tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Delfine

Hotell Delfine on Pärnu majutusasutus, mis on saanud tuntuks omanike ebaseadusliku ehitustegevuse tõttu. Pärnu Linnavalitsus võttis aprillis 2008 vastu otsuse hotelli ebaseaduslik hooneosa lammutada. Lammutamine viidi lõpule mai lõpuks.
Ebaseadusliku hooneosa kaitseks levitati ajakirjanduse veebiväljaannete kommentaariumides vandenõuteooriaga sarnanevaid lugusid kohtuotsustest, mis ei lubavat Pärnu Linnavalitsusel hotelli Delfine ebaseaduslikult ehitatud hooneosa lammutada.
Moskva neegrid

"Moskva neegrid" on Eesti alternatiivroki ansambli John Stuart Mill esimene salvestis (CD), mis ilmus 2005. aasta detsembris.
Album sai nime samanimelise laulu järgi, mille autoriks oli Nõukogude luuletaja Boriss Slutski.
Plaadi hüüdnimi oli ka "kokkuvõte aastast 2005". Plaat salvestati koduste vahenditega tollase basskitarristi Holger Petersoni ("Volk") garaažipealses ruumis. Plaat anti välja 2005. aasta lõpus ja seda vaid internetis tasuta allalaadimiseks, lisaks muusikafailidele oli kaasas ka üks tekstifail, mis sisaldas infot nii laulude kui bändi enda kohta. Bändi kirjeldustes on huumori mõttes märgitud bändi stiiliks kommunistlik rokk, mis mõnes mõttes vastas ka tõele, sest enamik bändi tehnikast kuulus ühele inimesele, kes rajas oma koju kolhoosi – prooviruumi. Kõikidesse lugudesse oli jäetud soolode kohad, kuid Holger Peterson jõudis enne bändist lahkumist mängida soolo vaid loole "Lüüriline Intermetso". Albumist valmistati 2008. aastal ka remasterdatud versioon, mida on võimalik tasuta alla laadida internetist (vt välislinkide all John Stuart Mill). Remaster sisaldab ka originaalis hiljem singlina ilmunud keldrilindistust "Elutarbed", kuid on ilma tekstifailita.
Remaster.
2008. aasta mais ilmus esimese salvestise teine ja võimaluste piires parandatud väljalase.
Plaadi originaalmaterjal salvestati koduste vahenditega tollase basskitarristi Holger Petersoni ("Volk") garaaži pealses ruumis ja see anti välja 2005. aasta lõpus ja seda vaid internetis tasuta allalaadimiseks, lisaks muusikafailidele oli kaasas ka üks tekstifail, mis sisaldas infot nii laulude kui bändi enda kohta. Bändi kirjeldustes on huumori mõttes märgitud bändi stiiliks kommunistlik rokk, mis mõnes mõttes vastas ka tõele, sest enamik bändi tehnikast kuulus ühele inimesele, kes rajas oma koju n-ö kolhoosi – prooviruumi. Kõikidesse lugudesse oli jäetud soolode kohad, kuid kahjuks jõudis enne bändist lahkumist Holger Peterson mängida vaid loole "Lüüriline Intermetso". Albumist valmistati 2008. aastal mais ka remasterdatud versioon, mis sai oma uuendatud kuju Helikonservi stuudios Lance Belli käe all. Remasteri lood on siiski erinevad originaalist, näiteks sisaldab see ka originaalis hiljem singlina ilmunud keldri-lindistust "Elutarbed", välja on aga jäetud "Moskva neegrite" esimene lindistus. Seekord otsustati välja jätta ka tekstifail. Nii nagu ka varasema väljalaske puhul on plaati võimalik vabalt alla laadida internetist, – http://mcv.planc.ee/muusika/jsm/John.Stuart.Mill.Moskva.Neegrid.(re-mastered).rar
Kodumajanduskoda

Kodumajanduskoda oli Eesti kutsealane omavalitsus aastail 1936–1940.
I koosseis (1936–1940).
22. märtsil 1936 valiti Eesti Maanaiste Keskseltsi ja Eesti Naisliidu peakoosolekute poolt I Kodumajanduskoja liikmed järgmises koosseisus:
a) Eesti Maanaiste Keskseltsi poolt valitud:
Väljaspool ringkondi:
I ringkonnas:
II ringkonnas:
III ringkonnas:
IV ringkonnas:
V ringkonnas:
VI ringkonnas:
VII ringkonnas:
VIII ringkonnas:
IX ringkonnas:
b) Eesti Naisliidu poolt valitud:
I ringkonnas:
II ringkonnas:
III ringkonnas:
IV ringkonnas:
V ringkonnas:
VI ringkonnas:
VII ringkonnas:
VIII ringkonnas:
30. juunil 1936 valis Kodumajanduskoda oma liikmeteks:
II koosseis (1940).
1934. aasta rahvaloenduse andmeil asus Riigi Statistika Keskbüroo andmeil linnades ja alevites kokku 195932 ja maal 401490 naissoost isikut, või linnades ja alevites 33% ja maal 67% naistest. Seega valisid linnad ja alevid Naisliidu kaudu 16 esindajat ja Maanaiste Keskseltsi kaudu 34 esindajat. Eesti Naisliitu oli organiseeritud ümmarguselt 9000 naist, Eesti Maanaiste Keskseltsi ümmarguselt 40.000 naist.
10. märtsil 1940 valis Eesti Naisliidu peakoosolek järgmised Kodumajanduskoja liikmed:
12. märtsil 1940 valis Eesti Maanaiste Keskselts Mustpeade klubi suures saalis järgmised Kodumajanduskoja liikmed:
Väljastpoolt ringkondi:
Harjumaalt:
Virumaalt:
Järvamaalt:
Läänemaalt:
Saaremaalt:
Pärnumaalt:
Viljandimaalt:
Tartumaalt:
Võru-, Valga- ja Petserimaalt:
13. aprillil valiti koja esinaiseks tagasi Linda Eenpalu, juhatus, asjatundjad liikmed ja revisjonikomisjon. Moodustati Eesti Naisliidu ja Eesti Maanaiste Keskseltsi sektsioonid ja juriidiline, toitlus-, kodukasvatus- ja kodutervishoiu-, kodukäsitöö ja kodukaunistuse toimkonnad.
Kildini saami keel

Kildini saami keel ehk kildini keel (Kildini saami Кӣллт са̄мь кӣлл, кӣлтса̄мь кӣлл "Kīllt sām' kīll") on uurali keelkonna saami rühma idasaami alarühma kuuluv keel.
Levik.
Enamik Kildini saami keele kõnelejatest elab Venemaal Murmanski oblastis Koola poolsaare keskosas Lovozero külas. 
Kõnelejate arv.
Venemaa rahvaloendused annavad andmeid saami keelte (saami keele) kõnelejate kohta kokku. Peale Kildini saami keele kõneldakse Venemaal veel põhjasaami keelt, koltasaami keelt ja turjasaami keelt, kuid valdav osa saami keele kõnelejatest kõneleb Kildini saami keelt. Venemaa 2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 787 saami keele valdajat. Elisabeth Schelleri andmetel 2007.–2008. aastast valdab Venemaal Kildini saami keelt mingil määral alla 700 inimese, neist üle 200 inimest valdab seda passiivselt hästi, kuid ei kasuta, ja arvatavasti alla 100 inimese kasutab seda aktiivselt igapäevaelus. 
Kildini saami keel on väga ohustatud keel.
Murded.
Kildini saami keel jaguneb kuueks murdeks:
Kirjakeel.
Kildini saami keelt kirjutati aastatel 1933–1937 ladina kirjas, kuni võimud andsid käsu kogu saamikeelne kirjavara hävitada. 
Aastast 1982 kirjutatakse Kildini saami keelt uues kirillitsapõhises kirjas, mille lõi töörühm eesti foneetiku Arvo Eegi osalusel. Kildini saami keelseid lasteraamatuid on välja andnud ka Davvi Girji kirjastus.
Kildini saami tähestik.
А Ӓ Б В Г Д Е Ё Ж З Һ И Й Ҋ Ј К Л Ӆ М Ӎ Н Ӊ Ӈ О П Р Ҏ С Т У Ф Х Ц Ч Ш Щ Ъ Ы Ь Ҍ Э Ӭ Ю Я
Grammatika.
Isikulised asesõnad.
Allpool on toodud Lujavvri murde isikulised asesõnad.
Küsisõnad.
Lujavvri murde küsisõnad: мӣ "mis", ке̄ "kes", ко̄ххт, ма̄ххт "kuidas", касьт "kus", ко̄з "kuhu", куэссь "millal", манҍтэ "milline".
Linnaelanikud (provintsiaalõigus)

Linnaelanikud (saksa keeles "die Stadtbewohner") olid üks neljast (koos aadli, vaimulike ja talupoegadega) Läänemere kubermangude ja Narva linna seisusest.
Linnaelanike hulka kuulusid:
Linnaelanikud jagunesid linnakodanikeks ja mittekodanikeks (isikud, kellel ei olnud konkreetses linnas kodanikuõigusi).
1958. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1958. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli kolmas Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 12. märtsil 1958 Hilversumis Hollandis. Selle võitis Prantsusmaa.
Sellel lauluvõistlusel rakendati esimest korda reeglit, et eelmise aasta võitja saab järgmise aasta võistluse korraldusõiguse. Esimesel lauluvõistlusel kaks aastat tagasi osales vaid seitse riiki, siis oli veel plaan, et osalevad riigid korraldavad võistlusi kordamööda. Kuid juba järgmisel aastal lõid lauluvõistlusel kaasa ka Suurbritannia, Austria ja Taani, ning 1958. aastal Rootsi, siis oleks see muutunud ebapraktiliseks. Kui 1957. aasta võitja Holland nõustus võistlust korraldama, otsustatigi teha reegel, mille kohaselt järgmise aasta võistluse korraldab eelmise aasta võitja, milles on siiski viiel korral erandeid tehtud.
Itaalia esinduslaul "Nel Blu Dipinto Di Blu" tuli kolmandaks, kuid sai hakkama Eurovisiooni-laulule võimatuga – see jõudis 18. augustil USA Billboardi edetabelis nädalaks (ning uuesti 1. septembril neljaks nädalaks) esikohale.
Nohipalu järved

Nohipalu järved (ka "Nohipalo järved") on järvestik Põlvamaal Räpina vallas. Need on Valgjärv ja Mustjärv. 
Mustjärv on huumustoiteline ja väikese läbipaistvusega, Valgjärv aga oligotroofne ja Eesti üks läbipaistvaimaid. Viimases leidub ka mitmeid taimharuldusi, näiteks järv-lahnarohtu.
Järved jäävad Meenikunno maastikukaitseala territooriumile.
Roosna-Alliku külmaallikate ala

Roosna-Alliku külmaallikate ala (ka Eipre allikad) paikneb Järva maakonnas Paide linnas Pandivere kõrgustiku lääneosas. 
Sealsel märgalal avanevad 1,5 km pikkuse ja 0,5 km laiuse lõigu moodustuvad allikad. Neist saab alguse Pärnu jõgi. Allikaala summaarne vooluhulk on 100–870 l/s. Neist allikaist üks suurimaid on Tiit Eipre nimeline allikas, mille vooluhulk on 20–80 l/s. 
Märgalal pesitseb arvukalt (vee)linde.
Allikate kaitseks on loodud Roosna-Alliku külmaallikate kaitseala.
Straight Outta Compton

Straight Outta Compton on ansambli N.W.A teine album. Album ilmus 1988. aastal.
Pärsia keel

Pärsia keel (pärsia keeles فارسی "fārsī") on indoeuroopa keel, mis on Iraanis ametlik keel. Pärsia keelt kirjutatakse mugandatud araabia kirjas. 
Pärsia keele lähedased sugulaskeeled on dari ja tadžiki keel, mida sageli loetakse pärsia keele variantideks.
Tänapäevases pärsia keeles puudub grammatiline sugu.
Saltser

Saltser ehk tsinkkloriid on jootevedelik, mida kasutatakse erinevate metallide (nagu raud, teras, vask, valgevask, pronks, plii) tinaga jootmisel. Saltser on soolhappe tsingiga küllastatud tsinkkloriidi formula_1 vesilahus.
Tristan ja Isolde

"Tristan ja Isolde" on lugu, mis põhineb romantilisel ja traagilisel legendil, millest on tehtud palju versioone (näidendeid, oopereid jne). 
Legend jutustab keerulisest armastusest Cornwalli elunautlejast rüütli Tristani ja Iiri printsessi Isolde vahel. 
See jutustus põhineb tõenäoliselt romantilisel lool kuningas Arthurist, rüütel Lancelotist ja kaunist Guineverest.
Järvekaur

Järvekaur ("Gavia arctica") on kaurlaste sugukonda kuuluv keskmise suurusega veelind. Rahvasuus nimetatakse teda ka kakerdajaks (tema järgi on saanud nime Kakerdaja raba).
Levila.
Järvekaur pesitseb Euraasia ja sageli Alaska lääneosas. Talvitub merel või suurtel järvedel, talvituslevila pesitsuslevilast hoopis laiem.
Eestis on ta väga haruldane haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnatakse 3–10 paarile; talvist arvukust 200–1000 isendile.
Välimus.
Järvekauri on hõlbus eristada, kui ta on hundsulestikus. Puhkesulestikus võib teda teiste kauridega segi ajada. Sulestikus domineerivad valged ja mustad toonid.
Linnu üldpikkus on 58–73 cm ja tiibade siruulatus 110–130 cm.
Eluviis.
Järvekaurid on väga head sukeldujad. Peamiselt söövad nad väikeseid kalu.
Vokaalansambel (žanr)

Vokaalansambel on vokaalmuusika žanr, kus heliteose esitavad kaks või enam lauljat. Teost võidakse esitada "a cappella" või instrumentaalsaatega (nt klaveri-, ansambli-, orkestrisaatega). Saateks võib olla ka suurem koor.
Vokaalansamblid on tihti suuremate vokaal- ja vokaal-instrumentaalteoste, mõnikord ka sümfooniliste teoste, osad või numbrid.
Tavaliselt eristatakse partiide arvu järgi järgmisi alažanre:
Kariloom

Kariloom on karjatatav koduloom. 
Kariloomad on näiteks hobused, veised, lambad.
DJ Falk

Jarle Falk Reiss (sündinud 16. aprillil 1967 Lørenskogis), tuntud kui DJ Falk, on Norra diskor, laulja ja laulukirjutaja. Praegu elab Stokmarknesi väikelinnas Norras.
Ta on Norra üks tuntumaid "trance"-DJ-sid elektroonilise tantsumuusika alal ning on hinnatud silmapaistvate laseretenduste ja remikside poolest.
Ta on olnud elukutseline DJ alates 1987. aastast ning mänginud diskoteekides, klubides, lavadel ja areenidel Varssavist lõunas kuni Longyearbyenini Spitsbergenis põhjas.
Tema seni kõige suuremat sõud nägi üle 6000 inimese.
Lüpsiloom

Lüpsiloom on piima saamiseks kasvatatav ja karjatatav imetaja. Piima saamise eesmärgil kasvatatakse järgmisi loomi: lehm, kaamel, kits, lammas, hobune jt.
Toivo Maimets

Toivo Maimets (sündinud 29. detsembril 1957 Tartus) on eesti bioloog ja haridustegelane, Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi direktor ja Tartu Ülikooli nõukogu liige. 2003–2005 oli Maimets haridus- ja teadusminister, esindades erakonda Res Publica.
Haridus.
Maimets õppis Tartu 2. Keskkoolis ja Tartu 5. Keskkoolis (lõpetas 1975. aastal). Seejärel õppis bioloogiat Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas 1980. 1984. aastal sai ta Moskva Riiklikus Ülikoolis teaduste kandidaadi kraadi molekulaarbioloogia erialal. 1985–1989 oli ta Briti Nõukogu saatel õpilane ja teadlane Marie Curie Uuringute Instituudis Suurbritannias.
1991. aastal sai ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi molekulaarbioloogia erialal väitekirjaga "Studies of human oncoprotein p53" ("Inimese onkovalgu p53 uuringud").
Töökäik.
Aastail 1978–1986 oli Maimets õpingute kõrvalt tööl Tartu Riiklikus Ülikoolis tehniku ja teadurina, 1986–1992 oli ta Eesti Biokeskuse teadussekretär.
1992. aastast on Maimets Tartu Ülikooli rakubioloogia professor. Seejuures oli ta 1993–1995 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna dekaan ning 1995–1998 Tartu Ülikooli teadus- ja arendusprorektor.
Toivo Maimets oli 1999–2003 ja on uuesti 2008. aastast Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi juhataja. Vahemikus 2001–2007 oli ta ka Geeni- ja Keskkonnatehnoloogia Tippkeskuse direktor.
Teadlasena on ta uurinud bakteriaalse valgusünteesi molekulaarseid mehhanisme (eelkõige ribosoomivalkude osa peptidüültransferaasses reaktsioonis), rakkude normaalset arengut võimaldavaid ning kasvajaid tekitavate häirete molekulaarseid protsesse.
2003–2005 oli Maimets Eesti Vabariigi haridus- ja teadusminister Juhan Partsi valitsuses.
2006–2007 oli ta külalisprofessor Newcastle'i Ülikoolis Suurbritannias.
2012. aastal kandideeris ta Tartu Ülikooli rektoriks.
Ühiskondlik tegevus.
Alates 2001. aastast on Maimets seotud Tartu Ülikooli Eetikakeskuse tööga ning 2009. aastast on ta eetikakeskuse nõukogu esimees. 2004–2011 oli ta UNESCO Rahvusvahelise Bioeetika Komitee aseesimees.
2005. aastast on Maimets Tartu Linnavolikogu liige.
2006–2012 oli ta Eesti Teadusfondi nõukogu liige, 2009–2012 selle esimees. 2012. aastast on ta Eesti Teadusagentuuri nõukogu liige. 2006. aastast on ta Euroopa Molekulaarbioloogia Konverentsi liige (alates 2008 asepresident ja alates 2010 president). Eesti Vabariigi Innovatsioonipoliitika Nõukogu liige 2007. aastast ning Eesti Biotehnoloogia Liidu nõukogu liige ja Euroopa Teadusfondi Nõukogu liige 2009. aastast. 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli nõukogu liige. 
Detsembrist 2021 juhib ka koroonaviiruse teadusnõukoda.
Maimets on ka Academia Europaea, Euroopa Vähiuuringute Assotsiatsiooni ja Ameerika Vähiuuringute Assotsiatsiooni liige.
Maimets kuulub Kaitseliidu Tartu maleva Akadeemilisse malevkonda.
Isiklikku.
Tema isa Olev Maimets oli Tartu Ülikooli anatoomia õppejõud. Tema vend Matti Maimets on Tartu Ülikooli Kliinikumi nakkusosakonna juhataja. 
Toivo Maimets on abielus ning tal on kolm last (Andri Maimets, Kaire Maimets ja Martti Maimets).
Reekviem (muusika)

Reekviem on liturgilise muusika vorm ja žanr, mis põhineb katoliku kiriku leinamissal reekviemil.
Reekviemis on 11 osa. 
Katoliku kiriku matuseteenistusena lauldakse reekviemi ühehäälselt ladina keeles gregooriuse koraali viisidega. Viimasel ajal kasutatakse ka tõlkeid.
Reekviemi esitab koor ning kaastegevad võivad olla solistid, orkester ja orel.
Reekviem koosneb kindlakskujunenud ladinakeelsete tekstidega lauludest, kuigi iga teos neid kõiki ei sisalda. Reekviemi laulud langevad osaliselt kokku tavalise missa osadega, ära jäävad "Gloria" ja "Credo". 
Requiem aeternam "dona eis, Domine" (Igavest rahu anna neile, Issand) on reekviemi avalaul, mis annab zanrile nimetuse.
Dies irae (Viha päev) sisuks on viimsepäevakohus ja maailmalõpp. Selle osa tekst loodi XIII sajandi keskel.
Confutatis (Äraneetud) kirjeldab patuste hirme ja piinasid.
Lacrimosa (Pisarad) annab edasi kurbust ja hingevalu.
Sisuliselt kuuluvad "Confutatis" ja "Lacrimosa" "Dies irae" juurde, kuid on heliloojaid, kes kõiki kolme muusikaliselt eraldi kujutavad.
Esimese polüfooniliselt mitmehäälse reekviemi komponeeris Johannes Ockeghem (1410–1497).
Reekvieme on kirjutanud paljud heliloojad:
Gudermess

Gudermess (Gümse) on linn Tšetšeenias, Gudermessi rajooni halduskeskus, mis kuulub iseseisvasse Gudermessi linnaringkond. 
Linn asub Gudemessi aheliku põhjaosas Tšetšeenia tasandiku idaosas Sunža ja Gumsi jõe ääres, 36 kilomeetrit Groznõist idas. 
Gudermess sai linnaks 1941. aastal. 
Gudermessi rahvaarv on 2021. aasta andmetel 64 376, 2010. aasta andmetel 45 631, 2006. aasta andmetel 39 000, 2002. aasta andmetel 33 756. 
Linn on tähtis raudteetranspordisõlm, seal asub ka Venemaa Spetsnazi Ülikool.
Mihhail Prohhorov

Mihhail Dmitrijevitš Prohhorov (vene Михаил Дмитриевич Прохоров; sündinud 3. mail 1965 Moskvas NSV Liidus) on vene suurärimees. 
Ta kandideeris 2012. aasta Venemaa presidendivalimistel, kus kogudes 7,98 % valijate hääli, saavutas 3. koha. Seejuures Moskvas ja Peterburis tuli Vladimir Putini järel teiseks. 
2008. aasta algul hinnati ta varandust 19,5 miljardile dollarile, 2009. aasta algul hindas Forbes selle suuruseks 9,5 miljardit dollarit. 
Kuna Prohhorovi vara vähenes võrreldes teiste oligarhidega suhteliselt vähem, tõusis ta Venemaa rikkaimaks inimeseks.
Prohhorov oli aastatel 2008–2014 Venemaa Laskesuusatamise Liidu president. 2010. aastast on ta korvpalliklubi Brooklyn Nets omanikke. 
Koos õde Irina Prohhorovaga asutas ta 2004. aastal kultuurialase heategevusfondi Mihhail Prohhorovi Fond. Fond on pälvinud mitmeid autasusid, sealhulgas 2010. aastal Kuldse Maski eripreemia panuse eest Venemaa teatrikunsti arendamisse.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 1982. aastal kuldmedaliga Moskvas Dzeržinski rajoonis asunud inglise keele kallakuga keskkooli (praegu Moskva gümnaasium nr 1531) ja 1989. aastal punase diplomiga Moskva Finantsinstituudi rahvusvaheliste majandussuhete teaduskonna. Ta kaitses diplomitöö "Kapitalismi valuutasüsteemi valuutakursi prognoosimine". Pärast esimese kursuse lõpetamist teenis ta kaks aastat sõjaväes raketivägedes, seejärel jätkas õpinguid instituudis.
Ta töötas aastatel 1989–1992 Moskvas asuvas Rahvusvahelise Majandusliku Koostöö Pangas juhtiva ametnikuna, 1993–1998 Moskvas 1993. asutatud Onexim Panga juhatuse esimehena, 1998–2000 Onexim Panga presidendina, 2001–2008 ettevõtte Norilski Nikel peadirektorina, 2006–2010 ettevõtte Poljus Zoloto direktorite nõukogu esimehena, 2010–2011 Poljus Zoloto peadirektorina ning 2007–2011 investeerimisfondi Onexim Group presidendina.
2017. aastani oli ta päevalehe RBK omanik.
Suurärindus.
Prohhorov on tegev värviliste metallide äris ja rahanduses. Ta oli maailma suurima niklitootja Norilski Nikel suurosanik, kuid müüs 2008. aasta aprillis oma 25-protsendilise osaluse Rusalile, saades vastu 14-protsendilise osaluse Rusalis, võimalusega tehing tagasi pöörata, kui Rusali ei õnnestu 2009. aastal Londoni börsile viia.
2008. aastal müüs ta kauaaegsele äripartnerile Vladimir Potaninile 50-protsendilise osaluse ühises investeerimisettevõttes KM-Invest.
Prohhorov on ka Norilski Nikeli sõsarettevõtte, Venemaa suurima kullatootja Poljus Zoloto suurosanik.
2007. aastal asutas Prohhorov investeerimisfondi Onexim Group, mis keskendub kaevandussektorile, nanotehnoloogiale ja energeetikale.
Poliitika.
25. juunil 2011 valiti Prohhorov partei Õiglane Üritus ("Pravoje Delo") esimeheks. Esimehena asus ta seni liberaalsesse parteisse Vene natsionaliste värbama. 2011. aasta 15. septembril pidas partei Moskvas kaks konkureerivat kongressi, millest üks Prohhorovi tagandas. Prohhorovi sõnul oli kongress võltsitud, kuid kohtus seda tõestada on keeruline. Ta kutsus üles looma uut erakonda.
Isiklikku.
Tema vanem õde on kirjanduskriitik Irina Prohhorova.
TNK-BP

TNK-BP Ltd. on vertikaalselt integreeritud Venemaa naftakompanii, mis rajati 2003. aastal BP Venemaa ja Ukraina varade ning Alfa, Access/Renova grupi (AAR) ühendamisel. Ettevõte registreeriti Briti Neitsisaartel. Kummalegi osapoolele kuulub 50% kompaniist.
AARi taga on Venemaa oligarhid Mihhail Fridman, Viktor Vekselberg, German Han ja Venemaal sündinud USA kodanik Leonard Blavatnik.
Ljaneero

 
Ljaneero on hobusekarjane Lõuna-Ameerikas. 
Ljaneerod olid toored inimesed, kes valvasid hobusekarju rohtlaantes ja olid alatises sõjas pärismaalastega, ärakaranud neegrite ja vanglast põgenenud roimaritega, kes üritasid varastada nende hooleks antud hobuseid. Nad olid suurepärased ratsanikud, kes päevad otsa istusid sadulas. Rõivaid nad eriti ei kandnud, ainult jalgu katsid midagi pükstetaolist. Relvaks oli neil piik; eriti hädaohtlik vastastele oli nende lasso, mida nad oskasid heita nii osavalt vaenlase kaela, et keegi nende käest ei pääsenud. Ükski õpetatud ratsavägi ei saanud nende Colombia steppide „kasakatega“ hakkama.
Lõuna-Ameerika vabadussõjas olid nad alguses Hispaania kuninga poolel. Enne Simon Bolivariga liitumist lõid nad ta väe 1814. aastal puruks. Kuulsaim ljaneero oli Jose Antonio Paez.
Heiti Paves

Heiti Paves (sündinud 8. märtsil 1959) on eesti geneetik.
Ta on töötanud vanemteadurina Tallinna Tehnikaülikooli Geenitehnoloogia Instituudis ja on pälvinud laialdast tunnustust oma fotograafiaalase tegevusega.
Elulugu.
Heiti Paves on 1977. aastal lõpetanud Tartu 5. Keskkooli.
Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis embrüoloogiat ja histoloogiat ning lõpetas 1983. aastal bioloogiaosakonna. Teaduskraadilt bioloogiakandidaat (1989). Väitekiri "Быстрая перестройка актинового цитоскелета в клетках феохромоцитомы PC12 под действием фактора роста нервов" ("Pheokromotsütoom PC12 rakkude aktiinskeleti kiire reorganiseerumine NGFi toimel"), juhendajad Jüri Kärner ja Toomas Neuman. 
Aastatel 1984–1991, 1992–1993 ja 1994–2004 töötas ta nooremteaduri, teaduri ja vanemteadurina Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi molekulaargeneetika laboratooriumis, täiendades end vahepeal Itaalias (1991–1992; Laboratory of Molecular Neurobiology, Consorzio Mario Negri Sud, Santa Maria Imbaro) ja Soomes (1993–1994; neurobioloogia labor Helsingi Ülikooli Biotehnoloogia Instituudis; EMBO fellow).
Aastatel 2004–2016 töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli Geenitehnoloogia Instituudis vanemteadurina. 2016. aasta septembrist töötab ta tootespetsialistina ettevõttes Optika &amp; Diagnostika OÜ.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: müosiinide roll taimede morfogeneesis, rakusiseses ja rakkudevahelises liikumises; post-transkriptsiooniline geenivaigistamine ja selle supressorid; taimede ja taimeviiruse geenide ekspressioon ja funktsioon; keskkonnaohutute taimsete viirusvektorite konstrueerimine. 30 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema isa Harri Paves on metsateadlane ja ema Aino Paves on arstiteadlane.
Noodikirja märkide loend

"Siin on alfabeetilises järjekorras loetletud noodikirja märke."
Korisliiga

Korisliiga on Soome korvpalliliiga, milles osaleb 12 Soome tugevaimat korvpallimeeskonda. Praegune meister on Kouvot.
George Vancouver

George Vancouver (22. juuni 1757 – 12. mai 1798) oli ohvitser Suurbritannia kuninglikus mereväes.
Noor Vancouver näitas, et ta oskab navigeerida, ja seilas koos James Cookiga tolle teisel ja kolmandal reisil. Vancouver oli tunnistajaks sellele, et Cook suri Hawaiil. Pärast ülikooli läks ta mereväkke, kus valiti diplomaatilisele ja avastusretkele Loode-Ameerika rannikule läbi rääkima hispaanlastega, et nad lahkuksid sellelt territooriumilt.
Tema järgi on nimetatud Vancouveri linn ja Vancouveri saar.
Saudi Araabia vapp

Saudi Araabia vapp (araabia keeles شعار السعودية‎) on Saudi Araabia riigivapp. Vapp on kasutusel alates 1950. Saudi Araabia põhiseaduse järgi koosneb see ristatud mõõkadest ja palmipuust mõõkade ristumiskoha peal. Mõõgad tähistavad Al-Ḩijāzi ja Najdi, mis ühendati ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūdi poolt 1926. aastal. Palmipuu tähistab riigi põllumajandust ja on kõrbeoaasi sümboliks.
2003. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus

2003. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus oli esimene Laste Eurovisiooni lauluvõistlus 8–15-aastastele lastele. See toimus 15. novembril 2003 Kopenhaagenis Taanis. Õhtujuhtideks olid Camilla Ottesen ja Remee. Lauluvõistluse võitis 11-aastane Dino Jelusić, kes esindas Horvaatiat lauluga "Ti Si Moja Prva Ljubav" (Sa oled mu esimene armastus). See oli esimene kord, kui Eurovisiooni lauluvõistlust edastati 16:9 laiekraanformaadis. Otsustati ka, et võitja riik ei pruugi korraldada järgmise aasta võistlust, et vähendada noortelt osalejatelt survet. 
Slovakkia ringhääling STV ja Saksamaa ringhääling ARD väljendasid huvi osaleda lauluvõistlusel ning nad lisati loosi, kus loositi, kes saavad osaleda lauluvõistlusel.
Irena Sendler

Irena Stanisława Sendler (sünninimi Irena Stanisława Krzyżanowska; 15. veebruar 1910 Varssavi – 12. mai 2008 Varssavi) oli Poola sotsiaaltöötaja, kes Teise maailmasõja ajal päästis Varssavi getost tuhandeid (umbes 2500) juudi lapsi. 
Gestapo arreteeris ta 1943. aastal. Teda piinati ja ta mõisteti surma, kuid Żegota vastupanuliikumisel õnnestus ta päästa. 
Pärast teist maailmasõda andis Iisraeli riik talle aunimetuse "Õiglane maailma rahvaste seas".
Lõunapassaathoovus (India ookean)

Lõunapassaathoovus on hoovus India ookeanis. Hoovab üle India ookeani lõunaosa läände. Madagaskarini jõudes hargneb Madagaskari hoovuseks, Mosambiigi hoovuseks ja Ida-Aafrika hoovuseks.
Levanzo

Levanzo ("Isola di Lèvanzo", "Lèvanzu") on saar Vahemeres Sitsiilia saarest lääne pool, vähim kolmast Egadi saartest. Pindala 5,82 km², rahvaarv on umbes 45o inimest. Saar on künklik, kõrgus kuni 278 m (Pizzo Monaco). Kuulub Itaaliale. Saare antiigi nimi on "Phorbantia", mis on saarel kasvava taime nimi. 
Levanzo on tuntud "Grotta del Genovese" poolt, mis on koobas 10 000 aastat vana joonistega.
Bad Gottleuba-Berggießhübel

Bad Gottleuba-Berggießhübel on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Saksi Šveitsi – Ida-Maagimäestiku kreisis.
2008. aastani kuulus linn Saksi Šveitsi kreisi.
Bad Schandau

Bad Schandau on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Saksi Šveitsi – Ida-Maagimäestiku kreisis.
2008. aastani kuulus linn Saksi Šveitsi kreisi.
Linnaosad.
Krippen, Postelwitz, Schmilka ja Ostrau.
Lembit Kaljuvee

Lembit Kaljuvee (sündinud 29. detsembril 1952 Raja külas Mustvee rajoonis) on Eesti poliitik ja ettevõtja.
Haridus.
Ta lõpetas 1969. aastal Kohtla-Järve 4. 8-klassilise kooli, 1973. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi tööstus- ja tsiviilehituse erialal ning 1986. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehituse ökonoomika ja organiseerimise eriala.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Kaljuvee on töötanud Rakvere MEKi juhatajana 1980–1986, Rakvere rajooni täitevkomitee esimehena 1987–1990, Rakvere maavanema 1990, Lääne-Viru maavanemana 1990–1992, Kunda Nordic Tsemendi juhatuse liikmena 1992–1994 ja nõukogu esimehena 1994–1999, Eesti Hoiupanga Ida regiooni direktorina ja peadirektori asetäitjana 1994–1998 ning Eesti Põlevkivi juhatuse liikmena 1999–2006 ja juhatuse esimehena 2006–2007.
Tegevus NLKP-s.
Ta kuulus NLKP-sse aastail 1984–1989.
Ühiskondlik tegevus.
Ta on AS Kunda Trans nõukogu esimees, SA Kõnnu Dendropark nõukogu liige, Tallinna Tehnikaülikooli kuratooriumi liige, Eesti Jahimeeste Seltsi liige, Haljala Lions Clubi liige ning Wesenbergi klubi liige.
Poliitiline tegevus.
Ta oli Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige 1990–1992 ja Eesti Kongressi liige. Ta oli XI Riigikogu ja XII Riigikogu koosseisu liige.
Kaljuvee oli Eesti Keskerakonna asutajaliige. Riigikogu juhatus registreeris Lembit Kaljuvee lahkumise Eesti Keskerakonna fraktsioonist 2012. aasta 9. aprillil. Ta lahkus fraktsioonist koos Rainer Vakra, Deniss Boroditši ja Inara Luigasega.
Jõuga järvestik

Jõuga järvestik on järvederühm Jõuga ooside vahel, halduslikult Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Jõuga külas. See koosneb 4-st irdjää sulamisel termokarstilise päritoluga järvest. Need järved on Jõuga Pesujärv, Jõuga Linajärv, Jõuga Liivjärv ja Armise järv.
Inimtegevuse tagajärjel on järved oligotroofsetest muutunud eutroofseteks. 
Neis järvedes esineb mitmeid haruldasi taime- ja loomaliike, näiteks veekonna.
Nirk

Nirk ("Mustela nivalis") on kärplaste sugukonda kuuluv väike röövloom, kõige väiksem tänapäeval elavatest kiskjalistest. 
Nirk kuulub kõige vähem ohustatud liikide hulka.
Alamliigid.
Nirgil eristatakse kolme alamliiki:
Eestis elab nirk kõikjal, kuid on vähearvukas.
Välimus.
Nirgi tüvepikkus on 13–28 cm, saba pikkus u 9 cm, mass 40–100 grammi. Isaste nirkide tüvepikkus on Suurbritannias 202–314 mm, emastel 173–181 mm. Piirkonniti ja alamliigiti on need üpris erinevad. 
Nirgi keha on väike ja silinderjas, vilajas ja väga paindlik. Tal on ühevärviline saba. Nirk meenutab suuresti kärpi, kuid viimase sabaots on must. Suvel on nirk seljalt helepruun, alt valge või kollakas. Levila põhjaosas muutub ta talvel üleni lumivalgeks. 
Eluviis.
Nirk elab seal, kus leidub palju hiirlasi: põldudel, jäätmaadel, põõsastikel, raiesmikel, metsaservades, põhuhunnikutes ja heinakuhjades, kuid üksnes siis, kui ümbruses ei ole tema peamist toidukonkurenti kärpi. Oma levila lõunaosas on nirk kärbist märksa arvukam, põhjas on vastupidi.
Nirgid on aktiivsed nii öösel kui päeval. Nende toiduks on tavaliselt närilised, periooditi ka näiteks linnumunad. 
Nirk kütib pisinärilisi üllatava osavuse ja energiaga, jälitades neid isegi urgudes ja varjepaikades. Nirk murrab nii palju kui jaksab, võimalusel isegi rohkem kui ära süüa ja ära viia suudab. 
Nirgi sigimist on puudulikult uuritud. Tiineid emaseid ja vastsündinud poegi on leitud nii suvel kui talvel. Nirgi tiinus on lühikese latentsusstaadiumiga ja kestab 35–37 päeva. Pesakonnas on 3–10 poega. Närilisterohkeil aastail sünnib poegi rohkem.
Iroha

"Iroha" (いろは) on jaapani luuletus, mis on tõenäoliselt kirjutatud Heiani ajastul (794-1179). Luuletus on tuntud selle poolest, et see on täielik pangramm: selles kasutatakse jaapani silpkirja ("kana") iga märki ühe korra.
Tekst hiraganas.
Arhailiste tähtedega ゐ (ehk wi, hääldus "vi") ja ゑ (we hääldus ve)
いろはにほへと
ちりぬるを
わかよたれそ
つねならむ
うゐのおくやま
けふこえて
あさきゆめみし
ゑひもせす
色は匂へと
散りぬるを
我か世誰そ
常ならむ
有為の奥山
今日越えて
浅き夢見し
酔ひもせす
i-ro-ha-ni-ho-he-to
chi-ri-nu-ru-wo
wa-ka-yo-ta-re-so
tsu-ne-na-ra-mu
u-(w)i-no-o-ku-ya-ma
ke-fu-ko-e-te
a-sa-ki-yu-me-mi-shi
(w)e-hi-mo-se-su
Iro wa nioedo
chirinuru o
Waga yo tare zo
Tsune naran
Ui no okuyama
Kyō koete
Asaki yume miji
Ei mo sezu.
Õied on värvikad, kuid närtsivad [vältimatult],
kes võiks püsima jääda meie maailmas? [Ei keegi.]
Luba meil ületada üleloomulikkuse suur mägi
ja enam pole kerget und ega joobumust.
Ligikaudne tõlge.
Luuletuses on kõiki kana märke kasutatud 1 korra, välja arvatud ん [-n], mis lisati kana silpkirja hulka hiljem. Seetõttu kasutati luuletust kanamärkide järjestamiseks kuni 19. sajandi Meiji ajastuni, kui sanskritile tuginev "gojūon" tõrjus selle kõrvale.
Duur-moll-süsteem

Duur-moll-süsteem on 1600. aastate paikukirikuheliridadest välja kasvanud helisüsteem, milles eristatakse vaid kahte tüüpi heliridu: mažoorne helirida ja minoorne helirida. Duur-moll-süsteemi aluseks on funktsionaalharmoonial põhinev helistiku mõiste, mille kindlustamiseks kasutatakse helirea viiendat (dominant) ja esimest (toonika) astet läbivat kadentsi.
Koorküla koopad

Koorküla koopad ehk Koorküla Põrguhaud on koopad Valga maakonnas Tõrva vallas Koorküla külas. 
Need moodustavad 25 m pikkuse koobastesüsteemi.
Koopaid on inimene suurendanud. 
Koopad ja nende lähedal olev Koorküla paljand on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Koorküla põlispuud

Koorküla põlispuud asuvad Valga maakonnas Tõrva vallas Koorkülas. 
Põlispuude lähedale jäävad Koorküla koopad.
Puud on looduskaitse all.
Junko Tabei

Junko Tabei (jaapani keeles 田部井 淳子 "Tabei Junko"; 23. mai 1939 Fukushima prefektuur – 20. oktoober 2016 Kawagoe, Saitama prefektuur) oli jaapani alpinist ja esimene naine, kes jõudis Džomolungma ja Xixabangma tippu.
Haridustee.
Ta lõpetas 1962. aasta ülikooli Tōkyōs (Shōwa Joshi Daigaku).
1969. aastal sai ta teaduskraadi inglise kirjanduse alal.
Mägironimine.
Huvi alpinismi vastu tekkis tal juba noores eas, kuid tõsisemalt hakkas mägironimisega tegelema 20-aastaselt. 
1969. aastal loodi tema eestvedamisel Jaapani naisalpinistide klubi (ingliskeelne nimi Ladies Climbing Club Japan). 
1970. aastal tõusis ta Himaalajas Annapurna III tippu (7555 m).
Junko Tabei jõudis Džomolungma tippu 16. mail 1975. Kokku on ta teinud tipputõusud kolmele kaheksatuhandelisele, lisaks Džomolungmale ka 1981. aastal Xixabangmale (8027 m) ja 1996. aastal Cho Oyule (8188 m).
1985. aastal tõusis ta Pamiiris kolme üle 7000 m kõrguse mäe tippu (Lenini mäetipp, Korženevskaja, Ismoili Somoni mäetipp). 1985. aastal ajalehes Sovetski Sport avaldatud intervjuus meenutas soojade sõnadega treenereid-alpiniste Ilmar Priimetsa, Jaan Künnapit, Alfred Lõhmust ja Kalev Muru, kes rahvusvahelises alpilaagris aitasid kolmest jaapanlannast koosneval grupil laskumisel baaslaagrisse mööda Fortambeki liustikku osa nende varustusest alla kanda.
1992. aastal sai Tabeist esimene naine, kes on tõusnud seitsme tipu klubi kõigi 7 eri paigus asuva mäe tippu. 
1999. aastal sooritas ta tipputõusu Tian Shanis asuva Džengiši (7439 m) tippu. 
Ta on tõusnud 56 riigi kõrgeima mäe tippu, sealhulgas 2007. aastal Eestis Suure Munamäe (318 m) tippu.
Haigus.
2012. aastal diagnoositi tal vähk.
2016. aasta juunis tõusis ta oma alpinstikarjääri viimase mäe tippu. Sümboolne on, et selleks sai Fuji, jaapanlastele kõige püham mägi.
20. oktoobril 2016 suri ta Kawagoe haiglas kõhukelmevähki.
Magnus von Essen (1796–1869)

Heinrich Magnus Wilhelm von Essen (vene keeles "Максим Максимович Эссен"; 8. oktoober (vkj 27. september) 1796 Malla mõis Rakvere kreis Eestimaa kubermang Venemaa keisririik – 8. oktoober (vkj 26. september) 1869 Porkuni mõis Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli baltisaksa poliitik.
Heinrich Magnus Wilhelm von Essen sündis Liivi, Ubasalu ja Malla mõisniku, Eestimaa tsiviilkuberneri Otto Wilhelm von Esseni ja Gertrude Margarethe Stael von Holsteini pojana.
Ta teenis Venemaa keisririigi ratsakaardiväes, kus sai rittmeistri auastme.
Aastatel 1845–1848 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Liivimaa tsiviilkuberner. Ta oli salanõunik ja kammerhärra.
Talle kuulusid Porkuni, Salla, Tammiku ja Mõisamaa mõis.
Perekond.
Essenite aadlisuguvõsast Heinrich Magnus Wilhelm von Essen abiellus 1823. aastal Elise Franziska Guillemot de Villebois'ga (1805–1891). Abielust sündis:
David Farragut

David Glasgow Farragut (5. juuli 1801 – 14. august 1870 Portsmouth) oli Ameerika Ühendriikide esimene admiral, kes sai kuulsaks oma silmapaistvate merevõitudega Uniooni poolel Ameerika kodusõjas (1861–1865).
Irakli Okruašvili

Irakli Okruašvili (ირაკლი ოქრუაშვილი; sündinud 6. novembril 1973 Tshinvalis Lõuna-Osseedi autonoomses oblastis) on Gruusia poliitik ja poliitpagulane. Okruašvili jõudis Mihheil Saakašvili esimese presidendiaja jooksul teenida mitmel võimupostil. 2004–2006 oli Okruašvili Gruusia kaitseminister.
Valitsuses.
2000–2001 oli Okruašvili Gruusia asejustiitsminister. Liitunud Saakašvili Ühinenud Rahvusliku Liikumisega, valiti ta 2002. aastal Tbilisi kohalikku omavalitsusse. Rooside revolutsiooni järel 2003. aasta novembris määrati Okruašvili Gruusia presidendi esindajaks Šida Kharthlis.
2003. aasta lõpust 2004. aasta maini pidas Okruašvili peaprokuröri ametit. Maikuus nimetati ta siseministriks, detsembris kaitseministriks. Kaitseministrina paistis Okruašvili silma sõjaliste aktsioonide toetajana Lõuna-Osseetia separatistide vastu. 2006. aasta novembris määrati Okruašvili majandusarengu ministri kohale, millest ta nädal hiljem loobus.
Opositsiooniline tegevus.
2007. aasta septembris teatas Okruašvili uue opositsioonijõu (Liikumine Ühtse Gruusia Eest) moodustamisest ning süüdistas Saakašvilit korruptsioonis, ebakompetentsuses ja inimõiguste rikkumises. Aga ka mõjuka ärimehe Badri Patarkatsišvili tapmise kavades. Okruašvili vihjas ka ekspeaminister Zurab Žvania surma hämaratele asjaoludele.
27. septembril Okruašvili arreteeriti süüdistatuna korruptsioonis, rahapesus ning ametipositsiooni kuritarvitamises.
8. oktoobril avaldas peaprokuratuur Gruusia telekanalites Okruašvili videotunnistuse, milles ta võttis omaks esitatud süüdistused ning taganes Saakašvilile esitatutest, teatades, et tema eesmärk oli presidenti diskrediteerida ning hankida poliitilisi dividende endale ja Badri Patarkatsišvilile.
Pärast tunnistust vabastati Okruašvili 10 miljoni larise kautsjoni vastu. Okruašvili süüdistuste toel üles köetud opositsiooni tänavaprotestide taustal lubati Okruašvilil väidetavalt tervislikel põhjustel Euroopasse siirduda. Okruašvili esines Münchenis ajakirjanikele teadaandega, et prokuratuuri avaldatud videosalvestises esitatud tunnistused olid antud surve all ja kordas oma süüdistusi president Saakašvili aadressil. Kaks päeva hiljem, 7. novembril, ajas politsei jõuga laiali opositsiooni tänavameeleavaldused, mis olid selleks ajaks kestnud juba nädala. President kuulutas riigis välja erakorralise seisukorra, sulgedes opositsioonilised meediakanalid.
Valitsusmeelsed jõud kuulutasid Okruašvili instrumendiks riigipöördeplaane hauduva Patarkatsišvili käes. 14. novembril kohustati Okruašvilit vahi alla naasma, kuid ta otsustas Gruusiasse mitte tagasi pöörduda.
Gruusia võimude esitatud väljaandmistaotlusele reageerides vahistasid Saksa võimud detsembris Okruašvili, andes ta peagi viisa väljastanud Prantsusmaa käsutusse. 2008. aasta märtsi lõpus mõisteti Okruašvili tagaselja väljapressimissüüdistustega 11 aastaks vangi.
Aprillis rahuldas Prantsusmaa Okruašvili poliitilise varjupaiga taotluse.
2010. aasta lõpul osales Okruašvili koos Levan Gatšetšiladze ja teistega Gruusia Partei asutamises.
20. novembril 2012 võeti ta väljapressimises süüdistatuna vahi alla.
Juhan Kallaste

Juhan Kallaste (sünninimi Johan Kree; 19. detsember 1891 Paistu kihelkond, Holstre või Paistu – 28. august 1999 Viljandi) oli eesti vaimulik ja näitleja. Ta elas 107-aastaseks. Enne oma surma oli ta ka teadaolevalt vanim Eesti elanik (et Juhan Kallaste dokumentides ei saadud 1935 toimunud nimevahetuse tõttu kohe selgust, peeti mõnda aega Eesti vanimaks elavaks inimeseks Anna Jürnast, kellest sai Eesti vanim inimene pärast Juhan Kallaste surma). On väidetud, et Teise maailmasõja ajal tegi ta end mobilisatsioonist pääsemiseks kuus aastat vanemaks, kuid tema sünd on tõestatud kirikuraamatuga. 
Ta läks 12-aastaselt Pirmastu kooli ja lõpetas seal kolm klassi.
Peapiiskop pühitses ta diakoniks. Ta oli Paistu, Kõpu ja Viljandi Pauluse koguduse hooldajaõpetaja ning Laiuse ja Tarvastu koguduse abiõpetaja. Vaimulikuna mattis ta 5254 inimest, esimese neist 15-aastaselt.
Juhan Kallaste on olnud ka kutseline naljalugude vestja ning Ugala näitleja.
Ta oli mõnda aega abielus, kuid lapsi tal ei olnud.
Paar aastat enne surma mäletas ta oma elulugu. Viimased eluaastad veetis Kallaste Viljandi hooldekodus. Viimased kaks nädalat oli ta voodis pikali, kuid valusid tal ei olnud. Ta ei olnud juba ammu ringi jalutanud, kuid tualetis käis mõni kuu enne surma ise.
Pahade planeet

"Pahade planeet" on Cool D album, mille 1999. aastal andis välja O.K. Records.
Räpased riimid

"Räpased riimid" on Cool D album, mis anti välja 2001. aastal.
Mia Permanto

Hanna-Mia Permanto (21. aprill 1988 Rootsi – 19. märts 2008 Helsingi) oli soome laulja ja raadioesineja. 
Ta oli üks lauljate võistlusliku telesaate "Idols" finaliste. Ta langes välja finaali kuuendast saatest.
Metsnugis

Metsnugis ("Martes martes") on kärplaste sugukonda nugise perekonda kuuluv kiskja.
Levila.
Metsnugise looduslik levila hõlmab peaaegu kogu Euroopa koos Briti saartega ning teda ei leidu ainult Skandinaavia põhjaservas ja Hispaanias. Ta elab veel Kaukaasias ja ida suunas kuni Obini. Seega kattub tema levila suurel määral kivinugise omaga.
Eestis leidub metsnugiseid nii mandril kui ka saartel ja kokku hinnatakse nende arvukuseks umbes 4000 isendit.
Nugiste arvukus kõigub aastati suurel määral. See on seotud nende saakloomade (näriliste ja jäneseliste) arvukusega.
Metsnugis kuulub soodsas seisundis liikide hulka.
Välimus.
Suuruselt on ta võrreldav kodukassiga. Looma tüvepikkus on 36–56 cm, saba pikkus 17–28 cm, tagakäpa pikkus 8,5–9,5 cm, kondülobasaalpikkus 77–88 mm. Isendid kaaluvad 0,5–2,2 kg, isased umbes 12% emastest rohkem.
Metsnugise karvastik on tihe, kohev ja väga ilus, tavaliselt tumepruun. Talvel kasvavad karvad pikemaks ja karvastik on kohevam. Kõrvad on terava tipuga ja võrdlemisi suured.
Metsnugised on väga sarnased kivinugistele, kellega nad on ühesuurused, vahel veidi kogukamad ja lühema sabaga. Metsnugise kurgualune on kollakas või oranž, tagapool ahenev, ja see ulatub eeskäppadeni välja, kuid mitte esikäppadele nagu kivinugisel. Metsnugise tallad on talvel tihedate karvadega kaetud, aga kivinugisel enam-vähem paljad. Täpsemalt saab neid liike teineteisest eristada kolju ja hammastiku põhjal.
Metsnugis on väärtuslik karusloom. Kuid katsed neid karusloomafarmis kasvatada pole kasumlikuks osutunud.
Eluviis.
Metsnugis, nagu nimestki näha, on tüüpiline metsaloom. Ta eelistab vanu risustunud, suurte õõnsate puudega okas- ja segametsi, lagedale tuleb ta üksnes saaki jahtides. Tema redupaikadeks on puuõõnsused, tuulemurd, oravapesad jms.
Metsnugis on enamasti aktiivne hämarikus ja öösel. Ta on hea ronija ja oskab koguni puult puule hüpata. Sellegipoolest ronib ta puude otsas harva, eelistades liikuda maapinnal ja lumel. Saaki jahtides on nad tugevad, osavad ja vastupidavad. 
Metsnugise peatoidus on närilised, eriti niidu-uruhiired, kuid sööb ka linde, kahepaiksed ja eriti levila lõunaosas marju. Ta ei piirdu väikeste loomade püüdmisega, vaid püüab edukalt jäneseid, laanepüüsid, oravaid ja isegi metsiseid. On teada siili murdmise juhte. Meeleldi sööb ta mett ja metsmesilaste vastseid. Pärast edukat jahti peidab ta ülejäänud saagi tagavaraks ära.
Looduslikke vaenlasi metsnugisel peaaegu polegi. Juhuslikult võivad neid murda hundid või ilvesed, vahel harva langevad nad saagiks ka rebastele ja suurtele röövlindudele.
Metsnugis on vangistuses elanud 18 aastat vanaks. Looduses on eluiga tavaliselt 8–10 aastat.
Nugiste sigimiskäitumine on omapärane. Nad paarituvad suvel, juunis-augustis. Tiinus vältab 236–276 päeva, aga rõhuva enamuse sellest moodustab latentne staadium, loote arengule kulub kõigest 27–28 päeva.
Pojad sünnivad kevadel. Pesakonda kuulub 2–8 poega, kes kaaluvad sündides 30 g. Pojad sünnivad pimedatena ja saavad 30–36 päeva vanuselt nägijateks . Nad hakkavad juuni keskel pesast väljas käima ja saavad täiesti iseseisvaks 6 kuu vanuselt. Suguküpsus saabub 2–3-aastaselt.
Sepamaa laht

Sepamaa laht on laht Saaremaa lõunaosas Saaremaa vallas, paikneb Muratsi ja Roomassaare poolsaare vahel.
Lahe pindala on 6 km2, pikkus umbes 4 km ja laius umbes 2 km.
Laht on madal, mesohaliinse sesoonselt kihistunud veega.
Lahes asuvad Anerahu, Heinlaid, Hülgelai, Kibuvitsalaid, Künnisemaa, Nonnirahu, Roolaid, Sepamaa laid, Suurlaid, Tiirerahu.
Nummi-Pusula vald

Nummi-Pusula oli vald Soomes Uusimaa maakonnas. Piirnes Karkkila linna, Lohja linna, Salo linna, Somero linna, Tammela valla ja Vihti vallaga. 2013. aastal liideti Lohja linnaga.
Vald moodustati 1981. aastal Nummi valla ja Pusula valla liitmise teel.
Kosmopoliidid (bioloogia)

Kosmopoliidid on väga laia levikuga liigid, kes on levinud peaaegu kõikjal maailmas. Sageli kasutatakse mõistet ka liikidest kõrgemate taksonite korral, näiteks kosmopoliitne perekond, sugukond jne.
Abdess-Urdess

Abdess-Urdess on küla Venemaal Udmurtias Malaja Purga rajoonis.
Külas elab umbes 500 inimest. Seal on algkool, raamatukogu, lasteaed ja kaks poodi.
Veljo Reinik

Veljo Reinik (sündinud 15. juunil 1981 Keilas) on eesti näitleja ja luuletaja.
Lõpetas 2002. aastal Kehtna Majandus- ja Tehnoloogiakooli arvutite ja arvutivõrkude erialal ning 2007. aastal lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (6. lend). 
Töötas aastatel 2007–2009 Endla teatris, 2009. aastast on vabakutseline.
Ta on Eesti Teatriliidu ja Eesti Näitlejate Liidu liige.
Reinik võitis 29. mail 2025 finaalis mälumängusaate "15 küsimust".
Luule.
Tema luulet on avaldatud kogumikes
Märt Kermon

Märt Kermon (sündinud 17. mail 1940) on eesti korvpallur ja treener. Kermon on korvpallurina kuulunud Tallinna Dünamo ja Tallinna Kalevi meeskondadesse ning töötanud Kalevi esindusmeeskonna ja Eesti koondise peatreenerina, tema õpilaste hulka kuuluvad Tiit Sokk, Jüri Neissaar ja Tõnu Lust. Kermon on olnud Eesti Korvpalliliidu peasekretär.
Haridustee.
Märt Kermon on lõpetanud 1958. aastal Tallinna 22. Keskkooli ning 1965. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPedI) koolijuhtide kvalifikatsiooni tõstmise (KKT) eriala. 1959–1960 õppis Kermon Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusosakonnas. 2019. aastal sai eliittreeneri kutsetunnistuse.
Sportlastee.
Kermoni huvi korvpalli vastu tärkas 14-15-aastaselt ning korvpallikarjääri alustas ta Tallinna Dünamo meeskonnas Märt Sepiku käe all. Kermon kuulus võistkonda 1956–1961. Meeskonnaga võideti 1958. aastal Nõukogude Liidu koolinoorte spartakiaadi pronks ning Eesti noortemeistreid. Hooaegadel1961/1962 ja 1963/1964 mängis Kermon Tallinna Pedagoogilise Instituudi meeskonnas.
1964. aastal liitus Kermon Tallinna Kaleviga, mille ridades mängis ta 1973. aastani. Kaleviga võideti aastatel 1967, 1968 ja 1971 Eesti meistrivõistlustel esikoht ning 1966, 1969, 1970 ja 1973 hõbe. Lisaks võideti 1968, 1969, 1971 ja 1972 karikavõistluseid ning 1965 suvespartakiaad. Kalevis kuulusid Kermoni võistkonnakaaslaste hulka näiteks Jaak Salumets, Jaak Lipso ja Heino Lill.
1995. ja 1996. aastal võitis Kermon seeniorite meistrivõistlustel pronksi.
Töö treenerina.
Kermon alustas treeneritööd Tallinna Keskrajooni Laste ja Noorte Spordikoolis, kus ta töötas aastatel 1963–1975. Pärast seda tegutses ta 1975–1982 Tallinna Spordiinternaatkoolis, 1986–1991 Eesti Spordigümnaasiumis ning Nõmme Spordiklubis, Keila Korvpallikoolis ja Turba gümnaasiumi spordiklassi treenerina.
Lisaks on Kermon töötanud Eesti noortekoondise vanemtreenerina ning 1983–1985 Kalevi meeskonna ja Eesti koondise peatreenerina. Kermon tegutses treenerina veel kõrges vanuses, viimati spordiklubis RIM ja TTÜ Korvpallikoolis.
Saavutused treenerina.
Kermon on töötanud 1994-1997 Eesti Korvpalliliidu projektijuhina ja 1997-2001 peasekretärina.
Isiklikku.
Märt Kermon on 178 cm pikk. Tal on kaks last.
American Basketball Association

American Basketball Association (ABA) oli kutseline korvpalliliiga, mis loodi 1967. aastal ja ühendati NBAga 1976. aastal.
ABAs mängisid 12 klubi. Ühenemisel liitusid NBAga neli meeskonda: New York Nets, Denver Nuggets, Indiana Pacers ja San Antonio Spurs.
ABA erines NBAst mängustiililt, mis oli rohkem rünnakule keskendunud, ja reeglite poolest (rünnakuaega oli 30 sekundit ja kasutati kolmepunkti joont, mille ka NBA 1979. aastal kasutusele võttis).
ABA vaba mängustiil tõi palju fänne, aga kuna neil polnud telelepinguid, siis oli liiga pidevas kahjumis ja seda ei suudetud ülal pidada.
Lühikese ajaloo jooksul jõudsid liiga meistriks tulla kolmel korral Indiana Pacers ja kahel korral New York Nets, ühel korral Pittsburgh Pipers, Oakland Oaks, Utah Stars ja Kentucky Colonels.
Kaave jõgi

Kaave jõgi asub Jõgeva maakonnas, Pedja jõe parempoolne lisajõgi.
Registrikood: VEE1027200
Jõe pikkus on 38,5 km ja jõgikonna pindala 135,4 km². Jõgi saab alguse Vaimastvere rabast ja suubub Puurmani alevikus Pedja jõkke.
Kaave jõel on Vendelini veskijärv.
Kaukvere jõgi

Kaukvere jõgi on jõgi Alutaguse madalikul. Jääb halduslikult Lääne-Viru- ja Ida-Virumaa piirile. Jõgi kuulub Rannapungerja jõestikku. 
Jõe pikkus on 20,5 km. Kaukvere jõgi saab alguse Tudu lähedalt ja suubub Tagajõkke.
Ühinenud Rahvuslik Liikumine

Ühinenud Rahvuslik Liikumine (ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა, "Ertiani Natsionaluri Modzraoba") on Gruusia suurim partei. Selle rajas 2001. aastal Mihheil Saakašvili.
Parteiliidrid nimetavad endid liberaalkonservatiivideks. 2007. aasta septembrist on Ühinenud Rahvuslik Liikumine Euroopa Rahvapartei vaatlejaliige.
Partei etendas keskset osa Eduard Ševardnadze tagasiastumiseni viinud Rooside revolutsioonis.
Ernst Hiis

Ernst Hiis (sündinud Ernst Ihse, ka Ernst Karl Hiis; 16. aprill 1872 Luunja vald – 29. oktoober 1964 Tallinn) oli eesti klaverimeister ja ettevõtja, keda peetakse praeguse Estonia Klaverivabriku rajajaks. 
Ernst Hiis õppis klaveriehitust Robert Rathke vabrikus Tartus. Kui see 1892. aastal pärast tulekahju Peterburi kolis, töötas Hiis seal klaverimeistrina. 1903. aastal avas Hiis Peterburis oma klaveritöökoja E. A. Ihse ning 1912. aastal käis ennast täiendamas Hamburgis Steinway klaverivabrikus. 
1927. aastal asutas Hiis Tartus oma klaverivabriku, mille kolis mõni aeg hiljem Tallinna. Hiis oli ainuke, kes ka pärast Teist maailmasõda Eestis klaveritootmist jätkas. Tänu tema valmistatud Stalinile sünnipäevakingiks saadetud klaverile anti Moskvast 1950. aastal korraldus koondada Eesti klaveritootmine Estonia Klaverivabrikusse. Vabrik on siiani truuks jäänud Ernst Hiisi esialgsele põhimõttele, et valmistatakse üksnes käsitsi tehtud tippkvaliteediga tiibklavereid.
Ernst Hiis suri 29. oktoobril 1964 Tallinnas ja ta maeti 1. novembril 1964 Siselinna kalmistule (Vana-Kaarli kalmistu ossa).