tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nils Kroon

Nils Kroon (sündinud 14. oktoobril 1975) on mäesuusatreener ja juhib Spordiklubi Mäesuusakool.
Ta on Eesti Suusaliidu mäesuusatamise alakomitee liige.
Tema õpilane on olnud Triin Tobi.
Arrigo Sacchi

Arrigo Sacchi (sündinud 1. aprillil 1946) on Itaalia jalgpallitreener. 
Aastail 1991–1996 juhendas ta Itaalia jalgpallikoondist, mis 1994. aasta MM-il USAs võitis hõbemedali. 1996. aasta EM-i fiasko järel lõpetas Sacchi lepingu Itaalia Jalgpalliliiduga ning astus aasta lõpul treenerikohalt tagasi.
Imilont

Imilont ("proboscis") on mõnede putukate, eelkõige liblikaliste kehaosa, mida nad kasutavad näiteks õite nektari ja muude vedelike imemiseks.
Imilont on evolutsiooniliselt tekkinud pikenenud alalõugadest. Puhkeasendis asetseb see kokkukerituna pea all.
Proboscis

Proboscis on ladinakeelne sõna, mis algselt tähendas elevandi lonti. 
Ladinakeelse terminina võib see sõna tähendada
Iminokk

Iminokk on nokaliste seltsi kuuluvate putukate kehaosa, mida nad kasutavad toitumisel.
Imikärss

Imikärss on kahetiivaliste seltsi kuuluvate putukate kehaosa (suised), mida nad kasutavad vedela toidu (näiteks vere) söömiseks.
Liam Neeson

 
William John Neeson (sündinud 7. juunil 1952) on Põhja-Iirimaalt pärit iiri näitleja. 
Tunnustus.
Ta on pälvinud palju tunnustust, sealhulgas nominatsioonid Oscarile, BAFTA auhinnale, kolmele Kuldgloobusele ja kahele Tony auhinnale. 2020. aastal paigutati ta ajalehe The Irish Timesi poolt Iirimaa 50 parima filminäitleja nimekirjas seitsmendale kohale. Neeson määrati Briti Impeeriumi Ordu ohvitseriks (OBE) 2000. aastal.
2009. aastal, peaaegu 40 aastat pärast seda, kui ta oli Belfasti ülikoolis füüsika ja arvutiteaduse bakalaureuseõpingud lõpetanud, andis ülikool talle audoktori kraadi. 2011. aasta märtsis määrati ta UNICEF-i hea tahte saadikuks.
Jaanuaris 2018 andis Iiri president Michael D. Higgins talle üle autasu "Välismaal osutatud teenete eest Iirimaale", mida president kirjeldas kui tunnustust "välismaal elavatele iirlastele, kes annavad panuse inimkonna hüvanguks".
Isiklikku.
Neesonil on Iirimaa ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus (2009. aastast). Ta peab end peamiselt iirlaseks.
Neeson elas 1980. aastate alguses koos näitleja Helen Mirreniga. Nad tutvusid filmi "Excalibur" (1981) võtetel. Aastatel 1991–1992 oli Leeson suhtes Barbra Streisandiga.
Seejärel tutvus Neeson näitleja Natasha Richardsoniga 1993. aastal New Yorgis Broadwayl näidendi "Anna Christie" lavastuse loomisel. Nad abiellusid 3. juulil 1994 ja neil oli kaks poega, Micheál (sünd. 1995) ja Daniel (sünd. 1996). Richardson suri 18. märtsil 2009 Mont Tremblanti kuurordis Montréeali lähedal suusaõnnetuses saadud traumaatilise ajukahjustuse tagajärjel. Neeson annetas abikaasa elundid siirdamiseks.
2025. aastal alustas Neeson suhet näitleja ja modelli Pamela Andersoniga, kellega ta tutvus filmi "Palja relvaga" ("Naked Gun") võtteplatsil.
Osaline filmograafia.
Neeson tegi oma filmidebüüdi 1978. aastal filmiga "Pilgrim's Progress" (kehastades Jeesus Kristust). Ta tõusis filmimaailmas esile Oskar Schindleri kehastamisega Steven Spielbergi holokaustidraamas "Schindleri nimekiri" (1993), mille eest ta pälvis parima meespeaosatäitja Oscari nominatsiooni.
Vastupinge

Vastupinge on elektroonikas sellise polaarsusega elektripinge, mis põhjustab ühesuunalise juhtivusega ahelas vaid tühise elektrivoolu tekkimise. Vastupinge võib olla rakendatud nii komponendile (elektrovaakumseadis, gaaslahendusseadis, pooljuhtseadis) kui ka selle osale (pn-siire).
Valois-Burgundia dünastia

Mõiste "Valois Burgundia hertsogid" tekkis dünastia jaoks, mis algas pärast seda, kui Valois'de Prantsusmaa kuningas Jean II (ka Burgundia hertsog Jean I) andis Burgundia hertsogkonna oma nooremale pojale Philippe Julgele. See eristub Kapetingide Burgundia dünastiast, mis põlvnes Prantsusmaa kuningast Robert II-st, kuigi mõlemad dünastiad kuuluvad Kapetingide dünastiasse.
Arcade Fire

Arcade Fire on 2001. aastal Kanadas Montréalis loodud "indie rock"'i ansambel. Ansambli koosseisu kuuluvad abikaasad Win Butler ja Régine Chassagne koos Will Butleri, Richard Reed Parry, Tim Kingsbury, Jeremy Gara ning Sarah Neufeldiga.
The Shins

The Shins on 1996. aastal USAs Albuquerque'is loodud "indie rock"'i bänd. 
Ansambli koosseisu kuuluvad James Mercer (vokaal, kitarr), Joe Plummer (trummid), Jessica Dobson (kitarr), Yuuki Matthews (bass) ja Richard Swift (süntesaator). Praegu tegutseb bänd Portlandis.
Prantsusmaa ülemerepiirkonnad

Ülemerepiirkond (prantsuse keeles "Région d'outre-mer") on viimane määrang, mis antud ülemeredepartemangudele, mis omavad sarnast pädevust, kui piirkonnad Prantsuse emamaal. Nad omavad sellist pädevust aastast 1982, kui Prantsusmaa detsentraliseerimise poliitika dikteeris, et anda neile õigus valida piirkonnanõukogud üheskoos teiste piirkondadega. Alles 2003. aasta konstitutsioonimuudatusega kutsutakse neid piirkondi nüüd ülemerepiirkondadeks; tõepoolest, uue konstitutsiooni sõnastuse eesmärgiks on mitte anda eelistust kummalegi tähendusele "ülemeredepartemang" või "ülemerepiirkond", kuigi teist Prantsuse meedias veel praktiliselt ei kasutata.
Järgnevad on ülemerepiirkonnad:
Saint-Pierre ja Miquelon oli kord ülemeredepartemang, kuid alandati aastal 1985 enne Prantsusmaa piirkondade loomist territoriaalseks kollektiivsuseks.
Volitused.
Prantsuse Vabariigi lahutamatu osana on nad esindatud Rahvuskogus ja Senatis, valivad liikme Euroopa Parlamenti ja kasutavad ka eurot rahaühikuna.
Prix Médicis

Prix Médicis on Prantsusmaa kirjandusauhind, mille asutasid 1. aprillil 1958 Gala Barbisan ja Jean-Pierre Giraudoux. See antakse iga aasta novembris prantsuse ilukirjandusteose autorile, kelle tuntus ei ole veel vastav tema talendile.
1970. aastast antakse välja võõrkeelest prantsuse keelde tõlgitud romaani auhinda Prix Médicis étranger, 1985. aastast prantsuse keeles kirjutatud või prantsuse keelde tõlgitud esseistliku teose auhinda Prix Médicis essai.
Juhan Simonson

Juhan Simonson (1. juuni 1933 Elva – 16. november 2012 Lakewood, USA) oli eesti vabadusvõitleja, organisatsiooni Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides kauaaegne juht.
Erialalt oli Simonson linnaplaneerija. Tema peamine töövaldkond oli USA-s New Jersey osariigi põhjaosas asuvate sooalade planeerimine ja väljaarendamine elamurajoonideks, kaubandustsentrumiks ja spordikompleksiks.
Ühiskondlikud ametid.
Simonson oli ajalehe Vaba Eesti Sõna toimetuskolleegiumi liige, Ühendatud Balti-Ameerika Komitee president, Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu USA delegatsiooni esimees (15 aastat), Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides (ERKÜ) juhatuse liige 1966–1972, abiesimees 1972–1978 ning esimees 1978–1996. Ta oli ka E.E.L.K. Lakewoodi Pühavaimu Koguduse nõukogu liige ja Eesti Arhiivi Ühendriikides juhatuse liige.
Ergutustants

Ergutustants (inglise keeles "cheerleading") on füüsiline tegevus, mõnikord võistluslik sport, mis põhineb organiseeritud kavadel, mille pikkus on 1–3 minutit. Kava koosneb üldjuhul tantsust, hüpetest, akrobaatikast, vigurtrikkidest ja hõisetest. Ergutustantsu eesmärgiks on spordimängude pealtvaatajaid ergutada ja panna inimesi rohkem kaasa elama. 
Selle alaga tegelejat nimetatakse ergutajaks. 
Ergutustants pärineb USA-st ja tegu ongi valdavalt ameerikaliku tegevusega, mida harrastab seal umbkaudu 1,5 miljonit inimest. Ergutustantsu kui sportliku harrastuse populaarsus hakkas märgatavalt kasvama 1997. aastal pärast seda, kui ergutustantsuvõistlusi hakati näitama telekanalil ESPN International, ning seoses 2000. aastal Ameerika Ühendriikides valminud teismeliste komöödiafilmi "Las käia!" ("Bring It On") ja hiljem sellele tehtud järgede ülemaailmse levikuga. Pärast seda on kogu maailmas lisandunud hinnanguliselt üle 100 000 ergutaja.
Ludwig August Mellin

Krahv Ludwig August Mellin (3. veebruar 1754 Tuhala, Harju kreis, Eestimaa kubermang – 12. märts 1835 Riia, Liivimaa kubermang, Venemaa keisririik) oli baltisaksa päritolu kartograaf ja poliitik.
Elulugu.
Ludwig August von Mellin sündis 1754. aastal Harju kreisis Tuhala mõisa omaniku pojana. Pärast koduse hariduse saamist jätkas ta õpinguid Šveitsis Berni ülikoolis ja Itaalias Bologna ülikoolis. Täiendas teadmisi ka Prantsusmaal. 
1773. aastal saabus tagasi Venemaa keisririiki ja astus armeteenistusse. Aastatel 1775–1781 teenis ta ohvitserina Venemaa kindralstaabi topograafiaosakonnas. 1777–1778 oli Sõjaministeeriumi joonestuskoja direktor. Seejärel tegutses Liivimaa diviisi kindralkortermeistrina Riias. 
1783. aasta alguses lahkus L. A. von Mellin armeest majori aukraadiga, tegutses hulk aastaid kohtunikuna Riias ja Liivimaa maanõunikuna, täiendades end majandusküsimustes Göttingeni ülikoolis. 
Krahv Ludwig August von Mellin suri Riias 12. märtsil 1835.
Teadustegevus.
Ludwig August von Mellin koostas esimese kartograafilise tööna aastatel 1778-1781 Doonau delta ja ümbruse kaardi.
"Liivimaa atlas".
"Liivimaa atlasega" alustas ta tööd 1782. aasta lõpul, seades eesmärgiks Eesti- ja Liivimaa kohta ajakohaste kaartide koostamise, August Wilhelm Hupeli teatmeteose "Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland" juurde. Liivimaa atlase esimene köide ilmus 1777. aastal. Varem koostatud ning Keiserliku Teaduste ja Kunstide Akadeemia poolt välja antud kaardid olid lünklikuid ja vigadega. Kaartide koostamisel kasutas Mellin kreisimaamõõtjaid, Saaremaa maamõõdu- ja reguleerimiskomisjoni kaardimaterjale ning andmeid kaartidele kantavate nimede kohta laekus mõisnikelt, kooli- ja kirikuõpetajailt jne. Sageli olid need ebatäpsed. Ainus abiline, keda ta mõningate paikkondade kaardistamisel kasutas oli Johann Wilhelm Krause (hilisem Tartu Ülikooli peahoone projekteerija), kes oli aastail 1792–1797 Mellini teenistuses. 
"Liivimaa atlas" avaldati üksikute kaardilehtede kaupa sel ajal kehtinud haldusjaotuse järgi. Mellin on läinud Baltimaade teaduslukku selle ala esimese täieliku atlase koostajana, mille koostamine ja väljaandmine kestis tervelt 28 aastat. "Liivimaa atlas" võttis kokku 18. sajandi saavutused Läänemere kubermangude kartograafia alal, ning on huvipakkuv ja kasutatav veel tänapäevalgi Eesti looduse uurimisel. Kaardid annavad andmeid rannajoone muutustest viimase 200 aasta jooksul. Väärtuslikud on ka kaartidel esinevad ajaloolised kohanimed. 
L.A. von Mellin on uurinud ka Eesti ja Läti ala linnuseid.
Ukulele

Ukulele on kitarri meenutav Hawaii päritolu keelpill.
Ajalugu.
Portugalis ja Brasiilias oli 19. sajandil tuntud väike neljakeeleline kitarriga sarnanev pill "cavaquinho". Madeiral tehti sellest versioon, mida kutsuti "barguinha"ks. Koos 1870. aastate Portugali tööliste rändega Hawaii saartele jõudis sinna ka "barguinha". 1879. aastal randus Honolulu sadamas laev, mille pardal olnud João Fernandes andis Hawaii rannas kontserdi, mängides pilli, mille kohalikud elanikud kohe ukuleleks ristisid, sest João sõrmed olevat liikunud pillikeeltel kiirelt nagu kirp ("uku" – kirp ja "lele" – hüppama). Kuninganna Liliuokalani (Hawaii kuningriigi viimane monarh, kirjanik ja muusik) on aga välja pakkunud veel ühe tõlgenduse: tegu on kingitusega, mis on Hawaii rahvale saabunud ("uku –" kingitus ja "lele" – saabuma).
Häälestus.
1920. aastatel oli levinud pigem D-häälestus, tänapäeval C6-häälestus (G-C-E-A). Ukulele teeb eriliseks neljas ehk G-keel, mis häälestatakse samas oktavis. Selle asemel, et olla madalam kui talle järgnev C, on see hoopis kõrgem. Selline häälestus annab ukulele helile erilise ja rõõmsa varjundi. Ukulelest on valmistatud mitmeid versioone, näiteks resonaator-, bass-, elektri-, tasku- ja matkaukulele.
Ukulele maailmas.
Mujale maailma levis ukulele seoses USA Hawaii annekteerimisega ja hiljem teise maailmasõjaga. Väiksuse ja lihtsuse tõttu on ukulele jõudnud ka koolidesse. Näiteks Kanada, Rootsi ja Soome koolilapsed alustavad muusikaõpet ukulelega, ka Eestis kasutatakse seda pilli koolides muusikaõppeks. Rootslased said 2011. aasta augustis Guinnessi rekordi suurima ukulelegrupi kategoorias 1547 inimesega. Ukulelet on kasutanud näiteks sellised muusikud nagu Bill Tapia, Israel Kamakawiwoʻole, Jake Shimabukuro, Herb Ohta, Lyle Ritz, James Hill, Tiny Tim ja orkester The Ukulele Orchestra of Great Britain. Eestis tegutseb UkuKlubi.
Glämmrokk

Glämmrokk, ka glam rock (inglise sõnast "glamorous", 'pilkupüüdev, lummav') ehk glitter rock (inglise sõnast "glitter", 'sädelev') on rokk- ja popmuusika stiil, mis kujunes välja 1970. aastate alguses Suurbritannias. Muusikute riided, jumestus ja soeng olid sätendavad ja pöörased. Kanti ka platvormjalatseid. Esinejate toretsevad kostüümid ja stiil võisid olla väga ülepakutud ja androgüünsed. Seda on seostatud uue suhtumisega soorollidesse.
Otto Krusten

Otto Krusten (õieti Krustein, pseudonüüm Raudnõges; 18. juuni 1888 Muraste – 23. veebruar 1937 Tallinn) oli eesti karikaturist.
Elukäik.
Sündis Muraste mõisa aedniku pojana. Õppis 1905–1907 Ants Laikmaa ateljeekoolis ja 1907–1908 ja 1911–1913 vabakuulajana Peterburis Kunstide Edendamise Seltsi koolis. 
Töötas 1919 Tallinnas Haridusministeeriumi Põhja-Eesti kunstikaitsetoimkonna ametnikuna. 1922–1927 töötas Tartus ajalehe Postimees toimetuses. 1924–1926 toimetas ta 1905. aastal Karl August Hindrey poolt asutatud Postimehe naljalisas Sädemed. 1922 andsid koos Goriga ja Harald Vellneriga välja ajakirja Tohuwabohu (ilmus vaid 1 nr). Aastast 1927 tegutses ta Tallinnas Päevalehe naljalisa Kratt toimetuses ja 1932–1936 oli selle ajakirja tegevtoimetaja. Ta kuulus rühmitustesse Siuru ja Eesti Kunstnikkude Rühma.
Aasta enne oma surma haigestus haigusesse, mis halvas tema mõlemad käed. 
Otto Krusten maeti 27. veebruaril Rahumäe kalmistule.
Isiklikku.
Oli Erni Krusteni ja Pedro Krusteni vend.
Looming.
Alates 1906. aastast joonistas karikatuure ajalehtedele, satiiriajakirjadele ja albumile "Õitsituled". Lähtus Müncheni rühmituse "Simplicissimus" ja Olaf Gulbranssoni eeskujust, kujundas isikupärase stiilse ja lakoonilise joonekäsitluse. Tegi tabavalt iseloomustavaid humoristlikke šarže eesti kultuuri- ja ühiskonnategelastest. 
Näitused.
Esines kunstinäitustel alates 1909. aastast, mil toimus tema esmaesinemine Tartus eesti kunsti näitusel. 1917. aastal Eesti Kunstiseltsi näitus. 1919 kunstiühingus Pallas, 1922 näitused Helsingis, Pariisis, Lübeckis ja Kielis, 1924. aastal toimus Tallinnas isikunäitus. 1929 Kölnis ja Kopenhaagenis. Esines ka mitmel välisnäitusel ning rahvusvahelistel karikatuurinäitustel, näiteks Saksamaal seal hulgas ka Berliinis (1930-1931) ja Stockholmis (1933) ja 1932 Põhjamaade karikatuurinäitusel.
Loonud muu hulgas ka raamatugraafikat, maale ja koloreeritud joonistusi.
Filaret

Filaret (vene "Филарет", ukraina "Фiларет") on slaavi mehenimi, mis on tuletatud kreeka mehenimest "Philaretos" (Φιλάρετος). See on levinud vaimulik nimi õigeusu munkade seas. Nimel on ka naissooline vorm, Filareta.
Selle nime tuntuimad kandjad on olnud:
Foster the People

Foster the People on 2009. aastal USAs Los Angeleses loodud "indie pop"'i bänd.
The New Pornographers

The New Pornographers on 1997. aastal Kanadas Vancouveris loodud "indie rock"'i ansambel. 
Ansambli koosseisu kuuluvad Dan Bejar, Kathryn Calder, Neko Case, John Collins, Kurt Dahle, Todd Fancey, Carl Newman, Blaine Thurier.
Architecture in Helsinki

Architecture in Helsinki on 2000. aastal Austraalias Fitzroys loodud "indie pop"'i bänd.
Corpet-Louvet

Corpet-Louvet on 1855. aastal asutatud Prantsuse firma, mis tootis varem auruvedureid.
Lepinguga 17. juulist 1928 telliti Eestisse neli Corpet-Louvet' kitsarööpmelist vedurit. Need saabusid Tallinna 1929. aastal (seeria Uk). Uk.81 sõitis 1944. aastal miinile, Uk.80 ja 82 töötasid Eesti raudteel kuni 1955. ja Uk.84 kuni 1958. aastani Läti raudteel.
Mõisamaa mõis (Simuna)

Mõisamaa mõis (saksa keeles "Moisama") oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeval jääb kunagine mõis Mõisamaa küla lähedale Väike-Maarja valda Lääne-Viru maakonnas. 
Mõisamaa rüütlimõis eraldati Salla mõisast 1687. aastal. Kirikuraamatute järgi (18.–19. sajand) oli mõisa maadel veel kaks küla, Mandevere (praegune Mõisamaa küla) ja Järvemäe. Kunagist Jerveka (Järvemaa, Jääremaa) küla Tammiku parkmetsa taga mäletatakse ainult paiga nime järgi.
Mõisa­maa mõisas sündis medit­siinidoktor Peter Magnus Friedrich von Maydell (1819–1884).
Mõishooned.
Mõisamaa mõisa hoonetest on säilinud vähe.
Väike-Tammiku järv

Väike-Tammiku järv on looduslik järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja valla Tammiku külas Tammiku mõisa pargis.
Registrikood: VEE2050600
Väike-Tammiku järve lõunatipu lähedal on osaliselt kuivanud alli­kas.
Naaberjärved.
Väike-Tammiku järve lähedal asub Juta järv ehk Viru-Tammiku paisjärv.
Järvest põhja pool leidub veel neli metsajärve – Ploomi, Tammelehe, Saluveeri ja Breibergi järv, mis on omavahel ühendatud paarikümnemeetriste kanalitega ja moodustavad Tammiku järve. Järvede vesi on allikate tõttu selge ja külm, põhi aga mudane.
Epifaania

Epifaania (vanakreeka sõnast "epiphaínō", “ma ilmun”, selles ἐπί ("epí", “ülal”) + φαίνω ("phaínō", “ma säran, ilmun”) on usundiloos jumaluse (nt Jumala) (ootamatu) ilmumine inimese ette. 
Epifaania erikujud on teofaania (ilmub Jumal) ja kristofaania (ilmub Kristus).
Ivor Novello auhind

Ivor Novello auhind on muusikaauhind heliloomingu ja laululoome eest.
Auhind on nime saanud Walesis sündinud helilooja, laulja ja näitleja Ivor Novello järgi.
Auhindu annab alates 1955. aastast igal aastal Londonis toimuval tseremoonial välja Briti laulu- ja heliloojate akadeemia.
Auhinnaks on lüürika muusa Euterpe pronkskujuke.
2009. aasta seisuga on välja antud üle tuhande auhinnakujukese.
Tammiku järv

Tammiku järv (ka "Tammiku mõisa järv") on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. Ta koosneb neljast omavahel ühendatud järvikust: Breibergi, Saluveeri, Tammelehe ja Ploompuu järvest (nimed põhjast lõunasse).
Registrikood: VEE2050500. 
Järvede vesi on allikate tõttu selge ja külm, põhi aga mudane. Järves elutseb haug, ahven, koger, linask.
Muistendid.
Tammiku mõisa tiigid olevat 1918. aastal kaevanud prantsuse sõjavangid, teised on loodusliku tekkega. On oletanud, et kõik järved võivad olla kaevatud. Legend ei täpsusta, mida ja kui palju seal kaevati, aga järved olid olemas juba varem. 18. sajandi kaardil on 7 väikest järvekest.
Aastakümneid tagasi olevat Tammiku järvest tulnud välja kurikas, mis olevat visatud kurisuauku Mõisamaa külas Trelli koha sees. Kevadel suunduvad kõik veed sinna kokku. Nii kui sulaks läheb, keerab kurisuauk kõik veed sealt alla.
Johann Heinrich Gerth (Suure-Jaani)

Johann Heinrich Gerth (? Hanau – 1698 Suure-Jaani) oli Liivimaa vaimulik.
Ta sündis Alt-Hanaus (praegu Hanau linnaosa), Kasselis.
Ta oli aastatel 1680–1688 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema poeg Johann Heinrich Gerth oli Väike-Maarja ja Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, pojapoeg Isaac Gustav Gerth oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja.
Juta järv

Juta järv (ka "Viru-Tammiku paisjärv") on paisjärv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas.
Registrikood: VEE2066030
Määrustäiend

Määrustäiend on nimisõna täiend, mis eesti keeles
Näiteks
Eesti keel.
Eesti keelele ei ole omane, et täiend asub nimisõnafraasis fraasi peasõna järel - see võib lause kohmakas muuta.
Kui määrustäiendil on sama tähendusega vaste omastavas käändes eestäiendi kujul, võiks eelistada eestäiendit.
Määrustäiendi kasutamine.
Määrustäiendi kasutamist mõjutab see, kas teha seda väljaspool lauset või lauses. Näiteks kaubasildil sobib kauba üldnimetusele lisada otstarvet või adressaati märkiv määrustäiend, sest nii tuleb kõige olulisem info paremini esile. Lauses see niimoodi ei toimi. Vrd näiteks
Kui asendada määrustäiend omastavalise täiendiga, tuleks jälgida, et fraas oleks arusaadav.
Juris Alunāns

Juris Alunāns (kodanikunimega Gustavs Georgs Frīdrihs Alunāns; 13. mai 1832 Jaunkalsnava – 18. aprill 1864 Jostene) oli läti luuletaja, publitsist ja keeleteadlane. Ta oli üks noorlätlaste juhte.
Alunāns sündis Jaunkalsnava mõisa rentniku peres. 1846–1854 õppis ta Jelgava põhikoolis ja gümnaasiumis. Ta õppis selgeks lisaks läti keelele saksa, vene, prantsuse, leedu, ladina, vanakreeka ja heebrea keele. Ta luges originaalis vanakreeka autoreid ja püüdis ka ise vanakreeka keeles luuletusi kirjutada. 1855 asus ta õppima Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonda, hiljem õppis ka riigiteadusi. 
Ta kuulus korporatsiooni Fraternitas Academica Dorpatensis. 
1856 andis ta välja mitmetest keeltest läti keelde tõlgitud või mugandatud luuletuste kogu "Dziesmiņas..." ("Laulukesed..."), mis sisaldas ka ühe tema enda luuletuse. 
Alunāns asus teadlikult kujundama läti kirjakeelt, luues umbes 500 neologismi, millest suur osa võeti kasutusele ja püsivad keeles siiani. Ta pani kirja läti kirjakeele loomise põhimõtted.
1862 asutas ta koos Krišjānis Valdemārsi ja Krišjānis Baronsiga noorlätlaste ajalehe Pēterburgas Avīzes, mille esimeseks peatoimetajaks sai Alunāns. 1859–1860 andis ta Tartus välja populaarteaduslikku almanahhi "Sēta, Daba, Pasaule" ("Õu, loodus, maailm"), mis sisaldas artikleid geograafia, looduse, ajaloo ja keele teemal.
1864. aasta jaanuarist oli ta politsei pideva jälgimise all ning paljude tema luuletuste ja kirjutiste avaldamine keelati. 
Isiklikku.
Ta oli Ādolfs Alunānsi onu. Tema vend Indriķis Alunāns oli ajakirjanik, samuti aktiivne noorlätlaste liikumises.
Juhan-Kaspar Jürna

Juhan-Kaspar Jürna (27. detsember 1931 Tartu – 24. oktoober 1982) oli Eesti NSV ajakirjanik, partei- ja riigiaparaadi tegelane.
Aastal 1941 evakueerus ta koos vanematega Tšeljabinskisse ja hiljem Moskva oblastisse Jegorjevskisse, kus jätkas kooliteed. Aastal 1944 naasis Tallinna, kus astus Tallinna Õpetajate Seminari ja lõpetas selle aastal 1949. 
Ta oli aastast 1945 ÜLKNÜ liige, aastatel 1947–1949 oli ta Õpetajate Instituudi komsomolisekretär. Aastal 1949 oli ta ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna instruktor, aastatel 1949–1950 ELKNÜ Tallinna Linnakomitee Mere Rajooni Komitee I sekretär. Aastatel 1950–1952 oli ta ÜLKNÜ Keskkomitee juures asuva Keskkomsomolikooli kuulaja (Moskva oblasti Vešnjaki asulas). NLKP liige 1951. aastast.
Aastatel 1950–1952 oli ta ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja agitatsioonisekretär; 1953–1955 ajalehe Säde toimetaja; 1955–1959 ELKNÜ Keskkomitee õppiva noorsoo ja pioneeride osakonna sekretär-juhataja. Aastatel 1959–1961 oli ta ajalehe Noorte Hääl toimetaja ja 1961–1971 ajalehe Sovetskaja Estonija toimetaja. Ta oli 28. septembrist 1971 kuni 5. juunini 1973 EKP Keskkomitee välissidemete osakonna juhataja; aastatel 1973–1978 oli ta Eesti NSV kultuuriminister.
Siirdus aastal 1978 tervislikel põhjustel pensionile, aastatel 1979–1982 oli Eesti NSV Rahukaitsekomitee vastutav sekretär. Ta oli aastatel 1961–1981 EKP Keskkomitee liige ja 1967–1980 Eesti NSV Ülemnõukogu VII, VIII, IX koosseisu.
Isiklikku.
Tema isa Mihkel Jürna oli kirjanik ja tõlkija.
Sõjavägede Ülemjuhataja

Sõjavägede Ülemjuhataja oli 1918. aastal loodud kõrgem Eesti sõjaväe juhi ametikoht.
Sõjavägede Ülemjuhataja ametikoht moodustati 23. detsembrist 1918. aastal ning Eesti Ajutisele Valitsusele allunud Sõjavägede Ülemjuhatajaks nimetati kindralmajor Johan Laidoner ja kehtestati riigis sõjaseadus.
Eesti Vabariigi sõjaväe juhtorganite loomisel lähtuti senisest Venemaa Keisririigi armee juhtorganite töökorraldust, kus Kindralstaap tegeles vägede mobilisatsiooni, väljaõppe ja varustusküsimustega ning sõjavägede ülemjuhataja koos oma staabi – STAVKAga – teostas reaalset sõjategevuse planeerimist ja juhtimist.
Sõjavägede Ülemjuhatajale allus operatiivstaap (alates 23. veebruarist 1919 Ülemjuhataja Staap), mis tegeles konkreetse sõjalise tegevuse planeerimise ja vägede strateegilise juhtimisega, ülemjuhataja staabi ülem oli kindralmajor Jaan Soots.
Sõjavägede Ülemjuhataja institutsioon kaotati Eesti sõjaväes pärast Eesti Vabadussõja võidukat lõpetamist keskööl 26. ja 27. märtsi 1920 vahel ja pandi Sõjavägede Ülemjuhataja ülesanded Sõjaministri peale (kuni 1. detsembrini 1920), sõjaseadus kaotati seejärel osades maakondades.
Teist korda täideti Sõjavägede Ülemjuhataja institutsioon ja kehtestati sõjaseadus 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal, 1. detsembril ning ülemjuhatajaks nimetati taas Johan Laidoner, kes oli ülemjuhataja kuni 8. jaanuarini 1925.
Kolmandat korda määrati kindralleitnant J. Laidoner Kaitsevägede Ülemjuhatajaks (sõjavägi oli 1929. aastal ümber nimetatud kaitseväeks) ja Sisekaitseülemaks 12. märtsil 1934, samal ajal kehtestati kogu riigis kaitseseisukord. Senine kaitseväe juhataja ja sõjaminister kindralmajor Paul Lill vabastati kaitseväe juhataja kohustuste täitmisest. 1. märtsil 1937 nimetati Kaitsevägede Ülemjuhataja ametikoht tagasi Sõjavägede Ülemjuhatajaks. 6. aprillil 1934 määras Riigivanem Kaitsevägede Ülemjuhataja palgaks 750 krooni kuus, 300-ruutmeetrise põrandapinnaga korteri koos kütte ja valgustusega ning 100 krooni sõiduraha.
Alates 1938. aastast oli Sõjavägede Ülemjuhataja ameti poolest Riiginõukogu liige.
Kindral J. Laidoner vabastati Sõjavägede Ülemjuhataja ametist 1940. aasta 22. juunil, Vabariigi Presidendi käskkirjaga ning Sõjavägede Juhatajaks nimetati kindralmajor Gustav Jonson.
Freigraf

Freigraf on saksa aadlitiitel. See on tuletatud saksa keele sõnast "frei" ("vaba") ja feodaaltiitlist "krahv". Seda saab kasutada kahes erinevas kontekstis:
Toomas Vara

Toomas Vara (sündinud 25. septembril 1967) on eesti ärijuht.
Ta lõpetas 1985. aastal Kingissepa 1. Keskkooli.
Ta on töötanud TV3 tegevjuhi ja saatejuhina. 27. märtsil 2012 asus ta tööle Eesti Jalgpalli Liidu kommertsdirektorina.
Isiklikku.
Ta oli aastani 2014 abielus Kadri Adamsoniga ning neil on kaks last: Miira (sündinud 2006) ja Voldemar (sündinud 2007).
Kivi (perekonnanimi)

Kivi on eesti ja soome perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Kivi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Adder, Ader, Kiiv, Kiivi ja Suurkivi.
Perekonnanimi Kivi on 2017. aasta 1. jaanuari seisuga Eestis 699 mehel ja 803 naisel. Perekonnanimede levikult on Kivi 29. kohal. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 35,53.
Aktant

Aktant on moodustaja, mis märgib lauses situatsiooni osalist.
Aktantide olemasolu, arvu, funktsiooni ja vormistuse määrab lauses semantiline predikaat, milleks võib olla öeldis, öeldis koos öeldistäitega, kõrvallause öeldis (+ öeldistäide) või tegusõna käändeline vorm (infiniittarindi põhi). Primaarne semantiline predikaat on öeldis. Semantiline predikaat on lause semantiline kese ning väljendab lauses situatsiooni tüüpi. 
Näiteks lauses Ta kardab ämblikke. on semantiliseks predikaadiks öeldis kardab, mis väljendab kartmise situatsiooni, ning situatsioonis osalejateks ehk aktandideks on öeldise seotud laiendid ta ja ämblikke.
Aktant võib olla öeldise seotud laiend või vaba laiend.
Aktandi semantilised funktsioonid.
Aktandi semantiline funktsioon on situatsiooni osaliste rollide näitamine. Aktantide kirjelduse täpsusest oleneb konkreetsete funktsioonide arv. Osa funktsioone esineb ainult teatud käände- või kaassõnakasutuses (nt võib aktant olla ainult kaasaütlevas käändes), osade funktsioonide süntaktiline taust on laiem. Viimaste hulka kuuluvad:
Tegevussubjekt.
Tegevussubjekt on aktant, mis täidab lauses tähelepanuväärseima osalise rolli - see on teiste osalistega võrreldes semantiliselt esile tõstetud. Tegevussubjekt on alati situatsiooni aktiivseim osaline – tegevuse sooritaja, seisundis või protsessis osaleja. Erinevates lausetes võivad tegevussubjektiks olla erinevaid konkreetseid semantilisi funktsioone täitvad aktandid.
Primaarne tegevussubjekt on lauses alus ehk grammatiline subjekt. Eesti keeles võib alalütlevas ehk adessiivis, alaleütlevas ehk allatiivis või osastavas käändes ehk partitiivis võib tegevussubjekt olla vaid kogeja-omajalauses ja olemasolulauses, omastavas käändes ehk genitiivis esineb sekundaartarind tegevussubjekt ("tema nähes").
Tegevusobjekt.
Tegevusobjekt on aktant, mis näitab, kellele või millele on lausega tähistatud tegevus suunatud. Tegevusobjekt vastandub tegevussubjektile. Primaarne tegevusobjekt on lauses sihitis ehk grammatiline objekt, nt "Ma armastan teda; "Mees kaevas kraavi. Tegevusobjekt võib olla ka määrus, nt "Ta andestab sulle; "Ta noogutas mulle.
Iluvõimlemine

Iluvõimlemine on spordiala, mida harrastatakse kas individuaalselt või rühmades. 
Iluvõimlemine on sport, milles on kombineeritud nii balleti elemendid, võimlemine, tants kui ka vahendite oskuslik käsitsemine. Võitjaks osutub see võimleja, kes teenib žüriilt kõige enam punkte. Žürii hindab järgmisi komponente: hüpped, tasakaalud, pöörded, painduvus, vahendite käsitlus, kava teostus ja artistlikkus.
Vahenditest kasutatakse kurikaid, rõngaid, palle, linte ja hüpitsaid. Vabakava sooritatakse ilma vahendideta. Üksikvõimlejad käsitsevad korraga ühte vahendit, rühma puhul on korraga lubatud kasutada kahte liiki vahendit ühe kava jooksul. Rühmavõimleja võib vahendeid teiste liikmetega kava jooksul vahetada. Seega saab võimleja kava jooksul kasutada kuni kahte liiki vahendit.
Reisimine

Reisimine on inimeste liikumine suhteliselt kaugete geograafiliste paikade vahel. See võib toimuda jalgsi, jalgratta, auto, rongi, laeva, lennuki või muude liiklusvahenditega, pagasiga või ilma, ühes suunas või edasi-tagasireisina. Reisimine võib hõlmata ka liikumise vahele jäävaid suhteliselt lühikesi peatusi.
Reisitakse sageli tööasjus, puhkuse, infokogumise või vabatahtliku töö eesmärgil, usulistel põhjustel palverännakuna, uude kohta kolides, teiste kultuuridega tutvumiseks või lihtsalt reisimise lustist. Suure osa reisimisest moodustab turism, mis on tänapäeval ulatuslik majandusharu.
Reiside liigid.
Reiside liikideks on puhke-, äri- ja lühireisid. Ärireiside alla kuuluvad konverentsi-, messi- ja preemiareisid. Puhkusereisid jagatakse individuaal- ja rühmareisideks. Puhkusereisi eesmärgiks on enamasti kas sõprade ja sugulaste külastamine, õppimine, tervislikku seisundi parandamine või puhkus. Lühireiside alla kuuluvad linnapuhkused ja lühikruiisid, mis on reisibüroode vahendatud. Selline reisiteenus on kasutusel juhul, kui klient tahab oma aega kuidagi sisustada, näiteks oodates lennureisi lähtekohast sihtkohta. 
Lühireisid on aasta-aastalt saanud üha populaarsemaks. Selle võimalikud põhjused : 
Puhkuse- ja lühireiside jaoks pannakse kokku pakettreis. Pakettreis ehk valmisreis on reisiteenuste kogum, mis sisaldab kombineeritult mitut teenust, näiteks sõitu, majutust ja toitlustust . Pakettreis on odavam, sest reisikorraldaja ostab reisiteenuseid hulgiostulepinguga. Pakettreisi sihtkoht planeeritakse vähemalt üks-kaks aastat ette. Pakettreisid jagatakse säästu- ja turistiklassi pakettideks. Säästuklassi paketid on reisid, kus vähenõudlikud reisijad majutatakse väga lihtsatesse hotellidesse, kus dušš ja WC on ühiskasutuses olevad ruumid. Turistiklassi paketid on reisid, kus reisijad majutatakse kahetärnihotelli, kus WC ja dušš asuvad teises numbritoas. Mõlema paketi puhul ei kuulu teenuse hulka ekskursioonid, hommikusöök ja muud teenused.
IPhone 5

iPhone 5 on Apple'i toodetud puutetundlik nutitelefon. Sellega tuldi välja septembris 2012 ning selle müük lõpetati septembris 2013. 
iPhone5 on tootesarja kuues põlvkond. Sellele eelnesid iPhone 2G, iPhone 3G, iPhone 3GS, iPhone 4 ja iPhone 4S. iPhone 5 on õhem, kergem, suurema lahutusvõimega ja 4-tollise ekraaniga. Telefon sisaldab kohandatud ARMv7 protsessorit Apple A6, uuendust Apple'i mobiilsele operaatorsüsteemile iOS 6 ja LTE (n-ö 4G) tuge.
Apple tutvustas ametlikult uut nutitelefoni 12. septembril 2012. 14. septembril 2012 hakkas Apple võtma vastu eeltellimusi ja 24 tunniga oli neid kogunenud juba üle kahe miljoni. 21. septembril 2012 ületas esialgne nõudlus iPhone 5 järele olemasolevad varud ja selletõttu on nimetas Apple iPhone5-t erakordseks. Eeltellimused müüdi läbi 20 korda kiiremini kui oli ennustatud.
iPhone5 valmistamiseks vajalikud komponendid ja tööjõud maksid kokku 207 USA dollarit, mis on 19 dollarit rohkem kui eelmisel mudelil iPhone 4S. Näiteks iPhone5 LTS-moodul maksis 34 dollarit, 10 dollarit rohkem kui iPhone 4S-il. iPhone5 ekraan maksis 44 USA dollarit – 7 dollarit rohkem kui tema eelkäijal. Kuid sellegipoolest oli iPhone5 kasumimarginaal tohutu, sest telefoni müüdi jaehinnaga 649 dollarit.
New Yorgi osariigis registreeritud mittetulundusühing China Labor Watch, mis tegeleb Hiina tööjõuturu jälgimise ja töötajate õiguste kaitsega, teatas, et Apple'i alltöövõtja, Taiwani ettevõtte Foxconni Zhengzhous oleva koostetehase 3000–4000 töötajat alustasid 5. oktoobril 2012 streiki. Streigi põhjustas see, et Apple kehtestas rangemad kvaliteedistandardid. Piirangud määrati korpusel ja tagakaanel olevatele kriimudele ning sätestati, et tootmise käigus ei tohi tootele tekkida kriimustusi, mis oleksid sügavamad kui 0,02 mm. Ühtlasi sundis tööandja inimesi töötama riiklike pühade ajal. China Labor Watchi ettekande järgi ei vastanud töötajate väljaõpe kvaliteedistandarditele ja põhjustas suure hulga toodete valmistamist, mis tegelikult ei vastanud neile standarditele. Kvaliteedikontrolliinspektorite ja tööliste vahel tekkisid kaklusi. Foxconni pressiesindaja tunnistas, et ettevõttes esineb probleeme, kuid tema kinnitusel ei tee tööd üksnes 300–400 töölist ja et need konfliktid ei mõjuta tootmist. Siiski teatas Foxconni asutaja ja president Terry Gou 2012. aasta novembris, et viivitused tootmises tulenevad määratlemata takistustest seadmete koostamisel.
10. septembril 2013 esitles Apple 64-bitist nutitelefoni iPhone 5s paksusega 7,6 mm ja kaaluga 112 g. Selle operatsioonisüsteem on iOs7. Selleks on telefonil kiibid A7 ja M7. Samas tutvustati A6-kiibiga iPhone 5c-d. Samal päeval lõpetas Apple iPhone5 toe ja müügi. Seda müüdi 355 päeva jooksul. Siiski polnud see Apple'i kõige lühema müügiajaga mudel, sest originaalmudelit müüdi kõigest 347 päeva jooksul.
iPhone5 avaldamise järel esitas Samsung Apple'i vastu hagi, süüdistades teda kaheksa patendi rikkumises. Kohtuasja hakati arutama 2014. Kuid juba 2012. aasta augustis kaebas Apple Samsungi kohtusse, sest Samsung Galaxy S rikkuvat Apple'i patente. Minevikus on Apple protsessi Samsungi vastu võitnud, sest selle nutitelefon Galaxy Nexus leiti olevat rikkunud Apple'i patente.
Asjasõna

Asjasõna on nimisõna, mis on hulgaliselt ehk arvuliselt ehk kvantitatiivselt piiritletud ja loendatav ning viitab selgete piiridega entiteedile ehk referendile. Asjasõnad märgivad ainsuslikke loendatavaid objekte, objektikogumeid ja mõõtühikuid. 
Nt "tüdruk" (objekt), "jalgratas" (objekt), "tass" (objekt), "teekann" (objekt), "kari" (objektikogum), "tükk" (mõõtühik), "minut" (mõõtühik), "meeter" (mõõtühik), "kannutäis" (mõõtühik)"
Nimisõnad jagunevad kvantifitseeritavuse alusel nelja kategooriasse :
Asjasõnade mitmust kasutatakse samuti, kusjuures ainsusliku ja mitmusliku vormi tavaline tähendussuhe on ’üks eksemplar – mitu eksemplari’. Asjasõnade mitmusevorme nimetatakse juhuhulgasõnadeks, mis on piiritlemata objektihulka määratlevad nimisõnad. 
Nt "taim" (ainsuslik, asjasõna) - "taimed" (mitmuslik, juhuhulgasõna), "uks" (ainsuslik, asjasõna) - "uksed" (mitmuslik, juhuhulgasõna)
Asjasõnale vastandub ainesõna, mis on samuti ainsuslik, kuid erineb asjasõnast selle poolest, et on mitteloendatav. Üldjuhul ei saa ainet tajuda rohkem kui ühena. 
Nt "muda" (seda ei saa loendada *"üks muda", *"kaks muda"), "armastus, rumalus, aeg, juurvili, laius, tumedus"
Asjasõna võib toimida ainesõnana, kui asjasõna abil tuuakse välja mõni iseloomulik omadus. 
Nt "Temas on näitlejat"
Tammelehe loodusala

Tammelehe loodusala on 4,1 hektari suurune rahvusvaheline Natura loodusala Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Loodusala hõlmab Tammelehe hoiuala ja Tammiku mõisa pargi.
Tammelehe hoiuala

Tammelehe hoiuala on 3,3 hektari suurune hoiuala Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas asuva Tammiku järve kaitseks.
Roosaken

Roosaken on rikkaliku ehisraamistikuga suur ümmargune aken gooti kiriku fassaadis (võib esineda ka romaanika-gootika üleminekustiilis), paikneb portaali kohal lääneseinas või transepti otsaseinas.
Varaseimad roosaknad pärinevad 10. sajandist. Gooti stiili arenedes muutus roosakna kiviosa aina filigraansemaks, jättes rohkem ruumi vitraažidele. 12. ja 13. sajandi roosaknad on range geomeetrilise ülesehitusega, hilisemad ei pruugi seda enam olla.
Eesti kirikutest on roosaken näiteks Tallinna Jaani kirikul.
Arminius

Arminius (ladina k. "Gaius Julius Arminius") (18/17 eKr – AD 21), tuntud ka kui Armin või Hermann, oli germaani hõimude juht, kes võitis Vana-Rooma armeed Teutoburgi metsa lahingus. 
Elulugu.
Arminius pärines heruskide hõimu ülemkihist. Teenis Rooma armees, sai Rooma kodakondsuse ning tõsteti ratsaniku seisusse. Roomlasena kandis nime "Gaius Julius Arminius". Gaius Julius oli keiser Augustuse ees- ja perekonnanimi, kuid Arminiuse lisanime tähendust ei ole siiani võimalik seletada. Arvatavasti puudub sellel seos germaani nimega Hermann. Teenis 4. või 5. aastal Rooma armee üksustes, mis tungisid välja Elbe jõeni. Oli Roomat pooldava hoiakuga, kuid lahkus Rooma impeeriumi teenistusest. Selle täpne põhjus ei ole teada, kuid Rooma ajaloolaste arvates oli see seotud asehaldur Publius Quintilius Varuse valitsemisstiiliga. Kasutas hiljem Rooma armees omandatud teadmisi ja oskusi, et koos teiste hõimudega roomlaste vastu võidelda. Hiljem sai temast heruskide hõimu pealik, kes suutis oma juhtimise alla koondada Rooma vastase germaani hõimude koalitsiooni. Selle abil võideti roomlasi Tetoburgi metsa lahingus. 
Sellele järgnes Rooma väejuhi Germanicuse vasturünnak. Pärast Germanicuse Germaaniast tagasitõmbumist sõdis 17. aastal markomannide hõimu juhtinud Marbodiga (Marboduus), kuid ei saavutanud võitu. Arminius suri hiljem segastel asjaoludel. Rooma ajaloolane Tacitus oletas, et ta tapeti 21. aastal ning tapjaks oli keegi tema sugulastest.
Pärand.
Arminiuse võidul Teutoburgi metsas olid kaugeleulatuvad tagajärjed nii Rooma impeeriumi kui germaani rahvaste jaoks. Roomlased ei teinud enam ühtegi tõsist katset Reini jõe taga asuvaid alasid püsivalt enda kontrolli alla saada.
Ära

"Ära" on Maimu Bergi 1999. aasta modernistlik romaan. Romaan ilmus üheaegselt nii eesti kui ka soome keeles. 
Romaani tegevus toimub 1970.–1980. aastate Eestis ning hargneb peategelaste, tuntud kunstniku Ennu ja tema filoloogist abikaasa Tamara armastuse ja Eesti NSVst lahkumise ümber. 
2000. aastal pälvis Maimu Berg romaani eest A. H. Tammsaare nimelise kirjanduspreemia. 
Retseptsioon.
Kirjanduskriitik Rutt Hinrikus on öelnud, et "Ära" on tihedas seoses Bergi varasema loominguga ning ka teostega, kus on käsitletud n-ö idaeurooplase fenomeni (näiteks Viivi Luige "Ajaloo ilu", Milan Kundera "Olemise talumatu kergus", Emil Tode looming). 
Rohkelt on tõmmatud ka paralleele Maimu Bergi 1994. aastal ilmunud romaaniga "Ma armastasin venelast" ning romaani on peetud ka selle mõtteliseks jätkuks. Berg ise on märkinud, et romaane ühendab ajalooline taust ja tegelaste traagiline armastus.
Woldemar Friedrich Krüger

Woldemar Friedrich Krüger (2. jaanuar 1808 Kaave mõis, Tartumaa – 5. jaanuar 1894 Tartu) oli eesti päritolu baltisaksa maalikunstnik, graafik, pedagoog ja restauraator.
Elukäik.
Sündis Laiuse kihelkonnas Pistohlkorside perekonnale kuulunud väikese Kaave mõisa väidetavalt eesti soost aidamehe Tennise ja tema naise Katarina vanema pojana . Aastast 1816 õppis Tartu I elementaarkoolis, seejärel Raadi mõisas Carl Eduard von Lipharti seltsilisena. Tartu gümnaasiumi päevil 1824–1827 sai kunstiõpetust August Philipp Klara ja August Matthias Hageni, aastast 1827 Tartu ülikooli filosoofiaüliõpilasena Karl August Senffi juures. 1830–1835 täiendas end välismaal, peamiselt Münchenis, tundes huvi erinevate kunstitehnikate vastu. Tartusse naasnuna rajas oma litograafiatöökoja, mille müüs tugeva konkurentsi tõttu 1839 Georg Friedrich Schlaterile.
Sai 1838 Peterburi kunstiakadeemiast kreiskooli ja gümnaasiumi joonistusõpetaja tunnistuse, 1845 vabakunstniku nimetuse. Töötas Tartu koolides joonistusõpetajana, muu hulgas alates 1943. aastast Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. Osales 1846–1851 Raadi pühapäevaakadeemia tegevuses ja oli Carl Eduard von Lipharti kunstivarade hooldaja ja korrastaja. 
Reisis 1847 Hollandis ja Belgias. 
1856–1891 oli Tartu Ülikooli joonistuskooli õpetaja. 1857 sai Peterburist akadeemiku nimetuse ning 1858 ülikooli täieõiguslikuks õppejõuks. Oma õppetöös jätkas Krüger joonistuseeskujude metoodikat, kuid kasutas ka fotosid ja viis õpilasi vabasse loodusesse. Krüger töötas ülikoolis 35 aastat ja tema õpilaste hulka kuuluvad Ernst von Liphart, Reinhold von Moeller, Herman von Schrenk, Karl Alexander von Winkler jt. 1891 palus kõrges eas Krüger end juhataja kohustustest vabastada ja uut õpetajat enam ei valitudki. 
Kooli kogud anti 1893 üle Tartu Ülikooli raamatukogule. 
Looming.
Kunstnikuna oli biidermeierliku realismi esindaja. Enne õpinguid välismaal osales mitmete teaduslike väljaannete illustreerimisel. Litograafias lõi Tartu õppejõudude ja üliõpilaste portreid ja Tartu vaateid (sh 6-lehelise sarja Toomemäe vaadetega 1836), hiljem tegutses peamiselt portree- ja maastikumaalijana. Portreteerinud näiteks professor Johann Friedrich Erdmanni ja Gottlob Benjamin Jäschet. Käsitlenud nii õlimaalis kui ka tuši- ja kriidijoonistuses öömotiive. 
Üheks tema esimeseks suuremaks tööks oli professor Carl Friedrich von Ledebouri teose "Icones plantarum novarum Floram Rossicam, imprimis Altaicam illustrantes" illustreerimises osalemine. Teos ilmus viies köites ajavahemikus 1829–1834 Riias.
Kopeerinud 17. sajandi hollandi meistrite teoseid ja restaureerinud maale. Näiteks kopeerinud Lohusuu kirikusse oma kaasaegse Adrian Ludwig Richteri maali "Kristus Genetsareti järvel". 1860 maalinud Põltsamaa kirikusse Fra Angelico fresko järgi "Ülestõusmise" ("Naised haual"), mis asub pöördraamis Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi maaliga "Kristus ristil" (1894). Maalinud 1880. aastal Mustvee kirikusse Kristuse ülestõusmise teemalise altarimaali. 
Korraldas ja kujundas aastatel 1870–1888 Tartus näitusi.
Ripuka mõis

Ripuka mõis (saksa keeles "Rippoka") oli rüütlimõis Laiuse kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Ripuka Jõgevamaal.
1914. aastal kuulus mõisale 510,21 ha mõisamaad.
Ripuka on iseseisev mõis alates 1729. aastast (enne kuulus Kärde mõisa juurde). Mõis on nimetatud Johann Rebucki järgi, kes oli Kärde mõisnik 1532. aastal. 1919. aastal oli mõisa omanik Margarethe von Brasch.
Mõisa peahoone oli ühekorruseline krohvitud seintega viilkatusega kivihoone lihtsa profileerimata räästakarniisiga. Lakapealset valgustas segmentaken. Aknad olid kõrged ja kitsad. Hoone tagaküljel oli väike viilkatusega lahtine puitrõdu.
Kõrvalhoonetest oli märkimisväärseim laut. See oli väga suur viilkatusega maakivihoone, millel nurgad ja osa viiludest olid laotud tellistest.
Mõisapargi hulka kuulus väike lehtpuusalu (valdavalt saar, vaher ja hõbepaju) peahoone ees, tagaaias oli viljapuuaed.
Mõisa kasutas Pedja külanõukogu alal asubud kolhoos Bolševik. Mõisast on säilinud 1971. aastal tehtud fotod.
El Calpense

El Calpense oli hispaaniakeelne ajaleht, mis ilmus Suurbritannia tollases kroonikoloonias ja nüüdsel ülemereterritooriumil Gibraltaril aastatel 1868–1982. Hispaania keeles tähendab selle nimi gibraltarlast, kuna Calpe on Gibraltari muistne nimi, mida see kandis ühena Heraklese sammastest.
El Calpense (mille päises oli iseloomustus "poliitika-, majandus- ja reklaamileht" – "Diario político, mercantil y de anuncios"), asutati päevalehena ning oli esimene hispaaniakeelne ajaleht Gibraltaril. Kuna lehe omanikud ja juhid olid hispaanlased, oli Gibraltari kuberner algselt lehe väljaandmise vastu, muretsedes võimalike probleemide pärast Hispaaniaga, samuti linna elurütmi häirimise pärast. Ajaleht oli suunatud mitte üksnes hispaaniakeelsetele gibraltarlastele, vaid ka ümbruskonna hispaanlastele Campo de Gibraltaris. El Calpense sisu sarnanes Gibraltar Chronicle'i omaga, kuid oli ladina keeles. Lehes ilmus ka ülevaateid Madridi hispaaniakeelsest ja Briti ajakirjandusest.
Ajalugu.
Gibraltari vanim ajaleht, 1801. aastal rajatud Gibraltar Chronicle oli ingliskeelne, suur osa Gibraltari tsiviilelanikkonnast kõneles aga hispaania keelt; vähemal määral kasutati ka Genova murret ja malta keelt. Ehkki Chronicle jäi garnisonis endiselt populaarseks, ei olnud suuremal osal elanikkonnast ingliskeelsest ajalehest kasu. El Calpense täitis seda ülesannet, kuid lehe omanikud, perekond Parral, pidi lehe litsentsi eest pikka aega rasket võitlust pidama.
El Calpense oli Gibraltari piirkonna üks juhtivaid ajalehti. 1878. aastal ilmus see iga päev 500 eksemplaris (Gibraltar Chronicle'i ja El Anunciadori tiraaž oli 400). 20. sajandi esimesel kolmandikul oli tiraaž umbes 1250 (Gibraltar Guardianil 1200 ja El Anunciadoril 1000). Hispaania kodusõja aastail (kus toimetajad pooldasid vabariiklasi) kasvas tiraaž 20 000-ni, stabiliseerudes Teise maailmasõja ajal *(kus leht toetas innukalt liitlasvägesid) siiski 3000 eksemplari juures. Francisco Franco diktatuuri ajal smugeldati El Calpenset Hispaaniasse, kus sellest sai "demokraatia ja vabaduse majakas ja kuulutaja".
Kui Suurbritannia suhted Hispaaniaga halvenesid, hakkas ajaleht alla käima. 1960. aastail sai sellest nädalaleht. Kui Franco sulges 1969. aastal piiri Hispaania ja Gibraltari vahel, läks El Calpense uute omanike kätte ning hakkas ilmuma inglise keeles. 1982. aastal lõpetas ajaleht ilmumise.
Pikihoone

Pikihoone on kirikuhoone osa, mis on määratud kogudusele.
Moodustab tavaliselt kirikuhoone läänepoolse osa, millega idas liitub kooriruum. 
Pikihoonega risti võib olla üks või mitu transepti. Pikihoone võib olla jagatud löövideks.
Religiooniteadus

Religiooniteadus (varem võrdlev usuteadus) on religiooni tekkimist, olemust ja arenemist uuriv antropoloogiline teadus.
Religiooniteadus muutus iseseisvaks distsipliiniks 19. sajandil, mil Max Müller purustas religiooniküsimustes teoloogia monopoli ja nõudis võrdsetel alustel tegelemist kõigi religioonidega. Religiooniteadus hargnes religioonilooks, religioonipsühholoogiaks, religioonisotsioloogiaks, religioonifenomenoloogiaks jne.
Teoloogia ja religiooniteadus on kaks eri teadust. Ajalooliselt on valdkonnad seotud ja see seos ei ole täielikult katkenud kuni tänaseni. Religiooniteaduse ja teoloogia teadlaste vahel on leidnud aset ka tõsiseid konflikte. Eriti teravad olid vastasseisud 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses. Kui piibliteadlased hakkasid kasutama oma uurimistöös muistse Lähis-Ida ja antiikreligiooni allikaid, siis šokeeris tulemus mitte ainult paljusid tollaseid teolooge, vaid ka laiemat kiriklikku ja ühiskondlikku avalikkust.
Tänapäeval on religiooniteadus üha enam asendanud teoloogiat.
Võrdlev usundilugu

Võrdlev usundilugu on erinevaid religioone nende ajaloolises arengus uuriv teadus.
Üldine usundilugu

Üldine usundilugu on võrdleva usundiloo osa, mis tegeleb religiooni põhimõistete ja maailmausunditega.
Õmbleja

Õmbleja on inimene, kes tegeleb õmblemisega.
Õmbleja töö seisneb õmblustoodete valmistamises. Eelkõige hinnatakse selle töö juures kiirust ja kvaliteeti. Õmbleja õmbleb kokku kiiresti ja kvaliteetselt eri suuruse ja kujuga detaile, lisab nööbid, haagid, lukud ja muud vajalikud õmblustoote komponendid. Õmbleja peab tootmisprotsessi tundma ja teadma, kuidas töötavad õmblusmasinad ja -seadmed.
Selle kõige juurde käib ka materjalide tundmine ja säästlik kasutamine. Nagu paljud muudki ametit, juhindub ta meistri antud korraldustest. Töö on väga järjepidev ja samas ka rutiinne, töö hakkab teatud ajal korduma, sest iga õmblustoodet tehakse mitu samasugust. Õmbleja kohustuste hulka kuulub ka oma töökoha korraldamine ja korrashoid ning töövahendite esmane hooldamine.