tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Toni Rajala

Toni Rajala (sündinud 29. märtsil 1991 Parkanos) on Soome jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliigaklubis EHC Biel ründajana paremäärel.
Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Tampere Ilves, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2008–09.
2009. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i "draft"is 101. valikuna. Põhja-Ameerikas on Rajala mänginud hooajal 2009–10 Western Hockey League'i klubis Brandon Wheat Kings ning hooajal 2012–13 ECHL-i klubis Stockton Thunder ja American Hockey League'i klubis Oklahoma City Barons. Wheat Kingsis mängides pälvis ta Memorial Cup'i kõige spordimehelikumale mängijale antava George Parsons Trophy.
Hooajal 2013–14 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis HV71, hooaja 2014–15 esimeses pooles KHL-i klubis HK Jugra ning hooaja teises pooles Rootsi klubis Färjestad BK. Hooajal 2015–16 mängis ta Rootsi kõrgliigas Luleå HF-i ridades.
Alates hooajast 2016–17 on Rajala mänginu Bielis.
2009. aastal võitis Rajala Soome kuni 18-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Ta oli turniiril resultatiivseim mängija (10+9). Soome jäähokikoondisega on ta tulnud 2022. aastal olümpiavõitjaks ning 2019. ja 2022. aastal maailmameistriks.
Valtteri Filppula

Valtteri Filppula (sündinud 20. märtsil 1984 Vantaas) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC.
Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Jokerit, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2003–04.
2002. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i "draft"is 95. valikuna. Red Wingsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2005–06, Red Wingsi põhikoosseisu kuulus ta alates järgmisest hooajast. Red Wingsi meeskonnas mängis ta kuni hooaja 2012–13 lõpuni. 2008. aastal võitis ta Red Wingsiga Stanley karika. Filppula kõige resultatiivsem hooaeg NHL-is oli 2011–12 (23+43).
Aastatel 2013–2017 mängis ta Tampa Bay Lightningis. 2017. aasta märtsis siirdus ta Philadelphia Flyersi. Hooajal 2018–19 mängis ta New York Islandersis ja aastatel 2019–2021 taas Red Wingsis.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Genève-Servette'iga. 2023. aastal tuli ta klubiga Šveitsi meistriks ja võitis 2024. aastal jäähoki Meistrite Liiga.
Aastatel 2003 ja 2004 võitis Filppula Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2010. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril võitis ta pronksmedali Soome jäähokikoondise koosseisus. 2022. aastal tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks.
Filppula on ainus soomlane, kes on tulnud jäähokis olümpiavõitjaks ja maailmameistriks ning võitis Stanley karika.
2022. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial oli Filppula Soome lipukandja.
Tema vanem vend Ilari Filppula on samuti jäähokimängija.
Cyber Monday

Cyber Monday (otsetõlkes 'küberesmaspäev') on ostupäev, mida tähistatakse esmaspäeval pärast Black Friday nädalavahetust. Siis on pakkumised toodetele, eriti veebipoodides, soodsad. Kampaania pärineb Ameerika Ühendriikidest, kust see on viimastel aastatel levinud üle maailma.
Capri maastik (Konrad Mägi)

"Capri maastik" on kunstnik Konrad Mäe maal aastatest 1922–1923.
Taust.
1920. aastate alguses võttis Mägi ette pikema reisi Euroopas, plaanides reisida läbi Berliini Itaaliasse. Ta viibis välismaal 1921. aasta oktoobrist 1922. aasta sügiseni. Capri saarele jõudis ta 1922. aasta märtsi alguses ja jäi sinna umbes kuuks ajaks. Capril valmis Konrad Mäel kümmekond maali. Tema looming oli võtnud suuna maastikumaali suunas juba enne välisreisi ja Itaalia-teemaliste maalidega saabus tema loomingusse uus ajajärk. Itaalias maalitud või hiljem ateljees muljete põhjal valminud maalides on näha rahunemist ja maalilisemate väljendusvahendite kasutuselevõttu (sõjad, revolutsioonid ja raskused kunstikooli Pallas asutamisel olid toonud tema loomingusse ärevaid ja pingelisi meeleolusid).
Müük oksjonitel.
2004. aasta aprillis toimunud oksjonil maksti maali eest miljon krooni (63 911 eurot) ja 25. septembril 2007 Haus Galeriis toimunud oksjonil müüdi teos 2 miljoni krooni eest (127 823 eurot), mis oli sel ajal uus Eesti rekord. Kõige kallimalt müüdud Eesti maalide edetabelis hoiab "Capri maastik" neljandat kohta.
Capri maastik

"Capri maastik" on mitme Eesti maalikunstniku maali pealkiri:
Anna kirikuaed

Anna kirikuaed on kalmistu Anna kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Anna külas Paide linnas Järva maakonnas.
Kirjeldus.
Kirikuaed ümbritseb Anna kirikut, see on enam-vähem ruudukujuline küljepikkusega umbes 70 meetrit ning selle pindala on 0,47 hektarit.
Ümbrismüür on eraldi kultuurimälestis.
Aiast läänes, loodes ja põhjas paikneb Anna kalmistu. Kirikuaed on kalmistuga ühine kultuurimälestis ning nende kaitsevöönd on ühine kirikuaia ümbrismüüri ja kirikuga.
Ajalugu.
Kirikuaed rajati samal ajal uue kiriku ehitamisega 18. sajandi lõpul.
Louis Margueron

Louis Joseph Margueron (26. jaanuar 1851 Chabeuil, Drôme'i departemang – 30. detsember 1917 Pariis) oli prantsuse sõjaväelane (brigaadikindral) ja sõjaajaloolane.
Arhiiviandemete põhjal avaldas Margueron Napoleoni 1812. aasta sõjakäiku Venemaale käsitleva neljaköitelise "Campagne de Russie". Selle esimene köide "Campagne de Russie. Première partie, Préliminaires de la campagne de Russie, ses causes, sa préparation, organisation de l'armée du 1er janvier 1810 au 31 janvier 1812" ilmus Pariisis 1897. aastal.
Joosep Kaasik

Joosep Kaasik (sündinud 14. aprillil 1973) on eesti riigiametnik ja endine politseiametnik, alates 20. novembrist 2023 töötab Siseministeeriumi sisejulgeoleku asekantslerina.
Johann Ludwig Urban Blesson

Johann Ludwig Urban Blesson (27. mai 1790 Berliin – 20. jaanuar 1861 Berliin) oli Preisi sõjaajaloolane, sõjaväeinsener (major) ja literaat. 
Mäeinseneri haridusega Blesson teenis sõjaväes kuni 1830. aastani. Läks erru majori auastmes. 1830. aastatel huvitus pensionikindlustuse temaatikast ja 1839. aastal asutas kindlustusfirma, mida juhtis kuni oma elu lõpuni. 
Blesson tegutses viljaka literaadina. Kirjutas muu hulgas mitu sõjateoreetilist teost. Tõlkis 1824. aastal Georges de Chambray kaheköitelise "Histoire de l'Expédition de Russie" saksa keelde. Samal aastal ilmus ka ta enda Napoleoni 1812. aasta sõjakäiku Venemaale käsitlev teos "Der Feldzug in Rußland 1812".
Kauba Pank

AS Kauba Pank oli 1920–1940 Eestis tegutsenud pank. 
AS Kauba Panga põhikiri registreeriti 15. aprillil 1920. Pank natsionaliseeriti pärast Nõukogude võimu kehtestamist 1940. aastal.
A.-s. Kauba Pank alustas tegevust Tartu Vastastikuse Krediit-Ühisusena 1905. aastal. Määravaks põhimõtteks rahaasutise tegevuses kujunes otsekohe eestlaste oma ürituste ja ettevõtete finantseerimine. Krediit-Ühisus toetas tõhusalt (umbes 35 000 rublaga) Vanemuise uue teatrimaja ehitamist küll laenude, küll toetuste näol. Krediit-ühisusest sai alguse Tartu Eesti Majanduse Ühisuse asutamine ja ka Kindlustuselts "Eesti". 
1940. aastal oli Panga esimees Elmar Kiipus ning juhatuse liikmed Rudolf Ambre ja Gustav Roht, juhatuse liikme asemikud olid K. Koppel ja J. Maasik. Nõukogu liikmed olid Aleksander Keiss, K. Ennus, A. Kook, J. Maasik, prof. A. Paldrok, A. Peedel, Oskar Rütli, A. Silvere ja E. Sulg.
Gabriel Mercado

Gabriel Iván Mercado (sündinud 18. märtsil 1987 Puerto Madrynis) on Argentina jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Internacional. Ta on tavaliselt paremkaitsja, kuid võib mängida ka keskkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Racing Club, debüteerides klubi põhimeeskonnas 2006. aastal. Aastatel 2010–2012 mängis ta Argentina kõrgliiga klubis Estudiantes ja 2012–2016 River Plate'is. Argentina meistriks tuli ta nii Estudiantese (2010) kui ka River Plate'iga (2014). Lisaks võiti ta River Plate'iga muuhulgas Copa Libertadorese, Copa Sudamericana ja Recopa Sudamericana.
Aastatel 2016–2019 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja 2019–2021 Katari kõrgliiga klubis Al-Rayyan. 2021. aasta juulis sõlmis ta pooleteise aasta pikkuse lepingu Internacionaliga.
2007. aastal tuli Mercado Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Argentina jalgpallikoondises debüteeris ta 10. veebruaril 2010 mängus Jamaica vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 24. märtsil 2016 MM-i valikmängus Tšiili vastu. 2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis 30. juunil lõi ta värava Prantsusmaa vastu.
Mitsuru Ushijima

Mitsuru Ushijima (jaapani keeles 牛島 満 "Ushijima Mitsuru"; 31. juuli 1887 Kagoshima – 22. juuni 1945 Okinawa) oli Jaapani kindral, kes teenis Teise Hiina-Jaapani sõja ja Teise maailmasõja ajal. Ta oli sõja lõpufaasis Okinawa lahingus võidelnud 32. armee komandör. Ushijima väed said lüüa ja lahingu lõpus sooritas ta harakiri.
Ta sündis aastal 1887 Kagoshimas Kyūshū saarel. Aastal 1908 lõpetas ta Jaapani Imperaatorliku armee Sõjaväeakadeemia.
Jerzy Kosiński

Jerzy Nikodem Kosiński (sünninimi Józef Lewinkopf; 14. juuni 1933 Łódź – 3. mai 1991 New York) oli juudi rahvusest Poola – Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Ta sündis Łódźis juudi perekonnas. Vahetult enne Teist maailmasõda muutis ta isa oma perekonna nime Lewinkopfist Kosińskiks. Teise maailmasõja aastad veetis ta Sandomierzis ja Dąbrowa Rzeczycka külas. Pärast sõda, aastatel 1946–1947, elas Jelenia Góras. Aastatel 1950–1956 oli ta talviti suusainstruktor Zakopanes, suved veetis Międzyzdrojes. Ta õppis Łódźi ülikoolis sotsioloogiat, seejärel oli ta assistent Poola Teaduste Akadeemia ajaloo ja sotsioloogia instituudis.
Ádám Lang

Ádám Lang (sündinud 17. jaanuaril 1993 Veszprémis) on Ungari jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis Omonia ja Ungari jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FC Veszprém. Ungari kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012–13 Győri meeskonnas ning tuli samal hooajal klubiga Ungari meistriks. Aastatel 2015–2016 mängis ta Ungari kõrgliiga klubis Videoton.
2016. aasta septembris liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Dijon. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta Dijonist laenul Prantsusmaa esiliiga klubis Nancy. Hooajal 2018–2019 mängis ta Rumeenia klubis CFR Cluj ning tuli samal hooajal klubiga Rumeenia meistriks. Alates hooajast 2019–20 on ta mänginud Omonias.
Ungari jalgpallikoondises debüteeris Lang 22. mail 2014 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2016 MM-i valikmängus Andorra vastu. Ungari koondisse on ta kuulunud 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Dominik Szoboszlai

Dominik Szoboszlai (sündinud 25. oktoobril 2000 Székesfehérváris) on Ungari jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Liverpool ja Ungari jalgpallikoondises.
Szoboszlai kuulus noorena Ungari klubide noorteakadeemiatesse. Hooajal 2017–18 debüteeris ta Austria esiliigas Salzburgi Red Bulli noorteklubis FC Liefering, millega oli liitunud juba aasta varem. Hooajal 2017–18 jäi tema arvele Ungari kõrgliigas kümme väravat. Salzburgi Red Bulli meeskonnas debüteeris ta 2018. aasta mais ja lõi esimese liigavärava 2019. aasta märtsis mängus Innsbrucki Wackeri vastu. Hooajal 2019–20 lõi Szoboszlai Ungari kõrgliigas üheksa väravat ja andis 14 väravasöötu ning valiti liiga hooaja parimaks mängijaks.
2020. aasta detsembris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu RB Leipzigiga. Üleminekusumma oli 20 miljonit eurot, mis tegi Szoboszlaist Ungari läbi aegade kallima jalgpalluri. Vigastuse tõttu ei saanud ta hooaja 2020–21 teises pooles mängida. Leipzigi meeskonnas debüteeris ta 7. augustil 2021 Saksamaa karikavõistluste kohtumises SV Sandhauseni vastu, kus ta sekkus mängu 78. minutil ja lõi kolm minutit hiljem värava. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 15. augustil mängus Mainzi vastu ja lõi kaks esimest väravat 20. augustil mängus VfB Stuttgarti vastu.
Suvel 2023 osteti ta 70 miljoni euro eest Liverpooli.
Ungari jalgpallikoondises debüteeris Szoboszlai 21. märtsil 2019 EM-i valikmängus Slovakkia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 9. septembril, kui kohtuti taas Slovakkiaga.
Szoboszlai valiti Ungari aasta meessportlaseks 2020.
Põllupidajate Ühispank

Põllupidajate Ühispank) oli 1925. aastal asutatud pank. 
Põllupidajate Ühispank asutati 1925. aastal Tallinnaga majanduslikult ja territoriaalselt ühenduses olevate põllupidajate teenindamiseks. 
Esimese tegevussaasta lõpul oli panga liikmete arv 343, teise tegevusaasta esimesel veerandil tõusis aga liikmete arv juba 500 ning 1930. aastaks 1300 peale. Liikmeks võeti ainult kinnisvaraomanikke, talupidajaid ja majaomanikke, kes liikmeks astudes ka vastutuse andsid panga kohustuste eest. Pank vahendas riiklikke laene, Põllupidajate Ühispank andis oma piirkonnas välja kalanduse, seemnevilja, ikalduse, asunikkude inventari, peekonsigade kasvatamise edendamise laene. 1926. aastal saavutas ühispank 113 miljoni margase käibe.
1927. aastal oli Panga juhatuses: Rudolf Kuris (esimees), Rudolf Penno ja Johannes Veske asjaajaja, panga nõukogus: Tõnis Kalbus (esimees), Johannes Zimmermann, B. Oja, O. Tomson, J. Loosalu, G. Voitka ja A. Jõgi.
1930. aastal olid panga nõukogus: esimees Joh. Lehtmann, liikmed Theodor Pool, K. Soonberg, K. Reimann, J. Klaar, J. Loosalu, A. Seimann, Joh. Depman. Juhatuses: esimees Rudolf Kuris, liikmed Rudolf Penno, Joh. Weske, kelledest viimane oli olnud tegelikuks juhatajaks panga asutamisest saadik.
Bakov nad Jizerou

Bakov nad Jizerou (saksa keeles "Backofen an der Iser") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Mladá Boleslavi ringkonnas. Bakov nad Jizerou asub Mladá Boleslavist ligi 8 km põhjas ja Praha kesklinnast umbes 55 km kirdes.
Asulat on esmamainitud 1345. aastal. Linnaks sai Bakov 1497. aastal. Kolmekümneaastase sõja tegid rootslased 22. mail 1643 linna maatasa. Raudteeühenduse sai Bakov 1865. aastal. 1. jaanuaril 1966 sai Bakov nad Jizerou vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Úpice

Úpice (saksa keeles "Eipel") on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Trutnovi ringkonnas. Úpice asub Úpa jõe ääres, Poola piirist natuke vähem kui 10 km kaugusel, Trutnovist ligikaudu 9 km kagus ja Hradec Královést umbes 36 km põhjaloodes.
Úpicet on esmamainitud 1359. aastal.
Úpices elasid lapsepõlves kirjanik Karel Čapek ja kunstnik ning illustraator Josef Čapek.
Tanvald

Tanvald (saksa keeles "Tannwald") on linn Tšehhis Libereci maakonnas Jablonec nad Nisou ringkonnas. Tanvald asub Poola piirist 6,5 km kaugusel, Jablonec nad Nisoust 10 km ja Liberecist ligikaudu 23 km idas.
Tanvaldi on esmamainitud 1586. aastal. Alevi staatuse sai Tanvald 1895. aastal ja linnaõigused 1905. aastal.
Põllumajandus- ja Toiduamet

Põllumajandus- ja Toiduamet (lühend PTA) on Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi haldusalasse kuuluv riigiamet.
Ameti vastutusvaldkonnad on taimekaitse, taimetervis, sordikaitse, seeme ja paljundusmaterjal, mahepõllumajandus, geneetiliselt muundatud põllukultuuride käitlemine, väetised ja aiandustooted ehk puu- ja köögiviljad ning tuulekaera tõrjeabinõude rakendamine. Samuti toiduohutus, veterinaartegevus, söödaohutus, põllumajandusloomade aretus, turukorraldus, mahepõllumajandus, loomakaitse ning kutseline kalapüük.
Ameti peadirektor on Raimo Heinam.
Ajalugu.
Põllumajandus- ja Toiduamet moodustati 1. jaanuaril 2021 Põllumajandusameti ning Veterinaar- ja Toiduameti ühendamisel. Ametite ühendamine oli osa riigivalitsemise reformist, mille eemärgiks oli muuta riigiülesannete täitmise mõjusamaks ja tõhusamaks.
Struktuur.
Põllumajandus- ja Toiduameti struktuuris on keskasutus ja neli regiooni, mis ühendavad esindusi maakondades.
Kadrioru staadioni kergejõustiku harjutusväljak

Kadrioru staadioni kergejõustiku harjutusväljak on Kadrioru staadioni juurde kuuluv 300 meetri pikkuse jooksuringiga väike staadion, mida kasutavad sportlased soojenduse tegemiseks ja seal korraldatakse ka väikevõistlusi. Harjutusväljak on kohaks ka ümbruskondsete koolide spordipäevade läbiviimiseks (näiteks Sikupilli Keskkool, Kadrioru Saksa Gümnaasium, J. Westholmi Gümnaasium).
Harjutusväljaku jooksurada on kolme (sirgetel nelja) rajaga, seal on ka kaugus-, kolmik-, kõrgus- ja teivashüppesektorid, odaviskerada, kettaheite- ja kuulitõukeplatvormid.
Dmitri Buturlin

Dmitri Petrovitš Buturlin (vene keeles "Дмитрий Петрович Бутурлин"; 11. mai (vkj 30. aprill) 1790 Peterburi – 21. oktoober (vkj 9. oktoober) 1849 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi riigitegelane, sõjaväelane (kindralmajor) ja sõjaajaloolane, tõeline salanõunik (1847).
Aadlisoost pärit Dmitri Buturlin võttis osa 1812. aasta isamaasõjast ja Kuuenda koalitsiooni sõjast (1813–1814). 1823. aastal teenis koloneli auastmes Prantsuse armees, osales Prantsuse-Hispaania sõjas. 
Jaanuaris 1824 ülendati Buturlin kindralmajoriks ja märtsis 1824 arvati keisri kaaskonda. Vene-Türgi sõjas (1828–1829) täitis kindralkortermeistri kohuseid. 1830. aastal läks sõjaväeteenistusest erru. 
Buturlin määrati 1833. aastal senaatoriks ja 1840. aastal Riiginõukogu liikmeks. 
Ajalooalased tööd.
Buturlin on mitmete sõjaajalugu käsitlevate teoste autor, sealhulgas talle kuulub 1812. aasta isamaasõja sündmuste ofitsioosne esitus. Enamik neist teostest on kirjutatud prantsuse keeles, hiljem tõlgitud vene keelde. Buturlini teosed sisaldavad rikkalikku faktilist materjali, mida ajaloolased kasutavad siiani.
Saratovi ülikool

Tšernõševski-nimeline Saratovi Rahvuslik Riiklik Uurimisülikool (vene keeles "Саратовский национальный исследовательский государственный университет имени Н. Г. Чернышевского") on rahvusliku uurimisülikooli staatusega ülikool Venemaal Saratovis. 
Saratovi ülikooli eelkäija oli Keiserlik Nikolai Ülikool, mis asutati Saratovis 1909. aastal ja eksisteeris kuni 1917. aastani. 1923. aastal nimetati ülikool Nikolai Tšernõševski auks Tšernõševski-nimeliseks Saratovi Riiklikuks Ülikooliks. 
2010. aastal sai ülikool rahvusliku uurimisülikooli staatuse.
Venemaa sõjateaduste akadeemia

Sõjateaduste Akadeemia (vene keeles "Академия военных наук") on Venemaa Föderatsiooni teadusuurimise suunitlusega valitsusväline organisatsioon, sõjateaduste akadeemia.
Sõjateaduste Akadeemia asutati 1994. aastal Moskvas. Veebruaris 1995 kiitis selle initsiatiivi heaks Venemaa president Boriss Jeltsin.
Akadeemia president selle asutamisest kuni oma surmani (2019) oli armeekindral Muhmat Garejev (1992. aastast erukindral). 
Jaanuaris 2021 valis akadeemia üldkogu ühehäälselt uueks presidendiks akadeemia auliikme, Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi ülema armeekindral Valeri Gerassimovi.
Liikmeskond.
Sõjateaduste Akadeemia valib tegev-, korrespondent- ja auliikmeid ning akadeemiaprofessoreid. 2005. aasta seisuga oli akadeemias 584 tegevliiget, 270 korrespondentliiget, 38 auliiget ja 1254 akadeemiaprofessorit.
2020. aastal oli liikmeid kokku umbes 3300.
Christian Djoos

Olov Christian Djoos (sündinud 6. augustil 1994 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug.
Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Brynäs IF, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2011–12. Brynäsi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012–13.
2012. aastal valis Washington Capitals ta NHL "Draft"is 195. valikuna. 2014. aasta mais sõlmis ta Capitalsiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2015–2017 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Capitalsi noorteklubis Hershey Bears. Hooajal 2016–17 andis Djoos AHL-is kõikidest kaitsemängijatest enim väravasööte (45). NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 11. oktoobril 2017 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Ta lõi selles mängu värava ja andis ka väravasöödu. Sellega sai Djoos Capitalsi ajaloo esimeseks kaitsemängijaks, kes on oma debüütmängus kaks punkti teinud. Debüüthooajal sai Djoos kirja kokku kolm väravat ja 11 väravasöötu. Lisaks võitis ta 2018. aastal Capitalsiga Stanley karika. Hooajal 2019–20 kaotas Djoos aga ka koha Capitalsi põhikoosseisus ning naasis Hershey Bearsi.
2020. aasta veebruaris kaubeldi Djoos Daniel Sprongi vastu Anaheim Ducksi. Hooajal 2020–21 mängis ta NHL-is Detroit Red Wingsi meeskonnas.
2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu EV Zugiga.
2013. ja 2014. aastal võitis Djoos Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Tema isa Pär Djoos on endine jäähokimängija.
Hiromichi Yahara

Hiromichi Yahara (jaapani keeles 八原博通 "Yahara Hiromichi"; 12. oktoober 1902 Yonago – 7. mai 1981 Kamakura) oli Jaapani sõjaväelane (kolonel). Ta võttis osa Okinawa lahingust ja oli lahingus ellujäänuist kõrgeima auastmega sõjaväelane.
Ta sündis 1902. aastal Yonagos Tottori prefektuuris. Ta lõpetas 1923. aastal Jaapani Keiserliku Armee Sõjaväeakadeemia.
Põhja-Eesti Ühispank

Põhja-Eesti Ühispank oli aastatel 1913–1940 tegutsenud hoiu-ühisus ja pank Eestis.
Põhja Laenu- ja Hoiu-Ühisus asutati 1913. aastal 1920. aastast registreeriti ümber kui Põhja-Eesti Ühispank.
Kraslice

Kraslice (saksa keeles "Graslitz") on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Kraslice kesklinn asub Saksamaa piirist 3,5 km kaugusel, Sokolovist umbes 20 km põhjaloodes ja Karlovy Varyst ligi 27 km lääneloodes.
Kraslice asub 514 meetri kõrgusel üle merepinna.
Kraslicet on esmamainitud 1272. aastal. Kuningalinna õigused sai Kraslice 1370. aastal. Teise maailmasõja järel saadeti Kraslice saksa rahvusest elanikkond riigist välja.
Anna kalmistu

Anna kalmistu on kalmistu Anna kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Anna külas Paide linnas Järva maakonnas.
Kirjeldus.
Kalmistu ümbritseb Anna kirikuaeda lääne, loode ja põhja poolt ning selle pindala on 2,58 hektarit.
Kalmistu on kirikuaiaga ühine kultuurimälestis ning nende kaitsevöönd on ühine kirikuaia ümbrismüüri ja kirikuga.
Ajalugu.
Kalmistu rajati samal ajal uue kiriku ehitamisega 18. sajandi lõpul ning maa-ala selle jaoks paigutati kirikuaiast läände, loodesse ja põhja.
Juri Borissov (näitleja)

Juri Aleksandrovitš Borissov (vene keeles "Юрий Александрович Борисов"; sündinud 8. detsembril 1992 Reutovis) on vene näitleja.
Näitlejakarjäär.
Ta on lõpetanud 2013. aastal Mihhail Štšepkini nimelise Kõrgema Teatrikooli. Ta oli samal aastal Kuldse Lehe auhinna võitja parima näitleja kategoorias. Kuldne leht (Золотой Лист) on iga-aastane Venemaa teatriauhind , mis antakse spetsiaalselt Moskva riiklike teatri- ja kinoülikoolide lõpetajatele.
Borissov alustas filminäitlejana tööd juba 2010. aastal ja mängis peaosi erinevates teleseriaalides ("У каждого своя война" 2011, "В зоне риска" 2012 jt). Aastatel 2013–2014 töötas ta Moskva teatris "Сатирикон".
2015. aastal mängis ta teleseriaalis "Noor kaardivägi" ("Молодая гвардия"), samuti peaosa filmis "Tee Berliini" ("Дорога на Берлин").
2019. aastal mängis Borissov filmis "Sõnn" ("Бык"), mille eest ta nomineeriti Kuldse Kotka (Золотой орёл) 2020 auhinnale (teenete eest 2019. aastal Venemaa kino- ja televisioonivaldkonnas) kategoorias – Parim meespeaosatäitja. Samal aastal sai ta rollide eest ajakirja "Kinoreporter" ("Кинорепортёр") auhinna "Aasta avastus". 
Ta mängis ka väiksemaid rolle filmides "T-34" (2019), "Päästeliit" ("Союз спасения" 2019) ja "Sissetung" ("Вторжение" 2020). 2020. aasta veebruaris ilmus ekraanidele film "Kalašnikov", milles peategelast Mihhail Kalašnikovi mängis Juri Borissov ning pälvis filmikriitikutelt positiivseid hinnanguid. Selle rolli eest võitis ta Kuldse Kotka auhinna 2021. aastal.
2021. aasta oli Jura Borisovi jaoks väga tegus – ta osales 9 mängufilmis, mis linastusid samal aastal. Borissov mängis meespeaosa Juho Kuosmaneni lavastatud Soome–Venemaa–Saksamaa–Eesti ühisfilmis "Kupee nr 6", mis võitis rohkelt auhindu, sealhulgas 2021. aastal Cannes'i filmifestivalil Žürii suure auhinna (Grand prix). Tal oli peaosa ka mängufilmis "Kapten Volkonogovi põgenemine", mis valmis Venemaa, Eesti ja Prantsusmaa ühistööna ning osales edukalt mitmel festivalil.
Ta mängis kõrvalosa 2024. aastal linastunud ja 5 Oscarit võitnud Sean Bakeri mängufilmis "Anora", mille eest nomineeriti ta parima meeskõrvalosatäitja Oscarile.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kaks tütart.
Juri Borissov

Juri Borissov on mitme inimese nimi:
Kirsti Wallasvaara

Kirsti Anneli Wallasvaara (23. detsember 1942 Helsingi – 11. november 2021 Lahti) oli soome näitleja.
Kirsti Wallasvaara õppis teatrikoolis aastatel 1963–1966. Seejärel töötas näitlejana muuhulgas Pori, Kuopio ja Lahti linnateatrites, Tampere Töölisteatris ja KOM-Teatris.
Laialdaselt tuntuks sai ta rolliga filmis "Käbi selja all" (1966). Ta mängis muuhulgas ka filmides "Lapua mõrsja" (1967), "Asfaldilambad" (1968) ja "Mees, kes ei osanud öelda ei" (1975).
Venemaa keisririigi riigivarade ministrite loend

Venemaa keisririigi riigivarade ministrite loend on loetelu Venemaa Keisririigi Riigivarade Ministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi loomisest 1837. aastal kuni reorganiseerimiseni 1905. aastal. 1894−1905 oli ministeeriumi nimeks põllumajanduse ja riigivarade ministeerium.
Hořovice

Hořovice (saksa keeles "Horschowitz", "Horowitz") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Berouni ringkonnas. Hořovice asub Berounist ligi 19 km edelas.
Kuna Hořovice asutamisdokumendid hävisid suures tulekahjus 1540. aastal, ei ole linna rajamise täpne aeg teada. Hořovice on asutatud ajavahemikus 1303–1322.
Michal Řepík

Michal Řepík (sündinud 31. detsembril 1988 Vlašimis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Sparta ründajana vasakäärel.
Praha Spartas alustas ta ka oma jäähokimängijakarjääri.
Aastatel 2005–2008 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Vancouver Giants. 2006. aastal tuli ta Giantsiga WHL-i meistriks. 2007. aastal võitis ta klubiga Memorial Cup'i ning pälvis finaalturniiri kõige resultatiivsemale mängijale antava Ed Chynoweth Trophy.
2007. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i "draft"is 40. valikuna. NHL-is debüteeris ta Panthersi meeskonnas 8. detsembril 2008 mängus Ottawa Senatorsi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Aastatel 2008–2012 mängis ta põhiliselt American Hockey League'i (AHL) klubides Rochester Americans ja San Antonio Rampage. 2011. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. Panthersi meeskonnas pääses ta NHL-is väljakule küll kokku neljas hooajas, kuid ühe hooaja jooksul maksimaalselt vaid 31 mängus (hooajal 2010–11). Kokku on ta NHL-is mänginud 72 mängus ning teinud üheksa väravat ja 11 väravasöötu.
Aastatel 2012–2014 mängis ta KHL-i klubis Praha Lev. Hiljem on ta mänginud veel Tšehhi kõrgliiga klubides Libereci Bílí Tygři ja Praha Sparta ning KHL-i klubides Bratislava Slovan ja HK Vitjaz. 2016. aastal tuli ta Libereciga Tšehhi meistriks. 2019. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule.
Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on Řepík osalenud neljadel maailmameistrivõistlustel (2016, 2017, 2018 ja 2019) ning 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Jelizovo rajoon

Jelizovo rajoon on haldusüksus Venemaal Kamtšatka krais. Asub Kamtšatka poolsaare lõunaosas.
Rajoonis on 27 asulat, neist 1 linn ja 1 alev. Jelizovo rajoon jaguneb 10 munitsipaalmoodustiseks.
2021. aastal oli rajoonis 63 409 elanikku. 2010. aastal olid 89% elanikest venelased, 3,5% ukrainlased ja 1,1% korealased.
Rajoonis on 20 tegevvulkaani.
Karaga rajoon

Karaga rajoon on haldusüksus Venemaal Kamtšatka krais. Asub Kamtšatka poolsaare põhjaosas.
Rajoonis on 6 asulat. Karaga rajoon jaguneb 5 munitsipaalmoodustiseks. 1 asula asub väljaspool munitsipaalmoodustisi ja allub otse rajoonile.
2021. aastal oli rajoonis 3573 elanikku. 2010. aastal olid 35,2% elanikest korjakid ja 0,1% itelmeenid.
Slavkov u Brna

Slavkov u Brna (saksa keeles "Austerlitz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Vyškovi ringkonnas. Slavkov u Brna asub Vyškovist umbes 16 km lõunaedelas ja Brno kesklinnast ligikaudu 20 km idas.
Asulat on esmamainitud 1237. aastal. 1416. aastal kuningas Wenzel andis linnale pitseri ja vapi.
Slavkov u Brna vanalinn on alates 20. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
2. detsembril 1805 toimus Slavkov u Brna linna juures Prantsuse ja Vene-Austria ühendvägede vahel Austerlitzi lahing.
Hans Vanaken

Hans Vanaken (sündinud 24. augustil 1992 Peltis) on Belgia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Belgia kõrgliiga klubis Club Brugge ja Belgia jalgpallikoondises.
Aastatel 2002–2008 kuulus ta PSV Eindhoveni noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Lommel Unitediga, debüteerides hooajal 2010–11 Belgia esiliigas.
Aastatel 2013–2015 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Lokeren.
Alates hooajast 2015–16 on ta mänginud Club Brugges, kellega on tulnud neli korda Belgia meistriks. Hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 on Vanaken valitud Belgia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
Belgia jalgpallikoondises debüteeris Vanaken 7. septembril 2018 mängus Šotimaa vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 30. märtsil 2021 MM-i valikmängus Valgevene vastu. Samal aastal kuulus ta Belgia koondisse Euroopa meistrivõistlustel.
Aleksander Veiler

Aleksander Veiler (16. märts 1887 Triigi vald, Harjumaa – 17. oktoober 1950 Toronto, Kanada) oli Eesti ajakirjanik, trükitööstur ja poliitik.
Lõpetas 1902 Tallinna linnakooli. Töötas metallitöölisena.
Kuukirja Töö toimetaja (1907), Tallinna Teataja asutaja ja toimetaja (1909–1914), Päevalehe toimetaja (1914–1917).
Autonoomse Eestimaa kubermangu Järva maakonna miilitsa esimees ja Eestimaa kubermangukomissari Järva maakonna maakonna komissar (1917). Saksa okupatsiooni ajal Järvamaal Päästekomitee usaldusmees, 1918 Järvamaa kaitsepataljoni (hilisema 7. jalaväerügemendi) organiseerija. Osales Vabadussõjas 1918–1919.
Vaba Maa asutaja ja peatoimetaja (1918–1919). Trükitööstuse o/ü "Vaba Maa" asutaja (1919) ning selle ja kirjastusühisuse "Vaba Maa" ärijuht 1919–1940. Nädalalehe Esmaspäev (1922) ja ajakirja Ronk (1923) asutaja. Kanadas Meie Elu asutaja ja toimetaja (1948–1950).
Kaubandus-Tööstuskoja nõukogu liige, Eesti Trükitöösturite Ühingu juhatuse liige (al 1922) ja esimees (1933–1940), Eesti Raamatukauplejate Ühingu juhatuse liige (al 1926) ja esimees (1938–1940). Kirjastusühingu Rahvaülikool esimees, kirjastusühingu Bibliofiil (Vesti Dnja väljaandja) omanik.
Tallinna Meestelaulu Seltsi abiesimees. Sihtasutuse Eesti Raamatufond nõukogu liige, Raamatuaasta ja raamatunädalate peakomiteede liige.
Ajutises Maanõukogus Paide esindaja. Asutava Kogu, Riigikogu I ja III koosseisu liige (Eesti Tööerakond). Rahvuskogu teise koja liige Kaubandus-Tööstuskoja esindajana. Harju Maavolikogu liige (1926–1929).
Põgenes septembris 1944. aastal Soome kaudu Rootsi ja 1948. aastal Kanadasse.
Isiklikku.
Isa Tanel Veiler oli aednik, hiljem kaupmees ja taluomanik. Ema Marie Jürgens. Õde Johanna Päts oli abielus Voldemar Pätsiga ja õde Marta Taska oli abielus Eduard Taskaga.
Abikaasa (1909) Stella Veiler (sünd Saksen) (1887–1983). Poeg Rein, tütred Lea (Silverton) ja Asta (Pakasaar; Martinson).
Michael Špaček

Michael Špaček (sündinud 9. aprillil 1997 Mariánské Lázněs) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliigaklubis Ambrì-Piotta ründajana paremäärel.
Ta alustas klubikarjääri Tšehhi klubis HC Pardubice, debüteerides Tšehhi kõrgliigas hooajal 2013–14.
2015. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i "draft"is 108. valikuna. Aastatel 2015–2017 mängis ta Western Hockey League'i klubis Red Deer Rebels ja 2017–2020 American Hockey League'is Jetsi noorteklubis Manitoba Moose, kuid NHL-is tal debüüti teha ei õnnestunud.
2020. aasta augustis sõlmis ta lepingu Soome kõrgliiga klubiga Tappara. Hooaja 2020–21 teises pooles mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři, kellega tuli sel hooajal Tšehhi meistriks.
2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Frölunda.
2022. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Ambrì-Piottaga.
2014. aastal võitis Špaček Tšehhi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Tšehhi jäähokikoondise koosseisus osales ta maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2021. aastal, kus ta sai kirja ühe värava ja neli väravasöötu. 2022. aasta maailmameistrvõistlustel võitis ta Tšehhi koondisega pronksmedali.
Moravské Budějovice

Moravské Budějovice (kuni 1869. aastani Budějovice, saksa keeles "Mährisch Budwitz") on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Třebíči ringkonnas. Moravské Budějovice asub Třebíčist umbes 19 km lõunas ja Jihlavas ligikaudu 42 km lõunakagus.
Moravské Budějovice asub merepinnast 465 meetri kõrgusel.
Moravské Budějovice vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.
Moravské Budějovices on sündinud tšehhi päritolu Austria helilooja Ralf Benatzky (1884–1957).
Aleksandr Jerohhin

Aleksandr Jurjevitš Jerohhin (vene keeles Александр Юрьевич Ерохин; sündinud 13. oktoobril 1989 Barnaulis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit ja Venemaa jalgpallikoondises.
Ta alustas jalgpalli mängimist kodulinna klubis Barnauli Dinamo. Aastatel 2004–2007 kuulus ta Moskva Lokomotivi noorteakadeemiasse.
Aastatel 2007–2010 mängis ta Moldova kõrgliiga klubis Tiraspoli Sheriff, kellega tuli kolm korda Moldova meistriks.
Alates 2011. aastast on ta mänginud Venemaa klubides. Aastatel 2011–2013 mängis ta Venemaa kõrgliigas FK Krasnodari, 2013–2016 Jekaterinburgi Urali ja 2016–2017 FK Rostovi meeskonnas ning alates hooajast 2017–18 on ta mänginud Zenitis. Hooaegadel 2018–19, 2019–20 ja 2020–21 on ta Zenitiga tulnud Venemaa meistriks.
Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Jerohhin 31. augustil 2016 sõprusmängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2018 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Bystřice pod Hostýnem

Bystřice pod Hostýnem (saksa keeles "Bistritz am Hostein") on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Kroměříži ringkonnas. Bystřice pod Hostýnem asub Zlínist umbes 20 km põhjas ja Kroměřížist ligikaudu 23 km idakirdes.
Bystřice pod Hostýnemit on esmamainitud 1368. aastal, linnaõigused sai 1864. aastal.
Třeboň

Třeboň (saksa keeles "Wittingau") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Jindřichův Hradeci ringkonnas. Třeboň asub Austria piirist 15 km kaugusel, České Budějovicest ligikaudu 21 km idas ja Jindřichův Hradecst umbes 23 km edelas.
Třeboňi on esmamainitud 1240. aastal. Třeboňi on ürikutes esimest korda linnaks nimetatud 1341. aastal.
Třeboňi vanalinn ja lossikompleks on alates 1976. aastast ajalooline linnakaitseala.
Valentina Ritsing

Valentina Ritsing (aastani 1958 Valentina Nakoškina; 14. mai 1939 Ufa, Baškiiri ANSV – 11. november 2021 Tartu) oli Eesti ujuja, ujumistreener ja koolijuht.
Ta lõpetas 1959. aastal Tartu 1. Õhtukeskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Ta hakkas ujumist harrastama 1954. aastal Tartu Spartakis Juhan Sirge õpilasena, jätkas hiljem Gennadi Jagomäe juhendamisel Tartu Kalevis.
Oli aastatel 1964–1966 rinnuliujumises 4-kordne Eesti NSV meister, kuulus aastatel 1957–1967 Eesti NSV koondisse. 
Oli aastatel 1964–1979 Tartu Kalevi ujumistreener. Kuulus aastatel 1975–1979 Eesti NSV Ujumisföderatsiooni presiidiumi.
Ta oli aastatel 1979–1987 Tartu 5. Keskkoolis õpetaja, sealhulgas 1979–1987 õppealajuhataja. Aastatel 1987–2004 oli ta Tartu 17. 8-klassilise Kooli (hilisema Tartu Veeriku kooli) esimene direktor.
Isiklikku.
Tema tütar Signe (sündinud 1961) oli samuti ujuja, Signe poeg Ergo Leibak (sündinud 1984) on endine kergejõustiklane ja füsioterapeut ning tütar Kaire Leibak on endine kergejõustiklane (kolmikhüppaja).
Hôtel de Toulouse

Hôtel de Toulouse, endine Hôtel de La Vrillière, on maja Pariisis aadressil 1 rue de La Vrillière. Barokk-klassitsistlik ehitis valmis aastail 1635–1640 arhitekt François Mansarti juhtimisel Vrillière'i isanda Louis Phélypeaux' jaoks.
Algselt kuulus ehitise juurde ka suur Prantsuse pargi stiilis aed majast edelas.
Ajaloost.
Hôtel de La Vrillière ehitati 1635.–1640. aastatel François Mansarti plaanide järgi Louis XIII riigisekretärile Louis I Phélypeaux de La Vrillière'ile (1598–1681). Muuhulgas lasi tellija majja ehitada 40 meetrit pika galerii oma kunstikogule. 1705. aastal müüs ta lapselaps Louis II Phélypeaux de La Vrillière (1672–1725) ehitise maksuametnik Louis Raullin-Rouilléle.
1712. aastal omandas Louis XIV ja madame de Montespani poeg Toulouse'i krahv Louis Alexandre de Bourbon Hôtel de La Vrillière'i eelmise omaniku leselt ja tellis Robert de Cotte'ilt interjööri ümberehituse; sellest ajast pärineb tänapäevani säilinud "Galerie dorée" sisekujundus. Pärast tema surma 1737. aastal sai majast tema poja Penthièvre'i hertsogi Louis Jean Marie de Bourboni elukoht Pariisis, seal sündis ta tütar Louise Marie Adélaïde de Bourbon. Kuni Prantsuse revolutsioonini elas seal ka Lamballe'i printsess, Penthièvre'i hertsogi leseks jäänud minia.
Prantsuse revolutsiooni ajal konfiskeeriti maja riiklikku omandisse ("bien national") 1795. aastal riigile. Napoleon I allkirjastatud keiserliku dekreediga 6. märtsil 1808 lubati Hôtel de Toulouse müüa Prantsusmaa Pangale, kes tegi selle 1811. aastal oma ametlikuks asukohaks.
Võttepaik.
Hôtel de Toulouse'is Robert de Cotte'i kujundatud "Galerie dorée" ruumis filmiti Sofia Coppola filmi "Marie Antoinette" stseene kuninganna noorpõlvest. Veel on seda kasutatud võttepaigana filmides "Vatel" (Roland Joffé, 2000) ja "Tous les matins du monde" (Alain Corneau, 1991).
Daniil Fomin

Daniil Dmitritjevitš Fomin (vene keeles Даниил Дмитриевич Фомин; sündinud 2. märtsil 1997 Tihhoretskis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Dinamo ja Venemaa jalgpallikoondises.
2009. aastal liitus ta FK Krasnodari noorteakadeemiaga. Aastatel 2014–2017 mängis ta klubi reservmeeskonnas Venemaa tugevuselt kolmandas liigas, kuid liigadebüüti tal Krasnodari põhimeeskonnas teha ei õnnestunud. Aastatel 2017–2019 oli ta laenul Venemaa esiliiga klubis FK Nižni Novgorod.
2019. aasta juunis liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga FK Ufa. 2020. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Moskva Dinamoga.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Fomin debüüdi 11. oktoobril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Türgi vastu. Ta kuulus Venemaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.
Aleksei Ionov

Aleksei Sergejevitš Ionov (vene keeles Алексей Сергеевич Ионов; sündinud 18. veebruaril 1989 Kingissepas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis FK Krasnodar ja Venemaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Peterburi Zenitis, debüteerides Venemaa kõrgliigas 2008. aastal. Peterburi Zenitiga võitis ta 2008. aastal UEFA karika ja tuli 2010. aastal Venemaa meistriks. Venemaa kõrgliigas on ta mänginud veel Krasnodari Kubani, Mahhatškala Anži, Moskva Dinamo, Moskva CSKA, FK Rostovi ja alates 2020. aasta oktoobrist Krasnodari ridades.
Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Ionov 29. märtsil 2011 sõprusmängus Katari vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 10. septembril 2018 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Stanislav Lobotka

Stanislav Lobotka (sündinud 25. novembril 1994 Trenčínis) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis SSC Napoli ja Slovakkia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis AS Trenčín, debüteerides klubi põhimeeskonnas hooajal 2010–11. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Slovakkia meistriks. Hooajal 2013–2014 oli ta laenul Hollandi esiliigas Jong Ajaxi võistkonnas.
Aastatel 2015–2017 mängis ta Taani kõrgliiga klubis FC Nordsjælland ja 2017–2020 Hispaania kõrgliiga klubis Celta de Vigo.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Napoliga.
Slovakia jalgpallikoondises tegi Lobotka debüüdi 15. novembril 2016 sõprusmängus Austria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 4. septembril 2017 MM-i valikmängus Inglismaa vastu. Ta kuulus Slovakkia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Eritrea vabadussõda

 "Mitte segi ajada Eritrea-Etioopia sõjaga."
Etioopia kodusõda oli aastatel 1961–1991 toimunud relvakonflikt Etioopia valitsuse ja Eritrea vabadusvõitlejate vahel.
Eritrea oli 1880. aastatest olnud Itaalia koloonia. Pärast Itaalia lüüasaamist teises maailmasõjas oli Eritrea kuni 1951. aastani Suurbritannia protektoraat. ÜRO Peaassamblee hääletas otsustas, et Eritreast peab saama Etioopia osa, ning 1952. aastal moodustatigi Etioopia ja Eritrea Föderatsioon. Föderatsioon pidi kestma kümme aastat ning Eritreale lubati piiratud iseseisvust (neil oli enda parlament ja vähesel määral autonoomiat). Peaassamblee määras föderatsiooni protsessi eest vastutama Anzio Mattienzo. Algse plaani järgi pidi pärast kümmet föderatsiooniaastat Etioopiast eraldi riik saama, kuid kuna aastate jooksul Eritrea autonoomia vähenes ning rahulolematus Etioopia võimuga kasvas, algas juba 1961. aastal Eritrea Vabastusrinde (EVR) juhtimisel iseseisvusliikumine. Ametlikult algas vabadussõda 1. septembril 1961 Edela-Eritreas Adali mäel Agordati linna lähedal. Vabadussõda asus juhtima Hamid Idris Awate. 1962. aastal annekteeris Etioopia Eritrea.
1974. aastal toimus Etioopia revolutsioon ning Etioopia Keisririik asendati marksist-leninistliku kommunistliku režiimiga. Uut võimu hakkasid Eritrea vastu toetama ka teised kommunistlikud riigid eesotsas Nõukogude Liiduga. Eritrea vabadusvõitlejaid toetasid samuti mitmed riigid nii diplomaatiliselt kui sõjaväeliselt. Eriti suurt abi saadi Hiina Rahvavabariigilt, kuid kui Etioopia 1972. aastal Pekingi valitsust ametlikult tunnustas, lõppes hiinlaste abi eritrealastele.
1977. aastal aeti EVR Eritreast välja ning vabadusvõitlust hakkas juhtima Eritrea Rahvavabastusrinne (ERVR), mis kasutas Etioopia kurnamiseks ära Ogadeni sõda. 1980. aastate teisel poolel lõppes Nõukogude Liidu abi Etioopiat juhtinud Etioopia Töölisparteile ning tänu Etioopia-sisestele pingetele õnnestus ERVR-il mais 1991 Etioopia väed Eritreas alistada.
Kuu aega hiljem kukutati Addis Abebas võimule tulnud Etioopia Rahvademokraatliku Vabariigi valitsus. Riigipöörde korraldas ERVR-i abil Etioopia Rahva Revolutsiooniline Demokraatlik Rinne (ERRDR). Aprillis 1993 toimus Eritrea iseseisvusreferendum, kus suur enamus eritrealastest omariikluse poolt hääletasid. Samal aastal iseseisvuski Eritrea Riik.
Clichy plats

Clichy plats (prantsuse keeles "Place de Clichy") on Clichy järgi nimetatud väljak Prantsusmaa pealinna Pariisi põhjaosas. Teede Boulevard de Clichy, Avenue de Clichy, Rue Clichy ning Boulevard des Batignollesi ja Rue d'Amsterdami ristumiskohas puutuvad kokku VIII, IX, XVII ja XVIII linnaringkonna piirid.
Väljaku keskel asub sõjaväelasele Bon-Adrien Jeannot de Monceyle (1754–1842) pühendatud monument. Moncey aitas juhtida Pariisi kaitsmist Kuuenda koalitsiooni sõja ajal 1814. aastal liitlasvägede vastu. Monumendi autor on Amédée Doublemard (1844–1900).
See on üks väheseid kohti Pariisis, kus kohtuvad nelja linnaringkonna piirid.
Samas asuvat Clichy platsi metroojaama läbivad liinid 2 ja 13.
Meigo Märk

Meigo Märk (sündinud 1990. aastal Haapsalus) on eesti päritolu muusik ja vagabund, kes kõndis 2014. aasta maist nelja aasta ja kolme kuu jooksul Eestist väheste mööndustega Indoneesiasse.
Ta on õppinud Lihula Gümnaasiumis ning Tallinna Muusikakeskkoolis.
Praegu elab ta Vietnamis ja kasvatab kohaliku abikaasaga tütart.
WASP

WASP ehk Women Airforce Service Pilots oli teise maailmasõja ajal tegutsenud USA naispilootide organisatsioon.
WASP ("wasp" tähendab inglise keeles herilast) loodi 1943. aastal ja lõpetas tegevuse 1944. aastal.
Kuigi organisatsiooni loomise ja juhtimisega olid seotud sõjaväelased, olid selle liikmed tsiviilisikud, kelle ülesanne oli lennuvahendeid katsetada, neid transportida ja teisi piloote koolitada. Organisatsiooni eesmärk oli vähendada meespilootide koormust, et need saaksid keskenduda sõjategevusele. WASP-ile eelnevalt olid loodud teised naispiloote koondavad organisatsioonid nagu WFTD ja WAFS, mille liitmisel loodigi WASP.
WASP-i liikmeteks kandideeris üle 25 000 naise, lenduriks sai 1074 kandidaati, nad lendasid oma tegutsemisperioodil üle 90 miljoni kilomeetri, hukkus 38 liiget. 1977. aastal anti waspidele sõjaveteranide staatus, 2009. aastal tunnustati neid kongressi kuldmedalitega.
Vessel

Vessel on New Yorgis asuva Hudson Yardsi ümberehitusprojekti osa, mida kasutati külastajate atraktsioonina. Briti disaineri Thomas Heatherwicki projekti järgi ehitatud keerukas kärgstruktuuri meenutav rajatis ulatub 16 korruse kõrgusele ning koosneb 154 trepist, 2500 astmest ja 80 trepimademest, kuhu külastajad said ronida.
Vesseli kontseptsiooni tutvustati avalikkusele 14. septembril 2016. Ehitus algas 2017. aasta aprillis, konstruktsioonid valmistati Itaalias ja tarniti Ameerika Ühendriikidesse. See avati külastajatele 15. märtsil 2019. 2021. aastal suleti see pärast enesetappude lainet määramata ajaks.
Rajatise lõplikuks maksumuseks kujunes hinnanguliselt 200 miljonit USA dollarit.
Thomas Heatherwick

Thomas Alexander Heatherwick (sündinud 17. veebruaril 1970) on inglise disainer ja Londonis asuva Heatherwick Studio asutaja.
JEDEC

JEDEC, täisnimega JEDEC Solid State Technology Association (varem Joint Electron Device Engineering Council) on USA organisatsioon, mis tegeleb pooljuhtelektroonika tööstusstandarditega. JEDECi liikmeteks on enam kui 300 pooljuhtelektroonika ettevõtet.
JEDEC loodi 1958. aastal kahe ekspertgrupina, tegelemaks elektronlampide ja pooljuhtseadistega. 1970 ühines pooljuhtide grupp (JEDEC Semiconductor Council) äsja loodud mikroelektroonika osakonnaga ja neist moodustati Solid State Products Division. 1998 sai sellest Elektroonikatööstuse Liidu (Electronic Industries Alliance ehk EIA) osakond praeguseni kehtiva nimega JEDEC Solid State Technology Association.
JEDECi tähtsamad tegevusalad:
Ching Shih

Ching Shih (1775–1844) oli naispiraat, Hiina piraatide juht, kes tegutses aastatel 1801–1810. 
Neiupõlvenimega Shi Yang (石陽) sunniti 13-aastaselt prostitutsiooniga tegelema, millega seoses kohtus mereröövliga Zheng Yi, kellega abiellus 1801. aastal 26-aastaselt ning sai seetõttu hiljem tuntuks nime Zheng Yi Sao (Zheng Yi naine) all, kuna pärast mehe surma tormis 1807. aastal võttis ta üle piraatide juhtimise. Teda aitas lapsendatud poeg Cheung Po, kellega ta asus hiljem paarisuhtesse ning abiellus. Ching Shih juhitud Guangdongi mereröövlite laevastik koosnes 1805. aastal 400 džonkist ja 40 000 – 60 000 piraadist (võrdluseks – kuulsa Musthabeme käsutuses oli 300 laeva ja paar tuhat piraati).
Ta pidas lahinguid mitmete tolleaegsete suurjõududega, nende seas Ida-India kompanii, Portugali impeerium ja Qingi dünastia – viimasega sõlmis ta 1810. aastal kapituleerumislepingu, mille kohaselt pääses karistusest ning osa laevastikust jäi endiselt tema ja Zhang Bao kontrolli alla. Piraatlusega lõpetamise järel elas ta võrdlemisi muretut elu kuni oma surmani 68-aastaselt. Ching Shih'd on peetud ajaloo edukaimaks naispiraadiks ja ka üldse üheks edukamaks piraadiks.
Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia

Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia (rootsi keeles "Kungliga Krigsvetenskapsakademien") on Rootsi valitsusväline organisatsioon, üks Rootsi kuninglikest akadeemiatest, üks kahest sõjateaduste akadeemiast Rootsis.
Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia loeb oma asutamisaastaks 1796. aastat, kui asutati Sõjateaduste Selts. Gustav IV Adolf valitsemise ajal kujundati seltsist kuninglik akadeemia (1805. aastast kannab akadeemia praegust nime). 
Kuningas Carl XVI Gustaf on akadeemia patroon.
Akadeemia liikmeskond.
Akadeemia liikmeid 2021. aasta seisuga oli 392, sealhulgas välisliikmeid 36. Akadeemiasse valitakse üldjuhul Rootsi kodakondsusega tegelasi. Statuudi kohaselt on kuni 70-aastaste valitud liikmete arv piiratud 160-ga. Kui valitud liige saab 70-aastaseks, avaneb liikmekoht uuele kandidaadile. Valimised toimuvad kord aastas maikuus. 
Välisriikide kodanikke ei valita üldkogus hääletusega, neid nimetatakse liikmeks.
Seakeeritsuss

Seakeeritsuss ("Trichinella spiralis") on keeritsussi perekonda, ümarusside hõimkonda kuuluv loom. 
Ta elab imetajate peensooles ja põhjustab trihhinelloosi.
Keeritsuss

Keeritsuss ("Trichinella") on loomade perekond ümarusside hõimkonnas. 
Keeritsussid elavad imetajate peensooles.
Liigid.
Perekonda kuulub 8 liiki.
Tribute in Light

Tribute in Light on igal aastal New Yorki paigaldatav valgusinstallatsioon, mis mälestab 11. septembri terrorirünnakuid. Installatsioon koosneb kahest helgiheitjate ringist, mõlemas on 44 prožektorit, millega valgustatakse püstloodis taevavõlvi. Niinimetatud valguskiired on Lower Manhattanist märgatavad üle 100 km kaugusele.