tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2B16 Nona-K

2B16 Nona-K (vene keeles 2Б16 «Нона-К») on Nõukogude Liidus valmistatud 120mm suurtükk. GRAU indeks 2B16.
Ajalugu.
See töötati välja Permis Motovilihha tehases ja seda toodeti 188 tükki aastatel 1986–1989.
Ukraina 92. üksik mehhaniseeritud brigaad näitas 2023. aastal selle relva kasutamist sõjategevuses Vene vägede vastu.
Alex Mowatt

Alex James Mowatt (sündinud 13. veebruaril 1995 Doncasteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis West Bromwich Albion.
Ta alustas klubikarjääri Leeds Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Klubi põhimeeskonda murdis ta hooajal 2013/14. Leeds Unitedi meeskonnas debüteeris ta 27. augustil 2013 Inglismaa liigakarika mängus Doncaster Roversi vastu. Inglismaa esiliigas debüteeris ta sama aasta 28. septembril mängus Millwalli vastu. Esimese värava lõi ta Leeds Unitedi meeskonnas 1. veebruaril 2014 mängus Huddersfield Towni vastu. Hooajal 2013/14 valiti Mowatt Leeds Unitedi hooaja parimaks noormängijaks. Hooajal 2014–15 lõi Mowatt Inglismaa esiliigas üheksa väravat ja valiti Leeds Unitedi hooaja parimaks mängijaks.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Barnsley. Hooajal 2017/18 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga League One'i klubis Oxford United. Hooajal 2018/19 mängis Mowatt League One'is Barnsleysga. Ta lõi sel hooajal liigas kaheksa väravat ja aitas Barnsleyl tagasi esiliigasse jõuda. Hooaja lõpus valiti Mowatt League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Barnsley hooaja parimaks mängijaks valiti Mowatt 2020. aastal.
2021. aasta juulis siirdus Mowatt West Bromwich Albioni.
2014. aastal mängis Mowatt ühel korral Inglismaa kuni 19-aastaste koondises ja 2015. aastal ühel korral kuni 20-aastaste koondises.
Cranfieldi Ülikool

Cranfieldi Ülikool on tehnoloogia ja juhtimise õpetamisele spetsialiseerunud magistri- ja doktoriõpingute ("postgraduate") ülikool Suurbritannias.
Ülikoolil on kaks linnakut. Põhilinnak asub Cranfieldis ja teine linnak Shrivenhamis Suurbritannia Kaitseakadeemias. Cranfieldi põhilinnak on Suurbritannias ja Euroopas ainulaadne, kuna sellel on oma lennujaam.
Sulgur

Sulgur on vahend või detail millegi (eelkõige avause) sulgemiseks.
Anumate sulgurina kasutatakse enamasti kaasi ja korke.
Sulgurite hulka kuuluvad veel näiteks mitmesugused klapid, klambrid, kremoonid, ventiilid.
Jake Livermore

Jake Cyril Livermore (sündinud 14. novembril 1989 Londonis Enfieldis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Watford.
Ta alustas klubikarjääri Tottenham Hotspuris, millega liitus 2006. aastal. Profidebüüdi tegi ta 2009. aasta märtsis Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Milton Keynes Dons, kus mängis Tottenham Hotspurist laenul. Tottenham Hotspuri meeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 20. märtsil 2010 mängus Stoke City vastu. Tottenham Hotspuri põhimeeskonnas ta enim mänguaega hooaegadel 2011/12 ja 2012/13. Ainsa värava lõi ta Tottenham Hotspuri meeskonnas 18. augustil 2011 UEFA Euroopa Liiga kvalifikatsiooniringis Heart of Midlothiani vastu.
Aastatel 2009–2011 oli Livermore Tottenham Hotspurist laenul mitmetes Inglismaa esiliigaklubides: hooajal 2009/10 Derby Countys ja Peterborough Unitedis ning hooajal 2010/11 Ipswich Townis ja Leeds Unitedis.
Hooaja 2013/14 alguses suundus Livermore Tottenhamist laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Hull City. 1. detsembril 2013 lõi ta mängus Liverpooli vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Hooaja lõpus läks ta Hull Citysse püsivalt. Tegu oli väidetavalt Hull City läbi aegade kallima üleminekuga.
2017. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 10 miljoni naelsterlingi eest West Bromwich Albioni, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. West Bromwich Albioniga mängis ta Inglismaa kõrgliigas kolmel hooajal.
2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Watfordiga.
Inglismaa jalgpallikoondises tegi Livermore debüüdi 15. augustil 2012 sõprusmängus Itaalia vastu. Gareth Southgate kutsus ta uuesti Inglismaa koondisse 2017. aastal. 2018. aasta mais oli Livermore üks viiest mängijast, kes nimetati 2018. aasta maailmameistrivõistluste eel Inglismaa koondise varunimekirja.
Tartu raudteejaama veetorn

Tartu raudteejaama veetorn on Tartu raudteejaama kompleksi kuuluv ehitis, mille algne funktsioon oli tagada auruvedurite veevarustus. 
Vaksali tänavas asuv historitsistlikus stiilis Tartu raudteejaama veetorn on ehitatud 1950. aastate alguses. See on kantud kultuurimälestiste registrisse ja on Tartu linna omandis. Veetornina oli see kasutusel 1980. aastateni. Pärast seda pole ehitisele sobivat funktsiooni leitud.
Kirjeldus.
Välimus.
Tartu raudteejaama veetorn on 6,32 m läbimõõduga ja umbes 25 m kõrge punastest tellistest laotud ümartorn. Hoone fassaadil on simsid ja kaarsillusega uks, torni ülemine osa on laiem. Torn on Tartu ainuke historitsistlike detailidega veetorn.
Sisemus.
Hoone sisemuses on ligikaudu 20 m kõrgune teenindusruum, hoone üleval laiendatud osas asub raudbetoonist veepaak. Veepaagi juurde viib alt metalltrepp. Hoone all on maakivist laotud seintega umbes 2 m kõrgune kelder. Hoone kogupind on 99,5 m2, veetorn hõlmab 43 m2.
Ajalugu.
Veetornid võeti kasutusele 19. sajandil seoses raudteeliikluse hoogustumisega. Veetornide peamine funktsioon seisnes auruvedurite varustamises veega. Hiljem toitsid need ka asulate ühisveevärke. 
Tartu raudteejaama esimene veetorn ehitati aastal 1880 pärast seda, kui 1876. aastal valmis Paldiski–Peterburi raudtee Tapa–Tartu haru. Esimese veetorni, mille asukoht oli veduridepoo juures, lasid taganevad vene väed 1941. aastal õhku. Sakslased taastasid veetorni, kuid 1944. aastal lasid selle omakorda taganedes õhku. Praegune historitsistlikus stiilis veetorn ehitati pärast sõda 1950. aastate algul. Vahepeal töötas selle asemel puust pumbajaam. 
Tänapäev.
Ehitis oli veetornina kasutusel 1980. aastateni. Veetorn on kantud kultuurimälestiste registrisse kui stalinistliku-historitsistliku ilmega hoone ja on võetud muinsuskaitse alla. 2000. aastast kuulub veetorn Tartu linna omandisse ning seisab tühjana, sest sellele ei ole leitud sobivat funktsiooni. 
Hoone kuulub ühtsesse miljööalasse Tartu raudteejaama jaamahoonega ja omaaegsete raudteetööliste elamutega Vaksali tänavas. Samal miljööalal asuvad ka magasiait, veemaja ja mitmed teised kunagi raudtee toimimisega seotud olnud hooned.
Kroomroheline (värvus)

Kroomroheline on soojatooniline keskmine kuni sügavroheline värvitoon, värvipigmendina kasutatava kroom(III)oksiidi värvus.
Selles värvitoonis toodetakse portselanivärve ja keraamikaglasuure, guašš-, akrüül- ja akvarellvärve.
Variatsioonid.
RAL Classic värvikaardi toon 6020 "Chromoxidgrün" on soe oliivjas tumeroheline .
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on kroomroheline ("Chrome Green, Medium Chrome Green") tume kollakasroheline , väga tume kollakasroheline , murtud kollakasroheline , keskmine roheline või tumeroheline , sügav- ja hele kroomroheline ("Deep Chrome Green, Light Chrome Green") tume kollakasroheline .
Prantsuskeelse värvinimetuste portaal pourpre.com annab kroomrohelise vasteks toonivahemku soojast keskmisest rohelisest sooja tumeroheliseni 
"Vert anglais".
"Vert anglais" on Preisi sinise ja kroomkollase värvi segu (kroomrohelise) värvus, pourpre.com järgi tumeroheline ja seda käsitletakse kroomoksiidpigmendi rohelise värvuse sünonüümina .
Luke Garbutt

Luke Samuel Garbutt (sündinud 21. mail 1993 Harrogate'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa esiliigaklubis Blackpool. Ta mängib põhiliselt vasakkaitsjana, kuid võib mängida ka äärepoolkaitsjana.
Aastatel 2001–2009 kuulus ta Leeds Unitedi noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Evertoniga. Profidebüüdi tegi ta hooajal 2011/12 Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Cheltenham Town, kus ta mängis Evertonist laenul. Evertoni põhimeeskonnas debüteeris Garbutt 29. augustil 2012 Inglismaa liigakarika mängus Leyton Orienti vastu. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta Evertoni meeskonnas 2014. aasta aprillis mängus Southamptoni vastu. Evertoni meeskonnas mängis Garbutt veel ka hooajal 2014/15.
Hooajal 2013/14 oli Garbutt Evertonist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Colchester United, hooajal 2015/16 Inglismaa esiliigaklubis Fulham, hooajal 2016/17 Inglismaa esiliigaklubis Wigan Athletic, hooajal 2018/19 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oxford United ja hooajal 2019/20 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Ipswich Town.
2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Blackpooliga. 2021. aasta juunis pikendas ta klubiga lepingut kahe aasta võrra.
Aastatel 2008–2015 mängis Garbutt Inglismaa noortekoondistes. 2010. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.
Todd Kane

Todd Arthur Lucien Kane (sündinud 17. septembril 1993 Huntingdonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Coventry City.
Ta alustas klubikarjääri Londoni Chelseas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Ta mängis Chelsea noortevõistkondades ja reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta üheski ametlikus mängus. Hooajal 2010/11 võitis ta Chelsea reservmeeskonnaga Premier Reserve League'i ja hooajal 2011/12 FA Youth Cup'i.
Aastatel 2012–2019 oli Kane Chelseast laenul teistes klubides: hooajal 2012–13 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Preston North End, hooajal 2013/14 Inglismaa esiliigaklubis Blackburn Rovers, hooajal 2014/15 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bristol City ja esiliigaklubis Nottingham Forest, hooajal 2015/16 Hollandi kõrgliigaklubis NEC Nijmegen, hooajal 2017/18 Hollandi kõrgliigaklubis FC Groningen ja Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oxford United ning hooajal 2018/19 Inglismaa esiliigaklubis Hull City.
2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Queens Park Rangers.
2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Coventry Cityga.
Aastatel 2011–2012 mängis Kane Inglismaa kuni 19-aastaste koondises.
Ovidiu

Ovidiu (ajalooline nimi Canara, türgi keeles "Kanara") on linn Rumeenias Constanța maakonnas. Linn asub ajaloolises Põhja-Dobrudža piirkonnas Siutghioli järve (limaani) kaldal, maakonnakeskuse Constanța kesklinnast ligikaudu 11 km põhjaloodes.
Linna haldusalasse kuuluvad Poiana ja Culmea külad.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ovidiu elanikest rumeenlasi 81,01%, tatarlasi 3,01%, türklasi 2,51%, mustlasi 1,83% ja teistest rahvustest inimesi 0,25%. Rahvus oli teadmata 11,36%-l elanikest.
Asulat on esmamainitud 1650. aastal. Praeguse nime sai Ovidiu 1930. aastal Vana-Rooma luuletaja Ovidiuse auks, kes on legendi kohaselt maetud Siutghioli järve saarele.
Pärgamentvalge

Pärgamentvalge ehk pärgamendikarva on hele valkjas-kollakas värvitoon, pärgamendi värvi kollakasvalge.
Värvinimetust on kasutatud kahvatu või kuivetunud jume kohta.
Variatsioonid.
Pantone värvikaardi toon 13-0908 "Parchment" on hele jahe beež .
RAL Design Plus värvitoon 030 93 05 "Pergamentweiß" on väga kahvatu roosa .
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on pärgamendivärv ("Parchment") kahvatukollane, hallikaskollane, tume hallikaskollane või hele oliivjaspruun ; toon "Pastel Parchment" on keskmine kollakasroosa, hallikas kollakasroosa või pruunikasroosa .
Veebivärv "Parchment" on jahe kollakas beež või heledam soe kollakasvalge .
Magic (Coldplay laul)

"Magic" on Briti rokkansambli Coldplay laul nende kuuendalt stuudioalbumilt "Ghost Stories" (2014). Laulu kirjutasid ja produtseerisid ansambli liikmed Guy Berryman, Jonny Buckland, Will Champion ja Chris Martin, keda abistas produtseerimisel Paul Epworth.
Loomarünnak

Loomarünnakuteks loetakse loomade rünnakud inimeste ja neile kuuluvate kodu- ja kariloomade vastu. Rünnakute tagajärjel hukub igal aastal tuhandeid inimesi ning miljonid saavad raskelt vigastada.
Levinud rünnaku viisiks on hammustamine, putukatel ka putukapisted. Skorpionilised võivad aga salvata. Kõige sagedasem looma poolt inimesele tekitatud vigastus on koerahammustus. Inimestel esineb aastas kümneid miljoneid koerahammustusi ja ligi viis miljonit maohammustust. Palju esineb ka kassi- ja ahvihammustusi.
Eestis põhjustavad valdava osa loomarünnakuid koerad ja kassid. Vähesel määral registreeritakse rünnakuid rottidelt, hiirtelt ja teistelt loomadelt. Rästikuhammustusi registreeritakse Eestis aastas alla saja ning putukatest võivad elule ohtu kujutada eelkõige ainult kiletiivalised (mesilased, herilased). Hundi- ja karurünnakud on potentsiaalselt kõige ohtlikumad, aga neid esineb väga harva.
Kuigi rünnak ise ei pruugi olla surmav, siis võib rünnatu selle käigus nakatuda haiguste või parasiitidega. Nii võivad näiteks sääsed edasi kanda malaariat ja teisi inimestele ohtlikke haigusi. Koerad võivad aga edasi kanda marutaudi, tsetsekärbsed unitõbe ja puugid puukentsefaliiti. Ründajalt edasi kandunud suu mikrofloora või rünnatava nahalt haava sattunud bakterid võivad aga tekitada infektsioone.
Maismaaselgroogsetest on vähemalt 262 liigi puhul esinenud konflikti inimesega, kus nad on rünnanud inimest, koduloomi või viljasaaki. Selliste konfliktide puhul võivad inimesed püüda ründajaid endid hävitada, mis on probleemiks aga ohustatud liikide puhul. Seejuures on inimesed juba põhjustanud paljude suurimetajate (nagu mõõkhambulised tiigrid) väljasuremise.
Parma kannikese lilla

Parma kannikese lilla (prantsuse keeles "parme") on särav helelilla värvitoon, sirelilillast küllastatum, kassinaerilillast lillakama ja jahedama tooniga.
Värvuse karakter on õrn ja delikaatne. Seda värvinimetust kujul "parmakannikese lilla" on kasutatud Eesti 1930. aastate moesõnavaras, ka kujul "parmakannikese-sinine".
Ajaloost.
19. sajandi esimese poole moeartiklitesse ilmub värvinimetus "couleur la violette de Parme" kangaste kirjeldamiseks.
Parfümeeria vajadusteks kasvatati kannikesi 1755. aastal Grasse'i piirkonnas ja Parma kannikeseks hakati lõhnavat kannikest nimetama keisrinna Marie-Louise'i auks, kellest sai 1814. aastal Parma hertsoginna.
1829. aasta ajakirjas La Mode kirjeldatakse "couleur la violette de Parme" värvi sametkleiti, aastal 1834 nimetatakse seda värvitooni hetke lemmikvärviks - "[...] est la préférée en ce moment.".
19. sajandi keskel oli värvinimetus lühenenud ühesõnaliseks. Värvainet selle jaoks toodeti orsellist: "C'est à l'aide de l'orseille que l'on produit cette magnifique couleur parme [...]" ('Just orselli abil toodame seda suurepärast värvi "parme"'i')". Aastatel 1850–1865 olid moes violetid – purpurlilla, kassinaerililla ja kannikeselilla –, mille tootmisega nähti palju vaeva; kergesti pleekuva orselli asemel hakati peatselt kasutama erksamaid ja püsivamaid toone andvaid aniliinvärvaineid.
Variatsioonid.
Värvuse "parme" vasteks annab prantsuskeelsete värvinimetuste portaal pourpre.com helelillade toonivahemiku .
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on värvitoon "Parma Violet" murtud lilla ("Strong Violet") ja "Parme" keskmine lilla ("Moderate Violet") .
RAL Design värvivaliku toon 300 40 25 "Parmalila" on keskmine sinaka poole kalduv lilla , toon 320 50 15 "Parmagrau" hallikaslilla ja toon 330 30 25 "Parmapflaumrot" tume punakaslilla .
Hassane Kamara

Hassane Kamara (sündinud 5. märtsil 1994 Saint-Denis'is) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Udinese ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Châteauroux. 2014. aasta aprillis debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas.
2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Stade de Reims. Esimesel kahel hooajal sai ta enam mänguaega klubi reservmeeskonnas. Hooajal 2016/17 teises pooles oli ta lisaks laenul Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Créteil.
2020. aasta juunis siirdus ta umbes nelja miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Nice.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Watford. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 23. aprillil 2022 mängus Manchester City vastu. Hooaja lõpus valiti Kamara Watfordi hooaja parimaks mängijaks.
2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Udinese, kuid jäi hooajaks 2022/23 veel laenule Watfordi.
Kamara on Elevandiluuranniku, Mali ja Gambia päritolu. 2017. aastal lükkas ta tagasi kutse Gambia jalgpallikoondiselt. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 5. juunil 2021 sõprusmängus Burkina Faso vastu.
Râșnov

Râșnov (saksa keeles "Rosenau", rumeenia keeles "Barcarozsnyó") on linn Rumeenias Transilvaanias Brașovi maakonnas. Râșnov asub maakonnakeskusest Brașovist ligikaudu 12 km edelas.
Saksa ordu ehitas Râșnovi kindluse aastatel 1211–1225. Piirkonda saabusid saksi asunikud. Ürikutes on asulat esmamainitud 1331. aastal. Linnaõigused sai Râșnov 1950. aastal.
Râșnov on talispordikeskus.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Râșnovi elanikest rumeenlasi 89,58%, mustlasi 1,78%, ungarlasi 1,33% ja teistest rahvustest inimesi 0,78%. Rahvus oli teadmata 6,51%-l inimestest.
Kroomkollane

Kroomkollane on särava erkkollase kuni tumekollase värvusega värvipigment, koostiselt plii(II)kromaat (PbCrO4) või tahke pliikromaadi ja pliisulfaadi segu (PbCrO4 · PbSO4).
Värvainete indeksis on kroomkollase tähised PY 34 (Pigment Yellow 34) ja CI 77600 või CI 77603.
Looduses.
Pliikromaat esineb looduslikult mineraali krokoiidina, mida aga pole kunagi pigmendina kasutatud. 
Saamine ja omadused.
Tavaliselt saadakse pliikromaati pliinitraadi ja kaaliumkromaadi lahuste segamisel, sademena eraldunud pliikromaat filtreeritakse välja.
Pigmendi värvus varieerub sidrunkollasest kuni tumekollase peaaegu oranžini. Värvus sõltub pigmendiosakeste suurusest, hüdratsiooniastmest ja puhta pliikromaadi osakaalust. Pigment on nähtava valguse puhul hea valguskindlusega, kuid võib tumeneda UV-kiirguse mõjul ja väävelvesiniku aurude toimel. Pigmenti on kasutatud kunsti- ja maalrivärvides ning keraamikaglasuurides.
Kasutamine.
Mõni aeg pärast seda kui prantsuse keemik Louis Vauquelin avastas 1797. aastal uue keemilise elemendi kroomi, sünteesiti pliikromaat laboratooriumis ja seda hakati pigmendina laiemalt kasutama 1820. aastate algul. Üks esimesi maale, millel esineb kroomkollane, on Thomas Lawrence'i "Härrasmehe portree" (1810). Kroomkollast kasutasid laialt paljud 19. sajandi kunstnikud, kes tundsid huvi värvi vastu - William Turner, Edouard Manet, Paul Cézanne, Claude Monet ja Camille Pissarro. Cézanne, Pissarro ja Monet kasutasid "värviliste neutraaltoonide" segamiseks primaarvärvustes pigmente ultramariini, kinaveri ja kroomkollast. Pigmendi tõrjus sajandi keskel kõrvale uuem ja keemiliselt stabiilsem hea katvusega kaadmiumkollane.
Segatuna Preisi sinisega annab kroomkollane pigmendisegu, mida tuntakse kroomrohelise nimetuse all.
Tobias Figueiredo

Tobias Pereira Figueiredo (sündinud 2. veebruaril 1994 Sátãos) on Portugali jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Fortaleza.
2006. aastal liitus ta Lissaboni Sportingu noorteakadeemiaga. Hooajal 2012/13 debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Hooaja 2013/14 teises pooles mängis ta laenul Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Reus. Sportingu põhimeeskonnas debüteeris Figueiredo Portugali kõrgliigas 18. jaanuaril 2015 mängus Rio Ave vastu. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta sama aasta 1. veebruaril mängus Arouca vastu. Kuigi ta pikendas 2015. aasta aprillis Sportinguga lepingut, sai ta alates hooajast 2015/16 klubi põhimeeskonnas mänguaega harva. Hooajal 2016/17 oli ta laenule Portugali kõrgliigaklubis Nacional.
2018. aasta jaanuaris läks ta Sportingust laenule Inglismaa esiliigaklubisse Nottingham Forest. 2018. aasta juulis läks ta Nottingham Foresti püsivalt üle.
2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hull Cityga. Pärast 2023. aasta jaanuari ta Hull Citys enam koosseisu ei pääsenud, sest uus peatreener Liam Rosenior hakkas tema asemel keskkaitses eelistama Alfie Jonesi ja Sean McLoughlini.
2023. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Brasiilia kõrgliigas tegi ta debüüdi 5. augustil 2023 mängus Goiási vastu ning lõi selles mängus omavärava (see jäigi mängu ainsaks väravaks).
Aastatel 2009–2016 mängis Figueiredo Portugali noortekoondistes, kogudes neis kokku 66 mängu. 2015. aastal võitis ta Portugali kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Portugali olümpiavõistkonna koosseisus. Olümpiaturniiri teises alagrupimängus lõi ta värava Hondurase vastu. 
Tema vanem vend Cristiano on jalgpalliväravavaht.
Vsevolod Jemelin

Vsevolod Jemelin (sündinud 16. märtsil 1959 Moskvas) on vene luuletaja.
Marghita

Marghita (ungari keeles "Margitta", saksa keeles "Margarethen") on linn Rumeenias Bihori maakonnas. Linn asub ajaloolises Krisaania piirkonnas, maakonnakeskusest Oradeast ligikaudu 46 km kirdes.
Linna haldusalasse kuulub kaks küla: Cheț ("Magyarkéc") ja Ghenetea ("Genyéte").
Marghitat on esmamainitud 1216. aastal, linnaõigused sai 1967. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Marghita elanikest rumeenlasi 49,39%, ungarlasi 40,25%, mustlasi 5,57% ja teistest rahvustest inimesi 0,57%. Rahvus oli teadmata 4,2%-l elanikest.
Motycz

Motycz on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Lublini maakonnas Konopnica vallas. Motycz asub Lublini kesklinnast 13 km läänes ja vallakeskusest Kozubszczyznast ligi 4 km lääneloodes.
Motyczit on esmamainitud 1317. aastal.
Motyczi puust kirik põles 11. juulil 1994 süütamise tagajärjel maha. Hävinud pühakoja asemele ehitati uus kirik, mis pühitseti sisse 4. augustil 1996.
Rūstuži

Rūstuži on küla ("mazciems") Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas. Küla asub valla kaguosas ja jääb valla keskusest Viļķenest 5 km kaugusele. Külas asub Rūstuži bussipeatus.
Asulat on esmamainitud 1681. aastal; toona kuulus see Viļķene mõisale. XIX sajandi alguses rajati sinna Rūstuži mõisa hoonetekompleks.
1824. aastal rajati külla õigeusu vallakool. Kool tegutses külas aastani 1928. Aastal 1853 sai külast valla keskus, vallamaja asus seal aastani 1870. 1945. aastal sai küla külanõukogu keskuseks, ent aastal 1954 sealne külanõukogu likvideeriti.
1949. aastal moodustati külas Vorošilovi nimeline põllumajanduslik artell, mis aga aastal 1957 Viļķene sovhoosiga ühendati.
Küla asub kahe soo – Rūstuži Suursoo ja Rūstuži-Blome soo – vahel. Looduskaitse all on külas kasvav mets-õunapuu, kaks pärna, Rūstuži mõisa pärn ümbermõõduga 4 meetrit, Jaunpori saar ümbermõõduga 3,9 meetrit, Lāšase pärnad, Lāšase paju ümbermõõduga 6,1 ja Lāšase kask ümbermõõduga 3 meetrit.
2007. aastal oli külas 85 elanikku.
Vitrupe (Viļķene vald)

Vitrupe on küla ("ciems") Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas. Küla asub valla keskosas ja jääb Riiast 90 km kaugusele.
Küla asub Vitrupe jõe ääres. Seal asub Vitrupe bussipeatus. Looduskaitse all on külas kasvav Melbārži pärn ümbermõõduga 4,45 meetrit. Külas on raamatukogu.
Radwanowice

Radwanowice on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Zabierzówi vallas. Radwanowice asub Krakówi kesklinnast ligikaudu 19 km lääneloodes.
Radwanowicet on esmamainitud 1329. aastal.
Boris Kivi

Boris Kivi (31. detsember 1914 Kärneri, Pöide kihelkond – 8. oktoober 2006) oli eesti koolijuht ja õpetaja.
Ta lõpetas Tornimäe algkooli ja Läänemaa Õpetajate Seminari ning tegi Tallinna Pedagoogiumi juures läbi kooliõpetajate kursused.
1935. aastal asus ta tööle õpetajana Kärla koolis. Seejärel töötas õpetajana Randvere, Mändjala ja Haamse koolis. Teises maailmasõjas osales ta Eesti laskurkorpuse ohvitserina (nooremleitnant). 
Aastatel 1951–1963 oli Boris Kivi Leisi Keskkooli direktor ja alates 1963. aastast kuni pensionile jäämiseni Kingissepa Keskkooli direktor. 
1966. aastal lõpetas Boris Kivi Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse alal.
Isiklikku.
Ta sündis koolmeistri perekonnas. Tema isa Anton Kivi oli Tornimäe kooli õpetaja ja direktor. Õpetaja ja koolidirektor oli ka vanem vend Aleksander Kivi. Boris Kivi õde Marta Kivi oli samuti Tornimäe kooli direktor. Marta Kivi oli alates 10. detsembrist 2018 kuni 23. augustini 2020 vanim eestlane ja teadaolevalt kõigi aegade vanim saarlane.
Baden (piirkond)

Baden ([ˈbɑːdən]) on ajalooline territoorium Lõuna-Saksamaal ja Põhja-Šveitsis Reini ülemjooksu mõlemal kaldal.
Ajalugu.
Badeni markkrahvid pärinesid Zähringite kojast. Baden on nime saanud markkrahvide elukoha, Hohenbadeni lossi järgi Baden-Badenis. Badeni Hermann II sai esimest korda Badeni markkrahvi tiitli 1112. aastal. Ühendatud Badeni markkrahvkond eksisteeris sellest ajast kuni 1535. aastani, mil see jagati kaheks: Baden-Durlachi ja Baden-Badeni markkrahvkonnaks. Pärast 1689. aastal Baden-Badenis puhkenud hävitavat tulekahju viidi pealinn Rastatti.
Kaks osa taasühendati 1771. aastal markkrahv Karl Friedrichi ajal. Taastatud markkrahvkond pealinnaga Karlsruhes ülendati 1803. aastal kuurvürstkonnaks. 1806. aastal sai Badeni kuurvürstkond territooriumilisa ja ülendati Badeni suurhertsogkonnaks.
Badeni suurhertsogiriik oli liikmesriik Saksa Liidus 1866. aastani ja liiduriik Saksa keisririigis 1918. aastani, sellele järgnes Badeni vabariik Weimari vabariigis ja Natsi-Saksamaal. Aastatel 1945–1952 olid Lõuna-Baden ja Württemberg-Baden vastavalt Prantsuse ja Ameerika okupatsiooniterritooriumid. Nad ühendati 1952. aastal koos Württemberg-Hohenzollerniga tänapäevaseks Baden-Württembergi liidumaaks.
Geograafia.
Baden asub Edela-Saksamaal, enamik suuremaid linnu asub Ülem-Reini tasandikul. Lõunas Bodeni järvega ning lõunas ja läänes Reini jõega piirnev Badeni piirkond ulatub Linzgaust, Lörrachist ja Freiburgist Karlsruheni ja sealt edasi Mannheimini, mis viib Maini ja Tauberi jõgedeni.
Sellest läände jääb Prantsusmaa ajalooline Alsace'i piirkond, lõunasse jääb Šveits, Pfalz jääb loodesse, Hessen põhja ja Baieri osad kirdesse. Selle idapiir Württembergi piirkonnaga kulgeb Kraichgaust läbi Schwarzwaldi ja mõnest metsaosast Gaggenau lähedal niinimetatud "Wespentailles" Reinini ulatuvad vahemaad on vaid 18 km.
Żulinki

Żulinki on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Radzyń Podlaski maakonnas Komarówka Podlaska vallas. Żulinki asub Radzyń Podlaskist ligikaudu 23 km idakirdes.
Alex Pritchard

Alex David Pritchard (sündinud 3. mail 1993 Orsettis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Sivasspor.
Ta alustas klubikarjääri Tottenham Hotspuris. Profidebüüdi tegi ta hooajal 2012/13 Inglismaa esiliigaklubis Peterborough United, kus ta mängis laenul. Tottenham Hotspuri meeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas hooaja viimases mängus 11. mail 2014 Aston Villa vastu. Pärast seda mängis ta Tottenham Hotspuris veel vaid korra. Ülejäänud ajal oli ta peamiselt laenul teistes klubides: hooajal 2013/14 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Swindon Town, hooajal 2014/15 Inglismaa esiliigaklubis Brentford ja hooajal 2015/16 Inglismaa kõrgliigaklubis West Bromwich Albion. Silmapaistva hooaja tegi ta Brentfordis, kui lõi hooaja jooksul liigas 11 väravat ning valiti lõpuks esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja mängijate poolt Brentfordi hooaja parimaks mängijaks.
2016. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Norwich City. 2018. aasta jaanuaris siirdus ta Inglismaa kõrgliigaklubisse Huddersfield Town. 11. veebruaril 2018 lõi Pritchard mängus Bournemouthi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.
2021. aasta juulis liitus ta Sunderlandiga. 2022. aastal tõusis ta Sunderlandiga League One'ist Inglismaa esiliigasse.
2024. aasta juulis siirdus ta Sivasspori.
Aastatel 2013–2015 mängis Pritchard Inglismaa noortekoondistes. 2013. aastal osales ta Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel.
Baniocha

Baniocha on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Piaseczno maakonnas Góra Kalwaria vallas. Baniocha asub Piasecznost 10 km kagus ja Varssavi kesklinnast ligikaudu 25 km lõunakagus.
Baniocha on asutatud 16. sajandi teisel poolel.
Patrick Roberts

Patrick John Joseph Roberts (sündinud 5. veebruaril 1997 Kingston upon Thamesis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Sunderland.
2010. aastal liitus ta Fulhami noortesüsteemiga. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2014. aasta veebruaris. Fulhami meeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 22. märtsil 2014 mängus Manchester City vastu. Hooajal 2014/15 sai ta Fulhami meeskonnas Inglismaa esiliigas kirja 17 mängu.
2015. aasta juulis sõlmis ta pikaajalise lepingu Manchester Cityga. Ametliku debüüdi tegi ta Manchester City meeskonnas 22. septembril 2015 Inglismaa liigakarika mängus Sunderlandi vastu. Liigadebüüdi tegi ta neli päeva hiljem mängus Tottenham Hotspuri vastu.
Aastatel 2016–2022 oli Roberts Manchester Cityst laenul teistes klubides: aastatel 2016–2018 Šotimaa kõrgaliigaklubis Celtic, hooajal 2018–2019 Hispaania kõrgliigaklubis Girona, hooajal 2019–2020 Inglismaa kõrgliigaklubis Norwich City, aastatel 2020–2021 Inglismaa esiliigaklubis Middlesbrough, hooaja 2020/21 teises pooles Inglismaa esiliigaklubis Derby County ning hooaja 2021–2022 esimeses pooles Prantsusmaa klubis Troyes.
2022. aasta jaanuaris liitus ta Sunderlandiga, kellega sõlmis algselt kuue kuu pikkuse lepingu. Hooaja lõpus kindlus ta klubiga pääsu League One'ist Inglismaa esiliigasse, misjärel sõlmis ta klubiga uue kaheaastase lepingu.
Aastatel 2012–2017 mängis Roberts Inglismaa noortekoondistes. 2014. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks.
Webbi esimene süvavaade

Webbi esimene süvavaade on töökorda seatud James Webbi kosmoseteleskoobi pildistatud esimene foto, mis kujutab galaktikaparve SMACS 0723 nii, nagu see oli 4,6 miljardit aastat tagasi.
Foto pildistas Webbi teadusseade NIRCam. Mitmed fotol kujutatud objektid on märkimisväärse punanihkega, sest neilt lähtuv valgus on väga vana. Webbi esimene süvavaade on kõrgeima resolutsiooniga foto, mis on tehtud infrapunas ning sellel on kujutatud mitmed kõige tuhmimad objektid, mida infrapunas on vaadeldud.
Foto avalikustati 11. juulil 2022 Washingtonis Valges Majas.
Kanamat Botašev

Kanamat Botašev (20. mai 1959 – 22. mai 2022) oli Venemaa sõjaväelane, kindralmajor (erus).
Rünnakult naasnud Botašev tulistati alla koos tema juhitud Suhhoi Su-25-ga Popasna lähistel Luhanski oblastis Ukrainas.
Kotkas (ajakiri)

Kotkas oli Kaitseliidu noorteorganisatsiooni Noored Kotkad ajakiri 1936 - 1940. 
Kirjeldus.
Ajakirja eelkäijaks võib lugeda 1930–1933. a ajakirja vormis ilmunud viite väljaannet "Noorte Kotkaste Peastaabi teated", kus jagati peamiselt juhiseid uue noorteorganisatsiooni üles ehitamiseks ja tegevuste korraldamiseks kohtadel. 
Ajakiri Kotkas oli mõeldud peamiselt info jagamiseks organisatsiooni noortejuhtidele, aga ka kaitseliitlastele ja teistele noorsootöö huvilistele. Esimene number ilmus 21. jaanuaril 1936. 
Ajakirja andis välja Noorte Kotkaste peastaap. Toimetus asus Tartus. Ajakiri ilmus kuukirjana, kuid mõnikord anti välja kahe kuu ühendatud number. 
1938-1939 ilmus ajakirja salgapealikele mõeldud lisa Noor Kotkas. 
Viimane number ilmus 11. juunil 1940.
Besko

Besko (ukraina keeles "Босько") on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Sanoki maakonnas, Besko valla halduskeskus. Besko asub Wisłoki jõe ääres, Sanokist 18 km läänes ja Rzeszówist ligikaudu 50 km lõunas.
Beskot on ürikutes esmamainitud 1419. aastal. Raudteeühenduse sai Besko 1884. aastal. Teise maailmasõja järel asustati küla ukraina rahvusest elanikud ümber Ukraina NSV-sse.
Daniel Johnson

Daniel Anthony Johnson (sündinud 8. oktoobril 1992 Kingstonis) on Jamaica jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjanana Inglismaa esiliigaklubis Preston North End ja Jamaica jalgpallikoondises.
Ta kuulus noorena Inglismaa klubi Crystal Palace'i noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Aston Villaga, kuid Aston Villa põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. Hooajal 2012/13 oli ta Aston Villast lühikest aega laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Yeovil Town ning hooajal 2014/15 samasse liigasse kuuluvates Chesterfieldis ja Oldham Athleticus.
2015. aasta jaanuaris liitus Johnson Preston North Endiga. Esimesel hooajal mängis ta klubiga League One'is, kus lõi 20 väravaga kaheksa väravat. Alates hooajast 2015/16 on ta Preston North Endiga mänginud Inglismaa esiliigas. Tema kõige resultatiivsem hooaeg on olnud 2019–20, mil ta lõi Inglismaa esiliigas 12 väravat. Samal hooajal valiti Johnson ka Preston North Endi hooaja parimaks mängijaks.
Jamaica jalgpallikoondises debüteeris Johnson 14. novembril 2020 sõprusmängus Saudi Araabia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kolm päeva hiljem, kui kohtuti taas Saudi Araabiaga. Ta kuulus Jamaica koondisse 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'il.
Giedlarowa

Giedlarowa on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Leżajski maakonnas Leżajski vallas. Giedlarowa asub Leżajskist umbes 4 km lääneedelas ja Rzeszówist ligikaudu 35 km kirdes.
Giedlarowat on esmamainitud 1409. aastal.
Giedlarowas on sündinud poliitik ja jurist Józef Zych (1938).
Ryan Ledson

Ryan Graham Ledson (sündinud 19. augustil 1997 Liverpoolis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa esiliigaklubis Preston North End.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Everton, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. 2017. aasta augustis sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Evertoni põhimeeskonnas mängis ta ainsal korral 11. detsembril 2014 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Krasnodari vastu. Hooajal 2015/16 oli ta Evertonist laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Cambridge United.
2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Oxford United, kus mängis kaks hooaega. 2018. aastal valiti Ledson Oxford Unitedi aasta mängijaks.
2018. aasta mais siirdus ta Preston North Endi. Preston North Endi aasta mängijaks valiti Ledson 2021. aastal.
Aastatel 2012–2017 mängis Ledson Inglismaa noortekoondistes. 2014. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks.
Dłutów

Dłutów on küla Poolas Łódźi vojevoodkonnas Pabianice maakonnas, Dłutówi valla halduskeskus. Dłutów asub Pabianicest 12 km ja Łódźi kesklinnast ligikaudu 23 km lõunas.
Küla on esmamainitud 1251. aastal.
Ben Osborn

Benjamin Jarrod Osborn (sündinud 5. augustil 1994 Derbys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsja või vasakkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Derby County.
2002. aastal liitus ta kodulinnaklubiga Derby County. Aasta hiljem suundus ta Nottingham Foresti noortesüsteemi. Nottingham Foresti meeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas 2014. aasta märtsis. Alates hooajast 2014/15 kuulus ta Nottingham Foresti põhikoosseisu. Esimese värava Inglismaa esiliigas lõi ta 17. jaanuaril 2015 mängus Derby County vastu. Värav sündis teisel lisaminutil ning see tõi Nottinghamile 2:1 võidu. 2018. aastal valiti Osborn Nottingham Foresti aasta mängijaks.
2019. aasta juulis liitus ta Sheffield Unitediga. Aastatel 2019–2021 ja hooajal 2023/24 mängis ta Sheffield Unitediga Inglismaa kõrgliigas. Oma esimese ja ainsa värava lõi ta Sheffield Unitediga Inglismaa kõrgliigas 3. aprillil 2021 mängus Leeds Unitedi vastu.
2024. aasta juunis naasis ta Derby Countysse, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.
Osborn mängis Inglismaa kuni 18-aastaste, kuni 19-aastaste ja kuni 20-aastaste koondistes.
Kellukasinine

Kellukasinine ehk kellukalilla on kelluka õite värvusega sarnane sinakasvioletne värvitoon.
Värvinimetust on kasutatud moesõnavaras.
Variatsioonid.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab kellukalillat ("Campanula purple") kui võrdses koguses ultramariinsinisest ja karmiinpunasest segatud värvitooni ja nimetab seda violetse karaktertooniks. Näidetena loodusest pakub ta välja keskmise kelluka ja suureõielise kelluka õite värvuse ja lilla fluoriidi värvuse.
Steven Gardiner

Steven Gardiner (sündinud 12. septembril 1995 Abacol) on Bahama jooksja, olümpiavõitja ja maailmameister.
Ta kuulus 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros pronksmedali võitnud Bahama 4x400 meetri teatemeeskonda.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis oli ta 400 meetri jooksus Wayde van Niekerki järel teine.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta Anthony Zambrano ja Fred Kerley ees kuldmedali Bahama rekordiga 43.48.
2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos tuli ta tulemusega 43.85 Zambrano ja Kirani Jamesi ees olümpiavõitjaks.
2022. aastal jooksis ta 300 meetri sisemaailmarekordi 31.56.
Werner's Nomenclature of Colours

"Werner's Nomenclature of Colours" on värvinimetustega ja värvinäidistega raamat, mille koostas saksa mineraloog Abraham Gottlob Werner ja täiendas Patrick Syme. Raamat ilmus 1814. aastal ja seda kasutas muuhulgas Charles Darwin oma loodusvaatlustes.
Raamatus on kokku 108 värvinäidist kümnel tahvlil. Värvused on nii-öelda keskmised või standardid, millele sai täpsustamiseks lisada toonikvaliteeti märkivaid omadussõnu. Iga värvinimetuse juures oli ära toodud koloreeritud värvinäidis ning selgitus, milliseid värvitoone tuleb selle värvuse saamiseks segada ja millises suhtes (näiteks kellukasinise saamiseks soovitati segada ultramariini ning karmiinpunast võrdsetes kogustes). Tabelisse olid kirja pandud näited taime- ja loomariigist ning mineraalide või muude ainete hulgast, mis on seda värvi.
Werneri värvinimestikku on käsitletud kui eelkäijat tänapäeva standardiseeritud toonidega värvinimestike, nagu Pantone Matching System, eelkäijat.
Maamme kirja

"Maamme kirja" (rootsi keeles "Boken om vårt land") on Zacharias (Sakari) Topeliuse kirjutatud raamat, mis ilmus algselt 1875. aastal rootsi keeles ja milles ta kirjeldab Soomet, selle provintse, loodust, inimesi ja ajalugu. Algklasside õpikuks koostatud teost loeti koolides aastakümneid, kuni 1940. aastateni. 1907. aastaks oli raamatut ostetud 240 000 eksemplari, mis tegi sellest kirjastuse Edlund eduloo.
Kooliõpikud muutusid vajalikuks siis, kui Soome hakkas kasvama ühtsema majandusliku, liikluse ja poliitilise üksuse suunas. Ehitati Saimaa kanal (1856) ja raudteed (aastast 1862), oluliseks mõjutajaks sai ajakirjandus, hakkasid kokku tulema parlamendid ja laienes koolisüsteem. Topelius toetas kakskeelset Soomet, mainides seda näiteks 1848. aasta Helsingfors Tidningari 6. numbris. Lisaks lubas ta sellel ilmuda "Maamme kirjas": "Nüüd ma saan sellest aru. See riik on minu kodumaa. Kas ma nimetan seda soome keeles Suomenmaaks või rootsi keeles Soomeks, see on ikka sama maa."
Koolisüsteemi roll muutus oluliseks, sest see pidi tõstma kodanike patriootilist teadlikkust ja tootma riigi jaoks tööjõudu. Topeliuse kontseptsioon isamaast keskendus nende eesmärkidega kooskõlas olevale tööle. Tema arvates oli Soome vaene ja viljatu ning ei pakkunud kerget elu. Isamaa oli nagu karm tööandja, kes "peksis" oma laisku kodanikke ja tõi neist välja parimad küljed. Topelius sidus oma kodanike töö isamaa teenimisega. Selle ajendiks oli Soome tugev majanduskasv 1870. aastatel. Rahvusvaheline tõus ei olnud veel järele jõudnud Soomele, mida koormas suurte nälja-aastate pärand.
Topeliuse kuvandit Soomest on pikka aega peetud ideaalseks. Seda õhutab patriotism ja religioosne vaim. Tõepoolest, Topelius kirjeldas "Meie maa raamatus", et soomlastel on kalduvus laiskusele. Soome hobune osutus paremaks tööhobuseks kui tema peremees. Topelius kirjeldas just soome hobust kui rahvuse eeskuju. 
Topeliuse "Maamme kirja" on oma pealkirja ja käsitlusmeetodiga inspireerinud ka teisi soome kirjanikke. 1967. aastal andis Jörn Donner välja raamatu "Uusi maammekirja: Lukukirja for aiksui suomalli" ja 1992. aastal raamatu "Uusin Maammekirja". Erkki Pulliaineni "Uudempi Maammekirja" ilmus 1982. aastal.
Vaigaži

Vaigaži on küla ("mazciems") Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas. Küla asub valla keskosas.
Külast idas asub Rūstuži Suursoo. Vaigažis kasvavad nimetu tamm, Roči tamm, Vaigaži Ozoliņi tamm ja Tamkāji tamm ümbermõõduga 5,63 meetrit on looduskaitse all. Külas asub Vaigaži bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Venemaa maaväed

Venemaa Föderatsiooni maaväed ("Сухопутные войска Российской Федерации") on Venemaa relvajõudude maaväe ülesandeid täitev väeliik.
Koosseis.
Maaväe õhujõud.
Venemaa relvajõududes kuuluvad maaväe õhujõud Venemaa õhu- ja kosmosevägede koosseisu, kuid on sõjaväeringkonna (rinde), armee ja korpuse juhatajate kontrolli all ja on mõeldud üksustele õhutoetuse andmiseks, eelkõige aga maismaal liikuvate objektide hävitamiseks eesliinil ja taktikalises sügavuses. Maaväe õhujõudude koosseisu kuuluvad maaväele allutatud kopteriüksused, mille varustuses on helikopterid Mi-24, Ka-50, Mi-17, Mi-26/6, Mi-8, Mi-2.
Armeeõhujõud täidavad lahingutegevuses järgmisi ülesandeid:
Rūkas

Rūkas on küla ("mazciems") Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas. Küla asub valla põhjaosas Arupīte jõe kaldal. Külas asub Rūkase bussipeatus.
Rūkases kasvav Jaunzemji vaher ümbermõõduga 3,9 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2007 oli külas 57 elanikku.
Brīdaga

Brīdaga (vanasti ka Brīdags) on küla ("mazciems") Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas. Küla asub valla kirdeosas Vitrupe jõe kaldal.
Aastal 1879 avas vennastekogudus Ķirbiži lähistel palvemaja. Selle juurde rajati ka ühe hektari suurune kalmistu. Tänapäeval on palvemaja hoone kasutusel kalmistu kabelina, kalmistul asub ka Aderkaside suguvõsa rahula.
Brīdagas kasvavad nimetu pärn, Brīdaga kalmistu männid ja Ķirbiži vana kooli elupuu on looduskaitse all. Küla läbib Vitrupe oru kaitsealal.
Aastal 2006 oli külas 36 elanikku.
Jaanituli

Jaanituli (Lõuna-Eestis "jaanik", Lääne-Eestis ja Harjumaal "jaanis(te)tuli") on jaanilaupäeva õhtul süüdatav suurem tuli; pidu selle ümber. 
Tähendus.
Tuletegemise rituaalil oli algselt tõrjemaagia tähendus, hiljem seostati seda suve vastuvõtuga. Suve tuleku tähistamine on iidne komme, mis ajapikku on üle kandunud ajaliselt lähematele kirikukalendri pühakunimedega tähtpäevadele.
Eesti alal on peamine tuletegemispäev jaanipäev, kuid tuld on tehtud ka suvisel peetripäeval (29. juunil) ja heinamaarjapäeval (2. juulil). Setud tähistavad peetripäeval kevade lõppu ja suve saabumist tänapäevalgi ning nende "piitretuli" ("piitrepino") ei erine oluliselt jaanitulest.
Tuletegemine.
Tule tegemiseks valiti kõrgem koht, oma pere jaanituli tehti ka lihtsalt maapinnale. Tulematerjali korjasid külanoored enamasti ühiselt, selleks oli peamiselt metsakuiv puit, mis kuhjati lõkkeasemele. Oluline oli, et jaanituli oleks kaugele nähtav. Rahvarohkel jaanitulel seati ridva otsa veel teinegi tuli, mis pidi pilku püüdma ning paistma võimalikult kaugele. Suure tule tegemine oli omamoodi auasi, et rahvast kokku meelitada. Kõrgel tulel oli muidki taotlusi: 
Rannaaladel oli kombeks süüdata vana paat, mis oli kasutamiskõlbmatu. Lääne-Eestis ja saartel oli nõue, et tulija peab oma tulematerjali kaasa tooma, kasvõi ühe oksarao.
Muhus ja Saaremaal tehti leedotuld. Meespere raius tulematerjaliks kadakaid ja paigutas selle kõrge kuhjana ümber kasvava puu, mille oksad laasiti, kuid latv jäeti alles. Kui kuhja keskele seati aga kõrge latt, kinnitati selle külge täiendavalt haljaid oksi. Sellise tulega taotleti looduse elujõu ülekandumist inimestesse ja kariloomadesse ning halva ja kurja eemaletõrjumist.
Jaanilõkke ümber on läbi sajandite tantsitud ja lauldud, kohale kutsuti pillimehi. Jaanitule juurde kuulusid kiikumine ja muusika. Kui polnud pillimehi, siis mängiti ringmängulaule või lauldi niisama. Lisaks korraldati noorte meeste osavuse proovimiseks maadlemist, sõrme-, kaika- ning köievedu jms. Tule ääres maitsti pühadetoitu ja joodi jaaniõlut või kalja. Hilisemal ajal hakati jaaniõhtutel seltside eestvõttel eeskavana esitama näidendeid.
Uskumused.
Lõuna-Eestis seostati tulelkäimist suuresti karjaõnnega. Mõnes kohas arvati, et kui kari ajada läbi jaanitulesuitsu, siis tõrjub see nõidust ja kurja silma mõju. Varasematest aegadest, kui jaanitulel veel ohverdati, on pärit uskumus, et tuli hoiab eemale õnnetused, nõiduse, halva ilma mõju jms. 
Setud ennustasid tule kaudu linasaaki, tulest süüdatud oks tõsteti kõrgele ning jälgiti selle põlemist. Ühtlase põlemise korral oli loota head linakasvu. Poolenisti põlenud jaanituletukke toodi koju ja maeti peenrasse, et head kapsad kasvaksid. 
Levinud oli üle tule hüppamine, sest usuti tule ja suitsu puhastavasse toimesse:
NGC 3132

NGC 3132 (ka Caldwell 74 ja Lõunaringi udu) on hele ja laialdaselt uuritud planetaarudu, mis asub Purjede tähtkujus. See asub Maast umbes 2500 valgusaasta kaugusel.
NGC 3132 oli üks viiest taevakehast, mida vaatles oma esimeste fotode jaoks James Webbi kosmoseteleskoop. Planetaarudust tehtud pildid olid kosmoseteleskoobi ühed esimesed ametlikud teadusfotod ning need avaldati 11. juulil 2022.
Pärnaroheline

Pärnaroheline (prantsuse keeles "vert tilleul") on kollaka varjundiga heleroheline värvitoon, mis meenutab pärna viljade või õisiku kandelehe värvust. Kasutatud eelkõige moe kontekstis tekstiilide värvuse kirjeldamiseks.
Värvinimetus "vert tilleul" esineb värvuse kirjeldamiseks 1868. aastal Prantsuse ajakirjas, mis tutvustab kaubamajas müüdavaid salle.
Värvinimetust "pärnaroheline" on kasutatud Eesti 1930. aastate moesõnavaras
Värvitoon sarnaneb laimirohelisega, prantsuse-inglise tõlgetes tõlgitakse sageli laimiroheliseks, sõnaraamatu vaste on salveiroheline.
Variatsioonid.
Ral Design Plus värvitoon 100 70 40 "Lindgrün" on väga soe kollakasroheline .
Kunstitarvete tootja Cansoni Mi-Teintes' seeria pastellpaberi toon nr 100 on "tilleul" 'pärn', see on väga kahvatu heleroheline .
DMC tikkimisniitide valikus on nr 165 "vert tilleul" peaaegu rohekaskollane .
World Series

World Series on Põhja-Ameerika pesapalliliiga Major League Baseball (MLB) finaalseeria. Esimest korda toimus see võistlus 1903. aastal. Finaalseerias osalevad National League'i meister ja American League'i meister. World Series on toimunud igal aastal, välja arvatud 1904. aastal, kui National League'i meister New York Giants keeldus mängimast American League'i meistri Boston Americansiga, ning 1994. aastal seoses mängijate streigiga.
World Seriesi võitja saab auhinnaks Commissioner's Trophy. Mängijad, treenerid ja muud meeskonnaga seotud isikud saavad võidu eest mälestuseks World Seriesi sõrmuse. World Seriesi võitnud meeskond kutsutakse traditsiooniliselt Valgesse Maja USA presidendiga kohtuma.
2021. aasta seisuga on World Series toimunud 117 korral, millest 51 korral on võitnud National League'i meister ja 66 korral American League'i meister. Kõige enam on World Seriesil osalenud American League'i klubi New York Yankees, kes on osalenud 40 korral ja võitnud 27 korral, samuti rohkem kui ükski teine klubi. Kõige enam kordi on World Seriesi kaotanud Los Angeles Dodgers (kokku 14 korral). Võitute arvult on teisel kohal St. Louis Cardinals, kes on 11 võiduga kõige edukam National League'i meeskond.
Seattle Mariners on ainus praegune Major League Baseballi meeskond, mis pole kunagi World Seriesil osalenud. 2019. aastal võitis World Seriesi esimest korda Washington Nationals (endine Montreal Expos), mis võitis samal aastal ühtlasi esimest korda National League'i. San Diego Padres, Colorado Rockies, Texas Rangers, Tampa Bay Rays ja Milwaukee Brewers on World Seriesil küll osalenud, kuid pole seda kunagi võitnud.
KBO League

KBO League (korea keeles KBO 리그) on Lõuna-Koreas tegutsev pesapalli profiliiga.
Liiga loodi 1982. aastal ja algselt kuulus sinna kuus klubi. Praegu kuulub liigasse kümme klubi, millest viis on liiga asutajaklubid. Kümnest klubist üheksa on saanud nime klubi omava ettevõtte või ärikonglomeraadi järgi.
Liigahooaeg koosneb põhihooajast ja väljalangemismängudest. Põhihooaeg koosneb 144 mängust. Kõik meeskonnad peavad omavahel 16 kohtumist. Põhihooaja võitjaklubi pääseb kohe finaalseeriasse Korean Series. Finaalseeria teise osaleja selgitavad välja põhihooaja paremuselt neli järgmist klubi: põhihooajal neljanda ja viienda koha saanud klubid osalevad "wild Card"i mängul, edasipääseja läheb vastamisi põhihooaja kolmanda klubiga ja seejärel selle kohtumise võitja põhihooaja teise klubiga. Finaalseeria peetakse nelja võiduni, "wild Card"i mäng kahe võiduni ja teised väljalangemismängud kolme võiduni. Alates 2001. aastast ei ole põhihooaja võitja võitnud finaalseeriat vaid kolmel korral.
Liiga edukaim klubi on Kia Tigers, mis on võitnud finaalseeria kokku 11 korral. Kokku on finaalseeria võitnud kümme klubi. Seni viimane meister pärineb 2021. aastast, kui KT Wiz tuli esimest korda finaalseeria võitjaks, alistades Doosan Bears. Praegustest klubidest on Kiwoom Heroes ainus, mis ei ole kordagi finaalseeriat võitnud.
KBO League on Lõuna-Korea kõige populaarsem spordiliiga. 2017. aastal külastas põhihooaja mänge üle 8,4 miljoni fänni.