tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dresdeni Tehnikaülikool

Dresdeni Tehnikaülikool (saksa keeles "Technische Universität Dresden", lühendatult TUD) on tehnikaülikool Saksamaal Saksimaal Dresdenis. 
Dresdeni Tehnikaülikool on üliõpilaste arvult suurim tehnikaülikool Saksamaal. Ülikoolis õpib üle 32 000 üliõpilase ja töötab 5700 õppejõudu. 
Ajalugu.
Dresdeni Tehnikaülikool on üks vanimaid tehnikakõrgkoole Saksamaal. Kool asutati 1828. aastal Saksimaa Tehnikakooli nime all.
Aastal 1871 nimetati tehnikakool ümber Kuninglikuks Saksimaa Polütehnikumiks ("Königlich-Sächsisches Polytechnikum"). Uus nimevahetus toimus 1890 – koolist sai Kuninglik Saksimaa Tehnikakõrgkool ("Königlich Sächsische Technische Hochschule"). Ajaperioodil 1918–1961 oli kõrgkooli nimetus Dresdeni Tehnikakõrgkool ("Technische Hochschule Dresden"). Aastal 1961 sai kõrgkool ülikooliks. 
1996. aastal ühinesid Dresdeni Tehnikaülikooli tehniline raamatukogu ja Saksimaa Riiklik Raamatukogu üheks raamatukoguks SLUB Dresdeni nime alla.
Dresdeni Tehnikakõrgkoolis on õppejõuna töötanud Paul Tillich (1925–1929).
Teaduskonnad.
Teaduskondi on 17, sealhulgas filosoofia-, filoloogia-, pedagoogika-, majandus-, ehitus-, arhitektuuri-, meditsiiniteaduskond ja mõned teised. 
Filosoofiateaduskonnas õpib ligi 3500 üliõpilast, osakondi on selles seitse, sealhulgas ajaloo-, kunstiajaloo- musikoloogia-, sotsioloogia- ja teoloogiaosakond.
Upper Montclair

Upper Montclair on asula USAs New Jerseys Essexi maakonnas Montclairis.
Aastal 2000 oli Upper Montclairis 11 915 elanikku.
Upper Montclairis paikneb Montclair State University üks ülikoolilinnakutest.
Venemaa merevägi

Venemaa merevägi, ametlikult Venemaa Föderatsiooni Sõjalaevastik (vene keeles Военно-морской флот Российской Федерации, lühend ВМФ России) on Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude väeliik.
Ajalugu.
Venemaa merevägi on asutatud 1696. aastal.
Struktuur.
Merevägi koosneb järgmistest relvaliikidest:
Mereväe osad: 
Laevad.
Mereväe lipulaev on lennukikandja Admiral Kuznetsov.
Kokku on laevastikus:
Tunnused.
Laevalipud
Ametiisikute lipud ja vimplid
Loodusmuuseum

Loodusmuuseum ehk loodusloomuuseum on muuseum, kus eksponeeritakse loodust ja looduslugu, sealhulgas loomi, taimi, ökosüsteeme, geoloogiat, paleontoloogiat ja klimatoloogiat. 
Mõnes muuseumis täiendab looduslookogu muid, näiteks ajaloo- ja kunstikogusid. Ka looduskeskustes on vahel ulatuslikke loodusloolisi kogusid.
Maailma tuntumate loodusmuuseumide hulka kuuluvad näiteks USA Riiklik Loodusloomuuseum (National Museum of Natural History) Washingtonis, Ameerika Loodusloomuuseum (American Museum of Natural History) New Yorgis ning Humboldti Muuseum (Museum für Naturkunde – Leibniz-Institut für Evolutions- und Biodiversitätsforschung an der Humboldt-Universität zu Berlin) Berliinis.
Eestis on kaks loodusmuuseumi: Eesti Loodusmuuseum Tallinnas ja Tartu Ülikooli Loodusmuuseum Tartus.
Pihlakate meri

"Pihlakate meri" on Mirjam Tally muusikat sisaldav 2003. aastal ilmunud album. Albumi tootis Arm Music. 
Esitavad Hedi Viisma (kannel), Monika Mattiesen, Weekend Guitar Trio, Meelis Vind (bassklarnet), Ardo Ran Varres (näitleja), Iris Oja ja Alar Pintsaar (laul), Kristi Mühling, Ruth Kuhi ja Tuule Kann (kandled), Robert Jürjendal (elektrikitarr), Vambola Krigul (löökpillid), Külli Möls (akordion).
Displays

"Displays" on Raimo Kangro aastatel 1991–2000 kirjutatud muusikat sisaldav 2004. aastal ilmunud kahest CD-st koosnev album. Selle tootis Eesti Muusika Infokeskus. Esitavad erinevad ansamblikoosseisud ja orkestrid.
New Music from Estonia

"New Music from Estonia" on Eesti Muusika Infokeskuse 2006. aasta album, mis sisaldab fragmente eesti heliloojate uuemast muusikast.
Eesti heliloojad II

"Eesti heliloojad II" on Eesti Raadio 2002. aastal ilmunud album eesti heliloojate muusikaga.
Eesti heliloojad III

"Eesti heliloojad III" on Eesti Raadio 2003. aasta album eesti heliloojate muusikaga. Esitab Hortus Musicus.
Lood.
Galina Grigorjeva "Con misterio" 21:15
1. "Заклинание" / "Mana" (Velimir Hlebnikov) 6:23
2. "Колыбельная" / "Hällilaul" (Fjodor Sologub) 3:50
3. "О Душе" / "Hingest" (Konstantin Balmont) 4.54
4. #"Ария" / "Aaria" (Jelizaveta Kuzmina-Karavajeva)6:08 
5. Lepo Sumera "Pantomiim" 15.59&lt;br&gt;
6. Lepo Sumera "Dracula ja Zombie laps" 14:27&lt;br&gt;
Galina Grigorjeva "Нa иcхoд" / "Lahkumisele" 17:59
7. "Не спеша" / "Aeglaselt" 3:25
8. "С тихой грустью" / "Vaikses nukruses" 4:18
9. "Мрачно" / "Mornilt" 4:29
10. #"Просветлённо" / "Kirgastunult" 1:34
11. "Сдержанно" / "Vaoshoitult" 4:13
Eesti heliloojad IV

"Eesti heliloojad IV" on Eesti Raadio 2003. aasta album, mis sisaldab 2002. aasta Eesti Muusika Päevadel salvestatud muusikat.
Be lost in the Call

"Be lost in the Call" on Eesti Raadio 2004. aasta album, mis sisaldab Toivo Tulevi muusikat aastatest 1996–2003. Esitavad NYYD Ensemble ja Vox Clamantis.
Sula (album)

"Sula" on Eesti Raadio 2005. aasta album, mis sisaldab Helena Tulve muusikat. 
Esitavad NYYD Ensemble, Irina Zahharenkova (klavessiin), Tommy Mansikka-Aho (didgeridoo), Eesti Riiklik Sümfooniaorkester (dirigent Toomas Vavilov).
Tantsib klaveril

"Tantsib klaveril" on 2004. aasta album, mis sisaldab Rein Rannapi muusikat. Albumi tootis Klaveripoeg.
Manuscript

"Manuscript" on Eesti Raadio 2006. aasta album, millel Monika Mattiesen esitab eesti heliloojate muusikat.
Viit (informaatika)

Viit (inglise keeles "pointer") on informaatikas muutuja, mille väärtus on mäluaadress. Viit tavaliselt viitab mõnele teise muutujale.
Viitasid kasutatakse näiteks siis, kui andmeid jagatakse programmi erinevate osade vahel, aga andmete kopeerimine on kulukas. Sel juhul on otstarbekas edastada vaid viit ehk mäluaadress, kus andmed paiknevad.
Viit ei pruugi alati viidata olemasolevale mälupesale. Seega tuleb hoolikalt jälgida, et viit oleks kasutamisel õigesti väärtustatud. Kõrgema taseme keeled (nt. Java ja Python) väldivad viitade kasutamist, sest olematu või vale mälupesa lugemine või kirjutamine võib programmi kokku jooksutada.
Et vältida väärtustamata viida kasutamist, antakse viidale tihti algväärtus 0. Seda nimetatakse nullviidaks (inglise k. "null pointer"). Enamikus süsteemides võib eeldada, et mäluaadressi 0 ei kasutata. Nullviidaga saab märkida ka näiteks listi lõppu või objekti puudumist.
"Pointer" ja "reference".
Inglise keeles kasutatakse sõnu "pointer" ja "reference" sageli samatähenduslikult, aga mõnedes programmeerimiskeeltes tehakse neil vahet. Nimelt madalatasemelistes keeltes, millel puudub prügikoguja (näiteks C, C++ ja Rust), tähendab "pointer" sageli väärtust, mis esindab mäluaadressi, ning "reference" kõrgematasemelist viidet või aliast teisele objektile.
"Pointeri" puhul on sageli võimalik ka "pointer"'i-aritmeetika, mille puhul on viitadega võimalik teha matemaatilisi tehteid – peamiselt liitmist ja lahutamist – ning "pointer" võib olla ka nullviit. C keeles on "pointer"'itega tehete tegemine loomulik viis ligi pääseda loendite elementidele, kuigi üldjuhul toimub see tehe läbi codice_1 operaatori. Mõnedes sarnastes keeltes on aritmeetika "pointer"'itega keelatud, näiteks Go puhul. "Reference" on saadaval näiteks C++i ja Rusti keeltes, kus ta viitab otseselt antud tüüpi objektile. "Reference" ei ole kunagi null ning selle objekti aadressi esindava arvväärtusega ei ole võimalik teha aritmeetilisi tehteid.
Prügikogujatega keeltes on sageli kõik muutujad vaikimisi viidad. Keeltes nagu Java ja C# on võimalik neid määrata ka nullviitadeks, ning nende kasutamine tõstatab erandi (näiteks Java puhul on selleks codice_2).
Cybernetica andmekaitse- ja infoportaal esitab sõna "pointer" eestikeelseks vasteks sõna "viit", ning sõna "reference" eestikeelseks vasteks sõna "viide", ehkki nendib, et viimase puhul on tegemist poolkeelse mugandusega.
Viidad keeltes C ja C++.
Programmeerimiskeeltes C ja C++ defineeritakse viit tärni (*) abil, mis asub muutuja tüübi ja nime vahel. Iga viit on seotud kindla andmetüübiga. Sümbol &amp; muutuja nime ees tähistab selle aadressi.
int a = 2; // a ja b on täisarvu tüüpi muutujad
int b = 3;
int *p = &amp;a; // p on viit muutujale a
Viida kaudu saab muuta viidatava muutuja väärtust. Tärn viida ees tähendabki, et kasutatakse viidatavat muutujat.
Viida enda väärtust muutes saab viidata teistele muutujatele.
p = &amp;b;
Viida kaudu saab ka lugeda viidatavaid muutujaid.
a = *p;
Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkond

Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Loodeprovintsis asuv 2. järgu haldusüksus. Piirneb põhjas Botswanaga.
Ringkonnas kasvatatakse lihaveiseid. Põllukultuuridest on tähtsamad mais ja maapähkel.
Ringkond jaguneb 5 vallaks: Greater Taung, Naledi, Mamusa, Lekwa-Teemane, Kagisano-Molopo. Halduskeskus on Vryburg.
Ringkond on nime saanud Vryburgi linnapea järgi.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 91,41%, värvilisi 3,96%, valgeid 3,91%, India või Aasia päritolu inimesi 0,43% ja teisi 0,29%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 83,60% inimesi, afrikaani keelt 7,65%, inglise keelt 1,89%, sotho keelt 1,76% ja koosa keelt 1,54%.
Koknese piirkond

Koknese piirkond (läti "Kokneses novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis.
Piirkonna keskuse oli Koknese.
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Koknese piirkonna elanikest lätlasi 88,61%, venelasi 6,19%, valgevenelasi 1,58% ja teistest rahvustest inimesi 3,62%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Bebri, Irši ja Koknese vallast. 2021. aastal liideti Koknese piirkond Aizkraukle piirkonnaga.
Läbi öö

"Läbi öö" on ansambli HU? 2011. aasta EP (Extended Play). Väljaandmist toetas A Le Coq.
Erinevalt HU? varasematest väljaannetest on EP-l "Läbi öö" kasutatud palju "D'n'B"d ja alternatiivset muusikat, kuid sarnaselt HU? teise albumiga "HU2" on vihjeid ka "electro"'le ja džässile. 
"Läbi öö" sisaldab laule kolmandalt albumilt, mis ilmus 2011. aasta sügisel. 
Ajalugu.
4. mail 2011 avaldati uue EP pealkiri – "Läbi öö". Samal päeval anti välja esimene ja ühtlasi ka viimane singel "Läbi öö".
9. mail 2011 toimus singli esitlus Facebookis.
Pau Gasol

Pau Gasol Sáez (sündinud 6. juulil 1980 Barcelonas) on endine Hispaania elukutseline korvpallur, kes mängis viimati Hispaania kõrgliigaklubis FC Barcelona. 
Hispaania koondisega hulgaliselt tiitlivõistluste medaleid võitnud Gasol mängis aastatel 2001–2019 korvpalliliigas NBA kokku 18 hooaega ja tuli Los Angeles Lakersiga kahekordseks NBA meistriks. 
9. oktoobril 2021 teatas Gasol pressikonverentsil, et tema karjäär tippsportlasena on läbi saanud.
Karjäär Euroopas.
Gasoli elukutselise korvpalluri karjäär algas 1998. aastal, kui ta liitus FC Barcelonaga, kus ta mängis enne NBA-sse siirdumist kolm hooaega. 
Pärast ligi kaks kümnendit väldanud NBA karjääri liitus 40-aastane Gasol 2021. aastal taas sama klubiga.
NBA karjäär.
2001. aastal valiti Gasol NBA "draft"'i esimeses ringis kolmandana. Gasoli valinud Atlanta Hawks vahetas ta Memphis Grizzliesesse, kus Gasol veetis NBA karjääri esimesed kuus ja pool hooaega. Debüüthooajal keskmiselt 17,6 punkti, 8,9 lauapalli, 2,7 tulemuslikku söötu ja 2,1 viskeblokeeringut kogunud Gasol valiti 2002. aastal NBA parimaks uustulnukaks. Karjääri resultatiivseimal, 2006/07. hooajal viskaks Gasol Memphise eest 20,8 punkti mängus.
2008. aasta veebruaris Los Angeles Lakersisse vahetatud Gasol tuli Kobe Bryanti juhitud Lakersiga 2009. ja 2010. aastal NBA meistriks.
2014. aastal kaheks aastaks Chicago Bullsi siirdunud Gasol tõi hooajal 2014/15 keskmiselt 18,5 punkti ja karjääri parimad 11,8 lauapalli mängus.
2016. aasta suvel liitus Gasol San Antonio Spursiga, kuid oli sunnitud vigastuse tõttu 2019. aastal klubiga koostöö lõpetama. Seejärel Milwaukee Bucksiga lepingu sõlminud Gasol sai Bucksiga kaasa teha vaid kolm mängu, kuni vigastus tema hooaja ja ka NBA karjääri lõpetas.
Rahvuskoondis.
Hispaania korvpallimeeskonnaga on Gasol võitnud olümpiamängudelt kaks hõbedat (2008, 2012) ja pronksi (2016), maailmameistrivõistlustelt kulla (2006) ning Euroopa meistrivõistlustelt kolm kulda (2009, 2011, 2015), kaks hõbedat (2003, 2007) ja kaks pronksi (2001, 2017).
Daniel Eberhard

Daniel Eberhard (? Prillwitz – 5. august 1710 Riia) oli Eesti vaimulik ja Academia Gustavo-Carolina rektor.
Eberhard sündis Prillwitzis (praegu Hohenzieritzi asula osa, Mecklenburgische Seenplatte kreisis, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal. Ta õppis (immatrikuleeriti 25. juulil 1687) Greifswaldi ülikoolis, aga ka Hamburgi, Kieli, Wittenbergi, Leipzigi, Jena, Erfurdi ja Tartu Ülikoolis (immatrikuleeriti 1. detsembril 1690). 27. juunil 1691 sai magistriks Wittenbergi ülikoolis. Aastatel 1692–1694 töötas ta Riias lütseumi konrektorina. Ordineeriti veebruaris 1694 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1694–1699 Tartu Jaani koguduse abiõpetaja. Ta oli Tartu triviaalkooli direktor, hiljem Academia Gustaviana ülikooli kreeka- ja orientaalkeelte professor. D. Eberhard koostas 1698. aastal Tartu tolleaegsete literaatide leksikoni (127 nime). 
Aastal 1700 oli ta (Pärnus) Academia Gustavo-Carolina rektoriks. Aastast 1702 oli ta Riia toomkooli inspektoriks ning Riia gümnaasiumi usuteaduse ja heebrea keele professoriks.
Out of Style

"Out of Style" on Sunrise Avenue kolmas album, mis ilmus 2011. aastal.
Imperatiiv (filosoofia)

Imperatiiv on vormel, mis väljendab kõlbluse käsku. 
Kant.
Immanuel Kanti järgi on imperatiiv vormel, mis väljendab käsku, st ettekujutust vabaduse objektiivsest seadusest (st üldkehtivast moraaliseadusest) tahtele (st võimele printsiibi järgi toimida; langeb siin kokku praktilise mõistega) sundivana (tahtele võõraste vastukäivate määratlusaluste vastu). 
Imperatiiv väljendab olemapidamist. Indiviidi tahe ei ole imperatiiviga paratamatult määratletud, Põhjuseks võib olla kas see, et indiviid ei tea, et imperatiiviga määratletud tegu on praktiliselt ehk kõlbeliselt hea, sest ta ei tea, et see tegu langeb imperatiivi alla, või see, et tema maksiimid on imperatiiviga vastuolus. 
Täiuslikult head tahet (sellisena tuleb mõelda näiteks Jumala tahet), ei ole tarvis sundida, mistõttu tema kohta imperatiivid ei käi. Seetõttu on imperatiivid ainult vormelid, millega väljendatakse tahtmise kui niisuguste objektiivsete seaduste suhet ühe või teise mõistusega olendi tahte subjektiivse ebatäiuslikkusega.
Imperatiiv ranges mõttes on iseenesest hea: mõistus teeb selle tahtmise eesmärgiks, ilma et sel omakorda mingit eesmärki oleks. Laiemas mõttes nimetab Kant imperatiivideks ka maksiime, mis on objektiivsed mis tahes indiviidile, kellel on see või teine eesmärk (hüpoteetilised ehk tingitud imperatiivid). Mõlemat sorti imperatiivid määratlevad teo, mis on hea tahte printsiibi järgi paratamatu.
Imperatiiv on praktiline reegel, mille kui tingimusega on iga mõistusega olendi tahe paratamatult seotud. Praktiline reegel on ettekujutus tingimusest, mille järgi tegu saab toimuda. 
Imperatiiv on praktiline reegel, millega iseenesest (subjektiivselt) juhuslik tegu tehakse paratamatuks. Selle poolest ta erineb praktilisest seadusest, mille puhul tegu võib olla ka iseenesest (juhuslikult) paratamatu (näiteks Jumala puhul). 
Imperatiivide liigitus.
Hüpoteetiline imperatiiv on imperatiiv, mis ei määratle tahet mitte absoluutselt, vaid ainult mingi soovitava tagajärje suhtes. 
Kategooriline imperatiiv määratleb tahet absoluutselt.
Mõistusega olend

Mõistusega olend ehk mõistuslik olend (ka "intelligents"; ladina keeles "ens intelligens") on olend, kellel on aru või mõistus.
Kant.
Immanuel Kanti järgi on mõistuslik olend ("Intelligenz") olend, kes on võimeline tegudeks ettekujutuse järgi seaduste kohta. Mõistusega olend on olend, kes on mõistusetarvituses meeltemuljetest sõltumatu.
Grubenhageni vürstkond

Grubenhageni vürstkond ehk Braunschweig-Grubenhagen oli Welfide Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna osa Saksa-Rooma riigis. See paiknes Harzi edelaservas ja seal asusid linnad Osterode am Harz, Herzberg am Harz, Duderstadt, Einbeck, samuti idapoolne eksklaav Elbingerode. 
Grubenhagen eraldati Braunschweigi hertsogkonnast 1291. aastal, selle esimene valitseja oli Heinrich I. Heinrichi pojad jagasid aastal 1322 väikest vürstkonda edasi, kuna neil endil oli arvukalt pärijaid. Hertsog Heinrich II poeg vürst Otto lahkus oma väikest pärandiosa nähes Monferratosse, abiellus 1376. aastal Napoli kuninganna Johanna I-ga ja temast sai aastal 1383 Taranto vürst. Grubenhageni vürstkond taasühendati lõpuks 1526. aastal Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Philipp I valitsemise alla. 
Kui Grubenhageni haru 1596. aastal hääbus, vaidlesid territooriumi üle Braunschweig-Lüneburgi dünastia erinevad liinid. Braunschweig-Wolfenbütteli hertsog Heinrich Julius okupeeris Grubenhageni, tema poeg Friedrich Ulrich loovutas selle siiski keiserliku õuekohtu ("Reichskammergericht") 1617. aasta otsusega Lüneburgi vürstile Christianile. Koos Lüneburgi vürstkonnaga päris Grubenhageni lõpuks aastal 1648 Calenbergi vürst Christian Ludwig. Pärast tema surma 1665. aastal lõpetas Grubenhagen eksisteerimise iseseisva vürstiriigina. Ametlikult jäi ta Saksa-Rooma riigi osastisriigiks kuni selle lõpetamiseni aastal 1806. 
Braunschweig-Lüneburgi hertsogid, Grubenhageni vürstid.
Vürstkond jagati aastal 1479.
Grubenhagen taasühendati aastal 1526.
Õie tänav (Tallinn)

Õie tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.
Õie tänav algab Raudtee tänavalt Nõmme raudteejaama juurest. Tänava alguse geograafilised koordinaadid on .
Tänav kulgeb loode-kagu suunas, ristub Valdeku, Rohelise, Liiva, Sihi, Kuljuse, Pesa ja Puhma tänava ning Õie põiguga. Tänav lõpeb Vabaduse puiesteel. Valdeku tänavast kuni Vabaduse puiesteeni on tänav ühesuunaline. Teisel pool Vabaduse puiesteed jätkub tänav Paul Kerese nimelisena.
Õie tänava pikkus on umbes 950 meetrit. Suurim majanumber on 48.
Õie ja Valdeku tänava nurgal asub Nõmme Saksa Lunastaja kirik. Õie tänava ääres asub Nõmme loodusmaja ning Õie park ja Kiige park. 1940-1941 Tõdva.
Õie tänav

Õie tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Õie tänav oli Tallinna Õilme tänava nimi 1959. aastani.
Peremeesorganism

Peremeesorganism (lühemalt peremees) on organism, kelle kehas või kehapinnal elutseb parasiit. Parasiidiks võib olla viirus, bakter, protist või seen.
Ühekorraesemed

Ühekorraesemed on esemed, mis pärast ühekordset (harvem pärast paari korra) kasutamist ära visatakse. Pakendeid, mida kasutatakse üks kord, nimetatakse ühekorrapakenditeks.
Nenad Krstić

Nenad Krstić (serbia keeles Ненад Крстић; sündinud 25. juulil 1983 Kraljevos) on Serbia korvpallur.
Aastatel 2004–2008 mängis NBA klubis New Jersey Nets, 2008–2011 Oklahoma City Thunderis ja 2011. aastal Boston Celticsis.
Viimati mängis ta Türgi klubis Anadolu Efes S.K..
Serbia korvpallikoondisega on ta võitnud hõbemedali 2014. aasta maailmameistrivõistlustelt ja 2009. aasta Euroopa meistrivõistlustelt.
Nenad Krstić on 213 cm pikk.
Viktor Hrjapa

Viktor Hrjapa ("Виктор Владимирович Хряпа"; sündinud 3. augustil 1982 Kiievis) on Venemaa korvpallur.
Ta mängib Moskva CSKAs.
2007 tuli ta koos Venemaa koondisega Euroopa meistriks.
Viktor Hrjapa on 206 cm pikk.
Tagasilöögiefekt (energiasääst)

Tagasilöögiefekt (inglise "rebound effect") on energiasäästu juures kasutatav mõiste, mille kohaselt kõrgem tehnoloogiline efektiivsus peaks justkui vähendama ressursikasutust aga tegelikult ei pruugi see seda teha või see toimub oodatust väiksemas mahus.
Briti majandusteadlane William Stanley Jevons tuli juba oma 1865. aastal ilmunud raamatus "The Coal Question" välja tähelepanekuga, et efektiivsemate aurumootorite kasutuselvõtt tõi kaasa söekasutamise suurenemise. Kui vajadus kivisöe järele vähenes, siis söe hind langes ning see viis omakorda söekasutuse märkimisväärsele kasvule. Kuigi sütt suudeti põletada suurema kasuteguriga ja sellest tulenevalt võiks eeldada, et vajadus söe järele oleks pidanud langema, toimus vastupidine protsess.
Seega on antud teooria aluseks tõdemus, et kõrgem tehnoloogiline efektiivsus, millega kaasneb madalam hind, loob seotud toodete või teenuste järele suurema nõudluse. See vähendab aga kas osaliselt või täielikult esialgu saavutatud kokkuhoidu. Nõnda võib keskkonnale avaldatav koormus vähenemise asemel isegi kasvada ja sellest tuleneb, et lisaks tootmise ökonoomsuse tõstmisele tuleks ühtlasi tegeleda ka tarbimise vähendamisega.
Tagasilöögi efekti väljendatakse tavaliselt suhtena algselt saavutatud kokkuhoidu. Näiteks, kui autotootjad toovad turule senisest ökonoomsemad mudelid ja see toob kaasa 5% vähenemise vajamineva kütuse hulgas aga kütuse tarbimine väheneb ainult 2%. Sellisel juhul oleks tagasilöögi efekt 60% (kuna (5–2)/5 = 60%). "Kaduma läinud" 3% võidi kulutada aga selleks, et sõita senisest kiiremini või kaugemale.
Tagasilöögiefekti tüpoloogia.
Tagasilöögiefekti kirjeldamisel on eristatud kolme majanduslikku reaktsiooni tehnoloogilistele muutustele:
1.     Otsene tagasilöögiefekt ilmneb, kui kauba tarbimine suureneb selle madalama tarbimishinna tõttu.
2.     Kaudne tagasilöögiefekt viitab olukorrale, kus teenuse madalam hind võimaldab suurendada muude kaupade ja teenuste tarbimist.
3.     Kogu majandust hõlmav mõju tähendab, et teenuse hinna langus on vähendanud teiste kaupade hinda ja loonud läbi selle uusi tootmisvõimalusi ja panustanud majanduskasvu.  
Näiteks otsene tagasilöögiefekt ilmneb, kui sõidukite suurem kütusesäästlikkus ja soodsam tarbimine toob kaasa sõidukite suurema kasutamise. Kaudne mõju tähendaks teiste kaupade ja teenuste tarbimise suurenemist kokku hoitud majapidamiskulude toel – kuna teiste kaupade tarbimine suureneb, on ka nende kaupade tootmiseks tarvis rohkem ressurssi. Kogu majandust hõlmav mõju viitab sõidukite kütusesäästlikkuse toel suurenenud tootmis- ja tarbimisvõimalustele, mis mõjutavad majanduskasvu.
Strateegiad tagasilöögiefekti maandamiseks.
Tagasilöögiefektide tähtsuse ja mõju osas ollakse suuresti eriarvamusel, mistõttu võib pidada poliitikameetmeid riskide maandamiseks ja tagasilöögiefektidega seotud väljakutsete lahendamiseks pigem nappideks ja väheambitsioonikateks. Vivanco, Kemp ja van der Voet on välja toonud kolm strateegiat, mida tagasilöögiefektidega tegelemisel arvestada:
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi osakond 2-N

Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi osakond 2-N oli Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi struktuuriüksus, mis teostas alates 1947. aasta jaanuarist Eestis sovetivõimuvastase metsavendluse ehk relvastatud "poliitilise banditismi" vastast võitlust.
Osakond 2N asus Eesti NSV RJM haldusalas, kuid allus oma tegevuses NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 2. Peavalitsusele, mille tegevuse peasuunaks oli vastuluure.
Organisatsioon.
Osakond 2N koosnes Tallinnas ENSV RJM asuvatest keskosakondadest ja maakonnajaoskondadest. 1947. aasta suvel liideti RJM 2N osakonna koosseisu ka senini Eesti NSV SM allunud Eesti NSV SM Banditismivastase võitluse osakonna 154 töötajat ning kohalikest sovetiaktivistidest moodustatud maapiirkondades asuvad hävituspataljoni 276 palgalist liiget.
Eesti NSV tegutsesid 4 linna- ja 13 RJM maakonnaosakonda, mille juures asusid ka 2-N jaoskonnad:
Jõgeva vald (Laiuse kihelkond)

Jõgeva vald (saksa keeles "Laisholm") oli aastatel 1866–1939 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine vald Jõgeva maakonda Jõgeva valda. Vallamaja asus Eristvere külas.
Jõgeva vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aasta vallaseadusega ning selle esialgne halduspiirkond kattus Jõgeva mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimene vallavanem oli Kustav Pirn (1867–1872).
Algsesse Jõgeva valda kuulusid järgmised külad: Võduvere, Kõssima, Ellakvere, Jõgeva, Mäe, Mõisamaa, Õuna, Eristvere, Painküla ja Väljaotsa küla.
1922. aastal kuulusid Jõgeva valda nimetatutele lisaks Pakaste, Kaave, Kurista, Siimusti, Viruvere ja Oonurme küla.
Selliseks jäi vald kuni 1939. aasta haldusreformini.
Jalakalised

Jalakalised ("Ulmaceae") on kaheiduleheliste taimede sugukond, mis kuulub roosilaadsete seltsi.
Cronquisti süsteemis kuulub see sugukond nõgeselaadsete seltsi.
Kabala vald (Pilistvere kihelkond)

Kabala vald (saksa keeles "Gemeinde Kabbal") oli vald Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal.
1870. aastal ehitati Arkma külasse Kabala valla vallamaja. 2011 seisis maja tühjana.
1910.a. asutati 2 piimaühingut: Kabala-Kurlas ja Villeveres.
1934.a. oli Kabala valla üldpind 204 ruutkilomeetrit ja seal elas 3032 inimest.
1. aprillil 1939 jagati valla maa-ala uue Kabala valla ja Kõo valla vahel.
Loodi vald (Paistu kihelkond)

Loodi vald (saksa keeles "Gemeinde Kersel") oli vald Paistu kihelkonnas Viljandi kreisis ja Viljandi maakonnas. Vallamaja asus Hendriku külas.
1. juulil 1937 liideti valla maa-ala uue Paistu vallaga, valla väiksemaid osi liideti Holstre, Tarvastu, Kärstna ja Kaarli vallaga.
Holstre vald (Paistu kihelkond)

Holstre vald (saksa keeles "Gemeinde Holstfershof") oli vald Paistu kihelkonnas Viljandimaal. Vallamaja asus Holstre külas.
Vald moodustus 19. sajandil ja sai nime Holstre mõisa järgi.
1911. aastal oli ülevenemaalise algkoolide loenduse andmeil Holstre vallas kaks kooli: Pulleritsu vallakool ja Pirmastu vallakool (mõlemad asutatud 1830. aastate alguses). Pulleritsu koolis oli aastatel 1852–1879 õpetaja rahvusliku liikumise tegelane Jaan Adamson. 1935. aastal ühendati Pulleritsu ja Pirmaste koolid, vallakeskusesse ehitati uus avar koolimaja.
1. aprillil 1939 arvati valla maa-ala uue Holstre valla koosseisu.
Holstre vallas on sündinud helilooja Juhan Aavik, kirjanik Juhan Kunder, kohtunik Jaan Lõo, botaanik Jaan Port, arst Peeter Hansen, loomaarst Juhan Ainson, õpetaja Toomas Algma, arst Johan Järv, arhitekt Hendrik Otloot.
Are vald (Pärnu-Jaagupi kihelkond)

Are vald (saksa keeles "Gemeinde Arrohof") oli vald Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. Vallamaja asus tänapäeva Are aleviku aladel.
1. aprillil 1939 arvati valla maa-ala uue Are valla koosseisu.
Vallas on sündinud Mihkel Mathiesen ja Juhan Aul.
Suigu vald

Suigu vald (saksa keeles "Gemeinde Suik") oli vald Tori kihelkonnas Pärnumaal. Vallamaja asus Suigu külas.
1939. aasta vallareformiga 1. aprillil 1939 arvati valla maa-ala koos osadega Are, Enge, Tori vallaga ja Viluvere vallast uue Are valla koosseisu.
Suigu vallas on sündinud tantsu- ja võimlemisõpetaja Jakob Adamtau ning fotograaf Heinrich Tiidermann.
Heinrich Scheidemann

Heinrich Scheidemann (umbes 1595 Wöhrden, Holstein – 1663 Hamburg) oli saksa organist ja helilooja.
Elukäik.
Oma esimesi mänguoskusi orelil omandas isa käe all. Aastatel 1611–1614 õppis Jan Pieterszoon Sweelincki juures Amsterdamis Hollandis. Heinrich Sceidemann oli üks Sweelincki üks paremaid õpilasi. 1629. aastast Heinrich Scheidemann sai organisti koha Hamburgi Katariina kirikus (Catharinenkirche). Seal ta töötas rohkem kui 30 aastat, kuni surmani Hamburgi katkuepideemia ajal 1663. aasta algul.
Looming.
Heinrich Scheidemann on kirjutanud kõige rohkem heliloomingut orelile ja oli tuntud organistina. On säilinud mõned laulud ja klavessiiniteosed, mis on oreliteostest vähem tuntud.
Heinrich Scheidemann kirjutas oreliprelüüde, mis kannavad nime "Praeambulum". Tuntud on ka tema "Koraaliprelüüdid" ehk "Koraalifantaasiad", kus koraali meloodiat on töödeldud "cantus firmus"'es. Viimastes on tunda Jan Pieterszoon Sweelincki mõjusid. 
Heinrich Scheidemann esindas Põhja-Saksa barokikoolkonda. Tema õpilased olid tuntud organistid ja heliloojad Johann Adam Reincken, kes hiljem pärast õpetaja surma oli organistiks Hamburgi Katariina kirikus, ja Dietrich Buxtehude. Viimased kaks olid ka tuntud Põhja-Saksa baroki esindajad.
Artūrs Skrastiņš

Artūrs Skrastiņš (sündinud 18. septembril 1974 Jelgavas) on läti näitleja.
Alates 1996. aastast töötab ta Läti Kunstiteatris.
Albert Szent-Györgyi

Albert Imre Szent-Györgyi de Nagyrápolt (16. september 1893 Budapest, Austria-Ungari – 22. oktoober 1986 Woods Hole, Massachusetts, USA) oli ungari füsioloog, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat (1937). 
Panus orgaanilise keemia arengusse.
Albert Imre Szent-Györgyit peetakse askorbiinhappe (C-vitamiini) avastajaks, kes algul nimetas laboris apelsinimahlast, kapsamahlast ja lehmade neerupealiste koorest (ingl k "adrenal gland cortex") eraldatud nn redutseerivat faktorit (ingl k "reducing factor") ainet kord "ignose", kord "Godnose." Koos Walter Norman Haworthiga arvasid nad, et on avastanud uue hormooni, ja seejärel, osalt publikatsiooni tarvis ja toimetaja sunnil, nimetas ta 1928. aastal aine heksuroonhappeks (ingl k "hexuronic acid"). 
Hiljem, pidevalt uusi allikaid otsides avastas ta punase pipra ehk paprika ("Capsicum annuum") (arvatavasti osalt ka Nellie Szent-Györgyi "täidetud paprikatele" mõeldes), neis avastas ta suuretes kogustes nimetatud ainet ning koos Walter Norman Haworthiga (kes aine struktuuri koostas ja mille Gordon Cox (ingl k "X-ray diffraction"'iga kinnitas) nimetas aine ümber askorbiinhappeks.
Elektroosmoos

Elektroosmoos (inglise keeles "electro-osmosis") on vedeliku liikumine läbi kapillaaride või poorse diafragma välise elektrivälja mõjul.
Elektroosmoos on oluline komponent mitmetes analüütilise keemia lahutusmeetodites, nt kapillaarelektroforeesis.
Marian Seldes

Marian Hall Seldes (23. august 1928 New York – 6. oktoober 2014 New York) oli USA filmi- ja seriaalinäitleja.
Pluss üks

"Pluss üks" on kuues singel HU? albumilt "HU2".
Loo muusika on kirjutanud Bert Prikenfeld ja Leslie Laasner, sõnad kirjutas Leslie Laasner.
14. detsembril 2010 avaldati singel veebis allalaadimiseks. Raadiotesse jõudis see järgmisel päeval.
Elujõulisus

Elujõulisus ehk vitaalsus on isendi või populatsiooni võimelisus eluks ja tegevuseks.
Populatsiooni elujõulisuse mõõtmine või hindamine on oluline valdkond näiteks looduskaitsebioloogias.
Joachim Nicolaus Wilcken

Joachim Nicolaus Wilcken (1685 – 4. august 1738 Hageri) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 26. oktoobril 1705) Jena ülikoolis.
Ta oli aastatel 1711–1738 (introdutseeriti 25. detsembril 1711) Hageri Lambertuse koguduse õpetaja.
Aastal 1725 saatis ta konsistooriumile oma mälestused 17. sajandi lõpu keeletülidest. Uute andmete põhjal on teada, et osa aastal 1739 ilmunud eestikeelse piibli Vana Testamendi tekstidest on tema tõlgitud.
Isiklikku.
Tema isa Johann Wilcken oli Jõelähtme ja Keila Miikaeli koguduse õpetaja.
Rēzija Kalniņa

Rēzija Kalniņa (sündinud 23. detsembril 1970 Riias) on läti näitleja. 
1994. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Konservatooriumi lavakunsti teaduskonna ja samast aastast alates töötab Läti Kunstiteatri näitlejana. Kalniņa on mänginud ka filmides, teleseriaalides ja telelavastustes. 
Rēzija Kalniņa mängis 2001. aastal valminud Eesti ja Läti koostööfilmis "Head käed" Margita rolli.
Isiklikku.
Rēzija Kalniņa isa on helilooja Imants Kalniņš ja ema oli Läti Rahvusteatri näitleja Helga Dancberga, tema kaksikvend on luterlik vaimulik Krists Kalniņš.
Edvardas Gudavičius

Edvardas Gudavičius (6. september 1929 Kaunas – 27. jaanuar 2020 Vilnius) oli leedu ajaloolane, kes peamiselt on tegelenud Leedu keskaja uurimisega.
Gudavičius lõpetas 1953. aastal Kaunase Polütehnilise Instituudi insenerina ning töötas seejärel Kaunases mehaanikuna. 1958 kolis ta Vilniusse ja 1962. aastal astus Vilniuse ülikooli, et õppida ajalugu. 1971. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja, mis käsitles pärisorjuse kujunemise protsessi Leedus. 1989. aastal sai ta doktorikraadi, tema doktoritöö teemaks oli Leedu osalemine baltlaste ja saksa ristisõdijate vahelistes sõdades. Lisaks on ta põhjalikult uurinud ka Leedu statuute.
Viljaka loometöö eest on Gudavičiust tunnustatud näiteks Leedu Rahvuskultuuri preemia (1998), Gediminase ordeni komandöriristi (1999) ja Vytautas Suure ordeni suurkomandöriristiga (2003).
Lucien Febvre

Lucien Paul Victor Febvre (22. juuli 1878 Nancy – 11. september 1956 Saint-Amour, Jura departemang) oli Prantsusmaa ajaloolane, kes on peamiselt tuntud ühena Annaalide koolkonna asutajaist.
Febvre õppis aastatel 1899–1902 Pariisis École normale supérieure'is ajalugu ja geograafiat ning töötas seejärel lütseumiõpetajana. 1911. aastal kaitses Fabvre oma doktoritöö "Philippe II et la Franche-Comté" (Felipe II ja Franche-Comté). 
1914–1919 teenis Febvre Prantsusmaa sõjaväes ning sai seejärel Strasbourgi ülikooli uusaja professoriks. Seal tutvus ta ajaloolase Marc Blochiga, kellest sai tema lähedane sõber ja mõttekaaslane. 1929. aastal asutasid Febvre ja Bloch ajakirja Annales d'histoire économique et sociale ('majandus- ja sotsiaalajaloo annaalid').
1933. aastal valiti Febvre Collège de France'i üldajaloo ja meetodite õpetuse professoriks, 1934–1940 oli ta ühtlasi Prantsuse entsüklopeedia toimetuskolleegiumi juhataja. Teise maailmasõja ajal kirjutas ta raamatuid, ent jätkas ka Annaalide ajakirja väljaandmist. Sõjajärgsetel aastatel avaldas ta artikleid ning temalt ilmus ka kaks artiklikogumikku (1952 ja 1957, viimane postuumselt).
Ajaloolasena uuris Febvre peamiselt varauusaegse (eriti 16. sajandi) Prantsusmaa kultuurilugu, sealjuures kasutas ta oma uurimustes olulisel määral ka sotsiaalteaduste meetodeid ja uurimistulemusi.
Romualds Ancāns

Romualds Ancāns (1. aprill 1944 Līvāni vald, Daugavpilsi maakond; nüüd Līvāni piirkond – 15. september 2011 Riia) oli läti näitleja. 
Ta lõpetas 1970. aastal Läti Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri. Töötas aastatel 1973–1993 Läti Kunstiteatris. 
Seejärel mängis sõltumatu stuudioteatri "Skatuve" lavastustes. Romualds Ancāns mängis rohkem kui 30 filmis.
Džanõbek Bakijev

Džanõbek Bakijev (sündinud 16. märtsil 1958 Džalalabati oblastis) on Kõrgõzstani endise presidendi Kurmanbek Bakijevi vend ja endine Kõrgõzstani Riikliku Julgeolekuteenistuse juhataja (2008. aasta juunist kuni Bakijevi kukutamiseni 2010. aasta aprillis). 2009. aastal andis presidendist vend talle kindralleitnandi auastme.
Džanõbek Bakijev on alates 2010. aastast tagaotsitav süüdistatuna ametiseisundi kuritarvitamises ja inimeste tapmises Kurmanbek Bakijevi kukutanud sündmuste käigus sama aasta aprillis. Ise on ta tunnistanud, et andis neil päevil käsu avada tuli relvastatud isikute pihta.
2011. aasta septembris teatas siseminister, et uurimise käigus on selgunud, et Džanõbek Bakijev osales president Bakijevi administratsiooni endise juhi Medet Sadõrkulovi mõrvas 2009. aastal.
Bauska piirkond (2009–2021)

Bauska piirkond (läti keeles "Bauskas novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.
Piirkond moodustati 2009. aastal Bauska rajooni kaheksast vallast ja Bauska linnast. 2021. aastal moodustati senisest Bauska piirkonnast ning Iecava, Rundāle ja Vecumnieki piirkonnast uus Bauska piirkond.
Maaja Vadi

Maaja Vadi (sünninimi Maaja Lasn; sündinud 4. novembril 1955) on eesti majandusteadlane ja psühholoog, Tartu Ülikooli juhtimise professor ja endine majandusteaduskonna dekaan.
Tema peamised uurimisteemad on indiviidi ja organisatsiooni väärtused, organisatsiooni- ja rahvuskultuur, organisatsiooni innovatsioon, ülikoolide-ettevõtete koostöö ning Eesti organisatsioonide arengu seaduspärasused, organisatsioonikäitumine ja müügisuhtlus. 
Haridus.
Vadi lõpetas 1974. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna psühholoogia erialal. 1994. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis majanduse alal magistritöö ning 2000. aastal doktoritöö "Organisatsioonikultuuri ja rahvuskultuuri vahelised seosed" (juhendajad Janno Reiljan ja Jüri Allik). 
Töökäik.
1979. aastast töötas Maaja Vadi Tartu Kaubanduskoondises psühholoogina. 1988. aastast oli ta samas asutuses parteisekretär ning 1990. aastast peadirektori abi.
1992. aastast töötas ta juhtimise lektorina Tartu Ülikooli majandusteaduskonna turunduse ja juhtimise instituudis, 1996. aastast oli ta juhtimise ja välismajanduse instituudi lektor. Aastatel 2000–2003 oli Vadi juhtimise ja turunduse instituudi juhtimise dotsent ning alates 2003. aastast on ta Tartu Ülikooli juhtimise professor. Aastatel 2003–2018 oli ta juhtimise õppetooli juhataja ja 2005–2011 ettevõttemajanduse instituudi juhataja. 2011–2014 töötas ta majandusteaduskonna dekaanina ja 2016–2019 juhatajana. 
Vadi on konsulteerinud müügisuhtlemise, juhtimise ja organisatsioonikultuuri teemadel väga paljusid Eesti, kuid ka Leedu, Läti, Soome ja Venemaa organisatsioone. Lisaks viinud läbi akadeemilist õppetööd Austraalias, Islandil, Jaapanis, Prantsusmaal, Rootsis, Sloveenias ja USA-s. 
Maaja Vadi on juhendanud enam kui 200 magistritööd ning 19 doktoritööd. 
Organisatsiooniline tegevus.
Maaja Vadi on Eesti Psühholoogide Liidu liige (1989–), Rahvusvahelise Tööuuringute ja Organisatsiooniväärtuste Ühingu (ISSWOV) juhatuse liige (2004–). 
Ta on kuulunud teadusajakirjade International Journal of Cross Cultural Management (2006–2008) ja Journal of Dialogical Science (2005–2006) toimetuskolleegiumidesse. Alates 2016. aastast kuulub ta Baltic Journal of Management’i ja alates 2009. aastast Eurasian Business Review ja European Journal of Cross-Cultural Competence and Management toimetuskolleegiumidesse. 
Vadi on 2011. aastast The Baltic Doctoral Programme by ISM University of Management and Economics nõukogu liige. Aastatel 2012–2014 oli ta International Society for the Study of Work and Organizational Values (ISSWOV) tulevane president (President will be elected) ja aastatel 2014–2016 president. 
Lisaks on ta SA Kihnu Kultuuriruum nõukogu liige alates 2006. aastast, Universitas Tartuensise kolleegiumi liige/esimees alates 2010. aastast, kuulunud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna nõukokku. 2020. aastast sai ta Tartu Ülikooli senati valitud liikmeks ning on samast aastast Swiss National Science Foundation AcademiaNet liige. 
Maaja Vadi kuulub ka Eesti Naisüliõpilaste Seltsi ja on Eesti Psühholoogide Liidu asutajaliige.
Lawrence Gonzi

Lawrence Gonzi (sündinud 1. juulil 1953) on Malta poliitik.
23. märtsist 2004 kuni 11. märtsini 2013 oli ta Malta peaminister.
Aastatel 2014–2013 oli ta Rahvusliku Partei esimees.
Aastatel 1988–1996 oli Gonzi Malta parlamendi esimees. Aastatel 1998–2004 oli ta sotsiaalminister, 1994–2004 asepeaminister ja 2004–2008 peaministrina ühtlasi rahandusminister.
Lawrence Gonzi on õigusteaduse doktor. Enne poliitikasse siirdumist töötas ta aastatel 1975–1988 juristina.
Tongji Ülikool

Tongji Ülikool (hiina lihtsustatud kirjaviisis 同济大学, traditsioonilises kirjaviisis 同濟大學, pinyinis Tóngjì Dàxué) on üks Hiina Rahvavabariigi vanemaid tänapäevaseid ülikoole, mille 1907. aastal rajasid Shanghais Saksamaa valitsuse toel Saksa arstid. 
2011. aastal on Tongji Ülikoolis umbes 50 000 üliõpilast ja 4200 akadeemilist töötajat. 2007. aasta 1. septembril oli ülikoolis 30 000 üliõpilast ja 8000 töötajat. Ülikool on Hiina haridusministeeriumi otsealluvuses ning seda rahastab keskvalitsus. 
Eriti kõrgelt on hinnatud Tongji inseneriteadus; sealsed arhitektuuri, linnaplaneerimise ja tsiviilinseneriteaduse osakonnad on aastakümneid olnud Hiina ülikoolide seas esikohtadel. Maailma tippülikoole reastava QS Rankingu 2010. aasta edetabelis on Tongji ülikool 388. kohal.
Tongji ülikoolil on kaheksa keskust koostööks välisriikide ülikoolidega, neis toimivad ühised õppekavad ja -programmid. Keskuste eesmärk on tihendada ülikoolidevahelisi kontakte ning pakkuda välisriigi ettevõtetele platvormi, sisenemaks Hiina turule.
Krister Höckerstedt

Krister Anders Victor Höckerstedt (sündinud 8. augustil 1942 Tornios) on Soome arstiteadlane ja kirurg. 
Ta on Helsingi ülikooli kirurgia emeriitprofessor.
Höckerstedt sai doktorikraadi 1979. aastal Helsingi ülikoolis, kus on hiljem töötanud dotsendi ja 2002. aastast professorina. Ta on Soome ja Euroopa üks tunnustatumaid maksasiirdamise spetsialiste, paljude erialaartiklite ja -õpikute autor.
2011. aasta 27. mail valis Tartu Ülikooli nõukogu Krister Höckerstedti Tartu ülikooli audoktoriks pikaaegsete teenete eest Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ja Tartu Ülikooli autoriteedi tõstmisel. Höckerstedt on aidanud juurutada ja arendada Tartus maksa- ja neerusiirdamist ning kaasajastada kirurgia erialade residentuuriõpet vastavalt Euroopas aktsepteeritud nõuetele.
Thongsing Thammavong

Thongsing Thammavong (lao keeles ທອງສິງ ທຳມະວົງ; sündinud 12. aprillil 1944) on Laose poliitik.
Ta oli 23. detsembrist 2010 kuni 20. aprillini 2016 Laose peaminister.
Ta on alates 1991. aastast riigi ainsa partei Laose Revolutsioonilise Rahvapartei poliitbüroo liige.
Aastatel 2006–2010 oli ta Laose parlamendi esimees.
Aastatel 1963–1979 töötas Thammavong õpetajana.
Erik Nerep

Erik Nerep (sündinud 3. detsembril 1951 Stockholmis) on eesti päritolu Rootsi õigusteadlane, Stockholmi Majandusülikooli Rootsi ja rahvusvahelise äriõiguse professor.
Nerep on õppis õigusteadust Stockholmi ja Lundi ülikoolis, sai magistrikraadi võrdlevas õigusteaduses New Yorgi ülikoolis 1977. ning õigusteaduse doktori kraadi Stockholmi ülikoolis 1982. aastal. 1986. aastast töötab ta Stockholmi Majandusülikoolis Rootsi ja rahvusvahelise äriõiguse professorina.
Erik Nerep on äriõiguse asjatundja. Tema peamised uurimisvaldkonnad on ühinguõigus, lepinguõigus, konkurentsiõigus, finantseerimisõigus, arbitraažiõigus ja rahvusvaheline eraõigus. 
Tunnustus.
1997. aastal pälvis ta Valgetähe III klassi teenetemärgi.
2011. aasta 27. mail valis Tartu Ülikooli nõukogu Erik Nerepi Tartu Ülikooli audoktoriks pikaaegsete teenete eest Tartu Ülikooli õigusteaduskonna teadustegevuse ja doktoriõppe arendamisel ning kogu Eesti õigussüsteemi äriühinguid, krediidiasutusi ning pankrotti käsitleva osa kujundamisel.
Vladimir Zintšenko

Vladimir Petrovitš Zintšenko (vene keeles Владимир Петрович Зинченко; 10. august 1931 Harkiv – 6. veebruar 2014 Moskva) oli Venemaa psühholoog.
Zintšenko oli pärit psühholoogide perest. Tema isa Pjotr Zintšenko (1903–1969) ja noorem õde Tatjana Zintšenko (1939–2001) olid samuti psühholoogid.
1953 lõpetas Zintšenko Moskva Riikliku Ülikooli psühholoogina. 1957 sai ta kandidaadikraadi. 1967 kaitses ta samas doktorikraadi ja sai aasta pärast professoriks.
1969. aastal avaldas Vladimir Zintšenko koos N. Vergilesega mõjuka raamatu "Visuaalse kujundi tekkimine". Ta on väljapaistev kultuurilis-ajaloolise suuna esindaja psühholoogias, vene keeles ilmuva ajakirja "Культурно-историческая психология" ("Kultuurilis-ajalooline psühholoogia") asutaja ja peatoimetaja. Ta on ka ajakirja "Вопросы психологии" ("Psühholoogia küsimused") toimetuse liige.
1960–1982 töötas ta Moskva Riiklikus Ülikoolis. Seal organiseeris ta töö- ja inseneripsühholoogia kateedri ning oli alates 1970 selle esimene juhataja. 1968–1983 oli ta NSV Liidu Psühholoogide Ühingu asepresident. 1969–1984 oli ta NSV Liidu tehnilise esteetika teadusliku uurimise instituudi ergonoomika osakonna juhataja. Ta on ka Samara Riikliku Pedagoogikaülikooli professor. 1984. aastal asutas ta Moskva Riiklikus Raadiotehnika, Elektroonika ja Automaatika Instituudis ergonoomika kateedri, mida juhatab tänapäevani. 1989. aastast oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia presiidiumi juures oleva antropoloogia keskuse esimehe asetäitja. Samal aastal sai ta Ameerika teaduse- ja kunstiakadeemia auliikmeks. 1992 sai ta Venemaa Hariduse Akadeemia akadeemikuks.
27. mail 2011 valiti Vladimir Zintšenko Tartu Ülikooli audoktoriks teenete eest eksperimentaalse psühholoogia alusepanijana Tartu Ülikoolis. Ta on juhendanud paljude Eesti psühholoogide kandidaadi- ja doktoritöid ning aitas Eesti psühholoogia välja nõukogudeaegsest isolatsioonist.
Michel Roger

Michel Roger (sündinud 9. märtsil 1949) on Monaco poliitik, kes oli 29. märtsist 2010 kuni 16. detsembrini 2015 Monaco peaminister.
Ta on hariduselt jurist ega kuulu ühtegi parteisse.
Cabdiweli Maxamed Cali

Cabdiweli Maxamed Cali (sündinud 2. juulil 1965) on Somaalia majandusteadlane ja poliitik.
19. juunist 2011 kuni 6. oktoobrini 2012 oli ta Somaalia peaminister. Oktoobris 2012 nimetas riigi uus president Xasan Shiikh Maxamuud Maxamed Cali asemel peaministriks Cabdi Faarax Shirdoon Saacidi.
8. jaanuaril 2014 valiti Cali autonoomse Puntlandi piirkonna presidendiks ja vannutati samal päeval ka ametisse.
Looduslik kooslus

Looduslik kooslus on niisugune biotsönoos, mille väljakujunemisel pole inimese kujundav mõju olnud märkimisväärne. 
Looduslikud kooslused koosnevad pärismaisest elustikust.
Kui looduslikku kooslust majandatakse, võib sellest kujuneda pool-looduslik kooslus ehk pärandkooslus. Kui looduslik kooslus asendada, on tegu tehiskooslusega.
Tüüp 87 (õhutõrje liikursuurtükk)

Tüüp 87 (87式自走高射機関砲, hati-nana-shiki-jisou-kousya-kikan-hou) on Jaapani Omakaitsejõudude õhutõrje liikursuurtükk, mis kasutab Oerlikoni 35 mm kaksikkahurite süsteemi, nagu Saksamaa õhutõrje liikursuurtükk Gepard. Tüüp 87 on ehitatud modifitseeritud Tüüp 74 sašši peale. Visuaalse sarnasuse tõttu animeseeriast Mobile Suit Gundam pärit relvaga on sellele mitteametlikult pandud hüüdnimi Guntank. 
Ajalugu.
Tüüpi 87 hakati välja töötama 1980. aastate keskel, et asendada vananevad USA päritolu M42 Duster õhutõrje liikursuurtükid. Põhjana masina loomiseks kasutati Tüübi 74 šassiid. Arendamise ja tootmisega tegeles Mitsubishi Rasketööstus. 
Kirjeldus.
Tank on relvastatud 35 mm Oerlikoni kaksikkahuritega. Ühe kahuri laskekiirus on 550 lasku minutis ja maksimaalne efektiivne laskekaugus on 4 kilomeetrit. Kahurid on täielikult stabiliseeritud ja võimaldavad täpset tuld anda ka liikumise pealt. Kahurid on toodetud litsentsi alusel Jaapanis.
Tüüp 87 on varustatud tulejuhtimissüsteemi, jälgimis ning jälitusradarite ja sihtmärgi identifitseerimissüsteemiga.
Masina soomus pakub kaitset raskekuulipildujate tule ja mürsukildude eest, esiosa soomus ka väikesekaliibriliste kahurite tule eest. Lisaks on masinal ABK kaitse süsteem ja tulekustutussüsteem. Meeskonda kuulub kolm liiget (juht, sihtur, komandör). 
Kasutamine.
Jaapani Omakaitsejõudude kasutuses on 2010. aasta seisuga 52 Tüüp 87 õhutõrje liikursuurtükki.
Beverīna piirkond

Beverīna piirkond (läti "Beverīnas novads") oli 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkonna keskus oli Mūrmuiža küla.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Beverīna piirkonna elanikest lätlasi 88,5%, venelasi 6,9%, valgevenelasi 2,2% ja muust rahvusest inimesi 2,5%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Valka rajooni Trikāta vallast ning Valmiera rajooni Brenguļi ja Kauguri vallast. 2021. aastal liideti Beverīna piirkond Valmiera piirkonnaga.
Werner (eesnimi)

Werner on germaani päritolu mehenimi. Nime on kirjutatud ka kujul Verner.
Vanimad teated nimest Werner on Habsburgide suguvõsast.
Volti subito

"Volti subit"o, lühend VS (eesti keeles 'pööra kiiresti (lehte)'), on muusikas noodikirja märk, millega tähistatakse muusikateose partiides kiireid ja ebamugavaid lehekeeramisi.
Lazo rajoon

Lazo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Kaug-Ida föderaalringkonnas Primorje krai lõunaosas.
Loodus.
Geograafiline asend.
Lazo rajoon asub Primorje krai lõunaosas Jaapani mere ääres.
Reljeef.
Rajooni reljeef on mägine, osa rajoonist hõlmab Sihhote-Alini mäestik. Umbes neljandiku rajoonist hõlmab Lazo looduskaitseala.
Maavarad.
Rajoonis on kulla leiukohti ja mineraalveeallikaid, kaevandatakse ka tina.
Loomastik.
Rajoonis on esindatud sellised haruldased imetajad nagu amuuri tiiger, amuuri goral, tähnikhirv, hiigelmets-karihiir, harilik pikktiib.
Kliima.
Lazo rajoonis on mussoonparaskliima külma kuiva talve ja sooja niiske suvega.
Carnikava vald

Carnikava vald (läti keeles "Carnikavas pagasts") on vald Lätis Ādaži piirkonnas. Asub Riiast kirdes Liivi lahe kaldal.
Vald piirneb Riia linnaga ning Ādaži, Garkalne ja Saulkrasti vallaga.
Ajalugu.
Valla eellaseks oli Carnikava kihelkond. Seal asunud Carnikava mõisa pindala oli 1920. aasta agraarreformi eel 2237 ha.
Ādaži vallas moodustati 1945. aastal Ādaži, Berģi, Carnikava ja Garkalne külanõukogu, vald likvideeriti 1949. aastal. 1954. aastal liideti Ādaži külanõukoguga likvideeritav Carnikava külanõukogu. 
1990. aastal moodustati Ādaži külanõukogust vald. 1992. aastal eraldati sellest moodustatava Carnikava valla alad. 2006. aastal moodustati vallaga samades piirides Carnikava piirkond (1. järgu haldusüksus). 2021. aastal liideti Carnikava piirkond Ādaži piirkonnaga.
Loodus.
60% territooriumist katab mets ja 24% on põllumajanduslik maa.
Valda läbib Koiva jõgi. Suuremad järved on Dzirnezers, Ummis, Laveri järv, Pulksteņezers ja Garezersi järvestik, Vald piirneb Lilaste järvega. 
Looduskaitse all on Siguļi hiidmänd ja Lindbergi mänd. Lisaks on vallas looduskaitse all arvukalt nimetuid põlispuid. Osa vallast asub Piejūra looduspargis.
Kaitstavad objektid.
Muinsuskaitse all on kohaliku mälestisena Baltgalvji Ohvriküngaste hiiepaik. Carnikava kiriku asupaik on regionaalse kaitse all.
Rahvastik.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Carnikava valla elanikest lätlasi 62,1%, venelasi 24,6%, ukrainlasi 3,2%, valgevenelasi3,3%, poolakaid 1,7% ja teistest rahvustest inimesi 3.4%. 1,8% elanike rahvus oli märkimata.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.