Punakas kannatuslill

Punakas kannatuslill ("Passiflora incarnata" L.) on malpiigialaadsete seltsi kannatuslilleliste sugukonda kannatuslille perekonda kuuluv mitmeaastane ronitaim.
Punakas kannatuslill on söögi-, ravim-, ilu- ja maagiline taim, ka umbrohi.
Botaaniline lühikirjeldus.
Punakas kannatuslill on kiirekasvuline, mitmeaastane poolheitlehine ronitaim. Ta kasvab 9–10 m pikkuseks. Vars ja köitraod on puitunud. Lehed on sõrmlõhised ja umbes 15 cm pikkused, leheserv on saagjas. (Piippo ja Salo, 77:2007)
Õiepõhi on kaelataoline. Õis kannab nii emakaid kui ka tolmukaid. (Raal, 655:2010) Punaka kannatuslille õied õitsevad vaid ühe päeva.(Piippo ja Salo, 77:2007) Õied on valged või helelillad, keerulise ehitusega ja 5–9 cm diameetriga. Viljad on kollased, umbes 5 cm pikkused söödavad marjad.(Raal, 655:2010)
Levila.
Punakas kannatuslill pärineb Brasiiliast ja Argentinast.(Raal, 655:2010) Taim kasvab looduslikult USA kaguosast Mehhiko, Argentina ja Brasiiliani. Kuid teda kasvatatakse kaubanduslikul otstarbel ka Floridas, Guatemalas, Indias ja Lääne-India saarestikus, Euroopas aga ilutaimena. (Piippo ja Salo, 75:2007)
Taimsed ravimivalmistised.
Droogiks on punaka kannatuslille ürt ehk kannatuslilleürt ("Passiflorae incarnatae" herba) ja see on punaka kannatuslille ("Passiflora incarnata" L.) taime maapealsete osade üldnimetus. Ürt koosneb rohtsetest varreosadest, lehtedest, õite ja valmimata viljade segust.(Raal, 655:2010)
Ürti võib koguda juba võsude esimesel kasvuaastal. (Raal, 655:2010)
Kannatuslill on kantud Briti farmakopöasse ja Euroopa farmakopöasse.
European Medicines Agency taimsete ravimite komitee teaduslike järelduste kokkuvõte kannatuslilleürdi ravimite meditsiiniliste kasutusviiside kohta baseerub traditsioonilisel kasutusel, see tähendab, et kuigi puuduvad kliinilistest uuringutest saadud piisavad tõendid, on tõenäoline, et need taimsed ravimid on efektiivsed, ja on tõendeid, et neid on sel viisil ohutult kasutatud vähemalt 30 aastat (sh vähemalt 15 aastat Euroopa Liidus). 
Kannatuslilleürdi kasutamisel ei ole vaja meditsiinilist järelevalvet.
Toimeained.
Kannatuslille kõiki toimeaineid seni ei tunta.
Kannatuslille toimeid inimkehale on pikka aega seostatud temas sisalduvate harmaanalkaloididega. Uuringud näitavad harmiini ja harmaliini hallutsinogeenset toimet.(Raal, 656:2010)
Viimasel ajal on hakatud toimeid seletama flavonoidide mõjuga. (Raal, 656:2010) Kannatuslille flavonoidid on apigeniin, krüsiin, luteoliin, kämferool, lutseniin, kvertsetiin, rutiin, orientiin, iso-orientiin, viteksiin ja saponaretiin. (Piippo ja Salo, 75:2007) Taimes leidub harmaani, harmaliini, harmalooli, harmiini ja harmooli. Ka maltooli ja etüülmaltooli ning beetasitosterooli ja stigmasterooli. (Piippo ja Salo, 75:2007)
Kasutusviisid ja toime.
Ravimina kasutatakse kannatuslille kuivatatud taimetee, tablettide, tinktuuri, kapslite, vedela või tahke ekstrakti, vannitoodete, närimiskummi ja homöopaatiliste preparaatidena. (Piippo ja Salo, 76:2007)
Toime inimese närvisüsteemi.
Kliiniliste uuringutele toetudes väidetakse, et toime on tõhusam lastel. Teda kasutatakse närvinõrkuse, ärevuse, uinumisraskuste, unehäirete, neurovegetatiivse düstoonia, klimakteeriliste vaevuste, kroonilise alkoholismi, hüsteeria, närvisüsteemist tuleneva südamepekslemise ja närvisüsteemi häiretest tulenevate seedekulglavaevuste korral.(Raal, 656:2010) Ka üleväsimuse, neurasteenia, neurooside ja krampide korral. (Piippo ja Salo, 76:2007)
Närvidele mõjuvad krüsiin, vitekiin, kumariin, umbelliferoon, maltool ja harmaanalkaloidid. (Piippo ja Salo, 76:2007) Harmaan takistab serotoniini lagundamist ja pärsib MAO-d ja krüsiin mõjutab bensodiasepiini retseptoreid.
Kannatuslille preparaatidel on liikumisaktiivsust ja lihasepinget lõdvestav toime. See sobib üliaktiivsetele, närvilistele ja pingul inimestele. Ka keskendumisvaeguste ja liigse seksuaalse erutuse raviks. (Piippo ja Salo, 76:2007)
Mõju on efektiivsem koos sarnase toimega ravimtaimedega, näiteks hariliku palderjani, sidrunmelissi ja humalaga. (Raal, 656:2010)
Kannatuslilleürti võidakse kasutada lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire sümptomite korral.
Kannatuslille suits, tee ja kapslid võivad mõjuda stimuleerivalt ja neid kasutatakse marihuaana asemel. (Raal, 656:2010)
Ohud.
Kannatuslilles leiduvad harmaan ja harmaliin võivad stimuleerida emakalihast, seetõttu soovitatakse taime tarvitamist vältida raseduse ja lapse rinnaga toitmise ajal. Samuti ei tohi teda tarvitada koos alkohoolsete jookidega. (Piippo ja Salo, 77:2007)
Taimravi.
Põhja-Ameerika indiaanlased on kannatuslille lisanud toonikumina joogivette ja kasutanud teda rinnalapse võõrutamisel. (Raal, 656:2010)
19. sajandi lõpul raviti USA-s kannatuslillest valmistatud tinktuuri abil unetust, hüsteeriat, nõrganärvilisust, langetõbe, närvivalusid ja alkoholismi.(Piippo ja Salo, 76:2007)
1916. aastal soovitati Prantsusmaal sõja ajal taime kasutada ängistuse leevendamiseks.(Piippo ja Salo, 76:2007)
Ajalugu.
Kinnine õis meenutavat Petlemma tähte, mida nägid kolm tarka.(Piippo ja Salo, 76:2007)
Punaka kannatuslille õie ehitust on kristlikus mütoloogias mõtestatud nii, et 10 õielehte sümboliseerivad Jeesuse ristilöömise juures viibinud 10 apostlit (Raal, 655:2010), välja on jäetud reeturid Juudas ja Peetrus. (Piippo ja Salo, 76:2007), 5 tolmukapead aga Jeesus Kristuse haavu. 3 emakat viitavad kas Jeesuse ristis olnud kolmele naelale või kujutavad Kristust koos kahe kurjategijaga ristidel. Lisakrooni peetakse okaskrooni võrdkujuks. Õiealusel olevad 3 kõrglehte aga viitavad kolmainsusele, köitraod köitele ja piitsadele. (Raal, 655:2010) Lehed viitavad süüdistajatele ja taime väänlev kasv nõrga kristlase vajadust Jumala külge klammerduda. (Piippo ja Salo, 76:2007)
Katsetaim.
Kannatuslille kõiki toimeaineid ja näidustusi käesoleval ajal ei tunta. "In vitro" katses on kannatuslille lehtedest valmistatud ekstraktil bakteri- ja seenevastane toime.
Kannatuslillel on uuritud krambi-, põletiku- ja astmavastaseid jmt toimeid.
Taime bioaktiivsest metanooliekstraktist on eraldatud "tri-substituted benzoflavone moiety" (BZF). BZF on andnud katsetes lubavaid tulemusi, pööramaks tagasi mitmete ainete, sh morfiini, nikotiini, etanooli, diasepaami ja tetrahüdrokannabinooli, tarvitamisest tulenevaid sõltuvushäireid. Rotikatsetes tõstis BZF suguiha ja maskuliinsust, käitudes afrodisiaakumina. Arvatakse, et BZF takistab testosterooni metaboolset lagundamist ning tõstab vere testosteroonitaset.