Contra

Contra (kodanikunimi Margus Konnula; sündinud 22. märtsil 1974 Urvastes) on võrukesest Eesti kirjanik ja tõlkija.
Ta astus pseudonüümi Contra all avalikkuse ette 1995. aastal ETV saates "Kuniks elu". Pärast seda on ta välja andnud üle 30 luulekogu ja tõlkinud läti keelest peaaegu sama palju teoseid. Ta on tuntud ka võru kultuuri hoidjana.
Elulugu.
Contra on sündinud Võrumaal Urvastes agronoomi ja raamatupidaja pojana.
Ta on õppinud aastatel 1981–1984 Urvaste Algkoolis, 1984–1989 Kuldre 9-klassilises Koolis ja 1989–1992 Antsla Keskkoolis. Viibis kaitseväeteenistuses Eesti piirivalve Piusa kordonis 1993–1994. 
Töötanud 1994. aastal kuu aega inglise keele õpetajana Kuldre Koolis, seejärel postiljonina Urvastes, aastatel 1996–1999 oli Urvaste postiülem. Pärast seda on ta olnud vabakutseline kirjanik. Aastatel 2004–2008 oli Urvaste Valla Lehe toimetaja. 
Ta on Tartu Noorte Autorite Koondise (NAK) liige (1997) ja Eesti Kirjanike Liidu liige (1997).
Looming.
Contra on tuntud eelkõige luuletajana. Tema luulele on iseloomulik tõukumine uuema rahvalaulu (vemmalvärss, lorilaul) traditsioonidest, see on lõbus ja laululine, säravalt virtuoosse keelekasutuse ja leidlike riimidega. Palju leidub Contra loomingus paroodiaid, samuti kalambuure (nt "loomaporno: panen tallele"). Olles vaimu poolest tihedalt seotud oma kodupaigaga, kasutab Contra oma loomingus väga tihti võru keelt ja kõneleb seda ka esmase kõnekeelena. Peaaegu kõik Contra luulekogud on ilmunud tema omakirjastuse Mina Ise väljaandena ja on välimuse poolest taotluslikult tagasihoidlikud.
"Eesti kirjandusloo" teatel tekitas Contra esimene, 1995. aastal ilmunud luulekogu "Ohoh!" vähe vastukaja, ent mõne aasta jooksul algas tema tähelend, "kui teda hakatakse nägema avalikel esinemistel ning järjepannu tuleb uusi, odavaid ja koledavõitu väljanägemisega raamatuid". Loominguliselt viljakas Contra ühendab tugevas autoriimagos "moodsa meediategelase ja "metsast pärit rahvalauliku" rolli". Sama allika hinnangul võis Contra olla 20. sajandi lõpuks ainus Eesti luuletaja, kes võis end oma tekstide müügist kodumaal ära elatada. Akadeemiline kirjandusteadus on suhtunud tema loomingusse tihti skeptiliselt; nii kinnitab "Eesti kirjanduslugu", et "Contra tekstide "kvaliteet" klassikalises artistlikus tähenduses on kõikuv", autori huvi värsitehnika ja keelemängu vastu tõusis aga alates kogust "Ei ole mina su raadio" (1998).
Peale luuletuste on Contra kirjutanud lastejutustuse "Presidendi suur saladus" (2004), lastenäidendi "Mõmmi-Piitre löüdmine" (rmt "Kuldmuna", 2007) ning lastejutte (rmt "Ruttu tuttu! Eesti isade unejutte", 2005).
Contra luulet on tõlgitud läti, soome, inglise, saksa, udmurdi, komi, mari, rootsi, vene, liivi ja ingeri keelde.
Contra on särav lavaesineja, kelle esinemisstiilile on omane luuletuste lauldes esitamine, vahetu ja aval suhtlus publikuga jms loov eneseväljendus. Seetõttu on Contra nõutud esineja kõikvõimalikel üritustel, sh väga palju koolides. Samad jooned on tunnuslikud ka teiste Tartu NAK-i luuletajate (Aapo Ilves, Jaan Pehk, Olavi Ruitlane, Wimberg, Veiko Märka) esinemisele.
Contra on olnud Eesti Televisiooni telesarja "Hajameelselt abielus" kaasstsenarist (2007 koos Villu Kanguri ja Gert Kiileriga) ning ETV telesarja "Elolinõ" (2005 ja 2007) saatejuht. Aastatel 2008–2010 oli ta ETV saate "Erisaade" üks saatejuhte. 2012. aastal juhatas sisse metsateemalise "Metsapeatuse" saatelõike – samuti ETV-s.
2009. aastast hakkas õppima läti keelt ja läti keelest tõlkimist, mis kujunes hiljem põhitegevuseks. 
Teosed.
Teistesse keeltesse tõlgitud.
Contra luulet on tõlgitud läti, soome, inglise, saksa, udmurdi, komi, mari, rootsi, vene, liivi, ungari ja ingeri keelde. 
Isiklikku.
Tal on Airi Hallik-Konnulaga pojad Herbert ja Verner.
Tema teine abikaasa on tõlkija Daila Ozola.