tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Adenomüoos

Adenomüoos (kreeka k "adeno" – 'nääre' ja "müo" – 'lihas') on günekoloogiline haigus, mille puhul tavapäraselt emaka sisemust vooderdav kude (endomeetrium) kasvab läbi emaka lihaskoest (müomeetriumist). Seejuures jääb endomeetrium funktsionaalseks, täites oma tavapäraseid ülesandeid. Adenomüoosile on iseloomulik emaka anomaalne paksenemine ja suurenemine, millega kaasneb menstruatsiooni ajal suurenenud veritsus ja valu. Valu võib esineda ka menstruaaltsükli teistes faasides, samas paljudel juhtudel ei pruugi haigusega kaasneda sümptomeid.
Adenomüoos on healoomuline, mis tähendab, et sellel puuduvad vähile iseloomulikud tunnused ning see ei põhjusta teadaolevalt vähki (kuigi mõningate uuringute kohaselt on adenomüoosiga patsientidel mõnevõrra suurem endomeetriumi- ja munasarjavähi risk). Küll on adenomüoosi seostatud teise günekoloogilise haiguse – endometrioosiga, mille korral endomeetriumit sisaldavad kolded tekivad väljaspool emakat. Statistiliselt on adenomüoosiga patsientidel suurem tõenäosus kaasuvateks haigusteks, nagu endometrioos, emaka fibroom (müoom) või emaka polüübid. Adenomüoosi seostatakse ka viljatuse mõnevõrra suurenenud riskiga.
Hiljutised uuringud on näidanud, et adenomüoosi näol on tegemist väga levinud günekoloogilise haigusega (esinemissagedus günekoloogi vastuvõtule jõudnud fertiilses eas naiste seas hinnanguliselt 21–34%). Adenomüoosi diagnoositakse enamasti naistel vanuses 35–50 eluaastat, kuid on ka nooremaid patsiente. Diagnoosimiseks kasutatakse tänapäeval mitteinvasiivseid meetodeid nagu magnetresonantstomograafia või vaginaalne ultraheliuuring. Haiguse põhjus ei ole täpselt teada, kuigi on näidatud, et adenomüoosi võivad põhjustada mehaanilised vigastused emaka teatud piirkonnas (nt keisrilõike tulemusena või raseduse katkestamisel kirurgilisel teel).
Adenomüoosi sümptomite leevendamiseks kasutatakse enamasti kas mittesteroidseid põletikuvastaseid valuvaigisteid (nt ibuprofeen, naprokseen) või hormonaalseid kontratseptiive, mis takistavad ovulatsiooni ja seeläbi ka endomeetriumi paksenemist ning edasist menstruatsiooni (see lahendus sobib vaid juhul, kui patsient ei soovi rasestuda). Ägedatel juhtudel võidakse kaaluda kirurgilist sekkumist, kuigi see ei ole tavapärane praktika.
Paikuse kalmistu

Paikuse kalmistu on kalmistu Pärnu maakonnas Pärnu linnas Paikuse alevis.
Paikuse kalmistu on rajatud 2004. aastal.
Akropolise ralli

Akropolise ralli on Kreekas ajaloolise Vana-Kreeka Akropoli piirkonnas läbiviidav rallivõistlus, mis kuulub autoralli maailmameistrivõistluste (WRC) sarja. Ralli toimub tolmustel ja kivistel mägiteedel, tavaliselt kuumal suveperioodil ning on tuntud oma karmide tingimuste poolest.
Ralli iseloomustus.
Võistlusrajad on mägipiirkonnas on ebatasased, kividerohked ja looklevad ning rohke lämmatava tolmuga, mis piirab nähtavust. Võistlusel kasutatavad autod peavad olema erilise vastupidavusega, et läbida kiireid ja kiviseid etappe. Võistlusauto kokpitis võib kuumus tõusta kuni 50 °C. Rasked tingimused panevad võistlejate oskused, kannatlikkuse ja vastupidavuse proovile ning Akropolise rallit võrreldakse tihti tingimuste poolest kurikuulsa Safari ralliga. 
Ajalugu.
Akropolise rallit, mis on üks pikim WRC ralli, on korraldanud alates 1951. aastast Kreeka Motorsports Organization Automobile ja Touring Club (ELPA). WRC sarja kuulub ralli 1973. aastast. Aastatel 2014–2020 siiski Akropolise rallit WRC sarjas ei korraldatud, uuesti toimuvad need võistlused 2021. aastast, Kreeka peaminister Kyriákos Mitsotákis kinnitas, et valitsus on valmis korraldajaid rahaliselt toetama. 
20. sajandil kuni 1990. aastateni oli ralli pikkus kuni 800 võistluskilomeetrit, mida läbiti rasketes tingimustes. Võistluskatsed hõlmasid tuntud piirkondi üle kogu Kreeka nagu Kalabaka, Metéora, Mount Olympus, Atika piirkond, Kesk-Kreeka piirkond ja lõuna pool Peloponnesos. Ralli traditsiooniline start toimus alati Ateena legendaarse Akropoli all ning finiš toimus Panathinaikó staadionil.
Ralli maailmameistrivõistlustele esitatud uute nõudmiste tõttu ja ülemineku tõttu lühematele kiiruskatsetele on 21. sajandil Akropolise ralli hajutatud kindlatesse piirkondadesse, mille lähistel kiiruskatseid korraldatakse. 2005. aastal kolisid ralli peakeskus ja teeninduspark Lamíast Ateena 2004. aasta olümpiamängude spordikompleksi. 2009. aastal viidi rallikeskus Kórinthose kanali lähedal asuvasse Loutraki linna. 2016. aasta European Rally Championship (ERC) hooajaks viidi ralli peakorter tagasi Lamíasse, mille lähedal asuvad tuntud ja klassikalised mägised rallirajad.
Akropolise raali on võitnud mitmed maailma rallikuulsused, teiste seas Walter Röhrl, Björn Waldegård, Ari Vatanen, Stig Blomqvist, Juha Kankkunen, Carlos Sainz, Colin McRae jt.
Rallivõitjad.
Alates 1973. aastast kui ühineti WRC sarjaga.
"aasta, piloot/kaassõitja (automark)"
Andreas Jääger

Andreas Jääger (sündinud 1983) on taskuhäälingu saatejuht (inglise keeles "podcaster"), ajakirjanik ja uhhuu-ekspert. Ta on kirjutanud artikleid ja kolumne ebateadusliku või müstilise maailmavaate esindajaist, keda seostatakse esoteerika, alternatiivravi ja tõendamata uskumustega ning keda rahvasuus kutsutakse uhhuudeks. 
2020. aastal alustasid Märt Koik ja Andreas Jääger taskuhäälingusarja "Võhkarid", milles käsitletakse päevakajalisi teemasid poliitikast kultuurini ja sotsiaalmeediastaaridest ebateaduseni. 2025. aastal kasvas sellest sarjast välja TV6 telesaade "Tele-Võhkarid".
Lisaks on Jääger vedanud ka taskuhäälingusaateid "Herilasepesa" ja "Intiimselt eraelust". Alates 2025. aasta augustist teeb ta koos tiktokker Kristiina Freiga taskuhäälingut "Eluhoolikud".
Matthew Dominick

Matthew Stuart Dominick (sündinud 7. detsembril 1981) on Ameerika Ühendriikide mereväelane, katselendur ja astronaut. 
Dominick lõpetas 2005. aastal San Diego Ülikooli elektrotehnika erialal. Pärast ülikooli lõpetamist, astus Dominick mereväkke ning sai mereväelenduriks. Dominick osales Afganistani sõjas ning hiljem valiti õppima katselendurite kooli. Mereväe piloodina on Dominickil rohkem kui 1600 lennutundi 28 lennukiga ja 400 maandumist lennukikandjale. 
Dominick valiti NASA astronaudiks 2017. aastal. 2024. aastal oli ta SpaceX Crew-8 komandör ning 70. ja 71. ekspeditsiooni lennuinsener.
Hyphodontia quercina

Hyphodontia quercina on taelikulaadsete seltsi kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab tamme lamatüvedel.
Uhhuu

Uhhuu (mõnikord ka "umbluu") tähendab kõnekeeles ebateaduslikke või müstilisi maailmavaateid ja nende esindajaid, keda seostatakse esoteerika, alternatiivravi ja teaduslikult tõendamata uskumustega. Sõna tähistab ka tervisealast valeinfot, ebaravi kirjeldusi ja üleskutseid kasutada tervise parandamiseks alternatiivseid vahendeid, mis võivad kaasa tuua tervisekahju. Sõnal "uhhuu" on nii ajakirjanduses kui ka kõnekeeles negatiivne tähendus.
Sõna kasutamine.
Sõna "uhhuu" ebateaduse tähenduses on president Kersti Kaljulaid kasutanud juba 2017. aastal innovatsioonikonverentsil peetud kõnes, kus ta sõnas, et "internetis levib palju infot, millel pole teaduspõhise meditsiiniga mingit seost" ja "kui vaadata laiemalt meie rahva tervist, mingit üldist vaimset tasakaalu ja ratsionaalset ümbritseva keskkonna adumist, siis uhhuu-kultuuri massiivne pealetung teeb mind tegelikult väga murelikuks. Ja me peame minu meelest päris tõsiselt mõtlema, kuidas sellise info pealetungile ühiskonnana vastu saada."
Eesti ebateaduse levitajaist ehk uhhuudest on humoorikalt kirjutanud Andreas Jääger ja Märt Koik raamatus "Väike Eesti uhhuuraamat ehk millest uhhuud räägivad ja kui jabur see kõik on" (2024). Jäägerit on nimetatud meedias uhhuu-eksperdiks ja eso-skeptikuks. Ta on kirjutanud artikleid ja kolumne ebateaduse levitajaist.
Terviseamet on teinud kampaaniaid "Ära ole #uhhuu!" ja "#uhhuu võib tappa!", millega on juhitud tähelepanu ebaravile ja tervisealase valeinfo levitamisele.
Uhhuu-teemadega tegelevad kodanikuühendused Eestis.
Eestis on süstemaatiliselt uhhuu-teemadega tegelenud MTÜ Eesti Skeptik. See on 2007. aastal loodud mittetulundusühing, mis uurib ja kritiseerib pseudoteadusi ning populariseerib kriitilist teaduslikku mõtlemist. Eesti Skeptik kasutab sõna "uhhuu" eelkäijat "umbluu" ning on andnud välja Umbluu preemiat "Viltune pendel".
Valeinformatsiooni leviku tõkestamisega tegeleb Eestis alates 2023. aastast avalikes huvides tegutsev kodanikuühendus MTÜ Vox Rationis. Nende eesmärkideks on ka tõenduspõhisusel tugineva väitlemise edendamine ja tõenduspõhjata, inimesi potentsiaalselt kahjustavatele sõnumitele ja praktikatele osutamine. Vox Rationis annab välja Juhtlamba auhinda, mis on tunnustus neile, kes andnud märkimisväärse panuse väärinfo vastu võitlemisse ja teaduspõhise mõtlemise edendamisse.
Kringlan

Kringlan on kaubanduskeskus Islandi pealinnas Reykjavíkis Háaleiti og Bústaðiri linnaosas.
Kringlan on suuruselt teine kaubanduskeskus Islandil ja suurim kaubanduskeskus Reykjavíkis. Kaubanduskeskus on ehitatud 1987. aastal, seal on rohkem kui 170 poodi, restorani ja kohvikut. Kaubanduskeskuse pindala on 50 000 ruutmeetrit. Kringlanis asuvad ka Reykjavíki raamatukogu filiaal ja kino "Sambioin". Kringlani kõrval asub Reykjavíki Linnateater.
Silvester Belt

Silvestras Beltė (artistinimega Silvester Belt; sündinud 26. novembril 1997 Kaunases) on Leedu laulja ja laulukirjutaja.
Beltė kirjeldab enda muusikat kui poppi, millel on mõjutusi elektrost, reivist ja tehnost. Ta on nimetanud oma suurimaks eeskujuks Troye Sivani.
2010. aastal osales ta Laste Eurovisiooni lauluvõistluse kohalikus eelvoorus looga “Pi-pa-po”, pälvides 12 osaleja seas kaheksanda koha.
Pärast gümnaasiumi ja muusikakooli lõpetamist õppis ta Juozas Gruodise konservatooriumis. 2017. aastal võitis ta lauluvõistluse “Aš – superhitas”. Järgnevalt kolis ta pealinna Vilniusse, kus osales või töötas mitmes laulu- ja tõsielusaates.
2019. aastal lõpetas ta Londonis maineka Westminsteri Ülikooli ja naasis poolteist aastat hiljem kodumaale, kus sõlmis lepingu plaadifirmaga.
Ta esindas oma koduriiki Malmös toimunud 2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse finaalis lauluga "Luktelk", mis saavutas 26 riigi laulude konkurentsis 14. koha.
Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskond

Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskond oli Tartu Riikliku Ülikooli teaduskond aastatel 1973–1992.
TRÜ ajalooteaduskond moodustati 16.04.1973. aastal, TRÜ rektori 29.08.1973 käskkirjaga kui Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna baasil moodustati kaks eraldi teaduskonda: TRÜ ajalooteaduskond ja filoloogiateaduskond. 
Tartu Riikliku Ülikooli Ajalooteaduskonda kuulus: 1) ajaloo osakond NSVL ajaloo ja üldajaloo kateedriga, 2) psühholoogia (loogika ja psühholoogia kateeder) ja 3) defektoloogia osakond (eripedagoogika kateeder). Kõigis osakondades oli ka kaugõppevorm. Õppetegevuses jagunesid teaduskonnad osakondadeks ja osakonnad kateedriteks. Teaduskonna tööd juhtis dekanaat eesotsas dekaaniga, kelle kinnitas kolmeks aastaks ametisse rektor. Lisaks teaduskondade juurde kuuluvatele erialakateedritele eksisteerisid Tartu Riikliku Ülikooli üleülikoolilised kateedrid.
Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna dekaan oli 1973–1974 Karl Siilivask, 1976–1990 Allan Liim.
Ajalooteaduskonna kateedrid.
1989. aastal nimetati Tartu Riikliku Ülikooli NSV Liidu ajaloo kateeder ümber NSV Liidu rahvaste ajaloo kateedriks ja loodi Eesti ajaloo kateeder.
Eesti Vabariigi taasiseseisvumise käigus toimunud Tartu Ülikooli ümberkorraldustega taastati 1. jaanuaril 1992 ajaloo- ja filoloogiateaduskonna ühendamise teel filosoofiateaduskond, mille koosseisu kuulus ka Tartu Ülikooli ajaloo osakond. 1990. aastate esimesel poolel oli ajaloo osakonnas seitse õppetooli: arheoloogia, arhiivinduse, Eesti ajaloo, etnoloogia, kunstiajaloo, lähiajaloo ja üldajaloo õppetool.
2007. aastal moodustati Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo osakonna baasil Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituut.
Micheldorf in Oberösterreich

Micheldorf in Oberösterreich on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Ülem-Austria liidumaal Kirchdorfi ringkonnas.
Vald kannab oma endiste isandate Jörger von Tolleti perekonna vappi.
Molln

Molln on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Ülem-Austria liidumaal Kirchdorfi ringkonnas.
Seda mäletatakse paigana, kus 1919. aastal toimus salaküttide lahing ja neli inimest tulistati surnuks.
Molln asub Traunviertelis. U. 70 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 20 % on haritav maa.
Valla vahetus läheduses asub "Nationalpark Kalkalpen", sealhulgas Kesk-Euroopa suurim metsaala. Mollnis on külastuskeskus.
Maagaasivaru.
Mollnil on praegu 24 km³ (270 TWh energiat) maagaasivaru. Selle keskkonnamõjud on vaieldavad, samas kui energiajulgeolek ja inflatsioon on EL-is taas peamiste probleemidena esile kerkinud.
Vox Rationis

MTÜ Vox Rationis on avalikes huvides tegutsev Eesti kodanikuühendus, mille eesmärgiks on tõenduspõhisusel tugineva väitlemise edendamine ning valeinformatsioonile osutamine ja selle leviku tõkestamine.
Juhtlamba auhind.
Juhtlamba auhind on MTÜ Vox Rationis tunnustus neile, kes on andnud märkimisväärse panuse väärinfo vastu võitlemisse ja teaduspõhise mõtlemise edendamisse. Auhinnaga tunnustatakse julgeid ja nutikaid teaduspõhise mõtlemise edendajaid – üksikisikuid või asutusi, kes on väärinfo vastu võideldes näidanud üles lamba hoolivust ja karjalooma tarkust. Juhtlamba järel saab kogukond liikuda turvalise, faktitäpse ja teaduspõhise maailma suunas.
Auhinna "Juhtlammas 2024" sai ajakirjanik Tuuli Jõesaar. Auhind anti selle eest, et tema töö ei ole pelgalt informatiivne, vaid ühiskondlikult mõõdetava mõjuga. Tema artiklid on paljastanud väärinfo levitajaid ja ebateaduse ärakasutajaid ning toonud kaasa reaalseid muutusi. Varem on Tuuli Jõesaar pälvinud uuriva ajakirjanduse auhinna ehk Bonnieri preemia lugude eest, mis rääkisid mürgisest kloordioksiidist ning sellest, kuidas vanemad seda ainet laste peal kasutavad.
Ursynów

Ursynów on linnarajoon Varssavi lõunaosas.
Ursynów ühendati Varssaviga 1951. aastal.
Ursynów on suuruselt kolmas Varssavi linnarajoon hõlmates 8,6% linna pindalast. Ursynów on üks kõige dünaamilisemalt arenevaid Varssavi linnarajoone. Üle 25 protsendi Ursynówi elanikest on alla 18-aastased lapsed ja noored ning ainult 7 protsenti on pensionärid.
Białołęka

Białołęka on linnarajoon Varssavi põhjaosas Wisła paremal kaldal. Białołęka piirneb idas Marki linnaga.
Białołęka sai eraldi linnarajooniks 1994. aastal, enne seda oli Praga Północi linnarajooni osa.
Ken Hensley

Kenneth William David Hensley (24. august 1945 London – 4. november 2020 Agost, Hispaania) oli inglise laulja, laulukirjutaja ja muusik.
Ta oli eelkõige tuntud rokkansambli Uriah Heep liikmena. Ta kuulus Uriah Heepi aastatel 1969–1980. Ta mängis ansamblis klahvpille ja kitarre ning oli ansambli üks põhilisi laulukirjutajaid. Tema lauldud on sellised Uriah Heepi laulud nagu "Lady in Black", "Easy Livin'" ja "Stealin'".
Hiljem musitseeris ja mängis klahvpille Hensley veel ansamblis Blackfoot (1982–1984) ning ta tegi kaasa ansamblites W.A.S.P. ja Cinderella. Ta tegi ka soolokarjääri. Tema soolodebüütalbum "Proud Words on a Dusty Shelf" ilmus 1973. aastal.
Hensley suri 75-aastaselt 4. novembril 2020 pärast lühikest haigust.
Bemowo

Bemowo on linnarajoon Varssavi lääneosas.
Omaette linnarajooniks sai Bemowo 1994. aastal, enne seda oli Wola linnarajooni koosseisus.
Charles Misner

Charles William Misner (13. juuni 1932 Jackson, Michigani osariik – 24. juuli 2023) oli ameerika füüsikateoreetik.
Ta lõpetas 1952. aastal Notre Dame'i ülikooli bakalaureusekraadiga. 1957. aastal kaitses ta Princetoni Ülikoolis doktoritöö "Outline of Feynman Quantization of General Relativity; Derivation of Field Equations; Vanishing of the Hamiltonian" (juhendaja John Wheeler).
Misner töötas Princetonis abiprofessorina (1959–1963) ja seejärel asus tööle Marylandi Ülikooli, kus ta edutati 1966. aastal professoriks. Emeriteerus 2000. aastal. Külalisprofessorina töötas ta mitmes institutsioonis, sealhulgas Füüsikaprobleemide Instituudis Moskvas (1971), Oxfordis ja Cambridge'is.
Teadustöö.
Enamik Misneri uurimistööst hõlmas üldrelatiivsusteooria valdkonda. Ta aitas kaasa varajase Universumi mõistmisele (ühena esimestest juhtis tähelepanu horisondiprobleemile) ning topoloogia rollile üldrelatiivsusteoorias, kvantgravitatsioonis ja arvutuslikus relatiivsuses. Kosmoloogia ja topoloogia valdkonnas uuris ta esmalt "mixmaster"'i universumit, mille ta mõtles välja selleks, et paremini mõista varase Universumi dünaamikat, ja töötas välja lahenduse Einsteini väljavõrrandile, mida praegu tuntakse Misneri ruumina. Koos Richard Arnowitti (1928–2014) ja Stanley Deseriga avaldas ta Einsteini võrrandi Hamiltoni formuleeringu, mis jagas Einsteini ühtse aegruumi tagasi eraldatud ruumiks ja ajaks. See võrrandite kogum, mida tuntakse Arnowitti-Deseri-Misneri formalismina, mängib rolli mõnedes katsetes ühendada kvantmehaanikat üldrelatiivsusteooriaga.
Wesoła

Wesoła on linnarajoon Varssavi idaosas. Wesoła asub Wisła paremal kaldal. Idas piirneb Wesoła Sulejóweki linnaga.
Aastatel 1969–2002 oli Wesoła eraldi linn. 2002. aastal liideti Varssaviga.
Viiruse latentsus

Viiruse latentsus (või viiruse peitejärk) on patogeense viiruse võime rakus olla uinunud (latentsus), mida nimetatakse viiruse elutsükli lüsogeenseks osaks. Latentne viirusinfektsioon on püsiva viirusnakkuse tüüp, mida eristatakse kroonilisest viirusnakkusest. Latentsus on mõningate viiruste elutsüklifaas, kus pärast esialgset nakatumist viirusosakeste vohamine lakkab, kuid viiruse genoom jääb organismi alles. Viirus võib uuesti aktiveeruda ja hakata vohama (viraalse elutsükli lüütiline osa), ilma et peremeesorganismi uute kehaväliste viirusosakestega kokku puutuks. Nõnda jääb viirus peremeesorganismi kuitahes pikaks ajaks.
Ivan Kondov

Ivan Kondov (bulgaaria keeles Иван Кондов; sündinud 10. augustil 1968 Sofias) on Bulgaaria poliitik ja diplomaat.
Ta on lõpetanud Rahvausliku ja Maailmamajanduse Ülikooli Sofias (Университет за национално и световно стопанство).
Ta oli aastatel 2017–2021 Bulgaaria suursaadikuks Hispaanias.
3. maist kuni 6. juunini 2023 ja 27. augustist 2024 kuni 16. jaanuarini 2025 oli ta Bulgaaria välisminister.
Henri Veesaar

Henri Veesaar (sündinud 28. märtsil 2004 Tallinnas) on eesti korvpallur. 
Klubikarjäär.
Korvpallitreeninguid alustas Henri Veesaar Audentese Spordiklubis. Tema treener oli Rauno Pehka. Ta võistles PU14-klassi ja PU16-klassi Eesti meistrivõistlustel Audentese Spordiklubi võistkonnas. 
2019. aastal sõlmis 15-aastane Veesaar lepingu Madridi Reali korvpalliakadeemiaga. Reali järelkasvumeeskonna koosseisus võistles Veesaar Hispaania tugevuselt neljandas liigas ehk EBA-s. Aastatel 2020-21 mängis ta 17-aastaselt FIBA U18 Euroopa Challengeri võistlustel ning kogus keskmiselt 16,2 punkti, 11,6 lauapalli, 3,8 blokki ja 2,6 resultatiivset söötu mängus. Noorte Euroliiga finaalturniiril juunis 2021 jõudis Madridi Reali U18 võistkond finaali, kus võitis FC Barcelona eakaaslasi. Mängus osales ka Veesaar (9 p. 9 lp.). Hooajal 2021–2022 kogus ta Reali duubelmeeskonnas mängus keskmiselt 10,2 punkti, mängides 23,3 minutit. Madridi Reali põhimeeskonnas Henri Veesaar mänguaega ei saanud.
Kuna Realiga oli kolmeaastane leping lõppemas, siirdus Veesaar 2022. aastal USA-sse mängima Arizona Wildcatsi ülikoolimeeskonda. Hooajal 2022–2023 osales ta Arizona vahetusmägijana 28 mängus (keskmiselt 7 min., 2,4 p., 1,5 lp.). 2023. aasta sügisel sai Veesaar õnnetult vigastada golfiväljakul ning hooaeg 2023/2024 jäi sisuliselt vahele. 2024. aasta augustis asus taastusravi edukalt läbinud Veesaar taas treenima ning alustas detsembris 2024 mängudega NCAA (National Collegiate Athletic Association) liigas. Seisuga 25. jaanuar 2025 olid tema näitajad: 11 mängu, 161 min., keskmiselt 6,2 p., 4,1 lp., 0,5 bl.
Koondisekarjäär.
Henri Veesaar on mänginud Eesti noortekoondistes U14, U16, U18.
Rahvuskoondise debüüdi tegi Veesaar 28. juulil 2021 mängus Islandi vastu, mille koondis võitis 91:79. Veesaare tulemuseks oli 5 p., 5 lp., 1 rs., 1 bl. Aastatel 2021–2022 pidas ta koondises neli mängu.
Nußbach (Ülem-Austria)

Nußbach on vald "(Gemainde)" Austrias Ülem-Austria liidumaal Kirchdorfi ringkonnas.
Nußbach asub Traunviertelis. U. 21 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 69 % on haritav maa.
Ian Holm

Sir Ian Holm Cuthbert (12. september 1931 London – 19. juuni 2020 London) oli inglise näitleja.
Ta alustas karjääri teatrinäitlejana. 1967. aastal pälvis ta etenduses "The Homecoming" tehtud meespeaosa eest Tony auhinna. 1998. aastal sai nimirolli eest etenduses "Kuningas Lear" Laurence Olivieri auhinna.
Filmikarjääri alustas Holm 1968. aastal. Oma esimeses filmis "The Bofors Gun" tehtud roll tõi talle parima meeskõrvalosatäitja Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna. Sama auhinnaga pärjati ta rolli eest filmis "Tulevankrid" ("Chariots of Fire"; 1981), kus ta kehastas jooksmistreener Sam Mussabinit. Sama rolli eest esitati veel ka parima meeskõrvalosatäitja Oscarile.
Tema teised tuntumad rollid on Ash filmis "Tulnukas" ("Alien"; 1979), preester Vito Cornelius filmis "Viies element" ("The Fifth Element"; 1997) ning Bilbo Paunaste "Sõrmuste isand" ("The Lord of the Rings") ja "Kääbiku" filmiseerias. Animafilmis "Ratatouille" (2007) andis ta hääle peakokk Skinnerile, pälvides rolli eest Annie auhinna. Lisaks mängis ta mitmes telesarjas.
Sam Johnson

Samuel Robert Johnson (11. oktoober 1930 San Antonio, Texas – 27. mai 2020 Plano, Texas) oli USA poliitik ja sõjaväelane (kolonel). Ta oli Vabariikliku Partei liige.
Johnson sündis Texase osariigis San Antonios ja kasvas üles Dallases. 1951. aastal lõpetas ta Dallases Southern Methodist University bakalaureusekraadiga ärijuhtimise alal. Magistrikraadi sai ta 1976. aastal George Washingtoni Ülikoolist.
Aastatel 1950–1979 teenis Johnson USA õhuväes. Hävituslendurina osales ta Korea ja Vietnami sõjas. 1966. aasta aprillis tulistati ta Põhja-Vietnami kohal alla ja jäi koos mitme ameeriklasega ligi seitsmeks aastaks sõjavangi. Vangistuse piinati neid sageli. Vangistuse viimasel 18 kuul oli ta ühes kongis koos hilisema poliitiku John McCainiga.
Aastatel 1985–1991 kuulus Johnson Texase Esindajatekotta. 1991. aastal valiti ta USA Esindajatekotta, kuhu kuulus kuni 2019. aastani. Teda peeti Esindajatekoja üheks konservatiivsemaks liikmeks. Pensionile minnes oli ta vanim USA Kongressi liige. Ta oli viimane Korea sõja veteran, kes USA Kongressi kuulus.
Johnson pälvis sõjaväelase karjääri eest arvukalt tunnustust, sealhulgas kaks Hõbetähte, Distinguished Flying Crossi, Legion of Meriti, Purple Hearti, Bronze Star Medali ja Air Medali.
1950. aastal abiellus ta Shirley L. Meltoniga, kellega oli abielus kuni naise surmani 2015. aastal. Neil oli kolm last.
Vjatšeslav Muhhanov

Vjatšeslav Fjodorovitš Muhhanov (vene keeles Вячеслав Фёдорович Муханов; sündinud 2.oktoobril 1956 Kanašis Tšuvaši ANSV-s) on vene füüsikateoreetik ja kosmoloog.
Ta on lõpetanud Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi füüsikateaduskonna ja kaitsnud 1989. aastal Lebedevi Füüsikainstituudis doktoriväitekirja (sai füüsika-matemaatikadoktori kraadi). 
Muhanov oli aastatel 1989–1992 Tuumauuringute Instituudi vanemteadur ja 1992–1997 ETH Zürichi dotsent. Alates 1997. aastast töötab ta Müncheni ülikoolis astroosakestefüüsika ja kosmoloogia professorina.
Teadustöö.
Aleksei Starobinski 1979. aastal avaldatud uurimus, mille kohaselt Universum võis oma eksisteerimise esimestel hetkedel läbida erakordselt kiire eksponentsiaalse paisumise, inspireeris Muhhanovit ja Gennadi Tšibissovi, kes 1981. aastal ilmunud ühisuurimuses jõudsid järeldusele, et eksponentsiaalselt kiire laienemine venitab väikesed kvantfluktuatsioonid tohutult suureks. Pärast seda suurenevad nende fluktatsioonide amplituudid ja seeläbi muutuvad need galaktikate moodustumise seemneteks.
Inflatsiooni fluktatsioonide uurimine kulmineerus 1985. aastal Muhhanovi uurimusega, milles esitati fluktatsioonide range teooria, mida saab rakendada paljude inflatsioonimudelite, sealhulgas uue ja kaootilise inflatsiooni puhul.
Mory Kanté

Mory Kanté (29. märts 1950 Albadaria – 22. mai 2020 Conakry) oli Guinea laulja.
Ta oli pärit pärimusmuusikute perekonnast. Ta saadeti noorena Guineast Bamakosse Malis, kus õppis ta lisaks laulmisele Lääne-Aafrika keelpilli kora mängimist. Moslemina lisas Kanté oma muusikalisse loomingusse islami muusika mõjusid. 1971. aastal liitus ta Mali ansambliga Rail Band, mille solistiks sai ta pärast Salif Keita lahkumist ansamblist.
1980. aastate alguses kolis Kanté Pariisi. Oma esimese albumi andis ta välja 1981. aastal. Ta sai rahvusvaheliselt tuntuks tänu oma 1987. aasta mandinkakeelsele hittlaulule "Yé ké yé ké", mis jõudis paljudes Euroopa riikides edetabelite tippu. Sellest sai esimene Aafrika singel, mida müüdi maailmas ühe miljoni koopia.
Karjääri jooksul andis ta välja kolmteist sooloalbumit, millest viimane ilmus 2017. aastal. 2014. aastal salvestas ta koos mitmete teiste tuntud Aafrika muusikutega laulu "Africa Stop Ebola", et tõsta teadlikust Lääne-Aafrikas aset leidnud ebolakriisist.
Lee Kerslake

Lee Gary Kerslake (16. aprill 1947 Bournemouth – 19. september 2020) oli inglise muusik, kes oli eelkõige tuntud Inglise rokkansambli Uriah Heepi kauaaegse trummarina.
Ta kuulus Uriah Heepi aastatel 1971–1979 ja 1981–2007, mängides ansambli kõikidel albumitel alates albumist "Demons and Wizards" (1972) kuni albumini "Fallen Angel" (1978) ja albumist "Abominog" (1982) kuni albumini "Magic Night" (2004).
1980. aastate alguses mängis ta Ozzy Osbourne'i kahel esimesel sooloalbumil: "Blizzard of Ozz" ja "Diary of a Madman".
Shirley Knight

Shirley Knight Hopkins (5. juuli 1936 Goessel, Kansas – 22. aprill 2020 San Marcos, Texas) oli USA näitleja.
Ta alustas näitlejakarjääri 1950. aastate teises pooles. Ta oli nomineeritud parima naiskõrvalosatäitja Oscarile ja Kuldgloobusele rollide eest filmides "The Dark at the Top of the Stairs" (1960) ja "Nooruse sulnis lind" ("Sweet Bird of Youth"; 1962). Lisaks mängis ta 1960. aastatel mitmes filmis naispeaosa, sealhulgas "The Couch" (1962), "House of Women" (1962), "The Group" (1966), "The Counterfeit Killer" (1968) ja "Vihmainimesed" ("The Rain People"; 1969). Rolli eest Briti filmis "Dutchman" (1967) pälvis ta Veneetsia filmifestivalil parima naispeaosatäitja auhinna.
Knighti hilisemad tuntumad filmirollid olid filmides "Lõputu armastus" ("Endless Love"; 1981), "Enam paremaks minna ei saa" ("As Good as It Gets"; 1997), "Ja-Ja sõsarkonna jumalikud saladused" ("Divine Secrets of the Ya-Ya Sisterhood"; 2002) ja "Memmepoeg" ("Grandma's Boy"; 2006).
Knight mängis lisaks teatris, astudes üles Broadway ja "Off-Broadway" lavastustes. 1976. aastal pälvis ta rolli eest näidendis "Kennedy's Children" parima naiskõrvalosatäitja Tony auhinna.
Telesarjades ja -filmides hakkas Knight mängima 1950. aastate lõpus. Ta nomineeriti kaheksal korral Primetime Emmy auhinnale, võites selle kolm korda. Rolli eest telefilmis "Indictment: The McMartin Trial" võitis ta Kuldgloobuse. Aastatel 2005–2007 mängis ta populaarses komöödiasarjas "Meeleheitel koduperenaised" ("Desperate Housewives") Bree van de Kampi tegelaskuju ämma.
Aastatel 1959–1969 oli ta abielus produtsendi Gene Perssoniga ja 1969–1998 stsenaristi John Hopkinsiga. Tal oli kaks last.
Georg Reder

Georg Reder VR I/3 (9. veebruar 1876 Tallinn, Harjumaa – 3. november 1966 Ravensburg, Saksamaa) oli trompetist, sõjaväe puhkpilliorkestrite dirigent ja muusikapedagoog.
Haridus.
Ta õppis Moskva konservatooriumi üldkursusel, 1902 lõpetas Peterburi konservatooriumi Aleksander Gordoni trompetiklassi.
Rembertów

Rembertów on linnarajoon Varssavi idaosas. Rembertów asub Wisła paremal kaldal.
Rembertów sai linnaõigused 1939. aastal. 1957. aastal liideti Varssaviga. Omaette linnarajooniks sai Rembertów 2002. aastal.
Rembertów on väikseima elanike arvuga Varssavi linnarajoon.
Bielany

Bielany on linnarajoon Varssavi loodeosas Wisła vasakul kaldal. Põhjas piirneb Łomianki linnaga.
Bielany liideti Varssaviga 1951. aastal. Alates 1994. aastast oli Bielany üks 11-st Varssavi omavalitsusest. Linnarajooniks sai Bielany 2002. aastal.
Wawer

Wawer on linnarajoon Varssavi kaguosas Wisła paremal kaldal. Wawer piirneb lõunas Józefówi linnaga.
Wawer liideti Varssaviga 1951. aastal. 1951–1960 oli Wawer Varssavi linnarajoon. 1960–1994 oli Wawer Praga Południe linnarajooni osa. 1994–2002 oli Wawer üks 11-st Varssavi omavalitsusest nimega Warszawa-Wawer.
Wawer on suurima pindalaga Varssavi linnarajoon.
Trini Lopez

Trinidad López III (tuntud kui Trini Lopez; 13. mai 1937 Dallas, Texas – 11. august 2020 Palm Springs, California) oli USA laulja ja kitarrist.
Ta alustas muusikukarjääri 1950. aastate lõpus. Tema debüütalbum "Trini Lopez at PJ's" ilmus 1963. aastal. Albumilt ilmus tema karjääri suurim hittsingel "If I Had a Hammer", mis jõudis USA-s kolmandale ja Suurbritannias neljandale kohale. Tema teised tuntumad hitid olid "Lemon Tree" (1965), "I'm Comin' Home, Cindy" (1966) ja "Sally Was a Good Old Girl" (1968). Samuti on tuntud tema kaver laulust "La Bamba". Ta andis karjääri jooksul välja paarkümmend albumit, kuid tema karjääri kõige aktiivsem periood jäi 1960. aastatesse.
Tema muusika oli unikaalne segu Ameerika folgist, Ladina-Ameerika muusikast ja "rockabilly"st.
Ta disainis Gibson Guitar Corporationile kaks kitarri. Lisaks tegeles ta näitlemisega, mängides muuhulgas filmis "Räpane tosin" ("The Dirty Dozen"; 1967).
T17E1 Staghound

"Kuuerattalise mudeli kohta vaata artiklit T17 Deerhound."
T17E1 Staghound on Ameerika Ühendriikide soomusauto, mida toodeti teise maailmasõja ajal. Sõja ajal kasutasid seda Briti ja teiste Rahvaste Ühenduse maade väed, kuid mitte ameeriklased. Pärast sõda oli see mitmete riikide sõjavägede teenistuses, mõnel pool kuni 1980. aastateni.
Argo Riistan

Argo Riistan on meediategelane, kes sai tuntuks võltsitud intervjuude avaldamisega Eesti väljaannetes. Võltsinguid põhjendas egomaaniaga, auahne sooviga näha ajalehes intervjuud kuulsusega ja oma nime selle juures.
Haridus.
Lähte Ühisgümnaasiumi 11. klass, jättis keskhariduse lõpetamata. Valdab heal tasemel inglise keelt, samuti saksa, vene, soome ja prantsuse keelt ja loeb lisaks itaalia ja hollandi keelt.
Päris lugude avaldamine.
Intervjueeris filosoof Richard Rortyt ja kirjanik Tom Stoppardit, režissöör Mika Kaurismäki ja briti intellektuaali Alain de Bottonit.
Valelugude avaldamine.
2003. aastal ilmnes, et toona 21-aastane Argo Riistan on erinevates väljaannetes avaldanud intervjuusid rahvusvaheliste kuulsustega, olles sealjuures paljud intervjueeritavate vastused ise kirjutanud. Intervjuud olid tehtud väidetavalt e-kirjade kaudu.
2000. aastal ilmus ajakirjas Arteris intervjuu Briti kirjaniku Alex Garlandiga, kes oli tegelikult intervjuust keeldunud. Sarnased lood ilmusid tšehhi kirjaniku Milan Kunderaga (varem ilmunud intervjuude põhjal), Martin Amise, Breat Easton Ellise, Jean Baudrillard'ga. Arteri toimetaja üritas intervjuude ehtsust kontrollida, kuid ei saanud intervjueeritutelt vastuseid.
Riistan avaldas Eesti Ekspressis väljamõeldud intervjuud Ian McEwaniga. Järgnesid valelood Elia Suleimani, Miloš Formani ja režissöör Peter Jacksoniga. Ekspressis avaldas üle 15 loo, millest neli tunnistas võltsituks.
Sirbis ilmus valeintervjuu miljardär George Sorosega, millest viimase esindajad Sirbi toimetajale ka märku andsid.
Hiljem.
Meesteajakiri DI avaldas 2007. aastal väljaande viimases numbris intervjuu Urmas Otiga. Loo autoriks oli märgitud Argo Riistan. Artikli juures oli märge, et intervjuu on väljamõeldud ja ka autor pole tegelikult Argo Riistan.
Pärimusteater

Pärimusteater ehk pärimusel põhinev teater on teatrisuund, mis lähtub rahvaloomingust ning kasutab pärimuslikku materjali ehk rahvaluulet.
Eestis käivad rahvaluule alla näiteks rahvalaulud, rahvajutud, muistendid, itkud, vanasõnad, mõistatused, ütlused, salmid, uskumused, kombed, rahvamuusika, rahvatantsud ja mängud.
Pärimusteatris on lähtekohaks rahvaluule. Sellest ehitatakse üles lisaks narratiivile ka näitlejatehniline, rütmiline ja ruumiline struktuur. 
Mõiste.
Mõistena on “pärimusteater” pigem uus. Eelkõige on Eestis seda nimetust kasutanud oma töö kohta lavastaja Anne Türnpu ning seda kasutatakse enamasti kindlas teatripraktikute ringkonnas. 
Mõiste “pärimusteater” erineb “pärimusest teatris”. Kui laval kasutatakse mõningaid pärimuslikke elemente (rahvaluule, rahvamuusika) ei ole tegemist otseselt pärimusteatriga. Sel juhul on tegemist rahvaluule kasutamisega ja sellest inspireerumisega ning enamasti pole selle peamine väljund konkreetselt pärimusele keskenduv.
Pärimusteater on konkreetne teatrisuund, mille lavastusliku sisu ja ülesehituse lähtekohaks on pärimuslik materjal, ehk rahvaluule. Pärimusteatrid elustavad ja tutvustavad rahvaluulet, tehes seda teatrilaval. Küll on aga pärimusteatri suund saanud alguse pärimusliku ainese kasutamisest teatrivahendina lavapraktikas. 
Pärimus Eesti teatrites.
Rahvapärimuslikku ainest hakati aktiivselt teatrivahendina lavapraktikas kasutama juba 1960. aastate lõpus. Üks esimesi selliseid lavastusi oli Raivo Trassi “Kui on õnne, siis elame” Draamateatris 1970. aastal. Selles toetuti pigem kommetele, uskumustele ja mängudele. Samal aastal tuli Vanemuise teatris välja Jaan Toominga “Laseb käele suud anda” (August Kitzbergi näidendi “Enne kukke ja koitu” põhjal). Selles lavastuses kõlas vana rahvalaul uudses funktsioonis.
Konkreetsemalt pärimusteatrid kui ettevõtted (mitte vaid üksikud pärimuslikku materjali kasutavad lavastused) on uuem nähtus. 
Pärimusteatrite kuuluvus.
Eestis jagunevad etendusasutused enamasti omandivormi järgi avalik-õiguslikuks, sihtasutusteks, munitsipaal- ja erateatriteks. Eesti pärimusteatrid jagunevad aga mittetulundusühinguteks (Taarka, Obinitsa ja Vaba Vanker) ning sihtasutusteks (Loomine).
Vilniuse mänguasjamuuseum

Vilniuse mänguasjamuuseum (Žaislų muziejus) avati 2012. aastal ja see asub Vilniuse vanalinnas. Tegemist on ühe pere kollektsioonil põhineva eramuuseumiga ning selle rajajateks on Indrė Jovaišaitė-Blaževičienė ja Povilas Blaževičius. 
Ajaloost.
Muuseumi rajamise idee tekkis siis, kui üks asutajatest, Povilas Blaževičius, kirjutas doktoritööd Leedu vanimate mänguasjade teemal. Kirjutamise käigus sai selgeks, et materjal on rikkalik ja võimaldaks Leedu mänguasjade pärandit suuremas mahus tutvustada. Leedus ei olnud tollal ühtegi mänguasja- ega lastemuuseumi ning muuseumi rajamiseks käidi inspiratsiooni kogumas Tartu Mänguasjamuuseumis.
8. märtsil 2010 registreeriti asutus "Mänguasjamuuseum" ("Žaislų muziejus") ja alustati muuseumi ideede avalikkusele tutvustamist. Läks pea kaks aastat, enne kui leiti muuseumile sobiv koht. Vilniuse linnavalitsus toetas ideed ja rentis muuseumile ruumid Vilniuse vanalinnas Šiltadaržio tänaval.
Vilniuse Mänguasjamuuseum avati 7. detsembril 2012. aastal ning 2013. aastal sai muuseum Leedu Muuseumide Liidu täisliikmeks. 
Muuseumi väljapanekud.
Muuseumi esimene näitus oli "Leedu vanimad mänguasjad" ning see baseerus Povilas Blaževičiuse dokotritööl “Mänguasjad ja mängud Leedus, 13.–17. sajandi arheoloogiliste andmete põhjal". Aja jooksul täienes näitus ja avati väljapanek "Lapsed ja tellised", mis põhines uurimusel keskaja lapstööjõu kohta. 
2013. aastal lisandus kiviaja perioodile pühendatud näitusepind ja paar aastat hiljem 19.–20. sajandi lõpule keskenduv näitusepind. 20. sajandil teisest poolest pärinevad originaalmänguasjad moodustavad muuseumi kogudest kõige suurema osa, sest külastajad annetavad muuseumile keldritest või pööningutelt leitud vanu mänguasju. 
Praeguse Vilniuse mänguasjamuuseumi võib temaatiliselt jagada kolmeks:  
1) Leedu arheoloogiliste mänguasjaleidude koopiad, klassikaline klaasitagune väljapanek kombineeritud arvukate „käed külge“ eksponaatidega ning etnograafiliste mänguasjade väljapanek; 
2) ajutiste näituste ja pedagoogilise töö ruum; 
3) 19. ja 20. sajandi mänguasjade väljapanek, suure rõhuga nõukogude perioodi mänguasjadel. Selles ekspositsiooni osas on ka mänguautomaadid (näiteks laevade pommitamine), mis 1960.–1970. aastatel sündinud laste hulgas olid väga populaarsed ja mida muuseumis saab ka kasutada, ning väike raamatukoguruum.
Leedu mänguasjad Eestis.
2015. aastal oli Tartu mänguasjamuuseumis avatud Vilniuse mänguasjamuuseumi näitus "Iidsed Leedu mänguasjad". Leedu 13.–17. sajandi mänguasju tutvustavale näitusele olid välja pandud arheoloogilised leiud, veel eksponeeriti varasemast ajast pärinevate mänguasjade koopiaid ja mängude rekonstruktsioone.
Näitusel olid esindatud sõjateemalised ja spordimänguasjad, mängutööriistad ja –nõud, mängupillid, nukud ja vurrid. Nende esemete originaale säilitatakse erinevates Leedu muuseumides.
Sd.Kfz. 234

Sd.Kfz. 234 on Saksa soomusauto, mida toodeti teise maailmasõja ajal. Sõidukit iseloomustasid kerge soomus, 20-, 50- või 75-mm põhirelv ning Tatra V12-diiselmootor. Sd.Kfz.234 on soomusauto Schwerer Panzerspähwagen kaudne edasiarendus.
Operatsioon Allakäik

Operatsioon Allakäik oli liitlaste kavandatud plaan sissetungiks Jaapani saartele Teise maailmasõja lõpus. 
Plaanitud operatsioon tühistati, kui Jaapan alistus pärast Hiroshimale ja Nagasakile tuumapommide heitmist, Nõukogude sõjakuulutamist ja sissetungi Mandžuuriasse. Operatsioon koosnes kahest osast: operatsioonist Olympic ja operatsioonist Coronet. Operatsioon Olympic pidi algama 1945. aasta 1. novembril ja selle eesmärk oli hõivata Jaapani lõunapoolseima põhisaare Kyūshū lõunapoolne kolmandik, kusjuures hiljuti vallutatud Okinawa saart kasutati vägede koondumisalana. 1946. aasta alguses toimunuks operatsioon Coronet, mille raames oleks vallutatud Honshū saarel Tokyo lähedal asuv Kantō tasandik. Operatsiooni toimumisel oleks tegemist olnud maailma suurima meredessandiga, mis oleks ületanud ka Normandia dessandi ulatuse.
Jaapani geograafia tõttu oli sissetungiplaani sisu selge ka jaapanlastele: nad arvasid ära kõik meredessandi maabumispaigad ning kohandasid vastavalt oma kaitseplaane. Jaapani relvajõud plaanisid viimse meheni kaitsta Kyūshūt, jättes vähe reserve muudeks kaitseoperatsioonideks. Ohvrite prognoosid olid erinevad, kuid olid üldiselt väga suured, alates sadadest tuhandetest kuni üle miljonini liitlaste poolel ja miljoniteni jaapanlaste poolel.
Oberschlierbach

Oberschlierbach on vald "(Gemainde)" Austrias Ülem-Austria liidumaal Kirchdorfi ringkonnas.
Oberschlierbach asub Traunviertelis. U. 59 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 36 % on haritav maa.
Pettenbach

Pettenbach on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Ülem-Austria liidumaal Kirchdorfi ringkonnas.
Pettenbach asub Traunviertelis. U. 16 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 74 % on haritav maa.
Roc-A-Fella Records

Roc-A-Fella Records oli Ameerika Ühendriikide plaadifirma, mis asutati 1996. aastal. Firma asutasid muusik Jay-Z koos äripartnerite Damon Dashi ja Kareem Burke'iga. Roc-A-Fella Records sai üheks mõjukamaks plaadifirmaks hiphopi muusika maailmas, toetades mitmeid edukaid artiste ja avaldades mõjukaid albumeid.
Ajalugu.
Roc-A-Fella Records loodi algselt selleks, et välja anda Jay-Z debüütalbum "Reasonable Doubt", kuna suuremad plaadifirmad olid keeldunud tema muusikat toetamast. Album sai kiiresti kultuslikuks ja pani aluse firma edule. 1990. aastate lõpus ja 2000. aastate alguses kasvas Roc-A-Fella Records kiiresti, allkirjastades uusi artiste nagu Beanie Sigel, Memphis Bleek, Kanye West ja Freeway.
Firma oli tuntud oma innovaatilise turunduse ja artistide toetamise poolest. Roc-A-Fella Recordsi all ilmunud albumid, nagu Jay-Z "The Blueprint" (2001) ja Kanye West "The College Dropout" (2004), said nii kriitikutelt kui ka fännidelt laialdase tunnustuse. 2020. aastal müüsid Damon Dash ja Kareem Burke oma osaluse Roc-A-Fella Recordsist Universal Music Groupile, mis viis firma lagunemiseni. Jay-Z jätkas oma karjääri Def Jam Recordsi all, kus ta oli ka presidendiks.
Pärand.
Roc-A-Fella Records mängis olulist rolli hiphopi muusika arengus, aidates kaasa mitme tänapäeva muusikastari tekkele. Firma oli ka muusikatööstuse ettevõtluse uuendaja, laiendades oma tegevust filmide tootmiseks ja riietusbrändide loomiseks (nt Rocawear).
Sadamatorn

Sadamatorn oli keskaegne Tallinna rannakaitsekindlustus Tallinna sadamas Tallinna lahe rannas, Tallinna elektrijaama kohal. See eksisteeris vähemalt 1372. aastast.
Arhitektuuriajaloolane Rein Zobeli andmetel, kes rekonstrueeris Tallinna keskaegse rannajoone, asus algne sadamakoht Merevärava ees. Algupärane sadam oli tema teooria järgi Mere puiestee ja Ahtri tänava ristmiku piirkonnas, kus vesi oli kõige sügavam.
Sadamatorn hoidis vajadusel tule all neemiku taha sadamasse suubuvaid laevu. Hiljem ehitasid rootslased sadama kaitseks Skoone bastioni ja Stuarti reduudi.
Viimased teated Sadamatornist pärinevad 16. sajandist.
Haabjakoda

Haabjakoda, asukohaga Tori alevikus, Oore tee 6, endises tuletõrjeseltsi hoones on koht, kus tutvustatakse haavapuuvenede ehitamise ja kasutamise ajalugu ning tänapäeva. Koja ekspositsioon selgitab ühepuulootsikute kohta Soomaa üleujutuste alal, kasutust ajaloolisel Pärnu-Peipsi veeteel ja põhjuseid miks on Soomaa haabjakultuur kantud UNESCO vaimse kultuuripärandi nimistusse. Külastajatele võimaldatakse osalemist haabjaehituse tööprotsessis ja haabjasõidu proovimist Pärnu jõel.
MTÜ Haabjakoda asutati 2025. aastal Mehis Borni ja Aivar Ruukeli poolt eesmärgiga säilitada ja edendada haabjate ehitamise traditsiooni.
Jaan Hansla

Jaan Hansla (kuni 1936. aastani Jaan Hansberg; 6. mai 1930 Taali vald, Tori kihelkond, Pärnumaa – 11. veebruar 2007) oli eesti poksija ja poksitreener.
Poksis aastatel 1945–1954 Pärnu Spartakis Hugo Soasepa juhendamisel. Osales 174 kohtumisel, võitis neist 122. 
Sai Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel 1949. aastal kergekaalus (kuni 62 kg) 3. koha ja 1950. aastal sulgkaalus (kuni 58 kg) 2. koha.
Ajateenistuses Nõukogude sõjaväes oli ta aastatel 1952–1953 Astrahani linna ja oblasti meister ning sai Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna meistrivõistlustel 2. koha. 
Poksitreenerina töötas alates 1959. aastast Sindis ja 1964–1975 Pärnu Kalevis. Õpilasi: Priidu Isak.
Oli vabariikliku kategooria poksikohtunik aastatel 1964–1975.
Gennadi Tšibissov

Gennadi Vassiljevitš Tšibissov (vene keeles Геннадий Васильевич Чибисов; 23. september 1946 Moskva – 7. august 2008) oli vene füüsikateoreetik ja kosmoloog.
Ta kaitses 1972. aastal Moskva Füüsika-Tehnika Instituudis kandidaadiväitekirja "Физические процессы на ранней стадии расширения Вселенной" ("Paisuva Universumi varajase staadiumi füüsikalised protsessid").
Aleksei Starobinski 1979. aastal avaldatud uurimus, mille kohaselt Universum võis oma eksisteerimise esimestel hetkedel läbida erakordselt kiire eksponentsiaalse paisumise, inspireeris Tšibissovi ja Vjatšeslav Muhhanovit, kes 1981. aastal ilmunud ühisuurimuses jõudsid järeldusele, et eksponentsiaalselt kiire laienemine venitab väikesed kvantfluktuatsioonid tohutult suureks. Pärast seda suurenevad nende fluktatsioonide amplituudid ja seeläbi muutuvad need galaktikate moodustumise seemneteks.
Digitehnoloogia

Digitehnoloogia ehk digitaaltehnika on arvutitehnika ja elektroonika valdkond, mis tegeleb digitaalsete elektriahelate analüüsi ja ehitusega. Nendes töödeldakse digitaalsignaale, s.t signaale, mis on ajaliselt diskreeditud ja väärtuselt kvanditud. Neid kvantimistasemete väärtusi väljendatakse kahendkoodis (bittides, 0 ja 1). Tuginedes pooljuhttehnoloogia edusammudele hakkas digitaaltehnika analoogsignaalitöötluse funktsioone asendama alates 1950. aastatest ja on seejärel teinud võimalikuks paljud uued signaalitöötlusmeetodid. Digitaallülitused valmistatakse integraallülitustena (kiipidena).
Eelised.
Digitaaltehnika üks eeliseid analoogsüsteemide ees on see, et informatsiooni (andmeid) saab edastada ilma moonutusteta. Näiteks 1-de ja 0-de jadana edastatavat pidevat signaali saab vigadeta rekonstrueerida, eeldusel et edastuskanalis müratase on piisavalt madal.
Digitaalsüsteeme saab juhtida tarkvara abil, lisades uusi funktsioone ilma riistvara välja vahetamata, näiteks tarkvara värskendades. See funktsioon võimaldab kiiresti kohaneda muutuvate nõuetega. Lisaks on võimalik kasutada keerulisi algoritme, mis on analoogsüsteemides võimatud või teostatavad ainult väga suurte kuludega.
Andmete salvestamine digitaalsüsteemides on lihtsam. Digitaalsüsteemide suur häirekindlus võimaldab andmeid kestvalt säilitada ja taasesitada määramata arv kordi. Analoogsüsteemis hakkab infokandja vananemine ja mehaaniline kulumine salvestatud teavet paratamatult kahjustama.
Puudused.
Digiteerimise põhimõttest tulenevalt ei vasta digitaalsignaali tagasimuundamisel saadud analoogsignaal täpselt originaalile, sest toimub andmeväärtuste kesmistamine kvantimisvahemikes. Salvestamine on harilikult seotud digitaalandmete mahu vähendamisega, s.o andmete tihendamise ehk pakkimisega, mis toimub samuti vähemal või suuremal määral kvaliteedi arvel.
Kui faile kasutatakse võrgus pikemat aega, võivad need n-õ digitaalselt kuluda. Andmemaht võib väheneda ja seega kvaliteet halveneda mitmel põhjusel: konverteerimine ühest vormingust teise, metaandmete eemaldamine, fotode puhul ka ümberkadreerimine ja suuruse vähendamine.
Annika Sillaots (turundusjuht)

Annika Sillaots (sündinud 2. märtsil 1974 ) on eesti turundusjuht.
Sümbol (Peirce)

Sümbol (vana kreeka sõnast σύμβολον "symbolon", “märk, tunnus”) viitab tähendust kandvale märgile, mille tähendus ei ole seotud selle otseste omadustega, vaid selle tähenduse määrab kokkulepe või harjumus. Ameerika Ühendriikide semiootiku, teadlase, matemaatiku Charles Sanders Peirce'i järgi on sümbol üks kolmest peamisest märgitüübi kategooriast, millele lisaks kuuluvad indeksid ja ikoonid.
Peirce'i järgi on sümbol märk, mis omab tähendust üksnes seetõttu, et inimesed on sellele tähenduse andnud, tavaliselt läbi sotsiaalse kokkuleppe või harjumuse. Erinevalt ikoonidest ja indeksitest, mille tähendused on seotud visuaalsete või kaudsete omadustega, sõltub sümboli tähendus täielikult kontekstist ja kultuurilisest kokkuleppest.
Peirce'ile oli oluline, et sümbolid ei tohi olla seotud otsese füüsikalise sarnasusega objektiga, millele nad viitavad. Selle asemel on sümboli tähendus seotud inimese mõistusega ja teda ümbritsevate ühiskondlike ja kultuuriliste teguritega.
Peirce'i mudel.
Peirce'i mudelis on kolm peamist märgi tüüpi: ikoonid, indeksid ja sümbolid. Need eristuvad järgmiselt:
Sümbolite näited.
Keelelised sümbolid: Kõik sõnad ja tähendused, mis on seotud keelega, näiteks "armastus", "õnn", "puit".
Teoloogilised ja filosoofilised sümbolid: Nt rist - usk, süda - armastus.
Rahvuslikud sümbolid: Lipud, vapid ja muud rahvuse või kultuuri tunnused.
Veel sümboli mõiste käsitlusi.
Olulised aspektid Peirce'i lähenemises:
Ferdinand de Saussure’i sümboli käsitlus.
Ferdinand de Saussure, Šveitsi keeleteadlane, semioloog ja strukturalismi rajaja, pakkus oma mudeli, milles keel on kui kokkuleppeline süsteem, mis jaguneb sümboliteks, tähistatavaks (mõiste, kontseptsioon) ja tähistajaks (akustiline represatsioon). Sümbolid on Saussure’i järgi erijuhtum märkidest. 
Peamine erinevus Peirce’ist on, et Saussure keskendub peamiselt keelesüsteemidele, kus märgid (ka sümbolid) on suhtelised ja binaarsed: nende tähendus tuleneb nende eristusest teistest märkidest, mitte ainult konventsioonidest.
Ernst Cassireri kultuurifilosoofia.
Ernst Alfred Cassirer, juudi päritolu Saksa filosoof, kultuuriteoreetik ja semiootik, arendas sümbolite käsitlust kultuuriteooria raames. Tema järgi on inimene sümboleid loov ja kasutav olend ning sümbolid on inimkogemuse vahendamise põhialus nagu loomadel instinktid ja aistingud. Cassireri jaoks on sümbolid nii keeles, kunstis, religioonis kui teaduses kultuuri alusstruktuurid. 
Carl Gustav Jungi sümbolite käsitlus.
Carl Gustav Jung, Šveitsi psühhiaater, analüütilise psühholoogia rajaja, käsitles sümboleid sügavalt psühholoogilisest vaatenurgast. Jungile olid sümbolid alateadvuse väljendusvahendid, mis ilmnevad unenägudes, müütides ja kunstis. Sümbolid ei olnud tema jaoks täielikult defineeritavad või ratsionaalselt lahti seletatavad. 
Peirce’i sümbolid põhinevad kokkuleppel ja teadlikul tõlgendamisel, samas kui Jungi sümbolid võivad olla universaalsed ja sõltumatud kokkulepetest.