tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ainupilulised

Ainupilulised ehk monotreemid ("Monotremata") on imetajate selts, kuhu traditsiooniliselt paigutatakse kõik ürgimetajate alamklassi kuuluvad liigid. Erinevalt teistest imetajatest, kes on elussünnitajad, on ainupilulised munejad. Neil on kloaak (sellest tuleneb ka nende nimetus). 
Praegu elab ainupilulisi ainult Austraalias ja Uus-Guineas, kuid fossiilseid ainupilulisi on leitud ka mujalt. 
Pehmekoelistest munadest kooruvad pärast kümnepäevalist munasviibimist vähearenenud pojad, kes sõltuvad täielikult ema hoolitsusest. Ainupilulisi peetakse küll primitiivseteks, sest nad munevad, ometigi on neil kõik teised imetajatele omased tunnused, nagu karvkate, püsisoojasus ning nad imetavad oma loomi piimaga.
Süstemaatika ja fülogenees.
Traditsiooniliselt vaadeldakse ainupilulisi ürgimetajate ainsa seltsina. Nüüd on selgunud, et tegu pole monofüleetilise rühmaga. Üks hüpotees paigutab ainupilulised klaadi "Australosphenida". 
Hiljuti on tehtud ettepanek eristada nokkloomaliste ("Platypoda") ja sipelgasiililiste ("Tachyglossa") seltsi. 
Ainupilulised paistavad olevat lahknenud teistest imetajatest umbes 150 miljonit aastat tagasi. Paistab, et sipelgasiilid ja nokissiilid põlvnevad nokkloomataolistest esivanematest. 
Vanim ainupilulise fossiil on Uus-Lõuna-Walesist Lightning Ridge'ist leitud 110 miljoni aasta vanune "Steropodon galmani" lõualuutükk. On leitud ka fossiile perekondadest "Kollikodon", "Teinolophos" ja "Obdurodon". Aastal 1991 leiti Argentina lõunaosast 61 miljoni aasta vanune nokklooma sugulane perekonnast "Obdurodon" (või "Monotrematum"). 
Ainupiluliste süsteem on järgmine:
Tänapäevased ainupiluliste liigid on:
Nokissiil

Nokissiil ehk nokis-sipelgasiil ("Zaglossus bruijni") on ainupiluline, kes kuulub sipelgasiillaste sugukonda ("Tachyglossidae)" ja nokissiilide perekonda ("Zaglossus)".
Kirjeldus.
Nokissiil on oma sugulasest sipelgasiilist suurem, tema keha katavad tumedad karvad, mille vahelt tulevad esile heledad okkad. Nokissiil on umbes 80 cm pikk ja ta võib kaaluda kuni 10 kg.
Toitumine.
Nokissiil toitub ussidest (vihmaussidest) ja muudest selgrootutest loomadest, keda ta otsib lõhna järgi. Kui saak on leitud, haagib ta saagi oma konksjate ogadega keele külge ja tirib suhu. 
Levik.
Nokissiil elab Uus-Guinea niisketes mägimetsades (1900–3000 m üle merepinna).
Sigimine.
Kukkurlooma jooksuaeg on juulis. Ainus muna siirutatakse kõhul asuvasse kukrusse, kus emasloom muna välja haub. Pärast koorumist jääb poeg kukrusse 6–8 nädalaks.
Metadoon

Metadoon on sünteetiline opioid, mida kasutatakse analgeetikumina ja metadoonasendusravis.
Metadoon sünteesiti esimest korda 1937. aastal Saksamaal.
Metadoonasendusravi

Metadoonasendusravi on narkoloogias morfinismi korral kasutatav asendusravi meetod, mille puhul kasutatakse metadooni.
Eesmärk.
Metadoonasendusravi on üks osa üldisest kahjude vähendamise programmist.
Ravi peamine eesmärk on anda võimalus narkomaanile mitte kulutada oma raha mustalt turult narkootikumide ostmiseks ja seeläbi anda võimalus narkomaanile oma elukvaliteedi tõstmiseks.
Riik sõlmib narkomaaniga lepingu, mille kohaselt riik kindlustab narkomaanile temale vajaliku narkootikumi igapäevase annuse. Et metadoon on omahinnalt odav, siis riigi kulutused narkomaani vajaduste rahuldamiseks on väikesed, aga võit kriminogeense olukorra leevendamisel on suur.
Kahjude vähendamise programmi raames viiakse metadoonasendusravi läbi ka kinnipidamisasutustes nii Eestis kui ka välismaal.
Ajalugu.
1964. aastal hakkas Vincent Dole, kes töötas sel ajal Rockefelleri Ülikoolis, uurima metabolismi iseärasusi heroiini kasutajatel. Temaga liitus Marie Nyswander, kes psühhiaatrina töötades oli juba aastaid tulutult püüdnud ravida heroiinisõltlasi. Uuritavateks subjektideks olid kaks pikaajalist heroiinisõltlast. Uuritavad olid apaatsed, sisustades oma päeva peamiselt televiisorit vaadates. Kui neile hakati manustama metadooni, ilmnes neil tahteaktiivsuse tõus ja järgmine heroiini annus ei olnud neil enam nii tähtis, kui varem. Tahteaktiivsus tõusis neil sel määral, et nad hakkasid koolis käima. Saadud tulemused julgustasid uurijaid eksperimenti laiendama ja tulemus oli paljutõotav – patsiendid naasid igapäevasesse ellu. Loodi uusi keskusi, kus käisid metadooni saamas sajad sõltlased.
Kasutamise põhjendus.
Metadoon on sobiv asendusravi läbiviimiseks järgmistel põhjustel:
Probleemid.
Et metadooni regulaarne tarvitamine optimaalsetes annustes ei põhjusta joovet, siis areneb patsientidel kriitikameel oma seisundi suhtes ja paljudel juhtudel püüavad nad meeleheitlikult metadooni tarvitamisest loobuda – saada terveks. Kuid kuna metadoon on samasugune narkootiline aine nagu heroiin, oopium, alfametüülfentanüül, siis narkomaania ravimatuse tõttu see reeglina ei õnnestu. Õndumised põhjustavad patsientidel ägedaid psüühilise seisundi kriise – patsientide meelest on kõiges süüdi metadoon. Seetõttu on metadoonasendusravi käigus väga oluline patsiendi psüühilise seisundi toetamine, mille eesmärgiks on püüda patsienti panna leppima olukorraga, et ta on parandamatult haige ja on sunnitud eluaegselt metadooni tarvitama.
Aafrika elevant

Aafrika elevant ("Loxodonta") on imetajate perekond elevantlaste sugukonnast. Perekonnas on 2 liiki:
Klassifikatsioon.
1825 andis Georges Cuvier perekonnale nime "Loxodonte". 1827 muutis anonüümne autor kirjapilti "Loxodonta" – osade allikate alusel käsitleb "International Code of Zoological Nomenclature" (ICZN) seda autoriteetse allikana. 
Aafrika elevandi perekonna väljasurnud liigid on: 
Välimus.
India elevant ja aafrika elevant on üpris sarnased, kuid aafrika elevant on suuremate kõrvade ja võhkadega (on nii isastel kui emastel). Isane elevant võib seistes olla 3,64 m kõrgune, 6–7,5 m pikk, (koos londiga) kaaluda kuni 5455 kg; emane 3-meetrine ja kaaluda 3636–4545 kg.
Toitumine.
Aafrika elevant on taimtoiduline, ta kulutab 16 tundi päevas taimede (lehtede, bambuse, okste jne) söömisele. Ta võib päevas süüa 140–270 kg toitu.
Paljunemine.
Aafrika elevandi tiinus kestab 18–21 kuud. Ta sünnitab korraga ühe poja, kes kaalub umbes 90 kg.
Levik.
Ajavahemikus 1889–1946 on Aafrikast välja veetud umbes 2 280 000 elevandi võhka.
Anders Jacobsen

Anders Jacobsen (sündinud 17. veebruaril 1985 Hønefossis) on Norra suusahüppaja 
Jacobsen osales esimest korda maailma karikasarjas 2006–2007 hooajal ja sai esimesel etapil 24. novembril 2006 Soomes Kuusamos kolmanda koha. Esimese võidu maailma karikasarja etapil sai ta 17. detsembril 2006 Šveitsis Engelbergis. 
Jacobseni kohta võib ka nelja hüppemäe turnee põhjal öelda, et tuli, nägi ja võitis. 2006.-2007. aasta turneel osales ta esimest korda ja kohe tuli ka täistabamus. Ta sai turnee üldvõidu, olles Oberstdorfis 4., Garmisch-Partenkirchenis 5., Innsbruckis 1. ja Bischofshofenis 2. Pärast hüppemäeturneed sai ta kolmanda etapivõidu Vikersundi lennumäel Norras.
Esimesel maailma karikasarja hooajal tuli ta üldarvestuses teiseks poolakas Adam Małyszi järel. Peaaegu kogu hooaja juhtinud norralane kaotas lõpuks poolakale 134 punktiga.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Anders Jacobsen on osalenud () 153 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 28 korral, neist 10 etappi on ta võitnud.
Nelja hüppemäe turneel.
1. koht: 2006–2007
Mweri ahelik

Mweri ahelik on põhja–lõunasuunaline ahelik Burundi ja Rwanda lääneosas, Kesk-Aafrika murrangu perifeerne kerkinud osa. 
Mweri aheliku keskmine kõrgus merepinnast on 2000–2500 m, kõrgeim tipp on eri andmetel Karonja mägi (üle 2760 m , teistel andmetel 2685 m), Mweri mägi (2670 m)) või Heha (2670 m).
Kai Kallastu

Kai Kallastu (sündinud 10. augustil 1970) on eesti laulja (sopran) ja vokaalpedagoog. 
Ta oli Eesti Interpreetide Liidu stipendiaat aastatel 2009, 2010, 2012–2016, 2018.
Haridus.
Aastatel 1999–2004 õppis ta Helsingi Ametikõrgkoolis STADIA klassikalise muusika osakonnas laulu ja vokaalpedagoogika erialal, kus tema lauluõpetajad olid Matti Pelo ja Johanna Bister. 2004–2005 täiendas end Austria vokaalpedagoogi professor Irina Gavrilovici juhendamisel. 2009–2010 õppis Metropolia rakenduskõrgkooli magistrantuuris klassikalise laulu ja vokaalpedagoogika erialal. On osalenud professor Teresa Żylis-Gara, Eva Blahova, Nelli Manuilenko meistrikursustel. 
Töö.
Ta on esinenud ooperi- ja suurvormisolisti ning kammerlauljana, lisaks olnud festivalide ja kontsertide produtsent. 
Kai Kallastu on laulnud Repoo Ensemble, Reval Ensemble, Pärnu Ooperi orkestri, Pärnu Linnaorkesteri ja mitme projektikollektiivi solistina. Ta on 2007. aastal asutatud kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige ja produtsent. 
Kai Kallastu on esinenud festivalidel Eestis, Islandil, Itaalias, Lätis, Rootsis, Saksamaal ja Soomes.
Kai Kallastu repertuaar hõlmab teoseid renessansist nüüdismuusikani ning väga suure hääleulatusega lauljana on ta olnud mitme eesti helilooja nõudlike eksperimentaalsete vokaalteoste esmaesitaja. Ta on esitanud eesti heliloojate Andrus Kallastu, Tatjana Kozlova-Johannese, Ülo Kriguli, Kristjan Kõrveri, Märt-Matis Lille, Indrek Palu, Mart Siimeri, Sven Sosnitski, Toivo Tulevi, Age Veeroosi teoseid ning kaasaegse vokaalmuusika suurteoseid: Olivier Messiaeni laulusarjad Harawi, chant d'amour et de mort, Poèmes pour Mi, Chants de Terre et de Ciel, Arnold Schönbergi Pierrot lunaire op. 21, 15 Gedichte aus "Das Buch der hängenden Gärten" von Stefan George op. 15, Kaija Saariaho Quatre Instants, Lonh jne.
Isiklikku.
Kai Kallastu abikaasa on helilooja ja dirigent Andrus Kallastu. Nende tütar on muusik Maria Kallastu ja poeg pianist Karl Kallastu.
Leonora Palu

Leonora Palu (varem Leonora Järvet; sündinud 20. veebruaril 1979) on eesti flötist ja luuletaja. 
Ta on lõpetanud Pärnu Muusikakooli, Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonna ja Eesti Muusikaakadeemia (Raivo Peäske ja Imants Sneibise juhendamisel) flöödi erialal. 2003. aastal täiendas ta end Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis professor Frank Hendrickxi flöödiklassis. Ta on osalenud selliste nimekate flötistide nagu Renate Greiss-Armin, Patrick Gallois, Moshe Epstein, Matti Helin, Maarika Järvi jt meistrikursustel. 
Leonora Palu tegutseb kammermuusikuna. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias oli tema juhendajaks professor Matti Reimann. Koostöö teiste kammermuusikutega, teiste hulgas Jorma Tootsi ja Kristo Käoga, on viinud teda konkurssidele ja festivalidele Leetu, Rootsi, Austriasse, Saksamaale ja Itaaliasse. Tema kavadest leiab tihti uuemat eesti muusikat. Leonora Palu töötab Rahvusooperis Estonia orkestrandina ning mängib sageli ka Tallinna Kammerorkestris ja Pärnu Linnaorkestris. Viimase ees on esinenud korduvalt ka solistina. 
2007. aasta kevadest on ta kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige ning on osalenud audiovisuaalse kontsertetenduse "Topeltwagner juustuga" (stsenarist-lavastaja Sven Sildnik) loomisprotsessis ja ettekannetel.
Leonora Palu tegutseb ka improvisaatorina. 2002. aastal võitis ta duos Tauno Aintsiga eripreemia vabaimprovisatsiooni konkursil Leipzigis. Anto Petti juhitud ansambli ProImpro koosseisus on ta andnud kontserte Eestis ja Põhjamaades.
Mart Kangro

 
Mart Kangro (sündinud 8. novembril 1974) on eesti tantsija ja koreograaf.
Mart Kangro on lõpetanud 1996. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia erialal. 
Aastatel 1997–2001 töötas ta rahvusooperis Estonia balletiartistina. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselise koreograafi, lavastaja ja tantsijana.
Lavastusi.
Ainuüksi lavastust „Start. Based on a True Story” mängiti üle 50 korra ning see valiti Londonis rahvusvahelise konkursi „Aerowaves” raames 260 lavastuse seast 10 finalisti hulka. Lisaks pälvis see Grand Prix' „Lignes de Corps” festivalil Valancienne’is Prantsusmaal. Mart Kangro lavastusi on esitatud kahekümnes riigis nii Euroopas kui ka USA-s.
Mart Kangro keskendub oma töös inimkeha ning liigutuse tähendustele ja tähenduslikkusele teatris kui semiootilises aegruumis.
Mart Jaanson

Mart Jaanson (sündinud 31. märtsil 1966) on eesti helilooja, muusikateoreetik, teoloog ja luterlik vaimulik.
Aastail 1973–1984 õppis Jaanson Tartu 2. Keskkoolis ja samaaegselt Tartu 1. Lastemuusikakoolis klaverit ja 1983–1987 Tartu Muusikakooli muusikateooria osakonnas. 1987. aastal asus Jaanson õppima Tallinna Konservatooriumisse professor Eino Tambergi kompositsiooniklassi, mille lõpetas 1992. aastal "cum laude". 1988.–1990. aastal täiendas Jaanson end Eesti Goethe Seltsi juures tegutsenud Eesti Goethe-Gümnaasiumis. Aastail 1992–1993 õppis ta Austria Teaduste ja Uuringute Ministeeriumi ja hiljem Alban Bergi Fondi stipendiaadina Viini Muusika- ja Lavakunstikõrgkoolis professor Kurt Schwertsiku kompositsiooniklassis. 
1994. aastal astus ta Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1999. aastal. 2002. aastal sai ta Eesti Muusikaakadeemia teadusmagistrikraadi muusikateaduses. Aastail 2002–2003 õppis Jaanson EELK usuteaduse instituudi pastoraalseminaris. Alates 2005. aastast on ta TÜ usuteaduskonna doktorant.
1990. aastal oli Jaanson tegev ajakirja Scripta Musicalia toimetamisel. Ta on Eesti Arnold Schönbergi Ühingu asutajaliige ning oli aastail 1995–2003 juhatuse esimees. Aastast 1993 tegutseb ta eesti muusikaelus eelkõige muusikakriitikuna (Kultuurilehe 1994. aasta kriitikapreemia), aga ka heliloojana. Eelkõige keskendub ta 20. sajandi ja nüüdismuusika tutvustamisele. 
Aastail 1994–2006 töötas Jaanson Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana ja 1999.–2001. aastal oli selle kooli direktor.
Mart Jaanson on olnud Tartu Uue Muusika Pidustuste peakorraldaja. Alates 2001. aastast on ta TÜ muusikateooria lektor ning 7. oktoobrist 2003 EELK Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. 
2005–2006 oli Jaanson Toronto Peetri koguduse abiõpetaja ning alates 1. novembrist 2021 kuni 28. maini 2023 EELK Rannu koguduse hooldajaõpetaja. 1. detsembrist 2021 kuni 1. märtsini 2023 oli ta ka EELK Otepää Maarja koguduse hooldajaõpetaja. 
2013–2017 oli Jaanson Valga praostkonna abipraost ning alates 17. märtsist 2017 on Valgamaa praost. EELK Kirikukogu liige 2005–2009 ning alates 2017.
Ujur

Ujur ("Dytiscus") on röövtoiduliste mardikaliste perekond ujurlaste sugukonnast. Ujureid on teada 26 liiki, Eestist on leitud 7. 
Enamasti elavad nad märgaladel ja tiikides. Ujurlaste ("Dytiscidae") seast on nad kõige suuremad – nende pikkus on 3...4 cm. 
Kõige suurem ujur on laiujur ("Dytiscus latissimus"), kes elab paiguti ka Eestis.
Ujur toitub putukatest, aga suured ujurid võivad rünnata isegi väikseid kalu.
Ujur on laia tumeda kehaga ja väga suur putukas, kes elab järve põhjas.
Laiujur

Laiujur ("Dytiscus latissimus") on röövtoiduline mardikas ujurlaste sugukonnast.
Levila.
Laiujuri areaal on valdavalt Euroopa: Austria, Valgevene, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Tšehhi, Taani, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Ungari, Itaalia, Läti, Luksemburg, Holland, Norra, Poola, Rumeenia, Venemaa, Slovakkia, Rootsi, Šveits ja Ukraina. Laiujurit on leitud ka mõnest Eesti seisuveekogust.
Välisehitus ja eluviis.
Laiujur on ujurite perekonna suurim esindaja. Tema tagakeha on laienenud. Laiujuri vastseid saab hõlpsalt eristada teistest ujurlaste vastsetest selle poolest, et nende pea eesserv on nõgus (teistel kumer).
Laiujur eelistab elada väikestes tiheda taimestikuga seisuveekogudes, kuhu ulatub ka päikesekiirgus.
Laiujur nagu teisedki ujurid on eranditult röövtoiduline: peatoidus on paljud veeputukad, näiteks sõudurlased ("Corixidae"), samuti mitmed vähilised. 
Kaitsestaatus.
Paljudes riikides on ta loetud ohustatud liigi või eriti ohustatud liigi alla. Eestis ei kuulu ta punasesse raamatusse.
Laiujuri vähenemise põhjuseks on veekogude eutrofikatsioon ja kinnikasvamine – need tegurid toovad endaga tavaliselt kaasa valgusrežiimi muutusi, mis mõjutavad negatiivselt laiujuri elutingimusi.
Jevgeni Kazakov

Jevgeni Kazakov (Kokk Ženja) (sündinud 9. aprillil 1986) on venelasest kokk, kes sai tuntuks Tallinna ühe rüüstajana aprillirahutuste ajal 26. aprillil 2007.
Ta sai 20. detsembril 2000 Eesti kodakondsuse.
Liis Treimanni poolt temast tehtud foto võitis 2007. aasta Postimehe uudisfotode konkursil I koha.
Tehissüda

Tehissüda on tehislikult loodud seade, mille ülesandeks on asendada looduslikku südant.
Tehissüda paigaldatakse organismi sisemusse, mis eristab seda kunstlikust vereringest, mil verd pumpav süsteem paikneb väljaspool keha.
Tehissüda võib asenda osaliselt või täielikult looduslikku südant.
Esimene täistehislik süda siirati koerale 1937. aastal Venemaal. Inimesele siirati täistehislik süda esimest korda 4. aprillil 1969 USA-s.
Eestis siirati esimene tehissüda 2010. aasta juuni alguses. Tehissüda asendas patsiendi südant osaliselt – vasakut vatsakest. Operatsioon sooritati Põhja-Eesti Regionaalhaiglas.
Kata (karate)

Kata (jaapani keeles 形 või traditsioonilisemalt 型 'eeskuju', 'meetod', 'muster', 'vorm, šabloon' jne) on võitluskunstides (näit iaido, judo, karate jne) rakendatud standardharjutus, mis koosneb tehnikadest võitluses kas tegeliku või kujuteldava vastase või vastastega. Vastase või vastaste olemasolu (või puudumine) harjutuse sooritamisel oleneb võitluskunstist ja koolkonnast. Erinevate võitlusviiside katade vormid erinevad üksteisest koolkonniti näiteks nii vormi pikkuse, harjutuste komplekti kui liikumise üldise iseloomu ja kehakoiaku printsiipide poolest.
Kata roll.
Katad on enamasti harjutuste kompleksid, mille on töötanud välja kunagised võitluskunstimeistrid ning mida on aastasadu edasi antud õpetajalt õpilastele. Katade rolli kohta puudub tänapäeval ühtne seisukoht. Väidetakse, et katade esialgne eesmärk oli esitada meistri õpetusi mnemotehniliselt otstarbekas vormis nii, et õpilased saaksid need teatud standardharjutustena meelde jätta ning neid harjutades jõuda meistri õpetuse mõistmiseni ja motoorse valdamiseni. Paljud spetsialistid on aga arvamusel, et lihtsalt kata õppimine ei taga õpetuste omandamist, vaid katat tuleb õppida koos selles esinevate liigutuste tegeliku rakendusega.
Seega on katade puhul olulised nendes esinevate liigutuste bunkaid (kanjis 分解 'analüüs, osadeks lahutamine'), mis väljendavad katas tehtavate liigutuste võimalikke rakendusi reaalse vaenlase vastu. Tänapäeval on eri karatestiilide sama päritolu katadel väga palju eri bunkaisid ning see ähmastab kata kui sellise võimalikku eesmärki õpetuse kandjana. Väidetakse, et katadest on tänapäevaks kadunud suur osa seal algselt sisaldunud surmavaid tehnikaid või on unustatud nende bunkaid.
Kata sooritus.
Kata harjutamisel peetakse esiteks oluliseks kasutatavate asendite ja sooritatavate tehnikate korrektsust, lisaks sellele nõuab kata keskendumist sooritatavatele liigutustele ning arusaamist nende olemusest. Seega on kata harjutamise puhul tähtis terviklik sooritus, mille osadeks võib olla õige tempo valik, tehnikate korrektne rõhutamine, lõdvestumine tehnikate kasutamise vahel, õige hingamine ja kiai (kanjis 氣合 'jõu koondamine') kasutamine, tehnikate usutavus ja kontsentreeritus ehk kime (kanjis 決め 'pinge, pingutus'), kiirus ja jõu õige balanss, üldine stabiilsus ja tasakaal jms.
Kata eeskujulik sooritamine nõuab põhjalikku harjutamist ning väga head füüsilist vormi, kuna asendid nõuavad harjumatute lihaserühmade treenitust/painduvust ning liigutused väga head koordinatsiooni.
Katad ja sport.
Kata sooritamises võisteldakse nii üksikult – katat sooritab üks inimene – kui ka meeskondlikult – katat sooritatakse sünkroonis ja lisaks sooritusele esitatakse ka oma tõlgendus bunkai kujul.
Turniiridel võistlemisele orienteeritud sportlikus karates sageli katasid üldse ei harjutata, vaid keskendutakse kombinatsioonidele, paarisharjutustele ja reaalsele kumitele (määratud reeglitega vabavõitlusele kahe karateka vahel. Kumite võistlust hindavad kohtunikud).
Puiga Põhikool

Puiga Põhikool on põhikool, mis asub Võru maakonnas Võru vallas Puigas Võrust lõuna pool.
Koolimajast.
Puiga Põhikool on välja kasvanud Puiga lasteaiast. 1995. aastal kolis kool praegusesse koolimajja. Koolimaja kõrval on park, kuhu õpilased on ise puid istutanud. 14. oktoobril 2005 täitus Puiga põhikoolil 10 tegevusaastat. 21. jaanuaril 2008 alustati Puiga kooli spordihalli, uue arvutiklassi ja jõusaali ehitamist, mis valmisid 2008. aasta lõpus.
Õppeained.
Põhikoolile omaselt on tähtsamateks õppeaineteks eesti keel, matemaatika ja inglise keel. Teiseks võõrkeeleks on vene keel. Võru kultuuri säilitamiseks on Puiga Põhikooli tunniplaanis ka võru keele tund.
Huvitegevus.
Pärast tundide lõppu on õpilastel võimalus käia huviringides. On võimalik õppida savist, nahast ja teistest materjalidega esemete, kaunistuste ja kujukeste valmistamist, mängida korvpalli ja muid spordialasid. Neil on võimalus ka õppida tantsima ja laulma või hoopis arvutit kasutada. Puiga Põhikoolis on võimalik käia ka kooli raamatukogus.
Huviringid:
Salvatore Bonanno

Salvatore Bonanno (hüüdnimi Bill; 5. november 1932 – 1. jaanuar 2008) oli USA mafiooso Bonanno perekonnast, Joseph Bonanno poeg. 
Kümneaastaselt sai Bill kõrvanakkuse ning vanemad saatsid ta Long Islandilt Hempsteadist Tucsonisse Arizona osariiki. 15-aastaselt viis Bill oma koolikaaslased muuseumi asemel vaatama katoliku kiriku poolt keelatud filmi "Amber Forever". Selle eest keelati tal ühiselamus elamine ning ta pidi elama motellis. 
Pärast keskkooli õppis Bill Arizona Ülikoolis, kuid õpingud jäid pooleli. 
Algul juhtis Bill oma isa legaalseid ärisid. Hiljem sai temast Bonanno perekonna "consigliere". Paljud selle organisatsiooni liikmed pidasid Billi liiga kogenematuks ja intellektuaalseks. Pingeid tekitas Bill Bonano nõuanne loobuda uimastikaubandusest. 
1956. aastal abiellus ta Rosalie Profaciga, kes kuulus Profaci (praegu Colombo) maffiaperekonda. 
1950. aastatel, maffiale rahututel aegadel läks ta peitu California osariiki, et vältida vandekohtu ees tunnistuste andmist. Sel ajal sai vananeva Joseph Bonnano asemel Bonnano perekonna juhiks Gaspar DiGregorio. 
28. jaanuaril 1966 tehti Bill Bonannole, kes oli püüdmas maffias rahu taastada, New Yorgis DiGregorio korraldusel atentaat (Troutman Streeti tulistamine). Ta jäi 20 lasust hoolimata terveks. Sellest intsidendist sai alguse banaanisõda. Pärast Joseph Bonnano surma 1968 tehti rahu, mis nägi ette, et Bill taandub maffiast ning jääb koos perekonnaga elama Arizonasse. 
Bill asus koos abikaasaga elama Tucsonist 20 miili põhja pool paiknevasse 3300-aakrisesse karjakasvatus- ja puuvillarantšosse, osaledes siiski ka organiseeritud kuritegevuses. Pärast 1968. aastat oli Bill Bonanno kokku 12 aastat vangis. Aastal 1985 mõisteti ta süüdi eakatelt californialastelt remondi ettekäändel raha väljapetmise eest. 
Bill Bonanno tegutses aeg-ajalt ka teleprodutsendina, tegeldes peamiselt Bonanno maffiaperekonna minevikku käsitlevate miniseriaalide ja filmidega. Koostöös Gay Talesega valmis samateemaline raamat "Honor Thy Father". Nii Bill kui ka Rosalie Bonanno avaldasid hiljem oma mälestused. Bill Bonanno autobiograafiline raamat "Bound by Honor: A Mafioso's Story" ilmus 1999. Ta oli ka 1999. aasta telefilmi "" kaasstsenarist. Selles filmis mängis teda Tony Nardi. 
Bill Bonanno suri 1. jaanuari hommikul 2008 südamerabandusse. Ta maeti oma isa kõrvale kalmistule Holy Hope Cemetery and Mausoleum.
Opioidid

Opioidid (inglise keeles "opioids") on selliste looduslike, poolsünteetiliste ja sünteetiliste keemiliste ühendite koondnimetus, mis avaldavad selgroogsete loomade mitmetes elundisüsteemides ringeldes morfiinilaadset, valuaistinguid pärssivat toimet. 
Opioidpeptiidiga sarnaseid molekule on tuvastatud ka putukatel, kuid harilikult peetakse opioidide toime kirjeldamisel silmas imetajaid ja katseloomi.
Opioididel on agonistlikult ergutav toime opioidretseptoritele, mis paiknevad kesknärvisüsteemis, seedetraktis ja mujal.
Liigitus.
Opioide liigitatakse järgmiselt:
Mõnikord liigitatakse opioidide hulka ka opioidantagonistid, näiteks luulusalveist eraldatud salvinoriin A.
Levinud on ka liigitus endogeenseteks ja eksogeenseteks opioidideks. Endogeensete opioidide hulka liigitatakse opioidid, mida sünteesib organism, et tagada opioidretseptorite talitlus. Siia kuuluvad endorfiinid, enkefaliinid, dünorfiinid, endomorfiinid.
Opioiditeraapia.
Opioidipõhiseid analgeetikume kasutatakse mitmes meditsiinivaldkonnas. 
Opioidiainevahetus.
Opioidid aeglustavad alkoholi imendumist seedekanalis. Meditsiinilistel näidustustel manustatud opioididel ja alkoholil on summeeruv kesknärvisüsteemi halvav koostoime, suuremad raviannused võivad seega avaldada ka suuremat halvavat toimet ja võib tekkida surmaga lõppev opioidmürgistus. Praktikas aga võivad seda põhjustada ka tunduvalt väiksemad annused, siin oletatakse geneetiliste tegurite toimet.
Opioidisõltuvus.
Opioidid, mida kasutatakse meditsiinilistel kaalutustel analgeetikumidena (nagu dihüdrokodeiini, fentanüüli, morfiini jms sisaldavad ravimid), inhibeerivad looduslike endorfiinide sünteesi ja jäljendavad looduslike endorfiinide toimet. Nende pikemaajaline näidustatud kasutamine ja/või kuritarvitamine ning selle tagajärjel tekkinud sõltuvus ja/või tolerantsuse suurenemine on raskesti ravitavad (eriti morfiinisõltuvus). Kuid pahaloomulise haiguse terminaalstaadiumis ei peeta harilikult sõltuvuse teket 'halvaks käitumiseks' (ei peeta oluliseks).
Ümbrus

Ümbrus on matemaatiline mõiste, mis määratletakse kõige üldisemal kujul topoloogias, kuid mida kasutatakse ka teistes matemaatika harudes, näiteks matemaatilises analüüsis. Ümbrus on matemaatilises analüüsis kasutatava ε-ümbruse mõiste üldistus. Punkti ümbrusest võib mõelda kui niisugusest seda punkti sisaldavast hulgast, kus ükskõik mis suunas saab punktist õige pisut eemalduda ilma sellest hulgast väljumata.
Definitsioon topoloogilises ruumis.
Olgu formula_1 topoloogiline ruum.
Punkti ümbrus.
Olgu formula_2 ja formula_3. Hulka formula_4 nimetatakse punkti formula_5 ümbruseks, kui formula_4 sisaldab mingit lahtist hulka formula_7, millesse kuulub punkt formula_5.
Punkti kõigi ümbruste hulka nimetatakse selle punkti ümbruste süsteemiks. Punkti formula_5 ümbruste süsteemi tähistatakse formula_10 või (kui on selge, missugust topoloogiat vaatleme) formula_11.
Hulga ümbrus.
Olgu formula_12 ja formula_3. Hulka formula_4 nimetatakse hulga formula_15 ümbruseks, kui formula_4 sisaldab mingit lahtist hulka formula_7, mis sisaldab hulka formula_15.
Seega hulk formula_4 on hulga formula_15 ümbrus parajasti siis, kui formula_4 kõigi hulga formula_15 punktide ümbrus.
Lahtine ümbrus.
Ümbrus formula_4 ei pea ise lahtine olema. Kui formula_4 on lahtine hulk, siis nimetatakse teda (punkti formula_5 või hulga formula_15) lahtiseks ümbruseks. Mõnedes allikates mõeldaksegi sõna "ümbrus" all aga "lahtist ümbrust".
Punkti ε-ümbruse ja ümbruse definitsioon meetrilises ruumis.
Punkti ε-ümbrus.
Olgu formula_27 meetriline ruum, formula_2 ja formula_29. Punkti formula_5 formula_31-ümbruseks ehk lahtiseks keraks keskpunktiga formula_5 ja raadiusega formula_31 nimetatakse siis hulka formula_34.
Punkti ümbrus.
Iga meetrilist ruumi võime vaadelda topoloogilise ruumina (vt alajaotust Meetriline ruum topoloogilise ruumina artiklis Topoloogiline ruum) ja nii saame meetrilises ruumis kasutada eeltoodud punkti ja hulga ümbruse definitsioone topoloogilises ruumis. Kui aga näiteks punkti ümbruse definitsioon meetrilise ruumi jaoks ilma topoloogia mõistet kasutamata lahti kirjutada, saame järgneva definitsiooni:
Olgu formula_27 meetriline ruum, formula_2 ja formula_3. Hulka formula_4 nimetatakse punkti formula_5 ümbruseks, kui formula_4 sisaldab mingit lahtist kera keskpunktiga formula_5.
Lihtne on veenduda, et eeltoodud punkti ümbruse definitsioonis sõnade "lahtine kera" asendamisel sõnadega "kinnine kera" või lihtsalt sõnaga "kera" (s. o. lahtine või kinnine kera) saaksime samaväärse definitsiooni.
Reaalarvu ε-ümbruse ja ümbruse definitsioon.
Arvestades, et kõigi reaalarvude hulk formula_42 on meetriline ruum kaugusega formula_43, määratletakse reaalteljel punkti ε-ümbrus ja ümbrus järgnevalt:
Olgu formula_44 ja formula_29. Punkti formula_46 formula_31-ümbruseks nimetatakse vahemikku formula_48. Punkti formula_46 ümbruseks nimetatakse iga reaalarvuhulka, mis sisaldab mingi formula_31 korral punkti formula_46 formula_31-ümbrust.
Aleti järv

Aleti järv (ka "Aleti paisjärv") on paisjärv Raplamaal Kehtna vallas. Asub Hirve peakraavil.
Arne Ader

Arne Ader (sündinud 18. augustil 1963 Tartus) on eesti loodusfotograaf, looduse populariseerija, loodushoidja ja bioloog.
Elulugu.
Aastatel 1970–1971 õppis ta Vastse-Otepää Algkoolis, 1971–1981 Otepää Keskkoolis ja 1981–1986 Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloog-zooloogi erialal.
1986–1987 töötas Ader bioloogiaõpetajana Jõgeva 2. Keskkoolis. Aastatel 1987–1992 oli teadustööl TA Zooloogia ja Botaanika Instituudis, kus uuris sukeldumise ökofüsioloogiat ja lindude rände dünaamikat. 1993–1997 töötas arvutispetsialistina Nigula looduskaitsealal.
Alates 1997. aastast on Arne Ader töötanud vabakutseline loodusfotograafina, mille kõrvalt on kirjutanud ka looduslugusid, üllitanud raamatuid ja multimeediaprogramme, õpetanud loodusfotot kursustel ja Tartu Kõrgemas Kunstikoolis.
2018. aasta 7. aprillil valiti ta Eesti Ornitoloogiaühingu nõukogusse.
Looming.
Pildistamisel on Arne Ader keskendunud Eesti looduse portreteerimisele selle elurikkuses ja aastaringis. Ülevaate tehtud töödest annab 2000. aastal asutatud Loodusemehe pildipank, milles oli 2019. aasta alguse seisuga eksponeeritud üle 30 000 foto. Osad pildilood on esitatud samas kohas ka pildigaleriidena.
Tema sulest on ilmunud üle 300 looduseteemalise artikli ajakirjanduses.
Eidapere järv

Eidapere järv on järv Rapla maakonnas Kehtna vallas Mukri rabas.
Imsi järv

Imsi järv (ka "Imse järv") on järv Raplamaal Kehtna vallas. 
Järve kaitsmiseks on 1964. aastal loodud Imsi järve kaitseala.
Antiaine

Antiaine on füüsikas aine, mis koosneb antiaatomitest, mille tuumades (antituumades) on prootonite asemel antiprootonid ja antineutronid ning tuumade ümber ringlevad positronid. Antiaine kokkupuutel tavalise ainega tekib annihilatsioonireaktsioon, mille käigus mõlemad aine vormid neelduvad ning selle tagajärjel eraldub energia footonite näol.
Mõõdulint

Mõõdulint (varem ka mõõtlint) on painduv mõõteskaalaga tekstiilist, plastikust või metallist lint lineaarsuuruste mõõtmiseks. Lint on enamasti kompaktsesse korpusse kokkukeritav ning sellele on sageli märgitud mõõtejaotised nii meeter- kui ka tollmõõdustikus. Mõõdulint on asendamatu tööriist muu hulgas tisleri- ja õmblustöös.
Skaala väiksema jaotise väärtus on tavaliselt 1 mm.
Tööpink

Tööpink on paikne tehnoloogiline masin, spetsiaalne töölaud, pink või seade teatud tööoperatsioonide sooritamiseks.
Ajaloost.
Varasemal ajal oli see lihtne madal tööpink, millel hööveldati mitmesuguseid puitesemeid, toetades neid pulkade vastu, mis olid pandud pingis olevatesse aukudesse. Keskajal oli Euroopa tisleritöös üldkasutatav, kuid taandus hiljem kruupingi ees.
Eesti talurahvas kasutas koduses käsitöös tööpinki kuni 19. sajandi lõpuni, kodutöönduskeskustes (Avinurmes jm) ka 20. sajandil.
Luiste paisjärv

Luiste paisjärv on järv Raplamaal Märjamaa vallas Luiste külas. 
Järve kaldajoone pikkus on 2005 m. Järve valgala pindala on 26 km². 
Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Luiste paisjärve keskkonnaregistri kood on VEE2042710.
Hans Kauri

Hans Kauri (aastani 1935 Hans Mühlberg; 30. mai 1906 Majala, Konguta vald – 30. jaanuar 1999 Stockholm) oli eesti zooloog ja loomaökoloog; filosoofiadoktor (1959, Lundi ülikool).
Elukäik.
Aastatel 1928–1939 ja 1940–1941 oli ta Tartu ülikooli zooloogia instituudi assistent, 1941–1944 sealsamas ajutine teaduslik sekretär. Aastatel 1938–1940 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia teaduslik sekretär. 
Aastal 1944 põgenes Rootsi. 
Tema eestvõttel loodi Eesti Loodusuurijate Seltsi Koondis Eksiilis, kus ta oli teaduslik sekretär. Ta töötas Lundi zooloogiainstituudis, 1963. aastast Bergeni ülikoolis Norras. 
Ta on põhjalikult uurinud roomajaid, kahepaikseid, ämblikulaadseid jt. Oma eluajal oli ta üks Põhjamaade nimekamaid herpetolooge ehk roomajate uurijaid. 
Aprillis 1947 asutasid Kauri, Edgar Kant, Julius Mägiste ja veel mitu eesti teadlast Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis Lõuna-Rootsi osakonna keskusega Lundis. 
Ta oli Rootsi Eestlaste Esinduse juhatuse esimees 1963-1967, 1974-1975 ja 1977-1979.
Maidla paisjärv

Maidla paisjärv on järv Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Järve pindala on 2 ha.
Nõlvassoo järv

Nõlvassoo järv (ka "Nõlvasoo järv, Isakõnnu järv") on järv Raplamaal Kehtna vallas.
Räägu järv

Räägu järv (ka "Räägu paisjärv, Kehtna paisjärv") on järv Rapla maakonnas Kehtna vallas Kalbu ja Nadalama külas. Järve valgla pindala on 50 km². Kaldajoone pikkus on 1358 m.
Räägu järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Räägu järve keskkonnaregistri kood on VEE2029210.
Sepa järv

Sepa järv (ka "Sepajärv") on järv Raplamaa Märjamaa vallas.
Sopi järv

Sopi järv (ka "Sopi järvik") on järv Raplamaal Rapla vallas Kõnnu raba edelaserval. 
Järves on väike saar.
Marju Länik

Marju Länik (sündinud 7. septembril 1957) on eesti poplaulja.
Elulugu.
Lapse- ja varase kooliaja elas Truuta külas. Marju Länik alustas laulmist 1970. aastate algul kodupaigas Otepääl. 1975. aastal lõpetas ta Otepää Keskkooli ja sama aasta suvel sai temast Eesti Riikliku Filharmoonia solist. Kümnendi lõpus osales ta ETV laulukonkursil "Kaks takti ette" ja muusikafilmis "Suveviisid Võrtsjärvel". Samal ajal oli ta Tallinna Filharmoonias orkestri Vana Toomas solist, lauldes ka koos õdede Ele ja Kaja Kõlariga. Kontserte anti Moskvas, Kiievis, Leningradis, Riias ja mujal. 1977–1979 laulis ta Otepääl ansamblis Nustago ja trios Sarm. 
1980. aastatel esines ta ansamblitega Vitamiin, Mobile, Music Seif, Kontakt, Mahavok jt, millega käis paljudel ringreisidel Nõukogude Liidus.
Ta on solistina osalenud mitmel rahvusvahelisel konkursil, sealhulgas "Intertalent" ja "Vilniuse Tornid". Kontserdireisid on teda viinud ka Soome, Kuubale, Jugoslaaviasse ja Tšehhoslovakkiasse. 1985. aastal osales ta koos ansambliga Mahavok Moskvas Ülemaailmsetel Noorsoo- ja Üliõpilaspäevadel Gorki pargis peetud kultuuriprogrammis. 
1986. aasta Tšornobõli tuumakatastroofi järel külastas ta koos ansambliga Mahavok suletud piirkonda Ukrainas, kus päästetöödel osalenud tuhandetele (sh Eesti töölistele) anti mitu väga emotsionaalseks kujunenud kontserti.
Ta on osalenud suvetuuridel, andnud välja albumid "Naerdes ja naeratades" (1997), "Ti Amo" (2002), "Best of Marju Länik 1" (2007) ja "Best of Marju Länik 2" (2007) ning osalenud telesaadetes.
Marju Länik on lõpetanud Tallinna Ülikooli 2005. aastal bakalaureuseõppes ("cum laude") kultuurinõuniku erialal (kultuuri- ja kunstimänedžeri lisaerialaga) ning 2007. aastal magistriõppes ("cum laude)" kultuurikorralduses.
Repertuaar.
Suur osa Marju Läniku loomingust koosneb originaallugudest, mida on talle kirjutanud eelkõige Mikk Targo, Heini Vaikmaa, Lauri Laubre ja Ivar Männik. 
Tema tuntuimad hitid on "Karikakar", "Ikka jälle", "Ma olen ju naine", "Head uut aastat", "Suvekuninganna", "Päikesemaa", "Kui sul on raske", "Varjude mäng", "Naerdes ja naeratades", "Aeg ootab", "Jää kauaks mu juurde", "Ma tulen, sa lähed", "On nii vähe õnneks vaja", "Ei võrdset sulle", "Tea siis vaid", "Teed me ümber", "Täheõis", neist osa ka vene keeles. 
Ta on eri koosseisudega salvestanud umbes 150 laulu. Ise on ta kirjutanud mõne üksiku lauluteksti ("Rokk on popp", "Ükskõik"), muusikat ta endale ise loonud ei ole.
Poliitiline tegevus.
Marju Länik oli valitud Reformierakonna nimekirjas Tallinna linnavolikokku, kus töötas aastatel 2005–2010. 2007. aasta Riigikogu valimistel kogus Länik 201 häält ega osutunud valituks.
Väike-Loosalu järv

Väike-Loosalu järv (ka "Väike Loosalu järv") on järv Raplamaal Rapla vallas Loosalu rabas. Järve võib pidada Eesti suurimaks laukajärveks.
Karitsa järv

Karitsa järv (ka "Salutaguse paisjärv, Karitsa paisjärv") on paisjärv Raplamaal Rapla vallas. 
Järves leidub linaskit, haugi ja särge.
Eesti Loodus

Eesti Loodus on Eestis ilmuv populaarteaduslik ajakiri, mille esiknumber ilmus 1933. aastal.
Eesti Loodusel on olnud aja jooksul mitu väljaandjat: 1933–1941 Loodusuurijate Selts, 1958–1995 Eesti (ENSV) Teaduste Akadeemia (1964–2000 ühtlasi Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeerium / 1989. aastast Keskkonnaministeerium), 2001. aastast MTÜ Loodusajakiri, mida toetab Keskkonnainvesteeringute Keskus. Aastatel 1942–1957 "Eesti Looduse" nimelist ajakirja ei ilmunud.
1933–1940 ilmunud ajakirja Loodusuurijate Seltsi vahetusfondis säilinud eksemplarid hävitati Harald Habermani heakskiidul 1953. aastal ja ajakiri on seetõttu bibliofiilne haruldus.
Ajakirjas avaldatakse loodusteemalisi originaalartikleid, reisikirju, loodushuviliste tähelepanekuid jpm. See on Eesti loodusajakirjanduse keskne väljaanne.
Eesti Loodus pole alati olnud kuukiri: 1933. aastal ilmus see neli korda, 1940. aastani viis korda, 1958–1966 kuus korda ja alates 1967. aastast kaksteist korda aastas. Alates 2023. aastast ilmub see kuus korda aastas. 2002. aastal oli ajakirja tiraaž 5000.
Alates 2000. aastast korraldatakse Eesti Looduse fotovõistlust.
Toimetajad.
Ajakirja toimetajatena on pikka aega töötanud Ilmar Kask, Ann Marvet, Vello Paatsi, Tiiu Keskpaik jt.
Rahutegija

"Rahutegija" on USA 1997. aasta film, kus peaosades on George Clooney ja Nicole Kidman.
Sisu.
Venemaal põrkavad kokku kaks rongi. Asja muudab traagilisemaks asjaolu, et üks rongidest veab demonteerimisele viidavaid tuumalõhkepäid. Ent kui selgub tõsiasi, et rongist on enne õnnetust üks tuumalõhkepea varastatud, läheb kogu maailm häireseisundisse. Lõhkepea röövija ei esita mingeid nõudmisi ja on nagu maa alla vajunud.
Maloje Kuzjomkino

Maloje Kuzjomkino ehk Pieni-Narvusi (vene keeles "Малое Куземкино") on küla Kurgolovo poolsaare lõunaosas Venemaal, ajaloolisel Ingeri- ja Vadjamaal (Kosemkina kihelkond). Praeguse haldusjaotuse järgi kuulub Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Kuzjomkino külaasundusse (vene keeles "Куземкинское сельское поселение"). Küla paikneb Lauga jõe läänekaldal, Bolšoje Kuzjomkino külast põhjas.
Maloje Kuzjomkino on asutatud 1880. aastate keskel pärast suurt tulekahju Bolšoje Kuzjomkino külas. Külas elas Vene lastekirjanik Aleksei Leonov (1929–2005).
Mitu suve ja kevadet

"Mitu suve ja kevadet" on Jaan Kaplinski üheteistkümnes luulekogu. See ilmus Tallinnas 1995. aastal.
Ilmumine ja vastuvõtt.
"Mitu suve ja kevadet" ilmus kirjastuselt Vagabund pehmes köites väljaandena, mille kujunduses on kasutatud hiina kalligraafiat. Pealkirjaks on esimese luuletuse esimesed sõnad. Tiitellehel pealkirja kõrval seisab: "Kai Pu lini ja Su Dong po luulet ja märkmeid. Kirjutas, tõlkis ja pani kokku Jaan Kaplinski. Kalligraafia Peng Lin." 
Raamatus on 64 Kaplinski luuletust eesti keeles, 20 Su Dungpo (Su Shi) luuletust Kaplinski eestikeelses tõlkes, kolm Kaplinski luuletust autori hiinakeelses tõlkes ja kolm Su Dungpo teksti hiina keeles. Kõik Kaplinski tekstid on dateeritud, hõlmates ajavahemikku 1992–1995. Su Dungpo tekstid on pärit 11.-12. sajandist.
Kriitikas märkis Andres Langemets, et Kaplinski luule on "juba mõnda aega olnud esijoones filosoofiline", aga seejuures mitte hämar, vaid "selge ja mägijõelikult läbipaistev". "See on luulepäevik Kaplinski poliitilise tegutsemise kõrgpäevilt ja ime küll, et niisugune tegutsemine ta luulevõimet ei moonutanud ega halvanud... Põhitoon on kogu aeg üks. See ei ole palavikuline prohvetihääl, mida ehk ajuti katsetas noor Kaplinski, vaid üsna didaktiline ja kanooniline eluõpetus meile, mõistmatuile ja äraeksinuile Eestimaa lugejaile. Muistse Hiina eeskujul." 
Luuleülevaates kirjutas Paula Sering, et "Kai Pu lini ja Kaplinski eluloo ühisjooned lubavad eeldada isikute samasust" ning et Kai Pu lin näib kõnelevat "eemalolijatega, kellega ilmsi kokku ei saa; ta nagu saadaks neile – liblikaile, ammusurnud hiina luuletajaile, esimestele inimestele Aafrikas – sõnumeid siitpoolt." Hasso Krull leidis, et Kaplinski kirjutab selles kogus "uuesti ümber Kaplinskit... ta kirjutab iseenda teksti palimpsestile enese teksti uuesti", justkui kirjutades "ennast vähemaks". "Kaplinski vaatab end Hiinast, asetab end Hiina teljestikku ja võrdleb Su Dong po'ga – kuid sellega ei muutu ta "hiinlaseks", vaid vastupidi, veelgi rohkem endaks, on korraga hiina Kaplinski, eesti Kaplinski ja kaplinski Kaplinski."
Autori selgitusi.
Kaplinski ise seletab oma luulekogu kahe pooluse suhet sama raamatu saatesõnas: "Selles raamatus on kahe autori tekste, kelle eluaega siin põrmuilmas lahutab 900 aastat ja elupaiku ligi 6000 kilomeetrit ehk üle 10 000 lii." Kai Pu lini sünniajaks määrab ta Geng cheni (lohe-) aasta 12. kuu 20 päeva, sünnikohaks Tartu linna. Võrreldes Kai Pu lini hiina luuletaja Su Dong poga, arvab ta, et Kai Pu lini "kirjanduslikud ja poliitilised saavutused on olnud palju tagasihoidlikumad kui hiinlasel, kuigi ka tema on olnud kõrges rahvaesindaja ametis". Hiinas reisides olevat ta ühes Guangzhou templis näinud ka hiinlase käega kirjutatud märke. Peale luuletamise ühendavat mõlemat kiindumus zen-budismi.
Elupaik

Elupaik ehk habitaat on liigi (populatsiooni) olemasoluks ja ontogeneesi läbimiseks vajalike abiootiliste ja biootiliste tingimuste kogum; ka selliste tingimustega ala. Enamasti kasutatakse mõistet "elupaik" loomade kontekstis. Taimede ja seente puhul räägitakse kasvukohast. 
Bioloogilise mitmekesisuse konventsioonis defineeritakse elupaika kitsamalt: "Elupaik on koht või kohatüüp, kus mingi organism või populatsioon looduslikult esineb."
Eestis on tähtsamateks elupaikadeks metsad, rohumaad ja sood. 
Eesti keeles on ingliskeelse mõiste "habitat" vastena zooloogias kasutatud sõna "elupaik" ja botaanikas "kasvukoht" (harvem ka "kasvukohatüüp").
Aasta puu

Aasta puu on Eestis laiemale üldsusele lähemalt tutvustatav puu, mille valimist korraldatakse igal aastal ajakirja Eesti Loodus eestvedamisel. 
Aasta puuks on tavaliselt mõni pärismaine puittaim või puittaimede perekond - näiteks on olnud aasta puu harilik kadakas (liik), aga ka paju (perekond). 
Sellele puule pööratakse aasta jooksul suuremat tähelepanu. Puu kohta saab lugeda artikleid ajakirjas Eesti Loodus, aga seda kajastab ka muu meedia, keskkonnaasutused jne.
Aasta puu valimise idee algatas professor Viktor Masing ja seda ettevõtmist alustati 1996. aastal. 
Kui Eesti aasta puuks valitakse liik või perekond, siis Euroopa aasta puu on konkreetne puu (üksiktaim).
Läti aasta puud.
2001. aastast valitakse aasta puud Lätis.
Bart Simpson

Bartholomew "Bart" JoJo Simpson on üks joonissarja "Simpsonid" peategelastest. 
Bart on Marge ja Homer Simpsoni poeg. Tal on kaks õde: Lisa ja Maggie. Bart on hea rulaga sõitja ja lolluste tegija. Oma sõprade Milhouse'i ja Nelsoniga mõtlevad nad aina uusi vempe välja. Bart vihastab pidevalt oma isa Homeri välja. Selle peale hakkab Homer Barti kägistama.Ta on ka agent agentuuris PTVÜ (PopiTegijate Vastane Üksus), mis loodi Skinneri poolt.
Bartile annab hääle näitleja Nancy Cartwright, kes proovis algselt anda häält Lisale.
Silver Haugas

Silver Haugas (sündinud 18. aprillil 1989) on ansambel Mushy basskitarrist. 
Elab Pärnus. Ta on lõpetanud Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi.
Saavutasid bändiga Mushy Proovikas 2006 esikoha, Noortebänd 2006 esikoha, Coca Cola Soundwave 2007 esikoha.
On ansambli Shanon liige .
Suktsessioon

Suktsessioon ehk kooslusejärgnevus ehk koosluste järgnevus on koosluste vahetumine ja teisenemine ökosüsteemi arengus. 
Sõltuvalt muutusi tingivate faktorite päritolust eristuvad 
Sõltuvalt moodustuva koosluse liikide päritolust eristuvad
Koosluste suktsessiooni lõppjärguks on koosluste ökoloogiline tasakaal ehk kliimaks.
Sirkjärv

Sirkjärv (ka Tsirkjärv, Sirgjärv, Umbjärv, Väike Umbjärv) asub Tartu maakonnas Luunja vallas.
Järv asub Peipsiveere looduskaitsealal.
Tsirkjärv

Tsirkjärv (ka "Ruusmäe Tsirkjärv") on looduslik järv Eestis Rõuge vallas Pausakunnu külas. Järve pindala on 2,2 hektarit, pikkus 350 m ja laius 90 m.
Arumetsa paisjärv

Arumetsa paisjärv on Häädemeeste vallas Pärnu maakonnas asuv paisjärv.
Hundissaare järv

Hundissaare järv (ka "Hundisaare järv, Riisa järv, Kikepera järv") on järv Pärnumaal Tori vallas Kikepera rabas.
Jäärja Järveotsa järv

Järveotsa järv (ka "Jäärja Järveotsa järv") on umbjärv Pärnumaal Saarde vallas. 
Järv asub Järveotsa maastikukaitsealal. Järve keskmine sügavus on 1,2 m. Järv on kinnikasvav ja väheneva veepeegliga. Idakaldal kasvab madalsoomets, mujal ümbritseb järve õõtsik- ja siirdesoo.
Diaspoor

Diaspoor ehk levis on igasugune organismide (eriti taimede ja seente) levimisalge, ka organismi osa, mille abil organismid levivad. Leviseks võib olla näiteks eos, seeme, vili, vilikond, sigipung, risoomi osa jm.
Diaspooride levimisviise.
Levimisviisid jagunevad kaheks: autohooria ehk iselevi (peamiselt paiskviljade) abil ning allohooria ehk tegurlevi.
HansaWorld

HansaWorld on ärihaldustarkvarale spetsialiseerunud tarkvaraarendusfirma. Grupi tütarettevõtete ja edasimüüjate võrgus Euroopas, Ladina-Ameerikas, Põhja-Ameerikas, Aafrikas, Aasias ja Lähis-Idas töötab üle 300 inimese. Ettevõttel on 19 kontorit kõigil suurematel mandritel ning firma tarkvaralahendused on kasutusel enam kui 110 riigis. 
HansaWorldi tooted on tõlgitud 29 keelde ning tarkvara töötab enamuse arvutite ja operatsioonisüsteemidega. HansaWorldi tarkvara on paigaldatud rohkem kui 74 000 ettevõttes, millest suurem enamus on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted, kuid kasutajate seas on ka mitmed rahvusvaheliste firmade tütarettevõtted.
Toote strateegia.
HansaWorldi graafiline kasutajakeskkond loodi algselt 1988. aastal Apple Macintosh arvutitele. 1994. aastal tuli välja esimene HansaWorld Windowsi versioon. Selleks ajaks oli tarkvaral juba tuhandeid kasutajaid. HansaWorldi tarkvara sisaldab laia valikut e-äri võimalusi, nagu näiteks võimalust saata ja võtta vastu e-kirju, mitmeid veebilahendusi ja võimalust kasutada tarkvara pihuarvutil, tahvelarvutil ja mobiiltelefonil. HansaWorldi tooted on kirjutatud C++ programmeerimiskeeles, andmebaasi tehniline lahendus ja võrguühendus põhineb firma oma tehnoloogial. Kõik see võimaldab tarkvara kasutada erinevatel operatsioonisüsteemidel. HansaWorldi tarkvara on saadaval Windows 2000–XP, Vista, Windows CE, Mac OS X ja Unix, Linux, AIX, ning Symbian S60, iPhone operatsioonisüsteemidele. 
Tooted.
Enterprise by HansaWorld on integreeritud ärihaldusplatvorm kõigi ettevõtte äriprotsesside haldamiseks. Enterprise'is on ligi 50 moodulit k.a. finantsarvestus, logistika, kassamüük, projektiarvestus, tootmine, rendiarvestus, hooldusteenindus, hotellijuhtimine, restoran, kliendihaldus, e-post ja e-äri lahendused. Kasutajate arv ühes süsteemis võib olla 1-1000+. Alates 2016. aastast asendab Enterprise paketi Standard ERP. 
HansaRaama by HansaWorld on integreeritud äritarkvara väikese ja keskmise suurusega Eesti ettevõtetele (kasutajate piirang puudub). HansaRaama sisaldab finantsarvestuse ja logistika mooduleid, põhivara, kulutusi, kliendihaldust ja lihtustatud tootmist. Alates aastas 2015 ei saa HansaRaamat enam soetada, selle asendas pakett Standard Books.
Standard Books on väikesele ja keskmise suurusega ettevõttele mõeldud ärihaldustarkvara. Vastavalt ettevõtte spetsiifikale saab raamatupidamise põhipaketile lisada erinevaid mooduleid nagu Ladu, Kassamüük (POS), Kliendihaldus (CRM), Põhivarad, Palgaarvestus, Korteriühistu raamatupidamine jne. Kasutajate arv süsteemis ei ole piiratud.
SmartApps on lahendus andmete kogumiseks ja vaatamiseks sõltumata informatsiooni sisestamise ajast ja kohast.
Alates 2015 aastast on HansaWorldi toodete ainus ametlik esindaja Eestis Excellent Business Solutions. 
Kõik HansaWorldi tooted on pilves majutatavad, kasutaja vaatenurgast algab töö alati Põhiaknast.
Kamali järv

Kamali järv (ka "Kamali paisjärv") on paisjärv Pärnumaal Saarde vallas. Asub Tõlla jõel.
Kiissa järv

Kiissa järv on Lääneranna vallas Pärnu maakonnas asuv järv.
Heini Vaikmaa

Heini Vaikmaa (sündinud 5. juulil 1958) on eesti muusik ja helilooja. 
Ansambli Mahavok üks asutajaid ja heliloojaid, Magnetic Bandi liige, teinud koostööd ansambliga Duubel+. 
Lisaks levimuusikale on ta kirjutanud rokkoopereid ("Hing ja iha", "Võti paradiisi").
Ta osales võistlusel Eesti Laul 2010.
Isiklikku.
Tema tütar on Mahavoki laulja ja klahvpillimängija Anet Vaikmaa.
Duubel+

Duubel+ (või eri aegadel ka Double+) oli eesti diskoansambel, mis tegutses aastatel 1994–1997.
Trio, mille moodustasid Tõnis Kiis, Anneli Tõevere ja Evelin Samuel, kutsus kokku helilooja Heini Vaikmaa, hiljem jätkas duetiks vähenenud ansambliga tööd plaadifirma O.K. Records.
Suuremad hitid oli "Sel tänaval", "On läinud aastad", "Sind ei püüa", "Numbri valin" jm. 1996. aastal avaldati album "Piparkoogimix".