tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The War Is Not Over

"The War Is Not Over" (eesti keeles "Sõda pole möödas") oli Läti võistluslaul 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, mille autor on Mārtiņš Freimanis ja mille esitasid inglise keeles Valters &amp; Kaža.
Laul on õrn ballaad mõnevõrra elliptiliste sõnadega. Duett laulab:
"The war is not over, everyone knows it/It's just a reason to make us believe/That someone's the loser, someone's the winner"
Eesti keeles:
"Sõda pole läbi, kõik teavad seda/See on vaid põhjus panemaks meid uskuma/Et keegi on kaotaja, keegi on võitja"
– mida saab tõlgendada kui kutsungit kuulajatele mitte uskuda, mida ametlikud allikad edastavad.
Varasemad salvestised sisaldasid sõnu "That someone is loser, that someone is winner", kuid need vahetati veidi muudetuna välja selleks, et laulusõnad vastaksid inglise keele grammatikale.
Valters &amp; Kaža esitasid laulu, istudes kõrgetel toolidel ja mängides akustiliste kitarridega. Viimane refrään esitati püstijalu ning ilma kitarrideta, kasutades viipekeelt, mis käis sõnadega kaasa.
Et Läti ei olnud 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistluste tulemusel järgmise aasta finaali kvalifitseerunud, pidi laul läbima kõigepealt poolfinaali. Lugu oli järjekorras viies, pärast Moldova esitaja Zdob şi Zdubi laulu "Boonika bate doba" ning enne Monaco laulja Lise Darly ballaadi "Tout de moi". Läti lugu sai 85 punkti ning pääses 25 seas 10 finaalipääseja hulka.
Finaalis esitati laulu kahekümne kolmandana, pärast Šveitsi esindava Vanilla Ninja lugu "Cool Vibes" ning enne Prantsusmaa lauljatari Ortali lugu "Chacun pense à soi". Läti laul kogus 153 punkti ja tuli 24 laulu seas viiendaks, mis kvalifitseeris Läti järgmise võistluse finaali. Lugu sai 12 punkti Iirimaalt, Leedult ja Moldovalt.
Läti järgmise aasta võistluslugu oli "I Hear Your Heart", mida esitas ansambel Cosmos.
Laulust "The War Is Not Over" tegi Taani popgrupp Michael Learns to Rock salvestise oma albumile "Eternity".
Laulu autor Mārtiņš Freimanis suri 2011. aastal 32 aasta vanuselt.
Üks laulu esitajaid Valters Frīdenbergs suri 30 aasta vanuselt 17. oktoobril 2018 vähki.
Hariliku rästiku mürk

Hariliku rästiku mürgiks (ladina "venenum Viperae berus") nimetatakse rästiku süljenäärmete toksilist eritist (sülge), mis on kliiniliselt tähtis droog.
Hariliku rästiku mürgiks nimetatakse ka maokasvandustes ning kodumajapidamistes rästikutelt lüpstavat värsket sülge, sellest valmistatud kuivmürki ning katseloomadele süstitavat hariliku rästiku mürki.
Tavaliselt on see kollakat värvi, lõhnatu õlijas eritis (vedelik), mis seguneb veega üsna lihtsalt. Hariliku rästiku mürk alkoholis ei lahustu, vaid vajub enamasti kristalse moodustisena alkoholiga täidetud anuma põhja.
Hariliku rästiku mürgi ained on ravimpreparaadi Viprosal B peamiseks toimeaineks.
Keemiline koostis.
Rästiku süljenäärmete nõres (vedelikuna) on tuvastatud mitmeid ensüüme (pole teada, kas on uuritud ka rünnaku ehk normaalse jahi käigus eritatava nõre keemilist koostist): proteaase, fosfolipaase, nukleotidaase, hüaluronidaase, metalloproteinaase (75% hariliku rästiku mürgi proteolüütilisest toimest omistatakse just nimetatud proteinaasidele) jt.
Peamine toimeaine on viperotoksiin.
Hariliku rästiku mürk loomade vereringes.
Rästikud kasutavad eesmürgihambaid väikeste saakloomade surmamiseks aga ka enesekaitsel. Kokkupuutel (sisenemine vereringesse) teiste bioloogiliste organismidega nagu röövloomad ja vaenlased (näiteks inimene) võib toksiin põhjustada eri raskusastmega mürgistusseisundeid ka surma.
Rästikutelt laboratooriumides kogutud mürgi keskmine surmav annus laborihiir(t)ele manustatuna on naha alla süstituna 6,45 mg/kg, kõhuõõnde süstituna 0,80 mg/kg ja veeni süstituna 0,55 mg/kg.
Mäe-Lehtsoo tamm

Mäe-Lehtsoo (ka Mäe-Lõhtsuu) tamm on Võrumaal Antsla vallas Kirikukülas kunagise Mäe-Lõhtsuu veski lähedal kasvav põlispuu. Tüve ümbermõõdu järgi on Mäe-Lehtsoo tamm Eesti jämedaima, Tamme-Lauri tamme järel teisel kohal. Tüve ümbermõõt on 7 meetrit, hiljem 7.30 ja kõrgus oli 1998. aastal 28 meetrit. Hendrik Relve andmetel on Mäe-Lehtsoo tamm suurima tüve mahuga tamm Eestis – puu tüvi kõrgub märkimisväärselt ahenemata ligi 6 meetri kõrgusele.
Timur Vermes

Timur Vermes (sündinud 1967 Nürnbergis) on Saksa kirjanik.
Elukäik.
Tema ema on sakslane ja isa ungarlane. Varem töötas Vermes variautorina, kuid 2012. aastal ilmus tema esikromaan "Ta on tagasi" ("Er ist wieder da").
Romaan "Ta on tagasi".
Romaan "Ta on tagasi" on satiiriline teos Adolf Hitlerist ja 21. sajandi Saksamaast. Teose eestikeelne tutvustus algab järgmiselt: "Suvi 2011. Adolf Hitler ärkab tühermaal Berliini südames. Ilma sõjata, ilma parteita, ilma Evata. Igal pool tuhanded võõramaalased ja ... Angela Merkel."
Romaani on Saksamaal müüdud üle miljoni eksemplari.
Eesti keeles ilmus teos 2013. aastal (tõlkija Piret Pääsuke). Inglise keeles ilmus teos pealkirjaga "Look Who's Back" 2014. aasta aprillis. 
Romaani "Ta on tagasi" põhjal valmis saksa režissööril David Wnendtil 2015. aastal rohke musta huumoriga vürtsitatud mängufilm "Vaata, kes on tagasi" (originaali pealkiri "Er ist wieder da", inglise keeles "Look Who's Back"). Adolf Hitlerit mängib seal Oliver Masucci.
Aleksander Klauson

Aleksander Klauson (sündinud 11. detsembril 1959 Tallinnas) on eesti mehaanikateadlane.
Haridus.
Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna "cum laude". Aastatel 1982–1985 oli ta Tallinna Polütehnilises Instituudis aspirantuuris (juhendaja professor Jaan Metsaveer). 1987. aastal kaitses ta füüsika-matemaatika kandidaadi väitekirja. Järeldoktorina oli ta Le Havre’i Ülikoolis 1993. Füüsika-matemaatikakandidaat 1987.
Töökäik.
Ta oli aastatel 1981–1983 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusmehaanika kateedri assistent, aastatel 1986–1987 oli ta sama kateedri vanemõpetaja ja aastatel 1987–1992 sama kateedri dotsent. Aastatel 1992–1999 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli (ehitusteaduskonnas) mehaanikainstituudi dotsent, aastatel 1999–2003 oli ta erakorraline vanemteadur. Aastatel 2003–2016 oli ta mehaanikainstituudi tehnilise mehaanika professor, lisaks oli ta 2005. aastast tehnilise mehaanika õppetooli juhataja ja mehaanikainstituudi direktor. 2017. aastast on ta ehituse ja arhitektuuri instituudi professor.
Teadustöö.
Tema teadustöö põhisuunad on loodusteadused ja tehnika, mehaanika (täpsemalt lainelevi modelleerimine õhukeseseinalistes konstruktsioonides).
Avaldanud 42 teaduspublikatsiooni. 
Teaduskorralduslik tegevus.
Tartu ülikooli mehaanikainstituudi nõukogu liige 2002−2016; ehitusteaduskonna nõukogu liige 2010−2016; Ameerika Akustikaühingu liige; Allvee akustika tehnilise gruppi liige (TG Noise) 2015−...; ELCOM-i rühma "pressure" liige 2015−...; Ehituse ja arhitektuuri instituudi nõukogu liige 2017−...
Liikmesus.
Ta on Ameerika Akustikaühingu liige 1996
Isiklikku.
Ta on Vladimir Klausoni poeg. Huvialad: tervisejooks, mägimatkamine.
Saphenophis

Saphenophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Saphenophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Colombias ja Ecuadoris.
Rodriguesophis

Rodriguesophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Rodriguesophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Brasiilias.
Rhadinophanes

Rhadinophanes on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Rhadinophanes" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Guerrero osariigis Mehhikos.
1896-klassi hüdrograafialaev

1896-klassi hüdrograafialaev (originaaltõlkes suur hüdrograafiakaater – "Большой гидрографический катер пр.1896") on Nõukogude Liidus külma sõja ajal suurel hulgal toodetud väike hüdrograafialaev. On seni kasutusel.
NATO klassifikatsioon Nyryat-2.
Ajalugu.
Laevu valmistati Nõukogude Liidus aastail 1964–1977 üle 100 eksemplari, sealhulgas ekspordiks vähemalt 13. Hiljem on mõned laevad jäänud endise Nõukogude Liidu aladel iseseisvunud riikidele. Algul nimetati neid ka hüdrograafia mõõdistuspaatideks (GMB). Paljud laevad on nüüdseks kas maha kantud, antud üle mereklubidele või läinud eraomandusse. Siiski on suur osa veel kasutuses.
Laevu on kasutatud peamiselt poilaevadena, kuid vähesel määral ka muudes ülesannetes. Kaks laeva ehitati spetsiaalselt ahtrisse pikendatud tekiehitisega kasutamiseks õppelaevana (1896U).
Kirjeldus.
Laeva otstarbekas maksimaalne veeväljasurve on 125 t ning see on mõeldud töödeks sadamais, reidil ja jõesuudmetes. Merekõlblikkus on piiratud kuni 5-pallise tuulega. Laeva kere jaguneb viieks veekindlaks sektsiooniks, millest ükskõik millise uputamisel säilib ujuvus. Ökonoomne kiirus on umbes 10 sõlme. Laeval on kaks laadruumi ja lisaks võimalus paigutada tekile kuni 20 t lasti. Vöörikraana tõstejõud on kuni 0,9 t, ahtrikraanal 1,5 t. Üldjuhul laeval pardarelva pole, kuid vähemalt eksporditud laevadele on neid paigaldatud.
Eestis.
Nõukogude Liidu Sõjamerelaevastiku hüdrograafiateenistus kasutas selle klassi laevu töödeks rannavetes. 1994. aastal sai Eesti Veeteede Amet lahkuvatelt Vene asutustelt enda käsutusse kaks sellist laeva. Need said nimeks EVA 309 ja EVA 310 ning olid mitme aasta jooksul kasutusel poilaevadena. Hiljem kanti need seoses moodsamate laevade saabumisega maha. 
Vähemalt üks algselt 1896-klassi hüdrograafialaev, reis-kaubalaev Arabella, on praegugi Eesti lipu all.
Rhadinaea

Rhadinaea on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Rhadinaea" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Ameerika Ühendriikides, Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Colombias.
Uus-Meremaa veinid

Uus-Meremaa veinid on veinid, mida toodetakse Uus-Meremaal, kus asuvad maailma kõige lõunapoolsemad ja kõige idapoolsemad veinipiirkonnad. Kõige enam toodetakse valgeid veine.
Uus-Meremaa veinide ajalugu.
Uus-Meremaa puhul on tegu uue maailma veiniriigiga. Veini hakati seal valmistama 19. sajandi esimeses pooles kuid tõelise hoo sai see sisse 1960. aastate lõpus. Sellest ajast alates on Uus-Meremaa veinitööstus arenenud väga kiiresti ja saanud riigi väga oluliseks kaubaartikliks.
Uus-Meremaal kasvatatavad viinamarjasordid.
Populaarsemad veinitooraine viinamarjasordid (lähtudes toodetud veini kogusest):
Kogu veinitoodangust moodustavad Sauvignon Blanci veinid ligikaudu 68%. Eksporditavast veinitoodangust moodustavad valged veinid ligikaudu 91% ja Sauvignon Blanci veinid 83%.
Eripataljonid Ida ja Lääs

Eripataljonid "Ida" ja "Lääs" (vene keeles "Специальные батальоны "Восток" и "Запад"") olid kaks Tšetšeenias baseeruvat Venemaa sõjaväeluure (GRU) Spetsnazi üksust. Isikkoosseisus olid ülekaalus tšetšeenid, juhtivkoosseisus oli nii venelasi kui tšetšeene. Üksused moodustati algselt kahe rooduna 1999. aastal. Väidetavalt saadeti üksused laiali 2008. aasta lõpul.
Krokodillikuusk

Krokodillikuusk on hariliku kuuse haruldane vorm, mis leiti Eestist Kiidjärvelt.
Ajalugu.
Paarkümmend aastat tagasi leiti teises metsarindes 25 m kõrgune imeliku krobelise koorega kuusepuu. Leidja Ain Erik ei osanud teda määrata ning nimetas ta esialgu palmitüveliseks kuuseks. Toomas Frey juhendamisel määrati see korgikuuseks ("Picea abies f. tuberculata"). Selle nimetuse all jäigi ta aastateks RMK Kiidjärve Looduskeskuse Roiupalu õpperajal huvitavaks vaateobjektiks. 
Kui kuusk oli kasvanud 30 m kõrguseks ja tüvi paisunud 30 cm jämeduseks, oli koor-korp paksenenud ja rõmenenud ning ulatus 5 m kõrguseni. Tekkis kahtlus, kas on ikka tegu korgikuusega? Ain Erik tegi kuusest fotod ja saatis need uurimiseks Eesti Dendroloogia Seltsi presidendile Aino Aaspõllule, kes arvas kohe, et see ei ole korgikuusk. Koos Soome dendroloogidega asus ta kuusevormi täpsemalt selgitama. Mõningase sarnasuse järel tulid arvesse mõned juba kirjeldatud kuusevormid, kuid nende korbamügarike algtekke põhjuseks on tüvepinnalt tekkinud puidumügarik. Aga Kiidjärve korgikuuse koorekonaruste aluspind tüvel on tasane – seega mügarike sees ei ole puitu. Soome korbakuusel on korp pikkade vaaludena, aga meie kuusel moodustub korbast ruudustik.
Dendroloogidel ei jäänud muud üle, kui tunnistada, et Ain Erik on leidnud täiesti uue, seni teadmatu ja kirjeldamata kuusevormi, millele Soome teadlased pakkusid alul teaduslikuks nimeks "Picea abies f. estica". Leidja ettepanekul ja soomlaste uuemaid mõtteavaldusi arvestades võinuks eestikeelne nimi olla Kiidjärve krokodillikuusk – "Picea abies f. crokodilus". Seda toetas ka Soome dendroloog Kimmo L. Kolkka, sest see nimi iseloomustavat puud kõige paremini, kuna kuuse korbastik sarnaneb Niiluse jões elutsevate krokodillide seljamustriga.
Fotode järgi kinnitas Kiidjärve kuuse erilisust ka Saksa Dendroloogia Seltsi (Deutsche Dendrologische Gesellschaft) president professor H. C. Peter A. Schmidt, kes kinnitas, et temale ei ole selline kuuse korbavorm tuntud ei loodusest ega kirjandusest. Teaduslikuks kinnituseks oleks muidugi vaja veel mõne sellise puuisendi leidmine. 
Krokodillikuuse esmaleiust ilmus Saksa Dendroloogia Seltsi 2012. aasta aastaraamatus nr. 97 A. Eriku ja Peter A. Schmidti ühisartikkel koos kuuse fotodega. Professor tegi ettepaneku sellele erilisele kuuse vormile anda ajutine ladinakeelne nimi "Picea abies fo. erikii" P.A. SCHMIDT, nom.prov., bzw. 'Erik'
Orlan-10

Orlan-10 (vene keeles «Орлан-10») on Venemaal Peterburis Venemaa sõjaväele toodetav mitmeotstarbeline ühe mootoriga propellerdroon.
Ukraina Julgeolekuteenistuse teatel kasutati sellist drooni Donbassi sõjas Ida-Ukrainas. Üks seda tüüpi droon tulistati alla Donetski lähistel 2014. aasta 28. mail, selle rusudest avaldati ajakirjanduses ka fotod.
Lennutehnilised omadused.
Peamised andmed:
Schwanni rakud

Schwanni rakud (ladina "Gliocytus periphericus") on selgroogsetel loomadel piirdenärvide aksonit ümbritsevad ja närvikiudude müeliintupe moodustavad tugirakud.
Schwanni rakkude areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Schwanni rakud surevad apoptoosi käigus.
Histoloogia.
Schwanni rakud on gliiarakkude tüüp. Nende ülesandeks on aksonite varustamine müeliiniga ja nende isoleerimine (kaitsmine), aga ka antigeenide tutvustamine T-rakkudele ning osalemine närvide arengus, reparatsioonis ja tööshoidmises.
Schwanni rakud on tundlikud steroidhormoonide suhtes, neil rakkudel on östrogeeniretseptorid ja östradiool stimuleerib nende paljunemist, ka insuliin soodustab Schwanni rakkude arengut (retseptorid IGF-I).
Patoloogia.
Inimestel seostatakse Schwanni rakkudega mitmeid haiguslikke seisundeid, näiteks krooniline põletikuline demüeliniseeriv polüradikulaneuropaatia, Guillaini-Barré sündroom ja leepra.
Perekondlikeks haigusteks, mille tekkes osalevad Schwanni rakud, loetakse Charcot'-MarieToothi tõbi, Krabbe tõbi ja Niemanni-Picki tõbi.
Schwanni rakkudest pärinev healoomuline kasvaja on schwannoom.
Schwanni rakke on leitud ka polüskleroosi põdevate haigete seljaajust.
Nimi.
Schwanni rakud on nimetatud Saksa anatoomi ja füsioloogi Theodor Schwanni (1810–1882) auks.
Porsche Macan

Porsche Macan on Porsche väiksem sportmaastur, mis on tootmises 2014. aastast. Macan on ehitatud Audi Q5-ga samale platvormile
Mootoreid on kolm: 3,0 – (Macan S) ja 3,6-liitrised (Macan Turbo) bensiinimootorid ja 3,0-liitrine (Macan Diesel) diiselmootor. Macan S-il on 340 hj ja 460 Nm, S jõuab 0–100 km/h 5,4 sekundiga ja kulutab 9 l kütust sajale kilomeetrile. Diiselmootoriga Macan Dieselil on 258 hj ja 580 Nm, diisel jõuab 0–100 km/h 6,3 sekundiga ja kulutab 6,2 l/100 km. Macan Turbol on 400 hj ja see jõuab 0–100 km/h 4,8 sekundiga.
2019. aastal läbis Macan mudeliuuenduse, mille käigus muudeti mootorivalikut ning Macan sai ette ja taha uued leed-tuled. Suurim väline erinevus on uue disainiga üle terve tagaluugi ulatuvad tagatuled.
Volvo XC90

 
Volvo XC90 on Volvo suurim kolme istmereaga linnamaastur, mida on toodetud 2002. aastast ning millest 2020. aasta seisuga on tootmises teine põlvkond. 
1. põlvkond.
Tegu oli Volvo esimese suure linnamaasturiga, mida esitleti 2002. aasta jaanuaris Põhja-Ameerika autonäitusel. Kasutusel oli Volvo P2 platvorm, mida kasutati ka mitme muu Volvo mudeli (näiteks S80, V70 jt) juures. 
Mootorivalik oli lai: saadaval olid 2,4-liitrised R5-diiselmootorid, 2,5-, 3,0- ja 3,2-liitrised bensiinimootorid ning võimsaim jõuallikas oli Yamaha toodetud 4,4-liitrine V8-bensiinimootor, mille võimsus oli algusaastatel 215 kW ja hiljem 232 kW. 
2. põlvkond.
2. põlvkonna autosid hakati tootma 2014. aastal ning auto on ehitatud täiesti uuele Scalable Product Architecture (SPA) platvormile. 
Saadaval on nii bensiini- kui ka diiselmootorid, mis on kõik 4-silindrilised ja 2,0-liitrised. Saadaval on ka pistikuhübriid, mille mootoritähiseks on T8 Twin-Engine. 
Kõik autod on varustatud 8-käigulise automaatkäigukastiga. Istekohtade arv sõltub konkreetsest turust ja mootori versioonist ning saadaval on 4-, 5-, 6- ja 7-istmelised versioonid. 
Uus XC90 sai 9-tollise puuteekraani.
Ain Erik

Ain Erik (14. märts 1932 – 30. juuli 2018) oli metsamees, loodusõppe spetsialist ja loodushoidja. 
Elukäik ja töö.
Ain Erik sündis Pärnumaal Audru metskonna metsaülema peres, lõpetas 1950. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1955. aastal "cum laude" Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsanduse ja maaparanduse teaduskonna (õppima asus ta veel Tartu Riiklikku Ülikooli, kuid 1951. aastal loodi eraldi Eesti Põllumajanduse Akadeemia).
Ülikooli lõpetamise järel töötas ta Vändras metsaülemana (august 1955 – juuli 1958), seejärel Suure-Jaani metsamajandis (1958 juuli − 1966 juuli; metsakultuuride ja hooldusraiete meister, insener metsakasutuse alal, 1962. aastast vaneminsener), Jõgeva metsamajandi peametsaülema (1966–1971) ja direktorina (1971–1981). Tööle asudes oli nimetus veel Kurista metsamajand, alates 1978 Jõgeva metsamajand).
1981. aastast elas ja töötas ta Põlvamaal Kiidjärvel. Aastatel 1981–1997 oli ta Kiidjärve metsaülem, kuni 2008. aastani Riigimetsa Majandamise Keskuse loodushoiu (puhkemajanduse) osakonna loodusõppe spetsialist ja puhkeala juhataja (1998. aastal avatud RMK Kiidjärve Looduskeskus).
Ain Eriku tegevus oli mitmetahuline ja samas väga terviklik. Tema eestvedamisel kujundati Ahja jõe keskjooksul välja Kiidjärve-Taevaskoja huvimets. Ta tundis suurt huvi kodukandi pärandkultuuri vastu. Ain Erik tegi kaastööd trükiväljaannetele, Kiidjärve looduskeskuses töötades koostas teabematerjali, pildistas ja kirjeldas mitmeid huviväärseid loodusobjekte, nende hulgas nn krokodillikuuske Kiidjärve mail.
Isiklikku.
Ain Eriku vaateid mõjutas tugevalt isa Paul Erik. Isa metsameheks kujunemise loo on avaldanud Õpetajate Leht: "Pärnumaa noormees Paul Erik pidi eelmise sajandi algusaastatel otsustama, mida oma eluga peale hakata. Üldhariduskool oli pooleli jäänud, kodukülas alustada raske. Otsus omandada Kaug-Idas metsandusharidus võimaldas mitme riigikorra ajal tööd ja leiba." Lembit Lauri küsitles P. Erikut saate "Kirjutamata memuaare" tarbeks 1977. aastal, sõna saavad ka pojad Ain ja Ülo.
Olulisel kohal oli läbi elu muusika. Suure-Jaani metsamajandi perioodi helgemaid mälestusi oli segakooriga Ilmatar seotu: "Aga nüüd tuli metsamajandisse tööle Ain Erik ja hakkas aktiivselt segakoori organiseerima. Dirigendikepp usaldati Ain Eriku abikaasa ja keskkooli muusikaõpetaja Mare Eriku kätte." 
"Pean sügavalt tänulik olema oma Saatusele, kelle tahtel minu elutee läbis Suure-Jaani ajal, mil siin elasid veel suured suurejaanilased, kuulsad eesti helimeistrid Hüpassaare ja Lehola laulikud Mart Saar ja Villem Kapp. Võimsad muusikamehed Artur Kapp ja Julius Vaks puhkasid aga kahjuks sel ajal juba kohalikul kalmistul Kappide perekonnarahupaigas.
Suure-Jaani jõudsin ma 1958. a suvel äsja Vändras minu abikaasaks saanud noore sädeleva Marega, kes hariduselt oli muusikaõpetaja ja koorijuht, mina aga metsamajanduse insener."
Nissan X-Trail

Nissan X-Trail on Nissani maastur. Seda on toodetud 4 põlvkonda alates 2000. aastast. Alates 3. põlvkonnast müüakse X-Traili Põhja-Ameerika turul ka Nissan Rogue'i nime all.
1. põlvkonna X-Traili toodeti ka vesinikuga töötava kütuseelemendiga, selle mudeli tähis oli FCV. 
3. põlvkonna X-Trailil (koodnimega T32) on esimese Nissani mudelina kolm istmerida ja tegu on seitsmekohalise autoga. Sellel on bi-LED esituled, Nissani turvakilbisüsteem, 3. põlvkonna meelelahutus-, navigatsiooni- ja teabesüsteem NissanConnect ning uus istmesüsteem. Seda toodetakse nii esi- kui ka nelikveolisena.
4. põlvkonna X-Traili (koodnimega T33) esitleti Põhja-Ameerikas 2020. aasta suvel esmalt Nissan Rogue'i nime all ning Nissan X-Traili nime all. Esitlus toimus Shanghai autonäitusel. 
2022. aasta septembris esitleti Euroopas uut X-Traili. Euroopa turul on mootorivalikus ainult hübriidajamid: muutuva surveastmega 1,5-liitrine turboga kerghübriid bensiinimootor ja e-Power-seeria hübriidid, millest üks on esiveoline ja teine nelikveoline.
Valentin Mankin

Valentin Mankin (19. august 1938 – 1. juuni 2014) oli juudi päritolu Ukrainas sündinud Nõukogude Liidu purjesportlane.
Mankin on ainus purjetaja, kes on võitnud olümpiakulla kolmes võistlusklassis – Finni, Tempesti ja Stari jahiklassis.
1988. aastast töötas ta treenerina Itaalias. Tema käe all on teiste seas treeninud Luca Devoti ja Alessandra Sensini.
Kanozero

Kanozero (vene keeles "Кано́зеро") on järv Venemaal Koola poolsaare edelaosas, Umba jõe keskjooksul.
Kanozero veepinna tase on 52 meetrit üle merepinna. Välja voolavad Kitsa ja Rodvinga jõgi. Muna ja Kana jõgi voolavad läbi Kanozero Umba jõkke.
Järve kallastelt ja kolmelt järvesaarelt on leitud üle 1000 kaljujoonise.
Jeep Renegade

Jeep Renegade on Jeepi toodetav väike neljaukseline maastur, mida esitleti 2014. aasta Genfi autonäitusel. See on Fiati ja Jeepi koostöö esimene vili. 
Renegade on ehitatud Fiat 500X-ga samale platvormile, aga 500X erineb Renegade'ist selle poolest, et viimane on maastikusuutlikum (kliirens 20 cm). 
Renegade on saadaval esi- ja ka nelikveolisena. Nelikveosüsteem kannab nime Selec-Terrain. Selec-Terrain'il on viis režiimi: Auto, Snow, Sand, Mud ja Rock. 
Käigukastidest on saadaval muuhulgas ka 9-käiguline automaatkäigukast.
2019. aastal läbis Renegade mudeliuuenduse, mille käigus uuendati juhiabi- ja turvasüsteeme ning multimeediakeskust. Mootorivalikusse lisandusid 1,0- ja 1,3-liitrised bensiinimootorid, vastavalt 120 ja 150 hobujõudu. Käigukastide valikus on 6-käiguline käsikäigukast, topeltsiduriga automaatkäigukast ja endiselt ka 9-käiguline automaatkäigukast.
2021. mudeliaastast alates on saadaval ka pistikuhübriid Jeep Renegade 4xe, millel on 1,3-liitrine turboga bensiinimootor ja elektrimootor ning mis Longitude ja Limited versioonis arendab võimsust 190 hj ja Trailhawk versioonis 240 hj. Aku mahtuvuseks öeldakse 11,4 kWh.
Henning Carlsen

Henning Carlsen (4. juuni 1927 Ålborg – 30. mai 2014 Kopenhaagen) oli taani filmirežissöör.
Carlseni film "Sult" kuulub Taani kultuurikaanonisse.
Cadillac Escalade

Cadillac Escalade on General Motorsile kuuluva kaubamärgi Cadillac all toodetav suur "body-on-frame" konstruktsiooniga (eraldi raamile asetatud kere) luksusmaastur ja esimene Cadillaci nime all toodetav maastur. Escalade on luksuslikum versioon Chevrolet' sõsarmudelitest Tahoe (tavaversioon) ja Suburban (pikendatud versioon), kõiki kolme autot toodetakse samal põhjal. Escalade'i tootmist alustati 1998. aastal ning see oli mõeldud konkureerima Mercedes-Benzi M-klassi, Range Roveri ja Lexus LX-iga ning ka Fordi 1998. aastal välja lastud Lincoln Navigatoriga.
Alates 2003. mudeliaastast on Escalade'i toodetud ka pikendatud variandis ESV.
Kolmas põlvkond (2007).
Escalade läks 2007. mudeliaastaks üle uuele GMT900 platvormile, nagu ka kõik tema kaasmudelid (Silverado, Sierra, Suburban, Tahoe, Avalanche, Yukon, Yukon XL ja Yukon Denali), mis toodi turule samaaegselt. 
Neljas põlvkond (2015).
7. oktoobril 2013 esitles Cadillac New Yorgis toimunud staariderohkel üritusel neljanda põlvkonna Escalade'i ja Escalade ESV, mis toimus vaid kuu aega pärast seda, kui GM avalikustas Chevrolet ja GMC järgmise põlvkonna maasturid. 
Escalade'i 4. põlvkonda hakati tootma 2014. aastal. Mootoriks on 6,2-liitrine bensiinimootor (420 hj). Escalade'il on kuus istekohta.
Viies põlvkond (2021).
Viienda põlvkonna Escalade'i tootmist alustati 2020. aastal. 
Escalade-V.
Cadillac tõi 2022. aastal turule Escalade'i võimsaima versiooni, mida sai nimeks Escalade-V. Escalade-V on suurim performance-maastur Põhja-Ameerika turul. See kasutab 6,2-liitrist mahtkompressorida ülelaetud V8 mootorit. Selle jõudlus on 509 kW (691 hj) ja 885 N⋅m pöördemomenti. Auto on varustatud 10-käigulise automaatkäigukastiga ning kiirendus 0-60 miili/tunnis (0-97 km/h) võtab aega vaid 4,4 sekundit. Soovituslik hind algab 149 990 dollarist. Escalade-V on saadaval ka pikema teljevahega ESV mudelina. 
Escalade EXT.
Teise ja kolmanda põlvkonna mudelitest oli müügil ka lühikese kasti ja nelja uksega versioon, mis kandis nime Escalade EXT. Selle sõsarmudeliks oli Chevrolet Avalanche.
Surnud 30. mail

"Siin loetletakse 30. mail surnud tuntud inimesi.
BMW X6

BMW X6 on BMW poolt toodetav sportliku välimusega maastur, mida esitleti 2008. aasta aprillis. BMW ise nimetab X6 kui "sports activity coupé" (SAC), mis peaks endas ühendama maasturi omadused (suured rattad, kõrge kliirens ja nelikvedu) ja sportliku kupeeliku kere. 
Teine põlvkond (F16; 2015–2019).
Teine põlvkond avalikustati 2014. aasta Pariisi autonäitusel ning üks oluline uuendus oli uus 8-käiguline automaatkäigukast. Lisaks suurenes ka uue mudeli pagasiruum ning auto jõudis müügisaalidesse 2014. aasta lõpus. 
Kolmas põlvkond (G06; 2020–tänapäev).
2019. aasta juulis tutvustati 3. põlvkonna X6. Auto väliskuju muudeti agressiivsemaks ja iluvõre nurgelisemaks ning esmakondselt BMW ajaloos lisati iluvõrele taustavalgustus.
Mitsubishi Outlander

 
Mitsubishi Outlander on Mitsubishi toodetav maastur, mis tuli Mitsubishi Airtreki nime all Jaapanis müügile 2001. aastal. 
Seda on toodetud neli põlvkonda, kusjuures kolmandale põlvkonnale on tehtud kaks mudeliuuendust. Kolmanda põlvkonna mudelist on saadaval on ka laetav pistikuhübriid, mis kannab nime Outlander PHEV. 
Esimene põlvkond.
Esimene põlvkond aastal jõudis Euroopa ja Põhja-Ameerika turgudele 2003. aastal.
Teine põlvkond.
Teisest põlvkonnast alates võeti ka Jaapanis kasutusele Outlanderi nimi ning teine põlvkond jõudis turgudele 2006. aasta sügisel.
Kolmas põlvkond.
Kolmanda põlvkonna Outlander avalikustati 2012. aasta Genfi autonäitusel. 
3. põlvkonda uuendati 2015. aastal.
Mitsubishi Outlander PHEV.
Mitsubishi Outlander PHEV on kolmanda põlvkonna Mitsubishi Outlanderi pistikuhübriid, mida esitleti 2012. aasta Pariisi autonäitusel. 
PHEV suudab sõita ka puhtalt elektri jõul, aga NEDC kulutsükli andmetel vaid 52 kilomeetrit. Koos bensiinimootoriga kasvab sõiduulatus 824 kilomeetrini.
Neljas põlvkond.
4. põlvkonna Outlander avalikustati 16. veebruaril 2021. Auto disain on inspireeritud ideeautost Engelberg Tourer, mida esitleti 2019. aasta Genfi autonäitusel. Neljanda põlvkonna Outlander on tihedalt seotud ka Nissan X-Trailiga, olles ehitatud samale CMF-CD platvormile ning tegu on esimese Mitsubishi mudeliga, mis kasutab Nissani platvormi.
Elisa Kolk

Elisa Kolk (sündinud 14. juulil 1997 Tartus) on eesti poplaulja ja helilooja. Alates 2022. aastast kasutab ta esinejanime ELYSA.
Elulugu.
Elisa Kolk osales juba esimestel eluaastatel lastelauluvõistlustel. Üheksa-aastaselt asus ta õppima Tartu I Muusikakooli (klassikalise laulu erialal), mille lõpetas 2015. aastal. Järgmisel, 2016. aastal lõpetas ta Tartu Tamme Gümnaasiumi.
13-aastaselt avaldas ta esimese enda kirjutatud loo. 2014. aasta alguses alustas Kolk koostööd kitarrist Mart Abroga, kellega koos hakati andma akustilisi kontserte üle Eesti.
2015. aastal avaldas Elisa Kolk singli "Superlove" (produtsent Vahur Valgmaa), kus lõi kaasa ka Uku Suviste. Ta võistles selle lauluga Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus "Eesti laul 2015" ja tuli kolmandale kohale.
Ta on osalenud sellistes telesaadetes nagu "Eesti laul 2015", "Nädalalõpp Kanal 2-ga", "Klipijaht", "Me armastame Eestit" ja "Su nägu kõlab tuttavalt". 2015. aasta suvel töötas ta Kanal 2 "Suvereporteri" ilmateadustajana. 2016. aastast mängis Elisa Kolk teleseriaalis "Köök".
2016. aasta septembris valmisid koostöös muusikaprodutsent Vahur Valgmaaga lugu "Silence the Sirens" ja selle muusikavideo. 2017. aasta mais avaldas Elisa Kolk oma esimese rahvusvahelise singli "Amora" (produtsent Vahur Valgmaa). Loo avaldas Norra plaadifirma Ghost Town.
2017. aastast tegutseb Kolk peamiselt Ameerika Ühendriikides Los Angeleses.
2018. aastal ilmus singel "Hunter". 
2019. aastal avaldas ta singli "Dark of the Night", mis valmis koostöös produtsent Vahur Valgmaaga. Laulude autorid on Elisa Kolk ja Shelley Segal. "Dark of the Night’i" miksis üks maailma parimaid miksijaid Jaycen Joshua. Vokaalidega tegeles Chris TEK O'Ryan, kes on töötanud selliste lauljatega nagu Justin Bieber, Mariah Carey, Nicki Minaj jpt.
2020. aastal ilmus singel "Undercover" ja selle muusikavideo.
2022. aastal esines Elisa Kolk konkursil "Eesti laul 2022". Ta kandis seal lavanime ELYSA ja esitas laulu "Fire", mille kaasautorid on Linnea Deb, Ellen Benediktson, Andreas Stone ja Indrek Rahumaa. 
Elysa jäi finaalis kolmandaks .
Samal aastal ilmus temalt veel kaks uut singlit: videosingel "Vertigo", mis sündis koostöös Vahur Valgmaaga, ja "Öö kuumuses" , mille kaasautorid on Stig Rästa, Vallo Kikas ja Victor Crone. Lugu sündis Faar Musicu stuudios. 
2023. aastal võttis Elisa Kolk (ELYSA) osa konkursist "Eesti laul 2023". Tema esitatud laulu "Bad Philosophy" kaasautorid on Stig Rästa, Vallo Kikas, Anne Gudrun Michaelsen ja Alex Ghinea. Tema laul sai 11. koha .
2025. aastal võttis Kolk esinejanime ELYSA all osa konkursist "Eesti laul 2025". Tema esitatud laulu "The Last to Know" kaasautorid on Simon Peyron, Angelino Markenhorn ja Julie Aagaard. Laul sai 8. koha.
Isiklikku.
Elisa Kolgi elukaaslane on olnud tema muusikaprodutsent Vahur Valgmaa. Nende lähedasem suhe algas 2015. aastal, kui Kolk oli alles 17-aastane. 
Tema elukaaslane alates 2018. aastast kuni 2024. aastani oli Indrek Rahumaa.
Salvador Sánchez Cerén

Salvador Sánchez Cerén (sündinud 18. juunil 1944) on El Salvadori õpetaja ja poliitik, El Salvadori president aastatel 2014–2019.
Salvador Sánchez Cerén õppis San Salvadori pedagoogilises koolis ja töötas pärast kooli lõpetamist kümme aastat õpetajana.
1. juunist 2009 kuni presidendiks saamiseni oli ta asepresident. Ta kuulub erakonda Farabundo Martí Rahvuslik Vabastusrinne.
Artekon Raadio Tallinn

Artekon Raadio Tallinn oli venekeelne internetiraadio Eestis.
Raadiojaam töötas ööpäev läbi. Saated olid vene keeles, muusika mitmekesine. Saadete eetriaeg oli saatekavas esitatud Eesti ajavööndi järgi. Raadiokanal edastas tundeküllaseid ja temaatilisi saateid nii lastele kui ka täiskasvanutele, analüüsivat ja publitsistlikku programmi, tervitusi, õnnitlusi ja soovimuusikat.
Maolest

Maolest ("Ophionyssus natricis") on lestaliik ämblikulaadsete klassist.
Maolestad vajavad paljunemiseks peremeesorganismi verd, mida nad imevad.
Elutsükkel.
Maolestadel eristatakse viit staadiumi: muna, vastse, proto- ja deutonümfi ning täiskasvanu staadium. Suguküpsuseni arenevad maolestad (olenevalt välistemperatuuridest) 2–2,5-nädalaselt ning elueaks on pakutud 5–6 nädalat.
Üleni märjaks saades maolestad harilikult upuvad.
Peremeesorganismid.
Looduslikuks peremeheks peetakse kuningpüütoneid.
Peremeesorganismideks on mitmed roomajad, sh seltsilisloomadena peetavad maod.
Maolestad elutsevad vangistatud madudel harilikult peapiirkonnas. Omanik võib märgata maolestade poolt vereimemise tulemusel tekkinud turseid ja paistetust. Ka võib esineda madudel korratut kestamist mille käigus silmakilbised ei kestu, anoreksiat, kaalukaotust ja letargiat. Kui maolestadel õnnestub segamatult paljuneda siis võivad nad peremeesorganismi hukutada.
Arvatakse, et maod võivad sügeluse leevendamiseks tihedasti veevanne võtta.
Maolest võib ka inimesel elutseda.
Haigustekitajatena.
Maolesti peetakse mitmete parasitaarhaiguste võimalikeks siirutajateks nagu "ophidian paramyxovirus" ja "inclusion body disease" (IBD). IBD-d peetakse nakkuslikuks ning seni seda ravida ei osata, mistõttu tuleb nakatunud loomad eutaneerida.
Elektronjuhtivus

Elektronjuhtivus on elektrijuhtivus, mille korral on laengukandjateks aines leiduvad vabad elektronid ehk juhtivuselektronid. 
Kui elektrijuhile rakendada väline elektriväli, hakkavad elektronid aines liikuma kindlas suunas, moodustades elektrivoolu.
Pooljuhtide puhul kõneldakse elektronjuhtivusest ja aukjuhtivusest. Elektronjuhtivuse korral on laengukandjate seas ülekaalus juhtivuselektronid, aukjuhtivuse korral augud.
Intsikurmu parkmets

Intsikurmu parkmets on parkmets Põlva linna lõunaosas. Parkmetsa pindala on 23,1 ha. See on looduskaitse all. Puhkepiirkonda kuulub ka lauluväljak.
Intsikurmu metsapark on tuntud eelkõige tänu laulupeo traditsioonile. Esimesed mitme eestlaste koori kooslaulmised toimusid metsapargis 1855. ja 1857. aastal. Intsikurmus korraldati ka Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva veteranide malevakokkutulekud.
Metsaparki on loodud sportrajatis Südamerada (2,5 km) ja slaalominõlv.
Intsikurmus toimuvad mitmesugused peod ja festivalid, näiteks Intsikurmu muusikafestival, rahvamuusikapeod, lõõtspillipidu Harmoonika ja paljud teised.
Intsikurmu laululava.
Laululava ehitati 1969. aastal arhitekt Vadim Tšentropovi projekti järgi. 2002. aastal põles laululava maha ja see taastati. Ka tänapäeval on Intsikurmu laululava tuntud kontserdi- ja peopaik. Laululavale mahub ligi 3500 lauljat. Intsikurmu laululava haldab Põlva Kultuuri- ja Huvikeskus.
Eesti looduskaitsemärgid

Eesti looduskaitsemärgid on tunnustusavaldused, mida annab Kliimaministeerium välja alates 2010. aastast märkimisväärse tegevuse eest looduskaitses.
Eesti looduskaitsemärke on kolme liiki: 
Kuld- ja hõbemärk kujutavad endast vastavalt kullast või hõbedast tammelehe kontuuri, noore looduskaitsja märk on valgevasest valmistatud emaileeritud tammeleht.
Looduskaitsemärkide autor on kunstnik Julia Maria Künnap. 
Eesti looduskaitsemärkide ajalugu.
Eesti Vabariigi esimesed looduskaitsemärgid anti Loodushoiu Nõukogu otsusega välja 1940. aasta kevadel. Märgi saajate seas olid sellised Eesti looduskaitse rajajad nagu Teodor Lippmaa, Andres Mathiesen, Gustav Vilbaste, Mihkel Härms, Peeter Päts, Artur Toom jt.
Pärast Teist maailmasõda taastus looduskaitse riiklik korraldamine 1957. aastal, kui jõustus seadus "Eesti NSV looduse kaitsest". Sama aasta novembris anti välja ka esimesed uue kujundusega looduskaitsemärgid. Märgi esimeste saajate seas olid looduskaitsetegevuse taastajad, ENSV TA Looduskaitse Komisjoni liikmed Eerik Kumari, Endel Varep, Jaan Eilart, Herbert Viiding, Malev Margus jt.
Eesti Vabariigi taastamisega lõppes nõukogudeaegse looduskaitsemärgi aeg. Alates 1989. aastast hakati välja andma Eerik Kumari looduskaitsepreemiat, kuid looduskaitsemärkide väljaandmiseni jõuti alles 2010. aastal – Eesti looduskaitse juubeliaastal, mil hakati taas tunnustusena märkimisväärse tegevuse eest looduskaitses välja andma looduskaitsemärke. Otsustati, et Eerik Kumari preemia saaja saab ka Eesti looduskaitse kuldmärgi. Peale selle antakse igal aastal välja Eesti looduskaitsemärke ja noore looduskaitsja märke.
Sjevjerodonetski lennujaam

Sjevjerodonetski lennujaam on lennujaam Ukrainas Luhanski oblastis, umbes 7 km kaugusel Sjevjerodonetski keskusest kagus.
Lennuväli suleti liikluseks 1993. aastal. 2008. aastal teatas Ukraina valitsus kavast lennujaam 2020. aastaks uuesti avada.
Karkuse hiiemägi

Karkuse hiiemägi (ka "Toomamägi") oli hiiemägi Järvamaal Ambla kihelkonna ja praeguse Tapa valla Karkuse külas.
Kohapärimus.
Rahvaluulekoguja J. Ney on 1889. aastal kirja pannud Karkuse hiiemäge puudutavat kohapärimust: ""Karkuse mõisast vierand versta õhta puol on üks kaunis kõrge ja pikk määseilandik järsku suomua sies. Praegu kasvavad sial pial sarapuud ja mõnes kohas kua kuused ja uaved. Mää sisemus on selge kruus, väga ia tie sillutamiseks, milleks teda kua siin ümberkaudu pruugitakse. Sellest määst riagib rahvasuu, et seda siin enne põle old, vaid kusagilt olla tuld. Ühel kenal einaaegsel pääval old rahvas sial kohal parajalt einu kuivatamas, kui korraga ilm mustaks löönd ja üks vali jaal üünd: "Oidke iest, Iies tuleb, oidke iest, Iies tuleb!" Kõik juost niipailu kui kiegi jõund, iest ära, ja kui pärast vuatama läind, seist kõrge mägi just einamua pial. Sest akatud siis kua mäge "Ie määks" üüdma, mis nime ta tänapäävani kannab. Kas sial vanast Iiedele ohverdud on, seda ei tia rahvas riakida. Karkuse puol mäe jääres on üks kaheksa jala sügavune kaev väga ia viega, mis kua kõige kuivemalgi ajal vett ei kauta. Sialt suab kua Karkuse küla alati suuremalt jault oma vietarvituse. Kuival aegadel aga viiakse sialt kua mujale, nagu nimelt Koiki, vett. Kaevu üütakse kua Iie kaevuks.""
Matthias Johann Eisen on raamatus "Eesti vana usk" refereerinud muistendit hiiemäe sünnist järgnevalt: "Ambla Karkuses töötavad heinalised. Tõusnud kõuepilvest kuuldub hoiatav hääl. Heinalised põgenevad, seda enam, et algab kole sadu. Teisel päeval alles nähakse: heinamaa puudub, asemel mägi hiiega. Hiis saab elanikkudele ohverdamiskohaks."
Martin Nurk

Martin Nurk (8. november 1902 Tallinn – 28. oktoober 1990 Kuibõšev) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1935).
Ta lõpetas aastal 1926 sõjakooli. Aastatel 1926–1931 teenis ta Allohvitseride Koolis ja Sõjakoolis, sealhulgas kooliülema abina. Aastatel 1931–1934 õppis ta Kõrgemas Sõjakoolis, mille lõpetamise järel teenis operatiivosakonna ülema abina. Aastatel 1938–1940 teenis ta Sõjavägede Staabi VI osakonnas, olles ajakirja Sõdur toimetaja. Punaarmees oli ta 180. Eesti Laskurdiviisis suurtükiväe staabiülem, sealt saadeti ta täienduskursustele Venemaale.
28. juunil 1941 Martin Nurk arreteeriti, 5. septembril 1942 mõisteti talle §58-1a järgi 8-aastane vanglakaristus, mida ta kandis Lama järve ääres ja Norillagis. 
Pärast vabanemist 24. veebruaril 1949 tuli ta tagasi Eestisse, kuid kolis varsti Samarasse (Kuibõševi). Seal ta aastal 1990 ka suri.
Angelika Kallakmaa-Kapsta

Angelika Kallakmaa-Kapsta (sündinud 1966) on eesti majandusteadlane. 
Ta sündis Tartus ja lõpetas aastal 1984 Tartu 10. Keskkooli (praeguse Mart Reiniku ja Poska gümnaasiumi eelkäijas). Seejärela õppis ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas majandusküberneetika erialal ning lõpetas Tartu Ülikooli 1989. aastal majandusteadlase–matemaatiku kvalifikatsiooniga. Õpingud jätkusid Tartu Ülikooli Eurofakulteedis panganduse erialal. 
Angelika Kallakmaa on praktiseerinud Saksamaal Deutsche Bank AG Göttingeni filiaalis ning olnud ka külalisuurija Göttingeni Ülikooli majandusteaduskonnas.
Doktorikraadi kaitses 2013. aastal Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonnas. Doktoritöö "Before and after the boom: changes in the Estonian housing market" ("Muutused Eesti eluasemeturul enne ja pärast buumi").
On töötanud Hansapangas, kus tegeles sealse privaatpanganduse osakonna loomisega; Eesti Vabariigi rahandusministeeriumis ja Tallinna Linnavolikogu kantselei rahandusnõunikuna ning alates 2003. aastast Tallinna Linnakantseleis nõuniku ja konsultandina. Raha ja panganduse õppejõud Tartu Ülikoolis, Estonian Business Schoolis, Tallinna Tehnikaülikoolis. EBSis ka majandusteooria õppetooli hoidja.
Ta on Eesti Majandusteaduse Seltsi liige ja rahvusvahelise finantsistide organisatsiooni SUERF (Société Universitaire Européenne de Recherches Financières) liige.
Rocca al Mare Kooli Tantsusõbrad

Rocca al Mare Kooli Tantsusõbrad on segarahvatantsurühm, mis loodi Rocca al Mare Kooli juurde 2010. aasta sügisel. Rühma kutsus ellu tantsuõpetaja Raili Lahi. Rühma liikmeteks on Rocca al Mare Kooli õpetajad, lapsevanemad ja lihtsalt rahvatantsu sõbrad. Alates 2019. aastast juhendab rühma tantsuõpetaja Marika Kuusik. 
Rocca al Mare Kooli Tantsusõprade repertuaari kuulub nii folkloorseid kui ka autoritantse. Rocca al Mare Kooli Tantsusõbrad kannavad Jõelähtme kihelkonna rahvarõivaid.
2014. aasta üldlaulu- ja tantsupeol astus Rocca al Mare Kooli Tantsusõprade rühm üles koos B1 segarühmadega (juhendajad Raili Lahi, Maia Radin, Urmas Laigna). Rühm osales Laulu- ja tantsupeo TuleTulemise teekonnal Järvamaal lõigul Roosna-Alliku mõisast Kirisaare Koordi mõisa 27. juunil 2014.
2025. aasta üldlaulu- ja tantsupeol tantsis Tantsusõprade rühm koos Pealinna noorte- ja segarühmadega.
The Marshall Mathers LP 2

"The Marshall Mathers LP 2" on Eminemi kaheksas stuudioalbum. See ilmus 2013. aasta novembris.
Rhachidelus

Rhachidelus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Rhachidelus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas - Brasiilias.
Ptychophis

Ptychophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Ptychophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas - Brasiilias: Santa Catarina, Paraná ja Rio Grande do Suli osariigis.
Psomophis

Psomophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Psomophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas.
Donbassi sõja kronoloogia

Ukrainas Euromaidani liikumise, Ukraina revolutsiooni ja Krimmi annekteerimise järel alanud Vene-Ukraina sõja ehk Donbassi sõja (Vene-Ukraina "hübriidsõja") kronoloogia.
Eugen Haamer

Eugen Haamer (10. aprill 1903 Kuressaare – 15. jaanuar 1968 Tartu) oli eesti arhitekt ja ehitusinsener.
Ta lõpetas 1921. aastal Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi ja 1933. aastal Tallinna Tehnikumi ehitustehnika haru ning täiendas end Saksamaal. Koolipoisina võttis osa 1919. aastal toimunud Saaremaa mässu mahasurumisest ning osales Vabadussõjas.
Oli Kuressaare linnainsener ja -arhitekt. Tema projekti järgi valmis 1939. aastal Kuressaare algkoolihoone aadressil Garnisoni tänav 16. (aastatel 1944–1961 tegutses selles hoones Kuressaare Keskkool, seejärel 4-klassiline Kingissepa Linna Algkool ja Kingissepa Töölisnoorte Keskkool; aastatel 1978–2011 tegutses selles hoones Kuressaare Põhikool; alates 2011. aastast on hoone Kuressaare Kunstikooli ja Kuressaare Täiskasvanute Gümnaasiumi kasutuses). Ehitusinsener oli Armin Talk. Avamise puhul kinkis Eugen Haameri vend maalikunstnik Eerik Haamer koolile oma teose "Saaremaa", mis asub tänapäeval Saaremaa Muuseumis.
Teine tema projekteeritud tuntud hoone oli 1936. aastal valminud rannahoone nn Weise heinamaal (sõjajärgsetel aastatel lammutasid selle kütteks naabruses elavad Nõukogude sõjaväelased).
Töötas Tallinnas teede- ja sillaehituse spetsialistina. 1944. aasta märtsipommitamises kaotas perekond kodu ning 1946 asuti elama Valka, kus Eugen Haamer sai tööd teedevalitsuse peainsenerina. 1952. aastal määrati Valga Teedevalitsuse juhataja Tartusse ning koos temaga asus seal peainsenerina tööle ka Eugen Haamer. Tema vastutusalas olid mitme suure silla ja ka näiteks Tallinna–Tartu maantee Põltsamaa–Tartu lõigu ehitus.
Isiklikku.
Eugen Haameri vennad olid maalikunstnik Eerik Haamer ning kirikuõpetaja ja skaudijuht Harri Haamer. Tema poeg Jaak Haamer oli režissöör.
Pseudotomodon

Pseudotomodon on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Pseudotomodon" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Argentinas.
Pseudoleptodeira

Pseudoleptodeira on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Pseudoleptodeira" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Mehhikos: Colima, Guerrero, Michoacáni, Morelose ja Puebla osariigis.
Merit Kopli

Merit Kopli (sündinud 19. jaanuaril 1969 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja kultuuritegelane.
Haridus.
Merit Kopli on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis saksa filoloogiat ja tal on Tallinna Tehnikaülikoolist ärikorralduse magistri (MBA) kraad.
Aastatel 1991–1993 töötas ta Eesti Televisioonis "Aktuaalse kaamera" välisuudiste toimetajana, 1993–1995 Hommikulehes välisuudiste toimetajana, 1995–2001 Eesti Päevalehes välisuudiste toimetajana. 
Karjäär Postimehes.
2001. aastast töötas ta Postimehes: algul välisuudiste toimetajana, seejärel eriprojektide juhi ja peatoimetaja asetäitjana. Aastatel 2005–2016 oli ta Postimehe peatoimetaja: 21. septembril 2015 nimetati ta AS Postimees juhatuse esimeheks / vastutavaks väljaandjaks ja tegevjuhiks; 26. novembrist 2015 kuni 13. juunini 2016 oli Postimees Grupi juhatuse esimees. Juhatuse liikmeteks nimetati ka senised Ühinenud Ajalehtede juhid Peep Kala ja Margus Mets.
Eesti Vabariigi kultuurinõunik Berliinis.
Alates 2016. aasta sügisest töötab Merit Kopli Berliinis Eesti Vabariigi kultuurinõunikuna.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Kaivo Kopli, neil on lapsed Rasmus ja Kimberli.
Pseudoeryx

Pseudoeryx on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Pseudoeryx" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas. 
Sünonüüm.
"Pseudoerux" on maoperekonna kummiboa taksonoomiline sünonüüm.
Pseudalsophis

Pseudalsophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Pseudalsophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Galápagose saartel, Ecuadoris, Peruus ja Tšiilis.
Donetsi söebassein

Donetsi söebassein (ukraina keeles "Донецький басейн", vene keeles "Донецкий бассейн"), lühendatult Donbass (ukraina keeles "Донбас", vene keeles "Донбасс"), on ajalooline, majanduslik ja kultuuriline piirkond Ida-Ukrainas ja Edela-Venemaal. Piirkonnas kaevandatakse sütt alates 19. sajandi lõpust. Piirkond on saanud nime Doni jõe järgi.
Donbass on Kiievi järel Ukraina kõige tihedama asustusega piirkond.
Plesiodipsas

Plesiodipsas on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Plesiodipsas" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod elavad Venezuelas Zulia osariigis ja Colombias Santanderi departemangus.
Dmitri Kotjuh

Dmitri Kotjuh (sündinud 11. mail ‎1982) on Eesti fotograaf.
Ta kaitses 2012. aastal Tartu Ülikoolis bakalaureusetöö teemal "Ajakiri Raduga sõsarväljaande Vikerkaar taustal: sisu ja retseptsioon".
Ta on töötanud Võrumaa Teatajas ja Järva Teatajas.
Tema vend Igor Kotjuh on luuletaja ja tõlkija.
Phimophis

Phimophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Phimophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Kesk-Ameerika lõunaosas ja Lõuna-Ameerikas.
Veronika Kivisilla

Veronika Kivisilla (sündinud 21. detsembril 1978) on eesti luuletaja. 
Ta on Tallinna Ülikoolis õppinud eesti keelt ja kirjandust. 
Ta on koostanud õpikuid, laulikuid ja sõnaraamatuid.
Isiklikku.
Ta elab Pääskülas.
Riikka Ala-Harja

Riikka Maria Ala-Harja (sündinud 21. aprillil 1967 Kangasala vallas) on soome kirjanik ja dramaturg.
Ablakteerimine

Ablakteerimine ehk ablaktatsioon on:
Ligistamine

Ligistamine ehk ablakteerimine ehk ablaktatsioon on pookimise viis, mille korral emapuu ja alus istutatakse kõrvuti, neile tehakse pookimislõiked, mis sobitatakse omavahel, ning seejärel nad seotakse tihedasti kokku ja kaetakse pookvahaga. Poogend lõigatakse emataimelt lahti alles pärast kokkukasvamist (mõnikord jäetakse see tegemata). 
Tänapäeval kasutatakse seda raskesti kokkukasvavate taimede (kaugete vormide) puhul, samuti viinamarjakasvatuses (peamiselt raskesti juurduvate sortide puhul, aretamisel ja uurimistöös) ja viljapuude (õunapuude, pirnipuude) kujundamisel. 
Kõige paremaid tulemusi annab ligistamine vegetatsiooniperioodil mahlade liikumise ajal, kuid see on võimalik ka puhkeolekus.
Goran Simić

Goran Simić (1952 Vlasenica Bosnia – 29. september 2024) oli serbia luuletaja, prosaist ja näitekirjanik.
Pärast seda, kui Simić pälvis Kanada PEN-klubi auhinna "Freedom to Write", asus ta koos perega elama Kanadasse. 
Eesti keeles on ilmunud Simići valikkogu "Kui sured nagu kass" (kirjastus Kite, 2014, tõlkinud Kätlin Kaldmaa; ISBN 9789949920259).
Mummvetikas

Mummvetikas ("Caulerpa") on perekond makroskoopilisi rohevetiktaimi klassist "Bryopsidophyceae".
Nende iseäraks on rakuvaheseinte puudumine. Seetõttu nimetatakse neid vahel suurimateks üherakulisteks organismideks.
Nad elavad troopilistes ja subtroopilistes meredes. Neid kasutatakse ka akvaariumitaimedena.
Perekonnas on ligi 90 liiki. Nad on pärismaised Austraalia vetes.
Liigid "Caulerpa taxifolia" ja "Caulerpa racemosa" on invasiivsed, eriti Vahemeres.
Välislingid.
Perekonnast eesti keeles