi lähedal.
Račiai

Račiai (žemaidi "Ratē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. 
Račiai asub Šerkšnė jõe kaldal. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta keskjooks ja Žemalė ümbruskond. Ka jääb osaliselt külla Šerkšnė hüdrograafiline kaitseala.
Küla on saanud nime Račyse-nimelise isiku järgi. Račiai on selles mõttes tavatu, et sealsetel taludel on nimed, sellal kui tavaliselt nimetatakse neid selle või teise pere majapidamisteks.
Küla on esmamainitud 1568. aastal.
Muinsuskaitse all on ka Ohvrimäeks kutsutud Račiai Hiiemägi, kust voolab välja allikas. Mäele oli rajatud kolm votiivkabelit, ka ümbritses seda väravaga piirdemüür. Rahvasuu räägib, et ajal, mil seal veel kirikuid ei olnud, käis ümbruskonna rahvas seal loomi põletamas. Hiljem olevat seal ilmunud neitsi Maarja, seejärel olevat seal ohverdatud vaid tallesid. Ka olevat mägi paik, kus omal ajal põletatud nõidasid. Sinna ehitatud kord allika kohale saun; ühel jõuluõhtul läinud sinna kolm venda ja seepeale vajunud saun maa alla. Allikas olevat olnud nii sügav, et kord kadunud sinna hobune; ratsanik olevat vaevu pääsenud. Allkat peeti pühaks ja selle vett ravivaks. Veega tuli pesta silmi, et nägemist parandada; selle joomine aitas peavalude vastu. Allikale toodi ohvriks münte, selle juures anti tõotuseid. Ka seoti tõotuste kinnitamiseks kabelites asuvate kujude külge linte. Mais käidi mäel õhtuti ülistuslaule laulmas. Kabelitesse viidi kaseoksi, seal süüdati küünlad. Ühe suure kase küljes oli lokulaud, mida kasutati mais rahva palveõhtutele kutsumiseks.
Quanta Computer

Quanta Computer Inc. (hiina keeles 廣達電腦) on Taiwani originaalseadmete tootja (OEM) ja konstruktor (ODM). Ettevõte kuulub Fortune Global 500 nimekirja ning on üks suurimaid sülearvutitootjaid ja pilvandmetöötluse seadmete pakkujaid. Quanta on Compal Electronicsi järel tarnete poolest suuruselt teine sülearvutite OEM maailmas.
Ajalugu.
Quanta Computer Inc. asutati 1988. aastal Taipei linnas Taiwanis. 1996. aastal oli firma esimest korda Taiwani suurim sülearvutitootja. 1999. aastal noteeriti Quanta Computeri aktsiad Taiwani börsil.
Uue aastatuhande alguses laiendas Quanta tootmist Hiinasse, kus avati 2000. aastal Shanghai tehas. 2001. aastal oli ettevõte suurim sülearvutite tootja maailmas. 2009. aastal hakkas Quanta rohkem rõhku panema serverite tootmisele.
2010. aastatel suurenes Quanta turuosa pilvandmetöötluse serverite tootmises. Seejärel on firma tasapisi kasvanud ja laiendanud oma teadus- ja arendustegevuse võimekust. 2020. aastatel figureerivad Quanta tooteportfellis üha enam erinevad meditsiiniseadmed.
Kirjeldus.
Originaalseadmete tootjana müüvad Quanta toodangut paljud lisandväärtusega edasimüüjad. Siiski müüb firma seadmeid ka oma kaubamärgi alt, eriti andmekeskuste varustust pakkuva tütarfirma Quanta Cloud Technology (QCT) kaudu. Quanta on näiteks tootnud Apple Watche, MacBook Aire ja MacBook Prosid.
Originaalseadmete konstruktorina pakub Quanta andmekeskustele lisaks serveritele tuge keskuste planeerimise ja teenindamisega. Lisaks pilveserverite teenuse pakkujatele on Quanta kliendid telekommunikatsiooniettevõtted ja igasugused firmad, mis opereerivad avalikke, poolavalikke või kinniseid pilveteenuseid.
Halloumi

Halloumi on Küprose päritolu, kitse-, lamba- või lehmapiimast juust, mis sobib hästi grillimiseks ja praadimiseks. Kalgendamiseks kasutatakse laapi. "Halloumi" on levinud üle kogu Vahemere idaosa. Alates 21. sajandi algusest süüakse seda palju ka Türgis. Aastal 2013 oli "halloumi" Euroopa riikidest kõige populaarsem Küprosel ja Suurbritannias.
Euroopa Liidus on "halloumi"‘l geograafiline tähis kaitstud päritolunimetus (PDO), mis tähendab, et selle nimega võib turustada vaid teatud Küprose piirkondadest pärit juustu. Ameerika Ühendriikides on "halloumi" kaitstud kaubamärk, mis kuulub Küprose riigile. Suurbritannias kuulub kaubamärk Küprose Traditsioonilise Juustu Kaitse Sihtasutusele.
Toitumisalane teave.
100 g "halloumi" juustus on keskmiselt:
Ryan Mendes

Ryan Isaac Mendes da Graça (sündinud 8. jaanuaril 1990 Mindelos) on Roheneemesaarte jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Fatih Karagümrük ja Roheneemesaarte jalgpallikoondises.
Jalgpallitreeninguid alustas Mendes Roheneemesaarte klubis Batuque FC. 2008. aastal siirdus ta Prantsusmaa klubisse Le Havre, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 13. mail 2009 mängus Saint-Étienne'i vastu. Alates järgmisest hooajast mängis ta Le Havre'iga Prantsusmaa esiliigas. Hooajal 2011/12 lõi Mendes Prantsusmaa esiliigas 13 väravat ning kuulus liigas nelja parima väravalööja sekka. Samal hooajal valiti ta ka liiga sümboolsesse koosseisu.
2012. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 6. oktoobril 2012 mängus Ajaccio vastu. Hooajal 2015/16 oli ta Lille'ist laenul Inglismaa esiliigaklubis Nottingham Forest.
Aastatel 2017–218 mängis Mendes Türgi kõrgliigaklubis Kayserispor. Seejärel mängis ta viis aastat Araabia Ühendemiraatides, esmalt kaks hooaega Sharjahis ja pärast seda kolm hooaega Al-Nasris. Hooajal 2018/19 tuli ta Sharjahiga Araabia Ühendemiraatide meistriks.
2023. aasta augustis naasis Mendes Türgi kõrgliigasse, kui sõlmis kaheaastase lepingu Fatih Karagümrükiga.
Roheneemesaarte jalgpallikoondises tegi Mendes debüüdi 11. augustil 2010 sõprusmängus Senegali vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2011 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Zimbabwe vastu. Alates 2013. aastast on ta kuulunud Roheneemesaarte koondisse neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Muḩammad Şabāḩ as-Sālim aş-Şabāḩ

Ash-Shaykh Muḩammad Şabāḩ as-Sālim aş-Şabāḩ (araabia keeles الشيخ محمد صباح السالم الصباح; sündinud 10. oktoobril 1955) on Kuveidi poliitik, majandusteadlane ja diplomaat. Ta on alates 17. jaanuarist 2024 Kuveidi peaminister. Enne peaministriks saamist oli ta asepeaminister ning keskendus riigihalduse ja rahvusvaheliste suhete edendamisele.
Noorus ja haridus.
Muḩammad aş-Şabāḩ sündis 10. oktoobril 1955, tema isa Şabāḩ as-Sālim aş-Şabāḩ oli aastatel 1965–1977 Kuveidi emiir. Tema vanem vend on olnud nii kaitse- kui siseminister. Bakalaureusekraadi majandusteaduses sai ta Claremont McKenna Kolledžist Californias, magistri- ja doktorikraadi majandusteaduses ja Lähis-Ida uuringutes Harvardi Ülikoolist.
Töökäik.
Riigiametnikuna.
Aastatel 1993–2001 oli ta Kuveidi suursaadik Ameerika Ühendriikides, pärast seda töötas välisministrina. Aastal 2003 oli ta Kuveidi rahandusminister. Veebruaris 2006 sai temast asepeaminister ning ta pidas paralleelselt ka välisministri ametit.
Muḩammad astus oktoobris 2011 tagasi, et avaldada meelt Kuveidi valitsusele laekunud korruptsioonisüüdistuste vastu. Pärast seda oli ta külalislektor Oxfordi Ülikoolis.
Peaministrina.
4. jaanuaril 2024 tegi emiir Mish‘al al-Aḩmad al-Jābir aş-Şabāḩ temast peaministrikandidaadi, ta vannutati ametisse 17. jaanuaril. Muḩammad aş-Şabāḩist sai seega 20 aasta jooksul esimene aş-Şabāḩi dünastia Banu Sālimi soost peaminister.
Isiklikku.
Muḩammad aş-Şabāḩil on üks naine, kellega tal on neli last.
Sankt Leonhard am Forst

Sankt Leonhard am Forst on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Sankt Martin-Karlsbach

Sankt Martin-Karlsbach on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Sankt Oswald (Alam-Austria)

Sankt Oswald on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Schollach

Schollach on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas Wachau orus. Seal asub Schallaburgi linnus.
Žemalė

Žemalė on küla (endine alev) Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Žemalė ümbruskond.
Külas on kirik, algkool (2021. aastast Tirkšliai kooli filiaal), postkontor ja raamatukogu. 
Bronius Kviklyse meelest tuleneb küla nimi sealt läbi voolavast Žemalupise ojast. Kazimieras Būga leiab aga, et asula nimi tuleneb kura keelest. Algsõnaks on siis maa ("žemė"), millele lisandub nii kura alade kui Žemaitija asulate nimelõpp "-alė".
Muinsuskaitse all on Žemalė vana keskus.
Ajalugu.
Küla on esmamainitud 1554. aastal. 1595. aastast on teada, et külas oli kaks kõrtsi, seal asus ka sepikoda. 1568. aastal Chodkiewiczitele läänistatud küla läks hiljem Sapiehade valdusse, 1633. aastal ostis selle aga Vilhem Berberis, kes sinna mõisa rajas.
1713. aastal sai asula alevi staatuse. 1752. aastal valmis esimene sealne kirik. 1765. aastal elas alevis neli juuti. Samal aastal asutati Žemalėsse ka kihelkonnakool. XIX sajandi alguses valmis ka sealne sünagoog. Sealne juudi kogukond ei olnud aga kuigi suur, nii elas alevis 1868. aastal vaid 55 juuti ja sünagoog suleti 1886. aastal.
Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Жемеляны.
XIX sajandi lõpus sealne kihelkonnakool suleti. 1914. aastal avati alevis riiklik algkool, mis on praeguse kooli eelkäija.
Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. 1968. aastal avastati külast 60 mündist koosnev aare. 16. augustil 2015 avati küla pargis uus lava.
Aïssa Laïdouni

Aïssa Bilal Laïdouni (sündinud 13. detsembril 1996 Montfermeil's) on Prantsusmaal sündinud Tuneesia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Union Berlin ja Tuneesia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Angers. Aastatel 2014–2016 mängis ta Angers' reservmeeskonnas. Ainsal korral mängis ta Angers' meeskonnas Prantsusmaa kõrgliigas 2. aprillil 2016, kui kohtuti Troyes'ga. Hooajal 2016/17 oli ta Angers'st Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Les Herbiers ja hooajal 2017/18 samasse liigasse kuuluvas Chamblys.
Aastatel 2018–2020 mängis Laïdouni Rumeenia kõrgliigaklubis Voluntari ja 2020–2023 Ungari kõrgliigaklubis Ferencváros. Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 tuli ta Ferencvárosiga Ungari meistriks. Hooajal 2020/21 valiti Laïdouni lisaks Ungari kõrgliiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Union Berliniga.
Tuneesia jalgpallikoondises tegi Laïdouni debüüdi 25. märtsil 2021 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Liibüa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 16. novembril MM-i valikmängus Sambia vastu. Ta on kuulunud Tuneesia koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2022. ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Bernardo Arévalo

César Bernardo Arévalo de León (sündinud 7. oktoobril 1958 Montevideos) on Guatemala poliitik, alates 15. jaanuarist 2024 Guatemala president.
Tema isa Juan José Arévalo oli esimene Guatemala demokraatlikult valitud president. 1954. aastal põgenesid ta vanemad pärast riigipööret kodumaalt ning elasid Uruguays, Venezuelas, Tšiilis ja Mehhikos. 
Esimest korda läks Arévalo Guatemalasse 15-aastaselt ning asus õppima Guatemala katoliiklikus erakoolis. 1980. aastatel õppis ta Iisraelis Jeruusalemma Heebrea Ülikoolis bakalaureuseõppes sotsioloogiat ja magistriõppes Ladina-Ameerika ristiusustamist. Seejärel sai ta Hollandis Utrechti Ülikoolis doktorikraadi filosoofia ja sotsiaalantropoloogia alal.
Pärast seda töötas ta Guatemala välisministeeriumis. 1984–1988 oli ta Iisraelis Guatemala saatkonna esimene sekretär ja konsul. 1994–1995 oli ta Guatemala asevälisminister. 1995–1996 oli ta Guatemala suursaadik Hispaanias ja töötas ühtlasi ministri nõunikuna. 
1999. aastast töötas ta organisatsioonis Interpeace. 2015. aastal osales ta protestides, kus nõuti president Otto Pérez Molina tagasiastumist.
2020–2024 oli ta erakonna Movimiento Semilla esindajana Guatemala parlamendi liige.
Compal Electronics

Compal Electronics Inc. (hiina keeles 仁寶電腦工業股份有限公司) on Taiwani originaalseadmete tootja (OEM) ja konstruktor (ODM). Ettevõte on maailma suurim OEM sülearvutite tootja. Lisaks sülearvutitele toodab Compal erinevaid infotehnoloogia- ja meditsiiniseadmeid ning tarbeelektroonikat. 
Ajalugu.
Compal alustas tegevust 1984. aastal arvuti lisaseadmete tootjana Taipeis. 1992. aastal noteeriti firma aktsiad Taiwani börsil. Compali esimesed välismaised tootmisüksused rajati Hiinasse, kuid 2007. aastal avati esimene tehas Vietnamis.
Aastal 2011 asutas Lenovo koos Compaliga ühisettevõtte arvutite tootmiseks. 2015. aastal müüs Toshiba Ameerika Ühendriikide turu konkurentsiolukorra tõttu Compalile litsentsi Toshiba kaubamärgiga telerite tootmiseks. 2018. aastast sai ettevõttest Quanta Computeri kõrval teine Apple Watchi tootja.
Kirjeldus.
Originaalseadmete tootjana ei müü Compal tooteid oma kaubamärgi alt, mida teevad hoopis firma klientidest lisandväärtusega edasimüüjad. Näiteks toodab Compal Delli laua- ja sülearvuteid, teiste seas ka Dell XPS 13 seeria rüperaale. Compal tegeleb iseseisva teadus- ja arendustegevusega ning tootearendusega, mille käigus valminud tooted on 2024. aasta jaanuarikuu seisuga pälvinud 135 iF disainiauhinda.
Compali tütarettevõte Compal Communications Inc. oli üks suurimaid ODM mobiiltelefonide tootjaid. Tegevuse konsolideerimise huvides toodab telefone nüüd emaettevõte Compal Electronics Inc.
Abdul Latif Rashid

Abdul Latif Rashid (araabia keeles عبد اللطيف رشيد‎, "‘Abd al-Laṭīf Rašīd"; sündinud 10. augustil 1944 As-Sulaymānīyah's Iraagi Kurdistanis), samuti ka Latif Rashid (kurdi keeles لەتيف ڕەشید, "Letîf Reşîd") on Iraagi kurdi poliitik. Ta on 17. oktoobrist 2022 Iraagi president.
Ta kuulub samasse erakonda (Kurdistani Patriootlikku Liitu), kuhu on kuulunud eelmised presidendid Barham Salih, Fuad Masum ja Jalal Talabani. Ta on õppinud inseneritööd Suurbritannias, Ph.D kraadi kaitses ta aastal 1978 Manchesteri Ülikoolis.
Ta on olnud septembrist 2003 kuni detsembrini 2010 Iraagi veeressursside minister.
17. oktoobrist 2022 on ta Iraagi president.
Pärast Saddam Husseini kukutamist on tavaks olnud, et parlamendi spiiker on sunniidist araablane, peaminister šiiidist araablane ja president kurd.
Isiklikku.
Ta on abielus Shanaz Ibrahim Ahmediga, neil on kaks poega ja tütar.
Idablokk

Idablokk oli külma sõja ajal Nõukogude Liidu juhitud Kesk- ja Ida-Euroopas asuv kommunistlike riikide poliitiline, majanduslik ja sõjaline liit. Blokk tekkis pärast teist maailmasõda ja selle moodustasid peamiselt Punaarmee poolt okupeeritud riigid. Liit oli külma sõja ajal vastukaaluks kapitalistlikule lääneblokile. Idablokk lagunes külma sõja lõppedes, vahemikus 1989–1991, kuna enamik selle riike läksid üle demokraatlikule valitsemisvormile ja turumajandusele.
Idabloki riike loeti Nõukogude Liidu mõjusfääris olevaks ja läänemaailma ja NSVL-i vahel olevaks puhvriks, kes olid vormiliselt iseseisvad, aga Nõukogude Liidu kaudse kontrolli all. Idabloki liikmesriikide valitsemissüsteem oli Nõukogude Liidu järgi kujundatud sotsialistlik üheparteisüsteem, nende sõjaline ja välispoliitika järgis Nõukogude Liidu oma, nende majandused olid käsumajandused, mis olid tugevalt seotud Nõukogude Liidu majandusega.
Idabloki riigid kuulusid Varssavi Lepingu Organisatsiooni (VLO), mis loodi 1955. aastal vastukaaluks NATO-le, ja Vastastikuse Majandusabi Nõukogusse, mis oli loodud Marshalli plaani sotsialistlikuks vastandiks. Läänemaailma jaoks algas Euroopas idabloki piirilt raudne eesriie.
Idabloki liikmesriigid.
Idablokki kuulusid:
Hiina-Nõukogude lõhe

Hiina-Nõukogude lõhe oli Hiina Rahvavabariigi ja Nõukogude Liidu vaheliste suhete järkjärguline halvenemine külma sõja ajal. Lõhe peamiseks põhjuseks olid erinevused doktriinis, mis tekkisid kahe riigi erinevatest arusaamadest sellest, kuidas tõlgendada ja rakendada marksismi-leninismi. Neid erinevusi mõjutasid kahe riigi geopoliitiliste suundade lahknemised aastatel 1947–1991 kestnud külma sõja ajal. 
1950. aastate lõpus ja 1960. aastate alguses muutusid arutelud õiguspärase marksismi kindlaks määramise kohta otsesteks vaidlusteks Nõukogude Liidu destaliniseerimise ja läänemaailmaga rahumeelse kooselamise kohta, mida Hiina partei- ja riigijuht Mao Zedong taunis kui revisionismi. Sellisel ideoloogilisel taustal võttis Hiina läänemaailma vastu sõjaka seisukoha ning keeldus Nõukogude Liidu läänega kooseksisteerimise poliitikast. Peking laitis Nõukogude Liidu tugevnevaid suhteid Indiaga Hiina-India piirikonflikti tõttu ning Moskva kartis, et Mao oli tuumasõja õuduste suhtes liiga kergemeelne.
1956. aastal kritiseeris Nikita Hruštšov Stalinit ja stalinismi oma kõnes XX Kongressil ning alustas Nõukogude Liidu destaliniseerimist. Mao ja teised Hiina juhid olid šokeeritud nähes, et Hiina ja NSV Liit olid aina enam lahku kasvamas leninistliku teooria tõlgendamise teemal. 1961. aastaks ajendasid ideoloogilised erinevused Hiinat ametlikult maha laitma Nõukogude kommunismi kui Nõukogude Liidu "revisionistidest reeturite kätetööd". Lisaks kuulutas Hiina Nõukogude Liidu sotsiaalimperialistlikuks jõuks. Idabloki riikide jaoks seisnes Hiina-Nõukogude lõhe selles, kumb riik hakkab juhtima maailmarevolutsiooni, ning kelle suunas pöörduksid riiklikud parteid poliitilise nõu, rahastuse ja sõjalise abi küsimustes. Maailmakommunismi juhtivaks riigiks olemise nimel konkureerisid Hiina ja NSV Liit oma mõjusfääris olevate riikide kommunistlike parteide kaudu.
Läänemaailma jaoks muutis Hiina-Nõukogude lõhe kahepoolse külma sõja kolmepoolseks. Rivaliteet lubas Maol diplomaatiliselt läheneda Ameerika Ühendriikidele läbi Richard Nixoni 1972. aasta visiidi Hiinasse. Läänes ilmnesid Henry Kissingeri tüürimise all kolmnurkne diplomaatia ning 1970. aastate pingelõdvendus, mida toetas Leonid Brežnev eesmärgiga vältida suhete halvenemist samaaegselt USA ja Hiinaga. Nagu Tito ja Stalini vaheline lõhe, mõrastas Hiina-Nõukogude lõhe levinud kuvandit ühetaolisest kommunismist – veendumust, et kommunistlikud riigid on kollektiivselt ühtehoidvad ning neil ei teki tähenduslikke ideoloogilisi erimeelsuseid. Hiina ja NSV Liit jätkasid Vietnami sõja ajal siiski koostööd Põhja-Vietnamiga, kuigi nende rivaliteet jätkus mujal. Ajalooliselt tarvitas Mao läbi Hiina-Nõukogude lõhe omamoodi marksistlikku-leninistlikku reaalpoliitikat, et luua kolmepoolne geopoliitiline kord Nõukogude Liidu vastu, mille maoistid liitsid kokku Mao "kolme maailma teooriaga". Lorenz M. Lüthi sõnul puuduvad dokumentaalsed tõendid selle kohta, et Hiina või NSV Liit oleks sellel perioodil oma suhetele kolmnurkses raamistikus lähenenud.
Stefan Arand

Stefan Arand (sündinud 19. juulil 2002 Tartus) on eesti veemotosportlane.
Lõpetas 2021. aastal Miina Härma Gümnaasiumi, jätkanud õpinguid EBS-is ettevõtluse ja ärijuhtimise erialal.
Sportlasena.
Veemotospordiga hakkas tegelema 2013. aastal Henry Põvvati käe all, hiljem treeninud ka Ahto Aaslav-Kaasiku juhendamisel. Harrastanud ka motokrossi.
Tuli 2021. aastal klassis F-4 ning aastatel 2022 ja 2023 klassis F-2 Eesti meistriks.
Tuli 2017. aastal klassis GT-30, 2022. aastal klassis F-4 ja 2023. aastal klassis F-2 Balti meistriks.
Tuli juunioride arvestuses aastatel 2015, 2016, 2017 ja 2018 klassis GT-15; aastatel 2015 ja 2016 klassis JT-250; täiskasvanute arvestuses aastatel 2017 ja 2018 klassis GT-30, 2019. aastal klassis Offshore 3J ning aastatel 2021 ja 2022 klassis F-4 Euroopa meistriks. 
Tuli juunioride arvestuses aastatel 2015, 2016 ja 2018 klassis GT-15; aastatel 2017 ja 2018 klassis GT-30 ning 2022. aastal klassis F-4 täiskasvanute arvestuses maailmameistriks. 
Alates 2024. aasta hooajast sõidab esimese eestlasena Vormel 1 (F-1) klassis.
Lėlaičiai

Lėlaičiai (žemaidi "Lielātē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. 
Lėlaičiai asub Šerkšnė jõe kaldal. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Venta keskjooks. Ka jääb osaliselt külla Šerkšnė hüdrograafiline kaitseala.
Külas on kalmistu. Kalmistul asuv kabel valmis 1931. aastal.
Küla on saanud nime sealse mõisa esimeste omanike Lėlovičite järgi. Tegemist oli läti soost suurnikega, nime aluseks on lätikeelne sõna "liels" (suur).
XVI sajandil sai alguse Lėlaičiai mõis. Küla on esmamainitud 1584. aastal. 1764. aastal elas külas neli juuti. 1765. aastal sündis külas Leedu kirjanik Dionizas Poška. 1880. aastal püstitas Stirpeikade pere kalmistule kabeli, mis 1930. aastal läks kihelkonna omandisse. Järgmisel aastal asendati see uue kabeliga.
Muinsuskaitse all on Žemalė küla piiril asuv muinaskalme.
Piedad Córdoba

Piedad Esneda Córdoba Ruiz (25. jaanuar 1955 Medellín – 20. jaanuar 2024 Medellín) oli Colombia jurist ja poliitik.
Ta kuulus Colombia Liberaalsesse Parteisse ja oli aastail 1994–2010 Colombia Senatis.
Pašerkšnė

Pašerkšnė (žemaidi "Pašerkšnie") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Pašerkšnė asub Šerkšnė jõe kaldal. Jõel on küla kohal Pašerkšnė paisjärv.
Külas on kaks kalmistut.
Küla on esmamainitud 1646. aastal. Seal asus ka Pašerkšnė mõis. 1764. aastal elas külas seitse juuti.
Schönbühel-Aggsbach

Schönbühel-Aggsbach on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Zelking-Matzleinsdorf

Zelking-Matzleinsdorf on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Texingtal

Texingtal on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas. Seal sündis Austria liidukantsler Engelbert Dollfuß.
Weiten

Weiten on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Kuniko Tsurita

Kuniko Tsurita (つりたくにこ, "Tsurita Kuniko", 25. oktoober 1947 – 14. juuni 1985) oli Jaapani manga kunstnik. Ta oli esimene naissoost autor ajakirjas Garo (18-aastaselt) ja selle ainuke püsivalt kaastööd teinud naiskoomiksikunstnik.
Ajalugu.
Tsurita alustas mangade joonistamist teismelisena ja esitas oma töid ajakirjade võistlustele, kuid ilma erilise eduta, kuna naisautoritelt oodati romantilisi lugusid ("shoujo"), mitte märulilugusid. Üks toimetaja kirjutas: "Soovitan teil jääda teema juurde, millega olete tuttav, ja joonistada hoopis tüdrukuid.” Hiljem saavutas ta edu alternatiivses manga-ajakirjas Garo.
Tsurita suri 1985. aastal 37-aastaselt luupuse tüsistustesse.
Stiil ja teemad.
Paljud Tsurita mangad olid "gekiga" stiilis.
Tsurika teosed keskenduvad ja vastanduvad naiste soorollidele ning naiselikkuse, soolise identiteedi ja seksuaalsuse patriarhaalsete ideede teemadele. Mõnes tema töös on androgüünseid või soonormidele vastanduvaid autoportreesid.
Tsurikal oli mitmekülgne visuaalne stiil, mis ulatus nappidest, lihtsatest joonistustest, kus kasutatakse tühja ruumi, popkunstist ja juugendstiilist inspireeritud stseenideni.
Soltvadkert

Soltvadkert (kuni 1901. aastani Vadkert, saksa keeles "Wadkert", horvaadi keeles "Vakier") on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kiskőrösi kreisis.
Geograafiline asend.
Soltvadkert asub Kiskőrösist umbes 9 km idakagus ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 41 km edelas.
Ajalugu.
Asula varasem nimi oli Vadkert. Vadkerti on ürikutes esmamainitud 1376. aastal. Tõenäoliselt hävis küla türklaste rünnakus 1526. aasta oktoobris. 18. sajandil algas tühjaksjäänud küla taasasustamine. Vadkerti saabus švaabi ümberasujaid. Praeguse nime sai küla 1901. aastal. Linnaõigused sai Soltvadkert 1. septembril 1993.
Ybbs an der Donau

Ybbs an der Donau (lühidalt: Ybbs) on linn ("Stadtgemeinde") Austrias. See rajati 1317. aastal. Kogu linnas, alates oluliste kaubateede ristumiskohast ja piki Doonaud, on linn säilinud paigana, millel oli juba keskajal suur majanduslik tähtsus.
Toponüümia.
Ybbsi jõe orgu kutsutakse Ybbsi oruks või Ybbsi väljaks ("Ybbsfeld").
Ajalugu.
788. aastal toimus Ybbsi väljal ("Ybbsfeld") lahing frankide ja avaaride vahel.
Raudteesild pommitati 26. märtsil 1945; otselöök toendile, lõunapoolne lähenemine läbi lõigatud, pealiin blokeeritud.
Yspertal

Yspertal on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Mehis Muru

Mehis Muru (sündinud 1. augustil 1989) on eesti orienteeruja.
2008. aastal lõpetas ta kuldmedaliga Türi majandusgümnaasiumi. 2015. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonnas tööstus- ja tsiviilehituse eriala bakalaureuse- ja magistriõppe integreeritud õppe ja sai tehnikateaduste magistri kraadi.
Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus on ta võitnud segateatesprindis OK JOKA võistkonnas 2023. aastal kulla, 2017. ja 2019. aastal hõbeda ning 2018. aastal pronksi.
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud meesvõistkondade arvestuses koos Martin Vilismäega 2021. aastal Eestis Otepääl pronksi ja 2023. aastal Soomes Pöytyäl hõbeda.
Tekstõlnõk

 
Tekstõlnõk (ukraina keeles Текстильник; kuni 1972. aastani Rakivka (Раківка)) on mikrorajoon Ukrainas Donetski edelaosas asuvas Kirovi rajoonis.
2021. aasta 21. jaanuaril toimus rünnak Tekstõlnõki turule, milles hukkus vähemalt 27 inimest.
Jüri Mazurtšak

Jüri Mazurtšak (sündinud 9. augustil 1961) on eesti muusik, ansambli 2 Quick Start trummar.
Jüri Mazurtšak on üheksa aastat õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis viiulit ja mõnda aega Otsa-nimelises muusikakoolis. Trumme hakkas mängima Oleviste kiriku gospelkoori saateansamblis.
Ta on mänginud ansamblites Zaltus Lumel, Monitor ja Linnu Tee.
Jüri Mazurtšak on mitmel korral osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel. Näiteks osales ta lavaesituses 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus Eestit esindas Koit Toome lauluga "Mere lapsed" ja mängis löökpille Tallinnas toimunud 2002. aasta Eurovisioonil, kus Eestit esindas Anna Sahlene lauluga "Runaway".
Tema poeg on laulja, laulukirjutaja ja muusik Oliver Mazurtšak.
Pulmanpoolhaagis

Pulmanpoolhaagis, ka europoolhaagis ja universaalne poolhaagis (inglise keeles "drop side trailer") on küljeluukidega kinnine poolhaagis, mille karkass on kaetud veekindla katte ehk tendiga. 
= Ülevaade =
Tent "(tarpaulin)" on veekindel polüestrist kate, mis kaitseb poolhaagises või muus veoühikus olevat kaupa ilmastikuolude eest. Alumiiniumisulamist külgluukide ja tentkattega poolhaagise sisekõrgus esiosas on enamasti 2,70 m ja tagaosas 2,85 m. 
Poolhaagise esiseina nurkades on teraspostid, mis tagavad selle jäikuse. Esisein peab vastu kuni 13,5 t seestpoolt ettepoole mõjuvale jõule. Tagaosas on kogu poolhaagise kõrguses kahele poole avanevad alumiiniumsulamist tiibuksed. Küljelt laadimiseks tõstetakse tent kas osaliselt või täielikult üles. Koormaruumi seinad ja katus on mõnevõrra elastsed ja tihedam pealelaadimine on teatud piirini võimalik. Miinuseks on asjaolu, et veetavale lastile võivad avaldada mõju ilmastikuolud (niiskus, kõrge ja madal temperatuur). Europooltreileri tühikaal on tavaliselt vahemikus 5,0–5,5 t. 
Varem kehtinud standardi järgi on europoolhaagiste kasutamisel veduki haakesadula kõrgus 1250 mm, mis võimaldab kasutada koormaruumi mahutavusega kuni 90 m3. Uue standardi järgi võib olla haakesadula kõrgus teepinnast vahemikus 1100–1170 mm, mis võimaldab saada poolhaagise lastiruumi mahuks 13,6 m pikkuse juures 95 m3.
Kardinpoolhaagis

Kardinpoolhaagis, ka kardinpooltreiler (ingl.k. "curtainsider; tautliner") on tendiga suletud kerega poolhaagis, mille küljed ja lagi on peale- ja mahalaadimiseks kokkuvolditavad ette- või tahapoole. Tendist (ingl.k. "tarpaulin") külgkardinad koos vertikaalsete tugipostide ja horisontaalsete tugedega tagavad poolhaagise külgede piisava tugevuse. Kardinpoolhaagised võimaldavad kiiret ja mugavat laadimist külgedelt ning pealt. Analoogiliselt kardinpoolhaagistega toodetakse ka kardintäishaagiseid. 
= Ülevaade =
Külgkardinad (tent) on valmistatud tugevast materjalist, mille aluspõhjaks on spetsiaalne kootud kangas. Hõlpsasti avatav on ka poolhaagise lagi (katus). Kergelt libisevat katust saab avada nii ette- kui ka tahapoole. Katusematerjal laseb läbi päevavalgust, mis võimaldab teostada laadimistöid päevalgel ilma täiendava valgustuseta koormaruumis. Kardinpooltreileri külgmised tugipostid on ümbertõstetavad treileri kogu pikkuse ulatuses. Postide vahele saab kinnitada horisontaalseid, perforeeritud kinnitusavadega alumiiniumsulamist tugiprofiile, mille külge omakorda võib kinnitada kaubaaluseid pikisuunas toetavaid risttalasid. 
Kuna kardinpoolhaagisel puuduvad põrandast kõrgemale ulatuvad külgluugid, tuleb laadimisel kinnitada poolhaagise põranda ja esiseina külge suurem osa pakkeüksustest. Poolhaagise külgedel põrandapinnast allpool on profiil perforeeritud avadega koormarihma konksu kinnitamiseks. Kardintreileri kaal sõltub tellitavast lisavarustusest ja on enamasti vahemikus 4,8–5,2 t. Poohaagise põrand on kaetud niiskuskindlate, 28-30 mm paksuste immutatud vineerist elementidega. Treileri põrandaplaatide hõõrdetegur (0,6) aitab tagada teatud juhtudel kaubaaluste paigalejäämise ka ilma täiendava kinnitamiseta vaatamata autorongi liikumisest tingitud tavapärastele inertsjõududele. 
Kesk- ja Lääne-Euroopas veetakse iga päev tuhandeid poolhaagiseid raudteeplatvormidel intermodaalsete rongide koosseisus. Selleks tõstetakse pooltreilerid pukk-kraanade või suurte tõstukite abil lähtejaamas spetsiaalsetele platvormvagunitele, kus need kinnitatakse vagunil oleva sadula külge sadulatapiga. Et kaubaga täidetud poolhaagiste raamid tõstmisel läbi ei painduks, peavad need olema tugevdatud. Lisaks on veoühikutel neli tõstmiskohta, kaks kummalgi küljel. Intermodaalne poolhaagis (ingl.k. "intermodal semitrailer") on spetsiaalne, tugevdatud raami ja tõstekohtadega poolhaagis, mida kasutatakse intermodaalsetel raudteevedudel.
Megapoolhaagis

Megapoolhaagis, ka megapooltreiler (inglise keeles "mega semi-trailer"), on tavalisest kõrgema (3,0 m) sisekõrgusega pooltreiler, mille haakesadula kõrgus teepinnast on umbes 960 mm. Poolhaagise madalam põhjakõrgus maapinnast võimaldab kasutada koormaruumi mahtu 100 m3 ulatuses. Poolhaagise veoks kasutatakse spetsiaalset madalapõhjalist vedukit, mis eristub tavapärastest sadulautodest väiksema läbimõõduga rataste ja erikujulise tagavedrustusega. Megapooltreilerite vedukautosid valmistatakse kahe haakesadula kõrgusega: 885 mm ja 915 mm.
Megapoolhaagiseid toodetakse ka variandis, mille puhul saab pakkeüksusi vedada kahel tasandil. Topeltteki süsteem (ingl.k. "double-decker system") võimaldab kaubaaluste vedamist kahel korrusel selleks ette nähtud poolhaagises. Ülemine tekk koostatakse vertikaalpostidest, horisontaaltaladest ja tõstukiga paigaldavatest moodulitest. Teisel korrusel paiknevate kaubaaluste kogukaaluks on lubatud enamasti kuni 10,0 t. Kaubaaluste paigutamisel kahel korrusel on võimalik vedada kokku 67 kaubaalust, sealjuures ülemisel korrusel 33 tk.
Furgoonpoolhaagis

Furgoonpoolhaagis, ka bokspoolhaagis (inglise keeles "box semi-trailer") on terassõrestikul, soojusisolatsiooniga ja seest ning väljast teras- või alumiiniumplekiga kaetud, kolme teljega kinnine poolhaagis. Peamiseks eeliseks tenthaagise ees on asjaolu, et veetav kaup on paremini kaitstud nii ilmastikumõjude kui ka soovimatu sissetungimise ja varguste eest. 
= Ülevaade =
Furgoontreileri seinad on valmistatud ferrroplastist paneelidest või polüuretaanist sandvitš-tüüpi isolatsioonplaatidest paksusega 30 mm. Furgoonpoolhaagised on varustatud tavapäraselt kõrgete tiibustega, põrand on paksust, immutatud vineerist. Koormaruumi kõrgus on enamasti 2,60-2,70 m, poolhaagise kaal vahemikus 6,6–7,5 t. Sisevalgustuse tagavad lakke süvistatud valgustid. 
Bokspooltreilerites on tänu arvukatele kinnituskohtadele põrandal ja seintel palju võimalusi veoste kinnitamiseks. Lasti, mis koosneb paljudest eri suuruse ja kujuga pakkeüksustest, saab kinnitada koormaruumis nii liikumis- kui ka ristisuunas. Pakkeüksusi saab fikseerida ka ümberpaigutatavate vertikaalsete postidega. 
Furgoonpoolhaagised jaotatakse nelja põhirühma:
Külmikpoolhaagis

Külmikpoolhaagis (inglise keeles "refrigerated semi-trailer") on soojusisolatsiooniga lae ja seinte ning jahutusseadmega (osadel lisaks ka kütteseadmega) poolhaagis, mis on mõeldud kiiresti riknevate toodete (peamiselt toidukaubad) veoks. Külmikpoolhaagistega veetakse peamiselt juur- ja puuvilju, liha- ja piimatooteid, kalatooteid ja mahlu. Kütteseadmega poolhaagistega on võimalik saavutada külmal ajal ka vajalikud plusstemperatuurid. Külmikpoolhaagistest universaalsemad on termopoolhaagised. Nüüdisaegsete termopoolhaagistega on võimalik saavutada koormaruumis külmutus-, jahutus- ja kütteseadmete abil temperatuure vahemikus +20 °C kuni –25 °C.
Termopoolhaagis

Termopoolhaagis (inglise keeles "thermo semi-trailer") kujutab endast soojusisolatsiooniga seinte ja laega poolhaagist, millel on termokontrollitavate veoste vedamiseks jahutus- kui ka soojendusseade. Agregaadi generaatorit käitab neljasilindriline diiselmootor, generaator toodab elektrivoolu nii jahutus- kui ka soojendusseadmele. Termopoolhaagise koormaruumis on võimalik saavutada temperatuurirežiime vahemikus +20 kuni -250 C. Termopoolhaagis võib olla tagant- või külglaetav, ühe või kahe kambri ja termoseadmega, ühe- või kahekorruseline.
= Ülevaade =
Valmistatakse ka termopoolhaagiseid, mille koormaruumi saab jaotada ristisuunas teisaldatava vaheseinaga kaheks erinevaks tsooniks. Eesmine osa on madalama ja tagumine osa veidi kõrgema temperatuuriga. Tagamaks külma õhu liikumist tagaossa, paiknevad lae all enamasti kolm õhukanalit, mille pikkus on muudetav. Loomarümpade veoks võib tellida poolhaagise, mille lakke on kinnitatud paralleelsed siinid lukustatavate riputuskonksudega.
Kui jahutatud kauba veol piisab poolhaagise 45 mm seinapaksusest, siis külmutatud kaupa vedavate poolhaagiste seinte paksus koos isolatsiooniga on tavapäraselt 60 mm. Laepaneelide paksus on tavaliselt mõlemal juhul 85 mm. Termokontrollitavate vedude poolhaagise kandevõime on tavapäraselt 27,0t. Kuna termotreileritele kehtivad kõrged sanitaar- ja hügieeninõuded, on nende seinad ja põrand kergesti pestavad. 
Termopoolhaagised on varustatud 380 V kolmefaasilise pinge pistikupesadega, mida vajatakse termoagregaatide varustamiseks elektrienergiaga nende töötamisel pistikupesadega parkimiskohtades.
Altlichtenwarth

Altlichtenwarth on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas.
Ketūnai

Ketūnai (žemaidi "Ketūnā") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Ketūnai asub Šerkšnė jõe kaldal.
Küla nimi tuleneb sõnast "kesti" või "kentėti", mis tähendab kannatamist. Räägitakse, et sealse mõisa omanikud olid silma paistnud erakordse julmusega.
Küla on esmamainitud 1540. aastal ja seejärel 1568. aastal ("Kietuny"). 1600. aastast pärineb Ketūnai mõisa inventariraamat. Aastal 1860 püstitati külla kabel, mis oli Seda kiriku abikirikuks. Aastal 1930 sündis külas Leedu kirjanik ja poliitik Algirdas Pocius. Kuni teise maailmasõjani oli külas ka vanausuliste kogukond, kellel oli oma kalmistu. Aastal 1900 avati mõisa juures kool, kus õppetöö toimus vene keeles. Aastal 1954 avati külas sidejaoskond. Aastal 1978 suleti sealne kool hoone avariilise seisukorra tõttu ja õppetöö viidi üle Plinkšese kooli. Ka postkontor suleti 1970. aastatel.
Muinsuskaitse all on Hiiuhaudade nime all tuntud muinaskalmed. Ka on kaitse all Ketūnai vana kalmistu. Osaliselt jäävad külla Kalniškiai küla piiril asuvad Kalniškiai muinaskalmed ehk Antanavičiuste kruusaauk.
Ühe majapidamise juures asub lohuga kivi, mida kutsutakse püha vee kiviks. Kivi pärineb kalmistult, vana kabeli varemete juurest. Šerkšnė jõe ääres asub Malonė lohk, mis on nime saanud maaomaniku järgi. Rahvasuu räägib, et seal asunud varem kalvinistide kirik, ka olevat see endine kõrtsiase. Pašerkšniaisse viiva tee ääres asub suur kivi, mis asuvat maa alla vajunud mõisa kohal. Öösiti võivat kivi juures kohata väikest valgeis rõivais last, ka istuvat keegi öösiti kivil, parandades saapaid. Vanarahval oli kombeks kivi juurde münte jätta. Küla põllul asus "jälgedega" kivi, mis aga maeti maaparandustööde käigus teiste kivide alla.
Peregrine Mission One

Peregrine Mission One oli ebaõnnestunud Ameerika Ühendriikide Kuu maanduri missioon.
Maanduri nimega Peregrine ehitas Astrobotic Technology ja selle pardal olid NASA ja DLRi uurimisseadmed ning mitmed ajakapslid. Peregrine Mission One startis United Launch Alliance'i raketi Vulcan Centaur esmalennuga 8. jaanuaril 2024. Missiooni eesmärgiks oli maandada Kuule esimene Ameerika Ühendriikides ehitatud Kuu maandur pärast Apollo programmi mehitatud kuumoodulit. Viimane Apollo kuumoodul oli Kuule maandunud 1972. aastal.
Vahetult pärast kanderaketist eraldumist, tekkis maanduril kütuseleke, mis välistas Kuule maandumise. Pärast kuut päeva Maa orbiidil suunati maandur tagasi Maa atmosfääri, kus see 18. jaanuaril Vaikse ookeani kohal ära põles. Eduka missiooni korral oleks maandur Kuule maandunud 23. veebruaril 2024.
Milan Nenadić

Milan Nenadić (12. august 1943 – 16. jaanuar 2024) oli serbia rahvusest endise Jugoslaavia maadleja.
Ta võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kaalukategoorias kuni 82 kg pronksmedali.
Püha Olga teenetemärk

Püha Olga teenetemärk () oli Venemaa keisririigi teenetemärk aastatel 1913–1917. See asutati . aastal Venemaa keisri Nikolai II käsul Romanovite dünastia 300. aastapäeva puhul. Seda määrati eriautasuks ainult naistele, "arvestades naiste teeneid avaliku ja ühiskondliku teenistuse eri areenidel, samuti töid ja tegusid nende naabrite heaks".
Seda anti välja ainult üks kord, enne kui Vene revolutsioon monarhia kukutas.
Ajalugu.
Autasu loodi Romanovite dünastia kolmesajandaks aastapäevaks 1913. aastal; hiljem nimetati see püha Olga auks, kes kuulutas Kiievi-Vene elanikele esmakordselt kristlust. See kiideti ametlikult heaks alles 11. juulil 1915. aastal.
Autasule kavatseti kirjutada Romanovite dünastia aastapäeva kuupäev ja aastad "21. veebruar, 1613–1913". Sellel oli kolm klassi: 
Plaani järgi pidi seda välja antama kaks korda aastas: 23. aprillil (keisrinna Aleksandra Fjodorovna sünnipäeval) ja 14. novembril (leskkeisrinna Maria Fjodorovna sünnipäeval).
Autasu kehtestamise regulatsioonid ja bürokraatlikud viivitused viisid selleni, et seda anti välja ainult üks kord (teine klass), I maailmasõja ajal. Kavaleriks oli Vera Nikolajevna Panajeva, kolonel Arkadi Aleksandrovitš Panajevi (1822–1889) lesk, kes oli sõjas kaotanud kolm poega. Ta sai eluaegset pensioni (3000 rubla). Ta suri 1923. aastal.
Nimi.
Kuigi märgi nime on tõlgitud kui "Püha Olga orden" ('), ei antud sellele seda nime, selle asemel kandis see ametlikku nime "Püha Vürstinna Olga teenetemärk" (').
Seotud autasud.
Praegu annab Moskva patriarhaat naiste teenetemärgina Püha Olga, apostlitega võrdse ordenit. Selle ordeni esimest klassi antakse ainult naistele, kes on riigipead. Esimese naisena pälvis autasu selles klassis Läti president Vaira Vīķe-Freiberga.
Ukraina asutas 1997. aastal Vürstinna Olha ordeni.
Kreeka kuningriik andis samuti välja Püha Olga ja Püha Sofia ordenit (neljas klassis).
D-hepatiidi viirus

D-hepatiidi viirus (HDV, Delta viirus) on RNA viirus, mis kuulub "Kolmioviridae" sugukonda. HDV on ainulaadne selle poolest, et see väike viirus, läbimõõduga 35–36 nm, on kaetud B-hepatiidi viiruse (HBV) pinnavalkudega. HDV vajab HBV abi hepatotsüütidesse sisenemiseks, intrahepaatiliseks levikuks ja ülekandeks peremeesorganismide vahel.
Avastamine.
Esimene teadaanne D-hepatiidi viiruse kohta tehti aastal 1977. Viiruse avastanud Mario Rizzetto ja tema kolleegid uurisid B-hepatiiti nakatunud patsientide rühma, kellel oli eriti äge hepatiidi vorm. Viirust kirjeldati kui uut HBV tuuma antigeeni ja nimetati Delta antigeeniks (HDAg).
Genoomi struktuur.
Sõltuvalt genotüübist koosneb HDV genoom 1672–1697 ribonukleotiidist ning moodustab ühe ahelaga kovalentselt suletud negatiivse polaarsusega tsirkulaarse RNA molekuli, mis kodeerib D-hepatiidi antigeeni (HDAg). Genoom on sarnane taimede viroidide genoomidele. 
Virionid.
HDV virioni diameeter on ca 36nm. Virionid koosnevad tsirkulaatsest RNA genoomist, mis asub ribonukleoproteiini kompleksis, ning seda ümbritsevast HBV membraanvalke sisaldavast endoplasmaatilisest retiikulumist saadud membraanist.
HDV elutsükkel.
HDV virion siseneb peremeesorganismi hepatotsüüdi retseptorite kaudu, selles protsessis mängivad olulist rolli viiruse ümbrisvalgud (HBsAg) viiruse ümber. 
Viirusosake siseneb HBV-ga nakatunud-rakku endotsütoosi kaudu ja viiruslik ribonukleoproteiinikompleks (RNP) vabaneb tsütoplasmas, mille järgneb RNP translokatsioon tuuma. HDV genoom vabaneb rakutuumas, kus seejärel toimuvad transkriptsioon RNA polümeraas II abil ja replikatsioon. 
Transkriptsiooni lõpus eksporditakse HDAg mRNA tsütoplasmasse, kus toimub HDAg (S-HDAg) väikese vormi süntees. Replikatsiooni esimeses etapis toimub HDV genoomsest RNA-st antigenoomilise RNA tootmine mallina. Pärast seda hakkab RNA polümeraas II abil toimima uute genoomiliste RNA-de tootmine antigenoomisest RNAst. Antigenoomset RNA-d redigeerib ADAR1 ensüüm, mis pärsib S-HDAg stoppkoodonit. Redigeeritud antigenoomiline RNA muundatakse genoomseks RNA-ks, seejärel stimuleeritakse redigeeritud HDAg mRNA transkriptsiooni, mille tulemusel eksporditakse see tsütoplasmasse. Seal toimub HDAg suure vormi (L-HDAg) süntees.
Pärast seda toimub S-HDAg ja L-HDAg liikumine tuuma. Mõlemad HDAg vormid seostuvad hiljuti sünteesitud genoomse RNA-ga, moodustades uusi viiruse ribonukleoproteiine (RNP), mis seejärel eksporteeritakse tsütoplasmasse.
HDV ümbrise stabiilsus tagatakse endoplasmaatilisest retiikulumist saadud membraaniga. Viiruslikud RNP-d seonduvad L-HDAg kaudu HBsAg tsütosoolse osaga endoplasmaatilise retiikulumi pinnal, kutsudes seeläbi esile muutusi nende ümbruses. Uued viiruseosakesed kogunevad hepatotsüütide tsütoplasmasse, valmistudes levima peremeesorganismis. Uued HDV viiruseosakesed vabanevad hepatotsüütidest ning levivad vereringe kaudu nakatades teisi maksarakke.
Tuvastamine.
HDV-nakkust saab tuvastada HDV-vastaste antikehade (IgM ja IgG) testide abil, samuti RNA kvantitatiivse uuringu abil. Saadaval on mitme erineva firma testid, kuid nende tulemuste usaldusväärsus varieerub vahemikus 45–100%.
Martin Vilismäe

Martin Vilismäe (sündinud 4. augustil 1989) on eesti orienteeruja ja kergejõustiklane (jooksja).
2014. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse eriala magistriõppe ja sai tehnikateaduste magistri kraadi.
Eesti meistrivõistlustel kergejõustikus on ta võitnud Sparta Spordiseltsi võistkonnas 4 × 1500 meetri teatejooksus 2025. aastal kulla ja 2022. ja 2024. aastal hõbeda ning 2018. aastal ekidenis pronksi.
Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus on ta võitnud pikal rajal pronksmedali 2024. aastal ning segateatesprindis SK Saue Tammed võistkonnas 2023. ja 2025. aastal pronksi.
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud meesvõistkondade arvestuses koos Mehis Muruga 2021. aastal Eestis Otepääl pronksi, 2023. aastal Soomes Pöytyäl hõbeda ja 2024. aastal Eestis Missos pronksi.
Ameerika Ühendriikide riikliku julgeoleku nõunik

Ameerika Ühendriikide riikliku julgeoleku nõunik (inglise keeles Assistant to the President for National Security Affairs ehk APNSA, sageli tuntud kui National Security Advisor ehk NSA) on vanemnõunik Ameerika Ühendriikide presidendi kantseleis (ingl k "Executive Office of the President"), mis asub Valge Maja läänetiivas. Riikliku julgeoleku nõunik on presidendile kõige kõrgem nõunik riikliku julgeoleku küsimustes.
Riikliku julgeoleku nõunik ehk APNSA osaleb Riikliku Julgeolekunõukogu (ingl k "National Security Council" ehk NSC) koosolekutel ja on tavaliselt eesistuja direktorite komitee koosolekutel koos riigisekretäri ja kaitseministriga (nendel, milles president ei osale). APNSA istub ka Sisejulgeolekuministeeriumi nõukogus. APNSA-d toetab NSC personal, kes komplekteerib salastatud uurimistöid ja infominuteid nõunikule läbi vaatamiseks ning tema poolt esitamiseks kas NSC-le või presidendile. APNSA nimetab ametisse president ning ametikoht ei nõua Senati poolt kinnitamist. Kui APNSA-ks nimetatakse kolme- või neljatäheline kindral, on Senati kinnitus vajalik selleks, et säilitada auaste uuel ametikohal.
Roll.
Riikliku julgeoleku nõuniku roll ja mõjuvõim on erinev ühest valitsusest teise ning ei seisne ainult ametisse määratud isiku omadustest, vaid ka ametisoleva presidendi juhtimisstiilist ja juhtimisfilosoofiast. Ideaalis on riikliku julgeoleku nõunik presidendile aus vahendaja riikliku julgeoleku küsimustes, tehes oma tööd ilma, et ta toetaks omaenda isiklikke huvisid ja vaatekohti.
Riikliku julgeoleku nõunik on presidendi kantseleis personalikoht, millel pole suunavat ega eelarvelist voli Riigidepartemangu või Kaitseministeeriumi üle, erinevalt riigisekretärist ja kaitseministrist, kes on Senati poolt kinnitatud ametnikud, ning seeläbi on neil seadusega ettenähtud voli oma ametkondade üle. APNSA on võimeline presidendile oma läheduse tõttu pakkuda argipäevast nõu, mis on iseseisev nende kahe ametkonna suurte bürokraatiate ja ametnike huvidest.
Kriiside ajal teeb riikliku julgeoleku nõunik oma tööd tõenäoliselt Valge Maja kriisikeskusest (ingl k "Situation Room") või presidendi hädaolukorralisest operatsioonide keskusest Valge Maja idatiiva alt (nagu see oli 11. septembril 2001), teavitades presidenti kriisiolukorras hetkeseisust.
Maret Kolsar

Maret Kolsar (neiupõlvenimega Maret Tuha; 17. jaanuar 1937 – 12. oktoober 2022, Jõgevamaa, Kodavere kihelkond, Pala vald) oli muusikapedagoog, dirigent ja laulukirjutaja, Põlvamaa kultuurielu edendaja. 
Elukäik.
Ta õppis kõigepealt Assikvere algkoolis, Pala Mittetäielikus Keskkoolis ja Tartu 3. Keskkoolis. Aastatel 1955–1961 õppis ta Tartu Muusikakoolis koorijuhtimist. 
Juba Tartu 3. Keskkooli õpilasena moodustas ta kaasõpilastest ansambli, kirjutas ise lugusid ja esines koolipidudel. Et ta veel nooti ei tundnud, aitas omaloomingu kirjapanekul teda laulmisõpetaja Elga Kliimand. Kliimandi toel ja soovitusel esitas Maret oma laulu "Emale" Eesti Heliloojate Liidule, kus teda kuulasid üle Juhan Simm ja Valdeko Viru. Juhan Simm olevat surunud kätt ja soovitanud muusika loomisega edasi tegeleda. 
Kodukülas asutas ta segakoori. Muusikakooli naasnult sai Maret koorijuhiks Tartu Peetri kirikus, kus ta töötas aastatel 1958–1961. 1961. aastal oli Maret Tartu Ülikooli naiskoori kontsertmeister. Samal aastal lõpetas ta ka Tartu Muusikakooli ja läks Põlvasse kultuurimaja kunstiliseks juhiks, kus hakkas dirigeerima meeskoori ja moodustas uued mees-, nais- ja segaansamblid. Kolsar oli aastaid ka naiskoori Mai abidirigent: 1961. ja 1971. aastal Regina Sokka, 2003.–2004. aastal Külli Lokko ja 2004.–2006. aastal Saidi Tammeoru kõrval.
Pärast pere loomist töötas Maret Kolsar alates 1972. aastast Põlva Lastemuusikakoolis üldklaveri- ja saateklassi õpetajana, Põlva Keskkoolis muusikaõpetajana ning juhatas ka Põlva kultuurimaja muusikakollektiive (mudilas-, laste-, poiste-, nais-, mees- ja segakoori, laulu- ja instrumentaalansambleid). Maakonna laulupidudel dirigeeris ta ühendkoore. Ta on viinud muusikateele nii mõnegi tuntud muusiku, näiteks endise Vanemuise ooperisolisti Tõnu Kattai.
Looming.
Maret Kolsar on loonud laule kooridele ja ansamblitele ning teinud lauluseadeid, ka on ta kirjutanud enamiku oma laulude sõnad. Põlvas on tuntuks saanud laul "Tule ikka Põlvasse". Tema jõululaul "Põhjala talveöö" on jõudnud ka Tallinna kooride repertuaari.