tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond

 
Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond oli Eesti NSV Siseministeeriumi osakond, kriminaaljälituse operatiivtöötajate poolt kontrollitavate või läbitöödeldavate varjatud jälgimisega tegelenud allüksus.
Siseministeeriumis nimetati seda ka "tipa-tapa" osakonnaks. 1970. aastast asuti Tallinna vanalinnas Suur-Karja tänav 10 endise Rekordi poe peal teisel ja kolmandal korrusel. Kontorisse siseneti kangi alt Karja tänavalt. Osakonda juhtis pikka aega polkovnik Kaasik, kes oli pärit Saaremaalt ja ka miilitsapolkovnik Eduard Jürna, seejärel Valdur Kõdar.
Mustamäel Artelli tänav 12 omati salajast ühe korrusega garaažikompleksi, kus hoiti operatiivsõidukeid, kus asus ka saunakompleks ja ka õppeklass. Eemalt paistis tagasihoidliku asutusena, kus nagu hoitaks mingi ettevõtte-asutuse sõidukeid. Osakond omas operatiiv-konspiratiivkortereid kõigis Eesti suuremates linnades. Omati ka purjekat Pirital aga see likvideeriti joomingute tõttu. Erastati.
Osakonna salastatuse tõttu oli lisaks oma personalitöötaja, fototehnik, tehnik tehnika hoolduseks ja ka neli garaažikompleksi valvurit ja kaks automehaanikut. Samast osakonnast alustas luurajana oma miilitsa karjääri ka Jüri Pihl. Osakonna töö jätkus edasi Eesti Politsei alluvuses. Peale taasiseseisvumist sai osakonna juhiks Valdur Kõdar. Asetäitjaks Villi Antonis. 1991 alustati venelaste välja vahetamist eestlaste vastu. Paljud venekeelsed siirdusid tööle Pihli juurde KAPOSSE. See pani inimesi imestama, sest suhtumine Eesti Vabariiki oli neil paljuski negatiivne. Reeglina töötati kolmest autost koosnevate brigaadidena, igas autos kolm luurajat.
Vabad mehed

"Vabad mehed" on Eesti seriaal.
Seriaali esimene hooaeg oli eetris 2015. ja teine 2017. aastal.
Seriaali stsenarist on Mihkel Seeder, režissöörid Ilmar Raag (2015) ja Martin Korjus (2017).
Tegevus toimub Lõuna-Eestis Kuperjanovi jalaväepataljonis. 
Veebel Tormi 1001 imetegu.
Lisa:
Reamees Sepa imetegu: Naisi ei eksisteeri, see on kõigest miraaž.
Reamees Kriisi imetegu: Hävitab kisaga kogu ökosüsteemi.
Reamees Keskpaiga imetegu: Loivajatele kasvavad tiivad.
Maidla kivikalme

Maidla kivikalme on Raplamaal Märjamaa vallas Maidla külas asuv kivikalme.
Maidla kivikalmesse maeti inimesi 5.–6. sajandil ning eriti palju 11.–13. sajandil. Kalme suurus on umbes 2300 m². See on ebaühtlane korrapäratu kivilade, mille vahel ja all olid põletusmatused, aga ka üksikud laibamatused. Kalme alal olnud 2–2,5 m läbimõõduga tahmalaigud on nähtavasti kunagised tuleriida kohad.
Maidla kivikalme kaevati Mati Mandli juhtimisel aastail 1983–1985 ja 1987–1990 tollal teada olnud ulatuses täielikult läbi. Saadi 7036 leidu, sealhulgas 12 mõõka, 68 odaotsa, 15 kirvest, 25 vikatit, nuge, kaaluvihte, suuraudu, ehteid ja kilbikupal.
2010. aastal leiti kalmete ümbruse magnetomeetrilisel uuringul, et kalmeväli võib olla seniarvatust suurema ulatusega. 2011. aastast on kaevetööd Mati Mandli juhtimisel suviti jätkunud ning 2014. aastaks oli leide kogunenud varasemaga kokku umbes 10 000.
Lindora kääbaskalmistud

Lindora kääbaskalmistud asuvad Võrumaal Võru vallas Võru–Petseri ürgoru lõunanõlval Lindora ja Tabina vahel.
Lindora kääbaskalmistuid on kaks: vanem idapoolne, mis pärineb I aastatuhande hilisemast poolest, ning uuem läänepoolne, mis pärineb 11. sajandi hilisemast ja 12. sajandi varasemast poolest.
Vanemas kalmistus on 21 piklikku ja ümarat kääbast. Neist kaevati 1951 Harri Moora ja 1959–61 Marta Schmiedehelmi juhtimisel läbi 6 pikk-kääbast ja 2 ümarkääbast. Kääpais olid põletusmatused. Nende juurest leiti helmeid, pronksist pannal, pintsett, tuluskivi, vikat ja suur savist urn.
Uuemas kalmistus on 16 laibamatusega kääbast. 1977–78 kaevati need Silvia Laulu juhtimisel kõik läbi. Kääpad jagunesid mehe- ja naisehaudadeks. Mehehaudadest saadi kirves, tuleraud, nuge ja pandlaid. Naisehaudadest leiti potikedral valmistatud savist nõu ning mitmesuguseid klaasist ja pronksist ehteid.
Laossina kääbaskalmistud

Laossina kääbaskalmistud asuvad Võrumaal Setomaa vallas Tartu–Räpina–Värska maantee ümbruses Laossina küla lähedal.
Laossina kääbaskalmistud koosnevad rohkem kui 60 kääpast, mis paiknevad mitme kilomeetri ulatuses 5 rühmana. 29 nendest on pikk-kääpad, ülejäänud ümarkääpad.
Riikliku kaitse all on 46 kääbast, millest kultuurimälestised registrinumbritega 11084–11100 ja 11127–11129 asuvad Laossina külakeskusest vahetult läänes mõlemal pool maanteed, osaliselt Toomasmäe küla territooriumil. 12 kaitsealust kääbast (11101–11110, 11125, 11126) asuvad neist omakorda umbes 500 m põhja pool ja ülejäänud (11111–11124) linnulennult ligi 2 km lõunakagus. Viimastest kagus on Rõsna kääbaskalmistud.
1974–1984 kaevati Mare Auna juhtimisel läbi 6 pikk- ja 4 ümarkääbast. Kõige pikem kääbas oli 53 m pikk. Leiti 34 põletusmatust, neist 1 savist urnis, ja 1 laibamatus. Pikima kääpa keskel olid söestunud puitehitiste jäänused. Hauapanused pärinesid 1. aastatuhande hilisemast poolest ja neid oli vähe.
Kerli Zirk

Kerli Zirk (sündinud 23. jaanuaril 1995) on eesti jääkeeglimängija. 
Ta oli Eesti jääkeegli võistkonnas esimestel noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis 13.–22. jaanuaril 2012 ja 2015. aastal jääkeegli maailmameistrivõistlustel.
Tuisk

Tuisk on liiva või lume edasikandumine tuule mõjul. Kui tuul keerutab juba maha langenud lahtist lund õhku, on see pinnatuisk. Tuisud kannavad suuri koguseid lund või liiva ühest kohast teise. Eriti tugevad tuisud tekivad tasandikel. Eestis esinevad lumetuisud peamiselt detsembrist veebruarini.
Lumetuisk.
Lumetuisk tekib Eestis reeglina temperatuuril allpool 0 kraadi, lahtise lume olemasolul juba mõõduka tuulega (4–6 m/s), eelduseks on sadav lumi või on seda maapinnal piisavalt, et tuul seda üles saaks tõsta. Tuisku tekitav tuul on sageli keeriseline, see keerutab ühtaegu nii sadavat kui ka maas olevat lund. Tuisu tekkimine oleneb lisaks tuulekiirusele ka lume omadustest, piisavalt koheva lume korral võib ka nõrk tuul selle tuiskama panna, kuid näiteks sulailma korral ei pruugi nõrk tuul tuisku tekitada.
Pinnatuisk.
Pinnatuisuks nimetatakse tuisku, kus tuul keerutab juba mahalangenud lund. Jällegi sõltub selle tekkimine tuule tugevusest, õhutemperatuurist ja lume omadustest: sulailmaga või koorikuga kattunud lume korral on pinnatuisu tõenäosus väiksem. Erinevalt tuisust on pinnatuisk madal (1,5–2 m) ning nähtavust suurt ei halvenda. Samuti esineb pinnatuisku pigem selge taeva korral.
Liivatuisk.
Sarnaselt lumetuisuga sõltub liivatuisu teke tuule tugevusest ning liiva omadustest. Eestis tekib liivatuisk valdavalt mererandades, kus on piisavalt väikeseteralist liiva. Liivatuisu tulemusel tekivad ja muutuvad luited.
Ohud.
Tuisuga kaasnev oht on peamiselt seotud liiklemisega, tuisk vähendab nähtavust, samuti tekitab see teedele ja mujale lumevaale või liivaluiteid, tugev tuisk võib terveid teelõike ummistada. Ennekõike raskendab see maantee- aga ka lennu- ja raudteeliiklust. Eriti ohtlik on lumetuisk alates alates tuule kiirusest 15 m/s, kestusega 12 tundi või kauem. Tuisuprobleemide ennetamiseks on Eesti teedel kasutatud lumeredeleid, samuti lumehekke, mis tuuledünaamikat mõjutades vähendavad lumevaalude tekkimise ohtu.
Ilumäe kabel

Ilumäe kabel on kabel Ilumäe külas Haljala vallas.
1730. aastate algul püstitati Ilumäele väike puitkabel, mille sisustust on säilinud uues kabelis. Carl Magnus von der Pahlen ehitas samasse kohta praeguse kabeli perioodil 1814–1843.
EELK Ilumäe kogudus kasutab kabelit kirikuhoonena.
Surmanuhtlus Eestis

Artiklis "Surmanuhtlus Eestis" käsitletakse kohtu poolt mõistetud ja ametlikult täideviidud surmanuhtlusi Eestis läbi aja.
7. mail 1535 hukati pea maharaiumise teel Harju eesvärava alal Johann von Uexküll.
1934. aasta Kriminaalkohtupidamise seadustiku §701 järgi tehti surmamõistetule ettepanek oma elu lõpetada mürgiga. Kui ta seda viie minuti jooksul ei teinud, poodi ta üles. Esimesena hukati sellisel viisil 20. augustil 1935 Keskvanglas Tallinnas Paul Võigemast (võttis ise mürki).
Viimane surmaotsus Eesti NSV-s viidi täide 18. veebruaril 1970 Keskvanglas Tallinnas. Hiljem viidi surmamõistetud üle teistesse NSV Liidu vanglatesse, peamiselt tõenäoliselt kuskile Leningradi.
Viimast korda viidi Eestis kohtuotsusega kinnitatud surmaotsus täide 11. septembril 1991, kui Tallinnas hukati Rein Oruste.
Surmanuhtluse kaotamine Eestis.
Surmanuhtlus rahu ajal kaotati Eesti NSV-s üleliidulise seadusega 26. mail 1947.
Surmanuhtlus taastati 12. jaanuaril 1950. aastal "kodumaa reeturite, spioonide ja õõnestajate-diversantide" juhtumitel. 30. aprillist 1954 võis surmanuhtlust rakendada ettekavatsetud tapmise karistamisel. 15. veebruarist 1962 võis surmanuhtlust rakendada vägistamise karistamisel, 20. veebruarist 1962 suures ulatuses altkäemaksu võtmise puhul.
Inimesi mõisteti surma ka pärast 11. septembrit 1991, kuid surmanuhtlust ei viidud enam täide. Varsti pärast iseseisvuse taastamist pidas Eesti poliitiline eliit vajalikuks Euroopa Liidu riikide eeskujul asendada surmanuhtlus eluaegse vangistusega, kuigi raskete kuritegude osatähtsus Eestis 1990. aastate alguses suurenes.
13. jaanuaril 1997 esitas valitsus Riigikogule "Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli nr 6 ratifitseerimise seaduse eelnõu", mis nägi ette surmanuhtluse kaotamise. Surmanuhtlus säilis meie seadustikus kuni 1998. aastani.
Pärast surmanuhtluse kaotamist on Eesti ühiskonnas arutatud surmanuhtluse taastamist eriti raskete kuritegude puhul. Eesti Kirikute Nõukogu tellis 2015 aastal OÜ Saar Pollilt küsitluse, mille tulemusena selgus, et 1002 inimesest vanuses 15–74 pooldasid surmanuhtlust 70%.
2019. aasta jaanuaris MTÜ Ühiskonnauuringute Instituudi tellimusel Turu-uuringute AS-i poolt 1001 valimisealise Eesti kodaniku seas läbi küsitluses toetas Eestis surmanuhtluse taastamist 40% ja vastu oli 53% vastanutest. 7% oma seiskoht puudus.
Kalevi-Liiva

Kalevi-Liiva on liivaluidetega paikkond Harjumaal Jõelähtme vallas Kaberla külakeskusest põhjas Kaberneeme küla territooriumil.
See paikkond on tuntud kuni 2000 holokaustiohvritest juudi ja mustlase hukkamispaik (mälestusmärgil on kirjas eksitavalt 6000). Paikkonna lähedal asus Jägala koonduslaager. Kalevi-Liivale viidi Kesk-Euroopa juute, kes seal hukati. Juutide kõrval oli ohvrite hulgas ka mustlasi ning peamiselt eesti ja vene päritolu poliitvange.
Muistendi järgi olevat Kalevi-Liivale maetud Kalevipoja varandus.
Surnud 8. jaanuaril

"Siin loetletakse 8. jaanuaril surnud tuntud isikuid."
Eesti-Soome suhted

Eesti ja Soome suhted on välissuhted Soome ja Eesti vahel. 
Mõlemad riigid taastasid diplomaatilised suhted 29. augustil 1991. 
Soomel on suursaatkond Tallinnas (Soome Suursaatkond Tallinnas) ja aukonsulaat Tartus (Soome aukonsulaat Tartus). Eestil on suursaatkond Helsingis (Eesti Suursaatkond Helsingis) ja 5 aukonsulit, kes asuvad Oulus, Turus, Kuopios, Ahvenamaal ja Vaasas. Mõlemad riigid on täisliikmed Läänemeremaade Nõukogus, Euroopa Liidus ja eurotsoonis.
1992. aasta põhiseaduse referendum

1992. aasta põhiseaduse referendum toimus 28. juunil 1992, kui Eestis oli referendum ehk rahvahääletus Eesti Vabariigi põhiseaduse eelnõu, põhiseaduse rakendamise seaduse eelnõu ja nendega kaasneva lisaküsimuse osas.
Hääletajatelt küsiti, kas nad kiidavad Põhiseaduse Assamblee poolt esitatud uue põhiseaduse heaks ja on valimisõiguse laiendamise poolt Eesti kodakondsuse taotlejatele, kes on taotluse esitanud 1992. aasta 5. juuniks. Uue põhiseaduse kiitsid heaks 91,9% hääletajat, samas kui valimisõiguse laiendamise lükkasid tagasi 53,5% hääletajatest. Hääletamisest osavõtt põhiseaduse küsimuses oli 66,8% ja valimisõiguse laiendamise küsimuses 66,7%.
Ann Sophie

Ann Sophie Dürmeyer (sündinud 1. septembril 1990 Londonis), esinejanimega Ann Sophie, on saksa laulja.
Ann Sophie esindas lauluga "Black Smoke" Saksamaad 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis. Saksamaa riikliku eelvõistluse võitis Andreas Kümmert looga "Heart of Stone", aga Kümmert loobus oma võidust teise koha saanud Ann Sophie kasuks. Finaalis ei saanud laul ühtki punkti ja jäi viimaseks.
Andreas Kümmert

Andreas Kümmert (sündinud 20. juulil 1986) on saksa laulja.
Andreas Kümmert võitis lauluga "Heart of Stone" Saksamaa eurolauluvõistluse riikliku võistluse ja pidi esindama Saksamaad 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis, kuid loobus oma võidust teise koha saanud Ann Sophie kasuks.
NATO strateegilise õhutranspordivõime programm

NATO strateegilise õhutranspordivõime programm (ka "NATO strateegilise õhuveovõime programm"; inglise Strategic Airlift Capability, lühend SAC) on NATO initsiatiivil 2008. aastast elluviidav rahvusvaheline programm, mille eesmärk on programmiga liitunud riikidele anda võimalus kasutada näiteks välismissioonil C-17 Globemasteri tüüpi strateegilisi transpordilennukeid (Boeing C-17). 
Programmiga on liitunud ka Eesti, kellel on igal aastal võimalus kasutada neid transpordilennukeid 45 lennutunni ulatuses.
Mattias (eesnimi)

Mattias on mehenimi. Nimi Mattias on eestikeelne variant nimest Matthias.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mattias 1174 mehel. Mattias oli populaarsuselt 147. mehenimi. Mattias oli keskmiselt 12 aasta vanune (mediaanvanus oli 10). Kõige populaarsem oli eesnimi Mattias vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 37,03.
2018. aastal pandi Eestis eesnimi Mattias 73 vastsündinule.
Joan Didion

Joan Didion (5. detsember 1934 Sacramento, California, USA – 23. detsember 2021 New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik, keda tuntakse eelkõige romaanide ja kirjanduskriitika järgi. Tema romaanid käsitlevad Ameerika moraali lagunemist ja kultuurilist kaost, kus valdab isiklik ja sotsiaalne killustumine. Didioni loomingus paistavad silma ärevus- ja õudustunne. Ta on kirjutanud ka memuaare ja esseistikat.
Didioni tuntumate teoste seas on "Slouching Towards Bethlehem" (1968), "Play It As It Lays" (1970) ja "The Year of Magical Thinking" (2005, näidendina 2006).
1982. aastal ilmus sarjas "Loomingu raamatukogu" Joan Didioni raamat "Meie ühised palved" ("A Book of Common Prayer", 1977) Enn Soosaare tõlkes (nr 30–32).
Matthias

Matthias on mehenimi. Matthias on nimi, mis on tuletatud kreeka keelest (Ματθαίος), päritolult sarnaneb Matteusega.
Nime eestikeelne variant on Mattias.
Priit

Priit on eesti mehenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Priit 3542 mehel. Priit oli esinemissageduselt 29. mehenimi. Priit oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 40). Kõige populaarsem oli eesnimi Priit vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 56,11.
2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Priit 3423 mehel. Priit oli populaarsuselt 32. mehenimi. Priit oli keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 47).
Rauno

Rauno on eesti ja soome mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Rauno 1548 mehel. Rauno on Eestis levikult 114. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Rauno vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,49, ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 21,6. Rauno oli keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus oli 28).
Tanel

Tanel on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga oli Eestis eesnimi Tanel 2613 mehel. Tanel oli Eestis populaarsuselt 55. mehenimi. Tanel oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus on 38).
Kõige populaarsem on eesnimi Tanel vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 48,60.
Kõige populaarsem on eesnimi Tanel Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 34,83.
Juho Kusti Paasikivi teine valitsus

Juho Kusti Paasikivi teine valitsus (1944–1945) oli Soome Vabariigi 28. valitsus. Selle moodustasid Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei, Maaliit, Rahvuslik Progressipartei, Rahvuslik Koonderakond, Soome Rootsi Rahvapartei ja Soome Rahvademokraatlik Liit. Valitsus tegutses 17. novembrist 1944 17. aprillini 1945.
Juho Kusti Paasikivi teine valitsus oli üleminekuperioodiks Soome ajaloost. Sõjaaegse armee demobiliseerimine oli lõppemas; sõjas olnud mehed olid rahuaja tööle asunud. Samas jätkus Lapimaal sõda sakslaste vastu (Lapi sõda).
Udo Tiirmaa

Udo Tiirmaa (29. september 1928 Tartu – 22. märts 2025 Tartu) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1947. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektina.
Ta töötas aastatel 1953–1961 Tartu peaarhitekti tootmisgrupis, 1961–1970 Kommunaalprojekti Tartu osakonnas ja seejärel aastani 1991 Eesti Ehitusmälestiste Tartu osakonnas. Aastast 1991 töötas ta aktsiaseltsis ARC Projekt.
Udo Tiirmaa on projekteerinud Tartu Karlova Kooli ja Tartu Kesklinna Kooli juurdeehituse. Ta on Tartu Ülikooli Raamatukogu ajaloomuuseumiks ümberehitamise projekti ning Tartu toomkiriku ja linnamüüri konserveerimise projekti autoreid. Tema projekti järgi taastati Viljandimaal Halliste kirik. Udo Tiirmaa üks elutöid on aga Tartu Jaani kiriku restaureerimisprojekti tegemine.
Isiklikku.
Tema abikaasa Virve Tiirmaa oli samuti arhitekt.
Virve ja Udo Tiirmaale kuulus Tartus nende endi projekteeritud ja ehitatud maja aadressil Nooruse 2, kuid pärast Virve Tiirmaa isa Aleksander Kurvitsa surma 1970. aastal pidid nad selle maha müüma.
1967. aasta Tallinna džässifestival

1967. aasta Tallinna džässifestival (nimetatud ka "Tallinn '67") oli Tallinnas 11. maist kuni 14. maini toimunud džässifestival. 
See jäi Tallinna džässifestivalide (algasid 1949) viimaseks festivaliks. Festivalil esines mitmeid välismaa artiste ja esimest korda nende festivalide ajaloos ka USA džässikollektiiv Charles Lloydi kvartett. USA bändi esinemise tõttu keelati hilisemad festivalid ära, sest kardeti, et need kujutavad läänemaailma avaldusena ohtu Nõukogude Liidule.
Džässifestival avati 11. mail Kalevi spordihallis.
Surnud 31. märtsil

"Siin loetletakse 31. märtsil surnud tuntud isikuid."
Luftverkehr Friesland Harle

Luftverkehr Friesland Harle (lühend LFH) on Saksamaa lennuettevõte, mis on asutatud 1983. aastal. Ettevõtte keskus on Wangerlandis ja ettevõtte on Harle lennujaam.
Ettevõte teeb lende ka Eestisse, näiteks Pärnu lennujaama ja Ruhnu lennuväljale.
Min izāmō

"Min izāmō" ('Minu isamaa') on liivlaste rahvushümn. 
Hümni sõnade autor on Kuramaa luuletaja Kōrli Stalte (1870–1947) ja meloodia pärineb Friedrich Paciuselt. Hümni meloodia on sama mis Soome ja Eesti hümnil.
Hümni sõnad.
Min izāmō, min sindimō,&lt;br&gt;
ūod ārmaz rānda sa,&lt;br&gt;
kus rāndanaigās kazābõd&lt;br&gt;
vel vanād, vizād piedāgõd.&lt;br&gt;
Min ārmaz īlmas ūod set sa,&lt;br&gt;
min tõurõz izāmō!&lt;br&gt;
Min izāmō, min sindimō,&lt;br&gt;
ūod ārmaz rānda sa,&lt;br&gt;
kus lāinõd mierstõ vīerõbõd&lt;br&gt;
un rāndan sūdõ āndabõd.&lt;br&gt;
Min ārmaz īlmas ūod set sa,&lt;br&gt;
min tõurõz izāmō!&lt;br&gt;
Min izāmō, min sindimō,&lt;br&gt;
ūod ārmaz rānda sa,&lt;br&gt;
kus jelābõd īd kalāmīed,&lt;br&gt;
kis mīer pǟl ātõ pǟvad īed.&lt;br&gt;
Min ārmaz īlmas ūod set sa,&lt;br&gt;
min tõurõz izāmō!&lt;br&gt;
Min izāmō, min sindimō,&lt;br&gt;
ūod ārmaz rānda sa,&lt;br&gt;
kus kūltõb um vel pivā ēļ&lt;br&gt;
- min amā ārmaz rāndakēļ.&lt;br&gt;
Min ārmaz īlmas ūod set sa,&lt;br&gt;
min tõurõz izāmō!&lt;br&gt;
Ametlik lätikeelne tõlge.
Ai tēvzeme, ai dzimtene&lt;br&gt;
un mīļā jūra te,&lt;br&gt;
kur krastā sīkstas, šalcošas&lt;br&gt;
vēl vecās priedes līgojas.&lt;br&gt;
Vismīļākā man pasaulē&lt;br&gt;
tu, dārgā tēvzeme.&lt;br&gt;
Ai tēvzeme, ai dzimtene&lt;br&gt;
un mīļā jūra te,&lt;br&gt;
no kuras viļņi ceļu rod&lt;br&gt;
šurp smilšu krastam muti dot.&lt;br&gt;
Vismīļākā man pasaulē&lt;br&gt;
tu, dārgā tēvzeme.&lt;br&gt;
Ai tēvzeme, ai dzimtene&lt;br&gt;
un mīļā jūra te,&lt;br&gt;
kur zvejnieki vien dzīvot var,&lt;br&gt;
kas dienā, naktī viļņus ar.&lt;br&gt;
Vismīļākā man pasaulē&lt;br&gt;
tu, dārgā tēvzeme.&lt;br&gt;
Ai tēvzeme, ai dzimtene&lt;br&gt;
un mīļā jūra te,&lt;br&gt;
kur jūrmalnieku valoda&lt;br&gt;
vissvētākā vēl dzirdama.&lt;br&gt;
Vismīļākā man pasaulē&lt;br&gt;
tu, dārgā tēvzeme.&lt;br&gt;&lt;br&gt;
Eestikeelne tõlge.
Mu isamaa, mu sünnimaa,&lt;br&gt;
oled armas rand,&lt;br&gt;
kus rannaäärel kasvavad&lt;br&gt;
veel vanad, sitked männid.&lt;br&gt;
Sa oled mu ainus armastus,&lt;br&gt;
mu kallis isamaa.&lt;br&gt;
Mu isamaa, mu sünnimaa,&lt;br&gt;
oled armas rand,&lt;br&gt;
kus lained merelt veerevad&lt;br&gt;
ja rannal’ suud annavad.&lt;br&gt;
Sa oled mu ainus armastus,&lt;br&gt;
mu kallis isamaa.&lt;br&gt;
Mu isamaa, mu sünnimaa,&lt;br&gt;
oled armas rand,&lt;br&gt;
kus elavad vaid kalamehed,&lt;br&gt;
kes mere peal on päevad, ööd.&lt;br&gt;
Sa oled mu ainus armastus,&lt;br&gt;
mu kallis isamaa.&lt;br&gt;
Mu isamaa, mu sünnimaa,&lt;br&gt;
oled armas rand,&lt;br&gt;
kus püha keelt veel räägitakse&lt;br&gt;
– mu oma armsat liivi keelt.&lt;br&gt;
Sa oled mu ainus armastus,&lt;br&gt;
mu kallis isamaa.&lt;br&gt;&lt;br&gt;
Natsareenid

Natsareenid olid algkristlased kes hakkasid Jeesust messiaks pidama. Natsareenid moodustasid esimesel sajandil erakonna juutluse sees. Natsareenid on ajalooliselt täpsem nimetus kui messialased.
Jeesust nimetatakse kreekakeelsetes käsikirjades korduvalt Natsoraiks (paar korda ka Naatsaretlaseks (mida Mark Lidzbarski pidas hilisemaks paranduseks). nimetatakse Paulust natsareenide erakonna juhiks. Probleem on keerulisem, sest Jeesust nimetatakse korduvalt ka Natsareeniks. Nende kahe nime tähendus pole selge, aga suhteline üksmeel on usuteadlastel selles, et Jeesuse nimi Uue Testamendi vanimates kreekakeelsetes käsikirjades ei ole Jeesus Naatsaretist.
Jaakobi juhitud Jeruusalemma algkogudust hakati kutsuma natsareenideks. Pärast aastaid kestnud erimeelsusi kujundas Paulus kristlikud kogudused variseride eeskujul. Need, kes Pauluse hajala hellenistlikke juute tunnustasid, moodustasid natsareenide erakonna; aga neid, kes olid hellenistlike juutide vastu, hakati hiljem ebioniteks nimetama. Kui 1. sajandi keskel pKr oli sõna "natsareenid" algkoguduste liikmete üldnimetus, siis ilmselt pärast 70. aastat pKr sai natsareenidest juudakristlik erakond.
Nimetus "naatsaretlane" ei viita tundmatule külale (puudub Vanas Testamendis ja 1. sajandi allikates), vaid Jeesuse päritolule Taaveti soost. Külas, mida hiljem hakati nimetama "Naatsaretiks" ("Natsara" 'võsaküla'), elasid Taaveti järeltulijad. Jeesuse sugulastega arvestasid isegi Rooma keisrid Vespasianus ja Domitianus (Hegesippos). Domitianus kutsus Jeesuse vennaks nimetatud Juuda () lapselapse Rooma, et näha Taaveti järglast. Natsareenideks nimetati ka algkristlasi (), kelle esimesed juhid, Jeruusalemma kaks esimest piiskoppi, olid Jeesuse sugulased (Jaakob ja Siimeon, Kloopase poeg). Epiphanios ja Hegesippos nimetavad natsoraideks (kr "nazaraioi") juudakristlaste rühmitust Iisraelis. Kohalikke olusid mitte tundvad Eirenaios, Origenes ja Eusebios nimetasid kõiki juudakristlasi ebioniteks. "Naatsaretiks" nimetatud külas elasid Jeesuse sugulased kuni iraanlaste sissetungini 614. aastal. Praegu kasutavad juudid kristlaste kohta nimetust "notsrim" ja araablased "nassara".
Surnud 30. märtsil

"Siin loetletakse 30. märtsil surnud tuntud isikuid."
Stade St. Pankratii kirik

Stade St. Pankratii kirik ehk Burgkirche oli kirik Stade linna Burgviertelis. 
See rajati 994 Stade linnuse kabelina. Kuigi linnus 12. sajandil talupoegade ülestõusu ajal hävis, kasvas kabelu kogudus suureks ning 16. sajandil oli see üks Stade suuremaid kirikuid. Hiljem kaotas see tähtsuse ning pärast tulekahju 1733. aastal see lammutati.
Aste lennuväli

Aste lennuväli oli Eesti territooriumil olnud NSV Liidu sõjaväelennuväli, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saare maakonnas Saaremaa valla Vantri külas. 
Aste lennuvälja jäänused asuvad Aste aleviku ja Aste küla vahel, paralleelselt Kuressaare-Panga maanteega, lennurada on u 300 m kaugusel maanteest ja 12 km kaugusel Kuressaarest.
1980. ja 1990. aastatel künti lennuväli üles ja sellest pole peaaegu midagi säilinud. Lennuvälja elamulinnak on tänapäeval Aste alevik.
Mittekognitivism

Mittekognitivism ehk moraalimittekognitivism on metaeetiline positsioon, mille järgi moraaliväidetel puudub tõeväärtus ning moraalilaused väljendavad mittetunnetuslikke hoiakuid, mis sarnanevad soovi, heakskiidu või halvakspanuga. Selle positsiooni eitus on kognitivism.
Orgmetsa pritsikuur

Orgmetsa pritsikuur oli pritsikuur Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Orgmetsa külas Järva vallas Järva maakonnas.
1921. aastal asutati Aravete-Albu vabatahtlik tuletõrjeühing, kes ehitas 1928. aastal Orgmetsa külla pritsikuuri. Seal hoiti käsipritse koos veovahenditega, veetünne, pootshaake jms. Voolikuid sai kuivatada tornis, kus asus ka häirekell. Tuletõrjujad pidid pritsikuuri juurest vajadusel jõudma kuni 10 km kaugusele.
Taolisi keskmise suurusega pritsikuure ehitasid maatuletõrjeühingud 1920.–1930. aastatel Eesti suurematesse küladesse. Orgmetsa pritsikuur võeti koost lahti ja viidi Eesti Vabaõhumuuseumisse 1991. aastal, ehitati seal uuesti üles ning avati pidulikult külastajatele 22. mail 1997.
Sergei Karjakin

Sergei Karjakin (sündinud 12. jaanuaril 1990 Simferopolis) on maletaja, kes esindas algul Ukrainat ja alates 2009. aastast esindab Venemaad. 
Ta sai 2002. aastal 12 aasta ja 7 kuu vanuselt kõigi aegade noorimana male suurmeistriks.
Novembris 2016 mängis ta New Yorgis peetud male MM-tiitlimatšil valitseva maailmameistri Magnus Carlseni vastu. Matši tavapartiid andsid tulemuse 6:6, kiirpartiide järel tuli aga vastu võtta kaotus – need andsid tulemuseks 1:3.
Sergei Karjakin (sündinud 1964)

Sergei Karjakin (sündinud 7. novembril 1964) on Eesti maletaja.
Paul Felix Schmidt

Paul Felix Gustav Schmidt (20. august 1916 Narva – 11. august 1984 Allentown, Pennsylvania) oli Eesti maletaja, malekirjanik ja keemik, rahvusvaheline meister (1950).
Ta lõpetas 1934. aastal Tallinna Toomkooli. Ta õppis aastatel 1935–1936 Tartu Ülikoolis keemiat (ei lõpetanud). 1951. aastal kaitses Heidelbergi ülikoolis keemiadoktori väitekirja ja sai doktorikraadi.
Ta repatrieerus 1939. aastal Saksamaale.
Yrjö Kauko

Yrjö Kauko (18. september 1883 Kuopio – 1974) oli soome keemik.
1922–1925 oli ta Tartu ülikooli professor.
Aarne Michaël Tallgren

Aarne Michaёl (Mikko) Tallgren (8. veebruar 1885 Ruovesi – 13. aprill 1945 Helsingi) oli eesti ja soome arheoloog.
Aarne Tallgren oli esimene Tartu Ülikooli arheoloogia professor, aastatel 1920–1923. Teda nimetatakse ka Eesti arheoloogia isaks, sest ta oli Eesti arheoloogiateaduse rajaja. 1923.–1925. aastatel oli ta arheoloogia professor Helsingi ülikoolis.
Elulugu.
1906. aastast töötas Aarne Tallgren Soome Rahvusmuuseumi assistendina. 1919. aastal nimetati ta Helsingi Ülikooli Uurali-Altai arheoloogia dotsendiks.
1920. aastal tehti talle ettepanek Tartu Ülikooli arheoloogia professori kohale. Nii sai temast esimene Eesti arheoloogia professor ja arheoloogiateaduse rajaja. Ta tegeles peamiselt Ida-Euroopa, Musta mere ranniku, Kaukaasia ja Siberi pronksiaja uurimisega.
Ta jõudis Eestisse sügisel ja õppis kiiresti selgeks eesti keele. 21. septembril alustas ülikoolis õpetamist loengusarjaga "Sissejuhatus üleüldisesse muinasteadustesse", mis oli väga populaarne. Oma teadmisi täiendas ta suviti korraldatud arheoloogiliste väljakaevamistega.
1921. aasta sügisel täiendas Tallgren arheoloogia õppekava kursustega "Eesti antikvaarne topograafia" ja "Eesti rauaaeg". Ta pühendus ka kinnismuististe registreerimisele ja mälestiste kaitsmisele, milleks loodi 1921. aastal kinnimälestiste register. Sellest tulenevalt rakendus 1925. aastal muinasjäänuste kaitse seadus. 1921. aastal rajas ta Tartu Ülikooli juurde arheoloogiakabineti ja arheoloogiamuuseumi. Samal ajal kuulutati Helsingi Ülikoolis vabaks arheoloogiaprofessuur, millele ta kandideeris, aga jätkas tööd Tartus.
1922. aastal kirjutas "Zur Archäologie Eestis I", mis oli esimene üldistav käsitlus eesti arheoloogiast. Teos oli suureks abiks tema õpilasele Harri Moorale.
1923. aastal palus end vabastada Tartu Ülikooli arheoloogia professori ametikohalt ja siirdus tööle Soome, kus sai temast esimene arheoloogia professor. 
1932. aastal sai ta Tartu Ülikooli filosoofia audoktoriks. 
1936. aastal oli ta Soome-Eesti-Seltsi asutamise liige. 
Aarne Michaёl Tallgren suri 13. aprillil 1945. aastal Helsingis. Ta on maetud Turu Maaria kalmistule. Hauakivil on tema öeldud sõnad: TEHTY TYÖ ELÄÄ (tehtud töö elab).
Naissoo (perekonnanimi)

Naissoo on eesti perekonnanimi.
Seda perekonnanime on nimede eestistamise puhul määratud kahel korral uueks perekonnanimeks isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Naisson.
2025. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis perekonnanimi Naissoo 7 mees- ja 9 naissoost isikul.
What I Did for Love

"What I Did for Love" on Prantsuse muusikaprodutsendi David Guetta singel tema kuuendalt stuudioplaadilt "Listen". Laulusõnade esitaja on briti laulja-laulukirjutaja Emeli Sandé.
Dmitri Bõkov

Dmitri Lvovitš Bõkov (Дмитрий Львович Быков; sünninimi Dmitri Zilbeltrud; sündinud 20. detsembril 1967 Moskvas) on vene kirjanik ja ajakirjanik.
Dmitri Bõkov lõpetas 1991. aastal Moskva Ülikooli ajakirjanduse teaduskonna kirjanduskriitika eriala "cum laude".
Ta on Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi maailma kirjanduse ja kultuuri kateedri professor.
Maskott

Maskott on õnnetoojaks peetav ese (nt ripats, nukk või ehiskujuke auto armatuurlaual vms), aga ka loom või isik.
Nublu (maskott)

Nublu (ka päästekoer Nublu) on Eesti päästeteenistuste maskott.
Maskott põhineb Jaan Rannapi raamatutegelasel Nublu, mille illustreeris Edgar Valter.
Võta või jäta

"Võta või jäta" on eestikeelne versioon telemängust "Deal or No Deal", mis põhineb Hollandi saatel "Miljoenenjacht". Teleseriaal oli TV3 eetris aastail 2007–2013. Algul juhtis saadet Sepo Seeman, hiljem Alari Kivisaar. 
Kasutajal on võimalik valida 26 kohvri vahel, millest üks sisaldab 100 000 eurot (Eesti krooni ajal kuni 1 000 000 krooni) ning teised märgatavalt vähem. Saate käigus avatakse järjest järele jäänud kohvreid ja vastavalt lauas olevatele summadele tehakse mängijale rahaline pakkumine. Tal on võimalik pakutav rahasumma vastu võtta või avada enda käes olev kohver.
Kes tahab saada miljonäriks?

"Kes tahab saada miljonäriks?" oli telekanalis TV3 aastail 2002–2008 eetris olnud telemäng, mis põhines Briti telemängul "Who Wants to Be a Millionaire?". Saadet juhtis Hannes Võrno.
Telemängus lubati, et viieteistkümnele üha kasvava raskusastmega küsimusele õigesti vastanu võidab miljon krooni. Valesti vastamise korral jäi mängija seni võidetud summast ilma, kuid viienda ja kümnenda küsimuse õigesti vastamise korral neid võite enam järgmistele küsimustele vale vastuse andmise korral ära ei võetud. Võimalik oli järgmisest küsimusest loobudes säilitada seni võidetud summa. Küsimustele vastamiseks oli kolmel korral võimalik kasutada ka kolme abivõimalust (õlekõrt): helistada sõbrale, küsida abi publikult või paluda kahe vale vastuse eemaldamist. Igast võimalust sai kasutada korra.
Esimestena võitsid pool miljonit krooni tuntud mälumängurid Jevgeni Nurmla ja Indrek Salis.
Helitron

Helitron on Tallinnas tegutsev segakoor.
Koor moodustati Nõukogude ajal Pöögelmanni-nimelise Elektrotehnika Tehase töötajatest. See oli üks edukamaid töötajatest moodustatud Eesti NSV segakoore. Koori dirigent oli Harald Siiak. 
Koor on kandnud ette barokk-, vaimuliku ja kammermuusika palasid, nõukogude ajal ka nõukogude muusikat.
Jeestlased

Jeestlased oli Eesti NSV ajal kasutatud väljend mujalt Nõukogude Liidust Eestisse poliitilistele ametikohtadele toodud inimeste kohta, kellel oli tugev vene aktsent. Nimetus "jeestlased" tuleb sellest, et vene keeles hääldatakse sõnade "Eesti" ja "eestlased" puhul esihäälikut "e" "je"-na, samal ajal kui "e"-na hääldatakse häälikut "э".
Jeestlaseks on nimetatud nt Karl Vainot ja Johannes Käbinit.
Hans Thoma

Hans Thoma (2. oktoober 1839 Bernau im Schwarzwald – 7. november 1924 Karlsruhe) oli saksa maalikunstnik ja graafik.
Hans Thoma oli pärit metsatöölise perekonnast. Ta õppis esialgu litograafi juures, kuid katkestas õpingud. 1859. aastal võeti ta vastu Karlsruhe Suurhertsoglikku Kunstikooli, mille ta lõpetas 1866. aastal. Õpingute lõpetamise järel elas ta Düsseldorfis ja Pariisis. Aastatel 1870–1876 elas ja töötas ta Münchenis, mis oli tolleaegse Saksamaa kunstipealinn. Seejärel elas ta Frankfurdis ja Karlsruhes.
Aastatel 1899–1920 oli Hans Thoma Karlsruhe Kunstiakadeemia professor ja kunstihalli direktor.
Oma loomingu esimesel perioodil maalis Thoma põhiliselt portree- ja maastikumaale, stseene talupoegade elust ja natüürmorte. Hilisemates töödes käsitles ta ka mütoloogia ja usuga seotud teemasid.
Valgusinstallatsioon

Valgusinstallatsioon on kunstis installatsioon, mille puhul kasutatakse valgusteid. 
Valgusinstallatsioonide esimesi kautuselevõtjaid oli Dan Flavin 1960. aastail.
Leelo (Pärnu koor)

Pärnu Naiskoor Leelo on aastast 1962 tegutsev naiskoor. Koor esitab koorilaule . 
Koor kuulub järgmistesse organisatsioonidesse: Pärnu Lauluselts Leelo, Eesti Naislaulu Selts, Pärnumaa Rahvakultuuri Keskselts, Eesti Kultuuriseltside Ühendus, Eesti Kooriühing.
Elli Schmidt

Elli Schmidt (9. august 1908 Berliin – 30. juuli 1980 Ida-Berliin) oli saksa poliitik ja Saksa DV riigi- ja ühiskonnategelane.
Elli Schmidt oli pärit politseiametniku perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1922–1926 rätsepaks ja töötas selles ametis kuni 1932. aastani. 1926. aastal astus ta töölisspordiühingusse Fichte ja 1927. aastal Saksamaa Kommunistlikku Noorsooliitu ning Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Ta kuulus ka SKP Berliini-Brandenburgi piirkonna allorganisatsiooni juhtkonda. Aastatel 1932–1934 õppis ta Moskvas Kominterni Rahvusvahelises Lenini Koolis. Kuni 1937. aastani oli ta illegaalsel parteitööl Saksamaal. Aastatel 1935–1946 kuulus ta Saksamaa Kommunistliku Partei Keskkomiteesse. 1937–1940 töötas ta Saksamaa Kommunistliku Partei juhtkonnas Prahas ja Pariisis. Seejärel elas ta Nõukogude Liidus, kus tegi pseudonüümi Irene Gärtner all kaastööd Moskva raadio saksakeelsetele saadetele ja oli tegev Vaba Saksamaa Rahvuskomitees.
1945. aasta juunis pöördus Elli Schmidt Saksamaale tagasi. Ta juhatas Suur-Berliini linnavalitsuse naiskomisjoni. Aastatel 1945–1946 kuulus ta Saksamaa Kommunistliku Partei Suur-Berliini piirkonna juhatusse. Kui sotsiaaldemokraadid Saksamaa Kommunistliku Parteiga liideti, sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liikmeks. Aastatel 1946–1953 oli Elli Schmidt Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Parteijuhatuse/Keskkomitee liige. Kuni 1948. aastani oli ta ka Berliini linnavolikogu liige. 1946. aasta aprillist kuni 1949. aasta maini juhatas ka koos Käthe Kerniga Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei naissekretariaati.
Alates 1947. aastast kuulus ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu juhtkonda. 1948. aastal sai ta sama organisatsiooni Berliini piirkonna juhatajaks. 8. märtsil 1949. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu esinaiseks. Sellel ametikohal oli ta kuni 11. septembrini 1953. Samuti oli ta Rahvusvahelise Demokraatliku Naise Föderatsiooni Kesktäitevkomitee liige. Aastatel 1950–1954 oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1950. aasta juulis sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks.
1953. aastal kritiseeris ta teravalt Saksa DV parteijuhti Walter Ulbrichtit ja toetas Ulbrichti oponente Wilhelm Zaisseri ja Rudolf Herrnstadti. Selle tagajärjel kaotas ta oma ametikohad Saksamaa Sotsialistlikus Ühtsusparteis ja Saksamaa Demokraatlikus Naiste Liidus. 1954. aastal tehti talle parteiline noomitus ja ta arvati välja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomiteest.
Kuni pensionile jäämiseni 1967. aastal töötas Elli Schmidt Riietuskultuuri Instituudi (Institut für Bekleidungskultur, hiljem Saksa Moeinstituut) direktorina. 29. juuli 1956 rehabiliteeris Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Elli Schmidti.
Sant'Erasmo

Sant'Erasmo on Itaalia põhjaosas Veneta laguunis asuv saar. Saar asub Lido di Venezia saarest põhja ja Veneetsiast ida pool.
Saarel elab ligikaudu 700 elanikku. Saare suhtelise isoleerituse, ühistranspordi väikese sageduse ja investeeringute vähesuse tõttu on rahvastik tasapisi vähenemas.
Geograafia.
Tegemist on ühe Veneta laguuni suurima saarega – saar on 4 kilomeetrit pikk ja 500–900 meetrit lai. Saar asub laguuni väga strateegilises punktis põhjapoolsete saarte Murano, Burano ja Torcello ning mandriasulate Punta Sabbioni, Treporti ja Cavallino vahel.
Ajalugu.
Juba 8. sajandil oli saarel Muranoga seotud sadam.
Saart ääristavad varemeis kindlustused, sealhulgas nn "Torre Massimiliana" ehk "Maximiliani torn". Saarel olid kindlused juba nii vara kui 16. sajandil ning pärast Veneetsia vabariigi lõppu ehitasid prantslased saarele aastatel 1811–1814 oma tugipunkti.
Pärast Napoleoni valitsemise lõppu lasi Austria ertshertsog Maximilian ehitada aastatel 1843–1844 saarele torni ning mässu ajal leidis ta saarelt pelgupaiga. Tornil on hulknurgakujuline 25-meetrise läbimõõduga põhi ja torn on ümbritsetud kraaviga. Selle ülemisele korrusele võis paigutada kuni 13 kahurit ning seda kasutati Itaalia sõjaväe poolt veel nii hilja kui Esimese maailmasõja ajal.
Põllumajandus.
Juba aastal 1696 kirjutas Coronelli Sant'Erasmo saare kohta, et saare viinamarjaistandused ja aiad varustavad Veneetsiat täiuslike puu- ja juurviljadega.
Sant'Erasmot on alati peetud Veneetsia juurviljaaiaks ja saar on kuulus sealsete maitsvate viljade poolest (head maitseomadused on tingitud saare osalt liivasest ja osalt savisest pinnasest). Sant'Erasmo kaup on alati saadaval Veneetsia Rialto turul. Eriti kuulus on saar oma artišokkide, peetide ja spargli poolest. Lisaks toodetakse saarel ka veini.
Tänapäeval.
Saarel toimub suviti iga-aastane paadiralli. Sant'Erasmo on tuntud ka seda ümbritsevas laguunis liivamadalikel elunevate kurvitsaliste seltsi kuuluvate lindude poolest.
2012. aasta juunis tabas Veneetsiat tornaado, mis möödus küll Veneetsia ajaloolisest keskusest, kuid tabas täie võimsusega Sant’Elena saart ja liikus sealt edasi Sant'Erasmole, kus räsis surnuaeda, mis tuli seejärel remondiks sulgeda.
Akadeemiline Lutheri Selts Tartus

Akadeemiline Lutheri Selts Tartus oli baltisaksa organisatsioon, mis asutati 24. aprillil 1931 Tartus. See tegutses saksa kultuuromavalitsusest sõltumatult ja selle ainus eesmärk oli asutada Usuteadus-Filosoofiline Lutheri Eraakadeemia ning seda edaspidi hallata. 
Seltsi esimees oli aastatel 1931–1939 Tartu saksa eragümnaasiumi direktor Alfred Walter.
Naiad

Naiad (kreeka sõnast Ναϊάδες ('najaadid'); teise nimega Neptune III) on planeedi Neptuun kaaslane, mis on saanud nime vanakreeka mütoloogia jumaluste najaadide järgi.
Avastamine ja nimepanek.
Naiad avastati kosmosesondi Voyager 2 tehtud fotode pealt hiljemalt 1989. aasta septembri keskpaigas. Naiad oli viimane möödalennu käigus avastatud kaaslane ja sellele anti tähis S/1989 N 6. Avastusest teatati 29. septembril 1989 Rahvusvahelise Astronoomiauniooni teadaandes nr 4867, kuid avastamise aja kohta on seal öeldud ainult "11 päeva jooksul pildistatud 25 kaadrit", seega pidi avastus tehtama millalgi enne 18. septembrit.
Kaaslasele anti nimi Naiad 16. septembril 1991.
Teke ja kuju.
Naiad on ebakorrapärase kujuga ja tõenäoliselt pole pärast teket sisemised geoloogilised protsessid seda mõjutanud.
On võimalik, et Naiad koosneb Neptuuni algsetest kaaslastest, mis lagunesid Tritoni häirituse tõttu peagi pärast Tritoni püüdmist väga ekstsentrilisele orbiidile.
Orbiit.
Naiad tiirleb Neptuuni pilvevööndist umbes 23 500 km kõrgemal. Et sellest kõrgusest sünkroonse orbiidi jaoks ei piisa, tõmbub Naiadi orbiit aegamööda kokku ja kunagi võib Naiad langeda Neptuuni atmosfääri või Roche'i piiri ületamisel laguneda tükkideks, mis jäävad rõngana tiirlema.
Teleskoobivaatlus.
Pärast Voyager 2 möödalendu on Neptuuni kaaslasi uuritud nii maapealsetes observatooriumides kui ka Hubble'i kosmoseteleskoobiga. 2002. ja 2003. aastal uuriti kaaslaste süsteemi Kecki teleskoobiga, mille abil oli väga lihtne näha nelja kõige sisemist kaaslast. Thalassa avastati pärast mõningast fototöötlust, kuid Naiadi ei leitud. Hubble'i kosmoseteleskoobiga on võimalik näha kõiki teadaolevaid kaaslasi ja võimalikke uusi kaaslasi, mille heledus on isegi väiksem kui Voyager 2 avastatud kaaslastel. 8. oktoobril 2014 teatas SETI instituut, et Naiad on leitud Hubble'i arhiivifotolt, mis pärineb 2004. aastast. Seega sai kinnitust kahtlus, et Naiadi asukohta ei olnud varem määratud märkimisväärse vea tõttu Naiadi efemeriidis, sest lõpuks leiti Naiad eeldatud asukohast 80 kraadi eemal.
Heinar Aau

Heinar Aau (sündinud 30. detsembril 1957 Kingissepas, surnud 3.01.2020) on eesti põllumajandustegelane (talunik ja agronoom) ja endine NSV Liidu Ülemnõukogu saadik.
Aau lõpetas 1976. aastal Orissaare Keskkooli. 
1984. aastal valiti ta NSV Liidu Ülemnõukogu saadikuks.
Ta oli Kingissepa rajooni Orissaare kolhoosi agronoom. 1996. aastast peab Reinu talu Saaremaal.
Ellex Raidla

Ellex Raidla Advokaadibüroo on Eesti äriõigusele spetsialiseerunud advokaadibüroo. 
22. veebruaril 1993. aastal asutatud büroos töötab üle 70 advokaadi, juristi ja nõuniku. Ellex Raidla kuulub Baltikumi kolme juhtiva ja kõrgeima reitinguga advokaadibüroo ühendusse Ellex. Kohalikus suhtluses kasutatakse büroo nime, milles on asutajapartneri nimeviide – Eestis Ellex Raidla, Lätis Ellex Klavins ja Leedus Ellex Valiunas.
Büroo advokaadid on osalenud õigusloomes, võttes osa rohkem kui 40 seaduse koostamisest. Ellex Raidla on ainus Eesti advokaadibüroo, mida on juhtiv rahvusvaheline reitingufirma Chambers &amp; Partners hinnanud kõrgeimas kategoorias nii tehingute kui ka vaidluste osas.
Ellex Raidla Advokaadibüroo osutab õigusteenust kõikides olulisemates ärisektorites. Büroo abistab nii kohalikke kui ka rahvusvahelise suunitlusega kliente nii Eesti-siseste, ülebaltiliste kui ka globaalsete kaasuste juures, esindades ja nõustades ettevõtteid peaaegu kõikides tegevusvaldkondades.
Anne looduskaitseala

Anne looduskaitseala on looduskaitseala, mis asub Emajõe ürgorus Tartu maakonna Tartu linna ja Luunja valla Lohkva küla territooriumil. Kaitseala pindala on 15,8 ha. 
Piirid.
Kaitseala idapiiriks on Nõlvaku tänav, lõunapiiriks väike lõik E. Wiiralti tänavat ja Lammi tänav. Põhjapiiriks on jalgrada, mida kasutavad linnaelanikud. Kaitseala lääneservast hakkab mööduma Tartu idaringtee trass.
Loodusharuldused.
Alal elavad taimedest muuhulgas harilik kobarpea ("Ligularia sibirica"), püsiksannikas ("Swertia perennis"), värvi-paskhein ("Serratula tinctoria"), pehme koeratubakas ("Crepis mollis"), ahtalehine ängelhein ("Thalictrum lucidum"), suur käopõll ("Listera ovata"), vööthuul-sõrmkäpp ("Dactylorhiza fuchsii"), balti sõrmkäpp ("Dactylorhiza baltica"), emaputk ("Angelica palustris"), siberi võhumõõk ("Iris sibirica"), mets-pirnipuu ("Pyrus pyraster"), harilik kikkapuu ("Euonymus europaea").
Vahenurme looduskaitseala

Vahenurme looduskaitseala on looduskaitseala, mis jääb Pärnu maakonna Põhja-Pärnumaa valla territooriumile. Kaitseala pindala on 222,5 ha.
Keskpäevatund

"Keskpäevatund" on Raadio Kuku saade, mis käsitleb aktuaalseid poliitika- ja ühiskonnaelu küsimusi. Saade on eetris iga nädal alates 16. maist 1992.
Esimene saatejuht (aastatel 1992–2000) oli Harri Tiido, kes tegi saadet koos või vaheldumisi Hans H. Luige ja Rein Langiga. Saate alapealkiri oli "Elust banaanivabariigis", mis kõlas koos pealkirjaga "Keskpäevatund" saate signatuuris.
Hiljem on saadet on juhtinud Hannes Astok ja Priit Hõbemägi, kelle jutukaaslasteks on olnud peamiselt Rein Kilk ja Ainar Ruussaar. Saates on aastate jooksul käinud tuntud ühiskonnategelasi, näiteks Meelis Atonen, Marek Strandberg, Ignar Fjuk ja Kersti Kaljulaid, Robert Lepikson, ning ajakirjanikud Kalle Muuli, Peep Kala, Erki Berends, Andrus Saar, Tiit Karuks jpt. 
Saadet saab kommenteerida blogilehel http://keskpaevatund.blogspot.com/. Kuni 2019. aasta maini sai seda teha anonüümselt, seejärel võeti anonüümse kommenteerimise võimalus ära. Saatejuhid reageerivad sageli kuulajate avaldatud blogikommentaaridele.
Onu Raivo rännakud

"Onu Raivo rännakud" oli iganädalane raadiosaade, mis oli eetris Raadio Kukus. Saadet tegi Raivo Järvi. Ta refereeris loetud raamatuid.
Tehnokratt

"Tehnokratt" oli Raadio Kuku iganädalane saade, mis käsitles tehnopoliitilisi küsimusi. Saadet juhtisid Peeter Marvet ja Henn Sarv, hiljem ka teised, sealhulgas Henrik Roonemaa.
Võhma lennuväli

Võhma lennuväli (ka Kabala-Ollepa lennuväli) oli Võhma linnast 4 km põhja pool olnud NSV Liidu sõjaväe varulennuväli. Lennud lennuväljal lakkasid külma sõja lõpus. Eesti taasiseseisvumise järel lennuväli likvideeriti.
Nõukogude Liidu õhuvägede varulennuväljal Arkma-Ollepal (Ollepal asus ka lokaatorijaam).
Drifting

Drifting on sõidutehnika, mis seisneb auto meelega ülejuhtimises, et see külg ees libiseks. Auto driftib, kui selle tagumise telje pöörderaadius on suurem, kui esimesel teljel ja esirattad on suunatud pöördele vastassuunas.
Driftimiseks on mitmeid viise, nt. käsipiduri tõmbamine ja pööramine samal ajal, kuid suurema võimsusega autodel ei ole vaja käsipidurit tõmmata, vaid ainult gaasi lisada järsult ja pöörata, hoides samal ajal ka enda autot kontrolli all.
Driftimise tehnika loojaks peetakse Jaapani rallisõitjat Kunimitsu Takahashit. Eestis tegeleb driftimisega Kevin Pesur.
Driftimiseks kasutatavad autod on tavaliselt kerged tagaveoga kupeed või sedaanid, kuid on ka kasutusel mahtuniversaalid ja muud auto kereliigid. Autod ei pea olema kerged ega suure võimsusega et driftida, aga kui autol on võimsust palju ja raskust vähe on, siis on sõitjal endal lihtsam minna driftima.
Popkultuuris.
Driftimist on kujutatud populaarses jaapani animesarjas "Initial D" , Hollywoodi filmis "" ja paljudes videomängudes, nagu näiteks "Sega Rally Championship", "Assetto Corsa", "" jne.
Väike-Roosikrantsi tänav

Väike-Roosikrantsi tänav (saksa keeles "Kleine Rosenkranz-Straße") oli tänav Tallinna kesklinnas kuni 1935. aastani. Tänapäeval kannab tänavaosa Pärnu maantee nime. 
Ülikitsas tänav, mis oli tähistanud praegust Pärnu mnt 14–32 lõiku, kulges Vabaduse väljakust kuni Väike-Pärnu maantee ja Peeter Süda tänava ristmikuni, kus jätkus Väike-Pärnu maanteena. Väike-Roosikrantsi tänavani viiv tänav Jaani kiriku juurest Vene turule kandis Jaani tänava nime.
1930. aastate teisel poolel kavandas Tallinna Linnavalitsus uued linnaarenduse põhimõtted, kuna tänavad olid ilmelt ebaühtlased, isegi korratu kujuga, kuna üksteise kõrvale on ehitatud väga erineva kõrgusega hooneid. Tallinna linnavalitsus töötas välja peatänavate ruumilise mõju kujundamise projektid, määrates kindlaks ehitatavate hoonete kõrgused. Selle kava kohaselt tuli ehitada Vabaduse platsi ja Vene turu ümbrusse kuue-seitsmekorruselised majad; Väike-Roosikrantsi tänavale, Väike-Pärnu maantee osale, Kaarli puiestee otsale vastu Vabaduse platsi ja Kopli tänava osale vastu Balti jaama ning Aia tänava osale Viru tänavast kuni Inseneri tänavani viiekorruselised majad; Suur-Tartu maantee osale, Väike-Tartu maantee, Väike-Pärnu maantee osale, Suur-Pärnu maantee, Tõnismäele, Toompuiesteele, Vaksali puiesteele, Paldiski maantee osale, Suur-Roosikrantsi tänavale, Kaarli puiesteele, Väike-Pärnu maantee, Väike-Tartu maantee ja Liivalaia tänava vahelisele maa-alale ning Politseiaeda neljakorruselised majad. 
1930. aastate teisel poolel ehitati ka Väike-Roosikrantsi tänavale tänapäevased hooned (Pärnu mnt 36 (1936), Pärnu mnt 32 (1937), Pärnu mnt 30 (algselt Väike-Roosikrantsi 14) (1936), Pärnu mnt 28 (1937), Pärnu mnt 26 (algselt Väike-Roosikrantsi 10) (1935), Pärnu mnt 23 (1934), Pärnu mnt 21 (1938), Pärnu mnt 20 (1938), Pärnu mnt 16 (1935), Pärnu mnt 14, Hotell Palace 1937), Pärnu mnt 16 (algselt Väike-Roosikrantsi 4) (1935) jt).
Litteraria

"Litteraria" (täispealkirjaga "Litteraria: Eesti kultuuriloo allikmaterjale") on aastast 1985 ilmuv jätkväljaanne, mis avaldab eesti kultuuriloo allikmaterjale. Suure osa sisust moodustavad kirjavahetuste tekstikriitilised kirjutised, kus on olemas nii eessõnad, kommentaarid kui ka nimeregistrid.
Väljaande peatoimetaja on Eve Annuk.
Meie kirjanikke

"Meie kirjanikke" oli Eesti Kirjanike Kooperatiivi poolt Lundis välja antud Eesti kirjanikke tutvustav lühimonograafiate sari.
Haapsalu Tagalaht

Tagalaht (ka "Haapsalu Tagalaht") on Haapsalu lahe osa, mis asub linnast kirdes. Tagalahega on seotud Haapsalu lahe kaugeimad sopid Saunja laht ja Tahu laht.
Tagalahte suubuvad Randsalu oja, Uuemõisa oja ja Österby oja, idapoolsesse Saunja lahte Taebla jõgi ja Võnnu oja
Tagalahe suurim sügavus on 2 m. 
Madalasse lahte koguneb muda, lämmastik ja fosfor. 2010. ja 2012. aastal võetud proovide võrdlus näitas, et lahe seisund järjest halveneb ning seda peetakse Eesti rannikumere lahtedest kõige halvemaks. Lahe kinnikasvamine on ohuks laevadele, millega juhtuvad õnnetused võivad omakorda ohustada lahte hõlmavat Silma looduskaitseala.
Tagalahes asub Tagalahe ravimuda leiuala. Lahe kaldal on 15 m kõrgune linnuvaatlustorn, Haapsalu kuursaal, Tšaikovski pink, Baltic Hotel Promenaadi, Rannarootsi Muuseum, Suur-Holmi sadam, Westmeri sadam.