Tipiṭaka

Tipiṭaka või Tripiṭaka (paali keeles "tipiṭaka" ‘kolm korvi, kolmikkorv’; sanskriti keeles "tripiṭaka"; tiibeti keeles སྡེ་སྣོད་གསུམ "sde snod gsum"; hiina keeles 三藏 "sanzang"; jaapani keeles "sanzō") on budismi pühakirjakogu, Buddha õpetuste kogumik, mis koosneb kolmest osast ehk "korvist".
Paalikeelne nimetus "Tipiṭaka" viitab tavaliselt paali kaanonile, mis on ainus tervikuna säilinud tekstikogumik varajase budismi ajast klassikalises india keeles ning seda peetakse üldiselt ka kõige autentsemaks Buddha õpetuse kogumikuks. Theravaadas on see ainus pühakiri. 
Sanskritikeelne nimetus "Tripiṭaka" võib samuti tähistada õpetuste kogumikku, kuid viitab budistlikule pühakirjakogule laiemas mõttes, hõlmates ka erinevate koolkondade filosoofiat ja pühaks peetavaid tekste. 
Peale teist Sanghakogu tekkinud kirjaliku traditsiooni järel oli igal koolkonnal oma paalikeelne "Tipiṭaka", mille erinevused olid minimaalsed. Tänapäeval on tervikuna säilinud theravaada koolkonna paalikeelne "Tipiṭaka." Hiljem koostatud ja sanskriti keelde tõlgitud tekstikogudest on säilinud vaid fragmente. Üsna terviklikult on säilinud ka mõningad hiljem koostatud paalikeelse kaanoni hiina- ja tiibetikeelsed tõlked. 
Tiibetis ja Hiinas säilitati mahajaanale omane pühakirjakogude avatus ning kaanonisse lülitati ajast aega nii uusi tekste kui ka oma õpetlaste kommentaare ja uurimusi. Neis traditsioonides ei säilitatud algupärasele india pühakirjale omast kolmeosalist struktuuri, kuigi ka Hiina kaanonit nimetatakse mõnikord Hiina "Tripiṭaka"ks.
Paalikeelse Tipiṭaka jaotus.
Paalikeelne Tipiṭaka jaguneb kolme suuremasse ossa:
Pärimuse järgi koostati esimesed kaks osa Buddha õpetuste põhjal juba esimesel Sanghakogul Rādžagrihas, mis toimus peagi pärast Buddha parinirvaanat, "Abhidharmapiṭaka" lisati ilmselt hiljem.
"Vinaya Pitaka".
"Vinaya Piṭaka" sisaldab kõiki käitumisreegleid munkadele (227 reeglit) ja nunnadele (311 reeglit) ning mungaelu korralduslikke juhised; 3 suuremat jaotust, 5 alajaotust:
"Sutta–Vibhaṅga".
Kaks raamatut, sisaldavad reegleid munkade ja nunnadele ning kaheksat põhilist eksimust. 
"Khandaka".
Kaks raamatut, sisaldavad reegleid ja protseduure, jaotatud 20 (või 22) allosaks. Tekstid sisaldavad mungaelu reegleid, mis puudutavad munkade ja nunnade kloostrisse vastuvõtmist, pühade tähistamist, riietumist, toitumist, sh haigete munkade elukorraldust ja ravimist, jms. 
"Parivāra".
Analüütiline sutta – Vibhaṅga kokkuvõtte, mis sisaldab selgitusi ja täpsustusi eelnevates osades antud reeglite kohta.
"Sutta Pitaka".
"Sutta Piṭaka" ehk õpetussõnade korv koosneb viiest suurest kogumikust ehk nikāyast. (sanskriti ja paali keeles "nikāya" ‘kogumik’), Mahajaanas on kasutusel nimetus 'aagama' (sanskriti ja paali keeles "āgama" ‘tulemine, saabumine’; tiibeti keeles "lung"; hiina keeles 阿含 "ahan"; jaapani keeles "agon"). 
"Sutta pitaka" sisaldab kokku ligi 10 000 teksti, mida peetakse Buddha sõnaks. 
"Dīgha-nikāya".
'Pikkade õpetussõnade kogumik' (sanskriti keeles "dīrgha-āgama") sisaldab 34 pikka vestlust Buddha ja tema õpilaste vahel. Jaotatud kolme vagga’sse (peatükki), millest iga peatükk on üks raamat.
"Majjhima-nikāya".
'Keskmiste õpetussõnade kogumik' (sanskriti keeles "madhyama-āgama") sisaldab 152 suttat, koosneb 15 peatükist.
"Saṃyutta-nikāya".
‘Rühmadeks jaotatud õpetuste kogumik (sanskriti keeles "saṃyukta-āgama") sisaldab 2904 (7762) suttat, koosneb 56 rühmast, 5 peatükist; 6 raamatust.
"Aṅguttara-nikāya".
'Üks-rohkem õpetussõnade kogu' (sanskriti keeles "ekottara-āgama") sisaldab 9557 suttat, jaotatuna 11. alaossa, kus kirjeldatakse vastavalt alaosa järjekorranumbrile eksisteerivaid asju ja nähtusi.
"Khuddaka-nikāya".
'Lühitekstide kogumik' (sanskriti keeles "kṣudraka-āgama") koosneb 15 osast.
"Abhidhamma Pitaka".
"Abhidhamma Piṭaka" koosneb 7 osast, on filosoofilis-psühholoogiliste süstematiseeritud Buddha õpetuste kogumik, mis valmis peale kolmandat budistide suurkogu. Kolme esimest raamatut peetakse Abhidhamma mõistmise aspektist olulisimaks.
"Dhammasaṅgaṇī".
– 'Dhamma klassifikatsioon' ehk 'seadmuste kogumid', sisaldab kokkuvõtvalt Buddha õpetatust ülimast tegelikkusest, e tegelikkuse olemusest sh meele ("citta") ja teadvusega seotud faktorid, 4 füüsilist elementi ja nendega seotud 23 füüsilist nähtust jms.
"Vibhaṅga".
– 'analüüs'; siin jätkub Dhammasaṅgaṇīs alustatud dhamma analüüs; 18 peatükki, mis kätkevad üksikasjalikku analüüsi või klassifikatsiooni 16 peamise seadmuse teema kohta, sh koostisosadest, tajude tekkest, elementidest, võimetest, teadlikolekust, tõest, sõltuvuslikust tekkest, virgumise tegurid ja etapid (jhāna'd), analüütilised teadmised, meeletreeninguga seotud aspektid, ülevaade budistlikust universumist jms. 
"Dhātukathā".
– 'arutlus elementidest' põhineb skandha'de ja āyatana'te analüüsidel ning on esitatud küsimuste ja vastuse vormis.
"Puggalapaññatti".
– 'individuaalsuste kirjeldus' ehk 'isiksuse tüpoloogia'; kirjeldab ja analüüsib inimeste iseloomutüüpe mitmete tegurite põhjal, mille arv ulatub ühest kümneni. 10 peatükki. 
"Kathāvatthu".
– 'vale vaate aspektid' või 'vaidlusteemad'. Sisaldab vastuseid ja küsimusi mis kerkisid üles kolmanda budistliku suurkogu ajal erinevate Theravaada koolkondade dispuudil. Sisaldab teiste budistlike koolkondade heterodokssete vaadete kummutamist.
"Yamaka".
– 'võrdluste raamat' või 'paarid': eelnevates Abhidhamma raamatutes esitatud kontseptsioonide loogiline analüüs; põhiliseks teemaks on loogilised dilemmad. Sisaldab terminoloogilisi selgitusi ja mõistete täpseid definitsioone.
"Paṭṭhāna".
– ‘sõltuvuslike suhete raamat’ (pa+ṭhāna) ‘suhete süsteem’ ehk 'põhjuslikud seosed'; selgitab loodusnähtuste tekkepõhjuseid. Abhidhamma mahukaim raamat, mis kirjeldab põhjalikult 24. paccaya’t ehk sõltuvuslikke suhteid ja sõltuvuslikku tekkimist ("paṭiccasamuppāda").