tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kinnisvara hindamine

Kinnisvara hindamine ("real estate appraisal") on protsess, mille käigus määratakse kinnisvara väärtus kindlal ajahetkel. Kinnisvara hindamine hõlmab maa ja selle juurde kuuluvate esemete ning õiguste hindamist, et kujundada seisukoht selle väärtusest. Selleks kasutatakse erinevaid meetodeid ja võetakse arvesse kindlaid kriteeriumeid. 
Vastavalt hindamise standardile koostatakse eksperthinnang, mis sisaldab kõiki uuritud materjale ja analüüse, mille abil jõuti hindamistulemuseni.
Eksperthinnang koostatakse laenutagatise turuväärtuse määramiseks, finantsaruandluseks, kohtulike vaidluste puhul, enampakkumistel alghinna määramiseks, investeerimisotsuste tegemiseks, müügihinna määramiseks ning muudel kliendi poolt tellitud juhtudel.
Kinnisvara hindamise meetodid.
Varade hindamisel kasutatakse peamiselt kolme meetodit: võrdlusmeetodit, tulumeetodit ja kulumeetodit.
Võrdlusmeetod põhineb sarnaste varade hiljutiste turutehingute analüüsil. Hindaja valib võrreldavad tehingud, võrdleb omadusi nagu asukoht, kinnisasja suurus ja seisukord ning teeb vastavad kohandused. Lõpptulemusena arvutatakse vara väärtus, tuginedes korrigeeritud tehingute kaalutud keskmisele. Meetod on eriti sobiv turul aktiivselt kaubeldavate varade puhul.
Tulumeetodiga hinnatakse vara väärtust, võttes arvesse, kui palju tulu see tulevikus toob. Selleks kasutatakse kahte viisi: kas otsest kapitaliseerimist, kus jagatakse aastane tulu kindla kapitalisatsioonimääraga või diskonteeritud rahavoogude meetodit. Tulumeetod sobib eriti hästi investeerimisvaradele, näiteks üürikinnisvarale. Väga oluline on osata tulevast tulu õigesti ette ennustada, sest sellest sõltub hindamise täpsus.
Kulumeetod põhineb vara asendus- või taastamiskulude hindamisel, millest arvestatakse maha füüsiline ja funktsionaalne kulumine. Seda meetodit kasutatakse tavaliselt eriotstarbeliste või uute hoonete hindamisel, kui võrreldavaid turutehinguid napib. Vanemate varade puhul võib kulude hindamine olla keeruline. Kulumeetodit rakendatakse sageli juhtudel, kus muud meetodid ei anna usaldusväärseid tulemusi.
Kinnisvara hindaja kutsestandardid.
Eestis on kolm kinnisvara hindaja kutsetaset ning nende väljastamisega tegeleb Eesti Kinnisvara Hindajate Ühing. Kinnisvara hindajate kutsetasemed on järgmised: kinnisvara nooremhindaja (tase 5), kinnisvara hindaja (tase 6) ja vara hindaja (tase 7) tasemeid on võimalik kontrollida SA Kutsekoda kodulehelt.
Kaevuri tänav

Kaevuri tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas.
Tänav algab Sepa ja Kopli tänava ristumiskohast ja lõppeb Treiali tänavaga ristudes.
Kaevuri tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Tänav on kandnud ka Merekalda tänava nime. Praegune nimi kuulub ametinimetuste sarja. 
Ajalugu.
Ajalooliselt jäi tänav Vene-Balti tehase Vene-Balti asumi elamurajooni.
Kaevuri tänav 14 tegutses Tallinna II Toidukaubastu kauplus Ranna
Gunnar Kriik

Gunnar Kriik (15. aprill 1952 – 5. veebruar 2001) oli eesti muusik, helilooja ja laulusõnade autor.
Ta õppis lastemuusikakoolis viiulit ja klaverit. Aastatel 1968–1970 õppis Tallinna Muusikakoolis kontrabassi. 
Ta töötas S. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi kultuuritöötajana.
1968. aastast mängis ansamblites Baltika ja Rae. 1975. aastast mängis ansamblis Apelsin. 
1986. aastal asutas ta ansambli Vanaviisi, esinedes seal laulja ja basskitarristina kuni 2000. aastani. 
Looming.
Ta kirjutas mitu Apelsini laulu, sealhulgas "Raamid", "Peeglid", "Leierkast" ja "Edison". 
Laulva revolutsiooni ajal 1988. aastal kirjutas ta mitu isamaalist laulu, sealhulgas "Oma maa", "Viskangi labida õlale" ja "Vana paat".
Tunnustus.
Ta võitis heliloojana preemiaid Arne Oidi nimelisel lauluvõistlusel. 
Isiklikku.
Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Jannik Vestergaard

Jannik Vestergaard (sündinud 3. augustil 1992 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur. Ta mängib Premier League'i klubis Southampton ja Taani rahvuskoondises kaitsjana.
Vestervalli tänav

Vestervalli tänav on tänav Narva vanalinnas. 
Vestervalli tänav algab Koidula tänavalt, ristub Tuleviku, Viru, Lavretsovi, Rüütli, Kraavi, Hariduse, Vaeselapse, Moonalao ja Karja tänavaga ning lõpeb Sepa tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 885 m.
Hoonestus.
Aadressil Vestervalli 3 asus aastal 1898 ehitatud Narva ohvitseride kasiino. 1893. aastal koostatud projekti autor oli tõenäoliselt linnaarhitekt Aleksandr Novitski. Nõukogude ajal oli hoones linna kultuurimaja. 1996. aasta tulekahjus hävis hoone katus ja säilisid vaid müürid, mis konserveeriti.
Aadressil Vestervalli 4 asus kahekorruseline maja, milles tegutses Narva Eesti Selts Ilmarine ja ka . Aastatel 1952–1996 oli samas kohas kino Punane Täht. Praegu on seal Narva piiripunkti hooned.
Aadressil Vestervalli 5 asub 19. sajandil ehitatud endise panga hoone.
Aadressil Vestervalli 9 asub Narva Noortekeskus
Aadressil Vestervalli 11a asub Narva Peetri kiriku mälestusmärk
Aadressil Vestervalli 15 asub Narva Haigla Polikliinik, mis ehitati 1996. aastal Fama bastioni territooriumile.
Aadressil Vestervalli 21 asub 18. sajandi viimase veerandi alguses ehitatud aidahoone, mis ehitati ümber polgu kasarmuks. Teise maailmasõja ajal hoone hävis, hiljem see taastati ja kasutati Baltijetsi tehase õppehoonena. 1980. aastatel hoone restaureeriti ja seda kasutab praegu Narva Kunstigalerii.
Aadressil Vestervalli 25 asub Narva Hambapolikliinik. Samas kohas asus varem 1889. aastal ehitatud Vladimiri vennaste koguduse kirik. Selle auks on polikliiniku seinale paigaldatud mälestustahvel.
Ajalugu.
19. sajandil nimetati tänavat vene keeles "Magazeinaja" ("Магазейная"), 20. sajandi alguse linnaplaanidel oli selle nimi "Westervalli tänav" ("Вестервальская улица") ja selle põhjapoolsema osa (aidahoonest Sepa tänavani) nimi oli "Narva tänav" ("Нарвская улица"). 
12. juulil 1950. aastal Narva Linna Tööliste Saadikute Nõukogu Täitevkomitee otsusega nr 304 "О переименовании улиц города Нарва" nimetati tänav ümber Stalini tänavaks, hiljem Kommunaaride tänavaks. 
11. mail 1994 taastati Narva linnavalitsuse otsusega Vestervalli tänava nimi. Tänava nimi viitab sellele, et samas kohas kulges 17. sajandil linnamüüri lääneosa ("West" tähendab läänt) ees rajatud mullavall.
Koiva vesikond

Koiva vesikond on üks kolmest veeseadusega määratud Eesti vesikonnast Ida-Eesti ja Lääne-Eesti vesikonna kõrval. Veemajanduslik Koiva vesikond hõlmab lisaks Koiva jõe valgla Eesti-osale ka Pedetsi jõe valgla Eesti-osa, mis hüdrograafiliselt kuulub Daugava jõe valglasse.
Erinevalt Ida- ja Lääne-Eesti vesikonnast Koiva vesikonda harilikult alamvesikondadeks ei jagata. Varem on Koiva vesikonnas ainsa alamvesikonnana eristatud Mustjõe alamvesikonda.
Kurista mõis (Võnnu)

Kurista mõis (saksa keeles "Kurrista") oli rüütlimõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal.
Ajalugu.
Mõis rajati pärast Põhjasõda Ahja mõisast eraldatud alast. Mõisa asutamisest saadik kuni aastani 1902 olid mõisa omanikud Villebois'd. Mõisa viimane omanik oli Martha Paul (sündinud Reichelt).
Mõisaansambel.
Mõisa peahoone ehitati 19. sajandi II poolel. Peahoone on tellistest ja enamikus ühekorruseline. Peahoone on säilinud tänapäevani. Peahoonet ümbritseb suur park.
Leevi mõis (Võnnu)

Leevi mõis (saksa keeles "Lewiküll") oli Vastse-Kuuste mõisa kõrvalmõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal.
Sarakuste mõis

Sarakuste mõis (saksa keeles "Sarrakus") oli rüütlimõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal.
Ajalugu.
Mõis rajati 18. sajandi II poolel Kurista mõisast eraldatud alast.
Mõisal oli läbi aegade palju omanikke. Enne 1919. aasta mõisate võõrandamist kuulus mõis Nolckenitele.
Mõisaansambel.
Mõisa peahoone ehitati tõenäoliselt 19. sajandi keskel. Peahoone oli kahekorruseline ja historitsistlikus stiilis. Peahoone hävis 1944 Teise maailmasõja Emajõe lahingutes. Pärast peahoone hävimist taastati hoone ühekorruselisena. Tänapäeval on see taastatud hoone varemetes.
Teine Ungari vabariik

 
Teine Ungari vabariik (ungari: "Második Magyar Köztársaság") oli parlamentaarne vabariik, mis asutati pärast Ungari kuningriigi lagunemist 1. veebruaril 1946. 20. augustil 1949 sai riigist Ungari Rahvavabariik.
Ajalugu.
Septembrist 1944 aprillini 1945, teise maailmasõja lõpufaasis, okupeeris Punaarmee Ungari. Budapesti piirati peaaegu kaks kuud ja suur osa linnast hävines piiramise käigus. Ei lääneliitlased ega ka Nõukogude Liit ei pooldanud muutusi Ungari piiride suhtes, nii et 1947. aasta rahulepingus, millele ka Ungari alla kirjutas, oli kirjas, et 1938. aasta Viini lepinguga määratud otsused on kuulutatud kehtetuks. See tähendas, et Ungari piir tõsteti tagasi sinna, kus see oli olnud 1. jaanuaril 1938 ja Ungari kaotas kõik alad, mis olid saadud vahemikus 1938–1941. Aastatel 1946–1948 saadeti umbes pool Ungari saksa vähemusest (250 000 inimest) Saksamaale. Toimus sunniviisiline rahvavahetus Ungari ja Tšehhoslovakkia vahel.
Nõukogude väed seadsid 21. detsembril 1944 enne Budapesti hõivamist Debrecenis sisse uue valitsuse. Zoltán Tildyst sai ajutine peaminister.
Novembris 1945 toimunud valimised võitis Sõltumatute Väikeomanike partei, kes kogus 57% häältest. Ungari Kommunistlik Partei sai vaid 17% häältest. Nõukogude Liidu Ungari kontrollkomisjoni esimees marssal Kliment Vorošilov keeldus lubamast Väikeomanike parteil valitsust moodustada. Selle asemel moodustas Vorošilov ise valitsuse, milles mängisid võtmerolle peamiselt kommunistid. 1946. aastal hääletas parlament presidendiks Väikeomanike partei esimehe Zoltán Tildy. Ferenc Nagyist sai peaminister. Mátyás Rákosist sai peaministri asetäitja.
David Foster Wallace

David Foster Wallace (21. veebruar 1962 Ithaca, New Yorgi osariik – 12. september 2008 Claremont, California) oli USA kirjanik ja filosoof. Ta oli moraalifilosoof James D. Wallace'i poeg.
Tema tuntuim teos on romaan "Infinite Jest" (1996). Eesti keeles on ilmunud valik jutustusi jutukogust "Brief Interviews with Hideous Men" (1999) pealkirjaga "Teatavate piiride poorsusest" (2019).
Ta kannatas depressiooni all ja lõpetas elu enesetapuga.
León (Hispaania)

León on linn Hispaanias, Leóni provintsi keskus. 
Kultuur.
Suure neljapäeva öösiti toimub purjus mehe Genaríni auks rongkäik. Genarín suri linna esimese prügiauto alla jäämise tõttu. Tava algatas neli inimest, kes pärast Genaríni surma laulsid ja rääkisid temast linna keskväljakul.
Veseļi karjamõis

Veseļi karjamõis ("Veseļu pusmuiža", ka "Veseļmuiža") on endine karjamõis Lätis Jēkabpilsis Veseļi linnaosas. Karjamõis kuulus Krustpilsi piiskopilinnusele. Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus karjamõis Viciebski kubermangus.
Veseļi karjamõisa on esmamainitud 1897. aastal. Toona kuulus selle juurde seitse majapidamist ja seal elas 32 inimest. Kompleksi juurde kuulus kaks mõisatööliste maja, seal asusid ka tallid. 1906. aastal kuulus karjamõisa juurde 423 tiinu maad. 
Pärast agraarreformi tekkis sinna väike küla; seal oli ka metskonna keskus. Samas jäi karjamõis haldusüksusena alles. Piirkond hakkas arenema pärast seda, kui Veseļi lähedale rajati 1941. aastal sõjaväe lennuväli. 1942. aastaks oli karjamõisa valduses 11,53 hektarit maad.
Sentjanivka

Sentjanivka (1930 kuni 2016 Frunze) on alev Ukrainas Luhanski oblastis Slovjanoserbski rajoonis, umbes 43 km kaugusel Luhanskist lääneloodes.
Frunze asutati 1867. aastal.
Luhani kallastel asuva asula kõrgus merepinnast on 66 meetrit.
2011. aasta 1. jaanuaril elas alevis 3321 inimest.
Meelika (eesnimi)

Meelika on eesti naisenimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Meelika Eestis 130 naisel.
Oleksandr Zahhartšenko

Oleksandr Zahhartšenko (26. juunil 1976 Donetsk – 31. august 2018 Donetsk) oli tunnustamata riigi Donetski Rahvavabariigi juht.
Alates 7. augustist 2014 oli ta Donetski oblasti valitsusvastaste relvajõudude üksuste kontrolli all oleva ala nominaalne juht.
Ukraina Julgeolekuteenistus kuulutas Zahhartšenko 2015. aasta veebruaris tagaotsitavaks terroriühendusse kuulumise tõttu.
Elukäik.
Ta lõpetas Donetski Tööstusautomaatika Tehnikumi ja õppis Donetski Õigusteaduse Instituudis, viimases jäid õpingud pooleli. 
Zahhartšenko hukkus 31. augustil 2018 Donetski kesklinnas kohvikus Separ toimunud plahvatuses. Samas plahvatuses sai vigastada Donetski Rahvavabariigi rahandusminister Aleksandr Timofejev.
Puugnitsa kääpad

Puugnitsa kääpad on neli kääbast Võru maakonnas Setomaa vallas Puugnitsa külas. Kääpad on arvele võetud arheoloogiamälestistena. Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas 1. aastatuhande II poolde.
Valdis Toomast

Valdis Toomast (sündinud 5. märtsil 1969 Keilas) on ettevõtja ja munitsipaalpoliitik, Isamaa erakonna liige 2002. aastast.
Ta lõpetas 1987. aastal Tallinna 21. Keskkooli.
Ta valiti Saue linna volikokku 1999. aastal, oli Saue linna volikogu esimees aastatel 2008–2017. 
Saue linna, Saue valla, Kernu valla ja Nissi valla ühinemise järel 2017. aastal on ta Saue valla volikogu liige (volikogu aseesimees). 
Ta oli aastatel 2009–2013 MTÜ Jalgpallihaigla juhatuse liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 91 häält ning ei osutunud valituks.
Levkiv

Levkiv (ukraina keeles Левків) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Žõtomõri rajoonis.
2004. aastal elas külas 2886 inimest.
Óscar de la Renta

Óscar Arístides de la Renta Fiallo (22. juuli 1932 Santo Domingo, Dominikaani Vabariik – 20. oktoober 2014 Kent, Connecticut, Ameerika Ühendriigid), tuntud ametialaselt kui Oscar de la Renta, oli üks maailma tuntumaid moeloojaid. 
Elutee.
Óscar de la Renta sündis 22. juulil 1932 Dominikaani Vabariigis Santo Domingos seitsmelapselises peres ainukese pojana. Ta ema Carmen María Antonia Fiallo oli Dominikaani päritolu ja isa Óscar Avelino de la Renta Puerto Rico päritolu. Perekond oli mõjukas. 
De la Rentat kasvatati katoliiklikus vaimus. 18-aastaselt suundus ta Hispaaniasse Madridis asuvasse San Fernando kuninglikku akadeemiasse maalimist õppima. Lisaraha teenimiseks tegi ta ajalehtedesse ja moemajade jaoks moejoonistusi. 
1956. aastal nägi USA suursaadiku John Davis Lodge’i abikaasa Francesca Lodge ta kleidikavandeid ning palus oma tütrele kleidi luua. Kleit jõudis sama aasta ajakirja Life esikaanele. De la Rentas tekkis moe vastu huvi ning ta hakkas koostööd tegema mõjukamate Hispaania moemajadega. Ta kohtus tollase Hispaania tuntuma moekunstniku Cristóbal Balenciagaga, kellest sai ta mentor. 1961. aastal suundus de la Renta Pariisi, et jätkata Antonio del Castillo käe all Lanvini moemajas.
1963. aastal liitus de la Renta Ardeni moemajaga New Yorgis ning 1965. aastal Ameerika moemajaga Jane Derby. Sama aasta augustis, pärast Derby surma asus ta seda juhtima. 1960. aastatel sai ta rahvusvaheliselt tuntuks kui üks moedisainereid, kes riietas Jacqueline Kennedy. 1977. aastal tuli de la Renta välja oma parfüümiga "Oscar", millele lisandusid hiljem aksessuaarid ja kodukaubad.
Aastatel 1993–2002 aastal disainis de la Renta kõrgmoekollektsiooni Balmaini moemajas ning oli esimene Dominikaani päritolu moelooja Prantsusmaa moemajas. 2006. aastal keskendus Oscar de la Renta bränd pulmamoele.
2006. aastal diagnoositi de la Rental vähk. Ta suri 20. oktoobril 2014 oma kodus Ameerika Ühendriikides Connecticuti osariigis Kentis 82 aasta vanuses.
Oscar de la Renta nimeline moemaja jätkab ka praegu avaliku elu, teiste seas filmitähtede ja kuningapere liikmete riietamist.
Lõve mõisa kalmistu

Lõve mõisa kalmistu on kalmistu Helme kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lõve külas Tõrva vallas Valga maakonnas. 
Ajalugu.
Kalmistu rajasid Lõve mõisa tollased omanikud Anrepid 1773. aastal, arvatavasti samaaegse mõisasüdame väljaehitamisega.
Esimene matus oli 1796. aastal, kalmistule on teadaolevalt maetud 17 lahkunut.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 400 meetri kaugusele idakirdesse. Kalmistu on harvaesinevalt kuusnurkse põhiplaaniga ning see on ümbritsevast maapinnast kõrgem. Kõrgendit ääristab graniitrahnudest kuivmüür.
Kalmistu on jäetud maha ja rüüstatud, kuid seda on hakatud korrastama. Säilinud on hauatähiseid ja nende osi, peavärava graniitpostid ning piirdemüür.
Kalmistu kabel.
Kalmistu keskosas paiknes matusekabel, mis praegu on hävinenud. Kabeli tagaseinas oli väike altar, rohkem pole sisustusest teada.
5 Seconds of Summer

5 Seconds of Summer (tuntud ka kui 5SOS) on Austraalia pop-rokkbänd. Ansambli asutasid 2011. aastal Luke Hemmings, Calum Hood ja Michael Clifford. Nad käisid kolmekesi samas kristlikus koolis. 
Algus.
Michael kutsus oma Facebooki-sõbra Ashton Irwini 2011. aasta septembris "Year 3000" kaveri jaoks tausta tegema. 2011. aasta detsembris sai asi ametlikus ja Ashton Irwin liitus bändiga. Nad said tuntuks YouTube'is, esitades tuntud laulude kavereid. 2011. aastal oli neil üsna väike kuulajaskond, kuid see muutus, kui One Directioni liige Louis Tomlinson nad avastas. One Direction kutsus nad endaga kaasa turneele "Take Me Home". Nüüdseks on 5 Seconds of Summer tuntud kogu maailmas. Nad said kuulsaks ja võitsid juurde austajaid 2014. aasta suvel välja antud singliga "She Looks So Perfect". Seni on nad andnud välja neli stuudioalbumit.
4. juunil 2016 jõudis bänd turnee "Sounds Live Feels Live" raames ka Tallinna Saku Suurhalli. 
Diskograafia.
"Sulgudes on väljaandmisaasta"
Iggaüks

Iggaüks oli 1802. aastal Eestimaa Rüütelkonna Eestimaa Maapäeva poolt vastu võetud regulatiiv.
Regulatiivi kinnitas Venemaa keiser Aleksander I reskriptiga 25. septembrist 1802. Regulatiiviga "Iggaüks...", said talupojad omandiõiguse vallasvarale ja jätkusuutlikul talupidamisel, talukoha põlise kasutamise õiguse. Asutati valla- ja kihelkonnakohtud. Aleksander I nõusolekul kuulutati regulatiiv välja mõisniku nimelt ja tema hea tahte avaldusena, nii et talupojad arvasid selle vabatahtlikult mõisniku poolt kingitud olevat.
Regulatiiv avaldati alles 1803. aasta algul talupoegadele pärast seda, kui Keila Miikaeli koguduse pastor Otto Reinhold von Holtz oli selle eesti keelde tõlkinud ja see Tallinnas "J. H. Gresseli kirjadega" ära oli trükitud. 1803. aastal jagasid ülem-kirikueestseisjad äratrükitud regulatiivi, mida selle eestikeelse trüki algussõnade järgi "Igga üks" (õigem oleks: "Iggaüks") hakati nimetama, kohalikele mõisnikele välja. Viimased kuulutasid selle sisu oma talupoegadele ja andsid neile iga adramaa kohta uuest regulatiivi, st ühe eksemplari.
Regulatiiviga kutsuti talurahvast üles oma majapidamise eest korralikult hoolitsema, lubati parandada nende seisukorda, kes oma kohuseid korralikult täidavad. Kõik talu vara, mis otsekohe talu inventari hulka ei kuulunud, tunnustati talupoja omanduseks. Taluperemehele anti eluaegne tarvitamisõigus ja teatav pärandamisõigus oma talu kohta. Mõisnik võis laiska või hooletut peremeest talust välja tõsta ainult vallakohtu otsuse põhjal, millised kohtud mõisates ellu kutsuti talurahva omavaheliste asjade jaoks. Ka üksiku talupoja äramüümiseks läks vaja vallakohtu nõusolekut. Mõisniku vastu sihitud kaebuste lahendamiseks asutati ainult aadlimeestest koostatud kihelkonnakohtud. Nende paremuste kõrval osutas aga see regulatiiv ka rea tähtsaid puudusi. Teoorjuse ja talupoja teiste kohustuste reguleerimise küsimus jäi täiesti lahtiseks: lubati ainult üldiselt seniseid orjusi mitte tõsta. Kodukariõigust ei piiratud ja talupoegade müük jäi ikkagi teatavais piires lubatuks. Võrdlemisi suurte õigustega varustatud vallakohtu koosseisu kindlaksmääramine seati rippuvaks mõisniku heast tahtest, sest vallakohtu liikmed kinnitas ametisse mõisnik. Samuti võimaldas regulatiivi ebamäärane kuju selle eriviisilist tõlgendamist üksikute aadelmeeste poolt.
Regulatsiooni eestikeelne versioon erines originaalist, saksakeelsest regulatsioonist järgmistes osades. Tekstis eneseski leidus mitmeid kõrvalekaldumisi originaalist: paragrahvide järjekord ja isegi arv on eesti keeles mõnes kohas erinev saksakeelse teksti omast, originaalis esineva impersonaalse väljendamisviisi asemel rääkis mõisnik eesti keeles iseenda nimel, l. isikus, ja üldiselt on eestikeelne redaktsioon mõnes suhtes paljusõnalisem, kuid sisult ja toonilt valjem. Ka lõpposa, alates uutest manitsussõnadest "Kohtomehhed ja valla-rahvas", puudus originaalis.
Jan Trei

Jan Trei (sündinud 31. oktoobril 1979 Tallinnas) on eesti jurist ja poliitik, erakond Isamaa liige.
Haridus.
1998. aastal lõpetanud Tallinna 21. Kooli ja 2004. aastal Tartu Ülikooli õigusinstituudi. 2006. aastal jätkas Trei magistriõpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastast 2013 on ta Tallinna Ülikooli riigiteaduste magistrant.
Ühiskondlik tegevus.
Jan Trei on Eesti Juristide Liidu ja Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige. Alates 2001. aastast kuulub ta erakonda Isamaa (kuni 2006. aastani erakonda Res Publica). On kandideerinud 2009, 2013 ja 2017 Viimsi Vallavolikokku Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas ning olnud ühtlasi valituks vallavolikogu liikmeks. 2015 Harjumaa Omavalitsuste Liidu juhatuse liige ja 2016–2017 kultuuri- ja hariduskomisjoni aseesimees. Alates 2015. aastast Euroopa Regioonide Komitee Eesti delegatsiooni asendusliige ja (SEDEC töökomisjoni liige) Sotsiaalpoliitika, haridus-, tööhõive-, teadus- ja kultuurikomisjoni (SEDEC) liige.
Avaldanud arvamuslugusid riigihalduse ja kohaliku omavalitsuse korralduse kohta.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 83 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Jan Trei on abielus, peres kasvab kaks last.
Liigsekund

Liigsekund on ühesekundiline parandus, mis lisatakse koordineeritud maailmaajale (UTC) astronoomilise aja ja rahvusvahelise aatomiaja aja klapitamiseks. 
Ilma sellise paranduseta jääks Maa pöörlemise kiirusel rajanev ajaarvestus Maa pöörlemise ebaühtlase aeglustumise tõttu aatomiajast maha.
Liigsekundite süsteemi hakati rakendama 1972. aastal ja alates sellest on ajamõõtmist korrigeeritud sekundite lisamisega (30. juunil või 31. detsembril), vastavalt vajadusele (maa pöörlemiskiiruse aeglustumisele). 26. liigsekund lisati 30. juunil 2015, kell 23:59:60 UTC.
Wang Yaping

Wang Yaping (sündinud 27. jaanuaril 1980 või veebruaris 1978) on hiina lendur ja taikonaut.
11. juunil 2013 startis ta lennul Shenzhou 10 ning temast sai teine kosmosesse lennanud hiina naine.
Frunze (täpsustus)

Frunze on mitmete inimeste, asulate ja muude objektide nimi. Enamik kohti ja objekte, mis kannavad või kandsid Frunze nime, on selle saanud Nõukogude sõjaväelase Mihhail Frunze auks. Esitatud nimekiri ei ole täielik.
Frunze on rumeeniakeelse sõna (nime) "Frunză" venepärane kuju.
Gunnar Meyer

Gunnar Meyer (4. märts 1942 Tallinn – 6. august 2003) oli eesti kunstnik ja kunstipedagoog.
Ta lõpetas aastal 1971 ERKI klaasikunstnikuna. Kunstiinstituudis õppides valiti ta aastal 1966 Üliõpilaste Teadusliku Ühingu juhiks. Kuna rühmituse ANK '64 liikmed olid lõpetanud/lõpetamas, sai tast vahelüli nende ja uute tegijate, rühmituse SOUP 69 vahel.
Pärast ERKI lõpetamist suunati ta Viljandi peakunstnikuks. Ta on elanud veel paaris Eesti väikelinnas, kuni maandus Haapsallu. Aastatel 1979–2003 oli ta Haapsalu 1. Keskkoolis kunstiõpetaja. Tema käe all said tuule tiibadesse sellised kunstnikud nagu Agur Kruusing, Jaan Toomik, Valev Sein ja teised.
Gunnar Meyer lõpetas 6. augustil 2003 elu enesetapuga. Ta maeti 11. augustil 2003 Haapsalu Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema poeg Olle Meyer (1978–2014) oli eesti punkkunstnik.
Tiibaltar

Tiibaltar ehk kappaltar on gooti altar, millel on kinnitatud korpuse küljes liikuvad osad (tiivad). Tiibaltar seisab "antependium"'il (ka stipes) ja tiibaltari osad on veel predella ja mensa.
Arhivolt

Arhivolt on kaare ilustatud esikülg.
Arhivoldi mõiste võeti kasutusele itaalia renessansskunstis, ent arhitektuurielemendina kasutati seda juba hellenistlikus arhitektuuris.
Atika (täpsustus)

Atika on mitmetähenduslik sõna.
Baldahhiin

Baldahhiin on telgikujuline dekoratiivne ehiskatus trooni, altari (tsiboorium), skulptuuri, voodi (baldahhiinvoodi) vm kohal. Baldahhiin võib toetuda sammastele, olla monteeritud seinale vm kandetarindile või rippuda laest.
Agur Kruusing

Agur Kruusing (sündinud 18. veebruaril 1964 Haapsalus) on eesti kunstnik.
Ta lõpetas aastal 1982 Haapsalu 1. Keskkooli. Ta õppis aastast 1987 ERKI-s, lõpetas aastal 1993 Tallinna Kunstiülikooli maalikunsti erialal, jätkas aastatel 1993–1995 õpinguid samas magistrantuuris. Aastal 1996 alustas Agur Kruusing tööd kuraatorina Haapsalu Linnagaleriis ning 1997 alustas tööd õppejõuna Eesti Kunstiakadeemias. Alates aastast 1996 on ta ka Eesti Kunstnike Liidu liige.
Ta alustas jõuliste figuurikompositsioonide ja portreedega ("Marina", 1988, "Neiud", 1992), seejärel on looming arenenud abstraktse ekspressionismi estetiseerimise suunas ("Kompositsioon", 1993, "Nimeta", 1994). Ta on viljelenud ka vitraaži ja graafikat (peamiselt litot ja linoollõiget).
Oleksandr Kihtenko

Oleksandr Kihtenko (5. aprill 1956, Bogoduhhiv – 16. oktoober 2024) oli Ukraina sõjaväelane ja riigiametnik. 
Elulugu.
Ta oli alates 10. oktoobrist 2014 kuni 11. juunini 2015 Donetski oblasti kuberner.
Pühasõdalane

Pühasõdalane on inimene kes tapab teisi jumala nimel. 
Mõiste võeti kasutusele 2014. aasta algusest eesti meedias islami terroristi koondnimetusena, mudžahiidi või džihadisti tõlkevastena. Pühasõdalased islamis peavad läbi tegema nii usulise kui ka sõjalise väljaõppe.
Näited.
Al-Nusra rühmituse võitleja, taanist pärineva Amiri tunnistus, Süüria kodusõjas (EPL 20. oktoober 2014): „"Me tänasime jumalat, et usutaganejad surid. Me peksime nende laipu ja määrisime neid nende enda verega. Tead, nad on koerad. Loomad, kes väärivad surma. Ma räägin, ma olin tõeliselt õnnelik. Iga kord, kui me tapsime rafidah’ (šiiitide halvustav nimetus), tundsin end tõeliselt õnnelikuna".”
22. septembril 2014 ütles videopöördumises terrorirühmituse Islamiriigi (IS) kõneisik Abu Mohammed al-Adnani: "Kui te saate tappa uskmatu ameeriklase või eurooplase, eriti pahatahtlikke ja räpaseid prantslasi või austraallasi või kanadalasi /../ kaasaarvatud Islamiriigi vastu koalitsiooni astunud riikide kodanikke, siis toetuge Allahile ja tapke ta. Lömastage tema pea kiviga või veristage ta noaga või sõitke temast oma autoga üle või visake ta kõrgelt alla või kägistage või mürgitage teda. /../ Te maksate veel selle eest, kui teie ristisõda kokku kukub, ning seejärel ründame me teid teie kodumaal".
Frunze (Pervomaiske rajoon)

Frunze on küla Ukrainas Krimmis Pervomaiske rajoonis.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil Frunzes asulas 557 inimest.
Anne turg

Anne turg oli avaturg, mis asus Tartus Annelinnas Kalda tee 29 krundil. 
Anne turgu rentis 1980. aastatel Puhja kolhoos. 1989. aastal läks turg rendilepingu mittetäitmise tõttu üle Tartu linnale ning see erastati AS Anne Turg eraldamise kaudu AS-ist Tartu Turg pärast viit läbikukkund enampakkumist 2004. aastal. 
Anne turu hiilgeajaks olid 1990. aastad, mil seal käis vilgas turumajanduse edendamine ning Poolast pärit salakauba müümine.
Anne turg suleti 2008. aastal ning 2014. aastast on samas kohas kardirada. Anne turu hoonetest on säilinud ainult WC. Kalda tee 29 krundile on tehtud detailplaneering, mis näeb sinna ette kaubandus-, büroo- jm hooned.
Starobeševe

Starobeševe on alev Ukrainas Donetski oblastis. 
Starobeševe on Starobeševe rajooni keskus, asub 31,3 km kaugusel Donetskist kagus ning umbes 20 km kaugusel Venemaa piirist loodes.
Kalmiuse ja Komiševahha jõe vahel asuva Starobeševe kõrgus merepinnast on 135 meetrit.
Rahvastik.
2013. 1. jaanuaril elas asulas 6487 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Ajalugu.
Krimmist ümber asunud kreeklaste poolt aastatel 1779–1783 rajatud asula kandis 1896. aastani nime Beševe (krimmitatari keeles "beş ev", 'viis maja'), alevi õigused sai alates 1958. aastast. Elanike enamuse moodustavad seniajani urumid (nimetus, mida kasutatakse islamiriikide kreeklaste kohta).
Starobeševes on sündinud ja töötanud naistraktoristist töökangelanna Paša Angelina.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta suvel-sügisel, toimus asula lähistel mitmeid ägedaid lahinguid valitsusvägede ja keskvalitsusvastaste relvajõudude vahel. Võim vahetus asulas mitu korda.
21. oktoobril 2014 täheldati asula lähistel keskvalitsusvastaste relvajõudude, sealhulgas naissnaiprite koondumist.
Härmä II kalmistu

Härmä II kalmistu on Võru maakonnas Setomaa vallas Härmä külas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud arheoloogiamälestistena.
Kalmistu kuulub tõenäoliselt 15.–18. sajandisse. Kalmistu kohal kasvab kaitsealune ohvrimänd Kalmõtõpettäi ja selle juures on Härmä tsässon.
Kalmistust umbes 250 m kagus asub Härmä I kalmistu.
Loodi mõisa kalmistu

Loodi mõisa kalmistu on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Loodi külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. 
Ajalugu.
Kalmistu rajasid Loodi mõisa tollased omanikud Bockid millalgi 18. sajandi lõpul mõisasüdame lähedale Püstmäele, mille ümber Heinrich August von Bock (1771–1863) rajas 1820. aastal lehisepuistu.
Kalmistul toimus esimene matus 1791. aastal ja teadaolevalt viimane toimus 1903. aastal. Kalmistule on üldse maetud 9 lahkunut.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 700 meetri kaugusele põhja. Kalmistu on harvaesinevalt ümara põhiplaaniga ning seda ümbritseb graniitpostide vöö. Praegu on kalmistu jäetud maha, kuid seda on korrastatud ning see on üldiselt hoolitsetud. Graniitpostid on säilinud, kuid puudub nende vahel olnud piirdekett. Kalmistul on säilinud ka hauatähiseid.
Studio Viridis Loodusharidus

Studio Viridis Loodusharidus on Eesti keskkonnahariduslik mittetulundusühing. 
Studio Viridis valmistab muu hulgas topiseid, mulaaže, jahitrofeesid, korraldab näitusi, loodusretki. Koos Eestimaa Looduse Fondiga asutas MTÜ 2006. aastal Muraste looduskooli.
Islami Liit

Islami Liit (‏الجماعة الإسلامية‎ "al-dšamāʿa al-islāmiyya"; DMG: al-ǧamāʿa al-islāmiyya &lt; Islami Liit) on Egiptuse islamistlik terroriorganisatsioon. Rahvusvaheliselt: Islami Grupp (IG).
1970. aastatel loodud Egiptuse Liit sai alguse Moslemi Vennaskonna üliõpilaste ühingutest.
1981 eraldus rühmitus al-Džihaad.
Ayman az̧-Z̧awāhirī

Ayman az̧-Z̧awāhirī (19. juuni 1951 – 31. juuli 2022) oli Al-Qā‘idah' juht, kelle juhtimisel viidi läbi rünnakuid Põhja-Ameerikas, Aasias, Aafrikas ja Lähis-Idas. 
Ta sündis hästi toimetulevas peres Kairo äärelinnas Maadis (teistel andmetel Gizas).
14-aastaselt liitus Al Zawahiri organisatsiooniga Moslemi Vennaskond. Õppis Kairo ülikoolis käitumispsühholoogiat, psühholoogiat ja farmakoloogiat. Magistrikraadi saamise järel praktiseeris kirurgiat (isa eeskujul) mitu aastat Egiptuse armees. Koos teiste kooliõpilastega moodustas ta Egiptuse valitsuse kukutamiseks põrandaaluse rakukese. Hiljem ühines Al-Zawahiri rakuke teiste samalaadsetega ning sündis organisatsioon Al-Jihad ehk Islami Džihaad Egiptuses. Al-Zawahiri oli Islami Džihaad Egiptuses peamine värbaja ja organiseerija. 
1981 vangistati ta Egiptuse luureameti poolt. 
Aastatel 1981-1984 oli ta Egiptuses vangis. 1985-1990 elas Saudi Araabias, Somaalias ja Pakistanis, külastas USA-d. 
Peshawaris kohtus Aiman al-Zawahiri ka esimest korda Osama bin Ladeniga (kes tegeles Palestiina šeik Abdullah Yusuf Azzami poolt loodud Nõukogude vägede vastase võitluse värbamis- ja rahastamisbaasiga Maktab al-Khadamat (MAK). MAK oli Al-Qaeda eelkäija, mille Nõukogude Afganistani invasiooni ajast pärit laiaulatuslik võrgustik võeti taaskasutusse uutel eesmärkidel). 
1991. aastaks sai Aiman al-Zawahiri Islami Džihaad Egiptuses ainuliidriks (emiiriks). 1998. aastal organiseeris ta autopommide plahvatused USA Dar es Salaamis ja Nairobi saatkondades Tansaanias ja Keenias. Surma sai sadu inimesi.
USA eriteenistuste arvates on ta üks viiest mehest, kes teadsid 11.09.2001 terroriaktide plaanidest. Pärast 11. septembri terrorirünnakuid seadis Ameerika Ühendriikide Riigidepartemang üles 25 miljoni USA dollari suuruse tasu sellele, kes annab teavet, mis viib az̧-Z̧awāhirī tabamiseni. Al-Qā‘idah' liikmena oli ta ÜRO Al-Qā‘idah' sanktsioonide komitee otsusega ülemaailmsete sanktsioonide all. Oktoobris 2001 ilmus Aiman al-Zawahiri nimi FBI kõige tagaotsitavamate terroristide nimekirjas. Detsembris 2001 avaldas Al Zawahiri raamatu "Sõdalased prohveti lipu all". 
Aastal 2012 kutsus ta muslimeid üles röövima lääneriikide turiste.
31. juulil 2022 hukkus az̧-Z̧awāhirī tema vastu sihitud Ameerika Ühendriikide droonirünnakus Kabulis.
Anfilaad

Anfilaad (prantsuse sõnast "enfilade" 'rida') on hoones paiknev ühel sirgel uste rida. 
Anfilaadi hakati kasutama renessanssarhitektuuris ja kõige rohkem on seda kasutatud prantsuse barokkarhitektuuris.
Astmikportaal

Astmikportaal, ka perspektiivportaal on sissekäik (portaal), mille kaared (arhivoldid) astmeliselt ahenevad ukse suunas. Astmikportaali viljeleti romaani ja gooti arhitektuuris.
Viil (arhitektuur)

Viil ehk viiluväli on ehitise katuse (enamasti viilkatuse) otsas olev seinapind.
Eristatakse astmik-, kolmnurk- ja voluutviilu.
Antiiktemplites kasutatud viilutaolist elementi nimetatakse tümpanoniks. Renessanss-, barokk- ja klassitsistlikus arhitektuuris nimetatakse hoonete esifassaadi viilu frontooniks.
Piltvaip

Piltvaip on suure formaadiga temaatiline seinavaip 
Prantsusmaal Kuninglikus Gobelini Manufaktuuris toodetud piltvaipasid on nimetatud gobeläänideks.
Euroopast on vanim piltvaip teada 11. sajandist (Bayeux' vaip).
Eesti tuntuimad piltvaibad on Tallinna Linnamuuseumi kogusse kuuluvad, 16. sajandil valmistatud nn raevaibad. Kokku viis taimemotiividega verdüüri, kaks suuremat piltvaipa kuningas Saalomoni looga ning Oleviste kiriku antependium ehk altarikate. Tallinna rae tellimustööna valmistatud piltvaibad peegeldavad varauusaegse käsitöö ja globaalse kaubanduse tipptaset, reformatsioonijärgset kunstipoliitikat ning raehärrade trenditeadlikkust. Neil on kujutatud Tallinna vapp ja aastaarvu 1547. 
Mitme meistri koostöös Enghienis ja Brüsselis Henri van Lacke töökojades villast, siidist ja kuldlõngast kootud vaiba valmimine võis võtta 3–4 aastat. Suurem osa taolistest vaipadest on aja jooksul hävinud, Tallinna vaibad on imekombel säilinud praktiliselt terviklikuna. Tegemist ei ole pelgalt luksuslike sisustusesemetega, vaid tähelepanuväärsete võimu, prestiiži ja Euroopa kultuurisuhete sümbolitega, mis annavad ainulaadse sissevaate linna ajaloolisse identiteeti ning rikastavad nii kohalikku kui ka rahvusvahelist kultuuripärandit.
Hapras seisundis vaipu ei ole igapäevaselt võimalik muuseumis näidata. Linnamuuseum koostöös Belgia ja Eesti spetsialistidega plaanib vaibad korrastada ning edaspidi eksponeerida eraldi kliimavitriinides Tallinna Linnamuuseumi tulevases Avatud Kogude hoones.
Rõdu

 
Rõdu ehk palkon (vanas saksa keeles "balcho" – palk) on hoone välis- või siseseinast eenduv, rinnatisega piiratud platvorm. Enamasti toetub rõdu konsoolidele, aga võib paikneda ka hoone fassaadist eenduva ruumi (veranda, ärkli) lael. 
Teatrisaali rõdu nimetatakse vahel veel ka tänapäeval palkoniks.
Eesti Kristlike Erakoolide Liit

Eesti Kristlike Erakoolide Liit (lühend EKEL) on erakoolipidajate ühendus, mis toetab liikmete koostööd oikumeenilises vaimus ning arendab kristlikel väärtustel põhineva hariduse andmist Eestis.
EKEL on assotsieerunud organisatsiooniga International Association for Christian Education ("Internationaler Verband für Christliche Erziehung und Bildung"), mis on eri Euroopa riikidest pärit haridusühenduste katusorganisatsioon, mille eesmärk on toetada kristlikku haridust nii erakoolides kui ka avalik-õiguslikes koolides.
EKEL asutati 16. mail 2014 Tallinnas MTÜ-na. EKEL-i põhikirja järgi võivad liidu liikmeteks olla Eestis registreeritud ja kehtivat koolitusluba omavad erakoolipidajad, kes on oma põhikirja alusel maailmavaateliselt või organisatsiooniliselt seotud mõne Eestis tegutseva kristliku konfessiooniga, mis tunnistab usku Kolmainu Jumalasse.
EKEL-i vaatlejaliikmeks võib olla Eestis registreeritud, kehtivat koolitusluba omav, koolitusloa taotlemiseks valmistuv või lastehoiuteenust osutav juriidiline isik, kes on maailmavaateliselt või organisatsiooniliselt seotud mõne Eestis tegutseva kristliku konfessiooniga, mis tunnistab usku Kolmainu Jumalasse.
Perioodil 2025–2028 kuuluvad EKEL-i juhatusse Tallinna Toomkool, Põlva Jakobi Kool ja Püha Johannese Kool.
Liikmed.
Liitu kuuluvad:
Kaheteistkümnes kristlikus haridusasutuses õpib õppeaastal 2024/2025 kokku 3231 õpilast, neist 256 käib koolide juures tegutsevates lasteaedades. Kristlike koolide õpilaste arv on aastatel 2014–2024 kasvanud enam kui 3 korda.
Veranda

Veranda on hoone sees või selle küljes olev hooneosa, mille seinad võivad olla klaasidega või ilma. Veranda on mõeldud enamasti suviseks kasutamiseks. Verandaks võidakse nimetada ka katusega rõdu.
Pööning

Pööning on hoone ülemise korruse lae ja hoone katuse vahele jääv ruum.
Kääbusgalerii

Kääbusgalerii on madal, müüritisest eenduv käik sammastele toetuva arkaadiga. Tegemist on ehisvormiga fassaadi elavdamiseks. Kääbusgaleriid asetsevad romaani kirikute välisarhitektuuris (põhiliselt Reinimaal ja Ülem-Itaalias) katuse all, enamasti apsiidi, harvem portaali kohal, või siis kogu ehitise ümber kulgedes (nt Ferrara katedraal; Speyeri toomkirik). Esimene kääbusgalerii ehitati teadaolevalt 11. sajandi keskpaiku Trieri toomkiriku juurde. Selle ehismotiivi kasutus hakkas järk-järgult kaduma gooti kunsti mõju kasvamisega alates 12. sajandist.
Karlskrona mereväebaas

Karlskrona mereväebaas on Rootsi mereväe suurim baas, mis asub Lõuna-Rootsis Blekinges. 
Karlskrona mereväebaas ehitati seoses Karlskrona linna asutamisega 17. sajandi lõpus Rootsi mereväe laevastiku baasiks. Sellel on ülihästi kaitstud asukoht. Rohked saared kaitsevad baasi rünnaku eest nii maismaalt kui ka merelt. Baasis asub kaks kolmest Rootsi mereväe meresõjaflotillist.
Laevad.
Baasis asuvad esimese allveelaevaflotilli ja kolmanda meresõjaflotilli laevad:
Jaagup Loosalu

Jaagup Loosalu (kuni 1923. aastani Jakob Veide, pärast seda Jakob Loosalu, ka Jakob Loosalu-Veide; 1. jaanuar 1898 Kadja, Triigi vald, Harjumaa – 5. mai 1996 Pärnu) oli eesti kirjastaja, ajakirjanik, põllumajandusteadlane ja poliitikategelane.
Ta sündis Loosalu talus rentnik Jüri Veide perekonnas. Õppis aastatel 1906–1912 Triigi ministeeriumikoolis, 1917–1920 Tallinna õhtugümnaasiumis, 1920–1928 Tartu Ülikoolis agronoomiat, 1928–1939 õigusteadust, 1940–1945 agronoomiat.
1973. aastal kaitses ta Kiievi Üleliidulises Suhkrupeedi TUI-s põllumajanduse erialal kandidaadi kraadi.
Aastatel 1915–1917 töötas Tallinnas töölise, voorimehe, kohtu- ja kontoriametnikuna. Osales Vabadussõjas Tallinna kooliõpilaste pataljonis. Aastatel 1920–1924 oli haridusministeeriumi rändlektor ja instruktor.
1922–1924 oli ta ajakirja Asunik vastutav toimetaja, 1924–1926 ajakirja Uus Talu tegevtoimetaja, 1927–1930 ajakirja Maa peatoimetaja, 1930–1934 Maalehe peatoimetaja. Aastatel 1932–1934 oli ta Tapa Sõnumed, 1927–1938 Uudislehe ja 1932–1940 Jutulehe väljaandja.
1927. aastast oli ta Harju maavolikogu liige. Loosalu oli III, IV ja V Riigikogu liige.
Aastatel 1946–1950 oli ta Jõgeva sordikasvatuse teadussekretär. 1951–1963 oli ta teadur Lätis. 1963–1967 töötas Polli katsejaamas.
Katapult (lennukikandja)

Katapult on abiseade, mida kasutatakse lennukitele stardikiiruse andmiseks laevalt (enamasti lennukikandjalt) õhku tõusmisel, kui rada on liiga lühike või pole lennuki mootorite võimsus raja jaoks piisav.
Levinumad on hüdraulilise, püssirohu- ja aurukolbkiirendiga katapuldid. Kasutusele on võetud ka esimesed elektromagnetilised katapuldid. 
Stardiraja aurukatapult koosneb enamasti laevateki alla ehitatud pikast aurusilindrist ja selles liikuvast kolvist, millega on ühendatud laevatekis oleva pika pilu kaudu süstik-kelk lennuki esiteliku külge kinnitamiseks. Tavaliselt saadakse aur tuumareaktoriga laeva aurukatlast. Kui on saavutatud piisav auru rõhk, vallandatakse kolb, mis kiirendab lennuki tekil oleva stardiraja lõpuni. Umbes kaks kuni neli sekundit pärast kolvi vallandamist saavutab lennuk õhkutõusmiseks vajaliku kiiruse.
Väike-Konguta mõisa kalmistu

Väike-Konguta mõisa kalmistu on kalmistu Puhja kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Majala külas Elva vallas Tartu maakonnas. 
Ajalugu.
Kalmistu rajasid Väike-Konguta mõisa tollased omanikud Stokkebyd arvatavasti varsti pärast 1861. aastat, kui nad omandasid mõisa. Esimene matus toimus 1862. aastal ja teadaolevalt viimane toimus 1897. aastal. Kalmistule on kokku maetud 3 lahkunut.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 3,3 km kaugusele idakirdesse. Seal on kolme haua tähise osasid. Kalmistu on jäetud maha, kuid seda on hooldatakse vähesel määral.
Arvamus Pala kõrvalmõisa kalmistust.
Kuna kalmistule hoopis lähemale jääb Väike-Konguta mõisa Pala kõrvalmõis (kalmistult linnulennult 500 meetri kaugusele põhja), mis sel ajal kuulus samuti Stokkebydele, siis on kalmistut peetud ka Pala kõrvalmõisa kalmistuks.
Eesti Õiguskeskus

Eesti Õiguskeskus (lühend EÕK) oli sihtasutus, mis tegutses - Tartus. EÕK loodi eesmärgiga toetada varaliselt Eesti õigusteaduse ja õigussüsteemi arendamist. EÕK kustutati äriregistrist 21. oktoobril 2009.
SA Eesti Välispoliitika Instituut

SA Eesti Välispoliitika Instituut (lühend EVI) on aastast 2000 tegutsev Eesti sihtasutus, mis tegeleb välispoliitikaga (sh Eesti välispoliitikaga) seotuga.
Sihtasutuse juhatuse esimees on aastast 2013 Lauri Mälksoo.
Instituudi peamised uurimisvaldkonnad (nende kodulehe järgi) on järgmised:
Eestimaa rüütelkonna arhiiv

Eestimaa rüütelkonna arhiiv (lühend ERÜA) oli Eestimaa rüütelkonna all olnud rüütelkonnaga seotud dokumente säilitav arhiiv. 1920. aastatel anti arhiiv üle Eesti Haridusministeeriumile.
Eesti Rahva Muuseumi arhiiv

Eesti Rahva Muuseumi arhiiv (lühend ERMA) on üks Eesti Rahva Muuseumi arhiividest. Arhiiv sisaldab muuseumi ajalugu käsitlevaid materjale (protokollid, tööplaanid, aruanded, kirjavahetus, kaader jm) muuseumi asutamisest (1909) kuni tänapäevani.
Arhiiv sisaldab 2366 toimikut (kodulehe teise koha järgi 1789 toimikut).
Lagerstätte

Lagerstätte (ka Lagerstatte ja Lagerstaette) on paik, kus esineb erakordse säilivusega kivistisi, kus on fossiliseerunud lisaks organismide kõva kesta ka pehme kude, näiteks karvad, suled, lihased ja nahk. Sõna on pärit saksa keelest ja tähendab sõna-sõnalt "ladestumise koht".
Lagerstätte leiukohad on maailmas väga haruldased. Nad on väga kitsa levikuga, piirdudes üheainsa kuni mõne sentimeetri paksuse kihiga väikses ning sageli raskesti ligipääsetavas paljandis. Lagerstätteid on maailmas kokku umbes paarsada. Kuigi nende hulk geoloogilises mõõtkavas on tühine, kannavad nad sellest hoolimata erakordselt olulist ja väärtuslikku informatsiooni.
Ajaaken.
Lagerstätteid võib piltlikult nimetada Maa ajaaknaks. Lagerstättete vanus võib ulatuda kaugesse eelkambriumisse. Silmatorkav on aga see, et ajas tagasi minnes pole fossiilide seisukord oluliselt halvem. Kambriumi ladestus (524–488 mln aastat tagasi) on leitud imepäraseid lülijalgsete fossiile Kanadast, Hiinast ja Gröönimaalt. Ediacara ladestu (635–542 mln aastat tagasi) kihtides on leitud kummaliste pehmete loomade jäljendeid, mida on leitud Austraaliast kuni Venemaani. Lisaks sellele on ka leitud ainulaadseid putukafossiile Kasahstanist Karatau mägedes juura vanuselises (150 mln aastat) leiukohtades. Ka Eestis, Kalana lagerstättes, on täheldatud kohati mikroskoopilise detailsusega säilinud fossiile. Kambriumi ja Juura ladestus leidub kõige rohkem erakordse säilivusega fossiile. Juura lagerstätte erakordset head säilivust on põhjendatud Pangea hiidkontinendi lagunemisega. Lagunemisel moodustus suur hulk kihistunud ja halva tsirkulatsiooniga veekogusid. Veekogu põhjakihtides valitses peaaegu täielik hapnikupuudus ning seal sadestunud must, väävlirikas muda säilitas suurepäraselt kõiki korjuseid. Kambriumi ladestu leiukohtade rohkusele ei osata aga seni head selgitust anda.
Tüübid.
Paleontoloogid jaotavad lagerstätteid kaheks:
Klassifikatsioon.
Lagerstätteid jagatakse gruppideks nende majanduslikult kõige olulisema mineraalse koostisosa järgi:
1. Elementide tooraine
2. Energiaressursid
3. Tooraine omadused
Põhjavett loetakse oma tähtsuse poolest ka lagerstätteks (kuumaveeallikad, mineraalvesi, joogivesi).
Lagerstättete nimekiri.
Nimekiri mõningatest maailma lagerstättetest.
Kambrium:
Ordoviitsium:
Silur:
Devon:
Perm:
Juura:
Kriit:
Paleogeen:
Neogeen:
Moskva hipodroom

Moskva hipodroom on hipodroom Moskvas.
Hipodroom rajati 1834. aastal.
Eesti rahvusbibliograafia

Eesti rahvusbibliograafia on rahvusbibliograafia, mis hõlmab Eestis kõigis keeltes avaldatud ja välismaal eesti keeles avaldatud teavikuid olenemata andmekandjast ja ilmumisajast. Vanim registreeritud objekt on 1525. aastal ilmunud raamat. Rahvusbibliograafia andmestut täiendatakse pidevalt. 
Rahvusbibliograafia eraldi osa moodustab "Estonica" - eesti autorite ning Eestit ja eestlasi käsitlevad väljaspool Eestit ilmunud võõrkeelsed teavikud. 
Eesti rahvusbibliograafia andmestik on kättesaadav Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis (ERB). Andmebaasi haldab Eesti Rahvusraamatukogu, kes täidab rahvusbibliograafia uurimise ja loetlemise ülesannet Eestis vastavalt Eesti Rahvusraamatukogu seadusele, Säilituseksemplari seadusele, ja Rahvusraamatukogu põhikirjale. Rahvusbibliograafia valikupõhimõtted on kirjas dokumendis "Rahvusbibliograafia koostamise alused." 
Lisaks andmebaasile vahendatakse rahvusbibliograafiat ka trükinimestikena ja võrguväljaannetena. 
Vanema Eestiga seotud kirjanduse registreerimise ja teadusliku kirjeldamisega tegelevad Eesti retrospektiivse rahvusbibliograafia (ERRB) keskused, milleks on Eesti Rahvusraamatukogu ja Tallinna Ülikooli Akadeemiline Raamatukogu, kes on avaldanud järgmised Eesti retrospektiivse rahvusbibliograafia nimestikud:
Nõukogude perioodil, aastatel 1940-1941 ja 1944-1991 ilmusid väljaanded "Raamatukroonika" ja "Artiklite ja retsensioonide kroonika". 
Eesti registreeriva ehk jooksva rahvusbibliograafia trükinimestikud ilmusid perioodil 1992-2006 järgmiselt:
Brjanka

Brjanka on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Luhanski oblastis, 59 km kaugusel Luhanskist lääneedelas.
Ajalugu.
Brjanka asutati 1696. aastal, linna õigused alates 1962. aastast.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta suvel-sügisel, võtsid keskvalitsuse vastased relvajõud asula oma kontrolli alla.
22. oktoobril 2014 toimus linnaelanike miiting, kes avaldasid soovi neli kuud välja maksmata pensionide saamiseks. Miiting aeti LRV võitlejate poolt laiali.
Framuug

Framuug ehk valgmik või valgmikaken on ukse või akna kohal asuv eraldi raamistusega aken. Framuug võib olla hingedel (avatav) või fikseeritud lengi sisse pöörade, haakide või mõne muu kinnitusmeetodi abil. Kuju poolest on levinumad poolkaare- ja ristkülikukujulised valgmikud.
Framuug annab ruumile lisavalgust, samal ajal on see ka hoonet ja ruumi ehtiv arhitektuuriline element. Framuugi kujundus varieerub hoonetel olenevalt arhitektuuristiilist.
Sigulda uus loss

Sigulda uus loss ("Siguldas Jaunā pils") on loss Lätis Sigulda piirkonnas Siguldas. Loss asub aadressil Sigulda, Pils iela 16.
Sigulda uus loss kerkis Sigulda mõisa juurde aastail 1878–1881. Uusgooti stiilis lossi ehitas Võnnust pärit ehitusmeister Jānis Meņģelis. Hoone ehitamisel kasutati Sigulda ordulinnuse müüridest võetud kive.
Loss kuulus algul Borchide perele, hiljem aga Kropotkinitele. Pärast võõrandamist 1922. aastal kuulus hoone Läti kunstnike ja ajakirjanike liidule. Toona kandis ehitis Kunstnike Lossi nime ja oli kasutusel pansionaadina. Hoone interjöör kohandati selleks sobivamaks, projekti autor oli J. Madernieks.
1934. aastast kuulus hoone Läti pressiliidule. Aastail 1936–1937 ehitati hoone arhitekt Augusts Birkhānsi projekti kohaselt ümber. Vaatetorni ehitati kõrgemaks, ka lisati teisele korrusele rõdud. Interjööri muudeti modernsemaks ja rahvuslikumaks. Hoone interjööri kujundasid teiste seas Niklāvs Strunke, Pēteris Ozoliņš, Kārlis Sūniņš. Ühtlasi rajati endise mõisa juurviljaaia asemele spordiväljak, õunaaia asemele aga tenniseväljak. Lossi aeda rajati veel viinamägi ja veinikelder, kus hakati valmistama veini. 1938. aastal püstitati lossi juurde Atis Kronvaldsile mälestussammas.
Teise maailmasõja ajal oli loss väegrupp Nordi staabi käsutuses. Pärast sõda võeti loss kasutusele sanatooriumina. 1993. aastal läks see Sigulda linna valdusse, 2003. aastast asub lossis Sigulda piirkonna juhtkond.