tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Löfbergs Arena

Löfbergs Arena on areen Rootsis Karlstadi linnas, mis asub vahetult Klarälveni jõe suudmeala kohal. Seda kasutatakse peamiselt jäähokimängudeks ning see on SHL-i klubi Färjestad BK koduareen.
Areen avati 2001. aastal pärast varasema Färjestads Ishalli täielikku ümberehitamist ja olulist laiendamist. See asendas Färjestads Ishalli Färjestadi koduareenina ning mahutab 8 647 pealtvaatajat. Areeni nimi pärineb kohviröstijalt Löfbergs.
Milica Gardašević

Milica Gardašević (serbia kirillitsa: Милица Гардашевић; sündinud 28. septembril 1998 Novi Sadis) on serbia kergejõustiklane, kaugushüppaja.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis sai ta tulemusega 6.52 seitsmenda koha. Samal aastal Oranis toimunud Vahemere mängudel võitis ta tulemusega 6.67 kuldmedali. 
2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Istanbulis jäi Milica Gardašević tulemusega 6.51 üheksandaks.
Palestiina lipp

Palestiina lipp on piiratud tunnustusega Palestiina riigi lipp. On kasutusel Palestiina riigi mõlemas osas - Gaza tsoonis ja Jordani Läänekaldal.
Lipul on kolm võrdse laiusega horisontaalset laidu - must, valge ja roheline. 
Vasakpoolses servas on punane kolmnurk.
Lipu värvid on tuletatud Pan-Araabia värvidest ja seda kasutatakse Palestiina riigi ja Palestiina rahva esindamiseks. Palestiina Vabastusorganisatsioon võttis selle lipu esmakordselt kasutusele 28. mail 1964. Lipupäeva tähistatakse 30. septembril.
Myjava

Myjava (saksa keeles "Miawa", ungari keeles "Miava") on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas, Myjava ringkonna halduskeskus. Linn asub Tšehhi piirist ligi 7 km kaugusel, Trenčínist umbes 36 km lääneedelas.
Myjava on asutatud 1586. aastal. Esialgu elasid seal praeguse Slovakkia lõunaosast türklaste eest põgenenud inimesed.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Myjava elanikest slovakke 91,92%, tšehhe 1,03%, mustlasi 0,23% ja ungarlasi 0,17%.
Sõpruslinnad.
Myjaval on seitse sõpruslinna:
Päikese mass

Päikese mass on astronoomias kasutatav mõõtühik, mis on võrdne umbes .
Mõõtühikut kasutatakse kirjeldamaks tähtede, aga ka täheparvede, udukogude, galaktikate ja mustade aukude massi. Mõõtühik on umbes võrdne Päikese massiga. Päikese massi ei saa otse mõõta, selle asemel arvutatakse see teiste mõõdetavate tegurite põhjal, kasutades võrrandit väikese keha ümber tiirleva tsentraalse massi tiirlemise perioodi kohta.
Liptovský Hrádok

Liptovský Hrádok (saksa keeles "Neuhäusel in der Liptau", ungari keeles "Liptóújvár") on linn Slovakkias Žilina maakonnas Liptovský Mikuláši ringkonnas. 
Geograafiline asend.
Liptovský Hrádok asub ajaloolises Liptovi piirkonnas Madal-Tatra mäestiku jalamil, kohas kus Belá jõgi suubub Váhi jõkke.
Liptovský Hrádok paikneb merepinnast 635 meetri kõrgusel.
Ajalugu.
Linn on saanud alguse 1341. aastal rajatud lossist.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Liptovský Hrádoki elanikest slovakke 93,3%, tšehhe 0,91%, mustlasi 0,21%, vietnamlasi 0,14% ja ungarlasi 0,13%. Rahvus oli teadmata 4,84%-l elanikest.
Tuntud inimesed.
Linnas on sündinud ungari skulptor ja kunstnik Alajos Stróbl (1856–1926).
Imqaret

Imqaret (hääldus "im'ʔaret") on traditsiooniline Malta puuviljatäidisega magus pagaritoode.
See on valmistatud aniisiseemnelisandiga tainast ja täidetud datlimassiga. Piklik täidetud tainatükk lõigatakse rombikujulisteks tükkideks ja küpsetatakse. Malta keeles tähendabki sõna "imqaret" rombikujulist (mitmus "maqrut"), millega viidatakse küpsetise rombikujulisusele – kuigi tihti on neid lõigatud ristkülikukujuliseks. 
Maltal on "imqaret" väga populaarne. See on levinud tänavatoit, aga näiteks söögikohtades serveeritakse seda ka koos jäätisega magustoiduna.
Nimetus.
Sõna "imqaret" on malta keeles araabia päritolu ning pärineb araablaste sissetungi ajast Maltale 9.–11. sajandini. Sarnane maius on eri nimetustega ("makroud", "makroudh", "makrout", "maqrout", "maqrud", "mqaret") populaarne ka üle mere Tuneesias, Alžeerias ja Marokos.
Strážske

Strážske (ungari keeles "Őrmező", saksa keeles "Straschke") on linn Slovakkias Košice maakonnas Michalovce ringkonnas.
Geograafiline asend.
Strážske asub Laboreci jõe ääres, Košicest ligikaudu 47 km idakirdes.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1337. aastal. Linnaõigused sai Strážske 1968. aastal.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Strážske elanikest slovakke 89,03%, mustlasi 0,91%, ukrainlasi 0,63%, russiine 0,35% ja ungarlasi 0,19%. Rahvus oli teadmata 8,14%-l elanikest.
Brenden Dillon

Brenden Dillon (sündinud 13. novembril 1990 Surreys Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Winnipeg Jets.
Aastatel 2007–2011 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Seattle Thunderbirds.
2011. aasta märtsis sõlmis Dillon lepingu NHL-i klubiga Dallas Stars. Hooaja 2010/11 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Dallas Starsi tütarklubis Texas Stars. NHL-is debüteeris Dillon järgmise hooaja viimases mängus 8. aprillil 2012 St. Louis Bluesi vastu. Starsi põhikoosseisus mängis Dillon alates hooajast 2012/13. 1. veebruaril 2013 tegi ta mängus Phoenix Coyotesi vastu Gordie Howe'i kübaratriki (värav, väravasööt ja kaklus ühes mängus).
2014. aasta novembris kaubeldi Dillon Starsist San Jose Sharksi. Sharksis asus ta ühes kaitsepaaris mängima koos Brent Burnsiga. 2015. aasta juunis pikendas Dillon Sharksiga lepingut viie aasta võrra. Hooajal 2015/16 jõudis ta Sharksiga Stanley karikamängude finaali, kus kaotati Pittsburgh Penguinsile.
2020. aasta veebruaris kaubeldi Dillon Sharksist Washington Capitalsi, 2021. aasta juulis aga Winnipeg Jetsi.
Kanada jäähokikoondise koosseisus osales Dillon 2013. aasta maailmameistrivõistlustel.
Adriana Vilagoš

 
Adriana Vilagoš (serbia kirillitsas: Адриана Вилагош, ungari keeles Adriana Világos; sündinud 2. jaanuaril 2004) on Serbia kergejõustiklane, odaviskaja.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta tulemusega 62.01 hõbemedali. Kuldmedali võitis isikliku rekordiga 65.81 Elina Tzengko.
Samal aastal Alžeerias Oranis toimunud Vahemere mängudel võitis ta tulemusega 60.22 kuldmedali. 
Tema isiklik rekord odaviskes on 63.52, mis on püstitatud 2. augustil 2022 Colombias Calis toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel.
Nemšová

Nemšová (ungari keeles "Nemsó") on linn Slovakkias Zlíni maakonnas Uherské Hradiště ringkonnas.
Geograafiline asend.
Nemšová asub Váhi jõe paremal kaldal, Tšehhi piirist ligi 9 km kaugusel.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1242. aastal. Linnaõigused sai Nemšová 1. jaanuaril 1989.
Majandus.
Nemšovás asub 1902. aastal rajatud klaasivabrik. Alates 2002. aastast kuulub see Vetropack Groupile.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nemšová elanikest slovakke 94,48%, tšehhe 0,63% ja ungarlasi 0,13%. Rahvus oli teadmata 4,39%-l elanikest.
Loipersbach im Burgenland

Loipersbach im Burgenland on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Marz

Marz on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Neudörfl

Neudörfl ("Neudörfl an der Leitha") on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Pöttelsdorf

Pöttelsdorf on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Pöttsching

Pöttsching on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Ungari nimi "Pecsenyéd" pärineb väidetavalt petšeneegidelt, kes asusid piirkonda keskajal.
Rohrbach bei Mattersburg

Rohrbach bei Mattersburg on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Dimitri Foulquier

Dimitri Christophe Foulquier (sündinud 23. märtsil 1993 Sarcelles'is) on Prantsusmaa-Guadeloupe'i jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Valencia.
2007. aastal liitus ta Rennes'i noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2. oktoobril 2011 mängus Lille'i vastu. Enam hakkas ta Rennes'i põhimeeskonnas mänguaega saama järgmisel hooajal.
Aastatel 2013–2017 mängis Foulquier Hispaania kõrgliigaklubis Granada.
2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Watford, kuid ta saadeti pärast seda tagasi laenule Strasbourgi. Hooajal 2018/19 oli Foulquier laenul Hispaania kõrgliigaklubis Getafe. Watfordi meeskonnas debüteeris Foulquier 27. augustil 2019 EFL Cup'i mängus Coventry City vastu. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 21. septembril mängus Manchester City vastu. 2020. aasta jaanuaris naasis ta laenule Granadasse, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu.
2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Valenciaga.
Aastatel 2010–2014 mängis Foulquier Prantsusmaa noortekoondistes. 2018. aastal kutsuti ta Guadeloupe'i jalgpallikoondisse, kus ta tegi debüüdi 19. novembril 2018 mängus Curaçao vastu.
Polaaruurimine

Polaaruurimine on Maa polaaralade – Arktika piirkonna ja Antarktise – uurimisprotsess.
Algne eesmärk oli jõuda vastavalt põhjapoolusele ja lõunapoolusele. Ajalooliselt saavutasid selle uurimisreisijad ja retklejad, kes tegid neis piirkondades jalgsi või kelguga sageli raskeid ülipingutavaid retki, mida tuntakse polaarekspeditsioonidena. Tänapäeval tehakse polaaralade uuringuid paljudel juhtudel tehnoloogia, eriti satelliidipiltide abil. Rajatud on ka mitmeid polaarjaamu.
Veľký Šariš

Veľký Šariš (ungari keeles "Nagysáros", saksa keeles "Groß-Scharosch") on linn Slovakkias Prešovi maakonnas Prešovi ringkonnas.
Geograafiline asend.
Veľký Šariš asub Torysa jõe ääres, Prešovist ligikaudu 6 km põhjaloodes.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1217. aastal.
13. sajandil rajatud Šariši loss hävis tulekahjus 1678. aastal ja on sestpeale varemetes.
Majandus.
Veľký Šarišis asub 1964. aastal rajatud õlletehas "Pivovar Šariš". Alates 1997. aastast kuulub õlletehas korporatsioonile SABMiller.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Veľký Šariši elanikest slovakke 95,52%, mustlasi 1,07%, ukrainlasi 0,6%, tšehhe 0,37%, russiine 0,34%.
Schattendorf

Schattendorf on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Piirkonnas asub Rosalia-Kogelbergi looduskaitseala.
Ajalugu.
See piirkond kuulus eelkristlikule keltide Noricumi kuningriigile ja asus Hoehensiedlung Burgi asula läheduses Burgbergil, 600 m kõrgusel mäel Austrias. Hiljem kuulus see piirkond Rooma riigi Pannoonia provintsi. Linn kuulus 1920./21. aastani koos kogu Burgenlandiga Ungarile (Saksa-Lääne-Ungari). 1898. aastast kasutati Budapesti valitsuse madjariseerimispoliitika tulemusena linna ungarikeelset nime Somfalva. Pärast Esimese maailmasõja lõppu anti Saksa-Lääne-Ungari raskete läbirääkimiste järel Austriale. 1921. aastal sai linn vastloodud Burgenlandi liidumaa osaks.
30. jaanuaril 1927 osales väike arv parempoolse Frontkämpfervereinigungi relvastatud liikmeid vastasseisus palju suurema vasakpoolse Republikanischer Schutzbundi relvastamata liikmete rühmaga. Frontkämpfervereinigungi aktivistid avasid tule ning tapsid täiskasvanu ja kuueaastase poisi. Kui vandekohus tunnistas nad enesekaitse tõttu süütuteks, korraldasid sotsialistid üldstreigi, mis viis 1927. aasta juulimässuni.
Henri Giffard

Baptiste Jules Henri Jacques Giffard (8. veebruar 1825 Pariis – 14. aprill 1882 Pariis) oli prantsuse insener. Ta leiutas juhitava õhulaeva (Giffardi dirižaabel) (1852) ja injektori aurukatlale (1858).
Surm.
15. aprillil 1882 sooritas Henri Giffard enesetapu süveneva pimedaksjäämise tõttu, mürgitades end kloroformiga.
Sieggraben

Sieggraben on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Lipany

Lipany (kuni 1948. aastani Lipiany, ungari keeles "Héthárs", saksa keeles "Siebenlinden") on linn Slovakkias Prešovi maakonnas Sabinovi ringkonnas.
Geograafiline asend.
Lipany asub Torysa jõe ääres, Sabinovist 12 km ja Prešovist 27 km kirdes.
Lipany paikneb merepinnast 387 meetri kõrgusel.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1312. aastal. 1880. aastal laastas Lipanyt suur tulekahju.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lipany elanikest slovakke 94,68%, mustlasi 0,52%, russiine 0,32%, ukrainlasi 0,15% ja tšehhe 0,14%. Rahvus oli teadmata 3,83%-l elanikest.
Sigleß

Sigleß (1937. aastani Siegleß) on vald "(Gemeinde)" Austria Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas. Küla on osa Rosalia-Kogelbergi looduspargist.
Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta märtsis

24. märtsil 2022 hukkus Venemaa relvajõudude raketirünnakus Harkivi lahingus (osa Venemaa sissetungist Ukrainasse) 6 tsiviilisikut ja sai haavata veel 15 inimest. Vene armee kasutas rünnakul 9N210/9N235 kobarlahingumoona ja mitmikraketiheitjat BM-27 Uragan. Kuna need relvad ei vali tiheasustusaladele lastes ohvreid siis kirjeldas Amnesty International neid rünnakuid kui võimalikku Venemaa sõjakuritegu.
Rünnak.
24. märtsil 2022 tabas Venemaa raketilöök Akademika Pavlova metroojaama lähedal asuvat kaubanduskeskuse parklat. Sel ajal ootasid sajad inimesed kaubanduskeskuse postkontori ees, et saada humanitaarabi. Pärast rünnakut sattusid inimesed paanikasse ja jooksid kuriteopaigalt minema. Kuus inimest sai surma ja veel vähemalt 15 vigastada. Kohalik politseinik meenutas, et "kilde sadas nagu vihma". Veel kaks kobarpommiplahvatust kahjustasid lähedal asuvat Püha Kolmainu kirikut, kus vabatahtlikud valmistasid ette humanitaarabi. Killud kukkusid läbi kiriku seina ja katuse.
Uurimised.
Amnesty International leidis tõendeid selle kohta, et Venemaa väed kasutavad korduvalt kobarlahingumoona 9N210/9N235, samuti jalaväemiine, mille mõlema suhtes kehtivad rahvusvahelised lepingud – kobarlahingumoona konventsioon ja Ottawa leping. Amnesty International jõudis järeldusele, et need valimatud rünnakud, mis lõppesid tsiviilelanike surmaga, on sõjakuriteod.
Zemendorf-Stöttera

Zemendorf-Stöttera on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Linn koosneb kahest osast, Zemendorfist ja Stötterast, mõlemad asuvad Wulka jõe ääres Pöttelsdorfist allavoolu ja Antaust ülesvoolu.
1926. aastani kandis Stöttera nime "Stöttern".
Wiesen (Burgenland)

Wiesen [ˈviːzn̩] on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Jean-Baptiste Marie Meusnier

Jean-Baptiste Marie Charles Meusnier (19. juuni 1754 Tours – 13. juuni 1793 Cassel) oli prantsuse matemaatik, insener ja sõjaväelane (diviisikindral). 
Teadus ja tehnika.
1776. aastal kirjeldas Meusnier geomeetrilist joonpinda helikoidi ja tutvustas Meusnier' teoreemi diferentsiaalgeomeetrias (trükis ilmus 1785. aastal). 
Mõnikord nimetatakse Meusnier'd dirižaabli leiutajaks. Varsti pärast vendade Montgolfier'de esimesi õhupallilende (1783) esitas ta 1784. aastal Prantsuse Teaduste Akadeemiale oma juhitava õhulaeva lõpetamata projekti. Projekt nägi ette 84 meetri pikkust elliptilist õhupalli (ballonetti), mille maht oli 1700 kuupmeetrit ja mille jõuallikaks (õhulaeva edasiliikumiseks vajalikku tõmmet tekitav vahend) oli kolm propellerit, mida juhtisid 80 meest.
Sõjaväes.
Meusnier oli Prantsuse revolutsioonisõdadest osavõtja. 1792. aasta algul oli ta vabariikliku armee jalaväe kolonel. Septembris 1792 edutati ta "maréchal de camp"’iks (brigaadikindralile vastav auaste). Esimese koalitsiooni sõjas 1793. aasta kampaanias sõdis ta Reini armee koosseisus. 5. mail ülendati diviisikindraliks, kuid sellest ta ise teada ei saanud, sest suri 13. juunil Mainzi piiramisel saadud haavadesse.
Iisraeli tunnustamine

Iisraeli on tunnustanud 164 ÜRO liikmesriiki, lisaks Vatikan, Kosovo, Taiwan, Cooki saared, Niue ja Palestiina omavalitsus.
Araabia riikidest on Iisraeli tunnustanud Egiptus, Jordaania, Maroko, Bahrein, Araabia Ühendemiraadid, Sudaan.
Teistest islamimaadest tunnustavad Iisraeli Albaania, Kosovo, Bosnia ja Hertsegoviina, Türgi, Tšaad, Lõuna-Sudaan, Aserbaidžaan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Turkmenistan, Kasahstan, Usbekistan ja veel mitmed.
18 ÜRO liikmesriiki (Afganistan, Alžeeria, Bangladesh, Brunei, Djibouti, Indoneesia, Jeemen, Katar, Komoorid, Kuveit, Liibüa, Malaisia, Omaan, Pakistan, Põhja-Korea, Saudi Araabia, Somaalia, Tuneesia) ei tunnusta ametlikult Iisraeli.
6 ÜRO liikmesriiki (Kuuba, Maldiivid, Mali, Mauritaania, Niger, Venezuela) on Iisraeli tunnustanud, kuid hiljem tunnustuse tagasi võtnud.
4 ÜRO liikmesriiki (Süüria, Liibanon, Iraan ja Iraak) ei tunnusta Iisraeli ja loevad ennast olevat Iisraeliga sõjaseisukorras.
Palestiina tunnustamine

Palestiina riiki on tunnustanud 156 ÜRO liikmesriiki ja Vatikan. 37 ÜRO liikmesriiki (nende seas mitmed Lääneriigid) ei ole Palestiina riiki ametlikult tunnustanud.
Androúlla Vasileíou

Androúlla Vasileíou (kreeka keeles ""; sündinud 30. novembril 1943) on kreeka päritolu Küprose poliitik. Ta oli aastatel 2008–2010 Euroopa Komisjoni tervishoiu ja toiduohutuse volinik Barroso esimeses komisjonis ning 2010–2014 Euroopa Komisjoni hariduse, kultuuri, mitmekeelsuse ja noorsoo volinik Barroso teises komisjonis. 
Töö advokaadina.
Aastatel 1961–1964 õppis Vasileíou Londonis õigusteadust ja seejärel rahvusvaheliste suhete alal mainekas University College Londonis. Küprosele naasnult töötas ta alates 1968. aastast Standard Charteredi ja Küprose panga õigusnõustajana. Ta lõpetas erialase töö, kui tema abikaasa Giórgos Vasileíou valiti Küprose presidendiks.
Poliitiline karjäär.
1996. aastal alustas Androúlla Vasileíou poliitilist karjääri liberaalses erakonnas Ühinenud Demokraadid (ED), mille asutas tema abikaasa, ja ta valiti Küprose esindajatekotta. Oma ametiaja jooksul paistis ta üha enam silma asjatundlikkusega Euroopa poliitika küsimustes, mistõttu oli ta üks Küprose esindajatest Euroopa tuleviku konvendis, Euroopa põhiseaduse lepingu ettevalmistamise nõuandeorganis.
Aastatel 2001–2006 oli ta Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu aseesimees.
Pärast seda, kui Vasileíou kaotas 2006. aasta Küprose parlamendivalimistel parlamendikoha, sai ta 2008. aasta veebruaris Euroopa Komisjoni tervishoiu ja toiduohutuse volinikuks, asendades oma kaasmaalast Márkos Kyprianoúd, kes loobus ametist. Ta võttis 3. märtsil üle tema päevakorra ja Euroopa Parlament kinnitas ta ametisse 9. aprillil 2008 446 poolthääle ja 7 vastuhäälega. 29 saadikut jäi erapooletuks. 2010. aastal sai temast Barroso teise komisjoni hariduse, kultuuri, mitmekeelsuse ja noorsoo volinik.
Ta on aastaid osalenud Küprose ÜRO assotsiatsioonis, mida ta juhtis mitmel perioodil presidendina. Selle aja jooksul osales ta paljudel inimõiguste konverentsidel. Alates 1996. aastast on ta Küprose naiste assotsiatsiooni president.
Isiklikku.
Ta on abielus Küprose endise presidendi Giórgos Vasileíouga, neil on kolm last.
Kaspia Mere Koletis

Kaspia Mere Koletis, ametlikult KM (Korabl Maket), oli eksperimentaalne laugur (ekranoplaan), mis ehitati Nõukogude Liidus 1960. aastatel Rostislav Aleksejevi juhtimisel Tiiburlaevade Projekteerimisbüroos.
1970. aastatel leiti NATO satelliidipiltidelt objekt, mis meenutas lennukit, oli suurem kui Boeing 747 ning liikus merepinnal kiirusega umbes 500 km/h. Objekt nimetati Kaspia Mere Koletiseks. Edasine piltide analüüs näitas, et Kaspia Mere Koletis oli umbes kaks korda suurem kui Boeing 747 ning kaalus umbes 500 tonni. Alles pärast NSV Liidu kokkuvarisemist 1990. aastatel sai NATO kindlalt teada, et Kaspia Mere Koletis oli eksperimentaalne ekranoplaan.
Konstruktsioon.
KM-i pikkus oli 92 m, kõrgus 22 m, tiibade siruulatus 37 m. Kere põhi meenutas laeva põhja, kuid väliselt nägi KM välja nagu lennuk. Ees oli kaheksa turboreaktiivmootorit, igaüks tõukejõuga 10 tonni, mida kasutati startimise ajal. Kiilul oli veel kaks samasugust mootorit, millest piisas sõidukiiruse säilitamiseks. Nende abil kiirendas KM kiiruseni 500 km/h, liikudes 4–14 m kõrgusel veepinnast, mis muutis lauguri radaritele nähtamatuks. Rekordlennul ulatus selle mass 544 tonnini, see oli kõige suurema kandevõimega õhusõiduk maailmas kuni transpordilennuki An-225 Mriya valmimiseni 1988. aastal. 
Katsed.
Esimene katselend tehti 1966. aasta oktoobris Kaspia merel Mahhatškala (Dagestan) lähedal, kuhu KM toimetati osade kaupa mööda Volgat. Kõik KM-iga seotu oli ülisalajane, ning ekranoplaan toodi kohale öösiti. Esimene katselend oli edukas ja projekt sai täiendava rahastuse. Katsetusi tehti Kaspia meres kuni 1980. aastani.
Lennuõnnetus.
1980. aastal, paar kuud pärast Aleksejevi surma, toimus lennuõnnetus. Piloot, kes polnud pikka aega KM-i roolis istunud, tõstis stardi ajal õhusõiduki nina liiga järsult üles, KM tõusis kiiresti ja peaaegu vertikaalselt üles ning segaduses piloot langetas järsult tõukejõu. Selle tõttu kukkus KM vasaku tiivaga vastu vett ja uppus nädala pärast, ohvreid ei olnud. KM-i ei üritatudki välja tõsta ega taastada, samuti ei ehitatud seda mudelit rohkem eksemplare. 
KM-ist inspireeritud õhusõidukid.
KM-i alusel loodi 1972. aastal väiksem transport- ja dessantekranoplaan A-90 Orljonok ('kotkas'), mis oli mõeldud 200 sõduri transportimiseks kuni 1500 km kaugusele. 1986. aastal loodi KM-i baasil ekranoplaan-raketikandja Lun ('loorkull'), mille pardale oli paigutatud kuus juhitavat laevatõrjeraketti.
Erató Kozákou-Markoullí

Erató Kozákou-Markoullí (kreeka keeles , transkribeeritud ka "Kozakou-Marcoullis"; sündinud 3. augustil 1949 Limassolis) on Küprose poliitik. Ta oli Küprose välisminister 2011. aasta augustist kuni 2013. aasta veebruarini.
Elu.
Ta sündis 1949. aastal Limassolis. Ta õppis Ateena Ülikoolis õigusteadust ja politoloogiat ja lõpetas ülikooli 1972. ja 1974. aastal. 1979. aastal sai ta Helsingi Ülikoolis doktorikraadi sotsioloogia ja politoloogia alal.
Erató Kozákou-Markoullí oli Küprose välisminister 2007. aasta juulist kuni 2008. aasta märtsini. Seejärel vahetas ta ametit ja sai alates 2. märtsist 2010 kommunikatsiooni- ja tööministriks, mis kestis kuni 2011. aasta augustini, misjärel nimetati ta teist korda Küprose välisministriks. Tema ametiaeg lõppes, kui president Dimítris Christófias 2013. aasta presidendivalimistel ametist maha hääletati.
Erató Kozákou-Markoullí on abielus Giórgos Markoullí'ga ja tal on poeg.
Lu Shaye

Lu Shaye (lihtsustatud hiina kirjas: 卢沙野; sündinud oktoobris 1964) on Hiina Rahvavabariigi diplomaat, kes töötab praegu Hiina suursaadikuna Prantsusmaal ja Monacos.
Endised Nõukogude riigid ei ole suveräänsed riigid.
Lu Shaye väitis 2023. aasta aprillis Darius Rochebinile antud intervjuus, et endistel Nõukogude riikidel " "puudub rahvusvahelises õiguses tegelik staatus"." Küsimusele, kas tema arvates kuulub Krimm Ukrainale, vastas Lu Shaye: " "see oleneb sellest, kuidas te probleemi tajute," " lisas, et " "see pole nii lihtne" " ja et Krimm ""kuulus alguses Venemaale"," täpsustamata, mida ta selle all mõtles. 
Eesti välisminister Margus Tsahkna ütles, et Hiina diplomaadi öeldu on vale ja ajaloo valesti tõlgendamine.
Läti välisminister Edgars Rinkēvičs andis Twitteris vastuse, milles teatas, et Lu väljaütlemised on "täiesti vastuvõetamatud", ning nõudis "Hiina poolelt selgitust ja avalduse täielikku tagasivõtmist". 
Lisaks teatas ta, et Läti koos Leedu ja Eestiga kutsuvad vastavad kõrged Hiina diplomaadid, et anda selgitusi Lu sõnavõttude kohta.
Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta veebruaris

28. veebruaril 2022 hukkus Venemaa relvajõudude raketirünnakus Harkivi lahingus (osa Venemaa sissetungist Ukrainasse) 9 tsiviilisikut ja sai haavata veel 37 inimest. Vene armee kasutas rünnakul kobarlahingumoona. Kuna need relvad ei vali tiheasustusaladele lastes ohvreid siis kirjeldas Human Rights Watch neid rünnakuid kui võimalikku Venemaa sõjakuritegu.
Rünnak.
28. veebruaril 2022 tulistas Vene armee Harkivi lahingu ajal kella 10:00 paiku Grad rakette Harkivi kolme erinevasse elamupiirkonda. Hukkus üheksa tsiviilisikut. Neli inimest hukkus, kui nad lahkusid varjupaigast, et liikumiskeeldude vahel vett hankida ja poes käia; kahest vanemast ja kolmest lapsest koosnev perekond põles oma autos elusalt ära. Löögikohad olid elamud ja mänguväljak, mis paiknesid Industrialnõi ja Ševtšenkivskõi rajooni vahel. Plahvatusi linnas registreeriti kuni kella 14:23ni.
Uurimised.
Human Rights Watch.
Human Rights Watch uuris rünnakut ja jõudis järeldusele, et Vene väed kasutasid Smertši kobarlahingumoona rakette, mis ajavad õhku laiali kümneid allmoona või pomme. Rahvusvaheline leping keelab kobarlahingumoona laialdase kahju ja ohu tõttu tsiviilelanikele. Kuna nendest rünnakutest 400 meetri raadiuses ei olnud ühtegi sõjalist sihtmärki ja kuna need relvad ei vali tiheasustusaladele lastes ohvreid, oletab Human Rights Watch, et tegemist võib olla võimaliku Venemaa sõjakuriteoga.
Amnesty International.
Amnesty International leidis tõendeid selle kohta, et Venemaa väed kasutavad korduvalt kobarlahingumoona 9N210/9N235, samuti jalaväemiine, mille mõlema suhtes kehtivad rahvusvahelised lepingud – kobarlahingumoona konventsioon ja Ottawa leping.
Samuel Wanjiru

Samuel Kamau Wanjiru (10. november 1986 – 15. mai 2011) oli Keenia pikamaajooksja, kes võitis Pekingis 2008. aasta suveolümpiamängudel maratoni olümpiarekordiga 2:06.32. Ta oli esimene keenialane, kes võitis maratonis olümpiakulla. Temast sai noorim maratoni kuldmedalist alates 1932. aastast.
Praeguse (2023. aasta seisuga) 10 000 m juunioride maailmarekordi püstitas ta 2005. aastal ja poolmaratoni maailmarekordi 3 korda. 2009. aastal võitis ta nii Londoni maratoni kui ka Chicago maratoni, joostes läbi aegade kiireimad maratonid vastavalt Ühendkuningriigis ja Ameerika Ühendriikides. Ta säilitas oma Chicago tiitli 2010. aastal, kuigi hooajal oli vigastusi.
2011. aastal suri ta pärast kodutüli oma Nyahururus asuvas kodus, rõdult alla kukkudes.
Londoni maraton

Londoni maraton on iga-aastane maraton, mida peetakse Ühendkuningriigis Londonis ja mis on suuruselt teine iga-aastane maanteevõistlus Ühendkuningriigis pärast Great North Run'i Newcastle'is. 
Selle asutasid sportlased Chris Brasher ja John Disley 1981. aastal ning see toimub tavaliselt aprillis, kuigi koroonapandeemia tõttu kolis see 2020., 2021. ja 2022. aasta oktoobrisse. 
Suures osas tasane rada asub Thamesi jõe ümbruses, alustades Blackheathist ja lõpetades kaubanduskeskusega The Mall. 
Hugh Brasher (Chris Brasheri poeg) on praegune jooksu direktor ja Nick Bitel selle tegevjuht.
Võistlus koosneb mitmest komponendist: sellel on massijooks, profijooksud meestele ja naistele pikamaajooksjatele, eliittasemel ratastoolijooksud meestele ja naistele ning kolmemiiline minimaraton alla 17-aastastele sportlastele. Massijooks on Ühendkuningriigi suurim maratonivõistlus ja suuruselt kolmas jooksuüritus (pärast Great North Run ja Great Manchester Run). Maraton on heategevuslik: osalejad on aidanud koguda üle 1 miljardi naela alates selle asutamisest, sealhulgas 66,4 miljonit naela 2019. aasta Londoni maratonil, mis oli suurim summa ühepäevase rahakogumise ürituse eest. 
Alates 2006. aastast on eliitjooks olnud osa World Marathon Majorsist (Maailma maratoni suurvõistlused), mis hõlmab kuut maailma tipptasemel maratonijooksu. Londoni maratonil on maratoni maailmarekordit ületatud seitsmel korral: Khalid Khannouchi ületas meeste rekordi 2002. aastal, naiste rekordeid on purustanud Grete Waitz (1983), Ingrid Kristiansen (1985), Paula Radcliffe (2002, 2003, 2005). ) ja Mary Jepkosgei Keitany (2017). Praegused eliitraja rekordid kuuluvad Eliud Kipchogele (2019. aastal 2:02.37) ja Paula Radcliffe'ile (2003. aastal 2:15.25). Ratastooli praegused rekordid kuuluvad Marcel Hugile (2022. aastal 1:24.38) ja Manuela Schärile (2021. aastal 1:39.52). Võistlusel on sageli sponsor, mida on aastaid sponsoreerinud Virgin Money, ja seda nimetatakse 2023. aastal "TCS Londoni maratoniks".
Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi tunnustamine

Sahara Araabia Demokraatlikku Vabariiki on tunnustanud 45 ÜRO liikmesriiki ja tunnustamata riik Lõuna-Osseetia. Enamus tunnustanud riikidest asub Aafrikas ja Ladina-Ameerikas.
Varem on Sahara Araabia Demokraatliku Vabariiki tunnustanud 84 ÜRO liikmesriiki, kuid 39 on tunnustamise "tühistanud", "külmutanud" või "peatanud". 
Aastal 2020 otsustas USA Sahara Araabia Demokraatlikku Vabariiki mitte tunnustada ja tunnustas Lääne-Saharat Maroko osana.
Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta aprillis

Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta aprillis oli osa Harkivi lahingust Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse. 15. aprillil läbi viidud Venemaa relvajõudude raketirünnakutes hukkus 9 tsiviilisikut ja sai haavata veel 35 inimest. Vene armee kasutas rünnakul 9N210/9N235 kobarlahingumoona. Kuna need relvad ei vali tiheasustusaladele lastes ohvreid, siis kirjeldas Amnesty International neid rünnakuid kui võimalikku Venemaa sõjakuritegu.
Rünnak.
15. aprillil 2022 pärastlõunasel ajal tulistas Vene armee Harkivi lahingu ajal kobarpommidega 9N210/9N235 Industrialnõi rajooni, tabades Mõru tänava elurajooni ja mänguväljakut. Väljas kõndinud inimesed hüppasid pikali, et end plahvatuste eest kaitsta. Üheksa tsiviilisikut sai surma ja 35 vigastada, sealhulgas lapsed. Kohalik haigla võttis vastu haavatud inimesi, kellel olid jäsemetes metallitükid ja šrapnellid. Paar kõndis mänguväljakul koos oma 4-aastase tütrega, kui laskemoon tabas, mille tulemusena sai ema surma, kui šrapnell läbis tema kopsudest, selgroost ja kõhust. Veel üks 16-aastane poiss hukkus kui laskemoon jättis tema rinda 1 sentimeetri laiuse augu. Haribaldi tänaval hukkus oma hoone sissepääsu juures kaks eakat naist. Kobarpommid plahvatasid 700 ruutmeetri suurusel alal.
Uurimised.
Amnesty International leidis tõendeid selle kohta, et Venemaa väed kasutavad korduvalt kobarlahingumoona 9N210/9N235, samuti jalaväemiine, mille mõlema suhtes kehtivad rahvusvahelised lepingud – kobarlahingumoona konventsioon ja Ottawa leping. Amnesty International jõudis järeldusele, et need valimatud rünnakud, mis lõppesid tsiviilelanike surmaga, on sõjakuriteod.
Maailma maratoni suurvõistlused

Maailma maratoni suurvõistlused ("World Marathon Majors" – WMM; sponsornimega "Abbott World Marathon Majors") on maratonijooksjatele mõeldud meistrivõistluste stiilis võistlus, mis sai alguse 2006. aastal. See on punktipõhine võistlussari, mis koosneb kuuest suurest maratonist. Sarja kuuluvad iga-aastased võistlused Tokyo, Bostoni, Londoni, Berliini, Chicago ja New Yorgi linnas. Lisaks tunnustatakse sarjas samal aastal toimunud kergejõustiku maailmameistrivõistluste maratoni (iga kahe aasta tagant) ja olümpiamängude maratoni (iga nelja aasta tagant) tulemusi. 
Suuremad maratonid aastati.
Igal aastal on sarja kuulunud järgmised maratonid:
Wilhelm von Ulrich

Wilhelm von Ulrich on mitme aadlimehe nimi:
NSV Liidu Side Rahvakomissariaat

NSV Liidu Side Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат связи СССР) oli aastatel 1932–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Vastutas erinevat tüüpi side, sealhulgas posti ja telegraafi korraldamise ja toimimise eest.
Jaanuaris 1932 kujundati NSV Liidu Posti ja Telegraafi Rahvakomissariaat ümber 
Side rahvakomissariaadiks.
Ümberkujundamine.
Märtsis 1946 kujundati side rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Sideministeeriumiks.
Human Rights Watch

Human Rights Watch (HRW) on inimõiguste alaste uuringute ja inimõiguste kaitse edendamisega tegelev rahvusvaheline valitsusväline organisatsioon peakorteriga New Yorgis. Rühm avaldab survet valitsustele, poliitikakujundajatele, ettevõtetele ja üksikuile inimõiguste rikkujaile, et nad mõistaksid hukka inimõiguste rikkumise, ning tegutseb sageli pagulaste, laste, sisserändajate ja poliitvangide nimel.
1997. aastal oli HRW üks Nobeli rahuauhinna saajatest.
NSV Liidu Miinipildujarelvastuse Rahvakomissariaat

NSV Liidu Miinipildujarelvastuse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат миномётного вооружения СССР) oli aastatel 1941–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles miinipildujarelvastuse tootmise juhtimisega.
5. veebruaril 1939 likvideeriti NSV Liidu Masinaehituse Rahvakomissariaat. Selle baasil moodustati kolm uut rahvakomissariaati, sealhulgas NSV Liidu Üldise Masinaehituse Rahvakomissariaat (rahvakomissar Pjotr Paršin).
Novembris 1941 kujundati üldise masinaehituse rahvakomissariaat ümber miinipildujarelvastuse rahvakomissariaadiks.
Ümberkujundamine.
Veebruaris 1946 kujundati miinipildujarelvastuse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Masina- ja Aparaadiehituse Rahvakomissariaadiks.
NSV Liidu Lennukitööstuse Rahvakomissariaat

NSV Liidu Lennukitööstuse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат авиационной промышленности СССР) oli aastatel 1939–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles lennukitööstuse juhtimisega.
Jaanuaris 1939 likvideeriti NSV Liidu Kaitsetööstuse Rahvakomissariaat. Selle baasil moodustati neli uut rahvakomissariaati, sealhulgas lennukitööstuse rahvakomissariaat.
Ümberkujundamine.
Märtsis 1946 kujundati lennukitööstuse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Lennukitööstuse Ministeeriumiks.
NSV Liidu Kaitsetööstuse Rahvakomissariaat

NSV Liidu Kaitsetööstuse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат оборонной промышленности СССР) oli aastatel 1936–1939 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles kaitsetööstuse juhtimisega.
Detsembris 1936 reorganiseeriti NSV Liidu Rasketööstuse Rahvakomissariaat ja sellest eraldunud struktuuriüksuste baasil moodustati eraldiseisev "NSV Liidu Kaitsetööstuse Rahvakomissariaat".
Likvideerimine.
Jaanuaris 1939 kaitsetööstuse rahvakomissariaat likvideeriti. Selle baasil moodustati neli uut rahvakomissariaati:
NSV Liidu Rasketööstuse Rahvakomissariaat

NSV Liidu Rasketööstuse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат тяжёлой промышленности СССР) oli aastatel 1932–1939 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles rasketööstuse juhtimisega.
Rasketööstuse rahvakomissariaat moodustati jaanuaris 1932. 
Detsembris 1936 rahvakomissariaat reorganiseeriti – eraldus osa struktuuriüksusi, mille baasil moodustati eraldiseisev NSV Liidu Kaitsetööstuse Rahvakomissariaat. Augustis 1937 toimus taas ümberkujundamine ja uue eraldiseisva rahavakomissariaadi moodustumine (NSV Liidu Masinaehituse Rahvakomissariaat).
Konkurss.
1934. ja 1936. aastal korraldati arhitektuurikonkurss rasketööstuse rahvakomissariaadi uue administratiivhoone ehitamiseks Punase väljaku äärde. Tegelikult jäi uus hoone ehitamata. Selline otsus võimude poolt tehti pärast veebruaris 1937 rahvakomissar Sergo Ordžonikidze surma.
Likvideerimine.
Jaanuaris 1939 rasketööstuse rahvakomissariaat likvideeriti. Selle baasil moodustati kuus uut rahvakomissariaati:
NSV Liidu Lahingumoona Rahvakomissariaat

NSV Liidu Lahingumoona Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат боеприпасов СССР) oli aastatel 1939–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles lahingumoona tootmise juhtimisega.
Jaanuaris 1939 likvideeriti NSV Liidu Kaitsetööstuse Rahvakomissariaat. Selle baasil moodustati neli uut rahvakomissariaati, sealhulgas lahingumoona rahvakomissariaat.
Ümberkujundamine.
Jaanuaris 1946 kujundati lahingumoona rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Põllumajandusmasinaehituse Rahvakomissariaadiks.
Reetmine

Reetmine, ka äraandmine ja sõnamurdmine, on vande, lepingu, usalduse, kokkuleppe, antud sõna teadlik rikkumine, aga ka inimese enda või kogukonna normide ja väärtuste, mille järgi elatakse, nende normide ja väärtuste vastane tegevus.
Kultuuride, religioonide ja õigussüsteemide lõikes on petmine moraalselt vale tegu, kuigi mõnikord mõistetakse seda sõltuvalt ajaloolistest ja sotsiaalsetest tingimustest erinevalt. Sotsioloogiliselt on reetmist tõlgendatud kui avalikku või varjatud keeldumist osalemast kogukonnas, mille liige ollakse, tegutsedes vastuolus selle normide ja väärtustega. 
Tuntud reeturite ja äraandjatena tuuakse tavaliselt esile Juudas Iskarioti, Ephialtest ja Marcus Junius Brutust.
Ġbejna

Ġbejna (hääldus "džbeina") on traditsiooniline Malta lambapiimast valmistatud väike juust.
See on valmistatud lambapiimast ja laabist ning sellele on lisatud soola, musta pipart, aga ka muid maitsetaimi.
Malta saartel (Maltal ja Gozol) on juustuvalmistamisest teateid alates 14. sajandist.
Maltal on "ġbejna" populaarne, seda süüakse värskelt või päikesekuivatatuna, aga ka lisandina suppides, pastades, pitsades või leivakattena.
Nime päritolu.
Sõna "ġbejna" (mitmus "ġbejniet") tähendab malta keeles 'väikest juustu' või 'juustukest', mis on tuletatud põhisõnast "ġobna" 'juust'.
Christopher Pissarides

Sir Christopher Antoniou Pissarides (kreeka keeles Χριστόφορος Αντωνίου Πισσαρίδης, "Christóforos Antoníou Pissarídis"; sündinud 20. veebruaril 1948 Nikosias) on küprose päritolu briti majandusteadlane ja London School of Economics and Political Science'i majandus- ja poliitikaprofessor. 2010. aastal pälvis ta Nobeli majanduspreemia koos Peter Diamondi ja Dale Mortenseniga oma tööturu analüüsi eest.
Elu ja karjäär.
Christopher Pissarides sündis Antonios ja Evdokia Pissaridese pojana ning õppis aastatel 1967-1971 Essexi Ülikoolis majandust, omandades 1970. aastal bakalaureusekraadi ja 1971. aastal magistrikraadi. Doktorikraadi omandas ta London School of Economics and Political Science'is aastatel 1971-1973. Tema doktoritöö, mida juhendas Michio Morishima, kandis pealkirja "Individual Behaviour in Markets with Imperfect Information". Pärast lühiajalist tööd Küprose keskpangas oli ta 1974-1976 Southamptoni Ülikooli majandusteaduse lektor, enne kui ta läks tagasi London School of Economics'i. Seal oli ta 1976-1986 majandusteaduse lektor. Alates 1986. aastast esindab ta seda eriala professorina. Alates 1994. aastast on ta olnud ka Majanduspoliitika Uurimiskeskuse teadur ja alates 2001. aastast Töö Tuleviku Instituudi teadur. Külalisprofessorina on ta töötanud Harvardi Ülikoolis ja National Bureau of Economic Researchis (1979-1980), Princetoni Ülikoolis (1984), Euroopa Ülikooli Instituudis Firenzes (1989), California Ülikoolis Berkeleys (1990-1991), Viini kõrgema õppeasutuse juures (1992), California ülikoolis Los Angeleses (1996) ja Yale%27i Ülikoolis (2000).
Alates 2013. aasta oktoobrist juhib ta Peterburi Riikliku Ülikooli majanduskasvu uurimise laboratooriumi.
Pissarides tegeleb tööturu ja makroökonoomika vastastikmõjuga, eelkõige töötuse, tööturupoliitika, majanduskasvu ja struktuurimuutuste teemadega.
Tal on kaks poega ja tütar.
NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Rahvakomissariaat

NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат среднего машиностроения СССР) oli aastatel 1939–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu.
Masinaehituse rahvakomissariaat.
Aastatel 1937–1937 eksisteeris NSV Liidu Masinaehituse Rahvakomissariaat, mis moodustati 22. augustil 1937 rasketööstuse rahvakomissariaadi ümberkujundamise tulemusena. Seda juhtisid Valeri Mežlauk (1937), Aleksandr Bruskin (1937–1938), Mihhail Davõdov (kohusetäitja 1938) ja Viktor Lvov (1938). Kolm esimest rahvakomissari represseeriti ja hukati).
Veebruaris 1939 masinaehituse rahvakomissariaat likvideeriti. Selle baasil moodustati kolm uut rahvakomissariaati:
Ümberkujundamine.
Veebruaris 1946 kujundati keskmise masinaehituse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Autotööstuse Rahvakomissariaadiks.
NSV Liidu Raskemasinaehituse Rahvakomissariaat

NSV Liidu Raskemasinaehituse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат тяжёлого машиностроения СССР) oli aastatel 1939–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu.
Veebruaris 1939 likvideeriti NSV Liidu Masinaehituse Rahvakomissariaat. Selle baasil moodustati kolm uut rahvakomissariaati, sealhulgas raskemasinaehituse rahvakomissariaat.
Ümberkujundamine.
Märtsis 1946 kujundati raskemasinaehituse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Raskemasinaehituse Ministeeriumiks.
NSV Liidu Elektrotehnikatööstuse Rahvakomissariaat

NSV Liidu Elektrotehnikatööstuse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат электропромышленности СССР) oli aastatel 1940–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles elektrotehnikatööstuse juhtimisega.
Aprillis 1940 moodustati likvideeritud NSV Liidu Elektrijaamade ja Elektrotehnikatööstuse Rahvakomissariaadi baasil kaks uut rahvakomissariaati, sealhulgas elektrotehnikatööstuse rahvakomissariaat. 
Ümberkujundamine.
Märtsis 1946 kujundati elektrotehnikatööstuse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Elektrotehnikatööstuse Ministeeriumiks.
Mesaoría

Mesaoría (kreeka keeles "Μεσαορία" (tlk "mägede vahel"), türgi keeles "Mesarya") on viljakas alluviaaltasandik Küprose saare põhjaosas. Tasandikul voolab Küprose pikim jõgi, Pediaíos.
Pärast selle moodustumist umbes sada miljonit aastat tagasi koosnes Küpros kahest lubjakivisaarest. Umbes seitsmekümne miljoni aasta jooksul eraldas Küprost mereriba. Selle sulgesid vulkaanipursked ja moodustus Tróodose mäestik.
Pehme vulkaanilise kivimi erosioon moodustas Mesaoría.
Tasandikult on leitud tõendeid inimasustuse kohta, mis pärinevad neoliitikumist, mil tasandik oli kaetud metsaga. Iidsetel aegadel raiuti metsa Ptolemaioste mereväe ehitusmaterjali jaoks. Tänapäeval asub tasandikul muu hulgas Nikosia suurlinnapiirkond.
Taimkatte kaugseire

Taimkatte kaugseire tegeleb taimestiku kohta informatsiooni kogumisega satelliitide, lennuvahendite või maapealsete instrumentidega ilma otsese kontaktita taimestikuga. Vahend sõltub sellest kui detailset infot parasjagu vaja läheb. Kaugseiret võib defineerida kui „sensorite abil informatsiooni kogumist objekti seisundi kohta ilma seda otseselt puutumata“.
Infot kogutakse mõõtes taimestikult peegeldunud ja kiirgunud elektromagnetenergiat. Selleks, et järeldada taimestiku tunnuseid püüavad sensorid spetsiifilisi elektromagnetspektri sagedusvahemikke. Neid sagedusvahemikke nimetatakse lainealadeks ja need võivad ulatuda igasse elektromagnetspektri sagedusvahemikku. 
Sensorid võivad asetseda sondidel või uurimisjaamades maapinnal. Andmete kogumiseks õhust saab sensorid paigaldada lennukitele ja droonidele. Enamik kaugseiresensoreid on paigaldatud satelliitidele. Satelliitidel olevate sensorite eelis on nende võime koguda andmeid pidevalt ja korduvalt.
Erinevatel materjalidel on üle elektromagnetspektri ainulaadsed peegeldumis- ja neeldumismustrid. Neid ainulaadseid mustreid nimetatakse spektraalseks signatuuriks. Erinevused spektraalsetes signatuurides võimaldavad teha vahet erinevatel materjalidel nii elektromagnetspektri nähtavas kui ka mittenähtavas vahemikus.
Spektraalset signatuuri mõjutavad materjali füüsilised ja keemilised omadused. Taimestiku puhul saab ära kasutada fotosünteesi põhjustavaid biofüüsilisi omadusi, mis annavad omalaadse spektraalse signatuuri.
Päike kiirgab elektromagnetspektri igas sageduses. Taimestiku spektraalseid signatuure saab mõõta sensorite poolt, mis koguvad andmeid taimede poolt tagasi peegelduva elektromagnetenergia kohta. Päikese poolt kiiratud energia on kõrgeim elektromagnetspektri nähtavas osas. Rohelised taimed neelavad enim energiat spektri nähtavas osas. Kui valgus jõuab rohelise leheni, siis mesofüllis olev klorofülli pigment neelab nähtavat valgust, mis läbi fotosünteesi muudetakse keemiliseks energiaks.
Rakendused.
Taimkatte kaugseirest on palju kasu põllumajanduses. Kaugseire võimaldab hinnata tervete põldude tervist ja toodangut ilma koha peal tehtavate mõõtmisteta, mis teeb selle palju efektiivsemaks ja kiiremaks .
Kaugseiret saab rakendada kahjurite ja haiguste, vee ja toitainete olemasolu jälgimiseks ning anda hinnang saagikusele. Tänu sellele on võimalik hoida kokku ressursside pealt, mis teeb põllumajandusliku tootmise keskkonnasõbralikumaks ja jätkusuutlikumaks. 
Kaugseirega on võimalik tuvastada erinevaid taimeliike, mis teeb selle kasulikuks loodushoiu ja maakorralduse seisukohast.
Taimestiku kaugseire abil on võimalik tuvastada ja jälgida invasiivseid võõrliike, mis on kahjulikud kohalikule taimestikule. Lisaks saab kaugseire abil jälgida taimkatte struktuuri muutusi, mis on kasulik hindamaks sellest tulenevat võimalikku maadegradatsiooni . Mõlemad kaugseire rakendused pakuvad järjepidevat ja ajakohast informatsiooni, mis on vajalik, et ära hoida ja kontrollida laastavaid mõjusid loodusele.
Lambasõjad

Lambasõjad (inglise keeles "sheep wars") olid Metsikus Läänes umbes aastatel 1870–1920 aset leidnud relvastatud kokkupõrked kauboide (veisekarjuste) ja lambakarjuste vahel karjatamisõiguste üle. Lambasõjad toimusid paljudes lääneosariikides, kuid peamiselt Texases, Arizonas, Colorados ja Wyomingis. Kauboid pidasid lambakarjuseid sissetungijateks, kes hävitasid avalikke karjamaid, mida nad pidid jagama "kes ees, see mees" ("first come, first served") põhimõttel. 50 aasta jooksul toimus kaheksas erinevas osariigis või territooriumil ligikaudu 120 relvastatud kokkupõrget, hukkus vähemalt 54 inimest ja kokku tapeti umbes 50 000-100 000 lammast.
Texases oli 1870. aastaks loomakasvatus juba hästi väljakujunenud ametiks, kui lambakasvatus alles hakkas populaarseks saama. Seepärast olid Texases (aga ka teistes osariikides) kauboidel tihti lähedased suhted kohalike valitsusametnikega ja nad kasutasid seda oma kasuks ära. Kohtus võitsid tavaliselt kauboid, lambakarjuseid peeti nõrgemaks pooleks. Lambakarjused tavaliselt toetasid vaba karjatusõigust ("open range") avalikul maal, samas kauboid tavaliselt tarastasid alasid, sõltumata sellest, kas tegu oli avaliku maa või eramaaga. Üheks tarastamise põhjuseks oli lambarõugete ("Psoroptes") oht. 1881. aastal võttis Texas vastu seaduse, millega seati sisse lambainspektorid, kes karantiinisid nakatunud lambad. Võeti vastu ka seaduseid, millega keelati lambakarjatamine avalikel mail, kuid selle täitmise tagamine oli ebaefektiivne, kuna Texase lääneosas ei olnud maaameti esindajaid. Aprillis 1883 võeti vastu uus seadus, millega lambakarjused pidid enne maakonna piiride ületamist esitama sertifikaadi, et nende lambad olid inspekteeritud rõugete vastu. Texases 1884. aastal vastu võetud seadus keelustas tarade lõikamise ja "open range" õigus lõppes. Texases ei olnud lambasõjad väga vägivaldsed.
Wyomingis ja Colorados seevastu olid lambasõjad erakordselt vägivaldsed ja jätkusid veel ka peale sajandivahetust. Kõige tõsisem rünnak toimus Wyomingis Washakie maakonnas Ten Sleepi väikelinna lähedal 2. aprillil 1909, kui seitse või kaheksa maskeeritud meest tapsid lambakarjus Joe Allemandi koos kahe kaaslasega, 25 lammast ja kaks koera ning põletasid nende vankri petrooleumiga maha. Kuna varem polnud lambaründajaid kohtus süüdi mõistetud, arvati, et ka seekord nad pääsevad, kuid läks teisiti – seitse meest vahistati, kellest viis saadeti vanglasse. Pärast seda ei julgenud kauboid enam lambakarjuseid rünnata, kartuses karistada saada. Kuigi toimus veel lambarünnakuid, siis rohkem lambakarjuseid ei hukkunud. Lambasõjad lõpetas vaba karjamaa vähenemine ja uued karjakasvatusmeetodid, ka paljud kauboid, nähes lisatuluallikat, hakkasid ka ise veiste kõrvalt lambaid kasvatama, mistõttu polnud enam alust konfliktideks, lisaks vähendas pingeid ka 1934. aastal vastu võetud Taylori karjatusseadus ("Taylor Grazing Act").
Henri Dupuy de Lôme

Stanislas-Charles-Henri-Laurent Dupuy de Lôme (15. oktoober 1816 Ploemeur – 1. veebruar 1885 Pariis) oli prantsuse laevaehitusinsener. 
Pärast erialase tehnilise hariduse omandamist École polytechnique'is täiendas Dupuy de Lôme end Inglismaal, kus õppis põhjalikult raudlaevade ehitust. Naasnud kodumaale sai temast laevaehitusinsener, kes projekteeris sõjalaevu ja laevadele aurumootoreid. 
Ta konstrueeris maailmas esimese sõukruviga liinilaeva Napoleon (1850) ja esimese spetsiaalselt ehitatud aurujõuseadmega avamere soomuslaeva La Gloire (1859). 
1872. aastal konstrueeris Dupuy de Lôme inimjõul liikuva juhitava õhulaeva. Aerostaadi pikkus oli 36 m, suurim läbimõõt 15 m ja maht 3500 m³. 
Gondlis asus propelleri võll, mida kaheksa meest ühiste jõupingutustega ringi ajasid. Õhulaev võis liikuda kiirusega 9–11 km/h. 
Elu viimastel aastatel osales ta elektrijõuseadmega allveelaeva Gymonte konstrueerimisel (valmis 1888. aastal, juhtiv konstruktor Gustave Zédé).
Harkivi valitsushoone õhurünnak

]}]&lt;/mapframe&gt;
Harkivi valitsushoone õhurünnak toimus 1. märtsil 2022, kui Vene väed ründasid Harkivi oblasti valitsuse haldushoonet Harkivis.
Õhurünnak.
Rünnak Harkivi valitsushoonele toimus Harkivi lahingu kontekstis venelaste vastu, kes saabusid loodest.
Vene väed tulistasid administratiivhoonet kahe raketiga, mille tulemusel hukkus 29 inimest, hävis hoone ise ja tugevaid kahjustusi said teised Vabaduse väljaku piirkonna ehitised. 2022. aasta juunis tunnistati valitsushoone restaureerimisele mittekuuluvaks.
Detailid.
Tuvastati, et ründerelvaks olid kaks raketti Kalibr, rünnakus sai surma 29 inimest ja vigastada vähemalt 35 inimest. Ukraina valitsus teatas, et rünnakud algasid kell 8.00 hommikul.