tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Masinaühistu

Masinaühistu ehk masinatarvitajate ühing on endisaegne ühing, mille eesmärk oli ülal pidada masinaid ja teisi tööriistu ning võimaldada nende kasutamist ühingu liikmetele. 
Eestis asutati masinaühistuid peamiselt põllumajandusmasinatega seotult. Ühistud pidasid üleval näiteks rehepeksugarnituure ja traktoreid.
1934. aastal oli Eestis umbes 680 masinaühistut.
Eestis tegutses Masinatarvitajate Ühingute Liit.
Massoprodukt

Massoprodukt oli mööbliettevõte, mis tegutses Tallinnas. Ettevõte valmistas mööblit ja äride sisseseadeid.
Ettevõtte asutasid 1916. aastal Jaan Olbrei ja August Kapsi. Aastast 1917 tegutses ettevõte aktsiaseltsina, olles üks esimesi eesti kapitaliga asutatud aktsiaseltsidest. 
1930. aastal olid ettevõtte peaaktsionärid ning direktorid Arnold Kapsi (August Kapsi vend), Richard Olbrei (Jaan Olbrei poeg) ja Mihkel Pung Kaubandustööstuskojast. Tehase tehniline juhataja oli H. Rehesaar.
Massoprodukt tegutses suures neljakorruselises tehasehoones. Tehasel oli suur poolvalmis mööbli ladu ning valmistoodangu tutvustamiseks kolm müügisalongi. Tehas tootis võõrastetoa, söögitoa, kabineti- ja magamistoa mööblit, olles peamiselt pühendunud just viimasele. Komplektide hinnad ulatusid 450 kroonist 4000 kroonini.
Tiit Vaasma

Tiit Vaasma (sündinud 8. mail 1982 Siimustis Jõgevamaal) on eesti geoökoloog ja järvesetete uurija.
Haridus ja töökäik.
Ta on lõpetanud 2000. aastal Jõgeva Gümnaasiumi, 2004. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli geoökoloogia erialal, 2006. aastal Tallinna Ülikooli (TLÜ) magistrantuuri (M.Sc. geoökoloogia alal, juhendaja Jaanus Terasmaa, väitekiri "Veetaseme muutuste mõju Martiska järve sette mineraalaine sisaldusele ja terasuuruse variatsioonidele"), 2010. aastal doktorantuuri (Ph.D. ökoloogia alal, juhendajad Jaan-Mati Punning, Jaanus Terasmaa, väitekiri "Grain-size analysis of lake sediments: research methods and applications" ("Järvesette lõimisanalüüs: uurimismeetodid ja rakendamine")).
Töötab 2005. aastast Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskuses: 2005–2006 oli ta keskkonnauuringute osakonna assistent, 2006–2009 erakorraline teadur, 2009. aastast on ta TLÜ ökoloogia keskuse (end TLÜ ökoloogia instituut) teadur ja selle juhataja alates 2025. aasta sügisest.
2010-2020 oli ta Eesti Geograafia Seltsi teadussekretär.
Teadustöö.
Tiit Vaasma teadussuundadeks võib nimetada paleogeograafia, paleolimnoloogia ja sedimentoloogia. Ta on peamiselt arendanud ja kasutanud oma teadustöödes mineraalaine terasuuruse analüüsi metoodikaid (erinevad analüüsimeetodid: sõelumine, laser difraktomeetria, "image analysis" jt). On uurinud Eesti väikejärvede keskkonnatingimuste muutusi ajas aga ka Peipsi järve settimisprotsesse. Tegeleb viimase 8000 aasta jooksul toimunud tormisuse muutuste tuvastamisega rannikualade soosetetes leiduva liivafraktsioonide alusel. On üks Eesti Inimarengu Aruande 2014/2015 autoritest.
Lisaks teadustööle on ta seotud olnud rakendusuuringutega. Ta oli vastutav täitja Kurtna maastikukaitseala kaitsekorralduskava koostamisel ja külastusuuringu teostamisel. Kurtna järvedega on ta tegelenud alates 2004. aastast, kus viimasel ajal püütakse koos kolleegidega leida viise, kuidas saavutada sealsete Natura järvede hea seisund ja näidata, mis tagajärjed võivad olla inimtegevusel sealsetele veekogudele.
Ta on teinud Peipsi ja Võrtsjärve rannikute seiret.
On loonud kaardirakenduse, kus saab näha ja kasutada Eesti väikejärvede batümeetrilisi ehk sügavuskaarte, mis on saadud, kas vanade sügavuskaartide digitaliseerimisel või kaardistatud tema ja ta kolleegide poolt kasutades kaasaegseid sonareid. Rakenduse leiate siit: Järvede sügavuskaardid.
Valik publikatsioone.
Toimetanud Eesti Geograafia Seltsi (EGS) trükiseid ja kirjutanud lugusid EGSi tegevusest.
Teaduspreemiad.
Lisaks mitu Tallinna Ülikooli sisest üliõpilastööde ja kaasautorina kirjutatud artiklite auhindu.
Varia.
2004–2005 oli ta ajateenistuses Tapa VÕK pioneerikompaniis ja StS VÕK Üksik-sidepataljonis.
Matkahuvilisena on ta rännuteed viinud teda rongiga nii Siberi Eesti küladesse kui ka Baikali järve äärde, Koola poolsaarele, Argentinasse, Poola jpm. Igal aastal osaleb koos sõpradega parvematkadel Eesti jõgedel.
Tema tädi oli mükoloog Mall Vaasma.
ARE (ettevõte)

ARE (algselt ametliku nimetusega Elektrotehnika Tehased A./S. "ARE") oli elektrotehnika ettevõte, mis tegutses Tallinnas.
Aja jooksul nimekuju muutus mitmel korral, kuid selle juures säilis osa "ARE".
Ettevõte asutaja ja omanik oli Endel Are.
Ettevõte tootis raadioaparaate ja mitmesuguseid elektrotehnilisi aparaate.
Ettevõte asutati 1932. aastal. 1937. aastal muudeti see aktsiaseltsiks.
1939. aastal töötas ettevõttes 131 inimest. Sellega ja ka tootmismahu poolest oli ettevõte RETi kõrval suuruselt teine omalaadsete hulgas.
Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal ettevõte riigistati ja ühendati tehasega RET.
Franz S. Exner

Franz Serafin Exner (24. märts 1849 – 15. oktoober 1926) oli Austria füüsik. 
Elukäik.
Exner kuulus ühte tähtsamasse Austria-Ungari impeeriumi suguvõssa, kuhu kuulsid ka Adolf Exner, Karl Exner, Sigmund Exner ja Marie von Frisch. Exner oli Franz Serafin Exneri ja Charlotte Dusensy noorim laps ja Adolf Exneri, Karl Exneri, Sigmund Exneri ja Marie von Frischi vend. Tema isa Franz Serafin tegeles Austria ülikoolide reformimisega, oli aastatel 1831–1848 Karli ülikooli filosoofiaprofessor ja töötas alates 1848. aastast Viini ülikooli õppetoolis.
Exner õppis füüsikat 1867. aastal Viin ja omandas doktorikraadi pärast aastast õppimist August Kundti käe all Zürichis. Ta töötas ka 1871. aastal Wilhelm Conrad Röntgeniga, et saada doktorikraad filosoofias. Tema õppimise suurim mõjutaja oli Viktor von Lang, kes aitas tal 1872. aastal teha uurimistööd. 1879 sai temast poole kohaga professor. 1891. aastal nimetati ta keemia ja füüsika instituudi professoriks. 1902. aastal sai temast tähtsuselt teine mees füüsikainstituudis ja oli Johann Josef Loschmidti järeltulija, kes oli pärast vanemate surma perekonna lähedane sõber ja muretses alati Exneri laste pärast. Exnerist sai 1908. aastal, mil oli tema teadusliku töö haripunktis, Viini ülikooli kantsler.
Saavutused.
Franz Serafin Exner oli tugeva nägemuse ja kindla veendumusega füüsik, kes õpetas välja mitmekülgsed ja haritud kodanikke. Ta oli paljude kaasaegse füüsika valdkondade teerajaja. Sissejuhatuse radioaktiivsuse, spektroskoopia, elektrokeemia, keemia atmosfääris ja värviteooria juurde Austrias tegi just nimelt Exner.
Tema kuulsamate õpilaste hulka kuulusid
1920. ja 1930. aastatel oli enamik füüsika õppetoole tema õpilaste hõivatud. Need õpilased olid Josef Thuma (professor Prahas), Anton Lampa (Praha), Hans Benndorf (Graz), Marian Smoluschowski (Czernowitz, Krakau), Stefan Meyer (Viin), Egon Schweidler (Innsbruck, Viin), Eduard Haschek (Viin), Friendrich Hasenöhrl (Viin), Arthur Szarvassi, Heinrich Mache (Viin), Victor Conrad (Brünn, USA), Felix Maria von Exner-Ewarten (Viin), Friedrich von Lerch (Innsbruck), Karl Przibram (Viin), Felix Ehrenhaft (Viin), Erwin Lohr (Brünn), Wilhelm Schmidt (Viin), Franz Aigner (Viin), Victor Francis Hess (Graz, Innsbruck, New York), Karl Wilhelm Friedrich Aigner (Graz), Ludwig Flamm (Viin), Erwin Schrödinger (Leipzig, Zürich, Berliin, Dublin, Viin) ja Hans Thirring (Viin).
Jakob Jaason

Jakob Jaason (kasutusel ka nimekuju Jakob Jason, pseudonüümiga Meie Mats; 20. august 1882 Keila vald – 16. september 1931 Keila vald) oli toimetaja ja kirjastaja.Jakob Jaason oli pilkeajakirjade Meie Mats (ajakirja tegelik väljaandja oli raamatukaupmees Jakob Ploompuu), Nalja Madis (1903), Nalja Liisa (1904), Meie Matsi vastane (1905) ja muude trükiste (laulikud, kalendrid) väljaandja. Arvatavasti oli Jaason nendes väljaannetes ka peamisi autoreid.
Suur Kollaps

Suur kollaps on üks universumi võimalikest saatustest, mis saab tõeks, kui universumi paisumine aeglustub ja hakkab lõpuks kokku tõmbuma. Universum tõmbub kokku kuni temast saab singulaarsus ja uue Suure Pauguga saab alguse uus universum.
Ülevaade.
Kui universumi paisumise kiirus ei saavuta ülekaalu paokiirusest, siis hakkab kõik aine universumis vastastikkuse gravitatsiooni mõjul kokku tõmbuma. Erinevalt algsest universumist, mis oli ühtne, muutub meie praegune universum kokku tõmbumise kühmuliseks. Lõpuks kukuks kõik aine kokku mustadeks aukudeks, mis liiguvad kokku, et moodustada üks suur must auk ehk suure kollapsi singulaarsus.
Tulevikusündmuste täpsed detailid, mis toimuvad enne suure kollapsi lõppfaasi, sõltuvad nii universumi paisumise faasi kui ka eelmise kokkutõmbumisfaasi pikkusest. Siiski tuleb ära märkida, et teadlased ei suudaks kohe kindlaks teha, millal universum läheb üle kokkutõmbumisfaasi, sest valgus ei jõua maale silmapilkselt ja seetõttu ei saa ka täpselt kindlaks teha, millal üks faas asendub teisega.
Meie universumile võib ennustada, et kõigepealt ühinevad superklastrid, neile järgneb galaktikaklastrite ja galaktikate ühinemine. Kui tähed asuvad nii lähestikku, et nendevahelised kokkupõrked on muutunud tavaliseks, muutuks kosmiline mikrolaine-taustkiirgus nii suureks, et tähed ei suudaks enam enda soojust eraldada ja nad kuumeneksid seestpoolt niivõrd, et nad plahvataksid ja jätaksid maha kuuma gaasi, mille aatomid kukuksid suure kuumuse tõttu oma ehituskivikesteks.
Hubble'i konstant mõõdab praegust universumi paisumist. Gravitatsioonilise jõu tugevus sõltub universumis leiduva aine tihedusest ja survest ehk kriitilisest tihedusest. Kui universumi tihedus osutub suuremaks kui kriitiline tihedus, siis toimub paisumise pidev aeglustumine, mis asendub kunagi kokkutõmbumisega ja põhjustab lõpuks universumi kokkukukkumise. Kui tihedus on väiksem kriitilisest tihedusest või sellega võrdne, siis jätkub paisumine igavesti. Järgneks universumi külmussurm, milles universum jahtub samal ajal kui toimub paisumine. Üks teooria oletab, et universum kukub kokku olekusse millest ta alustas ja seejärel algaks Suure Pauguga uus universum. Selle teooria järgi elaks universum igavesti ja temas toimuksid paisumise (Suur Pauk) ja kokkutõmbumise (Suur Kollaps) faasid.
Schrödingeri kass

 
Schrödingeri kass on mõtteline eksperiment, mis illustreerib superpositsiooniprintsiipi, ehk seda kuidas objekt saab olla korraga mitmes teineteist välistavas olekus. Mõttelises eksperimendis tekitatakse süsteem, kus hüpoteetiline kass on suletud kasti sees korraga nii surnud kui ka elus. Selle mõttelise eksperimendi pakkus välja Austria füüsikateoreetik Erwin Schrödinger 1935. aastal eesmärgiga näidata kvantmehaanika ebatäiuslikkust üleminekul mikromaailmast makromaailma. 
Schrödingeri kassi mõtteline eksperiment seatakse üles järgmiselt.
Terasest kasti asetatakse elus kass ja seade, mis koosneb mürgiga pudelist, haamrist, Geigeri loendurist ja väiksest kogusest radioaktiivsest materjalist. Radioaktiivsest materjali on nii vähe, et tunni aja jooksul laguneb sellest viiekümne protsendise tõenäosusega ainult üks aatom, kuid sama suur on tõenäosus, et mitte üksi aatom ei lagune. Tuuma lagunemisest tekkivat kiirgust tuvastab Geigeri loendur, mis peale kiirguse tuvastamist vabastab haamri, lastes sellel langedes lõhkuda mürki täis pudeli. Ehk kui tuum laguneb, sureb kass mürgi tõttu, kuid kui tuum ei lagune, jääb mürgipudel terveks ja kass ellu.
Kui eksperiment on nii üles seatud, suletakse kast, kus on kass ja seade. Peale tunni aja möödumist on sama tõenäoline, et kass on kasti sees elus kui surnud. Sel hetkel võib öelda, et kass ei olegi elus, ega surnud vaid kass on mõlemas olekus korraga ehk superpositsioonis. Kuid kasti avamisel ning selle sisse vaatamisel ei näe vaatleja kassi korraga elus ja surnud, vaid kass on kas elus või surnud. Vaatluse hetkel selle süsteemi lainefunktsioon kollapseerub ehk segatud tõenäosuslikust olekust saab üks kindel olek.
Eksperimendi põhiküsimus on: millal muutub süsteem kahe oleku segust üheks konkreetseks olekuks? Schrödingeri eesmärk oli näidata, et puudub reeglistik, mis ütleks, millal täpselt lainefunktsioon kollapseerub. See probleem on füüsikas tuntud kui mõõtmisprobleem. Erinevad kvantmehaanika interpretatsioonid käsitlevad seda probleemi erinevalt. Kopenhaageni interpretatsiooni kohaselt eksisteerib kass superpositsioonis vaatluse hetkeni, kuid vaatlus ja vaatleja pole väga täpselt defineeritud. Teiseks võrreldamisi populaarseks tõlgenduseks on paljude maailmade interpretatsioon, mille kohaselt lainefunktsioon ei kollapseeru, vaid iga erinev mõõtmistulemus on realiseeritud mingis universumis ehk kass on mingis universumis kasti avamisel elus ning mingis teises universumis surnud. Leidub veel mitmeid interpretatsioone, kuid kõik need on kinnitamata, sest süsteemi pole võimalik vaadelda superpositsioonis ega kollapsi hetkel, seega on tegemist ühe lahendamata probleemiga füüsikas.
Kuigi esialgselt oli mõtteline eksperiment kvantfüüsika puudujääkide esiletõstmiseks suunatud, siis kasutatakse seda nüüd tihti kvantfüüsika õpetamisel, et illustreerida superpositsiooniprintsiipi. Lisaks on Schrödingeri kassi kasutatud palju popkultuuris.
Maa väidetavad kuud

Maa väidetavad kuud on teaduslikult tõestamata väide selle kohta, et planeedil Maa on peale Kuu veel muidki looduslikke kaaslasi. 
Inimesed on pikka aega teoretiseerinud teiste Maa kuude – kõikide võimalike Maa looduslike kaaslaste peale Kuu – olemasolu üle. Välja on pakutud mitmeid kandidaate, kuid seni ei ole ükski tõestust leidnud. Alates 19. sajandist on teadlased püüdnud leida uusi kuusid, aga tõenäosust neid leida on vähendanud nii suur kaheldavate mitteteaduslike spekulatsioonide kui ka pettuste hulk.
Kuigi Kuu on Maa ainus looduslik kaaslane, on täheldatud mitmeid Maa-lähedasi objekte (NEO), mille orbiidid on Maa omaga resonantsis. Neid on mitmed eksitavalt kutsunud "teiseks", "kolmandaks" ja "teisteks" Maa kuudeks.
2016 HO3, asteroid, mis avastati 17. aprillil 2016, on arvatavasti kõige stabiilsem Maa poolkaaslane. Ümber Päikese tiireldes teeb nimetatud asteroid ringe ka ümber Maa ja kuigi ta on meist liiga kaugel, et teda Maa kaaslaseks lugeda, on ta parim ja kõige stabiilsem näide poolkaaslasest, ühte tüüpi Maa-lähedastest objektidest. Selliste poolkaaslaste orbiidi keskpunkt asub väljaspool Maad, üheks näiteks on veel üks NEO – asteroid 3753 Cruithne. Maa troojalased, nagu 2010 TK7, on NEO-d, mis tiirlevad ümber Päikese samal orbiidil nagu Maa.
Teised väikesed looduslikud objektid, mis tiirlevad ümber Päikese, võivad lühikeseks ajaks siseneda ka orbiidile, mis kulgeb ümber Maa, muutudes nii Sinise planeedi ajutiseks looduslikuks kaaslaseks. Tänapäevani on sellest nähtusest registreeritud vaid üks näide, objekt 2006 RH120, samas on tehtud ennustusi taoliste juhtumite esinemisest tulevikus.
Poolkaaslased ja troojalased.
Kuigi seni on teada vaid üks Maa kuu, leidub mitut tüüpi Maa-lähedasi objekte, mis on meie planeediga 1:1 resonantsis – neid tuntakse poolkaaslastena. Poolkaaslased ei tiirle ümber planeedi, vaid ümber Päikese, kusjuures nende orbiit paikneb Päikesest sama kaugel kui planeedi oma. Nende orbiidid on ebastabiilsed ja võivad tuhandete aastate jooksul oma resonantse muuta või liikuda teistele orbiitidele. Maa poolkaaslaste hulgas on sellised looduslikud objektid nagu 2010 SO16, (164207) 2004 GU9, (277810) 2006 FV35, 2002 AA29, 2014 OL339, 2013 LX28, 2016 HO3 ja 3753 Cruithne. Cruithne, mis avastati 1986. aastal, tiirleb ümber Päikese elliptilisel orbiidil, aga Maalt vaadates tundub see hobuserauakujuline. Seetõttu on mõned Cruithnet nimetatud „Maa teiseks kuuks“.
Kõige suurem erinevus kaaslase ja poolkaaslase vahel on nende orbiidi kuju põhjus: Maa kaaslase orbiit sõltub suurel määral Maa-Kuu süsteemi gravitatsioonist, samas poolkaaslase orbiiti mõjutaks Maa-Kuu süsteemi kadumine vähe, sest ta tiirleb ümber Päikese.
Maal on üks teadaolev troojalane, väike Päikesesüsteemi keha tähisega 2010 TK7, mis on jäänud gravitatsiooniliselt stabiilsesse L4 Lagrange’i punkti. Selle diameeter on umbes 300 meetrit ja sarnaselt poolkaaslastega tiirleb ta ümber Päikese, mitte ümber Maa, olles samal ajal Maaga 1:1 resonantsis.
Kääri peakraav

Kääri peakraav (ka Kääri oja) on peakraav Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Vastemõisa oja parempoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 9,7 km, valgla pindala 6,8 km², langus 17,5 m ja lang 2,57 m/km. Kraav saab alguse 69,5 m kõrgusel Kildu külas Vastemõisa – Võlli – Suure-Jaani tee servas ja suubub Ivaski külas 52 m kõrgusel paremalt poolt Vastemõisa ojasse 4,2 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Naer ja lõbu

"Naer ja lõbu ": piltidega ilustatud naljade kogu"" oli huumoriajakiri, mis ilmus 1906. aastal Tallinnas.
Väljaandjateks olid raamatukaupmees Eduard Konstantin Berggrün nr. 1 ja N. Lement nr. 2. Ajakirja trükiti Tallinnas "M. Antje" trükikojas.
Kokku ilmus ainult 2 numbrit. Nr 1: 6000 eks., Nr 2: 4400 eks.
Vastemõisa – Võlli – Suure-Jaani tee

Vastemõisa – Võlli – Suure-Jaani tee (registrinumbriga 24123) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 19,973 km.
Tee saab alguse Kobruvere külas Viljandi – Suure-Jaani tee 12. kilomeetrilt, läbib Kildu, Võlli, Arjadi ja Ängi külasid ja Suure-Jaani linna ning lõppeb Päraküla külas Mudiste – Suure-Jaani – Vändra maantee 9. kilomeetril. Suure-Jaani linnas kannab tee nimesid Nurme tänav ja Pärnu tänav.
Tee 4. kilomeetrilt hargnevad teest Kildu–Oksa–Tõramaa tee ja Epra–Kildu tee.
Latentne soojus

Latentne soojus on soojusenergia, mis neelatakse või vabastatakse aine faasisiirdel.
Kõik puhtad ained looduses on võimelised muutma oma olekut. Näiteks tahketest ainetest võivad saada vedelad (jääst saab vesi) ning vedelad ained võivad omakorda muutuda gaasiliseks (veest saab veeaur). Sellised aineoleku muutused aga nõuavad vastavalt kas soojushulga lisamist või eemaldamist. See soojushulk, mis põhjustab olekus muutusi, ongi latentne soojus.
Latentne ehk teisisõnu peidetud soojus on saanud nimetuse selle järgi, et toimuvad protsessid ei väljendu temperatuuri muutusena (aine sulamissoojus ja aine aurustumissoojus). Näiteks vee temperatuur keemishetkel on 100 °C. See soojushulk, mis kogu aeg veele lisandub, et hoida teda keemas ja 100 °C juures, on latentne soojus.
Mõiste võttis 1762. aastal esimesena kasutusele šoti keemik Joseph Black, kelle uurimused ja taiplikkus ületasid kaugelt tema kaasaegsete keemikute oma. Hiljem avastas latentse soojuse iseseisvalt ka šoti insener James Watt, kes kasutas teadmisi aurumasina ehitamisel.
Latentse soojuse leidmiseks saab kasutada valemit
formula_1
kus formula_2 on vabanenud või neeldunud energia hulk aine faasimuutusel (kJ), formula_3 on aine mass (kg), ja formula_4 aine latentne soojus (kJ kg−1).
Rietdijki-Putnami argument

Rietdijki-Putnami argument, mis on nime saanud Wim Rietdijki ja Hilary Putnami järgi, kasutab 20. sajandi füüsika avastusi – eriti relatiivsusteooriat –, et tõestada filosoofia seisukohta neljadimensioonilisusest.
Kui relatiivsusteooria vastab tõele, siis on igal vaatlejal oma arusaam samaaegsusest, mis koosneb unikaalsetest ürituste hulgast, mis moodustavad vaatleja praeguse hetke. Vaatlejatel, kes liiguvad eri kiirusel, on eri arusaam sellest, mis toimub hetkel, sest neid mõjutavad erinevad sündmused. Iga vaatleja võtab enda sündmuste hulka kolmedimensioonilisuses universumis, aga isegi väikseim pealiigutus kahe vaatleja vahel võib kaasa tuua, et nende kolmedimensioonilisus sisaldab eri asju. Kui iga kolmedimensiooniline maailm eksisteerib, siis mitme kolmedimensiooniga maailm pakub, et maailm on neljadimensiooniline. Sellele argumendile pandi nimi pärast Rietdijki (1966) ja Putnami (1967) vestlust. Mõnikord kutsutakse seda Rietdijki-Putnami-Penrose'i argumendiks.
Andromeeda paradoks.
Roger Penrose arendas edasi argumenti, mida nimetatakse Andromeeda paradoksiks, milles väidab, et kahel inimesel, kes kõnnivad üksteisest tänaval mööda, võib olla hetkel toimuvast väga erinev arusaam. Kui üks inimene kõnnib galaktika suunas, siis need sündmused võisid olla juba tunde või päevi eespool Andromeda sündmustest selle inimese jaoks, kes kõnnib teises suunas. Kui see on tõsi, muudab see tähelepanuväärselt meie arusaama ajast. Penrose arutas ka tagajärgedest, mis kaasnevad, kui Andromedal elavad tulnukad vallutavad Maa. Tema enda sõnade järgi:
Paradoks koosneb kahest vaatlejast, kes on samal ajal samas kohas kogemas erinevaid üritusi. Pange tähele, et kumbki vaatleja tegelikult ei näe, mis toimub Andromedal, sest valgus Andromedalt võtab 2,5 miljonit aastat, et jõuda Maale. Väide ei seisne selles, mida saab näha. See seisneb puhtalt sündmuses, mis erinevate vaatlejate arvates peaks samal hetkel toimuma.
Meremäe vald (1922)

Meremäe vald oli vald Eesti Petserimaai aastail 1922–1945 ja Eesti NSV-s Võrumaal aastail 1945–1950.
Meremäe vallamaja asus tänapäeva Meremäe küla aladel.
Aastatel 1922–1923 kandis vald nime "Obinitsa vald".
1939. aasta vallareformi raames säilitas vald nime ja piirid.
Vald kuulus Riigivolikogu 31. valimisringkonda, kust valiti Aleksis Tsänk.
Meremäe valda kuulusid: Hillakeste (Hilläkeste), Väike-Härma, Jõksi, Kalatsovo, Kerba, Kärna, Kuksino, Lepa, Lutja, Tuulova, Tikliste, Meremäe, Ostrova, Paklova, Palande, Palovere, Palo, Pliia, Poksa, Puista, Raba, Ruutsi, Serga, Tepi, Tobrova, Väike-Tobrova, Treijali, Tserkonde, Tsirgu, Ulaskovo, Vaarkali, Vinski, Viru, Uusvada, Krantsovo, Kuige, Suure-Kiislova, Väike-Kiislova, Looska, Meeksi, Olehkova, Poroslova, Pelsi, Sulbi, Sunilova, Vasilde, Vareste, Vaaksaare, Voronkino, Kiirova asundus, Meremäe vallamaja ja Meremäe kool, Andrikova, Hilande, Suure-Härma, Ignase, Juusa, Karmsino, Kiksova, Korksi, Kosikova, Kõõru, Küllatova, Lindsi, Melso, Miku, Navike, Obinitsa, Roikino, Talka, Tedre, Tääglova, Vaslä, Klistino, Helbi, Kamenitsa, Jermakova, Kiiova, Krapkova, Maslova, Polovino, Seretsova, Tessova, Triigina, Tupleva, Veretino, Võmmorski ja Tiirhanna küla.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kalatškovo, Obinitsa ja Veretino külanõukogu.
26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Vastseliina rajooni koosseisu.
Austraalia Eesti Rahvuskapital

Austraalia Eesti Rahvuskapital oli Austraalia eestlaste organisatsioon, mille eesmärk oli toetada Eesti vabastamisvõitlust. Organisatsioon tegutses Austraalia Eesti Seltside Liidu juures.
Organisatsioon toetas muu hulgas eestlusega seotud selgituskirjanduse väljaandmist, eestlusega seotud üritusi, rahvusliku kasvatuse teostamist, Eesti Vabariigi ametlike välisesinduste asutamist ja ülalpidamist.
Organisatsiooni rahastati iga-aastastest korjandustest. 1957. aasta lõpuks oli korjatud umbes 3200 naelsterlingit. Annetajate nimed jäädvustati Raudraamatusse.
Balti Agronoomide Liit

Balti Agronoomide Liit oli Baltimaade ja Soome agronoomide kutseühinguid koondav liit. Liit asutati 1926 Tartus. Liidu ülesanne oli kutseühingutevahelise info jagamine ja teha koostööd õppe- ja uurimistegevuses. 
Liit korraldas iga kahe aasta tagant Balti agronoomide kongressi. Kongresside protokollid avaldati ka saksa keeles trükitult.
Oliver Schmitt

Oliver Jens Schmitt (sündinud 15. veebruaril 1973 Baselis) on Šveitsi ajaloolane.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 1997. aastal Viini Ülikooli ajaloo erialal. 2000. aastal sai ta Müncheni Ülikoolist doktorikraadi. 2003. aastal habiliteerus ta Regensburgi Ülikoolis Ida-Euroopa ajaloo alal. Aastatel 2004–2005 töötas ta Berni Ülikoolis õppejõuna ja 2005. aastal sai ta Viini Ülikooli ajalooprofessoriks.
Ta on Viini Ülikooli Kagu-Euroopa ajaloo professor. Tema peamine uurimisvaldkond on Balkani maade keskaeg. Pärast töötamist Põhja-Itaalia arhiivides ilmus 2008. aastal temalt Albaania rahvuskangelase Skanderbegi põhjalik biograafia, mille albanoloog Ardian Klosi tõlkis 2008. aastal saksa keelest albaania keelde. See raamat oli esimene kriitiline Skanderbegi käsitlus ja põhjustas Albaania meedias ägeda diskussiooni. Schmitt oli raamatus väitnud, et Skanderbegi ema Voisava oli pärit serbia Brankovići aadlisuguvõsast ja et Kastrioti aadlisuguvõsa on kreeka päritolu. Schmitti süüdistati laimamises ja Ardian Klosile (enesetapp 2012) heideti ette, et ta sellise teose tõlkida võttis.
Ravanahatha

Ravanahatha on poogenpill, mis oli kunagi populaarne Indias ja Sri Lankal ning neid ümbritsevates piirkondades. See on India keelpill, mis on hilisemate Lääne keelpillide, näiteks viiuli ja vioola eelkäija. 
Ajalugu.
"Ravanahatha" pärineb usutavasti Sri Lanka hela (singali) tsivilisatsioonist, deemonkuningas Ravana ajast. Pilli keha on tehtud kookospähkli koorest, mis on kaetud kodukitsenahaga. Bambusest "dandi" kinnitatakse koore külge. Kaks põhikeelt on valmistatud vastavalt terasest ja hobusejõhvidest. Pika poogna külge on kinnitatud helisevad kellukesed. Indias on viiuli vanimaks eelkäijaks "ravanastrom". See instrument kuulus arvatavasti 5000 aastat eKr India valitsejale. "Ravanastrom" sarnaneb "ravanahathaga", mida leiab isegi tänapäeval Rajasthanis. Mütoloogia tunnustab "ravanahatha" loomise eest "Ramayana" Ravanat. "Ravanahathat" mängiti ühel keelel, mis oli umbes 56 cm pikk ja hõlmas kolm oktavit. Viiul aga hõlmab kolm oktavit neljal keelel sõrmlauaga, mis on 14 cm pikk. Seega oli "ravanahatha" neli korda suurem. Mõlemat mängitakse poognaga.
Läbi keskaegse India ajaloo olid kuningad muusikapatroonid; tänu sellele suurenes "ravanahatha" populaarsus kuninglike perede seas. Rajasthanis ja Gujaratis oli see esimene muusikainstrument, mida õppisid printsid. Tänu Rajasthani "sangeet"'i traditsioonile kasvas "ravanahatha" populaarsus ka naiste seas.
Legendi järgi oli Ravana jumal Šiva tulihingeline austaja ning teenis teda, mängides "ravanahathat". "Ramayana" eeposes võttis Hanuman pärast Rama ja Ravana vahelist sõda maast "ravanahatha" ning naasis Põhja-Indiasse. Indias Rajasthanis mängitakse "ravanahathat" tänapäevalgi. Sealt rändas "ravanahatha" lääne poole Lähis-Idasse ja Euroopasse, kus 9. sajandil hakati seda kutsuma "tugevaks ravaniks". Mõned uskusid, et Hanuman tõi "ravanahatha" Sri Lankalt Indiasse. 
Levimine läände ja viiuli eelkäija.
Araabia kauplejad viisid "ravanahatha" endaga kaasa 7. ja 10. sajandi vahel. Kaubateede kaudu jõudis see Araabia poolsaarele ja seejärel Vahemere piirkonda. Hispaanias, Itaalias ja mujal Euroopas on "ravanahatha" Lääne klassikalises muusikas kasutatavate keelpillide (vioola ja viiul) eelkäija.
Kasutus tänapäeval.
Tänapäeval on toimunud "ravanahatha" taassünd Sri Lanka helilooja ja viiuldaja Dinesh Subasinghe käe läbi, kes on pilli kasutanud mitmes oma teoses (näiteks "Rawan Nada" ja "Karuna Nadee").
Aedvilja Keskühisus

Aedvilja Keskühisus oli Eesti organisatsioon (ühisus), mis turustas aiasaadusi ja metsamarju ning importis puuvilju. Ühisus asutati 1934 Tallinnas. 
Keskühisuse liikmed olid aiandusühistud. Ühisus eksportis 13,8% Eesti üldisest aiasaaduste ja metsamarjade väljaveost.
Lennuklubi

Lennuklubi (vanemas kirjanduses ka aeroklubi) on ühise huviala, harrastuslennundusega tegelevate inimeste vabatahtlik ühendus (klubi).
Aleksandr Novak

Aleksandr Novak (vene keeles Александр Валентинович Новак; sündinud 23. augustil 1971 Avdijivkas Donetski oblastis) on Venemaa poliitik. Ta oli 8. maist 2012 kuni 10. novembrini 2020 Venemaa energeetikaminister ja on alates 10. novembrist 2020 Venemaa asepeaminister. 
Ta sündis aastal 1971 Avdijivkas Donetski oblastis. Ta lõpetas Norilskis 23. Keskkooli. Aastal 1993 lõpetas ta Norilski Industriaalinstituudi metallurgia ökonoomika ja organiseerimise alal. Aastal 2009 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ärijuhtimise alal.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kaks tütart.
Arkadi Dvorkovitš

Arkadi Dvorkovitš (vene keeles Аркадий Владимирович Дворкович; sündinud 26. märtsil 1972 Moskvas) on Venemaa ökonomist, Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik (2004).
21. maist 2012 kuni 18. maini 2018 oli ta Venemaa peaministri asetäitja tööstuse ja energeetika teemadel. 
Aastatel 2008–2012 oli ta Venemaa presidendi abi. 
Dvorkovitš lõpetas Moskva 444. Keskkooli ja aastal 1994 Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal.
2015–2018 oli ta riigiettevõtte “Venemaa Raudteed” direktorite nõukogu esimees. 
Alates 2018. aasta oktoobrist on ta Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president.
Ta oli ka Skolkovo fondi nõukogu esimees, kuni esines 2022. aasta 15. märtsil välisajakirjanduses Venemaa vägede Ukrainasse sissetungi vastase hoiakuga, misjärel teatas 19. märtsil, et lahkub ametikohalt.
Isiklikku.
Ta on aastast 2001 abielus Zumrud Rustamovaga ("Polymetal International"'i asedirektoriga), neil on kolm poega. Tema isa Vladimir Dvorkovitš (1937–2005) oli rahvusvahelise kategooria malekohtunik.
Riehkala

Riehkala ehk Rehkolovo (ka Kapasi, vene "Рехколово") on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb ala Peterburi linna Puškini rajooni Aleksandrovskaja alevi territooriumile, Peterburi-Pihkva maantee ja Peterburi-Pihkva raudtee vahelisele alale Rehkolovo maantee ääres.
Küla soomekeelne rööpnimetus Kapasi tuleneb seal elanud ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest. 
1817. aastal oli külas (nimetatud kui "Бол. Кабози" ehk "Рехколово") 29 talu.
1831. aasta Schuberti Peterburi lähiümbruse kaardil on kohta kujutatud kahe eraldi kõrvuti asetseva külana, millest lõunapoolses ("Бол. Кабози") oli 15 talu ja põhjapoolses ("Кабози") veel 15 talu. 
1838. aastal elas külas (nimetatud kui "Рехколово") 193 inimest, kellest 97 olid mehed ja 96 naised.
1848. aastal elas külas (nimetatud kui "Riehkala") 188 ingerisoomlast äyrämöist, kellest 99 olid mehed ja 89 naised.
1856. aastal oli külas (nimetatud kui "Рехколово") 33 talu 99 meeshingega.
1860. aasta topograafilisel kaardil oli külas (nimetatud kui "Кабози Рехколa") 20 talu, kusjuures 1831. aastal mainitud kahe küla asemel on alles vaid põhjapoolsem. Endine küla tuumik jäi nähtavasti ette Peterburi-Pihkva maantee ehitusele, mida 1831. aastal veel ei olnud. 
1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui "Кабози (Рехколовa)") 49 talu. 
1913. aastal oli külas (nimetatud kui "Рехколово") 48 talu. 
Aastatel 1917–1931 kuulus küla Vittolovo külanõukokku ning 1931–1939 Tallikova külanõukokku.
1941. aastal oli külas (nimetatud kui "Рехколово") 97 majapidamist.
Teise maailmasõja ajal perioodil 01.09.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. 1946. aastast alates kandis küla nime Pesotšnaja ("Песочная").
Kapasi

Kapasi on mitme ajaloolise ingerisoome küla nimi Ingerimaal. Nimi tuleneb ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest.
Lõunaeestlane.ee

Lõunaeestlane.ee on 2014. aastast Võrus tegutsev uudisteportaal, mis kajastab valdavalt Võru, Põlva ja Valga maakonna teemasid.
Portaal Lõunaeestlane.ee kuulus Breidaks ja Kaver Meedia OÜ-le, mille omanikeks olid eraisikud Arved Breidaks ja Jüri Kaver.
Arved Breidaks müüs osaluse ettevõttes 2017. aastal, kui asus tööle ajalehes Lõuna-Eesti Postimees.
Arnold Kask

Arnold Kask (10. august 1902 Pärnu – 30. juuli 1994 Tartu) oli keeleteadlane, filoloogiadoktor ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (1961).
Haridus.
Arnold Kask lõpetas 1923. aastal Pärnu linna ühisgümnaasiumi. Astus Tartu Ülikooli, kus õppis eesti keelt, kirjandust, pedagoogikat ja filosoofiat. 1929 lõpetas Tartu Ülikooli Pärnu linna stipendiaadina. 1943 kaitses Tartu Ülikoolis magistritöö "Võitlus vana ja uue kirjaviisi vahel". 1955 kaitses TRÜ-s väitekirja "Võitlus vana ja uue kirjaviisi vahel XIX sajandi eesti kirjakeeles" (avaldati 1958), sai esimeseks Tartu Riikliku Ülikooli keeleteaduse doktoriks.
Töökäik.
Ta töötas aastatel 1929–1943 Hugo Treffneri Gümnaasiumi emakeeleõpetajana. 1940–1941 õpetas ülikooli pedagoogilises instituudis õppejõuna emakeele õpetamise metoodikat. 
1941–1944 töötas Tartu Õpetajate Seminari õpetajana. 1944 oli TRÜ eesti keele lektor pärast Johannes Voldemar Veskit, 1944–1957 eesti keele kateedri dotsent, õpetas keeleajalugu, murdeid ja eesti keele sõnavara. 1957–1975 oli professor ja 1955–1975 kateedri juhataja. Tema suunamisel loodi õppematerjale ja kõrgkooliõpikuid. Organiseeris instituudi juurde murdearhiivi loomist, kavandas tulevase murdesõnaraamatu põhimõtteid. 1975–1991 oli TRÜ-s konsultantprofessor, alates 1993 emeriitprofessor. 1947–1952 töötas ta Keele ja Kirjanduse Instituudi keeleuurimissektori juhatajana ja 1952–1955 instituudi vanemteadurina. 1961 sai Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemikuks eesti keele alal. 1944 ja 1968–1982 oli Emakeele Seltsi esimees, 1945–1948 abiesimees, alates 1974 auliige. Lisaks oli ta Nõukogude Fennougristide Komitee liige ja Soome-Ugri Seltsi välisliige (1959). 
Teadustöö.
Arnold Kase teadustöö põhisuunad olid eesti kirjakeele ajalugu ja murdeuurimine (alustas murdekogumist 1925). Keeleteadlasena kasutas ta võrdlev-ajaloolist meetodit. Uurimistöös jaotas eesti keeleala murreteks ja murderühmadeks ning selgitas kirjakeele murdelist tausta. Üldistavate uurimustega eri ajajärkude kirjakeelest, selle ortograafia ja morfoloogia kujunemisest, sõnavara arengust, kirjakeele normimisest, eesti leksikograafiast jms pani aluse eesti kirjakeele ajaloole – omaette distsipliinile ja kõrgkooli õppeainele.
Lisaks tegeles ta keelekorraldusega, normeeris eesti kirjakeelt. Arnold Kask on üle 160 teadustöö autor, sh õpiku ja üle 30 raamatu autor. Tema juhendamisel rajati eesti keele kateedri murdearhiiv ja vana kirjakeele kartoteek. Tema õpilased on Aino Valmet, Jaak Peebo, Valve-Liivi Kingisepp jpt.
Rootova vald

Rootova vald (aastatel 1919–1923 Pankjavitsa vald) oli vald Petserimaal; vald jäi Setumaa piiresse. Vald eksisteeris 1919–1939. Vallamaja asus Roodva külas.
1939. aastal moodustati ligikaudu endise Rootova valla piires uus vald: Roodva vald.
Laura vald

Laura vald oli vald Petserimaal; vald jäi Setumaa piiresse. Vald eksisteeris 1922–1939. 1939 moodustati Laura valla ja osaliselt Rootova valla aladest uus vald: Lõuna vald. Vallamaja asus Lauras.
HC Kometa Brno

Brno HC Kometa on Tšehhi jäähokiklubi, mis tegutseb Brnos. See mängib Tšehhi jäähoki kõrgliigas Extraliga.
Klubi on asutatud 1953. aastal armee jäähokiklubina. Algselt kandis klubi nime "Brno Rudá hvězda" ('Brno Punane Täht'). Aastatel 1962–1976 kandis klubi nime Brno ZKL ning seejärel kuni 1990. aastate alguseni Brno Zetor. Nime Kometa Brno sai klubi 1993. aastal.
Klubi tuli 11 korda Tšehhoslovakkia meistriks. Tšehhi meistriks on Kometa tulnud hooaegadel 2016–17, 2017–18 ja 2024–25.
Klubi koduväljak asub Winning Group Arenal.
Petški

Petški (ka "Petska", vene keeles Печки) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Uue-Irboska vallas. Küla asub Pihkva järve lõunakaldal valla keskusest Uus-Irboskast umbes 11 kilomeetri kaugusel põhjas. Ajalooliselt kuulus küla Setumaale.
Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Senno valda.
Külas asub Petški Püha Jüri kirik. Petški vana kirik ehitati 1483 ja 1905 ehitati selle asemele uus paekivist kirik.
2000. aastal elas külas 127 inimest.
Kolpino küla

Kolpino (Kultna) (vene keeles Колпино) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. 
Küla asub Pihkva järves asuva Kolpino saare läänerannikul.
Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri maakonna Kulje ja Kalda valda.
Külas asub Kolpino Issanda muutmise kirik. Kiriku ümber on kalmistu. Kolpino Issanda muutmise koguduse avamise ja Issanda muutmise kiriku ehitamise aeg on täpselt teadmata, aga pealkiri kiriku kellal "7066. a. oktoobri kuu 18. päeval". st. 1558. aastal.
2000. aastal elas külas 59 inimest.
Kulje

Kulje ehk Kuulja (vene keeles Кулье) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. Küla asub Setumaal.
1922 moodustati Kulje vald, mis 1939. aastal nimetati Kalda vallaks.
Külas asub Kulje Püha Ilja kirik. Külast pisut eemal asub kalmistu.
2000. aastal elas külas 156 inimest.
Lisje

Lisje (vene keeles Лисье, setu keeles Lisja) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. Asub Pihkva järve läänekaldal.
Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Kalda valda.
Külas asub 1874. aastal ehitatud Lisje Vladimiri Jumalaema kirik.
2000. aastal elas külas 115 inimest. 2010. aastal oli elanikke 65.
Zalesje (Petseri rajoon)

Zalesje (vene keeles "Залесье"; eestipäraselt Salesje, setu Saalesja) on küla Setumaal.
Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda.
Külas asub Zalesje Püha Kolmainu kirik. Külas on kalmistu.
Tänapäeval jääb küla Venemaa poolele Eesti–Venemaa ajutist kontrolljoont, sealse haldusjaotuse järgi on küla Petseri linna-asunduses Petseri rajoonis Pihkva oblastis. 2000. aastal elas külas 246 inimest.
Tailovo

Taeluva (vene keeles Тайлово "Tailovo"; eestipäraselt ka Tailova) on küla Setumaal Üle-Pelska nulgas, praeguse haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda.
Küla paikneb Petseri-Pankjavitsa tee ääres. Külas asub Tailovo Püha Nikolai kirik ja kalmistu, kus paikneb rohkelt setude haudu.
2000. aastal elas külas 122 inimest.
Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia

Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia (albaania keeles "Akademia e Shkencave dhe e Arteve e Kosovës") on Kosovo teaduste akadeemia.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. See asutati 1975. aastal Prištinas esialgse nimega Kosovo Teaduste ja Kunstide Assotsiatsioon. Assotsiatsiooni (akadeemia) esimene president (1975–1979) oli luuletaja ja veterinaariateadlane Esad Mekuli (rahvuselt albaanlane). 
Akadeemia jaguneb organisatsiooniliselt neljaks osakonnaks:
Akadeemia liikmeskond.
Akadeemia liikmeskonda kuulub 22 tegevliiget, 8 korrespondentliiget, 18 välisliiget ja 1 auliige.
Ferid Murad

Ferid Murad (albaania keeles "Ferid Murati"; 14. september 1936 Whiting Indiana – 4. september 2023) oli albaania päritolu Ameerika Ühendriikide farmakoloog, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat (1998).
Ta oli George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia professor. Tema põhilised uurimisvaldkonnad olid rakusignalisatsioon ja homöostaas. Nobeli auhinna sai ta selle eest, et avastas, et kardiovaskulaarse süsteemi regulatsioonis toimib signaalmolekuli rollis lämmastikoksiid. Ta näitas, et nitroglütseriin ja seonduvad ravimid toimivad kui vasodilataatorid, sest neist moodustub organismis lämmastikoksiid NO, mis toimib kui signaalmolekul ja mõjub veresoontele lõdvestavalt, laiendades neid. 
Haridus- ja töökäik.
Ferid Murad lõpetas 1958. aastal Greencastle's Indianas asuva DePauw' Ülikooli bakalaureusekraadiga keemia erialal. 1965. aastal sai ta Clevelandis asuvast Case Western Reserve Universityst filosoofiadoktori farmakoloogias ja meditsiinidoktori kraadi.
Ta töötas professorina aastatel 1975–1981 Virginia Ülikooli meditsiinikoolis ja 1981–1989 Stanfordi Ülikooli sisehaiguste ja farmakoloogia osakonnas. 1997. aastal sai ta professoriks University of Texas Health Science Center at Houstonis. Aastatel 1999–2011 oli ta Texase ülikooli molekulaarse meditsiini instituudi direktor. 2011. aastast töötas ta George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia osakonnas professorina.
Tunnustus.
Ferid Murad oli valitud mitme ülikooli audoktoriks (sealhulgas Lvivi rahvuslik meditsiiniülikool, 2001)
Isiklikku.
Tema isa Xhabir Murat Ejupi oli albaanlane, kes rändas noorukina Makedooniast Lääne-Euroopasse. Hiljem emigreerus ta USA-sse.
Akademik Lomonossov

Akademik Lomonossov on Venemaale kuuluv ujuv tuumaelektrijaam.
See valmis aastal 2018. Jaam on nime saanud Mihhail Lomonossovi järgi.
Teda on mõeldud kasutada Venemaal Pevekis elektri- ja soojusenergia tootmiseks. 
Probleemid.
Ujuva tuumajaama tankimine Peterburis on tekitanud tugevat vastuseisu ohu tõttu linnale. Ohtlik on ka jaama liikumine Läänemerel ja Põhjamerel, mille pärast on tundnud muret Soome ja Norra. 4. juulil 2017 oli aga jaamas põleng.
Ujuv tuumaelektrijaam

Ujuv tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam, mis on paigutatud ujuvale alusele ning mõeldud teiste objektide varustamiseks elektriga. 
Ujuvad tuumaelektrijaamad on suhteliselt väikese võimsusega.
2019. aasta lõpus on plaanitud lülitada Pevekis tööle Venemaal ehitatud esimene ujuv tuumaelektrijaam Akademik Lomonossov.
Probleemid.
Ujuvate tuumajaamade puhul, mida on peamiselt arendanud Venemaa, kardetakse nende uputamist ookeani ekspluatatsiooniaja lõppedes (nagu on tehtud aatomiallveelaevadega), mis saab suureks keskkonnaohuks.
Sophie Brandenburg-Ansbachist

Sophie Brandenburg-Ansbachist võib tähistada mitut isikut:
Jules Panksepp

Jules B. Panksepp (sündinud 26. novembril 1977) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide neuroteadlane ja psühhobioloog. 
Ta töötab Oregon Health &amp; Science University meditsiinikooli psühhobioloogia osakonnas järeldoktorina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on neuroetoloogia, sotsiaalne neuroteadus ja evolutsioonibioloogia. Tal on uurimusi ka autismi, empaatia, võrdleva psühholoogia ja käitumusliku geneetika alal.
Ta lõpetas 2000. aastal Ohios asuva Bowling Greeni Ülikooli bakalaureusekraadiga bioloogia ja neuroteaduse erialal. 2003. aastal sai ta sealsamas magistrikraadi bioloogias. 2009. aastal kaitses ta Wisconsini ülikoolis doktoritöö neuroteaduses.
Isiklikku.
Tema isa Jaak Panksepp oli ameerika neuroteadlane.
Sophie Brandenburg-Ansbachist (1485–1537)

Sophie (Sophie Brandenburg-Ansbachist, saksa Sophie Brandenburg-Ansbachist; 10. märts 1485 Ansbach – 24. mai 1537 Liegnitz) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Legnica ehk Liegnitzi hertsoginna.
Elu.
Sophie oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi Friedrich II. ning Zofia Jagiellonka (Poola kuninga Kazimierz IV tütre) tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.
24. novembril 1518 abiellus ta Sileesia ehk Liegnitzi hertsogi Friedrich II-ga, kes ehitas Liegnitzisse uue linnuse ning selle renessanss-stiilis peaportaalile lisati ka abielupaari portreed. Samuti kujutati abielupaari Ligenitzi Jumalaema kiriku aknal. 
Lisaks Friedrich II tütrele Sophiele oli Liegnitzi hertsoginnaks hiljem ka tema samanimeline nõbu (1535–1587), kes oli tema venna Georgi tütar.
Järeltulijad.
Sophie abielust sündisid järgmised lapsed:
Stabiilse sobitamise probleem

Stabiilse sobitamise probleem on matemaatikas, majandusteaduses ja informaatikas esinev probleem, kus tuleb kahe ühesuuruse grupi vahel moodustada paarid nii, et tekkinud sobitus oleks stabiilne ehk ei esineks olukorda, kus
Stabiilse sobitamise probleemi sõnastasid 1962. aastal USA matemaatikud ja majandusteadlased David Gale ja Lloyd Shapley, kes esitasid probleemile ka lahenduse: Gale'i-Shapley algoritmi.
Ajalugu.
1962. aastal avaldasid USA matemaatikud ja majandusteadlased David Gale ja Lloyd Shapley ajakirjas American Mathematics Monthly artikli "Vastuvõtud kolledžitesse ja abielu püsivus". Nad sõnastasid stabiilse sobitamise probleemi ning pakkusid sellele välja lahenduse Gale'i-Shapley algoritmi näol. Lisaks tõid nad välja, et isegi stabiilne sobitus võib soosida üht osapoolt.
2012. aastal anti Shapleyle ja Alvin Rothile Nobeli majandusauhind "stabiilse jaotuse teooria ja turu planeerimise ellurakendamise eest". Roth on stabiilse sobitamise probleemi ja Gale'i-Shapley algoritmi printsiipe käsitlenud keskkoolidesse kandideerimise, meditsiiniüliõpilaste residentuuri määramise jaelundidoonorite patsientidega sobitamise võtmes.
Teooria.
Gale ja Shapley sõnastasid probleemi järgnevalt: 
Valdkonnad.
1952. aastal loodi USAs meditsiiniüliõpilaste residentuuri määramiseks programm NRMP (National Resident Matching Program). Selle tarbeks lõid John Stalknaker ja F. J. Mullen IBM-i seadmetele kirjutatud algoritmi, mis võttis arvesse nii haiglate kui ka üliõpilaste vastastikuseid eelistusi. 1984. aastal näitas Roth, et süsteemi teoreetilised alused olid samad, mis Gale'i ja Shapley kaheksa aastat hiljem avaldatud artiklis, ning 1999. aastal täiendas süsteemi, tagamaks stabiilseid sobitusi ka juhul, kui arvesse võtta abielupaaride soovi töötada lähestikku.
Gale ja Shapley toovad oma artiklis "Vastuvõtud kolledžitesse ja abielu püsivus" näiteks kolledžitesse kandideerimise. 2003. aastal võttis NYCDOE (New York City Department of Education) õpilaste New Yorgi keskkoolides jaotamiseks kasutusele uue, Gale'i-Shapley algoritmist lähtuva ning õpilasi soosiva süsteemi.
Stabiilse sobitamise probleemina käsitletakse ka kasutajate sobitamist veebiserveritega. Kasutaja eelistusjärjekord kujuneb serveri läheduse põhjal ja serveri eelistusjärjekord kujuneb kasutaja ressursinõudlikkuse (jõudlus, mälu, signaali ribalaius) põhjal.
Anna Brandenburg-Ansbachist

Anna Brandenburg-Ansbachist (Anna von Brandenburg-Ansbach; 5. mai 1487 Ansbach – 7. veebruar 1539) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Cieszyni ehk Tescheni hertsoginna.
Elukäik.
Anna oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.
Anna abiellus 1518. aasta 1. detsembril Tescheni hertsogi Wacław II-ga (saksapäraselt Wenzel II). Kuna Wenzel II suri juba enne oma isa, Kazimierz II, siis sai järgmiseks valitsevaks hertsogiks 1528. aastal Anna ja Wacław II poeg Wacław III (Wenzel III), kelle eestkostjateks said tema ema Anna ning Böömi aadlik Johann von Pernstein. Samuti lepiti kokku Wacław III hilisem abielu Pernsteini tütre Mariaga. 
Järglased.
Abielust Wacław II-ga sündis Annal kolm last:
Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool

K. D. Ušinski nimeline Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool on Jaroslavlis asuv kõrgkool. Kool on asutatud aastal 1908.
Ajalugu.
Aastal 1908 asutati Jaroslavlis Jaroslavli Õpetajate Instituut, mis valmistas kümne aasta jooksul ette ligi 200 õpetajat. Aastal 1918 sai õppeasutuse nimeks Jaroslavli Pedagoogiline Instituut, aastal 1919 Jaroslavli Rahvahariduse Instituut. Aastatel 1922–1924 tegutses õppeasutus Jaroslavli Riikliku Ülikooli pedagoogikateaduskonnana. Aastast 1924 sai õppeasutuse nimeks Jaroslavli Riiklik Pedagoogiline Instituut, aastal 1946 nimetati instituut Konstantin Dmitrievitš Ušinski nimeliseks. Aastal 1993 sai kõrgkool ülikooli staatuse.
Pedagoogikaülikooli teaduskonnad.
Jaroslavli Riikliku Pedagoogikaülikooli postiaadress on 150000 Venemaa, Jaroslavl, Respublikanskaja 108/1.
Elisabeth Brandenburg-Ansbachist

Elisabeth Brandenburg-Ansbachist (Elisabeth von Brandenburg-Ansbach, ka Elisabeth von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach; 25. märts 1494 Ansbach – 31. mai 1518 Pforzheim) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Badeni markkrahvinna.
Elu.
Elisabeth oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde. 
1510. aasta 29. septembril abiellus ta Pforzheimis Baden-Durlachi markkrahvi Ernstiga (1482–1553). Ernstil õnnestus oma abikaasat ära kasutada, avaldamaks koos oma vendadega survet oma isale Christophile, nõnda et too 1515. aastal võimust loobus; seejärel jagati Baden markkrahv Ernsti ja ta vendade vahel.
Elisabeth maeti Stuttgardi kollegiaatkirikusse ("Stiftskirche").
Mika Lintilä

Mika Tapani Lintilä (sündinud 15. aprillil 1966 Toholampis) on Soome poliitik. Ta kuulub Keskerakonda ja on aastast 1999 Eduskunna liige. 10. detsembrist 2019 kuni 20. juunini 2023 oli ta majandusminister Sanna Marini valitsuses. Enne seda oli ta 6. juunist 2019 Soome rahandusminister Antti Rinne valitsuses ja 29. detsembrist 2016 Soome majandusminister (Juha Sipilä valitsuses).
Isiklikku.
Tema isa Aaro Lintilä (1928–1986) oli Soome keskerakondlik poliitik.
Barbara Brandenburg-Ansbachist

Barbara Brandenburg-Ansbachist (Barbara von Brandenburg-Ansbach, ka Barbara von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach; 24. september 1495 Ansbach – 23. september 1552 Karlsbad) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Leuchtenbergi maakrahvinna.
Elu.
Barbara oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.
Ta abiellus 29. septembril 1510 Leuchtenbergi maakrahvi Georg III-ga (1502–1555). Abielulepingu järgi sai ta abieluvaraks 10 000 kuldnat ning nn hommikukingiks (saksa Morgengabe; peigmehe kink pruudile, mis sai tema isiklikuks varaks) 3000 kuldnat.
1549. aastal palus ta oma arvukatelt sugulastelt andestust, et ta oleks oma poja abielu ülirikka Marck-Arenbergi krahvinna Mechthildega peaaegu sõlminud ilma sugulastelt heakskiitu küsimata. Abielule oli teed sillutanud Barbara vanem vend, Preisimaa hertsog Albrecht; see õnnestus ka sõlmida ning see parandas oluliselt Leuchtenbergi maakrahvkonna rahalist seisu.
Barbara maeti Pfreimdi Maarja Taevassemineku kirikusse. Tema punasest marmorist hauaplaat koos vapi ja graveeringuga asub peaaltari ees.
Järglased.
Barbaral oli oma abielust Georg III-ga järgnevad lapsed: