tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kellu

Kellu on käsitööriist, mida kasutatakse viskoossete või tahkete osakeste väikeste koguste pealekandmiseks, silumiseks või vormimiseks. Kellude liigid on näiteks müürikellu, pottsepakellu, krohvikellu, silur. Kellu koosneb tavaliselt kolmnurksest metallplaadist, millele on kinnitatud kõverdatud vars, mille otsas on käepide. Plaadil võib olla ka teistsugune kuju.
Ehitustööriistana kasutatakse kellut tavaliselt mördi paigaldamiseks ning segamiseks krohvimisel ja müüriladumisel. Müüritise, betooni ja kipsplaatidega ehitamisel kasutatakse erinevat tüüpi kellusid. Müüritisekellud on traditsiooniliselt valmistatud sepistatud süsinikterasest, uuemad versioonid on valatud roostevabast terasest.
Kirjeldus ja tüübid.
Telliskivikellul on piklik kolmnurkse kujuga lame metallist tera, mida müürsepad kasutavad tsemendi, krohvi ja mördi tasandamiseks, laotamiseks ja vormimiseks. Suunatav kellu on müüritisekellu vähendatud versioon, kasutusel väikeste tööde ja remonditööde jaoks. Tõmmatav kellu on pikk ja õhuke, mis on mõeldud mördi panemiseks telliste vahele. Viimistluskellu on tavaliselt ristkülikukujuline, mida kasutatakse kõveneva betooni pealmise kihi tasandamiseks või vormimiseks. Põrandakellul on üks ristkülikukujuline ja üks terav ots, mis on mõeldud nurkade viimistlemiseks. Suurte pindade, näit betoonpõrandate viimistlemiseks kasutatakse tänapäeval kellu asemel bensiini- või elektrimootoriga betoonisilurit e. betooni helikopterit. Samuti kasutatakse kellut liimimisel, plaatimisel ning sünteetiliste põrandakatete paigaldamisel.
Frees

Frees on lõikeriist, mida kasutatakse freesimismasinates või töötlemiskeskustes freesimistoimingute tegemiseks (ja muude tööpinkide puhul). Frees annab materjalile liikumise abil masinas soovitud kuju (nt pallikujuline nurgaveski) või otse lõikuri järgi (nt vormitööriist, näiteks hobilõikur).
Freesimisel kasutame spetsiaalset masinat FSI B28 , mis mahub liikuma ka raskesti ligipääsetavatese kohtadesse. Erinevalt juurimisest annab kännufreesi kasutamine võimaluse säilitada ümberkaudse muru ja muu haljastuse. Freesimisel tekkinud augu maapinnas saab tekkinud massiga või mullaga katta.
Freesiga saab teha auke, erinevaid kujundeid vabalt valitud materjalidest.
Rauasaag

Rauasaag on saag, mis on mõeldud raua lõikamiseks.
Enamik rauasaage on käsisaed, mis on kas reguleeritava raamiga või tehtud C-kujulise statsionaarse raamiga, mis hoiab saagi pinges.
Rauasaag algselt mõeldi raua lõikamiseks aga on võimalik ka teisi materjale lõigata, nagu näiteks puitu, plastikut. Raamid võivad olla samuti reguleeritavad, et saaks kasutada eri mõõtu terasid. Poldi või muu mehhanismiga pannakse tera pinge alla. 
Rauasael, nagu enamikul saagidel, saab tera asetada hambad käepideme suunas või hambad käepidemest eemale. Tavaliselt lõigates verikaalselt alla, on tera hambad suunatud kasutajast eemale.
Bukowina Tatrzańska

Bukowina Tatrzańska on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas, Bukowina Tatrzańska valla halduskeskus. Bukowina Tatrzańska asub Slovakkia piirist umbes 4 km kaugusel.
Bukowina Tatrzańska on puhke- ja talispordikeskus. Asub merepinnast 800–960 meetri kõrgusel.
Küla on esmamainitud 1585. aastal.
Falsztyn

Falsztyn (slovaki keeles "Falštín", ungari keeles "Falstin", saksa keeles "Falkenstein") on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Łapsze Niżne vallas. Falsztyn asub Slovakkia piirist ligi 5 km kaugusel.
Falsztyn on suvituskoht.
Isnauda vald

Isnauda vald (läti keeles "Isnaudas pagasts") on vald Lätis Ludza piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Ludza linnaga ning Cirma, Pilda, Pureņi, Ņukši, Briģi, Nirza, Zvirgzdene ja Cibla vallaga.
Valla pindala on 115 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1031 inimest. Aastal 2011 elas vallas 780 lätlast, 204 venelast, 22 valgevenelast, 9 ukrainlast ja 3 poolakat. Valla keskus on Martiši küla. Vallavanem on Antoņina Sjakste.
Ajalugu.
Aastal 1945 moodustati Zvirgzdene vallas Isnauda külanõukogu, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Isnauda külanõukoguga Priedaine külanõukogu. Aastal 1965 liideti Ludza sovhoosi alad Zvirgzdene külanõukoguga, ent aastal 1977 liideti Isnauda külanõukoguga osa Zvirgzdene külanõukogu maid. Aastal 1979 liideti osa külanõukogu alasid Cibla külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Isnauda vald. 2009. aastast kuulub vald Ludza piirkonda.
Kaitstavad paigad.
Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all hiiepaik Pātarova Kuradikivi ja Andži keskaegne kalmistu. Riikliku kaitse all on Istalsna katoliku kiriku altari mensa ja tabernaakel, Zeimuļeva muinaskalmed, Kreiči asulakoht ning muinaskalmed ehk Roheline küngas, Poļu Gorbunova muinaskalmed, Isnauda muinaskalmed, Jurizdika asulakohad, Vīdri asulakoht ja Kubulova asulakoht.
Looduskaitse all on kolm nimetut põlispuud. Osa vallast jääb Pilda järve hoiualale.
Külad.
Vallas on 49 küla. Valla keskuse Martiši ("vidējciems") elanike arv aastal 2020 oli 325. Sama staatusega on veel Istalsna (124 elanikuga aastal 2020). Üks valla küla on staatusega "mazciems" – Kreiči (24 elanikuga aastal 2020). Ülejäänud valla külad on staatusega "skrajciems" – Andži 20 elanikuga aastal 2020, Bobiši 19 elanikuga aastal 2020, Būruški 12 elanikuga aastal 2020, Činkuri 8 elanikuga aastal 2020, Diervonīši 12 elanikuga aastal 2020, Egļi 1 elanikuga aastal 2009, Fedorenki 1 elanikuga aastal 2020, Gāgari 41 elanikuga aastal 2020, Greiški 2 elanikuga aastal 2020, Isnauda 29 elanikuga aastal 2020, Iudri 28 elanikuga aastal 2020, Jurizdika 30 elanikuga aastal 2020, Kiseļi, Kolnagreči 2 elanikuga aastal 2020, Kovaļki 14 elanikuga aastal 2020, Kravaļi 9 elanikuga aastal 2020, Krīvu Gorbuni 10 elanikuga aastal 2020, Kubulova 10 elanikuga aastal 2020, Lemki 5 elanikuga aastal 2020, Malzūbi 19 elanikuga aastal 2020, Mastari 5 elanikuga aastal 2020, Meleški 5 elanikuga aastal 2020, Mežavepri 13 elanikuga aastal 2020, Nagļi 1 elanikuga aastal 2020, Noviki 2 elanikuga aastal 2020, Otrie Boki, Pekševa, Pildagreči 14 elanikuga aastal 2020, Pirmie Boki 1 elanikuga aastal 2020, Plindži 2 elanikuga aastal 2020, Potorova 5 elanikuga aastal 2020, Pūļu Gorbuni 7 elanikuga aastal 2020, Rauzi 13 elanikuga aastal 2020, Ričiki 40 elanikuga aastal 2020, Rikmani, Romandova 52 elanikuga aastal 2020, Rudziši 1 elanikuga aastal 2020, Runtorta 8 elanikuga aastal 2020, Stocinova 1 elanikuga aastal 2020, Zači 5 elanikuga aastal 2020, Zambari 4 elanikuga aastal 2020, Tolkuha, Turaki 6 elanikuga aastal 2020, Vabaļi 2 elanikuga aastal 2020, Vamži 2 elanikuga aastal 2020 ja Veipļi 8 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Martiši

Martiši (ka Marciši või Marcišova) on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Isnauda valla halduskeskus.
Martiši asub valla lääneosas merepinnast 150 meetri kõrgusel Ludza linna piiril; sealt läheb läbi maantee A12. Küla jääb piirkonna keskusest Ludzast 3 ning Riiast 269 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu, võõrastemaja ja Isnauda rahvamaja. 
Küla rajati nõukogude perioodil kui kolhoosi Boļševiks keskasula.
Aastal 2009 oli külas elanikke 373, aastal 2020 aga 325.
Nabe saar

Nabe saar asub Lohusalu poolsaare lääneosa lähedal madalmeres. Saare pindala on 1,36 ha ja rannajoone pikkus on 550 m.
Väike ja omapärane, järsu põhjanõlvaga saar jääb mandrist vaid 150 m kaugusele. Suurema osa aastast on saar ühendatud mandriga tombololaadse maaribaga ning sinna pääseb kuiva jalaga. Kõrgema veeseisu ajal lahutab saart kaldast ligikaudu 50–100 m pikk madal veeriba. Arheoloogid on oletanud, et saarel kõrguval Nabe mäel asus eestlaste muistne pelgupaik.
La Celestina

La Celestina on nimi, millega Fernando de Rojasele omistatud Calisto ja Melibea tragikomöödia on populaarseks saanud. Selle koosseis pärineb 15. sajandi lõpuaastatest, Hispaania katoliku monarhide valitsusajal, ja erakordne kirjastamisedu sai alguse 16. sajandil ning jätkus tõusude ja mõõnadega kuni selle keelamiseni 1792. aastal. "La Celestinat" on armastusargumendi, didaktilise eesmärgi, autoriteetse tsitaatide rohkuse, tegelaste valiku, dialoogi ja enam kui tõenäolise seose tõttu ülikoolikeskkonnaga peetud humanistliku komöödia "sui generis" näiteks. kuigi on ka neid, kes eelistavad seda pidada hübriidiks romaani ja draama vahel. Selle mõju mõlemale žanrile on väga tähelepanuväärne, kuivõrd on võimalik rääkida taevasest žanrist, mis hõlmab nii otse tema süžeest välja töötatud teoseid, tegelasi või temaatikat kui ka "taevaseid" seadeid või tegelasi komöödiates ja romaanides. millel pole põhimõtteliselt midagi pistmist "La Celestinaga".
La Galatea

La Galatea on Miguel de Cervantese romaan, mis ilmus 1585. aastal Alcalá de Henaresis pealkirjaga "La Galatea esimene osa, jagatud kuueks raamatuks" . Ascanio Colonna on "La Galatea" pühendus "," kes täiendas end 1580. aastatel kahes Kastiilia ülikoolis: Alcalá ülikoolis ja Salamanca ülikoolis
Uudne ilmselt hakkas kirjutada kui Cervantes naasis vangistuses Alžiir (detsember 1580) Raamatupoodides oli sellel vähe edu, eriti kui võrrelda tohutut "Diana" de Montemayorit ja Gil Polost "armunud" suurt "Dianat". Cervantesil oli kogu elu oma romaanist väga kõrge kontseptsioon ja kavatsus avaldada teine osa, kuid ta suri seda tegemata
Viktor Claesson

Viktor Johan Anton Claesson (sündinud 2. jaanuaril 1992 Värnamos) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Taani kõrgliigaklubis København ja Rootsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis IFK Värnamo, mille koosseisus debüteeris ta 2009. aastal Rootsi tugevuselt kolmandas liigas. 2011. aasta hooajal lõi ta klubi meeskonnas Rootsi esiliigas 13 väravat.
Aastatel 2012–2017 mängis Claesson Rootsi kõrgliiga klubis IF Elfsborg. 2012. aastal tuli ta Elfsborgiga Rootsi meistriks.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Krasnodar. Hooajal 2018–19 lõi ta Venemaa kõrgliigas kaksteist väravat, kuid järgmine hooaeg jäi tal põlvevigastuse tõttu täielikult vahele.
2022. aasta märtsis sõlmis ta kuni hooaja lõpuni lepingu Taani kõrgliigaklubiga København.
Rootsi jalgpallikoondises tegi Claesson debüüdi 18. jaanuaril 2012 sõprusmängus Bahreini vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta viis päeva hiljem sõprusmängus Katari vastu. Ta kuulus Rootsi koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Ņukši

Ņukši (ka Ņukšas või Nukšas, vanasti ka Pilda) on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Ņukši valla halduskeskus.
Ņukši asub merepinnast 145 meetri kõrgusel Ilža jõe kaldal ja jääb piirkonna keskusest Ludzast 12,5 ning Riiast 281 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu, postkontor ja rahvamaja. Ņukšis asub Pilda katoliku kirik.
Küla tekkis Ņukši mõisa ("Niukszi", "Njukschi") keskuse juurde. Nõukogude perioodil ehitati see välja kui kohaliku Kalinini nimelise kolhoosi keskasula.
Aastal 2008 oli külas elanikke 207, aastal 2020 aga 146.
Rémy Cabella

Rémy Cabella (sündinud 8. märtsil 1990 Ajaccios) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lille.
Ta alustas klubikarjääri Montpellier's, mille noorteakadeemiga liitus ta 2004. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 2010. aastal AC Arles-Avignon' meeskonnas, kus ta mängis Montpellier'st laenul. Montpellier' meeskonnas mängis Cabella Prantsusmaa kõrgliigas aastatel 2011–2014. Hooajal 2011–12 tuli ta Montpellier'ga Prantsusmaa meistriks. Hooajal 2013–14 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 14 väravat.
2014. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Newcastle United. Inglismaa kõrgliigas lõi Cabella esimese värava 31. jaanuaril 2015 mängus Hull City vastu, kuid see jäi tema ainsaks väravaks sel hooajal.
Aastatel 2015–2017 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigas Marseille Olympique'is ja seejärel kaks hooaega Saint-Étienne'i ridades.
2019. aasta juulis siirdus ta 12 miljoni euro eest Venemaa kõrgliigaklubisse Krasnodar. Tema leping lõpetati 2022. aasta märtsis osapoolte kokkuleppel.
2022. aasta aprillis naasis ta kuni hooaja lõpuni Montpellier'i.
2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Lille'iga.
Prantsusmaa jalgpallikoondises debüteeris Cabella 28. mail 2014 sõprusmängus Norra vastu. Seejärel valiti ta maailmameistrivõistlustel osalevasse Prantsusmaa koondisse, asendades vigastada saanud Franck Ribéry. Üheski mängus Cabella maailmameistrivõistlustel aga väljakule ei pääsenud.
Salvator Mundi (Leonardo)

"Salvator Mundi" ('maailma päästja') on Itaalia renessansiaja kunstniku Leonardo da Vinci teos.
Teosest on teada umbes 20 koopiat, mille autorid on Leonardo õpilased ja järgijad.
See on üks väheseid säilinud Leonardo teoseid ning ainus, mis on siiani eravalduses. 2017. aastal müüdi teos 450,3 miljoni USA dollari eest oksjonimaja Christie's vahendusel New Yorgis Saudi Araabia printsile Badr Āl Saʿūd bin Abd Allāh bin Moḥemmad bin Farhan Āl Saʿūdile, mis teeb sellest kõigi aegade kalleima avalikul enampakkumisel müüdud kunstiteose.
Kollakasroheline

Kollakasroheline või rohekaskollane on värvus, mis hõlmab vahetoone nähtava valguse spektris kollase ja rohelise vahel, vahemikus umbes 541–575 nanomeetrit.
RYB-mudelis ja CMY-mudelis on kollakasroheline tertsiaalvärvus, mis tekib primaarvärvuse kollase ja sekundaarvärvuse rohelise segamisel. HSV-mudelis on kollakasrohelise vahemik värvitooni ("hue") teljel 60°–80°.
Värvitoonide näited.
Rohekaskollased värvitoonid on näiteks kanaarikollane, "caca-d'oie" ja sappkollane, kollakasrohelised laimiroheline, aniisiroheline, šartröösiroheline, ka pistaatsiaroheline ja õunaroheline oma kollakamas variandis ja nendest tuletatud heledamad ja tumedamad värvivarjundid. Nii võib mustaga segatud kollakasrohelisena käsitleda oliivrohelist.
RAL Classic värvikaardi toon 6018 "Gelbgrün" on hele särav roheline, vähem kollane kui eelpool nimetatud värvused .
Harras Kullango

Harras Kullango (kuni 1935 Herbert-Aleksander Kihlevelt; 7. detsember (vkj)/ 20. detsember 1904 Tallinn – 13. august 1968 Kotkajärve, Muskoka piirkond, Ontario, Kanada) oli eesti ehitusinsener. 
Ta lõpetas detsembris 1935 Tallinna Tehnikumi ehitustehnika haru ehitusinsenerina (lõputöö "Koostada raudmaanteesild üle Emajõe Vabadussilla kohal Tartus"). Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Rotalia liige.
Ta sai jaanuaris 1936 Haapsalu linnainseneriks. Kuid veebruaris 1936 läks ta õpetajaks Põltsamaa Tööstuskooli ja oli ühtlasi ka Põltsamaa linnainsener. 1939. aastal läks ta Viljandisse, oli õpetaja ja juhataja Viljandi Tööstusõpilaste Koolis ning Viljandi Tööoskusameti juhataja. Ühtlasi oli ta ka Viljandi linnainseneri kohusetäitja.
Ta põgenes Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Rootsi. Ta tegutses seal insenerina, oli ettevõtte AB Hus &amp; Vägar peainsener Stockholmis. 
Ta läks 1951. aastal Kanadasse, töötas seal mitmes ettevõttes inseneri ja konstruktorina. Oli tegev mitmes eestlaste ühingus Kanadas.
Isiklikku.
Tema vend oli raamatukogutöötaja Konrad Kullango.
Eric Lopez

Eric Lopez (sündinud 20. aprillil 1978 Havannas Kuubal) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kambodža Kommunistlik Partei

Kambodža Kommunistlik Partei (khmeeri keeles បក្សកុម្មុយនីស្តកម្ពុជា; prantsuse keeles "Parti communiste du Kampuchéa") oli valitsev kommunistlik partei Kambodžas aastatel 1975–1979. Seda juhtisid Pol Pot, Ieng Sary, Son Sen ja Khieu Samphan. Kambodža Kommunistliku Partei liikmed olid tuntud kui punased khmeerid. Partei oli suurema osa oma olemasolust põranda all. 1975. aasta aprillis võttis see Kambodžas võimu ning asutas Demokraatliku Kampuchea nime kandva riigi. 1979. aastal kaotas partei võimu, kui Pol Poti režiimi massimõrvade ja Vietnami sõjalise sekkumise tõttu rahulolematud vasakpoolsed asutasid Kampuchea Rahvavabariigi. Partei lõpetas ametlikult tegevuse 1981. aastal, selle järglane oli Demokraatliku Kampuchea partei.
Kanaarikollane

Kanaarikollane on hele ja erk roheka varjundiga kollane värvitoon, mis sarnaneb kanaari koldvindi ("Serinus canaria") või selle kodustatud vormi, kanaarilinnu sulgede värvusega. Tõlkelaen saksa keelest.
Värvus on karakterilt terav, vürtsikas, hapu, ärritav. Kanaarikollase värvuse annab värvipigment strontsiumkromaat.
Variatsioonid.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" loeb kanaarikollase ("Canary Yellow") heledaks rohekaskollaseks, helekollaseks, säravkollaseks ja erkkollaseks, värvus "Canary" on keskmine kollane ja "Canary Green" tumekollane.
Pantone värvitoon 12-0633 "Canary Yellow" on rohekas kollane.
Veebivärv "Canary" on erk helekollane.
Kasutamine.
Värvinimetust kasutatakse tekstiilide ja paberite tooni kirjeldamiseks.
Värvuse nimetus ("kanariengelb") esines saksa keeles juba 1787. aastal ajakirjas Journal des Luxus und der Moden, kus kirjeldati "a la turque" rõivaeset "sinisest krepist kanaarikollaste lehvkinnistega", ja 1787. aasta numbris, kus kirjeldati kanaarikollast paelkrooget seelikul.
Värvus esineb eesti 1930. aastate moesõnavaras.
Kanaarikollases toonis toodetakse printeripaberit (kaubamärgid Image Coloraction ja IQ), mõlemal juhul on tegemist ereda sidrunkollast meenutava tooniga. Kanaarikollasel pastellipaberil Lanacolours on ere, kuid soojem ja tumedam kuldkollane toon.
Kirjanduses.
Kanaarikollaseid pükse kandis Nikolai Nossovi loodud tegelaskuju Totu (teostes "Totu Kuul" jms).
Ahsoka Tano

Ahsoka Tano on tegelane George Lucase "Star Warsi" ulmemaailma põhjal loodud sarjas "", kuid esineb ka sarjades "Star Wars Rebels" ja "The Mandalorian".
Punane vaher

Punane vaher ("Acer rubrum") on Põhja-Ameerika ida- ja keskosas kasvav heitlehine puu. See on üks kõige arvukam põlispuu Põhja-Ameerikas.
Kirjeldus.
Punane vaher kasvab 27–38 meetri kõrguseks. Lõuna-Apalatšides, kus tingimused on soodsad, kasvab puu vahel isegi üle 41 meetri kõrguseks. Täiskasvanud puu lehed on tavaliselt 9–11 sentimeetrit pikad. Puu diameeter võib olla 46–88 sentimeetrit. Sõltuvalt kasvutingimustest võib diameeter ulatuda 153 sentimeetrini.
Punase vahtra oksad on punakad ja pisut läikivad. Paljudel okstel leidub kääbusvõrseid. Pungad on tavaliselt rohekad või punakad, enamasti mitme lahtise soomusega. Pungad moodustuvad sügisel ja talvel ning hakkavad suuruse ja punaka tooni tõttu hästi silma. Oksal olevad lehearmid on V-kujulised ja sisaldavad kolme kimpu.
Kasutamine.
Põlisameeriklased ravisid punase vahtra koorega lihasevalu ja põletikulisi silmi. Sisemisest koorest valmistati teed, millega raviti köha ja kõhulahtisust. Samuti kasutati koort pruuni ja musta värvi valmistamiseks. Punasest vahtrast saab valmistada vahtrasiirupit. Seda kasutatakse ka küttepuuna.
Jüri Loosme

Jüri Loosme (kuni 1937 Jüri Lossmann, 31. mai 1887 Tori vald, Pärnumaa – 5. november 1983 Helsingborg, Rootsi) oli Eesti poliitik ja omavalitsustegelane.
Jüri Loosme sündis Tori vallas põlise talupidaja perekonnas. 1907. aastal lõpetas Soomes Harju Põllutöökooli. 1913. aastal täiendas teadmisi Daehnfeldti seemnekasvatuses Hinderuppes (Taanis). Töötas isatalus, seejärel Jõesuu piimaühingus meierina ning 1911 kuni 1913 Kaukaasias teravilja transpordifirmas. 1914 kuni 1915 oli Peterburi kubermangus omavalitsuse teenistuses. 
Võttis osa I maailmasõjast ja vabadussõjast. Vabadussõja järel oli Kioma riigimõisa valitseja. 1921. aastal määrati Läänemaa maa-agronoomiks, töötas sel ametikohal kuni 1930. aastani.
Kuulus Taebla Põllumeeste Kogu ja Läänemaa Põllumeeste Esinduse juhatusse. Valiti Põllumeeste Kogude esindajana Lääne maavolikokku ja maavalitsuse liikmeks. Oli maavalitsuse sekretär, maakoolivalitsuse ja ehitus-teedeosakonna juhataja ning maanõunik. Astus Isamaaliidu liikmeks, 1937. aastal valiti Isamaaliidu Haapsalu osakonna ning Läänemaa komitee juhatusse, 1939. aastal Isamaaliidu Läänemaa komitee juhatuse eestseisusse. 1941-44 oli Läänemaa põllumajandusameti juhataja ja abimaavanem, 1944. aasta jaanuarist juhtis abimaavanemana administratiiv- ning transport- ja liiklusosakondi.
1944. aastal põgenes Rootsi. Rootsis osales Põllumeeste Kogude erakonna tegevuse taastamises ja kuulus abiesimehena pikka aega selle Rootsi esinduse juhatusse. Oli Helsingborgi Põllumeeste Kogu esimees ja kuulus Lundi Põllumeeste Kogu juhatusse. Oli aastatel 1956–1970 valitud Rootsi Eestlaste Esinduse saadikuks ja kuulus seal Rahvuslikku Parempoolsesse rühma.
Oru tänav (Rakvere)

Oru tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,2–1,4 km.
Tänav on 425 meetrit pikk ja erineva laiusega - 7,5 kuni 14 meetrit. Oru tänav asub Lepiku linnaosas. Tänav saab alguse Aia tänavalt ja on alguses suunaga ida poole, ristudes Vesiveski tänavaga. Seejärel pöördub lõuna suunda, ristub Oru põiktänavaga ning Nõlvaku tänavaga. Tänav lõpeb Mäe tänava ristmikul.
Tänava ääres paiknevad ühe- ja kahekorruselised ühepereelamud koos abihoonetega, hooned on rajatud 20. sajandi teises pooles, mõned ka 21. sajandi algul.
Aniisiroheline

Aniisiroheline on tugevalt kollaka varjundiga roheline värvitoon. 
Värvus seostub värskuse, pehmuse, hapruse ja õrnusega, kevade ja taimestikuga, puhtuse ja süütusega, mõjub värskendavalt ja kosutavalt.
Eesti keeles harva esinev värvinimetus, kasutatakse tekstiilide, lõngade ja tarbeesemete värvuse kirjeldamiseks.
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab aniisirohelise vasteks kollakasroheliste toonivahemiku 
Kunstitarvete tootja Cansoni 'Mi-Teintes' seeria pastellpaberi üks toone on "anis" 'aniis', see on rohekas-hallikas kollane .
Nõlvaku tänav (Rakvere)

Nõlvaku tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,4 km.
Tänav on 114 meetrit pikk ja ligikaudu 11 meetrit lai. Nõlvaku tänav on umbtänav ja asub Lepiku linnaosas. Nõlvaku tänav saab alguse Oru tänavalt ja on suunaga lääne poole. Tänav lõpeb Aia tn 19 kinnistu piiril.
Tänava lõunaküljel paiknevad kolm ühepereelamut koos abihoonetega, hooned on rajatud 20. sajandi teises pooles.
Paradetas

Paradetas või Las paradetas on Hispaania 17. sajandi teisest poolest pärinev muusikaline teema, mille aluseks oli samanimeline ühele paarile mõeldud tants.
Tants.
Tantsust on vähe teada, kuid eri allikate kirjeldused nimetavad selle liikumises esinevaid järske paigalejäämisi energiliste keerutuste vahel. Tantsu seostatakse Valencia maakonnaga. Ainuke säilinud sammujärjestus on kirjas raamatus "Libro de danzar de D. Baltasar de Rojas Pantoja, compuesto por el maestro Juan Antonio Jaque" (17. sajandi käsikiri, ilmus trükis 1881).
Muusika.
Tuntuimad on Gaspar Sanzi variatsioonid "paradetas"'e teemale, avaldatud 1675. aastal kogumikus "Instrucción de Música" (Libro II, fol 38), teada on ka Lucas Ruiz de Ribayaze autorsus.
Juhan Kunderi põik

Juhan Kunderi põik on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis.
Tänav kulgeb Juhan Kunderi tänav 24 juurest kuni Tartu maantee 53-ni.
Tänav sai nime 12. aprillil 1996.
Falgi õu

Falgi õu on haljasala Toompuiestee 18 hoone juures, avatud vaatega Falgi teele. 
Nimi "Falgi õu" pandi kohale 1996. aastal. 
Falgi õue pääseb kolmelt poolt: idast - Toompuiesteelt, põhjast – Snelli staadioni poolt, idast – Toompealt bastioni küljes asuva trepi kaudu.
Vana-Lõuna haljak

Vana-Lõuna haljak on haljasala Tallinnas, Vana-Lõuna tänava ja Pärnu maantee vahel Veerenni asumis.
Haljak sai nime 12. aprillil 1996. 
Vana-Lõuna haljakul asub 1993. aastal, Tallinna trammiliikluse 105. aastapäeval avatud Kaarel Kurismaa installatsioon "Tallinna trammi-objekt" (vallasmälestis nr 31109).
Brennersee

Brennersee on järv Austrias Tirooli liidumaal. See asub umbes 1,15 km Brenneri mäekurust põhjas 1310 m kõrgusel üle merepinna. Pindalalt on see suurim järv Wipptalis. Järvega saab tutvuda kiirteelt A13 või kohaliku rongiga Innsbruckist.
Kuigi järves on suplemine läbi aasta lubatud, soojeneb vesi isegi kesksuvel vaevalt 12 kraadini. Lisaks varjavad vesikond ja kiirtee sageli päikest ning lähikeskkond on jahe. Silli jõgi toob järve värsket vett ja viib samal ajal vett ka välja. Külma vee kvaliteet kõigub A- ja B-kvaliteediklassi vahel ning järves elutseb mitmesuguseid karplasi ja forelle. Vetikad järve põhjas annavad veele valdavalt nefriidi värvi.
Petteri Lindbohm

Petteri Lindbohm (sündinud 23. septembril 1993 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis HIFK.
2012. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i "draft"is 176. valikuna.
Soome kõrgliigas debüteeris Lindbohm hooajal 2012–13 Jokerite meeskonnas.
2014. aasta märtsis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bluesiga. Põhja-Ameerikas mängis Lindbohm seejärel neli hooaega, peamiselt American Hockey League'i klubis Chicago Wolves. Aeg-ajalt mängis ta ka Bluesi meeskonnas NHL-is.
2018. aasta juulis sõlmis Lindbohm lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga Lausanne HC. 2020. aasta juulis siirdus ta EHC Bieli.
2021. aasta mais naasis ta Jokeritesse, sõlmides klubiga kaheaastase lepingu. Pärast seda, kui Jokerit KHL-i väljalangemismängudest kõrvale astusid, naasis Lindbohm NHL-i, sõlmides 2022. aasta märtsis üheaastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers, kus mängis kuni hooaja lõpuni.
2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Frölunda HC. 2023. aasta augustis naasis Lindbohm pärast üheksat aastat Soome kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu HIFK-ga.
2019. aastal tuli Lindbohm Soome jäähokikoondisega maailmameistriks ja 2022. aastal olümpiavõitjaks.
Melach

Melach on jõgi Tiroolis Austrias Innsbrucki ringkonna lääneosas, Inni lisajõgi.
Melachi pikkus on 23,4 km. See moodustub mitme väiksema oja liitumisel Lüsener Fernerkogeli jalamil. See voolab läbi Griesi ja Sellraini külade ning suubub Unterperfussi ja Kemateni vahel paremalt Inni.
Lucas Ruiz de Ribayaz

Lucas Ruiz de Ribayaz y Fonseca (sündinud 1626, surnud pärast 1677) oli Hispaania harfimängija ja helilooja, peamiselt komponeeris lautole ja kitarrile.
Ruiz de Ribayaz saatis uut Uus-Hispaania asekuningat tolle teekonnal Peruusse 1667. aastal, kuid pöördus mõne aja pärast Madridi tagasi, enne oma harfi ja kitarri mängimise käsiraamatu "Luz, y norte musical, para caminar por las cifras de la guitarra españióla, y arpa" (Madrid, 1677) trükist ilmumist. Ainuke info helilooja kohta pärinebki selle kogumiku eessõnast: ta oli preester ja Villafranca del Bierzo kiriku prebendaar, sündinud Santa Maria de Ribarredondas Burgose mägedes Bureda maakonnas; ta kirjeldab end kui muusikaentusiasti, kes pole muusikaga tegelnud professionaalina.
Gschnitzbach

Gschnitzbach on jõgi Tiroolis Austrias.
Gschnitzbach algab "Lauterersee" järvest Stubai Alpides. See voolab lõunast põhja ja suubub Steinach am Brenneri juures Silli jõkke. Selle pikkus on umbes 20 km ning see voolab läbi Trinsi ja Gschnitzi küla.
Gschnitzbachi veekvaliteet on A-klassist ja jääb väga selgeks kuni suudmeni. See pakub head eluaset kaladele. Vett kasutatakse ka lähikonna külade joogiveega varustamiseks.
Jõgi võib ülesvoolu paista vaikse veena, kuid muutub alamjooksul kiiresti mitme ohtliku kosega kärestikuliseks jõeks.
Pärnu rannapark

Pärnu rannapark on park Pärnus. 
Pargi rajamist alustati 1882. aastal. Kuna park asub ranna lähedal, siis on see populaarne jalutamis- ning puhkeala.
Rannapark on jagatud teemade ja kasutuse järgi erinevateks osadeks – peaväljak, kunsti väljak, seltskondlike mängude ja rahu väljak. Pargis on mitmeid privaatseid istumiskohti ja seal on võimalik ka piknikku pidada. Merepoolsel pargialal asub laste mänguväljak. Pargiala läbivad ka terviserada ja kergliiklustee.
Rannapark on Eestis liigirohkuselt teine linnapark. Seetõttu on park võetud looduskaitse alla. Kodumaistest liikidest domineerivad pargis mänd, tamm, must lepp, vaher, sookask, kuusk ja pärn. Võõrliikidest kasvavad pargis läänepärn, euroopa lehis, serbia kuusk, pensilvaania saar, berliini pappel ja rumeelia mänd. Põõsastest on esindatud pihlenelas, mägimänd, siberi kontpuu, lumimari.
Emil Pettersson

Karl Emil Ilmari Pettersson (sündinud 14. jaanuaril 1994 Sundsvallis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliigaklubis Timrå IK.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Timrå IK, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2012–13.
2013. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i "draft"is 155. valikuna.
Hooaja 2014–15 lõpus liitus ta Rootsi kõrgliigaklubiga Modo Hockey. Hooajal 2016–17 mängis ta Rootsi kõrgliigas Skellefteå AIK ja Växjö Lakersi ridades.
2017. aasta mais sõlmis ta lepingu Nashville Predatorsiga. Pettersson mängis Põhja-Ameerikas aastatel 2017–2019 American Hockey League'i klubides Milwaukee Admirals ja Tucson Roadrunners, kuid NHL-is tal debüüti teha ei õnnestunud. 2018. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul.
2019. aasta juunis naasis ta Växjö Lakersi, kellega sõlmis kaheaastase lepingu. 2021. aastal tuli ta Lakersiga Rootsi meistriks. 2020–21 põhihooajal oli Pettersson 22 väravaga Lakersi suurim väravakütt.
2021. aastal juulis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Moska Spartak. Hooaja jooksul lõi ta KHL-is 42 mänguga 13 väravat ja andis 11 väravasöötu.
2022. aasta aprillis naasis ta Rootsi kõrgliigasse, sõlmides viieaastase lepingu Timråga.
Tema noorem vend Elias Pettersson mängib NHL-is Vancouver Canucksi meeskonnas. Pettersson on isapoolse vanaisa kaudu Soome päritolu.
Eva Luigas

Eva Luigas (sündinud 26. novembril 1964 Tallinnas) on eesti näitejuhi abi, administraator, müügiosakonna juhataja ja aiandushuviline. 
Lõpetas 1983 Tallinna 46. Keskkooli, õppis Tallinna Pedagoogilises Instituudis, lõpetas Tallinna Ehituskooli mööbli restauraatorina ja 2010 Räpina Aianduskooli maastikuehituse erialal.
Töötas 1983–88 Nukuteatris vanemadministraatorina, 1988–94 näitejuhi abina, 1995–2001 peaadministraatorina, 2001–02 müügiosakonna juhatajana. Õmmelnud kostüüme lavastustele (Vladimir Tarassovi "Elutarkus või elukartus", Marius Lätte "Legend printsessi sõrmusest", mõlemad 1998), tegutsenud etenduse juhina. Töötanud piletimüügi alal Draamateatris, Birgitta Festivalil ja mujal.
Töötanud aianduskeskuse Hansaplant hooajataimede osakonna juhatajana ning ajakirja Tervis Pluss tegevtoimetajana, Eesti Naine aia- ja sisustustoimetajana ja aastast 2013 Aed peatoimetajana. Avaldanud aiandusteemalisi raamatuid.
Isiklikku.
Ema õpetaja, õppejõud ja ajakirjanik Urve Buschmann, õde Signe Kivi, vanaisa Richard Viidalepp.
Tapaloom

Tapaloomadeks nimetatakse loomi, kellelt saadakse surmamise järel nahka, villa, sulgi, karusnahka või toiduaineid.
Enim levinud tapaloomad on koduloomad nagu lammas, siga, veis, kana jm ning jahiulukid (põder, metssiga, hallhüljes, erinevad linnud, metsnugis jpt).
Surmamine ja uimastamine.
Surmamisel kehtib põhinõue, et loomi tuleb säästa kannatustest, välditavast valust ja ängistusest. Enne tapmist tuleb loom uimastada. Põhiprintsiibiks on teha loom teadvusetuks ja valule vähem tundlikuks. 
Olenevalt loomaliigist või kategooriast on tapmis- ja uimastamismeetodid erinevad: 
Uimastamiseks ja loomade piiramiseks vajaminevaid seadmeid võib kontrollida ja hooldada ainult eriväljaõppega isik.
Stress.
Tapmiseelse perioodi tingimused võivad loomale stressi tekitada. Pingeseisundi peamisteks põhjustajateks on psühholoogilised faktorid nagu keskkonnamuutus, halb kohtlemine, kohanemisraskus ning füsioloogilised tegurid nagu toidupuudus, väsimus, janu, kliimatingimused ning ka valu. Stressi sümptomiteks on muutused käitumises (häälitsemine, pea kõigutamine jms) ja mõningad füsioloogilised faktorid (elusmassi langus, pulsi kiirenemine jne).
Suremine tapaeelsel perioodil.
Tapmiseelne periood võib saada loomale saatuslikuks erinevatel põhjustel. 
Tingimused.
Tapmise ajaks peavad loomad olema võimalikult puhtad. Tootjad peavad oma loomi pesema enne laudast lahkumist. Transpordiveokeid tuleb pesta pärast igat vedu ning tapamaja hoidlad tuleb väljaheidetest puhtana hoida.
Jakobsoni park

Jakobsoni park on park Pärnu kesklinnas. Park on nimetatud August Jakobsoni järgi.
Park rajati teises maailmasõjas puruks pommitatud hoonete asemele.
Pargis asub 1973. aastal avatud August Jakobsoni monument.
Kuna enne sõda oli pargi alal palju kauneid hooneid, siis on tehtud mitmeid ettepanekuid park uuesti miljöösse sobivate hoonetega täis ehitada, et taastada Rüütli tänava terviklikkus ja piirkonda elavdada.
Moonpunane

Moonpunane ehk moonipunane on mooniõite värvi särav ja kerge erkpunane värvitoon.
Värvus on karakterilt kevadine-suvine ja mahe, seostub mooniõie hapruse, õhulisuse ja peenusega.
Värvi nimetust on kasutatud huulepuna kirjeldamisel. 1967. aastal ilmus Juhan Kahki reisikiri, mille pealkirjas on sõnapaar "moonpunane Itaalia".
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 17-1664 "Poppy Red" on sügav soe punane.
Tooteti ja materjaliti varieerub moonpunane värvus väga vähe.
Caparol värvitoon 33B on moonipunane, soe küllastatud toon, mis sarnaneb väga punase mooni õie värviga.
Mi-Teintes pastellipaber on sama tooni, soe küllastatud punane, samuti moonipunane madalkuumusglasuur.
Veebivärv "Coquelicot" on oranži poole kalduv punane.
Kuivamislõhe

Kuivamislõhed on ebaühtlase kuivamise tagajärjel tekkinud praod ja lõhed puidus.
Kuivamislõhe põhjused.
Puidu kuivatamise suurim probleem on see, et välimine kiht kuivab kiiremini kui sisemine. Kui välimistel kihtidel lastakse kuivada liiga palju alla , tekivad puidus pinged. Välimiste kihtide kahanemist takistab niiskem puit sisemistes kihtides. Puidu kiud rebenevad, mis võimaldab tekkida lõhedel ja pragudel, kui pinged pikikiudu on suuremad kui tugevus kahe kiu vahel. Lõhed kulgevad radiaalsuunas, kus paiknevad mehaaniliselt nõrgad rakud, säsikiired. Lõhenemise intensiivsus on võrdeline materjali paksuse ja kuivamise kiirusega. Kuna vesi liigub ristlõikest läbi palju kiiremini, kuivavad puidu otsad kiiremini. Nende kahanemist takistab otstest kaugemal asuv puit, mis kuivab aeglasemalt. Kui pinge kasvab puidu tugevusest suuremaks, tekivad praod. 
Probleemid.
Paljud hoiduvad kasutamast defektset puitu, kuna see kahandab puidu ilu ja väärtust. Praod vähendavad puidu tugevust, tugevus langeb korrelatsioonis defekti suuruse ja ulatusega.
Mida ette võtta.
Kõrgem kuivatamistemperatuur tähendab lühemat kuivatamisaega, kuid ka suuremat tõenäosust sisepingete tekkimiseks. Optimaalne kuivatamisviis tähendab kompromissi leidmist nende kahe vahel, tuleb välja töötada kava, mis kuivataks puitu võimalikult kiiresti silmnähtava materjali väärtuse languseta. Et palkide otspinda ei tekiks lõhesid, tuleb vältida otspinna kuivamist päikese käes. Saematerjali kuivatamisel tuleb võõbata materjali otspind niiskust mitteläbilaskva ainega.
Magnus Hellberg

Magnus Hellberg (sündinud 4. aprillil 1991 Uppsalas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Ottawa Senators.
Ta alustas klubikarjääri Almtuna IS-is. Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 Frölunda HC-s.
2011. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i "draft"is 38. valikuna. Põhja-Ameerikas mängis Hellberg aastatel 2012–2017. Suurem osa ajast mängis ta American Hockey League'is (AHL), esmalt kolm hooaega Milwaukee Admiralsis ja seejärel kaks hooaega Hartford Wolf Packis. 2015. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul. NHL-is pääses Hellberg väljakule ühes mängus Predatoris meeskonnas ja kolmes mängus New York Rangersi meeskonnas.
2017. aastal liitus ta KHL-i klubiga Kunluni Red Star. 2018. aasta mais liitus ta Peterburi SKA-ga. Aastatel 2018 ja 2019 valiti Hellberg KHL-i tähtede mängule. 2021. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu HK Sotšiga.
2022. aasta aprillis naasis Hellberg Põhja-Ameerikasse, sõlmides üheaastase lepingu NHL-i klubiga Detroit Red Wings. 2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Seattle Krakeniga, kuid pärast Krakeni treeninglaagrist osalemist talle Krakenis väravavahi kohta ei pakutud. Sama aasta oktoobris liitus ta Ottawa Senatorsiga.
2018. aastal tuli Hellberg Rootsi jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Kinnemond

Kinnemond oli šoti päritolu Rootsi aadlisuguvõsa, mille liikmetele kuulus maavaldusi ka Eesti aladel.
Rootsi asunud Kinnemondid põlvnesid Šotimaa Fife'i piirkonna Kinninmonti klannist ("Clan Kinninmont").
Kinninmontide Callange'i (rootsi allikais "Calensk") valdusest pärit vennad John (Johan), Patrick ja Thomas suundusid 1620. aastatel palgasõduritena Rootsi teenistusse ning tegid kõik edukat karjääri. Esimesena jõudis Rootsi tõenäoliselt John, keda on mainitud juba 1621. aastal leitnandina Mansfeldi Philippi rügemendis. Patrickut on Rootsis esmamainitud 1624. aastal lipnikuna Alexander Leslie Södermanlandi rügemendis ning Thomast 1628. aastal lipnikuna Johan Banéri Östergötlandi jalaväerügemendis.
Suguvõsa naturaliseeriti ja introdutseeriti Rootsi rüütelkonda 1650. aastal nr. 505 all.
Johan Kinnemond sai lääniks "Enneberg"i mõisa Liivimaal, mis tema surma järel läks vend Thomase omandusse. Thomasele kuulus ka Vändra mõis, mille omanikuks sai ta abielu kaudu ooberst James Scotti (suri 1635) tütre Christinaga.
Kinnemondide suguvõsa suri meesliinis välja 1677. aastal kui Thomas Kinnemondi ooberstleitnantist poeg Patrick hukkus Stettini piiramisel.
Konrad Kullango

Konrad Kullango (kuni 1935 Kihlevelt; 1. november (vkj)/ 14. november 1906 Tallinn – 18. detsember 1986 Chittendeni maakond, Vermont, USA) oli eesti raamatukogundustegelane. 
Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Kaarli koguduse eraühisgümnaasiumi. 
Ta õppis aastatel 1926–1931 Tartu Ülikooli filosoofia- ning 1934–1939 ja 1940–1941 õigusteaduskonnas (lõpetas 1939).
Akadeemiliselt oli ta EYS Veljesto ja Korporatsioon Fraternitas Liviensise liige.
Alates 1928. aastast oli ta Tartu Ülikooli raamatukogu kantseleiametnik ja aastatel 1941–1944 direktor Friedrich Puksoo asetäitja.
Ta põgenes Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Saksamaale, töötas Ambergi Eesti Gümnaasiumis õpetajana.
Ta läks 1951. aastal USAsse, töötas seal arveametniku ja raamatupidajana. Oli tegev mitmes eestlaste ühingus USA-s.
Isiklikku.
Tema vend oli ehitusinsener Harras Kullango.
Burchardi suvemõis

Burchardi suvemõis (saksa keeles "Burchards Hof") oli 17. sajandi II poolest, tänapäeva Narva maantee, Pirita tee, Maarjamäe ja Lasnamäe vahelisel alal asunud suvemõis. 
Suvemõisa alad eraldati Tallinna Raeapteegi omanikule Johannes Burchardile pärast Tallinna muldkindlustusvööndi Viru tänava eelse alale Burchardi viljapuu-, kapsamaa ja rohuaia asemel Viru värava eesvalli ehitamist. 
1640. aastatel rajati Paksu Margareeta kirdeküljele, Roosiaia kohale Hornbastion ning rekonstrueeriti eesvall Viru värava rondeeli ja bastioni vahel. Seejärel ehitati Väikese Rannavärava ja Viru värava vahele kaks uut nn Hollandi süsteemi bastioni. Eesvallile rajati kaks Hollandi süsteemis bastioni, nn Himseli bastionid (neist põhjapoolne, Väikese Rannavärava bastion on 1980. aastatel rekonstrueeritud). 
Kuna antud asendusmaa oli oluliselt suurem, siis pidi Johannes Burchard tasuma Tallinnale 400 riigitaalrit. 17. sajandil rajati Narva maantee äärde (tänapäeva Narva maantee 95) suvemõisahoone, mille algsest kujust on aja jooksul tehtud ümberehituste tõttu vähe originaalset järgi jäänud.
Kacwin

Kacwin (slovaki keeles "Kacvín", ungari keeles "Szentmindszent", saksa keeles "Katzwinkel") on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Łapsze Niżne vallas. Kacwin asub Slovakkia piiri ääres, Zakopanest ligikaudu 26 km idakirdes.
Kacwin on suvituskoht ja turismisihtpunkt.
Zirler Berg

Zirler Berg Zirli lähedal Austria Tirooli liidumaal on 1057 m kõrge mägi Karwendeli Alpides Põhja-Lubjakivialpide lääneosas. See on Reither Spitze (2374 m) lõunapoolne eelmägi ja on tuntud peamiselt seetõttu, et "Seefelder Straße" (B 177) selle lõunanõlval ronib vähem kui 4 km-ga 388 m kõrgemale Zirlist Inntalis Leithenisse Seefeldi platool.
Asukoht.
Zirler Berg on Seefeldi platoo äärmises kaguservas, mis on laias laastus 1200 m üle merepinna ja asub Wettersteini (põhjas), Karwendeli (idas) ja Miemingi mägede (läänes) vahel ning laskub Inntali suunas lõunasse ja 600 m madalamale. Zirler Bergi tipp asub Reith bei Seefeldist ja Leithenist kagus "Zirler Waldi" metsas, mis katab mäekülge Zirli ja Telfsi vahel kuni "Tiroler Straßeni" (B 171).
Umbes 2,5 km Zirler Bergist põhjas kerkib Rauenkopf (2011 m), sealt edasi põhjas Reither Spitze (2374 m) ja umbes 2,5 km kirdes on Brunstkopf (1719 m), kõik Erlspitzi rühma tipud. Inni lisajõgi Schlossbach voolab läbi "Schlossbachklammi" kuristiku itta. Tipust veidi põhja pool on Leitheni servas 1637. aasta katkusammas.
Geoloogia.
Zirler Bergi tegelik tipp ja selle lõunakülg Inntali poole koosneb peadolomiidi kihtidest; mäetipu piirkonnas leidub aga moreenilademeid.
Transport.
"Zirlerbergstraße".
"Seefelder Straße" (B 177) lõunapoolne lõik kulgeb üles lõunanõlvadelt ja üle Zirler Bergi idakülje. Seda teelõiku kutsutakse ka "Zirlerbergstraßeks". "Seefelder Straße" on peamiselt lõuna-põhja suunaline ja ronib mäest üles Inntalist Zirlist (622 m) kuni 16 % kaldega Leitheni (1010 m) suunas ja jätkab siis läbi Reithi, Aulandi ja üle Seefeldi sadula (1185 m) umbes 4 km (linnulennult) Zirler Bergist loodesse Seefeldini. Zirli ja Leitheni vahel ronib maantee vähem kui 4 km-ga 388 m ja jätkab ronimist, ehkki vähem järsult, liikudes Seefeldi sadula suunas.
Zirler Bergi lõunaküljel asub "Zirlerbergstraße" ainus juuksenõel – "Gasthaus Zirlerberg Rastist" umbes 818 m kaugusel – kust avanevad vaated Inntalile.
Zirli ja Leitheni vahel on "Seefelder Straße" põhjapoolne sõidutee (ülesmäge sõidutee) suletud haagissuvilatele, mille lubatud kogukaal on üle 750 kg, ning kogu Zirli ja Scharnitzi vaheline tee on keelatud üle 7,5 tonnistele veoautodele, välja arvatud kohalike veoautode liiklus. Järsu kalde tõttu on Leitheni ja Zirli vahel mitu evakuatsioonirada, mis hargnevad allamäge sõiduteelt; nad jooksevad kergelt ülesmäge, et hädaolukorras saaks kruusasel teel pidurdada sõidukeid, eriti veoautosid. Kalle tähendab ka seda, et jalgrattad ei ole lubatud allamäge sõiduteele; kuigi neil on lubatud üles ronida, pole see suure liiklustiheduse tõttu soovitatav.
Karwendeli raudtee.
Zirler Bergist põhjakirdes kulgeb Karwendeli raudtee eriti käänuline ja paljude tunnelitega lõik üle Seefeldi sadula laias laastus "Seefelder Straßega" paralleelselt. Liin kulgeb Innsbruckist Seefeldi ja Mittenwaldi kaudu Garmisch-Partenkirchenisse ning sellel on mitu jaama või peatust, sealhulgas Reith, Seefeld ja Scharnitz. Mäest ida pool siseneb raudtee Rauenkopfi lõunaküljel ja Brunstkopfi edelaküljel üle sildade ja läbi tunnelite laia kurvi, ületades Schlossbachi.
Lansi järv

Lansi järv ("Lanser See") on suplemiseks mõeldud järv Austrias Lansi lähedal; see asub lõunapoolsel kõrgendikul Innsbrucki kohal. Järveni viib Innsbruckist 6. trammiliin. Järv on populaarne rohelise keskkonna tõttu. Talvel käiakse seal uisutamas. Järv kuulub Innsbrucki linnale.
Loduvee tõttu on Lansi järve vee kvaliteet üldiselt suurepärane, ehkki suviti on see mõjutatud puhkemajandusest.
Leutascher Ache

Leutascher Ache (ka: "Leutasch", ülemjooksul Gaistalbach) on jõgi Tiroolis Austrias ja Baieris Saksamaal, Isari vasakpoolne lisajõgi.
Leutascher Ache algab Miemingi mägedes Ehrwaldi piirkonnas Tiroolis ja voolab alguses põhja suunas. Pärast umbes 1 km võtab see Igelsee järve vee ja voolab siis Wettersteini ja Miemingi mägede vahel läbi Gaistali oru ida suunas. Leutaschi lähedal pöörab see kirdesse ja voolab läbi Leutaschtali kõrgoru. Pärast Leutaschi kuristikust läbiminekut suubub see Baieris Mittenwaldi juures Isarisse.
Rabamännik

Rabamännik on kuivendatud looduslik puisraba. Looduslikes puisrabades esineb üksikuid mände ning kuivendamise tagajärjena ei suuda ülejäänud puuliigid vähese vee nimel konkureerida. Rabamännikute levimist soodustab kuiv kliima ning sellest tulenev mulla kuivenemine.
Rabamänd.
Rabamänd ("Pinus sylvestris" var. "nana") on hariliku männi üks teisendeid. Harilik mänd on seejuures Eesti ainus looduslik männiliik ja samas levinuim puu Eesti metsades. Tüüpiline rabamänd on tavaliselt madal, tüvi on okslik ning mattunud osaliselt turbasamblasse.
Taimestik.
Rabamännikutes ja metsasoodes on levinud järgmised turbasamblad: pruun turbasammal, lilla turbasammal, Läänemere turbasammal ning lepa turbasammal. Iseloomulikud rabamännikule on kanarbik ("Calluna" "vulgaris"), harilik kukemari ("Empetrum nigrum"), harilik jõhvikas ("Vaccinium oxycoccus"), harilik sinihelmikas ("Molinia caerulea"), tupp-villpea ("Eriophorum vaginatum"), pudeltarn ("Carex rostrata"), harilik luga ("Juncus" "effusus") ja ümaralehine huulhein ("Drosera rotundifolia"). Rabamännik on väga marjarikas, seal on palju mustikaid, pohli ja jõhvikaid. Peale marjade leidub rabamännikus ka suurel hulgal seeni.
Kasvukoht.
Mänd talub äärmuslikke kasvutingimusi, nii kuuma kui ka külma. Mändi võib leida liivaluidetel, nõmmedel kui ka soodes ja rabades. Soodes ja rabades kasvavad männid moodustavadki rabamänniku. Mänd suudab kasvada nii happelisel mullal kui ka karbonaadirikkal pinnasel.
Pureņi vald

Pureņi vald (läti "Pureņu pagasts") on vald Lätis Ludza piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Isnauda, Cirma ja Ņukši vallaga, lisaks veel Rēzekne piirkonna Stoļerova vallaga.
Valla pindala on 59,5 km². 2011. aasta seisuga elas seal 366 inimest. Aastal 2011 elas vallas 271 lätlast, 79 venelast, 3 valgevenelast, 9 ukrainlast ja 2 poolakat. Valla keskus on Kiudolova küla. Vallavanem on Ilga Mikijanska. 
Ajalugu.
Aastal 1945 moodustati Kaunata vallas Goveika külanõukogu, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1962 liideti Goveika külanõukoguga Stoļerova külanõukogu kolhoosi Zarja maad. Aastal 1975 liideti suur osa külanõukogust, sealjuures ka selle halduskeskus Govieka, LŅukši külanõukoguga. Ülejäänud territoorium nimetati ümber Pureņi külanõukoguks. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Pureņi vald. 2009. aastast kuulub vald Ludza piirkonda.
Loodus.
Vald asub Latgale kõrgustikul. Kõrgeim koht ulatub 177,5 meetrit üle merepinna.
Suurim jõgi on Kivdolica. Suuremad järved on Suur Kivdalova järv (40,7 ha), Väike Kivdalova järv (14,7 ha) ja Pūdnīki järv (33,5 ha).
Looduskaitse all on Zapani tamm, Kivdolova tamm, Ignatova Metsaveere männid, Ignatova Metsmänd ja Batari pärn. Lisaks on looduskaitse all kaks nimetut põlispuud.
Külad.
Vallas on nelikümmend üks küla. Valla keskuse Kiudolova ("vidējciems") elanike arv aastal 2020 oli 62. Sama staatusega on veel Auziņi 47 elanikuga aastal 2020. Kaks valla küla on staatusega "mazciems" - Stoponi 35 elanikuga aastal 2020 ja Železnīki 20 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla külad on staatusega "skrajciems" – Ancova, Arkani 3 elanikuga aastal 2020, Balašova 1 elanikuga aastal 2009, Burduški 15 elanikuga aastal 2020, Černogorka 5 elanikuga aastal 2020, Činkuri 1 elanikuga aastal 2009, Čipoti 7 elanikuga aastal 2020, Degini, Doroški, Eniki 3 elanikuga aastal 2020, Ignatova, Inčiki, Induļi 4 elanikuga aastal 2020, Justinova 3 elanikuga aastal 2020, Konstantinovka 4 elanikuga aastal 2020, Kovaļki, Krikši 6 elanikuga aastal 2020, Lociši 9 elanikuga aastal 2020, Matjunki, Nīkani 10 elanikuga aastal 2020, Paideri, Peļņi 7 elanikuga aastal 2020, Piukaiņi 3 elanikuga aastal 2020, Pracapole 1 elanikuga aastal 2020, Rubuļi, Ruliki 3 elanikuga aastal 2020, Rutkuši 11 elanikuga aastal 2020, Sauliki 2 elanikuga aastal 2020, Sondori, Sroļeva 1 elanikuga aastal 2020, Starinski 9 elanikuga aastal 2020, Strumpi 1 elanikuga aastal 2020, Zapāni 6 elanikuga aastal 2020, Tribuki 15 elanikuga aastal 2020, Vamži 5 elanikuga aastal 2020, Viruļova 2 elanikuga aastal 2020 ja Vitkupova 15 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kiudolova

Kiudolova (ka Kiudalova, Kivdolova või Kivdoli, latgali keeles Kyudolova või Kyudoli) on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Pureņi valla halduskeskus.
Kiudolova asub valla idaosas merepinnast 150 meetri kõrgusel Kivdalova järve läänekaldal.. Küla jääb piirkonna keskusest Ludzast 12,5 ning Riiast 281 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu, Strumpe postkontor ja Pureņi rahvamaja. 
Küla rajati aastal 1984, et see oleks Vitkupova küla asemele külanõukogu halduskeskuseks. Aastal 1988 ehitati sinna ka põhikool.
Aastal 2008 oli külas elanikke 92, aastal 2020 aga 62.
Trybsz

Trybsz (slovaki keeles "Tribš", ungari keeles "Újterebes", saksa keeles "Treibs"/"Tribs") on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Łapsze Niżne vallas. Trybsz asub Slovakkia piirist umbes 8,5 km kaugusel.
Trybsz on turismisihtpunkt.
Lehe tänav (Pärnu)

Lehe tänav on tänav Pärnu Rannarajooni linnaosas.
Tänav algab A. H. Tammsaare puiesteelt ja kulgeb kagusse kuni ristub Ranna puiesteega. Tänava pikenduselt lõuna suunas kulgeb kergliiklustee, mis lõpeb Pärnu rannapromenaadil. Tänav ristub ka Papli tänavaga (paremalt).
Tänav külgneb Pärnu rannapargiga. Tänava äärde jäävad Pärnu Rannastaadion ja Pärnu rannahotell.
Tänav on ligikaudu 361 meetrit pikk. 
Liiklus.
A. H Tammsaare puiestee ja Ranna puiestee vahel on tänav ühesuunaline. Sõita saab vaid A. H. Tammsaare puiestee suunas.
Nimi.
Tänav on kandnud ka Lehise tänava (saksa keeles "Lärchenstraße") nime, kuid alates 1930. aastatest on see olnud Lehe tänav.