Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee

Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee (vene keeles "Комитет Государственной Безопасности Эстонской ССР", lühend "КГБ ЭССР") oli Eesti NSV-s aastail 1954–1978 Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komiteena ja aastail ENSV RJK nimetusega 1978–1991 tegutsenud NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee struktuuriüksus, mis oma tegevuses allus NLKP KK Poliitbüroole ja mille ülesanne oli riikliku julgeoleku tagamine ning elanikkonna poliitilise lojaalsuse järele valvamine.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee keskaparaat ja juhtkond asus Tallinnas Pagari tänaval, majas nr 1.
Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee moodustati EKP KK büroo otsusega 17. märtsil 1954 peale NSV Liidu MN ja RJK asutati NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi 1954. aasta 13. märtsi seadlust, mille alusel NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee.
ENSV MN j.a. RJK lõpetas tegevuse Eestis 31. detsembril 1991. aastal.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee ülesanneteks olid:
1954. aasta 1. aprilli seisuga võeti Eesti NSV Siseministeeriumi ametikohtadest ja isikkoosseisust üle Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee keskaparaati: 1., 2., 4., 5., 7. osakonna, 2., 6. eriosakonna, 3., 4., 10. erijaoskonna, "C" ja sisevangla jaoskonna, kokku 399 ettenähtud kohta ja 395 inimest isikkoosseisuna. Kokku viidi üle 964 (normatiivne koosseis) või 947 (tegelik koosseis) töötajat, lisaks veel 63 reservohvitseri. Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee kasutusse anti ENSV SM poolt hooned: 5-korruseline peahoone Pagari 1, 3-korruseline administratiivhoone Lai 4, 3-korruseline teenistushoone Suurtüki 4 koos garaaži ja töökojaga, 3-korruseline teenistushoone Lai 20, Kose lasteaed (Kuuse 3), Pääsküla tehnilise teenistuse hoone, vahtkonnahoone Suurtüki 2, 3-korruseline elamu Lai 46/48, 3-korruseline elamu Pikk 57, elamu koos ladudega Suurtüki 3, 3-korraline ühiselamu Oleviste 3, 2-korruseline elamu Nõmmel Ida 3, elamu Pääskülas 1-2, elamu Wiedemanni 13, ladu Lai 37 (Laboratooriumi 20-22).
ENSV MN ja RJK algsesse koosseisu kuulusid: 1. osakond (välisluure), 2. osakond (vastuluure), 4. osakond (siseriiklik agentuur- ja operatiivtegevus, sealhulgas metsavendade vastane võitlus likvideeritud osakonna 2-N funktsioonides), 5. osakond (agentuur- ja operatiivtegevus majandusobjektidel, sh kombinaat nr 1 Sillamäel, selle katsetehas Narvas (tuntud Krassilka nime all) ning Dvigatel Tallinnas), 7. osakond (jälitustegevus), 2. eriosakond (pealtkuulamistehnika), 3. eriosakond (dokumenditöötlus), 4. erijaoskond (raadioluure), 6. eriosakond (posti perlustreerimine ja -tsensuur), 10. erijaoskond (aatomitööstuse ettevõtete vastuluure), valitsusside osakond (S-osakond), sisevangla jaoskond. Eeluurimisfunktsioonid oli jaotatud 2., 4. ja 5. osakonna vahel ja uurimisosakond taastati esialgsel kujul 1954. aastal.
Juhtkond ja organisatsioon.
Eesti NSV Tallinnas asuva keskaparaat:
Eesti NSV RJK 1. osakond.
 ja "NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimene Peavalitsus"
Eesti NSV RJK 2. osakond.
Osakonna ülesandeks oli välisriikide luureühenduste poolt Eesti NSV territooriumil läbiviidava luuretegevuse tõkestamine, Eestis viibivate välismaalaste jälgimine, RJK tihedalt seotud turismiorganisatsioonide "Intourist" ja "Sputnik" kureerimine, nn. väljasõidutoimikute pidamine ja nende alusel Eesti elanikele loa andmine välismaale sõiduks jne.
 ja "NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Teine Peavalitsus"
Eesti NSV RJK 3. osakond.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 3. osakond, mis moodustati 1983. aastal ja allasutused Eriosakonnad tegelesid vastuluurega ENSV territooriumil asuvates NSV Liidu Relvajõudude ja sisejulgeoleku tagamisega tegelevates sõjaväestatud asutustes miilits, kinnipidamisasutused ja tuletõrje) ja Eesti NSV asuvates Nõukogude armee sõjaväeosades.
ENSV RJK 3. osakonna ülem Nikolai Guljanski (06.1983–03.1991); ülema asetäitja Igor Meltšakov (1983 - 1991); ülema asetäitja Karp Samohvalov (1991)
1973. aastal rajati Vana-Aaviku küla lähedal Harjumaal ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee Raadiopeilingujaam ("РТЦ ОсН") (väeosanumber 1970. aastatel 1235-R, hiljem 71139-R, kutsung "Flora") , (). Keskuse peahoone kompleksi (lühilaine-ringpeilingujaam) nimetati "Objekt "Sosna"". Lisaks põhiterritooriumile olid objekti koosseisus veel eraldi territooriumidel asunud raadiovastuvõtu- ja -saatekompleks: vastuvõtujaam peilingukompleksi lähedal ning saatejaam u 1 km põhja pool, milleni viis Tartu maanteelt eraldi asfalttee. 
1983. aastal, pärast NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee esimehe Vitali Fedortšuki määramist NSV Liidu Siseministeeriumi siseministriks, suunati/komandeeriti NSV Liidus ja ka Eesti NSV Eesti NSV Siseministeeriumi miilitsakaadri tugevdamiseks Eesti NSV RJK tegevreservi vormistatud kaadriohvitsere Siseministeeriumi keskaparaati ja ka territoriaalorganitesse Tallinna linna RSN TK SAVi jm.
4. juulil 1984 aga kinnitati NSV Liidu RJK esimehe poolt uus RJK agentuuraparaadi juhend käskkirjaga nr 00140, millega seati RJK kohustus viia läbi ka NSV Liidu Siseministeeriumi suhtes aktiivsemat teabekogumist nende asutuste töötajate seast agentide värbamise teel, selleks, et "kindlustada Siseministeeriumi, tema allasutuste ja Siseministeeriumi sisevägede vastuluurealast julgeolekut". Siseministeeriumi töötajate suhtes läbiviidava kontrolli läbiviimise juhendamiseks ja koordineerimiseks moodustati NSV Liidu RJK Kolmanda Valitsuse koosseisus V valitsus.
Eesti NSV RJK 4. osakond.
1954. aastal moodustatud Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv RJK 4. osakond tegeles – otseselt relvastatud vastupanuliikumise mahasurumisega, noorsoo nõukogudevastaste organisatsioonide, kiriku ja opositsiooniliselt meelestatud intelligentsi jälitamisega. Osakond likvideeriti ajutiselt 1960. aastal ning isikkoosseis liideti 2. (vastuluure)osakonnaga.
# jaoskond (välismaa luureagentide väljaselgitamine)
# jaoskond (Saksa Riigi luureteenistuste kaastööliste ja politseinike väljaselgitamine ning välismaal tegutsevate nõukogudevastaste elementide väljaselgitamine)
# jaoskond (saksa võimudega koostööd teinud isikute, riiklike kurjategijate ja asumiselt põgenenenute ja väljaselgitamine).
Eesti NSV RJK 4. osakond tegeles järelevalvega transpordivahenditega seotud julgeolekuküsimustes – laevandus, lennundus, samuti sadamate (Tallinna Olümpiaspordikeskuse jms kontroll, välisreisidele lubatud kodanike seast nõukogudevastase elemendi väljaselgitamine ja välisriikide kodanike ja delegatsioonide jälgimine Eesti NSV-s, kontroll välisreisidele lubatavate merelaevanduse ja meremeeste üle ning salakaubanduse tõkestamine.
Jaoskonna ülem Viktors Tvetskovs ( - 1991), jaoskonna ülem (tegevreservi koosseisus mootorlaeval "Georg Ots» Juri Dogadko, jaoskonna ülem Arne Käsper (1985 - 1989); jaoskonna ülem Aleksandr Kurt (1991); jaoskonna ülema asetäitja Valeri Smuško (1991)
Eesti NSV RJK 5. osakond.
Kontroll tsiviilelanikkonna meelsuse üle ning võitlus nn ideoloogilise diversiooniga (dissidendid ja teisitimõtlejad), Nõukogude Eesti poliitiline politsei, osakonna töö oli jaotatud jaoskondadeks, mille töötajad tegelesid oma "liinis" ja segmendis võitlusega ideoloogiliste diversioonidega". 5. osakond nimetati 1990. aastal ümber Z-osakonnaks (Konstitutsioonilise korra kaitse osakond).
Eesti NSV RJK 6. osakond.
Eesti NSV RJK 6. osakond tegeles vastuluurega tööstusspionaaži alal.
Peamiselt tegeldi seonduvalt Dvigateli, Sillamäe uraanitehase, Narva Elektrijaamade Baltijetsi, ENSV Teaduste Akadeemiaga, keeleinstituudis – kunstliku intellekti temaatikaga. Peale selle ka rahvusvahelise teaduslik-tehnilise koostöö kaubandussuhtete ning välisspetsialistidega.
Eesti NSV RJK 7. osakond.
RJK operatiivtöötajate poolt kontrollitavate või töödeldavate varjatud jälgimisega tegelenud allüksus
Eesti NSV RJK 8. osakond.
, mis tegeles sidevahendite abil peetava sidepidamise šifreerimisega
Eesti NSV RJK 9. jaoskond.
Tegeles partei- ja valitsusjuhtide kaitsega.
Eesti NSV RJK 10. osakond.
RJK arhiivindus ja nn väljasõidutoimikud
Eesti NSV RJK Uurimisosakond.
Vastavalt Eesti NSV kriminaalprotsessi koodeksi § 105-1 Uurimisalluvusest, kuulusid Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee uurijate uurimisalluvusse Eesti NSV kriminaalkoodeksi §-des 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 70, 71, 73, 74, 76, 77, 81, 82, 234 la 1, 2, 3 sedastatud kuritegude eeluurimine.
UO töötajad: Viktor Iljaševitš, Aleksander Pääsuke – uurija, vanemuurija, uurija-kriminalist, eriti tähtsate asjade uurija, Heino Kruusma uurimisosakonna uurija, eriti tähtsate asjade vanemuurija, Mihhail Ulitin (1985–1991), Evgeny Novoselov – uurija, vanemuurija (08.1987–10.1991)
Eesti NSV RJK Operatiivtehnika osakond.
Operatiivtehniline osakond (OTO) moodustati algsete 2., 3., 4. ja 6. eriosakondade baasil. Algne 6. eriosakond (varem RJM ja SM V eriosakond) koosnes allüksustest : 1. jaoskond (rahvusvaheliste postitelegraafisaadetiste kontroll, autorite kindlakstegemine käekirja järgi), 2. jaoskond (kohaliku korrespondentsi perlustreerimine, operatiivosakondade eriülesannete täitmine ja dokumentide valik), PK (postikontrolli)-punktid rajoonides (Tartu, Narva, Pärnu, Rakvere, Paide, Võru, Valga, Viljandi, Kingissepa, Haapsalu) sidekeskustes.
OTOs: 1. jaoskond, 2. jaoskond, 3. jaoskond, 4. jaoskond, 5. jaoskond, 6. jaoskond (perlustreerimine), jaoskonna ülem Paul Haidla (1958–08.1975). OTO töötajaid: Hannes Maripuu (sünd 01.06.1950 Eesti, Saare maakond), kontrolör 09.1987–08.1990, Svetlana Podšivalova (sünd 09.03.1957 Eesti, Tallinn), tõlk 04.1987–08.1991, Lembi Tšinarjova (sünd 12.04.1932 Venemaa, Leningradi oblast), tõlk 07.1952–10.1991.
Statsionaarne audio- ja videokontrolli punkt Eestis viibivate välismaalaste ja nendega kontakteeruvate ENSV elanike jälgimiseks Tallinnas, Inturisti hotellis Viru 23. ja 1. korrusel.OTO töötajaid: Galina Kütt (KYUTT) (sünd 22.03.1945 Venemaa, Kostroma oblast, Eesti NSV RJK operatiiv-tehniline osakond – tõlk 14.06.1976–31.12.1991, Galina Kulešova (sünd 31.07.1953, Leedu, Vilnius), Eesti NSV RJK operatiiv-tehniline osakond (OTO) – sekretär 1979–1990.
Eesti NSV RJK Valitsusside osakond.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee Informatsiooni ja analüüsi osakond, osakonna ülem Georgi Vassiljev
Eesti NSV RJK OK osakond.
1990/1991 moodustati ENSV RJK 3. ja 6. osakonna baasil OK osakond ("Отдел «ОП» (борьба с организованной преступностью)").
 Läti NSV RJK analoogses struktuuris oli 5 jaoskonda: 1. jaoskond, isikute operatiivtöötlus, kes osalesid organiseeritud kuritegevuses majandus- ja juhtimisvaldkonnas; 2. jaoskond, isikute operatiivtöötlus, kes osalesid organiseeritud kuritegevuses narkokaubanduse, salakaubaveo ja ebaseaduslike valuutaoperatsioonide valdkonnas ning koostöö tolliteenistusega (NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Riiklik Tollikontrolli Peavalitsus "Главное управление государственного таможенного контроля при Совете Министров СССР (ГУГТК СССР, 1986-1991)", NSV Liidu Tollikomitee "Таможенный Комитет СССР (ТК СССР, 1991-1992)"); 3. jaoskond, õiguskaitseorganitega seotud korrumpeerunud isikute organiseeritud kuritegevuse avastamine ja tõkestamine. OK osakonna informatsioonilis-analüütiline kindlustamine; 4. jaoskond, isikute operatiivtöötlus, kes osalesid organiseeritud kuritegevuses välismajanduse, kaubanduse ja kooperatiivinduse valdkonnas; 5. jaoskond, isikute operatiivtöötlus, kes osalesid organiseeritud kuritegevuses finants-krediidi ja maksuvaldkonnas; 6. jaoskond, organiseeritud kuritegevuse ilmingute operatiivotsingud ja uuringud, eesmärgiga välja töötada meetmeid tõkestada majanduskahju tekkimist vabariigile.
Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva RJK koosseisus olid ka 1. Eriosakond ja ENSV MN ja RJK 6. Eriosakond (postiside kontroll), ENSV MN ja RJK merebasseini osakond ("отдел морского бассейна") (1954–1956), ENSV MN ja RJK raudteeosakond ("отдел железной дороги") (1954–1956), ENSV MN ja RJK Eesti raudtee ja Eesti merebasseini osakond ("отдел эстонской железной дороги и эстонского морского бассейна КГБ ЭССР") (1956–1959), ENSV MN ja RJK Transpordiosakond ("транспортный отдел КГБ ЭССР") (1959–=.
ENSV RJK meetodid ja vahendid.
Isikkoosseis.
1980. aastate lõpus oli kohalikus KGB-s 572 ohvitseri, augustiks 1991 oli ohvitsere 451 ja teenistujaid 346. 1980. aastate lõpus töötas Eesti NSV KGB-s üle 1000 inimese, neist umbes pooled olid operatiivtöötajad, kes tegelesid agentide värbamise ja sel moel informatsiooni hankimisega.
1988. aasta jaanuaris oli Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee töötajatest eestlasi 18%.
Teenistus.
RJK teenistuse võeti isikuid, kes olid läbinud sõjaväeteenistuse NSV Liidu relvajõududes ning omasid kõrgharidust, lisaks üldharidusele läbisid RJK töölevõetud isikud erialase koolituse RJK ametkondlikes erikoolides ja kõrgemates õppeasutustes. Eesti NSV RJK valis oma teenistusse õigusteadusliku erialase ettevalmistusega ohvitsere Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnast.
Vahendid: agentuuriaparaat ja kaastöölised.
Iga agendi (nagu ka residendi) kohta peeti kahte toimikut – isiklikku ja töötoimikut. Isiklikus toimikus oli agendi väga põhjalik ankeet koos fotoga, psühholoogiline portree (see koostati Ida-Saksa Stasi eeskujul), kõikvõimalikud materjalid agendi ja tema sugulaste lojaalsuskontrollist ning tavaliselt ka eraldi ümbrikus agendi omakäeline avaldus, et ta soovib KGB-ga koostööd teha ja millise pseudonüümi selleks valib. Töötoimikus hoiti agentide endi kirjutatud agentuurteateid, õiendeid agendiga toimunud vestlustest ja/või agendiga toimunud kohtumiste lindistuste üleskirjutusi.
Dokumentatsioon.
Läbiviidava jälitustegevuse arvestus ja dokumentatsioon: 
1989. aastal saabusid Eestisse NSV Liidu KGB-st korraldus saata Venemaale Uljanovskisse Balti liiduvabariikide, Moldova ja Taga-Kaukaasia KGB-de arhiivides olnud agentide toimikud. 2002. aastal Eesti Päevalehes avaldatud andmetel omandasid Eesti julgeolekuasutused osa Venemaale toimetatud agentuuri arhiivikartoteegi arvestuskaarte.
Varistruktuurid ja -asutused.
Kattealustele töökohtadele määrati Riikliku Julgeoleku Komitee Tegevreservi Ohvitserid ("ОДР (офицер действующего резерва)"), kes olid määratud Riikliku Julgeoleku Komitee tegevreservi koosseisu. Tegevreservi ehk aktiivreservi ohvitserid jätkasid teenistust RJK-s, kuid olid komandeeritud kattealustele töökohtadele, kus said samuti seal tehtava igapäevatöö eest töötasu. Harilikult olid töökohad, kuhu "tegevreserv"i ohvitserid" määrati" – asutuse juhi asetäitja või ametikoht, mis tegeles asutuse välismaaga sidemete kontrolliga.
Eesti NSV RJK likvideerimine.
ENSV RJK tegevuse Eesti territooriumil lõpetas juriidiliselt ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee likvideerimise komisjon, mille juhiks oli Hardo Aasmäe, komisjoni liikmed: Jüri Kaljuvee, Marko Tibar, Mari Pedak, Jüri Pihl, Jaan Toots, Toomas Sõmera, S. Vassiljev ja Andrus Öövel,., Eesti NSV Julgeolekukomitee hoone üle anti Eesti valitsusele üle 1. detsembril 1990.
1991. aastal enne NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee tegevuse lõpetamist sõlmiti Eesti Vabariigi riigiministri (Raivo Vare)ja Venemaa esindaja vahel RJK töötajate sotsiaalsete garantiide leping (""Соглашения по правовой и социальной защите, пенсионному, жилищному обеспечению бывших сотрудников и пенсионеров КГБ Эстонской ССР" и "Заключительного акта о прекращении деятельности КГБ Эстонской ССР""), mis 2001. aastal Riigikohtu otsusega tunnistati kehtetuks. ning "Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vaheline kokkulepe Vene Föderatsiooni relvajõudude pensionäride sotsiaalsete tagatiste küsimustes Eesti Vabariigi territooriumil".
6. veebruaril 1995 võeti Eesti Vabariigi Riigikogu poolt vastu Eestit okupeerinud riikide julgeolekuorganite teenistuses olnud isikute avalikustamise seadus, mille tulemused avalikustati Riigi Teatajas.