Holzminden

Holzminden on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Linna pindala on 88,25 km². 31. detsembril 2017 elas seal 20 132 inimest. Linn on Holzmindeni kreisi keskus. See paikneb Weseri jõe ääres, mis siit alates moodustab piiri Nordrhein-Westfaleni liidumaaga.
Ajalugu.
Holzmindenit on esmamainitud 9. sajandil kui "Holtesmeni". Kuid nimi ei viidanud toona praegusele linnale, vaid külale Altendorf ('vana küla'), mis liidendati linnaga 1922. aastal.
Ludwig Vaga valitsemisajal (814–840) tulid mungad Corbie kloostrist Prantsusmaalt sellesse Saksamaa ossa ja asutasid Hethises Sollingis tütarkloostri. Kui sai selgeks, et paik oli elujõuetu (veeallikate puudumise tõttu), jäeti see maha ja uus klooster Corbeia nova (Corvey klooster) avati jõe lähedal. Vanad dokumendid näitavad, et Holtesmeni (kloostrile) tehti palju suuri annetusi.
Usutavasti tekkis asula, üheskoos teiste asulatega lähikonnas, 6.-7. sajandil. Teised külad jäeti maha seejärel, kui Holzminden sai omavalitsuslikud vabadused, mis võimaldas selle elanikele suuremaid õigusi ja meelitas uusi elanikke ümbritsevalt tagamaalt.
1200. aastal läks linn Eversteini vürstilossi kaitse alla ja aastaks 1245 sai see harta. Selle andis Eversteini krahv. Linna vapil on püstine Eversteini lõvi avatud linnavärava vahel.
1408. aastast kuulus linn Welfi vürstidele; ja 16. sajandist Braunschweigi Wolfenbütteli liini vürstidele. 16. sajandist kuni 1942. aastani asus Holzminden seega Braunschweig-Lüneburgis.
1640. aastal, Kolmekümneaastase sõja ajal purustati linn keisri vägede poolt, löök, millest ta ainult aeglaselt taastus. Kuni 20. sajandini jäi Holzminden väiketalunike ja -ettevõtete provintsilinnaks.
Esimese maailmasõja ajal oli Holzmindenis suur interneeritute laager linnaservas, kus hoiti kuni 10 000 Poola, Vene, Belgia ja Prantsuse kodanikku, sealhulgas naised ja lapsed (1914–1918); ja ka väiksem sõjavangilaager Briti ja Briti impeeriumi ohvitseridele (1917–1918).
Majandus.
Käsitöö ja põllumajandus ei ole linnas juba ammu enam peamised sissetulekuallikad. Holzminden on nüüd suuresti tööstuslinn.
19. sajandi lõpul alustas Wilhelm Haarmann lõhna- ja maitseainete tööstuse väljaarendamist. 1874. aastal suutis ta koos Ferdinand Tiemanniga koniferüülalkoholist vanilliini sünteesida. Seejärel töötati välja veel tooteid. Ettevõtte kaasaegne järglane on Symrise vabrik: Holzminden on lõhna- ja maitseainete tööstuse keskus, selle tooteid kasutatakse kogu maailmas kosmeetika- ja toiduainete tootmisel.
Suurfirmal Stiebel Eltron, mis toodab kütteseadmeid ja ahjusid, on Holzmindenis peakorter.
Owens-Illinois tegeleb linnas klaasitöödega.
Religioon.
Endise Braunschweigi territooriumi osana säilitab Holzminden protestantlikku traditsiooni. Pauluse kirik Altendorfis, mis pärineb 1200. aasta eelsest ajast, on vanim linna kirik. Oma ilustamata lihtsuses pakub see kirgast paika puhkuseks ja mõtiskluseks. Teised linna kirikud on nimetatud Lutheri, Miikaeli, Toomase ja Joosepi järgi.
Vaatamisväärsused.
Tilly maja 1609. aastast paikneb Johannise väljakul. Sellel on ilus renessanssuks, mis säilis Kolmekümneaastase sõja tules. Keisrivägede juht Johann T'Serclaes von Tilly olevat seal öö veetnud.
Reichspräsidentenhaus ühendab linna vana osa Hafendammiga ja avati 1929. aastal. Kaunis "Glockenspiel" (kariljon) on väga populaarne ja mängib määratud kellaaegadel tuntud meloodiaid.
Luterliku kiriku torn on saanud Holzmindeni sümboliks. Interjööri remonditi 1577. aastal, kui see tehti kahekojaliseks kirikuks.
Severinsche Haus on rikkalikult kaunistatud maja 1683. aastast. See on suurim linnakodaniku maja, mis on kaunistatud iselaadse tuulelipuga ja on tuntud oma kaldus põrandate poolest.
Linnast lõunas on Keiser Wilhelmi Tornil hea vaatlusplatvorm.