Kääne

Kääne ehk kaasus on käändsõna morfoloogiline kategooria, mis näitab nimisõna või nimisõnafraasi süntaktilisi ja semantilisi funktsioone lauses. Kääne võib näidata seda, kuidas lause moodustajad on omavahel seotud ja samas võib lauses eristada lauseliikmeid. Ametlikult on eesti keeles 14 käänet.
Käänete arv keeltes erineb; näiteks eesti keeles on neliteist käänet, aga ladina keeles kuus. Nii indoeuroopa kui ka uurali keeltes on arvatavasti algul olnud 7–8 käänet, kuid kui indoeuroopa keeltes on käänete arv pigem vähenenud, siis uurali keeltes on enamasti käändeid juurde tekkinud. 
Käänete loend.
Eesti keeles on käänded väga olulised. Need muudavad sõna tähendust ning tihti mõjutab üksainus kääne tervet lauset. 
Käänete moodustamine.
Erinevate käänete moodustamise aluseks on omastav kääne, millele lisatakse teiste käänete lõpud. Ainsuse omastaval põhinevad kõik ainsuse semantilised käänded ning mitmuse nimetav. Mitmuse omastaval põhinevad kõik mitmuse semantilised käänded.
Sisseütleval käändel võib ainsuses olla kaks vormi:
Käänete grupid.
Käänded saab jaotada erinevatesse gruppidesse.
Abstraktsed käänded.
Esimest gruppi nimetatakse abstraktseteks ehk grammatilisteks kääneteks ja nende hulka kuuluvad nimetav, omastav ja osastav kääne. Need käänded näitavad peamiselt nimisõna (fraasi) süntaktilisi funktsioone, st nad kannavad väga üldist laadi grammatilisi tähendusi (aluse, sihitise jms tähendust).
Nimetav kääne vastab küsimustele "mis?" ja "kes?" ning näitab kõige algsemas ja muutmata vormis sõna.
Omastav kääne vastab küsimustele "mille?" ja "kelle?" ning näitab kuuluvust. Sõna, mis on omastavas käändes, omab lauses välja toodud objekti.
Osastav kääne vastab küsimustele "mida?" ja "keda?" ning osutab selles käändes olevale sõnale.
Konkreetsed käänded.
Kõik ülejäänud käänded kuuluvad konkreetsete ehk semantiliste käänete hulka. Need käänded kannavad kitsamalt piiritletavaid tähendusi, mille esinemine oleneb sõna leksikaalsest tähendusest ja mis on paljudel juhtudel väljendatavad ka leksikaalsete vahenditega (määr- või kaassõnadega).
Nende käänete hulgas on alamkategooriana kohakäänded, mis on kujunenud kohasuhteid märkivate tunnuste alusel. Need omakorda jagunevad sisekohakääneteks, mis väljendavad tänapäeva keeles kinnise ruumiga seotud kohasuhteid ja väliskohakääneteks, mis väljendavad avatud pinnaga seotud kohasuhteid.
Sisekohakäänded on:
Sisseütlev kääne, mis vastab küsimustele "millesse?", "kellesse?" ja "kuhu?" ning näitab liikumist ruumi sisse.
Seesütlev kääne, mis vastab küsimustele "milles?", "kelles?" ja "kus?" ning näitab olekut ruumi sees.
Seestütlev kääne, mis vastab küsimustele "millest?", "kellest?" ja "kust?" ning näitab liikumist objekti seest välja.
Väliskohakääneteks on:
Alaleütlev kääne, mis vastab küsimustele "millele?", "kellele?" ja "kuhu?" ning näitab liikumist avatud pinna peale.
Alalütlev kääne, mis vastab küsimustele "millel?", "kellel?" ja "kus?" ning näitab olekut avatud pinna peal.
Alaltütlev kääne, mis vastab küsimustele "millelt?", "kellelt?" ja "kust?" ning näitab liikumist avatud pinna pealt maha.
Ülejäänud semantilised käänded, mis ei kuulu kohakäänete hulka, on:
Saav kääne, mis vastab küsimustele "milleks?" ja "kelleks?" ning millega väljendatakse olekut või seisundit, millesse siirdutakse või milles ollakse, otstarvet või aega. 
Rajav kääne, mis vastab küsimustele "milleni?" ja "kelleni?" ning millega väljendatakse ruumilist, ajalist ja kvantitatiivset piiri. Seda käänet kasutatakse, kui näidatakse asukoha või seisundini jõudmist.
Olev kääne, mis vastab küsimustele "millena?" ja "kellena?" ning millega väljendatakse tegevussubjekti või -objekti olekut või seisundit, samuti ka otstarvet.
Ilmaütlev kääne, mis vastab küsimustele "milleta?" ja "kelleta?" ning millega väljendatakse kaaslase või kaasaskantava eseme, vahendi, viisi või seisundi puudumist, samuti ka ilmaolu kui omadust. Ilmaütlev on kaasaütleva vastandkääne.
Kaasaütlev kääne vastab küsimustele "millega?" ja "kellega?". Selle käändega väljendatakse põhiliselt koos- või kaasasolu ning vahendit, samuti saab seda ka kasutada viisist või seisundist ning ajast rääkides. Kindlate verbide rektsioonilise laiendina väljendab kaasaütlev kääne asja, millele tegevus on suunatud.