tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Smuuli

Smuuli (lühend SM) on Kuressaare linnaosa. 
Kuressaare elamurajoon hakkas kujunema 1960. aastate lõpus tollase nimega Nurme tänava (hilisema Juhan Smuuli tänava) piirkonda linna põhjaserva, Kingissepa Keskkooli lähedusse. 
Tegemist on eramutest ja viiekorruselistest korterelamutest koosneva elurajooniga, mille infrastruktuur kujunes 1980. aastateks küllaltki eeskujulikuks. Ehitati lasteaed, selvekauplus "Tooma", üleliidulist kuulsust pälvinud saun koos teenindusasutuste ja baariga. 
Taasiseseisvumine mõjus elurajoonile raskelt, eriti korterelamutele. Mitmete hoonete puhul tuli päevavalgele ehituspraak. Erastamisperioodil lõpetas töö saun, millest sai kaubakeskus. 
Tänapäeval areneb piirkonnas ettevõtlus, renoveeritakse elamuid ning korrastatakse teid ja tänavaid.
Vilumäe

Vilumäe on küla Harju maakonnas Saue vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Nissi valda.
Küla territooriumile jääb Riisipere mõisa härrastemaja.
Viruküla

 
Viruküla on küla Harju maakonnas Saue vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Nissi valda.
Kõne (keeleteadus)

Kõne on keeleteaduses keele kasutamine inimestevahelises suhtluses. Keel kui abstraktne märgisüsteem avaldub kõneaktides, mis võivad olla nii suulised (suuline kõne) kui ka kirjalikud (kirjalik kõne).
Suuline kõne on vanem kui kirjalik kõne ja suur osa kirjalikest ülestähendustest on olnud suulise kõne jäädvustamise vahendid.
Kõne arendamise ja korrigeerimisega tegeleb logopeedia.
Kõne areng.
Kõne arengu oluliseks eelduseks on, et laps kuuleb oma esimese eluaasta vältel inimkõnet – impressiivne kõne. Ekspressiivne kõne areneb lapsel välja umbes 3. eluaastaks. Kõne normaalseks arenguks peavad olema täidetud järgmised tingimused:
Nane Annan

Nane Maria Annan (varem Nane Lagergren; sündinud 14. oktoobril 1944) on rootsi jurist ja kunstnik, kes on Raoul Wallenbergi sugulane. 
Ta oli abielus ÜRO peasekretäri Kofi Annaniga. Nanel on eelmisest abielust üks laps – Nina Cronstedt de Groot.
Ideogramm

Ideogramm (ideograaf, kreeka keelest ἰδέα idea "idee" + γράφω grapho "kirjutan") on graafiline sümbol (märk), mis esindab mõistet, ideed, tähendust. 
Ideogrammide hulka kuuluvad näiteks pildilised viidad, mida kasutatakse rahvarikastes kohtades suundade ja kohtade tähistamiseks; araabia numbrid; matemaatilised sümbolid jpt.
Vancouveri saar

Vancouveri saar on saar Vaikse ookeani kirdeosas, Põhja-Ameerika ranniku lähedal. Pindala u 31 200 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 2200 meetrit (Golden Hinde). Kuulub Kanadale.
Saar on nime saanud briti ohvitseri George Vancouveri järgi, kes uuris Vaikse ookeani rannikut 1791–1794.
Saare põliselanikud on nuutkad, kvakiutlid ja sališi keeli kõnelevad hõimud.
Vancouveri saare suuremad asulad on Victoria ja Nanaimo linn.
Piktogramm

 
Piktogramm ehk piktograaf on graafiline sümbol (märk), millel on tähendus sarnasuse tõttu mingi füüsilise objektiga.
Vanimad piktogrammid on eelajaloolised joonistused kaljuseintel.
Piktogrammide kasutamisest ehk piktograafiast arenes välja kiri, sest kirja arenemise ajal olid kõik kirjamärgid suurel määral piktogrammilaadsed. Esimesi piktogramme kasutati kirja eesmärgil umbes 5000 eKr. Pideva kasutamise käigus piktogrammid lihtsustusid ja piktogrammkirjast arenes välja hieroglüüfkiri.
Eriti on piktogrammide kasutamine levinud kohtades, kus ei ole üht keelt, mida kõik valdaksid. Sel juhul on võimalik kirjutada sõnumeid mitmes keeles, kuid piktogrammide kasutamine on sageli lihtsam, eriti kui sõnumiandja ise ei oska kõiki vajalikke keeli.
Liiklusmärgid põhinevad suuresti piktogrammidel.
Piktogrammide kasutamist reguleerib rahvusvaheline standard ISO 7001 "Avaliku teabe sümbolid". Neid kasutatakse rahvarohketes kohtades nagu lennujaamad ja raudteejaamad. Teine ala, kus piktogramme laialt kasutatakse, on rõivastele kantavad tingmärgid nende pesemise tingimuste kohta. Piktogrammidega märgitakse meeste ja naiste käimlaid, samuti mürgiste kemikaalide ohtlikkust,
Piktogramme kasutatakse alternatiivkommunikatiivse suhtlusvahendina. Piktogrammid on kasutusel eripedagoogikas eelkõige mõõduka ja raske vaimse alaarenguga inimeste seas, ning suhtlemist hõlbustava abivahendina inimeste seas, kes ei kasuta verbaalset kõnet. Piktogrammid on osaliselt standardiseeritud, kuid neid saab vastavate vahenditega ka ise luua. Piktogramm on süsimust ruut, millel on valge kujutis. Kujutise kohale võib olla kirjutatud mõiste, kuid see pole kohustuslik. Seda kasutatakse suhtlusmärgina. Piktogramme saab kaasas kanda, nendega saab lihtsustada ruumides ja kohtades orienteerumist (osa piktogramme tähistab levinud silte ja ruume). Piktogrammkirja saab vastava tarkvara ja riistvara abil kasutada töös arvutiga.
Mnemogramm

Mnemogramm (mnemograaf, kreeka keelest) on sümbol (märk) millegi meelespidamiseks, mäletamiseks.
Äänisjärve kaljujoonised

Äänisjärve kaljujoonised on Äänisjärve-äärsetele kaljudele raiutud kujundid ja märgid. Sarnaseid petroglüüfe leidub ka Võgi jõe (vene "Выг", soome "Uikujoki") alamjooksu saartel Valge mere ääres ja Koola poolsaarel Kanozero järve saartel ja kaldakaljul. 
Paarikümnekilomeetrisel alal Äänisjärve idakalda kaljustel neemedel ja saarekestel on avastatud 24 leiukohta kokku üle 1200 joonisega. Nende kujundite ja märkide hulgas korduvad veelinnu, paadi, loomade, inimeste ja loominimeste kujutised koos mitmesuguste abstraktsete sümbolitega. 
Äänisjärve kaljujoonised on dateeritud 4.–2. aastatuhandesse eKr. Oletatavasti on need loodud seal elanud läänemeresoomlaste või nende eelkäijate poolt.
Kaarel Väljamäe

 
Kaarel B. Väljamäe (sündinud 15. juunil 1981 Kohilas) on eesti kirjanik. 
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last. Tema abikaasa Melita Väljamäe on meditsiiniõde. Tema vend Andreas Väljamäe on vabakutseline laulja, õde Liis-Helena Väljamäe on ERSO-s viiuldaja. 
Tunnustus.
Ajakirja „Looming” aastapreemia luule kategoorias (2010)
Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse III preemia („Angerja teekond”; 2023)
Lisbeth Palme

Anna Lisbeth Christina Palme (neiupõlvenimi Beck-Friis; 14. märts 1931 – 18. oktoober 2018) oli rootsi lastepsühholoog. Ta oli Rootsi peaministri Olof Palme abikaasa, nad abiellusid 9. juunil 1956. 
Ta oli aastail 1990–1991 UNICEF-i eesistuja.
Olof Palme mõrv.
Olof Palme tapeti püssilasuga Stockholmi kesklinnas 28. veebruaril 1986, kui ta jalutas koos abikaasaga pärast õhtust kinoseanssi koju. Palmet ei turvanud ihukaitsjad. Tulistamise käigus sai haavata ka Lisbeth Palme, keda kuul tabas õlga. 
Detsembris 1988 vahistati Christer Pettersson, kelles Lisbeth Palme oli mõningase kõhklusega ära tundnud oma abikaasa tapja. Pettersoni süüdistati küll mõrvas, kuid asitõendite puudumisel tunnistas Rootsi kõrgem kohus ta süütuks. Seega on Olof Palme mõrv tänaseni lahendamata.
Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia

Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuv Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia (vene keeles Российская академия государственной службы при Президенте Российской Федерации) oli aastatel 1946–2010 tegutsenud kõrgkool Venemaal Moskvas. 
Aastatel 1946–1991 oli see õppeasutus tuntud kui NLKP Keskkomitee juures asuv Ühiskonnateaduste Akadeemia (vene keeles Академия общественных наук при ЦК КПСС) – kõrgem parteiline õppeasutus Nõukogude Liidus, mis koolitas kaugõppe teel kõrgemaid kommunistlikke ametikandjaid. Kõrgkool oli asutatud 1946. aastal.
1991. aastal alguses kujundati sellest Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia. 2010. aastal liideti koos Venemaa Rahvamajanduse Akadeemiaga Venemaa Rahvamajanduse ja Riigiteenistuse Akadeemiaks.
Orion (laulja)

Orion (kodanikunimega James Hughes Ellis, ka Jimmy Ellis ja Ellis James; 26. veebruar 1945 – 12. detsember 1998 Selma lähiümbrus, Alabama osariik) oli USA laulja. Tuntud Elvis Presleyga sarnase hääle poolest.
Elukäik.
Jimmy Ellis sündis 1945. aastal arvatavasti Washingtonis. 1947. aastal kolisid Jimmy ja ta ema Gladys Birminghami, kus ta jäeti haiglasse lapsendamiseks, misjärel ta veetis noorpõlve Orrville'is Alabama osariigis.
Laule hakkas ta salvestama 1964. aastal, 1972. aastal avastati tema hääle enneolematu sarnasus laulja Elvis Presley omaga. Eripära kasutas ära Nashville'i Sun Recordsi stuudio omanik Shelby Singleton, avaldades 1979. aastal, pärast Elvise surma, kunagised Jerry Lee Lewise salvestised, millele Jimmy Ellise laul peale dubleeriti, lastes avalikkusel arvata, et tegemist on tõelise Elvis Presleyga. Album sai nimeks "Jerry Lee Lewis And Friends".
Shelby Singletoni plaan oli lasta teha Jimmy Ellisel karjääri saladusliku Elvisena. Jimmy Ellisele polnud küll meeltmööda kellegi teisena esineda, kuid valides, kas jääda tundmatuks, keskpäraseks lauljaks või teha karjääri müstilise Elvisena, otsustas ta viimase kasuks. Nii saigi Jimmy Ellisest Orion.
Nimi "Orion" on pärit Gail Brewer-Giorgio novellist "", mis jutustas superstaar Orion Eckley Darnellist, kes võltsis oma surma, et pääseda staariametist tulenevast vangistusest. Autor samastas peategelast ilmselgelt kadunud Elvis Presleyga.
Laval hakkas Orion kandma maski ja esinemisriietust, mis on võrreldavad Elvise lavakostüümidega. Nii hakatigi arvama, et tegemist on päris Elvisega, kes oli oma surma võltsinud ja jätkas nüüd lauljakarjääri.
Orion andis kontserte nii USA lõunaosariikides kui ka Euroopas. Samuti anti välja albumeid ja kogumikke. Orion esitas laule paljude artistide repertuaarist ja eri muusikažanritest sarnaselt Elvisega: "rockabilly"'t, kantrit, gospelit, ballaade.
Kuigi Orionil oli kõrge tähelend, ihaldas Jimmy Ellis siiski endiselt oma karjääri. Tal oli tõsine soov alustada uut karjääri Jimmy Ellisena või jätkata olemasolevat oma nime all. See aga tõi Ellise ja Singletoni suhetesse vaenu. 1981. aasta vana-aasta õhtul keset kontserti rebis Orion maski eest. Intsident lõpetas Jimmy Ellise ja Shelby Singletoni koostöö.
Kuna Ellise karjäär hakkas alla käima, pani ta 1987. aastal taas maski ette, et Orionina edasi esineda. Ta hakkas rohkem kaverdama Elvise hitte, ka kostüümid ja lavaline liikumine muutusid sarnasemaks.
Hiljem hakkas ta aga pettunult oma Orioni-karjäärist distantseeruma ja esinemised jäid harvaks. Ta avas likööripoe, pandimaja ja bensiinijaama ning veetis rohkem aega oma Selma läheduses asuvas farmis Alabamas ja töötades oma ettevõtetes.
12. detsembril 1998 lasti Jimmy Ellis oma poes kolme kohaliku noore poolt maha. Rünnakus sai surma ka ta naine Elaine Thompson ja haavata sõber Helen King.
Alliklepa

Alliklepa (Allikleppa) on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. 
Küla on mainitud 1402. aastal (Allikenleppe), 1565 (Alcklep) Vihterpalu vakuses. Oli osaliselt asustatud rootsi talupoegadega. Küla kuulus Vihterpalu mõisale. Teised nimekujud: Auckläpp, Aplukbî.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Harju-Risti

Harju-Risti on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Külas asub Harju-Risti kirik ehk Risti kirik.
Asend.
Harju-Risti naaberkülad on Pae, Altküla, Kõmmaste ja Vilivalla.
Asulat läbivad Harju-Risti tee, Harju-Risti – Paeküla tee, Harju-Risti – Riguldi – Võntküla tee ja Padise – Kurkse – Harju-Risti tee.
Keskus.
Küla keskuses on lasteaed-põhikool Risti Kool, mis avati 2009. aastal pärast renoveerimistöid endises majandikeskuses, lasteaia osa ühendati 2017. aastal. Samas majas tegutseb Harju-Risti raamatukogu ja kooli spordisaal ning arsti vastuvõtupunkt.
Vanas sovhoosi poes tegutseb endiselt külapood Meie toidukaubad, mille kõrval on bussipeatus Risti Kool. Külas on kaheksa kortermaja, laste mänguväljak, suur roheala, aiamaad, kergliiklustee, garaažid, vana katlamaja, kunagise õigeusu kiriku endine surnuaed, teadete- ja infotahvel. Harju-Risti keskus on ümbritsetud põldudega ja ida poolt okasmetsaga, mille äärde jäävad ka vanad koolimaja hooned ning Koolimägi. Risti kirik ja kogudusemaja asuvad 1 km kaugusel.
Sportimisvõimalused.
2020. aastal sai valmis kunstmurukattega mitmeotstarbeline palliväljak, kus saab harrastada korvpalli, jalgpalli, käsipalli ja võrkpalli.
Külas on 950 m pikkune tervise- ja suusarada, kus asub ka väike Koolimägi, millel saab talvel kelgutada. Kergliiklustee, rulluisutamiseks ja jalutamiseks.
Ajalugu.
10. septembril 2009 loodi Harju-Risti Külaselts. Selts tegutses aastani 2017.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Harju-Risti oli Kungla sovhoosi keskus, kus asusid majandiüksuse kontorid, lasteaed, kool, kauplus-söökla ja kino. Kihelkonna 1924. aastal püstitatud Vabadussõja mälestussammas elas ühena vähestest tervena üle okupatsiooniaja.
Hatu

Hatu on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Ajalugu.
Arvatakse, et Hatu nimi on tulnud läänemeresoomlaste mehenimest Atu.
Taani hindamisraamatu suures Eestimaa nimistus on Attoli küla (Attol, par. Keykel, kyl. Vomentakæ) esmamainitud 1242. aastal. 1257. aastal kuulus küla (Atten) Heinricus de Kiwelele (eestipäraselt Hendrik Kiviloolt). 1293 andis Taani kuningas sealsed maad ja ka Vihterpalu maad Lihula nunnakloostrile. Nii läks Hatu küla Lihula ordu komtuuri valdustesse. 1402 nõustus Taani kuningas Padise mungakloostri munkade palvega anda need maad neile, palve rahuldati.
1613. aastal kinkis kuningas Karl IX osa Hatu külast rüütel Lars Svenssonile. Talle kuulus 3 ja pool adramaad haritavat põldu ja veel mõni väiksem maatükk. Maa päris tema poeg Gabriel Larsson Silfwerarm, kes asutas ka esimese-algse mõisa. Gabrielile kuulus juba 6,5 adramaad.
1622. aastal kinkis Rootsi kuningas Gustav Adolf Hatu küla kõrval oleva Padise kloostri ja mõisa Riia linnapeale Thomas Rammile.
18. sajandil krahv Ludwig August Mellini koostatud kaardi järgi paiknes Hatu küla ("Hatto külla") Kaldamäe oja ("Kaldama") läänekaldal ja Hatu mõis ("Hattokül") Kaldamäe oja idakaldal. Nende vahel paiknes vesiveski. 1792. aastal veski põles ja tuld võtsid ka lähedal asuvad talud. Legend räägib, et tegemist oli tahtliku süütamisega, et mõis saaks omale viljakamad maad ning vahetuseks anda talupoegadele asendusmaad soistele aladele.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Karilepa

Karilepa on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Küla esmamainimine on pärit 1364. aastast. Merest jääb Karilepa ümbrus 4–5 km kaugusele. 
Nimi.
Ajaloolase Paul Johanseni järgi on Karilepa nime tuletatud sõnadest "kari" ja "lõpp". Viimane nimepool on arvatud ammu tähendavat ka lahte. 
Varasemad nimekujud on Karieleppe (1364), Karlep (1562, 1565), Karrilep või Karlep (1798).  
Ajalugu.
Karilepa on hinnanguliselt asustatud 13. sajandi lõpus või 14. sajandi alguses eestlaste või rannarootslaste poolt. Johanseni hinnangul võib nime tõttu eeldada, et küla oli siiski eestlaste poolt asustatud. Esmakordne teadaolev Karilepa kirjalik mainimine pärineb 23. aprillist 1364, kui Liivimaa ordumeister Arnold von Vietinghoff kinkis jüripäeval Padise kloostrile kolm küla Tallinna diotseesis.
1686. aasta veebruaris elas Padise kloostri mõisa vakuraamatu järgi Karilepa ("Karlepby") külas viis peremeest. Põhjasõjaaegne katkuepideemia tappis külas vähemalt 37 inimest, 1712. aastaks oli külas veel 14 elanikku. 
1716. aasta suvest pärineb esimene Karilepa küla elanike nimekiri koos inimeste vanusega. Katku järel oli keskmine pere suurus 4 inimest. 1725. aasta lõpuks oli Karilepa elanike arv kasvanud 49 inimeseni. Keskmine pere oli kasvanud 7-liikmeliseks ja külla oli lisandunud kaks uut peremeest ning üks vabadik.
Aastatel 1801–1825 kasvas küla elanike arv iga-aastaselt. Külas sündis sellel perioodil 8 peremehe ja 2 vabadiku pere peale 70 last, abiellu astus külas abiellu 35 inimest. Umbes pooled sündinutest surid enne täisealiseks saamist, palju inimesi suri epideemiatesse: rõugetesse, tüüfusesse, düsenteeriasse, koolerasse, tuli ette ikalduseaja nälja-aastaid.
1856. aasta Eestimaa Talurahvaseadus lõi eeldused raharendile üleminekuks, kuid talude päriseksostmine algas Karilepas 19. sajandi lõpus. Aastatel 1884–1886 sõlmisid peremehed vastavad lepingud Vasalemma mõisaga, ostes 45–50 tiinu maad keskmiselt 3500 hõberubla eest.
19. sajandi teises pooles muutus külas populaarseks seltsiline tegevus. 1881. aastal pandi Karilepas alus pasunakoorile, 13. septembril 1898 loodi Kloostri Muusikaselts. 20. sajandi alguses rajati Madise-Risti Rahvahariduse Selts, mille põhikiri registreeriti ja kinnitati 18. detsembril 1906. aastal. 
19. sajandi 60.–70. aastatel töötas Karilepas Mardi talus külakool, kust külalapsed esimese lugemis-, kirjutamis- ja arvutamisoskuse said. 1908. aasta alguses otsustati Madise-Risti Rahvahariduse Selts peakoosolekul avada piirkonnas emakeelne kool. Alguses avati kool Madise kirikumõisas, kuid 1908. aasta sügisel koliti kool üle Karilepa külla, kus olid suuremad ruumid saadaval. 1912. aasta kevadel kool suleti rahaliste raskuste tõttu.'
Seltsitegevus korraldas piirkonnas, sealhulgas ka Karilepas, mitmeid üritusi kuni seltsi sulgemiseni 1940. aastal. 31. jaanuaril 1949. aastal moodustati külas kolhoos, mille esimeheks sai Aarne Uusla. Kevadkülvi eel ühines vastloodud "Võidu" kolhoosiga naaberküla Väemla. Väiksemate kolhooside liitmise tulemusena sai Nõukogude aja lõpuks Karilepast Koidula kolhoosi osa. 1989. aastaks elas külas kaksteist inimest.
1977. aastal liideti Väemla küla Karilepaga. Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Kasepere

Kasepere on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Keibu

Keibu (18. sajandi kaartidel "Keibo") on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Keibust lõunasse Nõvale suunduva Harju-Risti – Riguldi – Võntküla tee äärde jäi endine ja Kurksi järv. 
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Kobru

Kobru on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. 
Kobru küla talude nimekiri: Kurissoo, Tõnupere, Vanatoa, Tänatse, Kaasiku, Suurejaagu, Sepa, Põllutaguse. Ükski taludest ei ole tegutsev.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Kõmmaste

Kõmmaste (18. sajandi kaartidel "Kömmast") on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Ostrava

Ostrava (saksa keeles "Ostrau", poola keeles "Ostrawa") on linn Tšehhis, Morava-Sileesia maakonna keskus.
Ostrava on elanike arvult kolmas linn Tšehhi Vabariigis.
Linnaosad.
Ostrava jaguneb 23 linnaosaks:
Laane (Lääne-Harju)

Laane on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Langa

Langa on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Langa küla asub Vasalemma jõest lõunas Põllküla-Madise tee ääres. Külas elab aasta läbi 22 elanikku.
Endise Vanaveski küla kohta on teateid aastast 1436 ("Mühle Metzepappe").
1559.a. Langa külas elas 6 rootslast ja oli üks veski. 1600.a. Karli hertsogil Lubert Kawer`ile kuulus Ämari mõis ja veski Uueveski (Nyquarn). 1686.a. kroonumõisade revisjonis kirje: Ämari mõisast pool kuulus Christoff von Tiesenhausen`ile ja teine Casper Karbmacher`ile. Mõisa maa alal oli veski, mille kirjeldus:
17. sajandi lõpust oli Vanaveski Klooga mõisa lisamõis (1698 "Alten Mühl").
Aastatel 1845–1851 töötas seal Klooga paberiveski, hiljem telliselööv.
Alates 1932. aastast oli Langa külas kunstnik August Janseni suvekodu.
Langa külas, Vasalemma jõe ääres, maanteesillast 70 m allavoolu asub veskitamm. See betoonist ehitis, mille rajasid J. Puhk ja Pojad 1930. aastatel (harja pikkusega 31,7 m ja kõrgusega 6,65 m) ei tooda enam elektrit, aga pakub matkajale siiski põnevat vaatepilti. Eriti talvel, kui tammi languse ümber tekivad jääskulptuurid. Tegemist on uue veskiga. Vana veski asub mitu kilomeetrit ülesvoolu ja sellest pole peale paekivimüüride midagi alles.
Langa külast pärineb üks vähestest ja ilusamatest Eestist leitud Kesk-Vene neoliitilise Fatjanovo kultuuri venekirvestest. See kiviriist on Soome lahe äärde jõudnud Volga-Oka ülemjooksult hõimudevahelise vahetuse teel 2000 aastat e.m.a.
Vasalemma jõest kahe kilomeetri kaugusel mööda Põllküla-Madise teed edelas asub tee ääres Männiku ohvrikivi (mälestise registri nr 18620, dateering I at eKr)
Vasalemma jõe alamjooks suudmest kuni Klooga järve oja suudmeni (9 km), millest 6 kilomeetrit piirneb Langa külaga, on määratletud Natura 2000 alaks (Vasalemma loodusala). Kaitseväärtusteks loodusalal on kaladest jõesilm, lõhe, võldas ja hink, veeselgrootutest rohe-vesihobu ja paksukojaline jõekarp, vee-eluviisiga imetajatest saarmas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
České Budějovice

České Budějovice (saksa keeles "Budweis") on statuudiga linn Tšehhis, Lõuna-Tšehhi maakonna ja České Budějovice ringkonna keskus. České Budějovice on elanike arvult seitsmes linn Tšehhis.
Kuningas Otakar II asutas České Budějovice 1265. aastal.
České Budějovice vanalinn on alates 1. aprillist 1980 ajalooline linnakaitsereservaat.
2028. aastal on České Budějovice koos Bourgese ja Skopjega Euroopa kultuuripealinnad.
Madise (Lääne-Harju)

Madise (ka "Harju-Madise") on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Madise külas asub Harju-Madise kirik, mille torn on kasutusel ka meremärgina, Madise ohvrikivi ja Bengt Gottfried Forseliuse mälestuskivi. Külas asuvad ka Harju-Madise vana ja Harju-Madise uus kalmistu; mõlemad kalmistud on tunnistatud kultuurimälestisteks.
Küla järgi on nime saanud Haljala lademe Madise kihistik.
Madise küla oli Harju-Madise kihelkonna keskus. Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Küla läbivad Paldiski–Padise tee ja Põllküla–Madise tee.
Määra

Määra on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. 
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Hradec Králové

Hradec Králové (saksa keeles "Königgrätz") on linn Tšehhis, Hradec Králové maakonna ja Hradec Králové ringkonna keskus.
Padise

Padise (saksa keeles "Padis") on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Aastatel 1992–2017 oli Padise samanimelise valla keskus.
Pedase

Pedase on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Suurküla (Lääne-Harju)

Suurküla on küla Harju maakonna Lääne-Harju vallas, endises Harju-Madise kihelkonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Külas asub looduslik pühapaik Hiiealune.
Transliteratsioon

Transliteratsioon ehk ümbertähtimine (translitereerimine) (trans- + ladina keeles "litera" 'täht') on ühes kirjas kirjutatud teksti tähttäheline kirjapanek teises kirjas.
Sageli aetakse seda segi transkriptsiooniga, mis on meetod mingi keele helide üleskirjutamiseks. Üleminek nende vahel on sujuv, kuna enamik transliteratsioone püüab samuti mingil määral hääldust järgida. Lisaks kasutatakse sõna "transliteratsioon" vahel mõlema, nii kitsas tähenduses transliteratsiooni kui ka transkriptsiooni kohta.
Pardubice

Pardubice (saksa keeles "Pardubitz") on statutaarlinn Tšehhis, Pardubice maakonna keskus. Asub 104 km Prahast idas.
Pardubice on asutatud 1340, kuid seal asus klooster juba 13. sajandi alguses. Linnas on säilinud vanalinn renessansiaegsete hoonetega ja renoveeritud keisriloss.
Pardubices on keemiatööstust, muude ettevõtete seas Synthesie Pardubice, mis toodab Semtex-lõhkeainet.
Linna jäähokimeeskond HC Pardubice võitis Extraliga hooajal 2004–2005 ja on teiste seas Dominik Hašeki ja Milan Hejduki esimene koduklubi.
Suurküla

Suurküla või Suurkülä on mitme koha nimi:
Vihterpalu

Vihterpalu on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Küla juures oli Vihterpalu mõis (saksa keeles "Wichterpal"). Külast voolab läbi Vihterpalu jõgi. Vihterpalus on viimastel aastakümnetel esinenud kõige rohkem metsapõlenguid.
Vilivalla (Lääne-Harju)

Vilivalla (18. sajandi kaartidel "Williwalla") on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Posti sihtnumber on 76020.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Külas asub Vilivalla kalmistu.
Vintse

Vintse (Nässbin) on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Aastani 2017 kuulus küla Padise valda.
Änglema

Änglema (18. sajandi kaartidel "Engel külla") on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Küla läbib Harju-Risti – Riguldi – Võntküla tee.
Aastani 2017 kuulus küla Padise valda.
Kaarepere

Kaarepere ("Kersel") on küla Jõgevamaal Jõgeva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda. 
Kaarepere küla (5 km Palamuselt) on esmamainitud 1582. aastal (Arro). Praegustes piirides moodustus küla 1977, kui Aruküla nimetati ümber Kaarepereks. 
Seal asub Kaarepere apostlik õigeusu kirik koos kalmistuga.
1897. aastal ehitati külla koolihoone. Kaarepere põhikool lõpetas tegevuse 2008. aastal ja hoones tegutseb nüüd Kaarepere pansionaat.
Kaareperet läbiv raudtee valmis 1876. aastal. Kaarepere raudteejaam valmis 1927. aastal ja on ainuke sellest tüübist säilinud jaamahoone Eestis. 1928. aastal rajati Kaareperes Raudteelaste Kodu, et hooldada abi vajavaid riigi raudteeteenistujaid ja -töölisi ning nende perekondi.
Külas tegutseb Palamuse Lasteaia Nukitsamees Kaarepere rühm, Kaarepere raamatukogu ja Kaarepere rahvamaja, mis on Palamuse Kultuuri üks tegevuskohtadest. Maantee ääres asub Kaarepere Coop kauplus.
Külla on püstitatud Vabadussõja mälestussammas.
Käty Gavriilidis

Käty Gavriilidis (varem Käty Aasmäe; sündinud 9. veebruaril 1986) on eesti kunstipedagoog. 
Aastal 2005 lõpetas ta Jõgeva Gümnaasiumi ja 2004 Jõgeva Kunstikooli. 9. veebruarist 2006 töötas ta Jõgeva Kunstikoolis õpetajana. Aastal 2006 asus õppima Tallinna Ülikoolis kunstiõpetust. 
Käty elab Küprosel Limassolis.
Veebruar 2007

Veebruar 2007, kroonika
Assaku

Assaku on alevik Harju maakonna Rae vallas. Alevik koosneb peamiselt eramajadest, kuid on ka ridamaju ja mõned korterelamud. 
Esimest korda on Assakut kirjalikult mainitud Taani hindamisraamatus "Assuncauæ" nime all 1241. Kuni 1970. aastatel toimunud kohanimede reformini tunti Assaku põhiosa (Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteest läänes) Lehmja nime all, Assakuna tunti maanteest ida poole jäävat Assaku ladude piirkonda. Samuti jäi umbes aleviku piirkonda ajalooline Jagumäe (Jaagumäe) küla. 
Lehmja nimi on olnud üpris "veniv" mõiste, ulatudes Assakult Jürini (Lehmja mõis, Lehmja tammik). Pärast kohanimede reformi kinnistati Lehmja küla nimetus üsna lagedale vähese asustusega alale Assaku ja Pildiküla vahel.
Assaku Nõiakivi on teadaolevalt suurima lohkude arvuga (405 inimkäeliselt süvendatud lohku) kultuskivi Euroopas.
Assakul asub lasteaed (endine Lehmja Põhikool), mis kuulub Peetri Lasteaed-Põhikooli alla.
Lagedi

Lagedi on alevik Harju maakonna Rae vallas.
Kohalik kool alustas tegevust 1785. aastal ning kannab praegu Lagedi põhikooli nime. Aleviku keskusehoones tegutseb Lagedi raamatukogu.
Lagedil on elanud kunstnik ja loodusteadlane Ott Kangilaski. Lagedil asus ka Voldemar Pätsi suvekodu, kus praegu on Eesti Vabadusvõitluse muuseum.
Alevikku läbib Tallinna–Tartu raudteeliin, millel asub Lagedi raudteejaam.
8. augustil 2007 avas AS Rudus Eesti Lagedil Eesti suurima betoonitehase.
Aaviku (Rae)

Aaviku (kohakääne Aavikusse või Aavikule) on küla Harjumaal Rae vallas.
Küla asub Jürist edelas ja Tallinna–Tartu maanteest kirdes.
Küla on saanud nime Aaviku kõrtsi järgi, mida on esmamainitud 1798. aastal kujul "Awiko". 1844. aastast pärineb nimekuju "Awik". Kõrts asus Jüri kihelkonnas ja kuulus Lehmja mõisale. Külaks sai ta alles pärast Teist maailmasõda ja kuni 1977. aastani kandis nime Vana-Aaviku samanimelise talu järgi, millest oli moodustatud ETKVL-i abimajand.
Külas asub Taaritammemägi. See on küngas, millel kasvav üksik tamm on ainus jäänuk kunagisest hiiemetsast.
Aruvalla

Aruvalla on küla Harju maakonna Rae vallas. Küla asub Tallinnast 25 km kaugusel Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ääres. 
Aruvalla küla läbib Vaida–Urge tee ning saab alguse Aruvalla–Jägala tee.
Aruvallas asus kunagine Aruvalla mõis.
Külas on mitmeid arheoloogiamälestisena arvele võetud kultuskive. Külas on ka muistne asulakoht koos rauasulatuskohana.
Aruvallas tegutseb Ingvar Villido juhitav teadlikule muutumisele ja joogale suunitletud Lilleoru keskus.
Järveküla (Rae)

Järveküla on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Posti sihtnumber on 75304. 
10.07.2013 moodustati Järveküla küla kaguosast ja Kurna küla põhjaosast eraldatud alale uus küla – Uuesalu küla.
Kadaka (Rae)

Kadaka on küla Harju maakonnas Rae vallas.
Karla (Rae)

Karla on küla Harju maakonna Rae vallas.
Kautjala

Kautjala on küla Harju maakonna Rae vallas. Külas asus Kautjala mõis ("Cautel").
Kopli (Rae)

Kopli on küla Harju maakonna Rae vallas.
Kopli küla asub Tallinna kesklinnast umbes 17 km kaugusel.
Küla ümbritsevad Lagedi, Ülejõe, Loo, Kadaka ja Saha külad.
Külast umbes 200 m läänes voolab Pirita jõgi.
Koplis elab 01.01.19 andmete järgi 429 inimest. Allpool on toodud välja ka tabel, mis näitab elanikkonna arvu muutust viimase 61 aasta jooksul. 
Küla pindala on 315 hektarit. 
Rahvastiku tihedus on Kopli külas 136.1 inimest/km2,  mis on kõrgem kui Rae valla keskmine ( 95.2 in/km2).
Koplis asub Eesti Vabariigi kaitse all olev geodeetiline punkt.
Küla posti sihtnumber on 75321.
Ajalugu.
Kopli küla asub Lagedi läheduses. Tänapäeva Lagedi (ja ilmselt ka Kopli) piirkond oli  tihedasti asustatud juba muinasajal.
Muud infot kuni 20. sajandini välja Kopli külast eraldi pole. Kuna küla asukoht on Lagedi lähedus, siis jäid kõik olulisemad asjad (nagu Lagedi kool raudtee) Koplist kõrvale. 
1945. aastal moodustati valdade (sh Rae) territooriumile väiksemad haldusüksused ehk külanõukogud, Lagedi külanõukogu asus Kopli külas.
2005. aastal valmis Kopli külas uus sügavvee pumbajaam.
2010. aasta aprillis toimus Koplis üleujutus.
Kopli lähedal Loo külas asub Lagedi mõis.
Asutused ja ettevõtted.
Koplis asuvad ettevõtted Harteron OÜ, Plusmerk OÜ ja Nuhja tall. Ülejäänud hooneid kasutatakse elumajadena.
Kopli sisse jääb ka Lagedi lasteaed.
Loodus.
Kopli küla mitterahvastatud osa iseloomustavad põllud ja tühermaad. Põldudel on palju suuri kive ja kohalike sõnul elavad seal ka jänesed. Puudest kasvavad seal kuused ja tammed. 
Kopli küla tänavad.
Kopli külas asuvad osaliselt või täielilkult Ilumetsa ling, Ilumetsa tee, Kaare tänav, Kasemäe tee, Kivikalme põik, Kivikalme tee, Kooli tänav, Meelespea tee, Mäeotsa tee, Piiri tänav, Päikese tänav, Rootsi tee, Vahtramäe tee, Ülase tee.
Kurna

Kurna on küla Harju maakonna Rae vallas. Kurnas asus Kurna mõis ("Cournal").
10. juulil 2013 moodustati Kurna küla põhjaosast ja Järveküla küla kaguosast eraldatud alale uus küla – Uuesalu küla.
Kurnas asub kaubanduspark Kurna Park.
Lehmja

Lehmja on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Alates 2003. aastast asub Põrguvälja teel ASi Kalev uus nüüdisaegne tootmiskompleks.
Katia Krafft

Katia Krafft (sünninimi Catherine Conrad; 17. aprill 1942 Soultz-Haut-Rhin – 3. juuni 1991 Unzen) oli prantsuse vulkanoloog.
Koos oma abikaasa Maurice Krafftiga pildistas ja kirjeldas ta üle 100 vulkaanipurske üle maailma.
Suvel 1991 hukkusid mõlemad Kyūshū saarel Unzeni vulkaani purset dokumenteerides.
Limu

Limu on küla Harju maakonna Rae vallas.
Küla idapiir jookseb mööda Pirita jõge. Limu järv jääb külast läände ning asub Seli küla territooriumil.
Küla põhjaosas asuvad kaks kultusekivi ja üks kivikalme. Kõik kolm on arvatud arheoloogiamälestisteks.
Pajupea

Pajupea on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Külas asub Aruküla kalmistu ja kultuurimälestiseks tunnistatud ohverdamiskoht Taaralaskemägi.
Küla kuulus Jüri kihelkonda ja Kurna valda ning Rae valda.
Patika (Rae)

Patika on küla Harju maakonna Rae vallas.
Ajalugu.
Patika (Patricae) küla kui üht vanimat Tallinna Jaani seegile kuulunud maavaldust on esmamainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus. Patikal oli kuni 1549. aastani kaks üksjalakohta, siis tekkis juurde kolmas.
Patika küla on kuulunud Rae mõisale. Pärast Kautjala mõisa maade eraldamist Rae mõisast aastatel 1694–1698 on Kautjala olnud Tallinna linna mõis.
Valdade tekkimisel mõisate aladele kuulus Patika küla kuulunud Kautjala valla haldusalasse. Valdade liitmisega 1890. aastal sai Rae valla osaks.
1887. aastaks oli Kautjala mõisa 16 talust päriseks ostetud 4 (Uustalu, Rätsepa, Suitsu ja Hiio), rendil oli 33 saunakohta. 1888. aastal ehitati Kautjalas uus talumaja Välja. Rentnik ise vedas materjali ja maksis ka osa ehituskuludest.
1918. aastal asutati Patikal Vaida Kautjal selts Ilmarine. Seltsil oli oma ligi 300 raamatust koosnev raamatukogu, mis asus Evarti talus ja mida pidas selle talu peremees Gustav Vihul. Nõukogude ajal liideti seltsi raamatukogu Jüri raamatukoguga.
1. aprillil 1949 moodustati Patika külas kolhoos Töösangar. 1960. aastatel toimunud kolhooside ühendamise käigus läks Patika küla Vaida sovhoosi haldusalasse. 1990. aastate alguses sovhoos ja sellega ka põllumajanduslik suurtootmine lagunes.
1950. aastatel alustati Patika küla keskasula planeerimist. Planeering nägi ette elamukvartali rajamist. Suurem osa toona planeeritud elamukvartalist on välja ehitamata, sealhulgas ka näiteks kavandatud staadion. Küll aga ehitati kultuurimaja, mis mõnda aega tegutses ka koolina. 1970.–1980. aastatel tegutses Patika kultuurimaja juures mitu huviringi ja korraldati rahvapidusid. 1996. aastal müüdi kultuurimaja enampakkumisel ning hoone vahetas mitu korda omanikku.
1980. aastate keskel hakati rajama Patikale suvilakooperatiive. Praegu on Patikal kokku kuus suvilakooperatiivi ligi 200 krundiga. Üha enam endisi suvilaomanikke on oma majapidamisi ümber ehitanud ja kolinud päriselt Patikale.
21. aprillil 2009 registreeriti Kautjala-Patika Külaselts, mille eesmärgiks on külaelu aktiveerimine, kultuuriürituste korraldamine ja muud külaelanikele suunatud tegevused.
Peetri (Rae)

Peetri on alevik Harju maakonna Rae vallas. Piirneb Tallinna linnaga.
Peetri tuumik paikneb Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteest läänes, kuid aleviku koosseisu kuulub ka maanteest itta jääv Rae valla koosseisu kuuluv Mõigu piirkond. Aleviku pindala on 4,60 km², rahvastiku tihedus 1133 in/km².
Ajalugu.
Peetri küla on kirjalikult esmamainitud aastal 1631 ("Petriküll") seoses Mõigu mõisa müügitehinguga. 1857. aastal oli Peetri külas kolm talukohta (Peetri, Allika ja Vägeva) ning 12 saunikukohta, kokku seega 15 majapidamist.
Kuni 20. sajandi keskpaigani hõlmas Peetri vaid tänavküla tüüpi asulat (nn Peetri vana-küla). Vana-Tartu maantee lähedale jäänud talud moodustasid sel ajal omaette Mõigu küla. Maa-asulate liitmise ajal 1970. aastatel liideti Mõigu küla Peetri külaga. 1970. aastatel ehitati Mõigu kortermajade piirkond.
Peetri aleviku vanim ehitis on endine tuuleveski (1868), kuhu hiljem loodi restoran Külas asub Mõigu-Peetri kivikalme.
Kool ja lasteaed.
Alevikus on üle 500 elumaja, nende hulgas mitukümmend kortermaja. Sügisel 2009 valmis Peetri lasteaed-põhikool koos spordihoone, staadioni ja avaliku raamatukoguga. Aleviku väga kiire kasvu tõttu jäi uus hariduskompleks kiirelt väikeseks ja 2013. aasta sügisel avati nii põhikooli kui ka lasteaia laiendus. Pärast laiendust on koolis 648 õpilaskohta (enne laiendust oli 432), lasteaias on 360 lasteaialapse kohta (enne laiendust oli 120). Sellega muutus Peetri lasteaed suurimaks eestikeelseks lasteaiaks. Koos lasteaed-põhikooli laiendusega laiendati ka Peetri raamatukogu ja kool sai juurde kaasaegse "black box"-ruumi.
Rahvastik.
Peetri oli kaua aega elanike arvult Eesti suurim küla. 2000. aastatel ehitusbuumi ajal küla rahvaarv mitmekordistus. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Peetris 4435 elanikku. Sellega on Peetri alevik suurim asula Rae vallas ja ühtlasi suurem ka 13 Eesti linnast. Rae vallavolikogu koostas suvel 2011 otsuse eelnõu nimetada Peetri ümber alevikuks. Regionaalminister Siim-Valmar Kiisler allkirjastas otsuse 22. detsembril 2011 ja Peetri staatus alevikuna jõustus 1. jaanuaril 2012. 01.06.2018.a seisuga ületas Peetri rahvaarv rahvastikuregistri andmetel esimest korda 5000 elaniku piiri, 1. jaanuaril 2025 oli Peetrisse registreeritud 6502 elanikku. Eestlaste osakaal Peetris oli 2011. aasta rahvaloenduse järgi 82,8%; mitte-eestlased moodustavad 17,2%.
Kaubandus ja teenindus.
2012. aasta suvel avati Peetris Rae Keegel, kus lisaks sportkeegli radadele paiknevad ka jõusaal, piljardisaal, üürisaun, baar ning õues on külastajatele avatud rannavõrkpalli väljak.
14. novembril 2013 avati Veesaare teel aleviku esimene kaubanduskeskus (Peetri Selver), kus lisaks Selveri hüpermarketile paiknevad ka teiste teenuseosutajate müügiboksid (sh apteek).
Toitlustusteenust osutavad kunagises Lepiku talus tegutsev Peetri Kõrts, Assaku Toidutare (hoolimata nimest paikneb Peetris). Selveri hüpermarketi avamisega lisandusid kiirtoidurestoranid Hesburger ja Subway.
Rae

Rae on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Külas asus Tallinna linnale kuuluv Rae linnamõis.
Salu (Rae)

Salu on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Posti sihtnumber on 75217.
Seli (Rae)

Seli (kutsutud ka "Selimäe") on küla Harju maakonnas Rae vallas. See on ahelküla tüüpi küla, mis paikneb 3,5 km pikkuse ahelana piki Vaida-Pajupea teed (kõrvaltee 11201).
Nimi.
1844 ilmunud maakaardil "Generalcharte von Ehstland" on küla nimena märgitud "Sellimae". Aastal 1881 ilmunud maakaardil "Karte von Ehstland" on küla nimeks märgitud "Selli". 1883. aastal ajalehe Olevik lisana välja antud ühel esimesel eestikeelsel Eestimaa kaardil on küla nimeks märgitud samuti "Selli".
Talukohad.
Ajaloolised talukohad on Kivi, Majaka, Lepiku, Jaki, Ratassepa, Uustalu, Seli, Siili (kunagine Parmu), Üüdiku, Pilli, Värava, Kopli, Võsu, Tiidu, Rebase, Kalda, Nonni, Raudsepa, Sassi, Augu, Tosna, Lauri, Jaagu, Loovälja, Pearna (ehk Päärna), Vapra, Pohla, Karjatse (nimekiri ei pruugi olla lõplik).
Osad neist ajaloolistest Seli küla talukohtadest kuuluvad praeguse haldusjaotuse järgi naaberkülade alla (näiteks Vapra kuulub Limu alla, Majaka ja hävinenud Karjatse kuuluvad Suuresta alla), mõned on restitutsiooni käigus omanike poolt ümber nimetatud (nt Värava on tänapäeval Vääri, Koplist on saanud Kople, Võsu on tänapäeval Võsumäe).
Loodus.
Küla halduspiires paikneb õõtsikuga ümbritsetud Limu järv, idapiiriks on Leivajõgi. Limu järve ühendab Leivajõega Trummi kraav.
Majandus.
Küla Vaida-poolses osas paikneb Seli karjäär, kus AS Kiviluks kruusa kaevandab. Seoses kaevandamisega on tekitatud mitu kunstlikku tiiki.
Soodevahe (Rae)

Soodevahe on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Külast läände jääb Tallinna lennujaam, põhja Väo karjäär ja lõunasse Rae raba.
Küla läbib Tallinna–Lagedi tee, millega paralleelselt kulgeb raudtee. Küla idapiir jookseb mööda Tallinna ringteed.
Soodevahe külas asub Coop Ühiskaubandusmuuseum.
Arheoloogiamälestistest jääb küla piiresse mitu kultusekivi ja kaks asulakohta.
Suuresta

Suuresta on küla Harju maakonna Rae vallas.
Tuulevälja

Tuulevälja on küla Harju maakonna Rae vallas.
Liechtensteini valitsusjuhtide loend

Liechtensteini valitsusjuhtide loend esitab Liechtensteini valitsusjuhid alates esimese valitsuse moodustamisest 2. märtsil 1921.
Varasemad täitevvõimu teostajad Liechtensteinis, kes olid vürstide kohapealsed esindajad, on ära toodud Liechtensteini maafoogtide loendis ja Liechtensteini maa-administraatorite loendis.
Parteide lühendid:
FBP – Progressiivne Kodanikepartei ("Fortschrittliche Bürgerpartei in Liechtenstein")&lt;br&gt;
VP – Rahvapartei ("Volkspartei")&lt;br&gt;
VU – Isamaaline Liit ("Vaterländische Union")
Urvaste (Rae)

Urvaste on küla Harju maakonna Rae vallas.
Vaidasoo

Vaidasoo on küla Harju maakonna Rae vallas.
Vaskjala

Vaskjala on küla Harju maakonna Rae vallas.
Koplimetsa

Koplimetsa (2025. aastani "Veneküla") on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Küla territoorium jagunes Koplimetsa külaks ja Venekülaks 1977. aastani, mil ajalooline Koplimetsa küla liideti Venekülaga. Külanimi "Koplimetsa" ennistati 2025. aastal, mil Veneküla nimetati ümber Koplimetsa külaks.
Veskitaguse

Veskitaguse on küla Eestis Harju maakonna Rae vallas. 
Ajalugu.
Veskitagust on esmamainitud 1931. aastal, kui Veskitagusest kirjutati ajalehe Lääne Hääl artiklis "Hoolimatus talupidajate vastu". Artikkel rääkis, kuidas põllutööministeerium otsustas süvendada Pirita jõge, mis jookseb tänapäevani läbi Veskitaguse. Süvendades jõge ei arvestanud põllutööministeerium Veskitaguse elanikega, kelle jaoks oli jõe madalam koht ülekäiguks. Põllutööministeerium pidas silla ehitamist liiga kalliks ning seega jätkati jõe süvendamist, mille tõttu kirjutasid Veskitaguse elanikud 35 allkirjaga nõudekirja maavalitsusele, kus nõudsid silla ehitamist.
Ülejõe (Rae)

Ülejõe on küla Harju maakonna Rae vallas. 
Loodus.
Küla miljööd iseloomustavad heina- ja põllumaad.
Pirita jõe kaldal esineb tihe puude- ja võsakasv, mis võib kohati olla läbimatu. Küla poolitab kaheks kraav, mis viib kõrval asuva turbaraba vee jõkke. 
Kraavi lõunapoolsel kaldal asub tihedalt asustatud elurajoon, samas kui põhjapoolsel kaldal asuvad taluhooned. Küla põhjaossa on Rae valla arengukavas ette nähtud puhke- ja virgestusmaa, mistõttu kehtestatakse tulevikus ranged piirangud ehitustegevusele.
Rahvastik.
Rahvastik on koondunud küla lõunaosas asuvatesse kortermajadesse ja Raadiojaama tee äärsesse suvilate rajooni. Suvilad ja kortermajad tekkisid 1946. aastal rajatud raadiosaatekeskuse ümber. Sellest ka tänava nimi – Raadiojaama tee.
1997. aastal oli ametlikke elanikke 95, kuigi suvilates elab palju inimesi, kes ei ole ennast küla elanikena kirja pannud.
Suursoo

Suursoo on mitme koha- ja ka isikunimi:
Lihaskude

Lihaskude on loomorganismide kokkutõmbumisvõimelistest pikkadest lihasrakkudest koosnev kude, mille ülesanne on organismi liigutustalitlused.
Eristatakse kolme lihaskoe tüüpi: silelihaskude, südamelihaskude ja skeletilihaskude. Skeletilihaskoe rakud on paljutuumsed ja alluvad tahtele. Silelihaskude vooderdab organismi siseelundeid: sooni, soolt, magu jne; need rakud on ühetuumsed, tahtele ei allu. Südamelihaskude töötab automaatselt (tahtest sõltumata), selle rakud on ühetuumalised ja moodustavad võrgustiku.
Kasemetsa

Kasemetsa on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Külas on Kasemetsa raudteepeatus.
Kirdalu

Kirdalu on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Lokuti

Lokuti on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Metsanurme

Metsanurme on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Külas asub Metsanurme koduloomuuseum.
Rahula

Rahula on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Tammemäe

Tammemäe on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Külas asub Tammemäe järv.
Ämari

Ämari on alevik Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. 
Kuni 2017. aasta haldusreformini kuulus Ämari Vasalemma valda.
Ämaris asub Ämari lennubaas.
Ämarit on esimest korda mainitud "Taani hindamisraamatus" (küla nimega Hemaeri). 1413. aastal mainitakse praeguse aleviku kohal olnud küla Happemat, mis müüdi Padise kloostrile. Aastast 1592 on teada küla järgi nimetatud Ämari mõis (Happtmatt, hiljem Habbinem); küla ennast küll nimetati Suurkülaks.
Lemmaru

Lemmaru on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. 
Aastatel 1992–2017 kuulus Vasalemma valda.
Küla territooriumil asub Vasalemma raudteejaam.
Veskiküla

Veskiküla on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. 
Külas asub Valgma talu kalmistu.
Kuni 2017. aasta haldusreformini kuulus küla Vasalemma valda.
Teabenõue

Teabenõue on teabenõudja poolt avaliku teabe seaduses sätestatud korras teabevaldajale esitatud taotlus teabe saamiseks.
Teabenõue puudutab asutuses olemas oleva dokumendi või muu teabe (nii paberil kui digitaalkujul) väljastamist. Teabenõudega võib küsida näiteks terve dokumendi sisu või ka vaid selle väljavõtteid. Lisaks võib teabenõudega küsida väljavõtteid mingist andmekogust või andmestikust. Seda eeldusel, et vastamiseks ei tule luua uut teabe sisu.
Teabenõude on ka isiku pöördumine asutuse poole, milles isik soovib saada teavet mingi dokumendi olemasolu või selle puudumise kohta ja millele on võimalik vastata "jah" või " ei" vormis.
Teabevaldaja peab teabenõudele vastama 5 tööpäeva jooksul.
Kohustuslikud rekvisiidid.
Teabenõudes tuleb suuliselt või kirjalikult esitada järgmised andmed:
Paul Johansen

Paul Johansen (10. detsember (vkj) / 23. detsember) 1901 Tallinn – 14. aprill 1965 Hamburg) oli taani päritolu Eesti ja Saksa ajaloolane.
Elulugu.
Paul Johansen sündis Tallinnas taanlasest maaparandusinseneri Jens Christian Johanseni perekonnas. Ta õppis Tallinna Toomkoolis ning lõpetas selle 1919. aastal. Sama aasta suvel astus ta õppursõdurina rahvaväkke, ent Vabadussõja rinnetele ta ei jõudnud. Sama aasta lõpus asus ta õppima Kopenhaagenisse ja peagi Saksamaale, esialgu agraarinseneriks, ent peagi loobus ta sellest suunast ajaloo kasuks. 1924. aastal sai Johansen Leipzigi ülikooli ajaloodoktoriks, promoveerus ta 1925. aastal dissertatsiooniga "Siedlung und Agrarwesen der Esten im Mittelalter" ("Eestlaste asustused ja põllunduse olemus keskajal") ning sai Filosoofiadoktori ("dr. phil.") teadusliku kraadi. Naasis Eestisse ja asus tööle Tallinna Linnaarhiivis.
Paul Johansenist kujunes peagi üks olulisemaid Eesti ajaloolasi, ta uuris läbi tohutu hulga materjale nii Tallinna vanema ajaloo, eriti asustuse (rahvastiku) ajaloo, kui ka agraarajaloo kohta, olles viimasele suunale üheks alusepanijaks Eestis. Tema ilmselt olulisemaks teeneks on Taani hindamisraamatus leiduva agraar- ja asustusajaloolise materjali uurimine ja tõlgendamine, mille tulemuseks oli põhjalik ülevaade 13. sajandi Põhja-Eesti asustus- ja agraaroludest. Samuti juhtis Johansen tähelepanu Wanradti ja Koelli katekismusele kui esimesele kindlalt teada olevale osaliselt eestikeelsele trükisele. Tema suurimaks tööks kujunes asustus-ajalooline teos "Die Estlandliste des Liber Census Daniae", mis ilmus 1933. aastal ja selgitas palju asustusalaseid probleeme Eesti põhjaosa aladelt, mis olnud Taani kuningriigi valduses. Johansen leidis Rootsi arhiivist ka Paide linna asutamisüriku ning tegi muidki olulisi avastusi. 1934. aastal sai temast Tallinna linnaarhivaar.
1939. aasta lõpus siirdus Johansen koos baltisakslastega Saksamaale ning jätkas ajaloolasetööd Hamburgi Ülikoolis. 1942–1945 oli ta sunnitud teenima tõlgina Saksa idavägedes. Sealjuures külastas ta 1944. aastal veel viimast korda ka Eestit. 
1945–1946 oli ta sõjavangis ning naasis seejärel Hamburgi Ülikooli, kus õpetas kuni surmani. Hamburgis töötas ta usinasti ka "Hansa ajalooühingus". 1951. aastal ilmus tema sulest Stockholmis raamat "Nordische Mission, Revals Gründung und die Schwedensiedlung in Estland", milles ta muu hulgas esitab hüpoteesi, et Tallinn on kasvanud kokku kahest asustustuumikust, ühest skandinaavia (Oleviste / St. Olai) ja ühest saksa (Niguliste / St. Nikolai) omast. 1964. aastal esitas Johansen hüpoteesi, et Balthasar Russow võib olla eesti päritolu. Kuid nii see uurimus kui ka mitu muud tööd (näiteks Läti Henriku elu ja tegevuse uurimine) jäid pooleli, kuna ta suri juba järgmise aasta kevadel. P. Johansen seostas Tallinnaga ka Tallinna nimetamisväärse renessansimaalija Michel Sittowi, kelle portreid oldi enne seda kirjutatud ühe flaami meistri arvele.
Kultuurikiht

Kultuurikiht (ka: "kultuurkiht", "arheoloogiline kultuur(i)kiht") on otsese inimtegevuse tulemusena või kaasmõjul ladestunud pinnasekiht. Kui kultuurikihti pole hiljem rikutud, siis selle alumised ladestused ja sealt leitud esemed on vanemad kui nende peal olevad ladestused ja esemed.