Pukser

Pukser ehk vedurlaev (varem ka puksiir) (hollandi keeles "boegseren", tõmbama) on abilaev, mis on mõeldud teiste laevade või muude ujuvvahendite välise veojõu abil liigutamiseks – kaasa vedamiseks ehk pukseerimiseks. Pukser võib olla ka tõukurpukser.
Pukseerimine võib toimuda kas pukseeritavat alust tõmmates, lükates või selle parda külge kinnitudes. Suurte tankerite sildumisabiks kasutatakse sageli kuni nelja pukserit. Osa laevanduses kasutatavaid ujuvvahendeid, näiteks ujuvkaid, pargased, ujuvdokid pole võimelised iseseisvalt liikuma ilma pukserita või muu pukseeriva aluseta. Kuid vahel tuleb teisi laeva läbi jää pukseerida ka jäämurdjail.
Pukseerimisega tegelev laev (mitte ainult pukser) peab kandma pimedas vastavaid navigatsioonitulesid või päevamärki.
Kirjeldus.
Puksereid võib liigitada kasutuspiirkonna ja merekindlkuse järgi näiteks: 
Osa puksereid on ehitatud spetsiaalselt teiste ujuvvahendite stabiilseks enda ees tõukamiseks ja neid nimetatakse tõukur-pukseriteks. Kui pukser veab puksiirotsaga ühendatud praami, siis on tegu kahe laevaga, kuid kui pukser tõukab enda ees olevat praami, on loetakse need üheks laevaks. 
Pukseritel on üldjuhul võimas jõuseade, hea manööverdusvõime ja avamerel kasutatavail ka üsna suur süvis, mis võimaldab paremat püstivust ja väiksemat triivi tugevas tuules. Sageli on pukserid suutelised sõitma jääs ja õhemat jääd murdma. Suurem osa päästelaevadest ja jäämurdjatest on samuti hõlbustatud pukseerimisvõimega, kuid ühtlasi on suurendatud merekindlust. Käiturina on kasutusel kas sõukruvid, mis on sageli pööratavad aktiivroolina, või püstlabadega sõuajamid, tänapäeval enamasti asimuutkäiturid. Tekiehitis on toodud sageli kere keskosast pisut ettepoole ja ahtritekk on jäetud vabaks konksu otsa kinnitatud puksiirotsaga – puksiirtouga – vabaks pööramiseks ja manööverdamiseks. Nüüdisaegsetel pukseritel on laevajuhtidele sageli tagatud vaateväli 360 kraadi ulatuses. Tavaliselt on tänapäevase pukseri sillas puksiirkonksuga otseühendus-mehhanism puksiirotsa kiireks vabastamiseks ohtlikus olukorras. Ahtriteki kohal on sageli ühest pardast teiseni ulatuvad puksiirkaared, mis väldivad konksule kinnitatud puksiirotsa takerdumist reelingu või tekidetailide taha.
Ajaloost.
Pukserid olid abilaevastiku kõige arvukamad alused, mida rakendati mitmel otstarbel. 19. sajandi teisest poolest kuni 1914. aastani oli Eesti vetes olnud kasutusel ligi 80 suuremat või väiksemat aurulaeva, mida loeti pukseriteks ehk vedurlaevadeks.
Lisaks laevade pukseerimisele kasutati tugevdatud kerega puksereid sadamates jäämurdmisel, väikeste kaubalastide vedamiseks pukseeritavate praamidega, merepäästes, lootsiteenistuses, meremärkide paigaldamisel jms otstarbel. Laeva aurupumpa sai kasutada nii tõstetöödel kui ka tulekahju kustutamisel.
Esimeste Pärnu sadama vedurlaevade põhitööks oli aidata suuri purjelaevu reidilt sadamasse ja vastupidi. Peamine pukseriomanik oli Kaubamaja H. D. Schmidt, mis ostis 1874. aastal esimese pukseri nimega Pilot. 1897. aastal telliti Göteborgist pukser Pernau ja 1910. aastal osteti 220 hj aurumasinaga vedurlaev Walther.
20. sajandi algul täienes sadamate abilaevastik oluliselt. Suuremad tööstusettevõtted nagu Narva Kreenholmi Puuvillasaaduste Manufaktuur, Pärnu Waldhofi tselluloosivabrik, Kunda tsemenditehas ning mitmed teised soetasid ettevõtte tarvis puksereid.
Muud seonduvat.
Sadamates või kitsastel faarvaatritel on sageli vastavalt kohalikule eeskirjale alates teatava suurusega laevadest pukseri kasutamine kohustuslik. 
Suurtel laevadel on pukseritega tugevaks tõukamiseks sageli ehituslikult ette valmistatud ja tähistatud kohad parrastel.
Seoses pukserite väga hea manööverdusvõimega ja kompaktsusega on neid kaasatud avalikele mereüritustel atraktiivsetesse etendustesse, mida nimetatakse ka "pukseritantsuks".