tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Katrin Niglas

Katrin Niglas (1990. aastani Katrin Nurme; sündinud 27. jaanuaril 1970 Tallinnas) on eesti pedagoogikateadlane.
Elulugu.
1988. aastal lõpetas Niglas Tallinna 49. Keskkooli ja 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli matemaatika-loodusteaduskonna (ühtlasi lisaerialana psühholoogia kursuse). 1996. aastal kaitses ta TPÜ-s magistrikraadi informaatika didaktikas väitekirjaga "Statistika algkursus mittematemaatikutele. Kursuse loomine tegeusuuringuna", 2000. aastal Cambridge'i Ülikoolis filosoofiamagistri kraadi kasvatusteaduslikus uurimistöös väitekirjaga "Quantitative and qualitative inquiry in educational research: is there a paradigmatic difference between them?" (Cambridge, 1999) ning 2004. aastal TPÜ-s doktorikraadi kasvatusteadustes väitekirjaga "The combined use of qualitative and quantitative methods in educational research" (juhendaja Peeter Normak; Tallinn, 2004). Ta on täiendanud end Cambridge'i, Helsingi, Jyväskylä ja Kesk-Euroopa ülikoolides.
Niglas oli 1989–1990 Tallinna Oktoobri rajooni Laste ja Noorte Spordikooli treener-õpetaja, 1994–1995 Riigikaitse Akadeemia arvutiõpetuse õpetaja ja 1994–2004 TPÜ informaatika õppetooli assistent ja lektor. 
2004–2009 oli ta TLÜ dotsent, ühtlasi 2001–2007 informaatika osakonna juhataja ja 2004–2006 matemaatika-loodusteaduskonna prodekaan. 2009–2011 oli Niglas TLÜ professor, 2011. aastast on ta TLÜ teadusprorektor. 
Teadustöö.
Katrin Niglase peamised uurimisvaldkonnad on statistika õpetamise didaktika, kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete meetodite kombineeritud kasutamine sotsiaal- ja kasvatusteadustes. Ta on olnud paljudes uurimisprojektides metodoloogia ja andmeanalüüsi ekspert ning avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni.
Ta on Eesti Statistika Seltsi (ESS) liige (1995. aastast), Rahvusvahelise Statistikahariduse Assotsiatsiooni (IASE) korrespondent Eestis (1998. aastast), Euroopa Haridusuuringute Assotsiatsiooni (EERA) noorte teadlaste töörühma liige (1999. aastast) ning TLÜ Akadeemilise Raamatukogu komplekteerimist nõustava komisjoni esimees (2003. aastast).
Isiklikku.
Tema isa oli kergejõustiklane Martin Nurme, õde on korvpallur Margit Toom, täditütar on telerežissöör Salme-Riine Uibo.
Jan Nieszkowski

Jan Nieszkowski (ka Johann ja Johannes Nieszkowski; 7. veebruar 1833 Lublin, Poola – 1866 Orenburg) oli poola päritolu Eesti meedik, zooloog ja paleontoloog.
Elulugu.
1853–58 õppis Nieszkowski Tartu Ülikoolis kameraalteadusi ja meditsiini. Tema üliõpilasuurimus 1855 pälvis kuldse auhinnamedali. 1858. aastal kaitses ta TÜ-s doktoriväitekirja "De Euryptero remipede".
1859. aastast oli Nieszkowski Brest-Litovskis arst, ühtlasi tegutses erateadlase-zooloogina. Osavõtu eest 1863. aasta jaanuariülestõusust Poolas saatis tsaarivalitsus ta Lõuna-Uuralisse Orenburgi.
Teadustöö.
Jan Nieszkowski osales üliõpilasena professor C. F. Schmidti juhtimisel loodusteaduslikel ekspeditsioonidel Lääne-Eestis. Ta oli tuntud zooloogi ja paleontoloogi, eriti Eesti siluri uurijana ja trilobiitide kirjeldajana. Tema mahukad uurimused siluri trilobiitide kohta, mis põhinesid Loodusuurijate Seltsi toetusel kogutud materjalidel, avaldati 1857 ja 1859 LUS-i ajakirjas.
Veera Neverdinova

Veera Neverdinova (1950. aastani Veera Zvereva; 30. september 1924 Leningrad – 24. jaanuar 2008) oli vene päritolu Eesti kirjandusteadlane.
Elulugu.
Veera Neverdinova on kooliõpetaja tütar.
1945. aastal lõpetas Neverdinova Tallinna 6. Keskkooli ja 1950 Leningradi Ülikooli filoloogiateaduskonna. 1974. aastal kaitses ta TÜ-s filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "A. Tšehhovi ühevaatuselised komöödiad".
Neverdinova oli 1950–52 Tallinna Õpetajate Instituudi vanemõpetaja, aastast 1952 Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja, aastast 1976 dotsent, 1981–90 vene kirjanduse kateedri juhataja, aastast 1991 TPÜ vene kirjanduse õppetooli dotsent, hiljem tunnitasuline õppejõud.
Teadustöö.
Veera Neverdinova on uurinud vene kirjanduse ajalugu 19. sajandil ja Anton Tšehhovi elu ja loomingut. Ta on kirjutanud uurimusi ka rahvuskoolis vene kirjanduse õpetamise metoodika kohta ning koostanud õpikuid jm õppevahendeid. Neverdinova oli TÜ-s avaldatava "Bloki kogumiku" toimetuskolleegiumi, Tšehhovi-nimelise Teadusliku Ühingu ning Eesti haridusministeeriumi juures oleva vene kirjanduse metoodika ainekomisjoni liige. Ta on avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni.
Dmitri Nevedrov

Dmitri Nevedrov (sündinud 15. novembril 1973 Leningradis) on Eesti füüsik.
Elulugu.
Dmitri Nevedrov on inseneri poeg.
Ta on lõpetanud 1990. aastal Kohtla-Järve 13. Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli. 1996. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö teoreetilises füüsikas ja 1999. aastal doktoritöö tahkisefüüsikas väitekirjaga "Nonlinear effects in quantum lattices". 2003. aastal kaitses ta magistritöö arvutiteaduses Colorado Ülikoolis Denveris.
Nevedrov töötas 1996–1997 teadurina Saksamaal Cottbusi Tehnikaülikoolis ja 1996 DESY-s (Hamburg), 1998–1999 Niels Bohri Instituudis Kopenhaagenis, 1999–2003 Wayne'i Ülikoolis (Detroit, USA), 2003. aastast on ta Zenodata Corp. (Louisville, USA) vaneminsener programmeerimise alal.
Teadustöö.
Dmitri Nevedrovilt on ilmunud töid tahkisefüüsikast, sh võre mittelineaarse kõrgtemperatuurilise ülijuhtivuse, Tomonaga-Luttingeri mudeli ja kvantfluktuatsioonide (tugevates väljades) kohta. 
Ta on ajakirja Journal of Physics Condensed Matter retsensent-referent 1997. aastast, Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia noorliige (1997) ja Londoni Füüsika Instituudi liige (2001).
Alexander Heinrich Neus

Alexander Heinrich Neus (16. detsember 1795 Tallinn – 10. veebruar 1876 Tallinn) oli Eesti baltisaksa estofiil-folklorist, pedagoog ja luuletaja.
Elulugu.
Alexander Heinrich Neus oli kunstniku-joonistusõpetaja poeg.
1814. aastal lõpetas Neus Tallinna kubermangugümnaasiumi, 1814–1817 õppis Tartu Ülikoolis teoloogiat. Ülikoolis õppides huvitus ta ka filosoofiast ja keeleteadusest.
Neus oli 1817–1819 koduõpetaja ja 1820 Paldiski kreiskooli õpetaja. 1821–1841 Haapsalu kreiskooli juhataja ja inspektorina töötades viis kooli heale järjele. Pärast rasket silmahaigust jäi 1841. aastal pensionile ning asus elama Tallinna.
Teadustöö.
Alexander Heinrich Neus avaldas saksakeelsetes väljaannetes ("Dorpater Jahrbücher" 1835, "Inland" 1839–1841) eesti rahvalaulude tõlkeid koos selgitustega eesti rahvalaulu tekkimisaja, sisu ja vormi kohta. 1847. aastast oli ta kirjavahetuses Friedrich Reinhold Kreutzwaldiga seoses oma tähtsama töö, tolle aja kohta eeskujuliku teadusliku eesti rahvalaulukogu koostamise ja väljaandmisega. Valimik "Estnische Volkslider. Urschift und Uebersetzung" (I–III, Tallinn, 1850–1852) sisaldas 119 teksti (sh A. Knüpfferi, Fr. R. Kreutzwaldi jt käsikirjalistest kogudest), sissejuhatuses käsitles autor eesti rahvalaulu ainestikku, värsiehitust ja keelt; tekstid olid varustatud päritoluandmete või koguja nime ning kommentaaridega. Järgmine, koos Fr. R. Kreutzwaldiga Peterburi Teaduste Akadeemia väljaandel avaldatud nn maagiliste laulude kogu ("Mythische und magische Lieder der Esten", SPtb, 1854) sisaldas peamiselt imitatsioone ja pseudofolkloori (suuresti tänu Fr. R. Kreutzwaldile). Sellegi publikatsiooni sissejuhatuses anti selgitusi eesti muistse usundi ja nõiakommete kohta, võrreldes seda teiste rahvaste usundiga.
Neus avaldas ka kirjutisi eesti sõnalise vanavara, keeleteaduse, ajaloo ning pedagoogika alalt. Ta oli Tallinnas üks baltisaksa Eestimaa Kirjandusliku Ühingu (Estländische Literärische Gesellschaft) asutajaid (1842) ning aktiivsemaid liikmeid, juhatas 1842–1853 ühingu koduloo osakonna. Neus esines ettekannetega eestlaste, nende keele, mütoloogia ja folkloori kohta. Ta avaldas oma luuletusi enda väljaandes "Inländische Dichtergarten" (Reval, 1828–1830) ning tõlkis saksa keelde Tacituse "Germania" (Reval, 1826). Samuti osales ta Õpetatud Eesti Seltsi tegevuses.
Vallot Neumann

Vallot Neumann (13. august 1949 Tallinn – 19. märts 2001 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna 1. Keskkooli, 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna tööstuskaupade tundmise erialal ja 1997. aastal Peterburi Kaubandusinstituudi kaugõppeaspirantuuri. 1980. aastal kaitses ta majanduskandidaadi kraadi Üleliidulises Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudis Moskvas.
Ta lõpetas 1966. aastal ka akordioni erialal Tallinna Lastemuusikakooli. 
Neumann oli 1972–1991 Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti filiaali teadur, vanemteadur, sektori- ja osakonnajuhataja, 1991–2000 Eesti Panga osakonnajuhataja ja peaspetsialist, ühtlasi oli 1991–1995 (poole kohaga) Tartu Ülikooli majandusteaduskonna dotsent, õpetas välismajanduse kursust.
Teadustöö.
Vallot Neumann uuris kaupade nõudluse arengut Eestis ning väliskaubanduse ja rahanduse küsimusi.
Teoseid.
Temalt ilmus üle 50 teaduspublikatsiooni.
Mihkel Neumann

Mihkel Neumann (15. märts (ukj 28. märts) 1866 Ambla, Järvamaa – 6. mai 1941 Tallinn) oli eesti leksikograaf, kooliõpetaja ja ajakirjanik.
Elulugu.
Mihkel Neumann oli talupidaja poeg.
Alghariduse omandas Neumann kodus, 1884–86 õppis Kuuda Õpetajate Seminaris.
Neumann oli 1886–96 vallakooli õpetaja Riisiperes, Alaveres, Kodasool ja Vohnjas, 1896–98 töötas Tartus Postimehe toimetuses. Ta oli aktiivne karskusliikumise tegelane, 1897–98 Eesti Karskuse Seltsi aastaraamatu toimetaja. 1898 ostis Neumann ajalehe Virmaline, andis seda 1900–05 välja Tallinnas nime all Uus Aeg. 1905. aasta revolutsiooniliste sündmustega seoses ajaleht suleti, 1907–09 oli väljaandja Peterburis vangis.
Mihkel Neumann avaldas rohkesti vene, soome, saksa ja inglise keele õppe- ning sõnaraamatuid, samuti populaarteaduslikke raamatuid haridusest, tervishoiust, ketserikohtutest, maadlemisest, fakiiridest jms. Lisaks kirjutas ta mitu luulekogu.
Mario Götze

Mario Götze (sündinud 3. juunil 1992 Memmingenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis Eintracht Frankfurt ründava poolkaitsjana.
Kaheksa-aastaselt astus Götze Dortmundi Borussia noorteakadeemiasse. Bundesliga debüüdi tegi 21. novembril 2009 mängus Mainzi 05 vastu, kus pääses väljakule 88. minutil Jakub Błaszczykowski asemel.
1. juulil 2013 liitus Götze 35 või 37 miljoni euro eest Müncheni Bayerniga, mis tegi temast seni kalleima Saksamaa jalgpalluri (hiljem ületas selle rekordi Mesut Özil, kes liitus 50 miljoni eest Londoni Arsenaliga). Bayerni debüüdi tegi Götze 11. augustil 2013 sõprusmängus Győri ETO vastu. Oma esimese värava Bayerni meeskonnas lõi ta 26. oktoobril 2013 mängus Hertha BSC vastu. 
2016. aasta juulis liitus ta taas Dortmundi Borussiaga.
Esimest korda oli Götze valitud Saksamaa jalgpallikoondise valikusse 2010. aastal 18-aastaselt. 13. juulil 2014 toimunud jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalis lõi Götze 116. minutil võiduvärava, kui alistati Argentina 1:0.
Kodu (Koidula luuletus)

Kodu on Lydia Koidula luuletus 1865. aastast.
Koidula tõlkis selle luuletuse Klaus Grothi (1819–1899) 1852. aastal alamsaksa keeles ilmunud luulekogust "Quickborn". Luuletuse originaalpealkiri oli "Min Platz vær Dær".
Aleksandr Povetkin

Aleksandr Vladimirovitš Povetkin (sündinud 2. septembril 1979 Kurskis) on Venemaa endine poksija.
Ta võitis 2004. aasta Ateena suveolümpiamängude poksivõistlusel üliraskekaalus (üle 91 kg) kuldmedali.
Elukutselisena.
Ta jätkas juunis 2005 poksimist elukutselisena. Ta on seisuga 27. märts 2021 pidanud 40 kohtumist, millest on võitnud 36 kohtumist (neist 25 nokaudiga), kaotanud 3 kohtumist (neist 2 nokaudiga) ning üks kohtumine on jäänud viiki.
Ӧ

Ӧ (ӧ) on kirillitsa täht, mida kasutatakse hakassi, mari, komi ja udmurdi keeles. See on moodustatud kirillitsa tähest О treemaga. Näeb välja nagu ladina kirja Ö.
Komi keeles on ӧ kõige sagedamini esinev grafeem – selle esinemissagedus on 10,2%. Komi pealinnas Sõktõvkaris on ӧ-tähele ausammas.
Looduskapital

Looduskapital (inglise "natural capital") on ökoloogiline potentsiaal. Loodusvarade olemusest ja paiknemisest tulenevad edu- ja tegevuseeldused toiminguteks, millel on majanduslik tähendus ja mille kaudu on neile varudele omistatav kapitali kui tegevuseelduse tähendus.
Looduskapitaliks saab pidada nii loodusvarasid, maad kui ka ökosüsteemi omadusi ning funktsioone (nt võimet stabiliseerida inimtekkelisi muutusi, selle kaudu mõjutades ka majandustegevust).
Looduskapitali tähendus majandusanalüüsis muutub seda olulisemaks, mida enam arvestatakse ökosüsteemi majandustegevuse toimumise koha ja/või komponendina. Looduskapitali mõiste ja selle hindamise metoodika on olulisel kohal näiteks ökoloogilise jalajälje, keskkonnaarvestuse ja rohelise SKT mudelites.
Kontsepsiooni ajalugu.
Mõistet „looduskapital“ kasutas esmakordselt 1973. aastal Ernst Friedrich Schumacher oma raamatus „Small is Beautiful“. Looduskapital on ökosüsteemi teenuste majandusliku hindamise keskne mõiste, mis keskendub ideele, et mitteinimlik elu toodab eluks vajalikke kaupu ja teenuseid. Seega on looduskapital majanduse jätkusuutlikkuse seisukohalt oluline.
Traditsioonilises majandustegurite analüüsis liigitatakse looduskapital tavaliselt „maa“ alla, mis erineb traditsioonilisest „kapitalist“. Ajalooline eristamine „maa“ ja „kapitali“ vahel määratles „maad“ kui looduslikult esinevat ja püsiva varustusega ainet, samas kui „kapital“, nagu seda algselt määratleti, viitas ainult inimese loodud toodetele. (nt Georgism) Samas on eksitav käsitleda „maad“ nii, nagu oleks selle tootmisvõimsus fikseeritud, sest looduslik kapital võib aja jooksul inimese tegevuse tõttu paraneda või halveneda (vt keskkonnakahju). Lisaks sellele annab looduskapital kasu ja kaupu, näiteks puitu või toitu, mida inimesed saavad ära kasutada. Need kasud on sarnased nendega, mida realiseerivad infrastruktuurikapitali omanikud, mis annab rohkem kaupu, näiteks autot tootev tehas, sama mis õunapuu, mis toodab õunu.
Ökoloogid teevad koostööd majandusteadlastega, et mõõta ja väljendada ökosüsteemide rikkuse väärtust, et leida lahendusi bioloogilise mitmekesisuse kriisile.
Mõned teadlased on püüdnud ökosüsteemi teenustele panna rahalise väärtuse, näiteks Kanada taiga metsade panus globaalsetesse ökosüsteemi teenustesse. Kui taiga metsad on ökoloogiliselt puutumata, on nende hinnanguline väärtus 3,7 triljonit USA dollarit. Taiga metsade ökosüsteem on üks planeedi suurtest atmosfääriregulaatoritest ja see salvestab rohkem süsinikku kui ükski teine bioom planeedil. Taiga metsade ökoloogiliste teenuste aastane väärtus on hinnanguliselt 93,2 miljardit USA dollarit ehk 2,5 korda suurem kui loodusvarade kaevandamise aastane väärtus.
Ökosuhted

Ökosuhted ehk ökoloogilised suhted (inglise "ecological relationships") on organismide (või teiste biosüsteemide) suhted keskkonnaga ja üksteisega 
Ökosuhted on ökoloogia peamine uurimisaine. 
Organismidevahelistest ökosuhetest on tuntuimad kisklus, konkurents, mutualism, kommensalism, amensalism ja parasitism.
Üldsuse osalemine

Üldsuse osalemine ehk avalikkuse osalemine (inglise "public partici­pation" ehk "public involvement") on kodanike osalemine iseenda või huvirühma nimel avalike asjade otsustusprotsessis. 
Osalemine poliitikakujundamises ja otsuste tegemisel ei toimu ainult valimiste perioodil, sest nii huvirühmade kui ka üksikisikute jaoks võib valimistevaheline aeg olla palju olulisem ja tõhusam poliitiliste otsuste ja õigusloome mõjutamiseks.
Arv (keeleteadus)

Arv ehk nuumerus on morfoloogiline kategooria, mille liikmete ülesanne on eristada üht asja (ainsus) kahest (kaksus) või enamast asjast (mitmus).
Eesti keel.
Eesti keeles on arvukategoorial kaks liiget
Pöördsõnad.
Grammatiline (isiku- ja) arvukategooria realiseerub eesti keeles morfoloogilise pöördekategooriana, millel on kolm ainsuslikku ja kolm mitmuslikku liiget. Süntaktilisest seisukohast näitavad isiku- ja arvukategooria öeldise grammatilist seost nimetavas käändes alusega (täisalusega), s.o öeldise ja aluse ühildumist.
Pöördekategooria markeerimata liige on ainsuse 3. pööre, mida kasutatakse 
Öeldise ühildumine alusega
Kui (eksplitsiitne või juurdemõeldav) täisalus on
Kõigil ülejäänud juhtudel on öeldis ainsuse või mitmuse 3. pöördes.
Ainsuse 3. pöördes on öeldisverb:
Mitmuse 3. pöördes on öeldisverb:
Käändsõnad.
Loendatavad ja loendamatud nimisõnad.
Arvuvastandus on ainult loendatavatel nimisõnadel: "tool, poiss, raamat".
Loendamatutel nimisõnadel arvuvastandus puudub: "noorus, ilu, kurjus, leetrid".
Ainsussõnad ja mitmussõnad.
Vaegmuutelised nimisõnad ehk ainsussõnad ehk "singulare tantum"-sõnad ja mitmussõnad ehk "plurale tantum"-sõnad on arvuvastanduse suhtes eriolukorras. Taolised sõnad märgivad küll loendatavaid asju, kuid ei erista nende arvu: "käärid, püksid". Arvu eristamiseks tuleb niisuguste sõnade puhul kasutada hulgasõnu: "kolmed käärid, paar pükse".
Ainsus- ja mitmussõnade vormistik ei eristud eesti keeles kuigi jäigalt. Sageli võib ainsussõnal olla väikese tähenduserinevusega mitmuslik paradigma. Stilistiliselt markeeritud kontekstis, nt ilukirjanduses on põhimõtteliselt võimalik ükskõik millise ainsussõna või mitmussõna ainsuslik või mitmuslik vorm.
Ainsus

Ainsus ehk singular on arvukategooria liige, mis eristab üht asja vastandatuna kahele või enamale: "naine, laud, vihik". 
Ainsusele vastandub mitmus ehk pluural: "naised", "lauad", "vihikud".
Eesti keel.
Eesti keele morfoloogias puudub ainsusel tunnus.
Osalusareng

Osalusareng (inglise "participatory development") on arengufilosoofia, mis julgustab arendatavate kogukondade liikmeid andma isiklikku panust arenguprojektidesse. 
See lähenemine vastandub otseselt elitaarsetele ülalt-alla riiklikele ja rahvusvahelistele arengusuundadele, kus välised organisatsioonid ja isikud otsustavad, mis on kohalike jaoks kõige parem. Samas on osalusarengus ka ülalt-alla juhtimist, olgugi varjatumalt, ning oluliseks muutuvad kohalikud võimusuhted, sh näiteks sugude- või earühmadevaheline ebavõrdsus.
Mitmus

Mitmus ehk pluural on arvukategooria liige, mis eristab kaht või enamat asja vastandatuna ühele: "naised, lauad, vihikud". 
Mitmusele vastandub ainsus ehk singular: "naine", "laud", "vihik".
Eesti keel.
Mitmuse väljendamiseks on eesti keeles põhiliselt kaks võimalust:
Ökosüsteemi taastamiskulu

Ökosüsteemi taastamiskulu (inglise "ecosystem restoration cost") on ökoloogilisest tasakaalust välja viidud keskkonnaobjekti taastamiskulu.
Heitgaas

Heitgaas (inglise "exhaust gas, waste gas") on atmosfääri lenduv kütuse põlemise või tootmise gaasiline jääk- või kõrvalsaadus, mis sisaldab kahjulikke aineid ja vajab puhastamist. Heitgaasid võivad olla ka looduslikku päritolu (tekivad nt äikese, vulkaanilise tegevuse ja mikrobioloogiliste protsesside tagajärjel). 
Heitgaasid kahjustavad ökosüsteeme ja elusolendite (sh inimese) tervist, põhjustavad happevihmu ja kasvuhoonenähtust.
Heitgaaside tekkimine.
Kütuste põlemisel.
Kütused sisaldavad enamasti 30–90% süsinikku, vähem vesinikku, lämmastikku, hapniku ja väävlit. Lisaks sellele on enamikus kütustes ka suurem või väiksem mineraalosa. Kütuste põlemisel tekib enamasti CO2, H2O, CO, SO2, NO, mitmesuguseid süsivesinikke (sh vähktõbe põhjustavat bensopüreeni) ja tuhka. Tuha koostisosadeks on peaaegu kõik perioodilisussüsteemi elemendid, nende hulgas ka väga haruldasi ja isegi radioaktiivseid ühendeid. Peene tuhk võib tuulega levida kilomeetreid eemale ja katta väga suuri alasid.
Looduslikud saasteallikad.
Saasteaineid satub õhke vulkaanidest või põlemisprotsesside, hingamise, mädanemise, kõdunemise ja mitmesuguste bakteriaalsete protsesside käigus. Äikese tõttu tekib õhku lämmastikoksiide, vulkaanidest eraldub SO2. Paljude bioloogiliste protsesside käigus tekivad H2S, CO, CO2 ja NH3.
Levinumaid heitgaase.
Vääveldioksiid (SO2).
Vääveldioksiid on terava lõhnaga mürgine gaas, mis tekib kütuste põletamisel. SO2 tekitab bronhiiti, hingeldust ja silmapõletikke. Vääveldioksiid lagundab taimedes klorofülli, mille tagajärjel muutuvad taimed pruuniks ja hukkuvad. Lämmastikdioksiidi või osooni mõjul oksüdeerub see vääveltrioksiidiks (SO3), millest veega moodustuvad happesademete põhikomponendid.
Süsinik"(mono)"oksiid ehk vingugaas (CO).
Vingugaas on väga mürgine põlev gaas, mis tekib kütuste põlemisel mootorites ja hapnikuvaestes kohtades (nt tulekahju korral tarbitakse kinnises ruumis kiiresti enamus hapnikku ära). Sissehingamisel tekitab süsinikoksiid vingumürgistust (CO moodustab väga püsiva ühendi vere hemoglobiiniga, mis kaotab seejärel võime hapnikku siduda). Mürgistusega kaasneb peavalu ja -pööritus ning teadvuse kadu. Esmaabiks on värske õhk.
Divesiniksulfiid (H2S).
Divesiniksulfiid on mädamunalõhnaga ülimürgine gaas, mis tekib vulkaanides ja veekogudes mikroorganismide elutegevuse ning orgaanilise aine lagunemise käigus. Puhas divesiniksulfiid tapab silmapilkselt, lõhustades vere hemoglobiini.
Lämmastikoksiidid N2O, NO ja NO2.
NO moodustub sisepõlemismootorites ja ühineb iseeneslikult õhuhapnikuga, andes NO2. NO2 tekib ka äikese tulemusena. N2O tekib lämmastikväetistest. NO2 reageerimisel õhuniiskuse või vihmaveega tekib samuti happesademete põhikomponente.
Duratiivne situatsioon

Duratiivne situatsioon on keeleteaduses situatsioon, mis kestab praegusel hetkel. Duratiivne situatsioon on dünaamilise situatsiooni üks allüksus, kuulub tegevuslaadide hulka. 
Duratiivide korral näitab "mas"-tarind tegevuse jätkuvust, tegevuse lõpp nihkub järelikult tulevikku.
Viited.
M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 485.
Kodu

Kodu on alaline elukoht või pelgupaik.
Kui kodu all peetakse silmas maja või korterit, on see tavaliselt paik, kus inimene või perekond saab puhata ning hoida oma isiklikku vara. Enamikus tänapäeva kodudest on hügieeniruumid (WC, vannituba, dušinurk) ja koht toiduvalmistamiseks (köök, väliköök vms). Ka paljudel teistel loomadel on kodud, olgu siis metsikus looduses või koduloomadel inimeste juures.
Samuti kõneldakse kodust geograafilise piirkonna tähenduses (olgu see siis küla, linnajagu, linn või maa), kus keegi on üles kasvanud või millega tajub ühtekuuluvustunnet. Analoogiliselt kõneldakse looma looduslikust elukeskkonnast kui kodust (näiteks "kaameli kodu on kõrb").
Ülekantud tähenduses võidakse koduks pidada mitte füüsilist kohta, vaid vaimset või emotsionaalset seisundit, milles tuntakse end mugavalt ja rahulikult. Seda kutsutakse ka kodutundeks.
Kodu on inimesele tavaliselt psühholoogiliselt tähtis. Kodust eemal võidakse tunda koduigatsust.
Mõnes kultuuris pole inimestel alalisi kodusid, näiteks rändrahvastel.
Eesti haiku

Eesti haiku on luulevorm, mis on jaapani haikust lühem. Jaapani haikus on silpide arv 5 + 7 + 5, aga eesti haikus on kolme rea peal kokku vaid 4 + 6 + 4 silpi.
Eesti haiku luulevormi leiutaja on Asko Künnap.
Esimene eesti haikude kogu ilmus aastal 2010: Asko Künnapi, Jürgen Rooste ja Karl Martin Sinijärve "Eesti haiku". Selle eessõnas kirjutab Jürgen Rooste järgmiselt: "Eesti haiku koosneb kolmest värsist silpide arvuga 4, 6, 4, kokku seega 14 silbist, ja selles kujutatakse põhiliselt eestlasele, Eesti elule, olule ja loodusele olemuslikku või eksistentsiaalselt olulikku tabavas lakoonilises sõnastuses. Eesti haikude kirjutamist harrastatakse 21. sajandi teisel kümnendil ja edaspidi, kuni me kirjutatud keeleruumi lõpuni."
Eesti haikude esimene tõlkekogumik "Aika sattuu. Vironhaikuja" ilmus Turu raamatumessil Soomes 2011. aastal. Soomekeelse teose jaoks leiutas tõlkija Hannu Oittinen žanri soome vasteks mõiste "vironhaiku".
Oktoobris 2012 ilmus Hannu Oittineni sulest "Assamallan asemalla. Vironhaikuja" esimene algselt soome keeles kirjutatud eesti haikude raamat, mis sisaldab soomekeelsetele eesti haikudele lisaks ka külalisluuletusi eesti keeles ning keelelisi katsetusi. Teatavasti on see teos esimene raamat maailmas, mis on välja antud Hellinnas ehk Helsingist ja Tallinnast moodustuvas fiktiivses kaksiklinnas.
2011. aasta Helsingi raamatumessil, kus Eesti oli peakülaline, korraldati eesti haikude kirjutamise võistlus. Eesti haiku valimikke on avaldanud Eesti Kirjanike Liidu ajakiri Looming. Facebookis töötab soome-eesti haikukirjutajate grupp Vironhaiku.
Välislingid.
Vironhaiku Facebookis:
Manuel Serifo Nhamadjo

Manuel Serifo Nhamadjo (25. märts 1958 – 17. märts 2020) oli Guinea-Bissau poliitik. Ta oli 11. maist 2012 kuni 23. juunini 2014 Guinea-Bissau presidendi kohusetäitja.
Märtsist septembrini 2009 ja jaanuarist aprillini 2012 oli ta Guinea-Bissau parlamendi esimehe kohusetäitja. Pärast sõjaväelist riigipööret nimetas sõjaväehunta ta 19. aprillil 2012 riigipea kohusetäitjaks ja sama aasta 11. mail astus ta ametisse.
Rui Duarte de Barros

Rui Duarte de Barros (sündinud 18. veebruaril 1960) on Guinea-Bissau majandusteadlane ja poliitik. Ta oli 16. maist 2012 kuni 3. juulini 2014 Guinea-Bissau peaministri kohusetäitja. Ta oli ka 20. detsembrist 2023 kuni 7. augustini 2025 Guinea-Bissau peaminister.
Ta nimetati üleminekuvalitsuse juhiks pärast aprillis 2012 toimunud sõjaväelist riigipööret.
Michaił Miaśnikovič

Michaił Miaśnikovič (nimekuju ka Mihhail Mjasnikovitš, valgevene keeles Міхаіл Уладзіміравіч Мясніковіч, vene keeles Михаил Владимирович Мясникович; sündinud 6. mail 1950 Minski oblasti Njasviži rajooni Novõ Snoŭ külas) on Valgevene poliitik, kes oli 28. detsembrist 2010 kuni 27. detsembrini 2014 Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu esimees (peaminister).
Erialase ettevalmistuse omandas ta Bresti inseneri-ehitusinstituudis, mille lõpetas 1972. aastal. 1989. aastal lõpetas ta Minski Kõrgema Parteikooli ja 1998. aastal sai doktorikraadi majandusteaduses.
Kuni 1991. aastani kuulus Miaśnikovič Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse, pärast seda on ta olnud parteitu.
Alates 1973. aastast kuni parteitööle asumiseni töötas ta Minskis insenerina. 1983. aastal valiti Miaśnikovič Minski Sovetski rajooni rahvasaadikute nõukogu täitevkomitee aseesimeheks ja edutati järgmisel aastal Minski linna täitevkomitee esimehe asetäitjaks. Aastatel 1985–1986 oli ta Valgevene Kommunistliku Partei Minski linnakomitee sekretär ning 1986–1990 Valgevene NSV elamu- ja kommunaalmajanduse minister. 1990. aastal edutati ta Valgevene NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjaks ja 1991. aastal Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks. Eri ametinimetuste all töötas ta sellel kohal kuni 1995. aastani, mil temast sai Valgevene presidendi administratsiooni ülem. 
19. oktoobril 2001 sai Miaśnikovičist Valgevene Riikliku Teaduste Akadeemia president ja hiljem (2004. aastal) presiidiumi esimees.
28. detsembril 2010 nimetas president Alaksandr Łukašenka ta Valgevene valitsusjuhiks. Temast sai iseseisva Valgevene seitsmes peaminister.
Sekundaaremissioon

Sekundaaremissioon on elektronide väljapaiskumine ainest, kui selle pinnale langevad elektronid või muud laetud osakesed. Ainele langevaid elektrone nimetatakse primaarelektronideks ja sealt väljalöödavaid elektrone sekundaarelektronideks. Primaarosakesteks on peale kiirete elektronide sageli ka ioonid. Ioniseeritud gaasis võib sekundaaremissioon esile kutsuda laetud osakeste laviinitaolise paljunemise.
Sekundaaremissiooni kasutatakse näiteks nõrga elektronivoo võimendamiseks elektronkordistis ja tahkiste pinnakihi struktuuri uurimisel.
Kulutõhususe analüüs

Kulutõhususe analüüs (inglise keeles "cost-effectiveness analysis", lühend CEA) on tulude ja kulude parima suhte otsimine. 
Kulutõhususe analüüs on keskkonnamajanduse meetod nõutava keskkonnakvaliteedi saavutamiseks minimaalsete kuludega või parima tulemuse saavutamine etteantud kulutuste juures.
Materjalikulu

Materjalikulu (inglise keeles "material input") on ainevoog ja kogukulu tootmistegevuses; peegeldab ainete tarbimisega seotud kogumõju (nt kaevandamise füüsiline mõju, saastamine, jäätmeteke). 
Materjalikulu hulka arvestatakse ka näiteks lubjatootmises kaevandamise käigus eemaldatavad mulla- jt ainekihid ning kaevandamise kõrvalmõjust (nt erosioon) tekkivad ainevood. 
Kui materjalikulu ja materjalivooge vähendada, siis vähenevad ka tootmisega seotud keskkonnaprobleemid.
Materjalivoo analüüs

Materjalivoo analüüs (inglise "material flow analysis", lühendatult MFA) on analüüsimeetod, mis käsitleb materjalikasutuse tõhusust tootmises ja tarbimises.
Materjalivoo analüüsi abil saab tuvastada süsteemis kõige suurema materjalikulu ja materjali väljavooluga (jäätmed, heitmed) osad, et seda ohjata. 
Tavapärased majandusanalüüsi meetodid enamasti materjalikasutuse tõhusust ei peegelda, sest need käsitlevad rahavooge.
Otsustusprotsess

Otsustusprotsess (ka otsustamisprotsess; inglise "decision making process") on sammsammuline tegevus probleemse situatsiooni võimalike lahenduste leidmiseks. 
On olemas ekspertide, poliitilised, juriidilised jm otsustusprotsessid, mis erinevad ülesehituselt ja üldsuse kaasamise astmelt.
Säästev arendamine taotleb võimalikult laiapõhjalisi otsuseid, mis on saavutatavad üldsuse ja huvirühmade kaasamisega otsustusprotsessi nii varases staadiumis kui võimalik.
Puutumus

Puutumus (inglise "contiguity" või "interest") on põhjuslik seos Århusi konventsiooni ellurakendamisel, sest see loob aluse põhjendatud huvile, mis omakorda annab kaebeõiguse. 
Århusi konventsioon käsitleb valitsuse (halduse) aruandekohustust ja avatust, otsuste selgust ning arusaadavust, kuna keskkonda kahjustava tegevuse võimalikud tagajärjed ei ole tavaliselt personaalselt suunatud ja seetõttu on senised kaebeõiguse standardid (nt õiguste rikkumine, isiklik seos, vajadus õigusvastasuse tuvastamiseks) tõsiselt takistanud üldsuse esindajate juurdepääsu keskkonnaalasele õigusemõistmisele. 
Keskkonnakahju hajus iseloom eristab keskkonnakaitset teistest valdkondadest (nt tarbijakaitsest), kus isiklikku puutumust ja õiguste rikkumist on tunduvalt lihtsam kindlaks teha.
Reduktsionism

Reduktsionismiks nimetatakse teadusfilosoofias vaadet, mille kohaselt ühe teadusharu mõisted, meetodid, seletused vms on tuletatavad teise teadusharu omadest. 
Reduktsionism (inglise keeles "reductionism") on metodoloogiline lähenemine, mis tegeleb ainult ühe probleemi tahuga mitmest võimalikust dimensioonist. 
Reduktsionism vastandub süsteemikäsitlusele (holismile), mis peab keskseks komplekssust.
Reduktsionism (keskkonna)majanduses.
Näiteks rahaline reduktsionism väljendab keskkonnaprobleemi vaid rahalise mõõtmena, eirates huvirühmade vaatenurki ja käsitlusi.
Saaste eksport

Saaste eksport (inglise "export of pollution") on saaste siirdamine tehniliste vahenditega või tootmise paigutamine ühest kohast teise. 
Näiteks kõrgemate korstnate abil välditakse kohalikku saastet, kuid põhjustatakse saastet tootmisüksusest kaugemal. Tootmise siirdamisega teise riiki siiratakse probleem ühest kohast teise.
Saastetasu

Saastetasu (inglise "pollution charge", "effluent charge", "emission charge") on hüvitus, mida tasub juriidiline või üksikisik keskkonna saasteainete või jäätmetega kahjustamise eest. Saastetasu makstakse väljastatud keskkonnaloa alusel.
Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll

Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll (inglise "integrated pollution prevention and control", lühendatult IPPC) on eelkõige tööstusettevõtetele kohaldatud keskkonnalubade andmise süsteem, mille puhul saab ära hoida saastuse ülemineku ühest valdkonnast teise või väärtuslike varade (vesi, energia) kasutuse valedel eesmärkidel. 
Keskkonna kui terviku kaitsele suunatud süsteem hõlmab järgmisi valdkondi: välisõhukaitse, jäätmehooldus, veekaitse, müra, vibratsioon, loodusvarade (vesi, tooraine, energia) kasutuse seire ja kontrolli protseduurid.
Sisekolonialism

Sisekolonialism (inglise keeles "internal colonialism") on kolonialismilaadsed nähtused rahvusriikide sees. 
Osa mõne sõltumatuks saanud rahva ladvikust on võrreldud endiste koloniaalrõhujatega. 
Termin on enim kasutusel just seoses vähemusrahvuste, natsionalismi ja protonatsionalismiga.
Rudolf Pehka

Rudolf Pehka (10. märts 1912 Ulila vald, Tartumaa – 7. november 2003 Tallinn) oli eesti laskesportlane ja treener.
Sotsiaalne vastutus

Sotsiaalne vastutus ehk sotsiaalne aruandekohustus (inglise "social accountability") kodanike ja riigi puhul tähendab ühelt poolt valitsuse aruandekohustust oma tegevuse kohta inimeste elukvaliteedi parandamisel ja õiguste kaitsmisel ning teiselt poolt kodanike aktiivset osalemist selle jälgimisel: näiteks poliitika kujundamisel osalemisega, riigieelarvelistel kulutustel ja avalikel teenustel silma peal hoidmisega. Seega tähendab sotsiaalne vastutus ka avalikule teabele juurdepääsu soodustamist. 
Sotsiaalne vastutus peaks toimima kogu demokraatliku valitsemistsükli jooksul, mitte ainult valimiste ajal.
Sotsiaalne audit

Sotsiaalne audit (inglise keeles "social audit") on organisatsiooni tegevuse sotsiaalse mõju süstemaatiline hindamine standardite ja huvirühmade ootuste alusel.
Sotsiaalne metabolism

Sotsiaalne metabolism (inglise "social metabolism") on ühiskonna tarbimise füüsiline dimensioon, mida mõõdetakse materjalivoo analüüsi abil. 
Sotsiaalset metabolismi kasutatakse elukvaliteedi, materjalikulu ja energiamahukuse vaheliste seoste uurimisel.
Sotsiaalne vahetus

Sotsiaalne vahetus (inglise keeles "social trade-off") on kompromiss probleemi lahendusest saadavate hüvede ja ilmnevate kaotuste vahel. 
Juhul kui tuleb teha valik vastuoluliste võimaluste vahel, saab mingi eesmärgi saavutada ainult teise eesmärgi saavutamise võimaluste kahandamise arvel. Näiteks millegi parandamine/suurendamine toob automaatselt kaasa teise olulise komponendi halvenemise/vähenemise. Selliste valikute tegemine nõuab otsusetegijalt kindlaid teadmisi, mis on ühe valiku tegemise eelised ja teise valiku tegemata jätmise kulud.
Sotsiaalsed probleemid

Sotsiaalsed probleemid ehk sotsiaalprobleemid on ühiskonda puudutavad ja sekkumist nõudvad probleemid, näiteks vaesus, tööpuudus, kuritegevus, alkoholism, narkomaania, kodune vägivald, inimkaubandus, rassi- ja etnilised konfliktid, iive.
1970. aastateni uuriti sotsiaalprobleeme reaalsuse objektiivsete ja vaadeldavate aspektidena. Edaspidi lähtus sotsiaalprobleemide uurimine sotsiaalse konstruktivismi mõjul seisukohast, et sotsiaalprobleemid sõltuvad ajaloolisest ja kultuurilisest kontekstist – inimeste käitumise moraalne hindamine on osa sotsiaalprobleemide identifitseerimisest. Meie kogemused ja tõlgendused olukordadest muutuvad ja seega on nähtuste sotsiaalseteks probleemideks määratlemine subjektiivne.
Sotsiaalse mõju hindamine

Sotsiaalse mõju hindamine (inglise keeles "social impact assessment", lühendatult SIA) on strateegiadokumentides ja projektides kavandatavate tegevuste positiivse ja negatiivse mõju analüüsimine inimese tervise, elukvaliteedi ja tööhõive seisukohast, mõju seire ja maandamine. Selle esmane eesmärk on kaasa aidata jätkusuutliku ja õiglase keskkonna loomisele.
Säästev inimareng

Säästev inimareng (inglise "sustainable human development") on arengukäsitlus, mille keskmes on inimene oma vajaduste ja taotlustega ning mille jaoks on tähtis toetada majanduskasvu, püüdes vältida sotsiaalseid probleeme ja kahjulikku keskkonnamõju. 
Säästva inimarengu raames soovitakse näiteks kaasata paremini üldsust, leevendada vaesust, saavutada sooline võrdsus.
Säästev kasutus

Säästev kasutus (inglise keeles "sustainable use") on keskkonna ja selle elustiku kasutamine viisil ja piirides, mis taastuvate loodusvarade puhul ei ületa nende taastumisvõimet (taastootmisvõimet), ja taastumatute loodusvarade puhul jääb piiridesse, mis tagab nende kättesaadavuse ajani, kui neid on võimalik asendada taastuvatega. 
"Mida rohkem toodetakse, seda enam saastatakse elukeskkonda ja mõjutatakse kliimat. Viimase sajandi jooksul on toodetud ja tarbitud rohkem kui kogu inimkonna varasema ajaloo kestel. Ent ei toodetaks, kui poleks nõudlust." 
Inimesed kahtlevad üha enam säästmise vajaduses. Taastumatud loodusvarad vähenevad kiiresti ja taastuvate tarbimine suureneb üha enam. Keskkond saastub ning looduse mitmekesisus väheneb. On ka sotsiaalsed mõjud, mis tulenevad nii ületarbimisest kui ka alatarbimisest. Ressursid vähenevad ja sellega satub ka majandus löögi alla. Inimesed kipuvad arvama, et säästmine üksnes piirab tarbimist. See ei ole aga nii, vaid pigem tähendab paremat elukvaliteeti: rahuldades oma põhivajadusi, võime olla kindlad, et tooted on tervislikud ja nende valmistamiseks pole loodusvarasid raisatud. Inimesed peaksid hoiduma tekitamast jäätmeid ja saasteaineid kogu toote eluea jooksul, et mitte vähendada tulevaste põlvede võimalusi. ""Kindlasti ei peaks säästev tarbimine pidurdama ühiskonna arengut ja pärssima heaolu."" 
Säästva tarbimise võimalused.
Dematerialiseerimine.
""Dematerialiseerimine ehk efektiivsem tarbimine pühendub sellele, et tootele või teenusele kulutatakse võimalikult vähe energiat ning toorainet. Sellega väheneks ka mõju keskkonnale. Dematerialiseerimise eest "vastutavad" ettevõtted, kes vajavad siiski ka riigi ja kodanike toetust."" 
Optimeerimine.
""Optimeerimine rõhub vajadusele muuta tarbimine targemaks ja mõistlikumaks. Riik peaks looma vastavaid infrastruktuure ning tarbija tegema teadlikke valikuid. Optimeerimine peab oluliseks pigem väärtuste muutumist.""
Igapäevane teadlik säästmine.
Igal inimesel on võimalus anda oma panus keskkonna heaollu ja kasvõi globaalse ökoloogia huvides raiskamist piirata. Selleks on mitmeid võimalusi. 
Elekter.
Tänapäeval on palju võimalusi energiatarbimise vähendamiseks, kuna olemas on modernsed ja energiasäästlikud seadmed. Säästes energiat on see kõigile kasulik- nii enese rahakotile kui tervele planeedile. Mõned nipid kuidas saad energiat oma koduses majapidamises säästa: 
Vesi.
""Õnneks elame ühes ohutuima joogiveega riikidest maailmas ning meie ülesanne on kindlustada võimalus seda sama väärtuslikku loodusressurssi tarbida ka järgmistel põlvkondadel. Tehes lihtsaid kuid läbimõeldud muudatusi oma igapäevarutiinis saame igaüks anda oma osa."" On olemas palju lihtsaid viise, kuidas vett säästa: 
Ohtlikud jäätmed.
Ohtlike jäätmeid leidub kindlasti igas kodus. Tuleb meeles pidada, et need tuleb viia vastavasse vastuvõtupunkti, mitte visata lihtsalt tavalisse prügikasti või kanalisatsiooni. 
"Otsene/kohene mõju keskkonnale:" 
"Pikaajaline mõju:"
Teostatavusuuring

Teostatavusuuring ehk majandusliku otstarbekuse analüüs (inglise keeles "feasibility study") on eeluuring, et teha kindlaks projekti edu tõenäosus. 
Teostatavusuuringus analüüsitakse probleemi lahendusvõimalusi ning soovitatakse parimat lahendust. Teostatavusuuring hõlmab tavaliselt nii majanduslikku, tehnilist, ajalist kui organisatsioonilist teostatavust. 
Tihti käsitletakse teostatavusuuringus ka sotsiaalse mõju ja keskkonnamõju hindamist.
Vähimast kulust lähtuv planeerimine

Vähimast kulust lähtuv planeerimine (inglise keeles "least cost planning", lühend LCP) on soovitud tulemuse saavutamiseks odavaima viisi või meetmete kombinatsiooni otsimise meetod. 
Vähimast kulust lähtuvat planeerimist on rakendatud näiteks energiasektoris, kus energiatootmise kulude kokkuhoidmiseks vähendatakse energiatarbimist (majade soojustamine, energiamahuka tehnoloogia asendamine, energiatõhusate transpordiliikide eelisarendamine jms).
Transpordisektoris on võimalik samu majanduslikke eesmärke saavutada kõikide transpordiliikide ja juurdepääsu korraldamise viiside alternatiive kaaludes, mis võivad kaasa aidata ka tervise-, keskkonna- ja turvalisuse eesmärkide saavutamisele.
Sotsiaalne aruanne

Sotsiaalne aruanne (inglise keeles "social report") on ühiskonna või organisatsioonide mitterahalised andmed, mis sisaldavad mõnda või kõiki järgmistest: missioon, visioon, väärtushinnangud, töökeskkonna sisekliima, sotsiaalne dialoog, inimõigused, kogukonnakaasatus, kohalik majandusareng, looduskeskkond, turg. Aruandes peaksid kajastuma ka vajalikud mõõdikud.
Suits

Suits (ka suitsugaas) on hõljuv segu peamiselt õhust, veeaurust ja tahketest osakestest. Suits tekib eeskätt kütuste põletamisel. Suitsu koostis oleneb kütuse liigist ja põletamisviisist. 
Suits kahjustab organisme, ehitisi, seadmeid jm. Suits võib mõjutada ka kliimat.
Sõjas kasutatakse suitsugaasi maskeerimiseks ja ründemürkide levitamiseks. 
Õhku puhastatakse suitsust mehaaniliste, elektriliste (elektrifilter) ja keemiliste meetoditega.
Michael Arbib

Michael Anthony Arbib (sündinud 28. mail 1940) on Ameerika Ühendriikide neuroküberneetik. Ta on Lõuna-California Ülikooli professor.
Doktoriväitekirja kaitses ta 1963. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis matemaatika alal, üks tema juhendajaid oli Norbert Wiener.
Suutlikkuse suurendamine

Suutlikkuse suurendamine (ka suutlikkuse tõhustamine; termin "suutlikkuse tõstmine" pole soovitatav) (inglise "capacity building", "capacity development") on teoreetiline lähenemine arengule nii, et püütakse mõista tõkkeid, mis pärsivad inimeste, valitsuste, rahvusvaheliste organisatsioonide ja valitsusväliste organisatsioonide püüdlusi arengueesmärkide täitmiseks; ühtlasi otsitakse lahendusi, et leida soovitud ja jätkusuutlikke tulemusi. 
Organisatsioonide puhul avaldub see eriti oskuste ja võimekuse arendamisena, et suurendada organisatsiooni mõjusust ja jätkusuutlikkust; üksikisikute või teatud inimeste puhul aga abistamine probleemide tuvastamisel ja nende lahendamisel. Inimeste võimekust arendatakse tehniliste toetavate tegevuste kaudu, sh juhendamine, koolitamine, spetsiifiline tehniline abistamine.
Põltsamaa Raamatukogu

Põltsamaa Raamatukogu on raamatukogu Põltsamaal, mis täidab ka Jõgeva maakonna keskraamatukogu ülesandeid.
Raamatukogu asub Põltsamaal aadressil Veski 3.
Ajalugu.
Aastatel 1990–2017 tegutses asutus Jõgeva Maakonna Keskraamatukogu nime all.
1. jaanuaril 2018 liideti Põltsamaa Raamatukoguga Põltsamaa vallaraamatukogu, Aidu raamatukogu, Pajusi raamatukogu, Puurmani raamatukogu ja Tapiku raamatukogu. Põltsamaa vallaraamatukogu all tegutsesid Adavere, Esku ja Lustivere raamatukogu.
Stereoisomeer

Stereoisomeerid (ehk ruumilised isomeerid) on sellised isomeersed molekulid, mille atomaarne koostis ja aatomite seosed molekulis on identsed, kuid need isomeerid erinevad teineteisest aatomite ruumilise orientatsiooni (konfiguratsiooni) poolest. Seda nähtust, et sarnane aatomite kooslus annab kaks või enam erineva mitteühilduva konfiguratsiooniga molekuli, nimetatakse stereoisomeeriaks.
Orgaanilises keemias jagunevad isomeerid kahte põhiklassi: struktuuriisomeerid ja stereoisomeerid. Stereoisomeerid jagatakse omakorda järgmistesse klassidesse: 
Stereoisomeeride korral aatomite järjestus molekulis on küll sama, kuid aatomite paigutus ruumis (konfiguratsioon) on erinev
Konfiguratsiooni deskriptorid.
Aatomite või aatomirühmade absoluutse konfiguratsiooni deskriptorid "E" ja "Z" ("cis-trans"-isomeeria korral) ning "R" ja "S" (optiliste isomeeride korral) tuletatakse kindlate reeglite (Cahni-Ingoldi-Prelogi reeglid) alusel, kusjuures iga asendusrühma korral arvestatakse tema vanemust ehk prioriteeti.
Tähtsamad funktsionaalrühmad, esitatud vanuse alanemise järjekorras
Rannapatarei nr 34

Rannapatarei nr 34 oli Peeter Suure merekindluse Väinamere positsiooni rannakaitsesüsteemi rannakaitsepatarei. 
1916. aastal ehitatud rannapatarei nr 34 asus Hiiumaal Tohvri mõisa juures Sõru küla juures, Soela väina ääres.
Patareipositsioon.
Rannapatarei nr 34 ehitus algas 1914. aastal, aga kuna patareid algses Peeter Suure merekindluse projektis ei olnud, siis muutus korduvalt patareisse kavandatud suurtükkide mark.
Patarei nr 34 neli suurtükki paiknesid kahe paarina mitte päris ühel sirgel. Suurtükkide vahe umbes 40 m, paaride vahe umbes 100 m. Kahurid paiknesid raudbetoonist suurtükialustel, mille ette jõuti rajada ka eesvalli betoonkatted. Patarei kaitseks oli kuhjatud 5 m kõrgune ja 20 m laiune vall, mis suurtükkide kohal oli kitsam ja madalam. Suurtükipositsiooni sisemine sein oli palkidest, eesvallid 3–4 m laiuselt betoneeritud.
Kuna keiser Peeter Suure merekindluse ehitust ei suudetud lõpetada enne Esimest maailmasõda, siis toimusid sõjategevuse ajal kavade muudatused. 1915. aastal on rannapatareis kirjas neli 75 mm suurtükki, täpselt samade parameetritega on ka läheduses olnud õhutõrjesuurtükkide divisjoni suurtükid. Mõlemad kirjutati maha 1916. aastal.
Rannapatarei nr 34.
Lõpuks paigaldati Sõrule neli 120 mm Vickersi suurtükki. Suurtükkide laskekaugus oli 70 kaabeltaud, raua pikkus 50 kaliibrit ning vertikaalne laskesektor 155 ja horisontaalne 295.
Rannapatarei IV-120/50 eesmärgiks oli Saksa laevastiku tõkestamine Soela väinas, Hiiu- ja Saaremaa vahel. Patarei sai lahinguvalmis 12. märtsil 1916. Rannapatarei nr 34 ehk Tohvri patarei oli Hiiumaa rannakaitsepatareidest ainus, mis osales sõjategevuses 1917. aasta oktoobris.
1917. aasta 12. oktoobril sundisid Saksa keisririigi keiserliku laevastiku sõjalaevad "Emden" ja "Bayern" suurtükiduellis 34. patarei vaikima. Siiski sai patarei enne pihta saksa loodimislaevale A28. Järgmisel päeval saatsid sakslased dessandi patareid õhkima, see aga leiti pärast 1917. aasta Petrogradi oktoobrirevolutsiooni, laostunud vene sõjaväeosa poolt juba mahajäetult ning suurtükid õhiti ja tehti lahingukõlbmatuks.
Ehitismälestiseks tunnistatud patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 1, patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 2, patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 3, patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 4, patarei nr 34 kuulipilduja dzott, jäänused on muinsuskaitse all ja jäävad tänapäeval Hindu küla territooriumile.
Maia Rõigas

Maia Rõigas (aastani 1965 Arst, 1994–2003 Madisso; sündinud 12. mail 1942 Tapal) on eesti keeleteadlane, Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna emeriitdotsent, kahe poja ema.
Haridus.
Ta sündis sõjaväelase ja raamatupidaja peres. Kooliteed alustas Pajusi-Kalana algkoolis. 1960. aastal lõpetas Maia Rõigas Põlva Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli Ajaloo-Keeleteaduskonna eesti filoloogia soome-ugri keelte eriharu. Diplomitöö Tveri-Karjala adverbidest. 
Aastatel 1971–1974 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli aspirant, pedagoogikakandidaat (1974, TÜ).
Väitekiri eesti keele lauseõpetuse metoodikast.
Töökäik.
1965–1972 oli Rõigas A. H. Tammsaare nimelise Tartu I Keskkooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja, 1967–1972 Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse metoodika-kabineti vanemlaborant, 1972–1973 TRÜ eesti keele kateedri õpetaja ning 1973. aastast TRÜ eesti keele kateedri vanemõpetaja. 1981. aastast oli ta TRÜ eesti keele kateedri (hiljem eesti keele õppetooli) dotsent, 1990–1992 Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna prodekaan. Aastatel 1996–2001 õpetas Rõigas ka Eesti Humanitaarinstituudis õigekeelsust ja stilistikat. 2009. aastast on ta emeriitdotsent.
Maia Rõigas on õpetanud eesti keele metoodikat, eesti õigekeelsust ja väljendusõpetust, eesti keele suulise ja kirjaliku väljenduse õpetust, õpetanud praktilist eesti keelt ning juhendanud eriseminare ja pedagoogilist praktikat. 
Ta on Emakeele Seltsi, Eesti Emakeeleõpetajate Seltsi, Eesti Akadeemilise Pedagoogikaseltsi, Eesti Genealoogiaseltsi ning Eesti keele ja kirjanduse riigieksamikomisjoni liige.
Uurimisalad.
Tema peamised uurimisalad on eesti keele metoodika, kirjandi- ja tekstiõpetus, eesti keel võõrkeelena, õigekeelsus ja väljendusõpetus.
Publikatsioone.
Maia Rõigas on avaldanud üle 90 publikatsiooni.
Tunnustus.
Eksliibrise on valmistanud Johann Naha 1965. aastal.
Taimi Piin-Aaspõllu

Taimi Piin-Aaspõllu (aastani 2002 Taimi Piin; 3. september 1940 – 2. september 2012) oli eesti lihhenoloog.
Ta töötas Tartu Ülikoolis ja Tallinna Botaanikaaias.
Ta oli muuhulgas lumisamblike ("Pertusaria") spetsialist.
Elulugu.
Taimi Piin-Aaspõllu oli inseneri tütar.
Lõpetas 1959 Tallinna 10. Keskkooli, 1969 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna, õppis 1969. aastast TRÜ aspirantuuris.
Oli 1964–1966 NSVL TA Polaar-alpiinse Botaanikaaia (Koola poolsaarel) vanemlaborant. 1966–1967 TRÜ taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedri vanemlaborant ja 1971–1975 insener, 1968–1969 TRÜ bioloogiabaasi juhataja, 1975–1995 Tallinna Botaanikaaia nooremteadur ning 1996. aastast herbaariumi kuraator.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: samblike floora, levik ja ökoloogia. Osalenud paljudel ekspeditsioonidel Venemaa arktilistel aladel (Koola, Taimõr, Tšukotka). Lihhenoloogide Rahvusvahelise Assotsiatsiooni ja Eesti Looduseuurijate Seltsi Eesti Mükoloogiaühingu liige. 55 teaduspublikatsiooni.