Hiina meditsiin

Hiina klassikaline meditsiin (中医 pinyin: "zhōngyī"; "zhong" 'keskne, sisemine' ('Hiina') ja "yi" 'meditsiin') on meditsiin, mille alged on religioonilis-šamanistlikus kultuuris ning mille teadmised ja oskused korraldati terviklikuks süsteemiks vormarvuõpetuse abil. Oma klassikalisel kujul on see tihedalt seotud taoismi vaadetega ja on osaks elu toitmise õpetusest "yangsheng xue" (養生學), millest hiljem arenes välja taoistlik alkeemia. (Mõnes teoses vaadeldakse hoopis elu toitmise õpetuse praktikaid osana Hiina meditsiinist.)
Nimetus.
Hieroglüüf "zhong" ('keskne') tähendab ka keskmist kolmest lättest: Taevas, Maa (Pinnas) ja Inimene. Inimene on representant Maa (Pinnase) ja Taeva vahel tekkiva "10 000 asja" (olend ja asjad) väljendamiseks. Samuti seostub hieroglüüfi kõrvaltähendus "sisemine" klassikalise meditsiini esimese kanoonilise raamatuga "Nei Jing" ('sisemine lõime'). "Jing" ('lõime') hieroglüüfiga tähistatakse ka nõelravi kanaleid. (Väliseks meditsiiniks oli kirurgia. Nagu läänelikule teadusele omane maailma lahkamine, mida aga pärast seda enam kokku panna ja ellu äratada ei suudeta. Mis aga kõige suurema ja otsesema häda korral on möödapääsmatu.)
Nimetuses olevat, ka Hiinat tähendavat hieroglüüfi saab mõista akupunktuuri punktide ja kanalitega seotud kujundi kaudu, et kehas olevad kanalid on vastavuses vana Hiina kuningriigis voolavate jõgedega, mida usuti olevat täpselt 12 ja nendel olevate punktide arv on vastavuses päevade arvuga aastas (365). (Arv 365 on vastavuses vormarvuõpetuses oleva "Taixuanjingi" ('suure saladuse raamat') päikeseaasta ööpäevadele vastavate 729 kolmkuusjoonega (729/6 = 364,5). Neist igale ööpäevale vastasid 2: üks taga- ja teine eeskanalile. Nende 12 joont olid omakorda vastavuses nii 12 ööpäeva tunni, kui ka 12 ülejäänud kanaliga ning ees- ja tagakanali 12 peamise punktiga. Peale selle eristati 12 kanalil 66 (n-ö välist) antiikpunkti, mille arv oli vastavuses 64 "Muutuste raamatu" kakskuusjoonega. Nende kuusjoonte nn majade peakuusjooned ja nende jooned olid omakorda otseses vastavuses (eriliiksete) antiikpunktidega (12 × 6). Punktimõjutusega muudeti vastava kuusjoone joont., arvestades seejuures ka aja parameetritega Muutuste raamatu kuusjoonte joonte arv 384 vastab omakorda Kuupäikese aasta 13 kuu 384 ööpäevale.)
Hieroglüüf "yi" koosneb piktograafiliselt kahest tasandist: alumisel on anumas hoitav alkohol (puhastus?) ning üleval on karbis hoitavad nooled (nõelad raviks?), mida parema käega töövahendina haaratakse (lk 21).
Kaug-Idas nimetatakse oma meditsiini ka orientaalseks meditsiiniks ehk Ida meditsiiniks, mõnikord Kaug-Ida orientaalseks meditsiiniks.
Hiina klassikalise meditsiini saatus Hiinas pärast keisririiki.
20. sajandil toimus lääneliku meditsiini ülevõtmisega ka Hiina meditsiini uuenemine ja teisenemine. Alates 1950. aastate keskelt algas oma klassikalise meditsiini uurimine uute võtetega ja vaikne taaselustumine. Seda ja sellega seotud elu toitmisviise, nüüd juba "qigong"'ina, on sealtpeale püütud uut moodi rakendada, ühendades neid läänelike uurimismeetodite ja saavutustega. See tähendas taoistlike praktikate (algul nimetuse "pneumateraapia" all) uurimist ja kliinilises ravis edukat rakendamist. Hiina klassikaline meditsiin (tuntud ka Hiina traditsioonilise meditsiinina), taoistlikud praktikad ja "qigong" on läänemaailmas saanud osaks nii teadusuuringutes, New Age'i liikumises kui ka alternatiivmeditsiinis. Käesoleval sajandil on Hiina soliidsed kirjastused hakanud välja andma terveid ""qigong"'i klassika raamatukogusid" – taoistlikku kaanonisse kuuluvate tekstide sarju. 2000. aastal alustatud haiglasüsteemi reformi järel on hakanud tekkima erakliinikuid ja -haiglaid. Paljudes neist pole omanikud saanud läänelikku meditsiiniharidust ja enamikus neist praktiseeritakse ida meditsiini.
Hiina meditsiin Eestis.
Eestis on parimaid Hiina meditsiini tundjaid ja praktiseerijaid olnud Lembit Kuhlberg.