tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ülemaailmne vaimse tervise päev

 
Ülemaailmne vaimse tervise päev ("World Mental Health Day") on alates 1996. aastast iga aasta 10. oktoobril toimuv vaimse tervise probleemide ennetamist käsitlev üritus. Seda korraldab Ülemaailmne Vaimse Tervise Föderatsioon ("World Federation for Mental Health"). 
Eesmärgid.
Vaimse tervise päeva eesmärk on inimeste teavitamine vaimse tervise olemusest ja vaimse tervise säilitamise võimalustest. Loodetakse, et teadlikkuse tõusuga psüühikast kaasneb inimeste oskuste pagasi täienemine vältimaks vaimse tervise probleemide teket ja hakkama saada olemasolevate vaimse tervise probleemidega.
Ajalugu.
Vaimse tervise päeva idee pärineb aastast 1992, Ülemaailmse Vaimse Tervise Föderatsiooni üldsekretariaadi omaaegselt saadikult Richard Hunterilt.
Esimestel aastatel ei olnud üritustel kindlat teemat. Üritused piirdusid teledebattidega, milles osalesid lisaks Ameerika Ühendriikidele veel Austraalia, Tšiili, Sambia ja Suurbritannia esindajad.
1994. aastal oli esimest korda vaimse tervise päeval konkreetne teema – "Vaimse tervise teenuste kvaliteedi parandamine maailmas", kuid formaalse ja bürokraatliku lähenemise tõttu ei saanud ta sisuliselt olla vaimse tervise päeva teema. Esimene sisuline lähenemine oli 1996. aasta teemaga "Vaimne tervis ja naine".
Vaimse tervise päev 2006

Vaimse tervise päev 2006 oli avalik meditsiiniteemaline teabepäev, mille deviisiks oli "Teadlikkuse tõus – riski vähenemine: psüühilised haigused ja enesetapp". Ürituse organiseeris ülemaailmne vaimse tervise päeva raames Ülemaailmne vaimse tervise föderatsioon.
Ayeyarwady

Ayeyarwady nime all võidakse mõista:
Jeremy Enigk

Jeremy Enigk (sündinud 16. juulil 1974) on USA muusik.
Sunny Day Real Estate.
Enigk sai tuntuks emorokki viljelevas ansamblis Sunny Day Real Estate, mis aastatel 1993–2000 andis välja viis albumit. Enigk oli ansamblis laulja, kitarrist ja laulusõnade kirjutaja (sõnu kirjutasid ka teised liikmed). Bänd läks lõplikult laiali aastal 2001 (varem oli bänd lahus aastatel 1995–1997).
The Fire Theft.
Pärast Sunny Day Real Estate'i laialiminekut asutasid Enigk, Nate Mendel ja William Goldsmith uue bändi (ka Mendel ja Goldsmith olid Sunny Day Real Estate'is). Ka The Fire Theftis mängib Enigk kitarri, laulab ja loob lauludele sõnu. Seni ainuke album, "The Fire Theft", anti välja 2003. aastal.
Sooloprojekt.
Kui Sunny Day Real Estate oli esimest korda laiali läinud (1995–1997), andis Enigk 1996. aastal välja oma esimese sooloalbumi "The Return Of The Frog Queen".
2006. aastal andis Enigk oma plaadifirmas Lewis Hollow Records välja albumi "World Waits".
Need albumid liigitatakse enamasti muusikastiililt "indie rock"'i ja barokkpopi hulka.
Muusikaline pärand.
Sunny Day Real Estate'i, ja eriti Jeremy Enigki, peetakse tänapäeva emomuusika eelkäijateks. Enigki pingutatud ja isegi kriiskav hääl on see, mille moodi üritab enamik tänapäeva emobändide vokaliste laulda.
Heavy metal'i ansamblite loend

"Siin on loetletud heavy metal'it viljelevaid ansambleid.
"Hard rock" ja klassikaline "heavy metal".
Siin on loetletud ansambleid, mis rajati ja mängisid olulist osa hard rocki ja heavy metali liikumises 1960.–1980. aastatel.
Alamžanrite ja sulamžanrite ansamblid.
Heavy metal'i alamžanrite piirid ja ka žanrid ise on vaieldavad ning hägused, ühte ansamblit võib sageli lugeda ka mitmesse alamžanrisse kuuluvaks.
Näited: Deftones, Flyleaf, System of a Down
Näited: 1349, Loits, Mayhem
Näited: Cannibal Corpse, Kataklysm, Morbid Angel
Näited: Candlemass, Cathedral, Electric Wizard, Reverend Bizarre, Saint Vitus, Taak
Näited: Ensiferum, Finntroll, Metsatöll, Moonsorrow, Skyforger 
Näited: Bon Jovi, Mötley Crüe, Ratt, W.A.S.P.
Näited: Lacuna Coil, Sirenia, Trail of Tears
Näited: Carcass, Napalm Death, Terrorizer
Näited: Ministry, OOMPH!, Rammstein
Näited: Saviour Machine, Stryper, Whitecross
Näited: Fear Before the March of Flames, Killswitch Engage, Unearth
Näited: Korn, Limp Bizkit, Linkin Park, Slipknot
Näited: Def Leppard, Iron Maiden, Saxon
Näited: Blind Guardian, Grave Digger, Hammerfall, Helloween, Manowar, Running Wild, Sabaton 
Näited: Dream Theater, Fates Warning, Mastodon (ansambel), Queensryche
Näited: Emperor, Nightwish, Rhapsody of Fire, Within Temptation
Näited: Anthrax, Exodus, Kreator, Megadeth, Metallica, Sepultura, Slayer, Testament
Świętoszów

Świętoszów on küla Alam-Sileesias Edela-Poolas. Enne 1945. aastat kutsuti küla "Neuhammeriks". Küla asub 16 km Żagańist lõunas. Geograafilised koordinaadid on 51°28' N, 15° 24' E.
Hilis- 19. sajandil lõi Saksa armee sinna väga suure õppelaagri. Esimeses maailmasõjas oli see vene sõjavangilaager. Teises maailmasõjas ehitati sinna teine sõjavangilaager Stalag VIII-E, poola ja prantsuse vangidele. 1942. aastal asendati nad nõukogude vangidega. Vähemalt 50 000 nõukogude vangi suri selles vangilaagris. 
Tänapäeval on seal Poola armee baas.
SSE2

SSE2 (Streaming Single Instruction, Multiple Data Extensions 2) on IA-32 SIMD käsustik. SSE2 võttis esmakordselt kasutusele Intel oma Pentium 4 protsessoris aastal 2001. See on varasema SSE-käsustiku laiendus, mis on mõeldud täielikult välja tõrjuma MMX-käsustikku. SSE2-ga lisati SSE-le 144 uut käsku. Käsustiku toe lisas ka konkurent AMD protsessoritele vahemikus Opteron ja Athlon 64.
Muudatused.
SSE2 laiendab MMX-käskude kasutamise asemel võimaluse XMM-registritega töötamiseks. See võimaldab programmeerijal jätta kasutamata 64-bitised MMX-registrid, mis on tegelikult IA-32 ujukomaarvutusteks mõeldud registrid.
AMD SSE2 versioonis AMD64 (x86-64) platvormil on lisaks veel 8 registrit, mis koguarvuks annab 16 (XMM0 kuni XMM15). Need registrid on näha ainult siis, kui protsessor töötab 64-bitises režiimis. Intel lisas sama võimaluse oma protsessori x86-64 arhitektuuri aastal 2004.
Tongkingi laht

Tongkingi laht ehk Tonkingi laht on laht Kagu-Aasias Lõuna-Hiina mere loodeosa, Vietnami ja Hiina vahel. 
Nimi "Tongking" tuleneb Hanoi endisest nimest Đông Kinh, mis vanas hiina kirjapildis kirjutati 東京 ja tähendab "Ida pealinn". Vietnamlased kutsuvad lahte tavaliselt Vịnh Bắc Bộ (“Põhja laht”) või harvem Vịnh Hải Nam (“Hainani laht”).
Lahe pikkus on umbes 500 km ja laius 250 km, keskmine sügavus on umbes 70 m. Peamised sadamad on Beihai Hiinas ja Hải Phòng Vietnamis. Laht hõlmab ka Hainani saart, ning sinna suubub Hồng Hà (Punane jõgi).
Tongkingi lahe lääneosas Vietnami rannikul asub ka Hạ Longi laht, mis on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse ja tuntud lubjakivist saarestiku poolest.
Plejaadid

Plejaadid on Sõnni tähtkujus asuv hajusparv, mille Messier' kataloogi tähiseks on M45. Parve kaugus Maast on 440 valgusaastat.
Plejaadid on palja silmaga vaadeldavad ja need olid tuntud juba eelajaloolisel ajal. Plejaade on kirjalikult mainitud Antiik-Kreekas Homerose ja Hesiodose teostes. Piiblis on Plejaade mainitud kolm korda.
Plejaadidega on seotud müüdid mitmete rahvaste mütoloogias. Vanad eestlased tundsid plejaade nimega Sõelatähed või Taeva Sõel. Vanakreeka mütoloogias olid Plejaadid Atlase ja merenümfi Pleione seitse tütart, keda jälitas Orion. Jaapanlased tunnevad Plejaade nimega Subaru.
Struktuur.
Plejaadide diameeter on umbes 86 valgusaastat, millest tuuma diameeter moodustab 16 valgusaastat. Parves on üle 3000 tähe. Plejaadid koosnevad peamiselt noortest ja kuumadest sinise valgusega tähtedest, millest sõltuvalt kohalikest vaatlustingimustest kuni 14 on palja silmaga vaadeldavad. Hajusparve mass on arvatavalt umbes 800 Päikese massi, millest enamiku moodustavad tuhmid tähed.
Paljud hajusparve liikmed on pruunid kääbused, mille mass pole piisav, et neis toimuks termotuumasüntees. Astronoomid on teinud suuri pingutusi, et pruune kääbuseid Plejaadidest ja teistest noortest täheparvedest leida, sest need on endiselt võrdlemisi heledad ja vaadeldavad. Vanemates täheparvedes olevad pruunid kääbused on raskemini uuritavad.
Carlo Carrà

Carlo Carrà (11. veebruar 1881 Quargnento – 13. aprill 1966 Milano) oli itaalia maalikunstnik.
Oma loomingu alguses oli Carlo Carrà futurist, kuid 1917. aastast eemaldus futuristidest ning pani aluse uuele kunstivoolule metafüüsilisele maalile.
Väike My

Väike My (originaalis rootsi keeles "Lilla My", soome keeles "Pikku Myy") on tegelane Tove Janssoni muumilugude sarjast. 
Esimest korda ilmus ta välja neljandas muumilugude raamatus "Ohtlik jaanipäev". 
Ta on pisikest kasvu, enesekindel ja ülimalt iseseisev Mymlade esindaja, tüdrukuke, kes ei karda kedagi ega midagi. Kui väike My on otsustanud midagi teha, teeb ta seda otsekohe. Ta on kohati agressiivne, ninakas ja ääretult ebaviisakas, ent võib sellegipoolest olla ka hea sõber. 
Tal on punased juuksed, mis on alati seotud hobusesabasse pealael ning kannab ka punast kleiti.
Väikese My poolvend on Nuuskmõmmik.
Nuuskmõmmik

Nuuskmõmmik (originaalis rootsi keeles "Snusmumriken", soome "Nuuskamuikkunen") on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni lastelugude sarja "Muumitroll" üks paljudest tegelastest.
Nuuskmõmmik on Muumitrolli parim sõber, kes rändab igal talvel lõunasse ning tuleb kevadel tagasi. Ta on Sekeldaja ja Mymla poeg ning Väikese My poolvend. Enamasti kannab ta vanu rohelisi rõivaid ning peas suurt laiaäärelist kaabut, mida ta on kandnud juba sündimisest saadik. Muumiorus elab ta telgis, suitsetab piipu ning mängib suupilli. 
Nuuskmõmmiku ja kõigi maailma pisikeste arglike olendite vahel on teatud sümpaatia. Ta jälestab võimukaid ja kitsarinnalisi tegelasi nagu Pargivaht, kes kehtestab liiga palju reegleid ja keelde. Kord õnnestub Nuuskmõmmikul külvata äikese eel parki Hatifnattide seemneid, mis seal kiiresti vohama hakkavad ning ka Pargivahi sealt minema peletavad. Seeläbi näitab Nuuskmõmmik end isesuguse keskkonnakaitsjana, kes pooldab vaba ja puutumatut loodust ning kisub oma protesti märgiks pargist maha kõik keelavad ja suunavad sildid.
Samuti on Nuuskmõmmik raamatus omalaadne filosoof, ta meenutab oma harvade ja tarkade sõnadega mõnd buda munka, kes väärtustab enam mälestust mingist asjast kui asja enese alleshoidmist. Selles mõttes vastandub ta Snifile.
Sniff

Sniff (rootsi keeles "Sniff", soome keeles "Nipsu") on üks paljudest Tove Janssoni muumilugude kõrvaltegelastest. 
Ta on Muumitrolli ebaküps sõber ning hilisem adopteeritud vend. 
Raamatus on Sniff üks vähestest tegelastest, kes on otseselt huvitatud rahast ning kes otsib järjepidevalt võimalusi saada kiirelt ja lihtsalt rikkaks.
Joonissarjas "Muumioru lood" kannab Sniff samas teoses esineva väikese koerakese nime Niru.
Muumitroll (raamat)

"Muumitroll" on esimene eestikeelseid Tove Janssoni muumilugusid sisaldav kogumik. 1975. aastal kirjastuses Eesti Raamat ilmunud muumilood tõlkis eesti keelde Vladimir Beekman.
"Sisaldab lisaks kogumiku esmatrükis ilmunud lugudele ka jutustust "Võlukübar" ."
"Sisaldab jutustusi "Võlukübar", "Trollitalv" ja "Muumipapa memuaarid"."
"Sisaldab jutustusi "Sabatäht tuleb", "Pöörane jaaniaeg" ja "«Nähtamatu laps» ja teisi jutte"."
"Sisaldab kogumiku esmatrükis ilmunud jutustusi."
Hindustani poolsaar

Hindustani poolsaar ehk Hindustan ehk India poolsaar on poolsaar Euraasia lõunaosas Lõuna-Aasias. Poolsaare tinglikuks piiriks loetakse Induse suudme ja Gangese suudme vahelist joont, tema kaldaid uhuvad Araabia meri läänes ja Bengali laht idas. Hindustani poolsaarest lõunas asub Sri Lanka saar. 
Hindustani poolsaare pinnamood on lõunaosas mägine ja põhjaosas tasane. Läänerannikul paiknevad Lääne-Ghatid, idarannikul Ida-Ghatid. Nende vahele jääb tasane Dekkani platoo. Hindustani poolsaare keskosas asuvad Vindhya mäed, Satpura mäed ja Chota-Nagpuri platoo. Hindustani poolsaare põhjaosa ulatub Induse-Gangese madalikule.
Kogu Hindustani poolsaare territooriumil valitseb mussoonkliima. Talv on kuum ja kuiv, suve on kuum ja niiske. Aasta jooksul sajab ebaühtaselt, kõige suurem sademete hulk on suvel ja kõige vähem sajab talvel. 
Hindustani poolsaar on tekkinud India laama, millel asub Hindustani poolsaar, kokkupõrkel Euraasia laamaga. Nende kahe laama piirialal kulgevad Induse-Gangese madalikku põhjakaarest piiravad mäestikud. 
Riikidest jäävad Hindustani poolsaarele India ning osa Bangladeshist ja Pakistanist.
Muumitroll

Muumitroll (rootsi "Mumintrollet", soome "Muumipeikko") on Tove Janssoni muumilugude keskne tegelane, Muumipapa ja Muumimamma poeg, seiklejahingega noormees, kes kuulub muumitrollide - väikeste, valgete, ümarate ja pehmete väiketrollide hulka ning elab helesinises muumimajas.
Sabatäht

"Sabatäht" on teine muumiraamat. Mõnikord loetakse seda teost ka esimeseks muumiraamatuks, kuna selles sisalduvad juba paljud tähtsamad tegelased ning tegevustik toimub Muumiorus, kuhu muumitrollid jõuavad alles eelnenud teose "Väikesed trollid ja suur veeuputus" lõpus.
Sisu.
Muumitroll ja Sniff leiavad metsast salapärase raja, kohtavad Piisamrotti ja ebatavalist kassipoega. Viimaks jõuavad nad välja mere äärde, kus Muumitroll asub pärlikarpe püüdma, Sniff aga avastab samal ajal koopa. Seal olles aga silmavad nad Muumioru kohal ähvardavalt helendavat sabatähte, neil hakkab hirm ning nad kiirustavad tagasi koju. Seal otsustatakse koos, et tuleb ära käia observatooriumis ja uurida, kas see täht ka tõepoolest ohtlik on.
Nad seavad valmis paadi, millega sõita Üksildastesse Mägedesse, et küsida observatooriumi professorilt, kas sabatäht hävitab elu Maal. 
Üsna reisi alguses ründavad neid krokodillid, kes söövad ära nende pesu. Seejärel kohtavad sõbrad Nuuskmõmmikut, kes nende retkega ühineb ning Sniff peab põgenema hiidsisaliku eest, kellelt ta kalliskive püüdis varastada.
Paat jääb kose äärele kinni ning on juba peaaegu musta auku langemas kui Koduvana nad ootamatult päästab. Nad leiavad observatooriumi ja saavad sealsetelt teadlastest teada täpse komeedi saabumise kuupäeva ning kellaaja. Tagasiteel päästavad nad Tusklikupreili (Piripiiga) mürgipõõsa käest ning rändu jätkatakse koos tema ja ta venna Tusklikuga (Piripoisiga). Teel põigatakse läbi ka külapoest, kus igaüks omale mingi kingituse kaasa ostab ning satuvad ka metsapeole. Edasi minnes avastavad nad, et sabatäht on hakanud merd ära kuivatama, kohtavad taas Koduvana, kellega koos jõutakse tagasi Muumiorgu.
Seal avastavad nad, et Muumimamma on küpsetanud nende tagasisaabumise puhul koogi. Üheskoos kogu muumipere, Piisamroti, ebatavalise kassipoja, Sniffi ja teistega minnakse koopasse katastroofi eest varju, kuid sabatäht lendab Maast mööda ning kõik saavad tagasi endiste toimetuste juurde pöörduda.
Thorkild Hansen

Thorkild Hansen (9. jaanuar 1927 – 4. veebruar 1989) oli taani kirjanik. 
Tema tuntumad teosed on romaan "Õnnelik Araabia" ("Det lykkelige Arabien"; 1962, eesti keeles 2004), mis räägib 18. sajandil Araabiasse viinud Carsten Niebuhri ekspeditsioonist; ja romaanitriloogia Taani orjakaubandusest: "Orjarannik" ("Slavernes kyst"; 1967), "Orjalaevad" ("Slavernes skibe"; 1968) ja "Orjasaared" ("Slavernes øer"; 1970). Romaanitriloogia eest anti talle 1971. aastal Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind.
Thorkild Hanseni 1978. aastal ilmunud Knut Hamsuni biograafia "Protsess Hamsuni vastu" ("Prosessen mod Hamsun I–III") tõi kaasa elava avaliku arutelu ja autorit süüdistati lausa natsisõbralikkuses. Pigem oli siiski tegemist kirjaniku katsega mõista, miks läks Hamsun koostööle natsidega. Triloogia põhjal kirjutas Rootsi kirjanik Per Olov Enquist stsenaariumi filmile "Hamsun" (1996, filmijutustus ilmus eesti keeles Loomingu Raamatukogu sarjas 1998).
2009 ilmus eesti keeles poolelijäänud dokumentaaljutustus "Camus' surm" (tõlkinud Ene Mäe, järelsõna: Gitte Jæger ja Lars Peter Rømhild, kirjastus Eesti Raamat).
Bretagne'i poolsaar

Bretagne'i poolsaar on poolsaar Euroopa lääneosas Prantsusmaa loodeosas. Põhiliselt Bretagne'i poolsaarel asub Prantsusmaa haldusüksus Bretagne'i piirkond.
Mait Malmsten

Mait Malmsten (sündinud 6. septembril 1972 Viljandis) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1990. aastal Tallinna 13. Keskkooli ja 1994. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16. lend). 
1994. aastast on ta töötanud Eesti Draamateatris näitlejana.
Mait Malmsten mängis üht peaosa (Jaak Sirkel) Jaan Krossi romaani ainetel tehtud Eesti Televisiooni telesarjas "Wikmani poisid" (1995).
Isiklikku.
Tema isa oli Ugala teatri näitleja Rein Malmsten. Näitlejad olid ka tema vanaisa Franz Malmsten, vanaema Eva Meil, vanaonu Hugo Malmsten ja vanatädi Lydia Bock. 
Ta on abielus näitleja Harriet Toomperega. Neil on pojad Franz ja Hugo Malmsten. 
2007. aasta aprillis oli Mait Malmsten ajakirja Nädal lugejaküsitlusel populaarsuselt teine seriaalinäitleja Marko Matvere järel.
Anna Klas

Anna Klas (sündinud Anna Gurevitš; 23. jaanuar 1912 Riia – 20. aprill 1999 Tallinn) oli juudi päritolu Eesti pianist ja pedagoog. Ta oli Eri Klasi ema.
Elukäik.
Anna Klas lõpetas 1931. aastal Tallinna Konservatooriumi Sophie Heinrichsi klaveriklassi. Aastatel 1931–1933 täiendas end Berliini Kõrgemas Muusikakoolis. 
Teise maailmasõja ajal kuulus ta Eesti NSV Riiklikesse Kunstiansamblitesse. Aastatel 1944–1959 oli Tallinna Muusikakooli õpetaja (aastast 1946 dotsent), aastatel 1966–1979 Riia Konservatooriumi õppejõud. 
Aastast 1985 oli Anna Klas Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli õppejõud.
Ta on esinenud solistina ja mitmes kammeransamblis, eriti tuntuks sai tema ja Bruno Luki klaveriduo.
Isiklikku.
Anna juudist isa Jossel Gurevitš õppis Viinis laulu ja koorijuhtimist. Lõpetades sai ta töökoha Riiga, poistekooli lauluõpetajaks. Riias abiellus Jossel Gurevitš Estriga, kellega neil oli kaks tütart – Anna ja Jemima.
1938. aastal abiellus Eduard Klasiga. Nende poeg oli dirigent Eri Klas. 1941. aastal, pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt arreteeriti tema abikaasa Eduard Klas ja hukati (juudi päritolu tõttu). Anna Klas viibis aastatel 1941–1943 tagalas Uuralis, ja aastatel 1943–1944 Jaroslavlis.
Lale Andersen

Lale Andersen (sündinud Liese-Lotta Helene Berta Bunnenberg; 23. märts 1905 Bremerhaven, Saksamaa – 29. august 1972) oli saksa šansoonilaulja ja laulukirjutaja.
1922. aastal ehk 17-aastaselt abiellus ta kohaliku kunstniku Paul Ernst Wilkega (1894–1971) ning sai kolm last: Björn, Carmen-Litta ja Michael. Peatselt pärast kolmanda lapse sündi abielu lagunes.
Lale jättis lapsed oma õe Thekla ja venna Helmuti hoolde ning läks 1929. aasta oktoobris Berliini, kus hakkas õppima Saksa Teatri näitekunstikoolis. Ametlikult lahutati tema abielu 1931. Samal aastal hakkas ta esinema Berliini kabareedes. Esialgu kasutas ta esinejanime Liselotte Wilke. Hiljem hakkas ta oma lauludele ise tekste kirjutama, tehes seda tavaliselt varjunime Nicola Wilke all. 1933–1937 esines ta Zürichi Teatris. Zürichis tutvus ta Rolf Liebermanniga, kes jäi tema lähedaseks sõbraks kuni Lale surmani. 1938 läks ta tööle Müncheni kabareesse Simpl ja varsti pärast seda prestiižsesse Kabarett der Komikerisse Berliinis.
Kabarett der Komikeris tutvus Andersen Norbert Schulzega, kes oli just kirjutanud viisi laulule "Lili Marleen". Andersen salvestas selle 1939, aga tuntuks sai see alles 1941, kui seda hakkas mängima okupeeritud Jugoslaavias asuvate Saksa vägede raadiojaam Soldatensender Belgrad. Selle raadiojaama saatja oli nii võimas, et seda oli kuulda üle kogu Euroopa ja Vahemere maades. Laul sai populaarseks nii Saksa kui ka liitlasvägede seas.
Sellegipoolest ei meeldinud Saksamaa võimudele laul lahusolevatest armastajatest. Andersen sai üheksakuulise esinemiskeelu mitte üksnes laulu pärast, vaid ka sõpruse tõttu Liebermanniga, kes oli juut, ja teiste juutidega, kellega ta Zürichis tutvunud oli. Joseph Goebbels keelas "Lili Marleeni" mängimise raadios sootuks. Pärast karistuse kandmist lubati Andersenil esitada muid laule, kuid mitte "Lili Marleeni".
1942. aasta juunis muutis Goebbels meelt ja käskis "Lili Marleenist" teha nii-öelda sõjaväeversiooni, mille muusikas domineerisid trummid. Ülejäänud sõja-aastatel ei kasutatud Anderseni propaganda eesmärkidel siiski nii palju kui teisi Saksamaa näitlejaid ja lauljaid: tal oli üks väiksem roll propagandafilmis ja ta salvestas mitu ingliskeelset propagandalaulu. Sõja lõpus põgenes Andersen Saksamaale kuuluvale Langeoogi saarele Põhjameres ja elas seal mitu aastat.
1949. aastal abiellus Andersen šveitsi helilooja Artur Beuliga (1915–2010). 1952 tuli Andersen meelelahutusärisse tagasi lauluga "Die blaue Nacht am Hafen", mille sõnad olid ta enda kirjutatud. See sai Saksamaal kuldplaadiks. Tema teine kuldplaat oli 1959. aasta laul "Ein Schiff wird kommen ...", kreeka helilooja Manos Hadjidakise laulu "Τα Παιδιά του Πειραιά" ('Pireuse lapsed') kaver. Originaal pärines samanimelisest filmist ja pälvis 1960 parima originaallaulu Oscari, olles läbi aegade esimene mitteingliskeelsest filmist pärit laul, mis on saanud parima originaallaulu Oscari.
Andersen esindas Saksamaad 1961. aasta Eurovisioonil lauluga "Einmal sehen wir uns wieder", aga jäi 3 punktiga 13. kohale. Sel ajal oli ta 56-aastane ja kõigi aegade vanim esineja Eurovisioonil. See rekord püsis kuni 2008. aastani, mil Horvaatiat esindas 75 aasta vanune 75 Cents.
Bella Ahmadulina

Bella Ahhatovna Ahmadulina (vene "Белла Ахатовна Ахмадулина"; 10. aprill 1937 Moskva – 29. november 2010 Peredelkino, Moskva oblast) oli vene luuletaja, kes Jossif Brodski arvates oli tuntuim kaasaegne vene keeles kirjutav luuletaja. 
Elukäik.
Ahmadulina sündis tatari-itaalia päritolu peres. Tema kirjandustegevus algas koolipõlves, kui ta tegi ajakirjanikuna kaastööd Moskva ajalehele Metropol. Luuleoskusi õpetas talle Jevgeni Vinokurov. Ahmadulina esimesed luuletused ilmusid 1955. aastal ajakirjas Oktjabr, ning need leidsid sooja vastuvõtu ortodokssete Nõukogude luuletajate poolt.
1960. aastal lõpetas ta Gorki Kirjandusinstituudi. 
1962. aastal ilmus tema esimene luulekogu "Струна". Mitmed tema hiljem avaldatud luuletustest on viisistatud ja saanud lauludena populaarseks.
Ahmadulina luuletustes on kesksel kohal sõprus, armastus, inimsuhted. Ta on kirjutanud paljudest vene luuletajatest esseid ja teinud tõlkeid. Oma kirjutistes kajastab ta väga harva poliitikat, kuigi nooruses toetas ta dissidente.
Isiklikku.
1954. aastal abiellus ta Jevgeni Jevtušenkoga, 1960. aastal Juri Nagibiniga. 
1974. aastast oli ta abielus vene teatrikunstniku Boriss Messereriga. Neil oli elamu Peredelkinos ja ateljee Moskvas.
Samy Naceri

Samy Naceri (sünninimi Saïd Naceri; sündinud 2. juulil 1961 Pariisis) on prantsuse näitleja, kes on tuntud taksojuht Daniel Moralesina neljas "Takso"-filmis: "Takso" ("Taxi", 1998), "Takso 2" ("Taxi 2", 2000), "Takso 3" ("Taxi 3", 2003) ja "Takso 4" ("Taxi 4/T4xi", 2007).
Jason Statham

 
Jason Statham (sündinud 26. juuli 1967) on briti näitleja, kes on tuntud eelkõige peategelase Frank Martinina filmides "Riskikuller" (2002), "Riskikuller 2" (2005) ja "Riskikuller 3" (2008). 
Statham hakkas juba noorpõlves harrastama Hiina võitluskunste, kikkpoksi ja karatet, töötades kohalikul turul letimüüjana. Innukas jalgpallur ja sukelduja kuulus Suurbritannia sukeldumiskoondisse ja võistles Inglismaad esindades 1990. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel. Pärast seda paluti tal modellina esineda ettevõtete French Connection, Tommy Hilfiger ja Levi Strauss &amp; Co. reklaamikampaaniates. 
Tema varasem turul müügileti taga töötamise kogemus andis talle inspiratsiooni rollide ülesehitamiseks Guy Ritchie kriminaalfilmides "Lock, Stock and Two Smoking Barrels" (1998) ja "Snatch" (2000).
Söögitorulahi

Söögitorulahi ("hiatus oesophageus") on vahelihases asuv ava, mida läbivad söögitoru ja uit- ehk 10. kraniaalnärv.
Liiva mänd

Liiva mänd on looduskaitsealune põlispuu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Lolu külas. Ümbermõõt 2,6 m, kõrgus 24 m (1981).
Oksana Solovjova

Oksana Solovjova (sündinud 2. aprillil 1974 Tallinnas) on eestivene arhitekt ja kunstnik. 
Õppis aastatel 1997–2005 Rakenduskunsti Kõrgemas Erakoolis, mille lõpetas kahel erialal – arhitektuur ja graafiline disain.
2000. aastal töötas Saksamaal arhitektuuribüroos. Praegu elab Tallinnas.
Tegev eeskätt arhitektina. Kunstnikuna on seotud eestivene mitteformaalse kunstnikeühendusega Ježi.
Paistnud silma konkursil "Tallinna Suveniir 2005" tööga "Tallinna Raekoja pabermudel", mis leidis tunnustamist 20 parema töö hulgas. 2007. aastal võitis konkursi "Saaremaa suveniir 2007" Kuressaare linnuse pabermudeliga.
Anžela Beljakova

Anžela Beljakova (sündinud 1973 Tallinnas) on eestivene kunstnik. 
Kunstihariduse omandas ta algul Tallinnas, seejärel Venemaal Mordva pealinnas Saranskis, kus lõpetas F. Sõtškovi nimelise kunstikooli. 
Tuntud eeskätt maalija ja tekstiilikunstnikuna. Esinenud isikunäitustega Eestis, Venemaal, Kasahstanis ja Norras.
Kuulub eestivene kunstnike rühmitusse Ježi.
Muumipapa memuaarid

"Muumipapa memuaarid" on Tove Janssoni neljas muumilugude raamat, kirjutatud 1950. aastal. Seda teost on mainitud ka varasemates muumiraamatutes, kus Muumipapa midagi kirjutab.
Sisu.
Muumipapa on kirjutanud autobiograafia oma noorusajast ja tollal läbi elatud hämmastavatest seiklustest, millest pajatab nüüd oma pojale Muumitrollile ning tema sõpradele Sniffile ja Nuuskmõmmikule.
Loo algul on Muumipapa lastekodus, kuid ta tüdineb peagi igava ja karmi koduvana nõudmistest, lahkub sealt ning kohtab Fredriksoni. Üheskoos edasi rännates kohtuvad nad veel Snifi isa Nuhkloomaga ja Nuuskmõmmiku isa Sekeldajaga. Nad ehitavad laeva, kus elada ja millega oleks parem seigelda. Laeva sadamast merele saamiseks kasutavad nad ära tohutu suurt ja pisut rumalat dronti Edwardit, kelle viha eest nad kiiresti põgenema peavad ning päästavad üsna reisi algul Koduvana tädi Urri käest, kes tahab ta nahka pista. Peagi saavad nad aga aru, et Koduvana tädi on tüütu ja kamandav, kuid õnneks kujunevad asjalood nii, et ta viiakse ühe vastuolu käigus pleektatsude poolt minema.
Pärast pikka retke jõuavad nad kaugele mandrile ning kohtuvad Mymla suure perega. Mymla tütar sõbruneb nendega õige pea ning kogu sõpruskond on kutsutud nende isa Jonesi ehk Valitseja 100. sünnipäevale, kus kõigile külalistele auhindu jagatakse. Sel kaugel saarel leitakse omale uued kodud, kuigi neid püüab hirmutada üks kohalik kummitus. Kuid kui nad temaga kaupa tahavad teha, leebub ka kummitus ning muutub endisest palju sõbralikumaks.
Samal ajal on Fredriksson loonud Valitseja auks uue laeva, mis peaks liikuma nii maal kui merel ning selle nimeks saab Mereorggester. Laeva esmareisi ajal püüab seda rünnata hiidkala, ent see katse ebaõnnestub, kuna dront Edward talle peale istub. Järgmiseks kohtab Nuhkloom Kohmlooma, kellega ta salaja abiellub. Muumipapa aga päästab merehädast ühe käekotiga muumitrolli, kes juhtub olema Muumimamma.
Ohtlik jaanipäev

"Ohtlik jaanipäev" (rootsi keeles "Farlig midsommar") on Tove Janssoni muumilugude viies raamat, kirjutatud aastal 1954.
Sisu.
Lähedalasuv vulkaan põhjustab hiidlaine, mis ujutab üle kogu Muumioru. Muumipere peab koos oma sõpradega uppuvast kodust lahkuma ning nad leiavad endale varjualuse ringihulpiva teatri näol. Raamatu lõpul etendatakse seal ka suur näitemäng, mille on heksameetris kirja pannud Muumipapa ning kus on kandvad rollid nii Muumimammal, Mymla tütrel kui ka Misal.
Samas raamatus teostab ka Nuuskmõmmik oma plaani pargivahile kätte maksta.
Christopher Cradock

Sir Christopher George Francis Maurice Cradock (2. juuli 1862 – 1. november 1914) oli Briti mereväelane, kontradmiral.
Ta hukkus Coroneli lahingus võitluses Maximilian von Spee eskaadriga.
Muumimamma

Muumimamma (rootsi "Muminmamman", soome "Muumimamma") on üks Tove Janssoni muumilugude peategelasi, Muumitrolli ema. 
Ta ei lähe peaaegu kunagi endast välja ning võtab vastutuse ka kõige suuremate hädaohtude eest (olgu selleks siis sabatähe või hiidlaine saabumine) enda õlule. Ta lubab oma lapsele ja tema sõpradele peaaegu kõike, isegi suitsetamist (ta arvab, et see võib kõhule hästi mõjuda).
Muumimammat ei näe peaaegu kunagi ilma käekotita, milles ta hoiab kõike eluks vajalikku: villaseid sokke, kõhurohtu ja puukooretükikesi. Puukoorest valmistab ta igal suvel koorelaevukesi, millest esimese kingib oma lemmikule.
Muumipapa

Muumipapa (rootsi "Muminpappan", soome "Muumipappa") on Tove Janssoni muumilugude üks peategelastest, Muumitrolli isa ja Muumimamma abikaasa.
Nooruses oli ta orb ja paigutati lastekodusse, kuid oma rahutu hinge ja seiklejavere tõttu põgenes ta sealt peagi ning reisis ühes mitmete sõpradega maailmas ringi. Vanemas eas on ta muutunud rahulikumaks ning otsustanud olla igati vastutustundlik pereisa.
Peaaegu alati kannab Muumipapa peas oma musta kübarat, mida eristab kõigist sarnastest selle sisse tikitud kiri "M.P.-le sinu M.M.-lt". Kunagi nooremana on Muumipapa elanud ka ühes paadis kolme Hatifnatiga, et nende elu ja kombeid paremini tundma õppida.
Koduvana

Koduvana (rootsi "Hemulen", soome "Hemuli") on tegelane Tove Janssoni muumilugude sarjast.
Peamiselt jagunevad koduvanad kolme osasse: 1. koduvanad, kellel on aeglane mõistus ja kes on kirglikud kollektsionäärid. (nt. margikoguja koduvana, kes elas mõnda aega muumipere juures, tema sugulane putukakoguja koduvana (tegelased on pärit raamatust "Sabatäht muumiorus"("Kommetter kommen",1946)).
2. Lõbus, aktiivne, sõbramehelik koduvana (väga tüütu tegelane)(nt. suusataja koduvana, kes mängis vasksarve (raamatust "Trollitalv" -"Trollvinter",1957).
3. range, distsiplineeritud, peen, tervisliku eluviisiga koduvana (nt. orbude muumide lastekodu juhataja, kes kasvatas üles muumipapa, tema tädi (tegelased on pärit raamatust "Muumipapa memuaarid" ("Muminpappas memoarer",1968).
Enamiku meelest on Koduvana tüütu ja väsitav, samuti on teda peetud valjuhäälseks kamandajaks, aga ka tundlikuks ja täpseks tegelaskujuks.
Madalaim unikaalne hind

Madalaim unikaalne hind on madalaim hind, mida on vähempakkumisega oksjoni lõppedes pakkunud vaid üks pakkuja. 
Näiteks kui kaks pakkujat pakuvad 1 sendi, viis pakkujat 2 senti, üks pakkuja 3 senti ning üks pakkuja pakub 4 senti, siis madalaim unikaalne hind on 3 senti, kuna seda hinda ei ole pakkunud ükski teine pakkuja ja see on madalam hind kui 4 senti, mis oli samuti unikaalne hind. Kuna 1- ja 2-sendiseid pakkumisi oli rohkem kui üks, siis ei saa vaadelda neid hindu kui unikaalseid.
Oksjon24.
Esimesena Eesti firmadest võttis selle termini kasutusele Carl Newman Group, kellele kuulub kaubamärk Oksjon24.
Hilja novembris

"Hilja novembris" on Tove Janssoni muumilugude üheksas ja ühtlasi viimane raamat. See ilmus 1970. aastal.
See on ainus raamat, kus seniste lugude peategelased, muumitrollid, on kadunud. Nende kõrgesse majja hakkavad kokku tulema peaaegu kõik varasemates raamatutes esinenud tegelased: pumpsud, Nuuskmõmmik, Filifjonka ja teised. Kõik tunnevad pererahvast puudust, võrdlevad omi tegemisi nende omadega ning raamatu lõpus lahkuvad kõik taas eri suundades, muumiperet jääb koju ootama vaid üks külaline.
Muumipapa ja meri

"Muumipapa ja meri" on Tove Janssoni muumilugude kaheksas raamat.
See keskendub taas peamiselt Muumipapa siseheitlustele. Muumipere otsustab elama minna väikesel saarel asuvasse tuletorni. Väike My elab teistest eraldi, tuletorni lähistal alusmetsas ning Muumitroll kohtab Merisälgu.
Shenouda III

Shenouda III (kopti keeles Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ϣⲉⲛⲟⲩⲟϯ ⲡⲓⲙⲁϩ ϣⲟⲩⲙⲧ; sünninimi Nazeer Gayed Roufail; 3. august 1923 Asyūţ – 17. märts 2012 Kairo) oli kopti kiriku kõrgeim vaimulik, Aleksandria paavst alates 1971. aastast kuni surmani.
Nazeer Gaued Roufail sündis kaheksalapselises peres noorima lapsena. Tal oli kaks venda ja viis õde. Ema suri pisut pärast Nazeeri sündi ja põhiliselt kasvatas poissi vanem vend Rouphael. Pere kolis Alam-Egiptusesse, kus Nazeer käis Darmanhuris kopti algkoolis, seejärel lõuna pool, kuid siiski Niiluse deltas Banhas põhikoolis ja lõpuks kolis ta Kairo eeslinna Shubrasse, kus käis keskkoolis.
1943. aastal astus Nazeer Kairo ülikooli õppima inglise keelt ja ajalugu. Suved veetis ta Süüria kloostris, mis asub Niiluse läänekalda lähedal kõrbes. Ülikooli ajal läbis ta ka sõjaväelise väljaõppe ja sai Egiptuse armee reservväelaseks. 1947. aastal lõpetas ta ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloo erialal.
Juba enne ülikooli lõpetamist, 1946. aastal hakkas ta õppima Kopti Teoloogilises Seminaris. Tavaliselt tohtisid seal õppida üksnes ülikooliharidusega inimesed, aga dekaan arhidiakon Habib Girgis tegi talle erandi. Nazeer lõpetas seminari 1949. aastal.
Pärast ülikooli lõpetamist hakkas Nazeer sealsamas õpetama inglise keelt ja ajalugu. Pärast teoloogilise seminari lõpetamist sai ta ka seal õppejõuks. 1950. aastal lõpetas ta kõik ilmalikud ametid ja oli üksnes teoloogiliste asutuste palgal, samuti toimetas ta pühapäevakooli kuukirja.
1954. aastal hakkas Nazeer Süüria kloostris mungaks. 1956–1962 elas ta erakuna kloostrist 11 km kaugusel koopas. 1958. aastal pühitseti ta vaimulikuks.
30. septembril 1962 määras paavst Cyril VI Nazeeri piiskopiks ja Kopti Teoloogilise Seminari dekaaniks. Sellest ajast kasutas Nazeer nime Shenouda. Selle nime sai ta arhimandriidi ja Valge kloostri abti püha Shenoute (surnud 466) järgi. Shenouda dekaaniks oleku ajal seminari õpilaste arv kolmekordistus. Kuid 1966. aastal tagandas Cyril Shenouda dekaani kohalt, sest Shenouda nõudis kopti kirikus rohkem demokraatiat ja vaimulike valimist – põhimõte, mida ta paavstiks saades järgima hakkas. Cyril ja Shenouda leppisid hiljem siiski ära.
9 kuud pärast Cyril VI surma, 14. novembril 1971 valiti Shenouda uueks kopti paavstiks. Ta oli kolmas Shenouda-nimeline paavst, varasemad olid Shenouda I (859–880) ja Shenouda II (1047–1077).
Shenouda valitsemise ajal muutus kopti kirik ülemaailmseks organisatsiooniks. Tema võimuletuleku ajal oli Põhja-Ameerikas kõigest 4 kopti kogudust, surma ajal aga Ameerika Ühendriikides 214, lisaks Kanadas 38 ja Mehhikos 1. Shenouda määras esimesed kopti piiskopid Euroopasse, Austraaliasse ja Lõuna-Ameerikasse. Egiptuseski muutus kopti kirik nähtavamaks. Kiriku sellise laienemise ja Shenouda pika, 40 aastat kestnud valitsusaja tõttu kuulub Shenouda kopti kiriku läbi aegade kõige väljapaistvamate paavstide sekka.
3. septembril 1981 oli ta sunnitud eksiili minema. 2. jaanuaril 1985 lubas Egiptuse president Ḩusnī Mubārak tal Egiptusesse tagasi tulla.
Tusklik

Tusklik (originaalis rootsi keeles "Snorken", soome "Niisku") on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni muumilugude tegelane.
Tusklik on Tusklikupreili vend. Ta esineb Muumiraamatutes "Sabatäht" ja "Võlukübar".
Joonisfilmis Muumioru lood kannab Tusklik nime Piripoiss. Kui raamatutes kujutatakse teda ühena Muumimajas elavatest lastest, siis joonisfilmis on ta omaette majas elav teadlasetüüpi leiutaja.
Maria Taglioni

Maria (Marie) Taglioni [taljooni] (23. aprill 1804 Stockholm – 24. aprill 1884) oli itaalia baleriin, kes viljeles romantilist balletti. Ta oli üks esimesi ja tunnustatumaid varvastantsumeistreid.
Elukäik.
Maria sündis tuntud itaalia tantsija-pedagoogi Filippo Taglioni peres. 
Tantsudebüüdi tegi ta 1822. aastal Viinis. Hiljem astus ta üles paljudes Euroopa linnades, näiteks Pariisis ja Peterburis. 
Aastal 1832 oli Filippo balleti "Sülfiid" koreograaf. Ballett oli spetsiaalselt loodud Maria Taglionile. "Sülfiid" oli esimene ballett, kus baleriin oli kogu etenduse vältel varvastel.
Aastatel 1860–1870 oli Taglioni Pariisi Ooperi Balletikooli direktor.
Tuʻi Malila

Tuʻi Malila (tonga keeles 'kuningas Malila'; umbes 1777 – 19. mai 1965) oli Madagaskari saarelt pärit kilpkonn ("Geochelone radiata"), kelle pärimuse järgi James Cook kinkis Tonga kuninglikule perekonnale.
Filifjonka

Filifjonka on üks paljudest muumilugude kõrvaltegelastest. Ta vastandub mitmes mõttes muumitrollidele.
Tal puudub igasugune elurõõm ja fantaasia, kogu tema elu täidavad vaid kord ja kohustused. Ta on tõsine ja põhimõttekindel isiksus, kes usub vaid tavade ja prestiiži ülemvõimu. Ometi võib ka Filifjonka katastroofiolukorras käituda vägagi mitte enda moodi. Kusagil sügavas sisimas ihaldaks temagi elada muretult nagu muumitrollid, ent enamasti on ta väga hõivatud oma kolme lapsega.
Muumimaa

Muumimaa (soome "Muumimaailma") on lastele mõeldud lõbustuspark, mis on Tove Janssoni muumitrollide raamatusarja teemaline. 
1993. aastal avatud Muumimaa asub Kailo saarel Naantali vanalinna vastas, mitte kaugel Turu linnast. 
Põhiatraktsiooniks on mustikavärvi Muumimaja. Turistidel on lubatud külastada kõiki viit korrust. Selle kõrval asub Koduvana kollane maja. Võimalik on näha ka Muumimamma kööki, Nuuskmõmmiku telki, Tuletõrjejaama, Muumipapa paati ja palju muud. Turistid võivad kohtuda ka tegelastega.
Juri Sedõhh (kunstnik)

Juri Sedõhh (sündinud 5. aprillil 1969 Skopinis Rjazani oblastis) on Eesti harrastuskunstnik. 
Eestisse asus ta 1981. aastal. Keskkooli lõpetas Vaida alevikus Harjumaal ning õppis pärast seda Tallinna 10. kutsekeskkoolis ning teenis aega Nõukogude armees. 
Ta on tegelenud puidust nikerdamise, keraamika, maalimise ja fotograafiaga.
Alates mitteformaalse kunstnikeühenduse “Ježi” asutamisest 2001. aastal osaleb selles tänini.
Sisend-väljundplokk

Sisend/väljundplokk on digitaalseadme osa, millel on elektriline ühendus kõikide sisenditega (lülitid, andurid jms.) ja väljunditega (mootorid, signaallambid jms.). Sisend väljundplokk võib olla ühes ümbrises, kuid ka moodulitena eraldatud. Seejuures moodulite arv võib olla kuitahes suur (palju sisendmooduleid ja väljundmooduleid).
Sisend/väljundplokk on ühendatud otse protsessoriga olles niiviisi protsessori silmadeks, kõrvadeks, kui ka suhtlusvahendiks välismaailmaga.
Mootor

Mootor (ladina keeles "motor" 'liigutaja') on masin, mis muundab mingit liiki energiat mehaaniliseks tööks.
Olenevalt mootori tüübist teeb tööd näiteks edasi-tagasi liikuv kolb, pöörlev rootor, või reaktiivaparaat.
Primaarmootori käivitamiseks kasutatakse vahetult looduslikke energiavorme, näiteks vee, tuule, kütuse, geo- või tuumaenergiat. Primaarmootorite hulka kuuluvad aurumasinad, gaasimootorid ja tuulemootorid. Sekundaarmootori puhul kasutatakse primaarmootoritest saadavat energiat. Niisugused on näiteks elektrimootorid, suruõhumootorid ja mõned hüdromootorid. Mootoriteks loetakse ka niisugused seadmed nagu inertsmootorid, vedrumootorid ja vihtmehhanismid, mis vabastavad nendesse salvestatud mehaanilist energiat.
Kasutuse koha põhjal jagatakse mootorid kolmeks: paikseteks (statsionaarsed), teisaldatavateks ja mobiilseteks mootoriteks.
Mootoris perioodiliselt korduvate protsesside jada nimetatakse mootori töötsükliks. Eriti tüüpiline on see kolbmootorile.
Näiteid mootoragregaatidest.
Mootorreduktor on agregaat, mille moodustavad kokkuehitatud elektrimootor ja reduktor. Seda kasutatakse gaasi või vedeliku rõhu vähendamiseks.
Mootorkompressor on agregaat, mis koosneb kompressorist ja seda käitavast sisepõlemismootorist. Seda kasutatakse gaasi, eriti õhu rõhu suurendamiseks.
Mootorgeneraator on agregaat, mis koosneb omavahel mehaaniliselt ühendatud elektrimootorist ja elektrigeneraatorist.
Mootorite liigitus kasutatava energia liigi põhjal.
Mootori põhimehhanismi tüüp sõltub lähteenergia liigist ja mootori tööprotsessist.
Kasutatava energia liigi põhjal eristatakse järgmisi mootoriliike:
Pneumomootor

Pneumomootor ehk suruõhumootor on mootor, mis muundab gaasi rõhuenergiat mehaaniliseks tööks. 
Pneumomootorite eeliseks on suur liikumiskiirus. Puuduseks aga väike arendatav pöördemoment ja jõud.
Lihtsaim pneumomootor on pneumosilinder, mida võiks vaadelda kui lineaarliikumise pneumomootorit.
Ternopil

Ternopil (ukraina keeles Тернопіль, vene keeles Тернополь "Ternopol", 1944. aastani "Tarnopil" või "Tarnopol") on linn Ukrainas, Ternopili oblasti keskus. Asub Dnestri lisajõe Sereti ääres.
Ternopili rajas 1540. aastal Jan Amor Tarnowski Poola sõjaväe tugipunktina.
Ajalugu.
Pärast Poola esimest jagamist 1772. aastal sai Tarnopol Austria impeeriumi osaks Austria Galiitsiana, aastatel 1809–1814 okupeeris selle korraks Vene armee ja anti pärast Viini kongressi 1815. aastal Austriale üle. Aastatel 1867–1918 oli linn osa Austria-Ungari Galiitsia piirkonnast, millel oli autonoomia ja kus arenes jõudsalt Poola kultuur. 1918. aastal oli see põgusalt Lääne-Ukraina Rahvavabariigis, kuid 1919. aastal sai pärast poolakate võitu taassündinud Poola osaks. Pärast seda, kui NSVL ja Saksamaa ründasid 1939. aastal Poolat, linn okupeeriti ja liideti Nõukogude Liiduga – linnaelanikke ootasid ees repressioonid. Aastatel 1941–1944 oli linn Saksa okupatsiooni all ja sakslased mõrvasid Tarnopolis elanud juudid. Pärast NSV Liidu ja Poola piiride muutmise lepingu allkirjastamist sai linn NSV Liidu osaks. Poolakad tõrjuti ümber Poola uutele piiridele ja jäid NSV Liidu piiridesse kuni 1991. aastani. Pärast NSV Liidu lagunemist läks see 1991. aastal Ukraina osaks.
Rahvastik.
1931. aastal elas linnas 78% poolakaid, 13% juute, 8% ukrainlasi ja 1% muid vähemusi.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ternopili elanikest ukrainlasi 91,2%, venelasi 7,1%, poolakaid 0,5%, valgevenelasi 0,3%, juute 0,3% ja muust rahvusest inimesi 0,5%.
Ivano-Frankivsk

Ivano-Frankivsk (ukraina keeles Івано-Франківськ, vene keeles Ивано-Франковск "Ivano-Frankovsk") on linn Ukrainas, Ivano-Frankivski oblasti ja Ivano-Frankivski rajooni halduskeskus, mis asutati kindlusena 1663. aastal nimega Stanisławów.
Aastatel 1793–1918, kui linn kuulus Austria-Ungari riigi koosseisu, kandis ta nime "Stanislav", pärast Esimest maailmasõda läks Austria-Ungari riigi lagunemise tulemusena kuni 1939. aastani Poola riigi koosseisu ning kandis poolapärast nime "Stanisławów".
Linnas on sündinud 2015. aasta Nobeli kirjandusauhinna laureaat Sviatłana Aleksijevič.
Urve Tauts

Urve Tauts (õieti Urve Helgi Raudmäe-Tauts; sündinud 2. novembril 1935 Pärnus) on eesti ooperilaulja (metsosopran) ja laulupedagoog. 
Elukäik.
Urve Tauts lõpetas Pärnu 1. Keskkooli ja õppis Pärnus laulmist Klaudia Taevi juures.
1963. aastal lõpetas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumi laulu erialal Alice Roolaiu klassis.
Aastatel 1955–1960 laulis Estonia ooperikooris, 1960. aastast oli sealsamas solist.
Aastail 1974–1978 töötas ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja 1978. aastast Eesti Muusikaakadeemias laulupedagoogina.
Tautsi hääl on suure ulatusega ja kaunitämbriline, seetõttu on ta laulnud ka sopranipartiisid, kammermuusikat ja oratooriume.
Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. 
Urve Tauts on korporatsiooni Lembela liige 1990. aastast.
Isiklikku.
Urve Tauts oli alates 1963. aastast abielus Ülo Raudmäega (hukkus oktoobris 1990); nende poeg on Jukka Raudmäe ja tütar Ave Raudmäe-Linnas.
Kate Walsh

Kathleen Erin "Kate" Walsh (sündinud 13. oktoobril 1967 California osariigis San Joses) on USA näitleja. 
Ta on eelkõige tuntud Dr. Addison Montgomery osatäitjana draamasarjas "Grey anatoomia" (2005–2007) ja selle jätkusarjas "Private Practice", mis jõudis eetrisse 2007. aasta sügisel. Lisaks on ta mänginud mängufilmides "Mu kallis nõiamoor" (2005), "Pärast päikeseloojangut" (2004) ja "Toscana päikese all" (2003).
Nashville

Nashville on linn USA-s, Tennessee osariigi pealinn ja rahvaarvult suurim linn.
Linn asub Cumberlandi jõe ääres Davidsoni maakonnas. 1963. aastal ühines Nashville Davidsoni maakonnaga konsolideeritud linnmaakonnaks, moodustades omavalitsus- ja haldusüksuse Metropolitan Government of Nashville and Davidson County.
Nashville'i peetakse kantrimuusika pealinnaks, selle ingliskeelne hüüdnimi on Music City USA ('USA muusikalinn'). Linnas tegutseb palju plaadifirmasid ja helistuudioid, seal on ka Kantrimuusika Kuulsuste Hall ja muuseum.
Ajalugu.
Linn on asutatud 1779. aastal. Linnaõigused sai see 1806. aastal. Tennessee osariigi pealinnaks sai Nashville 1843. aastal.
Haridus.
Linnas tegutseb arvukalt kõrgkoole, neist tuntumad on Tennessee Osariigi Ülikool ja Vanderbilti Ülikool.
Sport.
Ameerika jalgpallis esindab linna Tennessee Titans. Meeskond asutati 1960. aastal nimega Houston Oilers, kuid kolis 1990. aastatel ümber Tennessee osariiki ja muutis nime.
Kohalik jäähokiklubi on Nashville Predators. Nende kodusaal on Bridgestone Arena.
Linna esindusmeeskond jalgpallis on Nashville SC, kes peab oma kodumänge Geodis Parki staadionil.
Linnas tegutseb ka pesapalliklubi Nashville Sounds.
Majandus.
1997. aasta mais toimusid Nashville'is esimesed garaažiuste edasimüüjatele ja paigaldajate akrediteerimiseksamid, mida viis läbi hiljuti loodud Institute of Door Dealer Education and Accreditation (IDEA) rahvusvahelise garaažiuste näituse raames. Sellest sündmusest sai alguse tööstusharu esimene sertifitseeritud spetsialistide rühm.
Sopron

Sopron on komitaadi õigustega linn Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis. Asub riigi loodeosas, Austria piiri lähedal, 60 km kaugusel Viinist.
Ajalugu.
Soproni kohal asus rooma asula Scarbantia. Rahvasterändamise ajal jäi linn tühjaks. 9.-11. sajandil tugevdasid saabunud ungarlased linnamüüre ja rajasid oma asula, mida 1153. aastal mainitakse tähtsa linnana. 1676. aastal laastas linna suur tulekahju.
Linna ajalooline saksakeelne nimi on Ödenburg.
Sport.
Jalgpalliklubi FC Sopron võitis Ungari karikavõistlused 2005. aastal.
Vaatamisväärsused.
Soproni üks tuntumaid ehitisi on barokkstiilis Tulevaatlustorn ("Tűztorony"). Sopronis on elanud Ferenc Liszt, seal on tema majamuuseum. Sopronis on vana sünagoog ja muid juutide ehitisi. Juudid aeti linnast välja 16. sajandil. Peaväljaku ääres asub Kecske kirik.
Sünopsis

Sünopsis (kreeka "συν" - koos, "οψις" - vaade) on lühikeselt esitatud kokkuvõte, mis koondab vaatlusaluse teema kõik põhipunktid. Paljudel juhtudel viitab sünopsis filmi või raamatu stsenaariumile või mingile muule narratiivile. Tavaliselt käsitlevad sünopsised teemat rohkem sügavuti kui lihtsalt kokkuvõtted, et anda edasi teemast piisav arusaam.
Sünopsis on ka kogumik eri autorite kirjutisi sama asja kohta.
Szekszárd

Szekszárd on komitaadi õigustega linn Ungaris, Tolna komitaadi ja Szekszárdi kreisi keskus.
Linna on esmamainitud 1015. aastal.
Szekszárd on väikseima elanike arvuga linn, mis on komitaadi keskus.
Szekszárdis on sündinud Mihály Babits.
Székesfehérvár

Székesfehérvár on komitaadi õigustega linn Ungaris, Fejéri komitaadi keskus. Linna nimi kõnekeeles on Fehérvár ('valge loss').
Linna rajas suurvürst Géza 972. aastal. 
Keskajal oli Székesfehérváris ungari kuningate residents, aastatel 1038–1526 krooniti seal 37 kuningat. Linna on maetud 15 Ungari valitsejat, nende seas mitmed Ungari esimesed kuningad.
1543. aastal vallutasid linna türklased ning lõhkusid kirikud ja kuningate hauad ning ehitasid asemele mošeed. 
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 95 545. 2011. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 100 570. Székesfehérvár on elanike arvult Ungari suuruselt üheksas linn.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Székesfehérvári elanikest ungarlasi 98,9%, mustlasi 0,4%, sakslasi 0,3%, slovakke 0,04% ja teistest rahvustest inimesi 0,36%.
Linnas tegutseb jalgpalliklubi Fehérvár FC, mis on kolmekordne Ungari meister.
Linnas on sündinud Ungari peaminister Viktor Orbán.
Ivari Padar

Ivari Padar (sündinud 12. märtsil 1965 Navil) on võro päritolu Eesti poliitik, endine Euroopa Parlamendi liige, endine Riigikogu liige ja endine minister.
Novembris 2024 valiti ta Võru Instituudi direktoriks, tööd alustas ta 2025. aasta jaanuaris.
Poliitiline karjäär.
Põllumajandusministrina.
Aastatel 1999–2002 oli Padar Eesti põllumajandusminister Mart Laari juhitud valitsuses. Aastatel 2002–2009 oli Padar Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (esialgu Mõõdukate) esimees. 2002–2005 oli ta Võru Linnavolikogu liige, sealhulgas 2002–2003 volikogu esimees. 
2004. aasta Riigikogu valimised ja rahandusministrina.
2003. aastal kandideeris ta Võru-, Valga- ja Põlvamaal Riigikokku ja osutus valituks. Padar kogus 5253 häält, mis oli nii üle Eesti tema erakonna kui ka valimisringkonna parim tulemus. 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osutus ta valituks, kuid loobus mandaadist. Ta oli 5. aprillil 2007 ametisse astunud Andrus Ansipi teise valitsuse rahandusminister. 
Europarlamendis (2009–2014) ja põllumajandusministrina.
21. maini 2009. 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel oli ta SDE esinumber ja osutus valituks. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ning osutus 3227 häälega valituks, kuid jätkas Euroopa Parlamendi liikmena. Tema asemel asus XII Riigikogu koosseisus tööle Rein Randver. 7. aprillil 2014 lahkus ta Euroopa Parlamendist, et asuda Taavi Rõivase valitsuses põllumajandusministriks. 
2015. ja 2019. aasta Riigikogu valimised.
2015. aasta Riigikogu valimistel kogus Padar Võru, Valga ja Põlva valimisringkonnast 3992 häält ja osutus valituks. Kuni 2016. aasta detsembrini oli ta riigikogu maaelukomisjoni esimees, 2017. aastal juhtis Riigikogu riigireformi arengusuundade väljatöötamise probleemkomisjoni. 2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta 1457 häälega ringkonnamandaadi ning oli Riigikogu maaelukomisjoni ja julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni liige.
2024. aasta Euroopa Parlamendi valimised.
Ta kandideeris 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogus 1221 häält ning ei osutunud valituks. 
Isiklikku.
Ivari Padar on teist korda abielus. Tal on esimesest abielust tütar ja poeg.
Ivari Padar valdab võru keelt ning on osalenud võru kultuurielus muuhulgas võru keele eestkõnelejana.
Karujärv (täpsustus)

Karujärve all võidakse mõelda mitut järve: