tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Assikvere Hiitemägi

Assikvere Hiitemägi on hiiemägi Tartumaal Kodavere kihelkonna Assikvere külas.
Mäel asuvad hiiepuud.
Kohapärimus.
Assikvere Hiitemäe kohta on 1939. aastal toona 76-aastaselt Kaarel Volgilt üles kirjutatud selline jutt:
"Sii Hiitemägi õli vanast eestlaste ohverdamispaegaks, kos nad egal pühapäeval ohverdasid. Siel mäe all one viil üks vana kaev, kost nad peale ohverdamist jõid. Nüüd on sii kaev kinni kasunud, aga sialt tulema iga jaanipäeva üüsi vaemud välja, kes sedä ümbruskonna muad õnnistavad."
Vaidavere Silmaallikas

Vaidavere Silmaallikas on silmaallikas Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonna Vaidavere külas. 
Välislingid.
Eerikvere ohvrikivi

Eerikvere ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Palamuse kihelkonna Eerikvere külas.
Põltsamaa hiis

Põltsamaa hiis on hiis Jõgeva maakonnas Põltsamaa linnas Põltsamaa Felix AS-i territooriumil. Ajalooliselt kuulus hiis Viljandimaa Põltsamaa kihelkonda.
Tõrenurme hiiepärn

Tõrenurme Hiiepärn on pühapuu Viljandimaal Põltsamaa kihelkonna Tõrenurme külas.
Rõstla Pöndi hiiepärn

Rõstla Pöndi hiiepärn on ohvripuu Põltsamaa valla Rõstla külas.
Sulustvere ohvrikivi

Sulustvere ohvrikivi on ohvrikivi Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Pauastvere küla territooriumil metsas. Endise haldusjaotuse järgi kuulus see Viljandimaal Põltsamaa kihelkonna Mõrtsi külla. Ohvrikivi lähedal asub Rahakirstumägi.
Kivi on pealtvaates veidi trapetsit meenutava kujuga. Selle pikkus põhja-lõuna suunas on 4,7, laius 3,7 ja kõrgus 1,75 meetrit. Ümbermõõt on 13,45 meetrit (0,3–0,4 meetri kõrgusel maapinnast). Kivil puuduvad kultuslohud ja liujäljed. Selle kõrgemas põhjapoolses osas asetsev üsna lame vagumus on tõenäoliselt loodusliku tekkega.
Pajusi vallas Mõrtsi küla all rabas Rahakirstumäe juures asuvat ohvrikivi on esimesena maininud Jaan Jung 1898. aastal. Tema teatel olevat rahvas selle kivi peal "jumalatele ohverdanud, et nad riisujad ja vaenlased maalt välja ajaks".
Jõune ohvrikivi

Jõune ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Kursi kihelkonna Jõune külas.
Jõune Hiiemäe kivikalme

Jõune Hiiemäe kivikalme on kivikalme Tartumaal Kursi kihelkonna Jõune külas.
Vassevere Metsakivi

Vassevere Metsakivi on ohvrikivi Tartumaal Palamuse kihelkonna Vassevere külas.
Õvanurme Hiiemägi

Õvanurme Hiiemägi on hiiemägi Tartumaal Äksi kihelkonna Õvanurme külas. 
Hiiemäel asub Õvanurme Hiiemäe ohvrikivi.
Kassema ohvrikivi

Kassema ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonna Kassema külas.
Reastvere Kuldallikas

Reastvere Kuldallikas on ohvriallikas Virumaal Simuna kihelkonna Reastvere külas.
Kuldallikas

Kuldallikas on mitme Eesti allika nimi:
Vanaküla Kalmetimägi

Vanaküla Kalmetimägi on looduslik pühapaik Võrumaal Põlva kihelkonna Vanaküla külas. Mäge on kasutatud nii kalmistuna kui ohverdamiskohana. Mäel asuvad Vanaküla ohvripuud ja Vanaküla ohvrikivi.
Pärase Tondikivi

Pärase Tondikivi on ohvrikivi Muhu kihelkonna Pärase külas.
Pärase Moaljakivi

Pärase Moaljakivi on ohvrikivi Muhu kihelkonna Pärase külas. 
Pärase Moaljakivi on esialgsest asukohast mujale viidud ja purustatud. Säilinud on üks suurem tükk laiusega 38 cm, pikkusega 135 cm ja paksusega umbes 20 cm. Tüki suurus on ligikaudu kolmandik varasemast kivi suurusest.
Välislingid.
Igaküla Mualjakivi

Igaküla Mualjakivi on ohvrikivi Muhu kihelkonna Igakülas.
Kullaga ohvrikivi

Kullaga ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Kambja kihelkonna Kullaga külas.
Sipe Kõivusaare kased

Sipe Kõivusaare kased on pühapuud Tartumaal Kambja vallas Sipe külas.
Valgjärve ohvrikivi

Valgjärve ohvrikivi on ohvrikivi Võrumaal Kanepi kihelkonna Valgjärve külas.
Kalina ohvritamm

Kalina ohvritamm on pühapuu Virumaal Jõhvi kihelkonna Kalina külas.
Rõngu Hiietamm

Rõngu Hiietamm oli pühapuu Tartumaal Rõngu kihelkonna Kõdukülas.
Vara ohvritamm

Vara ohvritamm (ka Vara kiriku tamm) on pühapuu Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonna Kuusiku külas Vara kirikaias.
Aastal 2019 oli puu kõrgus 25 m, tüve ümbermõõt 565 cm, võra suurim läbimõõt 26 m.
Pioneer 1507

Geneetiliselt muundatud mais Pioneer 1507 ehk maisisort Pioneer 1507 ehk GM Bt mais 1507 ehk Pioneer 1507 ehk mais 1507 ehk TC1507 on geneetiliselt muundatud maisisort. 
'Pioneer 1507' on Roundup-resistentne taim.
Geenimuundus.
GM maisi 'Pioneer 1507' embrüote DNA-fragmente (pärilikkustegureid) on kirjelduste kohaselt ettevõttes DuPont Pioneer (varasem nimetus "Pioneer Hi-Bred International/Mycogen Seeds") transgeenseid geenitehnoloogiaid kasutades muudetud järgmiselt:
Riskid.
Euroopa Toiduohutusameti riskianalüüsi andmetel võivad 'Pioneer 1507' õietolmu tõttu ohtu sattuda väga tundlikud liblikad ja ööliblikad.
Jakobimõisa ohverdamiskoht

Jakobimõisa ohverdamiskoht on looduslik pühapaik Viljandimaal Tarvastu kihelkonna Jakobimõisa külas. 
Seal on olnud hiiemänd (Jakobimõisa hiiemänd) ja on ohvrikivi (Jakobimõisa ohvrikivi).
Välgita ohvrikivi

Välgita ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Viljandi kihelkonna Välgita külas.
Vanamõisa Tammemägi

Vanamõisa Tammemägi on hiiemägi Viljandi maakonnas Vanamõisa külas.
Ajalugu.
Tammemägi on alates II aastatuhande algusest olnud oluliseks ohverdamiskohaks. Tänapäeval on mägi pühakohaks ning 1217. aastal Madisepäeva lahingus langenud Leole vanema ja eestlaste väepealiku Lembitu mälestuspaigaks, mille tähistamiseks on mäel mälestusmärk. 1936. aastal raius Viljandi kodu-uurija Jaan Vellema mäel asuvasse suurimasse kivisse teksti «Lembitu 1217». 1987. aastast on Tammemäel kohalike meeste tehtud puust kilp ja mõõk.
Rahvapärimus.
Rahvapärimuse järgi käisid künkal nõu pidamas eestlaste suured mehed ja kivil süüdatud tuli. Dr. Juhan Luiga on 1921. aastal oletanud, et Lembitu on maetud Tammemäele: "Määratu ärevus valdas mind, kui astusin “Tammemäe” kalmekünka päitsile Rattama koplis /.../. Juurdlemisest tekkinud, kahtlusi väärav aimdus ütles: siin on Lembitu 1217. aasta lahinguväli, need kolm hauaküngast on Lembitu maleva hauad, kus uinuvad tuhande neljasaja sõduri luud, varisenud mulda ühes Lembituga". Luiga oletusest on välja kasvanud nn. sekundaarne rahvajutt.
Looduslik kirjeldus.
Tammemägi on pikliku kujuga paari meetri kõrgune puudega kaetud looduslik moreenküngas soisel heinamaal. Künka pikkus loodest kagusse on 54,5 m ja laius edelast kirdesse kuni 15 m. Künka pinnal asuvad mõned raudkivid. Loodeotsas seisab teistest suurem, kuni 1 m läbimõõduga raudkivi. Künka loodeotsal asuv kivilasu on pärit väljakaevamiste perioodist .
Tammemäe tammed.
Tammemäel kasvavad iidsed tammed (Tammemäe tammed), mis on võetud riikliku kaitse alla. 1999. aastal istutasid Viljandimaa omavalitsustegelased mäele noori tammesid lisaks.
Uurimislugu.
Rahvapärimuses on Tammemäge peetud Lembitu matmispaigaks, kuid arheoloogilised väljakaevamised pole sellele kinnitust andnud. 1921. a kaevas künka kaguotsa väikese prooviaugu arheoloogiaprofessor Aarne Michael Tallgren, 1925. a uuris arheoloog Harri Moora künka loodeotsa jäänud suure kivi ümbrust ja 1930. aastal tegi mäel täiendavaid kaevamisi geograaf August Mieler. Uuringute tulemusel inimtekkelist kihti mäel ei tuvastatud ja oletus Lembitu kalmu asupaiga kohta ei leidnud kinnitust.
Välislingid.
Vanamõisa Risti Kabelimägi

Vanamõisa Risti Kabelimägi on keskaegne pühapaik Viljandimaal Viljandi kihelkonna Vanamõisa külas. Endisajal asus seal Risti kabel, millest tänapäevani on säilinud varemed.
Sudiste Kaprali hiiepuu

Sudiste Kaprali hiiepuu on künnapuu Viljandimaal Karksi kihelkonna ja Mulgi valla Sudiste külas.
Lilli Ussikivi

Lilli Ussikivi on ohvrikivi Viljandimaal Karksi kihelkonna ja Mulgi valla Lilli külas.
Lilli Hiiemägi

Lilli Hiiemägi on hiiemägi Pärnumaal Karksi kihelkonna ja Mulgi valla Lilli külas. 
Välislingid.
Lokuti Ussikivi

Lokuti Ussikivi on ohvrikivi Harjumaal Jüri kihelkonna Sookaera-Metsanurga külas (endises Lokuti külas). 
Välislingid.
Valgevene 2014. aasta taliolümpiamängudel

Valgevene osales 2014. aasta taliolümpiamängudel 25 sportlasega, kes võistlesid 5 spordialal.
Olümpiamängude avatseremoonial 7. veebruaril kandis Valgevene lippu vigursuusataja Aljaksei Grõšõn.
Kolmekordseks olümpiavõitjaks tuli laskesuusataja Darja Domratševa ning ühe olümpiakulla võitsid vigursuusatajad Alla Tsuper ja Anton Kušnir. Pronksmedali võitis laskesuusataja Nadzeja Skardzina.
Tapani Niku

Tapani Niku (sünninimi Tapani Karsikas; 1. aprill 1895 Haapavesi – 6. aprill 1989 Lahti) oli soome murdmaasuusataja, kes võistles 1920. aastatel. 
Niku võitis pronksmedali 18 km võistlusel 1924. aasta taliolümpiamängudel Chamonix's. Ta osales ka 50 kilomeetri võistlusel, kuid ei lõpetanud. 
Ta oli 1923–1925 Salpausselkä mängude võitja.
Kriitik

Kriitik on inimene, kes avaldab avalikkuses, tavaliselt eelkõige ajakirjanduses, järjepidevalt oma põhjendatud seisukohti arvustustes kirjanduse, teatri, filmi, muusika või mõne muu kunstivaldkonna kohta. Üldjuhul peetakse kriitikuteks eelkõige inimesi, kelle arvamusi ajakirjandus tasustab, kuid aina enam hägustub piir kutseliste kriitikute ja nn kodanikuajakirjanduse, sh blogijate vahel. Kriitik võib, kuid ei pruugi olla vastava erialaharidusega; tihti tegelevad kriitikaga vastava valdkonna teadlased. Sageli ei praktiseeri kriitikud ise oma kritiseeritavas valdkonnas, et säilitada neutraalsus, kuid niisugune hoidumine ei ole absoluutne reegel. Valdkondade järgi liigitatakse kriitikuid näiteks teatrikriitikuteks, kirjanduskriitikuteks ja muusikakriitikuteks, kunstikriitikuks nimetatakse kujutavale kunstile spetsialiseerunud kriitikut.
Eesti tuntumate kirjanduskriitikute hulka on kuulunud näiteks Friedebert Tuglas, Ain Kaalep, Mihkel Mutt ja Maire Liivamets, filmikriitikute hulka Jaan Ruus, Ilmar Raag ja Kristiina Davidjants, muusikakriitikute hulka Karl Leichter, Evi Arujärv, Tõnis Erilaid ja Siim Nestor, teatrikriitikute hulka Artur Adson, Ülo Tonts ja Elem Treier.
Nikólas Píssis

Nikólas Píssis (kreeka keeles Νικόλας Πίσσης; sündinud 19. juunil 1972) on Küprose sulgpallur. 
Ta on aastatel 1988–2002 tulnud 24 korda Küprose meistriks, neist 11 üksikmängus ja 13 paarismängus, lisaks neljal korral esikoha võistlusel Cyprus International (kaks üksik- ja kaks paarismängus).
Monsanto ringrada

Monsanto ringrada oli 5,440 km pikkune võidusõiduringrada Portugalis, Lissaboni lähedal Monsanto pargis.
1959 sõideti ringrajal Vormel-1 Portugali Grand Prix.
Statistika.
Vormel-1-võidusõit Monsanto pargis.
Monsanto ringraja geograafilised koordinaadid on .
Cacophis

Cacophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Cacophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias.
Kaunismadu

Kaunismadu ("Calliophis") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Kaunismadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Kagu-Aasias ja Lõuna-Aasias.
Kokkupuude inimestega.
Kaunismadude perekonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmaod, kuna nende hammustus võib kergeid mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Välislingid.
Cryptophis

Cryptophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Cryptophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias.
Pruunmadu

Pruunmadu ("Demansia") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Pruunmadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias ja Paapua Uus-Guineal.
Kokkupuude inimestega.
Pruunmadude perekonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib kergeid mürgistusseisundeid esile kutsuda.
EuroEufooria

"EuroEufooria" on 2014. aastal valminud Eesti täispikk dokumentaalfilm Eurovisiooni lauluvõistluse fännidest. Filmi režissöör on Ermo Säks.
"EuroEufooria" on filmitud Malmös 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse ajal ning selles astuvad üles fännid Eestist, Soomest, Rootsist, Norrast, Portugalist, Suurbritanniast, Ameerika Ühendriikidest ja Austraaliast. Fänlusest räägivad teiste seas lähemalt lauluvõistlust aastaid Eesti Televisioonis kommenteerinud Marko Reikop, Eestit Eurovisioonil esindanud lauljad Ott Lepland ja Birgit Õigemeel, Eesti Eurovisiooni võistluse delegatsiooni juht Mart Normet.
Nero d'Avola

"Nero d'Avola" on punane viinamarjasort Sitsiiliast. Nime on ta saanud Avola linna järgi Lõuna-Sitsiilias. Ta on Sitsiilia üks peamisi viinamarjasorte ja seda võrreldakse Uue Maailma "Syrah'dega" – ta sisaldab magusaid tanniine, seal figureerivad ploomi ja pipra maitse.
Cerasuolo di Vittoria

Cerasuolo di Vittoria on Itaaliast pärit Sitsiilia punane vein.
2005. aasta 13. septembri seisuga on Cerasuolo di Vittoria ainuke Sitsiilia vein, millel on DOCG staatus. Cerasuolo di Vittoria on segu kahest viinamarjasordist: Nero d'Avola ja Frappato. Esimest viinamarjasorti on segus 50–70% ja viinamarjasorti Frappato on 30–50%.
Frappato

"Frappato" on punane Itaalia viinamarjasort, mida kasutatakse veinide valmistamiseks ja mida kasvatatakse peamiselt Sitsiilias.
"Frappatot" kasutatakse Sitsiilia ainsas DOCG-veinis Cerasuolo di Vittoria, kus "Frappatot" on 30–50%.
Napadivka (Lõpovetsi rajoon)

Napadivka (ukraina keeles Нападівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 772. Pindala on 4,409 km².
Popova Greblja

Popova Greblja (ukraina keeles Попова Гребля) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšetšelnõki rajoonis. Elanike arv on 1059. Pindala on 4,4 km².
2016. aastani oli küla nimi Tšervona Greblja.
Hugh Johnson

Hugh Eric Allan Johnson (sündinud 10. märtsil 1939) on Suurbritanniast pärit veiniekspert. 
Teda peetakse maailma tunnustatumaks veiniraamatute autoriks, tema veiniraamatutel on ka kõige suurem läbimüük.
Aabed-El ben Asher ben Matzliach

Aabed-El ben Asher ben Matzliach (sündinud 1935 Nabluses) on samaarlaste 133. ülempreester alates 19. aprillist 2013.
Tema vanaisa oli Matzliach ben Phinhas ben Yitzhaq ben Shalma, ülepreester aastail 1933–1943, ja isa Asher ben Matzliach ben Phinhas, kes oli ülempreester aastail 1980–1982.
Ta on abielus, tal on kaks poega ja kaks tütart.
Jaan Vaima

Jaan Vaima (kuni 1936 Jaan Viikmann; 21. september 1895 Gdov, Venemaa – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti Vabadussõjast osavõtnu. 
Teenis alates 14. augustist 1919 vabatahtlikuna Vabadussõjas soomusrongil nr. 5. 
Pärast demobiliseerimist elas Vastse-Kuuste vallas Sae talus. Elukutselt rätsep. Eesti Vabariigi kodakondsuse vande andis 8. juunil 1922 Tartus.
Anton Hindremäe

Anton Hindremäe (Anton Hindrimä); 11. juuni 1894 Rapla vald, Harjumaa – 26. juuli 1946) oli eesti arst. 
Ta lõpetas aastal 1920 Tallinna Õhtugümnaasiumi. Aastatel 1920–1925 (lõpetas) õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Ta osales Vabadussõjas; teenis 1. Jalaväerügemendis 29. jaanuarist 14. juunini 1919.
Ta tegutses arstina alates 1925. aastast Raplas ja alates 1929. aastast Hiiumaal Kõrgessaare vallas. 
Ta maeti Rapla kalmistule.
Budõ (Trostjanetsi rajoon)

Budõ (ukraina keeles Буди) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Trostjanetsi rajoonis. Elanike arv on 1174 (2024). Pindala on 1,92 km².
Budõ

Budõ on kohanimi Venemaal, Valgevenes ja Ukrainas.
Astsiit

Astsiidiks ehk vesikõhuks ehk vedelikuks kõhuõõnes (ladina keeles "ascites"; "fluidum in cavitate abdominali") nimetatakse ülemäärase kehavedeliku (kõhuõõnevedelik) kogunemist loomade (sh inimeste) kõhuõõnde.
Kui kõhuõõnevedelik ületab näiteks naistel 20 mL, peetakse astsiiti harilikult patoloogiliseks seisundiks.
Imetajatel.
Inimestel.
Rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis kuulub astsiit alampeatüki "R10-R19 Seede- ning muude kõhuelunditega seotud sümptomid ja tunnused" jaotisse "R18 Astsiit e vesikõht".
Erialakirjanduses eristatakse kerget, rasket ja resistentset astsiiti, kuid eristamise alused pole päris selged, kas aluseks on vedeliku biokeemiline koostis ehk vedeliku kogus (patsientidel (erinevad diagnoosid) võib astsiidivedelikku kehaõõnes olla 35 l jagu).
Tekkemehhanismid.
Astsiidi täpsete tekkemehhanismide kohta puuduvad seni kindlad seisukohad. Levinud on neli hüpoteesi:
Põhjused.
Tüüpilised.
Täiskasvanutel.
Astsiidi kogunemise tüüpilisi põhjuseid (üheaegselt võib olla ka mitu põhjust) täiskasvanutel: 
Astsiit võib tekkida ka infektsioonide, sarkoidoosi, munasarja haiguste, luupuse ja adenokartsinoomi (kas munasarjades, rinnanäärmes, maos ja ka teistes elundites).
Vastsündinutel ja vanematel lastel.
Astsiit võib tekkida ka vastsündinutel, neil seostatakse seisundit harilikult sapi, uriini või küüluse lekkega kõhuõõnde.
Vanematel lastel on astsiidi tüüpilisteks põhjusteks pankreatiit, trauma, infektsioon, maksa haigus, günekoloogilised või mao-sooletrakti haigused, samuti kasvajad.
Diagnoosimine.
Astsiidi diagnoosimiseks kasutatakse mitmeid meetodeid:
Astsiidivedeliku klassifitseerimisest valgusisalduse alusel eksudaadiks-transudaadiks on nüüdisajal loobutud ja astsiite klassifitseeritakse seerumi/plasma albumiini ja kõhuõõnevedeliku albumiini gradiendi e vahe (SAAG – serum-ascites albumin gradient) alusel.
Ravi.
Astsiidiga patsiendid vajavad vastavalt arsti ettekirjutusele kas ambulatoorset ravi, haiglaravi või intensiivravi.
Enne diureetikumide kasutuselevõttu oli tsirroosist põhjustatud astsiidi ravi meetodina levinud paratsentees. Paratsenteesiga esines aga rohkelt tüsistusi nagu maksakooma, vereringekollaps, neerufunktsiooni häire ja patsiendi surm.
Diureetiline ravi.
Levinuimad medikamendid baseeruvad furosemiidil ja spironolaktoonil.
Kirurgiline ravi.
1970. aastatel kasutati raske astsiidi ravil peritoneaal-venoosne šunt (Le Veeni šunt).
Nüüdisajal on raske astsiidi uueks ravimeetodiks transjugulaarne intrahepaatiline protosüsteemne šunt.
Elundi transplantatsioon.
Kui muud ravimeetodid ei ole piisavad, võidakse resistentse astsiidiga patsientide puhul kaaluda ravimeetodina (v.a alkoholi liigtarvitamise tagajärjel tekkinud astsiidi korral) maksasiirdamist. Maksasiirdamine võib olla elupäästvaks ravimeetodiks kuna resistentse astsiidiga patsientide elumus pärast ühe aasta möödumist on 25%.
Aleksander Maasiksalu

Aleksander Maasiksalu (12. aprill 1894 Gdov, Venemaa – 23. mai 1975 Tartu) oli Eesti Vabadussõja veteran.
Sündis talupidaja peres. Osales nn Venemaa eestlasena Vabadussõjas. Kartes repressioone ja kollektiviseerimist, põgenes 1931. aastal üle Peipsi järve jää koos perekonnaga Nõukogude Liidust Eestisse. Elas Alatskivil ja hiljem Tartus.
Tunnustati Eesti ja Läti Vabadussõja mälestusmedaliga.
Parika Ristivälja suurkivi

Parika Ristivälja suurkivi (ka Ristivälja rändrahn) on kaitsealune ohvrikivi Viljandimaal Viljandi vallas Parika külas, Viljandi–Põltsamaa maantee ligidal.
Kivi võeti riikliku looduskaitse alla 1959. aastal ning on kaitstav ka arheoloogiamälestisena. Kivi on üks Viljandimaa suuremaid, sellest suurem on vaid Iivakivi. 
Rahnu mõõtmed on erinevatel andmetel: pikkus 7,4–8,0 m, laius 5,5–6,3 m, kõrgus 1,4–2,0 m ja ümbermõõt 23,3–24,5 m.
Leie Kalmetikivi

Leie Kalmetikivi on ohvrikivi Viljandimaal Kolga-Jaani kihelkonna Leie külas. 
Kivi asub Tartu–Viljandi maantee ääres 1,3 kilomeetrit Võrtsjärve põhjakaldast põhja pool.
Eesnurga Silmaallikas

Eesnurga Silmaallikas on silmaallikas Viljandimaal Kolga-Jaani kihelkonna Eesnurga külas. 
Välislingid.
Soomevere Hiiesaar

Soomevere Hiiesaar on hiiekoht Viljandimaal Pilistvere kihelkonna Soomevere külas.
Arussaare püha kivi

Arussaare püha kivi on ohvrikivi Viljandimaal Pilistvere kihelkonna Arussaare külas. 
Asub Põltsamaa–Võhma maantee ääres 2 kilomeetri kaugusel Võhmast.
Saate ohvrijalakas

Saate ohvrijalakas ehk Öövesti künnapuu on pühapuu Viljandi maakonnas Halliste kihelkonna ja Mulgi valla Saate külas.
Puu ümbermõõt 4,72 m ja kõrgus 19 m. Tegemist on künnapuuga, kuigi rahvasuus kutsutakse seda jalakaks. Puuga on seotud hulgaliselt legende ja pärimusi.
Atika ohvrikivi

Atika ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Halliste kihelkonna ja Mulgi valla Atika külas.
Losu hiiekuusk

Losu hiiekuusk on pühapuu Viljandimaal Halliste kihelkonna ja Mulgi valla Räägu külas.
Balti provintsiaalseadustik

Balti provintsiaalseadustik (ka Balti provintsiaalõigus, lühend BPS; saksa keeles "Provinzialrecht der Ostseegouvernements") oli 19. sajandil koostatud Eestimaa, Liivimaa, Kuramaa ja Narva seaduste kodifikatsioon. Seadustik puudutas eelkõige aadlikke, vaimulikke ja linnaelanikkke; talupoegi aga peaaegu üldse mitte.
Seadustikust kavatseti välja anda 5 jagu nii saksa kui vene keeles, ent kodifitseeritud kujul avaldati 3 osa:
IV ja V jagu jäid venestamise tõttu ametlikult välja andmata ja Baltimaades kehtestati vastavad Vene seadused.
Iseseisvunud Eesti vabariigis jäi kehtima Balti provintsiaalseadustikust 3. jagu ehk tsiviilseadustik.
Kõhunäärme endokriinsed kasvajad

Kõhunäärme endokriinsed kasvajad on kasvajaterühm, mille moodustavad kõhunäärme endokriinsed (Langerhansi saarte rakkude) kasvajad. Kõhunäärme endokriinseid kasvajaid esineb nii loomadel kui ka inimestel. 
Klassifikatsioon.
Kõhunäärme endokriinsed kasvajad on 
Hea- või pahaloomulisus.
Enamik kõhunäärme endokriinsetest kasvajatest võivad olla kas hea- või pahaloomulised, erandiks on insulinoom (pahaloomulisus 10%).
Enamik kõhunäärme neuroendokriinsetest kasvajatest võivad kas eritada hormoone või olla endokriinselt mitteaktiivsed.
Salvinoriin A

Salvinoriin A ehk divinoriin A on psühhotroopne aine, mida sisaldab Mehhikost pärit taim luulusalvei ("Salvia divinorum).
Eestis on salvinoriin A sotsiaalministri 21. novembri 2013 määrusega kantud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete nimekirja: "Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete meditsiinilisel ja teaduslikul eesmärgil käitlemise ning sellealase arvestuse ja aruandluse tingimused ja kord ning narkootiliste ja psühhotroopsete ainete nimekirjad" ja selle aine käitlemine on allutatud rangetele käitlemiseeskirjadele.
Keemiline valem.
Aine keemiline valem on C23H28O8.
Looduslik psühhotroopne aine.
Salvinoriin A erineb teistest looduslikult esinevatest hallutsinogeenidest (nagu näiteks DMT, psilotsübiin ja meskaliin) selle poolest, et ta ei sisalda lämmastikku, ehk ta pole alkaloid, vaid on terpenoid.
Salvinoriin A sisaldus luulusalvei lehtedes on varieeruv: 0,126–1,137 mg/g. Salvinoriin A leidub vaigus, mida komplekteerivad ja eritavad luulusalvei lehtedel paiknevad karvakesed.
Loomkatsed.
Loomkatse isaste hiirtega (CD1 hiired, Charles River Kanadas), kellel indutseeriti koliit ja kellele manustati salvanoriin A-d, võib näidata selle aine teatud põletikuvastast ja valu vaigistavat toimet.
Inimkatsed.
Salvinoriin A toimet inimestele on vähe uuritud. Arvatakse, et selle aine toime on üsna lühiajaline (sõltuvalt manustamisviisist 2 minutit kuni umbes tund), kuid samas olevat see oma koguse kohta üks tugevamaid hallutsinogeene planeedil Maa.
Salvinoriin A metabolism toimub arvatavasti tsütokroom P450 ensüümisüsteemi kaudu.
Politseikohus

Politseikohus on politseiasutus, mis lihtsustatud menetluse kaudu lahendab väiksemaid kohtuasju.
Eesti ajaloos on politseikohtuid olnud näiteks keskaegses Tallinnas (nimetati kui: "Wettgericht"), kus see tegutses raekohtu juures. 
Politseikohtuteks on nimetatud ka Eestimaa kubermangus 1880. aastate lõpuni tegutsenud haagikohtunikku, sillakohust, kihelkonna politseikohust ja Liivimaa kubermangus ka kihelkonnakohust.
Karl Treffner

Karl Treffner (sündinud 1926 Viljandimaal Orikal) on Austraalias elav eesti ettevõtja. 
1944. aastal lahkus Karl Treffner Teise maailmasõja survel Eestist ning on hiljem tegutsenud Austraalias ärimehena. Ta on Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlaskogu liige. Koos abikaasa Leenaga on ta märkimisväärsete annetustega toetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja kahte Tartu erivajadustega laste kooli – Tartu Herbert Masingu Kooli ja Tartu Maarja Kooli. Muu hulgas on nad võimaldanud aastatel 2002–2012 kümnel Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpilasel õppida ühe aasta Immanueli kolledžis Austraalias Adelaide'is. Ta on toetanud ka Hugo Treffneri koolilõunaid.
Karl Treffneri toel anti välja "Matemaatika õhtuõpik".
Tunnustus.
2014. aastal anti talle Tartu Täht.
Hugo Treffneri Gümnaasiumi 135. sünnipäeva puhul paigaldati 2018. aastal Tartusse Kaarsilla lähedale parki Hugo Treffneri ausamba juurde Leena ja Karl Treffneri tänupink.
2023. aastal andis president Alar Karis talle Valgetähe V klassi teenetemärgi.
Isiklikku.
Karl Treffner on Eesti haridustegelase Hugo Treffneri sugulane. Karl Treffneri vanaisa ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi endise direktori Konstantin Treffneri vanaisa olid vennad. Vennad olid ka Hugo Treffneri isa Ludwig ja Karl Treffneri vanavanaisa Paul.
Maksakooma

Maksakooma (ladina keeles "coma hepaticum") on tsirroosihaigetel esinev äge haiguslik seisund. Maksakoomat esineb loomadel ja inimestel.
Maksakooma mehhanisme seni ei tunta, kooma võib tekkida astsiidi, hepatorenaalse sündroomi tüsistusena või patsiendi dehüdratsiooni, seedetraktiverejooksu tulemusel.
Maksakoomaks võidakse klassifitseerida ka maksapuudulikkuse viimast staadiumi (IV astme hepaatiline entsefalopaatia).
Sümptomid.
Kergele maksakoomale on iseloomulikud mitmed neuroloogilised sümptomid: meeleolu muutused, unehäired, kerge värin, segane kõne. Tihti kaasnevad hüpoglükeemia, hüpokaleemia, hüponatreemia, dehüdratsioon, seedetraktiverejooks ja happe-aluse tasakaalu häirumine jm.
Ravi.
Maksakooma on eluohtlik seisund ja patsient tuleb toimetada haiglaravile.
Raske maksakooma korral võidakse kaaluda maksasiirdamist.
Denisoonia

Denisoonia ("Denisonia") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Denisooniate perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias.
Koba Jass

Koba Jass (sündinud 4. mail 1990 Riias) on Läti jäähokikoondise ründaja.
Jass on isa poolt grusiin ja ema poolt mustlane. Tema vanem vend Māris ja onupoeg Mareks on samuti hokimängijad, ehkki Läti koondisse pole nad pääsenud.
2009 osales Jass Läti koondises Kanadas Ottawas juunioride maailmameistrivõistlustel, kus Läti saavutas oma senise ajaloo parima koha, kaheksanda. Hiljem on ta ainult korra veel parema koha saanud.
2012 arvati Jass Läti täiskasvanute koondisse. 2012. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused toimusid Stockholmis. Läti jäi 8-liikmelises alagrupis 5. kohale ja saavutas kokkuvõttes 10. koha.
2013. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused toimusid Helsingis. Läti jäi alagrupis 6. kohale ja sai kokkuvõttes 11. koha.
2014. aasta taliolümpiamängudele jäähokis pääses Läti 9 tugevaima meeskonna seas ilma valikturniirita. Kuid alagrupis kaotas Läti kõik 3 mängu ja sai pärast alagrupimänge 11. asetuse. Väljalangemisfaasis alistas Läti aga Šveitsi jäähokikoondise 3:1 ja pääses veerandfinaali, kus pidi tunnistama Kanada jäähokikoondise 2:1 paremust. Kanada tuli olümpiavõitjaks.
Pärast olümpiamänge toimusid Minskis 2014. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused, kus Läti tuli alagrupis 6. ja üldarvestuses 11. kohale.
2015. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused toimusid Prahas. Läti ei võitnud ainsatki kohtumist ning jäi 5 punktiga jagama 6.–8. kohta nagu Prantsusmaa ja Austria. Napilt jäi Läti alagrupis 7. ja üldarvestuses 13. kohale, Austria lages välja.
Rohkem Jass suurvõistlustel Läti koondisse ei pääsenud, ehkki tema sportlaskarjäär jätkus 2022. aastani.
Kapitulatsioon

Kapitulatsioon (ka akordpunktid) tähendab tingimusi, millele vastavalt antakse kindlus või maa-ala üle piirajatele või millega see soovib end üle anda.
Kapitulatsiooni põhimõte on säilitada senised õiguslikud vahekorrad pärast võimuvahetust võimalikult muutmatult. Ideaalis säilivad endised kohtud, seadused, tavad, privileegid, muutub ainult maal asuv sõjavägi ja valitseja nimi. Lepingu osapooleks on peale sõdivate osapoolte ka kohalik tsiviilelanikkond.
Kapitulatsiooni tingimused muutuvad lõplikuks senise valitseja loobumisega oma valdusest rahulepingu jõustumisel.
Mall Jürma

Mall Jürma (kuni 1929 Alma Elisabeth Kuusik; 1929–1935 Jürmann; 17. september 1901 Tallinn – 21. oktoober 1984 Ridgefield, Bergeni maakond, New Jersey) oli eesti raamatukogundustegelane, bibliograaf, kirjandusloolane ja ajakirjanik.
Drysdalia

Drysdalia on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Drysdalia" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias.
Karl Lind

Karl Lind (19. märts 1881 Ulila vald, Tartumaa – 29. november 1944 Gunzenhausen) oli eesti loomaarst.
Karl Lind lõpetas Tartu veterinaarinstituudi 1907. aastal.
Ta võttis loomaarstina osa Esimesest maailmasõjast, oli Rapla jaoskonna loomaarst aastail 1918–1926 ja alates 1926. aastast kuni 17. septembrini 1944 Eesti veterinaarametkonna juht. 
Ta oli Tallinna Jahimeeste Seltsi esimees.
Heinz Valk (film)

"Heinz Valk" on Eesti 2014. aasta dokumentaalfilm, mille režissöör on Kristjan Svirgsden. Filmis portreteerib ta ühiskonnategelast Heinz Valku. 
Filmi autor on selgitanud, et ei kavatsenud teha poliitilise sisuga filmi, vaid käsitleda Valku kui põhiväärtuste hoidjat.
Roanoke

Roanoke (varem Big Lick) on linn ja omavalitsusüksus Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli linnas 97 032 elanikku. Roanoke asub Roanoke'i orus, Virginia osariigi Roanoke'i piirkonnas.
Roanoke on Edela-Virginia suurim omavalitsus ning keskne omavalitsusüksus Roanoke'i linnastus, milles 2010. aastal elas 308 707 inimest. Selles asuvad Roanoke'i ja Salemi linn ning Botetourti, Craigi, Franklini ja Roanoke'i maakond. Roanoke'i jagab kaheks Roanoke'i jõgi. Linn on Edela-Virginia majandus- ja kultuurikeskus. Roanoke'i pindala on 110 km2, asustustihedus 870 in/km2. Linn rajati 1852. aastal ning sai linnaõigused 1874. Selle algne nimi Big Lick tulenes Roanoke'i jõe ääres asunud soolakust.
Kulla hiietamm

Kulla hiietamm oli pühapuu Viljandimaal Halliste kihelkonna Kulla külas, mis praegu kuulub Mulgi valda .
Sultsi ohvrikivi

Sultsi ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Paistu kihelkonna Sultsi külas.
Jaska ohvrikivi

Jaska ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Jaska külas. Ajalooliselt kuulus kivi Suure-Jaani kihelkonda.
Tääksi ohvriallikas

Tääksi ohvriallikas ehk Külaallikas on ohvriallikas Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Tääksi külas. Ajalooliselt kuulus ohverdamiskoht Suure-Jaani kihelkonda.
Tääksi Hiiemägi

Tääksi Hiiemägi on hiiemägi Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Tääksi külas. Ajalooliselt kuulus mägi Suure-Jaani kihelkonda.
Tääksi Tõnni vakk

Tääksi Tõnni vakk on ohvrikivi Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Tääksi küla Hiiemäel. Ajalooliselt kuulus kivi Suure-Jaani kihelkonda.
Pringi ohvrimäe tammed

Pringi ohvrimäe tammed olid pühapuud Tartumaal Sangaste kihelkonna Pringi küla ohvrimäel.
Pringi ohvrimäe ohvrikivi

Pringi ohvrimäe ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Sangaste kihelkonna Pringi küla ohvrimäel.
Sõsarsaarte tammed

Sõsarsaarte tammed on pühapuud Tartumaal Otepää kihelkonna Pühajärve külas keset Pühajärve asuval saarel.
Sihva Kloostrisaare tammed

Sihva Kloostrisaare tammed on pühapuud Tartumaal Otepää kihelkonna Pühajärve külas Kloostrisaarel.
Kirbu Soka püha kivi

Kirbu Soka püha kivi on püha kivi Valga maakonnas Valga vallas Kirbu külas (endisel Võrumaal Karula kihelkonnas).
Juuru tammed

Juuru tammed on pühapuud Harjumaal Juuru kihelkonna Juuru alevikus.
Ivan Tsetserski

Ivan Nikolajevitš Tsetserski (vene keeles Иван Николаевич Цецерский; sündinud 14. veebruaril 1967 Retšitsas Bresti oblastis Valgevene NSV-s) on Venemaa poliitik ja sõjaväelane (alampolkovnik), 16. aprillist 2009 Pihkva linnapea.
Tsetserski sündis tööliste perekonnas. Pärast kooli lõpetamist astus ta Grodno kultuurhariduskooli ning selle järel Lvivi kõrgemasse sõjaväekooli.
1989. aasta augustist 1996. aasta veebruarini teenis Tsetserski 76. Tšernigovi õhudessantväediviisis, mis paikneb Pihkvas. Algselt oli ta 2. langevarjurite dessantroodu komandöri asetäitja poliitalal, 1990. aastast 104. langevarjurite dessantpolgu komsomolikomitee sekretär, 1991. aasta detsembrist kasvatustöö osakonna kultuurharidustöö ühenduse juhataja abi.
Ivan Tsetserski osales praktiliselt kõigis õhudessantväediviisile antud eriülesannetes ning on autasustatud Suvorovi medaliga.
1996. aasta veebruarist 2006. aasta märtsini juhtis Tsetserski Pihkva garnisoni ohvitseride maja. 2000. ja 2001. aastal tunnistati Pihkva ohvitseride maja Leningradi sõjaväeringkonna parimaks kultuuriasutuseks. Pikaajalise sõjalis-patriootliku töö eest sõjaväelaste ja tsiviilnoorsooga kanti ohvitseride maja raamatusse "Kuulsate tegude kuldne kroonika Pihkva linna 1100. aastapäevaks". Kõrgete näitajate eest sõjaväe kultuurharidustöös ja ohvitseride maja kollektiivi oskusliku juhtimise eest pälvis Tsetserski alampolkovniku auastme.
1998. aastal valiti ta esmakordselt Pihkva linnaduuma saadikuks.
2000. aastal lõpetas Tsetserski kiitusega Moskva ühiskonnateaduste ülikooli õigusteaduskonna. Õigus- ja juhtimisakadeemias õpetab ta munitsipaalõiguse kursust.
2007. aasta märtsis valisid Pihkva linnaduuma liikmed ta aselinnapeaks, 16. aprillil 2009 aga linnapeaks (vahetades välja Jan Vjatšeslavovitš Luzini), olles ühtlasi linnaduuma eesistuja. 16. märtsil 2012 valiti ta uuesti linnapeaks.
Tsetserski kuulub parteisse Ühtne Venemaa.
Isiklikku.
Ivan Tsetserski on abielus, tal on kaks last.
Raela Hiiemägi

Raela Hiiemägi oli hiiemägi Harjumaal Rapla kihelkonna ja Rapla valla Raela külas. 
Hiiemägi oli Hiie talu juures maastikul veidi kõrgem paik kuni 1970. aastani, mil uue elamu rajamisel tasandas buldooser reljeefi. Tänapäeval ei ole hiiemägi maastikul enam eristatav.
Ohekatku tamm

Ohekatku tamm on pühapuu Harjumaal Rapla kihelkonna Ohekatku külas.
Märjamaa ohvripärn

Märjamaa ohvripärn on pühapuu Läänemaal Märjamaa kihelkonnas Märjamaa alevis.
Ohvripärn asub kunagise Märjamaa kirikumõisa (Sipa tee 3) aias ning olevat viimane säilinud osa seal asunud hiiemetsast.
Märjamaa ohvripärn on alates aastast 1958 loodusmälestisena riikliku kaitse all. Puu on seest õõnes ning tema hinnatav seisukord on halb. 1997. aasta seisuga oli puu ümbermõõt 458 cm ning kõrgus 23 m.
Karl Volbrück

Karl Volbrück (2. veebruar 1877 Kuimetsa – 3. september 1919 Irboska) oli Tallinna tselluloosivabriku töölisaktivist ja ametiühingutegelane.
Karl Volbrück hukati 3. septembril 1919 Irboska veretöö käigus.
Isiklikku.
Tema tütar oli töölisliikumise tegelane Helene Veltson (1902–1977).
Eha Komissarov

Eha Komissarov (sündinud 25. mail 1947 Võrus) on eesti kunstiteadlane ja kuraator.
Ta lõpetas aastal 1965 Tallinna 7. Keskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloo erialal.
Aastast 1973 töötab ta Eesti Kunstimuuseumis, sealhulgas aastast 1992 ekspositsiooniosakonna juhatajana; lisaks on ta aastast 1989 olnud Galerii Vaal kunstiekspert. Ta on aastast 1992 AICA ja aastast 1993 Eesti Kunstnike Liidu liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Raimo Seljamaa, lapsed Johan-Elias Seljamaa ja Elo-Hanna Seljamaa.
Tema vend Kalju Komissarov oli näitleja, teatri- ja filmilavastaja, vend Koit Komissarov on arhitekt.
Kihelkonna politseikohus

Kihelkonna politseikohus oli aastatel 1818–1888 Eestimaa kubermangus tegutsenud politseikohus. Kohus oli allutatud kubernerile. Kohtu vaatas läbi mõisapolitsei ja valla ametimeeste tegevuse kohta esitatud kaebusi.
Kohus koosnes haagikohtunikust, kes oli ühtlasi eesistuja, ja kahest kaasistujast, kelle valis kirikukonvent mõisnike hulgast.
Ülemtalurahvakohus

Ülemtalurahvakohus (saksa k. "Oberbauer(n)gericht", vene k. "Верхний крестьянский суд") oli Balti kubermangudes aastatel 1889–1917 tegutsenud teise astme kohus. Kohus sarnanes 1889. aastal likvideeritud kihelkonnakohtuga. 
Ülemtalurahvakohtu ülesandeks oli läbi vaadata edasikaevatud vallakohtu otsuseid, hagide lahendamine tsiviilasjades, kus nõue ületas 15 rubla; nõuded, mida ei saanud hinnata (näit rikutud omandi taastamise asjus või servituutide kasutamisse puutuvad kaasused); hagide lahendamine kriminaalkaristuste korral, kui oli määratud rahatrahv (üle 5 rubla) või rahatrahvi asemel oli määratud vähemalt 3-päevane arest.
Kohtu koosseisus olid eesistujana ülemtalurahvakohtunik ja vähemalt kaks vallakohtust pärit kaasistujat. Ülemtalurahvakohus koosnes vallakohtute eesistujatest, kes olid järjekorras kutsutud kohtu kaasistujateks. Ülemtalurahvakohtu esimees nimetati ametisse justiitsministri poolt, ta pidi olema vähemalt 25-aastane isik, kõrgema või vähemalt keskharidusega, mida võis asendada ka vähemalt 3-aastane praktilise tegevuse kogemus kohtuasutustes.
Eesti ala Eestimaa ja Liivimaa kubermangu maakondades oli ülemtalurahvakohtuid üldjuhul kaks, vaid Järva- ja Saaremaal oli neid üks.
Ülemtalurahvakohus allus rahukogu järelevalvele, kuhu sai Ülemtalurahvakohtu otsuste peale kassatsiooni korras edasi kaevata.
Eestimaa kubermangus tegutsesid: Haapsalu kreisis Haapsalu ülemtalurahvakohus ja Lihula ülemtalurahvakohus, Paide kreisis Paide ülemtalurahvakohus, Rakvere kreisis Rakvere ülemtalurahvakohus ja Jõhvi ülemtalurahvakohus, Tallinna kreisis Tallinna ülemtalurahvakohus ja Rapla ülemtalurahvakohus.
Liivimaa kubermangus tegutsesid: Lõuna-Eestis Pärnu kreisis Pärnu 1. ülemtalurahvakohus Pärnus (Audru, Vändra, Pärnu-Jaagupi, Mihkli, Tõstamaa, Tori kihelkond), Pärnu 2. ülemtalurahvakohus Voltvetis (Häädemeeste, Halliste, Karksi, Pärnu-Elisabethi, Saarde kihelkond), Saaremaa ülemtalurahvakohus, Tartu kreisis Tartu 1. ülemtalurahvakohus (Palamuse, Maarja- Magdaleena, Äksi, Kodavere, Laiuse, Kursi, Torma kihelkond), Tartu 2. ülemtalurahvakohus (Kambja, Puhja, Nõo, Otepää, Rannu, Rõngu, Sangaste, Võnnu kihelkond), Viljandi 1. ülemtalurahvakohus Viljandis (Viljandi, Kõpu, Helme, Paistu, Tarvastu kihelkond), Viljandi 2. ülemtalurahvakohus Suure-Jaanis (Suure-Jaani, Kolga-Jaani, Põltsamaa, Pilistvere kihelkond), Võru kreisi Võru 1. ülemtalurahvakohus (Urvaste, Hargla, Karula, Rõuge kihelkond), Võru 2. ülemtalurahvakohus (Kanepi, Vastseliina, Põlva, Räpina, Rõuge kihelkond).
Ülemtalurahvakohtud likvideeriti Eesti Ajutise Valitsuse määrusega 18. novembril 1918. aastal.
Talurahvaasjade komissar

Talurahvaasjade komissar oli Balti kubermangudes aastatel 1889–1917 tegutsenud keskastme riigiametnik. 
See ametikoht loodi pärast 1864. aasta kohtureformi jõustumist ja 1889. aasta kohtu- ja talurahvaasutuste reformi. Komissari ülesanne oli muu hulgas kontrollida vallaomavalitsuse tegevust ja maaga tehtud tehingute õiguspärasust. Ühtlasi pidid komissarid ellu viima ka Venemaa keisririigi venestus- ja tsentraliseerimispoliitikat.
Eesti alal oli iga maakonna kohta kuni kolm komissari.
Eestimaa kubermangu talurahvaasjade komissarile allusid jaoskonnad Eestimaa kubermangu kreisides: Tallinna kreisis - Tallinna ja Rapla jaoskond, Tallinnas; Haapsalu kreisis - Haapsalu jsk, Haapsalus, Lihula jsk Lihulas ja Hiiumaa jsk Kärdlas; Paide kreisis - Paide jsk Paides ja Rakvere kreisis - Rakvere jsk Rakveres, Jõhvi jsk Jõhvis.
Liivimaa kubermangu talurahvaasjade komissarile allusid sh jaoskonnad Liivimaa kubermangu Lõuna-Eesti kreisides: Tartu kreisis - I ja II jsk Tartus; Võru kreisis - I ja II jsk Võrus; Viljandi kreisis - I ja II jsk Viljandis; Pärnu kreisis - I ja II jsk Pärnus ja Saaremaa jsk Kuresaares
Metapeedia

Metapeedia on mitmekeelne veebientsüklopeedia, mis väidab end keskenduvat kultuurile, kunstile, teadusele, filosoofiale ja poliitikale, eelkõige aga "teemadele, mida peavoolu entsüklopeediates tavaliselt ei kaeta või jäetakse tahtlikult välja". See propageerib valge rassi ülevõimu, neofašismi ja äärmusparempoolseid vaateid. See sai ametlikult alguse 26. oktoobril 2006 rootsikeelse versiooniga. Ingliskeelne versioon avalikustati 28. aprillil 2007. 2013. aasta 27. septembri seisuga oli suurim ungarikeelne versioon, milles oli 144 189 artiklit. Metapeediast on ka eestikeelne versioon, kus 21. veebruaril 2014 oli 2087 artiklit.
Echiopsis

Echiopsis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Echiopsis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias Uus-Lõuna-Walesi, Victoria, Lõuna-Austraalia ja Lääne-Austraalia osariigis.
Rahvusrinne

Rahvuskogu (pr "Rassemblement national", lühend "RN") on Prantsusmaa äärmus-parempoolne populistlik natsionalistlik poliitiline partei.
Partei asutati 1972. aastal nimega Rahvusrinne (pr "Front National", lühend "FN"), eesmärgiga ühendada erinevad tolleaegsed Prantsuse paremäärmuslaste liikumised. Partei esimene juht oli Jean-Marie Le Pen, ta oli ka partei keskne tegelane kuni oma tagasiastumiseni 2011. aastal. Esimesed kümme aastat mängis Rahvusrinne Prantsusmaa poliitilises elus kõrvalist rolli, kuid alates 1984. aastast on see paremrahvusluse peamiseks jõuks. Rahvusrinne on muutunud Prantsusmaa suuruselt kolmandaks parteiks pärast UMP-d ("Union pour un mouvement populaire") ja Sotsialistlikku Parteid ("Parti socialiste").
2002. aasta presidendivalimistel jõudis Prantsusmaal esimest korda teise vooru paremrahvuslik kandidaat, kuid teises voorus kaotas Le Pen siiski Jacques Chiracile.
2011. aastal võttis Marine Le Pen isalt juhtimise üle.
Partei praegused peamised poliitilised teemad on majanduslik protektsionism, nulltolerants avaliku korraga seotud küsimustes ja immigratsioonivastasus. Alates 1990. aastatest on Rahvusrinne muutunud üha euroskeptilisemaks. Sisserände osas on partei eriti väljastpoolt Euroopat saabuvate immigrantide vastu ning toetab illegaalsete, kriminaalsete ja töötute immigrantide väljasaatmist. Rahvusrinde hoiakud nendes küsimustes on tänapäeval palju mõõdukamad kui kõige radikaalsemal ajal 1990. aastatel.
Elapognathus

Elapognathus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Elapognathus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Lurenburgi torn

Lurenburgi torn oli aastatel 1538–1554 ehitatud Tallinna linnamüüri kaitsetorn. Lurenburgi torn oli üks viimaseid Tallinna linnamüüritornidest, mis ehitati Tallinna linna kaitseks, enne Liivimaa sõja algust. Algselt kasutati suurtükitorni kohta alamsaksakeelset nimevarianti Lurerborch.
Lurenburgi suurtükitorn oli ehituselt sarnane, aastatel 1518–1529 ümberehitatud Paksu Margareetaga, kuid mahult väiksem, kujult oli torn poolümar kolme korrusega, rohkete suurtükiavadega. Lameda katusega kaetud torni diameeter oli 20,4 meetrit ja kõrgus 18 meetrit. 
Suurtükitorn asetses tänapäevase Tallinna Ringkonnakohtu hoone kohal (Pärnu maantee 7).
Lurenburgi torn lammutati 1767. aastal.
Anu Kannike

Anu Kannike (sünninimi Anu Varrak; sündinud 14. augustil 1967) on eesti etnoloog. 
Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna ajaloo ja kunstiajaloo erialal. 1995. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas magistritöö ja 2002. aastal doktoritöö etnoloogia alal. Doktoritöö "Kodukujundus kui kultuuriloomine: etnoloogiline Tartu-uurimus" on ilmunud Eesti Rahva Muuseumi sarjas 2002. 
Ta on töötanud Tartu Ülikoolis, Londoni Ülikoolis ja Tallinna Ülikoolis. Ta töötab Eesti Rahva Muuseumi vanemteadurina. 
Anu Kannike on raamatute "101 Eesti toitu ja toiduainet" (2016), "Eesti eluolu 100 aastat" ja "Moodsa elu õppetunnid" (2022) kaasautor. Ta on avaldanud teadusartikleid Eesti argikultuuri ajaloost ja kaasajast, eeskätt kodukultuurist ja toidukultuurist ning museoloogiast. 
Isiklikku.
Tema vanaisad olid poliitik Johannes Kurvits ning sõjaväelane Eerik Varrak. Tema ema oli muuseuminõunik Kaia Varrak. Tema abikaasa on diplomaat Sulev Kannike. Tema vanaonu oli kunstnik Georg Westenberg.
Aleksandr Solovjov

Aleksandr Solovjov on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Digitaalne kihistumine

Digitaalne kihistumine on ühiskonnaliikmete eristumine selle järgi, millisel määral nad oskavad infotehnoloogilisi lahendusi kasutada ja on selleks motiveeritud, saades neist kasu oma igapäevaelu parandamisel.
Digitaalne kihistumine on digitaalse lõhe analoog n-ö järgmisel tasandil, kus ebavõrdsus tuleneb mitte info omamisest või puudumisest, vaid erinevusest interneti ja muu infotehnoloogia kasutusviisides.
E-teenus

E-teenus (inglise keeles "e-service", pikemalt elektroon(ili)ne teenus, inglise "electronic service") on teenus, mida osutatakse ja kasutatakse elektrooniliste kanalite kaudu, peamiselt internetis või mobiiltelefoni teel. E-teenuste pakkumisega tegeleb e-kaubandus ja e-riik. Interneti arenguga on e-teenuste osakaal majanduses järjest kasvanud.
PIN-kalkulaator

PIN-kalkulaator on seade, mille abil saab kasutaja ennast identifitseerida interneti- või mobiilipangas. Kuna kalkulaator on kohandatud vastavalt kasutajatunnusele, siis internetipanka sisenejalt küsitakse kasutajatunnust ja kalkulaatori enda genereeritud 6- või 8-kohalist ühekordset koodi. Maksekorralduste või lepingu muutuste kinnitamiseks kuvab internetipank kinnituskoodi, mille kasutaja peab PIN-kalkulaatorisse sisestama ning saadud vastuse internetipanka edastama. 
PIN-kalkulaatori turvalisus põhineb kaheetapilisel tuvastamisel: kõigepealt toimub identifitseerimine kasutaja enda määratud PIN-koodiga, mille ta sisestab kalkulaatorisse, seejärel genereerib PIN-kalkulaator parooli, mille kasutaja peab internetipanka pääsemiseks sisestama. Krüptograafiliselt põhineb PIN-kalkulaatori protokoll sümmeetrilisel krüptograafial (DES või 3DES) ning panga serveri ja konkreetse kalkulaatori kliendi konto külge sidumisel (initsialiseerimisel) loodud jagatud saladusel. 
Eesti interneti-pankade PIN-kalkulaatorid kuuluvad enamasti Vasco Data Digipass sarja. 
Maailmas on olnud kasutusel ka teisi, sarnaseid või vähem sarnaseid PIN-kalkulaatoreid, näiteks .
Internetivabadus

Internetivabadus on internetikasutajate õigus alusetute piiranguteta ligipääsuks internetile ja internetisisule ning internetikasutusega seotud õigustest kinnipidamisele. Viimaste hulka kuuluvad näiteks õigus sõnavabadusele, õigus kaitstusele ebainimliku kohtlemise eest, õigus eraelu puutumatusele, õigus isikuandmete kaitsele jne.
Paljud väljaspool internetti kehtivad inimõigused on rakendatavad ka internetis, kuid infotehnoloogia on loonud uusi viise nii nende tagamiseks kui ka rikkumiseks. Lisaks muudab õiguste küsimused juriidiliselt keeruliseks interneti rahvusvaheline, eri riikide jurisdiktsioone ületav iseloom. Internetivabaduste rikkumise üks levinumaid viise on internetitsensuur, mida rakendavad sageli ebademokraatlikud riigid (Hiina RV, Türgi, Venemaa, Korea RDV), kuid mille juhtumeid esineb ka demokraatlikes riikides. Viimastel aastakümnetel on mitmeid õigusakte ja rahvusvahelisi lepinguid peetud internetivabadusi kahjustavateks ning nende vastu on ktekkinud avalikud protestid, tuntuim taoline leping oli ACTA.
Internetivabaduse piiramist peetakse sageli õigustatuks juhtumitel, mis seostuvad internetivälise kuritegevusega nagu lasteporno levitamine, terrorism ja rahapesu. Samas põhjendatakse sel viisil ka niisugusi vabaduse rikkumisi, mille puhul kuritegelikud seosed on tõestamata või pelgalt retoorilised.
Internetivabadus on eri riikides reguleeritud erinevalt. Selle õiguslikud tagatised võivad mitte olla seotud spetsiifiliselt internetiga, vaid tugineda üldistele vabadustele ja õigustele. Siiski tunnistatakse rahvusvaheliselt üha laiemalt interneti õiguslikku spetsiifikat ja vajadust tagada internetivabadus eraldiseisvate meetmetega.
Infokihistumine

Infokihistumine on ühiskonnagruppide erinevus nende infooskuste ja infole ligipääsu alusel. Selle üks vorme on digilõhe, infoühiskonnas tekkinud erinevus ühelt poolt internetile vaba ligipääsuga ning selle võimalusi kasutada oskavate ning teiselt poolt internetile halvasti või üldse mitte ligipääsevate ja selle võimalusi mitte valdavate inimeste vahel. 
Olulised on erinevused nii inimeste kasutatavas riistvaras ja ITK-lahendustes, mis pakuvad neile erinevaid võimalusi, kui ka oskustes neid võimalusi realiseerida (digitaalne kirjaoskus). Samas põhjustab infokihistumist mitte üksnes infotehnoloogia, vaid ka muud meedia- ja ühiskondlikud kanalid. Samuti on olulised keelelised ja geograafilised piirangud ning traditsiooniline kirjaoskus, mille määr maailma mastaabis suuresti kõigub.