tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rein Grabbi

Rein Grabbi (sündinud 1934 Tallinnas) on eesti kosmonautikainsener ja alpinist.
Rein Grabbi on kolonel Herbert Grabbi noorem poeg. Koos ema ja venna Hellar Grabbiga põgenes ta Tallinnast 1944. aasta septembris. Saksamaa põgenikelaagrist suundus ta USAsse. Ta lõpetas Stanfordi ülikooli magistrikraadiga lennukiehituse ja kosmosetehnika alal ja töötas paarkümmend aastat erafirmades (Sperry, TRW, Pasadena Jet Propulsion Laboratories) USA kosmoseagentuuri NASA heaks.
Alpinistina on ta tõusnud kõigi Põhja- ja Lõuna-Ameerika tähtsamatele mäetippudele. 1987. aastal tõusis ta koos Jüri Tindiga Ecuadoris Chimborazo tippu. 1995. aastal tõusis ta esimese eestlasena Aconcagua tippu. Ta on tõusnud ka Kilimanjaro tippu.
1979. aastal külastas ta esimest korda pärast Eestist põgenemist taas Eestit. 2021. aasta seisuga elas ta Tallinnas.
Beaurainville

Beaurainville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Beaurainville asub u. 10 km Montreuil-sur-Merist kagus, tee D130 ääres ja Canche'i jõe kallastel.
Ajalugu.
1064. aastal, kaks aastat enne Hastingsi lahingut osales toonane Wessexi krahv Harold Godwinson Ponthieu kaldal laevahukus ja langes Guy I de Ponthieu (suri 1100. aastal) kätte, kes viis ta oma Beauraini linnusesse, mis asus La Manche'i rannikust (nüüd Le Touquet-Paris-Plage) 24,5 km Canche'i jõge pidi ülesvoolu, nagu viitab Bayeux' vaip: "HIC APPREHENDIT WIDO HAROLDUM ET DUXIT EUM AD BELREM ET IBI EUM TENUIT" ("Siin võttis Guy Haroldi kinni ja viis ta Beauraini ja hoidis seal kinni"). Normandia hertsog Guillaume II nõudis krahvi vabastamist ja krahv Guy andis Harold Godwinsoni pärast tema eest lunaraha saamist üle.
Blangy-sur-Ternoise

Blangy-sur-Ternoise on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Blangy-sur-Ternoise asub u. 15 km Saint-Pol-sur-Ternoise'ist loodes tee D94 ääres.
Walce

Walce (saksa keeles "Walzen") on küla Poolas Opole vojevoodkonnas Krapkowice maakonnas, Walce valla halduskeskus. Walce asub Tšehhi piirist 19 km kaugusel, maakonnakeskusest Krapkowice ligi 12 km ja Opolest umbes 33 km lõunas.
Küla on esmamainitud 1228. aastal ("Walchi").
Blingel

Blingel on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Blingel asub u. 8 km Hesdinist kirdes teede D94 ja D107 ristumiskoha ümbruses.
Maadlus 2024. aasta suveolümpiamängudel

2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude maadlusvõistlused toimuvad 5.–11. augustini Grand Palais Éphémère'is Champ de Marsil. Nendel mängudel on oodata 288 maadlejat, kes võistlevad 18 kaalukategoorias. Mehed maadlevad üksteise vastu nii vabamaadluses kui ka Kreeka-Rooma maadluses, naised aga ainult vabamaadluses, kus antakse välja 18 kuldmedalit. Maadluses on võisteldud kõigil kaasaegsetel suveolümpiamängudel, välja arvatud 1900. aasta Pariis.
Võistluse formaat.
Igas kaalus võistleb kuusteist maadlejat. Võistlus koosneb ühe väljalangemisega turniirist, kus kahe pronksmedali võitja selgitamiseks kasutatakse kordusmatsi. Kaks finalisti maadlevad kuld- ja hõbemedali pärast. Iga maadleja, kes kaotab ühele kahest finalistist, liigub lohutusringi, mis kulmineerub paaris pronksmedalimatšis, kus osalevad poolfinaali kaotajad, kes kumbki lähevad vastamisi oma poolfinaalist järelejäänud vastasega.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 11. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;Riike: 16
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: Aline Rotter-Focken, 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Jełowa

Jełowa (saksa keeles "Jellowa", aastatel 1936–1945 "Ilnau") on küla Poolas Opole vojevoodkonnas Opole maakonnas Łubniany vallas. Jełowa asub Łubnianyst umbes 5 km idas ja Opolest ligikaudu 17 km kirdes.
Küla on esmamainitud 1300. aastal ("Ylowa").
2007. aastal valiti Jełowa Opole vojevoodkonna kõige ilusamaks külaks.
Piiskopi aed

Piiskopi aed on aed Tallinnas Toompea läänepoolsel küljel, aadressiga Toom-Kooli tänav 21. 
Alal asus hoonestus enne 1684. aasta Toompea tulekahju, hiljem kuulusid 18. ja 19. sajandil Tallinna Toomkirikule. Toomkiriku juurde kuuluv aed pärineb 18. sajandist ja kunagine piiskopiaed algas vahetult toomkiriku kirikutorni juurest . Pärast toomkirikut ümbritsenud kõrge kivimüüri lammutamist 1778. aastal kujunes siin esinduslik väljak koos seda raamivate varaklassitsistlike hoonetega Kiriku tänaval 
Renoveerimise käigus taastati 2018. aastaks keskaegne kaev ja aeda istutati paradiisi õunapuud. Piiskopi aia keskaegne kaev valgustati seestpoolt ning kaeti lamineeritud klaasiga. Piiskopi aeda rajati õunapuude ala ja pargi graniitplaatidest peatee kõrvale diagonaalseid kõrvalteid koos uute murupindadega. Radade äärde paigaldati pingid, prügikastid ning kõrvalteede valgustamiseks täiendavad valgustid. Vaateplatsi kahe tasapinna vahele rajati istemüürid ja korrastati vaateplatvormi paekivimüüritis. 
Peatee graniitplaatidesse graveeriti Rooma numbritega Kristuse Kolgata tee 14 peatuspunkti. Piiskopi aias asuvad ka Toompea kaks kõige vanemat tammepuud.
Piiskopi aias asub ka Piiskopi vaateplats, millelt avaneb vaade Pelgulinna ja Kalamaja asumitele, Snelli tiigile, Toompargile ning Balti jaamale.
Verhnjaja Salda

Verhnjaja Salda (vene keeles "Верхняя Салда") on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Linn asub 195 km Jekaterinburgist põhja pool, Salda jõe ääres.
Verhnjaja Salda asutati 1778. aastal. Linnaõigused sai 1938. aastal.
Linnas on arenenud metallurgiatööstus, seal toodetakse titaani ja muid metalle, seal on maailma suurima titaanitootja VSMPO-AVISMA peakontor.
2023. aastal oli linnas 40 474 elanikku.
Kristen Michali valitsus

Kristen Michali valitsus on 54. Eesti Vabariigi valitsus, mis astus ametisse 23. juulil 2024. Valitsuskoalitsiooni kuuluvad Eesti Reformierakond ja Eesti 200. Kuni 11. märtsini 2025 kuulus valitsusse ka Sotsiaaldemokraatlik Erakond. Valitsuse moodustas Reformierakonna juhatuse liige Kristen Michal peaminister Kaja Kallase tagasiastumise järel. Valitsuserakondadel on Riigikogus 52 kohta.
Poks 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude poksivõistlused toimusid 27. juulist 10. augustini 2024. Eelringi poksimatšid toimusid konverentsikeskuses, mis asub Villepintes Paris-Charles de Gaulle'i lennujaama lähedal, ning medalivoorud (poolfinaalid ja finaalid) peeti Roland Garrosi staadionil.
Nagu kolmedel eelmistel olümpiamängudel, oli ka 2024. aasta Pariisi poksiprogrammis 13 kaalukategooriat (seitse meestel ja kuus naistel). Vastavalt Rahvusvahelise Olümpiakomitee eesmärgile saavutada täielik sooline võrdõiguslikkus, ajakohastatakse programmi jätkuvalt meeste kaalukategooriate vähendamise ja naiste kaalukategooriate lisamisega. Eelmistel suveolümpiamängudel oli meestel 8 ja naistel 5 kaalukategooriat ning üle-eelmistel mängudel oli meestel 10 ja naistel 3 kaalukategooriat.
2022. aasta juunis keelas Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) Rahvusvahelise Poksiassotsiatsiooni (IBA) õigused turniiri korraldada, kuna "rahanduse, valitsemise, eetika, kohtunike ja kohtumõistmise valdkondades esines jätkuvalt eeskirjade eiramisi". Seetõttu kehtestas ROK-i juhatus ja ratifitseeris uue 2024. aasta Pariisi kvalifikatsioonisüsteemi, mille kohaselt saavad poksijad kvoodikohad kontinentaalsetel spordivõistlustel, nagu Aasia mängud, Euroopa mängud, Pan-Ameerika mängud, Aafrika mängud ja Vaikse ookeani mängud. 
Võistluse formaat.
Vastavalt ROK-i missioonile saavutada täielik sooline võrdõiguslikkus algatati 2024. aasta Pariis poksiprogrammis veel ühe olulise muudatuse – meeste kaalukategooriate arvu vähendatakse kaheksalt seitsmele, mis lõpuks kaotab poolraskekaalu. Teisest küljest on naiste kaaluklassides märgata vastavat tõusu viielt kuuele.
Meespoksijad võistlesid seitsmes kaalukategoorias: 51 kg, 57 kg, 63,5 kg, 71 kg, 80 kg, 92 kg ja üle 92 kg.
Naispoksijad võistlesid kuues kaalukategoorias: 50 kg, 54 kg, 57 kg, 60 kg, 66 kg ja 75 kg.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
Boisjean

Boisjean on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Boisjean asub u. 6,4 km Montreuil-sur-Merist lõunas teede D139 ja D142 ristumiskoha ümbruses.
Permanentroheline

Permanentroheline on standardiseerimata koostisega heleroheline värvipigment, mille koostis võib olla üks järgmistest:
Boubers-lès-Hesmond

Boubers-lès-Hesmond on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Boubers-lès-Hesmond asub u. 16 km Montreuil-sur-Merist idas tee D149 ääres.
Kohtuotsa vaateplats

Kohtuotsa vaateplats (ka "Kohtuotsa vaateplatvorm") on vaateplatvorm Tallinna vanalinnas aadressil Kohtu tänav 12.
Kohtuotsa vaateplats asub Toompea kõrgendiku põhjapoolsel küljel, kust avaneb suurepärane vaade Tallinna vanalinnale ja kesklinnale ning taamal paistab Soome laht, Tallinna sadam ja Pirita.
Bouin-Plumoison

Bouin-Plumoison on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Bouin-Plumoison asub u. 3 km Hesdinist läänes tee D149 ääres.
Brévillers (Pas-de-Calais)

Brévillers on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Brévillers asub u. 24 km Montreuil-sur-Merist kagus tee D135 ääres.
Võrkpall 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
Võrkpalliturniirid 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis on kavas 27. juulist 11. augustini. Turniiril osaleb 24 võrkpalli- ja 48 rannavõrkpallivõistkonda. Saalivõrkpallivõistlused toimuvad Paris Expo Porte de Versailles'il koos rannavõrkpalliturniiriga, mis toimub Champ de Marsi Eiffeli torni lähedal selleks ehitatud staadionil. See on esimene kord võrkpalli olümpiavõistluste ajaloos, kus igal mängudel osaleval võistkonnal on õigus kaasata sportlase asendamiseks meditsiinilistel põhjustel üks mittevõistlev (AP) sportlane. Seetõttu suurenevad meeskondade nimekirjad 12 sportlaselt 13-le.
Võistluste formaat.
6. aprillil 2022 kiitis Fédération Internationale de Volleyball Rahvusvahelise Olümpiakomitee otsust kiita heaks mitmed muudatused võrkpalli olümpiaprogrammis ja selle kvalifikatsioonisüsteemis, eelkõige Pariisi 2024. aasta kvoodikohtade jaotamise reeglite osas. Saalivõrkpalliturniiril osaleb 12 võistkonda soo kohta. Võõrustajariigina Prantsusmaa, valitsev meeste tšempion, jätab endale nii meeste kui ka naiste võistkondadele otse koha.
Ülejäänud kaheteistkümnest meeskonnast koosnev valik soo kohta peab läbima kaks kvalifikatsiooniteed, et kindlustada 2024. aasta Pariisi kvoodikohad. Esiteks kvalifitseeruvad kõigi kolme olümpiakvalifikatsiooniturniiri võitjad ja teiseks jäänud võitjad otse mängudele. Teiseks omistatakse viimased viis kohta FIVB maailma edetabeli alusel 2024. aasta juuniks sobivatele NOC-idele, järgides samas universaalsuse põhimõtet, st eelistades 2024. aasta Pariisi turniiril osalema neid kontinente, kellel pole veel kvalifitseeritud võistkonda.
Rannavõrkpalliturniiril osaleb 24 võistkonda soo kohta maksimaalselt kaks võistkonda NOC-i kohta. Võõrustava riigina saab Prantsusmaa endale otsese koha nii meeste kui ka naiste rannavõrkpallivõistkondadele.
Ülejäänud 24 meeskonnast koosnev valik peab läbima kolmepoolse kvalifikatsioonitee, et saada Pariisi 2024 pilet, järgides universaalsuse põhimõtet ja austades kahe võistkonna NOC limiiti. Esialgse koha saavad otse 2023. aasta FIVB maailmameistrivõistlused, mis toimuvad 6.–15. oktoobril Mehhikos Tlaxcalas, vastavalt meeste ja naiste võitjatele, kusjuures seitseteist kõrgeima asetusega võistluspaari liituvad nendega FIVB kaudu. Olümpia edetabel (paaris saavutatud kaheteistkümne parima esituse põhjal) ajavahemikus 1. jaanuar 2023 kuni 10. juuni 2024. Viimased viis kohta omistatakse iga viie mandri kvalifikatsiooniturniiri (Aafrika – CAVB, Aasia ja Aasia) sobivatele NOC-idele. Okeaania – AVC Euroopa – Põhja-Ameerika, Kesk-Ameerika ja Kariibi mere piirkond – NORCECA.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;section end=standings /&gt;
Karl Aleksander Reinhold

Karl Aleksander Reinhold (26. märts 1885 Vasula – 1949 Tartu) oli eesti hambaarst ja tuletõrjuja, seltsi- ja pangandustegelane, Viljandi linnavolikogu liige.
Carl Alexander Reinhold sündis 14. märtsil (vkj) 1885. aastal Vasulas talurentniku pojana. Õppis Tartu Hugo Treffneri gümnaasiumis (kuni 1908. aastani). Seejärel läks Peterburi, et omandada hambaarsti kutse. Pärast õpinguid naasis Tartusse ja töötas kolm aastat Tartu hambaarstide kooli õpetajana. 
Esimese maailmasõja ajal läks Viljandisse ja asus seal Vene Punase Risti teenistusse, töötas puidutööstuses (AS Viljandi Puidutööstuse juhatuse esimees) ning oli aktiivne kohalikus seltsielus (Viljandi Tuletõrje Selts, Viljandi Haridusseltsis, Viljandi Põllumeeste Selts). Karl Reinholdi algatusel asutati Sulg- ja Väikeloomade Kasvatuse Selts, Jahi ja Kalanduse Edendamise Selts ning korterikriisi lahendamiseks ehitajate ühing „Kodu". 
Vene revolutsiooni ajal osales Karl Reinhold omakaitses, tegutses Viljandi maleva komitee esimehena ja võttis osa esimese ratsapolgu loomisest. Varsti sattus ta konflikti enamlastega ja vangistati. Saksa okupatsiooni ajal oli Karl Reinhold Eesti Ajutise Valitsuse usaldusmeheks ning kogus raha välissaatkondade toetuseks. 
Vabadussõja ajal korraldas K. Reinhold Viljandi "Ühistöö" esimehena naiste rakendamist sõjaväe ja haiglate jaoks riiete valmistamisel. Asutas Eesti Punase Risti Viljandi osakonna ja töötas selle esimehena. K. Reinhold oli pikemat aega Viljandi linnavolikogu liige ja linnavalitsuse sõjakahjude ia riigimaade osakonna ajutine juhataja, lühikest aega ka Eesti Asutava Kogu liige Eesti Rahvaerakonna nimekirjas. 1918. aastast töötas K. Reinhold Viljandi Laenu-Hoiuühisuses ja oli mitu aastat selle juhatuse esimeheks. 
1924. aastal siirdus K. Reinhold Tartusse ja alustas õpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, ühines üliõpilaskorporatsiooniga "Sakala". Tartus valiti K. Reinhold Tartu Majaomanikkude Panga nõukogu liikmeks. 1927. aastast oli ta Tartu Linnapanga juhatuse liige ning 1924. aastast tegev kindlustusseltsi „Eesti" nõukogus. Reinhold oli ka Tartus vabatahtlik tulrtõrjuja ja alates 1939. aastast juhtis Tartu tuletõrjebrigaadi. 
Karl Reinhold oli abielus hambaarsti Alma Reinholdiga (neiup Mägi 1891–1955) ja nad on mõlemad maetud Tartu Peetri kalmistule (Hauaplats RAD:P1:100).
Atakamiit

Atakamiit on harvaesinev rohu-, smaragd- kuni mustjasrohelist värvi, haliidide hulka kuuluv mineraal, koostiselt aluseline vaskkloriid Cu2Cl(OH)3. Kristallid on prismalised või tahveljad, pikisuunas viirutatud ja kiilutaoliste otstega. Esineb ka kiulisi, teralisi või massiivseid agregaate. Mineraal on nimetatud esimese leiukoha järgi Atacama kõrbes.
Kasutus värvipigmendina.
Atakamiiti on pulbriks jahvatatuna kasutatud loodusliku rohelise värvipigmendina alates antiikajast nii käsikirjade illuminatsioonis kui ka seina- ja tahvelmaalis. Muuhulgas on seda leitud Rootsi ja Taani keskaegsete maakirikute seinamaalinguilt, ehkki nende puhul on kaalutud võimalust, et tegemist on sünteesitud ühendiga, ja 16. sajandi Peruus loodud polükroomselt puuskulptuurilt.
Tsinkkollane

Tsinkkollane on erkkollane vähese valguspüsivusega anorgaaniline värvipigment, koostiselt tsinkkaaliumkromaat K2O · 4 ZnCrO4 · 3 H2O.
Värvainete indeksis kannab tsinkkollane tähiseid PY36 (Pigment Yellow 36) ja 77955. Tsinkkollase nimetust on ebatäpselt kasutatud ka korrosioonikaitsematerjali tsinkkromaadi (ZnCrO4) kohta.
Omadused.
Pigment lahustub hapetes ja alustes. Tsinkkollast saab kasutada koos kõigi mittealuseliste värvipigmentidega. Valguskindlus on madal: aja jooksul võib kollane värvus tumeneda hallikasroheliseks kromaatiooni redutseerumise tõttu Cr3+ iooniks, või tuhmpruuniks kromaatiooni reaktsiooni tõttu dikromaatiooniks.
Tuntuim ajalooline näide tsinkkollase värvikaotusest on seotud Georges Seurat' maaliga "Pühapäeva pärastlõuna Grande-Jatte'i saarel" (1886), milles kunstnik kasutas uut säravkollast värvipigmenti päikesest valgustatud rohu värvuse edasiandmiseks ja mille värvimuutus (kollasest ookerpruuniks) ilmnes juba 1892. aastal, mõni aasta pärast maali valmimist.
Ajaloost.
Esmakordselt sünteesiti ühend juba 19. sajandi algul, kuid seda ei kasutatud värvipigmendina enne 1850. aastaid.
Liivimaa tragunirügement (Albedyhl)

Liivimaa tragunirügement (rootsi keeles "Livländskt dragonregemente") oli Põhjasõja ajal aastatel 1700–1709 tegutsenud Rootsi ratsaväeüksus, mis kuulus Wolmar Anton von Schlippenbachi ja Adam Ludwig Lewenhaupti Lewenhaupti armee koosseisu. Üksus likvideeriti pärast Poltava lahingut (1709).
Teenistusajalugu.
Formeerimine.
Liivimaa tragunirügement moodustati Põhjasõja puhkemise järel 1700. aasta algul, mil kindral Otto Vellingk ja Gustav Ernst von Albedyhl (1655−1721) leppisid kokku, et viimane moodustab 12 kompaniist koosneva 600-mehelise püsiva tragunirügemendi. Eeskujuks võeti Saksi tragunirügemendid, kellega rootslased olid sama aasta veebruarist alates võidelnud.
Tegevus Põhjasõja ajal.
1701. aastal viidi üksus Kuramaale, kus üks pool liikus koos Karl XII peaarmeega Leetu, teine osa liitus 1703. aastal Schlippenbachi armeega Liivimaal. 1704. aastal sai tragunirügemendi uueks ooberstiks Gustav Carl von Schreiterfelt. 1709. aastal liikus üksus Lewenhaupti armee koosseisus Valgevenesse ning seealt Ukrainasse, kus mõlemad rügemendi pooled taas liideti. Üksus hävis Poltava lahingus.
Koosseis 1701. aastal.
1701. aasta 1. märtsil (rkj) korraldas kindralmajor Jakob Spens rügemendile Raunas ülevaatuse. Üksuses teenis siis 570 meest ja see jagunes 12 kompaniiks:
Sündinud 1901

"Siin on loetletud 1901. aastal sündinud tuntud isikuid."
Lorentz Heinrich von Bellingshausen

Lorentz Heinrich von Bellingshausen (ka Lorenz Heinrich; surnud 1701) oli Bellinghausenite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane (kapten), kes osales Põhjasõjas.
Ta sündis Leonhard Johann von Bellingshauseni peres. 
1694. aastal oli ta lipnik Fägersköldi rügemendis. 1700. aastal määrati ta Albedyhli tragunirügemendis kapteniks. Bellingshausen suri järgmisel aastal haiguse tagajärjel.
Gustav Magnus von Patkul

Gustav Magnus von Patkul (surnud 1701) oli Patkulite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane (kapten), kes osales Põhjasõjas. 
Elulugu.
Gustav Magnus von Patkul sündis Liivimaal. 
1685. aastal oli Patkul lipnik Österbotteni jalaväerügemendis. 1700. aasta mais määrati ta Albedyhli tragunirügementi. Patkul suri järgmise aasta aprillis.
Trap-muusika

Trap on Atlanta räpparite T.I., Jeezy ja Gucci Mane'i algatatud hiphopi alamžanr, mis pärineb USA lõunaosast ning mille lüürilised viited trapile algasid aastast 1991, kuid tänapäevane trapi kõla ilmus 1999. aastal. Žanr on oma nime saanud Atlanta slängi terminist "trap house" ehk maja, mida kasutatakse eranditult narkootikumide müümiseks Trapmuusika on tuntud oma lihtsate, rütmiliste, minimalistlike lavastuste poolest, mis kasutavad sünteesitud trumme ja mida iseloomustavad keerulised hi-hat mustrid, trummid, bassitrummid, millest mõned on häälestatud pika vaibumisega, et väljastada bassisagedust (algselt Roland TR-ilt -808 trummimasin) ja lüüriline sisu, mis keskendub sageli uimastitarbimisele ja linnavägivallale.Žanri teerajajate hulka kuuluvad produtsendid Kurtis Mantronik, Mannie Fresh, Shawty Redd, Fatboi, Zaytoven, DJ Screw ja Toomp ning räpparid T.I., Jeezy ja Gucci Mane. Kaasaegne trap sound ilmus esmakordselt 1999. aastal koos East Pointi suurima hitiga Cool Breeze'ilt. Seda stiili populariseeris produtsent Lex Luger, kes produtseeris 2010. aastal mõjuka Waka Flocka Flame'i albumi Flockaveli ja oli viljaka hip-hopi produktsioonimeeskonna 808 Mafia kaasasutaja.
Bernhard Bielenstein

Bernhard Max August Bielenstein (21. august 1877 Dobele, Kuramaa kubermang – 14. aprill 1959 Heilbronn, Baden-Württemberg) oli baltisaksa päritolu arhitekt. Teda peetakse üheks olulisemaks Riia juugendi esindajaks.
Elulugu.
Ta lõpetas 1897. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1904. aastal Riia Polütehnikumi. Bielenstein töötas aastatel 1904–1905 Charlottenburgi Polütehnilises Instituudis ja tegutses alates 1905. aastast Riias arhitektina, teenis esimeses maailmasõjas Venemaa Keisririigi sõjaväes Pihkvas ja Vitebskis 1917. aastani, mille järel jätkas ta Riias arhitektina tööd. Ta lahkus baltisakslaste ümberasumise käigus Posenisse ja töötas seal hinnastajana teise maailmasõja lõpuni, läks 1945. aastal Eggenthali Baierimaal ning 1958. aastal Neckarsulmi.
Isiklikku.
Tema isa oli pastor, etnograaf ja keeleteadlane August Bielenstein, vennad olid pastor Johannes Bielenstein ja kunstnik Siegfried Bielenstein.
Magnus Siegfried von Taube

Magnus Siegfried von Taube (sündinud 1669) oli Taubede aadlisuguvõsast pärit Rootsi kapten, kes osales Põhjasõjas. 
Elulugu.
Magnus Siegfried von Taube sündis 1669. aastal Heinrich Johann ja Anna Magdalena von Taube (sünninimega von Bock) perekonda. Magnus Siegfried abiellus Elisabeth Dorothea von Engdesiga. Abielust sündis tütar.
1689. aastal astus ta teenistusse Tiesenhauseni jalaväerügementi. 1698. aastal ülendati ta seal leitnandiks. 1700. aastal sai ta Albedyhli tragunirügemendis kapteniks.
1710. aasta 28. märtsil omandas Taube oma isa käest Hõreda mõisa, mille ta müüs edasi Heinrich Johann von Fockile.
Tsinkkromaat

Tsinkkromaat on kromaatide hulka kuuluv mürgine sool valemiga ZnCrO4. Aine esineb erk-sidrunkollaste kristallidena. Tsinkkromaati kasutati alates 1920. aastatest tööstuslikult raud-, alumiinium- ja teraspindade korrosioonikaitsevärvina. Sel juhul lisati tsinkkromaadile sageli muid värvipigmente.
Saamine.
Peenestatud tsinkoksiidi (tsinkvalget) töödeldakse väävelhappega, nii et moodustub tsinksulfaat. Sel lastakse pikema aja jooksul reageerida kaaliumdikromaadiga, nii et kaaliumiioon asendub tsingi iooniga; välja sadenenud tsinkkromaat filtreeritakse ja pulbristatakse.
Zn2+ + K2CrO4 → ZnCrO4↓ + 2K+
Tööstuslikult kasutatakse aine tootmiseks Cronaki protsessi, milles metalliline tsink pannakse lühikeseks ajaks naatriumdikromaadi ja väävelhappe lahusesse.
Omadused.
Tsinkkromaat on tahke aine, tavaliselt lõhnatu erkkollase pulbri või kristallide kujul. Ta on tugev oksüdeerija, eriti kõrgematel temperatuuridel, mittesüttiv ja vees lahustumatu.
Tugevalt mürgine, kokkupuutel põhjustab tervisekahjustusi. Keskkonnaohtlik aine, eriti veeorganismidele.
Ohud.
Tsinkkromaat on väga mürgine aine, samuti on see Cr(IV) sisalduse tõttu kantserogeen, mis põhjustab sissehingamisel ja kudedega kokkupuutel haavandeid ja kasvajaid. Leitud on tugev korrelatsioon tsinkkromaadi ja pliikromaadi tootmise ning töötajate kopsuvähki suremise juhtumite arvu vahel. Sel põhjusel on uuemal ajal tsinkkromaadi kasutamist piiratud.
Muud.
Tsinkkromaadi värvusest on tuletatud nimetus RAL Classic värvikaardi toonile 1018 "Zinkgelb" 'tsinkkollane'.
Tsinkkollane (värvus)

Tsinkkollane on erkkollane värvitoon, mis meenutab korrosioonikaitsematerjali tsinkkromaadi värvust; esineb RAL Classic värvikaardil, toon 1018 "Zinkgelb".
Komprachcice

Komprachcice (saksa keeles "Comprachtschütz") on küla Poolas Opole vojevoodkonnas Opole maakonnas, Komprachcice valla halduskeskus. Komprachcice asub Opole kesklinnast ligikaudu 8 km edelas.
Küla on esmamainitud 1302. aastal ("Gumperti Villa"). Raudteeühenduse sai küla 1887. aastal.
Brimeux

Brimeux on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Brimeux asub umbes 7 km Montreuil-sur-Merist kagus tee D149 ääres, Canche'i jõe orus.
Ajalugu.
Küla nime on esmamainitud 1042. aastal kuninglikus hartas kujul "Brivermacum", mis oli ladinakeelne vaste keldi sõnale silla kohta. Aastate jooksul on sellel olnud erinevad kirjapildid, nagu "Brivamagus", "Brivomagus", "Brimeaus" (1153. aastal), "Brimodio" ja "Brimodium" (1154. aastal), "Brimaus" 1226. aastal, "Brimeul" 1415. aastal, "Brimeu" 1499. aastal ning lõpuks "Brimeux" 1704. aastal.
Kui Brimeux's turvast kaevandati, avastati 5 m pikkune puidust põrand, plekknõu ja tulekivihelbed, mis näitab, et Brimeux oli asustatud juba enne roomlaste saabumist.
Raudteejaama ehitamisel avastati mitmesuguseid gallo-rooma ajastu esemeid: münte; kaalud ja villa jäänused.
Piirkonda rüüstasid 842. aastal sisse tunginud normannid.
Seal on jälgi Brimeu kojast pärit küla isandate feodaallinnuse linnamäest.
Alaska Klee Kai

Alaska Klee Kai on spitsi tüüpi koeratõug, mis on loodud 20. sajandi lõpus ning meenutab välimuselt Alaska malamuuti ja Siberi haskit. 
Tegu on energilise ja intelligentse loomaga, kelle välimus näitab ta päritolu. Aretatud kolmes suuruses, kaal varieerub kahest üheksa kilogrammini täiskasvanueas, olenevalt, kas tegu on standard-, mini- või toy-suuruses isendiga.
Ajalugu.
Nimi Klee Kai tuleb Atapaski keelest ning tähendab väikest koera. Tõu aretas Linda S. Spurlin 1970. aastatel Alaskal Wasillas. Tõu aretamisel kasutati Alaska huskyt, Siberi huskyt, Ameerika eskimokoera ja Schipperket. Spurlin kasutas tõu loomiseks "parimaid ja praakis ülejäänu välja".
Kirjeldus.
Keskmine Alaska Klee Kai on uudishimulik, väle, eemalehoidev ja intelligentne. Nad võivad olla nii intelligentsed, et muutuvad kangekaelseks, mida peetakse soovimatuks omaduseks. Kuigi nad on väiksed ja raske kondiga, on nad väledad ja suudavad kõrgele hüpata. Nende väiksus võib olla väleduse treenimisel kasulik, võimaldades neil hõlpsalt ja graatsiliselt liikuda.
Neid on neljas värvitoonis: punane ja valge; must ja valge; hall ja valge; ja üleni valge. Igas värvitoonis on alajaotised, nagu näiteks hundihall ja hõbehall ning kaneelipunane ja tumepunane. Albinism võib Alaska Klee Kai näituseringidest ja aretusprogrammidest diskvalifitseerida, kuna tõustandardis on kirjas, et üleni valge ei ole tunnustatud värv.
Alaska Klee Kai kolm suurust on "toy", "mini" ja "standard". 
Toy suuruses Alaska Klee Kai on kuni 33 cm pikk ja kaalub alla 4,5 kg. Mini suuruses Alaska Klee Kai on 33–38 cm pikk ja kaalub 4,5–6,8 kg. Standard suuruses Alaska Klee Kai on 38–43 cm pikk (43–44,5 cm pikkust Alaska Klee Kaid peetakse endiselt standardsuuruses loomaks, kuid see on vale) ja kaalub 6,8–9 kg. Erikaalu vahemikud sisaldusid 1993. aasta algsetes AKKAOA standardites, kuid hilisemates muudatustes nõutakse, et kaal peab olema proportsionaalne koera pikkusega.
Alaska Klee Kaidel võivad tekkida erinevad maksa haigused, südameprobleemid ja kae. Samuti on täheldatud probleeme kilpnäärmega. Tõu üldiselt suhteliselt noore vanuse tõttu on võimalik, et selle tõu geneetilise haiguse levimuse täielikuks kindlakstegemiseks ei ole möödunud piisavalt aega, kuigi arvatakse, et see tõug on suhteliselt terve.
Karsten Staehr

Karsten Staehr (taanikeelne kirjapilt Karsten Stæhr; sündinud 20. detsembril 1962 ) on Taani ja Eesti majandusteadlane.
Haridus.
Karsten Staehr lõpetas Stenhusi Gümnaasiumi , Taanis 1981. a. Ta õppis Kopenhaageni Ülikoolis õigusteadust 1982–1983, rahvamajandust 1983–1991 ja matemaatikat 1987–1989. Staehr kaitses Kopenhaageni Ülikoolis nii majandusteaduse magistri- (1992) kui ka doktorikraadi (1998). Ta täiendas end 1989–1990 California Ülikoolis Los Angeleses ning 1992–1996 Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis, kus kaitses majandusmagistri kraadi 1996.
Töökäik.
Karsten Staehr oli lektor Kopenhaageni Ülikoolis 1995–1997, Vilniuse Ülikoolis 1997–1998, külalislektor Oslo Ülikoolis 1998–2001 ja Tartu Ülikoolis 2001–2007. Samuti oli ta nõunik 1998–2003, külalisteadur 2002 ja Eesti Pangas 2006–2007 ning vanemökonomist Kopenhaagenis 2005–2006. 
Aastast 2007 on Staehr Eesti Panga juhtivteadur ning Tallinna Tehnikaülikooli professor: rahanduse ja majandusteooria instituudis 2007–2016 (2007–2010 erakorraline professor), majandusanalüüsi ja rahanduse instituudis alates 2017 (aastast 2019 täisprofessor tenuuris).
Teadustöö.
Karsten Staehri peamised uurimisvaldkonnad on makroökonoomika, rahvusvaheline rahandus, avalik majandus, maksupoliitika, Euroopa integratsioon.
Buire-le-Sec

Buire-le-Sec on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Buire-le-Sec asub u. 8 km Montreuil-sur-Merist kagus tee D139 ääres.
Vaatamisväärsusi.
Kirik on üks ilusamaid ja vanimaid Montreuil' ringkonnas. See ehitati 12. sajandil, kuigi tollest kirikust on alles vaid vundament. Mõned 13. sajandi tunnused on säilinud, kuid enamasti on see 16. sajandi ehitis (lööv ja transept). See on ladina risti kujuline ja ehitatud kriidist. Mõõdud: 32 m pikk, sealhulgas 19 m löövil ja 7 m kooril. Koori ja löövi laius on 6 m, transept kokku 15,5 m. Verandal on ribivõlv.
Campagne-lès-Hesdin

Campagne-lès-Hesdin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Tee D138 ääres, Hesdini ja Montreuil' vahel ning Canche'i ja Authie jõeorgude vahel on linn ümbritsetud lamba- ja piimakarjakasvatusest.
2024. aasta suveolümpiamängude avatseremoonia

2024. aasta suveolümpiamängude avatseremoonia toimus 26. juulil Pariisis algusega kell 19:30 (Kesk-Euroopa suveaeg, 17:30 UTC). Olümpiaharta kohaselt hõlmas avatseremoonia (vt olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia) kunstilist programmi, mis tutvustab korraldajamaa ja -linna kultuuri, sportlaste paraadi ja olümpiatule süütamist. Mängud avas ametlikult Prantsusmaa president Emmanuel Macron. 
2024. aasta suveolümpiamängud Pariisis tähistavad esimest korda, kui avatseremooniat ei peeta staadionil – selle asemel toimus ekstravagantne show Seine'i jõe ääres ning pealtvaatajad ääristasid Prantsusmaa pealinna südames tänavaid ja sildu. Plaan pole riskideta ja korraldajad avalikustasid ulatuslikud turvakontrollid. 
Olümpiamängude avatseremoonia algas, kui pealinna idaosast väljus Seine'i jõele esimene paat, mis kandis Kreeka delegatsiooni. Laev juhtis mängudel osalevaid sportlasi 6 kilomeetrit läänes läbi Prantsusmaa pealinna südame, kuulsate vaatamisväärsuste ja pealtvaatajate hulgast mööda sõitvat paatide flotilli. 
Viimane paat, mille pardal oli Prantsuse delegatsioon, saabus Eiffeli torni, kus sportlased ja teised pealtvaatajad said tunnistajaks ametliku tseremoonia kunstilisele ja muusikalisele vaatemängule koos olümpiatule süütamisega. 
Nii ürituse ulatus kui ka avatud lavastus seadsid ainulaadsed logistilised ja turvalisuse väljakutsed.
Korraldajad on lubanud, et tseremoonia on "suurim mängude ajaloos läbi aegade toimunud" ning arvud on kolossaalsed: osales umbes 10 500 sportlast, 100 000 maksvat külalist, kuni 400 000 tasuta pileti omanikku ja 200 riigipead. Otseülekandeid näidati 80 hiigelekraanil ja pealinna kerkisid ulatuslikud helisüsteemid. 
! colspan="7" |Maamärgid
Oskar Sõmermaa

Oskar Sõmermaa (24. november vkj / 6. detsember 1883 Haava – 23. oktoober 1943 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli eesti ettevõtja.
Elulugu.
Oskar Zimmermann sündis 1883. aastal Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas Haava (sks k "Hawa") kõrvalmõisas Kikevere talupidaja kolmanda pojana. Kuna üks poeg juba õppis ülikoolis, tuli Oskaril piirduda külakooliga ja valida praktiline eriala. 
Tartus omandas Zimmermann tööoskused sadulseppmeister Johan Buschi juures ning siirdus seejärel Peterburi, et omandada seal meistri kutse. 1908. aastal naasis ta Tartusse ning asutas oma sadulsepa- ja peennahatööstuse ja kaupluse Tartus Riia tn 17. Juba enne Esimest maailmasõda töötas Zimmermanni töökojas 19 õppinud töölist ja 8 õpipoissi. Töökoja nahatöid kujundasid kunstnikud Reet Hindov (Roos), Erika Tamberg (Tiisler) jt.
Pärast Eesti iseseisvumist hakkas Zimmermann ettevõtet laiendama ja see arenes Eesti suurimaks kohvrivalmistajaks. 1912. aastal pälviti toodangu eest Rooma ülemaailmse võistlusnäituse esimene auhind ja 1929. aastal Eesti üleriikliku näitusmessi peaauhind. Peagi asutas Zimmermann ettevõtte osakonnad Tallinnas, Pärnus, Rakveres ja Kuressaares. 
Zimmermann oli ka ühiskondlikult aktiivne. Ta oli Eesti kaubandus-tööstuskoja liige, kus tegeles keskmiste ja väikeettevõtete osakonnas ning oli Tartu osakonna looja ja esimene esimees. Ta kuulus Eesti Põllumeeste Seltsi, Kaitseliitu ja Isamaaliitu ning oli Tartu Majaomanikkude Panga juhtivliige. 
1938. aastal eestindas Zimmermann oma nime, võttes uueks nimeks Sõmermaa. 
Sõmermaa tellimusel valmis 1939. aastal Pepleri ja Riia tänava nurgal Tartu linnaarhitekti Arnold Matteuse 1938. aasta projekti järgi ehitatud viiekorruseline elu- ja ärihoone (tänapäeval Riia tn 15B). Alumisele korrusele planeeriti suurte vitriinakendega äriruumid, ülemistele korrustele korterid. Maja hoovikülg oli kujundatud funktsionalistlikus stiilis. 1940.–1950. aastatel asusid hoones Nõukogude Liidu repressiivorganid - NKVD/KGB ja eeluurimisvangla. Tänapäeval on hoone taas kasutusel äri,- kontori -ja elupindadena, 2001. aastal avati hoones KGB kongide muuseum ning 2003. aastal võeti hoone muinsuskaitse alla. 
Sõmermaa arreteeriti 1940. aastal Nõukogude võimude poolt Tartus Riia tn 42-7 ning saadeti Sevurallagi vangilaagrisse Sverdlovski oblastis, kus ta suri 23. oktoobril 1943.
Tartu Linnamuuseumis säilitatakse O. Sõmermaa töökojas valmistatud kirjamappi ja fotoalbumit ning Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis auaadressi kunstiteadlasele Villem Raamile ning kahte külalisraamatut.
Tal oli kaks poega, kellest Lembit Sõmermaa elas Kanadas ja Kalev Sõmermaa oli koos vanematega küüditatud.
1. division

1. division (sponsornimega NordicBet Ligaen) on Taani jalgpalli tugevuselt teine liiga.
Liiga asutati 1945. aastal ja see oli algselt Taani kõrgeim liiga.
Klubid.
Hooajal 2024–25 mängivad liigas järgmised 12 klubi:
Burchard Ernst von Trautwetter

Burchard Ernst von Trautwetter (sündinud 1679) oli Trautwetterite aadlisuguvõsast pärit Rootsi major ning Vene kindralmajor, kes osales Põhjasõjas. 
Elulugu.
Burchard Ernst von Trautwetter sündis 1679. aastal Ērgļi kihelkonnas Cirsti mõisniku Hermann Georg ja Anna Elisabeth Trautwetteri (sünninimega von Franck) perekonda. Burchard Ernst abiellus Barbara Hedwig von Völkersahmiga. Abielust sündis kaks last.
1697. aastal oli Trautwetter musketär Riia garnisonirügemendis. 1700. aastal edutati ta Albedyhli tragunirügemendis kornetiks. Samal aastal ülendati ta seal leitnandiks. Hiljem läks ta rittmeistri auastmes edasi Östgöta ratsarügementi. 1703. aastal sai ta Stenbocki tragunirügemendis majoriks. 1709. aastal alistus ta Perevolotšna all ning läks 1724. aastal armeest erru. Hiljem astus ta Venemaa teenistusse ning sai kindralmajori auastme. 
Burchard Ernst von Trautwetter suri hiljemalt 1739. aastal.
August Voldemar Georg Brinkmann

August Woldemar Georg Brinkmann (8. oktoober 1875 Tallinn – 16. mai 1928 Tallinn) oli eestimaalasest Vene sõjaväelane.
Ta lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli 1892. aastal. Astus reamehena teenistusse vabatahtlikult Krimmi 73. jalaväepolku 1895, edutati allohvitseriks 1896, saadeti õppima Tšuhujivi jalaväekooli, kus ta lõpetas kooli 2. järgu 1898, mil ta nimetati lipnikuks ja saadeti polku. Ta edutati alamlipnikuks 1899. aastal, viidi üle 89. jalaväepolku Belomorskis 1902, edutati leitnandiks 1903, staabikapteniks 1907, komandeeriti Võtegrasse 1913, et täita maakonna sõjaväeülema kohustusi, edutati kapteniks 1914. Ta osales esimeses maailmasõjas, kus sai ajupõrutuse ja langes Austria-Ungari keisririigis vangistusse 14. augustil 1915 Zolotaja Lipa jõe ääres. Sealt pääses ta koos invaliidide grupiga 30. juunil 1917 ja elas pärast seda Oranienbaumis.
Brinkmann opteerus Eestisse 1920. aastal, kannatas närvihaiguse all ja sooritas enesetapu, lüües endale pussiga kaks haava rindu.
Isiklikku.
Tema vend oli Vene sõjaväelane Aleksander Brinkmann.
Capelle-lès-Hesdin

Capelle-lès-Hesdin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Capelle-lès-Hesdin asub u. 27 km Montreuil-sur-Merist kagus tee D134 ääres.
Caumont (Pas-de-Calais)

Caumont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Caumont asub u. 32 km Montreuil-sur-Merist kagus tee D101 ääres.
Cavron-Saint-Martin

Cavron-Saint-Martin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Cavron St. Martin asub Planquette'i orus, mis on Canche'i jõe väike lisajõgi.
Kollakaspruun kärbseseen

Kollakaspruun kärbseseen ("Amanita fulva") on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik.
Teenuse kool

Teenuse kool alustas tegevust 1845. aastal Teenuse mõisas. Pärast 15 tegutsemisaastat mõisas koliti kool 1860. aastal uutesse ruumidesse Urevere külas, kuid hoone hävis tulekahjus 1923. aastal. 
Uuesti alustas Teenuse kool mõisahoones tegutsemist 1924. aastal. Kool suleti laste vähesuse tõttu 1970. aastal, kuid Loodna valla toel ja lastevanemate algatusel avati kool mõisas uuesti 1990. aastal. Kool suleti 1996. aastal.
Läänesadam (Maarianhamina)

Läänesadam (rootsi keeles "Västerhamn") on üks kahest sadamast Läänemere saarestikus asuvas Ahvenamaa pealinnas Mariehamni sadamas.
Reisijatevedu ja maksuvaba müük.
Enamik Soome ja Rootsi lõunapoolse mandriosa ning Eesti ja Rootsi vahelisi parvlaevade marsruute peatub Mariehamnis. See on suuresti tingitud sellest, et Ahvenamaa ei kuulu ELi tollirežiimi alla, mis võimaldab Ahvenamaa sadamates peatuvatel laevadel müüa tollimaksuvabalt kaupu.
Navigatsioon.
Läänesadama laevatee maksimaalne sügavus on 9,2 meetrit ja minimaalne laevatatav laius 200 meetrit.
Sadam on enamikul talvedest jäävaba või on ainult õhukese jääga kaetud.
Atraktsioonid.
Muuseumilaev Pommern, 1903. aastal ehitatud neljamastiline rauast purjelaev, on Ahvenamaa Meremuuseumi eksponaadina sildunud läänesadamas.
Mariehamni teine sadam, Idasadam (rootsi keeles "Österhamn", soome keeles "Itäsatama"), on peamiselt väiksemate lõbusõidulaevade ja jahtide jaoks ning on üks Põhjamaade suurimaid lõbusõidusadamaid.
Loigu-sametpuravik

Loigu-sametpuravik ("Xerocomellus ripariellus") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Seen kasvab enamasti kaskede läheduses.
AC Horsens

AC Horsens (täisnimega "Alliance Club Horsens", lühemalt "AC Horsens"; lühend "ACH") on Taanis Horsensi linnas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi asutati 1. jaanuaril 1994 pealisehitusena Horsens fSi ja FC Horsensi vahel.
2024. aastast on klubi peatreener Martin Retov.
Chériennes

Chériennes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Chériennes asub u. 32 km Montreuil-sur-Merist kagus tee D134E3 ääres.
Contes (Pas-de-Calais)

Contes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Planquette suubub Contes'i juures Canche'i.
Planquette

Planquette [plɑ̃kɛt] on väike oja, mis voolab Lõuna-Boulonnais' ja Picardie' lavamaalt Canche'i.
Oja saab alguse Planques'is, läbib Fressini, Wambercourti ja Cavron-Saint-Martini ning suubub Contes'i juures Canche'i.
Võimlemine 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
 
Võimlemises 2024. aasta Pariisi suveolümpiamängudel võisteldakse kolmes kategoorias: sportvõimlemises, iluvõimlemises ja trampoliinvõimlemises. Sportvõimlemises (27. juuli kuni 5. august) ja trampoliinvõimlemine (2. august) võistlused toimuvad Bercy Arenal, iluvõimlemise võistlused toimuvad Porte de La Chapelle Arenal 8.–10. augustini.
Võistluste formaat.
Riistvõimlemisvõistlus algab kvalifikatsioonivoorudega, et teha kindlaks, kes liigub võistkondade mitmevõistluse, individuaalse mitmevõistluse ja individuaalsetes alade finaalidesse. Punktid, mille iga sportlane on teeninud iga võistluse eest ühe esinemise eest (kaks individuaalses võlvkonnas), otsustavad, kas nad jätkavad.
Võistkondlikul mitmevõistlusel hinnatakse iga võistkonna liiget eraldi (4) ja medalid jagunevad vastavalt koondhindele. Individuaalsel mitmevõistlusel võistleb igal võistlusel üks sportlane (meestel kuus ala, naistel neli), nende koguhinne määrab nende lõppseisu ja medalite saajad. Individuaalsetel võistlustel võistlevad sportlased omavahel parima tulemuse saavutamiseks. Kvalifikatsioonivoorude tulemusi ei võeta arvesse, medalistide määramisel arvestatakse ainult need punktid, mis on saavutatud viimases etapis.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 5. august
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 9 (kvalifikatsioonis 15)
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: Jade Carey, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Douriez

Douriez on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Douriez asub u. 48 km Montreuil-sur-Merist kagus tee D119 ääres, Authie jõe kaldal, Somme'i departemangu piiril.
Éclimeux

Éclimeux on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Éclimeux asub u. 8 km Hesdinist idas teede D105 ja D106 ristumiskoha ümbruses.
Eesti regionaalminister

Regionaalminister oli Vabariigi Valitsuse liige, kes juhtis koos siseministriga Siseministeeriumi, enne seda regionaalministri bürood.
Ajalugu.
Aastatel 1994–2004 juhtis regionaalarengu valdkonda, sh regionaalministri bürood, portfellita regionaalminister. Alates 2004. kuni 2014. aastani kuulus regionaalminister ametlikult Vabariigi Valitsuse koosseisu ning minister juhtis regionaalpoliitikaga tegelevaid Siseministeeriumi struktuuriüksusi.
Regionaalministri ametikoht kaotati 2014. aastal. Sarnaseid ülesandeid – sh kohalike omavalitsuste ja nende korralduse arendamine, kohalike omavalitsuste finantsjuhtimine, regionaalprogrammid, regionaalarengu, riigi- ja regionaalhalduse kavandamine ja koordineerimine – hakkas täitma riigihalduse minister, mis loodi Taavi Rõivase teise valitsuse ametisse nimetamisega ning kes juhtis koos rahandusministriga Rahandusministeeriumi.
2023. aastal taastati sarnaste, kuid laiendatud vastutusvaldkonnaga regionaal(- ja põllumajandus)ministri ametikoht, kes juhib Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi.
Ministrite loend.
Parteid
Camillo Cavour

Camillo Paolo Filippo Giulio Benso, Cavouri, Isolabella ja Leri krahv (tavaliselt Cavouri krahv (itaalia keeles Conte di Cavour), lühidalt Cavour; 10. august 1810 – 6. juuni 1861) oli Itaalia poliitik, riigimees, ettevõtja, majandusteadlane ja aadlik, üks Itaalia ühinemisliikumise juhtidest. Ta kuulus Ajaloolise Parema fraktsiooni ning oli üks selle eestvedajatest. Ta oli Itaalia teise iseseisvussõja ning Giuseppe Garibaldi Itaalia ühendamiskampaania ajal (kui välja arvata kuue kuu pikkune paus) Sardiinia Kuningriigi peaminister. Pärast Itaalia Kuningriigi väljakuulutamist sai temast esimene Itaalia peaminister. Ta suri aastal 1861 kui oli ametis olnud vaid kolm kuud ning seega ei näinud ta riigi lõplikku ühendamist, Rooma küsimuse lahendamist ja Rooma vallutamist.
Karjääri algusaastatel viis Cavour enda kodupiirkonnas Piemontes (mis toona kuulus veel Sardiinia Kuningriigi koosseisu) ellu mitmeid majandusreforme ning andis välja ajalehte Il Risorgimento. Ta valiti Sardiinia Kuningriigi parlamenti, kus ta sai mõjuvõimsaks, kuna moodustas vasak- ja paremtsentristide koalitsiooni. Ta ehitas välja raudteevõrgustiku ning 1852. aastal sai temast peaminister. Tal õnnestus valitsusjuhina viia Piemonte-Sardiinia läbi Krimmi sõja, Itaalia teise iseseisvussõja ja Garibaldi tuhande ekspeditsiooni. Piemonte-Sardiiniast sai tema valitsusajal Euroopa suurvõim ning tema valitsusaja lõpuks kuulus riigi koosseisu peaaegu kogu ühendatud Itaalia ning see oli tema ametiajal pindalalt viiekordistunud.
Cavouri on peetud Itaalia ajaloo edukaimaks poliitikuks, kuid on välja toodud ka, et ta ei olnud eriti demokraatiameelne. Temas oli diktaatorlikke omadusi, tihti ignoreeris ta ministrite ja parlamendi arvamust ning sekkus parlamendivalimistesse. Ta praktiseeris ka "trasformismo"-poliitikat, mis mõjutas ka temajärgset Itaaliat.
Lee Trevino

Lee Buck Trevino (mehhiko päritolu tõttu The Merry Mex või Supermex; sündinud 1. detsembril 1939) on Ameerika Ühendriikide endine golfimängija. 
Teda peetakse üheks golfi ajaloo parimaks mängijaks, 1981. aastal lisati ta World Golf Hall of Fame'i. Trevino võitis kuus golfi suurturniiri ning 29 PGA Touri võistlust. Ta on üks neljast golfimängijast, kes on võitnud kaks US Openit, The Open Championshipi ja PGA Championshipi. Suurturniiridest jäi tal seega võitmata vaid Masters Tournament.
Grossulaar

Grossulaar (ladina "grossularia" 'karusmari') on granaadi kaltsiumi sisaldav erim, kollakasrohelise, punakaspruuni või musta värvusega silikaatmineraal. Poolvääriskivideks loetakse läbipaistvaid erksavärvilisi eksemplare.
Magenta lahing

Magenta lahing oli Itaalia teise iseseisvussõja lahing, mis leidis aset 4. juunil 1859 Magenta linna lähedal Lombardia-Veneetsia Kuningriigis, mis kuulus Austria Keisririigi koosseisu. Keiser Napoleon III-l õnnestus juhtida Prantsuse-Sardiinia koalitsioon Austria marssali Ferenc Gyulay vastu võidule.
Napoleon III sõjavägi ületas Ticino jõe ning ründas taganema sunnitud Gyulay Austria armeed paremalt küljelt. Maastik polnud avar ning puud ja niisutuskanalid tegid keerukate manöövrite kordasaatmise võimatuks. Austerlased seadsid kohalikes taludes üles kaitsepunkrid. Põhiosa Prantsuse väest moodustasid 5000 keiserliku kaardiväe grenaderi, kes kandsid endiselt Esimese Keisririigi stiilis mundreid. Magneta lahing ei olnud mastaabilt eriliselt suur, kuid Prantsuse-Sardiinia liidu jaoks kujunes võit otsustavaks. Lahinguteenete eest tehti Patrice de Mac Mahonist Magneta hertsog ning aastal 1873 sai temast Prantsusmaa president.
Villafranca vaherahu

Villafranca vaherahu oli vaherahu, mille sõlmisid 11. juulil 1859 Prantsusmaa keiser Napoleon III ja Austria keiser Franz Joseph I. Sellega lõppes Itaalia teine iseseisvussõda.
Prantsusmaa, kes sõdis koalitsioonis Sardiiniaga, otsustas rahulepingu sõlmida, kuna kartis sõja laienemist Kesk-Euroopasse. Sardiinia Kuningriigi peaminister Camillo Cavour astus rahulepingu tõttu tagasi, kuna pidas seda Prantsuse ja Sardiinia vahelise liidulepingu rikkumiseks. Liidulepinguga pidi Sardiinia saama kogu Lombardia-Veneetsia Kuningriigi, kuid vaherahuga sai Sardiinia vaid Lombardia (praeguste piiridega, v.a Mantua provints).
Sardiinia kuningas Vittorio Emanuele II allkirjastas rahuleppe 12. juulil ning see ratifitseeriti Zürichi lepinguga sama aasta novembris.
Teine Schleswigi sõda

Teine Schleswigi sõda (taani keeles "Den anden slesvigske krig"; saksa keeles "Deutsch-Dänischer Krieg" ehk Saksa-Taani sõda; ka Preisi-Taani sõda) oli sõda 1864. aastal, sajandi teine Schleswig-Holsteini küsimuse lahendamiseks peetud sõda. Konflikt algas kui Saksa Liidu ehk Preisi ja Austria väed Taanile kuulunud Schleswigi hertsogkonda tungisid.
Nagu ka esimese Schleswigi sõja (1848–1852) puhul oli küsimus Schleswigi, Holsteini ja Lauenburgi hertsogkondades. Taani kuningas oli surnud ning tal ei olnud Saksa Liidule sobivat pärijat. Enne sõja algust võeti Taanis vastu 1863. aasta novembri põhiseadus, mis sidus Schleswigi Taani Kuningriigiga tihedamalt. Sakslased pidasid seda Londoni protokolli rikkumiseks.
Sõda lõppes 30. oktoobril 1864 Viini lepinguga. Taani loovutas Austriale ja Preisimaale Schleswigi (v.a Ærø saare), Holsteini ja Saksi-Lauenburgi.
B.93

B.93 (taanikeelse täisnimega "Boldklubben af 1893", lühemalt "B1893"; ka "B.93") on Taanis Kopenhaagen linnas Østerbro linnaosas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi asutati 19. mai 1893.
Jalgpallis on klubi üheksa korda tulnud Taani meistriks: 1916, 1927, 1929, 1930, 1934, 1935, 1939, 1942, 1946.
Klubis on tenniseosakond ja varem oli kriketiosakond.
2022. aastast on klubi peatreener Kim Engstrøm.
Rahva Võimu Partei (Lõuna-Korea)

""Ühise Tuleviku Partei" suunab siia. Uus-Meremaa erakonna kohta vaata artiklit Ühine Tulevik."
Rahva Võimu Partei (korea keeles 국민의힘; varem Ühise Tuleviku Partei (미래통합당)) on Lõuna-Korea paremkonservatiivne erakond. Parteisse kuulub mh alates 2022. aastast Lõuna-Korea president olnud Yoon Suk Yeol. RVP-l on parlamendi suuruselt teine fraktsioon. RVP ja selle ajalooline konkurent Korea Demokraatlik Partei on riigi kaks suurimat erakonda.
Erakond asutati Ühise Tuleviku Parteina 17. veebruaril 2020 kui liitusid Korea Vabaduse Partei, Uus Konservatiivne Partei, Edasi Tulevikku 4.0 ning veel mõned väiksemad poliitilised liikumised. Nimi vahetati 31. augustil 2020.
Éric Dupond-Moretti

Éric Dupond-Moretti (sündinud 20. aprillil 1961) on Prantsuse advokaat ja poliitik, alates 2020. aastast Prantsusmaa justiitsminister. Ta on vandeadvokaadina saanud palju õigeksmõistvaid otsuseid ning ta on tuntud oma vastuoluliste klientide ja värvikate sõnavõttude poolest.
Juulis 2020 astus ta ametisse peaminister Jean Castex' valitsuse justiitsministrina. Paljude ekspertide sõnul oli tema ametissemääramine üllatav.
Tal on ka Itaalia kodakondsus.
Esbjerg fB

Esbjerg fB (taanikeelse täisnimega "Esbjerg forenede Boldklubber", lühemalt "Esbjerg fB"; ka "EfB") on Tannis Esbjerg linnas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi asutati 23. juuli 1924 pealisehitusena E.B. 98 ja Esbjerg AK vahel.
Jalgpallis on klubi üheksa korda tulnud Taani meistriks: 1961, 1962, 1963, 1965, 1979. Samuti on klubi kolmel korral võitnud Taani karika jalgpallis: 1964, 1976, 2013.
2023. aastast on klubi peatreener Lars Lungi Sørensen.
Trương Mỹ Lan

Trương Mỹ Lan (hiina keeles 張美蘭; snd 13. oktoobril 1956) on Vietnami ettevõtja ja kurjategija. Ta asutas Vạn Thịnh Pháti kinnisvaraarendusfirma, oktoobris 2022 peeti ta kinni süüdistusega omastamises. Ta võttis Sai Gon Joint Stock Commercial Bankist võltsitud laenutaotlustega enam kui 12,5 miljardit $. Ta oli panga omanik mitmekümne vahemehe kaudu. Talle esitatud süüdistus põhjustas pangajooksu.
Kohtuprotsess algas märtsis 2024, süüdistus esitati omastamises, altkäemaksus ja pangandusreeglite rikkumises. Protsessi peeti Kagu-Aasia ajaloo kõige ulatuslikumaks korruptsiooniskandaaliks. Aprillis 2024 mõisteti talle surmanuhtlus.