tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ameerika pajud

Ameerika pajud on Ameerikas kasvavad paju perekonna liigid.
Lõuna-Dakota.
Lõuna-Dakota pajude kohta teatakse vähe,Põhja-Ameerika indiaanlaste kirjalikud allikad pole paljudele uurijatele olnud kättesaadavad. 
1962. aastal hinnati Ameerika Ühendriikide osariigi Lõuna-Dakota Black Hillsi mäestikus (Põhja-Ameerikas) seal kasvavate pajude olukorda "surmaeelseks", kuid täpsemad väliuuringud, mis algselt märkasid küll palju surevaid pajusid, leidsid mäestiku erinevais paigus elujõulisi pajukogukondi. 
Pajude suremust selles mäestikus seostati suurulukite ja kariloomade poolt ärasöömisega, kohati ka rohutirtsude ründega.
Williamsi kohaselt oli Lõuna-Dakota Black Hillsi mäestikus kasvamas 7 kohalikku pajuliiki, aga kuna herbaariuminäidistele ei viidatud, loetakse tema kirjeldatud pajude tuvastamist kahtlaseks. 
Per Axel Rydberg loetles 4 liiki pajusid: "Salix fluviatilis" Nutt., "Salix cordata" Muhl., "Salix discolor" Muhl., "Salix bebbiana" Sarg. 
Ameerika botaanik Carleton Roy Ball (1873–1958) kirjeldas siin 12 pajuliiki: "Salix amygdaloides" Anderss., "Salix fluvatilis" Nutt., "Salix lutea" Nutt., "Salix nelsonii" Ball, "Salix prinoides" Pursh, "Salix fendleriana" Anderss., "Salix nelsonii" Ball, "Salix bebbiana" Sarg., "Salix geyeriana" Anderss. Ball lisas hiljem kaks "Salix lutea" varieteeti : "S. lutea" var. "ligulifolia" Ball, ja "S. lutea" var. "famelica" Ball. 
1956. aasta pajunäidiste kogumisel tuvastati, et seal kasvab 20 pajuliiki, haruldasteks pajuliikideks osutusid sel aastal "Salix serissima", "Salix pentandra", "Salix subsericea", "Salix lutea" var. "famelica", "Salix lutea" var. "ligulifolia", "Salix interior" var. "pedicellata", "Salix planifolia" var. "monica", "Salix planifolia" var. "nelsonii".
Geeniuuringud.
Ameerika pajude (107 liiki) molekulaar-fülogneetilistes uuringutes kasutati 122 pajuliigi klassifikatsiooni ja levikumustrite hindamiseks molekulaarseid piirkondi ITS, matK ja rbcL 213 näidise alusel. Uuringusse kaasati kõik Ameerikas elavad 107 pajuliiki, lisaks Põhja-Ameerikasse introdutseeritud 14 liiki. Näidised omandati G. Arguse isiklikust kogust, Marie Victorin Herbariumist (MT), Montreali Botaanikaaia elavatest näidistest, Texase ülikooli herbaariumist (TEX), Arizona Ülikooli herbaariumist (ARIZ) ja Missouri Botaanikaaia herbaariumist (MO). Enamiku näidiste identiteedi tuvastuse kinnitas G. Argus, ülejäänute identiteet kinnitati Arguse klassifikatsiooni alusel (2014). Uurimuse tarbeks laaditi GenBankist alla südajalehise remmelga ("Salix cardiophylla") jt järjestused.
Herbaariumi eksemplaride või värskete lehtede genoomne DNA eraldati CTAB-meetodil. Uuringus kasutati kolme molekulaarset regiooni: ITS, matK (osaliselt) ja rbcL (osaliselt).
Reastatud järjestuste analüüside tulemusel teevad uurijad mitmeid ettepanekuid paju perekonna molekulaar-fülogneetilise klassifikatsiooni tarbeks, soovivad lahti öelda Arguse Ameerika taksonite jaotusest viieks alamperekonnaks ("Longifoliae, Protitea, Salix, Chamaetia" ja "Vetrix") ja toetuda ka Cheni jt molekulaar-fülogeneetilistele uuringutele ning liigitada paju kaheks klaadiks.
Stephen Crabb

Stephen Crabb (sündinud 20. jaanuaril 1973 Invernessis) on Suurbritannia poliitik (Konservatiivne Partei). Ta oli aastatel 2014–2016 Suurbritannia Walesi asjade minister (nii Cameroni esimeses kui ka teises valitsuses). 2016. aasta märtsist juulini oli ta töö- ja pensioniminister.
Ta sündis aastal 1973 Invernessis Šotimaal, kuid aastast 1981 elas ema ja kahe vennaga Haverfordwestis Pembrokeshire'i krahvkonnas Walesis. Haverfordwestis lõpetas ta keskkooli. Aastal 1995 lõpetas ta Bristoli Ülikooli, kus ta õppis politoloogiat. Ta on õppinud ka London Business Schoolis.
Isiklikku.
Ta on abielus prantslanna Béatrice Monnier'ga ning tal on kaks last.
Kirovi tehas

Kirovi tehas (vene keeles Кировский завод; varasema nimega Putilovi tehas (vene Путиловский завод); aastail 1922–1934 Krasnõi Putilovets (vene Красный путиловец)) on Venemaal Peterburis asuv masinaehitusettevõte (tehas), üks suuremaid Peterburi ettevõtteid. 
Tehas valmistab traktoreid Kirovets ja muid põllumajandusmasinaid, soomusautosid (Onega, Ladoga), gaasiturbiine jm. Tehas on tootnud vedureid ja vaguneid, tramme (), autosid (L-1), tanke, tunnelipuurimismasinaid metroo ehitamiseks, lüüside lukke, tuumaallveelaevade jõuseadmeid, tuumaelektrijaamade energiaplokke.
Tehas asutati 1801. aastal. 
Aastatel 1930–1936 oli tehase direktor Karl Ots.
1939. aastal töötati tehases välja KV-tank ja hakati seda tootma. Ka Venemaa tänapäevase põhilise lahingutanki T-80 arendus algas Kirovi tehases.
Tehases töötab umbes 8000 töölist (2000. aastate seisuga).
VEF

VEF (lühend läti fraasist Valsts Elektrotehniskā Fabrika 'riiklik elektrotehnikavabrik') on Lätis Riias asuv ettevõte, mis toodab elektrotehnikatooteid. Ettevõte loodi aastal 1919. Enne Teist maailmasõda tootis tehas palju erinevaid kaupu, nende hulgas ka Minoxi – maailma väiksemat kaamerat. Pärast sõda oli tehas juhtiv sidetehnikaettevõte Nõukogude Liidus ja suurim tehas Läti NSVs.
Ettevõte oli noteeritud Riia börsil alates 16. juulist 2001 kuni 12. juulini 2023.
Ajalugu.
VEF loodi aastal 1919 posti- ja telegraafiosakonna töökojana. Selle nimi oli () (PTVGD). Aastal 1924 koliti tehast esimest korda ja aastal 1928 koliti tehast jälle, selle praegusse paiknemiskohta. Kvartalisuurune tehasekompleks ehitati 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Enne Esimest maailmasõda kuulusid hooned 1887. aastal loodud tehasele UNION. Ettevõte sai nimeks VEF aastal 1932.
Nõukogude ajal spetsialiseerus VEF elektroonikale. VEF oli osa Läti elektroonikatööstusest, mis tootis Nõukogude Liidu sõjaväe sideseadmeid ja elektroonikat. Tippajal, aastal 1991, töötas VEFis 20 000 inimest. Kõige tuntumad tooted olid telefonid, telefonikeskjaamad ja raadiod.
Aastal 1999 tehas erastati ja organiseeriti ümber.
Tootevalik.
Ettevõttes on toodetud muu hulgas telefone, raadioid, raadiovastuvõtjaid, arvuteid, fotoaparaate.
Ehalill Halliste

Ehalill Halliste (sündinud 2. oktoobril 1948) on eesti tekstiilikunstnik.
Elukäik.
Ta õppis aastail 1971–1976 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis tekstiilikunsti erialal. Aastatel 1978–1994 oli ta Arsi dekoratiivkudumise ateljee kunstnik, 1994–2002 kunstiõpetaja Kohila Gümnaasiumis.
1994. aastast on ta vabakutseline.
1981. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja 1997. aastast Eesti Tekstiilikunstnike Liidu liige.
Tartu (khaan)

Tartu (sündis umbes 1247, surmaaeg teadmata) oli mongoli khaan, üks Tšingis-khaani järeltulijaist.
Tartu oli Kuldhordi rajaja Batu-khaani lapselaps, tema isa oli Toqoqan (Tochta- khaan). Tartu poeg oli Tala Buga (ka Talabuga; umbes 1268 – 1291), kes valitses Kuldhordi khaanina 1287–1291.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused akrobaatikas

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused akrobaatikas toimusid 28.-29. novembril Moskvas.
Tulemused.
Võistkondlikult oli edukaim Burevestnik 988,515 punktiga, järgnesid Tööjõureservid 969,925 ja Trud 969,705-ga.
Meeta Murd

Meeta Murd (aastatel 1951–1966 Meeta Kitšatova; 18. august 1928 Narva – 2. märts 1990 Tartu) oli eesti majandusteadlane. 
Ta lõpetas 1948. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna.
Ta oli aastatel 1960–1963 Tartu Riikliku Ülikooli aspirant poliitökonoomia alal. Ta kaitses seal 1968. aastal väitekirja "Динамика и структура потребления (по материалам буржуазной и советской Эстонии)" ning sai majanduskandidaadi kraadi.
Ta oli aastatel 1963–1989 EKP Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna lektor. Ta oli aastatel 1963–1989 Tartu Riikliku Ülikooli poliitökonoomia kateedri ja teadusliku kommunismi aluste kateedri õpetaja ning vanemõpetaja, sealhulgas aastatel 1971–1989 dotsent.
Tartu laht

Tartu laht ("Tartu Inlet") asub Grahami saare läänerannikul Kanadas Briti Columbia provintsis.
Lahe geograafilised koordinaadid on S53°26'57.98", E132°40'12.79".
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused allveeujumises

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused allveeujumises toimusid 24.-30. augustil Suhhumis.
Tulemused.
Võistkonnad: &lt;br&gt;
1. Ukraina 16641 &lt;br&gt;
2. Eesti 15423 &lt;br&gt;
3. Leningrad 14215 &lt;br&gt;
4. Mere-Sõjajõud 13520 &lt;br&gt;
5. Moskva 13368 &lt;br&gt;
6. Läti 11865
Leipzigi filmifestival

Leipzigi filmifestival (saksa Internationales Leipziger Festival für Dokumentar- und Animationsfilm, lühemalt DOK Leipzig) on Saksamaal Leipzigis igal aastal enamasti oktoobris-novembris toimuv dokumentaal- ja animafilmide filmifestival.
Esimene festival toimus 1955.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused iluuisutamises

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused iluuisutamises toimusid 2.-11. märtsil Sverdlovskis, osana esimesest talispartakiaadist.
Tulemused.
Peale kõrgeima, ehk meistrijärgu võistluste peeti ja esimese ja teise spordijärgu võistlused, neist esimeses tuli meeste seas võitjaks Rolf Pachel, naiste seas oli Tiiu Tamm neljas, samuti meeste seas Ülo Sarapuu. 
Võistkonnad: &lt;br&gt;
1. Leningrad 2371,0 &lt;br&gt;
2. Moskva 2353,3 &lt;br&gt;
3. Ukraina NSV 2100,3 &lt;br&gt;
4. Vene NFSV 2007,7 &lt;br&gt;
5. Eesti NSV 1923,4 &lt;br&gt;
6. Valgevene NSV 1711,4 &lt;br&gt;
7. Läti NSV 1675,0 &lt;br&gt;
8. Kasahhi NSV 1585,5 &lt;br&gt;
Haldi Normet-Saarna

Haldi Normet-Saarna (sündinud 10. juunil 1953) on eesti ajakirjanik. 
Haridus.
Ta on lõpetanud 1971. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1977. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal. 
Töö ja looming.
1978. aastast töötas ta Eesti Raadio noorte- ja lastesaadete toimetuses, hiljem oli Eesti Rahvusringhäälingu Vikerraadio toimetaja ja saatejuht.
Ta on teinud rohkesti lastesaateid ("Täheke", "Lastehommik", "Viitemikser", "Lapsesuu" jm), aga ka psühholoogia-, ühiskonna- ja reisisaateid ("Isiklikud asjad", "Veel üks maailm", "Kuula rändajat" jm).
Aastatel 2020–2022 töötas Haldi Normet-Saarna Põhja-Tallinna Valitsuse kultuuri- ja noorsootöö sektoris.
Isiklikku.
Tema ema oli lastekirjanik Dagmar Normet, isa helilooja ja muusikateadlane Leo Normet, vend oli lavastaja Ingo Normet. Tema abikaasa on ajakirjanik ja meediategelane Ain Saarna.
1962. aasta Eesti meistrivõistlused iluuisutamises

1962. aasta Eesti meistrivõistlused iluuisutamises toimusid osana talispartakiaadist Tallinnas, 20.-21. veebruaril.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus toimusid osade kaupa. Krossivõistlus peeti 28. novembril Kiievis.
Maanteesõit.
Tulemused.
Samas peeti ka noorte meistrivõistlused, kus mõlemad neidude sõidud võitsid Eesti ratturid - eraldistardi Milvi Kipper (Dünamo) ja ühisstardi Tiia Poom (Tööjõureservid), noormeeste meeskonnasõidu võitnud Dünamo II meeskonnas osales Tõnu Mets.
Võistkonnad: &lt;br&gt;
1. AKSK 259,5 &lt;br&gt;
2. Dünamo 269 &lt;br&gt;
3. Krasnoje Znamja 319,5 &lt;br&gt;
15. Kalev
Kross.
Võisteldi 7,1 km ringil, mis tuli läbida neli korda. Osales 63 jalgratturit.
Karlovy Vary filmifestival

Karlovy Vary rahvusvaheline filmifestival (tšehhi keeles Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary) on Tšehhis Karlovy Varys igal aastal juulis toimuv filmifestival. Enne 1994. aastat toimus festival ühe korra kahe aasta jooksul.
Esimene festival toimus 1946. Festival kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka.
Festivali peaauhind ("grand prix") on Kristallgloobus (tšehhi keeles Křišťálový glóbus).
Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused

Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused (vene Высшие курсы сценаристов и режиссёров) on Venemaal Moskvas asuv mitteriiklik kõrgem õppeasutus (kursused). Õppeasutuses õpetatakse tulevasi filmidramaturge, filmirežissööre, stsenariste, filmiprodutsente.
Juunis 1956 loodi filmistuudios Mosfilm NSV Liidu Kultuuriministeeriumi käskkirjaga filmirežissöör Ivan Põrjevi algatusel Kõrgemad Režissööride Kursused. 
25. mail 1960 moodustati NSV Liidu Kultuuriministeeriumi käskkirjaga Kõrgemad Stsenaristide Kursused. 
11. mail 1963 liideti Kõrgemad Režissööride Kursused ja Kõrgemad Stsenaristide Kursused Kõrgemateks Kaheaastasteks Stsenaristide ja Režissööride Kursusteks. 
14. septembrist 1995 kannavad need nime Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused.
Varssavi filmifestival

Varssavi rahvusvaheline filmifestival (poola Warszawski Międzynarodowy Festiwal Filmowy) on Poolas Varssavis igal aastal septembri keskpaigas toimuv rahvusvaheline filmifestival. Esimene festival toimus 1985.
Aastast 2001 kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka.
2013 võitis festivali peaauhinna Eesti-Gruusia film "Mandariinid".
The Myth of Morality

"The Myth of Morality" on Richard Joyce'i filosoofiline raamat. Selle esmatrükk ilmus 2001. aastal.
Kokkuvõte.
Eessõna.
Esimene osa uurib kriitilise silmaga moraalijuttu ning leiab, et see on fundamentaalselt vigane. See on nagu flogistonijutt: "flogiston on õhust kergem", "tahm koosneb suuresti flogistonist". Antoine Lavoisier näitas, et see jutt on täiesti ekslik, sest flogistoni lihtsalt ei ole olemas. Joyce tahab väita, et moraalijutt on analoogselt väär. Väited "Üldiselt ei tohi valetada" ning "Inimeste kloonimine on kohutav asi ja seda ei tohi lubada" on väärad, sest need kasutavad selliseid predikaate nagu "...on keelatud" ja "...on moraalselt hea", mis on tühjad. Kui mõelda, milles see seisneb, et teol on näiteks omadus olla moraalselt keelatud, siis selgub, et pole midagi sellist. Mõte, et moraal on väljamõeldis, ulatub tagasi Albert Camus', Ludwig Wittgensteini, Bertrand Russelli, Friedrich Nietzsche, David Hume'i, Bernard Mandeville'i, Thomas Hobbesi, Antiphoni ning Kalliklese ja Thrasymachoseni. Paljudel moraalisõnadel on küll mittemoraalsed tarvitused (vankri diagonaalne liikumine males on keelatud), ja see mittemoraalijutt pole rünnaku all. Edasi püütakse näidata, et ilmne reaktsioon defineerida või ümber defineerida moraalijutt nii, et see vastaks mitteprobleemsele hinnangujutule oleks moraalijutu ilmajätmine oma eesmärgist. Moraalijutu kogu mõte on hinnata tegusid ja inimesi teatud erilise jõuga, ja just selle jõu mõiste osutub nii sügavalt tülikaks. Kui Lavoisier' hapnikumõiste on teoreetiliselt edukas, siis miks mitte "flogistoni" niimoodi ümber defineerida et see tähendaks "hapnikku", päästes niimoodi flogistonijutu vea käest? Asi on selles, et kui Georg Ernst Stahl jt väitsid selliseid asju nagu "Flogistonil on lubjastumises keskne roll," siis peeti flogistoni all silmas midagi konkreetset: flogistonist rääkimise kogu mõte oli osutada ainele, mis põlemisel vabaneb. Sõna "flogiston" kasutamine hapnikule (põlemisel kulutatavale ainele) osutamiseks õõnestaks flogistonijutu tuuma. Samamoodi õõnestaks sõnade "moraalselt keelatud" kasutamine "mitteprobleemsele" lubamatuse mõistele (millel on võib-olla sama loogika nagu lausetes "Sa ei tohi vankriga diagonaalselt käia" ja "Sa ei tohiks nii hilja tõusta") osutamiseks moraalijutu tuuma. 
Oletame, et see esimene osa on õige. Siis tekib küsimus, miks me niisuguse vea tegime. Teine küsimus on see, mida siis teha tuleks. Flogistoniteooria puhul praktilisi probleeme ei tekkinud, me lihtsalt loobusime flogistonijutust. Kas samamoodi saaks teha moraalijutuga? Ja kui saaks, kas peaks. Moraalijutt tundub ju väga tähtsana. Olulised otsused on tundlikud moraaliprobleemide suhtes. Juba see, et kui keegi väidab, et moraal on müüt, siis seda ei peeta mitte üksnes intuitsioonivastaseks, vaid ka ohtlikuks positsiooniks, näitab, et kaalul on midagi hinnalist ja tähtsat. Joyce väidab, et moraal ongi hinnaline ja tähtis, kuid sellegipoolest vigane. See, mida teha, tuleb otsustada parima praktilise tulemuse järgi. Kui moraal on kasulik, siis sellest loobumisel on hind.
Kinošokk

Kinošokk (vene keeles Киношок) on Venemaal Anapas toimuv SRÜ ja Baltimaade filmifestival. See on Venemaa üks suuremaid filmifestivale. Esimene festival toimus 1992. aastal.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kiiruisutamises

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kiiruisutamises toimusid meestele 20.-21. jaanuaril Gorkis, naistele 27.-28. sama kuu päeval Almatõs Medeu kiiruisutamisringil.
A. Vaganova nimeline Balletiakadeemia

A. Vaganova nimeline Balletiakadeemia (vene keeles Академия русского балета имени А. Я. Вагановой) on Venemaal Peterburis Rossi tänaval asuv balletikool (balletiakadeemia). Kool asutati aastal 1738 ja see on üks maailma vanimaid balletikoole. Kool on nimetatud vene balletipedagoogi Agrippina Vaganova järgi.
Kooli asutas 4. mail 1738 Venemaa keisrinna Anna Ivanovna tantsukoolina (vene Танцо́вальная Ея Императорского Величества школа).
1928. aastal kandis kool nimetust "Leningradi Koreograafiatehnikum" (Ленинградский хореографический техникум). 1937. aastal muudeti nimetus "Leningradi Koreograafiakooliks" (Ленинградское хореографическое училище).
Maluku provints

Maluku provints (indoneesia keeles "Provinsi Maluku") on 1. järgu haldusüksus (provints) Indoneesias. Sinna kuuluvad kesk- ja lõunapoolsemad Maluku saartest. Provintsi keskus on Ambon väiksel Amboni saarel. 2010. aasta rahvaloenduse järgi elas provintsis 1 533 506 inimest.
Aastatel 1950–1999 kuulusid kõik Maluku saared samasse provintsi. 1999. aastal eraldus Põhja-Maluku provints.
Aino Põldra

Aino Põldra (1. august 1923 Tallinn – 5. märts 2003) oli eesti sisearhitekt, kunstnik, disainer ja raamatukujundaja.
Aino Põldra õppis Tallinnas Lenderi gümnaasiumis, lõpetas 1942. aastal Tallinna 8. Keskkooli, astus seejärel Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Kooli ning lõpetas sisearhitektuuri eriala Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi esimeses lennus 1949. aastal.
1952–84 töötas Põldra kunstnikuna Tallinnas kunstikombinaadi Ars kujundustööde ateljees.
Aino Põldra kujundas algul peamiselt unikaalmööblit, näitusi ja interjööre: Eesti Ajaloomuuseumi ekspositsioon ja fondiruumid Tallinnas Pikk tänav 17 hoones (1954), Eesti Riikliku Kunstifondi kombinaadi Ars müügisalongid (Viru tänav 19 Tallinnas 1956, koos Linda Arikesega), Tallinna Linnamuuseumi klaasisaal, Põltsamaa kultuurimaja (1965). Mitmed interjöörikujundused lõi ta ka Venemaal: kirjanik Ilja Ehrenburgi kabinet Moskvas (1948), Anadõri (1974, koos Linda Arikesega) ja Pensa pioneeride paleed (1978). Juba sel perioodil alustas Aino Põldra ka ühisloomingut oma tütre, sisearhitekt Hellekai Põldraga (nt Uljanovski (1969) ja Kirovi (1975) pioneeride paleede interjöörid). Eesti Kujunduskunstnike Ühenduse ja Eesti Kunstnike Liidu järelehüüdes nimetatakse Aino Põldra Venemaal kujundatud interjööre suurejoonelisteks, pidades nende aktsendiks klaasdetailidest valgusobjekte, "mis hämmastavad oma monumentaalsuse ja pidulikkusega". 
Eesti sisearhitektuuri ajaloos "Sajand sisearhitektuuri" iseloomustab ka Karin Paulus Põldra kujundatud pioneeripaleesid kui "väga õnnestunuid". Paulus käsitleb pikemalt Kirovi Pioneeride ja Koolinoorte Paleed, kirjutades: "Kirovis suutis Põldra oma loomega kalgi ja mastaapse ehitise justkui kodustada, muutes selle lastele sobivaks hubaseks keskkonnaks." Pauluse andmeil töötas Aino Põldra projektiga 1970–75. Hellekai Põldra tegeles peamiselt infograafikaga, hoonet läbiva aatriumi monumentaalvalgusti konstrueeris aga Jaan Port, valgusti metallosad valmistati Tallinnas ja sileklaasdetailid Valgevenes. Hoone silmapaistvamate osade seas tõstab Paulus esile muinasjututuba ning popdisainiliku lahendusega kohvikut, samuti hoonejuhtidena kasutatud piktogramme ja kohalikust rahvalikust keraamikast inspireeritud julget värvigammat.
Disainerina kujundas Aino Põldra arvukalt autoritehnikas õnnitluskaarte. Tema viimaseks suuremaks tööks jäi Lenderi gümnaasiumi mälestusraamatute kujundamine.
Näitustel astus Põldra üles 1954. aastast alates, sealhulgas osales ta näitustel "Ruum ja vorm" 1969–90.
1959. aastast oli Põldra Eesti Kunstnike Liidu ja 1993. aastast Eesti Sisearhitektide Liidu liige.
Aino Põldral oli tütar Hellekai Põldra ja poeg Lembit Põldra (1954–2004).
Ivi-Els Schneider

Ivi-Els Schneider (1970. aastani Ivi-Els Aamer; sündinud 28. septembril 1945 Tallinnas) on eesti sisearhitekt ja kujunduskunstnik.
Schneider lõpetas keskkooli Rakveres, Rakvere Laste Muusikakooli klaveri erialal ja Rakvere Laste Spordikooli suusatamise erialal. 1966. aastast õppis ERKI-s sisearhitektuuri erialal, instituudi lõpetas 1971. aastal "cum laude".
Pärast kõrgkooli töötas ta 1971–1989 ETKVLis, sealhulgas seitse aastat tootmiskoondise Kooperaator peakunstnikuna. Ühtlasi oli ta tunnitasuline õppejõud ERKI-s (hilisemas EKA-s) ja Viljandi Kultuuriakadeemias, pidanud loenguid ja koolitusi Tallinna Rahvaülikoolis, Harju Taluliidus, Tallinna Ehituskeskuses jm. 
1989. aastast on ta vabakutseline, 2001. aastast juhib oma ettevõtet OÜ Poloconsult. Schneider on kuulunud ka kunstitoodete kombinaadi Ars ja mööblitehase Standard kunstinõukokku.
Ivi-Els Schneider on tegutsenud mööblidisainerina ja loonud sisekujundusi ning osalenud näitustel, sealhulgas ka akvarellidega. Tema looming on esindatud Eesti Arhitektuurimuuseumis ning Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis.
Ta on kirjutanud raamatud "Eesti kodu" (2006) ja "Kamin eesti kodus" (2007). Aastatel 1994–2006 ilmus temalt sadakond sisearhitektuuri käsitlevat artiklit. Eesti Televisioonis on ta juhtinud saatesarju "Vormikõne" (1988–1989) ja "Kaunima kodu poole" (1997).
Ivi-Els Schneider on Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Sisearhitektide Liidu asutajaliige (1990). Ta on olnud EKL-i juhatuse liige, erialasektsiooni juhatuse liige ja esimees (1980–1993) ning ESL-i juhatuseliige ja esimees (1997–98).
Schenider on ka kogunud vanavara, Eesti Rahva Muuseumis on temanimeline fond. Ta on kinkinud Tarbekunsti- ja Disainimuuseumile väärtuslikku ajaloolist tarbekunsti.
Isiklikku.
Ivi-Els Schneider on abielus ja kahe poja ema (Art 1972 ja Kert 1975).
Jaak Jõevee

Jaak Jõevee (sündinud 19. juunil 1961 Tallinnas) on eesti sisearhitekt ja disainer.
Jõevee õppis 1968–1971 Tallinna 24. Keskkoolis, 1971–1976 Sausti 8-klassilises koolis, 1976–1982 Tartu Kunstikoolis kunstnik-kujundaja erialal ning 1986–1992 Tallinna Kunstiülikoolis sisearhitektuuri erialal.
1982–1986 töötas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis õppemeister-operaatorina, 1986–1989 oli H. Pöögelmanni nimelises Elektrotehnika Tehases osakonnajuhataja ning 1989–1992 disainer AS-is Boga. 1993. aastast on ta Jaak Jõevee Sisearhitektuuribüroo OÜ juhatuse esimees.
Alates 1993. aastast on ta Eesti Sisearhitektide Liidu liige.
Kalle Pabut

Kalle Pabut (1. september 1959 Šiauliai, Leedu – 4. jaanuar 2017) oli eesti sisearhitekt ja disainer.
Aastatel 1966–1977 õppis ta Tartu 2. Keskkoolis (sealhulgas 1970–1974 Tartu Lastekunstikoolis) ning aastatel 1980–1985 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis kunstnik-ruumikujundaja erialal.
Ta töötas aastatel 1977–1978 Vägeva Eriinternaatkoolis vanempioneerijuhina. Aastatel 1978–1980 teenis ta sundaega Nõukogude relvajõududes. 
Aastatel 1978–1980 töötas ta eri ettevõtetes mööblikonstruktorina, kunstnikuna ja sisekujundajana. Ta oli lektor aastatel 2003–2008 Euroakadeemias ja Mainori ettevõtluskoolis aastatel 2007–2015.
Ta on esinenud loengutega Tartu Kõrgema Kunstikooli, EMI, EHI, Soome Instituudi, Saku Huvikeskuse, Rakvere Eragümnaasiumi, Tartu Rahvaülikooli (2014. aastast), Tallinna Õpetajate Maja (2011. aastast) ja mitme koolitusfirma juures.
Isiklikku.
Tema vend oli näitleja ja lavastaja Talvo Pabut, vennanaine Anne Veesaar ja vennapoeg Ott Pabut.
Kaljo Villako

Kaljo Villako (19. mai 1919 Tartu – 22. oktoober 2001 Tartu) oli eesti arstiteadlane ja arst, kes töötas gastroenteroloogia ja radioloogia alal.
Haridus.
Villako lõpetas 1938 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1947 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1954. aastal sai ta Tartu Riiklikus Ülikoolis meditsiinikandidaadi kraadi väitekirjaga "Gastroskoopia kui röntgenoloogilist uuringut täiendav meetod maohaiguste diagnostikas", 1966. aastal sai meditsiinidoktori kraadi NSV Liidu Meditsiiniakadeemias tööga "Патогенез дифиллоботриозной анемии".
Töökäik.
Villako oli 1943–1944 SD poolt arreteeritud vastupanuliikumise osalisena, 1944. aastal Saksa 4. piirikaitserügemendi 3. pataljoni arst, 1944–1945 Haapsalu Linnahaigla arst
Oli 1945–1946 arreteeritud NKGB poolt, viibis filtratsioonilaagrites ja tööpataljonis.
1947–1951 Tartu I Haavakliiniku röntgenoloog, 1951–1955 Tartu Linna Kliinilise Haigla röntgenikabineti juhataja, 1955–1959 Tartu Riikliku Ülikooli sisehaiguste propedeutika kateedri assistent, 1959–1969 dotsent, 1969–1980 professor, 1980–1990 radioloogia ja onkoloogia kateedri juhataja ja professor, 1990–1993 professor, aastast 1994 emeriitprofessor. 
Ta õpetas röntgenoloogiat, meditsiinilist radioloogiat, aneemiaid, peensoolehaigusi, kiirituskahjustusi. 
Teadustöö.
Villako uurimisvaldkonnad olid maohaiguste uurimine röntgenoloogilisel ja gastroskoopilisel meetodil, laiussianeemia, krooniline gastriit, hüpolaktaasia ja selle levik eestlastel. 
Villako võttis esimesena NSV Liidus kasutusele radioaktiivse B12 58Co-vitamiini imendumishäirete kindlakstegemiseks. Töötas välja ja rakendas kaudse meetodi soole mikrofloora seisundi hindamiseks mikroorganismide ainevahetussaaduste kaudu ning peensoole funktsiooni uurimise meetodid, sh ka peensoole limaskesta biopsia. Villako poolt juhitud töörühm teostas 12 aasta vältel maolimaskesta seisundi uuringuid rühmal Kuressaare elanikel, mis võimaldas kindlaks määrata kroonilise gastriidi arenemise seaduspärasused, eriti seoses "Helicobacter pylori" infektsiooniga. 
Villako juhendas aastast 1973 hüpolaktaasia ja piimatalumatuse uurimist Eesti elanikkonnas. Aastast 1967 oli ta Tervishoiuministeeriumi peagastroenteroloog. Ta organiseeris ja korraldas aastast 1971 (koos Helsingi Ülikooli professori Max Siuralaga) Eesti ja Soome gastroenteroloogide pikaajalist koostööd.
Kirjutisi.
155 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli arstiteadlane ja biokeemik Laine-Virve Villako.
Subrahmanyan Chandrasekhar

Subrahmanyan Chandrasekhar (tamili keeles சுப்பிரமணியன் சந்திரசேகர்; 19. oktoober 1910, Lahore – 21. august 1995 Chicago, USA) oli India päritolu USA astrofüüsik. 
1983. aastal sai ta tähtede struktuuri ja evolutsiooni kujundavate protsesside uurimise eest Nobeli füüsikaauhinna.
Ta sündis toonases Briti Indias asuvas Lahores (praegu Pakistani osa). 1953. aastal sai ta USA kodakondsuse.
Ta töötas aastast 1937 kuni surmani Chicago Ülikoolis.
Erkki Keldo

Erkki Keldo (sündinud 7. novembril 1990 Jõgeval) on Eesti poliitik, Eesti Reformierakonna liige. Ta on alates 23. juulist 2024 Eesti majandus- ja tööstusminister. Ta on olnud ka XIV ja XV Riigikogu liige.
Haridus.
Erkki Keldo on pärit Jõgevamaalt Põltsamaa vallast ja on lõpetanud Lustivere Põhikooli. Ta on lõpetanud Nõo Reaalgümnaasiumi, kus õppis matemaatika eriklassis. 2013. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli riigiteaduste erialal. Seejärel on õppinud Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonnas juhtimise eriala magistriõppes.
Poliitiline karjäär.
Erkki Keldo on alates 3. jaanuarist 2012 Eesti Reformierakonna liige ja on olnud ajavahemikul 2013–2022 Põltsamaa vallavolikogu liige, aastatel 2017–2021 aseesimees. Juhtis muu hulgas revisjoni- ja kultuurikomisjoni. Peale selle on Keldo olnud Eesti Reformierakonna Põltsamaa piirkonna juhatuse liige ja aastatel 2016–2019 Eesti Reformierakonna Noortekogu esimees.
Alates 2013. aasta juulist kuni 2014. aasta juunini teenis Keldo Eesti kaitseväes, kus omandas nooremseersandi auastme ja vanemparameediku kutse.
Aastatel 2014–2018 oli ta Eesti Reformierakonna kampaanianõunik ja piirkondade arendusdivisjoni nõunik, fraktsiooni nõunik, 2018. aastal ka erakonna aseesimehe nõunik.
Alates 7. novembrist 2018 kuni 4. maini 2022 oli ta Eesti Reformierakonna peasekretär.
Riigikogu liige.
2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Erkki Keldo valimisringkonnas nr 9 (Jõgevamaa ja Tartumaa (v.a Tartu linn)), kuid ei osutunud valituks. Ta pääses XIV Riigikokku Urmas Paeti asendusliikmena.
2023. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Erkki Keldo valimisringkonnas nr 9 (Jõgevamaa ja Tartumaa (v.a Tartu linn)), kogus 1445 häält ja osutus valituks. Ta oli XV Riigikogu Eesti Reformierakonna fraktsiooni esimees. Kui Erkki Keldost sai 23. juulil 2024 Eesti majandus- ja tööstusminister Kristen Michali valitsuses, läks tema asendusliikmena Riigikokku endine Eesti rahandusminister Mart Võrklaev. Reformierakonna fraktsiooni esimeheks sai Erkki Keldo asemel endine Riigikogu sotsiaalkomisjoni esimees Õnne Pillak.
Isiklikku.
Vabal ajal mängib Keldo jalgpalli ja võrkpalli. Ta on mitmekordne Jõgevamaa meister pallimängualadel. Lisaks huvitub mälumängust.
Veidelevka rajoon

Veidelevka rajoon (vene keeles "Вейделевский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Veidelevka alev.
Rajoon piirneb põhjas Aleksejevka rajooniga, idas Rovenki rajooniga, lõunas Luhanski oblastiga Ukrainas, läänes Valuiki rajooniga ja loodes Krasnogvardeiskoje rajooniga.
Rajooni pindala on 1356 km². Elanike arv oli 2012. aastal 21 027, 2009. aastal 22 479 ja 2002. aastal 24 555.
Veidelevka rajoonis on 64 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Veidelevka alevi) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Chaba Fadela

Fadela Zalmat (sündinud 5. veebruaril 1962 Oranis Alžeerias), esinejanimega Chaba Fadela, on Alžeeria raï muusik ja näitleja.
Noorpõlv ja karjäär.
Fadela kasvas vaeses naabruskonnas, aga siiski näitles ta kõigest 14-aastaselt Alžeeria filmis "Djalti". 
Muusikakarjääri alustas ta bändis Boutiba S'ghir lauljana ning hakkas töötama koos produtsent Rachid Baba Ahmediga 1970. aastate lõpus. Ta oli esimene, kes eiras naiste esinemise keeldu klubides ja saavutas kiiresti edu Alžeerias.
Abielu ja duett.
Ta abiellus Cheb Sahraouiga ning nad hakkasid koos duetina laule salvestama. Nende esimene laul oli 1983. aastal ilmunud "N'sel Fik" ("Sa oled minu"), millest sai üks esimesi ülemaailmseid raï hitte. Albumi koos lauludega andis 1989. aastal välja Mango/Island/PolyGram Recordsi plaadifirma. Fadela ja Sahraoui käisid maailma eri paigus kontserditurneedel ning salvestasid koos palju laule 1980. aastatel ning neid saatis jätkuv edu. 1993. aastal salvestasid nad albumi "Walli" New Yorgis koos produtsendi ja multiinstrumentalisti Bill Laswelliga. Nad kolisid Alžeeriast Prantsusmaale 1994. aastal.
Lahutus ja iseseisev karjäär.
1990. aastate lõpus lõpetasid Fadela ja Sahraoui nii töised suhted kui ka kooselu. Pärast seda on Fadela tegutsenud soololauljana.
Look What You Made Me Do

"Look What You Made Me Do" on Ameerika laulja 
ja laulukirjutaja Taylor Swifti esitatud laul, mille laulja kirjutas koos oma produtsendi Jack Antonoffiga. See on saadaval allalaaditava muusikafailina ning selle muusikavideot on võimalik Youtube'is vaadata (2. oktoobri 2017 seisuga on seda vaadatud 503 277 054 korda, 23. veebruari 2018. aasta seisuga juba 859 299 972 korda).
Muusikavideo vannistseeni kasutatud teemantide väärtus on ühtedel andmetel 10 miljonit, teistel andmetel 12 miljonit dollarit.
Rovenki rajoon

Rovenki rajoon (vene keeles "Ровеньский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Rovenki alev.
Rajoon piirneb põhjas Aleksejevka rajooniga, idas Voroneži oblastiga, lõunas Luhanski oblastiga Ukrainas ja läänes Veidelevka rajooniga.
Rajooni pindala on 1369 km². Elanike arv oli 2012. aastal 23 917, 2009. aastal 23 696 ja 2002. aastal 25 085.
Rovenki rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Rovenki alevi) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Cheb Bilal

Bilal Mouffok (sündinud 23. juulil 1966 Cherchellis Alžeerias), esinejanimega Cheb Bilal, on Alžeeria raï laulja.
Karjäär.
Bilal veetis palju aega oma noorusest Oranis, kus ta õppis konservatooriumis muusikat. Teda kasvatas vanaisa. 
Esialgu esines Cheb Bilal pulmades ja festivalidel, mis toimusid Oranis ja selle ümbruses. Aastal 1980 hakkas Bilal esinema bändiga El Ahouar. 1989 läks ta elama Marseillesse Prantsusmaale, mida ta on nimetanud oma karjääri pöördepunktiks.
Stalbe vald

Stalbe vald (läti keeles "Stalbes pagasts") on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Raiskumsi ja Straupe vallaga, Valmiera piirkonna Dikļi, Vaidava ja Kocēni vallaga ning Limbaži piirkonna Umurga ja Limbaži vallaga.
Valla pindala on 160 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1186 inimest. Valla keskus on Stalbe küla.
Ajalugu.
Aastal 1935 oli Stalbe valla pindala 45,9 km² ja seal oli 636 elanikku. 1945. aastal moodustati vallas Stalbe külanõukogu, mis aga aastal 1947 likvideeriti. Aastal 1949 vald likvideeriti ja selle asemele moodustati taas Stalbe külanõukogu. Aastal 1954 liideti Stalbe külanõukoguga likvideeritav Rozula külanõukogu. Aastal 1958 likvideeriti Stalbe külanõukogu taas, selle alad liideti aga Kūdumsi ja Mazstraupe külanõukoguga. Aastal 1973 taastati külanõukogu selle varasemal territooriumil. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Pārgauja piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Īvanti muinaskalmed, Rozbeķi vasallilinnuse varemed ja Pullese muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Īvanti keskaegne kalmistu. Regionaalse kaitse all on Dimda keskaegne kalmistu, Muskari-Žagari keskaegne kalmistu, Līņi keskaegne kalmistu, Jaunsīmanēni keskaegne kalmistu ja Cīruļi keskaegne kalmistu.
Loodus.
Suurimad jõed on Brasla jõgi ja Briede. Vallas on ka paar pisikest järve, neist suurim on valla kaguserval asuv Ungurs pindalaga 3,936 km².
Looduskaitse all on Īvanti pärn ja Valge remmelgas, enamik vallas asuvaid looduskaitsealuseid põlispuid on aga nimetud. Valla lõunaosa asub Gauja rahvuspargis.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 1056 lätlast, 43 venelast, 11 valgevenelast, 8 ukrainlast, 8 poolakat ja 4 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Anni Rehborn

Anni Rehborn (1934. aastast Anni Brandt; 25. august 1904 Langenberg (Rheinland) – pärast 1948) oli Saksamaa meistersportlane ujumises. 1934. aastast oli ta abielus prantsuse päritolu Saksa arsti, Adolf Hitleri saatekirurgi Saksamaa kõrge riigitegelase ja sõjaväelase Karl Brandtiga. 
Anni Rehborn oli Saksamaa meister 100 m vaba- ja 100 m seliliujumises: 100 m selilujumises 1923, 1924, 1925, 1927, 1928, 1929; 100 m vabaujumises: 1923, 1924.
1927. aasta EM-võistlustelt pronksmedal. (Eberle ja Uhl, 400:2006)
Karl Brandt opereeris Annit pärast sporditraumat.(Eberle ja Uhl, 400:2006) 
Anni ja Karl kihlusid 1932. aastal. Vahepeal kontakteerus Anniga Adolf Hitleri isiklik autojuht Emil Maurice.
1933. aastal tutvustas Anni Karli Adolfile. 
Anni Rehborn ja Karl Brandt abiellusid 17. märtsil 1934 Berliinis. Abiellumistseremooniamine viidi läbi Hermann Göringi korteris, lisaks viimati mainitule oli tunnistajana kohal ka Adolf Hitler.(Eberle ja Uhl, 400:2006) 
Adolf imetles Anni ja kutsus teda tihti Obersalzbergi. Hitleri lähikondlaste hulka kuulus Anni kuni 1945. aastani. (Eberle ja Uhl, 400:2006) 
Anni ja Karli poeg Karl-Adolf Brandt sündis 4. oktoobril 1935. 16. aprillil 1945 arreteeris SS Anni abikaasa Karl Brandti süüdistatuna defetismis ja reetmises, nimelt olevat ta enne Berliini langemist viinud oma naise ja poja "füüreri" loata Tüüringisse. Brandti surmaotsus kandis Hitleri allkirja. Surmaotsuse täideviimine lükkus edasi tänu Albert Speerile, kes käis Heinrich Himmleri juures kostmas ja pärast Hitleri surma lasi Speeri palvel Karl Dönitz Karl Brandti vabaks.(Neumann ja Eberle, 64:2013). 
Karl-Adolf Brandt töötas hiljem samuti kirurgina.
Corvara

Corvara (itaalia: "Corvara in Badia"; saksa: "Corvara" või "Kurfar") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Bolzanost idas.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1340 inimest.
Geograafia.
Valla pindala on 42,2 km².
Corvara külgneb järgmiste valdadega: Badia, Canazei, Livinallongo del Col di Lana, San Martin de Tor ja Sëlva.
Corvara on maineka turismipiirkonna Alta Badia peamine keskus, paiknedes Badia oru ülemises otsas, mida ümbritsevad Dolomiitide mäetipud. Tänu oma geograafilisele asukohale Dolomiitide südames muutus Alta Badia järk-järgult avangardseks turismipiirkonnaks, säilitades puhtalt oma alpi-iseloomu.
Frazioni.
Corvara vallas on "frazioni" Calfosch (itaalia: "Colfosco", saksa: "Kolfuschg") ja Pescosta.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 89,70% rahvastikust esimese keelena ladiini keelt, 6,84% itaalia keelt ja 3,46% saksa keelt.
Sport.
Maratona dles Dolomites.
Iga-aastase ühepäevase seitset mäekuru läbiva Maratona dles Dolomites jalgrattasõidu finiš on Corvaras.
Aleksejevka rajoon (Belgorodi oblast)

Aleksejevka rajoon (vene keeles "Алексеевский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti idaosas. Rajooni keskus on Aleksejevka linn.
Rajoon piirneb põhjas Krasnoje rajooni, idas Voroneži oblasti (Ostrogožski, Kamenka ja Olhovatka rajooniga), kagus Rovenki rajooni, edelas Veidelevka rajooni ning läänes Krasnogvardeiskoje rajooniga.
Rajooni pindala on 1765 km². Elanike arv oli 2012. aastal 63 957, 2009. aastal 64 736 ja 2002. aastal 27 493.
Aleksejevka rajoonis on 90 asulat, mis kuuluvad 1 linnaasunduse (Aleksejevka linna) ja 20 külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Tihhaja Sosna ja Tšornaja Kalitva.
Hamid Bouchnak

Hamid Bouchnak (sündinud 13. mail 1969 Oujdas) on Maroko raï laulja. Muusika ja musitseerimine olid tema peres suure au sees. Tema ema oli harrastusmuusik ja isa Afandi oli meisterAraabia-Andaluusia muusika esitamises. Tema õed-vennad on Mohamed Bouchnak, Reda Bouchnak ja Omar Bouchnak.
2017. aasta Las Vegas Stripi massitulistamine

2017. aasta Las Vegas Stripi massitulistamine toimus Las Vegase lähedal asuvas Paradise'i linnas 2017. aasta 1. oktoobri õhtul.
Umbes kell 22:08 avas 64-aastane Nevada elanik Stephen Craig Paddock Paradise'i linnas Las Vegas Stripi kõige lõunapoolsema kasiino Mandalay Bay hotelli 32. korruselt tule hotellist umbes 500 m kaugusel peetud kantrimuusika­festivalile Route 91 Harvest kogunenud inimeste pihta.
Umbes 22 tuhandest Jason Aldeani esinemist jälginud inimesest hukkus 58 ja sai vigastada üle poole tuhande, paljud raskes seisundis vigastatud toimetati raviasutustesse.
Scratch

Scratch on visuaalne programmeerimiskeel, mis on loodud spetsiaalselt lastele ja noortele, et õpetada neile programmeerimise põhialuseid. Scratch võimaldab kasutajatel luua interaktiivseid rakendusi, animatsioone, mänge ja muud interaktiivset sisu, kasutades erinevaid loogikaklotse. Scratch arendati MIT Media Lab'is ja on kättesaadav tasuta veebipõhise rakendusena, mis võimaldab kasutajatel salvestada, jagada ja keskkonda üles laadida oma projekte. Scratch on populaarne õpetamisvahend programmeerimise õpetamiseks koolides ja kodudes kogu maailmas. Scratch võimaldab lastel õppida loogilist mõtlemist, probleemide lahendamist, matemaatikat ja loomingulist eneseväljendust läbi programmeerimise.
Ajalugu.
Scratch loodi esmakordselt 2003. aastal MIT Media Lab'is. Scratch'i projekti vedas MIT õppejõud ja teadur Mitchel Resnick, kes soovis luua programmeerimisvahendi, mis tooks algoritmilise mõtlemise ja loomingulisuse lastele ja noortele kättesaadavaks. Scratch'i arendamise eesmärk oli muuta programmeerimine lihtsamaks ja juurdepääsetavamaks, et julgustada lapsi ja noori programmeerimisega tegelema. Esialgselt oli Scratch mõeldud lastele vanuses 8 kuni 16 aastat, kuid selle kasutajaskond on laienenud ka täiskasvanutele. Scratch sai kiiresti populaarseks haridusasutustes ja kogukondades üle maailma. 2013. aastal loodi Scratch Foundation mittetulundusühing, et toetada Scratch'i arendamist ja levitamist. Alates sellest ajast on Scratch pidevalt täiustunud, uusi funktsioone lisatud ja laienenud ka mobiilirakenduste ja veebipõhiste ressursside kaudu. Scratch on saanud tunnustuse kogu maailmas ning seda kasutatakse laialdaselt programmeerimise ja loovuse õpetamiseks lastele ja noortele.
Kasutajaliides.
Kirjeldatud Scratch 3.0 kasutajaliidese põhielemente.
Õpikeskkond.
Scratchi õpikeskkonnas on kasutajatel võimalik oma projekte jagada mitmel erineval viisil. Nad saavad laadida üles oma projekte Scratchi kodulehel asuvasse galeriisse, kus neid saavad vaadata ja kommenteerida kõik teised kogukonna liikmed. Lisaks saavad kasutajad jagada oma projekte ka teiste platvormide kaudu, näiteks sotsiaalmeedias või kooli kodulehel.
Scratchi õpikeskkond on avatud kõigile, kes soovivad oma projekte jagada ja teiste loodud projekte avastada. See on ka hea koht õpetajatele, kes soovivad Scratchi kasutada oma õppekavas, sest kogukond pakub palju õpetusmaterjale ja ideid, kuidas Scratchi õppetöös kasutada.
Laiendused.
Scratchi laiendused on erinevad moodulid, mida kasutajad saavad oma Scratchi projektidele lisada, et muuta nende funktsionaalsust ja võimalusi. Scratchi laienduste kasutamine on kasulik õpetamise kontekstis, kuna see annab õpetajatele võimaluse rikastada Scratchi projekte uute funktsioonidega ja näidata õpilastele, kuidas programmeerimiskeele abil saab lahendada praktilisi probleeme reaalmaailmas. Mõned populaarsemad laiendused, mida Scratch 3.0-ga kasutatakse:
Gais (Lõuna-Tirool)

Gais on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 60 km Bolzanost kirdes.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3162 inimest.
Geograafia.
Valla pindala on 60,3 km².
Gais on üks kolmest Lõuna-Tirooli vallast, mille nimi jäi ("romantilise" kõla tõttu) muutmata 20. sajandi alguse ümbernimetamisprogrammis, mille eesmärgiks oli peamiselt saksa kohanimede asendamine itaaliapärastega. Teised kaks olid Plaus ja Lana.
Gais külgneb järgmiste valdadega: Bruneck, Sand in Taufers, Pfalzen, Percha ja Mühlwald.
Osavallad.
Gaisi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Lanebach (Lana di Gais), Mühlbach (Riomolino), Tesselberg (Montassilone) ja Uttenheim (Villa Ottone).
Rahvusvahelised suhted.
Sõpruslinnad.
Gaisi sõpruslinn on Coburg Saksamaal.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,05% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,65% itaalia keelt ja 0,29% ladiini keelt.
Gsies

Gsies (itaalia: "Valle di Casies") on org ja vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 70 km Bolzanost kirdes, Austria piiri ääres.
Gsiesis on peetud kelgutamise maailmameistrivõistlusi.
Geograafia.
Valla pindala on 108,7 km² ja 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2256 inimest.
Gsies külgneb järgmiste valdadega: Toblach, Innervillgraten (Austrias), Welsberg-Taisten, Rasen-Antholz, St. Jakob in Defereggen (Austrias) ja Niederdorf.
Frazioni.
Gsiesi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Außerpichl (Colle di Fuori), Innerpichl (Colle di Dentro), St. Magdalena-Niedertal (Santa Maddalena Valbassa), St. Magdalena-Obertal (Santa Maddalena Vallalta), St. Martin-Niedertal (San Martino Valbassa), St. Martin-Obertal (San Martino Vallalta), Oberplanken (Planca di Sopra) ja Unterplanken (Planca di Sotto).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,29% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,62% itaalia keelt ja 0,09% ladiini keelt.
Raï

Raï (araabia keeles راي‎‎), mõnikord kirjutatakse ka rai, on Alžeeria folkmuusikavorm, mille ajalugu ulatab tagasi 1920. aastatesse. "Raï" lauljaid kutsutakse nimega "cheb" (araabia keeles شاب 'noor') või "shabab", vastandina nimele "sheikh" või "shaykh" (araabia keeles شيخ 'vana'), mida antakse "chaabi" lauljatele. "Raï" traditsioon tekkis linnades (Oran, Relizane, Mostaganem, Chlef, Aïn Témouchent ja Sidi-Bel-Abbès), peamiselt vaeste hulgas. Laulsid ainult mehed, kuid 20. sajandi lõpuks muutusid ka naislauljad täiesti tavaliseks. "Raï" laulu sõnad räägivad enamasti sotsiaalsetest probleemidest, nagu näiteks haigused ja Euroopa kolooniad, mis on mõjutanud kohalikku elanikkonda.
Kiisa (Põlva)

Kiisa (ka Kiisaküla) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. 
Nõukogude perioodil oli küla nimi Kiisaküla ja see oli Põlva külanõukogu koosseisus. Elanike arv 1959. aasta rahvaloenduse järgi oli 63, 1970. aastal 83.
Küla kaotati 1978. aastal. Küla taastati 2017 oktoobris Holvandi ja Vanaküla alla kuulunud aladest.
Kiumamõisa

Kiumamõisa oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Aarna küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda.
Kivikülä

Kivikülä oli mitme Eesti küla nimi:
Kolo

Kolo või Kol'o on/oli mitme Eesti küla põhinimi või variantnimi:
Laanõ

Laanõ oli mitme Eesti küla nimi:
Krasnogvardeiskoje rajoon (Belgorodi oblast)

Krasnogvardeiskoje rajoon (vene keeles "Красногвардейский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti idaosas. Rajooni keskus on Birjutši linn.
Rajoon piirneb põhjas Krasnoje rajooniga, idas Aleksejevka rajooniga, kagus Veidelevka rajooniga, lõunas Valuiki rajooniga, läänes Volokonovka rajooniga ja loodes Novõi Oskoli rajooniga.
Rajooni pindala on 1762,6 km². Elanike arv oli 2012. aastal 39 826, 2009. aastal 40 250 ja 2002. aastal 44 156.
Krasnogvardeiskoje rajoonis on 86 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Birjutši linna) ja neljateistkümne külaasunduse koosseisu.
Novõi Oskoli rajoon

Novõi Oskoli rajoon (vene keeles "Новооскольский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti keskosas. Rajooni keskus on Novõi Oskoli linn.
Rajoon piirneb põhjas Tšernjanka rajooniga, idas Krasnogvardeiskoje rajooniga, lõunas Volokonovka rajooniga, edelas Šebekino rajooniga ja läänes Korotša rajooniga.
Rajooni pindala on 1401 km². Elanike arv oli 2012. aastal 42 504, 2009. aastal 43 851 ja 2002. aastal 47 380.
Novõi Oskoli rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Novõi Oskoli linna) ja seitsmeteistkümne külaasunduse koosseisu.
Friends (Justin Bieberi ja Bloodpopi laul)

"Friends" on Kanada laulja ja laulukirjutaja Justin Bieberi ja BloodPopi kirjutatud (kaasautorid) ja esitatud laul, mis on välja antud ka singli ja muusikavideotena.
14. augustil 2017 teatas Bieber uue muusikapala tulekust Twitteri ja Instagrami vahendusel. 
Laulu avaldasid 17. augustil 2017 GENPOP Corporation, RBMG Records, School Boy Records, Def Jam Recordings ja Republic Records.
Allasum

Allasum on asustusüksus, linna kindlapiiriliste tunnustega osa, mis on asumist väiksem ja kvartalist suurem.
Allasumid on ajalooliselt kujunenud, eraldiseisva piirkonnaidentiteediga tervikalad, millel siiski puuduvad oma haldusorganid.
Näiteks Toompea on Tallinna Kesklinna linnaosa Vanalinna asumi allasum.
Sahha vaimsuse akadeemia

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia (jakuudi keeles Саха Өрөспүүбүлүкэтин духуобунаһын академия; vene keeles Aкадемия духовности Республики Саха (Якутия)) on Sahha riiklik-ühiskondlik ühendus, mis koordineerib ja organiseerib vabariigi kõigi loomeliitude ja teadusorganisatsioonide tegevust, mis on suunatud vabariigi rahvaste vaimsete ja kultuuriväärtuste edasisele kasvule.
Vaimsuse akadeemia asutati 1996. aasta mais Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendi seadlusega. Akadeemia baasasutuseks on Sahha (Jakuutia) Vabariigi Teaduste Akadeemia Humanitaaruuringute instituut. Akadeemia asub Jakutskis aadressil Petrovski 1.
Akadeemia president oli aastatel 1996–2017 Afanassi Ossipov. Asepresidendina tegutseb kirjanik Nikolai Luginov.
Akadeemia ühendab tegevliikmeid, välisliikmeid ja auliikmeid. Tegevliikmete arv on piiratud 23 liikmega, seetõttu uusi liikmeid saab valida alles siis kui avaneb vakants.
Sundränne

Sundränne ehk sundmigratsioon (inglise keeles "forced migration") ehk sunnitud ümberasumine (inglise keeles "forced displacement") on rändama sunnitud inimestest sõltumatul põhjusel toimuva riigisisese või riigipiire ületava rände vorm, mis on pöördumatu ja lõplik.
Sundrände põhjuseks võib olla näiteks etniline, rassiline, usuline vms tagakiusamine, sõda, kliimamuutus, humanitaarkriis vms. 
2017. aastal oli sundrändajate arv umbes 65 600 000.
Küüditamine erineb sundrändest, kuna küüditamise puhul on inimesel võimalik hiljem koju tagasi pöörduda.
Definitsioonid.
Rahvusvaheline Sundmigratsiooni Uurimise Assotsiatsioon käsitleb sundrännet kui terminit, mis hõlmab konfliktidest põhjustatud põgenike ja sisepõgenike rände, aga ka migratsiooni, mille on põhjustanud loodus- ja keskkonnakatastroofid, keemia- ja tuumaõnnetused, nälg või arendusprojektid. 
Euroopa Liidu mitmekeelne tesaurus defineerib sundrännet samu tegureid nimetades, tuues ühtlasi välja, et tegemist on rändeliikumisega, "mis sisaldab sunniviisilisuse aspekte". Sel moel defineeriti sundrännet ka 2010. aastal välja antud Euroopa Migratsioonivõrgustiku asüüli ja rände erialasõnastikus, kust on termini seletus edasi liikunud ka EKI terminibaasi.