tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kesk-Dunántúl

Kesk-Dunántúl on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari lääneosas Dunántúlis. 
Piirkonda kuuluvad Fejéri, Komárom-Esztergomi ja Veszprémi komitaat. Suuremad linnad on Székesfehérvár, Tatabánya ja Veszprém.
Piirkonna kood on HU21.
Põhja-Ungari

Põhja-Ungari on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari põhjaosas. 
Piirkonda kuuluvad Borsod-Abaúj-Zempléni, Hevesi ja Nógrádi komitaat. Suuremad linnad on Miskolc ja Eger.
Piirkonna kood on HU31.
Kesk-Ungari

Kesk-Ungari on statistiline piirkond (NUTS 1 ja 2) Ungari keskosas. 
Piirkonda kuuluvad Pesti komitaat ja Budapest.
Piirkonna koodid on HU1 ja HU10.
Heinrich Emil August Hörschelmann

Heinrich Emil August Hörschelmann (12. juuli 1810 Viru-Jaagupi – 23. juuni 1854 Peterburi) oli Eesti vaimulik.
Alghariduse sai koduõpetajalt. Õppis aastatel 1827–1828 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1832–1834. Aastatel 1829–1832 töötas ta koduõpetajana Kurge mõisas ja aastatel 1835–1838 Uue-Põltsamaa mõisas. Ordineeriti 25. märtsil 1838 õpetajaks.
Aastatel 1838–1853 oli ta Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja. 9. märtsist 1853 oli ta Peterburi Anna koguduse abiõpetaja. 
Hörschelmann suri aastal 1854 Parkalas (Pargolovos) (praegu Peterburi linnaosa Viiburi rajoonis).
Isiklikku.
Tema isa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Tema vend Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine vend Otto Friedemann Jakob Hörschelmann oli Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Hörschelmann oli kaks korda abielus. Tema teise naise vend Ernst Johann Georg Sokolowsky oli Vändra- ja Paldiski koguduse õpetaja.
Kassapidaja

Kassapidaja ehk kassiir on kaupluses inimene, kes skaneerib kliendi ostetavad kaubad läbi kassaaparaadi ning pärast seda võtab kliendilt raha ostetud kaupade või teenuste eest. Kassiiriamet on juba tuhandeid aastaid vana. 
Kassapidajaid ohustab pinge ja stress, mis tuleneb ühtedest ja samadest liigutustest, mis sisaldavad informatsiooni sisestamist klahvidega ja toodete tõstmist skaneerimiseks, lisaks füüsilisest küljest veel ühe koha peal istumine või seismine mitu tundi järjest. Ei saa unustada ka emotsionaalset pinget, mis tuleneb kohustusest kõiki kliente meeldivalt kohelda. Kassapidaja amet on väga pingeline, olenevalt klientuurist. Kassiiriks sobivad kõige paremini heade kommetega rahulikud inimesed.
Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann

Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann (12. november 1801 Tallinn – 30. mai 1871 Ridala) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1816–1819 Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1819–1822, Jena Ülikoolis aastatel 1823–1824 ja Göttingeni Ülikoolis aastatel 1825–1830. On töötanud aastast 1824 koduõpetajana. Ordineeriti 14. septembril 1830 õpetajaks.
Oli aastatel 1830–1868 Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse ja Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Sai 22. oktoobril 1866 Ranna-Lääne praostkonna praostiks. Jäi 30. mail 1868 õpetajaametist emerituuri, kuid jäi edasi praostiks.
Ta asutas aastal 1840 Ridala abipiibliseltsi ja oli selle juhatajaks.
Isiklikku.
Tema isa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja, vend Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Tema naise Rosalie Eugenie isa Christoph Heinrich Rinne oli arst, naise vanaisa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Poeg Magnus Heinrich Ferdinand Hörschelmann oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, hiljem Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent.
Vjatšeslav Razbegajev

Vjatšeslav Vjatšeslavovitš Razbegajev (vene "Вячеслав Вячеславович Разбегаев"; sündinud 14. oktoobril 1965 Moskvas) on vene teatri- ja filminäitleja.
Vjatšeslav Razbegajev sündis Moskvas. Õppis Moskva Kunstiteatri stuudiokoolis, mille lõpetas 1992. aastal.
Töötas aastatel 1992–2006 Vene Armee Teatris.
Arvo Aun

Arvo Aun (sündinud 19. märtsil 1950 Avinurmes) on eesti kunstnik (naivist ja avangardist), galerist ja matemaatik.
Kunstioskused on ta omandanud omal käel, hiljem on teda juhendanud Renaldo Veeber ja Fideelia-Signe Roots.
Haridus ja töö.
Ta lõpetas 1968. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. 
Töötas matemaatikaõpetajana Jõhvis ja Kohtla-Järvel. Aastatel 1999–2005 oli ta Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi direktor. Ta oli Kohtla Kaevanduspargi-muuseumi loomise algataja ja osales selle rajamises. Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM) liige. Ida-Virumaa atesteeritud tööstusgiid 2010.
On end täiendanud Napoli ja Campania (2011), Kreeka (2009), Rumeenia (2008), Portugali (2006), Krakówi ja Lõuna-Poola (2004), Hollandi ja Berliini (2002) ning Moskva (2001) muuseumides.
TCP/IP mudel

 
TCP/IP (Transmission Control Protocol/Internet Protocol) on kirjelduslik raamistik arvutivõrgu protokolli jaoks, mis valmistati 1970ndatel DARPA e. Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi poolt. See arenes ARPANETist (Advanced Research Projects Agency Network), mis oli maailma esimene ulatuslik võrk ja Interneti eelkäija. TCP/IP mudelit kutsutakse mõnikord ka “Internet Model” või “DoD Model.”
TCP/IP mudel kirjeldab üldiste juhiste ja spetsiifiliste võrgu protokollide rakenduste kogumeid, mis võimaldavad arvutitel omavahel võrgus suhelda. TCP/IP tagab ühenduvuse, määrates, kuidas andmeid peaks ümber töötama, adresseerima, edastama, suunama ja sihtkohas vastu võtma. Protokollid eksisteerivad mitut tüüpi sideteenuste kasutamiseks arvutite vahel.
TCP/IP mudeli kihid.
Ülemised kihid on loogiliselt lähemal kasutaja rakendustele, samas kui alumised kihid on lähemal füüsilisele andmete edastamisele. 
Selline üldistus võimaldab ülemise kihi teenuseid, mida alumised kihid ei saa või ei taha pakkuda. Sellisel mudelil puudub OSI (Open System Interconnection) mudeli formalism, kuid seda ei peeta siiski piiranguks.
Lülikiht.
Lülikiht ("link layer") on kohaliku võrguühenduse võrgustike ulatus, mille külge varustaja on kinnitatud. See on kõige alumine internetiprotokolli kiht, kuna TCP/IP on riistvarast sõltumatu.
Lülikihti kasutatakse pakettide liigutamiseks Interneti-kihi liideses, kahe erineva varustaja abil samas lülis. Andmepakettide saatmine ja saamine mööda ühendust on võimalik kontrollida nii tarkvaraliselt läbi võrgukaardi tarkvara, kui ka füüsiliselt (elektrooniliselt) läbi kaardi enda (rohkem arenenud kiipide puhul.)
Lülikihis on võimalik ka valida pakette, mida saab üle virtuaalse privaatse võrgu saata.
Internetikiht.
Internetikiht tegeleb pakettide saatmisega ühe või mitme võrgu kaudu.
Internetiprotokolli tsüklis täidab Interneti protokoll kaht lihtsat funktsiooni:
Transpordikiht.
Transpordikihi kohustused sisaldavad ots-otsaga sõnumite ülekande võimet, sõltumata aluseks olevast võrgust. Kaasnevad veel ka veakontroll, segmenteerimine, ummikukontroll, ülekoormuse kontroll ja rakenduse adresseerimine.
Transpordikihti võib võtta kui transpordimehhanismi (näiteks: auto, mille kohustus on oma pagas turvaliselt sihtpunkti toimetada.)
Transpordikiht pakub seda teenust, ühendades rakendusi läbi teenuse pordi. Kuna IP pakub ainult parima saavutuse toimetust, on transpordikiht esimene TCP/IP kiht, mis pakub usaldusväärsust.
Rakenduskiht.
Rakenduskiht viitab kõrgema taseme protokollile, mida kasutavad enamus rakendusi võrguühenduseks. Andmed, mis on kodeeritud vastavalt rakenduskihile kapseldatakse ühte või enamasse transpordikihi protokolli, mis omakorda kasutab madalama kihi protokolle, et tegelikult andmeid edastada. Rakenduskihi protokollid kohtlevad tavaliselt transpordikihti kui “musta kasti”, mis tagavad stabiilse võrguühenduse mille abil infot jagada. Transpordi- ja madalama tasandi kihid on suures osas ükskõiksed spetsiifiliste rakenduskihi protokollide suhtes. Ruuterid ja võrguühenduse lülitid ei jälgi andmete liiklust, et näha, mis sorti rakendusprotokolli nad esindavad, nad lihtsalt tagavad kanali selle jaoks.
Mägari kraav

Mägari kraav on kraav Läänemaal Haapsalu linnas Mägari, Koheri, Väike-Ahli, Kolu ja Pusku külas ning Sepakülas.
Kraavi pikkus on 6,3 km ning see suubub vasakult Asuküla peakraavi (5 km suudmest). Kraavi valgla on 14,2 km².
Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Mägari kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1105500.
Männiku kraav

Männiku kraav on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vagivere, Järise, Massu, Mäense, Poanse ja Salevere külas ning Metskülas.
Kraavi pikkus on 11 km ning see suubub merre. Kraavi valgla on 45,7 km². Kraavi lähe on Vagivere külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteest kagus. Kraavi alamjooks jääb Matsalu rahvusparki.
Kraav on tehislik avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Männiku kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1118800.
Tarn (täpsustus)

Sõnal tarn on mitu tähendust.
Rootslased

Rootslased (endanimetus "svenskar") on Skandinaavia poolsaare idaosas elav põhjagermaani rahvas, Rootsi põhirahvus. Rootslased räägivad peamiselt rootsi keelt. Rootsis elab umbes 8 miljonit rootslast. Soomes elab 290 000 soomerootslast. Eesti rannaaladel ja saartel elasid Teise maailmasõjani eestirootslased.
Rootsi päritolu inimesi on maailmas kokku umbes 13 miljonit, neist Ameerika Ühendriikides 4,4 miljonit ja Kanadas 334 000. Arvukalt rootsi päritolu inimesi elab veel ka Austraalias.
Max Hörschelmann

Adolf Eduard Max Konstantin Hörschelmann (17. aprill 1823 Haapsalu – 2. märts 1877 Haapsalu) oli Eestimaa vaimulik.
Ta õppis detsembrini 1844 Tallinna toomkoolis. Aastail 1845–1849 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis. Ordineeriti õpetajaks 30. oktoobril 1849.
Oli aastatel 1849–1877 (kutsuti 1. septembril 1849) Haapsalu Püha Johannese koguduse ja Haapsalu toomkiriku lossipastor.
Oli Haapsalu abipiibliseltsi eestseisja alates 18. veebruarist 1850.
Isiklikku.
Tema isa Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja.
Sihhote-Alin

Sihhote-Alin (vene keeles "Сихотэ-Алинь") on mäestik Venemaa kaguosas Kaug-Idas Habarovski ja Primorje krai territooriumil. Sihhote-Alin on Amuuri jõe, Jaapani mere ja Tatari väina veelahe.
Mäestiku pikkus on 1200 km, laius kuni 250 km, suurim kõrgus 2090 m (Tordoki-Jani mägi). Teised mäetipud on Ko (2003 m), Jako-Jani (1955 m), Anik (1933 m), Durhe (1903 m), Oblatšnaja (1856 m), Sputnik (1805 m), Ostraja (1788 m), Võssokaja (1745 m), Snežnaja (1684 m), Olhovaja (1805 m), Lõssaja (1554 m), Izjubrinaja (1433 m), Livadiiskaja (Pidan) (1334 m), Tšornõi Kust (1010 m), Kedrovaja (961 m).
Sihhote-Alini kõrgematel tippudel on reeglina teravalt visandatud kuju, suur osa neist on kaetud suurte kivide rusuga. Pinnavormid meenutavad tugevasti purustatud tsirkusorge.
Sihhote-Alini mäestik koosneb liivakivist ja kiltadest. Esineb hästi palju intrusioone, mis on põhjustanud kulla, tina ja polümetallide leiukohtade tekkimise. Nõgudes on kivi- ja pruunsöe leiukohad.
Eelmäestikus esinevad basaltplatood. Sihhote-Alini lõuna- ja idaosa on järskude nõlvadega keskmäestikud, lääneosas esinevad sageli pikiorud ja nõod. Üldiselt on Sihhote-Alini ristiprofiil asümmeetriline, läänenõlv on laugem kui idanõlv. Vastavalt on läände voolavad jõed pikemad kui itta voolavad. Selle iseärasuse põhjal on mäestik ka nime saanud. Mandžu keeles tähendab Sihhote-Alin 'suurte läänejõgede ahelik'. 
Taimkate ja loomastik.
Sihhote-Alinis on mitmekesine taimkate: mäestiku lõuna- ja keskosas kõrgusel kuni 500 m on okas-laialehised metsad ning põhjaosas on okasmetsad ajaani kuuse ja amuuri nuluga. Kõrgemal esineb mägitundra. Nõgude põhjas kasvab rohi kõrgusega kuni 3,5 meetrit.
Sihhote-Alini endeemid on taimedest mikrobioota ("Microbióta decussáta"), olga lehis ja loomadest amuuri leopard.
Kliima.
Kliima on soe ja niiske. Talv on pehme, sest esinevad sageli Jaapani mere kohal tekkinud tsüklonid. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –10...–15 °C. Aasta keskmine sademete hulk on päris suur (kuni 800–1000 mm), suurem osa neist sajab suvel. Lumikate tekib oktoobris–novembris ja sulab ära märtsis–aprillis. Lumikattega päevade arv on 120–150. Talvel sajab ühtlaselt, tihti on tugevad lumesajud, lumetormid ja sulad. Laviiniohtlik periood kestab kuni 90 päeva.
Looduskaitseala.
Sihhote-Alini territooriumil on loodud Sihhote-Alini looduskaitseala, mis aastast 2001. kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Johannes Eduard Robert Hörschelmann

Johannes Eduard Robert Hörschelmann (17. jaanuar 1845 Martna – 6. november 1926 Berliin) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis aastani 1872. Ordineeriti 21. jaanuaril 1873 õpetajaks.
Oli aastatel 1873–1876 (kutsuti 25. septembril 1872) Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Oli aastatel 1876–1888 Moskva eesti koguduse õpetaja, oli veel aastatel 1877–1888 vanglavaimulik. Aastatel 1888–1913 oli Narva Johannese koguduse õpetaja, teenides aastatel 1888–1893 ka Jamburgis. Aastatel 1888–1898 oli ta ka Narva gümnaasiumi usuõpetaja. Emeeritusena elas aastatel 1913–1919 Riias, seejärel Saksamaal.
Isiklikku.
Tema emapoolne vanaisa oli Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann, Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja aastatel 1807–1852, tema teine vanaisa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, tema isa Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Tema vend Alexander Anton Hörschelmann oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, teine vend August Konstantin Hörschelmann oli alguses Karuse Margareeta koguduse pastor, pärast Alexander Antoni surma Hageri koguduse ja Oranienbaumi koguduse pastor, kolmas vend Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ja hiljem Tartu ülikooli tegeliku usuteaduse professor.
Xi'an

Xi'an on (西安; "Xī'ān" 'läänerahu') on linn Hiinas, Shaanxi provintsi pealinn ja Xi'an Shi allprovintsilinna keskus. Ta asub Huang He lisajõe Wei He orus. 
1993. aastal oli linnas 2,4 miljonit elanikku. 
Xi'ani linnastu hõlmab 3830 km², elanike arv on 7 168 005. 
Majandus.
Xi'an on tähtis tööstuskeskus, kus asuvad masinaehitus-, tekstiilitööstus-, elektrotehnikatööstus-, sõidukiehitus-, keraamikatööstus-, metallurgia- ja toiduainetööstusettevõtted.
Xi'an on ka transpordisõlm.
Haridus.
Linnas on Loodeülikool. 
Ajalugu.
Xi'an on üks Hiina neljast ajaloolisest pealinnast. Praegust nime kannab linn 14. sajandist, vanal ajal kandis ta nime Chang'an (traditsioonilises hiina kirjas 長安, lihtsustatud hiina kirjas 长安; "Cháng'ān" 'igavene rahu').
Linn on üle 3000 aasta vana ning oli 11 dünastia pealinn. Linna erilised õitseajad olid Hani dünastia ja Tangi dünastia ajal. 7.–8. sajandil oli linnas umbes 2 miljonit elanikku ning ta oli maailma suurim linn, Hiina ja muu maailma vahelise kauba- ja kultuurivahetuse keskus. Sealt sai alguse Siiditee.
Vaatamisväärsused.
Xi'anist umbes 30 km kaugusel on Qini dünastia aegsete terrakotasõdalaste asukoht Qin Shihuangdi mausoleum. 
Xi'anist umbes 10 km kaugusel on arheoloogiline Banpo muuseum.
Rakvere Tarvas

Rakvere Tarvas võib tähendada:
Vadim Belobrovtsev

Vadim Belobrovtsev (sündinud 11. mail 1978) on Eesti poliitik ja endine ajakirjanik (kirjutas vene keeles). Alates 9. novembrist 2017 kuni 9. aprillini 2023 oli ta Tallinna abilinnapea. 10. aprillist 2023 on ta XV Riigikogu liige.
Aastal 2000 lõpetas ta Concordia Rahvusvahelise Ülikooli Eestis.
Ta kuulus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna juhatusse ja erakonna Tallinna piirkonna juhatusse. Ta on töötanud Riigikogus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nõunikuna.
Alates 19. novembrist 31. detsembrini 2010 oli ta Tallinna abilinnapea. Hiljem on ta olnud Tallinna linnavolikogu liige.
6. mail 2015 teatas ta kavatsusest liituda Eesti Keskerakonnaga.
28. maist 2015 kuni 9. novembrini 2017 oli ta Kristiine linnaosa vanem. Alates 9. novembrist 2017 on ta Tallinna abilinnapea ning ta vastutab haridus-, kultuuri- ja spordivaldkonna eest.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 3233 häält ning osutus valituks.
FIFA Ballon d'Or

FIFA Ballon d'Or oli aastatel 2010–2015 rahvusvahelise jalgpalliliidu FIFA väljaantav auhind, mille pälvis maailma parim meesjalgpallur.
Auhinna saaja valisid jalgpalliajakirjanikud ning riikide jalgpallikoondiste peatreenerid ja kaptenid.
Auhind loodi 2010. aastal, kui liideti FIFA aasta jalgpalluri ja Euroopa aasta jalgpalluri aunimetus. 2016. aastal taastati endine Euroopa aasta jalgpalluri auhind.
Baltic Scandinavian Lines

Baltic Scandinavian Lines AS on 2005. aastal asutatud Eesti laevakompanii, millel on laevaliin Paldiski-Kapellskär. Sel liinil sõitis 1976. aastal ehitatud ro-pax-laev Via Mare, mille mahutavus on 726 rajameetrit ja 60 reisijakohta. Esimesil aastail, kui Baltic Scandinavian Linesi omanik oli Pakri Marine Investments, väljus Via Mare Paldiski Lõunasadamast.
1. märtsil 2008 omandas Baltic Scandinavian Linesi Paldiski Põhjasadamaga samasse kontserni kuuluv ekspedeerimisfirma AS Merktrans. Merktransi suuromanikud on Aleksei Tšulets ja Aleksandr Nakonetšnõi. Nõukogus on veel ka Rein Küttim ning Aleksei Mürisep. Seejärel hakkas Via Mare väljuma Paldiski Põhjasadamast.
Pärast seda, kui samad omanikud ostsid laevakompanii Navirail, suunati Via Mare selle firma liinile Muuga-Vuosaari ning liinile Paldiski-Kapellskär renditi Leedu lipuga ro-pax-laev LISCO Patria. Sügisest 2011 sõidab Via Mare liinil Paldiski-Hanko.
Sügisel 2011 ühines Baltic Scandinavian Lines Taani laevakompaniiga DFDS ja sestpeale opereerib Paldiski-Kapellskäri liini DFDS Seaways. Sel liinil sõidab Patria Seaways (ex LISCO Patria).
Faalanks

Faalanks oli jalaväe formatsioon, mis on tuntud peamiselt kasutamise tõttu Vana-Kreekas. Faalanksis olevad sõdurid (Vana-Kreekas hopliidid) reastusid üksteise kõrvale nii, et nende kilbid moodustasid tiheda seina ja esimesed sõdurite read suunasid oma odad ettepoole. Faalanks oli eest hästi kaitstud, kuid haavatav külgedelt. Faalanksitega peeti lahinguid enamasti tasastel väljadel, kuna ebatasasel maastikul oli raske rivi hoida. 
Esimesed kirjeldused faalanksitaolise rivistuse kasutamisest pärinevad 25. sajandist eKr Sumerist ja Vana-Egiptuse jalavägi kasutas sarnast formatsiooni. Sõna "faalanks" (φάλαγξ) pärineb Homeroselt, kes kasutas seda, kirjeldamaks lahinguid hopliitide vahel. Kreeka ja Sparta faalanks sündis ilmselt 8.-7. sajandil eKr ja selle kõrgaeg saabus Aleksander Suure vallutuste ajal. Rooma vabariigi ja leegioni tõus viisid hellenistlike riikide ja nende armeede kadumiseni ning seega ka faalanksi allakäiguni. Odadega relvastatud jalavägi mängis lahinguväljal rolli veel 18. sajandil, kuid nende taktika ei pruukinud kattuda enam faalanksi omaga.
Jørgen Smit

Jørgen Smit (Jørgen Faye Smit) (21. juuli 1916 Bergen – 10. mai 1991 Arlesheim) oli Norra õpetaja, kõrgkooli dotsent, lektor ja publitsist, pidades loenguid eelkõige Waldorfi pedagoogikas ja tegutsedes Antroposoofiaseltsis. Ta oli Norra Antroposoofiaseltsi peasekretär, Järnas (Rootsi) Rudolf Steineri Seminari rajaja ja Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisuse liige Goetheanumis.
Elu.
Jørgen Smit kasvas seitsmepojalise pere teise lapsena Bergenis, hiljem Oslos. Ta õppis klassikalist filoloogiat Oslos ja Baselis. 
1941–1965 töötas ta Bergeni Rudolf Steineri koolis õpetajana. Õpetajatöö kõrval sai temast juba noore õpetajana loengupidaja väga erinevatel teemadel, enamasti siiski seoses antroposoofia ja Waldorfi pedagoogikaga. 1966–1975 tegutses ta otsustava jõuna Järnas Rudolf Steineri Seminari asutamisel ja õpetajate seminari ülesehitamisel. Koostöös kunstnik Arne Klingborgi, arhitekt Erik Asmusseni ja ettevõtja Âke Kumlanderiga tekkis Järnas mõne aastaga suurim antroposoofiakeskus.
1975 kutsuti ta Dornachisse, Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisusse, kus ta juhatas noortesektsiooni ja hiljem ka pedagoogilist sektsiooni. Rohkem kui pooled enda peetud 4889 loengust pidas ta 16 aasta jooksul kuni oma surmani 1991. Ta käis loengureisidel kõikidel kontinentidel, enamasti küll Euroopas. Tema trükis avaldatud kirjutised on enamasti toimetatud loengud.
Ravipedagoogika

Ravipedagoogika on erivajadustega lastele suunatud Waldorfi pedagoogika haru.
Eurütmia

Eurütmia (kr. εὖ "eu" 'hea', 'õige' ja ῥυθμὀς "rythmos" 'rütm', seega 'ühtlane liikumine' või 'ilus liikumine') on liikumiskunst, mis loodi 20. sajandi alguses (vahemikus 1908–1925) Saksamaal ja Šveitsis Rudolf Steineri, antroposoofia rajaja juhendamisel. Eurütmiat etendatakse eraldiseisva kujutava kunstina, aga ka lavastuste osana. Ravieurütmia on kasutusel teraapilistel eesmärkidel. Waldorfi koolides on eurütmia korraliselt õppekavas.
Eurütmias kasutatavad liigutused on seotud kõnerütmi ja -meloodia, muusika rütmi ja helidega ning tundmustega (näiteks rõõm ja kurbus). Nendest moodustuvad repertuaari elemendid, n-ö põhiliigutused, mida kasutatakse vabaks loominguliseks väljenduseks. Tähtsaks peetakse ka sirg- ja kõverjoonte vastandust, liikumise suunda ruumis (edasi, tagasi, üles, alla, vasakule, paremale), kokkutõmbumist ja paisumist ning värvusi. Värvuseelementi rõhutatakse nii kostüümide kui ka valgustuse abil. Mitmesugustes eurütmiaharjutustes kasutatakse ka vaskkeppe ja palle.
Eurütmia eesmärk on viia esitaja liikumine ning esitaja ja publiku tajukogemused harmooniasse esituse sisuga; eurütmiat on sellepärast mõnikord nimetatud ka "nähtavaks muusikaks" või "nähtavaks kõneks". Eurütmia looja Rudolf Steiner kirjeldas eurütmiat kui "hinge kunsti". Tänapäeval esitatakse valdav osa eurütmiast Euroopa klassikalise muusika või tekstide (luule, proosa) saatel. Mõnikord esitatakse ka ilma helita eurütmiat.
Transneft

Transneft ("Открытое акционерное общество "Акционерная компания по транспорту нефти «Транснефть»"") on Venemaa riiklik naftatranspordiettevõte, Venemaa suuremate naftajuhtmete operaator. Transnefti omanduses on umbes 50 000 kilomeetrit naftajuhtmeid. Ettevõte transpordib üle 90% Venemaal toodetud naftast.
Riigile kuulub 100% ettevõtte lihtaktsiatest. Eelisaktsiad on vabas ringluses.
Ettevõte registreeriti 1993. aastal. Peakorter asub Moskvas. Ettevõtte juht on Nikolai Tokarev, direktorite nõukogu esimees Sergei Šmatko.
Transneft on Glavtransnefti (Nõukogude Liidu Naftatööstuse Ministeeriumi Naftatranspordi ja -tarnete Peamine Tootmisvalitsus) õigusjärglane.
Roheliste ja Talurahva Liit

Roheliste ja Talurahva Liit ("Zaļo un Zemnieku savienība"; lühendatult ZZS) on Läti poliitiline allianss, mis asutati 2002. aastal. Allianssi kuuluvad Läti Talurahva Liit ja Läti Roheline Partei.
2002. aasta parlamendivalimistel sai partei 12 kohta seimi sajast ja 2006. aastal 18 kohta.
Alates 2002. aastast on ZZS kuulunud valitsuskoalitsioonidesse. 2004. aastal oli ZZSi kaasesimees Indulis Emsis riigi valitsusjuht.
2006. aasta valimistel liitusid alliansiga partei Lätile ja Ventspilsile, mille juht Ventspilsi suurärimehest linnapea Aivars Lembergs oli ZZSi peaministrikandidaat.
2010. aasta parlamendivalimistel sai Roheliste ja Talurahva Liit seimis 22 kohta ja osales valitsuse moodustamises. Nad said 5 kohta Valdis Dombrovskise teises valitsuses.
2011. aasta parlamendivalimistel sai Roheliste ja Talurahva Liit 12,22 protsenti valijate häältest ja 13 kohta seimis.
Elmar Vesker

Elmar Vesker (23. aprill 1928 Rame küla, Massu vald, Läänemaa – 14. oktoober 2017 Virtsu, Hanila vald) oli eesti metsavaht ja harrastussportlane. 
Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ning tegutses sporditegelase ja -pedagoogina Harjumaal.
1949. aastal arreteeriti ta Rootsi põgenemise katsel. Kuni 1956. aastani kandis ta karistust Komi ANSV-s Vorkuta vangilaagris.
Ta oli pikka aega Laelatu puisniidu hooldaja ning ehitas 1980. aastatel Laelatu bioloogiajaama hoone.
Ta osales 2001. aastal Austraalias XIV veteranide maailma kergejõustikuvõistlustel (kuulitõukes ja odaviskes).
Metsavaht

Metsavaht on metsavalve ja metsahooldusega tegelev ametnik. 
Eestis oli metsavaht paljude mõisate juures alates 18. sajandist. 1930. aastal töötas Eesti riigimetsades 1554 metsavahti.
Riigimetsad jagunesid vahtkondadeks, millest igaühel oli oma metsavaht. 1948. aastal oli Eestis 1337 vahtkonda; 1972. aastal oli see arv kasvanud 1848-ni. 1980. aastail oli Eestis ligi 2000 metsavahti.
Veel 1997. aastal oli Eestis veidi alla 2000 metsavahi.
Eestis kaotati riigimetsades metsavahi ametikohad 1997. aastal. Metsavahtide ametimajad seejärel enamasti erastati.
2011. aasta 2. septembril toimus Sagadis Eesti Metsaseltsi korraldatud ja Marek Vahula ideena üleriiklik metsavahtide mälestusüritus "Metsavahtide radadel".
Mihkel Soodla

Mihkel Soodla (sünninimi Mihkel Sakson; nimi eestistatud 1935; 23. august 1900 – 23. september 1949 Komi ANSV) oli Soontaga vallavanem ja metsavend.
Ta oli vallavanem 1940 ja 1941–1944, kuulus Ants Kaljuranna salka, arreteeriti 16. novembril 1948, lasti maha põgenemiskatsel Komi ANSV-s.
Lenny Leonard

Lenny Leonard on tegelane joonissarjas "Simpsonid". 
Ta on 38-aastane. Tal on tumepruunid juuksed. Ta töötab Springfieldi tuumaelektrijaamas. Tihti käib ta Moe kõrtsis ja joob seal Duffi õlut. Lenny parim sõber on Carl Carlson.
Alexander Lütkens

Alexander Lütkens (24. august / 5. september) 1842 Tveri kubermang – 22. aprill 1898 Suure-Konguta mõis, Tartumaa) oli Eesti metsandustegelane. 
Lütkens õppis Tartu Aleksander I gümnaasiumis, metsandust õppis Saksamaal Tharandi metsaakadeemias. Ta töötas pikemat aega Tartumaal metsaülemana.
Ta oli tegev Liivimaa Üldkasulikus ja Ökonoomilises Sotsieteedis ning Balti Metsaseltsis. 
Temalt ilmus kirjutisi metsanduse kohta selle sotsieteedi nädalalehes Baltische Wochenschrift. 
Ta on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.
Biodünaamiline põllumajandus

Biodünaamiline põllumajandus ehk biodünaamiline põllundus (ehk biodünaamika) on antroposoofia alusel teostatav mahepõllumajanduse liik. 
Eestis ühendab praktikuid Eesti Biodünaamika Ühing.
Meelis (Kippel)

"Meelis" on Enn Kippeli noorsoojutt, mis ilmus 1941, aasta enne Kippeli surma.
Peategelane Meelis on Sakala vanema Lembitu poeg. Olles sakslaste kätte pantvangi langenud, suudab ta koju tagasi jõuda. Ta võtab osa Lindanise lahingust ja Tartu lahingust, kus ta saab surma, võideldes hilisema Tartu kohal asunud linnust kaitstes kõrvuti Koknese vürsti Vjatškoga, kes on ajalooline isik ja keda raamatus kujutati venelasena.
Venelaste (Pihkva ja Novgorodi) toetus eestlaste vabadusvõitlusele oli jutustuse lõpuveerandis (alates 12. peatükist) üks läbivaid teemasid. Raamat pälvis Nõukogude ajal palju tähelepanu just tänu eesti ja vene rahva sõpruse ning ühise saksavastase võitluse kujutamisele, mis sobis toonase riikliku ideoloogiaga, eriti Teise maailmasõja järel. "Meelis" oli kuni 1987. aastani ainus Enn Kippeli ajalooline teos, mida Eesti NSV-s välja anti ja isegi korduvalt (1945, 1955, 1961, 1976, 1984), Eduard Järve, Efraim Allsalu ja Henno Arraku illustratsioonidega.
Teoses liitlastena kujutatud Meelisele ja Koknese vürstile Vjatškole püstitati Nõukogude ajal Tartus Kassitoomele pronksist mälestusmärk, skulptuurigrupp "Vjatško ja Meelis Tartu kaitsel". 1954. aastal tuli esiettekandele eesti helilooja Anatoli Garšneki oratoorium "Vürst Vjatško ja vanem Meelis" (libretist Paul Anton).
Kuna "Meelise" autor Enn Kippel suri 1942. aastal Leningradi blokaadis, on teos 1. jaanuarist 2013 avalikus omandis.
Eesti Biodünaamika Ühing

Eesti Biodünaamika Ühing on Eesti organisatsioon, mille asutamisega 1989. aastal pandi alus siinsele mahepõllumajandusliikumisele. Töötati välja standardid ja kontrolliti tootjaid. Alates 2001. aastast enam kontrolliga ei tegeleta.
Ühingu tegevus on suunatud mahetootjate huvide esindamisele, biodünaamilise ja mahepõllumajanduse teadmiste täiendamisele ja mahetoodete turustamise edendamisele. Traditsiooniks on saanud iga-aastane õppereis ühingu liikmetele ja teistelegi mahetootjatele.
Valdava osa liikmeskonnast (2010. aastal 110) moodustavad mahetalunikud, kuid liikmete hulgas on ka mahepõllumajanduse edendamisest huvitatud eraisikuid ja organisatsioone.
Üliõpilasorganisatsioonide vapid

Üliõpilasorganisatsioonide vapid on üliõpilasorganisatsioonide poolt kasutatavad embleemid.
Üliõpilasorganisatsioonide vappe kasutatakse alates 19. sajandist ja nende kasutamine on osa üliõpilastavadest, kus tihti jäljendatakse aadli varasemaid tavasid (kahevõitlused jne). Nende juures ei peeta tavaliselt kinni heraldika reeglitest.
Otto Friedemann Jakob Hörschelmann

Otto Friedemann Jakob Hörschelmann (15/27. detsember 1830 Viru-Jaagupi – 31. oktoober/12. november 1873 Kuressaare) oli Liivimaa vaimulik.
Õppis Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1851–1853 ja 1856, grad. stud. 1857. Oli seejärel koduõpetajaks Müüriku ja Mõdriku mõisas.
Oli aastatel 1860–1861 Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Vabastati 18. juulil 1861 tervislikel põhjustel ametist. Elas seejärel Kuressaares, kus ta ka suri.
Isiklikku.
Tema isa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Tema vend Heinrich Emil August Hörschelmann oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Peterburi Anna koguduse õpetaja, teine vend Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Tema abikaasa Marie Winkler oli tema poolõe Julie Hörschelmanni ja Constantin Winkleri tütar. Marie isa Constantin Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Tema poeg August Constantin Hörschelmann oli pastoriks Vändras, Paldiskis ja Guttstadtis (praegu Dobre Miasto, Olsztyni maakonnas, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Poolas)
Jõesiga

Jõesiga ("Potamochoerus porcus") on loom sigalaste sugukonnast. Ta pole kodustatud liik ning elab Aafrikas, enamjaolt Guineas. 
Ta eelistab elada märgade alade (jõgede ja soode) lähedal ning väljub harva vihmametsast.
Nagu paljud teisedki sigalased, on ka jõesiga omnivoor. Ta sööb rohtu, juuri, putukaid, marju ja ka molluskeid. Jõesead elavad kuni 20-liikmelistes karjades, mida juhib kult. Emised sünnitavad enamasti 3–6 põrsast koosneva pesakonna.
Kirjeldus.
Jõeseal on silmatorkav punane karvastik, mustad jalad ja valge jutt piki selga. Silmade ümber, põskedel ja lõual on valged markeeringud, ülejäänud koon ja nägu on must. 
Täiskasvanud siga kaalub 45–115 kilogrammi ja on 55–80 cm kõrge; kehapikkus on 100–145 cm. Saba on peenike ja 30–45 cm pikk. Kuldid on emistest mõnevõrra suuremad. Isastel on kärsa külgedel muhud ja väikesed teravad kihvad.
Käitumine.
Jõesiga on omnivoor, kes sööb põhiliselt juuri ja naereid, kuid ka puuvilju, rohtu, mune, surnud loomi, putukaid ja sisalikke. Kärsaga songib ta mulla seest juuri välja. Sel viisil põhjustavad jõesead tihtipeale istandustele kahjustusi.
Jõesiga on põhiliselt öise eluviisiga. Päeval peidab ta end tihedas taimestikus. Pärast päikeseloojangut liiguvad jõesead karjadena ringi, otsides toitu. Karja kuulub isane (kult), mõned emised ja nende põrsad. Kult kaitseb agressiivselt oma karja kiskjate eest, põhiliselt leopardi eest. Vahetevahel võivad mitu karja liituda, moodustades kuni 60 loomast koosneva karja.
Levila.
Jõesiga elab vihmametsades, märgades savannides, metsastunud orgudes; jõgede, soode ja rabade läheduses. Levila ulatub Kongost ja Gambiast Ida-Kongoni, lõuna pool Kongo jõe ja Kasaini.
Varkla kraav

Varkla kraav (ka "Nõmmküla kraav") on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Väike-Nõmmküla ja Niibi külas.
Kraavi pikkus on 3,1 km. See suubub vasakult Riguldi jõkke. Kraavi valgla suurus on alla 25 km².
Kraavi on varem ekslikult peetud Riguldi jõe ülemjooksuks. Kraav on Niibi raba loodeservas.
Kraav on mitteavalik veekogu.
Varkla kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1103901.
Carrie Underwood

Carrie Marie Underwood (sündinud 10. märtsil 1983) on USA kantrilaulja, laulukirjutaja ja näitleja, kes võitis 2005. aastal telesaate "American Idol".
Pärast seda on Underwood saanud mitmekordse plaatinaplaadiga artistiks, võitnud mitu Grammyt, ta on valitud kolm korda kantrimuusikaühenduste (Academy of Country Music ja Country Music Association) lauluvõistluste parimaks naislauljaks ja ACM-i aasta meelelahutajaks. Ta on kõigi aegade esimene naisartist, kes võitis üksteise järel aasta meelelahutaja auhinna Academy of Country Music (ACM) Awardsil (2009/2010). 
Tema debüütalbum "Some Hearts" sai seitsmekordseks plaatinaplaadiks ja oli 2006. aasta veebruaris kõige kiiremini müüdud kantri debüütalbum Nielsen SoundScani ajaloos. See oli samuti müüduim naisartisti soolodebüütalbum kantrimuusika ajaloos, alates 2008. aasta veebruarist. "Some Heartsil" oli kolm esikohahitti Billboard Hot Country Songsil ja üks esikohahitt Billboard Hot 100 Songs edetabelis. Ta teine album "Carnival Ride" anti välja 23. oktoobril 2007. Seda on ostetud üle 3 miljoni eksemplari alates 2010. aasta jaanuarist ja esitanud neli esikohahitti Billboard Hot Country Songs edetabelis. Underwoodi kolmas album, "Play On", anti välja 3. novembril 2009. Selle kuulutas RIAA plaatinaalbumiks 3. novembril 2009. Sellel on kolm lugu, mis on siiani edetabeli Billboard Hot Country Songs esikohahitid. Alates 2010. aasta maist on Underwoodi albumeid ja singleid ostetud (maailmas) üle 20 miljoni eksemplari.
Lapsepõlv ja noorus.
Carrie Marie Underwood sündis Stephen ja Carole Underwoodi peres 10. märtsil 1983 Muskogees. Ta kasvas vanemate farmis maakoha linnas Checotah's. Tal on kaks vanemat õde, Shanna Means ja Stephanie Shelton. Ta isa töötas saeveskis ja ema oli algkooliõpetaja. Lapsepõlves esines Underwood "Robbins Memorial Talent Show's" ja laulis Free Will Baptist Churchis. Hiljem laulis ta kohalikel üritustel Checotah's, sealhulgas Old Settler's Dayl ja Lion's Clubis. 1996. aastal pakkus Capitol Records Underwoodile lepingut, aga tühistas selle, kui ettevõtte juhtkond muutus.
Tordoki-Jani mägi

Tordoki-Jani (vene keeles Тордоки-Яни ehk Тардоки-Янги) on mäetipp Venemaa Kaug-Ida lõunaosas Habarovski krai territooriumil. See on Sihhote-Alini kõrgeim tipp, selle kõrgus on 2077 m (teiste andmete järgi 2090,4 m). Tordoki-Jani asub Habarovski krai kaguosas Primorski kraiga piirist põhja pool.
Mäetipust lõuna pool asub Anjui jõe jõelähe.
Magnus Heinrich Ferdinand Hörschelmann

Magnus Heinrich Ferdinand Leopold Hörschelmann (21. september 1836 Ridala – 14. jaanuar 1908 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1850–1854 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1855–1858. Oli seejärel koduõpetaja. Aastatel 1862–1863 reisis Euroopas. Ordineeriti 3. juulil 1866 Tallinna toomkirikus õpetajaks.
Oli aastatel 1866–1868 Eestimaa vikaarõpetaja. Oli aastatel 1868–1888 (kutsuti 5. augustil 1868, introdutseeriti 8. oktoobril 1868) Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja. Oli aastatel 1877–1881 Läänemaa koolikomisjoni liige, aastatel 1878–1888 Eestimaa konsistooriumi assessor. Aastatel 1888–1904 oli ta Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja, Eestimaa kindralsuperintendent ja konsistooriumi asepresident. Aastal 1904 jäi emerituuri.
Ta esines Eestimaa pastorite sinodil aastal 1881 ettekandega "Kas oleks kasulik, et ka meie võtaksime osa Aleksandrikooli asutamisest?" Ettekanne ilmus esmalt saksa keeles (Baltische Monatschrift, 1881) ja siis eesti keeles pealkirjaga "Eesti Aleksandrikool ja pastorid" (Tallinna Sõber, 1882).
Isiklikku.
Tema isa Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, vanaisa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vanavanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja, onu Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Teine vanaisa Christoph Heinrich Rinne oli arst, vanavanaisa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Tema äi Ernst Wilhelm Woldemar Schultz oli Saarde ja Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ning Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja, Eestimaa kindralsuperintendent ja konsistooriumi asepresident, naisevend Otto Woldemar Ludwig Schultz oli Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja.
Rašti org

Rašti org (tadžiki "Водии Рашт") on piirkond Tadžikistanis, hõlmab suure osa Tadžikistani vabariikliku alluvusega rajoonidest.
Piirkonna ajaloolised nimed on Karategin ja Garm.
Tadžikistani kodusõja päevil (1992–1997) oli piirkond Emomali Rahmoni valitsuse vastaste tugiala.
Aastatel 1920–1955 kuulus Rašti org Garmi oblastisse.
Harkivi lepingud

Harkivi lepinguteks või ka Harkivi paktiks nimetatakse 2010. aasta 21. aprillil allkirjastatud leppeid,
mille kohaselt Ukraina pikendas Sevastopoli mereväebaasi rentimist Venemaale 2017. aastalt 2042. aastani ning Venemaa kohustus varustama Ukrainat odavama maagaasiga. Lepingu allkirjastasid presidendid Viktor Janukovõtš ja Dmitri Medvedev Harkivis. Riikide parlamendid ratifitseerisid lepingu 27. aprillil.
Ukraina opositsioon nimetas lepingut Ukraina huvide mahamüümiseks ja püüdis ratifitseerimist igati takistada. Ülemraada esimeest loobiti munadega, hääletusmasinad kleebiti kinni. Ratifitseerimisotsuse poolt hääletanuteks märgiti saadikuid, kes istungil kohal ei olnud.
2014. aasta märtsis, pärast seda kui Venemaa Krimmi ja Sevastopoli oma territooriumiks oli kuulutanud, teatas Venemaa peaminister Dmitri Medvedev kavatsusest lepingud denonsseerida ja Ukrainalt kahjutasu nõuda.
Johann Heinrich Hörschelmann

Johann Heinrich Hörschelmann (7. september 1752 Großrudestedt Erfurdi lähedal – 20. juuni 1798 Vändra)
Lõpetas Weimaris gümnaasiumi. Õppis usuteadust (immatrikuleeriti 15. oktoobril 1768) Jena Ülikoolis. Oli aastal 1768 koduõpetaja Lustiveres. Ordineeriti 21. juulil 1784 õpetajaks.
Oli aastatel 1784–1798 (introdutseeriti 25. augustil 1784) Vändra Martini koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema isa Johann Heinrich Hörschelmann (1704–1774) oli pastor Saksamaal Erfurdi lähedal. Tema vend Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor ja mõne aasta sama kooli rektor. Vennapoeg Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vennapoeg Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vennapoeg Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, vennapoeg Paul Eduard Hörschelmann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja.
August Constantin Hörschelmann noorem

August Constantin Hörschelmann (27. veebruar 1863 Haapsalu – 25. juuli 1937 Eschwege) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1873–1881 Kuressaare gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1881–1886. Oli prooviaastal Tartus ja Rõuge Maarja koguduses. Ordineeriti 31. mail 1887 õpetajaks.
Oli aastal 1887 Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1887–1889 oli Gelliehausenis Göttingeni lähedal vikaarõpetaja ja 1889–1891 sealsamas õpetaja. Aastatel 1891–1892 oli Viljandi Jaani koguduse adjunktõpetaja ja samaaegselt usuõpetaja. 
Aastatel 1892–1893 oli ta Vändra Martini koguduse õpetaja ja aastatel 1892–1895 juhtis Vändra kurttummade koolitamise seltsi "Ehwata". 1894. aastal õppis kurttummade koolitamist ja oli seejärel aastatel 1894–1906 Vändra kurttummade kooli juhataja. 29. septembril 1899 ilmub tema toimetamisel ajakirja Kurttummade Sõber esimene number.
Aastatel 1906–1907 oli ta Riia lähedal (Jugla järve ääres) Strazdumuiža mõisas (saksa keeles "Strasdenhof") asuva pimedate kooli direktor. Aastatel 1907–1908 oli ta Jelgavas asunud saksa õpetajateseminari direktor. Aastatel 1909–1910 oli Kuramaa saksa seltsi tegevjuht. Aastatel 1910–1911 oli ta Liepāja saksa gümnaasiumi õpetaja, aastal 1911 sama kooli direktor. 
Aastatel 1913–1918 oli ta Paldiski Nikolai koguduse õpetaja, oli aastatel 1915–1917 küüditatud Siberisse. Aastatel 1919–1922 oli luterlik pastor Guttstadtis Ida-Preisimaal (praegu Dobre Miasto Olsztyni kreisis Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Poolas. Aastal 1922 oli kirikuametis Wittenis (Ruhri linnastus Nordrhein-Westfaleni liidumaal), aastatel 1922–1926 luterlik vaimulik Zürichis. 
Suri aastal 1937 Eschweges (Werra-Meißner-Kreisis Kasseli ringkonnas Hesseni liidumaal).
Isiklikku.
Tema isa Otto Friedemann Jakob Hörschelmann oli aastail 1860–1861 Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, vanaisa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, teine vanaisa Constantin Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Tema onu Heinrich Emil August Hörschelmann oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Peterburi Anna koguduse õpetaja, teine vend Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja.
Vibu

Vibu on laskerelv, mida kasutatakse noolte ja mõnel pool ka kuulide laskmiseks. Vibu koosneb painduvast vibukaarest ehk loogast ja selle otsi ühendavast nöörist. Vibusid on kasutatud jahil, kalastamisel ja sõjas hilispaleoliitikumist kuni tänapäevani kõikjal maailmas. 
Pärast tulirelvade kasutuselevõttu on vibu tähtsus relvana järk-järgult vähenenud. Kuid veel Teises maailmasõjas kasutasid täpsuslaskurid vibu, vibuga tapeti vähemalt 5000 sõdurit. Tänapäeval täidab vibu kõiki kunagisi ülesandeid. Klassikalist vibu lastakse hoides looka parema käega ning asetades noole kindlasti paremale poole kaart, selline asend suurendab laskekiirust ja -täpsust. Nööri hoidmisel kasutatakse tihti sõrmeraudu, mis võimaldavad tugevamat tõmmet ja vähendavad sõrmede stressi. 
Eristatakse kolme vibu põhiliiki: lihtvibu, liitvibu ja plokkvibu. 
Ungari vibulaskja Mónus József Kína purustas 784 aastat püsinud maailmarekordi, traditsioonilise vibuga noolt lastes tabas ta inimfiguuri 508,74 meetri kauguselt. Ligi kaheksa sajandit püsinud rekord oli 502,5 meetrit. Tema liitvibu tõmbetugevus oli ligikaudu 140 naela.
Uuemõisa oja (Uuemõisa alevik)

Uuemõisa oja (ka "Oja kraav") on oja Läänemaal Haapsalu linnas Uuemõisa alevikus.
Oja pikkus on 1 km ning see suubub Tagalahte. Oja valgla pindala on alla 10 km². Oja algab Oja tänava juurest.
Oja on mitteavalik veekogu.
Uuemõisa oja keskkonnaregistri kood on VEE1500007.
Kassitapp

Harilik kassitapp ("Convolvulus arvensis") on kassitapuliste sugukonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Levik ja kasvukoht.
Kassitapp kasvab pärismaisena Euroopas ja Aasias. Eestis on ta tavaline.
Taim eelistab kuivemat savikat või liivast pinnast. Ta on levinud umbrohi aedades ja põldudel.
Kirjeldus.
Taim kasvab 0,5–1,5 meetri kõrguseks. Ta on väänduva roomava või roniva varrega taim.
Lehed kinnituvad varrele vaheldumisi. 2–6 cm pikkused lihtlehed on terveservalised.
Taime juured ulatuvad väga sügavale ja moodustavad harunenud võrgustiku. Juba esimese paari elukuuga suudab juurestik tungida kuni meetri sügavuseni, soodsatel tingimustel võib kasvada see kolme ja isegi viie meetri sügavusele.
Kassitapp õitseb juunist septembrini. Õis on lehterja kujuga, valge kuni õrnroosa, kuni 3,5 cm läbimõõduga. Taim on putuktolmleja. 
Vili on umbes 6 mm pikkune kupar.
Taim paljuneb peamiselt maa-aluste võsundite abil, vähem seemnetega.
Friedrich von Ampten

Friedrich von Ampten (ka Friedrich von Ambten; surnud 1557) oli Tallinna piiskop aastatel 1551–1557.
Ampten pärines tõenäoliselt Kuramaalt Embūtest (saksa "Amboten"). Ta oli arvatavasti samanimelise Kuramaa aadlisuguvõsa liige, kuid tema varasema elukäigu kohta pole kuigi palju teada. Tõenäoliselt oli ta õppinud ülikoolis ning 1542. aastal võeti ta Bologna ülikooli auliikmeks. 
1539. aastal sai Amptenist Tallinna toomdekaan ehk sealse toomkapiitli juht (Tallinna kapiitlis puudus toompraosti ametikoht), kellena ta tegutses kuni 1551. aastani. Peale selle sai temast 1546. aastal aga Saare-Lääne toompraost, kellena ta oli tegev vähemalt 1556. aastani, võimalik ka, et kuni surmani. Amptenil olid tihedad ja lähedased suhted Kuramaa ja Saare-Lääne piiskopi Johann von Münchhauseniga. 
1546. aastal võttis Tallinna piiskop Arnold Annebat Ampteni enda koadjuutoriks, kuid seda ei kinnitatud paavsti juures. Juba aasta varem oli piiskop Johannes Münchhauseni sõnul olnud juttu sellest, et Amptenist võiks saada Tallinna koadjuutor, kuid siis olevat Ampten pakkumisest keeldunud, kuna ta olevat protestandiks hakanud. Kuus aastat hiljem, 1551. aastal, edastas Riia peapiiskop Wilhelm aga arvamuse, et Ampten on "täielik papist".
Kuna Amptenil paavsti kinnitust polnud, pidi Tallinna kapiitel ta 1551. aastal pärast Annebati surma piiskopiks valima. Paavsti kinnituse sai Ampten 1553. aastal, olles ka viimane Tallinna piiskop, kes selle sai.
Usulistelt vaadetelt oli Ampten tõenäoliselt pigem katoliiklane ja seetõttu tekkis tal kohati arusaamatusi luterliku Tallinna linnaga. Kuid Toompea oli eraldi ordu jurisdiktsiooni all ning sealses toomkirikus jätkusid katoliiklikud jumalateenistused. Amptenit püüti ka piiskopiks pühitseda, kuid see osutus võimatuks, sest 1556. aastal polnud Liivimaale jäänud enam ühtegi sobiliku pühitsusega piiskoppi. Teda plaaniti saata Ermlandi piiskopi Stanislaus Hosiuse juurde, kuid see reis jäi siiski ära.
Aastatel 1556–1557 käis Ampten Liivimaa saadikuna mitmel korral Poola kuninga Zygmunt II Augusti juures, püüdes lahendada koadjuutorivaenuse ajal tekkinud pingeid.
Ampteni surmaaeg pole teada. 1557. aasta aprillis on teda viimast korda elusolevana mainitud, kuid veel septembris saatis Johann von Münchhausen talle kirju. Novembriks oli ta kindlasti surnud, seetõttu on tema surmaajana välja pakutud 1557. aasta oktoobrit.
Suur film

"Suur film" (inglise "Epic Movie") on 2007. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide paroodiafilm. 
Linateoses pilatakse filme "", "Harry Potter", "Charlie ja šokolaadivabrik", "Superman" ja "Kariibi mere piraadid".
Sutlepa kraav

Sutlepa kraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Sutlepa külas.
Kraavi pikkus on 1,2 km. Kraavi valgla pindala suurus on alla 10 km².
Kraav on mitteavalik veekogu.
Sutlepa kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1500006.
Elsa Saisio

Elsa Helena Saisio (sündinud 19. juulil 1981 Helsingis) on Soome näitleja.
Isiklikku.
Tema vanemad on kirjanik Pirkko Saisio ja näitleja Harri Hyttinen (1952–2006). Lisaks on tema perekonnaliige režissöör Pirjo Honkasalo, kes elab koos Pirkko Saisioga. Elsa Saisio on abielus Timo Välisaarega. Neil on poeg (sündinud 2010).
Taro (täpsustus)

Sõnal taro on mitu tähendust.
Bugesera nõgu

Bugesera nõgu on suur negatiivne pinnavorm Burundi kirdeosas ja Rwanda kaguosas, üks paljudest nõgudest Ida-Aafrika järvedevahelises vööndis.
Nõgu ümbritsevad põhjas, idas ja lõunas kiltmaad, mille kvartsiidist harjad ripuvad nõo kohal. Läänes piirneb Bugesera piirkond põhja–lõunasuunalise Kanyaru jõe oruga, mis ulatub nii Burundi kui ka Rwanda territooriumile. 
Maastikul on valdavad pikad mäed ja orud, mida enne põuda katsid suured papüürusesood ja alalised järved. Oli vaid üksikuid soised jõgesid. Tüüpiline järv oli Cohoha järv.
Burundis on Bugesera piirkond on üks 11 looduslikust piirkonnast. See hõlmab Muyinga provintsi ja Kirundo provintsi põhjaosa. Seda piirkonda hüütakse "mu Bugesera" ('neetud ala'), tõenäoliselt joogivee nappuse tõttu. Siiski on selles piirkonnas omavahel ühenduses olevate soode kompleks mitme väikese madala järvega, millest toitub Kagera jõgi. Allikaid ei ole. Seetõttu kasutatakse joogivee saamiseks käsitsi kaevatud laiu kaeve. Piirkonnas on sagedased põuad, mis tekitavad toidunappust ja sunnivad elanikke lahkuma.
Franz Kafka auhind

Franz Kafka auhind on Franz Kafka auks nimetatud rahvusvaheline kirjandusauhind.
Seda annavad välja Franz Kafka Selts ja Praha linn. Auhind asutati aastal 2001. Auhinnaks on 10 000 dollarit, diplom ja pronkskuju. Auhinnatseremoonia peetakse iga aasta oktoobri lõpus Praha raekojas.
Auhind antakse humanismi ja sallivust edendava teose eest.