tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistus

Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistus (vene keeles "Служба внешней разведки Российской Федерации", lühend "СВР РФ" või "СВР", SVR) on Venemaa riiklik välisluure ametkond, mis moodustati 18. detsembril 1991.
Venemaa Välisluureteenistus moodustati pärast NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee koosseisu kuulunud riiklike julgeolekuasutuste jaotamist 1991. aastal välisluure, sisejulgeoleku, riigipiiri kaitsmise, sidesüsteemide kaitse ja elektroonilise luurega tegelevateks eraldi ametkondadeks.
Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuse peakorter asub Moskvas, Moskva Edela administratiivringkonnas Jassenevos.
Venemaa Välisluure järjepidevus.
SVR toonitab oma ajaloolist rolli NSV Liidu ja Nõukogude Venemaa Tšekaa Välisosakonna, OGPU Välisosakonna, NSV Liidu SARKi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse Välisluure, NSV Liidu RJMi 1. Peavalitsuse ja NSV Liidu RJK Esimese Peavalitsuse õigusjärglasena. 
8. detsembril 1991 pärast Belovežje lepingut, mis seadustas NSV Liidu lagunemise, moodustas Vene NFSV president Boriss Jeltsin Vene NFSV Välisluureteenistuse ning SVR-i ametliku versiooni kohaselt ei loodud 18. detsembril 1991 mitte uut luureorganisatsiooni, vaid Vene NFSV presidendi ukaasiga nimetati 26. detsembril 1991 senine NSV Liidu RJK luurepeavalitsus lihtsalt SVR-iks Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuseks.
Pooltevahetajad välisluurest.
Viktor Makarov, kes viibis aastail 1987–1992 vangis Venemaal Nõukogude-vastase spionaaži eest, kasutas vabanenuna võimalust ja põgenes Inglismaale; (2000) Sergei Tretjakov SVR New Yorgi legaalse residentuuri resident (1995–2000); 2010. aastal põgenes Venemaalt välisluure peavalitsuse S 4. osakonna (illegaalne luure Ameerika Ühendriikides) polkovnik Aleksander Potejev ja avalikustas Venemaa illegaalse luurevõrgustiku Ameerikas. Moskva kohus tunnistas endise luureohvitseri Aleksandr Potejevi tagaselja süüdi kümme "magava" agendi (sh Anna Chapman jt) reetmises USA-le ja deserteerumises.
Kurioosumid.
Aastail 1999–2001 püüdis SVR endine kaadritöötaja Sergei Žirnov kohtu korras saada KGB välisluureakadeemia lõpetamise diplomit ja õppe tulemusel saadud spiooni kvalifikatsiooni.
2002. aastal teatas SVR juht Sergei Lebedev, et enam ei ole SVRis diversioonitegevusega tegelevaid üksusi. (Vaata Vimpel).
Dašnaktshuthjun

"Dašnaktshuthjun" (ka "Dašnaktsutjun"; õieti Armeenia Revolutsiooniline Föderatsioon või Armeenia Revolutsiooniline Liit; armeenia keeles Հայ Հեղապոխական Դաշնակծություն ("Haj Heghapohhakan Dašnaktshutjun"), vanas kirjaviisis Հայ Յեղապոխական Դաշնակծութիւն) on armeenlaste sotsialistlik ja rahvuslik partei, mis asutati 1890. aastal Thbilisis. Partei tegutseb enam kui kolmekümnes riigis: Armeenias, Mägi-Karabahhis ja suure armeenia diasporaaga riikides, eriti Liibanonis, kus tal on esindus parlamendis. See on armeenlaste suurim poliitiline organisatsioon diasporaas. Dašnaktshuthjuni liikmeid nimetatakse dašnakkideks. 
Kui teised Armeenia erakonnad keskenduvad enamasti haridus- või humanitaarprojektidele, siis ARF on üks poliitilisemaid organisatsioone ning traditsiooniliselt üks tulisemaid Armeenia rahvusluse toetajaid. ARF korraldab kampaaniaid Armeenia genotsiidi tunnustamise ja reparatsioonide maksmise toetuseks. Samuti toetab ARF Armeenia ajalooliste alade ühendamist, nagu seda nägi ette Sèvres'i rahuleping 1920. aastast.
2007. aasta Armeenia parlamendivalimistel sai partei 13,1% häältest ja 16 kohta 131-liikmelises parlamendis. Armeenias juhib parteid Vahan Hovanesjan.
Liibanonis on armeenlastele eraldatud 6 kohta 128-liikmelises parlamendis. Ajalooliselt on enamiku nendest võitnud Dašnaktshuthjun, 2009. aasta valimistel saadi 2 kohta.
Ajalugu.
Dašnaktshuthjun on üks armeenlaste vanimaid erakondi. Partei asutasid 1890 Gruusia pealinnas Tbilisis Kristapor Mikaeljan, Stepan Zorian ja Simon Zavarjan. Erakonna eesmärgiks oli armeenlastele laialdase autonoomia ja ideaalis omariikluse saavutamine Ida-Türgis, kasutades selleks relvastatud võitlust. Ta oli kolmest 20. sajandi alguse armeenlaste erakonnast kõige rahvuslikum. Ülejäänud erakonnad olid liberaalid, kes püüdsid läbirääkimiste abil Türgiga saavutada, et Türgi valitsus teostaks 1878. aasta Berliini kongressil lubatud reformid, ja sotsiaaldemokraadid, kes järgisid marksismi ja lootsid korraldada maailmarevolutsiooni.
Sotsialistliku parteina liitus Dašnaktshuthjun 1907. aastal Sotsialistliku Internatsionaaliga. Liikmesuses oli vaheaeg 1960–2002, kuid 2003. aastast on partei taas täisliige. 
1918. aastal oli Dašnaktsuthjunil oluline roll Armeenia Demokraatliku Vabariigi loomises, mis langes Nõukogude kommunistlike vägede surve all 1920. aastal. Pärast maa vallutamist partei keelustati. Kui kommunistid Dašnaktshuthjuni juhtkonna pagulusse ajasid, juurdus partei Armeenia diasporaas, aidates armeenlastel säilitada oma kultuurilist identiteeti. Pärast NSV Liidu lagunemist naasis ARF Armeeniasse (oli keelustatud 1994-95), kus sel on taas tähtis roll juhtiva opositsiooniparteina. Enne Serž Sargsjani valimist presidendiks 2008. aastal kuulus ARF valitsuskoalitsiooni, ehkki sel oli oma presidendikandidaat.
1990. aasta Armeenia parlamendivalimistel puudusid parteinimekirjad, kuid Dašnaktsuthjuni liikmed kogusid parlamendis 12 saadikukohta. 1995. aasta valimiste ajal oli partei keelustatud, selle liikmetele kuulus üks koht. 1999. aastal kogus erakond 7,8% häältest ja 8 kohta, 2003. aastal 11,5% ja 11 kohta, 2007. aastal 13,2% ja 16 kohta ning 2012. aastal 5,67% ja 5 kohta.
Dedovitši rajoon

Dedovitši rajoon on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis.
Rajoonis on Dedovitši alev ja kolm külaasundust (valda).
Datlipalm

Datlipalm ehk harilik datlipalm ("Phoenix dactylifera") on palmiliste sugukonda datlipalmi perekonda kuuluv kultuurtaim, mida kasvatatakse tema viljade (datlite) pärast, mõnel pool ka ilutaimena.
Datlipalm (perekond)

Datlipalm ("Phoenix") on puittaimede perekond palmiliste sugukonnast. 
Harilikku datlipalmi kasvatatakse kultuurtaimena. 
Liigid.
Mõned uurijad toovad eraldi liigina välja Roheneemesaartel kasvava "Phoenix atlantica", mida teised peavad metsistunud harilikuks datlipalmiks.
Punaarmee Fraktsioon

Punaarmee Fraktsioon (saksa keeles "Rote Armee Fraktion", lühend "RAF"; alguses tuntud kui Baaderi-Meinhofi rühm) oli aastatel 1970–1998 tegutsenud Lääne-Saksamaa vasakäärmuslik terroriorganisatsioon.
Rühmituse asutajate seas olid Andreas Baader, Gudrun Ensslin, Horst Mahler ning intellektuaal ja ajakirjanik Ulrike Meinhof.
Nad pidasid sõda Lääne-Saksamaa riigi vastu, mida nad pidasid fašistlikuks. 1977 oli RAFi hiilgeaasta: tapeti Saksamaa peaprokurör Siegfried Buback, tööandjate liidu esimees Hanns Martin Schleyer ja Dresdeni panga esimees Jürgen Ponto.
1970–1997 tapeti terrorirünnakutes 34 inimest. Samas ajavahemikus sai surma 20 Punaarmee Fraktsiooni liiget või nendega seotud isikut.
24. aprillil 1975 vallutas RAF Saksamaa saatkonna Stockholmis. Tapeti Saksamaa saatkonna kaitseatašee Andreas von Mirbach ja saatkonna kaubandusatašee Heinz Hillegart, surma sai ka 2 terroristi.
Punaarmee Fraktsioon on küll rohkem tuntud, kuid korraldas siiski vähem rünnakuid kui Revolutsioonilised Rakud, mis korraldasid ajavahemikus 1973–1995 296 pommirünnakut, süütamist ja muud rünnakut.
1993. aasta juunis toimunud RAFi "kolmanda põlvkonna" juhtide grupi kinnipidamisel osutatud relvastatud vastupanul hukkus tulevahetuses politseiga: üks kahtlustatav Wolfgang Grams ja üks politseinik. Kinnipeetud Birgit Hogefeld mõisteti kohtus süüdi ja teda karistati 18-aastase vabadusekaotusega, ta vabanes alles 2011. aastal.
Pärast Saksamaa taasühinemist selgus, et RAF-i aitas Ida-Saksamaa luureagentuur Stasi.
2008. aastal valmis Punaarmee Fraktsioonist Uli Ederi ajalooline mängufilm "Baader Meinhofi kompleks".
Varjatud jälgimine

Varjatud jälgimine on teabehanke ja jälitustegevuse meetod, mis seisneb isiku või objekti tegevuse varjatult fikseerimises kirjalikult või audiovisuaalseid tehnilisi vahendeid kasutades.
Meetodit kasutavad riiklikud luure- ja vastuluureasutused, kriminaalkuritegevuse vastased asutused ning eraviisiliselt ka eradetektiivindusega tegelevad isikud ja asutused. 
Nõukogude Liidus.
29. septembril 1938 moodustati NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis (NKVD) esimene spetsialiseeritud kriminaalkuritegevuse vastane allüksus, mille ülesanne oli vastavalt salajastele sisemistele ametkondlikele normatiivaktidele tuvastada ja fikseerida kuritegevuses kahtlustatavate isikute tegevust, kuriteo asitõendeid ja tehiolusid. Üksus kandis nimetust Siseministeeriumi Operatiivteenistus, 7. osakond jne.
Siseväed

Siseväed on Venemaa territooriumil tegutsenud riiklike moodustiste (Venemaa Keisririik, NSV Liit) sõjaväestatud korraga riigisisese julgeoleku tagamiseks moodustatud formeering.
Ajalugu.
Siseväed ("внутренная стража") moodustati keiser Aleksander I korraldusega 27. märtsil 1811 seniste Venemaa Keisririigi linnade ja kubermangude garnisoni koosseisus olnud roodude isikkoosseisust. Sisevalveväed jaotati Venemaa Keisririigi Euroopa osas asuvate kubermangude vahel ning said järjekorranumbrid 1.–8. Nende teeninduspiirkonda kuulus mitu kubermangu. Eestimaa kuulus Peterburi piirkonda. Kubermangudes asusid sisevalvepataljonid kubermangukeskuses ja kandsid selle piirkonna järgi ka nimetust.
Da

DA võib tähendada järgmist:
Da või da võib tähendada järgmist:
Đà jõgi

Đà jõgi [daa] ('Must jõgi'; vietnami keeles "sông Đà") on jõgi Hiinas ning Vietnami loodeosas, Hồng Hà tähtsaim (parempoolne) lisajõgi. 
Jõgi saab alguse Yunnani-Guizhou lavamaalt Yunnani provintsist, kus pikem Babiyani jõgi suubub Vietnami lähedal Amo jõkke; Vietnamis saab Amo jõgi Đà jõe nime. Ta voolab peamiselt sügavas orus loode-kagu-suunas. Đà on Lai Châu provintsi ja Điện Biêni provintsi piirijõgi. Ta voolab Hồng Hà jõest lõuna pool sellega enam-vähem rööbiti ning suubub Phú Thọ provintsis umbes 50 km Hanoist kirdes Hồng Hà'sse. Pikkus on umbes 1000 km. 
Jõel on mussoonirežiim, kõrgeim veetase on suvel ja sügisel. 
Alamjooksul kasutatakse Đà jõe vett niisutamiseks peamiselt riisikasvatuse tarbeks. Jõel on Hoa Bìnhi hüdroelektrijaam ja Sơn La hüdroelektrijaam. 
Jõe ääres paikneb Hòa Bìnhi linn.
Dacia

Dacia on ladinakeelne nimi, mis on tähendanud 
Dacia on ka automark.
Bajkongõr

Bajkongõr (kasahhi Байқоңыр); vene Байконур "Baikonur") on linn Kasahstanis Kõzõlorda oblastis. Linn asub Sõrdarja jõe ääres.
Kasahstan on Bajkongõri linna koos Bajkongõri kosmodroomiga rentinud Venemaale kuni 2050. aastani. Seal kehtib Venemaa seadusandlus ning ta on Venemaa keskalluvusega linn.
Linn rajati 1955. aastal Bajkongõri kosmodroomi teenindamiseks. Kuni 1995. aastani oli linna nimi "Leninsk" ning see oli Nõukogude Liidu salastatud sõjaline objekt ning kinnine linn. Salastamise tõttu sai kosmodroom nime umbes 300 km kirde suunas Ulõtau oblastis asuva Bajkongõri kaevandusasula (47° 50' N, 66° 03' E) järgi ning 1995. aastal nimetati ka Leninski linn kosmodroomi järgi ümber.
Baikonur

Baikonur ja ka Baikonõr võib olla:
Muul

Muul ehk lainemurdja on sadamasse ehitatud tamm, mis kaitseb sadamat või jõe suuet lainetuste (eriti murdlainete) ja uhtainete eest.
Muul võib olla rajatud nii vette kui ka maa ja mere piirile. Muuli üks külg on mõnikord muudetud kaiks. Kai ongi üsna sarnane ehitis, ainult sel pole lainete murdmise ülesannet, muulil aga pole silduvate meresõidukite vastuvõtmise ülesannet.
Eestis on pikimad muulid Pärnus, mille ümberehitamist alustati 1863–1864 aastatel kunagistest palkmuulidest kivimuulideks, mille jaoks veeti kivilaevadega kive Häädemeeste ja Kihnu randadest. Muulid valmisid 1869. aastal ning on 2 ja 2,5 km pikkused. 2002. aastani olid muulid linna omandis.
Genovas on 490 meetri pikkune üle tuhande aasta vanune muul, mis kaitseb linna tormide eest.
Ajalooliselt hakati sõna "muul" (inglise keeles "mole") kasutama San Franciscos olevate sadamaehitiste kohta. Kolm raudtee-ettevõtet rajasid sadamasse neli muuli, et rongide ja laevade vahele ei jääks mudatasandikku, vaid et laevadelt saaks kohe kaupu rongidele laadida. Selles mõttes oli tegu pigem kaidega. Ükski neljast esimesest muulist pole tänapäevani säilinud. Kunagine rannikumadalik on täidetud pinnasega ja need neli muuli on saanud osaks sellest.
Daaklased

Daaklased oli keldi mõjudega traakia rahvas, kes elas alates 5. sajandist eKr Mustast merest läänes. Nad olid lähedases suguluses naaberrahva geetidega ning kõnelesid arvatavasti sama keelt.
Alles 2. sajandi alguses eKr ühinesid daaklaste hõimud riikideks. 1. sajandi keskel eKr ühendati daaklased ja geedid täielikult Daakia riigi võimu alla. Selle tegi teoks kuningas Burebista, kes laiendas riiki veelgi. Rüüstati ja hävitati Musta mere äärseid kreeka linnu, laastati Traakia Rooma riigi Illüüria ja Makedoonia provintsini ning tehti muid vallutusi. Daakia riik ohustas Rooma riiki. Nende piiriks oli Doonau tänapäeva Viinist kuni suudmeni. 
Ajaarvamise vahetusel tegid roomlased reide daaklaste maadele, et neid Doonaust kaugemale tõrjuda, ning lõid tagasi nende retki Doonaust lõunasse. Alles Traianusel õnnestus Daakia sõdadega Daakia ohust lahti saada. Daaklasi hävitati ja pillutati laiali ning moodustati 107. Rooma provints Daakia provints.
Rooma riigiga sõdimise ajal olid daaklased kõrgelt arenenud. Transilvaaniast saadi kulda ja hõbedat. Arenenud oli ka kaubandus. Sõditi jalgsi, hobuseid kasutati põhiliselt veoloomadena.
Rumeenlasi peetakse dakoromaanide või valahhide järglasteks, neid omakorda roomlaste poolt assimileeritud daaklaste järglasteks. Daaklaste järjepidevust Rumeenias on ka vaidlustatud, osutades sellele, et 7. sajandiks elasid Rumeenia alal slaavlased, kellest põlvnevat nii rumeenlased kui ka bulgaarlased.
Agarik

Agarik ehk furtsellaaria ("Furcellaria lumbricalis") on punavetikaliik. Liik on laialt levinud ja tuntud üle terve Läänemere.
Agarik on punakaspruuni värvi, 4–20 cm pikkuse tallusega põõsataoline vetikas.
Ta kuulub makrovetikate hulka.
Kirjeldus.
Liigi eluiga on 5–10 aastat, vastavalt kasvutingimustele ümbruses. Tegemist on mereliigiga, mis on võimeline kasvama soolsusega kuni 3 psu.
Värvuselt on agarik punakaspruunikast kuni pruunikas, läbiva valguse käes on vetikas pruun ning päikesevalguse toimel mõnikord pleekinud roheliseks.
Agarik on tetrasporangiaalne taim. Emas tallused erinevad isas tallustest suuruse ning kuju poolest. Isas tallus on iseloomulik oma viljakate okste otstega, mis on munajad, limase ning rooska varjundi ning kollaka värvusega. Emased tallused on sageli harkja ning nõrgenenud steriilse tipuga. Kui isas tallused on umbes 5 mm pikkused, võivad emase omad olla vahelduda 8–18 mm pikkuse vahel. 
Tallused on paljunemis vegetatiivne kude, mis on diferentseerumata ning mis on liikumatutel organismidel.
"Furcellaria lumbricalis" on kaks vormi: kinnituv ja lahtine.
Vetikas on kuni 2 mm läbimõõduga ja pikkuselt 300 mm pikk. Kuju poolest on vetikas kõhrelise, silindrilise, pruunikasmustad lehtedega, mille varred korduvalt dihhotoomselt hargnevad, mis tähendab kaheks hargnemist. Lehed on teravatipulised, mis teeb vetika ära tuntavaks palja silmaga. Kinnituvad vorm kasutab kinnitumiseks merepõhja paljuharunenud risoidide.
Rakulisel tasandil koosneb agarik mitmeteljelistest medulla silindrilistest rakkudest, mis on vaheldumisi risoididega ning teiste rakkudega. Sisemised rakud on elliptilised. Välised rakud on kitsad, piklikud ning asetsevad radiaalsetest ridadena.
Levila.
"Furcellaria lumbricalis" on laialt levinud ning võtab enda alla enamiku Läänemerest.
Looduslikus koosluses elab "F. Lumbricalis" Kassari lahes kõige suurema massina, mida kultiveeritakse tööstuslikel eesmärkidel..Vetika vähemust on märgatud Saksamaa rannikutel, kui ka Poola ja Leedu rannikutel, mis on toimunud ligikaudu 30 aasta jooksul. Viimastel aastakümnetel on vetika levila ligikaudu stabiilne või tõusevas olekus.
"Furcellaria lumbricalis" moodustab oma monotüüpseid tihedaid niite Läänemere kesk- ja põhjaosas, kus enamik teisi mitmeaastaseid punavetikaid ei suuda madala soolsuse tõttu vastu pidada. Vetikat esineb ka peale Läänemere kõikidel Suurbritannia ja Iirimaa rannikutel.
Kvantitatiivsed omadused.
Agariku väljapüüki alustati tööstuslikul eesmärgil juba 1966. aastal Kassari lahest ning sellest ajast on ökoloogilist seisundit pidevalt jälgitud selle vetika kooslust.
Kui 2011. aastal uuriti Kassari lahes punavetikavaru, siis selgus, et kogu punavetikakooslusest ligikaudu 68% moodustas agarik.
Kasutusalad.
Tegemist on Läänemeres ainsa vetikaliigiga, mida saab tööstuslikult kasutada. Tänu geelistuvate polüsahhariidide tootmisele on kasutusvõimalusi palju. Näiteks kosmeetikas, farmaatsiatööstuses, toiduainetena ning ka laborites.
Agarikust saadavat ainet (furtsellaraani) kasutatakse kondiitritööstuses tarretusainena, näiteks tehakse selle abil marmelaadi. "Furcellaria" on andnud rahvakeelse nime (Vurtsu või Furtsu) furtsellaraani tootvale AS EstAgarile.
Põisadru (perekond)

Põisadru ("Fucus") on perekond pruunvetikaid. Põisadrud on levinud Atlandi ookeani Euroopa ja Põhja-Ameerika litoraalis, eelistades kasvukohana kiviseid rannaalasid. 
Perekonna üks tuntumaid liike on harilik põisadru ("Fucus vesiculosus"), keda leidub ka Läänemeres. 
Põisadrude tallus on tüüpiliselt dihhotoomselt harunev ja põõsasjas, sageli on tallusel õhupõied.
Hakuninmaa

Hakuninmaa (rootsi keeles "Håkansåker") on linnaosa Helsingis. Hakuninmaa jääb Keskuspuisto, Maununneva ja Mätäjoki vahele.
See on rahulik piirkond, kus ei ole eriti suuri maju ja liiklus on hõre. Hakuninmaal on oma lasteaed ja kiosk. Suuremad poed asuvad Kannelmäel, Kaivokselas ja Myyrmäel. Hakuninmaa sarnaneb Vantaa (rootsi "Vanda") Hakunila linnaosaga.
Barbara kabel

Barbara kabel ("capella beate Barbara extra civitatem") oli keskaegne katoliku pühakoda Tallinna lähedal, mis asus umbkaudu nüüdse Roosikrantsi tänava ja Kaarli puiestee nurgal. Kabelit on mainitud arvatavasti juba 1341. aastal, kindlasti aga 1378. aastal. 15. sajandil nimetati seda ka kirikuks, mis tähendas, et sel võis olla oma kogudus ja preester.
Mitte segi ajada Niguliste kiriku Barbara kabeliga, mis eksisteeris umbes samal ajal ja allikate lakoonilisuse tõttu on neil raske vahet teha.
Rotherus Dyneuar seniori testamendis 26. septembrist 1341 annetatakse Barbara kabelile kaks kuhja kive ja lupja. 1363. aastal kuulus Albertus Harpele aiakrunt Barbara kabeli juures väljaspool Seppade/Harju väravat.
1378. aastal oli kabelil oma vaimulik. 
1511. aastal oli kabelis köösnerite altar. 
Kabel lammutati tõenäoliselt 1535. aastal (Hugo Peets, Rudolf Kenkmaa).
Kabelit juures asus hiljemalt 1379. aastast Barbara kalmistu. Praegu on endise kalmistu ja kabeli ala valdavalt hoonestatud.
Asteegid

Asteegid olid praeguse Mehhiko alal elanud rahvas 14.–16. sajandil.
Asteekide rändhõim seadis end sisse Mexico orgu Texcoco järve soises ümbruses ning pani aluse Tenochtitlani linnale.
Aastal 1500 valitsesid asteegid Mehhikos suurt Asteekide riiki. Riigi laiendamist alustati 1430. aastatel asteekide valitseja Itzcoatli juhtimise ajal. 
Tenochtitlani kõrgajal, keiser Montezuma II võimu ajal, elas linnas umbes 300 000 inimest. Suure elanikkonna toitmiseks kasvatati toitu Texcoco järvele kunstlikult rajatud saartel ehk "chinampa"'del. Asteegi kaupmehed ostsid põhjas elavatelt puebloindiaanlastelt türkiisi, lõunast aga veeti sisse kirevavärvilisi sulgi, mida asteegid kasutasid keepide, lehvikute, peaehete ja kilpide valmistamiseks.
Asteegi sõjaväe üks peamisi ülesandeid oli võimalikult paljude vangide võtmine. Vangid ohverdati Tenochtitlani kesklinnas asuvates hiigelsuurtes püramiid-templites. Inimvere ohverdamine oli paljusid jumalaid kummardavate asteekide jaoks oluline. Asteegid uskusid, et inimveri oli jumalate jaoks ainus sobiv toit.
Asteekidel oli viis tähtsamat jumalat: Quetsalcoatl sulismadu, viljakusjumal, kes võis moonduda ka tuule- ja eluhinguse jumalaks Eheatliks; Tezkatlipoca; Tlaloc; Chalchihuitlicue ja Huitzilopochtli.
Asteegi preestrid moodustasid ühiskonnas erilise klassi. Nad vastutasid keerukate tseremooniate ja ohverdamiste eest, mida korraldati suurtes templites.
Asteekide pealinn oli keskajal üks paremini planeeritud linnasid maailmas. Saarel asuvad tänavad ja kanalid paiknesid ruudustikukujuliselt linna keskel asuva hiigelkompleksi ümber, mis koosnes astmikpüramiididest, templitest, paleedest ja aedadest. Linna ühendasid maismaaga kolm teetammi.
Kui hispaanlased 1520. aastal Ameerikasse saabusid, ei teadnud nad midagi Kesk-Ameerika kultuuridest, nende võimsatest impeeriumitest, keerukatest paleedest ega nende suurepärastest insenerimõtetest ega kogu nende elu hõlmavast usuelust. Hernán Cortési esimesel kohtumisel asteegi keisri Montezumaga kummardas Cortés keisri ees tervituseks ja Montezuma kinkis Cortèsile kulda, vääriskive, nefriiti ning sulgedega ehitud esemeid. Hiljem alistasid hispaanlased asteegid ning nende templid lõhuti maha. Asteekide naabrite maiade tsivilisatsioon suutis vastu pidada 1542. aastani, kuni hispaanlased Méridasse oma pealinna rajasid.
Käive

Käive (inglise keeles "revenue", "turnover", "sales") on ettevõtte põhitegevusest, kas kaupade või teenuste müügist, saadav sissetulek. 
Eesti käibemaksuseaduse järgi on käive: 
Käive on kasumiaruandes esimesel real kajastatud summa. Vahel kutsutakse käivet inglise keeles ka "top line" (ülemine rida).
Brutokäive on sissetulekud koos käibemaksuga ja netokäive on sissetulekud ilma käibemaksuta.
Londoni börs

Londoni börs (inglise keeles "The London Stock Exchange", lühend "LSE") on aktsiabörs asukohaga Londonis Suurbritannias. Börs on asutatud 1801. aastal. See on üks maailma suuremaid börse, kus kaubeldakse nii Suurbritannia kui ka välismaiste väärtpaberitega ja teiste finantsinstrumentidega. Londoni börs ise on aktsiaselts ja seal kaubeldakse selle aktsiatega.
Ajalugu.
Ametlikult asutati Londoni fondibörs 1801. aastal, kuid tegelikult sai Inglismaa väärtpaberitega kauplemise ajalugu alguse XVI sajandil. Suutmata rahastada oma kapitaliga kalleid reise Hiinasse, kogusid Briti ettevõtted Antwerpenis sarnase mudeli järgi kulda vastutasuks tulevase ettevõtte kasumiosa vastu.
1687. aastal kauples Londonis oma väärtpaberitega viisteist ettevõtet. 1695. aastal oli ettevõtteid juba umbes 150. Selle tulemusena kaubeldi aktiivselt väikese osaga nendest aktsiatest, paljud ettevõtted osutusid elujõuetuks. 1690. aastate Inglise IPO mulli võrreldakse mõnikord 1990. aastate dot-comi mulliga.
Londoni fondibörsi põhiindeks on FTSE100, mis käivitati 3. jaanuaril 1984. aastal. See koondab 100 suurima kapitalisatsiooniga ettevõtet, mis on noteeritud Londoni börsil.
2020. aastal oli Londoni fondibörsi kogutulu 2124 miljonit naela (2019. aastal 2056 miljonit naela). Londoni fondibörsil oli kuni 2021. aastani ligikaudu 50 protsenti rahvusvahelisest aktsiakaubandusest. 2021. aastal oli aktsiate keskmine päevakäive Londoni fondibörsil 8,6 miljardit eurot.
Keith Laumer

John Keith Laumer (9. juuni 1925 – 23. jaanuar 1993) oli USA teadusulmekirjanik. 
Tema raamatutes saavad lugejad osa reisidest nii ajas kui ka alternatiivsetes maailmades. Rohkem tuntud on tema hilisemad teosed: BOLOd, arukad ja ülivõimekad sõjamasinad (Tankid), mille kujutamist ja arendamist on jätkanud ka teised kirjanikud.
Ya'an

Ya'an (ka "Yaan") on linn Hiinas Sichuan provintsi lääneosas 
umbes 120 km kaugusel provintsikeskusest Chengdust, Mini jõe lisajõe Qingyi ääres, Erlang Shani mäe juures, Ya'an Shi keskus. Geograafilised koordinaadid on 29°59' N, 103°05' E.
Linn on 
Rahvastik.
Linna elanike arv oli 1994. aastal hinnanguliselt 110 000. 
Haldus.
Linn asub Yuchengi linnarajoonis. 
Aastatel 1950–1955 oli linn Xikangi provintsi keskus. Koos Ya'ani ringkonnaga (雅安专区, alates 1970. aastast 雅安地区), mille keskus ta oli, viidi ta pärast Xikangi provintsi kaotamist uuesti üle Sichuani provintsi ning Ya'ani ümber moodustati maakonna õigustega linn Ya'an Shi (雅安市), mis 1959 muudeti Ya'ani maakonnaks (雅安县). Viimane kaotati 1983 ning taastati maakonna õigustega linn. 
14. juunil 2000 moodustati praegune ringkonna õigustega linn Ya'an Shi, mille keskus Ya'an on. Endine maakonna õigustega linn Ya'an Shi kujundati ümber Yuchengi linnarajooniks.
Tähised.
Telefonikood on 0835, sihtnumber 625000.
Liiklus.
Linn oli kõrgmägede ja kärestikuliste jõgede tõttu üsna ligipääsmatu, kuni 1999 avati linna Chengduga ühendav maantee. Enne Ya'ani jõudmist läbib tee tunneli läbi mäe. Ya'ani kaudu kulgeb maantee Tiibeti kiltmaale.
Majandus.
Ya'anis on Hiina keskne tehas, kus uuritakse ja valmistatakse lennukikütuse mõõte- ja süütesüsteeme. 
Areneb kõrgtehnoloogiline tööstus. 
Valmistatakse asbesti ja põllumajandusseadmeid, remonditakse autosid. 
Haridus.
Linnas asub Sichuani Põllumajandusülikool. 
Ajalugu.
Yaan rajati garnisoniga vahejaamana teel Tiibetisse. Ta on olnud traditsiooniline kaubanduskeskus.
Vaatamisväärsused.
Ya'anis väidetakse olevat kolm imet:
Aktau

Aktau on linn Kasahstanis, Manggõstau oblasti keskus. Asub Kaspia mere ääres.
Aktau tekkis 1950. aastatel naftaleiukoha juurde.
Aastatel 1964–1992 oli linna nimi Ševtšenko Tarass Ševtšenko auks, kes oli seal asumisel olnud.
Online Mendelian Inheritance in Man

Online Mendelian Inheritance in Man (OMIM) on projekti "Mendelian Inheritance in Man" ("Inimese mendellik pärilikkus") internetipõhine versioon.
Tallus

Tallus ehk rakis on mõnede liikumatute organismide diferentseerumata vegetatiivne kude. Varem koondati tallusega organismid (käsitleti taimedena) omaette süstemaatilisse rühma – rakistaimed ehk tallofüüdid, hiljem on tõestatud, et see oli selgelt polüfüleetiline takson. 
Tallusel puuduvad organiseerunud ja eristatavad osad (lehed, juured ja varred), mis on aga olemas soontaimedel. Küll aga võib tallusel olla eelmainitud taimeosade analooge, mille üldtalitlus ja makroskoopne ehitus võivad sarnaneda küll soontaimede osade omaga, kuid nende mikrostruktuur on erinev; näiteks puuduvad tallusel juhtkoed.
Tallusega organismid on näiteks puna- ja pruunvetikad.
Karl VIII

Karl VIII ehk Karl Knutsson Bonde (1. oktoober 1408 või 1409 – 15. mai 1470) oli Rootsi riigitegelane, regent ja mitmekordne kuningas; 1449–1450 ka Norra kuningas (Karl I).
Karl VIII-ks hakati Karl Knutssoni kutsuma tegelikult alles sajand hiljem, Erik XIV ja Karl IX ajal, kes lisasid Rootsi kuningate nimistusse ka müütilised gootide kuningad. Karl ise pidas end Karl II-ks, nagu see kajastub ka tema ajal vermitud müntidel.
Karl sündis riiginõunik Knud Tordsson Bonde ja Margareta Karlsdotteri, Tofta isanda Karl Ulvssoni tütre peres. Tema isa usuti põlvnevat kuningas Erik IX nooremast vennast, ema esivanemad olid aga 1220. aastal Lihula lahingus langenud jarl Karl Kurt, Taani kuningas Knud IV ja Folkungid.
Karl sai 1434. aastal Rootsi Riiginõukogu ("riksråd"i) liikmeks ja juba sama aasta oktoobris ka Rootsi riigimarssaliks ("riksmarsk"). Samal ajal oli Rootsis puhkenud vastuhakk Kalmari uniooni valitsejale Pommeri Erikule (Rootsis Erik XIII) ning pärast ülestõusu alustanud riigiregendi ("rikshövtman") Engelbrekt Engelbrektssoni tapmist 1436. aasta mais sai Karlist uus regent, 1438. aastal valiti ta selleks ka ametlikult. 1440. aastal aga sai uueks unioonikuningaks Christoffer Baierist, keda tunnustasid ka rootslased. Nii pidi Karl regendiametist tagasi astuma, kuid löödi rüütliks ja ta sai Rootsi peakohtunikuks. Sellest ametist loobus ta aga juba 1441. aastal ja naasis riigimarssali ametisse. Samas määrati ta ka Viiburi piirkonna peameheks. Esialgu omas ta võimu ka Turu piirkonna ehk terve Lõuna-Soome üle, kuid 1442. aastal võttis kuningas Christoffer talt viimase käest. Viiburi peamehena (markkrahvina) ajas ta suhteliselt sõltumatut poliitikat, sõlmides isiklikud suhted Hansa, Novgorodi ja Liivi orduga.
1448. aastal, kui unioonikuningas Christoffer suri, valiti Karl Rootsi kuningaks. Ta püüdis seejärel ise saada unioonikuningaks, 1449. aastal valitigi ta Norra kuningaks, kuid taanlased olid valinud oma monarhiks Christian I, kes 1450. aastal ka Norra trooni üle võttis. Seejärel puhkes Karli ja Christiani vahel sõda, mille purustused tekitasid Rotosis peagi tugeva siseopositsiooni, mida juhtisid Oxenstiernad ja Vasad. 1457. aastal suutsidki peapiiskop Jöns Bengtsson Oxenstierna ja Erik Axelsson Tott Karli kukutada, uueks kuningaks valiti aga Christian. Karl läks eksiili Danzigisse. 
1463. aastal puhkes Rootsis aga omakorda Christiani-vastane ülestõus ja Karl valiti taas kuningaks. Kuid juba 1465. aastal pidi ta uuesti eksiili minema. 1467. aastal tõusis ta aga Erik Axelsson Totti toel uuesti troonile ning valitses seejärel kuni oma surmani. Ehkki tal oli surma ajal ka noor poeg, Karl Karlsson, ei saanud tollest kuningat, sest riiginõukogu otsustas regendiks määrata tema nõo Sten Sture vanema.
Sündinud 16. oktoobril

"Siin artiklis loetletakse 16. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
New Yorgi börs

New Yorgi börs ("New York Stock Exchange", lühend "NYSE") on New Yorgis asuv aktsiabörs. 
NYSE on noteeritud ettevõtete turuväärtuse järgi maailma suurim aktsiabörs. 
Börsil on noteeritud 2773 ettevõtte väärtpaberid. Noteeritud ettevõtete arvu poolest on ta maailmas neljas. Temast ettepoole jäävad Bombay börs (BSE) Indias, Londoni börs ja NASDAQ.
Ajalugu.
Märtsis 1792 alustasid New Yorgi 24 juhtivat maaklerit läbirääkimisi, et korrastada väärtpaberite müüki. 17. mail 1792 sõlmisid nad Lääneplaatani kokkuleppe, millega ühtlustasid tehingutelt võetava komisjonitasu 0,25%-le ja lubasid kaubelda ainult üksteisega, jättes niiviisi kõrvale oksjonid, kus väärtpabereid varem müüdi. Kokkulepe sai nime selle järgi, et maaklerid tavatsesid kokku saada suure plaatani all, aga lepingut seal ei sõlmitud.
Maaklerite arv kasvas kiiresti liiga suureks, et nad plaatani alla mahuksid. Nad hakkasid põhiliselt töötama kohvikutes. Eriti sai maaklerite poolest tuntuks Tontiini kohvik Wall Streeti ja Water Streeti nurgal, kus tegutseti 1817. aastani (kohvik lammutati 1855).
Esialgu kaubeldi põhiliselt valitsuse võlakirjade, näiteks USA iseseisvussõja sõjalaenude ja First Bank of America aktsiatega. Peatselt lisandusid eraettevõtete aktsiad, näiteks Bank of North America ja Bank of New York osakud.
1817 New Yorgi börs reorganiseeriti. Philadelphia eeskujul kehtestati piirangud manipulatiivsele kauplemisele ja börsile loodi formaalne juhtimine. Ühtlasi hakkas börs rentima hooneid, mida kasutati üksnes väärtpaberitega kauplemiseks. Kuni 1865 tegutseti mitmes kohas, hiljem pole börsi asukoht muutunud.
Kuni 20. sajandi esimese pooleni olid börsidele iseloomulikud suured kõikumised ja börsipaanikad. New Yorgi börs omandas 19. sajandi keskel juhtiva positsiooni, sest tänu regulatsioonimehhanismidele sai paanikatega paremini hakka kui näiteks Philadelphia börs.
1884 hakkas Charles Dow koostama oma esimest aktsiaindeksit. See ilmus The Wall Street Journali igapäevases kaheleheküljelises lisas Klientide Pärastlõunalehes. 2. jaanuaril 1886 sai sellest Dow-Jonesi indeks. Indeksi esimene väärtus oli 62,76, aga 1896. aasta börsipaanika ajal langes see kõigi aegade madalaima väärtuseni 28,48.
Pärast Esimese maailmasõja puhkemist suleti New Yorgi börs 31. juulil 1914, kuid avati osaliselt 28. novembril, et võimaldada kaubelda näiteks sõjalaenudega, ja täies mahus detsembri keskel.
16. septembril 1920 toimus Wall Streeti pommitamine. Plahvatuses hukkus 40 ja vigastada sai mitusada inimest. Plahvatuse korraldaja jäi välja selgitamata.
Christian Mortensen

Christian Mortensen, täisnimega Thomas Peter Thorvald Kristian Ferdinand Mortensen (16. august 1882 Skaarup, Skanderborgi vald, Ida-Jüütimaa, Taani – 25. aprill 1998 San Rafel, California, USA) oli taani päritolu Ameerika Ühendriikide ülipikaealine, kes on dokumentaalselt tõestatud meestest vanuselt teine ja kõigi pikaealistega arvestades 12. Ta elas 115 aastat ja 252 päeva.
Mortensen sündis Taanis, kuid 1903. aastal immigreerus ta USA-sse ja töötas seal lihttöölisena mitmetes ametites. Alates 1973. aastast elas ta vanadekodus. Ta abiellus vaid väga lühikeseks ajaks ja tal ei olnud ka lapsi. Mortensen suitsetas sigarit ja nautis rikkalikke söömaaegu. 1997. aastal, pärast maailma vanima inimese Jeanne Calmenti surma, lootis Mortensen saada vanimaks elusolevaks inimeseks, kuid seda ei juhtunud, sest ameeriklane Sarah Knauss, kes elas 119-aastaseks, oli temast tol ajal aasta vanem.
Shigechiyo Izumit, Jaapani ülipikaealist, peetakse üldiselt maailma vanimaks elanud meheks. Et tema sünniga seoses on tekkinud kahtlused, siis võib Mortensen osutuda vanimaks meheks.
Vegesack

Vegesack, varem ka Fegesack (läti keeles "Fēgezaks", vene keeles "Вегесак") on Vestfaalist Münsterist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Vana-Liivimaale jõudsid Vegesackid ilmselt 15. sajandi lõpus. Vegesackide Liivimaa haru alusepanijaks oli Tallinna raehärra ja Mustpeade vennaskonna liige Albrecht Vegesack (u 1460−enne 1524), kes oli tõenäoliselt Münsteri kodaniku Heinrich Vegesacki poeg.
Vegesackid rüütelkonna matriklis.
28. veebruaril 1598. aastal aadeldati Poola kuningas Sigismund III poolt Albrechti pojapoeg, Riia bürgermeister Konrad Vegesack (surn. 1626) koos vendadega Gotthardi (surn. 1625), Casperi (surn. 1623/1629) Albrechtiga (surn. umbes 1631) Poola aadlikuks. 12.7.1651. aastal said nende järeltulijad Rootsi aadlitiitli ja 1664 immatrikuleeriti Georg von Vegesack ja tema vennapojad Balsar, Bendix, Gothard ja Konrad Rootsi rüütelkonda tituleerimata aadlisuguvõsana nr. 679 ja 1830 ka vabahärrade suguvõsana (nr. 379).
Suguvõsa kuulus 1745 Liivimaa nr. 63 ja 1867 Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr. 102.
Repatrieerimine

Repatrieerimine (&lt; re- + ld. "patria" kodumaa) on põgenike, sõjavangide jne kodumaale toomine.
Kollaboratsioon

Kollaboratsioon (ladina k. 'kaastöötamine') on koostöö, kaastöötamine, partnerlus; samuti vaenuliku võõrriigi, näiteks okupatsiooniga pealesurutud režiimi toetamine, abistamine ja/või sellega kaasaminek. 
Kollaborant (ka kollaboratsionist) on vastavalt kaastöötaja või võõrrežiimi kaasajooksik, st kodanik, kes abistab oma riigi hõlvamisel vaenlast. 
Vilniuse Rahvusvahelise Avaliku Tribunali 2000. aasta 12.–14. juuni kohtuotsus täpsustas mõistet "kollaboratsioon" ning defineeris selle teadliku tegutsemisena okupatsioonivõimude juhiste järgi, rikkudes okupeeritud riigi õigusi, suveräänsust ja selle kodanikkonna kodanikuõigusi.
Yuchengi linnarajoon

Yuchengi linnarajoon (雨城区, "Yucheng Qu") on 3. järgu haldusüksus Hiinas Sichuani provintsis ringkonna õigustega linnas Ya'an Shi's. Geograafilised koordinaadid on 29°57' N, 102°59' S. 
Kõrgus merepinnast on umbes 700...800 m. 
Seal asub Ya'an Shi keskus Ya'an. 
Pindala on 1060 km², elanike arv on 340 000.
Yuchengi linnarajoon moodustati 14. juulil 2000 maakonna õigustega linna Ya'an Shi baasil.
Cooperi test

Cooperi test on test kehalise töövõime hindamiseks kooliõpilastel, treeningurühmades ja tervisesportlastel. Testi on välja töötanud USA arst Kenneth Cooper, tuginedes enam kui 20 000 vaatlusaluse uurimisele. 
Uuritavate kontingent on väga lai: lendurid, astronaudid, sportlased, rohkem või vähem treenitud "tavalised" inimesed. Cooperi testi tulemused on väga tihedas ja usaldusväärses seoses maksimaalse hapnikutarbimisvõimega. See on sama näitaja, mida hinnatakse meditsiiniasutuses tehtava uuringuga. Test näitab selgelt südame-veresoonte ja kopsude talitlust ja vastupidavust koormusel. Regulaarse terviseliikumise korral on mõttekas Cooperi testi läbi viia 2–3 korda aastas. Test võimaldab hinnata kehalise töövõime muutumist aastate jooksul tervisespordi, vanuse kasvamise, kehakaalu muutuste, krooniliste haiguste (suhkurtõbi, kõrgvererõhktõbi, suurenenud vere kolesteroolisisaldus) jt tegurite mõjul.
Testi läbiviimine.
Test viiakse läbi tasasel maa-alal. Hinnatakse 12 minuti jooksul kas kõndides-sõrkides või joostes läbitud maa pikkus meetrites. Tähtis on võimalus hinnata läbitud vahemaad, selleks on sobivaim teadaoleva ringisuurusega staadion, täpselt mõõdetud tervisespordirada vm. Testi ei tohiks teha "tugitoolist tõustes", vajalik on eelnev mõnenädalane treening. 
Testi tulemus jaotub 5 rühma: väga hea; hea; rahuldav; nõrk; väga nõrk. Eraldi on välja töötatud tulemused meestele ja naistele sõltuvalt vanusest.
Naised.
 alla 30 a 30–39 a 40–49 a üle 50 a TULEMUS 
 üle 2600 m üle 2400 m üle 2300 m üle 2100 m VÄGA HEA
 üle 2100 m üle 2000 m üle 1900 m üle 1600 m HEA
 üle 1800 m üle 1600 m üle 1500 m üle 1300 m RAHULDAV
 üle 1400 m üle 1300 m üle 1100 m üle 1000 m NÕRK
 alla 1400 m alla 1300 m alla 1100 m alla 1000 m VÄGA NÕRK
Mingshani maakond

Mingshani maakond (名山县, "Mingshan Xian") on 3. järgu haldusüksus (maakond) Hiinas Sichuani provintsis ringkonna õigustega linnas Ya'an Shi, Ya'anist kirdes. Geograafilised koordinaadid on 30° 09' N, 103° 12' E.
Kõrgus merepinnast on umbes 600...700 m. 
Pindala on 614 km², elanike arv 260 000 (1999. aastal 258 470). 
Keskus on Mengyangi alev (蒙阳镇), kus asub Mengyangi asula.
Sihtnumber on 625 100.
Karl Kurt

Karl Bengtsson, ka Karl Kurt (rootsi keeles "Karl Döve"; langes 8. augustil 1220 Lihula all) oli kuningas Johan Sverkerssoni valitsusajal Rootsi jarl 1219–1220.
Karl Kurt oli Folkungite suguvõsast pärineva Bengt Snivili poeg. Karli vennad olid Magnus Minnesköld ja Birger Brosa.
Sõjakäik Eestisse.
1217. aastal olid eestlastest paganad teinud sõjakäigu Rootsi ja rüüstanud Mälardaleni piirkonda. Kuningas Johan Sverkersson korraldas 1220 karisturetke Eestisse. Ta võttis endaga kaasa Karl Kurdi ja oma vennapoja Linköpingi piiskopi Karl Magnussoni. Karl Kurt langes Lihula lahingus 1220 koos piiskopiga.
Perekond.
Karl Bengtssonil oli kaks poega.:
Karli pitsat.
1990. aastate alguses avastati Karl Kurdi isiklik pitsat. See on Rootsi vanim säilinud pitsat, mille omanik on nimeliselt teada. Reeglina lõhuti pitsatid pärast omaniku surma, et vältida nende väärkasutamist. Rootsi ajaloomuuseum ostis pitsati 2001. aastal 800 000 Rootsi krooni eest.
Yingjingi maakond

 
Yingjingi maakond (荥经县; "Yingjing Xian" ("Yíngjīng Xiàn")) on 3. järgu haldusüksus (maakond) Hiinas Sichuani provintsis ringkonna õigustega linnas Ya'an Shi. Geograafilised koordinaadid on 29° 48' N, 102° 37' E. 
Kõrgus merepinnast on umbes 1600 m. 
Pindala on 1781 km², elanike arv 140 000 (1999. aastal 131 762). 
Keskus on Yandao suurvald, kus asub Yandao asula. 
"Yandao chengzhi" (严道城址) Hani dünastia ajast ja Kaishani templi peahall ("Kaishan si zhengdian"; 开善寺正殿) on 2006. aastast Hiina riiklike ajaloo- ja kultuurimälestiste nimistus.
Sihtnumber on 625200.
Ya'ani maakond

Ya'ani maakond (雅安县) oli aastatel 1959–1983 maakond (3. järgu haldusüksus) Hiinas Sichuani provintsis Ya'ani ringkonnas. 
Enne ja pärast seda oli samal territooriumil maakonna õigustega linn Ya'an Shi. Alates 14. juulist 2000 on seal Yuchengi linnarajoon.
Ya'an (täpsustus)

Ya'an on linn Hiinas Sichuani provintsis Ya'an Shi's Yuchengi linnarajoonis.
Seda nime kannab või on kandnud mitu Hiina haldusüksust:
Leemurlased

Leemurlased ("Lemuridae") on esikloomaliste sugukond poolahviliste alamseltsist. Leemurlased elavad Madagaskaril.
Sugukonnas on 4 perekonda 21 liigiga, lisaks üks väljasurnud perekond:
Toitumine.
Enamik leemurlasi toitub peamiselt noortest lehtedest ja putukatest, bambusleemurid söövad peamiselt bambuse säsi, võrseid ja lehti.
Mõned liigid söövad lilleõisi ja seemneid ning isegi mune ja noorlinde.
Kaitsepolitsei (Soome)

Kaitsepolitsei ehk Supo (lühend soomekeelsest nimetusest "Suojelupoliisi") on Soome Vabariigi Siseministeeriumi haldusalas olev riikliku julgeoleku ja vastuluure ametkond, mille ülesandeks on riiklike saladuste ning põhiseadusliku korra kaitse.
Clapier de Colongue

Clapier de Colongue (vene "Клапье де Колонг") on Andaluusia päritolu Prantsusmaa ja Eestimaa aadlisuguvõsa.
Enne võõrandamist 1919. aastal kuulusid Clapier de Colongue perekonnale Eestimaa kubermangus Ontika (1780–1919, aastast 1783 fideikomiss) ja Vana-Märjamaa (1917–1919) ning Liivimaa kubermangus Pärsti mõis (1893–1919), varem ka Vana-Pärsti, Uue-Pärsti, Samma, Ulvi ja Varudi mõis.
Clapier de Colongue suguvõsa liikmed immatrikuleeriti 1734. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja 1867. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Otto von Buxhoeveden

Otto von Buxhoeveden (surnud 24. september 1575 Paadla mõis) oli Saaremaa aadlik ja Taani ooberstleitnant.
Otto von Buxhoeveden oli Saaremaa stiftifoogti Johann von Buxhoevedeni ja Barbara von Dönhoffi poeg.
Talle kuulusid Paadla, Vennarti ja Koikla mõis ja ta oli Haeska mõisa rentnik.
Kärla Maarja Magdaleena kirikus asub Otto von Buxhövdeni epitaaf, mille lasi 1591. aastal teha tema lesk Anna. Epitaafi autor on tõenäoliselt Tönnies Evers noorem.
Perekond.
Otto von Buxhoeveden oli abielus Palivere mõisa pärijanna Anna von Ovelackeriga (maetud 1598), kes oli Palivere mõisniku Bernt von Ovelackeri tütar. Abielust sündisid:
Clemens XI ametisse nimetatud kardinalid

Paavst Clemens XI nimetas ametisse 70 kardinali 15 konsistooriumil. Seni polnud ükski paavst pidanud kardinalide ametisse nimetamiseks nii palju konsistooriume. Tema ajal said kardinalideks hilisemad paavstid Innocentius XIII ja Clemens XII. Lisaks itaallastele said kardinalideks 8 prantslast, 5 hispaanlast, 2 portugallast ja 2 ungarlast.
Ya'an Shi (maakonna õigustega linn)

Ya'an Shi (雅安市, "Ya'an Shi") oli maakonna õigustega linn (3. järgu haldusüksus) Hiinas Sichuani provintsis Ya'ani ringkonnas. Selle keskus oli Ya'ani linn. 
See moodustati 1955. Aastatel 1959–1983 oli selle asemel Ya'ani maakond, seejärel maakonna õigustega linn taastati. 
14. juunil 2000 moodustati Ya'ani ringkonna asemele ringkonna õigustega linn Ya'an Shi. Maakonna õigustega linn kujundati ümber Yuchengi linnarajooniks.
1990. aastal oli maakonna õigustega linna Ya'an Shi elanike arv 317 000.
Ya'ani ringkond

Ya'ani ringkond (雅安专区, 1970. aastast 雅安地区) oli ringkond (2. järgu haldusüksus) Sichuani provintsis ja 1950–1955 Xikangi provintsis. Ringkonna keskus oli Ya'ani linn. Praegu vastab sellele ringkonna õigustega linn Ya'an Shi.
Kui ringkond 1955. aastal taas Sichuani provintsi koosseisu läks, lisati selle koosseisu Ludingi maakond Garzê Tiibeti autonoomsest ringkonnast ning Ya'ani ümber moodustati maakonna õigustega linn Ya'an. Ringkonna koosseisus oli siis üks maakonna õigustega linn ja kaheksa maakonda: 
Aastal 1956 läks Ludingi maakond Garzê Tiibeti autonoomse ringkonna koosseisu tagasi ning maakondi jäi ringkonda seitse. Aastal 1959 muudeti maakonna õigustega linn Ya'an Shi Ya'ani maakonnaks. Aastal 1983 muudeti Yaani maakond uuesti maakonna õigustega linnaks.
14. juunil 2000 moodustati Ya'ani ringkonna asemele praegune ringkonna õigustega linn Ya'an Shi ning maakonna õigustega linna Ya'an Shi asemele moodustati Yuchengi linnarajoon.
Broemsen

Broemsen, ka "Brömsen", "Brömssen" ja "Brömbsen", varem "Netze" ja "Brömse" (vene keeles "Бремзен" ja "Брёмзен") on ilmselt Lüneburgist pärit aadlisuguvõsa. Tänapäeval on suguvõsa alles Rootsis ja Venemaal.
Ajalugu.
Päritolu küsimus.
Suguvõsa päritolu ei päriselt selge tänaseni. Nende põlvnemise kohta on kaks peamist versiooni. Traditsioonilise käsitluse kohaselt olid nad pärit Põhja-Saksamaalt Lüneburgist, kus nad kandsid alguses perekonnanime Netze. XIV sajandil linnas elanud Heinrich von der Netze abiellus Margarethe Brömsega. Nende poeg Lüneburgi raehärra Diedrich Brömse (suri pärast 1397) sai testamendiga õiguse kasutada ema perekonnanime Brömse. Hiljem asusid Brömsed elama Lübeckisse. Teise ehk Rootsi variandi järgi arvati varem, et Broemsenid on kohalikku päritolu ehk Liivimaa juurtega; seost Lübecki Brömsedega ei peetud tõendatuks. Kaasaegsemad uuringud nimetavad aga suguvõsa esiisana Jönköpingi katelseppa Jöns Jönsson Brömsi (maeti 1638), kelle poeg Johann Bröms (suri 1684) 1678. aastal tõsteti Rootsi aadliseisusse, kanti Rootsi introdutseeritud aadlisuguvõsade loendisse nr 932 all ja sai tituleerimata aadlisuguvõsana perekonnanimeks Brömssen.
Lübecki liin.
Diedrichi pojapoeg Heinrich Brömse (1454−1502) lahkus Lüneburgist ja asus elama Lübeckisse. 1487−1502 oli ta selle linna rae bürgermeister. Tema pojad Lübecki bürgermeister Nikolaus Brömse (suri 1543) ja Lübecki raehärra Heinrich von Brömse (1476−1543) said 1532. aasta 12. juunil Püha Rooma keisrilt Karl V aadliseisuse ja kasutasid perekonnanime von Brömse.
Liivimaa liin.
Selle liini rajas Tallinnas sündinud Johann Bröms (suri 1684), kes siirdus pärast ülikoolistuudiumi lõppu Tartusse ja valiti linna raadi (1662), oli 1676–1684 Tartu bürgermeister. 1678. aasta 15. juulil sai ta Rootsi kuningalt Karl XI aadliseisuse ja kaks aastat hiljem introdutseeriti Rootsi rüütelkonda tituleerimata aadlisuguvõsana nr. 932 all. Aadeldamisel sai ta perekonnanimeks rootsipärase nime "von Brömssen", kuid Liivimaal tunti tema järeltulijaid nimega Broemsen. Suguvõsa pealiin läks edasi tema poja Tartu maakohtuniku Johann von Broemseniga (1654−1718). Tema järeltulijad tegid karjääri Venemaa sõjaväeteenistuses ja olid riigimõisate rentnikud, sh major Karl Moriz Brömsen, Sindi mõisa rentnik. Liivimaa liini vanem haru suri meesliinis välja XIX sajandi 1. poolel.
Johann von Brömseni noorematest poegadest põlvnesid Liivimaa liini kaks nooremat haru. Ooberstleitnant Magnus von Broemseni (1668−1734) järeltulijad omandasid XVIII sajandi keskpaigas maavaldusi Liivimaa läti distriktis ja asusid sinna elama. See haru kustus XIX sajandi algul. Kukulinna ja Päidla mõisnikust ooberstleitnant Georg von Broemsenist (suri 1737) alguse saanud liin omas valdusi mõlemas Liivimaa distriktis. Tema järeltulija Robert Alexander Gustav von Broemsen (1824−1881) oli polgu- ja brigaadikomandör ja läks erru kindralmajorina.
Baoxingi maakond

Baoxingi maakond (宝兴县, "Baoxing Xian") on 3. järgu haldusüksus (maakond) Hiinas Sichuani provintsis Ya'an Shis, Ya'anist loodes. Geograafilised koordinaadid on 30° 22' N, 102° 49' E. 
Kõrgus merepinnast on üle 2000 m.
Pindala on 3114 km², elanike arv umbes 60 000 (1999. aasta andmetel 54 703).
Keskus on Mupingi suurvald (穆坪镇).
Sihtnumber on 625700.
Lushani maakond

Lushani maakond on kahe 3. järgu haldusüksuse nimi Hiinas:
Lushani maakond (Sichuan)

Lushani maakond (芦山县; "Lushan Xian" ("Lúshān Xiàn")) on maakond (3. järgu haldusüksus) Hiinas Sichuani provintsis Ya'an Shi's Ya'anist põhjas.
Kõrgus merepinnast on üle 1500 m.
Pindala on 1364 km², elanike arv on umbes 120 000 (1999. aastal 121 899).
Keskus on Luyangi suurvald (芦阳镇).
Sihtnumber on 625600.
Haldusjaotus.
Maakond koosneb viiest suurvallast ja neljast vallast.
Ere Kokkonen

Erkki Olavi Kokkonen (7. juuli 1938 Savonlinna – 16. oktoober 2008 Helsingi) oli soome filmi-, tele- ja teatrilavastaja, stsenarist ja näitleja.
Ere Kokkonen alustas tööd režissöörina 1961. aastal telekanalis Mainos-TV (praegune MTV3). Aastatel 1965–1968 tegutses ta Yleisradio teleteatris; alates 1974. aastast juhtis ligi kümme aastat MTV3 meelelahutustoimetust; aastatel 1991–1995 juhtis Yleisradio kultuuritoimetust.
Aastatel 1966–2004 lavastas Ere Kokkonen kokku 33 filmi. Tuntud on eelkõige tema koostöö Spede Pasasega ning tema Arto Paasilinna teoste ekraniseeringud. Ta mängis väga paljudes filmides ka ise näitlejana.
Ere Kokkonen lavastas ka televisiooni jaoks nii komöödiaid kui ka draamasid. Ta lavastas ka teatris, muu hulgas tema enda 1995. aastal asutatud Komediateatteri Arenas.
1987. aastal asutas ta filmistuudio Ere Kokkonen Oy, mis tootis nii filme kui ka telesarju.
Tunnustus.
Ere Kokkonen sai 2001. aasta teletöö eest Telvise auhinna.
Komi keel

Komi keel on Uurali keel, mis kuulub soome-ugri keelte Permi rühma. Keelt kõnelevad umbes 250 000 inimest Komi Vabariigis ja Permi krais. Keel jaguneb kaheks suuremaks murderühmaks: põhjas sürjakomi, lõunas permikomi, mis on suhteliselt sarnased ning ühe keele oskaja üldjuhul suudab teist mõista. Komi keel on levinud mööda Kirde-Venemaad.
Komi keeles vaimulike tekstide kirjutamiseks on kasutatud oma tähestikku, niinimetatud vanapermi kirja, mille lõi hiljem pühakuks kuulutatud Permi Stefan.
Grammatika.
Hääldus ja rõhk.
Komi keeles on kaashäälikud б, в, г, д, дж, дз, ж, з, й, л, м, н, р helilised. Konsonandid к, п, с, т, тш, х, ч, ш ja võõrsõnades kohtuvad ф, ц, щ on helitud. Häälikud "tš" ja "dž" võivad olla palataliseeritud (ч, дз) ja palataliseerimata (тш, дж). Palataliseeritud с ja з hääldatakse susisevalt.
Täishäälikuid on 7 (jazva murdes 10). И on eesvokaal, mis pehmendab talle järgnevaid kaashäälikke, i hääliku puhul palatalisatsiooni ei toimu. Ö tähendab švaad.
Rõhk on sürjakomi sõnades esimesel silbil.
Käänded.
Komi keeles eristatakse traditsiooniliselt kuutteist käänet.
Tähestik.
Komi keele kirjutamiseks kasutatakse tänapäeval vene tähestikku ning kirillitsat, mida on täiendatud lisamärgiga ӧ.
Komimaa pealinnas Sõktõvkaris on ӧ-tähele ausammas.