tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
FC Tabivere

FC Tabivere on Eesti jalgpalliklubi, mis on asutatud 2007. aastal Tabivere vallas ja tegutseb MTÜ Tabivere Rahvaspordiklubi all.
Kodumänge peab meeskond Tabivere Gümnaasiumi staadionil.
FC Tabivere vormi moodustavad rohelised särgid, rohelised püksid, valged sokid.
FC Tabivere valiti Eesti Aasta klubiks 2009.
Ajalugu.
Jalgpall on Tabiveres olnud populaarne juba aastaid. Sellega hakkasid varases lapsepõlves tegelema nüüdseks juba veteranide võistkonda kuuluvad mehed. Kuna jalgpall muutus aina populaarsemaks spordialaks ja aina rohkem hakkas toimuma võistlusi, kuhu oli meeskond vaja kokku saada, pidi mõtlema noorema põlvkonna treenimise peale. Nii alustasidki 1996. aastal treeninguid Ranari Kakk, Ragnar Kakk, Oliver Mällo, Oleg Kljutsivski, Tauno Trink, Rauno Feiman, Olari Retsä, Ivari Retsä, Dmitri Kljutsivski, kellest paljud mängivad saamas klubis siiani. Siis mängiti jalgpalli nii oma lõbuks kui ka võistlustel, osaleti ka laagrites.
FC Tabivere on tegutsenud Jõgevamaal juba aastaid, kuid ametlikult sai klubi registreeritud 2007. aasta kevadel klubi aktiivsete eestvedajate Maiko Tamme ja Tauno Trinki poolt.
Läbi aegade on olnud Tabivere võistkonnal kolm treenerit: Ivar Feiman, Ragnar Kakk ja Maiko Tamme, viimane on ka praeguse FC Tabivere peatreener ja kapten.
1990. aastatel said alguse Jõgevamaa meistrivõistlused. Selle turniiri võit on koduvalda tulnud neli korda järjest. 2007. aastal saavutati teine koht Põltsamaa Sport meeskonna järel. Osaletakse ka iga-aastastel sisemeistrivõistlustel, mis toimuvad detsembris Jõgeval spordihoones Virtus. Mängijate aktiivsus seab eesmärke aina kõrgemale ja nii osaletaksegi 2007. aasta suvel teist korda järjest rannajalgpalli turniiridel. 2008. aastal osaletakse aga esmakordselt Eesti meistrivõistluste IV liigas Lõuna piirkonnas
Sümboolika.
Logo on inspireeritud Tabivere iseloomustavatest sümbolitest – tuulikust ja Saadjärvest – ning jalgpallist. Üks Tabivere spordielu plusse on traditsioonidest kinnipidamine. Kui mingi võistlus, matk või mängudesari traditsioonina ellu kutsutud on, siis viiakse seda järjekindlalt ka edasi.
Kodustaadion.
Tabivere Gümnaasiumi staadion on ehitatud aastal 1985. Kuni 2009. aasta kevadeni ei olnud seal praktiliselt väljaku hooldustöid tehtud (v.a regulaarne niitmine). 2000. aasta paiku veeti läbi staadioni valguskaablit (interneti püsiühenduse tõttu) ja seega sai staadioni murukate kõvasti kannatada. 2009. aasta kevadel on tehtud staadionil renoveerimistöid, mis jätkuvad kuni sügiseni. Kogu staadionikompleks koos jooksuradade ja kergejõustiku ehitistega valmis suvel 2010. Vanad staadioni mõõtmed olid 84,5 x 46 m, uue omad 90 x 48 m.
Mängijad 2010.
Väravavahid
Kaitsjad
Poolkaitsjad
Ründajad
Treener
Toetajad.
Klubi toetavad 2010. aastal Eesti meistrivõistluste 3. Lõuna liigas Tabivere vald, Tabivere Rahvasprodiklubi ja OÜ Same.
Přerov

Přerov (saksa keeles "Prerau") on statutaarlinn Tšehhis Olomouci maakonnas, Přerovi ringkonna halduskeskus. Asub Bečva jõe ääres. 
Přerov sai linnaõigused 1256. aastal, linna on esmamainitud 1141. aastal.
Přerovi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Igor Černov

Igor Černov (Tšernov, Чернов) (18. märts 1943 Oktjabrski küla, Gorki oblast – 21. märts 2025 Joensuu) oli kirjandusteadlane ja semiootik. 
Lõpetas 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli vene filoloogina. Töötas Juri Lotmani kateedris, olles aastatel 1966, 1968–1969, 1972–1993 Tartu (Riikliku) Ülikooli vene kirjanduse kateedri õppejõud. Aastatel 1993–1997 oli ta semiootikaprofessor ja Tartu Ülikooli semiootika osakonna juhataja. 
Pere.
Tema isa oli Apolloni Tšernov, Narva-Jõesuu õpetaja ja Tallinna Kunstiinstituudi marksismi-leninismi õppejõud.
Ta oli abielus Ann Maltsiga.
Kriton

 
"Kriton" on Platoni filosoofiline dialoog (vestlus), mis toimub Kritoni ja Sokratese vahel. Kriton pöördub vanglas asuva Sokratese poole ettepanekuga aidata Sokrates vanglast välja, st aidata Sokratesel põgeneda. Kriton ja teised on valmis selleks raha kulutama. Kriton ütleb Sokratesele, et ta ei keelduks enda päästmisest, kuna paljud austavad ja armastavad Sokratest. Kritoni arvates reedab surres Sokrates ka oma pojad, kelle eest ta võiks hoolt kanda ja neid kasvatada. Kriton tunneb muret ka enda pärast, kuna kardab, et siis hakkab enamik inimesi teda ja tema sõpru süüdistama arguses, et nad ei suutnud Sokratest vanglast päästa. Sokratese ja Kritoni vestluse käigus puudutatakse õigluse ja ebaõigluse teemat. Sokrates ütleb "inimestele halba teha on seesama, mis ebaõiglane olla" ja "ebaõiglusele ei tohi vastata ebaõiglusega". Ka seaduse rikkumine on ebaõiglane, sest seadus on teatud kokkuleppe ja selle rikkumine vale. Sokrates on seisukohal, et ta on teinud riigiga lepingu, mille järgi ta peab alluma seadustele. Sokrates ei lase ennast Kritonil veenda ja jääb vanglasse, kuna leiab, et see on õiglane.
Viljandi rippsild

Viljandi rippsild (ka Viljandi linnusepargi rippsild) on jalakäijate rippsild Viljandi lossimägedes, riiklik ehitismälestis ja üks Viljandi linna sümboleid.
Sild on 50 meetri pikkune, malmist portaalidega ja neetliidetega kinnitatud profiilterasest tarindiga.
Ajalugu.
Silla valmistas 1879. aastal Riia firma Felser &amp; Co ja see asus algselt Tarvastu ordulinnuse vallikraavil, kus see kergendas Tarvastu mõisniku von Mensenkampffi pereliikmete juurdepääsu linnuse varemetes asuvale kabelile.
1930. aastal kinkis mõisahärra Karl von Mensenkampff silla metallosad ja kandetrossid Viljandi linnale. 1931. aastal paigaldas Werner Eldringi metallitööfirma silla Viljandi lossimägedesse üle 15 meetri sügavuse Suuroru.
1995. aastal rekonstrueeriti sild põhjalikult Viljandi Rotary Klubi eestvedamisel ja Viljandi Metall AS teostusel.
Vladimir Kuzin

Vladimir Semjonovitš Kuzin (vene keeles Владимир Семёнович Кузин, 15. juuli 1930 – 5. oktoober 2007 Moskva) oli vene suusataja, kes esindas tollast Nõukogude Liitu 1950. aastatel. 
1956. aasta taliolümpiamängudel Cortina d'Ampezzo´s sai ta kuldmedali 4×10 km teatesõidus.
Kuzini parimad tulemused maailmameistrivõistlustel olid 1954. aasta MM-il Falunis, kui ta tuli maailmameistriks nii 30, kui ka 50 km distantsil ning sai veel hõbemedali 4×10 km teatesõidus.
Kuzinit autasustati Lenini ordeniga 1957. aastal.
Külmutustehnika

Külmutustehnika on tehnika haru, mis tegeleb ümbritsevast keskkonnast madalama temperatuuri tekitamise ja säilitamisega.
Serž Sargsjan

Serž Sargsjan (armeenia Սերժ Սարգսյան; sündinud 30. juunil 1954 Stephanakerdis) on Armeenia poliitik, aastatel 2007–2008 Armeenia peaminister ja 9. aprillist 2008 kuni 9. aprillini 2018 Armeenia president. 
17.–23. aprillini 2018 oli ta taas Armeenia peaminister, kuid pidi ulatuslike meeleavalduste tõttu ametist lahkuma.
Aastatel 1971–1979 õppis Sargsjan Jerevani Riiklikus Ülikoolis filoloogiat. Vahepeal, 1972–1974 läbis ta ajateenistuse Nõukogude armees. 1975–1979 töötas ta Jerevani elektrotehnikatehases lukksepana.
Pärast ülikooli lõpetamist 1979. aastal hakkas Sargsjan tegema karjääri algul komsomoli ja siis NLKP liinis. Ta töötas komsomoli Stephanakerti linnakomitee osakonnajuhataja, teise sekretäri ja esimese sekretärina, seejärel partei Stephanakerti linnakomitee propagandaosakonna juhatajana ja oli lõpuks Mägi-Karabahhi oblastikomitee esimese sekretäri abi.
Mägi-Karabahhi sõja ajal oli Sargsjan mitme lahingu planeerija ja teda peetakse Armeenia ja Mägi-Karabahhi sõjavägede üheks loojaks. 1989–1993 juhatas ta Mägi-Karabahhi enesekaitsekomiteed. Ühtlasi oli ta 1990–1993 Armeenia NSV Ülemnõukogu saadik. 1993–1995 oli ta Armeenia kaitseminister ja 1995–1996 Armeenia riikliku julgeoleku valitsuse ülem, seejärel Armeenia riikliku julgeoleku minister. 1996–1999 oli ta Armeenia riikliku julgeoleku ja välisminister, 2000–2007 Armeenia kaitseminister. Lisaks oli ta 1999–2007 Armeenia presidendi juures oleva riikliku julgeoleku nõukogu sekretär ja 1999–2000 ühtlasi presidendi administratsiooni juhataja.
2006. aastal astus Sargsjan Armeenia Vabariikliku Partei liikmeks. 2007. aasta novembris valiti ta erakonna esimeheks. Alates 4. aprillist 2007 kuni 9. aprillini 2008 oli ta Armeenia peaminister.
19. veebruaril 2008 võitis ta Armeenia Vabariikliku Partei ja presidendi Robert Khotšharjani toetusel presidendivalimised ja astus ametisse 9. aprillil 2008.
Sargsjan on Jerevani ülikooli nõukogu esimees ja 2004. aastast Armeenia Maleföderatsiooni president.
Kliima- ja kütteseadmed

Kliima- ja kütteseadmed ehk küte ja ventilatsioon (inglise keeles "heating, ventilation and air conditioning", lühend HVAC) on "lühend, millega tähistatakse ruumi kütte, ventilatsiooni ja õhu konditsioneerimist".
Ağdam

Ağdam on linn Aserbaidžaanis Mägi-Karabahhist idas, 26 km kaugusel Xankəndist. Aastatel 1993–2020 oli linn Armeenia poolt okupeeritud ja asustamata.
Linna on esmamainitud 17. sajandil. 1828 sai linna õigused.
Armeenia väed vallutasid linna 1993. aasta juulis. Pärast järgnenud rüüstamist on linn täielikult varemetes ja inimtühi. 1970. aastal oli linnas 21 300 elanikku, 1989. aastal umbes 28 000.
Anders Södergren

Hans Anders Södergren (sündinud 17. mail 1977 Söderhamnis) on Rootsi murdmaasuusataja, kes on võitnud mitu suurvõistluste medalit.
Södergren sai 2003. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes 50 km distantsil vabastiilis hõbemedali, kaotades võitjale Martin Koukalile 15 sekundiga. Lisaks sõitis ta 4×10 km teatesõidus avavahetuse Rootsi meeskonnas, kes sai Norra ja Saksamaa järel pronksmedali. 2006. aasta olümpiamängudel Torinos sõitis ta teatesõidus teist vahetust ja sai jälle pronksmedali. 2007. aasta MM-il Sapporos tuli järjekordne pronksmedal teatesõidus. 2009. aasta MM-il Liberecis võitis Södergren hõbemedali. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris aitas ta teatesõidus Rootsil võita kuldmedali; Södergren kolmandat vahetust. 2011. aasta MM-il Oslos suusatas ta samuti kolmandat vahetust, kui võideti hõbemedal.
2014. aasta taliolümpiamängudel avatseremoonial Sotšis kandis ta Rootsi lippu.
Maailma karikasarjas on Södergren võitnud kolm etappi. Esimese etapivõidu sai ta 50 km vabatehnikadistantsil Holmenkollenis 11. märtsil 2006. Lisaks on ta olnud neli korda teine ja seitse korda kolmas (seisuga 15. jaanuar 2015).
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikas.
Anders Södergren on osalenud () 164 korda maailma karikasarja etappidel ja jõudnud poodiumile 14 korda, millest kolmel korral kõige kõrgemale astmele.
Arthur Roy Clapham

Arthur Roy Clapham (24. mai 1904 – 18. detsember 1990) oli inglise botaanik.
Hariduse sai ta Cambridge'i ülikoolis, hiljem oli 1944–1969 botaanikaprofessor Sheffieldi ülikoolis. 
Ta võttis kasutusele mõiste "ökosüsteem". Peamiselt tuntud taimegeograafina.
Tony Bennett

Tony Bennett (sünninimega Anthony Dominick Benedetto; 3. august 1926 New York – 21. juuli 2023 New York) oli Ameerika Ühendriikide tunnustatud pop- ja džässlaulja. Ta võitis kokku 17 Grammy auhinda. 
Tony Bennett oli tuntud oma sügava hääle ja pika muusikukarjääri poolest, mis kestis üle 70 aasta. 2014. aastast laulis ta duette koos Lady Gagaga.
Bennett oli ka maalikunstnik. Kunstnikunime Anthony Benedetto all on tema maalid olnud näitustel nii Ameerikas kui ka mujal maailmas.
Elenktika

Elenktika ehk elenktiline meetod oli Platoni dialoogides meetod, millega Sokrates viis vestluskaaslased kimbatusse ja nõutusse (apooriasse).
Antigeen

Antigeen (ladina "antigenes"; lüh Ag) on selgroogse organismi tunginud võõraine (enamasti valk), mis seotakse spetsiifiliselt antikehaga või T-rakkude retseptoriga. Antigeenidena võivad toimida praktiliselt kõik bioloogilised makromolekulid: polüpeptiidid, polüsahhariidid, nukleiinhapped jt.
Antigeen on aine, mis stimuleerib antikehade teket; antigeeni, mis kutsub esile immuunvastuse, nimetatakse immunogeeniks.
Antigeen on üldiselt potentsiaalselt organismi kahjustav kehavõõras aine, mille sissepääs organismi põhjustab spetsiifiliste, nende vastu suunatud antikehade tekke, samuti lümfotsüütide aktiivseks muutumise.
Antigeenidena võivad toimida ka maomürgis sisalduvad molekulid, kui need kutsuvad pärast maohammustust nii madudel endil (maolt maole) kui ka teistel hammustada saanud loomadel esile antikehade tekke.
Antigeenid võivad organismi tungida naha, limaskestade, hingamis- ja seedetrakti kaudu.
Johannes Paulus II pastoraalsed visiidid

Johannes Paulus II käis pastoraalsetel visiitidel väljaspool Itaaliat, Itaalias ja Roomas.
Johannes Paulus II tegi 104 pastoraalset visiiti väljaspool Itaaliat, mille käigus ta külastas 129 riiki, sealhulgas Eestit. Ta tegi Itaalias 146 pastoraalset visiiti ja Roomas 748 pastoraalset visiiti. Seni polnud ükski paavst nii palju reisinud. Esimest korda mõnda riiki saabununa suudles paavst selle riigi maapinda, kuid alates 2000 ta seda toimingut terviseprobleemide tõttu enam ei teinud.
Adolf Pauk

Adolf Pauk (13. jaanuar (vkj)/ 27. jaanuar 1902 Narva, Peterburi kubermang – 28. august 1941 Soome laht) oli Eesti poliitik (kommunist), EK(b)P Keskkomitee sekretär kaadrite alal.
Elukäik.
Adolf Paugu isapoolne vanaisa oli mõisa sepp Väike-Maarjas. Tema isa töötas puusepana ehitustel. 1912–1914 õppis Pauk Narva algkoolis (vene kirikukoolis), 1914–1915 [Jamburg]]i poeglaste algkoolis ning 1915–1919 Jamburgi kõrgemas algkoolis. Ühtegi kooli ta ei lõpetanud.
Suviti oli ta kohalikes taludes karjapoiss. 1918 oli tema isa Jamburgi töölisühingu liige ja võttis osa maakorraldustööst. Eesti Vabadussõja ajal põgenes perekond 1919. aasta juunis Loodearmee valgekaartlaste eest Narva.
1921. aastast 1922. aasta juulini töötas ta Narvas ehitustöödel ning seejärel 1922. aasta septembrini Harjumaal Linnamäe hüdroelektrijaamas lihttöölisena. Sealt kolis ta Narva, kus 1924. aasta 21. jaanuarini töötas Päevalehe kontoris käskjalana. 
Poliitiline tegevus.
Töölisliikumisest hakkas Pauk osa võtma 1922. aasta augustis, kui Narva Linnakomitee ta Eestimaa Töörahva Partei liikmeks võttis. 1923 sai ta Eestimaa Töörahva Partei juures oleva Noorte Komitee sekretäriks. Sama aasta sügisel organiseeris ta EKNÜ Keskkomitee ülesandel Narva Kommunistliku Noorsoo ühingu.
Adolf Pauk oli Töörahva Ühise Väerinna kandidaat Narva linnavolikogu valimistel. 1924. aasta novembris 149 protsessil mõisteti ta eluks ajaks sunnitööle. Vanglast vabanes ta 1938. aasta 7. mai amnestiaga. Seejärel töötas pool aastat Narvas L. Mölderi juures saapapealsetegijana. Oktoobrist 1938 kuni maini 1940 oli kopsuhaige (vanglas oli ta põdenud luutiisikust). 
1939. aasta mais saadeti Adolf Pauk Narva linna hoolekande kaudu Taagepera kopsuhaigete sanatooriumi. Mais 1940 lahkus ta sanatooriumist ja asus tegutsema EKP Narva Komitees; oli EK(b)P KK Illegaalse Büroo volinik Narvas. 
1940. aasta juunis sai ta EK(b)P Narva linnakomitee sekretäriks (kinnitatud EK(b)P KK büroo otsusega 31.oktoober 1940) ning 1941. aasta jaanuarist oli ta ka Eesti NSV Narva linna Täitevkomitee liige. Oli ka Eesti NSV ajutise Ülemnõukogu ja Ülemnõukogu I koosseisu Presiidiumi liige. 
21. jaanuar 1941. aastal kinnitati Adolf Pauk EK(b)P KK büroo otsusega EK(b)P Keskkomitee sekretäriks kaadrite alal.
Nõukogude–Saksa sõja puhkedes osales Adolf Pauk Narva töölispolgu formeerimisel, mis arvati 8. armee 11. laskurdiviisi. Kuulus EK(b)P KK büroo otsusega loodud põrandaalusesse parteikeskusse.
Adolf Pauk hukkus Tallinnast taganemisel Balti laevastiku sõjalaeval "Jakov Sverdlov" Soome lahes.
Isiklikku.
Tal oli kolm nooremat venda. Tema lellepoeg oli jurist Kaarel Paas.
Jaak Nanilson

Jaak Nanilson (1880 – 16. august 1924) oli eesti poliitik. 
Nanilson kuulus II Riigikogu ja Pärnumaa maakonnanõukogu koosseisu. Nanilson sai Riigikogu liikmeks Töörahva Ühise Väerinna nimekirja järgi Alice Leevaldi asendusliikmena, kuid hiljem sai temast iseseisvate sotsialistide rühma liige. Seejärel avaldati kommunistlikus ajakirjanduses tema kohta ähvardusi. 1924. aasta 16. augusti õhtul tapeti ta Viljandimaal Abja raudteejaama lähedal tema abikaasa Anu Nanilsoni nähes tundmatuks jäänud mõrtsuka poolt. Kommunistlikes lendlehtedes kiideti see tegu heaks. Kommunistid avaldasid kaks üleskutset, kus nad end avalikult Nanilsoni tapjateks tunnistasid ja töörahvale soovitasid "Pärnumaa proletaarlastest eeskuju võtta." Lahkunu mälestuseks tõusti kolm päeva hiljem juhataja ettepanekul parlamendisaalis püsti. Oma toolidesse jäid Töörahva Ühise Väerinna saadikud. Saalis kõlasid hüüded: “Mõrtsukad istuvad!”, “Röövlid!”, “Häbi!”. Veidi hiljem teatas kõnetoolist TÜV-i rühma liige Johannes Jürna: ikka tuldagu ja "…waadaku nende rühm läbi, kas neil on weremärkisid küljes." 1. detsembriks 1924 oli arreteeritud vähemalt 12 kahtlusalust, mis takistas Pärnumaal 1. detsembri mässu organiseerimist. 
Protsess Jaak Nanilsoni mõrvas kahtlustatavate üle toimus Viljandi-Pärnu rahukogus 10.–12. juulil 1926. Kõik kohtualused mõisteti tõendite puudumisel õigeks. Jaak Nanilsoni asemel sai Riigikogu liikmeks Boris Kumm.
Roosna-Alliku allikate kaitseala

Roosna-Alliku allikate kaitseala (ka "Roosna-Alliku külmaallikate kaitseala") on kaitseala Paide linnas. Kaitseala pindala on 46 hektarit. See asutati 1981. aastal, kaitsmaks Roosna-Alliku külmaallikate ala ja sealseid talvitujaid linde, eriti veelinde. 
Kaitseala asub Roosna-Alliku maastikukaitseala territooriumil.
Definitely Maybe

"Definitely Maybe" on Suurbritannia rokkansambli Oasis debüütalbum, mis ilmus 30. augustil 1994.
Briti kõigi aegade parimate albumite edetabelis sai Oasise debüütalbum esikoha (teise koha sai sama bändi teine väljalastud plaat "(What's the Story) Morning Glory?").
Sügisball (film)

"Sügisball" on 2007. aastal valminud Eesti draamafilm, mis on inspireeritud Mati Undi romaanist "Sügisball".
Filmi lavastaja Veiko Õunpuu on määratlenud filmi žanriliselt süsimustaks komöödiaks üksindusest, ahastusest ja lootusetusest.
2011. aastal valisid filmiajakirjanikud, õppejõud ja filmiasjatundjad filmi Eesti läbi aegade parimaks filmiks.
Nii raamatut kui ka filmi on käsitletud põhjalikult kogumikus "Sügisball", mis on ilmunud teise numbrina sarjas "Etüüde nüüdiskultuurist".
Süžee.
"Sügisball" räägib kuuest üksteisega riivamisi kokku puutuvast magalaelanikust, keda ühendab üksindustunne. Noor kirjanik Mati luurab eksnaise akende taga ja läheneb uutele naistele, kuid tulutult. Üksluise eluga vanapoiss-meestejuuksur August Kask kiindub väikesesse tüdrukusse, tollele lähenedes aga süüdistatakse teda pedofiilias. Üksikema Laura vaatab telerist "Ogalinde" ja tõrjub meeste lähenemiskatseid, kuna ei suuda neid usaldada. Arhitekt Maurer mõtleb inimkonna heaolu peale, on aga unustanud omaenese naise, kes omakorda otsib lohutust šveitser Theo juurest. Theo meeldib naistele, kuid madala sotsiaalse staatuse tõttu ei võeta teda tõsiselt.
"Sügisball" räägib inimeste eraldatusest ja võimetusest teisteni jõuda. Samas leidub seal muigeid ja absurdi ning mõni vastavalt häälestunud vaataja võib isegi laginal naerda saada.
Film arvudes.
2007. aasta jooksul käis Eesti kinodes seda filmi vaatamas 37 859 vaatajat.
Sügisball

"Sügisball" on Mati Undi romaan, mis ilmus 1978. aastal ajakirjas Looming ja 1979. aastal raamatuna. 
2007. aastal tehti selle ainetel samanimeline film.
Nii raamatut kui ka filmi käsitletakse põhjalikult kogumikus "Sügisball", mis on ilmunud teise numbrina sarjas "Etüüde nüüdiskultuurist" (koostajad Virve Sarapik ja Piret Viires, toimetajad Mari Laaniste ja Jaak Tomberg; Tallinn–Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuri- ja kirjandusteooria töörühm, 2010, 181 lk., ISBN 978-9949-446-57-5).
Masinatööstus

Masinatööstus on masinaid tootev rasketööstuse haru. Toodetakse kõikvõimalikke masinaid: transpordivahendeid sõiduautodest lennukiteni, mõõteriistu, tööpinke, mitmesuguseid seadmeid tööstusettevõtetele, kodumasinaid, arvuteid, lasertehnikat jne. 
Masinatööstus on kõige olulisem töötleva tööstuse haru Eestis, mis annab umbes kolmandiku riigi ekspordi käibest. Masinatööstuses töötavad kümned tuhanded inimesed.
Foonon

Foonon on kvaasiosake, tahke aine, ka vedela heeliumi võnkevälja kvant. 
Kristallides eristatakse akustilisi ja optilisi foononeid. Akustilised foononid on tavaliselt helilaine kvandid. Optilised foononid on selliste võnkumiste kvandid, mille puhul kristalli iga elementaarraku (ühikraku) massikese on liikumatu ning aatomid võnguvad selle suhtes. Foononite käitumine allub Bose’i-Einsteini statistikale.
Ajalugu.
Foononi mõiste võttis 1932. aastal kasutusele Nõukogude Liidu füüsik Igor Tamm. Nimetus on tuletatud kreeka sõnast φωνή ("phonē"), mis tähendab heli või häält, viidates asjaolule, et suure lainepikkusega foononid on tajutavad helina. Foonon on analoogne sõnaga "footon".
Audru roostiku kaitseala

Audru roostiku kaitseala (ka "Audru roostik") on Pärnu linnas asuv kaitseala. Selle suurus on 70 hektarit (2003), millest maismaad 58,8 ha ja siseveekogusid 1,7 ha. Kaitseala moodustati 1991. aastal, et kaitsta rannikukooslusi (suurem osa roostiku all) ja seal pesitsevaid linde.
Bose-Einsteini statistika

Bose-Einsteini statistika on rakendatav täiesti ühesugustest ning põhimõtteliselt eristamatutest täisarvulise spinniga osakestest (bosonitest) koosneva süsteemi puhul. Bose-Einsteini statistikale on iseloomulik, et igas kvantolekus võib korraga olla suvaline arv bosoneid. Kui ideaalne bosongaas on statistilises tasakaalus, määrab energiale E"i" vastavas kvantolekus olevate osakeste keskmise arvu n"i" Bose-Einsteini jaotusvalem
formula_1
kus 
"k" on Boltzmanni konstant,
"T" absoluutne temperatuur,
"μ" keemiline potentsiaal.
Viimane on kas null (muutuva osakeste arvuga süsteemis, nt. footongaasis) või negatiivne (viimasel juhul sõltub "μ" temperatuurist ja gaasi tihedusest). Bose-Einstein statistikat rakendatakse nt. tahke keha teoorias (kristallide soojusvõnkumised).
SuperCalc

SuperCalc oli 1980. aastal tarkvarafirma Socrim loodud tabelarvutusprogramm, mis oli võimeline lahendama kaudseid osutusi.
SuperCalc kuulus tarkvarapaketti CP/M, mis anti kaasa sülearvutiga Osborne 1.
Kosmos (kino)

Kosmos oli panoraamkino Tallinna kesklinnas aadressil Pärnu maantee 45.
Kinohoone on arvatud ehitismälestiseks.
Ajalugu.
Kino avati 10. märtsil 1964. Hoone arhitekt on Ilmar Laasi. Kosmose suurimas saalis oli 1015 istekohta. 1990. aastal vähendati suure saali kohtade arvu 739ni ja ehitati väike saal.
19. detsembril 2014 taasavati kino IMAX-formaadis ja kolme saaliga: suures 322 kohta, kahes väikeses kummaski 49. IMAX-formaadist loobuti 2020. aastal.
Kinokett Cinamon lõpetas hoones äritegevuse 20. märtsil 2022. 8. märtsil 2025 avati kinohoones uus kultuurikeskus, mis sulges vähem kui kuu hiljem, 1. aprillil, 2025.
Nimi.
Kino järgi on nimetatud Kosmose trammi- ja bussipeatus. Kino järgi on pealkirja saanud ka Alar Pikkoraineni koomiks "Kosmosemutid". Kosmos on mainitud ka ansambli HU? muusikapalas "Kosmos".
Aardla järve kaitseala

Aardla järve kaitseala (ka "Aardla järve botaanilis-ornitoloogiline kaitseala") oli kaitseala Haaslava ja Ülenurme vallas. See hõlmas Aardla järve ja selle ümbrust. 
Kaitseala suurus oli 132,5 ha, sellest maismaad oli 99,5 ha ja veekogusid 33 ha.
See moodustati 1991. aastal, et kaitsta omapärast järvekooslust ja järve lähipiirkonda, kus elab mitu kaitsealust linnuliiki.
Järve idakalda lähedale on ehitatud linnuvaatlustorn.
2014. aastal moodustati piirkonna kaitseks Ropka-Ihaste looduskaitseala.
Karstikaitseala

Karstikaitseala on looduskaitsealuse territooriumi tüüp, kus tähelepanu alla on võetud karstumise tagajärjel tekkinud pinnavormid, näiteks koopad.
Kristin Scott Thomas

Kristin Scott Thomas (sündinud 24. mail 1960 Redruthis Cornwallis Edela-Inglismaal) on inglise filminäitleja.
Elulugu.
Kristin Scott Thomase isa oli Briti Kuningliku Mereväe piloot; ta hukkus lennuõnnetuses, kui Kristin oli vaid viieaastane. Kuus aastat hiljem hukkus lennuõnnetuses ka tema kasuisa, kes oli samuti Briti Kuningliku Mereväe piloot. Tema lapsepõlvekodu asus Dorsetis Edela-Inglismaal. Teda kasvatati katoliiklikus vaimus. 
Ta lahkus kodunt 19-aastaselt, et minna lapsehoidjaks Pariisi. Ta on elanud Prantsusmaal kauem kui oma kodumaal Inglismaal ja tunneb end mugavamalt prantsuse keeles suheldes. Ta on töötanud kolme Fiennesi perekonna liikmega: Ralphiga filmis "The English Patient", Josephiga filmis "Man to Man" ja Marthaga filmis "Chromophobia".
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1987–2005 abielus prantslase François Oliviennes'iga ja neil on kolm last: Hannah (sünd. 1988), Joseph (1991) ja George (2000). Ka tema noorem õde Serena Scott Thomas on näitleja.
Väino Linde

Väino Linde (sündinud 31. jaanuaril 1959 Tallinnas) on Eesti jurist ja poliitik.
Haridus.
Väino Linde on lõpetanud Pärnu 4. Keskkooli 1977 ning Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal 1983.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Linde on töötanud Pärnu KEKis ehitustöölisena 1977–1978, Tallinna Prokuratuuris abiprokurörina 1983–1985, Pärnu Rajooni Prokuratuuris abiprokurörina 1985–1989, Pärnu Maakonna Prokuratuuris prokurörina 1989–1993, 1994–1995; Ahti Kõo Advokaadibüroos vandeadvokaadina 1993–1994, Pärnu Linnavalitsuses linnasekretärina ning Advokaadibüroo HETA Pärnu osakonnas vandeadvokaadina 1997–1999.
Linde on olnud AS Tallinna Lennujaam nõukogu liige ning AS Pärnu Sadam nõukogu esimees.
Poliitiline tegevus.
Väino Linde on olnud Pärnu linnapea 1995–1996. Ta oli Pärnu Linnavolikogu 1996–2005 (ning selle esimees 1999–2002 ja aseesimees 2002–2005), IX ja X Riigikogu liige ning on XI Riigikogu liige. 17. aprillist 2007 on ta Riigikogu Põhiseaduskomisjoni esimees. Linde on Eesti Reformierakonna liige alates 1998.
Etnodžäss

Etnodžäss on üks etnomuusika paljudest vormidest. 
Enne 1990. aastaid peeti seda maailmamuusika eelkäijaks. Etnodžäss kogus populaarsust 1990. aastate ajal. 
Sõna "etno" viitab sõnale "etniline" ehk rahvapärimusele.
Raudremmelgas

Raudremmelgas ehk raudpaju ("Salix pentandra") on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine lehtpuu. 
Kirjeldus.
Raudremmelgas võib kasvada 14 meetri kõrguseks (harva kuni 17). Taime lehed on pealt läikivad tumerohelised 5–12 cm pikad ja 2–5 cm laiad. Taim on kahekojaline, õied on urvad, mis õitsevad hiliskevadel pärast lehistumist. Õisi tolmeldavad enamasti mesilased. 
Levila ja kasvukohad.
Taime looduslik levila on põhjapoolsed Euroopa ja Aasia alad. Eestis kasvab ta pärismaisena. Tavaliselt kasvab ta liigniisketel ja soostunud aladel, näiteks veekogude kallastel.
VHK Muusikakool

VHK Muusikakool ehk Vanalinna Hariduskolleegiumi Muusikakool on muusikakool Tallinnas aadressil Uus tänav 32-34. Kooli juhataja on Karin Veissmann.
VHK Muusikakool on välja kasvanud Vanalinna Muusikamaja ringidest ja loodud 1991. aasta septembris.
Vanalinna Hariduskolleegiumi osana on muusikakooli eesmärk siduda huviharidus ja üldharidus terviklikuks, lapsekeskseks haridussüsteemiks. 
Õpperepertuaaris on peatähelepanu pööratud vaimulikule, vana- ja rahvamuusikale.
Eesti muusikakoolide õppekavades ette nähtud ühismusitseerimise tunnid on Vanalinna Muusikakooli põhiprogrammi osas (1.–7. õppeaasta) pühendatud eelkõige koorilaulule. Kooritunnid on muusikakooli õppekavas kesksed, loobumine kooritööst tähendab ühtlasi loobumist õpingutest Vanalinna Muusikakoolis. Muusikakooli vastu võetud õpilased liituvad Vanalinna Muusikamaja Tütarlastekoori ettevalmistuskooriga või Püha Miikaeli Poistekoori ettevalmistuskooriga.
Muusikakooli pedagoogilise kaadri komplekteerimisel on püütud õpetajateks kutsuda eelkõige tegevmuusikuid, kelle kaudu õpilastel tekiks kontakt ja elav suhe kontserdi- ja muusikaeluga.
Madsen (kuulipilduja)

Madseni kergekuulipilduja leiutas Taani sõjaväelane (siis kapten) Herman Madsen 1879. aastal. See oli üks esimesi kuulipildujaid. Tuleristsed sai see Vene-Jaapani sõjas 1904. aastal. Selles sõjas oli neid kasutusel umbes 1250 eksemplari. Pärast sõda müüdi palju kuulipildujaid Saksamaale ja veel 34 riigile. I maailmasõjas (1914–1918) kasutasid neid relvi enamasti sakslased ja britid.
Pärast I maailmasõda, kui algas Eesti Vabadussõda, andis Suurbritannia Eestile (detsembris 1918) 723 Madseni kuulipildujat. Brittidelt abiks saadud kergekuulipildujad Lewis ja Madsen olid suure tulejõuga ning võimaldasid Eesti vägede tõhusat lahinguvõimekuse kasvu, sest andsid tulevahetuses selge ülekaalu selliseid relvasüsteeme mitte omavate Nõukogude Vene üksuste vastu. Kuulipilduja oli kasutusel Eesti sõjaväes kuni 1940. aastani. 
Teises maailmasõjas kasutas Madseni kergekuulipildujat Norra sõjavägi.
Victoria juga

Victoria juga (kohalikus keeles Mosi-oa-Tunya, eesti keeles nimetatud ka "Viktooria joaks") on juga Lõuna-Aafrikas Zambezi jõel. Juga jääb Sambia ja Zimbabwe alale. 
Joa kõrgus on 108 meetrit ja keskmine voolukiirus 1088 m³/s.
Joa teeb omapäraseks ka ebaharilik kuju ja hõlpsasti vaadeldav elurikkus.
Juuni 2008

Juuni 2008, kroonika.
2008. aasta juuni algas pühapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast esmaspäeval.
Vukssaag

Vukssaag on üldotstarbeline puidusaagimise käsisaag.
Sae lõikeriist on õhuke suhteliselt lai terasleht, mille ühte serva on töödeldud hambad. Saelehe külge on kinnitatud enamasti puidust või plastist valmistatud käepide. Saeleht on otsast koonduv ning sageli lihvitakse see massi vähendamiseks ka selja suunas õhemaks. Mõnikord valmistatakse saeselg kergelt S-tähe kujulisena.
Vanasti oli saagidel üldjuhul puidust püstolkäepide, kuid tänapäeva saagide nii puidust kui ka plastist käepidemed valmistatakse kinnise kontuuriga. Käepideme saelehepoolne serv on tihti vormitud nii, et seda saab kasutada ka vinkli ja eerunginurgikuna.
Hamba suurust iseloomustab hammaste arv ühel tollil (TPI). Tavaliselt kasutatakse saage, mille hamba suurus jääb vahemikku 9–12 TPI. Suuremate hammastega saed on mõeldud jämetöötluseks ja pikisaagimiseks. Risti- ja pikisaagimise saagide hambakuju on erinev. Saehambad on väga sageli karastatud, need tunneb ära tumedama värvuse järgi ning neid ise viiliga ei teritata.
Saagide pikkus on tavaliselt vahemikus 400–650 mm (15–26 tolli).
Et saag saeteesse kinni ei kiiluks, on selle hambad enamasti räsatud. Saage teritatakse spetsiaalse kolmnurkse saeviiliga ja räsatakse räsamistangidega.
Hõõrdumise vähendamiseks pealistatakse saeleht mõnikord spetsiaalse kaitsekihiga, näiteks polütetrafluoroetüleeniga (PTFE). Kaitsekiht võidakse peale kanda ka roostetamise vältimiseks.
Käsisaage kasutatakse tavaliselt rohkem ristisaagimiseks. Mõnikord nimetataksegi vukssaeks ainult ristisaagimise saagi.
Tuntumad saetootjad on Stanley, Bahco ja Sandvik.
Starbucks

Starbucks on maailma suurim kohvikukett. Ketti kuulub üle 23 000 kohviku 66 riigis.
1971. aastal Seattle'is loodud firma tegeles algul kohviubade röstimise ja müügiga. 1987. aastal müüsid asutajad ettevõtte kohvikupidaja Howard Schultzile, kelle juhtimisel hakkas kohvikukett Starbucksi nime all kiiresti laienema. Peagi avati kohvikud Vancouveris ja Chicagos, 1996. aastal Tōkyōs ning 1998. aastal Londonis, kus kohaliku keti omandamisega saavutati turul kiiresti juhtpositsioon. Sellega algas ettevõtte rahvusvaheline võidukäik.
Starbucksi kohvikutes on müügil palju liike kohvijooke, kuid ka kakaod, teed, karastusjooke, võileibu, kooke ja salateid.
Kuigi Starbucks rõhutab asjaolu, et ta lähtub oma tegevuses õiglase kaubanduse põhimõtetest, peetakse ettevõtet sageli üheks näiteks globaliseerumise negatiivsetest mõjudest.
Knut Nordby

Knut Nordby (11. november 1942 – 19. aprill 2005) oli norra psühholoog. 
Tal oli täielik akromatopsia. Ta on tegelnud akromaatilise nägemisega ja kirjeldanud oma seisundit isiklikust vaatekohast. 
Ta kirjutab muuhulgas: "Kuigi ma olen omandanud põhjalikud teoreetilised teadmised värvuste füüsikast ja värvusretseptorite mehhanismide füsioloogiast, ei aita miski sellest mul mõista värvuste tõelist loomust."
Jack Johnson

Jack Johnson (31. märts 1878 – 10. juuni 1946) oli USA profipoksija, esimene mustanahaline raskekaalu maailmameister.
Maailmameistriks tuli ta 1908. aastal, alistades kanadalase Tommy Burnsi, tiitli kaotas 1915 ameeriklasele Jess Willardile. Tema võimulolemist nimetatakse poksiajaloos Valgete Lootuste ajajärguks, sest üksteise järel kerkis esile poksijaid, kes soovisid maailmameistritiitli valgele rassile tagasi tuua, kuid Johnson võitis neid kõiki järgemööda.
Johnsonile kuulus täiustatud mutrivõtme patent.
Lapsepõlv.
Jack Johnsoni vanemad olid endised orjad. Ta noorus möödus Texase osariigis ajal, kui neegritel oli keelatud kasutada sama kõnniteed koos valgetega. Enne elukutseliseks poksijaks saamist, osales ta valgete poolt korraldatud nn Battle Royali võitlustes. See oli brutaalne vaatemäng, kus kolm või rohkem neegrit võitlesid omavahel ilma poksikinnasteta. Kes viimasena vastu pidas, sellele viskasid pealtvaatajad münte.
Johnson Jeffriesi vastu.
Elukutselise poksijana pidas Johnson 123 matši, millest võitis 89. Kuulsaim neist oli kohtumine endise maailmameistri James Jeffriesiga 4. juulil 1910 Renos umbes 22 000 pealtvaataja ees.
Jeffries oli läinud võitmatuna erru 1905. aastal ja mõned pidasid teda läbi aegade parimaks raskekaallaseks. Maailmameistrina polnud Jeffries Johnsoniga kohtunud, sest pidas neegriga poksimist alandavaks. Poksiringi tuli ta tagasi avalikkuse survel, et tuua maailmameistritiitel valgele rassile tagasi. Isegi kirjanik Jack London pidas seda vajalikuks, ning osa tema loomingust on sellele teemale pühendatud. On andmeid, et Jeffriesele pakuti 120 000 dollarit (2012. aasta seisuga ligikaudu 2,8 miljonit USA dollarit), kui ta poksiringi tagasi tuleb.
Matši toimumispäeval oli õhkkond kohapeal rassistlik. Korraldajad ärgitasid pealtvaatajaid hüüdma: "Tapa neeger!" Johnsoni hirmutamiseks tulistati kuuenda raundi ajal tribüünilt revolvriga, kuid sellest hoolimata võitis ta 15. raundis tehnilise nokaudiga, kui oli Jeffriesi kaks korda nokdauni löönud. Johnson teenis matšiga 65 000 USA dollarit (2012. aasta seisuga ligikaudu 1,5 miljonit USA dollarit).
Pärast seda elas USA üle ajaloo suurimad rassirahutused. See poksimatš äratas ülemaailmset tähelepanu, sest koloniaalimpeeriumide ajastul olid valgesse rassi mittekuuluvad inimesed kõikjal alla surutud.
Abielud.
Johnson oli kolm korda abielus. Kõik tema naised olid valged, mis tekitas rassistidele suurt meelepaha. Ühestki abielust tal lapsi ei olnud.
1911. aasta jaanuaris abiellus ta New Yorgi seltskonnategelase Etta Terry Duryeaga, kes oli varem abielus olnud ärimehe Charles Duryeaga. Abielu ebaõnnestus, Johnson peksis oma naist korduvalt ja 1912. aasta septembris laskis naine end revolvrist maha.
4. detsembril 1912 abiellus ta noore prostituudi Lucille Cameroniga. Johnson oli enne seda vahistatud inimkaubitsemise süüdistusega (naise viimine üle osariigi piiri ebamoraalsel eesmärgil), kuid Cameron keeldus tema vastu tunnistamast ja hoopis abiellus temaga. Nii tuli Johnson vabaks lasta. Cameron lahutas temast 1924. aastal truudusetuse tõttu.
1925. aastal abiellus Johnson Irene Pineauga ja see abielu kestis kuni mehe surmani.
Tiit Talpsep

Tiit Talpsep (22. jaanuar 1954 – 26. veebruar 2008) oli eesti bioloog. 
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina 1977. aastal. Tegeles rakendusliku molekulaarbioloogiaga. 
Tema magistritöö käsitles papilloomiviiruste onkogeene ja nende seoseid oksüdatiivse stressiga. Teise magistrikraadi sai ta ärijuhtimises.
Ta oli Tartus geenitehnoloogiaettevõtte Quattromed teadus- ja arendusdirektor. Oli aastaid Eesti bioloogiaolümpiaadide žürii esimees.
Talpsep tegeles tõkkejooksuga ning harrastas suusatamist (läbis palju maratone, sh Vasaloppeti) ja talisuplemist.
Isiklikku.
Ta oli abielus ja tal on kolm last.
Mummassaare

Mummassaare ehk Mummussaare (harvemini "Mummos(s)aare)" on paikkond Udria ja Pimestiku küla piiril mere ääres. Külade piir olid ka Laagna ja Vaivara mõisa vaheliseks piiriks.
Koht on nime saanud Pimestiku panga ja mere vahele jääva ovaalse, kuni 7–12 meetri kõrguse klindisaare järgi, mida ümbritseb madalam, lõuna poolt soine ala. Tegemist võib olla ka mere taandumisel maha jäänud järvega.
Nimi on tuletatud murdesõnast "mumm" (ka "mummokas"), mis tähendab 'sitikas', 'muhk', 'kartul' jms.
Ajalugu.
Pimestiku küla maadelt Mummussaares leiti 1939. aastal pronksiaegne meie aladel unikaalne kaunistatud aasaga õõskirves (pronkskirves), nõndanimetatud Vaivara kirves.
19. sajandi lõpus täitus kogu rannaäär Narva-Jõesuust (Hungerburg) Sillamäeni suvilatega. Suvilad olid ka Mummassaares. Sellel ajal ilmus ka Vene topograafilistele kaartidele (verstakaart) nimi "Monpleasire" ('kaunis vaade'), mis tähistas rannikuala Pimestikust Merikülani, ning anti välja terve sari postkaarte selle nime all.
Mitmes ajalootrükises on levinud väide, et Mummassaares maandus 1919. aasta jaanuaris Utria dessant. Dessant maabus tegelikult Mummassaarest paar-kolm kilomeetrit idas Utria rannas, kuhu 1939. aastal paigutati ka vastav mälestustahvel. ,
Teise maailmasõja ajal läbis Mummassaart Tannenbergi liin ning seal toimusid 1944. aasta kolme kuu jooksul ägedad Sinimägede kaitselahingud. Mummassaares asus lahingute ajal langenud Eesti üksuste kalmistu, kuhu maeti ligikaudu 2000 langenud Eesti sõjaväelast.
Nõukogude ajal asus Mummassaares Sillamäe pioneerilaager ja venelased tunnevad seda randa Sinimäe ranna nime all. 
President Lennart Meril oli 1990. aastatel kava rajada sellesse kaunisse kohta noorteküla.
Muistendid.
"Pimestiku ja Mummusaare vahel olevat Kalevipoja vestitasku kivi. Suur kivi. Taheti ära lõhkuda, aga ei saadud. Ridakülast viib tee sinna."
Simo Atso

Simo Atso (sündinud 11. jaanuar 2001) on eesti muusik, "death metal" ansambli Intrepid kitarrist ning asutajaliige. Veel tegev bändides Loits, Tankist, Darkheart ja Surgent.
Ta on olnud ka ansamblites Nihilistikrypt, Rattler, Must Hunt ja Solidaarsus kitarrist ning ansamblis Beyond the Structure trummar.
Juba lapsena osales Kanal 2 telesaates "Talendijaht", kus pääses finaali. Samuti jõudis konkursi Noortebänd 2018 finaalvooru, kus mängis trumme ansambliga Bourbon Sugar.
Tema vanemad on muusikud Marko Atso ja Kaire Nurk.
Herman Madsen

Vilhelm Herman Oluf Madsen (11. aprill 1844 – 14. juuni 1917) oli Taani poliitik ja sõjaväelane, Madseni kuulipilduja leiutaja.
Sõjaväes hakkas ta teenima 1859 kursandina. 1861 ülendati ta nooremleitnandiks. 1863 astus ta kuninglikku sõjakooli. Teise Schleswigi sõja ajal 1864 teenis ta Taani sõjaväes leitnandina. 1867 sai ta jalaväes vanemleitnandiks. 1868 viidi ta üle suurtükiväkke. 1887–1889 teenis ta 1. suurtükipataljonis, kus ülendati kolonelleitnandiks ja töötas staabiülemana. 1895 ülendati ta koloneliks ja 1903 kindraliks.
1868 abiellus ta Albertina Henrietta Peterseniga, kelle isa oli vikaar. Madseni enese isa töötas eksperdina lõhkeainete alal.
1896 leiutas ta kuulipilduja, mis hakkas kandma tema nime. See võeti 1902 kasutusele Taani sõjaväes ja seda eksporditi laialdaselt. Samuti leiutas ta Madseni 20 mm õhutõrjekahuri.
24. juulil 1901 sai Madsen Taani sõjaministriks Johan Henrik Deuntzeri valitsuses ja töötas sel kohal kuni 14. jaanuarini 1905, mil valitsus tagasi astus. Ta oli Taani ajaloo viimane sõjaminister, pärast teda see ametikoht kaotati. Valitsuses esindas ta liberaalset erakonda Venstre nagu kõik ülejäänudki ministrid.
Ministrina pooldas ta Kopenhaageni kindlustuste rajamist. See tekitas konflikti, mis lõppes erakonna lagunemisega: selle vasakpoolne tiib astus erakonnast välja ja moodustas uue erakonna Det Radikale Venstre, mis eksisteerib selle nime all tänapäevani.
1909 valiti Madsen Folketingi.
Madsenit huvitas matemaatika. 1868 hakkas ta ohvitseride koolis matemaatikat õpetama ja tegi seda 1896. aastani. Ta andis välja mitu õpikut ballistika kohta. 1903–1910 oli ta Taani Matemaatikaühingu president.
Rudolf Höß

Rudolf Franz Ferdinand Höß (25. november 1900 Baden-Baden – 16. aprill 1947 Oświęcim) oli Saksamaa sõjaväelane. Ta juhtis Auschwitzi koonduslaagrit 4. maist 1940 kuni novembrini 1943.
1941. aasta juunis kutsuti Höß oma hilisema tunnistuse kohaselt Berliini kohtuma SS-Reichsführeri Heinrich Himmleriga "isiklikke käske saama". Himmler teatas Hößile, et Hitler on andnud käsu Euroopa juutide füüsiliseks hävitamiseks. Himmler oli valinud Auschwitzi sellepärast, et see oli hõlpsalt raudteed mööda juurdepääsetav ja piisavalt suur, et võimaldada hävituskoht ümbruskonnast isoleerida. Nimelt oli kogu Auschwitzi kompleks 81 km² suurune, kohalikud elanikud olid sealt minema aetud. Himmler teatas Hößile, et edaspidi hakkab ta käske saama Adolf Eichmannilt. Himmler nimetas projekti ülisalajaseks, mis tähendas, et sellest ei tohi kellelegi rääkida. Höß teatas, et pidas saladust, välja arvatud see, et ta 1942. aasta lõpus rääkis sellest oma naisele.
Pärast Treblinka koonduslaagri külastamist ja seal inimeste hävitamise meetodite õppimist katsetas ja täiustas Höß massihukkamiste meetodeid, mis tegid Auschwitzist kõige tõhusama lõpliku lahenduse vahendi ja holokausti kõige võimsama sümboli. Hößi jutu järgi saabus laagri normaalse töö käigus nelja kuni kuue nädala pikkuste perioodide jooksul iga päev kaks-kolm rongi, igaühes umbes 2000 vangi. Vangid laaditi Auschwitz-Birkenau laagris maha ja töökõlblikud saadeti barakkidesse, ülejäänud kohe gaasikambritesse. Kõigepealt ehitati "sügavale metsa sisse" mõned väikesed gaasipunkrid, et vältida avastamist. Hiljem ehitati 4 suurt gaasikambrit ja krematoorium, et tappa järjest tõhusamalt, sest vange saabus järjest rohkem. Seetõttu said hukkamised ümbruskonnale üldiselt teatavaks, ilma et neist oleks kellelegi räägitud.
Höß ehitas gaasikambrid 10 korda suuremad kui Treblinkas, nii et neis sai korraga tappa mitte 200, vaid 2000 inimest. Ta rääkis hiljem:
Höß tunnistas, et Himmler isiklikult külastas 1942. aastal Auschwitzi ja "jälgis üksikasjalikult ühte töötlemist algusest lõpuni". Eichmann külastas Hößi sõnul laagrit ja jälgis selle toimimist sageli. 
Nürnbergi tribunalil oli Rudolf Höß tunnistaja Ernst Kaltenbrunneri, Oswald Pohli ja saksa ettevõtte IG Farben vastu.
1946 anti Höß Poolale välja. Ta hukati Poola kohtu 2. aprilli 1947 otsusega poomise teel.
Šilka ahelik

Šilka ahelik (vene keeles "Шилкинский хребет") on mäestik Aasias Venemaal Baikali taga. Kulgeb Šilka vasakul kaldal valdavalt ida-lääne suunas. Pikkus umbes 200 km, kõrgus kuni 1063 meetrit. Nõlvadel on lehismetsad.
Termoprinter

Termoprinter (inglise thermal printer) on arvuti väljundseade, mis kasutab kujutiste paberile kandmiseks soojusülekannet.
Termoprintereid on üldjoontes kaht tüüpi:
Termokontaktiga printer.
Termokontaktiga printerid ei kasuta kujutiste paberile kandmiseks eraldi värvaineid. Selle asemel kuumutatakse kujutise paberile kandmiseks valikuliselt erilist soojustundlikku paberit. Kuumutatud termopaberi osad muutuvad soojusest indutseeritud keemiliste reaktsioonide toimel tumedamaks ja moodustavad seeläbi soovitud pildi. Termokontaktiga printimise tehnoloogiat kasutasid näiteks varased faksiaparaadid.
Eelised.
Termokontaktiga printerite kasutamise kasuks räägivad järgnevad asjaolud:
Piirangud.
Termokontaktiga printerite kasutamisel tasuks arvestada järgnevate kitsaskohtadega:
Termosiirdeprinter.
Termosiirdeprinteris asub ülekandelint, mille abil kantakse edasi vahapõhist värvainet. Kui vaha soojendatakse, siis see sulab ning värv kantakse paberile. Vahavärvi jahtumisel muutub see taas tahkeks ning paberile on kantud püsiv ja vastupidav kujutis. Selline printer ei vaja mingit erilist paberit ning töömeetod on kiire ja efektiivne, kusjuures võimaldab ka värviliste kujutiste paberile kandmist. See-eest pole kujutised väga realistlikud.
Eelised.
Termosiirdeprinterite kasutamise kasuks räägivad järgmised asjaolud:
Piirangud.
Termosiirdeprinterite kasutamisel tasuks arvestada järgnevate kitsaskohtadega:
Troopiline mandriline kliima

Troopiline mandriline kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni kuuluv kliimatüüp, mis on iseloomulik mandrite sisealadele. See kliimatüüp on levinud Aafrika põhja- ja lõunaosas, Araabias, Austraalia territooriumi suures osas, Mehhikos, Lõuna-Ameerika keskosas, st nendes piirkondades ekvaatorist põhja ja lõuna pool, kus puuduvad mussoonid ja aasta läbi valitseb troopiline õhk.
Nendes piirkondades paiknevad troopilised kõrbed (sh Sahara kõrb, Araabia kõrb, Austraalia kõrbed jne). Selle tõttu nimetatakse mõnikord seda kliimat troopiliste kõrbete kliimaks. Kuna aasta jooksul valitsevad seal laskuvad õhuvoolud, siis pilvisus ja sademete hulk on seal väga väikesed. Maapinna kiirgusbilanss on kuiva õhu ja maapinna suure albeedo tõttu väiksem kui ekvatoriaalses vöötmes. Õhutemperatuur on kogu aasta jooksul väga kõrge, sest soojuskaod aurumisena on väikesed. Suvi on palav, soojema kuu keskmine õhutemperatuur on üle +26 °С, aga kohati kuni +40 °С. Troopilistes kõrbetes ongi maksimaalsed õhutemperatuurid maakera kõrgeimad (+58 °С). Ka talv on soe: külmima kuu keskmine õhutemperatuur jääb +10 ja +22 °С vahele. Aastane temperatuuriamplituud on suur, keskmiselt on see 15–20°. Ka ööpäevased õhutemperatuurikõikumised on suured, mõnikord kuni 40 °С.
Sajab harva, aga esineb ka tugevaid vihmu (Saharas kuni 80 mm ööpäevas). Aastane sademete hulk on tavaliselt alla 250 mm, kohati isegi alla 100 mm.
Tuuled on nõrgad, aga esineb tolmutorme (samuume), mis kannavad edasi tohutus koguses liiva. Need tormid on seotud õhu alumise kihi ülesoojenemisega.
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastab troopilisele mandrilisele kliimale BW kliimatüüp.
Eesti Noorte Looduskaitse Ühing

Eesti Noorte Looduskaitse Ühing (ENLÜ) on ühendus, mis propageerib noorte loodusteadvuse kasvu ja aitab kaasa loodus(kaitse)teemaliste probleemide lahendamisele. 
Ühingu liikmeiks võivad põhikirja järgi olla 10 kuni 29 aasta vanused noored. Ühing korraldab regulaarselt keskkonnalaagreid, -aktsioone, vanapaberikorjamisi jt. Alates 1998. aastast viib ühing Tallinna Tehnikaülikoolis läbi rohelist päeva. 
Aastal 1997 assotsieerus ühing rahvusvahelise organisatsiooniga Youth and Environment Europe.
Eesti Orhideekaitse Klubi

Eesti Orhideekaitse Klubi on ühendus, mis koondab Eesti orhidee- ehk käpalistehuvilisi. 
Klubi eesmärk on uurida Eesti orhideesid, avaldada vastavateemalisi publikatsioone ja korraldada koostöös teiste organisatsioonidega orhideede kaitse.
Klubi loodi 1985. aastal Olaf Schmeidti ettevõttel, kes oli ka esimene president. Aastatel 1990–2007 oli klubi president botaanik Tiiu Kull, seejärel Ester Valdvee (2007 – 2018), Marilin Mõtlep (2018 – 2022), Tiia Niiduviir (2022 – 2024) ja 2024. aastast Anne-Mai Adamberg. 
Klubi on avaldanud mitu orhideeraamatut, näiteks 2002. aastal ilmunud "Kodumaa käpalised". Alates 1994. aastast antakse välja ajakirja Ööviiul.
Aasta orhidee.
Alates 2010. aastast valib klubi aasta orhidee.
Eesti Lepidopteroloogide Selts

Eesti Lepidopteroloogide Selts (ELS) on ühendus, kuhu on koondunud Eesti, Rootsi, Soome ja Läti kutselised ja amatöörlepidopteroloogid. Selts asutati 26. septembril 1998. 
Ühenduse eesmärk on Eesti liblikate süstematiseerimine, nende leviku kaardistamine ja vastavateemalise kirjanduse väljaandmine. Muu hulgas populariseerib selts noorte liblikateadmisi. 
Seltsi töö käigus on Eesti faunas avastatud umbes 150 liblikaliiki, kelle elutsemine Eestis polnud varem teada. 
Selts on välja andnud publikatsioone ning koos Eesti Looduseuurijate Seltsiga avaldatakse ajakirja Lepinfo. Alates 2014. aastast valitakse Eesti aasta liblikas. 2017. aastal korraldati Eesti rahvusliblika valimine.
Seltsi juhib 1998. aastast Aleksander Pototski.
Tanel Jonas

Tanel Jonas (sündinud 31. mail 1980 Tartus) on eesti draamanäitleja ja lavastaja, alates 1. augustist 2025 Vanemuise teatri draamajuht. 
Ta lõpetas 1998. aastal Miina Härma Gümnaasiumi ja 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (21. lend). 
Aastatel 2004–2019 oli ta Vanemuise teatri näitleja. Alates 1. septembrist 2019 oli ta Ugala teatri kunstiline juht. Tema ametiaeg lõppes 31. augustil 2023 
28. mail 2024 valis Vanemuise teatri loomenõukogu koos draamatrupiga Vanemuise teatri tulevaseks draamajuhiks Tanel Jonase, kes alustas draamatrupi eesotsas tööd 1. augustil 2025.
Isiklikku.
Tema abikaasa on ooperisolist Pirjo Jonas. Tema onu on näitleja Margus Vaher.
Välislingid.
Vesipaju

Vesipaju ehk loogapaju ("Salix triandra") on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine lehtpuu. Levinud Euroopas ning Lääne- ja Kesk-Aasias.
Kirjeldus.
Vesipaju võib kasvada kuni 10 m kõrguseks. Taime lehed on 4...11 cm pikad ja 1...3 cm laiad. Vesipaju õied on urvad, mis õitsevad umbes samal ajal, kui esimesed lehed võrsuvad; putuktolmleja. Taim on kahekojaline: isas- ja emasurvad kasvavad erinevail isendeil. Isasurbadel on kolm tolmukat, selle iseärasuse tõttu on taime teistest pajulistest lihtne eristada (enamikul sugukonna esindajail on 2 või 5 tolmukat).
Kasvukoht.
Tavaliselt kasvab taim liigniisketele aladel: märgaladel ja veekogude – sageli jõgede – kallastel.