tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mont-Saint-Micheli laht

Mont-Saint-Micheli laht on laht Prantsusmaa põhjarannikul, Normandia ja Bretagne'i poolsaare vahel. Mont-Saint-Micheli lahes asub Mont-Saint-Micheli saar ja sellel samanimeline klooster. Saar ja laht võeti 1979. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Lahes asub ka teine graniitsaar, Tombelaine.
Lahe eripära.
Kahel korral päevas voolab tõusu ja mõõna vahetumise tõttu lahte enam kui 100 miljonit kuupmeetrit merevett. Vee liikumiskiirus tõusu ajal on umbes 1 meeter sekundis. Prantsuse kirjanik Victor Hugo on võrrelnud veetaseme tõusu galopeeriva hobusega.
Tõusu ja mõõna vaheline veetaseme erinevus on 14-15 meetrit. Mõõna ajal taandub vesi enam kui 18 km kaugusele.
Loodete poolt maha jäetavad setted kergitavad merepõhja igal aastal 3 mm.
Aluniit

Aluniit on sulfaatne mineraal.
Esineb tavaliselt sekundaarse mineraalina hüdrotermaalselt muutunud koostisega vulkaanilistes kivimites. Aluniit tekib peamiselt päevakivide reageerimisel väävlit sisaldavate fluididega. Võib esineda ka murenenud sulfiidsetes mineraalikogumikes.
Lauren Graham

 
Lauren Helen Graham (sündinud 16. märtsil 1967 Honolulus Hawaiil) on USA filminäitleja. 
Ta on eelkõige tuntud Lorelai Gilmore'i osatäitjana teleseriaalis "Gilmore'i tüdrukud".
Karbuskajakas

Karbuskajakas ehk mustpea-kajakas ("Larus melanocephalus") on väike kajakas.
Karbuskajakas on rändlind, kes on levinud peamiselt Euroopa kaguosas, eriti Musta mere rannikul ja Türgi keskosas. Ta pesitseb kolooniatena soolaste ja mageveeveekogude kaldal, mere ääres ja -rannikul. Talvel toitub avamerel ranniku juures.
Karbuskajakad söövad peamiselt kalu, mereselgrootuid ning putukaid, keda nad hangivad põllumaadelt ja rohtlatest, mis asuvad rannikust kuni 70–80 km kaugusel.
Väikekajakas

Väikekajakas ("Larus minutus", "Hydrocoloeus minutus") on väga väike kajakas, kes erineb teistest kajakatest oma välimuse poolest. Väikekajakas on putuktoiduline lind.
Väikekajaka kehapikkus on 25–27 cm, tiibade siruulatus 75–80 cm ja kaal 68–133 grammi.
Väikekajaka pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 500–1000 paarile, talvist arvukust 0–500 isendile.
Harksaba-kajakas

Harksaba-kajakas ("Xema sabini") on väike kajaklane, üks perekonna "Xema" ühest või kahest liigist. Osa uurijaid paigutab ta kajaka perekonda, nimega "Larus sabini".
Levila.
Harksaba-kajakas on levinud Arktikas. Sügisel rändab ta lõunasse. Alaska ja Siberi linnud rändavad sügisel Beringi väina kaudu piki Põhja-Ameerika läänerannikut kuni Peruu ja Tšiili rannikuni talvitama Humboldti hoovuse jahedatel vetel. Gröönimaa ja Ida-Kanada linnud rändavad üle Atlandi ookeani ja piki Aafrika läänerannikut kuni Namiibia ja Lõuna-Aafrika Vabariigini talvitama Benguela hoovuse jahedatel vetel. Talvitusaladel veedavad nad peaaegu kogu aja avamerel rannikust 2–150 km kaugusel. Üksikuid harksaba-kajakaid satub eriti sügistormide aegu ka mujale rannikule.
Eestis on harksaba-kajakat täheldatud mõnel üksikul korral.
Välimus.
Üldpikkus 27–32 cm, tiibade siruulatus 83–92 cm .
Hundsulestikus vanalinnu keha alapool ja kael on valge, tiibade ülapool hall ja pea tumehall musta "kaelusega". Välimised labahoosuled on mustad. Must nokk on kollase tipuga. Puhkesulestikus vanalinnul on pea tagaosa ja kukal tumedad. Noorlind on valge ja hallikaspruuni mustriga. Lennul on liigile tüüpiline pealtiiva must-valge-hall kombinatsioon. Talvel on ka noorlinnul kuklal ja pea tagaosas tumedat. Harksaba-kajaka määramiseks on hea tunnus ka kõikides sulestikes tiirulikult harkis saba. Häälitsused on tiirulikud.
Elupaik ja pesitsemine.
Harksaba-kajakas pesitseb väikeste seltsingutena Gröönimaa, Põhja-Ameerika ja Kirde-Siberi tundras mererannikul ja jõgede-järvede kaldal. Taimõri poolsaare suurim teadaolev seltsing koosneb umbes 30 paarist. Teravmägedel pesitseb harksaba-kajakaid umbes viis paari. 
Pesitsemine algab juunis või juuli algul. Harksaba-kajakas rajab pesa maapinnale. Kurnas on kolm, mõnikord kaks täpilist oliivpruuni muna. Haudumine kestab umbes 23 päeva.
Toitumine.
Harksaba-kajakas sööb kõiksugu väikeseid mereoleseid. Võtab mune randtiiru pesadest.
Roosakajakas

Roosakajakas ("Rhodostethia rosea") on väike kajaklane, oma perekonna ainus esindaja.
Ta on levinud Arktika suurtel laiustel Põhja-Ameerika põhjaosas ja Euraasias Siberi kirdeosas. Talvel võib teda kohata Euroopa loodeosas.
Roosakajakas on Eestis eksikülaline.
Kaljukajakas

Kaljukajakas ("Rissa tridactyla") on kajaklane, kes on levinud Arktikas. Pesitseb järskudel kaljuseintel vee kohal mandriosas ja saartel. Tema toiduks on kala, mereselgrootud ja vetikad, harva sööb ta marju mererannikul.
Eestis on kaljukajakas haruldane läbirändaja.
Kaljukajakas kuulub ohualtide liikide hulka. Alates 1980. aastast on tema populatsioon Euroopas vähenenud 40% ja see jätkab vähenemist. Tema sigimisedukus on vähenenud Euroopas kui ka Alaskal. Põhja-Ameerikas on tema arvukust hinnatud üldiselt stabiilseks või ainult mõnevõrra vähenevaks (&lt;15%). Kliimamuutused ja ülepüük mõjutavad tema saagiks olevate kalade kättesaadavust.
William Harris

William Harris (1813 Inglismaa – pärast 1888. aastat Nauru) oli Briti "beachcomber".
Harris põgenes 1842 Briti karistuskolooniast Norfolki saarel ning leidis pelgupaiga Naurul. Seal võttis ta omaks Nauru kultuuri ning eurooplaste sisserände alates sai temast mõjukas sidemees. Ta abiellus naurulannaga ning neil sündis lapsi; ta võib olla endise Nauru presidendi René Harrise esivanem. Arvatavasti oli ta ainus "beachcomber", kes võeti omaks täisväärtusliku naurulasena. 
Nauru hõimusõja (1878–1888) ajal lasti maha kaks Harrise last. 21. septembril 1881 sai Briti kuninglik merevägi Harriselt teada, et kodusõda on käimas. Nagu ka kuningas Auweyida, nõudis ta kategooriliselt, et sõja lõpetamiseks saadetaks saarele misjonär. Et ühtki misjonäri ei saabunud kuni 1888. aastani, püüdis Harris 1887 edutult saada luba elamaasumiseks Kosrae saarele. 
Kui oktoobris 1888 sisenesid saarele Saksamaa väed, aitas Harris hõimupealikke vangi võtta, nii et ta etendas tähtsat osa sõja lõpetamisel. Ta oli siis juba 76-aastane. Pole teada, millal ta suri.
Beachcomber

Beachcomber'iks nimetatakse eurooplast, kes 19. sajandil elas mõnel Vaikse ookeani lõunaosa saarel. 
Enamik neist olid merehädalised, endised meremehed või põgenenud kurjategijad, kes olid tsivilisatsiooni seljataha jätnud ning kohandanud oma elustiili põliselanike omaga. 
Selliseid inimesi oli juba tollest ajast peale, kui hispaanlased need saared avastasid, aga 19. sajandil kasvas nende arv tunduvalt, sest kaubandus hoogustus. Arvatakse, et 1850. aasta paiku elas neid Polüneesias ja Mikroneesias 2000. Nad etendasid põliselanike ja eurooplaste vahelistes suhetes vahendajate ja tõlkidena tähtsat osa. 
Sõna päritolu on teadmata, kuid seda seostatakse sõnaga "comber", mis tähendab Vaikse ookeani pikka murdlainet. Teadaolevalt kasutas seda sõna esimesena Herman Melville raamatus "Omoo" (1847). Nüüd on see sõna inglise keeles omandanud ka teisi tähendusi. 
Üks tuntud "beachcomber" oli William Harris.
Auweyida

Auweyida (ka "Awiyeda", saksapäraselt "Aweida" (enne 1850. aastat Boe ringkonna territooriumil – 1921. aasta paiku Gababi kanali juures) oli Nauru kuningas. 
Ta valiti Boe pealikuna kuningaks. Kuningana esitas ta seaduseelnõusid, mis seadustati pealike poolt. Enne Nauru alistamist valgete poolt oli ta Nauru viimane valitseja. 
Kui Saksamaa Nauru vallutas ning annekteeris Saksa Uus-Guinea külge, jäi Auyewida kuningaks ja naurulaste ülempealikuks, sest sakslased tahtsid tagada saare ühtsuse pärast Nauru hõimusõja lõppu. 
Aastal 1920 saare hõivanud britid jätsid Auweyida tiitlist ilma. 
Auweyida abikaasa oli Eigamoiya.
Eigamoiya

Eigamoiya (enne 1860. aastat – pärast 1915. aastat) oli Nauru kuninganna, kuningas Auweyida abikaasa. 
Noore naisena pandi ta mehele Boe pealikule Auweyidale. Kui Auweyida sai kuningaks, sai Eigamoiyast Nauru kuninganna. Erinevalt abikaasast olid tal põhiliselt esindusfunktsioonid.
Joey

"Joey" on aastatel 2004–2006 toodetud USA komöödiasari, mille peaosa mängib Matt LeBlanc, kehastades seriaalist "Sõbrad" tuntud Joey Tribbianit, kes on kolinud Los Angelesse oma näitlejakarjääri edendama.
Sarja "Joey" vaadatavus ei vastanud aga telekanali NBC ootustele ning pärast esimest hooaega seda edasi ei toodetud.
Philip Delaporte

Philip Adam Delaporte (1868 Worms – 1928) oli Saksamaal sündinud USA protestantlik misjonär. 
Ta saadeti novembris 1899 Nauru saarele. Ta saabus koos perekonnaga Hawaii saartelt Kusaie kaudu ameerika välismaakomisjoni järelevalve all. 
Delaporte ja tema abikaasa Salome tõlkisid nauru keelde mitmesuguseid religioosseid tekste. Nende seas olid Uus Testament, Vana Testamendi jutustused, katekismus, lauluraamat, koolitekstid ja kirikulugu. 
Aastal 1907 avaldas Delaporte sõnastiku "Taschenwörterbuch Deutsch-Nauruisch". Selles oli 65 lehekülge ja 1650 märksõna.
Bostoni misjonäriameti võttis 1917 üle Londoni misjoniselts, ja Delaporte läks koos oma perega ning noore Timothy Detudamoga USA-sse tagasi. Detudamo aitas teda tekstide tõlkimisel. 
Delaporte suri hiljem USA-s. 
Delaporte on kujutatud ühel Nauru postmargil.
Reese Witherspoon

Laura Jeanne Reese Witherspoon (sündinud 22. märtsil 1976 New Orleansis Louisianas) on filmiauhinna Oscar pälvinud USA filminäitleja.
Tema tuntumad rollid on osatäitmised filmides "Freeway" (1996), "Cruel Intentions" (1999), "Election" (1999), "Arukas blondiin?!" (2001) ja "Nagu noateral" (2005).
Auhinnad.
Oscar
Kuldgloobus
Hank Azaria

Hank Azaria (sünninimi Henry Albert Azaria; sündinud 25. aprillil 1964 New Yorgis) on nelja Emmy auhinnaga pärjatud USA filminäitleja ja koomik.
Ta on sisse lugenud 160 tegelase teksti ja häälitsused animasarjas "Simpsonid". Lisaks on ta kaasa teinud seriaalides "Huff", "Sõbrad", "Mad About You" ning filmides "Pretty Woman" (1990) "The Birdcage" (1996) "Godzilla" (1998), "Suured lootused" (1998) ja "America's Sweethearts" (2001).
Christina Applegate

Christina Applegate (sündinud 25. novembril 1971 Hollywoodis Californias) on USA näitleja. 
Ta on eelkõige tuntud Kelly Bundy osatäitjana komöödiasarjas "Tuvikesed" ja Jesse Warnerina seriaalis "Jesse". Lisaks on Christina Applegate kaasa teinud seriaalis "Sõbrad", mille eest ta võitis Emmy auhinna, ning filmides "Mars Attacks!" (1996), "Just Visiting" (2001), "The Sweetest Thing" (2002) ja "Suzanne'i päevikud Nicholasele" (2005).
Ta oli Pussycat Dollsi asutajaliige.
Isiklikku.
Ta isa on muusikaprodutsent Robert Applegate ning ema laulja ja näitleja Nancy Priddy. Aastail 2001–2007 oli ta abielus näitleja Johnathon Schaechiga. 2010. aastal kihlus ta muusiku Martyn LeNoble'iga ning 2011. aastal sündis neil tütar Sadie Grace LeNoble.
Sümpoosion

Sümpoosion (vanakreeka sõnast συμπόσιον ("symposion", 'koosjoomine'), mis on tuletatud tegusõnast συμπίνειν ("sympinein")) oli Vana-Kreekas ritualiseeritud koosviibimine veinijoomisega ja intellektuaalse vestlusega. 
Kuigi Platoni samanimeline dialoog on tõlgitud "Pidusöögiks", ei olnud tegemist ohjeldamatu söömingu ja joominguga, vaid jumalatele orienteeritud seltskondliku rituaaliga. 
Sümpoosionidega tähistati mitmesuguseid sündmusi, näiteks lapse sündi, abiellumist, matuseid, tähtsa isiku või perekonnaliikme reisile minekut või reisiletulekut. Sümpoosion võidi kokku kutsuda ka ilma, et oleks midagi tähistada. Sageli arutati sümpoosionil filosoofilisi küsimusi. 
Sümpoosioni viis läbi sümposiarh, kes kirjutas vahatahvlitele kutsutavate külaliste nimed koos päeva ja tunniga (tavaliselt üheksas tund) ning andis need orjast küllakutsujale, kes toimetas need kutsutavatele kätte. Koosviibijate (kaasa arvatud peoperemees) ideaalne arv oli üheksa, kusjuures loendati ainult mehi. Naistest võisid kohal viibida ainult hetäärid, kes mängisid flööti ja kitarat, tantsisid ja laulsid. 5. ja 4. sajandil eKr oli sümpoosionidel levinud ka kottabose mängimine.
Pärast sööki kogunesid külalised kodualtari ümber. Siis juhatatu sümpoosion sisse puhastusrituaalidega (kätepesemine, lõhnaainete piserdamine). Järgnevalt pärjati iseend ja veinianumaid luuderohu, mürdi ja lilledega; kasutati ka valgeid ja punaseid villasidemeid. See tähistas Dionysose teenrite hulka kuulumist. 
Esimene lonks veini joodi ringikäivast kausist daimoni auks. Jumalatega seotuse märgiks ohverdati jumalatele veini, paisates seda peekrist välja. Seejuures lauldi flöödi saatel Apollonile pühendatud vana kultuselaulu. 
Seejärel lauldi sümpoosionilaule, mida nimetati skoolionideks. Enamasti (Xemophoni "Pidusöök" mainib ka kunstilisi ettekandeid) alustati seejärel intellektuaalset meelelahutust. Improviseeriti kõnesid etteantud teemal, mõistatati mõistatusi, mida üksteisele mõistatada anti, või mängiti tabavate võrdluste leidmise mängu.
Endel Eero

Endel Eero (21. november 1930 Valjala – 7. september 2006) oli Eesti poliitik (Koonderakond). 
Eero lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi rahvamajanduse planeerimise eriala ökonomisti kvalifikatsiooniga.
Ta oli jalatsivabriku Kommunaar direktor. 1973–1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee osakonnajuhataja ning 1990–1993 majandusministeeriumi ja rahandusministeeriumi nõunik. 
Eero oli Riigikogu VII (asendusliikmena) ja VIII koosseisu liige. Ta kuulus Koonderakonna fraktsiooni (8. maist 25. septembrini 1997 kuulus Pensionäride ja Perede Liidu fraktsiooni). Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu sotsiaalkomisjoni esimees.
Endel Eero kuulus Tallinna Saarlaste Ühendusse ja Üliõpilasseltsi Liivika vilistlaskokku.
Köieronimine

Köieronimine ehk köit mööda üles ronimine ehk köielronimine on spordiala, mis seisneb haaramiseks paraja jämedusega köit mööda üles-alla ronimises kas ainult käte jõul või jalgade abiga.
Köieronimine oli kavas suveolümpiamängudel aastatel 1896–1932. Tänini on see osa politsei ja tuletõrje maailmamängudest (World Police and Fire Games). Pärast pikka pausi on köieronimine muutunud taas populaarseks Prantsusmaal, kus võistlusi korraldatakse isegi kaubamajades. Tšehhi Vabariigis äratati spordiala uuesti ellu 1993. aastal, selles peetakse kohalikke ja riiklikke võistlusi.
Montserrat

Montserrat on saar Kariibi meres, mis moodustab Suurbritannia meretaguse ala.
Montserrat on üks Väikeste Antillide Tuulealustest saartest.
Ajalugu.
Saare põlisasukateks olid kariibid ja aravakid. Montserrati avastas Christoph Kolumbus 1493. aastal ja andis sellele nime Kataloonias asuva Montserrati Jumalaema pühamu järgi ("Santa Maria de Montserrate").
1989. aasta septembris hävitas orkaan Hugo 90% saare hoonetest, kuid mõne aastaga suudeti enamik neist taastada.
18. juulil 1995 toimunud Soufrière Hillsi vulkaani purse muutis suurema osa saare lõunaosast elamiskõlbmatuks. Pealinna Plymouthi elanikud evakueeriti ning linn kattus mõne nädala pärast mitme meetri paksuse püroklastilise materjali kihiga. Hävis ka saare lennuväli. Vulkaani purskamine jätkub väiksema aktiivsusega siiani.
Montserrat jaguneb halduslikult kolmeks vallaks: Saint Anthony, Saint Georges ja Saint Peter.
Andrei Kurbski

Andrei Kurbski (vene "Андрей Михайлович Курбский", poola "Andrzej Kurbski"; 1528–1583) oli Venemaa vürst ja Ivan IV lähikondlane, kes poliitiliste erimeelsuste pärast tsaariga emigreerus Venemaalt.
Kurbski kuulus Rjurikovitšite vürstisuguvõssa (Jaroslavli vürstiriigi vürstide suguvõsaharusse), olles seega tsaari Ivan IV hõimlane. 
1556. aastal sai Andrei Kurbskist Moskva suurvürstiriigi Bojaaride Duuma (Nõukogu) liige. Umbes samal ajal sai temast ka üks Ivani olulisemaid väepealikuid, kes osales 1549. aastal sõjaretkel Krimmi khaaniriigi vastu, Kaasani piiramisel ning Vene-Liivi sõja ajal määrati pärast esialgset Vene vägede sõjalist ebaedu vägede juhatajaks ning tema juhtimisel laastati Liivi orduga peetud lahingute käigus Kesk-Eestit ning vallutati sealseid linnuseid. 
1563. aastal sai temast Vene vägede poolt vallutatud Tartu esimene vojevood ja Liivimaa asevalitseja, ent 1564. aastal läks ta tsaar Ivan IV-ga tülli ning siirdus Poola Kuningriigi ja kuninga Zygmunt II Augusti teenistusse. Kurbski reetmisest raevunud tsaar lasi pärast seda sündmust ja Tartu sakslastest kodanike mässukatset tartlased Venemaale küüditada, kahtlustades neid koostöös Kurbskiga. 
Rzeczpospolita teenistuses sai Kurbskist samuti oluline väepealik, kes tegutses peamiselt Vene-vastaste rüüsteretkede organiseerijana. Ta sai endale Kreva kindluse ja mõisa Volõõnias, kus elas oma elu lõpuni.
1565–1579 oli Kurbskil kirjavahetus Moskva tsaar Ivan IV-ga, kus mõlemad teineteist süüdistasid. Kurbski väitis, et Ivani poliitika on liialt vägivaldne ja mõtlematu, Ivan aga rõhutas igati Kurbski alatut reeturlikkust. 1573. aastal kirjutas Kurbski ka tsaarivõimuvastase pamfleti "Moskva suurvürstiriigi ajalugu", milles protesteeris Ivani üha süveneva autokraatia vastu. Selles käsitles ta pikemalt ka Liivi sõja algust ning Liivi ordu viimase maamarssali Philipp Schall von Belli isikut.
Välislingid.
Bamba

Bamba on linn Malis. See asub Gao piirkonnas ning on Bouremi "cercle"'i ja Bamba valla keskus.
Heinrich Lüdinghausen-Wulff

Heinrich Lüdinghausen-Wulff (ka Lüdingshausen-Wulff või Lüdingshausen, genannt Wulf; enne 1510 – 1574) oli Vana-Liivimaa aadlik, enne Liivi sõda Maasilinna foogt ning hiljem Taani valduste nominaalne valitseja Lääne-Eestis.
Heinrich Lüdingshausen-Wulfi vanemad olid Heinrich Wulf-Lüdingshausen ja Henrike von Hanxleden.
Lüdingshausen-Wulff saabus Liivimaale Vestfaalist 1510. aasta paiku ning liitus peagi Liivi orduga. Aastatel 1532–1533 oli ta Tallinna linnusekomtuur ("Hauskomtur"), seejärel oli ta samas ametis ühes teises Liivi ordu linnuses, kuid pole teada, täpselt millises. 1540. aastal sai tast Kurzeme Kandava foogt, 1550. aastal aga Maasilinna foogt. 1561. aastal, ordu alistumisel Poolale, keeldus Lüdinghausen-Wulff Maasilinna foogtkonda käest andmast, väites, et see on tema isiklik valdus. Ta püüdis Maasilinna Taanile (hertsog Magnusele) maha müüa ning nimetati 1562. aasta lõpus Taani alade asehalduriks Saare-, Lääne- ja Kuramaal. Reaalset võimu tal ilmselt polnud, sest ametist lahkunud Diedrich Behri asemel saabus Taanist Saaremaale uueks asehalduriks Christoffer Valkendorf. 1564. aastal läks Maasilinn lõplikult taanlastele. Lüdinghausen-Wulff jäi endiselt Maasilinna alade valitsejaks, ent kuna 1563. aastal oli puhkenud Põhjamaade Seitsmeaastane sõda, siis ei suutnud taanlased vanale foogtile raha ära maksta ning lisaks sellele pidi too ka oma valduste kaitsmist omast taskust finantseerima. 1568. aastaks oli tal raha otsas ning Maasilinn langes veel samal aastal rootslaste kätte. 1570. aastal lahkus Lüdinghausen-Wulff Saaremaalt, olles nimetatud juba endiseks asehalduriks. Oma ülejäänud elu elas ta vaesunud ja kibestunud mehena, olles sugulaste ülalpeetav. Pärast tema surma püüdsid tema sugulased Taanilt raha kätte saada, kuid ilmselt edutult.
Heinrich Lüdinghausenil oli vanem vend Rutger, kes oli viimane Pärnu komtuur. Lisaks oli samal ajal Liivi ordus ka Cord Lüdingshausen-Wulff, kelle sugulusaste eelmistega pole aga teada.
Banamba

Banamba on linn Malis Koulikoro piirkonnas, Banamba "cercle"'i keskus.
Phoenix

Phoenix on Ameerika Ühendriikide Arizona osariigi pealinn ja suurim linn, Maricopa maakonna keskus. Phoenix on elanike arvult USA viies linn. Asub kuivanud Salt Riveri kallastel 340 m kõrgusel merepinnast.
Phoenix on suur tööstus-, transpordi- ja turismikeskus.
Rahvastik.
2024. aastal elas linnas 1 662 607 inimest. 2009. aastal elas Phoenixis 1 593 659 inimest. Selle järgi on ta kõige suurema elanikkonnaga osariigi pealinn Ameerika Ühendriikides.
Elanike päritolu 2008. aastal:
Tõnu Kaljuste salvestiste loend

Tõnu Kaljuste salvestiste loendis on loetletud Tõnu Kaljuste salvestisi.
Välislingid.
Diskograafia leheküljel tonukaljuste.com
Šventoji jõgi

Šventoji (leedu keeles 'püha') on jõgi Leedus. Saab alguse Aukštaitija kõrgustikult, voolab peamiselt edelasse.
Suubub paremalt Nerise jõkke. 
Pikkus on 246 km, valgala 6889 km². Pikim lisajõgi on Širvinta. Teisi lisajõgesid: Virinta, Siesartis.
Šventoji ääres asuvad Ukmergė ja Anykščiai linn.
Jõe ääres umbes 5 km Anykščiaist lõuna pool paikneb rändrahn Puntukas.
Bandiagara

Bandiagara on linn Malis. Ta asub Mopti piirkonnas ja on Bandiagari "cercle"'i halduskeskus.
Seal elavad fulbed, dogonid, bambarad ja malinked.
Legendi järgi asutas linna 1770. aastal dogoni jahimees Nangabanu Tembély.
Bandiagra on Mali etnoloogi Amadou Hampâté sünnikoht.
Bankass

Bankass on linn Malis Mopti piirkonnas. Bankass on Mopti "cercle"'i halduskeskus.
Christian Georg Eylandt

Christian Georg Eylandt (meistrimärk CGE; 1770–1840) oli kullassepp Kuressaares 1797–1840, Tallinna kaasmeister.
Ta oli pärit Lihulast.
Barouéli

Barouéli on linn Malis Ségou piirkonnas. Ta on Barouéli "cercle"'i halduskeskus.
Arnold Gustavson

Arnold Gustavson (meistrimärk AG) oli kullassepp Kuressaares 1706–1733.
Tema poeg oli Narva ja Vaivara kullassepp Heinrich Johann Gustavson.
Johann Hernelius

Johann Hernelius (meistrimärk JH; 1744-1784) oli kullassepp Kuressaares 1771–1784, Tallinna kaasmeister.
Bla

Bla on linn Malis Ségou piirkonnas. Asub 85 kilomeetrit Ségoust lõunas Mali peamise maantee ääres.
Bla rajas Bitòn Coulibaly 18. sajandi esimesel poolel Ségou riigi ekspansiooni ajal eelpostina. Linna nimi on tulnud bamanakeelsest sõnast "ka bila" 'maha jätma': sinna jätsid Ségou riigi sõjamehed hilisemaks kasutamiseks relvad ja vilja.
Johann Baumann

Johann Friedrich Baumann (meistrimärk IB) oli kullassepp Lihulas 1844–1890, Tallinna kaasmeister.
Wolter Dreier

Wolter Marten Dreier (sündis Tallinnas; meistrimärk WD) oli kullassepp Haapsalus 1700–1739.
Ta oli arvatavasti kullassepp Franz Dreieri poeg. Temalt on säilinud kolm peekrit ja mõningaid kirikuriistu. Dreier maeti 1739. aastal Oleviste kirikusse.
Bougouni

Bougouni on linn Malis Sikasso piirkonnas. Ta on Bougoni "cercle"'i keskus. Bougoni asub Bamakost 170 kilomeetrit lõunas ja Sikassost 210 kilomeetrit läänes.
Linnas elavad põhiliselt fulbed ja bambarad.
Bougouni on rajatud Prantsuse kolonisatsiooni ajal, mil ta oli Bougouni "cercle"'i keskus. Esimeseks juhiks oli leitnant Gouraud. Linnas hoiti koloniaalajast pärit arhiivi, mis hävis tulekahjus 1991. aastal.
Bougounil on alates 1985. aastast sõpsuslinn Aurillac Prantsusmaal.
Heinrich Johann Gustavson

Heinrich Johann Gustavson (meistrimärk HIS, 1720 Kuressaare – 1774) oli kullassepp Narvas 1746–1747 ja Vaivaras alates 1747, Tallinna kaasmeister alates 1755.
Ta oli Kuressaare kullassepa Arnold Gustavsoni poeg, õppis Riias Jacob Happachi juures, veetis rännuaastad Moskvas, Peterburis ja Riias, oli 1745 sell Narva meistri Ludolf Ludersi juures. 
Varsti pärast Narva kodanikuks ja meistriks saamist asus Gustavson elama väljapoole Narva piire Vaivara mõisa, töötades seal pööningujänesena krahv Karl von Sieversi kaitse all vaatamata Narva kullasseppade tsunfti vastuseisule. Kuni Tallinna kaasmeistriks vastuvõtmiseni kasutas ta oma teostel ainulaadset liiliakujulist Vaivara "linnamärki", mis oli ilmselt inspireeritud Sieversite perekonnavapist.
Luciano Floridi

Luciano Floridi (sündinud 16. novembril 1964) on itaalia filosoof. Ta töötab Oxfordi Ülikoolis.
Vincent Mundt

Vincent Mundt (meistrimärk VM) oli kullassepp Narvas 1697–1704 ja 1717–1727.
Ta sündis kaupmehe peres ning sai 1697. aastal Narva kodanikuks. Ta töötas hõbe- ja kullassepana aastatel 1697–1704 ja 1717–1727, vahepealsel ajal viibis ta Venemaal sõjavangis.
Tema loomingut on säilinud Peterburi Ermitaažis, Moskva Relvapalatis, Lundi Kultuuriloomuuseumis.
Üks tema loomingu tippe – Narva Saksa kiriku armulauanõud, läksid kaduma Teise maailmasõja ajal.
Heino Gustavson

Heino Gustavson (23. jaanuar 1923 Tallinn – 27. veebruar 2005 Tallinn) oli eesti aja- ja koduloolane.
Ta uuris eelkõige Eesti tervishoiu ja farmaatsia ning toiduainetetööstuse ajalugu, ent huvitus ka kindlusehitiste ajaloost ja koduloolistest teemadest.
Heino Gustavson lõpetas Tallinna 5. Gümnaasiumi (1941), õppis aastatel 1942–1944 Tartu Ülikoolis ja 1944. aastal Giesseni Ülikoolis arstiteadust, 1943. aastal mobiliseeriti Saksa relvajõududesse ning läbis väljaõppe allohvitserikoolis Lauenburgis ja ohvitserikooli Bad Tölzis, Teise maailmasõja ajal teenis Saksa armees sanitari ja velskrina. Pärast Teist maailmasõda tegi kaks katset põgeneda Rootsi, 1945. aastal teisel põgenemiskatsel Rootsi vahistati Nõukogude võimude poolt ning talle mõisteti karistuseks 8 aastat vangilaagrit (algul Eestis, hiljem Venemaal Magadani oblastis)
1953. aastal Gustavson vabanes ja naasis Eestisse. Ta õppis Tallinna Meditsiinikoolis, mille lõpetas 1955. aastal, ja töötas velskrina. 1968. aastast töötas Eesti NSV Toiduainete Tööstuse Ministeeriumis toiduainete tööstuse ajaloo uurijana.
1974. aastal lõpetas ta kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli germaani-romaani filoloogia erialal. Tema diplomitöö teema oli "Die deutsche Gutsnamen in den ehemaligen Kreisen Harrien und Jerwen" (Endise Harju- ja Järvamaa saksakeelsed mõisanimed). 
1984. aastal kaitses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemias kandidaadiväitekirja "История медицины г. Таллина до октябрьского перида (XIII век – 1917 г.)" (Tallinna linna meditsiini ajalugu Oktoobri-eelsel perioodil (XIII saj – 1917)) ja sai kandidaadikraadi.
Heino Gustavson kirjutas üle 600 artikli ja 36 raamatut.
Isiklikku.
Tema isa oli Eesti sõjaväelane August Gustavson (1894–1941).
Ludolf Zander

Ludolf Zander (meistrimärk LZ) oli Narva kullassepp 1665–1696.
Valentin Adrian

Valentin Adrian (meistrimärk VA; 1678 või 1679 Tallinn – 1753 Tallinn) oli Tallinna kullassepp aastail 1714–1753. 
Ta õppis Johann Seligeri juures, oli 1719–1729 Tallinna kullasseppade tsunfti vanem. Pärast Adriani surma pidas kuni 1755. aastani töökoda edasi tema lesk.
Carl Daniel Bauer

Carl Bernhard Daniel Bauer (meistrimärgid CDB ja CB; 1767 – 1815 Tallinn) oli Tallinna kullassepp aastail 1798–1815.
Ta oli pärit Braunschweigist, õppis Carl Friedrich Clemensi juures.
Tema poeg oli kullassepp Eduard August Bauer.
Eduard August Bauer

Eduard August Bauer (meistrimärk EAB; 12. mai 1804 Tallinn – 25. oktoober 1855 Tallinn) oli Tallinna hõbe- ja kullassepp aastatel 1830–1855.
Ta oli kullassepp Carl Daniel Baueri poeg.
Bruce Willis

 
Walter Bruce Willis (sündinud 19. märtsil 1955 Idar-Obersteinis Lääne-Saksamaal) on Emmy auhinnaga pärjatud USA filminäitleja, produtsent ja laulja. Tema esinejakarjäär lõppes 2022. aastal afaatsia ehk kõnehalvatuse tagajärjel. 
Willise lapsepõlv möödus USA-s New Jersey osariigis. Ta lõpetas seal kooli ja läks siis New Yorki, et hakata näitlejaks. Enne rollide saamist töötas ta baaris kelnerina. 
Tema läbilöök toimus näidendis "Fool for Love (1984)". Samal aastal valiti ta 3000 kandidaadi seast mängima teleseriaali "Moonlighting" ("Partnerid"). Filminäitlejadebüüdi tegi ta filmis "Blind Date (1987)" Kim Basingeri kõrval. 
Paljud tunnevad teda kui John McClane'i filmidest "Visa hing", "Visa hing 2", "Visa hing 3", "Visa hing 4" ja "Visa hing 5".
Isiklikku.
Bruce Willis oli aastatel 1987–2000 abielus näitleja Demi Moore'iga. Neil on kolm tütart: Rumer Glenn Willis (sündinud 1988), Scout LaRue Willis (1991) ja Tallulah Belle Willis (1994). 
Aastail 2003–2004 oli ta paar Brooke Burnsiga, kellega ka kihlus, kuid abieluni see kaugsuhe ei viinud. 
2009. aastal abiellus ta Maltal sündinud Briti modelli ja näitleja Emma Hemingiga, kellega tal on kaks last – Mabel Ray Willis (sündinud 1. aprillil 2012) ja Evelyn Penn Willis (sündinud 5. mail 2014). 
2023. aasta veebruaris teatas perekond Willise frontotemporaalse dementsuse diagnoosist.
Auhinnad.
Emmy
Bomi maakond

Bomi maakond on 1. järgu haldusüksus Libeerias. Asub riigi lääneosas Atlandi ookeani rannikul.
Jaguneb neljaks ringkonnaks.
Jaanuar 1940

"Siin on loetletud sündmusi jaanuaris 1940.
Granma provints

Granma provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus. Ta asub riigi lõunaosas Guacanayabo lahe ääres.
Provints on mägine, seal asub Sierra Maestra ja kogu Kuuba kõrgeim tipp Pico Turquino (1975 m).
Halduslikult jaguneb 13 omavalitsuseks.
Provintsi nimi pärineb jahilt Granma, millel Fidel Castro koos kamraadidega 2. detsembril 1956 provintsis paiknevas Niquero linnas Mehhikost Kuubale saabus.
Saint Helena

Saint Helena on saar Atlandi ookeani lõunaosas. Ta moodustab koos Ascensioni saare ja Tristan da Cunha saarestikuga Saint Helena meretaguse ala.
Saint Helena saare pindala on 121 km² ja seal elas 2016. aasta andmetel 4534 inimest.
Ajalugu.
Saare avastasid Portugal meresõitjad 1502. aastal. 1834 sai saarest Suurbritannia asumaa. Napoleon I elas oma viimased aastad (1815–1821) saarele pagendatuna.
Elmar Kull

Elmar Kull (22. oktoober 1914 Viljandi – 4. jaanuar 2004) oli eesti luteri vaimulik.
Alghariduse omandas Elmar Saarepeedi algkoolis, hiljem jätkusid õpingud Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumis ja Türi Majandusgümnaasiumis. Aastatel 1936–1940 õppis ta Tartu Ülikooli teoloogiateaduskonnas ja seejärel veel aasta TÜ õigusteaduskonnas. Ülikooliaastatel kuulus Elmar Kull korporatsiooni Fraternitas Tartuensis.
Teise maailmasõja ajal võitles reamehena Punaarmee Eesti laskurkorpuse 417. üksiku sapööripataljoni koosseisus. Ta osales lahingus Velikije Luki all ning Eestis ja Lätis. Teda on autasustatud medaliga "Võidu eest Saksamaa üle". 
15. detsembril 1946 pühitseti Kull Tallinna Piiskoplikus Toomkirikus koguduse abiõpetajaks. Aastatel 1947–1949 täitis ta Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja kohuseid ning hooldas ühtlasi Narva Aleksandri kogudust.
Aastal 1949 küüditati Elmar Kull Venemaale Sverdlovski oblasti Karinski rajooni vangilaagrisse, kust ta vabanes alles aastal 1956.
Pöördunud Eestisse tagasi, asus ta uuesti tööle Narva Aleksandri koguduse vaimulikuna. Sellel ametikohal töötas ta oma emeriteerumiseni 1992. aastal, olles paralleelselt 1976–1992 ka Illuka koguduse, 1973–1976 Lüganuse Ristija Johannese kogudus ja Kiviõli Peetri koguduse, 1977–1981 Iisaku koguduse ning 1978–1979 Petroskoi koguduse hooldajaks.
Ta suri 4. jaanuaril 2004 ja maeti Narva-Jõesuu kalmistule. 
Isiklikku.
Elmar Kull abiellus 30. juunil 1956 Jõhvis Liilia Jänesega (1927–2004). Nende abielust sündisid tütred Tiina (1956) ja Kärt (1963).
Heinrich Bengelsdorff

Heinrich Bengelsdorff (meistrimärk HB) oli Tallinna kullassepp aastatel 1620–1641.
Eduard Brockhusen

Eduard Brockhusen (meistrimärgid E.B. ja EB) oli Tartu kullassepp 1843–1881.
Välislingid.
Esemed kultuurimälestiste registris:
Gottfried Dehio

Gottfried Erhard Dehio (meistrimärgid G.D ja DEHIO; 9. detsember 1782 Tallinn - 31. mai 1857 Tallinn) oli Tallinna kullassepp aastatel 1810–1857.
Franz Dreier

Franz Dreier (meistrimärk FD; 1633 – 1698) oli Tallinna kullassepp aastail 1661–1698.
Ta tuli Tallinna Hamburgist, oli 1694–1698 Tallinna kullasseppade tsunfti vanem, maeti 31. märtsil 1698.
Nauru (Tansaania)

Nauru on küla Tansaania lõunaosas Mtwara linna lähedal, 15 km kaugusel Tansaania ja Mosambiigi piirijõest Ruvumast. 
Küla asub kahe jõe kaldal. Sillutatud teed puuduvad.
Caravaca de la Cruz

Caravaca de la Cruz on linn Hispaanias Murcia autonoomse piirkonna loodeosas.
Linna nimi "Caravaca" tähendab 'lehmanägu'. Lisanimi "de la Cruz" ('risti'), et linnas on loss-pühamu "Santuario de la Vera Cruz", kus asub imettegev rist.
Ubrique

Ubrique on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
Jerez de la Frontera

Jerez de la Frontera on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis. 
Seal tehakse šerrit ehk herest.
Algar

Algar on asula ja vald Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
2006. aastal oli elanikke 1644.
Platte

Platte on 499 km pikk jõgi Põhja-Ameerikas Suurel tasandikul. Algab lähtejõgede Põhja-Platte'i ja Lõuna-Platte'i ühinemisel. Voolab valdavalt itta, suubub paremalt Missourisse.
Platte on lai, sisaldab palju setteid, jões on palju madalikke. Jõgi on üldiselt madal.
Conil de la Frontera

Conil de la Frontera on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
Lõuna-Alpid

Lõuna-Alpid on mäestik Uus-Meremaa Lõunasaarel. Kulgeb edela-kirde suunas. Kõrgus kuni 3754 meetrit.
Mäestikus asuvad näiteks Foxi liustik ja Franz Josefi liustik.
Trebujena

Trebujena on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
Kahoolawe

Kahoolawe (inglise "Kahoolawe", havai "Kahoʻolawe") on saar Vaikses ookeanis, üks Hawaii saartest.
Pindala 115 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 450 meetrit.
Kuulub Ameerika Ühendriikidele, Hawaii osariigi Maui maakonda. Saar on asustamata.
Saare asustasid umbes 1000. aasta paiku polüneeslased. Pole teada, kui palju inimesi on saarel elanud, kuid on arvatud, et magevee puudumise tõttu on saarel elanud vaid mõnisada inimest. 1778. aastast kuni 19. sajandi alguseni märkasid möödasõitnud laevadel vaatlejad, et saar oli asustamata ja viljatu.
Kuningas Kamehameha III ajal asendati Hawaii kuningriigis surmanuhtlus pagendamisega, ning 1830. aastal sai Kahoolawe saarest meeste karistuskoloonia kuni 1853. aastani.
1857. aastal elas saarel hinnanguliselt umbes 50 inimest, saarel kasvatati suhkruroogu, tubakat, ananassi ja kõrvitsalisi, ning saarele hakati rajama rantšosid. Kuid magevee puudumine oli endiselt probleemiks, ning põua ja ülekarjatamise tõttu oli saar peagi paljas.
1910.–1918. aastal kuulutati saar looduskaitsealaks, saarelt viidi karjad minema ning hakati taimestikku istutama. See ei õnnestunud, ning 1918. aastal liisis saare 21 aastaks Wyomingi rantšoomanik Angus McPhee. 1941. aastaks viis ta oma karja põua tõttu saarelt ära ja saar läks sõjaväe kontrolli alla.
Teise maailmasõja ajal ning ka pärast sõda kasutas sõjavägi saart Vaiksel ookeanil võitlevate sõdurite ja merejalaväelaste treenimiseks ning pommikatsetusteks.
18. märtsil 1981 lisati saar registrisse National Register of Historic Places. 1990. aastal lõpetati saarel sõjaväelised katsetused, 1998.–2003. aastal toimus saarel sõjaväeliste objektide äraviimine.
1993. aastal kuulutati saar koos kahemiilise ümbritseva ookeaniribaga kaitsealaks. Saare kasutamine on lubatud ainult havai kultuurilistel ja vaimulikel eesmärkidel, kalastamiseks, keskkonnataastamiseks, ajalooliseks säilitamiseks ja hariduseks. Äriline tegevus saarel on keelatud.
Hannu Savola

Hannu Tapani Savola (18. oktoober 1949 Paavola – 13. veebruar 2007 Helsingi) oli soome ajakirjanik. 
25. septembrist 2006 kuni oma surmani ajalehe Ilta-Sanomat vastutav peatoimetaja.
Aastatel 1971–1972 läbis Savola ajalehe Helsingin Sanomat toimetajate koolituse ja töötas seejärel 1973–1976 sama ajalehe poliitikatoimetajana. Seejärel oli Savola peatoimetaja abi (1976–1978) ja toimetuse sekretär (1978–1980). Oma karjääri ajalehes Helsingin Sanomat lõpetas ta taas poliitikatoimetuses (1980–1982).
Aastatel 1982–1985 oli Hannu Savola ajakirja Suomen Kuvalehti toimetuse juhataja. Aastast 1985 töötas ta ajalehes Ilta-Sanomat, kus ta tegeles valdavalt majandusuudiste toimetamisega; 1991 sai Savolast uudistetoimetuse juhataja.
Ajalehe Ilta-Sanomat peatoimetajaks kinnitati Savola septembris 2006 pärast Antti-Pekka Pietilä lahkumist sellest ametist. Peatoimetajana jõudis ta tegutseda vaid lühikest aega, sest oli detsembrist sunnitud jääma haiguslehele.
Hannu Savola suri 13. veebruaril 2007 Helsingi Laakso haiglas.
Viktor Grigorjev

Viktor Petrovitš Grigorjev (vene "Виктор Петрович Григорьев"; 14. märts 1925 – 9. veebruar 2007 Moskva) oli vene keeleteadlane, esperanto keele uurija ja arendaja.
Ta osales Teises maailmasõjas. Lõpetanud 1950. aastal Potjomkini-nimelise Moskva Linna Pedagoogilise Instituudi keeleteaduskonna, jätkas ta õpinguid sama instituudi aspirantuuris, mille lõpetas aastal 1954. Järgmisel aastal kaitses Viktor Grigorjev oma kandidaadiväitekirja teemal "Liitsõnade moodustamise teooria mõningaid küsimusi". Aastal 1978 anti talle filosoofiadoktori kraad. Tema doktoritöö ilmus 1979 raamatuna "Sõna poeetika (vene nõukogude luule põhjal)" ("Поэтика слова (на материале русской советской поэзии)").
Aastast 1952 töötas Viktor Grigorjev NSV Liidu Teaduste Akadeemia juures ajakirja Voprossõ Jazõkoznanija toimetuse liikmena. Aastal 1958 asus ta tööle Teaduste Akadeemia Vene Keele Instituuti, oli seal aastani 1962 teadussekretär ja aastast 1975 kuni surmani eri osakondade juhataja. Viimastel eluaastatel juhatas Grigorjev korpuslingvistika ja lingvistilise poeetika osakonda.
Esperantoloogia kõrval tegeles ta hispaania keele, lingvistilise poeetika, stilistika, liitsõnade moodustamise, leksikograafia, keelekultuuri, keeleteaduse ajaloo, 20. sajandi vene luulekeele ja avangardistliku luuletaja Velimir Hlebnikovi loomingu uurimisega. Esperanto keele seisukohalt oli kõige olulisem tema tegevus esperanto-vene sõnaraamatu teadustoimetajana ja oponendina esperantoloogia küsimusi käsitlevate teadustööde kaitsmisel.
1970.–1980. aastatel tegeles Grigorjev kogumiku "Strukturaallingvistika probleemid" ("Проблемы структурной лингвистики") koostamise ja toimetamisega. Tema koostatud on ka 1976. aastal ilmunud kogumik "Lingvistika ja poeetika" ("Лингвистика и поэтика").
Viktor Grigorjev suri 9. veebruaril 2007 Moskvas infarkti tagajärjel. Ta tuhastati ja maeti Moskva Hovanski kalmistule.
Sevilla

Sevilla on linn Hispaanias, Andaluusia pealinn. Asub Guadalquiviri jõe ääres.
Ajalugu.
Sevilla kohale tekkis 9. või 8. sajandil eKr linn, mida roomlased tundsid "Hispalisena". Kreeka legendi järgi rajas linna Herakles. Hispalise linna varemetele rajasid roomlased oma linna (Colonia Romulensis). 712 vallutasid linna araablased. 1091 läks Sevilla berberi almoraviidide ja 1147 almohaadide dünastia kätte. 1248 vallutas linna Fernando III.
Sport.
Linna edukaimad jalgpalliklubid on Sevilla FC ja Real Betis Balompié.
1999 toimusid linnas kergejõustiku maailmameistrivõistlused.
Linnas asub Sevilla olümpiastaadion.
Kultuur.
Sevilla on flamenkomuusika häll. 1992 toimus linnas maailmanäitus EXPO.
Sevilla on Don Juani kodulinn.
Linnas on kaks ülikooli: Sevilla ülikool ja Pablo de Olavide ülikool.
Suure reede koidikul toimub El Gran Poderi rongkäik.
Vaatamisväärsused.
Sevillas asub maailmakuulsaid vaatamisväärsusi: UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Sevilla katedraal La Giralda kellatorniga, Reales Alcázares ja Archivo General de Indias. Seal asub Hispaania vanim 18. sajandist pärit härjavõitluse areen Plaza de Toros de la Maestranza.
Arabati säär

Arabati säär (ukraina "Арабатська стрілка", vene "Арабатская стрелка", krimmitatari "Arabat beli") on maasäär Ukrainas Krimmis ja Hersoni oblastis. Eraldab Sõvaši lahte Aasovi merest. Arabati säär on 110 km pikk ja 270 m kuni 8 km lai.
Bernhard von der Borch

Bernhard von der Borch (ka "Bernd", "Bernt", "Berndt", "Berent", "Bernth" ja "Bernhardus"; suri 1488. aasta alguses) oli Liivi ordu maameister 1471–1483.
Bernhardi vanemad olid Friedrich von der Borch ja Alvert von Breithausen. Tema suguvõsa pärines Rüthenist Soesti linna lähedalt Vestfaalist ja põlvnes Münsteri piiskopi ministeriaalidest. Borchid valitsesid Vestfaalis mitmeid linnuseid.
1432. aastal on Borchi esmamainitud veel Vestfaalis ilmikuna olevana, 1451. aastal oli ta aga rüütelvennaks Rakveres. 1470. aasta lõpus sai temast Aluliina komtuur ja kui Liivi ordu maamarssal Lubbert von Varssem järgmise aasta juunis või juulis suri, sai Borchist tema järglane. 
Borch oli Liivi ordus ulatuslikke tsentraliseerivaid reforme läbi viinud ordumeistri Johann Waldhaus von Heerse (võimul 1470–1471) vastase opositsiooni juhte ning saavutas pärast tolle kukutamist 1471. aasta oktoobris enda ordumeistriks kinnitamise. Ta tühistas kohe oma eelkäija palju rahulolematust tekitanud reformid ning andis võtmepositsioonid ordus oma mõttekaaslastele. 1472. aasta alguses kinnitas Borchi ordumeistrina ka Saksa ordu kõrgmeister. 
Borch suutis ordu positsiooni Liivimaal tunduvalt tugevdada ning 1480. aastate alguses püüdis ta Riia peapiiskopkonda ja Riia linna täielikult ordule allutada. Peale selle otsustas ta 1480. aastal alustada sõda Pihkva vürstiriigiga, sealjuures võis ta loota Leedu heatahtlikule neutraliteedile. Sõda (1480–1481) osutus siiski ebaõnnestunuks: Moskva suurvürstiriigi väed saabusid Pihkvale appi ning mõlema poole saavutused piirdusid vastase maa laastamisega, kusjuures Liivimaad rüüstati vägagi rängalt. Nii sõlmiti 1481. aastal piirimuutusteta rahu ning rahulolematus Borchi suhtes kasvas. 1483. aastal oli ta sunnitud ordumeistri kohalt lahkuma. Pärast seda oli ta lühikest aega taas Aluliina komtuur.
Borchi nõbu Simon von der Borch oli aastatel 1477–1492 Tallinna piiskop, tema sugulased Eberhard ja Friedrich von der Borch olid aga Liivi ordu liikmed. Veel üks sugulane, Johann von der Borch, kuulus aga Hollandis resideerivate Saksa ordu rüütelvendade sekka.
Chipiona

Chipiona on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
Linn asub Guadalquiviri jõe suudmes. Linna rajas Quintus Servilius Scipio 40. aastal eKr.
Chipiona linnapea on Manuel García Moreno.
Rota

Rota on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
Linna varasemad nimed olid: "Asta Regia", Rooma Impeeriumi koosseisus "Oraculum Menestei" ja "Speculum Rotae". Hiljem on linna mainitud ka nimega Oleastrum. Araablaste sissetungiga Hispaaniasse muudeti linna nimi Rabita Rutta'ks. Sellest nimest tuleneb linna tänapäevane nimi Rota.
Linn asub Atlandi ookeani Cádizi lahe ääres ning on umbes poolel teel Portugali ja Gibraltari vahel. Tegemist on peamiselt turismilinnaga, kuhu tulevad puhkajad kogu Euroopast. Hooajavälisel ajal on linna peamiseks majandustegevuseks kalatööstus. Omavalitsuse territooriumil asub ka Rota mereväebaas ("Base Naval de Rota"), mis on piirkonna suurim tööandja. Mereväebaasi kasutavad ühiselt Hispaania ja Ameerika Ühendriikide merevägi.
El Puerto de Santa María

El Puerto de Santa María on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
Linna varasemad nimed olid Puerto de Menestheo, Alcanate või Alcanatif ja Puerto de las Salinas. Aastal 1260 vallutas linna araablastelt Alfonso X ja nimetas Santa María del Puertoks.
Tänapäevast nime kannab linn aastast 1500, sest linn oli kodusadamaks Christoph Kolumbuse laevale "Santa Maria".
Koos Cádizi, Chiclana de la Frontera, Puerto Reali ja San Fernandoga kuulub see Bahía de Cádizi maakonda, kus elas 2018. aastal ligi 425 000 inimest. Ühtlasi on see osa suuremast linnastust, mis on elanike arvult kolmas linnastu Andaluusias.
Louis Jourdan

Louis Jourdan (õieti Louis Gendre; 19. juunil 1921 Marseille – 14. veebruar 2015 Beverly Hills) oli prantsuse näitleja. 
Ta sai hariduse Prantsusmaal, Türgis ja Inglismaal, näitlejahariduse "École Dramatique'is. 
Ta debüteeris filminäitlejana aastal 1939. Saksa okupatsiooni ajal jätkas ta filmides näitlemist, kuid pärast propagandafilmides osalemise keeldumisest ühines ta vastupanuliikumisega. 
Tema ainus poeg suri 1981 narkootikumide üledoosi tagajärjel.
Parmenides (Platon)

"Parmenides" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos, mis kannab tuntud eelsokraatilise filosoofi Parmenidese nime.
"Parmenides" kuulub Platoni hiliste või keskmiste dialoogide hulka ja on tuntud selle poolest, et sisaldab Platoni kriitilisi märkusi ideedeõpetuse aadressil, mida Platon näib olevat pooldanud alates dialoogist "Phaidon" ja millel põhineb "Politeia" ontoloogia.
Süžee.
Teos on oma vormi poolest antud edasi kellegi Kephalose (see ei ole dialoogis "Riik" osalev Kephalos) jutustusena. Ta jutustab, kuidas ta koos sõpradega Klazomenaist Ateenasse jõudes kohtas Adeimantost, kes oli Zenoni sõbra Pythodorose sõber ning viimaselt kuulnud ammu (umbes 449 eKr) aset leidnud Parmenidese, Zenoni ja Sokratese kohtumisest Ateenas. Klazomenailased ja ateenlased läksid koos Antiphoni koju ning kuulsid temalt kunagise jutuajamise sisu, nagu selle oli edasi andnud Zenon.
Jutuajamise raamistikuks on Zenoni noorusajakirjutis, mida too polnud küll avaldanud, kuid mis oli tema tahtest hoolimata avalikuks saanud. Dialoogis osutatakse, et Zenon on just lõpetanud oma Parmenidese õpetust kaitsva traktaadi ettekandmise ning Sokrates esitab selle kohta täpsustava küsimuse ning saades Zenonilt kinnituse, et ta on probleemist korrektselt aru saanud, asub Sokrates sellele lahendusi pakkuma, kusjuures Zenon tõmbub vestlusest tagasi ning põhirolli võtab Parmenides, kes on Zenoni ettekande lõpuks jalutamast naasnud.
Vastavalt sellele kaitseb dialoogi esimeses osas (126a-137b) poisiohtu Sokrates ideedeõpetust, andes ebakindlaid vastuseid filosoofia isakujuks oleva Parmenidese tõstatatud küsimustele. Küsimuste arutamise raames tehakse läbi ka hiljem Aristotelese poolt Platonile ette heidetud kolmanda inimese argument.
Dialoogi teine ja mahukam osa (137c-166c) aga sisaldab Parmenidese poolt läbi viidud "dialektilist harjutust", mis tegeleb eleaatlike ontoloogiliste eelduste üksikasjalikult järeldava lahti-mõtestamisega, kaaludes eeldusi, et üks on ja üks pole, ning vaadeldes, mis tuleneb sellest eri kombinatsioonides nii ühe enda kui teiste jaoks. Harjutuse ajal on Parmenidese vestluspartneriks seltskonna noorim, Sokratese kaaslane nimega Aristoteles (mitte tuntud filosoof Aristoteles, vaid üks kolmekümnest türannist).
Kuigi Parmenides ütleb dialoogis, et see harjutus peaks Sokratesele selgitama, kuidas ideedeõpetust ilma filosoofia vastu eksimata kaitsta, pole tänapäevani dialoogi tõlgendajate hulgas siiski üksmeelt, mil viisil too harjutus seda ülesannet täita võiks.
Eestikeelne tekst.
126a
Kephalos: Kui olime jõudnud oma kodust Klazomenaist [ Ateenasse], kohtasime agoraal Adeimantost ja Glaukonit. Adeimantos haaras mul käest ja ütles: "Tere tulemast, Kephalos, kui sa vajad siin midagi, mis meie võimuses on, siis anna teada." 
"Aga just sellepärast ma siin olengi," vastasin mina, "et mul on teilt midagi tarvis." 
"Kas sa ütleksid siis, mida sul tarvis on," lausus ta.
Reus

Reus on linn Hispaanias Kataloonias Tarragona provintsis.
Linn on Baix Campi maakonna keskus ja asub Tarragonast 14 kilomeetrit loodes.
Linna keskuseks on Primi väljak (katalaani keeles "Plaça Prim"). 
Linna teenindab samanimeline lennujaam.
Vitoria-Gasteiz

Vitoria-Gasteiz on linn Hispaanias, Baski autonoomse piirkonna pealinn ja Araba provintsi halduskeskus. Linn asub Zadorra jõe ääres.
Vanalinn on hästi säilinud, seal asuvad Casa del Cordón, gooti stiilis Püha Maria katedraal, arheoloogiamuuseum ja Torre de Doña Otxanda, kus asub loodusteaduste muuseum.
El Niño

El Niño on nähtus, mis seisneb Vaikse ookeani idaosa pinnakihi soojenemises, millega kaasnevad vihmasajud tavaliselt kuiva kliimaga Peruu ja Ecuadori rannikul, põuad Austraalias jne.
El Niño sagedus on keskmiselt kaks korda kümne aasta jooksul (tavaliselt 4...7 aasta järel). El Niño nähtuse põhjustab püsivate tuulte suunamuutus. Tavaliselt puhuvad tuuled piki Lõuna-Ameerika rannikut lõunast põhja ning keeravad ekvaatorile lähenedes läände ehk avaookeani suunas. Vee ärakanne pinnakihist põhjustab Lõuna-Ameerika rannikul tõusuhoovuse ehk külma ning toitaineterikka vee ookeanisügavustest ülespoole liikumise, mis muudab Vaikse ookeani idaosa heaks kalastuspiirkonnaks. El Niño korral muutub olukord vastupidiseks. Püsivad läänekaartetuuled toovad Lõuna-Ameerika läänerannikule sooja ning toitainetevaese vee, mille tõttu kaovad kalad ning muutub kliima mitmel pool maailmas.
Ka El Niñole vastupidine olukord võib olla ebanormaalselt tugev ning põhjustada Lõuna-Ameerika rannikul tavalisest veelgi kuivema ilma (La Niña). El Niño ja La Niña ebaregulaarset vaheldumist nimetatakse ENSO ("El Niño Southern Oscillation").
"El Niño" tähendab hispaania keeles "poiss" või "jõululaps". Nimi pärineb Ecuadori ja Peruu kaluritelt, kes andsid sellise nime soojale hoovusele, mis saabus tavaliselt jõulude ajal ja kestis mitu kuud.
Leóni provints

Leóni provints on provints Hispaanias Castilla y Leóni autonoomse piirkonna loodeosas.
Rahvastik.
Provintsi elanike arv oli 498 223 (2006), rahvastiku tihedus 31,82 inimest/km².
2005. aastal registreeriti provintsis 3313 sündi ja 5731 surma, loomuliku iibe kordaja oli –3,85 promilli. Provintsi elanike arv kasvab teistest provintsidest ja välisriikidest sisserände tulemusel.
Kliima.
Leóni provintsi aasta keskmine temperatuur on +10,8 °C, jaanuaris +3,1 °C, augustis +19,1 °C.
Aastas sajab keskmiselt 560 mm, sealhulgas jaanuaris 61 mm ja augustis 16 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 2642 tundi, sealhulgas jaanuaris 130 ja augustis 333 tundi.
A Coruña provints

A Coruña provints on provints Hispaanias Galicia autonoomses piirkonnas.
Provintsi keskuseks on rannikul asuv A Coruña linn.
Kliima.
A Coruña provintsi aasta keskmine temperatuur on +14,1 °C, jaanuaris +10,2 °C, augustis +18,8 °C.
Aastas sajab keskmiselt 996 mm, sealhulgas jaanuaris 131 mm ja augustis 29 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 1964 tundi, sealhulgas jaanuaris 103 ja augustis 236 tundi.
Haldusjaotus.
Vallad.
Provints jaguneb 93 vallaks:
"Vallad on loetletud nende artikleid arvestamata"