tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marmor, Stein und Eisen bricht

"Marmor, Stein und Eisen bricht" (eestikeelse pealkirjaga "Marmor, klaas ja külm graniit") on laul aastast 1965, mille muusika kirjutasid Christian Bruhn ja Drafi Deutscher ning sõnad Günther Loose. Laulu originaalesitaja on Drafi Deutscher. Laul jõudis nii Saksamaal kui ka Austrias singlimüügiedetabeli esikohale, laulu ingliskeelne versioon "Marble Breaks and Iron Bends" jõudis USA-s 80. kohale.
Eestikeelse versiooni laulust võib leida Ivo Linna ja ansambli Rock Hotel plaadilt "Kõva ketas".
Frontignan

Frontignan on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus.
Arne Jacobsen

Arne Emil Jacobsen (11. veebruar 1902 – 24. märts 1971) oli Taani arhitekt ja disainer.
Ta oli üks Skandinaavia moodsa arhitektuuri mõjukamaid esindajaid koos Børge Mogenseni ja Hans Wegneriga. 
Tema arhitektuuriteostest on tuntumad valge funktsionalistlik Bellavista korrusmajade piirkond Klampenborgis (1933–1934) Bellevue teater (1935–1936), Århusi raekoda (1939–1942), Söllerådi raekoda (1940–1942), Söholmi paarismajad Klampenborgis (1950–1954), Rödovre raekoda (1957), Glostrupi raekoda (1958), Munkegårdi kool Kopenhaagenis (1955–1959), SAS Royal Hotel Kopenhaagenis (1958–1960), Tomsi šokolaaditehas Ballerupis (1961), Taani pangamaja (1965) ning St Catherine's College Oxfordis (1964–1966).
Mööblidisainerina jäi Jacobseni tuntuimaks mööbliesemeks tool "Sipelgas". Tuntud ja auhinnatud toolid on ka "Muna" ja "Luik", mis on algselt loodud Kopenhaageni hotelli SAS Royal Hotel interjööri osana. 
Tema kujundatud sööginõude ja söögiriistade hulgast tuuakse esile tavaliselt söögiriistade komplekti Flatware ja nõudekomplekti Cylinda Line.
I Sure Miss You

"I Sure Miss You" (eestkeelse pealkirjaga "Mul puudu oled sa") on Tex Davise ja Evelyn Bryani kirjutatud laul. Laul sai tuntuks Gene Vincenti ja tema ansambli Blue Caps esituses. Laul avaldati 1957. aasta albumil "Gene Vincent and The Blue Caps". 1977. aastal avaldasid loost oma versiooni Robert Gordon ja Link Wray.
Eestikeelsed sõnad on laulule kirjutanud Vello Salumets ja selle võib leida näiteks Ivo Linna ja ansambli Rock Hotel plaadilt "Kõva ketas".
Tex Davis

Tex Davis (ka Sheriff Tex Davis ja täisnimega William Beauregard Davis, õieti aga Wilfred A. Douchette; 14. juuni 1914 Connecticut – 29. august 2007 Nashville, Tennessee) oli USA muusikamanager. Ta on laulude "Be Bop a Lula", "Race With the Devil", "Who Slapped John", "Important Words", "Bop Street", "I Sure Miss You" ning "Teenage Partner" kaasautor.
San Juani metsakaitseala

San Juani metsakaitseala asub Ameerika Ühendriikides Colorado osariigi lääneosas ja hõlmab 7603 km² suuruse ala. 
San Juani metsakaitseala piirneb põhjas Uncompahgre metsakaitsealaga ja idas Rio Grande metsakaitsealaga. Mets katab suurema osa San Juani mägede lõunaosast, mis jääb Ameerika veelahkmeahelikust lääne poole. Metsas asub kolm ürglooduse kaitseala: Lizard Head Wilderness, South San Juan Wilderness ja Weminuche Wilderness. Esimene neist asub osaliselt Uncompahgre metsakaitsealal, kaks ülejäänut asuvad osaliselt Rio Grande metsakaitsealal.
Kaitseala keskus asub Durangos. Lisaks sellele on kaitsealal kolm kohalikku kontorit Bayfieldis, Doloresis ja Pagosa Springsis.
Kaitseala läbib Durango–Silvertoni kitsarööpmeline raudtee. See on 73 km pikk, seda kasutatakse järjepidevalt alates 1881 ja see on tunnistatud riiklikuks ajaloomälestiseks.
Kaitseala kuulutas välja Theodore Roosevelt 3. juunil 1905. 21. septembril 2012 kuulutas Barack Obama osa metsakaitsealast Chimney Rocki rahvusmonumendiks.
C. F. Hanseni medal

C. F. Hansen Medal (taani keeles "C. F. Hansens Medaille") on Taani Kuningliku Kunstide Akadeemia kõrgeim ehituskunstialane auraha, mis antakse alates 1830. aastast igal aastal arhitektile, kes on andnud väljapaistva arhitektuurilise panuse. Autasustatavaid võib olla üks või mitu. Medal on nimetatud arhitekt C. F. Hanseni auks.
Gunnisoni metsakaitseala

Gunnisoni metsakaitseala on metsakaitseala Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis. Kaitseala hõlmab 1 672 136 aakri (6766 km²) suuruse ala. 
Gunnisoni metsakaitseala asub viie Lääne-Colorado maakonna territooriumil. Piirneb White Riveri metsakaitsealaga läänes, Grand Mesa metsakaitseala ja Uncompahgre metsakaitsealaga läänes, San Isabeli metsakaitsealaga idas ning Rio Grande metsakaitsealaga lõunas. 
Kaitseala kuulutati välja Theodore Roosevelti poolt 13. juunil 1905 ja nimetati maadeuurija John W. Gunnisoni järgi.
I Just Met a Memory

"I Just Met a Memory" (eestikeelse pealkirjaga "Mälestus") on Robert Gordoni, Scotty Turneri ja Diane Lamperti kirjutatud laul. Laul avaldati esmakordselt Robert Gordoni 1979. aasta albumil "Rock Billy Boogie", kus rütmikitarri mängib ka Scotty Turner. Laul on avaldatud veel Gordoni albumitel "Black Slacks" (1994), "Rock Billy Boogie/Bad Boy" (2001) ja "" (2007).
Laulu eestikeelsed sõnad on kirjutanud Kaari Sillamaa ning lugu on avaldatud Ivo Linna ja ansambli Rock Hotel 1999. aasta albumil "Kõva ketas".
Costilla maakond

Costilla maakond ("Costilla County") on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°28' N, 105°73' W. Lõunas piirneb maakond New Mexico osariigiga.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on San Luis, kus 2020. aasta seisuga elas 598 inimest. Maakonna ainus teine linn on Blanca (322 elanikku).
Maakonna pindala on 3200 km². Veepindala on 9 km².
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 3499. Aastal 2010 oli elanikke 3524 ja 2000. aastal 3663. Costilla maakond on suurima ladinaameeriklaste osatähtsusega maakond osariigis – 2020. aastal moodustasid ladinaameeriklased maakonna elanikkonnast 56,82%. 
Ajalugu.
Maakonna halduskeskus San Luis (asutatud 1850. aastate alguses) on vanim püsivalt asustatud linn osariigis.
Costilla maakond on üks 17 originaalsest maakonnast, mis 1863. aastal Colorado territooriumi koosseisus loodi. Maakond on saanud nime Rio Grande lisajõe Costilla Creeki järgi. Alates 1863. aastast on maakonna halduskeskus olnud püsivalt San Luis.
Costilla maakond on hiljem loovutanud osa oma territooriumist Saguache'i maakonnale (1866), Hinsdale'i maakonnale (1874), Rio Grande maakonnale (1874) ja Alamosa maakonnale (1913).
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Costilla maakonnas oli 3663 inimest, 1503 leibkonda ja 1029 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 1,1 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 2202 (keskmine tihedus 1/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 67,59%. 
1503 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,44 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,98 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 42 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 99,80 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 96,20 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 19 531 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 25 509 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 22 390 dollarit, naistel 16 121 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 10 748 dollarit. 
26,80% elanikkonnast ja 21,30% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 32,40% alla 18-aastasi ja 23,30% üle 65-aastasi.
Ahvenamaa rootsi keel

Ahvenamaa rootsi keel (rootsi keeles "åländska") on Ahvenamaal kõneldav rootsi keele murre. Sealsel rootsi keelel on küll sarnasusi nii soomerootsi keele kui ka Upplandi piirkonna ajalooliste murretega, kuid seda peetakse üldiselt rootsi keele idamurde ("östsvenska mål" ehk rootsi keel, mida kõneldakse Soomes ja mida rääkisid ka eestirootslased) üheks variandiks.
Rootsi keel on Ahvenamaa ainus ametlik keel ja keele staatust kaitseb "självstyrelselag": seadus, mis tagab saare seisundi Soome autonoomse osana.
Fonoloogia.
Sarnaselt soomerootsi keelega puudub ka Ahvenamaa rootsi keeles teatud minimaalpaare eristav tooniaktsent. Kahest aktsendist, milleks on akuut (1. aktsent) ja graavis (2. aktsent), esineb sealses rootsi keeles vaid akuut. Seega hääldatakse nii sõna "ˈandɛn" ("part") kui ka sõna "ˈanˈdɛn" ("vaim") kui "ˈandɛn".
Tunnused.
Ahvenamaa rootsi keelele on iseloomulikud mõned väljendusviisid. Näiteks topeltgenitiiv väljendis "Vemses flicka/pojke är du då?" ("Kelle tüdruk/poiss sa oled?"; tänapäeva rootsi keeles "Vems flicka/pojke är du då") sisaldab vihjet sellele, et küsija võib küsitava vanemaid tunda: see on Ahvenamaa taolises väikeses kogukonnas ka tõenäoline. Üks Ahvenamaa rootsi keele teisi tunnuseid on sõna "inte" (mitte) asendamine sõnaga "inga" (ei, mitte keegi, ükski; rootsi keeles mitmuse vorm): "Jag har inga varit där" ("Ma ei ole seal olnud").
Üks tunnusjooni, mida Ahvenamaa rootsi keel jagab soomerootsi keelega, on sõnade "inte" (mitte), "skulle" (peaks) ja "måste" (peab) lühendamine vastavalt kui "int", "sku" ja "måst".
Sõnavara.
Ahvenamaa rootsi keele murdesõnavara koosneb sõnadest, mis on kas iseloomulikud idapoolsele rootsi keelele või mis on Rootsis kõneldavas rootsi keeles kasutusest läinud (kuid siiski mõistetavad). Ajalooliste kontaktide tõttu leiab murdest ka soome, vene ja inglise keele jälgi.
All on toodud valik Ahvenamaa rootsi keeles kasutatavaid murdesõnu ja väljendeid:
Suur Rannavärav (tänav)

Suur Rannavärav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis.
1938-1987 kandis tänav nime "Suur-Rannavärava tänav".
Tüve tänav

Tüve tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Lilleküla asumis.
Tänav sai nime 27. augustil 1930.
Vahe tänav (Tallinn)

Vahe tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis.
Tänav sai nime 1926.
Vaksali tänav (täpsustus)

Vaksali tänav on või on olnud mitmes Eesti asulas:
Veski tänav (Tallinn)

Veski tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis.
Tänavat on Veskiks nimetatud esimest korda 1885, ehkki saksakeelne nimi "Mühlengasse" esineb allikates juba 1882.
Veski tänav asus Imanta ja Mardi tänava vahel, Härjapea jõe ääres ja umbes samas kohas on praegu Võlvi tänav.
Väike Rannavärav (tänav)

Väike Rannavärav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis.
1938-1987 kandis tänav nime "Väike-Rannavärava tänav".
Õuna tänav (Tallinn)

Õuna tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis.
Tänav sai nime 17. märtsil 1922. 1940 Õhu.
Ülemiste tee

Ülemiste tee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis.
Tänav sai nime 29. aprillil 1936.
Ülemiste tee ääres, Ülemiste tee 5 asus endise Tallinna Lihakombinaadi peahoone ning Ülemiste tee 7 ja 9 asusid 1899-1900 ehitatud Dvigateli vagunitehase tööliskasarmud.
Ida tee

Ida tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Ida tee sai nime 1924. aastal. Tänav on saanud nime selle järgi, et asub Merivälja idaosas.
Kadri tee

Kadri tee on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis.
Tänav sai nime 29. septembril 1926. Tänav on saanud nime Kadrioru pargi järgi.
Kaheküla tee

Kaheküla tee on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri ja Kakumäe asumis.
Kaheküla tee sai nime 16. mail 1989. Tänav on saanud nime selle järgi, et ühendab kahe endise küla (Vismeistri ja Kakumäe) maid.
Kanali tee

Kanali tee on tänav Tallinnas Kesklinna ja Lasnamäe linnaosas.
Tänav sai nime 4. septembril 1958.
Kelluka tee

Kelluka tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Tänav sai nime 13. juunil 1958.
Kelluka tee 21 asus kauplus Kelluka.
Mars Orbiter Mission

Mars Orbiter Mission (MOM) (ka "Mangalyaan") oli India kosmoseagentuuri, ISRO, kosmosesond mis uuris Marssi.
Kosmosesond startis Marsile 5. novembril 2013 ja jõudis Marsi orbiidile 24. septembril 2014. Mars Orbiter Missioni eesmärgid olid katsetada tehnoloogiaid ja arendada planeetidevaheliste missioonide jaoks tehnikat, planeerimist ja sondi töös hoidmist. Teaduslike eesmärkide jaoks oli sondi pardal viis teadusinstrumenti.
Mangalyaan on India esimene planeetidevaheline missioon ja ISRO-st sai Nõukogude Liidu kosmoseprogrammi, NASA ja ESA järel neljas kosmoseagentuur, mis on saatnud Marsile oma kosmosesondi. Indiast sai ühtlasi ka esimene Aasia riik, mis saatis Marsile kosmosesondi ja esimene riik maailmas, mil õnnestus see esimesel katsel.
ISRO kaotas sondiga ühenduse aprillis 2022 ja kuulutas missiooni lõppenuks oktoobris 2022.
UEFA Meistrite Liiga finaal 2017

UEFA Meistrite Liiga finaal 2017 oli Euroopa klubijalgpalli tähtsaima turniiri, UEFA Meistrite Liiga 62. hooaja (25. hooaeg selle ümbernimetamisest Euroopa Meisterklubide Karikalt UEFA Meistrite Liigale) finaalmäng. Mäng toimus 3. juunil 2017 Cardiffis Millennium Stadiumil. Meistrite Liiga turniiri korraldab UEFA. 
2017. aasta finaalmängus kohtusid Itaalia jalgpalliklubi Juventus ja Hispaania Real Madrid. Mängu võitis 4:1 Real Madrid, kelle jaoks oli see 12. Meistrite Liiga tiitel.
Finaali võitja teenis õiguse mängida UEFA Euroopa Liiga võitjate vastu 2017. aasta UEFA Superkarikal. Samuti kvalifitseeruti UEFA esindajatena 2017. aasta FIFA klubide maailmameistrivõistlustele.
Mängupaik.
Vastavalt Prahas toimunud UEFA täitevkomitee istungil tehtud otsustele, teatati 30. juunil 2015, et finaalmäng toimub Millennium Stadiumil Cardiffis.
2016. aastal sai staadion koostöös Principality Building Societyga uue nime Principality Stadium. Kuid kuna UEFA määrused ei luba kasutada nimisponsorit, mis turniiri ei sponsoreeri, siis kutsuti ametlikus kirjas staadionit Millennium Stadiumina, finaalis National Stadium of Walesi nime all (Walesi rahvusstaadion).
Teekond finaali.
"Märkus: Kõikides tulemustes on finalistide skoor märgitud esimesena (K: kodus; V: võõrsil)."
Mängu eel.
Suursaadikud.
Finaali suursaadik oli endine Walesi rahvuskoondislane Ian Rush, kes tuli Liverpooliga kahel korral Euroopa karikavõitjaks (aastatel 1981 ja 1984).
Mäng.
Kodumeeskond (administratiivse poole jaoks) selgitati lisaloosimisel, mis toimus pärast poolfinaalide loosimist.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
UEFA Meistrite Liiga finaal 2018

UEFA Meistrite Liiga finaal 2018 oli Euroopa klubijalgpalli tähtsaima turniiri, UEFA Meistrite Liiga 63. hooaja (26. hooaeg selle ümbernimetamisest Euroopa Meisterklubide Karikalt UEFA Meistrite Liigale) finaalmäng. Mäng toimus 26. mail 2018 Kiievi olümpiastaadionil Ukrainas. Meistrite Liiga turniiri korraldab UEFA.
2018. aasta finaalmäng peeti Inglismaa jalgpalliklubi Liverpooli ja Hispaania Real Madridi vahel. Mängu võitis 3:1 Real Madrid, kelle jaoks oli see 13. Meistrite Liiga tiitel. 
Finaali võitja teenis õiguse mängida UEFA Euroopa Liiga võitjate vastu 2018. aasta UEFA Superkarikal. Samuti kvalifitseeruti UEFA esindajatena 2018. aasta FIFA klubide maailmameistrivõistlustele.
Mängupaik.
Vastavalt Ateenas toimunud UEFA täitevkomitee istungil tehtud otsusele, teatati 15. septembril 2016, et finaalmäng toimub Kiievi olümpiastaadionil.
Mäng.
Kodumeeskond (administratiivse poole jaoks) selgitati lisaloosimisel, mis toimus pärast poolfinaalide loosimist.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Tüve tänav (täpsustus)

Tüve tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Häme vapp

Häme vapp on samanimelise Soome ajaloolise maakonna vapp.
Häme sai oma vapi Gustav I Vasa matustel aastal 1560.
Punase taustaga vapikilbil on sammuv ilves, mille kohal on kolm hõbedast kuusnurkset tähte ja all neli hõbedast roosi.
Vabariigi Valitsuse korraldus

Vabariigi Valitsuse korraldus on Vabariigi Valitsuse õigusakti liik.
Vastavalt Vabariigi Valitsuse seadusele on Vabariigi Valitsuse korraldus üksikakt, mida Vabariigi Valitsus annab seaduse alusel ja täitmiseks. Korralduse allkirjastavad peaminister ja riigisekretär. Korraldus jõustub selle allakirjutamisest, kui korralduses või seaduses ei ole sätestatud hilisemat jõustumise aega. Üldjuhul avaldatakse Vabariigi Valitsuse korraldused Riigi Teatajas.
Korralduse kui õigusaktiga võib Vabariigi Valitsus anda valitsusasutustele ülesandeid, nimetada ametisse ja vabastada teenistusest ministeeriumide kantslerid, moodustada valitsuskomisjone ja nimetada nende liikmed, kinnitada ministeeriumide ja Riigikantselei põhimäärused, eraldada rahalisi vahendeid valitsuse reservfondist jms.
Boriss Slepikovski

Boriss Slepikovski (sündinud 7. septembril 1948) on Eesti alpinist ja arst.
Ta on ainus Eesti alpinist, kes on kahel korral osa võtnud ekspeditsioonist Džomolungmale Himaalajas ja üritanud selle tippu tõusta. Tema isiklik kõrgusrekord on 8500 m (saavutatud Dzomolungma nõlval 1998. aastal).
Kolmanda Eesti alpinistina (Jaan Künnapi ja Alar Siku järel) pälvis ta Eesti Punase Risti teenetemärgi.
Elukäik.
Tema isa oli poola šlahta päritolu, ema pärit vene kaupmeeste suguvõsast.
Aastatel 1967–1969 oli ta sõjaväeteenistuses raketivägedes Rohuneemel. Ta on lõpetanud Krimmi meditsiiniinstituudi. Pärast instituudi lõpetamist teenis ta Balti laevastikus allveelaeva meditsiiniteenistuse ülemana. Aastatel 1984–1987 töötas ta Alžeerias arstina.
35 aastat töötas ta Kallavere haiglas (1988. aastal valiti peaarstiks). Praegu töötab ta perearstina.
2009. aastal valiti ta Maardu linnavolikogu aseesimeheks.
Alpinism.
Mägironimist hakkas ta harrastama 1976. aastal Tallinna Alpinismiklubi rajaja Boriss Naumovi õhutusel. 
1991. aastal võttis ta osa vene-eesti ekspeditsioonist Pamiiri, mille käigus tõusis ta koos kaaslastega Kommunismi mäetippu (7495 m).
Ta tõusis 1994. aastal Alpides Mont Blanci (4807 m) ja 1995. aastal Aafrikas Kilimanjaro (5895 m) tippu.
Tõusud kaheksatuhandelistele.
1998. aasta mais võttis ta osa rahvusvahelise koosseisuga Venemaa ekspeditsioonist Džomolungmale (Eestist oli veel meeskonna koosseisus Aleksei Kovaltšuk). Tõus tippu ebaõnnestus mõlemal Eesti alpinistil: Eesti lipp jäi seekord üles viimata.
2003. aastal osales ta arsti ja ronijana Mägiekspeditsioonide Klubi korraldatud Eesti Himaalaja projekti raames Džomolungma ekspeditsioonist. 
Maavärinaga Han-Tengri mäel.
2004. aasta juulis–augustis võttis ta osa Jaan Künnapi juhtimisel toimunud Eesti ekspeditsioonist Han-Tengri mäetipule, kus 5. augustil 2004 toimunud maavärin põhjustas jää- ja lumelaviini. Hukkus 11 alpinisti. Laviini puhkemise ajal jäid Eesti ekspeditsiooni liikmed, sealhulgas Slepikovski, laviini alumisse ossa, kuid pääsesid õnnelikult ja organiseerisid laviinijäänute päästmistöid. Slepikovski andis päästetuile kohapeal vajalikku esmaabi.
Arkna–Rakvere tee

Arkna–Rakvere tee (tee number teeregistris 17164) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 3,1 km.
Tee algab Tallinna–Narva maanteelt Arkna küla lähedalt ja Rakveres jätkub Arkna teena.
Eisma–Kandle tee

Eisma–Kandle tee (registrinumbriga 17169) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 10,3 km.
Tee algab Eisma küla juurest ja lõppeb Kandle küla juures, läbides Andi küla. Tee ületab Kandle küla juures Vainupea jõe.
Haimre–Sulu–Velise tee

Haimre–Sulu–Velise tee (registrinumbriga 20176) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 11,6 km.
Tee algab Haimre küla juurest, läbib Sulu küla, Käriselja küla ja lõppeb Velise küla lähedal. Sulu küla juures ületab tee Vigala jõe.
Tarmo Miilits

Tarmo Miilits (sündinud 3. juulil 1970) on Eesti riigiametnik, 27. jaanuarist 2022 siseministeeriumi kantsler. 
Tarmo Miilits on lõpetanud Sisekaitseakadeemia sisejulgeoleku eriala.
Aastatel 1990–2018 töötas ta eri ametikohtadel Politsei- ja Piirivalveametis (PPA, kuni 2010 Politseiamet), muu hulgas PPA arendusosakonnas rahvusvahelise koostöö büroo politseinõunikuna ja viimati peadirektori asetäitjana korrakaitsepolitsei alal (2010–2013). Aastatel 2018–2022 töötas ta Kaitsepolitseiametis. 
Jaanuaris 2022 nimetas valitsus Miilitsa siseministeeriumi kantsleriks. 
Aastatel 2013–2016 oli Tarmo Miilits Euroopa Liidu Afganistani politseimissiooni (EUPOL) asejuht. Afganistani missiooni ajaks tema teenistussuhe Politsei- ja Piirivalveametis peatati.
24. veebruarist 2016 on Tarmo Miilits teenistusastmelt politseikindralinspektor.
Himmaste–Rasina tee

Himmaste–Rasina tee (registrinumbriga 18162) on kõrvalmaantee Põlva maakonnas. Tee pikkus on 18,1 km.
Tee algab Himmaste külast, läbib Mooste aleviku, Eoste küla ja lõppeb Rasina küla juures.
Arvo Haug

 
Arvo Haug (sündinud 14. mail 1938 Tallinnas) on Eesti psühhiaater, tervishoiujuht ja poliitik. 
Elulugu.
Ta on lõpetanud 1957. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna, oli psühhiaatriaringi vanem, sai Koos E. Rebase ja V. Mustaga üleliidulisel üliõpilaste uurimistööde konkursil audiplomi.
Haug oli aastal 1963 Tallinna Vabariikliku Psühhoneuroloogiahaigla psühhiaater, 1964–1968 laevaarst (laevad Burevestnik, A. H. Tammsaare, Joh, Ruven, Kr. Raud, Inei jt), 1968–1973 Tervishoiuministeeriumi Ravi- ja Profülaktilise abi Valitsuse ülema asetäitja, 1973–1979 Tallinna Vabariikliku Psühhoneuroloogiahaigla dispanseri psühhoterapeut ja seksuoloogiakabineti juhataja, 1979–1993 peaarst, 1988–1992 Eesti peapsühhiaater, 1989–1991 NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige, 1993–2003 Riigikogu VII, VIII, IX koosseisu liige, president Lennart Meri ümarlaua liige, keskkonnakomisjoni esimees. 
Haug oli 1988. aastal NSV Liidu Arstide I Kongressi Eesti delegatsiooni juht, aastatel 1991–1992 Eesti Karskusühingu esimees. Tal on 1990. aastast kõrgema kategooria tervishoiujuhi kvalifikatsioon ja 1992. aastast kõrgema kategooria psühhiaatri kvalifikatsioon, 2001. aastal lõpetas Soome Vabariigi Kõrgemad Riigikaitsekursused. Haug on olnud Tallinna linnavolikogu kolme koosseisu liige, tarbijakaitsekomisjoni esimees, Rahvusooper Estonia, Tallinna Linnaapteegi ja Paljassaare sadama nõukogu, GLOBE'i, Eesti Rooma Klubi, MTÜ Eesti Vabaduse Eest!, Arstid Parlamendiliikmed täitevkomitee (IMPO), MTÜ Peningi park ja Peningi mõis juhatuse, Eesti Psühhiaatrite Seltsi, Eesti Akadeemilise Seksuoloogia Seltsi, Eesti Vanamootorratta klubi Unic-Moto liige. Ta hobideks on vanaaegsed mootorrattad ja autod, eestikeelne kultuur 78 p/min grammofoniplaatidel. Ta on teinud uurimistööd tervishoiukorralduse, psühhiaatria, tööravi, hingehaiguste ja perekonnatervise vallas, levitanud terviseharidust.
Isiklikku.
Tema isa oli rätsepaäri omanik Woldemar Haug, ema Miralda-Ludmilla Haug, õde mükoloog Urve Kalamees, abikaasa on ooperilaulja Aiki Haug, tütar Merle Mallene.
Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee

Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee (registrinumbriga 20181) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 15,1 km.
Tee algab Kivi-Vigala külast Silla–Jädivere teelt, läbib Ojapere, Vängla ja Avaste küla ning lõpeb Vana-Vigala küla juures ristudes taas Silla–Jädivere teega.
Koikse–Jalase–Riidaku tee

Koikse–Jalase–Riidaku tee (registrinumbriga 20242) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 9 km.
Tee algab Koikse külast, läbib Jalase küla ja lõppeb Riidaku küla juures Rapla-Märjamaa maanteega ristumisel.
Koikse–Purku tee

Koikse–Purku tee (registrinumbriga 20148) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 14,3 km.
Tee algab Koikse külast ja lõppeb Purku küla juures. Tee ületab Vigala jõe.
Kõmsi–Mõisaküla–Salevere tee

Kõmsi–Mõisaküla–Salevere tee (registrinumbriga 16187) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas. Tee pikkus on 14,2 km.
Tee algab Kõmsi külast, läbib teiste seas Mõisaküla ja lõppeb Salevere küla juures.
Lapiotsa–Soldina tee

Lapiotsa–Soldina tee (registrinumbriga 13149) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 3,5 km.
Tee algab Tallinna–Narva maanteelt Lapiotsa paikkonna juurest (varem Lapiotsa küla) ja lõpeb Soldina küla juures.
Massu tee

Massu tee (registrinumbriga 16188) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas. Tee pikkus on 1,3 km.
Tee algab Massu küla juurest, läbib Mäense küla ja lõppeb Ridase–Saastna teega ristumisel.
Saara Aalto

Saara Aalto (sünninimi Saara Sofia Aalto; sündinud 2. mail 1987 Oulunsalos) on Soome laulja ja laulukirjutaja.
Muusikaga on Aalto tegelenud lapsepõlvest peale. Oma esimese muusikapala kirjutas ta juba viieaastaselt. 1998. aastal 11-aastaselt võitis ta Kotka merefestivali laste lauluvõistluse enda kirjutatud lugudega.
Aalto on osalenud paljudes telesaadetes.
2007. aastal osales ta Soome talendisaates "Suomi Talent", kus ta jõudis esikolmikusse.
2012. aastal saate "The Voice of Finland" esimesel hooajal saavutas Aalto teise koha.
2016. aastal osales Aalto Suurbritannia laulusaate "The X Factor" 13. hooajal, mis tõi talle ülemaailmse tuntuse. Pärast teise koha võitmist allkirjastas ta lepingu kahe produktsioonifirmaga: Sony Music UK ja Sony Music Finlandiga.
Aalto on osalenud kolm korda Eurovisiooni lauluvõistluse Soome eelvoorus. 2011. aastal osales ta lauluga "Blessed with Love" ja 2016. aastal lauluga "No Fear", mis kumbki tema enda kirjutatud. Mõlemal korral jäi ta teisele kohale. 2018. aasta veebruaris valiti ta lauluga "Monsters" Soome esindajaks 63. Eurovisiooni lauluvõistlusele.
Saara oli üheksa aastat suhtes laulja Teemu Roivaineniga, kuid paar läks lahku 2013. aastal. Mõni aasta hiljem teatas Aalto, et on lesbi, ja avaldas foto koos sõbranna Meri Sopaneniga. Hiljem paar ka kihlus. Nad abiellusid 2020. aasta aprillis.
2016. aastal valiti ta Soomes aasta homoks.
Marko Šorin

Marko Šorin (sündinud 9. juunil 1974 Sindis) on Eesti poliitik, XIV Riigikogu liige, endine Sindi linnapea ja Pärnu abilinnapea. 
Ta oli aastatel 2011–2024 Eesti Keskerakonna liige.
Marko Šorin on ka Tori vallavolikogu liige. Alates 1996. aastast on ta kuulunud mitme Sindi linnavolikogu koosseisu.
Ühiskondlik tegevus.
Marko Šorin on Sindi Tuletõrje Seltsi, Eesti Lipu Seltsi, Sindi Ajalooklubi liige. 
2013. aastal koostas ta linna juubeliks albumi "Sindi elu piltides".
Isiklikku.
Šorini huvialad on rahvatants ja Sindi linna ajalugu.
Ta on abielus ja tal on kaks poega.
Taebla–Kullamaa tee

Taebla–Kullamaa tee (registrinumbriga 16136) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas. Tee pikkus on 29,6 km.
Tee algab Taebla aleviku ja lõppeb Kullamaa küla lähedal.
Vabariigi Valitsuse määrus

Vabariigi Valitsuse määrus on Vabariigi Valitsuse õigusakti liik.
Vastavalt Vabariigi Valitsuse seadusele on Vabariigi Valitsuse määrus õigustloov akt, mida Vabariigi Valitsus annab seaduse alusel ja täitmiseks.
Määruse kui õigusaktiga sätestatakse sageli seaduse rakendamise detailsem kord. Vabariigi Valitsus annab määrusi ka valitsusasutuste ülesehituse, asjaajamise ja töö korraldamiseks, samuti teenistusliku järelevalve teostamiseks.
Vabariigi Valitsuse määrused peavad tuginema seaduses või Euroopa Liidu õigusaktis antud volitusnormile ning olema kooskõlas seaduses või Euroopa Liidu õigusaktis sätestatud volitusnormi piiride, mõtte ja eesmärgiga. 
Vabariigi Valitsuse määruse allkirjastavad peaminister, määrusega reguleeritavate küsimuste valdkonna eest vastutav minister ja riigisekretär. Vabariigi Valitsuse määrused avaldatakse Riigi Teatajas.
Rõmeda–Põdruse tee

Rõmeda–Põdruse tee (registrinumber 17174) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas. Tee pikkus on 16,4 km.
Tee algab Tallinna-Narva maanteelt Rõmeda küla lähedalt ja lõpeb Põdruse küla lähedal.
Enne pikendamist kandis tee nime "Liiguste–Põdruse tee" ja oli 14,7 km pikkune.
Hent Kalmo

Hent-Raul Kalmo (sündinud 2. augustil 1979) on eesti õigusteadlane.
Ta oli oktoobrist 2010 kuni 17. aprillini 2012 Eesti Vabariigi õiguskantsleri nõuniku kohusetäitja. 17. aprillil 2012 nimetas Riigikogu ta õiguskantsleri asetäitjaks-nõunikuks. Alates 1. jaanuarist 2017 kuni 10. oktoobrini 2021 oli ta õiguskantsleri koosseisuväline nõunik.
Alates 11. oktoobrist 2021 on ta Eesti presidendi Alar Karise õigusnõunik.
Lipa–Mõisamaa tee

Lipa–Mõisamaa tee (registrinumbriga 20166) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 18,1 km.
Tee algab Lipa külast, läbib Metsküla ja lõppeb Mõisamaa küla juures. Mõisamaa juures ületab tee Vigala jõe.
Yrjö Väisälä

Yrjö Väisälä (kuni 1906. aastani Yrjö Veisell; 6. september 1891 – 21. juuli 1971) oli Soome astronoom ja füüsik. Tema avastuste hulka kuulub 128 asteroidi ja 3 komeeti.
Matemaatik Kalle Väisälä ja meteoroloog Vilho Väisälä olid tema vennad. Tema tütar Marja Väisälä oli samuti astronoom, kes avastas mitu asteroidi.
Väisälä töötas välja mitu optikaelementide kvaliteedi mõõtmise meetodit. Samuti lõi ta mitmeid meetodeid samade elementide tootmiseks.
Turu Ülikoolis kasutati asteroidide ja komeetide avastamiseks prof Väisälä juhtimisel ehitatud suurt Schmidt-Väisälä teleskoopi. Tema uurimisrühm avastas 7 komeeti ja 807 asteroidi.
Yrjö Väisälä avastas aastatel 1935–1944 128 asteroidi. Ta nimetas mitmed neist enda sõprade järgi. Näiteks ühele väikeplaneedile pani ta prof Matti Hermann Palomaa järgi nimeks 1548 Palomaa. Ning kuna asteroidide nimed peavad üksteisest erinema rohkem kui ühe tähe võrra, pole näiteks USA California osariigis asuval Palomari Observatooriumil omanimelist asteroidi.
Professor Väisälä järgi on nimetatud kuukraater Väisälä ning asteroidid 1573 Väisälä ja 2804 Yrjö. Turu Ülikooli astronoomiaosakonnale on pandud tema auks nimeks VISPA (Väisälä Institute for Space Physics and Astronomy).
Kadi Pärnits

Kadi Pärnits (sündinud 26. juunil 1965 Pärnus) on Eesti poliitik, jurist ja ametiühingujuht.
Ta on lõpetanud 1983. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (õigusteaduskonnas) ning kaitsnud 2015. aastal doktoriväitekirja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Ta töötas aastatel 1988–1990 Tallinna Linna Mererajooni RSN Täitevkomitee sotsiaalosakonna inspektorina. 1990. aastast töötas ta Eesti Ametiühingute Keskliidus juristina ja õigussekretärina, aastatel 2000–2003 oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu esimees. Aastatel 2003–2007 oli ta Riigikogu X koosseisu liige. Ta on olnud Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor nõukogu esimees ja õppejõud. 2016. aastast on Kadi Pärnits AS-i Mainor juhatuse esimees.
Isiklikku.
Kadi Pärnits on abielus, tema abikaasa on ettevõtja Guido Pärnits, neil on 1991. aastal sündinud poeg ja 2008. aastal sündinud tütar. Tema äi oli ettevõtja Ülo Pärnits.
Tõejärgne poliitika

Tõejärgne poliitika (inglise keeles "post-truth politics)" ehk faktijärgne poliitika ehk tõepõhjata poliitika on poliitiline kultuur, milles avaliku debati käigus apelleeritakse peamiselt avalikkuse emotsioonidele, keskendumata poliitikate tegelikele üksikasjadele, ning väiteid kinnitatakse eelkõige kordamise teel, ignoreerides faktilisi vastuväiteid. Tõejärgsus erineb traditsioonilisest lähenemisest avalikele vaidlustele, kuna tavapärane väidete tõelevastavuse kontroll kuulutatakse teisejärguliseks.
Ehkki sellise poliitilise kultuuri levikut on peetud eelkõige tänapäeva probleemiks, on see teatud määral olnud alati osa poliitikaelust, kuigi enne interneti tulekut polnud tõejärgne lähenemine nii nähtav, avalik ja mõjukas. Romaanis "1984" kirjeldas Briti kirjanik George Orwell maailma, milles riik muudab ajalooandmeid iga päev, et need sobiksid päevapoliitilise propagandaga. Orwelli omaaegne kirjeldus põhines temalt ka teistes teostes kriitikat pälvinud Nõukogude propagandapraktikatel ja ajaloovõltsimisel.
Termini tänapäevase kasutuselevõtu alguseks on peetud blogija David Robertsi sõnakasutust 2010. aasta kolumnis ajakirjas Grist. Poliitikakommentaatorid on täheldanud tõejärgse poliitika esiletõusu Vene, Hiina, Ameerika, Briti, India, Jaapani ja Türgi poliitikas ning mitmetes ühiskondliku debati valdkondades, kus seda ajendavad 24-tunnine uudistetsükkel, libatasakaalustatus uudistes ja sotsiaalmeedia üha ulatuslikum levik.
2016. aastal valiti "tõejärgsus" ("post-truth") Oxfordi sõnaraamatu aasta sõnaks. Varasema aastaga võrreldes kasvas selle sõna kasutamine umbes 2000%. Sõna valiti aasta sõnaks selle laialdase leviku tõttu 2016. aasta poliitilises kontekstis seoses Brexiti rahvahääletuse kampaania ning USA presidendivalimistega, kus tõejärgse poliitika vahendeid kasutasid laialdaselt peamiselt Suurbritannia Euroopa Liidust lahkumise ning Donald Trumpi presidendiks valimise pooldajad.
Rein Raud on öelnud, et "ei olegi mõtet tõejärgsusele vastandada "tõde" ja "fakte", vaid hoopis kriitikat ja analüüsi" ning juhtinud tähelepanu sellele, et tõejärgses inforuumis tuleb meeles pidada, et kogu informatsioon ei ole sugugi oma väärtuselt ühetaoline.
Tõejärgsuse mõistet on kritiseeritud ka sellest tulenevalt, et "tõe ajastut pole kunagi olnud" ning eesti keeles on soovitatud nimetada seda argumendijärgsuseks ja arutlusjärgsuseks, kus "mingit dialoogi ega mõtestatud arutelu ei toimu, seda asendab autistlike monoloogide kakofoonia".
Luutsniku–Ruusmäe tee

Luutsniku–Ruusmäe tee (registrinumbriga 25152) on kõrvalmaantee Võru maakonnas. Tee pikkus on 6,4 km.
Tee algab Luutsniku külast, läbib teiste seas Hurda, Sarise, Tsilgutaja küla ja lõppeb Ruusmäe küla juures.
1541 Estonia

1541 Estonia (1939 CK) on asteroid, mille avastas 12. veebruaril 1939 Turu Ülikoolis Yrjö Väisälä.
Nime sai asteroid Eesti riigi järgi.
Mihkli–Oidrema tee

Mihkli–Oidrema tee (registrinumbriga 19204) on kõrvalmaantee Pärnu maakonnas. Tee pikkus on 12,2 km.
Tee algab Mihkli külast ja lõppeb Oidrema küla lähedal Pärnu-Lihula maanteega ristumisel. Tee ületab Vanamõisa jõe.
Eesti Rooma Klubi

 
Eesti Rooma Klubi (lühend ERK) on poliitikaväline mõtlejate ühendus, mis on asutatud 9. jaanuaril 2001 Tallinnas.
ERK liikmeteks on teadlased, silmapaistvad ühiskonna-, kultuuri- ja majandustegelased, keda huvitab Planeedi maa globaalne mõõde ja kes annavad oma panuse teadmistepõhise süsteemse maailmapildi kujundamisse ning selle propageerimisse.Klubi eesmärgiks on tuua avalikkuse ette globaalse kandvusega probleeme, tulevikunägemusi ja -stsenaariume suhestatuna Eesti kultuuriruumiga ning taotleda üldsuse paremat mõistmist iga inimese vastutusest ühiskonna saatuse eest.
Eesti Rooma Klubi ühendab eri elualade asjatundjaid ja eristub sellega erialaliitudest. Just läbi erinevate teadmistepõhiste vaatenurkade püütakse anda holistiline tegelikkust peegeldav pilt sellest, kuhu oleme inimkonna tegevuse tagajärjel jõudnud ja millised on põhjus-tagajärg seosed nüüd ja tulevikus.
Eesti Rooma Klubi on Eesti rahvuslik ühendus Rooma Klubi ülemaailmses võrgustikus. Katusorganisatsioon Rooma Klubi, mis on asutatud 1968 Itaalias, ühendab praegusi ja endisi riigipäid, ÜRO bürokraate, tipp-poliitikuid, diplomaate, teadlasi, majandustegelasi ja äriliidreid üle maailma. 2008. aastast asub Rooma Klubi peakorter Šveitsis Winterthuris.
Rooma Klubi aruanded ("Reports to the Club of Rome") on nii Euroopa kui ka maailma poliitika- ja arengunõustajatele oluliseks suuniseks strateegiate koostamisel ja trendide teadvustamsel. Üha rohkem püüab ERK suunata ja toetada poliitiliste otsuste teadus- ja teadmistepõhist kandepinda ka Eestis jäädes mittepoliitiliseks ja erahuvidest kõrgemal seisvaks ühenduseks. Eesti Rooma Klubi tegevus on avalik ja avalikkust teeniv. 
ERK liikmeid on 40-50. Lisaks valitakse juhatus ja president. 
Eestlastest on Rooma Klubi (CoR – "Club of Rome") liige olnud Andres Tarand (CoR auliikmena). 
Eesti Rooma Klubi avaldab oma liikmete ja toetajate artikleid, ettekannete ja arutluste salvestisi, jagab teavet sotsiaalmeedia ja uudiskirja vahendusel. ERK tegemisi on kajastatud arvukates tele- ja raadioesinemistes, ERK liikmed esinevad avalikus ruumis pidevalt oma artiklite ja sõnavõttudega. 
Eesti Rooma Klubi trükistena on avaldatud 2018/2019 toimetised "Mõõt või meelevald" ja 2022 "Kasvu piirid" - Rooma Klubi esimese aruande tõlge eesti keelde.
Olju–Salla tee

Olju–Salla tee (registrinumbriga 17111) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 7,3 km.
Tee algab Olju küla juurest ja lõppeb Salla küla juures.
Ollimäe–Koluvere tee

Ollimäe–Koluvere tee (registrinumbriga 16162) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas. Tee pikkus on 6,5 km.
Tee algab Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteelt, läbib teiste seas Leila küla ja lõppeb Koluvere küla juures.
Pada–Sonda tee

Pada–Sonda tee (registrinumbriga 17117) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 12,4 km.
Tee algab Pada külast, läbib teiste seas Toomika küla ja Sonda aleviku piiril läheb üla Lembitu tänavaks.
Minni Patune

Minni Patune (12. märts 1918 Surva – 20. detsember 2016) oli eesti nahakunstnik.
Ta õppis Vana-Tänassilma Kalmetu 6-klassilises algkoolis ja lõpetas 1936. aastal Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlastegümnaasiumi. 1950. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi nahakunsti erialal.
Pihali–Adila–Rabivere tee

Pihali–Adila–Rabivere tee (registrinumbriga 20103) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 7,7 km.
Tee algab Pihali küla juurest, läbib Adila küla ja lõppeb vahetult pärast Kasari jõe ületust Rabivere küla juures.
Raikküla–Päärdu tee

Raikküla–Päärdu tee (registrinumbriga 20165) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 29,7 km.
Tee algab Raikküla juurest, läbib teiste seas Keo, Valgu, Velise küla ja lõppeb Päärdu küla juures Tallinna–Pärnu–Ikla maanteega ristumisel.
Saka–Ontika–Toila tee

Saka–Ontika–Toila tee (registrinumbriga 13133) on kõrvalmaantee Ida-Viru maakonnas. Tee pikkus on 20 km.
Tee algab Saka küla juurest, läbib Ontika küla ja Toilas läheb üle Pikaks tänavaks. Tee kulgeb piki Põhja-Eesti klinti.
Vainupea ranna tee

Vainupea ranna tee (registrinumbriga 17173) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 1,2 km.
Tee algab Võle–Vainupea–Kunda teelt Vainupea küla juures ja lõppeb Vainupea tulepaagi juures tupikteena.
Stephan Prinz zur Lippe

Stephan Leopold Justus Richard Prinz zur Lippe (Lippe prints Stephan, sündinud 24. mail 1959 Detmoldis) on Lippe vürstliku perekonna pea ja titulaarne Lippe vürst alates 20. augustist 2015.
Ta on prints Armini (1924–2015) ja Traute Beckeri (sündinud 1925) ainus poeg.
13. (tsiviilabielu) ja 15. oktoobril 1994 abiellus ta Detmoldis Solms-Laubachi krahvinna Mariaga (sündinud 12. augustil 1968 Frankfurdis), kellega tal on kolm poega ja kaks tütart:
Heikki A. Alikoski

Heikki A. Alikoski (5. detsember 1912 – 28. detsember 1997) oli Soome astronoom ja matemaatik. 
Aastatel 1937–1956 töötas ta Iso-Heikkilä Observatooriumis. Asteroid 1567 Alikoski, mille avastas Yrjö Väisälä 1941. aastal, on nimetatud tema järgi.
Aleksandra Dzik

Aleksandra Dzik, ka Ola Dzik, (sündinud 13. detsembril 1982 Katowices) on poola alpinist, mägigiid, suusaalpinist ja "skyrunning"u tippsportlane.
Ta on esimene Poola naisalpinist, kes on sooritanud Lumeleopardi aunimetuse saamiseks vajalikud tipputõusud kõigile endise Nõukogude Liidu üle 7000 m kõrgustele mäetippudele.
Ta lõpetas Sileesia ülikooli Katowices psühholoogia ja sotsioloogia erialal. Praegu on ta Krakówi ülikooli doktorant.
"Skyrunning"'us on ta jõudnud Elbruse nõlvadel peetud rahvusvahelistel võistlusel esikolmikusse. Aastatel 2006–2008 kuulus ta Poola suusaalpinismi rahvuskoondisse.
Ta on Poolas mägiturismiga tegeleva firma BluEmu juht, mis pakub mägironimise ja mägimatkamise alal mägigiidide teenust ja korraldab mägiekspeditsioone.
Alpinism.
Ta on Poola alpinismikoondise liige 2009. aastast.
23. augustil 2010 tõusis ta rahvusvahelise ekspeditsiooni käigus Tian Shanis Džengiši tippu (samal päeval käis tipus ka Läti alpinist Natalja Zenina). Dzik on 24. naisalpinist, kes seisnud selle mäe peatipus.
22. juulil 2011 tõusis ta koos Ukraina alpinisti Marija Hitrikovaga Gasherbrum II (8034 m) tippu. Mõlema noore naismägironija jaoks oli see esimene kaheksatuhandeline.
2013. aasta juunis juhtis ta rahvusvahelist 19-liikmelist mägiekspeditsiooni Nanga Parbatile (8125 m) Gilgit-Baltistani provintsis Pakistani loodeosas. 23. juunil tabas mäe jalamil (4200 m kõrgusel) asuvat baaslaagrit Ţālebāni terrorirünnak, mille käigus hukkus 11 alpinisti, nende hulgas tema juhitud ekspeditsiooni kuulunud leedulane Ernest Markšaitis.
Marija Hitrikova

Marija Hitrikova (ukraina keeles Марія Володимирівна Хитрикова, vene keeles Мария Владимировна Хитрикова; 28. juuli 1990 Dnipropetrovsk (Dnipro) – 2. märts 2012 Elbrus) oli Ukraina alpinist ja "skyrunning"'u tippsportlane.
Ta oli alpinismi imelaps. 21-aastaselt oli ta mägironijana tõusnud kahe üle 8000 m kõrguse mäe tippu.
"Skyrunning"'us on ta tulnud aastatel 2009–2010 Elbruse nõlvadel peetud kolmel rahvusvahelistel võistlusel esikolmikusse.
2012. aastal oli ta Dniprovski rahvusülikooli 4. kursuse üliõpilane.
Alpinism.
Ta hakkas mägironimist harrastama väga noorelt. 12-aastaselt ronis ta Elbruse nõlval, 16-aastaselt jõudis ta seitsmetuhandelise Lenini tippu.
Ta on tulnud Ukraina meistrivõistlustel alpinismis kõrgtõusude kategoorias kolmel korral esikolmikusse.
22. juulil 2011 tõusis ta koos Poola alpinisti Aleksandra Dzikiga Gasherbrum II (8034 m) tippu. Mõlema noore naismägironija karjääri jooksul oli see esimene kaheksatuhandeline. Samal aastal tõusis ta veel teiselegi Gasherbrumi mäemassiivis asuvale kaheksatuhandelisele. Mõlemad tipputõusud sooritas 21-aastane alpinist lisahapnikku kasutamata. Selle saavutuse eest nomineeriti ta 2011. aastal Venemaa alpinismiauhinna Terasingel saamiseks (auhinna saajate ringi kuuluvad SRÜ riikide alpinistid).
Ta oli meistrikandidaat alpinismis.
Hukkumine.
2012. aasta veebruaris-märtsis tegutses ta mägigiidina Elbrusel. Ta oli kolmest alpinistist koosneva grupi tõusujuht. 2. märtsil tipult laskumisel halvenenud ilmaoludes eksis grupp õigelt teelt ja jäi kadunuks 5200 meetri kõrgusel. Üks grupi liige õnnestus päästjatel elusalt alla tuua ööpäev hiljem. Marija Hitrikova surnukeha leiti hiljem 4700 meetri kõrguselt.
Isiklikku.
Ka tema vanemad on alpinistid. Isa Vladimir Hitrikov võttis osa 1990. aastal NSV Liidu Lhotse ekspeditsioonist, ema Jelena Hitrikova on tõusnud kahele seitsmetuhandelisele.
SsangYong Motor

SsangYong Motor Company (쌍용자동차; 'paaris draakonite mootorsõidukid') on suuruselt neljas Lõuna-Korea autotootmisettevõte.
See on India rahvusvahelise firma Mahindra &amp; Mahindra Limited tütarettevõte. 70% osaluse SsangYongist omandas Mahindra &amp; Mahindra Limited veebruaris 2011.
Ajalugu.
SsangYong alustas tegevust kahe eraldi äriühinguna: Ha Dong-hwan Motor Workshop (asutatud 1954) ja Dongbang Motor Co (asutatud 1962). 1963. aasta keskel ühinesid Ha Dong-hwan Motor Co'ks.
1964. aastal hakkas Hadonghwan Motor Company USA armeele džiipe ehitama. Toodeti ka veoautosid ja autobusse. 1976. aastal hakkas Hadonghwan tootma eriotstarbelisi sõidukeid. Pärast seda võttis ettevõte 1977. aastal nimeks Dong-A Motor. 1986. aastal võttis ettevõtte üle SsangYongi kontsern ning uueks nimeks sai SsangYong Motor. 1987. aastal omandas ta Ühendkuningriigis baseeruva autotootmisettevõtte Panther Westwinds.
Osvald Põder

Osvald Põder (11. jaanuar 1904 Saadre talu, Suislepa vald, Viljandimaa – 8. detsember 1991) oli eesti põllumees ja rändkinoomanik.
Õppis Tartu Õpetajate Seminaris.
Filminäitamist õppis ta Tartu kinode Ateena ja Central kinomehaanikute vendade Treialite juures, 1928. aastal sooritas vastava eksami ja soetas kasutatud filminäitamisvarustuse.
Osvald Põder oli ka vanemate talu pärija, 1949. aastal astus kolhoosi, kus oli põllutööline, brigadir, maamõõtja ja metsavaht.
Romário

Romário de Souza Faria (); sündinud 29. jaanuaril 1966 Rio de Janeiros) on Brasiilia poliitik ja endine jalgpallur.
Romário täitis mängudes tipuründaja rolli. Ta lõi kokku 772 ametlikku väravat, mis teeb temast kõigi aegade teise parima väravalööja Josef Bicani järel.
1994. aastal valis FIFA Romário maailma parimaks jalgpalluriks. 1999. aastal jäi ta sajandi parima jalgpalluri valimisel viiendaks. 2004. aastal nimetati ta FIFA 100 loendisse.
Klubikarjäär.
Romário mängis sellistes klubides nagu Vasco da Gama, PSV, Barcelona, Flamengo, Valencia, Fluminense, Al Sadd, Miami FC ja Adelaide United.
Koondisekarjäär.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis Romário 70 mängu ja lõi 55 väravat. 
Ta aitas Brasiilial võita 1994. aasta maailmameistrivõistlused ning valiti ka sama turniiri parimaks mängijaks.
Isiklikku.
Romário poeg Romáinho mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Vasco da Gama.
Suurbritannia maavägi

Suurbritannia maavägi (inglise keeles "British Army") on Suurbritannia peamine maaväeüksus. Kuni aastani 1964, kui see Suurbritannia kaitseministeeriumiga liideti, haldas maaväge Londonis asunud War Office; pärast seda vastutab toimimise eest kaitseministeerium. Briti maaväge juhib peastaabi ülem. 
Briti maavägi on Briti sõjaväe regulaarvägi, 1908. aastal loodi ka reservvägi Territorial Force. Kõik maaväega liitunud vannuvad monarhile kui ülemjuhatajale truudust. 1689. aastal vastu võetud "Bill of Rights" kohustab parlamenti andma püsiva maaväe säilitamisele rahuajal nõusolekut. Suurbritannia parlament hääletab iga viie aasta tagant uuesti relvajõudude seaduse poolt (või vastu).
Oma ajaloo jooksul on Briti maavägi olnud osaline paljudes suurtes konfliktides, näiteks seitsmeaastases sõjas, Napoleoni sõdades, Krimmi sõjas, Esimeses ja Teises maailmasõjas. Arvukatest sõdadest korduvalt võitjana välja tulnud Suurbritannia on osaliselt tänu sõjalisele edule saavutanud maailmas võrdlemisi suure mõjuvõimu. Pärast külma sõja lõppu on Briti maavägi tihti osalenud välisekspeditsioonidel, näiteks ÜRO rahuvalvemissioonidel. Briti maaväel on baase ka mitmes välisriigis.
Eesti eesistumine Euroopa Liidu Nõukogus

Eesti eesistumine Euroopa Liidu Nõukogus kestis 2017. aasta teise poolaasta, 1. juulist kuni 31. detsembrini 2017. Euroopa Liidu Nõukogu (ja selle eelkäijate) eesistujariigid on vahetunud iga poole aasta tagant alates 1958. aastast. Eestile eelnes 2017. aasta esimesel poolaastal Malta ja järgnes 2018. aasta esimesel poolaastal Bulgaaria. Eesti kuulub ühte eesistumistriosse Bulgaaria ja Austriaga.
Eesistujariik korraldab liikmesriikide valitsusi esindava Euroopa Liidu Nõukogu istungeid ja ligi 200 töörühma tööd, esindab nõukogu tervikuna ning kaitseb selle seisukohti läbirääkimistel Euroopa Komisjoni ja Euroopa Parlamendiga.
Algselt Eesti Vabariigi 100. aastapäevale 2018. aastal planeeritud eesistumisperiood tuli ootamatult poole aasta võrra ettepoole, kui rahvahääletuse tulemusel võeti Ühendkuningriigis vastu otsus Euroopa Liidust lahkumiseks ning seetõttu tühistati 2016. aastal Suurbritannia eesistumine 2017. aasta teisel poolaastal. Suurbritannia loobumisega seoses kaaluti ka võimalust jagada periood Eesti ja Malta vahel, pikendades kummagi eesistumist kolme kuu võrra, kuid sellest lahendusest siiski loobuti.
Eesistumise korraldusmeeskonda juhtis Riigikantselei Euroopa Liidu sekretariaadi Euroopa Liidu asjade direktori asetäitja Piret Lilleväli. Eesti eriesindaja nõukogu eesistumise ajaks oli Eesti senine alaline esindaja Euroopa Liidu juures Matti Maasikas, kelle ülesandeks sai esindada Eestit Euroopa Parlamendi plenaaristungitel, kaitstes seal Euroopa Liidu Nõukogu ühiseid seisukohti. Kokku oli eesistumisega seotud ligi 1300 inimest, kellest umbes 300 pakkusid tugiteenuseid, enamik aga tegutses ekspertidena. Uusi töökohti loodi siiski vaid umbes 300, neist kolmandik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis. Enamasti suunati eesistumisega tegelema juba varem riigisektoris töötavad inimesed.
Euroopa Liidu Nõukogu eesistumise ettevalmistused algasid 2012. aastal. 2015. aastal valmis eesistumise tegevuskava ning selle põhjal ka keskne eelarve vajalikeks tegevusteks. Eesistumise ettevalmistusi koordineeris Riigikantselei. Eesti eesistumise sisuprogramm koostati 2016. aasta suvest kuni 2017. aasta suveni, mil see valmis vahetult eesistumise eel. Selle aluseks oleva Eesti Euroopa Liidu poliitika kohaselt oli Eesti fookuses Euroopa ühisturg (sh digitaalne ühisturg), energialiit, idapartnerite tugevam sidumine Euroopaga ning e-lahenduste ja infoühiskonna edendamine Euroopa Liidu poliitikates.
Korraldusmeeskonna teatel leidis Eestis eesistumisega seoses aset 223 üritust, neist 11 toimus ministrite tasemel. Ürituste peamine toimumiskoht oli Tallinna Kultuurikatel, väljaspool Tallinna toimunud 9 üritusest enamik toimus Tartus Eesti Rahva Muuseumis. Brüsselis toimus eesistumise ajal üle 2000 kohtumise. Riigikogu kavatses Eestis seoses eesistumisega korraldada seitse üritust, millest ELi parlamentide peasekretäride istung ja ELi spiikrite konverents jäid 2018. aasta esimesse poolaastasse.
Eesistumise eelarves oli 75 miljonit eurot, millele lisandus 3 miljonit eurot koolitusteks Euroopa Sotsiaalfondist.
Algi põik

Algi põik on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Tänav sai nime 19. septembril 1958.
Betooni põik

Betooni põik on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis Sõstramäe allasumis.
Tänav sai nime 11. aprillil 1980.
Hälli põik

Hälli põik on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Õismäe asumis.
Hälli põik sai nime 5. aprillil 1991. Tänav on saanud nime Hälli tänava järgi.
Kurni põik

Kurni põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe asumis.
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Maleva põik

Maleva põik on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.
Maleva põik sai nime 16. oktoobril 1951. Tänav on saanud nime Maleva tänava järgi.
Neeme põik

Neeme põik on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.
Neeme põik sai nime 27. augustil 1930. Tänav on nime saanud Neeme tänava järgi.
Püü põik

Püü põik on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Püü põik sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on nime saanud Püü tänava järgi.
Rästa põik

Rästa põik on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Rästa põik sai nime 10. novembril 1951. Tänav on saanud nime Rästa tänava järgi.
Sõbra põik

Sõbra põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Sõbra põik sai nime 1964. aastal. Tänav on saanud nime Sõbra tänava järgi.