tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Libahunt (Kitzberg)

"Libahunt" on August Kitzbergi tragöödia, mis esietendus 1911. aastal Endla teatris. See on Kitzbergi hinnatuim kirjandusteos. Kultuuriministeeriumi toetusprogrammi "Eesti kirjandus" tulemusel saab teose Eesti Rahvusraamatukogu digiarhiivist DIGAR tasuta alla laadida.
Sisukokkuvõte.
Draama “Libahunt” räägib perest, kelle ukse taha ilmus hirmunud noor tüdruk. Samal õhtul hukati ta ema, kes oli väidetavalt nõid. Perenaine ja peremees otsustasid ta enda juurde võtta ning koos samaealise kasutütre ja suurema pojaga üles kasvatada. 
Hiljem, kümne aasta pärast oli pojal vaja naist võtta, kuid selle juures oli üks asjaolu, millega pidi arvestama: Tammaru suguvõsa oli põlvest põlve oma verega järglasi soetanud ja abiellunud. See tähendas, et poeg Margus pidi oma kasuõe Mari naiseks võtma. Kuna kasuõde Tiina oli ilusam, temperamentsem, südamlikum ja kirglikum, armus Margus hoopis temasse. Pere polnud aga sellega nõus ega lubanud Margusel Tiinat võtta. Ka külarahvas oli Tiina vastu ja uskus Mari juttu, et Tiina olevat tegelikult libahunt, kes kord varsa murdis. Tiina oli löödud ning jooksis ära metsa.
Marguse pere oli rahul, et tüdrukust lahti said, kuid Margus oli pikka aega norus. Ükskord ilmus Tiina kodu uksele ning kutsus Margust endaga metsa elama. Margus aga kõhkles ning Tiina jooksis nuttes minema. 
Viis aastat oli möödunud. Ema-isa olid surnud. Mari oli Marguse naine, kuid abielurahva suhted olid halvad. Kaua elanud vanaema oli kaotanud nägemise, kuid püsis siiski veel elus. Ühel ööl tulid hundid lauda juurde ulguma. Margus võttis püssi, tahtis hunte minema peletada, kuid tabas Tiinat, kes sai surmavalt haavata. Mees viis ta tuppa ja jättis armastatuga hüvasti.
Avameri

Avameri ehk ulgumeri on mandrite (ka poolsaarte ja saarte) rannikust eemal paiknev mereala, on osa ookeanist, merest, suuremast väinast või lahest.
Brahman

Brahman (sanskriti keeles ब्रह्मन [bráhman]) on india ja hinduismi filosoofias ja teoloogias kosmiline maailmahing, universumi alge, lõputu, igavene elu, energia ja jõu allikas. 
Sõna 'brahman' pärineb sanskriti verbijuurest √bṛh (kasvama) ning seostub vägevusega, jõulisusega. Rigvedas tähendab "brahman" 'jõudu'; upanišadide ajal (750–500 eK) hakkas see tähendama pigem 'kosmilist jõudu'.
Hinduismi monoteistliku ja panteistliku teoloogia kohaselt on brahman Jumal kõrgeimas mõttes: lõpmatu, igavene ja ilma vormita, väljaspool aega, ruumi ja põhjuslikkust eksisteeriv, kõike ja kõiki läbiv muutumatu teadvuse allikas, igavene printsiip. Brahman on kirjeldamatu, tunnetamatu, kõiketeadev, kõikjalviibiv, algne, igavene ja absoluutne, ilma alguse ja lõputa, kõige teadaoleva ja veel mitte teadaoleva, kõige juhtunu ja veel mitte juhtunu põhjus, allikas, materjal ja jõud kogu universumis. Kuna Brahman on puhas eksistents, teadvus ja teadmine, ilma omadusteta ja seega "Parambrahman" (Ülim Brahman). Monistliku Advaita-vedaanta kohaselt ei eksisteeri universumis tegelikult midagi peale "Parambrahman"i. Seda nimetatakse teda ka "Paramātman" või "Paramātmā", st 'Ülim vaim'.
Ehkki Ülim Brahman (isiksustamatu Jumal) on mõistuslikult tunnetamatu ning tajutav üksnes vaimselt, leidub upanišadides tema kohta mitmeid viiteid. Neist tuntuim on "tat tvam asi" (sina oled see).
Territoriaalmeri

Territoriaalmeri ehk territoriaalveed on mingi riigi või leppe järgi kindlaks määratud, rannaga rööbiti kulgev merevööndi riba, mis kuulub leppealusele rannariigile, see tähendab, et riigil on sellele veeterritooriumile suveräänne õigus.
Territoriaalmere suurus on 1982. aastal määratud ÜRO mereõiguse konventsiooni alusel 12 meremiili. Sellele vaatamata on mõned Aafrika ja Ladina-Ameerika riigid (peamiselt majanduslikel põhjustel) kehtestanud omavolilisi territoriaalmere piire, mille suurus on enamasti märksa suurem kui 12 meremiili. 
Välisriigi laevadel on territoriaalmerest rahumeelse läbisõidu õigus.
Eesti territoriaalmeri.
Eesti Vabariigi territoriaalmere ulatus oli kolm, alates 1. veebruarist 1938 a. neli meremiili. Tänapäeval on Eesti territoriaalmere ulatus 12 meremiili, nagu enamikul maailma riikidest. Soome lahes on see piiratud nii, et see ei ole keskjoonele lähemal kui kolm meremiili.
Talastik

Talastik on piirkond, kus sein või sammastik puutub kokku katuse või järgmise korrusega.
Talastik koosneb arhitraavist ehk epistüülist ehk alustalast, sellel asuvast friisist ja karniisist ehk geisonist. Arhitraav toetub sammaste kapiteelidele, täpsemalt kapiteelide ülemistele osadele, milleks on abakus ja selle all olev ehhiin. Karniisi peal võib asuda katuse kaldserv ehk kaldkarniis. Karniisi ja kaldkarniisi vahele jäävat kolmnurkset katuseosa nimetatakse tümpanoniks. Katusenurkades karniisi ja kaldkarniisi kokkupuutekohtades võivad asuda ilukujud ehk akroteerid, samuti veesülitid.
Vanarooma ja renessanssarhitektuuris on talastiku kõrguseks umbkaudu veerand sammaste kõrgusest, millele nad toetuvad.
Dooria talastikus on arhitraav liigendamata. Friisil asuvad vaheldumisi metoobid ja triglüüfid ning sellist friisi nimetatakse metooptriglüüffriisiks. Triglüüfid on alad, mis on kaunistatud püsttriipudega. Metoobid on triipudega kaunistamata, aga vahel on nad kaunistatud muudmoodi.
Atika-joonia talastikus on arhitraav rõhtsalt kolmeks jaotatud. Selle peal asuvad friis ja hammaslõigeehisliist.
Väikeaasia-joonia talastikus on hammaslõigeehisliist vahetult arhitraavi peal.
Joonia talastiku osade vahel kasutati palju ehisliiste, eriti munavööti ja pärlvööti ehk astragaali.
Hellenistlikus ja rooma arhitektuuris hakati talastikku järjest enam kaunistama. Stiile ühendati, lisati uusi elemente, näiteks konsoolkarniise, viimistleti (sofitid).
Niisugust talastikku, kus puudub friis, nimetatakse mittetäielikuks, aga sellist, kus puudub arhitraav, lihtsustatuks.
Francisco Macías Nguema

Francisco Macías Nguema (1. jaanuar 1924 – 29. september 1979) oli Ekvatoriaal-Guinea esimene president (aastast 1968 kuni riigipöördeni 1979). 
Ta ei hoolinud inimõigustest ning tema ametiajal sai riik hüüdnimeks Aafrika Auschwitz. Macíase ajal vähenes riigi elanikkond kolmandiku võrra, põhjuseks oli riiklik terror ja maalt põgenemine. 
3. augustil 1979 viis Francisco Macíase nõbu Teodoro Obiang Nguema Mbasogo läbi riigipöörde. Francisco Macías vangistati ning anti kohtu alla, süüdistatuna genotsiidis. Mõni nädal hiljem ta mõisteti süüdi ja hukati. Francisco Macías ise uskus kuni viimase hetkeni oma maagilistesse võimetesse ja pääsemisse. Seetõttu viisid hukkamise läbi Maroko sõdurid.
Hastings Kamuzu Banda

Hastings Kamuzu Banda (1896? – 25. november 1997) oli Malawi diktaator aastatel 1964–1994. 
Noorpõlv.
Kamuzu Banda sündis Kasungu lähistel Malawis (siis Briti Kesk-Aafrika). Tema isa oli Mphonongo Banda ja ema Akupingamnyama Phiri. Tema täpne sünniaeg on teadmata, kuna tolajal Malawis sünde ei registreeritud. Hastings Kamuzu Banda biograafi Philip Shorti arvates sündis ta veebruaris 1898. Hastings Kamuzu Banda ise pidas oma sünnipäevaks 14. maid 1906 ning seda kuupäeva on kasutatud ka mitmetes tema elulookirjeldustes. Siiski Hastings Kamuzu Banda surmatunnistusel seisab, et ta suri 99-aastaselt, kuigi liigub kuulujutte, et ta võis ta surra 101-aastaselt. 
Umbes 1915–1916 ta lahkus kodust koos õpetaja Hanock Msokera Phiriga. Nad läksid jala Lõuna Rodeesia linna Hartlisse (tänapäeval Chegutu Zimbabwes), kus asus Hanock Msokera Phiri kool. 1917 läks Hastings Kamuzu Banda jalgsi Lõuna-Aafrikasse Johannesburgi. Ta töötas seal erinevatel töökohtadel kaevandustes ja raudteel. 1925. aastal läks Banda New Yorki, teda toetas Bishop W.T Aafrika Metodistide kirikust.
1925–1958.
Banda õppis Wilberforci instituudis (praegu Central State University), mis asub USA Ohio osariigis Wilberforce'is, ja lõpetas selle 1928. aastal. Seejärel õppis ta Indiana Ülikoolis neli semestrit meditsiini ning läks Chicago Ülikooli ajalugu õppima. 1931. aastal lõpetas Banda Chicago Ülikooli ja õppis edasi Mehhary meditsiinikolledžis Tennessee osariigis, mille lõpetas 1937. aastal.
Kaliiber (relv)

Kaliiber on tulirelva rauaõõne, kuuli, miinipildujamiini või mürsu läbimõõt. Kaliiber on oluline relva iseloomustav suurus, mille kaudu on seotud relva võimsus, omadused ja laskemoon. 
Konkreetse relvakaliibri markeeringus on ära näidatud lisaks rauaõõne läbimõõdule ka padrunikesta ehk hülsi pikkus ja tüüp, selle kaliibri kasutusele võtnud riigi või firma nimi, kasutuselevõtu aasta, püssirohulaengu suurus ja muu informatsioon, mis võimaldavad antud kaliibrit teistest eristada.
Vintraudsed relvad.
Vintraudsetel relvadel eristatakse väikest kaliibrit ehk vastastikku asetsevate vindiväljade vahet ja suurt kaliibrit ehk vastastikku asetsevate vindipõhjade vahet, mis vastab antud relva kuuli diameetrile.
Konkreetse relva markeering võib kasutada nii väikest kaliibrit (9 mm Makarov) kui ka suurt kaliibrit (9 mm parabellum).
Mandri-Euroopas ja SRÜ riikides kasutatakse kaliibri määramisel millimeetreid, Inglismaal tuhandiktolle ja USA-s sajandiktolle.
Tsaari-Venemaal oli kaliibri mõõtühikuks liin, mis võrdus 1/10 tolli. 
Relvade või laskemoona kaliibrit saab määrata kas ainult millimeetrites või tollides või mõlemas (6,35 mm brauning tähistatakse ka .25 ACP (Automatic Colt Pistol)).
Vintraudsete relvade kaliiber määratakse kindlaks, mõõtes padrunipesa tagant sisemiste vindiväljade vahelise kauguse.
Sileraudsed relvad.
Sileraudse relva kaliibri tähis on GA, mis tuleneb ingliskeelsest sõnast "gauge", mis tähendab kaliibrit.
Siledaraudse relva puhul ei tähista kaliiber relvaõõne läbimõõtu, vaid arvu, mitu ümarkuuli saab sellele relvale valada ühest inglise naelast puhtast pliist (453,59 g). 
12 kaliibrile, mis on tänapäeval kasutatavatest sileraudsetest jahirelvadest ja teenistusrelvadest levinuim ning jämeda rauaõõnega saab naelast tinast valada 12 ümarkuuli, kaliibrile 16 saab 16 kuuli, kaliibrile 20, mille rauaõõs on kasutusel olevatest siledaraudsetest jahirelvadest peenim, saab valada 20 kuuli jne.
Tänapäeval on seoses terashaavlite levikuga tulnud kasutusele ka jämedama rauaga siledaraudsed relvad, näiteks 10 GA ja ebastandardne kaliiber .410, mille rauaõõne läbimõõt määratakse nagu vintraudsel relval, mõõtes rauaõõnt padrunipesa tagant.
Sileraudsetel relvadel määratakse kaliiber kindlaks, mõõtes rauakanali suudme läbimõõdu ja lahutades sellest relvaraua tšoki mõõdu. Standardsed tšoki mõõdud on nr. 0 – 0,00, nr. 1 – 0,25, nr. 3 – 0,50, nr. 4 – 0,75, nr. 5 – 1,00, nr. 6 – 1,25, nr. 7 – 1,50. Konkreetsete relvade puhul võib tšokide numeratsioon olla teine.
Tegelikult ei pruugi mõõdetud relva kaliiber vastata nn normatiivkaliibrile, kui relv on kasutuses olnud ja kulunud.
Laskemoona kaliiber.
Tulirelvale sobiv laskemoona kaliiber ehk kuuli või mürsu läbimõõt võib olla relva kaliibrist suurem väiksem või sellega võrdne, kuid peab vastama antud relva tootja poolt ettenähtud mõõtudele.
Šamott

Šamott (saksa keeles Schamotte) on tulekindel keraamiline mass, millele on tulekindluse suurendamiseks, kuivamisprotsessi kiirendamiseks ning deformatsiooni vähendamiseks lisatud peeneks jahvatud põletatud savi.
Šamott valmistatakse valdavalt eelpõletatud, kuid glasuurimata praaksavitoodete purustamisel soovitud suurusse. Parimat šamotti saadakse tulekindlatest savidest, mida on eelnevalt põletatud temperatuuril 1400 °C.
Šamott kasutatakse tulekindlate ehituskivide, suuremõõtmeliste skulptuuride ja õõnesnõude valmistamiseks.
Hvarasad

Hvarasad olid alates 11. sajandist enne kristust Etioopias Derrese linna lähistel elanud juudid. Hõimu avastasid 1983. aastal kaks Iisraeli antropoloogi.
Heimtali viinaköök

Heimtali viinaköök (nimetatud ka "Heimtali viinaköök-juustukoda") on uusgooti stiilis ehitis Viljandimaal Viljandi vallas Heimtali külas. Hoone välisilme meenutab oma nurgatornidega Londoni Towerit. 
Heimtali viinaköök ehitati 1832. aastal ja oli Heimtali mõisa ajal meierei ja juustukoda. Hoone restaureeriti 1984. aastal. Praegu seisab hoone restaureerituna matkahuvilistele vaatamiseks.
Hoone on 1998. aastast ehitismälestisena riikliku kaitse all.
Viinaköögi juurest algab Heimtali õpperada.
Godchild

"Godchild" ('ristilaps'), tuntud ka pealkirjaga "Count Cain" ("Hakushaku Cain" jaapani keeles, eesti keeles Krahv Cain) on Kaori Yuki loodud manga.
Count Cain on jagatud kahte suurde osasse. Originaalmanga lõpetati kuni viienda volüümini, mil Kaori Yuki tegi selle manga joonistamisesse pausi, et lõpetada oma teine kuulus mangasari Angel Sanctuary. Kui eelmainitud manga lõpetati jätkas Kaori Yuki Count Caini joonistamist. Ta tegi valmis veel kaheksa volüümi, mis avaldati uue nime all - Godchild.
Godchildis teemades segunevad ajaloolisus, õudus ja psühholoogia. Seeriale on kuulsust lisanud selle segane teema, must huumor, tume, siiski nauditav stiil ja täiuslik joonistusstiil. Manga tegevus toimub Victoria-ajastul ja see lahkab muuseas ka inimloomuse mitmekülgsust.
Sisu ja tegelased.
SPOILERI HOIATUS! Jutu ja/või loo lõpu detailid käsitletud!
Count Cain on lugu 19. sajandi Inglismaa džentelmenist, kes on tõsiselt huvitunud mürkidest. Cainist sai krahv pärast seda, kui ta isa proovis teda mürgitada, kuid kukkus läbi. Kui ta isa kadus needis ta Caini igaveseks üksildast elu elama. Lugu räägib temast. Kuidas ta seikleb läbi paljude mõistatuste, kuhu on peaaegu alati segatud ka erinevad mürgid. Enamus lugusid keskenduvad inimeste loomusele ja emotsionaalsetele/sotsiaalsetele konfliktidele. Mõned loo osad on inspireeritud tegelikest sündmustest, mis 19. sajandi Londonis aset leidsid, näiteks Rappija Jack i juhtum. Mõned peatükid keskenduvad Caini minevikule ja Riffile, kes on Caini jaoks väga tähtis ja noormehe jaoks asendamatu osa perekonnast. Manga hilisemas osas tekkib lugude vahele rohkem seoseid ja detaile, rääkides võitlusest Caini isa poolt rajatud Delilah'i nimelise organisatsiooni vastu (saladuskate, mis nime ümbritseb, paljastatakse loo lõpus).
Mengistu Haile Mariam

Mengistu Haile Mariam (amhara keeles መንግሥቱ ኀይለ ማሪያም; sündinud 21. mail 1937) on Etioopia poliitik ja sõjaväelane. Ta oli Etioopia diktaator 1977–1991. 
Mengistu toetus armeele ning liitus nn rahvademokraatlike maadega. Tema režiimi toetas Nõukogude Liit. 
Tema režiim tappis tuhandeid poliitilisi vastaseid. Ta kukutati sõjaväelise riigipöördega 1991. aasta mais. 
Mengistu ise lendas Zimbabwesse, kus sai alalise asüüli ning elab siiamaani. 
26. mail 2008 mõistis Etioopia ülemkohus Mengistu Haile Mariami tagaselja surma.
Jean-Bédel Bokassa

Jean-Bédel Bokassa (22. veebruar 1921 – 3. november 1996) oli Kesk-Aafrika Vabariigi president 1. jaanuarist 1966 kuni 4. detsembrini 1976 ja 4. detsembrist 1976 kuni 20. septembrini 1979 keiser (Bokassa I).
Bokassa oli oma elu esimesel poolel sõjaväelane. Ta liitus Teise maailmasõja ajal Vaba Prantsusmaa sõjaliste jõududega. 1961. aastal sai ta kapteni auastme. 1964. aastal lahkus Bokassa Prantsuse armeest ning hakkas teenima Kesk-Aafrika Vabariigi relvajõududes.
1966. aasta 1. jaanuaril viis ta läbi sõjaväelise riigipöörde ning kuulutas ennast presidendiks. Aprillis 1969 toimus Bokassa vastu suunatud sõjaväelise riigipöörde katse, mis küll ebaõnnestus, ent andis Bokassale võimaluse peatada põhiseaduse kehtivus ja laiali saata parlament. Sellega sai temast Kesk-Aafrika Vabariigi ainuvalitseja. Märtsis 1972 kuulutas ta end eluaegseks presidendiks. 1974 detsembris toimus teine tema vastu suunatud riigipööre, mis jällegi ebaõnnestus. Veebruaris 1976 tehti Bokassale atentaat. Sama aasta septembris saatis Bokassa valitsuse laiali ning lõi selle asemel Kesk-Aafrika Vabariigi Revolutsioonikomitee. 4. detsembril 1976 sai vabariigist keisririik ning täpselt aasta hiljem krooniti ta ka keisriks. Bokassa kutsus enda kroonimisele enamiku maailma poliitilistest liidritest, sealhulgas paavsti; valdav enamik neist jäi tulemata. Diktaator ise soovis kroonimise läbi viia samas stiilis, nagu seda oli teinud Napoleon. Kroonimisel sõidutas teda kaarik kuue hobusega. Bokassa kroon, mis maksis 5 miljonit dollarit, oli üle puistatud kalliskividega. Kroonimispidustusteks kulutati üle 200 miljoni dollari. Samal ajal käis riigi majandus alla ning rahva elujärg oli muutunud väga viletsaks.
1979. aasta 17.–19. aprillil arreteeriti suur hulk kooliõpilasi, kes polnud nõus kandma uusi kalleid koolivorme. Üle saja kooliõpilase hukati. Bokassa võttis ise hukkamistest osa ning arvatakse, et ta isegi sõi hukatute liha. See sündmus häälestas lääneriigid lõplikult Bokassa vastu. Endine president David Dacko küsis Bokassa-vastase riigipöörde läbiviimiseks toetust Prantsusmaalt. Prantsusmaa toetatud riigipööre viidi edukalt läbi 20. septembril 1979, kui Bokassa viibis visiidil Liibüas.
1980. aasta detsembris mõisteti ta tagaselja surma. Bokassa elas aastaid eksiilis Elevandiluurannikul ja Prantsusmaal, Pariisi lähedal, kus tal oli maavaldus. Kesk-Aafrika Vabariik esitas korduvalt nõudmisi Bokassa välja anda, kuid teda ei võetud kuulda. Eksimperaator naasis ootamatult 24. oktoobril 1986 kodumaale, lootes korrata Napoleoni tagasitulekut Elbalt, kuid juba samal päeval ta vangistati ning anti uuesti kohtu alla. Kohus mõistis Bokassa 12. juunil 1987 uuesti surma, kuid surmaotsust ei viidud täide ning see asendati 1988. veebruaris eluaegse vanglakaristusega, mida hiljem vähendati 20-aastaseks vanglakaristuseks. Ta vabanes vanglast 1. augustil 1993, kui Kesk Aafrika Vabariigi President André Kolingba andis oma ametiaja viimase otsusena armu kõigile vanglates kinnipeetavatele vangidele. Jean-Bédel Bokassa suri südameataki tagajärjel 3. novembril 1996. Tal oli elu jooksul 17 naist ja vähemalt 50 last.
President François Bozizé rehabiliteeris Bokassa 2010. aastal.
Kuivnõel

Kuivnõel ehk külmnõel on sügavtrükitehnika, mille puhul kraabitakse kujutis otse trükiplaadile kasutades erilist puusabaga terasnõela.
Mida tugevamat survet kunstnik avaldab nõelale, seda jämedam joon. Joone harja ehk kraati, mis tekib väljakraabitud metallist, ei silendata nagu vaselõikes, vaid see kogub enda taha trükivärvi ning annab tehnikale omase pisut laialivalguva joone. Kuna kraat kulub kiiresti, saab selles tehnikas teha ühelt plaadilt vähe tõmmiseid (kuni 30).
Apocalypto

"Apocalypto" on Oscarile nomineeritud 2006. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide eepiline seiklusfilm, mille lavastas Mel Gibson.
Süžee.
Filmi peategelane on Jaguar Paw. Jaguar Paw on Kesk-Ameerika põliselanike maiade ühe suguharu pealiku Flint Sky poeg. Flint Sky küla satub vaenuliku klanni rünnaku alla ning Jaguar Paw otsustab päästa oma lapseootel naise, peites ta tühja kaevu. Jaguar Paw ise tormab seejärel ebavõrdsesse võitlusse vaenulike jõududega, kuid koos paljude teiste külaelanikega ta vangistatakse. Enne vangide lahkumist külast lõikab üks vaenuliku klanni võitleja läbi köie, millega Jaguar Paw naine pääseks tagasi maapinnale.
Vangid viiakse külast riigi pealinna, kus naisvangid müüakse orjadeks ja mehed otsustatakse ohverdada jumalale. Jaguar Paw ohverdamise ajal aga algab päikesevarjutus, mistõttu tema ning teised vangid jäetakse esialgu ellu, kuid nad peavad läbi tegema mängu, millest on võimatu eluga pääseda. Mängu käigus saab Jaguar Paw raskelt haavata, kuid pääseb siiski eluga. Teda hakatakse jälitama džunglis, kuid tal õnnestub peaaegu kõik vastased ükshaaval tappa ning jõuda tagasi oma kodukülla, kus päästab kaevust oma naise ning vastsündinud lapse. Siiski jälitab veel kolm meest Jaguar Paw'd. Jaguar Paw'l õnnestub üht neist meelitada loomapüünisesse, kuid ta ise saab seekord raskelt haavata. Jaguar Paw komberdab kuidagi edasi ning jõuab välja mereni, kus kaks jälitajat ta kätte saavad. Samal hetkel aga näevad Jaguar Paw' jälitajad mitut eurooplaste laeva ning paatidega maale tulevaid mehi. Nad on nähtust niivõrd imestunud, et lasevad Jaguar Paw'l minna ning jäävad ise mererannale valgete tegutsemist vaatama.
Mitmesugust.
Filmis mängivad indiaani näitlejad. Kõik dialoogid on jukateegi keeles. Film on varustatud inglis- jt keelsete subtiitritega.
Rahvusvahelised veed

Rahvusvahelised veed (ka "eksterritoriaalveed", "välisveed") on rahvusvahelise mereõiguse kohaselt veealad, mis jäävad väljapoole rannikuriikide jurisdiktsioonile alluvaid territoriaalvesi. 
Avamerel seilavate laevade üle on jurisdiktsioon lipuriigil. Erandina saavad piraatluse ja orjakaubanduse puhul kõik riigid nende laevade üle jurisdiktsiooni teostada.
Idiofonid

Idiofonid (kr. "idios" 'oma' + "phōnē" 'heli' = 'iseheliseja') ehk korpuspillid on löökpillid, mille heli tekib kogu instrumendi võnkumisest.
Idiofonide liigitamine.
Musical instruments, 1976.
Igor Tõnurist, toetudes väljaandele "Musical Instruments" liigitab idiofonid kaheksasse, paljude alaliigitustega põhirühma:
1. Tampivad idiofonid (inglise "stamping idiophones") – heli tekib
esemest, millega lüüakse vastu maad või mõnda teist kõva alust, näiteks kepi või seest õõnsa helitoru (inglise k hollow tube, õõnes 
bambusest või puust toru, mille alumine ots on kinnine) löök vastu
maad või põrandat, ühe-kahe-kolme nuiaga tampimine uhmris,
stepkingades tantsimine.
2. Tambitavad (inglise "stamped idiophones") – heli tekib alusest,
mille vastu lüüakse, näiteks löök rusikaga vastu söögilaua pealispinda,
löök kepiga vastu palki, rütmiline tants augu kohal, mis on kaetud
kõva resoneeriva kattega (seda viimast Eestis ei tunta), jms.
3. Raputatavad (inglise "shaken idiophones") – heli tekib eset raputades
(laste kõristid, kuljused, helisevad metallkaunistused
riietel, kõrinatega õllekann jms).
4. Löödavad (inglise "percussion", ka "struck idiofones") – valmistatakse
sellistena, et heli saamiseks tuleb neid lüüa pulga või erilise
nuiaga jms (nt ksülofon, gong, triangel, kõraga (= tilaga) kell,
väljastpoolt palgilöögiga helisema pandav kell, eesti lokulaud).
See on kõige ulatuslikum pillirühm.
5. Väristatavad (inglise "concussion") – heli saadakse kahe või enama
sarnase osa (= eseme) kokkulöömisega (nt metallist taldrikud,
kastanjetid).
6. Hõõrutavad (inglise "friction") – heli tekib hõõrumisest, mõnikord
(nagu muusikalise sae puhul) hõõruvad kaks pinda vastamisi,
samuti tekib heli hõõrudes niiske sõrmega mööda klaasi
serva, heli võib tekitada ka kampoliga määritud ust sõrmega hõõrudes.
7. Kraabitavad (inglise "scraped") – heli tekitatakse, tõmmates pulga
või muu sellisega järsult üle riibitud või ebaühtlase aluspinna
(pesulaud, vaalikurikas, käristi, eesti tuhapill-pingipill).
8. Näpitavad (inglise "plucked", nimetatakse ka "linguaphones") –
heli tuleb ühest või enamast raami külge kinnitatud laastukujulisest
keelekesest, mis näppides helisema pannakse (nt parmupill,
sansa).
Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigitus.
Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigituses moodustavad idiofonid 1. kategooria ja on jaotatud nelja alamkategooriasse: 
Eesti rahvapillid.
Eesti rahvapillidest on idiofonid lokulaud, heliraud, pingipill, jauram, käristi, kilk, parmupill.
Membranofonid

Membranofonid ehk membraanpillid on löökpillid, mille heli tekitab membraani, kas pingul kile või naha võnkumine. 
Membranofonid on näiteks basstrumm, bongod, tabla, tamburiin, timpan.
Eesti rahvapillidest kuuluvad membranofonide hulka: 
Membranofonide hulka kuuluvad ka näiteks indiaani "näpitavad trummid", mille membraani panevad võnkuma trummi külge kinnitatud pillikeeled.
Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigituses moodustavad membranofonid 2. kategooria.
Helgi Hirv

Helgi Hirv (22. mai 1925 Tartu – 8. jaanuar 1977) oli eesti graafik.
Helgi Hirv sündis metallitöösturi Johannes Hirschi perekonnas. Ta lõpetas 1945. aastal Tartu 5. keskkooli. Kunstiõpinguid alustas 1943. aastal Pallase kunstikoolis, 1951. aastal lõpetas Ado Vabbe ja Leopold Ennosaare õpilasena Tartu Riikliku Kunstiinstituudi. 
Helgi Hirv töötas aastatel 1952–1956 Tartu Kunstitoodete Töökodade dekooriateljees ning tegi Eesti Riikliku Kirjastuse teadusväljaandeile illustratsioone. Alates 1959. aastast oli ta Kunstnike Liidu liige. Esines näitustel alates 1951. aastast, tema isikunäitus toimus aastal 1975.
Ta on loonud lüürilise loodustunnetusega maastiku- ja linnavaateid peamiselt sügavtrükitehnikas.
Helgi Hirve abikaasa oli kunstnik Louis Pavel ja nende poeg on luuletaja Indrek Hirv.
Tema vennatütar on ehtekunstnik Piret Hirv.
Esimene Eesti kinopiltide tehas Estonia

Esimene Eesti kinopiltide tehas Estonia (ka esimene Eesti kinopiltide tehas ja Estonia Film) oli aastatel 1912–1914 Tartus tegutsenud filmistuudio ehk "esimene Eesti kinopiltide tehas", mille asutas esimene eestlasest filmioperaator Johannes Pääsuke, kes oli siis vaid 20-aastane.
Johannes Pääsuke filmis Eesti paiku ja sündmusi.
Kawasaki (täpsustus)

Kawasaki võib tähendada mitut asja:
Nõmme (Lääneranna)

Nõmme on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Külas asub Nõmmeküla rändrahn.
Piha

Piha on küla Pärnumaal Lääneranna vallas.
Sisseütlev kääne külanimest on Pihasse.
Piha küla mainiti 1689 kujul "Pyhakull och Rahiska", 1726 kujul "Peha", 1782 kujul "Püha" ja 1798 kujul "Pihha". Küla kuulus Varbla kihelkonda ja Uue-Varbla mõisale.
Esmamainimise põhjal oli küla esialgne nimi Püha ja nimes on ü muutunud i-ks. Sellegipoolest on peetud võimalikuks nime pärinemist sõnast "pihk : piha" 'vaik' või "pihestik" 'võsastik'.
1977–97 oli Piha küla ametlikult Raheste osa, ka 1689 peeti neid samaks külaks.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Raespa

Raespa on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Raheste

Raheste on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Rannaküla (Lääneranna)

Rannaküla on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Küla rannikul on Saarma augu Saarma rand.
Rauksi

Rauksi on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Rädi

Rädi on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Saare (Lääneranna)

Saare on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Saulepi

Saulepi on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Selja (Lääneranna)

Selja on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Sookalda

Sookalda on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Küla lõunasevas paikneb Paadrema mõis.
Sookalda küla läbib Paadrema jõgi, mis küla piires voolab mööda magistraalkraavi. Vana jõesäng sellest põhja pool on osaliselt alles.
Tamba

Tamba on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Tiilima

Tiilima on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Täpsi

Täpsi on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Käru (Lääneranna)

Käru on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.
Rae (Põhja-Pärnumaa)

Rae on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Kaansoo

Kaansoo on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Kaansoo külaga on liidetud Alt-Kaansoo, Kaansoo-Ojaküla ja Pärassaare.
Külas asub Kaansoo kalmistu.
Kalmaru

Kalmaru on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Kirikumõisa

Kirikumõisa on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Kirikumõisa külas asub Lydia Koidula sünnikodu.
Kose (Põhja-Pärnumaa)

Kose on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Kullimaa (Põhja-Pärnumaa)

Kullimaa on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
1977. aastal liideti Kullimaa külaga Maidemaa.
Küla on nime saanud Kullima põlistalu järgi.
Kullimaal on sündinud Mart Kull ja Lembit Kull.
Kullimaa (Türi)

Kullimaa on küla Türi vallas Järva maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Kobra küla

Kobra on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
1977. aastal liideti Kobra külaga Järvaku.
Kurgja

Kurgja on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal Pärnu jõe ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Kurgjal asub Carl Robert Jakobsoni talumuuseum.
Leetva

Leetva on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Luuri

Luuri on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Luurilt on pärit majandusanalüütik Ruta Arumäe (Eier).
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Lüüste

Lüüste on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Massu (Põhja-Pärnumaa)

Massu on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Mädara

Mädara on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Küla paikneb mõlemal pool Pärnu-Paide-Rakvere-Sõmeru maanteed Mädara jõe (Pärnu jõe parempoolne lisajõgi, 38km pikk) ääres. Külas paikneb Mädara linnamägi (1. aastatuhande teine pool), mis oli muistse Alempoisi väikemaakonna üks kahest-kolmest linnusest.
1805. aastal ilmunud maakaardil "Charte von der Herzogthümern Liefland und Esthland oder den Statthalterschaften von Riga und Reval" on küla nimi esitatud kujul "Meddara". 
Aastal 1883 ajalehe Olevik lisana välja antud ühel esimesel eestikeelsel Eestimaa kaardil on küla nimeks märgitud "Mädaraa".
Külas võib peale palumetsade kohata ka endist liivakarjääri ning motokrossirada. Ühtlasi läbib Mädara küla RMK Oandu-Ikla matkatee ning seal asub matkateele jääv RMK Kellissaare lõkkekoht.
Mustaru

Mustaru on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
1977. aastal liideti Mustaru külaga Aleküla.
Rahnoja

Rahnoja on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Rätsepa (Põhja-Pärnumaa)

Rätsepa on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Suurejõe

Suurejõe on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Võidula

Võidula on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Naravere

Naravere küla on hajaküla Raplamaal Märjamaa valla lõunaosas. Küla läbib Naravere oja (rahva seas ka Naravere jõgi). Küla läbib kohalik Jädivere – Kivi-Vigala tee.
Küla lääneosa tagamaal asub Kesu raba. Küla territooriumil asub ka Tuhinu talu naabruses kuivanud järve ase (Vigala piirkond on väga järvedevaene).
Ajalugu.
Vanimad kirjalikud teated Naravere kohta pärinevad 1420. aastast ("Narbeke"). 17.–18. sajandist on teateid Naraveres ojal Tondi vesiveski olemasolu kohta. Naravere külas tegutses 18.–19. sajandil vaheaegadega Vigala kihelkonnakool. 1977–1996 oli Naravere küla liidetud Kivi-Vigalaga.
Külas asus Vigala vasallilinnus, mis pärast 1581. aastat on olnud varemetes. Selle kohal oli hiljem Kivi-Vigala mõis.
Naravere külas on elanud helilooja Veljo Tormis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Karl XIV Johan

Karl XIV Johan (sünninimi Jean-Baptiste Bernadotte; 26. jaanuar 1763 – 8. märts 1844) oli Prantsusmaa sõjaväelane (Prantsusmaa marssal, 1804) ja riigitegelane ning hiljem Rootsi ja Norra kuningas (viimases valitses Karl III Johani nime all) 1818–1844, Bernadotte'i dünastia rajaja. 1806–1810 oli ta ka Pontecorvo vürst.
Karl XIV Johan – Rootsi kuningas.
1810. aastal valis vaid aasta varem troonile asunud, kuid põdura tervisega ja lastetu Rootsi kuningas Karl XIII Bernadotte'i oma troonipärijaks, osalt tema populaarsuse tõttu Rootsi armees, kuna ta oli ühtaegu silmapaistev väejuht ja samas näidanud Lübeckis üles lahkust Rootsi sõjavangide suhtes. Marssali uueks ametlikuks nimeks sai Karl Johan. Juba Karl XIII eluajal sai temast Rootsi poliitika peamine suunaja ning peagi asus ta koostööle Prantsusmaa vastastega. Ta juhtis Rootsi väed võidukasse Leipzigi ehk Rahvastelahingusse ja osales Viini kongressil. Seal otsustati Rootsi kuningale anda Soome ja Pommeri kaotamise kompensatsiooniks Norra, mis seoti 1814. aastal Rootsiga personaaluniooni. Tekkis Rootsi-Norra kaksikriik, mis lagunes aastal 1905.
Kuningana jätkas Karl Johan riigi poliitika suunamist, mistõttu kuningavõim säilitas Rootsis tunduvalt tugevama positsiooni kui teistes Põhjamaades. Tema ajast saati on Rootsis kehtinud neutraliteedipoliitika.
Itaalia piirkonna, Pontecorvo vürsti tiitli andis Bernadotte'ile Napoleon teenete eest Austerlitzi lahingu võitmisel 2. detsembril 1805. Rootsi troonipärijaks saades loobus Karl Johan Pontecorvo vürsti tiitlist ja Napoleon andis selle tiitli Joachim Murat' üheksa-aastasele pojale Achille Murat'le.
Isiklikku.
Jean-Baptiste Bernadotte abiellus 16. augustil 1798 Eugénie Bernhardine Désirée Claryga, kes pärast Rootsi kuningannaks saamist võttis eesnimeks oma nime ladinapärase kuju Desideria. Abielust sündis 1799 poeg Oskar I. Pärast seda elasid abikaasad kumbki oma elu.
Leibre

Leibre küla asub Märjamaa vallas Jädivere–Silla maantee ääres. Rahva hulgas on küla tuntud ka Poti nimega. Külast lähtub tee (lõik kunagisest Tallinna–Pärnu maanteest) Päärdusse. Küla lõunapoolseks piiriks on Enge jõgi.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Küla keskmes teeristi naabruses asuvad huviväärsete ehitistena ümberehitatud endine Poti kõrtsihoone ja kunagine paekivist Poti laadahoone. Kolhoosiaega meenutab suur kuivatikompleks.
Ajalugu.
Leibre varasem nimi oli Leivere (1420. aastal "Leivre", 1512 "Leuwer").
1726. aastast on teateid Poti kõrtsi kohta. Aastail 1855–1920 korraldati kõrtsiesisel platsil Poti laata, mis kujunes Eestis tuntuks linakauplemiskohaks. Kaubeldi ka muude kaupadega. Vana-Vigala mõis laskis laada juurde rajada suure paekivist laadahoone.
1970. aastate asulate reformimise käigus liideti Leibre külaks Jässi-Leibre (tänapäevane Leibre) ning Enge jõest lõunasse jäävad Pallika ja Kivinuki külad. 1996. aastal eraldati Leibrest Pallika küla, mille koosseisu jäeti ka endise Kivinuki küla alad.
Kolmikpakt

Kolmikpakt oli Jaapani, Saksamaa ja Itaalia kuningriigi vaheline pakt, mis sõlmiti 27. septembril 1940 Berliinis.
Kolmikpakt oli kaitseiseloomuga pakt. Allakirjutanud riigid lubasid maailmarahu nimel teha üksteisega mitmesugust koostööd ja kui ühele lepinguosalistest tungib kallale riik, mis lepingu allakirjutamise ajal ei osale maailmasõjas, lubasid teised lepinguosalised teda aidata niihästi poliitiliselt, majanduslikult kui sõjaliselt. Kuna suurriikidest ei osalenud tollal maailmasõjas NSV Liit ja USA, võib Kolmikpakti pidada nende vastu suunatuks.
Sellele lepingule kirjutasid alla Jaapani saadik Saksamaal Saburo Kurusu, Saksamaa kantsler Adolf Hitler ja Itaalia välisminister Galeazzo Ciano. 
20. novembril 1940 liitus paktiga Ungari, 23. novembril 1940 Rumeenia, 24. novembril 1940 Slovakkia, 1. märtsil 1941 Bulgaaria, 25. märtsil 1941 Jugoslaavia ja 15. juunil 1941 Horvaatia Sõltumatu Riik.
Kolmikpaktile soovis alla kirjutada ka NSV LIit. Vjatšeslav Molotov teatas oma visiidi ajal Berliini, et NSV Liit nõustub lepinguga ühinema, kui selles nähakse ette mingi lahendus selle kohta, et NSV Liit hõivas Talvesõja käigus osa Soomest. Juba 25. novembril 1940 saatis NSV Liit Saksamaale oma nägemuse sellest, kuidas sobiv leping võiks välja näha. Kuid Saksamaa valmistus tollal juba ründama NSV Liitu ega vastanud sellepärast NSV Liidu ettepanekule.
Soome kirjutas küll alla Kominterni-vastasele paktile, kuid mitte Kolmikpaktile. Soome kartis, et tal tekib kohustus sõtta astuda ja oma sõdureid välismaale saata, kuid Soome valitsus pidas Talvesõda ja Jätkusõda maailmasõjast täiesti iseseisvaks konfliktiks.
Kolmikpakt pidi kehtima 10 aastat. Enne selle tähtaja lõppemist pidid lepinguosalised astuma omavahelistesse läbirääkimistesse lepingu pikendamise osas. Kuid selleks ajaks olid kõik lepingule allakirjutanud riigid hävinud (ainsa erandina Jaapan).
Kolmikpaktiga liitunud riike nimetatakse teljeriikideks.
Läti (Märjamaa)

Läti küla asub Märjamaa vallas. Küla läbib Vigala jõgi. Külast lähtuvad teed Vänglasse ja Vana-Vigalasse. Ajalooline tee viis ka Kullamaa valda Kastja külla, see tee on osalt kinni kasvanud. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Läti külla ulatuvad Vana-Vigala mõisa alleed.
Vanimad teated Läti piirkonna kohta pärinevad 1488. aastast ("Uppe der Letten"). Hiljem on korduvalt ürikutes mainitud Läti heinamaid, suuri lagedaid rohumaid, mis ulatusid Velise jõest Käntu soo ja Sepasoo äärsete metsadeni. 1789. aastal asutati Vigala jõe paremale kaldale Vana-Vigala mõisale kuuluv karjamõis ("Lizettenhof"). Karjamõisa maad jagati 1919. aastal taludeks.
1970. aastate asulate reformimise käigus liideti Läti külaks Läti I ja Läti II küla, mida eraldas jõgi.
Brasília metroo

Brasília metroo (portugali keeles "Metrô do Distrito Federal") on Brasiilia pealinna Brasília metroo.
See avati 2001. aastal ja oli riigi uusim metroo kuni Fortaleza metroo avamiseni 2012. aastal. Metrool on kaks liini ja 27 jaama. Metrooliinide kogupikkus on 42,4 km.
Ahvileivapuu

Ahvileivapuu ehk baobab ("Adansonia") on lehtpuude perekond kassinaeriliste sugukonnast. 
Klassifikatsioon.
Perekonda kuulub 10 liiki, mis kasvavad troopilises Aafrikas, Madagaskaril ja Austraalias:
Kirjeldus.
Ahvileivapuudel on sõrmjad liitlehed ning suured, valged ja lõhnavad õied.
Ahvileivapuu tüvi on pehme ning veerohke, mahutades kuni 100 000 liitrit vedelikku. Kuivaperioodil saavad elevandid ahvileivapuust vedelikku.
Ahvileivapuude niin on tugev ja nende puukoor sisaldab ravitoimega adansoniini.
Kasutus.
Ahvileivapuude vili on piklik kurgitaoline kupar, mille jahune sisu on söödav. 
Sunlandi Suur baobab.
Need puud võivad elada rohkem kui 2000 aasta vanuseks. Tänapäeval loetakse kõige jämedamaks ahvileivapuuks Lõuna-Aafrikas kasvavat Sunlandi Suurt baobabi. Tema tüve läbimõõt on 10,64 meetrit ja ümbermõõt 47 m.
Nimi ja legendid ning uskumused.
Taime nimetus tuleneb nii loomadele kui ka inimestele söödavatest viljadest. 
Ahvileivapuud kutsutakse ka pea peale pööratud puuks. Temaga seostatakse mitmeid legende. Ühe legendi järgi olevat kurat rebinud ahvileivapuu maa seest välja ning surunud baobabi oksad maa sisse, juured aga jäid õhku.
Teine legend jutustab temast kui esimesest puust, kelle jumal maa peale lõi ja kuni baobab nõudmisi esitas olevat jumal vihastanud ja puu vaigistamiseks pahupidi maa sisse keeranud. 
Kohalikud on läbi aegade ahvileivapuud pühaks puuks pidanud – tema juurde on toodud ohverdusi esivanemate vaimudele ja viidud läbi riitusi.
Sumõ

Sumõ on oblastilise alluvusega linn Ukrainas, Sumõ oblasti ja Sumõ rajooni keskus. Asub Pseli jõe ääres.
On tekkinud 1652. aastal rajatud kasakate kindluse juurde. Linnaõigused sai 1780. aastal. Teises maailmasõjas hävis suur osa linnast.
Sumõs on sündinud eesti arhitekt Karl Burman. Sealt oli pärit ka Vladimir Sapožnin.
Evelin Ilves

Evelin Ilves (aastani 1993 Evelin Int; 1993–2004 Evelin Int-Lambot; sündinud 20. aprillil 1968 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja arst. Ta on president Toomas Hendrik Ilvese endine abikaasa (2004–2015).
Osalemine poliitikas.
Ilves kandideeris 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel erakonna Erakond Eestimaa Rohelised nimekirjas, kogus 3085 häält, kuid ei osutunud valituks.
Ilves on poolehoidu avaldanud ka erakondadele Elurikkuse Erakond ja Eesti 200.
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1993–2000 abielus Karli Lambotiga. Aastatel 2004–2015 oli ta abielus Toomas Hendrik Ilvesega. Neil on tütar Kadri Keiu (sündinud 9. jaanuaril 2003).
Evelin Ilvese hobid on rulluisutamine, lugemine, reisimine, aiandus, kokandus ja käsitöö. Evelin Ilves oli Eesti Rulluisuliidu president 2008–2014.. 
Ta oskab eesti, inglise ja vene keelt. Eesti ajalehtedes ja ajakirjades on ilmunud tema arvamusartikleid. 
Evelin Ilves kuulub korporatsiooni Filiae Patriae. 
Eesti Keskkonnaühenduste Koda (EKO) valis 2010. aasta keskkonnategijaks Evelin Ilvese, propageeris mahetoodangut ja taunis ebatervislikke toidulisandeid. 
2012. aasta juulis kandis ta Suurbritannias Doveri linnas Londoni olümpiamängude tuld. 
22. augustil 2014 ilmusid Eesti meedias pildid, millele jäädvustati tollal veel Eesti esimese leedi ülesannetes oleva Evelin Ilvese suudlemine noore mehega ühes Tallinna kohvikus. Evelin Ilves mõni aeg hiljem kirjutas oma Facebooki lehel, et palub nendelt inimestelt vabandust, kelle tundeid ta oma käitumisega oli riivanud. Mees, kellega Evelin Ilves esindusülesannete täitmise ajal suudles, oli väidetavalt Vincent Aranega. Evelin Ilves on andnud mõista, et see oli reaktsioon tema abikaasa salasuhtele Ieva Kupcega: "Mul on hea meel, et see uudis (Toomas Hendrik Ilvese kihlus Ieva Kupcega) avalikuks sai, sest see on vastus nii paljudele küsimustele, mida minult on viimase 7 kuu jooksul päevast päeva meedia ja tuttavate poolt küsitud, ent millele ma olen vastamata jätnud. Alates näiteks sellest, et: "Mis sind sinna katusele ajas?" ja lõpetades: "Miks te ikkagi lahutasite?"," kirjutas Evelin Ilves Facebookis. 
17. aprillil 2015 teatas Vabariigi Presidendi Kantselei, et paar on otsustanud abielu lahutada. Lahutus jõustus 30. aprillil 2015. 
2019. aastal läbis Evelin Ilves oma koera Schubyga rahvusvahelise teraapiakoera eksami ning on koos koeraga vastava litsentsi omanikud. 
Peale arstiresidentuuri lõpetamist 2023. aastal käis Ilves kuuajalisel palverännakul Santiago de Compostelas.
Geognoosia

Geognoosia oli 18. sajandi lõpul ja 19. sajandi esimesel poolel eksisteerinud teadusharu, mis tegeles maakoort moodustavate mineraalide ja kivimite tekke ja leviku uurimisega. Tänapäeval on geognoosia osa geoloogiast, kuid ei eksisteeri enam iseseisva teadusharuna. Terminit "geognoosia" kasutatakse vaid ajaloolises tähenduses.
Geognoosia ei ole otseselt geoloogia eelkäija, sest nad eksisteerisid samaaegselt. Geoloogiat peeti teoreetilisemaks ja spekulatiivsemaks teaduseks, mis tegeles rohkem kogutud andmete alusel üldistuste tegemisega. Geognoosia koondas aga kindlaid faktilisi teadmisi. Näiteks mingi piirkonna geoloogilise ehituse kirjeldust nimetati geognoosiaks, mis teeb ta sarnaseks tänapäevase regionaalgeoloogiaga.
Mürkmadu

Mürkmadu on madu, kes saakloomade püüdmisel ja enesekaitseks röövloomade ehk vaenlaste vastu eritab, valdavalt hammustuse ajal, lõualuudel paiknevate mürgihammaste kaudu mürgist süljenäärmete eritist – sülge.
Mürkmadusid leidub sugukondades mürknastiklased, rästiklased, merimadulased, pinnaserästiklased jt. 
Mürkmadu on suhteline mõiste, kuna ka tagamürgihammastega maod eritavad saakloomadesse mürgina toimivat eritist. 
Mürkmadude hammustuse käigus organismi sattuv süljenäärmete nõre ei oma mürgilaadset toimet mitte kõikidele organismidele ühetaoliselt. Nii võib "Hoplocephalus" perekonna maoliigi "Hoplocephalus curtus" isendi hammustus inimesele surmav olla, kuid "Hoplocephalus variegatus" ei ole surmav isegi väikestele neljajalgsetele ja inimesel põhjustab üksnes peavalu.
Ka arenenud mürgiaparaadi olemasolu ei ole mitte alati mürkmao tunnuseks, nii on "Trimesuri" perekonda liigitatud madudel võimsam mürgiaparaat kui surmavalt mürgistel "Naga"-madudel (tänapäeval "Naja"), kuid surmav on nende hammustus üksnes väikestele saakloomadele.
Enamik "Colubridae" sugukonna madusid on mürgitud või poolmürgised (liivamadu jt), kuid seda tuleb mõista nii, et nad pole üldjuhul inimesele ohtlikud peamiselt oma suu ja hammastiku ehituse tõttu. Aga nende hulgas on ka inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavaid, näit bumslang.
Osal "Colubridae" sugukonna madudel puuduvad ülalõua eesosas nn pidevalt püstised kanaliga hambad (inglise "erect grooved fang"), osal on nimetatud hambad ülalõua eesosas olemas ning sugukonnas leidub ka madusid, kellel kanaliga hambad paiknevad ülalõua tagaosas. 
Liigitus inimeste suhtes.
Inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatud maod jaotatakse lihtsustatult kaheks: 
Meditsiiniliselt olulised mürkmaod.
Inimese suhtes loetakse mürkmadudeks valdavalt eesmürgihammastega ("Proteroglypha" ja "Solenoglypha") maod. 
Levilate kaudu.
Maailma Terviseorganisatsioon (2010) liigitab inimeste suhtes meditsiiniliselt kõige olulisemad mürkmaod levilate lõikes järgmiselt: 
Mürkmaod maoperekondade lõikes.
Kobra.
Kobra perekonda kuuluv india kobra ("Naja naja", "Naga tribudians") sülg on surmav peaaegu kõigile selgroogsetele, välja arvatud teatud maod.
Mürkmadude loend.
Maod, kelle hammustus võib inimestel esile kutsuda maohammustuse mürgistuse:
Nicolas Sarkozy

Nicolas Sarkozy (, sünninimega Nicolas Paul Stéphane Sárközy de Nagy-Bocsa; sündinud 28. jaanuaril 1955 Pariisis) on Prantsusmaa parempoolne poliitik. Ta oli aastatel 2007–2012 Prantsusmaa president ja ühtlasi Andorra kaasvürst. 
Tänu tugevale karismale ja kõva käe poliitikale võitluses kuritegevusega on ta olnud rahva seas populaarne. Majanduses on ta uusliberalismi toetaja.
Elukäik.
Nicolas Sarkozy on hariduselt jurist. Ta oli Neuilly-sur-Seine'i linnapea 1983. aastast. 1988 valiti ta Rahvuskogusse. 
Aastatel 1993–1995 oli ta minister Édouard Balladuri valitsuses ning 2. juunist 2005 kuni 26. märtsini 2007 siseminister Jean-Pierre Raffarini valitsuses. 
Ta oli konservatiivse erakonna UMP kandidaat 2007. aasta presidendivalimistel, millest väljus võitjana. Ta võitis valimiste 21.–22. aprillil toimunud esimese vooru 31,18%-ga häältest Ségoléne Royali (25,87%) ees. Nemad kahekesi pääsesid 5.–6. mail toimunud teise vooru, kus Sarkozy kogus 53,06% häältest.
Ta oli 16. maist 2007 kuni 15. maini 2012 Prantsusmaa president ja ühtlasi Andorra kaasvürst. 
Presidendina oli tema üks esimesi otsuseid iseenda palga tõstmine 101 000 eurolt aastas 240 000 eurole.
2012. presidendivalimistel pääses Sarkozy teise vooru, kus ta vastaskandidaadiks oli François Hollande. Hollande kogus 52% häältest ja Sarkozy 48%.
Pärast presidendiametit on ta seisnud silmitsi mitmete õigusprobleemidega: talle on esitatud süüdistusi korruptsioonis, altkäemaksu võtmises, mõjuvõimuga kauplemises ja kampaania rahastamise reeglite rikkumistes.
Isiklikku.
Sarkozy on isa poolt ungarlane, pärinedes Nagybócsa Sárközy aadlisuguvõsast. Sarkozy ema Andrée Mallah on isa poolt sefaradi juut ja ema poolt prantslane.
Isa ja ema olid omavahel abielus 1950–1959. Isa jättis pere maha ning keeldus oma naist ja poega toetamast, kuigi ta oli asutanud oma reklaamibüroo ja sellega rikkaks saanud. Sarkozy kasvatamisele oli tema gollistist vanaisal suurem mõju kui isal. Vanaisa mõjul kasvatati Sarkozy üles katoliiklasena ja ungari keelt ta ei oska.
Ta on olnud kolm korda abielus ja tal on kolm poega. Aastatel 1982–1996 oli ta abielus Korsikalt pärit Marie-Dominique Culioliga, nende pojad on Pierre (1985) ja Jean (1986). Neuilly-sur-Seine'i linnapeana tutvus Sarkozy endise modelli ja suhtekorraldusjuhi Cécilia Ciganer-Albéniziga. Nad olid abielus aastatel 1996–2007, neil on 1997. aastal sündinud poeg Louis. 
Veebruaris 2008 abiellus ta modell Carla Bruniga. Oktoobris 2011 sündis neil tütar Giulia. See on esimene kord, mil Prantsusmaa ametis olev president on lapse saanud.
Samal aastal kaotas Sarkozy kohtuasja ettevõtte vastu, mis tootis temakujulisi "voodoo"-nukke. Sarkozy väitis, et tal on õigus kontrollida omaenda kujutise kasutamist.
Sarkozy on 165 cm pikk. Ajakirjanduse sõnul on tal väikese mehe sündroom ning ta muretsevat oma pikkuse pärast. Carla Bruni kannab tema kõrval tavaliselt madala kontsaga kingi.
Kópavogur

Kópavogur (ametlikult Kópavogsbær) on linn Islandil Höfuðborgarsvæði piirkonnas. Asub Atlandi ookeani rannikul Reykjavíkist lõunas.
Kópavogur on elanike arvult 39 335 elanikuga Islandi teine linn.
Kópavogur sai linnaõigused 1955. aastal.
Kópavoguris asuvad Islandi kõrgeim hoone Smáratorg 3 ja suurim kaubanduskeskus Smáralind.
Thiès

Thiès on linn Senegalis, Thièsi piirkonna keskus.
Thiès on tuntud oma vaibatööstuse poolest, kuid seal on arenenud ka metalli-, keemia- ja puidutööstus.
Linn on tekkinud 1863. aastal prantslaste rajatud kindluse juurde. 
Linnas on polütehniline kõrgkool.