Samuel Barrett

Samuel Alfred Barrett (12. november 1879 Conway, Arkansas – 1965) oli Ameerika Ühendriikide antropoloog ja keeleteadlane, Alfred Kroeberi õpilane.
Haridus.
Samuel Barrett sai 1905. aastal Berkeley Ülikoolis bakalaureusekraadi. Seejärel töötas ta kaks aastat Antropoloogiamuuseumis abikuraatori ja väliantropoloogina. Samal ajal jätkas ta õpinguid Berkeley Ülikooli vastasutatud antropoloogiaosakonnas, kus temast sai Alfred Kroeberi esimene kraadiõppur. 1908. aastal sai Barrettist esimene Berkeley Ülikooli lõpetanu doktorikraadiga antropoloogias. Oma väitekirja kirjutas ta pomo indiaanlaste korvikunsti kohta. Väitekirja tarbeks ainelise kultuuriga tegeledes kogus Barrett ka pomode ja naaberhõimude keeleainest, peamiselt sõnavara, ning etnograafilist andmestikku.
Töökäik.
1908. aastal ilmus uurimistöö põhjal mahukas "The Ethno-Geography of the Pomo and Neighboring Indians", milles Barrett võttis kasutusele tänapäevani püsima jäänud pomo keelte ilmakaartel põhineva nomenklatuuri.
Pärast ülikooliõpingute lõpetamist töötas Samuel Barrett ühe aasta järeldoktoriprogrammis Franz Boase käe all New Yorgis ja seejärel ühe aasta uurimisstipendiumi abil Lõuna-Ameerikas. 1909. aastast kuni pensionile minekuni 1940. aastal töötas Barrett Milwaukee Public Museumis algul antropoloogiaosakonna kuraatorina ja 1921–1939 muuseumi direktorina. Sellel ametikohal oli Barrettil suuri teeneid professionaalse arheoloogia edendamisel Wisconsinis. Esimese erialase ettevalmistuse saanud doktorikraadiga arheoloogina Wisconsinis juurutas ta vananenud meetodite asemele uusi eesrindlikumaid. Tema õhutusel kasvas huvi arheoloogia vastu ka naaberosariikides Michiganis, Illinois's, Iowas ja Minnesotas.
Teise maailmasõja ajal oli Samuel Barrett koos Alfred Kroeberiga Berkeley ülikoolilinnakus asunud ida- ja kaguaasia keelte intensiivkursuste kaasdirektor.
Ameerika indiaanlaste filmiprojekt.
1959. aastal naasis Barrett Californiasse, kus ta veetis elu viimased aastad, uurides Loode-California indiaanlaste ainelist kultuuri ja juhatas Riikliku Teadusfondi rahastatud Ameerika indiaanlaste filmiprojekti ("American Indian Films Project"), mille eesmärgiks oli tseremooniate ning ainelise kultuuriga seotud tegevuste üksikasjalik filmi- ja helilindile jäädvustamine. Lisaks filmimisele tehti projekti raames suur hulk must-valgeid fotosid ja värvislaide ning etnograafilisi ülestähendusi. Koguti ka filmilindile jäädvustatud etnograafilisi esemeid, mis asuvad nüüd Phoebe A. Hearsti nimelise Antropoloogiamuuseumi kogudes.
Kuigi suuremat osa filmitud materjalist pole tervikuks monteeritud, valmis projekti raames siiski viisteist dokumentaalfilmi:
*"Introductory film" (1962)
*"Forms and Ornamentation" (1962)
*"Techniques" (1962)
*"Game of Staves" (1962)
*"Acorns: Staple Food of California Indians" (1962)
*"Kashia Men's Dances: Southwestern Pomo Indians" (1963)
*"Dream Dances of the Kashia Pomo" (1964)
*"Beautiful Tree: Chiskale" (1965)
*"Buckeyes: Food of California Indians" (nisenanid, 1961)
*"Sinew-Backed Bow and Its Arrows" (jurokid, 1961)
*"Obsidian Point Making" (tolovad), 1964)
*"Pine Nuts" (Nevada paiuuted1961)
*"Wooden Box: Made by Steaming and Bending" (kvakvalad 1962)
*"The Totem Pole" (kvakvalad 1963)
* film lakotade kohta (196?)
Suuresti Barretti isikliku raha eest valmis 1958. aastal projekti pilootfilm "The Tule Balsa", mis dokumenteeris pomo kõrkjakanuu valmistamist. Kanuu asub nüüd Hearsti Antropoloogiamuuseumi kogudes.
Indiaanlaste nõuete komisjon.
Pärast pensionile minekut osales Samuel Barrett koos Alfred Kroeberi, Sherburne Cooki, Donald C. Cutteri, Omer Stewarti ja Robert Heizeriga eksperttunnistajana kohtuasjas "California indiaanlased Ameerika Ühendriikide vastu". Nende tunnistuste põhjal määrati kindlaks kohtuasja võitnud indiaanlaste pärismaise maanõude suurus. (Positiivsele kohtuotsusele vaatamata vaidlusaluseid maid algsetele omanikele ei tagastatud. 1972. aastal maksti peaaegu 70 000 põlisameeriklasele kaotatud maade eest igale ühele 669 dollarit kompensatsiooni.)