tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid

Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid (lühend ERKA) asutati Teise maailmasõja ajal NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu Kunstide Komitee otsusel märtsis 1942 Jaroslavlis Punaarmee rindeüksuste ja tagala teenindamiseks. 
ERKA-d allusid formaalselt Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogule; sinna kuulusid muusikutest sümfooniaorkester (dirigendid Eugen Kapp ja Roman Matsov), sega- ja meeskoor (dirigent Gustav Ernesaks, Harri Kõrvits ja Jüri Variste), estraadiorkester (dirigent Rostislav Merkulov), solistid Vladimir Alumäe, Aleksander Arder, Anna Klas, Tekla Koha, Bruno Lukk, Olga Lund, Marta Rungi jt.), heliloojad Edgar Arro, Gustav Ernesaks, Eugen Kapp, Boris Kõrver, Harri Kõrvits, Hugo Lepnurm, Leo Normet; 
1944–1945 sai ERKA meeskoorist RAM-i tuumik ning segakoorist Eesti Televisiooni ja Raadio Segakoori tuumik.
Kontrafagott

Kontrafagott on puupuhkpill, mis kõlab fagotist ühe oktavi võrra madalamalt.
Tromboon

Tromboon on vaskpuhkpill.
Sõna "tromboon" pärineb itaalia keelest ("trombone"), kus "tromba" tähendab trompetit ja lõpp "oon" suurt.
Trombooni toru on umbes kolme meetri pikkune ja väheste keerdudega. Ehituse kõige iseloomulikum osa on U-taoline liuglev toru kuliss. Seda edasi-tagasi liigutades saab muuta pilli toru pikkust, seega ka helikõrgusi. Täiesti kinni lükatud kuliss annab trombooni põhihäälestuse, selle järjest avamisel kõlavad üha madalamad helid. Kulissi sujuvalt liigutades muutub ka helikõrgus sujuvalt, libisevalt. Seda mänguvõtet nimetatakse "glissando"'ks.
Tänapäeva sümfooniaorkestris kasutatava trombooni ulatus on C-b1. Noodid kirjutatakse bassivõtmes.
Tänapäevane tromboon kujunes välja 15. sajandil ja levis üle Euroopa. Järgmistel sajanditel kuulus tromboonide perekonda palju pille, millest tänapäeval kasutatakse rohkem tenor- ja basstrombooni. Tromboone kasutati välitingimustes, kontsertidel ja liturgiatel. 17. sajandil muutus tromboonide kasutamine üsna harvaks ja, kui Austria välja arvata, 1675. aastaks peaaegu lõppes. Bach ja Händel kasutasid trombooni üksikutel juhtudel, näiteks Händel kolmes oratooriumis.
Austriast algas ka trombooni "taassünd": seda kasutasid Leopold Mozart, Georg Christoph Wagenseil, Johann Albrechtsberger ja Johann Ernst Eberlin. Nad kasutasid trombooni koori saatepillina, kuna trombooni kõla sarnaneb inimhääle omaga. Trombooni tarvitasid ka Wolfgang Amadeus Mozart oma "Reekviemis" ja Joseph Haydn. Inspiratsiooni heliloominguks andis oma aja tuntuim trombonist Thomas Gschladt Salzburgi õukonnaorkestrist.
Sümfooniaorkestrisse võttis pilli rootsi helilooja Joachim Nicholas Eggert 1807, kuigi tuntum on fakt, et Beethoven tegi seda 1808. aastal oma 5. sümfoonias. Beethoven kasutas trombooni ka oma 6. ja 9. sümfoonias.
Amulett

Amulett (ladina "amulētum": "ese, mis kaitseb inimest probleemide eest") on ese, millel arvatakse olevat kaitsev jõud kurjade vaimude, ohtude ja kahjustuste eest. Kõige tugevama toimega on isetehtud amuletid.
Amulett erineb talismanist: talismani kohta arvatakse, et see toob õnne või mingit muud kasu ja lisaks pakub kaitset.
Amulette aetakse tihtipeale segi ripatsiga, mida kantakse kaelas keti küljes – ripats võib olla amulett, kuid amulett võib olla ka teistsugune. Amuletid võivad olla vääriskivid, eriti graveeritud vääriskivid, kujud, mündid, sõrmused, joonistused, taimed, loomad, ka sõnad, mis on öeldud loitsuna, et tõrjuda kurjust ja õnnetust. Maagilise tekstiga täidetud pabereid on kasutatud ja leitud mitmes kultuuris nii Euroopas kui Aasias.
Kuni keskajani uskus enamik inimesi amulettide ja õnnistatud esemete kaitsvasse ja ravivasse jõusse. Talismane oli kolmesuguseid: kehal kantavad, voodi kohal rippuvad ja meditsiinilised talismanid. Juudid, kristlased ja moslemid on raskesti haigete voodites kasutanud kaitsena ka pühasid raamatuid.
Religiooniti kasutatakse mitmesuguseid amulette ka tänapäeval. Budistidel on väga palju amulette eri otstarveteks. Kristlased kannavad kaelas risti ja kasutavad riste ka muudes kohtades, lisaks kasutatakse püha vett ja püha soola, püha suitsu, palvehelmeid jms.
Sojourner Truth

Sojourner Truth (õieti Isabella Baumfree; 1797 New Yorgi osariik – 26. november 1883 Battle Creek, Michigan) oli Ameerika abolitsionist, esimese laine feminist. 
Tema kuulsaim kõne oli 1851. aastal Akronis Ohios Naiste konventsioonil ette kantud "Kas mina ei olegi siis naine?".
Elulugu.
Isabella sündis New Yorgis Hardenberghi mõisas orjade kolmeteistkümnelapselises peres. Tema vanemad olid James ja Betsy Baumfree. 
Ta müüdi mitu korda orjaks erinevatele peremeestele.
1829. aastal, kui orjandus oli kaotatud, siirdus ta koos pojaga New Yorki, kus töötas Elijah Piersoni majapidajana. 
1. juunil 1843 muutis Isabella oma nime Sojourner Truthiks ning ütles oma sõpradele, et vaim kutsus teda ning ta peab minema. Aastal 1844 astus ta Northamptonis tegutsevasse ühendusse Association of Education and Industry. Ühendus oli rajatud abolitsionistide poolt, kes toetasid naiste õigusi, olid sallivad usu suhtes ning pooldasid patsifismi. Ühingusse kuulus 210 liiget. 1846. aastal läks ühing finantsvõlgade tõttu laiali. Sojourner hakkas tööle George Bensoni juures majapidajana. 
Ta hakkas oma sõbrale Olive Gilbertile rääkima oma memuaare, kes pani nendest kokku raamatu. William Lloyd Garrison avaldas 1850. aastal memuaariraamatu pealkirjaga "The Narrative of Sojourner Truth: A Northern Slave".
Aastal 1851 lahkus ta Northamptonist ning ühines abolitsionisti ja kõneleja George Thompsoniga. Mais osales ta Ohios Naiste konventsioonil, kus esines oma kuulsa kõnega "Kas mina ei olegi siis naine?".
335

335. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 330 331 332 333 334 - 335 - 336 337 338 339 340
303

303. aasta (CCCIII) oli 4. sajandi 3. aasta.
302

302. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad
Aastad: 297 298 299 300 301 - 302 - 303 304 305 306 307
301

301. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad
Aastad: 296 297 298 299 300 - 301 - 302 303 304 305 306
314

314. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad
Aastad: 309 310 311 312 313 - 314 - 315 316 317 318 319
315

315. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad
Aastad: 310 311 312 313 314 - 315 - 316 317 318 319 320
Bentoniit

Bentoniit on peamiselt savimineraalidest koosnev heledat värvi pehme ning poorne settekivim.
Bentoniit on tekkinud vulkaanidest pärineva püroklastilise materjali ümberkristalliseerumisel. Tavaliselt toimub see vees, kus algsed magmast kristalliseerunud mineraalid ja vulkaaniline klaas muutuvad mitmesugusteks savimineraalideks, peamiselt smektiidiks. 
Bentoniidikihid koosnesid algselt vulkaanilisest tuhast, mis kattis laialdasi alasid. Selline tuhakiht tekkis võimsa vulkaanipurske tagajärjel geoloogilises ajas väga kiirelt ning on seetõttu kasutatav stratigraafilise markerina kihtide korreleerimisel. 
Nime on bentoniidile andnud Fort Benton Wyomingi osariigis USA-s.
Bentoniiti leidub Eestis Ordoviitsiumi ja Siluri ajastu kivimites. Enamasti on kiht õhuke, mõne millimeetri paksune. Paksemad on Kinnekulle bentoniidi kihid. Need paljanduvad näiteks Laagris ja Põõsaspea pangal. Tallinnas on bentoniidikiht üle 30 cm, puuraukudes Hiiumaal üle 50 cm. Skandinaavias võivad paljanduda kuni 2 m paksused kihid.
A-Rühm (ansambel)

A-Rühm on eesti hiphopansambel.
Ansambli ajalugu.
Hiphoprühmitus A-Rühm kogunes aastal 1998 mitmete Eesti MC-de ühekordse projektina. Projektis osalesid Cool D (Eesti viljakaim hiphoppar, kes on välja andnud 7 sooloalbumit), Kozy (Raadio 2 saate "Linnadžungel" saatejuht), G-Enka ja Revo (mõlemad ansamblist Toe Tag). Peatselt liitus ansambliga DJ ja produtsent DJ Critikal. Ühine lugu "Viimane lumi" tehti Eesti Punase Risti palvel ja esmaesitlus toimus messil "Teeviit" aprillis 1998.
1998. aastal välja antud lugu "Viimane lumi" tagas ansamblile Raadio 2 Aastahiti edetabelis 5. koha. Teine singel "Popmuusik" on suurema kommertseduga lugu A-Rühma loomingus. Väga hea vastuvõtt sai osaks albumile "Laulmata jäänud laulud", mille esitlus toimus 1999. aasta novembris.
Pärast albumi ilmumist jõudsid kuulajateni sellised palad nagu "Supercool", "Kõige suurem diktatuur" ja "65". Soomes ilmus singel "Leegion" ja mõned laulud koos Soome artistidega King Size Recordsi plaatidel.
Pärast seitsmeaastast ootamist tõi A-Rühm 2006. aastal lõpuks kuulajateni uue albumi "Leegion". 2006. aasta 23. märtsil ilmunud album sisaldab 22 pala. Lisaks DJ Critikali, Cool D, G-Enka ja Kozy on albumil külalistena kaasa tegemas ka Philadelphia räppar Grand Agent, Tommy Boy, Tanel Padar ja Metsatöllu Markus. Albumil on ka mõned juba aastal 2002 ilmumata jäänud albumi palad, nagu "Taifuun" ja "Lõvipojad".
Välislingid.
= Albumid =
= Singlid =
317

317. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad
Aastad: 312 313 314 315 316 - 317 - 318 319 320 321 322
Sakarias Jaan Leppik

Sakarias Jaan Leppik (sünninimi Jaan Leppik; varem kasutas nime Jaan J. Leppik; õigeusu vaimulikuna Sakarias Leppik; sündinud 24. juunil 1969 Valgas) on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku preester, muusik, publitsist, laulu- ja luuletekstide autor ning meedia- ja ühiskonnategelane. 
Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia pärimusmuusika erialal (2008) ning täiendanud end Aarhusi Ülikooli usunditekursustel, meediateooria õpingute raames Kirikute Maailmanõukogus, politoloogiakursustel Konrad Adenaueri Fondis ja kreeka keele alal Ioánnina Ülikoolis. 2009. aastal lõpetas ta Kõrgemad Riigikaitsekursused.
1990. aastate esimesel poolel töötas Leppik Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku diakonina ja peapiiskopi sekretärina. 
2002. aastal astus Jaan Leppik õigeusku, 29. jaanuaril 2006 pühitses Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Stefanus ta õigeusu preestriks ning määras teenima Hiiumaa õigeusukogudusi. Aastatel 2011–2014 oli ta Värska ja Saatse koguduste preester. Alates 1. septembrist 2014 on ta Tallinna Issanda Muutmise kiriku preester. 
Jaan Leppik oli aastatel 1999–2003 IX Riigikogu liige, kuuludes parteituna Isamaaliidu fraktsiooni. Samuti on ta töötanud Tallinna Linnateatris välissuhete juhina ja rahvusvahelise teatrifestivali "Talveöö unenägu" juhina ning uudisteagentuuris Baltic News Service välismajandusuudiste toimetajana. Aastatel 2011–2014 oli ta ka Värska Muusikakooli pärimusmuusika õpetaja. Ta juhib Klassikaraadio hommikuprogrammi ja oli paljude aastate vältel Eesti Rahvusringhäälingu saadete autor nii televisioonis kui ka raadios. 
Sakarias Leppik on olnud mitme rahvusvahelise filmifestivali žürii liige, aktiivne Pimedate Ööde filmifestivali kajastamisel ning juudi süvakultuuri festivali Ariel üks kunstilistest juhtidest. 
Ta on vanamuusikaansambli Vox Clamantis asutajaliige ning ansambli laulja alates selle loomisest 1996. aastal. Leppik on olnud Eestimaa Looduse Fondi nõukogu liige, Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi, sihtasutuse Hooliv Eesti nõukogu ja mittetulundusühingu Uus Eesti juhatuse liige. Ta on Vanalinna Hariduskolleegiumi ja Püha Miikaeli Kooli muusikaõpetaja ning Püha Pauluse poistekoori üks dirigentidest. 
Isiklikku.
Sakarias Jaan Leppik on abielus Rahvusooper Estonia kommunikatsioonijuhi Marion Leppikuga. Peres kasvab kaks poega.
Mälupulk

Mälupulk ehk USB-mälupulk (inglise keeles "USB flash drive") on USB-pistikuga kokkuehitatud välkmäluseade.
Kui esimesed USB-salvestid olid kuni 10 cm pikkuse pulga kujulised, siis juba 2010. aastail olid mõõtmed vähenenud sedavõrd, et kiip mahuks pistiku enda kesta. Mõõtmeid suurendatakse peamiselt käepärasema kasutamise eesmärgil.
Mälupulk on kaetud plast-, metall- või kummikattega, nii et seda võib kanda taskus või näiteks võtmehoidja küljes. Ühenduspistik võib olla kaetud eemaldatava otsakuga, see võib olla ka kattesse lükatav ja välja tõmmatav, kuigi ka kaitsmata kujul on tema kahjustumine vähetõenäoline. Enamikul mälupulkadel on standardne A-tüüpi USB-pistik, aga leidub teistsuguseidki liideseid. Mälupulk saab voolu arvutist läbi USB-ühenduse.
Mälupulka kasutatakse andmesalvestina nagu varem disketti, kuid sellel on palju suurem andmemahutavus ja andmeedastuskiirus. Seade on disketist palju väiksem ja kergem. Juba 2012. aastast on teada 20 × 15 × 3 mm suurune ja 2 grammi kaaluv mälupulk.
Tehnilised omadused.
Mälupulkadel kasutatakse porditavat rakendustarkvara (ingl "portable software"), näiteks LibreOffice Portable, mis töötab ilma sobituse ja seadistuseta erinevates arvutites ja nendega seotud seadmetes. Näiteks võib kanda andmeid pulgalt arvuti kaudu mõnele välisele välisele andmekandjale ja sealt edasi teisele arvutile. 
Mälupulkade eluea ja vastupidavuse kohta pole teada täpsemaid uuringuid. Tootjate teateil on salvestatud andmed kasutatavad vähemalt kümme aastat, seejuures lugemiseks teoreetiliselt piiramatul arvul ja kirjutamiseks garanteeritakse 100 tuhat kuni miljon tsüklit mälumooduli kohta. Seepärast hoolitseb kontroller selle eest, et moodulite kirjutuskohti koormataks võimalikult ühtlaselt.
Tingituna suurest nõudlusest mälupulkade järele võidakse neis kasutada madalama kvaliteediga mälukiipe kui mälukaartides ja pooljuhtketastes. Seepärast ei kasutata mälupulka andmete varundamiseks.
Andmeedastuskiirus sõltub USB-liidese versioonist, kuid jääb liidese kiirusest märksa väiksemaks, näiteks USB3.1 korral 10 Gbit/s asemel 5 Gbit/s.
Mälupulgad on olnud enamast A-tüüpi pistikuga. Ühenduse loomiseks mobiilsete seadmetega on siis vaja kasutada üleminekukaablit, nt USB2 – Micro-USB, USB3 – USB-C. Tootevalikusse lisandub järjest tooteid, millel juba on väiksem pistik (Type-C) või on see kombinatsioonis A-tüübiga (Type-C + Type-A).
Kasutamine.
Mälupulk võib lisaks massmälu funktsioonile täita mitmeid muid ülesandeid adapterina, samuti multimeediaseadmena:
USB-mälupulga võib leida näiteks ka Šveitsi taskunoast.
Ajalugu.
Mälupulki hakkasid 2000. aastal müüma Singapuri ettevõte Trek Technology nime all ThumbDrive ja IBM nime all DiskOnKey. Viimase töötas välja Iisraeli ettevõte M-Systems, kes seda ka tootis. DiskOnKey ilmus müügile 15. detsembril 2000 ja selle maht oli esialgu 8 MB, üle 5 korra suurem kui senisel kaasaskantaval andmekandjal disketil (1,44 MB).
Mälupulkade mahutavus hakkas kiiresti kasvama ja seda peaaegu püsival hinnatasemel. 2010. aastal toodeti juba kuni 256-gigabaidiseid mälupulki ja 2017. aastal jõuti 2 terabaidini. 2020. aastate algul on kõige laiemalt kasutusel mälupulgad mahutavusega 16–128 GB.
Malahhiit

Malahhiit on vaske sisaldav karbonaatne rohelist värvi mineraal. 
Malahhiit tekib vasemaagi murenemisel. Esineb tavaliselt koos asuriidiga.
Malahhiit on tähtis vasemaak.
Pigmendina.
Malahhiit on sügavrohelise värvusega valguskindel pigment. Pole vastupidav kõrgetele temperatuuridele ja hakkab umbes 200 °C juures lagunema. Nagu kõik karbonaadid, lahustub malahhiit isegi lahjades hapetes, kuid on vastupidav alustele.
Malahhiit kannab värvainete indeksis tähiseid PG 39 (Pigment Green 39) ja C.I. 77492.
Malahhiidi kasutus värvipigmendina ulatub väga kaugetesse aegadesse, arvatavasti on see vanim tuntud roheline pigment. Esineb juba maalingutel Vana-Egiptuse haudades alates 4. dünastiast. Lääne-Euroopa maalikunstis kasutati malahhiiti enim 15. ja 16. sajandil. Pigmendi saamiseks peenestati looduslik mineraal ja pesti saadud pulber veega läbi.
Valerio Magrelli

Valerio Magrelli (sündinud 1. jaanuaril 1957 Roomas) on itaalia luuletaja.
Vsevoložski rajoon

Vsevoložski rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Asub Karjala kannasel.
Rajoonis on 10 linnalist asulat ja 9 valda.
Suuremad asulad on Vsevoložsk, Sertolovo, Kudrovo, imeni Morozova, Novoje Devjatkino, Kuzmolovski, imeni Sverdlova, Murino, Romanovka, Toksovo ja Dubrovka.
Limoniit

Limoniit on pruuni või kollakat värvi raudoksiidide ja -hüdroksiidide segu.
Limoniiti on peetud mineraaliks, mille keemiline koostis on 2Fe2O3·3H2O. Peamiseks limoniidi koostisosaks on mineraal götiit. Limoniit tekib rauda sisaldavate mineraalide keemilisel murenemisel. Näiteks sooraud on limoniitse koostisega. Ka lateriit koosneb suurel määral limoniidist.
Aukštojas

Aukštojas (leedu "Aukštojas", "Aukštasis kalnas" 'kõrge mägi') on Leedu kõrgeim punkt. Asub Medininkai kõrgustikul, Valgevene piiri lähedal, 24 km kaugusel Vilniusest kagu pool. 
Kõrgus merepinnast on 293,84 m.
Giuseppe Garibaldi (C 551)

Giuseppe Garibaldi (C 551) on Itaalia lennukikandja, kuni 2009. aastani Itaalia sõjalaevastiku Marina Militare lipulaev.
Laeva ehitamist alustati 1981. aasta märtsis Monfalcone laevatehases Trieste lahes. Vette lasti ta 11. juunil 1983. Teenistusvalmiks sai ta 30. septembril 1985.
Laeval on 4 Fiat COGAG gaasiturbiini, mis on ehitatud General Electricu litsentsi põhjal ja mis pakuvad võimsust 60 MW. Laeva 2 sõukruvi annavad laevale maksimumkiiruse 30 sõlme, mida aga pidevalt hoida ei saa. Kiirusega 20 sõlme võib laev läbida 7000 meremiili ehk 13 000 km.
Laeva relvastuse hulka kuulub palju elektroonilise sõja vahendeid, sealhulgas radarivastased seadmed, segajad ja valgustusraketid. Laeval võib paikneda kuni 16 AV-8B Harrier II tüüpi lennukit (Itaalia armeele kuulub selliseid ainult 15) või 18 "Agusta" kopterit. Lennurada on 4° kaldu, 174 m pikk ja 30,4 m lai.
Pärast Teist maailmasõda keelati Itaalial omada sõjalaevastikku. Sellepärast nimetati teda ehitamise ajal lennukikandja-ristlejaks. Kuni 1988. aastani olid laeval maandunud üksnes Itaalia kopterid ja NATO ühisõppuste ajal ka Suurbritannia õhujõudude lennukid Harrier. 1989 kaotati sõjalaevastiku omamise keeld ja Itaalia merevägi omandas lennukid, mis alaliselt "Garibaldil" seisid.
Laeva kodusadam on Taranto.
Laev on nime saanud Itaalia vabadusvõitleja Giuseppe Garibaldi järgi.
Eesti Goethe-Gümnaasium

Eesti Goethe-Gümnaasium oli Eesti Goethe Seltsi alternatiivne haridusprogramm aastatel 1988–1991. 
Gümnaasium kutsuti ellu 1988. aastal Tartus ametliku hariduse lünkade täitmiseks. Gümnaasiumis tutvustati õpilasi ainetega, mis ametlikus hariduses puudusid või olid puudulikud: filosoofia, teoloogia, psühholoogia, loogika, klassikalised keeled, reaalteaduste (füüsika, bioloogia, matemaatika) areng kultuuriloolises perspektiivis jne.
Eesti Goethe-Gümnaasium oli üle-eestiline õppekeskus, kus võisid õppida keskkooli viimaste klasside ja kõrgkoolide esimeste kursuste õpilased. Seltsi piiratud võimalusi arvestades sai korraga tegeleda vaid paarikümne noore inimesega. Seetõttu tuli 326 soovija vahel korraldada kahevooruline konkurss. Lõpuks õppis EGG-s 26 gümnasisti kõigist Eestimaa paigust.
Õppeaasta oli jagatud kolmeks ühenädalaseks loengusessiooniks, millest igaüks käsitles mingit üldisemat teemat. Sessioonide vahel toimusid regulaarselt ainepäevad. Põhiline õppetöö vorm loengusessioonide vahel oli gümnasistide iseseisev töö, millest nad kirjalikult teada andsid. Oma uurimuste ja arvamuste avaldamiseks ilmus gümnasistide ja õppejõudude tarvis uudislehe tüüpi väljaanne EGG toimetised. EGG tähtsaim eesmärk oli anda noortele inimestele võimalus suhelda Eesti intelligentsiga ja vahendada isiklikke kontakte. 
Esimese õppeaasta kavas oli põgus tutvus eri teadusalade olulisemate probleemidega tänapäeval, lähem tutvumine saksa klassikalise filosoofiaga (Kant, Fichte, Hegel) ja ladina keele algkursus. Psühholoogia ajaloost ja analüütilisest filosoofiast pidas neli loengut Rootsi gümnaasiumiõpetaja Viktor Konsa. 
Augustis 1989 toimunud kristlikku teoloogiat käsitleval sessioonil viibis EGGi külaline Londonist, anglikaani kiriku pastor revd. Stephen J. Knowers, kes esines kolme loenguga. Järgnevatel õppeaastatel jätkusid pikemad loengusarjad loogikast ja füüsika ajaloost. Loenguid pidasid ka õpilased ise.
Eesti Goethe Seltsi gümnaasium oli markantne ja pretsedenti loov sündmus ülemineku Eestis. Jõudumööda andsid nad oma panuse Eesti kultuurilisse taasühinemisse Euroopa ning kogu tsiviliseeritud maailmaga.
Aleksandr Tšekalin

Aleksandr Pavlovitš Tšekalin ("Александр Павлович Чекалин"; 25. märts 1925 praegune Tula oblasti Suvorovi rajoon, Peskovatskoje küla – 6. november 1941 Lihvin, praegu Tšekalin) oli vene partisan. 
Alates 1938. aastast elas ta vanematega Lihvini linnas. Koolis jõudis ta lõpetada 9 klassi. Aastal 1939 astus ÜLKNÜ-sse. 
Ta astus 1941. aastal rinde lähenedes vabatahtlikuna hävituspataljoni ning pärast linna okupeerimist partisanisalka "Peredovoi". Ta osales salga operatsioonides. Ta käis sageli luurel ning tegutses radistina. Kord hävitas tema visatud granaat Saksa sõdureid täis auto. Sakslased vahistasid ta ühe operatsiooni ajal, kuid tal õnnestus põgeneda.
Novembri alguses ta haigestus raskelt ning salga komissar lubas tal minna ravile külas asuva usaldusisiku juurde. Et sakslased said tema asukoha teada, vahetas ta asukohta, minnes sugulaste juurde teise külla. Tema sealne asukoht reedeti tundmatu isiku poolt. Öösel võeti ta kinni, kusjuures ta heitis kinnivõtjate pihta granaadi, mis ei lõhkenud. Ta viidi staapi, kus teda piinati. Ta ei andnud ühtki tunnistust. 6. novembril poodi ta Lihvini keskväljakul üles. Tema surnukeha rippus võllas üle 20 päeva. 
4. veebruaril 1942 anti talle postuumselt Nõukogude Liidu kangelase aunimetus.
Aastal 1944 nimetati Lihvini linn Tšekaliniks. Aastal 1958 püstitati talle seal mälestussammas. Mitmes linnas nimetati tema auks tänavaid ja koole.
Harjavalta linn

Harjavalta on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Satakunta maakonnas.
Krüsoberüll

Krüsoberüll on mineraal.
Keemiline valem: BeAl2O4.
Kasutatakse peamiselt vääriskivina, tuntud ka aleksandriidina.
Krüoliit

Krüoliit on valge või värvitu monokliinne mineraal.
Keemiline valem: Na3AlF6.
Krüoliit on harvaesinev mineraal. Peamiseks leiukohaks on olnud pegmatiidid Igivtutis Gröönimaal. Mineraali on kasutatud alumiiniumi tootmisel.
Illiit

Illiit on savimineraal.
Keemiline valem: KyAl4(Si8-y,Aly)O20(OH)4, kus y&lt;2, tavaliselt umbes 1,5.
Illiit, smektiit ja vermikuliit on savimineraalid, mis kristallstruktuuri poolest sarnanevad vilkudega. Neist kõige lähedasem vilkudele, eriti muskoviidile, on just illiit, sest põhiliseks kihtidevaheliseks katiooniks on kaalium. Illiiti ongi mõnikord nimetatud hüdrovilguks, sest ta sisaldab rohkem vett kui muskoviit. Vilkudest erineb illiit veel selle poolest, et esineb savimineraalile tüüpiliselt vaid kuni 2 μm suuruste kristallidena. 
Puhas illiit on haruldane mineraal. Tavaliselt esineb ta segakihilise illiit-smektiidina. Illiiti tekib diageneesi ja mitmesuguste silikaatsete kivimite keemilise murenemise tulemusena. Segakihiline illiit-smektiit on levinuim savimineraal settekivimeis.
Vaška

Vaška on jõgi Euroopas Venemaal. Algab soost. Voolab valdavalt põhja ja loodesse. Suubub vasakult Mezenisse. 
Pikkus 605 km, valgla 21 000 km².
Atlase mäed

Atlas on ida–läänesuunaline mäestik Aafrika loodeosas. See eraldab Sahara kõrbe Vahemerest ja Atlandi ookeanist. Mäestik on umbes 2500 km pikk ja ulatub läbi kolme riigi – Maroko, Alžeeria ja Tuneesia. Mäestik koosneb edela–kirdesuunalistest ahelikest (Kesk-Atlas, Kõrg-Atlas, Antiatlas, Telli Atlas, Sahara Atlas), kõrgplatoost ja tasandikest. 
Kõrgeimad tipud asuvad Marokos, Kõrg-Atlase ahelikus – Toubkal (4167 m), Ouanoukrim (4089 m) ja M'goun (4071 m).
Põhiline asustus kogu piirkonnas koosneb berberi küladest.
Gloobus

Gloobus on sfäär, mille pinnal on kujutatud mõne sfäärilise taevakeha, tavaliselt Maa kaart.
Kaart võib olla otse sfääri pinnale joonistatud või graveeritud, kuid enamasti on ta kantud gloobusele paberist, plastist või muust materjalist segmentidena. 
Gloobust kasutatakse enamasti õppevahendina, et näitlikustada Maa kuju ning mandrite, riikide jms suurusvahekordi, millest lamedale paberile kantud projektsioonidest moonutatud kaardid võivad jätta vale ettekujutuse. Gloobusi kasutatakse ka ruumikaunistusena.
Gloobustel võib kujutada ka muid taevakehi ja isegi tähistaevast.
Ajalugu.
Gloobus oli antiikajal esmajoones öötaeva kujutis. Sellena vastas ta Anaximandrose ettekujutusele. Gloobusi koostasid paljud astronoomid ning kandsid puust, kivist või metallist valmistatud kerale üha täpsemini mõõdetud tähtkujusid. Antiiksete gloobuste ümber oli kaks rõngast: horisont ja meridiaan. Gloobust kasutati koolis tähtkujude õpetamiseks ja astroloogias tähtede seisu seletamiseks.
Niisugustest gloobustest on säilinud näiteks 2. sajandi keskpaigast pärinev vanema skulptuuri marmorkoopia Farnese Atlas, mis kujutab Atlast kandmas kera, millel on kujutatud 48 klassikalisest tähtkujust 41 või 42.
4. sajandil eKr sai gloobus astronoomia muusa Urania tunnusesemeks. 
Gloobuse kui maakera kujutise valmistas teadaolevalt esimesena Krates Mallusest, kes elas Kiliikias, 2. sajandil eKr. See gloobus ei ole säilinud.
Gloobust kui maakera kujutist kasutati antiikajal harva, peamiselt valitseja võimu sümbolina. Esimesena hakkas gloobust selles tähenduses kasutama Demetrios Poliorketes, hiljem ka Rooma keisrid. Võimu sümbolina arenes gloobusest välja riigiõun.
9. sajandi alguses koostasid maakera gloobuse Abbassiidide kaliifi Al-Ma'mūni heaks töötanud kartograafid. 1267 valmistas maakera gloobuse pärsia astronoom Jamal ad-Din Pekingis. Need ei ole aga säilinud.
Vanima säilinud gloobuse valmistas saksa kartograaf Martin Behaim 1492 Nürnbergis. 1507 valmistas Martin Waldseemüller esimese gloobuse, millel on kujutatud Ameerikat.
Galeniit

Galeniit on raske sulfiidne mineraal, keemilise ainena plii(II)sulfiid.
Galeniit (PbS) on peamine pliimaak.
Graciosa (Kanaari saared)

Graciosa on saar Atlandi ookeanis. Kanaari saartest väikseim asustatud saar. Pindala 27 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 266 meetrit.
Kuulub Hispaaniale.
Saare peamine asula on Caleta de Sebo.
Saarele pääseb vaid Órzola-Caleta de Sebo vahet sõitva praamiga.
Gro Harlem Brundtland

Gro Harlem Brundtland (sündinud 20. aprillil 1939 Bærumis) on Norra poliitik, diplomaat ja arst, rahvusvahelise jätkusuutliku arengu ja tervishoiu liider. Ta on olnud Norra peaminister ja juhtinud Maailma Terviseorganisatsiooni. 
Elulugu.
Ta on lõpetanud 1963. aastal Oslo Ülikooli doktorikraadiga ja 1965. aastal Harvardi Ülikooli magistrikraadiga. 
Aastail 1974–1979 oli ta Norra keskkonnaminister ning 1981. aasta oktoobris sai temast esimene Norra naispeaminister.
Brundtland oli Norra peaminister ka 9. maist 1989 kuni 16. oktoobrini 1989 ning 3. novembrist 1990 kuni 25. oktoobrini 1996, mil uueks peaministriks sai Thorbjørn Jagland. 
1992. aastal loobus Brundtland Norra Töölispartei juhtimisest.
Peaministrina toetas Brundtland Norra liitumist Euroopa Liiduga, kuigi tema parteis oli nii selle pooldajaid kui ka vastaseid. Kuid 1994. aastal toimunud rahvahääletusel hääletas 52,2 protsenti valijatest liikmesuse vastu.
Rahvusvaheline karjäär.
Gro Harlem Brundtland oli Maailma Keskkonna- ja Arengukomisjoni (WCED) eesistuja; seda komisjoni kutsutaksegi tihti Brundtlandi komisjoniks. Ametis olles arendas tema juhitud kabinet jõudsasti edasi maailma jätkusuutlikku arengukontseptsiooni. 1987. aastal avaldas kabinet aruande "Our Common Future" ("Meie ühine tulevik"). Brundtlandi kabinet aitas läbi viia ka 1992. aastal Rio de Janeiros toimunud ÜRO Keskkonna- ja Arengukonverentsi. 
Mais 1998 valiti Brundtland Maailma Tervishoiuorganisatsiooni direktoriks. Sel alal seadis ta pikaajalised eesmärgid ning asutas Commission on Macroeconomics and Healthi, mille juhiks valiti Jeffrey Sachs – komisjon tegeles peamiselt vägivalla kui ühe suurima tervishoiuprobleemi lahendamisega. Populaarteaduslik ajakiri Scientific American nimetas Brundtlandi 2003. aastal aasta poliitikuks, kuna tema kiire ja koordineeritud tegevus aitas vältida ülemaailmset SARS-i epideemiat. 21. juulil 2003 sai uueks Maailma Tervishoiuorganisatsiooni juhiks Jong-Wook Lee.
2006. aastal kuulus ta ühendusse Panel of Eminent Persons, kes kontrollisid UNCTAD-i tööd.
Tema tegevusest poliitikuna on kirjutanud kronoloogia Brundtlandi abikaasa Arne Olav Brundtland. Bestselleriks saanud raamatud on "Married to Gro" ja (selle järg) "Still married to Gro".
Tunnustus.
2004. aastal Briti ajalehes The Financial Times ilmunud edetabelis "Viimase 25 aasta kõige mõjukamad eurooplased" platseerus ta neljandale kohale. Teda edestasid paavst Johannes Paulus II, Mihhail Gorbatšov ja Margaret Thatcher.
Geoid

Geoid on Maa gravitatsioonivälja ekvipotentsiaalpind, mis ookeani piirkonnas langeb kokku häirimata maailmamere pinnaga. Maismaa piirkonnas jääb geoid maakoore sisse.
Kõik loodjooned asetsevad risti geoidiga.
Geoidi loetakse kõige täpsemaks Maa kuju kirjeldavaks matemaatiliseks mudeliks. Et geoidi pind on keeruka konfiguratsiooniga, siis kasutatakse arvutuste lihtsustamiseks selle asemel enamasti geoidi ligilähedasele kujule kohandatud ellipsoidi.
Geoidi pind on küll keerukas, kuid siiski palju lihtsam ning sujuvam kui Maa tegelik topograafiline pind. Kui Maa pinna kõrgeima (8848 meetrit) ja madalaima punkti (11 022 meetrit) vahe on peaaegu 20 kilomeetrit, siis geoidi kõrgeimate ja madalaimate punktide vahe on kõigest paarsada meetrit. Geoidi kuju sõltub peamiselt Maa siseehitusest.
Gaiot

Gaiot on merepinnast madalamal ookeanis paiknev lameda tipuga mägi.
Mõnikord nimetatakse gaiotiteks kõiki ookeanipõhjast tõusvaid, kuid merepinnani mitteulatuvaid mägesid, kuid korrektne on nimetada gaiotiks vaid neid mägesid, mis on kunagi olnud merepinnast kõrgemal. Mägede lame tipp viitabki nende erosioonilisele minevikule, mil pealetungiva mere lained tasandasid vajuva saare. Seega eristatakse gaioteid teravama tipuga merepõhja vulkaanidest (ookeanilised mäed), mis pole kunagi merepinnast kõrgemal paiknenud.
Gaiotid on kunagised ookeanilised saared, mis on aja jooksul merepinnast madalamale vajunud. Gaiotid võivad olla kaetud kaltsiitsete korallriffide või fosfaatsete setetega.
Spodumeen

Spodumeen on pürokseenide hulka kuuluv mineraal.
Spodumeen esineb peamiselt liitiumirikastes graniitsetes pegmatiitides aktsessoorse mineraalina.
Vollastoniit

Vollastoniit on püroksenoidide hulka kuuluv silikaatne mineraal (CaSiO3).
Vollastoniit on tavaline mineraal moondunud karbonaatkivimeis. Enamasti tekib vollastoniit siis, kui karbonaatsete kivimite kihtidesse tungib magmaintrusioon. Intrusiooni ümbritsevatesse kivimitesse tekib moondeoreool, milles settekivimid moonduvad intrusioonist eraldunud soojuse mõjul (kontaktmoone). Tavaliselt näeb vollastoniidi tekkereaktsioon välja järgnev:
formula_1
Ränidioksiid on enamasti pärit külgnevast intrusioonist.
Vollastoniiti esineb mõnikord ka regionaalmoonde kivimeis. Peale moondekivimite võib vollastoniiti esineda ka leeliselistes tardkivimeis (ijoliidis, fonoliidis).
Vollastoniit on nimetatud Briti keemiku ja mineraloogi William Hyde Wollastoni (1766–1828) järgi.
Kasutamine keraamikas.
Ränioksiidi sisaldus muudab vollastoniidi keraamilistes massides oluliseks lahjendajaks. See tähendab, et vollastoniidi sisaldus keraamilises massis aitab tõsta keraamiliste esemete tulekindlust, vähendada kahanemisprotsenti, tõsta kõvadust ning vastupidavust ja vähendada võimalikku deformeerumist esemete põletamisel.
Mineraali reljeef

Reljeefiks ehk šagräänpinnaks nimetataakse petrograafias mineraalide murdumisnäitajate erinevusest tulenevat optilist efekti, mis seisneb suurema murdumisnäitajaga mineraali pinna näivalt kõrgemal paiknemises. Efekt on vaadeldav polarisatsioonimikroskoobiga.
Kõrge murdumisnäitajaga mineraalid näivad omavat krobelist pinda, mistõttu nimetatakse reljeefi ka šagräänpinnaks. Suure murdumisnäitajaga mineraalidel on tugev šagräänpind ehk kõrge reljeef.
Reljeefi võib hinnata külgnevate mineraalide suhtes, kuid kui räägitakse kõrgest, mõõdukast jms reljeefist, siis peetakse silmas mineraali murdumisnäitaja erinevust palsami suhtes, millega uuritav kiviliistak õhiku alus- ja katteklaasi vahele on liimitud. Palsami murdumisnäitaja on traditsiooniliselt alati umbes 1,54. Kui mineraali murdumisnäitaja on sellest väärtusest suurem, siis on tal positiivne reljeef. Vastupidisel juhul negatiivne. Kõrgeks nimetatakse reljeefi siis, kui mineraali murdumisnäitaja erineb palsami murdumisnäitajast enam kui 0,12 võrra. Et positiivsel ja negatiivsel reljeefil on raske vahet teha, kasutatakse selleks spetsiaalseid võtteid, millest tavalisim on Becke joone meetod.
Huittineni linn

Huittinen on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Lääne-Soome läänis Satakunta maakonnas.
Huittineni vald asutati 1865, aastast 1977 on linn. 1. jaanuaril 2009 liideti linnaga Vampula vald.
Huittinen on Keila sõpruslinn.
Külad.
Hannula, Hirvelä, Huittistenkylä, Huhtamo, Hurula, Kaharila, Kannila, Karhiniemi, Korkeakoski, Kirkonkylä, Lauttakylä (keskasula), Leppäkoski, Loima, Löysälä, Matikkala, Mauriala, Mommola, Naatula, Nanhia, Palojoki, Pöyriälä, Raijala, Raskala, Rieskala, Riesola, Sampu, Sorvola, Suttila, Suontausta, Vakkila
Anders Fogh Rasmussen

Anders Fogh Rasmussen (sündinud 26. jaanuaril 1953 Jüütimaal Ginnerupis) on endine Taani poliitik, aastatel 2001–2009 Taani peaminister ja 2009–2014 NATO peasekretär. 
2015. aastast töötab ta nõunikuna investeerimispangas Goldman Sachs.
Ta sündis talunik Knud Rasmusseni ja tema abikaasa Martha pojana. Fogh on Martha neiupõlvenimi ja seda kasutatakse üksnes sellepärast, et eristada teda talle eelnevast ja järgnevast Taani peaministrist, kes mõlemad on Rasmussenid.
Ta lõpetas 1972 keelte ja sotsiaalteaduste kallakuga Viborgi toomkooli. 1978 lõpetas ta Aarhusi ülikooli majandusteaduskonna ja abiellus. 
Ta valiti 1978 Folketingi ehk Taani parlamenti ja sellest ajast peale on ta pidevalt poliitikas tegutsenud. 1987–1990 oli ta maksuminister ning 1990–1992 majandus- ja maksuminister Poul Schlüteri valitsuses.
Aastatel 1998–2009 oli Rasmussen liberaalse Venstre partei esimees.
Ta tuli võimule pärast 2001. aasta novembris toimunud parlamendivalimisi, kui Venstre saavutas parema tulemuse kui Taani Sotsiaaldemokraadid.
Anders Fogh Rasmussen on kindel USA juhitava terrorismivastase sõja ja Iraagi sõja toetaja. Tema valitsusajal on peatatud maksude tõstmine ja maksustruktuuri muutmine.
2005. aasta parlamendivalimistel säilitas Venstre oma juhtpositsiooni ning Rasmussen moodustas uue valitsuse.
4. aprillil 2009 valiti Anders Fogh Rasmussen NATO peasekretäriks ning järgmisel päeval esitas ta kuninganna Margrethe II-le valitsusjuhi kohalt lahkumise avalduse. Ta astus NATO peasekretäri ametisse 1. augustil 2009.
1. oktoobril 2014, asus Rasmusseni järel NATO peasekretäriks Norra endine peaminister Jens Stoltenberg. Samal päeval teatas Anders Rasmussen poliitilise konsultatsioonifirma Rasmussen Global asutamisest, mis hakkab osutama nõustamisteenust julgeolekupoliitika, transatlantiliste suhete, Euroopa Liidu, Brexiti ja majandusarengu küsimustes. 2016. aastal avaldas ta raamatu „The Will to Lead“, kus esitas oma seisukoha, et USA peaks „taastama Ameerika rolli globaalse liidrina“.
Isiklikku.
Rasmussen abiellus 1978. aastal Anne-Mettega (sündinud 1958). Neil on kolm last: Henrik (sündinud 1979), Maria (sündinud 1981) ja Christina (sündinud 1984).
Rasmusseni vanavanaisa oli 19. sajandil Tartu lähedal puiduärimees ja ta emigreerus 1890. aastate paiku Taani.
Aigars Kalvītis

Aigars Kalvītis (sündinud 27. juunil 1966 Riias) on Läti poliitik ja ettevõtja, endine Rahvapartei juht. Aastatel 2004–2007 oli ta Läti peaminister.
Aigars Kalvītis on lõpetanud Läti Põllumajandusülikooli 1992. aastal majanduse erialal. Ta valiti Läti Seimi 1998. aastal. Ta oli põllumajandusminister 1999–2000 ja majandusminister 2000–2002.
2005. aastal pälvis ta rahvusvahelist kriitikat homovastaste väljaütlemiste pärast.
27. märtsil 2007 allkirjastas ta Moskvas Venemaa peaministri Mihhail Fradkoviga Läti-Venemaa piirilepingu.
5. detsembril 2007 astus ta valitsust haaranud korruptsiooniskandaali tõttu koos oma valitsuskabinetiga ametist tagasi.
25. märtsil 2009 teatas Kalvītis, et loobub aktiivsest osalusest poliitikas.
2016. aasta oktoobris valiti ta Läti Jäähokiliidu presidendiks.
Välislingid.
300

300. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad
Aastad: 295 296 297 298 299 - 300 - 301 302 303 304 305
Märt Avandi

Märt Avandi (sündinud 26. veebruaril 1981) on eesti näitleja, laulja ja saatejuht. 
Haridus.
Märt Avandi on lõpetanud Rapla Ühisgümnaasiumi 1999. aastal ning Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli 2004. aastal (21. lend).
Töö ja looming.
Ta töötas aastatel 2004–2006 Rakvere Teatris, 2006–2008 Endla teatris ja 2009–2014 Draamateatris. Alates 2015. aastast kuni 2025. aasta oktoobrini oli Märt Avandi taas Endla teatri näitleja.
Aastatel 2015–2018 juhtis Avandi TV3 populaarset meelelahutussaadet "Su nägu kõlab tuttavalt".
Üks kaalukamaid filmirolle oli Avandil 2015. aastal valminud mängufilmis "Vehkleja", kus ta kehastas treener Endel Nelist.
Ehkki Märt Avandi ampluaa on märksa laiem, on ta üks Eesti hinnatumaid koomikuid. Sageli on esinenud paaris koos Ott Sepaga, eriti televisioonis, kus nad on mänginud peaosi Eesti Televisiooni sketšisarjas "Tujurikkuja".
Avandi on Eesti Vähihaigete Laste Vanemate Liidu kõneisik ja esimees.
Isiklikku.
Märt Avandi on 11. augustist 2007 olnud abielus Tõnis Mägi ja Laine Mägi tütre Liis-Katrin Avandiga. Neil oli kaks poega: Albert, kes pulmade ajal oli aasta ja kaks kuud vana, ja Herman. 2012. aasta alguses suri poeg Albert viieaastasena vähki. Sellest ajast tegutsevad Avandid Eesti Vähihaigete Laste Vanemate Liidus. 2014. aasta novembri algul sündis tütar Helmi. 
Juulis 2025 teatasid Liis-Katrin ja Märt Avandi lahkuminekust. 
Avandi on kannatanud depressiooni ja alkoholismi all ning olnud kokaiinisõltlane.
Elton Mayo

George Elton Mayo (26. detsember 1880 Adelaide, Austraalia – 7. september 1949 Guildford, Surrey) oli Austraalia psühholoog ja sotsioloog, neoklassikalise inimsuhete koolkonna esindaja. Ta oli sotsiaalpsühholoogia rajaja. 
Mayo keskendus töökoha ergonoomilistele aspektidele, püüdes nende täiustamisega tõsta tööviljakust. Vaatamata füüsiliste töötingimuste halvenemisele, tõusis tööliste tööviljakus neile osutatud tähelepanu tõttu. Seda hakati nimetama Hawthorne'i efektiks (vabrikutekompleksi nime järgi, kus uuring toimus). Töötajatevahelised suhted, grupi moraal ja juhtimisstiil osutusid tõhusateks motivaatoriteks.
Sotsiaalne aspekt on juhtimises vähemalt sama oluline kui tehniline aspekt. Mayo uuris intervjuude abil töötajate arvamusi ja hoiakuid. Ta analüüsis sotsiaalse käitumise mudeleid ja staatust ning leidis seose intelligentsuse ja tööviljakuse vahel.
1920. ja 1930. aastatel uuris Elton Mayo Chicagos asuvas Hawthorne Plant of the Western Electric Companys töötingimuste ning töötajate väsimuse ja tüdimuse suhtest. 1927–1932 korraldas Mayo koos õpilastega Hawthorne'i eksperimendi General Electricsi tehastes: 
Tänu nendele uuringutele hakati tähtsustama töökohtadel töötajate sotsiaalseid vajadusi. Leiti, et mitteametlikud organisatsioonid, mis põhinevad sõpruskondadel ja nende mitteplaneeritud koostöö saavad eksisteerida kõrvuti ametlike organisatsioonidega, mille tegevusplaani on koostanud organisatsiooni juhtkond. Uuringud näitasid üsna selgelt, et töötamist mõjutab sama palju inimese loomus kui ka ametlik kavand. Organisatsiooni teoreetikud hakkasid selle uuringu tulemusena sügavat tähelepanu pöörama organisatsiooni inimpoolele. Hawthorne'is toimunud uuringud muutsid töömotivatsiooni teema väga populaarseks. Selle tulemusena hakkas tekkima uus organisatsiooniteooria, mis rajanes ideele, et indiviidid ja grupid, nagu ka bioloogilised organismid, töötavad palju paremini ning efektiivsemalt, kui nende vajadused on rahuldatud. Enne Hawthorne'i uuringuid töötajate vajadustele tähelepanu ei pööratud.
Eelpõletus

Eelpõletus ehk ettepõletus on põletusliik keraamikas, mille käigus põletatakse õhkuivaks kuivanud keraamilised esemed enne nende glasuurimist.
Semiramis

 
Semiramis oli legendaarne Assüüria kuninganna. Tema eluloo kohta on käibel mitmeid legende. Legendide autorid olid eelkõige Diodoros Siculus ja Junianus Justinus, samuti mitmed teised Vana-Kreeka ajaloolased. 
Semiramist peetakse ka mitme linna ja Semiramise rippuvate aedade rajajaks, mis oli üks vanaaja seitsmest maailmaimest.
Sageli on Semiramist samastatud Šammuramaga, kes oli Babüloonia valitseja (valitses 811–808 eKr) abikaasa.
Hematiit

Hematiit ehk raudläik on oksiidne mineraal.
Hematiit on kolmevalentse raua oksiid (Fe2O3).
Hematiit on magnetiidi kõrval peamine rauamaak.
Hematiit võib esineda nii kristallide kui ka neerjate, muldjate või kiudjate agregaatidena. Hematiit on enamasti hallikat värvi, kuid temaga tõmmatud kriips on alati iseloomulikult kirsipunane. Hematiit annab punaka värvuse rauda sisaldavaile settekivimeile ja mineraalidele. Näiteks liivakivi ja lateriit on punakad peamiselt hematiidisisalduse tõttu. Graniit on enamasti punakat värvi, sest üks tema koostisosa, kaaliumpäevakivi, sisaldab peendispersset hematiiti, mis värvib puhtana valge mineraali roosakaks.
Tardkivimeis on hematiit vähem levinud kui settekivimeis ja nende moondunud ekvivalentides. Hematiit on tihti sekundaarne mineraal, mis tähendab seda, et ta on tekkinud mõne teise rauda sisaldava mineraali arvelt. 
Hematiit on polarisatsioonimikroskoobis praktiliselt läbipaistmatu, mistõttu tabelis esitatud kristallooptilised andmed pole enamasti reaalselt jälgitavad.
Pigment.
Hematiidi peenestamisel saadakse hea värviandvusega mittemürgine ja lihtsalt kasutatav anorgaaniline pigment, mida nimetatakse punaseks (ja lillaks) ookriks. Savi ja kriidiga segatult on hematiit punase kriidi ehk sangviini peamine koostisosa. Savirikkam hematiiti sisaldav värv on punane boolus, mida kasutatakse kuldamisalusena.
Keraamikas kasutatakse hematiiti angoobide koosseisus savinõude maalimiseks ja katmiseks.
Analoogfotograafias kasutatakse punast hematiitpigmenti suureformaadiliste negatiivide retušeerimiseks selle pigmendi omaduse tõttu kuivada opaakseks, valgust mitte läbilaskvaks, samas jäädes negatiivilt kergesti mahapestavaks.
Marcia Cross

Marcia Anne Cross (sündinud 25. märtsil 1962 Marlboroughis Massachusettsis) on USA filminäitleja.
Ta on võitnud Emmy auhinna ja Kuldgloobuse. Tema tuntumaid filmirolle on Bree Van De Kamp seriaalis "Meeleheitel koduperenaised" ja Dr. Kimberly Shaw seriaalis "Melrose Place" (1992–1997).
Eraelu.
Cross oli pika aega suhtes näitleja Richard Jordaniga kuni tema surmani 30. augustil 1993. 
2006. aasta 24. juunil abiellus Cross börsimaakler Tom Mahoneyga ja 2007. aasta 20. veebruaril sündisid neil kaksikud tüdrukud.
Hemorroidid

Hemorroidid ehk päraku veenikomud (ladina keeles "haemorrhoides") on pärakukanali veenilaiendid. 
Eristatakse seesmisi ja välimisi hemorroide (päraku ava ümbruses). 
RHK-10 alusel klassifitseeritakse hemorroidid alampeatüki (I80-I89) "Veenide, lümfisoonte ja -sõlmede mujal klassifitseerimata haigused" jaotises I84.
Haiguse tunnuseks on valu päraku piirkonnas ja heleda verega veritsus. 
Kirurg Margot Peetsalu ja dr Marika Tammaru koostatud infolehe andmetel esinevad hemorroidid enam kui pooltel üle 30-aastastel inimestel.
Pärak

Pärak (ladina keeles "anus") on loomadel, sealhulgas inimesel, seedekulgla (pärasoole) avaus keha pinnal, mille kaudu väljutatakse roe. Pärak asetseb tavaliselt keha kaudaalses osas.
Päraku kaudu vabaneb loom sellistest soovimatutest pooltahketest ainetest, mis on tekkinud seedimise käigus. Sõltuvalt loomaliigist võivad nende hulka kuuluda niisugused ained, mida loom ei suuda seedida, näiteks luud, niisugune toidumaterjal, millest kõik toitained on eraldatud, näiteks tselluloos või ligniin, niisugused ained, mis oleksid mürgised, kui nad seedeelundkonda jääksid, ning surnud või üleliigsed seedebakterid või muud endosümbiondid.
Kahepaiksetel, roomajatel ja lindudel on sama avaus niihästi vedela ja tahke rooja eritamiseks, kopulatsiooniks kui ka munemiseks. Sellist avaust nimetatakse kloaagiks. Ainupilulistel imetajatel on samuti kloaak. Selle tunnuse nad pärisid varastelt amniootidelt terapsiidide kaudu. Kukrulistel on sama avaus tahke ja vedela rooja jaoks ning emastel lisaks eraldi vagiina paljunemiseks. Emastel pärisimetajatel on täiesti eraldi avaused defekatsiooni, urineerimise ja paljunemise jaoks. Isastel pärisimetajatel on urineerimise ja paljunemise jaoks küll sama avaus, aga selleni viivad kusejuha ja seemnejuha paiknevad peaaegu täiesti eraldi.
Päraku arenemine on mitmerakuliste loomade evolutsioonis tähtis sündmus. Nähtavasti on see juhtunud vähemalt kaks korda, eraldi algsuustel ja teissuustel. Sellega kas kaasnes või see soodustas muud evolutsiooniliselt tähtsat arengut: kahekülgset keha põhiplaani, tsöloomi ja metameeriat, mille korral keha koosneb korduvatest "moodulitest", mis võivad hiljem evolutsiooni käigus spetsialiseeruda, näiteks enamiku lülijalgsete pea koosneb mitmest kokkukasvanud ja spetsialiseerunud segmendist.
Kõigil loomadel, kes on vähemalt nii keerukad kui vihmauss, moodustub embrüo ühele küljele blastopooriks nimetatav sälk, mis süveneb ja muutub arhenteroniks, söögitoru arengu esimeseks astmeks. Teissuustel muutub esialgne sälk pärakuks, aga söögitoru uuristub lõpuks läbi kogu embrüo ja moodustab selle teise otsa teise avause, millest saab suu. Sellest pärinebki teissuuste nimi, et suu tekib teises järgus. Esmassuused nimetati niimoodi sellepärast, et arvati, et blastopoor moodustab kõigepealt suu ja pärak moodustub hiljem, kui söögitoru läbi embrüo uuristub. Kuid hilisem uuring näitas, et esmassuustel söögitoru ei uuristugi läbi embrüo. Selle asemel painduvad blastopoori servad kaheksakujuliselt kokku ning ühe ava asemele tekib niimoodi kaks, mis hiljem arenevadki suuks ja pärakuks.
Loomadel harva esineva väärarenguna võib vastsündinul pärak puududa. Sel juhul tuleb loom (põrsas) kas hädatappa või luua kunstlik pärak operatsiooniga.
Ferrum (Kuressaare)

Ferrum on 2002. aasta sügisel Kuressaare kesklinnas valminud kaubamaja aadressil Tallinna tänav 8. Kaubamaja avati 1. novembril 2002.
Erialaspetsialistidest koosnev komisjon valis Ferrumi 2002. aasta Kuressaare parimaks ehitiseks.
Hoone projekteeris arhitektuuribüroo Alver&amp;Trummal Arhitektid, hoone ehitas OÜ Estconde-E. Maja omanik on OÜ Saare Kinnisvara. Ärihoone suurus on 2300 m².
Baltic Hotel Group

Osaühing Baltic Hotel Group oli aastatel 2004–2024 eksisteerinud Eesti ettevõte, mis tegeles peamiselt majutusteenuste pakkumisega.
Baltic Hotel Groupi ketti kuulus kolm hotelli. Neist kaks asusid Tallinnas (Baltic Hotel Imperial aadressil Nunne tänav 14 ja Baltic Hotel Vana Wiru aadressil Viru tänav 11) ning üks Haapsalus (Baltic Hotel Promenaadi aadressil Sadama 22).
2021. aastal müüdi viimasena ettevõtte valdusse jäänud hotellid Vana Wiru ja Promenaadi ning ettevõtte tegevus lõpetati. Firma kustutati Äriregistrist 11. aprillil 2024. Baltic Hotel Groupi tegevuse lõpetamine oli seotud selle omanike vastu esitatud kriminaalsüüdistustega.
Valdusfirma General Baltic Group kaudu kuulus firma 100-protsendiliselt Eesti ettevõtjatele Hubert Hirvele ja Pavel Gammerile. Ettevõtte pikaaegseim tegevjuht oli Signe Unt.
Vassili Jakemenko

Vassili Grigorjevitš Jakemenko (vene "Василий Григорьевич Якеменко"; sündinud 27. mail 1971 Moskva oblastis Ljubertsõs) on Venemaa riigiametnik, Föderaalse Noorsooasjade Agentuuri (Rosmolodjož) juht aastatel 2008 - 2012.
Mais 2000 asutas Jakemenko Vladimir Putinit toetava liikumise Iduštšije Vmeste ("Идущие вместе" – 'Koos minejad'), mis sai tuntuks võitlusega Vladimir Sorokini raamatute ja ansambli "Leningrad" vastu. Aastail 2005 - 2013 oli ta noorteliikumise Naši liider (föderaalne komissar). 2007. aasta oktoobrist kuni 2008. aasta juulini juhtis ta Riiklikku Noorsooasjade Komiteed.
Noot (täpsustus)

Noot on mitmetähenduslik sõna: