NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimene Peavalitsus

NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimene Peavalitsus oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee välisluurega tegelenud välisluure keskasutus.
NSV Liidu RJK tegutses ajavahemikul 1954 / 5. juuli 1978 – 6. november 1991 ning asus oma tegevuse ajal Moskva Lubjanka väljakul ja alates 20. juunist 1972 Moskva ringtee lähedal spetsiaalselt välisluurele ehitatud kompleksis Jasnevos.
Nõukogude Venemaa esimene välisluureüksus Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuva Kontrrevolutsiooni, Spekulatsiooni ja Sabotaaži Vastu Võitlemise Ülevenemaalise Erakorralise Komisjoni Välisosakond moodustati 20. detsembril 1920. Seda kuupäeva loevad NSV Liidu ja Venemaa Föderatsiooni välisluureasutuste töötajad oma asutuste sünnipäevaks.
18. detsembril 1991. aastal reorganiseeriti NSV Liidu RJK EP, Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuseks.
NSV Liidu RJK EP juhid ja organisatsioon.
Juhtkond
Ülemad: 1955–1956, Aleksandr Korotkov ("Коротков Александр Михайлович"); 1956–1958, Aleksei Krohhin ("Крохин Алексей Алексеевич"); 1958–1961, Vitali Pavlov ("Павлов Виталий Григорьевич"); 1961–1966, Mihhail Tsõmbal ("Цымбал Михаил Степанович"); 1966–1974, Anatoli Lazarev ("Лазарев Анатолий Иванович"); 1974–1979, Vadim Kirpitšenko ("Кирпиченко Вадим Александрович"); 1979–1991, kindralmajor Juri Drozdov ("Дроздов Юрий Иванович");
1981. aastal moodustati Nõukogude-Afganistani sõja alguses 1979. aastal moodustatud ajutiste luure-diversioonigruppide "Zeniit (NSV Liidu RJK eriüksus)" ja "Kaskad (NSV Liidu RJK eriüksus)", "Omega (NSV Liidu RJK eriüksus)" asemel alaline NSV Liidu RJK Üksik õppekeskus ("Отдельный учебный центр КГБ СССР"), (воинская часть № 35690)" sõjaväeosa nr 35690), ehk pataljonisuurune luure-diversiooniüksus Vimpel (NSV Liidu RJK eriüksus). Enne Õppekeskuse moodustamist tegutses EP juures Ohvitseride täienduskoolituse kursused ("Курсы усовершенствования офицерского состава (КУОС)"), kus viidi läbi RJK territoriaalorganite ohvitseride väljaõpet luurediversioonitegevuseks välisriikides, pärast õppuste läbiviimist arvati kursused läbiteinud RJK EP Eriotstarbelise brigaadi koosseisu, kuid jätkasid oma igapäevategevust piirkondlikes allüksustes.
Mõjuoperatsioonide läbiviimiseks loodi jaanuaris 1959 D valitsus, kuid desinformatsiooni ja valeandmete edastamisega välisriiikide luureorganisatsioonidele tegelesid Nõukogude luureteenistused juba 1922. aastast , kui moodustati ÜK(b)P KK Poliitbüroo otsusega OGPU juures desinformatsiooni spetsiaalbüroo, mille koosseisu kuulusid OGPU Vastuluureosakonna, Nõukogude sõjaväeluure peavalitsuse ja NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaadi esindajad.
Praktilist desinformatsioonimaterjalide ettevalmistamist Punaarmee ja Nõukogude sõjalisest olukorrast viis läbi 3 Tööliste ja talupoegade Punaarmee Luurevalitsuse töötajat, kes alustasid tööd 22. detsember 1922. Eesmärgiga nõrgendada NSV liidu vastaseid kasutas teenistus ära ka heauskseid inimesi, kes polnud kaugeltki kommunistid. NATO tuumaheidutuse nõrgestamiseks kasutati 1980. aastail Lääne-Euroopas levinud tuumarelvavastased valitsusvälised survegrupid, keda rahastati või kasutati "sobiva" infoga varustamiseks. Nende liikumistega oli võimalik suunata rohelise mõtteviisiga inimesi ja teadlasi, kes võisid olla ka täiesti apoliitilised ning seepärast mitte Nõukogude Liidu huvidega seostatavad. Nii osales tuumavastases liikumises Euroopa Komisjoni välissuhete volinik (2009), komisjoni asepresident Catherine Ashton.
EP organisatsioon 1989. aastal.
Esimese Peavalitsuse osakonnad.
(Piirkondliku suunitlusega) Esimese PV osakonnad:
Esimese Peavalitsuse residentuurid.
Teabehanget ehk luuret viisid läbi esimese peavalitsuse kaastöötajad, kes olid vastavalt väljaõppele ning spetsialiseerumisele jaotatud legaalseks residentuuriks ja illegaalseks residentuuriks (esinduseks välismaal).
Legaalne residentuur, mille koosseisus olid eriettevalmistusega koosseisulised luureametnikud ning nende poolt salajasele kaastööle kaasatud asukoha agendid ning riikliku sunniga kaastööle sunnitud Nõukogude asutuste töötajad välismaal.
Illegaalne residentuur, mille koosseisus eriettevalmistusega koosseisulised luureametnikud, kes pärast pikaajalist individuaalset väljaõpet kasutasid välismaal muudetud identiteeti, esinesid valenime ja -dokumentidega ning allusid S Valitsusele.
Ajalugu.
NSV Liidu välisluure juhid ja struktuur.
NSV Liidu riiklike julgeolekuasutuste välisluureüksuste nimetused läbi aegade:
Vene SFNV ÜVEK EOK Välisosakond.
Nõukogude Venemaa välisluurega tegeleva allüksuse täpne aeg ei ole teada, kuna Nõukogude riigi moodustamise algetapil võeti vastu korduvalt otsuseid 12. detsember 1918, 20. detsember 1920 välisluure moodustamiseks ja julgeolekuorganite koosseisust iseseisvaks üksuseks eraldamise kohta. NSV Liidu välisluure pidas ametlikuks loomise daatumiks 20. detsembrit 1920, kui Tšekaa esimees Feliks Dzeržinski käskkirjaga nr 69 kinnitati Tšekaa Eriosakonna Välisosakonna likvideerimine ja tšekaa välisosakonna struktuur ja ülesanded. 
Hilisema struktuurimuudatustega allutati Välisosakond Vene SFNV Siseasjade Rahvakomissariaadi juures asuva Riikliku Poliitvalitsuse Salajas-Operatiivvalitsuse koosseisu. 6. veebruaril 1922 võttis Vene SFNV Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee Presiidium vastu dekreedi "Tšekaa likvideerimisest"), mille alusel likvideeriti Ülevenemaaline Erakorraline Komisjon ning moodustati Siseasjade Rahvakomissariaadi juures asuv Riiklik Poliitvalitsus. Riikliku Poliitvalitsuse Salajas-Operatiivvalitsuse koosseisus tegutses Riikliku Poliitvalitsuse SOV Välisosakond ajavahemikul 20. detsember 1920 – 6. veebruar 1922.
Vene SFNV SaRKi RPV välisosakond.
Vene SFNV SaRKi juures asuva Riiklik Poliitvalitsus välisosakond tegutses aastatel 1922–1923.
Nõukogude välisluure tegutses kuni 1922. aastani põhiliselt illegaalsete residentuuridena, alles pärast 1922. aasta kevadel Rapallo lepingu sõlmimist sai välisluure võimaluse avada esimene legaalne residentuur välisesinduse juures Berliinis Saksamaal. Juunis 1922 kinnitati Välisosakonna uus põhimäärus, mille kohaselt kuulusid välisosakonda:
1. detsembril 1922 tehti järjekordne struktuurimuudatus, mille kohaselt jäi 5. detsembrist 1922 välisosakonnas juhiks Meer Trilliser ja osakonnajuhi abideks Grigori Prokofjev ja V. Seleznjov.
Vene SFNV ja NSV Liidu ÜRPV Välisosakond.
Vene SFNV ja NSV Liidu juures asuva Ühendatud Riikliku Poliitilise Valitsuse Välisosakond, tegutses aastatel 1923–1934.
1930. aastal muudeti välisosakonna struktuuri, mille tulemusena jäi välisosakonna keskasutusse 121 töötajat ja aktiivreserv, kus 1932. aastal oli 68 eriettevalmistusega luureametnikku ja agenti.
Riikliku Poliitvalitsuse Välisosakonnale allusid veel eraldiolevad:
Halduslikult NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuvale Ühendatud Riiklikule Poliitilisele Peavalitsusele alluv, kuid operatiivselt Välisosakonnale alluvad NSV Liidu territoriaalsete Riiklike Poliitvalitsuste koosseisus olevad "Välisosakonnad/jaoskonnad", kõigis NSV Liidu välispiiriga puutumises olevates haldusüksustes.
NSV Liidu RKN ja ÜRP Pv välisosakond.
NSV Liidu RKN juures asuva Ühendatud Riikliku Poliitilise Peavalitsuse välisosakond
NSV Liidu SARKi RJPV välisosakond.
NSV Liidu SARKi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse Välisosakond, tegutses aastail 1934–1937
NSV Liidu SARKi RJPV 7. osakond.
NSV Liidu SARKi RJPv 7. osakond, tegutses aastatel 1937–1938, 7. osakonna juht riikliku julgeoleku 2. järgu komissar Abram Slutski: asetäitjad (2).
Operatiivjaoskonnad
Majandus-, kaadri, rahandusüksused.
NSV Liidu SARKi RJPV 5. osakond.
NSV Liidu SARKi RJPV 5. osakond, tegutses aastatel 1938–1941.
9. jaoskonnas töötasid NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaadi "katte all" NSV Liidu Saatkonnas Tallinnas Boriss Rõbkin ja TASS-i "ajakirjanikukatte" all Pjotr Izmestjev. (Vaata Nõukogude Liidu luuretegevus Eestis)
NSV Liidu RJRK Luurevalitsus.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Luurevalitsus, tegutses 3. veebruarist kuni 20. juulini 1941.
NSV Liidu SARKi 1. Valitsus.
NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadii 1. Valitsus, tegutses aastatel 1941–1943.
NSV Liidu RJRK 1. Valitsus.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 1. Valitsus, tegutses aastatel 1943–1946.
NSV Liidu RJMi 1. valitsus.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 1. valitsus, tegutses 1946. aastal. Reorganiseeriti 4. mail 1946. aastal 1. peavalitsuseks. 
valitsuse ülem Pavel Fitin, 12.5.1943 – 15.6.1946.
NSV Liidu RJMi 1. Peavalitsus.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 1. Peavalitsus, tegutses aastatel 1946–1947.
peavalitsuse ülem Pavel Fitin, 12.5.1943 – 15.6.1946; Pavel Fedotov, 9.9.1946 – 30 5.1947.
Esindused välismaal:
NSV Liidu MN ja IK.
NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Informatsioonikomitee, tegutses aastatel 1947–1949.
Pärast 1946. aastal alanud külma sõda NSV Liidus tehtud muudatuste käigus reorganiseeriti NSV Liidu välisluurega tegelevad allüksused NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusega 30. maist 1947 NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Informatsioonikomitee, mille juhiks määrati Välisministeeriumi välisminister Vjatšeslav Molotov ja faktiliseks luuretöö juhiks sai esimehe asetäitja Pjotr Fedotov. Informatsioonikomiteesse ühendati poliitilise, sõjalise ja teadus-tehnilise ehk tööstusspionaaži liinis teabehankega tegelenud:
NSV Liidu RJMi 1. Peavalitsus.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 1. Peavalitsus, aastatel 1952–1953.
1953. aasta jaanuaris kuulutati NSV Liidu RJM 1., 2. valitsuse ning teiste valitsuste ja osakondade baasil NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Luurepeavalitsuse ("Главного разведывательного управления МГБ") moodustamine, mis aga ei teostunud.
NSV Liidu SM 2. Peavalitsus.
7. september 1953 määratleti 2. Peavalitsuse 12. osakonna allüksuste ülesanded eriülesannete täitmisel:
12. september 1953 kinnitas NSV Liidu kõrgeim võimuasutus NLKP KK välisriikides läbiviidava luure- ja diversiooniosakonna loomise ja tööjaotuse riigiti.
NSV Liidu MN ja RJK EPV.
13. märtsil 1954 moodustatud NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee Esimese Peavalitsuse struktuur, moodustamisel:
Järgnenud struktuurimuudatused: