tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mailend

Mailend on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mailend uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Mädasson ja Madrats. Eduard Mailendi palvel kanti Mailend perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 162 all (Siseministeeriumi teadaanne 7. oktoobrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Mailend Eestis 6 mehel ja 7 naisel.
Madrats (perekonnanimi)

Madrats on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Madrats (Maddratz) on antud Holdre mõisas Holdre kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Madratsi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Mailend.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Michael Lilander

Michael Lilander (sündinud 20. juunil 1997 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja).
Alates 2019. aastast mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora. Enne seda mängis ta aastatel 2015–2018 Paide Linnameeskonnas.
Klubikarjäär.
Paide Linnameeskond.
2015 hooaja eel liitus Lilander Paide Linnameeskonnaga. 2018. aasta hooaja eel sõlmis ta klubiga uue kahe-aastase lepingu.
Bohemian FC.
Jaanuaris 2024 omandas Lilanderi mängijaõigused Iirimaa klubi Bohemian FC.
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Lilander 23. novembril 2017 sõpruskohtumises Vanuatu vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Matvei Igonen ja Mihkel Ainsalu.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 17. detsember 2023"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 17. detsember 2023"
Raudrohi (perekonnanimi)

Raudrohi on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Raudrohi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Reimann (1936. aastal Tori vallas). Anton-Tõnis Raudrohu palvel kanti Raudrohi perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 219 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Volgodonski rajoon

Volgodonski rajoon (vene keeles "Волгодонской район" on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti idaosas. Rajooni keskus on Romanovskaja staniitsa.
Rajoon piirneb põhjas Tsimljanski rajooniga, kirdes Tsimljanski veehoidlaga, idas Dubovskoje rajooniga, kagus Zimovniki rajooniga, lõunas Martõnovka rajooniga, läänes Semikarakorski rajooniga ja loodes Konstantinovski rajooniga.
Rajooni pindala on 1479 km². Elanike arv oli 2012. aastal 33 936, 2009. aastal 32 291 ja 2002. aastal 30 170.
Volgodonski rajooni asulad kuuluvad seitsme külaasunduse koosseisu.
Mihkel Ainsalu

Mihkel Ainsalu (sündinud 8. märtsil 1996 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FCI Levadia.
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Ainsalu 23. novembril 2017 sõpruskohtumises Vanuatu vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Matvei Igonen ja Michael Lilander.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 19. november 2017"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 7. jaanuar 2018"
Võhandu (perekonnanimi)

Võhandu on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Võhandu (Wöhando) on antud Sõmerpalu mõisas Urvaste kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Võhandu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bergfeld ja Schleicher. Riho Võhandu palvel kanti Võhandu perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 218 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Võhandu Eestis 8 mehel ja 13 naisel.
Leppoja (perekonnanimi)

Leppoja on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Leppoja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Niggoson, Nigoson ja Nigosson. Ants Leppoja palvel kanti Leppoja perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 123 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. juulist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Leppoja Eestis 34 mehel ja 42 naisel.
Hulja sovhoos

Hulja sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Kadrina külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Hulja asulas. Sovhoosi pindala oli 5000 ha.
Kullaaru sovhoos

Kullaaru sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Rakvere külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Veltsi asulas. Sovhoosi pindala oli 3200 ha.
Laekvere sovhoos

Laekvere sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Laekvere külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Laekvere asulas. Sovhoosi pindala oli 18 500 ha.
Nõmmküla sovhoos

Nõmmküla sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Saksi külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Saiakopli asulas. Sovhoosi pindala oli 10 000 ha.
Põdrangu sovhoos

Põdrangu sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Tamsalu ja Rakvere külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Põdrangu asulas. Sovhoosi pindala oli 8500 ha. 
1920. aastail võõrandati mõisnike suurmajapidamised. Nendest moodustati riigimõisad. Põdrangu sovhoos moodustati 1944.aastal Porkuni riigimõisa baasil. Sovhoos suurenes mitme naabermajandi juurde liitmise teel. 1952. aastal ühinesid Porkuni ja Põdrangu sovhoos. Põdrangu sovhoosile oli varem liidetud Sääse, mis oli kuulunud Lubja vabriku omanikule Limbergile. Viimane liitmine oli 1978. aastal, kui lisati pool endisest Assamalla sohvoosist. Põdrangu sovhoosi üldpindala on 8453 ha, haritavat maad 4850 ha, metsa 2238 ha. Koosnes neljast osakonnast: Assamalla, Järvajõe, Sääse ja Põdrangu. Sovhoosi direktorid on olnud Voldemar Harro (1944–1981), Juhan Ratnik (1981–1987), Üllas Hunt (1987–1989) ning Riho Kivila (1989 – märts 1993). Töötajaid 1987. aastal: 685 inimest 16 rahvusest.
Liidumäe

Liidumäe on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Liidumäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Trillberg. Aleksander Liidumäe palvel kanti Liidumäe perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 63 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. aprillist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Välislingid.
​
Rudolf Pälsoni nimeline sovhoos

Rudolf Pälsoni nimeline sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Rakke ja Simuna külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Rakke asulas. Sovhoosi pindala oli 20 700 ha. Sovhoos oli nimetatud eesti kommunistliku poliitiku Rudolf Pälsoni järgi.
Rägavere sovhoos

Rägavere sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Rägavere külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Ulvi asulas. Sovhoosi pindala oli 8200 ha.
Simuna sovhoos

Simuna sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Simuna külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Simuna asulas. Sovhoosi pindala oli 5500 ha.
Tamsalu sovhoos

Tamsalu sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Tamsalu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Vajangu asulas. Sovhoosi pindala oli 6400 ha.
Triigi sovhoos

Triigi sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Väike-Maarja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Triigi asulas. Sovhoosi pindala oli 3500 ha.
Ubja sovhoos

Ubja sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Kaarli ja Viru-Nigula külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Ubja asulas. Sovhoosi pindala oli 6600 ha.
Vao sovhoos

Vao sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Väike-Maarja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Vao asulas. Sovhoosi pindala oli 7400 ha.
Viitna sovhoos

Viitna sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Kadrina külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Kihlevere asulas. Sovhoosi pindala oli 7400 ha.
Järlepa sovhoos

Järlepa sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Juuru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Järlepa asulas. Sovhoosi pindala oli 1100 ha.
Kodila sovhoos

Kodila sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Rapla külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Kodila asulas. Sovhoosi pindala oli 6900 ha.
Kohila sovhoos

Kohila sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Kohila külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Kohila asulas. Sovhoosi pindala oli 14 900 ha.
Lungu sovhoos

Lungu sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Käru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Lungu asulas. Sovhoosi pindala oli 8900 ha.
Mahtra sovhoos

Mahtra sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Juuru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Juuru asulas. Sovhoosi pindala oli 8000 ha.
I. V. Mitšurini nimeline sovhoos

I. V. Mitšurini nimeline sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Rapla külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Valtu asulas. Sovhoosi pindala oli 9300 ha. Sovhoos oli nimetatud vene sordiaretaja Ivan Mitšurini järgi.
Märjamaa sovhoos

Märjamaa sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Märjamaa külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Orgita asulas. Sovhoosi pindala oli 9500 ha.
Salutaguse sovhoos

Salutaguse sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Kohila külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Prillimäe asulas. Sovhoosi pindala oli 100 ha.
Salutaguse sovhoos erialaks oli karusloomade kasvatus ja tõuaretus.
Sooniste sovhoos

Sooniste sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Loodna külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Laukna asulas. Sovhoosi pindala oli 7800 ha.
Valgu sovhoos

Valgu sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Märjamaa külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Valgu asulas. Sovhoosi pindala oli 9300 ha.
Varbola sovhoos

Varbola sovhoos oli sovhoos Rapla rajoonis Märjamaa külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Varbola asulas. Sovhoosi pindala oli 9800 ha.
Muremäe

Muremäe on eesti perekonnanimi.
Rein Muremäe palvel kanti Muremäe perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 64 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. aprillist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Alatskivi sovhoos

Alatskivi sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Alatskivi ja Peipsiääre külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Alatskivi asulas. Sovhoosi pindala oli 10 100 ha.
Elva sovhoos

Elva sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Rõngu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Käärdi asulas. Sovhoosi pindala oli 5400 ha.
Konguta sovhoos

Konguta sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Konguta külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Annikoru asulas. Sovhoosi pindala oli 9300 ha.
Koosa sovhoos

Koosa sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Vara külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Koosa asulas. Sovhoosi pindala oli 7800 ha.
Kuuste sovhoos

Kuuste sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Haaslava külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Roiu asulas. Sovhoosi pindala oli 6400 ha.
Laeva katsesovhoos

Laeva katsesovhoos oli katsesovhoos Tartu rajoonis Tähtvere külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Laeva asulas. Sovhoosi pindala oli 4700 ha.
Puhja sovhoos

Puhja sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Puhja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Puhja asulas. Sovhoosi pindala oli 10 200 ha.
Olvet

Olvet on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Olvet uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Jensen. Jaan Olveti palvel kanti Olvet perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 65 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. aprillist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Olvet Eestis 9 mehel ja 8 naisel.
Rõngu sovhoos

Rõngu sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Rõngu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Rõngu asulas. Sovhoosi pindala oli 7700 ha.
Rõngu sovhoosi erialaks oli puuviljakasvatus.
Sootaga sovhoos

Sootaga sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Tartu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Lähte asulas. Sovhoosi pindala oli 7900 ha.
Sootaga sovhoosi erialaks oli puuvilja- ja marjakasvatus, veiste ja sigade tõuaretus.
Vara sovhoos

Vara sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Vara külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Vara asulas. Sovhoosi pindala oli 6600 ha.
Võnnu sovhoos

Võnnu sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Võnnu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Võnnu asulas. Sovhoosi pindala oli 8000 ha.
Hummuli näidissovhoos

Hummuli näidissovhoos oli näidissovhoos Valga rajoonis Hummuli külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Hummuli asulas. Sovhoosi pindala oli 8500 ha.
Kaagjärve sovhoos

Kaagjärve sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Kaagjärve külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Kaagjärve asulas. Sovhoosi pindala oli 4500 ha.
Karula sovhoos

Karula sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Kaagjärve külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Karula asulas. Sovhoosi pindala oli 7900 ha.
Keeni sovhoos

Keeni sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Sangaste külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Keeni asulas. Sovhoosi pindala oli 6500 ha.
Kommunist (Valga rajooni sovhoos)

Kommunist oli sovhoos Valga rajoonis Otepää külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Sihva asulas. Sovhoosi pindala oli 9600 ha.
Laatre sovhoos

Laatre sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Tõlliste külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Laatre asulas. Sovhoosi pindala oli 8700 ha.
Laatre katsesovhoosi erialaks oli veiste tõuaretus.
Otepää sovhoos

Otepää sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Otepää külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Otepää külas. Sovhoosi pindala oli 6100 ha.
Puka sovhoos

Puka sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Puka külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Puka asulas. Sovhoosi pindala oli 7600 ha.
Puka katsesovhoosi erialaks oli lammaste tõuaretus.
Tõrva sovhoos

Tõrva sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Helme külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Tõrva asulas. Sovhoosi pindala oli 8200 ha.
Tõrva katsesovhoosi erialaks oli puuviljakasvatus.
Halliste sovhoos

Halliste sovhoos oli sovhoos Viljandi rajoonis Halliste külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Halliste asulas. Sovhoosi pindala oli 10 900 ha.
Kamara sovhoos

Kamara sovhoos oli sovhoos Viljandi rajoonis Abja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Kamara asulas. Sovhoosi pindala oli 12 100 ha.
Kõrgemäe sovhoos

Kõrgemäe sovhoos oli sovhoos Viljandi rajoonis Polli külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Nuia asulas. Sovhoosi pindala oli 9200 ha.
Lahmuse sovhoos

Lahmuse sovhoos oli sovhoos Viljandi rajoonis Suure-Jaani külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Päraküla asulas. Sovhoosi pindala oli 10 200 ha.
Lahmuse sovhoosi erialaks oli puuvilja- ja marjakasvatus.
Õisu sovhoos

Õisu sovhoos oli sovhoos Viljandi rajoonis Halliste külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Kaarli asulas. Sovhoosi pindala oli 7900 ha.
Misso sovhoos

Misso sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Misso külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Misso asulas. Sovhoosi pindala oli 10 300 ha.
Munamäe sovhoos

Munamäe sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Haanja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Haanja asulas. Sovhoosi pindala oli 6900 ha.
Mõniste sovhoos

Mõniste sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Mõniste külanõukogus.
Mõniste sovhoos asutati 11. jaanuaril 1958 Borodino kolhoosi, Kalevi kolhoosi, Molotovi nimelise kolhoosi ja Nõukogude Armee kolhoosi ühendamisel. Sovhoosi keskus asus esimestel aastatel Kuutsil, hiljem Mõnistes.
1978. aasta seisuga oli sovhoosi pindala 7100 ha.
Sovhoosi esimehed olid:
Obinitsa sovhoos

Obinitsa sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Meremäe külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Obinitsa asulas. Sovhoosi pindala oli 5300 ha.
Ruusmäe sovhoos

Ruusmäe sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Haanja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Ruusmäe asulas. Sovhoosi pindala oli 7400 ha.
Rõuge sovhoos

Rõuge sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Rõuge külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Rõuge asulas. Sovhoosi pindala oli 14 700 ha.
Varstu sovhoos

Varstu sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Varstu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Varstu asulas. Sovhoosi pindala oli 11 100 ha.
Vastseliina sovhoos

Vastseliina sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Vastseliina külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Vastseliina asulas. Sovhoosi pindala oli 10 500 ha.
Võru sovhoos

Võru sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Võru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Puiga asulas. Sovhoosi pindala oli 7600 ha.
Vello Loogna

Vello Loogna (sündinud 28. aprillil 1940) on eesti orkestrijuht ja muusikapedagoog.
1959. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli trompeti eriala Helmut Orusaare klassi. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpillidirigeerimise eriala Elmar Peäske klassi.
Aastatel 1959–1972 töötas ta Tallinna Lastemuusikakooli õpetajana, 1966–1972 ka Eesti NSV Rahvaloomingu Maja metoodikuna. 1972. aastast töötas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpillidirigeerimise õppejõuna. Tema õpilasi on Vjatšeslav Tulubjev, Arne Haasma, Lidia Gordejeva, Boriss Volkov, Jaan Linde, Jüri Baskakov ja Riho Lilje.
Ta on juhatanud mitmeid puhkpilliorkestreid, sealhulgas olnud Tallinna Tuletõrjeühingu Puhkpilliorkestri, Vabariikliku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestri, Tallinna Noorte Puhkpilliorkestri ja Põhja-Eesti Pimedate Ühingu Puhkpilliorkestri dirigent. Ta on olnud ka Pirita Majandusgümnaasiumi puhkpilliringi juhendaja ja noorte puhkpilliorkestri Brass dirigent.
Aastatel 1975–1990 toimunud XVIII, XIX, XX ja XXI üldlaulupeol oli ta puhkpilliorkestrite üldjuht. Samuti juhatas ta puhkpilliorkestreid aastatel 1972–1987 toimunud noorte laulu- ja tantsupidudel.
Lygia Habicht

Lygia Habicht (sündinud Lygia Einberg, eestistatud nimi 12. jaanuarist 1939 kuni aastani 1955 Lygia Edela; 5. juuni 1925 Risti – 2. jaanuar 2019) oli eesti tekstiilikunstnik.
Ta lõpetas 1945. aastal Haapsalu Keskkooli, seejärel õppis aastatel 1945–1946 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas. 1952. aastal lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi moekunstnikuna.
Ta on olnud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi moeosakonna õppejõud ning ajakirja Siluett toimetaja ja illustraator.
Lygia Habicht suri 2. jaanuaril 2019 ning on maetud Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli maalikunstnik ja dekoraator Ülo Habicht (1923–1991).
Kosksilla algkool

Kosksilla algkool oli algkool Viljandi maakonnas Halliste vallas Mulgi külas. 
Kool asutati 1810.
Kooli nimed:
Eesti Olümpiaakadeemia

Eesti Olümpiaakadeemia (lühend: EOA) on aastast 1989 tegutsev organisatsioon, kes on 2009. aastast Eesti Olümpiakomitee (EOK) iseseisev liige.
Oma tegevuses keskendub EOA olümpialiikumise edendamisele Eestis. Suurt rõhku pannakse laste ja noorte olümpiaga seotud teadmiste suurendamisele.
Aastast 1991 on EOA Rahvusvahelise Olümpiaakadeemia (ROA) liige. 
EOA president on aastast 2005 Neinar Seli, peasekretär oli 2001–2022 Kalle Voolaid.
Rjazanovskoje

Rjazanovskoje (vene "Рязановское") on asundus, mis kuulub alates 1. juulist 2012 Moskva linna Novomoskovski ringkonna koosseisu.
Varem oli tegemist külaasundusega Moskva oblasti Podolski rajoonis.
Asunduse pindala on 41,41 km². 2011. aasta seisuga elas asunduse territooriumil 16 608 inimest. Selle keskus on Znamja Oktjabrja asula. Asunduse koosseisu kuulub kokku 19 asustatud punkti.
Sport Bülletään

Sport Bülletään oli aastatel 1980–2000 USA-s New Jersey osariigis Barnegatis ilmunud spordiajakiri, mis käsitles väliseestlaste sporti.
Ajakiri ilmus kaks korda aastas ja kokku ilmus seda 41 numbrit.
Ajakirja koostaja, toimetaja ja väljaandja oli kogu ilmumisperioodi vältel Herbert Lääne.
Eesti mängud

Eesti mängud olid aastatel 1934, 1935 ja 1939 Tallinnas toimunud rahvatantsu-, võimlemis- ja spordiüritused, mida korraldas Eesti Spordi Keskliit.
Mängudele pääsejad selgitati välja maakondades toimunud kohalikel võistlustel.
I Eesti Mängud.
Esimesed mängud peeti 15.–17. juunini 1934. Esimeste mängude esimees oli Leopold Tõnson.
Mängude kavas olid:
Esimestel mängudel oli u 5600 osavõtjat. Osa võtsid 13 võistkonda: lisaks 11 maakonnale ka eraldi Tallinn ja Tartu. Mängud võitis Tallinna võistkond.
Osadel spordialadel peeti põhimängudest eraldi võistlusi:
Eesti Talimängud.
Esimeste mängude talispordivõistlused peeti põhimängudest eraldi veebruaris 1935 Järvamaal ja Tallinna lähedal Mustamäel.
Võistlus- ja demonstratsioonialad olid järgmised:
Eesti Talimängudel võistles kokku umbes 4000 sportlast.
Eesti Raskejõustikumängud.
Esimeste mängude raskejõustikuvõistlused peeti põhimängudest eraldi 10–20. oktoobril 1935 Tallinnas. Kavas olid:
II Eesti Mängud.
16–18. juunil 1939 toimunud II Eesti Mängude aupatroon oli Eesti president Konstantin Päts ja peakomitee esimees riigisekretär Karl Terras. Mängude kavas oli avamine Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoneri poolt, poeglaste mass-esinemine võimlemises, 100 m jooks, teivashüpe, kuulitõuge, 5000 m jooks, kaugushüpe, ujumine, korvpall, võrkpall, maadlus, tõstmine, poks, tennis, vehklemine, veeremänguvõistlused, jalgrattavõistlused 500 m ja 50 km, 110 m tõkkejooks, jalgpall, tütarlaste mass-esinemine võimlemises, purjejahispordi demonstratsioon, naisvalikrühmade esinemine võimlemises, defileerimine presidendile ja aukülaliste ees Kadrioru lossi esisel, presidendi kõne, pendelteatejooks, meeste mass-esinemine võimlemises, naiste mass-esinemine võimlemises, naiste valikrühmade esinemine võimlemises, 1500 m lõppjooks, 4x100 m teatejooks, rahvatantsu ettekanded, Peaminister Kaarel Eenpalu kõne, hümn ja lipu langetamine.
Poksivõistlus.
Mänge lõpetades palus Kaarel Eenpalu rahvariide ja rahvatantsude ala harrastajail viimistleda seda ala peensuseni, et kõik kihelkonnad, meie muud ajaloolised üksused ja piirkonnad ilmuksid III Eesti Mängudele oma erivärvilises riietuses, sest selles on ilu, südant ja hinge.
II Eesti Mängude raames toimus 1940. aasta suveolümpiamängudeks valmistumise märgiks olümpiaaladel Eesti Olümpia.
10% II Eesti Mängude piletite sissetulekust annetati tulekahjude ohvritele. Mängudel oli umbes 6000 osavõtjat.
Mängude rahvatantsupeod.
Eesti mängusid on tagantjärele osaliselt nimetatud I ja II üldtantsupeoks.
I Eesti Mängude lõpetamise eel, 17. juunil 1934, esinesid pärast Läti võimlejaid ja enne Johan Laidoneri kõnet rahvatantsijad kolme tantsuga.
II Eesti mängude lõpetamise eel, 18. juunil 1939, 4x100 meetri teatejooksu ja Kaarel Eenpalu kõne vahel, tulid Tallinna garnisoni orkestri ja lõõtspillimängijate mängitud Kungla rahva saatel Kadrioru staadionile rahvatantsijad ja võis näha, kui ilusaid rahvariideid meil nüüd valmistatakse, kuna need olid eelmiste mängudega võrreldes paremateks ja stiilipuhtamateks muutunud.
Štšerbinka

Štšerbinka (vene "Щербинка") on asundus, mis kuulub alates 1. juulist 2012 Moskva linna Novomoskovski ringkonna koosseisu.
Enne liitmist Moskvaga kuulus Štšerbinka linnana (linnaõigused 1975. aastast) Moskva oblastisse. Asundus paikneb Varssavi maantee ääres, seda läbib Moskva–Kurski raudtee. Štšerbinka pindala on 7,53 km², selle territooriumil elab 2012. aasta seisuga 32 331 inimest.
Lilia Sink

Lilia Sink (aastani 1963 Lilia Samoilova; sündinud 6. juunil 1941 Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Ust-Luga vallas Konnu külas) on eesti maalikunstnik.
Ta sündis aastal 1941 Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Ust-Luga vallas Konnu külas. Aastast 1947 elab ta Eestis. Ta lõpetas aastal 1957 Hargla kooli ja aastal 1961 Tartu Kunstikooli. Aastal 1967 lõpetas ta maalikunstnikuna ERKI.
Ta oli aastatel 1967–1970 Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi kunstiõpetaja, aastatel 1970–1972 oli ta ERKI ettevalmistuskursuste õpetaja, aastatel 1978–1988 oli ta Ajaloo Instituudi kunstiajaloo sektori vanemlaborant. Aastatel 1972–1978 ja aastast 1988 on ta vabakunstnik.
Ta on loonud maastikumaale ja portreid.
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1963–1975 abielus helilooja Kuldar Singiga, nende tütar Maarja Kruusmaa on arvuti- ja robootikateadlane ning aastast 2016 akadeemik.
Eesti Orelisõprade Ühing

Eesti Orelisõprade Ühing (lühend EOÜ) on aastal 1999 asutatud ühing, kuhu kuulub organiste, orelimeistreid ja orelimuusikast huvitatuid.
Põhikirja järgi on EOÜ eesmärgid järgmised:
Saint-Geniès-de-Varensal

Saint-Geniès-de-Varensal on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 
Vallas asuvad järgmised külad:
Villeneuve-lès-Béziers

Villeneuve-lès-Béziers ["vill'növ le bez'jee"] on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus.
Tallinna rahvusvaheline orelifestival

Tallinna rahvusvaheline orelifestival on alates 1987. aastast igal aastal toimuv festival.
1997. aastast korraldab festivali Eesti Kontsert. Festivali kunstiline juht on Andres Uibo.
Festivalil on esinenud nii Eesti kui ka välismaa orelisolistid ja -ansamblid, nende seas näiteks Wiener Akademie, Freiburg Barockorchester Consort, Leipziger Vocalensemble.
Valras-Plage

Valras-Plage ["val'ra plaaž"] on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. Valla nimi tähendab Valras' randa.
Vald piirneb kaguosas Vahemerega. Vald on peaaegu tervenisti kaetud inimasustusega. See on ka piirkonna tuntud suvituskoht.
Eesti Hümnoloogia Selts

Eesti Hümnoloogia Selts (lühend: EHS) on aastal 2001 asutatud selts. Kustutatud (16.10.2013).
EHS kutsuti ellu, et ühendada inimesi, kes huvituvad kirikulaulu praktikast, teooriast ja ajaloost. 
EHS on Rahvusvahelise Hümnoloogia Ühingu (IAH) kollektiivliige.
Carlencas-et-Levas

Carlencas-et-Levas on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. Vald on nime saanud vanast eel gallia sõnast "kar", mis tähendab kivi. Sellest arenes sõna "Carnenc", millest omakorda hiljem sai "Carlencas".
Vald asub 380–458 meetri kõrgusel merepinnast.
Valla keskus ehk vallamaja (prantsuse keeles "La Mairie") asub Carlencasi külas.
Vallas asuvad järgmised külad:
Carlencasi asula rajati juba läänegootide ajal. See asub vulkaanilise päritoluga basaltplatool.
Vallas asuvad Saint-Martini kirik (11. sajand), Saint-Pierre'i kirik (12. sajand) ja läänegootide hauad. Lisaks on Carlencasi asulas 57 kivist purskkaevu, mis toituvad looduslikest allikatest.
EELK Kirikumuusika Liit

EELK Kirikumuusika Liit on aastal 1993 loodud ühendus; ühtlasi 1931. aastal asutatud "Kirikumuusika Sekretariaadi" järglane.
Liidu eesmärk on põhikirja järgi "aidata vaimuliku muusika viljelemise ja arendamisega kaasa Jumala Sõna levitamisele ja usu süvendamisele".
Aastast 1995 on liit Evangeelse Kirikumuusika Lääne-Euroopa Konverentsi (EKEK) liige.
Eesti Laululapsed

"Eesti Laululapsed" oli aastatel 1919–1925 tegutsenud üle-eestiline laulukollektiiv, mis koosnes mitmest koorist: laste segakoor, tütarlastekoor ja poistekoor.
Kollektiivi asutaja ja ühtlasi ka dirigent oli Karl Leinus.
Pézènes-les-Mines

Pézènes-les-Mines on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 
Pézènes-les-Minesi vald asub 10 kilomeetri kaugusel kantoni keskusest Bédarieux'st. 
Lisaks valla samanimelisele keskusele asuvad vallas järgmised külad:
Greenock

Greenock on linn Suurbritannias Šotimaal Inverclyde'i omavalitsuses.
Preston

Preston on linn Suurbritannias Inglismaa loodeosas Lancashire'i krahvkonnas.
Rein Tubin

Rein Tubin (2. detsember 1932 Tartu – 22. oktoober 1988 Solna) oli inseneriharidusega eesti koori- ja orkestrijuht ning trombonist.
Ta õppis lapsepõlves eraviisiliselt viiulit (Hugo Schützi juures) ja klaverit (Olav Rootsi juures) ning hiljem trombooni. 
1944. aastal põgenes ta koos isa, kasuema ja poolvennaga Rootsi. 1949. aastal asutas ta Stockholmis svingorkestri Blue Devils, kus ise mängis kontrabassi; orkester tundis huvi ka "bebop"'i ja diksiländi vastu. Hariduselt oli ta insener.
Aastatel 1976–1988 juhatas ta Stockholmi Eesti Meeskoori (1976–1982 koos isa Eduard Tubina, 1982–1988 koos Lembit Leetmaaga). Samuti juhatas ta väliseesti laulupidudel ja vabariigi aastapäevaaktustel ühendkoore.
Isiklikku.
Tema isa Eduard Tubin oli helilooja, ema Linda Tubin oli näitleja ja laulja, poolvend Eino Tubin on vabakutseline ajakirjanik.
Algeciras

Algeciras on sadamalinn Hispaania lõunaosas Andaluusias Cádizi provintsis. Linn asub Gibraltari lahe ääres Tarifast 20 km kaugusel loodes.
Elanike arv on 2024. aasta seisuga 124 978.
Linna nimi tuleneb araabiakeelse fraasi "al-Jazīrah al-Khaḍrāʾ" (الجزيرة الخضراء, 'Roheline saar') esimesest poolest. Seda nime kandis praeguse linna ranniku lähedal asunud saar, mis on tänapäeval maismaaga kokku liidetud ja kus asub Algecirase tööstuspiirkond.
Praeguse linna alale tekkis asustus juba eelajaloolisel ajal. Tänu strateegilisele asukohale paiknes seal oluline foiniiklaste ning hiljem roomlaste sadam. Pärast seda, kui linna olid hävitanud goodid ja nende vandaalidest liitlased, rajasid sinna uuesti asustuse 710. aastatel maurid.
1344. aastal vallutas Algecirase sadama Kastiilia kuningas Alfonso XI, kuid linna vallutasid ja hävitasid uuesti maurid 1368. aastal.
Linna asutasid uuesti 1704. aastal Gibraltarilt pärit põgenikud. 1760. aastal ehitati linn üles Hispaania kuninga Carlos III plaani järgi. 1906. aastal peeti linnas Algecirase konverents, kus püüti leida lahendust esimesele Maroko kriisile.
Linnas valitseb pehmete ja vihmaste talvede ning soojade ja kuivade suvedega vahemereline kliima. Keskmine õhutemperatuur on juulis 24 °C ja jaanuaris 14 °C. Tänu mere lähedusele on temperatuuride kõikumine ja äärmuslikud temperatuurid harvad. Aastane keskmine sademete hulk on 835 mm. Kõige enam sajab novembris (150 mm). Juulis ja augustis ei saja peaaegu üldse.
Algecirases asub oluline kaubasadam. Linnas on naftarafineerimistehas. Teised olulisemad tegevusalad on kalandus ja põllumajandus. Kasvatatakse teravilja ja tubakat ning peetakse sigu ja veiseid. Kasvamas on linna tähtsus turimisilinnana.
Folkestone

Folkestone on sadamalinn Inglismaal Kenti krahvkonnas. Asub La Manche'i ääres.
Folkestone asub 115 km kaugusel Londonist.
Elva Lasteaed Õnneseen

Elva lasteaed Õnneseen on Tartu maakonnas Elva linnas tegutsev lasteaed.
Lasteaia töö toimub kahes kohas: Õnneseene Elva majas (Kaja tänav 4) ja Peedu majas (Lõuna 5/7). 
Lasteaias töötab 11 rühma.
Elva Lasteaed Murumuna

Elva lasteaed Murumuna on Tartu maakonnas Elva linnas aadressil Kesk tänav 29 asuv lasteaed.
Murumuna lasteaed on liitunud projektiga "Kiusamisvaba lasteaed" ja Tervist Edendavate Lasteaedade võrgustikuga.
Lasteaias tegutseb kaheksa rühma.
Orange (Vaucluse)

Orange [oranž] on linn Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas. Linn on omanimelise kantoni keskus.
Linna territoorium asub 24–127 meetri kõrgusel üle merepinna.
Sõpruslinnad.
alates 2004. aastast on linnal veel lepingud järgmiste linnadega:
Eino Tubin

Eino Tubin (sündinud 19. märtsil 1942 Tartus) on eesti rahvusest ajakirjanik ja endine Rootsi kaitseministeeriumi ametnik.
Ta emigreerus 1944. aastal koos vanematega Rootsi, õppis Stockholmi Eesti Algkoolis ning lõpetas 1964. aastal Stockholmi Ajakirjanduskooli.
Ta töötas aastakümneid Rootsi kaitseministeeriumis üldkaitseinfo alal. Seejärel oli ta vabakutseline ajakirjanik. Ta on reservkapten. 
1994. aastast elab ta Türgis Karsi väikelinnas.
Teoseid.
2000. aastal ilmus Tallinnas tema mälestusteraamat "Teisal", 2007. aastal Stockholmis rootsikeelne raamat infosõjast "Besegra utan strid" ("Alistada ilma lahinguta").
Isiklikku.
Tema ema oli tantsija ja näitleja Elfriede Saarik (Erika Tubin), isa oli helilooja Eduard Tubin, poolvend Rein Tubin oli inseneriharidusega eesti koori- ja orkestrijuht ning trombonist. Tema abikaasa Behani on rahvuselt türklanna.
Narbonne

Narbonne on linn Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. See on Aude'i departemangu alamprefektuur ("sous-prefecture") ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 0–285 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linnapea on Didier Mouly.
Linnas asub kaks ülikooliː Narbonne I Via Domitia ja Narbonne II Via Domitia, mis on Perpignani ülikooli filiaalid.
Albegna

Albegna (ladinakeelne nimi "Albinia") on jõgi Itaalias Toscana lõunaosas Grosseto provintsis Maremmas.
Albegna läte on Grosseto provintsis asuva Buceto mäe (1152 m) lõunapoolsel nõlval, umbes 1000 meetri kõrgusel merepinnast. Jõgi suubub Türreeni merre Albinia juures. 
Albegna kallastel asuvad Roccalbegna, Semproniano, Manciano ja Orbetello.
Fiora

Fiora (ladinakeelne nimi "Armenta") on jõgi Kesk-Itaalias Toscana ja Lazio maakonnas Maremmas.
Jõe läte on Amiata mäe Grosseto-poolsel nõlval, umbes 1200 meetri kõrgusel merepinnast. Fiora allikas asub Santa Fiorasse "cinquecento" ajal püstitatud Lumemadonna kiriku ("Chiesa della Madonna della Neve") lähistel. Jõgi suubub Türreeni merre Montalto di Castro juures. 
Toscana maakonna Grosseto provintsis asuvad Fiora jõe kallastel Santa Fiora, Sorano, Manciano ja Pitigliano. Lazio maakonna Viterbo provintsis on jõe kallastel Ischia di Castro ja Canino. 
Montalto di Castros, Vulci juures, on jõel säilinud Abbadio sild, mille Saatan olevat pärimuse järgi püstitanud ühe ööga.
Tarragona

Tarragona on Kataloonia sadamalinn Hispaania kirdeosas. See on Tarragona provintsi, Camp de Tarragona piirkonna ja Tarragonèsi maakonna keskus. See asub Francolí jõe suudmes Vahemere rannikul Costa Daurada.
Elanike arv oli 2024. aasta seisuga 141 151.
Vana-Rooma ajal kandis linn nime Tarraco ning see oli sel ajal üks tähtsamaid linnu Pürenee poolsaarel. 2000. aastal kanti Tarragonas ja selles ümbruses asuvad Vana-Rooma aegsed ehitised UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Tarragona on oluline Hispaania sadamalinn. Linn toetab samuti selle ümber koondunud naftakeemiatööstust ning Tarragona sadam käitleb ja sealt transporditakse iga aasta miljoneid tonne naftat.
Ajalugu.
Tarragonas asus algselt ibeeride asula. Roomlased vallutasid selle 218./217. aastal eKr väejuht Gnaeus Cornelius Scipio Calvuse juhtimisel. Seejärel rajasid roomlased sinna tugipunkti. Aastal 45 eKr sai see Rooma kolooniaks.
Alates aastast 27 eKr kuni Lääne-Rooma keisririigi lagunemiseni 5. sajandi teises pooles oli see Rooma provintsi Hispania Tarraconensise pealinn.
Vaatamisväärsused.
Antiikvaremed.
UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Tarragona Vana-Rooma aegne kompleks hõlmab kokku 14 objekti:
Lisaks asub arvukalt antiikseid esemeid Tarragona riiklikus arhitektuurimuuseumis.
Haridus.
Tarragonas asub 1991. aastal asutatud Rovira i Virgili ülikooli kaks linnakut: Campus Catalunya ja Campus Sescelades.
Sport.
Tuntuim Tarragonas tegutsev spordiklubi on 1886. aastal asutatud Gimnàstic de Tarragona. Selle jalgpallimeeskond on mänginud Hispaania kõrgliigas neljal hooajal (perioodil 1947–1950 ja hooajal 2006/07). Klubi kodustaadion on Nou Estadi Costa Daurada, mis mahutab 14 591 pealtvaatajat.
2018. aastal toimusid Tarragonas XVIII Vahemere mängud.
Castellón de la Plana

Castellón de la Plana on Castellóni provintsi keskus Hispaania idaosas.
Merike Rõtova

Merike Rõtova (1963. aastani Merike Kuningas; sündinud 19. augustil 1936) on eesti maletaja, maleajakirjanik ja -treener.
Elulugu.
Ta lõpetas 1954 Türi 1. Keskkooli ja 1959 ajakirjanduse erialal Tartu Riikliku Ülikooli. 
Maletama õpetas teda isa Oskar Kuningas. Sai Eesti NSV meistrivõistlustel 1975 hõbeda ja võitis 1976 Paul Kerese I mälestusfestivali naisteturniiri. 
Tuli naiste kirimale maailmameistrivõistlustel 1972–77 3., 1978–84 2. ja 1985–92 5. kohale. 
Oli 1986–92 NSV Liidu naiskonnas III kirimaleolümpia võitjaid (1. laual 3,5 p 7-st). Võitnud kirimales Eesti NSV meistrivõistlustel 1966 hõbeda. 
Meistersportlane ja rahvusvaheline kirimalemeister (1978), rahvusvaheline suurmeister kirimales (1997). 
Kuulunud 1959–1992 ENSV Maleföderatsiooni presiidiumi. 
Töötanud 1959–1978 Eesti Raadio kirjandussaadete toimetajana, 1978–80 kirjastuse Eesti Raamat toimetajana, 1980–1991 Tallinna Malekooli treenerina. A-st 1992 Eesti Kirimaleühingu juhatuse liige. 
2-kordne veteranide MM-i hõbe (1993, 1994). 
Isiklikku.
Tema õde oli Astrid Reinla. Nende isa Oskar Kuningas oli eesti kirjandusteadlane, kirjandus- ja teatrikriitik, kultuuriloolane ja tõlkija. 
Merike Rõtova oli abielus Boriss Rõtoviga, nende poeg on Igor Rõtov ja tütar Regina Narva.
Hoek van Holland

Hoek van Holland on üks neljateistkümnest Rotterdami valla osast Lõuna-Hollandi provintsis Hollandis, jagunedes omakorda kaheks linnaosaks: Hoek van Holland ja Oude Hoek.
Ajaloost.
Juba 1914. aastal sai Rotterdam 's-Gravenzande valda kuulunud 2964 elanikuga küla Hoek van Hollandi oma alluvusse, kuid isegi 2013. aastal peetakse paljudes maailma teatmikes 9300 elanikuga Hoek van Hollandit iseseisvaks linnaks.
Park Geun-hye

Park Geun-hye (korea keeles 박근혜; sündinud 2. veebruaril 1952 Daegus) on Lõuna-Korea poliitik, kes oli 25. veebruarist 2013 kuni 10. märtsini 2017 Lõuna-Korea president.
9. detsembril 2016 avaldas parlament korruptsiooniskandaali keskmesse tõusnud president Parkile umbusaldust ja peatas samast päevast tema volitused, kuid formaalselt jäi Park presidendiks edasi kuni konstitutsioonikohus ta 10. märtsil 2017 ametist kõrvaldas. Kohtu otsus tõi tänavatele meelt avaldama sajad presidendi toetajad. Konstitutsioonikohtu ees puhkesid kokkupõrked meeleavaldajate ja politsei vahel, milles hukkus kaks meeleavaldajat. 2018. aastal mõisteti ta mitmes korruptsioonijuhtumis süüdi ning talle määrati 25 aastat vangistust. 24. detsembril 2021 teatati, et president Moon Jae-in on talle armu andnud ning ta vabastatakse vanglast 31. detsembril 2021. 
Ta oli 2011–2021 konservatiivse Saenuri Partei esimees. 
Geun-hye on endise Lõuna-Korea diktaatori Park Chung-hee tütar.
Bonifacio

Bonifacio on linn Prantsusmaal Korsika piirkonnas Corse-du-Sudi departemangus.
Korsika saare lõunaosas asuvat linna eraldab Sardiiniast linna järgi nime saanud Bonifacio väin.
1800. aastal oli linna elanike arv 3181, 1901. aastal oli see 4188 ja 1999. aastal 2658. Seisuga 1. jaanuar 2016 elas linnas 3101 inimest.
Aleksander Veingold

Aleksander Veingold (sündinud 10. oktoobril 1953 Tapal) on Eesti maletaja ja filosoof . 
Rahvusvaheline meister males (1983), Eesti NSV teeneline treener (1988). 
Lõpetas 1971. aastal Tallinna 15. Keskkooli, 1976. aastal teoreetilise füüsika erialal Tartu Riikliku Ülikooli. Kaitses doktoritöö (PhD) praktilises filosoofias (2005, TLÜ) .
Maletajana ja treenerina.
Võitnud Eesti meistrivõistlustel kulla (1983), 4 hõbedat ja 6 pronksi, mänginud Eesti meeskonnas 5 maleolümpial. 
Paljude rahvusvaheliste maleturniiride võitja, Eesti (2006), Soome (2007, 2011, 2012) ja Portugali (2008) võistkondlik meister. Tegutsenud naiste male maailmameistri Maia Tšiburdanidze sekundandina MM-i matšil (1981) ja Jaan Ehlvesti treenerina (1986–1990). NSV Liidu kõrgema kategooria treener-õpetaja (1989).
Aastatel 1998–2002 oli ta FIDE alakomitee "Male koolides" ja FIDE arengukomisjoni liige, 2002. aastal avaldas “Memorandumi male üldharidussüsteemi sisseviimisest" , milles muuhulgas kutsus malemaailma üle saama paljuaastasest vildakusest sportliku fundamentalismi suunas .
Paljude aastate jooksul rõhutas Veingold mõistusemängude filosoofia ja male sügavat vastastikust seost. 
2005. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis praktilise filosoofia alal doktoriväitekirja "Прагмадиалектика шахматной игры: основные особенности соотношения формально- и информально-логических эвристик аргументационного дискурса в шахматах" ja sai doktorikraadi.
Filosoofia.
Kaasaegse aksiomatiseeritud filosoofia looja , aristoteliaan: «Jääb üle vaid imestada, miks kõigile kättesaadavad Eukleidese "Elemendid" ja vähem kättesaadavad Platoni ja Aristotelese teosed pole viinud üldtunnustatud aksiomatiseeritud filosoofia loomiseni.”.
Täiendas filosoofiatesaurust mõistetega «aksiomatiseeriv analüüs», «inkorporeeriv objekt », «interaktiivne mudel»; aktualiseeris tärmini «aksiomatiseeritud filosoofia». 2014. aastal avaldas raamatu "Основы современной философии".
Veingold kaitseb filosoofia juurutamist kohustuslikku haridussüsteemi eraldi õppeainena: “Filosoofiata pole kohustuslik haridus ilmselt täisväärtuslik.”
Kaaresuvanto

Kaaresuvanto (põhjasaami keeles "Gárasavvon") on saami asum Enontekiö vallas Lapi maakonnas Soomes.
Ajaloost.
Muonio jõgi sai koos Könkämäeno ja Tornio jõega Rootsi ja Soome piirijõeks Hamina rahuga 1809. See poolitas ka kummalgi pool Muonio jõge asunud Kaarensuvanto küla.
Muonio jõe ääres asuvas Soome Kaaresuvantos on umbes 140 elanikku. Teisel pool Muonio jõge Rootsis on samanimeline kirikuküla (rootsi keeles Karesuando). Mõlemat küla arvesse võttes on Kaarensuvantos tänapäeval kokku 470 elanikku.
Alles 1980. aastal ehitati jõele maanteesild, tänu millele sai Kaaresuvanto Euroopa peatee E45 kõige põhjapoolsemaks punktiks. Asulat läbib lääne–idasuunaline Euroopa vahetee E08.
Frederikshavn

Frederikshavn on sadamalinn Põhja-Jüütimaa piirkonnas Taanis, Frederikshavni valla keskus.
Asula nimi oli varem "Fladstrand". Linnaks saamisel 1818. aastal anti Taani kuninga Frederik VI järgi nimeks Frederikshavn.
Villa San Giovanni

Villa San Giovanni on sadamalinn città metropolitana di Reggio Calabrias Calabria maakonnas Itaalias.
Detsembris 1908 tabas linna tugev maavärin, mille tagajärjel hukkus 698 inimest ehk peaaegu 10% elanikkonnast.
Eesti Noorsoo Kasvatuse Selts

Eesti Noorsoo Kasvatuse Selts (lühend ENKS) oli aastatel 1906–1940 Tartus tegutsenud ühendus, tegeles kultuuriharidustööga ja taotles eestikeelsete koolide ja lasteaedade ehitamist.
Seltsi eestvõttel asutati 1906. aastal esimene eestikeelne keskkool (gümnaasium) – ENKSi tütarlastegümnaasium (praegune Miina Härma Gümnaasium).
Porto Torres

Porto Torres on sadamalinn Sassari provintsis Sardiinia maakonnas Itaalias.
Eesti Muusikaloo Toimetised

Eesti Muusikaloo Toimetised oli aastatel 1995–2008 ilmunud muusikateaduslike artiklite kogumik.
Kogumikku andis aastatel 1995–1996 välja Eesti Keele Instituut, pärast seda Eesti Muusikaakadeemia.
Helsingør

Helsingør on sadamalinn Taanis Sjællandil Pealinnapiirkonnas, Helsingøri valla keskus.
Helsingøri lähedal asub Kronborgi loss, mis on üks tähtsamaid renessansslosse Põhja-Euroopas. 30. novembril 2000 kanti loss UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Maailmas on Kronborgi loss tuntud pigem William Shakespeare'i näidendi "Hamlet" tegevuskohana. Näidendis ei nimetata lossi Kronborgiks, vaid Helsingøri (Elsinore) lossiks. Loss ehitati Shakespeare'i eluajal. Seega ajal, millest "Hamleti" sündmustik räägib, seda veel olemas ei olnud.
Eesti Muusikakoolide Liit

Eesti Muusikakoolide Liit (lühend EML) on aastal 1993 asutatud liit, mis ühendab 2024. aasta seisuga 86 muusika- ja kunstikooli.
Põhikirja järgi on liidu eesmärgid järgmised: 
Aastast 2001 on EML Euroopa Muusikakoolide Liidu (EMU) liige.
Gedser

Gedser on sadamalinn Taanis Falsteri saarel Sjællandi piirkonnas. Linnas elab 764 inimest (seisuga 1. jaanuar 2014). See on Taani lõunapoolseim linn.
Riisselja raudteejaam

Riisselja raudteejaam oli raudteejaam Pärnumaal Saarde vallas Riisselja külas. Rajamisel jäi see Saarde kihelkonda Pati mõisa maadele.
Riisseljas oli raudteejaam kitsarööpmelise Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudteel. Riisseljast hargnes ka Riisselja–Orajõe raudteeharu, mida 1930. aastal pikendati Iklasse.
Riisselja raudteejaam suleti 1975. aastal. Selle hooned pole säilinud.
Riisseljale eelnes Pärnu poolt Surju raudteejaam ja järgnes Sigaste raudteepeatus. Iklasse viival raudteel järgnes sellele Ristiküla raudteejaam.
Brindisi

Brindisi on sadamalinn Itaalias Apuulia maakonnas, Brindisi provintsi halduskeskus.
Kíssamos

Kíssamos (kreeka keeles "Κίσσαμος") on sadamalinn Kreekas Kreeta saare lääneosas.
Sitía

Sitía (kreeka keeles "Σητεία") on linn Kreekas Kreeta saare idaosas.
Samsun

Samsun on Samsuni provintsi pealinn Türgi põhjaosas Musta mere lõunakaldal.
Linnas algas mais 1919 Mustafa Kemal Atatürki juhitud Türgi iseseisvussõda.
Heikki Siren

Heikki Siren (5. oktoober 1918 – 25. veebruar 2013) oli soome arhitekt.
Eduskunna hoone projekteerinud arhitekt Johan Sigfrid Sirén oli Heikki Sireni isa. Heikki Siren õppis Helsingi tehnikakõrgkoolis teiste seas oma isa käe all ja lõpetas kooli 1946. aastal arhitektina. 
Ta töötas esialgu isa büroos. Aastal 1949 asutas ta koos arhitektist abikaasa Kaija Sireniga oma arhitektuuribüroo. Kaija ja Heikki Siren töötasid koos kogu elu. Neil sündis neli last. Kaija Siren suri 2001. aastal.
Tunnustus.
Heikki ja Kaija Siren said 1984. aastal Soome kultuurifondi preemia ja 1986. aastal valiti nad Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks.
2009. aastal sai Heikki Siren Otaniemi kabeli ja selle ümbruse kujundamise eest Benettoni sihtasutuse rahvusvahelise arhitektuuripreemia.
Keith Mitchell

Keith Claudius Mitchell (sündinud 12. novembril 1946) on Grenada poliitik, alates 20. veebruarist 2013 Grenada peaminister.
Ta oli peaminister ka 22. juunist 1995 kuni 9. juulini 2008. Ta on konservatiivse Uue Rahvusliku Partei esimees.
Keith Mitchell õppis Lääne-India ülikoolis matemaatikat ja keemiat ning lõpetas 1971. aastal ülikooli bakalaureusekraadiga. Ta sai 1975. aastal magistrikraadi Howardi ülikoolist ja 1979. aastal doktorikraadi Ameerika Ülikoolist. Ta sai 1984. aastal Ameerika Ühendriikide kodakondsuse, kuid loobus sellest enne peaministriks saamist.
Keith Mitchell valiti esimest korda parlamenti 1984. aastal ning ta on kõigil järgmistel valimistel oma koha säilitanud.
Kaija Siren

Kaija Siren (sünninimi Katri (Kaija) Anna-Maija Helena Tuominen; 23. oktoober 1920 Kotka – 15. jaanuar 2001 Helsingi) oli soome arhitekt.
Kaija Siren lõpetas 1948. aastal Helsingi tehnikakõrgkooli arhitektuuri alal. 1949. aastal asutas ta koos arhitektist abikaasa Heikki Sireniga oma arhitektuuribüroo. Kaija ja Heikki Siren töötasid koos kogu elu. Neil sündis neli last.
Tunnustus.
Heikki ja Kaija Siren said 1984. aastal Soome kultuurifondi preemia ja 1986. aastal valiti nad Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks.
Jiang Yi-huah

Jiang Yi-huah (sündinud 11. novembril 1960 Keelungis) on Hiina Vabariigi poliitik, kes oli 18. veebruarist 2013 8. detsembrini 2014 Hiina Vabariigi peaminister.
Tal on Yale'i ülikoolist doktorikraad politoloogia alal.
Aastatel 2009–2012 oli ta siseminister ja 2012–2013 asepeaminister.
Peaministri ametist astus ta tagasi 29. novembril 2014 seoses valitseva erakonna Guomindangi lüüasaamisega kohalikel valimistel. Kuni Mao Chi-kuo valitsuse ametisse kinnitamiseni 8. detsembril täitis ta endiselt valitsusjuhi kohuseid.
Cabdi Faarax Shirdoon

Cabdi Faarax Shirdoon (sündinud 1958) on Somaalia majandusteadlane, ettevõtja ja poliitik. 
Ta oli 17. oktoobrist 2012 kuni 2. detsembrini 2013 Somaalia peaminister.
Eesti Künniselts

Eesti Künniselts on aastal 1990 aastal asutatud selts, kuhu kuulub künnivõistlejaid, -kohtunikke ja sponsoreid.
Põhikirja järgi on seltsi eesmärgid järgmised:
Aastast 1989 on selts Maailma Künniorganisatsiooni (WPO) liige.
EMVI Taimebiotehnoloogia Uurimiskeskus EVIKA

EMVI Taimebiotehnoloogia Uurimiskeskus EVIKA on aastal 1980 Sakus asutatud uurimiskeskus.
EVIKA moodustati 1980 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMTUI) taimekaitse osakonna baasil, kui sinna loodi taimebiotehnika labor. Aastal 1990 eraldus labor EMMTUIst ja läks Põllumajandusministeeriumi alluvusse. Aastal 1997 liitus EVIKA Eesti Põllumajandusülikooliga (praegune Eesti Maaülikool). Aastast 2005 on EVIKA EMÜ põllumajandus- ja keskkonnainstituudi all.
Eesti Linnukasvatajate Selts

Eesti Linnukasvatajate Selts on aastal 1919 asutatud selts, mis ühendab linnukasvatusega tegelejaid.
Selts asutati 1919 nimega "Eesti sulg- ja väikeloomakasvatuse edendamise selts". Aastast 1929 kannab praegust nime Eesti Linnukasvatajate Selts. Seltsi tegevus katkes Teise maailmasõja ajal. Selts taasasutati 1989.
Datlid

Datlid on datlipalmi viljad. Need on väga magusad ja isegi lääged.
Datlid on ovaalse silinderja kujuga. Nende pikkus on 3–7 cm ja läbimõõt 2–3 cm. Küpsete datlite värv varieerub sorditi erepunasest erekollaseni. Igas datlis on 2–2,5 cm pikkune ja 6–8 mm paksune kivi. 
Levinumad datlisortide rühmad on pehmed (nt 'Barhee', 'Halawy', 'Khadrawy', 'Medjool'), poolkuivad (e.g. 'Dayri', 'Deglet Noor', 'Zahdi') ja kuivad datlid (nt 'Thoory'). Vilja tüüp sõltub selle glükoosi-, fruktoosi- ja suhkrusisaldusest.
Datlid küpsevad neljas järgus, mida tuntakse nende araabiakeelsete nimede järgi: "kimri" (toores), "khlal" (täissuuruses, krõmpsuv), "rutab" (küps ja pehme) ning "tamar" (küps ja päikeses kuivanud).
Iraagis, Araabia poolsaarel ning Marokost läände jäävas Põhja-Aafrika osas on datlid tähtis eksportvili. Juba piiblis on neid mainitud üle 50 korra. Islami kultuuris süüakse datleid ja jogurtit või piima traditsiooniliselt ramadaaniaegseks õhtueineks. Datleid (peamiselt 'Medjooli' ja 'Deglet Noori') kasvatatakse ka Ameerikas: USAs Lõuna-Californias, Arizonas ja Lõuna-Floridas, Mehhikos Sonoras ja Baja Californias.
Datlipalmid hakkavad vilja kandma 4.-8. eluaastal, kaubanduslikus mahus saaki võib saada 7-10 aastat. Täiskasvanud datlipalmilt võib saada 80–120 kg datleid hooaja kohta, ehkki nad kõik ei küpse samaaegselt, nii et aastasse mahub mitu saagikoristust. Et viljad oleksid müügikõlbulikud, tuleb datlikobaraid harvendada ja enne küpsemist katta või siduda nende ümber kott, et viljad oleks kaitstud ilma ning kahjurite, näiteks lindude eest.
Eesti Lambakasvatajate Selts

Eesti Lambakasvajate Selts (lühend: ELaS) on aastal 1928 asutatud ja taasasutatud 1990 selts, mis koondab enda alla lamba- ja kitsekasvatusega tegelejaid.
Põhikirja järgi on ELaSi eesmärgid "liikmete toetamine nende tegevuses, lammaste tõuaretuse koordineerimine, jõudluskontrolli läbiviimine ning tõuraamatu pidamine". 
2013. aasta 5. juuni seisuga oli seltsil 199 liiget.
Elva linna aukodanik

Elva linna aukodaniku nimetus on Elva linna tunnustusavaldus, mis antakse üksikisikutele Elva linnale osutatud teenete eest või linnapoolse erilise austuse märgiks.
Elva linna aukodaniku nimetuse andmise otsustab Elva linnavolikogu. Ettepanekuid aukodanike nimetamiseks võivad teha linnavolikogu liikmed, linnavolikogu komisjonid, Elva linnavalitsus, linnakodanikud ning linna asutused ja ettevõtjad.
Aukodaniku nimi kantakse Elva linna auraamatusse, aukodanikule antakse Elva linna auaadress ja teenetemärk. Aunimetuse üleandmise tseremoonia toimub Eesti Vabariigi või Elva linna aastapäeval.
Elva linna aukodanikud.
Elva esimene aukodanik oli näitleja Leopold Hansen .
Alates 1988. aastast on Elva aukodanikeks saanud: