tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hermelingi mõis

Hermelingi mõis (läti keeles "Hermeliņa muižiņa", saksa keeles "Hermelingshof") oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 10.
Hermelingi mõisa rajas Gotthard Kettler, mõisa esimesteks omanikeks olid vennad Siebergid. Mõis jäi rüütlimõisaks kuni 20. sajandi alguseni. 17. sajandil kuulus mõis pastor Hermelingile, kelle järgi mõis ilmselt ka nime sai, kuigi Johann Christoph Brotze väitel sai mõis nime sellele kuulunud endisest Hermelingi saarest. Vahepeal Bartelsitele kuulunud mõisa ostis aastal 1756 lätlasest mastimeister Jānis Šteinhauers (saksapäraselt ), kes rajas mõisa saekaatri. Valmistatud laudadega tegi mees Riia sadamas peatuvatele laevadele vajalikke parandustöid. Saadud rahaga muutis mees mõisa hooned uhkemaks, nii et kuigi 18. sajandi teisel poolel hakkas Daugava järk-järgult mõisale kuuluvat maad ära uhtuma ning valdused ujutati suurvee ajal tihti üle, oli mõisa väärtus peale Janis Steinhauersi surma kolm korda suurem kui ajal, mil ta selle ostis.
Aastal 1797 põles saekaater maha. Aastal 1827 pantisid Steinhauersid mõisa Radekitele. 19. sajandi lõpus kuulus mõis Haarmannidele, kes jagasid mõisa maad ehituskruntideks. Kokku kerkis Hermelingi mõisa aladele 130 uut maja, mõisale jäid alles vaid peahoone ja selle kõrval asunud kõrts. Aastal 1904 omandas Riia linn ka need viimased hooned.
Hermelingi mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. Aastal 1779 kuulusid mõisakompleksi juurde tuulik, saekaater, kõrgel vundamendil asuv häärber, kai. Sajandi lõpus tehtud joonisel on näha palju vähem hooneid, ka oli Daugava jõgi häärberile selleks ajaks ohtlikult lähedale jõudnud.
Osvald Hiie

Osvald Hiie (enne eestistamist Osvald Hämmalberg; 16. juuni 1900 Orava vald, Võrumaa – 13. juuni 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli eesti põllumees.
Ta oli pangaametnik ja Värska põllumeeste konvendi liige. 
1941. aastal küüditati ta NKVD poolt Mäe vallast koos abikaasa Liidia Hiie (suri asumisel novembris 1944) ning laste Felix Hiie ja Tõeleid Hiiega (vabanesid asumiselt 1944) ja mõisteti Erinõupidamise otsusel surma.
Mölleri mõis

Mölleri mõis (läti keeles "Mellera muiža", ka "Meldera muiža", saksa keeles "Möllershof") oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus Pētersalā saarel. 
Mölleri mõisa asutamise täpne aasta pole teada, aga 18. sajandil oli see juba olemas. Aastal 1701 tungisid, Põhjasõjas Rootsi väed mõisa juurest üle Daugava, alustades selle teisel kaldal Spilve lahingut.
Mõisa vana peahoone hävis tõenäoliselt tulekahjus aastal 1812. Uus peahoone kerkis vahverkehitisena Daugava kaldale, haiglale kuulunud maadele. Mõisakompleksi juurde kuulus ka tuulik. XIX sajandi teisel poolel ostis mõisa Ignat Muhhin. Toona müüdi mõisa maad ehituskruntideks, mõisale jäi alles vaid peahoone. Mõisa viimaseks omanikuks oli Vera Muhhina. Mõisa hooned on tänapäevaks hävinud.
Eesti NSV rahvakunstnik

Eesti NSV rahvakunstnik oli Eesti NSV loometöötajate riiklik aunimetus. Aunimetuse võis saada interpreet, helilooja, kunstnik, lavastaja vm loominguline töötaja. Nominendi teostel pidi olema suur meisterlikkus, suur ideeline ja kunstiväärtus. Samuti võis aunimetuse saada eriti väljapaistvate teenete eest eesti nõukogude ja rahvakunsti arendamisel.
Ivan Miroljubov

Ivan Miroljubov (12. jaanuar 1877 Petseri – 20. aprill 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli Eesti põllumees.
Ta oli Värska põllumeeste konvendi liige. 
1941. aastal arreteeriti ta NKVD poolt Sartova külas Kalda vallas, mõisteti Erinõupidamise otsusel surma.
Sõjaväeteenistus

Sõjaväeteenistus (ka: (kaitse)väeteenistus) on teenistus regulaar- või maakaitseväe- või muud vastavat tüüpi (nt piirivalve- või siseväed) sõjaliste ülesannetega organisatsioonis kas elukutselise-, ajateenistuskohustust täitva-, mobiliseeritud- või vabatahtliku sõjaväelasena. 
Sõjaväelane kinnitatakse teenistuseks sõjaväelises organisatsioonis reeglina kindlale ametikohale, millega määratakse tema seisus või staatus ja ülesanne.
Kaitseväeteenistus Eestis.
Eestis reguleerib kaitseväeteenistust kaitseväeteenistuse seadus. Eestis on kaitseväeteenistus teenistus sõjaväelise auastmega ametikohal, nt kas Kaitseväes või Kaitseliidus. Kaitseväeteenistuses olev isik on kaitseväelane
Kaitseväeteenistus jaguneb kaitseväeteenistuskohustuseks (kohustuslik teenistus) ja tegevteenistuseks (vabatahtlik teenistus).
Mengdeni mõis

Mengdeni mõis ("Mengdena muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 8, tänapäeval asub seal Viesturdārzs.
Mengdeni mõis asus XVII sajandil tänapäevaks kadunud Mengdeni saarel. Mõis kuulus Gustav von Mengdenile, sagedaseks külaliseks Mengdeni mõisas oli ka Johann Reinhold von Patkul. XVII sajandi lõpuks oli Mengdeni mõis kaartidelt kadunud.
Pullimõis

Pullimõis ("Buļļu muiža") oli hoone Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Hoone asus Rūpniecības iela majade 14–22 piirkonnas.
Läbi Pētersala-Andrejsala asumi viis tee linna karjamaadele Sarkandaugava asumis. Karjamaa linnapoolses servas asus karjamaa ülevaataja majake. Kuna sellele ametikohale kandideerisid tavaliselt vaesuses olevad majaomanikud, siis sai see hoone pilkava hüüdnime "Pullimõis". Kuigi karjamaad olid XX sajandi alguseks täis ehitatud, olid Pullimõisa barokkstiilis hooned XX sajandi alguses veel alles. Tänapäevaks on need siiski hävinud, Pullimõisa asemel on praegu Leedu saatkond.
Peeter I Pētersala suveloss

Peeter I Pētersala suveloss ("Pētera I vasaras pils") oli Peeter I rajatud suveloss Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Suveloss asus endisel Pētersalā saarel.
Peeter I lasi suvelossi rajada aastal 1721. Barokkstiilis hoone oli hiljem kindralkuberneride residents, aga juba aastal 1770 hoone lammutati.
Suvelossi juurde endisele Gustavsala saarele rajati ka aed, mis kandis algul nime Ķeizardārzs, aga hiljem Viesturdārzs. Aed oli nagu Kadrioru parkki avalik paik, tegemist oli esimese avaliku aiaga Riias.
Viesturdārzs

Viesturdārzs (ka Laulupeo park või Viestura dārzs; läti keeles "Viesturdārzs" või "Dziesmu svētku parks") on Peeter I rajatud park Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Park asub endisel Gustavsala ehk Pētersalā saarel.
Peeter I lasi aastal 1711 endisele Gustavsala saarele rajada aia, mille kõige vanem nimetus oli "Forburgas dārzs". Aia juurde lasi ta rajada ka suvelossi (1721). Aed oli nagu Kadrioru parkki avalik paik, tegemist oli esimese avaliku aiaga Riias. Aias olid Daugavaga ühendatud luigetiigid, park ise asus täielikult saarel. XVII sajandil kandis park nime "Pētersalas dārzs", seejärel "Ķeizardārzs".
Aastal 1841 andis tsaar Nikolai I pargi Riia linnale ja see hakkas kandma nime Pilsētas dārzs, aga aastast 1923 Viesturdārzs. Park koosnes toona kahest osast. Vanem osa oli avatud, suvelossi ümber kerkinud tähtsamate Riia raehärrade majade ümber asuv pargiosa oli avatud aga kella kuuest hommikul kella üheteistkümneni õhtul.
Pargis korraldati kontserte. Juba aastal 1873 püstitati parki lava, mida kasutati ka I Läti laulupeo korraldamiseks. Seetõttu teatakse parki ka kui Laulupeo parki. Aastal 1880 tegeles pargiga Georg Kuphaldt, kes tõi sinna mitmeid uusi võõrliike.
Lisaks lavale ehivad parki veel triumfikaar ja Aleksandri väravad. Riia linnal oli plaanis parki püstitada ka Peeter I mälestussammas, mida ideoloogilistel põhjustel ei soovitud kesklinnas näha. Seoses Nõukogude võimu kehtestamisega jäi see plaan aga pooleli.
Saksa okupatsiooni ajal kandis park nime "Hindenburgpark". Pärast sõda hakkas pargi juurde viima Riia vanim trollibussiliin (1947).
Tänapäeval on pargi pindala 7,6 hektarit. Parki ehivad tiigid, kanalid, läänepärnaalleed. Pargis kasvavad hall pähklipuu ("Juglans cinerea"), harilik pöök ("Fagus sylvatica"), harilik valgepöök ("Carpinus betulus") ja mägivaher ("Acer pseudoplatanus").
Pihli mõis

Pihli mõis (" Pīla muiža", rahvasuus "Pīļumuiža", vana nimetusega "Bērenta muižiņa") oli suvemõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 26 . Saksa keeles "Pihlenhof", vana nimega ka "Behrens Höfchen".
Pihli mõisa mainitakse esimest korda aastal 1683. Toona oli mõisa omanik Riia Suurgildi vanem Martin Pihl. Tema pere järgi sai mõis nime, aga lätlased hakkasid mõisa kiiresti Pīļumuižaks ehk "pardimõisaks" kutsuma.
XVIII sajandi keskel said mõisa omanikuks Behrendtid, seejärel kaupmees K. Timm. Härra Timm kasutas mõisa peahoonet ise, aga selle juures asunud aia rentis ta välja. Aastal 1809 ostis mõisa kaupmee Pfab. Ta sulges suvemõisa hoonete ette kujunenud tänava kraaviga ja alles linna moodustatud erikomisjon suutis teda sundida tänava taas avalikuks muutma.
Pihli mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. Mõisa peahoone oli ühekorruseline puidust barokkstiilis hoone. Aastal 1796 tehtud joonisel on näha veel mõisa ümbritsevaid kraave ja sissepääsu juures asuvaid pinke.
Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator

Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator (lühend EHAK; varem ka "Eesti haldus- ja asustusüksuste klassifikaator") on klassifikaator, mis on ette nähtud territoriaalse paiknevuse tähistamiseks. EHAK-isse kantakse maakonnad, omavalitsusüksused (linnad, vallad) ja asustusüksused (külad, alevid, alevikud, vallasisesed linnad ja linnasisesed linnad).
EHAK-it uuendatakse vastavalt haldus- ja asustusjaotuse muudatuste kehtestamisele seaduses ettenähtud korras; näiteks EHAK-i 2017. aasta 2. versioon kehtestati Riigihalduse ministri 29. mai 2017. aasta määrusega nr 32.
Riiklik kaitse

Riiklik kaitse on riigi poolt arvele võetud objekti või objektide kaitse. Nt on koostatud Eesti kultuurimälestiste riiklik register, kuhu kantud objektid on riikliku kaitse all.
Restoran Volga

Restoran Volga oli Tartus Küütri tänaval asuv restoran. Restoran asus 1783. aastal ehitatud klassitsistlikus stiilis hoones.
Enuliophis

Enuliophis on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Enuliophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Nicaraguas, Hondurases, Costa Ricas, Panamas ja Colombias.
Enulius

Enulius on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Emmochliophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas.
Erythrolamprus

Erythrolamprus on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Erythrolamprus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Sünonüüm.
Perekonna "Erythrolamprus" taksonoomiline sünonüüm on "Liophis". 
Levila.
Need maod elavad Antillidel, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerikas.
Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu

Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu on Tallinnas Eesti Vabariigi Presidendi juures tegutsev institutsioon (sihtasutus).
Põhikirja järgi on Kultuurirahastu eesmärk toetada kultuuri-, sotsiaal-, haridus- ja teadusalast tegevust Eestis.
Võisiku hooldekodu kalmistu

Võisiku hooldekodu kalmistu on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kuningamäe külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.
Eellugu.
Esimest korda tõusis vajadus Võisiku varjupaiga eraldi kalmistu järele 1928. aastal. Alates rajamisest 1925. aastal suri esimese kahe aastaga varjupaigas umbes 30 inimest, kes maeti kohalike koguduste kalmistutele. Kogudused väljendasid selle üle rahulolematust, mistõttu asus varjupaiga hoolekogu ja Viljandi maavalitsus otsima varjupaigale uut kalmistut.
Uus kalmistu oleks rajatud Võisiku mõisa kalmistu kõrvale riigimaale. Ühe kava järgi oli 1927. aastal planeeritud lausa kaks maatükki – üks 5000 m2, teine 3000 m2 suurune. Teine kava nägi ette Võisiku mõisa kalmistu põhjakülge ümbritsevana 0,32 tiinu suuruse (umbes 0,35 hektarit) kalmistuala rajamise. 
Eraldi kalmistut varjupaigale siiski ei rajatud ja matmist jätkati kas lahkunute koduomavalitsuste kalmistutele või Põltsamaa uuele kalmistule.
Praegune kalmistu.
Kalmistu asub Põltsamaa uuest õigeusu kalmistust läänes, eraldatuna õigeusu kalmistust kivi- ja pinnasevalliga.
Kalmistu rajati tõenäoliselt 1960. aastatel (1956. aasta õigeusu kalmistu inventariseerimise aruandes seda veel kalmistu alana ei määratletud). Kalmistule on maetud Võisiku hooldekodu inimesi, kalmud on üldjuhul ühesuguse tähistusega. Vanimad hauatähised kalmistul pärinevad 1965. aastast, uusimad 2017. aastast.
Lahkunud on maetud reastikku aastate kaupa. Hauad on tähistatud kiviplaadiga, millel on kujutatud lahkunu nimi, sünni- ja surma-aasta. 2008. aastani maeti lahkunuid kalmistule kirstudes, hilisemad matused on eranditult urnimatused. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada.
Segiajamine Põltsamaa uue õigeusu kalmistuga.
Kalmistut on käsitletud ka Põltsamaa uue õigeusu kalmistu ühe hilisema osana. Kuna uus õigeusu kalmistu on kultuurimälestis, siis on selle mälestise koosseisus praegu ka hooldekodu kalmistu.
Kanuti Gildi Saal

Kanuti Gildi Saal (stiliseeritult Kanuti Gildi SAAL) on Tallinna vanalinnas Kanuti gildi hoones aastal 2002 avatud esinemispaik. Saalis on ette kantud nüüdisaegset ja progressiivset tantsu, valguskunsti "show"'sid, teatritükke.
Saali kunstiline juht on Priit Raud.
Mõisastamine

Mõisastamine on talupoegade kasutuses olnud maa ühendamine mõisamaaga. 
Mõisastamine muutus Euroopas laialdaseks, kui põllumajandussaadusi hakati müüma. Ida-Saksamaal ja Baltimaades toimus laialdane mõisastamine 15.–18. sajandil. Inglismaal toimus mõisastamine tarastamise kujul.
Soobkand

Soobkand (ka: "Ninase järv") on Saaremaal Saaremaa vallas Ninase külas asuv järv.
See on randvalliga merest eraldatud jäänukjärv. Järve pindala on 1,5 ha.
Theodor Lutsu Filmiproduktsioon

Theodor Lutsu Filmiproduktsioon oli 1920. ja 1930. aastatel Theodor Lutsu eestvõttel tegutsenud Eesti filmistuudio. 
Ettevõtte kandis aja jooksul mitut nime: Tartu Filmiühing, Siirius-Film.
Toodetud filme.
Filmistuudio toodetud filme:
Eesti Eruohvitseride Kogu

Eesti Eruohvitseride Kogu (lühend: EEOK) on 2001. aastal asutatud Eesti mittetulundusühing. 
EEOKi juhatuse esimees on aastast 2023 Manivald Kasepõld.
Eesti Teise Polgu Selts

Eesti Teise Polgu Selts (ka: Eesti 2. Polgu Selts) oli 1930. aastatel tegutsenud Eesti selts.
Seltsile panid aluse 2. jalaväepolgus teeninud ohvitserid.
Põhikirja järgi oli seltsi ülesanne "... väeosa mälestiste ja Vabadussõja aegse tegevuse jäädvustamine...".
Tööpataljon

Tööpataljonid olid Nõukogude Liidus Teise maailmasõja ajal moodustatud Punaarmee tööüksused, kuhu kuulusid Nõukogu Liidu juhtkonna silmis usaldust mitteväärivate ja seepärast rindele mittesobivate rahvuste, nagu sakslaste, soomlaste, eestlaste, lätlaste, leedulaste jt esindajad.
Eestlased Nõukogude tööpataljonides.
Eestlasi oli kõige rohkem Arhangelski ja Uurali sõjaväeringkondade tööüksustes, kus nad tegid ehitus- ja metsatöid. Üksnes Arhangelski oblastis oli erinevatel andmetel 11 000–17 000 eestlast. 
Teadaolevalt hukkus tööpataljonides nälja, külma, kopsupõletiku, nakkushaiguste, peksmise ja enesetappude läbi 12 840 meest, seega üle 1/3 Eestist Punaarmeesse võetute koguarvust.
Tööpataljonides ellujäänud eesti sõdureid ja ohvitsere hakati alates veebruarist 1942 suunama sel ajal formeeritavatesse 7. ja 249. Eesti Laskurdiviisi, mis läksid augustis 1942 vastmoodustatud 8. Eesti Laskurkorpuse koosseisu. 
Teise maailmasõja järel, 1946. aasta NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusega tuli kõik eesti, läti ja leedu rahvusest sõjavangid üle viia oma vabariikide territooriumile. Vastavalt NSVL MN täiendavale 27. juuli 1946. aasta määrusele pidid kõik sõjaväkke kutsumise ealised eesti rahvusest sõjavangid minema Sillamäele Kombinaadi nr 7 käsutusse. Eestlastest sõjavangidest moodustati sõjaväe ehituspataljonid.
Hitivabrik

OÜ Hitivabrik on aastal 1997 asutatud Eesti plaadifirma ja ürituste korraldaja.
Ettevõtte juht ja omanik on Aarne Valmis.
Klubi Tartu Maraton

Klubi Tartu Maraton on 1991. aastal asutatud mittetulundusühing, mille põhikirjalisteks eesmärkideks on rahvaspordiürituste korraldamine, vastavate spordialade organisatsioonide tegevuses ja juhtimises aktiivne osalemine nii Eesti piires kui ka kogu maailmas.
Klubi peamisteks projektideks on Tartu maratoni, Tartu jooksumaratoni, Tartu rattaralli, Tartu rulluisumaratoni, Tartu rattamaratoni ja Tartu linnamaratoni korraldamine, mis moodustavad sarja Tartu Maratoni Kuubik. Kõikidel üritustel on lisaks põhidistantsidele kavas ka lühemad distantsid. Samuti toimuvad Kuubiku sarja iga ürituse raames vastava ala lastesõidud. Kavasse võivad kuuluda ka tippsportlastele mõeldud lisaüritused. Näiteks Tartu rattarallile eelneb Rahvusvahelise Jalgratturite Liidu UCI kalendrisse kuuluv elukutseliste jalgratturite võidusõit Tour of Estonia.
Klubi Tartu Maraton initsiatiivil sündis 1998. aastal Eesti suusamaratone ühendav sari Estoloppet. Aastatel 1999–2004 oli klubi korraldada ka ülemaailmse suusamaratonide sarja Worldloppet peakorteri töö. Uuesti asub Worldloppeti peakorter Tartus 2016. aastast.
Klubi jõudude kaasamisel on aastaid korraldatud ka palju muid üritusi. Nende hulgas tuntumad on suusatajate suvine tippvõistlus Saku Suverull, maailma karikasarja etapid murdmaasuusatamises, 2004. aastal U23 vanuseklassi Euroopa meistrivõistlused jalgrattaspordis ja aastal 2009 Euroopa meistrivõistlused maastikurattamaratonis.
Aastatel 2003–2014 oLI Klubi Tartu Maraton peasponsoriks AS SEB Pank. Nii oli nelja ürituse ametlikus nimes ka peasponsor ära märgitud: SEB Tartu Jooksumaraton, SEB Tartu Rattaralli, SEB Tartu Rulluisumaraton, SEB Tartu Rattamaraton.
Ajalugu.
Tartu Matkaklubi ja Tartu linna spordikomitee baasil toimiv korralduskomitee oli korraldanud suusamaratoni alates 1960. aastast (alguses suusamatkana) ja 1982. aastast Tartu rattarallit. 1983. aastal lisandus Tartu sügisjooks ning võistlused liideti Tartu Kolmikürituse sarjaks. 1984. aastal lisandusid Tartu rattaralli ja Tartu sügisjooksu programmist Tartu Neliküritus, kuid kuna suusamaraton jäi lumepuudusel ära, siis esimesel hooajal punktiarvestust ei peetud.
2015. aastal loodi Nelikürituse asemele sari Tartu Maratoni Kuubik, mille nimi valiti avalikul konkursil. Samamoodi sai laste võistlussarjast Tartu Mini Neliüritus Tartu Maratoni Mini Kuubik.
Tiia Tamm

Tiia Tamm (sündinud 9. veebruaril 1960 Audrus) on eesti muusikapedagoog ja koorijuht.
Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal.
Ta on Audru Kooli muusikaõpetaja ning juhatab naiskoori Leelo, Audru Valla Segakoori, Audru Kooli poistekoori ja Audru Kooli lastekoori Pääsuke. Samuti on ta Audru Püha Risti koguduse organist.
Isiklikku.
Ta on muusikaõpetaja Aili Tamme tütar.
Endomondo

Endomondo oli sportlikku liikumist jälgiv mobiilirakendus, mille 2008. aastal töötas välja samanimeline Taani ettevõte. Teenus lõpetati 2020. aasta lõpuks.
Rakendus toimis GPSiga mobiiltelefonidel ja Garmini GPS-seadmetel. Pikaajalisi andmeid saab näha ettevõtte veebilehel. 2012. aastal kasutas rakendust 10 miljonit kasutajat, kes registreerisid päevas 250 000 treeningut.
Ettevõte rajati Taanis 2007. aastal. 2013. aastaks oli sel 15 töötajat ja ettevõttesse oli investeeritud 3,1 miljonit USA dollarit. 2015. aastal ostis Under Armour 85 miljoni dollari eest Endomondo.
Endomondo korraldas üleeuroopalist jalgrattateede kaardistamist European Cycling Challenge, kus vabatahtlikud registreerusid oma linnade võistkondadesse ja jäädvustasid oma igapäevaseid rattamarsruute. Kogunevat andmestikku sai kasutada linnade rattateede planeerimiseks ja korraldamiseks.
Põllumajanduslik kutseharidus

Põllumajanduslik kutseharidus on selline kutseharidus (põllumajandusega seotud süsteemsete teadmiste, oskuste ja vilumuste kogum), mida saab omandada asjakohases õppeasutuses, ja mis on vajalik põllumajanduserialal töötamiseks.
Põllumajanduslik kutseharidus Eestis.
Eestis avati esimene põllumajandusharidust andev õppeasutus 1914. aastal (Eesti Aleksandri Alampõllutöökool). 1918/1919. aastal töötas Eestis
kaks põllutöökooli – Eestimaa Põllumeeste Keskseltsi Põllutöökeskkool Tallinnas ja Eesti Aleksandri Põllutöökool Viljandimaa Pilistvere kihelkonnas Kõo mõisas.
Aastatel 1918–1944 loodi Eestis ulatuslik põllumajanduskoolide võrk. 1939/1940. õppeaastal tegutsesid Eestis põllundus ja aianduskoolid: Jäneda Põllumajanduskeskkool koos eriklassiga, Eesti Aleksandri Olustvere Põllunduskeskkool, Väimela Põllunduskeskkool, Räpina Aianduskeskkool, Türi Aianduskeskkool, Tihemetsa Metsatehnikum ja Kodupõllutöökeskkool; Põllumajanduslikku kutseharidust andvad põllunduskoolid Petseris, Penijõel, Keilas, Putkastes, Pürksil, Helmes, Pollis, Arknas, Avandusel, Kõljalas, Vigalas, Väimela Põllunduskools ja Vahi Põllunduskool; Aianduskoolid Pollis, Arknas, Ravilas, Vigalas ja Vahil; Põllumajanduse erikoolid – Tooma Põllundus- ja Maaparanduskool eriklassiga, Vaeküla Tööjuhatajate ja Karjatalitajate Kool, kontrollassistentide koolid Kuremaa Kontrollassistentide Kool ja Kuusikul, Vodja Tööjuhatajate Kool, karjatalitajate koolid Väimelas ja Purilal ning Õisu Piimanduskool eriklassiga. 
Aastal 1944 muudeti mõned põllumajanduskoolid põllumajandustehnikumideks. Aastal 1963 muudeti suur osa põllumajanduskoole maakutsekoolideks ja 1970. ja 1980. aastatel kutsekeskkoolideks. Põllumajandustehnikumid muudeti 1964–1968 sovhoos- või näidissovhoostehnikumiks. 
1990–1992 nimetati mõned tehnikumid kõrgkoolideks ning ühes sellega kaotati tehnikumide nimede esiosa "sovhoos-" või "näidissovhoos-".
Aastal 2008 õpetati põllumajanduse ja maaeluga seotud erialasid 10 kutseõppeasutuses:
Põllumajanduslik kõrgharidus

Põllumajanduslik kõrgharidus on kõrgharidus põllumajanduse alal. 
Põllumajanduslik kõrgharidus Eestis.
Eestis anti kõrgtasemel põllumajandusteadmisi esimest korda Academia Gustaviana's (praegu: TÜ). Hiljem õpetati TÜ-s Johann Wilhelm Krause koostatud (1806) põllumajandust käsitleva õppekava järgi.
Hans Tsirk

Hans Karl Tsirk (kuni 16. maini 1936 Hans Karl Zirk; 26. mai 1899 Karula vald, Võrumaa – 1. jaanuar 1987 East Hartford, Connecticut, USA) oli eesti arst ja kunstnik.
Hans Tsirk sündis vallasekretäri perekonnas. Ta lõpetas 1917. aastal Valga Reaalkooli (eriauhinnaga joonistamises). Samal aastal siirdus ta Peterburi, et arhitektuuri õppida, kuid puhkenud segadused ei võimaldanud tal õppimist alustada ja ta põgenes tagasi Eestisse. Ta osales Vabadussõjas reamehena. Aastal 1920 astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1925 arsti astme väärilisena "cum laude". Ta kuulus üliõpilasseltsi Raimla.
Ta registreeriti kutseõigusliku arstina 21. jaanuaril 1926 ja ta asus Nõmmele sõjaväearstina teenistusse. Paralleelselt avas ta Nõmmel ka erapraksise sise- ja lastehaiguste arstina. Ta oli Nõmme garnisoniarst ja Pioneerpataljoni arst; ta jõudis sanitaarteenistuse kapteni aukraadini. 1940. aastal oli ta sunnitud jätkama teenistust Punaarmees arstina (ja olema sõjas), kuid Porhovi lahingu ajal läks ta sakslaste poolele üle. Kuid ka Saksa okupatsiooniväed mobiliseerisid ta oma vägedesse, kuid tal õnnestus rindeleminekut vältida ja Eesti pinnal teenida.
1938. aastal hakkas ta uuesti joonistamist ning tegeles arstipraksise kõrval kunstiga elu lõpuni. 1943. aastal osales ta mõne teosega Tallinna Kunstihoones toimunud kevadnäitusel. Hans Tsirk oli ka kirglik loodus- ja aiandushuviline ning harrastas regulaarselt tervisesporti ja vabakehakultuuri. 1930. aastatel oli ta ka Eesti Vabakehakultuuri Ühingu esimees.
1944. aastal üritas Hans Tsirk koos abikaasa ja viie lapsega Rootsi põgeneda, kuid paadimees arreteeriti. Siis üritas ta Saksa põgenikelaevadele pääseda. Sadamas seisid kõrvuti Moero ja Lappland ning kuna inimesi laevadele paigutavad Saksa sõdurid viskasid nende pambud Lapplandile, sattusid nad sellele laevale. 1951. aastani elas perekond mitmel pool Saksamaal ja põgenikelaagrites, kus pereisa töötas põgenikeorganisatsioonide UNRRA ja IRO arstina. 1951. aastal emigreerusid nad abikaasa ja kahe pojaga Ameerika Ühendriikidesse. Seal sooritas ta 1955. aastal uuesti arsti kutseeksamid ning töötas psühhiaatrina vaimsete häiretega inimeste hoolekandeasutuses. Pärast pensionile minekut 1969. aastal kolis ta Connecticuti osariiki.
Post (ajaleht)

Post oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus aastatel 1993–1996 kuus korda nädalas (kokku 935 numbrit) ja seejärel 2005. aastal viis korda nädalas. Lehe sisu moodustasid uudised eri valdkondadest. Kokku ilmus ajalehte 955 numbrit. 
Seda on nimetatud Eesti kõige stiilipuhtamaks tabloidiks, mis eelistas sageli faktidele fantaasiat ja valeuudiseid.
Aastail 1993–1994 andis seda välja AS Caribo ja 1995–1996 AS Duvalles. 2005. aastal andis seda välja OÜ Unmuzzled.
Varem oli ajalehe peatoimetaja Toomas Liiva.
Üks lehenumber maksis 2005. aastal 7 krooni.
Vabariiklik Struumatõrje Dispanser

Vabariiklik Struumatõrje Dispanser oli Tartu Pärmivabriku Vesiravila juures aastast 1951 tegutsenud raviasutus (dispanser).
Dispanseri peaarst oli pikka aega Vladimir Paškov.
Polüsünteetiline keel

Polüsünteetiline keel on keel, mille sõnad koosnevad väga paljudest morfeemidest.
Polüsünteetilistes keeltes on sageli väga pikad lausemoodi sõnad, nagu näiteks jupikikeelne sõna "tuntussuqatarniksaitengqiggtuq", mis tähendab "Ta ei olnud öelnud, et ta läheb põhjapõtra jahtima". Sõna koosneb morfeemidest "tuntu-ssur-qatar-ni-ksaite-ngqiggte-uq", mis tähendavad põhjapõder-jaht-tulevik-ütlema-eitus-uuesti-sg.1-kindel-kv, ja peale morfeemi "tuntu", "põhjapõder", ei saa ükski teine morfeem üksinda esineda.
Joosep Piir

Joosep Piir (18. veebruar 1847 – 18. oktoober 1934) oli eesti põllumees.
Ta oli üle kümne aasta Veriora vallakohtu esimees ja vallavanem, samuti oli ta Veriora Põllumeeste Seltsi asutajaliige.
Johannes Tomson

Johannes Tomson (5. mai 1914 Vohnja – 19. märts 1986 Tallinn) oli Eesti motosportlane ja treener.
Kalendrirahutused

Kalendrirahutused olid pärast 1582. aasta Gregoriuse kalendrireformi mõnes katoliikliku riigi protestantlikus linnas toimunud rahutused.
1582. aastal kehtestas Stefan Batory Poola-Leedu riigis (sh Liivimaal) Gregoriuse kalendri. Mitmes linnas, näiteks Riias ja Tartus, puhkesid kalendrireformi tõttu rahutused.
Kalendrirahutused Eesti alal.
Eesti alal olid märkimisväärsemad rahutused Tartus. Kuigi Tartu raad läks Gregoriuse kalendrile üle 1583. aasta novembris, kasutasid Tartu elanikud vana (Juliuse kalender) kalendrit veel arvatavasti 1587. aastani.
Arniko kääbaskalmistu

Arniko kääbaskalmistu on Põlvamaal Põlva vallas Viisli külas asuv muinaskalmistu. Kalmistu on nime saanud lähedal asunud Arniko metsavahitalu järgi. Kalmistu koosneb pikk-kääbaste rühmast; need pärinevad I aastatuhande II poolest.
Arniko I kääparühmas on 9 ümarat, II rühmas 6 piklikku ja 5 ümarat, III rühmas 9 piklikku ja 10 ümarat ning IV rühmas 1 piklik ja 3 ümarat kääbast.
Kääpaid on rüüstanud (nt 1799. a) aardeotsijad.
Ardu neoliitiline kalmistu

Ardu neoliitiline kalmistu (ka: Ardu kalmistu, Ardu venekirveste kultuuri kalmistu) Harju maakonnas Kose vallas Ardu alevikus asuv muinaskalmistu. Kalmistu pärineb nooremast kiviajast ja sealt on leitud rikkalikult hauapanuseid.
Kalmistu avastati 1931. aastal kruusaaugu kaevamise käigus.
Kalmistult leitud mehe luustiku järgi tegi 1950. aastatel Mihhail Gerassimov mehe büsti (nn Ardu mees).
Eesti Spordiselts Põhjakotkas

Eesti Spordiselts Põhjakotkas on Eesti spordiselts. 
Ajalugu.
Eesti NSV ajal kandis selts algul nime , seejärel Dünamo. Dünamo Eesti Vabariiklik Nõukogu asutati 1940. Eesti NSV ajal oli Üleliidulise Kehakultuuri- ja Spordiselts Dünamo Eesti allorganisatsioon, Kalevi ja Jõu kõrval kolmas peamine spordiselts.
Seltsile kuulus mitmeid spordibaase, näiteks Kadrioru staadion, tennisehall, jäähall, ujula.
1995. aastal sai Dünamo nimeks Eesti Vabariigi Spordiühing Põhjakotkas ja 2000. aastast kannab ta praegust nime: Eesti Spordiselts Põhjakotkas. Selts on Eesti Olümpiakomitee liige.
Kostjantõnivka

Kostjantõnivka (varem ka Konstantinovka) on linn Ukrainas Donetski oblastis Kramatorski rajoonis. Linn asub Krõvõi Toretsi jõe ääres, 68 km kaugusel Donetskist.
Asula rajati 1870. aastal. 1926 sai see aleviks, 1932. aastal linnaõigused. 2020. aastani oli linn Kostjantõnivka rajooni keskus.
Kostjantõnivkas on metalli-, klaasi- ja keemiatööstusettevõtted. Linna läbib raudtee.
2001. aastal elas linnas 95 111 inimest, neist 59,3% ukrainlased ja 37,7% venelased.
2025 aastal jõudis Vene-Ukraina sõja rinne linnani ja suurem osa linnast purustati lahingute käigus.
Kumake

Kumake on laste ristsõnaajakiri. See ilmub alates 2007 aastast Paides iga kuu esimese nädala kolmapäeval.
Suži

Suži on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 4,023 km². Osa asumi territooriumist kuulub Riia linna Põhjarajooni. Suži asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Jaunciemsi asumiga, kagus aga Bukultiga. 502 elanikku (2010). 
Suži asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 7–9 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 14–16 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga Suži luide, mis ulatub 18 meetrit üle merepinna. Asumi juurde rajati 1993. aastal 320 hektari suurune Jaunciemsi looduspark.
Asumi vanimad elanikud olid liivlased. Liivi kaluritelt on asum ka nime ("Suž" tähendab liivi keeles hunti) saanud. Järve kaldal asus kaks kaluriküla, Suži ja Ozolkalni. Suži juurde tekkis ka Suži mõis. Pärast Teist maailmasõda rajati Sužisse Nõukogude sõjaväebaas. Riia linnaga liideti Suži alad aastal 1974.
Helimass

Helimass (inglise keeles "sound mass"), ka kõlamass (saksa keeles "Klangmasse"), kõlakogum (inglise keeles "sound collective"), kõlakompleks (inglise keeles "sound complex"), helivihm (inglise keeles "tone shower"), helihulk (inglise keeles "sound crowd"), helipilv (inglise keeles "sound cloud"), on muusikas tajutava helikõrgusega helidest ja/või müradest koosnev muusikaline struktuur, mille puhul on tajuja jaoks enamasti minimeeritud üksikute helide helikõrgused, mille tõttu on esiplaanile nihkunud näiteks faktuuri omadused, tämber, dünaamika või kontuur.
Helimassi kui psühhoakustilist nähtust võiks kirjeldada ka teljel 'integratsioon-segregatsioon', kus helimassi teke viitab suurenevale integratsioonile.
Näiteid helimassi kontseptsioonist leidub juba Jean-Féry Rebeli balletis "Elemendid" ("Les Elémens" 1737–1738), milles kaose kujutamiseks on kasutatud orkestri kõla järkjärgulist kuhjumist d-moll helirea kõigist seitsmest helist moodustuva klastrina.
Akordidele tämbri kaudu lähenemist ("chords approaching timbres") kohtab juba Claude Debussy ja Edgard Varèse'i loomingus, kus täpselt noteeritud üksikute muusikainstrumentide partiid sulanduvad kokku n-ö ansambli tämbriks, mida võib nimetada ka helimassiks (Erickson 1975:18, 21). Klastrist välja kasvava helimassi kontseptsiooni kasutasid juba ka Charles Ives ja Henry Cowell.
Helimass kui kompositsioonivahend muutus üldlevinuks 1950.–1960. aastate modernistlikus orkestrimuusikas: näiteks Iannis Xenakise orkestriteostes "Metastaseis" (1953–1954), "Pithoprakta" (1955–1956) ja "Achorripsis" (1956–1957), Krzysztof Penderecki keelpilliorkestriteoses "Threnoodia Hiroshima ohvrite mälestuseks (1959) ning György Ligeti "Atmosfäärides" (Atmosphères 1961) ja Reekviemis (1963–1965).
Helimassidega on komponeerinud ka poola heliloojad Henryk Górecki, Karel Husa, Witold Lutosławski, Kazimierz Serocki ja Steven Stucky. Helimassi kasutamist esineb ka George Crumbi loomingus.
Ka Karlheinz Stockhauseni loomingus võib tuvastada mõtlemist helimassina: näiteks konkreetsetest ja sünteetilistest elektroonilistest helidest koosnevas "Noorukite laulus" ("Gesang der Jünglinge", 1955–1956), puhkpillikvintetis Zeitmaße (1955–1956) ning kolmele orkestrile loodud teoses "Gruppen" (1955–1957).
Helimassi kui muusikalist väljendusvahendit kasutavad ka näiteks Ruth Crawford Seeger oma Keelpillikvarteti (1931) kolmandas osas, Barbara Kolb, Pauline Oliveros ("Sound Patterns" koorile, 1961), Norma Beecroft ("From Dreams of Brass" koorile, 1963–1964) ja Nancy Van de Vate.
Helimassi koostis võib olla heliloojati ja teoseti väga erinev: helimass võib koosneda selgelt eristatavat helikõrgust omavate pillide klastrist kuni koori kõne, elektrooniliste helide, instrumentide laiendatud mänguvõtete, "glissando"'de, äärmusliku vibraato ja registrikasutuse ning juhuslikke helisid sisaldavate kõlapilvedeni.
Sweet Dreams (täpsustus)

Sweet Dreams võib tähendada järgmist:
Eesti Maaülikooli Tartu Tehnikakolledž

Eesti Maaülikooli Tartu Tehnikakolledž on Tartus asuv Eesti Maaülikooli õppeasutus (struktuuriüksus). Kolledž loodi 2007. aastal. Kolledž tegutseb Eesti Maaülikooli tehnikainstituudiga samas hoones.
Suži mõis

Suži mõis ("Sužu muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Suži asumis. Saksa keeles "Suschenhof".
XIX sajandil püstitatud Suži mõisa hooned on uusrenessansi stiilis ehitised. XX sajandi alguses käis kolm korda päevas paat mõisa juurest Riiga, peatudes ka Jaunciemsis. Aastal 1924 ostsid Suži mõisa adventistid, rajades sinna piiblikooli. Suvisel ajal tegutses mõisakompleksis lastele mõeldud suvelaager-kuurort, kus kasutati mudaraviks lähedal asuva Ķīšezersi järve muda. Pärast Teist maailmasõda rajati Sužisse Nõukogude sõjaväebaas, mõisa hoonete eest ei kantud hoolt ja neil lasti laguneda. Praegu on need tühjaks jäänud ja halvas seisukorras.
Skanste

Skanste on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 2,148 km². Osalt asub asumi territoorium ka Riia linna Põhjarajoonis. Skanste piirneb põhjas Sarkandaugava asumiga, idas Brasaga, läänes Pētersala-Andrejsalaga, lõunas aga Centrsiga. 152 elanikku (2010). 
Algselt olid Skanstes Riia linna karjamaad. Hiljem lisandusid suvemõisad, ka asusid Skanstes Riia linna kindlustised. Aastal 1812 hävitati aga prantslaste invasiooni kartuses linnamüüri taga olnud ehitised. Asum jäi kuni XX sajandi alguseni aedade piirkonnaks. Aastal 1882 ehitati sinna tuletõrjedepoo, kus asub praegu tuletõrjemuuseum.
Aastal 1902 ehitati läbi asumi raudtee Riia kaubasadamasse, asumisse tekkis aga raudteejaam-tollipunkt. Aastal 1910 peeti Skanstes viies Läti üldlaulupidu. Üldiselt jäi Skanste siiski aedade piirkonnaks. Aastal 1965 rajati sinna Riia hipodroom, aastal 2005 aga jäähall. Tänapäeval on Skanste kujunemas ärirajooniks.
Ülemiste Apteek

OÜ Ülemiste Apteek oli Tallinnas tegutsenud apteek. 
Apteek avati 1859. aastal kui eraapteek. Aastatel 1887–1910 oli apteegi omanik eestlasest proviisor Bernhard Linde. Apteek on aegade jooksul mitu korda kohta vahetanud. Aastal 1996 viidi see Lasnamäele. Aastal 2007 oli apteek Eesti äriregistri teabesüsteemist kustutatud.
Tallinna Ühine Haigekassa

Tallinna Ühine Haigekassa (ka: Ühine Haigekassa) oli aastatel 1918–1940 Tallinnas tegutsenud haigekassa. 
Haigekassal oli oma polikliinik (ehitati 1939), arhitekt Elmar Lohk, kuhu viidi ka aastast 1925 tegutsev Haigekassa apteek. 
Haigekassas oli 1940. aastal kindlustatud 53 600 töötajat ja nende perekonnaliiget. Haigekassas töötas 1940. aastal 69 arsti, 25 hambaarsti ja 54 rohuteadlast.
Steven Holcomb

Steven Paul Holcomb (sünninimi Leppik; 14. aprill 1980 Park City, Utah – 6. mai 2017 Lake Placid, New Yorgi osariik) oli Ameerika Ühendriikide bobisõitja. 
Ta võistles viitel taliolümpiamängudel alates 1998. aasta taliolümpiamängudest kuni 2014. aasta taliolümpiamängudeni. 
Holocomb oli viiekordne maailmameister, olümpiavõitja ja kahekordne olümpiamängude pronksmedalist.
Olümpiavõitjaks krooniti ta 2010. aasta taliolümpiamängudel USA neljabobi meeskonna liikmena. Sotši taliolümpiamängudel võitis ta pronksi nii kahebobil kui ka neljabobil.
2009. aastal tuli Holocomb USA neljabobi meeskonnas maailmameistriks. 2012. aastal tuli Holocomb lausa kolmekordseks maailmameistriks (kahebobis, neljabobis, võistkondlikus arvestuses).
Õhukaitse suurtükiväegrupp

Õhukaitse suurtükiväegrupp oli Tallinnas ja Harjumaal aastatel 1930–1940 tegutsenud Õhukaitse õhutõrjeüksus.
Grupp loodi küll 1928. aastal, ent tegutsema hakkas 1930. aastast. 
1940. aasta suveks oli grupp saavutanud oma arengu kõrgpunkti nii koosseisu, valmisoleku kui ka tehnilise poole pealt. Juuni seisuga oli grupil 40 suurtükki, 18 õhutõrjekuulipildujat, 4 prožektorit ja 2 helipüüdurit. Relvastusse kuulus:
Bukulti

Bukulti on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,183 km². Bukulti asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Suži, edelas Jugla asumiga, kagus aga Berģiga. 546 elanikku (2010). 
Bukulti asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 6–7 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 12 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga Baložkalnsi luide, mis ulatub 20 meetrit üle merepinna. Jugla asumist eraldab Bukultit Ķīšezersi ja Jugla järve vaheline Jugla jõgi.
Keskajal läbis Bukulti asumit Koiva jõe äärde viiv tee ("Via magna"). Kahe järve vahelisse kitsasse kohta rajas Liivi ordu 1297. aastal kindlustatud veskikoha, aga hiljem tekkis sinna Ādaži ordulinnus. Veski järgi sai asum vanasaksakeelse nime "Neuermühlen", teised vanad nimed olid "Nimelen" ja "Bellenhol".
Pärast ordulinnuse lammutamist tekkis asumi aladele Bukulti mõis. Mõisa järgi on asum ka tänapäevase nime saanud, ametlikult võeti see kasutusele aastast 1929. Keskaegse tee kohale tekkis aastaks 1837 maantee, mis aastaks 1837 pikenes läbi Bukulti Inčukalnsini ja 1858. aastal üle Pihkva Peterburini. 1889. aastal valmis ka Riia–Pihkva raudtee.
1903. aastal valmis Koiva jõge ja Ķīšezersi järve ühendav Bukulti või Jugla kanal, mida mööda toimetati Riiga ehituseks vajaminevat puitu. Riia linnaga liideti asumi alad 1974. aastal, aga hoonestama hakati Bukultit alles 1990. aastatel. Bukulti on tänapäeval suurte kruntidega eramupiirkond.
Ürgkogukondlik kord

Ürgkogukondlik kord on inimühiskonna vanim ühiskonnakord. See ühiskonnakord tekkis paleoliitikumis
. Selle ühiskonnakorra peamine majandus- ja sotsiaalne üksus oli algul suguluse ja hiljem territoriaalsel alusel toimiv kogukond
. Inimühiskonna arenedes asendus ühiskondlik kord kas orjandusliku või feodaalkorraga (feodalism); mõlema asenduva ühiskonnakorra realiseerumisel tekkis enamasti ka riik
Hüpoteeklaen

Hüpoteeklaen ehk kinnisvaralaen on laen, mille tagatiseks on kinnisvara.
Hüpoteeklaenu puhul hindab pank või muu laenuandja eelkõige kinnisvaratagatise väärtust, asukohta ja seisukorda. 
Laenu saamiseks on vajalik:
Üliõpilaste teaduslik ühing

Üliõpilaste teaduslik ühing (lühend ÜTÜ) oli Eesti NSV ajal üliõpilaste vabatahtlik teadusorganisatsioon.
Üliõpilaste teaduslikke ühinguid loodi kõrgkoolide juurde eriti hoogsalt 1960. aastate lõpus. Tartu Riikliku Ülikooli ÜTÜ tegutses arvatavasti aastast 1947, Tallinna Polütehnilise Instituudi ÜTÜ aastast 1949. Ühingud tegutsesid 1980. aastate lõpuni.
Üliõpilaste teaduslikud ühingud korraldasid näiteks konverentse, laagreid, õppekogunemisi, andsid välja üliõpilastööde kogumikke.
Üliõpilaste teaduslike ühingute juhtorgan oli ÜTÜ Vabariiklik Nõukogu.
Riiklik Biotehnoloogia Infokeskus

Riiklik Biotehnoloogia Infokeskus (ingl "National Center for Biotechnology Information", lühend NCBI) on USA riiklik molekulaarbioloogia valdkonna andmete kogumise ja töötlemisega tegelev asutus, Riikliku Tervishoiu Instituudi (NIH) haldusalas tegutseva Riikliku Meditsiiniraamatukogu (NLM) osa.
Keskus loodi 1988. aastal ja see asub Bethesdas Ameerika Ühendriikides.
Riiklikku Biotehnoloogia Infokeskusesse on koondunud mitmed biotehnoloogia ja biomeditsiini valdkonna internetipõhised andmebaasid:
NCBI Taxonomy.
NCBI Taxonomy on internetipõhine andmebaas, kust saab otsida NCBI-andmebaasidesse kantud organismide taksonoomilist kuuluvust nii teaduslike nimede kui ka spetsiaalsete taksonoomiliste identifitseerimistunnuste alusel.
Irooniline töötlus

Irooniline töötlus on psühholoogiline protsess, kus inimese teadlik püüd konkreetseid mõtteid alla suruda või vältida muudab need mõtted veel püsivamaks. Mõiste pärineb iroonilise töötluse teooriast (inglise k. "ironic processing theory") kognitiivpsühholoogiast.
Mitmed uuringud on näidanud, et joomist kontrollida püüdvad alkoholitarbijad teevad end vastuvõtlikumaks alkoholiga seotud mõtetele, ja et sellised püüdlused võivad viia tagasilöökideni ("rebound"), kus mõeldakse just eriti palju alkoholimõtteid.
Bukulti mõis

Bukulti mõis (saksa keeles "Bellenhof", läti keeles "Bukultu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Riia linnas Bukulti asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Jaunciema gatve 8.
Ajalugu.
Bukulti mõis tekkis XVIII sajandil Ādaži ordulinnuse asukohta. Mõisa hoonete ehitamiseks kasutati ordulinnuse lammutamisel vabanenud kive. Tänapäevaks on mõisa peahoone hävinenud, mõisakompleksi alal on säilinud on mõned vahvärkehitised, mis olid tõenäoliselt mõisa kõrvalhooned.
Mudamadu (perekond)

Mudamadu ("Farancia") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Mudamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need pool-veelise ja öise eluviisiga maod elavad Ameerika Ühendriikide kaguosa soodes ja veekogude mudastel kallastel.
Ādaži ordulinnus

Ādaži ordulinnus oli Liivi ordule kuulunud linnus, mis asus Lätis Riia linna Bukulti asumis. Linnuse asukoht oli Jaunciema gatve 8 ümbruses, Jugla kanali kaldal.
Nimekujud.
Ladina keeles on ordulinnuse kohta kasutatud nimekuju "Novum Molendinum". Saksa keeles kasutusel olnud nimekuju on "Neuermühlen", selle järgi tunti vanasti ka Bukulti piirkonda Neuermühleni või lätipäraselt "Neiermīle" nime all. Vanemad nimekujud on "Nien-Mohlen", "Niegenmollen", "Nymolen". 
Ajalugu.
Ordulinnus ehitati XIII sajandil Riiast Gauja jõe äärde viiva tee ehk "Via magna" kõrvale. Linnuse lähedal oli paik, kus tee ületas Jugla järve ja Ķīšezersi vahelise Jugla jõe. Algselt kandis kindlus nime Novum Molendinum ehk "Uus veski" (Vana veski oli Mīlgrāvise kaldal asuv Dünamünde kloostri veski), nii et tõenäoliselt tekkis see alguses kindlustatud veskikohana. Kuna toona muutusid Liivi ordu ja Riia linna vahelised suhted pingeliseks, siis ehitati veski kindluseks ümber.
Täpne ordulinnuse rajamise aeg pole teada, ent aastal 1299 oli seal vangis Riia peapiiskop. Balthasar Russowi Liivimaa kroonika kohaselt ründasid ordulinnust aastail 1298 ja 1345 leedulased.
XIV ja XV sajandil laiendati kindlust ja ehitati seda tugevamaks. Aastal 1558 põletasid Riia peale tungivad Vene väed kindluse maha, aga aastaks 1586 oli kindlus taas üles ehitatud. Aastal 1587 peeti ordulinnuses Liivimaa maapäeva. Aastal 1656 hävitasid Vene väed taas linnuse ja enam seda üles ei ehitatud.
Aastal 1706 lammutati kindluse varemed lõplikult. Kive kasutati Bukulti mõisa ehitamiseks, samuti veeti neid Daugavgrīva kindluse ehitusele. Säilis vaid üks torn, mis lasti õhku aastal 1968.
XVII sajandil rajati ordulinnuse varemete juurde Peterburi–Riia postimaantee Ādaži hobupostijaam.
Ehitus.
Linnus asus Jugla järve veskit toitva oja vetest ümbritsetud künkal. Vallikraavi veetaset reguleeris veski. Nelinurkse konvendihoone tüüpi kindluse kolmes nurgas paiknesid tornid. 
XIV sajandil oli künkal ainult nelinurkne kindlus, mille peavärav oli loodeküljes. Kindluse küljed olid ligikaudu 40 meetrit pikad. Toona oli kindlusel vaid üks torn, mis asus põhjanurgas. Kroonikate põhjal oli värava ees ka eeslinnus. XV sajandi lõpuks olid lisandunud ka teised Ādaži ordulinnuse tornid, mis paiknesid ida- ja läänenurkades. Nende tornide diameetrid olid 12 ja 14 meetrit.
Praegune seisukord.
Ādaži ordulinnusest ei ole maapinnal säilinud ainsatki detaili. Viimased säilinud osad olid vesiveski jäänused ja kindluse nurgatorni varemed, aga kui ordulinnuse territoorium XX sajandi keskel Nõukogude sõjaväe valduses oli, siis need hävitati. Linnuse müürid võivad olla säilinud maa sees.
Geophis

Geophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Geophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas.
Isikuvastased vägivallateod

Eesti karistusseadustiku järgi on isikuvastased vägivallateod:
Tapmisega, tervisekahjustuse tekitamisega või olulises ulatuses vara rikkumise või hävitamisega ähvardamise eest, kui on olnud alust karta ähvarduse täideviimist, – karistatakse rahalise karistuse või kuni üheaastase vangistusega. 
Teise inimese tervise kahjustamise eest, samuti löömise, peksmise või valu tekitanud muu kehalise väärkohtlemise eest – karistatakse rahalise karistuse või kuni kolmeaastase vangistusega. 
Järjepideva või suurt valu põhjustanud kehalise väärkohtlemise eest – karistatakse rahalise karistuse või kuni viieaastase vangistusega. 
Teise inimese tapmise eest – karistatakse kuue- kuni viieteistaastase vangistusega.
Tapmise eest, (kui see on toime pandud piinaval, julmal, üldohtlikul viisil; seoses röövimisega, lõhkeaine kasutamisega jms) karistatakse kaheksa- kuni kahekümneaastase või eluaegse vangistusega.
Raske tervisekahjustuse tekitamise eest ettevaatamatusest – karistatakse rahalise karistuse või kuni üheaastase vangistusega. Kui seda on tekitatud mitmele inimesele, siis kuni kolmeaastase vangistusega.
Inimese tahte vastaselt temaga suguühendusse astumise eest vägivallaga või ära kasutades tema seisundit, milles ta ei olnud võimeline vastupanu osutama või toimunust aru saama, – karistatakse ühe- kuni viieaastase vangistusega. Raskendavatel asjaoludel karistatakse kuue- kuni viieteistaastase vangistusega.
Inimese tahte vastaselt tema kaasamise eest sugulise kire rahuldamisele suguühendusest erineval viisil, kui selleks on kasutatud vägivalda või on ära kasutatud isiku seisundit, milles ta ei olnud võimeline vastupanu osutama või toimunust aru saama, – karistatakse kuni kolmeaastase vangistusega.
Inimese tahte vastaselt temaga suguühendusse astumise eest, ära kasutades kannatanu sõltuvust süüdlasest, kui puudub käesoleva seadustiku §-s 141 sätestatud vägivald või seisund, milles inimene ei olnud võimeline vastupanu osutama või toimunust aru saama, – karistatakse kuni kolmeaastase vangistusega.
Eraldi käsitletakse keerulisemat uuringut nõudvat seksuaalset vägivalda, soolist vägivalda ja vägivalda laste vastu. Sel juhul võtab kohus kõik asjakohased meetmed, et tagada kannatanute ja tunnistajate turvalisus, füüsiline ja psühholoogiline heaolu, ning nende väärikus ja privaatsus ka juba eeluurimise ajal (Kriminaalkohtu Rooma statuut).
Politsei tegevuses ei tohi kasutada ebaseaduslikku füüsilist ega psüühilist vägivalda, inimese väärikust alandavat kohtlemist või karistust. (Politseiseadus)
Vanuseline süüdimatus.
Noorem kui kümneaastane isik loetakse karistusseadustiku järgi eelnevalt loetud kuritegudes süütegude mõttes arusaamisvõimetuks
Arvestades neljateist- kuni kaheksateistaastase isiku kõlbelise ja vaimse arengu taset ning tema võimet oma teo keelatusest aru saada või oma käitumist vastavalt sellele arusaamisele juhtida, võib kohus sellise isiku karistusest vabastada, kohaldades talle järgmisi mõjutusvahendeid:
Vedruka hiiemägi

Vedruka hiiemägi ehk Palvemägi on hiiemägi Järvamaal endise Peetri kihelkonna ja nüüdse Paide linna Vedruka küla territooriumil.
Pärnamäe hiis

Pärnamäe hiis (ka "Jägala Pärnamäe hiis") on hiis Harjumaal Jõelähtme kihelkonna ja valla Jägala ja Haljava külas.
Kahala hiiemets

Kahala hiiemets on looduslik pühapaik (pühaks peetud puudesalu) Harjumaal Kuusalu kihelkonna ja valla Uuri külas Kahala järve kaldal.
Jonás Gutiérrez

Jonás Manuel Gutiérrez (sündinud 5. juulil 1983 Sáenz Peñas) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Banfield.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Vélez Sarsfield. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas veel Hispaania klubides Mallorca (2005–2008) ja Deportivo de La Coruña (2015–2016) ning Inglismaa klubides Newcastle United (2008–2015) ja Norwich City (2014. aastal laenul Newcastle Unitedist).
Argentina koondises tegi ta debüüdi 7. veebruaril 2007. Ta mängis Argentina koondises 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.
Nõgiseened

Nõgiseened ("Ustilaginomycetes") on klass kandseeni.
Nõgiseened on taimeparasiidid. Nõgiseeni on umbes 1400 liiki 70 perekonnas.
Maisi-lendnõgi

Maisi-lendnõgi (ka maisi-pahknõgi; "Ustilago maydis") on nõgiseente klassi kuuluv seeneliik.
Ta moodustab viljakehi maisi tõlvikutel.
Maisi-lendnõgi on üheks mudelorganismiks bioloogilises uurimistöös.