tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karikas

Karikas on sügava kausikese kujuline laieneva jalaga jooginõu, mis koosneb ketta- või koonusekujulisest alusest ehk kabjast, pungisega tüvesest ja kausikujulisest kupast. Võib olla valmistatud vääris- või muudest metallidest või klaasist.
Ajaloost.
Vorm esineb juba Vana-Egiptuses.
Karikakujuline "calix", millest paljudesse keeltesse on jõudnud karika nimetus ("Chalice", "Kelch"), oli jooginõuna tuntud Vana-Roomas. Rooma "calix" kuulus odavate nõude hulka, mida tavaliselt tarvitati veinijoomiseks avalikes kohtades. See võis olla lihtne savikauss jalal, mõnikord radiaalselt kulgeva reljeefkaunistusega (näiteks lillemotiiviga), kuid rikaste roomlaste lauas võis see olla valmistatud ka väärismetallist või koguni mosaiikklaasist.
Kristlikus traditsioonis on karika kuju kinnistunud armulauakarikana. Armulauakarika varaseimaks eeskujuks peetakse 8. sajandist pärit Tassilo karikat.
Karikad, mida kasutati igapäevaste toidunõudena ja liturgilised karikad olid enam-vähem sama kujuga. Harvadel juhtudel võis funktsioon aja jooksul muutuda. Üks näide karikast, mis oli algselt tavaline jooginõu ja paarsada aastat hiljem kasutati kirikus armulauakarikana, on tänapäeval Briti Muuseumis asuv Lacocki karikas. Kiriku traditsioon välistab funktsiooni muutumise vastupidises suunas ja ei luba liturgilises kasutuses olnud objekti kasutada igapäevatalitustes tarbenõuna.
Sümboolikas.
Karikat meenutav klaasnõu on kujutatud Järvakandi valla vapil, viidates enam kui saja-aastasele klaasisulatamise traditsioonile Järvakandis.. Sama sümbol on nüüdsel Kehtna valla vapil.
Julija Kovaliv

Julija Kovaliv (ukraina keeles Ю́лія І́горівна Ковалі́в, sündinud 9. jaanuaril 1985 Ivano-Frankivskis) on Ukraina riigiametnik ja diplomaat.
Töökäik.
Ukraina Presidendi Kantselei ülema asetäitja alates 20. septembrist 2019 kuni 22. detsembrini 2020. Alates 9. märtsist 2022 on ta Ukraina suursaadik Kanadas.
Ikobi keel

Ikobi keel on Paapua Uus-Guineas Gulfi provintsis kõneldav paapua keel.
Kõnelejate arv on umbes 1600.
Valgustus (religioon)

Valgustus on paljudes usundites ja vaimsetes praktikates täielik mõistmine, selgusele jõudmine või virgumine, mis võibki olla siht ja eesmärk. 
Budismi kontekstis kasutatakse enamasti sanskriti- ja paalikeelse sõna "bodhi" vastet virgumine. Jaapani zen-budismis on kasutusel lähedased mõisted "kenshō" ja "satori". 
Hinduismis on sarnane mõiste mokša, mis tähendab vabanemist.
Röömer

Röömer on rohelisest või pruunist klaasist karikakujuline veiniklaas, mille koonilise, alt laieneva jala ja ümara kupa vahel on õõnes silindrikujuline osa. Röömereid tehti Kesk-Euroopa metsaaladel metsaklaasi ühe liigina (kohalikes klaasitöökodades kohalikust liivast, lubjast ja potasest toodetud algselt värvimata, kuid rauaühendite mõjul rohelise värvusega klaasist). 
Röömereid kujundatakse ja toodetakse ka tänapäeval, näiteks on erineva suurusega röömereid (ka mittetraditsiooniliselt viinapitsidena) teinud Tarbeklaas.
Konservatiivne jõud

Konservatiivne jõud on niisugune jõud, mille tehtav töö sõltub ainult jõu rakenduspunkti alg- ja lõpp-punktist (A ja B), ning ei sõltu jõu liikumisseadusest ega trajektoori kujust. Järelikult jõud, mis mõjub mööda mistahes kinnist trajektoori (näiteks punktist A tagasi punkti A), tööd ei tee ehk teisisõnu: jõu töö mööda kinnist trajektoori on null.
Konservatiivsed jõud on mehaanikas gravitatsioonijõud (raskusjõud) ning elektrostaatikas laengutevahelise vastastikmõju jõud (vt Coulomb'i seadus). Konservatiivseks jõuks on näiteks ka elastsusjõud, mittekonservatiivne jõud on hõõrdejõud.
Kui süsteemis toimivad ainult konservatiivsed jõud, siis on süsteemi mehaaniline energia (potentsiaalse energia ja kineetilise energia summa) jääv suurus. Konservatiivne jõud on alati suunatud potentsiaalse energia vähendamise poole.
Reaalne süsteem saab olla konservatiivne vaid ligikaudselt. Konservatiivne süsteem on näiteks raskusjõu mõjul võnkuv pendel, kui hõõrdumist pendli kinnituskohas ja õhutakistust mitte arvestada.
Potentsiaal

Potentsiaal (ladina keeles "potentia", jõud, võime) on füüsikas konservatiivse jõu võime teha tööd. Potentsiaal avaldub niisuguse jõu välja mõjus keha massile või elektrilaengule. 
Potentsiaale füüsikas:
Klaas (anum)

Klaas on nimetus klaasist valmistatud jooginõu kohta, mis on erinevalt tassist ja kruusist reeglina kõrvata. Alkoholi serveerimise puhul on tavaks kasutada iga joogi jaoks vastava kujuga klaasi, mis peab välja tooma joogi parimad omadused.
Joogiklaaside loend.
Ajalooliste klaasist jooginõude hulka kuuluvad klaaspeekrid, röömerid, klaasist tiib- ja muud veinikarikad, mulksupudelid jne.
Potentsiaalibarjäär

Potentsiaalibarjäär on ruumipiirkond, mis eraldab kaht madalama potentsiaaliga ruumiosa. Potentsiaalibarjääri iseloomulik omadus on tema kõrgus. Seda väljendab minimaalne energia, mis peab klassikalisel osakesel olema, et barjääri ületada.
Potentsiaalibarjäär võib olla mitmesuguse kujuga. Joonisel 1 on piirkond BNC barjääriks osakestele energiaga E1. Osakestele energiaga E2 on barjääriks piirkond nullist kuni punktini D, sest osake pole suuteline jõudma koordinaatide algusele lähemale selle punkti koordinaadist.
Arvutuste illustreerimiseks kujutatakse potentsiaalibarjääri sageli ristkülikuna. Joonisel 2 on potentsiaalibarjääri II kõrgus V0 ja laius 2a. Et osake (või nende süsteem) suudaks selle barjääri ületada (jõuda piirkonnast I piirkonda III), peab tema energia olema suurem kui barjääri kõrgusele vastav energia (V0).
Nii on see klassikalise füüsika seaduste järgi. Kvantmehaanikas võib väiksema energiaga osake siiski potentsiaalibarjääri teatud tõenäosusega ületada. Sel juhul öeldakse, et toimub osakese tunnelleerumine.
Lurssvili

Lurssvili ("Corispermum") on nelgilaadsete seltsi rebasheinaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Nimetus.
Perekonna teaduslik nimetus "Corispermum" on tuletatud kreekakeelsetest sõnadest "koris" 'lutikas' ja "sperma" 'seeme'. Wiedemanni eesti-saksa sõnaraamatus (1893) on "lurs" (omastav "lursu") märgitud Saaremaa sõnaks, mille saksa vaste ("Wanze") tähendab lutikat. Uuematest murdesõnastikest aga seda sõna ei leia. Ilmselt on eestikeelse nimetuse tuletanud (tõlkinud) ja esimesena kasutusele võtnud Gustav Vilbaste oma taimemäärajas 1925. 
Ka teistes keeltes nimetamisel on tõlgitud teaduslikku nimetust, näiteks inglise k "bugseed" või saksa k "Wanzensamen." Mõnes teises keeles on taime perekonnanimetus tähenduses 'kaamelirohi', näiteks läti keeles "kamieļzāle" või vene keeles "верблюдка". 'Kaamel' viitab taime kuivadele kasvukohtadele, peamiselt poolkõrbetele ja steppidele.
Kirjeldus.
Lurssviljad on monokarpsed (üheaastased) rohttaimed kitsaste, vahelduvate terveservaliste lehtedega. Taimed on enamasti püstise varrega, sageli juba alusel tugevasti harunenud. Õied on mõlemasugulised, paiknevad varreharude tippudes ja/või lehekaenlais. Õiekate koosneb 1–5 lehekesest või puudub. Vili on ovaalne või piklik, lame või natuke kumer, enamasti tiivulise servaga.
Levik ja kasvukohad.
Perekonnas on 65–70 liiki, need on levinud peamiselt Euraasias, aga ka Põhja-Ameerikas (mõnede allikate järgi looduslikud, teiste arvates sissetoodud ja naturaliseerunud liigid). Euroopas teada 11 liiki. Üheaastaste taimedena vajavad avakooslusi: liivaseid või savikaid alasid, kus muu taimkate pole kuigi tihe. Eestis sobivad kasvukohtadena rannaluited ja liivikud, teeservad, jäätmaad, karjäärid jne.
Kirimale

Kirimale (inglise keeles "correspondence chess") on võistlusmale liike, kus mängijad ei asu vahetult teineteise vastas malelaua taga, nagu see toimub klassikalises males või kiir- ja välkmales, vaid kus mängijad asuvad kustahes kohas ning edastavad partiid mängides oma malekäike kokkulepitud tehnilisi võimalusi kasutades. Tänapäeval kasutatakse selleks põhiliselt internetti. Kirimaleturniiri reglement sätestab, kas võistlus toimub meilitsi või kasutatakse serveri abi.
Varem edastati kirimales käike peamiselt posti teel kirja või postkaardiga. Harvemini kasutati muid sidepidamisvõimalusi (telefon, telegraaf).
Kirimale oluline eripära on, et erinevalt tavamalest on mängijatel lubatud kasutada abimaterjale (malekirjandus) ja abivahendeid (maleprogramme seisude analüüsimiseks).
Kirimales rahvusvahelistel võistlustel leiab kasutamist ICCF-i numbriline notatsioon. Selle süsteemi töötas välja 1803. aastal Göttingeni Ülikooli professor J. W. D. Wildt. 
Kirimalereeglid on kehtestanud Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon (ICCF). Igale mängijale antakse partii mängimiseks 30–60 päeva kümne käigu kohta. Kui käikude edastamine toimub posti teel, siis lisatakse sellele kirja teeloleku aeg.
Kirimaleolümpiaid korraldatakse 1949. aastast ja maailmameistrivõistlusi 1949. aastast.
Mulksupudel

Mulksupudel ehk angster (ladinakeelsest sõnast "angustus" 'kitsas'), ka kutterolf (või "kuttrolf", "gutterolf", "guttrolf", "gluckerflasche"), on varauusaegne keeruka kujuga jooginõu veini joomiseks, millel on sibulakujuline alaosa ja mitmest omavahel põimunud väljavoolutorust moodustatud kitsas kael. Juua sai ainult lonksukaupa, valamisel tekitas mulksuvat heli.
Ajalugu.
Nõutüüp oli kasutusel juba hilisantiikaja Rooma riigis umbes 4. sajandil.
Enim oli mulksupudel levinud Saksamaal Kesk- ja Ülem-Reinimaal, samuti Põhja-Saksamaal. Kirjalikus allikas on seda esimest korda mainitud 1220. aasta paiku kõrge klaasist anumana, kust veini juuakse, Wolfram von Eschenbachi eeposes "Willehalm":
"wir sulen trinken manegez kunnen,"&lt;br&gt;
"und in die clâren brunnen"&lt;br&gt;
"hâhen guttrel von glase,"&lt;br&gt;
"dâ grüener klê und ander wase"&lt;br&gt;
14. sajandist kohtab mulksupudelit ka Prantsusmaal, samuti tegid neid 16. ja 17. sajandil Veneetsia klaasimeistrid. Siiski saavutas nõu oma populaarsuse tipu Saksamaal ja arhiiviallika teatel on neid 1409. aasta paiku lausa masstoodetud Spessartis. Kasutati 17. sajandini.
Üks mulksupudeli tänapäevane koopia on eksponeeritud Tartu Linnamuuseumis. Arheoloogiline leid, mulksupudeli murdunud kael, on sama muuseumi kogus numbri all TM A 45: 1589, üks uurija on seda nimetanud toruliseks kaelakaunistuseks.
Lora Jakovleva

Lora Grigorjevna Jakovleva (vene keeles Лора Григорьевна Яковлева; 21. aprill 1932 Perm – 3. veebruar 2022) oli vene kirimaletaja, kirimale naiste suurmeister (1997). 
Jakovleva tuli esimesel neljal kirimale naiste maailmameistrivõistlustel esinelikusse. Ta võitis kuldmedali 2. MM-il (1972–1977). Pronksmedali sai ta 1. MM-il (1968–1972) ja 3. MM-il (1978–1984). Neljandal kirimale naiste MM-il (1984–1992) jäi ta neljandaks. 
Ta võitis Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus teisel naiste kirimaleolümpial (1980–1986) kuldmedali (mängis teisel laual). 
Jakovleva sai ICCF-ilt 1977. aastal seoses naiste maailmameistriks tulekuga kirimale rahvusvahelise meistri nimetuse. Kui 1996. aastal võeti kasutusele kirimale naiste suurmeistri nimetus, oli ta esimesi, kellele see 1997. aastal anti.
Peeker

Peeker on pealt laieneva kujuga karikast väiksem ilma jalata jooginõu. Võib olla metallist, keraamiline või klaasist. Erinevalt kruusist ilma kõrvata.
Keskaegsed klaaspeekritüübid, mille fragmente on leitud ka Eesti linnade arheoloogilises materjalis, on emailmaalingutega klaaspeekrid, röömeri eelkäijad nupp-peekrid nagu "Krautstrunk" ja "Berkemeyer", ribilised peekrid ja "Passglas"'id, nuipeekrid "Stangenglas" ja "Keulenglas", niitribipeekrid.
Papist tehtud peekrikujuline ühekordselt kasutatav nõu on papptops.
Jooginõu

Jooginõu on anum, milles serveeritakse ja millest juuakse jooke.
Jooginõusid võib jaotada kuju, materjali ja otstarbe alusel.
Kuju.
Jooginõu võib olla hoidmist abistava käepidemega ehk kõrvaga, nagu tass või kruus, või ilma kõrvata, nagu joogiklaas, pits, peeker, pokaal, piaal või karikas. Enamasti võimaldab jooginõu suurus seda inimesel mugavalt käes hoida.
Jooginõu võib olla laia suuavaga (kauss, tass) või kinnine (need on reeglina mõeldud ühtaegu jookide transpordiks, nagu õllepurk, välipudel või plasku; kinnine jooginõu on ka vanaaegne mulksupudel). Olemas on ka mitmesuguseid erilisi jooginõude vorme, nagu konjakipiip konjaki imemiseks klaasist või kataloonia veininõu "porró" (klaas- või savinõu valamisavaga ülal ja imemistoruga küljel).
Materjalid.
Oletatavad vanimad jooginõumaterjalid inimese enda pihkude järel on taimeosad, nagu lehed, puukoor või viljade kestad, või loomse päritoluga materjalidest merekarbid ning nahk, arvatavasti olid varakult kasutusel ka puidust õõnestatud nõud.
Keraamilised anumad, sealhulgas jooginõud, ilmuvad esmalt umbes 5000 a eKr Mesopotaamias (Eesti ala vanimad keraamilised söögi- ja jooginõud pärinevad nöörkeraamika kultuurist 3000. aasta paiku eKr). Metallide kasutuselevõtuga hakati ka nõusid tegema metallist, kuid enamasti olid need haruldased kultus- või luksusesemed. Juba pronksiajal kasutatakse ka sarvest tehtud joogisarve, mis näiteks Kaukaasias ning germaanlaste aladel levis laialt.
Läbi ajaloo ja kuni tänapäevani on suurem osa jooginõusid keraamilised (portselan, fajanss, kivikeraamika) või metallist (kuld, hõbe, tina, uushõbe, terasplekk vm). Alates Vana-Roomast on jooginõusid tehtud ka klaasist. Alates 20. sajandist ilmuvad uue jooginõude materjalina plastikud ja vedelikukindlaks muudetud papp.
Kiirtee põrgusse

"Kiirtee põrgusse" on esimene Eesti kinolevisse jõudnud täispikk kodumaine õudusfilm. 
Filmi keskmes on suure kiirtee lähedal asuvasse, vanadest lautadest ümber ehitatud suvemajja tööle tulnud vennad Markus ja Tom. Markuse hämmastav sarnasus kunagise talukoha surnud peremehega äratab piinatud hinged, kes on aastakümneid oodanud ühe koletu kuritöö paljastamist. Markuse keha kättesaamiseks on aga esialgu võimalik kasutada vaid tallu täiesti juhuslikult sattunud ja ülimalt kummaliselt käituvat Dorat. 
Osades Franz Malmsten juunior (Markus), Kersti Heinloo (Dora), Kristjan Kasearu (Tom), Brigitte Susanne Hunt, Oliver Kristman jt.
Filmi režissöör on Urmas E. Liiv, operaator Kristjan Jaak Nuudi ja helilooja Tiit Kikas. Filmi pikkus on 82 minutit.
Film kogus 2019. aastal 10 366 kinokülastust ja teenis ligi 62 000 eurot kassatulu.
Graie Alpid

Graie Alpid on (itaalia "Alpi Graie", prantsuse "Alpes grées") on mäestik Alpide lääneosas Prantsusmaa, Šveitsi ja Itaalia piiril.
Etümoloogia.
Nimi "Graie" tuleb keldi hõimu graiotseelide (ladina "Graioceli") nimest. Graiotseelid elasid antiikajal Mont Cenis mäekuru ja Viù oru ümbruses, neid on maininud Gallia sõja kirjelduses Julius Caesar.
Teiste allikate järgi pärineb nimi keldi sõnast "graig", mis tähendab kivi või kaljut ning mäe nimena kaljumägesid.
Geograafia.
Graie Alpid asuvad Prantsusmaal (Auvergne-Rhône-Alpes), Itaalias (Piemonte ja Aosta org) ning Šveitsis (Valais' lääneosa).
Tass

Tass on enamasti sangaga varustatud väiksem jooginõu. Võib olla põletatud savist, portselanist, klaasist vm. Kasutatakse kuumade jookide (tee, kohv, kakao jt) serveerimiseks, enamasti koos alustassiga.
BRELL

BRELL oli Eesti, Läti, Leedu, Venemaa ja Valgevene elektrisüsteemide juhtimise alane koostöö.
BRELL oli ühises ühendussüsteemis, mille koostööks sõlmiti 2001. aastal leping. Süsteemi- ja varustuskindlustuse tagamiseks olid riigid üksteisest sõltuvad, eelkõige Leedu ja Poolaga piirnev Kaliningradi oblast. 16. juulil 2024 allkirjastasid Balti süsteemihaldurid Elering, AST ja Litgrid ametliku teate BRELL lepingust väljaastumise kohta. 2025. aasta 8. veebruaril kell 9.09 lahkusid Balti riigid Venemaa ja Valgevenega ühisest sünkroonimispiirkonnast IPS/UPS ning 9. veebruaril kell 14.05 sünkroonisid oma elektrisüsteemi Mandri-Euroopa sünkroonimispiirkonnaga CESA. Varem oli plaanitud sünkroonida uue sagedusalaga 2025. aasta lõpus, kuid 2023. aastal lepiti kokku selle varasemaks toomine.
Uued ootused

"Uued ootused" on Ott Leplandi singel. Laulu viisi autorid on Ott Lepland, Jörgen Pakkas, Viljar Norman, Kristjan Mängel ja Raun Juurikas. Sõnade autor on Ott Lepland. Loo on produtseerinud Johannes Lõhmus.
Piaal

Piaal (pärsia keeles پیاله "piyāla") on enamasti savist, portselanist või fajansist keraamiline kausike või kõrvata tass, mida kasutatakse Kesk-Aasias ja sellega külgnevates maades tee joomiseks. Piaalid (jaapani keeles 茶碗 "chawan") on laialt levinud ka Ida-Aasias, näiteks teetseremoonial Jaapanis.
Kõik mis hea

"Kõik mis hea" on Ott Leplandi singel. Laulu viisi ja sõnade autor on Ott Lepland. Loo on produtseerinud Mo Hausler.
IV liiga 2018

IV liiga 2018 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga, IV liiga 2018. aasta hooaeg, mis jagunes kolme tsooni – ida/põhi, põhi/lääs ja lõuna.
IV liiga ida/põhi.
Mängutulemused.
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|4 : -2
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|4 : -2
Johannes Mets

Johannes Mets (17. detsember 1932 – 13. november 2013) oli eesti insener, Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
1957. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise eriala. 
1957. aastast töötas Mets Kullamaa masina-traktorijaamas mehaanikuna, seejärel töökoja juhatajana. 1959. aastast oli ta Türi Põllumajandustehnikumi õpetaja. Aastatel 1961–1973 oli Mets Eesti Põllumajandustehnika Paide Rajoonikoondise peainsener.
Tsiseleerimine

Tsiseleerimine (prantsuse keeles "ciseler" 'metalli nikerdama') on valatud, sepistatud või kohrutatud metalleseme pinna viimistlemine viili, uuritsa ja muude metallilõikeriistade abil.
Ülo Nõmm

Ülo Nõmm (15. juuli 1933 Virumaa – 26. juuli 2014) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Ta lõpetas 1951. aastal Rakvere Kohaliku Tööstuse Tehnikumi ja 1961. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli.
Aastatel 1951–1954 töötas ta Ambla Põllumajanduskoolis õpetajana. 
Tegevus ELKNÜ-s ja NLKP-s.
Aastatel 1971–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, IX ja X koosseisu saadik.
Templeuve-en-Pévèle'i kanton

Templeuve'i kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Templeuve-en-Pévèle.
See koosneb järgmistest valdadest:
Liidia Piirsalu

Liidia Piirsalu (2. detsember 1929 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 22. november 2009) oli eesti õpetaja.
Ta lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafia eriala diplomitööga "Geograafilise asendi käsitlemine välisriikide majandusgeograafias VIII klassis".
1951. aastast töötas ta Jõgeva Keskkoolis õpetajana, hiljem oli samas koolis õppealajuhataja. 1961. aastast töötas Jõgeva Rajooni TSN Täitevkomitee haridusosakonna inspektorina, 1962. aastast Rakvere Rajooni TSN Täitevkomitee haridusosakonna inspektorina. 1974. aastast oli ta Rakvere I Keskkooli direktori asetäitja õppe- ja kasvatustöö alal.
Aastatel 1980–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu saadik, haridus- ja kultuurikomisjoni esimehe asetäitja.
Pärast Eesti iseseisvuse taastamist oli ta Lääne-Viru maakonna koolinõunik, hiljem Lääne-Viru maavalitsuse haridusosakonna inspektor.
Tourcoingi 1. kanton

Tourcoingi 1. kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Tourcoing.
See koosneb järgmistest valdadest:
Tourcoingi 2. kanton

Tourcoingi 2. kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Tourcoing.
See koosneb järgmistest valdadest:
Valenciennesi kanton

Valenciennesi kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Valenciennes.
See koosneb järgmistest valdadest:
Villeneuve-d'Ascqi kanton

Villeneuve-d'Ascqi kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Villeneuve-d'Ascq.
See koosneb järgmistest valdadest:
Wormhouti kanton

Wormhouti kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Wormhout.
See koosneb järgmistest valdadest:
Sandton

Sandton on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis, kuulub halduslikult Johannesburgi linnaringkonna alla.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas seal 222 415 elanikku.
Pärast apartheidi lõppu 1990. aastatel kolis enamik panku ja suurkorporatsioone kasvava kuritegevusega Johannesburgi kesklinnast Sandtoni, mille tõttu on seda kutsutud "uueks Johannesburgiks".
Nimi on kombineeritud kahest ümbruskonna äärelinna, Sandowni ja Bryanstoni nimest.
Sandton on Aafrika mandri rikkaim ärikvartal. Sandtonis asuvad ostukeskus Sandton City ja Gautraini metroo tähtis sõlmpunkt.
Tuntuim vaatamisväärsus on keskuses asuv Nelson Mandela pronkskuju.
Löjöpi keel

Löjöpi keel on Vanuatus Ureparapara saarel räägitav keel, mis kuulub Põhja-Vanuatu keelte hulka.
Keelt räägib umbes 240 inimest.
Löjöpi keeles on 11 vokaalfoneemi ja 1 diftong.
Sabie jõgi

Sabie jõgi on jõgi Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo- ja Mpumalanga provintsis. Sabie jõgi on Komati jõe lisajõgi.
Jõgi on nime saanud Sabie linna järgi.
Sabie jõgi voolab läbi Krügeri rahvuspargi territooriumilt.
Chalermpol Malakham

 
Chalermpol Malakham (tai keeles เฉลิมพล มาลาคำ; sündinud 10. oktoober 1962) on tai laulja ja näitleja.
Aldur Pitk

Aldur Pitk (22. aprill 1939 – 8. detsember 1987) oli eesti kalandustegelane, majandijuht ja Eesti NSV rahvasaadik.
1959. aastal lõpetas ta Tallinna Kalatööstuse Tehnikumi.
1978. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna ehituse ökonoomika ja organiseerimise eriala kiitusega. 
1954. aastast töötas ta Kingissepa rajooni Murrangu kolhoosis kalurina. 1959. aastast töötas madrusena Eesti Kalatööndusliku Ekspeditsiooni Baasis, samal aastal hiljem sai temast Hiiumaa Kalakombinaadi püügimeister, seejärel vaneminsener ja direktori asetäitja püügi alal. Aastatel 1961–1964 oli ta kalurikolhoosi Hiiu Kalur insener. Aastatel 1964–1973 oli ta kalurikolhoosi Saare Kalur peainsener, 1973. aastast Saare Kaluri juhatuse esimees.
Aastatel 1980–1987 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.
Sulliwan Unplugged

Sulliwan Unplugged on 1990. aastal loodud akustilise roki ansambel. Ansambli asutajaliikmed olid Sulev Müürsepp (Sulliwan), Margus "Maku" Kulden ja Margus Ristmets (Clint), kes olid varem mänginud Tallinna 61. Keskkooli ansamblist välja kasvanud ansamblites Zen ja Spanish Castle. Esimesed kontserdid anti Nõmme Kultuurimaja küljes asuvas suvekohvikus. Peagi lisati ansamblisse basskitarr, mida mängis samuti Pääsküla kooliansamblist pärit Martti Mikk (B.O.A.). 
1994. aastal andis ansambel Fugata Recordsi all välja kasseti näol helikandja "Broken Rose". Esineti peamiselt Tallinna pubides ja klubides. Tuntumad lood olid ööklubi Bonnie &amp; Clyde tellimusena tehtud kaver "The Ballad of Bonnie and Clyde" ja Metallica "Enter Sandman". Mõlemad olid edukad raadio Kuku edetabelisaates "Tagumine paar välja". 
Kohe pärast "Broken Rose" ilmumist liitus Sulliwan Unpluggediga varem ansamblites Velikije Luki ja Jim Arrow &amp; The Anachrones trumme mänginud Kristjan Mäeots (Kotkas). 1995. aastal anti Fugata Recordsi all välja teine kassett "Fantasies". Kõige tuntum lugu "Men's Song" oli telesaate "Seitse vaprat" edetabelis järjest 9 nädalat. Lisaks pubimängudele anti kontserte ja esineti festivalidel. Festivalide hulgas olid Pühajärve Beach Party, Tartu Levimuusikapäevad, Rock Summer jt. 
1999. aastal lahkus ansamblist laulja Margus Kulden (Maku) ning mõne aasta pärast ka bassimees Martti Mikk (B.O.A.). Edaspidi esineti enamasti ööklubides erinevate muusikutega. 
2019. aasta mais kogunes Sulliwan uuesti selleks, et edaspidi tegutseda ainult kontsertansamblina. Basskitarri mängib ansamblitest Magnetic Band, Muusik Seif, Singer Vinger ja Kolumbus Kris tuttav Jaanus Raudkats. Esimene esinemine pärast uut kokkutulemist oli Gunnar Grapsi mälestuskontsert 22. november 2019. 
2022. aasta sügisel vahetas ansambel trummarit. Uueks Sulliwan Unpluggedi trummariks on varem ansamblitest Beergrass ja Meie Mees pärit Toomas Pae ehk Törlep. 
Törlepi esimene ülesastumine Sulliwan Unpluggedi koosseisus toimus 19. oktoobril ETV saates "Terevisioon" singli "Põletav elu" esmaettekandel.
Battlefield V

"Battlefield V" on FPS-videomäng, mille töötas välja EA DICE ja tõi turule Electronic Arts. "Battlefield V" on sarja 16. osa. 
Mäng anti välja süsteemidele Microsoft Windows, PlayStation 4 ja Xbox One 20. novembril 2018. Eriversiooni "Deluxe Edition" ostjad said mängule ligipääsu 15. novembril 2018 ning teenuse Origin Access Premium tellijad said mängu arvutile 9. novembril 2018. "Battlefield V" tegevus toimub II maailmasõjas ning see on temaatiline järg I maailmasõjal põhinevale mängule "Battlefield 1".
Väljalaskeelsed reaktsioonid mängule olid kahetised, fännid kritiseerisid mängu treileris esinevaid ajaloolisi ebatäpsusi ning naissõdurite lisamist mängu. Pärast välja laskmist sai "Battlefield V" kriitikutelt peamiselt häid hinnanguid, kiideti head mängitavust, kuid laideti õhukest sisu ning vähest uudsust. Väljaandmisaasta lõpuks õnnestus seda müüa 7,3 miljonit eksemplari, mis valmistas turustajatele pettumuse.
Euroopa meistrivõistlused kirimales

Euroopa meistrivõistlused kirimales (inglise keeles "European Correspondence Chess Championship") on Euroopa meistrivõistlused kirimales. Nende võitjast saab Euroopa meister kirimales.
Aastatel 1963–2019 on korraldatud kokku 71 kirimale EM-i. Esimesed ametlikud Euroopa kirimale meistrivõistlused peeti aastatel 1963–1965. Euroopa meistriks tuli toona Saksa DV esindaja Werner Stern, kes sai hiljem ka seitsmendaks kirimale Euroopa meistriks (turniir peeti 1970–1974). Stern sai suurmeistri nimetuse ICCF-ilt alles 2009. aastal. 
Leedulastest on Euroopa meistriks tulnud Vladas Gefenas (turniir peeti 1982–1988), Gediminas Rastenis (1983–1989), Ričardas Žitkus (1987–1993), Valentinas Normantas (1987–1994) ja Alius Mikėnas (1994–1998); lätlastest Jānis Vitomskis (1984–1990).
Naismaletajad kirimale EM-il.
Naistest on pääsenud mängima kirimale EM-i finaalturniirile mõni üksik. Neist edukaim oli Läti maletaja Olita Rause, kes võitis 45. EM-il (1991–1995) hõbemedali. Eesti maletaja Svetlana Zainetdinova tuli 65. EM-il (2008–2009) seitsmendaks.
Junckeri komisjon

Junckeri komisjon oli Euroopa Komisjoni kuues koosseis, mis oli ametis 1. novembrist 2014 kuni 30. novembrini 2019. Selle president oli Jean-Claude Juncker, kes juhatas 27 volinikust koosnevat kabinetti (üks volinik igast Euroopa Liidu liikmesriigist, välja arvatud Luksemburg, mille esindaja oli Juncker). Jean-Claude Juncker valiti Euroopa Komisjoni presidendiks 2014. aastal ja temast sai sama aasta sügisel José Manuel Barroso mantlipärija. 
Junckeri komisjoni järel alustas 1. detsembril 2019 tööd von der Leyeni esimene komisjon.
Valimine.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris Juncker Euroopa Rahvapartei kandidaadina Euroopa Komisjoni presidendi ametikohale. Euroopa Rahvapartei sai Euroopa Parlamendis enamuse (fraktsioonina Euroopa Rahvapartei / Euroopa Demokraadid) ja sama aasta 27. juunil nimetas Euroopa Ülemkogu Jean-Claude Junckeri Euroopa Komisjoni presidendi ametikohale. Euroopa Parlament kinnitas Junckeri Euroopa Komisjoni uueks presidendiks 15. juulil 2014. 22. oktoobril 2014 kiitis Euroopa Parlament Junckeri komisjoni tervikuna heaks ja Euroopa Ülemkogu 23.–24. oktoobri istungil määras nõukogu uue komisjoni ametisse. Sama aasta 1. novembril astus Junckeri komisjon ametlikult ametisse. Juncker esitas oma ametiajal kümnest punktist koosneva tegevuskava, mis keskendus töökohtadele ja kasvule.
Volinikud.
Junckeri komisjoni volinike kolleegiumi koosseis ametiaja lõpul.
Värvide seletus:
Endised volinikud.
Värvide seletus:
Presidendi kabinet.
Presidendi kabinet toetab komisjoni presidenti ja sellel on keskne roll Euroopa Komisjoni töö koordineerimisel. President Junckeri kabinetti juhtis aastail 2014–2018 Martin Selmayr, keda on kirjeldatud kui Euroopa Liidu ajaloo võimsaimat kabinetiülemat, ning seejärel Clara Martinez Alberola.
Projektimeeskonnad.
Juncker oli esimene Euroopa Komisjoni president, kes koondas komisjoni liikmed erinevate valdkondade alla. Neid "klastreid" tunti projektimeeskondadena ja neist igaühte juhtis üks asepresident. Iga meeskond koosnes nii tuumikliikmetest kui ka liikmetest, kelle tegevusvaldkond koondus vajadusel vastava teema alla. Asepresidendid Timmermans ja Georgieva vastutasid kõigi volinike eest. Ülejäänud projektimeeskonnad ning neid juhtinud volinikud:
Eesti Kirimaleühing

Eesti Kirimaleühing (lühend EKMÜ) on spordialaliit, mis juhib kirimale kui spordiala tegevust Eestis. Kirimaleühing on klubide ühendus.
Eesti Kirimaleühing asutati 1992. aastal. Eesti Kirimaleühing on Rahvusvahelise Kirimaleföderatsiooni (ICCF) ja Eesti Olümpiakomitee liige.
Aastatel 1992–2012 oli Eesti Kirimaleühingu president Lembit Vahesaar ja 2012–2016 suurmeister Tõnu Tiits. Kirimaleühingu asepresident on 1992. aastast Ervin Liebert. 
Eesti Kirimaleühingu juhatuses on kaks liiget: Merike Rõtova ja Ervin Liebert.
Kirimaleühingu auliikmeid: Tõnu Õim (1992), Hans Tomson (2010), Lembit Vahesaar (2012), Ervin Liebert (2014).
Ervin Liebert

Ervin Liebert (sündinud 26. detsembril 1939 Tallinnas) on eesti kirimaletaja, tõstja, tõste- ja maletreener, kirimale rahvusvaheline seeniormeister (2007). 
Ta lõpetas 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja 1973. aastal sama ülikooli inglise filoloogina. Valdab vabalt inglise, saksa, rootsi, vene ja soome keelt.
Tõstesport ja kulturism.
Liebert tuli tõstespordis 1962. aastal poolraske- (90 kg) ja 1964. aastal raskekaalus (110 kg) Eesti meistriks. Parandas 19 korda (sh raskekaalus 15 korda) Eesti rekordit. Sai 1963. aastal NSV Liidu meistersportlaseks. Samal aastal saavutas isiklikuks tippmargiks kolmevõistluses 442,5 kg (142,5 + 120 + 180). Ta töötas aastatel 1964–1985 tõstetreenerina.
Ta oli Eesti esimesi kulturiste. Aastatel 1979–1992 oli ta Tallinna Atleetvõimlemise Klubi president ja treener. Ajal, kui kulturism oli NSV Liidus veel põlu all, koostas ta esimesed eestikeelsed õpperaamatud.
Male.
Liebert on 1992. aastast Eesti Kirimaleühingu asepresident. Ta võttis delegaadina osa ICCF-i kongressidest. 1985. aastast tegutseb ta noorte maletreenerina. Tema õpilasi on olnud Riho Liiva ja Mai Narva. 2009. aastal sai ta maletreeneri V kutsetaseme ja 2016. aastal meistertreeneri kutsetaseme males. 
Kirimalega alustas ta 1973. aastal. Ta on kolmekordne Eesti kirimalemeister, Eesti kirimalemeistrivõistlustelt on ta võitnud eri aastatel kokku 10 medalit.
Liebert pääses mängima 66. Euroopa kirimale meistrivõistluste finaalturniirile (2008–2009), kus sai kuuenda koha. Ta kuulus 17. kirimaleolümpia finaalturniiril (2009–2012) seitsmenda koha saanud Eesti meeskonna koosseisu (mängis viiendal laual). 
Ta sai ICCF-ilt 2002. aastal kirimale rahvusvahelise meistri ja 2007. aastal kirimale rahvusvahelise seeniormeistri nimetuse.
Sporditegelasena.
Aastatel 1975–1985 kuulus ta Eesti NSV Tõstespordiföderatsiooni presiidiumi.
Ta on 1992. aastast Eesti Kirimaleühingu asepresident ja oli aastatel 2011–2019 Eesti Maleliidu juhatuse liige.
Elle Vunder

Elle Vunder (sündinud 30. novembril 1939) on eesti etnoloog. Elle Vunder on esimene etnoloogiaprofessor taasiseseisvunud Eestis, etnoloogiateaduse metodoloogiline uuendaja ning moodsale etnoloogiõppele aluse panija Tartu Ülikoolis.
Elulugu ja haridus.
Elle Vunderi (neiuna Veinimäe) sünnikodu oli Tartus, ent puhkenud Teise maailmasõja ajal viidi ta elama vanavanemate juurde Peipsi ääres asuvasse Mehikoormasse, kus tema koolitee algas kohalikus Piirioja algkoolis. Tartusse naasnuna õppis ta Tartu Õpetajate Instituudi harjutuskoolis ning seejärel Tartu I keskkoolis (ehk Hugo Treffneri gümnaasiumis). Keskkooli lõpetamise järel püüdis Elle Vunder kolmel aastal astuda Tartu Riiklikku Ülikooli, ent poliitilistel põhjustel lükati tema sisseastumisavaldused tagasi. Kuna samal ajal töötas ta Tartu nahajalatsikombinaadis, võeti ta 1961. aastal viimaks töölisnoorena ülikooli vastu. Inspireerituna Jüri Linnuse loengutest valis Elle Vunder oma peaerialaks etnograafia. 1966. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo ja etnograafia erialal.
Teadustöö.
Elle Vunder on töötanud Eesti NSV Riiklikus Etnograafiamuuseumis teadurina (1965–1968), Eesti NSV TA Ajaloo Instituudis aspirandi ja vanemteadurina (1968–1971 ja 1988–1994) ning Eesti Vabaõhumuuseumis teadusdirektorina (1971–1988), kus tema eestvedamisel alustas ilmumist teadusartiklite kogumik "Suitsutare". 1986. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja „Eesti rahvapärane taimornament tikandis. Ajalooline areng ja lokaalsed eripärad” Minskis, Valgevene NSV TA kunstiteaduse, etnograafia ja folkloori instituudis. Alates 1989. töötas ta ka lektorina Tartu ülikoolis, õpetades etnograafiat eesti ajaloo kateedris. 1994. aastal valiti Elle Vunder 1992. aastal asutatud Tartu ülikooli ajaloo osakonna etnoloogia õppetooli esimeseks korraliseks professoriks, kus ta töötas kuni emeriteerumiseni 2004. aastal.
Elle Vunderi peamiseks uurimisvaldkonnaks on rahvapärase tekstiilikunsti ning rahvarõivaste muutumisprotsessid. Ta on keskendunud muuhulgas käsitöömeistrite individuaalse panuse välja selgitamisele kohaliku käsitöötraditsiooni kujunemises (esmajoones rahvapärase ornamentikas) ning näidanud, kuidas rahvapärased mustrid olid pidevas dialoogis oma ajastu trükimeediaga. Lisaks sellele on Vunder avaldanud artikleid kultuurimuutustest, siirdeühiskonna argielust, museoloogiast ning Eesti etnoloogiateaduse ajaloost, kokku enam kui 50 teaduspublikatsiooni, neist 11 monograafiad või nende osad.
August Saaremägi

August Saaremägi (7. veebruar 1921 Pärnu – 10. märts 1986 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, Eesti NSV parteitegelane ja rahvasaadik.
Ta lõpetas 1957. aastal NLKP Keskkomitee juures asuva Kõrgema Parteikooli.
1940. aastast töötas arveametnikuna kindlustusseltsis, seejärel Haapsalu Linna Täitevkomitee kommunaalmajandusosakonna vanemraamatupidajana. 
Teise maailmasõja ajal teenis Punaarmees Eesti laskurkorpuses. 1946. aastast oli ta ajalehe Noorte Hääl kirjanduslik kaastööline, hiljem sama ajalehe vastutav sekretär. 1948. aastast oli ta NLKP liige. Aastatel 1951–1955 töötas EKP Keskkomitees, esmalt propaganda- ja agitatsiooniosakonna ajakirjanduse ja kirjastuste sektori juhatajana, hiljem propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja asetäitjana. Aastatel 1955–1981 oli ta ajalehe Rahva Hääl toimetaja ja peatoimetaja. 1981. aastast oli ta personaalpensionär.
Aastatel 1959–1981 oli ta Eesti NSV Ajakirjanike Liidu esimees, 1960. aastast ka NSV Liidu Ajakirjanike Liidu juhatuse sekretär.
Aastatel 1959–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu V, VI, VII, VIII, IX ja X koosseisu saadik. Ta juhtis aastaid Eesti NSV Ülemnõukogu väliskomisjoni.
Aastatel 1956–1981 oli ta EKP Keskkomitee liige, 1956–1964 EKP Keskkomitee büroo liikmekandidaat.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Abancourt (Nord)

Abancourt [abɑ̃kuʁ] on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis.
Iwo Jima lahing

Iwo Jima lahing oli 19. veebruarist kuni 26. märtsini 1945 toimunud II maailmasõja lahing, mille vältel ründasid Ameerika Ühendriikide merejalavägi ja merevägi Jaapani vägede käes olnud Iwo Jimat ning hõivasid selle. Viis nädalat kestnud lahing oli üks II maailmasõja Vaikse ookeani sõjategevuse verisemaid ja ägedamaid lahinguid.
Jaapani väed olid saare põhjalikult kindlustanud punkrite, tunnelite ja peidetud suurtükipositsioonide võrgustikuga. USA vägedel oli seevastu hea suurtükivõimekus ja kontroll saare õhuruumi üle.
Jaapan kaotas lahingus kolm korda rohkem sõdureid kui Ameerika Ühendriigid, kuid Ameerika kaotuste koguarv (hukkunud ja haavatud) ületas Jaapani omi, mis oli Vaikse ookeani sõjategevuses haruldane. Saart kaitsnud 21 000 Jaapani sõdurist võeti vangi ainult 216 ning ülejäänutest enamik hukkus lahingus. Arvatavalt umbes 3000 jaapanlast jätkasid pärast lahingut sissisõda ning surid saadud vigastustesse või andsid nädalaid hiljem alla.
Hoolimata verisest võitlusest oli Ameerika vägede võit kindel juba enne lahingut, sest neil oli suur ülekaal ja kontroll õhuruumi üle. Saart kaitsnud Jaapani vägedel polnud võimalik taganeda ega saarele lisajõudusid ja varustust tuua. 
Lahingu ajal tegi sõjafotograaf Joe Rosenthal foto "Raising the Flag on Iwo Jima", mis on üks tuntumaid II maailmasõja fotosid.
Kurese Pakamäe linnusasula

Kurese Pakamägi on muinasaegne kindlustatud asula Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kuresel.
Kirjeldus.
Muistne kindlustus asub Pakamäe nimelisel Biohermsel paekõvikul. 22 m läbimõõduga õue ümbritseb kolmest küljest ligemale 5 m laiune ja 0,8 kuni 0,9 m kõrgune, raudkividest ja mullast vall. Idapoolset külge, kus vall puudub, kaitses järsk looduslik nõlv.
Arheoloogilised kaevamised.
Arheoloogilistel kaevamistel, mille viis läbi Mati Mandel 2015. aasta juulis, sai selgemaks, et tegemist oli tugevamalt kindlustatud asulaga, mis kuulus tõenäoliselt ainult ühele majapidamisele. On ka tõenäoline, et kindlustatud asula võis kuuluda ülikule või lihtsalt rikkale perekonnale. Esialgse dateeringu järgi elati kindlustatud asulas keskmisel pronksiajal.
Ringkond (Prantsusmaa)

 "Linnad Pariis, Lyon ja Marseille on jaotatud linnaringkondadeks, mitte segi ajada selle artikli ringkondadega."
Ringkond ("arrondissement", [aʁɔ̃dismɑ̃|]) on Prantsusmaa haldusjaotuse tasand, mis üldiselt vastab alamprefekti kontrollitavale territooriumile. Aastal 2019 oli 101 Prantsusmaa departemangu jaotatud 332 ringkonnaks (sealhulgas 12 ülemere).
Ringkonna keskust nimetatakse alamprefektuuriks. Kui ringkond sisaldab departemangu prefektuuri (keskust), on see prefektuur ringkonna keskus, toimides nii prefektuuri kui ka alamprefektuurina. Ringkonnad jagunevad edasi kantoniteks ja valdadeks.
Roll ja haldus.
Ringkonna haldamine on antud alamprefektile "(sous-préfet)", kes abistab departemangu prefekti "(préfet)".
Erinevalt Prantsusmaa piirkondadest, departemangudest ja valdadest ei ole ringkondadel avalikus õiguses juriidilise isiku staatust. Lisaks ei juhi neid erinevalt teistest haldusjaotustest valitud ametnikud, vaid poliitilised ametnikud, Prantsusmaa presidendi nimetatud ametnikud.
Ajalugu.
Ringkonnad loodi pärast Prantsuse revolutsiooni "Loi du 28 pluviôse" poolt revolutsioonikalendri VIII aastal (17. veebruaril 1800). Prantsuse ajaloo teatavatel perioodidel on nad osalenud seadusandlikel valimistel, eriti Kolmanda vabariigi ajal. Aastal 1926 keelustas valitsus 106 ringkonda. Ehkki väideti, et eesmärk on saavutada eelarve kokkuhoid, pidasid mõned poliitilised analüütikud tulemusi valimismanipulatsiooniks. Mõned nendest keelustatud ringkondadest taastati aastal 1942.
Statistikat.
Enamikus departemangudes on ainult kolm või neli ringkonda. Pariisi ja Belforti departemangudes on ainult üks, samas Pas-de-Calais' departemangus on seitse. Mayotte'il ei ole ühtegi.
Namonuito keel

Namonuito keel on Mikroneesia keelte hulka kuuluv keel, mida räägitakse Namonuito atollil, Mikroneesias. 
Namonuito keelt räägib umbes 940 inimest.
Eliittreener

Eliittreener on Eestis alates 2013. aastast treeneri kõrgeim kutsetase.
Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kolm kõrgemat nendest on vanemtreener, meistertreener ja eliittreener. 
Eliittreeneri kutsetaset annab treeneritele Eesti Olümpiakomitees moodustatud EOK treenerite kutsekomisjon.
2019. aasta oktoobri seisuga on Eestis vaid viis tegutsevat treenerit, kes on saanud eliittreeneri kutsetaseme:
Kutsekomisjoni antud kutsetase on neile kõigile antud tähtajatu kehtivusajaga.
Välislingid.
Meistertreener

Meistertreener on Eestis alates 2013. aastast treeneri kutsetase.
Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kaks kõrgemat nendest on meistertreener ja eliittreener. 
Meistertreeneri kutsetaseme annab treenerile Eesti Olümpiakomitee koostöös spordialaliiduga moodustatud kutsekomisjon. 
2019. aasta oktoobri seisuga on Eestis treenerite seas 206 meistertreenerit.
Kutsekomisjoni antud kutsetase on valdavalt ajalise kehtivuspiiranguga (nelja-aastase kehtivusajaga). Vähemal määral on neid treenereid, kellele on antud meistertreeneri kutsetase tähtajatu kehtivusajaga (teiste seas Tatjana Jaanson, Anna Levandi, Henn Põlluste, Jaak Salumets, Jaak Uudmäe, Anatoli Šmigun ja Tõnu Truus).
Digitaalne ühtne turg

Digitaalne ühtne turg (inglise keeles "Digital Single Market") on Euroopa ühtse turu poliitika, mis hõlmab digitaalset turundust, e-kaubandust ja telekommunikatsiooni.
Digitaalse ühtse turu mõtte sõnastas 2015. aasta mais Junckeri komisjon. Esialgu vastutas digitaalse ühtse turu eest Euroopa Komisjoni asepresident Andrus Ansip, kuid pärast tema valimist Euroopa Parlamenti vastutas selle eest Junckeri komisjoni liige Maroš Šefčovič.
Digitaalse ühtse turu üks eesmärke oli parandada ettevõtete võimalusi rahvusvahelise kaubanduse rakendamisel Euroopa Liidus. Enne seda müüs ainult 7% väikestest ja keskmise suurusega ettevõtetest riikidevahelisi kaupu või teenuseid. 
Junckeri komisjoni eesmärk oli luua selline turg, kus oleks tagatud kaupade, isikute, teenuste, kapitali ja andmete vaba liikumine ning kus Euroopa Liidu kodanikud ja ettevõtjad saaksid sõltumata rahvusest või asukohariigist sujuvalt ja õiglastel tingimustel osta või müüa kaupu ja teenuseid internetist. Samuti sooviti pakkuda uusi võimalusi idufirmadele ja tagada, et pärast digitaalse ühtse turu projekti lõpuleviimist oleks Euroopa maailmas e-majanduse valdkonnas juhtkohal.
Strateegia.
Digitaalne ühtne turg on osa ELi programmist "Digital Agenda for Europe 2020", mis on omakorda üks Euroopa Komisjoni algatusel 2010. aastal pakutud strateegia "Euroopa 2020". ELi digitaalse ühtse turu strateegia on määratud Euroopa Komisjoni strateegias.
Euroopa Komisjoni strateegia hõlmab kolme peamist valdkonda ehk sammast:
Need valdkonnad keskenduvad sellistele aspektidele nagu ELi autoriõiguse seaduse ümberkujundus, audiovisuaalse meedia eeskirjade ülevaatus, geoblokeerimine, välismaise kauba müük, ELi telekommunikatsioonieeskirjade uuendus, digitaalsete teenuste isikuandmete töötlemine ja andmepõhise majanduse rada. See strateegia kutsuti ellu ELi autoriõiguse direktiivi heakskiitmise ja kasutuselevõtuga.
Rändlusteenuse tasud ELis.
Rändlusteenused olid enamikule Euroopa elanikest aastaid probleemiks, eriti reisil olles, kus andmesidet sooviti kasutada suuremas mahus. Alates 2017. aasta 15. juunist saavad ELi liikmesriikide kodanikud reisida ilma rändlusteenuse tasudeta. 
Reisil olles makstakse kõnede, SMSide ja andmesidemahu eest täpselt nii, nagu koduriigis. Piiramatu mahuga lepingus kehtivad need tingimused ka välismaal viibides ja rändlusteenust kasutades. Teenusepakkuja saab lisatasu küsida kahel viisil:
Väärtus.
Euroopa digitaalsest ühtsest turust saaks internetipõhiste ettevõtete jaoks üks suurima väärtusega turgudest. Aastal 2016 ostsid ELi tarbijad internetis kaupu peaaegu 500 miljandi euro eest, sh Suurbritannia ostlejate osa oli sellest hinnanguliselt 153 miljardit eurot. Samal aastal kulutasid Ameerika Ühendriikide kodanikud internetiostudele aga 363 miljardit eurot. Eeldati, et digitaalse ühtse turu eduka toimimise tõttu võiks see summa Euroopas 2020. aastaks kahekordistuda. 
Junckeri komisjoni andmetel toob hästitoimiv digitaalne ühtne turg Euroopa Liidu majandusse aastas 415 miljardit eurot ja aitab luua sadu tuhandeid uusi töökohti.
Lobri

Lobri on mineraalainete poolvedel toorsegu (lubjakivilobri, savilobri), mida kasutatakse keraamikas ja tsemendi valmistamisel.
Lobri kasutamine keraamikas.
Lobri on keraamikas kasutatavatest savimassidest vedelaim. See valmistatakse veega segatud savist. Lobrit kasutatakse angoobina, esemete valamiseks kipsvormides ja siduva ainena põletamata savist detailide ühendamiseks.
Lobri kasutamine tsemenditööstuses.
Lubjakivi peenendatakse esmalt lõugpurustiga ja seejärel haamerpurustiga. Lubjakivilobri valmistatakse neljas kahekambrilises kuulveskis. Veskisse antakse samaaegselt lubjakivi ja vesi. Savilobri valmib kahes savikarusellis savi segamisel veega. Pärast analüüside tegemist lisatakse lubjakivilobrile teatud kogus savilobri. Tulemuseks saadakse ahjus põletamiseks sobiv lobrisegu, millest põletatakse tsemendiklinker ning sellest jahvatatakse tsement.
Maletreener

Maletreener on sporditreener, maletajaid kutseliselt ette valmistav ja õpetav inimene.
Maletreeneri töö võib hõlmata algajate ettevalmistust, edasijõudnud maletajate treenimist või tippmaletajate abistamist tähtsamate malevõistluste eel ja selle käigus (konkreetsete vastasmängijate partiide analüüsimisel).
Maletreeneri tegevuse eest annab Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) erinevaid nimetusi. Kolm kõrgemat nendest on FIDE instruktor, FIDE treener ja FIDE vanemtreener.
Eestis.
Eestis annavad maletreeneri kutse Eesti Olümpiakomitee koostöös Eesti Maleliiduga moodustatud kutsekomisjon. Aastatel 2006–2013 kehtinud kutsekvalifikatsioonisüsteemis oli viis taset, kusjuures V kutsetase oli kõrgeim. Ainsa maletreenerina oli V kutsetaseme saanud Tõnu Truus, kes sai kõrghariduse Moskva Kehakultuuri Instituudist maletreeneri erialal ja kelle tuntuim õpilane on MM-i pretendentide turniiril mänginud Jaan Ehlvest. Truus sai 1983. aastal NSV Liidu kõrgema kategooria treeneriks ja 1987. aastal Eesti NSV teeneliseks treeneriks.
Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kolm kõrgemat nendest on vanemtreener, meistertreener ja eliittreener. 
2019. aasta oktoobri seisuga on Eesti maletreenerite seas kuus vanemtreenerit ja neli meistertreenerit. Eliittreeneri kutsetasemega maletreenerid Eestis ei ole. Kutsekomisjoni antud kutsetase on tavajuhul ajalise kehtivuspiiranguga (nelja-aastase kehtivusajaga). Maletreeneritest on ainsana meistertreeneri kutsetaseme tähtajatu kehtivusajaga saanud Tõnu Truus (2014).
FIDE vanemtreener

FIDE vanemtreener (inglise keeles "FIDE Senior Trainer") on males maletreeneri tegevuse eest antav kõrgeim nimetus.
Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). Nõuded FIDE vanemtreeneri nimetuse saamiseks on kõrgemad kui FIDE treeneri nimetuse saamiseks. FIDE vanemtreeneri nimetus on eluaegne. 
FIDE vanemtreeneri nimetuse saamisele võib pretendeerida kõrgema järgu maletaja (vähemalt rahvusvaheline meister), kelle maksimaalne ELO-reiting on olnud vähemalt 2450, kellel on 10 aastat maletreeneri staaži ja kes on täitnud vähemalt ühe alltoodud juhtudest:
Lisaks eeltoodule nõutakse FIDE vanemtreeneri kandidaadilt vähemalt ühe võõrkeele valdamist FIDE ametlikest keelte hulgast (araabia, inglise, prantsuse, saksa, hispaania, portugali ja vene keel). 
FIDE vanemtreenereid.
2019. aasta oktoobri seisuga on FIDE andmebaasides kirjas 225 maletreenerit, kes on saanud FIDE vanemtreeneri nimetuse. Nende seas on 169 rahvusvahelist suurmeistrit. 
Enim FIDE vanemtreenereid on Venemaal (35). Ukrainas on neid 15, Iisraelis 12 ja Ameerika Ühendriikides 12. 
FIDE vanemtreenerid Baltimaades.
Ainsana Eesti treeneritest on nimetuse saanud suurmeister Mihhail Rõtšagov, kes sai 1997. aastal Hispaania suurmeistri Alexéi Shírovi (PCA maailmameistrivõistluste tiitlipretendent 1998. aastal) treeneriks. Aastatel 2003–2006 oli Rõtšagov Leedu suurmeistri Viktorija Čmilytė treener. Čmilytė tuli 2003. aastal Euroopa naiste meistriks ja sai 2006. aastal naiste MM-i turniiri poolfinalistiks.
Annika Saarikko

Annika Virpi Irene Saarikko (sündinud 10. novembril 1983 Oripääl) on Soome poliitik, ta kuulub Keskerakonda. Ta oli 10. juulist 2017 kuni 6. juunini 2019 Soome rahvastiku- ja sotsiaalteenuste minister Juha Sipilä valitsuses. 6. juunist 2019 kuni 9. augustini 2019 oli ta Soome teadus- ja kultuuriminister Antti Rinne valitsuses. Alates 27. maist 2021 kuni 20. juunini 2023 oli ta Soome rahandusminister.
Ta lõpetas aastal 2002 Huittinenis Lauttakylä lütseumi, aastal 2008 kandidaadina pedagoogika alal Turu Ülikooli ja aastal 2013 Turu Ülikooli filosoofia magistrina meediauuringute alal.
Isiklikku.
Ta on veebruarist 2014 abielus jurist Erkki Papuneniga, oktoobris 2014 sündis neil poeg. Usutunnistuse poolest on ta luterlane. Nende kodu on Turus Pitkämäe linnaosas.