tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jelena Karleuša

Jelena Karleuša Tošić, esinejanimega Jelena Karleuša (serbiaː Јелена Карлеуша Тошић, sündinud 17. augustil 1978), on serbia laulja.
Interluudium

Interluudium (keskladina keeles "interludium") on muusikas ja teatris mitmeosalise teose osade või lõikude vahemäng. 
Interluudiumid võivad esineda näiteks ooperi, süidi või sonaadi osade või ka näiteks mitmesalmilise vokaalteose (näiteks mitmesalmilise koraali) salmide vahel.
Teatris võivad interluudiumid paikneda piltide, stseenide või vaatuste vahel.
Keskajal nimetati interluudiumiks väikest janditaolist näidendit, mida esitati näiteks tragöödia vaatuste vahel.
Interluudiumist on iseseisva muusikažanrina välja kasvanud intermetso.
David Lloyd George

"Käesoleva isiku perekonnanimi on Lloyd George, mitte George."&lt;br&gt;
David Lloyd George, 1. Dwyfori krahv Lloyd-George (17. jaanuar 1863 – 26. märts 1945) oli Suurbritannia riigimees, Liberaalse Partei liige ja hilisem juht. 
Varakantslerina (1908–1915) algatas Lloyd George mitu reformi, mis panid aluse tänapäevase heaoluriigi väljakujunemisele. Ta oli Suurbritannia peaminister (1916–1922) Esimese maailmasõja ajal ja vahetult pärast seda, mängides olulist rolli 1919. aasta Pariisi rahukonverentsil, kus Euroopa pärast Keskriikide lüüasaamist ümber korraldati.
2002. aastal valiti ta üleriigilise hääletuse tulemusel ajaloo 100 suurima briti hulka. 2004. aastal hääletati ta 139 akadeemiku hulgas korraldatud küsitluses Suurbritannia 20. sajandi peaministritest paremuselt kolmandaks.
Ta on seni ainuke Suurbritannia peaminister, kellel inglise keel oli teine keel ja kes rääkis emakeelena kõmri keelt.
Autasud.
12. veebruar 1945 lõi Kuningas George VI tema auks Ühendkuningriigi aadli ("peerage") koosseisus oleva tiitli Dwyfori krahv Lloyd-George koos viisakustiitliga vikont Gwynedd.
Dwyfori krahv Lloyd-George

Dwyfori krahv Lloyd-George ("Earl Lloyd-George of Dwyfor") on tiitel Ühendkuningriigi aadli ("peerage") koosseisus, mille lõi 12. veebruaril 1945 kuningas George VI Suurbritannia riigimehe David Lloyd George'i jaoks, kes oli aastatel 1908–1915 varakantsler ja 1916–1922 Suurbritannia peaminister. Tiitlile loodi juurde ka viisakustiitel Vikont Gwynedd ("Viscount Gweynedd").
Seoses Ühendkuningriigis aadlitiitlitele kehtivate reeglitega kirjutatakse tiitlis perekonnanimi Lloyd George sidekriipsuga, nagu ka näiteks Andrew Lloyd Webberi tiitli Lord Lloyd-Webberi puhul.
155 eKr

155. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DIC (599).
Takaaki Kajita

Takaaki Kajita (jaapani keeles 梶田 隆章 "Kajita Takaaki"; sündinud 9. märtsil 1959) on jaapani füüsik.
2015. aastal anti talle ja Arthur B. McDonaldile neutriinodega seotud uurimistöö eest Nobeli füüsikaauhind.
Eye Cue

Eye Cue on Põhja-Makedoonia ansambel, mis alustas tegevust 2008. aastal. Ansamblisse kuuluvad laulja Marija Ivanovska, laulja ja kitarrist Bojan Trajkovski ning trummar Ivo Mitkovski.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ansambel Põhja-Makedooniat lauluga "Lost and Found". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
DoReDoS

DoReDos on Moldova trio. Sellesse kuuluvad Marina Djundiet, Eugeniu Andrianov ja Sergiu Mîța.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas trio Moldovat lauluga "My Lucky Day". Laulu on produtseerinud Filipp Kirkorov.
Varem on DoReDos osalenud Eurovisiooni lauluvõistluse Moldova eelvoorus aastatel 2015 ja 2016.
Reynaldo Bignone

Reynaldo Benito Antonio Bignone (21. jaanuar 1928 – 7. märts 2018) oli Argentina sõjaväelane ja diktaator.
Ants Kalmurand

Ants Kalmurand (4. mai 1932 – 6. juuni 2007 Valjala) oli eesti agronoom.
Ta töötas Kingissepa rajooni Valjala kolhoosi seemnekasvatuse agronoomina, hiljem V. Kingissepa nimelise kolhoosi agronoomina.
Bootstrap

Bootstrap (ka Twitter Bootstrap) on tasuta tööriistakomplekt veebilehtede ja veebirakenduste loomiseks. Sisaldab JavaScripti pluginaid, HTML- ja CSS-kujundusmalle tüpograafia, vormide, nuppude, navigatsiooni, teadete ja teiste veebiliideste komponentide jaoks. Bootstrap kasutab uuemat CSS-i ja HTML-i, seetõttu on vaja olla väga tähelepanelik kasutades vana veebibrauserit.
Bootstrap on teisel kohal kõige tähtsamatest projektidest GitHubis. Tal on rohkem kui 170,000 tähte.
Ajalugu.
Mark Otto ja Jacob Thornton kampaaniast Twitter hakkasid arendama seda raamistikku nagu sisemist teeki Twitter Blueprint. Pärast mitut kuud tööd avaldati Bootstrap 19. augustil 2011.
31. jaanuaril 2012 ilmus Bootstrap 2. Peamisteks uuendusteks said 12-veeruline võrk, sisseehitatud Glyphicons ja adaktiivsuse toetus.
Kolmas versioon, ehk Bootstrap 3, avaldati 19. augustil 2013. Seda versiooni arendati edasi, ning Bootstrap sai mobiilisõbralikuks ("mobile first"). Kujundus vaikimisi muutus lameks.
29. oktoobril 2014 teatas Mark Otto, et väljatöötamisel on Bootstrap 4. Alfaversioon Bootstrap 4 avaldati 19. augustil 2015, beetaversioon 10. augustil. 2017. 18. jaanuaril 2018 avaldati esimene stabiilne versioon Bootstrap 4.
Struktuur ja peamised komponendid.
Iga Bootstrapi komponent koosneb HTML-struktuurist, CSS-i deklaratsioonist ja mitmel juhul kaasneb JavaScripti kood.
"Grid"-süsteem ja operatiivne disain on standardina 1170 px laiusena "grid" paigutusel. Teise võimalusena arendaja saab kasutada muutuja-laiuse paigutuse. Mõlematel juhtudel komplektis on neli varianti kuidas kasutada erinevat resolutsiooni ja seadme tüüpi: mobiiltelefonid, tahvelarvutid, sülearvutid ja lauaarvutid. Veebileht optimeerib iga seadme suuruse muutmisel.
Peamised Bootstrapi komponendid: 
Bootstrap 4.
29. oktoobril 2014 teatas Mark Otto, et Bootstrap 4 on arendamisel. 6. septembril 2016 peatas Bootstrap 3 töö, et vabastada tööaega Bootstrap 4 jaoks. Siiani Bootstrap 4 koodibaasis on tehtud 4000 muutust. Esimene stabiilne versioon ilmus 19. jaanuaril 2018.
Bootstrap 4 on peaaegu täielikult ümber kirjutatud Bootstrap 3. Olulisemad muudatusted olid järgmised:
Jenny Butler

Jenny Butler on iiri usunditeadlane ja kirjanik. 
Ta töötab religiooni-uuringute lektorina Corki Ülikooli Kolledžis ("University College Cork"). Tema peamised uurimisalad on Iirimaa tänapäevased usundid, lääne esoteeria ja uususundilised liikumised. Aastail 2002–2013 oli ta sama ülikooli etnoloogia ja folkloristika osakonna lektor. 
Erialased huvid.
Tema teaduslike huvide hulka kuulavad usundilised ja ebatavaliste (üleloomulike) olenditega seotud jutud, vaimne kultuuripärand, religioosne ja rahvuslik identiteet, uusreligioossed liikumised (NRM).
Jenny Butler kaitses 2012. aastal doktoritöö teemal "Irish Neo-Paganism: Worldview, Ritual and Identity".
Üks käsilolevaid projekte vaatleb võrdlevalt ebatavalisi olendeid ja maastikke, kesksel kohal on Iiri haldjate ("Sídhi") ja Islandi elfide ("Huldufólkile") käsitlused. Ta on olnud mitme rahvusvahelise konverentsi korraldaja.
Looming.
Jenny Butleri lühijutte on avaldatud väljaannetes Fictive Dream Magazine, The RavensPerch, Literary Orphans Literary Magazine, Corvus Review, The Flexible Persona Literary Journal, Tales from the Forest Magazine, The Roaring Muse, Mulberry Fork Review jm.
Status quo

"Ansambli kohta vaata artiklit Status Quo"
Status quo (ladina keeles "status quo ante (bellum)", 'olukord, mis [oli] enne (sõda)'; lühend "status quo") tähendab endist või senist valitsevat olukorda või seisundit. Rahvusvahelises õiguses tähendab "status quo" antud hetkel valitsevat või valitsenud faktilist ("de facto") või juriidilist ("de iure") olukorda, mille säilitamisest või taastamisest on jutt. "Säilitada "status quo"" tähendab jätta kõik nii, nagu on.
Rõuge Vabadussõja mälestussammas

Rõuge Vabadussõja mälestussammas (ka "Vabaduse valvur") on Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuge asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 3. oktoobril 1926, selle autor oli skulptor Voldemar Mellik.
Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal oli võimudel plaan sammas hävitada, kuid oktoobrirevolutsiooni aastapäeva õhtul leiti sellelt hoiatus, mis ütles, et monument on pühendatud Esimeses maailmasõjas langenuile ning seda, kes monumendi hävitaks või rüvetaks, tabaks "kogu meie rahva viha ja needus", ja nii jäi sammas püsima. See õhiti siiski 1945. aastal. Kohalikel õnnestus päästa samba koosseisu kuulunud pronkssõdur. Osaliselt säilis ka samba alus.
Sammas taastati ja avati uuesti 30. oktoobril 1988.
Casus belli

Casus belli (sõna-sõnalt 'sõjajuhtum') tähendab ladinakeelse väljendina tegu või sündmust, mis provotseerib või mida kasutatakse sõja põhjustamise õigustamiseks. 
"Casus belli" hõlmab otseseid süütegusid või ähvardusi sõdakuulutava rühmitise, rahva või riigi suhtes. "Casus fœderis" hõlmab samas süütegusid või ähvardusi oma liitlase vastu – tavaliselt on see seotud vastastikuse kaitse paktiga. Mõlemat võidakse pidada sõjategevuseks.
Peaaegu samaväärne termin on "causa belli" ('sõja põhjus').
Lõuna-Eesti vabastajate mälestussammas

Lõuna-Eesti vabastajate mälestussammas on Tartu garnisoni kalmistul asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 17. oktoobril 1926.
Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastate keskpaigas see lõhuti. Lõhutud sammas tõsteti laulva revolutsiooni ajal 1980. aastate lõpus maa seest välja. Sammas taasavati Tartu garnisoni kalmistu uues kohas 10. juulil 1991.
Graftoni hertsog

Graftoni hertsog (inglise keeles "Duke of Grafton") on tiitel Inglise aadli koosseisus ("Peerage of England"), mille lõi 11. septembril 1675 Inglise kuninga Charles II oma sohilapse Henry FitzRoy jaoks. 
Tuntuim selle tiitli kandja oli arvatavasti Augustus FitzRoy, 3. Graftoni hertsog, kes oli aastatel 1768–1770 Suurbritannia peaminister.
Graftoni hertsogi tiitlil on kolm viisakustiitlit, kõik neist loodud 1675. aastal Inglise aadli koosseisus: Eustoni krahv, vikont Ipswich ja parun Sudbury. Eustoni krahvi tiitlit kannab traditsiooniliselt hertsogi vanim poeg, vikont Ipswich on omakorda mõeldud vanima poja ehk Eustoni krahvi pojale. Vahemikus 1723–1936 kandsid esimese Graftoni hertsogi naisest Isabella FitzRoyst, 3. Arlingtoni krahvinnast, põlvnenud Graftoni hertsogid ka tiitleid Arligtoni krahv, vikont Thetford ja parun Arlington.
Graftoni hertsogid resideerivad Euston Hallis Suffolkis. Graftoni hertsogite traditsiooniline matmispaik on Eustoni külas Suffolki krahvkonnas asuv Saint Genevieve'i kirik.
Graftoni hertsogid.
Järjekorras esimene tiitlipärija on praeguse poeg Alfred James Charles FitzRoy, Eustoni krahv (sündinud 2012).
Pikasilla lahingu mälestussammas

Pikasilla lahingu mälestussammas oli Valga maakonnas Pikasilla külas Pikasilla silla lähedal asunud Vabadussõja Pikasilla lahingus langenutele (nende seas kaitseliitlane Karl Onny) püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 24. veebruaril 1928. Sammas oli tehtud puidust. 1929. aastal kukkus see ümber. Sammas hävitati juulis 1940.
Nõva Vabadussõja mälestussammas

Nõva Vabadussõja mälestussammas on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Nõva asulas kirikuaias asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 9. septembril 1928.
Sammas lõhuti tõenäoliselt juba enne Teist maailmasõda.
Samas kohas avati 6. augustil 1989 uus sammas, mis on endise samba täpne koopia. 1989. aasta suvel raiusid skulptorid Al Paldrok, Olav Villmann ja Rait Pärg Saaremaal Upal Kaarma dolomiidist Nõva Vabadussõja mälestussamba detailid. Sambast vasakule ja paremale on lisatud täiendavad tahvlid 1940-1956 hukkunute ja teadmata kadunute nimedega.
Mélovin

Kostjantõn Mõkolajovõtš Botšarov (Костянти́н Микола́йович Бочаро́в; esinejanimega Mélovin; sündinud 11. aprillil 1997 Odessas) on Ukraina laulja ja laululooja.
Ta saavutas tuntuse 2015. aastal Ukraina talendisaate "X-Factor" kuuenda hooaja võitjana.
Ta on lõpetanud teatrikooli.
Tema debüütalbum "Face to Face" ilmus 2017. aasta novembris.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Ukrainat lauluga "Under the Ladder".
2017. aastal sai ta Eurovisiooni lauluvõistluse Ukraina eelvoorus lauluga "Wonder" kolmanda koha.
Alekseev

Mõkõta Volodõmõrovõtš Aljeksjejev (ukraina keeles Микита Володимирович Алєксєєв; sündinud 18. mail 1993 Kiievis) on Ukraina laulja. Tema esinejanimi on Alekseev.
Ta sai tuntuks 2014. aastal Ukraina talendisaate "Голос країни" ("Golos krajinõ" – 'maa hääl') neljandal hooajal, mil jõudis seal poolfinaali.
2015. aastal andis ta välja singli "Пьяное солнце" ("Pjanoje solntse" – 'purjus päike'), mis jõudis edetabelite tippu nii Ukrainas kui ka Venemaal. 2016. aasta detsembris ilmus tema debüütalbum.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Valgevenet lauluga "Forever". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Causa belli

Sõjapõhjus (ladina keeles '"causa belli"') on ühtne stiimul ("põhjus sõjaks"), mille juhtumil (ka seda ärakasutades või seda võltsilt esile kutsutes) algab sõjategevus kahe või enama vastaspoole vahel. Vallandunud organiseeritud konflikti nimetatakse sõjaks endaks.
Sõjategevus

Sõjategevus on sõjapõhjuse juhtumil vallandunud sõjaline akt rühmitiste, rahvaste või riikide vahel.
Sisemisi sõjalisi vastuolusid, milles osalevad pooled on ühest ja samast riigist, nimetatakse kodusõjaks.
Kaasused.
"Casus belli".
"Casus belli" tähendab ladinakeelse väljendina tegu või sündmust, mis provotseerib või mida kasutatakse sõja õigustamiseks; sõna-sõnalt sõjajuhtumit ehk sõjapidamist põhjustavat sündmust. "Casus belli" hõlmab otseseid süütegusid või ähvardusi sõdakuulutava rahva suhtes.
"Casus fœderis".
"Casus fœderis" hõlmab ladinakeelse väljendina süütegusid või ähvardusi enda liitlase või liitlaste vastu – tavaliselt on see seotud vastastikuse kaitse paktiga.
Õigus sõjale.
Kaasaegses maailmas konsulteeritakse hea tahte kohaselt enne sõtta sisenemist sõjaõiguse kriteeriumite kogum läbi, et olla veendunud, et õigus sõjaks on mööndav.
Tapa Vabadussõja mälestussammas

Tapa Vabadussõja mälestussammas on Lääne-Viru maakonnas Tapal vanal kalmistul asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Samba avamise täpne aeg pole teada, ent vähemalt 1. detsembril 1928 oli see olemas. Pole teada, mis sambast hiljem sai. Nõukogude okupatsiooni ajal seisis samas kohas sarnane sammas.
Nõukogude-aegne sammas avati üle värvitult ja uue tahvliga 9. jaanuaril 1991.
Tapa linnakalmistul asub ka teine Vabadussõjale pühendatud mälestusmärk - Vabadussõjas invaliidistunute matmispaik mälestussambaga.
Eduard Romanjuta

Eduard Eduardovytš Romanjuta (Едуард Едуардович Романюта; sündinud 23. oktoobril 1992 Ternopilis) on Ukraina laulja.
2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Moldovat lauluga "I Want Your Love".
Vormsi Vabadussõja mälestussammas

Vormsi Vabadussõja mälestussammas on Lääne maakonnas Vormsi vallas Hullo külas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 12. mail 1929.
Nõukogude ajal jäi sammas kahjustamata. Tõenäoliselt päästis samba rootsikeelne tekst ning aastaarvude 1918–1920 puudumine, samuti tihe sirelipõõsastik samba ümber. 1980. aastate lõpul korrastati talgute korras mälestusmärgi pind ja ümbrus.
Status Quo

Status Quo on inglise rokkbänd. Bändi, mis algselt kandis nime The Scorpions, asutasid koolipoisid Francis Rossi ja Alan Lancaster 1962. aastal. Pärast mitut koosseisuvahetust sai 1967. aastal bändi nimeks Status Quo. 
Suurbritannia edetabelitesse on bändilt jõudnud 60 laulu, mida on enam kui ühelgi teisel ansamblil. 22 laulu on jõudnud Briti singliedetabelis esikümnesse. Nende tuntuimad laulud on "Pictures of Matchstick Men" (1968), "Whatever You Want" (1979) ja "In the Army Now" (1986 ja 2010). 
1985. aastal avas bänd Wembley staadionil heategevuskontserdi Live Aid lauluga "Rockin' All Over the World".
1994. aastal esines ansambel ka Tallinnas Rock Summeril.
Uudisväärtus

Uudisväärtus on tunnus, mis teeb uudise inimestele huvitavaks ja uudislikuks. Uudis, millel esineb rohkem uudisväärtusi, saab tõenäolisemalt kajastust ja on inimeste jaoks huvitavam. Uudisväärtused aitavad toimetajatel ja ajakirjanikel otsustada, mis on uudis ja mis ei ole. 
Läbi ajaloo on uudisväärtusi defineeritud mitmeid kordi. Ühe levinuma – Denis McQuaili teooria järgi on lääne meedias esinevad peamised uudisväärtuse kriteeriumid sündmuse ulatus, lähedus, selgus, värskus, relevantsus, kooskõla, personifitseeritus, negatiivsus, dramaatilisus ja aktiivne köide. 
Ajalugu.
Esimesena defineerisid uudisväärtused Norra teadlased Johan Galtung ja Mari Ruge. Nende nimekiri koosnes 12 uudisväärtusest: 
Uudisväärtused Eestis.
Eestis on uudisväärtuste sõnastamise ja uurimisega peamiselt tegelenud Tiit Hennoste. Oma teoses "Uudise käsiraamat" tõi ta välja seitse peamist uudisväärtust: mõjukus, ebatavalisus, prominentsus, konfliktsus, lähedus (nii füüsiline kui ka psüühiline), värskus, päevakajalisus.
Casus fœderis

Casus fœderis tähendab ladinakeelse väljendina alliansijuhtumit – tavaliselt on see seotud vastastikuse kaitse paktiga. 
Diplomaatilistes tingimustes tähendab see juhtumit, kus mängu tulevad poolehoidjatevahelised liidusuhted. Sõjategevuses (samaväärse "casus belli" tähenduses) võib see kaasata süütegusid või ähvardusi enda liitlase või liitlaste suhtes.
Kirimäe Jaanisoo

Kirimäe Jaanisoo on soo Lääne maakonnas Lääne-Nigula valla ja Haapsalu linna piiril Kirimäe ja Aamse külas. 
Soo on madalsoo erinevate tarnakooslustega, soo kirdenurgas on natuke siirdesoo algeid. 20. sajandi algupoolest on soo idapooles ummistunud labidakraavide võrgustik. Nõrga kuivenduse mõjul on soos mõõdukalt levinud sinihelmikas ja soo muutunud kohati väga mätlikuks. Soos kasvab mitmeid looduskaitse all olevad taimeliike. 
Soo eesvooluks on lühike Kaarupipealse soosse suunduv oja. Soosse ei voola märkimisväärseid ojasid ja kraave. 
Ala on kasutusel olnud heinamaana.
Status quo ante

Ladinakeelne väljend "status quo ante" võib viitab:
Galina Gluhhova

Galina Gluhhova (vene Галина Глухова, inglise Galina Glukhova; sündinud 28. jaanuaril 1965 Kvaseris Kezi rajoonis Udmurtias) on udmurdi folklorist, Udmurdi Riikliku Ülikooli udmurdi ja vene kirjanduse dotsent. 
Galina Gluhhova lõpetas Udmurdi Riikliku Ülikooli filoloogia teaduskonna ja töötas aastail 1987–1988 Pužmezi 8-klassilises koolis õpetajana. 1988. aastast Udmurdi Ülikooli assistent, udmurdi kirjanduse ja nõukogude kirjanduse vanemõpetaja. 
Aastal 1994 astus Udmurdi Ajaloo, Keele ja Kirjanduse Instituudi folkloristika alasesse kraadiõppesse. Aspirantuuri ajal stažeeris Tartu Ülikooli ja Eesti Kirjandusmuuseumi juures. Aastal 2002 kaitses väitekirja "Udmurdi traditsioonilise kultuuri sanditamiskommete sümboolika" ("Символика ряженья в удмуртской традиционной культуре").
Gluhhova on enam kui 80 teadustöö autor, tema peamised uurimishuvid on seotud udmurdi ja soome-ugri folkloori, kalendrikombestiku, mütoloogia ja udmurdi kirjandusega.
Teadustegevus.
Gluhhova on olnud Rahvusvahelise Udmurtia noorte folkloristide kooli korraldaja (2000, 2005, 2009). 
Ta on oponeerinud folkloristika alaseid väitekirju Ižkaris, Nižni Novgorodis, Sõktõvkaris, Joškar-Olas jm.
Ta on olnud üks ülevenemaalise Venemaa rahvaste keelte ja kirjanduste alase olümpiaadi korraldajaid (2003–2012).
Arne Bendiksen

Arne Joachim Bendiksen (19. oktoober 1926 – 26. märts 2009) oli Norra laulja.
1964. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Spiral".
Knut Anders Sørum

Knut Anders Sørum (sündinud 12. aprillil 1976) on Norra laulja.
2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "High".
Tatjana Panina

Tatjana Panina (vene Панина Татьяна Игоревна; sündinud 16. oktoobril 1980) on udmurdi folklorist, Udmurdi Ajaloo, Keele ja Kirjanduse Instituudi teadur.
Tema uurimishuvid on seotud udmurdi folkloori, ravimisrituaalide, loitsude ja traditsioonilise kultuuriga.
Kaitses 2012 väitekirja udmurdi sõnamaagia teemal.
Carl Millöcker

Carl Joseph Millöcker (ka Karl Millöcker; 29. aprill 1842 Viin – 31. detsember 1899 Baden bei Wien) oli Austria helilooja ja dirigent. Johann Straussi ja Franz von Suppé kõrval oli ta Austria operetikoolkonnale alusepanija. Komponeeris aastatel 1865–1896 20 operetti ja laulumängu ("Singspiel"), millest laialdase rahvusvahelise populaarsuse said "Gasparone", "Der Bettelstudent" ("Kerjusüliõpilane") ja "Gräfin Dubarry" ("Madame Dubarry").
Carl Millöcker oli varaka Viini kullassepa poeg. 1855–1858 õppis ta Viini konservatooriumis flööti ja muusikateooriat. 1858–1864 mängis flööti Theater in der Josefstadtis. 1864. aastal asus Franz von Suppé soovitusel Grazi Thalia-Theateri dirigendi kohale. Seal etendus tema esimene Offenbachi stiilis komponeeritud operett "Der tote Gast", mis ei äratanud erilist tähelepanu, nagu ka viis järgmist operetti. 1866. aastal sai ta maineka Viini Theater an der Wieni dirigendi koha. Seal oli aga vähe tööd ja ta läks üle teatrisse Harmonie ning sealt 1868. aastal Budapesti Deutsches Theateri dirigendiks. 
1869. aastal oli ta tagasi Theater an der Wienis, aga vaid teise dirigendi kohal. Selles teatris esietendusid kõik tema järgmised 15 operetti. Kuid esialgu komponeeris ta ajaviiteks lugusid teiste heliloojate operettidesse ja teatris esitatud lühietendustele. 1873–1876 andis Millöcker välja klaverimuusika ja muusikaartiklite kuuajakirja Musikalische Presse. Samal ajal hakkas kirjutama täispikki operette, millest esimesena pälvis tähelepanu "Das verwunschene Schloss" ('Nõiutud loss'). Läbimurre operetimaailmas ja rahvusvaheline suur edu saabus 1882. aastal. Siis esietendus "Der Bettelstudent" ("Kerjusüliõpilane"), mida mängiti otsekohe kõikjal Euroopas ja USAs, kuid Eestis alles 1910. aastal. Selle opereti triumf võimaldas Millöckeril loobuda dirigendiametist ning pühenduda täielikult operettide komponeerimisele. Ükski hilisem teos ei saavutanud "Der Bettelstudenti" taset, mis on ajaproovile kindlalt vastu pidanud ning leiab regulaarset esitamist Saksamaal ja Austrias. Teiseks populaarsemaks operetiks kujunes "Gasparone", mida saksa keelt kõnelevates maades samuti aeg-ajalt uuesti esitatakse. Teosed lähtusid nimeka prantslase, operetiajastule alusepanija Jacques Offenbachi kergemeelsest stiilist, kuhu oli lisatud Austria rahvamuusikalikke elemente ning faabula oli pikitud aktuaalsete poliitiliste kalambuuridega. Tema operettide vaimuka teksti eest hoolitsesid peamiselt tollased Austria populaarsed operetilibretistid Richard Genée, Friedrich Zell ja Hugo Wittmann.
Eestis on 1909–1954 mängitud tema nelja operetti üheksas lavastuses: "Kerjusüliõpilane" (Estonia 1910, 1923, 1947; Endla 1923), "Gasparone" (Estonia 1909; Vanemuine 1954), "Madame Dubarry" (Estonia 1932), "Seitse kilplast" (Estonia 1910, 1919).
Vee puudutus

"Vee puudutus" (algupärane pealkiri "The Shape of Water") on Ameerika Ühendriikide romantiline fantaasia-draamafilm, mille režissöör on Guillermo del Toro. 
Tegevus toimub 1962. aastal Baltimore'is, valitsuse ülisalajases laboris. Labori koristaja armub kinnipüütud inimesesarnasesse kahepaiksesse olendisse.
Film esilinastus 31. augustil 2017 Veneetsia filmifestivalil, kus see võitis Kuldlõvi auhinna kui festivali parim film.
Filmi eelarve oli 19,5 miljonit dollarit. Film on sisse toonud 126,4 miljonit dollarit.
Abrasiivsaag

Abrasiivsaag (ka hõõrdsaag) on elektriline tööriist selliste kõvade materjalide lõikamiseks nagu metallid, plaadid ja betoon. Lõike teostab abrasiivketas, mis sarnaneb lihvkettaga. Tehniliselt pole tegu saega, kuna puuduvad saehambad.
Abrasiivsaage on mitmesuguseid, sealhulgas laua-, käsi- ja järelkõnnitavad saed. Lauasaagide puhul, mida kasutatakse enamasti plaatide ja metalli lõikamiseks, on lõikur ja mootor paigaldatud fikseeritud alusplaadile kinnitatud pöördvardale. Lauapealsed mudelid on sageli elektrilised ja neil on üldiselt sisseehitatud viil või muu kinnitusvahend. Vabakäelisi abrasiivsaage kasutatakse enamasti ehitusplatsidel betooni, asfaldi ja torude lõikamiseks. Need on konstrueeritud käepideme ja mootoriga kasutaja lähedal ja kettaga sae teises otsas. Vabakäesaagidel pole kinnitusvahendit, sest lõigatavad materjalid on suured ja rasked. Järelkõnnitavad saed, mida sageli nimetatakse ka lamedateks saagideks, on suuremad saed, mida kasutatakse sisselõigete tegemiseks betoonpõrandatel ja asfaldisillutistel.
Olga Hristoforova

Olga Hristoforova (vene keeles О́льга Бори́совна Христофо́рова, inglise keeles Olga Khristoforova; sündinud 23. mail 1970 Luhhovitsõs Moskva oblastis) on vene folklorist, usundiuurija, kultuuriantropoloog ja meditsiiniantropoloog. Ta on enam kui saja teadustöö autor.
Julien Simon-Chautemps

Julien Simon-Chautemps (sündinud 14. mai 1978) on prantsuse motosporditegelane. Praegu on ta võidusõiduinsener Sauberis.
Varem on ta töötanud Toyota F1, Team Lotus, Renault F1 ja Lotus F1 Team meeskondades.
Julien Simon-Chautemps on lõpetanud kõrgkooli Institut polytechnique des sciences avancées..
Näpitsad

Näpitsad on käsitööriist, mida kasutatakse objektide hoidmiseks. Tööriist on välja arenenud haaratsitest, mida kasutati pronksiajal, et kuum metall ei kõrvetaks käsi. Näpitsatega saab painutada ja suruda erineva suurusega materjale. Näpitsad tekitavad jõuõla, mis suurendab käe survetugevust väiksele punktile. Näpitsatel on lai kasutusvaldkond.
Distributiivne semantika

Distributiivne semantika on teadusharu, mis uurib ja arendab teooriaid ja meetodeid keeleelementide tähenduslike sarnasuste mõõtmiseks ja kategoriseerimiseks nende distributsiooni kaudu. Lähenemise alus on distributiivse semantika hüpotees, mille järgi esinevad sarnase tähendusega sõnad sarnases kontekstis.
Distributiivse semantika hüpotees.
Distributiivse semantika hüpotees lingvistikas on tuletatud keelekasutuse semantilisest teooriast: sõnu, mida kasutatakse ja mis esinevad sarnastest kontekstides, kalduvad väljendama sarnast tähendust. Hüpoteesi kõige levinum definitsioon on J. R. Firthi levitatud "a word is characterized by the company it keeps" (sõna kirjeldab tema kontekst) . Distributiivse semantika hüpoteesi võib pidada statistilise semantika aluseks. Kuigi hüpotees ise jõudis teadusesse lingvistika (täpsemalt fonoloogia) kaudu, on sellele tähelepanu pööratud ka kognitiivteaduses sõnakasutuse konteksti uurimisel. Sarnasuslik üldistuslik keeleõppeteooria toetub just distributiivse semantika hüpoteesile: idee, mille kohaselt suudavad lapsed harvaesinevaid sõnu kasutada just sarnaste sõnade distributsiooni kaudu. 
Distributiivse semantika modelleerimine.
Distributiivne semantika võimaldab mudelites rakendatuna mõõta keeleelementide (nt sõnatähenduste, tekstide) sarnasusi. Mudelite üldine tööpõhimõte on järgmine: distributiivne info (lingvistilise elemendi esinemistingimused teiste elementide suhtes) kogutakse kokku vektoritena (ehk leitakse sõnade vektoresitused) ning seejärel esitatakse elementide tähenduslik sarnasus nende vektorite sarnasuse kaudu. Vektorite abil on võimalik uurida erinevaid sarnasusi: temaatilise sarnasuste leidmiseks vaadeldakse seda, millistes tekstiosades (nt pealkirjas, sisuosas, tabelis jne) keeleelement esineb; paradigmaatilised sarnasused põhinevad koosesinemisel ehk milliste teiste elementidega keeleelement koos esineb. Samasugust infot sisaldavaid vektoreid saab kasutada ka süntagmaatiliste sarnasuste leidmisel, kui vaadata süvitsi vektori osi. 
Distributiivse ja tähendusliku sarnasuse seoseid uuritakse mitmesuguseid mudeleid rakendades: distributiivset semantikat modelleeritakse näiteks varjatud semantilise analüüsi, teemamodelleerimise, süntaksi- ja sõltuvuspõhiste mudelitega. Mudelid kasutavaid erinevaid sätteid, nt milline on konteksti aken (ehk kui palju elemente loetakse konteksti), kuidas arvestatakse sageduse osakaalu või millist sarnasusmõõdikut (nt koosinussarnasus, eukleidiline kaugus) rakendatakse vektoritevahelise kauguse mõõtmisel. 
Neid distributiivse semantika mudeleid, mis kasutavad kontekstina keeleelemente nimetatakse vektorruumi ehk semantilise ruumi ehk sõnaruumi mudeliteks, mis tuletavad sõnade tähenduse samas kontekstis koosesinemise põhjal. Sellised mudelid esitavad sõnatähenduste ruumilise esituse, kus tähenduslikku sarnasust esitatakse sõnadevahelise kaugusena selles ruumis. 
Rakendused.
Distributiivse semantika mudeleid kasutatakse edukalt mitmesuguste ülesannete lahendamisel. Näiteks:
Nurgasaag

 
Nurgasaag ehk järkamissaag on saag, mis võimaldab lõikenurki fikseerida ja teha sellega täpseid lõikeid. 
Nurgasaega saab mitmel viisil lõigata nii puitu, lamineeritud materjale kui ka plaste. See sobib suurepäraselt sisetöödeks.
Varem koosnes nurgasaag tapisaest, mis asus nurgakarbis, kuid tänapäeval koosneb see mootoriga ketassaest, mida saab paigutada eri nurkade all ja langetada lõigatavale detailile, mis on paigutatud vastu tagaseina. Tihti öeldakse mootoriga nurgasae kohta ka hakksaag.
Esimese nurgasae töötas välja Ed Niehaus 1964. aastal. Sellel olid peaaegu kõik tänapäevase nurgasae omadused, näiteks saeterakaitse ja saeterapidur.
Živaja Starina

Živaja Starina (vene keeles Живая старина) on 1992. aastal Riikliku Vene Folkloori Keskuse (Государственный республиканский центр русского фольклора, ГРЦРФ) asutatud folkloristika ja pärimuskultuuri ajakiri, mis hakkas ilmuma 1994. aastal ja jätkab aastatel 1890–1917 ilmunud samanimelise ajakirja ülesannete ja temaatikaga. Ajakiri keskendub vene ja teiste Venemaa rahvaste folkloori ja pärimuskultuuri, samuti maailma slaavi rahvaste folkloorile. 
Aastatel 1994–1997 oli ajakirja peatoimetaja Nikita Tolstoi, kelle surma järel sai peatoimetajaks Sergei Nekljudov. Aastast 2011 on peatoimetaja Olga Belova. Ajakirja toimetuskolleegiumisse kuuluvad vene olulisemate teaduskeskuste esindajad.
Ajakiri ilmub neli korda aastas ja on lülitatud Venemaa teadusliku tsiteerimise indeksisse RINTS ((РИНЦ).
Ajakirjas avaldatakse folkloori teooria ja keele kõrval folkloristika ajaloo ja suundumuste, folklooriliikide, rahvakombestiku ja -kalendri, rahvausundi ja materiaalse kultuuri alaseid käsitlusi. Avaldatakse ka välitööde ja arhiivide materjale, ülevaateid, uusimate vene ja slavistika väljaannete retsensioone, erialaste konverentside kroonikaid.
Leeklamp

Leeklamp on tööriist, millega saab materjale kiirelt kuumutada. Enamasti on leeklambid tänapäeval gaasipõletid, mille kuuma kontsentreeritud leeki saab kasutada materjalide (näiteks õhu, metalli, plasti) kuumutamiseks ja sulatamiseks. Leeklampi kasutatakse näiteks metalli vormimisel selle kõvenemise ja tahkumise kiirendamiseks. 
Meditsiinitööstus.
Leeklampe võib leida mitmesuguste meditsiinivahendite, näiteks vereanalüsaatorite, hulgast. Ühe rakendusena paigaldati leeklamp vereanalüsaatori sisse, et reaalajas filmida küvetti, mis võimaldas verd hoiustada ja seda kontrollida aparaadi pinnal.
Ehete valmistamine.
Tavaliselt nimetatakse leeklampe jootepõletiks. Ehete valmistamisel kasutatavad põletid töötavad sageli butaani, propaani, MAPP gaasi või propaani ja hapniku seguga. Leeklambid töötavad efektiivsemalt kindlate metallidega, nagu näiteks sterlingu, kulla ja vasega, kuna leek suudab neid metalle kuumutada kõrgemale temperatuurile kui traditsioonilised joote- ja püstolkolvid.
Tootmine ja tööstus.
Leeklambid on laialt kasutuses töötlevas tööstuses. Leeklampe kasutatakse näiteks suure jõudlusega stantsimisel, kõvendamisel, kuivatamisel, termokahandamisel, õhkkütteseadmetes, steriliseerimisel, liimi aktiveerimisel, õhupuhastites ja õhknugades vedeliku minemapuhumisel.
Ehitus.
Spetsiaalse plasmaküttegapõletiga saab üles soojendada ehituslikku pinnast. Eelnimetatud tehnoloogia on osutunud kasulikuks hoonete ja rajatiste tugevama aluspinna konstrueerimisel. Seda tehnoloogiat veel arendatakse, kuid prototüübi katsetamisel oli see edukas.
Göran Hägg

Göran Olof Waldemar Hägg (7. juuli 1947 – 30. september 2015) oli rootsi kirjanik, kriitik ja kirjandusteadlane.
Hägg kasvas üles Tallkrogeni linnaosas Lõuna-Stockholmis. Pärast filosoofiliste uuringute õpingute lõpetamist 1969. aastal Stockholmi Ülikoolis ja õpetajaeksami sooritamist Uppsalas 1970. aastal koolitas Hägg 1971–1979 Stockholm töötuid. Sealt saadud kogemused on taustaks tema satiirilisele novellile "Det automatiska paradiset", mis avaldati 1979. aastal. Siiski ilmus tema esimene raamat enne seda, 1972. aastal, selleks oli luulekogu "Kogum Ögon". 
Ta on kirjutanud stsenaariumi kolmele filmile: "En flicka på halsen" (1982), "Triumvirat" (1986) ja "Den innersta fienden" (1975).
Aastal 1978 sai Hägg doktorikraadi tööga "Övertalning och underhållning. Den svenska essäistiken 1890–1930" ja oli hiljem kirjandusteaduse dotsent Stockholmi Ülikoolis. 1979. aastast on ta kirjanduskriitik Aftonbladetis ja 1981. aastast oli seda ka Månadsjournalenis, kus ta kirjutas ajakirja sulgemiseni 2002. aastal. Veidi alla 20 aasta retsenseeris ta Aftonbladeti kooliraamatuid selliste kriteeriumite järgi, nagu "päris" raamatuid retsenseeritakse.
Pärast mitut romaani avaldas Hägg raamatu "Den svenska litteraturhistorien" (1996). Väga populaarseks osutus "Praktiline kõnekunst" (1998, eesti keelde tõlgitud 2003) ja selle järg "Retorik idag" (2002).
Aastal 1974 võitis Hägg Aftonbladeti kirjandusauhinna (Aftonbladets litteraturpris), aastal 1999 võitis Axel Liffneri nimelise stipendiumi ja aastal 2004 John Landquisti auhinna. 2006/2007 hooajal võitis ta esikoha telesaates "På spåret" koos laulja Caroline af Ugglasega.
Isiklikku.
Göran Hägg oli raamatupidaja Gunnar Häggi ja rekreatsioonikorraldaja Anna-Märta Olofssoni poeg. Tema elukoht oli Stockholmi lähedal Saltsjö Duvnäsi piirkonnas ja ta oli surmani abielus sotsiaaltöötaja Barbro Severiniga. 
Teosed.
Kultuuriajalugu
Kirjandusajalugu
Ajalugu
Ilukirjandus
Euronews

Euronews on mitmekeelne uudistekanal, mille peakorter asub Lyoni linnas Prantsusmaal. Kanal asutati aastal 1993 ning selle eesmärgiks on kajastada uudiseid Euroopa vaatevinklist. Euronewsi suurosanik on Egiptuse ärimees Naguib Sawiris, kes omab ettevõtte Media Globe Networks kaudu 53% aktsiatest.
Venemaa keelustas kanali edastamise Venemaal 2022. aasta 22. märtsil.
Spoonisaag

Spoonisaag on saag õhukese lehtvineeri ehk spooni lõikamiseks. 
Selle kitsas ja sageli kurvis tera tagab täppistöö. Mõningatel spoonisaagidel on kaldu olev käepide, et oleks võimalik lõigata piki pinda. 
Tera pikkus on tavaliselt 10–15 cm, teral on sentimeetri kohta 5–6 hammast.
Sarnase ehitusega saag on tapisaag, mis on mõeldud tappide, puittüüblite ja muude väljaulatuvate pindade lõikamiseks.
Enheduanna

Enheduanna oli Akadi impeeriumi ajal tegutsenud Mesopotaamia naispoeet, printsess ja preestrinna. Ta oli Akadi impeeriumi looja Sargon I tütar ja tegutses umbes 2300 eKr. Ta on esimene nimeliselt teadaolev kirjanik maailma ajaloos.
Ta on kirjutanud jumalanna Inanna auks sumerikeelse hümni, mis on ka säilinud. Kokku on Enheduanna kirjutanud vähemalt kaks suuremat hümni.
Aare Tark

Aare Tark (sündinud 4. aprillil 1959 Tallinnas) on eesti vandeadvokaat. 
Elulugu.
Aare Tark lõpetas 1977. aastal Tallinna 43. Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
1984. aastast on ta Eesti Advokatuuri liige ja 1992. aasta veebruarist vandeadvokaat. Ta on advokaadibüroo TARK juhtivpartner.
Aare Tark on kolmel korral valitud Eesti Advokatuuri esimeheks aastatel 1994–2001. Esimeheks oldud aastatel panustas ta tänapäevase advokatuuri arendamisse, advokatuuri tegevusega seotud õigusaktide väljatöötamisse ning välissuhtlusse.
1992. aasta oktoobrist on ta Rahvusvahelise Advokaatide Assotsiatsiooni (International Bar Association) liige, aastatel 1998–2000 sama organisatsiooni ametialase eetikakomisjoni liige.
2003. aastast on ta Eesti Advokatuuri eetika- ja metoodikakomisjoni liige.
Aare Tark on esindanud Eesti Vabariigi valitsust tsiviilvaidlustes nii esindajana kui ka kohtunikuna vahekohtumenetluses. On osalenud Eesti Keskpanga esindajana ICSIDi (International Centre for Settlement of Investment Disputes) rahvusvahelises vahekohtumenetluses.
On tegelenud Eesti Panga, Ameerika Ühendriikide suursaatkonna, Eesti suuremate börsiettevõtete esindamise ja nõustamisega jooksvates küsimustes, Eesti suuremate transiidi ja telekomi ettevõtete esindamise ja nõustamisega.
Jaak Oja

Jaak Oja (sündinud 16. augustil 1953 Viljandi rajoonis Karksi-Nuias) on eesti vandeadvokaat. 
Haridus.
Ta on lõpetanud 1971. aastal A. H. Tammsaare nimelise Tartu 1. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 
Töökäik.
Suunati tööle Tallinna. Augustist 1976 oli stažöör Tallinna I Õigusnõuandlas, kus jätkas 1977. aastal tööd advokaadina.
Veebruaris 1977 sai ta Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi liikmeks – advokaadiks – ning veebruarist 1992 on ta Eesti Advokatuuri kuuluv vandeadvokaat. 
Detsembris 1991 asutas ta omanimelise advokaadibüroo, mille ärinimi on 2012. aastast Advokaadibüroo Oja, Nõu ja Partnerid. Jaak Oja tegeleb põhiliselt tsiviilõiguse ja -protsessi küsimustega.
Septembrist 1989 kuni märtsini 1990 oli Jaak Oja Eesti NSV Plaanikomitee uue seadusandluse osakonna nõunik ja juhataja. Aastatel 1990–1994 osales ta õigusaktide projektide väljatöötamisel. 
Aastatel 1997–2016 oli Islandi aukonsul Eestis, pärast seda on olnud Austria Suursaatkonna usaldusadvokaat.
Liikmesus.
Jaak Oja oli Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi Presiidiumi esimees aastatel 1990–1992 ning 1992–1994 Eesti Advokatuuri esimees, olles seega esimene taasiseseisvumisjärgne advokatuuri esimees. Aastatel 1994–1995 kuulus Jaak Oja advokatuuri juhatusse. Aastatel 1993–1998 oli ta Avatud Eesti Fondi nõukogu liige, aastatel 1994–1996 ka nõukogu esimees.
Stockholmi Bromma lennujaam

Stockholmi Bromma lennujaam (rootsi "Stockholm-Bromma flygplats", mitteametlikult "Bromma Flyghält") asub Stockholmis Bromma linnaosas. Lennujaam asub 9 km kaugusel Stockholmi südalinnast.
Lennujaam avati 1936. aastal. Arlanda lennujaam avati 1962. aastal, mille järel Bromma lennujaama kasutamine on jäänud väikeseks.
See oli esimene täielikult sillutatud maandumisradadega lennujaam Euroopas.
Arutluse all on lennujaama sulgemine.
Charles Kálmán

Charles Kálmán (ka Charles Kalman; õieti Karl Emmerich Kalman; 17. november 1929 Viin – 22. veebruar 2015 München) oli Austria filmi- ja lavahelilooja. Nii nagu ta isa Imre Kálmán kirjutas ta ka operette, kuid oli pühendunud peamiselt muusikalile. 
Pärast anšlussi viibis ta emigratsioonis USA-s ja Prantsusmaal. Klaverit ja kompositsiooni õppis ta New Yorgi Riverdale'i muusikakoolis ja Columbia ülikoolis. Hiljem õppis ta Pariisi Konservatooriumis Jean Rivier' käe all.
Rannu lahingu mälestussammas

Rannu lahingu mälestussammas oli Virumaal Kalvi vallas Rannu külas Rannu kooli ees asuv Vabadussõja Rannu lahingus langenute mälestusmärk.
Sammas avati 4. mail 1930. Samba avamisel osalesid muuhulgas kindral Aleksander Tõnisson, Kaitseliidu ülem kindral Johannes Roska, erukindral Ernst Põdder, Rakvere garnisoni ülem kolonel Heinrich Paavijaan (Pallandi) ning lahingut juhtinud Aleksander Seiman. Aleksander Seiman eemaldas ka mälestuskivilt katte. Mälestuskivi õnnistas sisse Viru-Nigula kirikuõpetaja Aleksander Alver.
Sammas hävitati 1940. aastal.
24. juunil 2004 avati sammas uuesti Kaitseliidu Alutaguse maleva ettevõtmisel. Samba asukoht on esialgsega võrreldes muutunud, kuna vana asupaiga kohal kulgeb nüüd Tallinna–Narva maantee.
Suruõhuvasar

Suruõhuvasar (ingl k "pneumatic drill or demolition hammer") on pneumaatiline (esineb ka elektromehaanilisi variante) tööriist, milles on kombineeritud haamer ja kõvasulamist meisel. Kuigi suruõhuvasarad on saanud mitmeid patente, pärinevad esimesed kanded Charles Brady Kinglt aastast 1892 .
Suruõhuvasar saab tööks vajaliku löögijõu suruõhukompressori toodetud suruõhust, mis juhitakse suruõhuvasarani survevooliku kaudu. Tänapäeval asendavad suruõhuvasaraid üha enam eri suuruse ja võimsusega elektrilised vasarad, mille võimalikke kasutusvaldkondi on rohkem kui suruõhuvasaratel. Eriti võimsad, lammutustöödel kasutatavad ehitusmasinate külge kinnitatud löökvasarad töötavad hüdraulilisel meetodil. 
Suruõhuvasar opereerib tänu suruõhu poolt üles-alla liigutatavale tööriistasisesele haamrile, mille löögitugevus sõltub tööriistale mõjuvast survest. Suruõhuvasarat kasutatakse kõva pinnase nagu asfalt ja betoon lõhkumiseks.
Vesilood

Vesilood on tööriist, millega määratakse vedelikuga täidetud klaasampullis paikneva õhumulli asendi järgi rõhtsihti või -tasandit. Enamasti kasutusel ehitusel.
Kapillaarviskosimeeter

Kapillaarviskosimeeter ehk Ostwaldi viskosimeeter on viskosimeetrite liik, mis on saanud nimetuse Wilhelm Ostwaldi järgi. 
Teist liiki viskosimeeter on Ubbelohde viskosimeeter, mis koosneb U-kujulistest klaasitorudest, mis hoitakse vertikaalselt, kontrollitud temperatuuriga vannis. U-kujulise viskosimeetri ühel poolel on vertikaalne sektsioon, kus asub kapillaar.
Üleval ja all on vedeliku mahuti. Kasutamisel lastakse vedelik läbi ülemise mahuti, seejärel lastakse vedelik voolata alumisse mahutisse. Kaks märki (üks üleval- ja teine allpool ülemist mahutit) näitavad viskoossuse mahtu. Aeg, mis kulub vedelikul kahe märgi läbimiseks, on võrdeline kinemaatilise viskoossusega.
Mõõdetakse aeg, mis kulub katsevedelikul läbivooluks kapillaari kahe märgitud punkti vahel. Läbivooluaeg korrutatakse viskosimeetri konstandiga ning saadakse kinemaatiline viskoossus.
Tungraud

Tungraud on seade raskuste tõstmiseks või pikisuunalise pressjõu tekitamiseks. 
Tungraud töötab inimjõu, elektri või suruõhuga. Tungraud võib oma tööpõhimõttelt olla mehaaniline või hüdrauliline, st tungraud muudab sisendenergia kas mehaanilise ülekandega või hüdraulika abil tõstejõuks. Tungraua peamine omadus on maksimaalne tõstevõime. Tungraudu kasutatakse laialdaselt autode remondi juures (tehase poolt on iga sõiduauto varustatud tungrauaga). Samuti leiavad mitmesugused tungrauad kasutust tööstuses, ehitusobjektidel, põllumajanduses – kõikjal, kus on vaja tõsta raskeid esemeid.
Biograafiad (Ri)

Biograafiad (Ri) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ri".
158 eKr

Aasta 158 eKr oli 158. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" DXCVI (596).
156 eKr

156. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DXCVIII (598).
157 eKr

157. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DXCVIII (597).
Mirjam Mencej

Mirjam Mencej (sündinud 1964 Ljubljanas) on sloveenia folklorist, usundiliste juttude ja mütoloogia uurija. Tema uurimishuvide hulka kuulub rahvausund, nõidus, maagia, surm ja üleloomulikud kogemused, aga ka üleloomulikud olendid.
Mirjam Mencej on Ljubljana Ülikooli etnoloogia ja kultuuriantropoloogia osakonna folkloristika professor. Ta on Rahvusvahelise Rahvajutu-uurimise Seltsi, Usundiliste juttude Võrgustiku (BNN) president. 
Mirjam Mencej kuulub ajakirja Cosmos, The journal of The Traditional Cosmology Society kolleegiumisse ja sarja Sator rahvusvahelisse kolleegiumisse.
Välitööd.
Mencej on teinud välitöid mitmetes Sloveenia piirkondades.
Publikatsioonid.
Artiklid inglise, prantsuse või saksa keeles.
"Self-representation of medieval religious communities: the British isles in context" (Vita regularis, 40). Münster: LIT, 2009, 67-97. 
Välislingid.
ISFNR, Belief Narrative Network
Cosmos (ajakiri)

Cosmos (alapealkirjaga The journal of The Traditional Cosmology Society) on The Traditional Cosmology Society väljaantav akadeemiline ajakiri, mis ilmub kord aastas Edinburghis ja avaldab eelretsenseeritavaid interdistsiplinaarseid artikleid müütide, religiooni ja kosmoloogia alalt, hõlmates mitmesuguseid kultuure minevikus ja tänapäeval. 
Cosmose toimetaja on olnud pikka aega Emily Lyle ja ülevaadete toimetaja Aude Le Borgne, toimetajana on töötanud Mirjam Mencej ja Lousie Milne.
Adlai E. Stevenson I

Adlai Ewing Stevenson vanem (23. oktoober 1835 Kentucky – 14. juuni 1914 Bloomington, Illinois) oli Ameerika Ühendriikide poliitik Demokraatlikust Parteist. Ta oli Ameerika Ühendriikide asepresident aastatel 1893–1897, Grover Clevelandi teisel ametiajal. Ta oli hariduselt jurist.
Enne asepresidendiametit oli Stevenson Esindajatekoja liige 1875–1877 ja 1879–1881. 1885–1889 oli ta USA postiminister. 1900. aasta presidendivalimistel oli ta William Jennings Bryani asepresidendikandidaat, kuid nad kaotasid valimised vabariiklastele William McKinleyle ja Theodore Rooseveltile. 
Tema poeg Lewis Stevenson oli Illinoisi riigisekretär, pojapoeg Adlai Stevenson noorem oli USA suursaadik ÜROs ja Illinoisi osariigi kuberner ja kahekordne Demokraatliku Partei presidendikandidaat ja pojapojapoeg Adlai Stevenson III oli USA Senati liige.
Järvakandi Vabadussõja mälestussammas

Järvakandi Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõjas Rapla kihelkonna Järvakandi vallast pärit langenutele püstitatud mälestusmärk, mis tänapäeval asub Purku külas Rapla vallas Rapla maakonnas.
Mälestussamba autor oli kujur Richard Hammer ja see avati 22. juunil 1930, sammas asus kooli kirdefassaadi ees.
Mälestussammas lõhuti teise Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal. Teise Saksa okupatsiooni ajal sammas taastati. Sellele järgnenud kolmanda Nõukogude okupatsiooni ajal lõhuti sammas 1950. aastal lõplikult.
24. juunil 1989 avati uus mälestussammas endisest kohast umbes 30 meetrit eemal kagus, kus kunagi oli tee, kuid nüüd oli kooli park. Uus sammas on algupärase samba ligilähedane koopia, kuid nimetahvel on pärit 1942. aastal püstitatud sambalt.
Mälestussammas tunnistati 26. juunil 2003 riiklikuks kultuurimälestiseks.
Pildid.
Foto: Robert Treufeldt, 9. oktoober 2020
Saduküla Vabadussõja mälestussammas

Saduküla Vabadussõja mälestussammas on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Sadukülas asuv Vabadussõja lahingupiirjoone tähistamiseks püstitatud mälestusmärk.
See avati 6. juulil 1930.
Nõukogude okupatsiooni ajal võeti sammas maha.
Algupärane mälestusmärk taasavati 24. juunil 1989.
Haljala Vabadussõja mälestussammas

Haljala Vabadussõja mälestussammas on Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Haljala asulas kalmistul asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 7. septembril 1930.
Haljala Vabadussõja mälestussammas oli üks väheseid Vabadussõja mälestussambaid, mida Nõukogude teise okupatsiooni ajal ei jõutud hävitada. See-eest Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal 1945. aasta sügisel sammas õhiti ja tükid maeti sinnasamasse maa sisse. Samba alus jäi terveks.
24. veebruaril 1989 avati samas kohas uus sammas, mis on endise samba täpne koopia. Uus sammas on püstitatud vana samba alusele.
Lääne-Nigula Vabadussõja mälestussammas

Lääne-Nigula Vabadussõja mälestussammas on Lääne maakonnas Taebla vallas Lääne-Nigula asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 14. septembril 1930, kavandi autor oli Roman Espenberg (Haavamägi).
Nõukogude okupatsiooni ajal 1946. aasta septembris
mälestussammas purustati. Sambast säilisid vundament ja samba pronksist osad.
10. septembril 1989 avati samas kohas uus mälestussammas, mis on endise samba täpne koopia. Algupärased pronksist osad restaureeriti.
Mälestussamba juurde on paigaldatud kaks mälestuskivi Teises maailmasõjas hukkunuile ja küüditatuile.
Rahumäe Vabadussõja mälestussammas

Rahumäe Vabadussõja mälestussammas (alternatiivse nimega Kalevlaste mälestusmärk) on Tallinnas Rahumäe kalmistul asuv Vabadussõjas langenud spordiseltsi Kalev liikmetele püstitatud mälestusmärk.
Mälestussammas avati 31. mail 1931 spordiseltsi Kalev asutamise 30. aastapäeval.
Nõukogude okupatsiooni ajal 1951. aastal võeti sammas maha.Langenute hauad (v.a. L. Tõnsoni) maeti valdavalt üle. 
20. juunil 1997 avati enam-vähem samas kohas uus sammas, mis on endise samba täpne koopia.
Rannu Vabadussõja mälestussammas

Rannu Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk Tartumaal Rannu asulas Rannu kalmistul.
Mälestussammas avati Rannu maanaiste seltsi “Laine” toel 1931. aasta 23. augustil, selle autor oli kujur Voldemar Mellik.
Sambale oli kantud 27 Vabadussõjas langenud Rannu kihelkonnast pärit sõduri nimed.
Nõukogude okupatsiooni ajal 1949. aasta mais sammas lõhuti.
1976. aastal avati endise samba asukohas Ole Ehelaidi skulptuur "Rannu ema".
1989. aastal arutati samba taastamist, kuid taastama ei hakatud. Samba taastamise asemel paigaldati Rannu kirikule mälestustahvel.
2014. aastal käidi välja idee taastada mälestusmärk ning sama aasta suvel tulid kalmistu korrastustööde käigus välja samba nimedega kiviosad.
Mälestusmärk taastati ja paigutati oma esialgsele asukohale. "Rannu ema" asukohta muudeti pisut.
Mälestusmärk taasavati 23. augustil 2015.
Rägavere lahingu mälestussammas

Rägavere lahingu mälestussammas on Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Rägavere külas asuv Vabadussõja Rägavere lahingu langenutele püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 13. septembril 1931.
1940 sammas purustati. 1942 sammas taastati. 1944 purustati sammas lõplikult.
Samas kohas avati Rägavere vallas 1. juulil 1989 uus sammas, mis on endise samba ligilähedane koopia.