tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Richard Palm

Richard Theodor Palm VR I/3 (29. september 1883 Kostivere mõis – 23. aprill 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major, 1924). 
Richard Palm sai alghariduse Tallinna Peetri Reaalkoolis. Sõjaväelise hariduse sai ta 145. Novotšerkasski jalaväepolgu juures (lipnik).
Asus sõjaväeteenistusse 25. augustil 1902 vabatahtlikuna Belomorski jalaväepolgu 9. roodus. 12. septembril 1903 ülendati lipnikuks. Sõjategevusest võttis osa Austria ja Saksamaa vastu 19. oktoobrist 1914 kuni 10. veebruarini 1915, kui sai haavata Svatiševi küla juures Galiitsias ja evakueeriti. 15. novembril 1915 komandeeriti Tallinna sõjaülema juurde ja ülendati alamleitnandiks. 24. märtsil 1916 saadeti Edelarindele 9. armee juhataja käsutusse ning 28. märtsil 1915 saadeti Kamenets-Podilskõi 9. sõjaväeülema käsutusse.
4. juulil 1916 saadeti Tallinna 3. Merekindluse Suurtükiväe 2. roodu nooremohvitseriks. 15. jaanuaril 1918 asus tagavaraväkke. Eesti kaitseväkke (Raskesuurtükiväe divisjon) astus 16. detsembril 1918 ja määrati Naissaare Komandantuuri nooremohvitseriks. 5. aprillil 1919 viidi üle Kindralstaabi Maakuulajate osakonna ülema abiks ja 3. detsembril 1919 nimetati osakonna ülemaks. 2. augustil 1920 nimetati Kindralstaabi 2. osakonna A jaoskonna ülemaks ja 1. oktoobril 1920 aga 2. osakonna ülemaks.
24.02.1923 ülendati kapteniks; esitas selle kohta avalduse, et tema auaste peaks kõrgem olema, kuna on samal astmel alles 1916. aastal teenistusse astunud ja vaid lipnike kooli lõpetanute sõjakogemusteta ohvitseridega, mis on au riivav. 24. veebruaril 1924 ülendati majoriks. 31. detsembril 1929 arvati reservi.
Richard Palm vahistati Vene okupatsioonivõimude poolt ja hukati Tallinnas 23. aprillil 1941.
Puertoricolased

Puertoricolased on Ameerika Ühendriikide territooriumi Puerto Rico püsielanikud või sealt pärinevad inimesed. 2019. aastal hinnati kohaliku rahvaarvu suuruseks 3 193 694 inimest. United States Census Bureau andmeil on 75,8% dominikaanlastest valged, 12,4% mustad ja 3,3% segaverelised.
Ligi kuus miljonit puertoricolast elab ka USA-s, eriti New Yorgi linnastus.
Matola

Matola on Mosambiigi lõunaosa linn, mis asub Maputo provintsis, pealinnast Maputost veidi lõuna pool. See on Mosambiigi suuruselt teine ​​linn.
Peegel (veebiajakiri)

Peegel on Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi üliõpilaste veebiajakiri. 
Ajakiri on vaba juurdepääsuga ning ilma reklaamita. Ajakiri sisaldab artikleid, numbri lõpetab intervjuu. 
Ajakiri on nime saanud austusavaldusena ajakirjandusõppejõud Juhan Peeglile.
Ajakirjanumbritel avaldamise aega on märgitud ajakirja sisukorras. Iga numbri artiklid avaldatakse korraga. Esimene number ilmus 10.03.2020. Nr 16 on üleval 2021. aasta veebruaris.
Hot dog

Hot dog on lisanditega viinerisai, tavaliselt käest söödav kiirtoit, mis koosneb keedetud või praetud vorstist pooleks lõigatud kukli vahel. 
Algupära pole päris selge, on näiteks väidetud, et esmalt valmistas seda 17. sajandi lõpul Saksamaa linna Coburgi lihunik Johann Georghehner, kes hakkas seda hiljem Frankfurdis müüma. Roog jõudis saksa sisserännanutega Ameerika Ühendriikidesse, kust levis hiljem ülejäänud maailma. Vorstina kasutati algselt väikest keeduvorsti viinerit (tuletis Viini vorstist, sks k "Wiener Würstchen", aga ka "frankfurter, Frankfurter Würstchen"'i järgi, mõlemad linnad nimetavad end toidu päritolukohaks), tänapäeval kasutatakse ka muid vorste.
Nimetus.
Ka eesti keeles tsitaatsõnana püsinud "hot dog"'i (otsetõlkes 'kuum koer') päritolu pole päris selge, mõne versiooni kohaselt on see tuletatud USA-sse sakslaste poolt nii toidu kui ka taksikoera sissetoomisest. 1890. aastatel kirjeldatakse USA ülikooliväljaannetes "hot dog"'e.
Eesti keelde jõudis nimetus "hot dog" 1980. aastate alguses. Võrus on müüdud ka omakeelset versiooni – "lämmi pini" ('kuum peni').
Variatsioonid.
"Hot dog"'ile lisatakse vastavalt kohalikele eripäradele ja kliendi soovidele erinevaid kastmeid ja lisandeid, nii on Islandil tavaline lisada majoneesi, sinepit ja praetud sibulahelbeid, vorst on reeglina lambalihast. Norra "hot dog"'i versioon pølse koosneb aga lavaši- või "tortilla" sarnasest leivast, mis mässitakse ümber vorsti. Islandi pealinna Reykjavíki "hot dog"'i müügikoht on 1937. aastast peale tegutsenud.
Gianluigi Saccaro

Gianluigi Saccaro (29. detsember 1938 Milano – 17. veebruar 2021 Rooma) oli Itaalia vehkleja.
Saccaro võitis kuldmedali meeskondlikus epees 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas ja hõbemedali 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs. México olümpiamängudel 1968 võitis ta individuaalvõistluses pronksmedali.
Värvipüstol

Värvipüstol ehk värviprits on suruõhul toimiv tööriist, mida kasutatakse ühtlase ning õhukese värvikihi kandmiseks pinnale.
Püstol koosneb kahest osast: püstolimahuti (enamasti metallist) ja püssiotsik.
Suruõhk ning püstolimahutis olev värv tekitavad püssiotsikust lõpuks väljuva õhu ning värvi segu.
Freespink

Freespingid on mitmeotstarbelised masinad, mis on võimelised toormaterjale freesima ja puurima. Freespingi spindli otsa on paigaldatud freesitera, mis aitab materjali toorikult eemaldada. Kui materjal jahtub, eemaldatakse see freespingist.
Vertikaalsed freespingid.
Vertikaalse freespingi spindli telg on paigutatud vertikaalselt ning see pöörleb samal teljel püsides. Spindlit saab vastavalt vajadusele muuta pikemaks ning seeläbi täita erinevaid funktsioone nagu puurimine ja lõikamine. Sellise freespingiga on võimalik valmistada hammasrattaid, tembeldatud osasid vormide abil, raamistike, sooni ja võtmeavasid. 
Vertikaalsel freespingil on kaks alakategooriat: torn freespink ja laud freespink.Torn freespingil on materjali lõikamiseks laud, mis liigub spindli teljega risti ja paralleelselt, kuid spindel on statsionaarselt. Selle abil saab põlve liigutades ning puuri tõstes või langetades teha kaht lõikemeetodit. Laud freespingil on aga laud, mis liigub spindli teljega risti ning spindel liigub oma teljega paralleelselt.
Horisontaalsed freespingid.
Horisontaalsel pingil on lõikur, mis on asetatud horisontaalsele teljele. Paljudel horisontaalsetel freesijatel on pöörlev laud, mis aitab freesida erinevate nurkade all. Neid laudasid nimetatakse universaalseteks laudateks. Kõiki vertikaalsete freeside tööriistu saab kasutada ka horisontaalses freesides.
Freeside lõiketerad.
Freesimisel kasutatakse erinevaid lõikeriistu. Freeside terade otstes on spetsiaalsed lõikepinnad, millega saab detaili täpselt freesida/puurida. Terade otstes, külgedel on laiendatud lõikepinnad, et freesides tuleks detail täpne. Freesi otsnurkades on väikesed lõikurid. Lõikurid on valmistatud väga vastupidavatest materjalidest tekitades vähem hõõrdumist, mis tagab lõikeriista pika tööea.
Erinevad lõikeriistad:
Pinna viimistlus.
Materjalid, mida hakatakse freesima, käivad kindla ajalise intervalliga freesi alt läbi. Küljelõikurite külgedel on sooned. Soonte vaheline kaugus sõltub etteandekiirusest, lõikuri läbimõõdust ja lõikepindade kogusest. Need võivad olla olulised pindade kõrguse erinevused.
Aeromagneetiline mõõdistus

Aeromagneetiline mõõdistus on geofüüsikaline uurimismeetod, milles kasutatakse õhusõiduki külge või järele kinnitatud magnetomeetrit. Aeromagneetiline mõõdistus sarnaneb jalgsi või laevaga tehtavale magnetilisele uurimisele, kuid antud olukorras kasutatakse õhusõidukeid. Õhus tehtud mõõtmised hõlmavad suuri maa-alasid ning seetõttu võimaldavad kiiresti saada palju infot uuritava maastiku kohta. Lennates järgitakse võrgutaolist mustrit, mille kõrgus ja tihedus määrab andmete täpsuse.
Metoodika.
Lennuki lendamise ajal mõõdab ja salvestab magnetomeetri sensor magnetvälja intensiivsust, mis on kombinatsioon Maad ümbritsevast magnetväljast, pidevalt muutuvast päikesetuule mõjust ja lennuki magnetväljast. Eristades Maalt kiirgava magnetvälja, päikesetuule ja lennumasina mõju, koostatakse aeromagneetiline kaart, millelt on võimalik näha magnetiliste mineraalide ruumilist jaotust ja suhtelist arvukust maakoore ülemistes kihtides. Kuna kivimitüübid erinevad magnetiliste mineraalide sisalduse poolest, siis võimaldab aeromagneetiline kaart visualiseerida maakoore ülemiste kihtide geoloogilist struktuuri.
Ajalugu.
Esimesed aeromagneetilised uuringud tehti Teise maailmasõja ajal, et tuvastada allveelaevu. Selleks kasutati magnetiliste anomaaliate detektorit, mis kinnitus õhusõiduki külge. Tänapäeval kasutatakse seda meetodit mereväe patrull-lennukitel miinide ja allveelaevade otsimiseks. 
Kasutus.
Aeromagneetilist mõõdistamist kasutatakse laialdselt geoloogiliste kaartide väljatöötamisel ning saadud andmete abil on võimalik otsida otseseid või oletatavaid maavarade maardlaid, sealhulgas naftat. Vahel on maavarade ladestus seotud magnetiliste mineraalide hulga suurenemisega või vähenemisega ning aeg-ajalt võib uuritav maavara ise olla magnetiline (nt rauamaagi hoiused), mistõttu magnetomeetri kasutamine annab soovitud tulemuse.
Aeromagneetiline mõõdistus mehitamata õhusõidukiga.
21. sajandil on aeromagneetiliste uuringute teostamise lahutamatuks osaks saanud mehitamata õhusõidukid, eelkõige droonid. Kõrgtehnoloogilisi ja väga võimekaid droone kasutatakse paljudes valdkondades üha enam, sealhulgas geofüüsikaliste uuringute teostamiseks. Eriti kasulikud on magnetomeetriga varustatud droonid lõhkemata laskemoona sisaldavate objektide tuvastamisel.
Vaata ka.
ÄHüdrograafialaev
Kirjandus.
http://m.ee.cqgeoequip.com/info/aeromagnetic-survey-for-iron-ore-39425638.html
https://web.archive.org/web/20050310171755/http://www.geo.ucalgary.ca/~wu/Goph547/CSM_MagNotes.pdf
https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1029/2018GL077768
http://zond-geo.ru/Articles/Magnitorazvedka_-_Logachev.pdf
Andrei Mjagkov

Andrei Mjagkov (vene keeles Андрей Васильевич Мягков; 8. juuli 1938 Leningrad – 18. veebruar 2021 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja, kelle tuntuim roll on Ženja Lukašin Eldar Rjazanovi komöödiafilmis "Saatuse iroonia ehk Hüva leili!" (1976). 
Lapsena elas ta üle Leningradi blokaadi.
Peamiselt oli ta komöödianäitleja, kuid tal on ka suuri dramaatilisi rolle, nagu Aljoša Ivan Põrjevi lavastatud filmis „Vennad Karamazovid” ja Aleksei Vladimir Bassovi filmis „Turbinite päevad”. 
1965. aastal lõpetas ta Moskva Kunstiteatri stuudiokooli ning asus tööle teatri Sovremennik näitlejana. 
Üldrahvaliku tuntuse tõi talle 1976. aastal valminud mängufilm "Saatuse iroonia ehk Hüva leili!", milles mängitud peaosalise Ženja Lukašini rolli eest tunnistati ta NSV Liidu aasta parimaks näitlejaks ja anti riiklik preemia. Seejärel 1977. aastal valminud filmis "Armastus tööpostil" mängis ta Anatoli Novoseltsevit.
Aastail 1977–1987 töötas ta Moskva Akadeemilises Kunstiteatris ning 1987. aastast surmani oli ta Moskva A. Tšehhovi nimelise Kunstiteatri näitleja. 
Ta oli ka kolme kriminaalromaani autor ja tegeles maalimisega.
Andrei Mjagkov suri 83-aastaselt südamepuudulikkuse tagajärjel. Tema ärasaatmine toimus 20. veebruaril Tšehhovi-nimelises Moskva Kunstiteatris ning ta maeti Trojekurovo kalmistule.
Erisõjaväeringkond

Erisõjaväeringkond (vene keeles "Особый военный округ") oli Nõukogude Liidu poolt teises maailmasõjas hõivatud Ida-Preisimaa aladel juulis 1945 moodustatud sõjaväeringkond.
Novembris-detsembris 1943 toimunud Teherani konverentsil saavutatud kokkulepete kohaselt pidi Ida-Preisimaa põhjaosa üle antama Nõukogude Liidule. Punaarmeele edukalt lõppenud Ida-Preisimaa operatsioon (lõppes aprillis 1945) võimaldaski Teheranis kokkulepitu ellu viia. NSV Liidu kaitse rahvakomissari Jossif Stalini käskkirjaga 9. juulist 1945 moodustati endise Ida-Preisimaa põhjaosas erisõjaväeringkond. 
Erisõjaväeringkonna juhatajaks määrati kindralpolkovnik Kuzma Galitski, kelle armee osales aprillis Königsbergi vallutamisel.
NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määrusega 29. jaanuarist 1946 liideti Erisõjaväeringkond veebruaris 1946 Balti Sõjaväeringkonnaga.
Nemophora degeerella

"Nemophora degeerella") on liblikaliste seltsi pikktundelkoilaste sugukonda kuuluv putukaliik.
Tiibadel hele vööt. Isaste tundlad on erakordselt pikad. 
Liblikas elab peaaegu terves Euroopas, Eestis samuti.
Nõukogude Liidu kontrollkomisjon Saksamaal

Nõukogude Liidu kontrollkomisjon Saksamaal (vene keeles "Советская контрольная комиссия в Германии"; saksa keeles "Sowjetische Kontrollkommission") oli sõjalise administratsiooni kontrollkomisjon endise Nõukogude okupatsioonitsooni territooriumil moodustatud Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Eksisteeris aastatel 1949–1953.
Nõukogude kontrollkomisjon Saksamaal loodi NSV Liidu Ministrite Nõukogu määruse 10. oktoobrist 1949 alusel oma tegevuse lõpetanud Nõukogude sõjalise administratsiooni Saksamaal asemele.
Nõukogude kontrollkomisjoni Saksamaal esimeheks määrati armeekindral Vassili Tšuikov. Kontrollkomisjonis oli 1949. novembri seisuga 3831 koosseisulist töötajat. 
Kontrollkomisjoni peakorter asus Karlshorstis (Ida-Berliini Lichtenbergi rajoonis).
NSV Liidu ülemkomissari aparaat.
Mais 1953 Nõukogude kontrollkomisjon Saksamaal lõpetas oma tegevuse, kuid kohe loodi selle asemele uus ametkond – NSV Liidu ülemkomissari aparaat. NSV Liidu ülemkomissariks määrati Vladimir Semjonov, kes enne seda töötas Nõukogude kontrollkomisjoni Saksamaal esimehe poliitilise nõunikuna. Ühtlasi sai Semjonovist ka Nõukogude Liidu suursaadik Saksa DV-s.
20. septembril 1955 kirjutasid Nõukogude Liit ja Saksa DV alla kahepoolsele lepingule, milles tunnistati Saksa Demokraatliku Vabariigi suveräänsust. Pärast seda lõpetas NSV Liidu ülemkomissari aparaat oma tegevuse. Kontroll Saksa DV võimuorganite üle lasus siitpeale Nõukogude Liidu saatkonnal, seejuures olukorras, kus Saksa DV territooriumil paiknes Nõukogude väegrupp Saksamaal.
Ehituspäevik

Ehituspäevik on kirjalik dokument, mis vastab õigusaktidele, kus ehitaja kinnitab kronoloogilises järjekorras ehitustööd, rakendatud tooted, seadmed ning ehitusmasinad, ja ehitamist mõjutavad nõuded. Ehituspäevikusse märkuste kandmise õigus on ka ehituse tellijal ja omanikujärelevalvel. Ehitustööde päevikut peetakse iga päeva kohta, millal vastavat ehitist ehitatakse ning see on kõigi ehitusplatside aruandluse selgroog.
Lakadiivid

Lakadiivid on Indiale kuuluv saarestik Araabia ja Lakadiivi mere vahel. 
Pindala 18,65 km². Saared on kõik madalad korallatollid.
Koos Amindiivide ja Minicoy saarega moodustavad India liiduterritooriumi Lakshadweep.
Minicoy saarest eraldab Lakadiive Üheksanda Kraadi väin ja Maldiividest Kaheksanda Kraadi väin.
Saartest neli on asustatud: Kavaratti (4,22 km²), Andrott (4,84 km²), Agatti (3,84 km²) ja Kalpeni (2,79 km²). Elanike arv on kokku 32 200 (2001).
Moise Kean

Bioty Moise Kean (sündinud 28. veebruaril 2000 Vercellis) on Itaalia jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Torino Juventus ja Itaalia jalgpallikoondises.
Aastatel 2007–2010 kuulus ta Torino FC noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Juventusega. Juventuse meeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas 19. novembril 2016 mängus Pescara vastu. Sellega sai Kean Juventuse noorimaks debütandiks ja esimeseks 2000. aastatel sündinud mängijaks Euroopa ühes neljas suurimas kõrgliigas. Sama aasta 22. novembril debüteeris ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Sevilla vastu, saades jällegi esimeseks 2000. aastatel sündinud mängijaks UEFA Meistrite Liigas. 27. mail 2017 lõi Kean 2:1 võiduga lõppenud mängus Bologna üle Juventuse võiduvärava. Hooajal 2017–18 mängis Itaalia kõrgliigas laenul Hellas Veronas, lüües sel hooajal liigas neli väravat. Hooajal 2018–19 lõi Kean Juventuses mängides Itaalia kõrgliigas kuus väravat.
2019. aasta augustis siirdus ta Inglismaa kõrgliiga klubisse Everton, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 21. jaanuaril 2020 mängus Newcastle Unitedi vastu. Kokku jäi hooajal 2019–20 tema arvele 33 mänguga vaid kaks väravat.
2020. aasta oktoobris siirdus Kean laenule Paris Saint-Germaini. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta sama aasta 24. oktoobril mängus Dijoni vastu.
2018. aastal võitis Kean Itaalia kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Itaalia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 20. novembril 2018 sõprusmängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 23. märtsil 2019 EM-i valikmängus Soome vastu.
Tema vanemad on Elevandiluuranniku päritolu.
Pablo Hasél

Pablo Rivadulla Duró (sündinud 9. augustil 1988), artistinimega Pablo Hasél, on kataloonia räppar. Tema süüdimõistmine keelatud rühmituste kiitmise, terrorismi ja monarhia solvamise eest on Hispaanias tekitanud arutelu sõnavabaduse üle.
Elulugu.
Hasél sündis Lleidas, tema isa Ignacio oli jalgpalliklubi UE Lleida president. Hasél võttis oma artistinime ühest araabia novellist, kus see kuulus revolutsioonilisele tegelasele. Hasél ütles 2018. aasta märtsis antud intervjuus, et ei leia oma kriminaalkaristuste tõttu tööd, kuna tal keelati kümneks aastaks avalikus sektoris töötamine, ja et tema viimane töö oli viinamarjakorjamine Prantsusmaal. 
2011. aasta oktoobris Hasél arreteeriti ja vabastati kautsjoni eest, kuna ta oli kirjutanud laulu "Democracia su Puta Madre", kus ta kiitis GRAPO süüdimõistetud liiget "Camarada Arenas". 2014. aasta aprillis mõisteti talle GRAPO, ETA Punaarmee fraktsiooni ja Terra Lliure kiituseks kirjutatud laulude eest kaheaastane vanglakaristus. Ta vabastati 2019. aasta septembris enneaegselt tingimusel, et ta ei korda oma tegusid.
2014. aasta mais arreteeriti Hasél taas selle eest, et ta kuulus rühma, mis ründas rühmitust, mis nende arvates oli seotud paremäärmusliku Kataloonia platvormiga. 
2016. aasta juunis lükkas Hasél TV3 ajakirjanikku ning pihustas teda nõudepesuvedelikuga. Talle mõisteti 2020. aasta juunis kuuekuuline vanglakaristus ja 12 150-eurone trahv. Samal kuul mõisteti talle ka 2,5-aastane vanglakaristus ja 2500-eurone trahv järjekordse rünnaku ja õigusemõistmise takistamise eest. Nimelt peksis ta oktoobris 2017 tunnistajat, kes osales ühe politseiniku kohtuprotsessil; politseinik mõisteti lõpuks alaealise ründamise kaasuses õigeks.
2018. aasta märtsis mõisteti Hasél kaheks aastaks vangi Twitteris terrorismi kiitmise ja kuningas Juan Carlos I solvamise eest. 2021. aasta alguses kästi tal karistuse kandmiseks vabatahtlikult üheksaks kuuks vanglasse ilmuda. Ta keeldus seda korraldust avalikult täitmast ja lõpuks arreteeriti ta 16. veebruaril pärast seda, kui ta oli ennast Lleida ülikoolis barrikeerinud. Haseli vabadust toetas Amnesty International ja 300 Hispaania kunstniku, sealhulgas Pedro Almodóvari ja Javier Bardemi, allkirjastatud kiri.
Luule ja raamatud.
Hasél on kirjutanud järgmised luulekogud ja raamatud, paljud neist koostöös Hispaania luuletaja Aitor Cuervo Taboadaga.
Nika Melia

Nikanor (Nika) Melia (gruusia keeles "ნიკა მელია"; sündinud 21. detsembril 1979 Thbilisis) on Gruusia poliitik.
23. veebruaril 2021 arreteeriti Nikanor Melia erioperatsiooni käigus.
Harilik sinilatv

Harilik sinilatv ("Polemonium caeruleum") on mitmeaastane sinilatvade perekonda kuuluv rohttaim. Selle rahvapärased nimetused on heinsinelill, reinvars ja sinised pirdid.
Levik ja kasvukohad.
Hariliku siniladva peamised kasvukohad on niisked aruniidud, luhaniidud, soovõsad, lodumetsad, jõekaldad ja paekalda alused. Metsikult kasvab harilik sinilatv Euroopas ja Aasia põhjaosas. Eestis kasvab ta kõikjal hõredalt, kohati ka tihedamate rühmadena.
Botaaniline kirjeldus.
Õis.
Õied on taevassinised või valkjad, õisik on püramiidja kujuga. Õiel on viis korrapärast kroonlehte, enamasti pööristes. Tolmupead on kollakasruuged. Õitseb juunist septembrini.
Leht.
Alumised lehed on rootsulised, ülemised rootsutud. Kõik lehed on vahelduvad, paaritusulgjad ja pikliksüstjate lehekestega. Alumistel rootsudel on lehekesi rootsu küljes 15–20, kuid kõrgemale liikudes on jääb lehti järjest vähemaks.
Vars.
Vars on püstine, 20–100 cm kõrge. Kujult kandiliselt vaoline ning õõnes.
Kasutamine.
Rahvameditsiinis.
Hariliku siniladva juurtega risoomist ("rhizoma cum radicibus Polemonii") valmistatakse droogi, mis sisaldab suurel määral triterpenoidseid saponiine. Droogi kasutatakse põhiliselt vesileotise või keedisena köha vastu ja röga lahtistamiseks. Siniladva juurika keedist koos soo-kassiurva keedisega kasutatakse ka mao haavandtõve ravimiseks. Siniladva juurikal on rahustav ja uinutav toime.
Francisco Trincão

Francisco António Machado Mota Castro Trincão (sündinud 29. detsembril 1999 Viana do Castelos) on Portugali jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Sporting ja Portugali jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Portugali klubis SC Braga. 2016. aastal debüteeris ta Braga reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Braga põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. Esimese värava lõi ta Braga meeskonnas 12. detsembril 2019 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Bratislava Slovani vastu. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 4. jaanuaril 2020 mängus Belenensese vastu.
2020. aasta juulis siirdus ta 31 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubisse FC Barcelona, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 27. septembril 2020 mängus Villarreali vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 7. veebruaril 2021 mängus Real Betise vastu. 2021. aasta juulis läks ta Barcelonast üheks hooajaks laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Wolverhampton Wanderers. 2022. aasta juulis läks ta laenule Lissaboni Sportingusse.
2018. aastal tuli Trincão Portugali kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Ta lõi turniiril viis väravat ning oli meeskonnakaaslase Jota kõrval turniiri suurim väravakütt. Portugali jalgpallikoondises tegi Trincão debüüdi 5. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Horvaatia vastu.
BMW N52

BMW N52 on vabalthingav kuuesilindriline bensiinimootor, mida toodeti aastatel 2004–2015. N52 vahetas välja BMW M54 ning esmakordselt võeti kasutusele E90 kerega 3. seeria ja E63 kerega 6. seeria mudelitel. 
Mootoriplokk oli valmistatud kaalusäästu huvides alumiiniumi-magneesiumisulamist, mootor varustati muutuva ajastusega Valvetronicu klapiajamiga ning elektrilise veepumba ja muutuva tootlikkusega õlipumbaga. 
Euroopa turul hakkas N52 kasutamist vähendama 2007. aastal, kui hakati järk-järgult kasutama N53 mootorit. 2011. aastast hakati kasutama üha enam turboga ülelaetud N20 mootorit ning N52 tootmine lõppes 2015. aastal. 
N52B25.
Töömaht 2497 cm3, võimsus 130–160 kW, tootmisaastad 2004–2011. 
N52B30.
Töömaht 2996 cm3, võimsus 160–200 kW, tootmisaastad 2004–2015.
Colmar

Colmar (elsassi murdes "Colmer", saksa keeles "Kolmar") on linn ja kommuun Ida-Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas Haut-Rhini departemangus.
Tyler Adams

Tyler Shaan Adams (sündinud 14. veebruaril 1999 Wappingeris New Yorgi osariigis) on USA jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis AFC Bournemouth ja USA jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri New York Red Bullsis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2010. aastal. Major League Socceris debüteeris ta Red Bullsi meeskonnas 2016. aasta aprillis. Enam mänguaega hakkas ta klubi põhimeeskonnas saama 2017. aastal. Esimesed kaks väravat lõi ta liigas 27. septembril 2017 mängus D.C. Unitedi vastu.
2019. aasta jaanuaris siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse RB Leipzig. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 27. jaanuaril 2019 mängus Fortuna Düsseldorfi vastu.
2022. aasta juulis siirdus ta 20 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Leeds United, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaja lõpus langes Leeds United aga Inglismaa kõrgliigast välja ning 2023. aasta augustis sõlmis Adams viieaastase lepingu Bournemouthiga.
2017. aastal tuli Adams USA kuni 20-aastaste koondisega Põhja- ja Kesk-Ameerika omavanuste meistriks. Samal aastal osales ta koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus jõuti veerandfinaali. USA jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 14. novembril 2017 mängus Portugali vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. septembril 2018 sõprusmängus Mehhiko vastu.
Staden (aadlisuguvõsa)

Staden (vene keeles "Штаден") on täpselt teadmata päritolu kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Jüri Kann

Jüri Kann (sündinud 15. septembril 1938 Rässa külas Muhu vallas) on eesti keemiateadlane ja emeriitprofessor. 
Haridus.
Lõpetas Lihula Keskkooli 1956; Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna keemilise tehnoloogia eriala "cum laude" 1961; TPI aspirant 1963–1966. Tehnikateaduste kandidaat (Исследование возможностей разделения смеси насыщенных алифатических дикарбоновых кислот. Küllastunud alifaatsete dikarboksüülhapete segu lahutamisvõimaluste uurimine), TPI 1967; bioloogiadoktor (Возможности предупреждения образования канцерогенных N-нитрозаминов в пищевых продуктах, кормах и лекарственных препаратах. Kantserogeensete N-nitrosoamiinide tekkimise vältimise võimalused toiduainetes, söötades ja ravimites), N.N. Petrovi nim. Onkoloogia Instituut, Leningrad) 1985; dotsent 1972; professor 1984.
Töökäik.
TTÜs 1961–2003: orgaaniliste ainete tehnoloogia labori juhataja 1961–1963; orgaanilise keemia kateedri assistent 1967; toiduainete tehnoloogia kateedri vanemõpetaja 1972–1978; vanemteadur 1978–1980; dotsent 1980–1984; professor 1984–1988; kateedrijuhataja 1985–1988; toiduainete instituudi toiduainekeemia erakorraline professor 1992–1995; toiduaineõpetuse professor 1995–2000; toiduainekeemia professor 2000–2003; emeriitprofessor 2003. 
Eesti NSV/Eesti TA/TTÜ Keemia Instituudi direktor 1988–2002.
Eesti Vabariigi Presidendi teadusnõunik 2003–2006. 
Eesti Mereakadeemia rektor 2007–2009. 
President Arnold Rüütli nõunik 2006–2025.
Teadustöö.
Kütuste keemia- ja tehnoloogia; bioorgaaniline keemia; keskkonnakeemia- ja tehnoloogia. Avaldanud üle 200 teaduspublikatsiooni, omab kolme autoritunnistust, ühte Eesti Vabariigi kasuliku mudeli tunnistust ja seitset Eesti Vabariigi patenti (koos kaasautoritega).
Liikmesus.
Eesti Keemia Seltsi esimees/president 1991–2004; Euroopa Keemiaseltside Föderatsiooni toidukeemia divisjoni liige; Eesti Keemiatööstuse Liidu aseesimees 1992–1998; Ameerika Keemiaseltsi liige alates 1992; ajakirja Food Additives and Contaminants toimetuskolleegiumi liige 1983–1990; Eesti Teaduste Akadeemia toimetiste keemia seeria toimetuskolleegiumi aseesimees 1987–2002; ajakirja Oil Shale peatoimetaja 1995–2003. Eesti presidendi teadusnõunik 2003–2006.
Harrastused.
Turism, jahisport.
Peter Koslovski

Peeter Kozlovski (sündinud 1951) on Eesti laulja. 
Muusikukarjääri alustas 1960. aastatel. 
Peeter Kozlovski oli Gunnar Grapsi esimese ansambli Satelliidid laulja.
Manuel Akanji

Manuel Obafemi Akanji (sündinud 19. juulil 1995 Wiesendangenis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Manchester City ja Šveitsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri FC Winterthuris, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. 2014. aastal debüteeris ta Winterhuri põhimeeskonnas Šveitsi esiliigas.
Aastatel 2015–2018 mängis Akanji Šveitsi kõrgliiga klubis FC Basel. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 tuli ta Baseliga Šveitsi meistriks.
2018. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 18 miljoni euro eest Saksamaa kõrgliigaklubisse Dortmundi Borussia, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 27. septembril 2018 mängus 1. FC Nürnbergi vastu. 2021. aastal võitis ta Borussiaga Saksamaa karikavõistlused ja 2019. aastal Saksamaa superkarika.
2022. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Manchester Cityga. Üleminekusumma oli umbes 15 miljonit eurot.
Šveitsi jalgpallikoondises debüteeris Akanji 9. juunil 2017 MM-i valikmängus Fääri saarte vastu. Koondiskarjääri esimese värava lõi ta 24. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Hispaania vastu. Ta on kuulunud Šveitsi koondisse 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ning
Lofer

Lofer on alev ja vald "(Marktgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas.
Lofer asub ajaloolises Pinzgau piirkonnas Saalachi jõe orus Chiemgau Alpide ja Reiter Almi (põhjas ja idas) ning Loferi mägede (edelas) vahel. Läänes viib maantee Tirooli Waidringi valda, samas põhjas kulgeb "Kleines Deutsches Eck" maanteeühendus, Euroopa tee E641 osa, piki Saalachi jõge Unkeni kaudu ja üle Saksamaa piiri Salzburgi edelaserva.
Vallaosad on Au, Hallenstein, Lofer ja Scheffsnoth.
Ajalugu.
Tänu oma asukohale Tirooli maanteel oli Lofer oluline postijaam. Salzburgi vürstlike piiskoppide poolt anti selle kodanikele 1473. aastal turuõigused. Kihelkonnakirik püstitati 1500. aasta paiku.
Piir Tirooliga Strubi kurus läänes oli paljude 13. sajandist alates püstitatud kindlustuste koht. Kolmanda koalitsiooni sõja ajal 1805. aastal võitlesid Austria väed siin Prantsuse sissetungijate vastu. Tirooli mässu ajal neli aastat hiljem ründasid Baieri väed kindlust, mis varsti pärast seda lammutati.
Majandus.
Kohalikud ettevõtted on peamiselt põllumajandus ja turism. Linna läbiv Saalachi jõgi on suviti populaarne kärestikusihtkoht ja talvekuudel meelitavad selle hiljuti pikendatud 58 km hooldatud suusarajad palju peredele suunatud suusapidusid. Hooaeg on detsembri lõpust märtsi alguseni. 37 km kaugusel asub suur Kitzbüheli kuurort.
Meedia.
Mõned filmi "Where Eagles Dare" (1968) osad filmiti Loferis.
Centre des nouvelles industries et technologies

Centre des nouvelles industries et technologies (CNIT) on esimene hoone, mis ehitati 1958. aastal toona Pariisi lääneosas rajamisel olnud La Défense'i ärikeskusse. Selle eriline kuju meenutab kahepoolset laululavakaart. Hoone arhitektid on Robert Camelot, Jean De Mailly ja Bernard Zerhfuss. Hoone 13 korrusel on kokku 200 000 m² põrandapinda. Hoone on 50 meetrit kõrge.
Hoone rajati Puteaux's alale, kus varem asusid Zodiac Aerospace'i tehased. 1958. aastal ehitatud CNIT on läbinud kaks rekonstrueerimist (1988 ja 2009). Hoonet haldab ettevõte Viparis.
Kragujevac

Kragujevac (serbia kirillitsas Крагујевац) on linn Serbia keskosas, Šumadija ringkonna halduskeskus.
Kragujevac on Serbia suuruselt neljas linn. 2011. aasta seisuga oli linna haldusalal 179 417 ja tiheasustusalal 150 835 elanikku.
Linn on asutatud 1476. aastal.
Kragujevac on tuntud kui relva- ja autotööstuse keskus.
Linnas on 1971. aastal asutatud ülikool.
Välislingid.
Verev viirpuu

Verev viirpuu ehk siberi viirpuu ("Crataegus sanguinea" Pall.) on roosõieliste sugukonda viirpuu perekonda kuuluv põõsas või madal puu.
Nimetus.
Vereva viirpuu rahvapärased nimetused on ka haukaküüdse, jahumarjapuu, jooksvapuu, leivamarjapuu, luupuu, mähkmarjapuu, okaspihelgas, türnpuu ja ussiviherpuu.
Perekonnanimetuses eesliide viir- tuleb liivi, vadja, soome, isuri või vepsa keelest, kus sarnane sõna tähendab kollast või rohelist värvi, kuna läänemeresoomlased kasutasid viirpuud riide värvimisel rohekate toonide saamiseks.
Liiginimetus "verev" on otsetõlge ladina keelest, kus "sanguinea" tähendab veripunast värvi. See nimetus tuleneb sellest, et puu võrsed on punakat värvi.
Kirjeldus.
Verev viirpuu kasvab kuni 4 m kõrguseks. Võrsed läikivad punakaspruunilt või purpurpunaselt. Okste küljes on 2,5–3 cm pikkused pruunid astlad. Lehed on nõrgalt 3–7-hõlmalised, 5–8 cm pikad ja 3–5 cm laiad. Kuju poolest on nad munajad või lairombjad, terava tipuga. Lehed on pealt tumerohelised, alt heledamad ning sageli mõlemalt poolt karvased. Leheroots on 0,5–2 cm pikk. Õied on valged, 1,5 cm läbimõõduga, tihedates 6–10-õielistes kännastes. Emakakaelu on 3 või 4. Vili on veripunane, kerajas või piklik, läbimõõdus 0,8–1 cm, läbipaistev, jahukas, 3–4 luuseemnega. Õitseb mais ja juunis, viljad valmivad septembris.
Levik ja kasvukoht.
Verev viirpuu kasvab looduslikult Venemaal, Hiinas, Kasahstanis ja Mongoolias. Sisse on ta toodud Rootsi, Soome ja Balti riikidesse. Eestisse toodi verev viirpuu sisse 19. sajandi esimeses pooles aeda istutamise eesmärgil. Suurim, 11,6 m kõrgune verev viirpuu kasvab Ameerikas Seattle'is Volunteer Parkis.
Eestis kasvab verev viirpuu vaid elamute juures ja parkides ning nende ümbruses, kuid looduslikult kasvab ta jõgede ümbruses segametsades.
Kasutamine.
Rahvameditsiinis.
Ravimina kasutatakse kuivatatud õisi ja vilju. Mõlemad sisaldavad flavonoide, triterpenoidseid saponiine, parkaineid, koliini, karoteeni, C-vitamiini ja muid aineid. Peamisteks toimeaineteks on flavoonglükosiidide segu, leukoantotsüanidiinglükosiidid ja saponiinid. Preparaadiga ravitakse selliseid südamehäireid nagu virvendav arütmia ja paroksüsmaalne tahhükardia, angioneuroosi ja hüpertooniatõbe.
Söögiks.
Vereva viirpuu marjad on söödavad nagu ka kõigi teiste viirpuude marjad. Marjadest tehakse ka kompotti, siirupit ja kisselli.
Puutööks.
Viirpuu puit on kollast või punast värvi ning kõva ja raske. Seega sobib puit hästi väikeste iluesemete nikerdamiseks ja jalutuskeppide valmistamiseks. Juuri, lehti ja juuri saab ka kasutada riide kollaseks värvimiseks.
Suurbritannia kroonist sõltuvad alad

Suurbritannia kroonist sõltuvad alad (inglise keeles "Crown dependencies", prantsuse keeles "Dépendances de la Couronne", mänksi keeles "Croghaneyn-crooin") on Suurbritannia ranniku lähistel asuvate kolme saare territooriumid, mis kuuluvad Briti Krooni iseseisvasse omandisse. Samas ei kuulu Guernsey saar, Jersey saar ja Mani saar ühendkuningriigi meretaguste alade hulka, ühendkuningriik vaid vastutab nende eest. Seetõttu ei ole need Rahvaste Ühenduse liikmesriigid, kuigi neil on vastavatel mängudel oma meeskond. Küll on need on Briti-Iiri nõukogu liikmed.
Briti Kroon

Briti Kroon (inglise keeles "The Crown") esindab kõigis aspektides Rahvaste Ühenduse alasid ja nende allüksuseid (nagu sõltuvusterritooriume, ülemereterritooriume, provintse või osariike). Juriidiliselt halvasti määratletud terminil on kontekstist erinev tähendus. Seda kasutatakse Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi valitseva monarhi isiksustamiseks ühenduse juhina või tema valduste kuningana või kuningannana.
Suurbritannia mõjusfääri tavakeeles viitab mõiste "The Crown" aga valitsuse ja avaliku teenistuse funktsioonidele.
Gertrud Talvik

Gertrud Talvik (sündinud 1990) on eesti biokeemik, kes töötab Euroopa Kosmoseagentuuris loodusteaduste eksperdina. 
Ta on lõpetanud 2002. aastal Vanalinna Hariduskolleegiumi.
Ta on õppinud Kaplinna Ülikoolis biokeemiat ja hiina keelt. Selle kogemuse põhjal on temalt ilmunud raamat "Minu Lõuna-Aafrika vabariik: katse-eksitusmeetod" (2017, Petrone Print).
Riikliku julgeoleku vanemmajor

Riikliku julgeoleku vanemmajor (vene keeles "старший майор государственной безопасности") oli aastatel 1935−1943 Nõukogude Liidu riikliku- ja sisejulgeoleku ametkondades kasutusel olnud eriauaste, millele tinglikult vastas sõjaväeline auaste Punaarmees diviisikomandör (1940. aastast kindralmajor).
Nõukogude Liidus olid riikliku julgeoleku eriauastmed kasutusel NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis (1935–1945) ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis (1941–1945).
Riikliku julgeoleku vanemmajori auaste oli riikliku julgeoleku 3. järgu komissarist madalam ja riikliku julgeoleku majorist kõrgem. 1935. aastal anti riikliku julgeoleku vanemmajori auaste 47 tšekistile. Viimati anti seda auastet novembris 1942.
Eriauastme kaotamine.
NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 9. veebruarist 1943 seati sisse uued eriauastmed NKVD töötajatele. Kaotati riikliku julgeoleku vanemmajori ja võeti kasutusele riikliku julgeoleku komissari eriauaste. Seoses sellega toimus auastme kaotamise ajal elus olnud eriauastme omanike ümberatesteerimine, mille tulemusena anti 14. veebruaril riikliku julgeoleku komissari auaste 89 riikliku julgeoleku vanemmajorile (sealhulgas Boris Kummile).
Eriauaste

Eriauaste (vene keeles "специальное звание") on Venemaa Föderatsioonis auaste, mida antakse õiguskaitseorganite koosseisulistele töötajatele. Aastatel 1935–1991 olid eriauastmed kasutusel ka Nõukogude Liidu õiguskaitseorganites (sealhulgas 1935–1945 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis).
Hans Nayna

Hans Nayna (sündinud 3. märtsil 1989) on Mauritiuse päritolu Eesti-Mauritiuse muusik, Eesti Laul 2021 finalist.
2021. aasta Eesti laulu konkursil osales ta 18. veebruaril toimunud I poolfinaalis looga "One By One" ning pääses 6. märtsil toimuvasse finaali.
Karl Killing

Karl Killing (sündinud 11. juulil 2001) on eesti laulja ja produtsent. Tema artistiteekond sai alguse Stig Rästa poolt 2016. aastal kokku pandud poistebändis Beyond Beyond. 
Eesti Laul.
Ta esitas laulu "Kiss Me" Eesti Laul 2021 konkursile ning pääses 6. märtsil toimuvasse finaali kus saavutas 8. koha.
Tunnustus.
Ta võitis 2025. aasta Eesti Muusikaauhindade galal aasta debüütalbumi tiitli albumiga "37".
Isiklikku.
Tema isa on Jaan Killing, ema on Ingi Killing ning õde on Grettel Killing.
F1 2020 (videomäng)

"F1 2020" on 2020. aasta Vorrmel 1 ja 2020. aasta Vormel 2 hooaegade ametlik arvutimäng, mille autor on Ühendkuningriigi arvutimängude ettevõte Codemasters. Tegu on kümnenda Codemastersi Vormel 1 mänguga. Mängus on Michael Schumacheri Edition eeltellitud eksemplarid, ja need ilmusid 7. juulil 2020 Seventy Edition eeltellitud eksemplarid 10. juulil 2020. Mäng tuli välja Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One ja esmakordselt ka Google Stadia platvormil. 
Mängust võib leida kõik 2020. aastaks planeeritud Vormel 1 rajad, 20 sõitjat ja 10 tiimi, lisaks ka 10 Vormel 2 2019. hooaja tiimi ning 11 Vormel 2 2020. hooaja tiimi. "F1 2020" ei sisalda planeeritud hooaja muutusi seoses koroonapandeemiaga, mille tõttu tühistati mitmeid sõite ja mõned asendati uute radadega.
Funktsioonid.
Vaatamata koroonapandeemiale on mängus ikkagi leitavad algselt planeeritud kakskümmend kaks rada, sealhulgas ka kaks uut rada Circuit Zandvoort ja Hanoi Street Circuit, mis tegelikkuses tühistati . Uued Grand Priid, mis toimusid seoses pandeemiale mängu ei lisatud, kuna paljud lisatud rajal on aktiivses kasutuses teiste võidusõidu seeriate poolt. 
Mängus "F1 2020" on esmakordselt võimalik luua ka enda personaalne võidusõidu tiim, millega saab võistelda ametlike tiimide vastu. Selles mängumoodulis peab mängija looma enda tiimi, panema sellele nime, ostma autole mootori, otsima sponsoreid ja ka palkama endale tiimikaaslase. Samuti peab mängija looma autole personaalse kujunduse, mida saab hiljem muuta. Hooaegade jooksul on võimalik uuendada vajalikke tiimi hooneid, uuendada autot, et saada kiiremaks teiste tiimidega võrreldes, palgata uusi töötajaid, kes hoolitseksid edasise auto arenduse eest. Varem on Codemasters sellist mängumoodulit kasutanud näiteks mängus "Dirt 4".
Mängus "F1 2020" on võimalik mängida ka üksiksõitjana ühes kümnest ametlikus Vormel 1 tiimis. Mängijal on võimalik alustada kas Vormel 2s, tehes seal kaasa kas terve hooaja, pool hooaega või ainult kolm sõitu, või kui mängija Vormel 2 ei soovi, on võimalik ka karjääri alustada Vormel 1s. 
"F1 2020" taaselustas võimaluse mängida Split Screenil, mis oli viimati kasutuses mängus "F1 2014" seitse aastat tagasi.
Esimest korda Codemastersi Vormel 1 mängude ajaloos on võimalik ka aktiveerida virtuaalne tahavaatepeegel, mille abil saab paremini näha, mis toimub mängija taga oleval rajal. Kui mängija kasutab kokpiti vaadet on võimalik luua tunne justkui sõidetaks päris autos.
Tunnustus.
Mäng "F1 2020" oli nomineeritud 2020. aasta parima spordi-/võidusõidumängu kategoorias 2020. aasta mängu auhindade jagamisel.
Kindertransport

Kindertransport (eesti keeles lastetransport) oli organiseeritud päästetöö, mis toimus üheksa kuu jooksul enne teise maailmasõja puhkemist. Ühendkuningriik võttis vastu ligi 10 000 peamiselt juudi last Natsi-Saksamaalt, Austriast, Tšehhoslovakkiast ning Poolast ja Danzigi vabalinnast. Lapsed paigutati Suurbritannia asenduskodudesse, hostelitesse, koolidesse ja taludesse. Sageli olid nad enda peredest ainsad, kes holokausti üle elasid. Programmi toetas, propageeris ja julgustas Suurbritannia valitsus. Suurbritannia valitsus loobus kõigist immigratsiooninõuetest, mida Briti juudi kogukond polnud võimeline täitma. Suurbritannia valitsus ei seadnud programmile arvulist piirangut – programmi lõpetas teise maailmasõja algus, selleks ajaks oli Ühendkuningriiki toimetatud umbes 10 000 "kindertransport"'i last.
Mõistet "kindertransport" kasutatakse mõnikord ka juudi laste päästmise kohta Saksamaalt, Austriast ja Tšehhoslovakkiast Hollandisse, Belgiasse ja Prantsusmaale. Näiteks võib tuua 1000 Chateau de La Hille'i last, kes jõudsid Belgiasse. Üldiselt kasutatakse sõna "kindraltransport" siiski Ühendkuningriigi programmile viitamiseks.
World Jewish Relief (toona Central British Fund for German Jewry) loodi 1933. aastal, et toetada võimaluste piires juutide vajadusi nii Saksamaal kui Austrias. Paljude "kindertransport"'i kaudu Ühendkuningriiki saabunud laste kohta on organisatsioonil tänapäevani andmed säilinud. 
Ühelgi teisel riigil polnud Briti "kindertransport"'iga võrreldavat programmi. Ameerika Ühendriikides jõudis Wagneri-Rogersi projekt kongressi, kuid suure vastuseisu tõttu ei jõudnud see komiteest edasi.
Marwin Hitz

Marwin Hitz (sündinud 18. septembril 1987 St. Gallenis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis Dortmundi Borussia.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FC St. Gallen, kuid klubi põhimeeskonda ta pääsenud. Aastatel 2007–2008 mängis ta Šveitsi esiliiga klubides Yverdon-Sport ja FC Winterthur.
2008. aastal liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga VfL Wolfsburg. Saksamaa kõrgliigas tegi Hitz debüüdi 21. veebruaril 2010 mängus FC Schalke 04 vastu.
Aastatel 2013–2018 mängis ta Saksamaa kõrgliigas FC Augsburgi ridades. 21. veebruaril 2015 lõi ta liigamängus Leverkuseni Bayeri vastu neljandal lisaminutil värava, tuues Augsburgile 2:2 viigi.
2018. aastal siirdus ta Dortmundi Borussiasse. 2019. aastal võitis ta klubiga Saksamaa superkarika.
Šveitsi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 10. juunil 2015 sõprusmängus Liechtensteini vastu. Ta kuulus Šveitsi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Riikliku julgeoleku 2. järgu komissar

Riikliku julgeoleku 2. järgu komissar (vene keeles "комиссар государственной безопасности 2-го ранга") oli aastatel 1935−1945 Nõukogude Liidu riikliku- ja sisejulgeoleku ametkondades kasutusel olnud eriauaste, millele tinglikult vastas sõjaväeline auaste Punaarmees 2. järgu armeekomandör (1940. aastast kindralpolkovnik).
Nõukogude Liidus olid riikliku julgeoleku eriauastmed kasutusel NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis (1935–1945) ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis (1941–1945).
Riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste oli riikliku julgeoleku 1. järgu komissarist madalam ja riikliku julgeoleku 3. järgu komissarist kõrgem. 
Ühtekokku oli 2. järgu komissari auastet antud 19 julgeolekutöötajale, kellest hiljem 14 hukati, üks mürgitati, üks degradeeriti auastmes, ühelt võeti kindralipension ja üks lasi end Stalini isikukultuse paljastamise kampaania ajal ise maha.
Esimeste (1935) auastme saanute edasine saatus.
26. novembril 1935 anti riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste 13 NKVD kõrgemale ametnikule. Suure terrori (1936–1938) käigus neist 13-st üheksa lasti maha ja üks (Abram Slutski) mürgitati. Lev Zalin arreteeriti 1938. aastal (hukati 1940) ja Lev Belski arreteeriti 1939. aastal (hukati 1941). Ainsana pääses stalinlikest repressioonidest Sergei Goglidze, kes 1940. aastatel töötas Habarovski krai NKVD-s. Ta lasti maha detsembris 1953 kui Lavrenti Beria lähimaid käsilasi.
Aastatel 1936–1942 auastme saanute edasine saatus.
Aastatel 1936–1942 anti riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste vaid ühele julgeolekutöötajale – Karp Pavlovile – NKVD ehituse peavalitsuse ülemale, kes 1949. aastal saadeti pensionile, kes aga 1957. aastal lasi enda maha. Ta maeti Vagankovo kalmistule.
1943. aastal auastme saanute edasine saatus.
1943. aastal anti riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste viiele julgeolekutöötajale:
Aastatel 1944–1945 auastet kellelegi ei antud.
Auastme kaotamine.
NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 6. juulist 1945 riikliku julgeoleku eriauastmed kaotati ja asendati sõjaväeliste auastmetega. Seoses sellega toimus auastme kaotamise ajal elus olnud eriauastme omanike ümberatesteerimine, mille tulemusena anti kindralpolkovniku auaste järgmistele riikliku julgeoleku 2. astme komissaridele:
Nemanja Radoja

Nemanja Radoja (serbia kirillitsas Немања Радоја; sündinud 6. veebruaril 1993 Novi Sadis) on Serbia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Levante.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FK Vojvodina. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Serbia kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2013–14 valiti Radoja Serbia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2014. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Celta de Vigo, kus mängis kokku neli hooaega. 2019. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Levantega.
Serbia jalgpallikoondises tegi Radoja debüüdi 15. novembril 2016 sõprusmängus Ukraina vastu.
Mitchell te Vrede

Mitchell te Vrede (sündinud 7. augustil 1991 Amstelveenis) on Hollandis sündinud Suriname jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Fateh ja Suriname jalgpallikoondises.
Hollandi kõrgliigas debüteeris ta 2011. aastal SBV Excelsiori ridades. Esimese värava Hollandi kõrgliigas lõi ta sama aasta 28. augustil mängus PSV Eindhoveni vastu.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Hollandi kõrgliigas Feyenoordi ja aastatel 2015–2016 Heerenveeni ridades. Hooajal 2015/16 lõi ta Hollandi kõrgliigas kümme väravat.
2017. aasta jaanuaris liitus ta Türgi esiliiga klubiga Boluspor, kuid ta naasis hooaja 2017–18 Hollandi kõrgliigasse, liitudes NAC Bredaga. Hooajal 2018/19 lõi Vrede Hollandi kõrgliigas taas kümme väravat, kuid ei suutnud Bredat päästa esiliigasse langemise eest.
2019. aasta juunis siirdus ta Al-Fatehi. Hooajal 2019–20 lõi ta Saudi Araabia kõrgliigas 12 väravat ja oli klubi suurim väravakütt sel hooajal.
Ta on Suriname päritolu. Suriname jalgpallikoondises debüteeris ta 4. juunil 2021 MM-i valikmängus Bermuda vastu.
Mahmoud Dahoud

Mahmoud Dahoud (sündinud 1. jaanuaril 1996 Amudas) on Süürias sündinud Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Brighton and Hove Albion FC ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Dahoud on Saksamaal elanud alates oma sünniaastast. 2010. aastal liitus ta Mönchengladbachi Borussia noorteakadeemiaga. 2014. aasta augustis sõlmis ta klubiga esimese profilepingu ja debüteeris pärast seda klubi põhimeeskonnas UEFA Euroopa Liiga "play-off"i kohtumises FK Sarajevo vastu. Hooaja lõpus tegi ta debüüdi ka Saksamaa kõrgliigas, saades esimeseks Süürias sündinud jalgpalluriks Saksamaa kõrgliigas. Hooajal 2015–16 kindlustas Dahoud koha Mönchengladbachi Borussia põhikoosseisus. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 23. septembril 2015 mängus FC Augsburgi vastu.
2017. aasta juulis liitus ta Dortmundi Borussiaga.
2017. aastal tuli Dahoud Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Saksamaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Türgi vastu.