Flora Brovina

Flora Brovina (sündinud 30. septembril 1949 Srbicas Kosovos) on Kosovo albaania luuletaja, ajakirjanik, lastearst, naisõiguslane ja poliitik.
Brovina sündis Drenica jõe orus Srbicas ning kasvas üles Prištinas, kus käis koolis ja alustas meditsiiniõpinguid. Pärast ülikooli Zagrebis, kus ta spetsialiseerus pediaatriale, naasis ta Kosovosse ning töötas mõnda aega ajakirjanikuna albaaniakeelses päevalehes Rilindja. Varsti naasis ta meditsiini ja töötas aastaid Pristina polikliiniku lasteosakonnas.
Kosovo sõda.
Kui poliitiline olukord Kosovos 1990. aastail halvenes ja algasid lahingud, juhtis Brovina Pristinas kliinikut, kus jagas terviseinfot mitmesugustel teemadel nagu maohammustused, haavad ja sünnitamine. Ta pakkus ka peavarju orbudele, kellest paljud olid kaotanud vanemad sõja tõttu. Brovina ja tema kaastöötajad hoolitsesid tollal kuni 25 lapse eest.
20. aprillil 1999 röövisid kaheksa maskides Serbia paramilitaari Brovina tema kodust ja viisid teadmata suunas. Kui pealinn langes NATO vägede kätte, oli Brovina Serbias vangistuses. Esimesed uudised tema röövimisest said avalikuks 24. aprillil 1999, kui ta poeg sai ühendust rahvusvahelise kirjanike ühenduse PEN-klubiga, kutsudes üles levitama uudiseid röövimisest võimalikult laialt. Brovina viidi üle Serbia vanglasse Požarevacis, kus teda esimese kinnipidamiskuu jooksul kuulati üle enam kui 200 tundi 18 korral, üldjuhul kell 7–17. 9. detsembril 1999 toimis näidisprotsess, kus teda süüdistati terrorismis Jugoslaavia kriminaalkoodeksi paragrahvi 136 alusel. Ta oli Serbia vanglais poolteist aastat ja tema protsess jõudis Serbia Ülemkohtusse, kuni ta rahvusvahelise surve tõttu vabastati.
Kriisi lahendamisele aitas kaasa Brovina noorim õde Ilir Brovina, kes sündis Pristinas, kuid elab koos perega Ameerika Ühendriikides.
Kirjandus.
Flora Brovina on avaldanud kolm luulekogu. Tema esimene kogu "Verma emrin tim" ("Kutsu mind nimepidi") 42 luuletusega ilmus Pristinas 1973. aastal, kui ta oli 24-aastane. 1979. aastal avaldati kogumik "Bimë e zë" ("Taim ja hääl"), kus selginesid Brovina luule põhiteemad. Nende seas on naiste saatus ühiskonnas, eriti emade, eluandjate ja lastekasvatajatena. Tema luule sümbolite seas on olulised sündimine, nabanöör, imetamine, taimed jms. Brovina viimane, kolmas luulekogu "Mat e çmat" ilmus Pristinas 1995. aastal, mil Kosovo liikus ilmselgelt sõja poole. Ehkki raamatus pole otseselt poliitiline luule, on selles luuletusi, mis käsitlevad mitte üksnes üksikisikute probleeme ja püüdlusi, vaid ka tema rahva saatust, vabadust ja enesemääramist.
1999. aastal pälvis Flora Brovina Rootsi PEN-klubi iga-aastase Tucholsky auhinna, mille on teiste seas saanud Salman Rushdie, Adam Zagajevski, Nuruddin Farah, Taslima Nasrin, Shirali Nurmuadov ja Vincent Magombe. Ameerika PEN-Keskus on andnud talle ka PEN / Barbara Goldsmithi sõnavabaduse auhinna ning Berliinis asuva Heinrich Bölli Fondi inimõiguste auhinna.
Vaatamata rahvusvahelisele tunnustusele ei ole Brovina luuletajana kunagi kuulunud Kosovo kirjanduslikku eliiti ning tema luulet ei esitleta osana albaaniakeelse kirjanduse peavoolust. 2001. aastal ilmus tema luulest kakskeelne kogumik albaania ja inglise keeles "Flora Brovina, Call me by my Name, Poetry from Kosova" (tõlkija Robert Elsie, New York: Gjonlekaj, 2001).
Poliitika.
Pärast Kosovo iseseisvumist kandideeris Flora Brovina 2001. aastal Kosovo presidendiks Kosovo Demokraatliku Partei (PDK) nimekirjas, üllatuskandidaadina parteijuhi Hasim Thaci asemel. Samast aastast on ta olnud Kosovo parlamendi liige kõigis selle koosseisudes.