tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kivivill

Kivivill on materjal, mida toodetakse basaltkivimist, sulatades seda umbes 1500 °C temperatuuril. Sulatusahjust valgub sulam välja ketruskambri kiirelt pöörlevatele ratastele. Tsentrifugaaljõud muudab sulami kiududeks. Protsessi ajal lisatakse vaiku ja väike kogus õli. Kiud seovad villas väga efektiivselt õhku ning selline kiudude vahele suletud õhk on väga hea isolaator. Muud kivivilla eelised on kõrge tulepüsivus ja head mehaanilised omadused.
Kivivilla põhilisteks komponentideks on vulkaaniline diabaaskivim (basalt), koks ja räbu.
Vineerisaag

Vineerisaag on tööriist, mida kasutatakse vineeri saagimisel.
Omadused
Sael on peenikeste hammastega tera, mis vähendab võimalust vineeri välimiste kihtide purunemist. Sae tipus on lisa paar hambaid, et saaks ilma vineeri auku puurimata saagida. Tavalise vineersae pikkus on 28 cm ja selle on 14 saehammast vastavuses ühele tollile
Kasutusalad
Friedrich Hartmann Barisien

Friedrich Hartmann Barisien (24. veebruar 1724 Coburg, Saksamaa – 30. august 1796 Jelgava, Läti) oli prantsuse päritolu baltisaksa maalikunstnik ja teatridekoraator. 
Elukäik.
Friedrich Hartmann sündis 1724. aastal Coburgi linnas Sachsen-Saalfeldi hertsogkonnas (praegusel Baieri liidumaal Saksamaal). Tema vanaisa oli Louis XIV õukonna arhitekt, kuid oli Pariisist Dresdenisse põgenenud ja võttis Sachsenis endale perekonnanime Parisien, mis mugandati hiljem nimeks Barisien.
Friedrich Hartmanni isa oli kunstsepp. Isalt õppis ta käsitööd ning lõpetas seejärel Dresdenis joonistus- ja maalikooli. 1750. aastal asus ta Venemaale, töötas Astrahanis, Holsteinis ja Oranienbaumis. 1756. aastal elas Friedrich Hartmann Barisien Peterburis ja Moskvas, sh Vene tsaar Peeter III juures Peterhofi lossis. 1767. aastal kolis ta Riiga. 1770-1778 töötas ta Jelgavas (Miitavis) Kuramaa hertsogi Peter von Bironi õuemaalija ja tema kunstigalerii inspektorina. Bironi juures hakkas ta tegelema ka teatridekoratsioonide maalijana, kujundas Miitavi ja Rundale lossi ruume. 1772. aastal oli ta ka Põltsamaa lossi omaniku Johann Woldemar von Lauw' teenistuses. 1787. aastal andis Peterburi Kunstide Akadeemia talle 102-aastase Christina Linki portree eest (1768, Läti Kunstimuuseumis Riias) akadeemiku nimetuse. Alates 1795. aastast oli ta Riia maalijate tsunfti liige. Suri 1796. aastal Miitavis. 
Viljeles portree-, maastiku- ja monumentaalmaali ning tegi teatridekoratsioone. Mitu Barisieni portreed on korratud graafikas. Varasem looming on rokokoolik, 1780. aastate lõpus sai valdavaks asjalik ja kaine klassitsistlik kujutusviis. Tähtsamad teosed: Jelgava lossi maalid, Tsarskoje Selo vaated (Suur loss, Tsarskoje Selo), ooperi "Kyros ja Kassandra" dekoratsioonid (Jelgava õukonnateater, 1783), Kuramaa hertsogi P. Bironi portree (1781, Rundale lossimuuseum), Autoportree pojaga (1786, Vene Muuseum Peterburis), Reinhold Gustav Ungern-Sternbergi portree (Eesti Kunstimuuseumis).
Saksa Emigratsiooni Keskus

Saksa Emigratsiooni Keskus (saksa keeles "Deutsches Auswandererhaus") on muuseum Saksamaal Bremerhavenis. Muuseumi näitused on seotud Saksamaalt eri aegadel USAsse emigreerunud inimestega.
Muuseum asutati 2005.
2007. aastal tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Salzburgi muuseum

Salzburgi muuseum (saksa keeles "Salzburg Museum") on muuseum Austrias Salzburgis.
Muuseum asutati 1834.
Näiteks 2007 külastas muuseumi 680 000 inimest.
2009 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Gallia-rooma muuseum

Gallia-rooma muuseum (hollandi keeles Gallo-Romeins Museum) on arheoloogiamuuseum ja uurimiskeskus Belgias Tongerenis.
Muuseum asutati 1954.
2011 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Keskkonnafestival

Keskkonnafestival oli kolm korda (2002-2004) toimunud keskkonnateemaline festival. Festivali korraldasid Eestimaa Looduse Fond eesotsas Ylle Rajasaarega ja Tele2.
Esimese festivali pealkiri oli "Tule maa peale", teise festivali oma "Meil on elu keset metsa".
Kuri Proge

Kuri Proge oli 2000. aastatel Hiiu maakonnas Kuri küla lähedal (küla järgi ka ürituse nimi) toimunud progressiivse roki üritus. Üritust korraldas Artur Siim.
Dovlatovi päevad

Dovlatovi päevad on vene kirjaniku Sergei Dovlatovi elule ja loomingule pühendatud rahvusvaheline kirjandusfestival Tallinnas. 
Esimesed Dovlatovi päevad toimusid 2011. aastal Tallinna kui Euroopa kultuuripealinna ürituste raames. II Dovlatovi päevad toimusid 24.–25. augustil 2012, III Dovlatovi päevad augusti lõpus 2019.
Dovlatov elas ja töötas Tallinnas aastatel 1972–1976. 2011. aastal täitus tema sünnist 70 aastat.
Dovlatovi päevi korraldab SA Hortus Litterarum, tehes selleks koostööd mitme Eesti ja välismaa asutusega.
Studija F.O.R.M.A.

Studija F.O.R.M.A. (inglise keeles Studio F.O.R.M.A.) on Läti filmitootja. Stuudio asub Riias aadressil Smerla iela 3.
Stuudio on koostööd teinud ka Eesti filmistuudiotega. Näiteks on ühiselt tehtud filmid "Head käed" (2011), "Veepomm paksule kõutsile" (2004).
Q Film

OÜ Q Film on Eesti filmitootja. OÜ asutati 1996.
OÜ on tootnud vähemalt ühe filmi: "Georgica" (1998).
Universaalne unikaalne identifikaator

Universaalne unikaalne identifikaator (inglise "universally unique identifier", lühend UUID) on juhuslikult genereeritud 128-bitine number, mida kasutatakse informatsiooni märkimiseks.
Farman HF-30

Farman HF-30 (kirjutatud ka Farman HF.30) oli 1916. aastal Prantsusmaal ehitatud kaheistmeline biplaan-luurelennuk.
Lennuki jõuallikaks oli kabiinikondli tagaosas asuv nii-öelda tõukava propelleriga Salmson mootor võimsusega oli 155 hj. 
Lennukit on kasutanud Eesti inseneripataljon ja lennusalk. Lennukit nr 2 kasutati 19. jaanuarist kuni 6. juulini 1919, see oli esimene Eesti Vabariigi lendav lennuk.
Nikola Madžirov

Nikola Madžirov (Никола Маџиров; sündinud 27. mail 1973) on makedoonia luuletaja, esseist ja luuletõlkija.
Madžirovi luulet on tõlgitud enam kui kolmekümnesse keelde.
Eluloolist.
Madžirov on sündinud Strumicas Makedoonias pagulasperekonnas, kes oli sinna liikunud XX sajandi alguses Balkani sõdade eest. Ta alustas kirjutamist 1999. aastal ja võitis esimese luulekoguga debüüdipreemia "Studentski zbor". Ka hilisemad luuleraamatud on võitnud auhindu, sh Miladinov-Brothers Prize ja Hubert Burda fondi kirjanduspreemia. 
Ta on osalenud kirjanike residentuuri programmides: International Writing Program Iowa Ülikoolis, LiteraturRaum Berliinis, KulturKontakt Viinis, Literatur Haus NÖ Kremsis, Villa Waldberta Münchenis. 
Töötab luuletoimetajana Makedoonia e-ajakirjas Blesok ja on rahvusvahelise luuleveebi lyrikline.org Makedoonia-poolne korraldaja. Elab Makedoonias.
Teosed.
Eesti keeles on ilmunud Madžirovi valikkogu "Valgus ja tolm" (2017, kirjastus Kaksikhammas, tõlkija Carolina Pihelgas), mis annab edasi sõjapagulusejärgset õhustikku "mahedalt, musikaalselt ja täpselt". Autor ja tõlkija esitlesid raamatut Prima Vista kirjandusfestivalil 2017. aasta mais.
PON-2

PON-2 (varasema nimega ÕGL-2, kirjutatud ka Õ.G.L. 2) oli Eestis 1934. aastal projekteeritud biplaani tüüpi õppelennuk; ühtlasi esimene Eestis konstrueeritud õppelennuk. Lennuk kandis algul nime ÕGL-2 (Õhu- ja Gaasikaitse Liit nr 2). Lennukid pardatähistega ES-ENN, ES-EPP ja ES-AIN kuulusid Eesti Aeroklubile.
Lennuki kiirus oli kuni 170 km/h.
Personalijuhtimine

Personalijuhtimine on juhtimisvaldkond, mis käsitleb inimestega (personaliga) seotud tegevusi ja nende tegevuste tulemuslikkust, lähtuvalt organisatsiooni või ettevõtte eesmärkidest ning strateegiast.
Personalijuhi kohustused jagunevad kolmeks põhivaldkonnaks: personal, töötajate hüvitised ja kasud ning töö kavandamine. Peamiselt on personali haldamise eesmärk suurendada organisatsiooni tootlikkust optimeerides töötajate efektiivsust.
Ajalugu.
20. sajandi algul seisnes personalijuhtimine teatud soodustuste ja teenuste osutamises töötajatele. 1920. ja 1930. aastatel lisandus personali administreerimine, värbamise ja baasõppe dokumentatsiooni haldamine. 1940. ja 1950. aastatel kujunes välja personalijuhtimine kui iseseisev valdkond, algas sõjajärgne hoogne värbamine, testimine ja õpetamine. 1960. ja 1970. aastatel sai alguse süstemaatiline personalijuhtimine, mida mõjutas konkurentsi kasv ja tööseadusandluse areng ning personalitöötaja muutus vahendajaks tööandja ja töötaja vahelistes suhetes. 1980. aastatel muutus personalijuhtimine osaks äristrateegiast. 20. sajandi lõpul käsitleti töötajaid kriitilise ressursina ja konkurentsieelisena ning personalitöö osaks sai töötajate ja juhtide nõustamine.
Kui varasem personalijuhtimine sisaldas töötajate valikut, koolitust, personaliarvestuse pidamist ja kollektiivsete vaidluste lahendamist, siis hiljem on lisandunud organisatsioonisiseste muutustele korraldamise roll.
Ülesanded.
“Personalijuhtimise põhiülesanded jäävad alati olema talendi omandamine, arendamine ja säilitamine, tööjõu vastavusse viimine äritegevusega ning suurepärase panuse andmine ettevõtlusele. Need kolm väljakutset ei muutu kunagi,” on öelnud Edward L. Gubman. Personalijuhtimise ülesanded saab jagada kolme valdkonda: individuaalne, organisatsiooniline ja karjäär. Individuaalne juhtimine eeldab, et töötajad saavad kindlaks teha enda tugevad ja nõrgad küljed; parandada oma puuduseid; anda oma ettevõttele parima panuse. Neid ülesandeid täidetakse mitmesuguste tegevuste kaudu, nagu näiteks tulemuste ülevaated, koolitused ja testimised. Organisatsiooniline juhtimine keskendub eduka süsteemi loomisele, mis maksimeerib inimeste (ja muude) ressursside osa suuremate äristrateegiate osadena.
Punalutikas

Punalutikas ("Pyrrhocoris apterus") on lutikaliste hulka kuuluv liik putukaid.
Eestis laiemalt levinud alates 21. sajandi algusest.
Talvitub valmikutena suurtes kogumikes. 
Nende peamiseks toidutaimeks on pärn, eriti pärna viljad.
Kaja Kunnas

Kaja Kunnas (neiupõlvenimega Kaja Grünthal; sündinud 1968) on Soome ajakirjanik, kes elab ja töötab Tallinnas. Ta on Soome (ja Põhjamaade) suurima ajalehe Helsingin Sanomat Tallinna korrespondent.
Elukäik.
Kaja Kunnas on sündinud Soomes ja õppinud sotsioloogiat. Eestis hakkas ta sugulastel külas käima 1970. aastate algusest. 1990. aastal tuli Tartusse vahetusüliõpilaseks. 2002. aastal Eestisse korrespondendiks asudes ei uskunud ta, et võiks jääda Eestisse kauemaks kui aastaks, kuid lõi Eestis pere ja jäigi Tallinna elama.
Looming.
Kaja Kunnas on koos Marjo Näkkiga kirjutanud 2016. aastal raamatu "Suomenlahden suhdekirja. Uudet vaaran vuodet" (eesti keeles "Ülelahe suhteraamat. Uue ohu aastad", tõlkija Tiina Maripuu), mis räägib Eesti, Soome ja Venemaa praegusest suhtekolmnurgast.
Kaja Kunnas võitis 2016. aastal Soome väikese ajakirjanduspreemia.
Isiklikku.
Kaja Kunnase vanaisa oli eesti keeleteadlane Villem Grünthal-Ridala, kes oli 1920. aastatel Soome asunud.
Tema abikaasa on Leo Kunnas, peres on kolm last. Pere on kakskeelne: ema räägib lastega soome, isa eesti keeles.
János Széles

János Széles (1909 Budapest – 8. juuli 1981 Buenos Aires, Argentina) oli Ungari poksija.
Poksijana.
Ungari meistrivõistlustel.
Ta oli kokku kolmekordne Ungari meister – kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) aastatel 1928 ja 1930 ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1929. aastal.
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta osales kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale John Daley'le (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta võitis kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Mycoform

Mycoform on seeneniidistikust ja tugevdusmaterjalist ehitusmaterjal, millele on enne valmistamist võimalik anda meelepärane vorm.
Mycoformi töötas välja New Yorgis asuv mittetulundusühingust mõttekoda Terreform ONE. Väga väikese energiatarbe ja tootmisinfrastruktuuriga tootmisprotsessis taaskasutatakse jäätmeid ja tootmisjääke, et minimeerida protsessi ökoloogilist jalajälge. Toode ja tootmisprotsess on suunatud arengumaades juurutamiseks, kus ehitusmaterjalid on kallid ning neid on vähe saada.
Koostis.
Mycoform koosneb siduvast seeneniidistikust, toitainest ja struktuurmaterjalist, mis määrab ka suure osa materjali omadustest.
Seeneniidistik.
Peamiselt "Ganoderma" perekonda kuuluvad seened. See perekond on eelistatud hästi dokumenteeritud kultiveerimise pärast, sest on idamaises meditsiinis laialdast kasutust leidev seeneperekond. Levinuim esindaja on läikvaabik ("Ganoderma lucidum"), hiinapärase nimega Lingzhi. See seen suudab toitaineid omastada paljudest tselluloosi sisaldavatest ainetest.
Toitaine.
Toitaineks või "kütuseks" seeneniidistiku kasvamiseks sobivad paljud tootmisjäägid nii puidutööstusest (nt saepuru, hakkpuit jms) kui ka toiduaine- ja joogitööstusest (nt melass, õlleraba, õlipressimisjäägid jms).
Struktuurmaterjal.
Struktuurmaterjaliks sobivad kõvemad materjalid, mida seen seedida ei suuda ning mis niiskusele vastu peavad. Eelistatud on mittehappelised vähemärguvad ehitusjäägid, kergekaaluline alumiinium, plastik (näiteks PET pudelite kujul, kuid sobivad ka muud, mis loodusjõudude käes kiiresti ei lagune). Struktuurmaterjali eesmärk on anda Mycoformile tugevus ja vastupidavus, seega sõltuvad struktuurmaterjali valikust ka Mycoformi paljud mehaanilised ja tehnoloogilised omadused.
Tootmine.
Seeneniidistiku kiire kasv ja hargnemine loovad kiiresti struktuurset tuge pakkuda suutva tiheda maatriksi. Seeneniidistiku moodustatud struktuur on kaitstud tugevama ja kõva välise kihi struktuurmaterjaliga (nt ümbertöötatud alumiinium, taaskasutatud plast, ehitusjäägid jms), mis annab materjalile vajamineva kõvaduse ja vastupidavuse.
Materjalid ladustatakse spetsiaalsetesse vormidesse, mis on taaskasutatavad kohe, kui materjal valmis saab. Kujul ning mõõtmetel väga palju piiranguid pole, lihtsalt suurema ruumalaga materjalide läbi kasvamine võib kauem aega võtta. Idee autorid on rõhutanud 3D-printimist kui väga head võimalust neid vorme valmistada.
Mycofromi tootmine on väga madala tehnoloogilise taseme ja väikese energiatarbega protsess. Peale vormi, seenekultuuri, toitaine ja struktuurmaterjali on vaja vaid suurt niiskust (üle 80% suhteline õhuniiskus) ja temperatuuri üle 26,5 °C.
Kasutus.
Mycoformi peamine eesmärk on kasutusele võtta iseseisev pidevalt jätkuv ehitustehnoloogia. Ökosüsteemi osana on protsess saastevaba ja väga väikese energiatarbe ja -lukustusega.
Tehnoloogia on väga kergesti juurutatav arengumaades, kus tänapäevastele standarditele vastavad ehitusmaterjalid on elanikkonna sissetulekut arvestades kallid ja raskesti hangitavad.
Kössen

Kössen on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 588 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 69,34 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4251 inimest. Vald paikneb 24 km Kitzbühelist põhjas, samuti 15,5 km Sankt Johann in Tirolist põhjas Kitzbühler Ache ääres Saksamaa piiri juures.
Asend.
Kössen paikneb laias orus Chiemgau Alpide (põhjas) ja Kaiseri mägede (lõunas) vahel, Großache, Kohlenbachi ja Weißenbachi ühinemiskohas.
Vaatamisväärsused.
Maria Klobenstein on palverännu kirik Kösseni vallas Tiroolis piiril Baieriga.
Tegevused.
Kösseni topograafia pakub suvekuudel lennusporti. Ümbritsevad mäemassiivid loovad suurepäraseid õhuvoole, mis on peaaegu täiuslik deltaplaani ja tiibvarju lendudele, samas orupõhi on ohutu maandumiseks, kuna on lai, tasane ja enamasti heinamaa; veelgi enam, talvised suusatõstukid võimaldavad võrdset ligipääsu tippudele hooajaväliselt, uue lennuspordi seikluste turu tarvis.
Deltaplaaneritele oli Kössen avapaigaks nii maailmameistrivõistlusteks 1976. aastal kui ka Euroopa meistrivõistlusteks 1977. aastal. Meistrivõistlusi hakati varsti kooskõlastatult korraldama vaheldumisi, Euroopa omad 'paaris' aastatel ja maailma omad 'paaritutel' aastatel. Mõlema võistluse jaoks valitakse igal aastal uus koht, kuid lennuspordi kohana on see Kösseni populaarsuse märk, mis on siiani ainsaks keskuseks, mida on kasutatud mõlema võistluse taastoimumiskohana, 1980. ja 1985. aastal. Tiibvari on Unterbergis samuti hästi välja kujunenud.
Oberndorf in Tirol

Oberndorf on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 687 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 17,7 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2116 inimest. Vald paikneb Leukentalis Kitzbühler Ache ääres, poolel teel Sankt Johann in Tiroli ja Kitzbüheli vahel.
Vald koosneb peakülast ja mitmest asundusest, ulatudes üles Kitzbühler Hornini.
Majandus.
Kuni 18. sajandini kaevandati Rerobichlis vaske. Täna keskendub majandus turismile ja kivimurrule. Oberndorf on raudteepeatus Salzburgi~Tirooli raudteel.
Reith bei Kitzbühel

Reith bei Kitzbühel on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 762 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 15,66 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1676 inimest. Vald paikneb 4,50 km Kitzbühelist loodes. Peamine sissetulekuallikas on turism.
Sankt Jakob in Haus

Sankt Jakob in Haus on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 856 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 9,6 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 773 inimest. Vald paikneb 13,6 km Kitzbühelist kirdes, samuti 2,5 km Fieberbrunnist. See on väikseim vald ringkonnas. 
Küla on esmamainitud 1308. aastal, kuid asustus algas juba 10. sajandil. Peamine sissetulekuallikas on turism.
Pärija nimetamise korraldus

Pärija nimetamise korraldus on testamendi tegija tahteväljendus selle kohta, kellele peale tema surma tema vara peaks jääma.
Testamendijärgse pärimise eesmärk on võimaldada testaatoril ehk pärandajal ise läbi oma viimse tahte avalduse valida, kellele kuulub tema vara või osa varast. See tähendab, et isiku surma korral läheb tema pärand üle testamendi korral testamendis nimetatud pärijale/pärijatele. Pärija nimetamise korralduses märgitakse tavaliselt ära isik/isikud, kellele pärand üle läheb ning kui suur osa pärandaja varast antud pärijale määratakse.
"Näide: "Mina nimetan oma pärijaks A, kes saab ¾ minu varast ja B, kes saab ¼ minu varast" Pärija nimetamise korralduse saab ka teha ilma varaliste suuruste osade nimetamiseta. Sellel juhul loetakse, et korralduses välja toodud pärijad pärivad vara võrdsetes osades."
"Näide: "Mina nimetan oma pärijateks A, B ja C." Antud näite puhul pärib iga üks 1/3 pärandvarast."
Erisused tavapärasest korraldusest.
Kui aga pärija nimetamise korraldus käib ainult ühe pärandvara osa kohta, siis ülejäänud vara ei lähe automaatselt testamendijärgsele pärijale, vaid see toimub seadusjärgse pärimise teel. Seda aga eeldusel, et puudub pärimisleping ülejäänud pärandvara suhtes.
Juhul, kui pärija nimetamise korraldusega määratakse ainupärijad aga nendele määratud vara ei moodusta kokku tervet pärandit, siis suurendatakse igaühe pärandiosa võrdeliselt testamendis määratud osa suurusega. Sama olukord on ka siis, kui pärandiosad on suuremad kui pärand ise. Sellel juhul vähendatakse sarnaselt suurendamisega.
Lisaks on oluline mainida, et kui pärijateks nimetatakse sugulased ilma pärandiosi ja isikuid nimetamata siis toimub pärandamine ikkagi seadusjärgse pärimise teel.
Marjo Näkki

Marjo Näkki (sündinud 1976) on Soome ajakirjanik.
Ta on õppinud Inglismaal ajakirjandust ning töötanud ajakirjanikuna muuhulgas Soome Rahvusringhäälingus ja Soome Uudisteagentuuris ("Suomen Tietotoimisto"). On olnud aastaid kultuuri- ja pressinõunik Soome suursaatkonnas Tallinnas. Praegu (2019) töötab Näkki Moskvas Soome Rahvusringhäälingu YLE korrespondendina.
Asepärija

Asepärija on isik, kelle testaator võib nimetada pärija asemele juhuks, kui pärijaks nimetatud isik sureb enne pärandi avanemist, loobub pärandist või on pärimiskõlbmatu. Asepärijaid võib nimetada ühe või mitu. Kui testamendist ei nähtu, milliseks juhuks on asepärija nimetatud, loetakse, et asepärija on nimetatud nii loobumise, surma kui ka pärimiskõlbmatuse juhuks. Asepärijaid nimetades võib testaator määrata, millises järjekorras asepärijad pärijaks saavad. Seega on asepärija isik, kes asendab esimesena pärijaks nimetatut, kui esimesena silmas peetud isik pärijaks ei saa. Olgu põhjuseks siis pärija surm enne pärandi avanemist, pärandist loobumine või pärimiskõlbmatus. Asepärija regulatsiooni tuleb eristada pärimisõiguse transmissioonist: kui pärija sureb pärast pärandi avanemist, läheb tema pärimisõigus üle tema pärijatele (PärS § 120). 
Asepärija määramine on suure praktilise väärtusega instituut. Kui testamendi tegemise ajendiks oli ühe sugulase pärimisest vabastamine, siis ei teostu pärandaja tahe, kui testamendijärgne pärija pärandist loobub. Sellisel juhul lahendatakse pärimisasi ikkagi seaduse järgi ja sugulasel on õigus pärand vastu võtta. Sellist olukorda saab vältida asepärija – või üksteisele järgnevate asepärijate nimetamisega. Pärijate kindlaksmääramise seisukohast on oluline PärS §-s 31 sisalduv erinorm. Nii loetakse erandina alaneja sugulase kasuks tehtud testamentaarne korraldus kehtivaks ka tema alanejate suhtes, kui testamendis nimetatu sureb enne pärandi avanemist. Säte on põhjendatud eeldusega, et kuna seadusjärgne pärija on kord juba viimse tahte avaldusega välistatud, vastab testamendis nimetatud pärija alaneja õigus pärida enam pärandaja tahtele. Tuleb siiski märkida, et sätte näol on tegemist üksnes tõlgendamisreegliga, mis kehtib juhul, kui teistsugune pärandaja tahe muul moel ei selgu. 
Asepärija pärijaks saamine.
Asepärija saab pärijaks, kui saabub tingimus, mille puhuks ta oli nimetatud (§ 42). Teine ja järgnevad asepärijad ei kaota õigust pärida, kui neile eelnev asepärija sureb enne pärijat või järjekorras eelnevat asepärijat. 
Järelpärija asepärijana.
Järelpärijat loetakse ka asepärijaks, kui testamendist ei tulene teisiti. Kui testamendist ei nähtu, kas isik on nimetatud asepärijaks või järelpärijaks, loetakse ta asepärijaks.
Albertinia

Albertinia on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Hessequa vallas.
Asula on rajatud 1900. aastal, linnaõigused sai 1920. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Albertinia elanikest värvilisi 68,52%, valgeid 20,07%, mustanahalisi aafriklasi 10,62%, India või Aasia päritolu inimesi 0,30% ja teisi 0,50%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 94,19% inimesi, inglise keelt 2,83%, koosa keelt 0,94% ja Tsvana keelt 0,75%.
Kaarin Kivirähk

Kaarin Kivirähk (sündinud 22. mail 1993 Tallinnas) on eesti kultuuriteoreetik, kunstikriitik ja ajakirjanik.
Ta on lõpetanud 2011. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 2014. aastal Tartu Ülikooli kunstiajaloo erialal. Tema bakalaureusetöö teema oli "Enesekehtestamine. Kunstimuuseumides ja -galeriides toimunud moenäituste roll kaasaegse Eesti kunstimaailmas". 2017. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis magistritöö "Kunst võtab vähe ruumi. Eesti kunstiajakirjandus aastatel 1997–2013 Veneetsia biennaalide kajastuste näitel". 
Akadeemiliselt on ta korporatsiooni Filiae Patriae liige.
Ta töötab alates 2014. aastast Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuses kommunikatsioonijuhi ja projektijuhina ning on kunstiajakirja A Shade Colder peatoimetaja.
Isiklikku.
Ta on kirjanik Andrus Kivirähki ja ajakirjanik Ilona Martsoni vanim tütar. Tal on õed Liisa ja Teele.
Caledon

Caledon on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas, Theewaterskloofi valla halduskeskus.
Caledon on asutatud 1811. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Caledoni elanikest värvilisi 69,65%, valgeid 15,64%, mustanahalisi aafriklasi 13,66%, India või Aasia päritolu inimesi 0,25% ja teisi 0,81%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 85,30% inimesi, koosa keelt 7,07%, inglise keelt 2,89%, sotho keelt 2,40% ja tsvana keelt 0,50%.
Kershaw (Lõuna-Carolina)

Kershaw on Lancasteri maakonna väikelinn Lõuna-Carolina osariigis Ameerika Ühendriikides. 1825. aastal avastati tollasest külast kolme miili kaugusel kulda. Haile kullakaevandus oli kunagi üks suurimaid kullatootjaid Apalatšide piirkonnas.
Linnast oli pärit Manhattanile kolinud elukunstnikust videokaameramees Nelson Sullivan.
Chelsea Hotel

 
Chelsea Hotel on ajalooliselt üks tuntumaid majutusasutusi asukohaga Chelsea paikkonnas New Yorgi jõesaarel Manhattanil. Hotelli aadress on 222 West 23rd Street, asudes puiesteede Seventh Avenue ja Eighth Avenue vahel.
Aastatel 1883–1885 valminud ja 250 numbritoaga hotell on üldtuntud kõikvõimalike kuulsate ja vähekuulsate loomeinimeste peatumis- ja elukohana. Hotelli hüüdnimeks on olnud “Kultuuridünamo”.
12-korruselise kuninganna Anne'i stiilis punastest tellistest hoone projekteeris arhitektuuribüroo Hubert, Pirrson &amp; Company. Ehitise tellis kinnisvaraarendaja George M. Smith ja see läks maksma tollases vääringus 300 000 USA dollarit. 1966. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 1977. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places). 
2011. aasta mais müüdi hotell 80 miljoni USA dollari eest. Sama aasta 1. augustil suleti selle uksed ning 2019. aastal avatakse hoone uuesti renoveerituna.
Märkimisväärsed elanikud.
Ääremärkusena tuleb mainida, et New Yorgi boheemluse kantsiks peetava hotelli numbritubades on surnud või sooritanud enesetapu nii mitmedki selle elanikud.
Andy Warholi klikk.
Chelsea hotelli seostatakse Warholi superstaaridega, kuna Andy Warholi ja Paul Morrissey film "Chelsea Girls" (1966) kujutas Factory koosseisu ja nende elu selles hotellis.
Varia.
Mitmed ookeaniauriku Titanic uppumisel ellujäänud peatusid mõnda aega selles hotellis, kuna see asus White Star Line'ile kuuluva kai Pier 54 lähedal, kus laev oleks pidanud silduma. Hotell oli lühikest aega koduks ka paljudele meremeestele, kes naasid oma kohustuste täitmiselt I maailmasõjas.
Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna akadeemiline struktuur

Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna akadeemiline struktuur on ehitusteaduskonna struktuuriüksuste nimistu erinevatel ajahetkedel.
Teaduskonna struktuur (1. juuli 1994).
1994. aasta juulis loodi teaduskonnas viis instituuti:
Teaduskonna struktuur (31. detsember 2003).
Teaduskonna akadeemiline struktuur seisuga detsember 2003:
Ehitiste projekteerimise instituut
Ehitustootluse instituut
Keskkonnatehnika instituut
Mehaanikainstituut
Teedeinstituut
Teaduskonna struktuur (2016).
Arhitektuuri- ja urbanistikainstituut
Ehitiste projekteerimise instituut
Ehitustootluse instituut
Keskkonnatehnika instituut
Logistikainstituut
Mehaanikainstituut
Teedeinstituut
Jerzy Rybicki

Jerzy Rybicki (sündinud 6. juunil 1953 Varssavis) on Poola endine poksija ning poksitreener ja -tegelane.
Poksijana.
Poola meistrivõistlustel.
Ta oli kokku kuuekordne Poola meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1974 ja 1975, I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1977–1979 ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 1981. aastal. 
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel.
Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) pronksmedali 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Viktor Savtšenkolele (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Maailmameistrivõistlustel.
Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Anatoli Klimanovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) pronksmedali 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Viktor Savtšenkole (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta sai pronksmedali II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Kalevi Marjamaale (Soome) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja ning I keskkaalus (kuni 71 kg) 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Viktor Savtšenkole (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 23. Euroopa meistrivõistlustel (Köln, 1979), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Markus Intlekoferile (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Poksitreeneri ja -tegelasena.
Pärast sportlaskarjääri lõpetamist 1982. aastal töötas ta poksitreenerina ja oli alates 2008. aastast ametis Poola Poksiliidu juures.
Heidelberg (Lääne-Kapimaa)

Heidelberg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Hessequa vallas. Linn asub 274 km Kaplinnast ida pool.
Linn on asutatud 1855. aastal. Linn on saanud nime Saksa linna Heidelbergi järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Heidelbergi elanikest värvilisi 75,34%, valgeid 14,40%, mustanahalisi aafriklasi 9,26%, India või Aasia päritolu inimesi 0,44% ja teisi 0,58%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 91,93% inimesi, inglise keelt 3,42% ja koosa keelt 2,86%.
Heidelberg (Gauteng)

Heidelberg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigi Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas, Lesedi valla halduskeskus. Linn asub Johannesburgist ligikaudu 50 km kagu pool.
1862. aastal rajas sakslane Heinrich Julius Ueckermann praeguse Heidelbergi kohale kaubanduspunkti. 1866. aastal rajatud asula on saanud nime Ueckermanni "alma mater"'i Heidelbergi ülikooli järgi. Linnaõigused sai Heidelberg 1886. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Heidelbergi elanikest mustanahalisi aafriklasi 56,77%, valgeid 37,26%, India või Aasia päritolu inimesi 3,16%, värvilisi 1,78% ja teisi 1,03%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 37,62%, suulu keelt 25,04%, sotho keelt 18,40%, inglise keelt 8,58%, koosa keelt 2,89%, pedi keelt 1,35%, ndebele keelt 1,03%, tsvana keelt 0,99% ja tsonga keelt 0,86%.
Haridusuuringud

Haridusuuringud on haridust ja selle põhiprotsesse, nagu õppimist ja õpetamist, käsitlevad uuringud. Haridusuuringuid tehakse sotsiaalteaduslike ja humanitaarteaduslike distsipliinide raames.
Uurimisasutused.
Haridusuuringuid viivad läbi ülikoolid ja muud hariduse valdkonnas tegutsevad asutused. Haridus- ja kasvatusteadustes korraldavad õpet ülikoolid:
Lisaks on uuringuid ja analüüse tellinud ja/või läbi viinud mitmed hariduse valdkonnas tegutsevad asutused:
Haridusuuringute tulemusi tutvustatakse haridusvaldkonna ajalehtedes ja -kirjades, millest pikaajalisim on Õpetajate Leht (ilmunud alates 1930, perioodiline). Perioodil 1940–2012 ilmus ajakiri Haridus. Alates 2013. aastast ilmuv Eesti Haridusteaduste Ajakiri. Estonian Journal of Education on eelretsenseeritav ja rahvusvahelise toimetuskolleegiumiga elektrooniline ajakiri (1.2. klassifikatsioon Eesti Teadusinfosüsteemi järgi), mis avaldab eestikeelseid akadeemilisi originaaluurimusi ja teaduspõhiseid artikleid kasvatusteadustest, haridusest ja õpetajakoolitusest kogu selle mitmekülgsuses.
Uurimisteemad.
Haridusuuringutes aktuaalsetest uurimisteemadest saab ülevaade tuginedes perioodil 2015–2020 Eesti elukestva õppe strateegia prioriteetidele, milleks on
Aktuaalsetele teemadele osutavad ka Eesti Haridusteaduste Ajakirjas perioodil 2013–2017 käsitletud eriteemad, milleks on:
Haridusuuringuid on teinud näiteks Mati Heidmets, Ellu Saar, Marge Unt, Eve Kikas, Aaro Toomela, Edgar Krull, Margus Pedaste, Katrin Poom-Valickis, Eve Eisenschmidt, Paul Kenkmann, Mikk Titma jt.
Rahvusvahelistes uuringutes osalemine.
PISA rahvusvaheline õpilaste õpitulemuslikkuse hindamisprogramm.
TALIS on rahvusvaheline õpetamise ja õppimise uuring, millega kogutakse andmeid õpetajate, õpetamise, õppekeskkonna ja õpetajate töötingimuste kohta OECD riikides.
PIAAC on rahvusvahelise täiskasvanute oskuste uuring. Testi on välja töötanud Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD) koos USA suure testimiskeskusega Educational Testing Service (ETS). Eestis viis PIAAC uuringut läbi ning samuti korraldab "Haridus ja oskused" testi rakendamist Haridus- ja Teadusministeerium. 
TIMSS on rahvusvaheline matemaatika ja loodusainete võrdlusuuring, mis annab riikidele võimaluse mõõta õpilaste õpitulemuslikkust nimetatud ainetes ning jälgida arengut. TIMSS on Rahvusvahelise Haridustulemuslikkuse Hindamise Assotsiatsiooni projekt, mis viidi Eestis läbi 2003. aastal.
APIKS on laiapõhjaline Eesti kõrgkoolide ja teadusarendusasutuste akadeemilist personali hõlmav küsitlus, mis keskendub töötajate rahulolule, töökeskkonna tingimustele ning akadeemilise töö olemusele ja muutustele. Uuringut teostavad Tartu Ülikool ja Mõttekoda Praxis, eksperdina on kaasatud Leideni Ülikoolist Maarja Beerkens. Eesti uuring haakub rahvusvahelise "Academic Profession in Knowledge-based Society" (APIKS) uuringuga, mis võimaldab iseloomustada Eesti teaduskeskkonda rahvusvahelisel taustal.
Lesginka

Lesginka on venelaste poolt antud üldnimi Kaukaasia 6/8 rütmilistele rahvatantsudele. Nimi tuleb lesgidelt. 
Tantsitakse improviseerides ja osavuses võisteldes.
DataCamp

DataCamp on ettevõte ja veebipõhine platvorm, mis pakub andmeteadusele spetsialiseeritud kursusi ja õppevideoid. 
Platvormi kasutajad saavad harjutada programmeerimist ja andmeanalüüsi oma veebibrauseri kaudu just neile sobival ajal. Põhiliselt pakutakse tarkvara R-keele kursusi programmeerimise, visualiseerimise ja andmetöötlusoskuste arendamiseks, kuid on ka õppevideoid ja õpetusi tarkvara Pythoni, SQLi, Giti ja kesta (ingl "shell") jaoks.
Ettevõtte asutamine.
Ettevõte loodi 2013. aastal Belgias idufirmana. Investorite abil oli 2017. aastaks kogutud üle 6,3 miljoni dollari. Firma asutasid Dieter De Mesmaeker, Martijn Theuwissen ja Jonathan Cornelissen, kes on ka firma juht. 
Kasutus.
DataCampi võimalustega tutvumiseks tuleb ennast registreerida esmalt kasutajaks. Pakutakse lihtsamaid kursuseid, mis on tasuta, ning tellides kas 29 dollari eest ühe kuu kasutusõiguse või 250 dollari eest aastase kasutusõiguse, kehtib ligipääs kõikidele kursustele ja õppematerjalidele. Kursused on mõeldud andmeteaduse huviliste jaoks ning algkursused ei eelda varasemaid oskusi. 
DataCampi kasutajate hulgas leidub peamiselt üliõpilasi, kes soovivad oma oskusi täiendada. Platvormi abil saab õppida vastavalt oma soovidele olenemata kohast ja ajast. Õppejõud saavad kasutada DataCampi grupiõppeks, mis võimaldab õpilasi võrrelda vastavalt nende omandatud oskustele. Paljud mainekad USA ülikoolid, sealhulgas Princeton, Harvard ja Berkeley, kasutavad DataCampi veebikursusi.
Lisaks sellele saavad grupiõpet rakendada ka ettevõtete töötajaid. Selle kaudu on võimalik töötajatel ennast kurssi viia andmetest arusaamisega ning samal ajal aitab see töötajate oskusi värskena hoida. See on ka hea meetod uute töötajate koolitamiseks.
Lisaks pakub DataCamp valikuna ka spetsiifilisele oskusele süvenemist ning välja pakutud variantidest saab valida, millise valdkonna oskusi on soov arendada. Valides kas tarkvara Python või R on lisaks võimalik valida, kas soovitakse oskusi arendada näiteks finantssektoris, masinõppes, andmetöötluses või hoopis andmete visualiseerimises. Kõiki neid oskusi on võimalik arendada, õppides maailma parimatelt instruktoritelt, kes on oma valdkonna spetsialistid.
DataCampi on võimalik kasutada ka Androidi ja Apple'i rakendusena. Laadides tarkvara nutitelefoni või tahvelarvutisse on võimalik lahendada lühiülesandeid, mille eesmärk on õpitu meeldetuletamine ja oskuste rakendamine.
Sisu.
DataCampis pakutakse varieeruva raskusastmega kursusi eri tasemete jaoks. Kasutajatel on võimalik on valida üle saja kursuse seast sobiv ning kursusi arendatakse pidevalt juurde. Lisaks on võimalik tarkvara kasutajatel ka iseseisvalt luua oma kursusi ja projekte teistele õppematerjalideks. Seega saavad ka õppejõud tekitada spetsiaalselt kohandatud materjale üliõpilastele. 
Platvormil on rakendatud interaktiivset õppemeetodit, kus kasutaja õpib ning programmeerib samaaegselt. Ülesanded koosnevad praktilistest programmeerimisosadest, mille kõrval on toodud juhised lahendamiseks. Õppides antakse vahetult tagasisidet tulemustele ning soovi korral on võimalik vihjete abil ülesannet lihtsamaks muuta.
Viis miinust (rulamäng)

Viis miinust ehk game of skate on rulamäng, milles kaks või enam võistlejat teevad järjekorras trikke ette, mida peavad järgnevad mängijad järele tegema. Kui üks võistlejatest ei suuda ettenäidatud trikki järele teha, siis saab ta miinuse. Viie miinusega mängija langeb välja ning võidab see, kes suudab teised üle trikitada ja miinuste skoori alla viie hoida.
Mäng on inspireeritud samanimelisest korvpalliviskemängust ning esimesed rulaga viie miinuse mängud toimusid 1970. aastatel ühendriikides, esimene teadaolev turniirina korraldatud võistlus toimus aastal 2003. Eestis on viie miinuse turniire korraldatud näiteks tänavakultuurifestivali Viljandi Bashi raames.
Jānis Fabriciuss

Jānis Fabriciuss (vene keeles Ян Фрицевич Фабрициус; 26. juuni (vkj. 14. juuni) 1877 Zlēkase vald Läti – 24. august 1929 Sotši lähedal) oli läti rahvusest Punaarmee ohvitser ja komissar Venemaa kodusõja ajal.
Ingrid Margus

Ingrid Margus (sündinud 5. jaanuaril 1994 Tartus) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2013. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, kus õppis humanitaarklassis. Seejärel õppis ta ühe aasta Tallinna Ülikoolis filosoofiat. 2018. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (28.lend). 2019. aastal täiendas end New Yorgis Lee Strasberg Theater and Film Institute'is. 
Isiklikku.
Ta hindab kõrgelt Harry Potterit ja Merle Palmistet.
Noorpõlves tegeles Ingrid Margus 10 aastat võistlustantsuga ning on tegutsenud ka modellina.
Ta harrastab taijid, ratsutamist ja talisuplust.
Tema elukaaslane on kunstnik Martin Saar.
Vassili Gerassimovi nimeline kultuuripalee

Vassili Gerassimovi nimeline kultuuripalee (ehk nagu hoonel endal on sammaste kohal kirjas: Vassili Gerassimovi nimeline klubi) on hoone Ida-Viru maakonnas Narvas aadressil Joala tänav 8.
Hoone ehitati 1957. aastal üleliidulise tüüpprojekti järgi. Projekti tegi Konstantin Bortaševitš. Hoonet hakati kasutama kultuurimajana.
Sauvabelini järv

Sauvabelini järv (prantsuse keeles "lac de Sauvabelin") on kunstlik järv Lausanne'i põhjaosas Šveitsis.
Järv on umbes 1 ha suurune ja kuni 1,5 m sügav.
Järv on rajatud 1888. aastal. 2010. aastail rekonstrueeriti järv põhjalikult. Järve kaldavööndisse on istutatud mitmeid liike tarnu ja teisi kaldaveetaimi. 
Järve ääres on väike loomapark, mida haldab vanade pärismaiste loomatõugude ja pärismaiste taimede kaitsega tegelev Šveitsi ühing Pro Specie Rara.
Remigijus Šimašius

Remigijus Šimašius (sündinud 12. jaanuaril 1974 Tauragės) on Leedu jurist ja poliitik (Liberaalide Liit).
1997. aastal lõpetas ta Vilniuse Ülikooli õigusteaduskonna magistrikraadiga. Doktorikraadi õigusteaduse alal sai ta 2002. aastal Leedu Õigusülikoolis. 
Aastatel 1995–2004 oli ta Leedu Vabaturumajanduse Instituudi õigusekspert ja projektijuht, 1996–2005 Mittetulundusühingute Info- ja Toetuskeskuse konsultant. Aastatel 2002–2005 töötas ta Leedu Õigusülikooli õppejõuna. 
Aastatel 2004–2006 oli ta Leedu Vabaturumajanduse Instituudi asepresident ja ekspertide meeskonna juht ja 2006–2008 president. 2005–2008 oli ta Vilniuse Ülikooli õppejõud.
9. detsembrist 2008 kuni 13. detsembrini 2012 oli Remigijus Šimašius Leedu justiitsminister.
16. novembrist 2012 kuni 20. aprillil 2015 oli ta Leedu Seimi liige.
Alates 20. aprillist 2015 kuni 26. aprillini 2023 oli Remigijus Šimašius Vilniuse linnapea.
Ilmar Kurg

Ilmar Johannes Kurg (26. mai 1922 Kallavere – 28. juuni 2003) oli soomepoiss ja eesti baptisti vaimulik.
Pärast Kallavere algkooli lõpetamist õppis ta Keila Põllutöökoolis.
Teisest maailmasõjast võttis ta osa 19. septembrist 1943 Soome armees, ta oli rindel Rajajoel JR 47 koosseisus, seejärel oli väljaõppel Jalkalas ja Taavettis allohvitserikoolis. Seejärel oli ta tõrjelahinguis Viiburi lahel ja Vuoksel. Eestisse naasis ta 19. augustil 1944, ta võitles Tartu rindel, saades Pupastvere lahingus haavata.
Palmipuudepüha laupäeval 1947 Tallinna Allika koguduses otsustas ta anda oma elu Jumalale. Ta osales algul Allika, hiljem Oleviste koguduse töös.
Aastal 1958 määrati ta Mustvee Baptistikoguduse pastoriks. Aastatel 1970–1975 teenis ta Rakvere Karmeli kogudust. Aastatel 1976–1989 oli ta Pärnu Immaanueli koguduse pastor.
Ilmar Kurg suri 28. juunil 2003 halvatuse tagajärjel, ta sängitati mulda 4. juulil 2003 Jõelähtme kiriku kalmistule esivanemate matmispaika abikaasa kõrvale.
Isiklikku.
Ilmar Kurg oli abielus, tal on kaks tütart ja üks poeg; poeg Ingmar on baptisti vaimulik, teoloog ja kirjastaja.
Niin &amp; Näin

Niin &amp; Näin (eesti keeles 'nii ja naa') on 1994. aastal Tamperes asutatud Soome filosoofia-ajakiri.
ProSpecieRara

ProSpecieRara on pärismaise elustiku, sealhulgas vanade koduloomatõugude kaitsega tegelev fond Šveitsis.
Fondil on loomapark Sauvabelini järve ääres.
Hambakivi eemaldamine

Hambakivi eemaldamine on protseduur, mille käigus puhastatakse hambad mineraliseerunud ladestustest, kasutades ultraheliinstrumente ja käsikürette. Teatud juhtudel on väga palju kasu ka soodapesust. Sõltuvalt hambakivi kogusest ja igemete seisukorrast võib protseduur ning ka hamba tugikudede paranemisperiood olla erineva kestusega.
Hambaarsti konsultatsioon

Hambaarsti konsultatsioon on raviteenus, mille käigus hambaarst teeb suuõõne ülevaatuse. 
Vajadusel tehakse lisatasu eest röntgeniülesvõtted ja koostatakse raviplaan. Sõltuvalt suuõõne olukorrast oleks vaja vähemalt kord aastas hambaarsti juures käia. Konsultatsiooni käigus nõustab arst patsienti vajaliku ravi ja õigete suuhügieeni võtete asjus.
Erapart

Erapart on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Erapardi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Eimla, Eindla, Einsalu, Eldermaa, Eliste ja Luhaste.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Erapart Eestis 13 mehel ja 14 naisel.
Nippernaadi

Nippernaadi on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Nippernaadi (Nippernado) on pandud Ingliste mõisas Juuru kihelkonnas Harjumaal. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Eimla

Eimla on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Eimla uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Eichfeldt, Eihman-Eihmann, Einmant, Erapart, Erg, Eslau, Espenbaum, Härg ja Helbrot.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Eimla Eestis 8 mehel ja 8 naisel.
Metallbreketid

Metallbreketid on kõige levinumad ortodontilised ravivahendid hambumuse korrigeerimisel. Sõltuvalt patsiendi hambumusest võivad ravi vajada kas üks või mõlemad hambakaared. Breketid kleebitakse hammastele täidismaterjali kasutades ning ravi käigus on vajalik sagedaselt külastada ortodonti breketite töösurve reguleerimiseks. Metallist breketite korral on ravi kestuselt lühem võrreldes näiteks keraamiliste breketitega.
Toomas Mets (ettevõtja)

Toomas Mets (sündinud 1. detsembril 1969) on eesti ettevõtja ja tippjuht.
Toomas Mets oli aastatel 1997–2016 Imavere Saeveski finantsdirektor. Ta kuulus ka 2002. aastal Skandinaavia kontsernile Stora Enso müüdud Eesti metsanduskontserni Sylvester omanikeringi ASi Imavere Saeveski ja ASi Freselle kaudu. 2004. aasta oktoobrini oli ta Stora Enso Timberi juhatuse liige.
Toomas Mets kuulub Tartu tselluloositehast kavandava Est-For Invest OÜ omanikeringi puitliistude tootja OÜ Combiwood kaudu.
Mets on olnud seotud veel selliste ettevõtetega nagu OÜ Estonian Spirit (Rakvere ja Moe piiritusetehaste ning piiritusetehase jääkproduktidest graanuleid tootva loomasöödatehase omanikfirma), meretranspordiettevõtted AS Cargohunters ja OÜ CH Shipping, metsandusettevõte AS Woodbakers (Valgevene saeveski Vitebskaja Lesopilka emaettevõte), Euroopa suurim graanulitootja AS Graanul Invest, investeerimisfirmad OÜ Portrait ja Chateau de Sable, kinnisvaraarendaja OÜ Autobahn, puidutöötlusettevõtted OÜ Combimill Sakala ja OÜ Vindor, OÜ Combimill Reopalu ning AS Ecobirch.
Tiit Nilson (ettevõtja)

Tiit Nilson (sündinud 28. märtsil 1963) on eesti ettevõtja.
Metsandusettevõttele AS Woodwell kuuluva OÜ Caspar RE kaudu on Tiit Nilson üks Tartu tselluloositehast kavandava Est-For Invest OÜ omanikest. 2017. aasta alguse seisuga oli Nilson Woodwelli juht ja põhiomanik (talle kuulus 56,52% aktsiatest). Woodwellile kuulus 2017. aasta algul ka 73% Tartumaal tegutsevast ASist Vara Saeveski.
2016. aasta detsembrini oli Nilson Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liidu juhatuse esimees, seejärel jäi ta juhatuseliikmeks.
Tiit Nilsoniga seotud organisatsioonide seas on eri aegadel olnud ka Vikertäht OÜ, OÜ Friendsland, OÜ Varnja Farmid ja Varnja Poldri Maaparandusühing MTÜ.
Silvia Soro

Silvia Soro (kuni 2002. aastani Silvia Sarrap; sündinud 15. märtsil 1975 Tallinnas) on eesti näitleja, näitekirjanik ja lavastaja. 
Ta on lõpetanud 1990. aastal Tallinna Muusikakeskkooli klaveri erialal, 1993. aastal Tallinna Õismäe Humanitaarkeskkooli ja 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitlejana (1. lend). 2010. aastal oli vahetusüliõpilane Berliini Kunstiülikoolis näitleja ja näitekirjaniku erialal ning sai samal aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis teatrimagistri kraadi. Ta on täiendanud end alates 1998. aastast lavavõitluse ja Noore Tantsu festivali rahvusvahelise suvekooli kursustel (kontakt- ja tegevuslik improvisatsioon jm), osalenud dramaturgia- ja hääletöö koolitustel. 
Ta on töötanud aastatel 1997–1998 Ugalas dramaturgina ja 1998–2004 näitlejana, olnud alates 2004. aastast Karksi valla kultuurikeskuse noorteteatri O, aastatel 2008–2012 C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi näiteringide ja 2009–2012 Ugala noortestuudio juhendaja, 2009–2011 August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi teatri- ja draamaõpetuse õpetaja ning alates 2012. aastast Viljandi Gümnaasiumi teatristuudio juhendaja ja avaliku esinemise õpetaja. 
Aastatel 2011–2012 õpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias esituskunstide disaini teooriat ja on alates 2013. aastast samas rakendusteatri lektor. 
Ta on teinud noorte- ja harrastustruppidega ka lavastusi, ühtlasi lavastanud alates 2008. aastast Nava laval. 
Ta on kirjutanud näidendeid ja dramatiseerinud (Piret Raua "Printsess Luluu ja härra Kere", J. M. Barrie "Peeter Paan ja valge lind Wendy"), kirjutanud kaasautorina telesarjastsenaariume ("Lastetuba", 2011; "Padjaklubi", 2015) ja laulusõnu (Et uus saaks alguse) ning mänginud teleseriaalides ("Keskea rõõmud", 2014). 
Aastatel 2005–2012 kuulus ta Noore Tantsu festivali korraldusmeeskonda.
Ta on alates 1998. aastast Eesti Teatriliidu ja Eesti Näitlejate Liidu liige.
Isiklikku.
Ta on August Sarrapi ja Anne Sarrapi tütar, Indrek Sarrapi õde. Abielus Aarne Soroga.
Laidoner

Laidoner on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Laidoner on pandud Viiratsi mõisas Viljandi kihelkonnas Viljandimaal.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Laidoner Eestis 33 mehel ja 25 naisel.
Toomepuu

Toomepuu on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Toomepuu (Tomebu) on pandud Saru mõisas Hargla kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Toomepuu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Toppmann (Rae vallas 1936. aastal).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Toomepuu Eestis 11 mehel ja 10 naisel.
Kroonikeskus

Kroonikeskus on kaubanduskeskus Lääne-Viru maakonnas Rakveres aadressil Ferdinand Gustav Adoffi tänav 11. Hoonet haldab OÜ Kroonikeskus.
Kroonikeskus avati 2002.
Bruksismi kape

Bruksismi kape on läbipaistvast plastist valmistatud suust eemaldatav abivahend öise hambakrigistamise vastu. Tegemist on ravivahendiga, mille eesmärgiks on vähendada hammaste omavahelist kontakteerumist ning seega ka kulumist öösel. Kape valmistatakse individuaalselt patsiendile, sõltuvalt krigistamise astmest kasutatakse erineva paksusega plasti.
Anvelt

Anvelt on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Anvelt (Anwelt) on pandud Kõo mõisas Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal.
Nimede eestistamisel määrati Anvelti-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aaslaid, Aasma, Aasna, Aava, Airik, Alas, Allikvee, Andla, Arandi, Avas, Raht ja Ranne.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Anvelt Eestis 65 mehel ja 72 naisel.
Saldre

Saldre on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Saldre uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Salmann, Schmidt, Schmitt ja Stolzen. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Saldre Eestis 11 mehel ja 8 naisel.