tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Armeenia jõgede loend

Armeenia jõed on osa Kaspia mere või Sevani järve vesikondadest. Läbi ajaloo on assüürlased kutsunud Armeeniat Nairiks, mis tähendab "järvede ja jõgede maa". Armeenias on 16 jõge, mis on üle 50 km pikad. Pikimat jõge, Araksi, on Vanas Testamendis mainitud kui üht neljast Eedeni aia pühast jõest. Armeenias on umbes 9480 jõge ja väikest oja.
Jõgede loend.
Ligikaudu 4,7 protsenti Armeenia territooriumist moodustavad jõed. Armeenia pikim jõgi on Araks, mis asub riigi piiril Iraaniga ja suurel osal piirist Türgiga. Selle peamised lisajõed on Ahhurjan, Khasagh, Hrazdan, Azat, Arpa, Vorotan ja Voghdži jõgi. Pikimad jõed riigi loodeosas on Debed ja Aghstev, lühemad aga Dzoraget ja Phambak.
Suurema osa Armeenia veest juhib Kaspia merre Araks või selle lisajõgi Hrazdan, mis voolab Sevani järvest. Sevani järve vesikonnas on 29 jõge ja oja, mis suubuvad järve valgalalt suurusega 4 750 km. Järgnev tabel on Armeenia pikimate või tähelepanuväärseimate jõgede loend:
Plinkšėse järv

Plinkšėse järv on järv Leedus Mažeikiai rajoonis Seda vallas. See asub merepinnast 110,7 meetri kõrgusel.
Järve kallastel asuvad Plinkšėse, Uikiai, Užpelkiai, Užmarkija ja Paplinkšė küla. Järv ise jääb Plinkšėse maastikukaitsealale.
Järv on pikliku kujuga. Selle säng asub jääajal tekkinud tunnelorus. 
Kaldajoon on looklev, selle pikkus on 15,1 km. Kaldad on madalad, soostunud terrassidega, loodes, edelas ja idas on soostunud metsad. Kaldaid palistab 20–70 meetrit lai riba pilliroogu. Põhja katab savisegune sapropeel või mudaga segunenud liiv.
1841. aastal lasi Plinkšėse mõisa omanik Francas Plater Domija jõe kohale kaevata Plinkšėst Sedaga ühendava kanali. Sestsaati sõltub jõe voolusuund veetasemest: vahel toob see järve Sruoja jõe vett, siis on see jällegi järve teiseks väljavooluks.
Nöchling

Nöchling on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Jeroen van Merriënboer

Jeroen Johannes Geertrudes van Merriënboer (30. märts 1959 – 15. november 2023) oli Hollandi haridusteadlane, kes oli tuntud õppedisaini uurija ja 4C/ID-mudeli (4-osise õppedisaini mudel) üks loojatest.
Elulugu.
Jeroen van Merriënboer sündis Budelis. 1977. aastal lõpetas ta Fons Vitae Lütseumi Amsterdamis. Seejärel õppis Jeroen van Merriënboer Amsterdami Vabas Ülikoolis eksperimentaalpsühholoogiat ja lõpetas selle 1984. aastal drs. kraadiga. (drs. kraad oli Hollandis magistrikraadi ekvivalent) Õpingute ajal töötas ta õppe- ja uurimistööde assistendina. 
Pärast ülikooli töötas Jeroen van Merriënboer Twente Ülikoolis instruktsioonitehnoloogia teaduskonnas teadurina. Alates 1987. aastast oli ta teaduskonnas abiprofessor. 1988. aastal sai temast projektikoordinaator ja Bijlstra &amp; Van Merriënboeri – Koolitusnõustamise ja Arenduse kaasomanik. 
1990. aastal kaitses ta "cum laude" doktorikraadi õppetehnoloogias Twente Ülikoolis, juhendajaks Sanne Dijkstra. Aastatel 1991–1997 oli Jeroen van Merriënboer Twente Ülikoolis õppetehnoloogia külalislektor. Aastatel 1997. ja 1998. kognitiivpsühholoogia külalislektor Maastrichti Ülikoolis ning alates 1998. aastast oli Jeroen van Merriënboer täisprofessor Hollandi Avatud Ülikoolis, Haridustehnoloogia Ekspertiisikeskuses.
Jeroen J. G. van Merriënboer lõpetas oma teadlase ja professori karjääri 30. märtsil 2023, jäädes emeriitprofessoriks õppimise ja õpetamise alal Maastrichti Ülikoolis, Hollandis. Enne pensionile jäämist oli ta Maastrichti Ülikooli Tervishoiuametite Hariduse Kõrgkooli (SHE) uurimisdirektor. Lisaks oli ta audoktor Bergeni Ülikoolis Norras ning Hollandi Avatud Ülikoolis.
Pierre Mauroy

Pierre Mauroy (5. juuli 1928 – 7. juuni 2013) oli Prantsusmaa poliitik (Sotsialistlik Partei). Alates 21. maist 1981 kuni 17. juulini 1984 oli ta Prantsusmaa peaminister. 
1992. aastal Berliinis toimunud Sotsialistliku Internatsionaali XIX kongressil määrati Mauroy nimetatud organisatsiooni presidendiks. Hiljem, 1996. aastal New Yorgis toimunud XX kongressil, valiti ta oma ametikohalt tagasi.
Harjumaa jalaväerügement

Harjumaa jalaväerügement (rootsi k. "Estländskt infanteriregemente af Harriska kretsen") oli 1701–1710 tegutsenud Rootsi jalaväerügement, kes osales Põhjasõja Eesti sõjatandril. Üksus saadeti Tallinna alistumisel Viimsisse ja saadeti laiali. Tallinna langemise järel. Üksuse ülem oli ooberst Bogislaus von der Pahlen.
Üksuse sinisel lahingulipul on kujutatud kuldset vapikilpi, millel on kolm otse vaatavat tumesinist lõvi. Säilinud kolm lippu on valmistatud 1707. aastal Stockholmis Olof Hoffmanni poolt. 
Üksuse teenistusajalugu.
Harjumaa jalaväerügement moodustati 1701. aasta kevadel. Selle ülemaks määrati ooberst Bogislaus von der Pahlen. 1077-meheline üksus viidi üle Liivimaale, 1701. aasta sügisel paiknes rügement Ahja jõe ääres. Lisaks asus üks osa rügemendist postil Kastres. 1702. aastal asus osa rügemendist Tartu sõjalaevastikus ja osales lahingutes Peipsil, kusjuures lipulaev Vivat hukkudes kaotati 80 meest. 1703. aastal võimutses rügement laevastiku toel kogu Peipsi järvel, kusjuures laastas nii Pihkva ümbrust kui ka kogu Peipsi idarannikut ja Petseri äärset kallast. 1704. aastal viidi rügement siiski Tallinna tagasi. 
1705. aastal osales rügement Retusaari (Kroonlinna) dessantoperatsioonis, mis aga läbi kukkus ja rügement kaotas 20 meest. Kuigi von der Pahlen kiitis 1705. aastal oma rügemendi olukorda, palus ta järgmisel aastal Eestimaa viitsekuberneri Wolmar Anton von Schlippenbachi välja antud plakati kaudu, et roodutalupojad üksuse riietamisel rohkem kaasa aitaksid. 1707. aastal toodi kallimad mundriosad, näiteks sinised kuued, Stockholmist. 1708. aastal oli osa rügemendist Ehrenskiöldi laevastikus. 1709. aastal oli üksuse koosseisus 949 reameest. 1710. aastal alistus rügement Tallinna langemise järel.
Persenbeug-Gottsdorf

Persenbeug-Gottsdorf on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas Doonau vasakkaldal.
Ruskeala

Ruskeala () on alevik Venemaal Karjala Vabariigis Sortavala rajoonis Kaalamo külaasunduses. 2013. aasta seisuga oli seal 653 elanikku.
Ajalugu.
1721. aastal sai Ruskealast Kiteest sõltumatu kihelkonna peaküla.
Enne Talvesõda ja Jätkusõda asus see Soomes, Viipuri kubermangu Ruskeala vallas. 
Karjäärid.
Asula lähedal (umbes 25 kilomeetri kaugusel) asuvad Ruskeala marmorikarjäärid, mille maardla avastati 1765. aastal ja mis on tegutsenud alates 1769. aastast. Massiivi terviklikkus purunes 20. sajandil dünamiidi kasutamise tõttu, mille järel jäeti osad karjäärid maha ja ujutati üle. Nüüd on seal Ruskeala park, mis on populaarne turismiatraktsioon.
Karjäärist pärit marmorit on kasutatud erinevates Peterburi ehitistes, näiteks Iisaku katedraalis, Talvepalee interjööris, Uues Ermitaažis,Kaasani kirikus ning Peterburi metroos.
Jannar Tähepõld

Jannar Tähepõld on kehakultuuri ja füsioteraapia professionaal, kes on tuntud oma panuse poolest Eesti velospordi arendamisel.
Isiklik elu:
Jannar Tähepõld sündis 1979 4. aprill ja alustas oma karjääri juba varajases eas. Ta on spetsialiseerunud kehakultuuri, fusioteraapia ja jalgrattasport aladel ning on osalenud Tour de France-i võistlusel kus Ta saavutas 121. koha.
Haridus:
Jannar Tähepõld on lõpetanud Tartu Ülikoolis "Kehaline kasvatus ja sport" eriala . Tema teadmised ja kogemused on aidanud kaasa tema edule Tour de France.
Karjäär:
Jannar Tähepõld on teinud märkimisväärseid saavutusi töötades Eesti Olümpiakomitees (EOK) . Ta on tuntud oma oskuste ja pühendumuse poolest Eesti spordi arendamisel ning märkimisväärseid saavutusi püstidates.
Anna Škodenko

Anna Škodenko (sündinud 22. detsembril 1986) on Eesti kunstnik.
Tema loomingut iseloomustab lüürilisus ja oma meediumi ning visuaalse kujutise analüütiline käsitlus.
Škodenko on lõpetanud 2009. aastal Eesti Kunstiakadeemia maaliosakonna ja täiendanud end õpingute ajal Chelsea kunstikolledžis Inglismaal ja hiljem Moskva kaasaegse kunsti instituudis. Škodenko läbis 2017. aastal Glasgow’ kunstiakadeemias üheaastase vabade kunstide magistriõppe. 
2019. aastal viibis ta WIELS-i kunstikeskuse residentuuris Brüsselis.
Mohammed Kudus

Mohammed Kudus (sündinud 2. augustil 2000 Nimas) on Ghana jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või parema äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis West Ham United ja Ghana jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Aastatel 2010–2018 kuulus ta Ghana jalgpalliakadeemiasse Right to Dream Academy. Seejärel liitus ta 2018. aasta jaanuaris Taani kõrgliigaklubiga FC Nordsjælland. Hooajal 2018/19 lõi Kudus Taani kõrgliigas 26 mänguga kolm väravat. Ta tõusis esile järgmine hooaeg, kui lõi liigas 11 väravat.
2020. aasta juulis siirdus ta üheksa miljoni euro eest Hollandi kõrgliigaklubisse Amsterdami Ajax, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 tuli ta Ajaxiga Hollandi meistriks. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg 2022/23, mil ta lõi Hollandi kõrgliigas 11 väravat ja UEFA Euroopa Liigas viis väravat. 24. augustil 2023 tegi Euroopa Liiga "play-off"i esimeses mängus Bulgaaria klubi Razgradi Ludogoretsi vastu kübaratriki.
2023. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu West Ham Unitediga. Esimesed kaks väravat lõi ta West Ham Unitedi meeskonnas 21. septembril 2023 Euroopa Liiga alagrupimängus Serbia klubi TSC vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 8. oktoobril 2023 mängus Newcastle Unitedi vastu, tuues 89. minutil West Ham Unitedile 2:2 viigi.
Koondisekarjäär.
Ghana jalgpallikoondises tegi Kudus debüüdi 14. novembril 2019 Aafrika rahvaste karikavõistluste valimängus Lõuna-Aafrika Vabariigi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava.
2022. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta kaks väravat Lõuna-Korea vastu.
2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus lõi ta kaks väravat Egiptuse vastu.
Bagatell

Bagatell (itaalia keeles "bagatella", prantsuse keeles "bagatelle") on lühike kerge instrumentaalpala, tavaliselt klaverile. 
Esimese bagatelli kirjutas 1717. aastal prantsuse klavessinist François Couperin ("Les Bagatelles"). 
19. sajandil avaldas Ludwig van Beethoven kolm kogumikku bagatelle (ilmusid vastavalt 1803., 1823. ja 1825. aastal). Beethoveni vahest tuntuim bagatell "Für Elise" (kirjutatud 19. sajandi esimese kümnendi lõpus) avaldati alles pärast helilooja surma. 
Teisi tuntud 19. sajandi heliloojad, kes on komponeerinud bagatelle: Ferenc Liszt, Antonín Dvořák, Bedřich Smetana, Jean Sibelius, Anton Diabelli ja Camille Saint-Saëns.
20. sajandi heliloojatest on bagatelle kirjutanud teiste seas Béla Bartók, Anton Webern, Gerald Finzi, Alan Hovhaness, György Ligeti, Howard Ferguson ja William Walton.
NHIndustries NH90

NHIndustries NH90 on keskmise suurusega kahe mootoriga mitmeotstarbeline Euroopa (Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia ja Hollandi) päritolu sõjaväehelikopter. Aastal 1995 esmalennu teinud kopter on esimene, mis kasutab elektroonilist lennujuhtimissüsteemi.
NH90 konstrueeriti täitmaks NATO vajadust sõjaväehelikopteri järele, mida saaks kasutada ka mereväes. Kopteri konstrueeris ja tootis ettevõte NHIndustries, mille omanikud on Airbus Helicopters (endine Eurocopter), Leonardo S.p.A. (endine AgustaWestland) ja Fokker Aerostructures. Algne prototüüp tõusis esmakordselt õhku detsembris 1995 ning teenistusse jõudis NH90 aastal 2007. Juuniks 2022 olid need kopterid lennanud 13 riigi teenistuses kokku üle 327 000 tunni. Tegu on kõrgtehnoloogilise ning kõrgete ülalpidamiskuludega helikopteriga, millel on kaks põhilist varianti: mereväemudel, millega saab maanduda laevadel ning mida kasutatakse mh inimeste päästmiseks, ja maaväemudel, mida kasutatakse nt kauba- ja inimeste veoks, meditsiinitranspordiks ja erioperatsioonideks.
NH90 on olnud juba 2007. aastast mitmeid tüüpvigu ning seetõttu venis selle kasutuselevõtt mitmel pool. Kuigi mõned NATO riigid on seda tüüpi kopteri juurde jäänud, on paljud sellest loobunud. Aastal 2022 katkestas Norra NH90 programmi ja esitas nõude raha tagasi saamiseks. Austraalia pidi kopetritest loobuma aastal 2037, kuid otsustas juba 2023. aastal need hävitada. 2024. aasta alguse seisuga on NH90 kasutusel ligi tosina riigi relvajõududes ning seda toodetakse ja arendatakse edasi. Arendustööde eesmärk on laiendada kasutusvõimalusi ja eluiga.
Für Elise

"Für Elise" ('Elisele'; WoO 59, Bia 515) on la-minooris kirjutatud Ludwig van Beethoveni bagatell. See valmis 1810. aastal, kuid avaldati alles 40 aastat pärast helilooja surma (ilmus 1867. aastal muusikateadlase Ludwig Nohli raamatus "Neue Briefe Beethovens"). 
Küsimusele, kes oli see Elise, kellele Beethoven pühendas oma klaveripala, pole muusikateadlased kindlat vastust tänini leidnud. 
Kajastus filmis.
Filmimuusika loojad on bagatelli "Für Elise" kasutanud rohkem kui paarikümnes mängufilmis, sealhulgas filmides:
Seto köök

Seto toidukultuur.
Setode toidukultuuri omapära seisneb selle lihtsuses ja toorainepõhisuses. Seto köögis on näha teiste soomeugri rahvaste ja slaavlaste toidu mõjutusi. Eriliseks kombeks on paasapäeval kalmistul süüa ning osa toitu ka hauale jätta, et lahkunutest lugupidada.
Toidukultuuri on mõjutanud väga palju looduslik aasta ringkäik ja õigeusu kiriku tavad, näiteks suvisel perioodil valmistati toidud värskest toorainest ning talvisel ajal olid söögid valmistatud säilitatud toiduainetest. Ristiusu tõttu on suur mõju paastumisel ja paastutoitudel. Paastuajal on setod toiduks tarvitanud rohkelt kartulit, kapsast, naerist, mustrõigast, leiba, tangaineid, seeni ja kaunvilju. Võrreldes Eesti köögiga on liha osakaal küllaltki väiksem ning seda ka paastuvälisel perioodil. Seevastu süüakse loomsetest toitudest palju kala ning piimatooteid. Seto köögis on esindatud erinevad küpsetised nagu must leib, karaskid, plaadipirukad ja täidetud pirukad.  Jookidest tarbitakse eelkõige vett, kasemahla, teed, piima ja hapupiima. Alkohoolsetest jookidest seostub setude kultuuriga kodus pruulitud kange rukkiviin handsa. Levinud on ka koduõlu ja koduvein.
Toiduvalmistuse viis.
Seto köögi omapära väljendub ka toiduvalmistus viisist. Taluelu kiire rütmi tõttu on tehtud osa toite pikemaks ajaks ette valmis. Suuremas koguses toidu valmistamine võeti ette ka säilitamise eesmärgil: kala ja seente kuivatamine ja soolamine, liha soolamine ja suitsutamine, kohupiima soolamine jms. Toitu säilitati sahvris, aidas või keldris, suvel lasti ka ämbriga kaevu. Kütteperioodidel kasutatakse ära ahjusooja toidu küpsetamiseks. Ahjus tehti putru, suppi, liharoogi, keedukartuleid, leiba, saia, pirukaid jms. Tihti kasutatakse selleks spetsiaalset savist anumat. Ahju kasutati ka toiduainete kuivatatamiseks, näiteks kuivatati seeni, marju, puuvilju ja kala, aga ka näiteks kohupiima ja sõira. 
Kostipäiv.
Kostipäiv ehk seto kohvikute päev on iga aastane suvine üritus, kus mitmed Setomaa talud avavad oma kodukohviku. Kostipäiv on suurepärane võimalus tutvuda setode kultuuri ja köögiga.
Traditsioonilised seto toidud.
Sõir.
Laagerdamata kohupiimajuust, mille sisse tihti pannakse ka köömneid.
Suulliim.
Suvine külmsupp aedviljadest, mille leem oli tehtud kurgimarinaadist ja hapukoorest
"Tatiruug".
Supp kuivatatud seentest
"Tindiruug".
Supp kuivatatud tindist, supile lisatakse kartuleid, tangu ja suitsuliha
Taar.
Jook, mis on valmistatud hapust leivast, kääritatud või hapust (kase)mahlast või linnasejahust
Handsa/hansa.
Kange rukkist valmistatud jook, mille alkoholisisaldus oli tavaliselt 60-70 kraadi
Kaerakile.
Kaerajahust tehtud magustoit
Viited.
https://rahvakultuur.ee/2020/03/23/seto-toidukultuur/'
https://www.setokyyk.ee/et/seto-suuk
Peter Magubane

Peter Sexford Magubane (18. jaanuar 1932 Johannesburg – 1. jaanuar 2024) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi pressifotograaf.
Ta sai tuntuks fotodega Lõuna-Aafrika ajaloo olulistest hetkedest. 
Peter Sexford Magubane sündis Johannesburgi Vrededorpi linnaosas ja kasvas üles Sophiatowni linnaosas. 1955. aastal võttis ajakiri Drum, mille lugejad olid peamiselt mustanahalised, ta autojuhi ja käskjalana tööle. Juba varsti õpetas toimetaja Jürgen Schadeberg ta välja fotograafiks. Tema mustvalged fotod portreteerisid paljusid tuntud mustanahalisi lõuna-aafriklasi ning kujutasid ajaloolisi sündmusi, näiteks 20 000 naise demonstratsiooni Union Buildingsu ees. Peale selle kujutas ta oma fotodel elu slummides. Mõnikord pidi ta fotoaparaati võimude eest varjama, näiteks piibli sees. 1958. aastal sai ta esimese mustanahalise lõuna-aafriklasena aasta parima pressifoto auhinna.
Magubane pildistas 1960. aastal Sharpeville'i veresauna. 1961. aastal oli tal esimene isikunäitus, samuti esimese mustanahalisena Lõuna-Aafrika Vabariigis. Kuni 1965. aastani töötas ta ajakirjas Drum ja alates 1966. aastast päevalehes Rand Daily Mail. 1969. aastal ta arreteeriti; ta vabanes alles septembris 1970. Ta ei tohtinud viie aasta jooksul fotograafina töötada. 1971. aastal arreteeriti ta uuesti ja ta oli üle poole aasta vangis. 1976. aastal pildistas ta ajalehe Rand Daily Mail fotoreporterina Soweto ülestõusu. Ta arreteeriti uuesti; teda löödi, nii et tema ninaluu murdus. Fotod rahutustest tõid talle rahvusvahelise tunnustuse. Hiljem tegi ta kaastööd ajakirjale Time, ÜRO-le ja ajakirjale Sports Illustrated (fotoreportaaž jooksjast Zola Buddist). 
1990. aastate lõpus tegi Magubane värvipilte ohustatud kommetest. Ilmus viis köidet seeriast "African Heritage Series" Sandra Klopperi tekstidega. 2005. aastal sai Magubane ühe matuse ajal püssilasust haavata ja sattus haiglasse.
Phambaki jõgi

Phambak (armeenia keeles Փամբակ) on jõgi Põhja-Armeenias Lori maakonnas. 
See on Debedi jõe lisajõgi. Selle lähe on Phambaki mägedes ja see voolab läänest itta läbi suurejooneliste kurude Bazumi mägedes. Lõpuks suubub see Dzoragjughi lähedal Debedi, mis suubub Kura jõkke.
Getiki jõgi

Getik (armeenia keeles Գետիկ) on jõgi Armeenias, Ağstafaçay parempoolne lisajõgi. See algab Sevani seljandiku idanõlvalt Vahani lähedalt. Keskmine lang on ligikaudu 31,9 m/km.
Jõe ülemjooksul asub Tšambaraki linn ja alamjooksul Dilidžani rahvuspark.
Sulandmorfeem

Sulandmorfeem ehk portmanteau-morfeem on morfeem, mis väljendab korraga mitut tähendust. Sellised morfeemid on omased flekteerivatele keeltele.
Eesti keel.
Näiteid eesti keele sõnatuletuses kasutatavatest sulandmorfeemidest:.
-"sta" on sulandmorfeem, mis on tekkinud "s"-lõpulise tuletustüve põhjal moodustatud "ta"-tuletise (nt "puhas-ta-ma") analoogial. "sta"-tuletisi moodustatakse peamiselt käändsõnadest, kuid leidub üksikuid näiteid ka verbitüvelistest ("rebestama"), partiklitüvelistest ("ärastama") ja kinnistüvelistest ("ülistama") tuletistest. 
Nimisõnatüvelised "sta"-tuletised on näiteks "lõhestama", "killustama", "kõdistama", "orjastama"; 
omadussõnatüvelised on näiteks "kurvastama", "nõrgestama", "peenestama", "pimestama";
deskriptiivtüvelised on näiteks "sosistama", "puristama", "madistama", "vilistama".
-"nda" on sulandmorfeem, mis on tekkinud -"ne" ja -"da" sulandumisel. Peamiselt moodustatakse selle abil tuletisi nimisõnadest. Selle liite abil moodustatud vormid on nt "eestindama", "kavandama", "küljendama", "lapsendama".
-"tle" ja -"tele" sulandmorfeemid põhinevad "le"-tuletiste analoogial. Tegu pole eriti produktiivse tuletustüübiga, kuid liide liitub nii nimi- kui tegusõnatüvedele. Näiteks on "tle"-liitega verbitüvelised tuletised "küsitlema", "kaalutlema", "määratlema", "loetlema". Nimisõnatüvelised tuletised on näiteks "imetlema", "õnnitlema", "suunitlema".
-"stu" sulandmorfeem on tekkinud liidete -"sta" ja -"u" põhjal. Peamiselt kasutatakse nimisõnatuletistes, mõnel juhul ka omadussõnadest tuletamisel. Nimisõnatüvelised on näiteks "lesestuma", "loomastuma", "vennastuma"; omadussõnatüvelised näiteks "haigestuma", "ägestuma".
Sulandmorfeemid põhinevad "k-i"- ja "g-i"-liitliitega tuletatud verbidel. Selliseid tuletisi leidub kümmekond ja tegu on ebaproduktiivse tuletustüübiga. Tuletised on moodustatud deskriptiivtüvedest, näiteks "puhkima", "ähkima", "röhkima", "määgima".
Näiteid teistest keeltest.
Inglise keeles võib sulandmorfeemina analüüsida näiteks sõna "worse" ‘halvem’, kus on kokku sulandunud sõna tüve ("bad" ‘halb’) ja keskvõrde tähendused. Selliseid tüvemuutustel põhinevaid vorme nimetatakse ka supletiivseteks vormideks.
Ladina keeles on sulandmorfeem näiteks -"us", millega tähistatakse nii ainsust kui ka nominatiivi käänet (nt sõnas "hortus" ‘aed’).
Gruusia keeles kasutatakse 3. isikus verbide lõpus sulandmorfeemi, milles on kokku sulandunud isiku, arvu ja aja või kõneviisi tunnused.
Gerry (film)

"Gerry" on 2002. aastal valminud Ameerika täispikk draamafilm, mille lavastas Gus Van Sant. Stsenaariumi autorid on Casey Affleck, Matt Damon ja Gus Van Sant. Filmis on vaid kaks tegelast; neid kehastavad Matt Damon ja Casey Affleck. Filmi muusika on kirjutanud Arvo Pärt.
Filmis peaaegu puuduvad dialoogid.
"Gerry" on pühendatud kirjanik Ken Kesey mälestusele (suri 2001. aastal).
Filmivõtted toimusid California osariigis Mojave kõrbes Surmaorus.
Filmi maksumus oli 3,5 miljonit USA dollarit.
"Gerry" kuulub Van Santi nn "Surmatriloogiasse" (teised sinna kuuluvad filmid on "Elephant" (2003) ja "Last Days" (2005)). Triloogia kõigi kolme filmi operaator on Harris Savides.
Aasta limune

Lätis valitakse aasta limuseid alates 2005. aastast.
Aasta selgrootu

Lätis valitakse aasta selgrootuid alates 2008. aastast.
Carl Zuckmayer

Carl Zuckmayer (27. detsember 1896 Nackenheim – 18. jaanuar 1977 Visp, Valais' kanton) oli saksa kirjanik, kes sai oma elu jooksul ka USA ja Šveitsi kodakondsuse. Tema karjäär algas aastal 1925 Weimari vabariigi ajal Berliinis komöödia "Lõbus viinamarjaistandus" etendusega, millele järgnes 1931. aastal tema suurim edu, draama "Köpenicki kapten".
Ta sündis aastal 1896 Nackenheimis (asub praeguse haldusjaotuse järele Rheinland-Pfalzi liidumaal). vabrikandi Carl Zuckmayeri ja Amalie Zuckmayeri (neiuna Goldschmidt) teise pojana.
Friedrich von Wattenwyl

Friedrich von Wattenwyl (7. veebruar 1700 Bern – 24. aprill 1777 Herrnhut) oli pietist ja Määri kiriku piiskop. Halles õppides sai ta sõbraks Nikolaus Ludwig von Zinzendorfiga.
Kuningkollane

Kuningkollane on eesti keeles harvaesinev värvinimetus, tõlkelaen saksa keelest. See tähistab särav-kuldkollast värvitooni, mis on sidrunkollasest tumedam ja soojem, ookerkollasest heledam ja küllastatum.
Pigmendid.
Värvinimetust on seostatud keskajal kasutatud hinnalise anorgaanilise värvipigmendi auripigmendiga, mille eriti peeneks jahvatatud pulber andis sooja erkkollase värvitooni. 
Samuti on nimetust "Königsgelb" kasutatud plii(II)kromaadi, massikoti ja Kasseli kollase kohta, olenevalt kontekstist kas pigmendi enda või värvitooni tähistamiseks.
Variatsioonid.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab kuningkollast ("Kings yellow") erksa küpskollase sooja toonina , mida segatakse gummiguttist ja väikesest kogusest safrankollasest. Värvuse näideteks toob ta kuldfaasani pea sulestiku, kollase tulbi ja marana õite värvuse.
Aasta elupaik

Lätis valitakse aasta elupaiku alates 2015. aastast.
Aasta sammal (Läti)

Lätis valitakse aasta sammalt alates 2016. aastast.
Aasta limak

Lätis valitakse aasta limakuid alates 2023. aastast.
Kõverharjak

Kõverharjak ("Campylopus") on samblaperekond kaksikhambaliste sugukonnas.
Kõverharjaku perekonda kuuluvad liigid on kahekojalised muru või padjanditena kasvavad samblad. Lehed ahenevad suhteliselt järsult pikaks kokkurullunud tipuosaks. Lehed on lehealusel lantsetjad, tipuosas kas vähesaagjad või üleni hambulised. Leherakud on alusel pikemad kui tipu pool ja laienevad roo suunas. Leherood ulatub lehetipust välja. Harjas on kuivalt käändunud kuni sirge, märjalt tugevalt kõverdunud. Tanu on kapuutsjas, tihti alusel narmastunud. Vegatatiivne paljunemine toimub peamiselt sigikehade või kergesti eralduvate lehtede abil.
Perekond on liigirikas, koosnedes umbes 500 liigist ning levides peamiselt troopikas, Kesk-Ameerikas ja Aafrikas.
Eestist on teada kolm liiki: võõr-kõverharjak ("Campylopus introflexus") ja meil väga haruldased pirnjas kõverharjak ("Campylopus pyriformis") ja rabe kõverharjak ("Campylopus fragilis").
Helvik

Helvik ("Marchantia") on lehthelviksammalde klassi kuuluv perekond.
Reeda Tuula-Fjodorov

Reeda Tuula-Fjodorov (sündinud 30. aprillil 1977; 2018. aastani Reeda Tuula) on eesti sporditeadlane, suusataja, rogainija ja seiklussportlane.
1999. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ettevõtlusmajanduse eriala. 2005. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja kaitses teadusmagistri kraadi magistritööga "Seikluskasvatuse määratlus ja selle tõhususe hindamine Lastekaitse Liidu projekti "Seiklus" sihtgrupi üldise enesehinnangu näitel".
Aastatel 2006–2022 töötas ta Tallinna Ülikooli rekreatsioonikorralduse lektorina. 2022. aastast on ta Tallinna Ülikooli loodus- ja terviseteaduste instituudi nooremteadur ja rekreatsioonikorralduse õpetaja.
Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises on ta võitnud kaks pronksmedalit – 1995. aastal 15 km klassikatehnikas sõidus ja 2016. aastal 30 km klassikatehnikas ühisstardiga sõidus. Lisaks on ta võitnud Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises teatesõidus kolm hõbedat Viljandi Suusaklubi naiskonnaga (1992, 1993, 1994), samuti kulla (2015), hõbeda (2016) ja pronksi (2018) Spordiklubi Sparta naiskonnaga ning pronksi (2019) spordiseltsi Põhjakotkas naiskonnaga.
Eesti meistrivõistlustel aerutamises meremaratoni distantsil võitis kahesüstal koos Piibe Tammemäega naiskondade arvestuses 2018. aastal hõbeda ja 2020. aastal pronksi.
Rogaini maailmameistrivõistlustel on ta koos Piibe Tammemäega võitnud naisvõistkondade arvestuses kaks hõbemedalit – 2022. aastal Tšehhis ja 2023. aastal USA-s. Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta segavõistkondade arvestuses võitnud koos abikaasa Ain Fjodoroviga 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal hõbeda ning 2021. aastal Otepääl ja 2024. aastal Missos kulla, samuti 2023. aastal Soomes koos Rain Eensaarega kulla.
2018. aastal Hispaanias Kataloonias tuli ta Estonian ACE Adventure võistkonna koosseisus (Silver Eensaar, Rain Eensaar, Timmo Tammemäe, Reeda Tuula-Fjodorov) seiklusspordi Euroopa meistriks. Seiklusspordi maailmameistrivõistlustel võitis ta Estonian ACE Adventure võistkonna koosseisus (Silver Eensaar, Rain Eensaar, Timmo Tammemäe, Reeda Tuula-Fjodorov) 2021. aastal Hispaanias Galicias hõbemedali ja 2023. aastal Lõuna-Aafrika Vabariigis pronksmedali.
Aastatel 2009–2023 oli ta Ühenduse Sport Kõigile juhatuse liige.
Olivier Kemen

Olivier Kemen (sündinud 20. juulil 1996 Doualas) on Kameruni jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Kayserispor ja Kameruni jalgpallikoondises.
Ta kolis lapsepõlves Prantsusmaale ja alustas jalgpallitreeninguid Prantsusmaal. Aastatel 2013–2015 kuulus ta Inglismaa klubi Newcastle Unitedi noortesüsteemi. Kolmel korral oli ta Inglismaa kõrgliigas Newcastle Unitedi meeskonnas pingil. Seejärel naasis ta Prantsusmaale ja sõlmis lepingu [[Lyoni Olympique]'iga. Lyoni põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 28. veebruaril 2016 mängus [[Paris Saint-Germain]]i vastu. Sel ja järgmisel hooajal pääses ta Lyoni meeskonnas Prantsusmaa kõrgliigas väljakule kokku veel kolmes mängus. Aastatel 2017–2018 oli ta laenul Prantsusmaa esiliigaklubis [[Gazélec Ajaccio]].
2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa esiliigaklubiga [[Chamois Niortais F.C.|Chamois Niortais]]. Seal mängis ta kaks hooaega.
2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Kayserisporiga.
Aastatel 2012–2016 mängis Kemen Prantsusmaa noortekoondistes. Kameruni jalgpallikoondises tegi Kemen debüüdi 24. märtsil 2023 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus [[Namiibia jalgpallikoondis|Namiibia]] vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava.
Viited.
[[Kategooria:Kameruni jalgpallurid]]
[[Kategooria:Lyoni Olympique'i mängijad]]
[[Kategooria:Ligue 1 mängijad]]
[[Kategooria:Süper Ligi mängijad]]
[[Kategooria:Sündinud 1996]]
Dacryobolus

Dacryobolus on sugukonda "Dacryobolaceae" kuuluv seeneperekond.
Henriette Catharina von Gersdorff

Henriette Catharina von Gersdorff (6. oktoober 1648 – 6. märts 1726) oli pietistist aadlinaine. Ta oli Nikolaus Ludwig von Zinzendorfi (emapoolne) vanaema ning võttis Nikolausi enda kasvatada, kui poisi ema, Charlotte Justine von Gersdorf, oli oma uue abikaasa juurde elama läinud. 1722. aasta 15. mail müüs ta Nikolausile Berthelsdorfi mõisa, kuhu peagi asutati Herrnhuti küla. Seega mängis Henriette olulist rolli Määrimaa kiriku loomises.
Aasta seen (Läti)

Lätis valitakse aasta seeni alates 2003. aastast.
Gagaatmust

Gagaatmust on sügavmust kuni mustjas värvitoon, mida kasutatakse sageli läikega pindade värvuse iseloomustamiseks. Värvuse nimetus on tuletatud fossiliseerunud söe gagaadi värvusest. 
Prantsuse keeles kasutatakse värvinimetust sügavmusta juuksevärvuse kirjeldamiseks, nagu eesti keeles sõnu "ronkmust" ja "süsimust".
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 19-0303 Jet Black on veidi violetjas must toon 
Prantsuskeelse värvinimetuste portaali pourpre.com järgi on gagaatmust ("jais", "noir de jais") puhas neutraalne must .
Veebivärv "Jet Black" on mustjashall .
Erdmuthe Dorothea

Krahvinna Erdmuthe Dorothea von Zinzendorf (7. november 1700 Ebersdorf – 19. juuni 1756 Herrnhut) oli pietistlik aadlinaine ja Nikolaus Ludwig von Zinzendorfi esimene abikaasa.
Jovane Cabral

Jovane Eduardo Borges Cabral (sündinud 14. juunil 1998 Assomadas) on Roheneemesaarte jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós ja Roheneemesaarte jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Ta alustas jalgpallitreeninguid Roheneemesaartel kodulinnaklubis Grémio Nhagar. 2014. aastal liitus ta Portugali klubi Lissaboni Sportingu noorteakadeemiaga. Hooajal 2016/17 debüteeris ta Sportingu reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Sportingu põhimeeskonnas debüteeris ta 12. oktoobril 2017 Portugali karikavõistluste kolmanda ringi mängus Oleirose vastu. Sportingu põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2018/19. Portugali kõrgliigas lõi Cabral esimese värava 1. septembril 2018 mängus Feirense vastu. 3. detsembril 2018 lõi ta mängus Rio Ave vastu värava, mis valiti Portugali kõrgliiga hooaja parimaks. Hooaja 2018/19 Euroopa Liiga alagrupiturniiril lõi Cabral kaks väravat.
Hooajal 2020/21 tuli ta Sportinguga Portugali meistriks. Lisaks võitis ta klubiga 2019. aastal Portugali karikavõistlused, kolm korda Portugali liigakarika ja 2021. aastal Portugali superkarikafinaali, mille finaalis Braga vastu oli Cabral Sportingu üks kahest väravalööjast. 31. jaanuaril 2022 läks ta hooaja lõpuni laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Rooma Lazio. Lazio meeskonnas pääses ta väljakule vaid neljas mängus. Ainsa värava lõi ta Itaalia kõrgliiga hooaja viimase vooru mängus Verona Hellase vastu. 2023. aasta augustis läks ta Sportingust laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Salernitana. 2024. aasta veebruaris läks ta hooaja lõpuni laenule Olympiakósi.
Koondisekarjäär.
Roheneemesaarte jalgpallikoondises tegi Cabral debüüdi 28. märtsil 2017 sõprusmängus Luksemburgi vastu. 2018. aasta oktoobris avaldas ta soovi esindada koondises Portugali, kuid see ei saanud teoks. Pärast viit aastat mängis Cabral uuesti Roheneemesaarte koondises 23. märtsil 2022 sõprusmängus Guadeloupe'i vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Roheneemesaarte koondisse 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Valgemäe lahing

Valgemäe lahing (saksa keeles: "Schlacht am Weißen Berg"; tšehhi keeles: "Bitva na Bílé hoře") leidis aset toonase Praha linna lähistel, mäel, 1620. aastal. Lahing toimus laiemalt Kolmekümneaastase sõja raames. Roomakatoliiklikud väed (Saksa-Rooma keisri Ferdinand II juhtimisel) saavutasid võidu protestantidest tšehhide üle. Lahingule järgnevalt Tšehhi aladel protestantism keelustati.
Rupėkiai

Rupėkiai (žemaidi "Ropiekē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. 
Küla nimi tuleneb isikunimest Rupėkis. Rupėkiais on kalmistu.
Küla on esmamainitud 1646. aastal. Seal on olnud algkool. 25. juunil 1941 lasti külas kohtuotsuseta maha kolmteist vahistatud leedulast, üks vahistatuist pääses eluga.
Abdoulaye Touré

Abdoulaye Touré (sündinud 3. märtsil 1994 Nantes'is) on Prantsusmaal sündinud Guinea jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Le Havre ja Guinea jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis FC Nantes, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas 15. aprillil 2013 mängus Châteauroux' vastu. Sama aasta 10. augustil debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas mängus SC Bastia vastu. Pärast mitut hooaega madalamates liigades Nantes'i reservmeeskonnas ja laenuperioodi Vendée Poiré-sur-Vie's kindlustas Touré koha Nantes'i põhikoosseisus lõpuks hooajal 2017/18. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 21. oktoobril 2017 mängus Guingamp'i vastu.
2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Genoa. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta Genoast laenul Türgi kõrgliigaklubis Fatih Karagümrük.
2023. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu äsja Prantsusmaa kõrgliigasse tõusnud klubiga Le Havre.
Aastatel 2010–2013 mängis Touré Prantsusmaa noortekoondistes. Guinea jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 13. oktoobril 2023 sõprusmängus Guinea-Bissau vastu.
Ağstafaçay jõgi

Ağstafaçay (aserbaidžaani keeles) ehk Aghstev (armeenia keeles Աղստև) on jõgi Armeenias ja Aserbaidžaanis, Kura parempoolne lisajõgi. See on 121 km pikk ja 2500 km²-se valgalaga. Jõe ääres on Dilidžani, Idževani, Qazaxi ja Ağstafa linn.
Niklaus Wirth

Niklaus Emil Wirth (15. veebruar 1934 Winterthur – 1. jaanuar 2024 Zürich) oli Šveitsi informaatik, üks tuntumaid programmeerimiskeelte väljatöötamise teoreetikuid. 
Ta töötas välja mitu programmeerimiskeelt, sealhulgas Pascal, Modula-2 ja Oberon. Ta oli mitme programmeerimise klassikalise teema teerajaja ja kirjutas õpikuid. Tema järgi on nimetatud Wirthi seadus, mille kohaselt tarkvara läheb kiiremini aeglaseks kui riistvara kiireks. Aastal 1984 sai ta Turingi auhinna uuenduslike programmeerimiskeelte väljatöötamise eest. 
Ta oli aastatel 1968–1999 ETH Zürichi arvutiteaduste professor.
Khasagh

Khasagh (armeenia keeles Քասաղ) on jõgi Armeenia lääne- ja keskosas. See voolab põhjast lõunasse. Jõe lähe on Aragatsi mäe lähedal Aragatsotni maakonnas ja see suubub Armaviri maakonnas Metsamori jõkke, mis ise on Araksi lisajõgi.
Kohad jõe ääres.
Põhjast lõunasse:
Sidney M. Wolfe

Sidney Manuel Wolfe (12. juuni 1937 Cleveland – 1. jaanuar 2024 Washington) oli USA arst, Public Citizeni terviseuurimisrühma kaasasutaja ja direktor.
Ta astus avalikult välja paljude ravimite vastu, mida ta pidas rahvatervisele ohtlikuks.
Tänavakass Bob

"Tänavakass Bob" (originaalpealkiri "A Street Cat Named Bob") on 2016. aasta Briti biograafiline draamafilm, mille režissöör on Roger Spottiswoode ning stsenaristid Tim John ja Maria Nation. Film põhineb James Boweni samanimelisel raamatul ja raamatul "Bobi maailm". Filmis mängivad Luke Treadaway, Ruta Gedmintas, Joanne Froggatt, Anthony Head ja kass Bob. 
Filmi esilinastus Londonis 3. novembril 2016.
Film sellest, kuidas kass James Boweni nimelise narkomaanist tänavamuusiku kodustas, võitis 29. märtsil 2017 Ühendkuningriigi riiklikel filmiauhindade jagamisel parima Briti filmi tiitli. (James Boweni sõnul: "Millist looma, ma ei näe looma, ta on mu kaaspiloot.", "... ta on mulle näidanud, milline võib olla elu (lahe) teisel kaldal.")
Jõuluteemaline järg "Kingitus Bobilt" linastus Ühendkuningriigi kinodes 2020. aasta novembris. Film ilmus postuumselt, sest kass Bob suri 2020. aasta juunis.
Marcos Leonardo

Marcos Leonardo Santos Almeida (sündinud 2. mail 2003 Itapetingas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Santos, mille noortesüsteemiga liitus ta 2014. aastal. 2019. aasta oktoobris sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Santose meeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 20. augustil 2020 mängus Sport Recife vastu. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta sama aasta 4. oktoobril mängus Goiáse vastu. Debüüthooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 18 mänguga neli väravat.
20. oktoobril 2020 lõi ta Copa Libertadorese alagrupimängus Argentina klubi Defensa y Justicia vastu Santose 2:1 võiduvärava. Ta sai sellega kuuendaks kõige nooremaks väravalööjaks Copa Libertadoresel.
2022. aasta jaanuaris pikendas ta Santosega lepingut kuni 2026. aastani. 2022. aastal tõusis Marcos Leonardo Santose hooaja suurimaks väravalööjaks – 21 väravat, milles 13 väravat Brasiilia kõrgliigas. 2023. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas taas 13 väravat ehk kolmandiku Santose kõikidest sellest hooaja väravatest liigas. Hooaja lõpus langes Santos esimest korda klubi ajaloos kõrgliigast välja.
2024. aasta jaanuaris sõlmis ta viie ja poole aasta pikkuse lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Lissaboni Benfica. Portugali kõrgliigas tegi ta debüüdi 14. jaanuaril 2024 mängus Rio Ave vastu, kui sekkus mängu teisel poolajal ja lõi 17 minutit hiljem kohe ka värava.
Marcos Leonardo kuulus Brasiilia kuni 20-aastaste koondisse 2023. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. Ta lõi turniiril viis väravat ja oli paremuselt teine väravalööja, kuid Brasiilia langes välja juba veerandfinaalis.
Johannes Bergmark

Johannes Bergmark on Rootsi sürrealistlik kunstnik ja muusik. 
Bergmark viljeleb sürrealistlikku muusikalist objektiteatrit, milles kasutab arenevat metainstrumenti: võimendatud lava nimega Platform. Eksperimentaalsete muusikainstrumentide-, heliskulptuuride, heliinstallatsioonide ja helikeskkondade loojana, improviseeriva muusikuna, kirjanikuna ning elektroakustilise ja häälutava heliloojana on ta arenenud buto, heliluule, naljateatri ja performansikunsti kaudu. Tema etteasted on omamoodi audiovisuaalse objektiteatri etendused, mida võib nimetada ka kontserdiks, kujutavad enesest olustikulisi sürrealistlikke nukunäidendeid mänguasjade, tööriistade, köögiriistade, eri materjalide, veidrate ja kitšlike dekoratiivesemete ning tänavatelt ja kirbuturgudelt leiduva rämpsuga. Esemed toovad kaasa oma ajaloo ja konnotatsioonid, aga ka sageli mikroskoopilised helivõimalused väikesel laval, mis on tehtud kapiuksest ja mille põranda alla on peidetud kontaktmikrofon (tavaliselt võimendatud ilma igasuguse elektroonilise töötluseta). Esemed on riputatud laua kohale nagu hüppelaud vaese mehe utoopiasse, milles rämps tantsib oma tantsu.
Alates 1996. aastast, kui ta lõpetas tegevuse klaverihäälestajana, on ta olnud üha enam ringi reisiv vabakutseline muusik. Ta peab ka loenguid, teeb pedagoogilisi projekte ja töötubasid, keskendudes tavaliselt ebatraditsioonilisele akustikale, kasutades ka traditsioonilist käsitööd ja põhilist helitehnoloogiat, lootes avada maailma, kus teadmised, oskused, inspiratsioon ja üllatus võivad kohtuda ja areneda ning inspireerida inimesi olemasolevatest ressurssidest oma vaese mehe utoopiaid looma.
Oma maailmavaatelt on ta pigem sürrealistist skeptik kui kunstnik. Ta elab Stockholmis, kus ta on olnud tegev radikaalse ja eksperimentaalse kunsti ühingus Fylkingen, Electronic Music Studio's, Rootsi skeptikute ühenduses Vetenskap och Folkbildning ning Stockholmi sürrealistide rühmas (The Surrealist Group Stockholm).
Välislingid.
Johannes Bergmarki koduleht
Sándorfalva

Sándorfalva on linn Ungaris Csongrád-Csanádi komitaadis Szegedi kreisis.
Geograafiline asend.
Sándorfalva asub Tisza jõest ligi 7 km läänes ja Szegedi kesklinnast umbes 12 km põhjas.
Ajalugu.
Sándorfalvá asutati 12. juunil 1879, kui osa suures Tisza üleujutuses hävinud Algyő elanikest asus sinna elama. Varem oli piirkonnas olnud türklaste hävitatud keskaegne küla. 1882. aastal ehitati Sándorfalvasse kirik. Linnaõigused sai Sándorfalva 1. juulil 2005.
Sandra Jõgeva

Sandra Jõgeva (sündinud 17. juulil 1976) on eesti kunstnik, režissöör, kuraator, kirjanik ja kriitik.
Elukäik.
Sandra Jõgeva on lõpetanud Pelgulinna Gümnaasiumi. Ta on õppinud 1995–1996 Eesti Humanitaarinstituudis, seejärel Eesti Kunstiakadeemias maali (BA 2000) ja interdistsiplinaarseid kunste (MA 2002) ning läbinud Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas pedagoogika kursuse (2009). Täiendanud end galerii Grace Space residentuuris Brooklynis New Yorgis (2007). 
Sandra Jõgeva teosed on olnud näitustel alates 1996. aastast, tema esimene isikunäitus toimus 1998 ning aastal 2000 alustas ta ülesastumisi "perfomance"'itega. Samal ajal hakkas Jõgeva avaldama videoid, hiljem dokumentaalfilme ja kirjutama kaastööd ajalehtedele ning ajakirjadele, hiljem novelle ja ka ühe romaani. 
Ta on silma paistnud hierarhiatele vastanduva retoorikaga, oma loomingus tegeleb ta ebavõrdsuse ja ressursside ebaõiglase jaotumisega. Jõgeva loomingus on üks olulisi teemaliine domineerimise ja allumise suhte kujutamine. Teda võiks pidada Eesti kunstimaailma anarhistiks, kes esindab vastukaaluks 1990. aastate hierarhiatest puhastuvale üleminekuajale 2000. aastate rahutut ja süsteemi kritiseerivat suunda. Jõgeva viitab oma loomingus uues ühiskonnas kanda kinnitanud valupunktidele ja võimusuhetele, mis tema nägemuses hoopis toodavad dekadentsi. Kunstnik ignoreerib maalikunsti kasutamist, kuna maal on tema jaoks surnud, kõnevõimetu ja igav. Peamiselt skulptuuri, "perfomance"'i ja kirjanduse valdkonnas tegutseva kunstniku tööd lahkavad kultuuri produktsiooni ja tarbimise ringkäiku. Tema looming peegeldab postmodernistlikku segadust, kus ei liiguta millegi uue ja parema suunas. 
Aastatel 2001–2006 moodustas koos Marguse Tammega kunstirühmituse Avangard, mille loomingu võtmesõnaks kujunes iroonia ja provokatiivsus. 2003–2007 kuulus kunstirühmitusse Pink Punk. Lisaks temale kuulusid sinna Margus Tamm, Kristin Kalamees, Aino Ingrid Sepp ja Kaarel Sammet. Rühmitus tõstatas elulisi probleeme nagu igapäevane prostitutsioon või inimeste kõrvalelükkamine ühiskonnast. 2009. aastast kuulub ta rühmitusse Art Container, mille liikmed on Tanel Saar, Erik Alalooga, Mai Sööt, Janno Bergmann ja Kilian Ochs Saksamaalt ja mis korraldab näituseid ja üritustesarja Global Container. 
Jõgeva oli üks kunstiruumi Kunstikonteiner koordinaatoreid Kultuuritehases Polymer, tegeldes pidevalt näituseprogrammi koostamise ja koordineerimise ning üritusesarja Global Container ettevalmistamisega. Teinud arvukalt isikunäitusi, "perfomance"'id, videoid, kuraatoriprojekte ning kaastööd meediaväljaannetele, viinud läbi kursusi ja töötube. Esindab nullindate rahutut ja süsteemi kritiseerivat suunda. 
Sandra Jõgeva on aastast 2001 Eesti Autorite Ühingu liige ning aastast 2004 Eesti Kunstnike Liidu liige. 
Isiklikku.
Sandra Jõgeva ema oli maalikunstnik Malle Leis ja isa patendijurist Villu Jõgeva, vend on graafiline disainer Henrik Jõgeva.
Petzenkirchen

Petzenkirchen on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Petzenkirchen asub Alam-Austria "Mostvierteli" piirkonnas.
Pöchlarn

Pöchlarn on linn ("Stadtgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas Doonau jõe ääres. Maalikunstnik ja kirjanik Oskar Kokoschka sündis seal 1886. aastal.
Pöggstall

Pöggstall on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Raxendorf

Raxendorf on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Ruprechtshofen

Ruprechtshofen on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Melki ringkonnas.
Nullmorfeem

Nullmorfeem on morfeem, mis lisab sõnale kas grammatilist või semantilist tähendust ilma foneetilise sisuta. Lihtsamalt võib nullmorfeemi kirjeldada kui nähtamatut morfeemi. Nullmorfeemi märgitakse sümboliga ∅. 
Nullmorfeemina võib käsitleda näiteks iga nimisõna ainsuse nimetavat vormi, kus nullmorfeemiks on ainsuse nimetavat märkiv morfeem. Nullmorfeem võimaldab markeerida ka eriolukordi, nt inglise keeles "sheep" (lammas) on nii ainsuses kui mitmuses foneetiliselt samasugune. Seega võib öelda, et sõnas "sheep" (mitmus) märgib mitmust nullmorfeem.
Nullmorfeem eesti keeles.
Eesti keele käsitlused tüüpiliselt ei kasuta nullmorfeemi kontseptsiooni. Nullmorfeemideks võib eesti keeles pidada osade paradigmade, nt ainsus-mitmus või olevik-minevik suhteid. Näiteks sõna "kass":
Ainsus: "kass" (TÜVI) + -∅ (SG)
Mitmus: "kassi" (GEN) + -"d" (PL)
Tegusõnades võib käsitleda nullmorfeemi oleviku markeerijana. Näiteks sõnas "magama" on 1. isiku vorm olevikus "magan" ning minevikus "magasin". Märgitud on vaid isik ("maga-∅-n") ja minevikus isik ja aeg ("maga-si-n"). Seega olevikku märkivat morfeemi võib käsitleda nullmorfeemina.
Nullmorfeemi käsitluse diskursusest.
Küsimuses, kas ühes või teises keeleteaduslikus käsitluses kasutada nullmorfeemide kontseptsiooni, ei ole kõik keeleteadlased olnud üheselt nõus. Ühelt poolt on nullmorfeemide kasutust analüüsides kritiseeritud, samas väidavad teised, et on keeruline täielikult vältida nullmorfeeme morfoloogiat uurides. Tihtipeale keskendub nullmorfeemide kriitika nullmorfeemide n-ö omandamisele (kas/kuidas laps keelt õppides peaks selle omandama) või metodoloogilistele probleemidele. Siiski on keeruline üldkeeleteaduslikus morfoloogia käsitluses nullmorfeemide mõiste täielikult ignoreerida.
Eriküsilause

Eriküsilause (ka avatud küsimus) on küsilause põhitüüp, millega küsitakse teavet mingi lauseosa kohta. Võrreldes üldküsilausete ja alternatiivküsilausetega ei ole eriküsilause vastused ette antud. Küsimuse moodustamiseks kasutatakse erinevaid küsisõnu või -fraase, näiteks "kes", "mis", "kus", "kuidas", "millal", "milline", "missugune", "kui palju", "mis kell." Erinevates keeltes on eriküsilause moodustamiseks kaks peamist võimalikku strateegiat: 1) küsisõna paikneb lause alguses, 2) küsisõna paikneb küsimustatava lauseliikme kohal. Enamikus Euroopa keeltes, sh eesti keeles, kasutatakse esimest varianti.
Näiteks:
Eriküsimuse saab esitada kõikide lauseliikmete kohta peale öeldise, millel enamikus maailma keeltes eraldi küsisõna puudub. Selle asemel kasutatakse erinevaid küsifraase, näiteks "mida tegema, mis juhtus, mis saab."
Erinevatele lauseliikmetele sobivad erinevad küsisõnad:
Suhtluseesmärgi poolest võib eriküsilause olla otsene infosoov, aga ka retooriline küsimus või enesele suunatud küsimus. Viimaseid kaht esineb eelkõige suulises argisuhtluses.
Eriküsilause vastus võib olla küsisõnale vastav üksik sõna, fraas, lause või pikem (informatsiooni lisav) tekstiosa. Näiteks:
= Viited =
Mažaičiai

Mažaičiai (žemaidi "Mažaitē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Mažaičiai asub Varduva jõe kaldal. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Varduva jõgi II ja Žemalė ümbruskond.
Küla nimi tuleneb isikunimest Mažaitis.
Küla on esmamainitud 1876. aastal. 1917. aastal mõisteti küla kümnik Tupeikis varguses süüdi; küla elanikud valisid tema asemele kellegi Girdvainise. 1930. aastal rajas Benediktas Jarumbauskas oma talu juurde Varduva jõele paisjärve ja selle juurde hoone, kus turbiinilt said jõudu viljajahvatus- ja viljapeksumasinad, treipink ning saekaater. Hiljem lisas tema poeg sinna veel elektri tootmiseks dünamo.
Mantvydžiai

Mantvydžiai (žemaidi "Montvīdē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Mantvydžiai asub Varduva jõe kaldal. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Varduva jõgi II.
Küla nimi tuleneb isikunimest Mantvydis.
Küla on esmamainitud 1661. aastal. 1945. aastani oli külal oma kalmistu. Ka asus Varduva jõel veski, mis 1960. aastal maha põles.
Turbapruun

Turbapruun ehk turvaspruun on ligikaudu mustjaspruun värvitoon, mis sarnaneb turba värvusega.
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 19-0508 "Peat" on pruunikas mustjashall .
RAL Design värvivaliku toon 060 30 20 "Torfbraun" on keskmine tuhmpruun .
Eesti ajaloolise arhitektuuri jaoks soovitatud voodrilaudade värvivalikus (Becker Acroma värvid) on turvaspruun (NCS COLOR S 6005-Y80R) tume tuhmpruun .
Gudiškė

Gudiškė (žemaidi "Gudėškė") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas.
Küla nimi tuleneb vanast leedu nimetusest valgevenelaste kohta - "gudas".
Küla on esmamainitud 1806. aastal, toona kuulus see Žemalė kirikule. Aastal 1935 leiti oja kaldal kasvanud vana puu seest seitse vintpüssi, mis olid sinna Jaanuariülestõusu ajal peidetud. Teise maailmasõja järel kuulus küla Žemalė kolhoosi.
Youcef Atal

Youcef Atal (sündinud 17. mail 1996 Boghnis) on Alžeeria jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nice ja Alžeeria jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Alžeerias. 2015. aastal debüteeris ta Alžeeria kõrgliigaklubis Paradou AC, kellega tuli hooajal 2016/17 Alžeeria meistriks. Hooajal 2017/18 oli ta Paradoust laenul Belgia kõrgliigaklubis Kortrijk.
Alates hooajast 2018/19 on ta mänginud Nice'ist.
2023. aasta oktoobris pärast Ḩamāsi-Iisraeli sõja puhkemist, kogus Atal kurikuulsust internetis tehtud antisemiitlike sõnumite postitamisega, mille tõttu määrati talle Prantsusmaa kõrgliigas seitsmemänguline võistluskeeld. 2024. aasta jaanuaris määrati talle lisaks usulise vihkamise õhutamise eest kaheksa kuu pikkune tingimisi vanglakaristus.
Alžeeria jalgpallikoondises debüteeris Atal 6. juunil 2017 sõprusmängus Guinea vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2018 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Togo vastu. 2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks.