tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängud

2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängud olid 22. Rahvaste Ühenduse mängud, mis toimusid 28. juulist 8. augustini 2022 Birminghamis Inglismaal.
See oli kolmas kord, kui mängud toimusid Inglismaal, ja seitsmes kord, kui need toimusid Suurbritannias. Võistlustel osales 4822 sportlast 72 riigist. Toimus 283 võistlust 19 spordialal. Esmakordselt oli naistel rohkem võistlusalasid kui meestel.
Mängude hümni "Champion" esitasid Birminghamist pärit artistid UB40, Dapz on the Map ja Gilly G.
2022. aasta mängud jäid viimaseks, mis korraldati Elizabeth II valitsusajal.
Korraldajalinna valimine.
Mängude korraldusõigusele kandideerisid esialgu Edmonton ja Durban. 2015. aasta veebruaris Edmonton loobus ja sama aasta septembris valiti Durban mängude korraldajaks. Esialgsete plaanide kohaselt oleks avatseremoonia pidanud toimuma 18. juulil, Nelson Mandela sünniaastapäeval. See oleks olnud ka esimene kord, kui Rahvaste Ühenduse mängud oleksid toimunud Aafrikas ja teine kord pärast 2010. aasta mänge New Delhis, kui need oleksid toimunud Rahvaste Ühendusse kuuluvas vabariigis.
2017. aastal pidi Durban rahaliste raskuste tõttu mängudest loobuma. Kandideerimisprotsess avati uuesti ja ametlikult esitasid kandidatuuri Birmingham ja Liverpool. 2017. aasta detsembris kinnitati Birmingham Durbani asemel mängude korraldajaks.
Osalenud riigid.
Mängudel osales 72 koondist. 2016. aastal Rahvaste Ühendusest lahkunud, kuid 2020. aastal taas liikmeks astunud Maldiivid osales 8-aastase vaheaja järel.
Spordialad.
Võrreldes 2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudega toimusid võistlusprogrammis mõned muudatused. Korvpall asendati 3x3 korvpalliga. Lisandusid judo ja kriket. Laskmine jäeti programmist välja.
Medalitabel.
Medaleid võitsid 43 Rahvaste Ühenduse maa sportlased, vähemalt ühe kuldmedali võitis 26 Rahvaste Ühenduse maad. Oma ajaloo esimese Rahvaste Ühenduse mängude medali võitis Niue poksis.
Anne L'Huillier

Anne Geneviève L'Huillier (sündinud 16. augustil 1958 Pariisis) on prantsuse füüsik. Ta on Lundi ülikooli aatomifüüsika professor, kus ta juhib uurimisgruppi, mis tegeleb elektronide liikumise uurimisega reaalajas, mida kasutatakse selleks, et mõista keemilisi reaktsioone osakeste tasandil.
L'Huillier sai 2004. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks. Ta on pälvinud erinevaid füüsikaauhindu nagu Wolfi füüsikaauhind 2022. aastal ja Nobeli füüsikaauhind 2023. aastal.
Etruski kunst

Etruski kunsti lõi etruski tsivilisatsioon tänapäeva Kesk-Itaalias 10. ja 1. sajandi vahel eKr. Alates umbes aastast 750 eKr mõjutas seda väga tugevalt vanakreeka kunst, mida etruskid sisse tõid, kuid see säilitas sellegipoolest oma selged eripärad. Eriti tugev oli terrakotaskulptuuri traditsioon (elusuuruses inimesi kujutavad skulptuurid sarkofaagidel või templites), seinamaalingud ja pronksist metallehistöö. Loodi ka kõrgetasemelisi ehteid.
Etruski pronksskulptuurid olid kuulsad ja neid eksporditi palju mujalegi, kuid säilinud on suhteliselt vähe suuremõõdulisemaid skulptuure (kuna väärtusliku materjali sulatati ümber, et muuks kasutada). Võrreldes pronksi ja terrakotaga lõid etruskid palju vähem kiviskulptuure. Hoolimata sellest, et etruskide võimu all olid maa-alad, kus leidus kõrgekvaliteetset marmorit (sealhulgas Carrara marmorit), ei kasutatud seda enne roomlaste tulekut.
Enamik säilinud skulptuure pärinevad hauakambritest ja templitest. Hauakambritest pärinevad ka kõik säilinud freskod, mis kujutavad tavaliselt pidulauastseene ja erinevaid müüte.
Etruski vaasimaalitraditsioon tulenes kreeka omast ning etruskid olid kreeka vaaside peamiseks ekspordituruks.
Etruski kunst oli tugevasti seotud religiooniga, oluliseks teemaks kunstis oli surmajärgne elu.
Fermilab

Fermi Riiklik Kiirendilabor, ka Fermilab (inglise keeles "Fermi National Accelerator Laboratory") on Ameerika Ühendriikide Energeetikaministeeriumi haldusse kuuluv labor, mis on spetsialiseerunud kõrge energia füüsikale. 
Fermilab (asutati 1967. aastal) asub Illinoisi osariigis Batavias.
Kuni 2011. aastani oli Fermilabi osakestekiirendi Tevatron maailma suurim põrguti.
Fermilab on seadnud eesmärgiks saada neutriinofüüsika maailmas juhtivaks tippkeskuseks.
Roman Sokk

Roman Sokk (vene k. "Роман Иванович Сокк"; 1896 Valgamaa – 1932) oli eestlasest kommunist ja sõjaväelane Punaarmees.
Roman Sokk sündis 1896. aastal Valgamaal ja lõpetas Tartu linnakooli. 1915. aastal Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti armeesse ning suunati lipnikekooli. Esimeses maailmasõjas teenis poolroodukomandörina. 
Vene kodusõjas oli ta Punaarmee 2. Petrogradi polgu, 243. Petrogradi kütipolgu komandör ja novembrist 1919, 5. armee 27. kütidiviisi III brigaadi komandör ja sõdis Venemaa kodusõja Idarindel Aleksandr Koltšaki vägede vastu. Autasustati Omski linna vallutuslahingute eest Punatähe ordeniga (1920)
1920. aasta aprillist 237. kütipolgu komandör Nõukogude-Poola sõja Poola rindel, 1920. aasta septembrist 27. Omski kütidiviisi 80. brigaadi komandör. 1921. aastal suunati brigaadiga Kroonlinna mässu maha suruma, milles osalemise eest autasustati R. Sokku 2. Punatähe ordeniga. 
Vene kodusõja järel teenis Punaarmees juhtivatel kohtadel ja õppejõuna sõjakoolis, kuni tervise halvenedes tuli tal Punaarmeest lahkuda, suri 1932. aastal.
Bore I

Bore I on olnud kahe Soomest opereeritud laeva nimi:
Dioksasiinviolett

Dioksasiinviolett on sünteetiline orgaaniline ühend, mida kasutatakse violetse pigmendina paljudes tööstuslikult toodetavates värvides.
Värvainete indeksis on dioksasiinvioleti tähis PV23 (Pigment Violet 23) ja 51319.
Kirjeldus.
Ühend kuulub heterotsükliliste ühendite dioksasiinide gruppi, kuid seda saadakse karbasoolidest, kondenseerides kloraniili ja 3-amino-N-etüülkarbasooli. Ühendi struktuur on telgsümmeetriline.
Dioksasiinvioleti värvus on kas sügav-tumesinine lilla või punakasvioletne, st pigmendist on olemas kaks varianti. Pigment on väga hea värviandvusega, kuid pleegib, seejuures on sinine toon väiksema valguskindlusega ja punakasvioletne toon veidi valguspüsivam. Paremad omadused on pigmendil õli- ja akrüülvärvides, akvarellides on vähene valguskindlus probleemiks, eriti kui pigmendi osakaal kasutatavas värvis on võrreldes sideainesisaldusega väike.
Kasutamine.
Dioksasiinvioletti kasutatakse kunstitarvetes, ka lastele mõeldud vaha- ja õlikriitides, värvides nagu õli-, tempera-, akrüül- ja akvarellvärvid, seda saab toonimiseks lisada tsemendile ja tadelaktile ning lubivärvile, kasutada freskomaalis. Samuti kasutatakse seda riidevärvides, kosmeetikas ja juuksevärvides, samuti mõnedes kodukeemiatoodetes.
Mark 81

Mark 81 on Ameerika Ühendriikide üldotstarbeline pomm. See kaalub 110 kg ning on seega Mark 80-seeria pommidest väikseim.
Marlin Model 1894

"Mitte segi ajada vintpüssiga Winchester Model 1894."
Marlin Model 1894 on Ameerika Ühendriikide mitmelasuline vintpüss. See on vibulukustusega ning seda hakkas 1894. aastal tootma Connecticuti osariigi North Haveni linna relvatootja Marlin Firearms. Esimene mudel oli 24-tollise vintrauaga ning seda pakuti laskemoonale .25-20 Winchester, .32-20 Winchester, .38-40 Winchester ja .44-40 Winchester. Hiljem on toodetud ka muid mudeleid.
Kuigi need on sarnase välimuse, ehituse ja nimega, ei ole Marlin Model 1894 seotud samal aastal müügile jõudnud relvaga Winchester Model 1894.
Angooraküülik

Angooraküülik on teadaolevalt Türgist pärit küüliku tõug, mis arenes välja 18. sajandil. 
Angoora küülikutel on ARBA (American Rabbit Breeders Association) ametliku tunnustamise järgi 4 tõugu: satiin angoora, hiid angoora, inglise angoora ja prantsuse angoora.
Ajalugu.
Angooraküülikut loetakse üheks vanimaks küüliku liigiks maailmas. Nende päritolu on ebaselge, kuid arvatakse, et liik tekkis kas metsikult või koduloomade mutatsiooni tagajärjel. Tõenäoliselt vanim viide angooraküülikule pärineb aastast 1723, kus inglise meremehed pakkusid pikakarvalisi küülikuid müügiks.
Angooravill.
Angooraküülikud on tuntud oma villa poolest, mida kutsutakse angooravillaks. Nende villa peetakse väärtuslikuks, kuna see vill ei tekita allergiaid. Angooraküülikutele on iseloomulik tugev ja kiire karva kasv. Nende karv võib kasvada ligikaudu 2.5 cm kuus. See muudab nad üheks kõige väärtuslikumaks villaallikaks maailmas. Villa tootmist mõjutavad tegurid on küüliku kehakaal, üldine tervislik seisund, vanus, sugu, söötmine, aastaaeg ja villa asukoht kehal. Karvad on väga kerged ja vähese elastsusega. Sel põhjusel segatakse angooravill sageli tugevamate või elastsemate materjalidega. 
Kasvatamine.
Angooraküülikuid peetakse koduloomadena, kuna neil puudub konkurentsivõime vabas looduses. Angooravilla tootmine on nii aeganõudev kui ka kulukas ning paljud on seadnud kahtluse alla tootmismeetodi eetilisuse. Angooravilla kasvatamisel peetakse mõnikord küülikuid aluskarva kaitsmiseks eraldi puurides ja peaaegu pimedas. Angooraküülikute tiinusperiood kestab keskmiselt 31-32 päeva. Karvkatet hakkatakse harjama nelja kuni viie nädalastel küülikutel. Esimene villa lõikamine toimub siis, kui küülikud on umbes 6 kuud vanad. Angooraküülikutele meeldib süüa värsket köögivilja ja heina, kuid lisaks antakse neile ka graanuleid, mis on valmistatud teraviljast ja rikastatud täiendavate vitamiinide ja mineraalidega. Angooraüülikuid toites tuleb silmas pidada, et neil tekivad kergesti seedehäired. Oluline veenduda, et küülikud saavad piisavalt heina ja vett.
Kuusepüü

Kuusepüü ("Canachites canadensis") on keskmise suurusega püü, kes elab Põhja-Ameerika okasmetsades. Ta on üks metsikumaid püü liike, kes on kohanenud puude otsas istuma ja liikuma. Kuusepüü kaalub keskmiselt 450-650 g ning kehapikkus on 38-43 cm. Eluiga on 5-6 aastat. 
Isased täiskasvanud linnud on selja pealt hallid ja kõhu alt mustad. Külgedel on valged täpid ja silmade kohal punane nahk. Emased linnud on pruuni- ja hallikirjud, tumedate ja valgete triipudega alakehal.
Paljunemine.
Paaritumiskäitumine kestab aprilli algusest juuni keskpaigani. 
Munemine algab pärast lume täielikku sulamist. Madalad temperatuurid ja sademed võivad munemist edasi lükata. 
Kuusepüü munad on ovaalsed. Värvus varieerub olenevalt alamliigist kollakaspruunist kahvatu kollakaspruunini, koorel võib esineda ka täppe ja ebakorrapäraseid laike. 
Vaenlased.
Kuusepüü vaenlased on erinevad kullid, punarebased, hundid, puumad, koiotid, oravad, nirgid ning vahel ka vareslased.
Elupaik.
Kuusepüü on looduslikult levinud Kanadas ja Ameerika Ühendriikide põhjaosas.
Kuusepüüd eelistavad elada okaspuumetsades. Meeliselupaigad on põlenud alad, kuhu on kasvanud tihe männik, samuti kuusikud ning tiheda alusmetsaga tsuugad. Pesa ehitab emaslind. Pesaks on madal lohk maapinnal, mille vooderdamiseks kasutatakse okkaid, lehti ja sulgi.
Toitumine.
Suvel otsib kuusepüü toitu pigem maapinnalt, talvel puudelt. Täiskasvanud on enamasti taimtoidulised, süües peamiselt puude okkaid. Väga noored linnud söövad rohkem putukaid, hilissügiseks on nad üle läinud täiskasvanu dieedile. Nad võivad toituda ka võrsetest, lehtedest, marjadest, lilledest, putukatest, tigudest ja seentest. Ilma soojenemisel on mustikataimed tähtis osa kuusepüü toidulauast.
Lachnum impudicum

Lachnum impudicum on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente liik.
Mitsubishi Lancer Evolution

Mitsubishi Lancer Evolution (lühidalt Evo) on sõiduautomudel, mida tootis aastatel 1992–2016 Jaapani autotootja Mitsubishi Motors. Sellest oli kokku kümme põlvkonda. Kõik versioonid kasutasid 2,0-liitrist vahejahutiga turbomootorit ja nelikvedu.
Algselt oli Lancer Evolution mõeldud vaid Jaapani turule, kuid "halli impordi" kasv tõi selle 1998. aastast ametlikult müügile ka Euroopas. Aastal 2003 jõudis Evo Ameerika Ühendriikide turule, kus Mitsubishi tahtis korrata Subaru Impreza WRX-i edu.
Jaapani tootjate kokkuleppe tõttu reklaamiti kõiki Evo mudeleid kuni 2005. aastani maksimaalselt 280 hj (206 kW) võimsusega, kuigi tegelikud võimsusnäitajad olid suuremad. Hilisemad mudelid, nagu Evolution IX, jõudsid väidetavalt 321 hj-ni (236 kW) ning eriversioonid, eriti Suurbritannias, kuni 446 hj-ni (328 kW).
Viimane mudel, Lancer Evolution X, jõudis Jaapanis müügile aastal 2007 ja rahvusvahelistel turgudel aastal 2008. Seda toodeti ligi 10 aastat, tootmine lõpetati 2016. aasta aprillis.
Andres Siirde

Andres Siirde (sündinud 26. septembril 1957 Tallinnas) on eesti energeetikateadlane.
Haridus.
Lõpetas Tallinna 39. Keskkooli 1975 ja Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroenergeetikateaduskonna tööstusliku soojusenergeetika erialal 1980. Lõpetas TPI-s aspirantuuri ning kaitses tehnikateaduste kandidaadi väitekirja 1984. Täiendas end Sileesia Tehnikaülikoolis 1990.
Töökäik.
Töötab Tallinna Tehnikaülikoolis aastast 1976: soojusenergeetika kateedri vanemlaborant; tööstusliku soojusenergeetika probleemlabori nooremteadur 1980–1984, vanemteadur 1984–1988; soojusenergeetika kateedri/soojustehnika instituudi vanemõpetaja 1984–1989, dotsent 1989–1998, professor 2001–2016; masinaehituse instituudi tunnitasuline õppejõud 1998–2000 ja dotsent 2000–2001; energiatehnoloogia instituudi täisprofessor tenuuris 2017–2021, emeriitprofessor alates 2021. Oli mehaanikateaduskonna teadus- ja arendusprodekaan 2005–2007, soojustehnika instituudi direktor 2015–2016 ja energiatehnoloogia instituudi direktor 2017–2022. Töötas energiatehnoloogia instituudis vanemteadurina 2021–2022, alates 2022 on keemia ja biotehnoloogia instituudi keemia osakonna peaspetsialist.
Töötas Eesti Energias peaspetsialistina 1997–2001. On ajakirja Oil Shale peatoimetaja 2019. aastast.
Teadustöö.
Põhilised uurimisvaldkonnad: Eesti energiaressursside säästlik kasutamine, põlemisprotsesside täiustamine kütteseadmetes, soojuse ja elektri koostootmine.
Isiklikku.
Andres Siirde vanemad Enno Siirde ja Aino Siirde olid keemikud, nagu on ka vend Kaarel Siirde. Andres Siirde abikaasa Virve Siirde on majandusteadlane.
Mitsubishi Pajero

Mitsubishi Pajero (jaapani keeles 三菱・パジェロ) on maastikuautomudel, mida tootis aastatel 1981–2021 Jaapani autotootja Mitsubishi Motors. Mudeli nimi pärineb "Leopardus pajeros"’elt ehk Pampa kassilt. Põhja-Ameerikas, Hispaanias ja Ladina-Ameerikas (v.a Brasiilia ja Jamaika) müüdi seda Montero nime all, kuna "pajero" on hispaania keeles halvustav väljend. Suurbritannias kandis see nime Shogun.
Pajero kasutab Mitsubishi suurematele mudelitele mõeldud Super Select nelikveosüsteemi. Lisaks originaalmudelile kandsid Pajero nime ka väiksemad ja tehniliselt erinevad mudelid, nagu Pajero Mini, Pajero iO ja Pajero Sport, viimane neist põhineb Mitsubishi Tritonil. 
Pajero tootmine lõppes Põhja-Ameerikas 2006. aastal ja ülemaailmselt 2021. aastal. Kokku müüdi enam kui 3,3 miljonit autot. Aasta 1982 esimese põlvkonna Pajero valiti 2023. aastal Jaapani autode kuulsuste halli ajalooliseks mudeliks.
Oldsmobile Cutlass

Oldsmobile Cutlass on sõiduautomudel, mida tootis aastatel 1961–1999 Ameerika Ühendriikide autotootja General Motors margi Oldsmobile all. Selle nimi pärineb nii hävituslennukilt Vought F7U Cutlass kui samanimeliselt mõõgalt.
Cutlass oli algul Oldsmobile'i F-85-seeria lipulaev, kuid kujunes siis iseseisvaks mudeliseeriaks. Selle variandid hõlmasid 1964. aastal esitletud muskelautot 442, 1966. aastal lisandunud luksuslikku Cutlass Supreme'i, 1968. aasta Hurst/Oldsi erimudelit ja Vista Cruiseri universaali.
1990. aastatel kasutas Oldsmobile Cutlassi nime mitme mudeliseeria nime osana, sealhulgas Cutlass Calais, Cutlass Ciera, Cutlass Cruiser ja Cutlass Supreme. Cutlassi tootmine lõppes 1999. aastal, kui selle asendas Oldsmobile Alero.
PSRL-1

PSRL-1 on Ameerika Ühendriikide granaadiheitja. See on modifitseeritud koopia Nõukogude Liidu granaadiheitjast RPG-7.
PSRL-1 on mõeldud ekspordiks peamiselt Ameerika Ühendriikide liitlastele, mis on harjunud kasutama Nõukogude Liidust pärit relvastust.
Polaris RZR

Polaris RZR on maastikusõiduk, mida toodab Ameerika Ühendriikide ettevõte Polaris Industries. See jõudis müüki aastal 2007 ning oli algselt Polaris Rangeri mudel, hiljem algatati eraldiseisev RZR-i seeria.
Pontiac Firebird

"Mitte segi ajada ideeautoga General Motors Firebird."
Pontiac Firebird on sõiduautomudel, mida tootis aastatel 1967–2002 Ameerika Ühendriikide autotootja Pontiac. See oli mõeldud konkureerima Ford Mustangiga ning jõudis tootmisse viis kuud pärast samale platvormile ehitatud Chevrolet Camarot. 
1967. aastal hakati müüma ka Mustangi platvormile konstrueeritud Mercury Cougarit. General Motors kasutas nime Firebird 1950. aastatel ka oma General Motors Firebirdi ideeautode kohta.
Marius Lindvik

Marius Lindvik (sündinud 27. juunil 1998 Sørumis) on Norra suusahüppaja, kes on olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister.
Ta võitis 2016. aasta noorte taliolümpiamängudel normaalmäel hõbemedali. Juunioride maailmameistrivõistlustel võistles ta aastatel 2016, 2017 ja 2018 nii võistkondliku pronksi (2018), võistkondliku hõbeda (2016), segavõistkondliku kullaga (2018) kui ka individuaalse kullaga (2018).
Kontinentaalkarika debüüdi suvisel võistlusel tegi ta 2015. aasta septembris Oslos, salvestades oma esimese poodiumikoha 2017. aasta detsembris Vancouveris ja esimese võidu 2018. aasta jaanuaris Titisee-Neustadtis. Ta võitis 2017–18 FIS-i suusahüpete kontinentaalkarika talvise hooaja.
Ta debüteeris FIS-i suusahüpete maailmakarikasarjas 2015. aasta detsembris Lysgårdsbakkenis, saavutades 32. koha. 2018. aasta jaanuari Zakopanes kogus ta ka oma esimesed maailmakarikapunktid 8. kohaga ja meeskonnavõistluse kolmanda kohaga.
Ta võitis 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis suure mäe võistlusel kuldmedali. Samal aastal Vikersundis tuli ta suusalennu maailmameistrivõistlustel maailmameistriks. 2025. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Norras Trondheimis võitis ta normaalmäel teise MM-kulla.
Ta esindab spordiklubi Rælingen SK.
Välislingid.
[[Kategooria:Norra suusahüppajad]] 
[[Kategooria:Sündinud 1998]]
Ram Pickup

Ram Pickup (aastani 2010 Dodge Ram) on pikapimudel, mida toodab Ameerika Ühendriikide autotootja Stellantis (varasem Chrysler). See on aastast 2010 kaubamärgi Ram Trucks all. Viiendat põlvkonda esitleti 2018. aasta Põhja-Ameerika rahvusvahelisel autonäitusel Detroitis Michiganis.
Ram oli varem osa Dodge'i kergete veoautode valikust ning nimi võeti kasutusele 1980. aasta oktoobris 1981. aasta mudelile, kui Dodge'i D-seeria kastiautod ja B-seeria kaubikud ümber nimetati. Dodge oli aga juba 1933. aastast alates kasutanud mõnel mudelil jäärapeaga margitunnust.
Ram on pälvinud ajakirja Motor Trend aasta veoki tiitli kaheksa korda. Teise põlvkonna Ram võitis auhinna 1994. aastal, kolmanda põlvkonna Ram 2003. aastal, neljanda põlvkonna Ram Heavy Duty 2010. aastal ning Ram 1500 2013. ja 2014. aastal. Viies põlvkond on esimene auto ajaloos, mis on võitnud selle neli korda: 2019., 2020., 2021. ja 2025. aastal.
Soltam K6

Soltam K6 on Iisraeli miinipilduja. Seda toodab kaitsetööstusettevõte Soltam Systems. Soltam K6 on Soltam K5 pikamaaversioon ning sellega asendati näiteks Ameerika Ühendriikide armees miinipilduja M30. Sellel on võrreldes M30-ga parem laskekaugus ning -kiirus.
Toyota Tundra

Toyota Tundra on maastikusuutliku veoauto mudel, mida toodab aastast 1999 Ameerika Ühendriikides Jaapani autotootja Toyota. See on pärast Toyota T100-t Jaapani teine täissuuruses pikap ning esimene Põhja-Ameerikas valmistatud Jaapani pikap. Ajakiri Motor Trend nomineeris Tundra aasta veokiks ("Truck of the Year") nii 2000 kui 2008. Algselt toodeti seda Princetoni linnas Indiana osariigis, aastal 2008 koliti tootmine San Antoniosse Texase osariigis.
Isaria

Isaria on perekond kottseeni seltsist helekottseenelaadsed.
Toomas Hendrik Ilvese presidendivisiidid

Toomas Hendrik Ilves oli 9. oktoobrist 2006 kuni 10. oktoobrini 2016 neljas Eesti president.
Joachim Ziegler

Joachim Ziegler (18. oktoober 1904 Hanau – 2. mai 1945 Berliin) oli Saksamaa SS-i "Brigadeführer" ning viimati 11. SS-i vabatahtlike tankigrenaderide diviisi Nordland ülem.
Ta sündis aastal 1904 politseiniku pojana. Ta liitus Reichswehriga aastal 1923. Hispaania kodusõja ajal autasustati teda Legion Condori liikmena Hispaania ristiga.
Teise maailmasõja alguses oli ta Wehrmachti kapten ja määrati 3. tankidiviisi 3. tankibrigaadi adjutandiks.
1. juunil 1943 viidi ta Wehrmachtist üle Waffen-SS-i (SS-i number 491 403) ja ta töötas kindralstaabi ülemana III Germaani Soomuskorpuses. 9. novembril 1943 anti talle luba kanda Waffen-SS-i juhtimise ajaks SS-Oberführeri vormi.
Langenud SS-i rühmaülema ja Waffen-SSi kindralleitnandi Fritz von Scholzi järglasena võttis ta üle 11. SS-i vabatahtlike tankgrenaderide diviisi Nordland ja integreeriti 1. augustil 1944 täielikult Waffen-SS-i SS-brigaadi juhina. Oma meelevaldse juhtimisstiili tõttu asendati ta 25. aprillil 1945 jaoülema kohal.
Joachim Ziegler langes 2. mail 1945 Berliinis Humboldthaini piirkonnas puhkenud lahingute käigus. Tema haud asub Darmstadti vanal kalmistul.
Marssviolett

Marssviolett on sünteetiline anorgaaniline värvipigment, koostiselt punane raudoksiid, mille värvus on punakaslilla kuni violetjaspruun nagu "caput mortuum" ja mis kuulub sünteetiliste raudoksiidvärvide hulka nagu marsskollane, marssoranž, marsspunane, marsspruun ja marssmust.
Värvainete indeksis on marssvioleti tähised PR 101 ja 77491 nagu muudel sünteetilistel punastel raudoksiidvärvidel.
Omadused.
Pigmendil on hea värviandvus, see on valguskindel ja stabiilne igat liiki värvides. Õlivärvis on tema kuivamise kiirus keskmine. Marssviolett sarnaneb "caput mortuum"iga, ent on sellest parema katvusega, samuti sarnaneb see india punasega, ent on sellest soojema tooniga.
Muskaatsalvei

Muskaatsalvei ("Salvia sclarea") on huulõieliste sugukonda kuuluv taim. Teda hinnatakse nii oma aromaatsete omaduste kui ka traditsioonilise meditsiini kasutusvõimaluste poolest.
Muskaatsalvei looduslik levila ulatub Vahemere piirkonnast Kesk-Aasia ja Lääne-Himaalajani, kus ta kasvab peamiselt parasvöötme elustikus. 
Välimus ja elutsükkel.
Muskaatsalvei on kaheaastane taim: esimesel aastal moodustab ta suure lehekodariku, teisel aastal arenevad õisikud. Soodsates tingimustes võib taim kasvada kuni 120 cm kõrguseks. Taim vajab 90 cm kasvuruumi ja eelistab päikeselist kasvukohta.
Lehed on suured, südajad, kergelt krobelised, kaetud peente karvakestega, tugeva lõhnaga ja keskmiselt rohelised, läbimõõduga 22–30 cm.
Õied on valkjaslillad või kahvatusinised ja asetsevad roosakate kuni lillakate kandelehtede kaenaldes. Taimel on pikk õitsemisperiood ning tugev muskaatne aroom, mis meelitab ligi putukaid.
Kasvutingimused.
Muskaatsalvei kasvab kõige paremini hästi kuivendatud mullas. Sobivad ka kerged, kruusased või liivased mullad. Talvel tuleks vältida liigniiskust, kuna see võib juuri kahjustada. Taim talub põuda, kuid liiga toitainerikkas mullas kasvab ta kõrgemaks ja õisi tekib vähem.
Kasvatamine.
Muskaatsalveid saab kasvatada koos teiste söödavate taimede ja ürtidega, see sobib suurepäraselt kokku näiteks lavendliga. Samuti sobib see tolmeldajate ja liblikate meelitamiseks või lihtsalt ilutaimena aedadesse. Kahjurid, haigused ja muud taimeprobleemid muskaatsalveid tavaliselt ei ohusta.
Parim paljundusviis on seemnetega külv, kuid sobivates tingimustes võib taim ka isekülvi anda.
Kasutusalad.
Muskaatsalvei õied ja lehed on söödavad, lisades toidule erilist maitset ja aroomi. Lisaks sellele toodetakse muskaatsalveist väärtuslikku eeterlikku õli, mida kasutatakse laialdaselt aroomteraapias.
Muskaatsalvei lehtedest saadud ambralõhnalist eeterlikku õli kasutatakse ka muskaatveini, vermuti ja mitmesuguste likööride maitsestamiseks, samuti kosmeetika- ja seebitööstuses.
Muskaatsalvei seemneid on traditsiooniliselt kasutatud meditsiinis. Taimel on põletikuvastane ravitoime, mis aitab leevendada silmade ärritust ja põletikku.
Kevin Parnell

Kevin Ellis Parnell (sündinud 21. aprillil 1959) on Uus-Meremaa rannikuteadlane.
Haridus.
Kevin Parnell omandas Aucklandi Ülikoolis bakalaureuse- (1979) ja magistrikraadi (1981) ning doktorikraadi (1986).
Töökäik.
Kevin Parnell oli Aucklandi Ülikooli lektor ja vanemlektor 1986–2003, on James Cooki Ülikooli kaasprofessor alates 2003. Töötas Gold Coasti linnanõukogu randade koordinaatorina 2016–2018. 2018. aastast on ta Tallinna Tehnikaülikooli küberneetika instituudi sihtrahastusega professor.
Teadustöö.
Peamised uurimisteemad: ranniku geomorfoloogia, settetransport, inimmõju rannikuprotsessidele, kogukonna kaasamine rannikukaitsesse.
Ühiskondlik tegevus.
Kevin Parnell on Austraalia aukonsul Eestis.
Colt Navy

Colt Navy on Ameerika Ühendriikide revolver. Selle konstrueeris aastatel 1847–1850 Samuel Colt. Pärast Ameerika Ühendriikide kodusõda hakkasid metallist padruneid kasutavad relvad laiemalt levima ning Colt Navy oli tootmises aastani 1873, mil see asendati hiljem Colti üheks edukamaks käsitulirelvaks saanud revolvriga Colt Single Action Army.
Colt Navy revolvreid toodeti Ameerika Ühendriikides ligi 215 000 ning Londonis ligi 42 000 ning seega oli see üks enda ajajärgu levinumaid revolvreid. Rohkem toodeti vaid Colt Pocketeid.
Colt AR-15

"See artikkel on Colti poolt toodetavast relvast. Üldtermini kohta vaata artiklit AR-15-tüüpi vintpüss. Sarnase nimega relva kohta vaata artiklit ArmaLite AR-15. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit AR15 (täpsustus)."
Colt AR-15 on Ameerika Ühendriikide iselaadiv vintpüss. Selle paljusid mudeleid toodab ettevõte Colt's Manufacturing Company. See on edasiarendus 1956. aastal Eugene Stoneri jt poolt ArmaLite'is konstrueeritud automaadist ArmaLite AR-15.
Colt M1892

Colt M1892 on Ameerika Ühendriikide revolver. See võeti Ameerika Ühendriikide maaväes kasutusele 1892. aastal nime New Army and Navy all.
Coriolopsis gallica

Coriolopsis gallica on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent ei leidu Eestis. See on vananedes pruunistuva pooripinnaga, pealt karvane ja muutub KOHi toimel seenelihas mustaks.
Johannes Taustius noorem

Johannes Taustius noorem (surnud 10. september 1689) oli Eesti vaimulik.
Johannes Taustius noorema isa oli Käina kogudus pastor (1618–1646) Johannes Taustius vanem. 
Johannes Taustius õppis Tallinna gümnaasiumis, immatrikuleerus 13. veebruaril 1641 Tartu Academia Gustaviana usuteaduskonna üliõpilaseks, ja oli 1655. aastast Kuressaare Laurentiuse koguduse diakoniks ja 1687. aastast Saaremaal Püha kiriku koguduse pastoriks. 
J. Taustius noorem suri 10. septembril 1689.
Capsella grandiflora

Capsella grandiflora on taimeliik ristõieliste sugukonnas.
Sellel on harilikust hiirekõrvast suuremad õied. Taime ei leidu Eestis.
India punane

India punane on üks punastest värvitoonidest, mille värvus vastab samanimelise punaookri värvusele, tume kuni keskmise tumedusega, kergelt sinaka varjundiga pruunikas punane. 
Ajaloost.
India punase nimetus tuleb Indias leiduvatest raudoksiidirikastest punastest lateriitmuldadest. Nende värvitoon võib varieeruda, ent India punase nimetusega seostuv punaooker on värvilt soojatooniline, tume, kerge sinaka nüansiga. Inglise keelde ilmus nimetus "Indian red" värvinimetusena esmakordselt 1792. aastal. Kunstitarvetes on värvinimetust kasutatud teatud värvitooniga sünteetiliste punaookrite müüginimena.
Kasutamine.
Värvitooni on Ühendkuningriigis kasutatud traditsiooniliselt raudteel; Talyllyn Railway värvis 2015. aastalvedurid selles toonis tähistamaks raudteeliini 150. aastapäeva, Furness Railway kasutas tooni töötajate vormiriietuses. Ka Austraalia Uus-Lõuna-Walesi raudtee kasutas tooni nii vedurite ja vagunite kui ka vormiriietuse toonina.
Felicia Țilea-Moldovan

Felicia Țilea-Moldovan (29. september 1967 – 3. märts 2025) oli rumeenia odaviskaja.
Tema isiklik rekord odaviskes oli 63.89 (2002).
Colt SCAMP

Colt SCAMP oli Ameerika Ühendriikide püstolkuulipilduja prototüüp. Sellega taheti asendada vananev püstol Colt M1911. SCAMP oli katse luua kompaktne ja võimas valikulise tulerežiimiga käsitulirelv, mis suurendaks üksiku laskuri tulejõudu minimaalse kaalu- ja mahulisaga. Ainus prototüüp valmis 1971. aastal, kuid vaatamata positiivsetele hinnangutele ei leidnud see sõjaväes huvi ning jäi 1974. aastaks müümata. Mõnedel andmetel asub prototüüp siiani Colti arhiivis.
GAU-19

GAU-19 on Ameerika Ühendriikide raskekuulipilduja. See töötab elektri jõul ning selle kolm pöörlevat vintrauda lasevad laskemoona .50 BMG (12.7×99mm NATO).
GAU-8 Avenger

GAU-8 Avenger (inglise keelest "Kättemaksja") on Ameerika Ühendriikide automaatkahur. Relva konstrueeris ettevõte General Electric ning sellel on 7 30-mm kaliibriga toru. Peamiselt kasutatakse seda Ameerika Ühendriikide õhuväe lennukitel Fairchild Republic A-10 Thunderbolt II. GAU-8 põhieesmärk on hävitada sihtmärke maal, see laseb minutis ligi 4000 ühikut moona. GAU-8/A on ka osa Hollandi päritolu lähikaitse relvasüsteemist Goalkeeper CIWS, mis on mõeldud laevade kaitsmiseks rakettide, õhusõidukite ja teiste laevade eest. Relva toodab aastast 1977 ettevõte General Dynamic.
HS Produkt VHS

VHS (horvaadi keeles "Višenamjenska Hrvatska Strojnica" ("Mitmeotstarbeline Horvaatia Kuulipilduja")) on Horvaatia ründevintpüss. Selle konstrueeris moonale 5.56×45mm NATO relvatootja HS Produkt ning sellel on iseloomulik "bullpup"-ehitus. Relva esitleti 2007. aastal Karlovaci innovatsiooninäitusel ning Horvaatia armee esitas tellimuse, et viia oma relvastus NATO standarditele vastavusse.
Aastal 2013 valmis edasiarendus VHS-2 ning aastas 2022 teatas Ameerika Ühendriikide relvatootja Springfield Armory, Inc., et hakkab seda nime Hellion all importima.
Andreas Melts

Andreas Melts (sündinud 21. septembril 1997) on eesti muusik, koomik, sisulooja ja meelelahutaja.
Haridus ja töökohad.
Rocca al Mare Kooli ja Tallinna Saksa Gümnaasiumi lõpetamise järel suundus ta Saksamaa pealinna ülikooli Freie Universität Berlini kõrghariduslikele õpingutele sinoloogias ja hiina keeles, mille raames elas SARS-CoV-2 pandeemia eelselt ühe aasta Shanghai lähistel Hiinas. Berliini Filharmoonikute juures töötas ta rööbiti külaliste vastuvõtjana, välisõpingute raames sooritas aga praktika Eesti suursaatkonnas Pekingis. Bakalaureusekraadi omandamise järel töötas ta Bolti peakontoris Tallinnas, kus koolitas klienditoe meeskonda.
Vabakutselisena.
2022. aastal pärast ajateenistust otsustas ta Andrei Zevakini poolt esile tõstetuna elatuda vaid kitarrimängimisest ja kupleelauludest, sisuloomisest ning meelelahutusest, sealhulgas õhtujuhina. 
Ta jagab muuseas nii muusikalisi paroodiavideoid kui humoorikaid videoklippe, milles teeb sageli järele ingliskeelset aktsenti ja žargooni, mis pakub eestlasele omaselt nalja. "Stand-up" koomikutest on ta saanud eeskuju Ari Matti Mustonenilt, Ann Vaidalt, Morgan Jaylt ja Conan O'Brienilt.
2024. aastal andis ta Eesti filmi- ja teleauhindade galal lauldes üle "parim naisnäitleja sarjas" tunnustuse Evelin Võigemastile. Fotografiskas andis ta samal aastal jõulujärgse kontserdi kahasse Jalmar Vabarnaga.
Sotsiaalmeediakanalites.
Ta on tegev TikTokis ja Instagramis ning YouTube'is.
De Sitteri universum

De Sitteri universum on üldrelatiivsusteooria Einsteini väljavõrrandite maksimaalselt sümmeetriline nulltihedusega lahend, üks varasemaid kosmoloogilisi mudeleid.
Universumi kui terviku uue tõlgenduse mudeli sõnastas 1917. aastal (vahetult pärast Einsteini staatilise mudeli avaldamist) hollandi astronoom Willem de Sitter. De Sitteri universum kujutab endast olulist peatükki relativistliku kosmoloogia ajaloos.
De Sitteri universumi geomeetria on teoreetiliselt keerulisem kui Einsteini universumil. Mudel modelleerib universumi ruumiliselt tasaseks ja jätab tähelepanuta tavalise aine (ei sisalda ainet ega kiirgust ), mistõttu universumi dünaamikas domineerib kosmoloogiline konstant (formula_1), mis arvatakse vastavat meie Universumi tumeenergiale või varase Universumi inflatonväljale. 
De Sitteri universumi mudel ennustab punanihet.
Vastavalt inflatsioonimudelitele ja kiirenevalt paisuva Universumi praegustele vaatlustele lähenevad füüsikalise kosmoloogia vastavusmudelid mudelile, milles meie Universumit kirjeldatakse kõige paremini kui de Sitteri universumit ajahetkel umbes formula_2 = 10–33 sekundit pärast Suure Paugu singulaarsust.
Elisa Elamus

Elisa Elamus on Elisa pakutav televisiooniteenus, mis sisaldab traditsioonilisi telekanaleid, voogedastusteenust ja interaktiivset sisu.
Paketid.
Elisa Elamusel on kuus meelelahutuspaketti, millest osa on ilma järelvaatamise võimaluseta (TV) ja osa koos järelvaatamisega (Elamus). Paketid sisaldavad 30 kuni üle 100 telekanali, kuni viit vaatajakohta ja lisateenuseid. Sõltuvalt paketist on võimalik vaadata kogu sisu 7–30 päeva jooksul.
Kõik paketid sisaldavad FX-i sarjakanaleid, lastekanaleid ja videolaenutuse võimalust. Suuremates pakettides on lisaks juurdepääs Go3 filmi- ja spordikanalitele (lisatasu eest) ning lastepakett.
Järelvaatamisega pakettides sisaldub ka Elisa Huubi voogedastusteenus, mis pakub reklaamivaba ja kvaliteetset meelelahutust, sealhulgas Elisa originaalsarju ning rahvusvahelisi filme ja sarju eesti keeles.
Tehnilised omadused.
Elisa Elamuse teenust saab kasutada mobiilirakenduses, veebibrauseris, nutiteleris või muudes nutiseadmetes.
Kõiki pakette saab kasutada korraga mitmes seadmes vastavalt paketi vaatajakohtade arvule. Elisa Elamuse eesmärk on pakkuda paindlikku ja kaasaegset meelelahutust, mis vastab erinevate kasutajate vajadustele.
Lisateenused.
Põhipakettidele on võimalik lisateenusena juurde tellida täiendavaid vaatajakohti, lastepakett, Go3 teemapaketid ja Elisa Huubi voogedastusteenuse juurdepääs.
Sin With Sebastian

Sebastian Roth (sündinud 20. septembril 1971), esinejanimega Sin With Sebastian, on Saksa muusik, laulja, laulukirjutaja. 
Sin With Sebastian sai kuulsaks 1995. aastal üleeuroopalise hitiga "Shut Up (and Sleep with Me)", mis tõusis esikohale Hispaania, Austria, Soome ja Mehhiko muusikaedetabelites ning jõudis esikümnesse enamikus Euroopa riikides. Lisaks saavutas see laul 26. koha USA edetabelis Billboard Dance Club Songs ja 44. koha briti singlite edetabelis. 1995. aastal ilmus Sebastiani esimene stuudioalbum "Golden Boy", mille kaasprodutsent oli Inga Humpe.
Sin with Sebastian andis aastatel 1995–1997 välja kolm singlit ja ühe albumi. Seejärel tegi ta muusikas pikema pausi ning naasis 2007. aastal koos uute muusikutega, kelle hulgas oli ka kitarrist Tom Steinbrecher. Anti välja kaks singlit: "Fuck You (I am in Love)" ja "That's all? I'm not satisfied".
Kel-Tec KSG

Kel-Tec KSG on Ameerika Ühendriikide haavlipüss. See on "bullpup"-disaini ning kahe tuubsalvega pumppüss, mille konstrueeris relvatootja Kel-Tec. Mõlemasse salve mahub olenevalt kasutatavast laskemoonast kas kuus või seitse padrunit. KSG suurem variant on KSG25, mis mahutab salvedesse kokku kuni 24 padrunit.
M197

M197 on Ameerika Ühendriikide pöördkahur. Sellel on kolm 20-millimeetrise kaliibriga toru ning see töötab elektri jõul.
Tehispuit

Tehispuit ehk insenerpuit on tööstuslikult toodetud puidumaterjal, mis koosneb looduslikust puidust ja sideainetest. Seda kasutatakse laialdaselt ehituses, mööblitootmises ja sisekujunduses tänu selle tugevusele, mitmekülgsusele ja keskkonnasõbralikkusele.
Tehispuidu eelised hõlmavad suurt mõõtmete stabiilsust, suuremat tugevust ja väiksemat materjalikadu võrreldes loodusliku puiduga. Seda toodetakse mitmesugustes vormides, sealhulgas vineerina, OSB-na (orienteeritud laastplaat), MDF-na (keskmise tihedusega puitkiudplaat) ja liimpuiduna.
Kasutusalad.
Tehispuitu kasutatakse mitmesugustes rakendustes, sealhulgas
Eelised ja puudused.
Eelised
Puudused
Keskkonnamõju.
Tehispuidu tootmisel kasutatakse sageli taaskasutatud puitu ja kiiresti taastuvaid puiduallikaid, mis aitab vähendada metsade raiekahjusid. Samas võib tootmisprotsessis kasutatav keemia mõjutada siseõhu kvaliteeti, mistõttu arendatakse järjest keskkonnasõbralikumaid liime ja tootmismeetodeid.
Tugimüür

Tugimüür ehk tugisein on tugev sein, mis toetab pinnast külgmiselt, et hoida seda kahe erineva tasandi vahel, näiteks järskudel maastikel. Selline konstruktsioon takistab pinnase liikumist, eriti aladel, kus maastikku tuleb kujundada, näiteks põlluharimise või maanteede ehitamiseks. 
Disain.
Kuna gravitatsioon surub müüritist horisontaalselt, on oluline müüri jäikus ja vastav disain, sest see peab pidama vastu nii pinnase kui ka vee külgsurvele. Oluline on ka tugimüüri tagune äravool, et vähendada survet seina alumisele osale, kus on surve kõige suurem. 
Tüübid.
Gravitatsioonimüür – sõltub oma massist (kivi, betoon või muu raske materjal), et toestada müüritagust pinnase survet.
Vaimüür – kasutatakse tavaliselt pehmel pinnasel ja piiratud ruumiga tingimustes. Vaiad lüüakse maasse ja need võivad olla valmistatud erinevatest materjalidest, sealhulgas terasest, vinüülist, alumiiniumist, klaaskiust või puitlaudadest. Kasutatakse reeglit, et umbes 1/3 seinast jääb maapinnast kõrgemale ja 2/3 alla selle, kuid see suhe võib olenevalt pinnasest ja keskkonnatingimustest muutuda. 
Konsoolmüür – valmistatud terasarmatuuriga raudbetoonist või mördiga seotud müüritisest, mis valatakse kohapeal (sageli ümberpööratud T-kujulise ristlõikega). Need müürid kannavad koormusi konsoolselt (nagu talad) suurele kandvale vundamendile, muutes müüri tagant tuleva horisontaalse surve vertikaalseks survetugevuseks aluspinnasele.
Ankurmüür – tugevuse suurendamiseks on sein pinnasesse või kaljusse ankurdatud. Müüriankrud paigaldatakse puurimise teel. Puurimisavadesse paigaldatavad trossid laiendatakse otsest kas mehaaniliselt või kasutatakse selleks survebetooni.
M230 Chain Gun

M230 Chain Gun on Ameerika Ühendriikide automaatkahur ("chain gun"). Sellel on üks 30-millimeetrise kaliibriga toru, ümberlaadimine toimub elektriliselt. Relva töötas välja California ettevõte Hughes Helicopters ning 2019. aasta seisuga toodab seda Virginia osariigis asuv firma Northrop Grunman Innovation Systems.
Sanja Bauk

Sanja Bauk (sündinud 18. juulil 1972 Kotoris Montenegros) on Montenegro mereteadlane.
Haridus.
Sanja Bauk lõpetas 1997. aastal merendusteaduskonna diplomiinsenerina ning omandas Belgradi Ülikoolis tehnikateaduste magistri- (2001) ja doktorikraadi (2005). Oli järeldoktor Grazi Ülikoolis 2012–2013 ja RWTH Aacheni Ülikoolis 2016–2017.
Töökäik.
Ta oli Montenegro Ülikoolis assistent (1998–2008), dotsent (2008–2013) ja kaasprofessor (2013–2018) ning kaasprofessor (2018–2023). 
2023. aastast on ta Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemia sihtrahastusega professor ja merenduse küberjulgeoleku keskuse juht.
Teadustöö.
Põhilised teadustöö valdkonnad: elektrooniline navigatsioon, merenduse digipööre ja küberturve, operatsioonianalüüs.
M61 Vulcan

M61 Vulcan (inglise keelest "Vulcanus") on Ameerika Ühendriikide pöördkahur. See töötab kas elektriliselt, pneumaatiliselt või hüdrauliliselt ning on õhkjahutusega. Relval on kuus 20-millimeetrise kaliibriga toru, laskekiirus on üldiselt umbes 6000 lasku minutis. M61 ja selle edasiarendused on olnud Ameerika Ühendriikide sõjaväe lennukirelvastuse tugitala juba kuuekümnendatest aastatest.
M61 tootis algselt ettevõte General Electric. Aastast 2000 tegeleb tootmisega General Dynamics.
Tõnismägi (Tartu)

Tõnismägi (saksa keeles "Tönnisberg, Toennis Berg") on kõrgendik Tartu kesklinnas, tänapäeva Lillemäe pargis.
Lillemäe külje all asunud Tõnismäel asus Uno Hermanni andmetel keskajal rajatud Püha Antoniuse kalmistu. 
Pühak Antonius kaitses ka katku vastu ja edendas seakasvatust, eestlaste kõneviisis muutus Antonius, Tönniks – Tõniseks ja siit ka Tõnismäe nimetus. Tõnismäe nimi püsis veel 18. sajandil aga hiljem, kui Riia ja Lille tänava äärde ehitati hooned ning kalmistu kadus aedade alla, jäi ka mäe nimi käibelt.
Kivitööd

Kivitööd või kiviehitus on hoonete, rajatiste ja skulptuuride loomine, kus peamiseks materjaliks on kivi. Kiviehitus on käsitöö, mis hõlmab kivide lõikamist, vormimist, paigutamist ja sidumist, sageli koos mördi, sealhulgas lubjamördiga, et ehitada või katta moodustatud konstruktsioone nagu müürid, trepid, fassaadid ja sambad.
Kui keskajal oli kivi üks peamisi ehitusmaterjale, siis nüüdisajal on selle kasutamine vähenenud. Tänapäeval eelistatakse tellist ja terasbetooni.
Peamised materjalid kivitöödel on tellis ja betoonplokk, kusjuures välimiste pindade jaoks eelistatakse tellist selle välimuse ja vastupidavuse tõttu. Terve tellismüüri kasutamine on haruldane töö- ja materjalikulude tõttu; tavalisemad on komposiitseinad, mis koosnevad tellisest ja plokist või ainult plokist. Külmemates kliimades kasutatakse seest õõnsaid seinu. Sellistes seinades on kaks vertikaalset müüritise kihti ehitatud jäiga isolatsioonikihi mõlemale poolele. Kihid on omavahel ühendatud terasarmatuuriga, mis kulgeb läbi isolatsioonikihi ja on asetatud horisontaalsetesse müüritisvuukidesse kindlate vahedega.
Ajalugu.
Kivi ja savi jäid peamisteks kivitööde materjalideks keskajal ja hiljemgi. Oluline areng antiikaja kivitöödes oli roomlaste poolt betooni leiutamine. Kuigi täpselt lõigatud kiviplokke võis ilma mördita püstitada, mõistsid roomlased tsemendi väärtust, mida nad valmistasid putsolaantuha ehk vulkaanilise tuha baasil. Segatuna vee, lubja ja kivikildudega moodustus sellest betoon. Sellest betoonist ehitatud seinad, mida kaeti eri kivide või põletatud saviplaatidega, olid kiviplokkidest seintega võrreldes odavamad ja kiiremini püstitatavad.
Varem tehti suurem osa kivitöid käsitsi, kuid tänapäeval kasutatakse selleks tihti masinaid, mis võimaldab teha märksa mahukamaid kivitöid, näiteks laduda betoonkive kuni 600 m2 päevas.
Brassica insularis

Brassica insularis on kapsalaadsete seltsi ristõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede liik.
Taim on põõsasjas, puituva varrega.
Trichophaeopsis

Trichophaeopsis on liudikulaadsete perekond.
Ascodesmidaceae

Ascodesmidaceae on liudikulaadsete sugukond.
Lasiobolus

Lasiobolus on liudikulaadsete perekond.
Iodophanus

Iodophanus on liudikulaadsete perekond.
M79 (granaadiheitja)

M79 on Ameerika Ühendriikide granaadiheitja. Sellest saab korraga lasta ühe 40-mm granaadi. Relva kasutati esmakordselt Vietnami sõjas. Sellest saab lasta muuhulgas kildmoona, suitsugranaate, haavleid, nooli ja valgusgranaate. M79 on endiselt mitmel pool kasutuses, kuigi suurem osa nendest on asendatud uuemate granaadiheitjatega M203.
Glutinoglossum

Glutinoglossum on kottseente perekond.
Stromatinia

Stromatinia on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.
Tuuni mägi

Tuuni mägi (saksa keeles "Thunberg") on kõrgendik Tartu kesklinnas.
Tuuni mägi asus praeguse Vanemuise tänava alguses,praeguse Riia tänava ja Uueturu tänava nurgal. Uno Hermanni ja H. Sturmi andmeil pärineb nimi Lüübekist tulnud kaupmehelt ja Tartu bürgermeistrilt Peter Martin Thunilt (1787–1856), kes 1810. aastast alates elas antud mäe jalamil, kus tal oli koloniaal- ja veinikauplus.
Tuuni mäe ehk Thunimäe uulitsa, Thuni mäe uulitsa nimetust kandis 19. sajandil Vanemuise tänav. Nime kasutati veel 20. sajandi alguses paigamääratlusena
Stividor

Stividor (ettevõte)  (ingl.k. "stevedore")  tegeleb laevade lastimise ja lossimisega ning vajadusel muude kaupade käitlemisega seotud sadamateenuste osutamisega laevaliinidele, vedajatele, kauba saajatele ning saatjatele. Stividorettevõte valdab ja kasutab kauba ja konteinerite laadimiseks ja lossimiseks sadamatehnikat - erinevat tüüpi kraanasid, tõstukeid, rullkonteinereid, kassette jms. Stividoriks nimetatakse ka stividorettevõte töötajat (dokitööline, dokker) , kes tegeleb laevade laadimis- ja lossimistöödega. 
Operaatorfirmad rajavad oma kulul vajaliku superstruktuuri - erinevad sadamarajatised (laod, terminalid jne) ning hangivad lastikäsitsemisseadmed. Sageli on kõige kallimate lastikäitlusseadmete (sadamakraanad) omanikuks siiski sadama haldusettevõte. Stividoride korraldada on sadamates peamiselt kogu kaupade käsitsemine kraanade, terminalitraktorite, tõstukite ning muude tõste- ja transpordimasinatega. 
Laeva meeskonna väikesearvulisus, tänapäevased suure tootlikkusega lastikäsitlusseadmed ja laevade tihe sõidugraafik on põhjusteks, et praktiliselt kogu lastikäsitlemisega seotud töö ka laevadel teevad stividorfirmad. Mereseaduse kohaselt vastutab laeva meeskond ainult lasti õige paigutamise ja kinnitamise eest. Arenenud tööstusmaades on praktiliselt kõik lastide käsitlemise toimingud mehhaniseeritud, mistõttu on sadamates raske füüsilise töö osakaal peaaegu olematu. Arengumaade sadamates kasutatakse veel tänapäeval suures ulatuses vanemat, vähese tootlikkusega sadamatehnikat ja dokitöölised teevad küllalt palju füüsilist tööd.
Talman

Talman (ingl.k. "tallyman") on töötaja, kes peab erapooletult laeva lastimise või lossimise üle arvestust fikseerides laevas laaditud-lossitud lastikohtade (pakkeüksuste) arvu ja seisukorra. Talman kontrollib kaupade vastavust erinevatele saate- ja muudele dokumentidele (laadimiskorraldus jms).         
Talmaniteenuseid osutavad sadamates laeva ja/või kaubaomanikele iseseisvad ettevõtted sellekohaste lepingute alusel. Lepingud nõuavad, et ettevõttel oleks tolli poolt tunnustatud talmaniteenuste litsents. Talmaniteenuste osutamine ei eelda, et vastavad töötajad oleksid spetsialistid kõikide kaubagruppide ja kaubaartiklite puhul. Kui veoste laevadele, vagunitesse või veokitele paigutamise kvaliteedi ja kahjustamise põhjuste kindlakstegemine nõuab erikvalifikatsiooni, tellib talmanettevõte kooskõlastatult tellijaga täiendava ekspertiisi. Tasumine osutatud teenuste eest toimub poolte vahel kooskõlastatud tasumäärade alusel. Tasumäärad baseeruvad ülevaadatud kaubakogustel ja sortimendil või tegelikul ajakulul (tunnitasu).
Sadamamaks

Sadamamaks ehk kaimaks (ingl.k. "wharfage") on kompensatsioon (tasu), mida võtab sadama haldusettevõte või kai omanik laevaomanikult või laeva käitajalt sadamakai kasutamise eest laeva laadimiseks või lossimiseks. Maks määratakse riigi või sadama tavade järgi ning selle suurus sõltub enamasti laeva liigist ja kogumahutavusest. Sadamamaksu võidakse nimetada teatud juhtudel ka tonnaažitasuks (Tallinna Sadam AS). Sadamamaksu võetakse laeva kogumahutavuse (GT) alusel laeva iga sadamakülastuse eest ja see on tavapäraselt sadamatasudest ja -maksudest kõige suurem. 
Eristatakse sadamamakse ja erinevaid teenustasusid sadamasse sisenemise, sadamas seismise ajal ja sadamast lahkumisel osutatavate teenuste eest. Sildumistasu on tavaliselt sadamamaksust kümneid ja osade laevade (suured tankerid) puhul isegi sadu kordi väiksem. Sildumistasu võetakse laeva kogumahutavuse (GT) alusel iga sildumisoperatsiooni eest eraldi vastavalt sildumistasu määradele. Punkri-, kala-, puksiir-, sõja-, õppe-, jaht- ja purjelaevad on vabastatud sildumistasust juhul, kui sildumine teostatakse laeva oma jõududega ja sadamapidaja ei ole nõudnud, et sildumisteenuste osutamine peab toimuma sadamapidaja poolt. 
Sadamaksud ja -tasud eri riikide erinevates sadamates võivad erineda nii struktuurse koostise kui ka tasumäärade osas. Sel põhjusel pole võimalik rääkida mingist kindlast sadamatasude süsteemist, vaid ainult teatud üldistest seaduspärasustest nende tasude kujundamisel. Konkreetsete sadamate maksude ja tasude kujundamisel võetakse arvesse sadama asukohta, sadamat läbivaid kaubavoogusid ja sadama poolt teenindavate aluste tehnilis-ekspluatatsioonilisi näitajaid. Arvestada tuleb seejuures ka sadama arengukavaga, millest tulenevalt võidakse sadamatasude kaudu hakata tegema soodustusi kindlatele laevatüüpidele „meelitamaks“ sadamasse teatud kaubavoogusid. Teisisõnu, sadamatasude kujundamisega on võimalik teha sadamat mingite laevade (laevatüüpide) ja kaubagruppide tarvis rohkem või vähem atraktiivseks. Sadamatasude määramise ja arveldamise kord kehtestatakse tavaliselt sadama eeskirjadega ja neid korrigeeritakse üldjuhul igal aastal.
Perüleenviolett

Perüleenviolett ehk antrakinoonviolett on sünteetiline orgaaniline ühend, mida kasutatakse värvipigmendina ja küüpvärvainena. Ühendi värvus on tume-punakaslilla kuni bordoopunane.
Värvainete indeksis on perüleenvioleti tähis PV29 (Pigment Violet 29) ja 71129, CAS-number on CAS 81-33-4.
Struktuuriliselt on värvaine perüleeni derivaat, ehkki seda toodetakse atsenafteenist. Ühendi värvus on tume-punakaslilla kuni bordoopunane ja seda iseloomustab hea valgus- ja ilmakindlus.
Värvainet kasutatakse akvarellides, akrüülvärvides, trükivärvides, autolakkides, aga ka mitmesuguste muude keemiatoodete, nagu pesuvahendite ja ravimite koostises, samuti päikesepaneelides.
Sadamatasu

Riiklikud sadamatasud on ette nähtud riiklike struktuuride (Eestis Transpordiamet) poolt meresõiduohutuse tagamisega seotud kulude katteks. Tasud koosnevad kahest osast – tuletornitasust ja navigatsioonitasust. Tasumäärad ja nende maksmise kord on kehtestatud tavaliselt ühtsena kõigile riigi sadamatele. 
Tuletornitasu on tasu üldkasutatavate veeteede meresõiduohutuse tagamiseks paigaldatud navigatsioonialase taristu (tuletornid, meremärgid, sh poid jms) kasutamise eest. 
Navigatsioonitasu on tasu üldkasutatava veetee navigatsioonilise korraldamise, jäämurdmise ja infoteenuste kasutamise eest. Tuletornitasu ja navigatsioonitasu tasub reeder või laevaagent, tasud laekuvad riigieelarvesse. Tasude arvutamise aluseks on laeva kogumahutavus (GT).