Romano Prodi

Romano Antonio Prodi (sündinud 9. augustil 1939 Bolognas) on Itaalia ja Euroopa Liidu poliitik. Ta on olnud aastatel 1996–1998 ja 2006–2008 Itaalia peaminister ja aastatel 1999–2004 Euroopa Komisjoni president.
Romano Prodi sündis kaheksanda lapsena inseneri peres. Ta õppis Milano katoliiklikus ülikoolis õigusteadust ja hiljem Londoni Majanduskoolis (LSE). 
Akadeemiline karjäär.
Akadeemilist karjääri alustas Romano Prodi Bologna ülikoolis majandusprofessorina. Teadustöös uuris väike- ja keskmise suurusega ettevõtete arengut ning tööstuspiirkondi. Hiljem huvitus sellistest teemadest nagu riigi ja turu vahelised suhted, erastamine, hariduse panus majandusarengusse, sotsiaalne ühtekuuluvus, Euroopa integratsioon jne. Oli trükikoja "Societa Editrice Il Mulino" juhataja (1974–1978) ning asutas 1981. aastal majanduskonsultatsioonibüroo Nomisma. 
Ta on olnud külalisõppejõud Harvardi Ülikoolis ja Stanfordi Teadusinstituudis. 
Poliitiline karjäär.
1970. aastatel alustas Prodi oma poliitilist karjääri kristlike demokraatide leeris. Ta oli Giulio Andreotti valitsuses aastatel 1978–1979 tööstusminister. Aastatel 1982–1989 oli ta Tööstusliku Rekonstruktsiooni Instituudi IRI juht. 1990. aastatel osales ta IRI juures Credito Italiano ja Banca Commerciale Italiana erastamisprotsessides. 
Romano Prodi on kirjutanud kolumnistina Itaalia päevalehtedele ja toimetanud majandusajakirja. 1995. aastal asutas ta vasaktsentristliku partei Ulivo (Õlipuu) ja sai 1995. aastal selle peaministrikandidaadiks, võitis valimised ja moodustas valitsuse. 
1999. aastal nimetati ta Euroopa Komisjoni presidendiks. Tema ametiaeg lõppes novembris 2004. Ametiaja jooksul andsid ülikoolid üle kogu maailma talle mitmeid aunimetusi. 
2006. aasta Itaalia parlamendivalimisteks moodustas Romano Prodi vasaktsentristliku koalitsiooni ja võitis valimistel napilt endise peaministri Silvio Berlusconi valimisliitu. On arvatud, et Ulivo (Oliivipuu) võitis tänu liidu loojale Prodile, kes andis itaallastele meediamagnaadist ekspeaministri Silvio Berlusconi juhitud parempoolse Vabadusalliansi kõrval vasakpoolse alternatiivi. Osavalt koondas ta enda ümber liidu, mille kandvaks jõuks olid "Partito della Rifondazione Comunista", "Democratici di Sinistra" (Demokraatlik Vasakpartei), rohelised, katoliiklik valimisliit ja endise peaministri Lamberto Dini juhitud Itaalia Uuenemine. See seguliit Diniga seotud pangategelastest ja äriringkondadest ühelt poolt ning ametiühingutest ja kommunistidest teiselt poolt lõi esimest korda Itaalias suurepäraselt läbi. Oliivipuu saavutas napi enamuse mitte ainult saadikutekojas, vaid ka senatis. Prodi soovis kujundada Itaaliat Saksamaa-sarnaseks föderaalseks vabariigiks ja saada Saksamaa Liitvabariigi liidukantsleriga sarnased volitused, et tugevdad Itaalia täidesaatvaid võimustruktuure. 
Alates 17. maist 2006 oli ta Itaalia peaminister, 24. jaanuaril 2008 astus ta tagasi, kuid jätkas peaministri kohustuste täitmist 8. maini 2008. 
Isiklikku.
Romano Prodi on abielus lapsepõlvesõbranna Flavia Franzoniga, kellega tal on kaks poega – Giorgio ja Antonio.
Tal on mitu hüüdnime, millest tuntumad on "il Professore" (Professor, tema akadeemilise tausta tõttu) ja halvustava alatooniga "il Mortadella" (Bologna spetsiaalne lihatoit).