tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elektriliin

Elektriliin on elektrijuhtidest ja paigaldustarinditest koosnev liin (edastusrada) elektrienergia ülekandmiseks.
Elektrijuhtideks võivad olla kaablid või juhtmed, viimased kas isoleerkattega (isoleerjuhtmed) või paljasjuhtmed. Kaablitel ja isoleerjuhtmetel võib olla üks juhtiv soon või mitu üksteisest isoleeritud soont. Juhtmed ja kaablisooned ühendatakse liini sõlmpunktides vastavalt juhistikusüsteemile.
Liini juhtmed ja kaablid asetsevad paigaldustarinditel, näiteks õhuliini mastidel, või erirajatistes (tunnelites, estakaadidel), kaablid ka pinnases või vees (veekogu põhjas).
Liine liigitatakse voolu liigi järgi vahelduvvoolu- ja alalisvooluliinideks ning pinge järgi madalpinge- ja kõrgepingeliinideks. Liini loetakse madalpingeliseks, kui tema nimipinge ei ole vahelduvvoolu korral üle 1000 V ega alalisvoolu korral üle 1500 V. Neid väärtusi ületava nimipingega liinid on kõrgepingeliinid. Levinumad madalpinged vahelduvvooluvõrgus on 230 V ja 400 V. Kõrgepinged on näiteks 6 kV, 10 kV, 20 kV, 35 kV, 110 kV ja 330 kV.
Tiiu Aru

Tiiu Aru (14. oktoober 1938 Ahja – 4. detsember 2003 Tallinn) oli eesti metallikunstnik.
Tiiu Aru sündis kooliõpetaja perekonnas. Tema isa Eduard Püttsepp oli Ahja algkooli asutaja ja juhataja, ema Luise aga samas koolis õpetaja. Ta õppis Ahja algkoolis ja hiljem Tartus, lõpetas 1959. aastal Tartu Kunstikooli ning 1965. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi.
Aastatel 1966–1993 töötas ta metallikunstnike töötoas Hobusepea tänaval. Aastast 1971 oli ta Eesti Kunstnike Liidu liige. 
Tiiu Aru loomingu hulgas olid kohrutatud figuraalsed vaskkarikad ja kandikud ning hõbeehted. Tema teoseid on eksponeeritud paljudel näitustel, ka väljaspool Eestit.
Tiiu Aru on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Madeleine'i kirik

Madeleine'i kirik (prantsuskeelsed nimetused "l'église de la Madeleine, l'église Sainte-Marie-Madeleine, la Madeleine") on Napoleon I korraldusel aastail 1806–1842 ehitatud kirik Pariisis. Kiriku projekteeris arhitekt Pierre Vignon, jäljendades Kreeka antiiktemplit.
Kirikul on 52 korintose sammast. Ehitisel puuduvad aknad, valgus tuleb sisse laes olevate kupliavade kaudu.
Orel ja orelimängijad.
Kirikus on Aristide Cavaillé-Colli kuulus orel. Kirikus on tegutsenud paljud tuntud organistid ja heliloojad:
Tšehhi lennufirmade loend

"Siin on loetletud Tšehhi lennufirmasid."
Belgia lennufirmade loend

"Siin on loetletud Belgia lennufirmasid."
Universitas Tartuensis

Universitas Tartuensis on Tartu Ülikooli ajakiri, mis kuni jaanuarini 2009 ilmus ajalehena. Kuni 1989. aastani kandis ajaleht nime Tartu Riiklik Ülikool.
Ajalugu.
Tartu Riiklik Ülikool.
Ajalehe esimene number ilmus 22. novembril 1948. Ajaleht ilmus B3-formaadis, tavaliselt neljaleheküljelisena.
Esimesed toimetajad olid Enno Mikkelsaar ja Johannes Feldbach. Hiljem on toimetajad olnud Olaf Utt, Eduard Ertis, Raimond Auling, Ene Puusemp, Juhan Peegel, Hillar Palamets, Rein Veidemann, Varje Sootak.
Universitas Tartuensis.
Esimene ajalehenumber, mis kandis nime Universitas Tartuensis, ilmus 1. septembril 1989 numbriga 23 (1570), jätkates ajalehe "Tartu Riiklik Ülikool" numeratsiooni. Universitas Tartuensise viimane ajaleheformaadis number ilmus 23. jaanuaril 2009. Järgmine number ilmus 6. veebruaril juba ajakirjana.
Alates 2003. aastast ilmus kord aastas ajalehe Narva kolledži erinumber (levitati ka ajalehtede Põhjarannik, Severnoje Poberežje ja Narvskaja Gazeta vahel). 
Aastatel 1977–2008 oli ajalehe peatoimetaja Varje Sootak. Aastatel 2008–2013 oli peatoimetaja Sigrid Sõerunurk, kelle juhtimisel sai 2009. aastal ajalehest ajakiri. 2013. aastast on ajakirja peatoimetaja Merilyn Merisalu (2016.–2017. aastal oli peatoimetaja Merilyn Säde, 2017.–2018. aastal Virgo Siil ja 2020.–2021. aastal Maarit Stepanov).
Vastuolud.
Ajakirja 2020. aasta veebruari numbris pidi ilmuma toimetaja Mari Eesmaa artikkel ülikooli ja Hiina kontserni Huawei vahel eelmise aasta sügisel sõlmitud koostöökokkuleppest, kuid ülikooli arendusprorektor Erik Puura tõstatas küsimuse, kas säärane artikkel peaks ülikooli ajakirjas ilmuma ning see jäeti avaldamata. Järgnesid arutelud ülikooli sõltumatuse, ülikooli ajakirja olemuse, selle ajakirjandusliku vabaduse ja vajaduse üle. Hiljem artikkel siiski avaldati.
Edasiste vastuolude ja huvikonfliktide vältimiseks uuendati 2021. aastal põhjalikult ajakirja põhimõtteid ning septembrist 2021 annab ajakirja Universitas Tartuensis välja Tartu Ülikooli kirjastus.
Taavi Tulev

Taavi Tulev (sündinud 10. aprillil 1984) on eesti multitalent, kes tegeleb nii muusika, helikujunduse kui ka kunstiga. 
Isiklikku.
Ta on helilooja Toivo Tulevi poeg.
Hedenströmi laht

Hedenströmi laht (jakuudi keeles "Геденштром хомото", vene keeles "залив Геденштрома") on laht Kotelnõi saarel Bunge maa ja Faddejevi saare vahel, Uus-Siberi saartel Ida-Siberi meres.
Laht ulatub 110 km pikkuselt Kotelnõi saarde. Saare üht osa nimetatakse ajaloolistel põhjustel Bunge maaks ja teist Faddejevi saareks, Hedenströmi laht avaneb lõunasse nende vahel. Suudme laius on umbes 12 km, sügavus kuni 14 m; lahe suudmes asuvad Neizvestnõje saared. Nagu kogu ülejäänud Kotelnõi saar, on ka Hedenströmi lahe kaldad püsiasustuseta.
1809. aastal saatis Matthias von Hedenström (venekeelne nimi – Matvei Gedenštrom) kaupmees Jakov Sannikovi ja maamõõtja I. Kožini uurima väina Kotelnõi ja Faddejevi saare vahel. Sannikov ületas lahe mitmes kohas, mõõtes selle laiuseks 7–30 km. 1811. aasta kordusekspeditsioonil avastas Sannikov, et tegemist on siiski mitte väina, vaid lahega. Veel 20. sajandi keskpaigani märgiti see kaartidele väinana.
Hedenströmi lahte kirjeldati aastatel 1821–1822 Pjotr Anjou Ust-Jana ekspeditsiooni käigus. Laht on saanud nime Uus-Siberi saarte uurija Matthias Hedenströmi auks.
Venemaa Föderatsiooni administratiivjaotuses kuulub laht Sahha Vabariigi (Jakuutia) Buluni ulussi.
Kartulipüss

"Endisaegse mänguasja kohta vaata kartulipüss (etnograafia)"
Kartulipüss (inglise keeles "spud gun", "potato gun") on seade, millega on võimalik tulistada kartuleid või muid heitekehi.
Maude Flanders

Maude Flanders on tegelane joonisseriaalis "Simpsonid". 
Ta oli abielus Ned Flandersiga ning neil on pojad Tod ja Rod Flanders. Ta hukkus 11. hooaja osas "Alone Again, Natura-Diddily", mis jõudis eetrisse 13. veebruaril 2000.
Maude'i häälnäitleja oli Maggie Roswell. 1994. aastal, peale 5. hooaja episoodide tootmist, kolis Roswell koos perega Denverisse. Oma tegelaste häälte sisselugemiseks lendas ta igal aastal märtsist novembrini kaks korda nädalas Los Angelesse, talle maksti umbes 1500-2000 dollarit ühe episoodi pealt. Kallinevate lennupiletite tõttu küsis Roswell 1999. aastal, peale 10. hooaega, palgatõusu 6000 dollarini episoodi pealt, kuid Fox nõustus talle juurde maksma vaid 150 dollarit, mispeale Roswell lahkus sarjast ning Maude kirjutati sarjast välja. Roswell aga taasliitus sarjaga 2002. aastal 14. hooajal, olles saavutanud Foxiga uue lepingu, millega ta nüüd luges oma tegelaste hääli sisse oma kodust Denveris. Seejärel on Maude sarjas ilmunud peamiselt vaimuna.
Ravi tänav

Ravi tänav on tänav Tallinna kesklinnas Veerenni asumis.
Ravi tänav on paralleelne Liivalaia tänavaga. Ravi tänaval (18) asub Ida-Tallinna Keskhaigla, mille eelkäija järgi on tänav nime saanud. Samas algab ka tänav, kulgeb edela suunas ja jätkub Veerenni tänavaga. Olulisteks hooneteks peetakse samuti maju Ravi 12 // Magasini tänav 1 ja Ravi 4.
Hoonestus.
Ravi tänav 18 hooned, algne Priihospidali surnukuur, Priihospidali haigetebarakk ja Priihospidali vaimuhaigete osakonna lõunapoolne hoone
Ida-Tallinna Keskhaigla hoonetekompleks asub 7,26-hektari suurusel maa-alal Ravi, Magasini, Herne ja Juhkentali tänava vahelisel alal. Keskhaigla A-korpuse hoone on 6-korruseline ning ühenduses B- ja C-korpuse hoonetega. Suurema osa keskhaigla A-korpusest moodustab palatiosakond (sisehaigused). B-korpus on 6-korruseline hoone, kus asub naistekliinik. C-korpus on 7-korruseline hoone, kus esimesel korrusel asub erakorralise meditsiini osakond, teistel korrustel sise-, kirurgia- ja silmakliiniku ambulatoorsed vastuvõtud.
Ajalugu.
Tänava varasem nimi oli alates 1885. aastast Väike-Liiva tänav (saksa keeles "Kleine Sandstrasse", vene keeles "Малая Песочная улица"). 
20. sajandi alguses tegutses Väike-Liiva tänav 24 hoones, Vanglate hoolekandekomitee Tallinna Daamide laste varjupaik.
17. jaanuaril 1923 sai tänava nimeks Liiva tänav. 
Praegust nime kannab Ravi tänav 25. septembrist 1959.
Tallinna Lõvid

Tallinna Lõvid (ka Lõvid) oli 1979–1989 tegutsenud eestikeelsete Tallinna noorte jalgpallivõistkond, kellest enamik õppis Tallinna 49. keskkooli spordiklassis, mille klassijuhataja oli aastatel 1987–1989 korvpallitreener Andres Sõber.
Meeskonna koosseis.
Meeskonnas mängisid (neist paljud hilisemad Eesti koondislased) Mart Poom, Martin Reim, Indro Olumets, Risto Kallaste, Toomas Kallaste, Toomas Krõm, Lembit Rajala, Meelis Lindmaa, Arvo Kraam, Marko Kristal, Theimo Tülp, Erkki Vapper jt. Meeskonna peatreener oli Roman Ubakivi. Lõvide noortevõistkonna mänedžer oli Martin Reimi isa Olev Reim.
Meeskonna töö püsis üksnes osalejate ja eestvedajate (Ubakivi, Reim, Olumets) entusiasmil, ametlike organisatsioonide toetus enamasti puudus.
1992. aastal kuulus Eesti taasmoodustatud rahvuskoondisse seitse endist Tallinna Lõvide klubi mängijat.
Võistlused.
Igal aastal käidi võistlemas Moskvas ja Leningradis, võideti nii Leningradi Zeniiti kui ka Venemaal kuulsat Smena Spetsialiseeritud Jalgpallikooli. Osaleti ka üleliidulistel Nahkpalli turniiridel.
Tallinna Lõvide suurimaks saavutuseks loetakse rahvusvahelise turniiri Helsingi Cup võitu 1987. ja 1988. aastal. Esimesel korral osales Lõvide vanuseklassis 64 meeskonda, teisel korral 42 meeskonda.
1989. aastal said Lõvid võimaluse osaleda Dallas Cupi turniiril Ameerika Ühendriikides, kus tulemuseks oli üks võit, üks viik ja üks kaotus (Mehhiko koondisele) ning alagrupist edasi ei pääsetud. Pärast seda turniiri võistkond lagunes mitmetel põhjustel. 
Roman Ubakivi peab Lõvide läbi aegade parimateks mängudeks Helsingi Cup 1987. aasta turniiri 6:0 võitu Brasiilia võistkonna üle (abitreener Roberto Falcao) ja 1988. aasta oktoobris Kadriorus saavutatud 3:0 võitu Saksa liidumaa Schleswig-Holsteini noortekoondise üle. 
Kui mängiti juba A-vanuseklassis ja oldi 17-18-aastased, võeti osa viimastest Eesti meistrivõistlustest. Osa võttis kümme meeskonda, kellest üheksa olid vene rahvusest mängijatega võistkonnad, Lõvid olid ainuke eestlastest meeskond. Lõvid mängisid kõigiga läbi, kokku peeti üheksa mängu, mis kõik võideti väravate vahega 71:4.
Häältejuhtimine

Häältejuhtimine (inglise keeles "voice-leading", itaalia keeles "condotta delle voci", prantsuse keeles "conduite des voix", saksa keeles "Stimmführung", "Bewegung") on muusikas kahe või enama üheaegse meloodia reeglitekohase liikumise õpetus. 
Häältejuhtimine on üks põhilisi kontrapunkti aspekte, mille eesmärk on käsitleda eri partiisid mitte lihtsalt üheaegselt kõlavate meloodiate ühendamisel tekkiva harmoonia koostisosadena, vaid iseseisvate liinidena. Hea klassikalise häältejuhtimise tunnuseks on iga hääle iseseisev meloodiline kontuur ja rütmiline omapära, mistõttu on iga hääl faktuuris selgelt eristatav. 
Meloodiatel võib üheaegselt olla:
Häältejuhtimises eristatakse astmelist (sekundites) ja hüppelist (sekundist suuremates intevallides) liikumist. Sujuvuse ja häälte suurema individuaalsuse huvides eelistatakse hüppelisele liikumisele üldiselt astmelist. Erandiks võib olla bass, milles hüpped rõhutavad harmooniat. 
Klassikalise kontrapunkti häältejuhtimine.
Puhtaid intervalle (unisoon, oktav, kvint) on hea kasutada ainult lõigu alguses ja lõpus. Lõigu keskosas tuleks puhtaid intervalle pigem vältida ning eelistada tertse või sekste. 
Puhtale intervallile ei ole hea liikuda paralleelselt või samasuunaliselt, liikuda tuleks vastassuunaliselt või kaudselt. Paralleelse liikumise korral liiguvad hääled sama meloodilise intervalli võrra üles või alla, mille tulemusena moodustub häälte vahel kaks korda järjest sama intervall. Samasuunalise liikumise korral liiguvad hääled küll eri intervalli võrra, kuid ühes suunas, kuid samas suunas. Vastassuunalise liikumise korral on häälte liikumissuund erinev – üks hääl liigub üles, teine alla. Kaudse liikumise korral liigub ainult üks hääl ning teine seisab paigal. 
Tertsidele ja sekstidele liikumisel puhaste intervallidega sarnased piirangud puuduvad ning neile võib liikuda nii paralleelselt, samasuunaliselt, kaudselt kui ka vastassuunaliselt.
Uus-Siberi saar

Uus-Siberi saar (vene Новая Сибирь, jakuudi Саҥа Сибиир арыы) on saar Põhja-Jäämere Ida-Siberi meres, Anjou saarte idapoolseim saar. Blagoveštšenski väin eraldab seda Faddejevi saarest.
Saare pindala on umbes 6200 km². Pinnamood on tasane, üldkõrgus kuni 76 m. Saar on kaetud tundrataimestikuga. 
Uus-Siberi saare avastasid aastal 1806 vene kaupmehed Semjon ja Lev Sõrovatski. 
Saare nimetas Uus-Siberi saareks aastal 1809 polaarekspeditsiooni juht Matthias von Hedenström. Nimi kinnitati aastal 1810.
Aastal 1886 uuris saart Eduard Gustav von Tolli ekspeditsioon. 
Kuulub Sahha Vabariigi koosseisu.
Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus

Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku koosseisu kuuluv õigeusu kogudus Loksa linnas Harju maakonnas.
Kogudus asutati 30. detsembril 1999 Tallinna Nikolai koguduse abikogudusena. Äriregistrisse kanti kogudus 2004. aastal ja iseseisva kogudusena tegutseb see alates 2005. aastast.
Oma kirikuhoone sai Loksa kogudus aastatel 2002–2003 kui kasutuseta jäänud Loksa lasteaia hoone ehitati ümber Loksa Kroonlinna Püha Õiglase Joanni kirikuks. Kirik pühitseti 2008. aasta suvel.
Alates 2001. aastast tegutseb Loksa õigeusu koguduse juures narkosõltlaste rehabilitatsioonikeskus.
Kogudust on teeninud ülempreester Oleg Vrona ja ülempreester Aleksandr Galiakberov. Alates septembrist 2015 on koguduse esipreester Vladimir Holod.
Õli

Õli on hüdrofoobne (märgumatu) ja lipofiilne (rasvlahustuv) aine, mis esineb toatemperatuuril viskoosse vedelikuna. See üldmõiste hõlmab erineva päritolu, keemilise ehituse ja omadustega mineraalseid ja orgaanilisi õlisid. 
Algselt on kõik õlid siiski orgaanilist päritolu, kuid näiteks naftat loetakse mineraalseks, kuna see on tekkinud väga pikaajaliste geokeemiliste protsesside tagajärjel ning seda ammutatakse geoloogilistest leiukohtadest. Elusorganismides leiduvate ja nende poolt toodetavate orgaaniliste õlide, rasvade ja nendetaoliste ainete üldnimetus on lipiidid. Võrreldes teiste orgaaniliste ainetega on neil suur süsiniku- ja vesiniku-, kuid väike hapnikusisaldus. Paljusid taimseid ja loomseid õlisid (ja rasvu) kasutatakse toiduks. Õlisid kasutatakse ka kütuse ja määrdeainena ning keemiatööstuse toorainena.
Õlilaigu värvide tekkimine.
Õlilaigud tunduvad värvilised sellepärast, et õlikiht tekitab veepinnale õhukese kihi, milles toimub valguse murdumisel dispersioon. Iga eri värvi valgus murdub erineva nurga all ning olenevalt õlikihi paksusest tekib õlikihi põhjast peegeldunud ning õli pinnalt peegeldunud valguslainete vahel interferents. Mõne värvuse lainepikkustel tekib seeläbi miinimum, teistel maksimum. Nii näeb inimsilm õlikihte selles värvuses, milles tekib maksimum.
Loksa bussijaam

Loksa bussijaam on hoone ja samanimeline bussipeatus Harju maakonnas Loksa linnas. Nii hoone kui ka peatus rajati 1938. aastal, mil seati sisse regulaarne bussiühendus Tallinna ja Loksa vahel.
Punastest tellistest ehitatud Loksa bussijaama hoones asusid algselt ootesaal, ruumid bussijaama töötajatele ja bussijuhtidele ning kaks garaaži. 
Nüüdisajal asuvad bussijaama hoones muud asutused: 2009. aasta augusti seisuga Swedbanki Loksa kontor, Eesti Politsei Loksa konstaablipunkt ja meelelahutusasutus Lucky baar.
Kuigi bussijaama hoone on oma algse funktsiooni kaotanud, peatuvad selle ees endiselt kõik Loksa linna läbivad bussiliinid. Loksal lõppevate liinide jaoks on Loksa bussijaam lõpp-peatus.
Arvatavasti projekteeris hoone arhitekt Elmar Lohk. See valmis tüüpprojekti alusel, kuid teise maailmasõja puhkemise tõttu jäi ainsaks selle projekti järgi rajatud hooneks.
2014. aastal arvati Loksa autobussijaam ehitismälestiseks.
Bussiliinid.
Seisuga 1. august 2009 peatusid Loksa bussijaama peatuses järgmised bussiliinid:
Glen A. Larson

Glen Albert Larson (3. jaanuar 1937 Los Angeles – 14. november 2014 Santa Monica, California) oli Ameerika Ühendriikide teleprodutsent ja stsenarist, keda tuntakse eelkõige seriaalide "Battlestar Galactica" (1970. aastatel) ja "Knight Rider" (1980. aastatel) loojana.
Edward Mulhare

Edward Mulhare (8. aprill 1923 – 24. mai 1997) oli populaarne iiri näitleja aastatel 1956–1995. 
Eesti vaatajaskonnale on ta tuntud eeskätt kõrvalosatäitjana seriaalist "Knight Rider", kus ta mängis Devon Milesi.
Patricia McPherson

Patricia McPherson (sündinud 27. novembril 1954 Washingtoni osariigis Oak Harboris) on Ameerika Ühendriikide näitleja. 
Ta on tuntud eelkõige 1980. aastate teleseriaali "Knight Rider" KITT-i mehaaniku Bonnie Barstow' kehastajana aastatel 1982–1983 ning 1984-1986.
Jakov Sannikov

Jakov Sannikov (vene keeles Яков Авраамович Санников, 1780 Ust-Jansk – pärast 1812) oli vene kütt (küttis polaarrebast) ja Uus-Siberi saarte uurija. 
Avastas ja kirjeldas Stolbovoi saart (1800) ja Faddejevi saart (1805). Hiljem osales ta kaupmees Sõrovatski korraldatud reisil, mille käigus nägi nad Suurt Maad, mille hiljem Hedenström nimetas Uus-Siberi saareks. Samuti peetakse teda Bunge maa avastajaks.
Aastatel 1809–1811 osales Matthias von Hedenströmi korraldatud ekspeditsioonil. 
Aastal 1809 läbis Hedenströmi käsu järgi mitu korda Hedenströmi lahte, mõõtis selle laiust (7–30 versta) ja selgitas, et see on laht, mitte väin.
Aastal 1809 ja 1810 uuris ta Uus-Siberi saart. Saarel Sannikov avastas jõgi, mis voolas Derevjannije gorõ mäestikust kirde suunas. 1810. aasta sügisel uuris ta Kotelnõi saart.
1811. aastal uuris ta poja Andreiga Faddejevi saart. Pärast uuris ta ka Kotelnõi saart.
Oma reiside käigus nägi ta Uus-Siberi saartest, näiteks Kotelnõi saarest põhja pool mingit suurt maad (Sannikovi maa). 
Sannikovi auks on nimetatud:
Ust-Jansk

Ust-Jansk (vene Усть-Янск, jakuudi Усуйаана) on küla Sahha Vabariigi põhjaosas, Ust-Janski ulussi Ust-Janski rahvusliku naslegi keskus.
Asub põhjapolaarjoonest põhja pool Jana jõe kaldal 537 km kaugusel kirde suunas ulussi keskusest Deputatskist. Elanike arv on 316 inimest (2007).
Asulas on jõesadam. Majandustegevuse peamised harud on põhjapõdrakasvatus ja kalapüük. Külas on klubi, põhikool, tervishoiu- ja kaubandusasutused.
Ust-Janskis sündis aastal 1780 vene maadeavastaja Jakov Sannikov.
The O'Reilly Factor

 
"The O'Reilly Factor" on Ameerika Ühendriikide poliitikasaade, mida näitab Fox News Channel. 
Saadet juhib Bill O'Reilly, kes arutab saatekülalistega aktuaalseid poliitilisi ja ühiskondlikke küsimusi. Esimene saade läks eetrisse 1996. aastal. Saate pealkiri oli algul "O'Reilly Report", kuid pärast O'Reilly sõbra John Tantillo soovitust võeti pealkirjaks "The O'Reilly Factor". Tema asemel on saadet juhtinud Juan Williams ja Laura Ingraham. 
Saateosad.
O'Reilly saade on jaotatud järgmisteks rubriikideks. 
Muud saateosad
Saatekülalised.
Osalemisest keeldujad.
Mitmed isikud on keeldunud saates osalemisest, sealhulgas George Clooney, Dick Cheney, Bill Moyers ja Tony Blair. 2008. aasta presidendivalimiste ajal ei soovinud ka Sarah Palin ja Joe Biden saates osaleda. Palin osales saates 2010. aasta jaanuaris pärast Fox Newsi kommentaatoriks hakkamist.
South Stream

South Stream (vene keeles: Южный поток) oli kavandatav Musta mere kaudu kulgev gaasijuhe maagaasi transportimiseks Venemaalt Euroopa Liidu riikidesse. Plaani kohaselt valmib juhe 2015. aastaks. South Streamis nähakse Venemaad vältiva Nabucco gaasijuhtme konkurenti.
South Streami veealuse osa pikkuseks on planeeritud 900 kilomeetrit. Gaasijuhtme kaudu toimetataks Euroopa Liitu 63 miljardit kuupmeetrit maagaasi aastas. Projekti maksumus on hinnangute kohaselt vähemalt 25 miljardit eurot.
Gaasijuhtme veealuse osa ehitaja on Gazpromi ja Eni ühisettevõte South Stream AG. 2010. aasta 18. juunil sõlmitud memorandumi kohaselt liitub projektiga ka Électricité de France. Bulgaaria, Serbia, Ungari, Sloveenia territooriumile jäävate osade ehitamiseks on Gazprom asutanud ühisettevõtted kohalike ettevõtetega. Kokkulepe on saavutatud ka Kreeka, Horvaatia ja Austriaga.
Üheks olulisemaks ajendiks South Streami kavasse võtmisel olid Venemaa ja Ukraina halvad suhted. Ukraina on tähtsaim transiitriik Venemaa gaasi maitsi Euroopasse toimetamisel. Gaasitülid Venemaaga tõid kaasa korduvaid katkestusi gaasi transpordis läände. Pärast Viktor Janukovõtši saamist Ukraina presidendiks on riikide läbisaamine aga oluliselt paranenud ning Venemaa ja Ukraina on teatanud kavandatavast koostööst Ukraina gaasivõrgu moderniseerimisel. On avaldatud kahtlust, kas kuluka projekti realiseerimine on sellises olukorras otstarbekas.
Jon Stewart

Jonathan Stewart (sünninimi Jonathan Stuart Leibowitz; sündinud 28. novembril 1962) on Ameerika Ühendriikide kirjanik, poliitiline humorist, saatejuht, näitleja ja püstijalakoomik.
Stewart alustas karjääri püstijalakoomikuna ja hiljem on töötanud televisioonis. Ta juhtis Comedy Centrali saadet "Short Attention Span Theater". MTV-s juhtis ta saateid "The Jon Stewart Show" ja "You Wrote It, You Watch It". Aastatel 1999–2005 juhtis ta Comedy Centrali saadet "The Daily Show".
Bojko Borisov

Bojko Metodiev Borisov (bulgaaria keeles Бойко Методиев Борисов; sündinud 13. juunil 1959) on Bulgaaria poliitik, kes oli Bulgaaria peaminister 27. juulist 2009 kuni 13. märtsini 2013, 7. novembrist 2014 kuni 27. jaanuarini 2017 ja 4. maist 2017 kuni 12. maini 2021.
Aastatel 2005–2009 oli ta Sofia linnapea.
Borisov kuulub paremtsentristlikkusse erakonda Kodanikud Bulgaaria euroopaliku arengu eest (Граждани за европейско развитие на България, lühendatult ГЕРБ, mis bulgaaria keeles tähendab vappi).
Borisov on alates 1978. aastast osalenud karatevõistlustel. Tal on praegu must vöö, 7. dan. Borisov on Bulgaaria Karateföderatsiooni esimees. Ta on aastaid olnud Bulgaaria rahvuskoondise treener karates ja ta on rahvusvahelise kategooria karatekohtunik.
Varasemas elus on Borisov olnud tuletõrjuja ja pidanud mitmesuguseid ameteid siseministeeriumi alluvuses. 1991. aastal asutas ta eraturvafirma. 2001 kuni 2005 töötas ta siseministeeriumis peasekretärina (Главен секретар).
2005. aasta parlamendivalimistel kandideeris Simeon II Rahvusliku Liikumise nimekirjas ja loobus valituks osutudes senise töö kasuks siseministeeriumis. Samal aastal valiti Sofia linnapeaks.
2006. aastal asutas uue partei (GERB), mille mitteametlikuks liidriks on ta siiani. GERB võitis 2007. aasta Euroopa Parlamendi valimised Bulgaarias. 2009. aasta parlamendivalimised võideti ülekaalukalt (39,7% häältest ja 116 kohta 240-liikmelises parlamendis).
Isiklikku.
Borisovi haridusteed ja karjääri olevat sotsialismiajal pärssinud asjaolu, et tema vanaisa hukati 1944. aasta riigipöörde järel.
Esimesest abikaasast Stelast on Borisov lahutatud. Sellest abielust on tal tütar Veneta. Borisovi elukaaslane on Majandus- ja Investeerimispanga juht Cvetelina Borislavova.
Filosoofia (õppeaine)

Filosoofia on õppeaine, mis oli 1996. aasta riikliku õppekava raames gümnaasiumiastmes kohustuslik, aga 2002. aasta õppekava arvas filosoofia kohustuslike õppeainete hulgast välja. 2010. aasta septembrist kehtivad uued filosoofia valikkursuste kavad, mille järgi moodustavad gümnaasiumi filosoofiaõppe kaks teineteist süvendavat 35-tunnist kursust: Sissejuhatus filosoofilisse mõtlemisse, Tänapäeva filosoofilised küsimused.
Alates 2004. aastast toimub Eestis filosoofiaolümpiaad gümnasistidele.
Filosoofia õppeaine on üldiselt Euroopa haridussüsteemides gümnaasiumiastmes mingil viisil võimaldatud, paljudes riikides, nt Prantsusmaal, Itaalias, Soomes on filosoofia gümnaasiumis kohustuslik õppeaine.
I Am America (And So Can You!)

"I Am America (And So Can You!)" on 2007. aastal ilmunud satiiriline bestseller, mille autorid on Ameerika Ühendriikide humorist Stephen Colbert ning telesaate "The Colbert Report" tegijad. 
Raamat ilmus 9. oktoobril 2007, audioversioon mõni päev varem. Raamatu keskne teema on Stephen Colberti tegelaskuju ilukirjanduslik elu, nagu see paistab tema saates "The Colbert Report".
Auhinnad.
Raamatu audioversioon esitati 2009. aastal Grammy parima jutualbumi auhinna nominendiks, kuid selle auhinna võitis hoopis Al Gore.
Mathias von Hedenström

Mathias von Hedenström (vene keeles Матвей Матвеевич Геденштром või Геденштрём; 1780 Riia – 20. september 1845 Haidukovo Tomski lähedal, Tomski kubermang) oli rootsi-baltisaksa päritolu Venemaa Põhja-Siberi uurija ja ekspeditsioonijuht.
Elulugu.
Hedenström sündis Rootsist Dalarnast pärit Mattias Hedenströmi pojana. Ta õppis Tartu Ülikoolis, aga ei lõpetanud seda ja asus Tallinnas tööle tolliametnikuna. Ta mõisteti süüdi salakaubaveos ja saadeti Siberisse.
Aastal 1808 jõudis Hedenström Irkutskisse ja sai ametliku ülesande uurida Põhja-Jäämere rannikut. Aastatel 1809–1811 oli ta Vene riigikantsler Nikolai Rumjantsevi rahastatud Uus-Siberi saarte uurimisekspeditsiooni ülem. Hedenströmi abistas maamõõtja I. E. Koževin (haigestus 1810. aastal, teda asendas geodeet P. Pšenitsõn). Samuti leppis ta kokku koostööst jakuudi kaupmees Jakov Sannikoviga.
Kuigi Hedenströmil puudus vajalik haridus, õppis ta ise teaduslikke seadmeid kasutama, sh leidma geograafilisi koordinaate. Seetõttu on tema kaartidel vigu.
Aastal 1809 külastas Hedenström Sõrovatski poolt avastatud saare idaosa ja nimetas saare Uus-Siberi saareks. Ta kaardistas umbes 200 km saare rannajoont.
Arvates, et kogu Siberi rannikust (Indigirka suudmest Põhja-Ameerikani) põhja pool on saarte ahel, sooritas Hedenström aastal 1810 kaks reisi Põhja-Jäämerele Uus-Siberi saarest ida pool ja Kolõma jõe suudmest põhja pool, aga ei leidnud saari. Siberi põhjarannikul avastas Hedenström jäävaba lahvanduse ("polõnja"), mis segas edasiliikumist.
Ekspeditsiooni käigus kanti kõik Uus-Siberi saared kaardile ja tehti kindlaks, et Uus-Siberi saar on tõepoolest saar. Varem oletati, et tegemist on Ameerikaga.
Hedenström kaardistas ka rannikuala Jana ja Indigirka jõe vahel.
Hedenströmi ekspeditsioonikaaslane Jakov Sannikov nägi Uus-Siberi saarelt, Kotelnõilt ja Faddejevilt põhja pool kolm korda "sinetust" (maad), mille Hedenström kandis oma kaardile Sannikovi maa nime all. Alles 1930. aastatel sai selgeks, et mingit saart seal ei ole. Hüpoteetiline saar esineb tänini motiivina ulmekirjanduses.
Hedenström andis esimese ülevaate Uus-Siberi saarestiku looma- ja taimestikust ning kirjeldas Uus-Siberi saarel asuvaid müstilisi fossiilseid Puumägesid.
Hedenström sooritas hiljem mitu reisi Jakuutias ja Taga-Baikalis.
Kuni surmani töötas ta eri ametikohtadel Peterburis, Irkutskis, Verhneudinskis, Tobolskis ja lõpuks Tomskis kubermangu postimeistrina.
Hedenström suri Haidukovo külas (5-6 versta Tomskist) ja maeti 5. oktoobril (vkj 23. septembril) 1845 Tomskis Bogoroditse-Aleksijevski kloostri ("") vanale kalmistule.
Matthias von Hedenströmi järgi nimetati Hedenströmi laht Bunge maa ja Faddejevi saare vahel.
Iseõppijast kartograaf Hedenströmi ja Sannikovi ekspeditsiooni tõttu tekkinud küsimuste lahendamiseks ja kaartide täpsustamiseks organiseeris Vene Admiraliteet 1821-23 kaherühmalise ekspeditsiooni Ferdinand von Wrangelli (1797–1870) ning Peter Anjou (1796–1869) juhtimisel Kirde-Siberisse.
Logistikapataljon

Logistikapataljon ("Logistics battalion") on Kaitseväe keskalluvusega Diviisi alluvuses olev pataljonisuurune logistilise tagalateenistuse väeosa.
Pataljon asub Lääne-Harju vallas Paldiskis.
Pataljoniülem on kolonelleitnant Asso Treksler 
Ülesanded.
Diviisi logistikapataljoni põhiülesanded on:
Allüksused.
Logistikapataljoni struktuuri kuuluvad:
Ajalugu.
Diviisi logistikapataljon loeb ennast esimese Eesti Vabariigi aegse auto-tanki rügemendi järeltulijaks.
Auto-tanki rügement, mis koondas endas tollase Eesti sõjaväe soomusautod ja kergetankid, loodi 9. aprillil 1919 soomusautode kolonnina. Selle nime all osaleti ka kaheksa soomusautoga Vabadussõjas. 1923 formeeriti väeosa ümber auto-tanki divisjoniks, 1928 auto-tanki rügemendiks. Põhitöö väeosa kaasajastamisel tegi ära kolonel Jaan Lutsar, kes oli väeosa ülem kuni 1934. aastani. Rügement asus Tallinnas, kuid selle allüksusi oli erinevatel aegadel ka Valgas, Jõhvis, Narvas, Elvas ja Tapal.
25. juunil 1992 loodi soomusautode kolonni õiglusjärglasena Kaitsejõudude Peastaabi Autokompanii.
1992. aastal asus Autokompanii Tallinnas Lauliku 4a (endistes Nõukogude mobilisatsioonikütuseladudes). 1992. aasta suvel toimus tulevahetus Marja tn 4 asuvas baasis, kuid ei õnnestunud seda üle võtta. Edukamalt läks 1993, kui asuti Marja tn 4. Kuu aega elati venelastega koos staabimajas. Suurel kasarmul ei olnud siis veel aknaid ega kütet. Maja remonditi, 6 kuud oldi õue peal telgis.
1994 oli autokompanii isikkoosseis 57 meest, ülem oli nooremleitnant Arni Ilves.
1997. aastal formeeriti Kaitsejõudude Peastaabi Autokompanii ümber tagalapataljoniks.
1999. aastal juurutati pataljonis esimesena Eestis ajateenijate esindusmehe süsteem, mis on uut tüüpi koostööorgan ajateenijate ja ülemate vahel.
2002. aastal moodustati Kaitseväe logistikakeskus ja pataljon allutati logistikakeskusele. 2005. aastal nimetati väeosa "Kaitseväe Logistikakeskuse Lahingteenindustoetuse Väljaõppekeskuseks (KV LogK LttVÕK)". Struktuuriliselt koosnes "pataljon" aga omakorda "brigaadi lahinguteenidustoetuse pataljonist" ja "transpordipataljonist". Samal ajal oli probleeme kitsa infrastruktuuriga ja ajateenijate elamis- ning väljaõppetingimused jätsid soovida.
2009. aastal jagati Kaitseväe logistikakeskuse lahinguteenindustoetuse väljaõppekeskuse brigaadi lahinguteenindustoetuse pataljon (KV LogK LttVÕK BrLttP) kaheks ja Kaitseväe logistikakeskuse alluvusse jäänud Kaitseväe logistikakeskuse lahinguteenindustoetuse väljaõppekeskuse (KV LogK LttVÕK) nimetati logistikapataljoniks. Teine pool nimetati tagalapataljoniks, mis viidi 1. jalaväebrigaadi koosseisu asukohaga Paldiskis.
Alates 20. märtsist 2015 paiknes logistikapataljon alaliselt Ämaris äsja valminud kasarmuhoonetes, kuhu on loodud tänapäevased väljaõppe- ja töötingimused nii ajateenijatele kui pataljoni staabile. 2021. aastast paikneb logistikapataljon Paldiski linnakus.
Kolõma jõgi

Kolõma ehk Halõma (vene keeles Колыма, jakuudi keeles Халыма) on jõgi Venemaa kirdeosas. Tekib Ajan-Jurjahhi ja Kulu jõe liitumisel, suubub Ida-Siberi merre Kolõma lahte. 
Jõe pikkus on 2129 km, millest esimesed umbes 1400 km jääb Magadani oblastisse ja ülejäänu Jakuutiasse. Jõe valgla pindala on 643 000 km². Jõe vooluhulk suudmes on 3800 m³/s.
Jõgi algab Oimjakoni kiltmaalt Magadani oblasti ja Jakuutia piiri lähedalt Handõga–Magadani maantee äärest. Üsna sealtsamast lähedalt teiselt poolt Jakuutia piiri algab Indigirka jõgi.
Ülemjooksul voolab jõgi Handõga–Magadani maantee kõrval kagusse, seejärel teeb poolringi ümber Aborigeni mäe, mis on Tšerski mäestiku kaguots, ja pöördub kirdesse. Uuesti Handõga–Magadani maantee ületamise järel algab jõe keskjooks madalikul. Kui Kolõma jõgi jõuab Omsuktšani ahelikuni, pöördub ta loodesse ja voolab läbi Indigirka kiltmaa. Kiltmaal ületab ta Jakuutia piiri. Põhjapolaarjoone kandis algab jõe alamjooks, pöördub Kolõma taas kirdesse ja voolab läbi Kolõma madaliku, kuni suubub deltat moodustades Ida-Siberi merre Kolõma lahte. Jõe parem kallas on peaaegu kogu aeg, kuni suudmeni välja mägine, aga vasak kallas lauge ja soine.
Kolõma suurimad lisajõed on Bahhaptša, Balõgõtšan, Sugoi, Korkodon (kõik paremalt), Popovka, Ožogina, Sededema (kõik vasakult), Omolon ja Suur-Anjui (mõlemad paremalt).
Jõgi jäätub septembris: ülemjooksul kuu lõpus, alamjooksul esimesel poolel või isegi alguses. Jääkattest vabaneb Kolõma mais, suudmes kuu lõpul. Suudmes on Kolõma keskmiselt 268 päeva aastas jääs. Jääsulamisega kaasnevad suured üleujutused.
Jõgi on laevatatav alates suudmest kuni Korkodoni suudmeni keskjooksul. Sellest allapoole on vesi faarvaatris alati vähemalt 3–4 meetrit sügav, kohati kuni 8–10 meetrit. Keskjooksul on jõgi pool kilomeetrit lai, alamjooksul terve kilomeetri, alates suurima lisajõe Omoloni suudmest isegi 2–3 kilomeetrit.
Suvel on jões veetase madalam. Karmist kliimast hoolimata tõuseb jõe temperatuur suvel 10–15 kraadini, aga vaiksetes jõesoppides võib juulis-augustis kerkida isegi 20–22 kraadini.
Kolõma on kalarikas. Siin elavad sterlet, valgesiig, muksun, lenok ja teised kalad, sügavikes omulid, heeringad ja siiad, alamjooksule tulevad isegi beluugad.
Kolõma avastati venelaste jaoks peatselt pärast seda, kui kasakad 1638–1639 avastasid Indigirka ja Alazeja jõe: nende jõgede valgla piirneb idas Kolõma valglaga. Juba 1644 rajas kasakas Mihhail Staduhhin Nižnekolõmskoje talvituskoha (tänapäeval Kolõmskoje) ja kohtus esimesena sõjakate tšuktšidega. Kaitseks tšuktšide rünnakute vastu talvituskoht kindlustati. Sellest kindlusest algasid paljud maadeavastusreisid alates aastast 1647. 1741 püstitas maadeuurija Dmitri Laptev Kolõma deltasse suurima suudmeharu Kamennaja Kolõma äärde algelise majaka.
Jõele on ehitatud Kolõmskaja hüdroelektrijaam ja ehitamisel on Ust-Srednekamskaja hüdroelektrijaam.
Loksa Ravikeskus

Osaühing Loksa Ravikeskus oli aastatel 2000–2011 Loksa haigla taastusraviosakonna baasil tegutsenud meditsiiniasutus Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Posti tänav 29.
Alates 2003. aastast kuulusid ravikeskuse alla nii Loksa polikliinik kui ka Loksa Kiirabi. Viimane osutas piirkonnas teenust ühe kiirabibrigaadiga, hiljem läks kiirabiteenus üle Karell Kiirabile.
Vastavalt tegevusloale oli Loksa Ravikeskusel õigus osutada järgmisi teenuseid:
Loksa Ravikeskuse kommertstegevuse põhisuunaks olid taastusravi ja ravipuhkusega seotud teenused. Taastusraviteenuseid hakati haiglas osutama 1996. aastal, eraldi taastusraviosakond avati mais 2000. Taastusraviprogramme koordineeris doktor Ljudmilla Agajeva.
Ravikeskust juhtis Ann Lasting, kes on ühtlasi Loksa Haigla Sihtasutuse juhataja.
6. detsembril 2011 kuulutas Harju Maakohus välja Loksa Ravikeskuse pankroti. 11. jaanuaril 2012 kiitis Tallinna Linnavalitsus heaks Ida-Tallinna Keskhaigla (ITK) taotluse omandada Loksa Ravikeskuse kinnistu ja jätkata seal seniste teenuste osutamist. ITK opereeris üksust veel neli aastat, kuni see 31. juulil 2016 suleti ja kõik töötajad koondati. Enne sulgemist oli ITK püüdnud Loksa ravikeskust müüa Tapa haiglale, kuid see müügitehing ei õnnestunud.
Jonathan Zittrain

Jonathan L. Zittrain (sündinud 24. detsembril 1970) on Harvard Law Schooli küberõiguse professor ning Harvardi ülikooli Berkman Center for Internet &amp; Society kaaskoordinaator.
Berkman Klein Center for Internet &amp; Society

Berkman Center for Internet &amp; Society on Harvard Law Schooli juures tegutsev uurimisasutus, mis tegeleb küberruumi puudutavate õigusteaduslike uuringutega. 
Berkman Centeri asutasid 1997. aastal professorid Jonathan Zittrain ja Charlie Nesson. Sellest kujunes omaette interdistsiplinaarne uurimisasutus.
Kaltsupaber

Kaltsupaber on linastest ja puuvillastest kaltsudest valmistatud paber. 
Euroopas võeti kaltsupaber kasutusele kirjutusmaterjalina 12. sajandil ja see hakkas tasapisi asendama seni ainsa kirjutusmaterjalina kasutusel olnud pärgamenti. 15. sajandiks oli paberile kirjutamine juba üldlevinud.
Kuna tooraineks kasutatavad riideid olid enamuses valmistatud linasest materjalist, oli tooraine odav ja seda leidus praktiliselt kõikjal. Euroopas kasutati toormaterjalina ka puuvilla, millest valmistatud paberi omadused olid halvemad kui linasel kaltsupaberil. Veelgi halvem oli siidi ja villaste kaltsudega valmistatud paberi kvaliteet, see paber sobis ainult pakkepaberiks. 
Suure veekulu tõttu ehitati paberiveskid veerohkete jõgede kallastele. Eesti esimesed paberiveskid olid Emajõe, Võhandu ja Härjapea jõe ääres.
Kaltsupaberi valmistamise etapid.
Tulemuseks oli ühtlane paberipuder, mis laotati ühtlase kihina nõrgrestile poognateks tahenema. 
Viited.
Shakira

Shakira Isabel Mebarak Ripoll (esinejanimega Shakira; sündinud 2. veebruaril 1977 Colombias Barranquillas) on Colombia laulja ja filantroop. 
Hispaania maksuametnikud jõudsid uurimisel järeldusele, et muusik elas aastatel 2012-2014 Barcelonas. Hispaania seaduste kohaselt peab igaüks makse maksma, kes elab riigis kauem kui kuus kuud.
Shakria väidab, et pole Barcelonas kunagi elanud. Muusiku sõnul on ta hoopis Bahama elanik.
Isiklikku.
Shakira elas aastatel 2011–2022 koos Barcelona jalgpalliklubi endise mängija Gerard Piquéga. Neil on kaks poega, Milan ja Sasha.
Loksa haigla

Loksa haigla oli 1976. aastal asutatud meditsiiniasutus Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Posti tänav 29. Haigla reorganiseeriti sihtasutuseks 2003. aastal, 2012. aastal läks see koos Loksa Ravikeskusega ühe struktuuriüksusena Ida-Tallinna Keskhaigla koosseisu ja suleti lõplikult suvel 2016.
Loksa haigla osutas algselt nii ambulatoorset kui statsionaarset üld- ja eriarstiabi, samuti kiirabiteenust. 2000. aastate esimesel poolel läbi viidud tervishoiureformidega reorganiseeriti Loksa haigla hooldushaiglaks.
2004. aastal haiglale väljastatud tegevusloa kohaselt tegeles haigla ainult hooldusraviteenuste pakkumisega. Muu ambulatoorne ja statsionaarne arstiabi nagu ka kiirabiteenus anti üle 2000. aastal haigla taastusravi osakonna baasil moodustatud osaühingule Loksa Ravikeskus.
Loksa Haigla Sihtasutuse juhataja oli aastatel 2003–2011 Ann Lasting.
Above and Beyoncé - Video Collection &amp; Dance Mixes

"Above and Beyoncé - Video Collection &amp; Dance Mixes" on Beyoncé Knowlesi CD/DVD album.
Juhan Lindström

Juhan Lindström (sündinud Juhan (Johannes) Vanari; 17. märts 1903 Tartu – 1966 Port Arthur, Kanada) oli eesti sõjaväelane
Ta teenis Eesti kaitseväes üleajateenija-allohvitserina. Juunis 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Detsembris 1942 läks ta laskurkorpuse mehena Alekseikovo küla all sakslaste poolele üle. Edaspidi sõdis ta Punaarmee vastu 20. eesti diviisi koosseisus suurtükiväelasena. Mais 1945 sattus ta nn Tšehhi põrgus vangi kohalike tšehhide kätte, kuid pääses vangilaagrist sulaseks ühe taluperemehe juurde. 1947. aastal õnnestus tal rootslast teeseldes jõuda USA okupatsioonitsooni Lääne-Saksamaal. Sealt rändas ta edasi Kanadasse, kus elas surmani.
Ta läks vabasurma 1966. aastal, mainides oma lahkumiskirjas elutüdimust. Tema surnukeha leiti 29. juulil 1966 Port Arthuri lähedalt metsast ning maeti 30. juulil.
Isiklikku.
Ta oli abielus kahel korral, kuid lahutas abikaasast mõlemal korral. Ta on Mihkel ja Marie Vanari poeg. 
Tapa linna perekonnaseisuametniku otsusel 9. maist 1935 anti Johannes Vanarile uueks eesnimeks Juhan.
Pärnu Üksik-jalaväepataljon

Pärnu Üksik-jalaväepataljon oli kaitseväe Maaväe jalaväeüksus-pataljon.
Pataljon asutati 1992 aasta jõulude aegu Kuperjanovi jalaväepataljoni Pärnu õppekompaniina, 2001. aastal oli Pärnu pataljon suuruselt Eesti teine väeosa ja üksik-jalaväepataljon likvideeriti 2006. aasta lõpuks seoses ebavajalikkusega kaitseväe arengukavades ja infrastruktuuriliste probleemidega. 
Pärnu üksik-jalaväekompanii reorganiseeriti 1. maist 1997 üksik-jalaväepataljoniks ning 1. aprillist 2003 jalaväe väljaõppekeskuseks Pärnu üksik-jalaväepataljon (JVÕK Pärnu ÜJP). Likvideerimise otsus langetati juba 2004. aastal.
Pataljoni sõjaväelinnakusse, Aia tänaval jäi tegutsema Lääne-Saarte Kaitseringkonna staap. 2002. aastal muutis valitsus oma määrusega kaitseringkondade vastutusalasid, Lääne kaitseringkond nimetati Lääne-saarte erikaitsepiirkonnaks.
Lia Looveer

Lia Looveer (neiupõlvenimi Saarepera; 5. oktoober 1920, Narva – 8. november 2006) oli eestluse edendaja Austraalias. 
Lia Saarepera isa oli Aleksander Saarepera, ema Hilda (1894–1966). Lia Saarepera õppis Tartu Ülikoolis 1938–1943 õigusteadust. 
1944. aastal emigreerus algul Saksamaale, augustis 1944 abiellus Leonid Looveerega (sünd. Looberg, 31.01.1917–7.02.1960). 
1949. aastal asus ümber Sydneysse. Lia Looveer oli Sydney Ühinenud Balti Komitee ("Joint Baltic Committee of Sydney") asutaja ning aastatel 1952–2002 sekretär. Ta organiseeris Baltikumi tutvustavaid üritusi. 1953 ühines Austraalia Liberaalse Partei Uus-Lõuna Walesi osakonnaga. Osales föderaalsel tasandil partei rahvusküsimuste komitee tegevuses ("Liberal Party's Advisory Committee on Ethnic Affairs"). 
Isiklikku.
Looveertel sündisid tütar Hille-Reet ja poeg Juho Looveer (sündinud 1952), PhD.
Lia ema Hilda teine abikaasa oli Alfred Mäeloog.
Psühho

"Psühho" ("Psycho") on 1960. aastal valminud Alfred Hitchcocki film.
Noor Marion Crane (Janet Leigh) peab oma ülemuse 40 000 dollarit panka viima. Et tal pole oma kallöimaga abiellumiseks raha, kasutab ta võimalust ja põgeneb koos rahaga California suunas. Teel olles on sunnitud peatuse tegema ja jõuab Batesi motelli, kus hotelli omanik Norman Bates (Anthony Perkins) ta lahkelt vastu võtab. Pealtnäha rahulik ja ohutu mees ei ole suutnud oma ema kontrolli alt vabaneda ja kuulab igas asjas tema sõna. Ja vajadusel tuleb emme ise välja ja hoolitseb, et tema pojake valede naistega ei tegeleks.
Kazaa

Kazaa on failijagamisprogramm. 
Rootslased Niklas Zennström ja Janus Friis ning eestlased Ahti Heinla, Priit Kasesalu ning Jaan Tallinn valmistasid 2000. aastal failijagamisprogrammi Kazaa lähtekoodi. See oli ajal, kui Napster oli sulgemisohus ning failijagajad otsisid uusi võimalusi.
Vastsündinu (skulptuur)

"Vastsündinu" on skulptor Ole Ehelaidi hallist graniidist elevandipoega kujutav pargiskulptuur Tallinnas Hirvepargis. 
Skulptuur paikneb Hirvepargi põhjaosas laste mänguplatsi juures ja on muinsuskaitse all kui Tallinna kohaliku tähtsusega kunstimälestis nr 725.
Skulptuur kujutab end neljal jämedal jalal püsti ajavat elevandipoega. Tagumik on püsti, selg kumer, pea veidi langetatud, lont esijalgade vahel. Alus puudub, teos asetseb maapinnas olevatel paekivitükkidel.
Jaan Tallinn

Jaan Tallinn (sündinud 14. veebruaril 1972) on eesti programmeerija ja ettevõtja. 
Ta kuulus Skype'i põhifunktsioonide (SkypeLibi) arendajate tiimi.
Jaan Tallinn on lõpetanud Tallinna 1. Keskkooli 1990. aastal ja Tartu Ülikooli teoreetilise füüsika erialal 1996. aastal.
1989. aastal osales ta arvutimängu "Kosmonaut" loomisel; see oli esimene väljaspool Eestit levitatud Eesti arvutimäng. Ta on 1993. aastal loodud tarkvaraarendusettevõtte Bluemoon Interactive kaasasutaja ja osanik. Ta on üks failijagamisprogrammi Kazaa (2000) ja internetitelefoniprogrammi Skype tehnilise lahenduse väljatöötajaid.
Ta on investeerimisfirma Ambient Sound Investmentsi osanik ning ta oli tehisintellektiettevõtte DeepMind esimeste investorite seas. 
Aastail 2007–2011 oli Jaan Tallinn presidendi mõttekoja liige.
Jaan Tallinn on kahe akadeemilise uurimiskeskuse, Cambridge'i Ülikooli juures asuva Centre for the Study of Existential Riski ja Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi juures asuva Future of Life Institute kaasasutaja.
Ta on üks Eesti rikkamaid inimesi. Äripäeva 2025. aasta rikaste edetabelis paigutus ta 644,7 miljoni euroga 4. kohale. Samas on spekuleeritud, et tema investeeringute koguväärtus võib ulatuda ka üle miljardi euro.
Isiklikku.
Jaan Tallinna isa Jüri Tallinn (1948–2018) oli režissöör ja stsenarist; vanaisa Otto Tallinn oli eesti vaimulik.
Karu (Tallinna skulptuur)

"Karu" on Enn Roosi roosakaspunasest graniidist skulptuur Tallinnas Hirvepargis. 
Skulptuur on alates 1964. aastast vabariikliku tähtsusega kunstimälestisena muinsuskaitse all.
Skulptuur on kinnitatud Hirvepargi trepimademele. Selle vorm on kompaktne ja stiliseeritud karupoja kujutisega. Üldmassist eralduvad selgemalt karu pea, kõrvad ja vastu paremat esikäppa surutud nina. Turjal on muhk. Teose aluseosa on nelinurkne.
Skulptuur on Enn Roosi loomaskulptuuride hulgas esimene tähtsam töö.
Tiit Petersoo

Tiit Petersoo (31. detsember 1937 – 9. märts 2024) oli Eesti looduskaitsetegelane. 
Ta oli hariduselt geograaf. 
Petersoo hakkas looduskaitseinspektorina tööle Rapla metsamajandis 1976. aastal, hiljem on ta töötanud eri asutuste looduskaitseametnikuna kuni 2003. aastani. Ta on tegelenud ka kultuuriloo ja pärandkultuuri objektide kaitsega. 
Aastatel 1966–1974 oli ta Lauka Põhikooli direktor. 
Petersoo oli Eesti Looduskaitse Seltsi liige algaastaist saadik, ta oli ka Eesti Geograafia Seltsi ja Eesti Kodu-uurimise Seltsi liige. 
Ta töötas Eesti Looduskaitse Seltsi Rapla osakonnas.
Lewis Black

Lewis Niles Black (sündinud 30. augustil 1948) on Grammy auhinna võitnud Ameerika Ühendriikide "stand-up"-koomik, kirjanik ja näitleja. 
Ta on tuntud komöödiastiili poolest, mille käigus ta simuleerib vaimset kokkuvarisemist või vihast lärmamist, naeruvääristades ajalugu, poliitikat, usku, trende ja kultuurinähtusi. Ta juhib Comedy Centrali saadet "The Root of All Evil" ning esineb regulaarselt saates "The Daily Show", kus tal on oma saatelõik.
Kolõma laht

Kolõma laht (vene Колымский залив, jakuudi Халыма хомото) on laht Ida-Siberi mere lõunaosas. Paikneb Krestovski neeme ja Kolõma jõe suudme vahel. Ulatub 45 km kaugusele maismaasse, laius kuni 106 km, sügavus 4 kuni 9 m. Rannik on madal. Laht on peaaegu aasta läbi kaetud jääga. Põhi on mudane ja liivane. Loodete kõrgus on kuni 0,2 m. 
Rannikul on tundrataimestik. Lahte suubub lõunast Kolõma jõgi, mis moodustab suudmealas suure delta. Deltas in palju saari, suuremad saared on Kamenka, GUSMP, Suhharnõi, Stolbik, Tabõševski, Štormovoi. 
Läänest suubub lahte Suur-Tšukotšja jõgi.
Priidu Isak

Priidu Isak (sündinud 26. veebruaril 1957 Kullamaal) on eesti poksija ja ettevõtja. 
Poksijana.
Isak poksis aastatel 1971–1981 Pärnu Kalevis, kus tema treener oli Jaan Hansla ja Mart Keersalu, ning Tartu Kalevis, kus tema treener oli Vello Kade ja Peeter Noppel.
Ta oli Eesti NSV juunioride meister kukk-kaalus (kuni 54 kg) aastatel 1975–1976. 
Ta oli Eesti NSV meister kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1975. aastal ja kergekaalus (kuni 60 kg) 1981. aastal. Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel 2. koha kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1976. aastal ning kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1979–1980. Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel 3. koha 1977. aastal sulgkaalus (kuni 57 kg). 
Haridus.
Isak lõpetas 1980. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia insener-hüdrotehnikuna ja jäi tööle Võrumaale. 
Töökäik.
Ta on 1991. aastast ehitusliku projekteerimise ja ehitusega tegeleva AS Hallimäe asutaja ja omanik.
John Oliver (koomik)

John Oliver (sündinud 23. aprillil 1977 Birminghamis) on Suurbritanniast pärit meelelahutaja. Ta tegutseb nii Inglismaal kui ka Ameerikas, 2019. aastal sai ta USA kodakondsuse.
Kui aastatel 2006–2013 oli ta HBO saate "The Daily Show with Jon Stewart" Briti korrespondent, siis 2014. aasta aprillist on ta HBO hilisõhtuse telesaate "Last Week Tonight with John Oliver" juht.
Oliver kasvas üles Inglismaal Liverpoolis ja Bedfordis. Ta lõpetas Cambridge'i ülikooli, kus õppis inglise keelt ja kirjandust. Ülikooliõpingute kõrvalt esines ta püstijalakoomikuna ja oli Cambridge'i ülikooli näitekunstiklubi Footlights asepresident.
Koos Andy Zaltzmaniga juhtis ta saateid "Political Animal", "The Department" ja "The Bugle".
"Political Animal" toimub alates 2004. aastast üks kord aastas Edinburghis toimuval festivalil Edinburgh Fringe. Alates 2006. aastast juhib Zaltzman seda üksinda.
"The Bugle" on iganädalane taskuhääling, mida ta juhib koos Zaltzmaniga. See projekt algas 2007. aasta oktoobris ja 2010. aasta jaanuaris valmis juba sajas saade.
"The Department" on BBC Radio 4 satiiriline komöödiasari salaorganisatsioonist, mis suudab mõjutada inimeste elu iga aspekti. Komöödiasari käsitleb selle organisatsiooni kolme töötaja mõttetalguid ühiskonna probleemide lahendamiseks. Oliver, kes mängib amoraalset juristi, ja Zaltzman kuuluvad ka sarja kõikide saadete autorite ja näitlejate hulka.
Kärplased

Kärplased ("Mustelidae") on sugukond kiskjaliste seltsist.
Perekonnad.
Sugukonda kärplased kuulub 23 perekonda 59 liigiga.