Leopold Joseph von Daun

Leopold Joseph Maria von Daun (24. september 1705 – 5. veebruar 1766) oli Thiano prints ja Austria sõjaväelane, feldmarssal ja väejuht. 
Daun osales seitsmeaastases sõjas. Ta viis Austria armees läbi reforme, millega tugevdas sõdurite distsipliini ja võitlusvõimekust. 
Noorpõlv.
Leopold Joseph Maria von Daun sündis 1705. aastal Viinis. Tema isa oli feldmarssal Wirich Philipp von Daun ja ema Maria Barbara von Herberstein. Daun kavatses nooruses vaimulikuks hakata, kuid otsustas hiljem sõjaväelise karjääri kasuks. Wirich Philipp võttis oma poja vastu Malta ordusse (kust lahkus 1745. aastal) ning andis talle sõjaalast haridust. 
Nelikliidu sõja ajal, 1718. aastal teenis Daun oma isa jalaväerügemendiga nr 56 Sitsiilias. Poola pärilussõja ajal võitles ta Itaalias ja Reinil ning sai oobersti auastme. 1737. aastal algas Vene-Austria-Türgi sõda, millest võttis osa ka Daun. 21.–22. juulil toimunud Grocka lahingus sai ta haavata. Samal aastal ülendati ta kindraliks. 1739. aastal ülendati Daun feldmarssal-leitnandiks ning järgmise aasta novembris sai ta jalaväerügemendi nr 59 inhaberiks.
Teenistus Austria pärilussõjas.
Austria pärilussõja ajal võitles Daun oma vägedega Böömimaal. Ta osales Praha piiramisel ning Ludwig Andreas von Khevenhülleri juhitud sõjakäigul Baierimaa vastu. Khevenhülleri surma järel võttis armee juhtimise üle Otto Ferdinand von Abensperg und Traun ning tungis sellega Reini jõeni. 1744. aastal ründas Friederich II juhitud Preisi armee Böömimaad ning Trauni väed pidid kiirelt taganema, Daun juhatas armee arjergardi, millega võitis Prantsuse vägesid Ludwigsburgi juures. Daun osales Hohenfriedbergi ja Soori lahingus, kus juhatas armee vasakut tiiba. Samal aastal ülendati ta "feldzeugmeister"'iks.
Abielu.
Daun abiellus 1. märtsil 1745 Maria Josepha Fuchs von Bimbachiga. Abielust sündisid Maria Theresia von Daun ja Franz Karl von Daun. 
Armee reformimine.
Aacheni rahu järel tegeles Daun Maria Theresia initsiatiivil Austria sõjaväe reformimisega. 1751. aastal määrati ta Viini komandandiks ning järgmisel aastal Wiener Neustadtis sõjaväeakadeemia direktoriks. 1753. aastal autasustati Dauni Kuldvillaku ordeniga. 1754. aastal ülendati ta feldmarssaliks. Dauni juhtimisel arendati Austria kahurväge, sõdurite tulirelvi ja riviõppusi, muudeti ka jalaväelaste mundreid.
Teenistus seitsmeaastases sõjas.
Pärast Austria armee ülemjuhataja Maximilian Ulysses Browne'i surma Praha lahingus 1757. aastal määrati armee ülemjuhatajaks Daun. 18. juunil kohtusid Dauni ja Friederich II armeed Kolíni all. Aset leidnud lahingu võitsid austerlased. Daun kaotas lahingus kaks hobust ning sai ka kätte haavata. Võidu eest autasustati teda peatselt Maria Theresia militaarordeni suurristiga. Daun ühines Praha all Karl Alexanderi armeega, mille järel sai viimasest vägede ülemjuhataja. 5. detsembril said austerlased Leutheni lahingus lüüa, mille järel Karl Alexander loovutas oma juhikoha Daunile.
Dauni juhitud Austria väed võitsid preislasi veel 14. oktoobril 1758 Hochkirchi ja 20. novembril 1759 Maxeni lahingus. Preislased saavutasid Dauni üle 3. novembril 1760 võidu. Daun sai lahingus jalga haavata. Daun jäi vägede ülemjuhatajaks kuni sõja lõpuni, kuid tema ja Friederich II vahel enam suuremaid lahinguid ei toimunud (välja arvatud 21. juulil 1762 toimunud Burkersdorfi lahing, mis lõppes Austria kaotusega). Hubertusburgi rahu järel Daun enam vägesid ei juhatanud.
1762. aastal määrati Daun "Hofkriegsrat"'i presidendiks. Selles ametis viis ta ellu mitmeid muudatusi, millega parandas riigi sõjaväelist juhtimist ja vähendas kulutusi.
Leopold Joseph von Daun suri 5. veebruaril 1766 Viinis. 1888. aastal püstitati sinna tema auks ratsamonument.