tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aleksei Mirantšuk

Aleksei Andrejevitš Mirantšuk (vene keeles Алексей Андреевич Миранчук; sündinud 17. oktoobril 1995 Slavjansk-na-Kubanis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Venemaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Moskva Lokomotivis, millega liitus 2011. aastal. Venemaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 2013. aastal. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 5. mail 2013 mängus Permi Amkari vastu. Hooajal 2013–14 valiti Mirantšuk Venemaa kõrgliiga hooaja parimaks alla 21-aastaseks mängijaks. Hooajal 2017–18 tuli ta Lokomotiviga Venemaa meistriks. Hooajal 2019–20 lõi ta Venemaa kõrgliigas 12 väravat.
2020. aasta augustis siirdus ta umbes 15 miljoni euro eest Atalantasse. Klubi meeskonnas debüteeris ta 21. oktoobril 2020 UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril mängus FC Midtjyllandi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Itaalia kõrgliigas tegi ta debüüdi 8. novembril 2020 mängus Milano Internazionale vastu ja lõi ka selles mängus värava.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Mirantšuk debüüdi 7. juunil 2015 sõprusmängus Valgevene vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 16. juunil lõi ta värava Soome vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema kaksikvend Anton Mirantšuk on samuti jalgpallur.
Mathias Jensen

Mathias Jensen (sündinud 1. jaanuaril 1996 Jerslevis) on Taani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Brentford ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis FC Nordsjælland, mille meeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas 2015. aastal. Hooajal 2017–18 lõi ta Taani kõrgliigas 12 väravat ja valiti Nordsjællandi hooaja parimaks mängijaks.
2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Celta de Vigo. Vigastuse tõttu jäi tal hooaeg suuremas osas vahel ning ta sai hooajal 2018–19 Hispaania kõrgliigas kirja vaid kuus mängu.
2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga.
Taani jalgpallikoondises tegi Jensen debüüdi 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. märtsil 2021 MM-i valikmängus Moldova vastu.
Škorpion

 "Mitte segi ajada CZ Scorpion Evo 3-ga."
Škorpion vz. 61 (või Sa vz. 61 Skorpion, ametliku tootjanimega Samopal vzor 61 ('püstolkuulipilduja mudel 1961')) on Tšehhoslovakkia automaatpüstol, mille töötas aastal 1959 välja Miroslav Rybář (1924–1970) ning mida toodeti aastatel 1963–1979 Uherský Brodis Česká zbrojovka tehases.
Kuigi see oli algselt mõeldud julgeolekujõududele, võeti relv kasutusse ka Tšehhoslovakkia armees, kus seda kasutasid kõrvalrelvana madalamad staabiohvitserid, autojuhid, soomukimeeskonna liikmed ja eriüksuslased. Škorpion on kõrvalrelvana mitme riigi relvajõududes kasutusel tänapäevalgi. Tootmisloa alusel valmistati seda ka Jugoslaavias, nime M84 all. Jugoslaavia variandi püstolkäepide oli tehismaterjalist, mitte puust. Tsiviilkasutuseks toodeti mudelit M84A, ka kaliibriga 9x17 mm Browning.
Käitlejad.
Muud;
Robert Skov

Robert Skov (sündinud 20. mail 1996 Marbellas) on Hispaanias sündinud Taani jalgpallur, kes mängib vasaku ääreründaja või vasaku äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Hoffenheim ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Silkeborg IF, mille meeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas 2013. aastal. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2014–15.
2018. aasta jaanuaris liitus ta Taani kõrgliiga klubiga København. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Taani meistriks. Taani kõrgliigas lõi ta sel hooajal 29 väravat, millega oli liigas suurim väravakütt. Lisaks valiti Skov liiga hooaja parimaks mängijaks.
2019. aasta juulis siirdus ta 10 miljoni euro eest Hoffenheimi. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 1. novembril 2019 mängus SC Paderborni vastu.
Taani jalgpallikoondises tegi Skov debüüdi 10. juunil 2019 EM-i valikmängus Gruusia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 5. septembril EM-i valikmängus Gibraltari vastu. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Taani olümpiameeskonna koosseisus.
Jens Stryger Larsen

Jens Stryger Larsen (sündinud 21. veebruaril 1991 Sakskøbingis) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Malmö FF ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Brøndby, mille meeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas hooajal 2009–10. Hooajal 2013–2014 mängis ta Taani kõrgliigas FC Nordsjællandi ridades.
Aastatel 2014–2017 mängis ta Austria kõrgliigaklubis Viini Austria.
2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Udinese. Ta mängis seal kokku viis hooaega.
Aastatel 2022–2024 mängis ta Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor. 2022. aastal võitis ta Trabzonsporiga Türgi superkarika.
2024. aasta jaanuaris sõlmis Stryger Larsen kolmeaastase lepingu Malmöga.
Taani jalgpallikoondises tegi Stryger Larsen debüüdi 31. augustil 2016 sõprusmängus Liechtensteini vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Taani koondisse 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Aleksandar Dragović

Aleksandar Dragović (sündinud 6. märtsil 1991 Viinis) on Austria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Serbia kõrgliiga klubis Belgradi Crvena Zvezda ja Austria jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Viini Austrias, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Austria kõrgliigas hooajal 2008–09.
Aastatel 2011–2013 mängis ta kolm hooaega Šveitsi kõrgliiga klubis FC Basel, kellega tuli kõigil neil hooaegadel Šveitsi meistriks.
Aastatel 2013–2016 mängis ta Ukraina kõrgliiga klubis Kiievi Dinamo, kellega tuli Ukraina meistriks hooaegadel 2013–14 ja 2014–15.
2016. aasta augustis sõlmis Dragović viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Leverkuseni Bayer. Hooajal 2017–18 mängis ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Leicester City.
2021. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu Belgradi Crvena Zvezdaga.
Austria koondises tegi ta debüüdi 2009. aasta juunis. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2014 sõprusmängus Brasiilia vastu. Ta kuulus Austria koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Suessi kanali tõkestus

Suessi kanali tõkestus oli 2021. aasta 23. märtsi hommikul (05:40 UTC) alanud vahejuhtum, mille käigus vööri ja ahtriga kanali vastaskallastesse kinni jäänud konteinerilaev Ever Given tõkestas Suessi kanalis mõlemasuunalise laevaliikuse.
Aluse ahter vabastati kanali läänekaldast kuus päeva hiljem, 29. märtsi hommikul. Alus vabastati täielikult pärastlõunal (13:05 UTC), ning seda hakati pukseerima Suurde Mõrujärve tehniliseks kontrolliks. Kanal avati laevaliikuseks sama päeva õhtupoolikul.
Norskamine

Norskamine on une ajal ülemiste hingamisteede ahenemisest ja pehmesuulae vibreerimisest tekkiv tugev hingamisheli.
Stevan Jovetić

Stevan Jovetić (serbia kirillitsas Стеван Јоветић; sündinud 2. novembril 1989 Podgoricas) on Montenegro jalgpallur, kes mängib ründaja või ründava poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós ja Montenegro jalgpallikoondises.
Tema klubikarjääri esimene klubi oli Serbia klubi Partizan, mille meeskonnas mängis ta Serbia kõrgliigas aastatel 2006–2008. Hooajal 2007–08 tuli ta klubiga Serbia meistriks.
2008. aasta mais sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Fiorentina. Hooajal 2011–12 lõi Itaalia kõrgliigas 14 väravat ja hooajal 2012–13 13 väravat.
2013. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Manchester City. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 29. jaanuaril 2014 mängus Tottenham Hotspuri vastu. Hooajal 2013–14 tuli ta Manchester Cityga Inglismaa meistriks. Kahe hooajal jooksul lõi Jovetić Inglismaa kõrgliigas kokku kaheksa väravat.
2015. aastal läks ta laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Milano Internazionale, kellega sõlmis hiljem püsiva lepingu. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta Internazionalest laenul Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla.
2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Monaco.
Aastatel 2021–2023 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Hertha BSC.
2023. aasta septembris sõlmis ta lepingu Olympiakósega
Montenegro jalgpallikoondises tegi Jovetić debüüdi 2007. aasta märtsis sõprusmängus Ungari vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 20. augustil 2008, kui sõprusmängus kohtuti taas Ungariga. 2021. aasta märtsi seisuga on Jovetić löönud koondises 31 väravat, millega on ta Montenegro jalgpallikoondise läbi aegade suurim väravakütt.
Aastatel 2009 ja 2015 on Jovetić valitud Montenegro aasta jalgpalluriks.
Ancien régime

Ancien régime (prantsuse keelest 'vana kord') oli Prantsusmaal eksisteerinud poliitiline ja sotsiaalmajanduslik kord umbes 16. sajandi lõpust kuni Prantsuse revolutsioonini (1789. aastal), mis kukutas kuningavõimu ja mille tulemusena kaotati feodaalkord. 
"Ancien régime"'i ajale oli iseloomulik seisuslikkus. Kogu Prantsuse ühiskond jagunes kolmeks seisuseks: kleerus, aadel ja kolmas seisus (kodanlus, talupojad ja töölised). Poliitilises sfääris tugineti kuningate jumaliku õigusele valitseda oma alamaid. Absoluutne monarh (neist tuntuim Louis XIV) omas piiramatut võimu.
Prantsusmaa krooni suuramet

Prantsusmaa krooni suuramet (prantsuse keele "grand office de la couronne de France") oli keskaegsel Prantsusmaal, "ancien régime"-i ja Bourbonide restauratsiooni ajal Prantsuse õukonnas tähtis riigiamet (nn suuramet). 
Krooni suurametisse nimetas Prantsusmaa kuningas. Suurametite arv ja ülesannete ring aegade jooksul muutus. Suurametid ei olnud päritavad ega ka müüdavad, kuid eluaegsed. 
Henri III aegsed krooni suurametid.
Kuningas Henri III valitses aastatel 1574–1589. Säilinud ürikutest on teada, et 1584. aastal oli Henri III õukonnas üheksa krooni suurametit, mis hierarhilises järjekorras olid järgmised:
Josip Iličić

Josip Iličić (sündinud 29. jaanuaril 1988 Prijedoris) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Sloveenia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Sloveenia klubis Bonifika, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2007–08 Sloveenia esiliigas. Aastatel 2008–2010 mängis ta Sloveenia kõrgliigas NK Interblocki ridades ja hooaja 2010–11 alguses NK Mariboris.
2010. aasta augustis liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Palermo. Hooaeg 2012–13 oli esimene hooaeg, mil Iličić lõi Itaalia kõrgliigas vähemalt kümme väravat. Aastatel 2013–2017 mängis ta Itaalia kõrgliigas Fiorentina ridades. Hooajal 2015–16 lõi ta Itaalia kõrgliigas 13 väravat. Hooajal 2018–19 valiti ta Itaalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2019–20 lõi Itaalia kõrgliigas 15 väravat. 21 tabamusega (sh viis väravat UEFA Meistrite Liigas) oli Iličić hooajal 2019–20 Atalanta suurim väravakütt.
2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Atalantaga. Aastatel 2017–2020 lõi ta kolmel hooajal järjest Itaalia kõrgliigas vähemalt üksteist väravat.
Sloveenia jalgpallikoondises tegi Iličić debüüdi 11. augustil 2010 sõprusmängus Austraalia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2013 MM-i valikmängus Küprose vastu.
2019. aastal valiti Iličić Sloveenia aasta jalgpalluriks.
Albaania Rahvusraamatukogu

Albaania Rahvusraamatukogu (albaania keeles "Biblioteka Kombëtare e Shqipërisë") on Albaania kõrgeim raamatukogundusasutus, mis asub pealinnas Tiranas.
See asutati 1920. aastal ja pühitseti 1922. aastal.
M. Lüdigi nimeline Vändra Muusika- ja Kunstikool

M. Lüdigi nimeline Vändra Muusika- ja Kunstikool on huvikool Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Vändra alevis aadressil Kooli 13.
Vändra Muusikakool loodi 1962. aastal. 1980. aastal nimetati kool helilooja Mihkel Lüdigi 100. sünniaastapäeva auks "M. Lüdigi nimeliseks Vändra Muusikakooliks". Mihkel Lüdig oli elanud ja töötanud Vändras alates 1934. aastast kuni surmani.
2021. aasta sügisest kannab kool nime M. Lüdigi nimeline Vändra Muusika- ja Kunstikool. Samast ajast tegutseb kool Vändra Gümnaasiumiga samades ruumides.
Alates 2017. aasta sügisest kuni 2021. õppeaasta lõpuni oli M. Lüdigi nimelise Vändra Muusika- ja Kunstikooli direktor Toomas Toimeta. Alates 2021. aasta sügisest on kooli direktor Marget Privits.
Tirana Kristuse Ülestõusmise katedraal

Tirana Kristuse Ülestõusmise katedraal (albaania keeles "Katedralja Ngjallja e Krishtit") on Albaania Õigeusu Kiriku peakirik Tirana kesklinnas.
Aleksandr Golovin (jalgpallur)

Aleksandr Sergejevitš Golovin (vene keeles Александр Сергеевич Головин; sündinud 30. mail 1996 Kaltanis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Monaco ja Venemaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Moskva CSKA-s, mille meeskonnas debüteeris ta Venemaa kõrgliigas 2015. aastal. Hooajal 2015–16 tuli ta CSKA-ga Venemaa meistriks.
2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Monacoga. Esimese värava lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 2. veebruaril 2019 mängus Toulouse'i vastu. 7. veebruaril 2021 tegi ta mängus Nîmes'i vastu esimese Venemaa mängijana Prantsusmaa kõrgliigas kübaratriki.
2013. aastal tuli Golovin Venemaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Venemaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. juunil 2015 sõprusmängus Valgevene vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Katusepilbas

Katusepilbas ehk katuselaast on pakust (pilpalõmmist) lõigatud õhuke puidutükk, millest mitmes kihis ja ülekattega ladumisel moodustatakse katusekate. Esimesi katusepilpa lõikemeistreid leidus Eesti aladel juba 17. sajandil, kuid laiemalt hakkas pilpakiskumine levima 19. sajandi teisel poolel, mil elujärje paranedes ja rehepeksumasina levides (ei saanud enam katusele sobivaid õlgi) hakati õlgkatuste asemel ehitama pilbaskatuseid. 20. sajandi algul oli Eestis ligi pooled, Lõuna-Eestis aga valdav osa katuseid tehtud pilbastest või laastudest.
Materjal.
Katusepilpad kistakse valdavalt männist, aga sobivad ka kuusk ja haab, pilpaliimeistri ja pilpapingi ehk pilpajärje abil. Haava puuduseks on selle muudest puiduliikidest lühem vastupidavus, kuuse puhul on raske leida oksavaba materjali, männil pärast kuivamist poorid ei sulgu (erinevalt kuusest).
Pilpad kistakse toorest puust, seisnud ja juba kuivanud puitu leotatakse paar nädalat vees. Levinud mõõtmed pilpal on pikkus 17 tolli (43 cm), laius 2,5 tolli (5 cm), männipilpa paksus 1/8 tolli (3 mm), haavapilbas kaks korda paksem. Toorest puidust saab siledamad pilpad, mida on ka kergem kiskuda. Ühe ruutmeetri katuse saamiseks kulub ligi sada pilbast.
Valmistamisviisid.
Käsitsi pilpakiskumine oli veel 1940. aastateni üsna tavaline Avinurmes ja mujal Alutagusel, kuid kahe-kolme mehega kasutatav pilpahöövel levis võrdlemisi vähe, kuna tõenäoliselt jõudis enne seda levida hobusemasin. 1930. aastatel hakkas mainitud lõikamisviise välja vahetama pilpalõikamine mootori abil.
Eristatakse ka pilbast laastust: esimest lõigatakse käsitsi, teist masinaga. Kuna käsitsi lõigatud pilpad järgivad puusüüd ja ei lõhesta kiudusid, kestab pilbastest valmistatud katus kauem. 
Vastupidavus.
Puitkatus võib vastu pidada 40–60 aastat, aga on teada ka sada aastat vastu pidanud puitkatused. Kestvus sõltub materjalist, lõikeviisist, paigaldusest, tihedusest, asukohast, hooldusest, katuse kaldest ja õhusaastest. Kui muud liiki puitkatuseid kaetakse sageli tõrvaga, siis pilbaskatust ei tõrvata, küll aga võib seda soovi korral katta Rootsi punasega.
Luke Adam

Luke Adam (sündinud 18. juunil 1990 St. John'sis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Nürnberg Ice Tigers.
Aastatel 2006–2009 mängis Adam Quebec Major Junior Hockey League'is.
2008. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Buffalo Sabresi poolt 48. valikuna. Hooaja 2009–10 lõpus debüteeris Adam American Hockey League'is (AHL) Sabresi noorteklubis Portland Pirates. Hooajal 2010–11 oli ta AHL-is kõige resultatiivsem uustulnukas (29+33). Samal hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava Dudley "Red" Garrett Memorial Awardi ja valiti AHL-i tähtede mängule.
NHL-is debüteeris ta Sabresi meeskonnas 26. novembril 2010 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 7. detsembril mängus Boston Bruinsi vastu. Hooaeg 2011–12 on jäänud seni tema edukamaks hooajaks NHL-is (10 väravat, 10 väravasöötu). Kahel järgmisel hooajal mängis ta põhiliselt AHL-i klubis Rochester Americans. 2014. aastal valiti ta taas AHL-i tähtede mängule.
2014. aasta detsembris siirdus ta Columbus Blue Jacketsi, mille meeskonnas sai ta hooajal 2014–15 NHL-is kirja kolm mängu. Hooajal 2015–16 mängis Adam AHL-i klubis Hartford Wolf Pack.
Alates hooajast 2016–17 on Adam mänginud Saksamaa kõrgliigas. Esimesed kolm hooaega mängis ta Adler Mannheimis, kellega tuli hooajal 2018–19 Saksamaa meistriks. Hooajal 2019–20 mängis ta Düsseldorfer EG-s. 2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Ice Tigersiga.
2010. aastal võitis Adam Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Artūrs Kulda

Artūrs Kulda (sündinud 25. juulil 1988 Leipzigis) on Läti jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Austria klubis EC VSV.
Hooajal 2003–04 debüteeris ta Läti kõrgliigas HK Prizma meeskonnas. Seejärel mängis ta kaks hooaega Venemaa noorteliigades. Aastatel 2006–2008 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Peterborough Petes.
2006. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL-i "draft"is 200. valikuna. Hooaja 2007–08 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Thrashersi noorteklubis Chicago Wolves, kellega võitis samal hooajal Calder Cup'i.
Thrashersi meeskonnas debüteeris Kulda NHL-is 12. veebruaril 2010 mängus Minnesota Wildi vastu. Aastatel 2008–2012 mängis ta suurem osa ajast AHL-is. NHL-is sai ta Thrashersi meeskonnas kahe hooaja jooksul kirja kuus mängu ja Winnipeg Jetsi meeskonnas hooajal 2011–12 üheksa mängu.
2012. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Novosibirski Sibir. Aastatel 2013–2015 mängis ta KHL-is Ufa Salavat Julajevi ridades. Seejärel mängis ta aastatel 2015–2017 Jokerites. Suurem osa hooajast 2017–18 mängis ta KHL-is Kunluni Red Stari ridades, hooaja lõpus lühikest aega Tšehhi kõrgliigaklubis Praha Sparta. Hooajal 2018–19 mängis ta KHL-is Tšerepovetsi Severstali meeskonnas. Hooaega 2019–20 alustas ta Riia Dinamos, kuid naasis seejärel Severstali. 2020. aasta detsembris liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga Nürnberg Ice Tigers. Hooajal 2021/22 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Krefeld Pinguine ridades. 2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu EC VSV-ga.
Läti jäähokikoondise koosseisus on Kulda osalenud 2014. aasta taliolümpiamängudel ja 2022. aasta taliolümpiamängudel ning kaheksatel maailmameistrivõistlustel (vahemikus 2010–2022). 2014. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta turniiri peale kaitsemängijatest enim väravaid (kokku neli väravat).
Tema noorem vend Edgars Kulda on samuti jäähokimängija.
Ahto Kalja

Ahto Kalja (24. mai 1950 Viljandi – 22. oktoober 2018 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane, informaatik ja professor. 
Haridus.
Lõpetas Tartu 8. Keskkooli 1969; TPI mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia eriala "cum laude" 1974; Eesti NSV TA Küberneetika Instituudi aspirant 1977–1983; tehnikateaduste kandidaat 1983. 
Doktorikraad (Rakendusvaldkonna mudeliga ühtiv andmebaaside juhtsüsteem. DBMS for CAD application, juh. Enn Tõugu), Eesti NSV TA Küberneetika Instituut, 1983; vanemteadur 1983; dotsent 1992; professor 1997.
Töökäik.
Tallinna Elektrotehnika Tehase Teadusliku Uurimise Instituudi insener ja nooremteadur 1974–1977; Eesti NSV / Eesti TA Küberneetika Instituudi vaneminsener 1977–1979, nooremteadur 1979–1983, vanemteadur 1983–1984, masinprojekteerimise sektori juhataja 1985–1992, juhtivteadur 1992–1997; 
ajutine teaduslik-tehniline kollektiiv START, sektorijuhataja 1985–1988; Tampere Tehnikaülikooli (Soome) külalisteadur 1994; Stockholmi Kuningliku Tehnikaülikooli (Rootsi) külalisteadur 1995; Aarhusi Tehnikaülikooli (Taani) külalisteadur 1996; Tampere Tehnikaülikooli (Soome) külalisteadur 1999; RIA – Riigi Infosüsteemi Amet, X-tee projektijuht 2001–2014;
TTÜs 1977–2018: automaatika kateedri tunnitasuline õppejõud 1977–1984; küberneetika baaskateedri vanemõpetaja 1985–1988; informaatikainstituudi dotsent 1992–1997; arvutitehnika instituudi süsteemitarkvara professor ja õppetooli juhataja 1997–2016; TTÜ Küberneetika Instituudi vanemteadur 1997–2016 ja osakonnajuhataja 1997–2014; TTÜ Küberneetika Instituudi tarkvarateaduse laboratooriumi vanemteadur 2016; infotehnoloogia teaduskonna tarkvarateaduse instituudi professor 2017–2018., 
Teadustöö põhisuunad.
Loodusteadused ja tehnika, arvutiteadused: andmebaasid, masinprojekteerimine, tehisintellekt, tarkvaratehnika.
Avaldanud üle 160 teaduspublikatsiooni, 1 kasuliku mudeli kaasautor. Tema juhendamisel on kaitstud 9 magistri- ja 5 doktoritööd. , 
Teaduskorralduslik tegevus.
Paljude kodumaiste ja rahvusvaheliste konverentside organiseerija 1977–2018; Eesti-Soome Informaatikakomitee teadussekretär 1988–1998; infoseeria "Arvutustehnika ja andmetöötlus" toimetuse liige 1988–2011; Eesti TA / TTÜ Küberneetika Instituudi nõukogu liige 1990–2004, 2013–2016; Eesti Infotehnoloogia Seltsi volikogu liige 1993–2009; TTÜ arvutitehnika instituudi nõukogu liige 1997–2016; TTÜ infotehnika teaduskonna nõukogu liige 1997–2001; Acta Universitatis Latviensis, seeria Informatics toimetuse liige 2002–2012; Baltic Journal of Modern Computing toimetuskolleegiumi liige 1913–2018.
Harrastused.
Lugemine, fotograafia, automatkad, sport.
Kalda tänav (Kunda)

Kalda tänav on tänav Kunda linnas ja paikneb linna keskosas.
Tänav on 312 meetrit pikk ja keskmise laiusega 15 meetrit.
Kalda tänav saab alguse Kasemäe tänavalt. Tänav suundub põhja poole, ristudes Mäe tänavaga ning lõpeb Koidu tänava ristmikul. Peale ristmikku jätkub tänav Staadioni tänavana. Tänava lääneküljel on rajatud kõnnitee.
Grossi Toidukaupade kauplus paikneb Kasemäe ja Kalda tänava ristmikul aadressiga Kasemäe 12. Kalda ja Koidu tänava ristmikul asub Kunda Noortemaja (Koidu 13).
Tänava ääres asuvad veel korterelamud ja ühepereelamud, põhiliselt tänava lääneküljel.
Fjokla Bezzubova

Fjokla Bezzubova (vene keeles Фёкла Игнатьевна Беззубова; 27. september 1880 – 12. mai 1966) oli ersa rahvalaulik ja muinasjutuvestja.
Fjokla Ignatjevna Bezzubova sündis 1880. aasta septembris Novõje Turdaki külas Kotškurovo rajoonis. Pärast abiellumist asus elama Semileika külla samas rajoonis, alates 1940. aastast elas Saranskis.
Tema loomingust on kokku ilmunud kümme raamatut nii vene kui ersa keeles. Loomingu esimene kogumik "Народной морот" (tõlkes "Rahvalikud laulud") ilmus trükis 1939. aastal.
"Laul Stalinist" (ersa keeles „Моро Сталинде“) ilmus ersa keeles eraldi raamatuna 1950. aastal.
Fjokla Bezzubova oli 1938. aastast NSV Liidu Kirjanike Liidu liige.
Bashkim Fino

Bashkim Fino (12. oktoober 1962 Gjirokastër – 29. märts 2021 Tirana) oli Albaania poliitik, endine Albaania peaminister. 
Fino lõpetas 1986. aastal Tirana Ülikooli majandusteaduskonna. Ta täiendas end Itaalias, Kreekas ja Soomes. Seejärel töötas ökonomistina Gjirokastris. Aastatel 1992–1997 oli ta Gjirokastri linnapea.
Ta oli Albaania Sotsialistliku Partei liige. 
11. märtsil 1997 määras Albaania president Fino Albaania peaministriks, ta oli selles ametis 24. juulini 1997 (kuni valimisteni).
2014. aastast oli ta Albaania Parlamendi liige Korçë ringkonnast.
Bashkim Fino suri 29. märtsil 2021 koroona tagajärjel.
Isiklikku.
Ta oli abielus ja tal on kaks last.
Missus

Missus ehk kviditeet (uusladina keeles "quidditas", sõnast "quid?", mis?) oli skolastikutel väljendit "quid est res" ("mis on asi") kokku võttev uudissõna asja vormi ("Form"), substantsi ("Substanz") või põhiolemuse ("Wesenheit") tähistamiseks. 
Averroes (Ep. met. 2, p. 47), Albertus Magnus (Met. 7,1, 4) ja Aquino Thomas (De ente 1c. Sum. th. I, 3, 4 ob. 2) eristasid absoluutset, taanduvat, keerukat, lihtsat, liigile, indiviidile või ainele olemuslikku missust ("quidditas absoluta, recepta, composita, simplex, generis, individui, subsistens").
Wilhelm von Occam selgitab: "Ühest küljest on missus kõik lubatav, mis asjal olemuslikult on, mis moodustab sisulise üksuse ning sellisel moel on missus mateeria ja vormi ühend. ... Teisalt on missus fomaalselt see lõplik, mille poolest üks asi, mis ei ole sama mis see, erineb teisest." ("Quidditas uno modo accipitur pro omnibus, quae sunt de essentia rei, quae faciunt unum per se, et isto modo quidditas est unum compositum ex materia et forma... Alio modo accipitur quidditas pro forma ultima, qua aliquid differt ab alio, quod non est idem cum illo", bei Prantl, G. d. L. III, 360). 
Nicolaus Cusanus märgib: "Asja missus ..., on tõetagaja: oma puhtas tõendamatuses." (»Quidditas rerum..., quae est entium veritas: in sua puritate inattingibilis«, De doct. ignor. I, 3). 
Gocleni jaoks on missus asja ilma igasuguse arvestuseta aktsepteeritav olemus (»quidditas« »ipsa rei essentia unde accepta sine omni respectu«, Lex. philos. p. 942). 
Micraelius selgitab: "Missus on definitsiooni kohaselt kõige olemuslikum, mida kreeka keeles väljendatakseto "ti ên einai", see, mis on asja olemus." "Missus on seega viimane reaalsus, mille tõttu asi moodustab oma õigeid liike." "Skolastiline missus on olemuslik kõige lõpmatmatele liikidele: koosnemise seisukohast on nendeks mateeria ja vorm, eristumise seisukohast on selleks liigierisus, järelduslikult on selleks olemuslikud omadused." ("Quidditas est ipsa essentia in respectu ad definitionem, qua exprimitur graece to ti ên einai, quod quid erat esse rei." "Quidditas igitur est ultima realitas, secundum quam aliquid constituitur in propria specie." " Quidditativum scholastici aliud faciunt essentiale, ut est species infima: aliud constitutivum, ut est materia et forma: aliud specificativum, ut est differentia specifica: aliud consecutivum, ut proprietates essentiales", Lex. philos. p. 946).
Salu-tikksaba

Salu-tikksaba ("Malurus cyaneus") on värvuliste seltsi tikksabalaste sugukonda kuuluv linnuliik, kes elutseb Kagu-Austraalias.
2021. aastal valiti liik Austriaalias aasta linnuks. Teisele kohale tuli austraalia konnkurk ("Podargus strigoides").
Alamliigid.
Salu-tikksabal on kirjeldatud kuute alamliiki:
Kirjeldus.
Salu-tikksaba on 14 sentimeetrit pikk ja kaalub 8–13 grammi, kusjuures isaslinnud on tavaliselt pisut suuremad kui emased. Nende saba on keskmiselt 5,9 cm pikk, mis teeb salu-tikksabadest "Malurus"e perekonna ühe kõige lühema sabaga liigi. Noka pikkus on sõltuvalt alamliigist 9 ("M. c. cyaneus") kuni 8 mm ("M. c. cyanochlamys"), see on võrdlemisi pikk, kitsas, terav ja pea poolt laiem. Üldiselt sarnaneb nokk oma ehituselt teistele putuktoidulistele lindudele.
Sarnaselt teistele tikksabalistele on ka salu-tikksaba silmatorkav oma soolise dimorfismi poolest. Isaslindude pulmasulestik on väga silmatorkav, selles värvuses asetuvad kontrasti sillerdav sinise ning must ja hallikas-pruun. Erksavärvilised kroonsuled ja kõrvatutid on figureerivad kesksetena ka liigi pulmamängudes. Isaslinnu pesitsusaegset sulestikku iseloomustab ka kirgassinine värv otsmikul, kõrvade kattesulestikus, sabal ja kukla ja ülaselja vahel. Samuti pruunid tiivad ning must kõri, silmatriip, rind ja nokk. Emaslinnud, nooremad isendid ja mittepesitsevad isaslinnud on kahvatut helepruuni värvi, neil on heledam alakõht ning samuti helepruun (emaslinnud ja noorlinnud) või tuhm hallikassinine (mittepesitsevad isaslinnud) saba. Noorte isendite ja emaslindude nokk on pruun, isastel läheb see esimese talve järel mustaks. Noored isaslinnud vahetuvad pulmasulestikku esimesel pesitsusajal pärast koorumist, ehkki vahel jääb nende pulmasulestikku mõningaid pruunikaid sulgi, mis vahetuvad ühe-kahe aasta pärast. Nii emas- kui isaslinnud vahetavad oma sulgi sügisel pärast paaritumist, misjärel isaslinnud kannavad kuni talve või kevadeni tavasulestikku.
Toitumine.
Salu-tikksabad on peamiselt putuktoidulised. Nad söövad mitmesuguseid väikseid putukaid (näiteks sipelgaid, rohutirtse, haisulutikaid), kuid vähemal määral ka seemneid, lilli ja puuvilju. Nad otsivad toitu maapinnalt või kuni kahe meetri kõrgusest põõsastikust. Et sellise toiduotsimisviisi tõttu ohustavad neid erinevad kiskjad, otsivad salu-tikksabad toitu mitmekesi koos ja tihti mõne varjumispaiga lähedal. Sipelgad on eriti olulised talviti, mil muud toitu on vähem. Poegi toidetakse tihti mõnevõrra suuremate putukatega (nt suuremad rohutirtsud ja röövikud), kui täiskasvanud linnud ise söövad..
Vitebski maakond

Vitebski maakond (valgevene keeles "Віцебскі павет"; vene keeles "Витебский уезд") oli Venemaa Keisririigi ja Valgevene NSV Vitebski kubermangu haldusüksus.
Ajalugu.
Sealsed maad läksid Venemaa koosseisu esimese Poola jagamise järel. Maakond rajatigi aastal 1772. aastal endise Polotski vojevoodkonna aladele. Algselt oli see Pihkva kubermangu, aastast 1776 aga Polotski asehaldurkonna koosseisus. Aastail 1796–1802 kuulus see Valgevene kubermangu koosseisu, seejärel aga Vitebski kubermangu koosseisu. Aastal 1866 liideti sellega osa seni Suraži maakonda kuulunud alasid. Märtsis 1924 likvideeriti Vitebski kubermang ja maakond hakkas kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Maakond likvideeriti sama aasta juunis. 
1897. aasta rahvaloenduse järgi elas maakonnas 177 400 inimest. Valgevenelasi oli 51,1, venelasi 20,1%, juute oli 22,3%, poolakaid 3,2 % ja lätlasi 2,2%. Maakonnalinnas Vitebskis oli toona 65 871 elanikku. Teine linn oli Suraž, kus oli 2731 elanikku.
Haldusjaotus.
Venemaa keisririigi koosseisus jagunes maakond valdadeks (vene keeles "Волость"). Maakonna keskuseks oli maakonnalinn Vitebsk, Teine linn oli Suraži maakonna liitmise järel Suraž. Lisaks oli maakonnas aastal 1913 veel 15 valda.
Maakonnas asus ka Janavičy alev.
Vallad maakonna koosseisus olid aastal 1913:
Jaroslavli Lokomotiv

Jaroslavli Lokomotiv on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Jaroslavlis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Läänekonverentsis Tarassovi divisjonis. 
Klubi on asutatud 1959. aastal nimega Jaroslavli JaMZ. Pikka aega (1965–2000) kandis klubi nime Jaroslavli Torpedo. Pärast mitmeid aastaid madalamates liigades jõudis klubi esimest korda Nõukogude Liidu kõrgliigase 1987. aastal.
Aastatel 1992–1996 mängis klubi Rahvusvahelises Jäähokiliigas ja 1996–2008 Venemaa kõrgliigas. Aastatel 1997, 2002 ja 2003 tuli klubi Venemaa meistriks. 2008. aastal liitus klubi KHL-iga. 2000. aastal sai klubi praeguse nime.
7. septembril 2011 toimunud lennuõnnetuses hukkus kogu Jaroslavli Lokomotivi meeskond. Selle tõttu klubi hooajal 2011–12 KHL-is ei osalenud. Uuesti alustati liigas mängimist järgmisel hooajal.
Klubi koduväljak asub 9070 pealtvaatajat mahutavas Arena 2000-s.
Alates 2020. aastast on klubi peatreener olnud Andrej Skabielka.
Jusuf Nurkić

Jusuf Nurkić (sündinud 23. augustil 1994 Tuzlas) on Bosnia ja Hertsegoviina korvpallur, kes mängib 2025. aastast NBA klubis Utah Jazz, Varem on ta mänginud 2017–2023 klubis Portland Trail Blazers.
Karjäär.
Enne NBA-sse siirdumist mängis Nurkić Horvaatia klubis Zagrebi Cedevita.
Nurkići valis 2014. aasta NBA "draft"'ist 16. valikuna Chicago Bulls, kes vahetas ta kohe edasi Denver Nuggetsisse. Kaks ja pool hooaega Nuggetsis mänginud Nurkić tõi selle ajaga keskmiselt 7,5 punkti ja 5,9 lauapalli mängus.
2017. aasta veebruaris vahetati Nurkić Portland Trail Blazersisse, kus ta kogus esimesel täishooajal (2017/18) keskmiselt 14,3 punkti ja 9 lauapalli mängus.
1. jaanuaril 2019 tegi Nurkić karjääri ühe parima mängu, kui tema arvele jäi 24 punkti, 23 lauapalli, 7 resultatiivset söötu, 5 vaheltlõiget ja 5 viskeblokeeringut ning Trail Blazers alistas lisaajal 113 : 108 Sacramento Kingsi.
2018/19. hooajal keskmiselt 15,6 punkti ja 10,4 lauapalli mängus toonud Nurkići hooaja lõpetas jalaluumurd 25. märtsil 2019. Ta naasis väljakule alles 31. juulil 2020, misjärel kogus kaheksa mänguga keskmiselt 17,6 punkti, 10,3 lauapalli, 4 resultatiivset söötu, 1,4 vaheltlõiget ja 2 viskeblokeeringut.
Rahvuskoondis.
Nurkić debüteeris Bosnia ja Hertsegoviina korvpallikoondises 2013. aasta Euroopa meistrivõistluste valikmängudes. 2017. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiril kogus ta keskmiselt 19,2 punkti ja 13,5 lauapalli mängus.
Ella Lüüs

Ella Lüüs (neiuna Ella Pehme; 15. aprill 1915 Kolpino – 17. juuni 1996 Tallinn) oli eesti graafik.
Ta sündis aastal 1915 Kolpinos pagari perekonnas. Aastal 1920 tuli ta koos vanematega Eestisse. Ta lõpetas aastal 1934 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi. Aastal 1941 evakueerus ta Tšeljabinski oblastisse, oli aastal 1944 Moskvas; naasis samal aastal Tallinna. Lõpetas aastal 1950 Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi graafikuna.
Ta oli aastatel 1950–1965 Üleliidulise Kaubanduspalati Eesti osakonna mittekoosseisuline kunstnik. Aastatel 1965–1968 oli ta kirjastuse "Valgus" kunstiline toimetaja, aastatel 1968–1975 oli ta ENE peatoimetuse illustratsioonide ja kartograafia teadusliku toimetuse juhataja. Ta oli aastast 1958 Eesti Kunstnike Liidu liige.
Ta on viljelnud vabagraafikat, kujundanud raamatuid, auaadresse, kaubamärke, reklaame, brošüüre ja etikette.
Isiklikku.
Ta oli abielus juristi ja Eesti NSV sotsiaalministri Lembit Lüüsiga, nende tütar on sisearhitekt Karin Lüüs, tütrepoeg oli kabetaja ja kabeaktivist Villem Lüüs. Tema vend oli skulptor Karl Pehme.
Vilayət Quliyev

Vilayət Muxtar oğlu Quliyev (sündinud 5. novembril 1952 Ağcabədis) on Aserbaidžaani poliitik ja diplomaat.
Vilayət Quliyev lõpetas Bakuu Riikliku Ülikooli filoloogina 1975. aastal. Seejärel töötas ta õpetajana Beyləqani rajoonis. Aastatel 1978–1981 õppis ta aspirantuuris Aserbaidžaani NSV Teaduste Akadeemia Nizami nimelises Kirjandusinstituudis. 1981–1996 töötas ta Nizami nimelises Kirjandusinstituudis nooremteadurina, teadurina, osakonnajuhatajana ja teadusala asedirektorina. Vahepeal oli ta 1992–1993 oli ta külalislektor Atatürgi Ülikoolis Türgis. 1996. aastal valiti ta Aserbaidžaani parlamendi liikmeks. 1999–2004 oli ta Aserbaidžaani välisminister. 2004–2010 oli ta Aserbaidžaani erakorraline ja täievoliline suursaadik Poolas. Alates 2010. aastast on ta Aserbaidžaani erakorraline ja täievoliline suursaadik Ungaris.
Mar del Plata

Mar del Plata on linn Buenos Airese provintsis Argentinas, asub Atlandi ookeani rannikul. Mar del Plata on Buenos Airese provintsi suuruselt teine linn. Nimi "Mar del Plata" on lühend "Mar del Rio de la Plata", tähendus on "Rio de la Plata vesikonna meri" või "(jõe) Plate'i piirkonnaga külgnev meri". Mar del Plata on üks suuremaid kalasadamaid ja Argentina suurim mereäärne kuurort. 2010. aasta rahvaloenduse [INDEC] järgi oli linnas 614 350 elanikku, see on Argentina suuruselt 7. linn.
Argentinas asuva puhkuseranniku osana on turism Mar del Plata peamine majandustegevus – 2006. aastal külastas linna seitse miljonit turisti. Mar del Platas on mitmekesine turismiinfrastruktuur, kus on arvukalt hotelle, restorane, kasiinosid, teatreid ja muid turismiobjekte. Mar del Plata on ka oluline spordikeskus, kus on mitmeotstarbeline olümpiastaadionistiilis staadion (esmakordselt kasutati seda 1978. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste võistluspaigana ja hiljem täiendati 1995. aasta Pan-Ameerika mängude jaoks), viis golfiväljakut ja palju muid rajatisi.
Edward Pasquale

Edward Robert Nito Pasquale (tuntud ka kui Eddie Pasquale; sündinud 20. novembril 1990 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina KHL-i klubis Jaroslavli Lokomotiv.
Aastatel 2006–2010 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Belleville Bulls ja Saginaw Spirit.
2009. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Atlanta Thrashersi poolt 117. valikuna.
Aastatel 2010–2019 mängis Pasquale põhiliselt American Hockey League'is (AHL), kuuludes sellistesse klubidesse nagu Chicago Wolves, St. John's IceCaps, Grand Rapids Griffins, Bakersfield Condors ja Syracuse Crunch. Hooajal 2011–12 valiti AHL-i hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu. 2017. aastal võitis ta Griffinsiga Calder Cup'i. Hooajal 2018–19 pälvis ta Crunchis mängides Harry "Hap" Holmes Memorial Award'i (auhind väravavahile, kes on hooaja jooksul lasknud endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängu kohta).
NHL-is debüteeris Pasquale 4. detsembril 2018 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Sel hooajal sai ta NHL-is kirja veel kaks mängu.
2019. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nur-Sultani Barõs. 2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Lokomotiviga.
Bogdan Kisselevitš

Bogdan Aleksandrovitš Kisselevitš (vene keeles Богдан Александрович Киселевич; sündinud 14. veebruaril 1990 Tšerepovetsis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Moskva CSKA.
KHL-is debüteeris ta hooajal 2009–10 Tšerepovetsi Severstali meeskonnas.
2014. aasta mais liitus ta Moskva CSKA-ga, kus mängis järgmised neli hooaega. 2014. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooajal 2017–18 valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2018. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers. NHL-is tegi ta debüüdi 13. oktoobril 2018 mängus Vancouver Canucksi vastu. Kokku sai ta sel hooajal NHL-is kirja kaheksa väravasöötu. 2019. aasta veebruaris müüdi tema mängijaõigused Winnipeg Jetsile, kuid vigastuse tõttu ta see hooaega rohkem ei mänginud.
2019. aasta juulis naasis Kisselevitš CSKA-sse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu.
2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Kisselevitš Venemaa võistkonnaga kuldmedali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Atlantic Yacht Club

Atlantic Yacht Club (lühend AYC) oli perekeskne jahtklubi, mis asus New Yorgi enim rahvastatud linnaosa Brooklyni lõunaosas Gravesendi lahe kaldal Coney Islandi lääneosas. Suurlinna purjetamiskogukonna uhkus andis oma panuse 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse purjetamisse. 1866. aastal asutatud prominentse jahtklubi maine on siiski säilinud tänaseni. 
1933. aastal mahapõlenud seltsimaja asendati 21. sajandi alguses uue asukohaga Sea Gate'i vastaskaldal Gravesendis. Selle kontorit peetakse Brooklyn Heightsis.
Jahtklubi oli tuntud regulaarsete regattide korraldamine poolest.
Sea Gate

Sea Gate on peamiselt ühepereelamutest koosnev suletud kogukonna ala Ameerika Ühendriikides New Yorgis Brooklyni linnaosas. See asub Coney Islandi poolsaarel tänavast West 37th Street läänes.
Seal asub Coney Islandi tuletorn.
Soomõiste ja liigierisus

Soomõiste ja liigierisus ehk soo-liigisuhe (ladina keeles "genus proximum et differentia specifica") on Aristoteleseni ulatuv mõiste määratlemise reegel, mille skolastikud sõnastasid "definitio fi(a)t per genus proximum et differentiam specificam".
Soomõiste ja liigierisus on kahe mõiste suhe, milles ühe mõiste sisu sisaldab teise mõiste sisu ja vähemalt üht lisa-eristustunnust. See tähendab, et mõiste määratlemisel tuleb kõigepealt kindlaks määrata selle lähim soomõiste kui ülemmõiste ehk tervikumõiste ning seejärel liigierisuse alusel liigimõiste kui alammõiste ehk osamõiste. 
Soomõistel ja liigierisusel põhineb Porphyriose puu.
Kolga jõgi

Kolga jõgi on mitme jõe nimi.
TEC-9

Intratec TEC-9, TEC-DC9, KG-99 ja AB-10 on tagasipahvaku põhimõttel töötavad poolautomaatsed püstolid. Neid arendas Rootsi relvatootja Interdynamic AB Ameerika Ühendriikide tütarettevõte Intratec. 1984. aastal turule toodud TEC-9 oli tehtud odavatest polümeerist ning stantsitud ja freesitud terasosadest. Tänu lihtsale ehitusele oli TEC-9 lihtsasti parandatav ja modifitseeritav. 
1990. aastatel sai TEC-9 seoses organiseeritud kuritegevuse, tänavajõukude ja massitulistamistega halva maine. Seda kasutati näiteks tulistamises California 101. tänaval ja Columbine'i koolitulistamises. Sellest hoolimata tõi relv Intratecile majanduslikku kasu, neid müüdi üle 250 000.
Colt M1911

M1911 (ka Colt 1911 või Colt Government) on Ameerika Ühendriikide poolautomaatpüstol, mis kasutab padrunit .45 ACP. Aastatel 1911–1985 oli see Ameerika Ühendriikide relvajõudude standardne kõrvalrelv. Seda kasutati laialdaselt nii esimeses kui teises maailmasõjas, Korea sõjas ja Vietnami sõjas.
Ameerika Ühendriigid tootsid sõjaväekasutuseks 2,7 miljonit M1911 ja M1911A1 püstolit. M1911 asendati 1985–1990 aastal USA relvajõudude standardkõrvalrelvana 9-millimeetrise Beretta M9-ga. Kuid tänu enda menukusele kasutajate seas pole M1911 tänase päevani täielikult USA relvajõudude kasutusest kadunud. Uuendatud M1911 variandid on siiani kasutusel mõnedes USA armee erivägede, merejalaväe ja mereväe üksustes.
M1911 disainis John Browning ning selle tööpõhimõtte järgi on ehitatud lõviosa tänapäevastest püstolitest. See on ka tsiviilkasutuses laialt levinud ning seda kasutatakse erinevatel laskevõistlustel, näiteks USPSA, IDPA, IPSC ja NRA Precision Pistoli võistlustel. Ameerika Ühendriikides on M1911 populaarne isiklik relv, kuna seda on selle väiksuse tõttu lihtne kaasas kanda ning .45 APC padrunil on enesekaitseks piisavalt suur.
Osariigi tulirelv.
18. märtsil 2011 valis Ameerika Ühendriikide Utah' osariik Browning M1911 osariigi ametlikuks tulirelvaks. Tegu oli austusavaldus John Browningule, kes Utah's sündis ja üles kasvas.
Zäjnäb Biiševa

Zäjnäb Biiševa (baškiiri keeles Зәйнәб Абдулла ҡыҙы Биишева; vene keeles Зайнаб Абдулловна Биишева; 15. jaanuar 1908 – 24. august 1996 Ufa) oli baškiiri luuletaja, proosa- ja näitekirjanik ning tõlkija.
Sündis Tujembetovo külas (tänapäevase haldusjaotuse järgi Kugartši rajoonis) õpetaja Abdulla Biiševi peres. Ta jäi varakult orvuks, ema suri 1911. aastal ja isa 1919. aastal. Kooli neljanda klassi sai ta lõpetada alles 16-aastaselt.
Zäjnäb Biiševa õppis Orenburgi Baškiiri Pedagoogilises Instituudis. Pärast lõpetamist töötas õpetajana 1929–1931 Baimaki rajoonis Temjasovo külas ja täiendas end kursustel Ufas. 1931. aastast töötas ajakirja Pioneer toimetuses ja Baškiiri raamatukirjastuses. 
Zäjnäb Biiševa esimene jutustus ilmus ajakirjas Pioneer 1930. aasta. Esimene raamat "Партизан малай" ilmus trükis 1942. aastal. Kokku ilmus tal üle 60 raamatu ja seda mitmetes liiduvabariikide keeltes. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.
Väga suure osa tema loomingust moodustavad näidendid, mida on väga edukalt ja suure publiku menuga lavastatud Baškiiri Riiklikus Akadeemilises Draamateatris kui ka väljaspool Baškortostani.
Zäjnäb Biiševa tõlkis baškiiri keelde Nikolai Gogoli jutustuse "Tarass Bulba", Arkadi Gaidari jutustuse "Timur ja tema meeskond" ning Lev Kassili, Ivan Turgenevi, Serge Aksakovi, Anton Tšehhovi ja Maksim Gorki loomingut.
Zäjnäb Biiševa oli 1946. aastast NSV Liidu Kirjanike Liidu liige, 1953. aastast elukutseline kirjanik.
Zäjnäb Biiševa suri 88-aastaselt Ufas 24. augustil 1996. Ta on maetud Ufa musulmanide kalmistule. 
Mälestuse jäädvustamine.
Zäjnäb Biiševa nime kannab tänav Ufas ja kirjastus Baškortostanis, kus ta ka ise aastaid töötas. Tema auks on nimetatud mitmed koolid ja antakse välja auhindu.
14. oktoobril 2016 avati Ufas tema mälestusmärk.
Nurulla mošee

Nurulla mošee (tatari keeles "Нурулла мәчете") on mošee Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Mošee asub Vana-Tatari eeslinnas.
Nurulla mošee on ehitatud aastatel 1845–1849. Hoone projekteeris arhitekt A. Loman. 1929. aastal sulgesid Nõukogude võimud mošee ja selle minarett lammutati. Järgnenud aastakümnete jooksul oli hoone kasutusel elu- ja haldushoonena. 1981. aastal arvati hoone siiski arhitektuurimälestiseks. 1992. aastal tagastati mošee hoone kogudusele. Kui hoone aastatel 1990–1995 restaureeriti, taastati ka minarett.
1946. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised

1946. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised (prantsuse keeles "élections constituantes françaises de 1946") oli juunis 1946 toimunud sõjajärgse teise asutava kogu valimised Prantsusmaal. 
Mais 1946 korraldatud referendumil andis 52,8% valijatest oma hääle Asutava Kogu väljatöötatud põhiseaduse projekti vastu. Seetõttu tekkis vajadus kokku kutsuda asutava kogu uus koosseis, mille ülesandeks saanuks põhiseaduse uue projekti väljatöötamine. 2. juunil 1946 toimusidki sõjajärgse teise Asutava Kogu valimised.
Nagu ka eelmistel (oktoobris 1945) Asutava Kogu valimistel sai ka nüüd kolm parteid üle 20% valijate häältest: Vabariiklik Rahvapartei (liider Georges Bidault) 28,2%, Prantsusmaa Kommunistlik Partei (liider Maurice Thorez) 26,0% ja Töölisinternatsionaali Prantsuse Sektsioon (liider Guy Mollet) 21,1%. 
Kokku valiti Asutavasse Kokku 586 liiget.
Anton Slepõšev

Anton Vladimirovitš Slepõšev (sündinud 13. mail 1994 Penzas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva CSKA ründajana vasakäärel.
KHL-is debüteeris ta hooajal 2011–12 Novokuznetski Metallurgi meeskonnas. Hooaja 2012–13 kesksel siirdu ta Ufa Salavat Julajevi.
2013. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Edmonton Oilersi poolt 88. valikuna. 2015. aasta mais sõlmis ta Oilersiga kolmeaastase lepingu. Põhja-Ameerikas mängis ta kolm hooaega ning tema edukaim hooaeg Oilersiga oli 2017–18, mil ta lõi liigas kuus väravat ja andis kuus väravasöötu.
2018. aasta juulis naasis ta KHL-i, sõlmides lepingu CSKA-ga. 2019. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika.
Aastatel 2013 ja 2014 võitis Slepõšev Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
1946. aasta Prantsuse Asutav Kogu

1946. aasta Prantsuse Asutav Kogu (prantsuse keeles "Assemblée constituante de 1946") oli sõjajärgne teine asutav kogu Prantsusmaal, mille ülesandeks oli välja töötada Neljanda Vabariigi põhiseadus, moodustada valitsus ja täita parlamendi funktsioone kuni uue põhiseaduse jõustumiseni.
2. juunil 1946 Prantsusmaal toimunud üleriigilistel valimistel valiti 586-liikmeline Asutav Kogu, kus enim saadikukohti said Vabariiklik Rahvapartei (liider Georges Bidault) 28,2%, Prantsusmaa Kommunistlik Partei (liider Maurice Thorez) 26,0% ja Töölisinternatsionaali Prantsuse Sektsioon (liider Guy Mollet) 21,1%.
Asutav Kogu alustas oma tööd 11. juunil 1946.
Põhiseaduse projekt.
Asutava Kogu väljatöötatud Neljanda vabariigi põhiseaduse projekt esitati 13. oktoobril 1946 toimunud üleriigilisele referendumile. 53% referendumil hääletanutest oli selle projekti poolt. Prantsusmaa uus konstitutsioon hakkas kehtima 27. oktoobril 1946. Neljas vabariik oli sündinud.
Valimised parlamenti.
Tuginedes uuele Prantsuse põhiseadusele korraldas Georges Bidault' juhitud Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus 10. novembril 1946 valimised Neljanda vabariigi esimesse rahvuskokku.
Asutava Kogu volituste kehtimine.
Asutav Kogu lõpetas oma tegevuse 27. novembril 1946.
Prantsuse viies vabariik

Prantsuse viies vabariik (prantsuse keeles "Cinquième République") on Prantsusmaal 1958. aastal seoses uue põhiseaduse vastuvõtmisega kehtima hakanud vabariiklik valitsemisvorm. 
Viienda vabariigi loomise tingis 1958. aasta mais puhkenud poliitiline kriis Neljandas vabariigis (1946–1958), mis viis Neljanda vabariigi krahhini ja loobumiseni parlamentaarse vabariigi valitsemisvormist ning tõi võimule esimeste sõjajärgsete aastate ajutise valitsuse juhi Charles de Gaulle'i (presidendiametis 1959–1969).
Viies vabariik on poolpresidentaalne vabariik. Riigipea (president) valitakse otsestel valimistel (aastatel 1962–2000 seitsmeks ja alates 2000. aastast viieks aastaks).
Lars Johansson

Lars Einar Johansson (sündinud 11. juulil 1987 Avesta vallas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina Rootsi kõrgliigaklubis Frölunda.
Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2006–07 Mora IK-s. Aastatel 2008–2013 mängis ta Mora ja Västerås IK-ga Rootsi esiliigas.
Aastatel 2013–2016 mängis Johansson Rootsi kõrgliigas Frölunda ridades. Hooajal 2015–16 oli ta Rootsi kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (.927) ja lasi endale keskmiselt lüüa kõige vähem värvaid mängu kohta (1,74), lisaks sai ta kirja enim nullimänge (kokku seitse). Samal hooajal tuli ta Frölundaga Rootsi meistriks ning Johansson valiti liiga hooaja parimaks väravavahiks. 2016. aastal võitis ta Frölundaga lisaks Jäähoki Meistrite Liiga.
2016. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Hooajal 2016–17 mängis ta ainult American Hockey League'is Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs.
2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Moskva CSKA. 2019. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Samal aastal võitis ta CSKA-ga Gagarini karika. Hooaegadel 2017–18, 2019–20 ja 2020–21 lasi ta KHL-is kõikidest väravavahtidest endale keskmiselt lüüa kõige vähem värvaid mängu kohta (vastavalt keskmiselt 1,31, 1,40 ja 1,59 väravat mängus).
2021. aasta juunis liitus ta Peterburi SKA-ga. Hooajal 2021/22 lasi Johansson KHL-is kolmandat hooaega järjest endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängu kohta (1,63).
2022. aasta mais naasis ta Frölundasse.
Rootsi jäähokikoondise koosseisus osales Johansson 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Tema vanem vend Martin Johansson on murdmaasuusataja ja orienteeruja.