tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tamašoŭka

Tamašoŭka (valgevene keeles Тамашоўка, transkribeerituna Tamašovka, poola keeles "Tomaszówka") on agrolinnake Valgevenes Bresti oblastis Bresti rajoonis, Tamašoŭka külanõukogu halduskeskus. Agrolinnake asub Bugi jõe lähistel, merepinnast 175 meetri kõrgusel. Aastal 2025 oli asulas ligikaudu 1160 elanikku.
Tamašoŭkas on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Asulas lõpeb Brestist tulev raudtee, seal asub Włodawa raudteejaam. Asulas on ka sanatoorium.
Vaatamisväärsuseks on õigeusu kirik. Keskkooli ruumides asub kosmonautika muuseum.
Ajalugu.
Aastal 1887 valmis raudtee Bresti ja Chełmi vahel. Toona oli Tamašoŭka 29 elanikuga küla, raudteejaama juurde tekkis asula 32 elanikuga. Aastal 1915 peeti selle piirkonna pärast ägedaid lahinguid, kus hukkus kokku 1348 sõdurit.
Kuni 1917. aastani oli Tamašoŭka Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Tol ajal kasvas asula jõudsalt, sinna rajati metsatööstus. Aastaks 1940 oli külas 4150 elanikku.
1939–1991 kuulus Tamašoŭka Nőukogude Liidu koosseisu. Teise maailmasõja ajal hõivasid asula Saksa väed, sinna rajati juutide geto. Geto likvideerimisel hukkus ligikaudu 2200 inimest, lisaks põletasid Saksa väed maha 129 maja ja hukkasid ligikaudu 2000 küla elanikku. Aastal 1949 moodustati Tamašoŭkas Dzeržinski nimeline kolhoos. Aastal 1956 oli külas kõigest 756 elanikku.
Sophie Turner

Sophie Belinda Turner (sündinud 21. veebruaril 1996 Northamptonis, Inglismaal) on Briti näitleja, kes saavutas rahvusvahelise tuntuse Sansa Starki rolliga HBO fantaasiasarjas "Troonide mäng" ("Game of Thrones", 2011–2019).
Turner kolis kaheaastaselt koos perega Northamptonist Warwicki, kus ta kasvas üles. Ta õppis Warwick Preparatory School'is ning seejärel The King’s High School for Girls'is. Kolmeaastaselt liitus ta noortele suunatud teatrifirmaga Playbox Theatre Company, kus hakkas arendama oma näitlemisoskusi.
2011. aastal, olles vaid 15-aastane, sai ta oma esimese professionaalse rolli Sansa Starki kehastajana "Troonide mängus". Tema esitust tunnustati kriitikute ja vaatajate poolt, ning roll tõi talle mitmeid auhinnanominatsioone. Sarja esimese hooaja lõppedes adopteeris Turner perega koera nimega Zunni, kes mängis sarjas tema tegelaskuju hundist kaaslast Lady't.
Lisaks tööle telesarjades on Turner osalenud ka mitmes mängufilmis, sealhulgas mutant Jean Grey / Tume Fööniksina filmides "" (2016) ja "Dark Phoenix" (2019). Ta on tegev ka teatrilaval, osalenud reklaamikampaaniates ning toetanud avalikult vaimse tervisega seotud algatusi.
Isiklikku.
2016. aastal alustas Sophie Turner suhet Ameerika muusiku Joe Jonasega, ansambli Jonas Brothers liikmega. Paar kihlus 2017. aasta oktoobris ning abiellus 1. mail 2019 Las Vegases peetud privaatsel tseremoonial. Sama aasta juunis toimus nende teine, suurem pulmatseremoonia Prantsusmaal.
Neil on kaks tütart: Willa sündis 2020. aastal ja Delphine 2022. aastal.
Paar lahutas 2024. aastal.
Heli Künnapas

Heli Künnapas (sündinud 10. märtsil 1982 Pärnu-Jaagupis) on eesti kirjanik, kirjastaja ja ajakirjanik. 
Ta on Heli Kirjastus OÜ omanik. 
Elukäik.
Aastatel 1988–2000 õppis ta Pärnu-Jaagupi Gümnaasiumis ja 2000–2004 Sisekaitseakadeemias halduskorralduse erialal. Magistrikraadi sai ta 2010. aastal EELK Usuteaduse Instituudis kristliku kultuuriloo erialal. 
Ta on kuulunud erakonda Isamaaliit / Isamaa ja Res Publica Liit (2005–2015). 2015–2022 kuulus Eesti Vabaerakonda ning oli selle Pärnumaa piirkonna juhatuses. 
Ta on olnud Halinga vallavolikogu liige.
Isiklikku.
Tal on kolm poega ja kaks tütart.
Anastase Murekezi

Anastase Murekezi (sündinud 1961) on Rwanda poliitik, kes oli 24. juulist 2014 kuni 30. augustini 2017 Rwanda peaminister.
Ta kuulub Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.
Anastase Murekezi on õppinud põllumajandust. Enne peaministriks saamist oli ta avalike teenuste ja tööminister. Ta on olnud ka põllumajandusminister.
Muuksi II maailmasõja matmispaik

Muuksi II maailmasõja matmispaik on Teise maailmasõja aegne matmispaik Kuusalu kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Muuksi külas Kuusalu vallas Harju maakonnas.
Mälestuskivi järgi on Muuksi maetud 1941. aastal Nõukogude poolel langenud 13 sõjameest. Teise allika järgi on sinna maetud hoopis 11 Nõukogude piirivalvurit. Muuksi II maailmasõja matmispaika maetud ja nende üldarv pole seega üheselt teada. Matmispaik on 1995. aastast riiklik ajaloomälestis.
Virokiinid

Virokiinid ehk viiruste tsütokiinid (inglise keeles "virokines") on mitmete viiruste poolt kodeeritud valgud mis konkureerivad peremeesorganismi tsütokiinide (immuunsüsteem) või kemokiinidega. Virokiinid põhjustavad, mitmeid signaaliradu kasutades, peremeesorganismi immunosupressiooni ja toimivad immuunvastus(t)e inhibiitoritena, kas konkureerides retseptoritega, häirides tsütokiini vabastamist või sünteesi või kasutades samu geenikombinatsioone jms.
Virokiinid loetakse virulentsusfaktorite hulka ja nad on väga võimsad immunomodulaatorid.
Virokiinide liigitus ja nomenklatuur pole paigas, virokiinide suure homoloogia tõttu näiteks inimese rakkude poolt eritatud tsütokiinidega kannavad mitmed neist nimetusi milles on ühendatud viiruse lühend ja vastava tsütokiini märgis.
Käesoleval ajal teatake, et inimese IL-10- sarnast viiraalset IL-10-t (vIL-10) kodeerivad kõik herpesviirused (sh inimese tsütomegaloviirus (HCMV) ja Epsteini-Barri viirus (EBV- poolt sünteesitav BCRF1, hiljem CSIF- tsütokiini sünteesi inhibeeriv faktor "cytokine synthesis inhibitory factor"). Epsteini-Barri viiruse IL-10 (ebvIL-10) avaldab immunosupressiivset toimet inhibeerides inimestel T-rakkude ja NK-rakkude paljunemist, makrofaagide deaktiveerimist kuid soodustasid B-rakkude paljunemist ja diferentseerumist seda tõenäoliselt selleks et segamatult paljuneda.
Termini 'virokiinid' võttis 1988. aastal kasutusele Dr Bernard Moss.
Kärsa kõrts

Kärsa kõrts on Põlva maakonnas Põlva vallas Kärsa külas asuv kõrts.
Kõrts koos sellega seotud ehitistega on arvele võetud ehitismälestistena. 
Kõrtsiga seotud ehitised.
Kõrtsiga seotud ehitised on:
Kääbaspalu kääpad

Kääbaspalu kääpad (ka "Kääbaspalu kääbastik") on Võru maakonnas Rõuge vallas Murati külas asuvad kääpad. Kääpaid on kokku 34 ja neist 5 on arvele võetud arheoloogiamälestistena.
Muuga Põhikool

Muuga Põhikool on Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Muuga külas endise Muuga mõisa härrastemajas tegutsev kool.
Bruno Schulz

Bruno Schulz (12. juuli 1892 Drogobõtš – 19. november 1942 Drogobõtš) oli juudi päritolu Poola kirjanik.
Ta sündis aastal 1892 Drogobõtšis (tollases Austria-Ungaris, praegu Ukrainas). Aastatel 1902–1910 õppis ta Drogobõtšis Keiser Franz Josephi Gümnaasiumis, olles üks parimaid õpilasi koolis, ja lõpetas kooli kiituskirjaga. Seejärel asus ta Lembergi arhitektuuri õppima, kuid valitud eriala ei pakkunud talle rahuldust, arhitektuuriõpingud jäid pooleli ja aastal 1913 oli ta tagasi Drogobõtšis. Aastatel 1914–1915 õppis ta paar kuud Viinis maalikunsti. Aastatel töötas ta 1924–1941 Drogobõtšis joonistusõpetajana.
Aastal 1941, kui Drogobõtš läks natsliku Saksamaa võimu alla, pidi ta tuhandete teiste juutide kombel ümber asuma getosse. Kõige halvemast päästis teda esialgu gestaapolase Landau protektsioon, kuid gestaapolaste omavahelise rivaalitsemise tõttu lasi teine gestaapolane Günther ta 19. novembril 1942 Drogobõtšis maha. Samal ajal valmistasid Poola kirjanikud Zofia Nałkowska ja Kazimierz Truchanowski ette tema põgenemist getost; valedokumendid olid juba teel Drogobõtši.
Bruno Schulz valdas lisaks poola keelele ka saksa keelt; tema kirjanduslikest eeskujudest võib nimetada Rainer Maria Rilket. Kirjutama hakkas Schulz 1920. aastate keskel, kuid esimene raamat "Sklepy cynamonowe" (eesti keeles "Kaneelipoed", ilmunud aastal 2014 Loomingu Raamatukogus, poola keelest tõlkinud Hendrik Lindepuu) ilmus aastal 1934; teine jutukogu "Sanatorium pod Klepsydrą" ("Liivakella sanatoorium") ilmus aastal 1937 (eesti keeles 2019).
Mathilde Lüdig-Sinkel

Mathilde-Louise Lüdig-Sinkel (3. aprill 1876, , Kärdla – 26. september 1953 Buffalo) oli eesti laulja (sopran).
Ta õppis laulmist aastatel 1898–1904 Peterburis H. von Schrencki laulukoolis. Ta oli esimesi eesti kontsertlauljaid ja esimene eesti laulude heliplaadistaja. Ta esines aastatel 1904–1918 Petrogradis (seejuures aastatel 1904–1913 krahv Aleksandr Šeremetjevi kontsertidel) solistina ning kodumaal oratooriumides (Georg Friedrich Händeli "Messias", Franz Joseph Haydni "Loomine" ja "Aastaajad", Wolfgang Amadeus Mozarti "Reekviem", Gioachino Rossini "Stabat Mater") ja kammermuusikaklassikaga. Ta on laulnud mitmes linnas Saksamaal ja aastal 1922 Pariisis.
Ta töötas aastatel 1919–1926 Tallinna Konservatooriumis lauluõppejõuna, tema õpilaseks oli Marta Rungi.
Ta läks aastal 1939 Saksamaale, hiljem USA-sse, kus ta ka suri.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Mihkel Lüdig, neil oli kaks poega, poeg Peeter Paul Lüdig oli pianist, organist ja dirigent.
Esiliiga B 2014

Esiliiga B 2014 on Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga, Esiliiga B, 2. hooaeg, mis algas 28. veebruaril ning lõppeb 9. novembril 2014.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. Pärast meistrivõistluste lõppu tõusevad esiliiga B 1. ja 2. koha saanud meeskonnad järgmiseks hooajaks Esiliiga A-sse. Esiliiga B 3. koha saanud meeskond mängib Esiliiga A 8. koha saanud meeskonnaga kaks üleminekumängu, kodus ja võõrsil. Esiliiga B 9. ja 10. koht langevad järgmiseks hooajaks Teise liigasse. Esiliiga B 8. kohale jäänud meeskond mängib kaks üleminekumängu (kodus ja võõrsil) Teise liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga.
Hooaja 1. pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 12
 
 
Hooaja 2. pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
Čarnaŭčycy

Čarnaŭčycy (valgevene keeles "Чарнаўчыцы", transkribeerituna Tšarnavtšõtsõ, poola keeles "Czarnawczyc", ka "Czernawczyce" või "Czerniawczyce") on küla (varem linn ja alev) Valgevenes Bresti oblasti Bresti rajoonis, Čarnaŭčycy külanõukogu halduskeskus. 2005. aastal oli seal 2402 elanikku.
Čarnaŭčycys on keskkool, raamatukogu ja klubi. Vaatamisväärsusteks on endine kreekakatoliku, praegune õigeusu kirik aastast 1733, samuti katoliku kirik (1585–1595).
Ajalugu.
Esimest korda on Čarnaŭčycyt mainitud XV sajandil, mil küla oli Wawczkiewiczite valdus. XV sajandi lõpus vahetasid Wawczkiewiczid Iliniczitega valdusi ja omanikke vahetas ka Čarnaŭčycy. XVI sajandi alguseks olid Iliniczid kogunud endale Bresti ümbrusse suured valdused, mille keskuseks oli Čarnaŭčycy. 1521. aastal sai külast alev.
1566. aastal said alevi omanikeks Radziwillid. Alevist sai selle suguvõsa residents ja krahvkonna keskus. Alevis oli Radziwillide loss, samuti ehitas see suguvõsa sinna katoliku kiriku, milles gooti stiili elemendid põimuvad renessansi omadega. Alevit läbis suur Lublini ja Vilniuse vaheline kaubatee, mis avati 1609. aastal. Alevit läbis ka mitu kohaliku tähtsusega teed. 
1718. aastal andis Poola kuningas August II Čarnaŭčycyle linnaõigused. 1777. aastal rajati linna 11 vesirattaga vesiveski. 
Poola jagamisel 1795. aastal läks Čarnaŭčycy Venemaa Keisririigi koosseisu. Ühtlasi läks asula Grabowskite valdusse. Seoses Poola ülestõusuga 1831. aastal arreteeriti kohalik vaimulik, ühtlasi anti sealne katoliku kirik Moskva patriarhaadile üle.
1919–1939 kuulus Čarnaŭčycy Poolale. 1939–1991 kuulus Nõukogude Liidu koosseisu, see üleminek tõi kaasa alevi muutmise külaks. 1987. aastal taastati tulekahjus hävinud endine kreekakatoliku kirik, ühtlasi võeti see kasutusele õigeusu kirikuna.
Rein Mets (usutegelane)

Rein Mets (sündinud 4. aprillil 1951 Tallinnas) on eesti LGBT-aktivist, usutegelane ja inimõiguslane. 1988. aastast elab ta Rootsis Stockholmis.
Ta on kirjutanud publitsistikat, olnud tantsija, tantsuõpetaja ja meelelahutusprodutsent. 
Ta oli usulis-poliitilise liikumise Elu Sõna asutajaid ja 1986–1988 selle juhte.
Rein Mets elas oma viielapselise perega Tallinnas Lasnamäel, kuid ta saadeti 1988. aasta veebruaris 48-tunnise etteteatamisega Eesti NSVst välja Rootsi.
Režissöör Jaan Kolberg on teinud temast 2012. aastal dokumentaalfilmi "Jeesus, homod ja kiisud" ning ajakirjanik Einar Ellermaa kirjutanud 2019. aastal ilmunud elulooraamatu "Ülestõus. Rein Mets, Elu Sõna ja 1980ndad" (Tammerraamat).
Rässa allikad

Rässa allikad on kaks ohvriallikat Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Nehatu külas.
Allikad on arvele võetud arheoloogiamälestistena.
Allikad on üksteisest linnulennult u 800 m kaugusel.
Artshahhi kangelane

 
Artshahhi kangelane (armeenia keeles Արցախի հերոս) oli Mägi-Karabahhi Vabariigi kõrgeim riiklik aunimetus. 
Artshahhi kangelase aunimetus asutati 1997. aastal. Seda anti erakordsete teenete eest Mägi-Karabahhi Vabariigi ees.
Aunimetusega käis kaasas Kuldkotka orden. Seisuga mai 2016 oli aunimetus antud 23 inimesele, sealhulgas kaheksale neist postuumselt.
Artshahhi kangelased.
Paksus kirjas aastaarv on aunimetuse postuumselt saanud kangelase surma-aasta.
2014. aasta Läti parlamendivalimised

2014. aasta Läti parlamendivalimised toimusid 4. oktoobril 2014.
Kuigi eelmised parlamendivalimised toimusid Lätis alles 2011. aastal ja parlamendi ametiaeg on vastavalt põhiseadusele 4 aastat, näeb Läti põhiseadus ühtlasi ette, et erakorraliste valimiste tulemusel moodustatud parlamendi volitused kestavad ainult 3 aastat. Kuna 2011. aasta valimised olid ennetähtaegsed, tuligi 2014. aastal korraldada uued parlamendivalimised, mille tulemusena astus ametisse seimi 12. koosseis.
Valimistel osales 13 poliitilist ühendust, mis panid kokku välja 1156 kandidaati. Valimisnimekirju sai esitada 16. juulist 5. augustini 2014. Valimisteks moodustati Läti territooriumil viis valimisringkonda: Riia, Vidzeme, Latgale, Kurzeme ja Zemgale. Valimiste ajaks oli registreeritud 1 552 235 hääleõiguslikku kodanikku, kes said hääletada 953 valimisjaoskonnas Läti territooriumil ja 98 valimisjaoskonnas, mis asusid välisriikide territooriumil.
Valimistel osalenud poliitilised jõud.
Erakonna Ühtsus nimekirjas osalesid ka Reformipartei kandidaadid. Eelmistel valimistel koos erakonnaga Koosmeel valimisliidu Koosmeele Keskus moodustanud Läti Sotsialistlik Partei valimistest osa ei võtnud.
Küsitlused.
Septembri keskel tehtud küsitlus ennustas senisele valitsuskoalitsiooni juhterakonnale Ühtsus toetust 15,1%, peamisele opositsioonierakonnale Koosmeel aga toetust 19,7%. Tõenäoliseks peeti siiski senise valitsuskoalitsiooni jätkamist, sest selles osalevate erakondade toetus kokku ulatus ligi 35% ja paljude väiksemate erakondade võimalused parlamenti pääseda olid tagasihoidlikud.
Valimispäeval, 4. oktoobril tehtud lävepakuküsitluste andmetel pääses parlamenti kuus erakonda. Valitseva erakonna Ühtsus poolt hääletas 23,8% valijatest ja suurima opositsioonierakonna Koosmeel poolt 21,6% valijatest. Kolmandale kohale tuli Roheliste ja Talurahva Liit, mis sai 19,4% valijate hääled. Küsitluse järgi pääsesid seimi veel Rahvuslik Liit Kõik Läti eest! – Isamaale ja Vabadusele/LNNK (18,5%), Läti Regioonide Assotsiatsioon (6%) ja erakond Südamest Lätile (5,4%).
Valimistulemused.
2014. aasta parlamendivalimiste valimisaktiivsus oli küllaltki väike, hääletamas käis 58,80% hääleõiguslikest kodanikest. Eelmistel valimistel oli valimisaktiivsus 60,55%, seega olulist valimisaktiivsuse vähenemist võrreldes 2011. aastaga ei toimunud.
Võrreldes eelmiste valimistega kaotas kõige enam kohti valimised võitnud erakond Koosmeel, mis sai parlamendi uues koosseisus 7 kohta vähem. Kõik teised parlamenti pääsenud erakonnad parandasid eelmiste valimistega võrreldes oma tulemust. Uutest poliitilistest jõududest pääsesid seimi erakond Südamest Lätile ja Läti Regioonide Ühendus.
Valituks osutunud poliitikud:
Pärast valitsuse moodustamist pääsesid ministrite asendusliikmetena seimi järgmised poliitikud: Hosams Abu Meri, Valters Dambe, Vjačeslavs Dombrovskis, Aleksandrs Kiršteins, Janīna Kursīte, Edgars Putra, Edvards Smiltēns, Veiko Spolītis, Jānis Trupovnieks, Juris Vectirāns ja Andris Vilks.
Anatoli Berezovoi

Anatoli Berezovoi (vene keeles Анатолий Николаевич Березовой; 11. aprill 1942 Enem – 20. september 2014 Moskva) oli Nõukogude Liidu kosmonaut.
Anatoli Berezovoi lõpetas 1965. aastal sõjalennukooli ja töötas seejärel lenduri ja instruktorina. Aprillis 1970 valiti ta kosmonautide ettevalmistusrühma. Ta oli 1982. aastal esimese kosmosejaama Saljut 7 lennanud aparaadi Sojuz T-5 komandör. Maale tagasi saabus ta 211 päeva hiljem.
Aastal 1982 sai ta Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse.
Anatoli Berezovoi läks erru 1992. aastal polkovniku auastmes. Aastatel 1992–1999 oli ta Venemaa kosmonautikaföderatsiooni asepresident.
Ahti Pekkala

Ahti Antti Johannes Pekkala (20. detsember 1924 Haapavesi – 23. august 2014 Haapavesi) oli Soome poliitik. 
Enne poliitikasse siirdumist töötas Ahti Pekkala kindlustuse ja panganduse vallas.
Ta kuulus Soome Keskparteisse ja oli aastatel 1971–1986 partei aseesimees. Aastatel 1970–1985 oli ta Eduskunna liige, sealhulgas aastatel 1976–1978 Eduskunna esimene aseesimees ja 1978–1979 Eduskunna esimees.
Ahti Pekkala oli aastatel 1979–1986 rahandusminister kolmes valitsuses: Mauno Koivisto teises valitsuses ning Kalevi Sorsa kolmandas ja neljandas valitsuses.
Aastatel 1986–1991 oli ta Oulu lääni maavanem.
Peter von Bagh

Kari Peter Conrad von Bagh (29. august 1943 Helsingi – 17. september 2014 Helsingi) oli soome filmiajaloolane, lavastaja, stsenarist, publitsist ja ajakirjanik.
Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä

Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä on soopiirkond Soomes Lapi maakonnas Savukoski vallas.
Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä on pikim Soome kohanimi.
Ṭhitañāṇo bhikkhu

Ṭhitañāṇa Cārumayo ([hääldus: thitanjaana tšaarumajoo]; kodanikunimega Andrus Kahn, sündinud 24. märtsil 1971 Tartus) on Eesti esimene theravaada traditsiooni järgiv Buddha munk ehk bhikkhu. Ta on Eesti Theeravaada Sangha asutaja ja juht, Eesti Theeravaada Sangha kloostri asutaja ja peamunk, Aegna saarel asuva WDS Aegna Meelearenduskeskuse asutaja ja juht ning Dhammavinaja Instituudi asutaja ja direktor.
Andrus Kahn pühitseti Buddha mungaks 2014. aastal Wat Hatai Nareshi templis Tais ja tema nimeks sai Ṭhitañāṇa Cārumayo koos tiitliga "Auväärne" (paali keeles: "bhante").
Ta on avaldanud ligi 50 psühholoogia- ja budismialast artiklit nii eesti kui ka inglise keeles ning praktilisi käsiraamatuid. Ta on Buddha õpetust tutvustavate kirjutiste ja raamatute, sh Eesti esimese buddhaliku lasteraamatu "Siddhatthast Buddhaks" autor.
Haridus.
Aastatel 1991–1993 õppis Andrus Kahn Tallinna Tervishoiu Kõrgkoolis, millele järgnesid 1997–2001 psühholoogiaõpingud Tartu Ülikoolis. Ta jätkas psühholoogiaalaste teadmiste täiendamist Pärnus asuvas Eesti NLP Instituudis, kus omandas aastatel 2004–2005 neurolingvisilise programmeerimise (NLP) praktiku ("NLP Practitioner") ja 2006–2007 NLP meistri ("NLP Master") diplomi.
Aastatel 2004–2005 läbis ta Stern Koolituses suhtlemis- ja motivatsioonitreeneri väljaõppe ning jätkas 2005–2008 erialast täiendamist Prantsuse Hüpnoteraapia Assotsiatsiooni (Association Française d'Hypnose (AFHyp)) ja Jauno Psühholoogia Keskuse (Jauno Psiholoģiju Centrs Riias) koostöös korraldatud hüpno- ja psühhoterapeutide väljaõppes.
Aastatel 2012–2015 õppis ta Bangkokis asuvas Mahachulalongkornrajavidyalaya ülikoolis buddholoogiat (Buddhist Studies). Pärast magistrikraadi omandamist jätkas ta aastal 2015 budoloogia õpinguid sama ülikooli doktorantuuris.
Aastal 2020 kaitses ta edukalt dissertatsiooni teemal "Kasiṇa Bhāvanā Theory and Practice In Theravada School: A Case Study" ning omandas filosoofiadoktori (PhD) kraadi. Õpingute ajal töötas ta samas ülikoolis 5 aastat õppejõuna.
Aastal 2023 esindas ta Eestit Jaapanis toimunud "Kaheksandal Ülemaailmsel Budistlikul Tippkohtumisel".
Töökäik.
Sterni Erakoolis (Stern Koolituse allasutuses) oli Andrus Kahn aastaste väljaõppekursuste "Suhtlemis- ja motivatsioonitreenerite väljaõpe", "Praktilise psühholoogia kursus juhtidele" ja "Neurolingvistilise programmeerimise (NLP) põhikursus" juhtivaks treener-koolitajaks.
Biograafiline veste.
Martti Kalda koostatud raamat "Erakuelu" räägib Auväärse Ṭhitañāṇa kogemustest, mis mängisid olulist rolli tema Buddha mungaks saamisel.
Syneidēsis

Syneidesis (syneidêsis, συνείδησις) on mõiste, mis kreekakeelse sõnana tähendab algselt "koos teadmist", s. t. inimese käitumise vastavust ühiskondlikele normidele, mitte mingi seesmise absoluudi-sunni järgimist. "Syneidesis" võib lähtuda verbist "synoida" – teadlik olema; teadlik olema endast ja teistest. Lähedane on ladinakeelne "conscientia". 
Eestikeelses Uues Testamendis tõlgitakse "syneidesis" südametunnistuseks.
Mnohopillja

Mnohopillja on küla Ukrainas Donetski oblastis Amvrossijivka rajoonis, 34 km kaugusel Donetskist kagus.
Mnohopillja kõrgus merepinnast on 210 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 310 inimest.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 29. augustil, sattus Mnohopilljas valitsusvastaste relvajõudude piiramisrõngasse valitsusvägede pataljon Donbass.
Eugen Tanner

Eugen Tanner (kuni 1939 Eugen Reinhold Tannebaum; 16. detsember 1892 Tauria kubermang – 16. juuli 1960 Tallinn) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Pärnu Gümnaasiumi. Aastal 1911 õppis ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, aastatel 1912–1916 usuteaduskonnas. Ordineeriti 16. novembril 1919 õpetajaks.
Aastatel 1919–1933 oli ta Noarootsi koguduse pastor ning aastatel 1923–1933 Saarte-Lääne praost.
Isiklikku.
Tema vend Feliks Tanner oli Eesti Panga direktor, õemees August Torma oli Eesti diplomaat.
Tšervonosilske

Tšervonosilske on küla Ukrainas Donetski oblastis Amvrossijivka rajoonis, 36,6 km kaugusel Donetskist kagus.
Tšervonosilske kõrgus merepinnast on 158 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 126 inimest.
Carlos de la Mota

Carlos de la Mota (sündinud 19. oktoobril 1975 La Vegases Dominikaani Vabariigis) on Dominikaani arhitekt, näitleja ja laulja.
Eduard August Maass

Eduard August Maass (ka Maaß) (20. aprill 1875 Tartu – 18. märts 1958 Schönburg) oli Eesti- ja Liivimaal, Venemaal, Preisimaal ning Saksamaal töötanud vaimulik. 
Mõnes allikas on tema nimena kirjas Einard August.
Lapsepõlv ja õpingud.
Eduard August sündis Tartus viielapselise pere noorima lapsena. Aastal 1888 asus perekond elama Peterburi.
Aastatel 1894–1901 õppis Eduard August Tartu Ülikoolis teoloogiat. Prooviaastal oli ta Tallinnas ja Karuse Margareeta koguduses. Ordineeriti 6. mail 1901 õpetajaks.
Tööelu.
Aastatel 1901–1903 oli ta Tallinna Jaani koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1903–1910 (teistel andmetel 1901–1910) oli ta Noarootsi Püha Katariina koguduse pastor. Aastatel 1910–1913 oli ta koolidirektor Paides.
Aastast 1913 oli ta Peterburi Anna koguduse pastor. 1918. aastal ta põgenes ning temast sai koolidirektor Võrus. Seejärel oli ta pastor Tilsitis ning aastast 1931 Ida-Preisimaal Lycki lähedal Juchas.
1945. aastal pidi Eduard August Maass taas põgenema ning ta teenis seejärel aastatel 1946–1948 Saksamaal Schönburgis.
Eduard August Maass ja eestirootslaste ärkamisaeg.
Pärast 17. oktoobri manifesti väljakuulutamist keiser Nikolai II poolt 1905. aastal hakkasid eestirootslased senisest rohkem tegelema oma keele ja kultuuri säilitamisega. Ühest pastor Maassi ja Johan Nymanni vahelisest vestlusest kasvas välja 1907. aasta 1. veebruaril Noarootsi kirikumõisas pastori ja mõisnik Wolfgang von Nocksi organiseerimisel toimunud kohtumine. Kohtumisele kogunes 40 saadikut üle suurema osa rannarootslaste asualade, et arutada rootsikeelse hariduse andmisega seotut. Kohtumisel osalenud valisid juhatajaks pastor Maassi ning sekretäriks Hans Pöhli ja sellega pandi alus ühingule "Den svenska upplysningsföreningen i Ryssland", mis tuli aga peagi ümber nimetada Rootsi Hariduse Seltsiks ("Svenska Odlingens Vänner").
Isiklikku.
Aastal 1902 abiellus ta Edith Ida Nelissen v. Hakeniga (5. aprill 1883 Riia – 1961).
Nende abielust sündis viis last:
Muud.
Eduard Augusti õde Gertrud Linda oli abielus Tallinna Jaani koguduse õpetaja Gottfried William August Grohmanniga.
Peeter Paul Lüdig

Peeter Paul Lüdig (11. juuli 1906 Kärdla – 25. aprill 1983 Buffalo) oli eesti pianist, organist ja dirigent.
Lüdig lõpetas 1929. aastal klaveri erialal (Sigrid Antropoff-Hörschelmanni klassis) Tallinna Konservatooriumi, täiendas end Viinis ja peamiselt dirigeerimise alal Berliinis Clemens Kraussi juures. 1933. aastal lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1929–1931 Tallinna Konservatooriumis ja aastatel 1931–1944 Estonias kontsertmeistrina, oli peamiselt operettide dirigent, esines kontsertidel Milvi Laidi, Lydia Aadre ja Eedo Karrisoo klaverisaatjana. Ta tegutses ka kontserdibüroo juures, olles Eesti solistide sagedaseks saatjaks välismaal ja saates külalissoliste Eestis. Aastatel 1938–1941 juhatas ta Tallinna Rahvaülikooli Seltsi segakoori.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Seal korraldas ta kontserte ja teatrietendusi ning oli aastatel 1946–1949 Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teatri muusikajuht. 
1949. aastast elas Ameerika Ühendriikides, kus tegutses algul Wellsville'is ja 1953. aastast Buffalos organisti, koorijuhi ja klaveriõpetajana.
Järva-Jaani Vabadussõja matmispaik

Järva-Jaani Vabadussõja matmispaik on Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani asulas asuv Vabadussõjas langenute matmispaik koos selle kohal oleva mälestusmärgiga.
Matmispaik on arvele võetud ajaloomälestisena.
Järva-Jaani Vabadussõja mälestussammas

Järva-Jaani Vabadussõja ausammas on ausammas Järva-Jaani alevis.
Vabadussõja ausammas avati 1929. aastal. 1941. aastal sammas purustati, okupatsiooni taandudes sammas taastati ning uuesti hävitati sammas 1949. Sammas taasavati aastal 2007.
Kadrina kirikuaed

Kadrina kirikuaed on Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kadrina alevikus Kadrina kiriku ümber olev kirikuaed. 
Kirikuaias on mitmeid kultuurimälestisi :
Gennadi Taniel

Gennadi Taniel (29. juuli 1940 Tallinn – 23. veebruar 2015) oli Eesti helilooja, muusik ja muusikategelane.
Haridustee.
Gennadi Taniel lõpetas 1960. aastal Tallinna Muusikakooli fagoti erialal õpetajate Sergei Prohhorovi ja Rein Olsperti juhendamisel ning 1966. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Villem ja Eugen Kapi kompositsiooniklassis.
Töökäik.
Gennadi Taniel töötas Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkestri kunstilise juhi ja direktorina (1967–1971) ning Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiosakonna toimetajana, Heliloojate Maja direktorina, pedagoogina ja helirežissöörina. 1971. aastast tegutses Taniel vabakutselise heliloojana. 
Ta oli Eesti Heliloojate Liidu liige alates 1977. aastast. 
Muusikukarjäär.
Gennadi Taniel mängis saksofoni Tallinna Tuletõrjujate estraadiorkestris (dirigent Rein Ploom), Tallinna Muusikakooli eksperimentaalansamblis (juhendaja Uno Naissoo), bigbändis Mickeys ning ansamblites Elektron ja Eksprompt 5. Lisaks ta musitseeris mitmes ansamblis koos Emil Laansoo, Peeter Sauli, Tiit Vartsi jt muusikutega (restoranides Gloria ja Pirita).
Helilooming.
Gennadi Taniel komponeeris muusikat paljudes žanrites, väikepaladest suurvormideni. Tema loomingu arvukaima osa moodustavad levilaulud, mida on kokku üle 400 (kirjutatud aastatel 1965–1978). Nende hulgast on populaarsemad "Koduküla, kodumaa", "Laul verelilledest", "Sind otsides" jt. 
Tekstidena kasutas Taniel põhiliselt Eesti poeetide luulet (Hando Runnel, Juhan Smuul, Arvi Siig, Juhan Viiding), aga ka omaenda tekste. Tanieli laulud on kuulunud paljude Eesti lauljate, sh Heli Läätse, Vello Orumetsa, Els Himma, Marju Kuudi, Jaak Joala ja Tõnis Mäe repertuaari, neid on salvestatud Eesti Raadios ning mitmetele kogumikplaatidele.
Levilaulude kõrval kirjutas Taniel teoseid mitmesugustele orkestrikoosseisudele, soolopillile orkestriga (sh Eesti esimene kandlekontsert), vokaalsümfoonilisi suurvorme (sh kantaadid ja oratoorium), koorimuusikat, soololaule, instrumentaalkammermuusikat (sh 4 puhkpillikvintetti ja 3 keelpillikvartetti) ning muusikat lavateostele ja filmidele. Mitmed vokaalteosed on komponeeritud Tanieli enda tekstidele. Gennadi Tanieli looming (põhiliselt soolo-, koori- ja levilaulud) on võitnud 51 auhinda loomingukonkurssidel. Tema teoseid on esitanud Urve Tauts, Teo Maiste, Eesti Rahvusmeeskoor jpt.
Tunnustus.
Gennadi Taniel pälvis ELKNÜ kirjandus- ja kunstipreemia (1978).
Moosese seadus

Moosese seadus on judaismi seadustekogu (613 juhist) üldnimetus. 
Moosese seadus on tekkinud väga pika aja jooksul erinevate seadusekogude kokkusulatamise tulemusena ja reguleerib kõiki inimelu valdkondi: toitumine, riietumine, sõjapidamine, orjade kohtlemine, abielu ja seksuaalsus, kultus jms. Et seadusi mõista, on oluline tunda nende konteksti, st olusid, milles need seadused on tekkinud.
Minevikus oli Moosese seadus aluseks ka erinevate riikide karistusseadustikele, st neid sätteid järgiti sõna-sõnalt.
Vöörivisiir

Vöörivisiir on veeremilaevadel, nii parvlaevadel kui ka ro-ro laevadel ja ro-pax-laevadel autoteki vööriuste liik, mille puhul vööriuks avatakse üles. 
Mõnedel laevadel on vöörivisiiride asemele ehitatud külgedele liikuvad vööriuksed, mida peetakse vöörivisiirist turvalisemaks. Varasemail aastail ei olnud head alust tugevusarvutustele vöörivisiiride lukkude jaoks. Vöörivisiir peab olema ilmastikukindel, selle taga asuv ramp aga veekindel.
Vöörivisiiri puhul neelavad lainete lööke hinged ja visiirilukud, mis võivad lõpuks puruneda. Külgedele liikuvate vööriuste puhul neelab lainete löögid laeva kere. Turvalisust lisab rambist tagapool asuv põrkevahesein, mis peab takistama vee pääsu autotekile vööriuste ja rambi purunemise korral. 
Läänemerel on olnud juhtumeid, kui vöörivisiiri hinged on paindunud ja lukud lainetuses purunenud. Vöörivisiiri rike on põhjustanud mõne laeva uppumise, neist juhtumeist on tuntuim parvlaeva Estonia uppumine.
Bresti rajoon

Bresti rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb lõunas Ukraina ja läänes Poolaga. Rajooni pindala on 1544 km². 2009. aasta seisuga elas seal 39 426 inimest.
Rajoon moodustati aastal 1940, tänapäevastes piirides on aastast 1950. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Čarnaŭčycy, Černi, Damačava, Klejniki, Łyščycy, Matykały, Muchavieci, Radvaničy, Znamienka, Tamašoŭka ja Telmy külanõukogu.
Halduskeskus on Bresti linn, mis ametlikult rajooni koosseisu ei kuulu. Rajooni koosseisu kuulub Damačava alev, teised tähtsamad asulad on Čarnaŭčycy ja Tamašoŭka‎.
Rajooni suurim jõgi on selle läänepiiril voolav Bug. Teised tähtsamad jõed on tema lisajõed Lasnaja ja Muchaviec. Rajooni lõunaosas asub Bresti järvistu.
Rajoon asub Polesje madalikul, osalt ka Bugi madalikul. Kõrgused on valdavalt vahemikus 130–150 meetrit üle merepinna. Madalaim koht ulatub 123 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (186,1 m) asub Zapołle küla lähistel.
2009. aasta seisuga olid elanikest 83,02% valgevenelased, 8,13% venelased, 6,93% ukrainlased ja 1,92% oli teistest rahvustest. 40,45% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 54,83% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 13,72% elanikke, vene keelt aga 83,83%.
Navigatsioonisild

Navigatsioonisild, ka komandosild on laeval üldjuhul tekiehitises asuv hea väljavaatega ruum või konstruktsioon, millest laeva juhitakse.
Sild on saanud nimetuse algse ja tänini püsinud pardast pardasse ulatuva pika ja kitsa kuju järgi, silla tiivad ulatuvad tekiehitisest väljapoole. Varem oli sild lahtine ja rooliratas võis asuda selle keskosas väikeses kinnises roolimajas. Tänapäeva laevasillas eraldi roolimaju ei ole. Mõnel teenistuslaeval on siiski kaks dubleerivat navigatsioonisilda – avatud sild tekiehitise katusel (kasutatakse peamiselt sadamas ja kitsuses sõidul) ja kinnine sild tekiehitise sees.
Laeva sõidus olles on sillas vahitüürimees ja talle abiks olev vahimadrus. Kriitilisemate manöövrite ajal on sillas kapten, kellele on abiks vahitüürimees. Lootsimispiirkonnas viibib sillas ka loots.
Vari (täpsustus)

"Vari" võib tähendada mitut asja.
Gruusia rahvuskangelane

 
Gruusia rahvuskangelane on Gruusia kõrgeim riiklik aunimetus.
Gruusia rahvuskangelase aunimetus asutati 2004. aastal. See antakse väljapaistvate tegude ja kangelasliku käitumise eest Gruusia hüvangu nimel. Aunimetusega käib kaasas Rahvuskangelase orden.
Gruusia president Mihheil Saakašvili andis 26. oktoobril 2013, oma ametiaja lõpul, korraga seitsmele inimesele Gruusia rahvuskangelase aunimetuse.
Seisuga mai 2016 on aunimetus antud 14 inimesele, sealhulgas kolmeteistkümnele neist postuumselt.
Isac Elliot

Isac Elliot Lundén (sündinud 26. detsembril 2000 Kauniaises) on Soome laulja. 
Ellioti kuulsaim laul on kuldplaadiks saanud debüütalbumi "Wake Up World" esimene singel "New Way Home".
Taust.
Ta on soomerootslane. Isac Elliot on laulnud poistekooris Cantores Minores ja teinud kaasa Svenska Teaterni muusikalides "Cabaret" ("Kabaree") ja "Kristina från Duvemåla" ("Kristina Duvemålast"). Laulja isa on ansambli The Capital Beat solist Fredi (õieti Fredrik Lundén). Isac Elliot elab Kauniainenis.
Karjäär.
Isac Ellioti laul kõlas laiema avalikkuse ees detsembris 2012 esilinastunud filmis "Ella ja kaverit" ("Ella ja sõbrad"), kus Elliot laulis laulu ”Pop Goes My Heart”.
Ellioti esimene singel "New Way Home" avaldati 14. veebruaril 2013 ja selle ametlik video ilmus 5. aprillil 2013. Laul oli edukas ja jõudis Soome singlite edetabelis esikohale. Norras tuli "New Way Home" singlite edetabelis 14. kohale ja see lisati NRK mP3-raadiokanali repertuaari. Laulu mängiti ka Rootsi ja Singapuri raadiojaamades, kus see tõusis kanali Hot FM 91.3 kuulatumate lugude edetabelis 22. kohale.
Märtsis 2013 pääses Isac Elliot Ameerika tulevikutähtede Billboard Next Big Soundi edetabelis 11. kohale.
Joonas Angeria toodetud debüütalbum "Wake Up World" ilmus 24. mail 2013. Album tõusis Soomes albumite edetabeli tippu ja sai kuldplaadiks. Artist rääkis juunis 2013, et avaldab sama aasta jõuludeks jõuluplaadi, aga selle tegemine jäi ära. Elliot avaldas 29. novembril hoopis oma debüütalbumi uuendatud versiooni.
2014. aasta alguses pälvis Isac Elliot Emma auhinna 2013. aasta uuendaja ja uustulnukana.
"Dream Big – The Movie" ja teine album.
Ellioti karjäärist rääkiv Sami Joensuu lavastatud dokumentaalfilm "Isac Elliot: Dream Big – The Movie" esilinastus Soome kinodes 14. veebruaril 2014. Film linastus peale Soome ka Norras, Rootsis ja Balti riikides. Soomes käis filmi kinos vaatamas veidi alla 6000 inimese. DVD-l avaldati film 7. mail 2014.
Isac Elliot avaldas teise stuudioalbumi "Follow Me" 7. novembril 2014. Album dokumenteeriti Helsingis, Londonis, Stockholmis ja Los Angeles tootjate RedOne, Rami Yacoub, MoZella ja iSHin poolt. Albumi esimene singel ”Baby I” avaldati 18. juunil 2014.
Paraneoplastilised sündroomid

Paraneoplastilised sündroomid on koondnimetus kasvajatega kaasnevate haiguste ja kliiniliselt väljendunud sümptomite kohta loomadel, mis ei ole otseselt põhjustatud primaarsest kasvajast ja metastaasidest ühes elundis või elundkonnas vaid mida kutsuvad esile kasvajarakkude (vähirakkude) poolt eritatud signaalmolekulid või mediaatorained (hormoonid, peptiidid, tsütokiinid, immunoglobuliinid jt) ja lümfoid(-immuun)süsteemi üsna võimsad vastused neile.
Inimestel.
Paraneoplastilised sündroomid võivad avalduda igas elundis ja koes ning need liigitatakse onkoloogiliste haigestumiste alla, mida esineb nii uute vähijuhtude kui ka kasvaja retsidiivide korral. 
Liigitus elundkondade kaupa.
Paraneoplastilised sündroomid tümoomide korral.
Vahel kirjeldatakse paraneoplastilisi sündroome ka primaarse kasvaja paikmega (elundiga) seotult. Nii seostatakse tüümuse kasvaja tümoomiga mitmeid paraneoplastilisi sündroome: 
Paraneoplastilised sündroomid kopsuvähi korral.
Kopsuvähi korral esineb neoplastilisi sündroome sagedasti.
Hematoloogilised.
Sündroom nimetati paraneoplastiliseks sündroomiks 1940. aastatel.
Remo Randver

Remo Randver (kunstnikunimi Ig Noir; 31. märts 1984 Kunda – 24. september 2014) oli eesti kunstnik ja muusik.
Ta õppis Academia Gratas ja lõpetas 2009 Eesti Kunstiakadeemia graafika erialal.
Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud Narvas

Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud Narvas on Narva linnas Narva jõe ja Viktoria bastioni vahelisel alal asuv ühishaud. See on arvele võetud ajaloomälestisena. 
Monumendil on kunstmarmorist plaat tekstiga: Au langenud kangelastele ning aastaarvud 1941-1945, selle all sama venekeelne tekst.
Ühishauale püstitati mälestussammas 1947. aastal ja seda restaureeriti 2009. aastal.
Kõuk

Kõuk (mitmuses kõugud) on inimese iga mees- või naissoost esivanem (isa ja ema, vanaemad ja vanaisad jne).
Tegu on selles tähenduses tehissõnaga, mille esimene esinemine on teada 1930. aasta zooloogiasõnastikus: "kõuk" : "kõugu" ’Ahne’ (sks esivanem). Tõenäoliselt saadi sõna F. J. Wiedemanni eesti-saksa sõnastikust, kus ta esineb Põhja-Tartumaal esinenud rööpsõnana sõnale "kõu," mille selgituseks on antud ka "vana kõu" ’väga vana mees; esiisa’.
Kõugutabel

Kõugutabel on suguvõsade uurimisel kasutatav tabel, mis esitab andmed päisniku kõigi kõukude kohta (kas teatava sugupõlveni või nii palju kui neid on võimalik välja selgitada). Kõugutabelis on igas varasemas põlvkonnas kaks korda rohkem isikuid kui hilisemas.
Nikišõne

Nikišõne on küla Ukrainas Donetski oblastis Šahtarski rajoonis, umbes 30 km kaugusel Donetskist idakirdes.
Nikišõne kõrgus merepinnast on 312 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 884 inimest.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta septembris, toimus asula lähistel mitmeid kokkupõrkeid valitsusvastaste relvajõudude ja valitsusvägede vahel.
Kõugukadu

Kõugukadu on genealoogias kasutatav termin, mis viitab juhule, kui inimesel on mingis põlvkonnas otseste esivanemate (kõukude) arv väiksem kui sellele eelneva põlvkonna oma korrutatuna kahega (kõugutabelina kujutades tähendab see seda, et mõni isiku kõukudest esineb tabelis mitmes kohas). Kõugukadu on tingitud sugulusabieludest.
Põhivabadused

Põhivabadused (inglise keeles "fundamental freedoms") on osa inimõigustest, mis kehtivad igale inimesele ilma lisatingimusteta. Põhivabadusi on käsitletud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis.
Põhivabadused on isikuvabadus, mõttevabadus, südametunnistuse vabadus, usuvabadus, sõnavabadus, kogunemiste ja ühingute moodustamise vabadus ning liikumisvabadus. Need vabadused on Euroopa Liidu moodustamise aluspõhimõtete osad.
Põhivabaduse mõiste.
Põhiseaduses on käsitletud vabadusi kui põhivabadusi, pidades seeläbi vabadusi põhiõigustega võrdväärseks. Põhivabaduse mõiste ei ole teoorias veel kindlapiiriliselt määratletud, kuid siiski on võimalik eristada negatiivset ja positiivset, õigusliku ja faktilist ning tagatud ja tagamata vabadust.
Negatiivne ja positiivne vabadus.
Põhivabadused on jaotatud negatiivseteks ja positiivseteks vabadusteks.
Põhiseadusejärgsed põhivabadused on negatiivsed vabadused, mis kaitsevad isikut ka valikute puhul, mis on valed või kahjulikud.
Õiguslik ja faktiline vabadus.
Negatiivsed põhivabadused on jaotatud õiguslikeks ja faktilisteks vabadusteks.
Põhiseadusejärgsed põhivabadused on õiguslikud vabadused, mis lasevad isikul otsustada ilma õiguslike takistusteta.
Tagatud ja tagamata vabadus.
Negatiivsed õiguslikud põhivabadused on jaotatud tagatud ja tagamata vabadusteks.
Põhiseadusejärgsed põhivabadused on tagatud vabadused, mis keelavad avalikul võimul vabadusi alusetult piirata.
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste konventsioon.
Põhivabadused on esitatud ja reguleeritud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste konventsiooniga. Konventsiooni eesmärk on tagada inimõiguste ja põhivabaduste tunnustamine, järgimine ja elluviimine ning seeläbi liikmesriikide suurema ühtsuse saavutamine.
Isikuvabadus (artikkel 5).
Igal isikul on õigus isikuvabadusele ehk füüsilisele vabadusele. Peale seaduses sätestatud juhtusid ei tohi keegi isikult seda vabadust ära võtta.
Füüsilist vabadust kaitsevad põhiseaduse §-d 21 ja 20.
Mõtte-, südametunnistuse- ja usuvabadus (artikkel 9).
Igal isikul on õigus mõtte-, südametunnistuse ja usuvabadusele ning neid võib piirata, kui sellel on määrav tähtsus demokraatliku ühiskonna toimimiseks.
Neid vabadusi kaitseb põhiseaduse § 40.
Sõnavabadus (artikkel 10).
Igal isikul on õigus avaldada oma arvamust ning jagada vabalt teistega nii oma mõtteid kui ka muud informatsiooni. Sõnavabadus hõlmab ka kohustusi ja vastutust, mis võivad kaasneda isiku kasutatud vabadusega.
Seda õigust kaitseb põhiseaduse § 45, mis ühtlasi seab vabaduse kasutamisele piirid.
Kogunemiste ja ühingute moodustamise vabadus (artikkel 11).
Igal isikul on vabadus soovi korral koguneda ja luua ühinguid. Samuti võib isik ühingutesse astuda ning neid enda huvide kaitseks luua. 
Neid vabadusi kaitseb põhiseaduse § 48, mis toob lisaks välja piiramise korra. Selle paragrahvi järgi ei tohi kogunemised ja ühingute moodustamine riivata Eesti põhiseaduslikku korda.
Liikumisvabadus (protokoll nr 4 artikkel 2).
Isikul, kes viibib riigi territooriumil seaduslikult, on vabadus sellel alal takistamatult liikuda, lahkuda ja elukohta valida.
Selle vabaduse kaitsmise ja piiramise kord on määratud põhiseaduse §-s 34.
Altarimaal

Altarimaal (ka altaripilt; inglise keeles "altarpiece") on altaripealmikul (retaabel) paiknev maaling, mis kujutab pühakuid ja piiblisüžeesid.
Empoor

Empoor (saksa keeles "Empore") ehk väär on kõrgemal korrusel asetsev galerii või rõdu taoline ehitusmaht, mis on pikema küljega avatud suuremasse siseruumi. Empoorid on mõeldud kõrgete lagedega ruumi efektsemaks ära kasutamiseks (oreliväär, orelirõdu), vahel ka erinevate inimrühmade (võimukandjad, lauljad) eraldamiseks.
Ehituslikult võib 
Empoori motiiv pärineb tõenäoliselt Palestiinast, levis varakristlikus ja Bütsantsi sakraalarhitektuuris.
Eristatakse petikempoori, mille võlvide taga puudub läbikäidav ruum.
Pulva

Pulva on jõgi Poolas ning Valgevenes, Bugi parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi "Пульва", poola keeles aga "Pulwa".
Jõe pikkus on 54 km, sellest Valgevenes 42 ja Poolas 12 kilomeetrit. Jõe valgla on 535 km², sellest 475 km² asub Valgevenes. 
Pulva jõgi algab Poolast Nurzeci lähedalt. Valgevene-Poola piirist alates on jõesäng 18 kilomeetri ulatuses maaparandustöödega kraavitatud.
Valgevene territooriumil läbib Pulva Bresti oblasti Kamianieci rajooni. Suurim asula jõe kaldal on Vysokaje linn jõe keskjooksul, teine tähtsam asula on Voŭčyn jõe alamjooksul.
Lasnaja jõgi

Lasnaja või Ljasnaja on jõgi Valgevenes Bresti oblastis, Bugi parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi "Лясная", vene keeles "Лесная" (Lesnaja).
Jõe pikkus on 85 km ja valgla on 2650 km². Jõe lang on 0.2 m/km.
Lasnaja jõgi algab Valgevenest Kamianieci rajoonist, Pravaja Lasnaja ja Levaja Lasnaja ühinemisest. Ülemjooksul läbib jõgi Kamianieci linna, alamjooksul voolab aga läbi Bresti rajooni.
Oru laius on 2–4 kilomeetrit, sügavus 20 (kohati 30) meetrit. Lammi laius on 200–600 meetrit, kohati ulatudes kuni kilomeetrini. Jõe enda laius on 20–30 meetrit.
Vesivärava tänav

Vesivärava tänav on tänav Tallinnas Kadriorus. See algab Narva maanteelt ja lõpeb Gonsiori tänaval. Vesivärava tänav on kandnud ka "Veejuhtme", "Kanali" ja "Uus-veerenni tänava" nime. Vesivärava nime sai tänav 1882. aastal. 
Hoonestus.
Tänava hoonestus on suures osas pärit 19. sajandi lõpust ja 20. sajandi algusest. 
Ajalugu.
18. sajandil rajati Tallinna sadama veevarustuskanal ja Kadrioru staadioni juures asus kanali lüüs ehk vesivärav, mille järgi on tänav nime saanud. Ülemiste järvest vee saanud Peetri veejuhtmest alanud kanali ülesanne oli varustada joogiveega sadamas asuvaid laevu. Sadamasse jõudis kanal Uus-Sadama tänava kohal. 
19. sajandi lõpus aeti veekanal kinni ja alates 1901. aastast kulges Tallinna–Viljandi kitsarööpmeline raudtee Tallinn-Väikse ja Tallinna–Sadama raudteejaamade vahel mööda Tallinna Aleksander Nevski kalmistu ja Kaitseväe kalmistu vahelise ala, Filtri teed, Odra tänavat, ristus Suur-Tartu maanteega, jätkus mööda Türnpu tänavat, Vesivärava tänavat, ületas Narva maantee ja suubus Tallinn-Sadama raudteejaama. Vesivärava 22 asus kunagi raudteemaja. Raudtee võeti üles 1970. aastate alguses. 1980. aastate lõpus plaaniti mööda Vesivärava tänavat rajada Lasnamäele suunduv trammitee.
Sinine Äratus

Sinine Äratus on noorteliikumine, endine Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna noorteühendus. 6. juulil 2024 toimunud üldkoosolekul otsustati erakonnast lahkuda ning alustada liitumisläbirääkimisi Eesti Rahvuslaste ja Konservatiividega. 
Mittetulundusühing Sinine Äratus, mis registreeriti 17. jaanuaril 2014. Ühenduse sõnul on selle eesmärk aidata kaasa elujõulise rahvusluse taassünnile, viia ellu eestimeelset poliitikat ning sütitada Eesti uus rahvuslik ärkamine.
EKRE noorte koondamisega alustati juba 2011. aastal ühe erakonna asutajaliikme Sten-Hans Vihmari ja EKRE juhatuse liikme Tarmo Kase eestvedamisel. Sinine Äratus loodi 30. novembril 2012 Tartus ja kandis alguses nime Konservatiivsed Noored. 2013. aastal valiti ühenduse esimeheks Ruuben Kaalep
Koos Läti Rahvusliku Ühenduse ja Leedu Rahvuslike Noorte Liiduga allkirjastasid kolm noorteorganisatsiooni 18. novembril 2013 Riias ühisdeklaratsiooni võitluseks Euroopa poliitilise globaliseerumise ja multikultuursuse vastu.
2014. aastal korraldas Sinine Äratus mitu protesti sõlmitava Eesti–Vene piirilepingu vastu. Rahvuslastest noorte teatel ei ole Eesti valitsusel õigust loovutada Venemaale Eesti ajaloolist territooriumi, mis on Venemaa poolt okupeeritud.
2015. aasta alguses oli ühenduse esimees Jaak Madison. Aprillis ja mais 2015 korraldas Sinine Äratus Tallinnas ja Tartus meeleavaldused Taavi Rõivase valitsuse plaanitava kütuseaktsiisi tõstmise vastu. Tallinna meeleavaldus tõi kokku tuhatkond inimest, Tartu meeleavaldus umbes 1500.
Ühenduse teatel tegeletakse Sinises Äratuses lisaks poliitikale muusika, kunsti ja parempoolsete filosoofide teoste lugemisega.
26. juulil 2019 valiti ühenduse esimeheks Helen Rebane.
5. septembril 2020 valiti ühenduse esimeheks Karl Juhan Bahovski.
6. juulil 2024 valiti esimeheks Eino Rantanen. 
Tõrvikurongkäigud.
Alates 2014. aastast on Sinine Äratus korraldanud tõrvikurongkäike Eesti Vabariigi aastapäeva tähistamiseks.
Dobele kihelkond

Dobele kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Doblen") oli haldusüksus (poliitiline kihelkond) Kuramaal Dobele kreisis ehk hauptmannkonnas.
Sandra Elkasević

Sandra Elkasević (neiupõlvenimega Perković; sündinud 21. juunil 1990 Zagrebis) on Horvaatia kettaheitja. Ta on kettaheites kahekordne olümpiavõitja, kahekordne maailmameister ja seitsmekordne Euroopa meister.
2010. aastal pälvis ta Euroopa kergejõustiku tõusva tähe auhinna.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta kuldmedali tulemusega 67.99.
2014. aastal Euroopa meistrivõistlustel Zürichis võitis ta kuldmedali tulemusega 71.08, mis oli Horvaatia rekord ja naiste kettaheites üle paljude aastate esimene tulemus üle 70 meetri.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta tulemusega 67.39 hõbemedali.
2016. aastal tuli ta neljandat korda Euroopa meistriks, kui võitis kulla 69.67-ga.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros tuli ta tulemusega 69.21 kettaheites teist korda olümpiavõitjaks.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis tuli ta teist korda maailmameistriks, võites kuldmedali tulemusega 70.31.
Aastatel 2012–2017 tuli ta kuuel korral järjest Teemantliiga üldvõitjaks.
Tema isiklik rekord kettaheites on 71.41, mis on heidetud 18. juulil 2017 Bellinzonas.
Ajaleht Sportske novosti on valinud Perkovići kaheksal korral Horvaatia aasta naissportlaseks.
28. detsembrist 2015 kuni 14. oktoobrini 2016 kuulus ta Horvaatia parlamenti.
Sesava kihelkond

Sesava kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Sessau") oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Dobele kreisis.
Mežmuiža kihelkond

Mežmuiža kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Grenzhof") oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Dobele kreisis.
Bauska kihelkond

Bauska kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Bauske") oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Bauska kreisis.
Iecava kihelkond

Iecava kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Eckau", läti keeles "Iecavas draudzes novads") oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Bauska kreisis.
Sēlpilsi kihelkond

Sēlpilsi kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Selburg", läti keeles "Sēlpils draudzes novads") oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Jaunjelgava kreisis.
Nereta kihelkond

Nereta kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Nerst", läti keeles "Neretas draudzes novads") oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Jaunjelgava kreisis.