Hans Kalm

Hans Kalm VR I/1, VR II/3 (21. aprill [9. aprill Juliuse kalendri järgi] 1889 Taarasaare talu, Kotsama küla, Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa Liivimaa kubermang – 1. veebruar 1981 Jyväskylä, Soome) oli Eesti ja Soome sõjaväelane, üks Soome kodusõja ja Eesti Vabadussõja väejuhte.
Elulugu.
Hans Kalm sündis 1889. aastal Viljandimaal ning lõpetas Paide linnakooli ning Päivölä põllutöökooli ja Mustiala kõrgema põllutöökooli Soomes.
Soome kodusõjas.
Soome ajaloolane Aapo Roselius käsitleb Soome kodusõja ajal aset leidnud valgete kättemaksuterrorit oma teoses "Teloittajien jäljillä. Valkoisten väkivalta Suomen sisällissodassa". Ta tsiteerib pealtnägijaid, kes väitsid Kalmi olevat käskinud: "Kõik lastakse maha, naised ka, nad on ju hoorad.". Roseliuse järgi oli Kalm "haruldaselt verine sõjapealik". Tuntuimad juhtumid toimusid Lahtis: esiteks Harmoisteni haigla massimõrv (""), mille käigus valgekaartlased tapsid patsiendid otse voodites ja hukkasid kaks Punase Risti sanitari. Teine ja suurem tapatalgu leidis aset Hennala vangilaagris, mida Kalmi rühm valvas ja kus 500 hukatu seas oli umbes 200 naist ja tüdrukut alates 14. eluaastast. Harmoisteni haiglas juhtis hukkamisi üliõpilane Arttur Paimela, Kalm tõrjus samal ajal Kuhmoise kirikukülas punaste pealetungi. Hennalas langetasid hukkamisotsuseid Kalm ja tema staap.
Eesti Vabadussõjas.
Eesti Vabadussõja algul formeeris Kalm Soomes vabatahtlikest Põhja Poegade rügemendi.Jaanuaris 1919 jõudis üksus Tallinna ja siirdus Lõuna-Eesti rindele. 1919. aasta juulis Kalm likvideeris Põhja Poegade rügemendi.
Hilisem elukäik.
Pärast Vabadussõja lõppu kolis Kalm Soome.
1922. aastal emigreerus Kalm Ameerika Ühendriikidesse, kus aastail 1923–1933 õppis ja töötas, sai meditsiinidoktoriks ja filosoofiadoktoriks.
Arstiõpingutes keskendus Kalm muu hulgas naturopaatiale (loodusravi), ortopaatiale (õige toitumine, toitumisteadus) ja osteopaatiale (luuravi). Soomes Pyhärantas rajas ta omanimelise sanatooriumi, kuid sulges selle 1940. aastal.
Tegevus Jätkusõja ajal.
Jätkusõja ajal liitus Kalm Soome kaitsejõududega ja rajas Naarajärvile sõjavangilaagri, mille ülem ta mõnda aega oli, kuni sakslased suunasid ta paari kuu pärast Saksamaale vangilaagrite toidu- ja tervishoiualasele koolitusele. 1943. aastal läks ta Soome tagasi.
Tegevus pärast II maailmasõda.
1944. aastal pärast Soome ja NSV Liidu vaherahu sõlmimist sõitis Rootsi, kust liikus taas edasi Ameerikasse. Seal jätkas ta "oma sõnul" meditsiinialast tegevust ning võttis kursusi ka homöopaatia kohta. Alates 1952. aastast kasutas ta oma praksises ainult homöopaatiat. Ta oli rahvusvahelise Hahnemanni arstide seltsi (inglise "International Hahnemannian Association") ja Londoni homöopaatilise teaduskonna liige ning avaldas artikleid Ameerika homöopaatiaajakirjades.
1957. aastal naasis Hans Kalm Soome. Ta sai Soomes arstina tegutsemise õiguse ja oli alates 1958. aastast Soome Arstide Liidu liige. Ta kasutas oma patsientide ravimisel homöopaatiat ja toitumisravi.
1968. aastal diabeetikutest patsientide ravil kasutatud valede ravimismeetodite tõttu (üks patsient langes koomasse ning tal kujunes jääv närvikahjustus ja püsiv puue) keelas Soome tervishoiuamet Kalmil patsientide vastuvõtmise ja ravimite väljakirjutamise.
1974. aastal võeti talt arstiõigused lõplikult ära. Protsessi käigus selgus muu hulgas, et Ameerikast kaasa toodud tõendid arstikoolituse kohta polnud pädevad.
Muu.
Ühendriikides ja hiljem ka Soomes tegutses homöopaadina.