tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ram (tank)

Ram oli Kanada ristlejatank (inglise keeles "Cruiser Tank Ram"), mida toodeti Kanadas Teise maailmasõja ajal. Tank põhines Ameerika keskmisel tankil M3 Lee.
Eellugu.
Kui Teine maailmasõda 1939. aastal algas, siis polnud Kanadal ühtegi tankiüksust. Samuti ei suutnud Suurbritannia toota piisavalt tanke, et Kanada üksusi varustada. Otsustati, et oma üksuste varustamiseks hakkab Kanada ise tanke tootma. Uus tank konstrueeriti USA M3 põhjal, kuna viimane oli suhteliselt robustne ja mehaaniliselt töökindel. M3 põhiliseks nõrkuseks loeti sponsooni paigutatud pearelva, kuna tornis paiknevat pearelva peeti oluliselt efektiivsemaks. 
Seega otsustati kopeerida M3 kere, mehaanilised osad ja transmissioon, kuid sobitada uus 75 mm kahuriga torn. Rami tank oli ka mõnevõrra madalam kui M3. Sobivat 75 mm kahurit polnud aga saada ja esialgu paigaldati hoopis käepärast olev 40 mm kahur. Torn konstrueeriti siiski nii, et sinna saaks paigaldada suurema kahuri, sest seda plaaniti esimesel võimalusel teha. Hiljem hakatigi kasutama 57 mm kahurit.
Tootmine.
Esimene prototüüp valmis juunis 1941 ja seda katsetati Aberdeeni polügoonil USA-s. Võimalik, et Ram oli eeskujuks M4 Shermani loomisel. Uus tank läks tootmisse ratsaväetanki Ram Mk I nime all ja seda toodeti 50 tükki. Üsna pea võeti kasutusele 57 mm kahur ja 1941. aasta lõpust toodeti juba Ram Mk II versiooni. Tootmine jätkus kuni 1943. aasta keskpaigani, kui otsustati kõigis Kanada üksustes kasutusele võtta M4 Sherman tankid. Ameerika Ühendriigid suutsid neid massiliselt toota ja need olid relvastatud võimsama, 75 mm kahuriga.
Pärast Shermanite kasutuselevõttu ehitati mitmed Rami tankid tagala töökodades ümber komandöritankideks, suurtükivedukiteks, insenerimasinateks ja laskemoonavedukiteks. Kõige rohkem valmistati ilmselt soomustatud transportööre Ram Kangeroo ja liikursuurtükke Sixton. Kokku toodeti umbes 2150 Rami tanki. (teistel andmetel 1899 tanki)
Rami tanke toodeti Montreal Locomotive Worksi tehases.
Kasutamine.
Rami tankidega varustati Kanada soomusüksused ja osa neist saadeti ka Inglismaale 4. ja 5. Kanada tankidiviisile. Kuna kõik Kanada üksused otsustati relvastada Shermani tankidega, siis Rame lahingus tankidena ei kasutatud ja nad jäid õppemasinateks.
Pärast Teist maailmasõda kasutasid neid Madalmaad, kelle territooriumile neid jäänud oli. Osa saadi ka Suurbritannia varudest. Pärast Centurioni tankide kasutuselevõttu 1950. aastate alguses kanti Rami tankid maha. Mõnda eksemplari kasutati IJsseli liini tulepositsioonides ära. Nende kere kaevati maase ja kaeti 30–60-sentimeetrise betoonikihiga. Suurtükid eemaldati ja asendati 7,62 mm kuulipildujatega.
Tänapäeval on üks Madalmaade komandöritank säilinud Madalmaade Ratsaväemuuseumis ("Nederlandse Cavaleriemuseum") Amersfoortis, lisaks mõned eksemplarid ka Kanadas.
Märgistamine

Märgistamine on mingi objekti märgi või märgisega varustamine.
Bahreini peaminister

Bahreini peaminister (araabia keeles رئيس وزراء البحرين) on Bahreini valitsusjuhi ametinimetus. See ametikoht loodi 16. augustil 1971 seoses Bahreini riigi iseseisvumisega.
Bahreini peaministri nimetas ametisse algselt ametisse Bahreini emiir, alates 2002. aastast kuulub see õigus vastavalt uuele põhiseadusele Bahreini kuningale. Nii ei pea Bahreini peaminister olema parlamendi liige ega esindama ühtegi poliitilist jõudu. 2002. aasta põhiseadusega on ka peaministri volitusi vähendatud, andes kuningale õiguse otse valitsusse kuuluvaid ministreid ametist vabastada ja ametisse nimetada.
Riigi esimene peaminister oli šeik Khalīfah ibn Salmān Āl Khalīfah, kes pidas seda ametit 49 aastat kuni oma surmani novembris 2020. Tema järel sai peaministriks kroonprints Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah.
Sisuliselt oli valitsusjuhi ametikoht olemas ka ajal, mil Bahrein oli Suurbritannia protektoraat. Algselt nimetati valitsusjuhti haldusnõukogu esimeheks, alates 19. jaanuarist 1970 kuni peaministri ametikoha loomiseni aga riiginõukogu esimeheks.
Euro rahatähed

Euro rahatähed on eurotsooni ühisraha euro rahatähed. Paberraha lasti ringlusse 2002. aastal ja seda haldab Euroopa Keskpank. Igal rahatähel on ka Euroopa Keskpanga presidendi allkiri. Euro rahatähtede seeria sisaldab seitsme nimiväärtusega rahatähti: 5-, 10-, 20-, 50-, 100-, 200- ja 500-eurone. Need kehtivad seadusliku maksevahendina kogu euroalal. Erinevalt euromüntidest on rahatähtede mõlemad pooled ühesugused kõikides riikides, ainult seeriatähed näitavad ära, millisest riigist rahatäht on pärit.
2013.-2019. aastatel tulid käibele teise seeria rahatähed, alustades 5-eurosega 2. mail 2013 ja lõpetades 100- ja 200-eurostega 28. mail 2019. Teise seeria 500-eurost rahatähte välja ei lasta.
Üldine.
Euro rahatähtede seerias on seitsme väärtusega rahatähti, igaühel on oma iseloomulik värv ja suurus. Rahatähtedel kujutatakse Euroopa ajaloo eri ajastute arhitektuuristiile. Rahatähe esiküljel kujutatakse aknaid või väravaid, tagaküljel sildu. Arhitektuurilised näited on illustratsioonid, mitte olemasolevate monumentide representatsioonid.
Kõikidele rahatähtedele on samuti ühine Euroopa lipp, Euroopa Keskpanga initsiaalid viies versioonis (BCE, ECB, EZB, ΕΚΤ, EKP), tagaküljel Euroopa kaart, sõna "euro" nii ladina kui ka kreeka tähestikus ("ΕΥΡΩ") ja Euroopa Keskpanga presidendi allkiri. 12 tähte Euroopa lipult on samuti kujutatud igal rahatähel.
Euro rahatähtede kujundus valiti välja 44 võistlustöö hulgast konkursil, mille algatas Euroopa Valuutafondi (EMF) nõukogu 12. veebruaril 1996. Võidutöö kuulutati välja 3. detsembril 1996 ja selleks oli Robert Kalina looming.
Rahatähed.
Rahatähtede paber on 100% puuvillakiust, mille tõttu on see väga vastupidav.
Turvaelemendid.
Rahatähtedel on palju turvaelemente. Nende abil saab ehtsa rahatähe hõlpsalt kindlaks teha. Mõned nendest on järgmised.
Rahatähe vastu valgust hoidmisel ilmuvad nähtavale vesimärk, turvaniit ja katkendlik number. Need kolm turvaelementi on nähtavad ehtsate rahatähtede esi- ja tagaküljel.
Võltsingud.
2010. aastal avastati esimese kuue kuu jooksul 33 700 võltsitud rahatähte, mis on 20% enam kui aastal 2009. 2/3 võltsitud rahatähtedest on 50-eurosed. Saksa Liidupanga sõnul on kuue kuu jooksul tekkinud kahjud ulatunud 1,9 miljoni euroni. 95% kahjusaanutest on väikekaupmehed.
Eberhard von Sayn

Eberhard von Sayn (ka "Everhardus Seyn") oli Saksa ordu liige ning mitme selle olulisema ametikoha täitja, sealhulgas Liivi ordu maameistri ametitäitja aastatel 1251/1253–1254.
Eberhard von Sayn oli üks väheseid orduvendi, kes pärines valitsejasuguvõsast, tema isa oli väikese Sayni (toona "Seyn") krahv Heinrich II, ema aga Agnes von Saffenberg. Sayni krahvidünastia suri aga juba 13. sajandi keskpaiku välja ning seetõttu polnud Eberhardil Saksa ordu ridades ilmselt sugulasi. 1249. aastal sai Eberhard suurkomtuuriks ("Großkomtur"), sellesse ametisse jäi ta kuni 1257. aastani. Lisaks määrati ta 1251. aastal ka Saksa meistriks ning ühtlasi kõrgmeistri asetäitjana Preisimaa ja Liivimaa üle valitsema. 1252. aastal siirdus Sayn Liivimaale, kus veetis kaks aastat. On küsitav, kas Sayni saab Liivi ordumeistriks nimetada, seda enam, et 1253. aastani oli selles ametis Andreas von Felben. 1254. aastal astus ametisse järgmine ordumeister Anno von Sangerhausen ja Sayn lahkus Liivimaalt. Et aga aasta vältel peale tema Liivimaal kõrgemat orduisandat polnud, siis võiks teda Liivi ordumeistri kohusetäitjaks lugeda. Sayni edasise saatuse kohta pärast 1257. aastat andmed puuduvad.
Ludwig (Liivi ordu)

Ludwig (ka "Ludewicus", "Ludovicus") oli Liivi ordu liige ja ordumeistri kohusetäitja aastal 1256.
Ludwigi päritolu kohta pole midagi teada, see-eest on Friedrich Benninghoven aga oletanud, et ta võis kuuluda varem ka Mõõgavendade ordusse. 1254. aastal sai Ludwigist Riia komtuur ja sellele ametikohale jäi ta kuni 1258. aastani. Vahepeal jõudis ta olla lühikest aega ka ordumeistri kohusetäitja. Pärast Riia komtuuri ametist lahkumist pole temast midagi teada.
Ceteris absentibus

Ceteris absentibus (ladina keeles 'teiste (jõudude) puudumise korral') on eksperimentaalses teaduses rakendatav uurimisprintsiip.
Burchard von Hornhausen

Burchard von Hornhausen (ka "Hornhusen"; surnud 13. juulil 1260) oli Liivi ordumeister aastatel 1257–1260.
Burchard pärines Hornhausenist või Klein-Hornhausenist, mis mõlemad paiknesid Halberstadti lähedal Ida-Saksimaal. Tema täpset perekondlikku kuuluvust ei ole teada, sest neis paikades tegutsesid erinevad aadlisuguvõsad – üks pärines põlisaadli hulgast ja teine ministeriaalidest. 
1252. aastal on Hornhausenit mainitud rüütelvennana Preisimaal, kaks aastat hiljem sai temast Samlandi komtuur ja ühtlasi ka asemaameister Preisimaal. Veel aasta hiljem oli temast saanud juba Königsbergi komtuur ning 1257. aastal sai temast Liivimaa maameister. Selles ametis sai ta olla aga vaid kolm aastat, sest 1260. aastal toimunud Durbe lahingus ta langes.
Werner (Liivi ordumeister)

Werner (ka "Wernher", "Wernerus") oli Liivi ordu maameister aastatel 1261–1263.
Werneri päritolukohta ega suguvõsa pole teada, küll aga on teda võimalik seostada mitme teise samanimelise Liivi ordu vennaga, kes samal ajaperioodil tegutsesid. Nimelt oli 1241. aastal ametis Werneri-nimeline maamarssal või lihtsalt marssal, viimasel juhul oli tegemist mõne suurema orduvalduse valitsejaga ja mitte kogu ordu väeülemaga. 1248. aastast on teada ordufoogt Werner, kes tõenäoliselt resideeris Karksis ning 1254. aastast ka samanimeline rüütelvend. Need kõik võivad olla üks ja sama isik, kuid samas pole välistatud ka nende isikute erinevus. Ainus Werneri nime all tuntud orduvend, kes kindlasti ei olnud ordumeistriga seotud, oli 13. sajandi lõpuaastatel Liivimaal tegutsenud rüütelvend.
1262. aastal oli ordumeister Werneri asetäitjaks Helmerich von Würzburg.
Havelock Vetinari

Havelock Vetinari (ka lord Vetinari, isand Vetinari, patriits Vetinari) on Terry Pratchetti poolt välja mõeldud Kettamaailma tegelaskuju, Ankh-Morporki linna valitseja. Vetinari tegeaskuju esineb peaaegu kõigis Kettamaailma raamatutes, mille tegevus toimub Ankh-Morporkis.
Vetinari on Ankh-Morporki ainuvalitseja ehk türann, kelle ametlikuks tiitliks on patriits. Ta lähtub oma valitsemispraktikas pragmatismist ja efektiivsusest, tema võimu on iseloomustatud ka kui valgustatud türanniat. Vetinari tegelaskuju põhineb suurel osal Niccolò Machiavelli poolt teoses "Valitseja" kujutatud vürsti ideaalkujul, olles valmis oma valitsusala heaolu nimel tegema peaaegu kõike. Vetinari on siiski tuntud ka kui õigustamatu vägivalla vastane, kuid samas toetab ta igati õigustatud vägivalda.
Vetinari pärineb rikkast aadliperekonnast ning sai hariduse Palgamõrtsukate Gildi koolis. Keerulistest olukordadest väljatulemiseks kasutab ta jõu asemel aga enamasti mõistust ning oskab oma eesmärkide saavutamiseks inimesi väga osavalt suunata. Vetinari lahutamatuks kaaslaseks on tema sekretär Drumknott, kes vastutab linna bürokraatiaaparaadi toimimise eest.
Kaheosalises telefilmis "Võlukunsti värv" kehastab patriitsi Jeremy Irons, "Postiteenistuses" aga Charles Dance.
Tõlet

Tõlet on taarausuliste kaelas kantav ripats. Ripatsi nimetus on kokku pandud sõnadest "tõde", "elu" ja "tee".
Tõlet on taarausu sümboolne märk. Väike ümmargune kapsel on valmistatud metallist, tavaliselt hõbedast. Ümmarguse kujuga kapsli keskel on sile pind, mida ümbritseb kõrgem äär, ring. Ring tähistab inimteadvuse piiri. Sellele järgneb tundmatus, kuhu kord võib tungida ka kaugemale, vastavalt inimese vaimsele arenemisele. Üle seesmise sileda pinna läheb joon, kujutab eluteed. Inimene tuleb tundmatusest ja elu lõpul läheb samuti tundmatusse. Elutee joonel on stiliseeritud uritule leek, mis valmistatud kullast.
Tõleti järgi on saanud nime Hubert Jakobsi 1970. aastate lõpul välja antud masinkirjas paljundatud omakirjastuslik kirjandusalmanahh "Tõlet" ja 1980.–1990. aastail Tartus tegutsenud muinsuskaitseklubi Tõlet, mis koondas taarausu- ja maausuhuvilisi.
Jääkeegel 2002. aasta taliolümpiamängudel

Jääkeegel 2002. aasta taliolümpiamängudel toimus 11.–22. veebruarini USA Utah' osariigis Ogdenis.
Ogden on 80 000 elanikuga linn, mis asub 60 km Weberi maakonnas Salt Lake Cityst põhjas. Võistlused toimusid Ogden Ice Sheeti väljakul, mis valmis 1993. aastal ja läks maksma 6 miljonit USA dollarit. Ehitise omanik on Weberi maakond ning see asub Weberi ülikooli territooriumil.
Mehed.
Meeste eelringi järjestus.
Võrdsete võitude korral arvestati omavaheliste mängude tulemust.
Meeste finaalmängud.
Haamer tähistab viimast kivi esimeses voorus.
Naised.
Naiste eelringi järjestus.
Võrdsete võitude korral arvestati omavaheliste mängude tulemust. Neljanda finalisti selgitamiseks mängisid 5. ja 6. koha saavutanud võistkonnad omavahel uuesti ning seejärel võitja 4. koha saavutanud võistkonnaga. Finalistiks osutus Suurbritannia.
Naiste finaalmängud.
Haamer tähistab viimast kivi esimeses voorus.
Ober-Haus

Ober-Haus on rahvusvaheline kinnisvarafirma, mille asutas Paul Oberschneider koos kolme töötajaga 1994. aastal Tallinnas. 
Aastal 2009 töötas Ober-Hausis rohkem kui 300 inimest, nende hulgas atesteeritud maaklerid ja kinnisvarahindajad ning haldajad. Ober-Hausil oli aastal 2009 kokku 30 kontorit neljas riigis: Eestis (Tallinn, Tartu, Pärnu, Jõhvi, Narva), Lätis (Riia, Ventspils, Valmiera, Liepāja, Jelgava), Leedus (Vilnius, Kaunas, Palanga, Klaipeda, Šiauliai, Panevėžys, Druskininkai) ja Poolas (Varssavi, Kraków, Katowice, Gdańsk, Poznań, Łodz). 
Pärast ühinemist Soome Realia Group Oy-ga aastal 2007 muutus Ober-Haus Ida-Euroopa suurimaks kinnisvaraagentuuriks. Realia Groupi osanikud on Sponsor Capital, Nordea Pank, Varma Pensionifond ja Soome Tööstusinvesteeringute AS.
Ober-Hausi kodulehel asub kinnisvarapakkumste andmebaas.
Ober-Hausi turuanalüütikud avaldavad kord kvartalis iga riigi kohta kinnisvaraturu aruandeid ja ülevaateid. Lisaks koostatakse aruanne ka terve aasta kohta.
Konrad von Mandern

Konrad von Mandern (ka "Conradus Manderen"; surnud 5. mail 1295) oli Liivi ordu maameister aastatel 1263–1266.
Mandern pärines Waldecki krahvkonnast Mandernist Fritzlari lähedalt. Tema suguvõsa pärines Tüüringi maakrahvide ministeriaalidest. Enne seda, kui Mandernist sai Liivimaa ordumeister, pole temast midagi teada. Kolme maameistriks oldud aasta jooksul korraldas Mandern 3 uue linnuse, Paide ja Pärnu ehitamist Eestis ja 1265 Miitavi (Jelgava) ehitamist Semgallias (Zemgale Lätis), kuid tema ametiaeg lõppes siiski ebaõnnestumisega: semgalitevastase sõjaretke ebaõnnestumise järel ta kas sunniti tagasi astuma või loobus ise ordumeistri ametist.
Mandern jäi Saksa ordus siiski suhteliselt kõrgele positsioonile ja 1268. aastal saatis kõrgmeister ta erimissiooniga Liivimaale tagasi. 17 aastat hiljem oli ta maakomtuur ("Landkomtur") Marburgis, 1286–1287 aga samas ametis alade üle, mida kutsuti "Partes inferiores". 1289–1295 oli ta taas Marburgi maakomtuur, kellena ta ka suri.
Mangold

Mangold (ka "Mangold von Sternberg"; surnud 1283) oli Saksa ordu liige ja Liivi ordumeistri kohusetäitja aastatel 1281–1282.
Mangoldi kohta on allikates teada vaid eesnimi, kuid et see on küllaltki ebatavaline, siis võib seda seostada 13. sajandi teisel poolel välja surnud Sternbergi aadlisuguvõsaga, mis oli Hennebergi krahvide kõrvalliiniks. Täiesti üheselt Mangoldi siiski Sternbergidega siduda ei saa.
1274. aastal oli Mangold rüütelvend tõenäoliselt Königsbergis, 1276–1279 aga samas komtuur. Aasta pärast sellest ametist lahkumist tõusis ta Preisi maameistri kohale, kelleks ta jäi kuni surmani. Samal ajal, aastatel 1281–1282, oli ta ka Liivi ordumeistri kohusetäitjaks. Mangold osales 1282. aastal Akkos toimunud ordukapiitlil, mis valis uueks kõrgmeistriks Burchard von Schwandeni, ja ta hukkus järgmisel aastal tagasiteel Vahemerel.
Skriptimiskeel

Skriptimiskeel on programmeerimiskeel, millega juhitakse programmide tööd. Skripte ehk skriptimiskeeles kirjutatud programme harilikult interpreteeritakse, erinevalt skriptide juhitavatest programmidest, mis on sageli masinkoodi kompileeritud.
Skriptimiskeeled pärinevad tööde juhtimise keeltest (näiteks IBM-i JCL), mida kasutatakse pakktöötlusel. Need keeled käsivad süsteemil käitada teatud programme, kasutades teatud sisend-väljundseadmeid. Ajajagamissüsteemidest pärinevad käsukeeled on interaktiivsemad, kuid teostavad praktiliselt samu operatsioone.
Vahe skriptimiskeelte ja süsteemiprogrammeerimiskeelte vahel on hägune. Näiteks kasutatakse Perli sageli mitme käsureaprogrammi liitmiseks, samas sisaldab Perl ka vahendeid soklitega suhtlemiseks ja protsesside loomiseks, mis on harilikult olnud süsteemiprogrammeerimise pärusmaa.
Andreas von Westfalen

Andreas von Westfalen (ka "Andreas de Wetphalen"; surnud 1270) oli Liivi ordu maameistri kohusetäitja aastal 1270.
Andreas von Westfalen pärineski tõenäoliselt Vestfaalist, kuid rohkem tema päritolu kohta teada ei ole. 1270. aastal ordumeistri kohusetäitjaks saamise järel langes ta peagi sõjakäigul leedulaste vastu.
Walter von Nordeck

Walter von Nordeck oli Liivi ordu maameister aastatel 1270–1273.
Nordeck pärines Mainzi ministeriaalide hulgast. Tema suguvõsa liikmed olid linnusepealikud ja hiljem ka mitmete maavalduste omanikud, millest suure osa nad 13. sajandi jooksul Saksa ordule annetasid. Mitmed Nordeckid olid ka hiljem Saksa ordu liikmeteks, kuid Liivi ordus rohkem sellenimelisi teada pole. Walter von Nordeck oli esialgu ilmik, aastatel 1261–1267 on teda mainitud kellegi Lutgardiga abielus olevana. 1268. aastal astus ta aga ordusse ning teenis esialgu Marburgis, samas kui tema naine läks nunnaks. 1270. aastal saabus Nordeck Liivimaale ja oli kolm aastat maameistriks. Seejärel pöördus ta aga tagasi Marburgi, kus oli kuni 1287. aastani rüütelvennaks. Seejärel teated temast lõppevad.
20-sendine euromünt

20-sendine euromünt on eurotsooni ringluses olev münt.
See on käibel alates aastast 2002. Osad mündid on küll vermitud 1999, kui euro loodi, aga neid ei lastud toona veel ringlusesse.
Kujundus.
Mündid on tehtud sulamist "Nordic Gold". Mündi läbimõõt on 22,25 mm, paksus 2,14 mm ja kaal 5,74 grammi. Müntide serv on sile seitsme sälguga. Sellist kujundit nimetatakse hispaania lilleks.
Euromündi avers ehk esikülg on kõikidel riikidel ühine, kuid revers on riikidel erinev.
Ühine külg.
Aversi sellisel kujul, nagu seda alates 2007 kasutatakse, kujundas Luc Luycx.
See kujutab mündi vasakul poolel Euroopa kaarti. Islandit ei ole mündil peal, Venemaa on ära lõigatud umbes Kandalakša lahe ja Bosporuse väina vaheliselt joonelt, Küpros on nihutatud lääne poole Kreeta alla, et ta kaardile jääks, ja Malta on ebaproportsionaalselt suur, et ta näha oleks.
Põhjast lõunasse läbivad kaarti 6 püstjoont, mis katkevad maa kohal ja on näha mere kohal. Iga püstjoone ülemises ja alumises otsas on täht, kokku 12 tähte. Kõige läänepoolsem joon läbib kaarti umbes Gibraltari kohal ja kõige idapoolsem umbes Itaalia mandriosa lõunatipu kohal. Tähed on samasugused nagu Euroopa lipul.
Mündi paremal poolel on tõstetud kirjaga suur number 20 ja selle all väiksemate tähtedega "EURO CENT". Numbri 20 nulli järel on tillukeselt mündi kujundaja nimetähed LL.
Enne 2007. aastat olid kaardil näha ainult tollasesse euroalasse kuulunud riigid.
Fundão

Fundão on linn Portugalis Castelo Branco ringkonnas Fundão vallas. 
Linnas on 8369 elanikku. 
Fundãos korraldatakse iga-aastast filmi- ja videofestivali IMAGO. 
Fundão sõpruslinn Eestis on Haapsalu.
Tiger Woods

Eldrick Tont Woods (hüüdnimi Tiger Woods; sündinud 30. detsembril 1975) on USA golfimängija. 
Tiger Woods on ajaloo parim golfimängija. Alates 2008. aastast on ta kõige rohkem teeniv sportlane maailmas. Woods on võitnud 82 PGA golfiturniiri.
Riina Varol

Riina Varol on eesti kunstnik ja fotograaf. Sündinud 1979 Pärnus.
Helmerich von Würzburg

Helmerich von Würzburg (surnud 12. juulil 1263) oli Saksa ordu liige ning Liivi ordu viitsemeister aastal 1262.
Helmerich pärines Frangimaalt Würzburgi piiskopi ministeriaalide hulgast, kes aga olid üsna kõrgetel ametikohtadel: tema arvatav isa Hartwig Dives oli riigiköögimeister ("Reichsküchenmeister") ning kandis oma onu Heinrich von Rothenburgi järgi kohati ka perekonnanime Rothenburg. Helmerichi suguvõsa on seostatud ka Rechenbergidega, kuid see pole kinnitust leidnud.
1237. aastal astus Helmerich tõenäoliselt Würzburgis Saksa ordusse ning oli seal ka 1246. aastal samas rüütelvennana mainimist leidnud. 1251. aastal oli ta aga Montforti linnuse kastellaan Palestiinas, kahe aasta pärast oli ta aga Palestiinas riietusülem ("Oberster Trappier") ja suurkomtuuri asetäitja. Siiski ei jäänud Würzburg Palestiinasse kuigi kauaks, hiljemalt 1262. aastal tegutses ta Preisimaal ja Liivimaal, olles mõlema orduharu viitsemeistriks. Samas pole tõendeid, et ta oleks Liivimaal üldse viibinud, pealegi oli seal toona ordumeistri ametis Werner. Järgnevalt sai Würzburgist Preisimaa meister, kellena ta 1263. aastal Löbau lahingus langes.
Anu Merila

Anu Merila (sündinud 15. veebruaril 1964) on eesti ajakirjanik ja tõlkija.
Ta oli ajakirja Marie Claire peatoimetaja.
Gerhard von Katzenelnbogen

Gerhard von Katzenelnbogen (surnud 1280 või 1312) oli Liivi ordu maamarssal ja maameistri kohusetäitja.
Gerhard pärines Katzenelnbogeni krahviperekonnast, tema isa oli krahv Heinrich IV, ema aga Diethrad. Krahvkond asus Reini keskjooksul ning tema suguvõsa resideeris Hohensteinis Bad Schwalbachi lähedal. Tema suguvõsa liikmed võtsid ristisõdadest osa viiel kuni seitsmel korral ning 1219. aastal oli üks Gerhardi sugulane Damiettas kohanud ka Saksa ordu kõrgmeistrit Hermann von Salzat. 
Gerhardi enda ordukajääri alguse kohta andmeid pole, 1279. aastal on teda mainitud juba maamarssalina Liivimaal. Samal aastal sai temast ka ordumeistri kohusetäitja, kuna nii Liivimaa kui ka Preisimaa maameistriks olnud ja hiljem kõrgmeistriks saanud Konrad von Feuchtwangen ilmselt Liivimaale ei jõudnudki. Ordumeistri kohusetäitja Gerhard langes aga juba 1280. aastal leedulaste kätte vangi ning tapeti seal kahevõitluse käigus.
Jakob von Uexkülli Keskus

Jakob von Uexkülli Keskus on 1993. aasta sügisel loodud organisatsioon Tartus, mis tegeleb Jakob von Uexkülli pärandi hoidmise, uurimise ja arendamisega.
Keskus paikneb Eesti Looduseuurijate Seltsi majas ning on selle seltsi allüksus.
Keskus omab Jakob von Uexkülli tööde kogu, samuti tema kohta avaldatud tööde kogu ning mitmeid käsikirjalisi materjale, sealhulgas rikkaliku kogu Uexkülli kirjavahetust.
Keskus on korraldanud regulaarseid seminare (seeriad "Tekst ja loodus", "Isiklikud loodused", "EluSilmaD"), mitu biosemiootikakonverentsi ja iga-aastasi ökosemiootika suveseminare. Nende seas oli näiteks nõupäev "Eesti kultuur ja loodus" 23. aprillil 2001, jmt.
Keskusel on juhatus, mida on juhatanud Toomas Trapido, Ants Aader, Timo Maran, Riin Magnus, Kadri Tüür, Raul Markus Vaiksoo.
Valentinipäev (film 2010)

"Valentinipäev" on USA 2010. aastal valminud romantiline komöödiafilm.
Film jälgib aasta romantilisimal päeval Los Angeleses erinevaid inimesi, kelle rajad mingil ajal ristuvad.
Filmi lavastaja on Garry Marshall, osades Julia Roberts, Anne Hathaway, Alex Williams, Jessica Alba, Jessica Biel, Jennifer Garner, Taylor Lautner, Shirley MacLaine, Bradley Cooper, Ashton Kutcher, Topher Grace, Patrick Dempsey, Emma Roberts, Eric Dane, Jamie Foxx ja Queen Latifah.
DeStudio

DeStudio on Herkki-Erich Merila ja Peeter Maria Lauritsa 1992. aastal asutatud kunstirühmitus.
Binoomjaotus

Binoomjaotus on tõenäosusteoorias ja statistikas juhusliku suuruse X diskreetne jaotus, mis kirjeldab "n" ühesuguse ja sõltumatu järjestikuse katse korral sündmuse "A" toimumist, kui iga katse tulemus võib olla kas jah või ei ning jah tulemuse saamise tõenäosus on "p" ning vastupidise tulemuse tõenäosus on "q" = 1 − "p." Binoomjaotust iseloomustab tõenäosusfunktsioon:
formula_1
Näide.
Mündi 5-kordsel viskamisel on kirja 3 korda esinemise tõenäosus
 formula_2
Aru vallakool

Aru kool oli kool Aru vallas Nõo kihelkonnas Tartumaal, mille asukoht on praeguses Külaaseme külas Elva vallas.
Kool asutati alul kolmeaastase vallakoolina. Koolimaja on ehitatud 1832. aastal. 
Aastal 1896 avati viieaastane ministeeriumikool (valla- ja kihelkonnakool). Aastal 1901 õppis koolis 152 last. Kool suleti aastal 1963.
Koolihoone on ühekorruseline, katusekorrusega, ehitatud savitellistest. Sissepääsu ees on kõrge mõisapärane kahepoolne pandus.
Kontaktne mõõtmismeetod

Kontaktne mõõtmismeetod on mõõtemeetod, mille puhul on mõõteriist mõõdetava objektiga vahetus kontaktis.
Kaldtee

Kaldtee ehk ramp ehk pandus on eri tasandeid ühendav kaldega tee.
Kaldteid kasutatakse muu hulgas hoonetesse pääsemiseks.
Sõna "pandus" pärineb arvatavasti mugandusena prantsuse keelest – "pente douce" tähendab lauget kallakut.
Kaldteid kasutatakse trepi asemel (nt ratastoolis liikujaile), samuti garaaži, sillale või hoone ühelt korruselt teisele sõitmiseks.
Kunja rajoon

Kunja rajoon on haldusüksus Venemaal Pihkva oblasti lõunaosas.
Rajoonis on Kunja alev ja 4 külaasundust (valda) kokku 261 asulaga.
Aldani mägismaa

Aldani mägismaa (vene keeles Алданское нагорье) on mägismaa Euraasia idaosas Venemaal Oljokma ja Utšuri jõe vahel.
Koosneb Aldani kilbi gneissidest ja kiltkividest.
Aldani mägismaal on raua, vase, kulla, kivisöe ja vilgukivi leiukohad.
Mägismaal on tasased jõgedevahelised kiltmaad kõrgusega kuni 1 km ning Lääne-Jangi, Sunnagõni ja Ket-Kapi mäeahelik.
Mägede nõlvadel kõrguseni 1200–1300 m kasvavad lehisemetsad, kõrgemal on mägitundra.
Lübz

Lübz on väikelinn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Parchimi kreisis.
Strugi Krasnõje rajoon

Strugi Krasnõje rajoon on haldusüksus Venemaal Pihkva oblasti põhjaosas.
Rajoonis on Strugi Krasnõje alev ja kaks külaasundust (Marjino ja Novoselje vald) kokku 193 asulaga.
Juuda mägismaa

Juuda mägismaa on mägismaa Euraasia edelaosas Iisraelis, Juuda mägede kõrgeim osa. Kohati on selle laius vaid 1–3 km, kõrgus kuni 750 m.
Khorati mägismaa

Khorati mägismaa ehk Khorati platoo (inglise keeles "Khorat Plateau") on mägismaa Tai kirdeosas.
Mägismaa keskmine üldkõrgus on umbes 200 m üle merepinna, pindala on umbes 155 000 km². Pinnas on alustassikujuline ja kallutatud kagu suunas. Seda eraldavad Kesk-Taist Phetchabuni ahelik ja Kambodžast Phnom Dongreki ahelik.
Mägismaal voolavad Mekongi lisajõed – Muni ja Chi jõgi. Aastane sademete hulk on 1150 mm.
Khorati mägismaa moodustab Isani piirkonna – ühe viiest Tai piirkonnast.
Didier Défago

Didier Défago (sündinud 2. oktoobril 1977) on Šveitsi mäesuusataja, olümpiavõitja (2010).
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris võitis ta kuldmedali kiirlaskumises. Parim koht maailmameistrivõistlustel on 2007. aastal Alpi kahevõistluses saavutatud neljas koht.
Saavutused.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Didier Defago on osalenud () 393 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 15 korda, millest 5 korral kõige kõrgemale astmele.
Mario Stecher

Mario Stecher (sündinud 17. juulil 1977) on Austria kahevõistleja, kahekordne meeskondlik olümpiavõitja ja maailmameister.
2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial Sotšis kandis ta Austria lippu.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Mario Stecher on osalenud 265 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile 43 korral, millest 12 korral kõige kõrgemale astmele.
Uus-Kaledoonia saar

Uus-Kaledoonia saar (prantsuse "Grande Terre" või "Nouvelle-Calédonie") on saar Vaikse ookeani lõunaosas, Prantsusmaa meretaguse ala Uus-Kaledoonia peasaar. 
Saar on kitsas, loode–kagusuunaline ning 350 km pikk ja 50–70 km lai, pindala on 16 346 km². Elanike arv oli 2009. aasta seisuga 225 280. Uus-Kaledoonia on mägine, kõrgeim tipp on Mont Panié (1628 m).
Uus-Kaledoonia eraldus Austraalia mandrist 80 miljonit ja Uus-Meremaast 55 miljonit aastat tagasi.
Pankovka

Pankovka on alev Venemaal Novgorodi oblastis Novgorodi rajoonis. Asub Veliki Novgorodist 7 km edelas Verjaža jõe paremal kaldal.
Pankovo varasem nimi oli Mostištši, mida on esmamainitud 1412. aastal, kui sinna ehitati puukirik ja klooster. Aleviks sai 1977. aastal.
Sara Teasdale

Sara Teasdale (8. august 1884 – 29. jaanuar 1933) oli ameerika luuletaja.
Luulenäide.
Luuletus "There will come soft rains" aastast 1918 (luulekogus 1920).
"&lt;poem&gt;There will come soft rains and the smell of the ground,
And swallows circling with their shimmering sound;
And frogs in the pool singing at night,
And wild plum trees in tremulous white;
Robins will wear their feathery fire,
Whistling their whims on a low fence-wire;
And not one will know of the war, not one
Will care at last when it is done.
Not one would mind, neither bird nor tree,
If mankind perished utterly;
And Spring herself when she woke at dawn
Would scarcely know that we were gone.&lt;/poem&gt;"
Luuletust on kasutatud Ray Bradbury samanimelises novellis, mis hiljem sai osaks 1950. aastal avaldatud romaanist "Marsi kroonikad". Eesti keelde tõlgituna on selle pealkirjaks "Taas tulevad vihmad", tõlkija on Linda Ariva.
Kipu

Kipu on inkade sõlmnöör. Kipu oli andmekandja, sellel olid sõlmede abil märgitud numbrilised väärtused või muu teave. Kipu nöörid olid valmistatud laama- või alpakavillast või ka puuvillast. Sõlmitud nööride arv võis ulatuda mõnest kuni kahe tuhandeni.
Külmrelv

Külmrelv on relv, mille kasutamiseks on vaja musklijõudu, relvast ei välju püssirohu põlemisenergial lenduvaid projektiile. 
Külmrelvade hulka kuuluvad lähivõitlusrelvad, mida kasutatakse löömiseks, torkamiseks, lõikamiseks või raiumiseks ning laske- ja heiterelvad (vibu, amb, katapult jne.). 
Külmrelvad on näiteks oda, mõõk, pistoda, nuga, nui, kirves, shuriken, hellebard, tääk jne.
Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused

Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused (ka FIFA klubide maailmameistrivõistlused, FIFA klubide MM) on jalgpalliklubide turniir, mis toimus esimest korda 2000. aastal Brasiilias. Maailma klubide karikale pääsevad lisaks ühele korraldajamaa klubile kuue konföderatsiooni parimad klubid, mis selgitatakse välja vastavate regioonide meistrisarjades. Jalgpalliklubide maailmameistrivõistluste eelkäijaks loetakse Intercontinental turniiri.
Kruusa Kalju

Kruusa Kalju (kodanikunimi Jaanus Valk; sündinud 10. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti luuletaja ja tõlkija.
Elulugu.
Kruusa Kalju lõpetas 1992 Tallinna 20. Keskkooli ning astus aasta hiljem Tartu Ülikooli, kus õppis 1993–1997 inglise filoloogiat ja semiootikat. Aastal 1997 läks ta Eesti Humanitaarinstituuti romanistika erialale ja lõpetas Tallinna Ülikooli 2008 bakalaureusetööga "Mallarmé luule: kogelemine". Aastatel 2004–2005 viibis ta vahetusüliõpilasena Tōkyōs Waseda ülikoolis ja õppis jaapani keelt. 
Aastal 2001 asutas ta koos Hasso Krulliga tõlkeluule internetiajakirja Ninniku. 
Kruusa Kalju on Eesti Kirjanike Liidu ja Eesti PEN-klubi liige.
Looming.
Kruusa Kalju esimene luulekogu "Meeleolu" ilmus 1999. Täpselt dateeritud luuletused on ka meeleoluliselt täpsed, sündmuspaik tavaliselt suvine aed mere ääres. Jaak Urmeti sõnul muudetakse seal meeleoludeks "kogu ümbritsev rikkalik floora – õunapuud, ploomioksad, kirsilehed, pähklipuud, sirelid, pärnad, kastanid, pihlakad, vahtrad, toomingad, saialilled, karikakrad, kressid, floksid, moonid – ja nii kuni kõikvõimalike aedviljadeni välja". Luuletuste kirjaviis on ainukordne ("y" pro "õ") ja jätkub ka autori järgmistes kogudes. Originaaltekstide vahele on põimitud tõlkeid.
Teises luulekogus "Treffamisi" (2004) liigub autor järjest argisemate olukordade ja sündmuste kirjeldamise suunas, kuid samas on tekstides tajutud metafüüsilist nihet, mis Jan Kausi sõnul "püüaks justkui näidata, et ükskõik kui argist teemat puudutav luuletus riivab juba pelgalt oma olemasolu, oma kirjutatuks tulemise faktiga midagi sügavamat". Kalju Kruusa keeletarvitus muutub seejuures järjest peenekoelisemaks ja isikupärasemaks, paistes veel rohkem silma järgmises kogus "Pilvedgi mindgi liigutavadgi" (2008), kus tähendusi loob ka kirjaviisi või interpunktsiooni muutmine ja ebareeglipärane grammatika. Tihti on luuletuse fookuses pealtnäha tühine seik või fantaasia, mida keeleliselt võimendatakse kuhjamise, kordamise ja teisendamise abil. Seda tehnikat on Hasso Krull võrrelnud fuugakunstiga, millest "ühe kontrapunkti kaudu veel õiget ettekujutust ei saa". 
Aastal 2010 ilmunud luulekogu "Tühhja" väljendab ühiskondlikke pettumusmeeleolusid. Raamat sisaldab ka jaapani luule tõlkeid.
Kalju Kruusa on tõlkinud luulet, proosat ja näidendeid jaapani, hiina, havai, itaalia, prantsuse, soome ja inglise keelest.
Ram

Ram on mitme asja nimi:
Ram on India mehenimi (Rāma järgi) ja Iisraeli mehenimi (Raami järgi). 
Ram on Jaapani firma. 
Ram on Jaapani koomiksitegelane. 
Rami järv on järv Iisraelis. 
Perekonnanimi.
Ram on ka mitme tuntud inimese perekonnanimi:
Fööniks

Fööniks on rahvaluulest tuntud müütiline tulilind, kes sümboliseerib elu ja surma vaheldumist, ellu ärkamist ning surematust.
Mütoloogia.
Fööniksi päritolus ei olda kindlad, kuid teda kummardati Bennuna juba iidsetel aegadel Egiptuses Heliopolise linnas. Just Heliopolis oli see paik, kuhu fööniks uskumuste järgi oma pesa ehitas. Bennut samastati päikesejumal Ra'ga ning viiteid temale leidub isegi egiptlaste "Surnuteraamatus".
Fööniksi nimi on pärit kreeka keelest ja see tähistab purpurpunast värvi. Nii kreeklased kui roomlased kujutasid fööniksit linnuna, kes meenutas kotkast või paabulindu. Kreeklaste arvates elas fööniks Foiniikias kaevu ääres. Usuti, et igal koidikul peatab päikesejumal Helios oma kaariku, et kuulata kaevus kümbleva fööniksi imekaunist laulu.
Viiteid fööniksile on aga väga paljudes kultuurides. Nii näiteks oli pärslastel Simurgh, hiinlastel Fenghuang, jaapanlastel Hõ-õ või Fushichō (Surematu lind), venelastel Жар-Птица. Fööniks on saanud populaarseks ka katoliku kiriku kunstis, kirjanduses ja sümboolikas.
Välimus.
Fööniksi võis ära tunda tema värvilise sulestiku ning kuldsete ja tulipunaste pikkade sabasulgede järgi (mõnede legendide ja kultuuride kohaselt võis värv olla ka sinine, purpurne või roheline). Ta elas umbes 600–800-aastaseks, elu lõpus ehitas ta endale kaneeliokstest pesa. Selles põles fööniks tuhaks, kuid tuhast ilmus muna, millest fööniks taas välja koorus ning uuesti sündis.
Éric Cantona

Éric Daniel Pierre Cantona (sündinud 24. mail 1966 Marseilles) on Prantsuse filminäitleja ja endine jalgpallur. 
Éric Cantona esimene elukutseliste jalgpalliklubi oli Prantsusmaa Auxerre. Debüüdi põhimeeskonnas tegi ta 5. novembril 1983 Nancy vastu.
1984. aastal kutsuti ta väeteenistusse.
Hooajal 1985-86 mängis Éric Cantona laenulepinguga klubis Martigues. Siis sõlmis ta uue lepingu Auxerre'iga.
Prantsusmaal mängis Cantona veel klubides Marseille, Bordeaux, Montpellier ja Nîmes. 1992. aastal siirdus ta Inglismaa klubisse Leeds United, kellega võitis Football League First Divisioni.
1992. aasta novembris siirdus jalgpallur Manchester Unitedisse, kus lõpetas 1997. aastal karjääri. Manchester Unitediga tuli prantslane neli korda Inglismaa meistriks. 143 mängus Premier League'is lõi Cantona 64 väravat.
Prantsusmaa jalgpallikoondises mängis Cantona 45 mängu ja lõi 20 väravat.
Müüriku mõis

Müüriku mõis (saksa keeles "Marienhof") oli Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas asunud poolmõis.
Müüriku mõisahoone paikneb Väike-Maarja – Simuna tee ääres umbes kilomeetri kaugusel Väike-Maarjast Simuna poole. (koordinaadid )
Mõisa alad eraldati Väike-Maarja pastoraadist, Vao mõisast ja Kaarma mõisast 1808. aastal.
Müüriku mõis rajati 1817. aastal Tallinnast pärit kaupmehe P. J. "Papachen" Hoffmanni poolt, kes avas siin kaupluse. Konkurentsi puudumise tõttu osutus äri edukaks. 
Mõisahooned.
Mõisahoone ehitati ühekorruselise pika puumajana, mis on säilinud tänapäevani. Mõisahoone kõrvale ehitas Hoffmann väikese maja ametnikele. Aastal 1891 müüs "Papachen" mõisa oma pojale Georg Hoffmannile. Georg Hoffmann müüs Müüriku mõisa omakorda eestlasele Jaan Allikule, kes oli rikastunud kõrtsipidamisega. 
Hoones, mis paiknes ametnikemajast tagapool (ei ole säilinud), avati 1902. aastal Väike-Maarja tütarlastekool. Hiljem avati ametnikemajas Väike-Maarja esimene nelja voodikohaga haigla, kus arstideks olid Hoffmannid. Tänapäeval on nii mõisa peahoone kui ka ametnikemaja kasutusel korterelamutena.
Eero Uustalu

Eero Uustalu (sündinud 11. mail 1967 Tallinnas) on eesti õpetaja.
Hariduse on ta saanud Moskva Füüsika-Tehnika Instituudis (1991).
Ta on Erakonna Eestimaa Rohelised liige. Ta kandideeris 2007. aasta Riigikogu valimistel, kus sai 110 häält, ning 2011. aasta Riigikogu valimistel, kus sai 65 häält.
Ta on töötanud Tartu Ülikooli Teaduskoolis, kus ta oli füüsikaõppe peaspetsialist.
5-eurone rahatäht

5-eurone rahatäht, mis on sularahana käibel alates 2002. aastast, on väikseima väärtusega rahatäht euroalal.
Rahatäht on populaarsuselt 500- ja 200-eurose ees viies, moodustades ligi 8 protsenti kõigist euro rahatähtedest.
Kujundus.
5-eurose paberraha mõõtmed on 120 * 62 mm. Rahatähel on kujutatud klassikalises stiilis monumentide illustratsioone. Lisaks on 5-eurosel Euroopa Liidu lipp, Euroopa Keskpanga presidendi allkiri, Euroopa Keskpanga initsiaalid Euroopa Liidu keeltes ning Euroopa Liidu riikide ülemereterritooriumite kujutised. Rahatähe on kujundanud Robert Kalina.
2. mail 2013. aastal võeti kasutusele uued 5-eurosed rahatähed. 
Turvaelemendid.
5-eurost rahatähte kaitsevad hologrammiriba, EURioni konstellatsioon, reljeeftrükk, vesimärk, turvaniit, kuldne riba, mikrotrükk, UV-omadused ja infrapunavalgus.
Johann Wilhelm Eugéne Girard de Soucanton

Parun Johann Wilhelm Eugéne Girard de Soucanton (27. august 1853 Kunda – 5. oktoober 1922 Kunda) oli Kunda mõisnik, Kunda tsemenditehase omanik, AS Port-Kunda asutaja.
Eugéne Girard de Soucanton lõpetas Braunschweigi Tehnikaülikoolis keemiastuudiumi ning töötas seejärel Novorossiiski tsemendivabriku direktori asetäitjanana. 
Pärast isa John Karl Girard de Soucantoni surma 1896. aastal pöördus ta tagasi Kundasse, kus päris Kunda mõisa ja tsemendivabriku. 1912. aastal oli Eugéne Girard de Soucanton üks AS Port-Kunda moodustajaid ning pikka aega selle juhatuse aseesimees.
1918. aasta jaanuaris küüditati ta koos teiste baltisakslastega bolševike poolt Siberisse, kust pöördus tagasi pärast Bresti rahulepingu sõlmimist 1918. aasta märtsis.
Eugéne Girard de Soucanton suri 5. oktoobril 1922 Kundas.
Pohmelus

Pohmelus (kõnekeeles "kassiahastus", "kaater", "pohmell", "pohmakas") on alkoholi liigtarbimisele järgnevad ebameeldivad kehalised ja psüühilised nähud.
Harilik sealõuarohi

Harilik sealõuarohi ("Scrophularia nodosa") on sealõuarohuliste sugukonda, sealõuarohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Harilikku sealõuarohtu on kasutatud ravimtaimena.
Kirjeldus.
Taime kõrgus võib olla 40–160 cm. Vars on püstine ja teravalt neljakandiline. Varrelehed on lühikese rootsuga või istuvad, kõrglehed kolmnurksed. Väikesed õied on koondunud otsmiste pööristena ebasarikataolisse õisikusse, ülahuuled on punakaspruunid, kroon rohekas. Õisiku- ja õieraagudel on tumedad näärmekarvad. Harilik sealõuarohi õitseb juunist septembrini.
Risoom on muguljalt paksenenud.
Kasvukoht.
Harilik sealõuarohi kasvab leht- ja segametsades, võsastikes, karjamaadel, tee- ja kraaviservadel, elamute läheduses, tavaliselt üksikute taimedena.
Eripärad.
Taime osad tekitavad pärast katkirebimist ebameeldiva lõhna. 
Metsloomad seda taime ei söö.
Kasutamine.
Taime on rahvameditsiinis kasutatud lümfisõlmede paistetuse, mitmesuguste nahahädade ja haavade parandamise soodustamiseks.
Droog.
Droogiks on ürt ("Scrophulariae herba") ja juured ("Scrophulariae radix"). Ürti kogutakse õitsemise ajal ja juuri sügisel või kevadel.
Droogi näidustused.
Tuntakse nii ürdi kui ka juurte uriini- ja higieritust soodustavat toimet, teada on ka põletiku- ja sooleparasiidivastane ning haavu parandav toime. Eesti rahvameditsiinis on ürdist pressitud mahlaga püütud ravida paistetust, kärnu, sügelisi jmt nahal tekkinud haiguslikke seisundeid.
Hiinas tarvitatakse taime vähi vastu. Ida- ja Põhja-Euroopa rahvaste rahvameditsiinis on taime kasutatud maohammustuse korral.
Tänapäeva homöopaatias kasutatakse värsket ürti kurgumandlipõletiku, kõrgvererõhktõve ja lümfitursete ning liiga sageli esinevate külmetushaiguste korral.
Vigala Sassi taimeravi.
Aleksander Heintalu on märkinud, et sealõuarohuga saab ravida hemorroide, liigeste ekseeme, sügelisi, vistrikke, aknet, seenhaigusi, paiseid, põsekoopapõletikku, rinnanäärmete ja -nibude põletikku (nii salviga kui ka suukaudsel manustamisel) ning sisekõrvapõletikku.
Korje: V kuu. Kasutatakse hariliku sealõuarohu õisikuid ja risoome.
Keemiline koostis.
Harilik sealõuarohi sisaldab iridoide (aukubiin, harpagiid, atsetüülharpagiid, tsinnamoüülaukubiin), flavonoide (nt diosmiin), kumariine, saponiine, tanniine, alkaloide, kardioaktiivseid glükosiide, resiini, suhkruid ja orgaanilisi happeid. 
Juured sisaldavad flavonoide, kumariine, fenoolhappeid, iridoide jpm.
Ohud.
Harilikku sealõuarohtu, eriti selle juuri peetakse inimestele mürgiseks. Mürgistusi on saadud ka inhalatsiooniga. Toksilised toimeained on saponiinid, flavonoidid, iridoidid.
Teadusuuringutes.
Hariliku sealõuarohu ekstrakti toimet katsetati ("in vitro") küüliku soolestikuga (tühisool). Tulemused näitasid et taimeekstrakti erinevad annused ja fraktsioonid võivad häirida küüliku tühisoole silelihaste normaalset talitlust.
Nimetus.
Linnaeus pani taimele ladinakeelse nimetuse "Scrophularia" ja lisas "nodosa" 1753. aastal – see viitab paisunud risoomidele, mis meenutavad üles paistetanud skrofuloosseid lümfisõlmi (tuberkuloosi vorm).
Välislingid.
16. väljaanne, nr 1, lk 33–35, veebruar 2002
Kevadine sealõuarohi

Kevadine sealõuarohi ("Scrophularia vernalis") on taimeliik sealõuarohu perekonnast ja Sealõuarohuliste sugukonnast.
Korsika saar

Korsika saar (korsika keeles "Corsica", prantsuse keeles "Corse") on saar Euroopa lõunaosas Vahemeres Sardiinia saarest põhja pool. Kuulub Prantsusmaale, moodustab põhiosa Korsika piirkonnast. 
Rahvaarv 294 118 inimest (2008).
Loodus.
Korsika saar on Vahemere saarte seas suuruselt neljas, selle pindala on 8681 km². 
Saar on mägine (vana graniidimassiiv). Kõrgeim tipp (Cinto) ulatub 2706 m üle merepinna.
Lev Abeliovitš

Lev Moissejevitš Abeliovitš (vene keeles Лев Моисеевич Абелиович, valgevene keeles Леу Абеліевіч; 6. jaanuar 1912 (vkj 24. detsember 1911) Vilnius – 1985 Minsk) oli Poola juudi päritolu Valgevene helilooja.
Aastani 1939 elas ta Poolas. Varssavis õppis Abeliovitš klaverit ja kompositsiooni. Ta lõpetas 1941. aastal Minski konservatooriumi kompositsiooni erialal Vassili Zolotarjovi juures ja lisaks õppis aastatel 1945–1946 Moskva konservatooriumis Mjaskovski juures.
Kevin Martin

Kevin Martin (sündinud 31. juulil 1966 Killamis Alberta provintsis) on endine Kanada jääkeeglivõistkonna kapten, olümpiavõitja.
Tema hüüdnimed on The Bear ('Karu') ja K-Mart.
Martin mängib rahvusvahelisel tasemel alates 1986. aastast, mil saavutas juunioride maailmameistrivõistlustel Dartmouthis hõbemedali. Ta on neljakordne Kanada meister (1991 Hamiltonis, 1997 Calgarys, 2008 Winnipegis ja 2009 Calgarys) ning kolmekordne karikavõitja (2005, 2006, 2009).
Ta on esimene kapten, kes võitnud kõik suure slämmi turniirid jääkeeglis. Kokku on ta võitnud 11 suure slämmi turniiri.
Maailmameistrivõistlustel on Martin osalenud neli korda. Ta on 2008. aasta maailmameister ning 1991. ja 2009. aasta hõbemedalivõitja. Samas on ta üks kuuest Kanada kaptenist, kes MM-il medalita jäänud: 1997 võitis tema juhitav meeskond küll eelturniiri, kuid poolfinaalis kaotas Rootsile ja pronksimängus Šotimaale.
1992. aasta taliolümpiamängudel oli jääkeegel näidisala. Martini meeskond võitis eelturniiril kõik kolm vastast, kuid kaotas seejärel poolfinaalis 4:8 Šveitsile ja pronksimängus 2:9 USA-le.
1998. aasta taliolümpiamängude Kanada koondise valikvõistlustel kaotas Martin finaalis Mike Harrise võistkonnale ja olümpiale ei pääsenud.
2002. aasta taliolümpiamängudel alistas Martini juhitav Kanada meeskond eelturniiril 8 vastast, kaotades üksnes Rootsile 5:6. Eelturniiri võitjat otsustavas mängus võideti eelviimases voorus Norra koguni 9:4. Poolfinaalis mindi vastamisi eelturniiri neljandana lõpetanud Rootsiga ja saadi 6:4 revanš. Kuid finaalis enam Norrat võita ei õnnestunud: tuli vastu võtta kaotus 5:6 ja hõbemedalid.
2006. aasta taliolümpiamängude Kanada koondise valikvõistlustel jäi Martini meeskond eelringis kuuendaks ja olümpiamängudele pääsu tuli jällegi neli aastat oodata.
2010. aasta taliolümpiamängudel võitis Kanada eelturniiril kõik vastased, sealhulgas eelturniiril teiseks tulnud Norra avavoorus lisaajal 7:6. Poolfinaalis võideti Rootsi 6:3 ja finaalis ootas taas Norra, keda seekord võideti 6:3.
Kevin Martin on abielus Shauna Martiniga. Neil on lapsed Karrick, Kalycia ja Mykaela.
Brasiilia araukaaria

Brasiilia araukaaria ("Araucaria angustifolia") on igihaljaste okaspuude liik araukaaria perekonnast araukaarialiste sugukonnast.
Brasiilia araukaaria kuulub kriitilises seisundis liikide hulka. Puu kasvab Brasiilia lõunaosas, Argentina kirdeosas ja kohati Paraguays. Ta kasvab 500–1800 meetri kõrgusel mägedes.
Puu kasvab hea äravooluga veidi happelisel pinnasel. Ta eelistab sademeterikast kliimat ning talub ka lühiajalist pakast −5 kuni −20 kraadi.
Kirjeldus.
Puu kasvab kuni 40 meetri kõrguseks. Võra on lameda tipuga. Tüvi on sirge, selle läbimõõt on kuni üks meeter.
Okkad on paksud ja tugevad, kolmnurkse kujuga ning teravate servade ja tipuga, 3–6 cm pikkused, kinnituskohas 5–10 mm laiused. 
Araukaaria on kahekojaline taim. Isaskäbi on pikergune, 10–18 cm pikkune ja 15–25 mm läbimõõduga. Emaskäbi on kerakujuline ja 18–25 cm läbimõõduga, sisaldab 100–150 umbes 5 cm pikkust seemet. Küps käbi laguneb ja vabastab seemned. Seemned levivad peamiselt loomade, eelkõige vareslase "Cyanocorax caeruleus"'e abil.
Puit.
Puit on sirgekiuline ja võrdlemisi oksavaba. Puidul on ühtlane tekstuur, aastarõngad on vähemärgatavad. Puit on valdavalt helepruun; lülipuidu sisemine osa tumedam pruun, mõnikord punaste vöötidega. Puit ei ole eriti vastupidav, kuid on kergesti töödeldav ning hästi viimistletav.
Puidu tihedus on 530 kg/m³.
Kasutamine.
Brasiilia araukaariat kasvatatakse ilupuuna.
Puu seemned on söödavad. Brasiilias kogutakse aastas umbes 3400 tonni seemneid. Selline kogus ohustab puude järelkasvu.
Puitu kasutatakse muu hulgas ehitusdetailide, mööbli, vineeri ja tarbeesemete valmistamiseks.
Antonio Bertoloni

Antonio Bertoloni (8. veebruar 1775 Sarzana – 17. aprill 1869 Bologna) oli itaalia botaanik.
Ta uuris eelkõige Itaalia taimestikku, kuid kogus ka Kesk-Ameerikast pärit taimi.
Tema kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend Bertol..
Otto Kuntze

Otto Carl Ernst Kuntze (23. juuni 1843 Leipzig – 27. jaanuar 1907 Sanremo) oli saksa botaanik.
Kuntze tegeles esialgu rohuteadusega. 1863–1866 töötas ta Berliinis kaubaagendina ning reisis Kesk-Euroopas ja Itaalias. 1868–1873 oli tal oma ettevõte, mis tootis eeterlikke õlisid ja võimaldas tal jõukalt elada.
Aastatel 1874–1876 reisis ta Kariibi mere saartel, USA-s, Jaapanis, Hiinas, Kagu-Aasias, Araabia poolsaarel ja Egiptuses. Aastal 1881 avaldas ta oma reisi kohta teose "Um die Erde". Aastatel 1876–1878 õppis ta Berliinis ja Leipzigis loodusteadusi ning sai kiinapuu uurimise eest Freiburgi ülikoolist doktorikraadi.
Aastal 1886 külastas ta Venemaa Kaug-Ida ning 1887–1888 Kanaari saari. 1890. aastate algul reisis ta Lõuna-Ameerikas, külastades peaaegu kõiki sealseid riike. 1894 külastas ta Lõuna-Aafrika riike ja Saksamaa kolooniaid Aafrikas.
Aastal 1891 avaldas ta oma reiside põhjal 7700 taime kirjeldava teose "Revisio Generum Plantarum" esimese ja teise köite, 1893 kolmanda ja 1898 viimase köite. Selles teoses tutvustas ta uudset taksonoomiat, mis korraldas ümber kogu senise süstemaatika, ning kutsus sellega esile kolleegide meelepaha.
1904 reisis ta Austraalias, Uus-Meremaal, Tseilonil, Samoal, Hawaii saartel ja USA-s.
Rahvusvahelisel 2. botaanikute kongressil Viinis 1905 tekitas tema nomenklatuur suure konflikti ja pärast seda olid akadeemilise maailma uksed tema jaoks suletud. Samal aastal kolis Kuntze Sanremosse, kus suri kaks aastat hiljem.
Otto Kuntze kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend Kuntze.
Loknja

Loknja on alev Venemaal Pihkva oblastis, Loknja rajooni keskus.
Asula tekkis 1901. aastal raudtee-ehitusega seoses. 1941. aastal sai aleviks. 
Loknjat läbib Dno-Novosokolniki raudtee.