tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Saint-Josse

Saint-Josse või Saint-Josse-sur-Mer on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Saint-Josse asub 6 km Montreuil-sur-Merist läänes tee D144 ääres. Enne 8. sajandit ulatus meri otse külani, kuid tänapäeval on see 6 km lääne pool.
Ajalugu.
Kohas nimega "Sidraga" või "Schaderias" saabus Põhja-Prantsusmaale 7. sajandi Bretooni prints, kuningas Juthaêli poeg Josse ja otsis Ponthieu krahvi Haymoni kaitset, et elada erakuna ja loobuda Bretagne'i kroonist. 8. sajandil ehitati kohta, kus Josse suri, väike klooster. 903. aastal leidsid mõned normannide sissetungi eest põgenenud mungad varjupaiga Inglismaal. Nende naastes sai kloostrist palverännakute keskus, mis oli 14. ja 15. sajandil eriti populaarne sakslaste seas.
Klooster suleti 1772. aastal, müüdi maha ja hävitati seejärel 1789. aastal, jätmata monumentaalsest hoonest jälgegi.
Külakirikus on Püha Josse pühamu, kus on reliikviad. Selles 1922. aastal avatud pühamus oli 10. sajandi idamaise kanga tükk, mis saadeti Louvre'i muuseumisse ja mida viidati kui "Püha Josse surilina".
Saint-Josse-sur-Mer on endiselt kuulus palverännakute koht. Nelipühadele järgneval teisipäeval toimub rongkäik. Pühaku säilmeid sisaldav reliikvia kantakse Airon-Saint-Vaasti Bavémonti mäe otsas asuvale kolgatale.
Aleksandr Masljakov

Aleksandr Vassiljevitš Masljakov (vene keeles Алекса́ндр Васи́льевич Масляко́в; 24. november 1941 Sverdlovsk – 8. september 2024 Moskva) oli vene telesaatejuht, KVN-i komöödiaprogrammi saatejuht aastatel 1964–1971 ja 1986–2022. 
Surm.
Masljakov suri 8. septembril 2024 Moskvas 82-aastaselt kopsuvähki.
Libero Bigiaretti

Libero Bigiaretti [l'ibero bidžar'etti] (16. mai 1906 Matelica – 3. mai 1993 Rooma) oli itaalia kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija.
Bigiaretti sündis Matelicas Macerata provintsis, kuid suundus varakult Rooma.
Ta alustas kirjanduslikku tegevust kahe luulekoguga, kuid sai tuntuks eelkõige proosakirjanikuna. Ta on tõlkinud itaalia keelde prantsuse kirjandust.
Teosed.
Esseistika.
Eesti keeles on ilmunud tema jutustus "Me olime sõbrad" (tõlkinud Anne Kalling, Looming 6, 2000, lk 841–848).
Ingvar Eggert Sigurðsson

Ingvar Eggert Sigurðsson (sündinud 22. novembril 1963 Reykjavíkis) on islandi näitleja.
Ta on näidelnud teatrilavastustes, telesarjades ja filmides.
Simone Moro

Simone Moro (sündinud 27. oktoobril 1967 Bergamos) on itaalia alpinist, helikopterijuht ja autor.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Bergamo Ülikooli sporditeaduste erialal "cum laude"'ga. Tema diplomitöö käsitles mägironimist äärmuslikel kõrgustel.
Mägironimisega hakkas Moro tegelema 13-aastaselt, esialgu kodukandis Presolana ja teistel Bergamo Alpide mäemassiividel. 1992. aastal osales ta oma esimesel Himaalaja ekspeditsioonil Džomolungma tippu. 
Pika mägironijakarjääri jooksul on ta tõusnud kaheksa (14-st) üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu, seejuures neli tippu tegi ta talvisel perioodil esmatõusudena (Xixabangma (2005), Makalu (2009), Gasherbrum II (2011) ja Nanga Parbat (2016)).
1997. aasta talvel proovis ta tõusta Annapurna tippu lõunakülje kaudu. Selle katse käigus hukkusid laviinis tema ronimiskaaslased Anatoli Bukrejev ja Dimitri Sobolev.
2009. aastal sai Morost helikopteripiloot. Ta on osalenud Nepalis Himaalajas otsingu- ja päästeoperatsioonides. 
Tal on ilmunud kümmekond alpinismiteemalist raamatut.
Ang Dorje Sherpa

Ang Dorje Sherpa, ka Ang Dorje (sündinud 1970 Solukhumbu ringkonnas Koshī provintsis) on Nepali šerpa alpinist ja mägigiid. 
Ta on korduvalt (esimest korda 1992. aastal) tõusnud Džomolungma tippu (nii kevadel kui sügisel, kõik South Coli marsruudi kaudu). Teistest kaheksatuhandelistest tippudest on ta roninud Cho Oyu (korduvalt alates 1995. aastast), Broad Peaki (1995) ja Gasherbrum II tippu (1997).
1996. aastal osales Ang Dorje Džomolungma mäel traagiliste tagajärjedega lõppenud kahe kommertsekspeditsiooni tipputõusul. Ta oli seal Rob Halli juhitud Adventure Consultantsi Everesti kommertsekspeditsiooni "sirdar" (peašerpa).
Skardū

Skardū (urdu keeles سکردو) on linn Pakistanis Gilgit-Baltistanis,Skardū ringkonna keskus, ka Baltistani piirkonna ("Baltistan Division") keskus. Asub Skardu orus.
Skardū on suur turismi-, matka- ja ekspeditsioonikeskus Gilgit-Baltistanis. Piirkonna mägine maastik, mis hõlmab nelja maailma üle 8000 meetri kõrgust mäetippu, meelitab turiste, matkajaid ja mägironijaid kogu maailmast. Peamine turismihooaeg on aprillist oktoobrini; muul aastaajal võib piirkonna lumine ja külm talveilm linna pikemaks ajaks ära lõigata. Skardūl on oma lennujaam, mis on avatud rahvusvahelisteks lendudeks. Lennujaam asub 2230 meetri kõrgusel merepinnast, samas kui Skardūt ümbritsevad mäetipud ulatuvad 4500–5800 meetrini. 
Sadpara küla.
Skardū lähedal asub Sadpara küla, kust on pärit mitu Pakistani tuntud mägironijat:
Hassan Sadpara

Hassan Sadpara (3. aprill 1963 Skardū, Gilgit-Baltistan – 26. november 2016 Rāwalpindi) oli Pakistani alpinist ja kõrgkandja.
Skardū lähedasest Sadpara külast pärit Hassan Sadpara alustas mägironimiskarjääri kõrgkandjana 1993. aastal. 1999. aastal tõusis ta oma esimese kaheksatuhandelise mäe tippu (Nanga Parbat). Kokku on ta roninud kuue üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu, sealhulgas 2004. aastal K2 (8611 m) ja 2011. aastal Džomolungma (8848 m) tippu.
Talle kuulus Skardūs väike kasutatud mägironimisvarustuse kauplus. 
2015. aasta juunis andis peaminister Nawaz Sharif Hassan Sadparale viie miljoni ruupia väärtuses tšeki tunnustuseks tema teenete eest alpinismi edendamisel riigis.
Tema vennapoeg Ali Sadpara oli ka mägironija.
Ali Sadpara

Muhammad Ali Sadpara, ka Ali Sadpara (urdu keeles محمد علی سدپارہ) (2. veebruar 1976 Skardū, Gilgit-Baltistan – veebruar 2021 K2, Pakistan) oli Pakistani alpinist.
Skardū lähedasest Sadpara külast pärit Ali Sadpara oli üheteistkümnest lapsest noorim ja kaheksa tema õde-venda ei elanud lapsepõlve üle. Ta abiellus 19-aastaselt ja temast sai kolme lapse isa. Vanim tema lastest Sajid Sadpara rühib isa jälgedes mägironijaks.
Ali Sadpara alustas mägironimiskarjääri nagu ka tema onu Hassan Sadpara kõrgkandjana. 2006. aastal tõusis ta oma esimese kaheksatuhandelise mäe tippu (Gasherbrum II). Kokku on ta roninud kaheksa üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu, sealhulgas 2018. aastal jõudis ta K2 (8611 m) tippu.
2016. aastal tegi ta koos Simone Moro ja Alex Txikoniga talvise esmatõusu Nanga Parbati (8125 m) tippu.
Kaks nädalat pärast nepallaste tähelepanuväärset talvist esmatõusu K2 tippu (16. jaanuaril 2021) üritas Ali Sadpara koos John Snorri, Sajid Sadpara ja tšiillase Juan Mohriga veebruari esimesel nädalal K2 tippu jõuda, kuid 5. veebruaril jäi ta koos Snorri ja Mohriga kadunuks, kui nad üritasid 3. laagrist tippu jõuda. Poeg Sajid pidi hapnikuballooni regulaatori rikke tõttu tipputõusu katkestama. Otsingu- ja päästeoperatsioon (muu hulgas helikopterite ja tehisavaradari abil) jäi tulemusteta. Nende surnukehad leiti alles juulis 2021.
Rooma tellis

Rooma tellis (ladina keeles "later", kreeka keeles πλίνθος "plinthos") on teatud tüüpi põletatud tellis, mida kasutati Vana-Rooma ja Bütsantsi arhitektuuris, aga milletaolisi, tehtud antiikaegsete eeskujude järgi, on kasutatud ka tänapäeva arhitektuuris. Kujult on rooma tellis plaaditaoline, mõõtmetelt märgatavalt laiem ja lamedam kui standardne tänapäeva tellis.
Vana-Rooma tellised.
Varaseim dateeritud põletatud tellistest ehitis Roomas on Marcelluse teater, valminud 13. sajandil eKr. Telliseid tehti eri mõõtudes, kuid reeglina olid need märksa õhemad kui tänapäeva tellised. Kujult võisid need olla ruutjad, ristkülikukujulised, kolmnurksed ja ümarad. Pikimad tellised, mis on leitud, on enam kui meetripikkused.
Tavaliselt olid Vana-Rooma tellised mõõdus poolteist rooma jalga korda üks rooma jalg (u 45 cm x 30 cm). Muud suurused olid 60 x 30 x 10 cm ja 38 x 20 x 25 cm. Prantsusmaa ehitistest on leitud telliseid mõõdus 20 x 20 x 7,5 cm. Trieri Aula Palatina on ehitatud ruudukujulistest tellistest mõõdus 38 x 38 x 4 cm.
Rooma tellised keskajal.
Bütsantsis kestsid edasi Rooma ehitusviisid, sealhulgas hoonete ehitamine Rooma tellisest või vaheldumisi looduskiviridadega. Ehitisi ei krohvitud peaaegu kunagi, nii et kirikute välisilmele oli iseloomulik tellislao punakas või kollakas värvus, mõnikord sisselaotud ornamentidega (Ósios Loukáse peakiriku sakkfriisid ja pseudokufa-ribad) või heleda looduskivi ja punase tellise kihtide vöödilisus (Kertši Ristija Johannese kirik).
Samad jooned, mis olid iseloomulikud Bütsantsile, jõudsid koos Rooma tellise kasutamisega ka Kiievi-Vene arhitektuuri, näiteks on Rooma tellistest ehitatud Kiievi Püha Sofia katedraal ja paljud teised sama perioodi ehitised Kiievis ja Tšernihivis, samuti põhja pool nagu Kaloža kirik Must-Venes. Vladimiri-Suzdali riigis asendasid 12. sajandil valgest lubjakivist tahutud kvaadrid ehitusmaterjalina rooma tellise peaaegu täielikult. 15. sajandi lõpul hakati Moskoovias ehitamiseks valge kivi asemel kasutama kohapeal vormitud standardse suurusega tellist.
Tänapäeva Rooma tellised.
Keskajal ja varauusajal taaskasutati laialdaselt Rooma varemetest võetud antiikseid Rooma telliseid. Rooma eeskujude järgi valmistatud uute telliste kasutus sai alguse 20. sajandi algul eristuva alternatiivina tavalise kujuga tellistele. Rooma telliste eeliseks tänapäeva arhitektuuris on loetud unikaalset eristuvat välimust, mille need ehitistele annavad, rikkalikku värvi- ja tekstuurivalikut ja nende omadust rõhutada hoone arhitektuuris lineaarset ja horisontaalset visuaali. Tänapäeval toodetud Rooma tellised ei kopeeri üks-ühele antiiksete Rooma telliste mõõtmeid, vaid on omaaegsetest pikemad ja kitsamad: tavaliselt 40 cm pikad, 10 cm laiad ja 4 cm sügavad, kuigi väike varieeruvus mõõtmetes võib esineda.
Eriti populaarsed olid rooma tellised Teise maailmasõja järgse Ameerika ehitusbuumis 1950. ja 1960. aastatel. Frank Lloyd Wrighti populariseeritud maarantšode ja "prairie style" stiilis majades oli Rooma tellis tavaline ehitusmaterjal, samuti on see populaarne valik kaminate ehitamiseks.
Guido Brunetti

Guido Brunetti on kirjanik Donna Leoni kriminaalromaanide peategelane. Ta on Veneetsias töötav Itaalia politsei (Polizia di Stato) uurija komissari auastmes.
Brunetti iseloomustuseks on sarja esimeses romaanis "Surm La Fenices" öeldud, et ta on "üllatavalt korralik mees, lips hoolikalt sõlmitud, juuksed lühemad, kui moes; isegi ta kõrvad asetsesid tihedalt peas, justkui ei tahaks tähelepanu endale tõmmata. Tema riietusest sai aru, et ta on itaallane. Tema rääkimisviisi järgi võis aru saada, et ta on veneetslane. Tema silmadest luges välja, et ta on politseinik."
Brunetti abikaasa Paola Falier pärineb jõukast Falieri krahviperekonnast ja töötab ülikooli õppejõuna, neil on poeg Raffaele ja tütar Chiara. Brunettil on doktorikraad ja ta on lugenud ülikooliajal klassikuid. Ta räägib ka hästi inglise keelt ja on töötanud Ameerika Ühendriikides. Ta on vaheldumisi filosoofiline, intelligentne ja kaastundlik, kuid samas ka pragmaatiline, omades "sünnipäraseid oskusi kavaluses, trikitamises ja pettuses".
Brunetti partneriks on lojaalne seersant (hiljem inspektor) Lorenzo Vianello, teda aitab tihti ka jaoskonna ("Questura") sekretär, arvutispetsialist Elettra Zorzi. Samas on Brunettil keeruline läbisaamine oma ülemuse, jaoskonna aseülema ("Vice Questore") sitsiillase Giuseppe Pattaga, kes on kohmakas, edev ja oportunistlik. Tema suurim mure surmajuhtumite puhul on kahju linna kuvandile ja turismile, mistõttu eelistab ta Brunetti edasist uurimist kahtlaste juhtumite puhul maha suruda ja vaid harva ilmutab ta kaastunnet, kui Brunetti on juhtumi lõpuks lahendanud.
Brunetti esimene romaan "Surm La Fenices" ilmus 1992. aastal. Kokku on 2024. aasta seisuga ilmunud 33 teost. Eestikeelses tõlkes on ilmunud kolm esimest romaani (1992–1994) kirjastuselt Kunst aastail 2006–2007 ja 5.–16. (1996–2007) alates 2014. aastast kirjastuselt Pegasus.
Esimese 26 romaani põhjal on toodetud Saksamaal telesari "Donna Leon", mille esmaeeter oli Saksa ringhäälingu ARD kanalil Das Erste 12. oktoobrist 2000 kuni 25. detsembrini 2019.
Brunetti romaane on tõlgitud mitmesse keelde (ka eesti keelde), kuid Leoni soovil ei tõlgita neid itaalia keelde.
Nisar Hussain

Nisar Hussain Ali Sher, ka Nisar Hussain (7. august 1975 Skardū, Gilgit-Baltistan – 9. märts 2012 Gasherbrum I, Pakistan) oli Pakistani alpinist ja kõrgkandja.
Skardū lähedasest Sadpara külast pärit Nisar Hussain alustas nagu ka tema lapsepõlvesõber Ali Sadpara mägironimiskarjääri kõrgkandjana.
2000. aastal jõudis ta kaheksatuhandelise Broad Peaki tippu. 2003. aastal ronis ta koos Korea ekspeditsiooniga 24 päeva jooksul Gasherbrum II (8035 m) ja Gasherbrum I (8068 m) tippu. 2004. aastal sai temast noorim pakistanlane, kes oli jõudnud koduriigi kõrgeima mäetipu K2 (8611 m) tippu. 2008. aastal tõusis ta sakslaste ekspeditsiooniga Nanga Parbati tippu. Kaheksatuhandeliste tippu ronimisel ei kasutanud ta lisahapnikku.
Ta jäi kadunuks märtsis 2012 katsel teha koos kahe kaaslasega talvine Gasherbrum I tipputõus uuel marsruudil.
Niaceae

Niaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Crassisporiaceae

Crassisporiaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Romagnesiella

Romagnesiella on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Hoxne

Hoxne [ˈhɔksn̩] on küla Suffolkis Inglismaal, umbes 8 km idakagus Dissist Norfolkis ja 800 m Waveney jõest lõuna pool. Hoxne'i vald hõlmab Hoxne'i, Cross Streeti ja Heckfield Green küla ning ulatub varasema RAF Horhami lennuväljani.
Ajaloost.
Asula kohta on pärimus, et selles kohas tapsid taanlased 855. aastal kuninga ja märtri püha Edmundi. Täpne koht on teadmata, aga selleks peetakse Goldbrooki-poolset nõlva Cross Streeti küla lähedal. Seal kasvas 1848. aastal hävinud tamm, mille tüves oli olnud ristimärk ning nooleotsaks arvatud metallitükk. Tamme elueaks arvutati hiljem umbes tuhat aastat.
Kohas on olnud vähemalt üks pühale Edmundile pühitsetud kabel ja hiljem piiskopipalee. Keskajal asutati Hoxne'isse Norwichi katedraali munkade kloostrikogukond ("priory").
Hoxne'is asub keskaegne Peetruse ja Pauluse kirik (praegune perpendikulaarstiilis ehitis 15. sajandist) ja 15. sajandil ehitatud kirikla, mida ümbritseb 5261 ruutmeetri suurust ala piirav vallikraav. Vallikraav ja ala suurus näitab koha erilist tähtsust selle ehitamise ajal. Juba 10. sajandil asus Hoxne'is East Anglia piiskoppide residents ja väike Norwichi katedraali tütarklooster. Vallikraav on oluliselt vanem kui kirikla; kirikla võidi ehitada residentsi või kloostrihoone kunagisele kohale, mis hõlmas suurema ala kui kirikla. Piiskoppide residents oli Hoxne'is vähemalt 450 aastat.
Kiriku akendel on vitraažid 15. sajandi piiskoppide vappidega ja 15. sajandi ristimiskivi, mille jalga kaunistavad skulptuurid neljast evangelistist ja kilpe hoidvatest inglitest. Veel on kirik tuntud oma keskaegsete seinamaalingute poolest ja seal asub seitsme lukuga suletud koguduse varalaegas 14. sajandist.
Hoxne küla on Briti-Rooma perioodist pärineva Hoxne'i aarde leiukoht. Aarde avastas kadunud tööriista otsingul metalliotsijat kasutades kohalik külaelanik ning selle kaevasid välja ja dokumenteerisid arheoloogid.
Veepall 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude veepalliturniirid peeti 27. juulist 11. augustini. Alagruppide veepalliturniirid peeti Pariisi veekeskuses, playoffid ja finaalid peeti ikoonilisel Pariisi La Défense Arenal. Sarnaselt eelmisele olümpiale võistlesid turniiridel kakskümmend kaks võistkonda (kaksteist meeste ja kümme naiste seas).
Võistluste ajakava.
 
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;section end=standings /&gt;
Pariisi veekeskus

Pariisi Olümpia veekeskus (prantsuse keeles "Center aquatique olympique") on Prantsusmaal Saint-Denis'is asuv veekeskus, mis toimusid 2024. aasta Pariisi suveolümpiamängudel paljud veespordivõistlused. Asub Plaine Saulnier' südames, Stade de France'i vastas, kus seda ühendab üle A1-autotee kulgev jalgsild, kus korraldati vettehüppe-, veepalli- ja ujumisvõistlused.
2017. aasta juunis sai tulevase veekeskuse ametlikuks nimeks Olümpia veekeskus. Nurgakivi pandi 19. detsembril 2017 Prantsuse Vabariigi presidendi Emmanuel Macroni juuresolekul. Pariisi veekeskus avati pidulikult 4. aprillil 2024. Pärast olümpiamänge avatakse see koht avalikuks kasutamiseks 2025. aasta juunis.
Olümpia veekeskus mahutas olümpiamängudel 5000 inimest ja pärast mänge vähendatakse seda 2500-le. See ehitati endise Engie uurimiskeskuse kohale Plaine Saint-Denis' naabruses, Stade de France'ist läänes. Keskuses on kaks 50-meetrist basseini, millest üks on kaetud ja teine vabaõhubassein, samuti vettehüppebassein ja veepallibassein. Hoone projekteeriti jätkusuutlikult, sisaldades selliseid funktsioone nagu taaskasutatud plastist valmistatud istmed ja madalamad basseinid, et piirata kütteks vajaminevat energiahulka. Pärast mänge kasutatakse keskust kõrgetasemelisteks treeninguteks ning piirkondlikeks ja vabariiklikeks võistlusteks. See on avatud ka laiemale avalikkusele.
Colin Brittain

Colin "Doc" Brittain (sündinud 29. detsembril 1986) on USA laulukirjutaja, muusikaprodutsent ja muusik.
Alates 2024. aasta septembrist on ta Linkin Parki trummar. Ta on produtseerinud selliste ansamblite muusikat nagu Papa Roach, Hands Like Houses, Basement, Dashboard Confessional, 5 Seconds of Summer, Miyavi ja One Ok Rock.
John Snorri Sigurjónsson

John Snorri Sigurjónsson, ka John Snorri (20. juuni 1973 Ölfus, Suðurland – veebruar 2021 K2, Pakistan) oli islandi alpinist.
Mägironijana tõusis ta Himaalajas esimese islandlasena 2017. aasta mais Lhotse (8516 m) ja sama aasta juulis K2 (8611 m) tippu. Sama aasta augustis ronis ta Karakoramis Broad Peaki (8051 m) tippu. Teistest kaheksatuhandelistest mäetippudest oli John Snorri tõusnud ka Manaslu tippu (2019).
Kaks nädalat pärast nepallaste tähelepanuväärset talvist esmatõusu K2 tippu (16. jaanuaril 2021) üritas John Snorri koos Ali Sadpara, Sajid Sadpara ja tšiillase Juan Mohriga veebruari esimesel nädalal K2 tippu jõuda, kuid 5. veebruaril jäi Snorri koos Ali Sadpara ja Mohriga kadunuks, kui nad üritasid 3. laagrist tippu jõuda. Nende surnukehad leiti alles juulis 2021. Meeskonna neljas liige Sajid Sadpara pidi hapnikuballooni regulaatori rikke tõttu tipputõusu katkestama.
Isiklikku.
John Snorri oli abielus ja tal oli kuus last.
Sajid Sadpara

Sajid Ali Sadpara, ka Sajid Sadpara (urdu keeles ساجد علی سدپارہ ; sündinud 5. novembril 1998 Skardūs Gilgit-Baltistanis) on Pakistani alpinist.
Skardū lähedasest Sadpara külast pärit Sajid Sadpara on lõpetanud Skardūs kolledži. Sajidist sai oma isa Ali Sadpara eeskujul mägironija. 
25. juulil 2019 tõusis ta 20-aastaselt kaheksatuhandelise K2 (8611 m) tippu. Eberhard Jurgalski andmeil oli nii noorelt selle mäe tippu enne Sajidi roninud vaid kaks nepallast.
Kaks nädalat pärast nepallaste tähelepanuväärset talvist esmatõusu K2 tippu (16. jaanuaril 2021) üritas Sajid Sadpara koos Ali Sadpara, John Snorri ja tšiillase Juan Mohriga veebruari esimesel nädalal K2 tippu jõuda, kuid 5. veebruaril jäid Ali Sadpara, Snorri ja Mohr kadunuks, kui nad üritasid 3. laagrist tippu jõuda. Nende surnukehad leiti alles juulis 2021. Sajid Sadpara pidi hapnikuballooni regulaatori rikke tõttu tipputõusu katkestama.
Juulis 2021 tõusis Sajid Sadpara teist korda K2 tippu.
2023. aastal tõusis ta nelja kaheksatuhandelise tippu (Annapurna, Džomolungma, Nanga Parbat ja Broad Peak).
Meedia andmeil ("Explorersweb") oli Sajid Sadpara 2024. aasta märtsi seisuga tõusnud kokku kaheksa kaheksatuhandelise tippu (Džomolungma tipus käis 2023. aastal). Kõik oma kõrgeimad tipud oli Sadpara teinud lisahapniku abita. 14-st üle 8000 meetri kõrgusest tipust oli tal teha jäänud veel kuus.
Papercuts (Singles Collection 2000–2023)

"Papercuts (Singles Collection 2000–2023)" on ansambli Linkin Park kogumikalbum, mis ilmus 2024. aasta aprillis.
Siiljas murumuna

Siiljas murumuna ("Lycoperdon echinatum") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Johannes Ballivi hauakivi

Johannes Ballivi hauakivi on Tallinna Niguliste kirikus asuv transi tüüpi hauamonument 1520. aastal Tallinnas katku surnud Prantsusmaa päritolu Tallinna linnaarst dr. Johannes Ballivile ja perekonnale, kes jõudsid Tallinna 1519. aasta lõpul, ja kes suri koos perega katku 22. augustil 1520. aastal Tallinnas.
Tashi Lakpa Sherpa

Tashi Lakpa Sherpa (nepali keeles टासी लाक्पा शेर्पा; sündinud 18. novembril 1985 Sańkhuvāsabhā ringkonnas Koshī provintsis) on Nepali šerpa alpinist ja ettevõtja. 
Tema lapsepõlv möödus mägikülas, kus karjatas lambaid, kitsi ja jakke. Kui ta sai 16-aastaseks, siirdus pealinna Katmandusse, kus läbis kaljuronimise algkoolituse kursuse. 
Mägironijana ronis ta 18-aastaselt esimest korda Džomolungma tippu (2004). Everesti tippu jätkas ta ronimist ka järgnevatel aastatel (2005, 2006, 2007, 2010, 2011, 2021; mõnel aastal kaks korda). Tema teisi edukaid kaheksatuhandelisi tipputõuse: Cho Oyu (2006, 2011) ja Manaslu (2020).
Ta on tõusnud seitsme tipu klubi raames kõigile seitsmele eri paigus asuvaile kõrgeimatele mäetippudele (viimane tipp 2021. aastal).
Tal on kolm venda: Mingma Sherpa (s. 1978), Chhang Dawa Sherpa (s. 1982) ja noorim vendadest Pasang Phurba Sherpa. Koos nad asutasid kommertsoperaatorfirma Seven Summit Treks. Tashi Lakpa Sherpa on selles ettevõttes "Managing Director". Kuid ta on veel ühe ettevõtte asutaja: 14 Peaks Expedition (ühtlasi on ta selle "Chairman").
Isiklikku.
Tashi Lakpa Sherpa poeg Nima Rinji Sherpa on samuti mägironija.
Seven Summit Treks

Seven Summit Treks on 2010. aastal Nepalis Katmandus asutatud kommertsoperaatorfirma. Ettevõte on spetsialiseerunud mägiekspeditsioonide korraldamisele üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu Nepalis, Hiinas (Tiibetis) ja Pakistanis. 
Ettevõtte asutasid neli venda: Mingma Sherpa, Chhang Dawa Sherpa, Tashi Lakpa Sherpa ja Pasang Phurba Sherpa. 
Ettevõtte juht ("Chairman") on Mingma Sherpa.
Chhang Dawa Sherpa on "Board Director" ja ekspeditsioonide mänedžer, Tashi Lakpa Sherpa "Managing Director" ning Pasang Phurba Sherpa on "Executive Director".
2019. aastal oli Seven Summit Treks Nepali trekingettevõtetest suurim maksumaksja, kuna see korraldas Nepali Himaalajas kõige rohkem mägiekspeditsioone.
Vibulaskmine 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude vibulaskmisvõistlused toimusid Les Invalides'is seitsme päeva jooksul, 25. juulist 4. augustini. 128 vibulaskjat (64 kummastki soost) võistles viiel alal, kusjuures segavõistkond naasis teist korda olümpiaprogrammi.
Võistluse formaat.
Kokku võistles 128 sportlast viiel alal: meeste ja naiste individuaalne võistlus, meeste ja naiste võistkondlik võistlus ning segavõistkondlik võistlus, mis lisati Tokyo 2020 programmi.
Kõik viis võistlust olid korduvvibulaskmise võistlused, mis toimusid World Archery poolt heaks kiidetud 70-meetrise distantsi ja reeglite alusel. Võistlus algas esialgse edetabelivooruga, milles osalesid kõik 64 kummastki soost vibulaskjat. Iga vibulaskja laskis 72 noolt, et saada punktidest 1–64 vastavalt oma tulemusele. Lisaks individuaalsetele punktidele paigutati edetabelivoorus meeste ja naiste võistkonnad punktidele 1 kuni 12, liites iga võistkonna liikmete individuaalsed punktid. Lisaks selgitati edetabelivoorus välja 16 paari, kes pääsesid segavõistkondlikule võistlusele (täpsemalt mees- ja naisvibulaskjast koosnevate riikide puhul liidetakse meeste ja naiste parimad punktid) ja 16 paremat. 
Iga turniir peeti ühe väljalangemisega turniiriformaadis, välja arvatud poolfinaali kaotajad, kes mängisid välja pronksmedali võitja.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
Itaalia Alpid

Itaalia Alpid on osa Alpide mäeahelikust, mis ulatub Itaalia territooriumile, olles ligikaudu 1200 km pikk ja hõlmates pindala umbes 51 941 km² (moodustab 27% Alpide kogupindalast).
Itaalia Alpid hõlmavad seitsme Põhja-Itaalia maakonna territooriume: Liguuria, Piemonte, Valle d'Aosta, Lombardia, Trentino-Alto Adige, Veneto ja Friuli-Venezia Giulia, mõjutades põhjalikult nende eluviisi, traditsioone ja majandust.
Prantsusmaaga piirneva Itaalia Alpide kõrgeim mäetipp on Mont Blanc (4810 m); see asub Lääne-Alpide alamosas Graie Alpid. Ühtlasi on Mont Blanc nii Itaalia kui ka Prantsusmaa kõrgeim mäetipp.
UFANDAO

UFANDAO on detsentraliseeritud ühisrahastusplatvorm, mis võimaldab inimestel koguda raha ilma vahendajateta, reaalajas, unistuste ja soovidega seotud eesmärkidele. Platvorm käivitati 2022. aastal ja on kättesaadav kasutajatele kogu maailmas. Peakontor asub Tallinnas, Eestis.
Ajalugu.
Ühisrahastusplatvormi asutas 18. veebruaril 2022 Eesti ettevõtja Oleg Rodionov. Platvorm loodi selleks, et võimaldada kasutajatel koguda raha mis tahes unistuste jaoks, alates isiklikest esemetest kuni idufirmade ja ideedeni.
Novembris 2023 osales UFANDAO platvorm Web Summit 2023 konverentsil Lissabonis, Portugalis ("Sotsiaalsete platvormide" kategoorias).
Peamised omadused.
Platvorm kasutab DAO ("Decentralized Autonomous Organization") mudelit, mis välistab igasuguse kolmanda osapoole või vahendaja annetajate ja rahakogujate vahel.
Kõik kogukonnaliikmete vahelised tehingud toimuvad ilma platvormi komisjonitasudeta.
UFANDAO annab kasutajatele kaks võimalust: luua isiklik annetuskampaania ja annetada vabatahtlikult mis tahes kampaaniale platvormil. Kasutajad saavad algatada kampaania mis tahes põhjusel, esitades selle eesmärgi ja täpsustades soovitud annetussumma. Iga kampaania peaks olema illustreeritud ja vastavalt klassifitseeritud. UFANDAO kampaaniad ei ole ajaliselt piiratud, kuid kogutavate vahendite summa on piiratud (5000 eurot kampaania kohta).
Platvormi kontseptsioon põhineb vastastikuse abi ehk "win-win" põhimõttel. Raha kogumise alustamiseks peab kasutaja märkima eelistatud annetuste saamise viisi ja pakkuma minimaalset toetust annetuse näol mis tahes talle meelepärasele kampaaniale platvormil.
Platvormil annetuste saamise viiside hulgas on saadaval: pangaülekanne, ülekanne kaardilt kaardile, elektroonilised rahakotid (PayPal, Payoneer, Wise jne) või krüptovaluuta.
Platvormi toetatakse ööpäevaringselt 7 keeles: eesti, saksa, inglise, hispaania, prantsuse, portugali ja vene keeles.
Petr Miloneg

Petr Miloneg (allikates Пєтръ Милонѣгъ) oli Kiievi-Vene ehitusmeister ja arhitekt, kes tegutses 12. sajandil tänapäeva Ukraina ja Valgevene territooriumil ning mõjutas oluliselt Kiievi ehituskoolkonna stiili.
Petr Miloneg on üks vähestest mongolite invasiooni eelse Kiievi-Russi ehitusmeistritest, kelle nimi on teada kirjalikest allikatest. Ipatjevi leetopissis võrreldakse teda Vana testamendi Teises Moosese raamatus mainitud meistri Betsaleeliga.
1170. aastatel tegutses ta algul Kiievis, hiljem Lutskis ja Turaŭs, pärast 1180. aastat Grodnas. Hiljem oli ta Kiievi suurvürsti Rurik Rostislavitši õuearhitekt.
Teosed.
Kiievis ehitas ta aastail 1199—1200 Võdubõtši kloostri Miikaeli kiriku jõepoolse külje tugimüüri, mis hävis 16. sajandil. Oletatavasti on tema ehitised Püha Vassili kirik Ovrutšis ja Apostlite kirik Kiievi-Bilhorodis (hävinud), Tšernihivi Paraskeva kirik ja Vassili kirik Kiievi Novi Dviris (hävinud).
Mälestuse jäädvustamine.
Kiievis Võdubõtši kloostri Miikaeli kiriku seinale paigutati 1982. aastal mälestustahvel. Tahvel on graniidist, sellel Milonegi reljeefportree.
Arhitekti mosaiikportree kaunistab Kiievi metroo Kuldse värava metroojaama seina.
Grodnas on Petr Milonegi nimeline tänav.
Alpide suured põhjaseinad

Alpide suured põhjaseinad on rühm Šveitsi, Prantsuse ja Itaalia Alpides asuvaid mägesid, mille üks mäekülg (enamasti põhjakülg) on mägironimises tuntud oma raskuste, ohtlikkuse ja erilise suuruse poolest. 
Suurte põhjaseinte hulka loetakse:
Mõiste "põhjasein" tähendus.
Tänu oma varjulisele asukohale on põhjapoolkera kõrgete mägede põhjaküljed üldiselt rohkem jäätunud ja seetõttu põhjustavad mägironijatele ka suuremaid raskusi kui teised mäeküljed.
Alpinistlikus mõttes tähistab "North Face"’i kontseptsioon tõeliselt suuri ja väljakutseid pakkuvaid marsruute, aga ka külma ja ohtu. Seetõttu nimetati näiteks Eigeri põhjaseina arvukate saatuslike ronimiskatsete tõttu ka "mõrvaseinaks", mis viitab selgelt eluohule.
Mõiste "suur põhjasein" ei ole sama mis "kõrge põhjasein". Kuigi Alpides leidub palju kõrgeid mägede põhjakülgi, peetakse "suureks põhjaseinaks" vaid kuut põhjakülge. Näiteks Julia Alpides asuv Triglavi põhjakülg on üks kõrgeimaid Alpi seinu, mille seina kõrgus on 1500 m. Kuid selle alpinistide jaoks suhteliselt madala raskusastme tõttu ei nimetata seda "suureks põhjaseinaks". 
Rangelt võttes ei ole mõned "põhjaseinad" mägede põhjaküljed. Nii näiteks on Eigeri põhjasein pigem mäe loodekülg ja Piz Badile'i põhjasein mäe kirdekülg. Neid nimetatakse põhjaseinteks, kuna see võimaldab ühtset rühmanimetust.
Eestlased suurtel põhjaseintel.
Esimese naisena jõudis Eigeri tippu põhjaseina kaudu 3. septembril 1964 eesti päritolu Saksamaa alpinist Daisy Voog (1932–). Ta ronis koos Werner Bittneriga 1.–3. septembrini Heckmairi marsruudil.
Eesti alpinistidest on ainukesena kuulsatel põhjaseintel roninud Andres Hiiemäe (2013).
Nové Zámky ringkond

Nové Zámky ringkond (slovaki keeles "Okres Nové Zámky", ungari keeles "Érsekújvári járás") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Nitra maakonna kesk- ja kaguosas.
Nové Zámky ringkond piirneb lõunas ja idas Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nové Zámky ringkonna elanikest slovakke 60,84%, ungarlasi 31,89%, tšehhe 0,47% ja mustlasi 0,25%. Rahvus oli teadmata 6,05%-l elanikest.
Jacoby Shaddix

Jacoby Dakota Shaddix (sündinud 28. juulil 1976) on USA laulja, laulukirjutaja ja muusik. Ta on enim tuntust kogunud rokkansambli Papa Roach asutajaliikme ja lauljana.
The Paramour Sessions

"The Paramour Sessions" on ansambli Papa Roach viies album. Album ilmus 2006. aasta septembris.
Album saavutas Billboard 200 edetabelis 16. koha. Albumi deluxe versioon ilmus 12. juunil 2007.
Partizánske ringkond

Partizánske ringkond (slovaki keeles "Okres Partizánske") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna lõunaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Partizánske ringkonna elanikest slovakke 93,86%, tšehhe 0,35%, ungarlasi 0,21% ja mustlasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,97%-l elanikest.
Infest

"Infest" on ansambli Papa Roach teine album. Album ilmus 2000. aasta aprillis.
Album saavutas 18. juulil 2001 USA-s kolmekordse plaatinaplaadi sertifikaadi ja Billboard 200 edetabelis 5. koha. Selle albumiga pälvis Papa Roach parima uue artisti kategoorias Grammy nominatsiooni. See on nende enimmüüdud album.
Pezinoki ringkond

Pezinoki ringkond (slovaki keeles "Okres Pezinok") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Bratislava maakonna kesk- ja idaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pezinoki ringkonna elanikest slovakke 92,6%, tšehhe 0,62%, ungarlasi 0,48% ja ukrainlasi 0,18%. Rahvus oli teadmata 5,21%-l inimestest.
Pavel Rotmistrov

Pavel Rotmistrov (vene keeles "Павел Алексеевич Ротмистров"; 23. juuni/6. juuli 1901 Skovorovo, Tveri kubermang – 6. aprill 1982 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, tankiväe peamarssal.
Ta sündis aastal 1901 Skovorovos Tveri kubermangus (asub praeguse haldusjaotuse järele Tveri oblastis Seližarovo rajoonis), külasepa pojana, tal oli veel kaheksa õde-venda.
Aprillis 1919 astus ta vaatamata sellele, et ta oli alla 18-aastane, vabatahtlikult Punaarmeesse ja suunati Samara töölispolku. Pärast lühiajalist sõjalist väljaõpet osales ta Samara töölispolgu koosseisus Buguruslani operatsioonil Bugulma lähedal ning nende lahingute käigus astus ta VK(b)P liikmeks.
Kristin Harila

Kristin Jonassen Harila (sündinud 28. märtsil 1986 Vestre Jakobselvis Vadsø vallas) on Norra saami alpinist ja endine murdmaasuusataja.
Ta on tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu, kasutades lisahapnikku. Kokku kulus tal selleks kaks aastat (2021–2023). Veebisait 8000ers.com kandis Kristin Harila veebisaidi poolt koostatava kõigi kaheksatuhandeliste tippu jõudnute "uude nimistusse".
Nirmal Purja eeskujul tegeles Harila aastatel 2022–2023 kõigi (14) kaheksatuhandeliste tipputõusude kiirusrekordi saavutamisega. Omades selle projekti finantseerimiseks 15 miljonit Norra krooni (u 1,5 miljonit USA dollarit), šerpadest kõrgkandjaid, kogenud giidi (Tenjen Sherpa), baaslaagrite logistikat helikopterite abil, tal see ka õnnestus (14 tippu 92 päevaga).
Piešťany ringkond

Piešťany ringkond (slovaki keeles "Okres Piešťany") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trnava maakonna kirdeosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Piešťany ringkonna elanikest slovakke 92,81%, tšehhe 0,73%, ungarlasi 0,21%, ukrainlasi 0,13% ja venelasi 0,13%. Rahvus oli teadmata 5,26%-l elanikest.
Trieri kulla-aare

Trieri kulla-aare on aardeleid, mis 1993. aasta septembris leiti ehitustööde käigus Trieris ja mis sisaldas 2516 kuldmünti (teistel andmetel 2518) kogukaaluga 18.5 kg. Seda on kirjeldatud kui maailma suurimat säilinud Rooma kuldmüntide peitleidu. Aardeleid on välja pandud Trieris Rheinisches Landesmuseumi ekspositsioonis.
Avastamine.
9. septembril 1993 aastal lõhkus ekskavaator Trieris maa-aluse parkla ehitusel pronksist katla müntidega. Leidu ei märgatud kohe, tükk katlast ja osa münte sattus kohta, kuhu ladustati väljakaevatud pinnas. Pärast esimeste müntide märkamist hakkasid aardeotsijad seda kohta uurima.
Harrastusarheoloog Erich Eixner leidis kaevamiskohalt oma metalliotsijaga suurema osa katlast ja selles 560 münti, samuti pinnasekämbu 1500 mündiga. Ta teavitas leiust võime ning sai leiutasu 20 000 Saksa marka, osa leiu oletatavast väärtusest. Kuigi arheoloogid oli kohta eelnevalt uurinud, ei leidnud nad artefakte ja andsid ehitusloa.
Mündid.
Hiliseimaks aarde peitmise ajaks on pakutud Augusta Treverorumi piiramist Clodius Albinuse poolt, kuna hiliseimad mündid on löödud 196. aastal Septimius Severuse ajal.
Varaseimad mündid on münditud 63. aastal Nero ajal. 99% müntidest pärineb ajast enne 167. aastat. Vaid kuus münti on ajavahemikust 193–196. Müntide kaal ulatub 5,8 grammist 7,6 grammini, neilt võib leida kokku 40 isiku näopildid - Rooma keisreid ja nende sugulasi.
On oletatud, et algselt oli katlas 2650. münti.
Monomahhi müts

Monomahhi müts (vene: шапка Мономаха) on üks Venemaa olulisemaid reliikviaid, mida säilitatakse Moskva Relvapalatis Kremlis. See oli moskoviitide suurvürstide ja Vene tsaaride võimusümbol ning pärineb 14. sajandi algusest. Monomahhi müts on kaunistatud kulla ja vääriskividega ning ääristatud sooblinahaga. 1714 hakati selle asemel Euroopa eeskujul kandma keisrikrooni.
Tõenäoliselt pärineb müts Kesk-Aasiast ja on seotud mongolite invasiooniga Venemaale. 15. sajandist pärit legendi kohaselt kinkis Bütsantsi keiser Konstantinos selle mütsi Kiievi vürstile Vladimir Monomahhile.
Poltári ringkond

Poltári ringkond (slovaki keeles "Okres Poltár") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna keskosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Poltári ringkonna elanikest slovakke 94,29%, mustlasi 0,54%, ungarlasi 0,46% ja tšehhe 0,27%. Rahvus oli teadmata 4,08%-l inimestel.
Kiievi-Bilhorod

Kiievi-Bilhorod (ukraina keeles "Білгород-Київський") oli 10.–12. sajandil linn-kindlus Kiievi-Venes Irpini jõe paremal kaldal. Linna varemete naabruses on Bilohorodka asula, mis on nime saanud kunagise linna järgi.
Ajaloost.
Linna on esmamainitud 980. aastal. 991. aastal ehitas Vladimir I Bilhorodi endale kindluse ja kroonika järgi oli linn Vladimiri lemmikresidents, kuhu ta tõi hulga rahvast. Irpini paremkallas oli tollal Kiievi vürstidele vastu astujate drevljaanide maa ja linnus võis olla püstitatud Kiievi kaitseks nende eest, samuti stepirahvaste rünnete ennetamiseks.
997. aastal pidas linnus vastu petšeneegide pika piiramise ja peatas nende edasiliikumise Kiievi suunas. Nestori kroonika järgi oli linnas näljahäda ja veetšel lasti otsustada, kas jätkata vastupanu või mitte – see on Kiievi veetše esmamainimine ajaloos.
11. sajandil sai linnast piiskopi aujärje asukoht. Bilhorodi piiskoppi on nimetatud Nestori kroonikas 1088. aastal. 12. sajandil oli linn, nagu varem Perejaslav ja Novgorod, Kiievi suurvürsti troonipärija asupaik. See tava algas Vladimir II Monomahhi ajal, kes saatis oma poja Mstislavi Bilhorodi 1117. aastal; Mstislav sai Kiievi suurvürstiks 1125. aastal. 1140. aastal võttis linna oma valdusse Vsevolod II Olegovitš ja andis oma vennale Svjatoslav Olegovitšile. 1146. aastal sai Bilhorodi Izjaslav II, kes sai suurvürstiks 1151. aastal; 1159. aastal Mstislav II, kellest sai suurvürst 1167. aastal.
Linna hiilgeaeg oli suurvürst Rjurik Rostislavitši ajal, kes tegi Bilhorodist oma pealinna. Rjuriku käsul ehitas Petr Miloneg linna 1197. aastal valminud Apostlite katedraalkiriku, mille ase on tänapäeval kindlaks tehtud ja mille välimus on leidude ja põhiplaani alusel rekonstrueeritud. 13. sajandil käis linn pärast mongolite invasiooni alla ja pärast Kiievi vallutamist 1240. aastal lakkas olemast.
Muistis.
Kiievi-Bilhorodi alal on tehtud arheoloogilisi kaevamisi ja osa piirkonnast on veel läbi uurimata. Kindlustatud ala hõlmab 110 hektarit. Muistis on oluline kui ainus drevljaanide kindlus, mis on säilinud peaaegu puutumatuna ja teadaolevalt suurim 10. sajandi Russi linnustest.
Kaevamistel on avastatud tellistest, puidust ja mullast linnakindlustused, kahe kivikiriku vundamendid ning palju üksikleide, mis annavad tunnistust asula majanduse, tehnika ja kultuuri kõrgest tasemest. Leitud on sepikodasid, keraamika-, luunikerduse- ja muude käsitööliste töökodasid; leitud keraamilised glasuurplaadid on tähelepanuväärsed oma keeruka ornamentika poolest. Kiievi-Bilhorodi 11.–12. sajandi elamud olid suured võrreldes muude asulatega, koosnesid mitte ühest, vaid kahest ruumist ja nende seinad olid sageli kaetud mitmevärviliste glasuurplaatidega. Apostlite kiriku põrand oli kaetud värviliste glasuurplaatidega, kuplid aga pliilehtedega; leitud on kuldtaustaga seinafreskode jäänuseid.
Ratla mõis

Ratla mõis (saksa keeles "Ratjal, Ratjall") oli eramõis Jaani kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 1715 ja 1731 aastate vahel, 18. sajandi alguses on Ratla pandivaldajana mainitud Rootsi ja Moskva tsaaririigi Saaremaa ökonoomiakomissari ja Saaremaa maanõunikku Peer Anton von Güldenstubbet (1671−1757), 1770. aastal ühendati Ratla Kareda mõisaga.
Ratla küla alad on rahvasuus jagunenud osadeks: Aavikuotsa (läänes), Aruotsa ehk Aruküla (põhjas), Päriotsa (lõunas) ja Suurküla (keskel). Ratla Päriotsas on varem olnud kaks mõisat: Allika ehk Hallika (1756 "Hallick") ja Mataka ehk Mataku (1731 "Mattaküll"). Mõlemad ühendati 18. sajandi lõpul või 19. sajandi I poolel Koikla mõisaga.
Nikolai Vatutin

Nikolai Vatutin (vene keeles "Николай Фёдорович Ватутин"; 3. detsember/16. detsember 1901 Tšepuhhino, Valui maakond Voroneži kubermang (praegu Valuiki rajoon, Belgorodi oblast) – 15. aprill 1944 Kiiev) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, armeekindral.
Aastatel 1909–1913 õppis ta Tšepuhhino õigeusu kihelkonnakoolis, seejärel 1913–1915 Valuiki linnakoolis, mille lõpetas kiituskirjaga. Aastatel 1915–1917jätkas ta õpinguid 4. klassis kommertskoolis Urazovos Valui maakonnas, kus ta sai ka stipendiumi. Aastal 1917 stipendiumi maksmine katkestati ja ta pöördus tagasi kodukülla, kus ta elas ja töötas aprillini 1920.
Ta ei osalenud revolutsioonilistes aktsioonides, kuigi viibis juulist novembrini 1919 Anton Denikini armee poolt okupeeritud aladel.
Popradi ringkond

Popradi ringkond (slovaki keeles "Okres Poprad") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna lääneosas.
Popradi ringkond piirneb põhjas ja loodes Poolaga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Popradi ringkonna elanikest slovakke 92,62%, mustlasi 1,09%, tšehhe 0,56%, russiine 0,16%, ungarlasi 0,16% ja poolakaid 0,11%.
Bălți rahvusvaheline lennujaam

Bălți rahvusvaheline lennujaam (rumeenia "Aeroportul Internațional Bălți"; IATA: BZY, ICAO: LUBL) on rahvusvaheline lennujaam Bălțis Moldovas, 9 km Bălțist kagu pool. Ta on rahvusliku lennufirma Air Moldova kodulennujaam.
Kõrgsein

Kõrgsein on basiilikates ja empoorkodakirikutes kesklöövi või ristlöövi sein, mis jaotub kolmeks või neljaks horisontaalvööndiks.
Kolmevööndilise kõrgseina puhul on vöönditeks arkaad, trifoorium (või pseudotrifoorium) ja valgmik; neljavööndilise kõrgseina puhul lisandub neile empoor arkaadi kohal. Romaani empoorkodakiriku kõrgsein on valgmikuta, kahevööndiline, samuti võib kahevööndilist kõrgseina kohata hilisgooti kirikuis, kus trifoorium on ära jäetud.
Považská Bystrica ringkond

Považská Bystrica ringkond (slovaki keeles "Okres Považská Bystrica") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna kirdeosas.
Považská Bystrica ringkond piirneb põhjas Tšehhiga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Považská Bystrica ringkonna elanikest slovakke 94,68% ja tšehhe 0,54%. Rahvus oli teadmata 4,26%-l elanikest.
Prešovi ringkond

Prešovi ringkond (slovaki keeles "Okres Prešov") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna keskosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Prešovi ringkonna elanikest slovakke 90,98%, mustlasi 1,87%, russiine 0,71%, ukrainlasi 0,42, tšehhe 0,37%, poolakaid 0,15% ja ungarlasi 0,13%. Rahvus oli teadmata 4,9%-l elanikest.
Prievidza ringkond

Prievidza ringkond (slovaki keeles "Okres Prievidza") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna idaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Prievidza ringkonna elanikest slovakke 93,12%, tšehhe 0,44%, ungarlasi 0,22% ja sakslasi 0,17%. Rahvus oli teadmata 0,11%-l elanikest.
Púchovi ringkond

Púchovi ringkond (slovaki keeles "Okres Púchov") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna põhjaosas.
Púchovi ringkond piirneb läänes, loodes ja põhjas Tšehhiga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Púchovi ringkonna elanikeste slovakke 95,49% ja tšehhe 0,6%. Rahvus oli teadmata 3,4%-l elanikest.
Revúca ringkond

Revúca ringkond (slovaki keeles "Okres Revúca", ungari keeles "Nagyrőcei járás") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna idaosas.
Revúca ringkond piirneb kagus ligikaudu 7 km ulatuses Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Revúca ringkonna elanikest slovakke 69,9%, ungarlasi 19,02%, mustlasi 3,27%, tšehhe 0,33% ja ukrainlasi 0,12%. Rahvus oli teadmata 7,06%-l elanikest.
J Balvin

José Álvaro Osorio Balvín (sündinud 7. mail 1985 Medellínis), esinejanimega J Balvin, on Colombia laulja. 
J Balvinit on nimetatud Reggaetoni printsiks (hispaania keeles "Príncipe del Reguetón"). Ta on üks suurema müügieduga Ladina-Ameerika artiste, kelle plaate on müüdud üle 35 miljoni eksemplari. 
17-aastaselt kolis ta Colombiast Ameerika Ühendriikidesse, et õppida inglise keelt, kus ta elas nii Oklahomas kui ka New Yorgis. Seejärel naasis Balvin Medellíni ja saavutas populaarsuse linna klubides esinedes.
Rimavská Sobota ringkond

Rimavská Sobota ringkond (slovaki keeles "Okres Rimavská Sobota", "Rimaszombati járás") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna kagu- ja idaosas.
Rimavská Sobota ringkond piirneb kagus ja lõunas Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rimavská Sobota ringkonna elanikest slovakke 50,67%, ungarlasi 39,53%, mustlasi 4,83% ja tšehhe 0,32%. Rahvus oli teadmata 4,32%-l elanikest.
Rožňava ringkond

Rožňava ringkond (slovaki keeles "Okres Rožňava", ungari keeles "Rozsnyói járás") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Košice maakonna lääneosas.
Rožňava ringkond piirneb lõunas ja kagus Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rožňava ringkonna elanikest slovakke 66,89%, ungarlasi 22,85%, mustlasi 3,46% ja tšehhe 0,33%. Rahvus oli teadmata 6,02%-l elanikest.
Jahlil Beats

Orlando Jahlil Tucker (sündinud 8. veebruaril 1988), lavanimega Jahlil Beats, on Ameerika hiphopi plaadiprodutsent. Ta on olnud produtsendiks sellistele artistidele nagu Puff Daddy, Lil Wayne, Fabolous, Meek Mill, Chris Brown, Tyga, Rick Ross, Ace Hood, Bobby Shmurda, T.I. ja 50 Cent.
Ružomberoki ringkond

Ružomberoki ringkond (slovaki keeles "Okres Ružomberok") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna lõunaosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ružomberoki ringkonna elanikest slovakke 94,99%, tšehhe 0,38%, mustlasi 0,17%, ungarlasi 0,12% ja ukrainlasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 3,84%-l elanikest.
Toomas Sepp

Toomas Sepp (sündinud 17. septembril 1959 Tartus) on eesti omavalitsusametnik. Ta oli 24. aprillist 1992 kuni 31. augustini 2020 Tallinna linnavalitsuse linnasekretär.
Haridus.
Aastatel 1967–1978 õppis ta Tartu 5. Keskkoolis (praegune Tartu Tamme Gümnaasium). 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna juristina.
Töö.
Aastatel 1983–1989 töötas Toomas Sepp Eesti NSV Elamu- ja Kommunaalmajanduse Ministeeriumis vaneminseneri, peaspetsialisti ja peajuristina. 1990 jaanuarist märtsini töötas ta Riigikantseleis vanemkonsultantina. 1990 mais asus ta tööle Tallinna Linnakantselei elamunõunikuna. 24. aprillist 1992 kuni 31. augustini 2020, töötas ta Tallinna linnasekretärina, olles sellega kõige kauem ametis püsinud linnasekretär. 1. jaanuarist 2021 asus ta tööle pealinna ombudsmanina.
Toomas Sepp on olnud tegev Tallinna puuetega laste hariduskorralduse edendamisel ja Tallinna Heleni kooli kujundamisel. Ta on Eesti Kuulmispuuetega Laste Vanemate Liidu juhatuse esimees alates 1996. aastast ja Eesti Punane Risti nõukogu liige alates 2019. aastast. Ta on ka Eesti Puuetega Inimeste Fondi nõukogu esimees. 2021. aastal valiti ta Eesti Paralümpiakomitee juhatuse liikmeks.
Isiklikku.
Tema tütre abikaasa on endine Eesti Kurtide Noorte Organisatsiooni president Marko Uripea.
Sabinovi ringkond

Sabinovi ringkond (slovaki keeles "Okres Sabinov") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna keskosas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sabinovi ringkonna elanikest slovakke 86,56%, mustlasi 9,02%, russiine 0,55%, tšehhe 0,16% ja ukrainlasi 0,1%. Rahvus oli teadamata 3,38%-l.
Seneci ringkond

Seneci ringkond (slovaki keeles "Okres Senec") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Bratislava maakonna kaguosas.
Seneci ringkond piirneb lõunas vähem kui 1,5 km ulatuses Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Seneci ringkonna elanikest slovakke 82,46%, ungarlasi 9,01%, tšehhe 0,67%, ukrainlasi 0,34%, russiine 0,14%, venelasi 0,13%, vietnamlasi 0,12% ja sakslasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 6,03%-l elanikest.
Sulgpall 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude sulgpalliturniirid toimusid 27. juulist 5. augustini Porte de La Chapelle Arenal. Kokku osales nendel mängudel 173 sulgpallurit 49 riigist viiel medalivõistlusel (kaks soo kohta ja segavõistlus).
Võistluste formaat.
Esimene voor mängiti gruppidena, kus üksikmängus oli 13 gruppi ning paaris- ja segapaarismängus neli gruppi. Üksikmängu grupivõitjad ning paarismängu esimene ja teine ​​koht kvalifitseerusid medalivõistluse faasi.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 2. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Riike: 13
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: Wang Yilyu, Huang Dongping 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Kahkjas riisikas

Kahkjas riisikas ("Lactarius uvidus") on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab okas- ja lehtpuude all ja on kupatatult söödav.
Senica ringkond

Senica ringkond (slovaki keeles "Okres Senica") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trnava maakonna põhjaosas.
Senica ringkond piirneb läänes Austria ja Tšehhiga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Senica ringkonna elanikest slovakke 95,08%, tšehhe 0,82%, mustlasi 0,4% ja ungarlasi 0,12%. Rahvus oli teadmata 3,04%-l elanikest.
Skalica ringkond

Skalica ringkond (slovaki keeles "Okres Skalica") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trnava maakonna põhjaosas.
Skalica ringkond piirneb loodes, põhjas ja kirdes Tšehhiga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Skalica ringkonna elanikest slovakke 91,12%, tšehhe 1,75%, mustlasi 0,19%, ukrainlasi 0,18% ungarlasi 0,13%. Rahvus oli teadmata 6,14%-l elanikest.
Rick Rubin

Frederick Jay Rubin (sündinud 10. märtsil 1963) on USA muusikaprodutsent.
Rubin aitas populariseerida hiphop muusikat, produtseerides plaate sellistele artistidele nagu Beastie Boys, Geto Boys, Run-DMC, Public Enemy ja LL Cool J. Ta on produtseerinud muusikat paljudele erineva muusikastiiliga artistidele, nagu näiteks Kesha, Adele, Lady Gaga, Danzig, Metallica, Slayer, Red Hot Chili Peppers, Rage Against the Machine, The Strokes, Weezer, Aerosmith, Linkin Park, System of a Down, Slipknot, Johnny Cash ja Eminem.
2007. aastal nimetas MTV Rubinit "viimase 20 aasta tähtsaimaks produtsendiks" ja ta valiti Time'i "100 maailma mõjukaima inimese" nimekirja.