tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Silvia Ilves

Silvia Ilves (sündinud 31. augustil 1992 Pärnus) on eesti tšellomängija. 
Elulugu.
Pärnus sündinud ja Raplas üles kasvanud Silvia Ilves kuulub muusikute perekonda, ta alustas tšelloõpinguid kuueaastaselt. Algul õppis ta tšellot Tallinna Muusikakeskkoolis Mart Laasi juures, hiljem jätkas õpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.
Silvia Ilves sai Urban Symphony liikmeks 2009. aasta lõpus, pärast Johanna Mängeli lahkumist ansamblist. 2015. aastani tegi Ilves koostööd Sandra Nurmsaluga, ühiselt anti palju kontserte.
2015. aasta algusest 2016. aasta alguseni mängis Ilves koos viiuldajate Sandra Hiie ja Johanna Marie Ainomäega keelpillitrios La Phoenix. Seejärel töötas aasta aega Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris. 2016. aastast on Silvia Ilves endast ja oma neljast õest koosneva ansambli The Ilves Sisters eestvedaja.
2016. aastal võistles Silvia Ilves ETV telesaatesarjas "Klassikatähed", kus võitis mitu publikuhääletust ning üldkokkuvõttes 2. koha Ilves võitis seal ka EMTA eripreemia – õppe- ja kontserdireisi vabalt valitud sihtkohta.
Ilves mängis kõrvalosa (Tšikk 5) 2016. aastal linastunud Eesti mängufilmis "Klassikokkutulek".
2019. aastal osales Silvia Ilves rahvusvahelisel Arthur Kapi nimelisel tšellistide konkursil ning saavutas seal 2. koha ning 3 eripreemiat.
Silvia Ilves on andnud soolokontserte, kuid tema lavapartneriks on olnud ka näiteks Kristjan Järvi, Age Juurikas, Rein Rannap, Birgit Õigemeel, Irina Zahharenkova, Ott Lepland, Paul Neitsov, Disturbed, C-Jam, Johan Randvere, Ithaka Maria, German Gholami jt.
Isiklikku.
Silvia Ilvesel on viis õde, kolm nooremat ja kaks vanemat, nende ema on klaveriõpetaja ja isa autoinsener. Ehkki varem tegelesid muusikaga kõik kuus õde, on üks praeguseks loobunud ja elab Hispaanias.
Silvia Ilvesel on neli poega. Vanim poeg Stefan (sündinud 2010) võitis 2019. aastal võistlusel "Parim noor instrumentalist 2019" II koha, Eesti noorte pianistide konkursil "Eesti kõla" oma vanuserühmas I koha ning eripreemia Eesti pala parima esituse eest. Vanuselt teine poeg Tristan (sündinud 2012) õpib tšellot.
Silvia Ilves on olnud suhtes krüptoraha edendaja Asse Saugaga (kolm kuud).
Silvia Ilves on kristlane.
Segunda División

Segunda División, ametlikult tuntud nimede all La Liga 2 ja sponsorluspõhjustel La Liga SmartBank (leping Banco Santanderiga) on Hispaania jalgpalli tugevuselt teine liiga. Segunda División asutati 1929. aastal Hispaania kuningliku jalgpalliliidu poolt. 
Segunda Divisiónis mängib 22 meeskonda, kes mängivad omavahel kaheringilise turniiri. Igal aastal pääsevad kolm tugevamat klubi La Ligasse ja neli nõrgemat meeskonda langevad Primera División RFEF-i. La Ligasse pääsevad põhiturniiri kaks enim punkte kogunud meeskonda ning 3.–6. koha saanud neli meeskonda selgitavad omavahel välja kolmanda edasipääseja.
Tarmo Tamm

Tarmo Tamm (sündinud 3. detsembril 1953 Kiumal) on Eesti poliitik, alates 12. detsembrist 2016 kuni 29. aprillini 2019 maaeluminister.
Ta lõpetas aastal 1974 Tihemetsa Sovhoostehnikumi ja aastal 2007 Eesti Maaülikooli.
Tarmo Tamm kuulub Eesti Keskerakonda alates 15. oktoobrist 2002. On Eesti Keskerakonna volikogu aseesimees.
Ta on olnud Põlva vallavanem ja oli enne Riigikogu liikmeks saamist 11,5 aastat Põlva linnapea.
Sai XII Riigikogu liikmeks Mihhail Kõlvarti asendusliikmena Riigikogu juhatuse otsusega 7. aprillil 2011. Ta andis Riigikogu ees ametivande 11. aprillil.
Ta oli XIII Riigikogu liige. 22. novembril 2016 valiti ta keskfraktsiooni esimeheks. 9. detsembril 2016 nimetas president Kersti Kaljulaid peaminister Jüri Ratase ettepanekul Tarmo Tamme maaeluministriks. Ametivande andis Tarmo Tamm 12. detsembril 2016.
Tarmo Tamm (täpsustus)

Tarmo Tamm on mitme inimese nimi.
Saksi mõis

Saksi mõis (saksa keeles "Saximois, Saximois in Kirchspiel St. Katharinen, Wierland ") oli mõis Lääne-Virumaal Kadrina kihelkonnas, tänapäeval asub mõis Lääne-Virumaal Tapa valla territooriumil. 
Saksi mõisast on esmateateid 1505. aastast.
Mõisaomanikud.
Esmateateid mõisast on 1505. aastast, mil mõis kuulus Taubedele, 1620. aastal läks mõis Uexküll-Güldenbandide valdusse, 1800. aastal müüs ooberst Otto Daniel Alexander von Uexküll-Güldenband mõisa Jacob Gustav von Baggehufwudtile, kellelt 1824. aastal ostis mõisa krahvinna Louise Zoege von Manteuffel, kelle hilisem abikaasa oli Peter August Friedrich von Manteuffel.
1849. aastal loovutas krahvinna Helene Louise Elisabeth Zoege von Manteuffel Saksi mõisa oma tütrele, krahvinna Wilhelmine von Elise Manteuffelile.
Wilhelmine von Elise Manteuffeli surma järel (1902) pärisid Jõepere, Vasivere, Saksi ja Karila mõisa võrdsetes osades tema tütre Marie Agnese tütred Margarethe (Daisy) von Brevern, krahvinna Helene (Nelli) von Tiesenhausen ja paruness Maric von Taube.
1904. aastal omandas mõisad pärijatevahelise kokkuleppe alusel Margarethe (Daisy) Luise von Brevern (sünd von Baggehuffwudt), makstes teistele pärijatele Jõepere mõisa eest 100 000 rubla, Saksi mõisa eest 138 000 rubla, Vasivere mõisa eest 10 000 rubla ja Karila mõisa eest 20 000 rubla.
Mõis võõrandati 1919. aastal ja mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Margarete von Brevern.
Mõisahooned.
Saksi mõisa kahekorruseline klassitsistlik peahoone, mis on muinsuskaitse all, ehitati 1810.–1820. aastatel. Mõisa eeskoda, palkon ja terrassid pärinevad 20. sajandi algusest. 
Eesti NSV ajal tegutses mõisahoones Saksi eriinternaatkool. 1984. aasta tulekahjus sai hoone ränki purustusi, sealhulgas hävis kogu sisekujundus ning laed-katused. 
Hoone on eravalduses, kuid sisetööd on senini tegemata. Säilinud on ka mitu huvitavat mõisa kõrvalhoonet, 1904. aastal ehitatud kuivati ja ümberehitatud valitsejamaja.
Mõisa juures on ka mõisapark (4,2 ha) ja Saksi mõisa järv.
WorldView-1

WorldView-1 on kontserni DigitalGlobe suure ruumilise lahutusega Maa seire tehiskaaslane.
WorldView-1 viidi päikesesünkroonsele orbiidile 18. septembril 2007.
Orbiidi kõrgus on 496 km, tehiskaaslase tiirlemisperiood 94,6 minutit. Tehiskaaslasel on 400–900 nm piirkonna pankromaatne kaamera. Kaamera dünaamiline diapasoon on 11 bitti. Ruumiline lahutus nadiiris on 0,5 m. Skaneerimisulatus on 17,6 km nadiiris. Kaamera on suunatav kuni 45° orbiidi tasandist kõrvale. See tagab sama koha mõõtmiste ajavahemiku 1,7 päeva. Kui piirduda 25° kõrvalevaatamisega, on mõõtmistevaheline intervall 4,6 päeva. Sidus mõõtmisala ühel ülelennul on 60 × 110 km mono-režiimis ja 30 × 110 km stereo-režiimis.
WorldView-2

WorldView-2 on esimene suure eraldusvõimega Maa seire satelliit, mis kuulub kontsernile DigitalGlobe.
Ball Aerospace’i ehitatud WorldView-2 on Maa tehiskaaslane, kus on peal optiline teleskoop, mis saab pildistada objekte, mille diameeter on 460 mm.
Start.
WorldView-2 viidi päikesesünkroonsele orbiidile 8. oktoobril 2009. Orbiidi kõrgus on 770 kilomeetrit. Satelliit saadeti teele Vanderbergi õhujõudude baasist Californias. Kanderakett oli United Launch Alliance’i Delta 7920 ning stardi eest vastutas Boeing.
WorldView-2 oli kolmas DigitalGlobe’i satelliit orbiidil. Enne WorldView-2 oli seal WorldView-1, mis saadeti orbiidile 18. septembril 2007 ning QuickBird, mis saadeti orbiidile 2001. aastal.
Satelliit.
Suurendatud kiirusega on WorldView-2 võimeline koguma infot väga suurtelt aladelt kõigest ühel ülelennul. WorldView-2 suudab koguda andmeid ligi ühe miljoni ruutkilomeetri kohta ühe päeva jooksul. Kombinatsioon suurenenud kiirusest ja suurest kõrgusest viib selleni, et WorldView-2 lendab üle ühest ja samast kohast iga 1,1 päeva tagant.
Kaamerad.
WorldView-2 on suure lahutusvõimega satelliit, millel on üks pankromaatiline ning kaheksa ribafiltritega spektraalkaamerat. Kaamerate ruumiline lahutus maapinnal on 0,46 m pankromaatsel ja 1,84 m spektraalkaameratel. Piltide litsents kuulub Ameerika Ühendriikide valitsusele ja nemad on otsustanud, et kättesaadavad pildid on ruumilise lahutusega 0,5 m. Kaamerate dünaamiline diapasoon on 11 bitti piksli kohta.
WorldView-2 pildistamise mehhanism on teine selline süsteem, mille on DigitalGlobe’ile projekteerinud ja valmistanud ITT Space Systems Division. Seade töötab 770 km kõrgusel ja on pardasüsteemiga, millega on võimalik automaatselt teravustada. Need pildid on enneolematult detailirohked ja georuumiliselt täpsed, laiendades veelgi nõudlust nii kommerts- kui valitsustevahelistel turgudel. Kaameratele lisatud spektraalne mitmekesisus annab võimaluse muutuste kiireks avastamiseks ja kaardistamiseks.
Anduril on lisaks pankromaatilisele kanalile ja multispektraalsetele kanalitele veel täisvärvides pildid spektraalanalüüsiks, kaardistamis- ja seirerakendused, maapealse kasutamise planeering, katastroofiabi ja -kaitse, luure ja visualiseerimise simulatsioonid keskkonnas.
Anduri multispektraalsed kanalid jagunevad kaheks: 1) neli standardvärvi kanalit (punane, roheline, sinine ja lähiinfrapunane); 2) neli uut kanalit (ranniku-, kollane, punane serv ja lähiinfrapunane).
Spektrikanalite lainepikkused.
Pankromaatiline kaamera: 
Multispektraalsed kaamerad:
Ludwig Nikolaus Rücker

Ludwig Nikolaus Rücker (16. märts (vkj) / 27. märts 1735 Bettwar, Rothenburg ob der Tauberi lähedal – 7. mai (vkj) / 18. mai 1791 Kolga-Jaani) oli Eesti vaimulik.
Ludwig Nikolaus Rücker sündis Bettwaris Rothenburg ob der Tauberi lähedal (praeguse haldusjaotuse järgi Rothenburg ob der Tauberi lähedal Ansbachi kreisis Kesk-Frangimaal Baieri liidumaal). Ta õppis aastast 1754 (immatrikuleeriti 20. mail 1754) Jena ülikoolis usuteadust. Aastast 1757 oli ta Rogosi mõisas Glasenappide juures koduõpetaja ja 1763–1766 koduõpetaja Lustiveres. Ordineeriti juulis 1766 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1766–1772 Kolga-Jaani Johannese koguduse adjunktõpetaja (Jacob Svenske alluvuses), 1772–1791 aga (introdutseeriti 24. veebruaril / 6. märtsil 1772) sama koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Nii tema vanem poeg Franz Ludwig kui ka selle pojapoeg August Wilhelm olid samuti Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetajad. Tema noorem poeg Carl Gottlieb oli tuntud kartograaf. Tema naisevend Friedrich Emanuel Sendenhorst oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja.
Valgele valgega ehk värviliselt

"Valgele valgega ehk värviliselt" on Tallinna Tondi Kooli koordineeritav projekt, mille eesmärk on arendada erivajadustega õpilaste kunsti ja käelise tegevuse arengut, võimaldades neil loovtöödes väljendada oma vaimu- ja tundeelu ning tunnetada end looja, vaataja ja hindajana.
Sihtrühm.
Erivajadustega (vaimu- või/ja liikumispuudega) 12–18aastased noored Eestist ja väljastpoolt. Projektis osaletakse väikeste gruppidena koolidest ja muudest organisatsioonidest. Gruppi kuulub maksimaalselt viis noort ning juhendajateks on üks õpetaja ja tema abiline (abiõpetaja, klassijuhataja, kasvataja).
Projekti tutvustus.
Projektil "Valgele valgega ehk värviliselt" algas kevadel 2006. Igakevadiste projektide käigus pööravad projektis osalejad tähelepanu kodu ja loodust puudutavatele teemadele, õppides end ümbritsevat vaatlema ning kujutama. Ühiselt on projekt välja andnud kaks õpilaste töödega illustreeritud kalendrit, videofilmi, välja pannud kuus erinevate teemakäsitlustega näitust NUKU Teatris, Tartu Linnaraamatukogus, Tallinna Tondi Koolis ning Kumu fuajees ja Tallinna Botaanikaaias. 
Õpilased on individuaalselt ja gruppidena saanud osa erinevates kunstiliikide, materjalide ja tehnikate õpitubadest, Kumu haridus- ja Tallinna Botaanikaaia loodusprogrammidest. Õpetajad on kunstiprojektide käigus saanud inspiratsiooni, teadmisi ja oskusi kutselistelt kunstnikelt nii keraamika kui ka portselanimaali valdkonnas, jaganud oma tööalaseid kogemusi üksteisega ning saanud võrrelda oma tööd ja selle tulemusi teiste sama valdkonna spetsialistidega. Projektis on läbi aegade osalenud Inglismaa, Norra, Taani, Türgi, Rootsi, Soome ja Saksamaa koolide õpilased ning nende juhendajad. Välispartnerite teemakäsitlused on toonud uusi ideid ja lähenemisi Eesti erikoolide õpetajate tööpraktikasse ja vastupidi. 
Projekti on toetanud Tallinna Haridusamet, Hasartmängumaksu Nõukogu ja Kultuuriministeerium, Kristiine linnaosa valitsus ja eraettevõtted.
Euroopa Liidu Läänemere strateegia

Euroopa Liidu Läänemere strateegia on Euroopa Liidu sisene algatus, mille eesmärk on Läänemere piirkonna erisusi arvestades leida lahendusi peamistele kitsaskohtadele, mis takistavad piirkonna arengut. Läänemere strateegia loodi 10. juunil 2009 Euroopa Komisjoni poolt. Ettepanek koostöövõrgustiku loomiseks tuli liikmesriikidelt.
Läänemere strateegia eesmärk.
Läänemere strateegial on neli peamist suunda – keskkond (vähendada ja ära hoida Läänemere reostust), jõukus (edendada innovatsiooni väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes), ligipääsetavus (parem transpordivõrgustik) ning ohutus ja turvalisus (suurendada kriisidele reageerimise võimekust). 
Reaalsete eesmärkidena on nähtud: 
Geograafiline ulatus.
Koostöövõrgustik hõlmab Läänemere makropiirkonda. Selle ulatus on sõltuvalt probleemist erinev: näiteks majandusküsimuste korral hõlmaks strateegia kõiki piirkonna riike, veekvaliteedi küsimustes kogu püügiala jne. Üldiselt hõlmab see kaheksat Läänemerega külgnevat liikmesriiki. Samuti on vaja tihedat koostööd Euroopa Liidu ja Venemaa vahel, et ühiselt lahendada paljusid piirkonna probleeme. Konstruktiivset koostööd on vaja ka Norra ja Valgevenega.
Läänemere strateegia elluviimine.
Läänemere strateegia tegevuskava on omakorda jaotatud 15 poliitikavaldkonnaks, mis sisaldavad elluviidavaid projekte. Projektide elluviimist ja Läänemere strateegia üldist toimimist edendab vastava valdkonna juhtriik. Juhtriik jälgib vastavas poliitikavaldkonnas projektide elluviimist ning tagab nende toimimise. Euroopa Komisjon jääb Läänemere strateegias keskseks koordineerijaks. 
Miks on strateegiat vaja?
Euroopa Liidu laienemisega 2004. aastal muutus Läänemeri Euroopa sisemereks – Mare Nostrumiks. Kui eelnevalt oli Baltoscandia käsitlus puht teoreetiline ning kontseptuaalne lähenemine Läänemere maade ühtsusest, siis 21. sajandi alguses NATO ja EL-i laienemise tulemusena muutusid Baltimaad ja Skandinaavia maad ühtse koostööorganisatsiooni liikmeteks. 
Alates 2004. aastast on Läänemere regiooni ees seisvad väljakutsed suurenenud: kasvavad keskkonnaohud, majandusliku arengu ebavõrdsus piirkonnas, kehv transpordivõrgustik jne. Paljusid neid probleeme on võimalik lahendada läbi tihedama koostöö ja suurema koordineerituse.
Varasem taust.
Enne Euroopa Liidu laienemist oli peamiseks koostööprojektiks Põhja-Euroopas Põhjadimensioon, mis keskendus eelkõige EL-i välissuhetele. Läänemere koostöö peamiseks eesmärgiks on aga tihendada Läänemere maade omavahelist koostööd. Läänemere strateegia idee arenduses mängisid rolli rahvaesindajad nii Eestist, Lätist, Leedust, Poolast, Soomest, Rootsist ja Saksamaalt. Läänemere strateegia väljatöötamisel võeti eeskujuks juba toimiv regionaalne projekt Vahemere strateegia. 2005. aastal valmis esimene versioon projekti olemusest. Selle üheks autoriks oli Toomas Hendrik Ilves. Euroopa Liidu institutsioonides suurt poolehoidu leidnud algatuse põhiautoriks oli aga Soome konservatiiv Alexander Stubb. Stubb koondas oma töörühmas ideed, mis olid juba ammu paljude Läänemere maade poliitikute mõtetes. Eesmärk oli luua ühtne terviklik piirkondlik mõttekava, kuidas muutuvas maailmas kohaneda.
Baltoskandia

Baltoskandia on käsitlus, mis oli välja kasvanud Sten de Geeri teisest regiooniteooriast Fennoscandiast. Fennoscandia kujutas endast Soome rahvusriigi ehitamise protsessi ja eemaldumist Vene mõjusfäärist 19. sajandi lõpus. 
Baltoskandia teooriat tutvustas esimesena Rootsi geograaf Sten De Geer 1928. aastal. Hiljem de Geer laiendas oma käsitlust ning lisas ühtsesse kultuuriruumi ka Eesti ja Läti. Selline liit oli loodud looduslikel alustel, peamiselt Läänemerest lähtuvalt. Samuti ühendasid Baltoscandia maid protestantlik kristlus, põhjamaade rass ja riigikord. Sten de Geeri käsitlust arendas edasi Eesti geograaf Edgar Kant, kes liitis kõik Läänemere kallastel asuvad maad ühiseks Baltoscandiaks.
Baltoscandia oli rahvuslikul identiteedil põhinev poliitiline eesmärk baltlaste jaoks. See täitis suurema koostöövõimaluse eesmärki Skandinaavia maadega. Tegemist oli siiski vaid kontseptuaalse visiooniga, mitte reaalse liiduga. Baltoscandia näol oli tegemist peamiselt Balti riikide lootusega liikuda läänelikuma ühiskonna poole. Põhjamaad nägid iseennast pigem kõrgemalt arenenuna ning keskendusid Skandinaavia maade geopoliitilisele käsitlusele. Kuigi tunnistati teatud ühisosa Eesti ja Lätiga, ei olnud Baltoscandia Põhjamaades just kõige populaarsem ning jätkusuutlikum visioon Põhja-Euroopa tulevikust. 
Baltoscandia nime kandnud teoreetiline kontseptsioon vajus aga Teise maailmasõja tõttu unustusehõlma ning Balti riigid langesid Vene mõjusfääri.
Tšokurdahh

Tšokurdahh on alev Venemaa Sahha Vabariigis, Allaihha ulussi keskus. Asub Indigirka kaldal.
1981 nimetati aleviks.
Saami meedia

Saami meedia hõlmab lisaks saamikeelsetele meediaväljaannetele ja -kanalitele ka saamidele suunatud või saamide tehtud väljaandeid norra keeles, soome keeles, rootsi keeles ja vene keeles.
Põhjasaami meedia.
Põhjasaami keeles ilmuv suurim ajaleht on Guovdageaidnus ja Kárášjohkas toimetatav viis korda nädalas ilmuv Ávvir, mis sündis ajalehtede Áššu ja Min Áigi ühinemisel aastal 2008.
Nii Norra, Soome kui ka Rootsi rahvusringhäälingul on põhjasaamikeelne raadioprogramm. Kolme rahvusringhäälingu koostöös toodetakse argipäeviti põhjasaamikeelseid teleuudiseid.
Minski metroo pommiplahvatus

Minski metrooplahvatus toimus 11. aprillil 2011 kell 17.56 kohaliku aja järgi Minski metroo Kastryčnickaja (Oktjabrskaja) metroojaamas.
Pealtnägijad rääkisid, et plahvatus toimus sel momendil, kui inimesed Kastryčnickaja jaamas rongilt maha astusid. Kastryčnickaja jaamas ristuvad kaks metrooliini. Lisaks oli plahvatuse toimumisaeg Minski metroo jaoks tipptund, kuna just sel ajal naasevad inimesed töölt koju. Esialgsetel andmetel oli hukkunuid 7 ja haavatuid 103, kellest umbes 50 toimetati haiglaravile ja ülejäänutele anti kohapeal esmaabi.
12. aprilli hommiku seisuga oli hukkunuid 12 ja nendest 9 nimed on teada. Kannatanute arv suurenes 204-ni, neist 157 vajasid haiglaravi.
Lõplikel andmetel oli hukkunuid 15, kõik nad olid Valgevene kodanikud ja viimane neist suri 25. mail haiglas. Kannatanuid oli 203, neist 195 olid Valgevene, 5 Venemaa ning 1 Armeenia, Turkmenistani ja Ukraina kodanik.
Lõhkeseade oli isevalmistatud ja arvatavasti raadio teel juhitav. Selle võimsus vastas umbes 5 kg trotüülile. Pomm oli täidetud metallsarruse tükkidega, 80×8 mm suuruste naeltega ja umbes 1,5 cm läbimõõduga metallkeradega.
Valgevene president Alaksandr Łukašenka kuulutas 13. aprilli üleriigiliseks leinapäevaks. Metrooliiklus katkestati, kuid 14. aprillil töötas metroo jälle endistviisi.
Valgevene ülemkohus mõistis novembris 2011 plahvatuse korraldamises süüdi Dmitri Konovalovi ja Vladislav Kovalevi ning karistas neid surmanuhtlusega. Märtsis 2012 viidi otsus täide.
Osakestefüüsika

Osakestefüüsika tegeleb aine ja kiirguse vähimate osakeste – elementaarosakeste ja nendevaheliste vastasmõjudega.
Enamik niinimetatud 'elementaarseid' osakesi ei ole tänapäevaste teadmiste kohaselt enam elementaarsed (jagamatud), vaid koosnevad veel väiksematest (ja eeldatavalt tõeliselt elementaarsetest) osakestest – kvarkidest. Seetõttu on kasutusele võetud täpsustavad terminid nagu 
Osakeste füüsikat kutsutakse mõnel juhul ka suurte energiate füüsikaks, kuna põhiliseks uurimismeetodiks on erinevate osakeste suure kiirusega toimunud kokkupõrgete tulemuste uurimine. Selleks kasutatakse suuri osakeste kiirendeid. Vaata ka Kvantfüüsika.
Osakeste loend

"Siin on loetletud nii seni avastatud kui ka hüpoteetilisi elementaar- ja liitosakesi ning osakeste rühmi.
Minski metroo

Minski metroo (valgevene keeles Менскі мэтрапалітэн) on Valgevene pealinnas Minskis asuv metroo. See avati 1984. aastal.
Metrool on 2 liini (Maskoŭskaja ja Aŭtazavodskaja liin) kokku 29 jaamaga. Metroo kogupikkus on 37 km.
Minski metroo rajamine kerkis päevakorda 1960. aastate lõpus. NSV Liidus kehtis põhimõte, et metrood ei rajata linnadesse, kus on vähem kui miljon elanikku. Minskis sündis miljones elanik 1972.
Metroo projekteerimine algas 1976. NSV Liidu Ministrite Nõukogu kinnitas plaani 4. veebruaril 1977. Selle järgi pidi metroo koosnema ühest liinist ja 8 peatusest. Ehitustööd algasid 16. juunil 1977. Metroo avati 30. juunil 1984, Minski fašistidest vabastamise 40. aastapäevaks.
Nagu peaaegu kõigis maailma metroodes, nii ka Minskis tähistatakse metrooliine eri värvidega. Minski metroo erines teistest NSV Liidu metroodest selle poolest, et esimene metrooliin ei olnud punane, vaid sinine. Teine liin oli punane. Siin on sarnasus Varssavi metrooga, mille esimene (ja 2011. aasta seisuga ainus) liin on samuti sinine ja teine, praegu ehitatav liin tuleb punane.
Minski metroo sinine liin kulges valmimise ajal linna peatänava all. See tänav on kandnud läbi aegade paljusid nimesid: metroo valmimise ajal Lenini prospekt), 1991–2005 Francysk Skaryna prospekt ja alates 2005 Iseseisvuse prospekt (Праспект Незалежнасці). Viimane on juba tänava 10. nimi. Liini on pikendatud, nii et ta tänapäeval enam täies ulatuses selle tänava all ei ole.
2011. aasta seisuga on sinine liin 17,4 km pikk ja sellel on 14 peatust. Liin on üldiselt kirde-edelasuunaline.
31. detsembril 1990 avati metroo punane liin. Esialgu koosnes see 5 peatusest. 2011. aasta seisuga on punane liin 18,1 km pikk ja sellel on 14 peatust. Liin on üldiselt lääne-kagusuunaline.
Sinise liini Oktoobri jaamas (Кастрычніцкая) saab ümber istuda punasele liinile ja punase liini Kupala jaamas (Купалаўская) saab ümber istuda sinisele liinile.
Projekteeritakse kolmandat, rohelist liini, mis oleks üldiselt põhja-lõunasuunaline. See on kavandatud 14 peatusega ja 17,2 km pikkusena. Ehitustööde algus on ette nähtud 2011. aastaks ja liin on kavas käiku anda (esialgu küll mitte täies ulatuses) 2017. aastal.
11. aprillil 2011 kell 17:56 toimus Minski metroo Oktjabrskaja jaamas pommiplahvatus, milles hukkus vähemalt 12 ja sai vigastada umbes 200 inimest.
Michael Soulé

Michael Ellman Soulé (28. mai 1936 San Diego, California – 17. juuni 2020 Grand Junction) oli Ameerika Ühendriikide bioloog.
Ta sai doktorikraadi 1964. aastal Stanfordi Ülikoolis. Ta oli tegev looduskaitsebioloogia alal.
Dmitri Kurilov

Dmitri Kurilov (esinejanimi Dimmy Rocks; sündinud 5. oktoobril 1989 Kohtla-Järvel) on Eesti laulja. Ta oli "Eesti otsib superstaari" teise hooaja poolfinalist.
Kurilov õppis Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias koolimuusika erialal. Tema lauluõpetaja oli Leelo Talvik.
Ta on ENTA ehk Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia noortekogu liige ja EYESi noortekogu liige.
Muusikalis ja filmis näitlemine.
2010. aastal mängis Dmitri Kurilov peaosa filmis "Tudengimuusikal"..
Samal aastal ilmus ka lühifilm "Õpin Eestis!" Dimmy Rocksiga peaosas. Film valmis Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia projekti „Õpin Eestis – Hindame head kõrgharidust“ raames. Filmis löövad kaasa Kiviõli Vene Gümnaasiumi õpilased, õpetajad ja ENTA koolitustel osalenud noored.
2013. aastal osales ta Georg Malviuse lavastatud muusikalis "Grease" (Teater Vanemuine).
Noorteprojektid.
Korraldamine.
Abi ENTA projekti "Õpin Eestis!" korraldamises (kevad 2010)
Filmi "Õpin Eestis!" stsenarist ja produtsent.
Projektilaulu "Your choice today" sõnade autor.
Peeter Lorents

Peeter Lorents (sündinud 25. septembril 1951) on eesti matemaatik ja poliitik, alates 1. augustist 2017 kuni 1. aprillini 2018 Tallinna Tehnikaülikooli IT Kolledži direktor.
Ta on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis, lõpetas aastal 1971 Nõo Keskkooli. Ta on õppinud Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas, kuid lõpetas aastal 1974 kaugõppe teel Tallinna Pedagoogilise Instituudi (töötades aastatel 1972–1974 õpetajana Valgjärve 8-klassilises koolis).
Tema uurimisvaldkonnaks on olnud matemaatiline loogika.
Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale.
Ta oli VII Riigikogus Koonderakonna Ühenduse fraktsiooni esimees 18. veebruarist 25. oktoobrini 1993.
Ta valiti Koonderakonna ja Maarahva Ühenduse ridades 1995. aastal VIII Riigikogusse.
Teosed.
Ta on avaldanud järgmised raamatud:
Tudengimuusikal

"Tudengimuusikal" on 2009. aastal Eestis tehtud üliõpilasfilm. 
See on autorite sõnul suurim Eestis tehtud üliõpilasifilm.
Selle tantsustseenides osales üle saja tantsija. Filmi muusika on kokkupandud tänaste eesti noorte heliloojate ja pillimeeste loomingust. Pillipartiid mängis sisse ansambel Kognito. Kooriosade jaoks moodustati spetsiaalne noortekoor. Solistidena esinevad muusikali näitlejad ise. Lisaks noortele teevad filmis kaasa Tartu ülikooli rektor Alar Karis ja õppejõud Kalev Tarkpea.
Film pakub rohket äratundmisrõõmu kõigile, kes kunagi Tartus õppinud. Samas võib see olla ka inspiratsiooni allikaks neile, kes alles mõtlevad ülikooli minna.
Sisukokkuvõte.
Tallinna tüdruk Elen (Adeele Sepp) alustab septembris uut elu. Ta kolib Tallinnast isa juurest Tartu ühikasse, et õppida ülikoolis majandust. Eleni sõbranna Liis (Merli Plink) ja toanaaber Kati (Katre Luik) hakkavad juba esimesel päeval talle õpetama õiget üliõpilasielu – pidusid, eksamiteks õppimist, kaltsukates käimist ja armusuhteid. Elenil tulebki tegemist teha kahe väga erineva poisiga – Dima (Dmitri Kurilov) ja Kaarliga (Kaarel Targo).
Johann Ostrat

Johann Ostrat VR I/3 (4. juuni (vkj)/ 16. juuni 1894 Tartumaa – 11. jaanuar 1979 Tallinn) oli Eesti arhitekt, Vabadussõja veteran ja sõjaväelane (kolonelleitnant). 
Ostrat õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat 1917–1918, Riia Polütehnilises Instituudis arhitektuuri 1918 ning uuesti Tartu Ülikoolis matemaatikat 1920–1921. Ta astus Danzigi Tehnikaülikooli 1921. aastal ja lõpetas selle insener-arhitektina 1924. aastal. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Ostrat teenis 1924–1935 Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse Ehitus- ja Korteriosakonnas arhitektina. Ta töötas Teedeministeeriumi ehitusjärelevalveinspektorina 1935–1940.
Ostrat ülendati kolonelleitnandiks 1938. aastal.
Charles Aznavour

Charles Aznavour (; armeenia keeles Շահնուր Վաղինակ Ազնավուրյան Shahnowr Vaghinak Aznavowrhan; sündinud 22. mail 1924 Pariis – 1. oktoober 2018 Mouriès) oli armeenia päritolu Prantsuse laulja, laulukirjutaja, näitleja, ühiskonnategelane ja diplomaat.
Ta on üks kõige tuntumaid prantsuse lauljaid maailmas. Ta on kirjutanud üle 1000 laulu – lisaks prantsuskeelsetele ka inglise, hispaania, itaalia ja saksa keeles. Ta on laulnud ka vene, armeenia ja portugali keeles.
Charles Aznavour on mänginud üle 60 mängufilmis. Tema esimeseks filmiks oli 1960. aastal esilinastunud "Tuld klaverimängija pihta". 1974 mängis ta peaosa Agatha Christie samanimelise teose põhjal valminud kriminaalfilmis "Kümme väikest neegrit". 1979 mängis ta kõrvalosa Günter Grassi samanimelise teose põhjal valminud mustas komöödias "Plekktrumm", mis võitis samal aastal Cannes'i filmifestivalil Kuldse Palmioksa ja parima võõrkeelse filmi Oscari.
Alates 1988. aasta Armeenia maavärinast abistas Aznavour Armeeniat heategevuse kaudu. Koos oma õemehe, helilooja Georges Garvarentziga kirjutas ta laulu "Pour toi Arménie", mille esitas mitmekümnest lauljast, näitlejast ja telesaatejuhist koosnev kollektiiv. See laul debüteeris 11. veebruaril 1989 Prantsusmaa singlite edetabelis, olles läbi aegade esimene laul, mis pääses Prantsusmaa singlite edetabelis kohe esikohale. Ta jäi edetabeli liidriks 10 nädalaks ja oli edetabelis kokku 18 nädalat.
Aznavour oli Armeenia Fondi rahvusvahelise nõukogu liige. See organisatsioon on andnud Armeeniale humanitaarabiks ja infrastruktuuri arendamiseks alates 1992 üle 150 miljoni USA dollari.
1995 nimetati ta Armeenia suursaadikuks UNESCO juures ja 2009. aastal Armeenia suursaadikuks Šveitsis.
1997 pälvis Aznavour Prantsusmaa Auleegioni ordeni.
27. mail 2004 pälvis Aznavour oma humanitaaralase töö eest Armeenia rahvuskangelase aunimetus. Enne teda oli selle aunimetuse saanud 12 inimest, kes kõik olid sajandivahetuseks surnud. 26. detsembril 2008 andis Armeenia president Serž Sargsjan Aznavourile Armeenia kodakondsuse eriliste teenete eest.
Gjumris on püstitatud talle ausammas. See linn kannatas 1988. aasta maavärinas kõige rohkem. Aznavouri järgi on nimetatud ka väljak Jerevani kesklinnas.
Kui Aznavour abiellus 1968 Ulla Thorselliga Rootsist, oli see tema kolmas abielu. Aznavouril on viis last: Seda, Katia, Misha, Nicolas ja Patrick. Vanim tütar Seda on samuti laulja.
Katrin-Merili Poom

Katrin-Merili Poom (sündinud 2. juulil 1992 Tartus) on eesti laulja. Ta oli "Eesti otsib superstaari" neljanda hooaja finalist, saavutades 9. koha. 
Katrin-Merili pääses finaali 10. aprillil 2011 toimunud lohutusvoorust, kus ta esitas Tõnis Mäe laulu "Kaunilt kaua". Neiu oli saatevooru neljas finalist, kelle valis žürii. Kohtunikud hindasid positiivselt tema vokaaltehnikat.
Muusikaline tegevus.
Katrin-Merili Poom on laulnud Ülenurme Laulustuudios. Ta on õppinud Tartu I Muusikakoolis ja saanud häid kohti mitmel laulukonkursil (Saaremaa Ühisgümnaasiumi solistide konkurss, Viisivärten, Viru Laul jt.).
Kazincbarcika

Kazincbarcika on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Kazincbarcika kreisi halduskeskus. Asub Sajó jõe orus Miskolcist 20 km põhja pool.
Liis Lemsalu

Liis Lemsalu-Kodu (sündinud 20. oktoobril 1992 Pärnus) on eesti poplaulja. Ta võitis 2011. aastal meelelahutussaate "Eesti otsib superstaari".
Elulugu.
Esimene kokkupuude laulmisega oli Liisil Norras, kus ta salvestas ühe projekti raames kokku pandud kooriga ka norrakeelse lastelauludest koosneva albumi.
2006. aastal kolis Liis Lemsalu tagasi Eestisse ja hakkas mängima Nõmme Kalju jalgpallinaiskonnas. Hiljem loobus ta jalgpallist ning asus õppima WAF Laulu- ja Tantsukoolis Maikeni (Kadri Koppel) käe all. Lemsalu lõpetas 2012. aastal Tallinna Nõmme Gümnaasiumi.
Pärast saadet.
Peagi pärast saate "Eesti otsib superstaari" lõppu, 15. juunil 2011, ilmus Liis Lemsalul singel "Kõnnime seda teed" koos saates teiseks jäänud Artjom Savitskiga. Loo autorid on Tarvo Valm ja Aapo Ilves.
22. septembril 2011 ilmus Liis Lemsalu esimene singel debüütalbumilt, mis anti välja sama aasta novembris. Esimene singel kandis nime "Shining Star" ning selle on kirjutanud Niara Scarlett (Suurbritannia), Ellen T. (Soome) ja Kyösti Salokorpi (Soome).
Lemsalu näitles Egiptuse tõsielul põhinevas filmis "Olen egiptlane", mis räägib sportlasest Omar El Ghazalyst. Ta mängis filmis peategelase kallimat.
2011. aasta novembri lõpus ilmus lauljalt album "Liis Lemsalu", millelt pääses "Eesti Laul 2012" poolfinaali laul "Made Up My Mind". 3. märtsil toimunud "Eesti Laul 2012" finaalkontserdil saavutas ta viienda koha.
2013. aasta sügisel jõudis Liisi pilt Allan Keiani kriminaalromaani "Kuidas rikkaks jääda?" kaanele. Seal kehastas ta raamatu naiskangelast, 20-aastast psühholoogiatudengit Liisit.
2014. aastal pääsesid Liis Lemsalu ja Egert Milder looga "Hold On" võistluse "Eesti Laul 2014" poolfinaali.
Isiklikku.
Liis Lemsalu isa on jalgpallur Marek Lemsalu. 2002. aastal, kui Marek Lemsalu hakkas mängima Norra jalgpalliklubis Bryne FK, kolis kogu pere Norrasse. Norras kujunes ka Liisi hobiks jalgpall.
Liis Lemsalu elukaaslane on aastast 2017 Karl-Erik Kodu. Sügisel 2023 sündis neil poeg. Lemsalu ja Kodu abiellusid augustis 2024 Toscanas. Liis Lemsalu võttis novembris 2024 abikaasa perekonnanime Kodu, nüüd on ta Liis Lemsalu-Kodu. Lauljana esineb ta endiselt Liis Lemsalu nime all.
Kevin Johannson

Marco Kevin Johannson (sündinud 30. märtsil 1993) on eesti poplaulja. Ta oli telesaate "Eesti otsib superstaari" neljanda hooaja finalist, saavutades 6. koha.
Kevin pääses finaali 10. aprillil 2011 toimunud lohutusvoorust, kus ta esitas Tõnis Mäe laulu "Jäljed". Edasipääsu tagas telefonihääletus. 
Teises stuudiovoorus esitatud One Night Only lugu "Say You Don't Want It" video jäi silma ka bändi klahvpillimängija Jack Sailsile. 2011 aasta augustis pani Kevin kokku oma "indie"-bändi, mille nimeks pandi Pen London And The Box. Bändi kaasliikmed on Rauno Laikjõe, Meelik Samel ja Henrik Leibur.
Aare Heinvee

Aare Heinvee (sündinud 27. septembril 1956) on Eesti poliitik. Ta oli XII Riigikogu liige.
Aare Heinvee on lõpetanud aastal 1974 Rapla Keskkooli ja aastal 1979 Eesti Põllumajanduse Akadeemia insener-hüdrotehnikuna.
Oli Reformierakonna liige 18. november 1999 kuni 1. september 2015.
Aare Heinvee on olnud kümme aastat Rapla linnapea ja Rapla vallavanem. Oli enne Riigikogu liikmeks saamist Rapla vallavolikogu aseesimees.
2009. aastal tunnustas Rapla vald teda kui endist Rapla vallavanemat haridusauhinnaga "Rapla Rüblik".
2017. aastal valiti Aare Heinvee Juuru vallavanemaks.
Kainiit

Kainiit (MgSO4·KCl·3H2O) on mineraal, mis sisaldab kaaliumkloriidi ja magneesiumsulfaati.
Seda kasutatakse väetisena.
Kaaliumi on selles 8...10%.
Friedrich Emanuel Sendenhorst

Friedrich Emanuel Sendenhorst (24. november/5. detsember 1753 Paenasti – 6. veebruar/17. veebruar 1795) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastast 1774 Jena Ülikoolis. Ordineeriti 29. mail/9. juunil õpetajaks.
Ta oli aastatel 1785–1795 Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema õe Justina Helena mees Ludwig Nikolaus Rücker (nagu ka õepoeg Franz Ludwig Rücker ja õepojapoeg August Wilhelm Rücker) olid Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetajad. Tema õe Anna Charlotte mees oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja Johann Georg Schnell.
Kastna hiiemägi

Kastna hiiemägi (ka Hiiekõnnu hiiemägi, Lelle hiiemägi) on hiiemägi Kehtna valla ja Vändra kihelkonna Kastna külas.
Hiiemäe kõrval asub Kastna hiiemäe pärn, 11-haruline puu.
Kohapärimus.
Kastna hiiemägi on pärimuse järgi "taevast kukkunud iis":
"Selles Kasna külas on Iiemägi, selle otsas kasvab ühes põõsas üheksa suurt pärnapuud. Üheskoos oma iluduse ja kenaduse poolest on ta kui suur ümmargune mühakas, mis kõrguse pärast ümberkaudu kaugele paistab. Selle iie saamisest räägib vana rahvajutt. Sellesama aseme peal, kus nüüd Kasna küla oma Iiemäega seisab, olnud vanast lausa põld. Kord, kui rahvas kibedaste tööl olnud, ilmunud taeva alla ilmatu suur must kogu. Kui ta küla kohta saanud, akanud ääl taeva all üidma: "Oitke alt, iis tuleb, oitke alt, iis tuleb!" Iis tulnud ja matnud enese alla ulk inimesi ja seitse paari ärgi."
1854. aastal sündinud ja 105-aastaseks elanud Mihkel Kleini jutustuse järgi asunud hiiemäe ja pärna kohal kunagi põld. Kord kündnud põllul mees härgadega, äkki näinud tema naine taluõuelt, et taevast lendab nende poole hiis. Selle peale naine hõiganud: "Vanamees, hoia alt, hiis tuleb!" Mees ei olevat naise hüüdu kuulnud ja jäänud koos härgadega mäe alla. Selle koha pealt kasvanud loo järgi välja pärn. Mihkel Klein mäletanud, et tema nooruses oli samas paigas kasvanud ühetüveline suur puu. Praegused harud olevat tekkinud eelmise puu kännuvõsust.
1939. aastal Vändra kihelkonnas üleskirjutatud lugu seletab samuti 11-harulise pärna kasvamist hiiemäele sellega, et samal kohal kasvanud vana pühapuu raiuti maha:
"Selle mäe otsas kasvanud ka hiiglasuur pärn, selle all käidud ohverdamas ja endiseid küla elanikke mälestamas. Selle tüvi olnud seest õõnes ja nii suur, et kuus karjast sees kaarte mänginud. Aga see raiutud maha ja kännu ümbert on siis üksteist uut võsu välja ajanud ja need kõik on nüüd juba suured jämedad puud."
Hiiemäega seondub ka peidetud varanduse lugu, mis on lokaliseeritud lähedal asuvasse soolaukasse. Üleloomulike elementidega peidetud varanduse lugude seostumine pühapaikadega on folklooris tavapärane ega tähenda reaalse peidetud varanduse olemasolu selle läheduses:
"Mägi tulnud ka üle lauka, kuhu üks rikas mees, Kuldkepp, oma varanduse ja kulla enne surma sisse oli pannud. Sellepärast hüütakse seda Kuldkepi laukaks. Seda raha säält muidu kätte ei saa, kui peab seitsme venna verd sisse valama. Ühel mehel olnud korra raha tarvis ja ta katsunud pajaga raha välja tõmmata. Ja tõmbaski pajatäie kulda üles, aga kukkus kohe jälle tagasi. Teinekord tõmbas verise lambapea välja, aga kulda keegi pole enam saanud."
Ohekatku hiiemägi

Ohekatku hiiemägi (ka "Ööre hiiemägi") on hiiemägi Raplamaal Hiie külas. Ajalooliselt asus pühapaik Rapla kihelkonnas.
Hiiemäega on seotud mitmeid Kalevipoja muistendeid.
Matthias Johann Eisen on Ohekatku Hiiemäest kirjutanud: "Veega ühenduses seisab Rapla Ohekatku hiiemäe tekkimine. Vee roojastamise pärast viib siingi pilv järve, varssi ilmub aga kaks möirgavat härga hiiemäge vedades ja hääl hoiatab eesolijaid. Härjad kaovad, nende veetud mäehiies hakkavad ümberkaudsed elanikud ohverdama."
Georg Leonhard Schnell

Georg Leonhard Schnell (17. oktoober/28. oktoober 1799 Suure-Jaani – 4. september/16. september 1869 Suure-Jaani) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Pärnu kreiskoolis ja aastatel 1814–1818 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1818–1821 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 16. detsembril/28. detsembril 1823 õpetajaks.
Schnell oli aastatel 1823–1824 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1841–1843 Viljandi praostkonna vaimulik koolirevident ja aastatel 1842–1854 Viljandi praostkonna praost.
Isiklikku.
Tema isa Carl Reinhold Schnell ja vanaisa Johann Georg Schnell olid samuti Suure-Jaani Johannese koguduse õpetajad.
Ávvir

Ávvir (põhjasaami 'Hool') on põhjasaamikeelne ajaleht, mis sündis ajalehtede Min Áigi ja Áššu liitumisel.
Ávvir ilmub viis korda nädalas, teisipäevast laupäevani. Ajalehe esimene number ilmus 2008. aasta saami rahvuspühal, 6. veebruaril.
Ajalehe toimetus jaguneb põhiliselt Guovdageaidnu ja Kárášjohka vahel, kuid esindused on ka Altas ja Leavnjas.
Välislingid.
"Selles artiklis on kasutatud ingliskeelse Vikipeedia artiklit seisuga 12.04.2011."
Áššu

Áššu oli 1993. aastal asutatud põhjasaamikeelne ajaleht, mille toimetus asus Guovdageaidnus.
Áššu ilmus kaks korda nädalas.
Teise põhjasaamikeelse ajalehe Min Áigiga liitudes moodustas Áššu viis korda nädalas ilmuva ajalehe Ávvir, mille esimene number ilmus 2008. aasta saami rahvuspühal, 6. veebruaril.
Min Áigi

Min Áigi oli põhjasaamikeelne ajaleht, mille toimetus asus Kárášjohkas.
Min Áigi esimene number ilmus 1993. aasta 22. mail. Ajalehte loetakse 1989. aastal pankrotistunud ajalehe Sámi Áigi järglaseks.
Min Áigi ilmus kaks korda nädalas.
Teise põhjasaamikeelse ajalehe Áššuga liitudes moodustas Min Áigi viis korda nädalas ilmuva ajalehe Ávvir, mille esimene number ilmus 2008. aasta saami rahvuspühal, 6. veebruaril.
Målselvi vald

Målselvi vald (saami "Málatvuomi suohkan") on vald Norras Tromsi maakonnas. Piirneb idas Rootsiga.
Vald loodi 1848. aastal. Suuremad asulad on Moen, Andselv, Andslimoen ja Skjold.
Heggelia külas asub Norra sõjaväebaas 6. diviisi peakorteri ja helikopterite üksusega.
Carl Reinhold Schnell

Carl Reinhold Schnell (20. juuni/1. juuli 1766 Suure-Jaani – 7. märts/19. märts 1808 Suure-Jaani) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai Schnell koduõpetajalt. Ta õppis gümnaasiumis Tallinnas ja Collegium Fridericianumis Königsbergis. Õppis oktoobris 1785 (immatrikuleeriti 1. oktoobril) Königsbergi Ülikoolis. Erlangeni Ülikoolis õppis ta (immatrikuleeriti 24. oktoobril) aastast 1785. Ordineeriti veebruaris 1792 õpetajaks.
Schnell oli aastatel 1792–1808 Suure-Jaani Johannese koguduse adjunktõpetaja.
Isiklikku.
Nii tema isa Johann Georg Schnell kui ka poeg Georg Leonhard Schnell olid Suure-Jaani Johannese koguduse õpetajad.
Arpad Andreller

Arpad Andreller (23. jaanuar 1931 Tallinn – 29. september 1979 Rummu vangla, Vasalemma külanõukogu, Harju rajoon) oli eesti arhitekt. 
Andreller õppis Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis 1951–1957 ja lõpetas selle arhitektina. Ta töötas 1957–1965 Tallinnas ja 1965–1977 Pärnu linna peaarhitektina.
Andreller vahistati 18. augustil 1977, süüdistatuna altkäemaksu võtmises. Nii süüdistuses kui ka süüdimõistvas kohtuotsuses ("ametiseisundi kuritarvitamise, riigivara riisumise, omastamise ja raiskamise ning altkäemaksuvõtmise eest" 6 aastat vabadusekaotust) 30. jaanuarist 1979 on nähtud fabritseerimise tunnuseid. 
Ta viidi karistust kandma 23. veebruaril 1978 Rummu vangilaagrisse. Ta suri seal karistuse kandmise ajal 29. septembril 1979 ning maeti 6. oktoobril 1979 Tallinna Pärnamäe kalmistule.
Alfred Lotka

Alfred James Lotka (2. märts 1880 – 5. detsember 1949) oli ameerika biofüüsik.
Tema tööd olid alustrajavad populatsioonidünaamika vallas. Tema ja matemaatik Vito Volterra nime kannab kiskja ja saaklooma seotud populatsioonidünaamikat kirjeldav mudel – Lotka-Volterra mudel.
Vito Volterra

Vito Volterra (3. mai 1860 – 11. oktoober 1940) oli itaalia matemaatik.
Tema ja biofüüsik Alfred Lotka nime kannab kiskja ja saaklooma seotud populatsioonidünaamikat kirjeldav mudel – Lotka-Volterra mudel.
Ossian

Ossian on šoti poeedi James Macphersoni poeemide tsükli "Ossiani laulud" minategelane ja fiktiivne autor, bard. 
James Macpherson väitis, et on aastail 1760–1765 ilmunud poeemid tõlkinud inglise keelde gaelikeelsetest muistsetest allikatest. Debatt poeemide ehtsuse üle kestis 20. sajandi alguseni.
Ossiani eeskuju oli iiri mütoloogia tegelane Oisín, kes oli sangar Finni ehk Fionn mac Cumhailli poeg.
Mõju.
Ossiani laulud olid eeskujuks Garlieb Merkeli teosele "Wannem Ymanta".
Ossian oli Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kirjutatud eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" minajutustajast vana lauliku eeskuju. "Kalevipoja" esimeses redaktsioonis esineb ka otse Ossiani laulude saksakeelsel tõlkel põhinevaid lüürilisi looduskirjelduste lõike, mida on hilisemas redaktsioonis redigeeritud, et nad sarnaneksid vähem oma eeskujuga.
Allan Kress

 
Allan Kress (sündinud 23. aprillil 1972 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1994. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli režii erialal.
Kammeri Kool

Kammeri Kool on riigikool Tartu maakonnas Kambja vallas Kammeris.
Kool asutati 1765.
Kammeri Kool on erikool, kus õpivad õpiraskustega õpilased.
Kool pakub alternatiivset õppimisvõimalust kerge ja mõõduka vaimse mahajäämusega lastele. Õppetöö toimub põhikooli lihtsustatud õppekavade, toimetulekukoolide õppekavade või individuaalõppekavade (IÕK) alusel. Kool asub Kambja vallas, 25 kilomeetri kaugusel Tartust. Koolil on õpilaskodu, kus õppetöö perioodil saavad elada õpilased, kelle vanemad selleks soovi avaldavad.
Kammeri Kool tegutses kuni 30.06.2025. Kooli õigusjärlane on Maarjamaa Riigikool, mis moodustati seitsme seni tegutsenud riigikooli baasil: Urvaste Kool, Valga Jaanikese Kool, Kammeri Kool, Ämmuste Kool, Raikküla Kool, Nurme Kool ja Kiigemetsa Kool. Õppetegevus jätkub kõigis senistes tegevuskohtades.
Kooli nimed:
608

608. aasta (DCVIII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas esmaspäeval.
Raikküla Kool

Raikküla Kool on Rapla maakonnas Raikkülas asuv riigikool õpiraskustega lastele. 
Õppetöö toimub erikooli lihtsustatud ja toimetuleku õppekava alusel. Õppetöö on üles ehitatud avastusõppele, arvestades lapse individuaalseid eripärasusi. Koolis on hästi välja arendatud tööõpetuse baas – poisid õpivad ehituslaudsepa oskusi, tütarlapsed õmblemist, kudumist, masinkudumist jne. Kõik lapsed omandavad toitlustamise algtõed. 
Erivajadustega lapsi hakati õpetama 1958. aastal. tegeleb kool laste füüsilise puude korrigeerimisega. Õppekavas on ravivõimlemine, vesiteraapia ja massaaž. Tegeldakse ka laste kõne korrigeerimisega.
Raikküla Kool tegutses kuni 30.06.2025. Kooli õigusjärlane on Maarjamaa Riigikool, mis moodustati seitsme seni tegutsenud riigikooli baasil: Urvaste Kool, Valga Jaanikese Kool, Kammeri Kool, Ämmuste Kool, Raikküla Kool, Nurme Kool ja Kiigemetsa Kool. Õppetegevus jätkub kõigis senistes tegevuskohtades.
Kiigemetsa Kool

Kiigemetsa Kool on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Siimustis tegutsev üldhariduskool hariduslike erivajadustega lastele. 
Varasemad nimetused.
Õppetöö toimub erikooli lihtsustatud ja toimetuleku õppekavade järgi.
Kiigemetsa Kool tegutses kuni 30.06.2025. Kooli õigusjärlane on Maarjamaa Riigikool, mis moodustati seitsme seni tegutsenud riigikooli baasil: Urvaste Kool, Valga-Jaanikese Kool, Kammeri Kool, Ämmuste Kool, Raikküla Kool, Nurme Kool ja Kiigemetsa Kool. Õppetegevus jätkub kõigis senistes tegevuskohtades.
60-aastane kliimatsükkel

Keskmiselt 60-aastane kliimatsükkel on üks paljudest kliimat kujundavatest kliimarütmidest ja -teguritest. Erinevalt teistest on sel viimasel 160 aastal täiesti vaieldamatult täheldatud selge kuju ja mõju.
Tsükli ilmingud.
Alates 1850. aastast on toimunud regulaarsed ilmavaatlused. Nende andmete põhjal on tuvastatud ja tuvastatav alates sellest ajast siiani (2011) selgelt väljenduva umbes 60-aastase rütmi olemasolu. Ajavahemiku 1933–2008 kohta on seda tuvastanud ka Arktikas tehtud vaatlused. 
Tsüklil on selge 30-aastane jahedam osa ja 30-aastane soojem osa. Viimane jahedam osa oli aastatel 1940–1970 ja viimane soojem osa aastatel 1970–2000. Tsükkel jaguneb ka 20-aastasteks alltsükliteks. 
Seda umbes 60-aastast rütmi on paljud uurijad täheldanud paljudes erinevates valdkondades. Ajas kõige kaugemale tagasi ulatuvalt on seda tuvastatud Hiinas 619–1943 ülestähendatud meteoorisadude kohta käivates andmetes. Alates aastast 1000 on tuvastatud 10Be, 14C ja Wolfi arvu 60–64-aastast tsüklit. Rütm on kooskõlas ka viimasel aastatuhandel tuvastatud Maunderi, Spöreri, Wolfi ja Oorti miinimumidega. Teiste ajas tagasiulavate tööde kaugemad ajalised piirid on: 1650, 1700 ja 1800. 60-aastase tsüklika märke on leitud ka Maa nurkkiiruses (angular velocity) ja geomagnetilises väljas. Need tulemused sisendavad, et selle rütmi põhjused võivad olla astronoomilise päritoluga. Seetõttu on mitmed tööd seda seostanud Maa, Jupiteri ja Saturni ümber Päikese tiirlemises ilmneva 60- (59,6-) aastase ühisrütmi mõjuga Päikese kujule, seeläbi ka selle aktiivsusele ning Päikesetuule suunale ja vormile. (Analoogselt Kuu mõjule Maale, mis avaldub merede tõusudes ja mõõnades.)
60-aastaseid paralleele kultuuriloost.
Pole kindlaid tõendeid ega märke, et erinevates kultuurides kasutatavad 60-aastased ajaarvamistsüklid oleksid otseselt seotud selle kliimatsükliga. Nende kasutuse põhjuseks võib olla pigem arvu 60 suur ühiskordsete tegurite hulk. 60-aastane ajaarvamistsükkel on kasutusel alates 14s eKr Hiinas. Seda kasutatakse ka Tiibetis ja Tamilis. Sama pikka India astroloogia peamist tsüklit nimetatakse samvatsaraks. Kas Sumeris kasutusel olnud kuuekümnendsüsteemi kasutati ka 60-aastase tsükli jaoks, pole teada.
Leo Tiik

Leo Tiik (2. september (vkj)/ 15. september 1910 Tallinn – 16. juuni 1996 Tartu) oli eesti majandusgeograaf, raamatukogundustegelane, ajaloolane ja koduloolane.
Leo Tiik õppis 1918–1924 Tallinna poeglaste 1. algkoolis ja 1924–1929 Tallinna poeglaste kommertsgümnaasiumis.
Aastatel 1929–1930 ja 1935–1940 õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduse osakonnas, lõpetas majandusteaduskonna 1940. aastal. Oli 1939. aastal Stockholmi Ülikooli stipendiaat. Geograafiakandidaat 1958. aastast väitekirjaga "Vana Tallinn. Ajaloolis-geograafiline käsitelu linna tekkimisest ja kujunemisest".
Töötas 1931–1935 Tallinna Keskraamatukogus ja 1935–1939 Tartu linnaraamatukogus. 
Aastatel 1940–1941 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli poliitökonoomia ja statistika instituudi assistent, 1941–1942 Nõukogude sõjaväes, 1942–1944 oli ta Nõukogude tagalas Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu käsutuses, ühtlasi õppis aastatel 1942–1943 Moskva Rahvamajanduse Instituudis.
Alates 1944. aastast oli ta majandusgeograafiaõppejõud TPI-s. 1944–1946 oli ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee osakonna juhataja, aastatel 1946–1950 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi teadur. 1950–1953 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia keskraamatukogu direktor. 
Aastatel 1954–1977 oli õppejõud TRÜ-s, sealhulgas 1955–1961 matemaatika-loodusteaduskonna prodekaan, 1959 dotsent.
1961–1996 oli ta Tartu Ülikooli Raamatukogu nõukogu liige.
Uurimisvaldkonnad.
Eesti linnade kujunemine, Hiiumaa asustusajalugu ja kohanimed, muistse Läänemere ja Soome lahe mereliiklus, rannakaubandus, Tallinna liiklusteede ja Eesti rannavõrgu kujunemine, paberi ja lubja tootmise areng, Tallinna ja Pärnu kinnistute omanikud 14-19. sajandil, genealoogia.
Isiklikku.
Tema poeg on diplomaat Simmu Tiik.
Peter Nagel

Peter Nagel (3. aprill 1938 – 1. august 2024) oli saksa religiooniloolane, teoloog ja koptoloog.
Ta oli kopti, süüria, gnostiliste ning Uue Testamendi tekstide uurija ja varakristliku kirjanduse tõlkija.