tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lamba

 
Lamba ('riie', kangas') on malagassi rahvarõivaste põhielement, malagasside tavaline rõivas. See on suur nelinurkne, tavaliselt puuvillast või siidist (traditsiooniliselt kalingurist) kangas. Seda peetakse sarongi kohalikuks variandiks. 
"Lamba" on 4...5 m pikkune, pikiti pooleks lõigatud ja kokku õmmeldud. 
Sõna "lamba" võib malagassi keeles tähistada mis tahes rõivast. 
"Lamba"'t kannavad nii mehed kui ka naised hällist hauani. Kihluse puhul vahetatakse "lamba"'sid.
Mehed kannavad enamasti tumedat vertikaalsete triipudega "lamba"'t. Naised kannavad valget või väga värvilist "lamba"'t sõlmega kinnitatuna kaenalde läbi, ümber pea või ümber vöökoha.
Kui "lamba"'t kantakse õlgadel, langeb üks hõlm üle vasaku õla selja taha. Leina puhul langeb hõlm üle parema õla. 
"Lamba"'de tüübid.
"Lamba"'sid on mitut liiki:
Levik.
"Lamba" on levinud Maskareenidele, eriti Réunionile, kus teda kantakse rannarõivana nagu "pareo"'d. 
Réunioni laulja Pierre Rosely on teinud Henri Ratsimbazafy malagassi "séga"'st "Valge "lamba"" kaveri, mis 1980ndatel oli India ookeani maades menukas.
Friedrich Georg Jünger

Friedrich Georg Jünger (1. september 1898 Hannover – 20. juuli 1977 Überlingen) oli saksa luuletaja ja prosaist. Tema vend Ernst Jünger (1895–1998) oli saksa kirjanik.
Looming.
F. G. Jünger on tuntud eelkõige luuletaja, esseisti ja aforistina. Samas ilmus tema sulest eriti 1920. aastatel ka arvukalt publitsistikat, mis on eelkõige seotud konservatiivse revolutsiooniga, mille üks keskseid ideolooge ta koos oma venna Ernst Jüngeri, Carl Schmitti ja Ernst von Salomoniga oli. Tolle perioodi teostest kõige olulisem ja suurimat vastukaja leidnud on "Aufmarsch des Nationalismus" ('Rahvusluse esileastumine'), 1926), milles Jünger propageerib konservatiivse revolutsiooni rahvusrevolutsioonilist suunda, kirjeldades rahvust eelkõige võitleva liikumisena, millel on oma tahe ning soov valitseda.
Juba samal ajal, kuid eriti teise maailmasõja järel paelusid Jüngerit ökoloogia ja loodushoiu teemad. Heideggeri kõrval loetaksegi saksakeelses kultuuriruumis just F. G. Jüngeri kirjutatud esseed "Die Perfektion der Technik" ('Tehnika täiuslikkus'), kirjutatud 1939, ilmunud 1949) kõige põhimõttelisemat laadi käsitluseks tehnika ja vaimu vahekorrast. Maailma ja inimliigi tuleviku suhtes väljendas ta suurt pessimismi.
Abergele

Abergele on linn Walesis Conwy tervikomavalitsuses. Asub Iiri mere ranniku lähedal Colwyn Bay ja Rhyli kuurordi vahel.
Linna ümbritsevad metsased mäed, mille koobastes elab haruldane nahkhiir väike-sagarnina. Kõrgeim mägi on Moelfre Isaf (317 m).
Kepsleva Poni kõrts

Kepsleva Poni kõrts on paik J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".
Kepsleva poni kõrts asub Voore külas olulise maanteede ristumispaigas. See kõrts on seisnud seal väga kaua ja sealset kõrtsmiku Barliman Butterburi peeti tähtsaks isikuks. Just kõrts oli see paik kus rännuteilt tulnutelt kohalik rahvas uudiseid kuulis, seal puhati ja söödi, joodi.
Kepsleva Poni kõrtsi suunduvad ka kääbikud oma teekonnal ning saavad sealt öömaja ja kehakosutust. Samuti leiab seal aset väike aps, mille käigus Sõrmus Frodole sõrme satub ja ta nähtamatuks teeb, tõmmates sellega nende rännuseltskonnale liiga palju tähelepanu. Samuti kohtuvad kääbikud Kepselva Poni kõrtsis Rühkijaga, kes osutub Aragorniks. Ja just sealse kõrtsmiku kätte on jätnud Gandalf Frodole kirja lootuses, et kõrtsmik Barliman selle ära saadab, mida too aga unustab teha. Saanud kirjast teada, et nad on niigi oma lahkumisega paar kuud hiljaks jäänud, otsustab seltskond kõrtsist kohe hommikul lahkuda. Lisaks on neile Mustad Ratsanikud ehk Sõrmustevaimud juba kannule jõudnud ning Kepselva Poni kõrtsi öömajas kääbiku tubades kõik laiali puistanud neid otsides.
Cittàslow

Cittàslow ('aeglane linn') on 1999. aasta oktoobris Itaalias algatatud liikumine, mille eesmärgiks on elukvaliteedi parandamine linnades vastustades kiiret elutempot, amerikaniseerumist ja homogeenset maailma. 
Liikumine on laienenud Saksamaale, Norrasse, Suurbritanniasse, Poolasse ja mujale.
Cittàslow liikumise liikmeks võivad saada linnad, mille elanike arv ei ületa 50 000.
Barliman Butterbur

Barliman Butterbur on tegelane J. R. R. Tolkieni loomingus.
Barliman Butterbur on Kepsleva Poni kõrtsi omanik. Ta on sõbralik ja väga jutukas, samas tähtis ja austatud isik oma külas. Samuti on ta usaldusväärne, mida näitab tõsiasi, et Gandalf usaldas talle kirja, mille kõrtsmik oleks pidanud Frodo Paunastele edasi toimetama. Kuid kõrtsmikul on alatasa tuli takus ja nii ta unustab kirja saatmata. Selle kirja saab Frodo küll hiljem kõrtsmikult kätte – kui ta ise kõrtsi satub –, aga kahju on juba tehtud, sest kirjas soovitab Gandalf teeleminekuga mitte viivitada ning asuda teele hiljemalt juulis. Kuid kuna Frodo ei saanud kirja õigeaegselt kätte, asub ta teele septembri lõpus – nagu esialgu plaanitud. Gandalfi kiri pidi Frodo teekonda hõlbustama, saates ta varem teele ning oleks vähendanud võimalikke ohte, kuna aga Barliman selle saata unustas, siis saab Frodo edasine tee olema tunduvalt raskem.
Aberaeron

Aberaeron on linn Suurbritannias Walesis, Ceredigioni halduskeskus. Asub Aberystwythi ja Cardigani vahel Cardigani lahe kaldal. 
Linna planeeris ja asutas 1805. aastal Alban Thomas Jones.
Aberaeron on tuntud meetootmise poolest.
Andrew Volstead

Andrew John Volstead (31. oktoober 1860 – 20. jaanuar 1947) oli Ameerika Ühendriikide poliitik.
Ta oli Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige 4. märtsist 1903 kuni 3. märtsini 1923.
Nelonen

Nelonen on Soome eratelekanal. See alustas saateid 1. juunil 1997. Kanali suuromanik on Sanoma. Peamiselt näidatakse Soome ja USA telesarju, kuid kavas on ka uudised, dokumentaalfilmid ja mängufilmid. Kanali tegevust rahastatakse reklaami müümisega.
Gannani Tiibeti autonoomne ringkond

Gannani Tiibeti autonoomne ringkond (hiina 甘南藏族自治州; "Gānnán Zàngzú Zìzhìzhōu") on autonoomne ringkond Hiinas Gansu provintsis. 
2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 51,44% tiibetlased, 41,75% hiinlased ja 6,43% hueid.
Haldusjaotus.
Ringkond jaguneb 1 maakonna õigustega linnaks ja 7 maakonnaks:
Järvekülg

Järvekülg on suguvõsa, mis pärineb Viljandimaalt Viljandi kihelkonnast Viljandi vallast. Nimi pandi 19. sajandi nimedepaneku käigus. Vastavalt 1827. aasta vaherevisjoni andmetele on sellise nime saanud tollaste Kärikotoma ja Kärikomärdi talude omavahel suguluses olevad inimesed, kokku 17 inimest. Tollal kandis suguvõsa nime Jerweküll, kes on tänapäevaste Järvekülgede esivanemateks. Nimetatud talud asusid praeguse Auksi järve lähedal Tallinna–Viljandi maantee ääres.
Infotelefoni 1182 andmetel on Järvekülgede nimele registreeritud telefoniabonemente lisaks Viljandi maakonnas registreeritutele ka Pärnus, Tallinnas, Tartus, Kärdlas, Sauel ja mujal.
Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2018. aasta 11. märtsi seisuga 116 inimest perekonnanimega Järvekülg.
Nimede eestistamine.
Kõik tänapäevased Järveküljed ei põlvne 19. sajandil perekonnanime saanud Järweküllidest. Onomastika Neti andmetel on neljal korral eestistamise käigus antud uueks perekonnanimeks Järvekülg: 4. veebruaril 1938 Nõmmel perekonnanimeks neile, kelle nimi oli varem Likker; 26. juulil 1935 ja 22. märtsil 1938 Pärnus neile, kelle perekonnanimi oli varem Jakobson, ning Tallinnas 12. aprillil 1935 neile, kelle perekonnanimi oli varem Friedmann. Viimasel juhul oli sisuliselt tegemist abielueelse perekonnanime tagasivõtmisega.
Dositheos

Dositheos (ladinapäraselt Dositheus; venepäraselt Досифей) on kreeka mehenimi.
Nime Dositheos on maailma ajaloos kandnud mitmed tuntud inimesed:
Sugupuu

Sugupuu on genealoogilistest andmetest koostatav graafiline kujutis, mis illustreerib sugulussuhteid. Nimi pärineb traditsioonist kujutada suguvõsa puu kujul. Esineb ka teisi graafilisi kujutamise võimalusi, näiteks tabelitena. Sugupuu võib kujutada kas konkreetse isiku kõiki esivanemaid (eellassugupuu, kõukude tabel), konkreetse isiku (kõugu) kõiki järglasi (järglassugupuu) või olla kombinatsioon neist.
Dositheos Gazast

Dositheos Gazast (ka Dositheus Gazast; elas 6. sajandil) oli Palestiina aladel tegutsenud kristlik munk, Abba Dorotheose õpilane, keda austatakse õigeusu kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev on 19. veebruaril.
Konkreetseid fakte tema elust on teada vähe ja needki on läbi põimunud legendidega. Dositheos kasvas üles jõukas, ent paganlikus perekonnas. Teda on kirjeldatud kui välimuselt väga kena ja pikakasvulist noormeest. Kuulnud jutustusi Jeruusalemmast ja sealsetest pühapaikadest, palus ta oma onult, kes oli väepealik, võimalust seda linna külastada. Kui üks väepealiku sõpradest oma naisega Jeruusalemma teele asus, palus onu ka noormehe kaasa võtta.
Legendi kohaselt ilmus talle Jeruusalemma ja selle ümbruse pühapaiku külastades Ketsemanis viimsepäeva kohtu ikooni juures neitsi Maarja. Noor Dositheos olevat temalt küsinud, teadmata, kellega on tegu, kuidas ikoonil kujutatud piinu vältida. Neitsi Maarja vastanud talle, et tuleb paastuda, loobuda lihast ning sagedasti palvetada. Sellest ajast peale hakkas Dositheos neid kolme reeglit järgima.
Tema onu sõdurid, kes nägid teda ranget paastu pidamas, tegid talle selgeks, et taoline eluviis sobib kloostrielanikule, mitte ilmalikule inimesele. Dositheos paluski siis ennast kloostrisse juhatada, teadmata ise, mida klooster endast kujutab. Sõdurid viisid ta Gazasse Abba Seridose kloostrisse. Kloostriülem Seridos andis ülesande noormehega vestelda abba Dorotheosele, kes selgitas välja, et Dositheose ainus motiiv kloostrisse tulekuks oli oma hing päästa.
Abba Seridose otsuse kohaselt võiski Dositheos kloostrisse jääda. Tema õpetajaks määrati Dorotheos ja koos hakkasid nad haigete eest hoolitsema. Tol perioodil on teda kirjeldatud kui vaikset ja igas töös osavat noormeest. Kui ta ka vahel mõne haige peale pahandas, olevat ta seda kaua ja siiralt nuttes kahetsenud. Dorotheose juhendamisel saavutas ta ülima alandlikkuse, olles täiuslik kuulekuses ning öeldes lahti kõigist omakasupüüdlikest soovidest ja ihadest.
Dositheosele ei olnud aga määratud kaua elada. Pärast viit aastat kloostris haigestus ta ise raskelt ja hakkas verd köhima. Kui ta hakkas surema, palus ta õnnistust vaimulikult isalt Barsonophios Suurelt, kes elas samas kloostris. Too lasi tal rahus minna, paludes seejuures, et Dositheos palvetaks Jumala ette jõudes tema ja teiste kloostrivendade eest. Nii tunnistas püha Barsonophios juba Dositheose surma eel viimase pühadust.
Rahvusrevolutsionäärid

Rahvusrevolutsionääride üldmõiste alla on koondatud rühm 1920. aastatel Saksa poliitilisse publitsistikasse ja kirjandusse astunud literaate. Tuntuimad neist on Ernst Jünger, Friedrich Georg Jünger, Franz Schauwecker, Friedrich Hielscher, Ernst von Salomon. Rahvusrevolutsionäärid moodustasid ühe osa laiemast, konservatiivse revolutsiooni nime kandvast poliitilis-filosoofilisest voolust.
Mõiste sai kindlama sisu alles 1950, mil ilmus konservatiivse revolutsiooni ühe peamise asjatundja Armin Mohleri raamat "Konservatiivne revolutsioon Saksamaal 1918–1932" ("Die Konservative Revolution in Deutschland 1918–1932").
Mohleri definitsiooni järgi kujutavad rahvusrevolutsionäärid endast konservatiivse revolutsiooni nooremat ja radikaalsemat etappi, mis oma tipu saavutas 1920. aastate keskel. Selle tähiseid on 1926 Friedrich Georg Jüngeri sulest ilmunud essee "Rahvusluse esileastumine" ("Aufmarsch des Nationalismus").
Konservatiivse revolutsiooni teise etapi ja mõnevõrra mõõdukama suuna moodustavad nn. noorkonservatiivid. Tinglikuks veelahkmeks kahe suuna ja perioodi vahel võibki lugeda 1927. aastat, mil anti välja noorkonservatiiv Edgar Julius Jungi raamat "Alaväärtuslike võim" ("Die Herrschaft der Minderwärtigen").
Mädamürk

Mädamürk on perekonnanimi, mis pärineb Viljandi kihelkonnast Viljandi vallast (originaalkuju Mäddamürk). Põlistalu nimi enne nimedepanekut oli Saardepawle talu..
Nimede eestistamisel anti Mädamürgi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Arusalu, Mandra, Mürk, Mändla ja Rünk.
Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 15 inimest perekonnanimega Mädamürk. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis 14 inimest (6 meest ja 8 naist) perekonnanimega Mädamürk. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Mädamürk Eestis 6 mehel ja 8 naisel.
Otepää Vabadussõja mälestussammas

Otepää Vabadussõja mälestussammas on Otepääl asuv Vabadussõjas langenud sõduritele pühendatud monument. Mälestussammas asub Otepää kiriku juures.
Mälestussamba kavandi tegi Voldemar Mellik ja samba valmistas kiviraidur Peeter Veeber. Sammas avati 10. juunil 1928. Mälestussammas lõhuti 17. juunil 1950 ja osad maeti sinnasamasse.
3. augustil 1988 leiti samba obelisk. 
Uue samba projekteeris R. Unt. Mälestussamba taasavamine toimus 15. juulil 1989. Mälestussammas on algse monumendi koopia. Mälestussamba obelisk on originaal. Asub esialgsest paigast veidi kesklinna pool, sest vana koht jääb tehase maa-alale.
Kornelius (Titov)

Kornelius (vene keeles Корнилий; kodanikunimega Konstantin Ivanovitš Titov, Константин Иванович Титов; sündinud 1. augustil 1947 Orehhovo-Zujevos) on Venemaa vanausu vaimulik, alates 2005. aastast Vene Õigeusu Vanausuliste Kiriku Moskva ja kogu Venemaa metropoliit. 
Ta lõpetas 1976. aastal Moskva automehaanika instituudi ja töötas kuni 1997. aastani tehase tehnilise kontrolli osakonna ülemana. Nooruses oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige.
1997. aastal pühitseti ta diakoniks ja 2004. aastal preestriks. 2005. aastal, enne Moskva ja kogu Venemaa metropoliidiks saamist, oli ta lühikest aega Kaasani ja Vjatka piiskop.
Korneliust autasustati 22. veebruaril 2013 Sõpruse ordeniga. 27. juulil 2017 nimetati ta Orehhovo-Zujevo aukodanikuks. 9. juunil 2022 pälvis ta Venemaa Föderatsiooni riikliku preemia.
Kornelius toetab avalikult Venemaa sissetungi Ukrainasse. Tema arvates tapetakse Ukrainas inimesi pelgalt selle eest, et nad mõtlevad ja räägivad vene keelt. Kornelius kutsus ukrainlasi üles relvi maha panema ning lõpetama see genotsiid ja hullumeelsus.
Huulõielised

Huulõielised ("Lamiaceae" Martinov, nom. cons. "Labiatae" Juss.) on õistaimede sugukond, kuhu kuulub umbes 210 perekonda umbes 3500 liigiga. Huulõielisi on traditsiooniliselt peetud fülogeneetiliselt lähedaks raudürdilistega, kuid viimase aja molekulaargeneetilised uuringud on näidanud mitmete raudürdiliste perekondade kuulumist huulõieliste sugukonda ning allesjäänud on lähedalt suguluses pigem teiste iminõgeselaadsete seltsi sugukondadega.
Enamik huulõielisi on rohttaimed, kuid esineb ka poolpõõsaid jt eluvorme.
Huulõielistele on omane neljakandiline vars ning lehed on vastakuti. Õied on sügomorfsed ja huuljad, millest ka nimetus. Sageli paiknevad õied võsu tipuosas. Huulõieliste viljaks on pähklike.
Võhumõõgalised

Võhumõõgalised ("Iridaceae") on üheiduleheliste õistaimede sugukond. 
Võhumõõgalisi on teada umbes 80 perekonda 1500 liigiga; levikult on sugukond kosmopoliitne. Sellesse sugukonda kuuluvad teiste seas gladioolid, iirised, krookused.
Dmitri Jarošenko

Dmitri Vladimirovitš Jarošenko (vene keeles Дмитрий Владимирович Ярошенко, sündinud 4. novembril 1976 Makarovis Sahhalini oblastis) on Venemaa laskesuusataja. 
Jarošenko on tulnud kaks korda maailmameistriks 4x7,5 km teatesõidus aastatel 2007 ja 2008. Lisaks sai ta 2008. aasta MM-il pronksmedali segateatesõidus. 
Maailma karikasarjas on Jarošenko võitnud ühe etapi. 
2008. aastal sai ta karikasarja üldarvestuses teise koha. 2007. aastal võitis ta karikasarjas jälitussõitude arvestuses väikese karika.
Jarošenko hakkas laskesuusatamisega tegelema 11-aastaselt. 
Dopinguskandaal.
2008. aasta detsembris toimunud Östersundi MK-etapil Jarošenkolt võetud dopinguproov osutus positiivseks. 13. veebruaril 2009 kinnitas Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit (IBU) kolme Vene laskesuusataja – Dmitri Jarošenko, Albina Ahhatova ja Jekaterina Jurjeva – vahelejäämist dopinguga. Karistused määratakse pärast IBU tutvumist kõigi materjalidega, mis alaliidule Lausanne'i laboratooriumist saadetakse.
Isiklikku.
Dmitri Jarošenko on 182 cm pikk ja kaalub 76 kg. Ta elab Hantõ-Mansiiskis.
MICHAEL

MICHAEL ("Multilingual Inventory of Cultural Heritage in Europe") on Euroopa Komisjoni rahastatud Euroopa Liidu riike hõlmav kultuuriportaal, mis võimaldab ligipääsu Euroopa Liidus asuvatele raamatukogude, arhiivide ja muuseumide digitaalsetele kultuuripärandi kogudele.
Kataloogi valdkonnad.
MICHAEL on kataloog peaasjalikult muuseumite, raamatukogude ja arhiivide digitaalse kultuurpärandi kogudest. Kultuuripärandi materjali kirjeldus hõlmab nii digiteeritud füüsilist materjali (näiteks fotod, arhiividokumendid, kaardid, objektid, arheoloogilised objektid) kui ka materjali, mis on digitaalselt sündinud (nt helisalvestised, video, teaduslikud andmed).
Kogusid on kirjeldanud kultuuriasutustes töötavad spetsialistid või regionaalsete/riiklike kultuuriasutuste lepingulised kataloogijad. Kirjed sisaldavad digitaalse materjali detailset kirjeldust, piirkondlikku kattumist, olulisi seoseid (nt kuulsad inimesed või sündmused), infot materjali säilitamisest, juurdepääsust ja asukohast.
MICHAEL-i eesmärk on Euroopa kultuurisektori seni laialipaisatult asuvate digikogude allikate koondamine ühte kataloogi.
Riiklikud ja üleeuroopalised veebiportaalid.
MICHAEL-i kataloogile on juurdepääs Euroopa kultuuriportaali kaudu – see liidab omavahel kataloogid, mis on ette valmistatud projektis osalevate EL riikide poolt. 2008. aasta märtsis sisaldas MICHAEL kolme Euroopa riigi – Prantsusmaa, Itaalia ja Suurbritannia – riiklikke portaale. Projektiga liitunud 13 riiki avavad oma kataloogid 2008. aasta lõpuks.
Iga riik peab avama riikliku MICHAEL-i portaali, mis sisaldab vaid selle riigi kogusid.
Projekti juhtimine.
MICHAEL-i projekt loodi Euroopa Komisjoni eTEN-programmi toetusel. Projekti algusjärgus 2004. aastal osalesid kolm riiki: Prantsusmaa, Itaalia ja Suurbritannia. Projekti teises ringis 2006. aasta juunis liitusid 11 Euroopa riiki: Tšehhi, Soome, Saksamaa, Kreeka, Ungari, Malta, Holland, Poola, Portugal, Hispaania ja Rootsi. Hiljuti liitusid projektiga Belgia (Flandria), Eesti, Läti ja Bulgaaria.
2007. aasta juunis loodi MICHAEL-Culture AISBL, mis jätkab MICHAEL-i Euroopa teenuse hooldamist ja arendamist.
Jüri Adams

Jüri Adams (sündinud 22. novembril 1947 Tartus) on Eesti poliitik. Ta oli Riigikogu VII, VIII, IX ja XIII koosseisu liige.
Haridus ja töökohad.
Jüri Adams lõpetas Tartu Kaugõppekeskkooli (1966), õppis Moskva Riiklikus Ülikoolis matemaatikat ja Tartu Riiklikus Ülikoolis inglise filoloogiat. Lõpetas Kaarepere Sovhoostehnikumi metsatehnikuna (1982).
Jüri Adams on töötanud muu hulgas õpetaja, metsavahi ja katlakütjana.
Poliitiline tegevus.
Ta on olnud ERSP, Isamaaliidu ja IRLi liige. Alates 15. oktoobrist 2014 kuni 2019. aasta märtsini oli ta Eesti Vabaerakonna liige.
Kuni vahetult Eesti taasiseseisvumisele eelnenud ajani osales Jüri Adams vastupanuliikumises ja põrandaaluses vabas ajakirjanduses. Muu hulgas tõlkis ta eesti keelde MRP salaprotokollid. 1978. aastal asutas ta ajakirja "Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis".
1988. aastal oli Jüri Adams üks Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei programmi ja põhikirja koostajaid ning asutajaid, seejärel ERSP aseesimees. 
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi aseesimees.
Aastatel 1991–1992 oli Jüri Adams Põhiseaduse Assamblee liige. Ta on Eesti põhiseaduse projekti peamine autor.
Aastatel 1992–2003 oli ta VII, VIII ja IX Riigikogu liige, VII ja IX Riigikogu koosseisus oli ta õiguskomisjoni esimees.
Aastatel 1994–1995 oli ta Andres Tarandi valitsuses justiitsminister.
Aastatel 2003–2014 ei osalenud Jüri Adams aktiivses poliitilises tegevuses. 
Jüri Adams on üks Jaan Tõnissoni Instituudi asutajaid ning alates 2007. aastast selle nõukogu esimees.
Isiklikku.
Jüri Adams on Valmar Adamsi poeg.
Jerweküll

Jerweküll on koha- ja isikunimi:
Konstantin Titov

Konstantin Aleksejevitš Titov (Константин Алексеевич Титов; sündinud 30. oktoobril 1944 Moskvas) on Venemaa poliitik, Samara oblasti kuberner 1991–2007.
Ta on lõpetanud insenerina Kuibõševi avioinstituudi ja töötanud teadustöötajana.
Poliitikuna on ta korduvalt parteid vahetanud. 2005. aastast on ta Ühtse Venemaa liige. Kandideeris 2000. aasta Venemaa presidendivalimistel ja kogus 1,47% häältest.
2004. aastal süüdistati teda ametivõimu kuritarvitamises seoses 300 miljoni rubla laenamisega oblasti vahenditest. Uurimise käigus muutus tema roll süüdistatavast tunnistajaks.
Qiqihar Shi

Qiqihar Shi (齐齐哈尔) on 2. järgu haldusüksus (ringkonna õigustega linn) Hiinas Heilongjiangi provintsis.
Haldusüksuse keskus asub Longsha linnarajoonis.
Haldusjaotus.
Linn jaguneb 16 maakonna tasemel haldusüksuseks: 7 linnarajooniks (区/區 qū), 8 maakonnaks (县/縣 xiàn) ja 1 maakonnaõigustega linnaks (县級市/縣級市 xiànjí shì).
Revalsche Zeitung

Reval(i)sche Zeitung (hääldus [reevalše tsaitung]) oli Tallinnas aastail 1860–1940 ilmunud saksakeelne päevaleht.
"Revalsche Zeitung'i" esimeseks väljaandjaks oli Lindforsi pärijate trükikoja ärijuht J. N. Pachmann. Ajaleht ilmus algusest peale päevalehena.
Pachmann kutsus toimetajaks Eestimaa kubermanguvalitsuse ametniku Friedrich Nikolai Russowi, kellel oli ajakirjandustöö kogemus ja Russow omakorda kutsus toimetuse liikmeiks juristi ning ajaloolase Thomas Wilhelm Greiffenhageni ja Oskar Riesemanni.
Ajaleht on ilmunud ka järgmiste pealkirjade all:
Ajaleht lõpetas ilmumise 31. mail 1940 ja alates 1. juunist 1940 hakkas Baltimaadesse jäänud sakslastele ilmuma uus ajaleht Ostsee-Zeitung, mis ilmus kuni 1. augustini 1940.
Linda-Neitsi kivi

Linda-Neitsi kivi ehk Lodikivi (ka "Linnamäe kivi") on looduskaitsealune rabakivist hiidrahn ja püha kivi Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas ning kihelkonnas Kallukse külas.
Rahnu ümbermõõt on 25,6 m, pikkus 9,3, laius 7,3 m, kõrgus 6,5 m, maapealse osa maht 144 m³.
Rahn meenutab mäkke ronivat hiidkilpkonna. See on põhiplaanilt munakujuline, servad ulatuvad kõikjal üle põhiplaani. Kõige kaugemale üle maapinnakontuuri ulatub kivinukk lõunaküljel (3–4 m), kus on rahnust lahti murdunud üks kild. Lamedaim on loodekülg (40–50°), kõrgeim punkt on lõunanurgas. Rahnu läbivad rohked lõhed, mis suuremalt jaolt on horisontaalsed. Edelaküljel esineb süvendeid ja vagusid, põhjaküljel on serva all roostene lõhepind. 
Lodikivi paikneb Sootaguse kõrgeima künka nõlva alumises osas, kus pinnaseks on kruus-liivmoreen. Rahn istub pinnases. Nõlva kalle on 15–20° loodesse.
Rahn võeti 1938. aastal üksikobjektina looduskaitse alla ning jääb Kallukse maastikukaitseala territooriumile.
Pärimus.
Rahvajutu järgi olnud rahn varem suurem ja selle alla olevat maetud kulda. Seetõttu olevat kunagi kohalikud inimesed kaevanud kivi külje alla õõnsuse ja teinud seni tuld, kuni rahnu ots lõhkenud ja purunenud. Pärast seda olevat rahn hakanud vajuma sügavamale maasse. Ühe jutu järgi löönud pikne kivi küljest tüki ära, see juhtunud 19. sajandi keskpaiku.
Kivi praegusele kohale sattumist on selgitatud hiidneitsi põllepaelte katkemisega. Teises variandis on neitsi asendatud Kalevi naise Lindaga. Kord otsustanud Kalev koos oma sõpradega hakata linna ehitama ja küsinud targalt nõu. Tark öelnud, et kivid peab põlles kokku kandma neitsi seisuses Linda. Nii hakanudki Linda tööle. Kord kivikogumisel juhtunud Linda nägema suurt kivimürakat, kuid vaevalt oli ta saanud kivi põllesse, kui paelas rebenesid ja rahn jala peale kukkus ning mööda mäekülge alla veeres oma praegusele asukohale.
Kord karjatanud poiss ja tüdruk sigu. Hakanud sadama ja välku lööma. Lapsed jooksnud koos ühe põrsaga Lindakivi karniisiga kivinuki alla varju. Piksetaat vihastanud ja saatnud tulinoole kivi pihta. Kild matnud lapsed koos põrsaga enda alla ja seal on nad siiani.
Vanasti oli Lindakivi ümbrus populaarne kohtumispaik, seal peeti ka pidusid ja pildistati. Rahnu harjal olla "neitsi voodi" – kolmnurkne lame pind.
Gregor Arbet

Gregor Arbet (sündinud 19. juunil 1983 Tallinnas) on eesti endine elukutseline korvpallur, 2020. aastast TalTechi korvpalliklubi spordidirektor ja meeskonna abitreener.
Aastatel 2002–2019 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Arbet esindas enamiku klubikarjäärist BC Kalev/Cramot, kuid mängis ka Saksamaa ja Kreeka klubides.
Klubikarjäär.
Arbet alustas klubikarjääri Korvpalli Meistriliigas Ehitustööriistas ja Tallinna Kalevis, kuni siirdus 2004. aastal Saksamaa kõrgliigaklubisse TSK Würzburg. Seejärel naasis Arbet Eestisse, kus pärast ühte hooaega Dalkia/Nybitis liitus BC Kalev/Cramoga, kelle rivistuses mängis aastatel 2006–2013.
Hooajal 2007/08 olid Arbeti keskmised näitajad Kalev/Cramos Eesti Korvpalli Meistriliigas 8,9 punkti, Balti liigas 4,2 punkti ning ULEB Cupil 8,3 punkti mängus.
2013. aasta jaanuaris siirdus Arbet Kreeka kõrgliigasse, kus mängis esmalt Kavalas (2013) ja seejärel Rethymno Aegeanis (2013–2014). Pärast seda naasis Arbet aastateks 2014–2018 Kalev/Cramosse, misjärel esindas profikarjääri viimased kaks hooaega TalTechi korvpalliklubi.
Koondisekarjäär.
Gregor Arbet kuulus aastatel 2002–2019 Eesti korvpallikoondisse. 
2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel tõi Arbet koondise resultatiivseimana keskmiselt 11,6 punkti ja 2,4 lauapalli mängus ning Eesti saavutas 20. koha.
Rait Keerles

Rait Keerles (sündinud 22. novembril 1980 Paides) on eesti endine elukutseline korvpallur. 
Keerles on tulnud kuus korda Eesti meistriks, mänginud ka Saksamaa ja Rumeenia klubides ning kuulunud Eesti korvpallikoondisse.
Haridus.
Keerles lõpetas 1998. aastal Eesti spordigümnaasiumi ja 2004. aastal rahvusvahelise ärijuhtimise alal Eesti-Ameerika Ärikolledži.
Korvpallitreeninguid alustas Enn Lehtpuu eestvedamisel. Keskkooliõpingute ajal kuulus aastatel 1997–1998 USA-s Logani keskkooli meeskonda.
Klubikarjäär.
Keerles on mänginud Kalevi, Ehitustööriista, Kalev/Cramo, Rakvere Tarvase ja TYCO Rapla meeskonnas. Keerles on tulnud aastatel 1998, 2005, 2006, 2009, 2011 ja 2013 Eesti meistriks, saanud meistrivõistlustel 2007. ja 2008. aastal hõbeda ning 2010. ja 2015. aastal pronksi. Aastatel 2005–2008 Eesti karika võitnud Keerles saavutas 2013. aastal Balti liigas 3. koha.
Keerles on hooajal 2011/12 mänginud Saksamaa 2. Bundesliga meeskonnas Gloria Giants Düsseldorf ja 2014. aastal Rumeenia meeskonnas Rovinari Energia, kellega võitis 2014. aastal ka karika.
Statistikat.
Hooajal 2007/2008 olid Keerlese keskmised näitajad Eesti Korvpalli Meistriliigas 10,5 punkti, Balti liigas 5,4 punkti ja ULEB Cupil 7 punkti mängus.
Hooajal 2010/2011 olid tema keskmised näitajad Korvpalli Meistriliigas 20,8 minutit, 10,1 punkti ja 5,6 lauapalli mängus.
Koondisekarjäär.
Keerles kuulus 2009. ja 2011. aasta Euroopa meistrivõistluste valikmängudes Eesti korvpallikoondisse.
Mobb Deep

Mobb Deep oli Ameerika Ühendriikide hiphopansambel, mille liikmed olid räpparid Havoc ja Prodigy. Enne lahkuminekut avaldasid nad lugusid plaadifirma G-Unit Records kaudu.
Elulugu.
Havoc ja Prodigy hakkasid räppima 1980. aastate lõpul, kui nad kohtusid New Yorgis keskkoolis õppides. Prodigy hakkas räppima ja Havoc võttis enda peale produtseerimise ja DJ töö. Algul oli ansambli nimi Poetical Profits, hiljem muutsid nad selle Mobb Deepiks. Mõlemad liikmed olid alles 17, kui andsid välja oma esimese albumi "Juvenile Hell". Albumit müüa aga ei õnnestunud.
Edasine tegevus.
Mehed jätkasid räppimist ja tõusid varsti ka muusikaedetabelitesse. Ansambli lood kirjeldasid enamasti elu tänaval või kuritegevust. Esimeseks suureks läbilöögihitiks sai lugu "Shook Ones Pt. II". Nende kolmas album "Hell on Earth", mis tuli välja 1996. aastal, jõudis Billboardi edetabelis kuuendale kohale. Albumil tegid kaasa ka teised tuntud räppansamblid ja räpparid.
1999. aastal andis kollektiiv välja albumi "Murda Muzik". Album tõusis Billboard 200 muusikaedetabelis kolmandale kohale ja eriti tuntuks sai lugu "Quiet Storm". Lisaks bändi albumile tõi Prodigy turule ka oma esimese sooloplaadi.
2003. aastal hakkas ansambel salvestama koostöös plaadifirmaga Jive Records ning andis välja albumi "Free Agents: The Murda Mix Tape".
G-Unit Records.
2005. aasta juunis üllatasid mehed oma fänne, kui ütlesid, et ansambel hakkab lugusid tegema G-Unit Recordsi all. 50 Cent ja Mobb Deep väljendasid üksteisele lojaalsust sellega, et lasid teha oma kätele tätoveeringud. Prodigy lasi kirjutada "G-unit" ja 50 Cent "Mobb Deep".
Mobb Deepi album "Blood Money" anti välja 2. mail 2006. Albumil tegid kaasa G-Uniti liikmed 50 Cent, Lloyd Banks, Tony Yayo ja Young Buck, peale G-Uniti veel ka Mary J. Blige ja Nate Dogg.
2006. aasta novembris sai Mobb Deep esimeseks Ameerika räppansambliks, kes on Indias esinenud.
Diskograafia.
Stuudioalbumid
Muud albumid
Valmo Kriisa

Valmo Kriisa (sündinud 18. mail 1974 Pärnus) on eesti endine elukutseline korvpallur, kes on mänginud nii Eesti, Rootsi kui ka Hollandi korvpalliklubides. 
Aastatel 1995–2010 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Kriisa valiti 2007. aastal Eesti parimaks meeskorvpalluriks.
Klubikarjäär.
Valmo Kriisa mängis Eesti Korvpalli Meistriliigas mitmes klubis kokku 23 hooaega, tuli neljakordseks Eesti meistriks ja võitis kuus karikat ning hoiab üle 8400 visatud punktiga ka kohaliku kõrgliiga punktirekordit. Valga-Valka meeskonna rivistuses tegi Kriisa 3. oktoobril 2015 debüüdi ka Läti kõrgliigas.
Lisaks ühele hooajale Rootsis (2000/01 Södertälje Kings) mängis Kriisa kolm aastat (2003–06) ka Hollandis, kus tuli Groningeni Capitalsiga Hollandi meistriks ja võitis ka karika. 
Koondisekarjäär.
Aastatel 1995–2010 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Kriisa saavutas koondisega 2001. aasta Euroopa meistrivõistlustel 14. koha. 
Isiklikku.
Tema poeg on korvpallur Kerr Kriisa.
24.02.2017 tehti Eesti korvpalli ajalugu, kui meistriliigas läksid esmakordselt vastamisi isa ja poeg, 42-aastane Valmo (BC Valga-Valka/Maks &amp; Moorits) ja 16-aastane Kerr Kriisa (Tartu Ülikool).
Tanel Sokk

Tanel Sokk (sündinud 20. jaanuaril 1985 Tallinnas) on korvpalli karjääri lõpetanud mängija.
Aastatel 2004–2015 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Sokk on tulnud seitsmekordseks Eesti meistriks.
Haridus.
Sokk lõpetas 2004. aastal Rocca al Mare gümnaasiumi. Korvpallitreeninguid alustas isa Tiit Soku juhendamisel. 
Klubikarjäär.
Sokk on tulnud BC Kalev/Cramo ja Tartu Ülikool/Rockiga seitse korda Eesti meistriks ja võitnud neli Eesti karikat. Sokk on Balti liigas saanud 2016. aastal 2. ning 2013., 2017. ja 2018. aastal 3. koha.
Statistikat.
Hooajal 2007/2008 tõi Sokk Eesti Korvpalli Meistriliigas keskmiselt 4,1 punkti, Balti liigas 5,2 punkti ja ULEB Cupil 3 punkti mängus.
Koondisekarjäär.
Sokk on mänginud Eesti noorte- ja juunioride koondises ning aastatel 2004–2015 Eesti koondises, kellega saavutas 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel 20. koha.
Tegevus poliitikas.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel erakond Eesti 200 nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 320 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Ta on korvpalluri ja korvpallitreeneri Tiit Soku poeg ning korvpalluri Sten Soku vend.
Joosep Toome

Joosep Toome (sündinud 21. juunil 1985 Tartus) on eesti korvpallitreener ja endine elukutseline korvpallur.
Haridus.
Toome lõpetas 2004. aastal Tallinna 21. kooli ja 2016. aastal füsioteraapia erialal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Korvpallitreeninguid alustas kümneaastaselt Heino Rebase käe all. 
Klubikarjäär.
Joosep Toome on mänginud mitmes Eesti klubis. Meistriliigas hakkas ta mängima 2005. aastal BC Kalev/Cramo meeskonnas, kellega tuli 2006., 2011., 2012. aastal ka Eesti meistriks. 
Aastatel 2008–2010 TTÜ korvpallimeeskonda kuulunud Toome mängis karjääri viimased hooajad Tartu Ülikool/Rockis, kellega tuli 2015. aastal Eesti meistriks, võitis 2013. aastal Eesti karika ja 2014. aastal Balti liigas 3. koha.
Koondisekarjäär.
Toome on kuulunud aastatel 2009–2015 Eesti koondisse, kellega saavutas 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel 20. koha.
Treenerikarjäär.
Toome on 2016. aastast tegutsenud Eesti meeste ja noortekoondiste abitreenerina, 2016. aastast Tartu Ülikooli Akadeemilises Spordiklubis noortetreenerina ja 2017. aastast Tartu Ülikooli meeskonna abitreenerina.
Korvpalli Meistriliiga põhihooaja statistika.
Allikas: Eesti Korvpalliliit
Martin Viiask

Martin Viiask (sündinud 27. aprillil 1983 Tartus) on Eesti elukutseline korvpallur.
Martin Viiask on mänginud kogu oma karjääri G4S Eesti Korvpalli Meistriliigas. 
Hooajal 2007–2008 on tema keskmised näitajad G4S Eesti Korvpalli Meistriliigas 9 punkti keskmiselt mängus, Baltic Basketball League'is 4.1 punkti keskmiselt mängus ning Uleb Cupil 1,6 punkti keskmiselt mängus.
Martin Viiask kuulub ka Eesti korvpallikoondisse.
Konstantin Pätsi neljas valitsus

Konstantin Pätsi neljas valitsus oli ametis 1. novembrist 1932 kuni 18. maini 1933.
Kaarel Eenpalu teine valitsus

Kaarel Eenpalu teine valitsus oli ametis 9. maist 1938 kuni 12. oktoobrini 1939.
Vabariigi Valitsus nimetati ametisse Vabariigi President Konstantin Pätsi poolt eriõigusel antud käskkirjaga nr. 12 9. mail 1938 ja astus ametisse temale pühaliku tõotuse andmisega samal päeval.
Johannes Sikkari valitsus

Johannes Sikkari valitsus oli eksiilvalitsus 12. jaanuarist 1953 kuni 1. jaanuarini 1962.
Valitsus nimetati ametisse Peaministri Vabariigi Presidendi ülesandeis August Rei poolt eriõigusel 12. jaanuaril 1953 Oslos. Johannes Sikkar ja Aleksander Warma astusid ametisse pühaliku tõotuse andmisega samal päeval.
Sarikalised

Sarikalised ("Apiaceae" ehk "Umbelliferae") on suur õistaimede sugukond, kuhu kuulub umbes 300 perekonda 3000 liigiga. 
Sarikalistega seostuvad esmalt suurekasvulised ja kõrvetava toimega karuputked, kuid sarikaliste seas on ka tagasihoidlikke, väiksemaid taimi. Tuntumad sarikalised on porgand, vürtsköömen, aedtill, koriander, seller ja leeskputk. Sarikaliste seas on ka väga mürgiseid esindajaid, nagu täpiline surmaputk.
Sarikalistel on vars õõnes ja vaoline, lehed enamasti suured ja vahelduvalt. Õisik on sarikas, väga sageli liitsarikas.
Süstemaatika.
Sarikalisi kirjeldas esimesena John Lindley 1836. aastal. Nimi on tuletatud tüüpperekonna "Apium" nimest, mida algselt kasutas Plinius Vanem umbes 50. aastal. Sünonüümne nimetus "Umbelliferae" on tuletatud õisiku järgi. Esimesena kirjeldas sugukonda eraldi rühmana Jacques Daleschamps 1586. aastal "Historia Generalis Plantarumis". Šoti botaaniku Robert Morisoni "Plantarum umbelilliferarum distribution nova"'ga sai 1672. aastal sarikalistest esimene taimerühm, kelle kohta on ilmunud süstemaatiline uurimus.
Sarikaliste sugukond on APG III süsteemis (2009) paigutatud sarikalaadsete seltsi.
Eesti sarikalised.
Eestis on esindatud järgmised sarikaliste perekonnad.
Sarikaliste perekondi.
Sarikaliste hulka kuuluvad veel näiteks järgmised perekonnad.
Ristõielised

Ristõielised ("Brassicaceae" ehk "Cruciferae") on suur õistaimede sugukond. Royal Botanic Gardens'i andmeil kuulub sugukonda üle 330 perekonna 3700 liigiga. 
Ristõielised on valdavalt rohttaimed, harvem poolpõõsad, kes eelistavad kasvada parasvöötmes. 
Esindajaid.
Ristõieliste sugukonda kuulub arvukalt inimese viljeldavaid kultuurtaimi, näiteks kapsas, raps ja rõigas.
Alexander Wolf

Alexander Wolf (sündinud 21. detsembril 1978 Schmalkaldenis) on Saksamaa laskesuusataja. 
Wolf harrastab laskesuusatamist 1986. aastast. Esimese võidu maailma karikasarjas sai ta 2002. aastal Lahtis 10 km sprindis. Östersundis 2008. aasta maailmameistrivõistlustel sai Wolf esimese suurvõistluste medali, olles kolmas nii 12,5 km tagaajamisvõistluses kui ka 4x7,5 km teatesõidus.
Irkut

Irkut (vene "Иркут") on jõgi Siberis Burjaatias ja Irkutski oblastis, Angara lisajõgi. Saab alguse Sajaanidest.
Jõe suudmes asub Irkutsk.
Irkut on 488 km pikk.
Rune Brattsveen

Rune Brattsveen (sündinud 5. aprillil 1984) on endine Norra laskesuusataja.
Brattsveeni parim tulemus on 2008. aasta maailmameistrivõistlustel Östersundis, kui ta sai hõbemedali 4x7,5 m teatesõidus. Maailma karikasarjas on ta esinenud paremini just teatesõitudes. Individuaalselt on ta edukam olnud sprindis ja tagaajamisvõistluses, kuid etapivõiduni pole jõudnud.
Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskus

Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskus (aastatel 1998–2015 ka "Säästva Eesti Instituut") on valitsusväline sihtasutus, mis asutati 1992. aastal Tallinnas. Asutus kasutab ka nimelühendit SEI Tallinn. 
Sihtasutus kuulub Stockholmi Keskkonnainstituudi (SEI) võrgustikku, millel on maailmas kaheksa keskust: lisaks SAI Tallinnale ka SEI York, SEI Oxford (Suurbritannia), SEI US (Boston, Davis, Seattle), SEI Africa (Nairobi), SEI Asia (Bangkok), SEI Latin America (Bogota) ja SEI Headquarters (Stockholm). 
Sihtasutuse eesmärk on juurutada ühiskonnas säästvat arengut, suurendada keskkonnateadlikkust ja analüüsida keskkonnapoliitikat eelkõige Eestis, aga ka Baltimaades, teistes Euroopa riikides ja Stockholmi Keskkonnainstituudi (SEI) võrgustiku kaudu üle maailma. 
SEI Tallinn on avaldanud näiteks lühileksikoni "Säästva arengu sõnaseletusi" ja korraldab alates 2005. aastast säästva arengu foorumit.
Ilumetsa

Ilumetsa oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Kikka küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kikka külaga.
Alcalá de Henares

Alcalá de Henares on linn Hispaanias Madridi autonoomses piirkonnas. Asub Madridist 30 km kirdes.
Linna asutasid roomlased ja selle nimi oli alguses Complutum.
Alcalá de Henarese ülikool asutati 1496. aastal, kuid 1836 viidi see üle Madridi.
Linnas on sündinud Miguel de Cervantes.
Vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Hummer

Hummer on USA päritolu maastikuauto mark, mis võeti esmakordselt kasutusele 1992. aastal kui AM General hakkas müüma M998 Humvee tsiviilkasutusse mõeldud versiooni. 1998. aastal ostis General Motors AM Generali käest Hummeri kaubamärgi ning tõi turule kokku 3 Hummeri mudelit: algupärane Hummer H1, mis baseerus militaarkasutuses olnud Humveel ning uute mudelitena H2 ja H3, mis olid ehitatud juba General Motorsi enda autode platvormidele.
Ajalugu.
HumVeed ehk HMMWV ("High Mobility Multipurpose Wheeled Vehicle") tootis esialgu AM General ning sõidukeid toodeti kooskõlas USA relvajõududega sõlmitud kokkuleppele. HMMWV-d toodeti mitmes variandis, varustatuna näiteks kuulipildujaaluste ja radariga või kohandatuna inimeste veoks. Toodeti ka lumel sõitmiseks kohandatud roomikutega varianti, mida kasutatakse polaarjoonte ligiduses, sealhulgas Antarktikas.
HMMWV.
1980. aastate lõpus tekitas HMMWV suurt avalikku huvi. See püsis ka 1990. aastate alguses, peale Lahesõja fotode avaldamist. Lisaks aitas kaasa ka näitleja Arnold Schwarzenegger, kes oli 1990. aastal Oregonis filmi "Lasteaiapolitseinik" filmimisel, kus ta nägi HMMWV sõjaväekonvoid ja palus AM Generalil valmistada HMMWVst ka tsiviilvariant. Auto läkski tootmisesse 1992. aastal Hummeri nime all, põhinedes sõjaväe masinatel, kuid lisatud oli müraisolatsioon, konditsioneer, helisüsteem jmt tavapärased mugavuslisad. Tsiviilturule jõudis Hummer 14. märtsil 1992, esimese kahe Hummeri omanikuks oli Schwarzenegger ise.
1998 müüs American Motors kaubamärgi General Motorsile, kuid tootmine jäi endiselt AM-i allüksustesse, GM hakkas tegelema üksnes turustamise, levitamise ja tootevalikuga. GM juurutas kiiresti tootmisse uued mudelid H2 ja H3, mis olid loodud puhtalt tsiviilkasutuseks, senine sõjaväe autodel põhinev Hummer sai endale nüüd mudelinime H1. Prototüübina esitleti 2008. aasta alguses mudelit Hummer HX.
2009. aasta oktoobris müüb General Motors automargi Hiina ettevõttele Sichuan Tengzhong Heavy Industrial Machinery Company. Müügitehing aga lõpule ei jõua ning järgmise aasta veebruaris teatatakse tehingu ebaõnnestmumisest ning Hummeri brändi sulgemisest.
2019. aastal levivad kuulujutud, et General Motors plaanib Hummeri kaubamärgi taaselustada 2021. aastal seoses maasturite müüginumbrite jätkuva kasvuga.
2020. aasta 30. jaanuaril avaldab GM rea lühivideosid, mis kinnitavad ametlikult Hummeri kaubamärgi tagasitulekut. 20. oktoobril avalikustatakse ametlikult uus täiselektriline GMC Hummer EV. Tootmisaja alguseks on planeeritud 2021. aasta sügis.
Muusa (ajakiri)

Muusa oli Eesti kultuuriajakiri, mis ilmus 2007.-2008. aastal.
Muusa kajastas eri kultuurivaldkondi, hõlmates nii visuaalseid kunste kui ka muusikat ja kirjandust.
Ajakirja oli plaanis avaldada 9 numbrit aastas, tegelikult ilmus 2007. aastal 8 ja 2008. aastal 4 numbrit. Väljaande lisadena ilmusid ka plaadid pealkirjade all "Tudengijazz" ja "Isuärataja". Muusa peatoimetaja oli Tanel Veenre, ajakirja avaldas kirjastus Muusa Grupp.
Lisa Gerrard

 
Lisa Germaine Gerrard (sündinud 12. aprillil 1961 Melbourne'is) on Austraalia laulja ja helilooja.
Sai tuntuks bändiga Dead Can Dance, mille teine liige oli Brendan Perry.
Lisa Gerrard on kontraalt.
Ngawa maakond

Ngawa maakond (hiinapäraselt "Aba maakond" 阿坝县) on 3. järgu haldusüksus (maakond) Hiinas Sichuani provintsi loodeosas Ngawa Tiibeti-Tsjangi autonoomses ringkonnas.
Aba maakonna 70 000 elanikust 8000 on Tiibeti mungad.
Maakonnas on 37 kloostrit, kaks suuremat neist maakonna keskuses Ngawa linnas.
Maakonnas on põhiliselt rohumaad, lõuna pool metsased orud.
Karr (lõige)

Karr on puutüve pinnale vaigutamiseks tehtud sisselõige.
Lars Grundberg

Lars Arne Grundberg (sündinud 16. augustil 1944 Örnsköldsvikis) on Rootsi diplomaat.
Lars Grundberg oli esimene Rootsi suursaadik taasiseseisvunud Eestis (1991–1995).
Raamsaag

Raamsaag on puidusaagimise käsisaag, mis koosneb puitraamist ja selle põskede vahele kinnitatud õhukesest saelehest. Saelehte pingutatakse pingutusnööri ja pööra abil. Uuematel saagidel võidakse pingutamiseks kasutada ka tiibmutriga trossi.
Raamsaag on traditsiooniline saag, mida tänapäeval kasutatakse suhteliselt vähe. Raamsaagi kasutatakse peamiselt puidu pikisaagimiseks ja ka kõverate kontuuride saagimiseks. Tänu pingutatusele ei paindu ka õhuke saeleht läbi ning lõikejoont on kerge järgida. Saagides kasutatakse kogu saelehe pikkust. Raam on saelehe suhtes pööratav ega jää seega teele ette.
Tapisaag

Tapisaag ehk roogsaag on väikeste hammastega käsisaag, mille seljale on saelehe jäikuse suurendamiseks kinnitatud terasest või messingist tugevdusriba (roog).
Tapisaagi kasutatakse suure täpsusega saagimiseks, eelkõige tappide tegemisel. Sageli kasutatakse tapisaagi koos eerungikarbiga (saagimisrenniga).
Arthur C. Clarke

Sir Arthur Charles Clarke (16. detsember 1917 Minehead, Somerset, Ühendkuningriik – 19. märts 2008 Colombo, Sri Lanka) oli Briti ulmekirjanik, leiutaja ja futuroloog.
Ta pärines vaesest perekonnast, omandas küll keskhariduse, kuid ei saanud endale võimaldada õpinguid ülikoolis. Pärast keskkooli lõpetamist töötas audiitorina. Teise maailmasõja puhkedes ta mobiliseeriti ja teenis kuninglikes õhujõududes radarispetsialistina. Leitnandi auastmes demobiliseerituna õnnestus tal astuda ülikooli ning omandada bakalaureusekraad matemaatikas ja füüsikas.
Aastal 1946 avaldas ta Ameerika Ühendriikide fantastikaajakirjas "Astounding Science Fiction" oma esimesed ulmelood. Viis aastat hiljem, 1951. aastal keskendus ta ainult kirjutamisele.
Aastal 1956 kolis ta Sri Lankale, kus elas kuni oma surmani 2008. aastal. Aastal 2000 löödi ta teenete eest kirjanduses rüütliks.
Kokku kirjutas Clarke oma pika elu jooksul üle 80 raamatu, mille hulgas on nii teaduslikke, populaarteaduslikke kui ka ilukirjanduslikke teoseid. Peamiselt kogus ta tuntust ulmekirjanikuna, samuti mitme tehnoloogilise uuenduse ettekuulutajana.
Juba aastal 1945 kirjeldas ta geostatsionaarset satelliitsidet kui kõige ideaalsemat rahvusvahelise telekommunikatsiooni vahendit. Esimene toimiv geostatsionaarne satelliit lasti orbiidile alles 1963. aastal.
Clarke'i visioon kosmoseliftist, mida ta pidas geostatsionaarsetest satelliitidest järgmiseks arenguastmeks ja kirjeldas oma 1979. aastal ilmunud teoses "The Fountains of Paradise", ei ole veel realiseerunud.
Aastal 1968 ilmus üks tema kuulsamaid romaane "" ("2001: A Space Odyssey"), mida ta oli kirjutanud samal ajal, kui režissöör Stanley Kubrick samanimelist lavastas.
Ulmekirjanduse BAASis on Clarke'ile 14. detsembri 2009 seisuga kirjutatud 554 arvustust 192 teosele, mis teeb temast arvustuste hulgalt 5. kirjaniku BAASis.
Anthony Minghella

Anthony Minghella (6. jaanuar 1954 – 18. märts 2008) oli Suurbritannia filmi- ja teatritegelane. Ta tegutses nii filmilavastaja, -produtsendi ja -stsenaristina kui ka näitekirjanikuna.
Tema lavastatud filmidest on ilmselt tuntuimad "Inglise patsient" (1996), "Andekas härra Ripley" (1999) ja "Külmale mäele" (2003). Kõigile kolmele filmile kirjutas ta ise ka stsenaariumi.
Anthony Minghella on Briti Impeeriumi teenetemärgi kavaler.
Elulugu.
Anthony Minghella sündis itaalia päritolu jäätisetootjate Edward ja Gloria Minghella pojana. Omandanud hariduse Sandowni ja Portsmouthi koolides, jätkas ta õpinguid Hulli Ülikoolis, mille lõpetas magistrikraadiga. Kuni töölesasumiseni televisioonis pidas ta Hulli Ülikoolis ka näitekunsti loenguid.
Teatrilavastajana debüteeris ta 1975. aastal teatris Briti romaanikirjaniku Gabriel Josipovici teose "Mobius the Stripper" adaptatsiooniga. Näitekirjanikuna tõi Minghellale kuulsuse 1986. aastal lavastatud näidend "Made in Bangkok".
Alates 1981. aastast töötas Minghella televisioonis. Oma esimese stsenaariumi kirjutas ta 1985. aastal linastunud telefilmile "What If It's Raining".
Kogu oma karjääri kestel töötas ta paralleelselt nii filmi-, televisiooni- kui ka teatrižanris. Aastal 2005 debüteeris ta Inglise Rahvusooperis ooperilavastajana, tuues lavale Giacomo Puccini ooperi "Madame Butterfly".
Filmilavastajana tunnustati Minghellat 1996. aastal Oscariga filmi "Inglise patsient" eest. Aastal 2000 kandideeris ta edutult Oscarile filmi "Andekas härra Ripley" stsenaristina.
Aastatel 2003–2007 oli Anthony Minghella Briti Filmiinstituudi nõukogu esimees.
Ta suri 18. märtsil 2008 Londoni Charing Crossi haiglas verejooksu tõttu, mis tekkis nädal varem toimunud kõrivähi lõikuse tagajärjel.
Isiklikku.
Anthony Minghella oli abielus Hongkongis sündinud hiina päritolu koreograafi Carolyn Choaga. Nende abielust sündis kaks last, poeg Max ja tütar Hannah. Max Minghella on Ameerika Ühendriikides karjääri teinud filminäitleja.
Arwen

Arwen Undómiel on tegelane J. R. R. Tolkien triloogias Sõrmuste Isand.
Taust.
Arwen on haldjas Elrondi ja Celebríani tütar, haldjate Celeborni ja Galadrieli tütretütar. Ta on sündinud 241. aastal, Kolmandal Ajastul. Teda hüüti ka Undomieliks, sest ta oli oma rahva Ehatäht. Kaua oli ta viibinud oma ema hõimu mail, mägede taga Lothlorienis, ning alles hiljem naaseb ta Rivendelli, oma isa kotta. Tal on ka vanemad vennad Elladan ja Elrohir.
Tema isa Elrond põlvnes haldjast ja inimesest ning seega oli tal olemas valik- kas elada haljate surematut elu, või valida inimese surleik elu. Sama valiku ees seisavad hiljem Arwen ja tema vennad. Arwen valib sureliku elu oma armastatu Aragorni pärast, kes on surelik inimene: "Ma veedan parem ühe elu sinuga, kui näen palju ajastuid möödumas sinuta," on Arwen öelnud Argornile.
Välimus.
Arwen oli ühtaegu noor ja ometi ka mitte. Tema tumedaid juuksepalmikuid polnud härm veel puutunud, tema valged käsivarred ja hele nägu olid veatud ja siledad ning tähevalgus hiilgas tema silmis, mis olid hallid kui pilvitu öö. Ometi näis ta kuninglik ning mõte ja teadmine olid tema pilgus, nagu sel, kes on näinud palju asju, mida vaid aastad toovad. Arwenis öeldi haldjas Luthieni ilu taas maa peale tulevat olnud.
Adaptatsioon.
Peter Jacksoni filmitriloogias kehastas Arwen Undómieli näitleja Liv Tyler.
Elrond

Elrond on tegelane J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".
Elrond on haldjas Luthieni kauge järeltulija. Teda hüütakse ka Elrond Poolhaljdas, sest Luthieni armastatu oli tavaline surelik.
Elrond on vana, väärikas ning ülimalt tark haldjas. Paljusid asju, mida maailmas enam ei mäletata, on Elrondil tallel. Tema tunneb iidseid lugusid ja tarkusi, mis ammu unustusse vajunud. Kui Frodo saab Morguli pistodaga haavata, siis vaid Elrond on see, kes oskab sedasorti needustega löödud haava parandada. Elrondi juures käivad nõu küsimas nii inimesed kui haldjad. Tema vägi öeldakse olevat tema tarkuses ja Elrondi ennast nimetatakse suurimaks teadusemeistriks. Tema oli Rivendelli isand ning võimas nii haldjate kui inimeste seas.
Elrond oli ühe Võimusõrmuse vardjas. Tema hoolde oli usaldatud üks kolmest Haldjate Sõrmusest – Vilya.
Välimus.
Elrondi nägu oli ajatu, ei noor ega vana, kuigi selle joontesse oli kirjutatud mälestusi paljudest asjadest, nii rõõmsatest kui kurbadest. Tema juuksed olid tumedad nagu ehavarjud. Tema silmad olid hallid kui selge õhtu ning neist hiilgas tähevalguse sarnane sära. Ta paistis auväärne kui kuningas, keda on koormanud paljud talved, ning samas terve nagu karastatud sõjamees oma täies jõus.