tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tiit Härm

Tiit Härm (sündinud 19. märtsil 1946 Tallinnas) on eesti balletitantsija, ballettmeister ja koreograaf.
Elukäik.
Tiit Härm sündis teatridekoraatori perekonnas. Juba viieaastaselt soovis ta balletitantsijaks saada. Ta alustas balletiõpinguid 1957. aastal Tallinnas ja jätkas Leningradi (Peterburi) Vaganova-nimelises Balletiakadeemias.
1966. aastal naasis ta Estonia teatrisse Tallinnas. Aastatel 1967–1968 oli ta balletitrupi Noor Ballett liige. Tiit Härm oli aastatel 1966–1990 Estonia teatri tähttantsija, luues rohkelt silmapaistvaid klassikalisi ja moderntantsurolle. Ta tegutses koreograafina juba lavaesinemise aegadel, luues koreograafia Massenet' "Grand Pas’le", Berliozi “Romeole ja Juliale”, Edison Denissovi muusikale “Pihtimus”. Ta oli sagedane esineja ka Leningradi Kirovi-nimelises teatris (Peterburi Maria Teater) ja Moskva Suures Teatris ning osales rohketel välisturneedel.
1985. aastal lõpetas ta Moskva Teatrikunsti Akadeemia (endine GITIS), omandades koreograafi elukutse. Aastatel 1990–1992 ja 2001–2009 oli ta Estonia teatri balletijuht, peaballettmeister ja koreograaf. Vahepeal töötas ta Milano La Scalas, Teatro dell'Opera di Roma's, Inglismaa Rahvusballetis, Šotimaa Rahvusballetis jm ballettmeistri, repetiitori ja koreograafina. Tema koreograafitööde hulka Estonia teatris kuulub "Luikede Järv", "Romeo ja Julia", "Don Quijote", "Kameeliadaam" jt.
Tiit Härm on mänginud mitmes filmis. 1984. aastal Aleksander Grini samanimelise romaani järgi loodud filmis "Sädelev maailm" mängis ta peaosalist Druddi. Teine peaosatäitja oli baleriin Ilze Liepa. Filmi režissöör oli Bulat Mansurov ja see film pälvis 1986. aastal Portos teaduslik-fantastiliste filmide eriauhinna. Grigori Kromanovi 1979. aasta kultusfilmis "Hukkunud Alpinisti hotell" mängis ta Olaf Andvaraforsit. 1983. aastal loodud Emil Loteanu teleseriaalis "Anna Pavlova" mängis ta Anna Pavlova balletipartnerit. Film sisaldab lõike "Luikede järve" etendustest.
Tiit Härm on tantsinud mitmes balletifilmis. 1975. aastal valmis temast dokumentaalfilm "Tantsib Tiit Härm" (stsenaarium Paul-Eerik Rummo, Ülo Tambek, režissöör Ülo Tambek, operaatorid Jüri Garšnek, Enn Putnik).
Isiklikku.
Tiit Härmi õde on näitleja ja luuletaja Viiu Härm. Tiit Härmi esimene abikaasa oli Aime Piirsalu, teine Tatjana Härm ja kolmas abikaasa on baleriin Irina Härm. Tiit Härmil on poeg Kristjan ja tütar Kristiine.
Ben Miller

Bennet Evan Miller (sündinud 24. veebruaril 1966), tuntud ka kui Ben Miller, on inglise koomik, näitleja ja režissöör. 
2011. ja 2012. aastal mängis ta peaosa inglise ja prantsuse koostööna valmivas kriminaalses komöödiasarjas "Surm paradiisis".
Miller on lõpetanud Cambridge'i Ülikooli. Tema isapoolne vanaisa oli Londoni East Endi linnaosas elanud ja Leedus sündinud rätsep. Tal on nooremad õed Leah ja Bronwen.
Surm paradiisis

"Surm paradiisis" (originaalpealkiri "Death in Paradise") on inglise ja prantsuse televisiooni koostööna valmiv komöödia sugemetega telesari. Sarja võtted toimuvad Prantsuse meretaguses piirkonnas Guadeloupe'is, peaosades on Ben Miller ja Sara Martins. Sarja esimene, 8-osaline hooaeg esilinastus 25. oktoobrist kuni 13. detsembrini 2011. Sarja teise, samuti 8-osalise hooaja võtted lõppesid 2012. aasta oktoobris, saated olid ekraanidel 8. jaanuarist kuni 26. veebruarini 2013. 12. veebruaril 2013 teatati sarja jätkumisest kolmanda hooajaga, mis jõudis ekraanidele 2014. aasta jaanuaris. Neljas hooaeg esilinastus 2015. aasta 8. jaanuaril, viies hooaeg 2016 aasta 7. jaanuaril, kuues hooaeg 2017. aasta 5. jaanuaril, seitsmes hooaeg 2018. aasta 4. jaanuaril ning kaheksas hooaeg 2019. aasta 10. jaanuaril.
Sisu.
Süžee keskendub sirgjoonelisele inglise politseinikule Richard Poole'ile (Ben Miller). Londoni politseiuurija saadetakse troopilise Kariibi mere väljamõeldud Saint-Marie' saarele lahendama briti politseiniku surmajuhtumit. Eelkäija surmajuhtumi lahendamise järel saab Poole'ist saare politseijõudude uus uurija. Poole'i mõrva järel 3. hooaja alguses määratakse tema asemele vilumatu Londoni uurija Humphrey Goodman (Kris Marshall).
Lagesoo

Lagesoo on soo tüüp.
Lagesoo on mitme soo nimi:
C3-taimed

C3-taimed on paraskliimavöötmes produktiivselt fotosünteesivad taimed, milles fotosünteesi ajal kõigepealt moodustub kolme süsinikaatomiga 3-fosfoglütseraat. C3-tüüpi taimed on kõige enam levinud, moodustades ligi 95% kogu maailma taimede biomassist. Samas on ka C3-fotosüntees (ehk Calvini tsükkel) kõige vanem ja lihtsam kolmest teisest süsiniku sidumise mehhanismist, milleks on C4- ja CAM-taimede fotosüntees. C4- ja CAM-taimed erinevad C3-taimedest selle poolest, et neil on lisaprotsessid, enne kui süsihappegaas saab siseneda Calvini tsüklisse.
C3-taimede fotosüntees.
Selle süsteemi võtmeensüümiks on RuBisCo, mis seob õhulõhede kaudu ribuloos-1,5-bisfosfaadile atmosfäärist omastatud CO2. Saadud reaktsiooniprodukt pooldub ja tekib kaks molekuli 3-fosfoglütseraati. 
CO2 + H2O + RuBP → (2) 3-fosfoglütseraat
Produkti kasutab taim elutegevuseks vajalike ühendite sünteesil.
CO2 asemel võib RuBisCo lisada ribuloos-1,5-difosfaadile ka hapnikku, tekitades ühe molekuli 3-fosfoglütseraati ja ühe molekuli 2-fosfoglükolaati. Seda protsessi nimetatakse C2-fotosünteesiks või fotorespiratsiooniks. Fosfoglükolaadil pole metaboolset eesmärki ja suurtes kogustes on see taimele toksiline. Seega tuleb seda töödelda metaboolses rajas, milleks on fotorespiratsioon. Fotorespiratsioon pole mitte ainult energianõudlik protsess, vaid viib ka CO2 kaoni. Seetõttu võib fotosünteesi efektiivsus ebasoodsates tingimustes, näiteks kõrgel temperatuuril ja kuivuses, fotorespiratsiooni tõttu langeda kuni 40%. 
RuBisCo kahjulikku oksügenaasset reaktsiooni võib selgitada jäänukina ensüümi evolutsioonilisest ajaloost, kuna ensüüm kujunes välja üle kolme miljardi aasta tagasi, kui Maa atmosfääris oli süsihappegaasi tase kõrge ja hapniku kontsentratsioon madal. Ilmselt oli hiljem võimatu muuta ensüümi omadusi või RuBisCo üldse mõne teise karboksülaasi vastu välja vahetada.
Dauerwald

Dauerwald (saksa 'püsimets, kestev mets') on Saksamaalt pärinev metsamajandamisvõte, mille järgi igal aastal vaadatakse mets üksikasjalikult üle ning märgitakse viletsamate tüvede ja võradega puud raieks. 
Sellise raiesüsteemiga võetakse looduslikult väljalangenud puud maha ning seeläbi hoitakse mets sanitaarselt korras. Raiejäätmed jäetakse metsa alla kõdunema. Raiet alustatakse u 25-aastases metsas.
"Dauerwald"-meetod sobib talumetsade majandamiseks.
Defektoskoop

Defektoskoop (inglise "defectoscope") on aparaat, millega avastatakse materjalides või toodetes defekte. Defektoskoope kasutatakse näiteks raudteerööbaste struktuuridest vigade otsimisel.
Defoliatsioon

Defoliatsioon on taimelehtede enneaegne varisemine. Defoliatsiooni saab esile kutsuda defoliantidega.
Saku tänav

Saku tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Tänav algab Pärnu maanteelt ja kulgeb lääne-idasuunaliselt kuni Türi tänavani. Saku tänav on ligikaudu 280 meetrit pikk.
Saku tänava põhjapoolne külg on hoonestatud hruštšovkadega. 
Ajalugu.
Saku tänav on nime saanud 27. jaanuaril 1956. Tänav on saanud nime Saku raudteepeatuse järgi.
Saku tänav 3 hoones tegutses Eesti NSV ajal Tallinna I Toidukaubastu kauplus "Paide" filiaalkauplus Kaunas.
Dendromeeter

 
Dendromeeter on mõõtevahend, millega mõõdetakse puistu rinnaspindala, puude kõrgust ja puutüve läbimõõtu mistahes puutüve kõrgusel.
Desinsektsioon

Desinsektsioon (inglise "disinsection") on parasiit- ja kahjurputukate hävitamine keemiliste, füüsikaliste, bioloogiliste või mehaaniliste vahenditega.
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles

CAF (Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles) on Hispaania ettevõte, mis toodab ronge. See asub Baskimaal. 
Eestile lähimad CAFi rongid on HKL HSTi metroorongid, mis sõidavad Helsingis.
Tallinna tramm kasutab mudelit CAF Urbos AXL.
Diagnostikum

Diagnostikum on standardne biopreparaat, mida kasutatakse haigusetekitajate ja organismi nakatatuse kindlakstegemiseks. 
Diagnostikumid on antigeenid, antiviirused, allergeenid, bakteriofaagid ja antikehi sisaldavad seerumid.
Dielektriline kuumutus

Dielektriline kuumutus on väikese elektrijuhtivusega materjalide kuumutamine kõrgsageduslikus elektriväljas nende ümberpolariseerumisel eralduva soojuse toimel.
Dielektrilisel kuumutamisel põhineb ka mikrolaineahi.
Oio piirkond

Oio piirkond on 1. järgu haldusüksus Guinea-Bissaus.
Piirkond jaguneb viieks sektoriks, keskus ja suurim linn on Farim. Suuremad asulad on veel Nhacra, Mansoa, Bissora ja Cumeré.
Carl Haglund

Carl Christoffer Haglund (sündinud 29. märtsil 1979 Espoos) on Soome poliitik, juunist 2012 kuni juunini 2016 Soome Rootsi Rahvapartei esimees.
Ta oli 2009–2012 Euroopa Parlamendi liige.
10. juunil 2012 valiti Haglund Soome Rootsi Rahvapartei esimeheks. 5. juulil 2012 võttis ta eelmiselt partei esimehelt Stefan Wallinilt üle ka kaitseministri portfelli Jyrki Kataineni valitsuses. 24. juunist 2014 kuni 29. maini 2015 oli ta kaitseminister Alexander Stubbi valitsuses.
Olev Jõgi

Olev Jõgi (pseudonüüm Leo Minimus; 9. jaanuar 1919 Leisi vald – 27. jaanuar 1989 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja kirjanduskriitik.
Ta õppis aastatel 1928–1934 Leisi algkoolis, 1934–1941 Saaremaa Ühisgümnaasiumis ja 1950–1956 Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes vene filoloogiat. 
Ta oli ajakirja Keel ja Kirjandus peatoimetaja aastatel 1958–1983. 
Temalt on ilmunud artiklikogud "Kirjanduse koordinaadid" (1963), "Virvendused laugvees" (1973), "Vaod ja varjud" (1975; J. Smuuli nimeline preemia 1976), "Hetki ja viipeid" (1988; J. Smuuli nimeline preemia 1989).
Jõgi on eesti keelde tõlkinud vene, poola ja valgevene kirjandust: Aleksandr Puškini, Aleksandr Kuprini, Isaak Babeli, Ilfi ja Petrovi, Aleksandr Solženitsõni, Valentin Rasputini, Stanisław Lemi, Jerzy Andrzejewski, Ivan Meleži, Vasil Bykaŭ'i jt teoseid. 
Olev Jõgi toimetatuna ilmus eesti keeles 1968. aastal Ernst Särgava kultuurilooline romaan "Lähme linna kirjutama, oma elu kergendama". 
Olev Jõgi oli mitme Albert Uustulndi raamatu ja Arno Kasemaa "Rannamändide" (1986) eritoimetaja.
Isiklikku.
Tema lapsed on kirjandusteadlane Mall Jõgi, tõlkija Tiiu Sandrak ja Jaan Jõgi. Olev Jõel on kaheksa lapselast, kelle hulka kuuluvad luuletaja Mihkel Kaevats, endine riigi diginõunik Marten Kaevats, ajaloolane Maret Koplus, ajaloolane Piia Sandra Sandrak. Olev Jõe väimehed on filosoof Ülo Kaevats ja ajaloolane Ott Sandrak.
Maali Vispel

Maali (Maali Vispel) on tegelane Oskar Lutsu teostes "Argipäev" ja "Sügis".
Maali on kampsunikuduja. Ta kolib Paunverre oma õmblejast õe Juuliga ning koos asutakse elama pagarimajja. Õed satuvad peagi rätsepate perekonna Kiire viha alla, kuna haaravad üha uusi kliente. Maali initsiatiivil meelitatakse Kiir õdede korterisse, kus räägitakse suud puhtaks. Hiljem suhted Jorh Aadniel Kiire ja õdede vahel paranevad ning ühistel teeõhtutel arutatakse kõikvõimalikke maailma asju. Maali nendib õele Juulile, et polnud see rätsepmeister nii hull ühti, kui algul tunduda võis. Maali õpetab Kiirt pisut ka kudumismasinat kasutama.
Oskar Luts kirjeldab Maalit kui matsakat, lühikest ja alatihti naeru lagistavat tütarlast. Paunverelased panevad talle hüüdnimeks Klodvig, kuna keegi olevat ühes raamatus näinud kuningas Clovig I pilti ning too olevat sarnanenud Maaliga. Kõigest hoolimata suudab Maali igas eluhetkes leida positiivset ning noomib ka õde Juulit, kui see taas kurvameelsusse kaldub. 
Hiljem, kui Kiir on abiellunud Maali õe Juuliga, lööb rätsepmeister temaga üleaisa. Maali on toimunu pärast murtud ning peab plaani linna kolida, et laps salaja ära kaotada. Kiir on sellisele mõttele ägedalt vastu ja teeb Maalile ettepaneku sünnitada hoopis talus, mille ta osta kavatseb. Kirjandusteoses mainib Luts hiljem, et Kiire eostatud laps on sündinud surnult. Filmis "Sügis" aga sünnitab Maali kaksikud, poisi ja tüdruku, kes saavad nimeks Endel ja Endla.
Kinolinal kehastas Maalit näitleja Anne Reemann, 1986. aasta valminud Eesti Televisiooni telelavastuses "Pildikesi Paunverest" Eva Vilt-Malleus.
Maali

Maali on eesti naisenimi.
See on lühend Amaliest. 2018. aasta ja 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Maali Eestis 20 naisel.
Rusumo juga

Rusumo juga on juga Kagera jõel Rwanda ja Tansaania piiril.
Juga asub vähem kui kilomeetri kaugusel idas Rusumost. Joa geograafilised koordinaadid on .
Rusumo joa kohale on rajatud piirkonna ainuke Kagera jõge ületav sild. See oli muu hulgas Saksamaa ja Belgia kolonistide peamine juurdepääsutee Rwandale.
Joa kõrgus on umbes 30 meetrit.
Joale rajatakse Rwanda, Burundi ja Tansaania ühist hüdroelektrijaama.
Rusumo

Rusumo on asula Rwanda Idaprovintsis, Kirehe ringkonna halduskeskus.
Rusumo asub Tansaania piiri lähedal. Asulast umbes kilomeetri kaugusel idas Kagera jõel on Rusumo juga.
Agathe Uwilingiyimana

Agathe Uwilingiyimana (23. mai 1953 – 7. aprill 1994) oli hutu päritolu Rwanda poliitik, seni ainuke Rwanda naispeaminister.
Ta töötas muu hulgas koolis matemaatikaõpetajana ja Rwanda Riiklikus Ülikoolis keemia õppejõuna.
1992. aastal sai ta haridusministriks ja 18. juulil 1993 peaministriks. 
Kui puhkes Rwanda genotsiid, oli Agathe Uwilingiyimana üks selle esimesi ohvreid. Ta tapeti koos abikaasa ja teda kaitsnud belglastest rahuvalvajatega ööl pärast president Juvénal Habyarimana lennuki allatulistamist.
Fred Astaire

Fred Astaire (sünninimega Frederick Austerlitz; 10. mai 1899 Omaha, Nebraska – 22. juuni 1987 Los Angeles, California) oli ameerika tantsija, koreograaf, laulja ja näitleja.
Ta esines oma 76 aasta pikkuse karjääri jooksul nii Broadway teatrilavadel kui ka 31 muusikafilmis.
Tema tuntuim tantsupartner oli Ginger Rogers, kellega ta mängis 1930. aastatel üheksas muusikafilmis. Ta mängis filmides peaosi ka koos Rita Hayworthi ja Audrey Hepburniga.
1949. aastal pälvis ta elutöö eest au-Oscari. 1961. aastal sai ta Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna ja 1981. aastal Ameerika Filmiinstituudi elutöö auhinna.
1999. aastal valis Ameerika Filmiinstituut Astaire'i 20. sajandi parimate meesnäitlejate seas (100 Years...100 Stars) viiendale kohale.
Roberto Benigni

Roberto Remigio Benigni [roˈbɛrto beˈniɲi] (sündinud 27. oktoobril 1952) on itaalia näitleja, koomik, stsenarist ja lavastaja.
Tema tuntuim film "La vita è bella" ("Elu on ilus") sai 1999. aastal parima meespeaosatäitja (Benigni) ja parima võõrkeelse filmi Oscari.
Nööp

Nööp on väike kinnitusvahend, tavaliselt rõivastel, aga ka mujal. 
Nööp toimib koos nööpauguga: ühe kangatüki küljes olev nööp pannakse läbi teises kangatükis oleva augu ning nööbi kuju takistab nööbil tagasi läbi augu minna.
Nööp võib olla valmistatud plastist, metallist, puidust, merikarbist või muust materjalist. Tavaliselt on nööbid ümmargused, kuid need võivad olla ka kandilised või muukujulised. Nööpe on väga erinevas suuruses.
Nööp kinnitatakse tekstiili külge õmmeldes. Selleks on nööbis kaks, kolm või neli auku, või on nööbi taga "aas" – nööbi kand.
Nööbid võivad ka olla rõivastel, aksessuaaridel või muudel esemetel mitte kinnitava, vaid dekoratiivse funktsiooniga.
Kleit

Kleit on ühes tükis riietusese, mis koosneb seelikuosast ja ülaosast. Kleiti kannavad tavaliselt naised ja tüdrukud.
Ülaosa võib olla pikkade varrukatega, lühikeste varrukatega või ilma varrukateta, õlapaeltega või täiesti õlgu paljastav. Kleidi ülaosa võib olla ka selja poolt lahtine (seljadekolteega). Kleit võib olla erineva kaeluse või kraega.
Seelikuosa võib olla erineva pikkusega alates minist kuni maani maksini.
Kleidimood on läbi ajaloo olnud pidevas muutumises.
Poiste kleit Eestis.
Eestis õmmeldi 19. sajandil vanemate vanadest riietest lastele kleite, ka poisid käisid kleitidega, on säilinud näidiseid näiteks poiste kleitidest: Vormsis, Ruhnus, Pakris, Rannarootsis. Kihnus oli mitmeid kleite nii poistele kui tüdrukutele. Poiste kleit oli sarnane tüdrukute kleidiga, aga see polnud volditud, sel oli pisut erinev lõige, see oli ühevärviline, kas kollane, erkkollane või sinine. Tüdrukule seoti kirivöö peale, et ta ei kasvaks poisi sarnaseks ja et ta oleks peenikese pihaga.
Liimimisloogika

Liimimisloogika (inglise "glue logic") on loogikalülitused mitmete mikrokiipide omavaheliseks sidumiseks.
Algselt kasutati arvutite emaplaatidel ja programmeeritavates kontrollerites seadme- ja mäluaadresside dekodeerimiseks (vt aadressidekooder) ja juhtimissisgnaalide moodustamiseks eraldi loogikakiipe. Tänapäeval on tehniliselt võimalik kõik sidumiseks vajalikud loogikafunktsioonid paigutada ühte suuremahulisse programmeeritavasse loogikakiipi nagu nt CPLD või FPGA. Selle tulemusel vähenevad lülituse mõõtmed ja energiatarve. Arvuti emaplaatidel nimetatakse siduvaid loogikalülitusi ka sildadeks (põhjasild ja lõunasild). Kopeerimiskaitsega programmeeritavatesse loogikakiipidesse paigutatud liimloogikat saab kasutada ka tegeliku skeemi peitmiseks et raskendada elektroonikalülituse kopeerimist konkurentide poolt.
Kiipide sidumiseks vajalikud funktsioonid on:
Tina tänav

Tina tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Raua asumis. Tänav algab Jüri Vilmsi tänavalt, ristub Vase tänava ja Terase tänavaga ning kulgeb ida-läänesuunaliselt kuni Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänavani. Tina tänav on ligikaudu 390 meetri pikkune.
Tina tänav sai nime 1900. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli "Bleistrasse" ja venekeelne nimi "Свинцовая улица".
Tänav sai kannatada 1944. aasta märtsipommitamises. Nii on pärast rusude koristamist tänavale jäänud tühimikele ehitatud nõukogude perioodil uusi elamuid (Tina 16 korterelamu), kusjuures esialgset tänavajoont märkiv vana vundament on tänavaserval samuti hästi nähtav. 
Tänava kultuurilooline tähtsus.
Tina tänaval on elanud mitmed tuntud kultuuri- ja ühiskonnategelased ning teadlased nagu näitleja ja lavastaja Sulev Nõmmik ning zooloog ja loodusfotograaf Fred Jüssi elamus Tina 13. 
Näitlejad Ervin Abel ja Asta Lott ning Eesti Televisiooni spordiajakirjanik Toomas Uba ja 1930. aastate tuntud keskmaajooksja Reginald Uba elasid Tina 17 majas. 
Raadio- ja teleajakirjanik Valdo Pant elas majas Tina 16a. Raskekaalu maadleja, olümpiavõitja, kolmekordne Euroopa meister Johannes Kotkas elas Tina 21 / Terase 5 elamus. 
Majandusteadlane, poliitik, diplomaat ja väliskommentaator Tiit Made elas Tina 6a.
Elamus Tina 23 / Kreutzwaldi tänav 1 elasid: Juta Arg (Aruvee)-Haabjärv – Estonia baleriin; Jaan Haabjärv (1914–1946) – Estonia solist, tenor; kindralmajor Johan Unt (1876–1930) – Tallinna garnisoni ülem; Jakob Kristelstein (1889–1968) – Tallinna notar; Hans Ahven – insener; Jaan Soots (1880–1942) – kindralmajor, sõjaminister, hilisem Tallinna linnapea, Riigikogu liige; Lembit Üksti – tehnikateadlane, dotsent, Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud; Hermann Halliste (1900–1973) – kujur; Paul Reeveer (1918–1978) ja Hendrik Vitsur (1911–1962) – kunstnikud; Vassili Laak – sideminister; Andres Särev (1902–1970) – näitleja, näitejuht ja lavastaja; Ottomar Maddisson (1879–1959) – tehnikateadlane, Eesti NSV akadeemik; Felix Moor (1903–1955) – näitleja, kõnetehnika õpetaja, Ringhäälingu “raadioonu”, algatas kuuldemängude ja lastesaadete traditsiooni, esimene raadioajakirjanik; kolonel Jüri Hellat (1902–1942) – sõjaväelane, osales Vabadussõjas ja Teises maailmasõjas; Aino Tamm (1864–1945) – laulja ja laulupedagoog jt).
Tina 21A korterelamu, endine Eesti NSV Ministrite Nõukogu elamu. Hoone arhitekt Raine Karp, projekt 1981-83, ehitatud ENSV Ministrite Nõukogu Asjade Valitsuse tellimusel, üks esinduslikumaid nomenklatuurseid elamuid Tallinnas. Hoones elasid nii Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimees (ülemisel korrusel kõige suurem nurgapealne korter), ministrid, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe asetäitja, EKP Tallinna Linnakomitee I sekretär jt.
Dosaator

Dosaator on seadis vedelate, pulberjate vms ainete täpseks mõõtmiseks ja kindlas koguses väljastamiseks.
Dosaatoreid saab liigitada mitmeti, nt töötamispõhimõtte järgi mass- ja mahtdosaatorid; tööorgani kuju järgi lint-, rull-, anum, tigu-, silinder- ja taldrikdosaatoreid; talitluse järgi tsüklisi ja pidevtoimega dosaatoreid ning juhtimisviisi järgi käsitsi- ja automaatjuhtimisega dosaatoreid.
Dünamomeeter

Dünamomeeter ehk jõumõõtur on mõõteriist jõu, jõumomendi, massi või mehaanilise pinge määramiseks. 
Kõige lihtsam dünamomeeter (vedrudünamomeeter) koosneb vedrust ja skaalast ning näitab rakendatud jõu suurust njuutonites, kilogrammides või naeltes. Dünamomeetri tööpõhimõte põhineb Hooke'i seadusel, mille kohaselt on vedru pikenemine võrdeline dünamomeetrile rakendatud jõuga.
Kasutusalad.
Dünamomeetreid kasutatakse mehaanikas, inseneriteaduses ning tööstuse valdkondades, kus mõõdetakse tõmbemomenti, survemomenti ja pöördemomenti seadmetes ja konstruktsioonides. Tänapäevaseid dünamomeetreid on võimalik ühendada ka arvutisüsteemidega, mis võimaldab reaalajas andmete kogumist ja tootmisprotsesside jälgimist. Meditsiinis kasutatakse dünamomeetreid lihasjõu hindamiseks.
Liigid.
Dünamomeetreid liigitatakse ehituse ja tööpõhimõtte ning rakendusvaldkonna järgi.
Peale vedrudünamomeetrite on olemas
Mõõdetava suuruse järgi eristatakse tõmbedünamomeetreid, survedünamomeetreid, väändedünamomeetreid, universaaldünamomeetreid ja momendidünamomeetreid (jõumomendi mõõtmiseks).
Otstarbe järgi eristatakse töödünamomeetreid ja taateldünamomeetreid ning üldotstarbelisi ja eridünamomeetreid.
Lätte tänav

Lätte tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tatari asumis. Tänapäeval on Lätte tänav umbtänav, mis algab Kentmanni 18 maja hoovist ja ulatub kirde-edelasuunaliselt kuni Tatari tänavani. Lätte tänav on ligikaudu 170 meetrit pikk. Enne Kentmanni 18 maja ehitamist 1950. aastatel algas Lätte tänav Kentmanni tänavalt.
Lätte tänav sai nime 30. mail 1934.
1948. aastast kuni 18. oktoobrini 1991 oli tänava nimi helilooja Aleksander Lätte järgi Aleksander Lätte tänav.
Teaduslik kommunism

Teaduslik kommunism oli üks Nõukogude Liidu kõrgkoolides õpetatavaid kohustuslikke poliitilisi õppeaineid, marksismi-leninismi osa. 
Tollaste kõrgkoolide õppeainetest oli üliõpilaste kasvatamiseks kommunistliku ideoloogia vaimus vaid kahe õppeaine nimetuse ette pandud sõna "teaduslik" – "teaduslik" kommunism ja "teaduslik" ateism.
Teaduslik ateism

Teaduslik ateism oli üks Nõukogude Liidu kõrgkoolides õpetatavatest kohustuslikest poliitilistest õppeainetest, marksismi-leninismi osa. 
Tollaste kõrgkoolide õppeainetest oli üliõpilaste kasvatamiseks kommunistliku ideoloogia vaimus vaid kahe õppeaine nimetuse ette pandud sõna "teaduslik" – "teaduslik" kommunism ja "teaduslik" ateism.
Vambola Põder

Vambola Põder (6. august 1929 Tartu – 12. märts 1993 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja väliskommentaator.
Ta lõpetas aastal 1950 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1956 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1959–1961 Eesti Raadios, oli aastatel 1961–1976 EKP Keskkomitee lektor ja instruktor. Aastatel 1980–1990 oli ta Eesti Televisiooni väliskommentaator.
Vambola Põder kandideeris 1992. aasta septembris valimisliidu Sõltumatud Kuningriiklased koosseisus Riigikokku. Ta kogus 4153 häält ja osutus valituks.
Thriller (album)

"Thriller" on 1982. aastal ilmunud Michael Jacksoni muusikaalbum.
"Thriller" on võitnud muusikaauhindu ning on ka maailmas läbi aegade müüduim album.
Auruülekuumendi

Auruülekuumendi (lühemalt ülekuumendi) on katla osa, milles toimub auru ülekuumendamine.
Auruturbiin

Auruturbiin on soojusjõumasin (labamasin), mis muundab kõrgsurve veeauru potentsiaalse energia kõigepealt kineetiliseks energiaks ja seejärel pöörleva rootori võlli mehaaniliseks energiaks.
Auruturbiine liigitatakse aktiiv- ja reaktiivturbiinideks, mille energiamuundamise kasutegur on tavaliselt 60 % ja 85 %, kui väljuv aur läheb tööstusettevõtete tarbijatele. Nüüdisaegsete auruturbiinide siseneva auru rõhk ulatub 24–26 MPa-ni, auru temperatuur kuni 580 °C-ni ja turbiini võimsus kuni 1 GW-ni. Auruturbiine kasutatakse elektri tootmiseks elektrijaamades ja sõjalaevade jõuallikana.
Atenuaator

Atenuaator on mitmetähenduslik sõna.
Margi Ein

Margi Ein (sündinud 8. detsembril 1950 Põltsamaal) on Eesti poliitik.
Ta on lõpetanud 1968. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1974. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina. 
1974–1992 töötas ta Jõgeva KEKi Põltsamaa ehitusjaoskonnas meistri ja vaneminsenerina, hiljem projektigrupi juhatajana. 1993. aastal kutsuti Ein Põltsamaa abilinnapeaks, aastatel 1996–2003 oli ta Põltsamaa linnapea.
Novembris 2009 valiti Ein Põltsamaa linnavolikogu esimeheks. Ta töötab Põltsamaa vallavalitsuses ehitusnõunikuna.
2003. aastal kandideeris Ein Rahvaliidu nimekirjas Riigikogu X koosseisu ja sai 1881 häälega ringkonnamandaadi. Riigikogus tegutses peamiselt sotsiaalkomisjonis ja oli korruptsioonivastase seaduse kohaldamise erikomisjoni esimees. Kandideeris Riigikokku ka 2007. aastal, kuid parlamenti ei pääsenud.
Raul Kirsel

Raul Kirsel (sündinud 21. veebruaril 1958 Põltsamaal) on Eesti loomakasvatusteadlane, ettevõtja ja poliitik.
Ta lõpetas 1976. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1987. aastal zooinsenerina Eesti Põllumajandusakadeemia. 1994. aastal kaitses ta magistritöö põllumajandusloomade söötmise erialal. 
Kirsel töötas aastatel 1991–1997 Umbusi algkooli direktorina. Ta on ettevõtte OÜ Aristin Grupp tegevdirektor.
Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige. Ta valiti 2009. aastal volikokku valimisliidu Meie Põltsamaa nimekirjas; ta sai valimistel 46 häält. 10. novembrist 1992 kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liidu ridadesse.
Lesgi keel

Lesgi keel (lesgi keeles "лезги чӀал") on Kagu-Dagestani rühma kuuluv Kaukaasia keel, mida kõnelevad lesgid.
See on üks Dagestani ametlikest keeltest. Kõnelejaid on eri hinnangutel 600 000 – 800 000, neist Venemaal 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 402 173. Aserbaidžaanis räägib lesgi keelt umbes 200 000 inimest. Väiksed lesgi keele kõnelejate kogukonnad on ka Kasahstanis, Türgis, Kõrgõzstanis ja Türkmenistanis.
Lesgi keeles antakse välja raamatuid ja ajalehti. Dagestanis ilmub nädalaleht Lezgi Gazet ja Aserbaidžaanis kuuleht Samur. 2012. aastal ilmus Venemaal lesgi keeles 8 nimetust raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 9500 eksemplari.
Tähestik.
1938. aastast kasutatakse lesgi keele kirjutamiseks kirillitsal põhinevat kirjasüsteemi.
"Kollasel taustal tähemärke kasutatakse vaid võõrsõnade kirjutamiseks."
Fonoloogia.
Lesgi keeles on 6 vokaalfoneemi ja 54 konsonantfoneemi.
Morfoloogia.
Lesgi keeles on 4 grammatilist käänet ja 14 kohakäänet. Erinevalt teistest nahhi-dagestani rühma keeltest ei jagune lesgi nimisõnad klassidesse.
Nimisõna käänamine:
буба "buba" 'isa'
Tegusõna ei muutu isikus ja arvus.
Helja-Amanda Kukk

Helja-Amanda Kukk (24. veebruar 1924 – 5. jaanuar 2022) oli inglise keele õpetaja ja tõlkija. 
Ta on töötanud Tallinna Reaalkoolis, Tallinna Polütehnilises Instituudis, kõrgkoolis I Studium. 
Ta on koostanud õppematerjale ja tõlkinud neli raamatut (näiteks Marianne Calmanni "Avignon", Susanne Goodwini "Puhas juhus" jm).
Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei asutajaliige.
Uno Valdmets

Uno Valdmets (sündinud 3. juunil 1954 Tapal) on Eesti endine käsipallur ning praegune sporditegelane ja omavalitsuspoliitik.
Ta lõpetas 1973. aastal Tapa 1. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 
Ta võitis Tartu Riikliku Ülikooli käsipallimeeskonnas Eesti NSV meistrivõistlustel 1976. aastal hõbemedali ja 1977. aastal pronksmedali. 1975. aastal sai ta Eesti NSV karikavõistlustel pronksmedali.
Sporditegelasena.
Töötas aastatel 1977–1985 Jõgeval käsipallitreenerina. Oli aastatel 1977–1980 ja 1982–1985 Põltsamaa Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja. Aastast 1997 on ta Jõgevamaa spordiliidu Kalju esimees.
Ta on kuulunud Kalevi (1989–1992) ja Ühendus Sport Kõigile (1996–2004) juhatusse ning on Eestimaa Spordiliit Jõu juhatuses (2007. aastast).
Omavalitsustegelasena.
Valdmets oli aastatel 1993–1996 Põltsamaa linnavolikogu esimees. Ta oli linnavolikogu liige aastatel 1996–2006 ja 2009–2013. 
Ta on 17. oktoobrist 2011 Isamaa ja Res Publica Liidu liige.
Päästiktegur

Päästiktegur ehk vallandav tegur (inglise keeles "trigger factor", "critical factor") on keskkonnategur, mis teatava väärtuseni jõudmisel vallandab mingisuguse protsessi.
Milič Čapek

Milič Čapek (26. jaanuar 1909 Třebechovice pod Orebem – 17. november 1997 Little Rock) oli tšehhi päritolu USA filosoof.
Čapekit mõjutas suuresti Henri Bergsoni protsessifilosoofia ja vähemal määral Alfred North Whitehead. Suur osa tema tööst keskendus filosoofia ja tänapäeva füüsika seostele, eriti aja ja ruumi filosoofias ning metafüüsikas.
Margus Oro

Margus Oro (sündinud 28. jaanuaril 1964 Põltsamaal) on Eesti treener, haridustegelane ja poliitik.
Oro lõpetas 1982. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna suusaspordi treeneri ja kehalise kasvatuse õpetajana. Ta õppis aastatel 1982–1985 Tallinna Riikliku Konservatooriumi Lavakunstikateedris ja 2003–2004 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistriõppes (lõpetamata).
Oro töötas aastatel 1989–1991 Põltsamaa Keskkoolis treeneri ja õpetajana ning aastatel 1991–1994 Esku Lasteaed-Algkooli juhatajana. 1994. aastal sai ta Jõgeva Maavalitsuses haridusosakonna juhatajaks. Juunist 1999 kuni juunini 2004 oli ta Jõgeva maavanem.
Pärast maavanemaks olemist oli OÜ Keskkonnaprojekti juhatuse liige ja aastatel 2005–2006 Tartu Linnavalitsuse haridusosakonna juhataja. 
Oro kandideeris 2006. aastal Riigikogu haldusdirektori kohale ja võitis konkursi, kuid Riigikogu juhatus lükkas tema kandidatuuri tagasi põhjendusega, et Oro ei ole parteitu.
Alates maist 2006 on Oro SOS Lasteküla Eesti Ühingu tegevjuht ja 2016 oktoobrist SOS Childrenś Village International Management Councili liige.
Oro oli Põltsamaa linnavolikogu liige aastatel 1996–1999, 2005–2009 ja 2013–2017. 11. oktoobrist 1999 on ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Isiklikku.
Tema ema oli raamatukogundustegelane Vaike Oro, kauaaegne Jõgeva Rajooniraamatukogu direktor.
Josef Durdík

Josef Durdík (15. oktoober 1837 Hořice – 30. juuni 1902 Praha) oli tšehhi filosoof, psühholoog, esteetik, tõlkija, kirjanduskriitik ja Tšehhi Maapäeva liige.
1880. aastast oli Durdík Praha tšehhi ülikooli professor. Ta alustas Johann Friedrich Herbarti koolkonna liikmena ja kirjutas rea töid, nagu "Üldine esteetika" (1875), "Poeetika" (1881), "Kaasaegse filosoofia ajalugu" (1887) jm. Durdík on tuntud Newtoni-uurijana, samuti andis ta suure panuse tšehhikeelse filosoofiaterminoloogia loomisse. Tema filosoofia oli eklektiline, kuid õppejõuna oli tal ulatuslik mõju. Durdík kirjutas ka näidendeid, kuid erilise eduta.
2012. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste meeskonnad

2012. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile Poolas ja Ukrainas pääses 16 meeskonda.
Mängude ja väravate arv ning mängijate vanus on uuendatud enne turniiri.
Piirikaitserügemendid

Piirikaitserügemendid (saksa "Grenzschutz Regiment") olid Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest moodustatud väeüksused.
Piirikaitserügementide formeerimine.
1944. aasta 30. jaanuaril kuulutas Eesti Omavalitsuse direktor Hjalmar Mäe välja Saksa vägede poolt okupeeritud Eestis välja üldmobilisatsiooni. Mobilisatsioon tõi 1944. aasta veebruaris kokku 32 000 meest, kellest moodustati rügement Tallinn ("Reval", rindel pataljonidena), 6 piirikaitserügementi ja tagavararügement. 
1944. aasta 3. veebruaril kuulutas Saksa Riigi poolt okpeeritud Põhja-Venemaa Kõrgem SS-i ja politsei Juht SS-Obergruppenführer Friedrich Jeckeln välja 3 piirikaitserügemendi moodustamise Eestis.
Moodustatud piirikaitserügemendid allutati kirde- (Narva) ja edela-Eesti (Tartu) piirkonnas asetsenud Wehrmachti 300. Eriotstarbelisele (2., 4., 5., ja 6.) ja 207. julgestusdiviisile.
SS-piirikaitserügemendid.
Saksa Kolmanda Riigi juhtkonna poolt 20. relvagrenaderide SS-diviisile (1. eesti) lisaks vastavalt Heinrich Himmleri poolt 14. mail 1944 välja antud käskkirja alusel Teise Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi loomise kava käigus, mis kavatseti moodustada Eesti piirikaitserügementide baasil, nimetati 1944. aasta maikuus piirikaitserügemendid SS-piirikaitserügementideks. Teise relvagrenaderide SS-diviisi formeerimine jäi aga teostamata.
Mihhail Ananitsch

Mihhail (Mihkel) Ananitsch VR I/3 (vene Михаил Михайлович Ананич; 19. oktoober 1888 Minski kubermang – 18. mai 1932 Tallinn) oli Venemaa keisririigi ja Eesti mereväelane (mereväekapten).
Mihhail Ananitsch sai hariduse Mogiljovi Gümnaasiumis (1905). Lõpetanud 1909. aastal mereinseneride kooli Kroonlinnas teenis ta I maailmasõja ajal soomusristlejal Rjurik ja hiljem vahilaevade divisjonis. Vabadussõjas teenis Eesti laevastiku vaneminsener-mehaanikuna.
Ananitsch on maetud Tallinna Kaitseväe kalmistule.
Toonvõll

Toonvõll on pöörlev võll magnetofoni lindi ühtlase liikumiskiiruse tagamiseks salvestamisel ja salvestise taasesitamisel. Ühtlase liikumiskiiruse saavutamiseks on tavaliselt toonvõlli teises otsas massiivne hooratas. Mobiilsetel magnetofonitel kasutati güroskoopefektist tingitud moonutuste vähendamiseks vastassuunas pöörlevate hoorataste süsteemi.
Ajalugu.
Esimestel magnetofonitel toonvõll puudus ja lindi liikumiskiirus polnud kogu lindi ulatuses ühesugune. Selliseid linte sai taasesitada üksnes sama tüüpi magnetofonitel millel need olid salvestatud ja neid polnud võimalik mehaaniliselt monteerida. Hilisematel lint- ja kassettmagnetofonitel kasutati kõigil toonvõlle. Sarnaseid võlle kasutati ka filmiprojektoritel ja videomagnetofonitel.
Oiva Lohtander

Oiva Orvo Arvid Lohtander (sündinud 15. aprillil 1942 Vilppulas) on soome näitleja ja lavastaja.
Ta on näidelnud paljudes telefilmides ja -sarjades, kuuldemängudes ja filmides. 
Ta on töötanud näitlejana mitmes teatris, sealhulgas Espoo Linnateatris ja Tampere Teatris.
Arttu Kapulainen

Arttu Anton Juhana Kapulainen (sündinud 18. märtsil 1981) on soome näitleja.
Kapulainen mängis esimest korda filmis juba 5-aastaselt. Kapulainen sai kevadel 2011. aastal teatrikunsti magistrikraadi. Oma rolliga filmis "Tomas" võitis ta Jussi auhinna parima debüüdi eest.
Isiklikku.
Arttu Kapulainen on näitleja Leena Uotila ja näitekirjanik Henri Kapulaineni poeg. Ta on kunstnik Annu Kapulaineni vend.
Dome Karukoski

Thomas August George Karukoski (sündinud 29. detsembril 1976 Nikosias) on soome filmirežissöör.
Karukoski kunstnikunimi Dome on klassiõelt saadud hüüdnimi.
Detsembris 2013 valis USA meelelahutusajakiri Variety Karukoski üheks viimase kümnendi paeluvamaks režissööriks (kategoorias "10 Directors to Watch"). Karukoski on esimene soomlane, kes sellesse nimekirja on jõudnud. Tema esimene Hollywoodis tehtud teos on mängufilm "Tolkien", mis jutustab kirjanik J. R. R. Tolkieni noorusaastaist.
Elukäik.
Karukoski on sündinud Küprosel. Kui ta oli viieaastane, kolis tema pere Soome. Kuna Karukoskit kiusati koolis, on ta hiljem osalenud mitmes koolikiusamise vastases projektis.
Tema ema on soome ajakirjanik Ritva Karukoski ning isa ameerika näitleja ja luuletaja George Dickerson, kes on mänginud muu hulgas filmides "Cutteri kättemaks" (1981), "Psühho II" (1983), "Blue Velvet" ja "Sinisem oli öö" (1986) ning telesarjas "Hill Street Blues".
Maaelu

Maaelu on inimeste elu maal, s.o väljaspool linnu, ja kõik, mis seda kas positiivses või negatiivses mõttes mõjutab: elamistingimused, töötamis- ja teenimisvõimalused, ettevõtluse arendamise eeldused maal, võimalus lapsi koolitada väljaspool linnu, saada arstiabi, liikumisvõimalused, haridusliku enesearendamise ja kultuurielust osavõtu võimalused jne.
Jussi (auhind)

Jussi on Soome filmiauhind, millega tunnustatakse parimaid soome filme ja nende tegijaid. 
Jussi on üks Euroopa vanemaid filmiauhindu.
Ajalugu.
Auhind on Jussi nime kandev 28,5 cm kõrgune kipskuju, mille autor on skulptor Ben Renvall. 
Esimest korda jagati Jussisid 16. novembril 1944 Helsingi restoranis Adlon toimunud auhinnagalal. 
Varasematel aastatel on Jussisid antud ka välismaalastele, näiteks aastal 1974 sai Jussi omanikuks Charlie Chaplin.
Tänapäev.
Pidulik auhinnatseremoonia toimub iga aasta alguses. 
Praegu jagatakse auhindu 15 põhikategoorias. 
Kui varem auhinnati vaid mängufilme ja nende tegijaid, siis 1985. aastal ja alates 2002. aastast siiani valitakse võitja ka parima dokumentaalfilmi kategoorias.
Auhinna saajate valimine.
Auhinna saajad valib Soome elukutseliste filmindustöötajate ühing Filmiaura. 
Võitjate väljaselgitamine toimub kahes voorus: kõigepealt valib 16 filmiasjatundjast koosnev kohtunikekogu iga kategooria kolm paremat, mille seast valib auhinnavõitjad Filmiaura ülejäänud liikmeskond ehk umbes 260-liikmeline žürii. Hääletus on salajane.
Sergi Danõltšenko

Serhi Petrovõtš Danõltšenko (ukraina keeles Сергій Петрович Данильченко; sündinud 27. aprillil 1974 Harkivis) on Ukraina endine poksija.
Harrastajana.
Ta oli Ukraina meister kukk-kaalus (kuni 54 kg) vähemalt 2001. aastal.
Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Raimkul Malahbekovile (Venemaa).
Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 11. maailmameistrivõistlustel (Belfast, 2001) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Guillermo Rigondeaux'le (Kuuba)..
Danõltšenko võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 
Elukutselisena.
Ta poksis elukutselisena 15. juunil 2002 ja 20. märtsil 2003 ning võitis esimese kohtumise punktidega ja kaotas teise kohtumise tehnilise nokaudiga.
Esquiva Florentino

Esquiva Falcão Florentino (sündinud 12. detsembril 1989 Vitórias Espírito Santo osariigis) on Brasiilia poksija.
Ta sai keskkaalus (kuni 75 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ryōta Muratale (Jaapan).
Jaan Aiaots

Jaan Aiaots (sündinud 13. jaanuaril 1953 Hagudis) on Eesti põllumajandustegelane ja poliitik.
Jaan Aiaots on lõpetanud Hagudi 8-klassilise kooli ja Kohila Keskkooli. 1976. aastal sai ta Eesti Põllumajandusakadeemiast agronoomidiplomi. Töötas aastatel 1976–1990 Adavere näidissovhoosis agronoomina, osakonnajuhatajana ja direktori asetäitjana. 1990–1993 oli ta Esku sovhoosi esimene ja viimane direktor.
Aastatel 1994–2003 töötas Jaan Aiaots Jõgeva maavalitsuses maamajandusosakonna juhatajana ja majandusosakonna juhataja kohusetäitjana.
Ta oli aastatel 1994–2003 Põltsamaa vallavolikogu esimees ning valiti Põltsamaa linnavolikokku 2005. ja 2009. aastal.
Aastatel 2003–2017 oli ta Põltsamaa linnapea.
Jaan Aiaots kuulus 3. juulini 2011 Eestimaa Rahvaliitu. 24. novembrist 2011 on ta Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige.
Bombardier Flexity

Flexity on Kanada rongi- ja lennukitootja Bombardier' tramm, firma tuntuim toode.
Berliin.
Berliini linnatranspordifirma BVG on tellinud lisaks praegu käigus olevatele Flexity Berlinidele 2017. aastaks veel 39 Flexity trammi, et asendada praegused Tatra trammid.
Toivo Kroon

Toivo Kroon (sündinud 15. märtsil 1957 Võrus) on Eesti veterinaar ja omavalitsuspoliitik.
Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige ja oli volikogu esimees aastatel 2005–2009.
Toivo Kroon on lõpetanud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Töötanud veterinaararstina Võru rajooni Sõmerpalu sovhoosis, Paide rajooni Kalevipoja kolhoosis ja Jõgeva rajooni Pajusi kolhoosis.
Aastatel 1990–1992 töötas ta Soomes põllumajandusettevõttes. Hiljem oli ta Põltsamaa aktsiaseltsi Hunt jahi- ja kalandustarvete kaupluse juhataja. 1995. aastast 2006. aastani oli OÜ Glasmir kaupluste juhataja. Seejärel asus Kroon tööle Jõgeva maavalitsuses arendusspetsialistina.
Toivo Kroon on valitud Põltsamaa linna volikokku 2002. ja 2005. aastal. 2009. aastast on ta volikogus asendusliikmena.
Kroon on olnud Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskuse nõukogu esimees.
Tiit Kulu

Tiit Kulu (sündinud 26. juulil 1943 Võhmanõmme külas Põltsamaa vallas Viljandimaal) on Eesti poliitik.
Kulu lõpetas 1962. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1967. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise erialal. Ta asus 1968. aastal tööle Martin Lillevere nimelises kolhoosis peainsenerina, aastatel 1978–1989 oli ta selle kolhoosi esimees.
Aastatel 1993–1996 oli Tiit Kulu Põltsamaa vallavanem. Alates 1999. aastast kuulub ta Põltsamaa linnavolikokku (2009. aastast asendusliikmena). 
Ta oli Põltsamaa abilinnapea aastatel 1997–2008.
Ta kuulus 2. septembrist 1994 kuni 8. detsembrini 2011 Eestimaa Rahvaliitu. 8. detsembrist 2011 kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liitu.
Isiklikku.
Tema vend on tehnikateadlane Priit Kulu.
S-Bahn Berlin

S-Bahn Berlin GmbH on Deutsche Bahnile kuuluv firma, mis korraldab Berliini linnarongiliiklust.
Meeskonnatöö

Meeskonnatöö on töö organiseerimise viis, mille puhul kõigi vajalike erialade esindajaist koosnevat otsustusmeeskonda juhib üks kas sama või kõrgema astme juht.
Kõige edukamaks peetakse meeskonnatööd tipp- ja keskastme juhtide tasandil, erandjuhtumeil ka madalamal tasandil.
Optimaalseks otsustusmeeskonna suuruseks peetakse umbes kuut liiget.
Meeskonnatöö eelised ja puudused.
Meeskonnatöö peamised eelised on, et saab
Meeskonnatöö puudused on, et
Meeskonnatöö tugevdamine.
Ühiste tegevuste läbiviimisel meeskonnas on mitmeid olulisi eesmärke, mis aitavad parandada meeskonna sünergiat. Nendeks eesmärkideks on näiteks suhtlemise parandamine, probleemilahendusoskuste arendamine, motivatsiooni tõstmine ja loovusele julgustamine. Sageli vabas õhkkonnas läbimängitud olukorrad nõuavad koostööd ja argumenteerimist ning nendest hetkedest õpitud oskused peegelduvad edaspidi ka igapäevatöös. Just seetõttu on soovituslik vähemalt korra kvartalis läbi viia meeskonnategevusi nagu näiteks meeskonnamängud kontoris või matkajuhiga matk looduses.
Trey Hardee

James Edward Hardee (sündinud 7. veebruaril 1984 Alabama osariigis Birminghamis) on endine USA kümnevõistleja. 
2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis tuli Hardee kümnevõistluses maailmameistriks. 2010. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta seitsmevõistluses hõbemedali. 2011. aasta MM-il Daegus tuli ta teist korda kümnevõistluse maailmameistriks. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta Ashton Eatoni järel hõbemedali.
USA meistriks tuli Hardee kümnevõistluses aastatel 2009, 2014, 2015 ja 2017.
Meetmed

Meetmed (ainsuses meede; inglise "measures", "steps") on abinõud, mida rakendatakse ehk võetakse tarvitusele mingi soovitud tulemuse saavutamiseks või soovimatu ärahoidmiseks. Omavahel seotud meetmete kogumit nimetatakse meetmestikuks.
Mis juhtus Andres Lapeteusega?

"Mis juhtus Andres Lapeteusega?" on Tallinnfilmis 1966. aastal valminud film, mille lavastas Grigori Kromanov. Film põhineb Paul Kuusbergi romaanil "Andres Lapeteuse juhtum" (1963) ning Kuusberg oli ka filmi stsenarist. 
Kuigi romaan tekitas ilmumise järel vastakaid arvamusi ning ka filmi loomisel oli nii toetajaid kui vastaseid, kirjutas Kuusberg siiski stsenaariumi valmis. Ometigi lükkas NSV Liidu Riiklik Kinokomitee selle tagasi ning kiitis pärast konsultatsioone EKP Keskkomiteega heaks alles järgmise, täiendatud variandi. Kromanovi jaoks sai sellest filmist mängufilmidebüüt. 
Filmi võeti enamjaolt kiitvalt vastu. Arvustustes rõhutati režissööri ühtlast stiili, filmi terviklikkust ja huvitavat montaažilahendust. See oli ENSV-s esimene mängufilm, mis oli keelatud alla 16-aastastele kinokülastajatele.
Johann Printz

Johann Printz (suri 1657) oli Liivimaa vaimulik.
Printz sündis Västergötlandis Rootsis. Ta immatrikuleeriti Greifswaldi ülikooli usuteadukonda 1618. a. 
Ta oli aastatel 1626–1657 Kambja koguduse õpetaja. Tema ametiajal taastati Liivi sõjas kannatanud Kambja kirik. Johann Printz suri just siis, kui Tartut laastas katk. 
Johann Printzi head eesti keele oskust võib järeldada Koivaliina eestlaste palvest 1643. aastal. Nimelt koosnes Koivaliina kihelkond nii läti kui eesti keelt kõnelevatest inimestest. Nende õpetaja Georg Lembken jutlustas kordamööda eesti ja läti keeles, kuid läks 1643. aastal Otepää kogudust teenima. Koivaliinlased seisid küsimuse ees: kust leida õpetaja, kes oskaks nii eesti kui läti keelt. Kambja õpetaja Johann Printz oskas eesti keelt ja koivaliinlased uskusid, et ta suudab ka läti keele ära õppida. Õpetaja Printz siiski kutset vastu ei võtnud ja jäi Kambjasse. Koivaliina asus teenima värskelt Tartu ülikooli lõpetanud Michael Hochenius. Hiljem lahendati probleem koguduse jagamisega lätikeelseks Koivaliina ja eestikeelseks Hargla koguduseks.
Heinrich Fabricius noorem

Heinrich Fabricius (Tallinn – 1657 Tartu) oli Liivimaa vaimulik.
Heinrich Fabricius noorem sündis kirikuõpetaja, Heinrich Fabricius vanema perekonnas. Oletatavasti pärines Fabriciuse isa Erfurdist. Ta immatrikuleeriti Erfurdi ülikooli usuteadukonda 1603. aastal. Esialgu teenis noor Heinrich ohvitserina Fahrensbachi rügemendis. 
Aastatel 1630–1634 oli Fabricius Kambja koguduse õpetaja. Aprillis 1634 suri Fabriciuse isa. Ajutiselt teenis Fabricius Äksi kogudust ning 1637–1642 oli ta Otepää ja 1642–1657 Karula koguduse õpetaja. Heinrich Fabricius suri katku.
Helje Tamme

Helje Tamme (sündinud 19. aprillil 1953 Vetepere külas) on pedagoog ja Põltsamaa omavalitsuspoliitik.
Tamme lõpetas 1979. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi koolieelse pedagoogika ja psühholoogia õpetajana ning koolieelse kasvatuse metoodikuna. Ta töötas Viisu, Puurmani, Adavere lasteaia kasvatajana ja Põltsamaa lastepäevakodu nr 2 juhatajana. Aastast 1981 on ta Põltsamaa Lasteaia Tõruke juhataja.
Tamme oli aastatel 1993–2013 Põltsamaa linnavolikogu liige.
Charles-André Merda

Charles-André Merda, alates 19. märtsist 1808 parun Meda; (10. jaanuar 1770 – 8. september 1812) oli Prantsusmaa sõjaväelane (brigaadikindral).
1794. aastal osales ta Maximilien Robespierre'i arreteerimises (enda väitel laskis ta Robespierre'i lõualuu puruks).
Ta hukkus enne Borodino lahingut 5. septembril 1812 saadud kehavigastuste tagajärjel.
8. septembril 1812 anti talle postuumselt brigaadikindrali auaste.
Margus Ääremaa

Margus Ääremaa (sündinud 1. novembril 1956 Kiviõlis) on Eesti pedagoog, ettevõtja ja Põltsamaa omavalitsuspoliitik.
Ta õppis aastatel 1964–1975 Püssi Keskkoolis ja 1980–1984 Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri.
Töötas aastatel 1980–1996 Põltsamaa Ühisgümnaasiumis kehalise kasvatuse ja tööõpetuse õpetajana. 
1996. aastast on ta trükiettevõtte OÜ Vali Pressi müügidirektor. 2007. aastal kuulus talle ettevõttest 22,1%.
Ta on Põltsamaa linnavalitsuse liige. Kuulub 17. oktoobrist 2001 Isamaa ja Res Publica Liitu.
Werner Jaeger

Werner Wilhelm Jaeger (30. juuli 1888 Lobberich – 19. oktoober 1961 Cambridge, Massachusetts) oli saksa klassikaline filoloog. 
1936. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides. Tema peateos on 1934–1947 kolmes köites ilmunud "Paideia. Die Formung des griechischen Menschen".
Tunnustus.
Werner Wilhelm Jaeger valiti 1944. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Nokia 7710

Nokia 7710 on Nokia mobiiltelefon aastast 2004, mis põhines ilmumata jäänud Nokia 7700-l. Sellel on puutetundlik ekraan ja tegemist oli esimese ja seni ainsa nutitelefoniga, mis kasutas Series 90 graafilist kasutajaliidest Symbian OS-iga.
Telefonil on kaamera, MP3-mängija ja Bluetooth.
Zainsk

Zainsk (tatari keeles Зәй, Zəy) on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis. 
Asub Tatarstani idaosas Zai jõe ääres, 287 kilomeetrit pealinnast Kaasanist. 
Linn tekkis 1656 valminud kindluse juurde. 1978 sai linnaõigused.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zainski elanikest tatarlasi 51,4%, venelasi 45,3% ja tšuvašše 1,1%.
Linnas asub Zainski soojuselektrijaam.
Krüüdneri abikirik

Krüüdneri abikirik on Kambja koguduse endine abikirik, mis asub Kanepi vallas Sulaoja külas (Krüüdnerist umbes 5 km kaugusel).
Kiriku ehitas Kambja kihelkonna lõunapiirile kolme kihelkonna (Kambja, Kanepi ja Otepää) piirimaile Krüüdneri mõisa omanik von Maydell. Parun kinkis kirikule oreli, paruni proua aga kroonlühtri ja altaripildi. Abikirik pühitseti 2. oktoobril 1904 (19. septembril 1904 vkj).
Kiriku tegevust korraldas kohalik vennastekogudus, kuus korda aastas käis seal teenimas Kambja koguduse õpetaja, lisaks käisid teenimas Kanepi ja Otepää koguduse õpetaja (kumbki üks kord aastas).
Viimased jumalateenistused Krüüneri abikirikus pidas 1950. aastatel õpetaja Harald Tammur. Seejärel võeti pühakoda koguduselt ära ja muudeti kolhoosi laoruumiks. Krüüdneri abikiriku altar asub praegu Kambja kirikus ja positiivorel Nõo kirikus. 2001. aastal tagastati hoone Kambja kogudusele.
Kaluri tänav (Tartu)

Kaluri tänav (saksa keeles "Fischerstraße") on tänav Tartu kesklinnas.
Tänav algab Soola tänavalt ja lõpeb Väike-Turu tänaval ning on ligikaudu 400 meetri pikkune.
Tänava alguse vastas Soola tänava ääres asub Tartu bussijaam. Tänava lõpu juures aga AHHAA keskus.
Tänava äärde jääb ainult üks tänavanimeline kadastriüksus (Kaluri tn 2). Seal asub ärihoone.
Kaluri tänaval asus Tartu Linnahaigla hoone, kus 
on ka tegutsenud Tartu Naisühingu käsitöökool, Tartu tööbörs jt asutused.