Leo XIV

Leo XIV (kodanikunimega Robert Francis Prevost; sündinud 14. septembril 1955 Chicagos) on 8. maist 2025 katoliku kiriku 267. paavst, Rooma piiskop ning 9. Vatikani riigipea, Itaalia priimas. 
Leo XIV on esimene Ameerika Ühendriikide päritolu paavst, esimene Põhja-Ameerika päritolu paavst ja esimene Peruu kodanikust paavst (tal on Ameerika Ühendriikide ja Peruu topeltkodakondsus). Ta on ka esimene paavst Püha Augustinuse Ordust. Oma eelkäija Franciscuse järel on ta teine paavst Ameerika maailmajaost. Ta on esimene paavst, kes on sündinud pärast Teist maailmasõda ja esimene paavst ingliskeelsest riigist pärast 12. sajandi keskel valitsenud Hadrianus IV-t.
6. septembril 2025 kuulutas ta õndsaks Eesti katoliku piiskopi Eduard Profittlichi.
Aastatel 2015–2023 oli ta Peruu Chiclayo piiskopkonna piiskop. 2023. aastal sai temast kardinal, veebruaris 2025 kardinalpiiskop.
Lapsepõlv ja haridus.
Robert Prevost sündis Chicago Bronzeville'i linnaosas Mercy haiglas Louis Marius ja Mildred Agnes Prevosti (neiupõlves Martínez) kolmelapselises peres noorima pojana.
Itaalia-prantsuse päritolu isa Louis Prevost oli mereväelasest Teise maailmasõja veteran ja töötas Chicagot ümbritsevas Cooki maakonnas Glenwoodi külas kohaliku koolipiirkonna superintendendina. Louisiana kreoolide seast pärit ema Mildred oli saanud DePauli Ülikoolist bakalaureusekraadi raamatukogunduse alal. Roberti emapoolne, afrohaitiliasest vanaisa Joseph Martínez oli sündinud Santo Domingos Dominikaani Vabariigis, vanaema Louise Baquiém oli aga mustanahaline kreool New Orleansist. Robertil on lisaks kaks vanemat venda: Louis ja John.
Lapsena oli ta Chicago South Side'i piirkonnas asuva Chicago St. Mary of the Assumption'i kiriku altaripoiss.
Keskhariduse sai Prevost 1973. aastal Michigani osariigis Hollandis asunud augustiinlaste seminari koolist. Õpingute ajal oli ta kooli õpilasesinduse sekretär. 1977. aastal omandas ta bakalaureusekraadi matemaatikas Villanova Ülikoolist Pennsylvanias.
Varasem vaimulikukarjäär.
Pärast ülikooli lõpetamist 1977 astus Prevost veel sama aasta septembris Püha Augustinuse ordusse. Ta ordineeriti 10. septembril 1981 diakoniks. Aastal 1982 lõpetas ta Chicago õppeasutuse Catholic Theological Union ning sai teoloogiamagistri ("magister divinitatis" (MDiv)) kraadi. Õpingute ajal töötas ta katoliiklikus keskkoolis füüsika asendusõpetajana ning õpetas osakoormusega ka matemaatikat. 19. juunil 1982 ordineeris peapiiskop Jean Jadot ta Roomas preestriks. Ta sai Roomas asuvast Püha Aquino Thomase paavstlikust kolleegiumist ("Pontificia Studiorum Universitas a Sancto Thoma Aquinate in Urbe") 1984. aastal kanoonilise õiguse litsentsiaadi kraadi ning 1987. aastal kanoonilise õiguse doktori kraadi.
Prevost asus 1985 tööle ordu misjonärina Peruus. Aastani 1986 teenis ta Chulucanase territoriaalprelatuuri kantslerina. Aastast 1988 juhtis ta Trujilo augustiinlikku seminari. Ta õpetas ka kanoonilist õigust ja teenis piirkondliku vaimuliku kohtu kohtunikuna.
Aastal 2001 valiti ta augustiinlaste ordu juhiks kuueaastase ametiajaga. Selle lõppedes 2007 valiti ta teiseks ametiajaks tagasi.
3. novembril 2014 määras paavst Franciscus ta Chiclayo apostelliku administratuuri apostellikuks administraatoriks ning nimetas ta Sufari titulaarpiiskopiks, kelleks ta ordineeriti 12. detsembril 2014 Chiclayo Püha Maarja katedraalis. 26. septembril 2015 muutis paavst Franciscus apostelliku administratuuri piiskopkonnaks ja Prevostist sai Chiclayo piiskop. Ta oli 15. aprillist 2020 kuni 26. maini 2021 Callao apostellik administraator.
Tegevus Piiskoppide dikasteeriumi prefekti ja kardinalina.
30. jaanuaril 2023 määras paavst Franciscus Prevosti piiskoppide dikasteeriumi prefektiks ja Ladina-Ameerika paavstliku komisjoni presidendiks ning andis talle Chiclayo emeriitpeapiiskopi tiitli. Ehkki Prevost oleks eelistanud Peruusse jääda, võttis ta ameti vastu ja asus elama Rooma.
30. septembril 2023 nimetas paavst ta Santa Monica kardinaldiakoniks. Selles ametis kuulus tema pädevusse kõikide katoliku kiriku piiskopikandidaatide sobivuse hindamine, piiskopkondade muutmine ja paavstile vastavate soovituste andmine. Oktoobris 2023 nimetas Franciscus ta veel seitsme dikasteeriumi liikmeks ning Vatikani linnriigi paavstlikku komisjoni – linnriigi seadusandlikku kogusse. 6. veebruaril 2025 määras Franciscus ta Albano kardinalpiiskopiks.
Tegevus paavstina.
2025. aasta konklaav.
Leo XIV valiti paavstiks 8. mail 2025 Sixtuse kabelis toimunud konklaavi 4. voorus ja õnnistati ametisse 18. mail.
7.– 8. mail 2025 toimunud konklaavil osales 133 kardinali 70 riigist. See oli suurima osalejate arvuga konklaav ajaloos. Viis kardinali oli ametisse määranud Johannes Paulus II, 20 Benedictus XVI ja 108 Franciscus. 17 kardinali saabus Itaaliast, 10 Ameerika Ühendriikidest ja seitse Brasiiliast.
Konklaavi eel ei pidanud poliitikavaatlejad Prevostit soosikuks "papabile"ks, ehkki teda kui endise paavsti liitlast peeti võimalikuks kompromisskandidaadiks.
Sixtuse kabeli korstnast ilmus valge suits kell 18:07 kohaliku aja järgi (kell 19:07 Eesti aja) järgi. Konklaavi otsuse kuulutas Püha Peetruse basiilika keskselt lodžalt tseremoniaalse pöördumisega "Habemus Papam" välja kardinal-protodiakon Dominique Mamberti. Ta avaldades ka uue paavsti ametinime Leo XIV, mille too võttis Leo XIII järgi. Seejärel ilmus paavst rahva ette, tervitas publikut itaalia ja hispaania keeles ning kandis siis ladina keeles ette tavakohase õnnistuse "Urbi et orbi". Leo kandis kõnet pidades traditsioonilist punast stoolat ja "mozetta"t, millest näiteks Franciscus oli 2013. aastal oma esinemise ajal loobunud.
Välispoliitilised suhted.
Ta meenutas 11. mail 2025 Teise maailmasõja lõppemist 80 aastat tagasi, kutsus Ukrainas taastama rahu, taastama Gaza sektoris humanitaarabi andmise ja vabastama pantvangid. Ta tervitas relvarahu sõlmimist India ja Pakistani vahel. 
Ta kutsus 18. mail 2025 mitte unustama neid, kes kannatavad sõjas, eriti Ukrainas, Gaza sektoris ja Myanmaris.
Ta palvetas 25. mail 2025 Hiina katoliiklaste eest.
Paavst vestles 4. juunil 2025 Venemaa presidendi Vladimir Putiniga telefoni teel.
Ta palvetas 11. juunil 2025 Austria Grazi koolitulistamise ohvrite eest.
Ta taunis 15. juunil 2025 Myanmari kodusõda ja veresauna Nigeerias.
Ta taunis 22. juunil 2025 konflikte Gazas ja tundis muret Iraanis toimuva pärast.
Ta tundis 29. juunil 2025 kaasa Kesk-Aafrika Vabariigis Banguis koolis hukkunutele.
Ta palvetas 4. juulil 2025 Rooma gaasiplahvatuses kannatanute eest.
Ta taunis 20. juulil 2025 Iisraeli rünnakut katoliku kirikule Gaza sektoris. 
Ta taunis 27. juulil 2025 2025. aasta Kambodža-Tai piirikonflikti, vägivalda Süürias ja Gaza sektoris. 
Ta meenutas 5. augustil ja 10. augustil 2025 Hiroshima ja Nagasaki tuumarünnakut rünnaku 80. aastapäeva puhul. 
Ta avaldas 7. augustil 2025 kaastunnet Ghana kopteriõnnetuses hukkunute omastele.
Ta tervitas 10. augustil 2025 Armeenia-Aserbaidžaani rahulepet ja tundis muret olukorra pärast Haitil.
Ta avaldas 17. augustil 2025 kaastunnet Pakistani, Indiat ja Nepali tabanud üleujutustes kannatanute pärast. 
Ta taunis 24. augustil 2025 vägivalda Mosambiigis. 
Ta tundis 27. augustil ja 31. augustil 2025 muret koolitulistamise pärast Minneapolises.
Ta taunis 31. augustil 2025 sõda Ukrainas ja mälestas Kanaarisaarte lähistel hukkunud migrante. 
Ta avaldas 21. septembril 2025 oma solidaarsust Gaza sektori elanikega.
Ta mälestas 28. septembril 2025 Kagu-Aasiat tabanud taifuunis hukkunuid.
Ta kutsus 1. oktoobril 2025 lõpetama vägivalda Madagaskaril.
Ta avaldas 5. oktoobril 2025 kaastunnet Filipiinide maavärinas hukkunutele, tundis muret olukorra pärast Gaza sektoris ja terrorirünnaku pärast Manchesteris.
Ta tundis 12. oktoobril 2025 muret olukorra pärast Ukrainas ja palvetas Peruu elanike eest seoses uue presidendi ametisse asumisega. 
Ta kutsus 19. oktoobril 2025 Myanmari kodusõja osapooli üles dialoogile.
Ta mälestas 26. oktoobril 2025 Mehhikot tabanud üleujutustes hukkunuid.
Ta tundis 2. novembril 2025 muret Sudaani ja Tansaania kodusõdades kannatanute pärast.
Ta mälestas 9. novembril 2025 Filipiine tabanud taifuunis hukkunuid.
Ta meenutas 16. novembril 2025 kristlasi, kes kannatasid maailma erinevates piirkondades, nagu Bangladesh, Nigeeria, Mosambiik, Sudaan, Kongo Demokraatlik Vabariik ja Ukraina. Ta palvetas ka Peruu liiklusõnnetuses hukkunute eest.
Kohtumised riigipeade ja valitsusjuhtidega
Pastoraalsed visiidid.
Paavst Leo XIV on teinud ühe pastoraalse visiidi väljaspoole Itaaliat ja ühe visiidi Itaalias. Ta on külastanud kolme riiki (kaasaarvatud Itaalia).
Visiidid väljaspool Itaaliat
Visiidid Itaalias
Visiidid Roomas
Suhted kiriku institutsioonidega.
Ta määras Tiziana Merletti Pühitsetud Elu dikasteeriumi sekretäriks.
Ta tervitas 15. mail 2025 De La Salle vendi (F.S.C.) kongregatsiooni rajamise 300 aastapäeva puhul.
Ta tunnustas augustiinlaste uut generaalpriori Joseph Farrell'i ja kohtus 15. septembril 2025 augustiinlaste üldkapiitlil osalejatega.
Ta saatis 20. juunil 2025 läkituse frantsiskaani konventuaalide üldkapiitlil osalejatele.
Ta saatis 24. juunil 2025 läkituse Malta ordule.
Kanoniseerimised ja beatifikatsioonid.
Leo XIV on kuulutanud pühakuks 9 ja õndsaks 24 isikut, sealhulgas 6. septembril 2025 Eduard Profittlichi. Ta kuulutas 1. novembril 2025 kiriku doktoriks John Henry Newman'i.
Pühakud
Õndsad
Oikumeenia.
Leo XIV kohtus 16. septembril 2025 armeenia kiriku katoolikose Karekin II-ga.
Ta saatis 29. mail 2025 läkituse anabaptistidele.
Ta kohtus 29. novembril 2025 Türgis Istanbulis Konstantinoopoli patriarhi Bartholomeos I-ga, kellega kirjutas alla ühisdeklaratsioonile, milles nad kinnitasid oma pühendumust täieliku osaduse teele. 
Ta kohtus 27. oktoobril 2025 assüüria kiriku katoolikose Mar Awa III-ga.
Leo XIV kultuuriloos.
Leo XIV kohtus 27. mail 2025 Itaalia kõrgliiga meistri Napoli jalgpallimeeskonnaga.
Ta tervitas 1. juunil 2025 Giro d'Italial osalenud jalgrattureid.
Ta kohtus 16. juunil 2025 Vatikani Observatooriumi korraldatud astrofüüsikute suvekoolis osalejatega.
Eesti palverändurid kinkisid paavstile 24. oktoobril 2025 Aapo Pukki maalitud Eduard Profittlichi portree.
Paavst kohtus 15. novembril 2025 filmindusega seotud inimestega, sealhulgas näitlejate Cate Blanchett'i, Spike Lee, Viggo Mortenseni, Monica Bellucci ja Gus Van Sant'iga.
Suhted Eestiga.
Piiskoppide dikasteeriumi prefektina kuulus Robert Prevosti haldusalasse 2024 katoliku Tallinna piiskopkonna loomine. Ta tegi paavst Franciscusele ettepaneku piiskopkonna loomiseks. Ta kuulutas 6. septembril 2025 õndsaks Eesti katoliku piiskopi Eduard Profittlichi ja mainis teda 7. septembril 2025.
Eesti palverändurid kohtusid 24. oktoobril 2025 Vatikanis paavstiga.
Isiklikku.
Leo XIV kõneleb inglise, hispaania, itaalia, prantsuse ja portugali keelt ning loeb ladina ja saksa keeles. Ta on veidi õppinud ka ketšua keelt.
Ta harrastab tennist ja on huvitatud pesapallist, olles Chicago White Soxi klubi toetaja. Ta harrastab ka veebipõhiseid sõnamänge "Wordle" ja "Words with Friends".
Välislingid.
Meedias.
Nestor, Neit-Eerik (15. mai 2025). "Kristi Pärn-Valdoja: uue paavsti pressikonverents oli nagu rokkkontsert". ERR, Ringvaade.