Squid Game

"Squid Game" (korea keeles: 오징어 게임 "Ojing'eo Geim", tlk. "Kalmaarimäng") on Lõuna-Korea telesari, mille peaosades on Lee Jung-jae, Park Hae-soo, Jung Ho-yeon, Wi Ha-joon, O Yeong-su, Anupam Tripathi, Heo Seong-tae ja Kim Joo-ryoung. Seriaal esilinastus Netflixis 17. septembril 2021. Seriaali autor on Hwang Dong-hyuk. See on seni vaadatuim Netflixi seriaal.
Sari räägib võistlusest, kus 456 suurtes võlgades mängijat seavad oma elud ohtu, et mängida kuut lastemängu ja võita 45,6 miljardit Lõuna-Korea vonni (umbes 28 miljonit eurot 2024. aastal). Hwangi idee lähtub tema enda majanduslikest raskustest noorena, samuti Lõuna-Koreas valitsevast kapitalismist ning klassidevahelisest ebavõrdsusest. Kuigi stsenaariumi kirjutas ta 2008. aastal, ei suutnud Hwang leida tootjat, kes projekti rahastaks, kuni Netflix 2019. aastal huvi tundis, soovides laiendada oma välismaist programmipakkumist. Sarja nimi tuleneb samanimelisest traditsioonilisest korea lastemängust.
9. novembril 2021 kinnitas sarja looja Hwang Dong-hyeok, et seriaal saab teise hooaja, väites, et tal ei ole muud valikut.
Sündmustik.
Seong Gi-hun, lahutatud ja rahalistes raskustes autojuht, kutsutakse mängima traditsioonilisi korea lastemänge, et võita suur rahaline auhind. Ta võtab pakkumise vastu ja leiab end tundmatus kohas koos 455 teise inimesega, kes on samamoodi suurtes võlgades. Mängijad on riietatud rohelistesse dressidesse ning nad on maskidega roosasse riietatud valvurite pideva järelevalve all. Peagi avastavad mängijad, et mängu kaotamine tähendab surma ja iga surm on väärt 100 mln ₩. Kõigi 456 mängija surm teeb peaauhinnaks 45,6 mld ₩ (umbes 33 mln € sarja linastumise ajal). Gi-hun ühendab jõud teiste mängijatega, sealhulgas oma lapsepõlvesõbra Jo Sang-u'ga, et üle elada mängude füüsilised ja psühholoogilised väljakutsed.
Tootmine.
2. septembril 2019 teatas Netflix pressikonverentsil, et tootmisel on uus Korea seriaal (esialgse pealkirjaga "Round Six"), mille režissöör ja stsenarist on Hwang Dong-hyeok. Sari on inspireeritud 1970. aastatest pärit populaarsest korea lastemängust "Ojingeo" ("Kalmaar").
Sarja tootmine ja filmimine algas 2020. aasta juunis ja lõppes oktoobris, koroonapandeemia tõttu tuli teha ka ühe kuu pikkune paus. Linnastseenid filmiti Daejeonis ja saarestseenid Seongapdo saarel Ongjini maakonnas.
9. novembril 2021 kinnitas sarja looja Hwang Dong-hyeok, et sarjale tuleb teine hooaeg.
"Casting".
Hwang ütles, et valis Lee Jung-jae Gi-huni rolli, mis on inspireeritud 2009. aasta SsangYong Motori streigist, et "hävitada tema varasemates rollides kujutatud karismaatiline kuvand". Jung Ho-yeonil paluti sarjas osalemiseks esitada video, samal ajal kui ta lõpetas filmivõtteid Mehhikos ja valmistus New Yorgi moenädalaks. Nii Gong Yoo kui ka Lee Byung-hun olid Hwangiga koostööd teinud tema eelmiste filmide "Dogani" ja "Namhansan Seong" ajal ning Hwang oli palunud mõlemal esineda väiksemates rollides seriaalis. Hwang valis Anupam Tripathi Ali Abduli rolli tänu tema emotsionaalsele näitlejameisterlikkusele ja sujuvale korea keele oskusele.
Sarja osatäitjad kinnitati 17. juunil 2020.
Lavakujundus ja kostüümid.
Kuna Netflixi sisu on suunatud ülemaailmsele publikule, rõhutati visuaalsust ja lihtsustati mõningaid lastemängude reegleid, et vältida võimalikke probleeme keelebarjääriga. Värvilised lavastused ja kostüümid olid kujundatud nii, et need näeksid välja nagu fantaasiamaailm. Mängijad ja valvurid kannavad eri värvi riideid, et vähendada individuaalsuse tunnet ja rõhutada erinevust kahe rühma vahel. Mängijate rohelised riided olid inspireeritud 1970. aastate spordirõivastest, mida tuntakse "trainingbok"i nime all (트레이닝복). Labürinditaolised koridorid ja trepid on inspireeritud M. C. Escheri neljamõõtmelistest trepijoonistustest, keerukas tunnelite võrgustik areeni, ühiselamu ja halduskontori vahel meenutab sipelgakolooniaid.
Esimeses osas esinev robotnukk on inspireeritud Yeonghuist, kes ilmus 1970. ja 1980. aastatel Korea õpikute kaanel, ning tema soeng on inspireeritud Hwangi tütre omast. Nukk laulab korea keeles: "Hibisk on õitsenud", viidates Lõuna-Korea rahvuslillele "hibiscus syriacus".
Seriaali jooksul tulevad kolm kujundit, ring, kolmnurk ja ruut, sageli ette: värbamiskaartidel, valvurite maskidel ja samuti sarja logos. Need kujundid tulenevad korea lastemängu "Kalmaar" ("Ojing'eo") mänguväljast. Neid kolme kujundit kasutatakse ka valvurite hierarhia kujutamiseks kompleksis – ringidega valvureid peetakse töölisteks, kolmnurki sõduriteks ja ruute juhtideks. Lisaks tähistab ring korea tähestikus romaniseeritud tähte "O", kolmnurk tähistab osa tähest "J" ja ruut tähistab tähte "M"; kokku tulev "OJM" on romaniseeritud initsiaalid seriaali koreakeelsest originaalnimest "Ojing'eo Geim".
Muusika.
Heliriba komponeeris ja lavastas Jung Jae-il, kes oli varem töötanud ka filmi "Parasiit" muusika kallal. Lisaks Jungi kirjutatud paladele on seal ka Park Min-ju ja Kim Seong-su (lavanime "23" all) kompositsioone.
Ka kaht klassikalist muusikapala kasutatakse seriaalis, need iseloomustavad mängijate rutiini: Joseph Haydni "Trompetikontserdi" kolmandat osa kasutatakse võistlejate äratamiseks, Johann Straussi "Ilusal sinisel Doonaul" aga uue mängu alguse tähistamiseks. Vahepalana kõlab Pjotr Tšaikovski "Serenaad keelpillidele". Ludwig van Beethoveni "Viiendat sümfooniat" kasutatakse VIP-ruumis toimuvate stseenide taustamuusikana.
Esimese jao ajal kasutatakse Jungi arranžeeritud ja Sin Ju-woni lauldud kaverit laulust "Fly Me to the Moon". Jungi sõnul soovis Hwang Dong-hyeok luua kontrasti võistlejate julma tapmise ja laulu "romantilise ja ilusa teksti ja meloodia" vahel, nii et stseen "kehasta[ks] väga kokkusurutud ja küünilisel viisil üha enam polariseeruvat kapitalistlikku ühiskonda, milles me tänapäeval elame".
Heliriba avaldati 17. septembril 2021.
Turundus.
17. septembril 2021 linastati seriaal Ameerika Ühendriikides, misjärel sai sellest kõigi aegade vaadatuim Korea seriaali.
22. septembril 2021 linastati sari Filipiinidel, kus see sotsiaalmeedias väga populaarseks sai. Esimeses jaos esinenud nuku koopia on Manilas Ortigase avenüül sarja reklaamimise raames välja pandud. Austraalias Sydneys püstitati samuti nuku koopia. Kuju on ligikaudu viis meetrit kõrge ja kaalub kolm tonni. Nii nagu sarjas, suudab nukk keerata oma pead.
Vastuvõtt.
Arvustused.
Seriaal sai kriitikute heakskiidu osaliseks. Arvustusportaal Rotten Tomatoes andis sarjale 62 arvustuse põhjal keskmiselt 8,2 punkti 10-st. Kriitikute konsensuses on kirjas nii: "Squid Game'i raevutu jõhkrus ei ole nõrganärvilistele, kuid terav sotsiaalne kriitika ja üllatavalt õrn tuum hoiavad vaatajaid ekraani ääres - isegi kui see toimub sõrmede vahelt vaadates." Metacriticus on sarja keskmine hinnang 69 punkti 100-st, põhinedes 13 arvustusel; see näitab "üldiselt positiivseid hinnanguid".
Joel Keller "New York Post"ist märkis, et sari on "loominguline". Ta kirjeldas seda kui "tihedat narratiivi ja lugu, millel on potentsiaali olla pingeline ja põnev" ning lõpetas arvustuse, öeldes, et "[Squid Game] võtab värske idee ja muudab selle põnevaks draamaks; loodame, et see jätkab viimase kahekümne minuti jooksul nähtud pinget kogu hooaja jooksul." Pierce Conran ajakirjast South China Morning Post andis seriaalile hindeks 4,5 tärni 5-st ja kirjutas: "Üldiselt on see ikkagi väga meelelahutuslik pomm Korea Netflixilt, mis tõenäoliselt võetakse vastu kogu maailmas nagu selle eelkäijadki." Hidzir Junaini NME-st hindas sarja 4 tärniga 5-st ja arvas: "Lisaks temaatilisele intelligentsusele on "Squid Game" tänu oma viskaalsele võistluselemendile ka verdtarretav vaatemäng." John Doyle ajakirjast The Globe and Mail kirjeldas sarja kui "vaprat, tumedat, ambitsioonikat, kohati liigutavat ja kohati hirmutavat lugu" ning lisas: "Selle võimsus seisneb arusaamises, et raha on ellujäämine. See ei ole mingi düstoopiline fantaasia nagu Näljamängud. See on tänapäeva elu kogu oma keerulises kohutavuses."
Samas kritiseeriti sarja ka selle sarnasuse tõttu 2014. aastal ilmunud Jaapani filmiga "Nagu jumalad tahavad" (jaapani keeles: 神さまの言うとおり "Kami-sama no iu tōri"). Vastuseks plagiaadisüüdistustele ütles režissöör Hwang Dong-hyeok, et ta alustas sarja stsenaariumi kirjutamist juba aastal 2008 ning et kõik sarnasused seriaali ja filmi vahel (millest ta sai teada alles filmivõtete ajal) olid juhuslikud.
Vaatajaskond.
Netflixi hinnangul oli "Squid Game" pärast 17-päevast kättesaadavust üle 111 miljoni vaataja üle maailma ja 28 päeva pärast üle 142 miljoni vaataja, mis ületas 2020. aasta detsembris Bridgertoni esimese 28 päeva jooksul saadud 82 miljonit vaatajat ja sai teenuse käivitamisel kõige vaadatumaks seriaaliks. Seriaal on olnud väga edukas, saades kokku 142 miljonit vaatamist pärast vaid 28 päeva kättesaadaval olemist platvormil ja kinnitades oma staatust kui suurim debüüt Netflixi originaalsarjade seas, ületades endist rekordit: "Bridgertoni" 82 miljonit vaatamist. 2021. aasta oktoobri seisuga on see Netflixi 10 populaarseima sarja seas esikohal 94 riigis.