tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Floral Shoppe

"Floral Shoppe" (jaapani keeles: フローラルの専門店) on Ameerika elektroonilise muusika esitaja Vektroidi (kasutas albumi jaoks varjunime Macintosh Plus; kodanikunimega Ramona Andra Xavier) 2011. aastal välja antud viieteistkümnes stuudioalbum. See oli üks esimesi laiemat tunnustust kogunud "vaporwave"-žanri albumeid koos Oneohtrix Point Neveri albumiga "Eccojams Vol 1" ning seda peetakse kriitikute ja fännide poolt üheks selle žanri tähtsamaiks albumiks.
Taust.
Vektroid kasutas "Floral Shoppe" jaoks pseudonüümi Macintosh Plus, mis on tuletatud samanimelisest arvutist.
Avaldamine.
"Floral Shoppe" anti välja 9. detsembril 2011 "indie"-plaadifirma Beer on the Rug poolt digitaalsel kujul Bandcampi muusikapoes. See kogus internetis palju tuntust ning seda on nimetatud "2011. aasta enim haibitud "vaporwave"-albumiks". Hiljem anti albumist välja ka kahe boonuslooga kassetiversioon, mida tehti 100 eksemplari.
Karl I (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Reini pfaltskrahv, Baieri hertsog, Veldenzi ja Sponheimi krahv Karl I (4. september 1560 – 16. detsember 1600) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1569 kuni 1600.
Elu.
Karl sündis Neuburgis pfaltskrahv Wolfgangi noorima pojana. Pärast oma isa surma aastal 1569 jaotasid Karl ja tema vennad isa territooriumid: Karl sai Pfalzi osa Kaugemast Sponheimi krahvkonnast, väikese territooriumi ümber Birkenfeldi. Karl on Pfalz-Birkenfeldi dünastia asutaja.
Karl suri Birkenfeldis ja maeti Meisenheimi. Karl oli suhteliselt tähtsusetu riigikese vürst ja tema peamine tähtsus on, et Baieri kuningad põlvnevad temast.
Abielu.
Karl abiellus 23. veebruaril 1590 hertsog Wilhelm VI tütre Dorotheaga ja nad said järgmised lapsed:
Georg Wilhelm (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Reini pfaltskrahv, Baieri hertsog, Veldenzi ja Sponheimi krahv Georg Wilhelm (6. august 1591 – 25. detsember 1669) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1600 kuni 1669.
Elu.
Georg Wilhelm sündis Ansbachis pfaltskrahv Karl I vanima pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1600 kui Sponheimi krahv. Ta oli ühisvalitseja Sponheimi kondomiiniumis koos Badeni markkrahvi Wilhelmiga, kelle vastureformatsioonilist liikumist ta vaevaliselt tõrjus. Georg Wilhelm lõpetas oma isa alustatud Birkenfeldi lossi laiendamise ja pani lossikabeli nurgakivi. Teda peetakse säästlikuks ja usaldusväärseks valitsejaks, kuigi ta ei saanud Kolmekümneaastase sõja ajal palju teha. Tema maid rünnati Kolmekümneaastase sõja ajal aastal 1635 ning samal aastal puhkes katk, tappes 416 inimest. 1666. aastal nimetas ta Günter Heyleri õukonnajutlustajaks Birkenfeldi. Georg Wilhelm suri Birkenfeldis. Ta maeti Birkenfeldi kihelkonnakirikusse; hiljem viidi tema sark Birkenfeldi lossikabelisse ja lõpuks Meisenheimi.
Abielu.
Georg Wilhelm abiellus 30. novembril 1616 krahv Otto tütre Dorotheaga ja nad said järgmised lapsed:
Georg Wilhelm abiellus 30. novembril 1641 Salm-Grumbachi Julianega. Abielu jäi lastetuks ja lahutati pärast seda, kui Juliane sünnitas lapse nii ruttu pärast pulmi, et Georg Wilhelm ei saanud olla isa.
Georg Wilhelm abiellus 8. märtsil 1649 krahv Ludwig Eberhardi tütre Anna Elisabethiga. Abielu jäi lastetuks.
Karl II Otto (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Karl II Otto (5. september 1625 – 30. märts 1671) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1669–1671.
Elukäik.
Karl Otto sündis Birkenfeldis pfaltskrahv Georg Wilhelmi ainsa pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1669. Karl Otto suri Birkenfeldis ja maeti Meisenheimi.
Karl Otto abiellus 30. novembril 1616 Hohenlohe-Neuensteini krahvi Kraft VII tütre Margarete Hedwigiga ja nad said järgmised lapsed:
Christian II (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Christian II (22. juuni 1637 – 26. aprill 1717) oli Birkenfeld-Bischweileri hertsog aastatel 1654–1717, Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1671–1717 ja Rappoltsteini krahv aastatel 1673 kuni 1699.
Elu.
Christian sündis Bischwilleris pfaltskrahv Christian I vanima ellujäänud pojana. Pärast isa surma aastal 1654 järgnes ta talle tema territooriumitel Bischweileri ümber. Aastal 1671 päris ta oma nõolt Karl II Ottolt Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi. Oma naise pärandi kaudu oli ta ka Rappolsteini krahv, kuni andis tiitli oma pojale Christian III-le.
Abielu.
Christian abiellus 5. septembril 1667 Rappoltsteini krahvinna Katharina Agathega ja nad said järgmised lapsed:
Naftoli Bassel

Naftoli Bassel (vene keeles Нафтолий Мордухович Бассель, 21. august 1932 Tallinn – 26. veebruar 2016) oli juudi päritolu Eesti kirjandusteadlane.
Ta sündis arstide peres. 1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vene keele ja kirjanduse osakonna, 1966. aastal aspirantuuri Eesti NSV Teaduste Akadeemia keele ja kirjanduse instituudis. 1982. aastal kaitses ta doktoriväitekirja filoloogia erialal. 
Aastatel 1966–1991 töötas ta Eesti NSV TA keele ja kirjanduse instituudi teadurina, 1991–1994 Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses.
Basseli peamised uurimissuunad olid võrdlev kirjandusteadus ning kirjandussuhted, eelkõige eesti kirjanduse suhted teiste kirjandustega. Ta avaldas nii eesti- kui ka venekeelseid töid eesti ja nõukogude kirjandusest, kirjandussuhetest ning eesti kultuuri ajaloost.
Naftoli Bassel suri 26. veebruaril 2016 ja ta maeti 3. märtsil 2016 Rahumäe kalmistule (juudi ossa).
Paldiski maantee (Keila)

Paldiski maantee on tänav Keilas.
Tänav saab alguse ringteelt, kus kohtuvad Haapsalu maantee ja Keskväljak, ning suundub loodesse, kuni lõppeb linnapiiril. Tänava pikkus on umbes 4,2 km.
Tänav sai nime 1940. aastal
Christian III (Pfalz-Zweibrücken)

Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv Christian III (7. november 1674 – 3. veebruar 1735) oli Saksa aadlimees. Ta oli Wittelsbachide kõrvalharu Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi liige. Ta oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog ja pfaltskrahv aastatel 1717–1731. 1731 päris ta suveräänse Pfalz-Zweibrückeni hertsogkonna ja sai seega Zweibrückeni pfaltskrahviks ja hertsogiks. Ta oli ka Rappoltsteini krahv aastast 1699 kuni oma surmani.
Elukäik.
Christian sündis Strasbourgis. Ta oli pfaltskrahv Christian II ja Rappoltsteini krahvinna Katharina Agathe ainus täisikka jõudnud poeg.
Ta alustas oma karjääri aastal 1697 Prantsuse sõjaväes ja võttis üle Alsace'i rügemendi. Aastal 1699 päris ta oma emalt Rappoltsteini krahvkonna. Aastal 1702 sai temast välimarssal ja aastal 1704 edutati ta kindralleitnandiks. Ta paistis sõjaliselt silma Oudenaarde lahingus aastal 1708.
Aastal 1717 suri tema isa. Ta lahkus sõjaväest ja võttis üle Zweibrücken-Birkenfeldi valitsemise, mis oli osa suuremast Sponheimi krahvkonnast. Luterlasest Christiani peeti Zweibrückeni katoliiklasest pfaltskrahv Gustav Samuel Leopoldi hertsogkonna pärijaks, kuna tal endal polnud lapsi. Mainzi peapiiskop Lothar Franz von Schönborn ja Hesseni maakrahv Karl kaebasid sellest usulistel põhjustel keiserlikku riignõukokku ning sealt edasi keiser Karl VI-ndale. Viimane oli aga sunnitud Christiani hertsogkonna pärijaks määrama. Mannheimis 24. detsembril 1733 sõlmitud lepingus tunnustas Pfalzi kuurvürst Karl III Philipp Christian III-ndat Pfalz-Zweibrückeni hertsogina.
Ta suri Zweibrückenis ja maeti Alexanderskirchesse.
Abielu ja lapsed.
Ta abiellus aastal 1719 Lorentzeni lossis Karoline von Nassau-Saarbrückeniga ja nad said neli last.
Pargi tänav (Kuressaare)

Pargi tänav on tänav Kuressaares.
Tänav saab alguse Lossi tänavalt, kust suundub loodesse, pöörab siis edelasse ning lõpuks uuesti loodesse, misjärel lõppeb Abaja tänavaga ristudes (sama sihis jätkub Töö tänav).
Tänav sai nime 23. veebruaril 1990.
Tänava nimetamisel on aluseks olnud lähedal asuv Kuressaare lossipark.
Ajalugu.
19. sajandi keskpaigas avastati linna lähedal suured tervisemuda varud ning Kuressaarde, Weise heinamaale rajati 1840. aastal esimene mudaravila. 
Pargi 10 ja Pargi 12 ajaloolistel kruntidel asusid 19. sajandi lõpus ehitatud mudaravilad, mis on hävinenud. Kaks krunti liideti 2002. detailplaneeringu alusel. 1856. aastal lasi selle ala lõunaosasse ehitada esimese mudaravila tisler Jacob Weise lesk. Weise mudaravila omandas 1908. aastal Kuressaare linn, see ehitati ümber ja nimetati Linna mudaravilaks. Hoone hävis paar aastat peale Teist maailmasõda tulekahjus.
1883. aastal avati Weise mudaravilast põhja pool 36 vannitoaga mudaravila, mis sai nimeks Uus Tervismuda-Supelasutis (saksa keeles "Neue Heil- und Schlammbadeanstalt"). Selle rajamise taga olid arstid Carl Wiedemann ja Georg Wilhelm Carstens. Mudaravila hoonestuse kavandas Kuressaare linnaarhitekt Karl Lorentzen. Uus mudaravila hävis 1980. aastate lõpul tulekahjus . Kinnistutele ehitati 2002. aastal spaahotell Rüütli.
Pimedad aknad

"Pimedad aknad" on 1968. aastal Eesti Telefilmis toodetud kolmejaoline telemängufilm. Filmi režissöör on Tõnis Kask.
Film põhineb Lilli Prometi jutustusel "Pimedate akende ajal". Filmi originaal hävis peaaegu täielikult 1976. aastal Eesti Televisiooni filmilao tulekahjus. 
Filmi taastamisest.
Filmi taastas Eesti Rahvusringhääling aastatel 2005–2007 koos Profilm OÜ-ga Minskist leitud venekeelse koopia järgi. Selleks restaureeriti linaloo visuaalne osa ning filmiti uuesti Nõukogude tsensuuri poolt ideoloogilistel põhjustel hävitatud lõpukaadrid. Tõnis Kask monteeris taastatu kokku üheks täispikaks filmiks. 
Kuna eestikeelsed helisalvestised olid samuti hävinud, lugesid eesti näitlejad rollid uuesti sisse. Dublaažis osalesid Evelin Pang, Helena Merzin, Argo Aadli, Ott Aardam, Anne Paluver, Garmen Tabor jt. Helilooja Eino Tamberg töötas partituuri ümber ja kohandas selle sümfooniaorkestri väiksemale koosseisule. Lisada tuli ka igasugune taustamüra. 
Sisukokkuvõte.
Filmi tegevus leiab aset mõni päev enne Saksa okupatsiooni lõppu Eestis, Teise maailmasõja ajal, septembris 1944. aastal Tallinnas. Ka sõja ajal jääb hirmu ja hävingu kõrval ruumi armumisele, armastusele, sündimisele. Surmast olulisem on elu edasi kestmine. Lugu on kahest eesti tüdrukust, Maarjast ja Leedast, ning nende elukäiku määravatest inimestest, samuti oma armastuse leidmisest. Kunagine Tallinna koolipoiss Gert läks baltisakslasena Hitleri kutsel Saksamaale ja jõuab nüüd tagasi Saksa eriteenistuse ohvitserina. Linnas varjab end julgeolekuteenistuse poolt tagaotsitav Mati – hüüdnimega Surnud Mees. Okupatsiooniaegses Tallinnas tehtavatest valikutest ja otsustest sõltub rohkem kui arvata osatakse.
Vastukajad.
Eestis ei tehtud filmi vastuvõtmisel võimude poolt mitte ühtegi ettepanekut kärbeteks. Kuid üleliidulisele ekraanile jõudmiseks nõudis Moskva filmi lõpu muutmist, viimase lõigu eemaldamist. Selleks oli stseen, kus tütart mängiv Ada Lundver anub ema (Lisl Lindau), et see teda maha ei jätaks. Moskvast öeldi, et ei tohi olla andeksandmist tütrele, kes on sakslastega mehkeldanud ja kampa löönud. 
Veel kaugemale läks Saksa Demokraatlik Vabariik, kes teatas, et seda filmi ei või ideoloogilistel kaalutlustel näidata. Et ei ole võimalik ega ole usutav, et kaks eesti neidu on armunud saksa julgeolekuohvitseri.
Kuna filmis kajastatakse suhet eesti neiu ja fašistliku ohvitseri vahel, mis oli Nõukogude Liidu filmilevis ideoloogiliselt sobimatu, oli ebatavaline, et film Nõukogude võimu tingimustes üldse valmida sai.
Tom ja Fluffy

"Tom ja Fluffy" on 1997. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöörid on Janno Põldma, Heiki Ernits, Leo Lätti. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.
Christian IV (Pfalz-Zweibrücken)

Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv Christian IV (6. september 1722 – 5. november 1775) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1735 kuni 1775.
Elu.
Christian IV sündis Bischweileris pfaltskrahv Christian III ja Karoline von Nassau-Saarbrückeni pojana.
Abielu ja lapsed.
Christian abiellus aastal 1751 morganaatiliselt Maria Johanna Camassega. Nad said kuus last, kes ei saanud esialgu vanemate abielu morganaatilise olemuse tõttu isa hertsogkonda pärida, kuid aastal 1792 said nad õiguse kanda nime "Freiherr von Zweibrücken":
Tallinna legendid

"Tallinna legendid" on 1995. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöörid on Heiki Ernits ja Leo Lätti. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.
Sõnum naabritele

"Sõnum naabritele" on 2005. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Priit Tender. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.
Film räägib televiisorite parandajast Antist, kes ühel päeval läheb hulluks ja leiab, et maailm vajab parandamist.
Dan Ben-Amos

Dan Ben-Amos (3. september 1934 Tel Aviv – 26. märts 2023) oli juudi päritolu folklorist ja semiootik, kes töötas Pennsylvania Ülikoolis Ameerika Ühendriikides.
Benjamin Lee

Benjamin Lee on ameerika antropoloog ja semiootik.
Ta kaitses doktoriväitekirja Chicago Ülikoolis 1986. aastal.
Superlove (joonisfilm)

"Superlove" on 2001. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Ülo Pikkov. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.
Erioperatsioonide grupp (täpsustus)

Erioperatsioonide grupp (inglise keeles Special Operations Group, lühend SOG), varem ka Spetsiaalsete Operatsioonide Grupp, tähistab tavaliselt (kuid mitte eksklusiivselt) riikide sõjaväe või politsei eriüksusi, see võib viitada järgnevatele üksustele:
Porgandite öö

"Porgandite öö" on 1998. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Priit Pärn. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.
Tööstuse tänav (Paide)

Tööstuse tänav on tänav Paides.
Tänav saab alguse Pärnu tänavalt ja suundub lõunasse. Tänav ristub Jaama, Põllu, Liiva ja Karja tänavaga ning lõppeb Mündi tänaval.
Tänav sai nime 1973.
Tuleviku tänav (Rakvere)

Tuleviku tänav on lääne-kirdesuunaline tänav Rakvere linna keskosas. Tänava kaugus põhja pool paiknevast linna keskväljakust on linnulennult lääneosas 450 m, idaosas 1200 m.
Tänav on 1624 meetrit pikk ja kogu ulatuses 30–35 meetrit lai. Tuleviku tänav saab alguse Laialt tänavalt, ristub kagu poolt Vabaduse ja Seminari tänavaga ning läbib seejärel Laada tänava ja Rägavere teega ühise ristmiku. Edasi ristub Võidu tänava (ringtee), Liiva ja Ussimäe tänavaga, mis asub kagu pool põhiliselt Rakvere valla territooriumil Ussimäe külas. Seejärel on ristmik Heina tänava (ringtee) ja Niine tänavaga. Tänav lõpeb Lõõtspilli tänava kohal, mis viib Vaala keskuse juurde. Idapoolses lõigus on Tuleviku tänav Rakvere linna ja Rakvere valla piiritänavaks.
Lääneosas eraldab Tuleviku tänav Südalinna linnaosa lõuna pool paiknevatest Õpetaja Heinamaa ja Seminari linnaosast. Idaosas läbib tänav Kurikaküla linnaosa, olles piiritänavaks põhjapoolse Roodevälja linnaosaga.
Ajalugu.
Tänav rajati 1930. aastate alguses uue tänavana, mis kandis 1940. aastani Jüri Vilmsi puiestee nime ja oli kavandatud puiesteeks. Tänava läänepoolne lõik ongi rajatud eraldatud sõiduradadega, vahel haljasriba. Tänava alguses (Tuleviku 1) paikneb Rakvere Haigla polikliinik, mis rajati saksa eragümnaasiumi hoonena aastal 1931. 1939. aastal anti eragümnaasiumi hoone Rakvere kõrgemale majanduskoolile. Eesti NSV ajal tegutses Tuleviku tänav 1, Vabariiklik Rakvere Meditsiiniline Keskkool.
Üle tänava, kagu pool, asub Rakvere Gümnaasiumi hoonekompleks, aadressiga Vabaduse 1. Tuleviku tänava keskosas on Võidu ja Tuleviku tänava ristmikul Rakvere Reaalgümnaasiumi hoone ning sellest edasi kunstkattega korvpalli- ja jalgpalliväljakud. Tänava keskosas paiknevad ka korruselamud, idapoolne lõik on aga hoonestuseta.
1976. aastast kandis tänav Mihhail Kalinini nime. Kuni 1976. aastani kandis Mihhail Kalinini nimetust Pikk tänav.
Haabersti tänav

Haabersti tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Haabersti asumis.
Tänav sai nime 30. detsembril 1997.
Humala tänav

Humala tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis.
Humala tänav algab Paldiski maanteelt, ristub Rõika, Köömne ja Mureli tänavaga ning lõpeb Marja tänaval.
Tänav sai nime 14. mail 1946.
Chen Danqing

Chen Danqing (hiina 陈丹青; "Chén Dānqīng"; sündinud 11. augustil 1953 Shanghais) on hiina maalikunstnik. Eriti tuntud on tema maalid "Tibétains". 
Pärast õpinguid saadeti ta kultuurirevolutsiooni ajal maale ümber kasvama. Pärast kultuurirevolutsiooni lõppu astus ta 1978. Kujutava Kunsti Keskakadeemiasee, kus õppis maali. Ülikooli lõpetas ta 1980.
1982. aastal asus ta elama Ameerika Ühendriikidesse. Sel ajal tegutses ta kunstnikuna põhiliselt popkunsti ja kontseptualismi žanris. Ta elas Ühendriikides 2000. aastani, põhiliselt New Yorgis. Aastal 2000 naasis ta Hiinasse. Ta oli algul professor tollases pealinnas Tsinghuai Ülikooli kunstiinstituuti.
Kārķi

Kārķi (vanasti ka "Jaunkārķi", eesti keeles mööndav ka nimekuju "Karkla") on küla ("ciems") Lätis Valka piirkonnas, Kārķi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 60 meetri kõrgusel, Riiast 151 ja piirkonna keskusest Valkast 30 kilomeetri kaugusel. 
Küla nimetus võib pärineda eesti keelest, kus selle vana nimekuju oli Kaara küla ehk Ahne küla. Ka võib selle nimi pärineda läti keelest, kus kohalikus murdes "kārkli" tähendab pajusid.
Külas on lisaks vallavalitsusele ka põhikool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asub Kārķi bussipeatus. 
Küla sai alguse aastal 1754, mil Vana-Kaarküla mõisast eraldati Uue-Kaarküla mõis ("Neu-Karkel"). Nõukogude ajal oli küla Kārķi sovhoosi keskasulaks. Kārķis asub üks uuemaid luteri kirikuid Lätis. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.
Kārķis kasvavad Jaunkārķi lehised, kuusk, kask ja mänd on looduskaitse all.
Heiki Erm

Heiki Erm (sündinud 6. septembril 1947 Tallinnas) on eesti mägimatkaja, alpinist ja harrastusfotograaf, kes on tõusnud mägimatkade käigus kolme seitsmetuhandelise tippu (1990, 1991).
Ta lõpetas 1966. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuselektroonika erialal.
Aastatel 1970–1992 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis (1970–1989 Eesti NSV TA Küberneetika Instituut) ja selle allasutustes. 1993. aastast töötas ta AS Systest Pens arvutustehnika remondigrupis remondimeistrina.
Mägimatkamine ja alpinism.
Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Matkaklubi mägimatkakooli. Ta on harrastanud peamiselt mägimatkamist. Kokku on ta sooritanud 19 kategooriamatka, neist juhtinud viit.
Ta on osa võtnud paljudest Tallinna ja Eesti mägimatkatehnika meistrivõistlustest võistleja, kohtuniku, peakohtuniku ja korraldajana.
Ta on Tallinna ja Eesti meister mägimatkatehnikas (1984, 1985).
Ta matkas kahel aastal järjest Tõivo Sarmeti juhitud mägimatkagrupiga Pamiiris ja tõusis selle koosseisus 1990. aastal Estonia tippu (6211 m) ja seejärel seitsmetuhandelise Lenini tippu (7134 m). 1991. aastal tõusis ta 6. raskusastme mägimatka käigus koos Tõivo Sarmeti ja Raivo Plumeriga 12. augustil Korženevskaja tippu (7105 m) ja 22. augustil Kommunismi tippu (7495 m).
Isiklikku.
Tal on tütar (sündinud 1979) ja kaks poega (sündinud 1981 ja 1988).
Kaasani tänav

Kaasani tänav (saksa keeles "Kasansche Straße") oli tänav Tallinnas, tänapäevase Liivalaia tänava lähedal.
Tänav sai nime 17. jaanuaril 1923 ja tänav kaotati 25. jaanuaril 1974.
Kaasani tänav 2 asus 20. sajandi alguses Tallinna toomkiriku saksa koguduse leskede maja, 30-e toaga hooldekodu.
Kaasani tänav 3 asus 1951/1952. õppeaastal tegevust alustnud Tallinna 31. 7-aastane Kool (Abikool). Koolile kuulus veel ühekorruseline elamu, milles elasid direktor Ella Liivak, majahoidja Jaan Einseli ja üks pensionär. Eelkirjeldatud koolihoone ei ole säilinud, selle kohale ehitati hotell Olümpia.
Lagginhorn

Lagginhorn on mägi Weissmiesi mäemassiivis Penniini Alpides.
Halduslikult asub mägi Valais' kantonis Šveitsis. 
Lagginhorni kõrgus on 4010 m.
Lagginhornist 1,2 km põhja suunas asub Fletschhorn (3985 m) ja 3,6 km lõunakagu suunas Weissmies ( 4017 m).
Alpinism.
Esmatõusu tippu tegid 26. augustil 1856 inglased Johann Joseph Imseng, Franz Joseph Andenmatten, Edward Levi Ames kolme kohaliku mägigiidi saatel mööda lääneharja. Seda marsruuti loetakse tänapäeval klassikaliseks.
Mööda lõunaharja tõusti tippu esimest korda 1883. aastal. Mööda põhjaharja sooritas tipputõusu esimesena 1887. aastal W. A. B. Coolidge koos teejuhtidega.
Weissmies

Weissmies on mägi Weissmiesi mäemassiivis Penniini Alpides.
Halduslikult asub mägi Valais' kantonis Šveitsis. 
Weissmiesi kõrgus on 4017 m.
Weissmiesist 3,6 km põhjaloode suunas asub Lagginhorn (4010 m).
Alpinism.
Esmatõusu tippu tegid 1855. aastal Jakob Christian Häusser ja Peter Josef Zurbriggen, seejuures nad ei kasutanud kohalike mägigiidide abi.
Tasuja tänav

Tasuja tänav on või oli mitmes Eesti asulas:
Pierra Menta

Pierra Menta on mägi Beaufortaini mäemassiivis Alpides.
Halduslikult asub mägi Savoia departemangus Prantsusmaal. 
Pierra Menta kõrgus on 2714 m. Mäe ülaosas on monoliitne kalju, mille vertikaalse seina kõrgus on 120 m. 
Pierra Mentast 1,1 km edela suunas asub Charbonnière'i mägi (2738 m) ja 5 km põhjaloode suunas Roselendi järv. Beaufort-sur-Doron jääb 12 km loode suunas.
Alpinism.
Esmatõusu tippu tegid 6. juulil 1922 J. P. Loustalot ja Léon Zwingelstein mäe lääneküljelt. 
Mäe idaküljelt ronisid esimestena tippu 1923. aastal J. Payot ja F. Peterlongo ja põhjaküljelt 1937. aastal J. Mermillod ja Alfred Coutet.
Åre

Åre on asula Rootsis Jämtlandi läänis Åre vallas.
Åre lähedal paikneval Åreskutani mäel (1420 m) asub Rootsi üks tuntumaid suusakeskusi. 
Åres on toimunud 1954. ja 2007. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused.
Tuule tänav

Tuule tänav on mitmetes Eesti asulates:
Oliver Smithies

Oliver Smithies (23. juuni 1925 Halifax, West Yorkshire – 10. jaanuar 2017 Chapel Hill, Põhja-Carolina) oli Suurbritannias sündinud USA geneetik. 
Koos Mario Capecchi ja Martin Evansiga sai ta 2007. aastal Nobeli meditsiiniauhinna tüvirakkude pikaajalise uurimise eest.
Pargi põik

Pargi põik on tänav mitmes Eesti asulas:
Muutuv Tartu neljas vaates

"Muutuv Tartu neljas vaates" oli maali- ja graafikanäitus Tartu Kunstimuuseumis, mis esitles Tartu paiku kujutavaid kunstiteoseid 19.–21. sajandini. Näitus oli üleval 11. novembrist 2016 kuni 12. märtsini 2017.
Näituse kuraator oli Merli-Triin Eiskop. Selle kujundas Inga Heamägi ning graafilise kujunduse tegi Jaan Evart.
"Muutuv Tartu neljas vaates" pälvis meediatähelepanu sellega, et Tartu Kunstimuuseum avaldas näitusepildid ka keskkonnas ajapaik.ee ning vabakasutuses olevad kujutised Wikimedia Commonsis. Seda põhjendati sooviga muuta Eesti kunst paremini nähtavaks ning võimaldada inimesel näitusega täiendaval tasandil suhestuda.
2016. aastal ilmus näituse neljakeelne kataloog.
Näitus.
Väljapanek oli üles ehitatud kujutistele neljast paigast, mis tihti Tartuga seostuvad – Tartu äärelinnad, Emajõgi, Tartu Ülikooli peahoone ning Toomemägi.
Näitusel olid väljas tööd Tartu Kunstimuuseumi kogudest alates 19. sajandist kuni 20. sajandi teise pooleni, mil Pallase Eestisse jäänud õpilaskond veel tegev oli. Lisaks on näitusel võrdlusena esitatud ka mõned Tartu kaasaegsete kunstnike tööd, pakkudes võimalust kõrvutada tänapäevast kunsti sajandite pikkuse kohaliku traditsiooniga. Kuigi valdav osa teostest pärineb Tartu Kunstimuuseumi kogust, on mõned eksponeeritud teosed ka Tartu Ülikooli Kunstimuuseumist ning erakogudest.
Kunstnikest oli näitusel esindatud Indrek Aavik, Ellinor Aiki, Albert Anni, Peet Aren, Nigul Espe, August Matthias Hagen, Hermann Eduard Hartmann, Helgi Hirv, Louis Höflinger, Andrus Johani, Richard Kaljo, Albert Kesner, Elmar Kits, August Philipp Klara, Johann Wilhelm Krause, Woldemar Friedrich Krüger, Kaja Kärner, Mailiis Laur, Erich Leps, Kaarel Liimand, Lola Liivat, Lepo Mikko, Hando Mugasto, Ella Mätik, Kalju Nagel, Villem Ormisson, Erich Pehap, Varmo Pirk, Karl Pärsimägi, Gustav Raud, Friedrich Schlater, Hermann Friedrich Schrenck, August Schuch, Imat Suumann, Ernst Tiido, Albert Toomapoeg, Nikolai Triik, Nadežda Tšernobai, Johannes Uiga, Lüüdia Vallimäe-Mark, Aleksander Vardi ja Johannes Võerahansu.
Susanne Bormann

Susanne Bormann (sündinud 2. augustil 1979 Kleinmachnowis) on saksa näitleja.
Esimest korda mängis Susanne Bormann filmis juba 1988. aastal. Gümnaasiumi lõpetas ta 1999. aastal. 2000–2005 õppis ta Rostocki Muusika ja Teatri Kõrgkoolis (Hochschule für Musik und Theater in Rostock).
Halifax (Lääne-Yorkshire)

Halifax on linn ("minster town") Inglismaal Lääne-Yorkshire'i krahvkonnas Calderdale'i ringkonnas.
Halifaxi sõpruslinn on Aachen Saksamaal.
Linnas sündinud tuntud isikuid:
Kőszeg

Kőszeg on linn Ungaris Vasi komitaadis, Kőszegi kreisi keskus. See asub Austria piiril, komitaadikeskusest Szombathelyst ligikaudu 18 km põhjas.
Alexei von Wahl

Alexei von Wahl (27. juuni/9. juuli 1808 Põltsamaa – 21. juuli 1866 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Vene riigiametnik, kes pani aluse Wahlide Päinurme liinile.
Ta õppis Tartu ülikoolis riigiteadusi. Hiljem töötas ta Londoni Vene saatkonnas assessorina.
Wahl oli Taevere mõisa rentnik ja ostis 1837 Päinurme mõisa.
Isiklikku.
Ta abiellus 1831 Kopenhaagenis Kornelia Elisabeth Knirschiga, kes oli ema poolt inglise päritolu. Nad said kaheksa last. Alexei von Wahli üks lastelastest oli keeleteadlane Edgar von Wahl.
Siidikedrik

Siidikedrik ehk siidiliblikas ("Bombyx mori") on siidikedriklaste ("Bombycidae") sugukonda kuuluv liblikaliik.
Siidiliblika röövikud ehk siidiussid valmistavad siidniidist kookoni, milles nukkuvad. Kookoni niit on lahtiharutatav, seda on kasutatud siidriide valmistamiseks.
Siidikedrikud on tänapäeval säilinud kasvandustes, aretuse käigus on valmikud kaotanud lennuvõime.
Siidikedriku röövikud toituvad valge mooruspuu ("Morus alba" ehk "Morus bombycis") lehtedest, aga söövad ka mõnede teiste mooruspuuliste ("Moraceae") sugukonna puude lehti.
Lutheri tänav (täpsustus)

Lutheri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Lutheri tänava nime on varem kandnud Tallinnas asuvad:
Tõusu tänav

Tõusu tänav on mitmes Eesti asulas: Meie räägime Võsul asuvast Tõusu tänavast. See tee on Kooli tänavst allaminev tee kuhu on kaks kivi ette pandud, selleks, et autod sealt ei sõidaks. Seal on prügikast kuhu saab visata oma jääkaineid. liiklusvahendiga peab olema ettevaatlik. Aitäh tähelepanemast. See on üks kõige järsema kallakuga tänav võsul.
Vaata ka.
 Võsu alevik
Sojuz (kosmoselaev)

Sojuz (vene keeles Союз, 'liit') on Nõukogude Liidus konstrueeritud kosmoselaevade seeria.
Suurem osa Sojuz-tüüpi kosmoselaevadest on startinud Baikonuri kosmodroomilt.
Ajalugu.
Esimene Sojuzi lend oli mehitamata. See startis 28. novembril 1966.
Esimene mehitatud Sojuz-tüüpi kosmoselaev Sojuz 1 startis 23. aprillil 1967. Maanduri langevarju rikke tagajärjel hukkus ainus meeskonnaliige, kosmonaut Vladimir Komarov.
Sojuz 2 oli mehitamata kosmoselaev.
Sojuz 3 startis 26. oktoobril 1968. See oli Sojuzi esimene õnnestunud mehitatud lend.
Vähemalt üks Sojuz-tüüpi kosmoselaev on võimalike avariiolukordade puhuks põkatud rahvusvahelise kosmosejaamaga tagavaralaevana.
Konstruktsioon.
Sojuzi kosmoselaevad koosnevad kolmest osast:
Sojuzi kosmoselaevad suudavad majutada kuni kolmeliikmelist meeskonda.
Sojuz 1

Sojuz 1 (vene keeles Союз 1) oli Nõukogude kosmoseprogrammi mehitatud kosmoselend.
Sojuz 1 oli esimene mehitatud Sojuz-tüüpi kosmoselaeva lend.
Meeskond.
Sojuz 1 ainuke meeskonnaliige oli Vladimir Komarov, kes hukkus maanduri langevarju rikke tagajärjel. Dublant oli Juri Gagarin.
Sojuz 3

Sojuz 3 (vene keeles Союз 3) on Nõukogude kosmoseprogrammi mehitatud kosmoselend, mis algas 26. oktoobril 1968. Piloodiks oli 47-aastane Georgi Beregovoi, kes oli tol ajal vanim kosmoses käinud inimene. Kosmoselaev Sojuz 7K-OK tegi nelja ööpäeva jooksul 81 tiiru ümber Maa. 
Lennu eesmärk oli põkkuda mehitamata kosmoselaev Sojuz 2-ga. Kuigi kosmoselaevad kohtusid, põkkumist ei toimunud. 
Meeskond.
Ainus meeskonnaliige oli Georgi Beregovoi. Dublant oli Vladimir Šatalov, reservis oli Boriss Volõnov.
Kosmoselend.
Pool tundi pärast starti jõudis kosmoseaparaat orbiidile ning lähenes Sojuz 2-le. Kuigi kosmoseaparaadid jõudsid automaatjuhtimisel põkkumiskaugusele (200 m), ei märganud Beregovoi, et Sojuz 2 oli tema suhtes tagurpidi. Ta tegi mitu ebaõnnestunud põkkumiskatset. Kui ta oma veast aru sai, oli ta põkkuda püüdes ära kasutanud liiga palju manööverdamiskütust, et põkkumiskatseid jätkata. Mõned tunnid hiljem saadeti Sojuz 2 Maale tagasi ning maandur jõudis Maale järgmisel ööpäeval kell 08:00. 
Beregovoi tegi järgneva kahe ööpäeva jooksul orbiidil topograafilisi ja meteoroloogilisi vaatlusi.
Naasmine Maale.
Beregovoi naasis Sojuz 3 maandtriga Maale 30. oktoobril 1968 pärast 81 tiiru ümber Maa. Beregovoy maandus Karagandõ linna lähedal Kasahstanis. Maandumist pehmendas lumetorm ning Beregovoi sõnul oli maandumine nii kerge, et ta peaaegu ei tundnudki seda.
Christian I (Pfalz-Birkenfeld-Bischweiler)

Christian I (3. november 1598 – 6. september 1654) oli Birkenfeld-Bischweileri hertsog aastatel 1600 kuni 1654.
Elu.
Christian sündis Birkenfeldis pfaltskrahv Karl I noorima pojana. Tema isa maad jaotati pärast isa surma ja Christian sai territooriumi ümber Bischweileri Alsace'is. Christian suri Neuensteinis ja maeti Bischweileris.
Abielu.
Christian abiellus 14. novembril 1630 Pfalz-Zweibrückeni hertsogi Johann II tütre Magdalena Katharinaga ja nad said järgmised lapsed:
Christian abiellus 28. oktoobril 1648 Helffensteini krahvi Rudolf V tütre Maria Johannaga ja abielu jäi lastetuks.
Irusilla tänav

Irusilla tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Iru asumis.
Irusilla tänav sai nime 28. novembril 1997. Tänav on saanud nime Iru silla järgi.
Joa tänav

Joa tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis.
Tänav sai nime 29. septembril 1926. Tänav on saanud nime Hundikuristiku joa järgi.
Kanuti tänav

Kanuti tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis.
Kanuti tänav sai nime 10. jaanuaril 1997. Tänav on saanud nime Kanuti aia järgi.
Kentmanni põik

Kentmanni põik on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tatari asumis.
Tänav sai nime 1908.
1939. aastal nimetati Kentmanni põik, Tallinna linnavolikogu poolt Leola põik nimeliseks.
Kudu tänav

Kudu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Kudu tänav sai nime 26. novembril 2003. Tänav on saanud nime lähedal asuva Tiskre oja kui kalade kudemispaiga järgi.
Kuke tänav (Rakvere)

Kuke tänav on tänav Rakveres. 
See asub Kukeküla linnaosas ja on 200 meetrit pikk. Tänav paikneb Võidu ja Malmi tänava vahel ning ristub Härma tänavaga.
Linnaosa ja tänav on nime saanud 1870. aastal ehitatud Kuke kõrtsi järgi, mille ukse kohal oli kukk. Kõrts paiknes endise Vaksali tänava ja Kuke tänava nurgal.
Aadressil Kuke 3 paikneb kolmekorruseline paekivihoone, milles varem asus 1960. aastal avatud Rakvere linna avalik saun.
Künnapuu tänav

Künnapuu tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis.
Tänav sai nime 20. novembril 1951.
Laine tänav

Laine tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis.
Laine tänav sai nime 27. veebruaril 1924. Peale juunipööret sai nimeks Lava.Tänav on saanud nime Ülemiste järve läheduse mõjul.
Lavamaa tänav

Lavamaa tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Loopealse ja Paevälja asumis.
Lavamaa tänav sai nime 4. juunil 1993. Tänav on saanud nime selle järgi, et asub Harju lavamaal.
Luite tänav

Luite tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis.
Tänav sai nime 15. veebruaril 1933.
Marsi tänav

Marsi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis.
Tänav sai nime 19. veebruaril 1999.
Valve tänav

Valve tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe ja Hiiu asumis.
Valve tänav sai nime 8. novembril 1927. Tänav on saanud nime valvega raudteeülesõidu järgi.
Värvi tänav

Värvi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Värvi tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänav on saanud nime Laki tänava ja varasema värvivabriku mõjul.
Võlvi tänav

Võlvi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis.
Võlvi tänav sai nime 22. oktoobril 2008. Tänav on saanud nime Keldrimäele nime andnud betoonkeldri järgi.
Ädala tänav

Ädala tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis.
Tänav sai nime 27. jaanuaril 1956.
Õllepruuli tänav

Õllepruuli tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tõnismäe asumis.
Tänav sai nime hiljemalt 1907. aastal (saksa keeles "Brauereistraße"). Õllepruuli tänav oli algselt lühike tupiktänav ja enne Teist maailmasõda pikendati seda aga tänapäevase Tuvi pargi kõrvalt Erbe, nüüdse Lõkke tänavani. Tänav kustutati Tallinna tänavate nimekirjast Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee otsusega 1958. aastal. Õllepruuli tänava ainsa maja (nr 6) uueks aadressiks sai Tuvi tänav 14b. 
Õllepruuli tänava nimi taastati 2012. aastal. Nimekomisjoni selgituse kohaselt oli kujunenud olukord, kus endise Õllepruuli tänava asemel on nimetu kvartalisisene tee, samas paikneb Tuvi tänav nii, et Laidoneri villa ei asu loogiliselt selle ääres, kuna kinnistule ligipääs toimub Suur-Ameerika tänava poolt. Seega polnud aadress mitte ainult ajalooliselt problemaatiline, vaid ka praktiliselt ebasobiv, kuna tihti ei leitud selle järgi maja üles. Linnavalitsuse nimekomisjon toetas kodanikualgatust, sest põliste eestipäraste toponüümide taastamine on üks Eesti kohanimekorralduse prioriteete. Nimekomisjoni seisukoht oli, et ajaloolise nime taastamine on vajalik ja põhjendatud. Õllepruuli tänava nimi, mis tulenes ilmselt pruulikoja lähedusest, on huvitav ja omapärane ning väärt Tallinna tänavanimede maastikku rikastama.
Endisest Õllepruuli tänava sihist oli looduses säilinud Pärnu maantee 48 parklast lääne suunas Laidoneri villa väravani kulgev lõik. Sealt alates kulges olemasolev tänav peaaegu täisnurkse pöördega lõunasuunas Suur-Ameerika tänavani. Kuna tänava ja selle järgi adresseeritud majade ülesleidmise huvides ei saa tänav alata tupikuga, otsustati muuta Õllepruuli tänava ajaloolist suunda ja viia tänava algus Suur-Ameerika tänavale.
Hoonestus.
Eramajas Õllepruuli 5 elas aastatel 1922–1940 Johan Laidoner; maja on tunnistatud kinnismälestiseks. Kindral Johan Laidoner tellis Edgar Johan Kuusikult projekti Gerhard von Kügelgeni Friedheimi suvemõisa vanale vundamendile rajada uue hoone (osaliselt endise häärberi koopiana), mida tuntakse Laidoneri villa nime all. Eesti NSV ajal paiknes majas (Tuvi tänav 12) Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi arhitektuurikateeder, samuti noorte naturalistide jaam. 
Hoones resideeris 1996–2003 Ameerika Ühendriikide suursaadik Eestis, samas majas elas omal ajal ka USA suursaadik Melissa Wells. Tänapäeval on maja eraomanduses ja on nüüd kasutuses elamuna. Tallinna kesklinna valitsus andis 2013. aastal väljapaistvaima teo auhinna ajaloo alal ettevõtja Gert Tiivasele, kes koos abikaasa Kristiga renoveeris kunagise Johan Laidoneri villa. Hoone juurde aeda on paigutatud Johan Laidoneri büst. 
Õllepruuli 6 (endine Suur-Ameerika 4) asub kunagine Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi Põllumeeste kodu võõrastemaja hoone tänapäeval kortermaja. Võõrastemaja tegutses hoones kuni 1930. aastate lõpuni.
Tõnismäe piirkond sai suuri purustusi 1944. aasta märtsipommitamises, räsida sai ka park. Pärast sõda muudeti oluliselt vana tänavavõrku. Algne Õllepruuli tänav tuli välja tänapäeva Tõnismäe tänava ja Pärnu maantee lõikumise kohal, kus nende tänavate ristumiskohas asus vanasti ka väike plats.
Ülle Toode

Ülle Toode (sündinud 11. mail 1969) on Eesti ajakirjanik ja ühiskonnateaduste doktor. 
2020. aastal kaitses ta Soomes, Jyväskylä ülikoolis doktoritöö teemal "Poliitiline liider ja avalikkuse kaasatus muutuvas meediakeskkonnas" . 
Ülle Toodel on aastast 1996 soome-ugri keelte ja keeleteaduse magistrikraad Tartu Ülikoolist ning 2000. aastal sai ta Euroopa Liidu ajakirjanduse magistrikraadi Cardiffi ülikoolis Suurbritannias. 
Aastatel 1995–1996 õppis ta teleajakirjandust ja dokumentalistikat Taani ajakirjanduskoolis () ja Århusi ülikoolis Taanis. 
1995–1997 töötas Toode Eesti Televisioonis uudistesaate "Aktuaalne kaamera" ajakirjanikuna ning aastatel 2000–2004 Raadio Vaba Euroopa Eesti toimetuse korrespondendina Itaalias. 
Aastast 2000 on Ülle Toode pidanud poliitilise kommunikatsiooni, Euroopa Liidu meediasüsteemi, kommunikatsiooniteooria ja poliitilise turunduse loenguid Tallinna Tehnikaülikoolis, Tallinna Ülikoolis ning Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis (BFM). 
Aastast 2012 on Toode Itaalia Eesti Seltsi esimees. Alates 2015. aastast juhib ta Roomas La Sapienza ülikoolis Balti uuringute keskust (Centro Studi sul Baltico). 
Ülle Toode on Eesti Ajakirjanike Liidu ja Itaalia Välisajakirjanike Liidu (Associazione Stampa Estera in Italia) liige.
Sarve tänav

Sarve tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Sarve tänav sai nime 3. detsembril 2002. Tänav on saanud nime läheduses asuva Põdra tänava mõjul.
Soone tänav

Soone tänav on tänav Tallinnas Nõmme ja Mustamäe linnaosas.&lt;mapframe latitude="59.393046" longitude="24.660809" zoom="16" width="220" height="223" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "stroke": "#fc0303",
 "stroke-width": 3
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.658803,
 59.39333
 [
 24.659302,
 59.393301
 [
 24.659784,
 59.393254
 [
 24.661281,
 59.393106
 [
 24.661544,
 59.393123
 [
 24.662842,
 59.393269
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Kuni 1940. aastani ja 1941–1959 oli tänava nimi Luha tänav, 25. oktoobrist 1940 kuni 1941. aastani Soone tänav, 25. septembrist 1959 kuni 1960. aastani Vanaveski tänav ja alates 22. aprillist 1960 uuesti Soone tänav. Soone tänav ühendab Raja ja Lossi tänavaid ning ületab Iisaku soont.
Suvila tänav

Suvila tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Suvila tänav sai praeguse nime 13. novembril 1925. Tänav on saanud nime Peetri aedlinna järgi. Varem oli tänava nimi Portu tänav.
Särjesilma tänav

Särjesilma tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Särjesilma tänav sai nime 19. aprillil 2000. Tänav on saanud nime Tiskre oja mõjul.
Tiskrevälja tänav

Tiskrevälja tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis.
Tänav sai nime 18. detsembril 1995.
Trummi tänav

&lt;mapframe latitude="59.391364" longitude="24.652977" zoom="14" width="278" height="230" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "stroke": "#fc0303",
 "stroke-width": 3,
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.642076,
 59.389876
 [
 24.646196,
 59.389178
 [
 24.654951,
 59.391493
 [
 24.657097,
 59.39156
 [
 24.659071,
 59.391473
 [
 24.663577,
 59.392085
 ]
&lt;/mapframe&gt;Trummi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Trummi tänav sai nime 27. oktoobril 1922. Tänav ühendab Kadaka puiesteed ja Raja tänavat. Nime on ta saanud tänavat läbiva suure kuivenduskraavi trummi ehk truubi järgi.
Ühistranspordist käis seal enne 2009. aastat ainult 23A ja 23 ja 24A ning pärast 2009. aastat ainult 23 ja 24A. Alates märtsist 2022 käivad seal ainult 23 ja 24.
Trummi tänav 21 asuv ridaelamu ehitati 1971. aastal Eesti NSV Teaduste Akadeemia Spetsiaalse Konstrueerimise Büroo teadlastele. Ridaelamu on osa terviklikult kavandatud modernistlikust elamugrupist koos Trummi 21a, 21b, 21c hoonetega.
Gotthard Wilhelm von Aderkas

Gotthard Wilhelm von Aderkas (9/20. september 1706 Pärnu – 22. märts/2. aprill 1769 Oti mõis), Oti, Kareda ja Arju mõisnik.
Kareda (Karridahl, ostetud 1747 Gustav Reinhold von Hoveni leselt) ja Arju (Taggafer, ostetud 1747, müüdud 1749 kirurg Matzenile) mõisnik, maakohtu assessor.
Vanemad Fabian Gustav von Aderkas (1668 – enne 1725, Rootsi major) ja Anna Margaretha von der Pahlen (1678–1710).
Abikaasa Margaretha Elisabeth von Vietinghoff (maetud {Pöide kalmistule?} 11/22. aprillil 1756); kolm poega ja kolm tütart, kellest Gustav Friedrich (1727–1804) Kareda, Ratla (Ratjall) ja Täätsi (Theetz) mõisnik, Otto (1739–1796) Ratla, Täätsi ja Pädast mõisnik; Gotthard (1741–1813) Oti ja Taaliku mõisnik.
Vaigu tänav

Vaigu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe asumis.
Tänav sai nime 1927.
Nikolai von Glehni tänav

Nikolai von Glehni tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis. Tänav on nimetatud Nikolai von Glehni järgi.
Tänav sai nime 1927. aastal (tollal "Glehni tänav").
Tänav asub Nõmme vanimas asukohas Vana-Nõmme asumis, kus 6.oktoobril 1873. a. Nikolai von Glehn andis esimese suvilakrundi Tallinna kooliõpetaja Johan Pihelmannile.
Oja tänav (Rakvere)

Oja tänav on tänav Rakvere linna loodeosas Mõisavälja linnaosas.
Tänav saab alguse Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänavast ja suundub põhja suunas ristudes Kaja tänavaga ning pöördub siis ida poole kuni Näituse tänava ristmikuni. Tänava pikkus on 392 meetrit.
Oja tänav piirneb lääne poolt osaliselt Maidla ojaga. Tänava ääres asuvad ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Magdalena Charlotta von Ekesparre

Magdalena Charlotta von Ekesparre (sündinud Nolcken; 28. juuni/8. juuli 1695 – 12/23. september 1773 Eikla mõis), Eikla mõisa omanik ja Saaremaa Ekesparrede esiema.
Vanemad Heimert Johann von Nolcken, Eikla mõisnik (1655–1710) ja Sophia Magdalena von Saß (surnud 1710), surid katku koos oma tütre Juliane ja poja Otto Christopheriga (1701–1710).
Abikaasa alates 14/25. jaanuarist 1711 Karl Johann Eck (25. detsember 1683/5. jaanuar 1684 Schultzenhof {Mullutu} – 16. aprill 1761 Eikla mõis), Rootsi major, Kandle ja Pihtla mõisnik, aadeldatud Ulrika Eleonora poolt 10/21. detsembril 1711 von Ekesparre nime all ja immatrikuleeritud Saaremaa rüütelkonda 1741. Nendest põlvnevad kõik Ekesparred. 
Poeg Reinhold von Ekesparre (1725–1798), Eikla mõisnik.
Ene Eimre

Ene Eimre (sünninimi Eene Üleoja; 24. aprill 1944 – 6. juuni 2007 Kärdla) oli eesti pianist ja klaveriõpetaja.
Ene Eimre lõpetas Rakveres keskkooli. Klaveri erialal lõpetas ta 1961. aastal Rakvere Lastemuusikakooli ja 1965. aastal Tallinna Muusikakooli. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi professor Bruno Luki õpilasena. Üliõpilaspõlves töötas ta 1966/1967. õppeaastal Tallinna 22. Keskkoolis klaveriõpetajana.
Pärast konservatooriumi lõpetamist asus Ene Eimre Hiiumaale. Seal töötas ta Rudolf Tobiase nimelise Kärdla Lastemuusikakooli klaveriõpetajana ning alates kooli loomisest 1996. aastal Käina Kaunite Kunstide Koolis klaveriõpetajana.
Lisaks õpetajatööle oli Ene Eimre helilooja sünnipaigas Käinas korraldatavate Rudolf Tobiase päevade algataja ja kunstiline juht. Tema õpilased osalesid mitmel korral Narvas rahvusvahelisel Frédéric Chopini konkursil.
Ene Eimre leiti surnuna 6. juunil 2007 oma ühetoalisest korrusmaja korterist.
Isiklikku.
Ene Eimre oli sündinud kui Eene Üleoja, pärast ema surma kasvatas teda mõnd aega vanaema. Seejärel kasvas ta üles kasuvanemate juures, kes andsid talle uue nime. Oma isa Erich Eduard Üleoja leidis ta USAst ning oli temaga kirjavahetuses. Oma venna Hillar Üleojaga kohtus ta uuesti 8. klassi õpilasena.
Sojuz

Sojuz (vene keeles "Союз", 'liit') võib tähendada mitut asja:
Erich Ludendorff

Erich Friedrich Wilhelm Ludendorff (9. aprill 1865 – 20 .detsember 1937) oli Saksamaa kindral Esimeses maailmasõjas, Liège'i lahingu ja Tannenbergi lahingu võitja. Ta oli Idarinde staabiülem. Augustis 1916 määrati ta esimese kindralkortermeistri ("Erster Generalquartiermeister") ametikohale, mis tegi temast (koos Paul von Hindenburgiga) Saksa vägede strateegilise juhi kuni oktoobrini 1918, mil ta vahetult enne sõja lõppu lahkus ametist.
Pärast sõda sai Ludendorffist Weimari vabariigi perioodil tuntud rahvuslik juht ja noa selga löömise müüdi kultiveerija, mille kohaselt kaotas Saksamaa sõja tagalas tegutsenud marksistide ja kommunistide (kelle juhtidest paljud olid juudid) tõttu, kes vastutavad ka Saksamaale ebasoodsa Versailles' rahulepingu eest.
Ta võttis osa ebaõnnestunud riigipööretest: Wolfgang Kappi Kappi putšist 1920. aastal ja Adolf Hitleri Õllesaali putšist 1923. aastal. 1925 kandideeris ta Saksamaa presidendi ametikohale oma endise ülemuse Hindenburgi vastu, kes tema väitel korjas kuulsust tema Venemaa üle saadud võitude arvelt.
1924–1928 esindas ta Saksa Rahva Vabadusparteid Saksa parlamendis. Juhindudes oma täielikust sõjalisest mõtlemisest, juurutas ta pärast sõda teooriat "totaalsest sõjast", millest ta kirjutas 1935. aastal raamatus "Der Totale Krieg" ("Totaalne sõda"). Selles ta kirjutab, et rahva kogu füüsiline ja moraalne jõud tuleb mobiliseerida, sest rahu on üksnes paus sõdade vahel.
Ludendorff oli Raudristi suurristi ja Pour le Mérite kavaler.
Tsitaat.
Baltikumi kohta:
"„Ma otsustasin okupeeritud territooriumil jätkata seda valgustuslikku missiooni, mida sakslased olid neil aladel teostanud juba mitu sajandit. Sealne elanikkond, mis on tegelikult üks suur ras­side segu, pole kunagi olnud suuteline looma mingit oma kultuuri ja võiks omapead jäetuna langeda Poola mõju alla.""
Aiguebelette

Aiguebelette on järv Prantsusmaal Savoia departemangus. Järve pindala on 5,45 km² ja suurim sügavus on 71 m.
Järves on kaks saart.
Järvel toimusid 1997. ja 2015. aastal maailmameistrivõistlused sõudmises.
Berliini observatoorium

Berliini observatoorium (saksa keeles "Berliner Sternwarte") oli aastatel 1711–1913 Saksamaal Berliini lähedal asunud observatoorium. 
1913. aastal viidi observatooriumi sisseseade Potsdami lähedale Babelsbergi. Üleviimine toimus põhjusel, et üha laienev Berliini linn ja laienemisega kaasnev valgusmüra halvendas vaatlustingimusi.
Observatooriumis on töötanud mitmeid tuntud astronoome, näiteks Hermann Struve.
Eurocopter H130

Eurocopter H130 (varem EC130) on kerge ühemootoriline üldotstarbeline helikopter, mis on toodetud AS350 Ecureuil' baasil. H130 kopterit toodab prantsuse firma Airbus Helicopters. Kopterist on ka täiustatud versioon H130 T2.
Eestis on üks selline kopter OG Elektra AS-i kasutuses. Teine selline helikopter kuulus Silberauto AS'ile ja kukkus 6. juulil 2025 Vilsandi lähedal merre.
Modifikatsioonid.
H130 B4 – algne helikopteri mudel.
H130 T2 – tugevama mootori (Turbomecca Ariel 2D) ja muude näitajatega helikopteri uuem mudel.
Aleix Vidal

Aleix Vidal Parreu (sündinud 21. augustil 1989 Vallses) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Espanyol.
Aastatel 2015–2018 mängis ta Barcelonas, kellega tuli ta kaks korda Hispaania meistriks ja võitis kolm korda Copa del Rey.
Klubikarjäär.
Algusaastad.
Aleix Vidal mängis suurema osa oma karjääri algusaastatest madalamates divisjonides või reservmeeskondades.
2011. aastal liitus ta Andaluusia klubiga Almería. 
Esimesed kaks hooaega mängis ta klubis Segunda Divisiónis, mis on tugevuselt Hispaania jalgpalli liigasüsteemis teisel kohal. 2013–14 hooajal tõusti La Ligasse. 
Vidal mängis klubis kaks aastat, mille jooksul tegi ta kaasa 130 kohtumises ja lõi 19 väravat.
Sevilla.
16. juunil 2014 liitus Aleix Vidal 3 miljoni euro eest Sevilla meeskonnaga. 
Debüütmäng toimus UEFA Superkarikas Madridi Reali vastu. Esimese värava lõi ta 11 päeva hiljem oma esimeses liigamängus Valencia vastu, mäng lõppes 1:1 viigiga.
Vidal aitas Sevilla võita 2014–15 Euroopa Liiga. Samuti valiti ta hooaja sümboolsesse koosseisu.
Barcelona.
2015. aasta suvel kirjutas ta alla viieaastasele lepingule Barcelonaga. Üleminekusummaks oli 18 miljonit eurot. 
FIFA keelu pärast ei tohtinud aga Vidal Barcelonas mängida 2016. aasta jaanuarini. 
2016. aastal tuli ta Kataloonia klubiga Hispaania meistriks ja võitis karika, mängides kõikide sarjade peale 14 mängu.
14. jaanuaril 2017 La Liga mängus Las Palmasiga lõi ta klubi meeskonnas oma debüütvärava.
2016–17 hooajal võitis ta klubiga Hispaania karika, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.
Tagasi Sevillas.
2018. aasta augustis suundus Vidal tagasi Sevillasse.
Koondisekarjäär.
Hispaania jalgpallikoondises on Aleix Vidal mänginud ühe korra. Lisaks on ta mänginud kolm kohtumist Kataloonia koondises.
Pernik

Pernik on linn Bulgaarias, Perniki piirkonna halduskeskus. Asub Sofiast 25 km edelas.
1949–1962 oli linna nimi "Dimitrovo" Georgi Dimitrovi auks.
Linn asub Struma jõe kaldal.