KGB

NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee ehk KGB (vene "Кoмитет государственной безопасности", lühend "КГБ CCCP") oli Nõukogude Liidu riikliku julgeoleku, sisejulgeoleku ja välisteabehanke ametkond, mis tegutses ajavahemikus 5. juulist 1978 kuni 6. novembrini 1991.
Nõukogude Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee loodi 1954. aastal NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komiteena ning reorganiseeriti pärast 1978. aasta NSV Liidu Konstitutsiooni vastuvõtmist 5. juulist 1978. aastal NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komiteeks.
NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee allus kuni 1977. aastani formaalselt NSV Liidu Ministrite Nõukogule, kuid alates 1978. aastast NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee esimehe kaudu ainult Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroole – NSV Liidu kõrgeimale poliitilise võimu organile.
NSV Liidu RJK organisatsioon.
Juhtkond
Tugiteenistused.
Uurimisosakonna ülemad:
NSV Liidu Riiklik Julgeoleku Komitee ja avalikud suhted.
Riikliku Julgeoleku Komitee kirjanduses
Riikliku Julgeoleku Komitee filmograafia
Ülejooksikud nõukogude riikliku julgeoleku süsteemist.
Kasutatav allikas: 2018, Vladislav Krasnov, Soviet Defectors: The KGB Wanted List
Luuretegevust kirjanduses kajastavad endised luureohvitserid: Oleg Kalugin; Aleksandr Litvinenko; Oleg Gordijevski, Aleksandr Kuzminov, Vassili Mitrohhin, Nikolai Hohlov, Juri Švets ("Юрий Швец"), Leonid Šebaršin, Pavel Sudoplatov, Konstantin Preobraženski, Oleg Netšiporenko.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee likvideerimine.
1991. aastal pärast RJK viimase juhi Vladimir Krjutškovi juhtimisel toime pandud Augustiputši läbikukkumist reorganiseeris viimane NSV Liidu president Mihhail Gorbatšov 22. oktoobril 1991 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee, lahutades RJK luure, vastuluure, piirivalve ja valitsussidega tegelevad struktuuriosad iseseisvateks teenistusteks.
Senisest NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimesest peavalitsusest moodustati NSV Liidu Keskluureteenistus ("Центральная служба разведки СССР (ЦСР)").
Senisest NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Teisest peavalitsusest moodustati NSV Liidu Vabariikidevaheline Julgeolekuteenistus ("Межреспубликанская служба безопасности (МСБ)").
Senisest NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Piirivalve peavalitsusest moodustati NSV Liidu Riigipiiri Kaitse Komitee ("Комитет по охране государственной границы СССР").
Senisest NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Valitsusside osakonnast moodustati NSV Liidu Valitsusside Komitee ("Kомитет правительственной связи СССР").
Üleminekuperiood.
6. mail 1991 moodustati NSV Liidu RJK esimehe V. Krjutškovi ja Vene NFSV presidendi Boriss Jeltsini vahelise kokkuleppe alusel Vene NFSV Riikliku Julgeoleku Komitee;
26. novembril 1991 Vene NFSV presidendi Boriss Jeltsini seadlusega reorganiseeriti Vene NFSV RJK – Vene NFSV Föderaalseks Julgeolekuagentuuriks ("Агентство федеральной безопасности РСФСР (АФБ РСФСР)");
19. detsembril 1991 välja antud Vene NFSV presidendi Boriss Jeltsin korraldusega reorganiseeriti senised
Vene NFSV Föderaalne Julgeolekuagentuur ja Vene NFSV Siseministeerium Vene NFSV Julgeoleku- ja Siseministeeriumiks ("Министерство безопасности и внутренних дел РСФСР", lühend "МБВД РСФСР") ning pärast 25. detsembril 1991 Vene NFSV reorganiseerimist Venemaa Föderatsiooniks, 26. detsembril 1991 Venemaa Föderatsiooni Julgeoleku- ja Siseministeeriumiks ("Министерство безопасности и внутренних дел Российской Федерации").
Koos Venemaa julgeolekuteenistuste loomisega liideti nendega ka NSV Liidu RJK koosseisus olnud allasutused:
24. jaanuaril 1992 Venemaa Föderatsiooni presidendi B. Jeltsini korraldusega moodustati Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuagentuuri baasil Venemaa Föderatsiooni Julgeolekuministeerium ("Министерства безопасности Российской Федерации (МБР)").
21. detsembril 1993 moodustati Venemaa Föderatsiooni presidendi B. Jeltsini korraldusega Venemaa Föderatsiooni Föderaalne Vastuluureteenistus ning 3. aprillil 1995 Venemaa Föderatsiooni Föderaalne Julgeolekuteenistus.