Infoökoloogia

Infoökoloogia (inglise keeles "Information ecology") kontseptsioon on inspireeritud organismide ja nende elukeskkonna vahelisi suhteid käsitlevast bioloogia harust ökoloogiast ja seda on sageli kasutatud metafoorina, tähistamaks inforuumi kui ökosüsteemi.
Info ehk informatsioon on andmed või faktid, mis iseloomustavad mingit nähtust, protsessi, asja vm; selliste andmete ja teadete edasiandmine. Ökoloogia on teadusharu, mis käsitleb organismide ja nende elukeskkonna vahelisi suhteid, sh kõigi organismide (nt inimeste, loomade, taimede) vastastikuseid suhteid
Infoökoloogiline käsitlus.
Infoökoloogiline käsitlus lähtub väga selgelt põhimõttest, et igasugune uurimine peab olema vahetult seostatud praktikaga. Ökoloogiline metafoor peaks edendama mõtlemist ja arutelusid ning viima lõppkokkuvõttes edukamale tegutsemisele. Olulisteks infoökoloogilist lähenemisviisi iseloomustavateks märksõnadeks on tuginemine väärtustele, süsteem, koosareng ja paiksus (lokaalsus). Inimesed tegutsevad alati mingis kindlas kohas, ka kõik nende kokkupuuted tehnoloogiatega leiavad aset kindlas paigas.
Infoökoloogia infokultuuris.
Sõna „ökoloogia“ on tänapäeva inimesele hästi tuntud ja seostub enamasti keskkonnaprobleemide, looduskaitse, loodusressursside, looduslähedase elamisviisi ja laiemalt üldse inimese mõjuga ümbritsevale loodusele. Vähem osatakse ökoloogiat seostada näiteks käitumisega (käitumisökoloogia), eetikaga (ökoloogiline eetika), majanduse (majandusökoloogia), kultuuri (kultuuriökoloogia), psühholoogia (ökoloogiline psühholoogia) või asustusgeograafiaga (asumiökoloogia).
Thomas H. Davenport ja Larry Prusak (1997) on kasutanud infoökoloogia mõistet organisatsioonilises kontekstis ja defineerivad infoökoloogiat kui organisatsiooni infokeskkonda. Nad leiavad, et infoökoloogia koosneb neljast osast:
• infokultuur – informatsiooniga seotud väärtushinnangud ja uskumused;
• infokäitumine ja tööprotsessid – st kuidas inimesed informatsiooni kasutavad;
• infopoliitika – kõik see, mis pidurdab või takistab informatsiooni jagamist;
• infotehnoloogia – olemasolevad süsteemid.
Davenport ja Prusak (1997) on märkinud, et infokultuur ja infokäitumine on organisatsiooni infoökoloogia olulised elemendid, mis mõjutavad seda, kuidas inimesed loovad, jagavad, mõistavad ja kasutavad informatsiooni.
Infoökoloogia kui teadusharu.
Infoökoloogia kui teadusharu uurib, kuidas organismid omandavad ja kasutavad teavet otsuste tegemisel ning milline on selle tähtsus populatsioonide, koosluste, maastike ja ökosüsteemide jaoks. See hõlmab informatsiooni vastuvõttu ja töötlemist, otsuste tegemist ning teadlike otsuste ökoloogilisi tagajärgi.
Infoökoloogia näol on tegemist infoteaduste suunaga, mis kasutab ökoloogiast pärit mõisteid keerukate infosüsteemide analüüsimiseks, vaadeldes neid ökoloogilise süsteemina.
Infoökoloogia uurimisrühm püüdleb selle poole, et laiendada mehhanistlikku arusaama liigisuhetest üksikliigilt kogukonnatasandile, integreerides informatsiooniteooria ökoevolutsioonilistesse teooriatesse.
Infoökoloogia kui süsteem.
Bonnie A. Nardi ja Vicki L. O’Day (1999) on defineerinud infoökoloogiat kui süsteemi, mis koosneb informatsioonist, inimestest, praktikast, väärtushinnangutest ja tehnoloogiast mingis keskkonnas. Nad leiavad, et infoökoloogilise süsteemi tuumaks on inimtegevus ja mitte tehnoloogia, tehnoloogial on vaid toetav roll.
Infoökoloogia kujutab endast süsteemi inimestest, tegevustest, väärtustest ja tehnoloogiatest kindlas lokaalses keskkonnas. Infoökoloogiline süsteem on mingi inimrühma ja nende tööriistade ning tegevuste läbipõimunud võrgustik. Infoökoloogilist lähenemisviisi iseloomustavad süsteemsus, mitmekesisus, koosareng (koevolutsioon) ja paiksus (lokaalsus). See on mingi inimrühma, tema tegutsemisvahendite (tööriistade) ning tegevuste läbipõimunud võrgustik.
Infoökoloogiliste põhimõtete rakendamine tugineb süsteemi põhiväärtustele ja tähendustele, mida kasutajad annavad tegevustele ja tehnikatele. Terviklikku infoökoloogilist süsteemi iseloomustab tehnoloogia kasutamine väärtustest, normidest ja tavadest koosnevas sotsiaalses võrgustikus. Just sotsiaalsed praktikad on infoökoloogilise süsteemi oluliseks elemendiks, pakkudes mitte tehnoloogiaid, vaid viise nende kasutamiseks.
Tervikliku infoökoloogilise süsteemi arendamine peab tuginema väärtustele, mis aitavad vältida sisemisi vastuolusid, mis võivad viia kogu süsteemi kokkukukkumise või mitterakendumiseni. Harilikult lähtutakse tehnoloogiliste süsteemide kavandamisel efektiivsusest ja töövõimest, kui aga loodud süsteem läheb vastuollu inimeste ideaalide või väärtustega, kaasneb sellega süsteemis märkimisväärne stress.
Infoökoloogia poolt käsitletavad süsteemid on keerukad, kuid tegemist ei ole suurte süsteemide komplekssusega, neid vaatleb näiteks süsteemiteooria. Ökoloogilise lähenemise korral vaadeldakse süsteeme indiviidi mõõtkavas. Ökoloogia mõõtkava võimaldab leida isiku ja süsteemi kokkupuutekohti, teid süsteemidesse tungimiseks ja võimalusi nende mõjutamiseks.
Infoökoloogilisel süsteemil on samuti hädavajalik liita erinevaid inimesi, ideid ja tehnoloogiaid. Ilma erinevuseta pole ka informatsiooni. Mitmekesine infoökoloogiline süsteem on elav, inimlik,sotsiaalne koht, isegi kui ta kasutab tänapäevast väga keerukat tehnoloogiat.
Sarnasus bioloogilise ökoloogiaga.
Bioloogias tähendab mõiste "ökoloogia" organismide ja nende elukeskkonna vastastikuseid suhteid käsitlevat teadusharu. Üldisemalt aga käsitletakse ökoloogilise lähenemise korral nii elus kui ka eluta süsteeme terviklikult, vaadeldes niihästi nende koostisosade omavahelisi suhteid kui ka süsteemi kui terviku suhteid väliskeskkonnaga. Teistes valdkondades väljaspool bioloogiat kasutatakse ökoloogia mõistet metafoorselt, tekitamaks kujutlust bioloogilisest keskkonnast koos sellele iseloomuliku keeruka dünaamika, liikide mitmekesisuse ja ökoloogiliste niššidega.
Sarnaselt bioloogilise ökoloogiaga on ka infoökoloogiale iseloomulikud tugevad seosed ja vastastikused suhted süsteemi erinevate osade vahel. Muutus ökoloogilises süsteemis haarab harilikult kogu süsteemi: kui üks element muutub, on seda tunda läbi kogu süsteemi.
Sarnaselt bioloogiliste süsteemidega moodustuvad ka infosüsteemid erinevatest inimestest ja vahenditest. Toimivas infoökoloogilises süsteemis töötavad need koos üksteist täiendades. Mitmekesisus on hädavajalik ökoloogilise süsteemi püsimiseks vaatamata pidevatele ja kaootilistele muutustele.