tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
St. Leonhard in Passeier

St. Leonhard in Passeier (itaalia: "San Leonardo in Passiria") on vald "(comune)" Passeieri orus Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Bolzanost põhjas.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3547 inimest ja valla pindala on 88,4 km².
Naabervaldadeks on Moos in Passeier, Ratschings, Riffian, St. Martin in Passeier, Sarntal ja Schenna.
Frazioni.
St. Leonhard in Passeieri vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Walten (Valtina) ja Schweinsteg (Sant'Orsola).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98.83% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,05% itaalia keelt ja 0,12% ladiini keelt.
Oru tänav (Viljandi)

Oru tänav on tänav Viljandis Kesklinna linnaosas. 
Tänav saab alguse Lossi tänavalt, ristub Hiire, Linnu, Kraavi, Roosi ja Trepimäe tänavaga ning lõppedes läheb üle Kassisaba tänavaks.
Tänava pikkus on 416 m.
Oru tänaval Nemwaltzi villas asub Maaelu Edendamise Sihtasutus. Elamu Oru tänav 15a on tunnistatud riiklikuks ehitismälestisiseks.
Ajalugu.
Oru tänav on algselt ulatunud Lossi tänavast kuni Kraavi tänavani. Liivimaa 1599. aasta revisjonis kannab nime Lai põiktänav ("zaułek Szeroki"). Eeldatavalt hävis tänavaääre hoonestus 16. sajandi teises pooles, Liivi sõja ajal.
18.sajandi lõpul asusid Supeluse, Trepimägi, Oru ja Roosi tänavate alal linnaelanike aiad ja mõni üksik elumaja. 18.-19. sajandi vahetusest kandis nime Kassisaba tänav (saksa keeles "Katzen-Schwanz Gasse", "Katzenschwanzstrasse"). 19. sajandi esimesel veerandil kujunes välja ka vallikraavi alune osa. Praegust nime kannab tänav alates 1922. aastast.
Tveri vürstiriik

Tveri vürstiriik (ka "Tveri suurvürstiriik"; vene keeles "Тверское княжество, Великое княжество Тверское") oli vürstkond tänapäeva Venemaa territooriumil Kirde-Venemaal Volga ülemjooksul aastatel 1247–1485.
Tveri vürstiriik eraldus 1240. aastail Vladimiri-Suzdali vürstiriigist ning jõudis tänu arenenud majandusele ja kaubateede suhtes soodsale asukohale tugevamate Vene vürstkondade hulka.
Vladimiri-Suzdali vürstiriigi suurvürsti (1243–1246) Jaroslav Vsevolodovitši poja Vladimiri suurvürsti Jaroslav III (1263–1272) ja Tveri vürsti Jaroslav Jaroslavitši, poeg Mihhail II Jaroslavitšile, kui vanemale oleks pidanud minema pärilusjärgluse kohaselt suurvürsti tiitel. Kuldhordi khaan määras Vladimiri suurvürstiks Tveri Mihhail Jaroslavitš.
Tveris resideeriva suurvürsti valitsusajal nimetati Tveri vürstiriiki ka Tveri suurvürstiriigiks.
Aastatel 1304–1328 toimusid vallutussõjad Tveri vürstiriigi ja Moskva vürstiriigi vahel, mida juhtisid algselt Moskva vürst Juri Danilovitš ja pärast tema surma ta vend Joann Danilovitš ehk Ivan Kalita. Pärilussõja aluseks oli pärast Vladimiri suurvürsti Tveri Andrei Aleksandrovitši surma mõlema osapoole taotlused suurvürsti tiitlile Vene aladel, nii Moskva vürstiriigi vürsti Juri Danilovitši, kui ka tema onu tugeva Tveri vürsti Mihhail Jaroslavitši poolt.
Tveri vürst osales Moskva vürstiga võimuvõitluses Vene alade valitsemise eest Kuldhordi valitseja jarlõkki all. Aastatel 1305–1318 oli Tveri vürst Mihhail Jaroslavitš Vladimiri suurvürst. 1317. aastal Tveri lähedal Bortenevo lahingus Tveri vägede, mida juhtis Tveri vürst Mihhail Jaroslavitš, ja Moskva vürsti vägede, mida juhtis vürst Juri Danilovitš, ning Kuldhordi vägede, mida juhtis Kavgadõi, vahelise lahingu võitsid Tveri väed.
1318. aastal õnnestus aga Moskva vürstil Juri Danilovitšil diplomaatilisi vahendeid kasutades saavutada poolehoid uue khaani juures Kuldhordis ning abielluda Kuldhordi khaani Uzbek-khaani õega. Nii saavutas ta ka Vladimiri suurvürsti Mihhail II Jaroslavitši hukkamise Kuldhordis ja enese tunnistamise 1319. aastal Kuldhordi poolt Vladimiri suurvürstina. Pärast 1325. aastal Daniili ja Tveri vürsti Mihhaili poja Dmitri Mihhailovitši vahel toimunud järjekordset võitlust, mille käigus Dmitri tappis Daniili, korraldas Joann Danilovitš 1327. aastal karistuseks sõjakäigu Tveri vürstiriigi maadel ning määrati 1328. aastal ustavuse eest mongoli-tatari Kuldhordile ka Moskva suurvürst. Vladimiri suurvürstiks suurkhaani Uzbeki jarlõki alusel.
1362. aastal lõid Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi väed otsustavalt Kuldhordi Siniste Vete lahingus Lõuna-Bugi ääres, misjärel liideti tänapäeva Ukraina piirkonnad kuni Dnepri suudmeni ja Kuldhord lakkas endast Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigile ohtu kujutamast. Algirdas (1345–1377) laiendas Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi impeeriumi, mis ulatus Läänemerest Musta mereni ja 50 miili kaugusele Moskvast ning oli üks Euroopa suuremaid riike. Püüdes takistada Moskva vürstiriigi tugevnemist, toetas Leedu suurvürst Tveri vürste ja suurvürst Algirdas korraldas kolm sõjakäiku Moskva vürstiriigi vastu (1368, 1370, 1372).
1485. aastal läks vürstiriik Moskva suurvürstiriigi koosseisu.
Rootsi lapikoer

Rootsi lapikoer on Rootsist pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: "Varem kasutati seda tõugu koeri põhjapõtrade karjatamiseks, tänapäeval peetakse neid põhiliselt mitmekülgsete seltsikoertena."
Samas allikas on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Elav, valvas, sõbralik ja kiinduv. Väga õpihimuline, tähelepanelik ja töökas."
St. Martin in Passeier

St. Martin in Passeier (itaalia: "San Martino in Passiria") on vald "(comune)" Passeieri orus Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3137 inimest ja valla pindala on 30,5 km².
St. Martin in Passeier külgneb järgmiste valdadega: Moos in Passeier, Riffian ja St. Leonhard in Passeier.
Frazioni.
St. Martin in Passeieri vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Saltaus (Saltusio), Quellenhof (Sorgente), Ried (Novale), Kalmtal (Valclava), Christl (Cresta), Flon (Vallone) ja Matatz (Montaccio),
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 99,10% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,86% itaalia keelt ja 0,03% ladiini keelt.
Senior Year

"Senior Year" on Kyle'i esimene "mixtape". See on muusikafailina allalaaditav.
St. Pankraz (Lõuna-Tirool)

Sankt Pankraz (itaalia: "San Pancrazio") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1589 inimest ja valla pindala on 63,1 km².
Sankt Pankraz külgneb järgmiste valdadega: Lana, Laurein, Naturns, Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix, Tisens, Ulten ja Castelfondo.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,84% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,96% itaalia keelt ja 0,19% ladiini keelt.
Second Semester

"Second Semester" on Kyle'i teine "mixtape". See on saadaval allalaaditava muusikafailina.
FxL

"FxL" on Kyle'i kolmas "mixtape". See ilmus allalaaditava muusikafailina.
Super Duper

"Super Duper" on Kyle'i neljas "mixtape". See on allalaaditav muusikafail.
Schenna

Schenna (itaalia: "Scena") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 25 km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2841 inimest ja valla pindala on 48,2 km².
Schenna külgneb järgmiste valdadega: Hafling, Kuens, Merano, Riffian, St. Leonhard in Passeier, Sarntal ja Tirol.
Frazioni.
Vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Schennaberg (Montescena), Tall (Valle) ja Verdins.
Ajalugu.
Juured.
Keskajal ehitati tähtis kindlus. Austria ertshertsog Johann omandas selle 1845. aastal. 1970., 1980. ja 1990. aastatel toimus selles palju festivale, kuid nüüd neid tervise ja ohutuse tagamiseks (kuna avariiväljapääsu ei olnud) enam ei peeta.
Schenna lossist leiti Andreas Hoferi välivoodi.
Koha nimi.
"Schenna" tuleneb saksakeelsest "Schön Au" ("armas karjamaa"), mistõttu oli see kirjutatud "Schönna", kuigi teised ütlevad, et see on nime saanud Rooma maaomaniku Sconiuse järgi. 6.–7. sajandil hakkas inimesi saabuma Baierist ja Frangimaalt.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,18% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,67% itaalia keelt ja 0,15% ladiini keelt.
Tirol (Lõuna-Tirool)

Tirol (itaalia: "Tirolo") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaaliasumbes 25 km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2469 inimest ja valla pindala on 25,6 km².
Tirol külgneb järgmiste valdadega: Kuens, Algund, Merano, Moos in Passeier, Partschins, Riffian ja Schenna.
Ajaloolise Tirooli piirkonna nimi tuleneb Tirooli lossist, mis paikneb külas.
Frazioni.
Tiroli vallas on "frazione" (alljaotus) St. Peter (San Pietro).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 96.89% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,89% itaalia keelt ja 0,22% ladiini keelt.
K​.​i​.​D

K​.​i​.​D on Kyle'i viies "mixtape". See oli tema viimane album, mis ilmus veel tema lavanimega K.i.D, enne kui ta hakkas esinema nimega Kyle.
Beautiful Loser (Kyle)

Beautiful Loser on Kyle'i kuues mixtape, mis avaldati 5. augustil 2013. See on saadaval allalaaditava muusikafailina.
Smyle

"Smyle" on Kyle'i teine kommertslik "mixtape". Sellel albumil teeb ta koostööd koos Chance the Rapperi, Jesse Rutherfordi ja 
Yunaga. Selle andis välja plaadifirma Indie-Pop 2. oktoobril 2015.
Live At The Milk Jamroom

"Live At The Milk Jamroom" on Kyle'i esimene kontsertalbum. See salvestati 2016 ning anti välja samal aastal. Album on muusikafailina allalaaditav.
Tisens

Tisens (itaalia: "Tesimo") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Bolzanost loodes.
Vallas asub Katzenzungeni loss, kus kasvab üle 350-aastane Itaalia viinamarjasordi Versoalni viinapuu, mida peetakse üheks maailma vanimaks ja suurimaks üksikuks olemasolevaks viinapuuks.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1845 inimest ja valla pindala on 38,1 km².
Tisens külgneb järgmiste valdadega: Gargazon, Lana, Nals, St. Pankraz ja Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix.
Frazioni.
Tisensi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Gfrill (Caprile), Grissian (Grissiano), Naraun (Narano), Platzers (Plazzoles), Prissian (Prissiano) ja Schernag.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97,71% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,96% itaalia keelt ja 0,34% ladiini keelt.
Tscherms

Tscherms (itaalia: "Cermes") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Bolzanost loodes. Olles varem Marlengo osa, sai Tschermsist omaette vald aastal 1897.
2012. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1441 inimest.
Geograafia.
Valla pindala on 6,6 km².
Tscherms külgneb järgmiste valdadega: Lana, Marlengo ja Merano.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 94,92% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 4,86% itaalia keelt ja 0,23% ladiini keelt.
Ulten

Ulten (itaalia: "Ultimo") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Bolzanost läänes.
Geograafia.
Frazioni.
Ulteni vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) St. Gertraud (San Gertrude), St. Nikolaus (San Nicolò) ja St. Walburg (Santa Valburga).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 99,40% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,53% itaalia keelt ja 0,07% ladiini keelt.
Viktor Lebedev

Viktor Nikolajevitš Lebedev (jakuudi keeles Виктор Николаевич Лебедев; sündinud 10. märtsil 1988 Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on eveeni rahvusest Sahha maadleja, Venemaa teeneline meistersportlane, Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta on kahekordne maailmameister vabamaadluses (kaalukategoorias 55 kg, 2010. aastal Moskvas ja 2011. aastal İstanbulis). 2009. aastal Herningis ja 2015. aastal Las Vegases võitis ta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Euroopa meistrivõistlustelt on ta saanud ühe pronksmedali (2010. aastal Bakuus). 
Kahel korral on ta võitnud maailma karika (2010, 2011) ja Venemaa meistriks on ta tulnud kuuel korral (2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2016). Esimestel Euroopa mängudel 2015. aastal Bakuus tuli ta võitjaks.
Olümpiamängud.
2012. aasta olümpiamängudele Lebedev ei pääsenud, sest kaotas Venemaa katsevõistluste finaalis tšetšeen Džamal Otarsultanovile, kes paar kuud hiljem Londonis olümpiavõitjaks pärjati. 
Neli aastat hiljem lülitati ta Venemaa olümpiakoondisse olümpiamängudele Rio de Janeiros (kaalukategoorias 57 kg), kuid tema esinemine seal ebaõnnestus – kaotus veerandfinaalis iraanlasele Hassan Rahimile sulges tee medaliheitlusse.
Haridus- ja töökäik.
Viktor Lebedev on lõpetanud Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli.
Ta oli aastatel 2009–2017 Venemaa vabamaadluse koondise liige. 17. mail 2017 teatas ta oma karjääri lõpetamisest. 15. maist 2017 töötab ta Jakutski linnapea nõunikuna üldistes küsimustes.
Roberta Einer

Roberta Einer (sündinud märtsis 1992) on eesti moedisainer. 
Aastatel 2010–2011 õppis ta Londoni disainikoolis Central Saint Martinsis ning 2015. aastal lõpetas moedisaini bakalaureusekraadiga Westminsteri Ülikooli. 
Isiklikku.
Tema elukaaslane oli 2019. aastani Tom-Olaf Urb.
Jaks Lankots

Jaks Lankots (16. juuli 1939 – 4. november 2009 Tartu) oli eesti geograaf, kartograaf ja genealoog.
Mihhail Vsevolodovitš

Mihhail Vsevolodovitš, ka Mihhail Tšernigivist, vene keeles "Михаил Всеволодович" oli Rjurikovitšite dünastiast Perejaslavli vürst, Tšernigivi vürst (1223–1246), Novgorodi vürst (1224, 1229), Galiitsia-Volõõnia vürst (1235–1238) ning Kiievi suurvürst (1238–1239 ja 1241–1243). 
Mihhail Vsevolodovitš oli Rjurikovitšite dünastia, Kiievi suurvürsti (1206–1207 ja 1210–1212) Vsevolod IV ja Piastide dünastiast Masoovia hertsogi (1186–1194), Sandomierzi hertsogi (1173–1194) ja Krakówi hertsogi ning Poola ülemhertsogi (1177–1191, 1911–1194) Kazimierz II Õiglase tütre poeg. Tema vend Andrei Vsevolodovitš (surn. 1263) oli Tšernigivi vürst (1246–1263), õde Agafija oli abielus 1211. aastast Vladimiri suurvürsti Juri II Vsevolodovitšiga ning teine õde oli abielus Pronski vürsti Mihhail Vsevolodovitšiga.
Miina Hint

Miina Hint (1966–1978 Miina Gasman; sündinud 3. märtsil 1945) on eesti kirjanik.
Ta on õppinud Tallinna 10. ja Tallinna 46. Keskkoolis ning lõpetanud 1963. aastal Nõmme Valdeku õhtukeskkooli. Aastatel 1966–1972 õppis ta Leningradi Riiklikus Ülikoolis filosoofiat. Ta kaitses 1980. aastal väitekirja "Inimese ajaloolised tüübid ja kunstiline tüpologiseerimine" ja sai filosoofiakandidaadiks. 
Ta on töötanud filosoofiaõppejõuna aastatel 1974–1976 (õpetajana) Tallinna Polütehnilises Instituudis ja 1979–1987 (vanemõpetajana) Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
Hint juhtis 1990. aastatel Eesti Demokraatlikku Liitu (EDL). Tollest ajajärgust räägivad ka mõned tema poliitilise sisuga romaanid.
2018. aastal esines ta ajakirjanduses ühena "loomisjärgus" oleva Eesti Kodanike Erakonna (EKE) eestvedajatest.
Miina Hint on PEN klubi liige.
Isiklikku.
Tema vanemad olid kirjanikud Aadu Hint ja Minni Nurme.
Teoseid.
Hindilt on ilmunud üle 50 raamatu: peamiselt luulekogud, aga ka 17 romaani või lühiromaani.
Tähestikulises järjekorras:
Ispra

Ispra on vald ("comune") ja asula Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis, Maggiore järve kaldal. Halduskeskus asub Ispras.
Ispra asustustihedus on in/km² (2018), kõrgus merepinnast 220 m.
Ispra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Angera, Belgirate (VB), Brebbia, Cadrezzate, Lesa (NO), Ranco, Travedona Monate.
Ispra halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: lto Paese, Barza, Borghetto, Cascine, Case Nuove, Quassa.
Teadusuuringute Ühiskeskus.
Ispras asuvad mitmed Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse (JRC) instituudid, sealhulgas kodanike ohutuse ja kaitse instituut (IPSC), keskkonna ja säästva arengu instituut (IES) ning tervishoiu ja tarbijakaitse instituut (IHCP).
Mglini rajoon

Mglini rajoon (vene keeles "Мглинский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Mglini linn.
Rajoon piirneb põhjas Kletnja rajooniga, idas Potšepi rajooniga, lõunas Unetša rajooniga ja läänes Suraži rajooniga.
Rajooni pindala on 1088,4 km². Elanike arv oli 2016. aastal 18 200.
Mglini rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Mglini linna) ning kaheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Iput ja Voronusa.
Žirjatino rajoon

Žirjatino rajoon (vene keeles "Жирятинский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti keskosas. Rajooni keskus on Žirjatino küla.
Rajoon piirneb põhjas Žukovka rajooniga, kirdes Brjanski rajooniga, kagus Võgonitši rajooniga, lõunas Potšepi rajooniga ja läänes Kletnja rajooniga.
Rajooni pindala on 750 km². Elanike arv oli 2012. aastal 7333, 2009. aastal 7471 ja 2002. aastal 8207.
Žirjatino rajooni asulad kuuluvad kolme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Sudost ja Roš.
Võgonitši rajoon

Võgonitši rajoon (vene keeles "Выгоничский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti keskosas. Rajooni keskus on Võgonitši alev.
Rajoon piirneb kirdes Brjanski rajooniga, kagus Navlja rajooniga, lõunas Trubtševski rajooniga, edelas Potšepi rajooniga ja loodes Žirjatino rajooniga.
Rajooni pindala on 1028 km². Elanike arv oli 2012. aastal 19 771, 2009. aastal 22 578 ja 2002. aastal 22 770.
Võgonitši rajoonis on 83 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Võgonitši alevi) ja üheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Desna, Lovtša, Rožok ja Krupets.
Veiko Kastanje

Veiko Kastanje (sündinud 8. veebruaril 1970) on eesti mükoloog.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogia erialal 1993. aastal.
Ta töötab Eesti Taimekasvatuse Instituudis teadurina.
Ta on väheseid limaseente ("Myxomycota") spetsialiste Eestis.
Beautiful Loser (Bob Segeri laul)

"Beautiful Loser" on Ameerika laulja-laulukirjutaja, kitarristi ja pianisti Robert Clark Segeri (6. mai 1945) kirjutatud laul. "Beautiful Loser" anti välja 1975. aastal stuudioalbumi "Beautiful Loser" nimiloona. Muusikapala anti välja ka albumil "Live Bullet" (1976). 
Bob Seger sai laulu kirjutamiseks idee Leonard Coheni samanimelisest teosest "Beautiful Losers".
Rjažsk

Rjažsk on linn Venemaal Rjazani oblastis, Rjažski rajooni keskus. Asub Hupta jõe ääres, 117 km Rjazanist lõuna pool.
Asulat mainitakse kirjalikult 1502. aastal Rjasskoe Pole nime all. Seal asus Oka ja Doni vahelist maakitsust kaitsnud kindlus. 1778. aastal sai linnaõigused ja maakonnalinnaks Rjazani asehalduskonnas, hilisemas Rjazani kubermangus. 19. sajandi lõpus kujunes linn raudteede sõlmpunktiks.
Linna elanike arv 1989. aastal oli 27 217 ja 2020. aasta alguses 20 936.
Rjažski peamine tööstusharu on toiduainetetööstus. Linnas toodetakse ka ümbrikke.
Temmler

Temmler ("Temmler Werke GmbH") on farmaatsiaettevõte Saksamaal Detmoldis.
Temmleri rajas 1917. aastal Hermann Temmler (teise allika kohaselt Theodor Temmler). 1933. aastal kolis tehas Adlershofi. 
Pervitiini tootmine.
Temmleri tehase peakeemik dr Fritz Kurt Hauschild (8. detsember 1908 Chemnitz – 13. jaanuar 1974 Leipzig) saanud teada, et Berliini olümpiamängude tulemusi mõjutas USA-st pärit, tol ajal veel legaalne doping bensedriin (amfetamiin) hakkas siin laboris otsima uut nn "töövõimet tõstvat vahendit". (Ohler, 41:2017)
Hauschildil õnnestus toodet täiustada ja 1937. aasta sügiseks oli ta leiutanud metamfetamiini sünteesimiseks uue meetodi. (48 Keemiatööstuse jääksaadusele propiofenoonile lisati broomi ning teisendati metüülamiiniga töödeldes ja sellele järgneva reduktsiooniga efedriinis, millest omakorda vesinikjodiidi ja fosforiga redutseerides saadigi metamfetamiin. Vt Hans P. Kaufmann, "Arzneimittel-synthese (Heidelberg, 1953), lk 193; viidanud Ohler, 42:2017). "
31. oktoobril 1937 olid tehase esindajad Berliinis Riigi Patendiametis esitlemas Saksa esimest metüülamfetamiini nimetusega Pervitin.(Ohler, 42:2017)
Temmleri tehases valmistati metamfetamiini, igal nädalal pressiti seal miljoneid pervitiinitablette.(Ohler, 18:2017) Päevas valmistati kuni 833 000 tabletti. Wehrmacht tellis maa- ja õhuväe jaoks 35 miljonit. Pervitiinitabletid, mis korras pakendati eripakenditesse, need Wehrmachti pappkarpidesse ja karbid riigikotkaga kastidesse.(Ohler, 75:2017)
Sõja tõttu oldi sunnitud kolima Meisenheimi. 
Sanitaar- ja tervishoiu kindralkomissarile Temmleri tehasest saadetud kiri, milles firma taotles pervitiini tootmiseks tooraineid, nagu efedriin, kloroform ja soolhape, ilmneb, et veel enne sõja lõppu soovis firma pressida "sõja tarbeks" neli miljonit tabletti.(Ohler, 189:2017)
Albert Engström

Albert Laurentius Johannes Engström (12. mai 1869, Lönneberga kihelkond – 16. november 1940, Stockholm) oli rootsi kunstnik, karikaturist ja vestekirjanik, alates 1922. aastast Rootsi Akadeemia liige.
Eesti keeles on ilmunud tema teosed "Anders Zorni elu" (Loomingu Raamatukogu 27–29, 2017, tõlkinud Anu Saluäär, sisaldab ka vestet "Odensholm"), "Moskoviidid" (Loomingu Raamatukogu 14-15, 2020, tõlkinud Anu Saluäär) ning veste "Reval" (Looming, 10, 2016, lk 1429–1432, tõlkinud Anu Saluäär).
Tuntud on tema tehtud poster, mida kasutati 1922. aasta alkoholikeelureferendumi kampaanias.
Katari riiklik turismibüroo

 
Katari valitsuse haru Katari riiklik turismibüroo (QTA) on tippasutus, kes vastutab Katari turismi arendamise ja edendamisega seotud eeskirjade, määruste ja seaduste koostamise ja haldamise eest. See ministeerium vastutab reisijate majutuse ja turismiobjektide eest, et laiendada ja mitmekesistada Katari turismitööstust, üles ehitada turismi rolli riigi SKP-s ning tagada selle edasine kasv ja sotsiaalne areng.
QTA tööd juhib „Katari riikliku turismisektori strateegia 2030“ (QNTSS), mis avaldati 2014. aasta veebruaris tööstuse edasise arengu plaani koostamiseks. 
Viisavabastused.
Pärsia lahe koostöönõukogu riikide (Bahrein, Kuveit, Omaan, Saudi Araabia ja Araabia Ühendemiraadid) kodanikud ei vaja Katarisse sisenemiseks viisat.
Viisad külastajatele.
Allpool nimetatud 34 riigi kodanikud ei vaja eelnevaid viisakorraldusi ja võivad saada viisavabastuse saabumisel Katarisse. Vabastus kehtib 180 päeva alates selle väljaandmisest ja lubab selle omanikul veeta Kataris 90 päeva kas ühe või mitme reisi kestel.
Allpool nimetatud 46 riigi kodanikud ei vaja eelnevaid viisakorraldusi ja võivad saada viisavabastuse saabumisel Katarisse. Vabastus kehtib 30 päeva alates selle väljaandmisest ja lubab selle omanikul veeta Kataris 30 päeva kas ühe või mitme reisi kestel. Vabastust võidakse pikendada veel 30 päevaks.
Katari turismiviisa.
Külastajad, kes reisivad Katarisse lennukiga, võivad taotleda Katari turismiviisat internetis. Taotluse esitamiseks peavad külastajad
Külastajad, kes reisivad Katarisse Qatar Airwaysiga, võivad taotleda Katari turismiviisa taotlemisprotsessi reisijale ja igale kaasreisijale sama broneeringu all.
Katari transiitviisa.
Kõigi riikide kodanikud, kes reisivad läbi Katari, saavad taotleda 96-tunnise tasuta transiitviisa. Kehtivad aga teatud tingimused, mistõttu viisasid väljastatakse ainult Katari siseministeeriumi äranägemisel.
GCC elaniku külastusviisa.
Pärsia lahe koostöönõukogu (GCC) riikide elanikud, kellel on ametikohad heakskiidetud kutsealadel, ja nende saatjad võivad saada GCC elaniku külastusviisa Katarisse saabumisel. See ühekordne viisa, mille võib saada 100 Katari riaalise tasu maksmisel krediitkaardiga, kehtib 30 päeva ning seda võidakse pikendada veel kolme kuu võrra. Külastajatel, kes soovivad kasutada seda viisaskeemi, võidakse Katarisse sisenemisel paluda esitada nende kutseala tõendav ametlik dokument.
Bolhovi rajoon

Bolhovi rajoon (vene keeles "Болховский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Bolhovi linn.
Rajoon piirneb kirdes Tula oblastiga (Beljovi rajooniga), idas Mtsenski rajooniga, lõunas Orjoli rajooniga, läänes Znamenskoje rajooniga ja loodes Kaluga oblastiga (Uljanovo rajooniga).
Rajooni pindala on 1182,2 km². Elanike arv oli 2012. aastal 17 805, 2009. aastal 19 638 ja 2002. aastal 20 417.
Bolhovi rajoonis on 222 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Bolhovi linna) ja kolmeteistkümne külaasunduse koosseisu.
.срб

.срб (ladina tähtedega .srb; lühend serbiakeelsest maanimest Србија"/Srbija)" on Serbia Interneti tippdomeen kirillitsas. See on kasutusel alates 3. maist 2011.
.укр

.укр (ladina tähtedega .ukr; lühend ukrainakeelsest maa nimest Україна/"Ukrajina") on ametlikult kinnitatud Ukraina Interneti tippdomeen (IDN ccTLD). See on riigi nime tavaline lühend, mis on kasutusel paljudes seostes, näiteks "Ukrbank" ja "Ukrnafta".
Eman Ahmed Abd El Aty

Eman Ahmed Abd El Aty (9. september 1980 Aleksandria – 25. september 2017 Abu Dhabi) oli egiptlanna, kes oli kehakaalult teadaolevalt maailma ajaloo raskeimast naisest, 1994. aastal surnud ja umbes 540 kg kaalunud ameeriklannast Carol Yagerist umbes 40 kg kergem.
Pomáz

Pomáz on linn Ungaris Pesti komitaadis Szentendre kreisis. Asub Budapestist 2 km põhja pool.
Asulat on mainitud kirjalikult 1138. aastal. 2000. aastal sai Pomáz linnaõigused.
Linna läbib Budapesti linnalähiraudtee liin H5.
Linnas on serbia ortodoksi, reformeeritud ja roomakatoliku kirik. 1773. aastal valminud barokkstiilis Teleki-Wattay loss on linna üks vaatamisväärsusi.
17. sajandi alguses asustati piirkonda serblasi. Serblaste kogukond on linnas tänapäevani.
Dmitrovski rajoon

Dmitrovski rajoon (vene keeles "Дмитровский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Dmitrovski linn.
Rajoon piirneb põhjas Šablõkino rajooniga, kirdes Soskovo rajooniga, idas Kromõ rajooniga, kagus Trosna rajooniga, lõunas Kurski oblastiga ja läänes Brjanski oblastiga.
Rajooni pindala on 1249,8 km². Elanike arv oli 2012. aastal 11 789, 2009. aastal 13 872 ja 2002. aastal 15 841.
Dmitrovski rajoonis on 128 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Dmitrovski linna) ja kaheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Remiksalbum

Remiksalbum on album, mis koosneb peamiselt remiksidest või artisti juba varem avaldatud materjali uussalvestistest. Remiksalbumeid on avaldatud 1970. aastate algusest. Läbi aegade edukaim remiksalbum on Michael Jacksoni "".
Šablõkino rajoon

Šablõkino rajoon (vene keeles "Шаблыкинский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Šablõkino alev.
Rajoon piirneb kirdes Hotõnetsi rajooni, idas Uritski rajooni, kagus Soskovo rajooni, lõunas Dmitrovski rajooni ning läänes Brjanski oblastiga (Brassovo, Navlja ja Karatševi rajooniga).
Rajooni pindala on 847,53 km². Elanike arv oli 2012. aastal 7674, 2009. aastal 7900 ja 2002. aastal 9588.
Šablõkino rajoonis on 128 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Šablõkino alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Navlja, Vodotša ja Tson.
Hotõnetsi rajoon

Hotõnetsi rajoon (vene keeles "Хотынецкий район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Hotõnetsi alev.
Rajoon piirneb põhjas Kaluga oblasti Hvastovitši rajooniga, kirdes Znamenskoje rajooniga, kagus Uritski rajooniga, edelas Šablõkino rajooniga ja läänes Brjanski oblasti Karatševi rajooniga.
Rajooni pindala on 791,3 km². Elanike arv oli 2012. aastal 9922, 2009. aastal 11 851 ja 2002. aastal 12 098.
Hotõnetsi rajoonis on 128 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Hotõnetsi alevi) ja kaheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Võtebet, Lubna, Obelna, Orlik, Radovištši ja Tson.
Znamenskoje rajoon (Orjoli oblast)

Znamenskoje rajoon (vene keeles "Знаменский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Znamenskoje küla.
Rajoon piirneb idas Bolhovi rajooniga, kagus Orjoli rajooniga, lõunas Uritski rajooniga, edelas Hotõnetsi rajooniga ja loodes Kaluga oblastiga.
Rajooni pindala on 817,1 km². Elanike arv oli 2012. aastal 4894, 2009. aastal 5940 ja 2002. aastal 6458.
Znamenskoje rajoonis on 94 asulat, mis kuuluvad seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Ngur ja Võtebet.
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix

Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix (itaalia: "Senale-San Felice") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Bolzanost läänes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 775 inimest ja valla pindala on 27,5 km².
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix külgneb järgmiste valdadega: Eppan, Nals, St. Pankraz, Tisens, Castelfondo ja Fondo.
Frazioni.
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felixi vallas on "frazione" (alljaotus) Malgasott.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,95% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,05% itaalia keelt.
Vöran

Vöran (itaalia: "Verano") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 14 km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 927 inimest ja valla pindala on 22,1 km².
Vöran külgneb järgmiste valdadega: Hafling, Mölten, Merano, Burgstall ja Sarntal.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97,90% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,10% itaalia keelt.
Palamuse valla aukodanik

Palamuse valla aukodanik on aunimetus, mida anti vallapoolse erilise austuse avaldusena vallale osutatud väljapaistvate teenete eest. 
Aukodaniku nimetus anti endise Palamuse Vallavolikogu otsusega ning aukodaniku tunnistus ja meene anti üle Eesti Vabariigi aastapäevapidustustel Palamuse vallas.
Enn Velmre

Enn Velmre (sündinud 17. augustil 1937 Tartus) on eesti tehnikateadlane.
Haridus.
Ta lõpetas 1955. aastal Haapsalu 1. Keskkooli ja 1960. aastal "cum laude" Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna elektriinsenerina tööstusettevõtete ja -seadmete elektrivarustuse erialal. Õppis Leningradi Elektrotehnikainstituudi kaugõppeaspirantuuris 1962-1966 ja omandas tehnikateaduste kandidaadi kraadi 1970. Tehnikateaduste doktori kraadi kaitses ta 1996 Tallinna Tehnikaülikoolis.
Töökäik.
Töötas Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudis 1960-1970 tehnik-konstruktori, inseneri, vanemteaduri ja laborijuhatajana.
Tallinna Tehnikaülikoolis aastast 1965: elektroonika kateedri tunnitasuline õppejõud 1965-1970, vanemõpetaja 1970-1972, dotsent 1972-1992, kateedri juhataja 1983-1988; elektroonikainstituudi (aastast 2011 Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut) dotsent 1992-1996, professor 1996-2006, rakenduselektroonika õppetooli juhataja 2002-2006. Alates 2006 on ta TTÜ infotehnoloogia teaduskonna emeriitprofessor.
Teadustöö.
Ta on töötanud pooljuhtseadiste füüsikalise modelleerimise alal alates 1959. aastast.
Töös pooljuhtseadiste modelleerimise alal on tema põhiline kaastöötaja numbrilise modelleerimise alal olnud Andres Udal. Koos Harry Taniga koostas ta seni praktiliselt ainsa eestikeelse pooljuhtelektroonikat käsitleva ja ka laiemalt tutvustava raamatu, mis ilmus aastal 1967. Raamatust on ilmunud kordustrükke ning see on saadaval ka pdf-faili kujul. Seda kasutatakse jätkuvalt õppevahendina elektroonika ja sellega seotud erialade omandamisel, ja mõnedel juhtudel ka praktilises inseneritöös.
Enn Velmre on põhjalikult uurinud Eestist pärit baltisaksa füüsiku Thomas Johann Seebecki elu ja teadusalast tegevust, eriti termoelektriliste nähtuste (Seebecki efekti) osas.
Harry Tani

Harry Tani (30. mai 1930 Tartu – 13. august 2007) oli eesti tehnikateadlane.
Ta oli Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo EKTA üks asutajaid, Eesti esimese miniarvuti STEM kaasautor ja pani kokku Eesti esimese mikroarvuti Miki.
Ta lõpetas 1950. aastal Tartu Elektromehaanika Tehnikumi ja 1959. aastal Prof. M. A. Bontš-Brujevitši nim. Leningradi Elektrotehnika Sideinstituudi.
Tani õppis aastatel 1959–1961 Leningradi Polütehnilises Instituudis arvutustehnikat ja sai arvutustehnika inseneri kutse. 1976. aastal asutati Tani eestvedamisel Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo EKTA, mille teadusdirektoriks ta sai.
Teoseid.
Koos Enn Velmrega koostas ta seni praktiliselt ainsa eestikeelse pooljuhtelektroonikat käsitleva ja ka laiemalt tutvustava raamatu, mille esmatrükk ilmus 1967. aastal. Seda kasutatakse jätkuvalt õppevahendina elektroonika ja sellega seotud erialade omandamisel, ja mõnedel juhtudel ka praktilises inseneritöös.
Mtsenski rajoon

Mtsenski rajoon (vene keeles "Мценский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Mtsenski linn (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Tula oblastiga, idas Korsakovo rajooniga, kagus Novosili rajooniga, lõunas Zalegoštši rajooniga, edelas Orjoli rajooniga ja läänes Bolhovi rajooniga.
Rajooni pindala on 1665,8 km². Elanike arv oli 2012. aastal 19 085, 2009. aastal 18 615 ja 2002. aastal 20 757.
Mtsenski rajoonis on 262 asulat, mis kuuluvad neljateistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Zuša ja Tšern.
Korsakovo rajoon

Korsakovo rajoon (vene keeles "Корсаковский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Korsakovo küla.
Rajoon piirneb põhjas ja idas Tula oblastiga, lõunas Novoderevenkovski rajooniga, edelas Novosili rajooniga ja läänes Mtsenski rajooniga.
Rajooni pindala on 690,9 km². Elanike arv oli 2012. aastal 4693, 2009. aastal 5233 ja 2002. aastal 5586.
Korsakovo rajoonis on 72 asulat, mis kuuluvad seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Zuša, Rakovka, Grjaznaja ja Filinka.
Borodino (Eesti)

Borodino oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Vastse-Roosa küla alale. 
Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Sinna rajatud Vargamäe talus toimusid 2017–2018 filmi "Tõde ja õigus" võtted.
Hatiku

Hartiku oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Aarna küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1930. aastatel.
Turán

 Turán oli Ungari tank, mis valmis Tšehhoslovakkias Škoda tehases välja töötatud prototüübi eeskujul. Aastatel 1941–1944 toodeti 424 tanki. Seda toodeti kahes versioonis: Turán I ja Turán II.
Znamenskoje rajoon

Znamenskoje rajoon on mitme rajooni nimi:
Hilba

Hilba oli küla praeguse Põlva maakonna alal Kanepi kihelkonnas. Aastal 1977 küla kaotati ning osa selle alast liideti Krootuse külaga, teine osa (Täikülä) Ihamaru külaga.
Hindriku

Hindriku oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Keema küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Urvaste kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Endise küla lähedal on Maru järv.
Leopard 1

Leopard 1 on Saksamaal projekteeritud ja toodetud lahingutank.
Leopard 1 tankid võeti kasutusele 1965. aastal. Alates 1990. aastast on Leopard 1 tähtsus Euroopa maade vägedes järjepanu vähenenud ning tema rolli on üle võtnud Leopard 2.
Ajalugu.
Ukraina.
2024. aasta septembris näitas Ukraina maaväe 5. tankibrigaad oma relvastuses olevaid lisasoomusega Leopard 1-e eksemplare.
Ariete

Ariete on Itaalia lahingutank.
Tanki töötas välja konsortsium, kuhu kuulusid Iveco-Fiat ja OTO Melara.
Arietet toodeti 200 tükki aastatel 1995–2002.
Kromõ rajoon

Kromõ rajoon (vene keeles "Кромской район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti keskosas. Rajooni keskus on Kromõ alev.
Rajoon piirneb põhjas Uritski rajooniga, kirdes Orjoli rajooniga, idas Sverdlovski rajooniga, kagus Glazunovka rajooniga, lõunas Trosna rajooniga, edelas Dmitrovski rajooniga ja loodes Soskovo rajooniga.
Rajooni pindala on 969 km². Elanike arv oli 2012. aastal 21 277, 2009. aastal 23 100 ja 2002. aastal 24 400.
Kromõ rajoonis on 138 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kromõ alevi) ja kaheteistkümne külaasunduse koosseisu.
D-IX

D-IX ka DIX oli metamfetamiinipõhine uuringuravim, mis töötati militaarseks inimkasutuseks välja Gerhard Orzechovski poolt 1944. aastal. 
Tol ajal jätkusid lisaks morfiinile ja pervitiinile ka nn "imerohu" otsingud. 
Kieli Ülikooli farmakoloogia-professor Gerhard Orzechovski, kes sõja ajal oli tegev kui Läänemere mereväe ülemjuhatuse sanitaarameti staabiarst ja ülemfarmakoloog käis ühe-mehe-lahingpaadi "Neger" asukate tarbeks välja 10 preparaati. Need ravimid 1 kuni 10 tähistati lühenditega DI kuni DX. Ravimid koosnesid erineva koostismääraga Eukodalist, kokaiinist, pervitiinist, Dicodidist (poolsünteetiline morfiini derivaat). 
Märtsis 1944 valmistas Kieli mereväelaatsareti apteek kõigist kümnest viis tabletti. Neid manustati viiekümnele sõdurile "Blaukoppeli" väljaõppelaagris. 
Saksa mereväe ohvitser Hellmuth Heye andis rohelise tule DIX-ile. DIX oli segu, mis koosnes viiest milligrammist kokaiinist ja kolmest milligrammist metamfetamiinist. Sanitaarteenistuselt saadi 500 tabletti kahe torpeedoga väikealveelaevade "Biber" ja "Neger" meeskondadele SS-i saloperatsioonide juht Otto Sorzeny võttis "katsetusele" 1000 D-IX.(Ohler, 196:2017)
Dachau koonduslaager

Dachau koonduslaager (saksa keeles "Konzentrationslager Dachau") oli koonduslaager, mis tegutses 1933. aasta märtsist kuni 29. aprillini 1945 Saksamaal Müncheni lähedal.
Algul hoiti seal natsionaalsotsialismi poliitilisi vastaseid (teisitimõtlejaid), hiljem lisandusid saksa ja austria kurjategijad, juudid, homoseksuaalsed inimesed, Jehoova tunnistajad, seejärel välismaalased Saksamaa okupeeritud aladelt jpt.
1933. aastal laskis Heinrich Himmler (NSDAP; "Reichsführer-SS") rajada laagri Dachau linna endisse laskemoonavabrikusse.
Dachau koonduslaagri personal.
SS ja tsiviilarstid.
(7. september 1885 Kirchdorf – 18. mai 1981 Oberhaching) teatakse ka õde Pia ja Dachau valge daami nime all, oli "fanaatiline natsionaalsotsialist" ja Adolf Hitleri sõbratar, tema sõprus Hitleriga sai alguse 1920. aastal. Bauril olid Dachau koonduslaagris "SS-Oberführer"'i volitused. 
Koos doktor Schillingiga olevat ta olnud isiklikult malaaria inimkatsete juures. Koonduslaagris viibinud vangide suguelundite külge riputati eksperimendi käigus toosid malaariasääskedega. Õde Piale olevat jäänud arusaamatuks miks neid kohe maha ei notita. (Leutheusser, 12:2003)
SS vangivalvurite ülespoomine.
1946. aasta mais poodi üles 8 endist Dachau koonduslaagri SS-lasest vangivalvurit.
Vangid (osaline).
Dachau koonduslaagris hoiti vangistuses ühtekokku 200 000 vangi. Laager toimis "suretamispaigana". SS laskis paljud dokumendid hävitada, mistõttu võivad andmed vangide suremuse kohta olla puudulikud; kirjalikult on tõendatud 32 009 vangi surm. Praegused ajaloouuringud lähtuvad 41 500 mõrvatust.
Dachau koonduslaagri inimkatsed.
Selles koonduslaagris viis "SS-Hauptsturmführer" dr Kurt Plötner vangidega läbi katseid. Vangide teadmata manustati neile meskaliini (looduslikult peioote-uimakaktuses esinev aine), selgitamaks välja, kas ajupesu kaudu oleks võimalik ülekuulamisel paremaid tulemusi saavutada (Ohler, 209:2017). Kuid ameeriklaste sissetungi tõttu ei saanud Plötner oma katsete sarja lõpetada. Ameeriklased konfiskeerisid Plötneri andmed ja edaspidi viidi katseid läbi Washingtonis Mereväe Meditsiiniuuringute instituudis Charles Savage'i, ka Harvardi arstiteadlase Henry K. Beecheri juhendamisel koodnime ('projekt lobisemine') all (Ohler, 209:2017).
Hans-Joachim Neumann

Hans-Joachim Neumann (15. märts 1939 Barth – 4. oktoober 2014) oli Saksa arst ja hambaarst, suu-, lõua- ja näokirurgia professor, 1995. aastast Berliini Charité kliinikumi arstlik direktor. Ta avaldas meditsiiniajaloolisi töid.
Neumann õppis Rostocki Ülikoolis 1960–1965 stomatoloogiat ning seejärel ka meditsiini ning lõpetas 1969. aastal õpingud riigieksamiga. Ta sai doktorikraadi 1965 stomatoloogias tööga "Vorkommen und quantitative Bestimmung von Huminsäuren und Chlorogensäure in Kaffee-Extrakten" ja 1969 meditsiinis tööga "Klinische Untersuchungen über die Wirkung des Langzeitlokalanästhetikums Marcain". Rostocki Ülikooli kliinikus oli Neumann arst ning 1980. aastast suu-, lõua- ja näokirurgia dotsent. Aastal 1978 esitas ta väitekirja B teemal "Klinisch-ätiologische und tierexperimentell-teratologische Untersuchungen zur Ätiologie von Missbildungen unter besonderer Berücksichtigung der Lippen-, Kiefer-, Gaumen-, Segelspalten". Aastal 1987 kutsuti ta Berliini Charité kirurgilise stomatoloogia ning lõua- ja näokirurgia kliiniku direktoriks ning sai pärast Saksamaa taasühinemist 1990 seoses selle ametikohaga C4-professuuri. Aastal 1995 edutati ta Charité Berlin-Mitte korpuse arstlikuks direktoriks. Aastal 1997 juhtus tal raske liiklusõnnetus, mille tagajärjel ta aastaid põdes. Kui kliinik, mida Neumann juhtis, 2002 suleti, läks ta pensionile. Tema uurimisala oli näo väärarengud. 
Ta on avaldanud Martin Lutheri ja mitme Preisi kuninga patograafia. Koos Henrik Eberlega kirjutatud raamatus "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos" ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund") leidub hulgaliselt viiteid läbiuuritud algallikatele; Hitleri psühhopatoloogia osas pöörati erilist tähelepanu Hitleri ihuarsti Theodor Morelli kalendermärkmikule. Raamatus jõuti Hitlerile manustatud ravimite loetelus 82 erineva ravimpreparaadini.
NSV Liidu Kirjanike Liit

NSV Liidu Kirjanike Liit (vene keeles Союз писателей СССР) oli aastatel 1934–1991 Nõukogude Liidus tegutsenud loominguline ühendus, mis ühendas kutselisi literaate: kirjanikke, kriitikuid, kirjandusteadlasi ja tõlkijaid.
Kirjanike liit asutati 1934. aastal. Liitu on juhtinud:
Liidule allusid kirjastus Sovetski Pissatel, Gorki-nimeline Kirjandusinstituut, ajaleht Literaturnaja Gazeta, ajakirjad Novõi Mir, Znamja, Družba Narodov, Inostrannaja Literatura ja Junost.
Liidu liikmete arv oli 1954. aastal 3695, 1976. aastal 7942 ja 1989. aastal 9920.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist 1991. aastal lagunes Kirjanike liit paljudeks ühendusteks. Põhilised järeltulijad olid patriootilise suunitlusega Kirjanike Liit Venemaal (Союз писателей России; esimene esimees Juri Bondarev) ja demokraatliku suunitlusega Venemaa Kirjanike Liit (Союз российских писателей).
Henrik Eberle

Henrik Eberle (3. mai 1970 Karl-Marx-Stadt) on Saksa ajaloolane, Halle ülikooli uusima ajaloo õppejõud. 
21. sajandi esimesel aastakümnel sai ta Saksa akadeemilistes ringkondades tuntuks peamiselt artiklite, raamatute ja intervjuudega, mille juhtfiguuriks oli Adolf Hitler.
Looming.
Osa tema loomingust on tõlgitud mitmesse keelde. Ka eesti keelde on tõlgitud ja on ilmunud mitu tõlketeost: 
Koos Hans-Joachim Neumanniga kirjutatud Eberle raamatus "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos" ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund") leidub hulgaliselt viiteid läbiuuritud algallikatele; Hitleri psühhopatoloogia osas pöörati erilist tähelepanu Hitleri ihuarsti Theodor Morelli kalendermärkmikule. Raamatus jõuti Hitlerile manustatud ravimite loetelus 82 ravimpreparaadini.
Keeleväänaja

Keeleväänaja on mingis keeles sõna või fraas, mida on raske hääldada.
Eesti keele keeleväänajaid:
Martin Kleini monument

Martin Kleini monument on esimesele olümpiamedali võitnud eestlasele Martin Kleinile püstitatud mälestusmärk Viljandis aadressil Vaksali 4. Pronkskuju autor on Mati Karmin.
Trepimägi (tänav)

Trepimägi (ka "Viljandi Trepimägi") on tänav Viljandi linnas.
Tänav saab alguse Linnu tänava ja Johan Laidoneri platsi ristist, ristub Oru tänavaga ja lõpeb Ranna puiestee lähedal.
Oru tänavast kagus on Trepimägi jalakäijate tänav, selle lõigu pikkus on umbes 120 meetrit ja kõrguste vahe umbes 24 meetrit. Jalakäijate osas vahelduvad jalgrada ning trepid. Trepil on viis osa ning sellel on projekti järgi 166 astet.
Trepimäel asuvad Viljandi raekoda, August Maramaa skulptuur, elamu Johan Laidoneri plats 1, Nemwaltzi villa ja Sellheimi villa.
Ajalugu.
Tänav rajati 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses linna ja Viljandi järve vaheliste ühendustee parandamiseks.
Üheks rajamise eeltööks oli vanalinna ümbritseva vallikraavi täitmine, milleks kasutati 1894. aasta suurtulekahju tagajärjel tekkinud rususid. Esimene trepp valmis 1906 või paaril järgneval aastal.
Trepimägi rekonstrueeriti 1991. aastal.
Üritused.
Viljandi Hansapäevadel viiakse läbi trepimäe jooks, kus kõik osalejad, kes ületavad Viljandimaa kunagise maavanema Helir-Valdor Seederi joostud rekordaja 40,0 sekundit, saavad kaela medali. Trepimäe jooksu pikkus on 0,15 km. Raja absoluutne rekord on 28,67 sekundit.
Loodi paisjärv

Loodi paisjärv on Viljandi vallas Loodi külas asuv paisjärv.
Järv asub Loodi mõisa taga ja on paisutatud on paisutatud Sinialliku ojale. Järve kõrgus merepinnast on 55 m.
Johan Laidoneri ratsamonument

Johan Laidoneri ratsamonument on kindral Johan Laidoneri mälestuseks püstitatud mälestusmärk Viljandis Lossimägedes. 
Monumendi autor on Terje Ojaver. Monument avati 22. juunil 2004.
Monument asub Viljandi lauluväljaku ja Pärimusmuusika Aida vahel.
Sakala Keskus (Viljandi)

Sakala Keskus on Viljandi linnavalitsuse haldusalas tegutsev kultuurikeskus. Õiguslikult staatuselt on Sakala Keskus Viljandi linna munitsipaalasutus, aastatel 1952–2012 tegutsenud Viljandi Kultuurimaja õigusjärglane. Keskuse avamispidu peeti 7. septembril 2012. Keskuse põhimäärus jõustus 10. septembril 2012.
Keskus pakub võimalusi harrastustegevuseks ning kultuuriürituste, konverentside, seminaride ja muude ürituste korraldamiseks.
Sakala Keskuse peahoone asub Viljandi kesklinnas aadressil Tallinna tänav 5.
Lisaks kuuluvad Sakala Keskuse kui munitsipaalasutuse haldusalasse:
Heimtali õpperada

Heimtali õpperada on õpperada Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Viljandi linnast 6 km kaugusel. See tutvustab Eesti kõige levinumaid kõvalehtpuid.
Õpperada algab Heimtali mõisasüdamest Viljandi poole minnes Heimtali viinaköögi juurest, kus asub ka parkla, infotahvel ja käimla.
Õpperada koosneb kahest osast: 2,5 km pikkune rada ja 1,2 km pikkune rada, mis mõlemad algavad ja lõpevad parkla läheduses. Rada on osaliselt kaetud hakkpuiduga ning rajal on palju astmestikke.
Hüpassaare õpperada

Hüpassaare õpperada on Karjasoo külas Põhja-Sakala vallas Viljandimaal asuv õpperada. See on 5 km pikkune ja viib läbi Soomaa rahvuspargi rabastuva metsa Kuresoo rabasse. Laudtee möödub omapärastest piklikest laugastest, mille kaldale on ehitatud jalapuhkamiseks ja rabavaikuse nautimiseks platvorm.
Raja tutvustus.
Esimene kilomeeter kulgeb läbi kõdusoometsa, mis on tekkinud soometsast kuivenduse tagajärjel. Järgmisel kilomeetril maapind tasapisi tõuseb, rada viib Kuresoo raba serva. Kuresoos on mitmekesine soomaastik.
Rajal saab matkata, on parkimis- ja telkimisvõimalus, lõkkekoht. Marjadest kasvavad raja ääres jõhvikad ja murakad.
Vaatamisväärsused.
Õpperaja ääres rabasaarel korraldatakse Suure-Jaani muusikafestivali raames öiseid kontserte.
Lisaks Kuresoo rabale ja rabasaarele on vaatamisväärsus raja lõpus asuv helilooja Mart Saare majamuuseum.
Diatsetüüldihüdromorfiin

Diatsetüüldihüdromorfiin on 1929. aastal Saksamaal välja töötatud keemiline aine ja ravim. See on poolsünteetiline opiaat, mille toime tugevus sarnaneb morfiini omaga. 
Mõnes riigis kasutatakse ainet terminaalses faasis vähihaigete valuravis. Aine valu vaigistav toime on tugevam ja kestvam kui heroiinil: 4–7 tundi. 
Nimetused ja tähised.
Muud nimetused ja tähised: Paralaudin, dihüdroheroiin, atsetüülmorfinool. 
CAS-i registreerimisnumber on 509-71-7.
Viljandi Linnagalerii

Viljandi Linnagalerii on kunstigalerii Viljandis.
Selle umbes 200-ruutmeetrine põhisaal asub aadressil Tallinna 11 Viljandi Linnaraamatukogu III korrusel lugemissaali kõrval. 
Näitusi korraldatakse alates 2002. aasta oktoobrist. Sissepääs on tasuta.