Eliise Hollas

Eliise Hollas (sündinud 29. detsembril 1993 Võrus) on endine eesti võrkpallur.
Aastatel 2013–2023 mängis ta Eesti naiste võrkpallikoondises. Klubivõrkpallis on ta ühekordne Balti meister (2012), Eesti karika võitja (2021) ja Prantsusmaa esiliiga võitja (2019). Pärast sportlaskarjääri lõpetamist on ta töötanud Tartu Ülikool/Bigbank võrkpallinaiskonna ja Eesti neidude koondise juures füsioterapeutina.
Sportlaskarjäär.
Noorteklassid.
Võrkpalliga hakkas Eliise Hollas tegelema Võru Spordikoolis, kus ta treeneriks oli Raivo Jeenas. Spordikooli esindas ta noorteklassides, kui osaleti omavanuste Eesti karika- ja meistrivõistlustel ning teeniti mitmeid medaleid.
Eesti võrkpallikoondis.
Eliise Hollas kutsuti Eesti võrkpallikoondisse 2013. aastal ning kuulus koosseisu samal aastal sõpruskohtumistes Salo Viesti naiskonnaga. Ta esindas koondist aastatel 2013–2023 ning mängis koondises 108 mängu. Koondise eredaimaks saavutuseks on olnud 2019. aastal koondise ajaloos esmakordselt pääsu tagamine Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile. Ta on esindanud Eestit Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril kahel korral (2019 ja 2023), kui mõlemal korral lõppkohaks jäi kahekümne kolmas. Samuti on ta mitmel korral esindanud Eestit Euroopa Hõbeliigas ning kuulus ka 2023. aastal Hõbeliiga võitnud naiskonda.
Klubivõrkpall.
Võru Spordikooli kasvandikuna anti Hollas esmakordselt üles kohaliku meistriliiganaiskonna Võru VK/SK (hiljem Famila/Võru VK) nimerjas hooajal 2008/09. Esimesel neljal hooajal medaliteni ei jõutud, kuid hooajal 2012/13 saadi teine koht Eesti karika- ja meistrivõistlustel. Lisaks teeniti hooajal 2013/14 pronks Eesti meistrivõistlustel. Eliise valiti neljal järjestikusel hooajal ka Eesti meistrivõistluste sümboolsesse koosseisu (2010/11–2013/14).
Hooajal 2014/15 mängis ta Tartu Ülikool/Eedeni ridades, kui saadi Eesti meistrivõistlustel kolmas koht ning Eliise valiti taas meistrivõistluste sümboolsesse koosseisu. Balti liigas ja Eesti karikavõistlustel medalitele ei jõutud.
Hooajaks 2015/16 sõlmis ta esimese välislepingu ning liitus Soome meistriliigaklubiga Pieksämäki Volley. Klubi osales Soome meistri- ja karikavõistlustel, kus esimeses tuli leppida üheksanda kohaga ning teises langeti konkurentsist juba 1/8 finaalis. Eliise oli naiskonna kindel põhimängija.
Hooajaks 2016/17 liitus ta Prantsusmaa meistriliiganaiskonnaga Terville Florange, kus ta mängis neli hooaega, kõigil hooaegadel mängis naiskonnas ka Eesti võrkpallikoondise nurgaründaja Polina Bratuhhina-Pitou. Esimene hooaeg (2016/17) oli keeruline ja naiskond lõpetas Prantsusmaa meistriliiga viimasel, kaheteistkümnendal kohal, mis tähendas langemist esiliigasse uueks hooajaks. Teisel hooajal (2017/18) mängiti Prantsusmaa esiliigas, kus saavutati kolmas koht, mis polnud piisav uueks hooajaks meistriliigasse tagasi tõusmiseks. Kolmandaks hooajaks (2018/19) liitusid naiskonnaga ka Eesti võrkpallikoondise diagonaalründaja Kristel Moor ja nurgaründaja Kristiine Miilen. Hooaeg kujunes edukaks, sest võideti Prantsusmaa esiliiga karikavõistlused ning veelgi suurema kaaluga Prantsusmaa esiliiga tänu millele tõusti taas uueks hooajaks meistriliigasse. Neljandal hooajal (2019/20) hoiti märtsi alguses meistriliigas kümnendat kohta ja "play-offi" pääsemas ei oldud, kuid hooaeg peatati koroonapandeemia tõttu ning kohti liigas välja ei jagatud.
Hooajal 2020/21 naasis Hollas Eestisse ning mängis Eesti meistri- ja karikavõistlustel endise koduklubi Famila/Võru VK ridades. Karikavõistlustel jäädi pidama küll poolfinaali, kuid üllatajatena suudeti jõuda Eesti meistrivõistlustel finaali, kus tuli tunnistada TalTech/Tradehouse paremust. Balti liigat mängis ta Eesti võrkpallikoondise baasklubi TalTech/Tradehouse eest, mis suudeti võita.
Hooajal 2021/22 vahetas ta Eestis klubi ning hakkas mängima Tartu Ülikool/Bigbanki ridades. Võideti Eesti karikavõistlused. Eesti meistrivõistlustel ja Balti liigas saadi teine koht.
Kuigi Hollas oli Eestisse naastes öelnud, et tal ambitsiooni välisliigasse mängima minna enam ei ole, siis seoses 2023. aasta Euroopa meistrivõistluste toimumisega Eestis otsustas ta siiski siirduda taas välismaale. Hooajal 2022/23 mängis ta Itaalia esiliigaklubis Assitec Sant'Elia. Itaalia esiliiga B-alagrupis saadi kaheksas koht, mis tähendas, et edasi mängiti alagrupis liigasse püsimise eest. Nõrgemas alagrupis saadi kaheksas koht, mis andis kokkuvõttes liigas kahekümnenda koha.
Saavutused.
Balti liiga
Eesti meistrivõistlused
Prantsusmaa esiliiga
Eesti karikavõistlused
Rannavõrkpallis
Individuaalsed auhinnad
Isiklikku.
Eliise Hollas õppis 2001–2010 aastal Võru I Põhikoolis. 2010. aastal alustas ta õpinguid Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumis, mille lõpetas 2013. aastal kuldmedaliga. Tartu Ülikoolis alustas ta 2013. aastal arstiteaduskonnas õpinguid, kuid vahetas eriala ning õppis samas koolis ka matemaatika-informaatikateaduskonnas.
Tal on neli õde ja üks vend, kes kõik on tegelenud samuti rohkemal või vähemal määral võrkpalliga (Anett, Heleene, Greete, Salme Adeele ja Hendrik Hollas).