tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
James Bennet

James Bennet (ka Jakob; suri 1690 Vändras) oli šoti päritolu Rootsi sõjaväelane (major), Vändra mõisnik.
James Bennet sündis Fife'is Monimaili ja hilisema Edinburghi Püha Kolmainsuse kiriku ("Trinity College Kirk") õpetaja William Benneti ja tema abikaasa Jean Bonari pojana. Ka tema vanaisa Andrew Bennet oli olnud Monimaili kirikuõpetaja. James Benneti isa vendadest koguni kolm pidasid vaimuliku ametit.
Lahkus Šotimaalt 1640. aastatel ning asus Rootsi teenistusse 1650. aasta paiku. Esmakordselt on temast kindlaid andmeid Rootsi teenistuses jaanuaris 1655, mil ta teenis Bremen-Verdenis leitnandina kindralleitnant Christopher Delphicus zu Dohna (1628–1668) värvatud rügemendi kapten Cornelius van den Broucksi kompaniis.
1657. aastal oli kapten kuninglikus ihukaardiväerügemendis. Kapteni ja kompaniiülemana teenis ta Kuninganna ihukaardiväe jalaväerügemendis veel juulis 1659 Dirschaus. Osales Rootsi-Poola sõjas. 1662. aastal oli kuningliku kaardiväe kapten Riias. Juunis 1673 teenis ta kaptenina Greifswaldis. Seejärel kapten Malmö garnisonis ning major Turu lääni ratsaväerügemendis.
7. septembril 1675 sai Rootsi aadlitiitli ning Bennetid introdutseeriti Rootsi rüütelkonda suguvõsana nr. 831.
Abielludes omandas Vändra mõisa Pärnumaal.
Perekond.
James Bennet abiellus augustis 1664 Christina Kinnemondiga († 1693 Vändra), kes oli šoti päritolu Rootsi ooberstleitnandi ja Vändra mõisniku Thomas Kinnemondi ja Christina Scotti tütar. Christina Kinnemondi emapoolne vanaisa oli Rootsi ooberst ja Vändra mõisnik James Scott. Abielust sündis koguni 17 last:
Elizabeth Stuart

 
Elizabeth Stuart (19. august 1596 – 13. veebruar 1662) oli Pfalzi kuurvürsti Friedrich V abikaasana Pfalzi kuurvürstinna ja abikaasana Böömimaa konsort-kuninganna. Kuna Friedrichi valitsusaeg Pfalzis ja Böömimaal kestis vaid ühe talve, kutsutakse Elizabethi tihti Talvekuningannaks.
Elizabeth oli Šotimaa ning hiljem Inglismaa ja Iirimaa kuninga James VI ja I ning tema abikaasa Taani Anne'i teine laps ja vanim tütar. Kui 1714. aastal suri viimane Stuartite dünastiasse kuuluv monarh, kuninganna Anne, sai troonile Elizabethi lapselaps George I, kes pani aluse Hannoveri dünastiale.
Rovensko pod Troskami

Rovensko pod Troskami (saksa keeles "Rowensko bei Turnau") on linn Tšehhis Libereci maakonnas Semily ringkonnas. Rovensko pod Troskami asub Semilyst umbes 9 km lõunaedelas ja Liberecist ligikaudu 29 km lõunakagus.
Asulat on esmamainitud 1374. aastal.
Železnice

Železnice (saksa keeles "Eisenstadtel") on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Jičíni ringkonnas. Železnice asub Jičínist umbes 4,5 km põhjakirdes ja Hradec Královést ligikaudu 46 km põhjaloodes.
Železnice asub merepinnast 321 meetri kõrgusel.
Železnicet on esmamainitud 1318. aastal. Železnice sai alevi staatuse 1599. aastal ja linnaõigused 1911. aastal.
Železnice vanalinn on alates 1. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Kašperské Hory

Kašperské Hory (saksa keeles "Bergreichenstein", varem ka "Reichenstein") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Kašperské Hory asub Saksamaa piirist ligi 16 km kaugusel, Klatovyst umbes 34 km lõunakagus ja Plzeňist 68 km lõunas.
Kašperské Hory asub merepinnast 758 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1337. aastal.
Friesach

Friesach (sloveeni: "Breže") on ajalooline linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas. 860. aasta dokumendis esmamainituna on see vanim linn Kärntenis.
Friesachi pindala on 120,83 km² ja selle keskmine kõrgus merepinnast on 631 m. See asub Kärnteni põhjaosas Steiermargi liidumaa piiri ääres, u 40 km Klagenfurtist põhjas.
Friesachi linnaosad on Friesach, St. Salvator ja Zeltschach.
Ajalugu.
860. aastal annetas Ida-Frangi kuningas Ludwig Sakslane "ad Friesah" maad – tuletatud slaavi "Brezast" (kask) – Baieri Kärnteni margis (Karantaanias) Salzburgi peapiiskop Adalwinile. Umbes 740. aastast ületasid bajuvaarid Kesk-Ida-Alpid ja asusid slaavi karantaanide sekka.
Pärast Kärnteni hertsogkonna moodustamist 976. aastal jäi Friesach Salzburgi lõunapoolseks eksklusiivseks ja strateegiliselt oluliseks eelpostiks. 1076. aasta paiku püstitas Salzburgi peapiiskop Gebhard, paavst Gregorius VII pooldaja Investituuritülis, linna kohale Petersbergi kindluse, et takistada keiser Heinrich IV-l Alpe ületamast. Peapiiskopi ägedad vastased olid ka Kärnteni hertsogid Sponheimid, kes pärast tema kukutamist tegid mitu katset Friesachi valdus hõivata. Hertsog Engelberti pidevad rünnakud tõrjuti lõpuks 1124. aastal. 1149. aastal peatus lossis Saksamaa kuningas Konrad III oma teel tagasi Teisest ristisõjast, sama tegi Richard Lõvisüda 1192. aastal Kolmandast ristisõjast naasmisel, püüdes mööda hiilida Austria hertsogi Leopold V valvuritest.
Friesachi asula Petersbergi lossi all sai linnaõiguse 1215. aastal. Keskajal oli see peamine turulinn ja ärikeskus tänu olulisele kaubateele Viinist Veneetsiasse, mis linna läbis. Linn õitses, kui peapiiskop Eberhard von Regensberg (1200–1246) tegi sellest suuruselt teise linna Salzburgi peapiiskopkonnas ja olulisima linna Kärntenis. Kohalikest hõbedaressurssidest vermis see isegi oma raha nimega "Friesacher Pfennig" või "Frizatik", mida 12. sajandil kasutati laialdaselt Austria ja Ungari maadel. Linn sai piirkondliku tähtsuse ja 13. sajandiks oli Friesachi "pfennig" Ida-Alpides kasutatud standardmünt, mis levis isegi Horvaatias. Linna tähtsus vähenes Habsburgide tõusuga Kärnteni hertsogiteks 1335. aastast. Kindlus oli keskajal aga jätkuvalt Salzburgi peapiiskoppide oluline võimubaas, mida Leonhard von Keutschach alates 1495. aastast suurendas ja tugevdas. Kõigest hoolimata kuulus see Salzburgile kuni peapiiskopkonna sekulariseerimiseni 1803. aastal, kui Friesach läks lõpuks Kärntenile.
Rahvastik.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Friesachis 5335 elanikku. Neist 89,8% olid katoliiklased, 2,6% olid protestandid ja 1,5% muslimid. 4,8% rahvastikust olid mittereligioossed.
Huviväärsused.
Keskaegne linn romaani stiilis Püha Bartolomeuse kihelkonnakiriku ümber ja linnamüürid on säilinud üsna heas seisundis. 13. sajandist alates peatusid Salzburgi peapiiskopid Fürstenhofi residentsis. Veel:
Majandus.
Friesachis on mitu väikest ja keskmise suurusega tööstusettevõtet, sealhulgas metalli- ja tekstiilitööstuse omi. Nagu enamik Kärnteni piirkondi, sõltub ka linn peamiselt turismist (näiteks varemetes loss ja šokolaadimuuseum). Saksa ordu haiglaga on see ka piirkondadeülene tervisekeskus.
Viskel

Viskel oli puukühvel, millega visati teravilja selle puhastamise eesmärgil.
Pikavarrelise viskliga visati aganasegune vili üles tuulamiseks. Lühivarrelise viskliga sai vilja lõplikult puhastada ja sorteerida. Viskaja istus sel juhul madalal järil viljahunniku kõrval ja viskas viskliga vilja laias kaares. Rasked viljaterad lendasid kõige kaugemale, kergemad langesid veidi lähemale, puru ja aganad langesid viskaja lähedusse. 
Visklit kasutati peamiselt Kagu- ja Kirde-Eestis. Viskliga vilja puhastamine oli üldine ka Ida-Lätis ning kogu Leedus.
Mšeno

Mšeno (saksa keeles "Mscheno", varem "Wemschen") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Mělníki ringkonnas. Mšeno asub Mělníkist ligi 15 km kirdes ja Praha kesklinnast umbes 42 km põhjakirdes.
Mšeno asub merepinnast 358 meetri kõrgusel.
Mšenot on esmamainitud 1306. aastal, linnaõigused sai 1367. aastal.
Julgeolekuasutus

Julgeolekuasutus on Eesti valitsusasutus, mille eesmärk on tagada riigi julgeolek põhiseadusliku korra püsimisega mittesõjaliste ennetavate vahendite kasutamise abil ning julgeolekupoliitika kujundamiseks ja riigikaitseks vajaliku teabe kogumine ja töötlemine.
Eestis.
Eesti julgeolekuasutused on:
Aksel Kuuse

Aksel Karl Kuuse (18. september 1911 Sipa vald, Kullamaa kihelkond, Läänemaa – 27. aprill 1942 Tšebarkul, Tšeljabinski oblast, Vene NFSV) oli eesti kergejõustiklane (kõrgushüppaja).
Õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas 1933 Kaarli Koguduse Gümnaasiumi, õppis aastatel 1933–1937 Tartu ülikooli loomaarsti-, majandus- ja õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta ÜS Liivika liige.
Osales 1928. aastal esimest korda võistlustel. Ületas 1933. aastal riivates 1.95 (parandas aastaga oma parimat tulemust 12 cm võrra) ning jagas Euroopa hooaja edetabeli 2. ja 3. kohta. 
Oli aastatel 1933 ja 1935–1937 Eesti kõrgushüppemeister, sai aastatel 1934 ja 1939 Eesti mängudelt hõbemedali. Parandas 5 korda Eesti rekordit. Kuulus 11 korda Eesti koondisse. 
1936. aasta Berliini olümpiamängudel oli ta tulemusega 1.90 jagamas 10.–11. kohta. 
Töötas alates 1937. aastast Maapangas. Mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse. Pärast 7-kuulist viibimist tööpataljonis saabus märtsis 1942 Tšebarkuli Punaarmee 249. Eesti Laskurdiviisi 917. laskurpolgu formeerimisele, haigestus ja suri kõhutõppe.
Inwood (Manhattan)

Inwood on New Yorgi linnaosa Manhattani põhjapoolsemaid naabruskondasid, mida eraldab maismaal paiknevast Marble Hillist Spuyten Duyvil Creek ja Harlem River.
228th Street

228th Street on Ameerika Ühendriikides New Yorgi linna Manhattani linnaosa põhjapoolseim nummerdatud tee. See asub Marble Hilli naabruskonnas.
227th Street

227th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani üks põhjapoolsemaid nummerdatud teid. See asub Marble Hilli naabruskonnas.
225th Street

225th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani üks põhjapoolsemaid nummerdatud teid. See asub Marble Hilli naabruskonnas.
Fort George (Manhattan)

Fort George on New Yorgi linnaosa Manhattani üks põhjapoolsemaid naabruskondasid.
Hudson Heights

Hudson Heights on New Yorgi linnaosa Manhattani üks põhjapoolsemaid naabruskondasid.
Port of Liverpool Building

Port of Liverpool Building on kaitsealune ehitis Inglismaa sadamalinnas Liverpoolis. See asub Pier Headi ääres ning koos naabruses asuvate Cunard Buildingu ja Royal Liver Buildinguga moodustavad linna nii-öelda kolm graatsiat. Need on osa UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvast mereäärsest kaubanduslinnast.
Pajupill (raamat)

"Pajupill" on Juhan Jaigi lastejuttude kogumik, milles on 10 lühilugu, nendest 2 on värssides. 
Sisu.
Raamatu rikkalikust ainestikust, mis domineerivalt esineb muinasjutulisena, on kõige lapsepärasem pealkirjaline pajupilli-teema. Pajupilli-ainestik leiab käsitlemist raamatu esimestes lühijutukestes, mis on esitatud raamjuttudena (vanaisa jutustused pojapojale). Huvitavaim neist on esimese pajupilli leiutamise lugu Mäleti-vana poolt (kes oskas rääkida lindude-loomadega) nimijutus „Pajupill". Pajupilli-lugude tegelased Ulle ja Kulle, kes on rikkad, paksud ja upsakad, kanduvad üle kahte järgnevasse lühiloosse peategelastena. Lisaks on nendes karjapoiss Hanni, kes vaimustab kõiki pajupilli mängimisega ja saab kuningaks.
Õnnestunud lookesed on teoses raamatute ja nende tegelaste motiividel kirjutatud „Viljaaidad" ja „Lugu piltidega juturaamatust". Raamatus avaldatud värsslugudest on mõjusam patriootiline „Emake Mai". Kogumik "Pajupill" näitab autori fantaasiavõimeid ning fabuleerimisoskust.
Remte vald

Remte vald (läti keeles "Remtes pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Blīdene, Ciecere ja Gaiķi vallaga ning Tukumsi piirkonna Zante, Jaunpilsi ja Viesatase vallaga.
Valla pindala on 156 km². 2011. aasta seisuga elas seal 733 inimest. Aastal 2011 elas vallas 683 lätlast, 12 venelast, 9 valgevenelast, 6 ukrainlast, 3 poolakat ja 17 leedulast. Valla keskuseks on Remte küla. Vallavanem on Krišjānis Valters.
Valla aladel asusid Kaulice mõisa ("Gut Kaulitzen"), Remte mõisa ("Gut Remten"), Smukase mõisa ("Gut Schmucken") ja Vikstraute mõisa ("Gut Wixtrauten") maad. Aastal 1935 oli valla pindala 128,6 km² ja seal oli 1643 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Smukase ja Remte külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Remte külanõukoguga Smukase külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2001–2021 kuulus vald Brocēni piirkonda.
Valda jääb Remte järv pindalaga 75,5 hektarit.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Valteri muinaskalmed ja Remte mõisa hoonetekompleks, sealhulgas tallid, mõisaomanike suguvõsa matmisplats, park, häärber, terrassipiirded ja reljeefid.
Looduskaitse all on Ābulase vaher, Kaziņi tamm, Birznieki tamm, Remte Armastuse tammed, Remte pargi lehis ja Šmīdrēni hiidmänd, lisaks veel neli nimetut põlispuud. Valda jääb Dulbji silma soo hoiuala pindalaga 6 hektarit.
Vallas on neli küla. Valla keskuses Remtes ("vidējciems") oli 2015. aastal 343 elanikku. Üks küla on staatusega "skrajciems": Stūrīši 6 elanikuga aastal 2015. Muud külad on staatusega "mazciems": Kaulaci ligikaudu 37 elanikuga aastal 2006 ja Smukas ligikaudu 10 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Songwe piirkond

Songwe piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Piirkond asub riigi edelaosas, piirnedes lõunas Sambia ja Malawiga. Suurim veekogu piirkonnas on Rukwa järv.
Songwe piirkond moodustati 29. jaanuaril 2016 Mbeya piirkonna lääneosast.
Rukwa piirkond

Rukwa piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Piirkond asub riigi lääneosas, piirnedes lõunas Sambiaga ja läänes Tanganjika järvega, mille teisel kaldal on Kongo Demokraatlik Vabariik.
Piirkond on saanud nime Rukwa järve järgi.
Gaiķi vald

Gaiķi vald (läti keeles "Gaiķu pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Remte, Ciecere, Šķēde, Lutriņi, Salduse ja Jaunlutriņi vallaga ning Tukumsi piirkonna Vāne ja Zante vallaga.
Valla pindala on 109 km². 2011. aasta seisuga elas seal 679 inimest. Aastal 2011 elas vallas 605 lätlast, 20 venelast, 14 valgevenelast, 6 ukrainlast, 2 poolakat ja 26 leedulast. Valla keskuseks on Satiķi küla.
Valla aladel asusid Gaiķi mõisa ("Gut Gaiken"), Sūbri mõisa ("Gut Subern"), Vecsatiķi mõisa ("Gut Alt-Saticken") ja Lielsatiķi mõisa ("Gut Groß-Satticken") maad. Nende baasil moodustati Gaiķi, Vecsatiķi ja Lielsatiķi mõisavallad. Hiljem kujunes neist kaks valda, mille ühendamisel moodustus Gaiķi-Satiķi vald. Aastal 1935 oli Gaiķi valla pindala 104 km² ja seal oli 1958 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Gaiķi ja Satiķi külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Satiķi külanõukoguga likvideeritav Gaiķi külanõukogu. Aastal 1961 nimetati see ümber Gaiķi külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2007–2021 kuulus vald Brocēni piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Gaiķi linnamägi ja Gaiķi luteri kirik, sealhulgas tallid, kantsel, altar ning orelirõdu maalingud. Kohaliku kaitse all on Lielsatiķi mõisa kabel.
Looduskaitse all on Brīči mänd, hiidkask Mārutka, Lielsatiķi Moltke pärn, Zaļkalni ehk Imula pärn, Sīļi kadakas, Vecsatiķi mõisa allee, Zeltiņi tamm, Lielauši hõberemmelgas, Dzejnieki tamm, Avenāji tamm, Välgutamm, Võsatamm, Piiritamm, Vaaditamm, Lehetamm, Stipri Pügatud tamm, Pügatud ja põletatud tamm, Kaksikutammed, Suur Vend, Īsā Kännutamm, Kuppeltamm, Lehmatamm, Egīlsi tamm, Metumi tamm, Ozolnieki tamm, Paksuks muutunud tamm, Haljas tamm, Süüdatud tamm, Rezgaļi tamm, Koopatamm, Cyprianuse tamm, Vīganti tamm, Ohvritamm, Āmariņi tamm, Branci metsa mänd, Spundiņi tamm, Piecīšu Vadonis ja Cepļi saar, lisaks veel kolm nimetut põlispuud.
Vallas on neli küla. Valla keskuses Satiķis ("vidējciems") oli 2021. aastal 298 elanikku. Teine sama staatusega küla on Gaiķi 53 elanikuga aastal 2021. Üks küla on staatusega "skrajciems": Muižciems 17 elanikuga aastal 2015. Muud külad on staatusega "mazciems": Lielsatiķi 5 elanikuga aastal 2021 ja Vecgaiķi 43 elanikuga aastal 2021. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Klatovy

Klatovy (saksa keeles "Klattau") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas, Klatovy ringkonna halduskeskus. Klatovy asub Saksamaa piirist umbes 22 km kaugusel, Plzeňist ligikaudu 39 km lõunas, Úhlava jõe kaldal.
Klatovy on asutatud 1260. aastal. 16. sajandil oli Klatovy üks Tšehhi kuningriigi jõukamaid linnu. Kolmekümneaastase sõja järel linna majanduslik tähtsus vähenes.
Alates 1992. aasta septembrist on Klatovy vanalinn ajalooline linnakaitseala.
Poběžovice

Poběžovice (varem Ronšperk, saksa keeles "Ronsperg") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Domažlice ringkonnas. Poběžovice asub Saksamaa piirist 11,5 km kaugusel, Domažlicest umbes 12 km loodes ja Plzeňist ligikaudu 48 km lääneedelas.
Poběžovice asub merepinnast 435 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1359. aastal, linnaõigused sai 16. sajandi alguses.
Švihov

Švihov (saksa keeles "Schwihau") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Švihov asub Klatovyst umbes 9,5 km põhjas ja Plzeňist ligikaudu 30 km lõunas, Úhlava jõe kaldal.
Švihovit on esmamainitud 1245. aastal.
Linna olulisim vaatamisväärsus on aastatel 1480–1489 ehitatud Švihovi loss.
Radnice

Radnice (saksa keeles "Radnitz") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Rokycany ringkonnas. Radnice asub Rokycanyst umbes 13 km põhjas ja Plzeňist ligikaudu 21 km kirdes.
Radnicet on esmamainitud 1336. aastal. Alevi staatuse sai Radnice 1418. aastal ja linnaõigused 1570. aastal.
Vroutek

Vroutek (saksa keeles "Rudig") on linn Tšehhi Ústí maakonnas Louny ringkonnas. Vroutek asub Podbořanyst umbes 5,5 km lõunas ja Lounyst ligikaudu 36 km lääneedelas.
Vroutek asub merepinnast 332 meetri kõrgusel.
Vroutekit on esmamainitud 1227. aastal. 1599. aastal põles tulekahjus suur osa linnast maha. Kolmekümneaastase sõja ajal 1645. aastal rüüstasid Rootsi väed Vrouteki. Aja jooksul asustas linna uus, valdavalt saksa rahvusest elanikkond. Raudteeühenduse sai Vroutek 1873. aastal.
Sankt Veit an der Glan

Sankt Veit an der Glan ([zaŋkt ˈfaɪt ʔan deːɐ̯ ˈɡlaːn]; sloveeni: "Šentvid ob Glini") on linn Austria Kärnteni liidumaal, Sankt Veit an der Glani ringkonna halduskeskus. See oli ajalooline Kärnteni pealinn 1518. aastani.
Linn asub Glani jõe orus Gurktali Alpides. Seal jõuab Glan Kesk-Kärnteni Zollfeldi tasandikule ning voolab lõuna suunas Maria Saali ja liidumaa pealinna Klagenfurti.
Linnaosad on "Galling", "Hörzendorf", "Niederdorf", "Projern", "Sankt Donat" ja "Tanzenberg".
Ajalugu.
Mitmed arheoloogilised leiud viitavad sellele asulale juba Karolingide ajal. Legendi järgi õhutas linna asutamist Baieri vägede 901. aasta lahing sissetungivate madjarite vastu. Esimest korda 1131. aasta dokumendis mainituna asus Kärnteni hertsogkonnas Gurki piiskopkonna Püha Vituse kirik. 1137. aasta kokkuleppe kohaselt "ostis" selle tagasi Bambergi piiskopkond.
Kuid juba 1149. aastal oli see Sponheimist Kärnteni hertsogi Heinrich V residents, kus ta võttis vastu Teisest ristisõjast naasva Saksamaa kuninga Konrad III. Tema järglaseks sai tema vend Kärnteni hertsog Hermann II, kellest sai 1176. aastal kiriku foogt, misjärel muutsid Sponheimid Sankt Veiti valduse oma alaliseks residentsiks ja Kärnteni hertsogkonna pealinnaks, milleks see jäi 1518. aastani. Hermanni poeg Bernhard von Spanheim (suri 1256) ehitas hertsogilossi ja kindlustused ning andis Sankt Veitile 1224. aastal linnaõiguse. Seal pidas ta glamuurset õukonda ja võttis vastu minnesingerid nagu Walther von der Vogelweide, kes viibis seal 1214. aastal, ja Ulrich von Liechtensteini. Samuti võis Sankt Veit olla Heinrich von dem Türlini alaline asukoht, kus ta kirjutas oma keskkõrgsaksakeelse poeemi "Diu Crône".
Pärast Sponheimide hääbumist 1269. aastal omandas Kärnteni hertsogkonna Böömimaa kuningas Otakar II, hiljem läks see Meinhardiinist Tirooli krahv Meinhard II-le. Tema lapselaps krahvinna Margarete kaotas Kärnteni 1335. aastal lõpuks Habsburgist Austria hertsog Rudolf IV-le, misjärel liidendati see dünastia Sise-Austria maadega ja seda valitsesid asehaldurid. 1362. aastal andis Rudolf Sankt Veiti kodanikele loa pidada iga-aastast "Wiesenmarkti" laata, mis on tänini üks vanimaid pidustusi Kesk-Euroopas. Selle raekoda pärineb 1468. aastast ja tänapäevane hertsogiloss 15.-16. sajandist.
Rahvastik.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas seal 12 045 inimest, kellest 92,5% oli austerlasi, 2,3% jugoslaavlasi ja 2,2% bosnialasi. 74,0% rahvastikust peab end katoliiklasteks, 8,6% protestantideks ja 4,3% muslimiteks, samas 10,2% on mitteusklikud.
Tööstus.
Linnas asub rahvusvaheline kella- ja juveeliettevõte Jacques Lemans GmbH.
Sport.
Sankt Veit an der Glan on koduks FC Alpe Adriale, kes mängib praegu Regionalliga Mittes, nad mängivad oma kodumänge Jacques-Lemans-Arenal.
Canadian Pacific Railway

Canadian Pacific Railway (aruandlusmärkidena CP, CPAA, MILW ja SOO) on raudteevõrk, mis opereerib põhiliselt Kanadas ning vähem ka Ameerika Ühendriikides. 1881. aastast tegutseva kompanii peakorter asub Calgary's Albertas.
Raudteevõrk ulatub Montréalist Vancouverisse.
Ceramic (laev 1913)

Ceramic oli White Star Line'i jaoks aastatel 1912–1913 Belfastis ehitatud ookeaniliinilaev, mis opereeris Liverpooli ja Austraalia vahelisel liinil. Ceramic oli suurim marsruuti teenindav laev, kuni P&amp;O tutvustas Mooltanit aastal 1923.
1934. aastal võttis Shaw, Savill &amp; Albion Line teenuse üle ja omandas Ceramicu. See osales samuti mõlemas maailmasõjas sõjaväelaevana. 1942. aastal natside u-paat uputas selle, jättes pardal olnud 656 inimesest ellu vaid ühe inimese.
See oli esimene kahest laevast, mida nimetati Ceramic. Teine oli Shaw, Savill &amp; Albion Line'i külmutus-aurulaev, mis ehitati Inglismaal 1948. aastal ja lammutati 1972. aastal.
Zealandic (laev 1911)

Zealandic oli White Star Line'i jaoks aastal 1911 Belfastis valminud ookeaniliinilaev, mis opereeris Liverpooli ja Wellingtoni vahelisel liinil. Seda kasutati reisilaevana ja kaubalaevana, see teenis ka mõlema maailmasõja ajal sõjalaevana.
3. juunil 1941 riivas see Cromeri lähistel uppunud vrakki. Lisaks torpedeeris seda E-paat.
Zollfeld

Zollfeld (sloveeni: "Gosposvetsko polje") on veidi tõusev tasandik Austria Kärnteni liidumaal. See on üks vanimaid kultuurmaastikke Ida-Alpide piirkonnas.
See on 400 m kuni 2 km lai ja umbes 18 km pikk, kõrgusega 450–455 m merepinnast. See asub Kesk-Ida-Alpide suuremas Klagenfurti nõos ja ulatub piki Glani jõge Klagenfurtist põhjas Sankt Veit an der Glanini.
Tasandikku piirab 4 silmatorkavat tippu: Ulrichsberg (1022 m) lõunas ja Magdalensberg (1059 m) idas ning Gößeberg (1171 m) ja Lorenziberg (971 m) põhjas. Alates u 500. aastatest on mäed peatuseks iga-aastasel "Vierbergelaufi" protsessioonil, mida tähistatakse teisel reedel pärast ülestõusmispühi.
Ajalugu.
Vanimad arheoloogilised leiud Magdalensbergilt pärinevad Hallstatti kultuurist (8.–6. sajand eKr). Ala oli keldi kuningriigi ja hilisema Rooma provintsi Noricumi kultuuriline ja poliitiline keskus, kui keiser Claudiuse valitsemisajal (41–54 pKr) rajati provintsi pealinnaks Virunumi linn, mis asendas iidse Noreia või võib-olla oli sellega identne.
Pärast Ida-Alpide slaavi asustust 600. aasta paiku sai Karnburgi ("Krnski grad") kindlusest Karantaania vürstkonna keskus, mille Baieri hertsog Odilo u 740. aastal vasalliseeris. Kui Baieri sai alates 788. aastast Karl Suure Karolingide impeeriumi osaks, püstitati u 830. aastal Karnburgi "Kaiserpfalz". See jäi halduskeskuseks pärast Kärnteni hertsogkonna Baierist eraldamist 976. aastal.
Lossi sees oli kohtumisplats, kus asus Vürstikivi, Vana-Rooma joonia samba alus, ja kus pühitseti ametisse Karantaania hertsogid. Maria Saali lähedal seisab Hertsogitool, kus äsja ametisse nimetatud hertsogid jagasid oma maid vasallide vahel.
Red Star Line

Red Star Line oli laevanduskompanii, mis asutati 1871. aastal Ameerika Ühendriikides tegutsenud International Navigation Company ja Belgias tegutsenud Société Anonyme de Navigation Belgo-Américaine ühisettevõttena. Selle peamised külastussadamad olid: Antwerpen, Liverpool, Southampton ning New York ja Philadelphia.
Ettevõte kuulutas pankroti välja aastal 1934. See töötas kuni 1935. aastani, mil lõpetas kauplemise. Selle varad müüdi lõpuks Holland America Line'ile.
Antwerpenis tegutseb 2013. aasast Red Star Line'i muuseum.
Blīdene vald

Blīdene vald (läti keeles "Blīdenes pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Remte, Ciecere ja Zvārde vallaga ning Dobele piirkonna Biksti, Lielauce ja Zebrene vallaga.
Valla pindala on 138 km². 2011. aasta seisuga elas seal 775 inimest. Aastal 2011 elas vallas 688 lätlast, 32 venelast, 12 valgevenelast, 6 ukrainlast, 4 poolakat ja 21 leedulast. Valla keskuseks on Blīdene küla. Vallavanem on Ligita Berga.
Valla aladel asusid Dūre mõisa ("Gut Duhren"), Stūri mõisa ("Stuhrhof"), Pilsblīdene mõisa ("Gut Blieden"), Mazblīdene mõisa ("Gut Klein-Blieden") ja Lielblīdene mõisa ("Gut Groß-Blieden") maad. Aastal 1935 asus seal Blīdiena vald, selle pindala 133,2 km² ja seal oli 2082 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Blīdene ja Stūri külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Blīdene külanõukoguga Stūri külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2001–2021 kuulus vald Brocēni piirkonda.
Valla suurim jõgi on Bērze.
Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all muinaskalmed Zaķukalni farmi juures.
Looduskaitse all on Līdumi tamm, Vecšķietnieki tamm, Vecšķietnieki Teetamm, Birznieki tamm ja Stūri park, lisaks veel kaheksa nimetut põlispuud. Valla lõunaossa jääb osaliselt Zvārde hoiuala.
Vallas on neli küla. Valla keskuses Blīdenes ("vidējciems") oli 2015. aastal 351 elanikku. Mazblīdene küla on staatusega "skrajciems". Kolm küla on staatusega "mazciems": Blīdenes mežniecība, Pilsblīdene 19 elanikuga aastal 2021 ja Stūri 36 elanikuga aastal 2021. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Peeter Ello

Peeter Ello (11. veebruar 1955 Tallinn – 17. märts 1997 Tallinn) oli Eesti poliitik. 
Ta lõpetas 1973. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna.
Ta oli VII Riigikogu liige ja Riigi Kodakondsusameti peadirektor.
Isiklikku.
Tema isa Harry Ello (1927–2003) oli rahvusvahelise kategooria malekohtunik.
Ta oli abielus; kaks tütart.
Southampton Water

Southampton Water on Inglismaal Solenti väinast ja Wighti saarest põhja pool asuv loodete kujundatud suudmeala. Selle põhjapoolseimas punktis, Itcheni ja Testi jõe vahel, asub Southamptoni linn.
American (laev 1895)

American oli aurulaev, mis valmis Belfastis aastal 1895. See ehitati Harland &amp; Wolffi laevatehases ning see oli kombineeritud nii kauba- kui ka reisilaevaks West India and Pacific Steamship Company käsutuses. 1900. aastal omandas laeva Fredrick Leyland &amp; Company. 1904. aastal omandas laeva White Star Line, ja see nimetati ümber Cufic-iks. 1923. aastal müüdi see Itaaliasse, kus kandis nimesid Antartico (1924–1927) ja Maria Guilia (1927–1932). Laev lammutati 1932. aastal Genovas.
Ciecere vald

Ciecere vald (läti keeles "Cieceres pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Brocēni ja Salduse linnaga ning Gaiķi, Remte, Blīdene, Zvārde, Salduse ja Novadnieki vallaga.
Valla pindala on 88 km². 2011. aasta seisuga elas seal 950 inimest. Aastal 2011 elas vallas 872 lätlast, 21 venelast, 17 valgevenelast, 1 ukrainlane, 1 poolakas ja 26 leedulast.
Valla aladel asusid Lemzere mõisa ("Gut Lemzern"), Mazciecere mõisa ("Gut Klein-Zezern") ja Lielciecere mõisa ("Gut Groß-Zezern") maad. Nende baasil moodustati kaks valda. 1927. aastal oli Brocēni valla pindala 44,79 km², Ciecere valla pindala aga 65,23 km². Aastal 1930 need liideti, ühinenud vald hakkas algselt kandma nime Brocēni vald, juba järgmisel aastal nimetati see aga ümber Ciecere vallaks. Aastal 1935 oli Ciecere valla pindala 120 km² ja seal oli 2020 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Brocēni, Ciecere ja Ezeri külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1950 sai Brocēni töölisasula staatuse ja sellega osa Brocēni külanõukogust kui Brocēni maapiirkond. Aastal 1956 liideti sellega likvideeritav Ciecere külanõukogu. Aastal 1992 sai Brocēnist linn. Aastal 1999 liideti osa Brocēni maapiirkonnast Salduse linnaga. 2001. aastast kuulub valla ala Brocēni piirkonda. Aastal 2010 moodustati Brocēni maapiirkonnast Ciecere vald. 2021. aastast kuulub vald Salduse piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Ciecere linnamägi.
Suurim jõgi on Ciecere jõgi, teine suurem jõgi on selle lisajõgi Vēršāda. Suuremad järved on Ciecere järv, Brocēni järv (43,6 ha) ja Baltezers (35 ha).
Looduskaitse all on Asarīši pärn, Graviņase Kõveraoksane tamm, Graviņase Kõveratüvene tamm, Graviņase Ilus tamm, Paurēni Rebasetamm, Paurēni Kõveratüvene tamm, Paurēni Piiritamm, Paurēni Tiigikalda tamm, Līdumi haab, Čunkase künnapuu, Revolutsionääride tamm, Ciecere veski Kaldatamm, Braki Jäme tamm, Braki Kõveratüvene tamm, Braki Kraaviotsa tamm, Braki Majatamm, Braki poolmurdunud tamm, Grīvase tamm ja Graudupji kolmeoksane tamm, lisaks kasvab vallas veel kakskümmend nimetut põlispuud. Valda jääb Ciecere saare hoiuala pindalaga 15 hektarit.
Vallas on viis küla. Kaks küla on staatusega "vidējciems": Emburga 252 elanikuga aastal 2021 ja Oškalni 357 elanikuga aastal 2021. Üks küla on staatusega "skrajciems": Kalnsētas 26 elanikuga aastal 2021. Kaks küla on staatusega "mazciems": Brocenmuiža ligikaudu 20 elanikuga aastal 2006 ja Lielciecere 65 elanikuga aastal 2021. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
European (laev 1896)

European oli aurulaev, mis valmis Belfastis aastal 1896. Selle ehitas firma Harland &amp; Wolff ja see oli kombineeritud nii kauba- kui ka reisilaevaks West India and Pacific Steamship Company käsutuses. 1900. aastal omandas laeva Fredrick Leyland &amp; Company. 1904. aastal omandas laeva White Star Line, ja see nimetati ümber Tropic-iks. 1923. aastal müüdi see Itaaliasse, kus kandis nimesid Artico (1924–1927) ja Transilvania (1927–1933). Laev lammutati 1933. aastal Genovas.
Straßburg (Austria)

Straßburg ([ˈʃtraːsbʊrk]) on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Linn asub Põhja-Kärntenis Gurktalis Nocki mägede ja Gurki jõe vahel.
Linnaosad on St. Georgen, Straßburg-Land ja Straßburg-Stadt.
Ajalugu.
Straßburgi on esmamainitud 864. aastal, kui kuningas Ludwig Sakslane andis Salzburgi peapiiskopkonnale siia tooli. Straßburgi kindlus püstitati 1147. aastal neljanda Gurki piiskopi Roman I ajal. 15. sajandil laiendati see lossiks ja seal asus 18. sajandini Gurki piiskoppide tool. Piiskopitoolina oli Straßburg olulisim linn Gurktalis ning ülendati seega 1229. aastal turulinnaks ja 1382. aastal linnaks. Ta sai oma linnaõiguse 1402. aastal piiskop Conrad III von Helfenbergilt. Gurki piiskoppide tool viidi 18. sajandil naabruses asuvasse Pöcksteini lossi Zwischenwässernis ja hiljem Klagenfurti, nii kaotas linn oma tähtsuse. Loss sai ulatuslikke kahjustusi 1767. aasta maavärinas ja seda ei ehitatud üles enne 20. sajandi lõppu.
Rahvastik.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Straßburgis 2335 elanikku. Neist 90,8% pidas end katoliiklasteks, 1,0% protestantideks ja 2,2% muslimiteks. 3,3% rahvastikust ei kuulutanud oma usku.
Brückl

Brückl (sloveeni: "Mostič") on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Brückl asub Görtschitzi ja Gurki ühinemiskohas Magdalensbergi ja Saualpe vahel.
Baltic (laev 1903)

Baltic (prefiksiga RMS ehk Royal Mail Steamer, 'kuninglik postiaurik') oli White Star Line'i ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1904–1933. See ehitati Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis. 23 876 brutotonniga oli see kuni 1905. aastani maailma suurim laev. See sõitis marsruudil Liverpool–New York.
Laev lammutati Ōsakas Jaapanis aastal 1933.
Satiķi

Satiķi (vanasti ka Vecsatiķi) on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Gaiķi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 115 meetri kõrgusel valla põhjaosas Imula jõe kaldal. Asula jääb piirkonna keskusest Brocēnist 18 ja Riiast 133 kilomeetri kaugusele.
Külas on rahvamaja, apteek, postkontor ja raamatukogu. Küla tekkis Vecsatiķi mõisa ("Alt-Satticken") keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui kohaliku kolhoosi keskasula. 1981. aastal rajati sinna ka Gaiķi külanõukogu halduskeskus. Aastail 2001–2021 kuulus küla Brocēni piirkonda.
2021. aastal oli külas 298 elanikku.
Eberstein

Eberstein (sloveeni: "Svinec") on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
See asub Görtschitzi keskmises orus Saualpe jalamil.
Blīdene

Blīdene (vanasti ka Lielblīdiene või Blīdiene) on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Blīdene valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 105 meetri kõrgusel maantee A9 ääres Blīdene jõe kaldal. Asula jääb piirkonna keskusest Brocēnist 15 ja Riiast 96 kilomeetri kaugusele.
Külas on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. See tekkis Lielblīdene mõisa ("Groß-Blieden") keskuse ja vallamaja juurde ning ehitati Teise maailmasõja järel välja kui Padomju Latvija kolhoosi keskasula. Hiljem sai sellest Blīdene sovhoosi keskasula. Aastail 2001–2021 kuulus küla Brocēni piirkonda.
Asula järgi on nime saanud Keila lademe Blīdene kihistu.
2021. aastal oli külas 351 elanikku.
Adriatic (laev 1906)

Adriatic (prefiksiga RMS ehk Royal Mail Steamer, 'kuninglik postiaurik') oli White Star Line'i ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1907–1935. See ehitati Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis. See sõitis marsruutidel Liverpool – New York ja Southampton – New York.
Laev lammutati Onomichis Jaapanis 1935. aastal.
Laurentic (laev 1908)

Laurentic oli White Star Line'i ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1909–1917. See ehitati Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis. See sõitis marsruudil Liverpool–Québec–Montréal. Esimese maailmasõja ajal kasutas seda Kuninglik Merevägi.
Laev hukkus Iiri vetes pärast kokkupõrget kahe saksa meremiiniga 25. jaanuaril 1917. Kuigi selle meeskond pääses uppumisest, suri 354 neist alajahtumise tõttu.
Megantic

Megantic oli White Star Line'i ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1909–1933. See ehitati Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis.
Lammutamine.
Laev lammutati Kobe'is Jaapanis aastal 1933.
Traffic (laev 1911)

Traffic (aastail 1934–1941 Ingenieur Reibell) oli laevakompaniile White Star Line kuulunud tenderaurik, mis valmis Harland &amp; Wolffi laevatehases Põhja-Iiri pealinnas Belfastis 27. aprillil 1911.
Laeva kodusadamaks oli Cherbourg Prantsusmaal. See ehitati teeninduslaevaks Olympicu ja Titanicu tarvis, et vajadusel sadamates kolmanda klassi reisijaid ja nende pagasit ning postisaadetisi reisilaevadele vedada. See lammutati sealsamas natside poolt aastal 1941.
Selle sõsarlaev oli Nomadic.
Oja tänav (Pärnu)

Oja tänav on tänav Pärnus Rääma ja Ülejõe linnaosas. Oja tänav on üks Rääma linnaosa tähtsamaid tänavaid.
Tänav algab Tallinna maanteel ja lõpeb Ehitajate teed ja Tammiste teed ühendavas liiklussõlmes. Oja tänav ristub veel Piiri, Rohelise, Ülase (paremalt), Mooni (paremalt), Kaevu, Lepa, Kirsi, Muraka (vasakult), Raba, Männi, Õuna, Lina, Kuu, Pirni, Ploomi (paremalt), Tähe, Liblika, Niidu, Niidumõisa (paremalt), Pikanõmme tee ja Ristiku (vasakult) tänavaga.
Oja tänav on ligikaudu 4,3 km pikk.
Nimi.
Oja tänava nimi tuleneb piirkonnas voolava Rääma oja ja Niidu oja järgi. Kuni 1926. aastani kandis tänav nime Konna tänav (saksa keeles "Froschgasse"), kuna võib arvata, et ojadeäärsel maastikul hüppas ringi palju konni.
Ajalugu.
19. sajandil voolasid Oja tänava piirkonnas Rääma oja ja Niidu oja koos oma harudega ning kuuldavasti olnud Räämal ka mitu allikat. Tihedam asustus oligi Räämal tollal koondunud ojade kallastele. Ojadest ammutati tarbevett ja püüti kala. Oja tänav ulatus siis Tallinna maanteest Niidu mõisani.
Seoses Pärnu Haigla ehitusega 2004. aastal pikendati Oja tänavat Niidu tänavast kuni uue haiglani. Tänava lõik haiglast Ehitajate teeni jäi kruusateeks, kuna linnavalitsusel puudusid vahendid lõigu asfaltimiseks. Oja tänava pikendus haiglast Ehitajate tee ja Tammiste tee liiklussõlme vahel ehitati välja 2012. aastal Ehitajate tee rekonstrueerimise raames.
Ocean Village (Southampton)

Ocean Village on segakasutusega elamu-, äri- ja vabaajaarendus Inglismaa lõunarannikul Southamptonis Itcheni jõe suudmes. Seal asusid 19. sajandil linna esimesed dokid. See ala arendati aga 1986. aastal ümber ja sellest sai tänapäeva mõistes vaba aja veetmise koht ja jahisadam. Pärast 2000. aastate lõpu majanduslangusega seiskunud arenguperioodi läbis see mitmeid ümberehituse projekte. Sinna hulka kuuluvad kino, kohvikud, veinibaarid ja restoranid.
Niidu tänav (Pärnu)

Niidu tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.
Niidu tänav algab Rääma tänava ja Tammiste tee ristmikult ja lõppeb Pärnu elektrijaama juures. Niidu tänav ristub veel Oja, Rohu, Ehitajate tee, Kodara (vasakult), Savi (vasakult), Kase ja Vana-Savi (vasakult) tänavaga.
Tänav on ligikaudu 1,56 km pikk.
Tänava lõunaosa lähistele jäävad ka Niidu maastikukaitseala ja Niidu oja.
Canopic

Canopic oli White Star Line'i ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1900–1925. See ehitati Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis ja lasti vette Commonwealthi nime all. 
Algselt kuulus see Dominion Line'ile, kuid müüdi aastal 1903. Aurulaev sõitis kuni 1904. aastani marsruudil Liverpool–Boston, pärast seda suunati Vahemerd teenindama. 1917–1919 kasutati seda sõjalaevana, seejärel teenindas see kuni 1925. aastani marsruuti Liverpool–Montréal.
Laev lammutati Walesi väikelinnas Briton Ferrys.
Gallic (laev 1894)

Gallic oli sõuratastega aurulaev, mis ehitati 1894. aastal John Scott &amp; Co laevatehases Kinghornis Šotimaal. Algse nime Birkenhead all kuulus see Birkenhead Corporationile, kes kasutas seda parvlaevana Mersey jõel. White Star Line omandas laeva 1907. aastal, kasutades seda tenderaurikuna reisijate vedamiseks ookeaniliinilaevadele. Hiljem, kui laev osutus liiga väikeseks, vedas see vaid pagasit. 
See lammutati 1913. aastal.
Baltic (laev 1871)

Baltic oli Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis aastal 1871 valminud aurulaev, mida opereeris White Star Line.
Birkenhead

Birkenhead on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas. See asub Wirrali poolsaarel, Mersey jõe vasakkaldal, Liverpooli linna vastas. Lisaks parvlaevaühendusele on linnad ühendatud veealuse tunneliga (Queensway Tunnel).
Dodge 30-35

Dodge 30-35 on auto, mida Ameerika Ühendriikide ettevõte Dodge tootis Detroitis. Auto tuli turule 14. novembril 1914. 
Autol on 3,5-liitriline neljasilindriline ridamootor, mille võimsus on 35 hj (25,7 kW). Dodge 30-35 on tagaveoline ning sellel on kolmekäiguline käigukast. 
2016. aasta juulis asendati 30-35 mudeliga Dodge 30. Selleks ajaks oli valmistatud 116 400 masinat, millest 150 läks Ameerika Ühendriikide armeele.
Kingsway Tunnel

Kingsway Tunnel (või Wallasey Tunnel) on tasuline sõiduteetunnel, mis ulatub Mersey jõe alt Liverpoolist Wallasey'sse. Selle pikkus on 2,4 kilomeetrit.
Queensway Tunnel

Queensway Tunnel on tasuline sõiduteetunnel, mis ulatub Mersey jõe alt Liverpoolist Birkenheadi. Selle pikkus on 3,24 kilomeetrit.
Mersey

Mersey on 112 kilomeetri pikkune jõgi Loode-Inglismaal. See lähtub Tame'i ja Goyti jõe kokkuvoolust ning suubub Liverpooli lahte.
NSU Motorenwerke

NSU Motorenwerke AG (või NSU) oli Saksamaa auto-, mootorratta- ja jalgrattatootja, mis asutati aastal 1873. Aastal 1969 omandas selle Volkswagen AG ning liitis Audi Unioniga Audi NSU Auto Union AG-ks, millest hiljem sai lihtsalt Audi. Nimi NSU on ettevõtte kodulinna Neckarsulmi lühend.
Manchesteri laevakanal

Manchesteri laevakanal (inglise keeles "Manchester Ship Canal") on inimtekkeline veetee, mis ühendab Manchesteri linna Iiri merega. See järgib enamasti Mersey ja Irwelli jõgede algseid sänge.
Ajalugu.
Kanal avati 1. jaanuaril 1894.
Wallasey

Wallasey on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas. See asub Wirrali poolsaarel, Mersey jõe vasakkaldal, Liverpooli linna vastas. Linnad on omavahel ühendatud veealuse tunneliga (Kingsway Tunnel).
Wirrali poolsaar

Wirrali poolsaar (tuntud ka kui lihtsalt Wirral) on ligikaudu ristkülikukujuline poolsaar Loode-Inglismaal. Seda piiravad Dee jõgi läänes, Iiri meri põhjas ja Mersey jõgi idas. See on umbes 24 km pikk ja 11 km lai. Poolsaare soistelt aladelt algab Inglismaa piir Walesiga.
Selle suurim linn on Birkenhead, mis asub Liverpooli vastas.
Heswall

Heswall on linn Inglismaal Merseyside'is. See asub Wirrali poolsaarel.
Neston

Neston on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas. See asub Wirrali poolsaarel.
Bromborough

Bromborough on linn Inglismaal Merseyside'is. See asub Wirrali poolsaarel.
Bebington

Bebington on linn Inglismaal Merseyside'is. See asub Wirrali poolsaarel.
Ellesmere Port

Ellesmere Port on Cheshire'i sadamalinn Inglismaal. See asub Wirrali poolsaare kaguosas.
Bootle

Bootle on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Garston

Garston on piirkond Liverpoolis Mersey jõe idakaldal kesklinnast kagus. See piirneb teiste Liverpooli eesasumitega Grassendale, Allerton ja Speke.
Tänapäeval on Garston tuntud peamiselt oma kaubasadama tõttu.
Garford-Putilov

Garford-Putilov oli Venemaa soomusauto, mida toodeti esimese maailmasõja ajal. Soomuk ehitati Ameerika Ühendriikidest imporditud Garford Motor Truck Co. veokite šassiile.
Kuigi kasutajate hinnangul oli tegu tugeva ja töökindla masinaga, oli Garford-Putilov väga alajõuline. Kuna soomuk kaalus kuni 11 tonni ning selle mootor oli vaid 30 hj (22 kW), oli auto tippkiiruseks u 19 km/h. Suure kaalu tõttu puudus Garford-Putilovi soomukil praktiline maastikuvõimekus.
Soomuki relvastusse kuulus tagaosas asuvas tornis paiknev 76,2-millimeetrine kahur, mille pöördeulatus oli 270 kraadi ning kaks või kolm 7,62-millimeetrist kuulipildujat. Kaks kuulipildujat asus soomuki esiosas kasematitaolistel kinnititel, kuid need ei olnud piisavad väiksel distantsil täielikku katet pakkuma.
Aastatel 1915–1916 toodeti Putilovi tehases 48 sellist soomukit ning need olid kasutuses nii esimeses maailmasõjas kui Venemaa kodusõjas. Garford-Putilovi soomukid olid enda ajastu ja klassi kohta võimsa relvastuse ning piisava soomusega. Hoolimata vähesest liikuvusest olid need soomukid lahingus efektiivsed ja jäid pikaks ajaks teenistusse.
Halewood

Halewood on linn Inglismaal Merseyside'is.
Huyton

Huyton on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Newton-le-Willows

Newton-le-Willows on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Saint Helens (Merseyside)

Saint Helens on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Prescot

Prescot on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Põhjaekspress

Põhjaekspress (prantsuse ja saksa keeles "Nord-Express", vene keeles "Норд-Экспресс") oli Mandri-Euroopat läbiv raudteeliin, mida haldas Compagnie Internationale des Wagons-Lits (CIWL). Rongid sõitsid Pariisist Peterburi. 
Esimese maailmasõja järel lakkas otseühendus Peterburiga. Liini marsruuti muudeti nii, et vagunitest osa sõitis Varssavisse ja osa Riiga. Teise maailmasõja järel kulges Põhjaekspressi liin Pariisist hoopis Hamburgi ja Kopenhaageni kaudu Stockholmi ja Oslosse.
Liini algusaastad.
1896. aastal avati Prantsusmaa ja Venemaa pealinnade vahel suvise sõiduplaaniga rongiliiklus. Rongid sõitisid Pariisist läbi Brüsseli, Kölni, Hannoveri, Berliini, Königsbergi ning Dvinski kaudu Peterburi. Reisijad olid sunnitud vahetama ronge Ida-Preisimaa piirijaamas Eydtkuhnenis, sest Venemaal on laiem rööpmelaius kui Lääne- või Kesk-Euroopas.
Algul sõitis rong linnade vahel kord nädalas, alates 1897. aasta kevadest kaks korda nädalas ja alates 1899. aasta lõpust iga päev. Pärast 1900. aastat sõitis Berliinist läände suunduv rong iga päev. Berliinist ida poole sõitis rong kaks korda nädalas Riia ja Peterburi suunas ning üks kord nädalas Varssavi suunas Bentscheni, Poznańi ja Toruńi kaudu.
Alates 1914. aastast kestis reis Peterburist Pariisi 44 tundi 15 minutit (rong väljus kell 19.45 Peterburist, kell 10.40 Wirballenist, kell 22.53 Berliinist ja jõudis järgmisel päeval kell 16.00 Pariisi), pileti hind oli 145 rubla.
Wagon-Litsi asutajate eesmärk oli luua ühendus Peterburi ja Lissaboni vahel, et reisijatel oleks võimalus ookeaniliinilaevadega Atlandi ookeani ületades reisida Ameerikasse. Lõunaekspressiga jõudsid nad Pariisist Portugali pealinna, see marsruut oli kunagi üpris populaarne.
Rolls-Royce Armoured Car

Rolls-Royce Armoured Car oli Suurbritannia soomusauto. See konstrueeriti aastal 1914 ning oli kasutusel esimeses maailmasõjas, Iiri kodusõjas, sõdadevahelisel perioodil Transjordaanias, Palestiinas ja Mesopotaamias ning teise maailmasõja alguses Lähis-Idas ja Põhja-Aafrikas.
Kiirgusenergia

Kiirgusenergia kui üks radiomeetria põhisuurusi on energia, mis kandub üle kiirgusena, s.o elektromagnetlainetena. Valgustehnikas mõistetakse kiirgusenergia all valguskiirgusega ülekanduvat energiat.
Kiirgusenergia tähis on formula_1 ja SI mõõtühik džaul (J).
Kiirgusenergia iseloomustab ka gravitatsioonilainetena edasi kantavat energiat. Näiteks esimest korda (2016. a) täheldatud gravitatsioonilained kutsus esile mustade aukude kokkupõrge, milles eraldus 5,3·1047 J gravitatsioonienergiat.
Rumpler C.I

Rumpler C.I (tootjaindeks 5A 2) oli kahekohaline ühe mootoriga Saksa luurebiplaan. See jõudis teenistusse 1915. aastal ja oli üks esimesi Saksa C-tüüpi lennukeid. Lisaks oli Rumpler C.I esimeses maailmasõjas oma klassis üks pikema teenistusajaga lennukeid, see kutsuti rindelt tagasi alles 1918. aasta alguses.
Salmson 2

Salmson 2 A.2 (tihti lühidalt Salmson 2) oli Prantsusmaa luurebiplaan, mille Salmson konstrueeris vastavalt 1916. aasta nõuetele. Salmson 2 ja Bréguet 14 olid aastal 1918 Prantsusmaa relvajõudude põhilised luurelennukid ning Salmson 2 oli kasutuses ka Ameerika ekspeditsioonijõudude lennuüksustes. Esimese maailmasõja lõpuks oli kolmandik Prantsuse luurelennukitest Salmson 2-ed.
Mihhail Zoštšenko

Mihhail Zoštšenko (vene keeles Михаил Михайлович Зощенко; 28. juuli / 9. august 1894 Peterburi – 22. juuli 1958 Sestroretsk, Leningrad) oli vene kirjanik (sh näitekirjanik, stsenarist ja satiirik) ja tõlkija.
Ta sündis 1894. aastal kunstnike peres. 1913. aastal lõpetas Peterburis gümnaasiumi, seejärel õppis lühikest aega Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas.
Sõjaväelasena.
Esimeses maailmasõjas astus ta sõjaväkke. 29. septembril 1914 võeti ta vabatahtliku õigustes Pauli sõjakooli 1. järgu junkruna reamehe auastmes. 5. jaanuaril 1915 ülendati ta nooremportupeejunkruks. 1. veebruaril lõpetas ta kooli lühendatud neljakuulise kursuse ja määrati jalaväkke praporštšikuks. Ta töötas suurtükimeeskonna nooremohvitserina.
Novembri algul sai Zoštšenko rünnakus Saksa positsioonidele kergelt jalast haavata. 17. novembril anti talle "eeskujuliku tegevuse eest vaenlase vastu" Püha Stanislavi ordeni 3. järk mõõkade ja lindiga. 22. detsembril 1915 ülendati ta alamporutšikuks ja määrati suurtükimeeskonna ülemaks. 11. veebruaril 1916 anti talle vapruse eest Püha Anna ordeni 4. järk. 9. juulil 1916 ülendati ta porutšikuks.
Ööl vastu 20. juulit sai Zoštšenko Saksamaa gaasirünnaku tagajärjel vigastada ja viidi haiglasse. 13. septembril anti talle Püha Stanislavi ordeni 2. järk mõõkadega. Oktoobris tunnistati ta esimese järgu haigeks, ent ta keeldus teenistusest tagalapolgus ja 9. oktoobril naasis oma vanasse polku. 9. novembril anti talle Püha Anna ordeni 3. järk. Järgmisel päeval ülendati ta staabikapteniks ja määrati rooduülemaks, aga 11. novembril pataljoniülema kohusetäitjaks. 17. novembril 1916 määrati ta tööle praporštšike kursusel.
Jaanuaris 1917 esitati Zoštšenko ülendamiseks kapteniks ja Püha Vladimiri ordeni 4. järgu saamiseks. Veebruarirevolutsiooni tõttu ei saanud ta auastet ega ordenit kätte, ehkki tema ordeniga autasustamise käsk oli välja kuulutatud. Zoštšenko oli elu lõpuni seisukohal, et teda autasustati maailmasõjas viie ordeniga. 9. veebruaril ägenes Zoštšenkol südamehaigus gaasirünnaku tagajärjel ja pärast haiglaravi arvati ta reservi.
1919. aastal astus vabatahtlikuna Punaarmeesse, võitles Narva ja Jamburgi all Stanislav Bulak-Balahhovitši rühmadega. Kuid sama aasta aprillis tekkisid taas südameprobleemid ning pärast haiglaravi tunnistati ta sõjaväeteenistuseks kõlbmatuks ja demobiliseeriti.
Mazda

Mazda Motor Corporation (jaapani keeles: マツダ株式会社) (enamasti kasutatakse lihtsalt nime Mazda) on rahvusvaheline Jaapani autotootja, mille peakorteri asukohaks on Fuchū, Aki rajoon, Hiroshima prefektuur, Jaapan.
Ajalugu.
Mazda sai alguse ettevõttest Toyo Cork Kogyo Co, mis asutati 30. jaanuaril 1920 Jaapanis Hiroshimas korgitoodete valmistamise tehasena ning 1927. aastal sai ettevõtte nimeks Toyo Kogyo Co.
1931. aastal alustati sõidukite tootmist, võeti kasutusele Mazda nimi ning asuti tootma kolmerattalisi kaubaveo mootorrattaid nimega Mazda-go.
Mazda esimeseks sõiduautoks oli väikeauto Mazda R360 (1960), millele järgnes 1962. aastal Mazda Carol.
Ametlikult sai ettevõtte nimeks Mazda alles 1984. aastal, kuigi ettevõte oli müünud autosid Mazda nime all juba pikka aega.