tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Agenda PR

Agenda PR (Agenda Public Relations OÜ) on Eestis tegutsev ja Eesti omanikele kuuluv kommunikatsiooniagentuur, mis alustas tegevust 2017. aastal . Ettevõte osutab kommunikatsiooniteenuseid , mis varieeruvad turunduskommunikatsioonist valitsussuheteni. Ettevõtte müügitulu ulatus 2024. aastal üle 1,7 miljoni euro [1].
Kliendid.
Agenda PR on teinud koostööd selliste ettevõtetega nagu Coop Pank, Elering, Skaala, Tallinna Lennujaam, Nõo Lihatööstus, Verston, Tallinna Vesi, Ekspress Grupp, Ragn-Sells ja Coop Eesti . Agentuur on kaasa löönud mitme olulise ühiskondliku algatuse nõustajana, näiteks Rohetiiger , TI-Hüpe ja Lae End [3]. Lisaks on ettevõte tegelenud Eesti filmide kommunikatsiooniga, sealhulgas "Apteeker Melchiori" triloogiaga.
Olulisemad projektid.
Apteeker Melchiori filmide kommunikatsioon.
Iseseisvunud Eesti 31 aasta jooksul on riigis toodetud üle tuhande filmi, millest vaid 11 ületas 100 000 vaataja piiri, nende hulgas ka "Apteeker Melchior" [6]. Melchior oli 2022. aastal vaadatuim Eesti film ning linastus kokku 14 riigis . Saaga kommunikatsioon pälvis 2023. aasta Kuldmunal Agenda PR-ile integreeritud kommunikatsioonikampaania kategoorias kulla . 
"Lae end" haridusprogramm.
2022. aastal koordineeris Agenda PR kuue Eesti ettevõtte (ABB AS, Eesti Energia, Fermi Energia, LHV, Metrosert ja Nordecon) ühise füüsikaõpet toetava haridusprogrammi "Lae end" kommunikatsiooni [3]. 
Kampaania saavutas üle 120 meediakajastuse ja tekitas ühiskondlikku arutelu õpetajate rolli ning füüsikaõppe väärtustamise osas . 
Projekt võitis 2023. aastal rahvusvahelisel konkursil "World PR and Communication Awards" auhinna hariduse ja koolituse kampaaniate kategoorias . 
Enefit Greeni aktsiate esmase avaliku pakkumise kommunikatsioon.
Agenda PR juhtis 2021. aastal Enefit Greeni aktsiate esmase avaliku pakkumise kommunikatsiooni, kui ettevõte viidi Nasdaq Balti börsi põhinimekirja . 
Kampaania tulemusena saavutati Balti börside ajaloo suurim märkijate arv ning märkimismaht ületati mitmekordselt . 
Projekt pälvis 2022. aastal kuldmuna integreeritud kommunikatsioonikampaania kategoorias [13].
Meeste tervise kodanikualgatus „Pikema Sõpruse Päev“.
Agenda PR aitas ellu viia meeste tervise kodanikualgatuse „Pikema Sõpruse Päev“, mille eesmärk oli innustada Eesti mehi regulaarselt tervist kontrollima ning hoolima oma sõprade ja lähedaste heaolust . Kampaania tõi meeste tervise teema avalikku arutellu, kaasas arvukalt koostööpartnereid ja tõi tervisekontrolli üle 2400 mehe . „Pikema Sõpruse Päev“ pälvis 2020. aastal Hõbemuna auhinna avalike suhete kategoorias [15].
Meeskond.
Agenda PR kliente nõustab 16 erineva kompetentsiga konsultanti [3]. 
Ettevõtte asutajateks ja osanikeks on Indrek Raudjalg, Rasmus Kagge, Helin Vaher ja Janika Ritson.
Agenda Akadeemia.
2025. aasta sügisel käivitas Agenda PR kommunikatsioonijuhtimise akadeemia , mis pakub juhtidele ja spetsialistidele praktilisi koolitusi näiteks kommunikatsioonistrateegia, meediasuhtluse, avaliku esinemise ja kriisikommunikatsiooni teemadel. 
Koolitusi viivad läbi kogenud praktikud ning iga programm pannakse kokku vastavalt tellija organisatsiooni eripäradele [3].
Kurtna (perekonnanimi)

Kurtna on eesti perekonnanimi.
Seda perekonnanime on nimede eestistamise puhul 1935. aastal kahel korral (Tallinnas ja Väinjärve vallas) määratud uueks perekonnanimeks isikutele, kelle senine perekonnanimi oli Kurson. 1. jaanuaril 2025 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Hydnomerulius

Hydnomerulius on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Tšernettšõna (Sumõ rajoon)

 
Tšernettšõna (ukraina keeles Чернеччина) on küla Krasnopillja alevivallas Sumõ rajoonis Sumõ oblastis Ukrainas.
Geograafia.
Küla asub 4 km kaugusel Sirovatka jõe vasakkaldast, keskmine kõrgus merepinnast 173 meetrit. Vene-Ukraina piir on linnulennult ligikaudu 11 kilomeetri kaugusel.
Ajalugu.
Küla asutati XVII sajandi II poolel.
Vene-Ukraina sõda.
2025. aasta 30. septembri öösel hukkus külas Vene droonirünnaku tagajärjel neljaliikmeline perekond — 35-aastane isa, 26-aastane ema ning nende nelja- ja kuueaastane poeg.
Demograafia.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1123 inimest, kellest 94,31% märkis emakeeleks ukraina, 5,25% vene, 0,35% valgevene ja 0,09% rumeenia ("moldova") keele.
Hugo Pais (ettevõtja)

Selle nimega isikute kohta vt Hugo PaisHugo Pais (sündinud 30. märts 1995) on portugali ettevõtja ja Eesti e-resident. Ta tegutseb kütusesektoris ning tal on äritegevus Portugalis, Eestis, Hispaanias ja Saksamaal.
Pais alustas oma ettevõtlusteekonda noorelt ja on viimastel aastatel laiendanud oma tegevust rahvusvahelisel tasandil. Tema loo kohta avaldati artikkel Eesti ametlikus blogis, kus käsitleti tema tausta ja seoseid e-Residentsuse programmiga.
Tema kogemustest ja ettevõtlustegevusest kirjutas ka Eesti juhtiv päevaleht Postimees, mis tõi esile nii tema ettevõtlusloo kui ka tema usalduse Eesti digitaalse ühiskonna vastu.
2025 aastal valiti Pais ajakirja Forbes edetabelisse „30 alla 30” energia kategoorias. See tunnustus rõhutas tema tegevust ettevõtluses ja energiatööstuses ning tõi ta rahvusvahelisse tähelepanu.
Podostroma

Podostroma on seente perekond, mis kuulub seltsi helekottseenelaadsed ("Hypocreales").
Merike Kiipus

Merike Kiipus (sündinud 9. veebruaril 1957) on eesti bibliograaf ja trükipärandi hoidja, Eesti Kirjandusmuuseumi Arhiivraamatukogu juhataja.
Töökäik.
Merike Kiipus asus tööle Eesti Kirjandusmuuseumis 1. oktoobril 1975, olles samal ajal Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse eriala esimese kursuse tudeng (õpingud 1975–1981). Oma erialast tööd alustas ta Arhiivraamatukogu bibliograafia osakonnas bibliograafina, 1978–1993 töötas samas vanembibliograafina ja alates 1994. aastast Arhiivraamatukogu bibliograafiaosakonna juhatajana. Ta on olnud seotud mitmete kirjandusnimestike koostamisega ja kuulunud bibliograafiaauhindade komisjonidesse. Alates 1999. aastast on Merike Kiipus töötanud Arhiivraamatukogu juhatajana, sh 18. juulist 2022 kuni 31. detsembrini 2022 lisaks Eesti Kirjandusmuuseumi direktori ülesannetes.
Erialane tegevus.
Kiipus on osalenud ELNET Konsortsiumi juhatuses ja töös, rahvuslike kollektsioonide ekspertnõukogus ja töötab praegu teaduskollektsioonide ning kogude säilitamise nõukogudes. Ta kuulub BaltHerNeti Eesti töörühma ja Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu kogude toimkonda.
Kiipus on järgmiste projekte algataja ja eestvedaja: "Eesti Kirjandusmuuseumi arendamine rahvusvahelisel tasemel digihumanitaaria keskuseks" (2016–2022), "Eesti trükise Punase Raamatu ja eesti kultuuri käsikirjaliste alliktekstide säilivuse ja kättesaadavuse tagamine", "Teaduskollektsioonide säilitustingimuste parendamine", massdigiteerimise projekt "Eesti keele ja kirjanduse ning omariikluse allikad" (2019–2023). Ta on raamatuteaduse konverentsi ehk Oskar Kallase päeva korraldaja. Kiipus on raamatuloolise keskkonna "Loo lugu" projektijuht.
Kirikuprovints

Kirikuprovints on kiriklik haldusüksus. 
Tänapäeval on kirikuprovints, kui kiriklik haldusüksus levinud eelkõige roomakatoliku, vanakatoliku ja anglikaani kirikus. Roomakatoliku kiriku kanoonilise õiguse järgi peaksid kõik katoliku kiriku piiskopkonnad kuuluma teineteise naabruses asuvatest piiskopkondadest moodustatud kirikuprovintsi, mida juhib provintsi koosseisu kuuluva peapiiskopkonna peapiiskop, kes kirikuprovintsi juhina kannab metropoliidi tiitlit. Keskajast olid roomakatoliku kiriku diötseesid ilmaliku valitsejate aladel ka jaotatud kirikuprovintsidesse, Prantsusmaa, Hispaania, Poola ja Skandinaavias, Preisimaal, Liivimaal ja mujalgi.
Anglikaani kirikus nimetatakse provintsiks kahte eri haldusüksuse tüüpi: katoliku kirikule sarnanevaid piiskopkondade ühendusi ja anglikaani kiriku koosseisu kuuluvaid rahvus- ja territoriaalkirikuid. 
Saksamaal jagunes ajalooliselt kirikuprovintsideks ka Saksamaa üks suuremaid evangeelseid kirikuid, Preisimaa evangeelne kirik, kus taoline jaotus eksisteeris 1820. aastatest 1940. aastate lõpuni.
Carramaiza

Carramaiza on asula (üksik asustusüksus) ja "pedanía" Hispaanias Andaluusia autonoomses piirkonnas Granada provintsis Baza maakonnas Zújari vallas 6 km kaugusel Jaéni provintsi piirist. Läheduses on Cortes de Baza, Las Cucharetas ja La Teja.
Kuigi Carramaiza kuulub Zújari valda, asub see maanteed mööda vallakeskusest Zújarist umbes 41 km kaugusel, sest 1984. aastal valminud Negratíni paisjärv katkestas umbes 10 km pikkuse maanteelõigu, mis neid oli ühendanud. Seetõttu sõltub Carramaiza tervishoiu, hariduse ja muude teenuste osas rohkem Cortes de Baza vallast kui Zújari vallast.
Nimi.
Nime lõpuosa tuleb araabia keele sõnast ميسة "maysah" 'harilik tseltis'. 
Ajalugu.
Zújari kiriku registri järgi on teada, et alles 1825. aastal elas Carramaiza piirkonnas, täpsemalt Carramaiza koopas, alaliselt vähemalt üks perekond. See näitab, et tol aastal ei olnud seal veel kindlat asulat välja kujunenud.
Järsk

Järsk on eesti perekonnanimi.
Seda perekonnanime on antud Kaali mõisavallas Püha kihelkonnas Saaremaal. Nimede eestistamise puhul määrati Järsk uueks perekonnanimeks isikuile senise perekonnanimega Jairus (Väinjärve vallas 1936. aastal) ja Jäär (Vastemõisa vallas 1938. aastal). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Järsk Eestis 12 mees- ja 16 naissoost isikul.
Jairus (perekonnanimi)

Jairus on perekonnanimi.
Eestis on perekonnanime Jairus antud Harmi mõisavallas Kose kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamise puhul määrati Jairuse-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Järsk (1936. aastal Väinjärve vallas). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Jairus Eestis 17 mees- ja 18 naissoost isikul.
Algne Jairus on sünagoogi ülem Matteuse, Markuse ja Luuka evangeeliumis, kelle tütre Jeesus ellu äratas.
Viidumäe bioloogiajaam

Viidumäe bioloogiajaam on bioloogiajaam, mis asub Saaremaal.
See asub Audakul, Viidumäe looduskaitseala territooriumil. Bioloogiajaam rajati selle nime all aastal 2008, mil valmis bioloogiajaama hoone, mis ehitati Viidumäe looduskaitseala keskuses endise Audaku leprosooriumi vana saunahoone asemele. 
Viidumäe bioloogiajaam rajati eeskätt Eesti ja välismaa loodusteadlaste väliuuringute baasiks, samuti loodushariduse andmise kohaks. Bioloogiajaamas on võimalik väliuuringte materjali sorteerida ja herbariseerida ning vajadusel üles seada ajutisi laboratooriume. Sagedasemad valdkondade esindajad, kes bioloogiajaama on külastanud, on botaanikud, lepidopteroloogid, hülgeuurijad, dendroloogid, vähiuurijad, brüoloogid jt. Samuti korraldatakse loodushariduslikku tegevust kooliõpilastele jt huvirühmadele.
Viidumäe bioloogiajaam oli aastatel 2008-2023 ka aktiivne loodushariduse andmise koht, kui maja haldas EV keskkonnaamet. 1. juunist 2025 on Viidumäe bioloogiajaam MTÜ Viidumäe Looduskeskus kasutuses.
Alender

Alender on eesti perekonnanimi. Seda perekonnanime on antud Haiba mõisavallas Hageri kihelkonnas Harjumaal. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Alender Eestis 6 mees- ja 9 naissoost isikul.
Galilei teleskoop

Galilei teleskoop on mitme Galileo Galilei valmistatud teleskoobi nimetus. Pikksilma leiutas Hollandi optik Hans Lippershey 1608. aastal. Sellest said teada paljud, kaasa arvatud Galilei, kuid ka Thomas Harriot, kes väidetavalt kasutas seda Kuu vaatlemiseks juba enne Galileid. Kuid Galilei tegi palju rohkem vaatlusi ning avaldas need esimesena 1610. aastal trükis, raamatus "Sidereus nuncius" ("Täheteataja").
Galilei valmistas 1609. aastal kolm teleskoopi, mille läätsed lihvis ta ise, kuid torud lasi valmistada käsitöömeistritel. Tema esimene teleskoop oli kolmekordse ja teine kaheksakordse suurendusega. See oli esimene teleskoop, mida Galilei avalikult näitas. Tema kolmas teleskoop oli 21-kordse suurendusega, selle objektiiv oli kumerlääts diameetriga 37 mm ja fookuskaugusega 980 mm, ning okulaar oli nõguslääts diameetriga 22 mm ja fookuskaugusega 47,5 mm.
Sellised läätsed moodustavad Galilei optikasüsteemi, mis erinevalt Kepleri teleskoobist ei pööra kujutist. Kuid selle teleskoobi apertuur oli ainult 15 mm; Galilei vähendas seda, et näha planeete vaatamata kromaatilistele moonutustele. Kuid selle asjaolu ja suure fookuskauguse tõttu oli selle teleskoobi vaateväli väga väike, mistõttu planeetide vaatlemiseks pidi Galilei kasutama mingit monteeringut, mis võis olla lihtsalt teleskoop riputatult stendile. Selle teleskoobiga tegi Galilei enamuse oma esimestest vaatlustest. Seda Galilei teleskoopi ja pikemat 20-kordse suurendusega teleskoopi säilitatakse muuseumis Itaalias Milanos.
Kotšeržõntsi

Kotšeržõntsi (ukraina keeles Кочержинці) on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis Umani rajoonis. Elanike arv on 1073.
Mugra

Mugra on eesti perekonnanimi.
See perekonnanimi on 19. sajandi algul talurahva pärisorjusest vabastamise järel antud talupojale Puurmani mõisavallas Kursi kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel võeti Mugra nimeliste isikute poolt 1935. ja 1938. aastal uueks perekonnanimeks Kumer ja Metsa. 
2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Mugra Eestis 11 mees- ja 19 naissoost isikul. Perekonnanimede levikult oli Mugra meeste puhul 11475. ja naiste puhul 7128. kohal.
Perekonnanime Mugra kandja oli keskmiselt 46 aasta vanune (mediaanvanus on 50). Kõige levinum oli perekonnanimi Mugra vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 0,64. Perekonnanimi Mugra oli levinuim Põlva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 2,10.
Lühhike öppetus Eesti kultuurist

"Lühhike öppetus Eesti kultuurist" on Eesti Telefilmi ja ETV meelelahutuslik dokumentaalsari Eesti kultuuriajaloost.
Sarjast.
Sarjas on 16 umbes tunni aja pikkust osa, mille käigus külastatakse kultuurilooliselt olulisi paiku üle Eesti ja ka välismaal, tutvustatakse eri perioodide ja teemade ajalugu, vesteldakse erinevate valdkondade asjatundjatega ning proovitakse ise teha mitmesuguseid tegevusi ja ülesandeid. 
Sarja saatejuhid on näitlejad Märt Pius ja Priit Pius, režissöör Raivo Maripuu, stsenarist Tauno Vahter ja toimetaja Kai Väärtnõu. 
Sari on filmitud 2024. ja 2025. aastal ning jõuab eetrisse 2025-2026.
Sidereus nuncius

Sidereus Nuncius on Galileo Galilei poolt 1610. aastal kirjutatud 40 lk pikkune ladinakeelne raamat tema esimestest vaatlustest teleskoobiga. Selles raamatus räägib ta Kuust, öeldes et see on mägine, mitte tasane. Tähti kirjeldades mainib, et teleskoobiga nägi ta palju tähti, mis on palja silmaga nähtamatud ning et mitmed piirkonnad, mis arvati olevat udukogud, koosnevad tegelikult paljudest tähtedest. Jupiteri kaaslaste liikumist jälgides ta järeldas, et nad pöörlevad ümber Jupiteri. Lisatud on joonised kõigest, mida ta nägi. Selles raamatus on ka kinnitus, et leidudes pole vastuolu Katoliku kirikuga.
Galilei kuulis et üks hollandlane oli valmistanud pikksilma (nimetust "teleskoop" veel ei tuntud), millega ta nägi kaugeid objekte nagu need oleksid lähedal. Ta sai selle kohta kinnituse kirja teel prantsuse diplomaadilt. Ta leidis viisi kuidas seda valmistada selle alusel, mis oli teada valguse murdumisest. Tema esimene pikksilm suurendas kolm korda, teine kaheksa korda, ning kolmas tema väitel kolmkümmend korda. Suurenduse mõõtmiseks joonistas ta seinale kaks ringi. Kui väiksem ring on läbi pikksima sama suur, kui suurem ring vaadatuna silmaga, siis on suurendus võrdne ringide läbimõõtude suhtega.
2007. aasta NHL-i draft

2007. aasta NHL-i draft oli 45. NHL-i draft. See toimus 22.–23. juunil 2007 Columbuses Nationwide Arenas.
2022. aasta NHL-i draft

2022. aasta NHL-i draft oli 60. NHL-i draft. See toimus 7.–8. juulil 2022 Montréalis Bell Centres.
Esimesed kolm valikut olid Juraj Slafkovský Montreal Canadiensi poolt, Šimon Nemec New Jersey Devilsi poolt ja Logan Cooley Arizona Coyotesi poolt. Slovakkide Slafkovsky ja Nemeci valikud tähendasid, et tegemist on teise korraga, kui kahe esimese valiku vahel olid mängijad ühest Euroopa riigist, pärast venelasi Aleksandr Ovetškini ja Jevgeni Malkinit 2004. aastal.
Andrus Pedai

Andrus Pedai (sündinud 9. märtsil 1972) on eesti tööstus- ja haridusjuht, Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainori rektor alates 2023. aastast. 
Haridustee.
Andrus Pedai õppis aastatel 1992–1999 Tallinna Tehnikaülikoolis, omandades insenerikraadi. Aastatel 2000–2002 jätkas ta õpinguid samas ülikoolis ja sai tehnikateaduste magistrikraadi. 
Aastatel 2011-2021 oli Andrus Pedai Tallinna Tehnikaülikooli inseneriteaduskonna doktorant. Kaitses 2021. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis (TalTech) filosoofiadoktori (PhD) väitekirja. Väitekirja teema oli „Autonoomsete sõidukite ning nende täiustatud juhtimismetoodikate modelleerimine ja simuleerimine“. Tema töö juhendajad olid Raivo Sell, Igor Astrov ja Andres Udal. 
Töökäik.
2001. aastal asus tööle elektroonikatööstuses, Elcoteq Tallinn AS-is, kus ta 2002. aastani tegutses Nokia terminalitoodete (mobiiltelefonid) tooteliinijuhina ning Elcoteq Tallinn tehase juhtrühma liikmena.
2003–2010 oli ta Elcoteq SE kontohaldur ("Senior Account Manager"), koordineerides koostööd Nokia Mobile Phones Europe äriüksusega.
2010–2016 töötas Pedai autotööstuses, PKC Groupis, Volvo Group globaalkonto juhina.
2016–2023 oli ta Berry Global Inc. müügi- ja ärijuhtimise valdkonna juht, grupi autotööstuse tehastele Eestis ja Hollandis.
Paralleelselt tööga tööstuses oli Andrus Pedai seotud ka akadeemilise tegevusega Tallinna Tehnikaülikoolis: 2005 – 2006 oli ta automaatjuhtimise ja süsteemianalüüsi õppetooli, Proaktiivtehnoloogiate labori teadur, ning 2007 – 2013 sama õppetooli erakorraline teadur. 
Augustis 2023 valis Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainori nõukogu Pedai viieks aastaks rektoriks. 
Isiklikku.
Andrus Pedai on läbinud mitu triatloni ning on Eesti Akadeemilise Spordiliidu juhatuse liige.
Pedai on abielus ja kahe lapse isa.
Viited.
Lilla marlpoorik

Lilla marlpoorik ("Anomoporia bombycina") on seltsi "Amylocorticiales" kuuluv liik seeni.
Seen kasvab tavaliselt murdunud kuuskedel.
Sandra Laur

Sandra Laur (sündinud 26. jaanuaril 2004 Tartus) on Eesti poliitik, Erakond Isamaa liige.
Haridus.
Sandra Laur õppis Miina Härma Gümnaasiumis. 11. klassis pälvis ta akadeemilise stipendiumi ning jätkas õpinguid Essexis. Seal läbis ta rahvusvahelise , õppides kõrgema taseme globaalset poliitikat, saksa keelt ning inglise keelt ja kirjandust. Samuti on ta läbinud ühendkadetikorpuse (Combined Cadet Force) programmi, kus jõudis CCF programmi (mitte sõjaväelise) kompaniiveebli auastmeni.
2023. aastal asus ta õppima King's College Londonisse, erialaks rahvusvahelised suhted ja sõjateadus. Õpingute ajal valiti Laur King’s College Londoni Diplomaatia ühingu presidendiks.
Ta on läbinud praktika Euroopa Parlamendis, NATO küberkaitsekoostöö keskuses, Riigikogu väliskomisjonis ning Suurbritannia parlamendis.
Poliitiline karjäär.
Keskerakonnas.
2020. aastal valiti ta Tartu Linna Noortevolikogu II koosseisu esimeheks.
12. septembril 2024 astus Laur Keskerakonda. Valiti 6. oktoobril Keskerakonna noortekogu juhatusse ning 1. mail 2025 valiti ta kõige kõrgema hääletulemusega Tartu piirkonna juhatusse. 
Oktoobris 2024 asus ta praktikale Euroopa Parlamenti Euroopa Konservatiivide ning Reformistide poliitgrupi (ECR) juurde. 
Isamaa liikmena ja Tartu linnavolikogus.
6. augustil 2025 teatas ta liitumisest Isamaaga, põhjendades, et nii olevat "lihtsam eesti rahvast teenida". Laur väitis, et Reformierakond pidavat Eesti majanduse ja heaolu vastu täiemahulist tuumasõda, mille vastu saab ta võidelda kõige tulemuslikumalt Isamaas, kuna rahvuslikes küsimustes ta kompromisse ei tee. 
19. oktoobril 2025 valiti Laur 993 häälega Tartu linnavolikokku. Ta oli noorim Tartu volikogu antud koosseisu valitu.
Aleksander Ojamäe

Aleksander Ojamäe (kuni 23. novembrini 1935 Aleksander Lukas; 7/19. september 1899 – 6. juuni 1962 Stockholm) oli eesti põllumees ja poliitik.
Ta oli Sõrve põllumeeste konvendi ja Põllutöökoja liige, Omavalitsuste esinduskogude poolt valitud esindajate kogu liige, uue Kärla valla esimene vallavanem, Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu liige.
Ballzy

Ballzy (stiliseeritud ka BALLZY) on Eesti tänavamoebränd ja sneaker-jaemüügi kett, mille peakontor asub Tallinnas. Ettevõte tegutseb nii e-kaubanduses kui ka füüsilistes kauplustes Eestis, Lätis, Leedus ja Soomes. Ballzy müüb rahvusvahelisi spordijalatsite ja tänavamoebrände ning arendab ka omaenda kaubamärgi tooteid.
Ajalugu.
Ballzy sai alguse 2015. aastal, kui Eesti sporditarvete ettevõte FIFAA omandas enamusosaluse korvpallispetsiifilises veebipoes "The Goons", mis hiljem rebränditi Ballzy’ks. Samal aastal avati ka esimene Ballzy kauplus Soomes Espoos [1].
2016. aastal laienes Ballzy Lätti, avades Riias esimese kaupluse [2].
2019. aastal avati Tallinnas Ülemiste keskuses Ballzy sneaker-kauplus, mis tähistas brändi tugevamat sisenemist Eesti turule [3].
2020. aastal avati Riias Akropole keskuses "Ballzy Ice" kontseptsioonipood, mis oli Baltikumi esimene omataoline sneaker- ja elustiilipood. Enne seda oli Ballzy tuntud eelkõige kui korvpallile keskendunud kauplustekett [4].
2022. aastal avati Tallinnas Viru Keskuses uus Ballzy kauplus [5] ning Riia Akropole keskuses 250 m² suurune kontseptsioonipood "Ballzy FastFoot", mis on siiani brändi suurim pood [6].
Lisaks on Ballzy avanud *Ballzy LAB* kaupluse Tartu Lõunakeskuses [7] ning kontseptsioonipoed Vilniuses, Klaipėdas ja Espoos.
Ärimudel ja tootevalik.
Ballzy kasutab hübriidmudelit, ühendades e-kaupmehe ja jaemüügi. Ettevõtte e-pood (ballzy.eu) teenindab kliente rahvusvaheliselt. Valikus on rahvusvahelised brändid nagu Nike, Adidas, Jordan, Vans, Puma, New Balance, Converse, Dickies ja New Era. Lisaks pakub Ballzy oma nimega rõivaste ja aksessuaaride kollektsioone ning korvpallivarustust.
Brändi positsioon tugineb sneaker- ja tänavakultuurile ning tugevale seosele korvpalliga. Ballzy on olnud aktiivne korvpalli eestvedaja Baltikumis ja toetanud Eesti korvpallikoondisi.
Missioon ja väärtused.
Ballzy missiooniks on edendada sneaker- ja tänavakultuuri Baltikumis ja Põhjamaades, pakkudes lai valik kvaliteetseid tooteid ning kõrgetasemelist klienditeenindust [8].
Väärtused:
Strateegia ja areng.
Ballzy strateegia keskendub laienemisele Baltikumis ja Põhjamaades ning positsioonile ühes piirkonna juhtivatest sneaker- ja tänavabrändidest [8]. Eesmärgid sisaldavad:
Ettevõte töötab pidevalt veebipoe parendamise, tarnega ning kliendikogemusega, et olla konkurentsivõimeline.
Kauplused.
Ballzy kauplused toimivad mitme kontseptsiooni alusel – sneaker- ja elustiilipoodid. Mõned tuntumad kauplused:
Betzdorfi loss

Betzdorfi loss (letseburgi keeles "Schlass Betzder", prantsuse keeles "Château de Betzdorf", saksa keeles "Schloss Betzdorf") on Ida-Luksemburgis Betzdorfis asuv loss. Tänapäeval on lossis satelliidioperaator SES S.A. peakorter.
Ajalugu.
Vana loss.
Kohas, kus tänapäeval on Saint-Josephi Instituut, oli uusajal loss. Selle vanima osa ehitas umbes 1600. aastal Johann von Berg. See oli Bartrengi, Lellegi, Berbuergi, Eltzi, de Biergi ja Mohr de Waldti perekondade residents. Selle tõendeid võib näha hauakivide näol Betzdorfi barokkstiilis Püha Martini kirikus. 19. aprillil 1707 müüs Bernard de Berg Betzdorfi lossi Lothar Friedrich Mohr von Waldtile ja tema naisele Marie-Louise von Warsbergile. 1820. aastal, pärast Philippine Mohr de Waldti surma, läks loss tema õetütre, krahvinna Fénelon de Salignaci kätte, kes omakorda müüs selle 1905. aastal Frédéric Lechile. 1913. aastal, anti loss üle Püha Elizabethi õdedele, kes asutasid seal puuetega inimeste hooldamiseks Saint-Josephi Instituudi.
Uus loss.
Uue lossi ehitas René Muller-Laval aastatel 1912–1919 saksa arhitekti Paul Schultze-Naumburgi plaanide järgi. Teise maailmasõja ajal langes loss vaenlase kätte. 
Suurhertsogi residents.
21. detsembril 1945 Pariisis allkirjastatud ja 20. juuni 1949. aasta seadusega ratifitseeritud Saksamaa varade, huvide ja õiguste lepingu järgi läks Betzdorfi loss 1953. aastal Luksemburgi riigi omandisse. Alates 9. aprillist 1953 kuni 16. novembrini 1964 elas lossis Luksemburgi kroonprints Jean ja tema abikaasa Belgia printsess Joséphine-Charlotte. Kui suurhertsoginna Charlotte 1964. aastal troonist loobis ja Jeanist sai Luksemburgi suurhertsog, kolisid nad Bergi lossi.
Kõik suurhertsog Jeani lapsed on sündinud Betzdorfi lossis:
Hooldekodu.
Pärast seda, kui uue suurhertsogi perekond lossi vabastas, oli seal aastatel 1964–1982 hooldekodu. Skautide liikumise 75. aastapäeva puhul 1982. aasta juulis oli lossis 1800 Luksemburgi ja 1200 välismaise skaudi baaslaager. Seejärel seisis loss mitu aastat tühjana.
SES S.A. peakorter.
1986. aastal ostis lossi riigilt satelliidioperaator SES Astra ja alustas ulatuslikke arendustöid, et muuta loss ettevõtte peakorteriks. SESi sõnul oli loss ideaalne, sest asus piisavalt kaugel, et seda ei segaks nende maapealse satelliitjaama Betzdorf Satellite Control Facility häired. Viimane alustas tööd 1987. aasta juulis, ehkki ilma satelliidita. Tänapäeval on Betzdorfi loss SES S.A. peakorter. Ettevõte on ehitanud lossi territooriumile suure kaubandus- ja tööstuskeskuse.
Keiserliku Tsarskoje Selo lütseumi vilistlaste loend

Keiserliku Tsarskoje Selo lütseumi lõpetas aastatel 1817−1842 286 õpilast (12 lendu).
1. lend (1817).
Lütseumi esimese lennu lõpetas 29 õpilast, neist kaheksa medaliga (üks suur kuldmedal, üks kuldmedal ja kuus hõbemedalit). 12 vilistlast jätkas teenistust sõjaväes (neist seitse kaardiväes). Ülejäänud astusid tsiviilteenistusse (üheksa vilistlast IX teenistusastmel, ülejäänud kaheksa X astmel).
2. lend (1820).
Teise kursuse lõpetas 25 õpilast. Medaliga lõpetajaid oli kuus (üks suur kuldmedal, üks kuldmedal ja neli hõbemedalit). Üheksa vilistlast jätkas teenistust sõjaväes (neist kuus kaardiväes). 16 õpilast astusid tsiviilteenistusse (kümme neist IX teenistusastmel, viis X astmel ja üks XII teenistusastmel).
3. lend (1823).
Selle lennu lõpetas 24 õpilast, neist medaliga kuus (üks suur kuldmedal, üks kuldmedal ja neli hõbemedalit). 11 õpilast astus pärast õpingute lõppu sõjaväeteenistusse (üheksa neist kaardiväkke). 13 õpilast astusid tsiviilteenistusse (kuus neist alustas seda IX, viis X ja kaks XII teenistusastmel).
4. lend (1826).
Neljanda lennu lõpetas 24 õpilast. Üks neist sai suure kuldmedali ja üks kuldmedali, hõbemedaliste oli kuus. Vilistlastest alustas üheksa teenistust sõjaväes (neist kaheksa kaardiväes). Tsiviilteenistusse astus 16 vilistlast (X astmel 10, X ja XII astmel mõlemal kaks). 
5. lend (1829).
Viienda lennu lõpetas 25 õpilast. Tavapärase suure kuldmedali ja kuldmedaliga lõpetaja kõrval said hõbemedali neli vilistlast. Üheksa lõpetajat astus sõjaväeteenistusse (kõik kaardiväes). 16 jätkas tsiviilteenistuses (kümme neist alustas IX, kaks X ja neli XII teenistusastmel).
6. lend (1832).
Kuuenda kursuse lõpetas 24 õpilast. Suure kuldmedali ja kuldmedali kõrval pälvisid hõbemedali neli lõpetajat. Kuues lend oli esimene, mille kõik lõpetajad astusid pärast õpingute lõppu tsiviilteenistusse. 17 neist alustas IX, üks X ja kuus XII teenistusastmel.
7. lend (1835).
Seitsmendas lennus oli 25 õpilast. Medaliste oli vaid neli (neist kaks hõbedast). 15 lõpetajat alustasid tsiviilteenistust IX, neli X, kolm XII ja kolm XIV teenistusastmel.
8. lend (1836).
Kaheksanda lennu lõpetas 20 õpilast. Medaliga lõpetajaid oli viis (hõbemedali said neist kolm). Üheksa vilistlast astus teenistusse IX, neli X, seitse XII ja kaks XIV teenistusastmel.
9. lend (1838).
Üheksanda kursuse lõpetanuid oli 18 (lütseumi Tsarskoje Selo perioodi kõige väiksem lend). Medaliste oli nende hulgas vaid kaks (hõbedaga ei lõpetanud keegi). Kaheksa vilistlast alustas teenistust IX, kaks X, kuus XII ja kaks XIV teenistusastmel.
10. lend (1839).
Kümnenda lennu lõpetajaid oli 20. Medaliste oli nende hulgas kuus (neli lõpetas hõbemedaliga). Vilistlastest alustas teenistust IX astmel 12, X kolm, XII neli ja XIV üks.
Koputuskood

Koputuskood on sõnumi tähthaaval kodeerimise ja koputustega edastamise viis. Seda on kasutanud näiteks vangid üksteisega suhtlemiseks, edastades sõnumi metalltorudele või seinale koputades.
Kood.
Koputuskood põhineb Polybiose ruudul, kus viie lahtriga ruudustikul paiknevad kõik ladina tähestiku tähed peale K, mis on asendatud C-ga. Tähti signaliseeritakse kahe numbri koputamisega: esimene number osutab reale (ülevalt alla) ja pärast pausi koputatav teine number osutab tulbale (vasemalt paremale). Näiteks täht B edastamiseks koputatakse ühe korra, tehakse paus ja siis koputatakse kaks korda. Kuulaja peab eristama koputuste vahet.
Täht X tähistab lause lõppu ja K tähendab sõnumi vastuvõtmise kinnitust. Kuna iga üksiku tähe edastamine on ajakulukas, kasutavad vangid erinevaid lühendeid ja akronüüme, näiteks HA on "Head aega" jne.
Ehkki Morse koodi saab esitada lühemate sõnumitega, on seda koputades või toksides raskem edastada, kuna nõuab kokkuleppelist n-ö pikka signaali. Koputuskood eeldab osalistelt tähestiku tundmist ja tähekombinatsiooni AFLQV ehk iga rea esimese tähe järgi skeemi meeles pidamist, ilma et terve ruudustik peaks peas olema. Näiteks nelja koputust kuuldes saab kuulaja kaasa lugeda "A… F… L… Q". Kui pärast pausi kostub kolm koputust, jõuab ta kaasa lugedes "Q… R… S" täheni S.
Ajalugu.
See kodeerimisviis pärineb Muinas-Kreekast, Polybiose ruudust. Hiljem on seda kasutanud näiteks kirillitsa versioonina Vene vangid 19. sajandil. 20. sajandil kasutasid seda teise maailmasõja ajal sõjavangid, hiljem kogus kood tuntust pärast Vietnami sõda, kus USA sõjavangid seda kasutasid. 
Vietnami sõjas kasutati seda rohkem kui Morse koodi, kuna koputussüsteemi sai kiiremini õppida ja sai rakendada mitmekülgsemalt. Isoleeritud vangid said omavahel väga erinevaid sõnumeid vahetada, alates sellest, mis küsimusi ülekuulamisel küsitakse, et vangid saaksid oma vastused ühildada, kuni selleni, kes on vigastatud ja kes vajab lisatoitu. Seda kasutati ka siis, kui vangid istusid teineteise kõrval, aga neil polnud lubatud rääkida, nii et suhtlemiseks koputati teineteise reiele. Koputamiskoodi saab teha ka häälega, kasutades köhatusi, nuuskamisi ja aevastusi.
1980. aastal edastas Somaalias eluaegsesse üksikvangistusse määratud arst koputuskoodiga terve Aleksei Tolstoi romaani "Anna Karenina" oma kaasvangidele.
Jabalcón

Jabalcón ("cerro Jabalcón") on üksik mägi Hispaanias Granada provintsis poolkõrbelisel Hoya de Baza platool Zújari vallas. Mäetipu kõrgus on 1488 või 1492 või 1494 m üle merepinna.
Dolomiidistunud lubjakivist mägi moodustab ümbritseval maastikul otsekui saare. Seda peetakse Baza mägede eraldunud osaks. Mägi koosneb ümbritseva lohu aluspõhja kivimitest. Selles paljanduvad madalas merevees ladestunud lubjakivid, mis pärinevad Vara-Juurast (Hettange'i iga ja Semuri iga, 205–195 miljonit aastat tagasi). Kivimid paigutatakse kas Dorsal Béticasse või Cordillera Subbéticasse. Lubjakivid on kuivas kliimas erosioonile vastupidavad, seetõttu need säilivad, moodustades kõrgendikke. Sarnase koostisega on Sierra de Baza. 
Maanteelt A-315, mis viib Zújarist Bazasse, lähtuvad teed, mida mööda saab tõusta mäe tippu. Tipust avaneb vaade peaaegu kogu Baza maakonnale ja Granada platoole. 
Kohalikud elanikud peavad mäge vulkaaniks, sest see kuplikujuline ja sellest voolavad välja Zújari kuumaveeallikad.
Mäe põhjanõlva jalamil kasvavad 20. sajandi keskpaiku istutatud männimetsad. Lõunanõlva jalamil on Zújari asula. Nõlvadelt voolavad alla Zújari kuumaveeallikad ("Baños de Zújar"; temperatuur on aasta ringi üle 30 °C). Mäe loodeosa ümbritseb Negratíni veehoidla.
Mäe tipus on kabel Ermita de la Virgen de la Cabeza, kuhu Zújari ümbruse elanikud lähevad oma kaitsepühaku pidustuste ajal palverännakule, kõndides ümber mäe looklevat rada mööda. Teele jääb ebatavaline looduslik kaarekujuline kivimoodustis Ojo de la Heredad. Tipus on ka teletorn ja muud kommunikatsioonitornid. 
Jabalcóni mäel on kaks stardiväljakut deltaplaanidele, tiibvarudele ja paramootoritele. 2000. aastal peeti seal deltaplaanisõidu Hispaania meistrivõistlused. On sportronimiseks sobivaid seinu (näiteks Piedra del Sol, Piedra de los Halcones). Igal suvel 15. augustil toimub traditsiooniline provintsi maastikurattavõistlus (sõidetakse Jabalcóni tippu).
2023. aasta NHL-i draft

2023. aasta NHL-i draft oli 61. NHL-i draft. See toimus 28.–29. juunil 2023 Nashvilles Bridgestone Arenas.
Esimesed kolm valikut olid Connor Bedard (kelle valis Chicago Blackhawks), Leo Carlsson (kelle valis Anaheim Ducks) ja Adam Fantilli (kelle valis Columbus Blue Jackets).
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse viies parandus

Ameerika Ühendriikide põhiseaduse viies parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus, mis annab isikule mitmed tagatised kriminaal- ja tsiviilkohtupidamises.
Parandus võeti vastu Kongressis 25. septembril 1789 ja ratifitseeriti osariikide tasemel 15. detsembril 1791.
Aegraja kirjastus

Aegraja on kirjastus Eestis.
Kirjastuse lõid 2022. aastal Martin Altraja ja Jaanika Altraja.
Kirjastus on välja andnud keskkonna ja majanduse alaseid tõlkeraamatuid (nt Jason Hickel, Donella Meadows).
Liikumisnõustaja

Liikumisnõustaja on inimeste liikumisharrastust edendav isik.
Eestis saab liikumisnõustajaks õppida Tartu Ülikoolis.
Liikumisnõustaja ergutab inimeste soovi või vajadust liikuda ning annab vastavalt eale ja liikuja senisele eluviisile praktilisi soovitusi ja osaleb rühmategevustes.
Guillaume (Luksemburgi suurhertsog)

Guillaume V (kõigi ristinimedega Guillaume Jean Joseph Marie; sündinud 11. novembril 1981) on Luksemburgi suurhertsog.
Ta on suurhertsog Henri ja suurhertsoginna Maria Teresa vanim poeg. Ta tõusis troonile 3. oktoobril 2025, kui Henri troonist loobus.
2012. aastal abiellus ta krahvinna Stéphanie de Lannoyga (Luksembugi suurhertsoginna Stéphanie, sündinud 1984), neil on kaks poega: Luksemburgi printsid Charles (sündinud 2020) ja François (sündinud 2023).
Farištamo Eller

Farištamo Eller (sündinud 4. juunil 1985) on Eesti pianist ja looduskaitsja.
Ta omandas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias magistrikraadi aastal 2011, ning lõpetas aastal 2014 Baseli Muusikaakadeemias vabaimprovisatsiooni eriala.
Viited.
[[Kategooria:Eesti muusikud]]
[[Kategooria:Eesti keskkonnakaitsjad]]
[[Kategooria:Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased]]
[[Kategooria:Sündinud 1985]]
Theo Francken

Theo Francken (sündinud 7. veebruaril 1978 Lubbeekis) on Belgia poliitik, ta kuulub konservatiivsesse erakonda Uus Flaami Allianss. Ta on alates 3. veebruarist 2025 Belgia kaitse- ja väliskaubandusminister Bart De Weveri valitsuses. Varem oli ta aastatel 2010–2025 Esindajatekoja liige. 
Ta sündis aastal 1978 Lubbeekis (asub Flaami Brabandi provintsis). Ta õppis pedagoogikat Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis. Ta liitus Uue Flaami Alliansiga. Ta oli selle rühmituse fraktsiooni töötaja Flaami parlamendis ja hiljem töötas Flaami asepeaministri Geert Bourgeois' kabineti direktori asetäitjana.
Aastal 2010 valiti ta esimest korda Liiduesindajatekotta ning kandideeris edukalt tagasivalimisele aastatel 2014, 2019 ja 2025. Pärast 2012. aasta kohalikke valimisi sai temast ka oma kodulinna linnapea.
Oktoobris 2014 määrati ta varjupaiga- ja rändepoliitika ning halduspiirangute riigisekretäriks. Varsti pärast ametisse nimetamist nõudsid opositsioonierakonnad tema tagasiastumist, viidates muuhulgas tema osalemisele Bob Maesi, kes oli Teise maailmasõja ajal Flaami Rahvusliidu liige sünnipäevapeol. Ta vabandas ning jäi valitsuse administratsiooni. Ta lahkus valitsuse administratsiooni, kui Uus Flaami Allianss lahkus koalitsioonist.
3. veebruaril 2025 liitus ta Bart De Weveri valitsusega, saades Belgia kaitse- ja väliskaubandusministriks.
Eraelulist.
Ta on abielus ning on tütre ja poja isa. Perekond elab Lubbeekis (Flaami Brabandi provintsis).
2024. aasta NHL-i draft

2024. aasta NHL-i draft oli 62. NHL-i draft. See toimus 28.–29. juunil 2024 Paradises Spheres.
Vastavalt 2024. aasta aprillis sõlmitud kokkuleppele kanti kõik deaktiveeritud Arizona Coyotesi poolt hoitavad draft’i õigused üle uuele Utah Hockey Clubile. San Jose Sharks sai klubi ajaloos esmakordselt draft'i esimese valikuõiguse.
Esimesed kolm valikut olid Macklin Celebrini (kelle valis San Jose Sharks), Artsjom Leušunou (kelle valis Chicago Blackhawks) ja Beckett Sennecke (kelle valis Anaheim Ducks).
Maxim Burkov

Maxim Burkov (sündinud 2. juunil 2006 Narvas) on Eesti jäähokimängija. Ta mängis 2025. aastal ründajana 1. česká hokejová liga klubis HC Dukla Jihlavas.
Suurnokk-hüüp

Suurnokk-hüüp ("Botaurus pinnatus") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Suurnokk-hüüp on 65–76 cm pikk. Kaalub 584 g. Isaslind on suurem kui emaslind.
Ülapool on helepruun mustade triipude ja täppidega, alapool valge punakaspruunide triipudega. Kurgualune on valge. Isaslinnu saba on must, emaslinnul pruun. Nokk on helekollane. Jalad on kollakasrohelised. Varbad on pikad. Silmad on helekollased, pulmarüüs muutuvad oranžiks või punakaspruuniks.
"B. p. caribaeus" on heledam, tema alapool on peaaegu valge ja nokk on lühem.
Alamliigid ja levik.
Liigil on kaks alamliiki:
Elavad soodes ja padurates. Toituvad ka riisipõldudel ja suhkrurooistandustes. Colombias on neid kohatud 2600 m kõrgusel merepinnast.
Toitumine.
Toituvad kaladest, konnadest, madudest, putukatest ja närilistest.
Tavaliselt toituvad öösel. Toitu otsides kõnnivad aeglaselt.
Pesitsemine.
Pesitsevad üksikult. 35 cm laiune pilliroost pesa asub vee kohal.
Trinidadil pesitsevad juulist oktoobrini, Mehhikos maist juulini, Brasiilias veebruarist aprillini. Kurnas on 2–3 muna, mida haub emaslind.
Andělská Hora

Andělská Hora on mitme Tšehhi asula nimi.
Andělská Hora (Bruntáli ringkond)

Andělská Hora (saksa keeles "Engelsberg") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Bruntáli ringkonnas. Andělská Hora asub Bruntálist umbes 9,5 km põhjaloodes ja Olomoucist ligikaudu 54 km põhjas.
Andělská Hora asutati kaevanduslinnana 1540. aasta paiku. 1732. aastal peaegu kogu linn tulekahjus. Raudteeühenduse sai Andělská Hora 1872. aastal. 1946. aastal saadeti linna saksa rahvusest elanikkkond riigist välja. 1. oktoobril 1990 eraldati Andělská Hora Světlá Horast, millega see alates 1960. aastast liidetud oli olnud. 23. aprillil 2008 sai Andělská Hora vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Linna haldusala hõlmab ka Pustá Rudná küla.
Olešnice

Olešnice on mitme Tšehhi asula nimi.
Olešnice (Blansko ringkond)

Olešnice (saksa keeles "Oels") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Blansko ringkonnas. Olešnice asub Blanskost umbes 27 km loodes ja Brnost ligikaudu 42 km põhjaloodes.
Ürikutes on 1163. aastal mainitud Olešnice olemasolu juba 1073. aastal. 14. sajandil on Olešnicet nimetatud aleviks. 16. sajandi keskel hakkasid tekkima käsitööliste gildid. Olešnices oli kokku kaheksa gildi. Kolmekümneaastases sõjas sai asula rängalt kannatada. Austria pärilussõja ajal 9. mail 1742 toimus Olešnice juures lahing Austria ratsaväe ja Saksi vägede vahel. 1999. aastal sai Olešnice linnaks.
Vladimir Vaher

Vladimir Vaher (sündinud 27. detsembril 1992) on Eesti endine jalgpallur ja keskmaajooksja, kes hiljem on pühendunud kestvusspordile ja padelile.
A-315

A-315 (varem C-323) on maantee Hispaanias, Andaluusia piirkondlik 
(Junta de Andalucía hallatav) tee pikkusega 97 km. See ühendab Torreperogili (Jaéni provints) Bazaga Granada provints) ning läbib Peal de Becerro, Quesada, Huesa, Hinojarese, Pozo Alcóni, Cuevas del Campo, Freila ja Zújari. 
A-315 ühendab riigiteed N-322 (Bailén-Requena) ja maanteega A-92N (Guadix-Vélez Rubio). 
Ajalugu.
A-315 ei ole alati kulgenud mööda praegust marsruuti. Varem kulges Quesada ja Hinojarese vaheline lõik läbi Tíscari kuru. Nüüd on seal maantee A-6206.
Liikluse tihedus, tee käänulisus (umbes 300 kurvi, kanjonid ja järsud nõlvad) ning lumised talved (Tíscari kuru, 1189 m üle merepinna) ja muud tegurid tingisid vajaduse rajada alternatiivne. Selleks kasutati osa vanadest kohalikest teedest Quesada, Huesa, Ceali ja Hinojarese vahel. Uus trass kulgeb Guadiana Menori jõe oru põhjas ja Caballo de Quesada mäe nõlvadel.
Ludivine Dedonder

Ludivine Dedonder (sündinud 17. märtsil 1977 Tournais) on Belgia ja Valloonia poliitik ning kohaliku omavalitsuse ametnik, ta on Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 1. oktoobrist 2020 kuni 3. veebruarini 2025 Belgia kaitseminister.
Liège'i ülikooli juhtimistehnika lõpetanuna töötas ta algselt raadio saatejuhi ja spordiajakirjanikuna RTBF-is ja regionaalses telejaamas Notélé. Ta liitus prantsuskeelse Sotsialistliku Parteiga. Aastal 2002 sai tast regionaalministri Michel Daerdeni kabineti liige. Aastal 2006 sai tast Tournai linnavolikogu liige, olles seal ametis aastani 2019. Aastal 2019 valiti ta Esindajatekotta (valiti tagasi aastal 2024).
Ta oli 1. oktoobrist 2020 kuni 3. veebruarini 2025 Belgia kaitseminister Alexander De Croo valitsuses.
Chasing Pavements

"Chasing Pavements" on inglise laulja-laulukirjutaja Adele'i laul tema debüütalbumilt "19" (2008). Loo on kirjutanud Adele koos oma produtsendi Francis White'iga. Selle laulu sõnad väljendavad kahtlust, kas tasub taga ajada midagi, mis tegelikult ei vii kuhugi. Adele sai laulu kirjutamiseks inspiratsiooni pärast avalikku vaidlust ja sellele järgnenud lahkuminekut vanema mehega.
„Chasing Pavements“ pälvis kriitikute tunnustuse — arvustajad kiitsid selle sõnu, produktsiooni ja Adele’i vokaalesitust, ning paljud nimetasid seda laulja üheks parimaks looks. Laul sai Norra lugude edetabelis esikoha ning jõudis esikümnesse veel kaheksas riigis, sealhulgas Suurbritannias. See saavutas Suurbritannia singlite edetabelis teise koha ning pälvis Briti Fonograafiatööstuse Liidult (BPI) kolmekordse plaatinaplaadi sertifikaadi. Laulu muusikavideo režissööriks oli produktsioonifirma Motion Theory töötaja Mathew Cullen. Adele võitis lauluga "Chasing Pavements" 2009. aasta Grammy muusikaauhindadel parima naisartisti popvokaalesituse auhinna ning lisaks sai veel nominatsioone kategooriates aasta salvestis ja aasta laul.
Negratíni veehoidla

Negratíni veehoidla ("embalse del Negratín") on veehoidla Hispaanias Granada provintsi kirdeosas Guadiana Menori jõel. 
See paikneb järgmiste omavalitsuste territooriumil: Guadixi vald (Bácor-Olivari eksklaav), Freila vald, Zújari vald, Baza vald, Benamaureli vald, Cortes de Baza vald ja Cuevas del Campo vald.
Veehoidla pindala on 21,70 km² hektarit ja maht 0,567 km³. See on Andaluusia suuruselt neljas veehoidla. Suuremad on Iznájari veehoidla (0,981 km³), Guadalcacíni veehoidla (0,853 1m³) ja La Breña veehoidla (823 km³). 
Pais on pinnaspais. Veekindlus on tagatud asfalttõkkega. Vasak kontraforss ei olnud betoonpaisu rajamiseks piisavalt stabiilne.
Veehoidlat kasutatakse hüdroelektrienergia tootmiseks ja põllumajanduslikuks niisutuseks.
Veehoidla avati 31. detsembril 1984. Vee alla jäid Zújari valla "pedanía" Las Juntas, tervisveed Baños de Zújar, ühendusteed Zújari ja Carramaiza vahel alam-küla vaheliste teede ning mitu talude rühma (näiteks La Gata, Cortijo de los Contadores, Cortijo Seco). 
Praegu on veehoidlas ja selle ümbruses spordibaase, kus saab harrastada näiteks kanuusõitu, maastikujalgrattasõitu, matkamist ja [[tiibvari|tiibvarjuga sõitu. Freila rannas ning Cuevas del Campo rannas, mis on avatud ka nudistidele, saab kala püüda, piknikku pidada ja ujuda. 
1999. aastal lubati vee ülekandmine Negratíni veehoidlast [[Cuevas del Almanzora veehoidla]]sse. Ühendus hakkas tööle aastal 2004. See koosneb 120 km pikkusest torustikust, seitsmest regulaatorveehoidlast ja kahest väikesest hüdroelektrijaamast, mille kaudu transporditakse aastas 0,050 km³ vett.
Nelgipruun

Nelgipruun on üks pruunidest värvitoonidest, nelgipuu õiepungade (nelgi) värvi hallikaspruun värvus.
Eesti keeles on nelgipruuni värvust nimetatud näiteks paberi värvuse kirjelduses, võimaliku tõlkelaenuna, kuna saksakeelses ja ingliskeelses ruumis on see tavaline värvinimetus, mida kasutatakse moe ja sisekujunduse kontekstis.
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." kirjeldab nelgipruuni ("nelkenbraun") tumepruunina, millesse on segatud punast ja sinist. Nelgipruuni mineraali näiteks toob ta aksiniidi.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab nelgipruuni ("clove brown") oliivpruunina ja õpetab seda segama tuhkhallist sellele väikese koguse Berliini sinise, verekarva punase ja kastanpruuni lisamisega . Värvuse näideteks toob ta tuuletallaja pea ja kaela sulgede värvuse, mustsõstraoksa koore värvuse ja aksiniidi värvuse.
Loodusteadlastele ja linnuvaatlejatele määratud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." soovitab nelgipruuni segada lambitahmast ja kaadmiumoranžist ning raamatus antud värvinäidis on sügav-tumepruun toon.
Pantone värvitoon 18-1320 "Clove" on tuhmpruun .
RAL Design värvitoon 080 30 20 "Nelkengelbbraun" on tuhm tumepruun .
Jaapani traditsiooniliste värvide hulgas on nelgipruun "chōjicha" (丁子茶) heledam hallikaspruun värvitoon .
Veebivärv "Clove Brown" või "Clove" on tuhmpruun mitmes variandis .
Leekmampel

Leekmampel ("Pholiota flammans") on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Habehüüp

Habehüüp ("Botaurus lentiginosus") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Habehüüp on 56–85 cm pikk. Tiibade siruulatus on 105–125 cm. Kaalub 372–571 g.
Sulestik on peamiselt pruun hallide ja mustade triipudega. Kurgualune on valge punakaspruunide triipudega. Haberiba on must. Reied on helepruunid. Nokk on tuhmkollane. Jalad on kollakasrohelised.
Udusulis pojad on oliivikarva, alapool on veidi tumedam kui ülapool. Nokk on roosa, nokaots must.
Levik.
Habehüübid elavad Põhja- ja Kesk-Ameerikas ning Lääne-India saarestikus.
Elavad padurates, rabades, märgadel aasadel, karjamaadel ja mangroovides.
Toitumine.
Toituvad kaladest, konnadest, salamandritest, madudest, koorikloomadest, limustest, putukatest ja väikestest imetajatest.
Toituvad üksi. Peamiselt videvikulise ja öise eluviisiga. Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad väga aeglaselt, kuid võivad ka kiiresti kõndida või joosta.
Pesitsemine.
Pesitsevad üksikult. Pilliroost ehitatud pesa on 25–40 cm lai ja asub 8–20 cm kõrgusel vee kohal. Võivad pesitseda ka maapinnal.
Pesitsevad aprillist juunini. Kurnas on 4–5 pruuni muna mõõtmetega 48,6 × 36,6 mm. Emaslind haub mune 24–29 päeva.
Kullerkann

Kullerkann on eesti perekonnanimi.
Seda nime on antud Keila ja Kumna mõisavallas Keila kihelkonnas Harjumaal (algselt Kullerkan) ning nimede eestistamise puhul määratud Ravila vallas Harjumaal uueks perekonnanimeks isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Kreitsberg (1935. aastal) ja Kreitzberg (1937. aastal). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kullerkann Eestis 22 mees- ja 17 naissoost isikul.
Grigori Sapožnikov

Grigori M. Sapožnikov (1911– ?) oli Nõukogude filosoof, kunagine TRÜ dialektilise ja ajaloolise materialismi kateedri juhataja.
Sündis Vorošilovis Primorski krais (nüüdne Ussuriisk). Keskkooli lõpetas 1928. aastal Vladivostokis. Lõpetas 1937. aastal kaugõppes Blagoveštšenski Õpetajate Instituudi, 1940–43 õppis kaugõppes Habarovski Pedagoogilises Instituudis. NLKP liige aastast 1940. 1945. aastal lõpetas NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli. 1947. aastast kandidaadikraad filosoofiliste teaduste alal Ühiskonnateaduste Akadeemiast.
Töötas 1951–1953 ja 1956–1957 Tartu Riikliku Ülikooli dialektilise ja ajaloolise materialismi kateedri juhatajana.
Dimitri Šardin

Dimitri Šardin (1902–?) oli Nõukogude agronoom ja filosoof.
Õppis Permi Riiklikus Ülikoolis 1922–1923 ja Moskva Põllumajandusakadeemias 1923–1928, mille lõpetas ökonomisti-agronoomina.
Töötas mitmesugustel ametikohtadel; pärast ülikooli lõpetamist agronoomina, piimanduse ning loomakasvatuse spetsialistina, dotsendina ja teadusliku töötajana põllumajanduse alal. 1941–1946 Punaarmees. 1946. aastal lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna, filosoofiakandidaadi kraad 1950 Ühiskonnateaduste Akadeemiast.
Töötas NSVL-i Kõrgema Hariduse Ministeeriumis 1947–1950, sh filosoofia õpetamise sektori juhatajana. Lühikest aega Tartu Riikliku Ülikooli dialektilise ja ajaloolise materialismi kateedri juhataja 1950. augustist kuni 1951. juunini.
Martin Hornbruch

Martin Karl Hornbruch (13. november 1877 Tallinn – 14. mai 1948) oli Eesti tulundustegelane.
Ta oli AS Schilling ja Wolkmar juhatuse liige kuni 1930. aastani, alates 1934 AS Kaubamaja J. E. Kuhlmann juhatuse liige, 1937 valiti Põhja paberi- ja puupapivabriku pearaamatupidajana Eraettevõtete Ametnikkude Koja 1. sektsiooni (ettevõtete juhtkond) liikmeks. Vabariigi Valitsuse otsusega 14. märtsist 1940 vabastati ta Eesti kodakondsusest.
Tema tütar Annemarie Buschmann oli purilendur, abiellus Gerhard Buschmanniga.