tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kehtivuskinnituse teenus

Kehtivuskinnituse teenus on Sertifitseerimiskeskuse (SK) teenus, mille kaudu on võimalik kontrollida, kas isikut tõendava dokumendi sertifikaadid on kehtivad või mitte. 
Sertifikaatide kõrval pakub SK erinevaid info- ja kehtivusteenuseid, mille kaudu saab infot sertifikaatide kehtivuse kohta ning mis on muuhulgas vajalikud digitaalallkirja kasutamiseks. Kehtivusteenused on oluline komponent digitaalallkirjade kehtivuse tagamisel. Digitaalallkirja seaduse kohaselt kehtivad ainult need allkirjad, mis on antud allkirja andmise hetkel kehtiva sertifikaadiga. Samas peab olema võimalik kontrollida allkirja õigsust ka peale sertifikaadi kehtivusaja lõppu või tühistamist. Selleks pakubki SK kehtivusteenuseid, mille kaudu saab digitaalallkirjale lisada vajaliku tehnilise tõestusmaterjali.
Kehtivuskinnituse teenus lisab digitaalallkirjadele õigusjõu. Teenuse käigus lisatakse digitaalallkirjale automaatselt elektrooniline märge, mis määratleb ära allkirja andmise aja ja näitab, et allkirja andmiseks kasutatud sertifikaat sel hetkel kehtis. Kui allkirja andmise aeg pole digitaalallkirja seaduse nõuetele vastaval viisil ära näidatud, on digitaalallkiri kehtetu. 
Kehtivuskinnituse teenuse teine kasutusvaldkond on isikutuvastusel sertifikaadi kehtivuse reaalajas kontrollimine.
Väike mudil

Väike mudil ehk väike mudilake ("Pomatoschistus minutus") on väike ahvenaliste seltsi mudillaste sugukonda kuuluv kala. 
Väikese mudila pealevila on Atlandi ookeani rannik Portugalist Põhjamere ja Läänemereni. Teda leidub ka Vahemere põhjaosas ja Mustas meres (alamliik "P. m. elongatus"). Elavad umbes 20 m ja väga harva kuni 70 m sügavuses. Suvel elavad madalamas vees ja talvel liiguvad sügavamale.
Väikese mudila värv on liivakarva kollakaspruun roostepruunide tähnidega. Kalade pikkus võib ulatuda kuni 10 cm. Eluiga on tavaliselt 15–18 kuud, maksimaalselt 2 aastat. Koevad märtsist septembrini.
Digitaalne isikutunnistus

Digitaalne isikutunnistus ehk digi-ID on Eesti riiklik digitaalne dokument, millega on võimalik elektroonilises keskkonnas tõendada oma isikut ja allkirjastada e-dokumente. Dokumenti väljastab Politsei- ja Piirivalveamet. 
Digitaalne isikutunnistus on ID1-formaadis (85,6 × 53,98 mm) PVC-materjalist kiipkaart, millele on kantud digitaalne isikutuvastussertifikaat ja digitaalne allkirjastamissertifikaat. Digitaalset isikutunnistust ei saa kasutada füüsiliseks isikutuvastamiseks, sest sellel pole dokumendi omaniku pilti ega allkirjanäidist. 
Digitaalset isikutunnistuse väljastamist alustati 1. oktoobril 2010. Algselt oli dokumendi kehtivusaeg kolm aastat, mis tõsteti 8. jaanuaril 2018 viiele aastale.
Digitaalsete isikutunnistuste lõpetati 1. mail 2025 kasutajate hulga vähesuse tõttu.
Aleksei Poltaranin

Aleksei Poltaranin (kasahhi Алексей Юрьевич Полтаранин; sündinud 29. aprillil 1987 Leninogoris, praegune linnanimi Ridder) on Kasahstani murdmaasuusataja. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta kaks pronksmedalit. Ta on võitnud 12 maailma karikasarja etappi. Paremaid tulemusi on ta saavutanud klassikadistantsidel.
Karjäär.
Maailmameistrivõistlustelt on ta saanud kaks pronksmedalit Val di Fiemmes 2013: vabatehnikas sprinditeates (koos Nikolai Tšebotkoga) ja 50 km klassikatehnikas ühisstardiga sõidus.
Maailma karikasarjas võistles Poltoranin individuaalselt esimest korda 6. märtsil 2005 Lahtis 15 km vabasõidus ja sai viimase ehk 90. koha. 30 parema hulka suusatas ta end esimest korda 13. detsembril 2006 Cognes 15 km klassikasõidus, kui ta sai 27. koha. Poodiumile pääses Poltoranin esimest korda 2010.-2011. aasta MK-sarja 2 etapil 26. novembril Kuusamos klassika sprindis, kui ta sai teise koha. Kuna Kuusamos peetud võistlus koosnes kolmest eraldi sõidust ja arvesse läks kolme sõidu lõpptulemus, siis eraldi punkte nendelt sõitudelt MK-sarja arvestusse ei läinud. Esimese võidu MK-etapil sai ta 11. detsembril 2010 Davosis 15 km klassika sõidus.
Poltoranin on osalenud olümpiamängudel kolm korda. 2006. aasta olümpiamängudel Torinos võistles ta 15 km klassikasõidus ja sai 39. koha, 2010. aasta OM-il Vancouveris, kus ta oli viies nii individuaalses kui ka paarissprindis ning 2014. aasta OM-il, milleks valmistumisel abistas teda Andrus Veerpalu. Sotši OM kujunes talle pettumuseks: vaid 8. koht klassika-teatesprindis, vaatamata suurtele ootustele ka teistel distantsidel). Järgmisest hooajast juhtis temanimelist tiimi Mati Alaver ning Poltoranin plaanis perega Otepääle kolida. Praegu elab ta oma sünnilinnas Ridderis Ida-Kasahstanis Altai jalamil.
2019. aasta veredopinguskandaal.
2019. aasta 27. veebruaril korraldas Austria kriminaalpolitsei suusaalade MM-i võistluslinnas Seefeldis dopinguga seotud läbiotsimise, mille käigus peeti kinni Aleksei Poltaranin. Kokku vahistati Seefeldis viis sportlast, nende hulgas eestlased Andreas Veerpalu ja Karel Tammjärv ning austerlased Dominik Baldauf ja Max Hauke. Samal päeval vahistati Saksamaal Erfurdis veel kaks inimest, kellest üks oli spordiarst Mark Schmidt. Viimast on juba varem kahtlustatud veredopingu vahendamises.
Poltaranin vabanes vahi alt järgmisel päeval, ülekuulamisel tunnistas ta veredopingu tarvitamist.
5. märtsi 2019 seisuga ta eitab dopingu kasutamist.
Isiklikku.
Ta on abielus laskesuusataja Olga Poltaraninaga.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Aleksei Poltoranin on individuaalarvestuses osalenud () 171 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile 28 korral ning võitnud 12 korral.
Holograafiline andmekandja

Holograafiline andmekandja on optiline andmekandja, mille töötas välja ettevõte InPhase Technologies, muutmaks salvestatavat andmemahtu võimalikult suureks. Väiksemale holograafilisele kettale on võimalik salvestada kuni 30 korda rohkem informatsiooni kui Blu-ray-kettale. Suurimaks eeliseks holograafilisel ladustamisel on ultrasuur tihedus, mis ulatub terabaitidesse. Juba üks TB on võrdne 1500 CD andmemahuga. Holograafiliste andmekandjate täiustamisega on võimalik välja töötada kuni 1000 TB suuruse mahuga andmekandjad, vastukaaluks praegustele kuni 750 GB andmemahuga kõvaketastele.
Vastukaaluks magnetilisele ja optilisele salvestusele, kus salvestatakse andmed lineaarselt ühe biti kaupa, on holograafiliselt võimalik andmeid salvestada paralleelselt miljonite bittide kaupa, muutes andmeedastuse tunduvalt kiiremaks kui optilisel salvestusel (nt neli korda kiirem, kui blu-ray kirjutamiskiirus). Holograafilistele andmekandjatele salvestatakse informatsiooni kogu plaadi ulatuses, samas kui näiteks tavalisele DVD-le salvestatakse ainult pinnale. 
Andmeid salvestatakse holograafilisele andmekandjale lühendatud koonuse kujutisena, mille alumine osa on 200-mikromeetrise diameetriga ja ülemine 500-mikromeetrise diameetriga. Suur tihedus on hea radade kokkulükkamiseks, lubades näiteks 18-mikromeetrise eraldusega kettale kirjutada 100 GB andmeid, 13-mikromeetrisele 200 GB, 8-mikromeetrisele 500 GB ja 5 TB andmeid 3-mikromeetrise eraldusega 10 cm kettale. Süsteem kasutab rohelist 1 V laserit, mis on tavakasutaja kasutatava ketta kohta üsna suur võimsus. Suurimaks väljakutseks ongi vähendada kasutatavat võimsust. Võimaluseks oleks kas polümeeri tundlikkuse suurendamine või sellise laseri väljatöötamine, mis suudab arendada suuremat võimsust. 
Holograafilised kettad võivad olla kas ühekordselt kirjutatavad (WORM) või ainult lugemiseks (ROM). WORM-süsteem kaasab SLM-i, muutes lugemispea lugemis-kirjutuspeaks. Salvestus toimub ruumilise ketta polümeerides valguse mõjul esilekutsutavate keemiliste protsesside abil. Kuna iga hologrammipositsioon nihkmultipleksitud WORM-kettal katab paljusid teisi, peab kogu ketta salvestama korraga ilma peatumata, et saavutada maksimaalset mahtu.
Praeguse seisuga on loodud 300 GB andmeid salvestav ketas, väljatöötamisel on kuni 1,6 TB andmemahuga ketas.
Vastupidavus.
Holograafiline andmesalvestus annab firmadele võimaluse säilitada ja arhiveerida informatsiooni. Kirjuta üks kord, loe mitu (WORM- write-once, read many) tehnoloogia andmete salvestamisel kindlustab andmete turvalisuse, ennetades informatsiooni üle kirjutamist ja modifitseerimist. Nende andmekandjate tootjad loodavad tagada turvalise püsimise andmetele rohkem kui 50 aastaks, mis ületab praeguse andmete püsivuse mitmekordselt. Arvestades seda, et andmete lugemise tehnoloogia uueneb iga 10 aasta järel, peaks andmete püsivus 50–100 aastaks olema garanteeritud.
Aḩmad Shāh Mas‘ūd

Aḩmad Shāh Mas‘ūd (احمد شاه مسعود‏‎; 2. september 1953 – 9. september 2001) oli Afganistani sõjaväelane ja poliitik, kes oli mudžaheedide sõjalisi juhte Nõukogude-Afganistani sõjas, kus ta sai hüüdnimeks Panjshēri Lõvi. 
Ta lõpetas Kabuli prantsuse lütseumi (Lycées français de Kaboul).
Hiljem juhatas ta Põhja-Alliansi võitlust Ţālebāni vastu. Tema kaasvõitlejad kutsusid teda nimega Āmir Sāhib-e Shahīd ("Meie Märterlik Juhataja"). Etniliselt kuuluvuselt oli ta tadžikk.
Pärast Nõukogude Liidu vägede Afganistanist lahkumist ja sellele järgnenud Moḩammad Najībullāh' võimu kokkuvarisemist, sai Mas‘ūdist 1992 kaitseminister endise Afganistani presidendi Burhānuddīn Rabbānī valitsuses. Tulenevalt Ţālebāni kasvavast võimust, läks Mas‘ūd tagasi relvastatud opositsiooni juhi kohale ja asus juhtima "Ühinenud Islami Rinnet Afganistani Päästmise Eest" ehk "Põhja-Allianssi.
Talibani Kabuli jõudmise järel siirdus ta oma võitlejatega kodukohta Panjshēri ja alustas sissisõda. Pärast Rabbānī valitsuse langemist moodustas Massoud sõjalis-poliitilise liidu Shura'-ye Nezar.
9. septembril 2001, kaks päeva enne 11. septembri terrorirünnakuid Ameerika Ühendriikide vastu, mõrvasid Mas‘ūdi arvatavalt Al-Qā‘idah' agendid, kes olid ajakirjanikeks maskeerunud. Enne seda oli ta korduvalt Ameerika Ühendriike hoiatanud Ţālebāni, Al-Qā‘idah' ja teiste islamiäärmuslaste eest, kes kavandavat rünnakuid lääneriikide vastu.
Pärast surma andis Afganistani president Ḩāmid Karzay Mas‘ūdile rahvusliku kangelase aunimetuse. Tema surmapäev, 9. september, on Afganistanis rahvuspüha, tuntud kui "Mas‘ūdi päev".
Aasta pärast surma esitati ta Nobeli rahuauhinna kandidaadiks, kuigi auhinda tohib anda üksnes elavatele inimestele.
Asta Blumenfeld

Asta Blumenfeld (sündinud Asta Margarete Hermann, 1. abielus Asta Jaik; 3. juuli 1914 – 23. juuli 2004) oli eesti tõlkija.
Ta lõpetas 1932. aastal ENKSi tütarlastegümnaasiumi.
Isiklikku.
Tema isa Ülo Hermanni isa oli helilooja ja keeleteadlane Karl August Hermann.
Tema tütar on teatrikunstnik Lilja Blumenfeld.
Sõjalennuk

Sõjalennuk on sõjaliseks otstarbeks ehitatud lennuk. Sõjalennukeid võib jaotada kasutusalade järgi mitmeti, näiteks nii:
ja kõigi ülalloetletute liitvariandid ja igat sorti abilennukid, millega otsest õhuvõitlust ei peeta.
FC Viktoria Plzeň

FC Viktoria Plzeň on 1911. aastal Plzeňis asutatud Tšehhi jalgpalliklubi, mis hooajal 2011–2012 mängib riigi kõrgliigas. 
Hooajal 2010–2011 tuli klubi esimest korda Tšehhi meistriks ja sai seega õiguse osaleda UEFA Meistrite Liiga 2011–12 võistlustel.
Toomas Takjas

Toomas Takjas (Toomas Takkias; 6. märts 1900 Kalvi vald, Virumaa – 22. september 1987 Rakvere) oli eesti põllumees ja agronoom.
Ta oli Rahvuskogu liige.
Hendrik Tallo

Hendrik Tallo (11. september 1893 Tali vald, Pärnumaa – 9. mai 1938 Tartu) oli eesti arst.
Ta lõpetas 1916 Tomski ülikooli, opteerus 1923 Eestisse, oli arst kirurgia ja sisehaiguste alal Kilingi-Nõmmel. Rahvuskogu liige. 
Suri kopsuvähki.
Pippa Norris

Pippa Norris (sündinud 10. juulil 1953) on briti päritolu politoloog.
Norris on Harvardi Ülikooli politoloogialektor ning Sydney Ülikooli külalisprofessor. 2006–2007 juhtis ta ÜRO Arenguprogrammi demokraatliku valitsemise töögruppi New Yorgis.
Oma teadustöös võrdleb Norris demokraatlikke protsesse ja demokratiseerumist, valimisi, kultuuri ja avalikku arvamust, poliitilist kommunikatsiooni ja soopoliitikaid eri riikides. Ta on avaldanud üle 40 raamatu.
2011. aastal pälvis Norris koos Ronald Inglehartiga Skytte preemia, mis on üks tähtsamaid auhindu politoloogias.
Henn Treial

Henn Treial (kuni 1935 Herbert Treial; 15. oktoober 1905 Haaslava vald, Tartumaa – 19. november 1941 Tartu) oli eesti ajakirjanik ja poliitik.
Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige. 20. aprillil 1940 valiti ta Tartu Tööstuse Panga esimeheks.
Ta hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt valesüüdistuse alusel.
Ralph Steinman

Ralph Marvin Steinman (14. jaanuar 1943 Montréal – 30. september 2011 Manhattan) oli Kanada immunoloog ja rakubioloog, kes koos Jules Hoffmanni ja Bruce Beutleriga sai 2011. aastal Nobeli meditsiiniauhinna dendriitrakkude avastamise ja toimemehhanismi selgitamise eest.
1973. aastal võttis Steinman Rockefelleri Ülikoolis Zanvil A. Cohni laboris järeldoktoriprogrammis töötades kasutusele termini "dendriitrakud".
Ralph Steinman suri kõhunäärmevähki, mis diagnoositi neli aastat varem. Ravis kasutati tema enda kavandatud dendriitrakkudel põhinevat immunoteraapiat.
Nobeli auhind.
3. oktoobril 2011 teatas Nobeli meditsiiniauhinna komitee, et Steinman pälvis poole Nobeli meditsiiniauhinnast "dendriitrakkude ja nende rolli avastamise eest adaptiivses immuunsuses". Teise poole said Bruce Beutler ja Jules A. Hoffmann "nende avastuste eest kaasasündinud immuunsuse aktiveerimise vallas". Komitee ei teadnud, et Steinman oli 30. septembril surnud. Et Nobeli auhinna reeglid keelavad auhinda postuumselt välja anda, arutas komitee küsimust varasemate pretsedentide valguses. Lõppotsuses nenditi, et valik tehti "heas usus" ning seega seda ei muudeta.
Jules Hoffmann

Jules A. Hoffmann (sündinud 2. augustil 1941 Echternachis Luksemburgis) on Luksemburgi päritolu Prantsuse bioloog, kes koos Ralph Steinmani ja Bruce Beutleriga sai 2011. aastal Nobeli meditsiiniauhinna.
Hoffmann on Prantsusmaal Strasbourgis paikneva Riikliku Teadusuuringute Keskuse (CNRS) uuringudirektor. Aastatel 2007–2008 oli ta Prantsuse Teaduste Akadeemia president.
Koos Bruce Beutleriga pälvis Hoffmann poole 2011. aasta Nobeli meditsiiniauhinnast "nende avastuste eest kaasasündinud immuunsuse aktiveerimise vallas". Hoffmann avastas puuviljakärbse "Toll"-geeni ülesande kaasasündinud immuunsuses. Selle homoloogid imetajail, Tolli-sarnased retseptorid, avastas Beutler. Tolli-sarnased retseptorid identifitseerivad teiste organismide, näiteks seente ja bakterite koostisosad ning vallandavad immuunsusreaktsiooni. See selgitab näiteks, kuidas bakterijäänused tekitavad septilise šoki.
Bruce Beutler

Bruce Beutler (sündinud 29. detsembril 1957 Chicagos Illinoisis) on ameerika immunoloog ja geneetik, kes koos Ralph Steinmani ja Jules Hoffmanniga sai 2011. aastal Nobeli meditsiiniauhinna.
Beutler on USA Texase osariigis Dallases paikneva Texase Ülikooli Kagu Meditsiinikeskuse geneetikakeskuse direktor. Varem oli ta Scrippsi Uuringuinstituudi geneetikaosakonna juhataja ning professor La Jolla linnas Californias. Tema isa, hematoloog ja meditsiinigeneetik Ernest Beutler oli samuti Scrippsis professor ja osakonnajuhataja.
Koos Jules Hoffmanniga pälvis Beutler poole 2011. aasta Nobeli meditsiiniauhinnast "nende avastuste eest kaasasündinud immuunsuse aktiveerimise vallas". Hoffmann avastas puuviljakärbse "Toll"-geeni ülesande kaasasündinud immuunsuses. Selle homoloogid imetajail, Tolli-sarnased retseptorid, avastas Beutler. Tolli-sarnased retseptorid identifitseerivad teiste organismide, näiteks seente ja bakterite koostisosad ning vallandavad immuunsusreaktsiooni. See selgitab näiteks, kuidas bakterijäänused tekitavad septilise šoki.
Eesti Vabrikantide Ühisus

Eesti Vabrikantide Ühisus oli 1917. aastal Tallinnas moodustatud suurtöösturite kutseühing.
Eestimaa suurtööstureid ühendav liit registreeriti 1917. aasta 22. aprillil Tallinna Tootmisregiooni Töösturite ja Vabrikantide Liidu nimetuse all. 
Ühisuse maja oli Tallinnas Vana-Viru tänav 12 (tänapäeval Tallinna Linnavolikogu hoone).
Eesti Vabrikantide Ühisuse esindajad moodustasid Kaubandus-Tööstuskoja suurtööstuse sektsiooni.
Eesti Vabrikantide Ühisuse asutajaliige ja esimees oli kuni 1940. aastani oli Martin Christian Luther. Ühisuse sekretär oli algusest peale kuni ühisuse likvideerimiseni 1940. aastal Konrad Mauritz.
Eesti Vabrikantide Ühisusse kuulusid:
Eesti Vabrikantide Ühisuse poolt asutati Inglise-Eesti Import Kompanii, Eesti Kinnitusaktsiaselts Polaris, Eesti Õhusõidu AS Aeronaut.
Eesti Vabrikantide Ühisus likvideeriti 1940. aastal sisekaitseülema Harald Habermani korraldusega 20. augustist. Tänapäeval peab end Eesti Vabrikantide Ühisuse järelkäijaks ja põhimõtete jätkajaks Eesti Tööandjate Keskliit.
Hellsing (seriaal)

"Hellsing" (jaapani keeles ヘルシング "Herushingu") on Jaapani anime telesari, mis põhineb Kōta Hirano mangasarjal "Hellsing".
Sarja lavastas Umanosuke Iida, stsenaariumi kirjutas Chiaki Konaka ja see on toodetud Gonzo animatsioonistuudios. Muusika komponeeris ja mängis telesarjale Yasushi Ishii.
"Hellsingi" näidati eetris Jaapani Fuji Televisioni kanalil alates 10. oktoobrist 2001 kuni 16. jaanuarini 2002, kokku on sarjal 13 osa.
Sisukokkuvõte.
Sarja peategelased on vampiir Alucard ja noor naispolitseinik Seras Victoria, kes on muutunud vampiiriks. Mõlemad töötavad Inglismaal vampiirihävitajate organisatsioonis Hellsing Organization. Nad leiavad uut liiki vampiirid, kes on loodud uue tehnoloogia abil. Uue vampiiriliigi taga on tundmatu organisatsioon, mille eesmärgiks on kukutada inimkonnale tuntud kõige võimsam vampiir Alucard. Victoria soovib ikkagi jääda inimeseks ja keeldub joomast verd, see muudab teda nõrgemaks kui vampiirid tavaliselt. Alucard ja Victoria võitlevad koos ja püüavad paljastada uue tehnoloogia allikat.
Seosed žanri teiste teostega.
Alucardi nimi on Bram Stokeri romaani "Dracula" nimitegelase anagramm, Dracula ja Alucardi samasusele on sarjas ka vihjatud. Hellsing Organizationi nimi põhineb sama romaani tegelase, vampiirikütt professor Abraham van Helsingi omal.
Avatud lähtekoodiga tarkvara

Avatud lähtekoodiga tarkvara lähtekood ja dokumentatsioon on kõigile vabalt kättesaadav nii tutvumiseks kui muutmiseks ja levitamiseks.
Levinud tarkvaralitsentsid, mille all avatud lähtekoodiga tarkvara väljastatakse, on näiteks Apache litsents, GNU GPL, GNU LGPL, BSD ja MIT.
Bullet

Bullet on avatud lähtekoodiga füüsikamootor, mis toetab kolmemõõtmelist pehmete ja jäikade kehade dünaamika simuleerimist. Seda kasutatakse peamiselt arvutimängudes ning filmide eriefektide loomisel.
Oskar Erits

Oskar Erits (21. august 1903 Kuivajõe – 3. mai 1979 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta ristiti 27. septembril 1903 Kose koguduses. Aastatel 1918–1924 õppis ta Põltsamaa Ühisgümnaasiumis, mille ta lõpetas. Seejärel asus ta aastal 1924 Tartu Ülikoolis filosoofiaõpinguid, kuid aastal 1925 vahetas eriala ja lõpetas 1929. aasta maikuus Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Prooviaastal oli ta Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti 13. aprillil 1930 õpetajaks.
Pärast ordineerimist oli ta Viljandi praostkonna vikaarõpetaja, seejärel lühikest aega Petseri Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1930–1944 oli ta Kambja koguduse õpetaja. Aastatel 1944–1979 oli ta Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja.
Oskar Erits suri 3. mail 1979 Tartu bussijaamas (oli just bussiga Tartusse sõitnud) ja ta maeti Suure-Jaani surnuaeda.
Sitasjaure

Sitasjaure ehk Siiddasjávri (Lule saami "Sijdasjávrre") on järv Skandinaavia poolsaare põhjaosas. Valdav osa temast asub Rootsis Norrbotteni läänis Gällivare vallas, kuid loodetipp ulatub üle piiri Norrasse Nordlandi maakonda Ballangeni valda.
Järve pindala on 72,6 km², millest alla 1 km² asub Norras, pikkus 33 km, laius keskmiselt 2 km. Veevool on reguleeritud, veetase muutub kõrgusvahemikus 604–614 m.
Sitasjaure on Rootsi ja Norra suurte veehoidlate süsteemi sõlmpunkt. Betoonpaisuga kõrgemale tõstetud väljavoolu lähedalt algav 16,3 km pikkune maa-alune tunnel viib vett Ritsemi elektrijaama ning sealt edasi Akkajaure järve. Teine tunnel ühendab Sitasjaure järve Norra piiril asuva Kjårdavatneti järvega ning tema eesmärgiks on ära kasutada Sitasjaurest ülesjõge jääva Langvatneti paisjärve vett. Talvel, kui elektrihind Norras on kõrge, juhitakse Langvatnetist Sitasjauresse saabuv vesi tunneli kaudu Kjårdavatneti järve ja sealt alla Skjomeni fjordi tipus asuvasse hüdroelektrijaama. Suvel aga, kui Norras on vee ülejääk, suunatakse vesi teistpidi Kjårdavatneti järvest Sitasjaure järve, kus teda kasutatakse elektri tootmiseks Ritsemis ja järgmistes Luleälvenile rajatud hüdroelektrijaamades.
Järve lõunatipus on saami asula ja mitu vana saami ohvrikohta. Seal on ka matkamaja.
Aastal 2008 langes Sitasjaure piirkonda Norra piiri äärde suur meteoriit.
Väike-Pärnu maantee

Väike-Pärnu maantee (saksa keeles Klein-Pernausche Strasse) oli tänav Tallinna kesklinnas Tõnismäe ja Tatari asumis aastatel 1876–1935. Tänapäeval kannab säilinud tänavaosa Sakala tänava nime. 
Väike-Pärnu maantee Tallinnas kandis ajalooliselt nimetusi - Veike-Pärnu uulits; saksa keeles "Kleine Pernausche Straße"; vene keeles "Малая Перновская ул."
Tänav algas Eestimaa Aadli Krediitkassa pangahoone juurest Kaupmehe tänava ristilt, kulges kirde-edela suunal, ristudes Kentmanni tänava, Tatari tänava, paremalt poolt Väike-Roosikrantsi tänava (tänapäeva Pärnu maantee osa kuni Vabaduse väljakuni), Peeter Süda tänava, Suur-Roosikrantsi tänavaga ning lõppes Vaestepatuste tänava nurgal. Jätkuv tänavaosa Eestimaa Aadli Krediitkassa ja Estonia teatri juurest Tartu maantee suunal (Kivisillani) kandis Väike-Tartu maantee nime. Tõnismäelt lõuna poole suunduv tee oli Suur-Pärnu maantee.
Väike-Pärnu maantee algus nimetati Sakala tänavaks, kui 1935. aastal korraldati ümber Tallinna kesklinn, kaasa arvatud Vabaduse väljak, ja moodustati põhilised magistraalteed. Seetõttu asendati senised Vana-Pärnu maantee äärsed ehitised (tänapäeva Pärnu maantee lõigul Tõnismäest Sakala tänavani) ehk ühe- ja kahekorruselised puithooned kõrgehitistega ning tänavat laiendati kaks kuni kolm korda.
1936. aastast hakkasid Suur-Pärnu ja osa Väike-Pärnu maanteest kandma Pärnu maantee nime.
Tunnen elus end

"Tunnen elus end" on laulja Ott Leplandi neljas singel tema teiselt stuudioalbumilt "Laulan ma sind". Nii viisi kui ka sõnad on loonud Lepland ise.
Laul oli Raadio 2 Aastahitt 2011. aasta edetabelis kolmandal kohal. 
Raadio Uuno aastaedetabelis "Uuno Top 100" oli laul esikohal ning esikohta oli see väärt ka raadio Elmar kuulajate arvates.
Kōta Hirano

Kōta Hirano (jaapani keeles 平野耕太 "Hirano Kōta"; sündinud 14. juulil 1973 Tōkyōs) on jaapani mangakunstnik.
Ta on sündinud ja tema kodu on Tōkyō linnastus Adachis.
Translandia

Translandia (end "Transgermania", "Rosebay", "Eurostar", "Eurocruiser", "Rosebay", "Transparaden") oli Eckerö Line'i ro-pax-laev.
Laev ehitati 1976 Saksamaal Hamburgis laevatehases J.J. Sietas Werft Lübecki laevakompanii Poseidon Schiffahrts OHG tellimusel. Alates 18. maist 2004 kuni müügini 2013. aasta algul oli Translandia kasutusel Eckerö Line'i Tallinn–Helsingi liinil. Laev lammutati 2014. aastal Indias.
Volvo

Volvo Group (Aktiebolaget Volvo, lühendatuna AB Volvo) on Rootsi ettevõte, mis toodab peamiselt raskeveokeid, busse ja ehitusmasinaid. Ettevõtte ametlikuks asutamisajaks peetakse 14. aprilli 1927, kuigi Rootsi ettevõtte SKF all alustati tööd juba 1915. aastal.
Sõna "volvo" tähendab ladina keeles 'ma veeren'. SKF registreeris selle kaubamärgina 1911. aastal.
Firma peakontor asub Göteborgis.
Saul Perlmutter

Saul Perlmutter (sündinud 22. septembril 1959 Champaign-Urbanas) on Ameerika astrofüüsik, kes koos Adam Riessi ja Brian P. Schmidtiga sai 2011. aastal Nobeli füüsikaauhinna tõenduse eest, et universumi paisumine mitte ei aeglustu, vaid kiireneb. Riessi ja Schmidtiga jagas ta ka 2006. aastal saadud Shaw' auhinda astronoomias.
Perlmutter töötab Lawrence Berkeley Riiklikus Laboratooriumis ning on füüsikaprofesor California Ülikoolis Berkeleys. Ta on Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia (American Academy of Arts &amp; Sciences) liige ja kuulub 2003. aastast Ameerika Teaduse Edendamise Assotsiatsiooni (American Association for the Advancement of Science). Samuti kuulub Perlmutter USA Rahvuslikku Teaduste Akadeemiasse.
Rahvuskogu 18. valimisringkond

Rahvuskogu 18. valimisringkond asus Harjumaal. Sinna kuulusid Saku, Kurna, Rae, Nabala, Viimsi, Nehatu ja Naissaare vald.
Kandideerisid Kustav Kurg ja Vladimir Roopere. Kustav Kurg sai 2084 ja Vladimir Roopere 2037 häält, seega osutus 18. valimisringkonnast valituks Rahvuskogu valimistel Kustav Kurg.
Rahvuskogu 12. valimisringkond

Rahvuskogu 12. valimisringkond asus Harjumaal. Sinna kuulusid Nõva, Vihterpalu, Pakri, Kloostri, Riisipere, Laitse ja Varbola vald ning Paldiski linn.
Kandideerisid Julius Vollmann ja Mari Voore, kellest Julius Vollmann sai 3978 ja Mari Voore 1028 häält, seega osutus valituks Julius Vollmann.
Rahvuskogu 14. valimisringkond

Rahvuskogu 14. valimisringkond asus Harjumaal. Sinna kuulusid Rapla, Kabala, Raiküla, Järvakandi, Kehtna ja Ingliste vald.
Kandideerisid Kehtna majapidamiskooli juhataja Aleksander Arak ja Rapla ühispanga asjaajaja Aleksander Plaks, kellest Aleksander Arak sai 2543 ja Aleksander Plaks 2084 häält, seega valiti 14. valimisringkonnast Aleksander Arak.
Rahvuskogu 6. valimisringkond

Rahvuskogu 6. valimisringkond asus Tallinnas.
6. valimisringkond oli ainus Tallinnas, kus valimised tegelikult toimusid. Hääleõiguslike kodanike üldarv ringkonnas oli 8938. Kandideerisid Oskar Lõvi ja Andres Joasalu, kellest Oskar Lõvi sai 1658 ja Andres Joasalu 842 häält, seega osutus valituks Oskar Lõvi. Hääli anti kokku 2715, maksvusetuks tunnistati 168 häält, osavõtuprotsent oli 30,38.
Rahvuskogu 65. valimisringkond

Rahvuskogu 65. valimisringkond asus Narvas ja Narva-Jõesuu linnaosas.
Kandideerisid Johan Hansing ja Narva linnapea Jaan Lust, kellest Johan Hansing sai 4288 ja Jaan Lust 2451 häält, seega osutus valituks Johan Hansing.
Valimas käis 10 94 hääleõiguslikust kodanikust 7423 ehk 69,7%.
Rahvuskogu 71. valimisringkond

Rahvuskogu 71. valimisringkond asus Virumaal. Sinna kuulusid Erra, Püssi, Maidla, Kohtla ja Järve vald.
Kandideerisid Jaan Kurn ja seltskondliku komitee kandidaat Johannes Preimuth, kellest Jaan Kurn sai 1352 ja Johannes Preimuth 2842 häält, seega osutus valituks Johannes Preimuth.
Ringkonnas oli 8295 hääleõiguslikku kodanikku, valimistel osales 4403, osavõtu % 54,2.
Rahvuskogu 69. valimisringkond

Rahvuskogu 69. valimisringkond asus Virumaal. Sinna kuulusid Salla, Avanduse, Venevere, Paasvere ja Vao vald.
Valimisringkonnas oli 9360 hääleõiguslikku kodanikku, neist käis hääletamas 6029, maksvaks tunnistati 5941 ja maksvusetaks 88, osavõtuprotsent oli 64,4.
Kandideerisid Avispea algkooli juhataja August Lepik (seltskondliku komitee kandidaat), Elmar Lehtmets (Venevere, Salla ja Paasvere valla seltskondliku komitee kandidaat) ja Gustav Lorenz, kes said vastavalt 2571, 2556 ja 824 häält, seega osutus valituks August Lepik.
Rahvuskogu 44. valimisringkond

Rahvuskogu 44. valimisringkond asus Tartus.
Kandideerisid Mihkel Vellema ja Julius Lill, kes said vastavalt 1739 ja 1415 häält, seega osutus valituks Mihkel Vellema.
Rahvuskogu 45. valimisringkond

Rahvuskogu 45. valimisringkond asus Tartus.
Kandideerisid Oskar Rütli ja Paul Kanarik, kes said vastavalt 2401 ja 1834 häält, seega osutus valituks Oskar Rütli.
Rahvuskogu 46. valimisringkond

Rahvuskogu 46. valimisringkond asus Tartus.
Kandideerisid Ferdinand Karlson ja August Laas, kes said vastavalt 2258 ja 1010 häält, seega osutus valituks Ferdinand Karlson.
Rahvuskogu 50. valimisringkond

Rahvuskogu 50. valimisringkond asus Tartumaal. Sinna kuulusid Kudina, Kaarepere, Elistvere, Saadjärve, Sootaga, Laeva ja Kuremaa vald.
Kandideerisid Otto Pärlin ja Eduard-Adolf Vau, kes said vastavalt 2892 ja 1349 häält, seega osutus valituks Otto Pärlin.
Rahvuskogu 53. valimisringkond

Rahvuskogu 53. valimisringkond asus Tartumaal. Sinna kuulusid Haaslava, Vana-Kuuste, Krüüdneri, Kambja, Kodijärve, Luke, Meeri ja Ropka vald.
Kandideerisid Jüri Ottas ja Rudolf Riives, kes said vastavalt 2532 ja 2094 häält, seega osutus valituks Jüri Ottas.
Rahvuskogu 47. valimisringkond

Rahvuskogu 47. valimisringkond asus Tartumaal. Sinna kuulusid Vaimastvere, Laius-Tähkvere, Laiuse, Jõgeva, Härjanurme ja Puurmanni vald ning Jõgeva alev.
Kandideerisid Jaan Järve ja Karl Roomet, kes said vastavalt 2973 ja 2240, seega osutus valituks Jaan Järve.
Rahvuskogu 49. valimisringkond

Rahvuskogu 49. valimisringkond asus Tartumaal. Sinna kuulusid Roela, Saare, Ranna, Pala, Kokora, Alatskivi ja Peipsiääre vald ning Kallaste alev.
kandideerisid Ernst Habicht ja J. Mägi, kes said vastavalt 2690 ja 2275 häält, seega osutus valituks Ernst Habicht.
Rahvuskogu 48. valimisringkond

Rahvuskogu 48. valimisringkond asus Tartumaal. Sinna kuulusid Avinurme, Lohusuu, Torma ja Kasepää vald ning Mustvee alev.
Kandideerisid August Jürman ja Viktor Gubin, kes said vastavalt 3838 ja 1261 häält, seega osutus valituks August Jürman.
Rahvuskogu 55. valimisringkond

Rahvuskogu 55. valimisringkond asus Tartumaal. Sinna kuulusid Uderna, Pangodi, Valguta, Rannu, Konguta, Aru, Kavilda, Ulila ja Kirepi vald ning Elva alev.
Kandideerisid Martin Rõigas ja Endel Haljasmaa, kes said vastavalt 3048 ja 1702 häält, seega osutus valituks Martin Rõigas.
Rahvuskogu 75. valimisringkond

Rahvuskogu 75. valimisringkond asus Võrumaal. Sinna kuulusid Kasaritsa, Lasva, Loosi, Pindi, Orava, Timo ja Veriora vald.
Kandideerisid Karl Puusemp ja August Kõll, kes said vastavalt 2709 ja 1020 häält, seega osutus valituks Karl Puusemp.
Rahvuskogu 59. valimisringkond

Rahvuskogu 59. valimisringkond asus Viljandi linnas.
Kandideerisid Evald Konno ja August Maramaa, kes said vastavalt 3935 ja 1615 häält, seega osutus valituks Evald Konno.
Rahvuskogu 61. valimisringkond

Rahvuskogu 61. valimisringkond asus Viljandimaal. Sinna kuulusid Imavere, Kabala, Kõo, Rutikvere ja Adavere vald.
Kandideerisid Peeter Kõpp ja Jaan Põdra. Seltskondliku komitee hääletusel sai Jaan Põdra Kõo vallas 17 ja Kabala vallas 25 häält, Peeter Kõpp vastavalt 1 ja 8, kolme väiksema valla komitees sai Peeter Kõpp poolthäälte ülekaalu. Kuna seltskondlik komitee kandidaadi suhtes kokkuleppele ei jõudnud, tuli valimisringkonnas korraldada üldvalimised.
Peeter Kõpp sai 2372 ja Jaan Põdra 2222 häält, seega osutus valituks Peeter Kõpp.
Rahvuskogu 60. valimisringkond

Rahvuskogu 60. valimisringkond asus Viljandimaal. Sinna kuulusid Pajusi, Kurista, Lustivere, Vana-Põltsamaa ja Uue-Põltsamaa vald ning Põltsamaa linn.
Kandideerisid August Laur, J. Põldra ja N. Loss, kes said vastavalt 2819, 1778 ja 419 häält, seega osutus valituks August Laur.
Rahvuskogu 31. valimisringkond

Rahvuskogu 31. valimisringkond asus Petserimaal. Sinna kuulusid Meremäe ja Petseri vald ning Petseri linn.
Kandideerisid Alfred Mäeloog ja Igor Tjutrjumov, kes said vastavalt 3547 ja 3464 häält, seega osutus valituks Alfred Mäeloog.
Rahvuskogu 28. valimisringkond

Rahvuskogu 28. valimisringkond asus Petserimaal. Sinna kuulusid Mäe, Järvesuu, Satserinna ja Kulje vald.
Kandideerisid Jakob Kalju, Boris Linde ja Mihail Perion, kes said vastavalt 3364, 1336 ja 910 häält, seega osutus valituks Jakob Kalju.
Rahvuskogu 29. valimisringkond

Rahvuskogu 29. valimisringkond asus Petserimaal. Sinna kuulusid Senno ja Irboska vald.
Kandideerisid Mihail Kurtschinski ja Ivan Gorshkov, kes said vastavalt 3918 ja 2681 häält, seega osutus valituks Mihail Kurtschinski.
Rahvuskogu 30. valimisringkond

Rahvuskogu 30. valimisringkond asus Petserimaal. Sinna kuulusid Laura, Rootova ja Vilo vald.
Kandideerisid Vladimir Roslavlev ja Johan Holberg, kes said vastavalt 4481 ja 1651 häält, seega osutus valituks Vladimir Roslavlev.
Rahvuskogu 42. valimisringkond

Rahvuskogu 42. valimisringkond asus Saaremaal. Sinna kuulusid Torgu, Salme, Kaarma-Suure ja Ruhnu vald ja Kuressaare linn.
Kandideerisid Johannes Perens ja Mihkel Neps, kes said vastavalt 2682 ja 2660 häält, seega osutus valituks Johannes Perens.
Rahvuskogu 41. valimisringkond

Rahvuskogu 41. valimisringkond asus Saaremaal. Sinna kuulusid Mustjala, Kihelkonna, Kärla ja Lümanda vald.
Kandideerisid August Mälk ja Hendrik Otstavel, kes said vastavalt 4585 ja 1420 häält, seega osutus valituks August Mälk.
Rahvuskogu 40. valimisringkond

Rahvuskogu 40. valimisringkond asus Saaremaal. Sinna kuulusid Leisi, Pärsamaa, Valjala, Loona ja Pihtla vald.
Kandideerisid Otto Pukk ja Aleksander Kärner, kes said vastavalt 2738 ja 2540 häält, seega osutus valituks Otto Pukk.
Rahvuskogu 39. valimisringkond

Rahvuskogu 39. valimisringkond asus Saaremaal. Sinna kuulusid Muhu-Suure, Hellamaa, Maasi, Uuemõisa ja Laimjala vald.
Kandideerisid Lembit Kolk ja Theodor Ugi, kes said vastavalt 2811 ja 2755 häält, seega osutus valituks Lembit Kolk.
Rahvuskogu 24. valimisringkond

Rahvuskogu 24. valimisringkond asus Läänemaal. Sinna kuulusid Saulepi, Paatsalu, Paaderma, Veltsa, Massu ja Lihula vald.
Kandideerisid Valter Krimm ja Ervin Sõrmus, kes said vastavalt 4166 ja 1500 häält, seega osutus valituks Valter Krimm.
Koreli tänav

Koreli tänav on tänav Võrus.
Tänav algab Räpina maanteelt ja kulgeb üldjoontes lõunasse kuni Luha tänavani. Koreli tänav ristub Salme, Linda, Sulevi ja Piiri tänavaga. Tänav on 679 meetrit pikk.
Edinson Cavani

Edinson Roberto Cavani Gómez (sündinud 14. veebruaril 1987 Saltos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründajana Uruguay jalgpallikoondises ja Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors. Cavani hüüdnimi on "*El Matador"*.
2007. aastal tuli ta Danubioga Uruguay meistriks. Samuti on ta meeskonna koosseisus võitnud Itaalia karikavõistlused, kuus korda Prantsusmaa kõrgliiga, viis korda Prantsusmaa liigakarika ja neli korda Prantsusmaa karikavõistlused.
Uruguay jalgpallikoondisega tuli ta 2011. aastal Argentinas Copa América võitjaks. Koondises on ta löönud 116 mängus 50 väravat, mis teeb temast Uruguay kõigi aegade teise parima väravaküti Luis Suáreze järel.
Klubikarjäär.
Danubio.
Edinson Cavani alustas oma karjääri Uruguays Montevideo jalgpalliklubis Danubio. 
Oma esimesel hooajal esimeeskonnas lõi ta 9 väravat, ja tuli klubiga Uruguay kõrgliiga meistriks.
Palermo.
31. jaanuaril 2007 siirdus Cavani Itaalia kõrgliiga klubisse Palermo. Ta tegi debüüdi Serie A kohtumises Fiorentina vastu, kui ta vahetati mängu 55. minutil ning lõi 15 minutit hiljem Palermo viigivärava. 
Kahe esimese hooaja jooksul polnud Cavanil kindlat kohta klubi põhikoosseisus. 
Napoli.
2010. aasta juulis liitus ta teise Itaalia klubiga Napoli, sõlmides viieaastase lepingu. Juba esimeses mängus lõi Cavani kaks väravat Elfsborgile.
Esimese värava Meistrite Liigas lõi ta 2011–12 hooaja alagrupimängus Manchester Cityga, mäng lõppes 1:1 viigiga. Ta lõi korduskohtumises City vastu kaks väravat, kindlustades Napolile 2:1 võidu.
Cavani võitis klubiga samal hooajal ka Itaalia karikavõistlused.
Paris Saint-Germain.
2013. aastal siirdus Cavani Paris Saint-Germaini.
Pariisi klubiga on ta tulnud Prantsusmaa meistriks viiel korral . Samuti on ta neljal korral võitnud Prantsusmaa karika ning viiel korral liigakarika.
29. detsembril 2016 lõi Cavani PSG-s oma klubi 100. värava. Värav tuli penaltist mängus Angers SCO vastu.
2016–17 hooajal lõi ta Prantsusmaa liigas 35 väravat, mis tegi temast hooaja parima väravaküti. Samuti valiti ta esimest korda Ligue'i aasta parimaks jalgpalluriks.
Hooajal 2017–18 lõi ta Prantsusmaa liigas 28 väravat ja oli taas hooaja parim väravakütt.
Koondisekarjäär.
2007. aasta Lõuna-Ameerika U20 meistrivõistlustel oli Cavani seitsme väravaga üheksas mängus turniiri parim väravakütt.
Uruguay täiskasvanute koondises lõi ta värava kohe debüütmängus Colombia vastu.
Cavani esindas Uruguayd 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi 3. koha mängus Saksamaaga värava. 
Ta tuli koondisega 2011. aasta Copa América meistriks.
2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Venemaa vastu. Kaheksandikfinaalis lõi ta kaks väravat Portugali vastu, tuues Uruguayle 2:1 võidu.
Cavani on löönud MM-valikmängu värava iga CONMEBOLi koondise vastu.
2. detsembri 2022 seisuga on ta Uruguay koondises mänginud 136 mängu ja löönud 58 väravat, mis teeb temast Uruguay kõigi aegade teise parima väravaküti Luis Suáreze järel.
"Seisuga 30. september 2017"
Isiklikku.
Cavani vanavanemad on pärit Maranellost Itaaliast.
Krokomi vald

Krokomi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Jämtlandi läänis. Piirneb loodes Norraga.
Krokomi valla keskus on Krokom. Suuremad asulad on veel Ås ja Nälden.
Daniel Shechtman

Daniel Shechtman (ka Dan Shechtman; heebrea keeles דן שכטמן; sündinud 24. jaanuaril 1941 Tel Avivis) on Iisraeli materjaliteadlane, Nobeli keemiaauhinna laureaat.
Daniel Shechtman on lõpetanud 1968. aastal Iisraeli tehnikainstituudi ja saanud 1972. aastal samas doktorikraadi.
Ta töötab tehnikainstituudi materjaliteaduse professorina.
2011. aastal pälvis ta kvaasikristallide avastamise eest Nobeli keemiaauhinna.
Uimaharju

Uimaharju on küla Joensuu vallas Põhja-Karjala maakonnas Ida-Soomes.
Külas asub Stora Enso tehas. 31. detsembril 2009 oli Uimaharjus 1375 elanikku.
Edifício Copan

Edifício Copan ehk Copani maja on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos. See on maailma suurim elumaja. Majas on 1160 korterit, kus elab umbes 5000 inimest.
Pilvelõhkuja kõrgus on 140 meetrit ja sellel on 38 korrust. Hoone projekteeris Oscar Niemeyer. Hoones asuvad kauplused, söögikohad, raamatupood, reisibüroo ja kirik. Keldrikorrusel tegutseb umbes 100 firmat.
Kuna majas elab nii palju inimesi, eraldas São Paulo linnavalitsus majale oma postikoodi.
Till Eulenspiegel

Till Eulenspiegel on legendaarne keskaegne tegelaskuju, trikster, kellest on kirjutatud hulk populaarseid lugusid.
Tema tegutsemispiirkond oli juttude järgi Kesk-Euroopa. Tõenäoselt on tegu väljamõeldud kujuga, kuigi on otsitud ja oletatud ka prototüübi olemasolu. Tema eluajaks peetakse 14. sajandi esimest poolt.
Belgia kirjaniku Charles-Theodore-Henri De Costeri romaan "Legend Thijl Ulenspiegelist ja Lamme Goedzakist" (1867) avaldati eesti keeles Jaan Kangilaski ja Silvia Luksepa tõlkes 1980. aastal (värsitõlkija Georg Meri, kirjastus Eesti Raamat), lõike raamatust loeti Klassikaraadios 2002. aastal järjejutuna. Romaanil põhineb ka Aleksandr Alovi ja Vladimir Naumovi film "Legend Ulenspiegelist" (vene keeles "Легенда о Тиле", 1976), kus peaosa mängis Lembit Ulfsak.
Till Eulenspiegeli ainetel on Richard Strauss loonud sümfoonilise poeemi "Till Eulenspiegel" ("Till Eulenspiegels lustige Streiche", 1895). Eulenspiegel on ka Saksamaal ilmuva populaarse satiiriajakirja nimi.
Priit Aimla on eestindanud näidendi "Thijl Ulenspiegel", mida on mängitud Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris (1986), Endlas (1996), Ugalas (2003–2004) ja Rakvere Teatris (2016).
Kuzmolovski

Kuzmolovski on alev Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Asub Peterburist 20 km põhjakirde pool.
Asula tekkis Kuismala küla lähedale ehitatud keemiatehase juurde. Aleviks sai 1961. aastal.
Liisa Pulk

Liisa Pulk (sündinud 12. juunil 1985 Pärnus) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud 2004. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi, õppinud Tartu Ülikoolis semiootika ja kulturoloogia erialal ning lõpetanud 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (24. lend). 
Aastatel 2010–2014 oli Pulk Vanemuise teatri draamanäitleja. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselise näitlejana. 
Lisaks rollidele teatris on Liisa Pulk mänginud ka filmides ja telesarjades. 
Alates 2025. aasta sügisest on Pulk taas Vanemuise teatri draamanäitleja.
Isiklikku.
Liisa Pulk on pikaajalises suhtes ettevõtja Erki Kukega. 23. juunil 2019 sünnitas Pulk oma esimese lapse, tütre Mona ja 2022. aastal sündis teine tütar Ada. 
Tema õde on filmirežissöör Marta Pulk.
Santa Monica

Santa Monica on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. Asub Vaikse ookeani rannikul Santa Monica lahe ääres. Santa Monicat piirab kolmest küljest Los Angelese linn.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 93 076. Aastal 2010 oli elanikke 89 736.
Santa Monica sai linnaõigused 30. novembril 1886. Linn on saanud nime varakristliku pühaku Monica järgi.
Tänu meeldivale kliimale sai Santa Monica 20. sajandi alguses tuntud kuurort- ja turismilinnaks. See hakkas meelitama mitmeid tuntud kuulsuseid, kes lasid sinna oma häärberid ehitada.
Santa Monica üks olulisemaid vaatamisväärsusi on 1909. aastal valminud Santa Monica kai.
Santa Monica oli ajaloolise maantee Route 66 lõpp-punkt. Linna läbib lisaks maantee California State Route 1 ehk Pacific Coast Highway.
Santa Monica oli kitarristi Randy Rhoadsi ja näitleja Gloria Stuarti sünnilinn.
AS Silva

AS Silva oli aastatel 1919–1931 Eestis tegutsenud kaubandus- ja metsatööstusettevõte.
AS Silva omas äriruume Tallinnas: Jaani tänav 6 (1919. aastal); Väike-Roosikrantsi tänav 1 (1920), Merepuiestee 17 (1921–1930?) ja enne likvideerimist ka Estonia puiestee 19 (aastatel 1929–1931).
AS Silva asutasid 1919. aastal metsasaadustega kauplemiseks teiste seas Jüri Parik, Eduard Kusik, Robert Artur Holst, Alfred Sinisoff, August Janson ja Voldemar Selling.
Loodud äriühing arenes pärast Vabadussõda kiiresti ning tegeles puidukaubanduse ja -töötlemisega – osteti kokku suuri metsaga maatükke üle Eesti ning asutati mitu saeveskit puidu töötlemiseks. Äriühing varustas toodanguga Eestit ja eksportis ka suurtes kogustes puitu välismaale. 
Lisaks puiduärile tegutses äriühing ka põllumajandustarvete (loorehade, heina- ja viljaniidumasinate, koorelahutajate), mootorite, petrooleumi, bensiini ja õlide, ehitusmaterjalide, autokaupade ning autode (Studebaker Corporationi, Erskine'i ja Brockway veoautod) impordi ja müügiga. 1921. aastal sai aktsiaselts Silva Tamsalu lubjatehase omanikuks.
Äriühingu tegevuse lõpetas 1930. aastate ülemaailmne majanduskriis ning 1930. aasta kevadel pidas Tallinna Börsikomitee poolt AS Silva majandusseisundi hindamiseks moodustatud komisjon vajalikuks AS Silva juhtimine administratsioonile allutada, kuid 30. mail 1931 tunnistas Tallinn-Haapsalu rahukogu AS Silva maksujõuetuks.
543

543. aasta (DXLIII) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas neljapäeval. Arvu 543 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
О

О (о) on kirillitsa täht. 
Ladina kirjas on sarnane täht o.
Vene tähestikus on "о" 16. täht ja selle vaste eesti kirjas on o.
С

С (с) on kirillitsa täht. 
Ladina kirjas on sarnane täht c.
Vene tähestikus on "с" 19. täht ja selle vaste eesti kirjas on üldjuhul s, kuid täishäälikute vahel ja sõna lõpul täishääliku järel ss.
Т

Т (т, kursiivis "Т т") on kirillitsa täht. 
Ladina kirjas on sarnane täht t.
Vene tähestikus on "т" 20. täht ja selle vaste eesti kirjas on t.
Е

Е (е) on kirillitsa täht. See on loodud kreeka tähestiku epsiloni eeskujul.
Ladina kirjas on sarnane täht e.
Vene tähestikus on "е" 6. täht ja selle vaste vene-eesti transkriptsioonis on üldjuhul e, aga sõna algul, samuti täishääliku, ь‑ ning ъ‑märgi järel je.
Brian Schmidt

Brian P. Schmidt (sündinud 24. veebruaril 1967 Missoulas) on Austraalia astrofüüsik, kes koos Adam Riessi ja Saul Perlmutteriga sai 2011. aastal Nobeli füüsikaauhinna tõenduse eest, et Universumi paisumine mitte ei aeglustu, vaid kiireneb. 
Riessi ja Perlmutteriga jagas ta ka 2006. aastal saadud Shaw' auhinda astronoomias.
Schmidt on Austraalia Riikliku Ülikooli asekantsler, Mount Stromlo observatooriumi astrofüüsik ning Austraalia Uuringunõukogu (Australian Research Council) laureaat. Ta on tuntud supernoovade uurijana.
Adam Riess

Adam Guy Riess (sündinud 16. detsembril 1969 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide astrofüüsik, kes koos Saul Perlmutteri ja Brian Schmidtiga sai 2011. aastal Nobeli füüsikaauhinna tõenduse eest, et universumi paisumine mitte ei aeglustu, vaid kiireneb.
Perlmutteri ja Schmidtiga jagas ta ka 2006. aastal saadud Shaw' auhinda astronoomias.
Riess töötab Johns Hopkinsi Ülikoolis ja Kosmoseteleskoobi Teadusinstituudis (Space Telescope Science Institute).
2008. aastal sai ta MacArthuri stipendiumi.
Sumi-e

Sumi-e (jaapani keeles 墨絵) ehk suibokuga (水墨画) on Jaapani tušimaali tehnika. 
Algselt ühevärviline (must) maalimistehnika võeti üle Hiinast 14. sajandil. Tušimaali hiilgeaeg oli Kamakura (1185–1333) ja Muromachi (1333–1568) ajastul.
Teosed jagunevad žanriliselt kaheks: maastikud ("sansuiga") ja figuurid ("jimbutsuga"), kus kujutatakse inimesi, loomi ja taimi.
И

И (и, kursiivis "И и") on kirillitsa täht. 
Vene tähestikus on "и" 10. täht ja selle vaste eesti kirjas on üldjuhul i, aga sõna algul täishääliku ees j.
Ukraina tähestikus on "и" 11. täht ja selle vaste eesti kirjas on õ.
У

У (у, kursiivis "У у") on kirillitsa täht. 
Vene tähestikus on "у" 21. täht ja selle vaste eesti kirjas on u.
Torneträsk

Torneträsk (põhjasaami "Duortnosjávri", soome/meä "Torniojärvi") on järv Rootsis Norrbotteni läänis Kiruna vallas.
Torneträsk on suuruselt Rootsi seitsmes järv ning Skandinaavia suurim mägijärv. Järve pindala on 330 km², pikkus 69 km ja suurim laius 9,4 km. Ta asub liustikutekkelises nõos. Järve suurim sügavus on 168 m (Rootsi teine Hornavani järel), keskmine sügavus 51,8 m, ruumala 17,1 km³. Veetaseme kõrgus merepinnast on 341 m. Suuremad saared on Vuoresuolo (100 ha), Soahkesuolo (20 ha), Jiebrensullot (26 ha) ja Ábeskosuolu (20 ha). 
Vesi on puhas, vetikate ja hõljumi kontsentratsioon on väga väike. Asudes kaugel tööstuspiirkondadest ja suurtest linnadest, on järv peaaegu reostusevaba. Suurim sissevoolav jõgi on Abiskojåkka, mis suubub lõuna poolt järve lääneossa. Valgala pindala on 3346 km². Järve kaguotsast voolab välja Tornio jõgi. 
Jääkate püsib tavaliselt detsembrist juuni keskpaigani. Keskmine jäätekkimise aeg on 21. detsember, keskmine jäälagunemise aeg 13. juuni, järv on jääs keskmiselt 174 päeva aastas. 
Järve edelakaldal asuvad Abisko rahvuspark ja UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Lapimaa piirkond. Piki edelakallast kulgevad Euroopa maantee E10 ning raudtee Malmbanan. Edelakalda läänepoolses osas asuvad Abisko küla koos lähedalasuva suure Abisko turismibaasiga ning väike suusakuurort Björkliden. Põhjakallas on looduse poolest suhteliselt puutumata, seal kehtib maastikusõidukite liikumiskeeld.
Torneträsk on populaarne kalastuspiirkond. Kevaditi, eriti nädalalõppudel, saabub Kirunast palju huvilisi jäält kala püüdma. Igal kevadel korraldatakse järve idaosas asuvas Stenbackenis Lapimaa meistrivõistlusi jääaluses kalapüügis (Lapplandsmästerskapet i pimpelfiske), millest võtab osa 1500 ja rohkemgi võistlejat.
X (Kylie Minogue)

"X" on Austraalia laulja Kylie Minogue'i kümnes stuudioalbum. See avaldati 26. novembril 2007. Albumilt on avaldatud singlid "2 Hearts", "Wow", "In My Arms", "All I See" ja "The One". Album ilmus aprillis 2008 Ameerika Ühendriikides.