tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ustav Ülo

"Ustav Ülo" on Jaan Bergmanni 1879. aastal kirjutatud ballaad, mis räägib eestlaste muistsest vabadusvõitlusest.
"Ustav Ülo" on ilmunud autori kogudes "J. Bergmann’i laulud" (1901) ja "Laulud" (1923).
Ballaadi nimitegelane võib olla nime saanud Liivimaa piiskopi Meinhardi 1186. aastal ristitud liivlase Ylo järgi, keda on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas.
Kuldijüri mänd

Kuldijüri mänd (ka Kuldi-Jüri pettäi) on looduskaitsealune põlispuu, mänd Põlvamaal, Kanepi vallas Peetrimõisa külas. 
Puu ümbermõõt on umbes 4 m, kõrgus 21 m. Jämeduselt jagab see Eestis 3.-4. kohta Peedi männiga. Kuna Kõrgepalu mänd on kuivanud (oli seda juba 2006. aastal), siis peaks Kuldijüri mänd olema praegu jämeduselt 2. või 3. kohal.
Oleg Netšiporenko

Oleg Netšiporenko (vene "Oлег Максимович Нечипоренко"; sündinud 4. juuli 1932 Moskvas) on Venemaa kirjanik, endine NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimese peavalitsuse välisluure ohvitser (polkovnik).
Elulugu.
Oleg Netšiporenko õppis M. Torreze nimelise Moskva I Riikliku Pedagoogilise Instituudi ("I-й МГПИИЯ") tõlkide teaduskonnas hispaania keele erialal ning pärast ülikooli lõpetamist asus tööle NSV Liidu RJK-sse. 
1960. aastal viidi üle teenistust jätkama NSV Liidu MN juures asuvasse RJK-i välisluurege tegelevasse Esimese peavalitsuse 14. osakonda, mis tegeles vastuluurega välismaal, kus töötas kuni 1984. aastani.
Teenistuse ajal viibis korduvalt NSV Liidu RJK EPv välislähetustes: Mehhikos aastatel 1961–1965 ja 1967–1971, NSV Liidu saatkonna konsuli kattevarju kasutades. Täites ametlikke konsuli ülesandeid ning valides perspektiivikaid Mehhiko noorukeid õppima Moskva Lumbumba ülikooli tegeles O.Netšiporenko Mehhikos asuva Ameerika Ühendriikide saatkonna tegevuse kohta teabekogumisega. Pärast grupi Moskvas õpingutel viibinud Mehhiko üliõpilaste poolt valitsusvastase liikumise moodustamist kuulutati Mehhiko valitsuse poolt 1971. aasta märtsis O. Netšiporenko "persona non grata"'ks ning koos 4 residentuuri sovetiluurajaga oli sunnitud lahkuma Mehhikost.
Pärast naasmist NSV Liitu töötas Netšiporenko NSV Liidu RJK keskaparaadis ning aastatel 1970–1980 viibis erakorralistes lähetustes sealhulgas sõjapiirkondades: Vietnamis, Liibanonis, Nicaraguas.
Aastatel 1985–1991 tegutses O. Netšiporenko kateedrijuhataja Punalipulises J. Andropovi nimelises Instituudis.
Teenistuse NSV Liidu julgeolekuorganites lõpetas 1991. aastal NSV Liidu RJK EPv K (vastuluure)valitsuse osakonnaülemana.
Oleg Netšiporenko on 1999. aastast Moskva Kirjanike Liidu liige.
O.Netšiporenko on tegev Ülemaailmses Kuritegevuse- ja terrorismivastases foorumis ja on Venemaa Rahvusliku Kuritegevuse- ja terrorismivastase fondi peaanalüütik ning osales Venemaa Föderatsiooni "Terrorismivastase võitluse seaduse" väljatöötamisel.
RAF Coastal Command

Royal Air Force Coastal Command (lühendatult RAF Coastal Command) oli Suurbritannia õhuväe väejuhatus, mis loodi 1936. aastal ja likvideeriti 1968. aastal.
RAF Coastal Commandile allunud üksused kaitsesid Suurbritannia rannapiirkondi Teises maailmasõjas, võitlesid Saksamaa allveelaevadega, teostasid merepatrullimist ja demineerimist. 
Aastal 1968 ühendati kuus Briti õhuväe väejuhatust, nende hulgas RAF Coastal Command, moodustades uue väejuhatusena RAF Strike Commandi.
Mikeli järv

Mikeli järv (ka Mikkeli järv, Suur Mikkeli järv) on järv Võrumaal Rõuge vallas, Tika külas Missost 3 km kirde suunas.
Järv on ümara kujuga, 4,7 ha suur. Suurim sügavus 6,1 m. Kallas enamjaolt turbane. Idakaldal on liivane küngas.
Taimestik on liigivaene. Vees on enim väikest vesikuppu. Leidub ka üht haruldast jõgitakja liiki.
Kapera mänd

Kapera mänd (ka Koobaskõsõ pettai) on looduskaitsealune põlispuu, mänd Võrumaal Võru vallas Kornitsa külas.
Puu ümbermõõt on umbes 3,5 m ja kõrgus 20 m.
Kessoon

Kessoon (prantsuse keeles "caisson" 'kast') on kastikujuline piirdetarind, mis moodustab vees või vesises pinnases veevaba töökambri. 
Kessoonid valmistatakse enamasti raudbetoonist. Need on põhjata, vesi tõrjutakse kessoonist välja suruõhu abil. 
Kessoone kasutatakse peamiselt vundamentide, sildade, vesiehitiste jms rajamisel. Kessoone valmistatakse ka maapinnal; maasse vajub ta omaenese raskuse toimel, kui tema all olev pinnas välja kaevatakse. 
Kessoon võeti kasutusele 1841. aastal Prantsusmaal kivisöekaevanduse šahti läbindamisel.
Pandora laegas (film)

"Pandora laegas" (saksa "Die Büchse der Pandora") on 1929. aastal linastunud Saksamaa melodraama, mille lavastas Georg Wilhelm Pabst. Peaosades mängivad Louise Brooks, Fritz Kortner ja Francis Lederer.
Rein Luhaväli

Rein Luhaväli (sündinud 1. detsembril 1968 Sovetskis) on Eesti sõjaväelane.
Teenistus.
Teenis aastail 2005–2011 Kaitseliidu Valgamaa maleva pealikuna ja teenis alates 2011. aasta 1. septembrist Kaitseliidu Viru maleva pealikuna. 
Rein Luhaväli on varem teeninud Viru Üksik-Jalaväepataljonis, Suurtükiväegrupi ülemana ja maaväe staabis vanemstaabiohvitserina. 2004. aastal asus kapten Luhaväli teenistusse Kaitseliidu Järva maleva vaneminstruktorina.
Rein Luhaväli sai kapteni sõjaväelise auastme president Lennart Mere käskkirjaga 21. veebruaril 2001.
Haridus.
Rein Luhaväli on lõpetanud Rakvere 2. Keskkooli. Läbinud Kaitseväe Ühendatud Õppeasustustes jalaväepataljoni lahingutegevuse planeerimise ja juhtimise baaskursuse, juhtimise baaskursuse ja teisi kursuseid. Tallinna Pedagoogikaülikoolis on kapten Luhaväli omandanud riigikaitseõpetuse lisaeriala.
Tunnustus.
Rein Luhavälja on autasustatud Kaitseliidu Valgeristi teenetemärgi III klassiga, Kaitseväe teeneteristiga (eeskujuliku teenistuse eest), Kaitseväe teenetemärgiga ja mälestusmedaliga “10 aastat taastatud Kaitseväge“.
Tõnda

Tõnda (vene keeles Тында) on linn Venemaal Amuuri oblastis, Tõnda rajooni halduskeskus. Linn on tuntud ka kui Baikali-Amuuri magistraalraudtee (lühend BAM) pealinn.
Tõnda asub Baikali–Amuuri pearaudtee (BAM) ja Amuuri-Jakutski raudtee (AJAM) ristumiskohas ning on oluline transpordi- ja logistikakeskus. 
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 35 574.
Ajalugu.
1907.–1908. aastal tekkis praeguse Tõnda alal ümberasujate piirkond, mida nimetati Tõndinskiks. Umbes 30 aastat hiljem, 1941. aastal, sai sellest linnataoline alev. 1975. aastal omandas Tõndinsk linnalise staatuse ning selle nimi muutus Tõndaks. Linn kujunes Baikali–Amuuri raudtee ehituse ajal oluliseks transpordi- ja tööstuskeskuseks, mistõttu on teda sageli nimetatud BAMi pealinnaks.
Lennuõnnetus 2025. aastal.
24. juulil 2025 toimus Tõnda lennujaamas Angara Airlinesi lennu 2311 lennuki Antonov An-24 maandumise ajal õnnetus, mille käigus lennuk kukkus alla. Kõik pardal olnud 48 inimest hukkusid.
Meelis Saueauk

Meelis Saueauk (sündinud 17. veebruaril 1971) on eesti ajaloolane.
Meelis Saueauk lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli ajaloo bakalaureuseõppes, 2007. aastal alustas ta samas doktoriõpinguid. Sai doktorikraadi 2013. aastal. 
Aastatel 2006–2009 oli ta Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Sihtasutuse teadur, seejärel on ta olnud Sihtasutuse Eesti Mälu teadur ja vanemteadur. Ta uurib peamiselt Eestis Teise maailmasõja ajal ja järel toime pandud inimsusvastaste kuritegusid.
Riiklik Erakorralise Seisukorra Komitee

Riiklik Erakorralise Seisukorra Komitee (vene keeles "Государственный комитет по чрезвычайному положению", "ГКЧП") oli kaheksast Nõukogude Liidu kõrgest riigitegelasest koosnenud isehakanud organ, mis püüdis 1991. aastal augustiputšiga võimu haarata. Riigipööre kukkus 21. augustiks läbi, Janajev andis ise välja seadluse, millega GKTšP laiali saadeti, ja asjaosalised arreteeriti, Boriss Pugo lasi end maha.
Komitee liikmed olid:
Asmodeus

 
Asmodeus (heebrea keeles: אשמדאי‎, Ashmedai) on Põrgus üks võimsamaid deemonite kuningaid ja üks tähtsamaid tegelasi demonoloogias, eriti judaismis ja kristluses. Asmodeusele allub Goetia järgi 72 leegionit deemoneid. Ta on sageli seotud himu patuga ja teda peetakse üheks Seitsme Surmapatu vürstidest. Temast aste kõrgemalasetsev Saatan on seotud Viha patuga. Asmodeust kirjeldatakse sageli hirmutava olendina, kellel on kolm pead (nt pulli, mehe ja jäära), hane jalad ja mao saba. Ta ratsutab tuldpurskava lohe seljas. Kuid ta võib võtta ka näiliselt süütu või ihaldusväärse inimkuju, mis peidab tema tõelist deemonlikku olemust. Tihti kirjeldatakse teda kui eriti atraktiivset tegelast, kes suudab inimesi veenda ja oma tahtele allutada just oma veetluse kaudu, mis on omane tema seosele himu ja ihaga.
Raamatus "Lesser Key of Solomon" (vähem tuntud ka kui "Lemegeton") esimeses osas, "Goetia" on Asmodeus 32. deemon ja tema kohta on öeldud, et ta on võimeline andma inimesele suuri teadmisi paljudest valdkondadest, nagu matemaatika, astronoomia ja geomeetria, samuti annab ta nähtamatuse ja oskuse leida peidetud aardeid. Ta võib pakkuda naudinguid ja luksust ning aidata kaasa inimsuhete arendamisele, eriti kirglikes ja intiimsetes küsimustes. Vastutasuks küsib Asmodeus endale truudust ja alluvust, mõjutades inimest himu ja liiderlikkuse suunas, mis võib viia moraalsete piiride ähmastumiseni ja sõltuvuseni. Tema antud teadmised ja võim võivad kaasa tuua uhkuse ja arrogantsi, mis eraldab inimese teistest ning takistab vaimset arengut. Tihti on tema pakkumiste varjatud hind hingeline vabadus ja tasakaal.
Nime päritolu.
Nimi "Asmodeus" arvatakse pärinevat pärsia sõnast *aēšma-daēva, mis tähendab umbkaudu "raevudeemon" või "ihade deemon". Tema vaste vanapärsia mütoloogias on Aēšma, viha ja raevu kehastus zoroastrismis.
Juudi traditsioonides tuntakse teda peamiselt nimega Ashmedai.
Asmodeus juudi traditsioonides.
Talmudis ja juudi folklooris on Ashmedai (Asmodeus) võimas ja sageli vastuoluline tegelane. Teda kujutatakse deemonite kuningana, kes valitseb teiste deemonite üle. Tobiti raamat kirjeldab Asmodeust kui kurja vaimu, kes tapab enne pulmaööd naise seitse järjestikust abikaasat. Lõpuks alistatakse ta peaingel Raffaeli abiga ja paastumise, palvete ning kalamaksa suitsuga. See lugu rõhutab Asmodeuse seost himu ja abielu rikkumisega.
Babüloonia talmudis Gittini traktaadis on Ashmedai oluline tegelane lugudes, mis räägivad kuningas Saalomoni templist. Väidetavalt vajas Saalomon templit ehitades erilist "shamirit" (maagiline ussike või aine), mis suutis kive lõigata ilma raudtööriistadeta. Ashmedai oli ainus, kes teadis selle asukohta. Saalomonil õnnestus Ashmedai vangistada ja sundida teda oma teadmisi jagama ning templit ehitama. Mõnes loos ilmneb Ashmedai isegi humoorika ja targana, andes Saalomonile õppetunde surelikkuse ja võimu illusoorse olemuse kohta.
Asmodeus popkultuuris.
Asmodeus on oma hirmutava maine ja keerulise tausta tõttu inspiratsiooniallikaks kaasaegses popkultuuris, esinedes sageli fantaasiakirjanduses, videomängudes, rollimängudes (nt "Dungeons &amp; Dragons") ja filmides kui võimas ja salakaval deemon.
Peltsebul

Peltsebul (ka Beltsebul) (/biːˈɛlzɪbʌb/ "bee-EL-zi-bub" or /ˈbiːlzɪbʌb/ "BEEL-zi-bub"; heebrea: בַּעַל זְבוּב‎ "Baʿal Zəḇūḇ") pärineb vilisti jumalast, mida varem kummardati Ekronis ja mis hiljem võeti osade heebrea hõimude poolt üle suure deemonina. Nimi Beltsebul on seotud kaananlaste jumala Baaliga ja tuleneb heebrea keelest, kus selle põhikomponendiks on "baal" ( eesti k "isand"). Heebrea keeles tähendab see "kärbeste valitseja".
Teoloogilistes valdavalt kristlikes allikates, on Beltsebul Saatana teine nimi. Ta on demonoloogias tuntud kui üks seitsmest põrgu printsist. The Dictionnaire Infernal kirjeldab Beltsebubi kui lendamisvõimelist olendit, keda tuntakse "Lendajate isandana" või "Kärbeste isandana".
Ristiusus loetakse tema põhivaenlaseks Franciscus Assisisti.
Seda nime on kasutatud ka liigsöömise deemoni nimena.
Eesti vanemas pärimuses ei ole Peltsebuli nimi eriti levinud, tuntuim on ehk humoorikas kujund "Luciferiga Beltsebuli välja ajama".
Jüri Vetemaa

Jüri Vetemaa (26. augustil 1956 – 16. juuli 2003) oli eesti maletaja.
Steve Jobs

Steve Jobs (kodanikunimega Steven Paul Jobs; 24. veebruar 1955 Mountain View, California – 5. oktoober 2011 Palo Alto, California) oli USA infotehnoloog ja ettevõtja, üks ettevõtte Apple Inc. asutajaid.
Elulugu.
1970. aastate lõpus tootis Jobs koos ettevõtte Apple Inc. kaasasutaja Steve Wozniakiga esimese äriliselt eduka personaalarvuti. 1980. aastate alguses oli ta esimeste seas, kes pööras tähelepanu arvutihiire kasutamisele graafilises kasutajaliideses.
1986. aastal ostis Steve Jobs ettevõtte Pixar (tol ajal The Graphics Group) 10 miljoni USA dollari eest.
Jobs töötas Apple'i tegevjuhina peaaegu tasuta, kõigest 1 dollari eest aastas. Ta ei võtnud töö eest mingit muud tasu, ei aktsiaoptsioone ega esinduskulusid. See-eest kuulus talle üle 5 miljoni Apple'i aktsia, mille väärtus oli üle 2 miljardi dollari. Pärast Pixari ülevõtmist kuulus talle ka 138 miljonit Disney aktsiat, mille väärtus oli üle 4 miljardi dollari. Forbesi hinnangul oli tema vara väärtus 2010. aastal 8,3 miljardit dollarit ning sellega oli ta USA rikkuselt 42. inimene.
Jobs taandus 24. augustil 2011 Apple'i tegevjuhi kohalt ettevõtte nõukogu esimeheks. Uueks tegevjuhiks sai Tim Cook.
5. oktoobril 2011 suri ta kõhunäärmevähki, mis diagnoositi tal 2003. aasta sügisel.
Phoenixi lainemurdja

Phoenixi lainemurdja (inglise keeles "Phoenix breakwater") oli teisaldatava sadama ehk Mulberry sadama osa, mis projekteeriti 1944. aastal liitlaste maabumiseks Normandia dessandi ajal.
Phoenixi lainemurdja oli monoliitsest raudbetoonist võimas kessoonehitis paljude tühjade kambritega. Kui vesi lasti kambritesse, hakkas kessoon vajuma, ja vastupidi: kui kambritest pumbati vesi välja, siis kessoon hakkas tõusma. Kessooni peale võidi paigaldada ka õhutõrjerelvi. 
Phoenixi lainemurdja projekteerisid tsiviilinsenerid. Neid hakati tootma Suurbritannia rannikul Kentis Dungenessis ja Sussexis Selseys. Seejärel pukseeriti nad üle La Manche'i ja lasti merepõhja. Sama 1944. aasta sügisel viidi neid veel juurde, sest ajutisi sadamaid otsustati kasutada kauem, kui esialgu plaanis oli.
Phoenixi lainemurdjad tänapäeval.
Suurbritannias kasutatakse mitut Phoenixi lainemurdjat tänapäevani. Portlandi sadama lähedal väikeses Castletowni sadamas on kaks Phoenixi lainemurdjat ja Sussexis Paghamis samuti kaks. Langstone Harbouri saare lähedal on Phoenixi lainemurdja vrakk.
Pärast katastroofilist 1953. aasta Põhjamere üleujutust kasutati Hollandis nelja Phoenixi lainemurdjat Schouwen-Duivelandi saarel Ouwerkerkis purunenud tammi parandamiseks. Tänapäeval on need neli lainemurdjat muudetud üleujutuse muuseumiks ja külastajad saavad jalutada läbi kõigi nelja kessooni.
Värav

Värav on suletav läbipääs seinas või piirdes. Väravaid kasutatakse üldjuhul piiramaks teatavale territooriumile pääsemist, kuid väravad võivad olla ehitatud ka dekoratiivsel eesmärgil. 
Dekoratiivväravatel pole tavaliselt suluseid ja need on eraldiseisvad ehitised. 
Tugevdatud väravad on kindlustusehitise lahutamatu osa. Selline värav võib olla linnamüürivärav (linnavärav), samuti kindluse-, linnuse- või lossivärav. Vahel ehitati värava kohale torn.
Vanim säilinud linnavärav on Ištari värav Babülonis, mis on tänapäeval eksponeeritud Pergamoni muuseumis Berliinis.
Portlandi sadam

Portlandi sadam (ka Portland Harbour) on sadam Edela-Inglismaa lõunarannikul. Sadam asub Portlandi ja Weymouthi vahel asuvas Balaclava lahesopis.
Sadam on rajatud 19. sajandil. Balaclava lahesopis ehitati välja lainemurdjad, mis moodustasid kokku sadama ringkaitse tormise mere vastu. 
Pikka aega on sadam olnud ühtlasi Kuningliku mereväe baasiks ja seeläbi on sadam mänginud märkimisväärset rolli Esimeses ja Teises maailmasõjas. 
Alates 1995. aastast, kui Kuninglik merevägi sadama maha müüs, on sadam tsiviilsadam.
Juri Budanov

Juri Budanov (Юрий Дмитриевич Буданов; 24. november 1963 – 10. juuni 2011) oli Venemaa sõjaväelane, kes mõisteti süüdi 2003. aastal Teise Tšetšeenia sõja käigus toime pandud ametivolituste ületamise, mõrva ja inimröövi eest. 
Budanov mõisteti süüdi 18-aastase tšetšeeni tüdruku Elza Kungajeva tapmises 2000. aastal.
Teda karistati kümneaastase vabaduskaotusega range režiimiga koloonias. Kohus võttis talt ära polkovniku auastme ja riiklikud autasud. Kohtuprotsessiga kaasnes suur ühiskondlik vastukaja.
Budanov vabastati 2009. aastal ennetähtaegselt.
Budanov tapeti 2011. aasta 10. juulil Moskvas, Komsomolski prospektil nelja lasuga pähe. 26. augustil sanktsioneeris kohus mõrvas kahtlustatava tšetšeeni Magomed Suleimanovi vahi alla võtmise. Uurimisandmetel kavandas Suleimanov koos kaasosalistega mõrva alates aprillist. Suleimanovi kodanikunimeks osutus Jussup Temirhanov. Ta mõisteti 7. mail 2013 Moskva linnakohtu otsusega Budanovi tapmises süüdi ja talle määrati karistuseks 15 aastat vabadusekaotust. Temirhanov suri vangis 2018. aasta 3. augustil. Karistust kandis ta Siberis asuvas karistuskoloonias.
Himki mets

Himki mets (Химкинский лес) on segamets Himki linna lähistel, osa Moskva metsakaitsevööndist. Metsa pindala on üle 1000 hektari.
Moskva–Peterburi kiirtee rajamine.
Himki mets sattus rahvusvahelise tähelepanu alla seoses Moskva–Peterburi kiirtee ehituse ja selle vastaste protestidega. Kiirtee trassi ja infrastruktuuri rajamiseks raiuti läbi metsa siht, mis keskkonnakaitsjate hinnangul võib põhjustada Himki linnas ökoloogilisi probleeme ja häirib ohustatud liike.
2010. aasta mais peatasid protestijad raietööd, misjärel miilits tuvastas, et töölistel polnud raieluba. Juulis tööd jätkusid ja protestijate katsed neid takistada tõid kaasa vastasseisu. Paar päeva pärast tööde algust rünnati organisatsiooni "Liikumine Himki metsa kaitseks" juhti Jevgenija Tširikovat. 23. juulil tungisid aktivistide laagrisse agressiivsed noored mehed. Miilits ajas laagri samal päeval laiali. 28. juulil ründasid tundmatud isikud Molotovi kokteile loopides ja metsa kaitseks loosungeid hõigates Himki linnavalitsust. Tširikova teatas, et ei toeta selliseid võitlusmeetodeid, opositsiooni esindajad on oletanud, et tegemist oli võimude provokatsiooniga.
Juuli lõpus õnnestus protestijatel ehitus peatada. Augustis kutsus ka president Dmitri Medvedev tee-ehitust edasise arutelu ajaks peatama, kuid detsembris otsustas valitsuse komisjon jätkata töid samal trassil. Väidetavasti on Himki metsa läbiva trassi jaoks välja töötatud rida keskkonnameetmeid 4 miljardi rubla maksumuses.
Protestidega Himki metsa kaitseks on seostatud rünnakuid mitmetele aktivistidele ja ajakirjanikele. Viimaste hulka kuuluvad Mihhail Beketov ja Oleg Kašin.
Aleksandr Ankvab

Aleksandr Ankvab (abhaasi keeles Алықьсандр Анқәаб; sündinud 26. detsembril 1952 Suhhumis) on Abhaasia poliitik, aastatel 2011–2014 Abhaasia president.
Ankvab on lõpetanud aastal 1974 Rostovi Ülikooli õigusteaduskonna ja aastal 1987 NLKP Keskkomitee Ühiskonnateaduste Akadeemia.
Ta töötas nooruses komsomolis, Abhaasia ANSV justiitsministeeriumis ja Gudauta siseasjade rajooniosakonna ülemana. Aastatel 1981–1983 töötas ta Thbilisis Gruusia Kommunistliku Partei Keskkomitees haldusosakonna instruktorina, põllumajandusosakonna teaduse ja majandusanalüüsi sektori juhatajana ning haldusosakonna juhataja asetäitjana. 1984–1990 töötas ta Gruusia NSV siseministri asetäitjana.
Ta naasis 1990. aastal Abhaasia sõja puhkedes Abhaasiasse ja valiti järgmisel aastal Abhaasia Ülemnõukogu saadikuks. 1992–1993 pidas ta Abhaasia siseministri ametit.
1994. aastal siirdus Ankvab Moskvasse, kus tegeles muuhulgas äriga.
2004. aastal soovis Ankvab kandideerida Abhaasia presidendiks, kuid ei saanud kandideerida, kuna kandidaatidele seati abhaasi keele valdamise nõue. Ankvab toetas seejärel Sergei Bagapši kandidatuuri.
2005. aasta veebruaris määrati Ankvab Abhaasia peaministriks. 28. veebruaril 2005 elas ta üle tapmiskatse – tema autokolonni rünnati automaatidega. 1. aprillil püüti teda uuesti tappa. Sooviga tappa Ankvabi seostati ka 2007. aasta juunis maanteel plahvatanud kaugjuhtimisega pommi. Juulis rünnati tema džiipi granaadiheitjaga. Septembris 2010 tulistati granaadiheitjast tema kodu, tema käsi ja jalg said vigastada. 22. veebruaril 2012 tehti Ankvabile juba kuues atentaat. Pärast pommiplahvatust avati tema auto pihta tuli kuulipildujast ja granaadiheitjast. Kaks ihukaitsjat õnnestus ründajatel tappa ja kolmandat haavata, kuid Ankvab vigastada ei saanud. 
Ankvab oli üks kolmest kandidaadist 26. augustil 2011 toimunud presidendivalimistel ja võitis need esimeses voorus, saades 54,82% häältest. Ühtlasi sooritas ta komisjoni ees edukalt presidendikandidaatidele kohustusliku abhaasi keele eksami.
Ankvab andis ametivande 28. augustil 2011. Ankvab oli rõhutatult venemeelne president, kes on muuhulgas tõstnud esile ka vajadust tugevdada vene keele positsioone Abhaasias. Ta pälvis tähelepanu ka mitmete populistlike aktsioonidega, näiteks võttis ta isiklikult vastu vabariigi kodanikke ja kuulas ära nende muresid. Ta seisis aktiivselt selle eest, et ennast mittekanooniliselt autonoomseks kuulutanud Abhaasia Õigeusu Kirik võetaks Moskva ja kogu Venemaa patriarhi vaimuliku eestkoste alla.
Tema ametiajal hakati teda üha rohkem süüdistama korruptsioonis ja Venemaalt saadud rahalise abi väärkasutamises. Mai 2014 pealinnas Suhhumis puhkenud meeleavalduste käigus vallutasid meeleavaldajad 27. mail presidendipalee ning Ankvab põgenes. 29. mail nõudis parlament presidendi tagasiastumist, kuid Ankvab keeldus. Seejärel tühistas parlament 31. mail Ankvabi volitused presidendina ja nimetas riigipea kohusetäitjaks parlamendi esimehe Valeri Bganba. Järgmisel päeval, 1. juunil 2014 astus Ankvab lõpuks ise ametist tagasi, põhjendades seda sooviga tagada Abhaasias rahu ja stabiilsus ning anda võimalus uute valimiste läbiviimiseks.
Angerjas (perekond)

Angerjas ("Anguilla") on kalade perekond, mis kuulub sugukonda angerlased, seltsi angerjalised, klassi kiiruimsed, ülemklassi luukalad.
Perekonnas on ligikaudu 19 liiki.
Eestis elab üks liik angerjaid – harilik angerjas ("Anguilla anguilla").
Winchester (Massachusetts)

Winchester on väike linn Ameerika Ühendriikides Bostoni lähedal Massachusettsi osariigis Middlesexi maakonnas.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 734. Aastal 2000 oli elanike arv 20 810. 
Winchesteri sõpruslinn on Saint-Germain-en-Laye Prantsusmaal.
Sõktõvkari Riiklik Ülikool

Sõktõvkari Riiklik Ülikool on ülikool Sõktõvkaris Komi Vabariigis.
Ülikool on asutatud aastal 1972.
Minnesota Ülikool

Minnesota Ülikool on ülikool, mis asub Minneapolises Ameerika Ühendriikides.
Ülikool on asutatud aastal 1851.
Irene (orkaan)

Irene on Atlandi ookeanil tekkinud troopiline tsüklon, mis paisus orkaaniks 20. augustil 2011.
Orkaan pühkis üle Kuuba, Puerto Rico ja Haiti territooriumi, tõi endaga kaasa paduvihmad ja üleujutused, tugeva tuule tõttu murdusid puud ja elektripostid. Pärast kimbutas ta Bahama saari.
Tuule kiirus oli kuni 193 km/h.
26. augusti õhtul jõudis orkaan Põhja-Carolina rannikule.
Ennustuste kohaselt liigub orkaan üle peaaegu kogu USA idaranniku ning tabab muu hulgas Washingtoni, New Yorki ja Bostonit.
Läti Jalgpalliliit

Läti Jalgpalliliit (läti keeles "Latvijas Futbola federācija", lühend LFF) on 1921 asutatud Läti jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Virslīgat), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Kategoria Superiore

Kategoria Superiore on Albaania jalgpalli kõrgeim liiga.
Liigas mängib kümme klubi. Liigahooaeg kestab tavaliselt augustist maini.
Esimene liigahooaeg toimus 1930. aastal. Ajaloo jooksul on Albaania meistriks tulnud kümme klubi: KF Tirana (26 võitu), Tirana Dinamo (18), Partizani (17), Vllaznia (9), Skënderbeu (8), Egnatia (2), KF Elbasani (2), Teuta (2), Flamurtari (1) ja FK Kukësi (1).
UEFA koefitsiendi järgi oli Albaania liiga perioodil 2020–2025 Euroopa jalgpalli kõrgliigade seas Eesti Meistriliiga järel tugevuselt 46. kohal.
Klubid.
Hooajal 2025–26 mängivad liigas järgmised klubid:
S1 Scout Car

S1 Scout Car (American) oli neljarattaline soomusauto, mida toodeti Teise maailmasõja ajal Austraalias USA armee jaoks.
Ajalugu.
Austraalias paiknenud USA armee õhujõud (USAAF) esitasid 1942. aastal tellimuse kergele soomusautole, mida kasutada patrullimiseks ja lennuväljade kaitseks. Tellimuse tulemusel valmis sõiduk, mis sai nimeks S1 Scout Car (American). Ford Australia tootis umbes 40 masinat.
Soomusauto põhines Ford F15 4x2 šassiil (ehitati ka üks 4x4 masin). Pealt avatud soomustatud kere sarnanes M3 Scout Cari kerega. Relvastus koosnes ühest 12,7 mm kuulipildujast M2 Browning ja kahest 7,62 mm kuulipildujast M1917 Browning. Meeskond oli viieliikmeline: komandör, juht ja kolm laskurit.
Rick Rypien

Rick Joseph Rypien (16. mai 1984 Blairmore, Alberta – 15. august 2011 Crowsnest Pass, Alberta) oli Kanada jäähokimängija (keskründaja).
Rick Rypien sündis Wes ja Shelley Rypieni pojana. Isa oli Kanada meister poksis. Ricki vanem vend Wes juunior mängis hokit mitmes madala liiga meeskonnas.
Rick Rypien mängis algul neli aastat hokit WHL-i klubis Regina Pats. Tema pruut hukkus autoõnnetuses, kui sõitis Calgarysse Ricki mängu vaatama.
Pärast selle lepingu lõppu 2005. aasta alguses võttis temaga ühendust AHL-i meeskonna Manitoba Moose'i peatreener, kes kutsus Rypieni hooaja viimasteks mängudeks oma meeskonda. Ta jäi noormehega rahule ja tegi temaga lepingu edaspidisekski. Kuna Moose oli Vancouveri Canucksi noorteklubi, ei olnud sealt üleminek Canucksisse keeruline. Paaril hooajal esines Rypien mõlema klubi koosseisus. Canucks oligi ainus NHL-i klubi, kus Rypien mängis.
Rick Rypien mängis kuus hooaega Canucksis (2005–2011). 2. juulil 2011 sõlmis ta aastase lepingu Winnipeg Jetsiga, kuid ei jõudnud seal mängida. NHL-is tegi ta kaasa 119 kohtumises, lõi 9 väravat ja tegi 7 resultatiivset söötu. Samuti sai ta 226 karistusminutit.
Nende aastate jooksul, mil Rypien Canucksis mängis, jõudis Canucks 4 korda "play-off"-i, aga langes 3 korda veerandfinaalis välja. Viimasel korral, 2011. aastal oli Canucks põhiturniiri parim saadud võitude ja punktide, löödud ja sisselastud väravate poolest ning jõudis NHL-i finaali, kus kaotas Bostoni Bruinsile 3:4. Kuid "play-off"-is Rypien kaasa ei teinud.
Individuaalselt oli Rypieni parim hooaeg eelmine (2009/10), kus ta lõi 4 väravat, andis 5 resultatiivset söötu ja sai 133 karistusminutit.
27-aastane hokimängija leiti surnuna kodust. Ta oli sooritanud enesetapu. Rypien oli kogu karjääri jooksul hädas depressiooniga.
Hugo Weaving

Hugo Wallace Weaving (sündinud 4. aprillil 1960 Nigeeria Oyo osariigis Ibadanis) on Briti-Austraalia filmi- ja teatrinäitleja.
Ta on mänginud muu hulgas filmides "Matrix" ja "". Ta andis hääle ka ühele tegelasele filmis "Lustakad jalakesed".
Ija Savvina

Ija Savvina (vene "Ия Сергеевна Саввина"; 2. märts 1936 Voronež – 27. august 2011 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.
Aastal 1958 lõpetas Ija Savvina Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna. Näitlemisega hakkas tegelema ülikooli teatritrupis. Aastast 1960 töötas näitlejana Mossoveti-nimelises teatris. 
Veebruaris 1979 asus Ija Savvina tööle Gorki-nimelises Moskva Akadeemilises Kunstiteatris (aastast 1989 Tšehhovi-nimelises Moskva Kunstiteatris).
Edifício Itália

Edifício Itália on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos, riigi kõrguselt teine hoone. Pilvelõhkuja kõrgus on 168 meetrit ja sellel on 46 korrust.
Winchester

 
Winchester (varasemad nimed Winton ja Wintonceastre) on linn Inglismaal Hampshire'is. 
Linnas asuvad Winchesteri katedraal, Winchesteri Ülikool ja Winchesteri kolledž. Samuti 11. sajandil rajatud Winchesteri linnus.
Winchester (täpsustus)

Winchester on mitme linna nimi:
Winchester Repeating Arms Company on USA relvatootja.
Winchesteriks kutsutakse sageli arvuti kõvaketast. Nimetus on tulnud andmekandja IBM 3340 koodnimetusest.
Kanepine hamõ

Kanepine hamõ on kirjandusauhind.
Seda annab välja Kanepi raamatuküla kümme aastat tagasi ilmunud raamatu eest. Auhinnaks on kanepisest riidest õmmeldud särk.
Auhinna laureaatideks on olnud Madis Kõiv, Kauksi Ülle, Jan Rahman, Kaido Kama.
Irene (eesnimi)

Irene on naisenimi, mis pärineb kreeka sõnast εἰρήνη (eirēnē) 'rahu'. See sõna võib olla ka kujul "Irini", "Eirene" või "Eirini".
Jupiler Pro League

Jupiler Pro League on Belgia jalgpalli kõrgeim liiga.
Liiga loodi 1895. aastal ning ajaloo jooksul on liigas mänginud 74 klubi. Kokku on Belgia meistriks tulnud 16 klubi. Kõige edukam klubi on RSC Anderlecht, kes on tulnud Belgia meistriks 34 korda, järgnevad Club Brugge KV (19), Union Saint-Gilloise (12) ja Standard Liège (10). 
Alates hooajast 2023–24 mängib liigas 16 klubi. Enne seda mängis liigas kolm hooaega 18 klubi.
UEFA koefitsiendi järgi oli Belgia liiga perioodil 2020–2025 Euroopa jalgpalli kõrgliigade seas tugevuselt kaheksandal kohal.
Klubid.
Hooajal 2025–26 mängivad liigas järgmised klubid:
Easy listening

Easy listening on popmuusikasuund, mis pakub ajaviitemuusika funktsioonis mõõduka rokkmuusikaväljendusega lööklaule ja tantsumuusikat. Selle suuna tüüpilised esindajad on olnud The Carpenters ja Ray Conniff. Paralleelnimetusi: "middle of the road", "no nonsense rock", "pop rock".
1996 (Justamendi album)

"Justament 1996" on ansambli Justament album.
Güiro

Güiro on Kuuba päritoluga rütmiinstrument. 
Güirot kasutasid juba Antillide indiaanlased oma rahvamuusikas. Sõna "güiro" tulebki Antillide põlisrahvaste tainode keelest. Tänapäeval on güiro Ladina-Ameerika muusikas üldiselt ja laialt levinud.
Güiro on kuivatatud õõnes pudelkõrvits, mis on ühest otsast avatud ja mille ühel küljel on palju paralleelseid sälke, mida pulgakesega kraabitakse. Selle pulga nimi on pua.
Tavaliselt ei ole sälgud sümmeetrilise kujuga. See võimaldab mängides tekitada nii pikki kui ka lühikesi helisid. Sagedamini on güiro valmistatud nii, et puad ülespoole tõmmates tekivad pikad helid ja allapoole tõmmates lühikesed.
Güirot mängitakse nii, et seda hoitakse vasakus käes, kusjuures pöialt hoitakse heliava taga, et pilli paigal hoida. Paremas käes hoitakse puad. Tavaliselt saadab güiromängija end lauluga ja kui bänd kasutab güirot, siis on see tavaliselt solisti käes. Selles suhtes sarnaneb güiro marakaga, mida samuti hoiab tavaliselt solist.
Güiro teisend on muusika rütmis raputatav pudelkõrvits, mis on kaetud võrguga, millele on kinnitatud klaaspärlid või kuivad puuviljaseemned. Vabrikutoodangus kasutatakse ka muid materjale.
Güiro saatel tantsitakse sageli salsat või tšatšat.
NIFL Premiership

NIFL Premiership (kuni 2013. aastani "IFA Premiership"; sponsori järgi Danske Bank Premiership) on Põhja-Iirimaa jalgpalli kõrgeim liiga.
Klubid.
Hooajal 2019–20 mängivad liigas järgmised 12 klubi:
Tubad

Tubad (endanimetus "tuba") on väikesearvuline rahvas, kelle elupaigaks on Venemaa Altai Vabariik.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 1565 tuba, neist 1533 Altai Vabariigis ja suurem osa Tšoja rajoonis. 2000. aastal tunnistas valitsus nad Venemaa Föderatsiooni väikesearvuliseks põlisrahvaks.
Tuba murre kuulub turgi keelte hulka, täpne liigitus on vaieldav (seda on tavaliselt nimetatud altai keele murdeks).
Tor Henning Hamre

Tor Henning Hamre (sündinud 24. aprillil 1979 Flekkefjordis) on endine Norra jalgpallur. 
Aastatel 2002–2003 mängis ta Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FC Flora. 2003. aasta hooajal lõi ta Meistriliigas 39 väravat, millega oli liigahooaja suurim väravakütt. Ta lõi samal hooajal värava rekordiliselt 15 mängus järjest.
Hiljem mängis ta Norra klubides Vålerenga ja Mandalskameratene ning Taani klubis Herfølge.
Ta lõpetas 2006. aastal sportlaskarjääri motivatsiooni puuduse tõttu.
Donnie Darko

"Donnie Darko" on 2001. aasta USA psühholoogiline põnevusfilm.
Filmi stsenaariumi kirjutas ja lavastas Richard Kelly. Filmi peaosades mängivad Jake Gyllenhaal, Drew Barrymore, Patrick Swayze, Maggie Gyllenhaal, Noah Wyle, Jena Malone ja Mary McDonnell. Film räägib peaosalise Donnie Darko nägemustest maailma lõpu kohta ning tema teekonnast nende tähtsuse mõistmisel.
Vaatamata külmale vastuvõtule vahetult pärast ilmumist sai "Donnie Darko" hiljem kultusfilmiks.
Sisu.
Film räägib probleemsest teismelisest Donnie Darkost (Jake Gyllenhaal), kes on juba aastaid psühhiaatri juures käinud ja võtab tolle soovitatud ravimeid.
Ühel õhtul äratab Donnie hüpnootiline, häiriv hääl. See juhatab ta majast välja golfirajale, kus ta kohtub groteskses jänesekostüümis olendiga, kes nimetab end Frankiks ja ütleb talle, et 28 päeva, 6 tunni, 42 minuti ja 12 sekundi pärast lõpeb maailm. Jõudes hommikul tagasi koju, avastab ta, et äraoleku ajal on tema tuppa kukkunud salapärasest asukohast pärinev lennukimootor ja et öine väljaskäik päästis ilmselt tema elu.
Donnie näeb jätkuvalt nägemusi Frankist, kes käsib tal kuritegelikke ülesandeid täita. Ta korraldab koolis uputuse, varastab isa püstoli ja põletab maha Jim Cunninghami kodu. Frank räägib talle ka võimalusest ajas rännata.
Franki ennustatud kuupäeval Donnie tüdruksõber Gretchen Ross (Jena Malone) hukkub autoõnnetuses. Donnie avastab, et autoroolis istub jänesekostüümis mees, kes osutub Frankiks. Donnie tulistab Franki oma isalt varastatud relvaga. 
Linna kohal tekib tornaado, mis põhjustab suuri purustusi. Ühtlasi jääb tornaado kätte reisilennuk, milles viibivad Donnie ema ja noorem õde. Lennukil kukub mootor küljest ja lennuk ise kukub alla.
Donni otsustab ajas tagasi pöörduda. Ta läheb tagasi 28 päeva varasemasse aega, hetke, milles algas filmi tegevustik, ja otsustab mitte kodust väljuda. Lennukimootor, mis pärineb 28 päeva tagusest tulevikust ja mille ta endaga kaasa tõi, kukub tema majja ja Donnie saab surma.
Film lõpeb sellega, et Gretchen juhtub mööduma tema majast ja kuuleb kohutavast õnnetusest, kus poiss nimega Donnie Darko olevat just hukkunud.
Filmimine.
Donnie Darko filmiti algusest lõpuni 28 päeva jooksul, eelarvega 4,5 miljonit USA dollarit. Filmi oleks äärepealt levitatud üksnes videolaenutuse kaudu, aga siiski otsustas selle kinodessegi lasta ühe osatäitja (Drew Barrymore) enda produktsioonifirma Flower Films poolt.
Filmivõtted toimusid USA-s California osariigis. Koolistseenid filmiti kohalikus Loyola Keskkoolis.
Kriitika.
Lisaks mitmele auhinnale on film saanud enamasti positiivseid arvustusi. Kriitikute kogukonnas Rotten Tomatoes anti filmile 85% retsensioonidest hindeks "värske".
Järg.
2009. aastal tehti filmile järg "S. Darko", mis keskendub Donnie nooremale õele Samile, keda kehastab taas Daveigh Chase. Mõlemal filmil on ka ühine produtsent Adam Fields. "Donnie Darko" stsenaristi ja režissööri Richard Kelly sõnul pole tema selle filmiga seotud. Järg on kriitikutelt saanud väga negatiivset vastukaja.
Kaibaldi liivik

Kaibaldi liivik on kõige suurem liivik Eestis. See asub Kaibaldi nõmmel Hiiumaal, Kanapeeksi küla lähedal. 
Liivik on Pihla-Kaibaldi looduskaitseala Kaibaldi sihtkaitsevööndi keskosaks. Liivik on inimtekkeline: II maailmasõja ajal põlenud metsaala kasutati hiljem tankide õppeväljakuna.
Kapriis (ansambel)

Kapriis oli eesti naisansambel, tegutses alates 1970. aastast EKE Projekti kollektiivina. 
Ansambli koosseisus olid Anne Tammemäe, Tiiu Mürk, Milvi Süving, Ene Luks, Tiiu Arus, Urve Mathiesen, Maret Laan ja Tiia-Mai Loo. Ansamblit juhatas kuni 1975. aastani Laine Arumeel, 1975. aastast juhatas ansamblit Paul Ruudi.
Kaibaldi nõmm

Kaibaldi nõmm on maa-ala Hiiumaal Kõrgessaare vallas. See koosneb peamiselt nõmmemetsast, mille keskel asub Kaibaldi liivik. Suurem osa Kaibaldi nõmme asub Pihla-Kaibaldi looduskaitseala Kaibaldi sihtkaitsevööndis.
Eesti NSV ajal kasutati nõmme Nõukogude armee tankodroomina, Kaibaldis oli kaks sõiduringi: 2,5 ja 3,3 km, need on aerofotodel tänaseni äratuntavad.
Bernd Eichinger

Bernd Eichinger (11. aprill 1949 – 24. jaanuar 2011) oli saksa filmilavastaja ja -produtsent.
Bernd Eichinger oli filmide "Allakäik", "Roosi lugu", "The NeverEnding Story", "Vaimude maja", "BaaderMeinhofi kompleks", "Preili Smilla lumetaju", "Fantastiline nelik" jt produtsent. 
Ta oli filmistuudio Constantin Film asutaja ja tegevjuht.
Laine (ansambel)

Ansambel Laine on 1960. aastal Eesti NSV Riikliku Filharmoonia juurde moodustatud naisansambel. Ansambli üks asutajaid ja kunstiline juht oli helilooja Gennadi Podelski. 
Laine on Eestis kõige kauem tegutsenud kontsertansambel, kes laulab lavadel siiani.
Ansamblis algkoosseisus oli kaheksa neidu ja lauldi "a cappella" või klaveri saatel. Esimene kontsert toimus 6. novembril 1960 Estonia kontserdisaalis, esimene ringreis viis ansambli Kaug-Itta, esimene välisreis Soome. Aastatel 1960–1977 oli meessolist Vello Orumets. Ansambli repertuaaris olid põhiliselt eesti heliloojate laulud ja rahvalaulude töötlused. Hiljem lisati instrumentaalansambel ja tantsupaar. 1970. aastast võeti repertuaari pop- ja diskomuusika. Muutus ansambli arvuline koosseis. Aastatel 1978–1980 oli ansambli meessolist Tõnis Mägi. Ansambli uueks juhiks sai Raivo Dikson. Laine esines ringreisidel üheksa kuud aastas, sõites läbi paljud Euroopa riigid ja tollase Nõukogude Liidu vabariigid. 
Ansambli koosseis.
Algkoosseis.
Algkoosseisus laulsid Anne Taniel (Telman), Urvi Hirvoja, Milvi Tammik, Helle Barbo, Anne Peterson (Ivask), Leili Värk (Kiil), Marta Oja (Tuulik), Leida Lukk (Pukk). 
Hiljem osalenud.
Aastate jooksul on ansamblis laulnud paljud neiud, teiste seas Lagle Alpius, Marju Kuut, Novella Hanson, Silvi Juhanson, Katrin Kalde (Kutševski), Milvi Klaas, Kaja Kõlar, Viivi Laas, Merle Lilje (Ploom), Saimi Murro, Kersti Naissoo (Johannson), Krista Grinbergs-Raigla, Lea Vetter, Sirje Põllu ja Ülle Ernits, Anne-Lii Pops, Heidy Tamme, Anne Velli (Saller) jt. 
Tähtsamaid esinemisi Nõukogude ajal.
Palju kontserte toimus Moskvas ja Leningradis (Peterburis) suurtes saalides. Samuti osales ansambel telesaadetes Ostankinos. 
Ansambel Laine XXI sajandil.
Tänapäeval on ansambel Laine tegutsenud koosseisus Merle Lilje (ansambli liige alates 1975), Krista Grinbergs-Raigla (ansambli liige alates 1978) ja Sirje Põllu (ansambli liige alates 1981), kuid pärast Krista Grinbergs-Raigla surma 21. veebruaril 2022 pole teada, kas ansambel jätkab tegevust. Pärast seda jätkatakse laulmist duona. 
Ansambel on 2000. aastal kantud Äriregistrisse MTÜ-na ansambel LAINE. Kaubamärk Ansambel Laine on registreeritud Eesti Patendiametis.
Vjatšeslav Šumski

Vjatšeslav Šumski (vene keeles Вячеслав Михайлович Шумский; 17. detsember 1921 Moskva – 23. jaanuar 2011 Moskva) oli vene filmioperaator.
Tõnu Anton

Tõnu Anton (sündinud 26. aprillil 1953 Pärnus) on Eesti ekspoliitik, pangandustegelane ja riigikohtunik. 
Ta on lõpetanud 1971. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Aastatel 1976–1990 töötas Tartu Linna RSN Täitevkomitees. Ta oli ka Tartu Kommertspanga asedirektor. Ta oli üks peamiselt demokraatlikke printsiipe järgiva ülemnõukogu valimisseaduse, mille XI Ülemnõukogu võttis vastu 17. novembril 1989, väljatöötajaid.
Eesti NSV XII Ülemnõukogu valimistel 18. märtsil 1990 Anton osutus valituks saadikuks kui rahvuskommunistide demokraatliku ühenduse Vaba Eesti ja kodanikualgatuse kandidaat. Ülemnõukogu XII koosseisus esindas ta Rahvarinnet ja Sotsiaaldemokraatlikku fraktsiooni (kuni 1991. aasta juunini) ning sai õiguskomisjoni esimeheks. Kuulus Põhiseaduse Assambleesse Ülemnõukogu valituna.
Aastatel 1993–2016 oli ta riigikohtunik ja 1993–2014 ka riigikohtu halduskolleegiumi esimees.
Õiguskantsler Ülle Madise on tema tütar.
Piimapukk

Piimapukk on tee ääres asuv astmetega pukk, millele 1960.–1980. aastail asetati maamajapidamistes piimanõud, kust piimaauto piima kogus. Piimapukid on olnud kasutusel Eestis, Soomes, Rootsis, Lätis, Norras, Islandil ja Taanis.
Piimapukid Eestis.
1950. aastail Eestis piimapukke polnud, lehmapidajad viisid oma piima ise kogumispunktidesse. Piimapukid hakkasid Eesti maastikku ilmestama 1960. aastate lõpus (teistel andmetel 1970. aastate algul), mil oli maaperedes kombeks pidada üht-kaht lehma. Eralehmade piima kogusid maal kuni 200 kilomeetri pikkusi ringsõite tegevad piimaautod. Suvel koguti piima iga päev, talvel üle päeva. Et piim nõudes ei jäätuks, keerati nõude ümber kasukad ja kampsunid.
Ajapikku piimapukkide ehitus muutus. Algselt oli tegemist astmeteta puust pukiga, piimaautot juhtiva piimamehega kaasa sõitval laborandil oli oma kolme pulgaga redel kaasas. Hiljem hakati piimapukkidele lisama treppe, mis kergendasid piimanõude ülesvinnamist. Pärnumaal hakati tegema varjualustega pukke, Viljandimaal vintsiga ja mõnikord isegi mootoriga pukke. 1980. aastail valmistati pukke ka metallist. Olulised detailid olid ka refleksklaas puki märkamiseks pimedal ajal ja piimaraamatute kastike.
1990. aastate algusest hakkasid piimapukid kaduma, kuna piimatootmise ja sanitaarnõuete muutumise tõttu ei kogutud enam üksikute lehmade piima, tänapäeval on aga talunikel piimajahutid. Samas aitas mõnel pool piimapukkide säilimisele kaasa, et need täitsid muidki funktsioone: piimapukkide juures peatusid kauplusautod ja kohalikud bussid, neile kinnitati kuulutusi ning ka postkaste. Puki juures kohtuti ja vahetati uudiseid.
Piimapukid kui kultuuripärand.
26. augustil 2011 avati Kiidi turismitalus Võrumaal toimunud sõirapäeva käigus pidulikult uus piimapukk, mille ehitasid talus vabatahtlikena töötanud noored Lätist, Türgist, Venemaalt, Iisraelist ja Prantsusmaalt. Pukilt pidas esimese kõne põllumajandusminister Helir-Valdor Seeder, kes tegi ettepaneku piimapukid muinsuskaitse alla võtta: "Piimapukid iseloomustavad Eestis maaelu ja põllumajanduse ühte ajajärku ning need on olnud muuhulgas maastikuarhitektuuri üks osa."
Piimapukkide uurimist on naljatamisi nimetatud pukoloogiaks.
Piimapuki järgi on saanud nime Piimapuki bussipeatus Aruvalla–Jägala teel Harjumaal.
Bulava

 R-30 Bulava on Venemaal välja töötatud ja katsetamisjärgus olev ballistiline rakett, mis võib kanda ka tuumalõhkepäid. Neid peaksid hakkama kandma uue, Borei-klassi tuumaallveelaevad, mille esimene esindaja on Venemaa mereväe allveelaev Juri Dolgoruki.
Venemaa relvajõud katsetasid edukalt 2022. aasta 3. novembril Bulava ballistilist raketti. Rakett tulistati välja allveelaevalt Valge mere vetes ja lendas üle suure osa Venemaa territooriumist. Rakett startis allveelaevalt Generalissimus Suvorov ja tabas plaanipäraselt Kura polügoonirongi Kaug-Ida piirkonnas.
Udo Parikas

Udo Parikas (sündinud 1956 Saltsjöbadenis Rootsis) on eesti ajakirjanik. 
Ta on töötanud Rootsi Raadios, ka eestikeelsete saadete toimetuses.
Isiklikku.
Udo Parikas on tuntud eesti fotograafi Peeter Parika tütrepoeg.
29528 Kaplinski

29528 Kaplinski (1998 AN8) on asteroidide vöösse kuuluv asteroid orbitaalperioodiga 1601,0888116 päeva (4,38 aastat). Asteroidi avastas 10. jaanuaril 1998 Ondřejovi Observatooriumis tšehhi astronoom Lenka Kotková (Šarounová).
Asteroid on saanud nime eesti kirjaniku Jaan Kaplinski järgi.
Egeuse kultuur

Egeuse kultuur või Egeuse tsivilisatsioon on koondnimetus, mille alla kuulub tegelikult kolm pronksiaegset Kreeka tsivilisatsiooni Egeuse mere ümbruses: Kreetal, Küklaadidel ja Kreeka maismaal.
Kreetal õitses varasel pronksiajal Minose kultuur. Küklaadide tsivilisatsioon sulandus maismaaga varahellaadilisel perioodil ja Kreetaga keskminoilisel ajajärgul. Hilishellaadilisel või hilisminoilisel ajastul, ligikaudu 1450. aastast eKr levis Mükeene tsivilisatsioon Kreeka mandriosalt Kreetale.
Oobolusliivakivi

Oobolusliivakivi ehk oobolusfosforiit on fosforiit, mis kujutab endast käsijalgsete karbipoolmete ja nende osakeste kuhjumit kvartsliivas. 
Nimi tuleneb käsijalgsete perekonna "Obolus" nimest.
Käsijalgsete kodade tükid sisaldavad 35-38% P2O5. (Maapõueseaduses loetakse fosforiidiks kivimit, milles P2O5 keskmine sisaldus on vähemalt 6,0%.)
Typhoon

Typhoon (inglise keeles 'taifuun') on mitme asja nimi:
Ternei

Ternei on alev Venemaal Primorje krais, Ternei rajooni keskus. 
Ternei asub Jaapani mere Ternei lahe kaldal, Serebrjanka jõe suudme ääres. Alevist läände jääb Sihhote-Alin. Vladivostokini on teed pidi 665 km ja Habarovskini 640 km.
Kliima.
Alevis on parasvöötme mussoonkliima. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –11,6 ja augusti keskmine õhutemperatuur on 18,5 kraadi. Õhutemperatuuri absoluutseks miinimumiks on –30,2 ja maksimumiks 38,1 kraadi. Sademeid on umbes 815 mm aastas.
St. Peter Line

St. Peter Line on Venemaa laevakompanii, mis on registreeritud 2010. aastal Küprosel ja mis korraldas kuni aastani 2019 parvlaevareise, mis väljusid Peterburist. 
Peterburist väljuvate ja välismaa sadamatesse sõitvate reisilaevade tegevus sai võimalikuks pärast seda, kui lihtsustati Schengeni viisa andmise korda Venemaa kodanikele ja Venemaa võttis vastu seaduse, millega võimaldas välismaalastel kruiiside ajal Venemaal 72 tundi viisavabalt viibida. Enne seda püüdis tulutult Peterburi-liini avada algul Tallink, seejärel Silja Line ja lõpuks Stella Line.
St. Peter Line'i president on Igor Gluhhov.
Ettevõttele kuulusid parvlaevad Princess Maria ja SPL Princess Anastasia, mis sõidavad Läänemerel Peterburist Soome, Rootsi ja Eestisse. 2016. aasta sügisel müüdi need Itaalia kruiisifirmale Moby Lines. Princess Anastasia peaks jätkama reise Läänemerel ja Princess Maria suunduma Vahemerele.
St. Peter Line'i esimene laev Princess Maria väljus liinile Helsingisse juba ettevõtte asutamisega samal aastal, 21. aprillil 2010. Teine laev SPL Princess Anastasia väljus liinile, seekord Stockholmi, juba vähem kui aasta hiljem, nimelt 31. märtsil 2011. Mõlemad laevad on nimetatud viimase Venemaa keisri Nikolai II tütarde järgi. Juba 2010. aastal vedas ettevõte 215 000 reisijat.
2012. aastal lootis St. Peter Line avada otseühenduse Saksamaaga Rostocki kaudu. Selleks soovis ettevõte hankida kolmanda laeva, mis oleks umbes samast klassist kui kaks esimest. Peterburist Rostocki sõidaks selline laev 2 ööd ja 1 päeva ehk umbes sama kaua kui omal ajal rong Leningradist Berliini, kuid parvlaev võimaldab kaasa võtta ka auto.
Ettevõtte pikaajaline strateegia on avada 2025. aastaks piisavalt liine juba kümne reisilaeva jaoks. Selleks, et liin end ära tasuks, piisab laeva täituvusest 50%. Ettevõte loodab, et selleks ajaks on Euroopa Liit ja Venemaa kehtestanud vastastikuse viisavabaduse, mis aitaks tunduvalt kaasa nende riikide vahelisele turismile, kuid lähematel aastatel pole viisavabadust siiski ette näha.
Paljude reisijate jaoks tekitab raskusi see, et kui nad Soomes maale lähevad, siis tembeldatakse nende passid nii laevalt mahatulekul kui laevaminekul isegi siis, kui Helsingi ei ole nende reisi sihtkoht. See tähendab, et kui inimesel on ühekordne Schengeni viisa, siis on see ära kasutatud ja järgmistes sadamates nad enam maha ei saa minna.
St. Peter Line'i peamised konkurendid on Tallink (aastane käive 2009/10 oli 897 miljonit eurot), Viking Line (aastane käive 2008/09 oli 471 miljonit eurot) ja Eckerö Line (aastane käive 2009/10 oli 60 miljonit eurot).
Kavas on arendada Venemaa ja Hiina vahelist turismi.
Johannes Maide

Johannes Voldemar Maide VR II/3 (24. aprill 1893 Tartu – 22. september 1944 Läänemeri) oli eesti looduskaitsetegelane.
Ta õppis Tartu ülikoolis 1915–1917 arstiteadust ja 1920–1932 geograafiat, Eesti Üliõpilaste Seltsi buršvilistlane.
Ta osales Vabadussõjas velskrina suurtükipaadil Lembit (osales Utria dessandil), oli kooliõpetaja Haapsalus, töötas Põllutööministeeriumis, Eesti Turistide Ühingu sekretär, Riigiparkide Valitsuse ja Loodushoiu ja Turismi-instituudi asjaajaja-varahoidja.
1920. aastal sooritas ta süstamatka ümber Eesti.
Ta oli Pühajärve valitsemise ja kasutamise selgitamise ning tervishoiukaitse alla võetud suvitus- ja ravitsuskohtade korraldamise küsimuste selgitamise komisjoni liige. 
1930. aastail propageeris ta Eestile asumaade omandamist Lõuna-Aafrikas või Vahemerel.
1940. aastal ta arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt, kuid vabastati kolm kuud hiljem. Ta hukkus Moero pardal Eestist põgenedes.
Johannes Voldemar Maide on Eesti Arengufondi käivitaja ja endise juhatuse esimehe Ott Pärna vanavanaisa.
Ernst Säga

Ernst Säga (30. august 1899 Haaslava vald, Tartumaa – 27. august 1975) oli eesti arst.
Ta õppis Tartu Ülikoolis 1920–1925 (lõpetas) arstiteadust ja 1925–1927 õigusteadust, Dr. med. 1940 (Veremuutusist vähktõbiseil raadiumravi puhul). Korporatsiooni Ugala vilistlane.
Osales Vabadussõjas. 
Ta oli aastatel 1924–1925 Tartu Linna Poeglaste Gümnaasiumi, aastatel 1924–1926 ja 1927–1936 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi ning aastatel 1927–1932 Tartu Õpetajate Seminari võimlemisõpetaja. Alates 1927. aastast oli ta Tartu Üldhaigekassa arst ja Tartu ülikooli naistekliiniku assistent. Alates 1928. aastast oli ta kindlustusseltside Eesti ja Oma, ja alates 1929. aastast EEKS-Maja usaldusarst. Tartus tegutsenud Pikkade Meeste Klubi juhatuse liige ja klubi usaldusarst (1934).
Arreteeriti NKVD poolt 1950. aastal.
Hiljem oli ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi günekoloogiaosakonna juhataja. Ta oli Tallinna Akušööride-Günekoloogide Teadusliku Seltsi juhatuse esimees. Ta maeti 30. augustil 1975 Rahumäe kalmistule.