Rahvusvahelised siseauditeerimise kutsetegevuse standardid

Rahvusvahelised siseauditeerimise kutsetegevuse standardid on IIA (The Institute of Internal Auditors) ehk Rahvusvahelise Siseaudiitorite Instituudi põhimõtete järgi ja rahvusvaheliste siseauditeerimise standardite alusel koostatud standardid. Vastavus rahvusvahelistele siseauditeerimise standarditele on vajalik siseaudiitorite ning siseauditi funktsiooni kohustuste täitmiseks. Standardid on põhimõtetel tuginev kohustuslike nõuete kogum, mis koosneb siseauditeerimise kutsetegevusele ja selle tegevuse mõjususe hindamisele esitatavad põhinõuetest, mis on rahvusvaheliselt rakendatavad nii organisatsiooni kui ka üksikisiku tasandil ning tõlgendustest, mis selgitavad standardites sisalduvaid mõisteid või kontseptsioone. Esimene versioon rahvusvahelistest siseauditeerimise kutsetegevuse standarditest anti välja 2008. aasta oktoobris ning neid täiendati jooksvalt. Standardid kehtisid kuni 31. detsembrini 2016. aastal. Uus versioon rahvusvahelistest siseauditeerimise kutsetegevuse standarditest rakendus 1. jaanuaril 2017. aastal. Eesti keelde on tõlkinud standardid Eesti Siseaudiitorite Ühing, kes teeb Rahvusvahelise Siseaudiitorite Instituudiga (IIA) koostööd.
Siseaudiitorid juhinduvad oma tegevuses Rahvusvahelise Siseaudiitorite Instituudi (IIA) rahvusvahelistest kutsetegevuse raampõhimõtetest – IPPF "(International Professional Practices Framework)," mille üheks osaks ongi rahvusvahelised siseauditeerimise kutsetegevuse standardid. Lisaks on raampõhimõtete osaks ka siseauditi missiooni, aluspõhimõtted, eetikakoodeks, definitsioon ning rakendussuunised "(implementation guidance)" ja täiendavad juhised "(supplemental guidance)". Standardid koos eetikakoodeksiga hõlmavad rahvusvaheliste kutsetegevuse raampõhimõtete kõiki kohustuslikke elemente; seega tähendab vastavus eetikakoodeksile ja Standarditele vastavust kõigile rahvusvaheliste kutsetegevuse raampõhimõtete kohustuslikele elementidele.Standardis kasutatavad mõisted on loetletud eraldiseisvas sõnastikus. Enne standardiga tutvumist on soovituslik tutvuda mõistete tähendusega, et tagada standardi õiget tõlgendamist. Standardis eristatakse kahte konstruktsiooni – kindlas kõneviisis "peab" ja/või "tuleb" ning tingivas kõneviisis "peaks" ja/või "tuleks". Esimene paar tähistab seda, et tegemist on standardi nõudega, mida tuleb rakendada tingimusteta ning teise paari puhul eeldatakse standardi nõuete rakendamist, kuid professionaalse hinnangu järgi on lubatav nõuetest kõvale kalduda. 
Standardite jaotus.
Standardid jagunevad kaheks põhikategooriaks: tunnus- ja tegevusstandarditeks.
Tunnus- ja tegevusstandardeid rakendatakse kõikide siseauditeerimise teenuste puhul.
Tunnus- ja tegevusstandardeid laiendavad rakendusstandardid, millega kehtestatakse nõuded nii "kindlustandvate" (A) kui ka "nõuandvate" (C) teenuste kohta. 
"Kindlustandvad teenused" hõlmavad siseaudiitori poolset objektiivset tõendusmaterjali hindamist eesmärgiga esitada arvamusi või järeldusi funktsiooni, tegevuse, funktsiooni, protsessi, süsteemi või muu auditi objekti kohta. Kindlustandva töö olemuse ja ulatuse määratleb siseaudiitor.
"Nõuandvad teenused" on olemuslikult nõustavad ja neid osutatakse üldiselt tellija spetsiifilisel palvel. Nõuandva teenuse sisu ning olemus määratletakse kokkuleppel tellijaga. 
Standardid kehtivad nii üksikisikutele siseaudiitorile kui ka siseauditi funktsiooni kandvatele organisatsiooni üksustele. Vastavuse standardile vastutab reeglina siseauditi funktsiooni kandva organisatsiooni üksuse juht. Juhul kui standard on mingis osas vastuolus riigis kehtiva seadusega või muu regulatsiooniga, siis tuleb eeskätt täita seadust ning seejärel järgida standardit. Juhul kui selline piirang leiab aset, siis võib seda mainida ka auditi tulemuste avaldamisel. Lisaks sellele, kui on teada, et mistahes muust standardist või regulatsioonist tulenev nõue on rangem kui standard, siis tuleb järgida rangemaid nõudeid.