tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Madagascar Airlines

Madagascar Airlines, endiste nimedega MADAIR ja Air Madagascar, on Madagaskari lennufirma, mis õhutransporditeenust osutades veab nii reisijaid kui ka kaupu. Firma peakorter asub Antananarivos Madagaskaril. 51% firmast kuulub Madagaskari valitsusele ning 49% CNAPS-ile (Caisse Nationale de Prévoyance Sociale).
Lennufirma tegevus.
Lennufirmal on peamiselt riigisisesed lennuliinid, kuid on ka üksikuid välisliine, näiteks on Air Madagascaril püsiühendus Prantsusmaaga. Varem toimusid lennud ka Aasiasse, Aafrikasse ja India ookeani saartele. Neisse sihtkohtadesse lendamine peatati ajutiselt koroonapandeemia tõttu, kuid seni pole neid liine veel taastatud. Madagaskaril lendab lennufirma hetkel 11 erineva sihtkoha vahel.
Madagascar Airlinesi missioon on arendada riigi majandust ja turismisektorit, pakkudes ülejäänud maailmale võimalust Madagaskarile reisida. Firma eesmärgiks on saada Aafrikas eelistatuimaks lennufirmaks.
Ajalugu.
Firma asutati 1961. aastal Air Madagascari ja Air France’i koostöö tulemusel. Tollal sai lennufirma nimeks MADAIR ning see hakkas opereerima värskelt iseseisvuse saavutanud Madagaskari lipu all. 1962. aastal nimetati lennufirma ümber Air Madagascariks ning toimus esimene lend Pariisi. 1970–1998 laiendati oluliselt sihtkohtade nimistut ning hakati lisaks Prantsusmaale ja Madagaskarile lendama Mauritiusele, Keeniasse, Lõuna-Aafrika Vabariiki, Seišellidele, Šveitsi, Saksamaale, Itaaliasse, Singapuri ja Hiinasse.
Pärast 2002. aasta sotsiaalpoliitilist kriisi sõlmis Air Madagascar lepingu Lufthansaga ning firmas tehti ümberkorraldusi. 2004. aastal sai firma uue logo ning sihtkohtade loendisse lisandusid Bangkok ja Milano. 
Kriitiline rahaline seis.
Lennufirma sattus koroonapandeemia tõttu väga raskesse rahalisse olukorda, mistõttu peatati pikamaalennud ning keskenduti riigisisese teenuse pakkumisele. 2022. aastal tekkis firmal 9 kuu jooksul 25 miljonit dollarit kahjumit. 18 kuu möödudes oli võlg kasvanud juba 36 miljoni dollarini. Kokku tõusis kahjum kolme aastaga 80 miljoni dollarini. Kohus otsustas, et firma peab muutuseid tegema, et võlgadest vabaks saaks.
Kahjumi peamised põhjused olid kütuse kallis hind ja püüd säilitada pikamaalende. Ettevõtte rahavoo vähenemise tõttu ei olnud enam võimalik maksta lennukiosade ja hooldusseadmete eest. Hooldustega viivitamine põhjustas olukorra, kus mitu lennukit ei saanud lennata, mistõttu palju lende hilines ja tühistati. Kriisist välja tulemiseks peatati pikamaalennud ning keskenduti kodusele liinivõrgule, tagastati mitu sõidukit ning parandati firma võimalusi hooldustööde tegemiseks.
Lennukipark.
Madagascar Airlinesil on 9 lennukit:
Evtol

Elektriline vertikaalse startimis- ja maandumisvõimalusega lennumasin (lühidalt eVTOL, inglise keeles "electric vertical takeoff and landing") viitab elektrimootoritega lennumasinale, mis ei vaja õhkutõusmiseks hoovõturada. Neil on võimalus ka õhus hõljuda. 
eVTOL-ide areng on hüppeliselt kasvanud 21. sajandi esimeste kümnendite vältel tänu elektrooniliste vahendite jõulisuse arengutele akudes, mootorites ja kontrollerites. Lisaks on linnakeskkonnas suurenenud nõudlus roheenergiat kasutavate õhusõidukite järele.
Ajalugu.
eVTOL-i kontseptsioon pärineb 2009. aastast, kui NASA avaldas Puffin eVTOL-i kontsepti joonised. Juba 2011. aastal toimus esimene eVTOL-i mehitamata kommertslend AugustaWestland Project Zero raames. Teised prototüübid valmisid sama aasta lõpus ning mehitatud lennu sooritasid Solution F Electronicsi helikopter ja Opener SkyKar Rebel. 
Viimasel kümnendil on eVTOL-i lennumasinate turg kasvanud mitme miljardi dollari suuruseks. Esialgsetest prototüüpidest on välja kasvanud peaaegu masstoodanguvalmidusega masinad. Seda valdkonda on jõudsalt arendanud ka Airbus, Boeing ja Bell. eVTOL-i arendatakse nii tsiviillennunduse, õhutakso, erakorralise meditsiini teenuste, pakkide transpordi kui ka militaarkasutuse jaoks. Praegu tegeleb prototüüpide väljatöötamisega ligi 400 ettevõtet. Nende hulgas on näiteks Ameerikas veel ka Joby Aviation ja Uber, Euroopas Lilium (Saksamaa) ning Aasias E-Hang (Hiina). 
Tehnoloogia.
eVTOL suudab saavutada oma ripplennuvõime mitmel juhul, näiteks helikopterilaadselt, kus kallutavat liikumist kontrollib peamine tiivik. Teise ja üha laialdasemalt levinud disainiga on kvadrokopteri disain (nelja tiivikuga õhumasin). Uusim disainivalik põhineb kvadrokopteri disainil, kuid erinevalt kvadrokopterist on eVTOL-i rootorid suutelised enda suunda vertikaalasendist horisontaalasendisse muutma.  Kolmanda disainina on kasutusel ka "tail-sitter" ehk lennumasin, mis stardib vertikaalsuunas ja keerab end edasiseks lennuks horisontaalasendisse. 
Kasutusalad.
Esialgu näib kõige perspektiivikamana väljavaade kasutada eVTOL-e õhutakso teenuste vallas. Selle suuna on valinud paljud firmad, kellest paar Suurbritannia firmat on väidetavalt juba kahe aasta pärast valmis oma teenust pakkuma. 
Ameerikas on hakanud pakisaatmisdroone katsetama Wing, Amazon Prime ning UPS, samuti Saksamaa ettevõte Wingcopter, kes on koostöös UNICEF-iga transportinud 2018. aastal Vanuatu regioonis vaktsiine. 
On ettevõtteid, näiteks Seberwing Rhaegal, Elroy Air chaparral ja Pipistrel, kes üritavad välja töötada ka suurema kandevõimega lennumasinaid. Pipistreli kavandatava eVTOL-i kandevõimeks on plaanitud saavutada kuni 5400 naela. 
Potentsiaalikas suund on ka põllumajandus, kus eVTOL-i kasutatakse peamiselt saagi kaitsmiseks parasiitide eest. Ka tervishoiuteenustes soovitakse katsetada eVTOL-i kasulikkust lisatranspordivahendina, mida kasutada eriolukordades. 
Militaarvaldkonnas on eVTOL-idega mitu katset teinud Ameerika õhujõud. 2020. aasta aprillis kuulutati välja 25 miljoni dollari suurune arendusprojekt.
Devynne Charlton

Devynne Ashtyn Charlton (sündinud 26. novembril 1995 Nassaus) on Bahama tõkkejooksja.
2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta 60 meetri tõkkejooksus Cyréna Samba-Mayela järel hõbemedali. Rahvaste Ühenduse mängudel Birminghamis võitis ta 100 meetri tõkkejooksus hõbemedali Tobi Amusani järel.
2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 60 meetri tõkkejooksus kuldmedali maailmarekordiga 7,65. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis sai ta 100 meetri tõkkejooksus ajaga 12,56 kuuenda koha.
2025. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Nanjingis kaitses Charlton 60 meetri jooksus tiitlit ajaga 7,72, edestades Ditaji Kambundjit ja Ackera Nugentit.
José Cifuentes

José Adoni Cifuentes Charcopa (sündinud 12. märtsil 1999 Esmeraldases) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro ja Ecuadori jalgpallikoondises.
Ecuadori kõrgliigas debüteeris ta 2016. aastal Universidad Católica del Ecuadori meeskonnas. Aastatel 2017–2019 oli ta laenul América de Quitos, kellega mängis kahel esimesel aastal Ecuadori esiliigas ja viimasel aastal Ecuadori kõrgliigas.
Aastatel 2020–2023 mängis Cifuentes Major League Socceri (MLS) klubis Los Angeles FC.
2023. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Šotimaa kõrgliigaklubiga Rangers. 2024. aasta veebruaris läks ta Rangersist laenule Cruzeirosse.
2019. aastal saavutas Cifuentes Ecuadori kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. Sama aasta 5. septembril debüteeris ta sõprusmängus Peruu vastu Ecuadori rahvuskoondises. Ta kuulus Ecuadori koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Criciúma Esporte Clube

Criciúma Esporte Clube on Brasiilia jalgpalliklubi, mis tegutseb Santa Catarina osariigis Criciúmas. See mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Santa Catarina osariigi meistriliigas Campeonato Catarinense,
Klubi asutati 1947. aastal nime all Comerciário Esporte Clube. Rahaliste raskuste tõttu lõpetas klubi 1960. aastatel tegevuse, kuid 1976. aastal selle tegevus taastati. Praeguse nime sai klubi 1978. aastal ning klubi tunnusvärvid (kollane, must ja valge) võeti kasutusele 1984. aastal. Tunnusvärvide järgi on klubi saanud ka oma hüüdnime – "Tigre" ('Tiiger').
Brasiilia meistrivõistlustel osales Criciúma esimest korda 1979. aastal. 1991. aastal võitis Criciúma Brasiilia karikavõistlused. Klubi peatreener oli siis Luiz Felipe Scolari, kes võitis 2002. aastal Brasiilia jalgpallikoondise peatreenerina maailmameistriks. 1992. aastal osales Criciúma Lõuna-Ameerika klubide meistrisarjas Copa Libertadores, kus võideti oma alagrupp ja alistati seejärel 16 parema seas Peruu klubi Sporting Cristal, kuid veerandfinaalis kaotati Brasiilia klubile São Paulo, kes sel aastal tuli ka Copa Libertadorese võitjaks. Pärast seda pole Criciúma Copa Libertadoresele enam pääsenud.
Brasiilia kõrgliigas on Criciúma läbi aegade parimaks kohaks kuues (1987. aastal). Brasiilia kõrgliigas mängib Criciúma uuesti alates 2024. aastast. Enne seda oli Criciúma 21. sajandil Brasiilia kõrgliigas mänginud aastatel 2003–2004 ja 2013–2014. Santa Catarina osariigi meistriks on Criciúma tulnud 12 korda.
Klubi kodustaadion on 1955. aastal ehitatud Estádio Heriberto Hülse, mis mahutab 19 225 pealtvaatajat.
Praegune koosseis.
"Seisuga 20. aprill 2024"
Lennujuhtimisüksus

Lennujuhtimisüksus on väiksemateks osakondadeks jagatud õhuruumi osa, mida organiseerivad kindla pädevusega lennujuhid. Iga õhuruumi volitused antakse konkreetsele lennujuhtimisüksusele . Lennujuhi ülesanne on tagada ohutus nii õhuruumis kui ka maal liikuvate õhusõidukite jaoks. Et tagada lennuliikluse efektiivsus ja sujuvus, edastab lennujuht raadioside kaudu pilootidele vajalikku meteoroloogilist ja aeronavigatsioonilist infot ning ohutusteenuseid .
Lennujuhtimisüksused.
Lennujuhtimisüksuseid on kokku 6:
teavitusüksus (Briefing Unit);
loataotlusüksus (Clearence Delivery Unit);
maapealne juhtimisüksus (Ground Control Unit);
lähilennujuhtimine (Tower Control Unit);
lähenemislennujuhtimisüksus (Approach Control Unit);
piirkondlik lennujuhtimisüksus (Area Control Center).
Teavitusüksus (Briefing Unit).
Enne lennu algust peab piloot edastama lennuplaani teavitusüksusele, kellelt ta saab loa edasisteks protseduurideks. See hõlmab tavaliselt makseid, deklareerimisi, reisijate nimekirja, lennuplaani. See etapp toimub 2 päeva kuni 1 tund enne õhku tõusu. 
Loataotlusüksus (Clearence Delivery Unit).
See on esimene etapp, kus piloot kontakteerub lennujuhiga. Peale reisijate pardale minekut ning lennuki valmis seadmist kontakteerub piloot teavitusüksusega, andes lennujuhtidele väljumiseks vajaliku info. Peale teavitusüksuselt loa saamist kontakteerub piloot maapealse juhtimisüksusega. 
Maapealne juhtimisüksus (Ground Control unit).
Üksus juhib õhusõidukeid ja maapealset teenindust lennuvälja vahetus läheduses. Kui piloot on valmis taandpukseerimiseks ja ruleerimiseks kiirendusrajale, kontakteerub ta maapealse juhtimisüksusega, mis annab talle loa. Seejärel ruleerib lennujuht õhusõiduki turvaliselt kiirendusrajani. Samuti kontakteeruvad selle üksusega saabuvad lennud, mis on lahkunud kiirendusrajalt. Üksuse juhiste abil ruleerib piloot maandunud lennuki ohutult perroonile. 
Lähilennujuhtimine (Tower Control Unit).
Lähilennujuhtimine ehk torn annab õhkutõusu- ja maandumilubasid. Saabuv lend, mis on jõudnud lennujaama vahetus lähedusse, kontakteerub torniga, kust antakse luba maandumiseks. Samuti kontakteerub torniga väljuv lend. Torni ülesanne on hoida ohutut vahemaad maanduvate ja õhku tõusvate lendude vahel. 
Lähenemislennujuhtimisüksus (Approach Control Unit).
Peale õhkutõusu võtab piloot ühendust lähenemislennujuhtimisüksusega, mis tagab ohutu eemaldumise lennujama lähiümbrusest. Lisaks juhib lähenemislennujuhtimisüksus saabuvad lennud, mis on kuni 9500 jala kõrgusel, ohutult torni juhtimisalasse. 
Piirkondlik lennujuhtimisüksus (Area Control Center).
See on üksus, mis juhib üle lendavaid lende kõrgusvahemikus 9500–­66 000 jalga, hoides neid üksteisest ohutus kauguses. Lisaks annab piirkondlik lennujuht laskumislubasid ning juhib õhusõidukid ohutult lähilennujuhtimisüksuse sektorisse.
Adony

Adony (1882–1902 Duna-Adony, saksa keeles "Adam") on linn Ungaris Fejéri komitaadis Dunaújvárosi kreisis.
Geograafiline asend.
Adony asub Doonau paremal kaldal, kreisikeskusest Dunaújvárosist umbes 17 km põhjas, komitaadikeskusest Székesfehérvárist ligikaudu 35 km idas ja Budapesti kesklinnast 44 km lõunaedelas. Linna läbib Pusztaszabolcs–Dunaújváros–Paksi raudteeliin.
Ajalugu.
Adony kohal oli asula juba pronksiajal. Rooma riigi ajal oli seal sõjaline tugipunkt Vetus Salina. Varakeskajal oli Adony kohal Odoni nime kandnud kuninglik valdus, mida on ürikutes nimetatud turulinnaks ("oppidum"). 1526. aastal saatis Mohácsi lahingusse suunduv kuningas Lajos II Adonyst viimase abipalve ungari aadlile. Türgi ikke ajal Adony ungari rahvusest elanikkond põgenes ja osalt hävines. Pärast Türgi ikke lõppu saabus asulasse lisaks ungarlastele ka sakslasi, slovakke ja serblasi.
Linnaõigused sai Adony 2004. aastal.
Saab 37 Viggen

Saab 37 Viggen on ühekohaline, ühemootoriline mitmeotstarbeline hävituslennuk, mille ehitas Rootsi lennukiettevõte Saab. Viggeneid valmistati aastatel 1970–1990. Lennuki esimene lend toimus 8. veebruaril 1967. 
Viggen oli oma ajal kõige moodsam hävituslennuk. Viggen oli esimene hävituslennuk, millel oli digitaalne lennuarvuti avioonika jaoks. Viggen oli mõeldud maanduma ja õhku tõusma lühikestel lennuväljadel ja ka maanteedel. Seda seetõttu, et sõja ajal võib tekkida vajadus tõusta õhku või maanduda kohtades, kus lennuvälja ei ole. Seepärast on lennukil ka kõrge telik, et vältida prahi mootorisse lendamist. Eriline on lennuki võime tagurdada reaktiivmootori abil. Tõukejõu ettepoole suunamine tagurdamiseks aitas ka maandumist lühemaks teha. Saab 37 Viggen asendati Saab 39 Gripeniga.
Nimi.
Nimi Viggen tuleb rootsi sõnast "vigg", millel on kaks tähendust. Esiteks tähendab see tuttvarti, teiseks piksenoolt või äikest. Mõlemad tähendused on kasutusel.
Viggeni modifikatsioonid.
Viggenist on loodud järgmised modifikatsioonid:
Tehnilised näitajad.
Saab 37 Viggeni tehnilised näitajad:
Kasutajad.
Saab 37 Viggeneid kasutab Rootsi õhuvägi.
Seismomeetria

Seismomeetria on seismoloogia haru, mis mõõdab eelkõige maavärinate tekitatud maapinnakõikumisi ja uurib seismilisi nähtusi. 
Rakendusvaldkond.
Tegu on kõige rohkem arenenud ja kasutusel oleva tahke Maa füüsikalise meetodiga, millega saab kindlaks määrata gaasi, nafta ja muude põlevmaavarade asukoha ja suuruse. Mõõdetavaks parameetriks on seismiliste lainete liikumiskiirused ehk nende elastsed omadused ja tihedus. Mõõtmisvahendina kasutatakse seismomeetrit, millega on võimalik määrata maavärinate asukoht ning koguda andmeid Maa siseehituse ja maavärinate kohta. Seismomeeter põhineb seismiliste andurite tööl, mis moodustavad seismograafsüsteemi. Signaal seismilise muutuse kohta muutub elektripingeks ja teabesalvestusseade, mille töö põhineb Newtoni esimesel ja kolmandal seadusel, kogub ja talletab andmed seadme mällu. Samuti on kasutusel seismograaf, mis registreerib ja tuvastab automaatselt maavärina intensiivsuse, kestuse ja suuna.
Ajalugu.
Seismomeetria põhineb instrumentide kasutamisel. Hiina leiutaja ja teadlane Zhang Heng konstrueeris esimese seismilise instrumendi. See väga algeline instrument – seismoskoop – näitas maapinna võnkumisi. Seda hakati kasutama 132. aastast eKr. Seade koosnes ühest ümmargusest anumast, mille välisküljel olid kaheksas eri suunas draakonikujulised torud. Draakonipeadega kohakuti asetsesid konnade kujud, kelle suud olid avatud. Maavärina toimumisel hakkas võnkuma anumas asuv pendel ja kukutas maavärina suunas draakonikujulisest torust kuuli konna suhu, tekitades heli ja seega andes märku seismilisest muutusest. 
1875. aastal leiutas Itaalia füüsik Filippo Cecchi teaduses kasutatava seismograafi. Teistest seismograafilistest leiutistest eristas seda asjaolu, et sellega oli võimalik registreerida liikumist aja funktsioonina.
Maiu Rõõmus

Maiu Rõõmus (sündinud 21. märtsil 1952 Pärnus) on eesti lavastus- ja kostüümikunstnik. 
Haridus ja elukäik.
Maiu Rõõmus lõpetas aastal 1971. teatridekoratsiooni eriala Tartu Kunstikoolis ja aastal 1978. maali- ja teatridekoratsiooni eriala Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudis, kus ta juhendajaks oli Mari-Liis Küla. Edasi täiendas Rõõmus teadmisi Brera Kaunite Kunstide Akadeemias Milanos 2008. aastal ja 2010. aastal Valencia Polütehnilises Ülikoolis.
Maiu Rõõmus töötas 1978–80 aastal Ugalas kunstnikuna ja 1980–85 aastal Tallinnfilmi joonisfilmigrupis kunstnik-lavastajana. Ta on olnud aastast 1987 Eesti Kunstiakadeemia Joonistuskateedris joonistamise ja plastilise anatoomia õppejõud ning aastast 1998 EKA Stsenograafia osakonnas kostüümiajaloo ja stiiliõpetuse õppejõud.
Loominguline tegevus.
2011. aastal grupinäitus “"Tagasi koju…"” Pärnu Linnagalerii Raekojas.
2006. aastal grupinäitus “"Teadus ja tänapäev"” Hobusepea, Draakoni ja Hop galeriis.
2004. aastal kureeritud näitus "“Olendite anatoomia"” Draakoni galeriis.
2002. aastal personaalnäitus "Minu mängud lihasega" Vaal galeriis.
1997. aastal osalemine akvarellinäitusel “"Vesi.Värv"”.
1995. aastal personaalnäitus “"Liha.Veri.Luud"” Sammas galeriis.
Lavakujundus.
1976. aastal ""Kuus tegelast autorit otsimas"" Draamateatris, koos Kaja Tammega.
1977. aastal ""Maskeraad Ungrus ehk Pöörane päev"" Rakvere Teatris.
2008. aastal ""Joonistustund"" Kanuti Gildi SAAL-is, lisaks lavastus ja koreograafia.
Tallinnfilmi periood.
Valmistudes Eesti Kunstiakadeemia koolikatseteks osales Maiu Rõõmus Edgar Valteri karikatuuristuudios, mis asus Tartus. Seal karikatuure joonistades tutvus ta Heiki Ernistaga, kes parasjagu töötas Tallinnfilmis. Sealt edasi töötas aastal 1980 Maiu Rõõmus Tallinnfilmi joonisfilmis faasivärvijana filmis ‘’Suur Tõll’’.
‘’Tänav’’.
Tänu enda kõrgemale haridusele määrati ta aastal 1981 Valter Uusbergi filmis pealkirjaga ‘’Tänav’’ kunstnikuks, kuna Rõõmus oskas kaasa rääkida filmi lavastuslikus pooles. Koostööna töötasid filmi kallal ‘’1+1+1’’, millest nende lõik kandis pealkirja ‘’Tänav’’. Maiu Rõõmuse roll kunstnikuna hõlmas värvi määramist, visandamist, tüpaažide joonistamist, foonide teostamist ja detailide värvimist. Kuna film on teostatud õlivärvidega, mis oli kulukas, jäi see vaid üheks katsetuseks. 
‘’Laululood’’.
Aastal 1985. töötas Maiu Rõõmus animafilmis ‘’Laululood’’ kunstnikuna, mis põhineb A. Piirikivi ja A. Dahlbergi lastelaulude motiividel. Filmi režissöör oli Valter Uusberg. 
Filmi ühes stseenis on kujutatud suurt laeva, mille peal on mitme Eesti animafilmirežisööri portreed. Nende hulgas on ka Maiu Rõõmuse pilt.
Sadamakapten

Sadama pidaja peab määrama eeltoodud nõuete täitmiseks sadamale sadamakapteni, kes  reguleerib sadamaala ohutust, korraldab sadama akvatooriumis ohutut veeliiklust ja sildumist ning veeliikluse veesõidukite ohutut seismist. "("Sadamaseadus")"
Seega, sadamakapten vastutab veeliikluse ohutuse, turvalisuse ja keskkonnakaitse nõuete täitmise eest.
Sadamaseaduse § 10 lõike 2 kohaselt peab sadamakaten olema atesteeritud. See nõue ei kehti väikesadama sadamakaptenile, kuid sel juhul peab olema tal väikelaevajuhi tunnistus. Antud tingimus on sätestatud sama seaduse sama paragrahvi lõikes 8. 
Sadamakapteni õigused ja kohustused on sätestatud sadamaseaduse § -s 11:
·       Sadamakaptenil on ohutu veeliikluse korraldamiseks õigus nõuda sadamas viibivatelt isikutelt õigusaktidest, sadama eeskirjast ja heast merepraktikast tulenevate nõuete täitmist.
·       Sadamakapten on kohustatud veeliikluse ohutusega seotud puuduste korral viivitamata võtma tarvitusele meetmed nende kõrvaldamiseks ja teavitama puudustest sadama pidajat.
·       Sadamakapten kehtestab vajaduse korral veesõidukite sadamasse sisenemise ja sadamast väljumise erikorra ning suurimad veesõiduki mõõtmed, millega võib sadamasse siseneda.
·       Sadamakapten koordineerib ja kontrollib vastavalt õigusaktidele ja sadama eeskirjale veesõidukitega veetava ohtliku lasti üle arvestuse pidamist sadamas.
Sadamakapten peab teavitama Transpordiametit laevast, mis on sadamas ja millel on ilmseid nõuetest kõrvalekaldeid, mis võivad ohustada laeva ohutut juhtimist või mis on põhjendamatu oht merekeskkonnale.Sadama pidaja peab määrama eeltoodud nõuete täitmiseks sadamale sadamakapteni, kes  reguleerib sadamaala ohutust, korraldab sadama akvatooriumis ohutut veeliiklust ja sildumist ning veeliikluse veesõidukite ohutut seismist. "("Sadamaseadus")"
Seega, sadamakapten vastutab veeliikluse ohutuse, turvalisuse ja keskkonnakaitse nõuete täitmise eest.
Sadamaseaduse § 10 lõike 2 kohaselt peab sadamakaten olema atesteeritud. See nõue ei kehti väikesadama sadamakaptenile, kuid sel juhul peab olema tal väikelaevajuhi tunnistus. Antud tingimus on sätestatud sama seaduse sama paragrahvi lõikes 8. 
Sadamakapteni õigused ja kohustused on sätestatud sadamaseaduse § -s 11:
·       Sadamakaptenil on ohutu veeliikluse korraldamiseks õigus nõuda sadamas viibivatelt isikutelt õigusaktidest, sadama eeskirjast ja heast merepraktikast tulenevate nõuete täitmist.
·       Sadamakapten on kohustatud veeliikluse ohutusega seotud puuduste korral viivitamata võtma tarvitusele meetmed nende kõrvaldamiseks ja teavitama puudustest sadama pidajat.
·       Sadamakapten kehtestab vajaduse korral veesõidukite sadamasse sisenemise ja sadamast väljumise erikorra ning suurimad veesõiduki mõõtmed, millega võib sadamasse siseneda.
·       Sadamakapten koordineerib ja kontrollib vastavalt õigusaktidele ja sadama eeskirjale veesõidukitega veetava ohtliku lasti üle arvestuse pidamist sadamas.
Sadamakapten peab teavitama Transpordiametit laevast, mis on sadamas ja millel on ilmseid nõuetest kõrvalekaldeid, mis võivad ohustada laeva ohutut juhtimist või mis on põhjendamatu oht merekeskkonnale.
Konteinervedude eelised ja puudused

Konteinerite kasutamisel on nii plusse kui ka miinuseid (Suursoo, 2010: 54).
Konteinervedude põhilised eelised on (Kiisler, 2011:  247-248; Suursoo, 2010: 55; Tulvi, 2014: 117): 
1)    Konteinerisse pakitud kaupa on kerge käidelda, mis  vähendab peale-, mahalaadimis- ja  terminalikulusid, s.t. vähenevad kaubakäitluse kulud
2)    Konteinerveod võimaldavad vähendada transpordikulusid ja tõsta kohaletoimetamise kiirust. Nimelt standardehitusega konteinerid võimaldavad kiiret ja paindlikku ümberlaadimist ühelt veovahendilt teisele
3)    Konteinerliinide regulaarsed sõidugraafikud ja käitlemiskiiruse kasvule sadamates on konteinerite liikumine kiire ja võimaldab suuremat tarnetihedust
4)    Konteinerites kauba pakendamisnõuded ei ole nii ranged kui kauba pakendamisel ilma konteinerita, s.t. väiksemad pakkimiskulud
5)    Konteineris kauba riknemisoht väheneb, kaubad kaitstud päikese, niiskuse, jms eest
6)    Konteinereid on võimalik lukustada ja plommida, mis suurendab kauba turvatust.
7)    Kauba kindlustamisega seotud kulud on konteinerite kasutamisel väikesemad, võrreldes muude veoviiside kindlustuskuludega
8)    Saatja saab ise laadida kauba konteinerisse enda soovitud kohas
9)    Konteinerit on võimalik kasutada ajutise laona
10) Kaupade liikumisega seotud protseduurid lihtsustuvad
11) Konteineritüüpide lai valik, mis võimaldab neid kasutada erinevate toodete veoks. 
Konteinervedude põhilised puudused on (Kiisler, 2011: 248; Suursoo, 2010: 55; Tulvi, 2014: 117): 
1)    Kapitalimahukus – konteinerite käitlemine nõuab suuri investeeringuid vastavasse infrastruktuuri ja tehnikasse
2)    Tühjad konteinerid tuleb vedajale tagastada, see suurendab logistikakulusid 
3)    Konteinerite tühjalt seismise aeg võib olla suhteliselt pikk, võrreldes kaubaga täidetud konteinerite veo- ja ladustamisajaga
4)    Konteinerite all on omanikel kinni palju kapitali 
5)    Kallis väheväärtuslike kaupade veoks
6)    Väikeseid kaubakoguseid ei tasu konteineris transportida juhul, kui puudub võimalus saadetiste ühildamiseks suuremateks kaubasaadetisteks.
Skandinaavia vaikus

"Skandinaavia vaikus" on 2019. aasta märtsis esilinastunud Eesti mängufilm. 
Filmist.
Mustvalge minimalistlik ja kammerlik film algab lumisel metsamaanteel, kus kõndiva noormehe võtab peale mööduv autojuht. Roolis istuv naine vaikib kogu aja. Mehe monoloogist saab teada, et tegu on õe ja vennaga, kes kohtuvad pärast tema vanglast vabanemist. Sinna sattumise põhjuseks olid perekonnas aset leidnud dramaatilised sündmused, mis tulevad esile jutu käigus. Selgub, et mees ja roolis istuv naine jagavad ühist minevikku, kuid kes nad täpselt on, mis juhtus ning kuhu nad sõidavad, avaneb aegamisi, nappide lausekatkete kaudu. Auto peatub söökla juures, kus nad einetavad, mille järel naine käib tualettruumis. Teekonda jätkavad reisijad vastupidistel positsioonidel - vend juhib ja õde peab kõrvalistmel monoloogi. Ka naise perspektiivist esitatud teekond päädib samas toidukohas, sealoleva sama seltskonnaga, sama tualettruumiga. Mees ja naine on kaks murtud inimest, kes kannavad endisi haavu, mille on põhjustanud just need, kes oleksid pidanud neid kõige rohkem hoidma. Ent neid vaevavad ka ühendav murdumatu armastus ja sünge saladus.
Mahe korgik

Mahe korgik ("Fomitopsis leucaena") on "Fomitopsidaceae" sugukonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab kõdunevatel lamahaabadel.
Tamás Sulyok

Tamás Sulyok (sündinud 24. märtsil 1956 Kiskunfélegyházas) on Ungari jurist ja poliitik. Ta on 5. märtsist 2024 Ungari president.
Ta sündis aastal 1956 Kiskunfélegyházas. Ta lõpetas aastal 1980 Szegedi Teadusülikooli avalik-õigusliku teaduskonna ja õigusteaduskonna. Aastatel 1997–2014 juhtis ta eraõigusbürood ja oli Austria aukonsul Szegedis aastast 2000 kuni põhiseaduskohtunikuks valimiseni aastal 2014.
Ta omandas aastal 2004 Loránd Eötvösi ülikoolis teaduskraadi Euroopa õiguse alal ja sai aastal 2013 Szegedi ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga advokaadikutse põhiseaduslikust staatusest, Euroopa Ühenduse siseturu reguleerimisest ja õigusteaduse vahelistest seostest.
Aastast 2005 õpetas ta külalislektorina Szegedi Ülikoolis riigiõigust.
Aprillist 2015 on ta konstitutsioonikohtu asepresident ja novembris 2016 valis parlament ta kohtu presidendiks.
Ta oli 2024. aasta presidendivalimistel pärast Katalin Nováki tagasiastumist Fidesz-KDNP kandidaat. Ta ei ole partei liige, kuid esindab rahvuskonservatiivseid ja katoliiklikke seisukohti. Ta valiti Ungari parlamendi poolt Ungari presidendiks 26. veebruaril 2024 ning ta astus ametisse 5. märtsil 2024.
Saga

Saga (佐賀市 "Saga-shi") on linn Jaapanis, Saga prefektuuri halduskeskus. Linn asub Fukuokast edelas.
Oleksandr Kamõšin

Oleksandr Mõkolajovitš Kamõšin (ukraina keeles Олександр Миколайович Камишин; sündinud 2. juunil 1984 Kiievis) on Ukraina poliitik. Ta oli 21. märtsist 2023 kuni 4. septembrini 2024 Ukraina strateegilise tööstuse minister.
Ta sündis 2. juulil 1984 Kiievis.
Ta lõpetas aastal 2005 Kiievi Polütehnilise Instituudi rahanduse bakalaureusena ja aastal 2007 IT-spetsialistina. Aastal 2018 läbis ta INSEADi juhtimisprogrammi.
Septembrist 2006 kuni juunini 2008 töötas ta Klynveld Peat Marwick Goerdeleris audiitorina. Juunist 2008 kuni aprillini 2012 töötas ta Tomasz Fiala Dragon Capitali fondis. Juulist 2009 kuni septembrini 2009 oli ta KMZ Industriesi aktsionäri esindaja ning septembrist 2009 kuni aprillini 2012 KMZ Industriesi peadirektori ametikohal. Need neli aastat töötas ta otseinvesteeringufondi arendamisel ja Karlivi masinaehitustehase esimehena.
Aprillist 2012 kuni aprillini 2019 töötas ta SCM-i investeeringujuhina. Ka sel perioodil, kuid kuni detsembrini 2019 töötas ta Portinvesti nõukogu liikmena.
Aastal 2014 käivitasid Oleksandr Kamõšin ja Mõkola Nesterenko fondi AgTech Farm – fondi, mis investeerib põllumajandustehnoloogiaid arendavatesse idufirmadesse. Fondi portfellis on kaheksa ettevõtet, sealhulgas meteo.farm, zemelka.ua ja AgroOnline.
Aastal 2016 asutas ta koos Grano Agrar Holding GmbH-ga (Saksamaa) Grano kontserni, kuhu kuuluvad seitse tegutsevat põllumajandusettevõtet, lift ja 10 000 hektari suurune maapank. Ettevõte kasvatab teravilja ja õlikultuure ning tegeleb piimakarjakasvatusega Tšernigovi, Volõni, Rivne ja Kiievi piirkondades. Selle ettevõtte kaasomanik on sakslane Grano Agrar Holding GmbH.
Aastal 2019 lahkus ta CM grupist ja asutas koos Mõkola Nesterenkoga investeerimisfirma Fortior Capital, mis on spetsialiseerunud infrastruktuuri- ja põllumajandussektori investeeringutele.
Jaanuarist 2020 kuni 2021 – Fortior Capitali juhtivpartner. Koos Mõkola Nesterenkoga, investeerimisfirma Fortior Capitali juhtivpartneritena, said aastal 2021 nõustajad Shufani perekonna KMZ Industriesi ja Variant Agro Buildi ühinemisel.
Aastal 2021 töötas ta Ukraina taristuministri Oleksandr Kubrakovi nõunikuna.
11. augustist 2021 kuni märtsini 2022 oli ta JSC "Ukrzaliznõtsja" ("Ukraina Raudtee") juhatuse esimees. Juba pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse määrati ta alates 1. aprillist 2022 alaliselt ettevõtte juhatuse esimeheks.
Pärast JSC "Ukrzaliznytsia" esimeheks nimetamist viidi talle kuuluvad ettevõtted (Grano Group, AgTech Farm ja Latifundist Media) üle sõltumatule juhtimisele. Ta lahkus investeerimisfirmast Fortior Capital, milles Oleksandr oli juhtivpartner. Mõkola Nesterenko ostis kogu oma osa.
27. veebruaril 2023 astus ta tagasi Ukrzaliznõtsja juhatuse esimehe kohalt, teatades plaanist asuda juhtima Ukrzaliznõtsja Euroopa integratsioonibürood Euroopas.
21. märtsist 2023 määrati ta president Volodõmõr Zelenskõi poolt Ukraina strateegilise tööstuse ministriks. Sellel ametikohal oli ta kuni 4. septembrini 2024.
Isiklikku.
Ta on abielus ja on kahe poja isa.
Dunavecse

Dunavecse on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kunszentmiklósi kreisis.
Geograafiline asend.
Dunavecse paikneb Doonau vasakul kaldal, teisel pool jõge 5 km põhja pool on Dunaújváros. Dunavecse asub kreisikeskusest Kunszentmiklósist umbes 17 km edelas ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 53 km läänes.
Ajalugu.
Arheoloogiliste väljakaevamiste andmetel oli piirkond asustatud juba pronksiajal. Asulat on esmamainitud 1271. aastal. 1761. aastal sai Dunavecse turulinna staatuse, mille kaotas 19. sajandi lõpus. 1941. ja 1956. aastal sai asula üleujutuse tagajärjel kannatada.
Dunavecse sai linnaõigused 2004. aastal.
Kuninglik Gvelfi ordu

Kuninglik Gvelfi ordu (saksa keeles "Königlicher Guelphen-Orden") oli Hannoveri kuningriigi rüütliordu, mille asutas 28. aprillil 1815 George IV.
Kuna Hannover ja Ühendkuningriik olid kuni 1837. aastani personaalunioonis, siis anti ordu liikmesust ka briti riigi alamatele.
Kuni 1841. aastani oli ordul kolm järku: rüütel, rüütelkomandör ja suurristi rüütel. 1841. aasta järel anti välja teeneteristi, rüütliristi, komandöriristi teist klassi, komandöriristi esimest klassi ja suurristi.
Ordu suurristi rüütliteks olid teiste hulgas näiteks Walesi prints George (hilisem kuningas George IV), Yorki ja Albany hertsog prints Frederick, Clarence'i ja St. Andrewsi hertsog William (hilisem kuningas William IV), Cumberlandi ja Teviotdale'i hertsog prints Ernest August ((hiljem Hannoveri kuningana Ernst August I), prints Léopold (hiljem belglaste kuningas Léopold I), Wellingtoni hertsog Arthur Wellesley, prints Georg (hiljem Hannoveri kuningana Georg V).
Toomas Berendsen

Toomas Berendsen (sündinud 5. mail 1944 Amblas) on eesti endine kergejõustiklane ja sporditegelane. 
Ta on lõpetanud 1962. aastal Ambla Keskkooli ja 1970. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ökonoomikainsenerina.
Ta on töötanud Tallinna ettevõtetes insenerina ja büroojuhatajana, aastast 1992 on ta AS-i Terg varustusosakonna juhataja ja juhatuse liige. 
Sportlasena.
Sportima hakkas ta Ilmar Lindami ja Heino Ojasoo juhendamisel. Koolinoorena paistis ta silma kettaheites ja võrkpallis. Aastast 1963 pühendus ta Kalevis Ervin Uugi hoolealusena kümnevõistlusele.
Eesti NSV meister on ta olnud kõrgushüppes kahel korral ja teatejooksudes ning sisemeister kuuevõistluses. Lisaks on ta tulnud Eesti NSV meistriks ja karikavõitjaks võrkpallis.
NSV Liidu kümnevõistluse koondise liige oli Berendsen aastatel 1967–1974. Eesti kergejõustiku koondises võistles ta 27 ja NSV Liidu kümnevõistluse koondises 13 korda. Kokku osales 41 kümnevõistluses, millest lõpetas 40. Parima tulemuse 8016 punkti (1985. aasta tabeli järgi 7873 punkti; 11,0 – 7.14 – 15.10 – 1.97 – 49,7 – 15,1 – 46.04 – 4.30 – 59.50 – 4.22,4) saavutas Berendsen 1973. aastal Lääne-Saksamaa – NSV Liit maavõistlusel, kus ta tuli 3. kohale.
Berendsen on 1973. aasta Euroopa karikavõistluste meeskondliku hõbemedali omanik (koosseisus veel Toomas Suurväli ja Nikolai Avilov; individuaalselt 4.). NSV Liidu meistrivõistlustel oli ta aastal 1969 hõbedal ja aastal 1970 pronksil, tuli ametiühingute meistrivõistluste võitjaks. Maailma edetabelis oli 1972. aastal üheksas ja 1973. aastal kümnes.
Berendseni isiklikud rekordid: 11,0 – 7.21 – 15.27 – 1.98 – 48,64 – 14,9 – 53.10 – 4.40 – 64.66 – 4.22,4. Punktisumma isiklike rekordite alusel 8243.
Sporditegelasena.
Ta on olnud tegev Eesti Kergejõustikuföderatsiooni ja Eesti Kergejõustikuliidu eestseisuses ning Kalevi kergejõustikusektsiooni presiidiumis. Berendsen oli mitmevõistlusklubi Dekathlon asutajaid (1989) ning 1996. aastast on tegev Nõmme Kergejõustikuklubi juhatuses. 
Ambla staadionilt alguse saanud ja praegu Aravete staadionil läbiviidav ligi 30 aastase ajalooga kergejõustiku mitmevõistlus kannab alates 2005. aastast Toomas Berendseni karikavõistluste nime.
Isiklikku.
Tema abikaasa Hele Berendsen on töötanud kehalise kasvatuse õpetaja ja kergejõustikutreenerina. Tütred Kristel ja Liis on olnud kergejõustiklased, tulnud Eesti meistriteks ja püstitanud Eesti rekordeid teatejooksudes.
Valge püsipoorik

Valge püsipoorik ("Perenniporia medulla-panis") on klassi "Agaricomycetes" torikulaadsete seltsi kuuluv seente liik.
Seen kasvab tamme lamapuul või kännul.
Tammenahkis

Tammenahkis ("Xylobolus frustulatus") on pilvikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Seen kasvab tammel.
Peeter Jürisson

Peeter Jürisson (sündinud 16. märtsil 2002) on Eesti jahilaskur.
28. aprillil 2024 kindlustas ta Kataris, Dohas toimunud haavlilaskmise ISSF-i olümpiakvalifikatsiooni finaalis omale koha Pariisi olümpiamängudel.
Jürisson

Jürisson on eesti perekonnanimi. 
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jürisson 337 inimesel: 160 mehel ja 177 naisel. Perekonnanimede levikult on Jürisson meeste puhul 416. kohal ja naiste puhul 400. kohal..
Devecser

Devecser on linn Ungaris Veszprémi komitaadis, Devecseri kreisi halduskeskus.
Geograafiline asend.
Devecser asub komitaadikeskusest Veszprémist ligikaudu 35 km läänes. Linna läbib Székesfehérvár–Szombathely raudteeliin.
Ajalugu.
Keskajal asus tänase Devecseri linna piirides vähemalt viis väikest küla - Devecser, Kisdevecser, Szék, Meggyes ja Patony, mis rajati 12.-13. sajandil. Ürikutes on Devecseri esmamainitud 1274. aastal. Türgi väed hõivasid Devecseri lossi 1552. aastal ja hoidsid seda oma käes kuni 1566. aastani.
Devecseri laastasid üleujutused 1787. ja 1801. aastal. 1756. aastal hävis tulekahjus 59 elumaja, 1783. aastal 176 ja 1801. aastal 105. 1810. aasta jaanuaris oli külas suur maavärin, paljud majad varisesid kokku.
Linnaõigused sai Devecser 1997. aastal.
Semjon Hanin

Semjon Hanin (sündinud 1. septembril 1970 Riias, kodanikunimi Aleksandr Zapol) on Läti vene päritolu luuletaja, kes on tuntud Riia kirjandusliku rühmitise Orbita liikmena.
Semjon Hanini venekeelset luulet iseloomustavad tänapäeva linnaelu, situatsioonikomöödia ja absurd. Luuletuste lüüriline kangelane vaatleb sündmusi ja vahel ka osaleb nendes.
Ta on tõlkinud vene keelde paljude läti luuletajate loomingut.
Eesti keeles on Aare Pilve tõlkes ilmunud 2023. aastal tema valikkogu "Ainult et" ja 2016. aastal luuletusi kogus "Eesti keeles sa lobise, tibuke".
Ümaralehine kivikress

Ümaralehine kivikress ("Aethionema rotundifolium") on taimeliik ristõieliste sugukonnas.
Alpi hanerohi

Alpi hanerohi ("Arabis alpina") on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
O2

"O2" on 2020. aasta oktoobris esilinastunud Eesti mängufilm. 
Filmist.
Spioonipõnevik eesti luurajast, kes peab paljastama nõukogude topeltagendi. Tegevusaeg on august 1939, enne Teise maailmasõja puhkemist. Euroopat rabab uudis, et verivaenlased Nõukogude Liit ja Saksamaa sõlmisid mittekallaletungilepingu. Sellel äreval ajal langeb Eesti Nõukogude-suunalise luure ülem mõrva ohvriks – vandenõu taga näib olevat keegi ta viiest alluvast. Luureohvitser Feliks Kanguri ülesandeks saab kolleegi mõrva lahendamine ja nuhi leidmine omaenda osakonnast. Käib kassi-hiire mäng ka Eesti ja Vene luuretöötajate, agentide ja topeltagentide vahel. Kangur avastab, et äsja Poolale surmahoobi andnud Punaarmee valmistub järgmisena Eestit ründama. Olukorra muudab veelgi keerulisemaks Feliksi isiklik saladus, traagiline armulugu poolatar Mariaga.
Filmi pealkiri O2 viitab sõjavägede staabi teisel osakonnale, see oli Eesti sõjaväeluure.
Võttepaikadeks olid mitmed Tallinna tänavad – Adamsoni tänav ja Falgi tee, Sakala, Roosikrantsi, Tõnismäe, Hariduse, Endla tänavad, Toompuiestee ja Kaarli puiestee. Lisaks Tallinnale filmiti spioonipõnevikku ka Narvas, Tartus, Helsingis ja Vilniuses. 
Filmi tootmise toetajad olid: Eesti Filmi Instituut, Finnish Film Foundation (Soome), National Film Centre of Latvia (Läti), Lithuanian Film Centre (Leedu), Eesti Kultuurkapital jt. 
Osatäitjad.
ja teised.
Ettevõtete suuruse liigitus

Ettevõted jagunevad mikroettevõtted, väikeettevõtted, keskmised ettevõtted ja suurettevõtted.
Kõrvikpriimula

Kõrvikpriimula ("Primula auricula") on nurmenukuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Bruunialehine kevadik

Bruunialehine kevadik ("Draba bruniifolia") on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Joaquín Piquerez

Joaquín Piquerez Moreira (sündinud 24. augustil 1998 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Palmeiras ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Defensor Sporting, mille meeskonnas debüteeris ta Uruguay kõrgliigas 2017. aasta märtsis. 2019. aasta teises pooles mängis ta Uruguay kõrgliigaklubis Montevideo River Plate ja seejärel 2020–2021 Peñarolis. Uruguay meistriks tuli Piquerez korra Defensoriga ja korra Peñaroliga.
2021. aasta juulis sõlmis ta kuni 2025. aasta detsembrini kehtiva lepingu Palmeirasega. 2021. aastal võitis ta Palmeirasega Copa Libertadorese. Aastatel 2022 ja 2023 on ta tulnud Palmeirasega Brasiilia meistriks. 2022. aastal valiti Piquerez Brasiilia liigahooaja sümboolsesse koosseisu.
Uruguay jalgpallikoondises tegi Piquerez debüüdi 3. septembril 2021 MM-i valikmängus Peruu vastu.
Kauppinen

Kauppinen on küla Rootsis Lapimaa maakonnas Norrbotteni läänis Kiruna vallas Jukkasjärvi ringkonnas (Jukkasjärvi kihelkonnas) Tornedalenis Kirunast umbes 10 km idas. Geograafilised koordinaadid on 67°50′46″ N, 20°29′18″ E.
Mitteformaalselt arvatakse Kauppinen Kiruna juurde. Küla lähedal ida pool on Laxforsen.
Väikepaikkonna pindala oli 2015. aastal 0,2 km² ja elanike arv 51. 
Loodus.
Kõrgus merepinnast on 390 m. 
Külast voolab põhja pool mööda Luossajoki oja. 
Rahvastik.
Aastatel 1995–2020 oli Kauppinen SCB arvestuse järgi väikepaikkond. 2020. aastal oli elanikke alla 50, mistõttu asula kaotas selle staatuse. 
Elanike arvu dünaamika:
Taristu.
Külast läheb mööda maantee E 10. Kauppineni juures ristub see Jukkasjärvisse viiva teega. Rootsi teedevõrguga ühendab Kauppineni veel läänitee BD 875.
Pahtajoki (Kiruna)

Pahtajoki on jõgi Rootsis Lapimaa maakonnas Norrbotteni läänis Kiruna vallas. Geograafilised koordinaadid on 67° 50′ N, 20° 22′ E.
See saab alguse kohalikelt sooaladelt, voolab kagu suunas, möödub ida poolt Kiruna lennujaamast ja suubub vasakult Luossajokisse.
Pahtajoki

Pahtajoki on nelja Rootsi jõe nimi:
Lõhnav kõrbik

Lõhnav kõrbik ("Gloeophyllum odoratum") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Hüatsint

Hüatsint ("Hyacinthus") on asparilaadsete seltsi arvatud perekond.
Idahüatsint

Idahüatsint ("Hyacinthus orientalis") on asparilaadsete seltsi arvatud liik.
Noccaea densiflora

Noccaea densiflora on taimeliik ristõieliste sugukonnas.
Zwettl

Zwettl on linn ("Stadtgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal, Zwettli ringkonna keskus. Seda tuntakse peamiselt Zwettli kloostri asukohana.
Zwettl asub Waldvierteli keskosas Kampi ja Zwettli jõe ühinemiskohas Kamptali ülemises osas. Viini ja Wolfsbergi järel on see pindala suuruselt kolmas omavalitsus Austrias.
Ajalugu.
Nimi pärineb slaavi sõnast "svetla", mis tähendab lagendikku. Kuigi etümoloogia viitab varasele slaavi rahvastikule, pole arheoloogilisi tõendeid veel leitud. Zwettli asutasid Kuenringi rüütlid ja seda on esmamainitud kloostri ülestähendustes 1139. aasta oktoobris. Linnaõigus anti sellele 28. detsembril 1200. Tänapäeval asub Zwettlis asuvas tsistertslaste kloostris ainus allesjäänud käsikiri algaja müstiku Agnes Blannbekini elust.
Prints Frederick, Yorki ja Albany hertsog

Prints Frederick Augustus, Yorki ja Albany hertsog (16. august 1763 – 5. jaanuar 1827) oli briti sõjaväelane, Ühendkuningriigi kuninga George III ja tema abikaasa Charlotte von Mecklenburg-Strelitzi teine poeg.
Aastatel 1764–1803 oli ta Saksa-Rooma keisririigi Osnabrücki piiskopkonna vürstpiiskop.
Alates isa surmast 1820. aastal kuni Fredericku enda surmani 1827. aastal oli ta eeldatav troonipärija Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi ning Hannoveri kuningriigi troonile oma vanema venna, valitseva kuninga George IV järel.
Sõjaväelase ja väejuhina osales ta Esimese koalitsiooni sõjas Prantsusmaa vastu. 18. veebruaril 1795 andis George III talle välimarssali auaste ning määras ta sama aasta 3. aprillil Briti armee ülemjuhatajaks. 1809. aasta 25. märtsil astus ta ametist tagasi, sest süüdistused, et Fredericku armuke Mary Anne Clarke müüs mehe egiidi all armees ametikõrgendusi, põhjustasid ühiskondliku skandaali.
Frederick on maetud Windsori lossi St. George'i kabelisse.
David Gilbert

David Gilbert (sündinud 12. juunil 1981 Derbys) on Inglise elukutseline snuukrimängija. Oma esimese reitinguturniiri Championship League'i võitis ta alles 2021. aastal. 
2020. ja 2021. aastal jõudis ta poolfinaali Mastersil. 2019. ja 2024. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis David poolfinaali.
Mini DisplayPort

Mini DisplayPort (mDP) on 2008. aastal Apple'i poolt välja töötatud riistvaraliides, mis toetab VESA DisplayPort protokolli. Ühenduse eeliseks on kompaktsed mõõtmed, mis tulevad kasuks tihedalt ehitatud seadmete puhul nagu sülearvutid ja laienduskaardid.
Spetsifikatsioonid.
Kuna Mini DisplayPort spetsifikatsioon järgib VESA poolt loodud DisplayPort'i spetsifikatsioone, siis on Mini DisplayPort ühilduvuselt sellega sama. Kuigi DisplayPort standard võimaldab suuri resolutsioone ja kõrgeid kaadrisagedusi, siis tehniliselt limiteerib neid võimalusi adapterite kasutus ning seadmete võimsus.
Mini DisplayPort 1.1a.
Mini Displayport'i algne implementatsioon toetas resolutsioone 3840 x 2160, 30 kaadrit sekundis või 2560 x 1600, 60 kaadrit sekundis. Andmevahetuskiiruseks kuni 8m64 Gbit/s. 
Mini DisplayPort 1.2.
DisplayPort 1.2 implementatsioon toetab resolutsiooni 3840 x 2160 koos 60 Hz kaadrisagedusega. Samuti suurenes andmevahetus peaaegu kaks korda, kuni 17,28 Gbit/s ning lisandus HDR tugi ja pärgühendus mitme kuvari vahel. 
Kasutus.
Mini DisplayPort on laialdaselt kasutusel erinevatel seadmetel, seda ka edasi arenenud Thunderbolt liidesel.
Apple'i seadmed.
Mini DisplayPort on kasutusel järgmistel Apple'i seadmetel:
Videokaardid.
Mõningad videokaardid, mis kasutavad Mini DisplayPort liidest.
Muud seadmed.
Mini DisplayPorti leidub ka teiste tootjate sülearvutites (näiteks Windows Surface pro seerias) ja ka mõningates emaplaatides. 
Adapterid.
Apple lõi mitmeid adaptereid selleks, et säilitada ühilduvus olemasolevate liideste ja standarditega.
Mini DisplayPort ja VGA.
Ühendub Mini DisplayPort'i, Thunderbolti või Thunderbolt 2 liidese ja seadme vahel, mis kasutab VGA liidest.
Adapter toetab resolutsioone kuni 1920x1200.
Resolutsioonid üle 1600 x 1200 on limiteeritud madalama ekraani kaadrisagedusega. Samuti kuna VGA ühendus on analoogne, siis HDCP'ga krüpteeritud meedium võib mängida madalama resolutsiooniga või üldse mitte.
Mini DisplayPort ja DVI.
Ühendub Mini DisplayPorti, Thunderbolti või Thunderbolt 2 liidese ja seadme vahel, mis kasutab DVI-liidest. 
Adapter toetab resolutsioone kuni 2560 x 1600. Lisaviigud/kontaktid, mis kannavad analoogsignaale, ei ole adapteri poolt toetatud.
Leiutajad.
Mini DisplayPordi disainisid ja leiutasid Stewart Shannon Fields, Matthew K. Herndon, Min Chul Kim, Ron Larson, Richard J. Middlehurst, Anilkumar R. Pannikkat, Glenn Wheelock ja Colin Whitby-Strevens.
Litsents.
Apple väljastab tasuta litsentse Mini DisplayPorti implementeerimiseks. Selle eesmärk on suurendada ühenduse kasutust erinevatel seadmetel ja suurendada innovatiivsust, et laiendada selle kasutust. Apple säilitab õiguse litsents lõpetada, kui selle kasutamisel algatatakse patendi hagiApple'i vastu.
Maximilian Krah

Maximilian Eugen Krah (sündinud 28. jaanuaril 1977 Räckelwitzis) on Saksa poliitik (parteitu, AfD kuni 2024. aastani) ja jurist. Ta on AfD föderaalse täitevnõukogu liige ja Euroopa Parlamendi liige aastast 2019.
Ta sündis Räckelwitzis Bautzeni kreisis Saksimaal inseneri ja erikooliõpetaja kolmest lapsest noorimana, kuid kasvas üles Dresdenis. Tema isa Peter Krah on CDU liige ja temast sai pärast kommunismi langemist 1990. aastal taasloodud Saksimaa siseministeeriumi konsultant. Ta lõpetas aastal 1995 Dresdenis gümnaasiumi. Pärast ajateenistust õppis ta aastast 1996 Dresdeni Tehnikaülikoolis õigusteadust. Ta sooritas kaks riigiõiguse eksamit aastatel 2002 ja 2004. Ta omandas doktorikraadi Dresdeni Tehnikaülikoolis aastal 2011 võrdleva juriidilise väitekirjaga ettevõtete omandamiste kohta kui Doctor iuris. Aastatel 2010–2012 omandas ta magistriõppe MBA kraadi, mida toetasid ühiselt London Business School ja Columbia Business School (New York).
Krah kandideeris 2022. aasta Dresdeni ülemlinnapea valimistel AfD kandidaadina. Esimeses voorus 12. juunil tuli ta 14.2% häältega neljandaks ametisoleva linnapea Dirk Hilberti (FDP-CDU) 32.5%, Eva Jähningeni (Rohelised) 18.9% ja Albrecht Pallase (SPD) 15.2% järel. Teises voorus 10. juulil tuli ta 12.2% häältega kolmandaks Hilberti (45.3%) ja Jähningeni (38.3%) järel.
Juulis 2023 nimetas AfD Krahi oma esinumbriks 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel. Ta on võtnud tugeva Venemaad ja Hiinat toetava hoiaku ja on nimetanud Euroopa Liitu USA vasalliks. Mais 2024 Itaalia ajalehele La Repubblica antud intervjuus ütles ta, et "mitte kõik Waffen-SSi liikmed ei olnud kurjategijad". Krah valiti Euroopa Parlamenti tagasi, kuid arvati AfD ridadest välja ja istub parlamendis parteituna.
Krah elab Dresdenis, on roomakatoliiklane ja lesk. Abielu tulemusel sündis neli last. Krahil on ka veel neli last kahest teisest suhtest.
Sammal-hanerohi

Sammal-hanerohi ("Arabis bryoides") on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Rain (film)

"Rain" on 2020. aasta septembris esilinastunud Eesti mängufilm. 
Filmist.
Režissöör Janno Jürgensi debüütfilm on südamlik lugu vennaarmastusest, eneseotsingutest, armumisest ja selle purunemisest, suureks kasvamisest, meestevahelistest suhetest ja rääkimata jätmistest, mis kõik võtab kokku selle, mida tähendab inimeseks olemine. 
Vaatamata pealkirjale on "Rain" suures osas 12-aastase Atsi lugu. Poiss elab range isa ja alalhoidliku emaga väikeses mereäärses linnas ning teeb kõiki neid asju, mida 12-aastased ikka teevad: avastab maailma, sõpru, ka esimest armastust. Murdepunkti toob hetk, mil koju naaseb vanem vend, nimitegelane Rain, keda jälitavad minevikust pärit pinged vanematega ja sihitus tuleviku suhtes.
Film on autobiograafiliste sugemetega režissööri lapsepõlvest. Võtete tegemiseks ehitati filmistuudiosse korter, mille ruumiplaneering oli samane autori omaaegse koduga Haapsalus.