tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bent Høie

Bent Høie (sündinud 4. mail 1971 Randabergi vallas) on Norra poliitik, ta kuulub erakonda Høyre. Ta oli 16. oktoobrist 2013 kuni 14. oktoobrini 2021 Norra tervishoiu- ja sotsiaalminister.
Ta sündis aastal 1971 Randabergi vallas Rogalandis. Ta on omandanud kohtuekspertiisi bakalaureusekraadi Bergeni ülikoolis alates 1991. aastast ja kaheaastase kraadi hotellihalduses Norra hotellikolledžis 1993. aastal.
Ta valiti esimest korda Stortingisse aastal 2001.
Ta oli 16. oktoobrist 2013 kuni 14. oktoobrini 2014 Norra tervishoiu- ja sotsiaalminister.
Isiklikku.
Ta on avalikult gei, ta on aastast 2001 abielus Dag Terje Solvangiga.
Toots (perekonnanimi)

Toots on eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Toots 554 inimesel: 249 mehel ja 305 naisel. Perekonnanimede levikult on Toots meeste puhul 196. kohal ja naiste puhul 168. kohal. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 18,42.
Tilk (perekonnanimi)

Tilk on eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tilk 527 inimesel: 247 mehel ja 280 naisel. Perekonnanimena on Tilk levikult meeste puhul 201. kohal ja naiste puhul 195. kohal. Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 18,36.
Kikkas

Kikkas on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kikkas 500 inimesel: 246 mehel ja 254 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kikkas meeste puhul 202. ja naiste puhul 237. kohal. Levinuim oli see Valga maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 21,67.
Ivan Korčok

Ivan Korčok (sündinud 4. aprillil 1964 Banská Bystricas) on Slovakkia diplomaat ja poliitik, kes oli 8. aprillist 2020 kuni 13. septembrini 2022 Slovakkia välisminister.
Ivan Korčok õppis aastatel 1983–1987 Bratislava Majandusülikoolis ja aastatel 1991–1995 Bratislava Comeniuse Ülikooli rahvusvaheliste suhete instituudis kraadiõppes.
Aastatel 2005–2009 oli ta Slovakkia suursaadik Berliinis, seejärel aastatel 2009–2015 Slovakkia alaline esindaja Euroopa Liidu juures. Aastatel 2015–2018 oli ta Slovakkia välisministeeriumi riigisekretär (eesti mõistes kantsler). Aastatel 2018–2020 oli ta Slovakkia suursaadik Ameerika Ühendriikides.
Pärast 2020. aasta veebruaris toimunud parlamendivalimisi nimetas partei Vabadus ja Solidaarsus (ise ta erakonda ei kuulu) ta Slovakkia välisministriks peaminister Igor Matoviči valitsuses. Valitsuse ametisse nimetamisest ei saanud ta 2020. aasta märtsis osa võtta, sest pidi koroonapandeemia tõttu viibima 14 päeva karantiinis. Ta andis ametivande 8. aprillil 2020. Välisministri volitused Igor Matoviči valitsuses lõppesid 25. märtsil 2021. Ta on välisminister ka Eduard Hegeri valitsuses (alates 1. aprillist 2021).
Segmentvõlv

Segmentvõlv ehk lame silindervõlv on võlvitüüp, mille põhivormiks on osa poolsilindrist.
Eesti Üliõpilaste Seltsi album

Eesti Üliõpilaste Seltsi album on Eesti Üliõpilaste Seltsi koostatav väljaanne, mis ilmub alates 1889. aastast. 2020. aastal ilmus XX EÜSi album.
Ajalugu.
Idee avaldada seltsi "Toimetused" käis välja Paul Undritz 1883. aastal. Asjad ei liikunud aga edasi, kuni 1888. aastal valiti peatoimetajaks Villem Reiman, kelle eestvedamisel ilmus 1889. aastal Jakob Hurda 50. sünnipäevale pühendatud album. 2000 eksemplaris trükitud raamat sisaldas tekste muinasvara kogumise ja uurimise teemadel ning Hurdale pühendatud luuletust.
Reiman toimetas järgnenud kuus seltsi albumit ning oli ühtlasi kaheksa artikliga esimese seitsme albumi kõige viljakam autor. Need albumid olid pühendatud keeleuurijale Eduard Ahrensile (1894), rahvuseepose autori Fr. R. Kreutzwaldi mälestusele (1895), kirjamehe Fr. R. Faehlmanni 100. sünniaastapäevale (1899), koolmeister Jaan Jungile (1900), luuletaja Kristjan Jaak Petersonile (1901) ja Tartu Ülikooli saja-aastase tegevuse tähistamisele (1902). Reimani eestvedamisel hakkasid 1896. aasta lõpul ilmuma ka "Sirvilauad", mida saatis suurem kommertsedu ja mis jätkasid ilmumist kuni 1920. aastani.
1910. aastal avaldatud kaheksas EÜSi album oli loodusteadusliku suunitlusega ja pühendatud Charles Darwini 100. sünniaastapäevale ning 1915. aastal trükist tulnud üheksas album lahkas rahvusküsimust. Sellele järgnes albumite väljaandmises pikem paus.
1934. aastal avaldatud kümnes album oli pühendatud Eesti lipu pühitsemise 50. aastapäevale ning 1940. aastal ilmunud üheteistkümnes album märkis EÜSi 70. aastapäeva ja käsitles Eesti riigi probleeme.
EÜSi vanematekogu kirjastamisel ilmusid paguluses albumid XII–XVI. Ka 1996. aastal välja antud XVII albumi toimetamisel on esindatud nii Kanada (Edgar Heinsoo) kui ka Eesti (Toomas Hiio).
EÜSi 130. aastapäeva puhul 2000. aastal ilmunud XVIII albumi panid kokku Olari Koppel, Andrus Kivirähk ja Toomas Hiio ning 2009. aastal EÜSi üleilmseks kokkutulekuks avaldatud XIX albumi koostasid Kalmar Kurs ja Tõnis Arro. 2020. aastal ilmus EÜSi 150. aastapäeva puhul XX album, mille toimetasid Tõnis Arro, Toomas Kiho ja Kaarel Tarand.
Härm (perekonnanimi)

Härm on eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Härm 437 inimesel: 221 mehel ja 216 naisel. Perekonnanimede levikult on Härm meeste puhul 245. kohal ja naiste puhul 302. kohal. Nimi on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 11,47.
Jaan Kerge (arst)

Jaan Kerge (9. märts (vkj) / 21. märts 1891 Alakerge talu, Kerge küla, Urvaste kihelkond, Võrumaa – 15. september 1955 Tallinn) oli eesti arst.
Hariduskäik.
Ta õppis Urvaste kihelkonnakoolis, seejärel alates sügisest 1917 Eisensteini ja Bubrichi kursustel Petrogradis. Ta lõpetas need 1918. aastal ja sooritas Petrogradis ka eksternina gümnaasiumi lõpueksamid. Ta õppis aastatel 1918–1923 Tomski Ülikoolis arstiteadust ja lõpetas selle arstina. Ta töötas aastatel 1923–1924 Tomski kubermangus invaliidsete laste hooldekodus arstina. 
Ta opteerus Eesti kodakondsusesse ja tuli 1924. aastal Eestisse. Kuna tema Nõukogude Liidu diplom ei andnud talle õigust töötada arstina Eesti Vabariigis, läks ta õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1926. aastal. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Revelia liige.
Uurimistöö.
Ta olevat töötanud välja maohaavandite ravi endaleiutatud ravimiga Gastroulcerin, mis olevat aidanud ka maovähi ravimisel. Tema ravimi ja raviviisi saatusest ning hinnangutest neile pole tänapäeval midagi lähemat teada.
Dolõna

Dolõna (ukraina Долина, poola Dolina) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kaluši rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Dolõna rajooni halduskeskus. Dolõna asub Ivano-Frankivskist umbes 54 km läänes.
Dolõnat on esmamainitud 979. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1525. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dolõna elanikest ukrainlasi 96,25%, venelasi 2,61%, poolakaid 0,37%, valgevenelasi 0,22%, mustlasi 0,13%, moldaavlasi 0,06% ja sakslasi 0,05%.
2018. aasta MM-tiitlimatš males

2018. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2018. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2017–2018 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.
9.–28. novembril 2018 Londons peetud 12-partiiline tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 27-aastase norralase Magnus Carlseni ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 26-aastase ameeriklase Fabiano Caruana vahel lõppes viigilise tulemusega 6:6. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister 3:0. Carlsen kaitses kolmandat korda 2013. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. 
Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Stephane Escafre Prantsusmaalt.
2016. aasta MM-tiitlimatš males

2016. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2016. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2014–2016 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.
11.–30. novembril 2016 New Yorgis peetud 12-partiiline tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 25-aastase norralase Magnus Carlseni ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 26-aastase venelase Sergei Karjakini vahel lõppes viigilise tulemusega 6:6. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister 3:1. Carlsen kaitses teist korda 2013. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. 
Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Takis Nikolopoulos Kreekast.
2014. aasta MM-tiitlimatš males

2014. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2014. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2012–2014 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.
7.–28. novembril 2014 Sotšis peetud 12-partiiline tiitlimatš valitseva maailmameistri 23-aastase norralase Magnus Carlseni ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 44-aastase India maletaja Viswanathan Anandi vahel lõppes tulemusega 6½:4½ Carlseni kasuks. Carlsen kaitses 2013. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. 
Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Andrzej Filipowicz Poolast.
Galtene

Galtene on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla lõunaosas.
Küla asub Oksle jõe ääres ja jääb valla keskusest Dursupest 5, piirkonna keskusest Talsist 26 ning Riiast 93 kilomeetri kaugusele.
Galtene kujunes endise Galtene mõisa ("Galten") keskuse juurde. Galtene mõisa elumaja trepp ja kaks ust on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all. Looduskaitse all on kolm pärna.
Mazsēņi

Mazsēņi on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla keskosas.
Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Dursupest 3, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 91 kilomeetri kaugusele.
2013. aasta MM-tiitlimatš males

2013. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2013. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2011–2013 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.
7.–28. novembril 2013 Chennais peetud tiitlimatš (kavandatud 12-partiilisena) valitseva maailmameistri 43-aastase India maletaja Viswanathan Anandi ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 22-aastase norralase Magnus Carlseni vahel lõppes tulemusega 6½:3½ Carlseni kasuks. Carlsen võitis esmakordselt maailmameistri tiitli. 
Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ašot Vardapetjan Armeeniast.
2012. aasta MM-tiitlimatš males

2012. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2012. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2008–2012 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.
10.–30. mail 2012 Moskvas peetud 12-partiilise tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 42-aastase India maletaja Viswanathan Anandi ja aasta varem tiitlipretendentide turniiri võitnud 43-aastase Iisraeli maletaja Boris Gelfandi vahel lõppes viigilise tulemusega 6:6. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister 2½:1½. Anand kaitses kolmandat korda 2007. aastal võidetud maailmameistri tiitlit.
Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ašot Vardapetjan Armeeniast.
Anni Käärst

 
Anni Käärst (sünninimi Anni Irs; sündinud 1976. aastal Elvas) on eesti ehtekunstnik, skulptor ja maalikunstnik.
Anni Käärst on pärit Elvast ja õppinud Elva Gümnaasiumis. Kõrghariduse omandas ta Tartu Kunstikoolis nahkehistöö erialal. 
Ta on vabakutseline kunstnik, kes elab Tartumaal.
Suure osa tema loomingust moodustavad puuskulptuurid ja tarbeesemed, aga tihti kujundab ta ka rõivaesemeid ja vaipu. Lisaks meeldib kunstnikule ka maalida ja joonistada. Internetis hakkas kunstnik oma loomingut jagama 2008. aastal.
Lisaks kunstile harrastab Anni Käärst ka laskesporti ning on saavutanud võistlustel häid tulemusi.
Looming.
Anni Käärsti looming on väga mitmekülgne. Kunstniku lemmikteema on skulptuuride puhul naised. Esimene päriselt eksisteeriva inimese järgi valminud skulptuur kujutas kunstniku ema. Teised naisi kujutavad skulptuurid ei kujuta üht konkreetset modelli, vaid kunstnik on saanud inspiratsiooni erinevate aspektide jaoks erinevatelt naistelt. 
Kunstnik on loonud ka tarbeesemeid, näiteks puidust kausse ja anumaid, ka vaipu ja riideesemeid. Eriti populaarsed on tema omanäolised loodusest inspireeritud sõrmused ja kõrvarõngad erinevatest looduslikest materjalidest, näiteks sammaldest ja samblikest. Suur osa loomingust valmib kunstnikul koos tütre Lagle Nõuga. Koos on esinetud ka näitustel, näiteks esitleti enda loodud ehteid 2018. aasta juunis botaanikaaias näitusel “Midagi haldjatele”, mis keskendus Eestimaa loodusest pärinevale ilule. Oma loomingut seob kunstnik ka oma elustiiliga – luues ehteid vanadest padrunikestadest, mis seonduvad tema hobi, laskespordiga. Ehete valmistamise protsess väga spetsiifiline, sest ehteid saab valada vormidesse ainult talvel, kuna siis on väiksem õhuniiskus. Suvist perioodi kasutatakse materjali korjamiseks ja kuivatamiseks. Hulk materjalist ehete jaoks korjatakse metsast, seal hulgas ka vaja minev puit. 
Anni Käärst on osalenud ka mitmesugustel puu- ja jääskulptuuride valmistamise ühisüritustel.
Elva Puukujude Talgud.
Anni Käärst on Mariina Tiidori ja Karl Kontori kõrval üks Elva Puukujude talgute korraldajaist aastail 2006–2008, 2011, 2013 ja 2015. Nende ühisel eestvedamisel on Elva külje all Tartumaa Tervisespordikeskuses toimunud kuuel korral puuskulptuuride saagimise ühisüritused, mille käigus on valminud Väike Väerada Elvas Supelranna tänaval, Metsatuba , Maajumalate park sealsamas ja teisi objekte Tartu maratoni rajal ning Tartumaa Tervisespordikeskuse territooriumil.
Isiklikku.
Anni Käärsti isa on Aadu Irs. Kunstnikul on ka tütar – Lagle Nõu, kes on samuti kunstnik ja on emale partner ehete ja ka teiste kunstiprojektide valmistamisel.
2010. aasta MM-tiitlimatš males

2010. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2010. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide matši võitja vahel.
21. aprillist kuni 11. maini 2010 Sofias peetud 12-partiilise tiitlimatš valitseva maailmameistri 40-aastase India maletaja Viswanathan Anandi ja aasta varem tiitlipretendentide matši võitnud 35-aastase bulgaarlase Veselin Topalovi vahel lõppes tulemusega 6½:5½ maailmameistri kasuks. Anand kaitses teist korda 2007. aastal võidetud maailmameistri tiitlit.
Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiotis Nikolopoulos Kreekast.
Tõsmenõtsja

Tõsmenõtsja (ukraina Тисмениця, poola Tyśmienica) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Tõsmenõtsja rajooni halduskeskus. Tõsmenõtsja asub Ivano-Frankivskist ligi 11 km idas.
Tõsmenõtsjat on esmamainitud 1143. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1449. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tõsmenõtsja elanikest ukrainlasi 99,01% ja venelasi 0,74%.
Brand (Vorarlberg)

Brand on vald ja populaarne turismikeskus Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.
Geograafia.
Lääne-Austria turismikeskus Brand on umbes 5 km Šveitsi piirist põhjas ja 8 km Liechtensteini piirist idas.
Sport.
Talisport Brandis on nii mäe- kui ka murdmaasuusatamine, räätsamatkamine, kelgutamine, talvine matkamine, suusatuur, liustikuronimine, uisutamine, jääkeegel, ratsutamine, vibulaskmine ja siseruumis tennis. Suvised tegevused on matkamine, ronimine, mägijalgrattasõit, golf, tennis, ratsutamine, kärbeskalastamine, kanuusõit, vibulaskmine, rannavõrkpall ja jalgpall.
Bürs

Bürs on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.
Bürserberg

Bürserberg on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.
Dalaas

Dalaas on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.
Helmi Herman

Helmi Herman (1916–1994) oli eesti maalikunstnik ja keraamik.
Elukäik.
Helmi Herman sündis Abjas 1916. aastal peres, kus oli seitse õde-venda. Gümnaasiumihariduse sai ta Paides, seejärel õppis Tallinna Riiklikus Kunstikoolis moe ja lavadekoratsiooni alal.1941.aastast Estonia ooperikoori laulja.
Eestist lahkudes katkestas ta õpingud ning jätkas neid Saksamaal Düsseldorfi Kunstiakadeemias. Kunstiõpingud lõpetas ta aastal 1951 ning siirdus Brasiiliasse oma kahe venna perede juurde. Õpingute ajal Düsseldorfis pidasid sealsed professorid teda üheks andekamaks õpilaseks 10 aasta jooksul.
1955. aastal tuli Helmi Herman Torontosse oma õdede juurde ning juba järgmisel aastal olid tema teosed väljas kunstinäitusel, pälvides kunstikriitikutelt kiitva hinnangu. Helmi elas Torontos veel 6 aastat, siis siirdus ta 1960. aastal New Yorki. Seal alustas ta skulptuuri- ja keraamikaõpinguid Art Student Leage'is ja School of Visual Artsis. 
1970. aastate teisel poolel pühendas ta end rohkem skulptuurile ja keraamikale, kuid ei unustanud ka maalimist. 1978. aastal naasis Herman Torontosse. Ta oli ka saatnud teoseid EKKT ja "Colour and Formi" näitustele. Helmi Herman esines näitustel juba õpilasena Düsseldorfis, Geislingenis, Hollandis, Kopenhaagenis ja Pariisis. Tal on olnud isikunäitusi Brasiilias, New Yorgis ja Torontos.
Looming.
1960. aastatel olid tema maalidel kujutatud tumedad depressiivsed kujud ning edaspidi sürrealistlikud ja abstraktsed kujundid.
Aastatel 1965–1967 hakkasid valmima akvarellitehnikas lilleseeriad. Tema akvarellitehnika oli meisterlikult voolav ning lilleõied olid kujutatud meeleolukas miljöös, mis haarasid vaatlejat. Akvarellitehnikas maalitud lillekompositsioonid kuuluvad Helmi Hermani meistriteoste hulka.
Tema teoseid on eksponeeritud paljudel kunstinäitustel nii Eestis kui ka välismaal.
Dižsēņi

Dižsēņi on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla põhjaosas.
Küla asub merepinnast 40 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Dursupest 4, piirkonna keskusest Talsist 21 ning Riiast 92 kilomeetri kaugusele.
Dižsēņi on tekkinud endise Dižsēņi mõisa ("Groß-Sehnen") keskuse juurde. Nõukogude perioodil asus seal kohaliku kolhoosi seafarm.
Raudziņi

Raudziņi on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla põhjaosas.
Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Dursupest 3, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 92 kilomeetri kaugusele.
Raudziņi on tekkinud endise Rudzi ehk Raudziņi kõrtsi juurde. Külas asub Raudziņi bussipeatus.
Tiltnieki

Tiltnieki (vanasti ka Mazdursupe) on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla põhjaosas.
Küla asub merepinnast 30 meetri kõrgusel Mazdursupe oja kaldal. Tiltnieki jääb valla keskusest Dursupest 1,5, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 90 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Mazdursupe mõisa ("Klein-Dursupen") keskuse juurde. Nõukogude perioodil asus seal kohaliku kolhoosi veisefarm.
Balgale

Balgale on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla keskosas.
Küla asub merepinnast 40 meetri kõrgusel Oksle jõe ääres. Balgale jääb valla keskusest Dursupest 2, piirkonna keskusest Talsist 23 ning Riiast 90 kilomeetri kaugusele. Külas asub Balgale bussipeatus.
Balgale kujunes endise Balgale mõisa ("Balgaln") keskuse juurde. Mõisa häärberis paiknesid nõukogude perioodil kohaliku külanõukogu ruumid, kolhoosi kontor ja ambulants. Tänapäeval on nii valla keskus kui ambulants Dursupesse üle viidud.
Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4.5 m. 
Külast 2 kilomeetrit lõunas asub Balgale kirik.
Most

Most (tšehhi 'sild'; saksa "Brüx") on statutaarlinn Tšehhis Ústí maakonnas, Mosti ringkonna keskus. Linna läbib Bílina jõgi.
1941 liideti Mostiga Kopisty linn, Rudolice nad Bílinou, Střimice ja Souši vald.
Enne Teist maailmasõda olid suurem osa linnaelanikest sakslased.
1960. aastate teisel poolel ja 1970. aastatel lammutati Mosti ajalooline kesklinn, et teha ruumi laiendatavale pruunsöe kaevandusele.
Kremenets

Kremenets (ukraina Кременець, poola Krzemieniec) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ternopili oblastis, Kremenetsi rajooni halduskeskus. Kremenets asub Ternopilist umbes 64 km põhjas.
Kremenetsi on esmamainitud 1064. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1431. aastal. 4. aprillil 1536 andis Leedu suurvürstiriigi suurvürst ja Poola kuningriigi kuningas Zygmunt I Kremenetsi lossi koos lähedalasuvate küladega üle oma naisele Bona Sforzale, kelle valduses see oli aastatel 1536–1556. Teise Poola jagamise tulemusel läks Kremenets 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. 1921–1939 oli linn Poola koosseisus. See oli linnaosa linn aastal poola Volõõnia vojevoodkond. 1938. aastal elasid Kremenets 40% ukrainlased, 31% juudid, 25% poolakad ja 4% venelased. Pärast Saksamaa ja NSV Liidu rünnakut Poolale annekteeris Kremenets Nõukogude Liidu poolt ja liideti Nõukogude Liiduga. Linna elanikud, sageli poolakad, küüditati Siberisse. Aastatel 1941–1944 okupeerisid selle sakslased, peaaegu kõik linnast pärit juudid mõrvati. Alates 1945. aastast kuulus see NSV Liidule, pärast NSV Liidu piiride muutmise lepingu allkirjastamist Poolaga tõrjuti poolakad pärast 1945. aastat Poola uutele piiridele. Alates 1991. aastast kuulub linn iseseisva Ukraina koosseisu. 
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kremenetsi elanikest ukrainlasi 96,45%, venelasi 2,50%, poolakaid 0,52% ja valgevenelasi 0,21%.
Maria Saveljeva

Maria Saveljeva (sündinud 18. jaanuaril 1997 Tallinnas) on Eesti lauahokimängija ja treener, 2019. aasta maailmameister ja 2018. aasta Euroopa meister naiste kategoorias. 
Sportlaskarjäär.
Maria alustas mängimist kevadel 2005 oma isa, spordiajakirjaniku ja rahvuskoondise treeneri, Igor Saveljevi käe all. 2007. aastal osales ta oma esimesel MM-il ja 2011. aastal Soomes võitis Saveljeva oma esimese medali. Ta jõudis MM-i finaali, kus kaotas venelasele Maria Yalbachevale. Aasta hiljem võitis ta hõbemedali Euroopa MV-le ja kordas seda tulemust kodus, Tallinnas 2016. aasta EM-il. Alates 2017. aasta sügisest on Saveljeva juhtinud naiste ülemaailmset edetabelit. 
2018. aasta suvel võitis ta oma esimese kuldmedali Euroopa meistrivõistlustel. Aasta hiljem sai finaalis võidu lätlase Laima Kamzola üle ja tuli maailmameistriks. 
Maria Saveljeva on ainus mängija maailmas, kes mängib maailmameistrivõistlustel nii naistevõistkonnas kui ka riigi koondvõistkonnas. Alates 2016. aastast on ta Eesti Lauahoki Liidu juhatuse liige ja noortetreener. Eesti meister avalik kategoorias hooajal 2018/2019 . 
Tallinna spordiklubi Raua liige.
Vīgrieze

Vīgrieze on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla lääneosas.
Küla asub valla keskusest Laidzest 10, piirkonna keskusest Talsist 0,5 ning Riiast 126 kilomeetri kaugusel. Vīgriezes asub Vīgrieze bussipeatus.
Vīgrieze kujunes endise Vigrieže karjamõisa ("Wigredse") keskuse juurde. Aastal 2020 oli külas 34 elanikku, aastal 2025 oli elanikke 25.
Roceži

Roceži on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla lääneosas.
Küla asub Mazroja jõe ülemjooksul. Roceži jääb valla keskusest Laidzest 2, piirkonna keskusest Talsist 5,5 ning Riiast 124 kilomeetri kaugusele. Rocežis asub Roceži bussipeatus.
Küla kujunes endise Roceži karjamõisa ("Rothseden") keskuse juurde. Külas kasvav Rugāji hiidpirnipuu on looduskaitse all, ka on kaitse all saar ümbermõõduga 3,51 m. Seal asub Roceži bussipeatus.
Maailmamere ökosüsteem

Maailmameri hõlmab maakera pindalast ligikaud 70%, mis teeb sellest suurima ökosüsteemi. Maailmamere ökosüsteem on koduks paljudele taimedele ja loomadele, milletõttu on selle osatähtsus väga suur. Merede sügavus on tohutu ja kõigis neis sügavustes võib ka elu kohata. Ookeanides kõikide eelduste kohaselt ei leidu eluvaba tsooni, kuigi mandrite ja saarte läheduses on asustatus selgelt suurem kui mujal. Merd ei saa isoleeritud piirkondadeks jagada (erinevalt maismaast ja sisevetest), sest kõik ookeanid on omavahel seotud. Vaba leviku peamised barjäärid on hoopis temperatuur, soolsus ja sügavus. Meredes toimub pidev tsirkulatsioon. Õhutemperatuuride erinevused poolustel ja ekvaatoril tekitavad tugevaid tuuli, mis puhuvad aasta läbi ühest suunast (passaadid), moodustuvad pidevad hoovused, mis omakorda mõjutavad elustikku. Meredes valitsevad pidevalt eritüübilised lained, toimuvad tõusud-mõõnad. Tõusul on eriti suur mõju rannikupiirkonnas, kus kujuneb välja väga rikkalik elustik, mis peab harjuma teatud perioodilisusega litoraali koosluste elukäigus (kuu ja päikese järgi seatud bioloogilised kellad, mis kutsuvad aktiivse perioodi esile just tõusu ajal).
Maailmamere ohustatus.
Mereveel on reaktsioon aluseline (pH on 8,2), sageli on ta eluks vajalikest toiteelementidest vaene. Merevee pH on suhteliselt püsiv suurus. Viimasel ajal tõuseb aga tööndusliku päritoluga toksiliste keemiliste ainete kontsentratsioon. Biogeensete elementide kontsentratsioon jälle võib olla tihti nii väike, et see limiteerib primaarset produktsiooni. Samuti reostavad inimesed maailmamerd visates prügi maha ning suur firmad, kes vabanevad jääkidest visates need merre.
Maailmamere tähtsus.
Maailmameri on kujundanud ka inimkonna ajalugu, kultuure ja elukvaliteeti. Inimesed söövad meresaadusi, ujuvad lainetes, veedavad aega randades, sukelduvad uurimaks imelist veealust elu, saavad tootmiseks vajalikku toorainet, naftat ja maavarasid ning vajalikud veeteed kaupade transpordiks. On väga vähe valdkondi, mida meri ega ookean ei ole mõjutanud. Kuid see mõju ei ole ühepoolne. Inimene mõjutab maailmamerd samuti kui meri inimest. Kasutades kõiki neid hüvesid, mida meri meile pakub, oleme tõsiselt kahjustanud merd ja selle ökosüsteeme.
Maailmameri ja Eesti.
Eesti on üks mitmest riigist, millel jookseb ühine piir Läänemerega. Kuna vesi vahetub meres iga 25 aasta tagant siis tekib nii mõningaid keskkonnaprobleeme. Näiteks on see üks maailma eutrofeerunumaid meresid – toitainete ülekülluse tõttu vohab veetaimestik liigselt ja kahjustab kalaliike. Selle põhjuseks on peamiselt põllumajandusest vette voolavad mineraalväetiste koostisosad lämmastik ja fosfor. Lisaks tuleb fosforit Läänemerre asulate reoveega, sest suur osa pesupulbreid sisaldab fosfaate. Siia lisanduvad veel nafta- ja muude kütuste jäägid laevaliiklusest, plast jm jäätmed, merepõhja vajunud Nõukogude Liidu sõjaväetehnika ja seadmed jne.
Koroonapandeemia Türkmenistanis

 
2020. aasta koroonapandeemia Türkmenistanis on osa ülemaailmsest koroonapandeemiast. WHO Euroopa missiooni juht dr Catherine Smallwood ei andnud 10-päevasele missioonivisiidile Türkmenistanis antud infotunnil teavet koroonajuhtude avastamise kohta riigis.
Türkmenistanis ühestki koroonajuhtumist teatatud pole.
Rahvusvahelise ühenduse Piirideta Ajakirjanikud andmetel on riigis keelatud sõna "koroonaviirus" kasutamine.
Borštšiv

Borštšiv (ukraina Борщів, poola Borszczów) on linn Ternopili oblastis, Borštšivi rajooni halduskeskus. Borštšiv asub Ternopilist umbes 91 km lõunakagus.
Borštšivit on esmamainitud 1456. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1629. aastal. Aastatel 1672–1699 oli linn Osmanite riigi võimu all, seejärel läks Poolale tagasi. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi koosseisu. 1919–1939 kuulus linn Poolale. 1939. aastal hõivas linna Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti Borštšiv Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa okupatsioon kestis Borštšivis 7. juulist 1941 kuni 6. aprillini 1944.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Borštšivi elanikest ukrainlasi 97,63%, venelasi 1,50%, poolakaid 0,37%, armeenlasi 0,16% ja valgevenelasi 0,12%.
Sārcene

Sārcene on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla idaosas.
Küla asub Laidze järve ääres. Sārcene jääb valla keskusest Laidzest 2, piirkonna keskusest Talsist 9 ning Riiast 131 kilomeetri kaugusele. Sārcenes asub Sārcene bussipeatus.
Küla kujunes endise Sārcene mõisa ("Zarzen") keskuse juurde. Mõisapargis kasvavad Sārcene pärnad, Sārcene saar, elupuu, kaks pärna ja saar on looduskaitse all. Külas asub Sārcene bussipeatus.
Mieguze

Mieguze (ka Miegūze) on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla edelaosas.
Küla asub valla keskusest Laidzest 4,5, piirkonna keskusest Talsist 3,5 ning Riiast 121 kilomeetri kaugusel. Mieguzes asub Krūzase bussipeatus.
Küla kujunes endise Mieguze karjamõisa ("Megusen") keskuse juurde. Seal asub Krūzase bussipeatus. Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 4.65 m.
Piibe Tomp

 
Piibe Tomp (sündinud 22. märtsil 1988 Viljandimaal Vana-Karistes) on eesti moedisainer ja moekunstnik.
Elukäik.
Aastatel 2003–2006 õppis Piibe Tomp Tallinna 32. Keskkoolis. Seejärel õppis Euroakadeemias moekunsti erialal, lõpetas kõrgkooli 2010. aastal. Aastatel 2012–2015 õppis Eesti Kunstiakadeemias nahakunsti, aksessuaari- ja köitedisani erialal ning sai bakalaureusekraadi. Kingadisani praktika läbis ta Taanis Ecco jalatsikursustel jalanõudisainer Sille Sikmanni juures.
2016. aastast töötab Piibe Tomp Ritico OÜ-s TOKU peadisainerina Võrus. Selle töökohani leidis ta tee läbi TOKU endise disainjuhi Maarja Mõttuse kaudu.
Looming.
Piibe Tomp ammutab loomingulisi ideid kõigest ümbritsevast, olgu selleks inimesed, filmid, jutuajamised, reisimine või kogemused üleüldiselt. 
Kõik jalatsid, mida TOKU toodab, on nahast ning sobivad nii meestele kui ka naistele.
Aastatel 2013–2015 disainis Tomp ka kindaid, kotte ja albumikaasi. Tema disaine sai näha Tallinna HOP galeriis, Disaini- ja Arhitektuurigaleriis ja BIO 50 näitusel Ljubljanas, Sloveenias. 
Disainitud jalanõusid.
TOKU jalanõude projekti peab Tomp ise enda kõige õnnestunumaks ja väärtuslikumaks projektiks. Piibe sõnul püüdleb TOKU loodussäästlikkuse poole.
Paugurciems

Paugurciems on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla edelaosas.
Küla asub merepinnast 93 meetri kõrgusel Talsi linna kirdepiiril. Zvirgzdi ja Paugurciemsi piiril asub Zvirgzdi bussipeatus.
Zvirgzdi

Zvirgzdi on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla edelaosas.
Küla asub merepinnast 89 meetri kõrgusel Talsi linna kirdepiiril ja on Talsiga praktiliselt kokku kasvanud. Nõukogude perioodil paiknes seal Punaarmee väeosa. Zvirgzdi ja Paugurciemsi piiril asub Zvirgzdi bussipeatus.
Andro Kööp

Andro Kööp (sündinud 4. märtsil 1967) on eesti kunstnik, disainer ja sisekujundaja. 
1984. aastal lõpetas ta Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi. 1991. aastal astus Tallinna Kunstiülikooli, mille lõpetas aastal 1996 moe erialal. Töötas 2008. aastast Tartu Kõrgema Kunstikooli külalisõppejõuna ja 2006. aastast abiõppejõuna Eesti Kunstiakadeemias. 2013. aastast vabakutseline kunstnik ja kuraator.
Andro Kööp alustas aktiivset näitusetegevust 1985, aastast peamiselt tarbe- ja kujutava kunsti vallas. 1988. aastal sai temast Eesti Disainerite Liidu asutajaliige, õppides hiljem moekunsti. Kunstirühmituse Neoeksprepost asutaja (koos kunstnik Urmas Puhkaniga) ning ühenduse Eesti Moedisain peakunstnik. Kööp looming balansseerib maalikunsti ja disaini piirimail, tajudes ja sidudes tundlikult kujutava kunsti ja ruumi suhteid. Kööp on olnud tuntud nii radikaalse avangardkunstniku, disaineri kui sisekujundajana, mis lisab tema teemavalikule korraga nii sotsiaalseid, mängulisi kui dekoratiivseid aspekte. Kunstniku tööd on alati rohkem või vähem ruumilised, millele ta tihti lisab taimemotiive ja vääriskivilikke spektreid. Nii loodud romantilist ja rahulikku maailma täiendavad elektrit täis toonid ja peaaegu et kunstniku kaubamärgiks kujunenud poolläbikumav rastertaust, mis kõik kokku sobib ühtviisi hästi nii modernsesse kui klassikalisse interjööri.
Tema teoseid võib leida Eestis mitmes suures muuseumis ja kogus: Eesti Kunstimuuseumis, Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis, Tallinna Kunstihoones ja PoCo popkunstimuuseumis ning paljudes erakogudes Eestis ja mujal maailmas. 
2001. aastal asutas Andro Kööp Torpeedo Interjööri ja on selle sisekujundaja. 
1998. aastal võitis Andro Kööp Üleliidulistel Moepäevadel Tallinnas pressi eripreemia. 1991. aastal võitis ta Eesti Kunstnike Liidu noorte kunstnike aastapreemia ja 1992. aastal Vaal Galerii aastapreemia.
Ester Karuse

Ester Karuse (sündinud 19. novembril 1992 Valgas) on Eesti poliitik, XV Riigikogu liige. 13. märtsist 2020 kuni 26. aprillini 2021 oli ta Valga vallavanem. 
Ester Karuse oli Eesti Keskerakonna liige alates 30. jaanuarist 2011. 5. jaanuaril 2024 teatas ta Keskerakonnast lahkumisest ja liitumisest Sotsiaaldemokraatliku Erakonnaga.
Haridus.
Ta on lõpetanud Mainori kõrgkooli ärijuhtimise erialal.
Töökäik.
Ta on töötanud logistikuna oma isa ettevõttes A. Karuse Aktsiaselts.
Poliitiline karjäär.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogu valimisel Valga vallas kandideeris ta Keskerakonna nimekirjas ning saavutas 196 häälega ringkonnas paremuselt 4. tulemuse ning osutus nimekirjamandaadiga valituks Valga vallavolikogu liikmeks. Kehtivaid hääli andsid 7024 isikut ning lihtkvoot ehk isikumandaat oli 260 häält. Parima tulemuse piirkonnas sai Ester Karuse isa Allain Karuse (1089 häält).
2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Keskerakonna nimekirjas Võru-, Valga- ja Põlvamaad hõlmavas ringkonnas ning saavutas 1665 häälega ringkonnas paremuselt 5. tulemuse, kuid ei osutunud valituks. Keskerakonnast sai selles ringkonnas hääli rohkem vaid Tarmo Tamm (2824 häält). Kehtivaid hääli andsid 43 090 isikut ning lihtkvoot ehk isikumandaat oli 5386 häält. Parima tulemuse ringkonnas sai Uno Kaskpeit EKREst (3802 häält). 
2019. aasta septembrist kuni 13. märtsini 2020 oli ta Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni nõunik. Samal päeval valis Valga vallavolikogu ta Valga vallavanemaks. 
2023. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Ester Karuse Eesti Keskerakonna nimekirjas Valimisringkonnas nr 11 (Võru, Valga ja Põlva maakond). Ta kogus 1677 häält ja osutus valituks. 
Isiklikku.
Ta sai 1. detsembril 2022 poja emaks.
Ta on abipolitseinik alates 2016. aastast.
Sukturi

Sukturi on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla lõunaosas.
Küla asub valla piiril Sirdsezersi järve ääres ja jääb Talsi küngastiku maastikukaitsealale. Küla asub valla keskusest Laidzest 7, Talsist 3 ja Riiast 119 kilomeetri kaugusel. Osa külast jääb Lībagi valda ja moodustab ametlikult iseseisva küla.
Finnbjorn Vang

Finnbjorn Vang (sündinud 1978) on Fääri saarte maletegelane. 
Vang on Fääri saarte Maleföderatsiooni president. Varem on ta olnud Euroopa Maleliidu asepresident.
Vang on maletaja ELO-reitinguga üle 2000. 2006. aastal osales ta Fääri saarte võistkonna koosseisus Torinos peetud maleolümpial (varumängijana). Võistkond sai 82. koha 147 meeskonna hulgast. 
Vang tegutseb ka malekohtunikana ja maleorganisaatorina. Saanud 2011. aastal FIDE-lt FIDE arbiitri nimetuse. Olnud Fääri saartel peetud maleturniiridel peakohtuniku ja turniiridirektori rollis.
Andrzej Filipowicz

Andrzej Filipowicz (sündinud 13. mail 1938 Varssavis) on poola maletaja ja malekohtunik, rahvusvaheline meister (1975), rahvusvaheline arbiiter (1984). 
Filipowicz on maletajana võitnud Poola meistrivõistlustel pronksmedali (1971). Poola võistkonna koosseisus on ta mänginud seitsmel maleolümpial (1960–1966, 1970–1972, 1978). 1964. aastal Tel Avivis tuli Poola kümnendaks (Filipowicz mängis neljandal laual), 1972. aastal Skopjes sai Poola 12. koha (Filipowicz tegi kaasa varumängijana).
Filipowicz on tunnustatud malekohtunik. Ta on olnud peakohtunik paljude võistlustel, sealhulgas MM-tiitlimatšil Magnus Carlseni ja Viswanathan Anandi vahel (2014), pretendentide turniiril (2007), juunioride maailmameistrivõistlustel (2010), seenioride maailmameistrivõistlustel (2016), maailmameistrivõistlustel kiir- ja 
välkmales (2012, 2013, 2014), naiste FIDE Grand Prix' sarja turniiridel (2019), Euroopa meistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2015), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2012), Mihhail Tali mälestusturniiril (2013), Dortmundi maleturniiril (2008, 2013, 2015, 2016, 2018, 2020) ning Aerofloti lahtisel turniiril (2016, 2017, 2018, 2019, 2020).
Filipowicz on FIDE tehnilise komisjoni sekretär. Varem on ta olnud FIDE kvalifikatsioonikomisjoni esimees, FIDE keskkomitee liige, FIDE tegevjuhatuse liige, samuti FIDE Ida-Euroopa tsooni president.
Inga Heamägi

Inga Heamägi (sündinud 1. juuni 1961 Viljandis) on eesti graafikakunstnik.
Elulugu.
Ta on sündinud Tallinnas ning 1988. aastal lõpetanud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi, kus ta sai diplomi vabagraafika erialal. 
Aastast 1993 on ta Eesti Vabagraafikute Ühenduse ja Eesti Kunstnike Liidu liige. 1999–2002 oli ta Eesti Vabagraafikute Ühenduse juhatuse liige ning alates 2012 juhatuse esimees. 
Aastatel 1997–2004 töötas ta reklaamibüroodes Laks &amp; KO, Inorek &amp; Grey. 
Aastatel 2003–2005 töötas ta Eesti Kunstiakadeemias litograafia, vabagraafika ja kompositsiooni õppejõuna, 2006–2009 oli joonistamise õppejõud. 
2009. aastast on ta vabakutseline kunstnik.
Looming.
Ta loomingut läbivad elujaatus ja kergus, ta on võimeline kasutama vanema kunsti eeskujusid lihtsalt ja veenvalt. Kui Inga Heamägi on valiku ees, kas kujutada motiivi objektiivselt või nii, nagu vanas kunstis, valib ta viimase. Eriti veel, kui teema on martüürium, mille objektiivsel kujutamisel võib õudus varjutada pühaduse. Ortodoksne kunst on alati rõhutanud pühadust ja ilu, taan­danud õuduse ja koleduse. See sobib ka Inga Heamäe meelelaadiga. Isikunäitustega esinenud Eestis, Lätis, Soomes. Osalenud rahvusvahelistel näitustel Prantsusmaal, Suurbritannias, Saksamaal, Poolas, Bulgaarias, Sloveenias, Leedus, Lätis, Itaalias, Egiptuses, Indias, Tais, Venemaal.
Näitus "Kokkumäng".
"Kokkumäng" oli Eesti-Läti graafikanäitus Evald Okase muuseumis Haapsalus 6. augustist kuni 31. augustini 2013. Kuraatorid Inga Heamägi (Eesti) ja Dārta Hofmane (Läti).Näituse kuraator Inga Heamägi rääkis, et Eesti-Läti graafikute ühisnäituse idee põhines koosmängimise rõõmul ja sellest johtuvalt lapselikult siirast soovist aru saada nii enda kui ka vastase tugevatest ja nõrkadest külgedest, õppida juurde uusi võtteid, jagada kogemusi ja lahkuda sõpradena. Kokkumängu teine, sügavam tähendus oli kunstniku ja tema poolt loodava töö vaheline koosmäng, teose ja vaataja vaheline koosmäng ja lõpuks kunstnike omavaheline koosmäng, lisas ta.
Jeļena Prokopčuka

Jeļena Prokopčuka (sünninimi Čelnova; sündinud 21. septembril 1976 Riias) on Läti endine pikamaajooksja.
Ta esindas Lätit 2016. aasta suveolümpiamängudel maratonis. Ta võitis New Yorgi maratoni 2005. ja 2006. aastal.
Ta on osalenud ka Tallinna Maratonil, võitis 2014. aastal poolmaratoni.
Horostkiv

Horostkiv (ukraina Хоростків, poola Chorostków) on linn Ukrainas Ternopili oblastis Gusjatõni rajoonis. Horostkiv asub Ternopilist umbes 45 km lõunakagus.
Horostkivi on esmamainitud 1564. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Horostkivi elanikest ukrainlasi 98,70%, venelasi 0,78% ja poolakaid 0,22%.
Kurt Jungwirth

Kurt Jungwirth (3. september 1929 Graz – 13. mai 2025) oli Austria poliitik, kultuuri- ja maletegelane, rahvusvaheline organisaator (2012). 
Jungwirth oli Austria Maleföderatsiooni aupresident. Varem on ta olnud Austria Maleföderatsiooni president (1971–2017), FIDE viitsepresident (1978–1986), Euroopa Maleliidu president (1986–1998) ning FIDE Euroopa maailmajao president (1990–1998).
Tema initsiatiivil hakati Austria koolides 1975. aastast fakultatiiivainena õpetama malet.
1960. aastatel oli Jungwirth Grazi Ülikooli romanistika professor.
Boris Kutin

Boris Kutin (sündinud 21. juulil 1947 Ljubljanas) on sloveenia maletegelane, rahvusvaheline organisaator (2012). 
Kutin on 2014. aastast Euroopa Maleliidu (ECU) hoolekogu esimees. Varem on ta olnud ECU president (1998–2010) ja ECU aupresident (2011–2014), samuti on ta kuulunud FIDE presidendinõukogusse rohkem kui 20 aastat.
Ta oli 2002. aastal Bledis peetud maleolümpia turniiridirektoriks.
Tlumatš

Tlumatš (ukraina Тлумач, poola Tłumacz) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Tlumatši rajooni halduskeskus. Tlumatš asub Ivano-Frankivskist umbes 23 km idakagus.
Tlumatši on esmamainitud 1213. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1448. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tlumatši elanikest ukrainlasi 98,99% ja venelasi 0,72%.
Rahvusvaheline organisaator

Rahvusvaheline organisaator (inglise keeles "International Organizer"; lühend IO) on males rahvusvahelise võistluskorraldusliku tegevuse eest antav nimetus.
Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). 
Rahvusvahelise organisaatori nimetus on eluaegne. 
2020. aasta aprilli seisuga on FIDE andmebaasis kirjas 515 maletegelast, kes on saanud rahvusvahelise organisaator nimetuse.
Kāķīši

Kāķīši on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla idaosas.
Küla asub merepinnast 110 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Strazdest 5,2, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 102 kilomeetri kaugusele.
Küla kujunes endise Kāķīši mõisa ("Neuhof") keskuse juurde. Säilinud on nii mõisa häärber kui ka park. Aastal 1851 rajati mõisa juurde laste varjupaik, hilisem Strazde lastekodu.
Gravas (Strazde vald)

Gravas on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla kirdeosas.
Küla asub merepinnast 125 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Strazdest 6,5, piirkonna keskusest Talsist 23 ning Riiast 103 kilomeetri kaugusele.
Küla kujunes endise Gravase metskonna juurde. Gravases asub kohalik kalmistu, seal asub ka puhkekompleks "Medibu pils".
Saulīšciems

Saulīšciems on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla keskosas.
Küla asub merepinnast 97 meetri kõrgusel Bemberupīte oja kaldal. Saulīšciems jääb valla keskusest Strazdest 2, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 99 kilomeetri kaugusele.
Küla kujunes endise Strazde mõisa Saulīši karjamõisa ("Sophienhof, Sofienhof") keskuse juurde.
Annasciems

Annasciems on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla idaosas.
Küla asub merepinnast 90 meetri kõrgusel Bemberupīte oja kaldal. Annasciems jääb valla keskusest Strazdest 3,4, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 98 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Annasciemsi kalmistu. Kultuurimälestistest asuvad küla lähistel riikliku kaitse all olevad Ilbatase muinaskalmed ehk Kullakünkake.
Mazstrazde

Mazstrazde on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla loodeosas.
Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel maantee A10 ääres. Mazstrazde jääb valla keskusest Strazdest 1,5, piirkonna keskusest Talsist 18 ning Riiast 102 kilomeetri kaugusele.
Küla kujunes endise Mazstrazde mõisa ("Klein-Strasden") keskuse juurde. Külas asub mälestuskivi punaste partisanide komandörile Kārlis Paldiņsile.
Bibikovi ratsasalk

Bibikovi ratsasalk oli 1918. aasta lõpukuudel Ostrovis formeeritud vene valgete ratsa-partisanisalk, mida juhtis polkovnik Georgi Bibikov. 
Hiljemalt 1919. veebruarikuust nimetati seda Ratsajäägrite ("Конно-егерский") divisjoniks.
Adrasmon

Adrasmon on asula Tadžikistanis Sugdi vilajeti Ašti rajoonis.
Asula rajati uraanimaaki otsivatele geoloogidele märtsis 1941.
Adrasmonis tegutses Nõukogude Liidu lagunemiseni maagirikastusvabrik. Hõbedat ja pliid tootnud ettevõte taaskäivitati 21. sajandi alguses, kuid pankrotistus 2016. aastal.
Fontanella (Vorarlberg)

Fontanella on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.
Geograafia.
Umbes 29,5% vallast on metsa all ja 52,1% on alpiinne.
Alljaotused.
Valda kuuluvad järgmised külad: Fontanella, Garlitt, Mittelberg, Türtsch, Kirchberg, Seewald ja Faschina.
Majandus.
Vallas on 18 ettevõtet. 102 inimest tüütab. Turismiaastal 2001/2002 oli seal kokku 70 365 ööbimist.
Ajalugu.
Fontanella asutati Valais' asunike poolt 14. sajandil. Aastatel 1945–1955 oli see Prantsusmaa okupatsiooni all.
Korporatsioon Rotalia lipp

Korporatsioon Rotalia lipuks on trikoloor, mille värvideks on sinine, must ja heleroheline. Korporatsiooni lipp on püsivalt heisatud Tartu konvendihoone katusel. 
Lippu võivad kasutada korporatsiooni liikmed ja seda kasutatakse organisatsiooni aastapäeval, sellistel pidulikel üritustel nagu aktused jne. Mõnel üritusel on esindatud korporatsiooni liikmetega mehitatud lipuvalve (näiteks akadeemiliste organisatsioonidega seotud üritustel, rahvuspühadel, vastupanuvõitluse päeval jms).
Ajalugu.
Sinimustrohelist lippu kasutati esimest korda avalikult 1880. aasta Tallinna III üldlaulupeol 23.–25. juunil. 
Peo kirjatoimetaja A. Einvald märkis mälestusraamatus, et tähelepanu äratas Maardu ranna koori originaalne lipp, mille kavandi oli koostanud professor Köler. Lipp oli taevakarva sinine, must ja roheline ja selle tähendustki teati: "Sinine – taevalaotus; must – eesti mehe kuub, ja roheline – põllud ja heinamaad, kus peal ta kõnnib, sest sinise taeva all kõnnib põllumees oma muistses kuues rohelise maa peal." 
Sini-must-roheline rahvuslipuna.
1881. aastal kirjutas Jaan Bergmann luuletuse "Eesti lipp", mille värvid on sinine, must ja "rohiline". Luuletus avaldati 1881. aastal Matthias Johann Eiseni koostatud kogumikus "Eesti luuletused" ja ilmus ka sama aasta 24. juuni ajalehes Eesti Postimees. Sinimustrohelise kombinatsiooniga on Jaan Bergmannil veel teinegi luuletus – "Lipulaul", mis ilmus 1881. aastal Tartus teoses "Isamaa kalender 1882 aasta peale". Samal aastal ilmus roheline värv meie rahvuslipuna ka pildis – K. A. Hermanni "Salmikud" esikaanele trükituna mustas kuues talumees sinimustrohelise lipuga.
Üliõpilaste organiseerumine.
19. sajandil oli Eesti ja Läti aladel oma kindla sümboolika ja värvidega üliõpilaskorporatsioonidel väga tähtis roll aristokraatia koolidena. Üha enam Eesti üliõpilasi koondus ning 1881. aastal sooviti Tartu Ülikooli juurde asutada korporatsioon Vironia. Asutatava korporatsiooni värvide valimise arutelus oli kõneks ka sini-must-roheline. Asutajateringis oli ka Jaan Bergmann. Väiksemas ringis arutati veel punase värvi sobivust. Hiljem asutas see seltskond korporatsiooni asemel Eesti Üliõpilaste Seltsi ning lipp sai sini-must-valge.
Korporatsioon Rotalia.
1913. aastal otsustasid kümme eesti üliõpilast Peterburis asutada korporatsiooni Rotalia ning võtta värvideks sini-must-rohelise, mis on jäänud korporatsiooni lipu ja üldse korporatsiooni värvideks tänini.
Repneauk

Repneauk (ka "räpnaauk", Lõuna-Eestis "vinguauk" või "paja") oli avaus majaseina ülaosas, mille kaudu juhiti ruumist välja ving ning suits.
Repneauk paiknes enamasti saunas, mõnikord ka kambri või rehetoa ukse kohal seinas. Ta oli mõeldud ruumi lõplikuks õhutamiseks (algne õhutus toimus ukse kaudu) ning valgustas ruumi, kuid oli klaasimata. Repneauk võis olla mitmesuguse kujuga - rombjas, ovaalne, kuusnurkne või poolringikujuline ning ta raiuti kahe palgi vahekohta. 
Repneaugu ehk "ürgakna" sulgemiseks kasutati algselt heina- või samblatuusti, vahel ka räbalaid, mida nimetati repnetropp. Hoone kütmise ajal võeti repnetropp eest ning lasti suits ja ving välja. Hiljem hakati kasutama avause katteks lükandluuki.
Tõuke korstnate ehitamiseks andis uue tulekolde – pliidi – ilmumine.
Jääpuur

Jääpuur on puur, mida kasutatakse talvisel ajal veekogude jää sisse aukude puurimiseks . Peamiselt kasutatakse talviseks kalapüügiks. 
Tüübid.
Jääpuure leidub erinevaid, kuid peamised ning enimkasutatavad on manuaalsed (käsitsi keeratavad) ja mootoriga.
Andres Kuusk (ajakirjanik)

Andres Kuusk (sündinud 18. detsembril 1971) on eesti teleajakirjanik ja -toimetaja. 
Ta on ETV saate "Esimene stuudio" üks saatejuhte.
Isiklikku.
Kuusel on kaks last.