tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Savoia

Savoia (prantsuse keeles "Savoie", itaalia keeles "Savoia") on Prantsusmaa ajalooline provints, mis jaguneb tänapäeval Ülem-Savoia (pr "Haute-Savoie") ja Savoia (pr "Savoie") departemangu vahel.
1713 pidi Hispaania Utrechti rahuga Sitsiilia ja osa oma Põhja-Itaalia territooriumidest loovutama Savoia hertsog Vittorio Amedeo II-le, mispeale viimane ühendas 1720 Savoia ja Sardiinia valdused üheks, Piemonte-Sardiinia kuningriigiks.
Ajavahemikus 1792–1815 oli Savoia Prantsusmaa osa. Viini kongressi järel liideti Savoia taas Sardiinia kuningriigiga.
Praegused piirid kujunesid välja 19. sajandi teisel poolel, mil Sardiinia kuningakoja juhtimisel toimus Risorgimento, Itaalia ühendamine.
24. märtsil 1860 liideti Savoia ja Nizza krahvkond Prantsusmaaga. Territooriumi üleminekut ühelt riigilt teisele kinnitas hiljem rahvahääletus, mille korraldamise puhul süüdistati Prantsusmaad erapoolikuses. Hääletusel oli neli varianti: ühineda Prantsusmaaga, Itaaliaga, Šveitsiga või iseseisvuda. Ametlikel andmetel oli 99,8% hääletanutest Prantsusmaaga ühinemise poolt, mis ilmselt ei vastanud tegelikkusele.
2000. aasta suveolümpiamängud

2000. aasta suveolümpiamängud olid XXVII olümpiaadi kaasaegsed suveolümpiamängud, mis toimusid Austraalias Sydneys 15. septembrist 1. oktoobrini 2000. 
Olümpialinn.
Sydney valiti XXVII suveolümpiamängude korraldajaks ROK-i 101. istungjärgul Monacos 23. septembril 1993. Teised kandidaadid olid Berliin (Saksamaa), Manchester (Suurbritannia), Peking (Hiina Rahvavabariik) ja İstanbul (Türgi).
Olümpiamaskotid olid kuukabarra (naeru-safiirlind) Olly (sõnast "olympic"), nokkloom Syd (Sydney linna nimest) ja sipelgasiil Millie (sõnast "millennium").
Võistluspaigad.
Sydney Olümpiapark (Olympic Park) ja selle ümbrus Homebush Bay. Sydney kesklinn (triatlon), Darling Harbour – Entertainment Centre (võrkpall) ja Convention and Exhibition Centre (poks, judo, tõstmine, vehklemine, maadlus). Dunc Gray Velodrome (trekisõit), Moore Park (jalgpall, maanteesõit), Rushcutters Bay (purjetamine), Bondi Beach (rannavõrkpall), Blacktown Olympic Centre (softball, pesapall), Cecil Park (laskmine), Fairfield City Farm (maastikuratas), Penrith Lakes (sõudmine, aerutamine, kanuuslaalom), Horsley Park (ratsutamine), Ryde (veepall), Brisbane, Canberra, Melbourne, Adelaide (jalgpall). 
Riigid ja sportlased.
Olümpiamängudell osales 199 riiki ja 10 651 sportlast.
Edukaimad sportlased:
Sydney olümpiamängude kangelane oli Inglismaa sõudja Steve Redgrave, kellest sai esimene sportlane kaasaegsete olümpiamängude 104-aastases ajaloos, kes on võitnud järjest viis olümpiakulda.
Järgmised riigid võitsid oma kõigi aegade esimese kuldmedali: 
Edukaim riik medalite arvult oli USA: 37 kulda, 24 hõbedat ja 33 pronksi.
Spordialad.
Võisteldi 32 spordialal ja jagati välja 300 komplekti medaleid (168 meeste aladel, 120 naiste aladel ja 12 segaaladel). 
Uute spordialadena olid kavas triatlon, "taekwondo" ja trampoliinvõimlemine. Uute võistlusaladena olid Sydney programmis naiste veepall, naiste viievõistlus ja sünkroonvettehüpped.
Eestlased olümpiamängudel.
Eesti oli riikidevahelises medaliarvestuses 46. kohal (1 – 0 – 2). 
Eesti sportlastest said olümpiamedalid: 
Eesti sportlastest jõudis esikuuikusse: 
Eesti võistkonna koosseisus osalesid olümpiamängudel aerutaja Hain Helde; jahilaskur Andrei Inešin; jalgratturid Lauri Aus, Jaan Kirsipuu, Innar Mändoja, Erki Pütsep, Janek Tombak; judomaadlejad Aleksei Budõlin, Indrek Pertelson; kergejõustiklased Indrek Kaseorg, Pavel Loskutov, Erki Nool, Aleksander Tammert, Andrus Värnik; maadlejad Helger Hallik, Valeri Nikitin, Toomas Proovel; purjetajad Peter Šaraškin, Imre Taveter, Toomas Tõniste, Tõnu Tõniste; sõudjad Leonid Gulov, Jüri Jaanson, Andrei Šilin; ujujad Jana Kolukanova, Raiko Pachel, Elina Partõka, Indrek Sei; vehklejad Kaido Kaaberma, Andrus Kajak, Meelis Loit, Nikolai Novosjolov; viievõistleja Imre Tiidemann. 
Eesti lipu kandja avatseremoonial oli neljakordne olümplane, purjetaja Tõnu Tõniste.
Orbitaaljaam

Orbitaaljaam (ka kosmosejaam) on planeedi (seni ainult Maa ) ümber tiirlev pikka aega töötav piloteeritav ning pidevalt või ajuti mehitatud ja põkkamist võimaldav kosmoseaparaat. 
Orbitaaljaamade eesmärgid varieeruvad vastavalt programmile.
Orbitaaljaama orbiidi kõrguse (200–500 km) valimisel püütakse vältida jaama sattumist Maa kiirgusvööndisse.
Orbitaaljaamaga saab põkata kosmoselaevu ja kosmoselennukeid ning ühendada mooduleid.
Orbitaaljaamades tehakse teaduslikke ja tehnilisi uuringuid (orbitaallaboratoorium) ning valmistatakse ette Maa-lähedase kosmose edasist asustamist.
Ajalugu.
20. sajandi teisel poolel Nõukogude Liit arendas ja saatis välja esimese kosmosejaama Saljut 1. Nõukogude Liidu poolt arendatud raudvara on senini kasutuses. Esimesed kosmosejaamad olid monoliitse ehitusega, saadeti välja ühes tükis. 
Orbitaaljaama ehitamise võimalikkust põhjendasid ja esitasid selle kavandid 20. sajandi alguses Konstantin Tsiolkovski, J. Kondratjuk ja Hermann Oberth. 
NSV Liidu esimene orbitaaljaam Saljut saadeti kosmosesse 19. aprillil 1971. Sellega põkati korraks kosmoselaev Sojuz 10, seejärel Sojuz 11. Viimasest läksid orbitaaljaama kosmonaudid ja viibisid seal 22 ööpäeva. Esimene USA orbitaaljaam Skylab lähetati kosmosesse 14. mail 1973.
1986. aastal kosmosesse startinud NSV Liidu orbitaaljaamal Mir oli kuus põkkamissõlme ja neli moodulit. Tegemist oli suurima tehiskehaga orbiidil. 
Arhitektuur.
Kosmosejaamad on kas monoliitsed või modulaarsed. Monoliitilised jaamad koosnevad üksiksõidukist ja viiakse kosmosesse ühe raketi abil. Modulaarsed jaamad koosnevad kahest või rohkemast sõidukist, mis stardivad abirakettideta. Nüüdisajal on eelistatud modulaarsed jaamad, sest neid on odavam ehitada. Mõlemat tüüpi kosmosejaamu tangitakse kaubarakettide abil.
Elamiskõlblikkus.
Orbiidil olevas kosmosejaamas viibimine on tervisele kahjulik. Kaaluta olek ja kõrge radiatsiooni tase võivad tekitada terviserikkeid, näiteks lihasatroofiat, tasakaaluhäireid ja vähki.
MIR

MIR oli Eesti vokaalansambel, mis tegutses 1970. aastatel. Selle liikmed olid Marju Kuut, Ivo Linna ja Reet Linna. 
Ansambli esitatud laulude hulka kuulusid näiteks Valter Ojakääru "Vastu kerkivale kuule", Daniel Boone'i "(Imeilus) Pühapäev", Uno Naissoo "Aile-Lii" jms.
Paokiirus

Paokiirus on väikseim kiirus, mis võimaldab mingi taevakeha või taevakehade süsteemi külgetõmbejõu mõjupiirkonnast lahkuda.
Kerakujulise taevakeha gravitatsiooniväljas tiirleva keha paokiirus on formula_1 korda suurem tema minimaalsest tiirlemiskiirusest. Paokiiruse toimel muutub ringorbiit paraboolseks trajektooriks.
Paokiiruse arvutamiseks võib kasutada seoseid:
formula_2
kus formula_3 on paokiirus, "G" on gravitatsioonikonstant, "M" on taevakeha mass, millelt lahkutakse ja "r" on kaugus taevakeha keskpunkti ja paokiiruse arvutamise punkti vahel, "g" on gravitatsioonikiirendus sellel kaugusel ja μ on standardne gravitatsiooniline parameeter.
Galaktika gravitatsiooniväljast lahkumiseks peaks Päike omandama kiiruse umbes 320 km/s (praeguse umbes 250 km/s asemel).
Kosmiline kiirus

Kosmiline kiirus on vähim algkiirus, mis tagab mingile kindlale orbiidile jõudmise.
Igal konkreetsel juhtumil tuleb kosmilist kiirust korrigeerida Maa pöörlemist ja atmosfääri takistust arvesse võtvate paranditega.
1899

1899. aasta (MDCCCXCIX) oli 19. sajandi 99. aasta.
1898

1898. aasta (MDCCCXCVIII) oli 19. sajandi 98. aasta.
1897

1897. aasta (MDCCCXCVII) oli 19. sajandi 97. aasta.
1896

1896. aasta (MDCCCXCVI) oli 19. sajandi 96. aasta.
1895

1895. aasta (MDCCCXCV) oli 19. sajandi 95. aasta.
1894

1894. aasta (MDCCCXCIV) oli 19. sajandi 94. aasta.
1893

1893. aasta (MDCCCXCIII) oli 19. sajandi 93. aasta.
1892

1892. aasta (MDCCCXCII) oli 19. sajandi 92. aasta.
1891

1891. aasta (MDCCCXCI) oli 19. sajandi 91. aasta.
1890

1890. aasta (MDCCCXC) oli 19. sajandi 90. aasta.
1889

1889. aasta (MDCCCLXXXIX) oli 19. sajandi 89. aasta.
1888

1888. aasta (MDCCCLXXXVIII) oli 19. sajandi 88. aasta.
1887

1887. aasta (MDCCCLXXXVII) oli 19. sajandi 87. aasta.
Goh Kun

Goh Gun [go g'on] (고건; 高建; sündis 2. jaanuaril 1938 Seoulis) on Korea poliitik. Ta oli Korea Vabariigi peaminister 27. veebruarist 2003 24. maini 2004.
Alates 12. märtsist 14. maini 2004, kui president Roh Moo-hyun oli tagandatud, oli ta Korea Vabariigi ajutine president.
Klaasist loomaaed

Klaasist loomaaed ("The Glass Menagerie"; 1944) on Tennessee Williamsi näidend.
Selle näidendiga sai Tennessee Williams maailmakuulsaks. 1950 teos ekraniseeriti. 
Näidend on nähtavasti kirjutatud autobiograafilistel motiividel.
Sisu.
"Klaasist loomaaia" tegelased on Amanda Wingfield, tema tütar Laura Wingfield ja poeg Tom Wingfield ning Laura eluaegne armastatu Jim O'Connor.
Amanda Wingfield on agressiivne naine, kes peab end Lõuna kaunitariks ja elab peenutsevat elu. Laura on häbelik ja introvertne, mille pärast ta teeb endale suuri etteheiteid. 
Jim O'Connor on keskkoolis populaarne noormees, kelle ümber tüdrukud tiirlevad ja keda kõik armastavad. Jim O'Connor kingib lõpuks Laurale suudluse, kuid jätab ta maha, teatades kihlusest teise naisega. Tom, kes on pere ainus ülalpidaja, lahkub vanematekodust, tundes sealjuures, et ta sellega reedab oma õe, nagu ka isa perekonna maha jättis ja reetis. Näidendis vihjatakse Tomi homoseksuaalsusele. Tomi kutsumus on kunstilooming, kuid ta on sunnitud elatist teenima laos jalanõudega tegeldes.
Seos autori eluga.
Amanda sarnaneb kirjaniku emaga, Laura tema õega ning Tom autori endaga. Williamsi õde oli vaimselt ebastabiilne ja veetis enamiku oma elust hullumajas. Williams jättis oma vaimselt haige õe saatuse hooleks, mille pärast ta end süüdistas. Williams oli homoseksuaalne. Williamsi isa, külm ja jõhker mees, oli kingakaupmees. Williams ise oleks nähtavasti tahtnud olla Jim O'Connori sarnane: ta tundis puudust inimeste armastusest. 
Retseptsioon Eestis.
Näidend ilmus eesti keeles 1976. aastal Jaak Rähesoo tõlkes koos teiste Tennessee Williamsi näidenditega. Uustrükk ilmus kogumikus "20. sajandi näidendeid" II (2005).
Kaarin Raid lavastas näidendi 1968. aastal diplomietendusena Moskvas Jermolova-nimelises teatris. 
1988. aastal lavastati näidend Ugala teatris. Laura osa mängis Kiiri Tamm, Tomi osa Arvi Mägi.
1994. aastal lavastas näidendi Eesti Draamateatris oma diplomilavastusena Allan Kress.
2015. aastal lavastas näidendi VAT Teatris Katariina Unt, kellele see oli esimene iseseisev lavastajatöö. Tegemist oli Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 27. lennu bakalaureuselavastus, kus lisaks Katariina Undile mängisid Ester Kuntu, Karl Laumets ja Risto Vaidla.
Annika Namme on Tallinna Pedagoogikaülikoolis kirjutanud magistritöö "Ühendriikide Lõuna Tennessee Williamsi näidendites", milles analüüsitakse ka "Klaasist loomaaeda".
Marineri programm

Marineri programm on USA kosmoseprogramm, mille raames saadeti kosmosesse sari planeetidevahelisi automaatjaamu Marsi, Veenuse ja Merkuuri uurimiseks.
1962–1973 saadeti kosmosesse 10 Mariner tüüpi automaatjaama massiga kuni 1 tonn.
Mariner 9 oli esimene ümber Marsi tiirelnud tehiskaaslane. Ta ligines sellele kuni 1400 kilomeetri kaugusele.
Kasutades Veenuse gravitatsioonivälja, viidi Mariner 10 (1973) kiirendusmanöövrit rakendades tiirlema ümber Merkuuri; selle ümber tegi ta 3 tiiru ja viimase tiiru ajal jõudis ta|planeedile isegi 320 kilomeetri lähedusele.
Marineri edasiarendusteks olid Viking 1 ja Viking 2 (mõlemad 1975), mis laskusid ka Marsi pinnale ning edastasid andmeid vastavalt 1982. ja 1980. aastani.
Ka viimase ajal on kosmosesse saadetud Mariner-tüüpi täiustatud automaatjaamu.
Eksemplar

Eksemplar (ladina sõnast "exemplar" ('ärakiri', 'koopia', 'kujutis', 'eeskuju, originaal') on mingisse liiki või komplekti kuuluv üksikese. Seda sõna kasutatakse tavaliselt trükitoote, näiteks raamatu puhul (trükitoote tiraaž on selle eksemplaride kogum või eksemplaride arv). Eksemplaridest räägitakse ka kollektsioneerimisobjektide puhul. 
Loogikas, filosoofias ja keeleteaduses nimetatakse eksemplariks (inglise keeles "token") sõna, väljendi või lause esinemisjuhtu kõnes (ja üldisemalt tekstis). 
Lause eksemplari nimetatakse lause lausungiks ehk eksemplar-lauseks ehk lauseeksemplariks. Sõna (sõnavormi) eksemplari nimetatakse sõneks.
Eksemplar-lause

Eksemplar-lause ehk lauseeksemplar on lause selles mõttes, nagu me ütleme: "Esimese lause keskel jäi ta toppama" või: "Tahvli peal olev lause on halvasti kirjutatud".
Lause selles mõttes on teataval ajal hääldatavate häälikute või teatud kohas teataval ajal kirja pandud märkide kogum. Eksemplarlauset võib võtta ka füüsilise objektina, mis koosneb tindi-, grafiidi- või kriidimolekulidest tahvlil või paberil või punktidest arvutiekraanil, (kirjapandud lause korra) või helilainetest (hääldatud lause korral).
Eksemplarlauset nimetatakse ka lause lausungiks.
Tüüp-lause

Tüüp-lause ehk lausetüüp (inglise "type-sentence") on lause selles mõttes, milles võib öelda, et üks ja sama lause esineb mitu korda. 
Kui grammatikud räägivad lausetest, siis nad peavad tavaliselt silmas tüüp-lauseid. Lause selles mõttes on täielik häälikute või kirjamärkide muster, millel on tähendus.
Kui lauses muuta kas või üht sõna või sõnade omavahelist järjestust, siis saadakse kohe teine tüüp-lause. 
Eri ajal eri isikute poolt lausutud või eri kohtadesse kirja pandud laused (eksemplarlaused), mis sisaldavad samu sõnu (tüüp-sõnu) samas järjestuses, on ühe tüüp-lause eksemplarid.
Sõne

Sõne ehk eksemplar-sõna ehk sõnaeksemplar ehk tekstisõna on keeleteaduses ja filosoofilises loogikas sõna eksemplar. See on kirjatähtede jada või kõneühik.
Eksemplarsõnade loendamine tekstis tähendab tühikutega eraldatud kirjatähejadade loendamist.
Eesti-inglise keeleteaduse sõnastikus (2012) antakse sõne vasteks ingliskeelsed mõisted "running word", "textual word", "token". Need vasted on erinevad arvutiteaduse sõne vastetest, milleks on tavaliselt ingliskeelne mõiste "string" (vt sõne (andmetüüp)).
Tüüp-sõna

Tüüp-sõna ehk sõnatüüp on loogikas ja keeleteaduses sõna (sõnavormi) tüüp. See on kirjatähtede ühesuguste jadade või ühesuguste kõneühikute klass.
Tüüp-sõnade loendamine tekstis tähendab tühikutega eraldatud kirjatähejadade loendamist ja duplikaatide mahalahutamist.
Deduktiivne loogika

Deduktiivne loogika uurib, mille poolest erinevad teistest arutlustest need arutlused, milles järeldus järeldub eeldus(t)est. Järelduse järeldumine eeldustest on üks viis, kuidas eeldused on järeldusele heaks põhjendiks.
Traditsiooniliselt eristatakse deduktiivset loogikat induktiivsest loogikast. Tänapäeval reserveeritakse sõna „loogika“ enamasti deduktiivse loogika tähistamiseks.
1886

1886. aasta (MDCCCLXXXVI) oli 19. sajandi 86. aasta.
1885

1885. aasta (MDCCCLXXXV) oli 19. sajandi 85. aasta.
1884

1884. aasta (MDCCCLXXXIV) oli 19. sajandi 84. aasta.
1883

1883. aasta (MDCCCLXXXIII) oli 19. sajandi 83. aasta.
1882

1882. aasta (MDCCCLXXXII) oli 19. sajandi 82. aasta.
1881

1881. aasta (MDCCCLXXXI) oli 19. sajandi 81. aasta.
1880

1880. aasta (MDCCCLXXX) oli 19. sajandi 80. aasta.
1879

1879. aasta (MDCCCLXXIX) oli 19. sajandi 79. aasta.
1878

1878. aasta (MDCCCLXXVIII) oli 19. sajandi 78. aasta.
1877

1877. aasta (MDCCCLXXVII) oli 19. sajandi 77. aasta.
1876

1876. aasta (MDCCCLXXVI) oli 19. sajandi 76. aasta.
1875

1875. aasta (MDCCCLXXV) oli 19. sajandi 75. aasta.
Mihheil Khorkhia

Mihheil Khorkhia (gruusia მიხეილ ქორქია; 10. september 1948 Thbilisi – 9. veebruar 2004) oli Gruusia korvpallur, 1972. aasta olümpiavõitja Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus. 
Mihheil Khorkhia kasv oli 198 cm. 
Ta mängis kogu oma korvpallurikarjääri jooksul (1965–1979) Thbilisi Dinamos. 
Mihheil Khorkhia suri südameataki tagajärjel.
1874

1874. aasta (MDCCCLXXIV) oli 19. sajandi 74. aasta.
Endiste riikide loend

"Siin on loetletud riike ja iseseisvad territooriume, mida enam iseseisvatena ei eksisteeri või mis on mingil muul moel kadunud. 
Käesolevasse loendisse kuuluvad kunagised iseseisvad riigid, mis on lakanud olemast:
Loendisse kuuluvad subjektid, millel on olnud riigi kolm põhitunnust: territoorium, riigipea ja elanikkond.
Orbiit

Orbiit (ladina keeles "orbita" 'rööbas') on kõver, mida mööda looduslik või tehislik taevakeha tiirleb ümber massiivsema keha või kehade süsteemi gravitatsiooniväljas.
Näiteks võib keha tiirelda ümber Galaktika keskme või Maa ja Kuu ühise raskuskeskme. Kahe keha probleemile vastaval juhul on orbiit ringjoon või ellips, muudel juhtudel orbiidid ei sulgu, vaid moodustavad spiraalitaolisi keerde. Kolmandate kehade mõju orbiidi kujunemisele saab enamasti määrata nende põhjustatud häiritusega.
Orbiiti geomeetriliselt iseloomustavad suurusi – pikemat pooltelge, ekstsentrilisust, kallet, sõlmi ja apsiide – nimetatakse orbiidi elementideks.
Tehiskehade orbiite uurib astrodünaamika, looduslike taevakehade omi uurivad taevamehaanika ja stellaardünaamika.
Geotsentrilised orbiidid.
Geotsentrilised orbiidid on orbiidid ümber planeet Maa. Kuigi teoreetiliselt on lõputult palju erinevaid orbiite, on nad jagatud kasulikkuse ja omaduste järgi rühmadeks.
Maa-lähedased orbiidid.
Maa-lähedased orbiidid on 200–3000 km kõrgusel. Maa-lähedastel orbiitidel kaitseb Maa magnetväli tehiskaaslasi kosmilise kiirguse ja päikesetuule eest. Maa lähedal saab teha hea resolutsiooniga pilte, seepärast kasutatakse Maa-lähedasi orbiite kaugseireks ja kosmoseluureks.
Enim kasutatud Maa-lähedane orbiit on polaarorbiit. Polaarorbiidi kalle on 90° lähedal. Polaarorbiidil satelliit lendab üle pooluste ja ekvaatorist risti üle. Satelliidi all maakera pöörleb ja nii on võimalik ilma orbiiti muutmata ära katta kogu maapind.
Geostatsionaarne orbiit.
Geostatsionaarne orbiit on 35 786 km kõrgusel asuv 0° kaldega orbiit, millel asuvad tehiskaaslased on Maalt vaadates alati sama koha peal. Satelliidid on ekvaatori kohal ja nende tiirlemisperioodiks on ~24 tundi. Üks geostatsionaarse orbiidi plusse on see, et seal olevate tehiskaaslastega sidepidamiseks ei pea antenni suunda muutma. Orbiiti kasutatakse satelliittelevisiooni edastamiseks ja satelliitsideks.
Keskmise kõrgusega orbiidid.
Keskmised kõrgusega orbiidid asuvad maalähedaste orbiitide ja geostatsionaarse orbiidi vahel, umbes 20 000 km kõrgusel. Orbiitidel olevate satelliitide tiirlemisperiood on umbes 12 tundi. Kasutatakse peamiselt satelliitnavigatsiooni satelliitide, näiteks GPS-i, GLONASS-i ja Euroopa Galileo satelliitide jaoks.
Selenotsentriline orbiit.
Selenotsentriline orbiit on ümber Kuu tiirleva keha orbiit. Kuu-lähedased orbiibid, mis on vähem kui 100 kilomeetri kõrgusel, on kõige huvipakkuvamad Kuu pinnase uurimisel. Selenotsentrilistel orbiitidel on probleeme orbiidi püsivusega ning ainult vähesed "jäätunud" orbiidid võimaldavad pikka aega Kuu ümber tiirelda.
Plinius Noorem

Plinius Noorem (Gaius Plinius Caecilius Secundus; umbes 63 Comum (praegu Como) – umbes 113) oli vanarooma riigitegelane, jurist, kirjanik ja teadlane. 
Aastatel 111–113 pKr oli Plinius Noorem Bitüünias ja Pontuses asevalitseja. 
Säilinud on tema kirjavahetus keiser Traianusega, kus ta kirjeldab ka kristlasi. Säilinud on kaks Plinius Noorema kirja Tacitusele, kus ta kirjeldab 79. aasta Vesuuvi vulkaanipurset.
Jääpurjetamine

Jääpurjetamine on purjetamine jääl.
Jääpurjetamiseks sobib kõige paremini sile ja lumevaba jää, sest purjekal on all uisud. Kõige rohkem harrastatakse Eestis jääpurjetamist Haapsalu ja Pärnu lähedal merel, kus jääkate püsib ka kõige kauem, samuti Saadjärvel.
Jääpurjekaga võib saavutada suuremaid kiirusi kui purjelauaga, sest pole segavat lainetust, mis tugeva tuulega paratamatult kaasneb.
Angola riigipeade loend

Angola riigipeade loendis on toodud riigi iseseisvusaja riigipead.
Kõinastu laid

Kõinastu laid (ka Keinastu) on 2,66 km² suurune laid Väinameres Väikese väina ja Lõpemere vahel. Laid kuulub Saaremaa valla Kõinastu küla koosseisu.
Nimi.
Laiu ajaloolised nimed olid saksa keeles "Drotzenholm" ja "Insul Keinast". Rootsi keeles on laidu nimetatud "Drostenholm".
1592 on mainitud "Keneste" ja 1618 "Keniste" kohanime. 
Loodus.
Madala veetaseme korral on laid umbes 2-kilomeetrise leetseljaku, Kõinastu lee, kaudu ühenduses Muhu kõige läänepoolsema punkti Sääreotsaga Koguva lähedal.
Piki Kõinastu lääneranda kulgeb umbes 1,5 km pikkune ja põhjaosas (Suur pank) kuni 5 meetri kõrgune kruusane Vesiru astang. Laiul leidub paljandeid, palju rändrahne, pikki klibuvalle, kadastikke ja saare idaosas salumetsa.
Kõinastu laiul on 9 maastikutüüpi. Laiu valdavaks maastikutüübiks on abradeeritud moreentasandikud. Laiu kaguosas esineb kamardunud randu ja lääneosas klibust rannavalle. Saare keskosas asunud endised põllumaad on tänapäeval muudetud heinamaaks.
Laiult on leitud 369 liiki taimi, neist 16 on kaitsealused.
Taimekoosluste ja haudelinnustiku (kurvitsaliste pesitsusala) poolest on kõrge looduskaitselise väärtusega saare kaguosas asuv rannaniit ja Kõinastu lee laiud. Saare idaranna ja Kõinastu lee ümbruses paljanduv merepõhi on tähtis haneliste ja kurvitsaliste rändepeatuspaik.
Laid kuulub Kõinastu hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Ajalugu.
Keskajal kuulus Kõinastu laid, tol ajal nimega "Drotzenholm", Maasilinna foogtkonnale. 16. sajandi alguses oli laiul kaks talu ja nimeliselt on esimest laiu elanikku teada 1592. aastast: Keneste Maz.
Hiljem asus saarel väike küla – näiteks 1834. aastal oli viis talu 73 elanikuga. Laiu elanikud said perenimed: Kesküla, Kivihall, Kohal, Lember ja Võrklaev. 1930. aastatel asus Kõinastul 9 kinnistut, lisaks 2 kinnistut Öörikul, mis loeti Kõinastu haldusalasse kuuluvaks. Teise maailmasõja ajal 1. oktoobril 1944 põletati kõik saarel asunud talud. Viimased alalised elanikud lahkusid laiult 1965. Pärast seda on ehitatud sinna suvilaid – aastal 1989 oli neid viis.
Aastal 2007 tegutses saarel üks talumajapidamine. Eesti 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas saarel 4 elanikku, kuid 2017 elas vaid üks elanik.
Laidu on kasutatud mullikate karjamaana.
Alates 2006. aasta talvest töötab saare põhjaosas taas Kõinastu tulepaak, mis mitu aastat oli kasutusel päevamärgina.
Kõinastu kultuuriloos.
Kõinastu laiul on filmitud suur osa filmi "Mehed ei nuta" materjalist.
Bhutani riigipeade loend

Bhutani riigipeade loend loetleb riigi kuningad alates 1907. aastast, mil Bhutan faktiliselt iseseisvus Indiast.
Lõuna-Korea riigipeade loend

Lõuna-Korea riigipeade loend sisaldab Korea Vabariigi riigipäid alates Korea lahknemisest Põhja- ja Lõuna-Koreaks 1948. aastal. 
Varasemad Korea riigipead on toodud Korea riigipeade loendis. 
Tabelile järgnevad presidentide koreakeelsed nimekujud "hangul"is ja "hanja"s.
George W. Bush

George Walker Bush (George W. Bush [džoodž dablju buš] (nime lühivorm, mis eristab teda isast (George H. W. Bushist); sündinud 6. juulil 1946 New Havenis Connecticuti osariigis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, kes oli aastatel 1995–2000 46. Texase osariigi kuberner ja aastatel 2001–2009 Ameerika Ühendriikide 43. president. Ta astus presidendiametisse 20. jaanuaril 2001 ning valiti 2004. aastal teiseks ametiajaks, mis lõppes 20. jaanuaril 2009, kui ametisse vannutati Barack Obama.
Bushi isa George H. W. Bush oli USA 41. president. George W. Bush on teine USA president, kes on USA presidendi poeg (esimene oli USA 6. president John Quincy Adams, kes oli USA 2. presidendi John Adamsi poeg). 
Bush kuulutas pärast 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakuid välja terrorismivastase sõja ning käskis sama aasta oktoobris riigi relvajõududel tungida Afganistani, kukutada seal võimult Ţālebān ja tabada Usāmah ibn Lādin. 2003. aasta märtsis sai ta kongressilt mandaadi invasiooniks Iraaki, väites, et viimane oli rikkunud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1441.
George W. Bush oli esimene USA president, kes külastas oma ametiajal Eestit (2006. aastal).
Isiklikku.
George W. Bush abiellus 5. novembril 1977 Laura Bushiga. Neil on kaksikud Barbara ja Jenna.
Kriitika.
George W. Bush ignoreeris korduvaid tõsiseid hoiatusi vahetult enne 11. septembri terrorirünnakuid. Arvatakse, et tegutsemise korral oleks saanud terrorirünnaku ära hoida.
Lisaks kritiseeritakse Georg W. Bushi Iraagi põhjendamatus ründamises, kuna enne sõja algust puudusid vettpidavad tõendid massihävitusrelvade olemasolust ja Iraagi toetusest al-Qaedale.
Tema ametiajal halvenes tunduvalt rahvusvaheline avalik arvamus USA suhtes, eriti Ühendkuningriigis, Prantsusmaal, Lõuna-Koreas, Kanadas ja Austraalias, mis taastus alles tema järeltulija, Obama ametiajal. Ühendkuningriigis toimusid tema visiitide ajal tihti meeleavaldused. Täna peavad ajaloolased teda üheks halvimaks riigi presidendiks.
Tuneesia riigipeade loend

Tuneesia riigipeade loendis on kõik Tuneesia riigipead alates laialdase autonoomia saavutamisest Türgi impeeriumi koosseisus 1705. aastal. 
Kui Tuneesiast sai 1881. aastal Prantsusmaa protektoraat, säilis riigi laialdane autonoomia. 
1956. aastal valmistas Prantsusmaa ette riigi täielikku iseseisvumist Tuneesia Kuningriigi nime all. Valmistatud olid isegi Tuneesia Kuningriigi nimega vermitud mündid, kuid järgmisel aastal toimus Habib Bourguiba juhtimisel sõjaväeline riigipööre, mis kukutas monarhia ja Tuneesia sai iseseisvaks. Riigi nimeks sai Tuneesia Vabariik.
Henn Mikkin

Henn Mikkin (20. jaanuar 1947 – 6. veebruar 2004) oli eesti psühholoog.
Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1970. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli. 1977. aastal kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis kandidaadiväitekirja.
1970. aastast töötas ta õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis, hiljem ka Tartu Ülikooli Pärnu Kolledžis ja Tallinna Pedagoogikaülikoolis.
1990. aastate esimesel poolel töötas Henn Mikkin Tartu Ülikoolis välja sotsiaaltöö eriala õppekava, pöörates erilist tähelepanu kliendikesksele sotsiaaltööle.
1990. aastate alguses osales Henn Mikkin Eesti Vabariigi sotsiaalpoliitika aluste väljatöötamises.
Eraettevõtjana tegutses ta suhtlusoskuste koolitaja, nõustaja ja psühhoterapeudina. Suhtlusoskuste koolituseks töötas ta juba 1970. aastatel välja videotagasisidega suhtlustreeningu meetodi, olles selle meetodi rajaja Nõukogude Liidus. Tema algatusel kinnitati 2003. aasta lõpul suhtlustreeneri riiklik kutsestandard ja loodi Eesti Suhtlemistreenerite Ühing.
2000. aastast oli Henn Mikkin vabakutseline lektor ja konsultant.
Kõverlaid

Kõverlaid on 30 hektari suurune asustamata laid Väinameres Hiiumaa vallas Salinõmme külas. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidelahe sihtkaitsevööndisse.
Nimi.
Laidu on esmamainitud 1770. aastal nimega "Krugholm". 1798 Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" on laid kui "Köwerlaid" ja "Krugholm". 
Laid on saanud nime ilmselt oma kõvera kuju ja käärulise rannajoone järgi. 
Asukoht.
Kõverlaiu keskpunkti geograafilised koordinaadid on .
Kõverlaid asub Hiiumaa Sarve poolsaarest 11 kilomeetrit kagus, Ahelaiust 1,5 kilomeetrit kirdes ja Muhu Seaninast 7,5 kilomeetrit põhja pool.
Kõverlaiu idakallast peetakse Hiiu maakonna idapoolseimaks punktiks, tegelikult on veidi kaugemal idas väike Hülgerahu.
Kõverlaiu läänekallast nimetatakse Vähe-Kõveri otsaks ja idakallast Suur-Kõveri otsaks, Muhu poole jääb Lõunarand. Laiu kirdetippu kutsutakse Andrusesääreks.
Loodus.
Saare rannajoon on kääruline.
Meri.
Laidu ümbritsevad kared ja karid. Läänes asuva Ahelaiuni on meri vaid kuni meetri sügavune ning väga kivine, mistõttu sealt on isegi paadiga raske läbi saada. Meres ujub palju hülgeid.
Kivid.
Idapoolses Lõunarannas on järsk mere poolt kuhjatud vall püstise rändrahnuga, läänepoolne Lõunarand on lauge.
Kivid katavad saart vaid rannikul.
Taimed.
Suur-Kõveri otsas kasvavad okaspuud (mänd), keskosas lehtmets (suures osas haavad, ka kased) ja kadakad ning muud põõsad. Lõunaranna läänepoolne kallas on hõredalt pillirooga kaetud.
Loomad.
Harva võib saarele ujuda põder või isegi metssiga, talvel külastab kõiki suuremaid Hiiumaa laide rebane.
Inimtegevus.
Kõverlaiul ei ole kunagi asustust olnud. Sajandeid tagasi võis saar olla kasutuses hiidlaste ja muhulaste heinamaana.
Saarel on lubatud viibida kaitseala valitseja nõusolekuta 1. jaanuarist 10. veebruarini. Kõverlaidu külastatakse harva ning ta torkab silma puutumatu looduse poolest.
Kõrgelaid

Kõrgelaid (ka Kõrglaid) on laid Hiiumaa vallas Väinameres Hiiumaast kagus. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala laidude sihtkaitsevööndisse.
Nimi.
Laidu on esmamainitud 1770. aastal kui "Korgeland". 1798 Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" on laid kui "Körgelaid". 
Kõrgelaiu nimi tuleb tema kõrgusest. Laiu kallas on järsk just enamkasutatava sadamakoha juurest.
Asukoht.
Kõrgelaiust kirdes asub Vareslaid, lõunas Hanerahu ning kagus Ankrurahu ja Ahelaid.
Loodus.
Kõrgelaiu pindala on 14,4 hektarit. Väikesele pindalale vaatamata on ta paljude teiste Väinamere saarte kõrval üpris kõrge (kuni 4,4 meetrit merepinnast), mille järgi ta on ka nime saanud. Laiu põhjaosa on kõrge ja 1 hektari ulatuses kaetud metsaga, puuliikidest on seal palju saart. Laiul on 2 hektarit puiskarjamaad. Kõikjal esineb türnpuid, mis on kohati väga jämedad, meenutades Hanerahu olustikku. Saarelt ei puudu ka kadakad.
Haruldasematest taimedest kasvab laiul rand-kirburohi ja samblikest neersamblik.
2005. aastal pesitses laiul kuus paari tõmmuvaeraid.
Inimtegevus.
Ajalugu.
Kõrgelaiul tegutses aastatel 1842–1860 kõrts, mida pidas üks Saarnaki laiu elanik.
2000. aasta suvel olid saarel televisiooni tõsielusarja "Robinsonid" võtted, mille käigus jäädvustati eestlaste, lätlaste ja leedulaste elu eraldatud saarel. Sarja tegijatest maha jäänud praht ja tarbeesemed põhjustasid looduskaitsjate seas pahameelt.
Laiu järgi on nimetatud reisilaev Kõrgelaid.
Külastamine.
Kõrgelaid on armastatumaid Hiiumaa laide, kuid selle külastamise teevad keerukaks saare kaugus mandrist ja maastikukaitseala piirangud.
Kõrgelaiul on lubatud viibida kaitseala valitseja nõusolekuta jääkatte tekkimisest selle lagunemiseni.
Anguilla vapp

Anguilla vapp on Anguilla (Suurbritannia autonoomse meretaguse ala) vapp. See on embleem, mis on kujutatud Anguilla lipul ja on rahvuse traditsiooniline sümbol.
Valgel kilbil on helesinine alaosa, valge välja keskel on kolm oranži delfiini. Kolm delfiini tähistavad sõprust, arukust ja vastupidavust, üheskoos aga ühtsust ja jõudu; nende paiknemine ringikujuliselt kujutab järjepidavust. Valge väli sümboliseerib rahu, sinine laid merd ning võitlust, noorust ja lootust.
2002. aasta taliolümpiamängud

2002. aasta taliolümpiamängud olid XIX taliolümpiamängud, mis toimusid 8.–24. veebruaril 2002 Ameerika Ühendriikides Utah' osariigi pealinnas Salt Lake Citys.
Salt Lake City kinnitati olümpialinnaks ROKi 104. istungjärgul 16. juunil 1995 Budapestis. Olümpialinn selgus juba esimeses hääletusvoorus: Salt Lake City sai 54 häält, Östersund (Rootsi) ja Sion (Šveits) kumbki 14 ning Québec (Kanada) 7 häält. Salt Lake City oli varem talimänge taotlenud 1972. ja 1998. aastal.
Olümpiamängudel osales 78 riiki 2527 sportlasega. See on talimängude rekord.
Esimest korda osalesid taliolümpiamängudel Kamerun, Hongkong, Nepal, Tadžikistan ja Tai.
Medalikomplekte jagati välja 78. Iluuisutamise paarissõidus anti välja 2 kuldmedalit (hõbe jäi välja andmata) ja meeste murdmaasuusatamise 10 + 10 km jälitussõidus anti välja 2 hõbemedalit (pronks jäi välja andmata). 
Olümpiamängud avas USA president George W. Bush. 
Olümpiatule süütas 1980. aastal olümpiavõitjaks tulnud USA jäähokimeeskond. 
Olümpiavande andis Jim Shea juunior, kes tuli samadel mängudel olümpiavõitjaks skeletonisõidus. Tema vanaisa John Shea oli võitnud 1932. aasta taliolümpiamängudel kiiruisutamises kaks kuldmedalit ning andnud Lake Placidis (1932) olümpiavande. Jim Shea juuniori isa Jim Shea seenior osales 1964. aasta taliolümpiamängudel Innsbruckis kahevõistluses. 
Kohtunikevande andis mäesuusataja Allen Church.
Olümpiamaskotid olid jänes Powder, koiott Copper ja karu Coal, kolm indiaani müütidest pärit tegelast, kes esindavad olümpiamotot "Citius, altius, fortius". Maskottide valimist nõustas viis Ameerika indiaanlast ja neile panid nimed Utah’ koolilapsed. Maskottide valmistamise õiguse sai maailma suurim lelufirma Mattel.
Olümpiadeviisiks oli "Süüta tuli iseendas!" ("Light the Fire Within").
Eesti esindajad.
Avatseremoonial kandis Eesti lippu Allar Levandi. 
Lõputseremoonial oli Eesti lipu kandja Kristina Šmigun.
Eestit esindasid laskesuusatajad Indrek Tobreluts, Dimitri Borovik, Janno Prants, Roland Lessing, Margus Ader (varus), murdmaasuusatajad Andrus Veerpalu, Raul Olle, Jaak Mae, Meelis Aasmäe, Priit Narusk, Pavo Raudsepp, Kristina Šmigun, Katrin Šmigun, Piret Niglas, iluuisutaja Margus Hernits, kahevõistlejad Jens Salumäe, Tambet Pikkor ja suusahüppaja Jaan Jüris.
Võitjad.
Eestlastest said olümpiamedali:
Enim medaleid võitnud sportlased.
Kõige rohkem kuldmedaleid võitis Ole Einar Bjørndalen (Norra; laskesuusatamine); 4 kuldmedalit. Samppa Lajunen (Soome võitis kahevõistluses 3 kulda ja 1 hõbeda; Janica Kostelić (Horvaatia) võitis mäesuusatamises 3 kuldmedalit.
Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi vapp

Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi vapp on endise tunnustamata Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi riigivapp. 
Vapil on kujutatud tõstetud peaga poollamav hunt. Ta paikneb rahvuslikul ornamendil, mis läheb üle poolkuukujuliseks ringiks, mille alumises osas on üheksa üheksaharulist tähte, mis vastavad tšetšeeni üheksale "tukhum"'ile.
Stavropoli krai lipp

Stavropoli krai lipp on Venemaa haldusüksuse Stavropoli krai lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 15. mail 1997.
Lipu kirjeldus.
Stavropoli krai lipuks on kollane kangas, mida läbib valge rist, mille vertikaalne haru on nihutatud varda poole. Väljad on jagatud vertikaalselt 5,5:4,1:5,5 ning horisontaalselt 7,5:4,5:13. Risti keskel on kujutatud värvilist Stavropoli krai vappi, mis moorustab 16/6 lipu laiusest ning 25/5 lipu pikkusest.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Sümbolite tähendused.
Kollane märgib Stavropoli kraid kui päikeselist regiooni ning tähistab ka kuldseid viljavälju, aga ka kuldset villa, mille töötlemine Stavropoli krais on peamiseks tööstusharuks.
Adõgee Vabariigi lipp

Adõgee Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Adõgee Vabariigi lipp.
Adõgee Vabariigi tunnusena võeti lipp kasutusele 23. märtsil 1992.
Lipu kirjeldus.
Adõgee lipp on roheline plagu, millel on kaksteist kuldset tähte ja kolm kuldset ristatud noolt. Lipu valmistasid 1830. aastatel adõgee iseseisvuslased, keda toetas Suurbritannia. 
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:2. 
Sümbolite tähendused.
Kaksteist tähte sümboliseerivad 12 adõgee hõimu, kolm ristatud noolt nende hõimude ühtsust.
Roheline sümboliseerib elu, igavikku ja ka vabariigi loodust, sest Adõgee Vabariigi pindalast katab üle neljakümne protsendi mets.
Seda lippu kasutas ka Teise maailmasõja ajal Põhja-Kaukaasia Liiga.
Adõgee vapp

Adõgee Vabariigi vapp on ringikujuline. Ringi ülaosa raami sisse on kirjutatud "Adõgee Vabariik" nii vene kui ka adõgee keeles. Kahe kirja vahel on viisnurkne täht.
Vapp võeti kasutusele 24. märtsil 1992.
All vasakul on tamme- ja vahtralehed, all paremal aga kuldsed nisupead ja maisitõlvik. Neid kahte poolt ühendavad alt kirillitsa tähed РФ (Российская Федерация – Venemaa Föderatsioon), mille vahele on paigutatud sõnni pea, selle kohal on kujutatud lauda leiva ja soolaga. 
Ringi keskel on lendaval hobusel kujutatud adõgee nardieepose peakangelane Sausrõko. Ratsaniku paremas käes on põlev tõrvik, millega vägilane tõi Jumalalt rahvale heaolu. Päikese kiired paiskavad taevalaotusse kaksteist tähte. Ratsaniku lend hobusel sümboliseerib vabariigi lendu helgesse tulevikku. Küntud põld, laud leiva ja soolaga, viljapead, maisitõlvik ning sõnni pea sümboliseerivad riigi rikkust, mis on saavutatud rahva tööga. Mäed, künnimaa ja vahtralehed iseloomustavad riigi loodust ning on iseloomulikud Kaukaasiale, Kubani ja Laba jõe orule ning viljakale Kubani tasandikule, mis on väga metsarikas. Viieharuline täht vapi ülaosas kujutab ühtsust ja vendlust paljurahvuselises Adõgee Vabariigis.
Juudi autonoomne oblast

Juudi autonoomne oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas. Piirneb lõunas ja läänes Hiinaga ja Amuuri jõega.
1928. aastal loodi Biro-Bidžani rahvuspiirkond, mis 1934. aastal nimetati Juudi autonoomseks oblastiks.
Haldusjaotus.
Oblastis on üks rajooni õigustega linn (Birobidžan) ja viis rajooni:
Rahvuslik koosseis.
2010. aasta rahvaloenduse järgi oli oblastis 176 558 elanikku, kelle seas suuremad rahvusrühmad olid venelased (160 185 ehk 90,7%), ukrainlased (4871 ehk 2,8%) ja juudid (1628 ehk 0,9%). Muid oli 9874 inimest ehk 5,6% oblasti elanikkonnast.
Juudi autonoomse oblasti lipp

Juudi autonoomse oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Juudi autonoomse oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 31. juulil 1996.
Lipuks on ristkülikukujuline valge kangas, mida läbib seitse horisontaalset erivärvilist triipu, punane, oranž, kollane, roheline, helesinine, sinine ning violetne. Ühe triibu laius moodustab 1/40 lipu laiusest. Triibud on omavahel eraldatud kitsaste valgete triipudega, iga valge triip moodustab 1/120 lipu laiusest.
Lipul olevad erivärvilised triibud sümboliseerivad vikerkaart.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Juudi autonoomse oblasti vapp

Juudi autonoomse oblasti vapp on Venemaa haldusüksuse Juudi autonoomse oblasti vapp.
Vapil on kujutatud kuldset ussuuri tiigrit.
Vapi laiuse ja kõrguse suhe on 8:9.
Leningradi oblasti vapp

Leningradi oblasti vapp on Venemaa Leningradi oblasti ametlik vapp. See võeti kasutusele 9. detsembril 1997. 
Leningradi oblasti vappi on kujutatud ka Leningradi oblasti lipul.
Leningradi oblasti lipp

Leningradi oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Leningradi oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 9. detsembril 1997.
Lipu kirjeldus.
Leningradi oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mille ülemine osa on valge ning selle keskel on Leningradi oblasti vapp. Vapi laius on 2/9 lipu pikkusest. Lipu alaosas on sinine (ülemine) ja punane (alumine) laineline laid, mis on eraldatud kitsa valge lainelise joonega, lained on teravatipulised. Valge välja laius on 2/3 ning valge kitsa triibu laius 1/60 lipu laiusest.
Eripäraks on see, et lipu küljed ei ühti teineteisega, vaid on teineteise peegelpildid.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Sümbolite tähendused.
Lipuvärvid pärinevad Venemaa lipult ning tähistavad ustavust ja kuulumist Venemaa Föderatsiooni. Lained lipul näitavad, et Leningradi oblast asub Läänemere Soome lahe ääres.
Primorje krai lipp

Primorje krai lipp on Venemaa haldusüksuse Primorje krai lipp. 
Lipp on ametlikult kinnitatud 22. veebruaril 1995.
Lipu kirjeldus.
Primorje krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mida poolitab mööda diagonaali vardapoolsest alanurgast tõusev valge vööt. Ülemine vardapoolne kolmnurk on punane, alumine kolmnurk on lasuursinine. Ülemises vardapoolses nurgas on kõndiva amuuri tiigri kujutis.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Sümbolite tähendused.
Lipuvärvid langevad kokku Venemaa lipu värvidega, sümboliseerides Primorje krai ja Venemaa ühtsust. Veel viitavad lipuvärvid Primorje krai ajaloole ja mereäärsele asukohale.
Primorje krai vapp

Primorje krai vapp on Venemaa Primorje krai sümbol. Vapp on kinnitatud 22. veebruaril 1995.
Vapil on kujutatud kuldset ussuuri tiigrit.
Krasnojarski krai vapp

Krasnojarski krai vapp on alates 12. veebruarist 1999 Krasnojarski krai sümboliks.
Krasnojarski krai lipp

Krasnojarski krai lipp on Venemaa haldusüksuse Krasnojarski krai lipp.
Lipp võeti kasutusele 27. märtsil 2000.
Lipu kirjeldus.
Krasnojarski krai lipuks on ristkülikukujuline punane kangas, mille keskel on Krasnojarski krai vapp. Vapi kõrgus on 2/5 lipu kõrgusest. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Krasnodari krai lipp

Krasnodari krai lipp on Venemaa haldusüksuse Krasnodari krai lipp.
Lipp võeti kasutusele 23. juunil 2004.
Lipu kirjeldus.
Plagu on ristkülikukujuline horisontaalsete laidudega trikoloor (ülalt alla: helesinine, vaarikpunane ja roheline). Sinine ja roheline laid moodustavad 1:4, punane 1:2 lipu kõrgusest. Lipu keskel on kollane, oranžide kontuuridega Krasnodari krai vapp. Uue lipuga võeti kasutusele ka uus vapp.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Krasnodari krai lipp aastatel 1995–2004.
Krai endine lipp, mis võeti kasutusele 24. märtsil 1995 ja oli kasutusel 2004. aastani, sarnanes praeguse lipuga, kuid sellel olev sinine laid oli tumesinine. Sinine ja roheline laid moodustasid 1:4, punane 1:2 lipu kõrgusest. Ka vapp erines praegusest.
Pikkuse ja laiuse vahekord oli 2:3.
Krasnodari krai vapp

Krasnodari krai vapp võeti kasutusele 23. juunil 2004.
Algne vapp, millel praegune põhineb, võeti kasutusel 24. märtsil 1995.
Haiti riigipeade loend

Haiti riigipeade loend loetleb iseseisva Haiti riigipäid kuni tänapäevani.
29. detsembrist 1806 kuni 26. oktoobrini 1820 oli Haiti jagatud Põhja- ja Lõuna-Haiti valitsuste vahel. Allpool on esimeses tabelis toodud Põhja-Haiti valitsejad. Põhja-Haiti iseseisvusele tuli lõpp kuningas Henri I surmaga 1820. aastal. Kuid tol perioodil oli Põhja-Haiti kindlam valitsus Haitis. Lõuna-Haitis oli segaduste periood, kus valitsused tekkisid ja kadusid, samas oli Lõuna-Haitis ka mitu valitsust korraga.
2006. aasta taliolümpiamängud

2006. aasta taliolümpiamängud toimusid 10. veebruarist 26. veebruarini 2006 Torinos (Itaalias).
Korraldava linna valik.
Olümpiamänge valivad ROK-i liikmed, kuid nad ei tohtinud ühtki kandidaatlinna külastada, et vältida nende äraostmise katseid. Seetõttu moodustati komisjon, mis kõiki kuut kandidaatlinna külastas ja nendest ülevaate koostas.
ROK-i peaassambleele esitati kaks kandidaati: Sion (Šveits) ja Torino. Kõrvale jäeti Helsingi (Soome), Klagenfurt (Austria), Poprad (Slovakkia) ja Zakopane (Poola). Favoriidiks peeti Sionit, sest ROK asub Šveitsis ja Itaalia pealinn Rooma oli kõigest kaks aastat varem kaotanud 2004. aasta suveolümpiamängude korraldaja valimisel Ateenale.
Torino sai olümpialinnaks 19. juunil 1999, mil Seoulis koos istunud ROK-i peaassamblee valis selle Itaalia linna XX taliolümpiamängude korraldajaks. Torino edestas Sionit häältega 53:36.
Võistluspaigad.
Olümpiavõistlusi peeti 15 spordialal (84 võistlusala) kaheksas linnas:
Medalitabel.
Laskesuusataja Michael Greis Saksamaalt ning lühirajakiiruisutajad Ahn Hyun Soo ja Jin Sun-Yu võitsid kolm kuldmedalit. Kanada kiiruisutaja Cindy Klassen võitis 5 medalit, neist ühe kulla.
Läti ja Slovakkia võitsid oma kõigi aegade esimese medali taliolümpiamängudelt.
Eesti sportlaste osalemine.
Eesti võitis kolm medalit, kõik kullad murdmaasuusatamises. Andrus Veerpalu võitis 15 km klassikalises tehnikas, Kristina Šmigun võitis 10 km klassikalises tehnikas ja 15 km jälitussõidu. Torino taliolümpia on Eestile läbi aegade kõige edukam taliolümpia.
Jaak Mae oli 15 km klassikasõidus 5., Anti Saarepuu sprindis 8., Eesti 4×10 km teatemeeskond oli 8. ja Kristiina Šmigun 30 km vabatehnikadistantsil samuti 8.
Väljaspool murdmaasuusatamist oli Eesti parim koht laskesuusatamise teatemeeskonna 15. koht, individuaalselt Jens Salumäe suusahüpete suurel mäel saavutatud 23. koht.
Iluuisutamises: Jelena Glebova, Diana Rennik, Aleksei Saks 
&lt;br&gt;Kahevõistluses: Tambet Pikkor
&lt;br&gt;Laskesuusatamises: Eveli Saue, Dimitri Borovik, Roland Lessing, Janno Prants, Indrek Tobreluts, Priit Viks
&lt;br&gt;Murdmaasuusatamises: Tatjana Mannima, Piret Pormeister, Kaili Sirge, Silja Suija, Kristina Šmigun, Erkki Jallai, Kaspar Kokk, Peeter Kümmel, Jaak Mae, Priit Narusk, Raul Olle, Aivar Rehemaa, Anti Saarepuu, Andrus Veerpalu
&lt;br&gt;Mäesuusatamises: Tiiu Nurmberg, Deyvid Oprja
&lt;br&gt;Suusahüpetes: Jaan Jüris, Jens Salumäe
Altai Vabariigi vapp

Altai Vabariigi vapp on Venemaa koosseisu kuuluva Altai Vabariigi vapp.
Altai Vabariigi vapp on helesinine, ringikujuline ja kuldkollase äärega. See sümboliseerib Altai taeva igavest sina. Helesinisel taustal on sõõri ülemises osas Kesk-Aasia ühe kõrgema mäe Beluhha valge kolmiktipp, kodumaa ilu ja jõu sümbolid; keskel on valge greif Kan-Kerede, kellel on kuldsed tiivad ja kuldsed laigud kehal, punane rind, punased küünised ja punased laigud jalgadel ning puna-lilla sabaots, must nokk, mustad tiivaotsad, püha päikeselind, kes valvab rahu, õnne ja kodumaa rikkust, kaitseb loomi, linde ja loodust; alumises osas on ornamendina kujutatud Altai kaht kõige suuremat jõge – Katuni ja Bijat koos lisajõgedega; nende kahe ühenduskohas on kollane kolmjalg – tulekolle, mis tähistab kodumaad ning kindlat ja igavest kodu; lained kolmjala all tähistavad Teletsi järve. Jõgede ja järve ornamendid on türkiissinised.
Altai Vabariigi vapp võeti kasutusele 10. juunil 1993.
Altai Vabariigi lipp

Altai Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Altai Vabariigi lipp.
Lipp võeti kasutusele 3. märtsil 1993.
Lipu kirjeldus.
Altai Vabariigi plagu on ristkülikukujuline. Sellel on kujutatud neli horisontaalset laidu: ülemine laid on valge, alumine on helesinine ning nende vahel on veel kaks kitsast triipu, millest üks on helesinine ja teine valge. Laidude laiuste vahekord lipul on järgmine: kitsas sinine ja valge triip kumbki 1:25, alumine sinine laid 1:4 ja ülemine valge 2:3 lipu kõrgusest.
Lipu kõrguse ja laiuse suhe on alates 29. juunist 1994 2:3.
Sümbolite tähendused.
Sinised laiud sümboliseerivad puhtust, taevast, mägesid, jõgesid ja järvi Altais. Valge tähistab igavikku, edasipürgimist, armastust ja rahvaste üksmeelt. Sinine ja valge pärinevad Venemaa lipult ja rõhutavad seda, et Altai Vabariik kuulub Venemaa Föderatsiooni.
Baškortostani Vabariigi lipp

Baškortostani Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Baškortostani vabariigi lipp.
Lipp võeti kasutusele 25. veebruaril 1992.
Lipu kirjeldus.
Plagu on horisontaallaidudega trikoloor, sini-valge-roheline (ülevalt alla). Valge laiu keskel on embleem, millel on kujutatud kollast sõõri, mille sees on lilleõis seitsme kroonlehega. Laiud moodustavad võrdselt 1/3 lipu kõrgusest.
Lipu proportsioonid on 2:3 (kuni 2003 aastani 1:2).
Sümbolite tähendused.
Sinine sümboliseerib erksust, voorust ja mõtete puhtust, valge rahu, avatust ja koostöövalmidust, roheline aga vabadust ja igavest elu. Lilleõis on sõpruse sümbol, tema seitse kroonlehte valgel taustal tähistavad seitset hõimu, kes peavad end ühtseks rahvuseks Baškortostanis. Sõõr ümber õie sümboliseerib igavest liikumist. Sinine ja valge värv pärinevad Venemaa lipult. Sellega näidatakse, et baškiirid on sõprussidemetes Venemaaga juba iidsetest aegadest.
Baškortostani Vabariigi vapp

Baškortostani Vabariigi vapp on Venemaa Baškortostani Vabariigi vapp.
Vapil on kujutatud tõusva päikese taustal Salavat Julajevi ratsamonumenti.
Vapp võeti kasutusele 13. oktoobril 1993.
Dagestani Vabariigi vapp

Dagestani Vabariigi vapp on Venemaa Dagestani Vabariigi vapp.
Dagestani Vabariigi lipp

Dagestani Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Dagestani Vabariigi lipp.
Lipp on ametlikult kinnitatud 26. veebruaril 1994.
Lipu kirjeldus.
Dagestani Vabariigi lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud horisontaalselt kolmeks võrdseks laiuks (trikoloor), ülalt alla roheline, sinine ja punane.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:2.
Sümbolite tähendused.
Roheline, mis on traditsiooniline islami värv, sümboliseerib elu ja Dagestani maa rikkusi. Sinine tähistab merd (Dagestani idaosas on Kaspia meri) ja ilu. Punane sümboliseerib demokraatiat, hariduse jõudu inimkonna loometöös ning mägirahva mehisust ja vaprust.
Hakassia Vabariigi vapp

Hakassia Vabariigi vapp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Hakassia Vabariigi vapp.
Praegu kasutusel olev vapp on vastu võetud 14. juunil 2001.
Vapp kujutab endast hõbedast ümmargust kilpi, mille keskel paikneb punane ovaalne kilp rohelise äärisega (Hakassia naiste rahvuslik kaelaehe), selle ülemises osas on ümar sisselõige. Kilbil on kujutatud valget tiibadega, kuldsete piirjoontega lumeleopardi.
Kilpi kaunistavad külgedelt punaste varte ja roheliste lehtedega kase oksad. Alumises osas paikneb roheline kuusnurkne tahvel kollase äärisega, sellel on kuldne kiri "ХАКАСИЯ". Ülemises osas on aga päikesemärk. Päikesemärk on kuldne ring nelja teravikuga, mille sees on kaks hõbedast sõõri.
Punane kilp sümboliseerib amuletti, mis hoiab ja kaitseb rahvast. Samuti tähistab punane värv loodust ja selle elujõudu. Kilbil olev leopard pärineb iidsetelt koopajoonistelt, ning on mälestus esiaegadest. See sümboliseerib hinge, ideelisust, ustavust, otsekohesust ja mehisust. Päikesemärk sümboliseerib universumit, see on päikese ja valguse sümbol. Kase oksad on painutatud nii, et need lõppevad päikesemärgi juures ja tähistavad jumalikke jõude, millest said alguse mehed ja naised. Need on õnne, heaolu, külluse ja hüvangu sümbolid. Neli kaart okstes kehastavad aastaaegu. Vapi ümmargune kilp aga tähistab igavest eksisteerimist.