tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rõuge raamatukogu

Rõuge raamatukogu (Rõuge Valla Raamatukogu) on raamatukogu Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuge asulas.
Raamatukogu juhataja oli 2017. aastal Ülle Siska. 2025. aasta seisuga on direktor Eve Grünberg.
Raamatukogu asutati 13. oktoobril 1922.
Sõmerpalu raamatukogu

Sõmerpalu raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Võru vallas Sõmerpalu asulas. Raamatukogu juhataja on Külli Ossul.
Sänna raamatukogu

Sänna raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Rõuge vallas Sänna külas.
Raamatukogu juhataja on Kristi Kalve.
Ajalugu.
Raamatukogu loodi 17. juunil 1917. Sänna Rahvaraamatukogu Seltsi raamatukogu asutamist vedas Oskar Leegen (1883–1918) ning Sänna koolimajas toimunud asutamiskoosolekul astus seltsi liikmeks 96 inimest, kes annetasid raha 91 raamatu ostmiseks. Kuni 1932. aastani tegutses raamatukogu koolimajas ja siis viidi see Sänna härrastemajja, mille selts ostis Võru maavalitsuselt.
Tsolgo raamatukogu

Tsolgo raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Võru vallas Tsolgo külas. Raamatukogu juhataja on Vaike Rätsepp.
Tsooru raamatukogu

Tsooru raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Antsla vallas Tsooru külas. See tegutseb Tsooru rahvamaja hoones.
Raamatukogu juhataja on Ene Sõmer.
Urvaste raamatukogu

Urvaste raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Antsla vallas Urvaste külas. Raamatukogu juhataja on Neidi Ruven.
Vaabina raamatukogu

Vaabina raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Antsla vallas Vaabina külas. Raamatukogu juhataja on Evi Zirk.
Vastseliina raamatukogu

Vastseliina raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Võru vallas Vastseliina asulas. 
Raamatukogu juhataja on Lea Lillemets.
Vana-Vastseliina raamatukogu

Vana-Vastseliina raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Võru vallas Vana-Vastseliina külas. Raamatukogu juhataja on Tiiu Pihla.
Varstu raamatukogu

Varstu raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Rõuge vallas Varstu asulas Varstu kultuurikeskuse hoones.
Raamatukogu juhataja on Merike Kender.
Viitina raamatukogu

Viitina raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Rõuge vallas Viitina külas. Raamatukogu juhataja on Aive Leppik.
Eesti Kunstiakadeemia raamatukogu

Eesti Kunstiakadeemia raamatukogu (inglise keeles Library of the Estonian Academy of Arts) on teadusraamatukogu, mis asub Eesti Kunstiakadeemia juures.
Alates 2019. aastast juhatab raamatukogu arhitektuuriajaloolane Mait Väljas.
Eesti Maaülikooli raamatukogu

Eesti Maaülikooli raamatukogu on Tartus asuv teadusraamatukogu, mis pakub vajalikku informatsiooni biomajanduse valdkonnas. Raamatukogu avati 1951. aasta detsembris.
Raamatukogu kogud on kättesaadavad e-kataloogi ESTER ja digitaalarhiivi EMU DSpace vahendusel.
Raamatukogu juhataja on 1990. aastast Tiina Tohvre, kelle pikaajalist tööd Eesti Maaülikool tunnustas 2017. aastal teenetemärgiga.
Eesti mereinstituudi raamatukogu

Eesti mereinstituudi raamatukogu on teadusraamatukogu, mis asub Eesti mereinstituudi juures Tallinnas aadressil Mäealuse tänav 14. Raamatukogu juhataja on Kristina Tiivel.
1994 liitus raamatukogu Euroopa magevee- ja mereuuringute ning nende haldamisega tegelevate asutuste raamatukogude liiduga (EURASLIC).
Eesti Õiguskeskuse raamatukogu

Eesti Õiguskeskuse raamatukogu oli raamatukogu Eesti Õiguskeskuse juures. Raamatukogu lõpetas tegevuse 2009, kui likvideeriti Eesti Õiguskeskus.
Alavere raamatukogu

Alavere raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Anija vallas Alavere külas Alavere Lasteaed-Põhikoolis. Raamatukogu juhataja on Marika Kuusk.
Anija raamatukogu

Anija raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Anija vallas Anija külas. 
Raamatukogu juhataja on Pille Kulla.
Ardu raamatukogu

Ardu raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kose vallas Ardu asulas. Ardu raamatukogu on Kose raamatukogu haruraamatukogu.
Habaja raamatukogu

Habaja raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kose vallas Habaja asulas. Habaja raamatukogu on Kose raamatukogu haruraamatukogu.
Kose-Uuemõisa raamatukogu

Kose-Uuemõisa raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kose vallas Kose-Uuemõisa asulas. Kose-Uuemõisa raamatukogu on Kose raamatukogu haruraamatukogu.
Hirvli raamatukogu

Hirvli raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas Hirvli külas. Hirvli raamatukogu on Kuusalu raamatukogu haruraamatukogu.
Joaveski raamatukogu

Joaveski raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas Joaveski külas Joaveski rahvamajas. 
Joaveski raamatukogu on Kuusalu raamatukogu haruraamatukogu.
Kolga raamatukogu

Kolga raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas Kolga asulas. Kolga raamatukogu on Kuusalu raamatukogu haruraamatukogu.
Kõnnu raamatukogu

Kõnnu raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas Kõnnu külas. Kõnnu raamatukogu on Kuusalu raamatukogu haruraamatukogu.
Vihasoo raamatukogu

Vihasoo raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas Vihasoo külas Vihasoo lasteaed-algkoolis. Vihasoo raamatukogu on Kuusalu raamatukogu haruraamatukogu.
Viinistu raamatukogu

Viinistu raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas Viinistu külas. Viinistu raamatukogu on Kuusalu raamatukogu haruraamatukogu.
Jõelähtme raamatukogu

Jõelähtme raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Jõelähtme vallas Jõelähtme külas. Raamatukoguhoidja on Mare Malva.
Loo raamatukogu

Loo raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Jõelähtme vallas Loo asulas. Loo raamatukogu on Jõelähtme valla raamatukogu haruraamatukogu.
Kostivere raamatukogu

Kostivere raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Jõelähtme vallas Kostivere asulas. Kostivere raamatukogu on Jõelähtme valla raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogu loodi 1960. aastatel ametiühingu poolt ja algul asus see Kostivere mõisa kõrval ühiselamutoas. Hiljem asus raamatukogu 27 aastat mõisa kõrvalhoones. 2013. aastal kolis raamatukogu Kostivere kooli juurdeehitisse aadressil Aruküla tee 3.
Neeme raamatukogu

Neeme raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Jõelähtme vallas Neeme külas. Neeme raamatukogu on Jõelähtme valla raamatukogu haruraamatukogu.
Kaberneeme raamatukogu

Kaberneeme raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Jõelähtme vallas Kaberneeme külas. Kaberneeme raamatukogu on Jõelähtme valla raamatukogu haruraamatukogu.
Kehra raamatukogu

Kehra raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Kehra linnas. 
Raamatukogu asutati 18. veebruaril 1932.
Kodasoo raamatukogu

Kodasoo raamatukogu oli raamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas Kodasoo külas. Raamatukogu oli Kuusalu raamatukogu haruraamatukogu.
Lehetu raamatukogu

Lehetu raamatukogu oli raamatukogu Harju maakonnas Nissi vallas Lehetu külas. Raamatukogu suleti 2013.
Ravila raamatukogu

Ravila raamatukogu oli raamatukogu Harju maakonnas Kose vallas Ravila asulas. Raamatukogu oli Kose raamatukogu haruraamatukogu.
Kõrgessaare raamatukogu

Kõrgessaare raamatukogu on raamatukogu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõrgessaare asulas.
Aastatel 2015–2019 oli Kõrgessaare raamatukogu Hiiu valla raamatukogu (Kärdla linnaraamatukogu) haruraamatukogu.
Erra raamatukogu

Erra raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Erra asulas. Erra raamatukogu on Sonda valla raamatukogu haruraamatukogu.
Kiikla raamatukogu

Kiikla raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kiikla külas. Raamatukogu juhataja on Tiina Kivil.
Thomas A. Hendricks

Thomas Andrews Hendricks (7. september 1819 Fultonham, Ohio – 25. november 1885 Indianapolis, Indiana) oli USA poliitik, asepresident 4. märtsist 25. novembrini 1885. 
Hendricks alustas poliitikukarjääri 1848. aastal, mil ta valiti Indiana osariigi esindajatekoja liikmeks. 1851–1855 oli ta USA Esindajatekoja liige. 1863–1869 oli ta Indianast valitud USA senaator ja 1873–1877 Indiana osariigi kuberner.
Zera Yacob

Zar'a Jaa'qoob (ka Zera Yacob, Zära Yaqob, etioopia keeles ዘርአ:ያዕቆብ; 1599–1692) oli Etioopia filosoof.
Ta väljendas valgustusajastu ideid oma teoses "Hatäta" ("Arutlused"), mille kirjutas 1667. aastal üles tema õpilane Walda Heywat. Seda on võrreldud René Descartes'i (1596–1650) teosega "Arutlus meetodist" (1637).
Olgina raamatukogu

Olgina raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Olgina asulas. Raamatukogu eesotsas on Natalja Rodionova.
Oonurme raamatukogu

Oonurme raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Oonurme külas. Oonurme raamatukogu on Tudulinna raamatukogu haruraamatukogu.
Pagari raamatukogu

Pagari raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Pagari külas. 
Raamatukogu juhataja on Aire Õras.
Malé (Trento)

Malé (saksa keeles "Maleit" või "Freienthurn") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 35 km Trentost loodes. Valla pindala on 26,2 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 2142 inimest.
Malé vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Magras, Arnago, Bolentina, Montes, Pondasio ja Molini.
Malé külgneb järgmiste valdadega: Rabbi, Terzolas, Croviana ja Dimaro Folgarida.
Malé majandus põhineb peamiselt turismil, käsitööl (tavaliselt puidust tooted) ja talupidamisel (tavaliselt õunte, juustu ja külmade lõigete tootmine). Trento-Malè-Marilleva raudtee ühendab valda Trentoga.
Malè lähedal on Stelvio rahvuspark, üks suuremaid looduslikke rahvusparke Itaalias, ja UNESCO maailmapärandi paik Brenta Dolomiidid.
15.–22. juunini 2008 oli Malè Maastikujalgrattasõidu maailmameistrivõistluste "Val di Sole 2008" pidamise koht. Esmakordselt nende võistluste ajaloos rajati sektsioonid linna väljakutel, mis pakkus ainulaadset vaatemängu.
Rannu raamatukogu (Aseri)

Rannu raamatukogu oli raamatukogu Ida-Viru maakonnas Aseri vallas Rannu külas. Raamatukogu lõpetas tegevuse 2014.
Sinimäe raamatukogu

Sinimäe raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäe asulas.
Tammiku raamatukogu

Tammiku raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas Tammiku asulas. Raamatukogu juhataja on Aire Salmu.
Vaivara raamatukogu

Vaivara raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Vaivara külas. Raamatukogu juhataja on Leeni Aager.
Massimeno

Massimeno on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 30 km Trentost loodes. Valla pindala on 21,4 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 106 inimest. 
Massimeno külgneb järgmiste valdadega: Giustino, Spiazzo, Strembo, Caderzone Terme, Valdaone, Bocenago, Pelugo ja Comano Terme.
Adavere raamatukogu

Adavere raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Adavere asulas.
Adavere raamatukogu on Põltsamaa Raamatukogu haruraamatukogu.
Enne 2018. aastat moodustasid Adavere, Esku ja Lustivere raamatukogu Põltsamaa vallaraamatukogu.
Raamatukogu tegutseb Adavere mõisa peahoones.
Lustivere raamatukogu

Lustivere raamatukogu asub Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Lustivere külas, Kooli tee 6. Lustivere raamatukogu on Põltsamaa Raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogu ajalugu.
Lustivere raamatukogu asutamisaastaks loetakse aastat 1893. Aastast 1942 asus raamatukogu Lustivere valla Mittetäieliku Keskkooli ühes kooliklassis. 1947. aastal asuti Lustivere valla Täitevkomitee hoonesse. Esimeses kasutada olnud ruumis oli kaks ahju ja valgust andsid kaks petroolilampi. Hiljem paikneti sama maja punases nurgas koos Lustivere keskjaama ja sideagentuuriga. Lugejatel tekkis võimalus valida kirjandust avariiulitelt. Alates 1. märtsist 1970 töötas raamatukogus Silvi Tenno. Aastast 1983 asus raamatukogu Lustivere mõisa endises mõisateenijate majas. 2004. aasta novembrist tegutseb Lustivere raamatukogu samas hoones koos Lustivere Põhikooli, lasteaia ja mõnda aega ka Eesti Posti Lustivere Postipunktiga. 2004. aastal saadi kultuuriministeeriumilt esimene arvuti. Täielikule elektroonilisele laenutusele mindi üle 2008. aasta jaanuaris. 1. oktoober 2015 – 31. jaanuar 2017 oli raamatukoguhoidja Maili Ernits. Alates veebruarist 2015 on raamatukoguhoidjaks Triin Kodusaar.
Enne 2018. aastat moodustasid Adavere, Esku ja Lustivere raamatukogu Põltsamaa vallaraamatukogu.
Esku raamatukogu

Esku raamatukogu oli raamatukogu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Esku külas. Viimased tegutsemisaastad oli Esku raamatukogu Põltsamaa Raamatukogu haruraamatukogu.
Ajalugu.
Raamatukogu loodi oktoobris 1923 Nõmavere kooli juures lugemisringina "Säde". Raamatukogu asus aja jooksul eri hoonetes Nõmavere, Rõstla ja Annamõisa külas.
1986. aastast asus raamatukogu Esku külas. 1996. aastal nimetati Nõmavere raamatukogu Esku raamatukoguks. Aastatel 2010–2017 oli Esku raamatukogu Põltsamaa vallaraamatukogu haruraamatukogu. 
2016. aastast tegutses raamatukogu Esku-Kamari kooli hoones. 2020. aastal otsustas Põltsamaa vallavolikogu sulgeda uuest aastast Esku raamatukogu, põhjendades seda "sotsiaal-demograafiliste ja majanduslike mõjude hindamisest". Raamatukogu lõpetas tegevuse 2020. aastaga. Pakkuma jäädi rändraamatukoguteenust.
Tõikvere raamatukogu

Tõikvere raamatukogu oli raamatukogu Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Tõikvere külas. Raamatukogu lõpetas tegevuse 2013. aastal.
Mazzin

Mazzin (ladiini keeles "Mazin", saksa keeles "Matzin") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 60 km Trentost kirdes.
2001. aasta rahvaloenduse järgi kuulutas 381 elanikku 440-st (86,6%) ladiini keele oma emakeeleks.
Geograafia.
Valla pindala on 23,7 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 450 inimest.
Mazzin külgneb järgmiste valdadega: Canazei, Campitello di Fassa, Tiers ja Pozza di Fassa.
Tüüp 89 I-Go

 Tüüp 89 I-Go oli 1930. aastatel Jaapanis toodetud keskmine tank.
Disain valmis 1928. aastal ning esimene prototüüp 1929. aastal. Masstootmist alustati 1931. aastal ning peagi sai sellest Jaapani keiserliku armee põhiline tank. Esimest korda kasutati seda 1932. aastal Shanghai Rahvusvahelises Asunduses puhkenud konflikti käigus. Tankid püsisid teenistusest kuni 1942. aastani. 
Tüüp 89-st on kaks varianti:
Kirbla raamatukogu

Kirbla raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kirbla külas. Raamatukogu juhataja on Tiiu Aasrand.
Alates 1. septembrist 2018 on raamatukogu koos teiste Lääneranna vallas asuvate raamatukogudega Lääneranna Raamatukogu haruraamatukogu.
Kihlevere raamatukogu

Kihlevere raamatukogu on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kihlevere külas – üks Kadrina valla raamatukogu neljast filiaalist. 
Ajalugu.
Raamatukogu täpne asutamisaasta on teadmata, esimesed sissekanded dokumentidesse on Kihlevere mõisahoones asunud raamatukogu kohta tehtud 1947. aasta lõpus.
1994 kolis raamatukogu keskküttega kortermaja (Kihlevere 11-9) kolmetoalisse korterisse esimesel korrusel – ühte trepikotta kolhoosi Kalevipoeg kontoriga. 1995. aastal registreeriti Kihlevere raamatukogus lugejaid 127, sh lapsi 39, külastusi 2168, laenutusi 5358. 
Pärast kolhoosi tegevuse lõpetamist hakkasid inimesed laiali valguma, maja, kus asus raamatukogu, jäi tühjaks ja kütmine lõpetati. 1999. aasta augustis saadi ruumid kõrvalolevasse majja (praegusel aadressil Külavahe tee 1–2). Varasem kultuuritegevus (huviringid, kino, pereõhtud jm) Kihlevere mõisahoones jäi soiku, raamatukogu jäi piirkonna ainsaks kultuuri- ja ühiskondliku elu keskuseks. Aastal 2000 ehitati raamatukokku duširuum, mida said kasutada külaelanikud, kes pärast kolhoosi sauna sulgemist olid jäänud pesemisvõimaluseta. Kogukonna soove arvestades on raamatukogus aegade jooksul pakutud ka juuksuri, kosmeetiku, küünetehniku ja massööri teenuseid, seal on vastu võtnud perearst ja tegutsenud postipunkt. 
Aastail 1998–2013 tegutses Kihlevere raamatukogu laenutuspunkt Ama külas. 
2002. aastast nimetati raamatukogu ümber Kadrina valla raamatukogu Kihlevere filiaaliks. 2004. aastast alustati elektroonilise laenutamisega, 2005. aastast on raamatukogus Wifi leviala. 
2014. aastal paigaldati Kihlevere külla valguskaabel ELA, mis tõi kaasa külainimestele kiirema internetiühenduse. 
Töötajad.
Aastatel 1963–1990 raamatukoguhoidjana töötanud Malle Pärnamäe info kohaselt on tema eelkäijad selles ametis olnud Leida Undeldorf (Tipp), Aino Liinver, pr Mikiver ja Aina Maamets. Aastail 1990–1994 töötas raamatukogus Anneli Sild (Eller). 1995. aasta jaanuarist töötab Kihleveres raamatukogu juhatajana Eha Tingas.
Himmaste raamatukogu

Himmaste raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Himmaste asulas. Himmaste raamatukogu on Põlva vallaraamatukogu haruraamatukogu.
Kiuma raamatukogu

Kiuma raamatukogu asub Põlvamaal Põlva vallas Kiuma külas. Raamatukogu on Põlva Keskraamatukogu haruraamatukogu.
Vanaküla raamatukogu

Vanaküla raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Vanakülas. Vanaküla raamatukogu on Põlva vallaraamatukogu haruraamatukogu.
Mezzana

Mezzana (saksa keeles "Metzlan", ladiini keeles "Mezanå") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 35 km Trentost loodes.
Peri raamatukogu

Peri raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Peri külas Peri külakeskuses. Raamatukoguhoidja on Kati Maidla.
Eesti 2018. aasta taliolümpiamängudel

Eesti osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 22 sportlasega.
Olümpiamängude avatseremoonial 9. veebruaril kandis Eesti lippu kiiruisutaja Saskia Alusalu.
Alusalu saavutas ühissõidustardi finaalis 4. koha, mis oli Eesti sportlaste parim tulemus neil olümpiamängudel.
Kelly Sildaru jäi vigastuse tõttu olümpiamängudelt eemale.
Kahevõistlus.
Kahevõistluses esindasid Eestit Kristjan Ilves ja Karl-August Tiirmaa.
Kiiruisutamine.
Kiiruisutamises pääses naiste ühisstardiga sõidu starti Saskia Alusalu ja meeste 1000 meetri distantsil Marten Liiv. Alusalu saavutas Eesti koondise parima, 4. koha.
Laskesuusatamine.
Olümpiamängudele pääses 5 Eesti meeslaskesuusatajat: Roland Lessing, Rene Zahkna, Kalev Ermits, Kauri Kõiv ja Johan Talihärm. Johan Talihärm olümpiamängudel siiski ei startinud.
Naistest pääses ainsana olümpiale Johanna Talihärm.
Murdmaasuusatamine.
Meestest pääsesid olümpiamängudele Marko Kilp, Karel Tammjärv, Raido Ränkel, Andreas Veerpalu ja Algo Kärp, naistest Anette Veerpalu ja Tatjana Mannima. Anette Veerpalu haigestus ega startinud. 
Mäesuusatamine.
Mäesuusatajatest kuulusid koondisse Tormis Laine ja Anna Lotta Jõgeva.
Suusahüpped.
Eestit esindasid olümpiamängudel Artti Aigro, Martti Nõmme ja Kevin Maltsev. Suure mäe võistlusel Maltsev diskvalifitseeriti, sest tema suusasaabas oli lubatust millimeetri võrra suurem.
Mezzano

Mezzano (saksa keeles "Matzan im Taufers" või "Mitterdorf") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 50 km Trentost idas. Valla pindala on 48,9 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1644 inimest.
Mezzano külgneb järgmiste valdadega: Primiero San Martino di Castrozza, Canal San Bovo, Cesiomaggiore, Imèr, Feltre ja Sovramonte.
Mezzocorona

Mezzocorona (saksa keeles "Kronmetz"), aastani 1902 "Mezzotedesco" (saksa keeles "Deutschmetz") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 15 km Trentost põhjas.
Mezzocorona külgneb järgmiste valdadega: Mezzolombardo, Ton, Roverè della Luna, San Michele all'Adige ja Nave San Rocco.
Nimi usutakse tulevat itaaliakeelsetest sõnadest "mezzo", mis tähendab 'keskmine' või 'vahel', ja "corona", mis tähendab 'krooni' (ja on tõenäoliselt viide lähedalasuvale lossile). Seda nimeseletust toetab tõsiasi, et Mezzolombardo ("mezzo", 'kesk' + "lombardo", 'Lombardia') oli piirkonna osa, kuid jagati 1194. aastal kaheks. Teine võimalik seletus nimele on, et "mezzo" on tulnud piirkonna kohalikust murdest: "mez", tähendusega 'märg, niiske'.
Piirkonna vanas nimes Mezzotedesco tähendab "tedesco" 'saksa', samas "lombardo" viitab Lombardiale; saksa keeles tähendab "Deutschmetz" 'saksa "metz" ', samas on Mezzolombardo saksakeelne nimi "Welschmetz", mis tähendab 'romanšikeelne "metz"'.
Mezzolombardo

Mezzolombardo (kohalikus murdes "Mezombart"; saksa keeles "Welsch-Metz") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 15 km Trentost põhjas. Valla pindala on 13,8 km². 2006. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 6498 inimest.
Mezzolombardo külgneb järgmiste valdadega: Ton, Mezzocorona, Spormaggiore, San Michele all'Adige, Fai della Paganella, Nave San Rocco ja Zambana.
Moena

Moena (ladiini: "Moéna", saksa: "Mön" või "Moyen") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 60 km Trentost kirdes. See on suurim vald Val di Fassas. 2001. rahvaloenduse andmetel pidas 1967 elanikku 2602-st (75,6%) oma emakeeleks ladiini keelt.
Geograafia.
Moena külgneb järgmiste valdadega: Falcade (Belluno provints), Nova Levante (Bolzano provints), Pozza di Fassa, Predazzo, Soraga, Primiero San Martino di Castrozza ja Vigo di Fassa. Vallas on "frazioni" (alljaotused) Forno, Medil, San Pellegrino, Penia, Someda ja Sorte.
Vaatamisväärsusi.
Vaatamisväärsed on San Vigilio kirik gooti stiilis kellatorni ja 18. sajandi Valentino Rovisi maalidega ning iidne San Volfango kirik 15. sajandi freskode ja Giovanni Battista Guadagnini barokklaega (17. sajand).
Kord aastas toimub festival "La Turchia". Türgi traditsiooni järgi tähistavad külaelanikud sündmust, mis sai alguse 323 aastat tagasi. Osmanite janitšarid muutsid siis küla elu ja said kangelasteks. Keskuses on ka janitšari kuju.
Inimesed.
Moena oli kodulinnaks Domenico Chiocchettile, kes oli suuresti vastutav Itaalia kabeli kaunistamises Orkney saartel Teise maailmasõja ajal.
Molveno

Molveno on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost loodes.
Geograafia.
Molveno paikneb 4 km pika Molveno järve põhjapoolses otsas, Brenta Dolomiitide ja Paganella mäe jalamil.
Molveno järv, tekkinud maalihke tulemusena umbes 4000 aastat tagasi, on Trentino-Alto Adiges suuruselt teine, 3,3 km². Selle maksimaalne sügavus on 123 m.
Molveno külgneb järgmiste valdadega: Andalo, Cavedago, Tre Ville, San Lorenzo in Banale, Spormaggiore, Vallelaghi ja Ville d'Anaunia.
Ajalugu.
Molveno piirkond on asustatud teadaolevalt neoliitikumist saati. Oma strateegilise asukoha tõttu Brenta-Paganella platoo sissepääsu juures vaidlesid tema üle Trento piiskopid, Tirooli krahvid ja Flavoni krahvid.
Aastatel 1802–1805 ehitasid austerlased järvele rea kindlustusi Prantsuse vägede peatamiseks.
Mori (Trento)

Mori (saksa: "Moor in Tirol") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 25 km Trentost edelas.
Mori külgneb järgmiste valdadega: Arco, Ronzo-Chienis, Isera, Rovereto, Nago-Torbole, Brentonico ja Ala. Vaatamisväärsusteks on Montalbano pühamu koos lossivaremetega ja Ravezzone sild.
Sport.
A.S.D. Mori Santo Stefano on linna jalgpalliklubi, mis on asutatud 1989. aastal pärast klubide Unione Sportiva Mori (asutatud 1945) ja Gruppo Sportivo Santo Stefano (asutatud 1961) liitmist.
Poola hurt

Poola hurt on Poolast pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: „Jahikoer mitte ainult jäneste, rebaste, punahirvede ja trappide, vaid ka huntide jahiks.“
Sama allikas lisab koera käitumise/iseloomu kohta: „Poola hurt on enesekindel, reserveeritud ja julge. Jahil on ta kiire, oskuslik ja väsimatu. Saaki tabades toimib ta kiirelt ja brutaalselt.“
Maniža Davlat

Maniža Davlat (tadžiki keeles Манижа Давлат, pärsia keeles منیژه دولت‎ ; sündinud 1982 Kulobis) on Tadžikistani laulja. 2006. aastal lõpetas ta Tadžikistani Rahvusliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna.
Põhjapõder Rudolf

Põhjapõder Rudolf (inglise keeles "Rudolph the Red-Nosed Reindeer") on Robert L. May 1939. aastal ilmunud lasteraamatust pärit põhjapõder, jõuluvana abiline.
Rääma raamatukogu

Rääma raamatukogu on raamatukogu Pärnus Rääma linnaosas aadressil Kaevu tänav 27. Rääma raamatukogu on Pärnu keskraamatukogu haruraamatukogu.
Haimre raamatukogu

Haimre raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Moka külas. Haimre raamatukogu on Märjamaa valla raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogu asutati Haimres 1923. aastal Arnold Andersoo initsiatiivil.
Laukna raamatukogu

Laukna raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Laukna külas. Laukna raamatukogu on Märjamaa valla raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukoguhoidja on Edith Alasi.
Sipa raamatukogu

Sipa raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Sipa külas. Sipa raamatukogu on Märjamaa valla raamatukogu haruraamatukogu.
Teenuse raamatukogu

Teenuse raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Teenuse külas. Teenuse raamatukogu on Märjamaa valla raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogu loodi 1. juunil 1924 ja see kandis algselt Luiste valla avaliku raamatukogu nime.
See tegutseb Teenuse mõisa peahoones.
Valgu raamatukogu

Valgu raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Valgu külas. Valgu raamatukogu on Märjamaa valla raamatukogu haruraamatukogu.
Varbola raamatukogu

Varbola raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Varbola külas. Varbola raamatukogu on Märjamaa valla raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukoguhoidja on Monika Kase.
Härma raamatukogu

Härma raamatukogu oli raamatukogu Tartu maakonnas Tartu vallas Kõrvekülas sealses põhikoolis.
Kooliraamatukogu loodi 1903. aastal, kui 26. mail 1903 algkooli ruumes toimunud laada tuludest seotati raamatukogu ja mõned esemed kooli muuseumile. Kõrvekülla 1994. aastal kodanikualgatuse korras loodud rahvaraamatukogu, mis asus vallamajas, liideti hiljem samuti kooliraamatukoguga. 2006. aastal sai raamatukogu uued ruumid seoses Kõrveküla kooli renoveerimisega. 2010. aastast oli Härma raamatukogu on Kõrvekülas asuva Kõrveküla raamatukogu (mis on ühtlasi Tartu maakonna keskraamatukogu) haruraamatukogu. 2020. aasta märtsis raamatukogu suleti, algselt kodulehe teatel "kuni uue koolihoone valmimiseni". 2024. aasta seisuga on vihje võimalikule taasavamisele kodulehelt kadunud.
Härma raamatukogus tegutsesid raamatusõprade ringid lastele ja eakatele, Kõrveküla Maanaiste Selts Miina ja MTÜ Kõrvekülaline.
Koruste raamatukogu

Koruste raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Elva vallas Koruste külas. 
Raamatukogu asutati 1948.
Karksi raamatukogu

Karksi raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Mulgi vallas Karksi külas Karksi külamajas.
Lilli raamatukogu

Lilli raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas Lilli külamajas.
Väluste raamatukogu

Väluste raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Väluste külas. See on Tarvastu raamatukogu haruraamatukogu.
Suislepa raamatukogu

Suislepa raamatukogu on Viljandi valla raamatukogu haruraamatukogu, mis asub Viljandi maakonnas Viljandi vallas Suislepa külas. Raamatukoguhoidja on Kairi Lõhmus.
Rimmu raamatukogu

Rimmu raamatukogu oli raamatukogu Viljandi maakonnas Halliste vallas Rimmu asulas. Raamatukogu suleti 2012.
Paala raamatukogu

Paala raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Reegoldi külas. Reegoldi raamatukogu on [Põhja-Sakala Raamatukogu] haruraamatukogu.&lt;https://raamatukogu.pohja-sakala.ee/raamatukogud/paala/
Põhja Nael

Põhja Nael oli aastail 1933–1934 Tartus ilmunud eesti ajaleht.
Ajalehe toimetaja oli Alfred Järv ja väljaandja Alvin Kangro. Kokku ilmus kaks numbrit, viimane neist 21. jaanuaril 1934. Kuna neis oli avaldatud nilbeid ja kaudselt mässule üleskutsuvaid artikleid, mis võivad tekitada seltskondlikku ärevust, pandi ajalehe ilmumine sisekaitseülema otsusel seisma kuni üleriikliku kaitseseisukorra lõppemiseni.
Tervo vald

Tervo on vald Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Naabervallad on Keitele vald, Kuopio linn, Pielavesi vald, Rautalampi vald, Suonenjoki linn ja Vesanto vald.
Akshay Kumar

Akshay Kumar (sündinud 9. septembril 1967) on india näitleja.
Rautalampi vald

Rautalampi on vald Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Naabervallad on Hankasalmi vald, Konnevesi, Pieksämäki linn, Suonenjoki linn, tervo vald ja Vesanto vald.
Külad.
Hanhitaipale, Hankamäki, Ihalaiskylä, Kerkonkoski, Kiesimä, Koipiniemi, Kuuslahti, Myhinpää, Pukkiharju, Rautalampi, Saikari, Sonkarinsaari, Toholahti, Liimattala, Palavalahti, Vaajasalmi ja Pakarila.
Hanhikivi tuumajaam

Hanhikivi tuumajaam on kavandatav tuumaelektrijaam Soomes, kus oleks üks 1200 MW reaktor.
Selle ehitusplats asub Pyhäjoki vallas, Hanhikivi poolsaarel Põhjalahe ääres.
Projekt on suurte kahtluste all.
Kevadel 2022 teatas Soome energiafirma Fennovoima, et lõpetas lepingu Venemaa suurfirmaga Rosatom, kellega koostöös pidi tuumajaam Hanhikivi 1 ehitatama.
Xbox

Xbox on Microsofti toodetud mängukonsoolide sari.
Sellesse kuuluvad kuuenda generatsiooni Xbox, seitsmenda generatsiooni Xbox 360, kaheksanda generatsiooni Xbox One ja Xbox One X.
Lahaar

Lahaar (indoneesia sõnast "lahar" 'vulkaaniline mudavool, mudalaava') on vulkaani nõlvadel tekkinud mudavool, mis koosneb vee ning vulkaanilise tuha, pimsi ja kivimite segust.
Lahaar tekib ülikuumade vulkaaniliste kivimite segunemisel jahedama kraatrijärve-, jõe-, liustiku- või vihmaveega.
Eristatakse kuumi ja külmi lahaare.
Poola hagijas

Poola hagijas on Poolast pärit koeratõug.
Poola lauskmaa lambakoer

Poola lauskmaa lambakoer on Poolast pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: „See on väga kergesti juhitav karja- ja valvekoer. Linnaoludesse ületoodult on ta väga hea seltsikoer.“
Sama allikas lisab koera käitumise/iseloomu kohta: „Elava kuid mõõduka temperamendiga, valvas, vilgas, intelligentne, varustatud hea mäluga ja oivalise vastuvõtlikkusega. Ta on vastupidav ebasoodsate kliimatingimuste suhtes.“
Kimitoöni vald

Kemiönsaari (soome) ehk Kimitoön (rootsi) on vald Soomes Päris-Soome maakonnas. Elanikest 67,5 % on rootsikeelsed.
Flo Kasearu

Flo Kasearu (sündinud 24. aprillil 1985) on Tallinnas tegutsev kunstnik. Alates 2013. aastast on ta omanimelise majamuuseumi tegevjuht.
Ta lõpetas aastal 2008 maalikunstnikuna Eesti Kunstiakadeemia.
Kriitika.
"„See, mida ta tegi oma majamuuseumi roostes plekk-katusega („Uprising“, 2015), ma mõtlen videot, kus roostes katuseplekist üleelusuuruseid mängulennukeid volditakse, selle teo leidlikkus, nihestusvägi, aga ka loomulikkus või see tunne, et kui loomulikult võib ühest katuseremondi teost sündida teos, see ... võttis karbi lahti.”
Juva vald

Juva on vald Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas.
Naabervallad on Joroineni vald, Mikkeli linn, Pieksämäki linn, Puumala vald, Rantasalmi vald ja Sulkava vald.
Rantasalmi vald

Rantasalmi on vald Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas.
Laura Põld

Laura Põld (25. oktoober 1984 Tallinn) on eesti kunstnik.
Ta valiti üheks kunstnikupalga saajaks aastatel 2023‒2025.
On Eesti Kunstnike Liidu liige.
Sulkava vald

Sulkava on vald Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas.
Naabervallad on Juva vald, Puumala vald, Rantasalmi vald, Ruokolahti vald ja Savonlinna linn.
Leonid Mihhailov

Leonid Aleksejevitš Mihhailov (sündinud 16. augustil 1952 Tallinnas) on Eesti omavalitsustegelane, kollektsionäär ja koduloolane. 
Looming.
Muusika.
Tal on ilmunud oma lauludega kaks helikassetti ja CD-plaat „Iroonilised laulud“.
Isiklikku.
Leonid Mihhailov on isa liini pidi Venemaa aadlike järglane. Tema ema on kaheksandas põlvkonnas Peipsi läänekalda venelane. Vana-vana-vana-vana-vanavanaema Greta oli rootslanna. Üks vanavanaisadest oli Põltsamaal sündinud eestlane Hans Terras, vanavanaema Sofia Rõpinska oli poolatar. 
Leonid Mihhailovil on täiskasvanud poeg (sündinud 1977).
Pavel Grudinin

Pavel Nikolajevitš Grudinin (vene keeles Павел Николаевич Грудинин; sündinud 20. oktoobril 1960 Moskvas Vene NFSV-s) on Venemaa ettevõtja ja poliitik. 
Ta on 1995. aastast Moskva oblasti Lenini rajoonis tegutseva aktsiaseltsi Sovhoz imeni Lenina (mille keskus asub samanimelises asulas) direktor. Grudinin on majandi suuraktsionär (44%-lise osalusega).
22. detsembril 2017 Moskvas toimunud Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei keskkomitee pleenumil esitati Venemaa presidendikandidaadiks parteitu Pavel Grudinin. Tema valimisstaapi hakkas juhtima ise korduvalt presidendikandidaadina üles astunud kommunistliku partei juhtfiguur Gennadi Zjuganov. 18. märtsil 2018 peetud valimistel andis Grudinini poolt oma hääle 8,66 miljonit valijat (11,8% valijate koguarvust). Kaheksa kandidaadi seas tuli Grudinin Vladimir Putini järel teiseks. Tema lähim konkurent neil valimistel Vladimir Žirinovski kogus kaks korda vähem hääli.
Haridus- ja töökäik.
Grudinin lõpetas 1982. aastal Moskva Põllumajandustootmise Inseneride Instituudi põllumajandusinseneri kutsega. Pärast instituudi lõpetamist asus ta tööle kodumajandisse – Lenini-nimelisse sovhoosi, kus töötasid ka tema vanemad. 1990. aastal sai ta sovhoosi kommertsdirektoriks. 1991. aastal sai sovhoosist ühismajand ja 1995. aastal aktsiaselts. 1995. aastast on Grudinin majandi eesotsas. 
2001. aastal lõpetas Grudinin Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia juristi kutsega.
Grudinin oli kuni 2010. aastani poliitilise partei Ühtne Venemaa liige. Aastatel 2002–2011 oli ta Moskva Oblastiduuma liige. 2016. aastal kandideeris ta Riigiduumasse Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei nimekirjas, kuid parlamenti ei pääsenud.
Isiklikku.
Tal on kaks poega ja kaks tütart.
Grudinini aastatulu on 20 miljonit rubla.
Tank (perekonnanimi)

Tank on perekonnanimi.
Eestis on perekonnanime Tank (Dank, Tanck) pandud Kolu mõisas Türi kihelkonnas Järvamaal, Inju mõisas Viru-Jaagupi kihelkonnas ja Pada mõisas Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal.
Nimede eestistamisel määrati Tanki-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kaljulaid, Rannola ja Taliaru. 
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tank Eestis 18 mehel ja 19 naisel.
Prügi (perekonnanimi)

Prügi on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Prügi (Prüggi) on pandud Rae mõisas Jüri kihelkonnas ja Oru mõisas Kose kihelkonnas Harjumaal ning Piibe mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Prügi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kaljulaid ja Vaigla.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Prügi Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Seks (perekonnanimi)

Seks on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Seks (Secks) on pandud Vao mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal ja Imavere mõisas Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Seksi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aarma, Aas, Jõul, Laaneleht, Lumi, Salak, Salumets, Samla, Sangla ja Surve.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Seks Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Konstaabel (perekonnanimi)

Konstaabel on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Konstaabel (Constabell) on pandud Saulepi mõisas Varbla kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Konstaabli-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Jõgisalu.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Konstaabel Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Jõgisalu

Jõgisalu on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Jõgisalu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Indrikson, Jaanhold, Jahnhold, Konstaabel, Kulberg, Tismus ja Tuubalkain.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Jõgisalu Eestis 39 mehel ja 37 naisel.
Jaanika Kuusik

Jaanika Kuusik (sündinud 21. aprillil 1986 Tallinnas) on koorijuht, koori- ja soololaulja (sopran), koormeister ja pedagoog.
Ta on õpetaja ja koorijuht 
Tallinna Muusikakeskkoolis ja 
Rahvusooper Estonias.
Ta õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, Tallinna Muusikakeskkoolis ja Vana-Vigala Põhikoolis.
Ruokolahti vald

Ruokolahti on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas.
Naabervallad on Imatra linn, Lappeenranta linn, Parikkala vald, Puumala vald, Rautjärvi vald, Savonlinna linn, Sulkava vald ja Taipalsaari vald.
Rautjärvi vald

Rautjärvi on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Soome-Vene piiri ääres.
Naabervallad on Parikkala vald ja Ruokolahti vald.
Omavalitsus moodustati 1861. aastal. Talvesõja lõpetanud Moskva rahulepinguga (1940) läks osa valla territooriumist Nõukogude Liidule.
2021. aasta lõpu seisuga elas vallas 3092 inimest.
Vald on tuntud kui Talvesõja kangelase Simo Häyhä sünnikoht.
2022. aastal hävis tules Rautjärvi puukirik.
Waylon

Willem Bijkerk (sündinud 20. aprillil 1980 Apeldoornis), esinejanimega Waylon, on Hollandi laulja.
Ta esindas koos Ilse DeLangega The Common Linnetsi liikmena Hollandit 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Nende esitatud laul saavutas teise koha.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Hollandit sooloartistina. Nende esitatud laul kogus finaalis 121 punkti ja saavutas 18. koha.
Ta on võtnud oma esinejanime USA kantrilaulja Waylon Jenningsi järgi.
Kräfting

Kräfting oli Geldernist pärit Saaremaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Suguvõsaliin algab XVII sajandil elanud Dietrich Kraeftingiga. Tema poeg Clas Kräfting (maeti 1652) elas Tallinnas. Viimase poeg Rootsi ooberstleitnant Clas Kräfting (1624−1680) tõsteti 1668. aastal Rootsi aadliseisusse, kuid rüütelkonda teda ei introdutseeritud. Ta naitus Jürgen Friedrich von Creutzi lesega ja omandas abielu kaudu Mõntu mõisa, mis jäi tema järeltulijate valdusse XIX sajandi keskpaigani. Heinrich Anton von Kräfting (1750−1815) võeti 1786. aastal Kuressaare aadliraamatusse ja pärast matriklite taastamist 1797. aastal Saaremaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kustus meesliinis 1846. aastal.
Tirza kirikumõis

Tirza kirikumõis (saksa keeles "Tirsen-Wellan Pastorat", läti keeles "Tirzas mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Tirza kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Tirza vallas.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5/8 adramaad, sellele allus 36 mees- ja 45 naishinge. 
Aastal 1688 oli mõisa suurus 5/8 adramaad aastal 1734 aga 3/8 adramaad. Aastal 1757 oli mõisa suurus taas 5/ adramaad, aastal 1823 aga 4/5 adramaad. Ka aastal 1832 oli adramaid 4/5, aastal 1881 õisa enda valdused puudusid, ent sellele allus 51/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Agraarreformi ajal 1920 kuulus mõisale 286 ha maad.
Trikāta kirikumõis

Trikāta kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Trikaten", läti keeles "Trikātas mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Trikāta kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Valmiera piirkonnas Trikāta vallas.
Kirikuõpetaja maja ja selle kõrvalhooneid on esmamainitud 1600. aastal. Mõisa kohta pärinevad esimesed teated 1689. aastast, mil J. H. Keltsch koostas mõisa maade plaani. Vana mõisahoonet joonistas 1799. aastal Johann Christoph Brotze. 
Praegune mõisa peahoone valmis aastal 1804 ja see on riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis. Kunstimälestisena on kaitse all ka sealne ahi. Tegemist on kolmekorruselise mantelkorstnaga hoonega, kus põhikorruse all asub pooleldi maa-alune korrus. Hoone seinad on laotud maakividest ja tellistest. Nii ukse- kui ka aknaavad on kujundatud dekoratiivsetena, hoonet ehib ka karniis. Aastal 1936 oli hoone kapitaalremondis.
Mõisakompleksi juurde kuulub ka väike park. Mõisa lautade baasil moodustati Nõukogude ajal kolhoosile kuuluv farm Nomnieki.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 3 ja 1/8 adramaad, sellele allus 60 mees- ja 69 naishinge. Aastal 1688 ja 1734 oli mõisal kolm adramaad, aastal 1758 aga 3 ja 1/3 adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 1 ja 17/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 17/20, aastal 1881 allus mõisale 1 ja 70/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Smiltene kirikumõis

Smiltene kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Smilten", läti keeles "Smiltenes mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Smiltene kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Smiltene vallas Mācītājmuiža külas.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/2 adramaad, sellele allus 50 mees- ja 83 naishinge.
Aastal 1641 oli mõisa suurus 1 ja 1/4 adramaad, aastal 1688 aga 2 ja 1/4 adramaad. Aastal 1734 oli selle suurus 2 ja 1/8 adramaad, aastal 1758 oli adramaid 2 ja 1/2. Aastal 1832 oli adramaid 1 ja 13/20, aastal 1881 allus mõisale 1 ja 35/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
1920. aasta agraarreformi eel kuulus Smiltene kirikumõisale 487 hektarit maad.
Mõisaansambel.
Kirikumõisa peahoone ehitas pastor Ernest Gottfried Hasenstein aastail 1790–1793. Ta rajas maja juurde ka puuviljaaia, kus kasvasid peamiselt õunapuud. Kirikumõisa portaal ja uksed on kunstimälestisena kohaliku kaitse all.
Palsmane kirikumõis

Palsmane kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Palzmar", läti keeles "Palsmanes mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Palsmane kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Grundzāle vallas.
Ajalugu.
Kirikumõisa asutas 1665. aastal riiginõunik Svante Banér, kes eraldas selleks Rauna mõisast ühe adramaa.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1/2 adramaad, sellele allus 83 mees- ja 104 naishinge.
Aastal 1758 oli mõisa suurus 1/2 adramaad, aastal 1823 ag1 1 ja 1/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 7/20, aastal 1881 aga adramaad puudusid.
Luke kirikumõis

Luke kirikumõis ehk Lugaži kirikumõis (saksa keeles "Luhde Pastorat", läti keeles "Lugažu mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Luke kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisa asukoht Valka piirkonda Valka linna maadele.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 3/4 adramaad, sellele allus 31 mees- ja 26 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 1/2 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli adramaid 1 ja 1/4, aastal 1758 aga üks adramaa. Aastal 1823 oli mõisa suurus 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3/5, aastal 1881 mõisale 69/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Alamõisa kirikumõis

Alamõisa kirikumõis ehk Lejasciemsi kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Aahof", läti keeles "Lejasciemu mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Alamõisa kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas Lejasciemsi külas aadressil Rīgas iela 20. Kirikumõisa eluhoone on arhitektiuurimälestisena kohaliku kaitse all.
Koivaliina kirikumõis

Koivaliina kirikumõis ehk Gaujiena kirikumõis (saksa keeles "Adsel Pastorat", läti keeles "Gaujienas mācītājmuiža") oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisakompleks Lätis Smiltene piirkonnas Koivaliina vallas.
Mõisa on esimest korda mainitud aastal 1631.
Mõisakompleksi kuuluvad aastal 1761 valminud peahoone, ait aastast 1788, laut aastast 1666 ning 19. sajandil valminud tall ja tõllakuur. Hooned on puidust ja baroksed. Siseruumid on peahoones kujundatud anfilaadina. Säilinud on ka mantelkorsten, baroksed 18. sajandil valmistatud uksed ja samast ajast pärinevad klassitsistlikud seinamaalingud. Kirikumõisa hooned on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel ei kuulunud mõisale 1816. aastal maad, samuti ei allunud sellele mitte ühtki hinge. Sama kehtib ka teiste aastate kohta, mille kohta andmed on olemas.
Ka agraarreformi ajal mõisa maid eraldi ei arvestatud. Tol ajal oli Koivaliina kirikumõisa pindala koos Dārta karjamõisaga ja Koivaliina mõisaga 2665,44 hektarit.
Vsevolod Suurpesa

Vsevolod Suurpesa ehk Vsevolod III Jurjevitš (vene keeles "Всеволод III Юрьевич Большое Гнездо") (1154–15. aprill 1212) oli Rjurikovitšite dünastiast Vladimiri suurvürst 1176–1212. 
Vsevolod Jurjevitši noorus, vanema venna Vladimiri suurvürsti (1168–1174) Andrei Bogoljubski valitsusajal möödus pagenduses koos ema, valitseva Bütsantsi Komnenoste dünastia esindaja ja vendadega, Ida-Rooma keisririigis. 
Juri Dolgoruki vanima poja Rostislavi poegade, Mstislav Rostislavitši ja Jaropolk Rostislavitši ning nooremate poegade Mihhail Jurjevitši ja Vsevolod Jurjevitši vahel 1174–1177 toimunud kodusõja tulemusel jaotati Vladimiri ja Perejaslavl-Zalesski alad Mihhail Jurjevitši ja Vsevolod Jurjevitši vahel. Andrei Bogoljubski tapmise järel kutsusid Vladimiri-Suzdali vürstiriigi vanade keskuste Rostovi ja Suzdali esindajad vürstiks Mstislav Rostislavitši ja Jaropolk Rostislavitši, Andrei Bogoljubski poolt arendatud Vladimiri esindajad kutsusid vürstiks aga Vsevolod Jurjevitši vanema venna Mihhail Jurjevitši.
1176. aastal, Mihhail Jurjevitši surma järel ühendas Vsevolod Jurjevitš Kirde-Venemaa alad taas Vladimiri suurvürstina oma valitsemise alla, alistades seejuures Rostovi vürsti Mstislav Rostislavitši väed.
Valitsemises toetus Vsevolod Jurjevitš väljaarenemata bojaaridekihita linnadele: Vladimir, Pereslavl-Zalesski, Dmitrov, Gorodets, Kostroma, Tverile.
Isiklikku ja järglased.
Vsevolod Jurjevitš oli Kiievi suurvürst Juri Dolgoruki (1149–1151, 1155–1157) ja 2. abielust Bütsantsist pärit Helenaga, kelle päritolu kohta Vene ajaloolane Nikolai Karamzin esitas teooria, et ta oli valitseva Bütsantsi Komnenoste dünastia esindaja, poeg.
Vsevolod Jurjevitš oli 1. abielus Mariaga, kellega järglased:
Vitspunutis

Vitspunutis on peenikestest puuokstest, -juurtest või -kooreribadest punutud tarbeese.
Harilikult kasutatakse vitspunutiste valmistamiseks vitspaju ("Salix viminalis") ja Schwerini paju ("Salix schwerinii", kõnekeeles ka Siberi korvipaju) või spetsiaalselt aretatud hübriidide koorimata või kooritud, lõhestamata või lõhestatud võrseid ja koort. Tänapäeval on sellises tehnikas valmistatud esemetest levinud korvmööbel, vitskorvid, klopitsad, punutud vaagnad, vaasid, dekoratsioonid, lambivarjud, kirstud ja karbid.
Vanasti kasutati vitspunutisi laiemalt: vitstest punuti kalapüügivahendeid (kalalõksud, mõrrad, vähinatad, püügikorvid ja sääsid), karjaaedu, mesitarusid, vaheseinu, sirme, isegi terveid elamuid. Vitspunutisi kasutati ka sõjanduses (algsete loomanahast kilpide sõrestikud, turvised, kiivrid ja mitmesugused kaitseehitised), sõidukite ehitamisel (punutud paadid, parved, süstasõrestikud, kaarikud, vankrid, saanid, nartad, autokered), vitstest punuti näiteks klaaspudelite ümbriseid, lapsevankreid, hälle, isegi kübaraid ja jalatseid (viisud, räätsad).
Jamburgi kindlus

Jaama kindlus ehk Jamburgi kindlus (vene keeles "крепость Ям") oli keskaegne kindlus Venemaal praeguse haldusjaotuse järgi Leningradi oblastis Kingissepa rajooni Kingissepa linna (ajaloolise nimega Jama ja Jamburg) alal.
Kaitseks sakslaste ja rootslaste vastu rajasid novgorodlased 1384. aastal Luuga jõe paremale kaldale kivikindluse. Algne kindlus oli trapetsikujuline, mille nurkades olid 28 m kõrgused tornid. Müür oli 4 m paksune ja 15 m kõrgune. Kogupindala oli 0,2 ha. Ehitusmaterjalina kasutati paekivi ja suuri raudkive. Kindlust ümbritses maa poolt vallikraav, jõe poolt kaldajärsak. Kindluse ümber tekkis possaad (käsitööliste ja kauplejate asula).
Jama linnust püüdsid 1305. aastal hõivata rootslased, 1444. ja 1448. aastal aga Liivi ordurüütlid. 15. sajandil oli linnuse kohta kasutusel Liivimaal ja saksakeelses kirjanduses rööpnimi Nyslott, vene keeles "Ниенслот", 'uus linn, uus linnus'. 1449. aastal alustati uue Jama kindluse ehitamist, mille mõõdud olid u 140 m ja 240 m ning pindala u 2,6 hektarit. 16. sajandi alguseks oli kindluse ümber moodustunud märkimisväärse suurusega linn, mis kujunes kogu Luuga jõekaubanduse keskuseks.
Aastatel 1510–1520 täiendati kindluse kaitserajatisi: laiendati kindlusemüüre ja kaasajastati suurtükikaitset.
Liivi sõja käigus vallutasid 1581. aastal kindluse rootslased, aastatel 1583–1595 oli Jam koos Ingerimaaga Rootsi Ingerimaana Rootsi valduses ja kandis nime Jama. Aastal 1590 vallutasid venelased Jama kindluse tagasi, kuid 1612 langes see uuesti rootslaste kätte, ning oli Rootsi Ingeri Jama lääni keskuseks.
Pärast Jama kindluse seisukorra inspekteerimist Erik Dahlbergi poolt 1681. aastal otsustati kindluse ehitisi mitte parandada, vaid need hävitada. Aastal 1682 õhiti kindlustused 40 tünni püssirohuga. Terveks jäi vaid sisekindlus. Õhitud kindlusmüüride asemele hakkasid rootslased rajama bastione, kuid töid ei suudetud lõpetada enne Põhjasõja algust, mille käigus (1703) vallutasid Peeter I väed Jama tagasi. Peeter I korraldusel nimetati linn ümber Jamburgiks.
Kindlus lagunes lõplikult 18. sajandi II poolel. Tänapäeval on kindlusest säilinud kõrged vallid ja müüri jäänused.
Behistuni raidkiri

Behistuni raidkiri on kaljusse raiutud bareljeef kolmekeelse tekstiga, mis kirjeldab kuningas Dareios I võite kodusõjas. Raidkiri asub Lääne-Iraanis Kermānshāhāni provintsis Behistuni (Bisutun) mäel, kunagise tähtsa liikumistee ääres. See on raiutud teepinnast 105 meetri kõrgusele kaljusse ning on ligi 7 meetrit kõrge ja 22 meetrit lai.
Behistuni raidkiri koostati umbes aastal 520 eKr ja on kõige pikem meie ajani säilinud vanapärsiakeelne tekst. Seda võib pidada esimeseks ajalooliseks kroonikaks. Raidkiri on kirja pandud kolmes Pärsia impeeriumi aladel tol ajal käibel olnud kiilkirjakeeles – vanapärsia, akadi ning elami keeles. Bareljeefil on kujutatud Dareios I võidustseeni tema vaenlaste üle. Mõõtmetelt on raidkiri juba kaugele näha, küll aga on seda võimatu tee pealt lugeda.
Raidkirja tekst (erinevates impeeriumi rahvaste keeltes) kanti üle ka pärgamentidele ning nahkadele ning saadeti Dareiose käsul laiali üle terve impeeriumi. 
Behistuni raidkiri lisati 2006. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.