tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leelo Kõlar

Leelo Kõlar (sünninimi Imbi-Leelo Päts; 28. november 1927 – 1. jaanuar 2023) oli eesti pianist ja muusikaõpetaja, muusikakriitik ja -publitsist ning klaveriõpikute koostaja. 
Ta õppis Tallinna Konservatooriumis Bruno Luki ja Erika Franzi klaveriklassis. Hiljem täiendas ta end Moskva Konservatooriumis aspirantuur-stažuuris Maria Grinbergi juures. 
1950. aastal tema isa Riho Päts arreteeriti, süüdistatuna kodanlikus natsionalismis, ja saadeti vangilaagrisse; konservatooriumist vallandati ka tema lauljast ema Made Päts ning vahetult enne lõpueksameid eksmatrikuleeriti ka Leelo Kõlar. Peatselt sõitis Leelo Kõlar oma abikaasale, Kirovi oblastisse eriasumisele saadetud Erich Kõlarile järele. Isegi sealsetes rasketes oludes jätkasid mõlemad musitseerimist. 
1956. aastal lubati viieliikmeliseks kasvanud Kõlarite perel Eestisse naasta. Leelo Kõlarist sai sadade laste ja noorte teejuht suurde (klaveri)muusikasse nii tänu tema tööle klaveriõpetajana kui ka Eesti NSV Riikliku Filharmoonia mudilaskontsertide sarja juhi ja esinejana aastail 1986–1991. 
Aastatel 1956–1992 oli Leelo Kõlar Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis klaveriõpetaja ja klaveriosakonna juhataja. Aastatel 1990–1994 töötas Leelo Kõlar ka Soomes Ida-Helsingi muusikakoolis.
Leelo Kõlari õpilaste hulka kuuluvad Anne Kruup, Kadri Ploompuu, Tiiu Loopere, Reet Vanaselja, Merike Vaitmaa, Anne Tüür, Anne Endjärv, Tiina Muddi, Mailis Põld, Tiina Vurma, Marika Vurma, Maire Oidekivi, Maia Takker, Maarja Vaitmaa, Kai Tomingas ja paljud teised.
Isiklikku.
Tema isa oli Riho Päts ja ema laulja Made Päts.
Tema esimene abikaasa oli Erich Kõlar ja nende lapsed on/olid Ele Kõlar, Kaja Kõlar ja Paap Kõlar.
Tema teine abikaasa oli Guido Targo (1926–2008) ja nende poeg oli Mikk Targo.
Stirlingi Ülikool

Stirlingi Ülikool on 1967. aastal asutatud ülikool Šotimaal Stirlingis. 
Ülikoolis õpib 9000 üliõpilast. Ülikoolil on üliõpilaslinnak, kus elab umbes kolmandik üliõpilastest.
Vana-Vigala ohvrihiis

Vana-Vigala ohvrihiis on maausuliste pühapaik Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Hiis asub Vigala jõe vasakul kaldal Vana-Vigala ja Tiduvere küla piiril nn Hiieoru serval Hiieoja suudmes oleval neemikul.
Hiiemets on segametsatukk (0,6 ha, valdavalt tammed), milles kesksel kohal on vana Hiiekuusk, mille all toimus ohverdamine veel 17.–19. sajandil. 19. sajandi keskel oli hiiemetsa keskseim puu vana tamm, mille õõnsusesse pärimuse järgi mahtunud kolm meest. Kuna rahvas pidas puud pühaks ja viis sinna ohvreid (värvilisi paelakesi, lõnga ja viljapäid), lasi mõis praost Carl Eduard Harteni pealekäimisel puu maha võtta.
Jaan Jung on oma teoses "Muinasajateadus eestlaste maalt" viitega H. Laipmannile Vigalast ja A. Reimannile Virtsust kirjeldanud nii: "Hiiekoht Vigala mõisa põllul jõekalda peal, kus üks väga ilus org olla. Puu olnud vanaduse pärast õõnes, kuhu kolm inimest võinud mahtuda, kuna ta pea ikka haljendanud. Nüüd olla ta känd veel alles ja selle ümber kuusetukk."
Vana-Vigala ohvrihiis on 20. sajandi lõpul saanud laiemalt tuntuks eekõige tänu Aleksander Heintalule ehk Vigala Sassile, kes tegutses 1985. aastani Vana-Vigala mõisa pargi hooldajana. Hiie suhtes teisel pool jõge asub vana Vigala Sassi loitsukivi.
Vana-Vigala ohvrihiis on 1998. aastast muinsuskaitse all.
Hiiekoha eest hoolitseb folklooriselts Kiitsharakad.
Palase mägi

Palase mägi ehk Selja mägi on aluspõhjaline seljandik Lääne-Eesti madaliku idaosas Märjamaa vallas Palase külas. Kõrgus 30 meetrit üle merepinna ja 10 meetrit on suhteline kõrgus. 
Mägi koosneb siluri jaani lademe lubjakivist. Mäe läänepoolne nõlv oli Antsülusjärve rannaastang, mis on nüüdseks kulunud järsuks rohtunud nõlvaks (kokku 3 km pikkune nõlvalõik). Ülejäänud nõlvad on lauged. Mäe põhjapoolsel osal on kultuurmaastik, lõuna pool segametsad.
Mäe metsasele alale ja vanale astangule ulatub Selja-Põdra hoiuala, mis on Natura 2000 võrgustiku ajutiste piirangutega ala.
Tõnu Mikiver

Tõnu Mikiver (2. august 1943 Loksa – 21. märts 2017 Tallinn) oli eesti näitleja. 
Ta lõpetas 1961. aastal Loksa Keskkooli ja 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2. lend).
Töötas aastatel 1965–1977 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris ja 1977–2007 oli Eesti Draamateatri näitleja.
Ta luges tõlketeksti peale paljudele dokumentaal- ja mängufilmidele ning ka palju aastaid Eesti telekanalitel jooksnud peresarjale "Kodus ja võõrsil".
Isiklikku.
Mikk Mikiver oli tema vanem vend ja Arnold Mikiver tema isa. Tema hääletämber sarnanes väga venna omaga.
Vincennesi velodroom

Vincennesi velodroom (prantsuse "Vélodrome de Vincennes", ka "la Cipale", "Cipale", ametlikult "Vélodrome Jacques Anquetil") on staadion Prantsusmaal Pariisis Vincennesi metsas. Selle geograafilised koordinaadid on .
Seal peetakse jalgpalli- ja ragbivõistlusi. 
Ajalugu.
Algselt ehitati see 1894 velodroomina ("Vélodrome municipal de Vincennes" (Vincennesi munitsipaalvelodroom), kuid sellest sai 1900. aasta suveolümpiamängude peastaadion, kus toimusid ava- ja lõputseremoonia ning jalgrattaspordi-, kriketi-, ragbi-, jalgpalli- ja võimlemisvõistlused. 
Staadionil toimusid ka 1924. aasta suveolümpiamängude jalgrattaspordi- ja jalgpallivõistlused. Kuni 1934. aastani asus see Vincennesi linna territooriumil. 
Aastatel 1968–1974 oli Vincennesi staadionil Tour de France'i finiš (Tour de France'i Cipale'i etapp). 
Aastast 1987 on staadioni ametlik nimi Jacques Anquetili velodroom ("Vélodrome Jacques Anquetil").
Metsa-Karpaadid

Metsa-Karpaadid (ukraina "Українські Карпати") on mäestik Ukrainas Euroopas, osa Karpaatidest. Kulgeb loode-kagu suunas. Kõrgeim osa on Tšornohora, kõrgus kuni 2061 meetrit (Hoverla).
Balalaika

Balalaika (vene keeles "балала́йка") on kolme keele, puust kolmnurkse kõlakasti ja pika sõrmlauaga vene keelpill. Balalaikat mängitakse sõrmede või plektroniga. 
Sarnaselt kitarriga on balalaika sõrmlaual krihvid.
Tüübid.
Moodne balalaika võib olla järgmistes suurustes:
Kõige tavalisem sooloinstrument on "prima", häälestusega E-E-A (kaks alumist keelt on häälestatud unisoonis). Mõnikord kasutatakse ”kitarrihäälestust” G-B-D (vene kitarri kolm kõrgemat keelt), et vene kitarri mängijatel oleks balalaikat lihtsam mängida. Kasutatakse ka kuuekeelseid balalaikasid. Sel juhul on kolmekeelse balalaika iga keelt samal kõrgusel dubleeritud. Selline balalaika sarnaneb keelestuselt mandoliiniga ja on populaarne Ukrainas. Leidub ka neljakeelseid altbalalaikasid. Pikolo, "prima"- ja "secunda"-pillidel olid traditsiooniliselt madalamad keeled tehtud soolest ja kõrgem traadist. Tänapäeval kasutatakse soole asemel nailonit.
Tehnika.
Balalaika mängimise tehnikas on oluline osa vasaku käe pöidlal, mis määrab noodikõrgust madalamal keelel, eriti "prima" puhul, kus see on oluline akordide mängimisel. 
"Prima"'l mängib noote nimetissõrm, suurematel pillitüüpidel kasutatakse plektronit. Tegelikult võib ka "prima"'t mängida plektroniga, kuid see pole traditsiooniline. Kontrabass-balalaika keelte hiiglaslike mõõtmete pärast pole haruldane, et plektron on valmistatud nahkkinga või -saapa kontsast. 
Bass- ja kontrabass-balalaika toetuvad mängimise ajal ühe nurgaga maapinnale puust või metallist pulga abil.
Tulemüür

Tulemüür on mittepõlevast materjalist konstruktsioonelement, mis läbib kogu ehitist.
Olli-Matti Multamäki

Olli-Matti Multamäki (18. aprill 1948 Iitti – 7. jaanuar 2007 Helsingi) oli Soome kindralleitnant ja maavägede ülemjuhataja.
Multamäki lõpetas Soome Kadetikooli 1971 ja Soome Kõrgema Sõjakooli 1985. Ta sai magistrikraadi julgeolekustrateegias 1994. aastal USAs.
Ta teenis ÜRO abiesindaja sõjalise abilisena Afganistanis ja Pakistanis (UNGOMAP) 1988–1989 ning ÜRO peasekretäri eriesindaja sõjalise nõunikuna Afganistanis (UNAMA) 2003. 
Multamäki oli Pori brigaadi ülem 1997–2000 ja Peastaabi maavägede ülemjuhataja 1. augustist 2004 kuni 31. detsembrini 2006. Ta ülendati kindralleitnandiks 6. detsembril 2006.
Mäekuru

Mäekuru on madalam koht mäeahelikus, mis võimaldab selle hõlpsamat ületamist.
Kui teekond üle mäeaheliku kulgeb üle kuru, siis on see tavaliselt topograafiliselt kõrgeimaks ületatavaks punktiks. Et mäestikud ja mäeahelikud on takistuseks inimeste ja kaupade liikumisel, on mäekurudel olnud läbi ajaloo suur tähtsus kaubandusele, sõjandusele ning inimeste liikumisele.
Derbent

Derbent on linn Venemaal Dagestani Vabariigis. Asub Kaspia mere ääres. 
Seda paika on ajaloolistes allikates mainitud juba 8. sajandil eKr, mille tõttu peetakse seda vanimaks linnaks Venemaal. Venemaa omandusse jõudis linn küll alles 19. sajandi alguses peetud Vene-Pärsia sõja tulemusel.
Ühtlasi on Derbent Venemaa lõunapoolseim linn.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Derbendi elanikest lesge 32,6%, asereid 31,7%, tabassaraane 15,4%, darge 5,5%, venelasi 5,2%, agule 2,9%, juute ja taatlasi 2,0%, armeenlasi 1,5%, rutuule 0,7%, kumõkke 0,5%, avaare 0,4% ja lakke 0,4%.
Hudsoni laht

Hudsoni laht (inglise "Hudson Bay", prantsuse "baie d'Hudson") on suur siselaht Kanadas, mis eraldab Labradori poolsaart Kanada lääneosast. See on Põhja-Jäämere osa ja asub Põhja-Ameerika põhjakirdeosas. Hudsoni lahe pindala on 1,23 miljonit km².
Ajalugu.
Laht on nimetatud inglise maadeavastaja Henry Hudsoni järgi, kes uuris lahte 1611. aastal oma teisel ekspeditsioonil Põhja-Ameerikasse.
Labradori poolsaar

Labradori poolsaar on suur poolsaar Kanada idaosas. Seda ümbritsevad Hudsoni laht läänest, Hudsoni väin põhjast, Labradori meri idast ja Saint Lawrence'i laht kagust. 
Poolsaar kuulub halduslikult Québeci ning Newfoundlandi ja Labradori provintsi. 
Poolsaare pindala on umbes 1 400 000 km².
2006. aasta rahvaloenduse järgi elas seal umbes 150 000 inimest.
Range osaline järjestus

Matemaatikas nimetatakse rangeks osaliseks järjestuseks (sageli ka lihtsalt rangeks järjestuseks ehk rangeks järjestusseoseks) irrefleksiivset ning transitiivset binaarset seost. Ranget järjestust tähistatakse enamasti märgiga &lt;.
Sinimäed

Sinimäed ehk Vaivara Sinimäed on kolm omavahel liitunud lääne-idasuunalist panka Narva-Jõesuu linnas, mis moodustavad Sinimägede pangasaarestiku. Sinimäed koosnevad Tornimäest (69,9 m), Põrguaugu ehk Grenaderimäest (83,2 m) ja Pargimäest ehk Lastekodumäest (84,6 m), mis kuuluvad Põhja-Eesti panga Vaivara klindilõiku.
Sinimägesid läbib Sillamäe-Sinimäe I kategooria kõrvalmaantee number 1344.
Vaivara Sinimäed on olnud kindlustatud mitmes sõjas. Tornimäele laskis juba Peeter I ehitada Põhjasõja ajal vaatetorni, mis oli koos mäega Rootsi valli osa, Grenaderimäel paiknes Vene grenaderiväeosa.
Sinimäed kuulusid Esimese maailmasõja ajal Vene maaväe Peterburi eelkaitseliini ning neile ja nende ümbrusse rajati 1915–1916. aastal kaitseehitisi, väliraudteevõrk jms. Kui 1916. aastal läks keisririigi pealinna kaitsmine Vaivara alal üle Vene mereväele, likvideeriti Sinimägede positsioon.
Sinimägedes toimusid Teise maailmasõja lõpus ulatuslikud kaitselahingud. 
Põrguaugumäele on rajatud mälestusplats (Sinimägede memoriaal) Teise maailmasõja ajal kaitselahingutes hukkunutele. 
Kuni Teise maailmasõjani olid Sinimäed kaetud kõrge kuusemetsaga, mis kaugelt vaadates andis mägedele sinaka värvi. Kuused hävisid lahingutes, praegune põhjanõlvade puistu sarnaneb klindialuse salumetsaga.
Rafael Correa

Rafael Vicente Correa Delgado (sündinud 6. aprillil 1963 Guayaquilis) on Ecuadori poliitik, kes oli 15. jaanuarist 2007 kuni 24. maini 2017 Ecuadori president.
Correa lõpetas Santiago de Guayaquili katoliikliku ülikooli 1987 majanduse erialal. Seejärel töötas ta aasta aega Cotopaxi provintsis vaimuliku Saleesia ordu sotsiaalkeskuses. Seal õppis ta selgeks kohalike indiaanlaste räägitava ketšua keele. Lisaks sellele ja oma emakeelele hispaania keelele räägib ta prantsuse ja inglise keelt. Juunis 1991 sai ta magistrikraadi Louvaini katoliiklikust ülikoolist (Belgia). Õpingud jätkusid Illinoisi ülikoolis, kust ta sai majandusmagistri kraadi 1999 ja majandusdoktori kraadi 2001.
2005 oli Correa president Alfredo Palacio valitsuses 4 kuud majandus- ja rahandusminister. Ministrina pingutas ta vaesuse vähendamiseks riigis ja riigi majandusliku sõltumatuse suurendamiseks. Sel põhjusel oli ta vastu vabakaubanduslepingu sõlmimisele Ameerika Ühendriikidega, ei võtnud kuulda Rahvusvahelise Valuutafondi nõu ja eelistas selle asemel tugevdada koostööd teiste Ladina-Ameerika riikidega. Niisuguse poliitika tõttu keeldus Maailmapank Ecuadorile laenu andmast, mistõttu Correa astus ametist tagasi. Tagasiastumise ajal oli Correa valitsuse kõige populaarsem minister: avaliku arvamuse küsitlused näitasid 57% toetust rahva seas.
15. oktoobril 2006 toimunud presidendivalimiste esimeses voorus jäi ta 22,84% teiseks Álvaro Noboa 26,83% järel. Valimiste teise vooru 26. novembril 2006 võitis ta 56,67% häältega. Tema asepresidendiks sai Lenín Moreno.
2008. aasta detsembris keeldus Correa tasumast riigi välisvõlga põhjusel, et selle võla olid tekitanud Ecuadori sõjaväelised režiimid, kes olid võimule tulnud ilma rahva tahteta ega tegutsenud seega võlga võttes rahva huvides. Seda otsust arutatakse rahvusvahelises kohtus.
26. aprillil 2009 toimunud presidendivalimistel valiti ta 51,7 protsendiga häältest tagasi uueks ametiajaks, mis algas 10. augustil 2009. Tema asepresident on endiselt Moreno.
Guayaquil

Guayaquil [guajak'ill] (hispaaniakeelne ametlik nimi Santiago de Guayaquil) on linn Ecuadori keskosas, Guayase provintsi halduskeskus. 
Guayaquil on Ecuadori suurim linn. Elanike arv oli 2001. aastal 2 189 865 ja 2009. aastal 2 526 927.
Seal on sadam.
Linnas peeti 1982. aasta ujumise maailmameistrivõistlused.
Linna rajas 1538. aastal konkistadoor Francisco de Orellana.
Mürgised imetajad

Mürgised imetajad on loomad, kes kuuluvad imetajate klassi ning on võimelised tootma mürkaineid, mida nad kasutavad ohvri surmamiseks või võitlusvõimetuks tegemiseks või vaenlaste eest kaitsmiseks.
Tänapäeval on mürki kasutavad imetajad haruldased; mürgiseid loomi on rohkem teiste selgroogsete seas: neid on palju rohkem roomajate (näiteks madude), kahepaiksete (näiteks kuld-puukonn ja mitmed teised puukonlased) ning kalade seas (näiteks "Synanceia verrucosa"). Mürki kasutavaid linde ei ole, kuigi mõni lind (näiteks perekond "Pitohui", "Ifrita kowaldi" ja "Colluricincla megarhyncha") on söömisel või puudutamisel mürgine.
On arvatud, et kunagi on mürgiseid imetajaid olnud rohkem. Kahe väljasurnud liigi (sealhulgas "Bisonalveus browni") 60 miljoni aasta vanustel silmahammastel on vaod, mis mõnede paleontoloogide arvates annavad tunnistust sellest, et tegu on mürgihammastega. Seda järeldust on siiski kahtluse alla seatud, viidates sellele, et ka paljudel tänapäeva mittemürgiste imetajate (näiteks paljudel esikloomaliste, koaatide ja suur-käsitiivaliste silmahammastel on kogu pikkuses sügavad vaod.
Mark Dufton Strathclyde'i Ülikoolist seletab mürgi haruldust tänapäeva imetajatel sellega, et nad suudavad loomi hammaste ja küünte abil kiiresti tappa, kuna aga looma võitlusvõimetuks tegemine mürgi abil võtab rohkem aega. Mürgised pilukoonud ongi koerte, kasside ja mangustlaste poolt oma elupaikadest kõrvale tõrjutud.
Mürgiste imetajate loend.
Allpool on loetletud mürke ja kahjulikke aineid kasutavad imetajad.
Naravere oja

Naravere oja (alamjooksul ka "Matsukse oja"; vanemas kirjanduses ja rahva seas ka "Naravere jõgi") on jõgi Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Eense, Kablima, Maima, Mäeküla, Pereküla, Sõõrike, Vahenurme ja Vee külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Kivi-Vigala ja Naravere külas.
Naravere oja lähtest edelasse jääb Maima raba (Lavassaare soostik), oja lähteala kuulub Lavassaare hoiualasse. Ülemjooksul ületab oja Pärnu-Jaagupi – Kalli tee. Keskjooksul jääb ojast idasse Vahenurme looduskaitseala. Alamjooksul jääb ojast läände Kesu raba (Kesu sookaitseala), suudmest umbes 200 m lõuna-edelas ületab oja Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee (Naravere sild). Suudme vastas Enge jõe põhjakaldal asub Kivi-Vigala küla ja Kivi-Vigala paisjärv (järve läänekaldal kasvab kaitsealune Veski saar. Naravere oja suubub Naravere külas vasakult Enge jõkke viimase suudmest 4,9 km kaugusel.
Paremalt suubuvad ojja Vahenurme oja (8,3 km suudmest) ja Kõveroja.
Vanimad teated on Naravere oja kohta pärinevad juba 1429. aastast. 15.–16. sajandil oli Naravere ojal oluline Kivi-Vigala vasallilinnuse kaitsesüsteemis veetõkkena. 17–18. sajandist on teateid Naraveres ojal oleva Tondi vesiveski kohta.
Oja on vähese orgaanilise aine sisaldusega heledaveeline avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutab majanduslikult (vee erikasutusloaga) AS MAKO.
Naravere oja keskkonnaregistri kood on VEE1114700.
Swadeshi loend

Swadeshi loend on Ameerika keeleteadlase Morris Swadeshi 1940.–50. aastail välja töötatud baassõnavara loend, mida on kasutatud keeleajaloo uurimisel glotokronoloogias. Et määrata kahe sugulaskeele lahknemisaega, uuritakse, kui palju on kahe keele loendites ühist algupära sõnu. Aluseks on eeldus, et varajases lapsepõlves õpitav põhisõnavara muutub ajas kõige aeglasemalt. 
Swadeshi loendi varal kirjeldatakse eelkõige keeli, millest on vähe kirjapanekuid (näiteks Ameerika indiaani keeli), tegu on üsna levinud meetodiga kirjeldada väikeste ja vähe uuritud keelte põhisõnavara. 
Traditsioonilises võrdlev-ajaloolises keeleteaduses suhtutakse üksnes Swadeshi loendite põhjal tehtud järeldustesse keelte sugulussuhete kohta ettevaatlikult.
Sepasoo

Sepasoo on suurte kuivendusmõjudega soomassiiv Märjamaa valla põhjaosas ning Teenuse küla tagamaal Märjamaa vallas.
Pindala on 11 km², mis on valdavalt kraavitatud turbapinnasega ja rikkaliku puhmarindega soomets. Lapiti on säilinud üksikud kuivendusmõjudega madalsoosiilud.
Suurem väljavool toimub Vigala jõkke Sepasoo peakraavi kaudu.
Grace Slick

Grace Slick (sünninimi Grace Barnett Wing; sündinud 30. oktoobril 1939 Illinoisi osariigis Evanstonis) on ameerika poplaulja ja laulukirjutaja. 
Ta on tuntuks saanud rokibändis Jefferson Airplane, hiljem ka eduka soololauljana. 
Elulugu.
Grace Slicki vanemad olid Ivan W. Wing ja Virginia Barnett. Ta on õppinud Castilleja tüdrukutekoolis, aastail 1956–1958 Finchi Kolledžis New Yorgis ja 1957–1959 Miami Ülikoolis. 
Muusikutegevus.
Grace Slick on laulnud kahes rokibändis: The Great Society ja Jefferson Airplane.
1972. aastal läks Jefferson Airplane laiali ning Grace ja tema bändikaaslane Paul Kantner moodustasid 1974. aastal uue bändi Jefferson Starship. 1978. aastal sai bändi probleemiks Grace'i alkoholism, mille kulminatsiooniks olid ebaõnnestunud kontserdid Lääne-Saksamaal. Bändi avakontsert pidi olema juunis St. Goarshausenis Lorelei amfiteatris, kuid Grace ei saanud mängida ja kontsert katkestati. Uus kontsert pidi toimuma 2. juulil Hamburgis, kuid kontserdi ajal mõnitas ta pidevalt purjuspäi Saksamaad teise maailmasõja kaotuse eest, mispeale palus Kantner tal bändist lahkuda.
Grace Slick läks Jefferson Starshippi tagasi 1981. aastal. 1984. aastal lahkus bändist Kantner ja bändi uueks nimeks sai lihtsalt Starship. Grace lahkus bändist veebruaris 1988 ja liitus uuesti vana Jefferson Airplane'iga kokkutulekuturneeks 1989. aastal. Pärast seda lahkus ta muusikaärist. 
1998. aastal peetud intervjuus ütles ta, et "üle 50-aastased rokimuusikud näevad rumalad välja ja peaksid pensionile minema" ("All rock-and-rollers over the age of 50 look stupid and should retire.") ja 2007. aasta intervjuus, et "džässi, klassikalist muusikat, bluusi, ooperit ja kantrit saad sa laulda ka 150-aastaselt, kuid räpp ja rokk on mõeldud noorematele inimestele oma viha väljavalamiseks" ("You can do jazz, classical, blues, opera, country until you're 150, but rap and rock and roll are really a way for young people to get that anger out."). Siiski on Grace Slick pensionil olles mänginud kaks korda ka Kantneri taasloodud Jefferson Starshipis: 1995. aastal Los Angeleses ja 2001. aastal Long Beachis.
Isiklikku.
Grace Slicki lähedane sõber oli Janis Joplin. Grace Slick on olnud armusuhtes Jim Morrisoniga.
Grace Slick on olnud kaks korda abielus: filmitegija Gerald Slickiga aastatel 1961–1971 ja Skip Johnsoniga aastatel 1976–1994. 1969–1975 oli Grace Slickil armusuhe Jefferson Airplane'i bändikaaslase Paul Kantneriga, neil sündis üks tütar China Wing Kantner (s 1971).
Yayoi ajastu

Yayoi ajastu tähistab lõiku Jaapani ajaloos u 400 või 300 e.m.a kuni 300 m.a.j. 
Tegeleti riisikasvatusega.
Ploom

Ploom on ühe emakasuudmega ja ülemise sigimikuga õiest arenenud luuviljaliste paljasvili. Viljas on üks seeme, mida katab viljakesta
siseosadest arenenud tugev luu. Luud ümbritseb mahlane vahekest ning õhuke väliskest. 
Ploomi väliskesta värvus varieerub rohelisest ja kollasest punase ning mustjassiniseni. 
Viljaliha varieerub värvuselt punasest ja oranžist kollase või kollakasroheliseni. Viljaliha on sõltuvalt sordist kas luu küljes kinni või mitte. 
Kasutamine.
Ploome võib süüa värskelt, kuumtöödelda ja konservida. Ploomidest keedatakse moosi ja marmelaadi. Neid lisatakse küpsetistesse ja jäätisesse. Ploome konservitakse, suhkrustatakse, kuivatatakse ja marineeritakse. Neist tehakse mahla, brändit (slivovits), nalivkat (paalinka) ja veini.
Ploom sümbolina.
Ploomid on kujutatud Noarootsi valla vapil. Kolm punast ploomi sümboliseerivad ühelt poolt Noarootsis aretatud ploomisorti ("Noarootsi punane"), teiselt poolt ka kolme valla ajaloolist piirkonda – Noarootsi, Sutlepa ja Riguldi (1920.–1930. aastatel iseseisvad vallad).
Toodang, toiteväärtus ja biokeemiline koostis.
2012. aastal toodeti maailmas 10,7 miljonit tonni ploome ja laukapuu vilju ning istandike kogupindala oli 2,53 miljonit hektarit. Aminohapetest sisaldavad ploomid kõige rohkem aspartaamhapet (100 g kohta 0,35 g).
Atlandi harta

Atlandi harta oli 14. augustil 1941. aastal sõjalaeva pardal Newfoundlandi lähedal Atlandi ookeanil USA presidendi Franklin D. Roosevelti ja Suurbritannia peaministri Winston Churchilli vahel sõlmitud kokkulepe, milles sõnastati sõja eesmärgid ja sõjajärgse maailmakorralduse põhimõtted.
Atlandi hartas lubati mitte taotleda uusi territooriume ega nõustuda territooriumide muutmisega ning austada rahvaste õigust valida endale ise valitsemisvorm.
Ometigi õnnestus NSV Liidul mõne aja pärast lääneliitlastelt välja pressida, et seda põhimõtet ei laiendataks MRP tulemusel NSV Liiduga liidetud aladele. Balti riikidele tähendas see sõja lõppedes taas Moskva võimu alla minemist. Baltimaad olid ainsad riigid, kelle iseseisvust ei taastatud.
Suurbritannias ütles parlamendiliige John Rhys Davies: "Me alustasime seda sõda suurte eesmärkide ja kõrgete ideaalidega. Avaldasime Atlandi harta ja siis sülitasime sellele, trampisime selle peal jalgadega ning põletasime lõpuks selle, mis oli järele jäänud, nii et nüüd pole midagi alles."
Atlandi harta oli tõhus propagandarelv Saksamaa vastu peetavas sõjas.
Tugipunkt (CNC)

Tugipunktiks nimetatakse CNC pinkidega töödeldavate detailide selliseid punkte, kus muutuvad kas lõikeriista suund või liikumise funktsioon. CNC pinkide programm kirjeldab kuidas toimub liikumine ühest tugipunktist teise. Liikumise kirjeldamiseks kasutatakse ettevalmistavaid funktsioone, millised on:
Peale ettevalmistava funktsiooni on lauses vaja märkida tugipunkti koordinaat, ettenihke suurus, pöörlemissagedus ja muud vajalikud parameetrid.
Tugipunkt

Tugipunkt võib eri valdkondades tähendada eri asju.
Uneärevus

Uneärevus on unehäire liik, mille korral inimesel esinevad korduvalt ärevust ja hirmu põhjustavad unenäod. 
Need on tavaliselt kuidagi ohtliku või alandava sisuga ning põhjustavad inimese ärkamist, mille järel mäletatakse unenägu üldiselt väga detailselt. Sageli võib sama või sarnane unenägu korduda. Tavaliselt ärgatakse une teisel poolel, kuigi ärgata võib kogu öö jooksul. Ärgatakse kiiresti, ei esine segasust ega desorienteeritust. Tüüpilised on ärevuse vegetatiivsed nähud: südamekloppimine, hingamissageduse tõus, higistamine, värisemine, jms.
Erinevalt näiteks unepaanikast ei esine uneärevuse korral häälitsemist ega ülemäärast motoorset aktiivsust.
Ronald Coase

Ronald Harry Coase (29. detsember 1910 – 2. september 2013) oli inglise päritolu ameerika majandusteadlane.
Coase lõpetas 1931. aastal London School of Economicsi.
Aastal 1991 sai ta Nobeli majandusauhinna.
Tema tähtsamad tööd on essee "The Nature of the Firm" ja ajakirjas Journal of Law and Economics ilmunud teadusartikkel "The Problem of Social Cost". Viimases tutvustas ta ka Coase'i teoreemi.
2007. aasta Kuldgloobuse auhinnad

2007. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid 64. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 15. jaanuaril 2007. aastal.
Esimest korda Kuldgloobuse ajaloos anti auhind parima animafilmi kategoorias. 
Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Warren Beattyle.
64. Kuldgloobuse auhindade Kandidaadid ja võitjad.
Filmikategooria.
Parim draamafilm.
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiafilm.
Kandidaadid:
Võitja
Parim lavastaja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamafilmi meesnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamafilmi naisnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiafilmi naisnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim meeskõrvalosatäitja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim naiskõrvalosatäitja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim käsikiri.
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika.
Kandidaadid:
Võitja
Parim laul.
Kandidaadid:
Võitja
Parim võõrkeelne film.
Kandidaadid:
Võitja
Parim animafilm.
Kandidaadid:
Võitja
Televisioonikategooria.
Parim draamasari.
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiasari.
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamasarja meesnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamasarja naisnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim lühisari või telefilm.
Kandidaadid:
Võitja
Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim telefilmi, lühi- või telesarja meeskõrvalosatäitja.
Kandidaadid:
Võitja
Parim telefilmi, lühi- või telesarja naiskõrvalosatäitja.
Kandidaadid:
Võitja
Käntu soo

Käntu soo on soomassiiv Lääne-Eesti madalikul Vigala ja Kasari jõe vahelisel veelahkmealal.
Pindalast (844 hektarit, teistel andmetel 738) suurema osa hõlmab raba, põhjapoolses osas on siirdesoo ja madalsoo. Rabas leidub suhteliselt palju õõtsikuid. Käntu soo servi (eriti idaservas) on oluliselt mõjutanud kuivendamine.
Francesco Petrarca

Francesco Petrarca (20. juuli 1304 – 19. juuli 1374) oli Itaalia humanismi suurkuju, silmapaistev poeet, teadlane.
Ta õppis ülikoolis õigusteadust. Huvitus Vergiliuse ja Cicero loomingust. Asus elama mägikülla, kus haris end ja tegeles luuleloominguga. Vanaduses elas Milanos ja Veneetsias. Lembeluulet Petrarca stiilis nimetatakse petrarkismiks.
Francesco Petrarca teostest on eesti keelde tõlgitud peamiselt luulet, kuid ka üks kiri, traktaat "Secretum" ja memuaare. Tõlkijate seas on Villem Ridala, Ain Kaalep, Mari Murdvee, Heigo Sooman, Ülar Ploom ja Rein Raud.
Petrarca ekloogi "Parthenias" ja antiiktekstide alusel tegi Antiigiteater 2005. aastal Tartus lavastuse "Hinge killud" (koreograafia Külli Kressa).
Reiki

Reiki on jaapanlase Mikao Usui poolt 20. sajandi algul välja töötatud vaimne tehnika, mis selle praktiseerijate väitel aitab parandada inimese vaimset ja füüsilist seisundit nn energia(te)ga manipuleerimise abil käte pealepanemise teel. Usui kinnitusel oli ta ravivõime saanud Kurama mäel mediteerides. Arvatakse ka, et ta taasavastas reiki vanu sanskritikeelseid tekste uurides. 
Sõna reiki tuleneb hiinakeelse sõna "língqì" (靈氣) jaapanikeelsest hääldusest (霊気: "reiki"; "rei" tähendab vaimu ja "ki" energiat või väge). Eesti keelde on see sõna tulnud jaapani keelest inglise keele vahendusel ning mõnikord kasutatakse ka inglise keeles levinud pseudotransliteratsiooni ("universal life energy") otsetõlget "universaalne eluenergia". 
On mitmeid Reiki koolkondi, mis jagunevad üldplaanis kaheks: traditsioonilised Jaapani Reiki koolkonnad ja Lääne Reiki koolkonnad. 
Üldiselt usutakse, et reikiravija on vahendajaks reikienergiale ning see väljub tema peopesade kaudu abivajajasse, kusjuures tegu on nn intelligentse energiaga, mis ise teab, kuidas ravitavat on vaja mõjutada. Levinud on ka seisukoht, et reikiravijaks saamiseks tuleb eelnevalt läbida teatud pühitsusprotsess. 
Reikiravi aluseks oleva "ki" olemasolu on spekulatiivne ja teaduslikult tõestamata. Mõnedelandmetel on reiki avaldanud uuringute käigus patsientidele lõõgastavat, rahustavat, valu vaigistavat ja vererõhku alandavat mõju, samas näiteks uuringutes kemoteraapiat saavate onkoloogiliste patsientidega ei ole reiki efektiivsus võrreldes platseebomenetlusega ühest kinnitust leidnud ning patsientide suurenenud heaolu seostatakse lihtsalt füüsilise puudutuse mõju ja kellegi toetava kohaloluga 
2007. aasta andmeil olevat pakkunud lisateraapiana reikiravi võimalust oma patsientidele ~15% USA haiglatest (üle 800).
Silva meetod

Silva meetod ehk Silva meelekontroll ehk Silva meelekontrolli meetod on José Silva poolt 1950.–1960. aastatel välja töötatud vaimne tehnika eesmärgiga avardada teadvust, arendada meeltevälist taju, suurendada loovust, parandada intuitsiooni ja õppimisvõimet. Selleks püütakse saavutada teadvuse nn alfaseisund ajulainete sagedusel 7…14 Hz. 
Alfalained on ajus valdavad sügava lõõgastuse korral, kui puudub visuaalne ärritus ning mõttetegevus ei ole kontsentreeritud. Silva õpetuse järgi on just selline ajuseisund ning parema ajupoolkera aktiviseerimine vajalik varjatud vaimsete võimete avanemiseks ning edu saavutamiseks selles. 
Vajalike meelekontrolli harjutuste tutvustamiseks on välja antud hulgaliselt raamatuid ning korraldatakse kursusi.
August Kerem

August Kerem (11. oktoober 1889 Karula vald, Võrumaa – 28. mai 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti agronoom, põllumajandustegelane ja poliitik. 
Ta sündis Võrumaal Karula vallas Mähkli talus, omandas Riia Polütehnilise Instituudi põllumajandusosakonnas agronoomi kutse. Osales I maailmasõjas ja Vabadussõjas. Kuulus Eesti Rahvaerakonda, oli Riigikogu I–V koosseisu liige.
Poliitikukarjäär.
Kaitseminister.
Tema kaitseministriks oleku ajal müüdi Peruu valitsusele Eesti miiniristlejad "Vambola" ja "Lennuk". Järgnenud skandaali käigus anti August Kerem kohtu alla, kuid mõisteti 1934. aasta detsembris õigeks. 
Kerem oli Eesti Seemnevilja Ühisuse nõukogu esimees, OÜ Mootor direktor 1933–1940, Eesti Lennuliinide AS Ago juhatuse esimees ja asjaajaja-direktor 1939–1940. 
August Kerem arreteeriti Nõukogude võimude poolt 4. juunil 1941 ja lasti maha Sosva vangilaagris Sverdlovski oblastis. 
Isiklikku.
August Keremi vend Arnold Aleksander Kerem (1893–1942) oli 1925–1940 Palamuse koguduse pastor ja teenis alates 1940. aastast Tartu Jaani kogudust. Tema äi oli ajakirjanik Anton Jürgenstein. August Kerem oli korporatsioon Vironia liige.
Cervantes

Cervantes on asula Lääne-Austraalias India ookeani ääres. Asub Perthist 220 kilomeetri kaugusel põhjas.
Oruliustik

Oruliustik ehk alpi liustik ehk mäestikuliustik on liustikutüüp. Oruliustik erineb jääkilpidest ja jäämütsidest selle poolest, et jää ei valgu liustiku keskmest suvalises suunas, vaid liigub mööda liustiku pikkusega võrreldes suhteliselt kitsast sängi.
Termineid "oruliustik", "alpi liustik" ja "mäe(stiku)liustik" peetakse tavaliselt samatähenduslikeks, ehkki alpi liustikuks nimetatakse tihti ainult pikki "jääjõgesid". Oruliustike seas eristatakse veel ka orvandi-, oskulaarseid, ripp- ja jalamiliustikke.
Glatsioloogia

Glatsioloogia on teadus, mis uurib peamiselt liustikke.
Glatsioloogia alla kuulub tegelikult kogu maapinnal oleva jää uurimine, kuid liustikud moodustavad sellest tähtsaima ja uurituima osa, mistõttu nimetatakse glatsioloogiat mõnikord ka liustikuteaduseks. Ei saa märkimata jätta, et glatsioloogial on ka kolmas nimetus – jääteadus.
Glatsioloogiaga tegelevad glatsioloogid. Glatsiolooge ühendab 1936. aastal asutatud Rahvusvaheline Glatsioloogia Ühing.
Filmiveeb

Filmiveeb.ee on Eesti filmiportaal. Filmiveebis saab teavet järgmiste teemade kohta: filmid, seriaalid, näitlejad, lavastajad ja filmiuudised. Portaalil ka foorum.
Juhani Kaskeala

Pauli Juhani Kaskeala (sündinud 26. juulil 1946 Kuopios) on Soome sõjaväelane (admiral), Soome kaitseväe juhataja (2001–2009).
Ta on lõpetanud 1969. aastal Soome meresõjakooli ja 1981. aastal sõjakõrgkooli.
Aastatel 1975–1976 oli ta ÜRO sõjaline vaatleja Lähis-Idas. 1982–1989 oli ta Soome presidendi Mauno Koivisto adjutant: algul kolmas, siis teine ja lõpuks alates 1987 esimene adjutant. 1989–1991 oli ta rannikulaevastiku 1991–1994 oli ta Soome sõjaväeatašee Londonis, Haagis ja Brüsselis. 1994–1997 töötas ta kaitsenõukogu esimese sekretärina. 1997–1998 oli ta Turu–Pori sõjaväeringkonna ülem. 1998–2001 oli ta Soome kaitseministeeriumis kaitsepolitsei peadirektor. Soome kaitseväe juhataja 4. juunist 2001 kuni 1. augustini 2009. 
2001. aastast oli ta Soome sõjaväe esindaja Euroopa Liidu ja NATO juures Brüsselis.
2009. aastal jäi ta pensionile ning tema ametijärglaseks sai kindralleitnant Ari Puheloinen.
Välislingid.
Falun

Falun on tiheasustusega paikkond Rootsi keskosas, Faluni valla ja Dalarna lääni keskus.
Falunis toimusid 1954., 1974., 1993. ja 2015. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused.
Falunis leidub suurel hulgal vasemaaki.
Pilukoon

Pilukoon ("Solenodon", ka "pilukoonu") on imetajate klassi putuktoiduliste seltsi pilukoonlaste sugukonna üks kahest perekonnast.
Alūksne rajoon

Alūksne rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis.
Rajoonis oli 2 linna: Alūksne ja Hopa.
Rajooni alal loodi kaks piirkonda: Alūksne piirkond ja Hopa piirkond.
Eesti kaitsealad

Eestis on 4 peamist tüüpi kaitsealasid: rahvuspargid, looduskaitsealad ja maastikukaitsealad ehk looduspargid ja programmialad. Neis eristatakse loodusreservaate, sihtkaitse- ja piiranguvööndeid.
Samuti on Eestis moodustatud sookaitsealad, veekaitseala, biosfääri-kaitseala, Ramsari alad, Natura alad. Eesti looduskaitseseadus 2004 toob välja küll vaid osa neist.
Kiltkajakas

Kiltkajakas ("Larus occidentalis") on suur kajakas, kes elab Põhja-Ameerika läänerannikul.
Konuvere linnus

Konuvere maalinn (nimetatud ka "Puenkalle, Paekalle") oli muinasaegne linnus, mille asukoht jääb tänapäeval Rapla maakonna Märjamaa valla Konuvere külla. Linnamägi asub Vigala jõe paremal kaldal umbes üks kilomeeter Tallinna–Pärnu maanteesillast ülesvoolu.
Linnamäe põhjapoolseks piirdeks on kuni kuue meetri kõrgune seljaku looduslik nõlv, ida poolt piirab kolme meetri kõrgune astang; ülejäänud kaartest on piirjooned raskesti eraldatavamad. Lõunakaartest oli linnuse looduslikuks takistuseks veerohke Vigala jõgi ning ka jõkke suubuv ojake. Linnuseala suurus on umbes 2000 ruutmeetrit.
Väljakaevamisi teostati linnamäel aastail 1971–1973 arheoloog Evald Tõnissoni juhtimisel. Leiti söestunud linnusevalli jäänuseid, nelja hoone tukid ning kunagisi tulekollete (ahjude) detaile rohkete põlenud kividena. Leiti veel savinõude kilde ning pronksist ehtedetaile. Kultuurikihi paksus on 0,3–0,7 meetrit.
Varasemad üksikud leiud ulatuvad 5.–6. sajandisse. Uuemad leiud pärinevad 11.–12. sajandist. See lubab oletada, et Konuvere maalinn hävitati juba enne ristisõdijate saabumist. Seda oletust kinnitab ka Henriku Liivimaa kroonikast vihjete puudumine Konuvere linnuse kohta. Samas oma potentsiaali ja suuruse poolest võis olla tegemist kunagi tähtsa kantsiga.
Konuvere maalinn kui osa muinaskihelkonnast.
Kuni 13. sajandi esimese pooleni moodustasid hilisemad Märjamaa, Vigala ja Kullamaa kirikukihelkond ühtse muinasaegse Läänemaa hulka kuuluva muinaskihelkonna, mille nime ei ole ajaloolistest allikatest teada.
Arheoloog Evald Tõnisson ja koduloolane Mihkel Aitsam (1877–1953) on oletanud, et Konuvere maalinn oligi selle kihelkonna keskseimaks linnuseks. Lisaks on arvatud, et peale Konuvere linnuse hävimist võis kihelkond sattuda sõltuvusse edelapoolsest naabrist – Soontaganast. Sellest võib tulla ka vihjete puudumine Henriku Liivimaa kroonikast.
Kihelkonna territooriumil on teada väiksemate linnustena Kullamaa Rohumägi ja Sõtke linnus ja oletatava linnusekohana hilisem Kivi-Vigala vasallilinnuse asukoht.
Tõenäoliselt juba 13. sajandi esimesel poolel (tõenäoliselt mitte enne Saare-Lääne piiskopkonna moodustamist 1234. aastal) lagunes see kihelkond Märjamaa, Vigala ja Kullamaa kirikukihelkonnaks.
Aleksandr Kandaurov

Aleksandr Kandaurov (sündinud 17. jaanuaril 1956 Moskvas) on Venemaa kabetaja, esimene maailmameister Brasiilia kabes (1985), neljakordne NSV Liidu meister Vene kabes (1982, 1987, 1989 ja 1991). 
Ta on ka veebilehe www.shashki.com eestvedaja.
Naanu linnamägi

Naanu linnamägi (ka "Tantsimägi" "Tantsumägi") on linnamägi Viljandi maakonnas Viljandi vallas Saarepeedi külas. Muinasajal oli seal neemiklinnuse tüüpi linnus.
Kirjeldus.
Linnamägi asub Saarepeedi küla keskel, Auksi-Saarepeedi tee ääres, kunagise Naanu talu karjamaal mäeseljaku loodepoolses otsas. Linnuseala on ülejäänud seljandikust kagu poolt eraldatud kraavi ja otsavalliga. Kaguvalli kõrgus kraavi põhjast on 7 m. Loodeotsas oleva valli kõrguseks 0,7 m ning see eraldab linnuseala seljandiku madalduvast otsanõlvast. Vallide ehituseks on peamiselt kasutatud liiva. Õueala on kolmnurkse põhiplaaniga, 75 m pikk ja 40 m lai, pindalaga 1700 ruutmeetrit.
Arheoloogilised uuringud.
Väljakaevamised toimusid 1952. ja 1953. aastal Harri Moora juhtimisel. Väljakaevamistel leiti, et vallide harjal ja vastu nõlvu olid palkkonstruktsioonid, mille põlemise järel oli varisenud valli sisekülg siseõuele. Palkkonstruktsioonid olid ka ülejäänud linnuse külgedel. Kindlustused olid tõenäoliselt ehitatud korraga. Vallitaguselt õuealalt leiti mitmeid postiauke, mille kohta arvati, et need postid kandsid valliäärseid varjualuseid.
Väljakaevamistel on linnuselt leitud käsitsi- ja kedrakeraamikat, esemeleidudest noakujuline nooleots, mõned ehted (ristpeaga rinnanõela katke, hoburaudsõlg, käevõru, sõrmus, ripatsid), ämbri sang jt esemeid. Ühe kividest laotud kolde ümbrusest leiti metallisulatuseks kasutatud tiiglite katkeid, milles sisaldunud metallijääkide analüüsimisel leiti väärismetallide ja messingi sulatamise jälgi. Leidude suhtelist vähesust põhjendati linnuse lühikese kasutusajaga.
Linnus.
Linnus on dateeritud 12 sajandisse. Kuna see asus lähedal Viljandi linnusele (sellest 9 km kirdes) ja Sinialliku linnusele, siis pidid Heiki Valgu arvates nende tagamaad ja huvisfäärid paratamatult kattuma. Tema hinnangul oli tegu konkureerivatele suguvõsadele või nende liitudele kuulunud kindlustustega. Võimalust, et Naanus oli Viljandi linnuse sõjaline eelpost, ei pea Valk usutavaks, sest see asus eemal suurtest teedest, vastu soiseid ääremaid. Kuna ammunooleotsi väljakaevamistel pole leitud, siis arvatakse, et linnus jäeti maha enne 13. sajandi alguse vallutust.
Pärimus.
Legendi järgi on linnamägi tekkinud mullaga kaetud laeva jäänustest või mahakukkunud kiriku tornist.
Arent Passer

Arent Passer (arvatavasti 1560 – 1637 Tallinn) oli skulptor ja arhitekt.
Ta oli pärit Hollandist. Alates 1589. aastast kuni surmani töötas Arent Passer tsunftimeistrina Tallinnas; aastatel 1626–1628 oli ta Jakob De la Gardie teenistuses Haapsalus. Alates 1599. aastast oli Oleviste gildi kiviraidurite ameti vanem ja linna ehitusmeister.
Meelteväline taju

Meelteväline taju (inglise keeles "Extrasensory perception", lühend "ESP"; saksa keeles "Außersinnliche Wahrnehmung"; vene keeles "экстрасенсорное восприятие") all mõeldakse parapsühholoogias esemete, nende omaduste ja suhete, sündmuste või teiste olendite psüühikanähtuste tajumist ilma teadaolevate meelte abita. Selline taju võib ulatuda ka minevikku või tulevikku. 
Meeltevälise taju uurimisega tegeleb parapsühholoogia. Meeltevälise taju alla arvatakse põhiliselt selgeltnägemine ja telepaatia. Mõnikord tuuakse eraldi välja prekognitsioon (tuleviku selgeltnägemine). 
Termini populariseeris üks parapsühholoogia pioneere Joseph Banks Rhine, kes uuris meeltevälist taju Duke'i ülikoolis 1920.–1930. aastatel.
Teaduslike eksperimentidega ei ole meeltevälise tajuvõime olemasolu tuvastatud.
Üks levinumaid meeltevälise taju katselise uurimise meetodeid on selline, kus üks katseisik vaatleb suvalises järjekorras erinevate sümbolitega kaarte (nn Zeneri kaardid) ja teine püüab meeltevälise taju abil kindlaks teha, mis kaarti parasjagu vaadatakse. Nii selliste kui teiste eksperimentide käigus on saadud tulemusi, kus kokkulangevus ületab statistiliselt olulisel määral tõenäosusliku kokkulangevuse. 
J. B. Rhine viis läbi korduvaid katseid erinevate isikutega, kes said Zeneri kaartidega tulemusi, mis kuni kaks korda ületasid juhuslikkust. Martin Gardner on aga väitnud, et üks või mitu Rhine'i assistenti olid petturid. 
Aastatel 1934–1937 uurisid Riias mitmed Läti ja Saksa teadlased läti talutüdruku Ilga Kirpsi meeltevälise taju võimeid. Väidetavalt suutis ta reprodutseerida teksti, mida kõrvalruumis mõttes lugesid teised katses osalenud isikud, kõige sagedamini tema ema. Hilisemad uurijad on oletanud, et Ilga puhul polnud siiski tegu meeltevälise tajuga, vaid ülinõrkade helisignaalide vastu võtmisega. 
Skeptikute sõnul on nende katsete puhul, kus ilmnevad meeltevälise taju olemasolu kinnitavad tulemused, tegemist kas vigase katsemetoodika või pettusega. Seda seisukohta illustreerib ingliskeelses kirjanduses levinud akronüümi ESP ("extrasensory perception", 'meelteväline taju') alternatiivne humoorikas seletus "error some place" ('kusagil on viga'). Skeptikud väidavad, et näiteks James Randi eksperimentides ei ole ükski väidetav meeltevälise tajuga isik oma võimeid tõestada suutnud. 
Meeltevälise taju olemasolu pooldajad viitavad asjaolule, et psühholoogia jt vaimuteaduste alased eksperimendid ei ole üldiselt 100% korratavad. Samuti väidavad nad, et meelteväline taju ilmneb tihti ekstreemsetes olukordades, mida on keeruline või võimatu eksperimentaalselt taasluua. 
Üheks võimalikuks meeltevälise taju seletuseks on, et tegu on võimega tajuda madala sagedusega elektromagnetlaineid.
Popsid

Popsid on Tartu Ülikooli akadeemiline puhkpilliorkester.
Puhkpilliorkester Popsid asutati 1974. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia orkestrina, hiljem läks see Tartu Ülikooli alluvusse. Orkestri asutaja ja peadirigent aastatel 1974–2013 oli Enno Tubli. 2013. aasta sügisest on peadirigent Kätlin Virgo, abidirigent Sirje Vasmann-Perend.
Popside liikmed on väga erinevatelt elualadelt ja mitmekülgselt intelligentsed inimesed. Popsid on tuntud kui heatasemeline, huvitava repertuaariga, omanäoline kontsert- ja tantsuorkester.
Orkestris on liikmeid 50 ringis. Proovid toimuvad Tartus ja alates 2005. aasta jaanuarist ka Tallinnas.
1. Popsid vol. 1 Veerekese peal/On The Edge (Forward Studio, 2003, CD)
2. Lambist, Puhkpilliorkester Popsid, 2007, CD
3. Uurik, Puhkpilliorkester Popsid, 2010, CD
Väike-Maarja Gümnaasium

Väike-Maarja Gümnaasium on gümnaasium Lääne-Virumaal Väike-Maarjas. Koolis õppis 2007. aastal 472 õpilast ja 2022. aastal 319 õpilast.
Montserrat Caballé

Montserrat Caballé (sünninimi María de Montserrat Viviana Concepción Caballé i Folch; 12. aprill 1933 Barcelona – 6. oktoober 2018 Barcelona) oli katalaani ooperilaulja (sopran), kes sai kuulsaks "bel canto" laulmistehnikaga ning meisterlike aariaesitustega Rossini, Bellini ja Donizetti ooperites.
Elukäik.
Caballé lõpetas Eugenia Kemmeny juhendamisel Liceu Konservatooriumi klassikalise laulu erialal (kuldmedaliga). 1956. aastast töötas ta Baseli Ooperiteatris, kus tegi 1957. aastal ooperidebüüdi Puccini "Boheemis" Mimi rollis. Hooajal 1960–1961 laulis ta Bremeni Ooperiteatris, kus ta laiendas oma repertuaari. 1962. aastal naasis ta Barcelonasse ning debüteeris Liceus, lauldes nimiosa Richard Straussi ooperis "Arabella".
Edu ja kuulsus.
Rahvusvahelisele areenile jõudis Caballé 1965. aastal, kui ta asendas New Yorgis Carnegie Hallis Marilyn Horne'i Donizetti ooperis "Lucrezia Borgia". Kuna Caballéle oli see esimene "bel canto" stiilis laulmine ja ta õppis oma osa selgeks vähem kui kuuga, tõi see ooperimaailmas kaasa sensatsiooni. Järgmisel päeval sedastati ajalehes New York Times: "Callas + Tebaldi = Caballé". Samal aastal astus ta esimest korda üles Inglismaal Glyndebourne'i ooperifestivalil ning laulis New Yorgis Metropolitan Operas Marguerita rolli Charles Gounod' ooperis "Faust".
1969. aastal esines ta Arena di Verona ooperifestivalil silmapaistvalt Giuseppe Verdi ooperis "Don Carlos" (Valois' Elisabetta rollis, muu hulgas koos Plácido Domingo ja Piero Cappuccilliga). 
1970. aastal esines ta esimest korda La Scalas Donizetti ooperis "Lucrezia Borgia" ning 1972. aastal Covent Gardenis Verdi ooperis "La Traviata".
Caballé kõige edukamaks aastaks osutus 1974., mil ta laulis palju kuulsaid rolle, näiteks Verdi ooperites "Aida" ja "Sitsiilia verepulm" ("Les vêpres siciliennes"), Donizetti ooperis "Parisina d'Este" ja Bellini "Normas".
1970. aasta septembris käis ta healoomulise kasvaja operatsioonil, taastus sellest hästi ning jätkas laval esinemist 1975. aastal. 
Saavutused.
Caballé kõige kuulsamad osad on lauldud "bel canto" stiilis. Kokku on ta laulnud ligi 80 ooperis. Ta on andnud ka palju soolokontserte, erilist tähelepanu on pälvinud tema emakeelsed laulud.
Tema hääl oli eriline puhtuse, kontrollitavuse ja tugevuse poolest, samuti olid tal silmapaistvad näitlejavõimed. 
1987. aastal esitas Caballé koos rokklaulja Freddie Mercuryga popmuusikat – laulu "Barcelona", millest sai rahvusvaheline hitt. See laul valiti 1992. aasta Barcelona olümpiamängude hümniks.
Caballé tegeles ka heategevusega. Ta oli UNESCO hea tahte saadik (1994–2018) ning rajas Barcelonas erivajadustega laste fondi.
Isiklikku.
1964. aastal abiellus ta tenor Bernabé Martíga. Nende tütar Montserrat Marti on samuti kõrgelt hinnatud sopran, ta esines sageli ka koos emaga.
Tallahassee

Tallahassee on linn Ameerika Ühendriikides, Florida osariigi pealinn ja Leoni maakonna halduskeskus. Aastal 2005 oli linna elanike arv 159 000, aastal 2008 201 012.
Florida pealinnaks sai Tallahassee 1824. aastal.
Ilga K.

Ilga K. (tema nimi on eri andmetel "Ilga Kirps" või "Ilga Kirks"; sündinud 28. veebruaril 1925) oli Läti talutüdruk Riia lähedalt Trapenest. 
Parapsühholoogiaalases kirjanduses esineb ta tavaliselt perekonnanime esitähega – Ilga K. Ilga oli vaimse arengu peetusega. Ta ei osanud lugeda ega kirjutada. Oma nime oskas kirjutada. Ka suguvõsa uuriti, kõik olid terved, välja arvatud Ilga emapoolse isa vend, kel olevat olnud suur pea (vesipea?). Ema vend oli terve. Katsete käigus luges ta erinevaid tekste ja lahendas matemaatikaülesandeid läbi teises toas oleva katseisiku silmade, kes talle ette pandud materjale vaatas. Katse ajal mängis Ilga kõrvaliste asjadega. 
Läti Ülikooli kohtumeditsiini dotsent dr Ferdinand von Neureiter uuris 1935. aasta kevadel Ilga meeltevälise taju võime piire. Tüdruk oli siis 8- või 9aastane. Ilga saabus Riiga 8. aprillil. Neureiter avaldas uurimistulemused trükis: "Wissen um fremdes Wissen, auf unbekantem Wege erworben", Leopold Klotz Verlag Gotha, Riga 1935, 56 lk. Väljaanne sisaldab katsete tingimuste, läbiviimise ja tulemuste protokolli, 9 ..., 2 kirjaproovi ja 2 tabelit. Eessõna on kirjutatud 13. juulil 1935. 
Katseprotokollide kohaselt Ilga kordas järgi ka sõnu (sh võõrkeelseid) ja numbreid, mida katseisikutele teises toas näidati. Oma ema ja isa loetavat materjali kordas Ilga veatult, venna puhul oli üks ebatäpsus, õega tehtud katse nr 35 sisaldas kaks ebatäpsust. Katses nr 39 kui "saatjaks" oli Neureiter ise, ei näinud Ilga üheksast sõnast kolme. Ülejäänud katsed olid täpsed, st Ilga luges kõik ülesanded veatult.
Ilga uurimises osalesid ka teised teadlased (farmakoloogiainstituudi direktor dr C. Amsleter, elektrotehnika instituudi direktor inseneriasjanduse doktor A. Brückmann, religiooniajaloo õppetooli hoidja teoloogiadoktor G. Mensching jt). Professor Hans Bender avaldas 1938–1940 vähemalt kaks selleteemalist artiklit parapsühholoogia alastes ajakirjades. Katseisikule näidati midagi ja Ilga hõikas täpselt seda mida nägi, kui tegu tähtede või numbritega.
Hiljem moodustas Läti haridusministeerium Ilga võimete uurimiseks 13 eksperdist komisjoni, mis töötas 1936–1937 ja mida juhtis Riia ülikooli eksperimentaalpsühholoogia labori juhataja dr Paul Dahle. Teadlased pakkusid fenomeni seletuseks välja erinevaid teooriaid, sh teksti lugeva inimese tahtmatute liigutuste vahendamine, kõneelunditelt ülinõrkade helisignaalide vastuvõtmine ja otsene mõtetelugemine. Uurimistulemused publitseeriti artiklis "Experimentelle Untersuchungen uber das Gedankenslesen dallettischen Madchens Ilga K.", Zeitschrift fur angewandte Psychologie und Charakterkunde 58 (1940), 273-316.