tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Võnnu piiramine

Võnnu piiramine oli 1210. aastal toimunud Võnnu muinaslinnuse ning seal viibinud orduvendade ja võndlaste piiramine eestlaste, tõenäoliselt ugalaste ja võib-olla ka sakalaste väe poolt. Lahingut on kirjeldatud Henriku Liivimaa kroonikas.
Eellugu.
1208. aastal tekkis sõjaline konflikt ühelt poolt Riia piiskopi, Võnnus baseeruvate Mõõgavendade ordu meeste ja põhjapoolsete latgalite ning teiselt poolt ugalaste ja sakalaste vahel, mida oli püütud lahendada 1208./1209. ja 1209./1210. aasta talve rahulepingutega. Viimasega ei ühinenud aga Mõõgavendade ordu ja Koiva vasakkalda latgalid ja liivlased, kes koos mõnede piiskopi meestega tegid retke Otepää linnuse alla, vallutasid selle ja süütasid põlema. Arvatavasti just kättemaksmiseks selle sündmuse eest tegi ugalastest ja võib-olla ka sakalastest koosnev vägi 1210. aasta augustis või septembris sõjakäigu Võnnu linnuse juurde. Kuigi kroonika kirjeldab seda kui võndlaste vastu suunatud retke, oli selle eesmärk siiski pigem Võnnu linnuse kui mõõgavendade tugipunkti ründamine.
Piiramine.
Eestlaste väe piiratavas linnuses olid Võnnu orduvennad eesotsas Bertoldiga, võndlased ja Polotski vürsti juurde rahuläbirääkimistele teel olnud Riia piiskopi saadikud, kes väe saabumise ajal juhtusid Võnnus olema. Linnuse vallutamiseks tegid eestlased selle kõrvale suuri puude kuhjatisi ja põletasid neid, et nii linnust süüdata ja suitsuga kaitsjate olukorda raskendada. Teise võttena ehitati suurtest puutüvedest piiramistorn, mille abil oli võimalik kõrgemalt positsioonilt seesolijaid rünnata. Võitluse käigus langes ammuküttide noolte läbi palju eestlasi ja eestlaste odade läbi ka mõned võndlased. Kroonika kohaselt jõudis teade piiramisest "mõnede lohakuse tõttu" alles kolmandal päeval Riiga, kust abiväed kohe teele saadeti. Piiramise neljandal päeval, kuuldes Kaupo juhitava liivlaste ja latgalite salga lähenemisest, otsustasid eestlased linnuse alt taanduda, minnes üle Koiva ja suundudes Ümera jõe poole. Eestlaste ja neid jälitama asunud väe vahel toimus järgmisel päeval Ümera lahing.
Girolamo Savonarola

Girolamo Savonarola (21. september 1452 Ferrara – 23. mai 1498 Firenze) oli dominikaani preester ja üks Firenze poliitilisi juhte aastatel 1494–1498.
Savonarola oli lihtsat päritolu, kuid sai nooruses hea hariduse. Sügavalt usklikku Savonarolat tülgastas aga temaaegne kiriku ilmalikustumine ning usu tähtsuse langus. Ta uuris põhjalikult Piiblit ning püüdis leida tagasiteed algkristlikku vagadusse ja lihtsusse. Peagi hakkas Savonarola uskuma, et kogu viimase aja kultuurilooming on kurja juur ning toretsev renessanss on märk maailma allakäigust. 
1475. aastal sai Savonarolast dominikaani jutlustaja. 1482. aastal saabus ta esmakordselt Firenzesse, kuid ei paistnud seal eriti millegagi silma. 1487. aastal lahkus ta sealt täiesti tundmatuna. Kuid 1490. aastal ta naasis ning et linnas oli alanud majanduslangus, köitsid tema jutlused maailma allakäigust ning renessansliku toreduse patususest eelkõige vaesemaid inimesi. Kuid tema usuliselt sütitavad kõned paelusid ka mitmeid ülikuid, isegi üks uhkemaid renessanssvürste Lorenzo de' Medici käis tema jutlusi kuulamas ning lubas tal asuda jutlustama koguni Firenze peakirikus. Kuid õige pea muutusid ta kõned otseselt Medicite-vastasteks, keda ta hakkas kujutama kui hoolimatuid türanne. Raskelt haige Lorenzo ei võtnud Savonarola vastu aga midagi ette, lastes tal jutlusi edasi pidada. Nõnda
kasvas Savonarola pooldajaskond kiiresti.
1492. aastal, kui Lorenzo Tore suri, lasi ka tema poeg Piero Savonarolal edasi jutlustada. Tema üleskutsed senisest patuelust loobuda ning lihtsuses ja vaesuses elada leidsid üha enam poolehoidjaid ning et ta oli tõusnud Medicite kõige silmapaistvamaks oponendiks, hakkasid tema selja taha koonduma kõik Medicite vastased, sealhulgas ka võimsad aadliperekonnad. 1494. aastal, Medicite kukutamise järel, sai Savonarolast üks Firenze vabariigi mõjukamaid poliitikuid. Ta osales mitmetel diplomaatilistel läbirääkimistel, sealhulgas ka Prantsusmaa kuninga Charles VIII-ga. Samal ajal jätkas ta ka jutluste pidamist, mis muutusid üha apokalüptilisemateks. Peagi asus ta oma jutluste sisu ellu rakendama, asudes patuelu sümboleid avalikult põletama. Nii langesid tuleroaks mitmed kunstiteosed, raamatud ja erinevad luksusesemed. Savonarola äärmuslik fanatism hakkas mitmeid Firenze eliiti kuuluvaid inimesi häirima, sest jutlustaja keelas ära igasuguse liigkasuvõtmise, sealhulgas ka kauplemise, mis oli enamiku perede jõukuse allikaks. Nõnda süvenes aastate jooksul ka opositsioon Savonarola vastu, mis 1498. aastal viis tema ketseriks kuulutamise, vangistamise ja hukkamiseni. Ta poodi üles ja põletati seejärel Sinjoriia platsile tehtud tuleriidal. Tuhk visati Arno jõkke.
Rasheed Wallace

Rasheed Abdul Wallace (sündinud 17. septembril 1974) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 16 hooaega ja tuli Detroit Pistonsiga 2004. aastal NBA meistriks.
NBA karjäär.
Wallace valiti 1995. aasta NBA "draft"'ist neljandana Washington Bulletsisse. Esimesel aastal keskmiselt 10,1 punkti ja 4,7 lauapalli mängus toonud Wallace pälvis koha uustulnukate sümboolses teises viisikus, kuid vahetati debüüthooaja järel Rod Stricklandi ja Harvey Granti vastu Portland Trail Blazersisse. 
Ligi seitse aastat Portlandis mänginud Wallace aitas meeskonna 1999. ja 2000. aastal läänekonverentsi finaali ja valiti 2000. ja 2001 aastal NBA tähtede mängule. Oma parimal, 2001/02. hooajal tõi Wallace keskmiselt 19,3 punkti ja 8,2 lauapalli mängus.
2004. aastal vahetati Wallace esmalt Atlanta Hawksi, kelle eest jõudis kaasa teha vaid ühe mängu, misjärel kaubeldi ta kohe edasi Detroit Pistonsisse. Samal aastal tuli ta koos Ben Wallace'i, Richard Hamiltoni, Chauncey Billupsi ja Tayshaun Prince'iga NBA meistriks, kui finaalis alistati favoriit Los Angeles Lakers 4 : 1. 
Pistons pääses NBA finaali ka järgmisel, 2005. aastal, kuid tasavägine finaalseeria kaotati mängudega 3 : 4 Tim Duncani juhitud San Antonio Spursile. Aastatel 2006–2008 jäi Pistonsi laeks idakonverentsi finaal, kus kaotati 2 : 4 vastavalt Miami Heatile (2006), Cleveland Cavaliersile (2007) ja Boston Celticsile (2008).
8. juulil 2009 sõlmis Wallace kolmeaastase lepingu Boston Celticsiga. Vahetusmängija rolli taandunud Wallace kogus põhihooajal keskmiselt 22,5 minutiga 9 punkti ja 4,1 lauapalli mängus. Finaali jõudnud Celtics kaotas seeria 3 : 4 Kobe Bryanti ja Los Angeles Lakersi vastu.
10. augustil 2010 teatas Wallace, et lõpetab mängijakarjääri. 2012. aasta oktoobris naasis Wallace aga NBA-sse, kui sõlmis lepingu New York Knicksiga. 2012/13. hooajal 21 kohtumist kaasa teinud Wallace tõi ligi 14 minutiga keskmiselt 7 punkti ja 4 lauapalli mängus. 
17. aprillil 2013 pidi Wallace jalavigastuse tõttu karjääri teist ja viimast korda lõpetama.
Rekord.
Wallace teenis 2000/01. hooajal 80 mänguga kokku 41 tehnilist viga, mis tähistab praeguseni kehtivat NBA rekordit.
Tartu lahing

Tartu lahing võib viidata järgmistele sündmustele:
Anatoli Garšnek

Anatoli Garšnek (17. november 1918 Irboska – 24. oktoober 1998 Tallinn) oli Eesti helilooja ja muusikapedagoog. 
Anatoli Garšnek lõpetas 1937. aastal Petseri gümnaasiumi ning asus samal aastal õppima Tallinna Konservatooriumi professor Heino Elleri kompositsiooniklassi. 1939. aastal katkestas õpingud teenistus Eesti Vabariigi kaitseväes. See pikenes ootamatult kuni 1945. aastani seoses Teise maailmasõjaga. Pärast seda jätkas ta õpinguid Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. 
Aastatel 1950–1953 täiendas ta end Moskva Konservatooriumis professor S. Bogatõrjovi juures. Ta oli kunstiteaduste kandidaat (1955). 
Ta töötas Tallinna Riiklikus Konservatooriumis 1954. aastast praktiliselt kuni surmani. 1962. aastast oli ta dotsent, aastast 1965 professori kohusetäitja, aastast 1986 professor ning aastast 1994 emeriitprofessor. Aastatel 1968–1978 juhatas ta kompositsiooni- ja muusikateaduse kateedrit. 
Tema kompositsiooniklassi õpilased on olnud Anti Marguste, Hans Hindpere, Raimond Lätte, Enn Vetemaa, Mati Kuulberg, René Eespere, Toomas Siitan jpt.
Isiklikku.
Igor Garšnek on tema poeg.
Saaremaa lahing

Saaremaa lahinguks on nimetatud mitmeid Saaremaal ja selle ümbruskonnas toimunud lahinguid:
Taavi Tõnisson

Taavi Tõnisson (sündinud 6. mail 1979 Tartus) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud Tartu Kivilinna Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia näitlejana (4. lend, juhendaja Kalju Komissarov) ja 2016. aastal Venemaa riikliku teatrikunstide instituudi nukulavastaja erialal. Alates 2004. aastast on ta Eesti Noorsooteatri näitleja, aastatel 2013–2017 oli ta NUKU teatri kunstiline juht.
Isiklikku.
Taavi Tõnissoni abikaasa on Katrin, neil on neli last – Mia, Mihkel, Tim Gustav ja Magda Milde.
Raivo Seppo

Raivo Seppo (sündinud 29. jaanuaril 1973) on eesti kirjanik. Ta on ka Eesti Genealoogia Seltsi Tallinna osakonna liige.
Tema teos "Pöörane Villemiine" oli 2003. aasta Virumaa kirjandusauhinna kandidaat. "Fredegunde, Neustria kuninganna" eest sai ta Eesti Kultuurkapitalilt autoristipendiumi. 
Ta töötab Harju Maakohtus istungisekretärina.
Gary Moore

Robert William Gary Moore (4. aprillil 1952 Belfast – 6. veebruar 2011 Estepona, Hispaania) oli Põhja-Iirimaalt pärit Briti laulja ja kitarrist.
Muusikukarjäär.
Moore alustas oma muusikukarjääri juba 1960. aastatel, mängides kitarristina bluusibändis Skid Row. 1970. aastatel tegutses ta nii sooloartisti, "hard rock"'i bändi Thin Lizzy kitarristi kui ka džässbändi Colosseum II kitarristi ja lauljana. Laiema tuntuse saavutas ta 1980. aastatel, kui ta tegeles peamiselt "hard rock"'iga. 
Alates 1990. aastate algusest mängis Moore peamiselt bluusi.
Surm.
Ajalehe The Guardian andmeil oli Gary Moore puhkamas Hispaanias Costa del Solis, kui tema surnukeha 6. veebruari hommikul ühest sealsest hotellist leiti.
Jaanalind

Jaanalind ("Struthio camelus"), on linnuliik jaanalinnuliste seltsist, jaanalindlaste sugukonna jaanalinnu perekonnast. 
Jaanalinnud on suurimad lennuvõimetud linnud. Jaanalindude areaal hõlmab Aafrika, Araabia ja muud Edela-Aasia piirkonnad. Hiljuti olla jaanalinde elanud ka Sise-Aasias.
Kirjeldus.
Jaanalindude normaalne kehatemperatuur on 39–40 °C.
Jaanalind on ainuke lind, kelle jalal on kaks varvast. Ta on võimeline jooksma kiirusega kuni 70 km/h ja seda kiirust hoidma ligi 30 minutit. Jaanalinnu esimene reageering ohule on põgenemine, aga kui pesa või tibusid on tarvis kaitsta, kasutavad nad oma 200 kilo tugevust jalalööki. 
Kehaehitus.
Täiskasvanud isaslind võib kasvada peaaegu 3 meetri kõrguseks ning kaaluda 130–150 kg. Jaanalinnu silm on maismaaloomadest suurim kaaludes 60 g. Võrdluseks kaalub nende aju 40 g, mis tähendab, et nende aju on 1/3 silmade kogukaalust.
Jaanalinnutibu kaalub koorudes umbes 1 kg ja on 20–30 cm kõrgune. Tibud kasvavad esimese kaheksa kuu jooksul ligi 25 cm kuus. Esimese eluaasta lõpuks on nende kaal umbes 80-100 kg.
Sulestik.
Isaslinnu sulestik on must, valge saba ja valgete tiivaotstega.
Emaslinnud on kasvult väiksemad ning nende sulestik on hall, tiibade otsasuled samamoodi valged nagu isastelgi.
Hoolimata sellest, et jaanalind on lennuvõimetu, on tal suured ja tugevad tiivad. Tiibu kasutab lind paaritumisrituaalide juures ning laialilöödud tiivad annavad märku linnu ärritusest. Jaanalinnud kasutavad tiibu ka enda jahutamiseks (tiibade all sulgi pole), pesemiseks (lükkab liiva sulgede vahele, et putukaid ära ajada) ja kiiresti joostes tasakaalu hoidmiseks.
Toitumine.
Jaanalind on peamiselt taimetoitlane süües muru, lehti jms, aga kui kätte saab, neelab ta tervelt alla ka putukaid, sisalikke ja pisinärilisi.
Paaritumine.
Täiskasvanud isaslind saavutab suguküpsuse 3–4-aastaselt, emaslind 6 kuud varem.
Jaanalindude paaritusaeg algab märtsis-aprillis ning kestab kuni septembrini. Paaritusaja pikkus sõltub linnu toiduvalikust, linnu tervislikust seisundist ja ilmast.
Jooksuajal kaevab isaslind maasse kraavi. See meetrise läbimõõduga kraav on pesaks kõikidele ligikaudsetele emastele, iga lind muneb sinna seitse või kaheksa umbes 1 kg kaaluvat muna. Isaslind ja karja valitsev emaslind jaotavad omavahel 42 päeva pikkuse haudeperioodi mured. Pärast koorumist kasvatatakse poegi ühiselt.
Haudumine.
Emaslind muneb üle päeva ja aasta jooksul võib lind muneda 40–80 muna. Munade pikkus on keskmiselt 17–18 cm, laius 14 cm ja kaal 1,4–2 kg.
Oma looduslikus elukeskkonnas haub üks emaslind kuue isendi munadest tibud välja, farmides hautakse tibud välja inkubaatoris. Inkubeerimise aeg on 42 päeva. Vastsündinud tibu ei oska ei süüa ega juua. Talle tuleb seda kõike õpetada. Linnule on sündides kaasa antud 10 päeva toiduvaru. Tibude tervena püsimiseks peab nende organismi andma loomuliku mikrofloora. Selleks tuleb neile anda täiskasvanud linnu sõnnikut.
Gang Starr

Gang Starr oli Ameerika Ühendriikide hiphopansambel, mille liikmed olid Guru ja Dj Premier. Ansambel sai tuntuks džäss-räpi žanri pioneerina.
Gang Starr loodi 1987. aastal Guru, DJ 1,2 B Downi ja Mike Dee poolt 1987. 1988. aastal andsid räpparid legendaarse Wild Pitchi plaadifirma kaudu välja kolm singlit. 1989. aastal lahkusid SJ 1,2 B Down ja Mike Dee ansamblist ning ainsaks liikmeks jäi Guru, kes leidis peagi ühise keele DJ Premier'ga. Ta kutsus Premier' bändi ja koos anti välja singel "Words I Manifest". 2000. aastate alguses läks ansambel laiali ning Guru suri 2010. aastal. Siiski andis 2019. aastal DJ Premier Gang Starri nime all välja albumi "One of the Best Yet".
Rusizi

Rusizi (ka "Ruzizi") on jõgi Aafrikas. 
Jõgi algab Kivu järvest ning voolab Tanganjika järve, moodustades osa Burundi ja Kongo DV piirist. Jõgi voolab 1500 meetri kõrguselt 770 meetri kõrguseni üle merepinna. Jõe pikkus on 300 km.
Jõel on kaks hüdroelektrijaama, ülemjooksul asuv 1958. aastal ehitatud Rusizi I (148 GWh aastas) ja 1989. aastal valminud Rusizi II.
Rusizi lisajõgi on Rwanda ja Burundi piiril voolav Ruhwa jõgi.
Juur

Juur ("radix") on taime reeglina maasisene elutähtis organ. Juur lehti ei kanna, küll aga võivad sellel tekkida pungad, millest arenevad maapealsed võsud. Enamasti asub juur pinnases, kuid juuremuudendid võivad kasvada ka maapinnal. Ühe taime juurte kogumit nimetatakse juurestikuks.
Juure ülesanded.
Taime juure peamised ülesanded:
Juure ehitus.
Juure vöötmed..
Juure tipus juurekübara all asub tipmistest kiiresti paljunevatest meristeemrakkudest kasvukuhik. Juurekübar katab ja kaitseb kasvukuhikut. Sellele järgneb kasvuvööde, kus rakud suurenevad ning moodustavad rakumahlaga vakuoole. Edasi järgneb imavvööde, kus asuvad üherakulised juurekarvad, mille abil toimub vee- ja selles lahustunud mineraalsoolade vastuvõtt substraadist. Juurekarvad kujunevad juure pindmiste rakkude väljasopistumise tulemusel. Juurekarvakeste imava toime mõjul tekib nn. juurerõhk, mis surub imatud vee koos sooladega juhtsoontesse. Juure sisemuse moodustab kesksilinder, sellest väljapoole jäävad esikoor ja epibleem (juurekarvadega kattekude).
Hans Hindpere

Hans Hindpere (kuni 1937 Hindbeer; 18. märts 1928 Jõhvi – 27. september 2012) oli eesti helilooja.
Ta omandas keskhariduse Jõhvi Eesti Keskkoolis. Pärast seda astus ta Tallinna Muusikakooli, mille lõpetas 1958. aastal muusikateooria alal. Tallinna Riikliku Konservatooriumi lõpetas ta 1963. aastal kompositsiooni erialal Anatoli Garšneki klassis. 
1944. aastal oli kuus kuud Saksa sõjaväes.
Aastatel 1948–1949 oli ta Rakvere teatri muusikaala juhataja, 1962–1965 Eesti Televisioonis muusikasaadete toimetaja ja pärast seda kahe aasta jooksul Jaan Kreuksi nimelise Noorsoo Kultuuripalee kunstiline juht. 1968–1998 oli ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis puhkpilli orkestreerimise, ansamblilaulu arranžeerimise jm õppejõud.
Hindpere tegutses kontsertmeistrina Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias ja Estonia teatris, mängis ansamblites Elektron ja Varioola, Jossif Šagali kvintetis, Emil Laansoo ansamblis jm. Ta juhendas mitmeid vokaalansambleid (Meloodia, Karikakar, Vanad sõbrad) ja esines koos nendega Poolas, Saksamaal, Jugoslaavias ning mujal. Klaveril saatis Hindpere paljusid soliste: Artur Rinne, Endel Pärn, Vladimir Sapožnin, Kalmer Tennosaar, Uno Loop, Voldemar Kuslap, Väino Puura, Heli Lääts, Helgi Sallo, Heidy Tamme, Leida Sibul jt.
Elu lõpuaastail oli Hans Hindpere vabakutseline helilooja ja kirjutas peamiselt rahvalik-humoristlikke laule ja lastelaule.
Mälestuse jäädvustamine.
Iisaku Muuseumis on väljapanek Hans Hindpere loomingule ja tegevusele pühendatud stendidest, helikassettidest ja nootidest.
Jõhvi kontserdimajas on Hans Hindpere saal.
Julian Huxley

Julian Sorell Huxley [haksli] (22. juuni 1887 London – 14. veebruar 1975) oli inglise teaduspoliitik ja ühiskonnategelane, UNESCO esimene peasekretär (1946–1948) ja üks Maailma Looduse Fondi asutajaliikmeid (1961).
Tema vend oli kirjanik Aldous Huxley, poolvend oli Nobeli meditsiiniauhinna laureaat Andrew Huxley, isa oli kirjanik ja toimetaja Leonard Huxley ning isapoolne vanaisa oli evolutsiooniteoreetik Thomas Huxley.
Julian Huxley oli evolutsiooniteoreetik, humanist ja internatsionalist, loodusliku valiku tuline pooldaja ja sünteetilise evolutsiooniteooria (neodarvinismi) juhtkuju. Aastatel 1935–1942 oli ta Londoni Zooloogiaühingu sekretär.
1953. aastal pälvis ta UNESCO Kalinga auhinna teaduse populariseerimise eest. 1956 sai ta Londoni Kuninglikult Ühingult Darwini medali. 1958 pälvis ta Linn ühingult Darwin-Wallace'i medali, mis antakse välja iga 50 aasta tagant hulgale evolutsiooniteoreetikutele. Samal aastal tõsteti ta rüütliseisusse. 1959 pälvis ta Laskeri Fondi eriauhinna kategoorias "Plaanitud lapsevanemakssaamine – maailma rahvastik". 1959–1962 oli ta Briti Eugeenikaühingu president.
Huxley kirjutas umbes 50 populaarteaduslikku raamatut. Peamiselt käsitlesid need evolutsiooni ja sellest lähtuvat inimeseksolemist.
Oma essees "Crowded World" ("Ülerahvastatud maailm") ennustas Huxley, et maailma rahvaarv jõuab 6 miljardini 2000. aastaks. ÜRO Rahvastikufond tähistas niinimetatud kuue miljardi päeva 12. oktoobril 1999.
Tabu

Tabu on traditsionaalkultuuride usundites esemed, sõnad, nähtused, tegevused ja olendid, millel lasub puudutus-, ütlemis-, söömis- jne keeld.
Sõna ("taboo") tuleneb polüneesia keeltest ja kultuurist, kus kehtis pühadustabu (keeld puutuda pealikke ja ülemusi, siseneda pühaks kuulutatud paikadesse jms) ning rüvedustabu (käsk hoiduda eemale räpasteks ja ohtlikeks peetavatest olevustest ja kohtadest). Proto-uurali keeles on tabu vasteks sõnatüvi womi. 
Mõiste on laenatud paljudesse keeltesse, kuid vastav nähtus on eri vormides enamikus kultuurides algupäraselt tuntud. Näiteks kehtisid loodusrahvastel erilised tabud jahile või kalale minejale ning menstrueerivale ja rasedale naisele. Tabu mõistet kasutatakse ka laiemas tähenduses, näiteks võidakse öelda, et mingi probleem on ühiskonnas või seltskonnas tabuteema.
Hans Nielsen Hauge

Hans Nielsen Hauge (3. aprill 1771 – 29. märts 1824) oli norra jutlustaja, kes avaldas suurt mõju Norra ühiskonnale nii majanduslikus, sotsiaalses kui ka vaimulikus mõttes. Teda ning tema pooldajaid kiusati taga, kuigi tema õpetus ei olnud vastuolus ametliku luteri usuga. Ta hakkas kuulutama „elavat usku” ja moraalset täiustumist, mis järgnes religioossele nägemusele.
Hans Hauge sündis 3. aprillil 1771 Østfoldis tavalises taluperes. Tema lapsepõlv oli tugevalt mõjutatud pietismist, mis XVIII sajandi esimesel poolel Norra vaimuelus domineeris. 5. aprillil 1771, nagu ta ise on maininud oma teostes, koges ta müstilist nägemust, mille tulemusena tunnetas ta oma missiooni kuulutada inimestele „elavat usku” ja vaga eluviisi. Sel viisil sai alguse suurim religioosne liikumine, mis Norras on läbi aegade olnud. 1797–1804 reisis ta jutlustajana ringi ja pidas arvutul hulgal rahvakoosolekuid. Ta kirjutas raamatuid (kokku oli neid 17), mis olid kaua aega rahva seas väga populaarsed. Oma tegevusega sattus ta konflikti Norra seadusega, mis keelas igasuguste religioossete kogunemiste pidamise ilma kihelkonna preestri järelevalveta. 1797. aastal arreteeriti ta esimest korda ja sellest ajast saadik kuni 1804. aastani vangistati teda 10 korda. Hauge reisis linnades ja külades ning sai hea ettekujutuse Norra geograafiast ja majanduslikust seisust. Ta oli veendunud, et kristlus ja äriline tegevus ei välistanud teineteist. Hauge ühendas endas religioosset innukust ja praktilist meelt ning 1801. aastal hakkas ta ajama äri Bergenis. Otseselt Hauge poolt mõjutatuna rändasid paljud talupojad linna ja hakkasid käsitöömeistriteks. Hauge aitas paljudel neist alustada oma äri ning ta ise rajas samuti uusi ettevõtteid. 
Hauge oli abielus kaks korda. Tema esimene naine suri varsti pärast nende abiellumist. Tal oli neli last, kuid kolm nendest surid juba varases lapsepõlves. Hauge suri 29. märtsil 1824 austatud isikuna. 
Kuna Hauge liikumine langes kokku aastatega, mil paljud norralased rändasid välja Ameerikasse, oli haugeaanlik mõju luterlusele ka Ameerikas üsna tuntav.
Hauge liikumise tähtsamad tagajärjed.
1. Huvi lugemise ja kirjutamise vastu tõusis. Hauge raamatuid oli lugenud kokku umbes 100 000 inimest. (Tol ajal oli Norras umbes 900 000 elanikku, kellest 90% olid talupojad.) Tema isiklik näide inspireeris ka noori kirjanikke loometöös.
2. Ühiskonna majanduslik areng. Hauge isiklik näide ning tema paljude järgijate ettevõtmised andsid tõuke Norra majandusliku seisukorra paranemisele.
3. Poliitiline areng. Hauge liikumine oli kõigepealt madalamate kihtide ülesärkamine, see oli aeg, mil talurahvas hakkas mängima üha suuremat rolli Norra valitsemissüsteemis ning aeg, mil Norras hakkas välja kujunema demokraatia.
4. Muutused eluviisis. Hauge propageeris „elavat” armastust Jumala ja inimeste vastu, karskeid ja vagasid elukombeid, töökust ja kannatust.
Korijärv

Korijärv ehk Koosa järv (ka "Korvi järv, Korri järv, Koori järv") on järv Valgamaal Valga vallas, Antslast 8 km kaugusel.
Järv on loode–kagusuunaline, põhikujult ümar.
Järv asub 48,8 m merepinnast kõrgemal, keskmine sügavus on 3,5 m (maksimaalne 5,1 m). Järve pindala on 37,6 ha.
Korijärv on tuntud supluspaiga ja hea kalakohana.
Ahijärv

Ahijärv on mitme Eesti järve nimi:
Küti Ahijärv

Ahijärv (ka "Küti Ahijärv, Sossi Ahijärv") on järv Võrumaal Võru vallas.
Kose raamatukogu

Kose raamatukogu on raamatukogu Kose alevikus Harju maakonnas. Raamatukogu tegutseb alates 1908. aastast.
Kose raamatukogu on Kose valla keskne raamatukogu, millel on haruraamatukogud Ardus, Habajas, Kose-Uuemõisas, Orus ja Ravilas (tegutses kuni 01.12.2016).
Raamatukogu on kandnud nimesid Kose rajooni raamatukogu (1950–1959) ja Harju rajooni II raamatukogu (1960–1966).
Ajalugu.
21. märtsil 1908 anti välja ametlik tegevusluba Kose raamatukogu asutamiseks. Raamatukogu juhatajaks kinnitati vallakirjutaja Tõnis Hommik ja avamine toimus sama aasta 6. juulil. Avamise ajaks oli raamatukogu jõudnud annetajate kaudu hankida 301 raamatut.
1941 hävis sõjas Kose Haridusseltsi maja koos selles alates 1922. aastast asunud raamatukoguga. Ravila Valla Täitevkomitee korraldusega taastati raamatukogu 1949. aastal. Uueks asukohaks sai Kose pastoraadi väike saal.
1959 kolis raamatukogu Jõe tänav 1 majja. 1979 valmis uus külanõukogu hoone (praegune vallamaja) ja Kose raamatukogu sai endised Kose külanõukogu ruumid. 1984. aasta novembris sai raamatukogu ruumid Vahtra 20-3 paiknevasse kolmetoalisse korterisse.
1993. aastal muutus Kose raamatukogu Kose valla eelarveliseks asutuseks. 1. juulil 1996 alustati tegevust ruumides, mis paiknevad aadressil Ravila maantee 12. 1998. aastal oli raamatukogul esimest korda üle 1000 lugeja aastas.
2002. aastal alustati koostöös Kose Kunstikooliga (siis Kose Kunstikeskus) raamatukogu lugemistoas kunstinäituste pidamist. 2003 liituti raamatukoguprogrammi URRAM.
2013 koliti endise Kose Teeninduskooli ruumidesse aadressil Hariduse 2. Värskelt avatud Kose Kultuurikeskuse ruumides alustati tööd 10. septembril. Sama aasta 1. juulil muudeti raamatukogu Kose valla keskseks raamatukoguks ning Kose-Uuemõisa, Oru ja Ravila raamatukogust said Kose raamatukogu haruraamatukogud.
1. märtsil 2014 liitusid Kose raamatukoguga Ardu ja Habaja raamatukogu.
Varia.
Kose raamatukogus on lugejatele tasuta kasutamiseks neli arvutit.
Lääniste Ahijärv

Ahijärv (ka "Lääniste Ahijärv") on järv Kastre vallas Tartu maakonnas. Järv külgneb Ahja jõega.
Raimond Lätte

Raimond Lätte (22. veebruar 1931 Tartu – 6. jaanuar 1997 Tallinn) oli eesti helilooja.
Raimond Lätte lõpetas 1952. aastal koorijuhtimise erialal Tartu Muusikakooli Richard Ritsingu ja Voldemar Kliimandi klassis ning 1957. aastal samal erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Artur Vahteri klassis. 1961. aastal lõpetas ta kompositsiooni eriala Tallinna Riikliku Konservatooriumi Anatoli Garšneki klassis.
Ta oli Eesti Heliloojate Liidu liige alates 1962. aastast.
Raimond Lätte töötas 1946–1947 orkestrandina Elva Kultuurimaja orkestris ning 1947–1950 orkestrandina Tartu rajooni Kultuurimaja orkestris.
Aastatel 1952–1954 oli ta õpetaja Tallinna 29. koolis. 1954–1961 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumis. Aastatel 1957–1986 töötas ta muusikatoimetajana kirjastuses Eesti Raamat, 1961–1965 oli õpetaja Tallinna Muusikakoolis ning 1978–1985 koorihormoonia õppejõud Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Aastatel 1985–1994 töötas ta Heliloojate Liidu konsultandina.
Tema loomingus on esiplaanil väikevormid, eriti koori- ja lastelaulud.
Bass (pill)

Bass on madalamat registrit mängiv muusikainstrument orkestris või ansamblis.
Magdalena Neuner

Magdalena Neuner (Lena Neuner; sündinud 9. veebruaril 1987 Garmisch-Partenkirchenis) on saksa endine laskesuusataja. Ta on kõigi aegade edukamaid naislaskesuusatajaid (täiskasvanute arvastuses on rohkem medaleid Marte Olsby-Roiselandil - 3x OV, 11x MM) ja kahekordne olümpiavõitja (2010). 
21-aastaselt sai temast noorim laskesuusataja, kes on võitnud laskesuusatamise maailma karika. Kokku võitis ta maailma karika kolmel korral. Märtsis 2012 loobus ta tippspordist, tuues põhjuseks motivatsioonipuuduse ja soovi pöörduda tagasi normaalse elu juurde.
Neuner tegi läbimurde maailma laskesuusatajate tippu 2006–2007 hooajal, kui ta võitis seitse maailma karikasarja etappi. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Anterselvas võitis ta kolm kuldmedalit: 7 km sprindis, 10 km tagaajamisvõistluses ja 4×6 km teatesõidus. Sprindivõistluses tuli ta maailmameistriks 2,3-sekundilise eduga Anna Carin Olofssoni ees, mõlemad eksisid korra nii püsti, kui lamades laskmises ja olid sunnitud sõitma trahviringe. Tagaajamisvõistluses eksis Neuner neli korda lasketiirus, kuid tuli ikkagi maailmameistriks, lõpetades enne Linda Grubbenit. Teatevõistluses sõitis ta kolmandat vahetust Saksamaa võistkonnas, kes tuli rohkem kui minutilise eduga võitjaks Prantsusmaa ees. 
2008. aasta MM-il Östersundis tuli Neuner 12,5 km ühisstardiga sõidus maailmameistriks neljast trahviringist hoolimata. Edu teiseks tulnud Tora Bergeri ees oli kolm sekundit. Segateatevõistluses sõitis ta teist vahetust maailmameistriks tulnud Saksamaa võistkonnas.
Juunioride maailmameistriks tuli Neuner aastatel 2004–2008 kokku seitse korda: kolm korda sprindis, kaks korda tagaajamisvõistluses ja teatevõistluses. Lisaks võitis ta veel neli hõbemedalit.
Neuner on üks kiiremaid suusatajaid naiste laskesuusatamise ajaloos.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Magdalena Neuner on seni osalenud () kokku 86 maailma karikasarja&lt;br&gt;etapil ja jõudnud poodiumile 29 korda, millest 16 korral kõige kõrgemale astmele.
Holm

Holm on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Holmi rajooni keskus. Asub Lovati jõe ääres Novgorodist 200 km lõuna pool.
Lovati jõgi jagab linna kaheks, neid osasid ühendab 179 m pikkune raudbetoonsild.
Holmi on esmamainitud 1144. aastal. Linna arengut soodustas asend viikingite ida veetee ääres. 1777. aastal sai Holm linnaõigused ning muudeti Pihkva kubermangu maakonnalinnaks.
Teises maailmasõjas hävis suur osa linnast. 23. jaanuarist kuni 5. maini 1942 oli Holmis Nõukogude vägede piiramisrõngas 5500 Saksa sõdurit. Nõukogude väed vabastasid linna 21. veebruaril 1944.
Linnas on 2016. aasta seisuga 3500 elanikku. 1939. aastal oli linnas üle 6000 elaniku.
Holmis on metsatööstuse ettevõtted ja leivatehas.
Hajdúböszörmény

Hajdúböszörmény on linn Ungari idaosas Hajdú-Bihari komitaadis, Hajdúböszörményi kreisi halduskeskus.
Linnal on Ungaris ainulaadne ringikujuline põhiplaan.
Aastal 2007 oli linnas 31 900, aastal 2009 31 800 elanikku ja 2022. aasta alguses 29 728 elanikku.
Schlei-Ostsee maakond

Schlei-Ostsee maakond on haldusüksus Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis.
Maakond moodustati 1. jaanuaril 2008 Schlei maakonna, Schwanseni ja Windeby maakonna liitumise teel. Uue maakonna halduskeskuseks sai Eckernförde. 
Haldusjaotus.
Schlei-Ostsee maakond jaguneb 19 vallaks:
Eckernförde

Eckernförde on maakonnavaba linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Lõuna-Schleswigis Eckernförde lahe ääres. Eckernförde on Schlei-Ostsee maakonna halduskeskus. Läänes asub linna piiril Windebyer Noori järv.
Eckernfördet on mainitud linnana 1302. aastal, täpset linnaõiguste saamise aastat pole teada.
Skorpion (tähtkuju)

Skorpion (ladina "Scorpius"; tähis ♏) on ekliptikas asuv lõunataeva tähtkuju. See on pindalalt 497 ruutkraadi, millega see on suuruselt 33. tähtkuju.
Tähtkuju heledaim täht on punane hiid Antaares, mis on tuntud ka kui Marsi Rivaal, sest ta sarnaneb oma punase värvi tõttu välimuselt planeediga Marss.
Skorpionis asuvad täheparved Messier 4, Messier 6, Messier 7 ja Messier 80.
Primaarne sektor

Primaarne sektor ehk esmassektor ehk hankiv majandus on majandussektor, mis tegeleb hüvede loodusest saamisega. Primaarse sektori koosseisu kuuluvad järgmised majandusharud: põllumajandus, jahindus, mesindus, metsandus ja kalandus. Primaarsest sektorist saadut kasutatakse osaliselt töötlemata, aga suurim osa on sekundaarse sektori ettevõtete tooraine. Primaarse sektori koosseisu kuulub mõnikord ka mäetööstus, kuid põhiliselt on mäetööstusega tegelevad ettevõtted teiste tööstusharude ettevõtted. 
Primaarne sektor oli inimkonna ajaloos esimeseks majandustegevuseks (korilus ja jahindus). Tööstusliku pöörde alguseni oli temal maailmamajanduses suurim osatähtsus, aga sektori sees oli kõige olulisem põllumajandus.
Tänapäevases majanduses näitab primaase sektori ülekaalukus, et riik või piirkond on mahajäänud. Selle näitena on Aafrika riigid, kus siiani on hõivatud rahvastiku suurim osa põllumajanduses.
Riik, kus primaarne sektor on ülekaalus, on agraarühiskond.
Antaares

Antaares (ka Alpha Scorpii) on täht Skorpioni tähtkujus. See on punane hiid, heleduselt 15. täht tähistaevas ning punase värvi tõttu sarnaneb välimuselt Marsiga. Need kaks on konjunktsioonis igal teisel aastal, kui Marss liigub oma orbiidil mööda ekliptikat, kus asuvad ka sodiaagi tähtkujud, sealhulgas Skorpion. 
Nagu kõik punased hiiud, asub ka Antaares keset punakat pilve, mis koosneb metallilisest tolmust. Pilv on Antaarese energetiseeritud ja selle läbimõõt on 5 valgusaastat. 
Kui see paigutada meie Päikesesüsteemi, siis neelaks see kõik sisemised planeedid ja ulatuks hästi ka asteroidide vööni. Huvitaval kombel paikneb Antaares meie planeedist 520 valgusaasta kaugusel. Oma tohutu suuruse ja suhtelise läheduse tõttu on see üks vähestest tähtedest, mille suurust on õnnestunud mõõta. Heleduse annab talle ta suurus, mitte temperatuur, mis on palju madalam kui Päikesel.
Sekundaarne sektor

Sekundaarne sektor ehk töötlev majandus on majandussektor, mis tegeleb tooraine töötlemise, valmistoodete tootmise ja tarbijatele edastamisega. Sekundaarse sektori koosseisu kuuluvad tööstus ja ehitus.
Sekundaarse sektori areng algas Lääne-Euroopas tööstusliku pöörde käigus manufaktuuride rajamisega. Maailmamajanduses mängis sekundaarne sektor suurt rolli 19. sajandil ja 20. sajandi esimesel poolel. 
Tänapäevases majanduses näitab sekundaarse sektori ülekaal, et riik või piirkond on keskmiselt arenenud. Sekundaarse sektori ülekaal on vähim arenenud Põhja riikides ja kõrgeim arenenud Lõuna riikides.
Nevil Shute

Nevil Shute Norway (17. jaanuar 1899 Ealing, London – 12. jaanuar 1960 Melbourne, Austraalia) oli inglise kirjanik, lennukiinsener ja piloot.
Isamaale ja Vabadusele/LNNK

Isamaale ja Vabadusele/LNNK (läti keeles "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK") on rahvuskonservatiivne Läti erakond, mis sündis 21. juunil 1997 erakondade Isamaale ja Vabadusele ning Läti Rahvuslik Iseseisvusliikumine (LNNK) ühinemisel.
Läti praeguses valitsuses kuuluvad sellele erakonnale majandusministri, justiitsministri ja Euroopa Liidu fondide haldamisega tegeleva portfellita ministri koht.
Erakonna esimees on Roberts Zīle.
Poliitilised vaated.
Mõlemad 1997. aastal ühinenud erakonnad olid kasvanud välja Läti taasiseseisvumiseni viinud rahvaliikumise radikaalsemast osast, mis nõudis algusest peale mitte suuremat autonoomiat Nõukogude Liidu koosseisus, vaid iseseisvuse taastamist riikliku järjepidevuse alusel.
1990. aastatel propageeriti Läti keele- ja kodakondsuspoliitika karmistamist. Pärast nende küsimuste suuremalt jaolt lahenemist on ühenderakond keskendunud peamiselt majandusküsimustele, pooldades vaba turumajandust.
Mitmete politoloogide hinnangul on tegu paremäärmusliku parteiga.
Osalemine valimistel.
Läti parlamendivalimistel sai see erakond 1998. aastal sajakohalises parlamendis 17 kohta (14,7% häältest), 2002. aastal 7 kohta (5,4% häältest) ja 2006. aastal 8 kohta (6,9% häältest). Suur tagasilöök 2002. aasta valimistel oli analüütikute hinnangul tingitud sellest, et erakond tegi Riia linnavolikogus koostööd Läti venekeelsete erakondadega ning see peletas eemale paljud senised toetajad.
Euroopa Parlamendi valimistel sai ühenderakond 2004. aastal 29,8% häältest, mis kindlustas Euroopa Parlamendis neli kohta. Lätist valiti Euroopa Parlamenti kokku üheksa saadikut.
Aadressiteisenduse protokoll

Aadressiteisenduse protokoll (inglise "Address Resolution Protocol", lühend "ARP") on protokoll IP-aadressi vastendamiseks riistvara aadressi ehk MAC-aadressiga.
Kasutus.
IP-aadressi ja alamvõrgumaski ("subnet mask") abil tehakse kindlaks, kas andmepakett on suunatud sisevõrku või välisvõrku. Sisevõrku adresseeritud andmepaketi korral saadakse riistvara aadress (MAC-aadress) ARP-tabelist (tabelist, kuhu on puhverdatud varasemad ARP-päringud). Kui ARP-tabelis vastav sissekanne puudub, siis saadab seade kõigile sisevõrgus asuvatele seadmetele ("broadcast message") välja ARP-päringu IP-aadressile vastava riistvaraaadressi väljaselgitamiseks. Vastava IP-aadressiga arvuti vastab nimetatud päringule. Seejärel uuendab päringu teinud seade oma ARP-tabelit. Järgnevas andmevahetuses on andmepaketid varustatud lisaks IP-aadressile ka riistvara aadressiga. Seejärel on võimalik infovahetus sisevõrgus ka kohtvõrgu protokollidega, mille IP-aadress puudub.
Kvaternaarne sektor

Kvaternaarne sektor on majandussektor, mida hakati eristama 20. sajandi viimasel kümnendil ning mille koosseisu kuuluvad kõrgelt arenenud tehnoloogiaga majandusharud. Nad on sellised töötleva majanduse harud, nagu biotehnoloogiat ja infotehnoloogiat kasutatavad mikroelektroonikatööstus, farmaatsiatööstus ning sellised teeninduse harud nagu pangandus, kindlustus, reklaamiteenused, meedia jms.
Viies sektor

Viies sektor on majandussektor, mille koosseisu kuuluvad teeninduse harud, kus on hõivatud intellektuaalse töö tegijad nagu teadus, haridus, tervishoid, kultuur, politsei ja muud avaliku sektori teenused, mille eesmärk ei ole kasumi saamine. Traditsiooniliselt kuuluvad need harud tertsiaarse sektori koosseisu.
Fraseri saar

Fraseri saar (inglise keeles "Fraser Island", batjala keeles "K'Gari") on saar Austraalia mandri idaranniku lähedal Vaikses ookeanis. Saare pikkus on umbes 120 km, pindala 1630 km² või 1840 km². See on maailma suurim liivasaar. Saar kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Valdav osa saarest kuulub Great Sandy rahvusparki.
David Cage

David Cage (kodanikunimega David De Gruttola; sündinud 9. juunil 1969) on prantsuse muusik ja videomängude looja.
1993. aastal asutas ta ettevõtte Totem Interactive, mis tegeleb muusika loomisega. Cage on kirjutanud muusikat mitme telekanali, filmi ja videomänguprojekti jaoks.
David De Gruttola nime all on ta muusikat kirjutanud mängudele "Cheese Cat-Astrophe" (1995), "Timecop" (1995) ja "Hardline" (1997).
Cage juhib 1997. aastal loodud videomängude stuudiot Quantic Dream. Ta on välja töötanud või osalenud näiteks järgmiste mängude arendamisel: "Omikron: The Nomad Soul" (1999), "Fahrenheit" (USA-s tuntud kui "Indigo Prophecy") (2005) ja "Heavy Rain" (2010).
Mädajärv

Mädajärv on mitme Eesti järve nimi:
Ruth Ling

Ruth Ling (sünninimi Ruth Heidemaa; 12. juulil 1926 Varnja – 21. november 2024 Tartu) oli eesti ornitoloog.
Elulugu.
Ta kasvas arsti perekonnas. Õppinud Leisi algkoolis aastatel 1933–1938, Saaremaa Ühisgümnaasiumis 1938–1941, Viljandi I Keskkoolis 1942–1945 ja Tartu Riiklikus Ülikoolis 1945–1950, mille lõpetas zooloog-bioloogiaõpetajana. 
Töötas õpetajana Pärnus ja Tartus aastatel 1950–1954. Oli 1954–1957 Teaduste Akadeemia Zooloogia ja botaanika instituudis aspirantuuris, bioloogiakandidaadiks sai 1959. aastal. Oli nimetatud instituudi nooremteadur 1957–1966. Aastatel 1966–1968 töötas ta Zooloogia muuseumi vanemteadurina, 1968–1973 Tartu Riikliku Ülikooli zooloogia kateedris vanemõpetajana, 1973–1993 samas dotsendina. Õpetanud selgroogsete zooloogiat, etoloogiat, bioloogia õpetamise metoodikat, juhendanud üliõpilaste pedagoogilist praktikat ja zooloogia välipraktikaid. Siirdus 31. augustil 1993 pensionile, kuid pensionärina töötas 2001. ja 2002. aastal Tartu Ülikooli zooloogia ja hüdrobioloogia instituudis välipraktikate juhendajana lepingulisel alusel.
Oli Eesti Loodusuurijate Seltsi tegevliige alates 1947. aastast, Eesti Ornitoloogiaühingu liige, 1998. aastast auliige.
Teosed.
Ligi 30 teaduspublikatsiooni ornitoloogia alal. Tõlkinud saksa, inglise ja vene keelest õppe- ja aimekirjandust, sealhulgas Konrad Lorenzi "Inimene leiab sõbra" (1975), Niko Tinbergeni "Loomade käitumine" (1978), L. Jonssoni "Euroopa linnud" (2000), Karl. P. N. Shukeri "Loomade varjatud võimed" (2005) jt.
Isiklikku.
Abikaasa Harry Ling (1928–1984) oli bioloog-zooloog. Neil oli kaks poega – füüsik Andres Ling (1952–2019) ja bioloog Peeter Ling (1958–2016).
Oberhof

Oberhof on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal Schmalkalden-Meiningeni kreisis. Tuntud eelkõige talispordikeskusena.
Elanike oli linnas 2019. aasta lõpu seisuga 1650. Linna pindala on 23,47 km².
Linna staatus saadi 1985. aastal.
Sport.
Oberhofis toimuvad igal aastal laskesuusatamise maailma karikasarja etapid.
Oberhofis on peetud ka maailmameistrivõistlusi: laskesuusatamises (2004, 2023), bobisõidus (1931) ja kelgutamises (1973, 1985 ja 2008).
1979., 1998. ja 2004. aastal peeti seal ka Euroopa meistrivõistlused kelgutamises.
Elsejärv

Elsejärv (ka "Mädajärv, Elsi järv, Nahe Mädajärv") on järv Harjumaal Anija vallas.
Majandussektor

Majandussektor on suur majanduse osa, mille ettevõtted ja asutused tegelevad tooraine hankimisega loodusest (primaarne sektor), tooraine töötlemisega (sekundaarne sektor) ja teenuste osutamisega (teenindus ehk tertsiaarne sektor). 20. sajandi lõpus hakati tertsiaarsest sektorist eristama kvaternaarset ja viiendat sektorit.
Majandussektorite osatähtsuse järgi (sisemajanduse kogutulus või hõivatute hulgas) arvestades saab kirjeldada riigi või piirkonna majanduse struktuuri. 
Sõltuvalt majandussektorite osatähtsusest jagatakse ühiskondi agraarühiskonnaks, industriaalühiskonnaks ja infoühiskonnaks.
Tooraine

Tooraine ehk toormaterjal ehk toore on töötlemata või osaliselt töödeldud materjal, mida kasutatakse valmistoodete tootmisel.
Toorainet tööstusele saadakse hankivast majandusest. Näiteks põllumajanduse toodang on toiduainetetööstuse tooraine, kala on kalatööstuse tooraine, puit on puidutööstuse ja tselluloositööstuse tooraine. Maagid on metallurgia tooraine, mõned kivimid ja mineraalid on keemiatööstuse ja ehitusmaterjalitööstuse tooraine. 
Omakorda on mõnede tööstuse harude toodang teiste harude tooraineks. Näiteks on metallid, lakid ja värvid masinatööstuse toorained, tselluloos on paberitööstuse tooraine, jahu on kondiitritööstuse tooraine. 
Samuti võivad olla mingi tehnoloogilise protsessi käigus tekkinud jäätmed teiste toodete tootmiseks tooraineks. Jäätmete taaskasutamine vähendab tootmiskulusid ja edendab säästvat arengut.
Ruhpoldingi vald

Ruhpolding on vald Saksamaal Baieri liidumaal Ülem-Baieri ringkonnas Traunsteini kreisis.
Ruhpoldingis elab 6319 inimest ja selle pindala on 147,83 km².
Ruhpoldingis asub Saksamaa laskesuusatamiskeskus ja seal peetakse igal aastal laskesuusatamise maailma karikasarja etappe. Neljal korral on Ruhpoldingis toimunud laskesuusatamise maailmameistrivõistlused: 1979, 1985, 1996 ja 2012.
Valla kõrgeim tipp on 1961 m kõrgune Sonntagshorn, mis asub piiril Austriaga.
1835. aastal lasti Ruhpoldingi vallas teadaolevalt viimane Saksamaa vabas looduses elanud karu.
Kontiolahti vald

Kontiolahti (rootsi keeles "Kontiolax") on vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas.
Kontiolahti valla pindala on 1029,84 km², millest 247,92 km² on veega kaetud.
Kontiolahti naabervallad on Eno vald, Joensuu linn, Juuka vald, Lieksa linn, Liperi vald ja Polvijärvi vald.
Kontiolahti

Kontiolahti ("Kontionlahden kirkonkylä") on asula Soomes Põhja-Karjala maakonnas, Kontiolahti valla kirikuküla.
Juri Lotmani stipendium

Juri Lotmani stipendium on Juri Lotmani Fondi välja antav stipendium magistrantidele ja doktorantidele, mille eesmärk on esile tõsta noori teadlasi, kes oma uurimustes jätkavad Juri Lotmani traditsioone semiootikas ja slaavi filoloogias. Stipendium asutati 2001. aastal ning seda antakse välja igal aastal Juri Lotmani sünniaastapäeval 28. veebruaril Tartus.
Stipendiumi laureaadid.
Esimesena on nimetatud semiootika, teisena slaavi filoloogia laureaat. Aastail 2007 ja 2011 slaavi filoloogia alal Lotmani stipendiumi välja ei antud.
Nõo kirik

Nõo Püha Laurentsiuse kirik on kirik Tartu maakonnas Nõo vallas Nõos. Tegu on ühe vanima Eesti tellispiirkonna maakirikuga, mille algkuju on erandlikult hästi säilinud.
Kirik ehitati 13. sajandi lõpul kaitseehitusliku kolmelöövilise kodakirikuna. Esimesed teated hoone ehitamisest pärinevad 1250.–1260. aastatest. 
Nõo Laurentsiuse kirik on krohvitud kolme lööviga kolmetraveeline kirik, mille pikihoonele liitub silmatorkavalt avar ruutjas kooriruum. Kiriku kesklööv on peaaegu kaks korda laiem külglöövidest. Kesklööv on kaetud tugevate mõigasroietega 8-osaliste domikaalvõlvidega. Külglöövides on ristvõlvid, mille roideprofiil on lähedane kesklöövi omale. Eeskoda lääneportaali ees on lammutatud. Kiriku viilud on rikkalikult kujundatud. Käärkamber ja puidust torn on uuema aja lisandid.
Kirik on pühitsetud esidiakon märter Laurentsiusele.
Nõo kiriku altarimaali "Kristus ristil" autor on Tõnis Grenzstein (arvatavasti koos Eduard Karl Franz von Gebhardtiga 1895).
Teodor Leszetycki

Teodor Leszetycki (tuntud kui Theodor Leschetizky; 22. juuni 1830 Łańcut – 14. november 1915 Dresden) oli poola pianist, helilooja ja muusikaõpetaja.
Ta õppis Carl Czerny ja Simon Sechteri juures Viinis.
Heliloojana kirjutas ta 2 ooperit, 1 klaverikontserdi, laule ja klaveripalu. 1854 läks ta Peterburi, kus ta 1862 koos Anton Rubinsteiniga konservatooriumi asutas. Ta töötas Peterburis dirigendi ja pianistina. 1878 läks ta tagasi Viini.
Koorküla Mudajärv

Mudajärv (ka "Koorküla Mudajärv, Mädajärv, Rõksi järv") on järv Valgamaal Tõrva vallas.
Rakvere Kolmainu kirik

Rakvere Kolmainu kirik ehk Rakvere Mihkli kirik on kirik Rakveres Pika tänava ääres.
See rajati 15. sajandi alguses Rakvere vanalinna.
Rakvere Kolmainu kirikut kasutab EELK Rakvere Kolmainu kogudus. Aastatel 1835–1939 tegutses seal ka Rakvere saksa kogudus.
Kiriku kellatornis mängib kariljon Arvo Pärdi spetsiaalselt Rakvere Kolmainu kiriku keskpäevase kellamängu jaoks kirjutatud umbes minutipikkust teost.
Kirikulugu.
Keskajal asus Rakvere linnuses asus katoliku kiriku Maarja kirik, eeslinnas oli puukirik kihelkonna rahvale. Alustatud Rakvere linna (1302) kivikiriku ehitus seiskus 1400. aastal müürimeister Simoni lahkumise tõttu, kuid 1427. aastal lõpetas müürimeister Andreas kivikiriku ehituse (aastaks 1430?). 1508. aastal algas ka Rakveres frantsisklaste Püha Mihkli mungakloostri ehitus.
Liivi sõjas lammutasid 1559. aastal Moskava tsaaririigi väed nii kloostri kui kiriku, et kindlustada Rakvere linnust, Rootsi-Poola 1600–1611 sõjas 1604. aastal Poola vägede lahkumisel purustati kirik ja see jäi varemetesse, 1605. aastal rootslaste vallutuse järel rajati Rakvere kirikuaeda puukirik, kivikirik oli varemetes. 
Rootsi valitsusajal 1643. aastal nimetati puukirik Mihkli kirikuks, 1647. aastal valmis kirikuaias uus, suurem puukirik. 1684. aastal alustati kivikiriku taastamist seniste varemete kohal ning 1691. aastal valmis kivikirik taastatud kujul. 1698. aastal pühitses luterlik Eestimaa ja Tallinna piiskop Joachim Salemann 3. juulil kiriku mitte Mihkli, vaid Kolmainu kirikuks. 
Põhjasõja lahingutes 1703 ja 1704 hävisid kiriku tornikiiver, torni puust vahelaed ja katus. 1730. aastal kirik taastati uuesti ja 1755. aastal valmis kiriku tornikiiver. 1772. aastal hävitas kahjutuli Rakvere kirikumõisa koos raamatute ja arhiiviga. 1773. aasta osteti kirikusse orel, 1836. aastal torni paigaldati ajanäitajast kell. 1836. aastal tabas Rakvere kirikut pikselöök. 1852. aastal ehitati uus, praegune tornikiiver, 1853. aastal ehitati kirikusse külgväärid (1892 kahekordseks). 1855. aastal pandi Rakvere kirikus üles uus, kunstnik Carl Waltheri loodud altarimaal „Kolgata“. 1858. aastal ehitas Gustav Normann Rakvere kirikule uue oreli. 1892. aastal suurendati kiriku aknaid, mis on säilinud nõnda tänaseni.
1918. aastal sai kirik elektrivalguse, 19. detsember 1918 – 11. jaanuar 1919 kirik muudeti Eesti Töörahva Kommuuni poolt rahvamajaks. 1922. aastal seati kirikusse sisse ahiküte. 1925. aastal pühitseti praegune, vendade Kriisade ehitatud orel. 1957. aastal restaureeriti kantsel ja altar ning kiriku sisemus sai praeguse värvilahenduse.
Sõnajalgtaimed

Sõnajalgtaimed ehk pteridofüüdid ehk tüvendeostaimed ("Pteridophyta" ehk "Filicophyta") on soontaimede hõimkond, kuhu kuulub umbes 20 000 liiki. Taksoni sünonüümina on kasutatud ka "Polypodiophyta", kui seda käsitletakse alamhõimkonnana. Teadust, mis uurib sõnajalgu, nimetatakse pteridoloogiaks, vastavat eriteadlast aga pteridoloogiks. 
Eestis kasvab pärismaisena 47 liiki sõnajalgtaimi.
Sõnajalgtaimede klassifitseerimisel on tõsiseks raskuseks varjatud liigid. Varjatud liik sarnaneb väliselt väga mõne teise liigiga, kuid erineb sellest geneetiliselt, nii et omavaheline ristumine on võimatu. Mõnikord on selleks mingi liigi diploidne ja tetraploidne vorm. Paljudel juhtudel tuleb niisuguses olukorras määrata uus liik. Tõenäoliselt on veel palju varjatud sõnajalaliike avastamata ja määramata.
Sõnajalgtaimed ilmusid kivististesse varases karbonis. Triiasest on teada juba palju tänapäevaseid perekondi. Hiliskriidis toimus nii-öelda suur sõnajalaplahvatus: sõnajalgtaimed mitmekesistusid oluliselt ja tekkisid paljud tänapäeva perekonnad. Suur osa fossiilkütustest koosneb keskaegkonna sõnajalgtaimede jäänustest.
Sõnajalad võtavad endasse pinnases olevaid raskmetalle ja mürkaineid, eriti arseeni. Sel põhjusel kasutatakse sõnajalgu pinnase puhastamiseks. Moskiitosõnajalg seob õhust lämmastikku, mida seejärel teised taimed saavad kasutada; sel põhjusel kasutatakse moskiitosõnajalga põllumajanduses.
Sõnajalgu kasutatakse vahel meditsiinis haavade raviks ja puhastamiseks. Sitketest sõnajalgadest saab häid sidemeid. Kui sõnajalalehe alapoolega hõõruda kõrvenõgese kõrvetusejälgi, siis kaob kõrvetus ära.
Paljude rahvaste mütoloogias toob sõnajalaõie leidmine suurt õnne. Tegelikult ei kuulu sõnajalad õistaimede hulka ega õitse iialgi.
Inglismaal olid Victoria ajastul sõnajalad väga populaarsed: niihästi nende kollektsioneerimine kui kujutamine kunstis, sealhulgas keraamikas, klaasis, metallis, tekstiilis, skulptuuris jne. Piltlikult öeldi, et sõnajalgu kohtab seal kõikjal alates ristimiskingitustest kuni hauakivide kujunduseni. Sõnajalgade siseruumides kasvatamise mood viis Wardi kasti leiutamiseni. See kast oli klaasist anum, mis ei lasknud sisse välisõhku ja säilitas vajaliku niiskuse. Wardi kastis transporditi taimi.
Baltiisk

Baltiisk on linn Venemaa Kaliningradi oblastis. Baltiisk on Venemaa kõige läänepoolsem linn.
Baltiiskis asub Venemaa Balti laevastiku suurim baas.
Enne 1946. aastat kandis linn nime Pillau.
Neman

Neman on linn Venemaa Kaliningradi oblastis, Nemani rajooni keskus. Asub Nemunase vasakkaldal piiril Leeduga.
Kuni 1946. aastani kandis saksakeelset nime Ragnit.
Linna leedukeelse nimekuju järgi on nime saanud Jaani-Jaagarahu lademe Ragainė kihistu.