tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kõnnuõgija

Kõnnuõgija ("Lanius isabellinus") on õgijalaste sugukonda õgija perekonda kuuluv lind.
Teaduslikult kirjeldas kõnnuõgijat esimesena Johann Friedrich Gmelin 1788. Tänapäevast ladinakeelset nime kasutasid esimesena Friedrich Wilhelm Hemprich ja Christian Gottfried Ehrenberg 1833.
Kõnnuõgija on Eestiski levinud punaselg-õgija lähedane sugulane ja täidab sama ökoloogilist nišši, aga elab sellistes piirkondades, kus punaselg-õgijat ei leidu: Kesk-Aasias, Ida- ja Kesk-Hiinas ning Lõuna-Mongoolias. Mägedes tõuseb ta kuni 3½ km kõrgusele.
Kõnnuõgijal eristatakse nelja alamliiki. Kõige laiema levilaga ja meile lähim "L. i. phoenicuroides" elab Kesk-Aasias (välja arvatud suurem osa Tadžikistanist) ja Põhja-Iraanis. "L. i. speculigerus" elab Lõuna-Mongoolias ja sellega piirnevas Hiina osas Välis-Mongoolias. Nimialamliik "L. i. isabelinus" elab Tiibetis. Alamliik "L. i. tsaidamensis" elab Kesk-Hiinas.
Kõnnuõgija on rändlind. Ta talvitub Ida-Aafrikas, Iraagis ja Loode-Indias. Rände ajal eelistab ta samasuguseid paiku (stepid, savannid ja kõrged mäed) kui pesitsusajal.
Eestis on ta eksikülaline ja vaadeldud kolmel korral (ühel korral 2001. ja kahel korral 2012. aastal).
Kõnnuõgija on kuni 17½ cm pikk. Isaslind kaalub 30–38 g, emaslind 31–33 g.
Kõnnuõgija sulestik on pruun. Täpsemalt öeldes nimetatakse seda värvitooni isabelliks ja selle järgi ongi lind oma teadusliku nime saanud. Saba on punane. Noori kõnnuõgijaid saab eristada noortest punaselg-õgijatest selle järgi, et nende kõhupoolel on palju vähem tumedaid jutte.
Nagu punaselg-õgija, nii kütib kõnnuõgijagi suuri putukaid, väikseid linde, närilisi ja sisalikke. Ta varitseb saaki väljapaistval kohal istudes. Selle saagi, mida ta kohe ära ei söö, torkab ta tagavaraks okaspõõsaste või okastraadi okaste otsa.
Kõnnuõgija pesitseb avatud maastikel ja teeb pesa peamiselt okkalistesse põõsastesse.
Marika Vaarik

Marika Vaarik-Soo (sündinud 13. oktoobril 1962 Kosel) on eesti näitleja.
Haridus.
Ta on lõpetanud Kose Keskkooli, Viljandi Kultuurikooli ja Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise erialal. Õppinud ka Vanalinnastuudio õppestuudios.
Töökäik.
Aastatel 1987–1994 töötas ta näitlejana VAT Teatris. Ta oli ka üks selle teatri asutajaliikmeid. Pärast seda töötas Rakvere Teatris ja hiljem oli vabakutseline näitleja. Aastatel 2009–2018 töötas ta näitlejana teatris NO99. Sügisest 2019 on ta teatri Ekspeditsioon trupi näitleja. 2019-2022 kuulus ta Ekspeditsiooni ja Von Krahli Teatri ühistruppi.
Isiklikku.
Tema abikaasa on muusik Mart Soo. Tütar Ruudu Soo on sündinud 1994. aastal.
Olev Eskola

Olev Eskola (kuni 27. märts 1935 Olaf-Andres Esperk; 18. november 1914 Tallinn – 4. aprill 1990 Kassari) oli eesti näitleja.
Isiklikku.
Tema vend oli näitleja Ants Eskola ja abikaasa oli samuti näitleja Helle Raa. Maetud Kassari kabeliaeda.
Sarik-linnupiim

Sarik-linnupiim ("Ornithogalum umbellatum") on hüatsindiliste sugukonda kuuluv rohttaim.
Ta on püsik, millel on maa-alused mugulad pikkusega 15–25 mm ja läbimõõduga 18–32 mm. Õied paiknevad 8–20 kaupa sarikates. Kuus kroonlehte on valged, välisküljelt kergelt rohekad või rohelise triibuga, 15–22 mm pikad ja 4–8 mm laiad. Taim õitseb juuni algusest alates.
Algselt pärineb Vahemere maadest. Kasvatatakse aedades ilutaimena ja on Eestis kohati naturaliseerunud, sest paljuneb vegetatiivselt kiiresti.
Armastuse lugu

 
"Armastuse lugu" (inglise "Love Story") on 1970. aastal ilmunud Erich Segali teos. Eesti keeles ilmus teos 1972. aastal kirjastuse Perioodika, 1992. aastal kirjastuse PAF ja 2016. aastal kirjastuse Tammerraamat väljaandel. Teose tõlkis Katrin Hiedel.
Raamatu "Armastuse lugu" järg "Oliveri lugu" ilmus 1977. aastal.
Aastal 1970 valmis raamatu põhjal film "Armastuse lugu". Filmi stsenaariumi kirjutas Erich Segal, lavastas Arthur Hiller.
Armastuse lugu (film 1970)

"Armastuse lugu" ("Love Story") on 1970. aasta Ameerika Ühendriikide film. Filmi režissöör on Arthur Hiller, stsenaariumi kirjutas Erich Segal. 
Film põhineb Erich Segali kirjandusteosel "Armastuse lugu". 
"Armastuse lugu" kandideeris seitsmele Oscarile ja võitis neist ühe, auhinna sai Francis Lai parima algupärase muusika autorina. Film kandideeris ka parima lavastaja, parima filmi ja parima stsenaariumi auhinnale ning parima meespeaosatäitja, naispeaosatäitja ja meeskõrvalosatäitja kategoorias.
Harilik liivkann

Harilik liivkann ("Arenaria serpyllifolia") on taimeliik nelgiliste sugukonnast liivkanni perekonnast.
Palu-liivkann

Palu-liivkann ("Arenaria procera") on taimeliik nelgiliste sugukonnast liivkanni perekonnast.
Harilik kadakkaer

Harilik kadakkaer ("Cerastium fontanum") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera perekonnast.
Kera-kadakkaer

Kera-kadakkaer ("Cerastium glomeratum") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera perekonnast.
Kevad-kadakkaer

Kevad-kadakkaer ("Cerastium semidecandrum") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera perekonnast.
Madal kadakkaer

Madal kadakkaer ("Cerastium pumilum") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera perekonnast.
Põld-kadakkaer

Põld-kadakkaer ("Cerastium arvense") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera perekonnast.
Taime kõrgus on keskmiselt 10–30 cm. Õied valged, kuni 2 cm läbimõõduga, 5 poolest pikkusest kaheks jaotunud kroonlehega.
Kasvukoht umbrohuna põldudel ja rohumaadel. Hajusalt peamiselt Mandi-Eestis.
Mägi-kadakkaer

Mägi-kadakkaer ("Cerastium alpinum") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera perekonnast. 
See taim on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (seisuga 2008). 
Taksonoomia.
Eristatakse kolme alamliiki.
Levik.
Liik on levinud põhjapoolkera arktilises vöötmes: Põhja-Euroopas, Kanadas, Gröönimaal. Meile lähimad leiukohad on Karjalas. Eestis on ainus leiupaik Lasnamäe klindineemikul. 
Kasutamine.
Mägi-kadakkaera kasvatatakse õrna ja paljulillelise välimuse tõttu kiviktaimlates.
Karvane kadakkaer

Karvane kadakkaer ("Cerastium tomentosum") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera perekonnast.
Biebersteini kadakkaer

Biebersteini kadakkaer ("Cerastium biebersteinii") on taimeliik, nelgiliste sugukonda kadakkaera perekonda kuuluv mitmeaastane igihaljas rohttaim.
Põõsasjas Biebersteini kadakkaer moodustab tiheda padjandi. Varred lamavad, siidjad lehed on kujult lineaalsed või piklik-lineaalsed, väikesed. 15–20 cm kõrgustel vartel asuvad õied on valged, 1,5 cm diameetriga, koondunud poolvihmavarjuna kobarasse. Õitseb mais-juunis 25–30 päeva. 
Kasvatatakse 1820. aastast kultuurtaimena. Armastab valgust, on külmakindel ja kuivalembene. Iluaianduses kasutatakse ääristaimena, muru taustal mustrite loomiseks, kuivade nõlvakute kindlustamiseks ja kiviktaimlates.
Tallinna Tehnikaülikooli Tartu kolledž

Tallinna Tehnikaülikooli Tartu kolledž on Tallinna Tehnikaülikooli koosseisu kuuluv kõrgkool Tartus. See asub aadressil Puiestee tänav 78.
Kolledž paikneb ajaloolistes koolihoonetes, kus haridust on jagatud juba aastast 1878. Kolledži tegevuse peamine eesmärk on tugevdada inseneriõpet Lõuna-Eestis.
Kolledži direktor oli aastatel 2005–2021 professor Lembit Nei. Alates 2021. aastast on direktor kaasprofessor Aime Ruus.
Erialad.
Tartu kolledžis õpetatavad erialad:
Ajalugu.
15. veebruaril 2005 avas Tallinna Tehnikaülikool Tartu oma Lõuna-Eesti esinduse, mis algselt kandis "Säästva Tehnoloogia Instituudi" nimetust. Õppe- ja teadusasutuse käivitamine tähendas kolmanda avalik-õigusliku ülikooli tulekut Tartusse. Kohe alustas tööd keskkonnakaitse, maastikuplaneerimise ja säästva tehnoloogia õppetool. 1. septembrist 2007 tegutsetakse juba kolledžina.
Tartu kolledžis on õpe toimunud eri tasemetel: inseneri-, bakalaureuse- ja magistriõppes. Teadustöö on suunatud säästvate tehnoloogiate loomisele. Asutuses on tänapäevane mullabioloogia labor, mida juhib professor Mari Ivask. Lisaks uuritakse erinevate materjalide (näiteks reoveesette, plastmassi, metallide jne) taaskasutamise võimalusi. Koolitatakse ehitusinsenere-restaureerijaid, maastikuarhitekte, keskkonnaspetsialiste ja keskkonnatehnoloogiate tundjaid.
Esimesed inseneriõppe läbijad said magistridiplomid 2010. aastal.
Lisaks sai varem Tartus läbida esimene õppeaasta ja siis Tallinnas jätkata järgmistel aladel:
Habenelk

Habenelk ("Dianthus barbatus") on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast.
Habenelk on tavaline ilutaim, mis metsistub Eestis harva. Liigist on aretatud palju sorte, mille õite värvitoon on valge, roosa või punane erinevate mustritega.
Habenelgi looduslik levila ulatub Lõuna-Euroopas Püreneedest Karpaatide ja Balkanini. Teine alamliik kasvab Lõuna-Venemaal, Koreas ja Hiinas.
Habenelgi õisi peetakse söödavateks.
Nurmnelk

Nurmnelk ("Dianthus deltoides") on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast. 
Lillade õitega kuni 40 cm kõrgune nelgiliste sugukonna taim, mille vars ja lehed on kergelt sinakasrohelised. Nurmnelgi õied on rohumaadel alati hästi nähtavad. Õite kroonlehed on punakad ja hambulise servaga. Nurmnelk kasvab kuival ja mõõdukalt niiskel heinamaal, sageli muudes elupaikades – metsaservadel ja hõredates kuivades metsades. Eestis paiguti sage. Õitseb juunist septembrini.
Nurmnelgi rahvapärased nimetused on "metsnelk", "pirdirohi", "näälike", "silmalilled", "pääsukesesilmad", "verelilled".
Kartuusia nelk

Kartuusia nelk ("Dianthus carthusianorum") on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast.
Eesti looduses võib kohata väga harva tulnuktaimena.
Renate Götschl

Renate Götschl (sündinud 6. augustil 1975 Judenburgis) on endine Austria mäesuusataja.
Götschl on võitnud hõbemedali Alpi kahevõistluses ja pronksmedali kiirlaskumises Salt Lake Citys 2002. aasta OM-il. Ta on tulnud maailmameistriks Alpi kahevõistluses (1997) ja kiirlaskumises (1999) ning meeskonnavõistluses (2007). Kokku on ta võitnud üheksa MM-i medalit.
Maailma karikasarjas võitis ta üldkarika 2000. aastal. Kiirlaskumise karika sai ta viiel korral ja ülisuurslaalomi karika kolmel korral. Ta on saanud 46 MK-etapivõitu. Esimese võidu sai ta 1993. aastal slaalomis.
Götschl teatas karjääri lõpetamisest 2009. aasta augustis.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Renate Götschl osales 408 MK-etapil ja jõudis poodiumile 110 korral, millest 46 korda kõige kõrgemale astmele.
Hall nelk

Hall nelk ("Dianthus gratianopolitanus") on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast.
Hiina nelk

Hiina nelk ("Dianthus chinensis") on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast.
Aednelk

Aednelk ("Dianthus caryophyllus") on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast.
Aednelk on tavaline ilutaim, millest on aretatud tuhandeid sorte. Aednelk on üks levinumaid lõikelilli. 
Aednelk on pärit Vahemere maadest, kus teda on kasvatatud juba umbes 2000 aastat. Euroopas esineb ta metsikult Kreekas ja Itaalias, kuid pole kindel, kas tegu on metsistunud vormidega või loodusliku levilaga.
Sümboolika.
Nelk oli keskajal Maarja sümbol. Tänapäeval on nelk töölisliikumise sümbol. Paljude sotsialistlike parteide logodel kujutatakse aednelki. 
25. aprillil 1974 Portugalis toimunud riigipööret nimetatakse nelgirevolutsiooniks, sest inimesed panid diktatuurile vastu hakanud sõdurite püssitorudesse nelke.
Francis Lai

Francis Lai (26. aprill 1932 Nice – 7. november 2018) oli prantsuse helilooja.
Lai on enamasti kirjutanud filmimuusikat. Enim tuntust on ta kogunud filmidega "Mees ja naine", "Armastuse lugu" ("Love Story"; 1970) ja "Le passager de la pluie". Samuti on ta kirjutanud muusikat sellistele lauljatele nagu Édith Piaf, Juliette Gréco, Yves Montand, Mireille Mathieu ja Johnny Hallyday.
Aastal 1970 autasustati teda Oscari ja Kuldgloobusega filmi "Love Story" muusika eest. Selle filmi tuntuim pala on "(Where Do I Begin?) Love Story".
Uudo Pragi

Uudo Pragi (17. november 1941 – 26. september 2015) oli eesti geograaf. 
Ta lõpetas 1958. aastal Põlva Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafia osakonna majandusgeograafia erialal. Aastal 1971 kaitses ta Kaasani Riiklikus Ülikoolis väitekirja "Функциональная структура и иерархия системы городских поселений Эстонской ССР" ja sai geograafiakandidaadi kraadi.
Ta oli aastatel 1963–1966 Tartu Riikliku Ülikooli arvutuskeskuse vanemlaborant, 1966–1967 nooremteadur ja 1967–1968 vaneminsener. Aastatel 1968–1969 oli ta majandusgeograafia kateedri assistent, 1969–1980 vanemõpetaja ja 1980–1992 dotsent. Aastatel 1992–1995 oli ta Tartu Ülikooli geograafia instituudi inimgeograafia õppetooli dotsent. Ta oli 1995. aastast emeriitdotsent, aastatel 1995–1996 vanemteadur ja aastast 1996 samas lektor. 
Teadustöö.
Tema uurimisvaldkonnad olid: asulageograafia, regionalistika, matemaatiliste meetodite kasutamine geograafias, kooligeograafia sisu, inimgeograafia ajalugu. 
Ta on õpetanud Nõukogude Liidu ja välisriikide majandusgeograafiat, matemaatilisi meetodeid geograafias, inimgeograafia aluseid, Eesti sotsiaal- ja majandusgeograafiat.
Teoseid.
Ta oli mitme kooliõpiku autor ning üks kolmeköitelise "Geograafiaentsüklopeedia" hispaania keelest tõlkijatest.
Liikmesus.
Pensionipõlves oli ta EELK Tartu Pauluse koguduse vöörmünder.
Maria Avdjuško

Maria Rahu (varem Maria Avdjuško ja Maria Avdjuško-Taska; ka Maria Avdjushko; sündinud 9. mail 1968 Tallinnas) on eesti näitleja ja filmirežissöör. 
Haridus.
Ta on õppinud Tartu 5. Keskkooli balletiklassis, lõpetanud 1986. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1990. aastal Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri (14. lend). 
Töökäik.
Aastatel 1990–1992 oli ta Noorsooteatri näitleja, 1992–2014 töötas Eesti Draamateatris, hiljem vabakutselisena. Avdjuško tegutseb lisaks filmiprodutsendi ja -režissöörina. Ta on Ugri Film OÜ, mille põhitegevuseks on mängu- ja dokumentaalfilmide tootmine, juhatuse liige.
Ta on töötanud ka mannekeeni ja fotomodellina.
Looming.
2022. aasta seisuga oli Avdjuško mänginud teatris üle poolesaja rolli.
Esimese filmirolli tegi Avdjuško 13-aastaselt lastefilmis „Keskpäev“ (Eesti Telefilm 1981), filmirolle on tal kogunenud üle kahekümne. 
Tema režissöörina tehtud kultuuriloolisi portreefilme on tunnustatud Eesti Kultuurkapitali aastapreemiaga (2022).
Ta on aidanud korraldada alates 2019. aastast igal aastal Raplas toimuvat Naiste Ööde Filmifestivali (NÖFF).
Isiklikku.
Maria Avdjuško on vene filminäitleja Viktor Avdjuško (1925–1975) ja eesti näitleja Liina Orlova tütar. 
Tema kasuisa oli näitleja ja lavastaja Evald Hermaküla, kellest ta on režissöörina teinud dokumentaalfilmi "Kadunud isa" (2022). 
Ta oli 15 aastat abielus Kristian Taskaga. Neil on poeg Albert ja tütar Adele. 
Maria Avdjuško abiellus 8. augustil 2025 oma elukaaslase Kristjan Rahuga.
Köögivili

Köögiviljad on toiduainena kasutatavad kultuurtaimed ja nende osad, välja arvatud puuvili, teravili, pähklid, maitseürdid ja vürtsid. Neid taimi nimetatakse köögiviljataimedeks. Taimekasvatuse haru, mis tegeleb köögiviljadega, nimetatakse köögiviljanduseks.
Köögivili on osa aedviljast. 
Köögiviljade liigitus.
Üldiselt liigitatakse köögivilju söödava osa järgi:
Kasutamine.
Peaaegu kõiki köögivilju võib süüa toorelt, kuid kulinaarias on kasutusel hulgaliselt võtteid, kuidas köögivilju kuumtöödelda ja konserveerida. Levinud võtted on keetmine, aurutamine, hautamine, praadimine, grillimine, vokkimine ja frittimine. Köögiviljadest saab valmistada koos teiste toiduainetega mitmesuguseid toite, näiteks köögiviljasuppi, ühepajatoitu, püreesid, hautisi, ahjuvorme ja nii edasi.
Toitainete sisaldus.
Iga köögivili on erinev, kuid neil on ka ühiseid omadusi:
Värvipigmendid.
Rohelise värvi lehtköögiviljades tekitab klorofüll. Selle täpset tooni mõjutab pH. Happelistes tingimustes muutub see oliiviroheliseks, aluselistes tingimustes ereroheliseks. Keetmise taime rakud purunevad ning vabanevad happed, mis reageerivad klorofülliga. Nõnda kaotab köögivili ereda värvi ja muutub pruunikasroheliseks.
Kollase ja oranži värvi puu- ja juurviljades tekitavad karotinoidid, provitamiinid, millest inimorganism sünteesib A-vitamiini. A-vitamiin on rasvlahustuv vitamiin, mis talub küllaltki hästi ka kõrget temperatuuri.
Punase ja sinise värvi tekitavad antotsüaniinid, mis on tundlikud pH muutuse suhtes. Neutraalse pH korral on pigment lilla, happelises keskkonnas punane ja aluselises keskkonnas sinine. Keetmisel kaotavad punased köögiviljad osa värvust, sest neis sisalduv hape aurustub samal ajal kui vesigi. Lisades keeduveele pisut äädikat, aitate punaste viljade värvust säilitada.
Valged köögiviljad sisaldavad pigmenti, mida nimetatakse antoksantiiniks. Liiga kaua keedes, eriti aluselises keskkonnas, muutuvad viljad kollakaks või pruuniks, sama juhtub kokkupuutel raua või alumiiniumiga.
Aedvili

Aedvili on aianduses ühissõna köögiviljade, puuviljade ja aiamarjade tähistamiseks.
Üldkeeles nimetatakse aedviljadeks neist ainult köögivilju.
Korduskasutus

Korduskasutus, ka uuskasutus (ingl. "direct reuse") on toote korduv kasutamine algotstarbeks.
Korduskasutus vähendab oluliselt jäätmete ja heitmete teket ning hoiab kokku loodusvarasid. 
Toote uuskasutus on praktika ja süsteem, kus tooteid kasutatakse järgmise tarbija poolt ilma seda remontimata ja uuenduskuuri läbi viimata, ehk sellistena nagu need olid algselt kavandatud. Uuskasutussüsteemi ettevõttele tagastatud toodet kasutatakse uuesti sarnasel eesmärgil, mille jaoks see oli algselt mõeldud. 
Ka paljudele tootjatele on saanud tavaks, et pärast kontrollimist ja puhastamist lähevad korduvalt kasutatavad pakendid ja tooted otse kasutusse tagasi. Toote remondi (ingl. "product repairing") käigus viiakse toote vigastatud/kahjustatud osad toote esialgsesse funktsionaalsesse olekusse. Toote uuendamine (ingl. "product reconditioning") ja toote restaureeriv uuendamine (ingl. "refurbishing") on toote komponentide ja -osade taastamise protsess, kus need pannakse uuesti funktsioneerima või viiakse esialgsele kujule ja suunatakse taas müüki.
Kinnine tootmistsükkel

Kinnine tootmistsükkel ehk suletud tootmistsükkel on tootmisprotsess tootmise keskkonnamõju vähendamiseks, kus abimaterjalina kasutatavad ained (nt vesi, õhk, kemikaalid) viiakse kordus- ja taaskasutusse.
Ökoefektiivsus

Ökoefektiivsus ehk ökotõhusus on strateegia jätkusuutliku arengu rakendamiseks ettevõtluses.
Vi (tekstiredaktor)

vi on perekond ekraanile orienteeritud tekstiredaktoreid, mis jagavad teatud iseloomuomadusi, nagu näiteks kutsungimeetodid operatsioonisüsteemi käsurealt ja iseloomulikud kasutajaliidese funktsioonid. vi programmide talitluse edasikantav alamkomplekt ja nendes programmides toetatud ex tekstiredaktori keel on kirjeldatud (ja seega ka standarditud) Single Unix Specificationi ja POSIX-i poolt.
Esialgse vi programmi kirjutas 1976. aastal Bill Joy varase BSD Unixi väljalaske tarvis. Mõne praeguse vi teostuse lähtekood pärineb Bill Joylt; teised on täiesti uued, suuresti ühilduvad uusteostused.
vi nimi tuletatakse lühimast ühemõttelisest codice_1 käsu lühendist ex-is; asjassepuutuv käsk lülitab ex üherearedaktori visuaalrežiimi. vi nime hääldatakse "vi", inglispäraselt /ˈviːˈaɪ/ või /vaɪ/, kuid mitte kunagi "kuus", nagu Rooma number VI.
Lisaks mittevabadele omanduslikes Unixites esinevatele vi teostustele esineb mitu vaba ja avatud lähtekoodiga vi isendit. 2009. aasta Linux Journali küsitlus leidis, et vi oli vastajate seas kõige enam kasutatud tekstiredaktor, ületades pea kaks korda järgmise kõige enam kasutatu (36% 19%-le).
Üks levinud vi kloon on Vim ("vi improved" ehk täiustatud vi), mis muuhulgas lisab osutusseadme (hiire) toetuse ja süntaksi esiletoomise.
Harry Potter ja Fööniksi ordu (film)

"Harry Potter ja Fööniksi ordu" (inglise keeles "Harry Potter and the Order of the Phoenix") on Harry Potteri filmisarja 2007. aastal linastunud viies film, mis on valminud samanimelise romaani põhjal, mille on kirjutanud inglise kirjanik J. K. Rowling. Filmi režissöör on David Yates.
Mohácsi lahing

Mohácsi lahing toimus 29. augustil 1526 Suleiman Toreda juhitud Türgi vägede ja Ungari kuningriigi vägede vahel Lõuna-Ungaris Mohácsi linna lähedal.
Suleimani sõjaväes oli 55 000–65 000 sõdurit, sealhulgas regulaarväge 45 000 ja abiväge 10 000. Türklastel oli 160 kahurit. Lajosil oli 35 000–40 000 sõdurit, kellest õigeks ajaks jõudis lahinguväljale 26 000, ja 85 kahurit. Ungari väed said lüüa ja kuningas Lajos II uppus põgenemisel Doonausse. Teine ungarlaste väejuht Pál Tomori langes samuti taganemise käigus. Transilvaania vürst János Zápolya saabus küll lahinguväljale koos 10 000-mehelise väeüksusega, kuid teadmata põhjusel ei võtnud lahingust osa.
Suleiman andis käsu mitte vange võtta. Pärast lahingut hukati 2000 sõjavangi, neist paljud Ungari ülikud. Lahingus hukkus kokku üle 14 000 Ungari sõduri.
Pärast lahingut langes suurem osa Ungarist türklaste võimu alla. Türklased hõivasid vastupanuta pealinna Buda ja rüüstasid selle. Ülejäänud Ungari läks Habsburgide võimu alla ja Ungari kaotas iseseisvuse. Saksa-Rooma keiser Ferdinand I oli abielus Lajos II õega ja kuna Lajosil polnud lapsi, kuulutas Ferdinand end tema pärijana Ungari kuningaks. Transilvaania jäi Türgi ülemvõimu all pooleldi iseseisvaks. Samuti kuulutas end Janos I nime all kuningaks János Zápolya, keda aga rahvas üldiselt ei toetanud, sest ta polnud Lajosi sugulane ja lootis kuningaks saada türklaste abil.
Järgnes peaaegu kaks sajandit vahelduva eduga kestnud sõda Habsburgide ja Osmanite vahel, mis toimus suuresti Ungari territooriumil.
Harry Potter ja segavereline prints (film)

"Harry Potter ja segavereline prints" (originaalpealkiri "Harry Potter and the Half-Blood Prince") on Harry Potteri sarja kuues film. Film esilinastus 2009. aastal.
Harry Potter ja surma vägised (film)

"Harry Potter ja surma vägised" (inglise keeles "Harry Potter and the Deathly Hallows") on inglise kirjaniku J. K. Rowlingu samanimelise raamatu järgi tehtud sarja 7. film, mis esilinastus kahes osas – novembris 2010 ja 7. juulil 2011.
Voldemar Teppich

Voldemar Teppich (alates 1922. aastast Voldemar Kasemets; alates 1933 Jaan Kallas; 27. detsember 1899 Vaivara vald (Vaivara kihelkond), Virumaa – 23. aprill 1941) oli eesti kommunist.
Ta astus kommunistlikku parteisse 1917. aastal. 1918. aasta veebruaris mõistis Saksa sõjaväljakohus ta surma, kuid eksituse tõttu viidi ta Saksamaale sunnitööle. Jaanuaris 1919 mobiliseeriti ta Eesti sõjaväkke, arreteeriti kommunistliku tegevuse eest sama aasta augustis ja mõisteti kaheks aastaks parandusmajja. 1920. aasta suvel ta põgenes, tegutses põranda all ja arreteeriti uuesti 14. novembril 1920. 24. septembril 1921 mõisteti ta sõjaringkonnakohtus kuueks aastaks sunnitööle. 
1922. aastal vahetati ta Nõukogude Venemaale ja sai uueks nimeks Voldemar Kasemets. Ta mobiliseeriti Punaarmeesse, võitles basmatšidega. Haigestunud malaariasse, taotles ta enda Eestisse üleviimist. Järgnevalt teenis ta partei- ja poliittöötajana Kroonlinnas ja Leningradis.
1928. aastal suunati Voldemar Teppich Kominterni Eesti Sektsiooni käsutusse. 1931. aasta veebruaris saadeti ta Eestisse põrandaalusele tööle ja arreteeriti 10. juunil 1931 Nõmmel.
Pettunud kommunismis ja NSV Liidus, andis ta tunnistusi, mille alusel tabati 37 kommunisti ja avastati kaks salatrükikoda, mis hävitas kogu senise parteiorganisatsiooni. Kogu EKP põrandaalune koosseis registreeriti ümber ja uutena asutatud algorganisatsioonid allusid ilma omavahelise sidemeta otse Kominternile.
28. veebruaril 1932 mõisteti Voldemar Teppich 12 aastaks sunnitööle, koos seni kandmata eelmise karistusega 17 aastaks, 8 kuuks ja 21 päevaks. 2. jaanuaril 1933 teatas EKP, et Voldemar Teppich on parteist välja heidetud.
1. veebruaril 1933 Voldemar Teppich vabastati vanglast Jaan Kallase nime all. Samal aastal ilmus Päevalehes tema kirjutatud artiklite seeria Voldemar Teppich-Kasemetsa nime all.
1940. aasta novembris (ülekuulamised algasid 19. novembril) Jaan Kallas arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt, mõisteti 11. märtsil 1941 sõjatribunali poolt surma ja hukati.
Riiklik VEB Fond

Riiklik VEB Fond on Riigikogu otsusega 20. jaanuaril 1993 asutatud fond eesmärgiga koondada sinna Põhja-Eesti Aktsiapanga ja Balti Ühispanga nõuded endises NSV Liidu Välismajanduspangas ("Внешэкономбанк СССР", Venemaal praeguse nimetusega ВЭБ.РФ) külmutatud kontode kohta. Fondi asutajaks olid Eesti Pank ja Vabariigi Valitsus. Riikliku VEB Fondi haldajaks on Eesti Pank Eesti Vabariigi nimel. VEB Fondi loomise algataja oli Eesti Pank eesotsas tolleaegse EP presidendi Siim Kallasega.
Hiljem otsustati Riiklik VEB Fond reorganiseerida Sihtasutuseks VEB. 22. märtsil 1999 kanti Sihtasutus VEB registrikoodi 90005395 all Eesti Vabariigi mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse.
Fondi ja sihtasutuse juhtideks on olnud Vladimir Mihailov ja Aili Lindpere.
Nõuete rahuldamine.
Fondi loomisel oli sinna koondatud nõudeid 829 260 870,21 krooni (52 999 429,28 euro) ulatuses (30.03.1993).
2000. aasta novembris oli sertifikaate tagastatud 2 921 899,42 USA dollari, 190 077 Rootsi krooni, 2 936,3 kliiringrubla kood 282 ja 25 119,26 kliiringrubla kood 553 ulatuses.
31. augusti 2000 seisuga on nõuete maht NSV Liidu Välismajanduspanga vastu 341 715 047,75 krooni.
2006. aastaks oli Eesti Panga teatel nõuete maht vähenenud 274,3 miljonile kroonile.
Kohtuvaidlused.
2004. aastal kaebasid viis VEB Fondi sertifikaadiomanikku riigi kohtusse, süüdistades riiki tegevusetuses VEB Fondi nõuete hüvitamisel. AS Akke, AS Tartu Lihakombinaat, AS A.O. Imbi, AS Saare Kalur ja AS Pärnu Kalur Holding taotlesid kohtult, et see kohustaks riiki kompenseerima VEB Fondi sertifikaadid. Halduskohus langetas otsuse 2008. aastal, jättes ettevõtete kaebuse rahuldamata.
Sertifikaadiomanikud kaebasid otsuse edasi Tallinna Ringkonnakohtusse ja said 2010. aastal riigi vastu võidu. Kohus tegi riigile ettekirjutuse, et VEB Fondi sertifikaatide hüvitamise küsimus tuleb lahendada üheksa kuu jooksul.
Riik kaebas selle otsuse edasi riigikohtusse, mis ei võtnud aga kaebust menetlusse. Ringkonnakohtu otsus jäi seega jõusse.
1. novembril 2011 möödus üheksa kuud riigikohtu otsusest, kuid riik polnud kohtuotsust täitnud. 11. jaanuaril 2012 määras Tallinna Ringkonnakohus riigile kohtuotsuse täitmata jätmise eest 3200-eurose trahvi.
VEB Fondi likvideerimine.
15. veebruaril 2012 võttis riigikogu vastu otsuse likvideerida VEB Fond ja jagada fondi varad sertifikaadiomanike vahel kompensatsiooniks. VEB Fond on majandusaasta aruannetes kinnitanud, et tal puudub vara, mille arvelt hüvitisi välja maksta. Riigikogu otsus jätab sertifikaadiomanikud kompensatsioonita.
Märtsis 2012 pöördusid VEB Fondi sertifikaadiomanikud riigikohtusse, et see tühistaks riigikogu otsuse ja tunnistaks selle põhiseadusega vastuolus olevaks. Riigikohus teatas, et kaebust arutab riigikohtu üldkogu ehk kõik 19 riigikohtunikku. Riigikohus võttis 20. novembril 2012 vastu otsuse, milles jättis kaebuse rahuldamata.
Eesti Panga valeandmetega dokument.
Jaanuaris 2013 avaldas Eesti Pank VEB Fondiga seotud auditi tulemused, millest selgus, et Eesti Pangas oli 1995. aastal loodud valeandmetega dokument, millega anti Vene firmale TSL International 32,3 miljoni dollari ulatuses nõudeid NSV Liidu Välismajanduspangale.
Mees ja naine

"Mees ja naine" (prantsuse keeles "Un homme et une femme") on 1966. aastal valminud Prantsusmaa film.
Filmi lavastas Claude Lelouch, peaosades mängisid Anouk Aimée ja Jean-Louis Trintignant. Filmi muusika kirjutas Francis Lai.
"Mees ja naine" võitis 1966. aastal Cannes'i filmifestivali peaauhinna Kuldse Palmioksa. Samuti esitati film neljale Oscarile, millest ta võitis kaks – parima võõrkeelse filmi Oscari ja parima algupärase käsikirja Oscari.
1986. aastal ilmus filmile järg "".
Heltermaa–Kärdla–Luidja tee

Heltermaa–Kärdla–Luidja tee (registrinumbriga 80) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Heltermaa külas (Heltermaa sadam). Tee pikkus on 50,2 km. Tee lõpeb Luidja külas. Samas lõpeb ka Emmaste–Luidja tee. Kärdla linna tänavatena kannab nimesid Heltermaa maantee ja Kõrgessaare maantee. Kõrgessaare alevikus kannab nime Kõpu tee.
Sillad Heltermaa–Kärdla–Luidja teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Heltermaa–Kärdla–Luidja teel.
Heltermaa küla, Aruküla, Hilleste küla, Valipe küla, Pühalepa küla, Suuremõisa küla, Kerema küla, Tempa küla, Värssu küla, Hellamaa küla, Reikama küla, Kuri küla, Harju küla, Partsi küla, Palade küla, Sakla küla, Lõpe küla, Paluküla, Hausma küla, Linnumäe küla, Kärdla linn, Tareste küla, Risti küla, Malvaste küla, Kidaste küla, Sigala küla, Reigi küla, Rootsi küla, Pihla küla, Kõrgessaare alevik, Jõeranna küla, Paope küla, Luidja küla.
Müür-kipslill

Müür-kipslill ("Gypsophila muralis") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kipslille perekonnast.
Müür-kipslill on üheaastane 15–30 cm kõrgune rohttaim. Moodustab kuni 30 cm kõrguse laiuva puhma. Harulistel vartel on terveservalised, lineaalsed, vastastikku asetsevad lehed. Väga väikesed roosad õied asetsevad väikeses pöörises.
Eestis kasvatatakse müür-kipslille sorte suvelillena. Taim on mulla suhtes leplik, eelistab kuivemat lubjast pinnast.
Sobib kasvatada lillekastides ja peenral, hea lõikelilleks.
Kännas-kipslill

Kännas-kipslill ("Gypsophila fastigiata") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kipslille perekonnast.
Pööris-kipslill

Pööris-kipslill ("Gypsophila paniculata") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kipslille perekonnast.
Kärdla–Käina tee

Kärdla–Käina tee (registrinumbriga 81) on üks Eesti tugimaanteid.
See saab alguse Heltermaa–Kärdla–Luidja tee 26. kilomeetril Kärdla linnas Heltermaa maantee, Kõrgessaare maantee ja Rookopli tänava ristmikul. Tee pikkus on 21,7 km. Tee lõpeb Suuremõisa–Käina–Emmaste tee 15. kilomeetril Selja külas. Kärdla linnas kannab see Käina maantee, Käina alevikus aga Hiiu maantee nime.
Asulad Kärdla–Käina teel.
Kärdla linn, Prählamäe küla, Paluküla, Tubala küla, Nõmba küla, Tammela küla, Villemi küla, Ristivälja küla, Allika küla, Mäeküla, Putkaste küla, Käina alevik, Laheküla, Selja küla.
Kohalik Agenda 21

Kohalik Agenda 21 on oma piirkonnas jätkusuutliku arengu edendamise strateegia ja tegevuskava, mida Agenda 21 kutsub kõiki maailma kohalikke omavalitsusi üles koostama.
Eestis on valminud Kuressaare, Tartu ja Pärnu kohalik Agenda 21.
Kaunis kipslill

Kaunis kipslill ("Gypsophila elegans") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kipslille perekonnast.
Taime kõrgus 30–50 cm. Kaunil kipslilled on peened ohtralt harunevate varred. Kitsaste hallikasroheliste lehtedega taim õitseb juulis-augustis. Väikesed tähtjad õied on valged või roosad. Kiirekasvulist taime kasvatatakse Eesti suvelillena.
Lehtma sadama tee

Lehtma sadama tee (registrinumbriga 82) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Tareste külas Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee 30. kilomeetril. Tee pikkus on 7 km. Tee lõpeb Lehtma külas (Lehtma sadam). 
Asulad Lehtma sadama teel.
Tareste küla, Lehtma küla.
Himaalaja kipslill

Himaalaja kipslill ("Gypsophila cerastioides") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kipslille perekonnast.
Tarbimisharjumuste muutmine

Tarbimisharjumuste muutmine on tarbimise vähendamise, toodete kordus- ja taaskasutuse ning tarbijateadlikkusest lähtuv keskkonnahoidlike toodete ja teenuste eelistamise strateegia.
Jätkusuutliku arengu põhimõtetega seoses on üha enam teadvustatud üksikisikute tarbimisharjumuste mõju keskkonnale ning sellega seoses vajadust tarbimisharjumuse muutmise järele.
Roomav kipslill

Roomav kipslill ("Gypsophila repens") on taimeliik nelgiliste sugukonnast kipslille perekonnast.
Tarbimisharjumused

Tarbimisharjumused on kaupade ja teenuste tarbimise harjumuslik eripära.
Jared Leto

Jared Joseph Leto (sündinud 26. detsembril 1971 Bossier Citys Ameerika Ühendriikides) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja muusik. 
Ta on mänginud näiteks filmides "Kaklusklubi", "Katkenud elu", "Suitsiidisalk", "Paanikatuba", "Ameerika psühho", "Reekviem unistusele", "Chapter 27" ja "Hr. Nobody". 
Ta on esilaulja, rütmikitarrist ja peamine laulukirjutaja USA rokkansamblis 30 Seconds to Mars.
Nooruses täitis ta ühte peaosa telesarjas "My So-Called Life".
Lapsepõlv.
Jared Leto on sündinud USA-s Louisiana osariigis Bossier Citys. Lapsepõlves elas ta koos ema Constance'i ja vanema venna Shannoniga USA Louisiana, Wyomingi, Colorado ja Virginia osariigis ja lõpuks Haiti saarel.
Suuremõisa–Käina–Emmaste tee

Suuremõisa–Käina–Emmaste tee (registrinumbriga 83) on üks Eesti tugimaanteedest. Asub Hiiumaal.
See saab alguse Heltermaa–Kärdla–Luidja tee 5. kilomeetril Valipe ja Pühalepa küla piiril. Tee pikkus on 31,2 km. Tee lõpeb Emmaste külas. Samas algab Emmaste–Luidja tee. Käina alevikus kannab nimesid Spordi tänav ja Sõpruse tänav.
Sillad Suuremõisa–Käina–Emmaste teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Suuremõisa–Käina–Emmaste teel.
Pühalepa küla, Suuremõisa küla, Kalgi küla, Viilupi küla, Jõeküla, Niidiküla, Vaemla küla, Kogri küla, Laheküla, Putkaste küla, Käina alevik, Mäeküla, Nõmme küla, Selja küla, Nasva küla, Luguse küla, Utu küla, Jausa küla, Valgu küla, Ulja küla, Harju küla, Prassi küla, Kõmmusselja küla, Tilga küla, Emmaste küla.
Emmaste–Luidja tee

Emmaste–Luidja tee (registrinumbriga 84) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Emmaste külas Hiiumaal. Samas lõpeb Suuremõisa–Käina–Emmaste tee. Tee pikkus on 29,9 km. Tee lõpeb Luidja külas. Samas lõpeb ka Heltermaa–Kärdla–Luidja tee.
Asulad Emmaste–Luidja teel.
Emmaste küla, Riidaküla, Metsalauka küla, Viiri küla, Kabuna küla, Külama küla, Vanamõisa küla, Sinima küla, Selja küla, Ole küla, Prähnu küla, Leisu küla, Nurste küla, Kitsa küla, Metsapere küla, Laartsa küla, Kaderna küla, Haldi küla, Mänspe küla, Õngu küla, Jõesuu küla, Mardihansu küla, Nõmme küla, Puski küla, Villamaa küla, Luidja küla.
Kabel

Kabel (keskaja ladina keeles "capella", hilisladina sõnast "cappa" – 'mantel') on kirikutaoline sakraalehitis. Kabel võib olla palveruum lossi, elamu, kooli, haigla või vangla seinte vahel või olla juurdeehitis kirikuhoone pikihoone, risthoone või kooriruumi küljes, ent võib olla ka iseseisev ehitis.
Enamasti paikneb kristlikus kabelis altar, kuid õigeusu kabel on tavaliselt ilma altarita.
Etümoloogia.
Sõna "kabel" päritolu seotakse püha Martiniga Toursist, kelle mantlit (ladina keeles "cappa") säilitasid reliikviana Frangi kuningad. Algselt nimetati sõnaga "capella" ruumi Pariisi kuningapalees, milles reliikviat hoiti. Hiljem laienes sõna tähendus teistele ruumidele või ehitistele, kus hoiti pühi reliikviaid ja kus ühtlasi korraldati jumalateenistusi nagu kirikus. Inglise keelde jõudis sõna vanaprantsuse keele vahendusel, eesti keelde keskajal kas otse ladina keelest või alamsaksa keele vahendusel.
Reliikvia hoidmise kabelis missat pidavaid preestreid nimetati "capellani"; sellest on tulnud ka sõna "kaplan". Muusikatermin "a cappella" pärineb samast tüvest, tähistades laulmist 'kabelistiilis'.
Jaotus.
Lossikabelid.
Pariisi kuningapalee lossikabeli eeskujul püstitati kabeleid teistessegi kõrgemate võimukandjate elamutesse. Palermo Cappella Palatina ja Aacheni lossikabel on kaks tuntuimat näidet lossikabelitest keskaja Euroopas. Hilisemast ajast pärinevad näited on Benozzo Gozzoli maalingutega Maagide kabel Palazzo Medici Riccardis, Vatikani Apostelliku palee Sixtuse kabel, Versailles' kabel, Kuressaare linnusekabel Kuressaare lossis.
Erakabelid on olnud võimukandjatel, näiteks kuningatel ja piiskoppidel, hilisemal ajal ka jõukamatel lihtkodanikel. Mõnikord on erakabelite juurde määratud vaimulikke. Tallinna raekabeliks oli Pühavaimu kirik.
Kirikute külge ehitatud kabelid.
Kabeleid ehitati kirikuhoonete külge kõrvalaltarite paigutamiseks. Romaani palverännukirikutel ja gooti katedraalidel moodustasid kooriruumi ümber radiaalselt paiknevad kabelid kabelipärja.
Keskaja arhitektuuris, eriti romaanikas, püstitati poolringikujulisi kabeleid ka ristlöövi idaseina külge (Cluny kloostrikirikul, Lincolni katedraalil, olemas ka Riia toomkirikul).
Reana kiriku pikihoone küljele tugipiilarite vahele püstitatud kabelid moodustasid kabelilöövi (on olnud Tartu toomkiriku lõunaküljel).
Eraldiseisvad kabelid.
Väikesed omaette ehitistena püstitatud kabelid teenisid sageli kirikuna või abikirikuna. Sellesse kategooriasse mahuvad ka eriotstarbelised sakraalehitised, nagu ristimiskabelid, hauakabelid ja mälestuskabelid.
Sageli on kabeleid rajatud surnuaedadele matuseteenistuste jaoks, samuti jõukate perekondade hauaplatsidele (hauakabelid). "Kabeliaed" on surnuaia ehk kalmistu sünonüüm, "kabelipüha" tähendab surnuaiapüha.
Eestis paiknevad kohalikud kabelid enamasti väljaspool kihelkonnakeskusi. Neil pole tavaliselt olnud oma kogudust ega palgalist vaimulikku. 15. sajandi teisel veerandil ehitatud Saha Püha Nikolause kabel on vanim terviklikul kujul säilinud keskaegne kivikabel Eestis.. Osaliselt või täiesti hävinud keskaegsed kabelid on Maarja kabel, Helme Issanda Ihu kabel, Viljandi Katariina kabel, Tõnismäe Antoniuse kabel.
Izzy Stradlin

Izzy Stradlin (sündinud Jeffrey Dean Isbell; 8. aprillil 1962 Lafayette'is Indianas) on Ameerika Ühendriikide muusik, tuntud "hard rock"'i ansambli Guns N' Roses laulukirjutaja ja rütmikitarristina (1985–1991).
Lapsepõlv.
Inglise, šoti ja prantsuse päritolu Jeffrey Dean Isbell sündis USA Indiana osariigis.
Stradlini esimesed lemmikmuusikud olid peamiselt Hanoi Rocks, Alice Cooper, Aerosmith, Led Zeppelin, Scorpions, The Doors ja Rolling Stones, kuid enam mõjutas teda vanaema, kellel oli sõpradega bänd. Stradlin veenis oma vanemaid endale trumme ostma. Kui ta oli 14-aastane, hakkas ta koos mõne sõbraga bändis mängima. Üks neist oli William Bruce Bailey, laiemalt tuntud kui Axl Rose.
Guns N' Roses (1985–1991).
Pärast kooli lõpetamist otsustas Stradlin, et Indiana ei ole piisav, kui ta tahab muusikamaailmas läbi lüüa. Ta pakkis oma trummikomplekti autosse ja suundus Los Angelesse. Ta katsetas mõnes bändis trummarina kaasa teha, kuid kui ta trummid ja auto varastati, lülitus ümber bassikitarrile. Lõpuks läks ta üle kitarrile, sest arvas, et kitarriga on lihtsam laule kirjutada ja laulude kirjutamine toob rohkem raha sisse. Paari aasta pärast järgnes talle Los Angelesse lapsepõlvesõber Bill Bailey ning nad hakkasid koos mängima bändis Shire. Tollal nimetas Stradlin end Izzy Belliks. Varsti lahkusid nad Shire'ist, moodustades bändi AXL (mille järgi sai Axl Rose nime 1986. aastal, kuid kohe muudeti bändi nimi peatselt Rose'iks seejärel Hollywood Rose'iks), mis oli esimene bänd, kus Stradlin kitarri mängis. Stradlin lahkus ametlikult bändist 1991. aasta novembris, olles tüdinud Guns N' Rosesi liikmete isepäisusest ning sellega seotud tagajärgedest (näiteks 1991. aastal Saint Louises toimunud mäss, mis toimus siis, kui Axl Rose jättis kontserdi pooleli, kuna ühel fännil oli kontserdil kaamera kaasas).
Aaspere kolhoos

Aaspere kolhoos oli kolhoos Rakvere rajoonis, nüüdses Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas. 
Kolhoos kuulus Viitna külanõukogusse, 1972. aastast Haljala külanõukogusse. Kolhoosi maad (45,9 km²) hõlmasid selle ülemineku ajal Aaspere asunduse, Kavastu, Kavastu asunduse, Koigi, Kõldu, Kärmu, Liiguste, Raisma ja Sauste. 1974. aasta seisuga hõlmasid kolhoosi maad 46,3 km². 
Kolhoosi keskus oli Aaspere asundus. 
1973. aastal oli kolhoosis töötajaid keskmiselt 321.
Põllumajanduslikku maad oli 1974. aastal (ilma õueaiamaadeta 2740 ha, sealhulgas haritavat maad 2250 ha. 
Aastal 1976 ühines Aaspere kolhoos Haljala kolhoosi ja Vihula kolhoosiga kolhoosiks Viru.
Harilik söötreiarohi

Harilik söötreiarohi ("Herniaria glabra") on rohttaimeliiküheaastane rohttaim reiarohuliste sugukonnast söötreiarohu perekonnast.
Kasvukohad.
Harilik söötreiarohi kasvab liivikutel, kuivadel muruplatsidel, teeservadel, jalgradadel ja liivastel söötidel.
Kirjeldus.
Söötreiarohu vars on lamav, ümmargune, kuni 30 cm pikk ning paljude okstega. Lehed on vastakud, kuni 1 cm pikad, munajassüstjad, otsast teritunud ja otsast teravad. Õied on väikesed ja rohelised ning esinevad kuni kümneõieliste kerakestena. Õies on nii kroonlehti, tupelehti kui ka tolmukaid 5, emakakaelu 2. Kroonlehed on valkjad ja lühemad kui tupp. Tupelehed on rohekad. Vili on üheseemneline, must, sile ja läikiv. Õitseb juunist septembrini.
Kasutamine.
Rahvamedistsiinis.
Droog saadakse õitsemise ajal taime maapealsest osast, millest eemaldatakse puitunud osa. Droog sisaldab saponiine, flavonoide ning jääkidena eeterlikke õlisid ja alkaloide. Droogist valmistatud tee soodustab uriini eritumist ning seda kasutatakse mitmesuguste kusepõie- ja neeruhaiguste puhul.
Harilik võsalill

Harilik võsalill ("Moehringia trinervia") on taimeliik nelgiliste sugukonnast võsalille perekonnast.
Ida-võsalill

Ida-võsalill ("Moehringia lateriflora") on taimeliik nelgiliste sugukonnast võsalille perekonnast.
Vesitähthein

Vesitähthein ("Myosoton aquaticum") on nelgiliste sugukonda vesitähtheina perekonda kuuluv rohttaim, oma perekonna ainus liik.
Teaduslikult kirjeldas vesitähtheina esimesena Carl von Linné (Linnaeus), kes andis talle ka liiginime "aquaticum", mis tähendab 'vesi-'. Kuid omaette perekonda eraldas ta esimesena saksa botaanik Konrad Mönch 1794. Mönch pani sellele taimele ka perekonnanime "Myosoton". Selle moodustas ta vanakreeka sõnadest μυός 'hiir' ja ωτός 'kõrv'. See nimi viitab taime lehtedele. Linné kasutas perekonnanime "Cerastium", määrates ta sellega kadakkaera perekonda. Tänapäeval on vesitähtheina ladinakeelne paralleelnimetus "Stellaria aquatica", mis tuleb ladinakeelsest sõnast "stella" 'täht'.
Looduslikult kasvab vesitähthein Kesk-, Põhja- ja Ida-Euroopas, Siberis ja Kaug-Idas. Ta on sisse viidud ka Põhja-Ameerikasse. Teaduslikult kirjeldati ta Hollandist kogutud eksemplaride järgi.
Vesitähtheina kasvukohaks on niisked põõsastikud, metsasääred, teede ja kraavide servad. Eestis on taim mandriosas tavaline, saartel esineb harva. Vesitähthein on meil veidi sagedam kui temaga väga sarnane salu-tähthein.
Kirjeldus.
Vesitähthein on mitmeaastane taim, millel on lihtne või harunenud tõusev vars.
Juurelähedased lehed on rootsuga, aga varrelehed on tavaliselt istuvad, rootsuta. Lehed on munajad või laiellipsoidsed, otsast teravad.
Õied võivad kasvada niihästi lehekaenaldes kui võsude tipus. Nad moodustavad koheva kilpja õisiku. Kandelehed näevad välja lehesarnased ja kasvavad paarikaupa vastakuti. Õietupp jaguneb 5 munajaks tuppleheks, mis on rohelised, aga vahel servast valged. Kroonlehti on 5, nad on valged ja aluseni kahejagused. Tolmukaid on kümmekond, aga mõnikord ei ole nad väljaarenenud. Emakakaelad on niitjad ja neid on 5. Taim õitseb juulis-augustis.
Vili on munajas, peaaegu kerajas kupar. Küps vili avaneb 5-6 poolmeks. Seemned on väikesed, tumepruunid või mustad ja neid on palju.
Vesitähtheina diploidne kromosoomiarv on 28.
Cesc Fàbregas

Francesc Fàbregas i Soler (sündinud 4. mail 1987 Arenys de Maris) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Prantsusmaa kõrgliiga klubis Monaco. 
Varem on Fàbregas mänginud Londoni Arsenalis, Barcelonas ja Chelseas.
Ta on tulnud Barcelonaga ühe korra Hispaania meistriks ja Londoni Chelseaga kaks korda Inglismaa meistriks.
Klubikarjäär.
Arsenal.
Arsenali siirdus Fabregas Barcelona noortetiimist 2003. aastal. 
Ta võitis klubiga 2004–05 hooajal FA Cup'i.
Kokku mängis Fabregas Arsenalis üheksa aasta jooksul 303 mängu ja lõi 57 väravat.
Barcelona.
2011. aasta suvel siirdus Fàbregas tagasi Hispaaniasse ja kuni 2014. aasta suveni mängis Barcelonas. 
2012. aastal võitis ta Barcelonaga Hispaania karika ning tuli järgmisel aastal Hispaania meistriks.
Chelsea.
Fàbregas liitus 2014. aasta suvel Londoni Chelseaga.
2015. aastal tuli ta Chelseaga Inglismaa meistriks ja võitis liigakarika.
Fàbregas tuli klubiga 2016–17 hooajal taas Premier League'i võitjaks
Hooajal 2017–18 võideti Inglismaa karikas FA Cup.
Koondisekarjäär.
Hispaania jalgpallikoondis.
Fàbregas debüteeris Hispaania koondises sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu. 
Rahvuskoondises on ta mänginud kolmedel maailmameistrivõistlustel (2006, 2010 ja 2014) ning Euroopa meistrivõistlustel (2008, 2012 ja 2016).
Fabregas andis resultatiivse söödu 2010. aasta maailmameistrivõistluste finaalmängus Andrés Iniesta võiduväravale. 
Hispaania koondises mängis ta aastatel 2006–2016 kokku 110 korda ja lõi 15 väravat, neist ühe ka Eesti vastu.
Aasšampinjon

Aasšampinjon ("Agaricus arvensis"), vanasti põldsampion, on seeneliik šampinjoniliste sugukonna šampinjoni perekonnast. 
Šampinjoni viljakehad esinevad Eestis karjamaadel juulist oktoobrini. 
Aasšampinjon on väga hea söögiseen.
Aastaaberratsioon

Aastaaberratsioon on väljaspool Päikesesüsteemi asuva taevakeha (tavaliselt tähe) aberratsioon, mis sõltub Maa tiirlemisest ümber Päikese. 
Suurim aastaaberratsioon on taevakehal juhul, kui Maa liigub täpselt risti taevakehalt tuleva valguskiirega (see leiab aset kaks korda aastas). Teistel hetkedel on aastaaberratsioon väiksem. Iga tähe näiv asukoht taevavõlvil moodustab aastaaberratsiooni toimel aasta jooksul taevakoordinaatide süsteemi suhtes väikese ellipsi, mille läbimõõt on 41" ümber. Ainult need tähed, mis asuvad Maa trajektooriga ristisihis, moodustavad ringjoone. Selle ellipsi keskmine raadius on 20,49552″; seda nimetatakse aberratsioonikonstandiks.
Aastakäik

Aastakäik ehk aastakomplekt on perioodikaväljaande ühe kalendriaasta üksiknumbrite komplekt.
Aastakäiguks (ehk aastakäigu numbriks, mõnikord ka köiteks) nimetatakse ka aastakäigu järjekorranumbrit alates väljaande ilmuma hakkamisest. 
Aastakäik võidakse kokku köita aastaköiteks.
Armeenia mägismaa

Armeenia mägismaa (armeenia keeles Հայկական լեռնաշխարհ) on ulatuslik mägismaa Armeenias ja Türgis. See hõlmab ka Gruusia lõunaosa, Aserbaidžaani lääneosa ja Iraani loodeosa. Mägismaa põhjapiiriks on Väike-Kaukasuse ahelik, läänepiiriks Anatoolia mägismaa, idas läheb see üle Iraani mägismaaks ja lõunas piirneb see Mesopotaamia madalikuga.
Armeenia mägismaa pindala on 400 000 km². Kõrgus 1500–3000 m, kõrgeim tipp on Ararat (5137 m).
Suurimad järved on Urmia, Van ja Sevan.
Arved Tamm

Arved Tamm ( – 14. november 2017) oli eesti pikaealine, keda peetakse kõige vanemaks elanud eesti meheks. Alates 16. detsembrist 2015 kuni surmani oli ta vanim elusolev eestlane.
Ta oli Heino Kiige seitsmeosalise romaanisarja "Arve Jomm" nimitegelase prototüüp.
Arved Tamm jõudis töötada põllumehe, fotosuurenduste müügiagendi, laomehe, ekspediitori, turumüüja, brigadiri ja kiosköörina ning veel mitmes ametis.
Vasco Núñez de Balboa

Vasco Núñez de Balboa (1475 Jerez de los Caballeros – 15. jaanuar 1519 Acla, Panama) oli hispaania konkistadoor, kes asutas Ameerikas esimese eurooplaste linna ning jõudis esimese eurooplasena 1513. aastal Vaikse ookeani idarannikuni.
Vasco Núñez de Balboa järgi on nimetatud üks Panamá rajoon ja Panama rahaühik balboa.
Aastaparallaks

Aastaparallaks on väljaspool Päikesesüsteemi asuva taevakeha (tavaliselt tähe) parallaks, mille baas on Maa orbiidi pikem pooltelg. 
Aastaparallaksi mõõtmine võimaldab määrata lähemate tähtede kaugust Maast.
Annaalid

Annaalid ehk aastaraamatud on sündmuste lühikesed ülestähendused kronoloogilises järjekorras aastate kaupa.
Aažioteooria

Aažioteooria ehk intressiteooria on Eugen von Böhm-Bawerki raamatus "Kapital und Kapitalzins" esitatud teooria, mis seletab intressi sellega, et praeguste hüviste väärtus ja hind on suuremad kui samasugustel hüvistel tulevikus. 
Böhm-Bawerk polemiseerib Karl Marxi lisaväärtusteooriaga.