Sisselogimine

Sisselogimine (inglise keeles "login" või "sign in") on toiming kasutaja sisenemiseks arvuti operatsioonisüsteemi, võrgukeskkonda või teenusesse. Sisselogimise eesmärk on enamasti töö alustamine või teenuse kasutamine. 
Sisselogimise vastand ehk süsteemi kasutamise lõpetamine on väljalogimine (inglise keeles "logout, sign out"). Aega sisselogimise ja väljalogimise vahel nimetatakse tihti "kasutaja sessiooniks" või "seansiks". 
Sisselogimine on näiteks vajalik, et pääseda internetipanka, Eesti riigiportaali, ettevõtte portaali, veebipõhise e-posti teenusesse ja paljudesse internetirakendustesse, nagu Facebooki, internetifoorumisse jm. Sisselogimist toetavad või nõuavad ka mitmesugused arvutiga juhitavad seadmed ja masinad, pangaautomaadid, kassasüsteemid jne. 
Enamasti on sisselogimise eesmärk tuvastada arvutit kasutav konkreetne inimene ehk füüsiline isik. Siiski on ka muid võimalusi. Paljudes süsteemides on kasutusel jagatud või pseudonüümised kasutajakontod, näiteks juurkasutajad ("root", "admin") või muud halduseks loodud kontod. Sotsiaalmeedia teenustes on enamik kasutajakontosid pseudonüümsed, st neid kasutab küll üks konkreetne inimene, kuid kasutajanimi ei viita otseselt reaalsele inimesele ega tema nimele; sellised on ka . Paljudes süsteemides on kasutajatunnuseks e-maili aadress. 
Sisselogimise turvalisus ja autentimine.
Sisselogimiseks tuleb süsteemi sisestada kasutaja nimi või kasutajakonto identifikaator ning seejärel autentimiseks vajalikud andmed. Kõige tavalisem autentimismehhanism on parool (salasõna). Üldisemalt jagatakse kasutaja tuvastamiseks mõeldud mehhanismid kolmeks:
Tihti kasutatakse mitut autentimisviis koos, nõudes näiteks kasutajanimele ja paroolile lisaks mobiiltelefonist pärit kinnituskoodi.
Süsteemi turvalisuse tõstmiseks on sisselogimisel tihti mitmed lisamehhanismid, näiteks:
Keelekasutuse mõttes on mõisted "sisselogimine" ja "autentimine" sarnased ning tihti kasutatakse neid teineteise sünonüümidena. Siiski on nende vahel sisuline erinevus:
Kohapealne ja kaugsisselogimine.
Eristatakse ka kohapealset ja kaugsisselogimist (inglise keeles "local vs remote login"). 
"Kohapealne sisselogimine" tähendab, et kasutaja on vastava arvuti või seadme lähedal ning kasutab seda otse, läbi seadme enda ekraani ja klaviatuuri. Üldiselt eeldab kohapealne siselogimine ka seda, et vajalik autentimisinfo (näiteks kasutaja parool) on salvestatud arvutisse endasse. 
"Kaugsisselogimine" tähendab arvuti või teenuse kasutamist arvutivõrgu vahendusel. Kaugsisselogimise ja üldse arvutite kaugelt kasutamise jaoks on loodud spetsiaalsed võrguprotokollid ja rakendused, näiteks Unixi-laadsete süsteemide jaoks SSH ja Windowsi jaoks RDP ehk "Remote Desktop Protocol". Veebirakendustes kasutatakse enamasti sisselogimis-info saatmist tavaliste veebivormide kaudu, kuid on olemas ka mitmesugused spetsiaalprotokollid. 
Arvutivõrkudes ja keerulisemates rakendustes võib sisselogimise süsteem olla väga keerukas. Kasutajate ja autentimise infot puhverdatakse mitmetes kihtides, võimalik on kasutaja sessioonide keskne haldus ja väljalogimine, autentimisinfot võidakse vahendada eri organisatsioonide vahel jne. Näiteks ettevõtte töötaja vallandamisel tuleb katkestada kõik tema sisselogitud sessioonid ettevõtte kõikides arvutites ja teenustes. 
Lisaks sisselogimisele ja autentimisele kasutavad arvutisüsteemid veel õiguste kontrolli ehk autoriseerimist. Autoriseerimine piirab sisselogitud kasutaja ligipääsu ainult teatud süsteemi osale, andmetele või tegevustele.