tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum

Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum (lühend EKKM) on Eesti mittetulundusühing, mis korraldab Eesti nüüdisaegset kunsti tutvustavaid näitusi. EKKM juht on Kadi Kesküla.
Näitused on üleval Tallinnas Kursi 5 hoones.
EKKMi nime all toimus esimene näitus 2007. aastal. 2021. aasta lõpuks oli muuseum korraldanud 76 näitust 42 kuraatori ja 431 kunstnikuga.
EKKM annab 2011. aastast välja auhinda Köler Prize.
Elementaarkool

Elementaarkool (saksa keeles "Elementarschule") oli Eestis 19. sajandil linnades kohaliku omavalitsuse poolt ülal peetud saksakeelne kool, kus eelkõige linnakodanike lastele anti algõpetust. 
1880. aastatest, pärast 1880. aastate alghariduskooli reformi Balti kubermangudes ja 20. sajandil kuni 1918. aastani olid linnaalgkoolid riiklikult ülal peetavad ja kohalikest omavalitsustest sõltumatud venekeelsed algkoolid.
Elementaarkooli (alates 1880. aastatest linnaalgkool) kui ühtluskooli esimese astme ülesandeks oli õpilaste ettevalmistamine kreiskooli astumiseks. Õppetöö toimus reeglina saksa keeles ja oli maksuline, leidus ka eesti ja vene õppekeelega koole. 1820. aasta koolimäärustiku põhjal ei olnud elementaarkooli ülesanne enam õpilaste kreiskooli astumiseks ettevalmistamine, vaid alghariduse andmine kehalisest tööst elatuva linna lihtrahva lastele. Juba 1805. aastal asutati esimesed Tallinna elementaarkoolid eraldi poeglastele ja tütarlastele, misjärel sai edasi õppida teises kooliastmes, kaheaastase õpiajaga kreiskoolis, mis valmistas õpilasi ette gümnaasiumi astumiseks. 1814. aastal oli Tallinnas ka 12 erakooli. 
Rakveres loodi elementaarkool 1797. aastal. Võrus avati uutel alustel töötav linnakooli tüüpi kihelkonnakool ehk elementaarkool 1804. aasta 15. septembril ja 1810. aastal avati Võrus esimene eesti õppekeelega elementaarkool. Kuressaares avati 1817. aasta 19. oktoobril Johann von Luce algatusel eesti õppekeelega elementaarkool. Tartus avati eesti poeglaste elementaarkool 1837. aastal.
1880. aastate alghariduskooli reformiga Balti kubermangudes pidi kõiki õppeaineid (peale usuõpetuse ja kirikulaulu) õpetatama linnaalgkoolis vene keeles.
Tartu Mill

Tartu Mill AS (2010. aastani AS Tartu Veski) on Eesti kapitalil põhinev nisu- ja rukkijahutootja.
Ettevõtte eelkäija oli 1885. aastal aadressil Tiigi tn. 61 George Riiki loodud auruveski. 1908. aastal veski uueks omanikuks sai Felix von Berg, kes kinkis selle Liivimaa Põllumajanduse Tarvitajate ja Tootjate Ühistule 1910. aastal. 1927. aastal sai veski omanikuks Peeter Jänes ning 1940. aastal veski natsionaliseeriti. Tiigi veski kuulus Jahu ja Leivakombinaadile.
1941. aastal ettevõte praegusel territooriumil oli ehitatud Tartu Elevaator, selle juurde veski ning viljatornide alla olid rajatud varjend ja veinikelder. 1944. aastal õhkisid taganevad Saksa väed elevaatorialused sambad. 1947. aastal elevaator taastati.
1959. aastal Tartu Elevaatori ja Tiigi veski (mis nimetati ümber Veski nr 1) baasil oli moodustatud Tartu Teraviljasaaduste Kombinaat. Aastal 1961 nisujahu tootmiseks ehitati juurde väike Veski nr 2. 1972. aastal oli ehitatud elevaatori teine korpus, 1985. aastal uus rukkijahuveski ehk Lembitu veski ning Veski nr 2 oli suletud.
1994. aastal Tartu Viljasalve veskid, elevaatori ja laohooned oli erastatud ühistu Tartu Viljasalve poolt ning 1996. aastal kogu tegevus aadressil Tiigi tänav 61 oli lõppenud.
2000. aastal ühistu Tartu Viljasalve poolt oli asutatud ettevõtte AS Tartu Veski, aktsiad olid müüdud Saksamaa firmadele. 2001. aastal ostis 50% aktsiaid OÜ Veskimehed.
Kuuekümne töötajaga jahuveskis töödeldakse aastas ligikaudu 110 000 tonni peamiselt kodumaist toiduteravilja. 
Koos Läti tütarettevõttega moodustas 2019. aasta müügikäive 164 miljonit eurot, mis hõlmab nisu- ja rukkijahu, pasta, helveste ja jahusegude ning loomasööda müüki.
Eesti Filatelist

Eesti Filatelist (ka Eesti filatelist) oli algselt väliseestlaste poolt välja antud ja siiani Eestis ilmuv filateelia jätkväljaanne.
Väljaanne ilmub ebaregulaarselt 1955. aastast. Esimesed kümme aastat anti seda välja New Yorgis, kümme aastat hiljem anti ajakirja toimetamine alates 11. numbrist üle Eesti Filatelistide Ühingule Rootsis. 12. kuni 35. numbrini oli ajakirja toimetaja Elmar Ojaste. Tema eestvõttel lisati alates 12. numbrist artiklite lühikokkuvõtted inglise keeles, hiljem avaldatigi artikleid kahes või kolmes keeles. 35. numbris 1993. aastal avaldati kõigi seni ilmunud numbrite sisukorrad.
Eesti Filatelisti auhinnati hõbemedaliga maailmanäitusel Stockholmia 74, kuni 1993. aastani sai väljaanne veel kakskümmend näituseauhinda.
Esimesed 35 köidet andis välja New Yorgi Eesti Filatelistide Selts (köited 11–35 koos Eesti Filatelistide Ühinguga Rootsis).
Eeden (kaubanduskeskus)

Eeden on Tartus Annelinnas, Kalda tee ja Anne kanali vahel Sõpruse silla otsa juures asetsev kaubanduskeskus.
Selle omanik on AS Eedeni Keskus.
Ajalugu.
Eedeni keskuse rajas Tartu Tarbijate Kooperatiiv. Kaubanduskeskus avati 27. novembril 2003. Sellesse investeeriti 120 miljonit krooni ehk ligi 7,7 miljonit eurot.
Avamise järel oli keskuse üldpind 18 000 m², mis tegi sellest toona Lõuna-Eesti suurima kaubanduskeskuse. 2004. aasta aprilli lõpuks oli Eedenit külastanud 1,5 miljonit inimest, mis tegi keskmiselt 9800 külastajat päevas.
Varem oli keskuse põhiline toidupood Konsum, 2013. aastal vahetus see Maksimarketi vastu. 2006. aastal pälvis firma Tartu laste- ja noortesõbraliku ettevõtte tiitli.
Keskuse järgi on saanud nime naiste võrkpallivõistkond Tartu Ülikool/Eeden ja tennisevõistlus Eeden Eesti Noorteliiga.
23. novembril 2018 lõppesid 16 miljonit eurot maksnud laiendustööd, mille käigus keskuse üldpind laienes veel 8000 m² võrra.
Tammerraamat

Tammerraamat on Eesti kirjastus, mille asutas 2005. aastal ajakirjanik Enno Tammer. Kirjastuse kaasoosanik on Tiina Tammer. 
Kirjastus on välja andnud raamatuid paljudest valdkondadest, näiteks ajalugu, teatmekirjandus, lastekirjandus, elulood, albumid, tervis, huumor.
Tuum (kirjastus)

Tuum on Eesti kirjastus (äriühinguna OÜ Tuum, juhatuse liikmed Piret Viires, Anu Saluäär ja Teet Jõerüüt). Kirjastus loodi 1992. aastal. Kirjastus on avaldanud eelkõige väärtkirjandust, keskendudes tänapäeva eesti kirjandusele.
Riigi Trükikoda

Riigi Trükikoda oli trükikoda Tallinnas Kalamaja piirkonnas, Niine tänav 11.
Trükikoda asutati 1923. aastal. Trükikojas valmistati 1940. aastani riigitellimustena näiteks rahamärke ja väärtpaberite blankette. Aastal 1927 viidi trükikoja juurde Riigi Teataja talitus. Aastast 1927 sai trükikoda Eesti väärtpaberite trükkimise ainuõiguse.
Käokiri

"Käokiri" on Eesti ansambli Collage kolmas ja viimane stuudioalbum. See ilmus 1978. aastal plaadifirma Melodija kaudu. 
Salvestatud Eesti Raadio stuudios, helirežissöör Hannes Valdma, heliinsener Rein Sulumäe, kaanekujundus Kuulo Vahter.
Kirjeldus.
„Kui heliplaadi “Kadriko” rahvaviiside estraadilikes seadetes domineerisid džässilikud jooned, siis käesoleva heliplaadi “Käokiri” seadetes on tunda rohkem kaasaja popmuusika sugemeid. Originaalseid rahvaviise on püütud siin esitada võimalikult autentsel, võiks öelda tormislikul kujul, kusjuures on peetud silmas ka eesti rahvaviiside ettekandele omaseid iseärasusi, nagu skandeerimine, eeslauljale järgnev ansambli sissetulek poolelt sõnalt jne.“ Uno Naissoo (1976) 
Uusväljaanded.
2002. aastal ilmus „Käokiri“ esmakordselt CD-l ja kassetil duubelkogumiku „Parimad lood 1970-76“ raames, väljaandjaks hyper.records. Heli restaureeris originaallintidelt Priit Kuulberg.
2014. aastal anti „Käokiri“ uuesti välja vinüülil (hyper.records). LP masteri tegi Pauli Saastamoinen (Finnvox).
Parimad lood 1970–76

"Parimad lood 1970–76" on ansambli Collage duubelkogumikalbum, mille andis 2002. aastal välja Hyper Records.
Album koondab muusikat, mille ansambel Collage oma kümmekonna tegevusaasta jooksul heliplaatidele salvestas (kolm LP-d ja üks 4 looga väike heliplaat). Lisaks on teise heliketta lõpus valik nendest paladest, mis salvestati Eesti Raadios, aga varem heliplaadile ei olnud jõudnud.
CD 1:
CD 2:
Lood albumil.
CD 1:
CD 2:
Peeter Tauk

Peeter Tauk (11. juuni 1878 Hummuli vald Valgamaa – 17. detsember 1959 Tallinn) oli eesti insener ja diplomaat.
Ta sündis karjamõisapidaja pojana. Õppis Valga linnakoolis, gümnaasiumi lõpueksamid tegi Peterburis. 1907–1921 õppis ta vaheaegadega Peterburi Mäeinstituudis, olles samal ajal vabakuulaja Peterburi Arheoloogiainstituudi juures. 
Töötas Kroonlinna apteegis, Uurali tehastes sõjatööstusinstruktorina, hiljem Uurali riigitehaste esindajana ja Petrogradi rahapaja abijuhatajana. 
Tegutses Eesti Vabariigi esindajana Peterburi opteerimiskomisjonis ja aastatel 1922–1924 asekonsulina Peterburis. Kolis 1924. aastal Tallinna ja määrati 1927 Eesti Kunstimuuseumi juhatajaks. Haridusministeeriumi juurde asutatud Kunstikomitee liige alates 7. oktoobrist 1939.
Lipuvabrik

Lipuvabrik OÜ on 1994. aastal asutatud Eesti ettevõte, mille põhitegevusalaks on lippude ja tekstiiltoodete valmistamine. 
Ettevõte valmistab ja müüb kõiki lippudega seotud tooteid (tarvikud) ning pakub lippude ja tekstiili trükiga seotud teenuseid. 
Ettevõte põhineb täielikult Eesti kapitalil. Ettevõte asub Tallinnas aadressil Türi 3.
Ettevõte kuulub Põhjamaade Liputootjate Seltsi.
Kosmosesüstik Columbia

Kosmosesüstik Columbia (tähisega OV-102) oli üks NASA kosmosesüstikuid. Columbia ehitati kolmanda süstikuna, aga kosmosesse jõudis missiooni STS-1 raames esimesena. Kosmosesüstik startis esimest korda 12. aprillil 1981 ja naasis Maale 14. aprillil. 22 teenistusaasta jooksul käis Columbia 27 missioonil. Kosmosesüstik Columbia purunes 1. veebruaril 2003 Maa atmosfääri sisenemisel. Õnnetuses hukkusid kõik seitse meeskonnaliiget.
Ajalugu.
Columbia ehitus algas 1975. aastal Rockwell Internationali peakoostehallis Palmdale'is Californias. Pärast valmimist viidi Columbia Kennedy kosmosekeskusse, kuhu see jõudis 25. märtsil 1979. Esimene Columbia start oli planeeritud juba 1979. aastasse, aga probleemid kosmosesüstiku peamootorite ja kuumuskilbiga lükkasid stardi edasi. 19. märtsil 1981 juhtus Columbia masinaruumis õnnetus, kus kaks-kolm (arv eri uudistes varieerus) töölist lämbusid.
Colmubia startis oma esimesele missioonile (STS-1) 12. aprillil 1981. Kosmoselaeva esimene komandör oli John Young ja piloot Robert L. Crippen. Young oli tollal NASA kogenuim astronaut, kes alustas lende juba Gemini programmi ajal ja oli üheksas Kuu pinnal kõndinud inimene. Samal ajal oli Crippen algaja, kellele see oli esimene lend. Süstik naasis Maale 14. aprillil.
Columbia jõudis enne Challengeri katastroofi kosmoses käia veel kuus korda. 28. jaanuaril 1986 plahvatas Challengeri startimisel Space Shuttle'i välispaak ja pardal olnud 7 astronauti said surma. See lõi NASA graafiku segamini ja Columbia järgmine missioon toimus 1989. aastal, kui toimus missioon STS-28.
23. juulil 1999 startinud missioon STS-93 oli ajalooline, sest Columbia komandöriks oli siis Eileen Collins, kes oli Space Shuttle'i programmi esimene naiskomandör.
Columbia viimane edukas missioon oli STS-109, mis oli Hubble'i kosmoseteleskoobi neljas teenindusmissioon. Järgmine missioon, STS-107, lõppes katastroofiga kui kosmosesüstik hävis Maa atmosfääri sisenemisel ja kogu meeskond hukkus. Õnnetuse põhjuseks osutus auk kuumuskilbis, mis aeglaselt põhjustas juhitavuse kadumise.
Kui Columbia poleks hävinud, oleks kosmoselaev osalenud ISSi- ehituses ja võinuks ühe plaani kohaselt orbiidilt ära tuua Hubble'i kosmoseteleskoobi. Kuna Space Shuttle'i programm on lõpetatud, siis lõpuks siseneb Hubble Maa atmosfääri ja põleb ära. Columbia oleks tõenäoliselt karjääri lõpetanud pärast 2005. aastat, sest laevale polnud rohkem missioone planeeritud.
Teenindatud missioonid ja nende embleemid.
Columbia teenindas 28 missiooni, veetis 300 päeva kosmoses, läbis 201 497 772 km ja tegi 4808 tiiru ümber Maa. Kosmosesüstik ei külastanud kunagi ühtegi kosmosejaama.
Christa McAuliffe

Sharon Christa Corrigan McAuliffe (2. september 1948 – 28. jaanuar 1986) oli USA õpetaja ja üks seitsmest astronaudist, kes hukkus Challengeri katastroofis.
1985. aastal valiti McAuliffe koos Barbara Morganiga enam kui 11 000 inimese seast osalema programmi "Õpetaja kosmoses". Peale aasta kestnud treeningu lõppu koos Challengeri meeskonnaga, valiti Challengeri järgmise missiooni meeskonda ja esimeseks kosmosesse saadetavaks õpetajaks McAuliffe. 28. jaanuaril 1986 Challenger startis ja purunes 73 sekundit hiljem. McAuliffe sai katastroofis surma.
Tipperary krahvkond

Tipperary krahvkond (iiri keeles "Contae Thiobraid Árann") on krahvkond Iirimaa lõunaosas Munsteri provintsis.
Krahvkond on saanud nime krahvkonna keskuse, Tipperary linna järgi.
Kiigu ja liugle

"Kiigu ja liugle" on Ott Leplandi, Tanel Padari ja Jalmar Vabarna neljas singel. 
Kaasa teeb ansambel Kõrsikud. Laulu viisi on loonud Tanel Padar ja sõnad Jaan Pehk.
Siim Poll

Siim Poll (14. august 1965 Haapsalu – 6. november 2014) oli eesti muusikapedagoog, pianist ja kontsertmeister.
Ta lõpetas aastal 1984 klaverierialal Tallinna Muusikakeskkooli (Tiina Kuriku ja Bruno Luki õpilasena). Aastal 1990 lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi (Bruno Luki klassis); aastal 2003 Eesti Muusikaakadeemia magistriõppe Ivari Ilja juhendamisel, kaitsnud tööd "Clara Schumanni klaverikäsitlusest klaverikontserdi a-moll op. 7 põhjal" (Kristel Pappeli juhendamisel).
Ta töötas aastatel 1986–1994 kontsertmeistrina Nõmme Muusikakoolis, aastast 1991 tegutses ta vanemkutseõpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja aastast 1997 kontsertmeistrina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis.
Ta on tegutsenud interpreedina, tema repertuaaris oli klassikute (Wolfgang Amadeus Mozarti, Franz Schuberti ja Johannes Brahmsi looming), aga ka eesti heliloojate (Mart Saare, Eduard Oja, Urmas Sisaski, Erkki-Sven Tüüri, Mart Siimeri ja Toivo Tulevi loomingut). Samuti on ta esinenud klaverisaatjana, koostööpartnereiks on olnud Anne-Liis Poll, Mati Kõrts, Tarmo Sild, Henno Soode, Valentīna Tāluma, Mati Turi, Peeter Sarapuu, Toomas Vavilov ja teised. Ta on osalenud klahvpillimängijana NYYD Ensemble'i ja ERSO kavades. Ta on olnud tegev ka meelelahutus- ja levimuusikuna, on kuulunud ansamblitesse "Evergreen 94" ja "Free Style".
Siim Poll suri 6. novembril 2014 ja ta maeti 16. novembril 2014 Rahumäe kalmistule.
Isiklikku.
Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene naine oli Kadri Hunt; nende lapsed on pianist Mihkel Poll ja viiuldaja Mari Poll. Aastast 1996 oli ta abielus koorijuhi, laulja ja muusikapedagoogi Anne-Liis Polliga.
Põltsamaa Teataja

Põltsamaa Teataja (1994–2019 nimega Vali Uudised) oli Põltsamaa piirkonna ajaleht. See ilmus aastatel 1994–2020 ja seda andis välja OÜ Põltsamaa Turundus. Alates 24. aprillist 2019 ilmus Põltsamaa Teataja nime all.
Ajaleht ilmus (2015) kaks korda nädalas, kusjuures kolmapäeviti mustvalgena ja reedeti osaliselt värvilisena.
OÜ Põltsamaa Turunduse juhatuse otsusel ilmus ajalehe viimane number 3. juunil 2020. Senised tellijad hakkasid pärast seda saama ajalehte Vooremaa. Viimastel kuudel enne tegevuse lõpetamist ulatus lehe tiraaž 1400-ni.
Dokutšajevski loomaaed

Dokutšajevski loomaaed (ukr "Докучаєвський зоопарк") on loomaaed Ukrainas Donetski oblastis Dokutšajevskis. Donbassis asuv loomaaed on Ukraina üks noorimaid.
Wolverhampton

Wolverhampton on linn Inglismaa keskosas West Midlandsi linnkrahvkonnas.
Acta Historica Tallinnensia

Acta Historica Tallinnensia on Eesti Teaduste Akadeemia ajakiri, mis ilmub koostöös Tallinna Ülikooliga. Acta Historica Tallinnensia on avatud juurdepääsuga (Open Access) eelretsenseeritav teadusajakiri, mis avaldab eesti- ja ingliskeelseid artikleid peamiselt Eesti, Baltimaade ja Läänemere piirkonna ajaloo kohta keskajast tänapäevani.
Ajakiri ilmub aastast 1997. Ajakirja annab välja Eesti Teaduste Akadeemia Kirjastus. Ajakirja artiklid on tasuta juurdepääsuga ("open access") ajakirja kodulehel.
Acta Historica Tallinnensia ilmumist toetavad Eesti Teaduste Akadeemia, Tallinna Ülikool, Tartu Ülikool, Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituut ja Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskus.
Ajakirja esimene peatoimetaja oli Priit Raudkivi (1997–2005), seejärel oli peatoimetaja Maie Pihlamägi (2006–2019). Alates 2020. aastast on ajakirja peatoimetaja Marek Tamm.
Mõkolajivka (täpsustus)

Mõkolajivka on kohanimi.
Mõkolajivka (Volnovahha rajoon)

Mõkolajivka on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 51,1 km kaugusel Donetski keskusest lõunaedelas.
Kalmiuse parempoolse lisajõe Mokra Volnovahha kallastel asuva Mõkolajivka kõrgus merepinnast on 156 meetrit.
Koluvere mõis

Koluvere mõis (saksa keeles "Schloß Lode") oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lääne-Nigula vallas. 
Koluvere mõisa alal paiknes enne mõisa tekkimist Koluvere piiskopilinnus.
Paju mõis

Paju mõis, ka Liellugaži mõis (saksa keeles "Luhde-Großhof", läti keeles "Liellugažu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Luke kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub Valga vallas Paju külas. Ajalooliselt asus mõis Liivimaa läti distriktis.
Ajalugu.
Mõis loodi 1748. aastal, kui see eraldati Luke mõisast. Pärast Carl Johann Wrangelli ja ta abikaasa Charlotte Johanna (sündinud vabapreili von Liebesberg) (1703–1748) surma sõlmisid pojad 1748. aasta 9. veebruaril pärandvarajagamislepingu. Vastavalt selle tingimustele langes Luke mõis vanemale pojale adrakohtunik vabahärra Carl Johann von Wrangellile (1725–1798), kes kohustus oma nooremale vennale Johann Georgile tasuma 3400 taalrit. Kuna keskmisele vennale Gotthard Wilhelmile pidi minema seni Luke koosseisu kuulunud Paju mõis, eraldati see iseseisvaks rüütlimõisaks. 
Gotthard Wilhelm Wrangell kavatses selle algselt oma nooremale vennale Johann Georg von Wrangellile jätta, ent aastal 1750 ostis Weinhold Gotthard Barclay de Tolly selle mõisa ära. Aastal 1760 omandas 22 500 taalri eest mõisa Johann George Tomsen, aastal 1787 müüs ta mõisa aga 39 000 taalri eest Johann Roetger Schröderile. Aastal 1794 omandas mõisa 45 000 taalri eest George Christian von Scheumann, kelle lesk selle 41 000 rubla eest aastal 1816 Otto Eduard Ernst von Maydellile pantis. 
Aastal 1820 sai Maydellist ka mõisa pärisomanik. Aastal 1827 pantis ta mõisa koos Annase ja Pedele mõisaga 69 500 rubla eest kreisisaadik Gustav Eduard von Richterile. Too loovutas aastal 1837 Paju mõisa 50 000 rubla eest John von Jürgensonnile, kes aasta lõpus ka mõisa pärisomanikuks sai. Aastal 1856 müüs ta selle 91 500 rubla eest Viktor von Strykile.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 11 ja 7/8 adramaad, sellele allus 185 mees- ja 204 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus (koos Luke mõisaga) 27 ja 1/4 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli mõisadel adramaid 25 ja 1/4 Aastal 1758 kuulus mõisale 11 ja 7/8 adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 7 ja 11/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 7 ja 7/20, aastal 1881 oli neid aga 7 ja 4/80, lisaks allus mõisale 7 ja 54/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Varia.
Eesti Vabadussõja ajal 31. jaanuaril 1919 toimus mõisa juures Paju lahing.
Voore mõis

Voore mõis (saksa keeles "Fore, Forby") oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saku vallas Harju maakonnas, tänapäeva Saue valla Koppelmaa küla lähedal.
Mõisat on esimest korda mainitud 1569. aastal. 
Mõis on ajaloo vältel kuulunud Rootsi valitsusajal Johan Berendesile ja tema järglastele, Cronstiernadele, Höppeneritele, Brümmeritele, Dahlidele, Freydele, von Zur Mühlenitele
Vigala mõis

Vigala mõisa all võidakse mõelda järgmist:
Venevere mõis

Venevere mõis (saksa keeles "Wennefer, Torwendahl") oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Venevere küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.
Vasílis Goulandrís

Vasílis P. Goulandrís (Βασίλης Π. Γουλανδρής; 1913 Ándrose saar – 1994) oli kreeka reeder, kunstikoguja ja filantroop.
Tänu tema heategevusele avati Ándrose Moodsa Kunsti Muuseum ja Ándrose Arheoloogiamuuseum.
Vana kuningapalee

Vana palee (kreeka keeles Παλαιά Ανάκτορα "Palaiá Anáktora") on 1843. aastal valminud palee Ateenas. Algselt kasutati seda Kreeka kuninga residentsina, kuid 1934. aastast tegutseb hoones Hellenite Parlament. Palee asetseb Ateena südalinnas Syntagma väljaku ääres.
Ajalugu.
Hoone projekteeris Baieri arhitekt Friedrich von Gärtner kuningas Otto ja tema abikaasa kuninganna Amalie tarvis. Kuningapalee ehitustööd algasid 1836. aastal ja kestsid 1843. aastani. 1909. aastal kannatas hoone tulekahjus ja pikka aega kestnud renoveerimistööde tõttu kolis kuninglik perekond kroonprintsi paleesse. Mõned kuningliku perekonna liikmed elasid vanas palees siiski 1924. aastani, mil kuningavõim Kreekas kaotati. Seejärel kasutati hoonet mitmel eesmärgil – seal paiknes nii ajutine haigla kui ka muuseum. 
1929. aasta novembris otsustas Kreeka valitsus, et palee läheb parlamendi käsutusse. 2. augustil 1934, pärast põhjalikke uuendustöid, kogunes hoones Kreeka senat ning 1. juulil 1935 ka Viies Rahvuskogu. Kuigi samal aastal taastati Kreekas monarhia, jäi palee siiski parlamendi kasutusse.
Usuteaduslik Ajakiri

Usuteaduslik Ajakiri on Eesti eelretsenseeritav teadusajakiri, kus avaldatakse Eesti teoloogiakõrgkoolide ja kirikutega seotud artikleid. 
Ajakiri ilmub aastast 2000 ja seda annab välja Akadeemiline Teoloogia Selts. Ajakirja eelkäija oli 1926–1940 ilmunud Usuteadusline Ajakiri.
67P/Tšurjumov-Gerassimenko

Tšurjumovi-Gerassimenko komeet (vene keeles комета Чурюмова-Герасименко, inglise keeles "Comet Churyumov-Gerasimenko"), ametlikult 67P/Tšurjumov-Gerassimenko (vene keeles "67P/Чурюмова-Герасименко", inglise keeles "67P/Churyumov-Gerasimenko") ja vahel lühendina 67P/C-G või lihtsalt 67P, on komeet.
Selle praegune tiirlemisperiood on 6,45 aastat ja pöörlemisperiood umbes 12,4 tundi. See oli viimati periheelis 13. augustil 2015.
Nagu kõik komeedid, sai ka see nime avastajate järgi. Nendeks olid Klõm Tšurjumov ja Svetlana Gerassimenko, kes märkasid komeeti fotoplaatidel 1969. aastal.
Komeedi afeeli kaugus Päikesest on 5,6829 aü (850 150 000 km), periheeli kaugus Päikesest 1,2432 aü (185 980 000 km), orbiidi ekstsentrilisus 0,64102, kalle 7,0405°.
Komeet koosneb kahest omavahel ühenduses olavast osast. Suurema mõõtmed on 4,1×3,2×1,3 km ja väiksema mõõtmed on 2,5×2,5×2 km. Komeedi mass on (1,0±0,1)×1013 kg ning paokiirus umbes 1 m/s. Pinnatemperatuur on 205–230 K (−68...−43 °C).
Tšurjumov-Gerassimenko oli Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) sondi Rosetta sihtmärk. Sond lennutati kosmosesse 2. märtsil 2004. Rosetta kohtus Tšurjumov-Gerassimenkoga 6. augustil 2014 ja jäi selle orbiidile 10. septembril 2014. Rosetta maandur Philae maabus komeedi pinnal 12. novembril 2014; see oli esimene kosmoseaparaat, mis maandus komeedi tuumal. Rosetta missioon lõppes 30. septembril 2016, kui ESA insenerid kukutasid sondi komeedi pinnale.
Komeedi gaasipilve koostise uurimisel on sealt leitud oodatust enam hapnikku, mis võib viidata vajadusele kohendada Päikesesüsteemi tekkimist kirjeldavat mudelit.
Ida-Atika piirkonnaüksus

Ida-Atika (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Ανατολικής Αττικής") on Kreeka piirkonnaüksus Atika piirkonna idaosas. Ida-Atika hõlmab Ateena linnastu idaosa ja maavallad sellest ida pool. Ida-Atika piirkonnaüksuse territoorium langeb kokku varasema Ida-Atika allmaakonna territooriumiga.
Piirkonnaüksuse keskasula on Pallíni.
Haldusjaotus.
Ida-Atika piirkonnaüksus jaguneb 13 vallaks. Need on:
Nädal (ajakiri)

Nädal on Eesti ajakiri. Ajakiri ilmus eraldi väljaandena 1996–2012 ja 8. oktoobrist 2012 ilmub see ajakirjas Kroonika. Ajakirja eelkäija oli 1995–1996 ilmunud ajaleht Televisioon.
Täna öösel me ei maga

"Täna öösel me ei maga" on 2004. aastal valminud Eesti mängufilm. Filmi režissöör on Ilmar Taska.
Kiievi loomaaed

Kiievi loomaaed (ukraina keeles "Київський зоологічний парк загальнодержавного значення") on loomaaed Ukraina pealinnas Kiievis. Loomaaia asutas 21. märtsil 1909 Kiievi loomasõprade ühing.
1996. aastal võeti Kiievi loomaaed Euroopa Loomaaedade ja Akvaariumite Ühenduse liikmeks, kuid heideti ühendusest 2007. aastal loomade halbade pidamistingimuste ja väärkohtlemise tõttu välja.
Loomade arv loomaaias.
2014. aasta 1. jaanuaril oli loomade kollektsioonis 378 liiki ja 3292 indiviidi.
Vanad ja kobedad saavad jalad alla

"Vanad ja kobedad saavad jalad alla" (rahvusvaheline ingliskeelne pealkiri "Made in Estonia") on Eesti 2003. aastal valminud komöödiafilm. Film on tehtud 2000. aasta teleseriaali "Vanad ja kobedad" ainetel.
Filmi režissöör on Rando Pettai, filmi pikkus on 100 minutit. 
Peamised võttekohad olid Mustla alevikus, Viljandi–Rõngu maanteel, Tallinnas Kalamaja asumis, Kolgakülas, Otepääl ja selle ümbruses.
Muusika tegi ansambel Genialistid, filmi tunnusmeloodiaks sai lugu "Leekiv armastus".
Varia.
2003. aastal kogus film Eesti kinodes 81 921 vaatajat.
Lääne-Atika piirkonnaüksus

Lääne-Atika (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Δυτικής Αττικής") on Kreeka piirkonnaüksus Atika piirkonna loodeosas. Lääne-Atika hõlmab Ateena linnastu lääneosa ja maavallad sellest lääne pool. Lääne-Atika piirkonnaüksuse territoorium langeb kokku varasema Lääne-Atika allmaakonna territooriumiga.
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Elefsína.
Haldusjaotus.
Lääne-Atika piirkonnaüksus jaotatakse 5 vallaks. Need on:
Poistekoor

Poistekoor on kooriliik, mille lauljateks on poisid, kellel on häälemurre läbimata. Häälemurde läbinud poiste/meeste koori nimetatakse meeskooriks.
Poistekoori hääleliigid on sopran ja alt ja tüüpiliselt ongi poistekoor kahehäälne.
Poistesegakoor on neljahäälne koor, kus poiste sopranile ja aldile lisanduvad (enamasti veel kooliealiste) häälemurde läbinud noormeeste tenor ja bass.
Naiskoor

Naiskoor on kooriliik, kus laulavad naised. Tüüpilise neljahäälse naiskoori hääleliigid on kõrgeimast madalaimani I sopran, II sopran, I alt, II alt. Kolmehäälse naiskoori puhul on häälerühmad I sopran, II sopran, alt.
Noorte naiste koori võidakse nimetada ka neidudekooriks või tütarlastekooriks.
Jaanuar 2015

Jaanuar 2015, kroonika
2015. aasta jaanuar algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast laupäeval.
Asundustalu

Asundustalu (ka asunikutalu, asunduskoht) oli Eestis pärast 1919. aasta maareformi endisele mõisamaale rajatud talu. Asundustalude kogumit nimetati asunduseks.
Aastatel 1919–1939 rajati üle 56 000 talu. Nende talude suurus oli enamasti 10–15 ha. Asunikutalu omanikud olid sageli senised maatamehed või pärit linnast ja neil ei olnud sageli põlvest põlve edasi antud ehituskogemust. Riik andis neile pikaks ajaks ja odavalt laenu, kuid hooned vajasid kiiret ehitamist ning laenurahaga püstitatud ja vähene ehitusoskus väljendus ka arhitektuuris.
Maitsetaim

Maitsetaim on taim, mida kasutatakse kokanduses ja toiduainetetööstuses toitude ja toodete maitsestamiseks. 
Levinud maitsetaimede sead on harilik köömen, harilik iisop, aedsalvei ja piparmünt.
Maitsetaimed jagunevad vürtsitaimedeks, millest saadakse vürtse, ja ürditaimedeks, millest saadakse maitseürte.
Sulgimine

Sulgimine (ladina "ecdysis") on lindudel vanade sulgede (sulestiku) perioodiline vahetumine uutega. Enamik linde vahetab sulestikku (sulib) aastas kaks korda: enne pesitsust kasvab lindudel hund- ja pärast pesitsust puhkesulestik. Mõnel linnul (nt rabapüül) on veel ka suve- ja talvesulestik.
Nītaure

Nītaure on küla ("ciems") Lätis Cēsise piirkonnas, Nītaure valla halduskeskus. 
Küla asub merepinnast 155 meetri kõrgusel ning jääb endisest piirkonna keskusest Ausmast 32 ja Riiast 80 km kaugusele.
Külas on luteri kirik, õigeusu kirik, kool, lasteaed, muusika- ja kunstikool ning raamatukogu. Seal asuvad Ķikuti ja Nītaure bussipeatus.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Nītaure ordulinnus ja küla lähistel asuv Nītaure muinaslinnus ehk Vallimägi. Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu, mida tähistab obelisk.
Ajalugu.
Nītauresse (saksa keeles "Nitau") rajati 1277. aastal Liivi ordu Nītaure ordulinnus, mis 17. sajandil lagunes.
1759. aastal kinkis keisrinna Jelizaveta Petrovna Venemaa kindral Wilhelm von Fermorile Nītaure mõisa, kus kindral 1771. aastal suri.
1845. aastal moodustati Nītaure õigeusu kihelkond, kuhu neli aastat hiljem ka puidust õigeusu kirik ehitati. 1877. aastal ehitati selle asemele praegune õigeusu kirikuhoone.
Nītaures on sündinud president Andris Bērziņš.
1897. aastal oli külas 560 elanikku, seal peeti kolm korda aastas laata. Aastail 2009–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Valvo Semilarski

Valvo Semilarski (sündinud 16. aprillil 1966 Elvas) on Eesti ettevõtja ja poliitik, 9. aprillist 2014 kuni 20. oktoobrini 2017 oli ta Tartu abilinnapea. 
Abilinnapeana olid tema valdkonnad linnaplaneerimine, arengukavad, ehitusjärelevalve, maakorraldus, linnamajandus, energiamajandus, elamumajandus ja keskkonnakaitse. 
Semilarski on õppinud 1973–1981 Elva Keskkoolis, 1981–1983 Tallinna Spordiinternaatkoolis kergejõustiku erialal, 1983–1984 taas Elva Keskkoolis ning 1984–1991 Eesti Põllumajanduse Akadeemias maaehituse erialal hüdrotehnika inseneriks. 
1991–1992 töötas ta kaubatundjana Eesti-Soome ühisettevõtte Pakt Tartu filiaalis, 1992–1996 tegevdirektorina ASis Compakt, 1996–2001 juhatuse liikmena ASis Compakt Kaubandus ning 2002–2014 juhatuse liikmena OÜs KSClub. 
Ettevõtjana oli Semilarski enda sõnul Tartu firmade Õlletare, Hansa hotelli ja Hansatalli käivitamise juures (firmas Hansahotell Tartu OÜ) ning 2014. aasta algul "kinnisvara poolest seotud ööklubidega Ahi ja Illusion". 
Ta oli aastaid juhatuse liige kinnisvarafirmas Aurorette Kinnisvara, mis muuhulgas tegeleb Tartus Lina tänaval asuva endise haiglakompleksi arendamisega, mille lammutusloa menetlemine kuulus Semilarski haldusalasse abilinnapeana, kuid mille aruteludest linnavalitsuses on ta ennast taandanud. 
Ta on olnud ka 2004–2009 Tartus endises Eesti Energia kontorihoones tegutsenud ööklubi Pattaya omanikfirma AS Vaja Invest üks omanikest (teine oli Jaak Kurg). 
Semilarskile ja Kurele kuulus kunagi ka riidekaupluste kett Compakt. 
2001–2008 oli Semilarski Tartu lasteaia Midrimaa hoolekogu esimees, 2008. aastast jalgpalliklubi FC Tartu Olümpia juhatuse liige, 2013. aastast Tartu Raatuse Kooli hoolekogu liige. 2013–2014 oli ta Tartu linnavolikogu liige. 
2017. aasta KOV valimistel sai ta Reformierakonna nimekirjas 691 häält ning osutus valituks Tartu linnavolikogu liikmeks. 
18. oktoobril 2017 pidas Kaitsepolitsei Valvo Semilarski kinni, kahtlustades teda toimingupiirangu rikkumises eriti suures ulatuses ning altkäemaksu võtmises. Paar päeva hiljem astus ta abilinnapea kohalt tagasi. 
Valvo Semilarski valdab eesti, vene, soome ja inglise keelt. Ta harrastab mitut spordiala ja mälumängu. 
Tal on neli last. 
Valvo Semilarski isa oli endine Elva linna täitevkomitee esimees ja Eesti meister raskejõustikus Leonid Semilarski (1945–2019).
Treoniin

Treoniin (inglise "threonine"; lühendatult Thr või T) on α-aminohape, mille keemiline valem on HO2CCH(NH2)CH(OH)CH3. Treoniin on üks asendamatuid aminohappeid.
Treoniin on omane taimevalkudele, loomavalkudes on seda vähe.
Õitsemine

Õitsemine (ka õitseng) on õistaimede õite arenemine õienuppude (avanemata õis) puhkemisest kuni tolmlemise lõppemiseni. Õitsemine lõppemisel hakkab viljastatud õiest arenema vili.
Chalépa pakt

Chalépa pakt oli 1878. aastal Osmanite riigi (mida sel ajal valitses sultan Abdülhamit II) ja mitme Euroopa riigi esindajate vahel sõlmitud kokkulepe. Pakt allkirjastati Chalépas (mis tänapäeval on Chaniá linna osa), kus asusid välisriikide konsulaadid.
Paktiga sai Kreetast Osmanite riigi osaks olev pooleldi iseseisev parlamentaarne riik, mille kuberner pidi samuti tulema Osmanite riigist, kuid pidi usutunnistuselt olema kristlane. Kristlikud pašad valitsesid saart kuni 1880. aastate lõpuni, juhatades parlamenti, kus liberaalid ja konservatiivid võimu pärast võitlesid. Mitmed Kreetat 1890. aastatel pärast lepingu tühistamist valitsenud kubernerid olid samuti kristlased.
Paktiga lepiti ka kokku, et tulevikus valvavad Kreetal avalikku korda Kreetal sündinud isikud, nii kristlased kui ka moslemid; moodustatama pidi ka uus sandarmeeriaorganisatsioon (vaata Kreeta Sandarmeeria), kuhu värvatakse ainult kreetalasi.
Kuigi vastusena 1889. aastal toimunud mässule tunnistas paša Ahmed Cevad pakti samal aastal kehtetuks, kehtisid mõned selle sätted siiski ka veel hiljem. 1890. aastatel toimus Kreetal veel üks mäss ning seejärel võttis Kreeka saare oma kontrolli alla. Pärast seda kui Osmanite riigi väed vastusena Kreekasse tungisid, suudeti suurriikide vahendusel vaenutegevus peatada ning sõlmitud Konstantinoopoli lepinguga kohustus Osmanite riik taas pakti rakendama asuda.
Koloriit

Koloriit on maalikunstis üldine süsteemipärane värvikäsitlus. Näiteks mingil maalil või maalikunstnikul võib olla iseloomulik värvikäsitlus.
Malorjazantseve

Malorjazantseve on alev Ukrainas Luhanski oblastis Popasna rajoonis, umbes 80 km kaugusel Luhanski keskusest loodes.
Malorjazantseve sai alevi õigused 1938. aastal.
Asula kõrgus merepinnast on 97 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas Malorjazantseves 983 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Viilkatus

Viilkatus (harva on kasutatud saksamõjulist terminit "sadulkatus" (saksa keeles "Satteldach")) on katusetüüp, millel on kaks kallet ja vertikaalsed otsaseinad.
Sadulkatus

Sadulkatus on katusetüüp, mille üks telg on kumer ja teine nõgus.
Säärast hüperboolset paraboloidkuju on kasutatud läbi aegade, kuna seda on hõlpsasti võimalik ehitada sirgetest puidu-, metalli- või muude tavapäraste materjalide osadest.
Sadulkatus on saanud nimetuse sadulat meenutava kuju tõttu.
Sadulkatuse nimetuse all võib eestikeelses kirjanduses kohata ka viilkatust saksakeelse termini "Satteldach" järgi.
Michael Carter-Williams

Michael Carter-Williams (sündinud 10. oktoobril 1991 Hamiltonis Massachusettsi osariigis) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Orlando Magic.
NBA karjäär.
2013. aasta "draft"'ist 11. valikuna Philadelphia 76ersisse värvatud Carter-Williams kogus debüüthooajal 16,7 punkti, 6,2 lauapalli, 6,3 resultatiivset söötu ja 2 vaheltlõiget mängus ning valiti 2014. aastal NBA parimaks uustulnukaks.
Carter-Williams vahetati 2015. aasta veebruaris Milwaukee Bucksi ja 2016. aasta oktoobris Chicago Bullsi. Seejärel on ta esindanud veel Charlotte Hornetsi ja Houston Rocketsi meeskondi, misjärel liitus 2019. aasta märtsis oma praeguse koduklubi Orlando Magicuga.
Raveliin

Raveliin (saksa keeles "Ravelin" &lt; itaalia keeles "rivellino" &lt; "riva" 'kallas'; ebatäpse keelekujuna "ravelliin") on militaararhitektuuris kurtiini ette ehitatud kolmnurkjas eelkindlustis.
Tornlinnus

Tornlinnus (ebatäpselt ka "tornilinnus") on linnusetüüp, mille põhiosa on bergfriid või donžoon. Tornlinnus on feodaallinnuse vanim tüüp.. Tornlinnuseid eraldi ei eksisteerinud, vaid nad olid alati koos mingi teise linnusetüübiga.
Kiirabiauto

Kiirabiauto on auto, mida kasutatakse kiirabi personali ja varustuse ning patsientide transpordiks.
=Kiirabiautode valmistamine=
Kiirabiautod valmistatakse tänapäeval peaaegu alati saritootmises oleva sõiduki baasil. Sellise lähenemise peamine põhjus on finantsvahendite kokkuhoid. Saritootmises olevalt sõidukilt eemaldatakse vastavalt konkreetsele projektile kõik mittevajalik ja asendatakse see otstarbekohase varustusega. Baasauto keretüübiks valitakse sageli kaubik, kuid kiirabiautosid ehitatakse kõikide autotüüpide baasil. Kiirabiauto peab vastama kõigile autoehituse ja liiklusohutuse standarditele.
=Eestis kasutatavad kiirabiautode tüübid=
Euroopa kiirabiautode standard.
Ülemaailmset kiirabiautode jaotust olemas ei ole. Euroopa Liidus määrab kiirabiautode klassifikatsiooni standard EN 1789. Kuivõrd standard ei välista teiste kiirabiautotüüpide kasutamist, siis esineb Euroopa Liidu sees arvukalt riigipõhiseid erinevusi. Siiski loob antud standard selgema raami, mis on vajalik mh ka Euroopa Liidu siseseks kaubanduseks.
Eesti kiirabisõidukite jaotus.
= Kiirabisõidukite margid =
Kiirabisõidukite ja reanimobiilidena kasutatavaid Mercedes-Benz Sprintereid komplekteeritakse baasautodest (mitmes riigis kohapeal) kasutamiseks. Eestis on praegu levinuim kiirabisõidukite mudel Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI.
Faní Chalkiá

Faní Chalkiá (Φανή Χαλκιά; sündinud 2. veebruaril 1979 Lárisas) on Kreeka naistõkkejooksja.
Olümpiamängud.
Chalkiá võitis 400 meetri tõkkejooksu kuldmedali Ateenas toimunud 2004. aasta suveolümpiamängudel. Võistluste poolfinaalis püstitas Chalkiá ajaga 52,77 sekundit olümpiarekordi (mille jooksis 2008. aasta mängudel üle Melaine Walker).
Võistluskeeld.
Pekingis toimunud 2008. aasta suveolümpiamängude ajal selgus, et Chalkiá oli andnud mängudeks valmistudes positiivse dopinguproovi, mistõttu ta ei saanud mängudel osaleda ja oma tiitlit kaitsta. Chalkiá oli manustanud metüültrienolooni ehk metribolooni. Chalkiá lükkas keelatud aine kasutamise süüdistused tagasi ning soovis, et analüüsitaks ka tema B-proovi. See osutus samuti positiivseks.
Sama aasta 12. detsembril teatas rahvusvaheline kergejõustikuliit IAAF, et Chalkiále määrati kaheaastane võistluskeeld.
2016. aastal leidis kohus, et Chalkiá ei tarbinud dopingut teadlikult.
Rosetta (kosmoseaparaat)

Rosetta oli Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) ehitatud kosmosesond komeedi 67P/Tšurjumov-Gerassimenko (67P) üksikasjalikuks uurimiseks. Rosetta viidi orbiidile ümber komeedi ning maandur Philae laskus komeedi pinnale. Rosetta viidi avaruumi 2. märtsil 2004 raketiga Ariane 5 ning jõudis komeedi juurde 6. augustil 2014. Maandur Philae laskus komeedi pinnale 12. novembril 2014.
Rosetta missioon otsustati lõpetada 2016. aastal, kui kogutud andmed viitasid sellele, et komeet suundub Jupiteri orbiidi poole ja sondi päikesepatareid ei suuda seetõttu piisavalt elektrit toota. Missioon lõppes 30. septembril 2016, kui ESA insenerid kukutasid sondi komeedi pinnale. Sond jätkas info kogumist kokkupõrkeni ja Rosetta kogutud info analüüs võtab aega aastaid.
Ettevalmistused.
Komeedi detailse uurimise plaane hakati kavandama pärast Halley komeedi külaskäiku 1986. aastal. Esmane plaan tuua mõnelt komeedilt proov osutus liialt kalliks. 1993. aastal jäädi plaani juurde uurida lähedalt komeeti ning luua robot, mis suudaks laskuda komeedi pinnale. Kavas oli lennutada Rosetta 12. jaanuaril 2003 komeedi 46P/Wirtanen juurde, aga start lükkus edasi detsembris 2002 ebaõnnestunud raketi Ariane 5 stardi tõttu. Rosetta startis 2. märtsil 2004 7:17 GMT Guajaana kosmodroomilt.
Kosmoseaparaat.
Rosetta mõõtmed olid 2,8 m × 2,1 m × 2,0 m, päikesepaneelide kogupindala 64 m², sideantenni diameeter 2,2 m, kaal 2900 kg, sellest aparatuur 165 kg. Laskumismooduli Philae mõõtmed olid umbes 1 m × 1 m × 1 m, kaal 100 kg. Rosetta orbiidi kõrgus oli umbes 30 km, Philae laskus komeedile umbes seitse tundi.
Instrumendid.
Rosetta orbitaaljaamal oli 11 aparaati/seadet komeedi vaatlemiseks ja sondeerimiseks ultravioletis, nähtavas valguses, soojuskiirguse piirkonnas, raadiolainete abil, tolmuanalüsaatorid.
Seadmed maandumismoodulis Philae.
Philae akude ressurss oli 60 tundi.
Philae komeedi pinnal.
Philae käppadel on harpuunid komeedi pinnast kinni hoidmiseks, aga nende väljutamine ei õnnestunud. Esimesel puutel komeediga põrkus Philae tagasi kilomeetri kõrgusele ning kukkus kaks tundi hiljem esmasest maandumiskohast kilomeeter eemal. Teisel puutel põrkus Philae veel seitsmeks minutiks üles ning kukkus lõpuks kraatri servale, kus jäi tugevasti kaldu. Kraatri serv varjab päikese, Philae päikesepatareid on valgustatud ainult 1,5 tundi komeedi 20-tunnise "ööpäeva" kestel. Sellest ei piisa Philae akude laadimiseks ning Philae uinus pärast akude tühjenemist. Enamus plaanitud eksperimente suudeti ära teha ning andmed Maale saata.
14. juunil 2015 teatas ESA, et 13. juunil 2015 kell 22:28 CEST saadi Philaega uuesti kontakt. Side Philaega lakkas uuesti 9. juulil 2015. Põhjuseks arvatakse Philae asendi muutust komeedist gaasi väljavoolu tõttu.
5. septembril 2016 teatas ESA, et Philae leiti 2. septembril 2016 kaameraga OSIRIS komeedi pinnast 2,7 km kõrgusel tehtud 5 cm lahutusega pildil. Philae on külili asendis väga kivisel pinnal suurema kaljunuki varjus.
Lauri Leppik

Lauri Leppik (sündinud 11. detsembril 1964 Tallinnas) on eesti sotsiaalteadlane ja sporditegelane.
Haridus.
Lauri Leppik on lõpetanud 1982. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1990. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika-füüsika erialal. 2003. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli ja sai sotsiaaltöö erialal teadusmagistri kraadi. 2006. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis väitekirja "Transformation of the Estonian Pension System: Policy Choices and Policy Outcomes" (juhendaja prof Taimi Tulva) ja sai doktorikraadi.
Erialane tegevus.
Lauri Leppik on olnud Tartu Teaduspargi uurimisgrupi juht (1990–1991), Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaaltöö eriala vanemõpetaja (1991–1995), Sotsiaalkindlustusameti nõunik (1995–1997) ja peadirektori asetäitja (1997–1998) ning Sotsiaalministeeriumi nõunik (1998–2001). Ta oli 1997–2001 sotsiaalkindlustusreformi komisjoni liige, sh 1998–1999 komisjoni esimees. Ta on üks pensionireformi ja töötuskindlustuse seaduse autoreid. 
Aastatel 2007–2014 oli ta Tallinna Ülikooli sotsiaalpoliitika professor, 2008–2013 Tallinna Ülikooli Sotsiaaltöö Instituudi direktor, 2014. aastast Tallinna Ülikooli Eesti Demograafia Instituudi vanemteadur, 2016. aastast Tallinna Ülikooli Eesti demograafia keskuse vanemteadur. 
Aastatel 2005–2016 oli ta Euroopa sotsiaalharta rakendamise üle järelevalvet teostava Euroopa sotsiaalõiguste komitee liige, 2015–2016 sama komitee pearaportöör.
Sporditegevus.
Meistersportlane kabes (1988). Ta on tulnud Eesti meistriks kiirkabes (1987) ja kabe võistkonnavõistluses (1987) ning võitnud hõbemedali kirikabes (1986). Aastatel 2006–2008 oli ta Eesti Kabeliidu asepresident. 
Harrastab orienteerumist ja rogaini. Koos Lea Leppikuga sai ta 2016. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel Austraalias segavõistkondade arvestuses 9. koha ja 2023. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel USA-s 55-aastaste ja vanemate veteranide klassis hõbemedali. Ta on korraldanud orienteerumis- ja rogainivõistlusi ning joonistanud orienteerumis- ja rogainikaarte. Ta on olnud üks TAOK rogainide korraldajaid. Ta oli 2008. aastal Eestis Karula rahvuspargis toimunud 8. rogaini maailmameistrivõistluste ja 2024. aastal Missos toimunud 20. rogaini Euroopa meistrivõistluste peakorraldaja.
2008. aastast oli ta Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni (IRF) juhatuse liige, aastatel 2012–2019 IRF-i asepresident, seejärel IRF-i nõukogu liige. Aastatel 2018–2021 oli ta Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.
Isiklikku.
Ta on abielus Lea Leppikuga.
Põhja-Ateena piirkonnaüksus

Põhja-Ateena (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Βορείου Τομέα Αθηνών") on Kreeka piirkonnaüksus Atika piirkonna keskosas. See hõlmab Ateena linnastu kirdeosa. See moodustati 2011. aastal Kallikratese programmi kohaselt varasema Ateena allmaakonna põhjaosast.
Halduskeskus on Kifisiá.
Haldusjaotus.
Põhja-Ateena piirkonnaüksus jaguneb 12 vallaks. Need on:
Livádia

Livádia (Λιβάδια) on mitme asula nimi Kreekas ja Küprosel:
Lääne-Ateena piirkonnaüksus

Lääne-Ateena (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Δυτικού Τομέα Αθηνών") on Kreeka piirkonnaüksus Atika piirkonna keskosas. Lääne-Ateena hõlmab Ateena linnastu lääneosa. See moodustati 2011. aastal Kallikratese programmi kohaselt varasema Ateena allmaakonna lääneosast.
Haldusjaotus.
Lääne-Ateena piirkonnaüksus jaguneb 7 vallaks. Need on:
Alpinaarium

Alpinaarium (ka alpiaed, kiviktaimla) on aed, aiaosa või peenar, kus kasvatatakse oma kasvukoha suhtes vähenõudlikke taimi (alpitaimed). Välisilmelt meenutab alpinaarium alpiniitu.
Eesti alpinaariumid.
Eesti ala esimesed alpinaariumid tehti mõisaparkidesse. Pärast II maailmasõda hakati neid rajama ka koduaedadesse. Eesti tähelepanuväärsemad alpinaariumid on näiteks Tartu Botaanikaaias ja Tallinna Loomaaias.
Praktilisus.
Väheviljakal pinnasel saab kasvatada taimi, mis vajavad ka vähe hooldust.
Tallinna garnison

Tallinna garnison on Tallinna kaitseks moodustatud sõjaväeliste üksuste ja ehitiste kogum. 
Garnisonil on olnud oma Tallinna Garnisoni Komandantuur ja vahipataljon.
Vastavalt 1929. aasta Garnisoni määrustikule moodustasid garnisoni kaitseväe osad ja asutised, mis on paigutatud ühe asula (linn, alev, küla) piirkonda. Garnisoni kuulusid ka kõik mereväe kaldaosad, kaldale paigutatud laevade meeskonnad, piirivalve meeskonnad ja asutised, ajutiselt peatunud kaitseväeosad ja alaliselt või ajutiselt viibivad üksikud kaitseväelased. 
Garnisoniülema abiliseks garnisoniteenistuse korraldamisel ja läbiviimisel oli garnisoni-komandant. Garnisoniülema abi nimetati garnisoni-komandandiks; teisi komandante nimetati nende erinimetuste järele, näiteks — Toompea lossi komandant, Balti raudteejaama, haigemaja, staabi jne.
1980. aastatel oli NSV Liidu relvajõudude Tallinna garnisonis umbes 20 000 sõjaväelast.
Anastasía Kelesídou

Anastasía Kelesídou (kreeka Αναστασία Κελεσίδου; sündinud 28. novembril 1972 Hamburgis) on Kreeka endine kergejõustiklane, kettaheitja.
Esimesel suurvõistlusel osales Kelesídou Göteborgi maailmameistrivõistlustel 1995, kus ta saavutas lõppvõistlustel 11. koha tulemusega 58.96. Atlanta olümpiamängudel saavutas ta 18. koha tulemusega 58.70. 1997 võitis ta Vahemere mängudel kuldmedali uue mängude rekordiga 66.18 m, kuid ei jõudnud sama aasta maailmameistrivõistlustel Ateenas lõppvõistlusele. Järgmisel aastal oli ta Euroopa meistrivõistlustel Budapestis seitsmes ja GP-finaalvõistlustel kuues.
1999. aasta maailmameistrivõistlustel Sevillas võitis Kelesídou hõbemedali tulemusega 66.05. Järgmisel aastal võitis ta olümpiamängudel Sydneys hõbemedali ja 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Edmontonis pronksmedali. 2002. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta pronksmedali. 2003. aasta maailmameistrivõistlustel Pariisis oli ta tulemusega 67.14 teine. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas võitis ta taas hõbemedali.
Tema isiklik rekord kettaheites on 1999 Réthimnos heidetud 67.70, mis ühtlasi on ka Kreeka rekord. Kokku on ta rahvusrekordit parandanud seitse korda.
Saavutused.
Olümpiamängudel
Maailmameistrivõistlustel
Euroopa meistrivõistlustel
Vahemere mängudel
Haudumine

Haudumine on selgroogsetel loomadel (nt lindudel) munade hoidmine sellise temperatuuri juures, et loode saaks areneda. Haudumine on ka sellise temperatuuri juures loote arenemine. 
Aega, mis kulub haudumise algusest poja koorumiseni, nimetatakse haudevältuseks ehk -kestuseks.
Leutsiin

Leutsiin (inglise "leucine"; lühend Leu või L) on α-aminohape, mille keemiline valem on HO2CCH(NH2)CH2CH(CH3)2. Leutsiin kuulub asendamatute aminohapete hulka.
Liivik

Liivik on hõreda taimkatte või taimkatteta väheliigestunud pinnamoega liivane ala.
Eesti ala liivikud on enamasti mere-, järve-, mandrijää sulamisvee- või tuuletekkelised ja sageli on liivikute tekkimist soodustanud inimtegevus (nt on hävitatud looduslik taimkate).
Liivakivipaljand

Liivakivipaljand paljand, kus avaneb liivakivi. 
Rahvakeeles on liivakivipaljandit (koos koobastikuga) nimetatud Põlva maakonnas "taevaskojaks" ehk "paeks"; võru keeles nimetatakse liivakivipaljandit sõnaga "müür".
Eesti liivakivipaljandeid.
Eestis leidub liivakivipaljandeid lõuna- ja kaguosas. 
Eesti liivakivipaljandeid:
6. Kütidiviis

6. Kütidiviis oli Eesti Vabadussõja ajal Nõukogude Venemaa Punaarmee koosseisus moodustatud ning hiljem ka Punaarmeele allunud ETK Eesti Punaarmee koosseisu kuulunud eesti rahvusväeosa.
Georgi mõõk

Georgi mõõk (ka "Püha Georgi mõõk"; vene keeles Золотое оружие «За храбрость»; enne 1913. aastat "(Georgi) kuldmõõk") oli Vene keisririigi autasu. 
Autasu hakkas 1720. aastal välja andma Peeter Suur. Autasu anti 1917. aastani. Aastatel 1913–1917 kandis see nime Georgi mõõk (vene Георгиевское оружие) ja neil lõpuaastatel peeti seda autasu Georgi ordeni üheks järguks (klassiks).
Odessa loomaaed

Odessa loomaaed (ukr "Одеський зоопарк") on loomaaed Ukrainas Odessa oblastis Odessas. 
Loomaaia püsiväljapanek avati praeguses asukohas 1938. aastal.
Mitmed loomaaias elavad loomad kuuluvad punase raamatu liikide hulka.