tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirik

Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirik on õigeusu kirik Tallinnas Nõmmel. Kirikuhoone asub Tähe tänava ja Raudtee tänava nurgal aadressil Tähe tänav 2.
Kirikuhoonet kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudus.
Ajalugu.
Kirik ehitati aastatel 1922–1923 Glehni perekonna poolt kogudusele kingitud krundile. Kiriku arhitekt oli Aleksandr Vladovski, insener Aleksei Golubkov tegi projekti muudatusi. Kirik ehitati annetustest ja heategevusüritustest saadud raha eest ning ei saanudki rahanappuse tõttu kavandatud ulatuses valmis – freskode ja vitraažakende jaoks tollal raha ei jätkunud.
Kiriku pühitses 21. oktoobril 1923 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander. Nõukogude ajal süüdati kirik kaks korda: esimest korda 1970., teist korda 1972. aastal.
Aastatel 1960–1990 teenis kirikus preestrina hilisem Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius.
Aastatel 2003–2004 restaureeriti kirik Tallinna kirikurenessansi projekti raames. Lisati originaalprojektis olnud freskod ning vitraažaknad. Vitraažid on loonud meister Andrei Lobanov.
Puna-Vene

Puna-Vene (ukraina keeles Червона Русь "Tšervona Rus", poola keeles "Ruś Czerwona", ladina keeles "Ruthenia Rubra") on Lääne-Ukraina, eriti Ida-Galiitsia ajalooline nimi.
117

117. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad
Aastad: 112 113 114 115 116 - 117 - 118 119 120 121 122
53

53. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 48 49 50 51 52 - 53 - 54 55 56 57 58
Philip Glass

Philip Morris Glass (sündinud 31. jaanuaril 1937 Baltimore'is Marylandi osariigis) on Ameerika Ühendriikide helilooja. 
Tema muusikat on sageli nimetatud minimalistlikuks, kuigi ta ise eelistab terminit "teatrimuusika". 
Glass on üliviljakas helilooja; ta on kirjutanud muusikat ansamblitele, oopereid, sümfooniaid, kontserte, filmimuusikat ja klaveripalu.
Teda peetakse 20. sajandi teise poole üheks tähtsamaks heliloojaks.
Isiklikku.
Glassil on palju sõpru kirjanike, muusikute ja filmirežissööride seas. Tema tutvusringkonda kuuluvad näiteks Richard Serra ja Doris Lessing, Allen Ginsberg, dirigent Dennis Russell Davie ja muusik Aphex Twin. 
Ta on budist ja tugev Tiibeti iseseisvuse pooldaja. 
Aastatel 1965–1980 oli ta abielus Joanne Akalaitisega, neil on poeg Zachary (sündinud 1969) ja tütar Juliet (sündinud 1971). Abielust Holly Critchlow'ga, kellega ta abiellus 2001. aastal (see oli Glassi neljas abielu, nüüdseks lahutatud), on tal poeg Cameron.
Glass elab New Yorgis ja Nova Scotias.
Rapla valla vapp

Rapla valla vapp on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rapla valla vapp.
Vapp kinnitati 26. aprillil 2018, kujundajaks on Priit Herodes.
Vapi kirjeldus.
Neljastatud rohelisel ja hõbedasel kilbil on vastasvärvides pügalrist.
Vapp 2003–2017.
Vabariigi Valitsuse 11. juuli 2002 määrus nr 225 "Haldusterritoriaalse korralduse muutmine Rapla linna ja Rapla valla osas" alusel senise Rapla linna ja senise Rapla valla baasil moodustati uus omavalitsusüksus Rapla vald. Rapla kui asula liigiks kehtestati vallasisene linn. Vastavalt Rapla vallavolikogu 13. märtsi 2003 otsusele nr 15 on Rapla valla vapiks endise Rapla linna vapp.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil müüritud sillakaar ja selle all kolm lainelõikelist varrast, kõik hõbedased.
Põhjendus.
Rapla valla vapil on kujutatud Rapla ühte sümbolit, 19. sajandi algusest pärinevat Rapla kivisilda.
Vigala valla vapp

Vigala valla vapp on Rapla maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vigala valla vapp.
Vapp kinnitati 7. juunil 1993.
Vapi autor on Tõnu Kukk.
Vapi kirjeldus.
Hõbedasel kilbil on must tagajalgadele tõusnud punaste manustega koer, kes suundub paremale. Kilbi vasakust servast eenduvad kaks musta rombikujulist uksehinge. Kilbi punane tüvi moodustab vapi kõrgusest ühe kolmandiku. Selle keskel on hõbedane sõõr.
Põhjendus.
Vigalas sündinud Matthias Johann Eisen on kohaliku rahva suust üles kirjutanud muistendid, milles kajastuvad Vigala valla inimeste uskumused ja õnneigatsus. Nende hulgas on ka legend mille järgi on kujundatud valla vapp. Legendi järgi kulgeb Vigala kiriku juurest maa-alune tee Vigala mõisa. Teel aga peab vahti suur, must koer, kelle valvata on raudukse taga olev varandus. Varanduse asukoht on jäänud tänini saladuseks. Vapi hõbedane tüvi ja sõõr sümboliseerivad maa-alust varandust, mustad uksehinged raudset varakambrit. Vapi punase tüve värv on valitud Vigala pulmavaipade koloriidi järgi.
Vapi kasutamise kord.
Valla vappi võib kasutada:
Peale antud juhtude võib valla vappi kasutada ainult vallavalitsuse korralduse alusel.
52

52. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 47 48 49 50 51 - 52 - 53 54 55 56 57
50

50. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 45 46 47 48 49 - 50 - 51 52 53 54 55
55

55. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 50 51 52 53 54 - 55 - 56 57 58 59 60
56

56. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 51 52 53 54 55 - 56 - 57 58 59 60 61
57

57. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 52 53 54 55 56 - 57 - 58 59 60 61 62
58

58. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 53 54 55 56 57 - 58 - 59 60 61 62 63
59

59. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 54 55 56 57 58 - 59 - 60 61 62 63 64
Lennufirmade IATA-koodide loend

Tähistajate loend
Aa Hooldekodu

Aa Hooldekodu (ka "Häcke OÜ Aa hooldekodu", "OÜ Häcke Aa Hooldekodu") on hoolekandeasutus Ida-Virumaal Lüganuse vallas Aa külas kunagise Aa mõisa härrastemajas. 
Hooldekodu on eraettevõttele rendile antud. 2009. aastal läks see üle riiklikust omandist munitsipaalomandisse. 2012. aastal korraldas Lüganuse vald enampakkumise mõisakompleksi ja hooldekodu müügiks, mille võitis MTÜ Vahtra Hooldemaja. Senine rentnik OÜ Häcke vaidlustas enampakkumise kohtus.
Härrastemajal on kolmekorruseline juurdeehitis, mis valmis 1981. 
Hooldekodu tegeleb põhiliselt vanurite hooldamisega. 
Aa Hooldekodu juhataja on Ilmar Köök. 
Aprillis 1999 elas hooldekodu ruumides 75 hoolealust ja 13 põgenikku. Teistel andmetel oli seal sama aasta mais 59 hoolealust ja 11 põgenikku. 
Detsembris 2003 oli hooldekodus 170 hoolealust ja 50 töötajat.
Teised asutused hooldekodu ruumides.
Pool juurdeehitise kolmandast korrusest on olnud Aa naiste- ja laste turvakodu käsutuses. 
Aastatel 1993 ja 1998 on sinna paigutatud ka asüülitaotlejaid. Augustis 1998 toimetati Maardu hotellist Gabriel turvakodu ruumidesse üle 15 iraaklast, kes jäid sinna 2000. aastani, mil nad viidi üle Illuka Varjupaigataotlejate Vastuvõtukeskusse. Seda peatuspaika nimetati Aa pagulaskeskuseks (juhataja Indrek Kullam). Seal elas ka teistest maadest pärit varjupaigataotlejaid. 
Kalmistu.
Hooldekodul on oma kalmistu, mis jääb Aa vanadekodu südamest linnulennult umbes 700 meetri kaugusele läände.
Ajalugu.
Aa vanadekodu asutati 1924. aastal. Esimesed hoolealused paigutati sinna detsembris 1923, ametlik avapidu toimus jaanuaris 1924.
Aastal 1939 paigutati Aa vanadekodusse Vohnjas koopas elanud Liisa ja Elviine Krüüger. 
Nõukogude ajal tegutses ta invaliididekodu nime all, hiljem Aa Internaatkodu nime all. Hoolealused olid eelkõige vaimuhaiged ja vaimupuuetega inimesed. 
Enne rendile andmist oli hooldekodu direktor Vaike Salveste. Jumalateenistusi pidas Enn Salveste.
Purtse

Purtse on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Asub Purtse jõe ääres.
Külas asub Purtse Hiiemägi, Purtse mõisa kivist kindluselamu (vasallilinnus) ja Purtse tuule- ja päikese hübriidpark.
Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.
Allikmaa

Allikmaa on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Kuni oktoobrini 2013 kuulus küla Taebla valda.
Ta koosneb kahest lahustükist, mis piiravad läänest ja idast Palivere alevikku. Põhjas piirneb Allikmaa küla Vidruka ja Luigu külaga, idas Jaakna külaga, lõunas Turvalepa ja Martna valla Kaasiku külaga ning läänes Võntkülaga.
Külas kasvab Palivere künnapuu.
Ajalugu.
Vanadel kaartidel on Allikmaa külast põhjas Kõnnu ("Kendo") küla.
Varja

Varja on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Varja küla asub Tallinna-Narva maantee ääres.
Muinasajal oli külas tihe asustus. Küla põldudel on säilinud 7 kultuskivi. 1241. aastal oli Varja ("Uvarelæ") külas 24 adramaad, millega Varja oli Lüganuse kihelkonnas suuruselt neljas. 
Küla kuulus Lüganuse kihelkonna Aa mõisa. 1940. aastal kuulus küla Lüganuse valda Virumaal.
Varjas asus postijaam. Esimene postijaamahoone valmis 1728. aastal. Varja postijaamast on säilinud ümberehitatud peahoone ja mõni kõrvalhoone.
Küla nimi võib tulla isikunimest (Varjus või Varjoi). 
Külanimi võib olla suguluses etnonüümiga "vadja" ning mõistega "varjupaik" (kindlustatud asula tähenduses, koos paljude teiste Var-tüveliste toponüümidega.
Moldova (Lüganuse)

Moldova on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Asub Aast läänes. 
Külas on 2011. aasta lõpu seisuga 30 elanikku, neist 23 on eestlased.
Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.
Voorepera

Voorepera (1977. aastani "Voorepere") on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Voorepera ja Varja küla paiknevad talude reana Tallinna–Narva maantee ääres. 
2000. aasta rahvaloenduse järgi oli elanikke 56, hiljem on märgitud elanike arvuks 64 või 68 või 61. 
Vooreperas on sündinud koorijuht Arno Kallikorm, kelle sünnikodule on paigaldatud mälestustahvel.
Särevere

Särevere on alevik Järva maakonnas Türi vallas Türist kagus Prandi jõe ääres mõlemal kaldal. 
Särevere kohal on Prandi jõgi üles paisutatud, nii et ta moodustab Särevere paisjärve. Selle ületab Viljandi tänav. 
Säreveres asub Särevere mõisa peahoone.
Tänavad.
Säreveres on 12 tänavat:
Viitna

Viitna on küla Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas. 
Küla läbib Tallinna–Narva maantee. Küla keskuses ristuvad Loobu–Rõmeda teega (Tallinna–Narva maantee endine trass) Viitna–Koljaku ja Kadrina–Viitna tee (kõrvalmaanteed) ning Viitna-Arbavere tee (kohalik tee).
Ajalugu.
Aastail 1971 kuni 2001 asus Viitnal Lahemaa rahvuspargi administratsiooni kontor.
Loodus.
Viitna külas Viitna maastikukaitsealal asuvad Viitna järved.
Majandus.
Viitnal on mitmed turismi ja toitlustusega seotud ettevõtted: Viitna kõrts, Kadaka kämping ja Viitna Puhkekeskus (tuntud kui Viitna motell).
Põhja-Eesti pank

Põhja-Eesti pank ehk Põhja-Eesti paekallas ehk Põhja-Eesti klint on Balti klindi osa Eesti põhjarannikul.
Põhja-Eesti pank on Paleosoikumi aluspõhjakivimeisse lõikunud järsak. Et valdavalt Soome lahe kaldal paljanduva panga ülemine osa koosneb paekivist, nimetatakse panka mõnikord ka Põhja-Eesti paekaldaks. 
Pankranniku idapoolseim osa on Meriküla ja Narva vahel asuv Narva klindilõik. Sellest läänes, Meriküla ja Sillamäe vahel asub Vaivara klindilõik. Sillamäe ja Kalvi vahel asub Ida-Viru klindilõik, Kalvi ja Palmse vahel Lääne-Viru klindilõik. Muuksi pangast Palmseni eristatakse Lahemaa klindilõiku. Muuksi pangast Maarduni asub Ida-Harju klindilõik, Maardust Kallaste pangani aga Tallinna klindilõik. Kallaste panga ja Pakri poolsaare vahel asub Lääne-Harju klindilõik. Pankranniku läänepoolseim osa Paldiski ja Osmussaare vahel kannab nime Loode-Eesti klindilõik.
Eesti 2000. aasta rahvaloendus

2000. aasta rahva- ja eluruumide loendus oli rahvaloendus, mis viidi Eestis läbi 2000. aasta 31. märtsi seisuga. 
Isikulehel oli 31 küsimust, leibkonna- ja eluruumilehel 12 küsimust. 
Tulemused avaldati 11 kogumiku näol. 
Eesti rahvaarvuks saadi 1 370 052. Nendest oli eestlasi 930 219 (67,90%), venelasi 351 178 (25,63%), ukrainlasi 29 012 (2,12%), valgevenelasi 17 241 (1,26%), soomlasi 11 837 (0,86%), tatarlasi 2582 (0,19%), lätlasi 2330 (0,17%), poolakaid 2193 (0,16%), juute 2145 (0,16%), leedulasi 2116 (0,15%), sakslasi 1870 (0,14%) ja muudest rahvustest inimesi 9410 (0,69%). Rahvus jäi teadmata 7919 inimesel (0,58%)
Bieszczady

Bieszczady on mäestik Euroopas, osa Ida-Karpaatide lääneotsas asuvast Ida-Beskiidide kompleksist. Bieszczady mäestikuks loetakse Łupkówi kuru (640 m) ja Võškivskõi kuru (933 m) vahelist kirde-kagusuunalist ahelikku, millest suurem osa asub Poola kaguotsas ning mis ulatub otsati Slovakkiasse ja Ukrainasse.
Bieszczady mäestiku kõrgeim tipp on 1405 meetri kõrgune Pikui, mis paikneb Ukrainas. Mäestiku Poola-osa kõrgeim tipp on 1346 meetri kõrgune Tarnica.
Alates 1991. aastast kuulub mäestik UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Elustik.
Bieszczady mäestikus elab mitmeid ohustatud looma- ja linnuliike, teiste seas must-toonekurg, pruunkaru, hunt ja pürg. 
Nimi.
Mäestiku nime päritolu on teadmata.
Ajalugu.
Pärast Rooma impeeriumi langust kuulus ala ungarlastele ja lääneslaavlastele. Pärast seda kuulus ala Suur-Moraavia riigile. Aastatel 1914 ja 1915 oli mäestik oluline sõjapelgupaik.
Ameland

Ameland on saar Euroopa põhjaosas Põhjameres, üks Friisi saartest. Kuulub Hollandile ja moodustab Amelandi valla. 
Pindala on 206 ruutkilomeetrit. 
Seisuga 31. detsember 2008 elas Amelandil 3466 inimest. 2017. aasta augusti seisuga elas saarel 3683 inimest.
Saar on madal, leidub liivaluiteid. 
Saart on esmamainitud 8. sajandil Ambla nimega. 
Teise maailmasõja ajal oli saar okupeeritud Saksamaa poolt.
Saarel on neli küla:
Saarelt on pärit kaugushüppaja Hannes de Boer (1899–1982) ja arhitekt Sjoerd Soeters (sündinud 1947).
81

81. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned:30. aastad 40. aastad 50. aastad 60. aastad 70. aastad - 80. aastad - 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad
Aastad: 76 77 78 79 80 - 81 - 82 83 84 85 86
82

82. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned:30. aastad 40. aastad 50. aastad 60. aastad 70. aastad - 80. aastad - 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad
Aastad: 77 78 79 80 81 - 82 - 83 84 85 86 87
84

84. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned:30. aastad 40. aastad 50. aastad 60. aastad 70. aastad - 80. aastad - 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad
Aastad: 79 80 81 82 83 - 84 - 85 86 87 88 89
Papsaare

Papsaare on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Audru valda.
Papsaare asub Pärnu kesklinnast 5 km kaugusel loodes.
Küla alal asub Audru ringrada.
Lemmetsa

Lemmetsa on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Audru valda.
Asulad (A)

"Siin on loetletud Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mille nimi algab A-tähega.
Asulad (B)

"Siin loetletakse Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mille nimi algab B-tähega.
Asulad (C)

Asulad (C) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad C-tähega.
Asulad (D)

Asulad (D) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad D-tähega.
Asulad (E)

"Siin on loetletud Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mille nimi algab E-tähega.
Tom Kaulitz

Tom Kaulitz (kodanikunimi Tom Kaulitz-Trümper; sündinud 1. septembril 1989 Leipzigis) on saksa muusik, ansambli Tokio Hotel kitarrist.
Tom Kaulitz sündis 10 minutit enne oma kaksikvenda Bill Kaulitzit 1. septembril 1989. 
Koolis vihkas Tom kõige rohkem matemaatikat ja loodusõpetust, kuid nautis väga kunsti ja mängis kitarri. Peagi leidis ta endas kire muusika vastu ning varsti tegid nad vennaga bändi Devilish, millest sai mõne aasta pärast Tokio Hotel. 
Ansamblisse kuulusid Tom (kitarr), Bill (vokaal) ning Gustav (trummid) ja Georg (basskitarr). 
Tokio Hotel saavutas rahvusvahelist edu, võites auhindu kogu maailmas. 
Kaksikute vanemad Simone ja Jörg Kaulitz lahutasid abielu, kui poisid olid seitsmeaastased, pärast seda abiellus ema Gordon Trümperiga. 
Väga noores eas osalesid Tom ja Bill Saksamaal telefilmis "Verrückt nach dir" (1994, "Hull sinu järele"). Umbes samal ajal avastasid poisid oma muusikaande. Bill hakkas laule looma ja Tom kitarri õppima. 
Poisid otsustasid luua endale erilise imago. Tom valis gängsteri/räpparistiili. Tema stiili iseloomustavad ülilohmakad teksad, suured särgid ja pusad, New Erase'i mütsid, pesapallimütsid, peapaelad ja rastapatsid. 
Tomi huvideks on muusika, peod, BMX ja grafiti. Ta armastab saksa hiphoppi, eriti hiphoppar Samy Deluxe'i.
Asulad (F)

Asulad (F) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad F-tähega.
Asulad (G)

Asulad (G) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad G-tähega.
Asulad (H)

"Siin on loetletud Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad H-tähega.
Asulad (I)

"Siin on loetletud loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mille nimi algab I-tähega.
Asulad (J)

Asulad (J) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad J-tähega.
Asulad (K)

Asulad (K) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad K-tähega.
Asulad (L)

Asulad (L) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad L-tähega.
Asulad (M)

Asulad (M) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad M-tähega.
Asulad (N)

Asulad (N) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad N-tähega.
Ny.
[[Kategooria:Asulate loendid]]
Asulad (O)

Asulad (O) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad O-tähega.
Asulad (P)

Asulad (P) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad P-tähega.
Asulad (Q)

Asulad (Q) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Q-tähega.
Asulad (R)

Asulad (R) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad R-tähega.
Asulad (S)

Asulad (S) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad S-tähega.
Asulad (Š)

Asulad (Š) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Š-tähega.
Asulad (Z)

"Siin on loetletud Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mille nimi algab Z-tähega.
Asulad (Ž)

Asulad (Ž) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Ž-tähega.
Asulad (T)

Asulad (T) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad T-tähega.
Asulad (U)

Asulad (U) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad U-tähega.
Asulad (V)

Asulad (V) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad V-tähega.
Asulad (W)

Asulad (W) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad W-tähega.
Wy.
[[Kategooria:Asulate loendid]]
Asulad (Õ)

Asulad (Õ) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Õ-tähega.
Asulad (Ä)

Asulad (Ä) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Ä-tähega.
Asulad (Ö)

Asulad (Ö) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Ö-tähega.
Asulad (Ü)

Asulad (Ü) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Ü-tähega.
Asulad (X)

Asulad (X) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad X-tähega.
Asulad (Y)

Asulad (Y) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mille nimi algab Y-tähega.
Andres Tarandi valitsus

Andres Tarandi valitsus oli Eesti Vabariigi 37. valitsus, mis töötas 8. novembrist 1994 kuni 17. aprillini 1995. Valitsuses osalesid Mõõdukad, Isamaa, ERSP, VKRE ja ELDP. 
Valitsuse moodustas eelmise, Mart Laari esimese valitsuse keskkonnaminister Andres Tarand Eesti Maa-Keskerakonnast. Ajakirjanduses on Tarandi valitsust nimetatud ka jõulurahuvalitsuseks, sest selle põhieesmärk oli püsida ametis pool aastat kuni järgmiste Riigikogu valimisteni, stabiliseerides nende eel sisepoliitilist olukorda ja tegemata suuri muudatusi. Sihiks võeti riigieelarve vastuvõtmine ning Laari valitsusajal algatatud poliitika ja reformide jätkamine selle takistamise või ümberpööramise asemel, kusjuures just viimase olulisust on hiljem rõhutanud mitmed Tarandi valitsuse liikmed. Jätkus näiteks omandireformist tulenev erastamine, võeti vastu äriseadustik, säästva arengu seadus ning ranna ja kalda kaitse seadus. 
Valitsuse astus tagasi pärast 1995. aasta Riigikogu valimisi. Järgmine, Tiit Vähi teine valitsus asus ametisse 17. aprillil 1995. 
Valitsuse moodustamine.
26. septembril 1994 avaldas Riigikogu Mart Laarile seoses rublatehinguga umbusaldust. Vastavalt varasemale kokkuleppele Isamaa juhtidega esitas president Lennart Meri Eesti Panga presidendi Siim Kallase peaministrikandidaadiks, kuid Riigikogu ei andnud Kallasele valitsuse moodustamiseks volitusi. Seejärel hakati Riigikogus otsima kompromisskandidaati. Kuna üle poole Riigikogu liikmetest olid valmis peaministrina toetama senist keskkonnaministrit Andres Tarandit, siis esitaski president Meri 20. oktoobril Tarandi peaministrikandidaadiks.
Valitsuse moodustamiseks asus Tarand pidama läbirääkimisi kõigi Riigikogu fraktsioonidega. 27. oktoobril 1994 andiski Riigikogu Tarandile volitused valitsuse moodustamiseks. Andres Tarandi valitsuses otsustasid osaleda samad samad poliitilised jõud, mis olid moodustanud ka Mart Laari valitsuse. Mõõdukate, Isamaa ja ERSP esimehed leppisid kokku üheksapunktilises tegevuskavas, mille järgi jätkas valitsus suures osas eelmise valitsuse poliitikat. Muuhulgas lubati kiiresti edasi minna omandireformiga, teha olulisi muudatusi Põllumajandusministeeriumi juhtimises ja tööstiilis ning toetada Setu maakonna loomist Värska, Mikitamäe ja Meremäe valdade baasil.
Valitsus astus ametisse 8. novembril 1994. Võrreldes Mart Laari valitsuse viimase koosseisuga vahetati välja kolm ministrit. Endisel ametikohal jätkas tööd üheksa ministrit.
Umblu

Umblu on 0,5 hektari suurune saar Harjumaal Kolga lahes Jõelähtme vallas Kaberneeme küla alal. Saare rannajoone pikkus on 400 meetrit. Umblu saar on eraomandis 1998. aastast, mil selle ostis Tiit Vähi firma OÜ Merilaine.
Saar asub Kaberneeme ja Pedassaare vahel, 2 km Pedassaarest läänes. Saar on kruusane, seal kasvab rohttaimestikku ja lehtpuid.
1819–1865 elasid saarel Rammu saarelt pärit asukad.
Saar kuulub Kolga lahe maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Kungli

Nime Kungli on kasutatud kahe Eesti paiga kohta:
Rohusi saar

Rohusi (ka "Rohusaar, Rousi") on 10,29 hektari suurune saar Kolga lahes, halduslikult Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Saare rannajoone pikkus on 1,75 kilomeetrit.
Rohusi saar on eraomandis 1998. aastast, mil selle ostis Tiit Vähi firma OÜ Merilaine.
Saarel asub elaniketa Rohusi küla.
Saar on Y-kujuline ja 3,7 meetrit kõrge. Saarel kasvab rohttaimestikku, võsa ja veidi metsa. Saarel on kirjeldatud 173 liiki soontaimi. Saarel tuvastati Eesti esimene meri-lõhistanuka kasvukoht.
Saarel on tuvastatud 18 liiki haudelinde.
Saar kuulub Kolga lahe maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
19. sajandil asusid Rohusile elanikud Rammu saarelt. Rohusil elas kaks peret.
Saarest ligi 600 meetrit lõunasse jääb Umblu saar.
Kiltsi (Haapsalu)

Kiltsi on küla Lääne maakonnas Haapsalu linnas Haapsalu ja Rohuküla vahel.
Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus küla Ridala valda.
Kiltsi mõisa on esmamainitud 1323. aastal "Alba Curia" nime all. Järgneva sajandi jooksul rajati mõisakeskusse tõenäoliselt ka Kiltsi vasallilinnus. Samuti asus Kiltsis Ungru mõis, mis eraldati Kiltsi mõisast 1523. aastal.
1923. aastal püstitati Kiltsi raadiosaatemast.
Kiltsi külas on endine Haapsalu sõjaväelennuväli. Selle rajamist alustati 1939. aastal. Pärast Nõukogude vägede lahkumist on lennuväli lagunenud. 2006. aasta suvel etendus seal NO99 teatri suveetendus "Kuningas Ubu". Lennurajal on peetud kiirendusvõistlusi.
Küla territooriumile jääb Paralepa ülemine tuletorn.
Küla põhjaosas asub Paralepa mets, kus voolab Ungru oja.
Küla läbib Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla tee.
Nehatu

Nehatu on mitme koha nimi Eestis:
On olemas ka Nehatu kiirtoidukoht.
Lebanon

Lebanon (inglise keeles 'Liibanon') on mitme asula nimi Ameerika Ühendriikides:
Audru

Audru on alevik Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Audru valla halduskeskus.
Asub Audru jõe alamjooksul.
Audrus on põhikool, ajalooline mõisasüda ja kirik.
Ajalugu.
Keskajal Audrusse loodud Audru mõis oli Saare-Lääne piiskopkonna Audru ametkonna keskus.
Ahaste

Ahaste on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Audru valda.
Ahaste küla on esmamainitud 1670. aastal kui Ahhast.
On tänavküla Pärnumaal Audru vallas Ahaste piirkonnas (Ahaste, Soeva, Aruvälja, Kärbu ja Põhara kuuluvad Ahaste piirkonda). Küla põhjaosa on hõredalt asustatud ja lõunaosa tihedalt.
Piirkond on tiheda asustusega. Külas tegutsevad kool, Aruvälja rahvamaja, lasteaed ja kauplus.
Külas on hoogustunud kohaliku ajaloo uurimine raamatukogu juhataja eestvedamisel.
Külas on Rindali paisjärv. 1833. aastal oli eraldi Ahaste vald.
Ahaste vald oli pikliku kujuga ning see ulatus Nedrema külast Rindali ja Ellamaa külani. Valla territooriumi keskel asus vallamaja, vallamajast põhjas ja lõunas paiknes raba. Vallamaja asupaiga tegi eriliseks see, et tegu oli kahe raba vahelise kõige kitsama kohaga.
Külas toimus 2016. ja 2017. aastal lastelaager Aruvälja Loob.
Ahaste külas asub üks Eesti suuremaid ajalootubasid.
Soeva

Soeva on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Audru valda.
Kõima (Pärnu)

Kõima on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Audru valda.
Juurdeehitis

Juurdeehitis (juurdeehitamise kui protsessi kohta kasutatakse ka sõna "juurdeehitus") on hoone või muu rajatise osa, mis on ehitatud algse rajatise või varasema juurdeehitise külge.
Moḩammad Zāher Shāh

Moḩammad Zāher Shāh (kasutatud on ka nimekuju Mohammed Zahir-šahh, dari keeles محمد ظاهرشاه; d16. oktoober 1914 – 23. juuli 2007) oli Afganistani kuningas, kes valitses aastail 1933–1973. Enne oma surma oli ta vanim ning Rumeenia kuninga Mihai I kõrval ainus elusolev riigipea, kes valitses enne Teist maailmasõda.
1973. aastal kukutati Zāher Shāh mässuliste vabariiklaste poolt ning hiljem keeldus ta nukuvalitsejana Nõukogude Liidu kontrolli all olevasse Afganistani naasmast. Ta elas aastakümneid oma villas Itaalias
2002. aastal naasis Zāher Shāh pärast peaaegu 30-aastast eemalolekut Afganistani ning asus elama oma endisse paleesse. Trooni tagasi nõudlema ta siiski ei hakanud, kuigi ta sai 2004. aastal "Rahvuse isa" nimetuse.
Aa pioneerilaager

Aa pioneerilaager oli Kohtla-Järve rajoonis Lüganuse külanõukogus Aa külas Aa ranna ääres asunud pioneerilaager. Tänapäeval jääb see koht Ida-Viru maakonna Lüganuse valla maadele.
Laager rajati 1946 alale, kus 1930. aastatel asus piirivalve ohvitseride kasiino ning hiljem keemiatööstusele kuuluv puhkekodu. 
Rajati palju uusi hooneid. 
Igal suvel puhkas laagris sadu lapsi. 
Alates 1993. aastast on endise pioneerilaagri alal Eesti Metodisti Kiriku lastelaager Giideon. Algul renditi laagrit Eesti Põlevkivilt, hiljem ostis kirik selle ära.
Adavere

Adavere (kohakääne Adaverre ehk Adaveresse) on alevik Jõgevamaal Põltsamaa vallas.
See asub Põltsamaa linnast 7 km loodes Tallinna–Tartu maantee ääres.
Asula järgi on nime saanud siluri Adavere lade, sealne nüüdseks hävinud paemurd oli ka lademe algne stratotüüp.
Adaveres on lasteaed, Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õppekoht, raamatukogu ja mõisa süda.
Ajalugu.
Koha nime on esmamainitud 1510. aastal kujul "Attversche scheding". 1583 nimetati küla kujul "Adawier" ja 1638 kujul "Adafer", 1797 mainiti Adavere mõisa kujul "Addafer". Mõis asus Põltsamaa kihelkonnas.
Paul Johanseni andmetel rajati mõis 17. sajandi vabatalupoja "Susza Hans"u talukohast. Kuid Ülle Tarkiainen väitis, et mõis oli kindlasti suurem kui ühe talu maade põhjal arvata võiks.
1920. aastatest oli Adavere asundus, 1970. aastatel asund ja aastast 1977 alevik.
Nime algusosa on isikunimi "Ada" või "Adu", mis pärineb oletuslikust varasemast nimekujust "Atoi".
Ettevõtlus.
Eesti NSV-s tegutses Adavere näidissovhoos.
Alevikus tegutseb AS Adavere Agro. Adaveres on kauplus, tankla ja Circle K. Varem tegutsenud Adavere Lihatööstus ja Adavere Liha on pankrotistunud.
Sport.
Adaveres asub Eesti ainuke kiiruisutamiseks mõeldud (250 m) jääovaal. Peaaegu kõik praegused Eesti kiiruisutamise meistrid on pärit Adaverest ja treenivad seal. Seal on treeninud kiiruisusportlased Saskia Alusalu, Mart Markus ja Marten Liiv. Kiiruisutajate treener on jäämeistri ja Eesti kiiruisuisana tuntud Väino Treiman.
Adaverest on pärit Eesti koondislane jalgpallis Mariana Kees.
Adavere nimega seotud kohad.
Adavere ümbruses on kohti, mis on tuntud küll Adavere nime järgi, kuid ei asu Adavere alevikus.
Adavere vallamaja asus Puiatu külas. Kalme külas asub Adavere mõisa tuulik, kus on tuntud söögikoht. Samuti paikneb külas Adavere mõisa kalmistu.
Ka Mandri-Eesti geograafiline keskpunkt paikneb Kalme külas. Selle lähedale maantee äärde Kalme Hiiekohta on püstitatud seda tähistav kivi.
Kareda valla vapp

Kareda valla vapp on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Kareda valla vapp.
Vapp on kinnitatud 17. septembril 1992.
Vapi kirjeldus.
Hõbedasel kilbil kaks ülaservast lähtuvat allasuunatud sinist teravikku. Kilbi alapoolel must rõngasrist mis on moodustatud Kreeka ristist ja rõngast.
Põhjendus.
Vapi värvid viitavad maakonna vapile, samuti rahvusvärvidele. Vapil kajastub soode vahel asuva valla pikk ajalugu, tema paiknemine erinevate huvide ristumiskohas.
Aa vald

Aa vald oli vald Virumaal Lüganuse kihelkonnas.
Aa vald (mõisavald) moodustati 1816. Sellesse valla ajalooperioodi jääb ka perekonnanimede (perenimede) panemine. Aa vallas sai perekonnanimed 89 peret.
Valla saksakeelne nimi oli "Gemeinde Haakhof", mis tulenes Aa mõisa nimest. Peale Aa mõisa kuulus valda veel Voorepere mõis ("Worroper").
1866. aasta vallareformiga kaotati mõisa võim valla üle. Aa vald eksisteeris sellisel kujul 1891. aasta lõpuni ja aastal 1892 liideti see Püssi vallaga.
Roosna-Alliku valla vapp

Roosna-Alliku valla vapp oli Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Roosna-Alliku valla vapp.
Vapp kinnitati 29. novembril 1995.
Vapi kasutamine lõppes 2017. aastal seoses valla liitumisega naaberomavalitsustega.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil hõbedane sinise ringikujulise südamikuga roosiõis; hõbedasel vapitüvel allikamärk.
Põhjendus.
Vapikujundid roos ja heraldiline allikamärk viitavad valla nimetusele – seega on tegemist nn kõneleva vapiga. Valla nimetuse esimene pool arvatakse tulenevat suguvõsa Rosenitelt, kellele kuulus seal 17. sajandist – 18. sajandi esimese veerandini mõis (Kaltenbrunn). Valla nimetuse teine pool meenutab, et Rppsna-Allikul asuvad Eesti ühed veerikkamad allikad ja suur allikajärv, millest saab alguse Pärnu jõgi. Vapi sinine värvus sümboliseerib lootust ja nooruslikkust, samuti vett kui looduse üht põhielementi. Hõbe on puhtuse ja vaimsuse võrdkuju.
Haakhof

Haakhof oli kahe Eesti mõisa saksakeelne nimi:
Türi valla vapp

Türi valla vapp on Järva maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Türi valla vapp.
Vabariigi Valitsuse 30. juuni 2005. aasta määruse nr 153 "Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla haldusterritoriaalse korralduse ja sellega seonduvalt Vabariigi Valitsuse määruste muutmine" alusel senise Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla ühinemisel moodustati kohalik omavalitsusüksus Türi vald. Valla praegune vapp on kasutusel sellest ühinemisest.
Praegune vapp.
Rohelisel kilbil on hõbedane rist. Selle peal omakorda on punane südakilp, millel kuldne õun.
Ühinenud haldusüksuse vapp lähtub eelistatavalt ühinenud omavalitsuse sümbolitest ja värvidest. Roheline tähistab maamajandust, lootust ja tasakaalustatud ellusuhtumist. Roheline on ka kõigi ühinenud omavalitsuste sümbolite üks põhivärve. Rist märgib Türi valla paiknemist Eesti keskosas ühendusteede ristumiskoha ümber. Rist jagab vapikilbi neljaks väljaks, mis siin sümboliseerivad ühinenud omavalitsusüksusi. Südakilp eristab ühendvalla vappi ja lippu varasema Türi valla vapist ja lipust ning Türi linna lipust. Südakilbi punane ja kuldne värvus ja õunakujund pärinevad endiselt Türi vapilt.
Vana vapp.
2005. aastani kasutusel olnud vapp kinnitati 9. veebruaril 1995. aastal.
Rohelisel kilbil on hõbedane rist, mille keskel allikamärk. Vapi roheline väli tähistab valla tuntust põllumajandus- ja aianduspiirkonnana. Rist on usu sümbol ning osutab ühtlasi valla paiknemisele Eestimaa keskosas. Heraldiline allikamärk tähistab nii looduslikke kui ka vaimulätteid.
Türi vapp

Türi vapp on Eestis Järva maakonnas asuva Türi linna endine vapp, mis kinnitati 24. juulil 1992 ja mida kasutati 2005. aastani.
Vabariigi Valitsuse 30. juunist 2005 pärineva määrusega nr 153 "Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla haldusterritoriaalse korralduse ja sellega seonduvalt Vabariigi Valitsuse määruste muutmine" alusel moodustati senise Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla ühinemisel on uus kohalik omavalitsuse üksus Türi vald. Türi linna kui asula liigiks kehtestati vallasisene linn.
Vapi kirjeldus.
Kilbi poolitab diagonaalis vasakult ülanurgast lähtuv hõbedane varras. Kilbi ülemisel sinisel väljal on hõbedane täpp ning selle ümber laienevate raadiustega neli hõbedast ringjoont. Alumisel punasel väljal on kuldne õunapuuoks.
Lüganuse kolhoos

Lüganuse kolhoos oli kolhoos Lüganuse külanõukogu territooriumil (praeguse Lüganuse valla) territooriumil. 
Kolhoosi keskus oli Varja külas, hiljem Lüganusel. 
Kolhoosi pindala oli 1970. aasta seisuga 5590 ha, 1976. aasta seisuga 5518 ha. Ühiskasutuses olevat põllumajanduslikku maad oli 3930 (3965) ha, sealhulgas haritavat maat 3930 (2937) ha. 
Töötajaid oli 1970. aastal keskmiselt 330, 1973. aastal keskmiselt 339.
Lüganuse kolhoosiga liideti muuhulgas Hiie kolhoos ja kolhoos Ühisjõud. 
Aastal 1993 tükeldati majand neljaks osaks, sealhulgas OÜ Sigwar.
Snofru

Snofru (ka "Sneferu"; kreeka "Soris") oli Vana-Egiptuse Vana riigi 4. dünastia esimene kuningas. Tema valitsemisaeg langes umbkaudu aastatesse 2613–2589 eKr.
Ühisjõud

Ühisjõud on mitme kunagise kolhoosi ning muu organisatsiooni nimi.
Valjala valla vapp

Valjala valla vapp on Saare maakonna endise Eesti haldusüksuse Valjala vallavapp.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil on ümarkaarne portaal, selle kohal asub keskteljest paremale nihutatud pügalristikujulise ehisraamistikuga roosaken ja portaali flankeerivad ümarkaarsed kirikuaknad ning vapitüvi; kõik need on hõbedased.
Põhjendus.
Vapil on kujutatud Valjala kiriku omapärane esisein. See kirik on Saaremaa vanim kirik, Valjala maalinnas võtsid saarlased 1227. aastal vastu ristiusu.
Pepi I

Pepi I oli Vana-Egiptuse Vana riigi 6. dünastia teine kuningas. Tema valitsemisaeg langes aastatesse 2332 kuni 2283 e.Kr.
Pepi I oli kuningas Teti poeg. Tal oli mitu poega, neist Merenra oli valitsejaks tema järel ja Pepi II Merenra järel.
Ta abiellus Abydose noomi vürsti Hui kahe tütrega.
Pepi I ajal tugevnesid provintside ülikute õigused ja mõjuvõim.
Hierakonopolise templist on leitud Pepi I elusuuruses pronksskulptuur.
88

88. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 30. aastad 40. aastad 50. aastad 60. aastad 70. aastad - 80. aastad - 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad
Aastad: 83 84 85 86 87 - 88 - 89 90 91 92 93
89

 
89. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 30. aastad 40. aastad 50. aastad 60. aastad 70. aastad - 80. aastad - 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad
Aastad: 84 85 86 87 88 - 89 - 90 91 92 93 94
Aleksander Antson

Aleksander Antson (31. august 1899 Võrsna küla, Pihtla vald, Püha kihelkond, Saaremaa – 21. september 1945 Haapsalu) oli eesti kirjanik, ajakirjanik, kergejõustiklane ja sporditegelane.
Ta töötas nii õpetaja, ajakirjaniku kui ka töölissporditegelasena.
Saksa teise okupatsiooni ajal oli aastatel 1941–1944 vangis.
Ta suri liiklusõnnetuse tagajärjel Haapsalu haiglas.
Piiskopilinnus

Piiskopilinnuseid (saksa keeles "Bischofsburg"; läti keeles "bīskapa pils") rajasid piiskopkonnad. Eesti aladel oli keskajal kaks piiskopkonda – Saare-Lääne piiskopkond ning Tartu piiskopkond.
Ilona Lepsalu

Ilona Lepsalu (sündinud 10. oktoobril 1970 Rakveres) on Eesti munitsipaalpoliitik. Ta on alates 1. aprillist 2002 Res Publica liige. 
Ta lõpetas 1988 Rakvere 3. Keskkooli. 
1999. ja 2002. aasta valimistel valiti ta nimekirjas Lüganuse valla volikokku. 
1999. aastal kandideeris ta valimisliidus Koduvald ja sai 611 häälest 34. 
2002. aastal kandideeris ta Res Publica nimekirjas ning sai 607 häälest 40.
Ta oli maini 2008 Aa külavanem ning töötab Aa Hooldekodu sekretärina.
Väätsa valla vapp

Väätsa valla vapp on Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Väätsa valla vapp.
Vapp kinnitati 30. mail 1995.
Vapi kirjeldus.
Kahest ümberpööratud S-lõikest moodustunud kaldjaotusega vasakult poolitatud kuldne-rohelisel kilbil on kaks lõikest lähtuvat vastandvärvides ristikheinalehte.
Külavanem

Külavanem on Eestis ühe või mitme küla elanike ühiste huvide esindaja, kes juhib küla ja juhindub oma tegevuses küla ühistest seisukohtadest, kehtivatest õigusaktidest ning valla ja piirkonna arengukavadest. Praktika näitab, et külavanema määratlemisel ei ole ühtset välja kujunenud arusaama, see erineb paljuski kohalike omavalitsuste lõikes. Tema rolliks on olla kogukonna eestvedaja, aktiivsuse kujundaja, identiteedihoidja ning partner kohalikele omavalitsustele. Külavanema ameti puhul on tegemist ühiskondliku usaldusametiga, mille ülesandeid täidetakse tasuta, siiski on omavalitsustel võimalik korraldada külavanema kulude hüvitamine ja töö tasustamine.
Külavanema töö on reguleeritud valla õigusaktidega, mille õiguslikud alused on sätestatud kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse §-s 58.
Ajalugu.
Külavanemad on Eestis olemas olnud juba Rootsi ajal. 
Ametisse valimine.
Külavanema valimise algatab toimkond või vallavalitsus, kutsudes selleks kokku üldkoosoleku. Külavanema kandidaat peab olema valimise hetkel vähemalt 18 aastane ja omama elukohta selles külas. Külavanema kandidaadid peavad koosolekul andma kirjaliku nõusoleku kandideerimiseks. 
Külavanem valitakse koosolekul kohale tulnud täisealiste külaelanike häälteenamusega (erandiks on Viljandi ja Lääne-Saare vallad, kus saavad valimistel osaleda vähemalt 16 aastased külaelanikud). Hääled loeb kokku koosoleku juhataja ning teatab kohe tulemuse. Kandidaat, kes saab koosolekul antud häältest üle poole, osutub valituks. 
Külavanema volituste kestuse määrab vald külavanema statuudis. Levinuim volituste kestus on 2–5 aastat. Üldkoosolek võib külavanema igal ajal tagasi kutsuda. Külavanema statuudi kinnitab vallavolikogu.
Oluline on kaasata külavanema valimistele võimalikult palju külaelanikke, sest valdava praktika järgi on külavanema valimistel osalejaid vähe. Põhjuseks võib olla nii koosoleku toimumise informatsiooni puudumine, erinevate huvigruppide konfliktid kui ka inimeste passiivsus. Selles olukorras võib vastvalitud külavanemal olla keeruline, kui enamik külainimesi pole uuest külavanemast teadlikud.
Külavanema õigused ja kohustused.
Külavanema tegevused peavad kooskõlas olema kehtivate dokumentide, seaduste ja määruste ning üldtunnustatud tavadega, samuti peavad nad juhinduma küla ühistest seisukohtadest, omavalitsuse otsustest, määrustest ning Eesti Vabariigi seadustest.  
Vallavolikogu, vallavalitsuse ja külaelanike koostöös on võimalik koostada iga küla ja valla vajadusi ning võimalusi arvestav külavanema statuut, mis määrab külavanema tegevuse põhialused, sealhulgas tema õigused ja kohustused. Külavanema statuudi koostamiseks on jäetud suhteliselt vabad käed, kuna statuut, valimine ja lepingulised suhted sõltuvad palju kohalikest asjaoludest (KOKS § 58 lg 3). Vallavalitsuse esindaja ja külavanema kokkuleppel võib sõlmida ka lepingu, millega saab täpsustada vallavalitsuse ülesannete täitmise külavanema poolt ja määrata vastav tasu. Alljärgnevalt on toodud külavanema laialdasemalt levinud õigused ja kohustused, mis võivad külade vaheliselt erineda.
Alulinn

Alulinn (allikates ka Alolinn) oli kunagine linnus, mille ase on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas soosaarel Aa küla territooriumil Aa mõisa südamest umbes 1,75 km kagu pool, Tallinna–Narva maanteest umbes 600 m lõuna pool.
See oli soolinnus Askälä ja Alutaguse kihelkonna piiril. Tegemist on Virumaa kõige idapoolsema teadaoleva muinaslinnusega.
Vana pärimuse kohaselt olevat Alulinna ehitanud keegi nõid eluasemeks vanema tütrele, kelle ta oli röövinud.
Alutaguse nimi arvatakse tulenevast Alulinna nimest.
Aastal 1838 kirjeldas Alulinna Friedrich Reinhold Kreutzwald. "Kalevipoja" 15. loos seostas ta Alulinna tuuslariga.
Kirjeldus.
Soosaar on madal ja piklik. Alulinn asetseb selle kirdeosas. Linnusekoht on piiratud madala (1–1,2 m) valdavalt paekiviplaatidest müüriga (ringvalli jäänustega). Valli laius oli jalamil 7–8 m.
Linnuseaseme pikkus edela-kirde suunas on 130 või 139 m ja laius 35–40 m (kuni 72 m). Linnuse ala oli ovaalse kujuga ning selle pindala oli umbes 4500 ruutmeetrit.
Linnuse vanus pole teada.
Kreutzwaldi kirjeldus.
Kreutzwald esitas ajakirjas Inland (1838, nr 36, veerg 583) järgmise kirjelduse (tõlge saksa keelest):
"Alulinn, mälestis Eesti esiajast
Aa mõisa piirialal, Lüganuse kihelkonnas Alutagusel, umbes kolme versta kaugusel mererannast ja ühe versta kaugusel Peterburi maanteest, on väike soo, mille sambla ja mõne kääbuskuusega kaetud, rändaja astumise all sügavale sisse vajuv pind keskpaiga poole pisut kõrgeneb ning paistab taimkatte suurema mitmekesisusega ühtlasi viitavat pinnase muutunud iseloomule. See kõrgendik on – kummaline küll – jäänused igivanast linnusest, mis moodustab pikliku nelinurga pikkusega 70 sülda, laiusega 35 sülda ja kõrgusega 3–4 jalga. Müür ise, mida kõikjal katab muru ja kohati põõsad, sarnaneb esmapilgul pigem künkataolise kõrgendiku kui inimeste kätetööga; kui aga seda täpsemalt uurida, saab nähtavaks korrapärane konstruktsioon paest, graniidist ja samblast – asjaolu, mis tõestab, et varemed pärinevad selle maa põliselanikelt, sest sakslased kasutasid oma ehitistes teatavasti mörti. Kui võrrelda varemete asukohta (vana kaardi järgi täpselt Virumaa ja Alutaguse vaheline piir) tema nimega, mis rahvasuus tänini elab: "Alolinn", siis ilmneb, et nähtavasti andis see koht nime Alutaguse maakonnale (eesti keeles "Alotagusemaa" 'Alo tagune maa'). – Selle koha päritolu ja tähenduse kohta ei ole muistendites midagi ajaloolist säilinud. Ainsal selle kohta teada oleval müüdil on luuleline iseloom, sest ta laseb Alulinna ehitada suurel võluril röövitud tüdruku, pealiku tütre kindlalt kaitstud elukohaks. Milline isamaa ajaloo sõber oskab selle vana mälestise kohta rohkem teateid anda?"
Ohvrikoht.
Alulinna lähedal soos oli ohvrikoht, kust 1869. aastal leiti rauast esemeid: 50 odaotsa, üle 20 sirbi, õõskirveid, silmaga kirveid, mõõkade tükke ja muud (kokku üle 90 eseme). Leiud pärinevad põhiliselt vanemast rauaajast (aastatuhandevahetusest ja ka hilisemast ajast).
Teti

Teti oli Vana-Egiptuse Vana Riigi 6. dünastia esimene kuningas. Tema valitsemisaeg langes aastatesse 2345 kuni 2333 e.Kr.
Tõenäoliselt tapeti ta oma ihukaitsjate poolt.
Unas

Unas (ka "Wenis", "Unis") oli Vana-Egiptuse Vana Riigi 5. dünastia viimane kuningas. Tema valitsemisaeg langes aastatesse 2375–2345 eKr.
Ta laskis ehitada väikese püramiidi Saqqārah'sse, Džoseri astmikpüramiidi lähedusse.
Saksimaa kuningriik

Saksimaa kuningriik oli aastatel 1806–1918 tänapäeva Saksimaa liidumaa territooriumil eksisteerinud riik. 
Aastatel 1806–1813 kuulus Saksimaa kuningriik Reini Liitu, 1814–1866 Saksa Liitu, 1867–1871 Põhja-Saksa Liitu ja 1871–1918 Saksa Keisririigi koosseisu. Kuningriigi pealinn oli Dresden.
Saksi kuningriik oli Saksimaa kuurvürstiriigi otsene järglane. Kuurvürstiriigi valitseja Friedrich August III kuulutas end pärast Saksa-Rooma riigi lõppu kuningaks ning Saksimaast sai Napoleon I liitlane. Juriidiliselt toimus see pärast Poznańi rahulepingu sõlmimist 11. detsembril 1806. See rahu lõpetas sõja Prantsusmaa ja Saksimaa vahel ning Saksimaast sai Reini Liidu liige. Saksimaa oli neljanda koalitsiooni sõjas Preisimaa liitlasena kandnud suuri kaotusi (Jena ja Auerstedti lahing). 
Aastal 1813 oli Saksimaa üks väheseid Napoleon I liitlasi, kes talle truuks jäid, ning seetõttu kannatas ta karmilt: riigi okupeeris Venemaa ning Preisimaa soovis selle täielikult annekteerida. 
Viini kongressil lahendati Saksimaa probleem nii, et enamik riigist liidetigi Preisimaaga, kuid umbes 40 protsenti maast anti Friedrich Augustile tagasi. Järgnevaltki jäi riik Preisi-vastaseks, võideldes tolle vastu Preisi-Austria sõja ajal. Saksimaa armee oli üks vähestest, mis Austriat märkimisväärselt aitasid, jätnud Saksimaa kaitseta, et liituda Austria armeega Tšehhis. Ilmselt seetõttu pääseski Saksimaa Preisimaa poolt annekteerimisest, erinevalt teistest Austria liitlastest. Austria ja Prantsusmaa nõudsid aupunktina Saksimaa säilitamist, millega Preisimaa nõustus. Pärast sõda oli riik siiski sunnitud liituma Preisimaa moodustatud Põhja-Saksa Liiduga ning 1871 ka Saksa keisririigiga. 
Saksimaa kuningad.
Viimane kuningas Friedrich August III pidi troonist loobuma 13. novembril 1918, kui Saksa keisririik lagunes.
Kiiking

Kiiking on Eestis leiutatud ja arendatud meelelahutuslik spordiala, kus inimene paneb kiige järjest suureneva amplituudiga võnkuma, kuni nad teevad ringi ümber võlli. Kiiking algab siis, kui jalad on kõrgemal kui pea – kuni sinnamaani on tegemist kiikumisega. 
Kiikingus on kindel kükitamistehnika, mis erineb tavakiikumise võtetest. Kiiking on turvaline – käed ja jalad kinnitatakse spetsiaalsete rihmadega. 
Kiikingut reguleerib nii Eestis kui ka maailmas Eesti Kiikinguliit.
Kiikingu ajalugu.
Esimese kiikingukiige lõi Pärnu mees Ado Kosk 1993. aastal. 
Esimene tänapäevane kiikingukiik, mis oli reguleeritavate aistega, loodi 1996. aastal. 1997. aastal hakkas Ado Kosk mõõtma, kui pikkade aistega kiigel on inimesed võimelised üle võlli kiikuma. Nii sündiski spordiala.
Kiikingukiikede liigid.
Praeguseks on loodud kolm erinevat kiikingukiige mudelit:
Kiikingurekordid.
Eesti kiikingurekordi üldedetabelit juhivad Helga Ehrenbusch (5,95 m) ja Sven Saarpere (7,38 m, 2018).
Guinnessi rekordid.
Kiikingu tulemused on jõudnud ka Guinnessi rekordite raamatutesse. Sellega sai viimati hakkama Sven Saarpere 25. augustil 2018 7.38m aistega. 
Eelmised Guinnessi rekordid:
Regivärss

Regivärss on läänemeresoomlaste vanemale rahvalaulule ehk regilaulule omane värsivorm. Vahel kasutatakse mõisteid "regivärss" ja "regilaul" ka samatähenduslikena. Soomlased ja karjalased nimetavad sellisel värsivormil põhinevat laulu runolauluks või Kalevala-mõõduliseks lauluks. 
Regivärsi vorm kujunes arvatavasti välja ajaarvamise vahetuse paiku; Eestis oli regivärsiline rahvalaul elujõuline ligikaudu 19. sajandi keskpaigani. 
Regivärss koosneb üldjuhul neljast trohheilisest värsijalast, niisiis 8 silbist. Tegemist on reeglina vältelise ehk kvantiteeriva värsivormiga, kus igas värsijalas esimene silp on pikk ja teine lühike: "Kui ma hak-kan lau-le-mai-e..."
Värsimõõdu nõudel on rahvalauludes säilinud vanapäraseid sise- ja lõpukaota keelendeid - uurijate arvates hiliskeskajal levinud kujul. Puhtavormiline regivärss oli levinum Põhja-Eestis; Lääne- ja Lõuna-Eesti vana rahvalaulu vormil oli mitmeid erijooni. 
Sõna regi(värss) pärineb arvatavasti keskalamsaksa keelest: "rei(e)" - 'tantsulaul'; "rege" 'rida'; "rege-" v "rigenlied" 'rahvalaul'.