tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valge kärbseseen

Valge kärbseseen ("Amanita virosa") on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seen.
Kasvukoht.
Kasvab kaunis sageli kogu Eestis kuusikutes ja kuuse-segametsades, augustist oktoobrini. Enam-vähem iga kümne aasta tagant ilmneb valge kärbseseen Eestis paiguti hulgaliselt, viimane valge kärbseseene aasta oli 2010. 
Kirjeldus.
Valge kärbseseen on üleni jäävalt puhasvalge, ka eoslehekesed ja seeneliha lõikel. Vananedes võib ilmuda ainult veidi määrdunud ilme. Kuni 12 cm läbimõõduga kübar on kleepuv ja iseloomulikult koonusjas-kellukja kujuga, ebemeteta. Jalg on üleni vatjalt ebemeline, alusel avara kotja tupega, äärmises tipuosas ebemeteks laguneva kaduva rõngaga, kuni 1,5 cm läbimõõdus, lõhnab toore kartuli järele. 
Toksilisus.
Valge kärbseseen põhjustab amanitiinimürgistust. Amanitiin tingib surmava seenemürgistuse juhul, kui arstiabi ei ole erakordselt kiire, kohe esimeste sümptomite avaldumise korral. Surmaohtliku seenemürgistuse põhjustavad inimese elutähtsatele elunditele maksale ja neerudele tekitatud pöördumatud kahjustused. Amanitiinimürgistuse toimeained on ama-, fallo- ja virotoksiinid, mis ei hävi kupatamisel ega kuivatamisel, samuti mitte ühelgi muul seente kulinaarse töötluse ega hoidistamise viisil. Peiteaeg on 8–24 tundi, harva 6, vahel isegi kuni 40 tundi. Mürgistus ilmneb kahes järgus: esmaste seedetrakti häirete järel haige enesetunne vahepeal paraneb; sümptomite pikk peiteaeg ja vahepealne näiv paranemine muudab mürgistuse eriti ohtlikuks, suremus on kuni 60%. Sümptomid: iiveldus, kõhuvalu ja -lahtisus, oksendamine; maksakahjustused, kollatõbi, verehüübivushäired, veritsus, neerupuudulikkus, kusiveresus, teadvushäired, kooma, järgneb surm.
Amanitiinimürgistuse juhtumeid on Eestis olnud vähe, igatahes ei ole nende hulk ligilähedaseltki võrreldav arvukate iga-aastaste mürgistustega Lääne-Euroopas. Ajavahemikust 1935–1998 on meil teada neli valge kärbseseene mürgistust, millest kolm (kaks Tartus ja üks Pärnus) lõppesid surmaga.
Gísli Jónsson

Gísli Jónsson (17. august 1889 – 7. oktoober 1970) oli Islandi insener ja poliitik, Iseseisvuspartei liige. Aastal 1960 oli Gísli Jónsson Põhjamaade Nõukogu president.
Keskfraktsioon

Keskfraktsioon (taani keeles "Midtergruppen", norra keeles "Midtengruppen", rootsi keeles " Mittengruppen", soome keeles "Keskiryhmä", islandi keeles "Flokkahópur miðjumanna") on Põhjamaade Nõukogu konservatiivne fraktsioon. 
Fraktsiooni esimees on Bente Dahl Taanist.
Liikmesparteid.
Konservatiivse fraktsiooni liikmesparteid on:
Bente Dahl

Bente Dahl Jensen (sündinud 9. aprillil 1946 Århusis) on Taani poliitik, Det Radikale Venstre liige ja Keskfraktsiooni esimees. 
8. veebruarist 2005 oli ta Folketingi liige, 13. veebruaril 2007 valiti ta tagasi.
Sigurður Bjarnason

Sigurður Bjarnason (18. detsember 1915 – 5. jaanuar 2012) oli Islandi poliitik, Iseseisvuspartei liige. Aastal 1965 oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Harald Nielsen

Harald Nielsen (18. november 1896 – 6. oktoober 1976) oli Taani poliitik, Venstre liige. 
1966. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Aleksei Adžubei

Aleksei Adžubei (vene keeles Алексей Иванович Аджубей; 10. jaanuar 1924 Samarkand – 19. märts 1993 Moskva) oli vene nõukogude ajakirjanik ja publitsist. Aastatel 1957–1959 oli ta ajalehe "Komsomolskaja Pravda" peatoimetaja, 1959–1964 ajalehe "Izvestija" peatoimetaja. Aleksei Adžubei oli Nikita Hruštšovi väimees.
Adžubei õppis Moskva Ülikooli ajakirjandusteaduskonnas. Abiellus 1945. aastal Irina Skobtsevaga, lahutas, 1949. aastal abiellus oma kursusekaaslase Rada Hruštšovaga. 1951. aastal asus ta tööle "Komsomolskaja Pravda" toimetusse. 
Lisaks ajakirjanduslikule tööle saatis Adžubei oma äia Nikita Hruštšovi välisreisidel ja kirjutas tema kõnesid.
1961. aasta oktoobrist kuni 1964. aasta novembrini oli ta NLKP Keskkomitee liige.
Pärast Nikita Hruštšovi võimult kukutamist 1964. aasta oktoobris vabastati Aleksei Adžubei "Izvestija" toimetaja ametikohalt ning suunati tööle ajakirja "Sovetski Sojuz", kus ta juhatas publitsistikaosakonda. Stagnaajal vaikiti Adžubei täielikult maha. Oma artikleid tohtis ta avaldada ainult varjunimega, ta kasutas pseudonüümi Rodionov.
Uuesti ilmus Aleksei Adžubei avalikkuse ette perestroika ajal. 
1992. aastast kui oma surmani oli Adžubei ajalehe "Tretje Soslovie" toimetaja.
Isiklikku.
Aleksei Adžubei abiellus 1949. aastal oma kursusekaaslase Rada Hruštšovaga, kes oli ÜK(b)P Moskva linna- ja oblastikomitee I sekretär ja ÜK(b)P KK sekretäri Nikita Hruštšovi, hilisema Nõukogude Liidu juhi, tütar.
Varia.
Hruštšovi võimu ajal oli levinud ütlus "Не имей сто рублей, а женись как Аджубей" ("Ärgu olgu sul sada rubla, aga abiellu nagu Adžubei").
Per Nørgård

Per Nørgård (13. juuli 1932 Gentofte – 28. mai 2025) oli Taani helilooja.
Aastal 1974 sai ta ooperi "Gilgamesh" eest Põhjamaade Nõukogu muusikaauhinna ja 1996. aastal sai ta Léonie Sonningi muusikaauhinna.
Tema Kolmas sümfoonia on arvatud Taani kultuurikaanonisse.
Fääri saarte majandus

Fääri saarte majandusest moodustab valdava osa kalandus ja majanduse olukord sõltub otseselt rahvusvahelisest kalaturust. Sellest tulenevalt on majandus kergesti haavatav ning see andis eriti selgelt tunda 1990. aastate alguses, mil probleemid viisid Fääri saarte majanduse järgnevaks kümnendiks madalseisu.
19. sajandi keskpaigani oli põhiliseks tegevusalaks põllumajandus, millest peamise osa moodustab lambakasvatus, kuid tänapäeval annab see vähem kui 1% Fääri saarte SKP-st. Tulevikus loodetakse panustada pigem infotehnoloogia ja telekommunikatsioon sektorile, turismile ning nafta ammutamisele. Näiteks olid Fääri saared esimene piirkond maailmas, mis läks täielikult üle digitaaltelevisiooni edastamisele ning esimene Fääri ettevõte, mis noteeriti börsil, on naftaotsimisega tegelev Atlantic Petroleum (juunist 2005 Islandi börsil (ICEX) ja oktoobrist 2006 Kopenhaageni börsil).
Fääri saarte rahvuslik lennufirma on Atlantic Airways. Tegutseb 2 kindlustusseltsi ja 4 panka, millest suurim on BankNordik (endine Føroya Banki).
Kohalikule majandusele on oluliseks abiks iga-aastased subsiidiumid Taanilt, mis moodustavad kuni 6 protsenti Fääri saarte SKP-st.
Fääri saared ekspordivad peamiselt kala ja kalatooteid. Imporditakse tarbekaupu, masinaid ja seadmeid, kütust ning muid tööstuskaupu. 2008. aastal oli ekspordikäive 848 miljonit USA dollarit ja impordikäive 983 miljonit dollarit.
Elektrienergia toodang 2008. aastal oli 275,8 miljonit kWh ja tarbimine 264,4 miljonit kWh. 2009. aastal toodeti 275,5 miljonit kWh elektrit ning päritolu järgi jagunes see geotermaalseks (61%), hüdroenergiaks (34%) ja tuuleenergiaks (5%).
2009. aastal oli töötuse tase erinevatel andmetel 3,4% või 3,9%. November 2008 seisuga oli Fääri saartel tööjõudu 34 680 inimest, kes olid põhiliselt hõivatud kalanduses ja avalikus sektoris.
5. augustil 2009 esitasid kaks opositsiooniparteid Løgtingile ettepaneku võtta ametliku maksevahendina kasutusele euro.
Euroopa Liidu, Norra, Islandi ja Šveitsiga on sõlmitud vabakaubanduslepingud ning tulevikus loodetakse saavutada liikmesus Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioonis (EFTA).
Linné Ühing

Linné Ühing (inglise keeles "Linnean Society of London") on aastal 1788 Londonis asutatud maailma vanimaid ja autoriteetsemaid bioloogiaseltse. 
Selts võttis nime Rootsi looduseuurija Carl von Linné järgi. 
Seltsi valduses on Linné herbaarium, zooloogiakollektsioonid jm, mille seltsi esimene president (juhtis seltsi aastail 1788–1828) James Edward Smith ostis juba 1783. (või 1784). aastal. 
Selts annab välja nii botaanika- kui ka zooloogiaajakirja.
Linné ühingud muudes maades.
Hiljem on Linné ühinguid rajatud ka mujal: Austraalias – Uus-Lõuna-Walesi Linné Ühing (Linnean Society of New South Wales) 1874, Rootsis Svenska Linnésällskapet 1917 jt.
Soovlause

Soovlause ehk optatiivlause on lausetüüp, mis väljendab soovi ja kuulub lause suhtluseesmärgi allharusse.
Soov ei ole taotluslik, see tähendab, et kõneleja ei taotle kelleltki sündmuse teostamist. Soov väljendab üksnes suhtumist sündmusse, mis kõneleja teadmist mööda kas võib, kuid ei pea juhtuma, või on juba juhtumata jäänud.
Soovlause öeldis on alati tingivas kõneviisis, kuna soovitav sündmus ei ole vaatlushetkel toimunud.
Soovlause ülesehitus.
Soovlausel on kolm põhilist ülesehitustüüpi:
1. Tingimusekujuline lause. Lause algab partikli ehk abisõnaga "kui" või verbi pöördelise vormiga.
2. "et"-sihitislause kujuline lause ehk "et"-lause. Lause sisu on olevikuline või tulevikuline.
3. Verbita vaeglause. See lähtub soovi väljendava performatiivlause sihitisest, mida vormistab osastavaline nimisõnafraas. Siia alla kuuluvad ka verbita soovlaused, kindlates situatsioonides kasutatavad standardväljendid.
Soovi intensiivsus.
Soovi intensiivistatakse üldlaiendite "ometi, ainult, vaid, no" ja muude samataoliste üldlaiendite abil.
Soovlause teisesed tähendused.
Kui soovlause verb on teises või mitmuse esimeses pöördes (kusjuures "meie" hulka kuulub ka kuulaja) ning tegevus on tegija tahtest sõltuv ega ole minevikuline, siis järeldub soovlausest tavaliselt käsk. 
Soovi võib väljendada veel a) performatiivse väitlause või b) käsklause abil.
A Thousand Suns

"A Thousand Suns" on Linkin Parki neljas stuudioalbum, mis ilmus 13. septembril 2010.
Puhja kirik

Puhja kirik (ka: Puhja Püha Dionysiuse kirik) on kirik Puhja alevikus, Elva vallas, Tartu maakonnas. Varem jäi kirik Puhja kihelkonda. Kirikut kasutab Puhja kogudus.
Gooti stiilis kivikirik ehitati aastail 1495–1499. Võimalik, et varem asus samas puukirik, mille ehitamisest 500 aasta möödumist on meenutatud 1862. aastal. Puukirik rajati tõenäoliselt samal ajal kui Kavilda linnus (Kawelecht) Tiesenhausenite poolt. Paika on esimest korda mainitud 1397. aastal (Pujen).
Kirik on üks kolmest Lõuna-Eesti kõige vanemast kirikust ning on arvatud riiklike muinsusobjektide nimekirja. Kirik ehitati algul kolmelöövilise kodakirikuna, mis 1627. aastal osaliselt hävis. Säilinud on rikkalik konsooltorniga (hävinud osad asendatud puitdetailidega) läänefassaadi kujundus.
Kirik on hea akustikaga ja seal korraldatakse nii kohaliku kui ka ülemaakonnalise tähtsusega kontserte. Kirikus asub haruldane mehaaniline Müllverstädti orel (ehitatud 1882). 
Kiriku juures on vana ait.
1999. aastal tähistati Puhja kivikiriku 500. aastapäeva.
Lause põhitüübid

Eesti lause põhitüübid on normaallause, kogeja-omajalause, olemasolulause.
Need põhitüübid tekivad selle alusel, kas kolm subjekti, s.o grammatiline subjekt, tegevussubjekt ja suhtlussubjekt langevad lauses kokku või mitte. Samuti näitavad lause põhitüübid sõnajärjevõimalusi lauses. See, millise põhitüübina üks või teine situatsioon vormistub, oleneb eelkõige predikaadi leksikaalsest tähendusest.
Normaallause.
Normaallausele on iseloomulik, et grammatiline subjekt ehk alus on ühtlasi tegevussubjekt ehk teadlik tegutseja ja suhtlussubjekt ehk teema, s.t asub lause alguses. Normaallause peab sisaldama tüüpilist alust, mis on nimetavas käändes.
Näiteks:
"Ta" (alus, tegevussubjekt, teema) "magab. Isa" (alus, tegevussubjekt, teema) "valmistab toitu. Laps" (alus, tegevussubjekt, teema) "on terve. Poiss" (alus, tegevussubjekt, teema) "on lasteaialaps."
Kogeja-omajalause.
Kogeja-omajalauses on teemaks kogeja või omaja, mis on lauses sihitis või määrus, täpsemalt alalütlevas käändes valdajamäärus.
Näiteks:
"Minul" (määrus, teema, tegevussubjekt) "pole huvitav joonistada."
"Tüdrukut" (sihitis, teema, tegevussubjekt) "hirmutavad suured koerad."
Olemasolulause.
Olemasolulause ehk eksistentsiaallause on oma olemuselt esitluslause, mis esitleb kuulajale uusi osalisi või uusi situatsioone, mis esinevad kuulajale tuntud kohas või ajal. Koha- ja ajaväljend võib lausest ka ära jääda, kui see on kõnesituatsiooniga üheselt määratud.
Näiteks:
"Majas on diivan" ("diivan" on lauses uus osaline, mida esitletakse). "Õues sajab" ("sajab" on lauses uus situatsioon, mida esitletakse). "Tuiskab" (see lause koosneb vaid ühest sõnast, mis märgib uut situatsiooni, mida esitletakse. Koha- ja ajaväljend on ära jäetud).
Eksistentsiaallause eripäraks on nominatiiv- ja partitiivsubjekti vahelduse võimalus. See tähendab, et eksistentsiaallauses võib alus olla kas mitmuse nimetavas või mitmuse osastavas käändes.
Näiteks:
"Vaasis on lilled" või "lilli" (alus nimetavas või osastavas käändes). "Meil on raamatud " või "raamatuid" (alus nimetavas või osastavas käändes).
Viide.
Allikas
Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare. 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. § 476.
1990. aasta etnilised kokkupõrked Kõrgõzstanis

1990. aasta etnilised kokkupõrked Kõrgõzstanis leidsid aset juunis, peamiselt Oši ja Özgöni ümbruses.
4.–8. juunini kestnud vägivallas hukkus üle 300 inimese, üle 450 sai raskelt vigastada.
Perestroika ja Nõukogude Liitu haaranud tsentrifugaaljõud võimaldasid ka Kõrgõzstanis tekkida mitteformaalsetel poliitilistel ja ühiskondlikel liikumistel, mille eesmärgid olid tihtipeale rahvuslikult piiritletud. Seni valdavalt usbekkidega asustatud Ošis oli linnastumisprotsess haaranud ka kirgiise, vabast elamispinnast oli nappus. 1989. aastal tegi üks vastne liikumine ettepaneku jagada Oši piirkonna kirgiisidele usbekkide kolhoosi kasutamata maa.
2010. aasta märtsis esines rühm Kirgiisi Kommunistliku Partei usbekkidest liikmeid üleskutsega luua Kirgiisi NSV usbekkidega asustatud aladel autonoomne piirkond.
Juunis puhkenud vägivalla ajendas konflikt maaküsimuses. Kuus meelt avaldanud usbekki tapeti, mispeale usbekid ründasid miilitsat ja kirgiise. Usbekkide esialgne ülekaal pöördus kui maapiirkondadest saabusid uued kirgiiside salgad. Kirgiisid nõudsid võimudelt endi relvastamist. Majaseintele kirjutati, kas elanikud on usbekid või kirgiisid.
KGB hinnangul aitas vaenule kaasa vaesemate kirgiiside arvamus, et usbekkide jõukus kasvab, et nad kontrollivad turge ja on oma käitumises liiga vabaks muutunud. Usbekid omakorda leidsid, et peamiselt kirgiisidest koosnev miilits hoiab konfliktis kirgiiside poole.
Vägivalla lõpetamiseks viidi konfliktipiirkonda 2000 Nõukogude õhudessantväelast. Nad jäid kohale kuueks kuuks. Dessantväelased saabusid loetud tundide jooksul peale vägivalla puhkemist ja neile anti luba vajadusel tappa.
Sündmuste kohta käivitatud uurimiste raporteid ei avalikustatud.
Õiguskaitseorganid registreerisid sündmustega seoses 3215 kuriteoepisoodi, algatasid 1500 süüasja, millest umbes 300 jõudsid kohtusse. 48 isikule, kellest 80% olid kirgiisid, mõisteti pikk vanglakaristus mõrvade, tapmiskatsete ja vägistamiste eest. Kõrgõzstani iseseisvudes anti (vähemalt osadele) vägivallas osalenutele amnestia.
Katse väikese Albertiga

Katse väikese Albertiga oli uuring, mis tõestas empiiriliselt, et klassikaline tingimine toimib ka inimestel. Katse korraldasid 1920. aastal John B. Watson ja tema assistent Rosalie Rayner Johns Hopkinsi ülikoolis.
John B. Watson soovis saada kinnitust tähelepanekutele, et laste reaktsiooni valjule helile põhjustas hirm. Watsoni arvates oli hirm kas kaasasündinud või tingimata vastus stiimulile. Ta leidis, et kui järgida klassikalise tingimise reegleid, siis võib õpetada last kartma sellist stiimulit, mida laps normaalsetel tingimustel ei kardaks.
Katse käik.
Katses osalenud väike Albert oli üheksakuune ning Johns Hopkinsi ülikooli alla kuuluva Phippsi psühhiaatriakliiniku töötaja poeg. Enne eksperimendi algust testiti väikese Alberti emotsioone, st talle näidati lühikest aega ja esimest korda elus valget rotti, jänest, koera, ahvi, karvadega ja karvadeta maske, puuvillast lõnga, põlevat ajalehte jms. Väike Albert ei väljendanud hirmu nähes ülaltoodud objekte.
Katse ajal asetati Albert ruumi keskel olevale madratsiga kaetud lauale. Valge laborirott pandi lapse lähedusse ja lubati tal rotiga mängida, kusjuures siis laps rotti ei kartnud. Järgmistel katseseeriatel tekitasid eksperimentaatorid valju heli, lüües haamriga vastu raudpulka, lapse selja taga hetkel, mil ta rotti puutus. Heli kuuldes hakkas laps nutma, mis väljendas hirmu. Pärast mitut sellist kahe stiimuli seostamist esitati Albertile taas ainult rott (ilma valju helita). Kui rott ilmus, siis muutus Albert kartlikuks, hakkas nutma, pööras ja püüdis loomast eemale liikuda. Seega oli laps seostanud valge roti (esialgne neutraalne stiimul, nüüd tingitud stiimul) valju heliga (tingimata stiimul), mille tõttu tekkis Albertil tugev emotsionaalne vastus (algne tingimata vastus valjule helile, nüüd tingitud vastus rotile).
Väike Albert üldistas oma reaktsiooni (nutmine) roti nägemisel ka teistele karvastele objektidele, nagu karvasele koerale, kasukale ja valge habemega jõuluvanamaskile.
Tulemused.
Katses ilmnesid järgmised tulemused:
Vitšuga

Vitšuga on linn Venemaal Ivanovo oblastis, Vitšuga rajooni keskus. Asub 30 km Kinešmast edelas Volga lisajõe Vitšuga ääres.
Linn rajati 1925. aastal 19 töölisküla ja mitme küla liitmise teel.
1932. aastal toimus Vitšugas leivanormide järsu vähendamise tõttu tööliste streik ja ülestõus, mille käigus kukutati linnas nõukogude võim. Linna saadeti sõjavägi. Mässu mahasurumise käigus hukkus mitusada töölist.
Vitšuga on tekstiilitööstuse keskus.
Eesti kirjastuste loend

Siin on loetletud Eesti kirjastusi.
Võluri Tagasitulek

Võluri Tagasitulek OÜ on Eesti kirjastus.
Selle eestvedaja on Lemmit Kaplinski.
Ahula Lasteaed-Algkool

Ahula Lasteaed-Algkool oli lasteaed-algkool Järva maakonnas Järva vallas Ahula külas. Lasteaed-algkool reorganiseeriti 2017. aastal ja liideti Albu Põhikooliga.
1992. aastal avati tavalises korterelamus Ahula Algkool. 1. septembril 2004 liideti algkool ja laste mängutuba ning uus õppeasutus hakkas kandma nime Ahula Lasteaed-Algkool. Kooli käsutuses oli algul kaks korterit, seejärel kogu maja. Ruumipuudus lahendati 2008. aastal valminud juurdeehitisega, kus alustas tööd sõimerühm. Lisaks koolile ja lasteaiale tegutsesid samas majas raamatukogu, postkontor ja noortekeskus.
Satiss

Satiss (vene "Сатис") on kahe alevi nimi:
Imeni Stepana Razina

Imeni Stepana Razina on asula (töölisalev) Venemaal Nižni Novgorodi oblasti lõunaosas Lukojanovi rajoonis. 
Asula tekkis 1910 rajatava klaasitehase juurde. Aastal 1942 sai asula alevi staatuse.
Asulas tegutseb Stepan Razini nimeline klaasivabrik, mis toodab klaastaarat.
Mariinski Possad

Mariinski Possad (tšuvaši Сĕнтĕрвăрри) on linn Venemaa Tšuvaši Vabariigis, Mariinski Possadi rajooni keskus. Asub Volga jõe vasakul kaldal 36 km kaugusel Tšeboksarõst.
Linn tekkis Sundõri küla kohale ja sai praeguse nime ja linnaõigused 1856. aastal. Nimi anti linnale Aleksander II abikaasa Maria Aleksandrovna järgi.
Šumerlja

Šumerlja (tšuvaši Çĕмĕрле) on linn Venemaa Tšuvaši Vabariigis, Šumerlja rajooni keskus. Asub Sura jõe paremal kaldal 110 km kaugusel Tšeboksarõst.
Asula tekkis 1916. aastal rajatava Moskva-Kaasani raudtee äärde. 1930. aastal sai aleviks, 1937 sai linnaõigused.
68% elanikest on venelased, 24% tšuvašid.
Ondrej Nepela Arena

Ondrej Nepela Arena, endine Samsung Arena, on Slovakkias Bratislavas asuv jäähall.
Spordihalli hakati ehitama 1930. aastatel, kuid ametlikult avati hall 14. detsembril 1940. Hiljem on halli mitu korda rekonstrueeritud ja algset istekohtade arvu 8500 on suurendatud 10 000 istekohani. Põhiliselt kasutab halli kohalik jäähokiklubi HC Slovan Bratislava. 
1958. aastal peeti seal Euroopa meistrivõistlused iluuisutamises. 1992. ja 2011. aastal toimusid seal jäähoki maailmameistrivõistlused. 2011. aasta jäähoki maailmameistrivõistluste finaalturniiri ajal kutsuti halli Orange Arena.
Endel Isop

Endel Isop (21. märts 1922 Võsu – 19. juuli 2007 Võsu) oli eesti spordipedagoog ja -teadlane.
Elulugu.
Endel Isop sündis 21. märtsil 1922 Võsul (Palmse vallas Virumaal) kapten Voldemar Isopi perekonnas. 1939. aastal lõpetas ta Rakvere Gümnaasiumi ja õppis seejärel Tallinna Õpetajate Seminaris. 1941. aastal sundmobiliseeriti Endel Isop Punaarmeesse. 1941–1942 viibis ta tööpataljonides, 1942. aasta lõpul ja 1943. aasta algul osales Velikije Luki lahingutes. Suunati seejärel Podolski sõjakooli, mille lõpetas 1944. aasta aprillis nooremleitnandina. 1944–1945 osales lahingutes Saaremaal ja Kuramaal.
Töötas aastatel 1946–1948 Rakvere 1. Keskkoolis ning 1948–1955 Rakvere Õpetajate Seminaris sõjalise ja kehalise kasvatuse ala juhatajana. Töötamise kõrval õppis Leningradis Lesgafti-nimelises Kehakultuuri Instituudis, mille lõpetas 1955 "cum laude". 1955–1963 oli Endel Isop Tartu Riikliku Ülikooli kehalise kasvatuse kateedri vanemõpetaja. Neil aastail tekkis tal tõsisem teaduslik huvi orienteerumise ja orienteerumisspordi vastu. Lisaks orienteerumisalasele teaduslikule ja pedagoogilisele tööle konstrueeris Endel Isop uut tüüpi orienteerumiskompassi, mille võttis tootmisse Soome firma Suunto. Endel Isop oli ka esimeste orienteerumise võistlusmääruste projekti (1959) autor ning lõplike määruste (1960) kaasautor. 1967. aasta detsembris kaitses ta teaduste kandidaadi (PhD) väitekirja.
Aastatel 1963–1982 töötas Endel Isop Tallinna Pedagoogilises Instituudis kehalise kasvatuse metoodika kateedri juhatajana, olles algul vanemõpetaja, aastast 1969 aga dotsent. Sel eluperioodil lõi Endel Isop märkimisväärsel hulgal eestikeelset õppekirjandust – kõrgkooliõpikuid ja muid õppematerjale. Paljud neist on ilmunud mitmes kordustrükis ja kasutusel tänapäevani. Kogu oma teadusliku ja pedagoogilise tegevuse vältel kirjutas ja koostas Endel Isop enam kui 200 teaduslikku või populaarteaduslikku artiklit ja õppevahendit.
Pärast 1982. aastal kateedrijuhataja kohalt pensionile minekut juhtis Endel Isop kuni 1998. aastani TPedI ja TLÜ kirjastusgruppi.
Looming.
"Orienteerumissport" I-VIII, "Orienteerumine Eestis aastail 1918–1940", "Mängude suurraamat" I-VII, jne. (vt "Endel Isopi personaalbibliograafia 1953-1988, Tallinn, 1987").
Hiromant Pastelli

Hiromant Pastelli (sündinud Pastel) on Oskar Lutsu näidendi "Tagahoovis" tegelane, Eesti kirjanduse tuntuim hiromant.
1956. aastal Tallinna Kinostuudios valminud mängufilmis "Tagahoovis" mängis Hiromant Pastellit Ervin Abel.
Sama pseudonüümi all ilmus 1997. aastal Viljandi kirjastuses Sünnimaa kaks esoteerikaraamatut: "Hiromant Pastelli: Horoskoobid, ennustused, testid" ja "Hiromant Pastelli uurib saatust".
Euroopa Liidu Väljaannete Talitus

Euroopa Liidu Väljaannete Talitus (väljaannete talitus) on institutsioonidevaheline talitus, „kelle ülesanne on kirjastada parimates võimalikes tingimustes Euroopa ühenduste ja Euroopa Liidu institutsioonide väljaandeid“.
Väljaannete talitus avaldab iga päev ilmuvat Euroopa Liidu Teatajat 22 keeles (23 keeles juhul, kui on nõutud ka iiri keeles avaldamine), mis on ainukordne nähtus kirjastamismaailmas.
Väljaannete talitus kirjastab või kaaskirjastab väljaandeid seoses institutsioonide teabevahetusmeetmetega.
Lisaks pakub väljaannete talitus veebipõhiseid teenuseid, mille kaudu pääseb tasuta juurde Euroopa õigusaktidele (EUR-Lex), EL-i väljaannetele (EU Bookshop), EL-i riigihangetele (TED) ja EL-i teadus- ja arendustegevusele (CORDIS).
Sinine on sinu taevas

"Sinine on sinu taevas" on Mihkel Raua 2010. aastal ilmunud põnevusromaan.
Romaani esitlus toimus 15. märtsil Von Krahli teatri baaris.
Rahva Raamatu 2010. aasta müügiedetabelis tõusis romaan teisele ja Apollo raamatupoodides neljandale kohale.
Sündmustik.
Teose sündmustik toimub tänapäeva Eestis, kus elanikke tabab ootamatu terrorilaine. Romaani peategelasteks on saksa ajakirjanik ja eesti telesaatejuht.
Romaani tõlked.
Soome keeles ("Sininen on sinun taivaasi") ilmus teos Like kirjastuselt sarjas "Rikos kannattaa" 2011. aasta sügisel Jouko Vanhaneni tõlkes.
Johann Georg Zimmermann

Johann Georg Zimmermann (22. veebruar 1717 Büchenbach, Kesk-Frangimaa – 8. oktoober / 19. oktoober 1783 Kambja) oli Liivimaa vaimulik.
Zimmermann sündis Büchenbachis (asub tänapäevase haldusjaotuse järgi Rothi kreisis Kesk-Frangimaal Baieri liidumaal). Ta lõpetas Schwäbisch Hallis gümnaasiumi. Ta õppis alates 1737. aastast (immatrikuleeriti 18. juunil 1737) Altdorfi ülikoolis usuteadust. 
Töötas aastatel 1742–1747 Hirschbergis (praegu Jelenia Góra Alam-Sileesia vojevoodkonnas Poolas) kooliõpetajana, pärast seda koduõpetajana. Aastatel 1750–1763 töötas Barby seminaris (asub tänapäevase haldusjaotuse järgi Salzlandkreisis Saksi-Anhalti liidumaal). Aastatel 1763–1772 töötas ta koduõpetajana Liivimaal. Ordineeriti 31. mail / 11. juunil 1772 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1772–1783 Kambja koguduse õpetaja.
Rockefeller Street (album)

"Rockefeller Street" on Getter Jaani esimene stuudioalbum. Selle andis välja Moonwalk studio 2. mail 2011. Albumi produtseeris Sven Lõhmus ning üldiseks stiiliks kogu albumil on "urban-pop", kuid sellelt leiab ka klassikalisi ballaade. Seni on albumilt välja antud kolm singlit: "Rockefeller Street", "Valged ööd" ja "Me kõik jääme vanaks". Külalisartistidena löövad plaadil kaasa Koit Toome ja Mihkel Raud.
Johann Erik Immanuel Telenius

Johann Erik Immanuel Telenius (4. oktoober/16. oktoober 1806 Turu – 2. detsember 1863 Nauvo, Päris-Soome maakond) oli Eesti vaimulik.
Telenius õppis aastatel 1814–1825 Turus gümnaasiumis ning aastatel 1825–1828 Turu Akadeemias. Oli aastatel 1828–1830 Kangasalas abivaimulikuks. Oli aastatel 1830–1833 õpetajaks ja aastatel 1833–1857 kaplaniks Tammisaaril (Ekenäsis).
Aastatel 1857–1862 oli ta (introdutseeriti 15. juunil/27. juunil 1857) Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1862–1863 oli ta Nauvo koguduse (asub Päris-Soome maakonnas) õpetaja.
Urutüll

Urutüll ("Thinornis novaeseelandiae") on tülllaste sugukonda kuuluv Uus-Meremaa endeemne lind. Urutülli maoorikeelne nimi on Tuturuatu.
Levik ja kaitse.
Urutüll asustas kunagi Lõunasaare rannikut, kuid 1870. aastateks suri sealt välja tõenäoliselt kasside ja rändrottide tõttu. Liik jäi alles Rangatira saarel ja sealt on teda ümber asustatud mõnedele saartele Chathami saartel ja Põhjasaare lähedal. 
Urutüll on maailma haruldasemaid kahlajaid.
2009. aastal hinnati urutüllide arvuks 250 isendi ümber. 
Rangatira saare ja kõiki ümberasustatud populatsioone seiratakse igal aastal. 
Välimus.
Urutülli pikkus on 20 cm. Täiskasvanud isaslinnu laup, kurgualune ja pea küljed on mustad, täiskasvanud emaslinnul pruunid. 
Täiskasvanud urutülli pealagi ja kere ülapool on hallpruunid, kere alapool valge, nokk oranžpunane ja musta tipuga, jalad oranžid. Noorlinnul on pea ja kael valged, pealagi ja silma ümbruse laik pruunhallid, nokk pruun, oranži tüvikuga. 
Eluviisid.
Urutüll teeb pesa tiheda taimestiku või kivirahnu alla. Kurnas on kaks kuni kolm muna.
Toiduks tarvitab väikeseid koorikloomi, limuseid ja selgrootuid.
Osaalus

Osaaluseks ehk partsiaalsubjektiks nimetatakse eesti keeles osastavas käändes olevat alust. Osaalus ei ühilda endaga öeldisverbi ja seega jääb öeldisverb alati ainsuse 3. pöördesse: "Tänavanurgal seisis inimesi".
Millistes lausetes kasutatakse osaalust.
Osaalust kasutatakse olemasolulauses ja kogeja-omajalauses, mille alguses seisab teemana teadaolevat kohta, aega, omajat vms väljendav määrus ja lõpus uue info kandja ehk reemana alus.
Näiteks:
Olemasolulause aluse käändevorm oleneb põhiliselt lause jaatavast või eitavast sisust, samuti subjektieseme hulgalisest piiritletusest või mittepiiritlusest jm asjaoludest.
"Laual pole raamatut"
"Laual on raamatud/raamatuid"
Kui osaalus on mitmuses, siis öeldisega väljendatud tegevust mõeldakse mitte iga üksiku poolt eraldi sooritatuna, vaid kollektiivse tegevusena:
"Õues jookseb poisse"
Sihitise ja osaaluse eristamine.
Öeldiseks sihiline tegusõna.
Alusega lauses võib öeldiseks olla nii sihiline kui ka sihitu tegusõna.
Sihilised tegusõnad on sellised tegusõnad, mis esinevad lauses enamasti koos sihitisega. Need tähistavad väljapoole suunatud kedagi või midagi hõlmavat tegevust, millega kutsutakse midagi esile või mis põhjustab muutust juba olemasolevas kvaliteedis, seisundis või suhetes tegevusobjektiga.
"Tuult ja lumerõskust tõi see salkkond tulles."
Öeldiseks sihitu tegusõna.
Öeldiseks võib olla ka sihitu tegusõna. Sihitud on sellised tegusõnad, mis esinevad lauses harilikult ilma sihitiseta. Sihitu tegusõna ei haara ega hõlma oma tegevusega otseselt ega aktiivselt midagi väljaspool seisvat, et seda esile tuua või põhjustada muutust selle kvaliteedis, seisundis või suhetes tegevusobjektiga.
Eesti keeles võib kõikide sihitute tegusõnadega seoses nii jaatavas kui ka eitavas lauses esineda täisalus.
"Ja nüüd tõusis hirmus kisa vaidlusest".
Kuid erinevalt sihilistest tegusõnadest võib sihitute tegusõnadega seoses olla alus ka sageli osastavas käändes (vastab küsimusele: keda? mida?). See ei tähenda, et osa- ja täisalus võiks samas lauses sama mõtte edasiandmisel võrdse õigusega kasutada, vaid kummalgi on oma erinev tähendusfunktsioon.
Seejuures ei ole osaalus võimalik kõigi sihitute tegusõnadega.
Mitte "Mulle meeldib lilli, vaid "Mulle meeldivad lilled.
Osaaluse erandlik kasutamine.
Erandlikult on osaalusevorm eitava kohaosutuslause sõnadel:
"Kahjuks ei olnud Teid tööl, kui ma helistasin. Mind ei ole õhtul kodus."
596

596. aasta (DXCVI) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas pühapäeval. Arvu 596 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Furmanov

Furmanov on linn Venemaal Ivanovo oblastis, Furmanovi rajooni keskus. 
Linn aastast 1918. 1941. aastani oli linna nimi Sereda. Uue nime sai kirjanik Dmitri Furmanovi järgi.
Asiitilased

Asiitilased ("Philepittidae") on Madagaskaril levinud nelja liigiga värvuliste sugukond. Asiitisid on kaks hästieristuvat perekonda: "Philepitta" ja "Neodrepanis", kummaski kaks liiki.
Asiitid on väikesed, väga lühikese sabaga metsalinnud. Sugupooled on erineva sulestikuga. Isastel asiitidel on silma ümber eredavärvilised nahasagarad. Asiitid toituvad peamiselt marjadest, aga söövad ka putukaid ja teisi väikeseid selgrootuid. Asiitid perekonnast "Neodrepanis" toituvad ka õienektarist.
Fabre'i löök

Fabre'i löök (prantsuse keeles "Coup Fabre") (eesti keeles kasutatakse ka paralleelnimetust poolkuu) on rahvusvahelises kabes klassikalistes seisudes esinev standardne kombinatsioon. Kombinatsioon on nime saanud maailmameister Marius Fabre'i järgi.
Diagrammil olevas seisus võidab valge, mängides 27-22 (18x27) 33-29 (24x31) 30-24, ning pärast lööki 28x37 jääb valge enamkiviga. 
Löögi 28x37 kuju tõttu on kasutusel ka paralleelnimetus "poolkuu" (seda võib pidada otsetõlkeks venekeelsest nimetusest полумесяц, kuigi ka näiteks hollandi keeles on kasutusel nimetus "maanslag").
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 2. osakond

Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 2. osakond oli Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee vastuluurega tegelenud struktuuriüksus, aastail 1978 kuni 1991.
Organisatsiooniliselt allus ENSV RJK 2. osakond Eesti NSV RJK, oma tegevuses aga oli operatiivalluvus NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Teisele peavalitsusele.
Juhid ja struktuur.
Täpsed andmed Eesti NSV RJK 2. osakonna struktuurist puuduvad, kuid kopeeris NSVL RJK Teise peavalitsuse ülesehitust.
Ajalugu.
1941, ENSV RJRK.
1941. aastal moodustatud Eesti NSV RJRKi 3. (vastuluure)osakond kontrollis välismaiseid luureteenistusi ja muuseas tegutses agaralt toimunud sakslaste ümberasumise (Umsiedlung) puhul, jälitades kõiki, kes olid avaldanud sellekohast soovi lahkuda Eestist. 
1944–1946, ENSV RJRK.
ENSV RJRK 2. osakond – võitlus nõukogudevastase elemendiga ja võõrluurete agentuuriga,
Eesti NSV SMi 1. osakond.
Eesti NSV Siseministeeriumi 1. osakond (vastuluure)
Eesti NSV MN RJK 2. osakond.
Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee 2. osakond – tegeles nii tegelike kui ka kahtlustatavate välisluure agentide jälgimisega nii kodu- kui ka välismaal. 
ENSV RJM vastuluuretegevus 1944–1953.
Vastuluureoperatsioonid SIS-i vastu.
1949. aastal alustas Secret Intelligence Service'i Balti osakonna juht Alexander McKibbin ja Alfons Rebane koos oma abide Väino Pärteli ja Ilmar Kaasiku operatsiooni "Jungle 1", mille vastu alustas Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi osakonna 2-N 1951. aastal moodustatud Spetsiaalne Erijaoskond SEJ (SOO ("Spetsialnoje Operativnoje Otdelenije"), (ülem Elmar Vertman) vastuluureoperatsioon Lürssen-Si, mille käigus organiseeriti Eesti territooriumil metsavendadena esinevad MGB ohvitserid ning värvatud agendid ja hävitajaagendid kehastasid legendeeritud metsavendade organisatsiooni, kasutades fiktiivseid metsavennapunkreid ja sovetivastase vastupanu legendi ja topeltagentideks värvatud luureagente raadiomängudeks: Raadiomäng Universitet/Raadiomäng Berkut.
Vastuluureoperatsioonid LKA vastu.
, "Operatsioon AEBASIN"
Tegevus siseriikliku vastupanuliikumise vastu.
Eesti NSV riiklikud julgeolekuorganid tegelesid Eestis siseriikliku vastupanuliikumise hävitamisel kahel liinil: 1) aktiivse relvastatud vastupanu (metsavendluse) ja nende toetusbaasi likvideerimisel agentuuragentide ja operatiiv-tšekistlike sõjaliste operatsioonide teel ning 2) proaktiivse nõukogude võimule potentsiaalsete vastaste väljaselgitamise ning nende represseerimisega.
Proaktiivse vastupanuliikumise pärssimisel ja likvideerimisel kasutati julgeolekuorganite poolt aktiivselt Eesti NSV sise(julgeolekuorganite alluvuses olevaid kartoteeke ja operatiiv-tšekistlike allasutuste poolt pidevat võimalike "riiklikule julgeolekule ohtu kujutavate" isikute kohta kogutavat informatsiooni salajastelt kaastöötajatelt ja informaatoritelt.
1947. aastaks oli ENSV RJM välja töötanud NSV Liidu julgeolekuorganites välja kujunenud eeskirjadele "riigivastase tegevusega kompromiteerinud isikute" arvestussüsteemi, kuhu kanti 44 kategooriat isikute kohta, keda tuli lugeda kompromiteerituiks:
Judd Trump

Judd Trump (sündinud 20. augustil 1989 Bristolis) on inglise elukutseline snuukrimängija.
Trump sai populaarseks 2011. aasta maailmameistrivõistlustel. Ta alistas põhivõistluse avaringis tiitlikaitsja Neil Robertsoni 10:8, teises ringis Martin Gouldi 13:6, veerandfinaalis 2006. aasta maailmameistri Graeme Dotti 13:5 ning poolfinaalis Ding Junhui 17:15. Trump kaotas tasavägise finaali John Higginsile 15:18. Pärast mängu nimetas kumbki teist mängijat endast paremaks.
Varasem parim tulemus maailmameistrivõistlustelt pärineb 2007. aastast, kus ta kaotas avaringis Shaun Murphyle. Aastatel 2006 ja 2008–2010 Trump kvalifikatsiooniringist edasi ei pääsenud.
2012. aasta maailmameistrivõistlustel oli tal toidumürgistus. Sellele vaatamata jõudis ta teise ringi, kus kaotas Ali Carterile 12:13 (eelnevalt juhtis ta 12:9).
Teistest suurematest turniiridest on ta võitnud Hiina lahtised meistrivõistlused (2011, 2016), rahvusvahelised meistrivõistlused ("International Championship"; 2012), Ühendkuningriigi meistrivõistlused ("UK Championship"; 2011), Austraalia lahtised meistrivõistlused (; 2015) ja jooksvas edetabelis mittearvestatava Champions League'i (2009, 2014, 2016) võistluse. Ta on olnud Inglismaa alla 13-aastaste ja alla 15-aastaste meister.
Trump on vasakukäeline.
Kongo Demokraatliku Vabariigi vapp

Kongo Demokraatliku Vabariigi vapp on Kongo Demokraatliku Vabariigi riigivapp. 
Praegune vapp on kasutusel 2006. aastast. Vapp kujutab leopardi pead, millest vasakul on elevandi võhk ja paremal oda. Allpool on prantsuskeelne moto: "Justice, Paix, Travail" ('õiglus, rahu, töö').
Aleksander Sipelgas

Aleksander Sipelgas (12. juuli (vkj)/ 24. juuli 1885 Kolpino, Peterburi kubermang – 19. november 1937 Rakvere) oli eesti kirjanik ja tõlkija. Ta kasutas ka pseudonüüme "A. Murdlaine", "A. Olhovski", "A. Olšanski", "Henry Blan" ja "Maurice Moraine".
Elulugu.
Ta sündis Soome riigiraudtee teenistuja pojana. Õppis alates 1911. aastast Moskva Ülikoolis, oli aastatel 1914–1917 mobiliseerituna Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas.
Oli aastatel 1917–1921 Soomes, saadeti 1921. aastal Soomest välja, sest oli seotud Helsingis Bronda kohvikus tegutsenud salakaubavedajate ja Nõukogude luurajatega.
Aastatel 1924–1929 tegutses ta Eestis, oli ajakirja Õhtu Tulede kaastööline, andis välja oma vene- ja soomekeelsete teoste endatõlgitud eestikeelseid versioone. 
Aastatel 1929–1932 tegutses ta välismaal, oli Pariisi venekeelsetes väljaannetes "Возрождение" ja "Иллюстрированная Россия". 
Helsingi Ülikooli õppejõu Ben Hellmani väitel oli Sipelgas avantürist, soomekeelsete "fantoomteoste" looja ja Nõukogude luure agent.
1930. aastate keskel oli ta taas Eestis, oli ajakirja Vaimsuse Ideoloogia kaastööline. 
Suri Rakveres, maeti Rakvere saksa koguduse kalmistule (tänapäeval Rakvere linnakalmistu osa).
Looming.
Aleksander Sipelga teoseid, mis olid "oma sisult tõepoolest punaste vastu" keelati nii teise Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal kui ka teise Saksa okupatsiooni ajal (vaata Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestik).
Jasonit ei huvita

"Jasonit ei huvita" on J.M.K.E. album 2011. aastast.
Toto

Toto on USA rokkansambel, mis asutati Los Angeleses 1977.
Ansambli hittlood on "Africa", "Hold The Line", "Rosanna", "99", "Stop Loving You".
Toto esines Eestis 1999. aasta 27. veebruaril Tallinna Linnahallis, 2018. aasta 12. veebruaril Nordea Kontserdimajas ja 2022. aasta 2. augustil Rakvere vallimäel.
Carl Ernst Rohland

Carl Ernst Rohland (10. mai/22. mai 1802 Tartu – 11. detsember/23. detsember 1865 Kaarma) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1820–1823 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta töötas aastatel 1825–1832 Liivimaal koduõpetajana. Aastatel 1832–1837 töötas ta koduõpetajana Peterburis, aastatel 1837–1841 töötas ta kirjanduse ja saksa keele õpetajana Peterburi kommertskoolis ning aastatel 1841–1850 samas ametis 2. kadetikorpuses. Ordineeriti 25. veebruaril/9. märtsil 1851 Kuressaares õpetajaks.
Ta oli aastatel 1851–1865 Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja. Ta suri aastal 1865 vähki.
Ferdinand August Schneider

Ferdinand August Schneider (20. november/1. detsember 1796 Tallinn – 20. aprill/2. mai 1864 Jaani) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest, edasise hariduse Tallinna toomkoolist. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1814–1817. Töötas seejärel koduõpetajana Tumalas ja Riguldis. Ordineeriti märtsis 1823 Kuressaares õpetajaks.
Schneider oli aastatel 1823–1864 (introdutseeriti 23. märtsil/4. aprillil 1823) Saaremaa Jaani koguduse õpetaja.
Jason Donovan

Jason Sean Donovan (sündinud 1. juunil 1968 Malvernis) on Austraalia laulja ja näitleja. Ta mängis teleseriaalis "Neighbours".
on Austraalia näitleja ja laulja. Algselt saavutas ta kuulsuse Austraalia seebis "Neighbors" , mängides Scott Robinsonit , enne kui alustas 1988. aastal muusikakarjääri. Ühendkuningriigis on ta müünud ​​üle 3 miljoni plaadi. Tema debüütalbum "Ten Good Reasons" oli 1989. aastal Ühendkuningriigis enimmüüdud album, mida müüdi üle 1,5 miljoni. Tal on olnud neli UK nr 1 singlit. Ta on esinenud ka mitmetes lavamuusikalides, enim 1990. aastate alguses "Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat" peaosas .
Donovan on abielus Angela Mallochiga, kellega tal on kolm last.  Nad elavad Lääne-Londonis ja Oxfordshire'is .  Donovani poolõde on endine Naabrite "staar" Stephanie McIntosh .  Kuigi ta on emast võõrdunud, on ta lähedane oma emapoolse vanaema ja teiste sugulastega. 
Donovan oli teemaks BBC telesarjas "Who Do You Think You Are?" 30. augustil 2010, kus ta avastas, et ta on pioneeri William Coxi järeltulija, kes ehitas 1814. aastal esimese tee üle Austraalia Sinimägede . Donovan kinnitas oma emapoolse vanavanaema Eileen Dawsoni (neiuna Lyons) kaudu, et on juut . 
Donovan oli Kylie Minogue'iga suhetes aastatel 1986–1989. [ "Vajalik tsitaat" ]
Albumid.
Ansambli J.M.K.E. repertuaaris on lugu "Jason Donovani munn".
Ave Pajo

Ave Pajo (sündinud 9. juulil 1984 Rakveres) on endine jalgpallur (ründaja).
Ta on kuulunud ka Eesti noortekoondisse sulgpallis.
10. oktoobril 2023 liitus Pajo erakonnaga KOOS.
Jaan Luik

Jaan Luik (sündinud 17. septembril 1953) on eesti kunstnik.
Reet Jürna

Reet Jürna (sündinud 30. oktoobril 1952) on eesti disainer.
Ta lõpetas aastal 1977 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi disaini erialal.
On töötanud Eesti Televisioonis, kunstikombinaadis ARS, VAAL galerii disainigrupis OVAAL, vabakutselisena; kuulub Eesti Disainerite Liitu.
Kalev Parksepp

Kalev-August Parksepp (sündinud 16. septembril 1945 Räpina vallas Võrumaal) on Eesti kabetaja. Peamiselt mängib ta rahvusvahelist kabet.
Selles kabeliigis on ta tulnud kahel korral (1981 ja 1991) individuaalselt Eesti meistriks. Võistkondlikult on ta Eesti meistriks tulnud kolmel korral (1991 ja 1999 Keila Kabeklubi ning 2009 Lasnamäe Male-Kabeklubi koosseisus). Samuti on ta võitnud kahel korral Eesti meistrivõistlused kirikabes (1978–1980 ja 1981–1983).
John Tripp

John Tripp (sündinud 4. mail 1977 Kingstonis Ontario provintsis Kanadas) on Saksa-Kanada jäähokimängija.
Ta mängis karjääri jooksul ka NHL-s, kuuludes kahel hooajal vastavalt New York Rangersi ja Los Angeles Kingsi ridadesse. Ta oli aastaid ka Saksamaa jäähokikoondise liige. Mängis ääreründajana.
Ta on 191 cm pikk.
Arnold Kerem

Arnold Aleksander Kerem (27. oktoober (vkj)/ 8. november 1893 Karula vald, Võrumaa – 4. jaanuar 1942 Kirovi oblast) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Tartu Aleksandri Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1914–1918 ja 1920–1923 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (lõpetas 1923) ning aastatel 1926–1927 filosoofiateaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
1918–1919 võttis ta 7. Jalaväerügemendi koosseisus osa Vabadussõjast. 
Oli 1920–1921 Berliini saatkonna sekretär. Seejärel töötas ta Tallinna Teataja vastutava toimetaja ja 1922–1925 Postimehe toimetuse sekretärina. Prooviaastal oli ta Tartu Maarja ja Ülikooli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 12. oktoobril 1924.
Ta oli 1924–1925 Ülikooli koguduse abiõpetaja. 1925–1940 oli ta Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja. 31. oktoobril 1935 avaldas Palamuse kihelkonna kodanike koosolek üksmeelselt talle umbusaldust, paludes ta koguduse sisemise rahu mõttes paigutada ümber mõne teise koguduse peale. 1940–1941 oli ta Tartu Jaani koguduse õpetaja. 
Arreteeriti NKVD poolt 4. juunil 1941 ja viidi Vene NFSVsse, kus ta Kirovi oblastis suri jaanuaris 1942.
Arnold Kerem oli Kaitseliidu Tartu maleva liige.
Isiklikku.
Tema vend minister oli August Kerem. Tema väimees Ago Aunver oli arst (praost Jakob Aunveri poeg).
Alexander Ernst Siegfried

Alexander Ernst Siegfried (12. veebruar 1876 Moskva – 19. august 1957 Helsingi) oli baltisaksa päritolu Eesti ja Soome vaimulik.
Ta õppis aastatel 1885–1895 Peterburi Püha Anna Koolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1895–1899. Prooviaastal oli ta Laiuse Püha Jüri koguduses. Ordineeriti 11. märtsil 1901 õpetajaks.
Ta oli aastal 1901 Sangaste Püha Andrease koguduses adjunktõpetaja. 1901. aastal kandideeris ta Pöide koguduse õpetajaks. Aastatel 1901–1902 oli ta Vaivara koguduse vikaarõpetaja. Aastatel 1902–1904 oli ta vikaarõpetaja ja aastatel 1904–1907 õpetaja Harju-Madise koguduses. Aastatel 1907–1920 oli ta Moskvas Moskva Peeter-Pauli koguduse pastor, olles aastatel 1919–1920 veel kindralsuperintendendi asetäitja. Aastatel 1921–1925 oli ta Saksa praostkonna vikaar Nõmme saksa Lunastaja koguduses. Aastatel 1925–1928 oli ta Turu saksa koguduse õpetaja, aastast 1928 oli ta Viiburi saksa koguduse õpetaja, aastatel 1943–1946 oli ta Helsingi saksa koguduse abiõpetaja, aastast 1943 ka praost. Aastatel 1946–1950 oli ta uuesti Turu saksa koguduse õpetaja. Jäi aastal 1950 emerituuri. Suri Helsingis.
Andrea Bowen

 
Andrea Lauren Bowen (sündinud 4. märtsil 1990 Columbuses Ohio osariigis) on Ameerika näitleja. 
Üks tema tuntumaid rolle on Julie Mayer telesarjas "Meeleheitel koduperenaised" (2004–2012). 
Päritolu.
Bowen on pärit Suurbritanniast Walesist. Ta on näidelnud alates kuuendast eluaastast. 1996.–2001. aastal esines ta sageli New Yorgis Broadway teatrilavadel. 2000. aastal mängis ta Adele'i rolli "Jane Eyre'i" muusikaliversioonis. Bowen oli ka Broadway laste kontserditrupi liige. Ta on oma õdedest-vendadest noorim. Andrea õdedest-vendadest on Broadway muusikalides osalenud ka Graham Bowen, Alex Bowen, Cameron Bowen, Jessica Bowen ja Jillian Bowen. 
Ta on olnud korduvalt külaline "One Three Hilli" vestlussaates (koos sõbranna Sophia Bushiga). Bowen on mänginud telesarjades "Seaduse nimel. Seksuaalkuritegude uurimisüksus" (2001), "Boston Public" (2003) ja "Vahelevõtja" (2008). Bowen on mänginud filmis "Punamütsike" ühte kolmest Ashleyst ja Candace'i osa esoteerilises seiklusfilmis "Eye of the Dolphin", osalenud Lifetime TV filmis "Tüdruk, positiivne" ja teinud kaasa sarja "Kummituselausuja" neljanda hooaja ühes osas.
Andrea Bowen on levitanud noorte seas HIV-vastast sõnumit.
Janek Luts

Janek Luts (sündinud 8. jaanuaril 1970) on eesti meediategelane ja riigiametnik.
Meediakanalites töötab ta alates 1993. aastast. Aastatel 2000–2003 oli ta Tartu Raadio juhatuse esimees ja 2003–2011 Kuku Raadio peatoimetaja.
4. maist 2011 kuni 2013. aastani oli ta Eesti Ekspressi peatoimetaja. 2. jaanuarist 2015 juunini töötas ta ERRi venekeelse telekanali arendusjuhina. Aastatel 2015–2019 on Janek Luts olnud õiguskantsleri kantselei kommunikatsioonijuht. 
Alates 4. novembrist 2019 töötab Luts Vikerraadio peatoimetajana.
Commedia dell'arte

Commedia dell'arte [komm'eedia dell'arte] on 16. sajandil Itaalias tekkinud rahvakomöödia.
"Commedia dell'arte" on lühendatud vorm itaaliakeelsest nimetusest "commedia dell'arte all'improviso" (vabas tõlkes 'improvisatsioonikomöödia'). Selle tekkekohaks peetakse Veneetsiat ning selle peamiseks tunnusjooneks on kindlate tegelastüüpide kasutamine. See on saanud mõjutusi farssidest ja karnevalipidustustest ning vastandus nn "commedia erudita"'le ehk antiikeeskujudel loodud õpetatud komöödiale. Erinevalt viimasest mängisid "commedia dell'arte" etendustes kutselised näitlejad (it "comici"), kes rändasid mööda maad ringi. "Commedia dell'arte" mõjutas oluliselt rahvuslike teatrite teket mujal Euroopas.
Näitlejad esinesid ajutistel välilavadel, millel ei kasutatud palju dekoratsioone. Paremad trupid said toetust patroonidelt, karnevalide ajal võisid neid rahastada ka linnad, kus nad esinesid. Lisaraha saadi annetustest, ent etenduste vaatamine oli tasuta. Etendused toimusid kindla plaani ehk stsenaariumi järgi, ent näitlejad improviseerisid teksti. Etendused sisaldasid akrobaatikat, bufonaadi, muusikat, pantomiimi, tantsu ja näitlejate soolonumbreid (it "lazzi"). Näitlejate osas oli uudiseks naise astumine lavale.
Maskid ehk tegelaskujud.
"Commedia dell'arte" tegelaskujud esindavad kindlaksmääratud tüüpe (it "tipi fissi"), mis jagunevad kolme suurde rühma:
Lisaks Põhja-Itaalia keskustele (eelkõige Veneetsia ja Mantova) arenes "commedia dell'arte" erivorm Lõuna-Itaalias Napolis, kus oluliseks tegelaskujuks sai Pulcinella.
Muinsuskaitseamet

Muinsuskaitseamet (lühend MKA) on kultuuriministeeriumi valitsemisalas tegutsev valitsusasutus, mis esindab oma ülesannete täitmisel riiki. Muinsuskaitseameti põhiülesanne on riigi kultuuripärandipoliitika ja arengukavade elluviimine.
Alates 1. märtsist 2023 on Muinsuskaitseameti peadirektor Marilin Mihkelson.
Muinsuskaitseamet asub Tallinnas aadressil Pikk 2, esindused asuvad kõikides maakondades.
Muinsuskaitseamet tööd juhib peadirektor. Põhiülesannete täitmiseks on ametil kaheksa osakonda:
Muinsuskaitseamet ülesanne on hoolitseda Eesti kultuuripärandi väärtuslikuma osa säilimise ja arendamise eest ning väärtustada ja hoida Eesti kultuuripärandit.
Muinsuskaitseameti hallatavad valdkonnad on
Muinsuskaitseamet nõustab mälestise ja muinsuskaitsealal asuva ehitise omanikke või valdajaid mälestise või ehitise hooldamise, remondi, ehitamise, konserveerimise ja restaureerimise küsimustes, annab soovitusi ja juhendid ning vajaduse korral väljastab hoolduskavasid.
Muinsuskaitseamet on töötanud mälestise omanikele ja valdajaile välja juhendeid ja teabematerjale.
Muinsuskaitseamet viib ellu muuseumide pärandihoidlate projekti, koordineerib muuseumide riiklikku kogumispoliitikat, korraldab muuseumide aastaauhindade konverentsi ja galat, nõustab muuseumide tegevusega seotud küsimustes ning korraldab muid valdkonna arendusprojekte. 
Ajalugu.
Muinsuskaitseamet alustas tegevust 1. oktoobril 1993. 1997. aastal korraldati ameti tegevus ümber ja muudeti ameti struktuuri. Uueks nimeks sai Muinsuskaitseinspektsioon (MKI). 2002. aastal taastati endine struktuur ja nimi Muinsuskaitseamet. 2018. aastal oli kavas nimetada Muinsuskaitseamet ümber Kultuuripärandiametiks.
Kupra kriminaalromaan

"Kupra kriminaalromaan" on kirjastuse Kupar aastatel 1992–1999 avaldatud kriminaalromaanide sari.
Eesti autoritelt ilmusid Karl Ristikivilt "Hurmakägu on surma nägu" (1992, rootsi keelest tõlkinud Jaan Kross), Juhan Pajult "Lasud kodutänaval" (1995) ja Aarne Biinilt "Casanova ja kurtisaan" (1998).