Helena Konstantinoopolist

Helena Konstantinoopolist (sünninimi "Flavia Julia Helena", ametinimi "Flavia Julia Helena Augusta"; u 246/248 Drepana – u 330 Rooma) oli Vana-Rooma keisrinna 325. aastast kuni surmani, Constantinus Suure ema ja Constantius I Chloruse elukaaslane.
Helenat peavad pühakuks nii katoliku kirik, õigeusu kirik, vanad oriendikirikud kui ka anglikaani kirik. Õigeusu kirikus on ta koos Constantinusega tituleeritud apostlisarnaseks.
Noorus.
Helena sünnipaigaks peetakse Bitüünias asunud Drepanumi linnakest, mis hakkas pärast Helena surma 330. aastal kandma Helenopolise nime. Seda väitis esmalt VI sajandi ajaloolane Prokopios. Helenopolise-nimelised linnad asusid ka Palestiinas ja Lüüdias; nii need kui ka Helenopontuse maakond on saanud nime Helena järgi. Bütsantsi asjatundja Cyril Mango arvates nimetati Drepanum pärast Helena surma Helenopoliseks Helena mälestuse austamiseks nagu ka teised samanimelised kohad, kuna Constantinus lasi selle Konstantinoopoli kindlustamiseks ümber ehitada, ja seega ei pruugi see Helena sünnikoht olla.
Tema sünniaega aitab dateerida Eusebios Kaisareast, kes ütleb, et Helena oli Palestiinast naastes ligi 80 aastat vana. Kuna tema palverännak on dateeritud aastatesse 326–328, siis võimaldab see ligikaudselt hinnata ka Helena sünniaega.
Ambrosius nimetab IV sajandil Helenat nimega "stabularia", mida tõlgitakse kui kõrtsipidaja või tallipoiss. Teised autorid Helena varasemast elukäigust ei räägi. Nii on arvatud, et ta oli tõenäoliselt madalast soost.
Suhe Constantiusega.
On teadmata, millal Constantius ja Helena tutvusid. Legendi kohaselt kandsid nad tutvudes ühesuguseid käevõrusid ja Constantius pidas teda seepeale hingesugulaseks. Üks Nikomeedias asuv epitaaf viitab sellele, et Constantius viibis Bitüünias 270. aasta paiku.
Pole ka täpselt teada, milline oli Helena suhe Constantiusega. Maxentiuse propaganda nimetab Helenat konkubiiniks. Hieronymus nimetab teda nii keisri abikaasaks kui ka konkubiiniks; tõenäoliselt oli ka temal tegemist vastukäivate andmetega. Nii oletab Hollandi ajaloolane Jan Drijvers, et Constantiuse ja Helena abielu oli tavaõiguslik, ehk siis eksisteeris faktiliselt, ent oli juriidiliselt kinnitamata. Teised ajaloolased leiavad jällegi, et allikad, mis nimetavad teda abikaasaks, on usaldusväärsemad, ja arvavad, et Helena ning Constantius olid abielus.
Helena sünnitas Constantinuse 27. veebruaril, tõenäoliselt 272. aastal, mil ta viibis Naissuses. Kuna Helena oli madalat päritolu, siis lahutas Constantius 289. aastal abielu ning abiellus Maximianuse tütre Theodoraga. Lahutatud Helena saadeti koos pojaga Nikomeediasse Diocletianuse õukonda.
Constantinuse valitsusaeg.
Helena jõudis tagasi keiserlikku õukonda pärast Constantinuse võimuletulekut 312. aastal. Eusebiose väitel sai Helena kristlaseks alles pärast poja trooniletõusu. 325. aastal sai ta tiitli "augusta", mis võimaldas talle ligipääsu riigi rahale. Ta kasutas seda Palestiinasse reisimiseks, kus ta tegeles reliikviate otsimisega. Reis toimus aastail 326–328. Reisi kirjeldanud Eusebiose järgi rajas ta reisil olles kaks kirikut: Petlemmas Kristuse Sünni kiriku ja Õlimäel asuva Issameie kiriku.
Jeruusalemmas lasi Helena hävitada Hadrianuse poolt Kolgatale ehitatud Veenuse templi. Tyrannius Rufinus jutustab edasisest järgmiselt: templi alt avastati kolm ristipuud. Nende leidjad väitsid, et tegemist on Kristuse hukkamiseks kasutatud ristiga, kuid Helena ei usaldanud neid ja otsustas leidu katsetada. Ta lasi kohale toimetada ühe raskesti haige naise ja üht ristipuud puudutades sai see terveks. Nõnda järeldas Helena, et tegemist on õige ristipuuga. Stephenson märgib, et see lugu pole õige, kuna Rufinus tugineb Gelasiuse kadunud teosele ja seega ei saa seda lõiku usaldada. Samas mainib seda sündmust ka Paulinus oma kirjas Severusele. Teises variandis ei katsetanud risti raviomadusi mitte Helena, vaid Jeruusalemma piiskop Makarios.
Seejärel elas Helena mõnda aega Küprosel. Seal asutas ta Stavrovouni kloostri, kuhu jättis ka mõned leitud reliikviad. Legendi kohaselt lasknud ta ka Egiptusest tuua sadu kasse, et need kloostriaseme madudest vabastaks, ja pannud nii aluse Küprose kassipopulatsioonile.
327. aastal suundus Helena Rooma, kus jäi elama temale mõeldud paleesse, mis on tänapäeval kirikuks ümber ehitatud.
Surm.
Helena surma aeg pole täpselt teada, kuid see leidis aset 330. aasta paiku. Tema surivoodi juures viibis ka tema poeg Constantinus.
Helena matusepaigaks sai Helena mausoleum. Tema sarkofaag on välja pandud Vatikanis.