Jakub Schikaneder

Jakub Schikaneder (27. veebruar 1855 Praha – 15. november 1924 Praha) oli Böömimaa maalikunstnik. Tema looming jääb Euroopa avangardismi esimesse perioodi, kuid kunstniku teosed jäid suurematest uuendustest puutumata. 
Ta ei eksperimenteerinud värvi ja vormiga, et meeleolu ja tundeid väljendada, nagu tegid impressionistid ja ekspressionistid. Schikanederi stiil on äratuntav ja püsib üsna muutumatu, tundlik sisemaailm on väljendatud summutatud värvidega. Kuid impressionismile iseloomulikult on näha tema teostes pintslilööke, mis näitavad kunstniku käekirja. Samuti jätab teoste hämarus ja udune valgus impressionistliku mulje. Tema loomingus on ka sümbolismile ja sotsiaalkriitilisele realismile omast, seeria töid kujutab naiste traagilist saatust. 
Elu ja töö.
Schikaneder pärines saksa juurtega tšehhi perekonnast, tema isa oli tolliametnik. Pere polnud jõukas, kuid tänu perekonna kunstihuvile rahastati tema kunstiõpinguid Prahas ja hiljem Münchenis.
Schikaneider oli sugulane saksa libretisti ja näitleja Emanuel Schikanederiga.
Pärast 1871–1879 kestnud kunstiõpingute lõpetamist Prahas ja Münchenis oli Schikaneder koos teise tšehhi kunstniku Emanuel Krescenc Liškaga kaasatud Praha Rahvusliku Teatri kuningliku looži möbleerimisse. Sisustus hävis 1881. aastal tulekahjus. Pärast tööd teatris reisis Schikaneder läbi Euroopa, külastades Saksamaad, Inglismaad, Šotimaad, Hollandit, Šveitsi, Itaaliat ja Prantsusmaad. 
Aastatel 1891–1923 töötas ta õpetajana Praha Dekoratiivsete Kunstide Koolis. Ta kuulus 19. sajandi lõpu Müncheni koolkonna kunsti austajate hulka. Selle koolkonna naturalistliku ja hele-tumedusel põhineva stiili mõjusid näeb ka Schikanederi loomingus. Alates 1872. aastast elas kunstnik Praha Josefovi juudi kvartali äärealal Dušní ja Masařská tänava nurgal majas nr 186. Jakub Schikaneder suri 1924. aastal 69-aastaselt ja maeti Praha Vinohrady kalmistule.
Looming.
Schikaneder on tuntud romantiliste ja unenäoliste linnavaadete maalijana, motiivideks on Praha tänavanurgad ja alleed ning Vltava jõe kaldad. Samuti maalis ta maastikumaale ja külavaateid. Maalidele on iseloomulik pehme ja vaikne udune nukrameelsus. Schikaneder kujutas põhiliselt sügise- ja talvemotiive, videvikuvalguses või udus. Naturalistlikel teostel on näha pintslilööke, mida võib pidada impressionistlikuks. Tema esimene tuntum teos oli “Lollardite meeleparandus” (2,5 × 4 m, kadunud). Praha Rahvusgaleriis oli 1998–1999 Schikanederi maalide näitus. 
Motiivid on sünged, tihti on teemaks surm, koloriit on valdavalt tume ja sordiini all. Maalidel on üksildased inimfiguurid, kes näivad vaesed ja hüljatud, kunstnik on kujutanud inimese traagilist saatust ja hingelist nukrust. Figuurid tema teostel on tihti seljaga, vaadates kaugusesse, nagu kuhugi ära soovides. See mõistatuslik sissepoole unistavus on omane romantismile. Võimalik, et Schikanederit mõjutasid Inglise prerafaeliidid. Sel ajal oli populaarne eksistentsiaalsete teemadena sümboolselt kujutada hävingut, meeleheidet ja lagunemist. "Mõrv majas" kujutab noore naise surma, see oli Schikanederi viimane teos seeriast, mille teemaks oli naiste traagiline saatus ühiskonnas. Schikanederi teostes on ka sotsiaalkriitilist realismi. Kunstnik elas Prahas mitte kaugel linna kõige vaesemast piirkonnast, juudi kvartalist. Ta kujutas tihti just vaeseid elamurajoone ja sealseid elanikke, osutades nii ühiskonna hüljatutele. Tema üks tuntumaid maale "Mõrv majas" on maalitud juudi kvartali Špitálská ja Rabínská tänava majahoovis. Samuti rõhutute ja melanhoolsetena kujutas ta vaeseid taluinimesi. Loomingus on ka interjöörimotiive.