tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dawid Kownacki

Dawid Igor Kownacki (sündinud 14. märtsil 1997 Gorzów Wielkopolskis) on Poola jalgpallur, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Bremeni Werder ja Poola jalgpallikoondises.
Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis Stilon Gorzów Wielkopolski. 2005. aastal liitus ta Poznańi Lechi noortesüsteemiga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Poola kõrgliigas hooajal 2013/14. Järgmisel hooajal tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks. Hooajal 2016/17 tegi Kownacki Poola kõrgliigas seni oma edukaima hooaja, kui lõi üheksa väravat.
2017. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Sampdoria. 2019. aasta jaanuaris läks ta laenule Saksamaa kõrgliigaklubisse Düsseldorfi Fortuna, kellega sõlmis järgmisel aastal püsiva lepingu. Hooaja 2021/22 teises pooles naasis ta Fortunast laenule Poznańi Lechi, kellega tuli sel hooajal taas Poola meistriks. Hooaja 2022/23 tegi Kownacki Fortunas mängides oma edukaima hooaja, kui lõi Saksamaa esiliigas 14 väravat.
2023. aasta mais sõlmis ta lepingu Bremeni Werderiga.
Poola jalgpallikoondises debüteeris Kownacki 23. märtsil 2018 sõprusmängus Nigeeria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 12. juunil sõprusmängus Leedu vastu. Ta on kuulunud Poola koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Radioaktiivse aine aktiivsus

Radioaktiivse aine aktiivsus kui füüsikaline suurus iseloomustab radioaktiivse lagunemise kiirust ja väljendab proovis lagunevate radioaktiivsete aatomituumade arvu ajaühikus (proov on siin radioaktiivse aine kogus, seda mõõdetakse enamasti massiühikutes).
Aktiivsuse formula_1 SI mõõtühik on bekrell (Bq). Proovi aktiivsus on 1 Bq, kui selles toimub üks lagunemine sekundis. Aktiivsus massiühiku kohta (Bq/kg) on eriaktiivsus.
Vastavalt radioaktiivse lagunemise seadusele saab aktiivsuse ajalist muutumist kirjeldada valemitega
formula_2
kus
Siin eeldatakse, et proovis ei teki uusi radionukliidi tuumasid, vastasel juhul võib aktiivsuse sõltuvus ajast olla keerulisem.
Singapuri botaanikaaed

Singapuri botaanikaaed (inglise keeles "Singapore Botanic Gardens"; prantsuse keeles "Jardins botaniques de Singapour"; malai keeles "Kebun Bunga Singapura") on 2015. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Singapuris Singapuri saarel.
Ajalugu.
Praeguses asupaigas rajati botaanikaaed 1859. aastal.
2012. aastal lisati botaanikaaed maailmapärandi ootenimekirja ning 2015. aastal võeti see maailmapärandisse ("Singapore Botanical Gardens"). See on UNESCO maailmapärandi nimistus kolmas botaanikaaed ning ainuke troopiline botaanikaaed.
2016. aastal muudeti objekti ingliskeelset nime, milleks sai "Singapore Botanic Gardens".
Kirjeldus.
Botaanikaaed asub Singapuri südames. See on selgelt määratletav ja eristatav kultuurmaastik, mis sisaldab rikkalikult erinevaid ajaloolisi maastikuelemente, taimeistutusalasid ja ehitisi.
Tänu hästi säilinud maastikukujundusele ja algse kasutuse järjepidevusele on botaanikaaed hea näide 1859. aastal asutatud Briti troopilisest botaanikaaiast, mis inglise stiilis meelelahutusaiast arenes koloniaalseks majandusaiaks, kus toimus ka aiandus- ja botaanikauuringuid. Edasi on areng hästi jälgitav moodsaks ja maailmatasemel botaanikaaiaks, mis on kõrgel tasemel teadusasutus ning ka virgestus- ja hariduskoht.
Botaanikaaial on olnud oluline roll teaduse arengus, eriti troopilise botaanika ja aianduse valdkonnas, sealhulgas ka kummipuuistanduste arendamisel.
Arthur Schnitzler

Arthur Schnitzler (15. mai 1862 Viin – 21. oktoober 1931 Viin) oli austria romaani-, novelli- ja näitekirjanik, elukutselt arst. Ta on eelkõige tuntud psühholoogiliste näidendite poolest, mis lahkavad Viini sajandivahetuse kodanlikku elu.
Ta sündis juudi perekonnas maineka arsti Johann Schnitzleri pojana. Aastal 1879 alustas ta meditsiiniõpinguid Viini Ülikoolis ning aastal 1885 sai ta meditsiiniteadustes doktorikraadi. Ta hakkas tööle Viini keskhaiglas, kuid samal ajal töötas ka kirjanikuna ning avaldas kirjutisi ja luuletusi erinevates ajakirjades ja teaduspublikatsioonides.
Schnitzler tegi kirjanikuna nime näidendiga "Anatol" (1893), mis räägib jõuka noore Viini mehe juhuslikest armastustest. "Ringmäng" ("La Ronde"; 1897) on kümnest dialoogist koosnev näidend, mis räägib meeste ja naiste südametusest iha küüsis. Kuigi see põhjustas skandaali isegi 1920. aastal, mil seda esimest korda etendati, on näidendit hiljem sageli lavastatud ja selle põhjal on tehtud mitu filmi, sh Max Ophülse lavastatud "La Ronde" (1950). Schnitzler kutsus oma teostes sageli esile rikutud enesepettuse õhustiku, mida ta kohtas Habsburgide monarhia viimastel valitsusaastatel. Ta uuris inimpsühholoogiat, kujutades armastuses esinevat egoismi, surmakartust, inimese psühhoseksuaalset arengut ja hinge haigestumust. Tema tuntuim romaan on "Leitnant Gustl" (1901). Näidendis "Professor Bernhardi" (1912) ja romaanis "Der Weg ins Freie" (1908) analüüsis ta juutide positsiooni Austrias.
Ta abiellus 1903. aastal näitleja Olga Gussmanniga (1882–1970). Abielu lõppes 1921. aastal lahutusega. Neil oli poeg ja tütar, kes aga 1928. aastal sooritas enesetapu. Schnitzler suri 1931. aastal Viinis 69-aastaselt.
Kataisk

Kataisk (vene keeles Катайск) on linn Venemaal Kurgani oblastis, Kataiski rajooni halduskeskus. Kataisk asub Isseti jõe ääres, Jekaterinburgist umbes 132 km idakagus ja Kurganist ligikaudu 200 km lääneloodes.
Kataisk rajati kindlustatud tugipunktina 1655. aastal. Linnaõigused sai Kataisk 1944. aastal. Linna suurim tööstusettevõte on pumbatehas, mis valmistab pumpasid nafta- ja keemiatööstusele.
Sérgio Oliveira

Sérgio Miguel Relvas de Oliveira (sündinud 2. juunil 1992 Paços de Brandãos) on Portugali jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray.
Jalgpalli hakkas ta mängima kodukohaklubis C.D. Paços de Brandão. 2002. aastal liitus ta FC Porto noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 17. oktoobril 2009 Portugali karikavõistluste mängus Sertanense vastu. 17 aasta, nelja kuu ja 15 päeva vanuselt sai ta Porto kõige nooremaks debütandiks. 4:0 Porto võiduga lõppenud mängus andis Oliveira väravasöödu ühele Hulki väravale. Hooajal 2010/11 oli ta Portost laenul Portugali kõrgliigaklubis Beira-Mar ning hooajal 2011/12 Belgia kõrgliigaklubis Mechelen ja Portugali esiliigaklubis Penafiel. Hooajal 2012/13 mängis Oliveira Porto reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Aastatel 2013–2015 mängis Oliveira kaks hooaega Portugali kõrgliigaklubis Paços Ferreira.
Hooaja 2015/16 eel naasis Oliveira Portosse ning debüteeris samal hooajal Portugali kõrgliigas ka lõpuks Porto meeskonnas. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta Portost laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nantes ja hooaja 2018/19 teises pooles Kreeka kõrgliigaklubis PAOK, kellega tuli 2019. aastal ka Kreeka meistriks. Portos oli Oliveira edukaim hooaeg individuaalselt 2020/21, mil ta lõi liigas 13 väravat ning valiti Porto hooaja parimaks mängijaks ja kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Portoga tuli ta riigi meistriks hooaegadel 2017/18, 2019/20 ja 2021/22. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta küll laenul Itaalia kõrgliigaklubis Roma.
2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Galatasarayga..
Aastatel 2008–2015 mängis Oliveira Portugali noortekoondistes. 2011. aastal saavutas ta Portugali kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel teise koha. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Portugali olümpiavõistkonda. Portugali jalgpallikoondises debüteeris Oliveira 6. septembril 2018 sõprusmängus Horvaatia vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Rubén Pérez

Rubén Salvador Pérez del Mármol (sündinud 26. aprillil 1989 Écijas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs.
Ta alustas klubikarjääri Madridi Atléticos, mille noortesüsteemiga liitus ta 2002. aastal. Ainsal korral mängis ta klubi põhimeeskonnas 15. mail 2010, kui sai platsile vahetusest Borja Bastóni asemele Hispaania kõrgliigamängus Getafe vastu. Seejärel oli ta Atléticost kuni 2015. aastani laenul teistest klubides, milleks olid Hispaania kõrgliigaklubid Deportivo La Coruña (hooaeg 2010/11), Getafe (2011/12), Real Betis (2012/13), Elche (2013/14) ja Granada (2015) ning Itaalia kõrgliigaklubi Torino (2014/15).
2015. aasta augustis sõlmis Pérez Granadaga nelja-aastase lepingu. Aastatel 2016–2018 oli ta Granadast kaks hooaega laenul teises Hispaania kõrgliigaklubis, Leganéses. 2018. aasta juulis sõlmis ta Leganésega lõpuks püsiva nelja-aastase lepingu.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Panathinaikόsega. 2022. aastal võitis ta Panathinaikόsega Kreeka karikavõistlused.
Aastatel 2010–2011 mängis Pérez viiel korral Hispaania kuni 21-aastaste koondises. 2011. aastal tuli ta selle koondisega Euroopa omavanuste meistriks.
Makušino

Makušino (vene keeles Макушино) on linn Venemaal Kurgani oblastis, Makušino rajooni halduskeskus. Makušino asub Kasahstani piirist 38 km kaugusel, Kurganist ligikaudu 125 km idas.
Küla on esmamainitud 1797. aastal. Asula areng kiirenes pärast raudteejaama rajamist 1896. aastal. Aleviks sai Makušino 1944. aastal. Linnaõigused sai Makušino 1963. aastal.
Kaheaastane koeratubakas

Kaheaastane koeratubakas ("Crepis biennis") on korvõieliste sugukonda koeratubaka perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim.
Ta on hajusalt levinud üle kogu Eesti.
Kirjeldus.
Taim on 40–120 cm pikkune. Vars tahuline-vaoline, harunenud. Juurmised lehed õitsemisajaks kuivanud. Varrelehed sulglõhised või -hõlmised, enamasti karedakarvased, kõige ülemised peaaegu terved. Õied kollased.
Seemned kollased, valgete lendkarvadega
Meenutab liiv-koeratubakat ("Crepis tectorum"), kuid on sellest tugevam.
Levila.
Metsa- ja teeservadel, puisniitudel, põllupeenardel.
On lubjalembene taim.
Õitsemine.
Õitseb juulis ja augustis.
Miussi limaan

Miussi limaan (vene keeles Миусский лиман) on limaan Venemaa territooriumil, mis on ühtlasi Aasovi merre suubuva Miussi jõe estuaar.
Limaan on 33 km pikk. Keskmine laius 2 km, kohati laieneb kolme kilomeetrini ja aheneb 200 meetrini. 
Limaani pindala on 59 km².
Soo-koeratubakas

Soo-koeratubakas ("Crepis paludosa)" on korvõieliste sugukonda koeratubaka perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Eestis kohtab teda sagedasti. 
Kirjeldus.
Taim rohirohelist värvi. 
Üldkatise lehed mustade näärmekarvadega. Vars vaoline, alusel sageli violettpunane. Lehed lõhestumata, hambulise servaga, juurmised äraspidimunajad, varrelehed süstjad, noolja alusega, ümbritsevad vart teravate kõrvakestega. 
Kasvab 30–100 cm pikkuseks. 
Leviala.
Niisketel puisniitudel, leht-, sega- ja lodumetsades, ojakallastel.
Õitsemine.
Õitseb juunis ja augustis
Lakedemonovka

Lakedemonovka (vene keeles Лакедемоновка) on küla Venemaal Rostovi oblastis Neklinovka rajoonis, Lakedemonovka külaasunduse keskus.
Elanike arv: 1441 (2010).
Küla asub Miussi limaani vasakkaldal, Taganrogist 25 km läänes. Küla lähedale ehitati üle limaani kaks silda. Üks neist asub Rahvusvahelise E-teede võrku kuuluval maanteel E58. 
Ajalugu.
Küla asutas 1789. aastal kreeka päritolu keiserliku Venemaa ohvitser Dmitri Alferaki (tema järglasi on helilooja Achilles Alferaki). Küla nimi tuletati Vana-Kreeka linnriigi Lakedaimoni järgi.
Asulasse asusid peamiselt Taganrogis elanud kreeklased.
Tömbijuurene koeratubakas

Tömbijuurene koeratubakas ("Crepis praemorsa)" on korvõieliste sugukonda koeratubaka perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Ta esineb Eestis paiguti, Lääne-Eestis on tavaline.
Ta on ainuke koeratubaka liik, mille õisikud on püstise lehtedeta varre otsas kobarana. 
Kirjeldus.
Vars on lehtedeta, lehed ainult juurmised. Lehed on tervaservalised või hõredalt hambulised, rootsuks ahenenud. Korvõisikud helekollased, kuni 2 cm läbimõõduga, kobarjas pöörises. 
Kasvult 20–60 cm pikkused. 
Leviala.
Kasvab niitudel ja puisniitudel, enamasti Eesti loode- ja põhjaosas. 
Õitsemine.
Õitseb juunis ja juulis.
Lamonti-Doherty Maa Observatoorium

Lamonti-Doherty Maa Observatoorium (inglise keeles "Lamont–Doherty Earth Observatory"; lühend LDEO) on New Yorgi osariigis Palisadesis asuv Columbia ülikooli Columbia Climate Schooli uurimiskeskus.
LDEO tegeleb geoteaduste uuringutega rõhuasetusega kliimateadusele.
LDEO asutas 1949. aastal Maurice Ewing toona kui Lamonti Geoobservatooriumi (pankur Thomas W. Lamont oli Columbia ülikoolile teinud suure annetuse). Tänutäheks 1960. aastate lõpus tehtud annetusele naftakontserni omanikult Henry Latham Dohertylt muudeti observatooriumi nimi tänaseks tuntud nimekujule.
Dalmatovo

Dalmatovo (vene keeles Далматово) on linn Venemaal Kurgani oblastis, Dalmatovo rajooni halduskeskus. Dalmatovo asub Isseti jõe ääres, Kurganist ligikaudu 175 km loodes.
Asula on tekkinud 1644. aastal rajatud mungakloostri juurde. 18. sajand algul oli Dalmatovo oluline õigeusu ja vene kultuuri keskus Uurali-tagustel aladel. Linnaõigused anti Dalmatovole 1781. aastal. 1852. aastal laastas linna ränk tulekahju, hävis ligi 550 maja. Raudteeühenduse sai linn 1913. aastal. 1924. aastal kaotas Dalmatovo linnaõigused ja muudeti külaks. Aleviks sai Dalmatovo 1945. aastal. Dalmatovo sai linnaõigused tagasi 1947. aastal.
Rafael Ramos

Rafael António Figueiredo Ramos (sündinud 9. jaanuaril 1995 Santa Marinhas) on Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians.
Ta kuulus noorena Portugali klubidesse – 2006–2012 Lissaboni Sportingu, 2012–2013 Reali ja 2013–2014 Lissaboni Benficasse.
2014. aastal siirdus Ramos Põhja-Ameerikasse ning asus järgmisel aastal mängima Major League Socceri (MLS) esimest hooaega alustavas klubis Orlando City. 2018. aasta esimeses pooles mängis ta MLS-i klubis Chicago Fire.
2018. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Hollandi esiliigaklubiga Twente. Ta aitas hooajal 2018/19 Twentel tagasi Hollandi kõrgliigasse pääseda.
Aastatel 2019–2022 mängis Ramos Portugali kõrgliigaklubis Santa Clara.
2022. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu Corinthiansega.
Berndorf (Alam-Austria)

Berndorf on linn "(Stadtgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. Selle ajaloolise arengu tõttu 19. sajandil nimetatakse seda ka Kruppi linnaks. Valda kuulub asundus nimega Kolonie.
Ajalugu.
Kiviaja eri ajastutest pärit esemed tõendavad, et selles piirkonnas oli asula.
"Perindorf" on tõenäoliselt saanud nime "Pero"-nimelise mehe järgi, kes asus sinna elama 1070. aastal. Nime "Perendorf" on esmamainitud 1133. aastal.
Järgnevate sajandite jooksul laastasid Berndorfi madjarid ja osmanid.
18. sajandil asusid sellesse piirkonda metallitöötlemisettevõtted, nagu Neuhirtenberger Kupferhammer, mis kasutas 1836. aastal esimest aurumootorit kogu Alam-Austrias. Enne seda oli peamiseks energiaallikaks Triestingist tulev hüdroenergia.
19. sajandil töötas enamik Berndorfi ja selle naaberkülade elanikke metallitööstuses. 1844. aastal koosnes Berndorf kuni 50 majast umbes 180 elanikuga, mil asutati Alexander von Schoelleri ja Hermann Kruppi söögiriistade tehas. Algselt töötas seal 50 töötajat, kuid aastate jooksul arenes ettevõte ja muutus üle 6000 töötajaga rahvusvaheliseks kombinaadiks. Berndorfi linna areng oli tihedalt seotud Kruppi perekonna ajalooga. Hermann Kruppi poeg Arthur Krupp rajas eraalgkooli ja avaliku ujula ning uusbarokse Püha Margareeta kiriku.
1923. aastal ühendati Berndorfi, St. Veiti, Ödlitzi ja Veitsau vallad Berndorfi linnaks.
Pärast 1938. aasta anšlussi sai Arthur Kruppi ettevõte Saksa Kruppi kombinaadi osaks. Oma tööstusliku tähtsuse tõttu oli Berndorf ka oluline õhurünnakute sihtmärk. Teise maailmasõja ajal ei säästnud Berndorfi isegi loodusjõud. 1939. ja 1944. aasta üleujutused olid Triestingi jõe ajaloos kõige hävitavamad.
Kui sõda oli lõppenud, konfiskeeris Nõukogude armee metalliettevõtte ja see liideti USIA-ga. 1957. aastal anti see tagasi Austria riigile ja ühendati ettevõttega Vereinigte Aluminiumwerke Ranshofen (VAW).
1980. aastatel sotsialiseerunud tööstusharude finantsprobleemide tõttu eraldati Berndorfi konsortsium ja anti eraomandusse.
Kultuur.
Teater.
Iga-aastane teatrifestival toimub suviti Berndorfi linnateatris.
Blumau-Neurißhof

Blumau-Neurißhof on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas.
Krimmi silla plahvatused (2023)

Krimmi silla plahvatused olid 2023. aasta 17. juulil, Venemaa Ukrainasse sissetungi 509. päeval, Kertši väina ületaval sillal toimunud plahvatused.
Sündmuse kirjeldus.
Plahvatused Krimmi sillal toimusid kell 3.04 ja 3.20. Vene võimude teatel said purustusi silla autotee kaks sildeava, kuid silla raudtee osa ei saanud kahjustada. Silla kandvad toed jäid plahvatuse kohal terveks. Plahvatuses hukkus Belgorodi oblastist pärit abielupaar, nende tütar sai raskelt vigastada ja viidi haiglasse.
Alates Ukraina sõja algusest oli see teine suurem intsident annekteeritud poolsaarele viival sillal. Eelmine juhtum juhtus 2022 aasta oktoobris. Annekteeritud Krimmi võimuesindajad sulgesid taas autoliikluse. Võimud tegid seejärel okupeeritud ala elanikele ettepaneku kasutada maismaaliikluseks teid läbi Lõuna-Ukraina okupeeritud osa rindealade. BBC teatel poolsaare sõjaline varustamine plahvatuse tõttu ei katkenud, kuna raudteesild annab suurema osa transpordivoolust. Kuid plahvatus avaldas okupantidele moraalset ja psühholoogilist mõju ning see tõi kaasa silla suurenenud kaitse vajaduse, mis oli lisakoormus kogu poolsaare julgeolekusüsteemile.
Vene riigivõimu esindajad süüdistasid rünnakus Ukrainat, kuid Ukraina võimud rünnaku eest ametlikult vastutust ei võtnud.
Al Jazeera teatel avaldasid Ukraina meediaväljaanded, et rünnak korraldati meredroonidega ning selle kavandasid Ukraina julgeolekuteenistus (SBU) ja Ukraina merevägi. SBU pressiesindaja teatas, et täiendav teave rünnaku kohta selgub sõja lõpus.
LaVey satanism

LaVey satanism on üks satanismi suundi, mille asutas 1966. aastal Ameerika okultist Anton LaVey.
LaVey satanismi võib pidada ateistlikuks religiooniks. Ei usuta jumalusse ega kõrgemasse võimu.
2023. aasta CONCACAF Gold Cup

2023. aasta CONCACAF Gold Cup olid 17. CONCACAF-i korraldatud jalgpallivõistlused, millest võtsid osa CONCACAF-i kuuluvad jalgpallikoondised. Võistlused toimusid 24. juunist kuni 16. juulini.
Turniiri võitis kuuendat korda Mehhiko koondis, kes alistas finaalis Panama koondise tulemusega 1:0.
Väljalangemismängud.
Kolmanda koha mängu ei ole turniiril alates 2005. aastast (välja arvatud 2015. aastal) enam peetud.
Štšutšje

Štšutšje (vene keeles Щучье) on linn Venemaal Kurgani oblastis, Štšutšje rajooni halduskeskus. Štšutšje asub Tšeljabinskist ligikaudu 85 km idas ja Kurganist umbes 168 km läänes.
Linna läbib Siberi raudtee.
Küla on asutatud 1750. aastal. Linnaõigused sai Štšutšje 1945. aastal.
Oliver Baumann

Oliver Baumann (sündinud 2. juunil 1990 Breisachis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliigaklubis Hoffenheim.
Ta alustas klubikarjääri SC Freiburgis, mille noortesüsteemiga liitus ta 2002. aastal. Freiburgi põhimeeskonnas debüteeris Baumann hooaja 2008/09 viimases liigamängus Dortmundi Borussia vastu. Järgmisel hooajal tõusis ta Freiburgi esiväravavahiks.
2014. aasta mais sõlmis Baumann lepingu Hoffenheimiga. Alates hooajast 2014/15 on ta olnud Hoffenheimi põhiväravavaht.
Aastatel 2008–2013 mängis Baumann Saksamaa noortekoondistes. Saksamaa jalgpallikoondise juurde kutsuti Baumann esmakordselt 2020. aasta septembris UEFA Rahvuste Liiga mängudeks Hispaania ja Šveitsi.
Kartmatu

"Kartmatu" (originaalpealkirjaga "Braveheart") on 1995. aasta ajalooline draamafilm, mille lavastas Mel Gibson.
Peaosi mängivad Mel Gibson, Sophie Marceau ja Patrick McGoohan.
Film pälvis viis Oscarit, sealhulgas parima filmi, parima režissööri ja parima filmi Oscari.
Kevin Akpoguma

Kevin John Ufuoma Akpoguma (sündinud 19. aprillil 1995 Neustadt an der Weinstraßes) on Saksamaal sündinud Nigeeria jalgpallur, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis Hoffenheim.
2007. aastal liitus ta Karlsruher SC noortesüsteemiga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas 2012. aasta novembris.
2013. aastal sõlmis ta lepingu Hoffenheimiga. Aastatel 2013–2015 mängis ta Hoffenheimi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. Seejärel oli ta kaks hooaega laenul Saksamaa esiliigaklubis Düsseldorfi Fortuna. Hoffenheimi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas lõpuks hooajal 2017/18. Hooaja 2018/19 teises pooles oli ta Hoffenheimist laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Hannover 96.
Aastatel 2010–2017 mängis Akpoguma Saksamaa noortekoondistes. 2014. aastal tuli ta Euroopa omavanuste meistriks Saksamaa kuni 19-aastaste koondisega. 2020. aasta septembris otsustas ta Nigeeria jalgpallikoondise kasuks. Nigeeria koondises tegi ta debüüdi 9. oktoobril 2020 sõprusmängus Alžeeria vastu.
Tema ema on sakslanna ja isa Nigeeria päritolu.
Kastor (täht)

Kastor (ka Castor, Alpha Geminorum, α Geminorum) on kuuest tähest koosnev tähesüsteem, mis asub Kaksikute tähtkujus. Palja silmaga vaadeldes paistab ühe tähena.
See on Kaksikute tähtkuju heleduselt teine täht ja tähistaeva heleduselt 24. täht. Kastor asub umbes 52 valgusaasta kaugusel. Selle tähesuurus on 1,59.
Kastor koosneb kolmest kaksiktähest. Neid tähistatakse α Gem A ja α Gem B ning kuuluvad sektraalklassi A1 ja A2m. Kaks neist paaridest annavad 99,8% Kastori kiirgusest.
Grischa Prömel

Grischa Prömel (sündinud 9. jaanuaril 1995 Stuttgardis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Hoffenheim.
Hoffenheimiga liitus ta esmakordselt 2013. aastal. Enne seda kuulus ta klubisse Stuttgarter Kickers. Aastatel 2014–2015 mängis Prömel Hoffenheimi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas.
Aastatel 2015–2017 mängis ta Saksamaa esiliigaklubis Karlsruher SC. Pärast seda, kui Karlsruher hooaja 2016/17 järel Saksamaa esiliigas välja langes, sõlmis ta lepingu Saksamaa esiliigaklubiga 1. FC Union Berlin. 2019. aastal kindlus ta Union Berliniga pääsu Saksamaa kõrgliigasse.
2022. aasta juulis naasis Prömel Hoffenheimi.
2016. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Saksamaa meeskonna koosseisus hõbemedali.
Oleksandr Sak

Oleksandr Sak ("Олександр Олександрович Сак") on Ukraina sõjaväelane.
Sõjaväeteenistus.
Lõpetas 2015. aastal Rahvusliku Maavägede Akadeemia. Pärast seda osales Donbassi sõjas Piskõ asula kaitsmisel. Juhtis 2022–2023 47. üksikut mehhaniseeritud brigaadi.
Krasnouralsk

Krasnouralsk (vene keeles Красноуральск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Krasnouralski linnaringkonna keskus. Krasnouralsk asub Jekaterinburgist ligi 170 km põhjas.
Esimene asula linna territooriumile rajati 1832. aastal seoses kullaleiukoha avastamisega. Kulda leiti piirkonnas siiski suhteliselt vähe. 19. sajandil avastati piirkonnas vasemaagi leiukohad. 1925. aastal asutati seoses vasemaagi leiukoha kasutuselevõtuga ja vasesulatustehase ehitusega Bogomolstroi asula, mis 1929. aastal sai uueks nimeks Uralmedstroi. Vasesulatustehas alustas tööd 1931. aastal. 10. juunil 1931 sai asula alevi staatuse ja praeguse nime. 1932. aastal anti Krasnouralskile linnaõigused.
58. ühendarmee

58. ühendarmee ("58-я общевойсковая армия") on Venemaa maavägede väeüksus.
Karpinsk

Karpinsk (vene keeles Карпинск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Karpinski linnaringkonna keskus. Linn asub Turja jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 330 km põhjas.
Asula rajati 1759. aastal seoses Turjinski malmisulatuse ja rauatootmistehase ehitamisega. Alates 1774. aastast hakati tehases sulatama vaske. Hiljem sai asula nimeks Bogoslovsk. 27. augustil 1928 anti Bogoslovskile alevi staatus. Linnaõigused ja uue nime sai Karpinsk 1941. aastal. Linnale anti nimi geoloogi ja mineraloogi Aleksandr Karpinski (1847–1936) auks.
Kevin Vogt

Kevin Vogt (sündinud 23. septembril 1991 Wittenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Berliini Union.
2004. aastal liitus ta VfL Bochumi noortesüsteemiga. 2008. aasta detsembris sõlmis ta Bochumiga esimese profilepingu. Aastatel 2009–2010 mängis ta põhiliselt Bochumi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta Bochumi meeskonnas 18. aprillil 2009 mängus Dortmundi Borussia vastu. Bochumi meeskonnas hakkas Vogt enam mänguaega saama hooajal 2010/11, mil Bochum oli langenud kõrgliigast esiliigasse.
Aastatel 2012–2014 mängis Vogt Saksamaa kõrgliigaklubis FC Augsburg. 6. aprillil 2013 lõi ta mängus Dortmundi Borussia vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas. Aastatel 2014–2016 kuulus ta Saksamaa kõrgliigaklubi 1. FC Kölni ridadesse.
2016. aasta mais sõlmis ta lepingu Hoffenheimiga. Hooaja 2019/20 teises pooles oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Bremeni Werder.
2024. aasta jaanuaris siirdus ta Berlini Unioni.
Aastatel 2008–2013 mängis Vogt Saksamaa noortekoondistes.
Degtjarsk

Degtjarsk (vene keeles Дегтярск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Degtjarski linnaringkonna keskus. Degtjarsk asub Jekaterinburgi kesklinnast ligi 35 km lääneedelas.
Asula tekkis väävlileiukoha juurde 1914. aastal ja kandis nime Degtjarka. Degtjarka sai aleviks 1932. aastal. Linnaõigused ja praeguse nime sai Degtjarsk 1954. aastal.
Ao Tanaka

Ao Tanaka (jaapani keeles 田中碧, "Tanaka Ao"; sündinud 10. septembril 1998 Kawasakis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Leeds United ja Jaapani jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Kawasaki Frontale, mille noortesüsteemiga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Jaapani kõrgliigas 2018. aasta septembris mängus Consadole Sapporo vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. 2019. aastal valiti Tanaka Jaapani kõrgliiga hooaja parimaks uustulnukaks ja 2020. aastal liigahooaja sümboolsesse koosseisu. 2018. ja 2020. aastal tuli ta Kawasaki Frontale'iga Jaapani meistriks.
2021. aasta juunis läks ta laenule Saksamaa esiliigaklubisse Düsseldorfi Fortuna. 2022. aasta aprillis sõlmis ta klubiga püsiva kolmeaastase lepingu.
2024. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Leeds Unitediga.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises debüteeris Tanaka 14. detsembril 2019 mängus Hongkongi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Austraalia vastu.
2022. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Hispaania vastu.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril saavutas Tanaka Jaapani võistkonnaga neljanda koha.
Artjomovski

Artjomovski (vene keeles Артёмовский) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Artjomovski linnaringkonna keskus. Linn asub Bobrovka jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 93 km kirdes.
Küla rajati 1665. aastal ja kandis Jegorišino nime. 1871. aastal leiti piirkonnas kivisütt. Kivisöe kaevandamist alustati 19. sajandi lõpul. Kaevandusasula sai nõukogude korra ajal nimeks Artjomovski. 27. augustil 1928 anti Artjomovskile alevi staatus. 1938. aastal ühendati Artjomovski alev ja Jegorišino küla ning moodustati Artjomovski linn.
Sredneuralsk

Sredneuralsk (vene keeles Среднеуральск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Sredneuralski linnaringkonna keskus. Linn asub Issetskoje järve ääres, Verhnjaja Põšmast umbes 5 km loodes ja Jekaterinburgi kesklinnast ligikaudu 19 km põhjaloodes.
Sredneuralsk asutati Sredneuralski soojuselektrijaama ehitajate asulana 1931. aastal. Aleviks sai Sredneuralsk 1933. aastal, linnaks 1966. aastal.
Paulinho (sündinud 2000)

Paulo Henrique Sampaio Filho (tuntud kui Paulinho; sündinud 15. juulil 2000 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Atlético Mineiro.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Vasco da Gama, mille meeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 12. juulil 2017 mängus Vitória vastu. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas 11 päeva hiljem mängus Atlético Mineiro vastu. Paulinho sai sellega esimeseks 2000. aastatel sündinud mängijaks, kes on Brasiilia kõrgliigas värava löönud. 2017. aastal lõi Paulinho Brasiilia kõrgliigas kokku kolm väravat. 7. veebruaril 2018 lõi ta Copa Libertadorese eelringi korduskohtumises värava Tšiili klubi Universidad de Concepcióni vastu ning sai esimeseks 2000. aastatel sündinud mängijaks, kes on Copa Libertadoresel värava löönud.
2018. aasta aprillis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Leverkuseni Bayer. Üleminekusumma oli 20 miljonit eurot, millega sai Paulinho Vasco da Gama kõige kallimaks müügiks. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 10. novembril 2019 mängus VfL Wolfsburgi vastu.
2022. aasta detsembris naasis Paulinho Brasiiliasse, kui läks Leverkusenist laenule Atlético Mineirosse. 2023. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva nelja ja poole aasta pikkuse lepingu.
Aastatel 2015–2021 mängis Paulinho Brasiilia noortekoondistes. 2017. aastal saavutas Paulinho Brasiilia kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. Paulinho lõi sel turniiril kolm väravat. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia võistkonnaga olümpiavõitjaks. Olümpiamängude alagrupiturniiri avamängus lõi Paulinho värava Saksamaa vastu.
Verhni Tagil

Verhni Tagil (vene keeles Верхний Тагил) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Verhni Tagili linnaringkonna keskus. Linn asub Tagili jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 70 km põhjaloodes.
Verhni Tagil asutati 1716. aastal malmisulatus- ja rauatootmistehase asulana. Aleviks sai Verhni Tagil 1929. aastal. 1951. aastal algas Verhni Tagili soojuselektrijaama ehitus. Soojuselektrijaam alustas tööd 1956. aastal. Linnaõigused sai Verhni Tagil 15. septembril 1966.
Süngeim tund

"Süngeim tund" (originaalpealkiri "Darkest Hour") on 2017. aasta sõjadraamafilm.
Filmi režissöör on Joe Wright.
Filmi peaosa mängib Gary Oldman, kes võitis Winston Churchilli rolli eest parima meespeaosatäitja Oscari.
Liberaalne Kodanik

Liberaalne Kodanik (ka SALK) on 2020. aasta sügisel Tarmo Jüristo asutatud sihtasutus.
Parteide toetus.
Jüristo sõnu loodi sihtasutus selleks, et võidelda ja seista liberaalse maailmavaate ning laiemas mõttes avatud ühiskonna eest. Esimeseks eesmärgiks seati valitsuse kavandatava abielureferendumi jaoks ei-kampaania tegemine. Pärast referendumi ärajäämist teatas Jüristo, et sihtasutuse lõpp-eesmärk on abieluvõrdsuse saavutamine. 2023. aasta Riigikogu valimiste eel toetas SALK liberaalseid erakondi (Reformierakonda, Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ja erakonda Eesti 200) ning mõningaid üksikisikuid teistest parteidest uuringute, nõustamise ja videoreklaamidega. 
Oma kodulehel on SALK teatanud, et nende plaan on pikaajaline ning nad tahavad osaleda Eesti väärtusruumi kujundamisel pakkudes argumente ja osalusvõimalusi vaba ja avatud ühiskonna, kestliku keskkonna, vähemuste õiguste, solidaarsuse ja vaba meedia toetamiseks Eestis.
Keelatud annetus.
Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjon saatis juulis 2023 kuuele erakonnale järelepärimise eesmärgiga välja selgitada, kas nad on saanud Sihtasutuselt Liberaalne Kodanik hüve, mis on käsitletav keelatud annetusena – st teenust, mille eest nad pole tasunud ega kavatse tasuda. Nimelt on juriidilise isiku annetused erakondadele keelatud.
2025. aastal tegi ERJK ettekirjutused Sotsiaaldemokraatlikule Erakonnale, Eesti 200-le, Reformierakonnale ja Keskerakonnale keelatud annetuse tagastamiseks ligi 100 000 euro ulatuses. Ettekirjutuse saanud erakondade esindajad väitsid, et SALK-i abi ei mõjutanud nende valimistulemusi.
Novaja Ljalja

Novaja Ljalja (vene keeles Новая Ляля) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Novaja Ljalja rajooni halduskeskus. Linn asub Ljalja jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 245 km põhjas.
Asula on rajatud 1723. aastal. 1914. aastal alustas tööd paberivabrik ja 1922. aastal tselluloositehas. Aleviks sai Novaja Ljalja 1928. aastal ja linnaks 1938. aastal.
Vihmamees

"Vihmamees" (originaalpealkirjaga "Rain Man") on Barry Levinsoni lavastatud Ameerika Ühendriikide 1988. aasta draamafilm.
Peaosades mängivad Dustin Hoffman ja Tom Cruise.
Süžee.
Humoorikas draama kahe venna kummalisest teekonnast. Charlie Babbitt (Tom Cruise) on isekas ja omakasupüüdlik tüüp ja kui tema rikas isa sureb, loodab mees pärida kogu tema suure vara. Kuid asja veidi uurides selgub, et kadunuke on kogu enda maise vara jätnud Charlie (Dustin Hoffman) eest seni varjatud vennale - Raymondile. Raymond on autist - ta suudab peast arvutada ükskõik milliseid matemaatilisi tehteid ning suudab kõike kogetud detailselt meeles pidada. Kuid see on ka kõik, mida ta oskab. Ta ei saa isegi aru, mille jaoks on maailmas raha olemas.
Tunnustus.
Vihmamees esilinastus 39. Berliini rahvusvahelisel filmifestivalil, kus see võitis festivali kõrgeima auhinna Kuldkaru. 61. Oscarite jagamisel pälvis film kaheksa juhtivat nominatsiooni ning võitis neli: parim film, parim režissöör, parim meespeaosatäitja ja parim originaalstsenaarium.
Film oli nomineeritd Kuldgloobuse auhindadele neljas kategoorias ning võitis kaks: parim film ja parim meespeaosatäitja. Samuti oli ta nomineeritud Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhindadele kolmes kategoorias.
2022. aasta seisuga oli Vihmamees ainus film, mis võitis samal aastal nii Berliini rahvusvahelise filmifestivali kõrgeima auhinna kui ka parima filmi Oscari.
Tulu.
Filmi eelarve oli 25 miljoni dollarit. 1988. aastal valminud filmidest osutus Vihmamees Ameerika Ühendriikides kõige tulusamaks filmiks, teenides üle 172 miljoni dollari. Ülemaailmse tulu arvestused olid erinevad: 354 miljonist kuni 412 miljoni dollarini.
Muud.
Filmi pearolli prototüübiks oli autistist imelaps Kim Peek (1951–2009). Kui arstid diagnoosisid tal väikelapsena mentaalse puude, jätsid tema vanemad ta ühte raviasutusse ja hülgasid seejärel. Kolmkümmend aastat hiljem diagnoosisid arstid tal aga megaautismi, Peekil tuvastati ülihead teadmised viieteistkümnel erialal, sealhulgas ajaloos, kirjanduses, geograafias ja muusikas.
Peek suutis päevas lugeda kaheksa raamatut, ühe lehekülje lugemiseks kulus tal kümme sekundit. Samuti võis ta korraga lugeda kahte lehekülge.
Samas vajas Peek hoolt 24 tundi ööpäevas, tal oli raskusi riietumisega ja juuste kammimisega.
Filmis on stseen, kus Dustin Hoffmani tegelane ei ole lennujaamas ühegi lennufirma lennukisse nõus istuma, kuna ta teab, et nende firmade ajaloos on toimunud lennuõnnetusi. Teadaolevalt lõikasid lennufirmad filmist selle stseeni just lennukites näitamiseks välja, et mitte reisijaid hirmutada – kõik peale Austraalia lennufirma Quanta, mille reisilennukid pole tänase päevani kellegi elupäevi lõpetanud.
Teatrilavale jõudis "Vihmamees" filmi põhjal kirjutatud näidendiga 2008. aastal Londoni West Endi Apollo teatris.
Teater Vanemuine omandas eksklusiivsed õigused Dan Gordoni näidendi "Vihmamees" (Rain Man) lavaletoomiseks 2010. aastal. Etenduse lavastajaks oli Georg Malvius, peaosades mängisid Aivar Tommingas ning Riho Kütsar.
Nataljevka

Nataljevka (vene keeles Натальевка) on küla Venemaal Rostovi oblastis Neklinovka rajoonis, Nataljevka külaasunduse keskus.
Elanike arv: 1575 (2010).
Küla asub Miussi limaani paremkaldal, Taganrogist 30 km lääneedela suunas. Küla edelaosa jääb Aasovi mere äärde. 
Maanteesild.
Küla lähedale kolm kilomeetrit kirde suunas ehitati üle limaani raudbetoonist maanteesild. See asub Rahvusvahelise E-teede võrku kuuluval maanteel E58.
Ajalugu.
1796. aastal tekkis Miussi limaani paremkaldale Aasovi merre suubumiskoha lähedal Matvejevka asundus, mis nimetati sealsete maade omaniku Doni kasakate atamani Matvei Platovi järgi. Hiljem muudeti asunduse nimi "Nataljevkaks" atamani ühe poegadest naise Natalja järgi.
Asulasse asusid peamiselt ümberasujad Ida-Ukrainast. Tegeleti maaviljeluse ja kalapüügiga.
Shrek nüüd ja igavesti

"Shrek 4: nüüd ja igavesti" (inglise keeles "Shrek Forever After") on 2010. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilmi viimane peatükk.
Filmi režissöörid on Andrew Adamson ja Vicky Jenson. Filmi tootsid DreamWorks Animation stuudio.
Šamino (Belgorodi oblast)

Šamino on asula Šebekino rajoonis Belgorodi oblastis Venemaal, Belgorodist 29 km lõunakagus.
Belgorodi oblasti kuberner Vjatšeslav Gladkov teatas 2023. aasta 18. juulil, et Ukraina rünnaku tulemusel sai asulas vigastada viis inimest.
Leleka-100

Leleka-100 ("Лелека-100") on Ukrainas valmistatud luuredroon.
Matty James

Matthew Lee James (sündinud 22. juulil 1991 Bacupis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Bristol City.
Ta alustas klubikarjääri Manchester Unitedis. 2009. aasta juulis sõlmis ta klubiga profilepingu, kuid Manchester Unitedi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi, see-eest Manchester Unitedi noortevõistkondade eest. 2010. aasta veebruaris läks ta Manchester Unitedist laenule Inglismaa esiliigaklubisse Preston North End ning lõi seal 18 liigamänguga kaks väravat. Preston North Endis oli James laenul ka hooaja 2010/11 esimeses pooles.
2012. aasta mais siirdus James koos Ritchie De Laetiga Inglismaa esiliigaklubisse Leicester City. Mõlemad sõlmisid klubiga kolmeaastased lepingud. Leicester City meeskonnas debüteeris James 14. augustil 2012 liigakarika mängus Torquay Unitedi vastu. James lõi selles mängus Leicester City kolmanda värava (samas mängus debüteeris Leicester City eest ja lõi ka esimese värava Jamie Vardy). Hooajal 2012/13 lõi James Inglismaa esiliigas kolm väravat. 2014. aastal kindlustas ta Leicester Cityga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Hooajal 2013/14 valiti James Leicester City hooaja parimaks noormängijaks. Hooaeg 2015/16, mil Leicester City Inglismaa meistrikstuli, jäi Jamesi vigastuse tõttu täielikult vahele. Pärast seda sai ta Leicester City eest väljakule harva. Hooaja 2016/17 teises pooles ja hooaja 2020/21 esimeses pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Barnsley ning hooaja 2020/21 teises pooles samasse liigasse kuuluvas Coventry Citys.
2021. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bristol Cityga.
Aastatel 2007–2009 mängis James Inglismaa noortekoondistes.
Tema 1993. aastal sündinud noorem vend Reece James on samuti jalgpallur.
Tõnu Tormis

Tõnu Tormis (sündinud 17. juuli 1954) on eesti muusik ja fotograaf.
Elukäik.
Tõnu Tormis lõpetas 1978. aastal G. Otsa nim. Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal. Oli 1975. aastast kammerkoori Ellerhein ning 1981–2019 sellest välja kasvanud professionaalse Eesti Filharmoonia Kammerkoori laulja.&lt;br&gt;Mängis ansamblites Toonika (rütmikitarr, vokaal) ning Ornament ja Noor Eesti (basskitarr). 
Tegevus fotograafias.
Tormis oli aastatel 1976–1981 Tallinna Pioneeride ja Koolinoorte Palee fotoringi juhendaja. Fotograafiaga tegelnud 1974. aastast. Liitus 1981 fotogrupiga Stodom. Oli 1985 fotoring "O" asutajaid. Viljelenud portreefotot, peamiselt kultuuritegelaste fotod ja meditatiivset maastikufotot ning dokumentalistikat. Osalenud paljudel välisriikides toimunud näitustel. Teinud 1994 Reklaamitelevisioonis autorisaate „Fotovisioon esitab: Tõnu Tormis“ (rež. Jaanus Nõgisto). 
Isiklikku.
Helilooja Veljo Tormise (1930–2017) ja teatrikriitik Lea Tormise (1932–2025) poeg.
Näitusi.
Aastast 1977 korraldanud üle 20 isikunäituse:
“Kuberneri surm”. Proovisaalist lavale (72 fotot)
Kammerkooriga “Ellerhein” Novosibirskis (1976) (108 fotot) / Inimesteta pildid (1975–1978) (61 fotot)
"3." (14 pilti Epust (1978) / 49 fotot (1977–1980))
Juulikillud. Nägemisharjutusi (42 m/v ja 3 värvifotot)
Mudism. 33 fotot austusavaldusena
Cabaret (ka Varietee)
Mõni mägi
Ühepäevanäitus
Isa ise
On Pärt
Ajast ja arust. 200 fotot (1964-2008)
Kirjandust.
Peeter Linnap, "Tõnu Tormise visuaalökonoomia", "Intellektuaalne kunst: kirjutisi fotograafidest." (Silmakirjad 6). Tartu: Tartu Kõrgem Kunstikool, 2012, lk. 183–188.
Krokodillipisarad

Krokodillipisarad on piltlik väljend, mis tähendab teesklust ja ebasiirust. 
Väljend pärineb vanadest müütidest, mille järgi krokodill valab oma saagi pärast küll pisaraid, aga sööb ta siiski ära. Tegelikult on krokodilli pisarad füsioloogilised ega väljenda emotsioone.
3. operatiivotstarbeline brigaad

3. polkovnik Petro Bolbotšani nimeline operatiivotstarbeline brigaad ("3-тя бригада оперативного призначення імені полковника Петра Болбочана") on Ukraina rahvuskaardi väeüksus lisanimetusega Spartan.
Ajalugu.
Praegust nime kannab alates 2020. aastast.
Ebreichsdorf

Ebreichsdorf on linn "(Stadtgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas.
Gonçalo Ramos

Gonçalo Matias Ramos (sündinud 20. juunil 2001 Olhãos) on Portugali jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Portugali jalgpallikoondises.
Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis Olhanense. 2013. aastal liitus ta Lissaboni Benfica noortesüsteemiga. 2019. aasta jaanuaris debüteeris Ramos Benfica reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Portugali kõrgliigas tegi Ramos debüüdi 21. juulil 2020 mängus Desportivo das Avese vastu ning lõi selles mängus kohe kaks väravat. Hooajal 2020/21 lõi Ramos Benfica reservmeeskonnas Portugali esiliigas 12 mänguga 11 väravat. Benfica põhimeeskonnas kogus ta sel hooajal 12 mänguga neli väravat. Benfica põhikoosseisu murdis Ramos ennast hooajal 2021/22, mil lõi Portugali kõrgliigas 29 mänguga seitse väravat. 18. märtsil 2022 lõi Ramos UEFA Meistrite Liiga veerandfinaali korduskohtumises värava Liverpooli vastu.
Ramose tõeline läbimurdehooaeg oli 2022/23. Ta lõi sel hooajal Portugali kõrgliigas 19 väravat, millega oli FC Porto mängija Mehdi Taremi järel liigas paremuselt teine väravalööja. Samal hooajal tuli ta Benficaga ka Portugali meistriks Meistrite Liigas lõi ta sel hooajal seitse väravat. Ramos sai pärast Eusébiot (hooajal 1962/63) Benfica noorimaks mängijaks, kes lõi ühel hooajal vähemalt 25 väravat.
Suvel 2023 siirdus Ramos laenulepingu alusel Paris Saint-Germainiga. Lepingu järgi on Prantsusmaa suurklubil kohustus pärast laenu lõppu osta tema mängijaõigused ligi 65 miljoni euro eest.
Aastatel 2017–2022 mängis Ramos Portugali noortekoondistes. 2019. aastal võitis ta Portugali kuni 19-aastaste ja 2021. aastal kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedalid. 2019. aasta Euroopa kuni 19-aastaste meistrivõistlustel lõi Ramos neli väravat ja oli sellega turniiri suurim väravakütt. Portugali jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 17. novembril 2022 sõprusmängus Nigeeria vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. 2022. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis 6. detsembril tegi ta Šveitsi vastu kübaratriki. Enne teda oli maailmameistrivõistluste väljalangemismängudes kübaratriki teinud 1990. aastal Tomáš Skuhravý.
Würzburgi lahing

Würzburgi lahing oli 3. septembril 1796 Reini sõjakäigu ajal Würzburgi linna all toimunud sõjaline kokkupõrge ertshertsog Karli Austria/Saksa-Rooma ja Jean-Babtiste Jourdani Prantsuse vägede vahel. Lahing lõppes prantslaste kaotusega ning Jourdan pidi Reini jõeni taganema. 
Lahing.
Lahing algas Jourdani rünnakuga Würzburgi linna all oleva väiksema Austria väeüksuse vastu. Jourdan ei teadnud, et ümbruses on veel Austria vägesid, nii et varsti pärast lahingu algust olid prantslased arvulises vähemuses. Austria üksuste lahinguliin ulatus Würzburgist Dettelbachi ning oli kontsentreeritud Prantsuse vasaku tiiva peale. 
Kokkupõrked Prantsuse vasakul tiival otsustasidki lahingu tulemuse. Kui Jourdan nägi, et Championnet üksus, mis asus tsentris, on ohtu sattunud, käskis ta Grenieri diviisil lõunas tema toetuseks rünnakule asuda. Karl saatis talle vastu Kray diviisi. Samal ajal sattus Prantsuse vasakul tiival ohtu ka Oberpleichfeldis asuv Michel Ney brigaad. Jourdan saatis vasakule tiivale korra taastamiseks Bonnaudi ratsaväereservi ja Kleini kergeratsaväe sinna toetuseks. Ertshertsog Karl koondas enda paremale tiivale ka Wartenslebeni raskeratsaväe.
Kui Bonnaud vasakule tiivale jõudis, nägi ta, et on arvulises vähemuses ning püüdis siis ratsarünnakuga ohust pääseda. Kuigi rünnak nägi algul edu, korraldasid austerlased oma suurte üksustega Bonnaudi tsentri vastu rünnaku, mis tema liinidest läbi murdis.
Jourdan oli sunnitud taganema. Championnet' diviisi taganemist asus Oberpleichfeldis katma Grenieri diviis. Tema üksus kandis selle pärast ka suuri kaotusi. Kray diviis jõudis taganevatele Prantsuse üksustele Dipbachi ja Heiligenthali juures järele ning ründas Grenieri tiivalt. Grenier taganes Gramschatzi metsa, kuid neli tema kompaniid jäid Opferbaumi maha. Seal moodustasid nad enda kaitseks karreed, kuid need murdusid Austria ratsarünnakute ajal.
Tagajärjed.
Kuigi Karl oli saanud suure võidu, ei suutnud ta Jourdani armeed täielikult hävitada. Selle asemel, et enda ratsaväega jälitamist jätkata, raiskas ta aega oma vägede üles rivistamisega. Kuigi lõpuks blokeeriti prantslaste taganemistee Hanausse, võis Jourdan oma armeega Wetzlarisse minna.
Lahingu tulemus rikkus ka Prantsuse armeede operatsioonid Lõuna-Saksamaal ning sundis taganema ka Baierimaal asuva Jean Victor Marie Moreau armee.
Tšonhari sild

Tšonhari sild on maanteesild, mis ühendab üle Tšonhari väina Krimmi poolsaart Hersoni oblasti Tšonhari poolsaarega. Üle silla kulgeb Harkivi-Jalta maantee (M 18), mis on omakorda osa Euroopa teest E105.
Teatro Gaetano Donizetti

Teatro Gaetano Donizetti (ka Teatro Donizetti) on teatrihoone Itaalia linnas Bergamos aadressil Piazza Cavour 15. Bergamo oli helilooja Gaetano Donizetti sünni- ja surmalinn.
Teatri mängukava on koostatud nii, et hooaja alguses, alates septembri keskpaigast kolme nädala jooksul esitatakse Donizetti teoseid. Siis jääb repertuaari üks Donizetti ja kolm mõne tema kaasaegse ooperit. Hooaeg kestab oktoobrist maini. Teater on innustanud komponiste looma ka täiesti uusi teoseid.
Alates 1980 korraldab trupp oktoobris linnavõimude sponseerimisel iga-aastaseid Donizetti ooperite festivale "Donizetti e il suo tempo". Programmis on tavaliselt 3–4 teost, mida igaühte mängitakse 2–3 korda. Jaanuarist aprillini kasutatakse teatrimaja draama-, opereti-, muusikali- ja balletietendusteks, korraldatakse džässkontserte ning rahvusvahelist opereti ja klaverimuusika festivali. 
Ajalugu.
1780. aastate alguses alustati linna esimene teatrihoone ehitamist arhitekt Giovanni Francesco Lucchini projekti järgi. Bergamo rikas kaupmees Bortolo Riccardi rahastas teatrimaja ehitamist, mistõttu teater sai nimeks Teatro Riccardi. Kui teatrit alles ehitati, aga saal ja lava olid juba kasutamiskõlblikud, hakati seal korraldama mõningaid ooperietendusi. Esimene ooper, Giuseppe Sarti "Medonte re di Epiro", esitati seal 1784. aastal. Maja ametlik avamine toimus alles 24. augustil 1791 Pietro Metastasio ooperiga "Didone abbandonata".
24. augustil 1797 hävis teater tulekahjus süütamise tagajärjel. Samale kohale rajati kolme aastaga taas Luccini projekti järgi uus hoone, mille teatrisaal oli hobuserauakujuline ning kolmel rõdukorrusel paiknesid loožide boksid. Lava suuruseks on 21,4 x 15,3 meetrit. Uus teatrimaja erines täielikult mahapõlenust ja avati 30. juunil 1800 Pascale Anfossi ooperiga "L'avaro" ja sai nimeks Secondo Teatro Pubblico Riccardi.
1897 teatrimaja rekonstrueeriti (1154 kohta) ja nimetati Donizetti 100. sünniaastapäeva puhul Teatro Donizettiks. Rekonstrueeritud hoone avati tema "Lucia di Lammermoori" etendusega. Nii tema kui ka Bellini dirigeerisid selles teatris meelsasti oma teoseid. Bellini juhatas 1831. aastal oma populaarset ooperit "Norma". 
1936. aastal võttis Bergamo munitsipaalvalitsus teatri oma kontrolli ja majandamise alla, milleks loodi spetsiaalne fond. Alates 1992 kannab teater ametlikult Teatro Gaetano Donizetti nime. Teatrimaja interjööri rekonstrueerimine toimus aastatel 1960–1964 ning avati taas Donizetti "Lucia di Lammermoor" etendusega.
Teatris oli 1960 maailma esiettekandel Donizetti ühevaatuseline ja kahe tegelasega muusikadraama "Il Pigmalione", mis oli maestro kõige esimene lavateos, mille ta komponeeris 1816 (19-aastaselt), kuid siis jäi see oopus esitamata.
2017. aastal algasid kogu teatri restaureerimistööd, mis lõppesid 2020. aastal. Festivalid toimusid sel ajal Teatro Sociales. 2019. aasta kanti ooperifestivali raames ette Donizetti kaua kadunuks peetud ooper "L'ange de Nisida". 2020. aastal rikkusid festivali korraldajad koroonapandeemia piiranguid ja esitati Donizetti ooper "Marin Faliero".
Teatri kõrval asub park, kus on Donizetti mälestussammas.