Joruba keel

Joruba keel on Nigeri-Kordofani hõimkonda Benue-Kongo keelte hulka kuuluv keel. Seda keelt räägitakse peamiselt Lääne-Aafrikas. See üks enam levinud keeltest Edela-Aafrika aladel, kus seda kõneleb umbes 19,4 miljonit inimest. 
Joruba keel kasutab ladina kirjaviisi.
Iseloomustus.
Joruba keel kuulub Lääne-Benue-Kongo keelerühma ja on osa Nigeri-Kordofani hõimkonnast. See on emakeeleks rohkem kui kahekümnele miljonile inimesele Nigeerias peamiselt Oyo, Oguni, Ondo, Osuni, Kwara ja Lagose osariikides. Kuigi suurem osa joruba keele kõnelejatest asuvad Nigeeriast edelasse jäävatel aladel, hajutatud kogukondi võib täheldada ka Benini ja Togo aladel. Kaasaegsed jorubad töötavad üldiselt käsitöölistena, kaup- või talumeestena. Üks põhiline põllusaak on näiteks kakao. Tänapäevases joruba ühiskonnas on talutöö üks levinumaid ning sellega tegelevad üldiselt meessoost isikud. Naised tegelevad rohkem turustussüsteemidega. Keeleoskus üldiselt piirdubki ainult emakeelega, üksikud valdavad ka mingit muud keelt.
Joruba keele kõnelejaid leidub ka Sierra Leones, Suurbritannias ning Ameerika Ühendriikides. Üle maailma kõneleb seda keelt 19 380 800 inimest, mis on umbes 0,27% maailma rahvastikust.
Selle dialektid on: Akono, Ào, Awori hõimu dialekt, Aworo, Punu, Egba, Ekiti, Gbedde, Igbonna, Ijebu, Ijesha, Ikale, Ila, Ilaje, Iworro, Jumu, Ondo, Owe, Oyo, Onijan, Yagba.
Arvsõnad.
Põhiarvsõnad: 
Järgarvsõnad:
Teatud numbritel võib olla ka mitu vormi, näiteks number 9 'mêsan' võib samuti esineda kui 'êsan'.
Keele struktuur.
Joruba tähestik ja nasaalsed täishäälikud
Fonoloogia, süntaks ja morfoloogia.
Joruuba keel on kaunikõlaline ning seda võib käsitleda kui tonaalset keelt, mille puhul on selgelt võimalik eristada kolme erinevat tooni: madal, keskmine ja kõrge. Eristamine toimub kasutades erinevaid akuudimärke – näiteks à ja á hääldus on erinev.
Madalad helid on äratuntavad oma sünge heli ja helilanguse poolest; neid tähistatakse järgnevate häälikutega: à, è, ẹ̀, ì, ò, ọ̀ ja ù. 
Keskmised toonid on äratuntavad oma tasase ja tasakaalus heli poolest – neid ei tähistata akuudimärkidega.
Kõrged toonid on äratuntavad oma helitõusude poolest ning väga täpse ja konkreetse häälduse tõttu; neid tähistatakse järgnevate häälikutega: á, é, ẹ́, í, ó, ọ́ ja ú.
Süntaksi/morfoloogia poolest on joruba keel võrdlemisi isoleeriv, seda eelkõige selle tõttu, et iga üksiku sõna kohta on väga vähe morfeeme. Kuigi morfeeme on kasinalt, on selle keele puhul võimalik vähesega öelda palju.
Näiteks: tegusõna "ra" tähendab ostma, kaduma, mädanema, magama, liikuma, grillima, väsima millestki, kahtlustama. Selliseid sõnu on keeles mitmeid.
Näited subjekt-verb-objekt (SVO) lausetest
Näiteid subjekt-verb (SV) lausetest
Sõnaliigid.
Sõnaliigid:
Ortograafia.
Joruba keele ortograafia sai alguse 1850. aastate alguses. Sellest alates on see olnud järkjärgulises muutumises. Joruba keel kasutab ladina tähestikku, milles on 30 tähemärki.
Selles keeles on tekste kirjutatud 19. sajandi algusest. 1960. aastatel moodustas Lääne-Nigeeria haridusministeerium kaks komiteed eesmärgiga luua ühtne ortograafia süsteem Joruba keele jaoks. Aastal 1966 tutvustas nendest kahest mõjuvõimsam, Joruba Ortograafia Komitee, oma leide ning sellest kujunes keelele baasortograafia, mida hakati standardina koolides õpetama.