tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juuda kõrb

Juuda kõrb (heebrea יהודה מדבר (Midbar Yehuda), araabia اليهودية برية (Barrīyat al-Yahūdīyah)) on kõrb Aasias Lähis-Idas. Piirneb läänes Juuda mägismaa, idas Surnumerega ja lõunas Negeviga. Juuda kõrbes sajab vähe vihma (sedagi vaid talvel); sellest hoolimata on seal palju jõeorge, mis enamasti on kuivad.
Juuda kõrb piiblis.
Jeruusalemma läheduse tõttu on Juuda kõrbel suur ajalooline ja piiblilooline tähtsus. Juuda kõrbe kaudu põgenes Taavet Jeruusalemmast Absalomi mässu ajal. Kuningas Ussija kaevas kõrbesse kaeve ja ehitas torne. Kuningas Herodes rajas sinna kindlusi, sealhulgas ka Masada. Juuda kõrbes elasid esseenid. Samuti elas seal Ristija Johannes, kes sõi rohutirtse ja metsmett ning kuulutas. Peale ristimist ajas Püha Vaim Jeesuse kõrbesse, kus ta ei söönud 40 päeva; kui Jeesusel nälg kätte tuli, soovitas kurat talle öelda, et kivid leibadeks saaks.
CMYK

CMYK on subtraktiivne (valguse neeldumisel põhinev) värvimudel, mida kasutatakse neljavärvitrükis ning trükiettevalmistuse kirjeldamiseks. CMYK on akronüüm, mis viitab kolmele põhivärvile (primaarvärvile): Cyan (tsüaansinine ehk taevasinine); Magenta (fuksiinpunane ehk violettpunane); Yellow (kollane) ja kontrastset trükijoonist kandvale mustale – Key (võti).
Neeldumisel põhineva värvimudeli tööpõhimõte on järgmine. Valge paberileht on inimsilmale nähtav tänu väliselt valgusallikalt lähtuva kiirguse peegeldumisele paberilehelt. Sealjuures neeldub valguskiirgusest valikuta umbes 40%. Mustal lehel neelduks valikuta üle 90% algsest kiirgusest. Värvilisel paberilehel on neeldumine valikuline, näiteks punasena näiv paber neelab sinise, rohelise ja kollase spektriga kiiri ning peegeldab punase spektri kiirgust.
CMYK-trükiseadmed reeglina ei sega põhivärve omavahel. Trükiprotsessis kantakse alusmaterjalile eraldi (muaree-efekti vältimiseks üksteise suhtes pööratult) põhivärvide rastrid ja kontrastsust korrigeeriv must joonis või raster. Kontrastsete mustade objektide trükkimisel on oluline kvalitatiivne vahe, kas musta pinna saamiseks kasutatakse põhivärvide liitmist (tulemus porimust), ainult musta (tavaliselt tekstid) või põhivärvi ja musta liitmist (tulemus sügav- või säravmust). Raster võimaldab kasutada pooltoonimist ("halftoning"), mis lubab segada põhitooni küllastamata kombinatsioone kasutades alusmaterjali loomulikku tooni. Näiteks roosa kujutise trükkimiseks valgel paberil kasutatakse violettpunase tindi 20% pooltoonimist, milles tillukeste purpurvioletsete täppide vahele jääv valge pind vähendab purpuri küllastatust ja muudab kujutise heledamaks.
Kuvaseadmed (kuvarid, projektorid, kaamerad, skannerid) töötavad RGB-värvimudeli põhimõttel.
Subtraktiivne värvisüntees

Subtraktiivne värvisüntees on värvuseaistingu tekkimise kirjeldamise viis, mis põhineb valguse neeldumisel. Soovitud värvus saadakse siis kolme põhivärvuse lahutava segustamise teel (ladina keeles "subtractio" ’äraviimine, lahutamine’).
Põhimõte.
Pindade värvusi tajume peegelduva valgusena. Värvilisele pinnale langevast valgest valgusest neeldub osa värvispektrist värvikihis ja peegelduv osa tekitab värviaistingu. Subtraktiivse sünteesi primaarvärvusteks on sinine, punane ja kollane, standardiseeritud värvitrükis kasutatakse protsessvärve tsüaansinist, magentapunast ja kollast (toone, mis võimaldavad ühtlustaval segamisel luua kõige rohkem erinevaid värvivarjundeid).
Kolme primaarvärvuse segunemisel peaks nende koostoimel tekkima must pind, mis neelab kogu talle langeva valguse, kuid et reaalselt pole võimalik kasutada värve või tinte, mis neelaks 100% vastava lainepikkusega kiirgust, jääb tulemus mudane pruunikas tumehall (seetõttu lisatakse trükitehnikas - neljavärvitrükis - neljas värv K - inglise keele sõnast "key" või "black" 'must') ja subtraktiivse sünteesi printsiip kirjeldab segunemise ideaaljuhtu.
Traditsioonilises maalikunstis segatakse värvaineid ja värvipigmente reaalselt lasuurides või omavahel segades. Valguse peegeldumist ja neeldumist neilt mõjutavad pigmendiosakeste omadused. Sel puhul esineb sageli metamerisminähtus, see tähendab, et sama värviaisting võib tekkida ka erinevate pigmentide segude korral, kuigi neilt peegelduva valguse reflektsioonikõverad on erinevad. Samas iga sinine pigment annab koos kollasega rohelise, olgugi et rohelised värvitoonid võivad lähtevärvidest sõltuvalt erineda.
Erijuhtumid.
Subtraktiivne süntees toimub ka värvilise valguse segunemine värvilise pinnaga. Värvilise valguse puhul on juba teatud spektriosa valgest valgusest eraldatud. Pinnale kiirguv värviline valgus "korrutatakse" sellelt peegelduva valgusega, niisiis muutub helesinine objekt kollases valguses (aditiivselt punane + roheline valgus) silmale roheliseks.
Digitaalsel maalimisel jäljendatakse värvuste subtraktiivset segunemist faili kihtide omaduste ühendamisel režiimis, mis "korrutab" pealmise kihi RGB-väärtused alumise kihi RGB-väärtusega.
Näited.
Neljavärvitrükis.
Põhivärvused trükitehnikas (CMY-mudel) on:
ja nende segamisel saadavad sekundaarvärvused on
Maalikunstis.
Põhivärvused maalikunstis ja varases standardimata värvitrükis (RYB-mudel) on
ja nende sekundaarvärvused on
RGB-mudel

RGB-mudel on liitvärvimudel, milles erinevaid värvitoone saadakse kolme põhivärvuse – punane (R, "red"), roheline (G, "green") ja sinine (B, "blue") aditiivsel liitumisel. 
Põhivärvuste kahekaupa segunemisel saadakse täiendvärvused:
Põhivärvuste erisuguse intensiivsusega kombinatsioonid võimaldavad saada mistahes värvitoone, sealhulgas halltoone valgest mustani.
Aditiivset mudelit kasutatakse valgust kiirgavates kujutisetekitajates, näiteks telerites ja kuvarites.
Seriif

Seriif on graafiline element tähe põhijoone otsas. Seriifiks on enamasti horisontaalne kriips, kolmnurk või ristkülik.
Ilma seriifideta (prantsuse k "sans serif") kirja nimetatakse ka groteskkirjaks.
Kýthira saar

Kýthira (Vana-Kreeka kontekstis "Kythera"; kreeka ja vanakreeka keeles Κύθηρα) on Kreekale kuuluv saar Kreeta ja Joonia mere vahel, üks Joonia saartest. See asub Lakoonia lahest lõunas Peloponnesose poolsaare vastas. Kýthira väin eraldab seda Antikýthira saarest.
Pindala on 281 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 507 m. 
Keskasula on Kýthira.
Mandrilava

Mandrilava ehk šelf on mandrilise maakoore osa, mis on maailmamere poolt üle ujutatud.
Mandrilava on küll vee all, kuid sellel on mandriga sama geoloogiline ehitus, mistõttu võib mandrilava geoloogilises mõttes pidada osaks mandrist.
Mandrilava laius on keskmiselt 70 km, kuid võib varieeruda mõnekümnest meetrist 1500 kilomeetrini. Kõige laiem mandrilava on Põhja-Jäämeres Siberi rannikust põhja pool. Enamasti on mandrilava tasandikulise pinnamoega. Hilises geoloogilises minevikus (jääajal) on suur osa mandrilavast olnud osa maismaast. Seda tõendavad üleujutatud jõeorud ja rannamoodustised. Ka lehtersuudmed ehk estuaarid on üleujutatud jõeorud. Kohtades, kus ookeani suubuvad jõed, tekivad veealused kanjonid.
Mandrilava läheb üle tunduvalt suurema kallakusega mandrinõlvaks. Mandrilava keskmine kallakus mere suunas on umbes kümnendik kraadi. Üleminek mandrilavalt mandrinõlvale on keskmiselt 135 meetri sügavusel. Esineb siiski ka tunduvalt sügavamaid üleminekuid. Antarktise ümber on mandrilava piir umbes 350 meetri sügavusel.
Mandrilaval asuvaid meresid nimetatakse šelfimeredeks. Šelfimered on näiteks Kollane meri, Läänemeri ja Pärsia laht.
Honoré de Balzac

Honoré de Balzac [onor'ee dö balz'ak] (; 20. mai 1799 Tours – 18. august 1850 Pariis) oli prantsuse kirjanik.
Lapsepõlv ja noorusaastad.
Balzaci karm ema lasi lapsel kasvada endast eemal ning Balzac kannatas selle tõttu. Aastast 1807 kuni aastani 1813 ei käinud Balzac kolledžist kordagi kodus perekonna juures.
Balzac alustas juuraõpinguid, kuid olles veendunud oma kirjanduslikus andes, hakkas kahekümneaastaselt ka kirjutama. Õele tunnistas Balzac, et ei ihka muud, kui saada kuulsaks ning olla armastatud.
Balzac kui kirjanik.
Balzaci kujunemisel kirjanikuks mängis olulist osa Laure de Berny, Balzacist 22 aastat vanem sõbratar.
Balzac oli ühtaegu nii varane anne kui ka hiline debüteerija: esimene tema nime kandev teos ilmus alles 1829. aastal ("Šuaanid"), kuid ta oli varjunimede all (näiteks "lord R'Hoone") avaldanud kergemaid romaane juba alates 1821. aastast.
Innukast majandustegevusest enne 1829. aastat jäi Balzacile terveks eluks kaela hulk võlgu.
Balzac kirjutas umbes 20 aasta jooksul üle 80 teose, millest suur osa koondub "Inimlikuks komöödiaks" (lõpliku kava esitas Balzac kirjastustele 1841. aastal; 137 planeeritud teosest sai kirjanik valmis 90). Teosed grupeeris Balzac vastavalt tegevuspaigale: stseenid maaelust, stseenid provintsielust, stseenid elust Pariisis, stseenid poliitikaelust. Kõik 3000 tegelast, kes erinevates romaanides esile kerkivad, tegutsevad restauratsiooni (1815–1830) ja Juulimonarhia (1830–1848) ajal.
Balzaci romaanid sisaldavad pikki kirjeldusi: hoolega meditsiini (pseudo)teooriaid jälgiv kirjanik oli veendunud, et inimest ümbritsev keskkond on tema mõtete materiaalne peegeldus. Inimesi paneb tegutsema raha- ja võimuiha. Palavikulise kirjutamise (1834. aastal ilmunud "Isa Goriot" olevat kirjutatud kolme ööpäevaga) kõrval jõudis ammendamatu energiaga mees elada ka seltskonnaelu, reisida ning edutult poliitikaga tegelda.
1829. aastal ilmus "Abielu füsioloogia", mis pälvis naislugejate hulgas suure populaarsuse. Aastal 1830 avaldas Balzac kuuest jutustusest koosneva tsükli "Stseenid eraelust" (sisaldab muuhulgas "Gobsecki", millest sai esimene teos hiiglaslikus "Inimlikus komöödias" ja mis tegi autori hoobilt kuulsaks).
Aastal 1831 ilmus "Šagräännahk", kaasaegseid tavasid tähelepanelikult fikseeriv autobiograafilisi seiku sisaldav teos. See periood on Balzaci elus pillav dändiperiood kõige juurdekuuluvaga kuni livrees teenrite ja isikliku ooperiloožini välja.
Kirjaniku elu lõpuaastad.
Aastal 1847 Balzaci tervis halvenes, kuid ta võttis veel ette mitu reisi Ukrainasse.
Aastal 1849, kui tema tervis oli väga halb, reisis ta Venemaale, et külastada rikast Poola maaomanikku Ewelina Hańskat, kellega ta oli olnud kirjavahetuses juba 15 aastat. Nad abiellusid 1850. aastal Berdõtšivis, kolm kuud hiljem Balzac suri.
Balzaci elukäiku on võrreldud tema romaanikangelaste omaga: pikk ettevalmistusaeg, kiire tõus ja edu, mõõdutundetus ning allakäik ja hääbumine.
Joanna Lossow

Joanna Lossow (sünninimi: Halina Lossow; nunnanimi Joanna od Miłosierdzia Bożego – Jumala Halastuse Johanna; (10. juuli 1908 Boruszyń Czarnkówi lähedal – 2. jaanuar 2005) oli poola katoliku nunn, kes propageeris Poolas oikumeenilisi ideid. 
Aastal 1931 lõpetas ta Poznańi Ülikooli prantsuse filoloogia erialal. Aastal 1933 astus ta frantsisklaste ordusse. Õpinguid jätkas ta Lublini Katoliiklikus Ülikoolis, mille lõpetas 1949. aastal kristliku filosoofia erialal. Aastal 1959 omandas ta samas teoloogialitsentsiaadi. 
Ta on avaldanud üle 60 kirjutise oikumeeniast ning teda on nimetatud Poola oikumeenia emaks. Samuti on teda hüütud Ühtsuse Johannaks ("Joanną od Jedności").
Karakum (Türkmenistan)

Karakum (türkmeeni "Garagum", 'must liiv') on kõrb Aasias Türkmenistanis. 
Piirneb edelas Köpetdagi ja Väikeste Balhaanidega, kagus Paropamizi eelmägedega, kirdes Amudarjaga, põhjas Darjalõkiga ja Sarõkamõši nõoga, loodes Uzboiga. Valdavalt liivakõrb.
Karakumi kõrbes asuvad rikkalikud maagaasivarud.
Karakum hõlmab umbes 70% Türkmenistani territooriumist.
Karakum

Karakum ('must liiv') on mitme kõrbe nimi turgikeelsetes Aasia maades:
Muud tähendused:
Osseetia

Osseetia on osseetide maa Põhja- ja Taga-Kaukaasias. 
Poliitiliselt jaguneb ta Põhja-Osseetiaks, mis on Venemaa osa, ja Lõuna-Osseetiaks, mida rahvusvaheliselt tunnustatakse Gruusia osana.
Winston Churchill

Sir Winston Leonard Spencer-Churchill (30. november 1874 Blenheimi loss, Woodstock, Oxfordshire – 24. jaanuar 1965 London) oli Suurbritannia poliitik ja Nobeli auhinna laureaat.
Ta oli Suurbritannia peaminister 10. maist 1940 kuni 26. juulini 1945 ja 26. oktoobrist 1951 kuni 7. aprillini 1955.
Churchill oli vabamüürlane ning kuulus Studholme Alliance'i ja Rosemary looži.
Lapsepõlv ja perekond.
Winstoni ema Leedi Randolph Churchill ehk Jennie Jerome (1854–1921) oli New Yorgi finantsmaakleri ja miljonäri Leonard Jerome'i tütar. Winstoni isa Lord Randolph Churchill (1849–1895) oli seitsmenda Marlborough' hertsogi poeg. Kuna Lord Randolph oli oma nooruses "playboy" ja temaga käisid kaasas mitmesugused skandaalid, siis tüli tõttu Walesi printsi – hilisema kuninga Edward VII-ga pagendati Churchillid Iirimaale, kus Winstoni isa oli Dublini asekuningas. Lord Randolph põdes süüfilist ja suri noorelt, 24. jaanuaril 1895 45-aastaselt.
Nagu kõrgklassi poisid enamasti, veetis ka Winston suurema osa oma lapsepõlvest internaatkoolides. Seitsmeaastaselt pandi ta St. George'i kooli Ascotis. 1888. aasta kevadel võeti ta tänu perekonna mõjutustele vastu Harrow'sse, kus sai ta tihti karistada õppetöös edasijõudmatuse eest ja oma mässumeelse loomuse tõttu. Hästi läks Winstonil inglise keeles ja ajaloos. Ta oli ka kooli vehklemismeister.
Vahel harva käis Winstoni ema Leedi Randolph tal internaatkoolis külas. Winston armastas oma ema väga ning kirjutas talle kirju, milles soovis, et ema tuleks kas temale külla või annaks isa Winstonile loa mõneks ajaks koju minna. Täiskasvanuna oli Winstonil emaga väga lähedane suhe. Isaga ta eriti ei suhelnudki, kuid järgis pühendunult tema karjääri. Winston leidis üksildase lapsepõlve ajal tuge oma lapsehoidjalt Elizabeth Anne Everestilt.
Välislingid.
"Natsistlik Saksamaa pole maailmale ainult hirmuks, vaid ka mõistatuseks. Samm, mis sakslased on astunud "Times'i" kirjasaatjat Berliinist välja saates, jätab imestuse ja arusaamatusse nii nende sõbrad kui vaenlased."
"Keset suuri sündmusi, mis viimasel ajal hoidsid meeli ärevil, Palestiina jäi teatava määrani varju. Praegune tuulevaikus Euroopas, kus võidukad pooled loevad oma saaki, sunnib meid uuesti pöörama pilku sellele rahutule maale, mille eest Suur–Britannia on vastutav."
Sündinud 14. jaanuaril

"Siin loetletakse 14. jaanuaril sündinud tuntud inimesi.
Kvantgravitatsioon

Kvantgravitatsioon (ka gravitatsiooni kvantteooria) on teoreetilise füüsika valdkond, mis püüab ühendada nelja fundamentaalset jõudu ehk vastastikmõju: 
Neist kolme esimest käsitleb kvantväljateooria, gravitatsiooni aga üldrelatiivsusteooria. 
Elektromagnetiline ja nõrk vastastikmõju ühendati elektronõrgaks vastastikmõjuks. See omakorda ühendati osakestefüüsika standardmudelis tugeva vastastikmõjuga. Gravitatsiooni puhul näib olevat probleemiks standardmudeli, mis on kvantteooria, ja üldrelatiivsusteooria, mis on klassikaline teooria, põhimõtteline ühildamatus. Albert Einstein pühendas selle küsimuse lahendamisele suure osa oma elust, kuid tulemusteta. Vaatamata rohkem kui viiskümend aastat kestnud paljude teadlaste püüetele asetada kvantväljateooria ja üldrelatiivsusteooria ühtsele alusele pole siiani loodud ühtegi üldaktsepteeritavat teooriat, mis sellega hakkama saaks.
Kvantgravitatsiooni ja osakeste standardmudeli liitmisel loodetakse luua nn kõige teooria. Nüüdseks on esitatud mitmeid teooriaid ja mudeleid, mis pretendeerivad kvantmehaanika ja gravitatsiooni ühendamisele - näiteks stringiteooria, millel on juba mitmeid harusid ja arengusuundi, ja supergravitatsioon.
Kõzõlkum

Kõzõlkum (usbeki "Qizilqum", kasahhi "Қызылқұм" 'punane liiv') on kõrb Aasias. Piirneb põhjas, loodes ja idas Sõrdarjaga, lõunas Hissaari-Alai mäestiku ja Zarafšoniga, edelas ja läänes Amudarjaga ja loodes Araali järvega. 
Keskosas on madalad mäed ja kivikõrb. Ülejäänud osa Kõzõlkumist on liivakõrb.
Tuba jõgi

Tuba (vene "Туба") on jõgi Aasias Siberis. Algab Minussinski nõos Kazõri ja Amõli jõe ühinedes. Voolab tasandikul, hargneb laias orus. Suubub paremalt Jenisseisse, täpsemalt sellel asuva Krasnojarski veehoidla Tuba lahte.
Pikkus 119 km, valgla 36 900 km². Toitub peamiselt lumesulamisveest. Keskmine vooluhulk 771 m³/s. Jääkate oktoobri lõpust - detsembri algusest aprillini - mai alguseni. Laevatatav 99 km ulatuses.
Liibüa kõrb

Liibüa kõrb (araabia الصحراء الليبية) on kõrb Aafrikas, osa Saharast.
Pinnamood.
Liibüa kõrbes asuvad Uveinati mäed. Ülejäänud osas on ta tasandik, kus asub madalaid astanguid ja nõgusid. Esineb ulatuslike liivakõrbeid.
Sademed, niiskus.
Liibüa kõrbes sajab vähe vihma. Seal sajab 100–180 mm aastas talviste vihmadena. Talviseid vihmu esineb ka rannikust kaugemal, kuid harva. Ka esineb Liibüa kõrbes mõnikord mussoonvihmu suvel. Aga oaasides ja Niiluse orus, kus sademeid mõõdetakse, on keskmine sademete hulk reeglina 1–10 mm aastas.
Väheste sademete ning tasase reljeefi tõttu on Liibüa kõrbes vähe jõgesid. Erandiks on jällegi Vahemere rannik. Seal asub mõne kilomeetri kaugusel rannikust madal astang. Kuna seal sajab talvel 50–150 mm vihma, suures osas paduvihma, leidub seal jõgesid, kus vihma ajal ka vett voolab. Niiluse vasakkaldal leidub küll ka orge, näiteks Kuningate org, aga sademete vähesuse tõttu voolab seal harva vett.
Taimestik, oaasid.
Liibüa kõrbes on vähe taimi, peamiselt nõgudes. Ka loomi elab vähe, siiski jätavad nad liivale jälgi.
Liibüa kõrbes esineb põhjavett. Kohati imbub see allikate ja kaevude kaudu maapinnale. Nii asub kõrbes nõgude ahelik, kus paiknevad Kharjah, Dākhilah, Baḩarīyah ja Farāfirah oaas, ka asuvad kõrbes Sīwah’ oaas, Al-Kufrah oaas ja Wādī an-Naţrūn. Seevastu Qaţţārah nõos on vesi soolane, mistõttu seal on vaid soolakuid ja soid.
Varem on Liibüa kõrbes olnud niiskem kliima, kasvanud rohkem taimi ja elanud rohkem inimesi. Kuid rikkalikku vihma pole olnud ei holotseenis ega pleistotseenis. Näib, et varases holotseenis oli niiskem periood, mil kõrbes sadanud vihm moodustas järvi paljudes Liibüa kõrbe piirkondades, kuid sellest ei piisanud, et järved oleks üle ajanud ja jõgede kaudu Vahemerre või Niilusesse äravoolu omanud. Vanad jõesängid on liiva täis tuisanud ja seal pole miljoneid aastaid läbivoolu olnud. On oletatud, et varaholotseenis võis Liibüa kõrbes sadada 100–200 mm aastas. Igatahes Niiluse vasakpoolsetes lisajõgedes voolas vett hiljemalt Neljanda Dünastia ajal: see uhtus ära püramiidiehitajate hooneid. Ka kahjustas vihm tollal põletamata savist hooneid, neid läbi leotades, mida tänapäeva kliimas ei juhtu. Näib aga, et Keskmise Riigi ajast peale on Liibüa kõrbes olnud tänapäevasega sarnane kliima. Vaid oaasides on vett vähemaks jäänud, kuna põhjavesi on ära voolanud ja ära kulunud.
Hierro

Hierro (hispaania "El Hierro"; eesti keeles on kasutatud ka nimekuju "Ferro") on saar Kanaaride saarestikus. 
Pindala 278 km². Saar on mägine, kõrgem tipp on Pico de Malpaso 1501 meetrit. Kuulub Hispaaniale.
Et Hierro on Kanaaride läänepoolseim saar, on Hierro meridiaan leidnud kasutamist algmeridiaanina. Hierro on ka Kanaaride lõunapoolseim saar. Hierros asuv La Restinga on Euroopa Liidu lõunapoolseim küla (arvestamata ülemereterritooriume). Oktoobris 2011 purskas tema lõunatipust 3 km kaugusel veealune vulkaan, mis lühikest aega ulatus ka üle merepinna.
Hierrol elab 11 000 elanikku.
Saarel on lennujaam, millel ühendus vaid teiste Kanaaride saartega. Lisaks on saarel teiste saartega praamiühendus.
Mõistatus (rahvaluule)

Mõistatus (vananenud kirjanduses: "mõistatis") on rahvaluule lühivorm, mis koosneb küsimusest (ülesandest) ja vastusest (lahendusest). 
Mõistatus võib oma lahendusele viidata mingite omaduste või tunnuste, võrdkujude kaudu jne, sageli üllataval või erilisel viisil. Mõistatused ja nende lahendamine on tuntud paljudes kultuurides ja traditsioonides.
Budistlik mõistatuse vorm on koan.
Näiteid.
Vanamees vaatab aknasse, endal karvane ees ja nõuab mett
Muusikainstrument

Muusikainstrument ehk muusikariist ehk pill on muusikas heli tekitamise vahend.
Sõltuvalt heliallikast liigitatakse muusikainstrumendid keelpillideks (kordofonid), puhkpillideks (aerofonid) ja löökpillideks (membranofonid ja idiofonid). Klahvpillideks nimetatakse instrumente, kus helide tekitamist juhitakse klaviatuuri abil. 19. sajandi teisel poolel võeti kasutusele muusikainstrumendid, mille heli tekib tänu elektrile.
Märkus. Eesti kirjakeele normi alus ÕS ütleb järgmist: "muusikariist – pill, parem kui (muusika)instrument".
1689

1689. aasta (MDCLXXXIX) oli 17. sajandi 89. aasta.
Sündmused maailmas.
Inglismaal võttis parlament vastu Õiguste deklaratsiooni (Bill of Rights).
1688

1688. aasta (MDCLXXXVIII) oli 17. sajandi 88. aasta.
1687

1687. aasta (MDCLXXXVII) oli 17. sajandi 87. aasta.
1686

1686. aasta (MDCLXXXVI) oli 17. sajandi 86. aasta.
1685

1685. aasta (MDCLXXXV) oli 17. sajandi 85. aasta.
1684

1684. aasta (MDCLXXXIV) oli 17. sajandi 84. aasta.
1683

1683. aasta (MDCLXXXIII) oli 17. sajandi 83. aasta.
1682

1682. aasta (MDCLXXXII) oli 17. sajandi 82. aasta.
1681

1681. aasta (MDCLXXXI) oli 17. sajandi 81. aasta.
1680

1680. aasta (MDCLXXX) oli 17. sajandi 80. aasta.
1679

1679. aasta (MDCLXXIX) oli 17. sajandi 79. aasta.
1678

1678. aasta (MDCLXXVIII) oli 17. sajandi 78. aasta.
1677

1677. aasta (MDCLXXVII) oli 17. sajandi 77. aasta.
1676

1676. aasta (MDCLXXVI) oli 17. sajandi 76. aasta.
1675

1675. aasta (MDCLXXV) oli 17. sajandi 75. aasta.
1674

1674. aasta (MDCLXXIV) oli 17. sajandi 74. aasta.
1673

1673. aasta (MDCLXXIII) oli 17. sajandi 73. aasta.
1672

1672. aasta (MDCLXXII) oli 17. sajandi 72. aasta.
1671

1671. aasta (MDCLXXI) oli 17. sajandi 71. aasta.
1670

1670. aasta (MDCLXX) oli 17. sajandi 70. aasta.
Ostensiivne definitsioon

Ostensiivne definitsioon on definitsioon, mis põhineb ostensioonil ehk defineeritava näitamisel või sellele osutamisel. Näiteks "punane on "see" värv", koos sõnaga "see" osutatakse teatud omadustega õunale. 
Otsese ostensiooni korral osutatakse silmaspeetud objektile või omadusele, kaudse ostensiooni korral näidatakse üht asja selleks, et juhtida tähelepanu teisele asjale, näiteks inimesele viitamiseks osutatakse tema fotole.
Laozi

Laozi (ka Lao-zi, varem ka Lao Tse, hiina keeles 老子) on umbes 6. sajandil eKr (teistel andmetel 4. sajandil) Hiinas elanud poollegendaarne õpetaja, taoismi rajaja. 
Traditsiooniliselt peetakse teda "Daodejingi" algseks autoriks. "Laozi" on sageli kasutusel ka "Daodejingi" sünonüümina.
Magass

Magass on Inguššia pealinn Venemaal. Linn on rajatud eelmisest pealinnast Nazranist 4 km kaugusele lõunasse Põhja-Osseetia piiri lähedale. Linna hakati rajama 1995. ning linnaõigused sai see 2000. aastal. 
Elanikkond.
2002. aasta rahvaloenduse järgi oli linnas ainult 275 elanikku.
2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanike arv 2505.
2012. aastal moodustasid Magassi elanikest ingušid 99%, teised rahvused 1%.
Muusikažanr

Muusikažanr ehk muusikaline žanr on muusikas heliteose või esituse kokkuleppeline kategooria. 
Puudub ühtne kriteerium, kuidas muusikažanrit määrata. Määramise aluseks võib olla näiteks
Mõiste.
Muusikažanr põhineb kordusel, mis ühest küljest tähendab mineviku korduste määratlemist ning teisest küljest kutsub esile kordumist tulevikus. 
Muusikažanrit määravad kriteeriumid jagunevad kaheks: ühed määravad muusikažanri vastavalt heliteose omadustele ning teised eeldavad heliteose poolt kuulajas põhjustatud kogemuse arvessevõtmist. Esimene on tegelikult poeetika haru ja selle järgijaid on Aristotelesest kuni tänapäeva analüütilise esteetika esindajateni. Teine puudutab pigem esteetilist kogemust, mida tuleks eelkõige mõista kommunikatsiooni suunava tegurina. Seda vaatenurka on pooldanud paljud tänapäeva kirjandus- ja muusikateadlased ning see peegeldab üldisemat tendentsi problematiseerida kunstiteose ja selle vastuvõtu suhteid.
Muusikažanr ja muusika funktsioon.
Muusikažanri ja muusika funktsiooni seos on olnud ajalooliselt kõige rohkem avatud ümberdefineerimistele ja žanrite algse olemuse kadumisele. 
Muusika funktsioon võib olla seotud kohaga, kus muusikat ette kantakse, näiteks:
Muusika žanriline nihe võis toimuda seoses piiravate tingimustega, milles helilooja töötas, näiteks:
20. sajandi heliloojad on üldiselt loobunud puhastest muusikažanritest ja eelistavad pigem segatud žanre, näiteks kammersümfoonia või "performance". Näiteks John Cage loobus oma radikaalsete, muusika mõiste piire kompavate eksperimentidega täielikult nii heliteose kui ka muusikažanri mõistest.
Muusikažanr ja muusikavorm.
Muusikažanr võib saada nimetuse samanimeliselt muusikavormilt. Sellest hoolimata on muusikažanr ja muusikavorm erinevad mõisted. Muusikavorm on heliteose struktuurset ülesehitust kirjeldav kategooria, näiteks sonaadivorm ehk sonaat-allegro, mida kasutatakse tihti nii sonaadi, sümfoonia kui ka instrumentaalkontserdi esimeses osas. Samas muusikažanrites nagu sonaat, sümfoonia või instrumentaalkontsert võib sonaadivorm ka puududa.
Muusikažanr ja muusikastiil.
Levimuusikas ei tehta tihti vahet muusikažanril ja muusikastiilil. 
Muusikažanrite ajalooline areng.
Kuni 18. sajandini määras muusikažanri eelkõige muusikateose funktsioon (nt ilmalik, vaimulik), teksti sisu (nt motett, missa) ning kompositsioonitehnika (nt fuuga). Seejärel tõusid tugevamini esile esitus koosseis (nt keelpillikvartett), muusikavorm (nt sonaat), esteetika ja sisu (nt "opera seria", "opera buffa", sümfooniline pilt, sümfooniline poeem). Muusikateose kasvava individualiseerumisega kunstmuusikas kaotavad žanrid oma mõjujõu. Wolfgang Marxi arvates mõjutab tänapäeval muusikažanri nimetuse kasutamine heliteose pealkirjas oluliselt teose retseptsiooni.
Trappist

Trappist on Belgia õlletüüp, mis on nime saanud trapistide ordu (reformitud tsistertslased) järgi. 
2005. aastal oli 171 trapistide kloostrit, millest 11 pruulisid õlut. Täiendit "Trappist" ja logo "Authentic Trappist Product" tohivad oma õlledel kasutada vaid need 11 kloostri pruulikoda; neist kuus asuvad Belgias, kaks Hollandis ning üks Itaalias, Austrias ja Ameerika Ühendriikides. 
Trappist on pinnakääritusel valmistatud õlu, mida tavaliselt laagerdatakse pudelites. Kanguse järgi eristatakse "single-", "double-" ja "triple"-tüüpi (hollandi keeles vastavalt "enkel", "dubbel" ja "tripel") õlut, mille alkoholisisaldus võib olla 3,5–11,3 mahuprotsenti. "Single" ja "double" on tumedad õlled, "triple" on hele ja kange.
Rahvusvaheline Trappisti Assotsiatsioon.
Trappisti logo reeglipärast kasutamist jälgib 1997. aastal asutatud Rahvusvaheline Trappisti Assotsiatsioon. Tähtsad nõuded on, et
Assotsiatsiooni kuulub ka Mariawaldi klooster Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal, kuid Trappisti õlut seal ei pruulita.
Trappisti pruulikojad.
Tänapäeval on 11 pruulikoda, millel on luba kasutada Authentic Trappist Producti logo:
‡ – La Trappe'i õlu oli aastatel 1999–2005 ilma RTA tunnustuseta, sest käis vaidlus, kas õlut peavad tootma tingimata mungad või mitte.
Muusikavorm

Muusikavorm ehk muusikaline vorm on muusikaline struktuur ajas.
Muusikavormi ei ole võimalik tuvastada hetkes, sest muusikavorm kujuneb heliteose kui terviku osade järgnevuses.
Muusikavormi kujundavad kordus ja kontrast või nende puudumine. 
Muusikavormile hakati erilist tähelepanu pöörama 18. sajandil klassitsismis, kuid teatud ette ära määratud vorminõuete järgmist võib täheldada kõigi aegade muusikas. 
Muusikavormi paarismõiste on muusikaline materjal.
Mõiste.
Muusikavormi mõistel on erinevaid määratlusi. Muusikavorm on:
Tuba

Tuba on selgelt eristuv hooneosa. Tavaliselt on tuba eraldatud teistest ruumidest või vahekäikudest sise- ja hoonevälisest alast välisseintega, milles võib olla aknaid ja uksi. Vanemas eesti keeles nimetati toaks ka elumaja.
Ajaloolisi tube on leitud juba minoilisest kultuurist Akrotiris Santorini saarel Kreekas, kus 2200 eKr paiku rajatud hoonetes on selgelt eristuvad toad.
Vokaalmuusika

Vokaalmuusika on muusikažanr, millesse kuuluvaid heliteoseid esitatakse lauldes.
Soololaul

Soololaul on muusikažanr, mis on üldmõisteks vokaalmuusika žanritele, millesse kuuluvad ühe laulja poolt esitatavad kas saatega või saateta laulud. 
19. sajandil muutus populaarseks põhiliselt klaverisaatega soololaulu žanr, mida saksa keeles tähistas mõiste "Lied" ja prantsuse keeles mõiste "mélodie"
Vokaalansambel

Vokaalansambel on muusikas ansambel, mis esitab vokaalmuusikat.
Vokaalansambli nimetus esitajate arvu järgi:
Eesti popmuusikas pälvisid 1960. aastatel suure populaarsuse oktett Laine ja Eesti Raadio Meeskvartett.
Duett

Duett on kahest lauljast koosnev vokaalansambel. Duett võib esineda ka koos instrumentaalsaatega.
Kvartett

Kvartett on neljast esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel. 
Üks populaarsemaid koosseise 18. ja 19. sajandi muusikas oli keelpillikvartett.
Keelpillikvartett

Keelpillikvartett on instrumentaalansamblikoosseis, mis koosneb neljast keelpillist. 
Klassikalise keelpillikvarteti koosseisu kuuluvad järgmised instrumendid:
Alates 18. sajandist on selline koosseis olnud üsna populaarne. 
Keelpillikvartett on ka muusikažanri ja ühtlasi ka muusikavormi nimetus, mille puhul sonaaditsükkel esitatakse keelpillikvarteti poolt.
Kvintett

Kvintett on viiest esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel. 
Ajalooliselt välja kujunenud kindla koosseisuga on keelpillikvintett, klaverikvintett, puhkpillikvintett (flööt, oboe, klarnet, fagott, metsasarv), vaskpillikvintett (2 trompetit, metsasarv, tromboon, tuuba).
Oktett

Oktett (itaalia keeles "ottetto") tähendab number 8-t. See on mitmetähenduslik sõna olenevalt sellest millisest valdkonnast on jutt:
Koorilaul

Koorilaul on muusikažanr, mida esitab lauljate koor. 
Alates ärkamisajast on koorilaul olnud Eestis väga populaarne.
Instrumentaalmuusika

Instrumentaalmuusika on muusika liik, milles heliteos esitatakse muusikainstrumentidega.
Kammermuusika

Kammermuusika on muusika ühele instrumendile, vokaalansamblile või väikesele (sageli ilma dirigendita) orkestrile. Kammermuusika erineb orkestrimuusikast selle poolest, et iga partiid esitab harilikult ainult üks instrument (orkestris mängivad partiisid pillirühmad).
Kammermuusika (itaalia keeles "musica da camera") tähendas algselt õukonna tubades (salongides) esitamiseks mõeldud muusikat.
Kammermuusika vormid:
Kõige sagedamini moodustatakse duo mõnest orkestripillist (viiul, flööt vm) ja klaverist. Üks levinud instrumentaalansambleid on keelpillikvartett. Ansamblimuusikat on kirjutatud ka kahele esitajale ühel instrumendil, näiteks klaveripalu neljale käele.
Dievs, svētī Latviju

"Dievs, svētī Latviju" on Läti riigihümn.
Sõnade ja muusika autor on Kārlis Baumanis.
Dievs, svētī Latviju, 
Mūs' dārgo tēviju, 
Svētī jel Latviju, 
Ak, svētī jel to!
Kur latvju meitas zied, 
Kur latvju dēli dzied, 
Laid mums tur laimē diet, 
Mūs' Latvijā!
Arthur Conan Doyle

Sir Arthur Ignatius Conan Doyle (22. mai 1859 Edinburgh, Šotimaa – 7. juuli 1930 Crowborough, Ida-Sussex, Inglismaa) oli Šoti proosakirjanik, luuletaja ja arst. Ta on tuntud ennekõike Sherlock Holmesi ja professor Challengeri lugude autorina. Viljaka proosakirjanikuna kirjutas lisaks veel luulet, ulmet, ajaloolisi romaane ja artikleid.
Rootsi kirjandus

Rootsi kirjandus on rootsi keeles kirjutatud kirjandus.
Bram Stoker

Bram Stoker (kodanikunimega Abraham Stoker; 8. november 1847, Clontarf, Dublin – 20. aprill 1912, London) oli Iiri kirjanik, kes on tuntud eelkõige romaani "Dracula" autorina. 
Stoker kirjutas kokku 18 romaani, millest viis jutustavad üleloomulikest nähtustest.
Elulugu.
Stokeri vanemad olid Abraham Stoker ja Charlotte Mathilda Blake Thornley Stoker. Bram oli pere seitsmest lapsest kolmas.
Lapsepõlves põdes Stoker mõistatuslikku haigust, mille tõttu oli ta seitsmenda eluaastani voodihaige ega saanud iseseisvalt seista ega kõndida. See traumaatiline kogemus peegeldub ka tema loomingus. Igavene uni ja surnuist ülestõusmine, "Dracula" kesksed teemad, olid Stokerile väga olulised. Hiljem ta paranes sellest haigusest täielikult, mis oli arstide silmis ime. 
1864. aastal astus Stoker Dublinis asuvasse Trinity College'isse, kus õppis matemaatikat, ja lõpetas ülikooli 1870. aastal kiitusega.
Pärast ülikooli lõppu asus Stoker tööle riigiametnikuna Dublini lossi, kus elas Briti kuninglik perekond oma visiitidel Iirimaale. Samal ajal oli ta ajalehe Dublin Evening Mail palgata kaastööline. Pärast kümmet aastat riigiametnikuna lahkus Stoker ametist. 1870. aastatel pakkus kuulus näitleja Henry Irving Stokerile teatrijuhi ametit Lyceum Theatre'is, kus Stoker töötas peaaegu 30 aastat, kuni Irvingu surmani 1905. aastal. Tema töökohustuste hulka kuulus Irvingu eest kirjade kirjutamine (vahel isegi 50 kirja päevas) ja koos Irvinguga ülemaailmsetel ringreisidel käimine.
Stoker abiellus näitlejaks pürgiva Florence Balcombe'iga ning neil sündis 1879. aastal poeg Irving Noel Thornley.
Stoker suri Londonis 20. aprillil 1912. Surma põhjuseks on pakutud südamerabandust, süüfilist ja väsimust.
Seksuaalsus.
Ehkki Bram Stoker oli tuntud range konservatiivina, leidub viiteid, et tal võis olla huvi samasooliste vastu. Näiteks raamat "Personal Reminiscences of Henry Irving" peegeldab Stokeri huvi võimukate meeste vastu. Tema kuulsaimas teoses "Dracula" kujutatud inimeste jahtimist ja vereimemist on tõlgendatud erootilisena. Kõige enam olevat Stokeril olnud huvi Henry Irvingu vastu.
Usk ja tõekspidamised.
Bram Stoker oli protestant.
Stoker oli ka vandenõuteoreetik. 1910. aastal ilmunud raamatu "The Bisley Boy" viimases peatükis kirjutab Stoker, et kuninganna Elizabeth I oli tegelikult mees, kes riietus naiseks. Stokeri väitel jäi tegelik kuninganna maal puhkusel olles haigeks ja suri kümneaastaselt. Kui kuningas Henry VIII andis teada, et tuleb Elizabethi külastama, läks guvernant paanikasse ja jooksis Bisley linna Elizabethile asendust otsima. Ta ei suutnud leida tüdrukut, kes näeks välja nagu Elizabeth, ja pani tema riided hoopis poisile selga. Kohale jõudes ei pannud kuningas midagi tähele ning sellest ajast alates kehastas Bisley poiss Elizabeth I-t.
Mojõnkumi kõrb

Mujõnkum (kasahhi "Мойынқұм") on mitme kõrbe nimi Aasias Kasahstanis.
Bernardo Bertolucci

Bernardo Bertolucci [bern'ardo bertol'utši] (16. märts 1940 Parma – 26. november 2018 Rooma) oli Itaalia filmirežissöör ja kirjanik.
Tema sünniaasta osas on allikates lahknevusi. Seepärast eelistab näiteks Munzinger-Archiv märkida Bertolucci sünniajaks "16. märts 1940 või 16. märts 1941". 
Bertolucci alustas loovkirjutamist 15-aastaselt ja pälvis luuletajana ka kirjandusauhindu. Kineastikarjääri alustas ta režissööri assistendina Pier Paolo Pasolini filmis "Accatone". Kui ta oli 21-aastane, valmis tema enda esimene film "La commare secca" ("Vikatimees"). 
Rahvusvaheline tunnustus saabus filmiga "Il Conformista" ("Konformist"), millega ta kandideeris stsenaristina ka Oscarile. Film tugineb Alberto Moravia samanimelisele romaanile ja kritiseerib fašistlikku ideoloogiat.
Väga vastuolulise filmiga "Ultimo tango a Parigi" ("Viimane tango Pariisis") kandideeris Bertolucci taas Oscarile nagu ka filmi peaosaline Marlon Brando. Ka ta järgmised filmid "1900" ja "La Luna" põhjustasid suurt poleemikat.
Film "L'Ultimo Imperatore" ("Viimane keiser") pälvis 1987. aastal üheksa Ameerika Filmiakadeemia auhinda, ka Bertolucci ise sai Oscari parima režissööri ja koos Mark Peploe'ga parima adapteeritud stsenaariumi kategoorias. Film räägib Hiina viimase keisri Pu Yi elust kuuekümne aasta jooksul. Selle filmi tegemiseks sai ta eriloa filmida Pekingis Keelatud Linnas.
2007. aastal sai ta Veneetsia filmifestivalil elutöö eest 75. aastapäeva Kuldlõvi (Leone d'oro del 75°), mis oli eriauhind (samal aastal sai elutöö Kuldlõvi Leone d'oro alla Carriera Tim Burton). 
Isiklikku.
Bernardo Bertolucci oli abielus filmilavastaja Clare Peploe'ga aastatel 1978–2018. Clare Peploe vend oli filmistsenarist Mark Peploe, kellega ta tegi palju koostööd.
Robert De Niro

Robert De Niro (sündinud 17. augustil 1943) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja, režissöör ja produtsent. Parima peaosatäitja Oscari sai ta filmiga "Raevunud härg" ja parima kõrvalosatäitja Oscari noore Vito Corleone rolli eest filmis "Ristiisa 2". Ta on olnud nomineeritud kuuele Oscarile. 
De Niro sündis kunstnike perekonnas. Isa Robert De Niro vanem oli itaalia-iiri päritolu abstraktne ekspressionistlik maalikunstnik ja skulptor, ema Virginia Holton Admiral oli inglise-saksa-prantsuse-hollandi päritolu maalikunstnik ja luuletaja. Vanemad lahutasid abielu, kui Robert oli kolmeaastane. Robert kasvas koos emaga New Yorgis Manhattanil Little Italy linnaosas, aga ka isa elas kõigest jalutuskäigu kaugusel ja Robert käis tal sageli külas.
De Niro lõpetas riikliku põhikooli ja õppis mõnda aega kahes humanitaarkallakuga erakeskkoolis, aga neid ta ei lõpetanud. 16-aastaselt lahkus ta koolist, et hakata näitlejaks. Näitlemist õppis ta Stella Adleri konservatooriumis ja Lee Strasbergi näitestuudios.
Filmikarjäär.
De Niro tegi oma esimesed osatäitmised Brian De Palma väikese eelarvega filmides. De Palma tutvustas De Nirot Martin Scorsesele ning Scorsese filmiga "Agulitänavad" tuli ka tunnustus. De Niro on mänginud veel seitsmes Scorsese filmis: "Taksojuht", "New York, New York", "Raevunud härg", "Komöödiakuningas", "Omad poisid", "Hirmu neem" ja "Kasiino". Nendes mängis De Niro peamiselt võluvat, emotsionaalselt ebastabiilset, psühhopaatiliste kalduvustega tegelast.
1980. aastate keskel hakkas De Niro mängima ka komöödiates. Neist tuntuimad on "Saba liputab koera", "Ka gängster on inimene" ja "Kohtumine äiaga". Suurima honorari, 20 miljonit dollarit, teenis ta osatäitmisega filmis "Gängster on ikka veel inimene".
1989. aastal asutas De Niro koos Jane Rosenthaliga produktsioonifirma, mis sai ta kodukoha järgi nimeks TriBeCa Productions. 2002. aastal sai temast üks Tribeca filmifestivali algatajaid.
Filmi "Ristiisa 2" tarvis õppis ta neli kuud Sitsiilia murrakut ja kasutas seda filmis peaaegu läbivalt. Filmi "New York, New York" jaoks õppis ta saksofoni mängima. "Raevunud härja" tarvis õppis ta poksima ja võttis ligi 30 kg kaalus juurde. Filmi "Taksojuht" rolliks valmistudes töötas ta ka päriselt taksojuhina.
1998. aastal süüdistati teda Pariisis prostitutsiooni levitamises. Ta eitas kõiki süüdistusi ja lubas enam mitte iial Prantsusmaale oma jalga tõsta.
Sageli on teda võrreldud Al Pacinoga. Nad on koos mänginud kahes filmis: "Ristiisa 2" ja "Pinge". Filmis "Pinge" ("Heat") on ka stseen, kus mõlemad istuvad laua ääres ja räägivad juttu.
Duo

Duo on kahest instrumentalistist koosnev instrumentaalansambel.
Trio

Trio on kolmest pillimängijast koosnev instrumentaalansambel. 
Ajalooliselt välja kujunenud kindla koosseisuga on keelpillitrio ja klaveritrio.
Soolo

Soolo on üksiku esineja etteaste. 
Sooloartist on muusik, kes töötab üksi ilma ansamblita.
Sooloalbum on ühe esineja poolt välja antud helisalvestis.
Liit (poliitika)

 
Liit ehk sõjaline liit on salajane või avalik ametlik kokkulepe kahe või enama riigi vahel, mille puhul sõjalist ja julgeolekupoliitikat koordineeritakse ühise diplomaatiaga.
Liitlasriik

Liitlasriik ehk liitlane on kas
Boryeong

Boryeong (ka "Poryŏng") on linn Lõuna-Koreas Lõuna-Chungcheongi provintsis.
Cheonan

Cheonan (ka "Ch'ŏnan", hangulis 천안, hanjas 天安) on linn Lõuna-Koreas Lõuna-Chungcheongi provintsis.
Lausanne

Lausanne on linn ja vald Šveitsi prantsuskeelses osas. Linn asub Genfi järve põhjakaldal umbes 60 kilomeetrit Genfi linnast kirdes. Lausanne on Vaud' kantoni pealinn. 
Elanike arv on 2018. aasta seisuga 139 111.
Ajalugu.
Roomlased rajasid keltide asula kohale sõjaväetugipunkti nimega Lousanna. 6. sajandil sai Lausanne'ist piiskopkonna keskus.
Majandus.
Soodsa kliima tõttu on linnalähistel aladel levinud viinamarjakasvatus.
Loodus.
Linn asub Genfi järve kaldanõlval.
Linna põhjaosas on väike Sauvabelini järv.
Haridus.
Linnas tegutseb Lausanne'i Ülikool.
Transport.
Lausanne on üks väiksemaid linnu maailmas, kus asub metroo.
Kultuur.
1989. aastal toimus linnas Eurovisiooni lauluvõistlus.
Sport.
Rahvusvahelise Olümpiakomitee ja Spordi Arbitraažikohtu peahoone asub Lausanne'is. Lausanne'is on ka Olümpiamuuseum.
2020. aasta jaanuaris toimusid Lausanne'is III noorte taliolümpiamängud.
Lausanne'is tegutsevad jäähokiklubi Lausanne HC ning jalgpalliklubid FC Lausanne-Sport ja FC Stade Lausanne Ouchy.
Viie elemendi õpetus

Viie elemendi õpetus (五行 "wǔxíng") on Vana-Hiina filosoofias ja kultuuris kasutatav mõtlemisviis.
Traditsioonilises Hiina mõtlemises võib kõik nähtused liigitada viieks elemendiks või faasiks:
Need viis faasi ei ole materjalid, nagu neist mõistetest võiks aru saada, vaid pigem metafoorid, millega kirjeldatakse, kuidas teatud nähtused on omavahel suhestatud. 
Viie elemendi kasutuse erivormid.
Olulisemad kasutuse erivormid on järgmised:
Seejuures on elementide vahekorrad omavahel toodud enamasti välja erinevate seaduspärasustega. 
Üldiselt enamkasutatavas viieelemendises tsüklis kirjeldatakse nende faaside järgnevusi nii loovas (生 "shēng") kui hävitavas (克 "kè") ringis. Loovas ringis: puu loob tule, tuli loob mulla (maa), muld loob kulla (metalli), kuld loob vee ning vesi loob puu. Hävitavas (ületavas) ringis: puu hävitab mulla, muld hävitab vee, vesi hävitab tule, tuli hävitab kulla, kuld hävitab puu. 
Viie elemendi õpetus on olnud kasutusel paljudel vana hiina mõttealadel, meditsiinis, muusikas, sõjanduses jpm.
Suured lootused (film 1998)

"Suured lootused" (originaalpealkiri "Great Expectations") on Charles Dickensi samanimelise romaani ainetel 1998. aastal USAs valminud romantiline draamafilm.
Kan

Kan (vene "Кан") on jõgi Aasias Siberis. Algab Sajaanidest. Ülemjooksul voolab põhja. Tasandikule laskunud, voolab keskjooksul laias orus, algul põhja, siis läände. Alamjooksul suundub loodesse, moodustab kärestikke ja suubub paremalt Jenisseisse.
An-Nafūd

An-Nafūd (araabia "النفود") on kõrb Aasias Araabia poolsaarel. Piirneb põhjas Süüria kõrbega ja lõunas Nedždiga. Valdavalt liivakõrb.
Delos

Delos (kreeka keeles Δήλος "Dílos") on Kreekale kuuluv saar Egeuse meres Küklaadide saarestikus. Delos kuulub Lõuna-Egeuse prefektuuri.
Delosest kirdesse jääb Mýkonos, kagusse Náxos, lõunasse Páros, läände Sýros ja põhja Tínos.
Saare pindala on 40 km². Saare kõrgeim koht on Kýnthose mägi, mis ulatub 112 meetrit üle merepinna.
2001. aasta seisuga elas Delosel 14 inimest.
Ajalugu.
Legendi järgi oli Delos varem ujuv saar. Titaan Leto, kes oli Zeusist rase, otsis sünnituseks sobivat kohta, kuid Zeusi armukade naine Hera oli kõigil maadel keelanud Letole varjupaika anda. Lõpuks jõudis Leto Delosele, mis Letole halastas, ja Leto sünnitas seal palmi all kaksikud, poja Apolloni ja tütre Artemise. Tänutäheks andis Zeus Delosele kindla asukoha.
Apollon ja Artemis kuulusid 12 tähtsaima olümposlase hulka ja sellepärast oli antiikajal Delos religioosses mõttes tähtis koht. Delos oli Delfi järel tähtsaim Apolloni kultuse paik ja juba varasest ajast usulis-poliitilise liidu amfiktüoonia keskus.
491 eKr alistus Delos Pärsiale ja sai pärast vabanemist 478/477 eKr Ateena Mereliidu keskuseks. Kuni 454 eKr asus Delose Apolloni templis liidu kassa. Alates 425 eKr peeti Ateena algatusel iga 4 aasta järel Delose pidustusi ehk deeliaid. Samast ajast alates ei tohtinud saarel keegi sündida ega surra. Kõik hauad viidi naabersaarele Rheneiale ja see tekitas arheoloogidele tähtsa kronoloogilise pidepunkti, niinimetatud Rheneia piiri. Ateena võim kestis Delosel 314. aastani eKr, seejärel sai temast Makedoonia mõjualune saarekreeklaste liidu keskus.
Pärast Pydna lahingut 168 eKr sai Delos Ateenale alluvaks vabasadamaks. Delosest kujunes Vahemere idaosa suurim kaubanduskeskus, sealhulgas orjaturg, ning kultuurikeskus. 88 eKr ja 69 eKr laastas Delost Pontuse kuningas Mithridates VI ja sellest ajast on saar enamjaolt asustamata olnud.
Alates 1872 korraldas Ateenas asuv prantsuse arheoloogia instituut École française d’Athènes Delosel väljakaevamisi. Tänapäeval on kogu saare muistised välja kaevatud. Paljud majad on hästi säilinud.
Apolloni pühamus paiknevad kolme dooria templi ümber neli dooria stiilis aardekambrit. Pühamus on sammaskäike ja väikesi templeid. Templeist suurim, peripteer, püstitati 6. sajandi lõpus ja uuendati 3. sajandil eKr.
Väljaspool pühamut kaevati välja turuplatse, templeid ja teater. Leto templit ühendas püha järvega rongkäigutee, mille ääres seisid võimsad 6. sajandist eKr pärit lõvikujud. Hellenismiaja paljudest hästi säilinud, enamasti rikkalike mosaiikidega kaunistatud elamutest on kõige tähelepanuväärsem Delfiinide maja, mis pärineb 2. sajandist eKr.
Buss

 
Buss ehk autobuss (ladina "automobile omnibus", 'iseliikuja kõigile') on teedel ja tänavatel liikuv, suurema hulga inimeste veoks mõeldud sõiduk, milles on vähemalt 10 istekohta (juhiiste kaasa arvatud).
Bussid jagunevad lähiliinibussideks, kaugliinibussideks ja turismibussideks.
Kaugliinibussides on enamasti konditsioneer, külmik, videosalvesti ja kuvarid, wifi, käimla. Mõningates pikamaabussides on reisijatele ka magamiskohad. 
Elektriga sõitvaid busse nimetatakse trollibussideks.
Religioonifilosoofia

Religioonifilosoofia ehk usundifilosoofia tegeleb filosoofia meetodite abil religiooni teemadega. 
Näiteks jumala omadustega (igavene, iseenesest olev, isikuline, hea, armastav, looja), kurjuse probleemiga, nende omavaheliste vastuolude leidmise ja lahendamisega, jumalasse uskumise mõistuspärase põhjendatusega (jumalatõestused), põhjendamatusega (kurjuse probleem), usu mõistuspärase põhjendatuse võimalikkusega. Samuti näiteks tõeteooriatega ja religioonist rääkides kasutatava keele erinevusega teaduse ja filosoofia keelest.
Esko Tasa

Esko Tasa (28. detsember 1929 Tartu – 1. detsember 2004) oli eesti ajakirjanik.
Esimestel eluaastatel elas ta Kodijärvel, tema vanemad töötasid sealses koolis. Kui Nõos valmis uus koolimaja, kolis pere sinna. Hiljem mindi Kambjasse. 1941. aastal süüdistati Esko isa kommunismi pooldamises ning lasti juulis Tartu koonduslaagris maha. Ema jäi nelja lapsega üksi. Ta sai küll töökoha Puurmani kooli, kuid sissetulek oli kasin ning Esko ei saanud kooliharidust rohkem kui 9 klassi. 1949. aastal läks ta ajateenistusse, mis kestis kolm aastat ja kolm kuud.
1963. aastal alustas ta tööd raadios. Ta oli saate "Tere hommikust, põllumehed!" idee autor ja juht. Ta juhtis ka "Mnemoturniiri" ning hiljem Kuku-s saadet "Tarkade klubi" .
Moskva kõrgemas mittestatsionaarses parteikoolis õppis ta ajakirjandust.
Siiam

Siiam (tai สยาม (Sayam)) on Tai vana nimi, mida maa kandis 24. juunini 1939 ja 1945. aastast 11. maini 1949.
Siiami järgi on saanud nimetused Siiami laht, siiami kass, Siiami kaksikud, siiami tapluskala.
Kahepaiksete loend

Kahepaiksete loend loetleb kahepaikseid.
Selles nimekirjas on kahepaiksete liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. 
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Roomajate loend

Roomajate loend loetleb roomajaid.
Selles nimekirjas on roomajate liigid ja muud taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. 
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Suured lootused (täpsustus)

Romaani põhjal on tehtud palju filme:
Samblike loend

"Siin on loetletud samblikke".
Selles nimekirjas on samblikuliigid ja teised -taksonid. Muud lihhenoloogia mõisted on loetletud loendites Botaanika mõisteid ja Bioloogia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on samuti loetletud loendis Bioloogia mõisteid. Eesti samblikest vaata Eesti samblikud.
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis.