tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Melomys rubicola

Melomys rubicola oli hiirlaste sugukonda kuuluv näriline. 2019. aastal kuulutas Austraalia valitsus ta ametlikult väljasurnuks, kuigi arvati, et see kadus millalgi aastatel 2009–2011. Seda peetakse esimeseks imetajaks, kes kliimamuutuste tõttu välja suri.
"Melomys rubicola" elas vaid 340×150 meetri suurusel taimestikuga kaetud Suure Vallrahu põhjaservas Austraalia ja Uus-Guinea vahel paikneval korallsaarel Bramble Cay, mis ulatub veest kuni kolm meetrit kõrgemale. See asub Uus-Guineast ainult 50 km kaugusel.
Tema kerepikkus oli 140–160 mm, saba pikkus 145–180 mm ja kaal 100 grammi. Tal oli punakaspruun karv heledama kõhualusega. Selle sabal olevad soomused moodustasid mosaiikmustri. Ta oli lähedalt suguluses Austraalias Cape Yorki poolsaarel elava liigiga "Melomys capensis".
Ta oli öise eluviisiga ja elutses Bramble Cay madalas taimestikus. Ta toitus arvatavasti saare taimedest, kuid võib-olla ka kilpkonnade munadest.
"Melomys rubicola" võis saarele viimasele jääajale järgnenud meretaseme tõusu tõttu lõksu jääda. On ka võimalik, et ta ulpis saarele Fly jõe deltast mõne puu külge kinnituna.
Looma kirjeldas esmakordselt 1845. aastal Briti laeva HMS Bramble komandör leitnant Charles Bampfield Yule. Neid oli sel ajal nii palju, et tema meeskond lasi neid nalja pärast vibudega. Kui 1978. aastal hinnati arvukust mitmesajale, siis 1998. aastaks oli see langenud alla saja ning 2004. aasta loendus hõlmas vaid 12 looma. Pärast 2009. aastat pole neid enam nähtud. Mail 1845 kogusid loodusteadlane John MacGillivray ja Joseph Jukes Bramble Cayd külastades holotüübi, mida hoitakse täna Londoni loodusmuuseumis. 
2016. aastal kuulutasid Austraalia teadlased vaatamata ulatuslikele otsingutele liigi väljasurnuks. "Melomys rubicola" väikesearvuline populatsioon suri välja maailmamere tõusu tõttu, millest tulenevalt puudutas merevesi tormide ajal üha kaugemat sisemaad. Sellega koos vähenes mereveest puutumata jääv maa-ala 1998. aasta juulist 2014. aasta septembrist 2,43 hektarilt 0,19 hektarini. Austraalia valitsus kinnitas "Melomys rubicola" väljasuremist ametlikult 2019. aastal.
"Melomys rubicola"t peetakse esimeseks imetajaliigiks, kes on inimtekkeliste kliimamuutuste tõttu väljasurnud. On arvatud, liigi isendeid võib kohata teistelt Suure Vallrahu laidudelt, mida pole uuritud, kuid seda peetakse siiski vähetõenäoliseks.
Mauke

Mauke (ka Ma'uke ja Akatokamanava) on saar Polüneesias, üks Cooki saartest. Asub Rarotongast 277 km kirde pool.
Mauke pindala on 18,4 ruutkilomeetrit, suurim läbimõõt on 6,5 km.
Saarel elas 2016. aasta rahvaloenduse andmetel 297 inimest.
Gilbert Dufour

Gilbert-Jean-Baptiste Dufour (18. mai 1769 Chaumont, Haute-Marne'i departemang – 10. märts 1842 Metz, Moselle'i departemang) oli prantsuse sõjaväelane ja poliitik, Prantsuse revolutsioonisõdadest ja Napoleoni sõdadest osavõtja.
Gilbert Dufour sai 1805. aastal keiserliku kaardiväe komissariks. Osales sõjakäikudel, sealhulgas 1812. aastal Venemaale.
1813. aastal tõstis keiser Napoleon I Dufouri paruniseisusse ("baron de l'Empire").
Aastatel 1839–1842 oli Dufour Metzi meer.
Gaspard Gourgaud

Gaspard Gourgaud (14. november 1783 Versailles – 25. juuli 1852 Pariis) oli prantsuse sõjaväelane (brigaadikindral), keiser Napoleon I adjutant.
Gaspard Gourgaud sündis kuningas Louis XVI õuemuusiku perekonnas. Õppis esialgu Pariisis École polytechnique'is ja seejärel Draguignanis suurtükiväekoolis École d'application de l'artillerie, mille lõpetas 1802. aastal leitnandina. 1804. aastal sai brigaadikindral Louis François Foucher de Careil' adjutandiks. 
Gourgaud võttis osa Prantsuse revolutsioonisõdadest ja Napoleoni sõdadest. Austerlitzi lahingus (1807) sai ta haavata. 
1811. aastal sai Gourgaud keiser Napoleoni adjutandiks. 1812. aasta Venemaa kampaanias päästis Gourgaud Moskvas Napoleoni elu. Tänutäheks tõstis keiser ta paruniseisusse ("baron de l'Empire").
Kuuendas koalitsioonisõjas jaanuaris 1814 Brienne'i lahingus päästis Gourgaud taas keisri elu. Ta tappis püstolilasuga vene kasaka, kes oli valmis piigi torkama Napoleoni kerre. Samal aastal ülendati Gourgaud brigaadikindraliks.
Pärast Napoleoni pagendamist Saint Helena saarele (1815) läks Gourgaud kaasa ja viibis saarel kolm aastat. 1818. aastal naasis Euroopasse. Kirjutas mitu memuaarset teost.
Juulimonarhia ajal Gourgaud naasis sõjaväeteenistusse. Ta määrati 1830. aastal Pariisi suurtükiväe ülemaks. Hiljem sai ta Põhjarmee suurtükiväe juhatajaks. 
1841. aastal nimetas kuningas Gourgaud' peeride koja liikmeks.
Inimese nahakiin

Inimese nahakiin ("Dermatobia hominis") on inimestel ja loomadel parasiteeriv putukas, kes elab Kesk- ja Lõuna-Ameerika metsades. Emased nahakiinid munevad sääskede ja teiste vereimejate või nende lestade pinnale. Kui nakatunud putukas inimest või looma hammustab, kanduvad ka kiinivastsed uuele peremeesloomale üle. Vastne kasvab naha all ja väljub 5–12 nädala pärast, olles kasvanud kuni 2,5 cm pikkuseks.
Bipin Rawat

Bipin Laxman Singh Rawat (16. märts 1958 Pauri – 8. detsember 2021 Coonoor) oli India neljatärnikindral, kaitseväe juhataja.
Christine Lambrecht

Christine Lambrecht (sündinud 19. juuni 1965 Mannheimis) on Saksamaa poliitik ja jurist. 
Alates 8. detsembrist 2021 kuni 19. jaanuarini 2023 oli ta Saksamaa kaitseminister. 
Ta on 1982. aastast Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 1998–2021 oli ta Saksamaa Liidupäeva liige, 2019–2021 justiits- ja tarbijakaitseminister ning maist detsembrini 2021 ka perekonna-, seenioride-, naiste- ja noorteminister.
Šabloon

Šabloon võib olla eeskujuvorm, mille järgi valmistatakse ese või eseme osa, aga ka piirjoonte materjalile kandmise vahend, teatud kontrollmõõteriist või ehitusvaldkonnas vormlaud. 
Piltlikult on šabloon üldtuntud ja tüütuseni jäljendatud võte või väljend.
Kasutusalad.
Šabloone võib tarvitada näiteks joonestamiseks, detailide välja lõikamiseks, treimiseks, tahumiseks, müüri ja võlvi ladumiseks ning krohvi tasandamiseks, kuid ka kunsti ja käsitöö tegemiseks. Kuna šabloonid on korduvkasutatavad, saab üheainsa abil kaunistada suuri pindu. Šabloonikunsti harrastavad tänavakunstnikud kannavad sama pildi või teksti sageli mitmesse kohta. Sõnale šabloon (inglise keeles "stencil") viitab ka festivali Stencibility nimi.
Anna Ekström

Anna Elsa Gunilla Ekström (neiuna Anna Jonsson; sündinud 23. juunil 1959 Moras Kopparbergi läänis) on Rootsi jurist, riigiametnik ja sotsiaaldemokraatlik poliitik. Aastatel 2016–2019 oli ta Rootsi gümnaasiumihariduse ja teadmusedenduse minister. Alates 21. jaanuarist 2019 kuni 18. oktoobrini 2022 oli ta Rootsi haridusminister.
Ta käis Stockholmis Bromma gümnaasiumis. Ta läbis ühel semestril 1980. aastal Stockholmi ülikoolis ajaloo põhikursuse ja õppis hiljem samas ülikoolis õigusteadust, kus omandas 1988. aastal õigusteaduse kraadi (LL.M.).
Pärast kooli lõpetamist oli ta aastatel 1988–1990 Huddinge ringkonnakohtu ringkonnanotar. Õpingute ajal töötas ta usalduspositsioonidel Saco üliõpilasorganisatsioonis "Saco studentråd".
Hiljem sai temast muu hulgas töökohtu sekretär (1992–1995) ja peaministri büroo planeerimisjuht (1997–1998). Aastatel 1998–2001 oli ta Rootsi kaubandus- ja tööstusministeeriumi riigisekretär (Eesti mõistes kantsler).
Ajavahemikul 13. septembrist 2016 kuni 21. jaanuarini 2019 oli ta Rootsi gümnaasiumihariduse ja teadmiste edendamise minister, alates 21. jaanuarist 2019 kuni 18. oktoobrini 2022 oli ta Rootsi haridusminister.
Isiklikku.
Ta on 1986. aastast abielus ehitusinsener Lars Ekströmiga (sünd. 1960). Paaril on kaks ühist tütart. Tema vanemad olid riigiprokurör Torsten Jonsson (1929–2021) ja Birgitta Jonsson (sündinud 1935), vend Håkan Jonsson on endine riigisekretär.
Helene Tedre

Helene Tedre (sündinud 12. juunil 1972) on eesti kultuuriametnik ja suhtekorraldaja.
Ta on lõpetanud 1990. aastal Pärnu 1. Keskkooli, 1995. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli infoteaduste alal ja 2000. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal.
1991. aastast töötas ta kaksteist aastat Eesti Televisiooni teadustaja-saatejuhina. 2000. aastast oli ta ametis Tallinna Kultuuriväärtuste Ametis, 2006. aastast kunstinõunikuna Kultuuriministeeriumis ja 2009. aastast kultuurinõunikuna Eesti Suursaatkonnas Moskvas. Seejärel on ta töötanud kommunikatsioonijuhina Eesti Ajaloomuuseumis.
1990. aasta Miss Estonia võistlusel pälvis ta teise printsessi tiitli.
1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel edastas ta Eesti antud punktid.
Isiklikku.
Tema vanemad on näitlejad Peeter ja Lii Tedre.
Raietööd

Raietööd ehk puude langetamise mõiste pärineb metsatööstusest. Puude langetamine on ohtlik tegevus, mis võib põhjustada tõsiseid vigastusi või surma. Inimesed on sellest ohust teadlikud ja otsustavad sageli jätta selle ülesande professionaalidele. 
Abivahendid.
Sageli kasutatakse puude langetamiseks mootorsaagi. Mootorsaag koosneb kolmest põhiosast: mootor, juhtplaat ja saekett. Need kolm osa tuleb kokku panna nii, et nad sobituksid üksteisega ja vastaksid töö iseloomule.
Mootorsaag on kaasaskantav mehaaniline saag, mis lõikab tänu pöörlevale, hammastega kaetud ketile, mis omakorda kulgeb mööda juhtriba.
Lisaks mootorsaele kasutatakse ka kirvest ja käsisaagi.
Töö käik.
Kontrollige põhjalikult puu ümbrust, mida soovite langetada. Veenduge, et ei oleks takistusi - inimesi, loomi, hooneid või kaableid. Kontrollida tuleb ala, mis on võrdne langetatava puu kõrgusega. Tuleb otsustada, millisesse suunda puu kukub ning endal tuleb taganeda vastupidises suunas. Puule tehakse kolm sisselõiget: esimesed kaks tekitavad ühele küljele V- kujulise sälgu ning kolmas sisselõige tehakse vastasküljele, et puu langeks. Ärge lõigake puud, mille tüve läbimõõt on laiem kui sae pikkus.
Varustus.
Kõik inimesed, kes viibivad piirkonnas, kus puid langetatakse, peaksid olema eriti valvsad nii langetamisega kaasnevate ohtude kui ka muude riskide tõttu. Samuti on oluline, et kõik piirkonnas viibijad kannaksid sobivat kaitsevarustust. Põhiliselt kasutatakse näokaitseekraani ja kõrvakaitsmetega kiivrit; metallist turvaninaga saapaid, pikkade varrukatega särki, kindaid ning kaitsepükse.
Raietööde liigid.
Raietööd on vajalikud metsa uuendamisel, hooldamisel ja maa sihtotstarbe muutmisel. Eestis on lubatud järgmised raied:
1) uuendusraie, mille hulka kuuluvad lage- ja turberaie;
2) hooldusraie, mille hulka kuuluvad valgustusraie kuni 8-sentimeetrilise keskmise rinnasdiameetriga puistus, harvendusraie 8-sentimeetrilise ja suurema keskmise rinnasdiameetriga puistus ning sanitaarraie;
3) valikraie;
4) trassiraie, mille hulka kuulub kuni nelja meetri laiuselt kvartali- või piirisihi sisseraie või olemasoleva sihi või teeserva, kraavikalda ja kraaviserva puhastamine puudest, mille keskmine rinnasdiameeter ületab kaheksat sentimeetrit;
5) raadamine;
6) kujundusraie, mida tehakse kaitstaval loodusobjektil kaitse-eesmärgi saavutamiseks vastavalt kaitsekorralduskavale, liigi kaitse ja ohjamise tegevuskavale või kaitstava looduse üksikobjekti või vääriselupaiga seisundi säilitamiseks ja parandamiseks.
Jupiter (Florida)

Jupiter on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis, Palm Beachi maakonna põhjapoolseim linn.
Raietöö

Raietööd ehk puude langetamise mõiste pärineb metsatööstusest. See tähendab puude maha raiumist. Puude langemine on ohtlik tegevus, mis võib tõsiseid vigastusi või lõppeda surmaga. Paljud inimesed on sellest teadlikud ja otsustavad delegeerida selle ülesande ekspertidele.
Abivahendid.
Mootorsaagi kasutatakse sageli puude langetamiseks. Selle masina lõikamise võimalusi võimaldab ketruskett. Üks põhjusi, miks puu langetamine võib olla nii ohtlik ülesanne, on just sellise varustuse kasutamine.
Lisaks mootorsaele kasutatakse ka kirvest ja käsisaagi.
Töö käik.
Ühe puu langetamine võib võtta palju aega ja vaeva. Eelkõige peab olema valmis. Alustuseks tuleb välja mõelda, kuidas puu kukub. Puu tuleks maha võtta nii, et see ei põrkaks kukkudes kokku millegi muuga, sh teiste puudega.  Hea strateegia koostamisel võivad olla olulised mitmesugused kriteeriumid, sealhulgas maapinna kalle, puu kalle ja puu kõrgus. 
Koht, kus puud hakatakse maha raiuma tuleks vabastada igasugustest takistustes tagades selle, et inimeste evakuatsiooniteed on vabad. Enne esimese lõike tuleb veenduda, et kõik juuresviibijad oleksid sama kaugel või kaugemal, kui on langetatava puu kõrgus. Teha üks läbilõige, mille läbimõõt on kuni 15 sentimeetrit. Vähe kogemust omavad ketassae operaatorid peaksid suurema läbimõõduga puude puhul tegema kaks põhilist lõiget: alt- ja tagumine lõige. Ainult kvalifitseeritud ja professionaalsed metsaraidurid peaksid kasutama täiustatud lõikamistehnikaid, nagu süvislõikus.
Erialane täpsus.
Puude langetamist saab teostada erinevate meetoditega. Võimalik, et kõiki puid ei saa ühes suunas raiuda. Võimalik, et vaja läheb erinevat tüüpi sälkusid. Puu tükeldamise viisi kindlaksmääramiseks võib vaja minna erialast kogemust. 
Langetamisega kaasnev oht.
Puu langeb sageli suure jõuga. Sellega kaasneb mitmesuguse prahi kontrollimatu liikumine. See võib ohustada nii metsaraiduri kui ka ümbritsevas piirkonnas elavate inimeste turvalisust.
Inimestele on puude raiumine väga suurt ohtu valmistav tegevus. Kettsaed ja oksapurustid võivad põhjustada tõsiseid haavu või isegi jäsemete amputatsiooni. Ketassae operaator ei vastuta ainult enda ohutuse ja heaolu eest, vaid ka teiste piirkonnas viibijate eest ning peab arvestama sellega, kuidas selline tegevus võib teisi mõjutada. On ka oht, et lapsed või loomad satuvad alale, kus puid langetatakse ja puutuvad kokku neile ohtlike masinatega või jäävad alale, kus langetatakse suuri oksi.
Varustus.
Kõik inimesed, kes viibivad piirkonnas, kus puid langetatakse, peaksid olema eriti valvsad nii langetamisega kaasnevate ohtude kui ka muude riskide tõttu. Samuti on oluline, et kõik piirkonnas viibijad kannaksid sobivaid kaitsevahendeid. Paljud kaubad, nagu turvajalatsid ja terasest varbaga saapad, on loodud spetsiaalselt metsanduses töötavatele inimestele.
Langetamise erinevad tüübid.
Metsade raadamine on teatud tüüpi puude langetamine, mida tehakse selleks, et maad saaks kasutada millekski muuks kui metsa majandamiseks.
Peamised raie liigid on valikraie, hooldusraie ja uuendusraie.
Karl-Petter Thorwaldsson

Karl-Petter "Kålle" Thorwaldsson (sündinud 26. detsembril 1964 Kostas Kronobergi läänis) on Rootsi poliitik ja endine ametiühingujuht. Ta oli 30. novembrist 2021 kuni 17. oktoobrini 2022 Rootsi kaubandus- ja tööstusminister.
Ta oli aastatel 2012–2020 Rootsi Rahvusliku Organisatsiooni (Landsorganisationen i Sverige, LO) esimees ning varem olnud Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Noorteliidu (Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund, SSU) esimees aastatel 1990–1995 ja Töötajate Hariduse Liidu (Arbetarnas bildningsförbund, ABF) esimees 2004–2012.
30. novembril 2021 nimetati ta Rootsi kaubandus- ja tööstusministriks.
Eesti teadusfoto võistlus

Eesti teadusfoto võistlus on teaduse tegemist ja jäädvustamist populariseeriv fotovõistlus, mida peetakse Vikipeedias.
2015. aastal laienes see Euroopa teadusfoto võistluseks ja 2017. aastal ülemaailmseks võistluseks Wiki Science Competition.
2023. aastal peeti võistlust kümnendat korda.
Selle kõrvale on loodud ka artiklivõistlus "Teadus Vikipeediasse".
Ajalugu.
Esimene teadusfotovõistlus peeti 2006. aastal (fotode kogumine hakkas pihta juba 2005). 2006. aasta võistlusele esitati 231 fotot ja 2007. aasta võistlusele 128 fotot. Mõlemal aastal korraldas seda teadusajakirjanik Tiit Kändler MTÜ TeadusTeave kaudu.
Võistluse taaselustas 2011 vikipedist Ivo Kruusamägi. Seda korraldati Wikimedia Eesti egiidi all ning pilte hakati korjama rahvusvahelisse failivaramusse Wikimedia Commons. Kokku esitati võistlusele 280 fotot. Konkurss toimus ka 2012 (kui korjati 267 fotot) ja 2013 (kui korjati 133 fotot). Seejärel hakati võistlust pidama üle aasta.
2015. aastal toimus see osana üleeuroopalisest võistlusest European Science Photo Competition, kus osales üle 2200 fotograafi 40 riigist ligi 10 000 võistlustööga. Eesti teadusfoto konkursile laekus seejuures 207 fotot 33 autorilt.
Võistlus ja selle korraldaja Ivo Kruusamägi pälvisid 2016. aastal Eesti teaduse populariseerimise konkursil teise preemia kategoorias "Teaduse ja tehnoloogia populariseerimine audio-visuaalse ja elektroonilise meedia abil".
2017. aastal laienes võistlus ülemaailmseks, võistlejaid oli enam kui 2200 ning fotode arv ületas sel korral 10 000 piiri.
Eesti juutuuber ja teadusfotograaf Maxim Bilovitskiy on võitnud mittefotofailide kategoorias nii 2015. aasta Euroopa teadusfoto võistluse kui ka 2017. aasta ülemaailmse teadusfoto võistluse. 2019. aasta võistlusel oli tema video üheks rahvusvahelisel võistlusel äramärgitud tööks. Samal 2019. aastal märgiti finaalis ära ka Lauri Kulpsoo, Tavo Romanni ja Lennart Lennuki fotod.
2021. aastal laekus võistlusele 112 fotot ja lühivideot. 2023 esitati võistlusele 75 fotot ja 6 videot.
Võitjad.
Aastatel 2011–2013 võitsid aasta teadusfotograafi auhinna parima fotoseeria autorid. 2015. aasta võistlusel võeti kasutusele eri kategooriad (inimesed teaduses, mikroskoobipildid, pildiseeriad, üldkategooria, muud meediafailid). 2019. aastal lisati looduspiltide kategooria ja 2021. aastal astronoomia. Lisaks on igal aastal välja antud eriauhindu.
Näitused.
Eesti teadusfoto võistluse parimatest piltidest on mitmel korral kokku pandud rändnäitused.
Näiteks "Eesti parimad teadusfotod 2015 &amp; 2017" koondas 2015. ja 2017. aastal toimunud teadusfotokonkursi parimaid töid ning oli üleval muuhulgas Tallinna teletornis, Tartu Ülikooli füüsika instituudis ja Tallinna Tehnikaülikoolis.
Žürii.
Eesti teadusfoto võistluse žüriisse on kõige pikemalt kuulunud Jaak Kikas ja Ivo Kruusamägi (2011–2023 ehk kaheksal korral). Aastatel 2012–2023 on žürii töös osalenud Urmas Tartes, 2012–2021 Arko Olesk ja 2017–2023 Ulvar Käärt.
Mirel Püss

Mirel Püss (sündinud 31. augustil 1978 Tallinnas) on eesti keeletoimetaja ja OÜ Tekstitohter asutaja.
Haridus.
Lõpetas 1996. aastal Märjamaa Gümnaasiumi ning Märjamaa Muusika- ja Kunstikooli. Sai 2005. aastal bakalaureusekraadi Tallinna Ülikooli infoteaduste erialal ning kaitses 2019. aastal samas ülikoolis magistrikraadi keeleteaduse ja keeletoimetamise erialal uurimusega "Laenkeelendite päritolutunnetus ja vastuvõetavus eesti keeles" (juhendaja professor Krista Kerge).
2021. aastal täiendas end Tartu Ülikooli kursusel "Elektroonilised keeleressursid kirjaliku ärisuhtluse teenistuses" (2 EAP).
Töö.
2003–2015 Eesti Rahvusraamatukogu parlamendiinfo keskuse infospetsialist, sh 2006–2007 Vabariigi Presidendi Kantselei raamatukogu juhataja kohusetäitja.
Töised kõrvaltegevused.
2020. aastal lõi kaasa Riigikantselei koordineeritava kriisikommunikatsiooni lehe kriis.ee vabatahtliku keele- ja sisutoimetajana.
On Emakeele Seltsi liige ja Eesti Keeletoimetajate Liidu tegevliige ning korduvalt osalenud liidu kampaanias "Kutsu keeletoimetaja külla!". 2021. ja 2022. aastal oli ise selle kampaania korraldaja ning käis kampaaniast rääkimas ETV saates "Terevisioon" ning Vikerraadio "Vikerhommikus".
2022. aastal kuulus Vikipeedia keeletoimetamistalgute žüriisse.
Osaleb kaaskoolitajana Proua Eksperdi korraldatud turunduskoolitustel, kus räägib müügitekstide selgekeelsusest ja keelelisest korrektsusest.
E-raamatu "Kirjuta lihtsalt, väljendu selgelt ehk Kuidas kirjutada ideaalset naist" (2021) autor.
Max Hegele

Maximilian Hegele (25. mai 1873 Viin – 12. märts 1945 samas) oli Austria arhitekt, kes oli Viini Setsessiooni esindaja.
Fillgraderstiege

Fillgraderstiege on juugendstiilis välitrepp Viini kuuendas linnaringkonnas Mariahilfis. See ehitati aastatel 1905–1907 Max Hegele projekti järgi, kes oli Victor Luntzi ja Carl Hasenaueri õpilane. See ühendab kahte tänavat: Fillgradergasset ja Theobaldgasset.
Shelfordi reegel

Shelfordi reegel ehk tolerantsuse seadus on ökoloogiline printsiip, mille töötas välja Ameerika zooloog Victor Ernest Shelford aastal 1913.
Reegel sätestab, et organismi edukuse looduses määrab rühm erinevaid tegureid. Shelfordi sõnul on organismidel iga nendele mõjuva keskkonnafaktori miinimum, maksimum ja optimum, mis defineerib populatsiooni püsima jäämise. Teooria hilisema viimistlusega on tegelenud Inglise botaanik Ronald Good.
Kirjeldus.
Shelfordi reegli kohaselt hakkab populatsiooni arvukus mingi konkreetse limiteeriva faktori äärmusesse kaldudes (alla miinimumi või üle maksimumi) langema. Liikide püsima jäämist ja sigimisedukust illustreerib hästi kühmukujuline graafik. See jaotub kolmeks eraldi tsooniks: optimaalne tsoon, stressitsoon ja talumatuse tsoon. Optimaalses tsoonis on organism oma ökoamplituudi keskel, mistõttu on paljunemise edukus maksimaalne ja suremus minimaalne. Stressitsoonis on organismi sugulised funktsioonid piiratud, sest mingi limiteeriv faktor on äärmuste poole kaldunud. Talumatuse tsoonis on organismi elutegevust limiteeriv faktor sellises äärmuses, et tema püsima jäämine muutub võimatuks. See-eest lisas Ronald Good Liebigi miinimumseadusele viidates Shelfordi reeglile täienduse, et ökoloogilised faktorid on omavahel tihedalt seotud, mistõttu võib ühe faktori madal tase olla osaliselt kompenseeritud teise faktoriga. Näiteks suudab suhkruvaher oma levila põhjapiiril toime tulla ka madalama sademete hulgaga, kuna temperatuur ja vee kättesaadavus on omavahel tugevas seoses. 
Ajalugu.
1840. aastal mõtles Saksa teadlane Justus Liebig välja Liebigi seaduse ehk miinimumseaduse, mille kohaselt on liigi edukusele suurimat mõju avaldav limiteeriv faktor see, mis on miinimumile kõige lähemal.
Tolerantsuse seadust (Shelfordi reegel) peetakse teadusmaailmas Liebigi seaduse edasiarenduseks. Kui Liebigi seadus pärineb 19. sajandi keskpaigast, siis Shelfordi reegli töötas vastavanimeline teadlane välja 1913. aastal. Algselt näitas Victor Ernest Shelford oma välja töötatud printsiibi kehtivust loomuuringutes, samal aastal katsetas teooria kehtivust taimede peal ka botaanik Ronald Good.
Rahlstiege

Rahlstiege on välitrepp Viini kuuendas linnaringkonnas Mariahilfis, mis valmis 1870. aastal. See ühendab kahte tänavat: Rahlgasset ja Mariahilfer Straßet.
Lõuna-Aafrika piirisõda

Lõuna-Aafrika piirisõda (ka Namiibia vabadussõda) oli suuresti asümmeetriline sõda, mis toimus aastatel 1966–1990 Edela-Aafrikas (praegune Namiibia), Sambias ja Angolas. Sõja osapooled olid Lõuna-Aafrika Vabariigi kaitsevägi (SADF) ja Edela-Aafrika Rahvaorganisatsiooni (SWAPO) relvastatud tiib Namiibia Rahvavabastusarmee (PLAN). Lõuna-Aafrika piirisõjas toimusid alates teisest maailmasõjast Aafrika suurimad lahingud ning see oli tihedalt seotud Angola kodusõjaga.
SWAPO oli aastaid Namiibia iseseisvusele ÜRO-st ja Rahvusvahelisest Kohtust tulutult toetust otsinud ning 1962. aastal moodustati PLAN, mis tugines Nõukogude Liidu, Hiina, Tansaania, Ghana ja Alžeeria abile. Augustis 1966 puhkesid PLAN-i ja Lõuna-Aafrika Vabariigi sõjaväe vahel kokkupõrked. Aastatel 1975–1988 korraldas SADF Angola ja Sambia pinnal asuvate PLAN-i baaside eemaldamiseks vastuolulisi operatsioone. Mässuliste peatamiseks võeti kasutusele ka eriüksused Koevoet ja 32. Pataljon.
Lõuna-Aafrika Vabariigi taktika muutus konflikti käigus järjest agressiivsemaks. SADF-i operatsioonid tõid kaasa ka angolalaste surmasid ning kahjustasid naaberriigi majandustaristut. 1980. aastatel hakkas Nõukogude Liit Angolale sõjalist abi pakkuma ning lisaks instruktoritele saadeti Angolale umbes 4 miljardi dollari väärtuses varustust. NSV Liidu eesmärk oli reidid peatada ning häirida LAV-i ja Angola opositsioonipartei UNITA, mida relvastati PLAN-ilt saagiks saadud varustusega, soojenevaid suhteid. Aastaks 1984 oli Angola sõjavägi (FAPLA) Nõukogude Liidu toel piisavalt tugev, et SADF-ile vastu astuda. Angolat toetasid ka tuhanded Kuuba sõdurid. Kuuba-LAVi sõda jäi korraks Lusaka kokkulepetega pausile, kuid kuna nii PLAN kui UNITA kasutasid vaherahu enda positsioonide tugevdamiseks, jätkus sõda juba suvel 1985. Sõja kulminatsiooniks oli Cuito Cuanavale lahing. Detsembris 1988 sõlmisid LAV ja Angola Ameerika Ühendriikide vahendusel kolmepoolse kokkuleppe, millega sõda kahe riigi vahel sisuliselt lõppes ning Kuuba ja LAV-i sõdurid toodi vastavalt Angolast ja Edela-Aafrikast välja. Aprillis 1989 käivitas PLAN enda viimase sissikampaania. Aasta hiljem, märtsis 1990, sai Namiibia Vabariik iseseisvaks.
Kuigi sõda toimus peamiselt Lõuna-Aafrika Vabariigi naaberriikides, oli sellel riigi kultuurile ja poliitikale suur mõju. Riigi apartheidivalitsus tegi pingutusi, et näidata sõda rahvale suurema antikommunismi osana ning kasutas seda, et riigis kommunismivastasust üleval hoida. Sõjal on tänapäevalgi LAV-i afrikaanikeelses kirjanduses kindel koht, mida tuntakse nimega "grensliteratuur" (ehk piirikirjandus).
Tuul (perekonnanimi)

Tuul on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tuul 355 inimesel: 186 mehel ja 169 naisel. Perekonnanimede levikult on Tuul meeste puhul 332. ja naiste puhul 437. kohal. Perekonnanimi Tuul on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 7,18.
Frank McLynn

Francis James McLynn (sündinud 29. augustil 1941) on Briti elulookirjanik ja sõjaajaloolane. Tal on ilmunud üle 20 raamatu, sealhulgas Napoleoni, Robert Louis Stevensoni, Carl Jungi, Richard Francis Burtoni ja Henry Morton Stanley elulooraamatud.
Frank McLynn on lõpetanud Oxfordi Wadham College'i ja saanud Londoni Ülikoolist doktorikraadi. 
Ta oli aastatel 1996–2001 University of Strathclyde'i kirjanduse osakonnas külalisprofessor ja 2000–2002 Goldsmiths College Londoni teadur.
McLynn on Kuningliku Ajalooseltsi ja Kuningliku Geograafiaseltsi valitud liige ("fellow").
Milvi Hirvlaane

Milvi Jalas-Hirvlaane (sündinud 4. aprillil 1936 Kanepis) on eesti ajaloolane. 
Ta on uurinud peamiselt Eesti kultuuri- ja kodulugu, keskendudes enda kodukandile Kanepile ja Vana-Võromaale. Lisaks on ta uurinud ka Tartu Ülikooli ja baltsisaksa kultuurilugu.
Elukäik.
Milvi Hirvlaane on lõpetanud Kanepi 7-klassilise Kooli. Seejärel läks ta õppima Võru 1. Keskkooli, kuid samal ajal rajati Põlva rajoon ning seal avati samuti keskkool, kus nappis õpilasi ning Milvi Hirvlaane kutsuti sinna õppima. Töötas ta Tilsi lastekodus kasvatajana ning teenitud raha eest läks ta õppima Tallinna kultuurhariduskooli. Selle lõpetamise järel töötas ta Paides ning aastaid hiljem lõpetas ta Tartus kaugõppes ajaloo-keeleteaduskonna (1972). Ajaloo kandidaaditöö kaitses ta 1980. aastal samuti Tartu Riiklikus Ülikoolis Kanepi kihelkonna kultuuriloo teemal. 
Seejärel töötas Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalookomisjoni teadusliku sekretärina, kõrgkooli labori juhatajana ning vanemteadurina ülikooli ajaloo uurimises kuni 1996. aastani. 
Milvi Hirvlaane on aidanud kaasa Jakob Hurda nimelise Põlva Rahvahariduse Seltsi trükiste ettevalmistamisel ning tegutseb ka Kanepi Laulu Seltsis.
Teoseid.
Milvi Hirvlaane on koostanud mitu Ferdinand von Wrangelli sünniaastapäevale pühendatud ettekannete kogumikku (1996, 1997 (2), 2001).
Isiklikku.
Milvi Hirvlaane sündis Voldemar ja Alma-Adeele Jalase neljalapselise pere ainsa tütrena. Tal on poeg Mehis.
Louis Napoléon

Louis Bonaparte, ka Louis Napoléon, ka Louis-Napoleon Bonaparte (23. jaanuar 1914 Brüssel – 3. mai 1997 Genolier, Vaud' kanton, Šveits) oli Bonaparte'i dünastia pea (1926–1997), seaduslik pretendent prantslaste keisri ("Empereur des Français") tiitlile, keiser Napoleon I venna Jérôme Bonaparte'i lapselapselaps. Paljude bonapartistide jaoks ka kui Napoleon VI. 
Louis Napoléoni viisakustiitel oli prints Napoleon ("prince Napoléon").
Louis Napoléoni vanaisa oli Napoléon-Jérôme Bonaparte (1822–1891) ja isa oli Victor Napoléon (1862–1926). 
Louis Napoléon õppis sotsiaalteadusi Šveitsis Université catholique de Louvainis ja Lausanne'i Ülikoolis.
Teise maailmasõja puhkedes (1939) esitas Louis Napoléon Prantsusmaa peaministri Édouard Daladier'le oma soovi astuda Prantsuse armeesse. Saanud äraütleva vastuse astus ta Louis Blanchardi pseudonüümi all Prantsuse Võõrleegioni, mis sõdis Põhja-Aafrikas. 1941. aastal demobiliseerus sealt ja liitus Prantsuse vastupanuliikumisega.
1950. aastatel kolis Louis Napoléon perega Šveitsist Pariisi, kus tegeles ettevõtlusega. Šveitsi kodu jäi ka alles. Meelisspordialad olid alpinism, suusasport, akvalangiga sukeldumine ja autosport. 
Mais 1997 Louis Napoléon suri 83. aasta vanuses oma Šveitsi kodus.
Pärast Louis Napoléoni surma peab osa bonapartiste Bonaparte'i dünastia uueks peaks tema vanemat poega Charles Bonaparte'i (sündinud 1950), kuid suurem osa bonapartiste leiab, et dünastia uus pea on Louis Napoléoni pojapoeg Jean-Christophe Napoléon (sündinud 1986).
Balkani keeleliit

Balkan keeleliit on Balkani keelte piirkondlike tunnuste kogum, milles sarnanevad grammatika, süntaks, sõnavara ja fonoloogia. Lõunaslaavi, idaromaani, albaania, kreeka harud kuuluvad kõik suurde indoeuroopa keelkonda, samas kui türgi haru on omane turgi keelkonnale.
Anna-Caren Sätherberg

Anna-Caren Gunilla Sätherberg (sündinud 5. oktoobril 1964 Östersundis) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik, ta on 30. novembrist 2021 kuni 18. oktoobrini 2022 Rootsi maaeluminister.
Ta on aastast 2014 Riksdagi liige (valitud Jämtlandi läänist). Riksdagis on ta olnud ärikomisjoni aseesimees, sõjadelegatsiooni liige, liikluskomisjoni kolmas aseesimees, Põhjamaade Nõukogu Rootsi delegatsiooni asetäitja ja kultuurikomisjoni asetäitja.
Ta elab Åres ja on töötanud hotellinduses. Ta on olnud opositsiooninõunik Åres ning kuulub sihtasutuse Norrlandsfonden, Årehus AB ja Jämtland-Härjedalen Turismi nõukogusse.
30. novembrist 2021 kuni 18. oktoobrini 2022 oli ta Rootsi maaeluminister.
Santi Pietro e Paolo d'Agrò

Santi Pietro e Paolo d’Agrò on 12. sajandist pärit romaani kirik Casalvecchio Siculos Sitsiilias, üks olulisemaid Sitsiilia romaanika näiteid normannide Sitsiilia kuningriigi ajast.
Arhitektuur.
Tellistest kirik on 11 meetrit lai, 20 meetrit pikk ja 17 meetrit kõrge kolmelööviline basiilika, lihtsa risttahukja kavatisega, kuid rikkalikult kaunistatud välispinnaga. Välismüürid on liigendatud punastest tellistest, valgest lubjakivist ja mustast laavakivist liseenidega, mis ülal on ühendatud ristkaarfriisiks. Kesklöövist kerkivad kaks piklikku kuplit, üks pikihoone keskel ja üks kooriruumi kohal.
Arhitektuuris on täheldatavad Põhja-Euroopa, Bütsantsi ja islami arhitektuuri jooned läbisegi. Kiriku basilikaalne ehitusplaan ja konstruktsiooniprintsiip on pärit Lääne-Euroopa gooti arhitektuurist, selle põhiplaan on bütsantsipärane – Kreeka risti kujulist ruumi jätkab läänes narteks ja idaküljes kolme apsiidiga altariruum – ja esinevad mauripärased detailid ning kaunistused, näiteks "muqarnas"-lagi, vaolised kuplid ja katusesakmed.
Santi Pietro e Paolo d'Itala

Santi Pietro e Paolo on 11. sajandist pärit romaani kirik Italas Sitsiilias, Sitsiilia romaanikaks nimetatud paikkondliku ehitusstiili iseloomulik näide, ehitatud normannide Sitsiilia kuningriigis.
Kirjeldus.
Tellistest ja looduskiviplokkidest kirik püstitati 1093. aastal Roger I eestvõttel pärast võitu lahingus araablastega. Hoone välismüürid on kaunistatud petikniššide ja põimunud kaarfriisidega. Hoone idaosa lõpetavad kolm poolümarat apsiidi, keskmine neist suurem kui külgmised.
Basilikaalne siseruum on teravkaarsete arkaadidega jaotatud kolmeks lööviks. Altariruum on kolme astme võrra muust ruumist kõrgemal. Kesklöövis asuva altariruumi kohal on kuppel, külglöövide idapoolseimad võlvikud on kaetud ristvõlvidega, ülejäänud ruumiosasid katab lame puulagi.
1930. aastal hoone restaureeriti ja altariruumi kohal asuv kuppel taastati.
Dina Babbitt

Annemarie Dina Babbitt (neiupõlvenimega Gottliebová; 21. jaanuar 1923 Brno – 29. juuli 2009 Felton) oli Ameerika Ühendriikide animaator, kes oli tšehhi juudi päritolu holokaustis ellujäänu ("Sh'erit ha-Pletah"). Teda hoiti Auschwitzi koonduslaagris, kus joonistas Josef Mengele tarvis portreesid mustlastest.
Ta oli animaator Art Babbitti teine abikaasa.
Jeanette Gustafsdotter

Eva Jeanette Gustafsdotter (neiuna "Olsson"; sündinud 24. detsembril 1965 Göteborgi vallas) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik ja jurist, ta oli 30. novembrist 2021 kuni 18. oktoobrini 2022 Rootsi kultuuri- ja demokraatiaminister. Aastatel 2020–2021 oli ta sihtasutuse Riksförbundet Sveriges museer peasekretär, varem on olnud Tidningsutgivarna tegevjuht.
Ta kasvas üles Furulundis Kävlinge vallas Skåne läänis. Ta on töötanud juristina, kes on spetsialiseerunud meedia- ja intellektuaalomandiõigusele. Töötanud ka juristina, kes on spetsialiseerunud meedia- ja intellektuaalomandiõigusele. Ajakirjanikuna on ta töötanud TV4s ja Sveriges Televisionis. Lisaks on ta töötanud Fastighetsägarnas infojuhina.
Priscilla Chan

Priscilla Chan (sündinud 24. veebruaril 1985 Braintrees Massachusettsi osariigis) on Ameerika Ühendriikide filantroop ja endine lastearst. Tema ja ta abikaasa Mark Zuckerberg, Meta Platformsi kaasasutaja ja tegevjuht, asutasid 2015. aasta detsembris algatuse Chan Zuckerberg Initiative, lubades võõrandada 99 protsenti oma Facebooki aktsiatest, mille väärtus oli tollal 45 miljardit dollarit. 
Ta õppis Harvardi ülikoolis ja sai meditsiinikraadi California ülikoolist. 
Tema vanemad olid hiina päritolu immigrandid Vietnamist. Ta räägib vabalt mandariini keelt, kantoni keelt ja inglise keelt.
Kristo Vaher

Kristo Vaher (sündinud 7. aprill 1984) on eesti informaatik.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 2003. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2008. aastal Tallinna Ülikooli informaatika erialal.
Aastatel 2008–2013 töötas Vaher tarkvaraarendajana ettevõtetes Mikare Baltic ja Mailbow, 2013–2017 oli ta ettevõtte Bigbank tarkvaraarhitekt ja meeskonnajuht. 
Aastatel 2017–2018 töötas Vaher Siseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskuses tarkvaraarhitektina ja 2018–2023 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis (nn riigi tehnoloogiajuhina). 
Alates 2023. aastast töötab Vaher digiriigi lahenduste konsultatsioonifirmas Digital Nation. 
2024. aastast liitus ta Eesti Rahvusvahelise Arengukoostöö Keskuse (EstDev) kaudu rahvusvahelise GovStack projektiga tehnoloogiajuhi rollis.
Marie Elisabeth Kreutzwald

Marie Elisabeth Kreutzwald (neiupõlvenimega Marie Elisabeth Saedler; 19./31. mai 1805 – 22. mai/3. juuni 1888 Tartu) oli eesti arsti ja kirjaniku Friedrich Reinhold Kreutzwaldi abikaasa. 
Tema isa Johann Carl Daniel Saedler oli Tartus tinavalaja. Isa koos vennaga oli Liivimaale tulnud Mecklenburgist Güstrowist. Marie Elisabethi ema oli kaupmehe tütar Anna Catharina Stamm.
Marie Elisabeth abiellus Friedrich Reinhold Kreutzwaldiga 18. augustil 1833 (ukj 30. augustil). 11. juulil (ukj 23. juulil) 1834. aastal sündis tütar Annette Adelheid (abielus Blumberg) ja 10. oktoobril (ukj) 1836. aastal Marie Ottilie. 5. oktoobril (ukj) 1845. aastal sündis poeg Friedrich Alexis.
Ta suri 22. mail 1888 kopsupõletikku ja maeti 26. mail Tartu Raadi kalmistule.
Gahlnbäck

Gahlnbäck, varem ka Gahlenbeck ja Gallenbeck on Mecklenburgist Penzlinist pärit käsitöölise-, kaupmehe-, literaadi- ja aadlisuguvõsa.
Marcellin Marbot

Jean-Baptiste Antoine Marcelin Marbot, tuntud kui Marcellin Marbot (; 18. august 1772 Altillac, Corrèze'i departemang – 16. november 1854 Pariis) oli prantsuse sõjaväelane (diviisikindral) ja memuarist.
Marcellin Marbot sündis sõjaväelase, hilisema Prantsuse revolutsioonisõdadest osavõtja ja diviisikindraliks ülendatud Jean-Antoine Marbot' (1754–1800) perekonnas.
Isa jälgedes sõjaväelaseks saanud Marcellin Marbot paistis silma 1805. aastal Austerlitzi lahingus. 1811. aastal sai ta koloneliks. 1812. aasta Venemaa kampaanias oli jäägripolgu komandör. 1813. aastal võttis osa Leipzigi lahingust.
1813. aastal sai Marcellin Marbot paruni tiitli ("baron de l'Empire").
Saja päeva ajal liitus taas Napoleoniga. Waterloo lahingus (1815) oli husaaripolgu komandör.
Juulimonarhia ajal jätkas Marbot sõjaväelase karjääri: 1830. aastal ülendati brigaadikindraliks ja 1836. aastal diviisikindraliks.
1845. aastal nimetas kuningas Marcellin Marbot' peeride koja liikmeks, kuid juba 1848. aastal eemaldus Marbot lõplikult ühiskondlikust elust.
Eva Nordmark

Eva Marie Nordmark (neiuna "Persson"; sündinud 21. veebruaril 1971 Norrbotteni läänis) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik ja ametiühingutegelane. Ta oli 10. septembrist 2019 kuni 18. oktoobrini 2022 Rootsi tööminister; lisaks oli ta 30. novembrist 2021 kuni 18. oktoobrini 2022 Rootsi soolise võrdõiguslikkuse minister.
Ta õppis aastatel 1992–1994 Luleå Tehnikaülikoolis politoloogiat, kuid ei lõpetanud seda. 
Ta oli aastatel 1995–1998 sotsiaaldemokraatide Riksdagi liige. Aastatel 1992–1999 oli ta Luleå linnavolikogu liige. Aastatel 1999–2004 oli ta Luleå ametiühingu SKTF tegevdirektor ning 2004–2011 kogu ametiühingu esimees. Aastatel 2011–2019 juhtis ta ametiühingut TCO.
10. septembrist 2019 kuni 18. oktoobrini 2022 oli ta Rootsi tööminister. Lisaks on ta 30. novembrist 2021 kuni 18. oktoobrini 2022 (pärast Märta Stenevi lahkumist) Rootsi soolise võrdõiguslikkuse minister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja kahe lapse ema.
Sandra Lee

Sandra Siew Pin Lee Rebish (sündinud 20. detsembril 1970 New Yorgis), tuntud ka kui Dr. Pimple Popper, on Ameerika Ühendriikide dermatoloog ja YouTube'i sisulooja, kes elab Californias Uplandis. Tema veebivideod ja telesari Dr. Pimple Popper omavad laialdast tuntust.
Tema hiinasingapurlasest isa on endine dermatoloog, ema aga hiinamalaisialane. Vanemad emigreerusid Ameerika Ühendriikidesse aasta enne Sandra Lee sündi. Viie aastaselt kolis tema perekond Lõuna-Californiasse.
Johan Danielsson

Lars Johan Danielsson (sündinud 30. juunil 1982 Borlänges) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik, ta on 30. novembrist 2021 Rootsi elamumajandusminister.
Ta kasvas üles Borlänges ja õppis Linköpingi Ülikoolis politoloogiks.
Ta oli Euroopa Parlamendi liige ja enne seda ametiühinguametnik.
Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sotsiaaldemokraatide ridades, kuid ei osutunud valituks. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osutus ta valituks. Ta oli Euroopa Parlamendi liige aastatel 2019–2021.
Ta on 30. novembrist 2021 Rootsi elamumajandusminister.
Oyster Bay

Oyster Bay on linn, mis asub Nassau maakonnas New Yorgi osariigis. See on ainuke asula New Yorgi suurlinnastus, mis ulatub Long Islandi põhjarannikult lõunarannikule.
Ejército de Liberación Nacional de Bolivia

Ejército de Liberación Nacional de Bolivia (hispaania keelest Boliivia Rahvavabastusarmee; ELN; ka Ñancahuazú partisanid) oli aastatel 1966–1967 Che Guevara juhtimisel peamiselt Boliivia Cordillera provintsis tegutsenud partisanirühmitus. Sellesse kuulusid peamiselt Boliivia ja Kuuba kodanikud. ELN-i peakorter asus talus Boliivia Río Grande hooajalise Ñancahuazú lisajõe kaldal, Santa Cruz de la Sierra linnast 250 kilomeetri kaugusel. Revolutsionääride eesmärk oli olla n-ö "foco" ning algatada sotsialistlik ülestõus, mis Boliivia valitsuse kukutaks. Partisanidel õnnestus valitsusvägedele mõnda aega vastu hakata, kuid lõpuks said nad lüüa ning Guevara vahistati ja mõisteti surma. Vaid viiel ELN-i liikmel õnnestus Tšiilisse põgeneda.
Tühi tähistaja

Tühi tähistaja on (semiootika mõistena) märk, mille objekt on kaduma läinud. S.t tähistaja, mille tähistatav on muutunud nii ebamääraseks, et tähistaja on iseseisvunud. 
Tühja tähistaja mõistet on palju kasutanud Ernesto Laclau, ent esmalt võttis selle kasutusele Claude Lévi-Strauss.
Öötöö

Öötöö ehk öine vahetus on tavaliselt ajavahemikus 22:00–6:00 sooritatava vaimse või füüsilise töö (vahetustega töö) osa, mis viiakse läbi öötundidel 22.00–6.00 ja mille kohta kehtivad tavaliselt muule töisele tegevusele kehtestatuist erinevad reeglid.
Klaus Barbie

Nikolaus Barbie (ka Klaus Barbie, hüüdnimega Lyoni Lihunik; 25. oktoober 1913 – 25. september 1991) oli Natsi-Saksamaa riigiametnik. Vichy valitsuse ajal Prantsusmaal Lyonis teenistuses olles piinas ta Gestapo vange, peamiselt juute ja Prantsuse vastupanuliikumise liikmeid. Pärast teise maailmasõja lõppu aitas Ameerika Ühendriikide luure tal põgeneda Boliiviasse, kus ta asus sealset režiimi opositsiooni piinamise ja represseerimise alal nõustama. Ameerika Ühendriigid tegid natsist Klausiga koostööd tema antikommunistlike teenete eest.
Hiljem värbas ta Lääne-Saksamaa luure. Tõenäoliselt mängis Barbie rolli 1980. aastal Luis García Meza poolt La Pazis korraldatud riigipöördes. Kui Boliivia diktatuur langes, ei saanud Barbie enam riigilt kaitset. 1983. aastal andsid võimud ta välja Prantsusmaale, kus talle mõisteti inimsusvastaste kuritegude eest eluaegne vanglakaristus. Kuigi ta oli juba 1947. ja 1954. aastal "in absentia" surma mõistetud, ei viidud varasemat kohtuotsust täide, kuna oktoobris 1981 kaotati Prantsusmaal surmanuhtlus. Vangis olles suri Barbie 25. septembril 1991 vähki.
Tomas Eneroth

Karl Tomas Eneroth (sündinud 4. detsembril 1966 Eskilstunas) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik. Ta on olnud Rootsi taristuminister (2017–2022).
Ta on õppinud aastatel 1988–1993 Växjö kõrgkoolis sotsioloogiat ja politoloogiat.
1994. aasta Rootsi parlamendivalimistel valiti ta Riksdagi, mille liige on tänini. Aastatel 2002–2006 oli ta parlamendi sotsiaalkaitsekomisjoni esimees ja 2014–2017 sotsiaaldemokraatide rühma juht.
27. juulist 2017 kuni 17. oktoobrini 2022 oli ta Rootsi taristuminister.
Isiklikku.
Tema isa Bengt Eneroth oli kantor ja ema Anna-Lisa Abelsson õpetaja. 
Ta on abielus, tema poeg Jesper (sündinud 1995) on samuti sotsiaaldemokraatlik poliitik.
Aksel Airo

Aksel Fredrik Airo (aastani 1906 Aksel Fredrik Johansson; 14. veebruar 1898 Turu – 9. mai 1985 Päijät-Häme maakond) oli Soome sõjaväelane (kindralleitnant) ja poliitik. Ta kuulus Rahvuslikku Koonderakonda.
Airo võttis osa nii Soome kodusõjast, Talvesõjast, Jätkusõjast kui ka Lapi sõjast.
Künakirves

Künakirves (ka "vesik", "vissil", lõunaeesti murretes "vessim") on ristipidi varre otsa pandud pikakaelalise nõgusa teraga kirves puuesemete õõnestamiseks.
Kuju.
19. sajandil olid künakirved 5–9 cm laiuse tera, kitsama paksu kaelaosa ja kumera põhjaga. Tera kaare põhi võis olla ka peaaegu sirge ning teraotsad sellega enam-vähem risti. Hõlbustamaks piki süüd raiumist oli kirve laba varre suhtes suurema või väiksema teravnurga all.
Kasutamine.
Künakirvega õõnestati erinevaid puuesemeid: eriti künasid, aga ka venesid, pakktarusid, surnukirste, ummiknõusid jms. Lisaks kasutati künakirvest hoonete sammastesse soonte raiumiseks. Saetööstuse arengu ning saelaudade laialdase kasutuse tõttu kadus künakirves üldkasutuselt 19. sajandi teisel poolel.
École pratique des hautes études

École pratique des hautes études (EPHE) on Pariisi süvaõppeasutus, kuid mitte ülikool klassikalises mõttes.
EPHE asutati 31. juulil 1868 Prantsusmaa haridusministri Victor Duruy dekreediga ja on üks suuremaid écoles. Peamine idee oli õpilaste ettevalmistamine uurimistööks, osaledes uurimispraktikas. Diplomeid ei nõutud ega antud.
Tema diplomid usuteaduse ja ajaloo alal kuuluvad maailma parimate hulka.
EPHE on pidevalt koolitanud maailmatasemel Aasia ja islamiuuringute eksperte ning nende hulgas investeerimispankureid, diplomaate ja nendele valdkondadele spetsialiseerunud sõjaväelasi.
Polná

Polná (saksa keeles "Polna") on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Jihlava ringkonnas. Polná asub Jihlavast ligi 14 km kirdes.
Polná paikneb merepinnast 535 meetri kõrgusel.
Asula on rajatud 12. sajandil, ürikutes on Polnát esmamainitud 1242. aastal. Juute elas Polnás alates 15. sajandist, eraldi juudi linnaosa rajati 17. sajandi teisel poolel. 1863. aastal hävis suures tulekahjus ligikaudu kolmandik linnast.
Polná vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.
Kateeder (kirik)

Kateeder (kreeka keeles καθέδρα 'tugitool', 'troon', ladina keeles cathedra) on troonitaoline auiste kirikus, mis on ette nähtud piiskopi jaoks. Kristluses sümboliseerib see ülekantud tähenduses piiskopivõimu. Kateedri nimetusest selles tähenduses on tuletatud sõna "katedraal".
Kateeder asus Bütsantsi kirikutes apsiidis altari taga "synthronon"i keskel, samuti oli see nii veel osas romaani kirikutes, tänapäeva katoliku ja õigeusu pühakodades on see enamasti peaaltari läheduses või vastas või ikonostaasi juures küljega ida poole.
Viktor Vesterinen

 
Viktor Vesterinen (sündinud 29. aprill 1946) on Eesti pressifotograaf, kelle fotoreportaaži iseloomustab autorile omane stiil. 
Viktor Vesterineni fotoreportaaže ja fotoseeriaid on avaldatud enam kui sajas riigis. Ta on korduvalt osalenud rahvusvahelistel fotokonkursitel ja korraldanud isikunäitusi Venemaal, Poolas, Soomes, Indias ja Eestis.
Vaba Ajaloo Selts

Vaba Ajaloo Selts (vene "Вольное историческое общество," inglise "The Independent Historical Association") on veebruaris 2014 loodud Venemaa professionaalsete ajaloolaste ühendus, eesmärgiga võidelda võimudepoolsete poliitiliselt motiveeritud rünnakutega Venemaa ajaloo uurimise suhtes.
Ajalugu.
Vaba Ajaloo Seltsi asutamine toimus 28. veebruaril 2014, mil allkirjastati avalikkusele suunatud manifest. Seltsi asutajad olid ajaloolased, ajalooõpetajad, filosoofid ja teised ajalooteadmiste valdkonna uurijad: Jevgeni Anisimov, Anatoli Golubovski, Igor Danilevski, Viktor Djatlov, Askold Ivantšik, Sergei Ivanov, Leonid Katsva, Ivan Kurilla, Aleksei Miller, Aleksander Moldovan, Konstantin Morozov, Sergei Mironenko, Aleksandr Rubtsov, Nikita Sokolov, Pavel Uvarov ja Aleksandr Etkind.
"End "vabaks" nimetav ühiskond ei otsi tuge ega patrooni üheltki valitsusasutuselt, erakonnalt ega ärigrupilt, kasutades toeks vaid oma liikmete professionaalsust ja mainet. Ajalooliselt nõuab see aga mitte ainult ajaloolaste, vaid ka kõigi teadlaste ja praktikute osalemist, kelle erialane huvi on seotud mineviku uurimise ja selle mälestuse säilitamisega, sealhulgas kõigi humanitaarakadeemiliste distsipliinide esindajad. samuti õpetajad, muuseumid, arhiivid ja raamatukoguhoidjad. Samuti kutsume koostööle kirjastusi ja meediatöötajaid, kes vastutavad ajaloo ja selle rolli eest kaasaegses ühiskonnas.
Uue ühenduse põhieesmärk on edendada teaduslike ideede levikut minevikust, ajalooteaduse rollist ja ülesannetest kaasaegse ühiskonna elus.
See eesmärk saavutatakse praktiliste probleemide lahendamisega, millest olulisemad on:
         – moodsa humanitaarabi ekspertkeskkonna kujundamine, millesse kodanikuühiskond saaks täielikult ja kindlalt usaldada;
         – solidaarsustegevuse jõupingutuste ühendamine teadlaste ja praktikute ühtsel "platvormil", mida eraldavad nüüd vahemaad, riigi- ja halduspiirid, osakondade ja distsiplinaartõkked;
         – rahvusvahelise koostöö arendamine ja maailma humanitaarteadmiste saavutuste populariseerimine Venemaal ning Venemaa teaduse parimad näited maailmas;
         – professionaalne hinnang ühiskondlikult olulistele sündmustele ning poliitikute ja avaliku arvamuse liidrite avalike avaldustega mineviku tajumise kohta;
         – võidelda ajalooallikate ja faktide võltsimise vastu, olenemata sellest, kes ja mis eesmärgil need võltsimised ette võetakse.
         – vastutegevus igasugustele katsetele piirata teadusliku uurimistöö vabadust ja akadeemilisi vabadusi;
         – abistamine arhiivimaterjalide salastatuse kustutamisel, asutuste arhiivide üleandmine riigile."
Telč

Telč (saksa keeles "Teltsch") on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Jihlava ringkonnas. Telč asub Jihlavast ligikaudu 25 km lõunaedelas.
Telč paikneb merepinnast 522 meetri kõrgusel.
Telči on esmamainitud 1335. aastal.
Telči ajalooline keskus kuulub alates 1992. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse ja on alates 1995. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.
Stasidion

Stasidion (mitmuses "stasidia", kreeka keele sõnast "stasis" 'seis', 'asend'), ka "kathisma" (kreeka keeles κάθισμα 'iste') on käetugedega ja hingedega ülestõstetava kitsa istetoega seisutool, mis esineb õigeusu kirikutes ja kloostrites Kreekas ja kreeka traditsiooni järgivates kirikutes mujal (nt ka Püha Eelkäija Skiitas Saaremaal). On tavaliselt paigutatud ridadena seinte äärde ja lööve eraldavate sammaste vahele. Mööbliese on mõeldud toetama uskliku selga ja käsivarsi pika jumalateenistuse jooksul seistes, eriti oluline abi on sest vanematele munkadele.
Väliste tunnuste järgi saab stasidia jaotada kolme tüüpi:
Robert Habeck

Robert Habeck (sündinud 2. septembril 1969 Lübeckis) on Saksamaa poliitik ja kirjanik, ta on erakonna Liit 90/Rohelised liige ja Saksamaa Liidupäeva liige. Ta on 8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 Saksamaa majandus- ja kliimaminister; lisaks on ta samast kuupäevast Saksamaa asekantsler.
Ta sündis Lübeckis. Lapsepõlve veetis ta Heikendorfis (asub Schleswig-Holsteini liidumaal), kus ta vanemad pidasid apteeki. Aastal 1989 lõpetas ta Heikendorfis gümnaasiumi; seejärel oli ta asendusteenistuses ja õppis Freiburgi, Roskilde ja Hamburgi Ülikoolides germanistikat, filoloogiat ja filosoofiat.
Strážnice

Strážnice (saksa keeles "Straßnitz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Hodoníni ringkonnas. Strážnice asub Slovakkia piirist 5 km kaugusel, Hodonínist ligikaudu 15 km idakirdes.
Strážnicet on esmamainitud 1302. aastal.
Strážnice vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.