tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hapukurgihooaeg

Hapukurgihooaeg tähistab ajakirjanduses sündmustevaest perioodi, mil avaldatakse küsitava uudisväärtusega lugusid. Eestis langeb see suveperioodile, mil suur osa elanikkonnast puhkab.
Mõiste päritolu.
Eesti keelde on mõiste tulnud tõenäoliselt saksa keelest, kus sõna "Sauregurkenzeit" tuli käibele 18. sajandi lõpul – see viitas ajale, mil toitu nappis. Eesti keeles võeti sõna kasutusele 20. sajandi alguses.
Päewaleht kirjutab 1933. aasta juulis:"Kehwaks kipub jääma see olemine ajalehe toimetuses. Kõikjal waikus ja suwine windumus. Käes on hapukurgihooaeg täielikus ulatuses. Et ükski telefoniaparaat ka tiliseks ja keegi hea inimene annaks edasi uudise! Seda ei ole, aparaadid waikiwad. Nagu oleks kellegi kuri käsi lõiganud läbi kõik traadid ja juhtmed."
Mujal maailmas.
Saksa keeles on tänapäeval hapukurgihooaja asemel kohati kasutusel mõiste suve auk, inglise keeles on käibel mõiste "silly season" ehk tobe või kergemeelne hooaeg, Põhja-Ameerikas nimetatakse seda aeglaseks uudiste perioodiks ("slow news season"). Hollandis, Poolas, Norras, Ungaris ja Tšehhis on see kurgihooaeg, Rootsis kannab nimetust uudiste põud ning Prantsusmaal on surnud hooaeg.
Tumeroheline

Tumeroheline on üks rohelistest värvitoonidest. EKI ühendsõnastik defineerib tumerohelist kui kuuseokka või piparmündilehe värvi.
Saamine.
Tumeroheline on tumedaks toonitud juurde lisatud mustaga (roheline + must = tumeroheline) või mõne mustale lähedase tumeda värvitooniga. Tumerohelise värvuse küllastus ja heledus on väiksemad kui lähtevärvusel rohelisel.
Värvitoonid.
Tumeroheliste värvuste hulka kuuluvad "British racing green", malahhiitroheline, paabulinnuroheline, tumedam kroomroheline, pudelroheline, mürdiroheline, kuuseroheline, spinatiroheline, samblaroheline, ka tumedam oliivroheline ja "Feldgrau". Tumerohelisi toone annab värvisegu Hookeri roheline.
Värvust nimega "Inglise roheline", mida mõnikord kasutatakse kunstitarvete, tekstiilide jm värvuse määratlemiseks, kirjeldati 18. sajandil heledama rohelisena, 19. ja 20. sajandil pigem tumerohelisena.
Barkmere

Barkmere on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Blainville

Blainville on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Boisbriand

Boisbriand on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Bois-des-Filion

Bois-des-Filion on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Brownsburg-Chatham

Brownsburg-Chatham on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Deux-Montagnes

Deux-Montagnes on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Estérel

Estérel on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Lachute

Lachute on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Lorraine (Québec)

Lorraine on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Mirabel (Québec)

Mirabel on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas. Linn paikneb provintsi suurimast linnast Montréalist umbes 20 km loodes.
See moodustati 1971. aastal osadest Montréali-Mirabeli rahvusvaheline lennujaama ehitamiseks sundvõõrandatud eramaadest ja lisaks kaheksa senise omavalitsusüksusest.
2021. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 61 108 inimest, nende keskmine vanus oli 37,2 ning 90,8% kõneles emakeelena prantsuse keelt. 1981. aastal oli linnas 14 080 elanikku, 2001. aastaks 27 315.
Mont-Laurier

Mont-Laurier on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Mont-Tremblant

Mont-Tremblant on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Prévost

Prévost on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Rivière-Rouge

Rivière-Rouge on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Rosemère

Rosemère on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Saint-Colomban (Québec)

Saint-Colomban on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Sainte-Adèle

Sainte-Adèle on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Sainte-Agathe-des-Monts

Sainte-Agathe-des-Monts on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Sainte-Anne-des-Plaines

Sainte-Anne-des-Plaines on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Sainte-Marguerite-du-Lac-Masson

Sainte-Marguerite-du-Lac-Masson on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Sainte-Marthe-sur-le-Lac

Sainte-Marthe-sur-le-Lac on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Sainte-Thérèse

Sainte-Thérèse on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Saint-Eustache (Québec)

Saint-Eustache on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Saint-Jérôme

Saint-Jérôme on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Saint-Sauveur (Québec)

Saint-Sauveur on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Alexander Georg Schlater

Alexander Georg Schlater (23. november 1834 Tartu – 12. juuni 1879 Düsseldorf) oli baltisaksa päritolu maastiku- ja meremaalija.
Alexander Georg sündis joonistusõpetaja, maalikunstniku ja litograafi Georg Friedrich Schlateri pojana Tartus, kus sai oma isalt ka esimesed õppetunnid kunstis. Aastatel 1853–1856/1857 õppis Schlater Peterburi keiserlikus kunstiakadeemias. Tema õpetaja oli maastikumaalija Maksim Vorobjov. Peterburis õppis ta tundma ka vene maastikumaalijate Ivan Šiškini ja Aleksei Savrassovi loomingut. 
Seejärel töötas ta kuni 1872. aastani Tallinnas joonistusõpetajana. 1869. aastal andis Peterburi Akadeemia talle maali "Pihkva linna vaade Korõstovo küla juures" eest vabakunstniku tiitli. Ta osales sealsetel näitustel kuni 1872. aastani. 
1872. või 1873. aastal kolis ta Düsseldorfi, kus töötas samal ajal ka kaaskunstnik Eugen Dücker, kes oli asunud Oswald Achenbachi asemel maastikumaali professoriks Düsseldorfi kunstiakadeemiasse. 
Düsseldorfist võttis Schlater ette reise Hollandisse. Sealne rannik inspireeris teda maalima maastikke, mis kujutavad kalurite elu. 
Schlater suri Düsseldorfis 44-aastaselt.
Riikliku taustaga isik

Riikliku taustaga isik (inglise keeles "politically exposed person" (PEP), rahvusvaheliselt ka "senior foreign political figure") on finantsregulatsioonis isik, kes täidab või on täitnud avaliku võimu olulisi ülesandeid. Riikliku taustaga isikul on enda töökohast ja mõjuvõimust tingitult suurem risk olla seotud altkäemaksu või korruptsiooniga. Eesti rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse (RahaPTS-i) järgi on riikliku taustaga isik kindlasti, kuid mitte ainult riigipea, valitsusjuht, minister, aseminister, abiminister, seadusandliku kogu liige, erakonna juhtorgani liige, riigi kõrgeima kohtu kohtunik, riigikontrolör, keskpanga nõukogu liige, keskpanga juhatuse liige, õiguskantsler, suursaadik, saadik, asjur, kaitsejõudude kõrgem ohvitser, riigi valitseva mõju all oleva äriühingu juhatuse ja haldus- või järelevalveorgani liige, rahvusvahelise organisatsiooni juht, juhi asetäitja ning selle juhtorgani liige.
Alex Chiasson

Alex Chiasson (sündinud 1. oktoobril 1990 Montréalis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Detroit Red Wings ründajana paremäärel.
Hooajal 2008–09 mängis ta United States Hockey League'i klubis Des Moines Buccaneers ja aastatel 2009–2012 Bostoni Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2009. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i "draft"is 38. valikuna. Hooajal 2011–12 debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Dallas Starsi noorteklubis Texas Stars. NHL-is tegi Chiasson debüüdi 3. aprillil 2013 mängus Anaheim Ducksi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is oma teises mängus, 5. aprillil 2013 mängus Anaheim Ducksi vastu. Chiasson mängis esimeses ründeliinis koos Jamie Benni ja Ray Whitneyga ning lõi hooajal 2013–14 seitsme mänguga kokku kuus väravat. Hooajal 2013–14 jäi Chiassoni arvele 79 mänguga 13 väravat ja 22 väravasöötu.
NHL-is on Chiasson jiljem mänginud veel kaks hooaega Ottawa Senatorsis (2014–2016), üks hooaeg Calgary Flamesis (2016–2017), üks hooaeg Washington Capitalsis (2017–2018) ja kolm hooaega Edmonton Oilersis (2018–2021). 2018. aastal võitis ta Capitalsiga Stanley karika. 2021. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Vancouver Canucksiga. NHL-is on Chiassoni kõige resultatiivsem hooaeg olnud 2018–19, mil ta lõi Oilersis mängides 22 väravat ja andis 16 väravasöötu.
Hooaja 2022/23 eel osales ta Arizona Coyotesi treeninglaagris, kuid lepingut tal klubiga sõlmida ei õnnestunud. 2022. aasta novembris sõlmis ta lepingu AHL-i klubiga Grand Rapids Griffins, mis on Detroit Red Wingsi tütarklubi. 29 mänguga kogus ta AHL-is 20 punkti. 2023. aasta märtsis sõlmis ta Red Wingsiga lepingu hooaja lõpuni.
Liisil on punane pliiats

"Liisil on punane pliiats" oli 1933. aasta 17. augustil väljaandes Rahvaleht avalda­tud Miini Mihkli ehk Pedro Krusteni veste. Veste sisaldas akrostihhonit, mille ridade esitähed andsid kokku lause “laku perset tsensor”. Luuletus koos vestega avaldati protestina eeltsensuuri kehtestamisele Jaan Tõnissoni valitsuse poolt tollase põhiseaduskriisi ja kaitseseisukorra ajal. Samal ajal toimus üleilmne majanduskriis ja käisid arutelud krooni devalveerimise üle.
Veste.
Veste peategelase Miini Mihkli abikaasa Liisi kartis, et Mihkel kirjutab midagi tsensuurile sobimatut ja valvas seetõttu kirjutamise ajal üle Mihkli õla. Mihkel aga pettis kaasa ära pealtnäha süütu luuletusega “Lahkub pikkamööda suvi”, mille ridade esitähed andsid tulemuseks tsensorit sõimava lause.
Luuletus.
Luuleridade esimesed sõnad. Täistekst nähtav näiteks välislingi lõigus viidatud Vikerkaare 1989. aasta numbris.Lahkub … 
Aeg … 
Kannab … 
Ujujad …
Pirita …
Elu … 
Rahvast … 
Soojas … 
Endamisi … 
Tuimaks …
Tuleb …
Siis … 
Enda …
Näen …
Siis …
Oma …
Rõõmsaks …
Tagajärjed.
Sisekaitse ülem lasi 17. augustil konfiskeerida need ajalehenumbrid, mis polnud veel läbi müüdud, samuti sulges Rahvalehe kolmeks kuuks karistusena riigiametniku kohta käiva sõimu avaldamise eest. Sulgemisotsuse kiitis heaks Tõnissonile kuulunud Postimees.
Hilisem mõju.
Väljaanne Vikerkaar avaldas 1989. aastal Rein Kruusi soovitusel luuletuse "Lahkub pikkamööda suvi", et tähistada vabanemist nõukogude tsensuuri Glavliti ametliku järelevalve alt.
Thomas Chabot

Thomas Chabot (sündinud 30. jaanuaril 1997 Sainte-Marie's Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Ottawa Senators. Ta on klubi meeskonna asekapten.
Aastatel 2013–2017 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Saint John Sea Dogs. Chabot paistis silma juba noorteliigas, kui pälvis 2017. aastal muuhulgas liigahooaja parimale kaitsjale antava Emile Bouchard Trophy ja väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Guy Lafleur Trophy.
2015. aastal valis Senators ta NHL-i "draft"is 18. valikuna. NHL-is debüteeris Chabot 18. oktoobril 2016 mängus Arizona Coyotesi vastu. Senatorsi põhikoosseisus on ta mänginud alates hooajast 2017–18. Esimese värava lõi ta NHL-is 1. detsembril 2017 mängus New York Islandersi vastu. 2019. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. Hooajal 2019–20 kogus ta Chabot NHL-is keskmiselt kõige enam mänguminuteid (26 minutit mängu kohta).
2015. aastal võitis Chabot Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2017. aastal võitis ta Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Chabot tegi turniiril 4+6 ning valiti esimese kaitsjana juunioride maailmameistrivõistluste ajaloos turniiri väärtuslikumaks mängijaks. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Chabot Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali, lüües turniiril kaks väravat ja andes kaks väravasöötu.
Kobarheinikulised

Kobarheinikulised ("Lyophyllaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Limanutilised

Limanutilised ("Hygrophoraceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Andreas Johnsson

Carl Andreas Johnsson (tuntud ka kui Andreas Johnson; sündinud 21. novembril 1994 Gävles) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib ääreründajana Rootsi kõrgliigaklubis Skellefteå AIK.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Frölunda HC, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2013–14 lõi ta Rootsi kõrgliigas 15 väravat ja andis üheksa väravasöötu ning valiti Rootsi kõrgliigas aasta uustulnukaks. 2015. aastal jõudis ta Frölundaga Jäähoki Meistrite Liiga finaali, kus kaotati teisele Rootsi klubile, Luleåle. 2015. aasta hooajal oli Johnsson 11 väravaga Meistrite Liiga suurim väravakütt. 2016. aastal tuli ta Frölundaga Rootsi meistriks ning võitis samal aastal lisaks Jäähoki Meistrite Liiga.
2013. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i "draft"is 202. valikuna. Hooaja 2015–16 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies. Hooajal 2017–18 võitis ta Marliesiga Calder Cup'i ning oli selle hooaja AHL-i väljalangemismängudes kõige resultatiivsem mängija (10+14), pälvides väljalangemismängude kõige väärtuslikumale mängijale antava Jack A. Butterfield Trophy. 2018. aastal valiti Johnsson lisaks AHL-i tähtede mängule ja "Second All-Star Team"i.
NHL-is debüteeris Johnsson 14. märtsil 2018 mängus Dallas Starsi vastu. Esimese värava lõi ta oma järgmises mängus Montreal Canadiensi vastu. Hooajal 2018–19 jäi tema arvele 20 väravat ja 23 väravasöötu.
2020. aasta oktoobris kaubeldi Johnsson Joey Andersoni vastu New Jersey Devilsi. 2023. aasta veebruaris kaubeldi ta Devilsist suurema tehingu käigus San Jose Sharksi. Seal mängis ta kuni hooaja lõpuni.
2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Pittsburgh Penguinsi. Hooaja eel määrati ta Penguinsi tütarklubi Wilkes-Barre/Scranton Penguinsi meeskonda, kuid ta ei mänginud seal ühtegi mängu ja tema leping Penguinsiga lõpetati 2023. aasta novembris.
2023. aasta novembris naasis Johnsson Rootsi kõrgliigasse ja sõlmis nelja-aastase lepingu Skellefteåga.
2014. aastal võitis Johnsson Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Penicillium glaucum

Penicillium glaucum on hallitus, mida kasutatakse teatud tüüpi sinihallitusjuustude, sealhulgas Bleu de Gexi ja Rochebaroni ning mõnede Bleu d'Auvergne'i ja Gorgonzola sortide valmistamiseks.
Penicillium roqueforti

Penicillium roqueforti on hallitus, mida kasutatakse teatud tüüpi sinihallitusjuustude, sealhulgas Roqueforti, Stiltoni, Danablu, Cabralesi valmistamiseks.
Lee Jae-sung

Lee Jae-sung (korea keeles 이재성; sündinud 10. augustil 1992 Ulsanis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Mainz 05 ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.
Aastatel 2014–2018 mängis ta Lõuna-Korea kõrgliiga klubis Jeonbuk Hyundai Motors, kellega tuli kolm korda Lõuna-Korea meistriks. 2015. aastal valiti Lee Lõuna-Korea kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks ja 2017. aastal kõige väärtuslikumaks mängijaks. Lõuna-Korea kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu valiti ta aastatel 2015, 2016 ja 2017. 2016. aastal võitis ta klubiga lisaks Aasia klubide Meistrite Liiga.
Aastatel 2018–2021 mängis ta Saksamaa esiliiga klubis Kieli Holstein.
2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Mainziga.
2014. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Lee Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 27. märtsil 2015 sõprusmängus Usbekistani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises mängus sama aasta 31. märtsil sõprusmängus Austraalia vastu. Aastatel 2015 ja 2017 võitis ta Lõuna-Korea koondisega Ida-Aasia meistrivõistlused. Ta on kuulunud Lõuna-Korea koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.
SunExpress

SunExpress on Türgi-Saksa lennufirma, mille peakontor asub Antalyas. SunExpress asutati 1989. aasta oktoobris Turkish Airlinesi ja Lufthansa ühisettevõttena. See teeb regulaarseid ja tellitud reisilende 90 sihtkohta 30 riigis Euroopas, samuti Põhja-Aafrikas ning Vahemere, Mustal mere ja Punase mere äärsetes riikides.
Mehrəli Qasımov

Mehrali Suleyman oglu Gasimov (sündinud 30. oktoobril 1993 Bakuus) on Ukraina aukonsul Aserbaidžaani Vabariigis.
Elulugu.
Mehrali Gasimov sündis 30. oktoobril 1993 Bakuus. Aastatel 2009–2013 omandas ta Tarass Ševtšenko nimelise Kiievi Rahvusülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonnas bakalaureusekraadi rahvusvaheliste suhete erialal, 2013–2015 samas teaduskonnas magistrikraadi. Töötas aastatel 2009–2013 Ukrainas tegutsevas ettevõttes SOCAR Energy (müügiosakond), 2013–2015 SAP Azerbaijan (müügijuht), 2015–2020 DeGolyer &amp; MacNaughton Corp. USA (asedirektor). Alates 2020. aastast töötab ta Ukraina välisministeeriumis (Ukraina aukonsul Aserbaidžaanis). See mängib erilist rolli paljude Ukraina ja Aserbaidžaani vaheliste strateegiliste, majanduslike ja kaubandusprojektide elluviimisel.
Ta on Aserbaidžaani Ukraina keskuse asutaja.
Tunnustus.
Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõi korralduse kohaselt autasustati Gasimov Mehrali Suleyman oglu III järgu ordeniga "Teenete eest".
Jäähoki 1924. aasta taliolümpiamängudel

Meeste jäähokiturniir 1924. aasta taliolümpiamängudel Prantsusmaal Chamonix’s oli 2. olümpiaturniir, mis ühtlasi oli ka 2. maailmameistrivõistlus. Võistlused peeti esmaspäevast, 28. jaanuarist kuni pühapäevani, 3. veebruaril. Kanada, keda esindas Toronto Granites, kaitses oma meistritiitlit 1920. aasta suveolümpiamängudelt. Ameerika Ühendriigid ja Suurbritannia said vastavalt hõbeda ja pronksi. Veel kuulusid osalejate hulka Tšehhoslovakkia, Prantsusmaa, Rootsi, Belgia ja Šveits.
1920. aasta olümpiamängudel kasutatud Bergvalli süsteem jäeti kõrvale kahetasandilise ringturniiri kasuks. Kvalifitseerunud meeskonnad paigutati avavooruks alagruppidesse, kusjuures iga alagrupi kaks paremat võistkonda pääsesid finaalvooru. Medalid jagati finaalturniiri põhjal. Seda vormingut kasutati kuni 1992. aasta taliolümpiamängudeni, mil viimane voor asendati väljalangemise turniiriga.
Osalevad riigid.
Kokku võistles Chamonix' mängudel 82 (*) jäähokimängijat kaheksast riigist:
Tulemused.
Esimene voor.
A-alagrupp.
Kaks paremat meeskonda pääsesid edasi medalivooru.
B-alagrupp.
Kaks paremat meeskonda pääsesid edasi medalivooru.
Finaalvoor.
Märkus: mängud Kanada ja Rootsi ning USA ja Suurbritannia kanti eelmisest voorust edasi.
Kanada ja USA otsustavat kohtumist juhtis Rahvusvahelise Jäähokiliidu president Paul Loicq.
Jesper Boqvist

Jesper Boqvist (sündinud 30. oktoobril 1998 Falunis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Boston Bruins.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Brynäs IF, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2015–16. Hooaeg 2018–19 oli Boqvisti ülekaalukalt kõige edukam Rootsi kõrgliigas (13 väravat, 22 väravasöötu).
2017. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i "draft"is 36. valikuna. 2019. aasta juunis sõlmis ta Devilsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta hooajal 2019–20 ja lõi liigas esimese värava 26. novembril 2019 mängus Minnesota Wildi vastu. Hooaja 2020–21 esimeses pooles mängis ta Rootsi esiliigaklubis Timrå IK, seejärel naasis Põhja-Ameerikasse.
2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Boston Bruinsiga. Hooaja 2023/24 alguses sai ta enam mänguaega Boston Bruinsi tütarklubis Providence Bruins American Hockey League'i (AHL). 2024. aasta jaanuaris kindlustas Boqvist koha Boston Bruinsi põhikoosseisus neljandas ründeliinis.
2024. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu valitseva Stanley karika võitja Florida Panthersiga.
Boqvist võitis hõbemedali 2016. aastal Rootsi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ja 2018. aastal Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel.
Tema noorem vend Adam Boqvist mängib samuti NHL-is.
Svetlana Jantšek

Svetlana Jantšek (sündinud 24. jaanuaril 1960 Hersonis Ukrainas) on Eesti dramaturg ja teatriloolane, Vene Teatri direktor.
Ta lõpetas 1977. aastal Hersoni 50. keskkooli ja 1983. aastal Moskva Lunatšarski-nimelise Riikliku Teatrikunsti Instituudi teatriteaduse erialal. 2002. aastal täiendas ta end Peterburis Interstudios kunstikorralduse erialal. 
Aastatel 1983–1987 töötas Svetlana Jantšek Tallinna Pedagoogilise Instituudi vene kirjanduse kateedri laborandi ja õppejuhina. 1987. aastast on ta töötanud Vene Teatris, olnud aastatel 1987–2004 Eesti Riikliku Vene Draamateatri kirjandusala juhataja ja 2011–2012 Vene Teatri direktori asetäitja. 1. veebruarist 2022 on ta Vene Teatri direktor.
Alates 2005. aastast on ta olnud ka teatrifestivali Kuldne Mask Eestis eestvedaja ja korraldaja ning seda korraldava MTÜ Art-Fortius juhatuse liige. 
Svetlana Jantšek on teinud kaastööd Eesti Televisiooni venekeelsele toimetusele, olles teatriteemaliste saadete ning sarja „Perekonnaportree” autor ja saatejuht (1996–1998). Tema teatrikriitikat on ilmunud ajalehtedes ja ajakirjades nii Eestis kui ka Venemaal.
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1981–2011 abielus Victor Polyakoffiga.
Gustav Nyquist

Gustav Nyquist (sündinud 1. septembril 1989 Halmstadis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana vasakäärel.
Juuniorina mängis ta Rootsi klubis Malmö Redhawks. Aastatel 2008–2011 mängis ta Maine'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2008. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i "draft"is 121. valikuna. Red Wingsiga sõlmis ta lepingu 2011. aasta märtsis. Esimesel kahel hooajal sai ta enam mänguaega American Hockey League'is (AHL) Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins, tehes esimesel hooajal 22+36 ja 23+37. Esimesel hooajal valiti ta AHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu ja hooajal 2012–13 sümboolsesse esikuuikusse. 2013. aastal võitis ta Griffinsiga Calder Cup'i.
NHL-is debüteeris Nyquist 1. novembril 2011 mängus Minnesota Wildi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 26. märtsil 2012 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Red Wingsi meeskonnas mängis ta kokku kaheksal hooajal. NHL-is oli tema kõige resultatiivsem hooaeg 2014–15, mil ta lõi 27 väravat ja andis 27 väravasöötu.
2019. aasta veebruaris kaubeldi Nyquist San Jose Sharks. Hooajal 2018–19 jõudis ta Sharksiga Läänekonverentsi finaali, kus kaotati hilisemale Stanley karika võitjale St. Louis Bluesile. Väljalangemismängudes tegi Nyquist 1+10.
2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga. Vigastuse tõttu jäi ta täielikult eemale hooajast 2020–21. 
2023. aasta veebruaris kaubeldi Nyquist Blue Jacketsist Minnesota Wildi.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Nyquist Rootsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali ja tuli 2018. aastal maailmameistriks. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Rootsi koondisega pronksmedali. 2016. aasta maailmameistrivõistlustel, kus Rootsi langes välja veerandfinaalis, oli Nyquist Soome mängija Patrik Laine kõrval turniiri suurim väravakütt.
Suurbritannia jäähokikoondis

Suurbritannia meeste rahvuslik jäähokikoondis (tuntud ka kui Team GB) on rahvuslik jäähokikoondis, mis esindab Ühendkuningriiki. Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) asutajaliige 1908. aastal, meeskonda kontrollib Ice Hockey UK (Ice Hockey UK (IHUK) on Ühendkuningriigi jäähokispordi riiklik juhtorgan.). 2021. aastal oli Suurbritannia IIHF-i edetabelis 16. kohal, mis on nende kõigi aegade kõrgeim IIHF-i edetabelis.
Meeskond oli 20. sajandi alguses jõudsalt rahvusvahelisel areenil, võites 1910. aastal kõigi aegade esimese IIHF-i Euroopa meistrivõistlused, sai 1924. aasta taliolümpiamängudel Prantsusmaal Chamonix’s pronksmedali ja tuli 1936. aastal taliolümpiamängudel Garmisch-Partenkirchenis olümpiavõitjaks. Kuldmedali võitnud olümpiameeskond koosnes peamiselt briti kanadalastest, kellest paljud olid õppinud ja mänginud Kanadas.
Sellest ajast peale on rahvusmeeskond aga jäähokit vähe mõjutanud. Enne seda, kui nad üllatuslikult 2019. aasta MM-turniirile kvalifitseerusid, jõudsid nad viimati tipptasemel maailmameistrivõistlustele 1994. aastal. Suurbritannia pääses viimati taliolümpiale 1948. aastal Sankt Moritzis, kus saadi viies koha.
Baie-D'Urfé

Baie-D'Urfé on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Beaconsfield (Québec)

Beaconsfield on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Côte-Saint-Luc

Côte-Saint-Luc on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Dollard-des-Ormeaux

Dollard-des-Ormeaux on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Dorval

Dorval on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Hampstead (Québec)

Hampstead on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Kirkland (Québec)

Kirkland on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
L'Île-Dorval

L'Île-Dorval on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Montréal-Est

Montréal-Est on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Montréal-Ouest

Montréal-Ouest on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Mont-Royal

Mont-Royal on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Pointe-Claire

Pointe-Claire on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Sainte-Anne-de-Bellevue

Sainte-Anne-de-Bellevue on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Westmount

Westmount on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Roger

Roger on mehenimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Roger 284 mehel. Roger oli populaarsuselt 380. mehenimi. Roger oli keskmiselt 19 aasta vanune (mediaanvanus oli 14). Kõige populaarsem oli eesnimi Roger vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,13.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Roger 303 mehel. Roger oli populaarsuselt 386. mehenimi.
Napsikulised

Napsikulised ("Pluteaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Luiteseen

Luiteseen ("Tulostoma") on šampinjoniliste sugukonda kuuluv perekond seeni.
Psatürellilised

Psatürellilised ("Psathyrellaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Nööbikulised

Nööbikulised ("Marasmiaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Kärbseseenelised

Kärbseseenelised ("Amanitaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Ernst (Baden-Durlach)

Ernst I Baden-Durlachist (7. oktoober 1482, Pforzheim – 6. veebruar 1553, Sulzburg) asutas Badeni koja niinimetatud "Ernestiinide" liini, sellest liinist põlvnesid hiljem suurhertsogid. Ta oli 1533. aastast Baden-Pforzheimi valitsev markkrahv ja elas 1537. aastast Pforzheimis. 1565. aastal viis tema poeg Karl II pealinna Durlachisse ja muutis sellega oma riigi nime Baden-Durlachiks. Ernst pidi tegelema eelseisva reformatsiooni ja sagedaste Osmanite sõdadega Euroopas. Sel segasel ajal püüdis ta säilitada neutraalset positsiooni protestantide ja katoliiklaste vahel. Ta ei osalenud Schmalkaldeni sõjas.
Elu.
Ernst oli Badeni markkrahvi Christoph I ja Ottilie von Katzenelnbogeni seitsmes poeg.
Ernst oli algul – nagu enamik tema vendi – määratud vaimulikuks ja Speyeri piiskopkonna peavikaar pühitses ta 1496. aastal Graben-Neudorfis. Kuid ta ei tahtnud oma pärandist loobuda ja vahetas vaimuliku karjääri sõjaväelase karjääriks. 1509. aastal osales ta keiser Maximilian I kampaanias Veneetsia vabariigi vastu.
Tema isa markkrahv Christoph I pani ette teha oma viiendast pojast Philipp I ainujärglane, kuna Philipp oli riigi valitsemiseks kõige sobivam ja Christoph tahtis vältida oma territooriumi jagamist. 18. juunil 1511 nõudis Christoph, et Röttelni, Sausenbergi ja Badenweileri seisused tervitaksid Philippi, kuid need keeldusid. Järgmistel seisuste koosolekutel Röttelnis ja 1512. aastal Kandernis keeldusid nad Philippile truudust vandumast, sest nad ei soovinud lasta end tõmmata Badeni koja siseheitlustesse. Ernst oli seisuseid ähvardanud, et reageerib vägivallaga, kui nad peaksid tema vennale truudust vanduma.
Ernst haldas osa Badenist oma isa nimel alates 1515. aastast, nagu ka tema vennad Philipp I ja Bernhard III. Pärast Philippi surma jagasid Bernhard III ja Ernst riigi Baden-Badeni ("Bernhardiini liin") ja Baden-Durlachi ("Ernestiini liin") markkrahvkondadeks. Kaks poolt taasühendati pärast teiste liinide hääbumist 1771. aastal markkrahvi ja hilisema suurhertsogi Karl Friedrich alla, kes põlvnes Ernestiinide liinist.
Abielud ja lapsed.
Sobivusabielu: Elisabeth Brandenburg-Ansbachist.
Markkrahv abiellus esmalt 29. septembril 1510 Brandenburg-Ansbach-Kulmbachi markkrahvi Friedrich I tütre Elisabethiga (25. märts 1494 - 31. mai 1518). Nad said järgmised lapsed:
Esimene morganaatiline abielu: Ursula von Rosenfeld.
Markkrahvi teine abielu sõlmiti 1518. aastal Ursula von Rosenfeldiga (suri 26. veebruaril 1538). See oli morganaatiline abielu. Ernsti eluajal oli vaieldav, kas tema poeg Karl võib markkrahvkonda pärida. Lõpuks võis Karl pärida markkrahvkonna ainult oma poolvennalt, sest tema Bernhardiini liini nõbudest eestkostjad ei olnud vastu. 1594. aastal mainiti seda morganaatilist abielu keiserlikus õukonnas argumendina, kui markkrahv Ernst Friedrich — Ernsti pojapoeg – vaidlustas markkrahv Eduard Fortunati ja Maria van Eickeni laste pärimisõiguse.
Nad said kolm last:
Teine morganaatiline abielu: Anna Bombast von Hohenheim.
Markkrahv abiellus oma kolmanda naisega 1. märtsil 1544. See oli Anna Bombast von Hohenheim (suri 6. juuni 1574). See abielu jäi lastetuks.
Šampinjonilised

Šampinjonilised ("Agaricaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Sirmik

Sirmik ("Macrolepiota") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda, šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv perekond seeni.
Šampinjon

Šampinjon ("Agaricus") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda, šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv perekond seeni.
Vöödikulised

Vöödikulised ("Cortinariaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Maksakulised

Maksakulised ("Fistulinaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Hymenogastraceae

Hymenogastraceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Narmasnutilised

Narmasnutilised ("Inocybaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Vakkseenelised

Vakkseenelised ("Nidulariaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Hõlmikmunalised

Hõlmikmunalised ("Mycenastraceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Tõlvikulised

Tõlvikulised ("Clavariaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Torujalalised

Torujalalised ("Bolbitiaceae") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Omphalotaceae

Omphalotaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Sugukonda kuulub 12 perekonda.
Physalacriaceae

Physalacriaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Fess

Fess (türgi keeles "fes") on pika rippuva tutiga idamaine tüvikoonusekujuline, tavaliselt punane vildist peakate. 
Peakate muutus populaarseks Vahemerd ümbritsevates maades 19. sajandi vältel, eriti Osmanite riigis. Peakatte nimetus on tulnud Maroko linna Fès nimest. Fessi populaarsus vähenes 20. sajandi keskpaiku, mil enamik Vahemere-äärseid maid loobus rahvuslike rõivaste ja peakatete igapäevasest kandmisest.
Marokos oli fess rahvusluse sümboliks, selle kandja väljendas oma protesti prantsuse koloniaalvõimu vastu.
Inglise sõna "fez" on esmamainitud 1803. aastal.
Schizophyllaceae

Schizophyllaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Typhulaceae

Typhulaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Johann Leberecht Eggink

Johann Lebrecht Eggink (ka Johann Leberecht, vene keeles Иван Егорович Эггинк; 20. november jul. / 1. detsembergreg 1784. Pievika mõis, Pāvilosta, Kuramaa – 7. märtsjul. / 19. märtsgreg 1867. Jelgava) oli baltisaksa ajaloomaalija ning portretist.
Johann Lebrecht Eggink oli Läti majapidajanna Lovisa Brīviņa ja mõisnik Friedrich Diedrich Freiherr Knigge (1748–1803) vallaspoeg. Ta kasutas varjunimena oma isa nime tagurpidi. Maalimisega tutvus Eggink aastatel 1811–1812 Tartu Ülikoolis filosoofiat õppides. 1813–1814 õppis külalisüliõpilasena Peterburi Kunstide Akadeemias. Sel ajal sai temast vabamüürlaste looži liige. Seejärel reisis ta Dresdenisse, Berliini, Bonni, Münchenisse ja Itaaliasse, kus tegeles peamiselt ajaloomaaliga.
1818 asus elama Peterburi, kus töötas 1830–1831 suurvürst Mihhail Pavlovitši ülesandel sõdurite mundrite kujundamisega. 1833. aastal sai vabakunstniku, 1834. aastal akadeemiku nimetuse I. A. Krõlovi portree eest.
1837–1858 oli Jelgava gümnaasiumi joonistusõpetaja.
Amylocorticiaceae

Amylocorticiaceae on seltsi "Amylocorticiales" kuuluv sugukond seeni.
Johann August Hagen

Johann August Hagen (3. aprill (14. aprill ukj) 1786 Pirna, Saksimaa – 21. juuni 1877 Tallinn) oli baltisaksa organist, helilooja ning koorilaulu ja orelikunsti arendaja. 
14-aastaselt astus Dresdenis gümnaasiumi, 19-aastaselt Friedrichstadti seminari, mille lõpetas 21-aastaselt ning asus tööle õpetajana Nachtgalli instituudis Dresdenis. 1809. aastal kutsus August von Kotzebue ta enda juurde Vardi mõisa laste koduõpetajaks. Lisaks Kotzebue poegadele õppis tema juures ka mõisa küti poeg, tulevane Nikolai I ihuarst Philipp Jakob Karell. Samal ajal töötas mõisas ka kunstnik Carl Sigismund Walther.
Tallinna asus ta püsivalt elama 1815. aastal. 1815. aastast töötas Tallinna koolides muusikaõpetajana (1815–1823 Tallinna linna tütarlastekoolis, 1821–1851 Tallinna kubermangugümnaasiumis) 1823 asutas oma poeglastegümnaasiumi, mis tegutses 1832. aastani, ja samal aastal asutas ta Eestis esimese lauluseltsi (Saksa lauluselts Singverein) ja varsti ka Eesti lauluseltsi – J. A. Hageni lauluselts. 
1827. aastast sai temast lisaks õpetajatööle Tallinna Oleviste kiriku organist. Ta pidi hoolitsema koori- ja koguduselaulu eest kirikus. Oleviste kiriku juurde asutas ta 1835. aastal ka poistekoori.
Hagen komponeeris oratooriumi ja soololaule, ta on loonud muusikat A. Kotzebue laulumängu- ja operetitekstidele. Üheks suurejoonelisemaks ettevõtmiseks oli Hageni lauluseltside osavõtt Oleviste kiriku taasavamisest 1840. aasta 16. juunil Hageni poolt selleks loodud oratooriumi ettekandega.
Isiklikku.
1815. aastal abiellus ta tütarlastekooli käsitööõpetaja Frederike Dorothea Franzeniga (1798–1846). Abielust sündis 8 last: 5 poissi, kõigil üks eesnimedest August ja 4 tüdrukut. Perekonna koduks oli Oleviste koguduse pastoraadihoone Lai tn 37.
1856. aastal tõsteti Hagen Venemaa aadliseisusse.
Ta suri 92 aasta vanuses 21. juunil 1877 Tallinnas ja maeti Tallinna Kopli kalmistule.
Käsper

Käsper on eesti perekonnanimi. 
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Käsper 290 inimesel: 136 mehel ja 154 naisel. Perekonnanimede levikult on Käsper meeste puhul 528. ja naiste puhul 496. kohal. Perekonnanimi Käsper on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 3,95.
Aleksander Georg von Stryk

Aleksander Georg von Stryk (26. aprill 1831 Polli mõis, Karksi kihelkond – 21. oktoober 1901 Viljandi) oli baltisaksa päritolu õpetaja ja filantroop.
Aleksander Georg sündis pimedana. Puudega lapsele leiti õppimisvõimalus algul Saksamaal Hannoveris. Hiljem õppis ta Viljandis Gustav Max Schmidti eragümnaasiumis. Koolitööd tehti temaga ettelugeja abil. Õpingutel Tartu Ülikooli usuteaduskonnas oli toeks vend Georg Filipp von Stryk (1833–1893), kes õppis samal ajal õigusteadust.
1857. aasta mais sooritas Aleksander von Stryk Tartu Ülikoolis koduõpetaja eksamid ja asus elama Viljandisse, kus ta pühendas end heategevusele ning usuõpetuse ja saksa keele õpetamisele. Esimesed töökohad olid Paulina Martensi eraelementaarkool (1857–1870) ja linna tütarlastekool (1857–1864). Edaspidi jõudis ta õpetada kõigis Viljandi koolides. Aleksander von Stryk austas oma emakeelt, kuid ei pidanud eesti keelt halvemaks ja kasutas seda õpetamisel. Tema kasvandike hulgas oli Johan Laidoner, kellele ta õpetas prantsuse ja ladina keelt.
1863. aastal asutas ta vaeste erakooli, mille ülalpidamiseks maksis aastas 400 rubla; linna abi ulatus 120 rublani. Kool oli kohustusliku õppemaksuta. Kooli hea taseme tõttu õppisid seal ka jõukamate perede lapsed.
1890. aastal kujundas ta kirikukoolist uue eraalgkooli, mis asus Liivimaa Maagümnaasiumi kõrval, Uueveski tee 3. 1896.–1903. aastani oli kooli juhataja Mihkel Kampmaa.
Alles 69-aastaselt loobus Aleksander von Stryk 1900. aastal õpetajatööst ning järgmisel aastal pärast lühikest haigust ta suri. Matusetseremooniat on nimetatud omal ajal üheks liigutavamaks ja suurejoonelisemaks Viljandis. Tema põrm sängitati Riidaja mõisa kalmistule.
Isiklikku.
Aleksander Georgi abikaasa oli Kuramaalt pärit Henriette Louise Amalie von Stryk (Lauenstein), pulmad peeti 20. detsembril 1881. Paar oli lastetu. Nende elukohaks oli Viljandis Koidu 11a (Carl Robert Jakobsoni 35) elumaja. Vanaduspäevad kavatseti veeta Riias, sinna asus elama lesk, kes suri 1903. aastal.
Pärand.
Aleksander Georg von Stryki heategevuse alus oli vanematelt päritud kapital. 17. juunil 1894 Viljandi notari Karl Rochlini juures tehtud testamendi järgi kuulus kogu tema vallas- ja kinnisvara, välja arvatud pärandimõisaga seotud õigused, tema abikaasale. Sellest varandusest maksti vastavalt surnu viimsele tahtele Viljandi evangeelsele luterlikule linnakirikule 20 000 rubla ning pimedate ja halvastinägijate hariduse ühenduse Riia Strasdenhofi pimedate instituudile 10 000 rubla. Selle erakordse annetuse toel hangiti Viljandi Jaani kirikule uus orel.
Elvis Merzļikins

Elvis Merzļikins (sündinud 13. aprillil 1994 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Columbus Blue Jackets.
Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis HC Lugano, debüteerides 2013–14. 2014. aastal valiti ta Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. Aastatel 2016 ja 2018 valiti ta Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks.
2014. aastal valis Blue Jackets ta NHL-i "draft"is 76. valikuna. Blue Jacketsiga sõlmis ta 2019. aastal üheaastase lepingu. NHL-is debüteeris 5. oktoobril 2019 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu, lastes endale lüüa seitse väravat. Seejärel mängis ta mõnda aega American Hockey League'i klubis Cleveland Monsters. Esimese võidu sai Merzļikins kirja 31. detsembril 2019 mängus Florida Panthersi vastu. Esimese nullimängu tegi ta 11. jaanuaril 2020 Vegas Golden Knightsi vastu. Hooajal 2019–20 sai Merzļikins kirja kokku 13 võitu ja üheksa väravasöötu ning keskmiselt lasi ta endale lüüa 2,35 väravat mängus. Hooaja lõpus valiti ta NHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu ("All-Rookie Team").
2020. aasta aprillis sõlmis ta Blue Jacketsiga uue kaheaastase lepingu ja 2021. aasta septembris viieaastase lepingu.
Läti jäähokikoondise koosseisus osales Merzļikins maailmameistrivõistlustel esimest korda 2016. aastal.
Tapinellaceae

Tapinellaceae on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Pisolithaceae

Pisolithaceae on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Perekondi.
Perekond "Pisolithus" – hernesseen on liigutatud sugukonda murukeralised.
Gyroporaceae

Gyroporaceae on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Suillellus

Suillellus on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Butyriboletus

Butyriboletus on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Tetjana Kaganovska

Tetjana Kaganovska (ukraina keeles Тетяна Євгенівна Кагановська, s. 1975 Melitopolis) on Ukraina jurist ja rektor.
Elulugu.
Valiti 2021. aastal Harkivi ülikooli rektoriks.
Rubroboletus

Rubroboletus on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Caloboletus

Caloboletus on puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.
Hemileccinum

Hemileccinum on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.
Neoboletus

Neoboletus on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.
Parasiitpuravik

Parasiitpuravik ("Pseudoboletus") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.
Kuldpoorik

Kuldpoorik ("Aureoboletus") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.
Helen McCrory

Helen Elizabeth McCrory OBE (17. august 1968 Paddington – 16. aprill 2021 Tufnell Park) oli inglise näitleja.
Jäähoki 1928. aasta taliolümpiamängudel

Meeste jäähokiturniir 1928. aasta taliolümpiamängudel Šveitsis Sankt Moritzis oli kolmas olümpiaturniir, mis peeti ühtlasi 3. maailmameistrivõistluste ja 13. Euroopa meistrivõistlustena. Turniir toimus 11.–19. veebruarini. Osales 11 meeskonda, kuid USA puudus. Kanada, keda esindas Conn Smythe’i juhendatav Toronto Varsity Blues, võitis kolmandat korda järjest kuldmedali. Euroopa võistkondadest sai Rootsi hõbemedali ja tuli kolmandat korda Euroopa meistriks ning Šveits võitis pronksmedali.
Turniir algas eelringiga kolmes alagrupis. Kolm grupivõitjat jõudsid finaalringi ja mängisid siin medalid välja koos kanadalastega, kes pääsesid otse finaalringi. Kanada sai jäähokis oma kolmanda olümpiavõidu ja tuli kolmandat korda järjest maailmameistriks.
Eelringist vabastatud kanadalastele ei löödud kolme mängu jooksul ainsatki väravat. Kanada meeskond koosnes peamiselt Toronto ülikooli üliõpilastest (12 mängijat 13-st). 
Osalevad riigid.
Kokku võistles Sankt Moritzi mängudel 128 (*) jäähokimängijat 11 riigist:
(*) Märkus. Arvesse lähevad ainult mängijad, kes osalesid vähemalt ühes mängus. Kõik varumängijad pole teada.
Tulemused.
Esimene voor.
Iga alagrupi võitja pääses finaalvooru
Finaalvoor.
Iga alagrupi parim meeskond osales medalivoorus koos tiitlikaitsja Kanadaga, kes mängisid medalivõitjate selgitamiseks omavahel.
Kanada ja Rootsi matši kohtunik oli Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni president Paul Loicq. 
Statistika.
Keskmine vanus.
Ungari võistkond oli turniiri vanim meeskond, selle liikmete keskmine vanus oli 31 aastat ja 6 kuud. Belgia meeskond oli turniiri noorim meeskond liikmete keskmise vanusega 21 aastat ja 6 kuud. Olümpiavõitja Kanada meeskonna liikmete keskmine vanus oli 24 aastat ja 10 kuud. Turniiril osalenute keskmine vanus oli 26 aastat ja 9 kuud.
Rasketank

Rasketank on tank, millel on võrreldes kerge- või kesktankiga parem soomustus ja sama võimas või võimsam relvastus, kuid halvem manööverdamisvõime ja aeglasem liikumiskiirus.
Roll lahingus.
Algsetel, esimese maailmasõja aegsetel rasketankidel oli lahingus tugiroll - need võimaldasid ületada kaevikusõja ummikseise ning aitasid jalaväel lahinguväljal edeneda, kuid väga lühikesel vahemaal. 1930. aastaks oli aga rasketanki ülesandeks lahingus saanud teiste tankide ja ka kaitserajatiste hävitamine.
Disain.
Algsete rasketankide arendamisprotsessi käigus peeti silmas eelkõige tanki võimekust kaevikute ületamisel. Need tankid olid piisavalt soomustatud, et vastu pidada käsirelvadele, šrapnellile ja okastraadile, kuid kuna soomustus oli veel suhteliselt algeline, ei suutnud see vastu pidada raskekuulipildujate ja suurtükkidele.
Kui rasketankide roll lahingus hakkas muutuma, sai tähtsamaks see, et tankil oleks soomustus, mis suudaks vastu pidada tankitõrjerelvadele, ning relvastus, mis suudaks hävitada teisi tanke ja kaitserajatisi.
Ajalugu.
Enne teist maailmasõda klassifitseeriti tanke kerge-, kesk- ja rasketankideks kaalu põhjal, kus tanki, mis kaalus rohkem kui 30 tonni, peeti rasketankiks. Kuna tankide kaal hakkas arengu käigus järsult tõusma ja keskmise tanki rolli täitvad tankid kaalusid juba 45–50 tonni, hakati tanke klassifitseerima pigem suurtüki kaliibri põhjal.
Esimest korda kasutati rasketanki lahingus esimese maailmasõja ajal 1916. aastal. Selleks tankiks oli Mark VIII tank, mis oli valminud Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia koostöö tulemusena. Olenemata sellest, et Mark VIII kaalus 43 tonni, oli selle soomustus piisav vaid kaitseks käsirelvade eest. Tank oli ka väga aeglane liikus keskmiselt kiirusel 8 kilomeetrit tunnis.
Kõige rohkem pani oma sõjavarustuses rasketankidele rõhku Nõukogude Liit, kuid arvatavasti kõige kuulsam ning kõige enam kardetud rasketank oli teise maailmasõja ajal Saksamaa toodetud Tiger I tank.
Kuna rasketankid kaalusid palju ja nende tõhusus lahingus oli piiratud, hakkas nii Suurbritannia kui ka Ameerika Ühendriikide sõjaväes poolehoid rasketankide suhtes juba 1940. aastatel hajuma. Lisaks oli USA-l rasketanke suure kaalu ja mahu tõttu raske Euroopasse transportida ning probleeme valmistas ka fakt, et Euroopa maanteesillad ei olnud piisavalt vastupidavad, et võimaldada rasketankide ohutut transporti. Teise maailmasõja lõpuks oli rasketankide aktiivne tootmine lahingus kasutamiseks mõlemas riigis peatatud. USA-s otsustati, et ühe 60-tonnise rasketanki asemel on otstarbekam transportida näiteks kaks 30-tonnist keskmist tanki.
Tehnoloogia arenedes hakkas idee universaalsest lahingutankist järk-järgult realiseeruma, mis viis ka rasketankide vananemiseni, kuna universaalsete lahingutankide kasutamine oli majanduslikult ja logistiliselt soodsam kui mitme, erineva suurusega tanki kasutamine. Suurbritannias pakuti juba 1944. aastal välja universaalse lahingutanki kasutamist rasketanki asemel.
Bernhard (Baden-Durlach)

Bernhard IV Baden-Durlachist (1517 – 20. jaanuar 1553) oli Baden-Pforzheimi markkrahv 26. septembrist 1552 kuni oma surmani.
Elu.
Bernhard oli Baden-Profzheimi markkrahvi Ernsti ja Elisabeth Brandenburg-Ansbachist teine poeg.
Nagu tema vanemale vennale Albrechtile, on ka Bernhardile omistatud liiderlikku elu ja teda on kirjeldatud kui metsikut olendit. Tema halb maine peatas läbirääkimised tema isa ja Kleve hertsogi, Inglismaa kuninga Henry VIII neljanda naise Kleve Anna venna vahel, et ta saaks abielluda hertsogi teise õe Amaliaga. 1537. aastal oli ta vastu oma isa territooriumi kavandatavale jagamisele isa poegade vahel ja eriti oma poolvenna Karl II õiguste vastu, väites, et tema isa teine abielu oli morganaatiline. Pärast tema venna Albrechti surma 1542. aastal andis isa talle tema varasema vastuseisu andeks ja lubas, et ta pärib Alam-Badeni.
1540. aastal omandas ta Baseli linna kodakondsuse. Samuti oli ta linna ees võlgu.
Ta valitses Alam-Badenit, sealhulgas Pforzheimi ja Durlachi linnu, samas tema poolvend Karl II valitse Ülem-Badenit. Kuid tema valitsemine kestis vaid mõned kuud, kuna ta suri ootamatult 20. jaanuaril 1553. Ta maeti Pforzheimi kollegiaalkirikusse.