Leibnitz

Leibnitz (sloveeni "Lipnica") on linn ("Stadt") Austrias Steiermargi liidumaal. See paikneb Grazist lõunas Muri ja Sulmi jõe vahel.
Linn on Leibnitzi ringkonna keskus. Leibnitz tegutseb ümbritseva ringkonna kultuuri-, haridus-, kohtu- ja majanduskeskusena.
Ajalugu.
Kuigi praeguse linna keskus asub Flavia Solva arheoloogilisest leiukohast vaid u 3 km kaugusel, ei saa Leibnitz väita, et on selle 1. sajandil asutatud ja 5. sajandi alguses hävitatud Rooma munitsiipiumi otsene järglane. Kui Baieri asunikud liikusid 9. sajandi jooksul piirkonda, tõrjudes välja ja sulandades järk-järgult endasse eelnenud viie sajandi jooksul end sisse seadnud slaavi elanikkonna, olid kõik mälestused Rooma linnast ammu tuhmunud.
Leibnitzi nime esimene dokumenteeritud versioon on "Lipnizza" ja selle võib leida keiser Otto Suure 7. märtsil 970 välja antud kirjarullist. Kuid hoopis teine asula – civitas Zuib (või "Sulb"; mõlemad nimed meenutavad Rooma "Solvat") – asus tegelikult praegusele linnale lähemal kui civitas Lipnizza, mis asus lähedalasuval Frauenberg mäel, kus inimasustus oli kestnud neoliitikumist saati. Hiljem, kui tsiviilasula liikus tagasi ja alla Muri orgu, samal ajal kui mäe elupaik jäi kindlustatud kohaks, muudeti nimi "Libniz"'iks ja "Libenizze"'ks (12. sajand), "Leibentz"'iks ja "Leybencz"'iks (13. ja 14. sajand) ja lõpuks "Leybnitz"'iks (14. ja 15. sajand).
12. sajandi jooksul muutus asula ja seda ümbritsev ala, sealhulgas lääne pool asuv Sulmi org Salzburgi peapiiskopkonna territooriumiks ja jäi selleks enam kui 400 aastaks. Tsiviilasula ümberpaigutamise algatas (või vähemalt toetas tugevalt) Salzburgi peapiiskop Konradin, arvatavasti 1130. aastaks. 1170. aasta märtsis arutas keiser Friedrich I Barbarossa Leibnitzis Salzburgi võimuga seotud küsimusi ja 14. juuni 1178 dateeritud keiserlik dokument andis Salzburgile täieliku jurisdiktsiooni.
Üleminekuaastakümned keskajast osutusid Leibnitzi ümbruse, nagu ka tänapäeva Austria kaguosa jaoks rahutuks ja hävitavaks. Asjaolu, et Leibnitz ei olnud kindlustatud, aitas kindlasti kaasa peapiiskop Bernhard von Roreri otsusele 1479. aastal anda linn sissetungivate ungarlaste kätte; nende okupatsioon varises 1490. aastal kokku ja Austria vallutas kiiresti Leibnitzi, karistades karmilt neid juhtivaid kodanikke, kes olid teinud koostööd ungarlastega.
18. sajandil ja 19. sajandi alguses, kui Leibnitzis oli umbes 1000 elanikku, põles linn kaks korda maani maha, 29. mail 1709 ja taas 8.–9. septembril 1829. 1883. aastaks oli rahvaarv tõusnud 2471-ni ja 27. aprillil 1913 ülendas Austria-Ungari keiser Franz Joseph I Leibnitzi ametlikult linnaks.
1. jaanuariks 1968 oli Leibnitzi rahvaarv jõudnud 6641-ni, kuid selle suhteline tähtsus ja elujõud olid tugevalt langenud pärast seda, kui Alam-Steiermark langes 1919. aastal Esimese maailmasõja tagajärjel Jugoslaaviale, katkestades linna elutähtsad sidemed lõunaga ja muutes selle kõik vaid "surnud piirilinnaks". 1970. aastatest, kui Jugoslaavia kodanikel muutus Austriasse reisimine lihtsamaks, hakkas Leibnitzi majandus märkimisväärselt elavnema; majandus sai hoo sisse Sloveenia kui iseseisva riigi loomisega 1991. aastal ja Euroopa Liiduga ühinemisega 2004. aastal.
Kultuur ja vaba aeg.
Leibnitzis on kino, keskuses paiknev liuväli ja vabaõhubassein koos kämpingu ja tenniseväljakutega. Neid rajatisi naudivad nii kohalikud elanikud kui ka Aadria mere poole liikuv turistide liiklus.
Huvitavate iga-aastaste sündmuste hulka kuuluvad sügisfestival koos tänurongkäiguga, Leibnitzi veininädal ja "Perchtenlauf".
Rohkete viinamarjaistandustega künklikus maapiirkonnas on palju traditsioonilisi veinijoogiasutusi, mida tuntakse Buschenschenke nime all ja kus saab maitsta kohalikku toodangut.
Piirkonnas on ka palju jalgrattateid, mis on eriti populaarsed suvel ja sügisel. Leibnitz asub rattaraja harus, mis kulgeb Muri jõe ääres Grazist Sloveenia piirini. Teine rattarada Sulmi jõe ääres viib Gleinstättenisse.
Majandus.
Leibnitzi ümbritsev piirkond (Leibnitzer Feld) on ulatuslikult haritud, peamised põllukultuurid on mais ja kõrvits. Viimast kasutatakse Steiermargi päritolu mustjasrohelise kõrvitsaseemneõli tootmisel. Linna piires asuvad mitmed väikesed ja keskmise suurusega tööstusettevõtted ning ka mõned väiksemad hotellid ja pansionid. 
Linna ümbritsevad künklikud maapiirkonnad toetavad paljusid viinamägesid, mis ise on tuntud veinitootmise keskus.
Transport.
Leibnitz asub peamise lõunapoolse raudteeliini ääres, mis ühendab Viini Grazi kaudu Sloveeniaga ja Horvaatia põhjaosadega, eriti Čakoveci või Varaždiniga. Sõit Grazi pearaudteejaamast Leibnitzi kestab umbes 30 minutit rongidega, mis sõidavad Spielfeld-Straßi, Maribori või isegi Ljubljanasse või Zagrebi. Leibnitzis on ka mitu taksofirmat. 
Leibnitzi teenindab ka kiirtee A9, mis on peamine marsruut Sloveeniasse Spielfeldi kaudu.