tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Reet Vääri

Reet Vääri (a-ni 1968 Reet Pärtel; 12. jaanuar 1943 Haapsalu) on endine Eesti sõudja ning Tartu Ülikooli õppejõud.
Ta lõpetas Vändra Keskkooli ja 1966 filoloogina TRÜ. Pedagoogikamagister (1993).
Ta on Tartu Ülikooli õppejõud. Ta on 2005. aastast Eesti Keele Kaitse Ühingu juhataja.
Tema abikaasa oli Eduard Vääri.
Thyge Petersen

Thyge Alexander Petersen (22. mai 1902 Horsens – 1. jaanuar 1964 Odense) oli Taani poksija.
Harrastajana.
Petersen oli kokku seitsmekordne Taani meister – poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1923–1925, 1927, 1928 ja 1930 ning raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1926. aastal.
Ta sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Harold Mitchellile (Suurbritannia).
Ta võitis poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1. Euroopa meistrivõistlustel (Stockholm, 1925) ja 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 
Elukutselisena.
Petersen poksis oktoobrist 1930 kuni juulini 1937 elukutselisena. Ta pidas kokku 7 kohtumist, millest võitis 4, kaotas 1 ja viigistas 2 kohtumist.
Isolaator

Isolaator ehk elektriisolaator on elektriseadme element pingestatud juhtmete ja seadmeosade eraldamiseks kandekonstruktsioonidest, millele nad on kinnitatud. Isoleerivateks osadeks on glasuuritud portselanist, klaasist, plastist või komposiitmaterjalist detailid, milles on tavaliselt metallarmatuur.
Õhuliinides ja alajaamades kasutatakse juhtmete mastidele riputamiseks kande- ja rippisolaatoreid, elektriaparaatides tugi- ja läbiviikisolaatoreid.
Üldkeeles on 'isolaator' kasutusel ka isoleeraine (dielektriku) tähenduses, näiteks: klaas on hea isolaator.
Guntars Godiņš

Guntars Godiņš (sündinud 26. aprillil 1958 Viesītes) on läti luuletaja ja eesti kirjanduse tõlkija.
Godiņš õppis 1966–1977 Viesītes keskkoolis, õppides veel aastatel 1969–1974 Jēkabpilsis laste muusikakoolis (puhkpilliklassis). Aastatel 1978–1983 õppis ta Läti Ülikooli filoloogiateaduskonnas läti keelt ja kirjandust ning 1996. aastal Helsingi ülikoolis soome keelt ja kultuurilugu.
1987–1994 töötas ta Läti raadios kirjandustoimetajana. Aastatel 1992–1993 oli ta ajakirja Avots (Allikas) kirjandustoimetaja. Aastatel 1997–2009 oli ta kultuuriatašee Läti Suursaatkonnas Eestis.
2010–2015 oli ta kirjandusajakirja Latvju Teksti toimetaja.
Godiņš on avaldanud mitu luulekogu läti keeles, tema luuleraamatud on ilmunud eesti, inglise ja rootsi keeles. Tema luuletused on tõlgitud soome, prantsuse, saksa, valgevene, leedu, hiina, vene, tai jt keeltesse.
2018. aastal ilmus Godiņši tõlkes lätikeelne "Kalevipoeg".
Luan Krasniqi

Luan Krasniqi (sündinud 10. mail 1971 Junikis Juniki vallas Kosovas) on Saksamaa endine poksija, päritolult Kosovo albaanlane. Ta elab Saksamaal aastast 1987.
Krasniqi oli raskekaalus (kuni 91 kg) Saksamaa meister 1995. aastal.
Krasniqi sai raskekaalus (kuni 91 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Félix Savónile (Kuuba). 
Krasniqi sai raskekaalus (kuni 91 kg) 8. maailmameistrivõistlustel (Berliin, 1995) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Félix Savónile (Kuuba).
Krasniqi võitis raskekaalus (kuni 91 kg) 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Krasniqi poksis septembrist 1997 kuni novembrini 2008 elukutselisena. Ta pidas kokku 35 kohtumist, millest võitis 30 (neist 14 nokaudiga) ja kaotas 4 kohtumist (need kõik nokaudiga) ning viigistas 1 kohtumise.
Ghana Jalgpalliliit

Ghana Jalgpalliliit on 1957. aastal asutatud Ghana organisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi ja haldab Ghana jalgpallikoondist.
Liidu president on Kwesi Nyantakyi.
Liit on FIFA ja Aafrika Jalgpallikonföderatsiooni liige aastast 1958.
Kiud

Kiud on kergesti painduv peen niitjas moodustis või niisuguste moodustiste kogum. Kiud võivad olla looduslikud või valmistatud keemiliste protsesside tulemusena.. Kiud on paberi- ja tekstiilitööstuse peamine toormaterjal. Klaaskiudu kasutatakse valgusjuhtmena. 
Looduslikud kiud.
Looduslikke kiude saadakse loomadelt ja taimedelt. Neid kiude saab kedrata lõngaks ja sellest kududa kangast. Orgaaniliste (loomsete ja taimsete) kiudude kõrval leidub looduses ka anorgaanilisi kiude ehk mineraalkiude, nagu näiteks asbestkiud ja basaltkiud.
Keemilised kiud.
Keemilised on kõik kiud, mida toodetakse tehislikult (kunstlikult) keemiliste ja tehniliste menetluste abil looduslikest või sünteetilistest polümeeridest (kõrgmolekulaarsetest ühenditest) ja ka anorgaanilistest ainetest.
Looduslikest polümeeridest saadud kiudu nimetatakse tehiskiuks ja sünteetilistest polümeeridest toodetud kiudu sünteeskiuks. 
Tehiskiudu saadakse looduslikke polümeere (nt tselluloosi, kautšukit) keemiliselt muundades. Sünteeskiudu (nt akrüülkiud, nailon ehk kapron) saadakse, keemiliste sünteesimenetluste teel polümeeridest vm lähteainetest.
Kokkupandud niitidest koosnevat lühikest (25–150 mm) sünteeskiudu nimetatakse staapelkiuks; seda kasutatakse lõnga ketramiseks ja lausmaterjali valmistamiseks.
Kirik &amp; Teoloogia

Kirik &amp; Teoloogia on veebis ilmuv populaarteaduslik kultuuriajakiri, mille eesmärk on toetada ja elavdada Eesti ühiskonnas teoloogilist mõttekultuuri.
Ajakiri hakkas ilmuma 18. detsembril 2011. Uus number avaldatakse reedeti.
Ajakiri kajastab teoloogilist mõttevahetust ja maailma teoloogi vaatepunktist ning arutleb selle üle, milline on ja peaks olema evangeeliumist lähtuv eluvaade ja -viis tänapäeva maailmas.
Kirik &amp; Teoloogiat annab välja MTÜ Ajakirja Kirik &amp; Teoloogia Kolleegium. Juulis 2012 kuulusid toimetuskolleegiumi Anne Burghardt, Kerstin Kask, Annika Laats, Jaan Lahe, Kadri Lääs, Urmas Nõmmik, Johann-Christian Põder ja Thomas-Andreas Põder.
Ring (täpsustus)

Ring on geomeetriline kujund. 
Sõnal on ka muid tähendusi:
Nimetust "ring" kasutab enda kohta Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering.
Pärnassaare kalmistu

 
Pärnassaare kalmistu on kalmistu Rutikvere külas Järva vallas Järva maakonnas, endise haldusjaotuse järgi Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.
Kalmistu asus Põltsamaa kihelkonna serval vastu Järvamaad. Kaugus kihelkonnakeskusest ja selle kalmistust Põltsamaal oli arvatavasti üks põhjus, miks endise Pärnassaare talu peremees Hendrik Limberg rajas umbes 1880. aastate keskel oma talu maadele kalmistu. Kui ta 1888. aastal suri, oli ta ka esimene maetav uuel kalmistul.
Kalmistule oli 1920. aastaks maetud 7 inimest. Pärast 1940. aastat toimis see sarnaselt Kütimäe kalmistuga samuti avaliku kalmistuna. Mõnda aega korrastas ja hooldas kalmistut palgalise kalmistuvahina naabrusest pärit Hele-Mall Mõttus, kes pani aluse tänaseni kõrgel tasemel olevale kalmistu heakorrale.
Kalmistu lõunaossa rajati 1988. aastal kaev ja 1988–1990 matusekabel. Praeguseks on kalmistule maetud umbes 300 lahkunut. Tänapäeval hooldab kalmistut Järva vald.
Tõnis Rätsep

Tõnis Rätsep (sündinud 30. juunil 1947) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1965. aastal Rakvere 1. Keskkooli, õppis kuni 1968. aastani Tallinna Polütehnilises Instituudis energeetikat ja lõpetas 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (5. lend).
Aastatel 1972–1975 ja 1978–1995 oli ta Eesti Draamateatri näitleja, 1975–1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud, 1995–2004 Eesti Humanitaarinstituudi õppejõud.
Alates 1995. aastast on ta Vanalinna Hariduskolleegiumi gümnaasiumi õpetaja ning 2000. aastast EELK Usuteaduse Instituudi õppejõud.
Ta kuulub Isamaa Erakonda.
Ta oli üks 40 kirjale allakirjutanutest.
Looming.
Rollid Eesti Televisiooni saadetes ja Teleteatris.
Ta mängis Eesti Televisiooni lavastuslikus lastesarjas "Mõmmi ja aabits" (1977–1978) Mõmmi isa.
Ansamblilauljana.
Ta kuulus koos Lembit Ulfsaki ja Juhan Viidinguga ansamblisse Amor Trio. Esinenud Viru Varietee kavades.
Stsenaarium.
Kirjutanud koos Juhan Viidinguga näidendi „Olevused” (1980), koostanud ja lavastanud rühmatööna „Lavakavu” (I 1982, II 1984) ja kava „Kallis õhtu” (I 1992, II 2014).
Kalev Lillo

Kalev Lillo (sündinud 30. novembril 1966 Tartus) on Eesti poliitik. Ta oli aastatel 1995–1996 Valga abilinnapea, 1996–1999 Jõgeva linnapea ning 2011–2015 XII Riigikogu liige. Lillo kuulub 1998. aastast Reformierakonda.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1985 Tartu 10. Keskkooli ja aastal 1992 Tartu Ülikooli füüsika õpetajana. Ta on Korporatsioon Rotalia vilistlane.
1990–1991 töötas ta Tallinna 32. Keskkoolis õpetajana. 1995–1996 oli Valga abilinnapea ja 1996–1999 Jõgeva linnapea.
1999–2000 oli ta Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudi peadirektori nõunik ja 2001–2003 regionaalministri nõunik. 2006–2011 oli Lillo Eesti Reformierakonna fraktsiooni nõunik.
Kalev Lillo on olnud AS Eesti Loots nõukogu esimees ja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukogu liige. Täna kuulub ta AS Tallinna Sadama ja Riigi Kinnisvara Aktsiaseltsi nõukokku.
1999. aasta Riigikogu valimistel sai ta 125 häält ja valituks ei osutunud.
2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 4 Harju- ja Raplamaal ning sai 474 häält. Ta oli üleriigilises nimekirjas 11. kohal, mis tagas talle kompensatsioonimandaadiga pääsu Riigikokku. 
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta taas Harju- ja Raplamaal ning sai 168 häält. Ta oli üleriigilises nimekirjas 8. kohal, kuid valituks ei osutunud.
2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisel kandideeris Lillo Saue linnavolikokku, kuid ei osutunud valituks. Ta sai 11 häält.
Lillo oli XII Riigikogu majanduskomisjoni liige. Ta kuulus Eesti-Venemaa, Eesti-Hiina ja Eesti-Kirgiisi parlamendirühma.
Skandaalid.
1999. aasta augustis jäi Lillo politseile vahele 2,9 promillises joobes ja astus seejärel tagasi Jõgeva linnapea ametikohalt.
Silver Meikar algatas Reformierakonna rahastamisskandaali, kui väitis, et Kalev Lillo andis talle ümbrikus raha, mille Meikar annetas 2009. ja 2010. aastal Reformierakonnale. 
Kalev Lillo lükkas Silver Meikari väited tagasi, öeldes, et ei ole Meikarile raha andnud. Riigiprokuratuur alustas 22. mail 2012 kriminaalmenetlust karistusseadustiku paragrahvi 402-1 tunnustel, mis näeb ette vastutuse erakonna majandustegevusele ja varale kehtestatud piirangute rikkumise eest. Kuna kahtlustus kinnitust ei leidnud, siis uurimine lõpetati.
Isiklikku.
Kalev Lillo on abielus, tal on kolm last.
Pajusi mõisa kalmistu

Pajusi mõisa kalmistu on kalmistu endises Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pajusi külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas. 
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,35 km kaugusele põhjakirdesse. Kalmistu keskosas paikneb matusekabel, mis on 1993. aastal korrastatud. Kabeli peafassaadil on Wahlide raidvapp. 
Ajalugu.
Pajusi mõisa omanikud Wahlid rajasid oma kalmistu umbes 1826. aasta keskel, sest sama aasta esimesel poolel maeti veel Põltsamaa saksa kalmistule, aga teisel poolel juba uuele mõisakalmistule. Kalmistu toimis mõisakalmistuna, kuid oli ka sama suguvõsast, aga teistest Wahlide mõisatest (Adavere, Lustivere ja Tapiku mõisast) maetuid. Samal künkal asub tõenäoliselt ka kesk- ja uusaegne külakalmistu.
Kalmistule on teadaolevalt maetud 45 lahkunut, viimati maeti 1996. aastal sinna Tallinna Aleksander Nevski kalmistult ümber Edgar von Wahl.
Adavere mõisa kalmistu

Adavere mõisa kalmistu on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kalme külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas. 
Ajalugu.
Kalmistut on esimeste seas maininud 1782. aastal August Wilhelm Hupel, kirjutades oma "Topographische Nachrichteni" kolmandas köites, et "mõisa põldudel on kõrgeima võimu loal hiljuti rajatud eraldi perekonna matmispaik".. On oletatud, et kalmistu rajasid Adavere mõisa tollased omanikud Vietinghoffid millalgi 18. sajandi teise poole alguses, sest esimene teadaolev matus toimus 1761. aastal.
Kalmistut kasutasid ka 1816. aastal mõisa abiellumise teel omandanud Stackelbergid. Arvatavasti rajati siis ka kalmistut piirav müür, sest värava sepislehtedel olevat olnud Bernhard von Stackelbergi initsiaalid.
Kui 1874. aastal omandasid Adavere mõisa Wahlid, polnud neil vajadust selle kalmistu järgi, sest suguvõsa omanduses oli sellest kalmistust linnulennult umbes 4 km kaugusel paiknev suur Pajusi mõisa kalmistu. Adavere mõisa kalmistu ja selle juures olev talumaa jäid endiselt Stackelbegide omandiks ning kalmistule jätkus Stackelbergide matmine. Viimane teadaolev matus oli 1898. aastal.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele edelasse. Müüriga piiratud kalmistu ala pindala on umbes 0,12 hektarit ning seal on 14 haua tähiseid.
Kalmistu kabel.
Kalmistu keskosas paikneb matusekabel, mis praegu on varemetes. Kabeli esiküljel on aastaarv "1777", kuid pole teada, mida see aastaarv tähendab. Kabeli viiluvälja kaunistab kolm ümarkaarset nišši, ümarkaarne on ka kabeli värava ava. Kristjan Valdma on 1926. aastal Põltsamaa kihelkonna kohakirjelduses märkinud, et otsustades akna avauste, katuse servas oleva reljeefi ja hoone üldkuju järgi on kabel gootistiilne. Toona oli kivist hoone valgeks lubjatud seinte ja sindlikatusega.
Kabelist 1970. aastal tehtud Vello Ranniku fotol oli kohati lagunenud katus veel säilinud. Katusel, otsaviilu lähedal asetses toona metallist rist.
Kalmistupark.
Eesti oludes on huvipakkuv ka kalmistu varajane planeering. Ühe 1887. aasta plaani peal on kalmistuna kujutatud 2,5 ha suurust maa-ala. Tõenäoliselt oli kalmistu matmisala sama suur kui praegu (umbes 0,12 ha) ning ülejäänu oli tõenäoliselt park.
Sellist kalmistuparki pole teada selle aja muudest Eesti mõisatest. Väikseid pargilaadseid mõisakalmistuid rajati 1890. aastate lõpus (nt Kuremaa mõisa kalmistu), kuid päris metsakalmistu rajati alles 1930. aastatel Tallinnas. Adavere mõisa kalmistul on seetõttu vägagi väljapaistev koht Eesti kalmistupärandis.
Kalmistule maetuid.
Kalmistule on ühe allika järgi maetud 14 lahkunut.
Ühel, arvatavasti aastatel 1885–1898 tehtud, plaanil on 16 hauda, milles nimeliselt on toodud ära 12 maetut.
Hiljem on veel maetud:
Kokku on kalmistule maetud vähemalt 18 inimest.
Nairi

Nairi oli assüüriakeelne nimi (KUR.KUR "Na-i-ri" või "Na-'i-ru") hõimurühma kohta Armeenia mägismaal, ligikaudu nüüdse Türgi Vani ja Hakkâri rajooni alal. Enam-vähem kindlalt on see sama mis Mesopotaamia, hetiidi ja urartu allikaist tuntud Nihriya.
Nairi nimi esineb peaasjalikult 13.–12. sajandi allikais, kuid kohanimedes on seda ka hiljem kasutatud. Nii nimetati Vani järve assüüria tekstides "Nairi maa mereks" ("tâmtu ša mât Nairi").
Pronksiaja kollapsi aegu 13.–12. sajandil eKr olid Nairi riigid küllalt tugevad, et seista vastu nii Assüüriale kui ka hetiitidele. Sealkandis toimus umbes 1230 eKr Nihriya lahing, milles kulmineerus hetiitide ja assüürlaste võimuvõitlus endise Mitanni riigi jäänuste pärast. 1114 eKr loetles Assüüria kuningas Tiglatpilesar I 23 alistatud Nairi kuningat; neist lõunapoolseim valitses Tummes, Urmia järvest edelas, ning põhjapoolseim Daiaenis. 10. sajandil eKr liideti Nairi Urartuga.
Etniline sugulus.
Allikate nappus ei luba teha lõplikku järeldust Nairi hõimude etnilise koostise ja leviku kohta hilisema Urartu territooriumil. Albrecht Götze arvates tähistab nimi "Nairi" hurriite, seda seisukohta toetab teooria urartu ja hurri keele sugulusest
Nairi nimi nüüdisajal.
19. sajandi lõpul hakkasid armeenia rahvuslased pidama Nairi hõime armeenlaste eellasteks, seepärast kasutati Nairi nime kirjanduses sageli Armeenia sünonüümina. Näiteks kandis Vahan Terjani 1916. aastal ilmunud luulekogu pealkirja "Nairi maa", 1923. aastal kirjutas Jeghiše Tšarents Armeenia kohta satiirilise novelli "Nairi maa", kirjanik Hajastan Jeghiazarjan aga kasutas pseudonüümi Nairi Zarjan, asendades oma eesnime Hajastan (armeenia keeles 'Armeenia').
Tänapäeval on Nairi (läänearmeenia Նայիրի, idaarmeenia Նաիրի) armeenlaste seas levinud nii mehe- kui ka naisenimena. Seda kannavad paljud ettevõtted ja kaubad, sealhulgas Yerevan Brandy Company toodetav brändimark ning Nairi staadion Jerevanis, kuid ka Venemaa armeenlaste kultuuriselts ning 1941–1949 Süürias Aleppos ja 1950. aastaist 1989. aastani Liibanonis ilmunud armeeniakeelne kultuuriajakiri. Nairi nime kandis ka Nõukogude Liidus 1960.–1970. aastail toodetud arvutisari.
Tiiu Piibur

 
Tiiu Piibur (sündinud 14. jaanuaril 1967 Mulgimaal) on eesti maalikunstnik.
Ta on õppinud Holstre algkoolis Viljandimaal ja Kullamaa Keskkoolis ning lõpetanud Tartu Riikliku Kunstimuuseumi kujutava kunsti kaugõppekursuse. Üks tema õpetajaid oli Silvia Jõgever.
Töö ja looming.
Alates 2001. aastast on ta tegelnud näituste loomise ja kureerimisega ning maalimisega, alates 2007. aastast ka õpetamisega. Ta on juhendanud maali- ja kunstiteraapiakursuseid ning loomelaagreid.
Aastatel 2013–2023 oli ta MTÜ Vabaloomingu Edendamise ühenduse juhataja. 2004. aastal asutas ta MTÜ Vabaloomingu Edendamise ühenduse, mis tegeleb tegevusdisainiga, ja töötab selle juhatajana. 
Näitused.
https://opetajatemaja.ee/uudised/tiiu-piiburi-naitus-abstraktsionism-ja-kujutava-kunsti-sumbioos-5-12-kuni-31-12-tallinna-opetajate-maja-galeriis/
https://kuula.co/share/collection/7qTZ0?logo=0&amp;info=0&amp;fs=1&amp;vr=1&amp;sd=1&amp;initload=0&amp;thumbs=1
Isiklikku.
Ta elas Lõo talus, kus on elanud ja tegutsenud ka luuletaja Jaan Lõo.
Välislingid.
2022 Tallinn Õpetajate majas. Tiiu Piiburi näitus “Abstraktsionism ja kujutava kunsti sümbioos”
2022 Huvi Tallinn.EE näitus "Turist"
2021 märts, ajakiri Tervendaja, lk. 16 "Tema piltides on maagilist jõudu". Kunstnik hingede tundja ja tervendaja
2018.15.08.Tallinn, Kultuurikatlas, Tiiu Piiburi maalinäitus „Eesti kuld“ ja Eva Pajuse samateemaline disainrõivaste kollektsioon „Loodusega üks“
2015 Alaleht: Mustamäe. Kunstnik Tiiu Piibur: "Elu on looming"
2015 Kroonika, Eri Klas lemmik kunstnik Tiiu Piibur
2015 "Järva teataja" toimetaja Birgit Itse, "Värvitud pilt kõneleb enda eest" Miks on täiskasvanute värviraamatud nii populaarsed?
2014 Kristjanstat „Art Gueen“, kunsti mess, Rootsi
2014.26.05. Tartu Postimees, Teema "Vabadus", Arhiivis sündis kunst kohapeal
2013 Ajakiri Naised. Haldja naine maalib imelisi pilte
2014. Pärnu Postimees "Tartu ülikooli Pärnu kolledžis, kuraator Annela Raudselge
2012 "Elujõud meie ümber", Eesti vägevate teejuht 2. Kunstiteraapia Tiiu Piibur. lk. 41.
2010 Estonian Word Reviw, Eesti kogukond Kanadas, kunstisuvi Eestis
2010 "Soomaa loomajutud" Illustratsioonid, maalid raamatule, Tiiu Piibur
2008 Gert Kimpen "Kabalist" Romaan, kirjastaja Päikesepillaja, kaanekujunduses kasutatud maali "Ingel".
2009 Ajakiri Tiiu (2 nr). Kunstnik Tiiu Piibur ja tema hõrk retsept
2007.10.10. Sakala, «Suvi südames» Galeriis La Galerie Passage kunstnik Tiiu Piiburi isikunäitus
2005.16.02. Näitus “Loomises” ajakirjanik Inna Grünfeldt. Rakvere kohvikus Art Café 
2005.15.01. "Saarte Hääl". Õlimaalid Ajamaja galeriis Kuressaares, kuraator Ly Pihl
LMFAO

LMFAO oli 2006. aastal Los Angeleses loodud "electropop"-duett. Ansambli moodustavad Redfoo (Stefan Kendal Gordy, sündinud 1975) ja tema vennapoeg Sky Blu (Skyler Husten Gordy, sündinud 1986).
Raadio 2 aastahiti valimisel 2011. aastal said bändi lood "Sexy and I Know It" ja "Party Rock Anthem" vastavalt 4. ja 10. koha. "Party Rock Anthem" oli üks 2011. aasta suurema läbimüügiga singleid maailmas ning see kuulub YouTube'i populaarsemate videote hulka.
Septembris 2012 teatasid ansambli liikmed, et teevad määramatuks ajaks pausi.
Herbert Aamisepp

Herbert Aamisepp (18. juuli 1903 Karilepa, Padise vald, Harjumaa – 22. mai 1942 Norilski vangilaager) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1934).
Herbert Aamisepp oli talupidaja poeg. Ta õppis Paldiski ühisreaalgümnaasiumis, lõpetas 1929 k. ü. õ. täieliku keskkooli kursuse ja Sõjakooli rahuaegse jalaväe kursuse, õppis 1931–1932 ja 1938–1939 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, oli Korporatsiooni Rotalia liige. 27. augustil 1929 ülendati ta kadetist nooremleitnandiks, asus teenima 1. Jalaväerügementi, hiljem 1. Soomusrongirügemendis. 19. veebruaril 1934 ülendati leitnandiks, 1. detsembril 1934 viidi üle Sõjavägede Varustusvalitsusse.
1926. aastal, Sõjakoolis õppides, kaotas ta kaaslase poolt raketipüstoliga ettevaatamata ümberkäimise läbi parema silma.
1936. aastal adopteeris ta oma õe 1923. aastal sündinud tütre Aino, 1940 abiellus Hilja-Astra Lett'iga.
Ta arreteeriti NKVD poolt 27. veebruaril 1941 ja suri Norilski vangilaagris eeluurimisel või hukati.
Julius Aamisepp oli tema onupoeg.
Talveöö

"Talveöö" on ansambli Karavan poolt tuntuks lauldud laul, millele on viisi kirjutanud Agu Tammeorg ja sõnad Ott Arder. Laul on pärit nende albumilt "Ansambel "Karavan"".
Getter Jaani versioon.
"Talveöö" on Getter Jaani jõulualbumi "Jõuluvalgus" esiksingel ning samanimelise kontserditurnee tunnuslugu. Omal ajal Karavani poolt tuntuks lauldud jõululaul on saanud Sven Lõhmuse käe all uue kuue. Laulus teevad kaasa ka Karl Madis ja Koit Toome.
“Talveöö” uusversiooni esitati 18.–26. detsembril 2011 Eesti kirikutes toimunud jõuluturneel, kus esinesid Getter Jaani, Koit Toome, Karl Madis ja tütarlaste vokaalansambel “Bel Fiore”. Laulu esitati ka Eesti Televisiooni saates "Terevisioon".
Henn Aavola

Henn Aavola (kuni 1937. aastani Leo Adler; 20. november 1909 Kooraste vald, Võrumaa – 21. juuni 1966 Kanepi külanõukogu, Põlvamaa) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1936).
Oli talupidaja Koorastes Ilumäe talus. Ta teenis Kaitseliidu Võrumaa malevas, oli Kaitseliidu Kooraste kompanii pealik. 24. veebruaril 1938 autasustati teda Kotkaristi kuldristiga. Oli aktiivne liige paljudes kohalikes seltsides: Kaagjärve karskustoimkonna üks asutajaid ja juhatuse liige, Kaagjärve lugemisringi juhatuse liige, Kooraste vabatahtliku tuletõrjeühingu juhatuse liige ja Isamaaliidu Kooraste osakonna juhatuse liige.
Pärast Eesti taasokupeerimist elas ta illegaalselt. Arreteeriti 19. veebruaril 1953, oli vangistuses Komi ANSV Intalagi vangilaagris. Vabastati 16. augustil 1955.
Jaan Adel

Jaan Adel (5. november 1903 Võrumaa – 11. aprill 1965 Vetlanda, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Ta teenis 1. Soomusrongirügemendis ja 2. Suurtükiväegrupis.
Meka metroo

Meka metroo on metroo Saudi Araabias Mekas. 
Metroo avati 13. novembril 2010. See on Saudi Araabia esimene metroo. Metroo töötab ainult hadži ajal.
Metrool on üks liin ja 9 jaama. Kogupikkus on 18,1 kilomeetrit.
Liblikas (Kivirähk)

"Liblikas" on Andrus Kiviräha 1999. aastal ilmunud fantaasiaromaan Estonia teatri algusaegadest.
"Liblika" minategelane ehk jutustaja on näitleja August Michelson (Mihkelsoo), peategelane näitleja ja tantsija Erika Tetzky. Kiviräha jutustuses on Erika Estonia teatri hing, liblikas tähistab metafoorina nii Erika Tetzkyt kui ka Estonia teatrit. Teatri poeesiale, fantaasiale ja vabadusele vastandub hall koer, kes Kiviräha sõnul "sümboliseerib surma ja reaalsuseprintsiipi", eluproosat selle kirjanduslikus tähenduses.
"Seega on Kivirähk reaktsiooniline romantik," kirjutab "Liblika" kohta kirjanik ja kriitik Mihkel Mutt. "Tema mälestusveste, ühtaegu travestialik ja groteskne, teisalt vanamoodsalt, häbelikult ja sümpaatselt humanistikke väärtustusi meelde tuletav, on õnnestunud teos, kus valitseb aine ja esituse haruldane kooskõla, nagu oleks see värvilaik tõepoolest ühekorraga tekkinud."
"Tegu on puhta – rõhutan: puhta –, vaimustava blufiga, haarava raamatuga, mis ehk ei asenda teatriajalugu, aga ületab, ülendab selle," arvustas raamatut poetess Doris Kareva.
Vaatamata positiivsele vastuvõtule on "Liblikas" hiljem jäänud Kiviräha eestlust dekonstrueerivate romaanide "Rehepapp" ja "Mees, kes teadis ussisõnu" varju.
Romaan on ilmunud kirjastuselt Tuum kahes trükis (1999 ja 2007).
2013. aasta esietendus Estonia teatris romaani alusel loodud samanimeline ooper.
Mats Laarmann

Mats Laarmann (ka Mats Laarman; 8. veebruar 1873 Kaarli – 13. detsember 1964 Abja) oli Eesti vallakooliõpetaja, põllumees ja poliitik, II, III ja IV Riigikogu liige.
Laarmann sündis Halliste kihelkonnas, Kaarli koolimajas (kus tema isa ja vanaisa olid kooliõpetajad). Ta õppis Araku koolis ja aastatel 1883–1887 Halliste kihelkonnakoolis. Sai aastal 1893 Pärnus kihelkonnakooliõpetaja kutse.
Ta töötas 1889–1910 Kaarli vallakoolis õpetajana. Loobus aastal 1910 venestava koolipoliitika survel kooliõpetaja kutsest ja hakkas põllumeheks. Ta oli Sauga vallas 1910–1922 Ullaste mõisa rentnik ja aastast 1930 Kaarli vallas taluomanik. 1914–1917 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast.
1923–1932 kuulus ta Põllumeestekogude esindajana II, III ja IV Riigikogusse. II Riigikogus kuulus ta hariduskomisjoni.
Laarmann oli Kaarli karskusseltsi Säde asutajaid, Viljandi ja Halliste Põllumeeste Seltsi ja Pärnu maavolikogu liige.
Aastal 1941 arreteeriti ta NKVD poolt, viibis asumisel Krasnojarski krais Tšelnokovos. Vabanes asumiselt 12. veebruaril 1958. Tagasi kodumaal olles töötas Rimmus arveametnikuna.
Ta kogus rahvapärimusi (peamiselt Halliste kohamuistendeid) ja uuris selle kogumise ajalugu (Jakob Hurda kaastööliste elu ja tegevust). Ta avaldas artikleid Olevikus, Postimehes ja Kajas.
Mats Laarmann maeti Halliste kalmistule.
Isiklikku.
Tema poolvend Otto Laarmann võttis suurtükiväeohvitserina osa Vabadussõjast.
Fornovo lahing

Fornovo lahing oli 6. juulil 1495 Parmast 30 km edelas toimunud lahing Veneetsia liiga ja Prantsusmaa kuninga Charles VIII vägede vahel.
Lahingu tulemusel õnnestus Veneetsia liigal lüüa Prantsuse kuninga väed ajutiselt välja Apenniini poolsaarelt. Fornovo lahing oli Itaalia sõdade esimene suurem lahing. 
Prantsuse Charles VIII armee koosnes prantslastest, Šveitsi palgasõduritest ja itaallastest; Veneetsia liiga väed koosnesid Milano ja Veneetsia väeosadest, mis olid suures osas kokku pandud palgasõduritest: itaallastest, dalmaatslastest, kreeklastest ja sakslastest. 
Lühikeses, umbes tund aega kestnud, kuid verises (kokku umbes 3000 langenut) kokkupõrkes ei saavutanud kumbki pool otsustavat ülekaalu.
Tõnis Tuuga

Tõnis Tuuga (sündinud 22. oktoobril 1988 Raplas) on eesti loodusfotograaf.
Elulugu.
Tõnis Tuuga sündis 1988. aastal Raplas pere kolmanda lapsena. Tema isa on kunstnik ja ettevõtja Ado Tuuga.
Aastatel 1996–2008 õppis ta Rapla Vesiroosi Gümnaasiumis. Fotograafiaga tegeleb aastast 2006. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 2008. aastal suundus Tõnis Tuuga edasi õppima Tallinna Polütehnikumi fotograafia erialale. 2010. aasta sügisel alustas õpinguid Balti Filmi- ja Meediakoolis operaatori erialal.
Priit Hõbemägi

Priit Hõbemägi (sündinud 15. jaanuaril 1957 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, meediajuht ja -õppejõud.
Haridus.
Hõbemägi lõpetas 1975. aastal Tallinna 10. Keskkooli ning õppis aastatel 1979–1984 kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikoolis vene keelt ja kirjandust. Ta lõpetas Tallinna Ülikoolis ajakirjanduse bakalaureuse õppekava "cum laude".
Töökäik.
Tema esimene amet ajakirjanduses oli ajalehe Õhtuleht / Vetšernii Tallinn tehniline toimetaja (maketikoostaja). Hiljem on ta töötanud muu hulgas ajakirja Noorus peatoimetaja asetäitjana, olnud Õhtulehe ja Eesti Päevalehe peatoimetaja ning Ekspress Grupi meediadirektor. 
Aastatel 2006–2011 oli Priit Hõbemägi Eesti Ekspressi peatoimetaja. Ta on olnud üks Kuku raadio "Keskpäevatunni" saatejuhte ning ajakirjanduse külalislektor Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudis. Õppejõuna on Hõbemägi keskendunud uuele meediale ja nutitelefoniga toodetavale sisule.
2022. aasta juunist on ta Postimehe peatoimetaja. Seoses sellega astus ta 5. juunil omal soovil Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liikme kohalt tagasi.
Isiklikku.
Priit Hõbemägi on insener Joonas Aleksei Hõbemäe (1926–2021) poeg.
Juulis 2008 abiellus Hõbemägi Ingrid Sembachiga, sama aasta detsembris sündis poeg Konrad Erik. Priit Hõbemäel on varasemast abielust tütar Mingo Rajandi (sündinud 1980), kes on helilooja ja muusik.
Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu

Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu, ka Petrogradi Nõukogu (lühend Petrogradi TSN või TSSN; vene keeles "Петроградский совет рабочих и солдатских депутатов", "Петросовет"), oli Venemaa Keisririigi pealinnas Petrogradis 27. veebruaril (vkj)/12. märtsil 1917 moodustatud nõukogude esindusorgan. 
Algselt 1917. aastal moodustati Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu sotsiaaldemokraatlike parteide VSDTP (menševikud, bolševikud), Sotsialistide-Revolutsionääride Partei (parem ja vasakesseerid) jt. esindajatest.
27. veebruari (vkj)/12. märtsi õhtul Tauria palees peetud istungil valiti ka nõukogu täidesaatev võimuorgan, nõukogude täitevkomitee, mille esimeheks valiti VSDTP menševike fraktsiooni esimees Nikolai Tšheidze, asetäitjateks ehk seltsimeesteks aga esseeride esindaja Aleksandr Kerenski ja menševik M. Skobelev. Täitevkomiteesse kuulus 15 liiget, sh ainult kaks bolševike esindajat Aleksandr Šljapnikov ja Pjotr Zalutski. 
14. märtsil 1917 valiti täitevkomiteesse lisaks kümme soldatite ja madruste esindajat, kelle seas oli samuti ainult kaks bolševike esindajat A. Paderin ja A. Sadovski.
Kommunistide võimuhaaramine.
22. märtsil (9. märtsil vkj) 1917 moodustasid VSDT(b)P liikmed Petrogradi TSN-i bolševike fraktsiooni (40 inimest) ja alustasid agitatsiooni uute liikmete valimiste korraldamiseks, et saavutada Nõukogus ülekaalu. Muudatuste tulemusena said juunikuuks 1917. bolševikud juba ligi 400 kohta ning suurem läbimurre võimu haaramisel tuli bolševikel pärast Kornilovi mässu tõkestamist koostöös Aleksandr Kerenski valitsusega.
8. oktoobril (25. september vkj) 1917 toimusid Petrogradi TSN presiidiumi valimised, milles enamuse said bolševikud, kes edaspidi dikteerisid Petrogradi Tööliste ja Saadikute Nõukogu tegevust võimuhaaramisel. 
25. oktoobril (12. oktoober vkj) 1917 võttis Petrogradi TSN vastu otsuse Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee loomiseks, mille eesmärk oli relvastatud riigipöörde korraldamine. 
7. novembril (25. oktoober vkj) 1917 Smolnõis aset leidnud Petrogradi TSN-i erakorralisel istungjärgul kuulutas Vladimir Uljanov riigipöörde toimumisest ajaloolise lausega: 
10. detsembril (27. november vkj) 1917 Petrogradi TSN pleenumil valitud uue täitevkomitee koosseisus oli 34 bolševikku ja 10 vasakesseeri.
1918. aasta aprillis nimetati esindusorgan Petrogradi Tööliste ja Punaarmeelaste Saadikute Nõukoguks ning 1920. aasta augustis Petrogradi Tööliste, Talupoegade ja Punaarmeelaste Saadikute Nõukoguks.
Petrogradi Nõukogu juhid.
Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu ja Leningradi (1924) linna Saadikute Nõukogu juhid
Vihmavari

Vihmavari on kaasaskantav seadeldis, mida kasutatakse selleks, et ennast vihma eest kaitsta. 
Vihmavari koosneb tavaliselt vettpidavast kangast või kilest, mis on kinnitatud metallist ribidest karkassile, mis omakorda kinnitub varrele, millest kinni hoitakse. Vettpidav kangas moodustab pea kohal katuse, mis kaitseb vihmavarju kandjat vihma eest.
Vihmavarje on kasutatud juba tuhandeid aastaid, need olid olemas nii muistses Assüürias, Kreekas, Egiptuses kui ka Hiinas. Hiinas tehti vihmavarjud tavaliselt siidist või õlipaberist ning karkass tehti bambusest. Euroopas said kaasaskantavad vihmavarjud laiemalt tuntuks 17. sajandil. Metallkarkassiga vihmavarju leiutas Samuel Fox 1852. aastal.
Eesti mõttelugu

"Eesti mõttelugu" on kirjastuse Ilmamaa alates 1995. aastast välja antav raamatusari. Sarja peatoimetaja ja kirjastaja on Hando Runnel.
Sari koondab ja avaldab kirjastuse hinnangul väärtuslikumat osa eesti mõttevarast läbi aegade. Igal aastal üritatakse välja anda kuus raamatut. "Eesti mõtteloo" raamatusarja väljaandmist toetab sihtasutus Eesti Mõtteloo Sihtkapital. Sarja tutvustav brošüür "Eesti mõttelugu: Tutvustaja" (1993) oli Ilmamaa esimene trükis. 1996 ilmus ka brošüür ""Eesti mõttelugu": Raamatusari &amp; Sihtkapital". "Tutvustajas" lubas Runnel avaldada "eesti autorite tähelepanuväärsemat mõtteloomingut üldistava liigituse järgi filosoofia, esteetika, poliitika ja etnoloogia ainevaldadest". 
Ka sõna "mõttelugu" valis Ülo Matjuse andmetel Hando Runnel, ehkki sama sõna on kasutanud ka Hellar Grabbi ja Tiina Ann Kirss ning saksa keeles vastab sellele sõna "Denkgeschichte". Pärtel Piirimäe hinnangul tuli sõna laiemalt käibele raamatusarja mõjul.
2018. aasta 20. aprillil tähistas Eesti Teaduste Akadeemia oma 80. aastapäeva raamatusarjale keskendunud konverentsiga "Eesti mõttelugu" Eesti Rahva Muuseumis.
Erni Labi

Erni Labi (6. mai 1895 Õisu mõis, Viljandimaa – 4. aprill 1949 Karksi-Nuia) oli eesti farmatseut.
Lõpetas Tartu Ülikooli 1922, mag. pharm. 1923 (Eesti kändtärpentiinõli (Kienöl)), dr. pharm. 1926 (Eesti marja- ja puuviljaveinid).
Alates 1932 Viljandi linnaapteegi ja Viljandi linna toiduainetelabori juhataja.
Īwān

Īwān (pärsia keeles إيوان - palee, veranda, palkon, sammaskoda) on islami arhitektuuris võlvitud ja kolmest küljest suletud ehitis. Üks külg on täiesti vaba. "Īwān" võib olla islami aeda ümbritseva müüri või mošee koosseisus.
" Īwān" pärineb Sassaniidide arhitektuurist ja seldžukkide dünastia ajal muutus "īwān" fundamentaalseks kujunduselemendiks islami arhitektuuris.
Friedrich Kestner

Friedrich Kestner (26. märts 1903 Viljandi – 14. juuni 1959) oli Eesti farmatseut.
Kestner lõpetas 1926. aastal Tartu Ülikooli, "mag. pharm." 1927 (magistritöö teema "Oliivõli värskeoleku otsustamisvõimaluse üle").
Ta oli Pärnu apteegi omanik ja juhataja. Põgenes 1940. aastal Saksamaale.
Venus Williams

Venus Ebony Starr Williams (sündinud 17. juunil 1980 Californias Lynwoodis) on USA tennisist, olümpiavõitja.
Ta sündis Jehoova tunnistajate peres. Tal on kolm vanemat poolõde ja noorem õde Serena Williams, kes on samuti väga edukas profitennisist.
Venus hakkas tennist mängima 10-aastaselt. Alates 1995 on tema treeneriks tema isa Richard Williams.
Ta on aastatel 1999–2008 võitnud naiste üksikmängus 16 suure slämmi turniiri (7 üksikmängus, 7 paarismängus ja 2 segapaarismängus) ning naiste paarismängus olümpiakulla 2000. aasta suveolümpiamängudel ja 2008. aasta suveolümpiamängudel. 
Ta oli WTA esinumber vaheaegadega 25. veebruarist 7. juulini 2002. 9. augusti 2010 seisuga on ta WTA edetabelis 4. kohal.
Venus on kõigil suure slämmi turniiridel rekordiomanik servi kiiruse osas: ta on servinud Austraalia lahtistel 201 km/h (2003), USA lahtistel 208 km/h (2008), Wimbledonis 208 km/h (2008) ja Prantsusmaa lahtistel 207 km/h (2010).
2011 diagnoositi tal Sjögreni sündroom.
Esinemine olümpiamängudel.
2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys oli Venus üles antud nii üksikmängus kui ka koos õe Serenaga paarismängus. Üksikmängus olid USA sportlased saanud kolm kõrgeimat asetust. Venus alistas kõigepealt kergelt Henrieta Nagyová (Slovakkia) 6:2, 6:2, Tamarine Tamasugarni (Tai) 6:2, 6:3 ja Jana Kandarri (Saksamaa) 6:2, 6:2. Veerandfinaalis alistas ta 5. asetusega Arantxa Sánchez Vicario (Hispaania) 3:6, 6:2, 6:4, poolfinaalis 3. asetusega Monica Selesi 6:1, 4:6, 6:3 ja finaalis 10. asetusega Jelena Dementjeva (Venemaa) 6:2, 6:4.
Paarismängus alistasid õed Williamsid Kanada paari 6:3, 6:1, siis Venemaa paari Jelena Lihhovtseva – Anastassija Mõskina 4:6, 6:2, 6:3. See oli ainus sett, mille Williamsid kaotasid. Veerandfinaalis võitsid Williamsid 1. asetusega Prantsusmaa paari Julie Halard-Decugis – Amélie Mauresmo 6:3, 6:2, poolfinaalis 5. asetusega Belgia paari Els Cullens – Dominique van Roost 6:4, 6:1 ja finaalis Hollandi paari Kristie Boogert – Miriam Oremans 6:1, 6:1.
2008. aasta suveolümpiamängudel esindasid õed Williamsid USA-d nii üksik- kui ka paarismängus. Üksikmängus alistas 7. asetuse saanud Venus Timea Bacsinszky (Šveits) 6:3, 6:2, Iveta Benešová (Tšehhi) 6:1, 6:4 ja 12. asetusega Viktoria Azarenka (Valgevene) 6:3, 6:2. Veerandfinaalis kaotas ta Na Lile (Hiina), kes oli eelmises kohtumises alistanud ka Kaia Kanepi, 5:7, 5:7. Veerandfinaalis langes välja ka Serena, kolmikvõidu sai Venemaa, olümpiakulla Jelena Dementjeva.
Paarismängus olid õed Williamsid 2. asetusega. Avakohtumises võitsid nad Tšehhi paari Iveta Benešová – Nicole Vaidišová 4:6, 5:7, 6:1, siis Jaapani paari Ayumi Morita – Ai Sugiyama 7:5, 6:2. Veerandfinaalis võitsid nad 7. asetusega Venemaa paari Jelena Vesnina – Vera Zvonarjova 6:4, 6:0, poolfinaalis 6. asetusega Ukraina paari Aljona ja Katerina Bondarenko 4:6, 6:4, 6:1 ning finaalis 4. asetusega Hispaania paari Anabel Medina Garrigues – Virginia Ruano Pascual 6:2, 6:0.
Paul Arras

Paul Arras VR II/3 (24. september 1892 Erastvere vald, Võrumaa – 11. detsember 1980 Tallinn) oli eesti farmatseut.
Lõpetas 1924 Tartu Ülikooli, "mag. pharm." 1925 (magistritöö "Formaldehüüdi kvantitatiivse määramise meetoditest formaliinis").
Osales Vabadussõjas.
Kehra apteegi omanik ja juhataja. Rohuteadlaste Koja nõukogu liige.
Mihkel Õunmann

Mihkel Õunmann (kuni 1935 Mihail Õunmann, 29. märts 1894 Tartu – 1965 Tapa) oli eesti apteeker.
Lõpetas Tartu Ülikooli 1923, mag. pharm. 1924 (Eesti mesilasvahade keemiline uurimine).
Tamsalu apteegi omanik ja juhataja, Rohuteadlaste Koja juhatuse liige.
Järve (Tallinn)

Järve on asum Tallinnas Kristiine linnaosas. Asum piirneb Tondi, Kitseküla, Ülemistejärve, Liiva, Rahumäe ja Mustamäe asumiga. Järve asumi pindala on 1,05 km2.
Järve asum on saanud nime lähedal asuva Ülemiste järve järgi.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 18–22% ja üle 68-aastased 10–19%.
Olulisemad objektid.
Järvel asuvad Ida-Tallinna Keskhaigla Järve üksus ning Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Keskus. Asumis paiknevad Nõmme, Kristiine ja Mustamäe konstaablijaoskond.
Järve asumi tänavad.
Elektri tänav, Energia tänav, Alajaama tänav ja Elektroni tänav on saanud nime 1950. aastatel Järvele ehitatud kõrgepingejaama järgi. Järve tänav, Laine tänav ja Virve tänav on nimetatud Ülemiste järve järgi. Asumis asuvad veel Pärnu maantee, Rahumäe tee, Tervise tänav ja Tuisu tänav.
Ajalugu.
Teadaolevalt oli Järve asumi vanim ehitis Erbe suvemõis, mis on kandnud ka Elstevi ja Hermansbergi nime. Asumit läbis keskaegse Pärnu maantee üks lõike (praeguse Rahumäe tee ja Tammsaare tee ristmikust kuni Rahumäe kalmistuni).
Kuna Järve asumi maapind on liivarohke, olid sealsed liivamäed aastatel 1910–1914 treeningupaigaks Eesti esimestele kergejõustiklastele, nn düünapoistele.
Järve asundus tekkis pärast raudteepeatuse loomist, mis toimus 1923. aastal. Kolm aastat hiljem rajati Järvele arhitekt Karl Burmani projekti järgi Järve raudteejaam. Järve ajalooline asum hõlmas Järve, Laine, Virve, Alajaama, Elektri ja Tuisu tänava piirkonda; raudteest teisele poole jäävale alale, Järve ja Laine tänavale rajati raudteelaste kooperatiivi Kodu elamud. Järvele rajati telliselööv, mille toodangut kasutati asumi majade ehitusel. Asumi Mustamäe-poolsesse ossa kerkisid kooperatiivi Oma Maja elamud.
1925. aastal rajati Järvele põllumajanduslike tsementkivide tööstus, mis on hiljem kandnud betooni- ja katusepapitööstuse Järve nime. Asumis on paiknenud Eesti Elektrivõrkude Ehituse tootmisbaas. Järvel on tegutsenud osaühing Silikaat, mis riigistati 1940. aastal ning mis kandis 1990. aastate alguseni tootmiskoondise Silikaat nime.
Nõukogude ajal paiknes Järve piirkonnas Rahumäe tee ääres NSV Liidu piirivalve 106.Tallinna piirivalvesalga piirivalve staap. Endise Sisekaitse Operatiivrügemendi asukohas Rahumäe tee 6/1 tegutsesid Põhja Prefektuuri Lõuna politseijaoskond ja Kristiine konstaablijaoskond, tänapäeval on seal Põhja prefektuuri Lääne-Harju politseijaoskond. 1995. aastast saadik asub Järvel aadressil Rahumäe tee 4a Vahipataljon.
Surnud 22. jaanuaril

"Siin loetletakse 22. jaanuaril surnud tuntud inimesi.
Ants Jürima

Ants Jürima (kuni 1937 Hans Jürmann, 22. august 1890 Pajusi vald, Viljandimaa – 21. september 1960 Rakvere) oli eesti farmatseut.
Ta oli 1917 ja 1919–1921 (lõpetas proviisorina) Tartu Ülikooli arstiteaduskonna rohuteaduse osakonna rohuteaduse kuulaja, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Alates 1921 Viru maa-apteegi juhataja Rakveres.
Hans Jürmann

Hans Jürmann on olnud mitme tuntud isiku nimi:
Raimond Veenpere

Raimond Veenpere (3. juuni 1926 – 1. oktoober 2007) oli eesti apteeker ja zooloog.
Ta lõpetas 1944 Rakvere II Gümnaasiumi.
Ta oli Viitna apteegi juhataja, ning hiljem Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumi direktor.
Artur Puksov

Artur Puksov (28. oktoober 1891 Meeksi vald, Võrumaa – 16. september 1941 Turinsk, Sverdlovski oblast) oli eesti apteeker.
Ta lõpetas 1924. aastal Tartu ülikooli "cum laude", "mag. pharm." 1925 ("Piirituse- ja õlisegude plahvatuskiiruse uurimine mootorlisel põlemisel"). 
Ta oli apteegi omanik ja juhataja Tallinnas.
Jaan Naaber

Jaan Naaber (19. juuli 1935 Tartu – 13. september 2003) oli eesti terioloog, jahindusbioloog ja looduskaitsja.
Ta lõpetas aastal 1954 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastal 1959 lõpetas ta bioloogina Tartu Riikliku Ülikooli.
Ta oli aastatel 1960–1961 Matsalu Riikliku Looduskaitseala teadustöötaja. Aastatel 1962–1964 oli ta Aakre jahinduskatsepunkti ja aastatel 1964–1967 Tartu Ülikooli zooloogiamuuseumi juhataja.
Tema uurimistöö oli seotud peamiselt Eesti kiskjalistega (rebane, hunt, kährik).
Isiklikku.
Tema tütar on arstiteadlane Krista Lõivukene.
Õpetatud Eesti Seltsi juubelipostmargid

Õpetatud Eesti Seltsi juubelipostmargid – neli marki, nii eraldi kui ka margiplokina – anti välja Õpetatud Eesti Seltsi asutamise 100. aastapäeva puhul 1938. aastal.
Emumäe jooks

Emumäe jooksu tuntakse kui Eesti esimest mäejooksu. 
Jooksu korraldatakse alates 2005. aastast ümber Põhja-Eesti kõrgeima tipu – Emumäe (166 m üle merepinna), mis asub Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Pandivere kõrgustikul Emumäe maastikukaitsealal.
Jooksjad ja kepikõndijad saavad valida kahe distantsi vahel: 5,6 ja 10 kilomeetrit.
Küünekivi

Küünekivi on amfiboolide hulka kuuluv kivimit moodustav mineraal.
Küünekivi on kõige laiemalt levinud amfibool. Küünekivil on varieeruv koostis, paljud elemendid saavad üksteist mineraali kristallstruktuuris asendada. Küünekivi kristallid on musta, pruuni või tumerohelist värvi ning tugeva läikega.
Küünekivi esineb paljude tard- ja moondekivimite koosseisus, olles mõnel juhul kivimi peamiseks koostisosaks, näiteks amfiboliidis.
Küünekivi kuulub nende väga väheste mineraalide hulka, millel on eesti keeles rahvusvaheliselt levinud nimekujust selgelt eristuv nimi.
Välislingid.
https://kivid.info/1028
Paul Verlaine

Paul Marie Verlaine (30. märts 1844 Metz – 8. jaanuar 1896 Pariis) oli prantsuse luuletaja, keda peetakse sümbolismi üheks silmapaistvamaks esindajaks kirjanduses.
Tuli kirjandusse 1870. aastail, eriti on tunnustust kogunud tema lüüriline, peente varjunditega ja tabav luule. Kuulsaim luulekogu on "Sõnadeta romansid", mida iseloomustatakse kui lakoonilist, kuid samas meloodilist, tundliku ja täpse rütmiga teost. Võttis esimesena Prantsuse luules kasutusele 9-silbilise värsi, kasutades selles siseriimi. Prantsuse luuletajate ja eeskätt sümbolistide lipukirjaks sai ka tema manifest "Luulekunst".
Verlaine'i teoseid on eesti keelde tõlkinud Johannes Semper (sh "Luulekunsti" ajakirjas Looming 10/1929) ja Villem Ridala (albumis "Noor-Eesti III", 1909), katkeid ka Ülar Ploom (Methis 1-2/2008).
Olev Olesk

Olev Olesk (4. märts 1921 Sooküla (Rosma), Peri vald, Võrumaa – 18. mai 2017 New York) oli Vabariigi Valitsuse eksiilis välisminister 20. juunist 1990 kuni 15. septembrini 1992.
Õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1942–1944. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
1944. aasta 22. septembri hommikul põgenes ta Rootsi kapten Priidik Jungermanni purjekaga "Minnalaid" (85 brt) Salumetsa talu lahest Paatsalus koos 208 põgenikuga. Oli aastatel 1945–1951 õpetaja Stockholmi eesti algkoolis. Ta õppis Eesti Teadusliku Instituudi õigusteaduskonnas ja Stockholmi Ülikoolis sotsioloogiat. Ta oli aastatel 1951–1956 Svenska Handelsbankeni ametnik. 
Ta elas 1956. aastast USAs ja töötas 1956–68 Irving Trust Companys, 1968–73 Bank of Tokyos ning 1973–90 Algemene Bank Nederland N.V.-s.
Olev Olesk oli 1986–1990 Eesti eksiilvalitsuse portfellita minister ja 1990–1992 välisminister.
Ta oli ajalehe Vaba Eesti Sõna juhatuse liige ja New Yorgi Eesti Haridusseltsi auliige.
Gdański laht

Gdański laht on laht Euroopa keskosas, Läänemere lõunarannikul. Läänest piirab lahte Pommeri (praegu Poola), idast Preisimaa (praegu Venemaa). 
Lahe keskmine sügavus on 70 m, suurim sügavus 118 m. Vee soolsus 7–8‰. 
Lahte suubub osa Wisła jõe harusid. Lahe rannikul asuvad sadamalinnad Gdańsk ja Gdynia.
Apataki

Apataki on atoll Polüneesias, osa Tuamotu saartest. 
Pindala 20 ruutkilomeetrit. 
Saared on madalad. Atollil elab 492 inimest (2007), suurim asula on Niutahi.
Apataki on osa Prantsuse Polüneesiast.
Anatoli Nekrassov

Anatoli Aleksandrovitš Nekrassov (Анатолий Александрович Некрасов; sündinud 19. septembril 1950 Altai krais Altaiskoje rajoonis Beloje külas) on vene vaimne õpetaja, lektor ja nõustaja, raamatute autor.
Hale'i-Boppi komeet

Hale'i-Boppi komeet ehk Hale-Bopp (C/1995 O1) on pika tiirlemisperioodiga komeet, mis läbis periheeli 1. aprillil 1997.
Hale-Bopp oli üks 20. sajandi heledamaid ja vaadeldumaid komeete. Komeet püsis palja silmaga nähtavana 18 kuud, mis ületas eelmise rekordi kahekordselt.
Komeedi avastasid 1995. aasta juulis üksteisest sõltumatult ameeriklased astronoom Alan Hale ja amatöörastronoom Thomas Bopp.
Komeedi periheel ehk orbiidi lähim punkt Päikesele asus 0,91 astronoomilise ühiku kaugusel Päikesest. Komeedi tuuma läbimõõt on umbes 40 kilomeetrit. Komeedi orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 89,4° (orbiidi tasand on ekliptika tasandiga peaaegu risti) ning tiirlemisperiood on 2533 aastat.
Thomas Godoj

Thomas Godoj (sünninimega Tomasz Godoj; sündinud 6. märtsil 1978 Poolas) on poola päritolu Saksamaa pop-"rock"-laulja. Ta võitis telesaate "Deutschland sucht den Superstar" viienda hooaja.
Elu.
Godoj sündis 1978 Poolas Rybnikis, tema vanemad on Danuta ja Eugen Godoj. Aastal 1988 kolis ta vanemate ja õe Hannaga Saksamaale Recklinghausenisse. Ülikooliõpingute ajal hakkas teda huvitama muusika ja ta mängis kohalikes bändides, näiteks Cure of Souls, Fluxkompensator, Tonk! ja WINK. 
DSDS.
2007. aasta suvel osales Thomas viienda hooaja "Deutschland sucht den Superstari" Berliini eelvoorus. Kohtunikele meeldis ta rokistiil ja nad hääletasid ta edasi järgmisse vooru. Iga nädal esines Thomas Saksamaale, kuni jõudis kahe parema hulka. Godoj võitis finaalvõistluse, saades 62,2% häältest. Iganädalastel võistlustel sai ta kogu aeg enim vaatajahääli.
Isiklikku.
Pärast saadet taastus tema suhe endise tüdruksõbra Jenniferiga. 3. jaanuaril 2009 sündis neil tütar Lynn Jennifer Godoj.
Matthau Mikojan

Matti Mikkonen (esinejanimega Matthau Mikojan; sündinud 26. märtsil 1982 Tamperes) on soome laulja.
Elu.
Matthau on ansambli Popeda esimese kitarristi Tapani (Arwo) Mikkoneni poeg. Tal on vanem vend Jukka Kristian Mikkonen (esinejanimega Sir Christus), kes on ka muusik.
Muusika.
1995 andis Matthau oma esimese akustilise kontserdi Lapimaal. 1997–1998 võttis osa mitme ansambli tegevusest, näiteks Turmio, RIP, Lavasäteily jne. 1998 loodi Bloodpit. Ta lahkus Bloodpitist 2007. aastal. 2008. aasta märtsis ilmus Matthau Mikojani sooloalbum.
Löss

Löss on homogeenne poorne peeneteraline sete, mis koosneb peamiselt aleuriidist ning vähemal määral saviosakestest ja peeneteralisest liivast.
Löss on enamasti helekollast või pruunikat värvi. Löss koosneb küll peeneteralistest osakestest, kuid kaltsiitse tsemendi tõttu on nad sageli nii tugevasti üksteise külge kleepunud, et lössikihist võib moodustuda ka vertikaalne sein.
Tuntuimaks lössi esinemiskohaks on Hiina põhjaosas asuv Hiina lössiplatoo, kuid lössi leidub ka mujal. Nimetus "löss" on pärit Saksamaalt Reini orust.
Lössiformatsioonid on tekkinud Pleistotseeni ajastikul tuulte kantud tolmust ja liivast. Lössi settematerjali lähtekohaks on olnud kõrbed, kuivanud jõeorud, liustikusetted jne. Lössi moodustavad mineraaliterad on enamasti nurgelised, mis viitab nende suhteliselt väiksele kulutusastmele.
Lössil kujunenud mullad on viljakad, kuid väga haavatavad erosioonile.
Lovex

Lovex on glämmroki/"metal"'i bänd Soomest Tamperest.
Liikmed.
Kõikidel liikmetel on pseudonüümid ja nad ei kasuta oma kodanikunime.
Ajalugu.
Bänd alustas 2001.–2002. aasta talvel, kui mõned bändiliikmed ja üks endine liige otsustasid teha oma bändi, et mängida rokkmuusikat ja lõbutseda. 2004. aastal said nad plaadilepingu. 2005. aasta augustis ilmus poodidesse nende esimene hitt "Bleeding". Nende teine singel "Guardian Angel" ilmus jaanuaris 2006 ja sai Soomes suureks hitiks. Bändi esimene album "Divine Insanity" ilmus 2006. aasta märtsis. Lovex üritas pääseda 2007. aastal Eurovisiooni lauluvõistlusele lauluga "Anyone, Anymore", aga jäi Soome eelvoorus kolmandale kohale.