tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pulanna

Pulanna on Poola looduskosmeetika sari, mis töötati välja 1990. aastatel. 
Pulanna kosmeetikasarja kuulub 12 kosmeetikumide alamsarja (Pulanna Belamcanda, Pulanna Bio-Gold, Pulanna Phytosilver, Pulanna Silk Peptide jne). 
Kosmeetikasarja lõid professorid Shu Xiao Xian Hiinast ja Glinka Poolast. Teadlastel olid pikad kogemused kosmeetikateaduse vallas ning nad tundsid Idamaade säilinud meditsiini saladusi. Nad segasid kokku kordumatuid komponente (biokuld, biohõbe, pärlid, nefriit ning ka idamaiseid ravimtaimi), et saada eksklusiivsete koostisosadega õlid, palsamid ja kreemid. Tänu valitud tehnoloogiatele säilib looduslike koostisosade toime kogu kosmeetikumi kõlblikkusaja jooksul. 
Idamaade meditsiini saladuste oskuslik põimimine Euroopa kosmeetikateaduste uuendustega tagab kosmeetikasarja eripära. 
Naturaalne tooraine on kõrge kvaliteediga ning läbib hoolika kontrolli ja valiku. Kogu kosmeetikasari on allergiaohutu. Pulanna kosmeetikumide looduslikkuse tagab Saksamaa assotsiatsiooni sertifikaat.
Kaneelirull

Kaneelirull (ka kaneelikukkel, kaneelikeeris, kaneelitigu) on magus saiake, mida pakutakse tavaliselt Põhja-Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Selle peamised koostisosad on jahu, kaneel, suhkur ja või, mis annavad tugeva ja magusa maitse.
Kaneel.
On olemas kahte sorti kaneeli: Tseiloni kaneel ja Hiina kaneel ehk kassia. Kaneelidest populaarseim on Tseiloni kaneel. See on kallim, parema maitsega ning seda on nimetatud ka magusaks või õigeks kaneeliks. 
Valmistamine.
Pärmitainas rullitakse lahti ning kaetakse sulatatud või ja kaneeli-suhkruseguga, soovi korral pannakse juurde ka rosinaid ja muid lisandeid. Seejärel keeratakse tainas rulli ja lõigatakse viiludeks. Saiad asetatakse ahjuplaadile ning need võib enne ahjus küpsetamist veel omakorda võikihiga üle määrida. 
Kaneelirulle võib valmistades panna paberkorvikestesse, et säilitada või ja suhkru mahlasus. Teine võimalus on keerata lihtsalt rulli, panna lõigatud pool üles või teha õhem keerd küpsetatuna küljed väljapoole.
Ajalugu.
Esimene kaneelirull küpsetati Rootsis, kus 4. oktoober on tuntud ka kui rahvusvaheline kaneelirullipäev. Enamasti süüakse neid "fika" ehk kohvipausi ajal, mille käigus nauditakse kohvi ja küpsetisi. 
Paikkondlikud erinevused.
Enamasti ei kaeta kaneelirulle glasuuriga, kuid näiteks Norras puistatakse peale granuleeritud suhkrut. Seal korraldatakse igal aastal ka kaneelirullivõistlusi, mille eesmärk on selgitada välja linna parim kaneelirull. See on prestiižne sündmus, mida võetakse väga tõsiselt.
Rootsis sisaldab tainas natuke kardemoni, vürtse (näiteks ingverit) ning kaneelirulle küpsetatakse muffinipakendites, et need oleks õrna tekstuuriga. Peale raputatakse pärlsuhkrut.
Taanis nimetatakse kaneelirulle sageli kaneelitigudeks ("kanelsnegl") ja Soomes kõrvakiiludeks ("korvapuusti", inglise keeles "slapped ear"). Nimetus tuleb ütlusest, et kui keegi sulle kõrvakiilu annaks, oleks kaneelirull sobiv maiuspala, millega sind lohutada.
Briti versioon on sarnane Taani võisaiakestega ning need on kergesti kättesaadavad kohvikutes, supermarketites ja pagaritöökodades üle Suurbritannia.
Ameerika kaneelirullid on magusamad, rasvasemad, sageli kaetud glasuuriga ja neid serveeritakse sõõrikuna. On piirkondlikke erinevusi, näiteks Kansase osariigis pannakse kaneelirullidele tšillipipart. 
Kanadas on need tuntud kaneelikuklitena ja võivad sisaldada nii ohtralt kaneeli, et on süües lausa vürtsikad. Nad on harilikult kaetud suhkruga, peal ei ole glasuuri ega sees rosinaid.
Nasogastraalsond

Nasogastraalsond ehk NG sond on umbes 120 cm pikk nina kaudu makku kulgev peenike õõnes toru, mille abil on võimalik patsienti toita, ravimeid manustada või magu tühjendada.
Nasogastraalsondi abil hoitakse magu tühjana, ühendades selle aspiraatoriga või ühekordse kogumiskotiga. 
Nasogastraalsondi kasutamine.
NG sondiga toitmine.
Nasogastraalsondiga toidetakse siis, kui 
NG sondiga toitmiseks tilgutatakse toitesegu sondi või kasutatakse toitmispumpa, mis võimaldab ühtlast tilkumiskiirust.
NG sondiga mao tühjendamine.
Nasogastraalsondiga tühjendatakse magu, kui ilmneb oksendamine, patsiendi magu on opereeritud või söögitoru on vigastatud.
NG sondiga ravimite manustamine.
Suu kaudu manustatavad ravimid antakse toitmissondi kaudu, kui patsient ei ole võimeline neid neelama. Tabletid peenestatakse ja lahustatakse vees.
Ohud ja tüsistused.
Peamised nasogastraalsondiga kaasnevad ohud ja tüsistused:
Nasogastraalsondi puudused.
Nasogastraalsondiga saab manustada patsiendile ainult vedelat toitu. Sond võib tekitada valuaistingut neelus ja põletikku nina kõrvalurgetes. Sondi kasutamist peab vältima, kui söögitorus on laialdased vigastused.
Viskenuga

 
Viskenoad on noad, mis on spetsiaalselt projekteeritud ja kaalutud nii, et neid saaks tõhusalt visata. Need sarnanevad väga tavaliste nugadega. 
Viskenuge kasutavad mitmed kultuurid üle maailma ning niisuguste erinevate taktikate väljatöötamiseks on välja töötatud erinevad kuju ja vormid. 
Viskenoad on samuti kasutusel spordis. 
Kesk-Aafrika.
Viskenoad nägid kasutust Kesk-Aafrikas. Kuna viskenuge kasutati üle väga suure piirkonna, kujunesid neile mitmed nimed, nagu Kulbeda, Pinga ja Trombash. Nendel relvadel oli mitmed rauast terad ja neid kasutati sõjaks ja jahipidamiseks. Soovitatud maksimaalseks efektiivseks vahemikuks oli umbes 50 meetrit. Relv tundub olevat pärit Sudaani keskosast kuskil 1000 pKr, kust see lõuna suunas levis. Siiski on välja pakutud, et sama relva kujutatakse Liibüa seina skulptuurides, mis on pärit umbes 1350 eKr. 
Eurooplased kogusid laialdaselt viskenuge, mistõttu paljudel Euroopa ja Ameerika muuseumidel on ulatuslikud kogud. Kollektsionäärid ei suutnud siiski plaatide päritolu või nende kasutamist registreerida. Selle tulemusena on viskenugade ajalugu ja kasutamine halvasti mõistetav. Edasine probleem on see, et etnograafide poolt paigaldatud viskenoad kinnitati erinevatele objektidele, mis ei sobinud teistesse relva kategooriatesse, isegi kui neid ei loobitud. 
Lääne traditsioon.
Erinevalt teistest noatüüpidest on harilikud noad tavaliselt valmistatud ühest terasest või muust materjalist. Nuga koosneb kahest osast: tera, mis on noa teritatud pool ja käepide, mis ei ole teritatud. Käepideme eesmärk on võimaldada kasutajal nuga ohutult käsitseda ja tasakaalustada tera kaalu. 
Nuge on kahte tüüpi, tasakaalustatud noad ja tasakaalustamata noad. Tasakaalustatud nuga on valmistatud nii, et raskuskese asub noa keskel. Selline tasakaalustatud nuga järgib lennus peaaegu ringikujulist trajektoori. Tasakaalustamata noa puhul ei vasta raskuskese geomeetrilisele keskmisele. Kui noa käepide on raskem, on käepideme ringid ja tera ringid erineva läbimõõduga, muutes trajektoori vähem prognoositavaks. Tasakaalustamata noad visatakse tavaliselt kergema otsa käes hoides. On ka reguleeritavate kaaludega noad, mis võivad libiseda tera pikkusele. Nii võib see toimida nii tasakaalustatud kui ka tasakaalustamata noana, sõltuvalt kaalu asendist. Tasakaalustatud noad on üldiselt eelistatud tasakaalustamata nugadele kahel põhjusel: tasakaalustatud nuge saab nii käepidemest kui ka terast visata ja lihtsam on vahetada ühest tasakaalustatud noast teise. 
Viskenoa kaal ja viskamiskiirus määravad löögi võimsuse. Kergemaid nuge saab visata suhteliselt kergesti, kuid nad ei pruugi sihtmärki tugevalt tabada, mille tulemuseks on noa tagasi põrkamine. Rasked viskenoad on oma lennus stabiilsemad ja põhjustavad sihtmärgile rohkem kahju, kuid nende täpseks viskamiseks on vaja rohkem jõudu.
Kehra tervisekeskus

Kehra tervisekeskus on tervisekeskus Harju maakonnas Kehra linnas aadressil F. R. Kreutzwaldi tänav 7. Keskust haldab Kehra Tervisekeskus OÜ.
Maja valmis 1985. Tollal nimetati seda "Kehra ambulatooriumiks". Maja projekteeris Urve Rukki. 
Maja renoveeriti 2017.
Turbliss

 
Turbliss OÜ on Eesti turbakosmeetika ettevõte, mis kasutab oma toodetel kaubamärki Turbliss. 
Ettevõtte toodete unikaalsus seisneb ürgloodusest pärit kosmeetilises turbas ja puhtas rabavees. 
Turblissi asutasid 3. juulil 2014 Margit Naptal, Sirli Mangus ja Jane Pappel. Tooteid müüakse ka Itaalias, Soomes, Suurbritannias, Saksamaal ja Kreekas.
Ajalugu.
Uuringute käigus tehti kindlaks, et turbal on mõju nahastruktuuri parandamisel. Tehti koostööd teadlaste ja Tallinna Ülikooli Loodusteaduste Instituudiga ning peagi valmis nende esimene looduslik turbamask. Edasi liiguti eri nahatüüpide maskide suunas ja otsiti kvaliteetseid koostisosi, millega turba toimet veel võimendada. Uuringud ja eeltöö kestsid umbes poolteist aastat, enne kui tootega turule tuldi.
Kaevandus.
Turvast kaevandatakse siiani enda kätega, sest raviturba kiht on õhuke ning masinad lahjendaksid humiinained ära. Tootjad on kaardistanud Eestis neli rabapiirkonda. Kõik kaevekohad asuvad Eesti keskjoonest lõuna pool. Kaevandamine toimub ainult nendes täpsetes kohtades, kus on saadud pinnaseproovide kaudu suure humiiniainesisaldusega tulemused. Turba kaevandamisel avatakse väikeses mahus pinnase ja ˈasetatakse sobiva turbakihi anumatesse, milleks on suured puhtad tünnid. Need toimetatakse ATV abil treilerini. Kokku kaevandatakse umbes 5 korda aastas. Praegu kulub ettevõttel umbes kaks tonni turvast. 
Tooted.
Turblissi turbamaskides kasutatakse ainult kosmeetilist, balneoloogilist ehk raviturvast. Raviturvas on 5000–8000 aastat vana. Raviturvas mõjub tõhusalt tänapäeval laialt levinud nahamurede korral, nagu näiteks akne ja psoriaas. Humiinhape neutraliseerib näiteks hüaluronidaasi ensüümide tööd, mis pikendab nahas loomuliku hüaluroonhappe eluiga. Üheskoos teadlaste ja rabameistritega töötasid nad välja süsteemi, mille abil raviturba asukohti kaardistada, turvast kaevandada, analüüsida, töödelda ja muuta funktsionaalseks tooteks. Peale turba kasutatakse kodumaise toorainena rabavett. Turblissil on 16 toodet, milleks on näomaskid, juuksemaskid, kehamaskid, toonikud, näo- ja kehaõlid jm.
Ettevõtte eesmärk on väärtustada Eesti turvast. Osa tootmisest, mis puudutab raviturba kaevandamist ja sorteerimist, jääb alati käsitööks. Muid protsesse kiirendatakse mehhaniseerimisega. 
Müügikohad.
Turblissi toodete müügikohtadeks on Ökopood, Kaubamaja, I.L.U, Pillerkaar, Mimesis, TradeHouse, Eesti Rahva Muuseum, Rosalind, Saaremaa Kaubamaja, Võru Kaubamaja, Tallinn Design House, Loverte, Mia24, Nordica, Rakvere Turutare, Eerin, Lillerand ja Mahemarket.
Kevin Renno

 
Kevin Renno (sündinud 28. veebruaril 1986) on eesti kikk- ja taipoksija ning spordiürituste korraldaja. Tema hüüdnimi on The Pitbull.
Haridus.
Kevin Renno on lõpetanud Õismäe Humanitaargümnaasiumi.
Sport ja spordiedendus.
Renno hakkas kikkpoksi treenima aastatel 2003–2005 Sander Saadi juhendamisel ja 2005. aastast taipoksi ehk Muay Thaid Dane Pulberti juhendamisel. 
2007. ja 2009. aastal tuli ta taipoksis Euroopa meistriks. 2010. aastal võitis ta Rahvusvahelise Kikkpoksiliidu (ISKA) MM-il taipoksis kuldmedali ja oriental’i stiilis hõbemedali ning Maailma Kikkpoksiamatööride Liidu (WPKA) MM-il taipoksis kuldmedali.
2003. ja 2007. aastal tuli taipoksis Eesti meistriks.
Kevin Renno on 2006. aastast Tallinna Taipoksi Klubi treener ja 2008. aastast Eesti Muay Thai Liidu president. 2016. aastast on ta Võitlusspordi Akadeemia juhatuse liige.
2019. aasta 16. veebruaril korraldas Renno Tallinna Tondiraba jäähallis Eesti lahtiste võitluskunstide mängude raames võitlusspordigala “The League”, kus toimus kaheksa mehe turniir, kus võistlesid Balti- ja Põhjamaade kikkpoksijad. 
Heategevuskampaania "Stopp kiusamisele!".
Võitlusspordigala “The League” oli suurperedele tasuta, kuid lisaks koguti sellega raha heategevuskampaaniale “Stopp kiusamisele!”, mis on Kevin Renno Võitlusspordi akadeemia algatatud ettevõtmine. Kampaanias löövad kaasa lauljad Ott Lepland, Artjom Savitski ja Sissi Benita, DJ Andres Puusepp, räppar Cool D ning Tallinna Volikogu esimees Mihhail Kõlvart.
Renno on kampaaniaga "Stopp kiusamisele!" käinud mitmes koolis, näiteks Õismäe Gümnaasiumis, Pääsküla Gümnaasiumis ja Gaia koolis. 
Saavutused.
Harrastajana
Elukutselisena
Megaminks

Megaminks (inglise keeles "megaminx") on korrapärase dodekaeedri kujuga mehaaniline pusle, mis sarnaneb Rubiku kuubikuga.
Kirjeldus.
Megaminksil on 12 tahku, millest igal ühel on 11 välja, neist 5 servades, 5 nurkades ja 1 keskel. Megaminksil on 50 liikuvat osa (20 ääretükki ja 30 nurgatükki). Kõikidel tahkudel on üks värv, mis määrab selle tahu värvi lahendatud olekus. Ääretükkidel on kaks värvi ja nurgatükkidel on kolm värvi. Pusle keskmised tükid pöörlevad ega liigu paigast, aga ääre- ja nurgatükke saab liigutada erinevaid külgi keerates. Selle tõttu on megaminksil 1,007 × 10⁶⁸ kombinatsiooni. Eesmärk on keerata segatud megaminksi külgi nii, et igal küljel oleks ainult ühte värvi tükid. Megaminks sarnaneb mehhanismilt Rubiku kuubikuga.
Megaminksi on kaht varianti: üks 12 värviga, teine 6 värviga, kusjuures vastaskülgedel on sama värv. 12 värviga megaminksid on ainukesed, mida lubatakse kasutada Maailma Kuubikuassotsiatsiooni võistlustel.
Ajalugu.
Esimene megaminksi taoline pusle (ungari supernoova) valmistati 1982. aastal ja selle leiutajaks oli Szlivka Ferenc. Samal aastal valmis natuke teistsuguse disainiga megaminks, mille autoriks oli Christoph Bandelow ja mida hakkas tootma Meffert.
Ametlikel võistlustel lahendati megaminksi esimest korda 2003. aasta maailmameistrivõistlustel. Eesti võistlustel lahendati megaminksi esimest korda 2010. aasta Eesti meistrivõistlustel.
Seisuga 30. mai 2019 oli megaminksi lahendatud 89 riigis ja 2940 võistlusel ning seda on teinud 14 517 inimest.
Rekordid.
Seisuga 30. mai 2019 olid megaminksi lahendamise maailmarekordid:
Samal ajal olid Eesti rekordid megaminksi lahendamises:
Rapoisi keel

Rapoisi keel on paapua keelte Põhja-Bougainville'i keelkonda hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Paapua Uus-Guineas Bougainville'i saare põhjaosas. 
Kõnelejate arv oli 1998. aastal ligikaudu 3500.
Aarne Paal

Aarne Paal (9. oktoober 1938 Tallinn – 15. detsember 1977 Tallinn) oli Eesti sõudja. 
Lõpetas 1957. aastal Tapa Keskkooli ja 1962. aastal tööstuse elektrifitseerimise erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Töötas 1962–1977 Eesti Projektis grupijuhina.
Sportlasena.
Sportima hakkas ta Tapa Keskkoolis Henn Sepa juhendamisel, harrastas kergejõustikku, jalgrattasporti ja suusatamist. 
Sõudmist õpetas talle Tallinnas Jevgeni Fridolin ja Tartus Jüri Kurul.
Juhan Paalo

Juhan Paalo (sündinud 23. novembril 1947 Pärnus) on Eesti sõudja. 185 cm, 86 kg.
Lõpetas 1962 Pärnu 8-klassilise kooli. 
Sõudmistreeninguid alustas 1963 Asta Oidermanni õpilasena, hiljem treenis ka Mihkel Leppiku, Jüri Kuruli ja Matti Killingu juhendamisel.
Saavutused.
Osalenud ka Eesti jäähoki- ja jalgpallimeistrivõistlustel. Töötas a-st 1975 Pärnu KEK-is ja hiljem AS-is Renet.
B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 151–153; H-H. Artma. Pärnu – Eesti sõudespordi kants. Pärnu 2004, lk 211–213.
Isiklikku.
Tütar Gina Paalo (13. XII 1977) on tulnud 1994, 1996, 1997, 2003 ja 2004 Pärnu naiskonnas Eesti jalgpallimeistriks.
Aino-Eliise Pajusalu

Aino-Eliise Pajusalu-Milodan (17. juuli 1941 Pärnu – 27. oktoober 2020) oli Eesti sõudja ja spordipedagoog, Raimo Pajusalu ja Kaisa Pajusalu vanatädi. 
Lõpetas 1958 Pärnu Töölisnoorte Keskkooli ja 1965 Leningradis Lesgafti-nimelise Kehakultuuri Instituudi.
Hakkas sportima 1953 Pärnu 2. keskkoolis, harrastas korvpalli ja kergejõustikku, sõudmistreeninguid alustas 1954 Pärnu Spartakis Mihkel Leppiku juhendamisel. 
Töötanud 1969–1999 Peterburi tehnikaülikooli kehalise kasvatuse õppejõuna (a-st 1995 dotsent).
Avaldanud artikli Eesti Sõudjas (2003).
Saavutused.
T: Pärnu – Eesti sõudespordi kants (2004, autoreid). 
B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 143–148.
Kadri Joa

Kadri Joa (aastani 1986 Kadri Palm, aastatel 1986–1989 Kadri Saul; sündinud 23. veebruaril 1965 Tartus) on eesti sõudja.
Alustas 8-aastaselt Voldemar Hünersoni juures ujumistreeninguid ja 10-aastaselt Inge Pindi juhendamisel sõudetreeninguid, hiljem oli tema treener Matti Killing. 
Lõpetas 1982 Tartu 2. Keskkooli ja 1988 Tallinna Meditsiinikooli. Töötanud Tartu Kalevis instruktorina ja KSMK-s masseerijana, 1988–1990 Tallinna Tõnismäe apteegis farmatseudina, 1990–1995 ETV tehnilise toimetajana, 1995–1997 advokaadibüroos ning hiljem AS-i Novo Nordisk Eesti filiaali büroojuhina ja Maltal sukeldumisinstruktorina. 
180 cm, 75 kg. 
Isiklikku.
Ta on Lembit ja Asta Palmi tütar, tema õed on Mari Järvelaid, Reet Palm-Killing ja ihtüoloog Anu Palm.
Raivo Parts

Raivo Parts (sündinud 11. novembril 1963 Pärnus) on Eesti sõudja. 196 cm, 99 kg. 
Lõpetas 1981 Pärnu õhtukooli. 
Aastast 2001 OÜ Reiu Puhkekeskus juhataja ja juhatuse liige.
Hakkas sportima 1972. Sõudetreeninguid alustas 1975 Tiit Reimanni õpilasena, hiljem juhendasid teda ka Kaido Siim ja Matti Killing.
Arvi Peet

Arvi Peet (sündinud 24. augustil 1962 Pärnus) on Eesti sõudja. 
Lõpetas 1981 Pärnu õhtukooli. 
Aastast 1996 OÜ Magnaat juhataja ja juhatuse liige.
Sõudetreeninguid alustas 1978 Taivo Killingu juhendamisel. 195 cm, 95 kg. 
Aastast 2008 osalenud veteranide sõudmises.
Kirjandusauhind

Kirjandusauhind on auhind, mida antakse kellelegi tähelepanuväärse kirjandusteose või kirjandustegevuse eest. Enamasti määratakse auhind kirjanikule.
Aado Pind

Aado Pind (17. jaanuar 1942 Kambja vald, Tartumaa – 23. märts 1969 Tartu) oli eesti sõudja ja spordipedagoog. 
Lõpetas 1959. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) kehakultuuriteaduskonna.
Töötas 1964–1969 TRÜ veespordikateedris õpetajana ja oli 1965–1969 Eesti NSV sõudekoondise peatreener.
Sportlasena.
Harrastas Erna ja Herbert Abeli juhendamisel suusatamist ning Erich Seileri käe all sõudmist. 
Isiklikku.
Tema abikaasa oli sõudja ja sõudetreener Inge Pind.
Inge Pind

Inge Pind (aastani 1966 Inge Pruuli; sündinud 29. septembril 1945 Tartus) on eesti sõudja ja sõudetreener. 
Ta lõ­petas 1963 Tartu 7. Keskkooli ja aastal 1967 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Ujumistreeninguid alustas 1959. aastal Dünamos Voldemar Hünersoni õpilasena ja sõudmistreeninguid Kalevis Jüri Kuruli juhendamisel. 
Tulemused.
175 cm, 67 kg.
Treeneri ja õpetajana.
Töötanud 1966–1971 TRÜ kehakultuuriteaduskonna veespordikateedris õpetajana ning 1971–1985 Tartu Kalevi Laste Spordikoolis ja KSMK-s sõudetreenerina. 
Aastatel 1985–2011 töötas Tartu Kivilinna Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana. Tegutsenud joogaõpetajana. 
Isiklikku.
Inge Pind oli aastatel 1966–1969 abielus sõudja ja treeneri Aado Pindiga (1942–1969).
Jevgeni Tsõpanov

Jevgeni Aleksandrovitš Tsõpanov (vene keeles Евгений Александрович Цыпанов; 15. juunil 1960 Vizinga külas Sõssola rajoonis) on vene fennougrist, komi keele uurija ja kirjanik.
Haridus ja teadustöö.
Pärast keskkooli lõpetamist astus Tsõpanov Sõktõvkari Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonda, mille lõpetas 1982. aastal. 1987. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis kandidaadiväitekirja teemal "Морфология причастий в коми языке" (juhendaja Paul Ariste) ning 2002. aastal Mari Riiklikus Ülikoolis doktoritöö teemal "Грамматические категории глагола в коми языке". 1986. aastast töötab ta Komi Keele ja Kirjanduse Instituudis.
Narva-Jõesuu Piirivalve Õppekeskus

Narva-Jõesuu Piirivalve Õppekeskus oli Piirivalveameti relvastatud ja sõjaväeliselt korraldatud riigiasutus, mis asus Narva-Jõesuus aadressil Raja tänav 10. Õppekeskuse ülem oli kolonelleitnant Toivo Sander. Asutus tegutses 16. märtsist 1992 - 11. aprillini 2005.
Nööbik

Nööbik ("Marasmius") on seente perekond, mis kuulub šampinjonilaadsete seltsi nööbikuliste sugukonda. Nööbiku perekonda kuuluvad seeneliigid on saprotroofid.
Omadused.
Nööbiku perekonda kuuluvad väikesed (mõned üksikud keskmise suurusega) ja õhukeste viljakehade ning keskse seenejalaga liigid. Nende kõige väljapaistvam omadus on see, et nad vananedes ja/või kuivatades närbuvad, kuid võivad niisketes oludes uuesti elustuda. Seenekübar on kumer. Eoslehekesed on liistakukujulised ja eospulber on valge. Eosed on siledad ja värvitud. Tavaliselt on olemas tsüstiidid. Hüüfidel on enamasti pandlad.
Ökoloogia.
Nööbiku perekonda kuuluvad liigid on saprotroofid, mis tähendab, et nad mädandavad surnuid taimeosasid. Mõned liigid on spetsialiseerunud kindlale substraadile, näites "Marasmius hudsonii", kes kasvab ainult mahalangenutel astelpõõsa lehtedel, või "Marasmius ephylloides", keda saab leida ainult hariliku luuderohu lehtedel kasvades. Mõnedel liikidel tekkivad seeneringid.
Kasutamine.
Nööbiku perekonda kuuluvate liikide väiksuse tõttu ainult vähesed neist kõlbavad süüa.
Levila.
Maailmas on teada umbes 500 nööbiku perekonda kuuluvat liiki, millest leidub Euroopas umbes 50.
Merry Aart

Merry Aart (varem Merry Aart-Jüriado; sündinud 31. märtsil 1953 Elvas) on Eesti poliitik ja endine riigiametnik, XIV Riigikogu liige.
Elulugu.
Merry Aart on lõpetanud 1971. aastal Elva Keskkooli ja 1982. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia zooinsenerina. Aastatel 2013–2016 õppis Eesti Maaülikoolis majandusarvestuse ja finantsjuhtimise magistriõppes.
Aastatel 1987–1994 töötas Merry Aart Tartu Rajooni Agrotööstuskoondises (hiljem Tartu Maakonnavalitsuse põllumajandusosakonnas) loomakasvatuseksperdina ning nõuandeühistu Tartumaa Kari ja EDVL konsulendina; aastatel 1994–1999 oli ta Eesti Konsulentide Ühingu juhataja, aastatel 1994–1999 ja alates aastast 2010 juhatuse esimees; aastatel 2003–2004 ja 2007–2009 vastavalt Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja projektijuht ja valdkonna koordinaator. Vahepeal, aastatel 2005–2007 oli ta põllumajandusministeeriumi teadus- ja arendusosakonna juhataja.
Aastatel 2010–2019 oli ta Toiduainetööstuse ja Põllumajanduse Kutsenõukogu ning konsulentide kutsekomisjoni liige. 2010. aastal ja alates 2015. aastast on ta olnud Maaelu Edendamise Sihtasutuse koostööpartner. Alates 2012. aastast on ta ka MTÜ Eesti Maaelu Nõuandeteenistus juhatuse liige.
Alates 2019. aastast on ta SA Keskkonnainvesteeringute Keskus nõukogu liige. 
Enne 2019. aasta Riigikogu valimisi oli ta alates 2011. aastast Mermiko Consult OÜ juhatuse liige ja maaettevõtluse konsultant ja MTÜ Eesti Maaelu Nõuandeteenistus juhatuse liige ning aastatel 2015–2019 Tartumaa Põllumeeste Liidu projektijuht.
Poliitiline tegevus.
Merry Aart oli aastatel 2003–2011 Eestimaa Rahvaliidu liige. Alates 2013. aastast kuulub ta Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda, olles alates 12. juunist 2016 ka EKRE juhatuse liige (12. juunist 2016 – 9. aprillini 2017 ka üks aseesimeestest). 2017. aastal EKRE aseesimeheks kandideerides jäi ta liisuheitmise teel alla Henn Põlluaasale.
Merry Aart kandideeris 2002. ja 2005. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel Nõo valla volikokku, kuid ei osutunud valituks. 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta EKRE nimekirjas 46 häält. 2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta 279 häält. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel kandideeris ta Valga valla volikokku, kuid ei osutunud 26 häälega valituks. 2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta 11. valimisringkonnas 1245 häält ning pääses ringkonnamandaadiga Riigikokku.
Prokuliaanid

Prokuliaanid oli 1. sajandil tekkinud koolkond, mille rajas Rooma jurist Marcus Antistius Labeo ja mis sai nime jurist Proculuse järgi.
Prokuliaanidele vastandus sabiniaanide koolkond. Mõlemad koolkonnad tekkisid printsipaadi (27 eKr – 284) ajal ning sellega suures osas kattuva kõrg- ja hilisklassikalise õigusteaduse ajajärgul. 
Rooma juristi Pomponiuse väitel seisnes koolkondade erinevus selles, et prokuliaanid olid uuenduste pooldajad ja arendasid edasi vabariigiaegsete juristide traditsiooni. Sabiniaanid seevastu kaitsesid õiguse alal vanu instituute ning püüdsid õigustada valitsevat korda.
Koolkondadevahelise erimeelsuse täpsed asjaolud ei ole teada. Tegu võis olla õiguse progressiivse ja konservatiivse käsitluse erinevusega: progressiivsed prokuliaanid ja konservatiivsed sabiniaanid.
Prokuliaane peeti uuendusmeelsemateks ka seetõttu, et nad võtsid omaks ja tõid Rooma õigusteadusesse Serviuse süstemaatilise mõtlemise instituutides ning grammatilise tõlgendamisviisi, mis lähtus seaduse tekstist.
Prokuliaanide koolkonda kuulunud juristid.
Marcus Antistius Labeo – teda peetakse prokuliaanide koolkonna rajajaks. Tegu oli kuulsa juristiga, kelle töid on ka palju tsiteeritud. Labeo olevat kirjutanud ligi 400 raamatut, millest suurem osa on hävinenud.
Marcus Cocceius Nerva – Labeo õpilane, keda tsiteeritakse Labeoga sageli koos.
Pegasus – koolkonna juht peale Proculust.
Lucius Neratius Priscus – jurist, kes kuulus keisrite Hadrianuse ja Traianuse nõukokku.
Celsus – kuulus jurist, kes kirjutas teose "Digesta" ja kes ütles kuulsa lause "Ius est ars boni et aequi" 'Õigus on headuse ja õigluse kunst'.
Aelius Marcanius – üks viimaseid klassikalise ajajärgu juriste, keda peetakse prokuliaaniks. Tegeles pigem õiguse õpetamisega.
Proculus

Proculus oli 1. sajandil elanud Rooma jurist, kelle järgi sai nime prokuliaanide õigusteaduslik koolkond. Ta oli prokuliaanide koolkonna rajaja Marcus Antistius Labeo õpilane. Proculuse järel sai koolkonna juhiks jurist Pegasus.
Proculus kirjutas vähemalt 11 raamatut "epistola"'id (kirju), vastuseid, küsimusi ("quaestiones") ja "Notae ad Posteriores Labeonis".
Proculuse kirjutisi on muuhulgas tsiteeritud keiser Justinianus I käsul valminud kogumikus "Digestid ehk Pandektid".
Šuiski

Šuiski (vene keeles Шуйские) oli Venemaa aadlisuguvõsa. Suguvõsa pärines Rjurikovitšidest. Suguvõsa on nimetatud Šuja linna järgi.
Üks suguvõsa esindaja (Vassili IV) oli 1606–1610 Vene tsaar.
Orlõ

Orlõ (vene орлы 'kotkad') võib tähendada järgmist:
Tõrva raekoda

Tõrva raekoda on Tõrvas aadressil Kevade tänav 1 asuv hoone, mida kasutab Tõrva vallavalitsus.
Hoone valmis 1937 ja selle projekteeris Georg Saar. Hoonet ei ehitatud päris nullist, vaid endise niinimetatud Linsi kooli maja rekonstrueerimisena.
1938. aastal oli Tõrva linnavalitsuse aadress Turu 1.
Algse maja ehitas Tõrva vesiveski omanik Johann Tomson. Maja sai ehitatud ta kahele pojale suvitusmajana. Pärast Tomsoni surma müüsid pojad hoone Helme mõisaomanikele Herald Georgi poeg Strykile. 1907. aastal anti maja kasutusele koolimajana ning 1913. aastal sai koolijuhatajaks Hans Linsi. Selle nime all hakati koolimaja kutsuma Linsi kooliks.
1944 sai hoone granaaditabamuse. Hiljem kahjustatud osa taastati.
Elva raekoda

Elva raekoda on Elva linnas aadressil Kesk tänav 32 asuv hoone, mida kasutab Elva vallavalitsus.
Raekoja hoones tegutses kuni aastani 1962 Elva rajooni parteikomitee, hiljem haigla. 1996 ehitati hoone ümber. Raekoja sisekujunduse autor on Sirje Parve.
Kärdla linnapea

Kärdla linnapea oli Kärdla linnavalitsuse juht.
Narva-Jõesuu linnapea

Narva-Jõesuu linnapea on Narva-Jõesuu linnavalitsuse juht.
Maardu linnapea

Maardu linnapea on Maardu linnavalitsuse juht.
Vasile Belous

Vasile Belous (27. august 1988 Ocnița, Ocnița rajoon, Moldaavia NSV – 31. august 2021 Călărășeuca, Ocnița rajoon, Moldova) oli Moldova poksija.
Harrastajana.
Moldova meistrivõistlustel.
Ta oli kokku neljateistkümnekordne Moldova meister – I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) aastatel 2006–2007 ning II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) aastatel 2008–2019.
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Tarass Šelestjukile (Ukraina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta sai pronksmedali II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 42. Euroopa meistrivõistlustel (Harkiv, 2017), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Abass Baraoule (Saksamaa).
Andrus Seeme

Andrus Seeme (sündinud 8. novembril 1969) on eesti poliitik.
Ta kuulub Reformierakonda.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valiti ta 264 häälega Kanepi vallavolikogu liikmeks. 2017–2019 oli ta Kanepi vallavanem. 2019. aasta Riigikogu valimistel valiti ta Riigikogu XIV koosseisu liikmeks 764 häälega. Ta sai kompensatsioonimandaadi.
Larissa Kaur

Larissa Kaur (aastani 1960 Lazareva; sündinud 31. oktoobril 1941 Bakuus) on Eesti tantsija. 
Ta lõpetas 1959 Tallinna Koreograafiakooli (Jelena Izerovitši klass), täiendas end 1960 Natalia Dudinskaja juures Kirovi-nimelises Leningradi Ooperi- ja Balletiteatris. 
Aastatel 1961–1979 tantsis ta priimabaleriinina Estonia teatris. On esinenud ka Viru ja Astoria varieteekavades ning ta oli Eesti ja Ida-Euroopa suuremate ning populaarsemate moeajakirjade fotomodell. Ta poseeris korduvalt ka meie kohaliku moeajakirja Siluett kaanetüdrukuna.
Eesti Teatriliidu liige (1965).
Tema isa oli sõjaväelane. Tema poeg on poliitik ja omavalitsustegelane Max Kaur.
Powerwolf

Powerwolf on saksa "power metal"'i ansambel, mille asutasid 2003. aastal David Vogt (esinejanimega Charles Greywolf) ja Benjamin Buss (esinejanimega Matthew Greywolf). 
Ansamblile on iseloomulik sünge temaatika nii kostüümides, muusikas kui ka laulusõnades, mille sisuks on enamasti Transilvaania libahuntide ja vampiiride legendid ning sünged kristlikud lood. Esinedes kasutavad nad ka kostüüme ja mustvalgeid gooti stiilis näomaalinguid, mis ei ole nende esitatava muusikastiili juures levinud.
Ajalugu.
2003. aastal otsustasid David Vogt ja Benjamin Buss, kes olid juba aastaid koos musitseerinud, luua bändi. Nendega liitusid trummar Stefan Gemballa ja süntesaatorimängija Falk Maria Schlegel, kuid bändil polnud sobivat lauljat. Reisil Rumeeniasse kohtusid David ja Benjamin Karsten Brilliga, kel oli võimas hääl ja kes huvitus vampiiridest ja libahuntidest ning sobis seetõttu meeste arvates hästi nende tulevase bändi lauljaks. Karsten võttis esinejanimeks Attila Dorn ning bänd alustas tööd. &lt;br&gt; 
2005. aastal ilmus koostöös Napalm Recordsiga bändi esikalbum “Return in Bloodred”, mis põhines Rumeenia libahundilugudel.
2007. ilmus bändi teine album “Lupus Dei” ning 25. aprillil 2009 album “Bible of the Beast”, mis oli bändi viimane album Stéfane Funèbre'iga.
Bändiga liitus Roel van Helden, kellega koos anti 2011. aasta 29. juulil Euroopas ja 2. augustil USA-s välja album “Blood of the Saints”.
2012. aastal ilmus kaks albumit. Esimene neist oli “Wolfsnaechte Tour EP”, mis oli algul eriväljaanne, mille said vaid samanimelisele turneele pileti ostnud, kuid hiljem hakati seda ansambli kodulehel kõigile müüma. Teine album oli “Alive in the night”, mis oli ansambli esimene kontsertalbum.
2013. aastal ilmus album “Preachers of the Night” ja 2015. aastal stuudioalbum “Blessed and Possessed”.
“The Sacrament of Sin” ilmus 2018. aastal ja album “Metallum Nostrum” 2019. aastal.
20. novembril 2019 esines ansambel Tallinnas Rock Cafés.
Välislingid.
https://www.powerwolf.net/ – Powerwolfi koduleht
296 eKr

Aasta 296 eKr ehk "ab urbe condita" CDLVIII (458).
Saaremaa Blues

"Saaremaa Blues" on Anti Kuusi CD-album (debüüt), mis ilmus aprillis 2019. 
Plaadil on 10 lugu, mille muusika ja kaheksa loo tekstid on kirjutanud Anti Kuus. Kahe loo tekstid (1 ja 3) on kirjutanud Sulev Oll. Stiililiselt on muusika rokk (meloodiline või romantiline rokk). 
Plaadi salvestas, miksis ja produtseeris Henri Kuus vahemikus november 2017 – veebruar 2019 AKTA Stuudios. Masteringi tegi Elmu Värk (Matrix Studio).
MUUSIKUD&lt;br&gt;Plaadil mängivad: Mathieu Spaeter (kitarrid), Raul Vaigla (bass), Andrus Lillepea (trummid), Madis Kukk (hammondorel) ja Henri Kuus (kitarrid).
Plaadil laulavad: Anti Kuus (solist), Marilin Kongo (taustalaulja), Kersti Leppik (taustalaulja), Sander Sokk (taustalaulja), Tenno Toomistu (taustalaulja), Madli Ainsalu (taustalaulja) ja Liisu Siimer (taustalaulja).
ÜMBRIS&lt;br&gt;
Ümbrise kujundas Karl Sander Kasemaa. Ümbrise kaanefotol ja CD-l on Kaugatuma merevaade legendaarse nn kreeka laevaga. Fotode autor on Anti Kuus.
Lood.
1. Öö mõte on kuus&lt;br&gt;
2. Kevade hääl&lt;br&gt;
3. Sina ja mina&lt;br&gt;
4. Kuuvalgus&lt;br&gt;
5. Laulvad tuuled&lt;br&gt;
6. Teid otsides&lt;br&gt;
7. Kaugel ja lähedal&lt;br&gt;
8. Tormises öös&lt;br&gt;
9. Rändaja&lt;br&gt;
10. Saaremaa bluus
Angela (eesnimi)

Angela on naisenimi. Eri riikides on kasutusel ka nimekujud Ângela, Angéla, Ángela, Angèla, Àngela.
Maailmas oli sellise eesnimega 2014. aastal ligi 4 miljonit naist. Ameerika Ühendriikides kandis sellist eesnime üle 865 000 naise, Itaalias oli sellenimelisi naisi ligi 627 000, Brasiilias ligi 302 000, Inglismaal 192 000.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Angela 791 naisel. Angela oli populaarsuselt 229. naisenimi. Vanim sellenimeline oli üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim vanuserühmas 0–4, keskmiselt vanusega 39 aastat.
Kõige populaarsem oli eesnimi Angela vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 12,19. Kõige levinum oli eesnimi Angela Jõgeva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 10,14.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Angela 49 naisel. Soomes kandis seda nime 124 inimest.
Anita

Anita on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 256. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Anita 642 naisel.
2025. aasta alguse seisuga oli Eestis eesnimi Anita 678 naisel. Anita oli populaarsuselt 256. naisenimi.
Sub Focus

 
Sub Focus (õieti Nick Douwma; sündinud 13. aprillil 1982 Gilfordis Suurbritannias) on briti "drum and bass"'i DJ ja produtsent ja muusik.
Elulugu.
Nik hakkas huvituma muusikas 13-aastases vanuses, mängides basskitarri. Hiljem väljendus tema muusikahuvi akustika uurimises, kui ta astus kolledžisse. Sub Focuse erialane karjäär algas 2003. aastal. Tema esimene demo-CD tuli välja plaadifirmas Ram Records, tolle aja ühe tuntuma "drum and bass"'ii produtsendi Andy C. juures.
Kui leping Ram Recordsiga oli sõlmitud, ilmus Sub Focuse esimene plaat “Down The Drain”. Varsti pärast seda tuli välja singel "X-Ray", mis saavutas esikoha Briti tantsuhitparaadis ja sai üheks parimaks dnb hitiks 2005. aastal.
Debüütalbum ilmus 12. oktoobril 2009. Selle kokkupanemisest võtsid osa dnb stseeni maailmastaarid.
Diskograafia.
Singlid.
Albumid.
"Sub Focus - Sub Focus" (2009)
"Sub Focus (album) Future Bass" (2010)
"Sub Focus - Torus" (2013)
Elvi

Elvi on naisenimi.
Maailmas oli sellise eesnimega 2014. aastal üle 43 000 inimese. Indoneesias kandis sellist eesnime üle 28 000 naise, Soomes oli sellenimelisi naisi ligi 5000, Rootsis üle 800, Saksamaal üle 700 naise. Vähesel määral esines sellist eesnime mõnes riigis ka meestel.
Nimest Eestis.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Elvi 935 naisel. Elvi oli populaarsuselt 229. naisenimi. Vanim sellenimeline oli vanuserühmas 85+, noorim vanuserühmas 10–14, keskmise vanusega 79 aastat.
Kõige populaarsem oli eesnimi Elvi vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 81,60. Kõige levinum oli eesnimi Elvi Viljandi maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 15,20.
2018. aastal oli see Eestis populaarsuselt 146. naisenimi ning see nimi oli 1267 naisel.
Gerda

Gerda on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 254. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Gerda 645 naisel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Gerda 618 inimesel.
Helen

Helen on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 61. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Helen 2465 naisel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Helen Eestis 2473 naisel ning see oli populaarsuselt 56. naisenimi. Vanim Helen oli üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim vanuserühmas 0–4 aastat.
Eesnimi Helen oli kõige populaarsem vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 45,06. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 21,97 inimest.
Helga

Helga on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 276. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Helga 586 naisel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Helga Eestis 436 naisel ning see oli populaarsuselt 336. naisenimi. Vanim Helga oli üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim vanuserühmas 0–4 aastat.
Eesnimi Helga oli kõige populaarsem üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 52,01. Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 8,03 inimest.
Helgi

Helgi on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 92. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Helgi 1906 naisel.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Helgi 1838 naisel ja see oli levikult 96. naisenimi. Helgi oli keskmiselt 74 aasta vanune (mediaanvanus oli 76). Kõige populaarsem oli eesnimi Helgi vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 89,07.
Hille

Hille on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 232. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Hille 717 naisel.
Arne

 
Arne on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis sageduselt 194. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Arne 839 mehel. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli see populaarsuselt 200. mehenimi, eesnimi Arne oli 811 mehel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Arne 771 mehel. Arne oli sageduselt 205. mehenimi.
Arne oli keskmiselt 61 aasta vanune (mediaanvanus on 62).
Kõige levinum oli eesnimi Arne vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,49.
Kõige rohkem elas Arne nimega mehi Lääne maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 16,63.
Emil

Emil on mehenimi. Eri riikides on ladina tähestikus kasutusel ka kirjaviisid Émil, Emíl ja Èmil.
Maailmas oli sellise eesnimega 2014. aastal ligi 400 000 meest. Saksamaal kandis sellist eesnime üle 47 500 mehe, Venemaal oli sellenimelisi (Эмиль) mehi ligi 36 700, Bulgaarias üle 34 000, Ameerika Ühendriikides ligi 28 000.
Nimest Eestis.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Emil 393 mehel. Emil oli populaarsuselt 229. mehenimi. Vanim sellenimeline oli vanuserühmas 85+, noorim vanuserühmas 0–4, keskmiselt vanusega 20 aastat.
Kõige populaarsem oli eesnimi Emil vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 10,90. Kõige levinum oli eesnimi Emil Valga maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 3,27.
2018. aastal oli see Eestis populaarsuselt 345. mehenimi ning 1. jaanuaril 2018 oli eesnimi Emil 305 mehel.
Feliks

Feliks on mehenimi, mugandus nimest Felix.
2020. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 371. mehenimi (2018 – 349). 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Feliks 287 mehel (2018 – 301). Feliks oli 2020. aasta alguses keskmiselt 52 aasta vanune (mediaanvanus oli 58). Kõige populaarsem oli eesnimi Feliks üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,5.
Gunnar

Gunnar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 179. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Gunnar 918 mehel. 2020. aasta seisuga oli see Eestis 898 mehel, olles levikult 183. mehenimi. 1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Gunnar 862 mehel. Gunnar oli populaarsuselt 192. mehenimi. Gunnar oli keskmiselt 52 aasta vanune (mediaanvanus oli ka 52). Kõige populaarsem oli eesnimi Gunnar vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,36.
Hardi

Hardi on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 305. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Hardi 388 mehel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Hardi Eestis 422 mehel ning see oli populaarsuselt 303. mehenimi. Vanim Hardi oli vanuserühmas 70–74 aastat, noorim vanuserühmas 0–4 aastat.
Eesnimi Hardi oli kõige populaarsem vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,92. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 6,95 inimest.
Heigo

Heigo on mehenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heigo 442 mehel. See oli populaarsuselt 284. mehenimi.
1. jaanuari 2022. aasta seisuga oli eesnimi Heigo Eestis 435 mehel ning see oli populaarsuselt 295. mehenimi.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga on eesnimi Heigo 429 mehel ning see on populaarsuselt 318. mehenimi. Heigo on keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus on 41).
Kõige populaarsem on eesnimi Heigo vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 7,64, ja Heigo Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 8,78.
298 eKr

298. aasta eKr ehk ab urbe condita CDLVI (456).
Eduardo Salvio

Eduardo Antonio Salvio (sündinud 13. juulil 1990 Avellanedas) on Argentina jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Argentina kõrgliigaklubis Lanús.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Club Atlético Lanús, mille noortesüsteemiga liitus juba 1994. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2008–09.
2010. aasta jaanuaris liitus ta Hispaania kõrgliigaklubiga Madridi Atlético. Hooaegadel 2009–10 ja 2011–12 tuli ta klubiga UEFA Euroopa Liiga võitjaks. Hooajal 2010–11 suundus ta laenule Portugali kõrgliigaklubisse Lissaboni Benfica, kellega sõlmis 2012. aasta juulis püsiva lepingu. Benficaga tuli ta viis korda Portugali meistriks, võitis kaks Portugali karikat, neli liigakarikat ja kolm superkarikat.
2019. aasta juulis naasis Salvio Argentinasse, liitudes Boca Juniorsiga, kellega tuli kaks korda Argentina meistriks. 2022. aastal sõlmis ta lepingu Mehhiko kõrgliigaklubiga Club Universidad Nacional (UNAM).
2024. aasta juulis naasis Salvio oma esimese koduklubi Lanúse juurde.
Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi Salvio 20. mail 2009 sõprusmängus Panama vastu. Ta kuulus Argentina koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
300 eKr

300. aasta eKr oli 300. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" CDLIV (454).
Wim Crusio

Wim E. Crusio (sündinud 20. detsembril 1954 Hollandis) on Hollandi geneetik. 
Ta on õppinud Nijmegeni Radboudi Ülikoolis, 1975. aastal sai ta bakalaureusekraadi ja 1979. aastal magistrikraadi. 1984. aastal kaitses ta doktoriväitekirja "Olfaction and behavioral responses to novelty in mice" (juhendaja Hans van Abeelen). 
Aastatel 1984–1987 töötas Crusio järeldoktorina Heidelbergi Ülikoolis. Aastatel 2000–2005 töötas ta psühhiaatria professorina Massachusettsi Ülikoolis. Praegu elab ta Prantsusmaal ja töötab Prantsuse Riiklikus Teadusuuringute Keskuses (Centre national de la recherche scientifique). Aastatel 2001—2011 oli Crusio ajakirja Genes, Brain and Behavior peatoimetaja.
Crusio on rahvuselt hollandlane. Lisaks hollandi keelele räägib ta prantsuse keelt, saksa keelt ja vabalt inglise keelt. Veidi oskab ta ka ladina keelt.
Marcos Acuña

Marcos Javier Acuña del Prado (sündinud 28. oktoobril 1991 Zapalas) on Argentina jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Ferro Carril Oestes. Ta mängis alates 2010. aastast neli hooaega klubi põhimeeskonnas Argentina esiliigas Primera B Nacional. Seejärel liitus ta 2014. aastal Argentina kõrgliiga klubiga Racing, kellega tuli samal aastal Argentina meistriks.
2017. aasta suvel liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Sporting. 2020. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Sevillaga.
Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi Acuña 15. novembril 2016 MM-i valikmängus Colombia vastu. Ta on kuulunud Argentina koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
Parri Kruuda

Parri Kruuda (sündinud 25. jaanuaril 1963 Võrus) on eesti võrkpallur.
Ta lõpetas aastal 1981 Tallinna Spordiinternaatkooli.
Isiklikku.
Tema õde on suusataja ja treener Kerstin Margus.
Rivella

Rivella on Šveitsist pärit alkoholivaba karastusjook, mille valmistamisel on kasutatud 35% piimavadakut.
Rivella lõi 1952. aastal Robert Barthi perekond.
Nimi Rivella on inspireeritud Riva San Vitale linna järgi Šveitsi itaaliakeelses piirkonnas ning itaaliakeelse sõna "rivelazione" ('ilmutus') järgi.
Sordid.
Dutch Rivella:
Retsept.
Original Rivella koostisosad:
Rivella Original sisaldab 9 grammi suhkrut energiasisaldusega 160 kJ/100 ml (u 37 kcal). 
Rivella Blue sisaldab 14 grammi piimasuhkrut kui ka kunstlikke magusaineid (tsüklamaat, atsesulfaam) rafineeritud suhkru asemel. Seetõttu on energiasisaldus madalam 30 kJ/100 ml (u 7 kcal). 
Rivella Green sisaldab lisaks rohelise tee ekstrakti. Energiasisaldus 90 kJ/100 ml (u 22 kcal).
Rivella CLIQ sisaldab rabarberi ja virsiku aroome. Energiasisaldus mõlema variatsiooni puhul 160 kJ/100 ml (u 37 kcal). 
Rivella Mango Tropical energiasisaldus üle 150 kJ/100 ml (u 35 kcal). 
Levik.
Rivella on tuntud Šveitsi rahvusjoogina.
2013. aastal oli Rivella AG turuosa Šveitsi karastusjookide turul 15,3 protsenti. Rivella on Šveitsis populaarsuselt Coca-Cola järel teine. Rivella Light toodi Madalmaade piirkonda 1958. aastal diabeetjoogina ning aasta hiljem turustati seda Šveitsi turul Rivella Blue nime all. Madalmaad on tänaseks suurim välisturg. Rivellat eksporditakse Saksamaale, Hollandisse, Luksemburgi, Prantsusmaale, Austriasse, USA-sse ja Koreasse.
Ülemsorbi keel

Ülemsorbi keel on lääneslaavi keel, mida räägitakse Saksamaal Saksimaa liidumaal Oberlausitzi piirkonnas Bautzeni (Budyšin), Kamenzi (Kamjenc) ja Hoyerswerda ümbruses.
Ülemsorbi keel on Saksamaal ametlikult tunnustatud vähemuskeel.
Ülemsorbi keelt kirjutatakse ladina kirjas mõnede lisamärkidega.
Tähestik: a, b, c, č, ć, d, dź, e, ě, f, g, h, ch, i, j, k, ł, l, m, n, ń, o, ó, p, q, r, ř, s, š, t, u, v, w, x, y, z, ž.
Ülemsorbi keeles ilmub päevaleht "Serbske Nowiny".
Mart Tiisaar

Mart Tiisaar (sündinud 5. novembril 1991) on eesti rannavõrkpallur ja endine saalivõrkpallur. On mänginud Eesti võrkpallikoondises. Tema paariline on Dmitri Korotkov.
Joala (laev)

Joala oli 1909. aastal Soomes ehitatud sisevete reisilaev.
Ajalugu.
Laev ehitati 1909. aastal Soomes Varkauses reisilaevana spetsiaalselt liini Narva–Narva-Jõesuu jaoks. Omaniku järgi sai laev nimeks Pavel. 1919. aastal laev mobiliseeriti ja määrati vahilaevana Eesti sõjaväe koosseisu. Aastail 1919–1921 sõitis see ikka vanal liinil, kuid täitis nii vahi-, kauba- kui ka reisilaeva ülesandeid.
1931. aastal laeva nimi eestistati ning uueks nimeks sai Paul. 1937. aastast oli laeva uueks omanikuks Narva linnavalitsus ning laeva nimeks sai Linda. 1939. aastal oli taas nimevahetus ja siis antigi laevale nimeks Joala. 1940. aastal laev küll natsionaliseeriti Peipsi jõe-järve laevanduse koosseisu, kuid jäi siiski sõitma liinile Narva–Narva-Jõesuu.
Sõja-aastail 1941–1945 oli Joala kodusadam Rõbinsk. Saabunud 1945. aasta sügisel tagasi Eestisse, jätkas Joala kurseerimist vanal tuttaval liinil.
1947. aastal viidi Joala üle Tartusse, kus hakkas sõitma Tartu–Pihkva liinil. 
1959. aastal lõpetas Joala navigatsiooni, jäi ankrusse Tartusse ja ehitati ümber kohvikuks nimega Emajõe – rahvasuus oli laev rohkem tuntud nime all Santa-Maria. 
Kohvikuperioodil on see laev inspireerinud Alo Ritsingut looma meeskoorilaulu "Sass, röövime õige laeva" Paul-Eerik Rummo sõnadele.