Massa ja Carrara hertsogkond

Massa ja Carrara hertsogkond oli hertsogkond, mis hoidis enda kontrolli all Massa di Carrara ja Carrara linna; ala on nüüd osa ühendatud Itaaliast, kuid on säilitanud oma kohaliku identiteedi kui Massa ja Carrara provints.
Ajalugu.
Selle territooriumi tuumik moodustus 22. veebruaril 1473, kui Massa markii Jacopo Malaspina ostis Carrara signoria (Carrara, Marina di Carrara ja Avenza külad).
Esialgu resideeris markii Carraras, kuid kuna Carrarasse tungisid sageli Prantsuse väed, kolis ta Massasse. 
Malaspina dünastia hääbus meesliinis 2 põlvkonda hiljem. Aastal 1520 abiellus Jacopo pojatütar ja viimane otsene pärija Ricciarda Malaspina Lorenzo Cyboga, mõjuka Genova perekonna liikmega, kes oli seotud Medicite ja paavst Innocentius VIII-ga. Sellest abielust sai alguse uus Cybo-Malaspina dünastia. 
Tema valitsemise ajal läbis maa väga jõuka perioodi, tänu kõrgele nõudlusele Carrara marmori järele erinevates õukondades. Alberico I, teadlik sellest, et tema territooriumi ümbritsesid palju võimsamad ja mõjukamad naabrid, allutas end aastal 1554 Karl V Saksa-Rooma riigile. Tänu kultuurilistele ja majanduslikele saavutustele Alberico I valitsemise ajal pälvis Carrara linn aastal 1558 markii-tiitli. Aastal 1568 ülendati Massa keiser Maximilian II poolt vürstkonnaks.
Aastal 1664 sai Massa territoorium hertsogkonnaks ja Carrara sai vürstkonnaks. Cybo-Malaspina sai Massa hertsogite ja Carrara vürstide tiitli.
Aastal 1738 abiellus perekonna viimane järeltulija Maria Teresa Cybo-Malaspina Modena hertsogkonna viimase meessoost pärija Ercole III d'Estega. Nende tütar Maria Beatrice d'Este andis seega mõlemad hertsogkonnad oma pojale Francescole.
Aastal 1796 jäi Este Napoleon Bonaparte'i sissetungiga oma valdustest ilma. Napoleon annekteeris territooriumi Tsispadaani vabariigile, siis ühendas selle Tsisalpiini vabariigiga.
Sel ajal võitlesid territooriumil lühidalt Napoleon ja Austria prantslastevastane koalitsioon (1799) ning kogeti rohkem või vähem ajutisi kiireid üksteisele järgnenud erinevaid haldussüsteeme.
Viimase haldusmuudatusena andis Prantsuse keiser aastal 1806 Massa ja Carrara hertsogkonna Lucca ja Piombino vürstkonnale, mida valitses tema vanem õde Élisa Bonaparte. Napoleoni ülemvõimu ajal oli Maria Beatrice sunnitud varjuma Viini, oma abikaasa, ertshertsog Ferdinand Karli õukonda; viimane oli keiser Franz II onu. 
Napoleoni režiimi langemisega tagastas Viini kongress Maria Beatricele kõik territooriumid, millest ta oli ilma jäänud. Sel ajal koosnes Massa ja Carrara hertsogkond Massa ja Carrara, Aulla, Casola in Lunigiana, Comano, Filattiera, Fivizzano, Fosdinovo, Licciana, Montignoso, Mulazzo, Podenzana ja Tresana territooriumitest. 
Aastal 1829, seoses Maria Beatrice surmaga, annekteeriti Massa ja Carrara hertsogkond tema poja Francesco IV di Modena poolt Modena ja Reggio hertsogkonda.
Aastal 1859 ühendati Modena ja Reggio hertsogkond (mis sisaldas ka Massa ja Carrara territooriume) seoses Francesco V di Modena kukutamisega jäädavalt Sardiinia kuningriiki, kus sellest detsembris 1859 Massa ja Carrara provints moodustati.
Massa ja Carrara markiid, vürstid, siis hertsogid.
"Napoleoni sissetung (1796–1806)"
"Hertsogkond annekteeriti Modena ja Reggio hertsogkonda"