tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Junge Union

Junge Union (ametlik nimi "Junge Union Deutschlands") – CDU/CSU noorteühendus Saksamaal. See on suurim noorte poliitiline organisatsioon Saksamaal ja Euroopas.
Junge Unioni iseloomustus.
Junge Union on poliitiline organisatsioon (CDU/CSU), mis osaleb ühiskonnaelu korraldamises ning pakub ettevõtlikele ja poliitikahuvilistele noortele häid arenguvõimalusi. Ühendus määratleb ennast liberaalse, progressiivse, kuid konservatiivse organisatsioonina. Junge Union pooldab demokraatiat ja sotsiaalset turumajandust ning toetab Euroopa integratsiooni ja partnersuhteid USA-ga NATO raames. Peamine ülesanne on riigi heaolusüsteemi reformimine.
Poliitiline seisukoht.
Junge Union tegeleb põlvkondade võrdõiguslikkuse, pensionireformi ja tervishoiusüsteemiga ning võitleb tööpuudusega. Junge Union tahab luua rohkem töökohti ja koolitusi noortele. Eesmärkideks on noorte kaasamine riigi ja ühiskonna kujundamisse, noorte julgustamine ideede elluviimisel ning sellele mitmekülgne kaasa aitamine ja arendamine.
Junge Union ühenduse peakorter asub Berliinis. Organisatsioon on esindatud peaaegu igas kogukonnas Saksamaal.
Tallinna logo

Tallinna logo ühendab Tallinnale iseloomuliku linnmüüri gooti stiilis kaare ja minimalistliku vormikeelega. 
Logo kujundamisel on silmas peetud eelkõige informatsiooni selget edastamist ning linnavõimu ja -kodaniku vahelisele väärikale suhtlemisele kaasaaitamist.
Tallinna logo kasutamist reguleerib Tallinna logo kasutamise reeglistik.
Tõnis Oja (füüsik)

Tõnis Oja (22. august 1937 Tallinn – 7. september 2025 Scarsdale, New Yorgi osariik) oli eesti füüsik.
Elulugu.
Tõnis Oja emigreerus 1944. aastal koos vanemate ja õega Kanadasse. Omandas keskhariduse Montrealis, lõpetas 1959. aastal McGilli Ülikooli füüsikuna. Aastast 1961 elas Ameerika Ühendriikides. 1966. aastal kaitses doktorikraadi (Ph.D.) füüsikas Rensselaeri Polütehnilises Instituudis (Troy, New York); väitekirja teemaks "NA 23 Nuclear Magnetic Resonance in Ferroelectric Rochelle Salt".
Töötas 1966–1968 Browni Ülikoolis assistendina, 1968–1969 samas abiprofessorina. Aastatel 1969–1973 oli füüsika abiprofessor Denveri Ülikoolis, 1973–1974 Ohio Ülikoolis ning alates 1974. aastast Hunter College’is (New York).
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: tuuma magnet- ja kvadrupoolresonants; faasisiirded, kriitilised nähtused.
Isiklikku.
Tõnis Oja vanemad on Verner Oja ja Laine Oja (née Tobias ← Toppenberg). Tema abikaasa oli Hele-Mall Oja ("née" Kongo).
Sljudjanka

Sljudjanka on linn Venemaal Irkutski oblastis. Asub Irkutskist 131 km kaugusel.
Sljudjanka on asutatud 1899. aastal. Linnaõigused sai 1936. aastal. Suur raudteesõlm.
Potsdami Ülikool

Potsdami Ülikool (saksa keeles "Universität Potsdam") on Potsdamis 1991. aastal asutatud ülikool. 
2020/2021. õppeaastal õppis seal 22 006 üliõpilast.
Will Sasso

William Sasso (sündinud 24. mail 1975 Ladneris Briti Columbia provintsis) on Kanada näitleja.
Sean Hayes

Sean Patrick Hayes (sündinud 26. juunil 1970 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide näitleja, koomik ja produtsent. 
Tema kõige tuntum roll on Jack McFarland NBC komöödiasarjas "Will ja Grace". Selle rolli eest võitis ta Emmy auhinna, American Comedy Awardi ja neli Ekraaninäitlejate Gildi auhinda.
Aastaid varjas ta oma seksuaalset sättumust, aga ühes 2010. aasta intervjuus (The Advocate) tunnistas, et on gei. 2014. aastal abiellus ta Scott Icenogle'iga, kellega oli enne seda juba kaheksa aastat koos elanud.
Domus Dorpatensis

Teaduse ja Kultuuri Sihtasutus Domus Dorpatensis (ladina keeles 'Tartu maja'; lühendatult DD Sihtasutus) on valitsusväline Eesti vabaühendus.
DD Sihtasutuse asutasid 2002. aastal Bonni ülikooli professor Anton Axel von Rücker, Columbia ülikooli professor Jenik Radon ja Balti Ehitismälestiste Edendamise Ühingu esimees Nils Hollberg.
2011. aastal nimetati DD Sihtasutus Tartu ja Tartumaa aasta MTÜks. Sihtasutuse asutaja Anton Axel von Rücker on Tartu medali kavaler.
DD Sihtasutuse juhatuse liikmed on Martin A. Noorkõiv (tegevjuht), Triin Mirjam Tark, Reelika Alunurm ja Heiki Tamm.
Sihtasutuse eesmärgid ja tegevus.
DD Sihtasutuse eesmärk on teaduslike, ühiskondlike ja kultuurialaste teadmiste toetamine ja levitamine.
Selle eesmärgi saavutamiseks on DD Sihtasutus välja töötanud tasuta mitteformaalse õppe programmi DD Akadeemia. Programm arendab üliõpilastest tulevasi ühiskondlike muutuste eestvedajaid, kes lähtuvad avatud ühiskonna kontseptsioonist. DD Akadeemia innustab noori võtma sihiks ühiskonna arendamise ning annab selleks vajalikud teadmised ja kogemused. Koolitusprogramm kasutab interaktiivseid meetodeid ning selles õpitakse väitlust, enesejuhtimist, meeskonnatööd, süsteemset mõtlemist, eestvedamist ja palju muud. 2019. aastast alates tegutseb programm ka lisaks Tartule Riias.
Alates 2018. aastast on DD Sihtasutuse all tegutsenud strateegiakonsultatsiooni teenuseid pakkuv DD StratLab. Sel tegevussuunal aitab DD Sihtasutus avaliku ja kolmanda sektori organisatsioonidel disainida arengukavade ning muude strateegiate loomise protsesse ja neid läbi viia.
Aastal 2022 käivitas DD Sihtasutus uue Demokraatiakeskuse koostöös Vabaühenduste Liidu, Eesti Koostöö Kogu, Tartu Ülikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudi, Rohetiigri Sihtasutuse ning Arvamusfestivali MTÜga. Keskus tegutseb kolmes suunas: 1) demokraatiaalase uurimistegevuse edendamine; 2) demokraatiaalase avaliku arutelu käivitamine; 3) demokraatlike institutsioonide otsene arendamine.
Kogukonna arendaja stipendium.
Aastatel 2005–2011 andis DD Sihtasutus välja kogukonna arendaja stipendiumi, mille suurus oli 1000 eurot.
Stipendiaadid.
2011. aasta lõpust tegutseb DD Sihtasutuse hoones ka mittetulunduslike organisatsioonide ühiskontor DDHUB.
Zavjalovo rajoon

Zavjalovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Udmurtias. Rajoon ümbritseb Iževskit ja piirneb idas Permi kraiga.
Rajooni läbib Iži jõgi.
Zavjalovo rajoon jaguneb 19 külaasunduseks ("сельское поселение") ning seal on 127 asulat.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid 50,7% rajooni elanikest udmurdid, 43,9% venelased ja 3,2% tatarlased. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli udmurte 42%, venelasi 51% ja tatarlasi 4%.
Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituut

Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituut, (hiljem ka Eesti TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituut; lühendina TEFI) oli 1963–93 Eesti (NSV) Teaduste Akadeemia juures tegutsenud instituut, mis tegeles termofüüsika ja elektrofüüsika teadusliku uurimisega.
1993. aastal liideti see instituut Eesti TA Energeetika Instituudiga.
Eesti TA Energeetika Instituut

Eesti Teaduste Akadeemia Energeetika Instituut (ka Eesti NSV TA Energeetika Instituut ja Energeetika Instituut, lühendina EI) oli Eesti Teaduste Akadeemia juures tegutsenud instituut, mis tegeles energeetika teadusliku uurimisega.
1952–63 kandis see nime Eesti NSV TA Energeetika Instituut, 1993–97 Eesti TA Energeetika Instituut ning 1997–2003 oli iseseisev uurimisasutus majandusministeeriumi haldusalas (aastast 2002 TTÜ iseseisev teadus- ja arendusasutus); seejärel lõpetas tegevuse. 1993. aastal liideti EI-ga Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituut (TEFI).
Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituut

Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituut (lühendina ÖMI) oli Eesti Teaduste Akadeemia juures aastateel 1990–1992 tegutsenud instituut, mis tegeles ökoloogia ja mereuuringutega.
Instituudi eelkäija oli Läänemere Kalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudi Tallinna osakond.
1992. aastal jagati instituut Eesti TA Ökoloogia Instituudiks (ÖI) ja Eesti Mereinstituudiks, mis jäi Eesti Teaduste Akadeemia ja Keskkonnaministeeriumi ühisalluvusse.
Tallinna Balletikool

Tallinna Balletikool oli balleti õpetamisega tegelev kutseõppeasutus Tallinnas.
Kool asutati 1946. aastal Estonia teatri juures tegutsenud balletistuudio baasil Eesti Riikliku Koreograafilise Kooli nime all; seda nime kandis aastani 1959. Pärast seda kandis kool aastani 1992 nime Tallinna Koreograafiakool. Praegust nime kannab kool 1992. aastast.
Kool asub aadressil Toom-Kooli tänav 11.
Tallinna Balletikool lõpetas tegevuse 2022. aasta kevadel. 1. septembril 2022 algas õppetöö Tallinna Muusikakeskkooli, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli ja Tallinna Balletikooli baasil rajatud Tallinna Muusika- ja Balletikoolis, mis asub aadressil Pärnu maantee 59.
Arthur Singer

Arthur B. Singer (4. detsember 1917 – 7. aprill 1990) oli Ameerika Ühendriikide naturalist ja kunstnik, Ameerika kuulsamaid looduskunstnikke. 
Ta illustreeris üle 20 raamatu ja määraja, palju muid trükiseid ja postmarke ning tegi arvukalt õlimaale ja akvarelle.
Leivud

Leivud ehk Leivu maarahvas ehk "Koiva maarahvas" on eestlaste hääbunud rahvakild Lätis Koiva (läti "Gauja") piirkonnas Eesti piiri äärsel alal, kes on tänapäevaks lätistunud.
Esimesed teated leivu murrakust ja selle kõnelejatest pärinevad 18. sajandist August Wilhelm Hupeli teosest "Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland".
1782. aastal oli leivusid mõni tuhat inimest, 1849. aastal 2600, 1868. aastal veidi üle 2000, 1911. aastal 116, 1935. aastal 131 leivu murde kõnelejat või sellest arusaajat.
Leivusid ja nende keelt uurisid soomlane Anders Johan Sjögren, Ferdinand Johann Wiedemann ja soomlane Heikki Ojansuu.
Hulgulind

Hulgulind on lind, kes pesitsusvälisel ajal ebasoodsate keskkonnatingimuste korral rändab soodsamasse paika, tegemata pikki regulaarseid rändeid. 
Eestis on hulgulinnud näiteks tihased, enamik rähnilisi, tihaslased ja vareslased.
Riia Jakobi eesti kogudus

Riia Jakobi eesti kogudus oli Liivimaa konsistooriumipiirkonnas, Riia linnas asunud Riia Jakobi kirikus tegutsenud luterlik kirikukogudus.
Riia eesti kogudust on mainitud ajalooürikutes 1777. aastal, kuid kuni 1870. aastani tegutses kogudus koos Riia Püha Jakobi kiriku saksa, rootsi ja soome kogudustega, seejärel aga kogudus iseseisvus. 
Koguduse vaimulikud.
Riia Jakobi kiriku kellamees oli Viljandimaalt pärit Kikka Jaak, kelle Riias sündinud nooremast pojast Kristjan Jaak Petersonist sai Eesti kunstluule rajaja. 
Riia Jaani kiriku altarit ehib tänaseni Johann Köleri maal “Halastus”.
Holantarktis

Holantarktis ehk holantarktiline riikkond ehk antarktiline riikkond on biogeograafiline riikkond, mis hõlmab lõunapoolkera seda maismaa osa, mis paikneb 40. laiuskraadist lõuna pool: Antarktika, Patagoonia, suurem osa Uus-Meremaad ja seda ümbritsevaid saari.
Holantarktisele on iseloomulikud näiteks lõunapöögilised ja diksoonialised.
Euroopa ruumilise planeerimise vaatlusvõrgustik

Euroopa ruumilise planeerimise vaatlusvõrgustik (inglise "European Spatial Planning Observation Network" ehk lühendatult ESPON) on Euroopa Komisjoni poolt 1999. aastal loodud rakenduslik uurimisprogramm, mille eesmärk on toetada territoriaalse arengu poliitika väljakujundamist Euroopas. 
Selleks kogutakse programmi raames laiaulatuslikke ja süstemaatilisi andmeid erinevate majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste aspektidega seotud territoriaalsete suundumuste kohta, et teha kindlaks piirkondade, linnade ja suuremate alade potentsiaal ning nende ees seisvad majanduslikud väljakutsed .
Väljakutsed.
Üks programmi suuremaid väljakutseid on selle materjali kättesaadavaks ja arusaadavaks tegemine kohalikele poliitikakujundajatele. Euroopa Liidu tasandil pakuvad ESPONi uurimistulemused võrreldavat teavet, mida on võimalik kasutada ELi konkurentsivõime ja säästva arengu parandamiseks. Aastatel 2007–2013 rakendatakse ESPONi jätkuprogrammi ESPON 2013. 
Eesmärk.
Programmi eesmärgiks on parandada teadmisi Euroopa territoriaalsest terviklikkusest ja toetada Euroopa Liidu riikide planeerimisalase koostöö raames tehtavaid uuringuid. Programm aitab kaasa ka Euroopa tasandil ruumilise planeerimise ja regionaalarenguga tegelevate teadlaste koostöövõrgustike tekkimisele ja arengule. 
Prioriteedid ja arengu võtmed.
Prioriteedid.
ESPON 2013 programmil on viis prioriteeti, mis peegeldavad programmi strateegiat ja üldeesmärke:
Arengu võtmed.
Euroopa ruumilise arengu võtmed: 
globaliseerumine, uued majandused ja majanduskriis, kliimamuutus, energiajulgeolek ja uued paradigmad, rahvastik ja migratsioon, ruumiline kontsentratsioon.
Eelarve.
Programmi eelarve on 47 miljonit eurot, mida rahastab 75% ulatuses (kuni 34 miljonit eurot) Euroopa Regionaalarengu Fond ning ülejäänud osas 31 liikmesriiki (27 EL-i liikmesriiki), Island, Liechtenstein, Norra ja Šveits. 
Sellesse on kaasatud üle 130 asutuse kogu Euroopas, kes teostavad erinevaid uurimusi (temaatilised, poliitika mõju, teemadeülesed ning teadusvõrgustikke, suutlikkuse suurendamist käsitlevad) ning koostavad territoriaalseid andmeid statistika, analüüside ja kaartide kujul. 
ESPON Eesti kontaktasutuse tegevust rahastatakse riigieelarvest Siseministeeriumist.
Juhtimine.
Programmi juhib seirekomitee, milles Eestit esindab siseministeeriumi kontaktisik, kontaktasutuseks (inglise "ESPON Contact Point" ehk lühendatult ECP) on aga Tartu ülikooli geograafia osakond, mille ülesandeks on programmi koordineerimine ja toetamine ning tulemuste vahendamine ja levitamine Eestis, sealhulgas:
Juba toimunud ja käimasolevate projektidega on võimalik tutvuda Tartu Ülikooli geograafia osakonna veebilehel.
Taust.
Euroopa territoriaalse planeerimise ühistegevuse ja -uuringute idee pärineb 1990. aastate teisest poolest, mil koostati Euroopa Territoriaalse Arengu Perspektiiv. ESDP võeti vastu Euroopa Liidu liikmesriikide poolt 1999. Esimene ESPON-programm viidi ellu aastatel 2002–2006. ESPON 2013 programm hõlmab perioodi 2007–2013 ning keskendub Euroopa Liidu poliitikamõjude ja arengute territoriaalsele hindamisele.
Van 't Hoffi seadus

Van 't Hoffi seadus on üks füüsikalise keemia põhilistest seadustest, mis ütleb, et mitteelektrolüüdi lahjendatud lahustes on osmootne rõhk võrdeline lahustunud aine molaarse kontsentratsiooniga ja temperatuuriga. Matemaatiliselt väljendatakse seda nii: formula_1, 
kus formula_2 on osmootne rõhk,
 c molaarne kontsentratsioon,
 R universaalne gaasikonstant ja 
 T absoluutne temperatuur.
Seadus on nime saanud hollandi keemiku Jacobus Henricus van 't Hoffi järgi.
Uusparempoolsus

Uusparempoolsus
Kui 1968. aastal hakkasid vasakpoolsete väljaastumised läbi kukkuma ja vaibuma, alustasid noored intellektuaalid uute alternatiivide otsimist – nii sai aluse uusparempoolsete liikumine. Neil pole ühtset keskust – ollakse koondunud erinevatesse klubidesse ja väljaannetesse. Kõige vanem prantsuse uusparempoolsete rühmadest on 1968. aastal tekkinud "Euroopa tsivilisatsiooni uurimise grupp“. Enamus uusparempoolsete ettevõtmisi on seotud kirjaniku Alain de Benoist' nimega. 
Kultuur on uusparempoolsete jaoks kunstilis-kujunduslike, praktiliste teadmiste, filosoofiliste ja kõlbeliste väärtuste kogum, mis moodustab kultuuritraditsiooni. See tähendab ka omakorda järkjärgulist eemaldumist loodusest. Kuna inimesele peab olema kultuur loodusest esmasem, on ajalugu tähtsam bioloogiast. Benoist ei väsi kordamast: inimene on ajalooline olevus, kelle ajaloolisus on pandud paika tema kultuuri poolt, kultuur ise evolutsioneerub pidevalt.
Uusparempoolsete põhiseisukohtadeks võib eelkõige pidada radikaalsete ühiskondlike ümberkorralduste eitamist (eriti ollakse revolutsiooni vastu). Teiseks peavad nad majanduselus tähtsaks vaba konkurentsi - riik sekkugu majandusse võimalikult vähe. Kolmandaks arvavad nad, et inimesed on oma intellektuaalsete võimete poolest erinevad ja seda juba pärilikult. Neljandaks tuleb uute väärtuste otsingul pöörduda puritanismi, kristluse või Antiik-Kreeka poole. Inimkonna päästjaiks kuulutatakse Sokratest või Kristust. Välispoliitikas peab toetama sõjalise üleoleku ja jõu ideoloogiat.
DARPA

The Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA) on Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi alluvuses olev agentuur, mille ülesandeks on teadus- ja arendustegevus uute militaartehnoloogiate väljatöötamine Ühendriikide relvajõudude tarbeks.
Agentuur loodi 7. veebruaril 1958 president Dwight D. Eisenhoweri käsul pärast seda, kui Nõukogude Liidul õnnestus orbiidile saata Sputnik 1. Asutuse algne nimi oli Advanced Research Projects Agency (ARPA).
Briti ajaleht The Economist on DARPA-t nimetanud agentuuriks, "mis kujundas tänapäevase maailma", viidates et agentuuri panus on olnud oluline näiteks ilmasatelliitide, GPS-i, droonide, vargtehnoloogia, personaalarvutite, interneti loomisel. DARPA edu on innustanud ka teisi riike looma samalaadseid teadusasutusi.
Alates 15. märtsist 2021 on agentuuri direktor geoloog Stefanie Tompkins.
Hyvinkää haigla

Hyvinkää haigla on Helsingi ja Uusimaa tervishoiupiirkonda (HUS) kuuluv haigla, mis asub Hyvinkääl kolm kilomeetrit kesklinnast edelas. Hyvinkää haigla teenindab viit omavalitsust: Hyvinkääd, Mäntsälät, Nurmijärvit, Järvenpääd ja Tuusulat.
Hyvinkää Regionaalhaigla ehitati aastal 1975 ja nimetati ümber Hyvinkää haiglaks HUSi asutamisega aastal 2000. Enne seda oli haigla osa Uusimaa tervishoiupiirkonnast, kuhu kuulusid kõik endised Uusimaa lääni omavalitsused, välja arvatud Artjärvi, Helsingi, Myrskylä, Orimattila, Pukkila ja Ruotsinpyhtää.
Hyvinkää haiglat läbivad mitmed kohalikud ja piirkondlikud bussiliinid.
Meilahti haigla

Meilahti haigla on haigla Helsingis Meilahtis. Haigla on suurim haigla Soomes ja kuulub Helsingi Ülikooli Keskhaigla koosseisu.
Haiglal on helikopteri maandumisplats ICAO koodiga EFHY.
Kalju Ojaste (laskesuusataja)

Kalju Ojaste (sündinud 8. detsembril 1961 Otepääl) on eesti treener ja endine laskesuusataja.
Ta on lõpetanud 1980. aastal Otepää Keskkooli.
Ta on esindanud Eestit Albertville'i (10 km 59., 20 km 37. ja teatesõidus 11. koht), Lillehammeri (20 km 69. ja teatesõidus 13. koht) ja Nagano olümpiamängudel (20 km 44. ja teatesõidus 13. koht). Naganos kandis ta Eesti lippu.
1992. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Novosibirskis võitis ta koos Aivo Udrase, Urmas Kaldvee ja Hillar Zahknaga meeskondliku pronksmedali.
Triin Ojaste on Kalju Ojaste tütar.
Turu Ülikooli Keskhaigla

Turu Ülikooli Keskhaigla (soome keeles "Turun yliopistollinen keskussairaala", lühend TYKS, rootsi keeles "Åbo universitetscentralsjukhus", lühend ÅUCS) on haigla Soomes Turu linnas.
Haigla on asutatud 1756. aastal ja see on Kopenhaageni Rigshospitaleti järel vanuselt teine haigla Põhjamaades.
Haigla toimib Edela-Soome keskhaiglana. Haigla asub Turu kesklinna lähedal. Haiglal on osakonnad Raisios ja Paimios.
Haigla on olnud seotud Turu Ülikooliga alates 1958. aastast ja seda kasutatakse meditsiiniteaduskonna üliõpilaste õppebaasina. Igal aastal on selles haiglas praktikal umbes 1500 arstiteadus- ja õendustudengit.
Haiglas töötab 3993 inimest.
Seinäjoki Keskhaigla

Seinäjoki Keskhaigla (soome keeles "Seinäjoen keskussairaala", lühend SEKS) on Lõuna-Pohjanmaa tervishoiupiirkonda kuuluv haigla Soomes, Seinäjokil.
Haiglas on 545 voodikohta. Haiglahoone on ehitatud 1970. aastatel. Haiglal on ka helikopterite maandumisplats (ICAO: EFHS).
Vladimir Krutov

Vladimir Krutov (1. juuni 1960 Moskva – 6. juuni 2012 Moskva) oli vene jäähokimängija.
Ta tuli Nõukogude Liidu koondises mängides jäähoki olümpiavõitjaks 1984. aastal Sarajevos ja 1988. aastal Calgarys ning sai hõbemedali 1980. aastal Lake Placidis. Aastatel 1981, 1982, 1983, 1986, 1989 ja 1990 kuulus ta maailmameistriks tulnud meeskonda; 1987 sai MM-ilt hõbe- ja 1985 pronksmedali.
Ta moodustas koos Igor Larionovi ja Sergei Makaroviga kuulsa ründekolmiku.
Krutov mängis aastatel 1978–1989 Moskva AKSK-s.
Villa Antropoff

"Villa Antropoff" on Kaspar Jancise ja Vladimir Leschiovi animafilm aastast 2012.
Wookieepedia

Wookieepedia on ingliskeelne veebientsüklopeedia, mis sisaldab teavet "Star Warsi" väljamõeldud universumi ja 11-osalise filmisaaga kohta.
Hamlet (tegelane)

Hamlet on Shakespeare'i näidendi "Hamlet" peategelane. 
Hamlet on surnud Taani kuninga Hamleti poeg, prints, kelle asemel päris trooni aga tema onu Claudius, kes abiellus ta ema Gertrude'iga. Näidendi alguses teatab surnud isa vaim Hamletile, et vend tappis ta, ning vannutab Hamletit enda eest kätte maksma. Näidendi vältel püüab Hamlet leida selleks teed, Claudius aga kõrvaldada Hamletit, mis viib nende mõlema ja veel mitme tegelase surmani.
Ehk kõige lihtsakoelisem Hamleti-tõlgendus näeb teda tõeotsijana, kes kõheldes püüab leida kindlust, et vaim oli tõepoolest tema surnud isa, rääkis tõtt ja seega on kättemaks õigustatud. Nii juhatab 1948. aasta filmiversioonis Laurence Olivier' mängitud nimirolli sisse jutustaja repliigiga: "See on otsustusvõimetu mehe tragöödia." T. S. Eliot kirjeldab Hamletit sarnaselt essees "Hamlet ja tema probleemid" (kogumikus "The Sacred Wood: Essays on Poetry and Criticism"). Elioti sõnul ei leia me Hamletit iialgi tegutsemas.
Teised kriitikud on aga tõlgendanud Hamletit inimesena, kellel lasub kohus, mida ta teab ja õigeks peab, kuid ei taha täita. Selle vaatenurga kohaselt annavad Hamleti püüded leida rahuldavat kinnitust Claudiuse süüs ja tema võimetus võimaluse avanedes tegutseda tunnistust sellest soovimatusest, mistõttu Hamlet ka sõitleb end võimetuse pärast ülesanne täita. Pärast stseeni, kus Hamlet näeb näidendis esitatavas näidendis esinevat näitlejat, täheldab ta, et näitleja oli loost pisarateni liigutatud, ning võrdleb seda paatost omaenda olukorra kontekstis vanakreeka tegelaskuju Hecubaga.
Hamleti nimi tuleneb Saxo Grammaticuse 13. sajandil kirjutatud "Taani kroonikast", kus esines Amleth. Saxo Grammaticuse teose alusel kirjutas prantsuse renessansskirjanik François de Belleforest teose "L'histoire tragique d'Hamlet" (ilmus seitsmeköitelises "Traagiliste lugude" kogumikus 1566–1583), mille inglise tõlkes oli nimekuju Hamblet. Oletatavasti pärines Amlethi lugu vanapõhja või Islandi luulest mitu sajandit enne Saxot.
Kirikumõis

Kirikumõis oli piirkonnakirikule kuulunud maavaldus. Igas kihelkonnas oli oma kirikumõis. See paiknes kiriku lähedal. Kitsamas mõttes on "kirikumõis" kiriku maavalduse hoonestatud keskus koos kiriku ja pastoraadiga.
Kirikumõisas elas ja seda pidas kohaliku kiriku pastor ning mõisas asusid ka kiriku kontoriruumid. Kirikumõis tagas pastori sissetuleku. 
Kirikumõisa hooned ei olnud tavaliselt nii esinduslikult välja ehitatud kui rüütlimõisa omad.
Johann Thal

Johann Thal (14. juuni 1756 Kambja – 27. juuni 1841 Kambja) oli Kambja köster ja esimene eestlasest orelimeister. 
16-aastaselt (1772) ehitas Johann Thal Kambja kirikule positiivoreli, mis oli esimene orel Tartumaa maakirikutes. Hiljem ehitas ta veel positiive ja oreleid, sh Alūksne kiriku suure oreli. 
Tartu Jaani koguduse õpetaja Friedrich David Lenz tunnustas noore meistri pillide head kõla ja lisas, et "„kuigi need ei saa veel vastu suurte Peterburi meistrite pillidele, tõendavad need siiski ilmekalt selle mehe mehaanilist ja muusikalist andekust, kes pole oreliehituses ega pillide valmistamises saanud ega võinudki saada vähimatki juhatust, sest meil pole olnud seni väljaspool suuri linnu, maakirikuis üldse oreleid. Ta on end niisiis vaid ise harinud üht linnaorelit uurides ja senikaua väikest viisi katsetanud, kuni söandas ise ehitada naabruses asuvale kirikule väikese oreli, mis tema rõõmuks õige hästi õnnestus.”" 
Tõenäoliselt uuris Johann Thal orelit Tartu Jaani kirikus. 
Veel kõrges vanaduses jätkas Johann Thal Kambjas laste õpetamist ja oreli mängimist, kirikuõpetaja äraolekul pidas ka jumalateenistusi. Oreli saatel õppis kogudus järjest paremini laulma. Kui praost Heller 1836. aastal Kambja kogudust visiteeris, tunnistas ta, et on alati igatsenud Kambja koguduse laulu kuulda saada. 
Isiklikku.
Johann Thali isa oli köster Jakob Thal. 
Johann Thali onu oli köster ja kirjamees Mango Hans. 
Johann Thali onupoeg oli köster ja orelimeister Carl Johann Thal.
Corki krahvkond

Corki krahvkond (iiri keeles "Contae Chorcaí") asub Iirimaa edelaosas Munsteri provintsis. Krahvkond on nime saanud keskuse Corki linna järgi.
Krahvkonnas on 253 valda.
Krahvkonna keskus ja suurim linn on Cork. Suuremad asulad on veel Carrigaline, Cobh, Mallow ja Midleton.
Helsingi Ülikooli Keskhaigla

Helsingi Ülikooli Keskhaigla (soome keeles: "Helsingin seudun yliopistollinen keskussairaala," lühend: HYKS rootsi keeles: "Helsingfors universitets centralsjukhus," lühend: HUCS) on suurim ülikoolihaigla Soomes. 
See ühendab 17 haiglat Helsingis, Vantaas ja Espoos. Haigla kuulub Helsingi ja Uusimaa tervishoiupiirkonna (HUS) koosseisu.
Helsingi Ülikooli Keskhaiglale kuulub ka lastehaigla Lastenlinna.
Jakob Thal

Jakob Thal ehk Mango Jaak (11. september 1718 Urvaste – 5. veebruar 1790 Kambja) oli Kambja köster ja vennastekoguduse edendaja Lõuna-Eestis. 
Urvastest Kambjasse tuli Jakob Thal 1745. aastal. 
Isiklikku.
Jakob Thali poeg oli köster ja orelimeister Johann Thal. 
Jakob Thali vend oli köster ja kirjamees Mango Hans. 
Jakob Thali vennapoeg oli köster ja orelimeister Carl Johann Thal.
Oulu Ülikooli Haigla

Oulu Ülikooli haigla (soome keeles "Oulun yliopistollinen sairaala"; lühend OYS) on Soome Põhja-Pohjanmaa tervishoiupiirkonda kuuluv haigla. See on Põhja-Soome suurim haigla. Haiglas on umbes 6000 töötajat ja on personalilt Soome suurim haigla.
Meditsiiniharidust hakati Oulu Ülikoolis andma 1960. aastast. Oulu Ülikooli haigla alustas tegevust 1973. aastal Oulu Ülikooli Keskhaiglana (OYKS). Oulu Ülikooli Keskhaigla loomise järel on see ühtlasi Oulu Ülikooli arstiteaduskonna üliõpilaste praktikabaas.
OYS asub umbes kaks kilomeetrit Oulu linna keskusest idas Kontinkangase linnaosas.
Haiglal on ka helikopteri maandumisplats (ICAO: EFHO).
Ajalugu.
Soome Siseministeerium korraldas 1965. aastal haigla projekti jaoks avaliku konkursi. Konkursi võitja kuulutati välja jaanuaris 1966 ja selleks oli Reino Koivula. Haigla ehitustööd algasid 1968. aasta jaanuaris ja nurgakivi pani toonane Soome president Urho Kekkonen sama aasta detsembris. Viimasena valmis pediaatriakliinik 1975. aastal. Haigla õnnistati sisse 3. septembril 1976.
Oulu Ülikool

Oulu Ülikool (soome keeles "Oulun yliopisto") on suuremaid ülikoole Soomes. 
Ülikool asutati 8. juulil 1958. Ülikoolis õpib umbes 13 000 üliõpilast ja seal on 2 900 töötajat.
Teaduskonnad.
Ülikoolil on üheksa teaduskonda:
Charles Edward Stuart

Prints Charles Edward Louis John Casimir Sylvester Severino Maria Stuart (31. detsember 1720, Palazzo Muti, Rooma, Kirikuriik – 31. jaanuar 1788, Palazzo Muti, Rooma, Kirikuriik), inglise keeles tuntud hüüdnimede Bonnie Prince Charlie ("Kenake prints Charlie") või The Young Pretender ("Noor Trooninõudleja") oli teine jakobiitlik trooninõudleja Inglise, Šoti ja Iiri troonile.
Troonile pretendeeris ta Inglise kuninga James II poja James Francis Edward Stuarti pojana. Charles on tuntud 1745. aastal ebaõnnestunud jakobiitide (James II toetajate) ülestõusu algatajana, milles ta püüdis taastada Ühendkuningriigis absoluutset monarhiat. Ülestõus lõppes lüüasaamisega Cullodeni lahingus, mis sisuliselt lõpetas ka James II järglaste šansid trooniletõusuks. Charlesi põgenemine Šotimaalt pärast ülestõusu lõppu tegi tast hiljem kangelasliku lüüasaamise romantilise sümboli. 1759. aastal osales ta prantslaste plaanis sissetungiks Briti saartele, millest Briti mereväe võitude järel loobuti.
Charles Edward Stuarti isa oli troonipretendendina James Francis Edward Stuart (troonipretendendina tuntud James III nime all), ema Maria Klementyna Sobieska, Poola kuninga Jan III Sobieski lapselaps. Tema valitsusaeg trooninõudlejana kestis 1. jaanuarist 1766 kuni surmani 31. jaanuaril 1788. Charles oli lastetult abielus Stolberg-Gederni printsessi Louise'iga. Tema ainus täisikka jõudnud järeltulija oli vallaslaps, Albany hertsoginna Charlotte Stuart, kelle ema oli Charlesi šoti päritolu armuke Clementina Walkinshaw. Nagu enamik suguvõsa, oli ka Charles roomakatoliiklane.
Prints Charles esineb tegelasena paljudes kunstiteostes. Temast on tehtud kaks eluloofilmi: 1923. aastal Briti tummfilm "Bonnie Prince Charlie", kus nimirolli mängis Ivor Novello, ning 1948. aastal teine samanimeline film David Niveniga peaosas. Prints Charlesi ja jakobiitide 1745. aasta ülestõusu kujutas Walter Scott romaanis "Waverley".
Koljo Adam

Koljo Adam (u 1683 Urvaste – 6. juuli 1759 Urvaste) oli Urvaste köster, kirjamees, illustraator ja vennastekoguduse edendaja Lõuna-Eestis. 
Oli Johann Christian Quandti peamine abiline vennastekoguduse töös. Alates 1732 Urvaste koolmeister ja alates 1752 Urvaste köster. 
Saksakeelse Uue Testamendi varal õppis iseseisvalt ära saksa keele, nii et hiljem tõlkis eesti keelde Johann Arndti (1555–1621) "Tõelise kristluse" ning John Bunyani "Ristiinimese teekonna" ja "Püha sõja". Ka on ta saksa keelest tõlkinud jutlusi ja piiblilugusid ning luuletanud hulga laule. 
Koljo kopeeris sulega iga peatüki ees asunud kunstipärased vaselõiked, mistõttu teda peetakse esimeseks eesti raamatuillustreerijaks. 
Õppis omal käel noodilugemist ja pani hiljem lauluviise kirja. 
Iseseisvalt õppis ära kellade parandamise ja valmistas hiljem seinakelli. 
Isiklikku.
Koljo Adami väimees oli köster ja kirjamees Mango Hans. 
Koljo Adami tütrepoeg oli köster ja orelimeister Carl Johann Thal. 
Koljo Adami tütre pojapoeg oli orelimeister Carl Georg Thal. 
Koljo Adami väimees oli köster ja kirjamees Michael Ignatius. 
Koljo Adami tütrepoeg oli Hageri koguduse õpetaja David Friedrich Ignatius.
Waterloo Road (seriaal)

"Waterloo Road" on auhinnatud Briti teleseriaal, mis esilinastus Suurbritannia telekanalis BBC One 9. märtsil 2006. Sari kujutab Briti koolielu. Esimesed seitse hooaega asus kujutatud kool Inglismaal, Manchesteri lähedal Rochdale'is, hiljem kolis aga Greenockisse Šotimaal, mis on 25 miili kaugusel Glasgow'st. Sari keskendub õpetajate ja õpilaste elule riigikoolis, mis paikneb keskmisest kehvemas piirkonnas ("comprehensive school"), ning käsitleb keerukaid ühiskondlikke teemasid, nagu abielurikkumine, abort, lahutus, alaealiste ahistamine ja enesetapp.
"Waterloo Roadi" toodab Shed Productions, sama firma teeb ka seriaale "Pahad tüdrukud" ("Bad Girls") ja "Jalgpallurite naised" ("Footballers' Wives").
Kuna 2012. aasta suvel lammutati Rochdale'is võttepaigaks olnud Hill Top Primary School, viidi võtted üle Šotimaale, endisse Greenock Academysse. Aprillis 2012 algasid järgmiste osade võtted. Tootjalt oli tellitud viiskümmend uut jagu, mis jõudsid eetrisse kahe aasta jooksul alates sügisest 2012.
Eestis on sarja nime all "Waterloo Roadi kool" 2011.–2013. aastal näidanud ETV.
Wilhelm Johanning

Wilhelm Johanning (17. september 1931 Holtrup, Saksamaa - 4. märts 2021 Tengern, Saksamaa) oli saksa vaimulik. 
Aastatel 1953–1955 õppis ta Bielefeldis pedagoogikat ja töötas seejärel viis aastat kooliõpetajana. Aastatel 1960–1964 õppis ta usuteadust Bethelis, Zürichis, Tübingenis, Heidelbergis ja Münsteris. Aastatel 1966–1993 oli ta Schnathorst-Tengerni luterliku koguduse õpetaja. 
Tema vahendusel on saksa sõbrad kinkinud Kambja kirikule harmooniumi (1995), puhkpille (1995–1996, 2009), armulauariistu (1998), kolm tornikella (2002), põrandaplaadid (2004), katusekivid kiviaia katteks (2008) ja kirikupingid (2009).
Kook

Kook on väike, harilikult mitte ümmargune, ühekihiline, kaunistusteta tort. Kook on küpsisest suurem pehme, tavaliselt magus küpsetis.
Karvane võõrkakar

Karvane võõrkakar ("Galinsoga ciliata") on võõrkakra perekonda korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Kirjeldus.
Kogu taim karvane. Varred on eriti ülemises osas kaetud kuni 2 mm pikkuste harali valgete karvadega. Lehed saagjad, teravate hammastega, meenutavad pisut nõgese lehti. Keelõied valged, harva punased; putkõied kollased. Tavaline kõrgus 10–70 cm, harva kuni 120 cm. Õitseb juulist oktoobrini (öökülmadeni). Annab erakordselt palju seemniseid: 8–9 kuu vanune taim võib anda üle 3000 korvõisiku ja rohkem kui 7000 idanemisvõimelist seemnist. Need on umbes 1,5 mm pikkused, läikivad, väikese pappusega. 
Levik ja kasvukohad.
Looduslikult levinud Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, Mehhikost Tšiilini. Nüüdisajal kosmpoliitne umbrohi. Esmakordselt kultiveeriti Tartu botaanikaaias 1841, hiljem lisandunud ka tulnukleiukohad raudteejaamades. Nüüdisajal on karvane võõrkakar Eestis levinud kõikjal, eriti sage Lõuna-Eestis. 
Eestis hakkas iseäranis laialdaselt levima 1980.–1990. aastatel suurfarmidest pärit sõnnikuga: idast sisse toodud jõusöödas leidus ohtralt võõrkakra seemneid, need sattusid sõnnikusse ja sealt aedadesse, kartulimaadele ja põldudele. Taim on maaharijate seas tuntud mitme rahvapärase nimetusega, mis viitavad levimisele Nõukogude aja lõpul ja seosele sõnnikuga: "sitalill", "ilueedi", "nõukogude päevalill", "Gorbatšovi päevalill" jne.
Tülikas umbrohi.
Karvasest võõrkakrast on kujunenud tülikas umbrohi aedades, kartulimaadel ja põldudel. Kasvab tavaliselt hulgaliselt, võib muutuda valitsevaks umbrohuks. Levikut piirab kitkumine, ent seda tuleb teha pidevalt, sest ka üsna väikesed taimed hakkavad õitsema ja seemneid levitama. Oluline on puhastada põllutööriistu ühelt põllult teisele minnes ning vältida seemnega saastunud sõnniku kasutamist. Aianduses on võõrkakra vastu aidanud kilemultš. Tõhus abinõu on põllumaa jätmine rohumaaks 5–7 aastaks.
Paljas võõrkakar

Paljas võõrkakar ("Galinsoga parviflora") on võõrkakra perekonda korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Kirjeldus.
Paljas võõrkakar on üheaastane mahlane rohttaim. Varte ülaosa ja õisikute raod pisut karvased, karvad kuni 0,5 mm pikkused. Lehed loogelise servaga või peensaagjad. Keelõied valged, putkõied kollased. Taime kõrgus on enamasti 10–60 cm, harva kuni 130 cm. Õitseb juulist septembrini või oktoobrini, sõltuvalt öökülmadest.
Levik ja kasvukohad.
Pärit Lõuna-Ameerikast, toodi ta esmakordselt Euroopasse, Kew' botaanikaaeda 1796. aastal, kust on edasi levinud. 
Eestis on paljas võõrkakar nüüdisajal hajusalt levinud tulnukas. Esimest korda kasvatati seda Tartu botaanikaaias 1810. aastal, metsistunult või tulnukana on teada 1830. aastatest. Praegu on levinud aedade ja põldude umbrohuna, harvem jäätmaadel, raudteejaamades ja prahipaikadel. Hajusalt kogu Eestis.
Kalev H. Leetaru

Kalev Hannes Leetaru on eesti juurtega USA teadlane, kes tegeleb infoanalüüsiga.
Leetaru on uurinud superarvutite võimete rakendamist uudisevoogude ja avalike andmekogude analüüsil. Ta on töötanud Illinoisi Ülikoolis. 2013/14 on ta Yahoo! stipendiaat rahvusvaheliste väärtuste, kommunikatsioonitehnoloogia ja globaalse interneti alal Georgetowni Ülikooli Edmund A. Walshi nimelises kolledžis. Tema tööd on tutvustatud sellistes meediakanalites nagu Nature, New York Times, BBC, Economist, Discovery Channel jts.
Kalev Leetaru tuntuim projekt on "Culturomics 2.0" – katse prognoosida suuri ühiskondlikke vapustusi (nt araabia kevad), analüüsides märksõnu ja nende tonaalsust avalikes uudisevoogudes.
TEDxTallinn

TEDxTallinn on Tallinnas korraldatav TEDx konverents.
Esimene TEDxTallinn toimus 20. novembril 2009 KUMU Kunstimuuseumi konverentsisaalis. Samas kohas peeti ka teine konverents 25. mail 2010. Kolmas TEDxTallinn (alapealkirjaga "Tulevik sünnib täna") leidis aset Salme Kultuurikeskuses 18. aprillil 2011 ning neljas (alapealkirjaga "Nihe") 4. mai 2012 teatris NO99. 2013. aasta konverents "Piiri peal" toimus 3. mail Salme Kultuurikeskuses. 2014. aasta TEDx peeti 9. mail Kumus ja 2015. aasta TEDx 25. aprillil Kultuurikatlas.
Taas toimus konverents 2020. aastal (alapealkirjaga "Käänaku taga") ja 2021. aastal (alapealkirjaga "Tajunihe"). Seejärel peeti TEDxTallinn 17. veebruaril 2024 Fotografiskas ("Säilenõtkus").
Tallinnas on samuti korraldatud TEDxLoodusele (alapealkirjaga "Looduse vastu ei saa"; 22. oktoober 2011 Rocca al Mare Koolis) ja TEDWomen ("Reshaping the Future"; 7.–8. detsember 2010 kino Artis kohvikus). Samuti on toimunud TEDxTallinnSalon ("Mõtteviisis kinni" 26. augustil 2020 ning 2021. aastal "MÄRKA ME" ja "VOL II").
Corno alto - corno basso

Corno alto (itaalia keeles 'kõrge metsasarv') ja corno basso (itaalia keeles 'madal metsasarv') on muusikas paarismõiste, millega 
1. ajalooliselt tähistati metsasarvemängijaid, kes olid spetsialiseerunud vastavalt kas kõrges või madalas registris partiide mängimisele. 19. sajandi alguses võeti Prantsusmaal kasutusele ka kolmas metsasarvemängijate kategooria, "cor mixte", millega tähistati keskmises registris partiide mängijaid;
2. tänapäeva partituurides eristatakse metsasarvepartii transponeerimist vastavalt kas suur sekund või suur noon kirjutatust allapoole.
Antsla kogudus

EELK Antsla kogudus oli luterlik kogudus Antslas, mis praegu tegutseb Urvaste Püha Urbanuse koguduse filiaalina.
Kogudus kuulus Võru praostkonda. Tegemist on Urvaste koguduse Antsla filiaaliga, mis 8. veebruarist 1994 kuni 9. aprillini 1996 oli formaalselt iseseisev kogudus. Kogudust teenis õpetaja Aleksander Luhamets, kes tegutses Antsla palvemajas aastatel 1944–2001. 
Jumalateenistused Antsla palvemajas toimuvad igal pühapäeval algusega kell 16.
Bassettklarnet

Bassettklarnet on klarnetite perekonda kuuluv sopranklarnet, mille kirjutatud ulatuse alumine piir küünib nagu bassetthornilgi väikse oktavi c-ni. 
Bassettklarnet on transponeeriv muusikainstrument.
Bassettklarneti leiutas Anton Stadler koostöös Viini pillimeistri T. Lotziga. Bassettklarnetile in A on loodud näiteks Wolfgang Amadeus Mozarti klarnetikontsert KV 622 ja kvintett KV 581. Mozarti ooperi "Tituse halastus" ("La clemenza di Tito", KV 621) numbris 9, Sextuse aarias, leidub "clarinetto obbligato"-partii, mis on kirjutatud bassettklarnetile in B. 
Stadleri instrumendi kohta on vähe andmeid. Üks J. G. K. Bischoffi valmistatud 16 klapiga bassettklarnet umbes aastast 1840 leidub Darmstadti kogus (Kg61:116) ning üks hilisem 19. sajandi juba tänapäevase lihtsustatud klapisüsteemiga eksemplar Bate'i kogus Oxfordis. Säilinud ajalooliste instrumentide loendi on koostanud Lawson. 
1951. aastal ehitas tänapäevase klapisüsteemiga bassettklarneti Prahas Jiří Kratochvíl, et esitada helilooja soovidele vastavalt Mozarti klarnetikontserti. Sellest peale on näiteks Inglismaal valmistanud bassettklarneteid E. Planus. Bassettklarnetile on kirjutanud teoseid näiteks Richard Rodney Bennett ("Crosstalk", u 1966) ja Anthony Gilbert ("Spell Respell", 1968).
Termin "bassettklarnet" on 20. sajandi lõpus reserveeritud eelkõige ajaloolisele instrumendile, kuna termin "bassklarnet", mida algselt kasutas Stadler, tähistab tänapäeval hoopis teistsugust instrumenti, mis kõlab kirjutatust transponeeriv intervall pluss üks oktav madalamalt.
Samm (allüür)

Samm on hobuse 4-taktiline allüür.
Sammu käiv hobune asetab maha järjest vasaku tagajala, vasaku esijala, parema tagajala ja parema esijala. Igal hetkel on üks hobuse jalg õhus ning ülejäänud kolm toetuvad maha. Hobuse pea ja kael liiguvad kergelt üles-alla, et aidata hoida tasakaalu.
Samm on kolmest põhilisest allüürist (samm, traav ja galopp) kõige aeglasem. Sammu käiva hobuse keskmine kiirus on 6,4 km/h.
Backstreet Boys

Backstreet Boys on Ameerika vokaalansambel, mille liikmed on Nick Carter, Howie Dorough, AJ McLean, Kevin Richardson ja Brian Littrell.
Backstreet Boysi plaate on maailmas müüdud rohkem kui 130 miljonit​​.
Heimatstiil

Heimatstiil on Saksamaal 19. sajandi lõpul väljakujunenud arhitektuuristiil, mille tippaeg oli 1885–1910. Heimatstiil sündis reaktsioonina valitsevale uusgootikale, uusrenessansile ja uusbarokile; mujal Euroopas kujunes sarnaselt juugend ehk "art nouveau".
Valitses püüd muuta inimese elukeskkonda uute materjalide ja paindliku ruumijaotusega, lähtudes loodusest, idealiseeritud maaelust ja rahvakunstist. Ehitati loodusse sulanduvaid aiaga villasid, kus esimesel korrusel paiknesid vestibüüli ümber eluruumid, teisel korrusel magamistoad. Väliskujunduses kasutati tornikesi, erikujulisi viilusid, erkereid jt ehiselemente.
Heimatstiil esines ka väljaspool arhitektuuri. Kirjanduses esindasid seda Gerhart Hauptmann ja Hermann Sudermann, kunstis õhulisi loodusvaateid ja külastseene maalinud Otto Modersohn, Fritz Mackensen jt.
Heimatarhitektuur Eestis.
Eestiski leidub heimatarhitektuuri näiteid, mitmed tuntumad neist Tartus. Üks tuntumaid on Georg Hellati projekteeritud Eesti Üliõpilaste Seltsi maja aadressil J. Tõnissoni 1 (1902). Samuti esindavad heimatstiili korporatsiooni Neobaltia hoone, praegune Saksa Kultuuri Instituudi maja Kastani 1 (aiandusarhitekt W. v. Engelhardt, 1903); villa Vanemuise 54, kunagine Eesti Televisiooni Tartu stuudio ja praegune korporatsiooni Fraternitas Estica konvent (F. Kangro, 1912); E. von Löwis of Menarile ehitatud hooned Era tänav 1 (Tartu linnaarhitekt Viktor Kessler, 1912) ja Era 2 (Riia insener ja arhitekt F. Granntz, 1912); naistearst K. A. Pfaffi tellimusel valminud elamu Kalevi 13 (V. Kessler, 1913). Samast perioodist pärinevad ka heimatstiilis hooned Pargi 6, Oru 1 ja Õpetaja 10.
1920. aastail ehitati heimatvillasid Tammelinnas. Mitme hoone juures said eeskujuks sammastele toetuvad rõdud Kalevi tänav 13 hoone keskosas: neid matkisid Elva tänav 13, 15, 8 jt. Sama stiili esindavad vahvärkehitised Elva tänav 3, Riia 71 jt.
Anaxagoras

Anaxagoras (umbes 500 eKr – 428 eKr) oli kreeka filosoof, materialist. Sündinud Klazomenai linnas, õpetas täiskasvanuna Ateenas. Oli suure Ateena riigijuhi Periklese lähedane sõber. Pidi Ateenast jumalateotamises süüdistatuna põgenema.
Anaxagorase filosoofia kohaselt on materiaalne maailm ühtne, kõik sisaldub kõiges. Kõik antud kvaliteediga aineosakesed on lõpmatult edasi jagatavad – nähtus, mida nimetab homöomeeriaks. Ainus teistega segunematu, puhas aine ja jõud on mõistus, mis on esile kutsunud maailma kujundava liikumise. Tema õpetusest leidub ka ideid astronoomia ja matemaatika alalt.
Priit Männik

 Priit Männik (sündinud 19. mail 1948 Abja-Paluojal) on eesti jurist. Ta on Sisekaitseakadeemia nõunik.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ning tal on magistrikraadile vastav kvalifikatsioon.
Baskin (film)

"Baskin" on 2012. aasta Eesti portreefilm lavastajast ja näitlejast Eino Baskinist. Filmi lavastaja on Manfred Vainokivi. 
Tegemist on teise dokumentaalfilmiga Baskinist, esimese, 1987. aastal valminud filmi "Lend üle mägede" autor on Heini Drui.
Zoë Wanamaker

Zoë Wanamaker (sündinud 13. mail 1949 New Yorgis) on inglise näitleja. 
Ta on tuntud seriaalist "Minu pere" (Susan Harperina) ja filmist "Harry Potter ja tarkade kivi" (lendamise õpetajana).
Seriaalis "Hercule Poirot" mängib ta Ariadne Oliveri.
Tema isa oli režissöör Sam Wanamaker.
Hübriidsõna

Hübriidsõna on sõna, mille osad pärinevad erinevatest keeltest. 
Hübriidsõna on nt biorelv, milles liitsõna esiosa (bio-) tuleb kreeka keelest ja tagaosa (relv) eesti keelest.
Häil (geograafia)

Häil on selgekujuliste laugete veerude ja tasase (harva nõgusa) põhjaga madal sulglohk.
Hüpoplaasia

Hüpoplaasia ehk vaegmoodustus ehk vaegmoodustumus on mingi elundi või koe arengupuue.
Räägitakse näiteks neeru hüpoplaasiast, tüümuse hüpoplaasiast.
Ärakiri

Ärakiri on mingi dokumendi sisu ja rekvisiitide täpne taasesitus.
Ärakirja saab teha nii originaaldokumendist kui ka ärakirjast.
Vormilt ei tarvitse ärakiri originaaliga kokku langeda, kuna ärakiri vormistatakse üldjuhul valgele paberile, mitte plangile, seega puuduvad plangi rekvisiidid.
Uldis Lieldidžs

Uldis Lieldidžs (24. aprill 1933 Riia – 29. jaanuaril 2019 Riia) oli läti näitleja. 
1951. aastal lõpetas ta Riia 1. Keskkooli. Aastatel 1951–1952 õppis Lieldidžs Cēsise Riiklikus Pedagoogilises Instituudis. 1956. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Konservatooriumi Lavakunstikateedri. 
Ta töötas aastatel 1956–1972 Läti Kunstiteatris ja 1973–1993 Läti Riiklikus Filharmoonias. 
Alates 1955. aastast mängis Uldis Lieldidžs ligi 70 filmis, sealhulgas dokumentaalfilmis "Fritsud ja blondiinid".
Ludwig Quidde

Ludwig Quidde (23. märts 1858 Bremen – 4. märts 1941 Genf) oli saksa patsifist.
Tänapäeval on ta peamiselt tuntud Saksa keisri Wilhelm II vastase kriitika tõttu. 1927. aastal sai ta Nobeli rahuauhinna.
Quidde veetis nooruse Bremenis. 1881. aastal sai ta Göttingeni ülikoolis doktorikraadi. 1894. aastal avaldas ta 17-leheküljelise pamfleti "Caligula. Eine Studie über römischen Caesarenwahnsinn" ('Caligula. Uurimus keiserlikust hullumeelsusest'). Lühiessee teemaks on Rooma impeerium 1. sajandil, kuid selgelt on näha, et Quidde loob teoses paralleele keiser Caligula ja Wilhelm II vahel, süüdistades mõlemat suurushullustuses ja võimuahnuses. Quidde tungival nõudmisel avaldati teos autori kodanikunime all, mille tagajärjeks oli tema akadeemilise karjääri lõppemine.
Pärast seda, kui ta tegi halvustava märkuse Wilhelm I kohta, mõisteti ta süüdi keiserliku au haavamises ja määrati kolmeks kuuks vangi.
Kui 1933. aastal tuli võimule Adolf Hitler, põgenes Quidde Šveitsi, kuhu jäi elu lõpuni.
Robert Lewandowski

Robert Lewandowski (; sündinud 21. augustil 1988 Varssavis) on Poola jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis FC Barcelona ja Poola jalgpallikoondises. 
Varem on Lewandowski esindanud klubisid nagu Znicz Pruszków, Lech Poznań ja Dortmundi Borussia.
Ta valiti aastatel 2011–2017 seitsmel aastal järjest valitud Poola aasta jalgpalluriks.
2020. aastal valiti ta nii UEFA kui ka FIFA aasta parimaks jalgpalluriks
Klubikarjäär.
Dortmundi Borussia.
2010. aastal siirdus Lewandowski mängima Saksamaa kõrgliiga klubisse Dortmundi Borussia.
Ta tuli klubiga hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 Saksamaa meistriks. Hooajal 2013–14 oli ta Bundesliga suurim väravakütt.
24. aprillil 2013 sai temast esimene jalgpallur, kes löönud ühes Meistrite Liiga poolfinaalmängus neli väravat, kui Dortmund alistas Madridi Reali ja jõudis 2012–13 hooaja Meistrite Liiga finaali. Finaalis tuli aga tunnistada Müncheni Bayerni 1:2 paremust.
Müncheni Bayern.
2014. aasta suvel liitus Lewandowski Dortmundi rivaalklubiga Müncheni Bayern.
Bayerniga on ta tulnud hooaegadel 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18 ja 2018–19 Bundesliga võitjaks.
22. septembril 2015 lõi Lewandowski Saksamaa kõrgliiga mängus Wolfsburgi vastu üheksa minutiga viis väravat.
Hooaegadel 2015–16, 2017–18 ja 2018–19 on ta olnud Bundesliga suurim väravakütt.
Koondisekarjäär.
Lewandowski debüteeris Poola jalgpallikoondises 10. septembril 2008 San Marinoga. Ta lõi samas mängus ka debüütvärava.
Ta lõi 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste avamängus kogu turniiri esimese värava.
2016. aasta Euroopa meistrivõistluste veerandfinaalis lõi ta kohtumise avavärava hilisemale turniiri võitjale Portugalile.
Muhammad Yunus

Muhammad Yunus (sündinud 28. juunil 1940 Chittagongis) on Bangladeshi majandusteadlane.
2006. aastal said tema ja ta asutatud Grameen Bank Nobeli rahuauhinna.
Przemysław Tytoń

Przemysław Tytoń (sündinud 4. jaanuaril 1987 Zamośćis) on Poola jalgpallur, kes mängib väravavahina Hollandi kõrgliiga klubis Amsterdami Ajax.
Klubikarjäär.
2005–2007 mängis Tytoń klubis Górnik Łęczna ning 2007–2011 Hollandi klubis Roda JC. 2012–2014 mängis ta klubis PSV Eindhoven.
Koondisekarjäär.
Poola rahvuskoondises tegi Tytoń debüüdi 29. mail 2010 sõprusmängus Soome jalgpallikoondise vastu, mis lõppes 0:0.
Ta valiti ka teise väravavahina 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel osaleva Poola koondise koosseisu ning pääses väljakule avakohtumises Kreeka vastu pärast seda kui esimene väravavaht Wojciech Szczęsny 69. minutil punase kaardi sai. Ta tõrjus seejärel Giórgos Karagkoúnise penalti.
Isiklikku.
Przemysław Tytoń on 195 cm pikk.
John Mott

John Raleigh Mott (25. mai 1865 Livingston Manor, Sullivani maakond, New Yorgi osariik – 31. jaanuar 1955) oli Noorte Meeste Kristliku Ühingu (YMCA) juht.
1946. aastal sai ta Nobeli rahuauhinna kristlike noorteorganisatsioonide asutamise ja arendamise eest.
Metropoliit

Metropoliit on kõrgeim piiskopi tiitel õigeusu kirikus pärast patriarhi. 
Näited.
Enne 325. aastat oli metropoliit kõrgeim vaimulik.
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik.
EAÕK 2003. aasta põhikirja kohaselt on metropoliit kiriku esivaimulik ja eestseisja, kelle valib EAÕK Täiskogu, kuid metropoliidi valimise kinnitab ja seab eluajaks ametisse Konstantinoopoli Oikumeenilise Patriarhaadi Püha Sinod. Metropoliit on ühtlasi EAÕK Tallinna peapiiskopkonna piiskop.