tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kareličy rajoon

Kareličy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1094 km². 2009. aasta seisuga elas seal 24 130 inimest.
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Cyryni, Jaremičy, Krasnaje, Łuki, Malušyčy, Miri, Rajca, Žuchavičy, Tureci ja Varonča külanõukogu.
Halduskeskus on Kareličy alev. Teine tähtsam asula on Miri alev. Vaatamisväärne paik on veel Rajca küla.
Rajooni suurim jõgi on Nemunas, suuruselt järgmine aga Nemunase lisajõgi Uša. Rajoon asub osalt Neemeni madalikul, lääneosa asub aga Navahrudaki kõrgustikul. Kõrgused ulatuvad valdavalt 140–200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht (261,7 meetrit) asub Malušyčy küla lähistel.
2009. aasta seisuga olid elanikest 94,76% valgevenelased, 2,62% venelased, 1,55% poolakad ja 1,07% oli teistest rahvustest. 89,66% elanike emakeel oli valgevene keel, 8,08% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 44,52% elanikke, vene keelt aga 16,19%.
Elavhõbe(II)tiotsüanaat

Elavhõbe(II)tiotsüanaat (molekulvalemiga Hg(SCN)2) on anorgaaniline aine, mis koosneb elavhõbeda (Hg+) katioonist ja tiotsüanaadi (SCN-) anioonist. See on valge pulber, mille tuntuim kasutusala on pürotehnika. Veel kasutatakse seda vaaraomao katse läbiviimisel.
Tootmine.
Esimest korda sünteesis seda ainet arvatavasti Jöns Jacob Berzelius aastal 1821.
HgO + 2 HSCN → Hg(SCN)2 + H2O
Umbes pool sajandit hiljem hakati kasutama teist reaktsiooni, kus omavahel reageerisid elavhõbenitraat ja kaaliumtiotsüanaat, mille tulemusena tekkis elavhõbe(II)tiotsüanaat ja kaaliumnitraat.
Hg(NO3)2 + 2 KSCN → Hg(SCN)2 + 2 KNO3
Üldandmed.
Molaarmass on 316,755 g/mol. Tihedus on 3,71 g/cm³. Sulamistemperatuur on 165 °C. Lahustuvus vees on 0,069g/100ml 25 °C juures. Elavhõbe(II)tiotsüanaat on mürgine.
"Vaaraomadu".
Elavhõbe(II)tiotsüanaadi süütamisel tekib elavhõbe(II)oksiid. Saadud oksiid meenutab madu ja on väljastpoolt helekollane ja seestpoolt grafiidi värvi must. Tekkinud "madu" on õrn ning kätte võtmisel võib laguneda kergesti mitmeks tükiks.
 müüdi elavhõbe(II)tiotsüaniidi Saksamaal kui ilutulestikutoodet, kuid keelati peagi, kui selgus, et lapsed on elavhõbe(II)oksiidi söönud.
2 Hg(SCN)2 + 9 O2 → 2 HgO + 4 SO2 + 4 CO2 + 2 N2
Trepakk

Trepakk (ukraina keeles трoпак (tropakk); vene keeles трeпак) on vene ja ukraina rahvatants, mis on tuntud Ukraina Sloboda piirkonnas (venekeelne ala Harkovi ümbruses), mille elanikud on põhiliselt Zaporižžja kasakate järeltulijad ja Moskva piirkonnast tulnud.
Tantsumuusika on kiire ("allegro vivace"), mažoorne, 2/4 taktimõõdus. Saatepartii moodustavad tavaliselt kaks vahelduvat akordi: dominant ja toonika. Trepakki eristab rohkem tuntud hopakist akordide kasutus ning järjest kiirenev tempo.
Trepakki tavatsesid mängida pimedad rändmuusikud "kobzar"'id oma pillidel (banduurad ja kobzad). See tants kuulus ka Ida-Ukraina külaviiuldajate repertuaari.
Trepakk läks moest 1930. aastatel, mil toimusid suured muutused Ukraina külaühiskonnas ja kultuuris.
Trepaki üks tuntumaid kasutusi klassikalises muusikas on Pjotr Tšaikovski Trepakk balletist "Pähklipureja" (mis on tuntud ka pealkirja "Vene tants" all). Trepaki muusikat kasutas ta ka oma viiulikontserdis D-mažoor, op. 35.
Ammooniumdikromaat

Ammooniumdikromaat on anorgaaniline aine molekulvalemiga (NH4)2Cr2O7. Selles aines on kroomi oksüdatsiooniaste VI. See on sool, mis koosneb ammooniumi (NH4+) katioonidest ja dikromaadi (Cr2O7-) anioonist. Seda ainet kasutatakse tänapäeval enamasti "Vulkaani" katse näitamisel ja pürotehnikas. Kasutati ka fotograafia algusaegadel.
Toatemperatuuril oranži värvi aine.
Üldomadused.
Ammooniumdikromaat on tugev oksüdeerija ning mürgine, söövitav aine. Toatemperatuuril lahustub vees umbes 36 g 100 ml vee kohta. Tihedus on 2,115 g/cm3. Molaarmass on 252,07 g/mol.
"Vulkaan".
Kõrgel temperatuuril (190 °C) hakkab ammooniumdikromaat lagunema:
Tekib kroom(III)oksiid, mis on tumerohekat värvi.
Õnnetused.
19. jaanuaril 1986 said 907 kg ammooniumdikromaadi plahvatuses 2 inimest surma ja 14 inimest kannatada.
Olli

Väinö Albert Nuorteva (1919. aastani Nyberg; 12. detsember 1889 Mäntsälä, Soome – 4. veebruar 1967 Helsingi) oli pseudonüümi Olli all tuntud soome följetonist, ajakirjanik ja kirjanik. 
Nuorteva alustas ajakirjanikutööd üliõpilaslehes Ylioppilaslehti 1914. aastal ning tegutses ajalehe Uusi Suomi ajakirjaniku ja följetonistina 1922–1964. Ta oli üks soome tuntumaid ja viljakamaid vestekirjanikke.
Eesti keeles on Ollilt ilmunud vestevalimik "Kui Simson olnuks soomlane" Harald Lepiku tõlkes (Tallinn: Perioodika, 1969).
Bleach (manga)

"Bleach" (jaapani keeles ブリーチ) on Tite Kubo joonistatud manga, mille põhjal on tehtud ka samanimeline animesari.
Aubrey de Grey

Aubrey David Nicholas Jasper de Grey (sündinud 20. aprillil 1963) on inglise gerontoloog, vananemise uurija.
Ta töötab biogerontoloogia alal ning uurib, kuidas regeneratiivse meditsiini abil vananemist peatada ja organismi noorendada. Selleks kavandab ta SENS- metoodikat. Ta on leidnud seitse molekulaarset ja rakulist vananemiskahjustust, mille väljakujunemise peatamisega saab tema arvates inimese eluiga oluliselt pikendada.
Ta sai 1985. aastal Cambridge'i Ülikoolist bakalaureusekraadi arvutiteaduse alal ning 2000. aastal doktorikraadi oma 1999. aastal ilmunud raamatu eest.
Vaated.
Vananemine on ainevahetuse kõrvalmõjude kuhjumise tagajärg. Selle vältimiseks vajalikud alusteadmised on suurelt jaolt olemas, kuid tehnoloogia tuleb alles välja töötada. 2008. aastal ütles ta, et esimene inimene, kes elab tuhandeaastaseks, tema arvates tõenäoliselt praegu juba elab ning ta on võib-olla isegi 50- või 60-aastane.
Vanadust toetav transs ("pro-aging trance") ehk vanadust toetav hoone ("pro-aging edifice") on psühholoogiline strateegia vananemise õudusega toimetulekuks. Inimesed panevad end uskuma, et vananemine on vältimatu. Arvatakse, et elu pikendamine mitte ei lükka vanadust edasi, vaid pikendab seda (Tithonose viga).
Kaarlo Kangasniemi

Kaarlo Olavi Kangasniemi (sündinud 4. veebruaril 1941 Kullaas) on soome endine tõstja.
Ta võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali poolraskekaalus. Kangasniemi on ka maailmameister ja kahekordne Euroopa meister.
Ta valiti aastatel 1968 ja 1969 Soome aasta sportlaseks.
Purvciems

Purvciems on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,017 km². Purvciems piirneb põhjas Teika, läänes Grīziņkalnsi, lõunas Pļavnieki ja Dārzciemsi, idas aga Dreiliņi ja Mežciemsi asumiga. 62 053 elanikku (2010). 
Purvciems asub tasasel alal, mis ulatub 8-9 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Dreiliņi piiri ääres, ulatudes 21 meetrit üle merepinna.
Purvciemsi nimi tähendab tõlkes "sooküla". Nime sai piirkond XIX sajandil, kuni selle ajani asus seal Hausmaņi või Husmaņi soo, mida tunti ka Mintusa või Mordorfi soo nime all. Soo serval, Grīziņkalnsi asumi piiri ääres, asus Grīzenbergi mõis. Mõisale kuuluvas soos hakati XIX sajandil turvast tootma, tööliste elamud said aga Purvciemsi nime.
Aastal 1877 valmis asumit läänest piirav raudtee, selle äärde rajati aga Zemitāni raudteejaam.
Purvciemsi alad liideti Riia linnaga aastal 1924. Algul arenes piirkond aedlinnana, aga 1960. aastatel hakati piirkonda ehitama korterelamuid (generaalplaan aastast 1964). Ehitustööd algasid aastal 1965.
Purvciemsis domineerivad kõrged korruselamud. Esimesed üheksakorruselised korterelamud ehitati Riias just Purvciemsi aladele. Algselt ehitati viie, üheksa ja kaheteistkümne korrusega maju, hiljem lisandusid ka 18, 19 ja 21 korrusega tornelamud. Tänapäeval on Purvciems suurima elanike arvuga asum Riias.
Tänapäeval on lisaks kortermajadele asumisse ehitatud ka büroohooneid. Aastal 2007 valmis 24-korruseline AstraLuxi torn, mis on seni asumi kõrgeim hoone.
Aglypha

Aglypha on enamikul madudel esinev hammaste tüüp. Need hambad on valdavalt ühetaolised, peenikesed, teravad, ilma vagude ja soonteta ning suus tahapoole (kõri) suunduvalt kõverdunud. 
Hambaid kasutatakse mõnikord madude klassifitseerimisel.
"Aglypha"-hammastega maod ei ole inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad.
Teika

Teika on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 4,682 km². Teika piirneb põhjas Čiekurkalnsi, läänes Grīziņkalnsi ja Brasa, lõunas Purvciemsi, idas aga Jugla ja Mežciemsi asumiga. 30 968 elanikku (2010). 
Teika asub tasasel alal, mis ulatub 7-8, kohati ka vaid 4 meetrit üle merepinna.
Teika asub tähtsa Vidzemesse viiva tee ääres. Nii tekkisid asumi alale arvukad suvemõisad. Piirkonna tähtsamad mõisad olid Delschau mõis, Hartwissi mõis, Lielā ja Mazā Šmerļa mõis.
Aktiivsem ehitustöö algas Teikas siiski 1920. ja 1930. aastatel. Ajastule omaselt domineeris Teika hoonete juures funktsionalism.
Teika keskseks väljakuks on polkovnik Jorģis Zemitānsi järgi nime saanud Zemitāna laukums. Nõukogude võimu ajal kandis väljak 21. juuli väljaku nime. Väljaku ääres asub 1933. aastal valminud Teika kino hoone, mis tunnistati aastal 1937 parimaks Riia uusehitiseks.
Tänapäeval asub Teikas mitu teadusasutust. Teikas on ka Läti Teaduste Akadeemia raamatukogu.
Hovik Abrahamjan

Hovik Abrahamjan (armeenia keeles Հովիկ Աբրահամյան; sündinud 24. jaanuaril 1958 Mhtšhjanis) on Armeenia poliitik, alates 13. aprillist 2014 kuni 8. septembrini 2016 oli ta Armeenia peaminister.
Ta on Armeenia Vabariikliku Partei liige.
Enne poliitikasse siirdumist tegutses ta bränditööstuses.
Aastal 1995 valiti ta parlamenti. Aastal 1996 sai temast Artašati linnapea ja 1998. aastal Ararati maakonna kuberner. Aastatel 2008–2011 oli ta Rahvuskogu esimees. Samas ametis oli ta ka 31. maist 2012 kuni peaministriks saamiseni. Ta oli alates 13. aprillist 2014 Armeenia peaminister. 8. septembril 2016 astus ta peaministri ametist tagasi.
Ääsi tules

"Ääsi tules" on aastatel 1908–1910 Peterburi Eesti Üliõpilaste Seltsi poolt välja antud kaheköiteline teos. 
Teos sisaldab peamiselt üldpoliitilisi ja kirjanduslikke kirjutisi, mis on sotsiaaldemokraatliku suunitlusega.
Teose kaastööliste seas on Otto Münther ja August Rei.
Džoomart Otorbajev

Džoomart Otorbajev (kirgiisi Жоомарт Оторбаев; sündinud 18. augustil 1955 Frunzes) on Kõrgõzstani poliitik.
Ta oli 3. aprillist 2014 kuni 1. maini 2015 Kõrgõzstani peaminister. Enne seda oli ta alates 25. märtsist peaministri kohusetäitja.
Dreiliņi

Dreiliņi on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 4,155 km². Dreiliņi piirneb põhjas Mežciemsi ja Jugla, läänes Purvciemsi ja lõunas Pļavnieki asumiga. Asumist kagusse jääb veel Stopiņi piirkond, kus paikneb samanimeline küla. 4317 elanikku (2010). 
Dreiliņi asub tasasel alal, mis ulatub 8-9 meetrit üle merepinna. Asumi kõrgeim koht on inimtekkeline; see asub Purvciemsi piiri ääres ja ulatub 23 meetrit üle merepinna.
Dreiliņi on nime saanud Dreiliņi mõisa järgi, mille maad asusid praeguse asumi aladel. Riia linnaga liideti asumi alad aastal 1974. Toona alustati ka korterelamute rajamist, ent kuna infrastruktuur ei võimaldanud seal laialdast ehitustegevust, jäi ehitustöö pooleli. Kummituslinnana seisnud asumi uus elu algas alles XXI sajandil, esimesed Dreiliņi korterelamud valmisid aastaks 2004.
Õpperingkond

Õpperingkond (vananenud termin "õppekond") (vene keeles "учебный округ") oli aastatel 1803–1917 Venemaa keisririigi koolihalduspiirkond, mille keskuseks oli ülikool. Õpperingkond oli allutatud rahvaharidusministeeriumile ja seda juhtis kuraator.
Ajalugu.
Asutamine.
Õpperingkonnad asutati Venemaa keisririigis keiser Aleksander I ukaasiga 24. jaanuaril (vkj) 1803. Algul oli õpperingkondi kuus: Moskva, Peterburi, Tartu, Vilno, Kaasani ja Harkovi.
Õpperingkonnad XX sajandi algul.
1915. aastal oli keisririigis 12 õpperingkonda, millele lisandusid kolm tsiviilõppeasutuste peavalitsust.
Kuraator.
Õpperingkonna eesotsas oli kuraator, kes valitses seda koos ülikoolikomiteega.
Abitegusõna

Abitegusõna on tegusõna, mis täiendab teiste verbide semantilisi kategooriaid, nagu näiteks pööre, kõneviis või aeg.
Eesti keel.
Eesti keele jaatava kõneviisi mõningad liitajad (täisminevik ja enneminevik) koosnevad abitegusõnast "olema" ja põhiverbi mineviku kesksõnast, näiteks lauses "Pood oli suletud". Abiverb sellisel juhul väljendab aega, kõneviisi ja pööret. Eesti keele abiverb "tahtma" väljendab aga modaalsust, näiteks lauses "Tass tahtis kukkuma hakata" väljendab infiniitne verb tõenäosust.
Delschau mõis

Delschau mõis ("Delšava muižiņa", ka "Reitera muižiņa", "Štakelberga muižiņa") oli mõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Brīvības iela 315. Saksa keeles "Delschausche Gelegenheit", ka "Reutershof".
Delschau mõisa rajasid aastal 1720 Stackelbergid Mazā Jumpravmuiža mõisale kuulunud maadele. Mõisa karjamaad asusid Purvciemsis Hausmaņi soos, seal lõigati ka turvast.
Kuuskümmend aastat hiljem müüsid Stakelbergid mõisa Reuteri-nimelisele kõrtsmikule, kes pärandas selle omakorda oma väimehele Delschaule. Viimane rajas mõisa juurde kõrtsi, kus müüs Mazā Jumpravmuiža mõisa viinaköögis valmistatud viina.
Hartwissi mõis

Hartwissi mõis ("Hartvisa muižiņa") oli suvemõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus Brīvības iela põhjaservas, kolm versta Riia linnast.
Johann Christoph Brotze andmete kohaselt rajas Hartwissi mõisa Riia komandant Anhorn de Hartwiss. XVIII sajandil rajatud suvemõis oli sajandi lõpuks räämas ja hooletusse jäänud. Brotze joonisel aastast 1796 on kujutatud lihtsat ühekorruselist ehitist, krundil oli ka üks kõrvalhoone. Teisel pool maanteed, millest kasvas välja hilisem Brīvības iela, asus vabamüürlaste juhitud kool; ka Hartwiss ise oli vabamüürlane. XVIII teisel poolel aga kool suleti. Tänapäevaks ei ole Hartwissi mõisa hoonetest midagi säilinud.
Mazā Šmerļa mõis

Mazā Šmerļa mõis ("Mazā Šmerļa mõis") oli mõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus Brīvības iela 382–384. Saksa keeles oli mõisa nimi "Klein Schmerl".
Mazā Šmerļa mõis eraldati Lielā Šmerļa mõisast aastal 1769. Esimene mõisnik oli Riia majaomanik Shitz. Mõisa juurde kuulus ka maantee ääres asuv kõrts. Shitzide perele kuulus mõis aastani 1828. Mõisa valdused ei olnud suured, lisaks aiale kuulus selle juurde veidi põllumaad ja sood.
XIX sajandil rajati mõisakompleksi asemele Schwabe köievabrik. Tänapäevaks ei ole Mazā Šmerļa mõisa hoonetest midagi säilinud.
Sándor István Bárdosi

Sándor István Bárdosi (sündinud 29. aprillil 1977 Budapestis) on Ungari endine maadleja. Ta võitis 2000. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali.
Bárdosi karjääri tipphetked on olümpiamängudel hõbemedali võitmine ning juunioride maailmameistriks ja juunioride Euroopa meistriks tulemine.
Lielā Šmerļa mõis

Lielā Šmerļa mõis ("Lielā Šmerļa muižiņa") oli mõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus Ropažu iela 140. Saksa keeles oli mõisa nimi "Gros Schmerl".
Vanimad teated Lielā Šmerļa mõisast pärinevad aastast 1769, mil sellest eraldati Mazā Šmerļa mõis. Aastatel 1781–1828 kuulus mõis Stitzerite perele.
XIX sajandi lõpus kujunes mõisa ümbrus populaarseks puhkepaigaks. Mõisa juurde rajati Smerlise restoran. Mõisa viimaseks omanikuks oli Kerkoviuste pere. Tänapäeval ei ole Lielā Šmerļa mõisa hoonetest midagi säilinud.
Primo Zamparini

Primo Zamparini (9. veebruar 1939 Fabriano – 21. august 2024 Fabriano) oli Itaalia poksija.
Ta võitis 1960. aasta suveolümpiamängudel -54 kg kaalukategoorias hõbemedali ja 1961. aastal Euroopa amatööride meistrivõistlustel pronksi.
Sibon

Sibon on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Sibon" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod elavad Mehhikos, Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.
Lokuta mõisa kalmistu

Lokuta mõisa kalmistu on kalmistu Türi kihelkonnas Järvamaal, Kolu külas Türi vallas Järva maakonnas.
Ajalugu.
Kalmistu rajasid Lokuta mõisa tollased omanikud Traubenbergid 1860. aastate algul Kõltsi karjamõisa maadele, sellepärast tuntakse paika ka nime "Kõltsi kabel" järgi. Kalmistule on kokku maetud kuus lahkunut, neist kolm kabelisse ja kolm haudadesse kalmistul.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 7 km kaugusele lääne-edelasse. Praegu on kalmistu mahajäetud ja rüüstatud, põhja poolt ohustab kalmistut tegutsev karjäär, mille mahajäetud osas asub Kolu tiik.
Kalmistu kabel.
Kalmistu lõunaservas paikneb matusekabel. Uusgooti stiilis ehitatud hulknurkse põhiplaaniga kabel on praegu varemetes.
Afrotyphlopinae

Afrotyphlopinae on madude alamsugukond.
Klassifikatsioon.
Alamsugukonda "Afrotyphlopinae" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad:
Levila.
Need maod elavad Aafrikas ja Araabias.
Asiatyphlopinae

Asiatyphlopinae on madude alamsugukond.
Klassifikatsioon.
Alamsugukonda "Asiatyphlopinae" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad:
Levila.
Need maod elavad Aafrikas ja Araabias.
Madatyphlopinae

Madatyphlopinae on madude alamsugukond.
Klassifikatsioon.
Alamsugukonda "Madatyphlopinae" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoperekond:
Levila.
Need maod elavad Madagaskaril.
Typhlopinae

Typhlopinae on madude alamsugukond.
Klassifikatsioon.
Alamsugukonda "Typhlopinae" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad:
Levila.
Need maod elavad Ameerikas.
Kirna mõisa kalmistu

Kirna mõisa kalmistu on kalmistu endises Türi kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kirna külas Türi vallas Järva maakonnas. Kalmistu jääb Kirna mõisa südamest linnulennult umbes 800 meetri kaugusele loodesse. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Osten-Sackenid umbes 19. sajandi algul hiiemäele. Hiiele omaselt kasvas mäel iidseid pärni. Viimane pärn raiuti maha põhjendusega, et eestlased olevat seal paganaid kummardamas käinud. Sellest kännust on nüüdseks välja kasvanud vähemalt kümneharuline pärn. Selle sama pärna lähedal on paekivist võlvi jäänused, mis arvati olevat salakäigu suue mõisa juurde.
Kalmistul oli ka klassitsistlikus stiilis kabel. Esialgu maeti kabeli põranda alla, kuid peagi ehitati kabeli ukse ette kivist postide ja raudkettidega ümbritsetud ala. Neljast sambast koosneva sammasportikusega kabel meenutas antiiktemplit ja sarnanes mõisa peahoone portikusega. See oli arvatavasti püstitatud peahoone ümberehitamisega sama ajal, 19. sajandi algul.
Nüüdisajal on matusekabel varemeis, neljast sambast on alles kolm ning katus on sisse varisenud. Kalmistu ette, selle kunagise sissesõidutee kohale (mis viis välja Kirna-Virika-Pala teele) on 20. sajandi teisel poolel rajatud siloauk.
Tiibluu

Tiibluu (ladina "os pterygoideum") on paljudel selgroogsetel peas paiknev paariline ajukolju luu, mis asub põhikiilluu tiibjätke pinnal.
Tiibluu areng, anatoomia, asend, kuju ja morfoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Inimeste tiibluud ei kirjeldata eraldi luuna, vaid liigitatakse kiilluu koosseisu.
Tiibluu ja hambad.
Enamikul tänapäevastel madudel paiknevad uurijate arvates hambad ka tiibluul, v.a infraseltsi "Scolecophidia" liigitatud maod, kellel ei ole tiibluul hambaid tuvastatud.
Välis-Eesti (ajakiri 1929)

Välis-Eesti (aastani 1935 "Välis-Eesti Almanak") oli 1929–1940 Tallinnas ilmunud ajakiri. Ajakirja andis välja Välis-Eesti Ühing. Ajakiri taotles väliseestlaste organiseerumist ja sidumist kodueestlastega.
Mare Teichmann

Mare Teichmann (sündinud 1. märtsil 1954 Tallinnas) on eesti psühholoog.
Haridus.
Ta on õppinud aastatel 1961–1972 Tallinna 10. Keskkoolis ja lõpetanud 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal (spetsialiseerumisega tööstuspsühholoogiale).
Ta on kaitsnud V. M. Bechterevi nimelises Psühhoneuroloogia Instituudis väitekirja "Mediko-psühholoogilised korrelaadid vibratsioontõbe põdevatel põlevkivi kaevuritel" ("Медико-психологические корреляты вибрацонной болезни у рабочих сланцевых шахт"), juhendajad professor L. I. Vasserman ja professor N. Loogna (1987).
1997. aastal andis Sotsiaalministeerium talle I kategooria meditsiinipsühholoogi kutse.
Teadustegevus ja töökohad.
Tema peamised uurimisvaldkonnad on tööstress, psühhosotsiaalsed tegurid tööl, elukvaliteet sh tööelu kvaliteet, tööga seotud kontrollkese ning teised töö ja juhtimisega seotud psühholoogilised probleemid. E-õppe ja e-testimise lahenduste pioneer Eestis. Paralleelselt akadeemilise tööga on ta rakendanud PE Konsult tegevjuhina teaduspõhiseid teadmisi ja psühholoogilisi meetodeid praktikas. Lisaks loengutele ja konsultatsioonidele on tema juhtimisel välja töötatud testid erinevate tööl esinevate psühhosotsiaalsete tegurite ning nendega seotud riskide mõõtmiseks ja hindamiseks. 
Aastatel 1980–1989 oli Mare Teichmann ENSV Teaduste Akadeemia Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (praegu Tervise Arengu Instituut) kutsepatoloogia osakonna teadur. 
1988. aastast töötab ta Tallinna Tehnikaülikoolis. Mare Teichmann on psühholoogiaprofessor, Tallinna Tehnikaülikooli psühholoogia õppetooli asutaja (1992), tööstuspsühholoogia instituudi asutaja ja direktor (2009), nüüd emeriitprofessor. 
Töötanud järgmistel ametikohtadel:
Mare Teichmann on külalisprofessorina õpetanud paljudes ülikoolides, sealhulgas Helsingi Ülikoolis, Oslo Ülikoolis, Viini Ülikoolis, Valencia Ülikoolis, Cambridge'i Ülikoolis, Sevilla Ülikoolis, Sileesia Ülikoolis, Grenoble'i Ülikoolis.
Lisaks on ta AS PE Konsult juhataja (1996).
Mežciems (Riia)

Mežciems on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 7,667 km². Mežciems piirneb põhjas Teika, lõunas Dreiliņi, läänes Purvciemsi, idas aga Jugla asumiga. 15 884 elanikku (2010). 
Mežciems (tõlkes "Metsküla") on üks rohelisemaid asumeid Riias. Suuremalt jaolt asub asum tasasel alal, mis ulatub 8–10, kohati ka vaid 4 meetrit üle merepinna. Mežciemsis asub kolm järve – Gaiļezersi, Dambjapurva ja Velnezersi järv, millest suurim on Gaiļezersi järv. Asumisse jääb Biķernieki mets, kus asuvad Biķernieki luited. Luidete alal ulatub maapinna kõrgus kohati 22 meetrit üle merepinna.
Mežciemsi alal asus mitu mõisa. Gaiļezersi järve ääres asus Gaiļi mõis. Biķernieki kiriku juures asus Kauli mõis, tähtsamad mõisad olid veel Hackmanni mõis ja Burchardi mõis.
Biķernieki piirkonnas olid põllud liivased ja soised, maalapid väikesed. Nii püüdsid paljud kohalikud elanikud Jugla järvest kala. XVI sajandil liitusid need kalurid gildiks, mille sümboliks oli karikas (läti keeles "biķeris"). Selle järgi on piirkond tõenäoliselt ka nime saanud. Aastal 1672 saatis Riia raad selle gildi laiali. 
XIX sajandil kandis piirkond Burchardi mõisa järgi nime Burhardciems. Riia linnaga liideti asumi põhjapoolne osa aastal 1934, lõunapoolne aga aastal 1974. Intensiivsem ehitustöö algas aastal 1975, mil asumisse kavandati 15 000 elaniku jaoks mõeldud korterelamute piirkond. See piirkond valmis aastaks 1986.
Lisaks korterelamutele ehitati Gaiļezersi järve äärde veel haigla. Asumi lõunapoolses osas on Biķernieki mets, kus asuvad spordibaas ja mälestusmärk holokausti ohvritele. Lisaks asub Mežciemsis veel Baltimaade suurim vanade autode muuseum.
Burchardi mõis

Burchardi mõis (läti keeles "Burharda muiža" või "Burchardu muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Peahoone asus Mežciema iela 23 maja piirkonnas. Saksa keeles "Burchardshof".
Burchardi mõisa rajamise aeg on teadmata. 19. sajandi lõpus kandis Mežciemsi kant mõisa järgi Burhardciemsi nime. Mõisa peahoone on tänaseks hävinud, säilinud on mõisa teenijate maja.
Hackmanni mõis

Hackmanni mõis ("Hakmaņa muiža", saksa keeles "Hackmanns Höfchen") oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. 
Mõisa peahoone asukoha kohta on teada vaid, et see asus Biķerniekis, Riiast 8 ja poole versta kaugusel.
Hackmanni mõis eraldus Mazā Jumpravmuiža mõisast aastal 1768. Toona asus seal Kaķaragsi kõrts, mille omanikuks oli keegi Rumpe. Kaks aastat hiljem sai kõrtsi ja sealse maa omanikuks Hackmanni-nimeline mees. Tema rajas ka mõisa peahoone – ühekorruselise palkidest maja. Seal elati küll ainult suvel. Hackmann pidi Mazā Jumpravmuiža mõisale igal aastal maksma 15 taalri suurust maadest loobumise tasu, ka võis ta osta kõrtsis müüdavat viina ainult sellelt mõisalt. Tänapäevaks on Hackmanni mõisa hooned hävinud.
Kauli mõis

Kauli mõis (läti keeles "Kaulu muiža" või "Franku muiža", saksa keeles "Frankenhof") oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Mõisa peahoone asus Biķernieku iela majade 122 ja 124 piirkonnas.
Kauli mõis rajati pärast 1709. aasta katkuepideemiat kahe talu asemele. Aastal 1787 sai mõisa omanikuks Riia kaupmees Hermann Bruns. Kuni aastani 1920 olid mõisa omanikuks Bushid.
Mõisa peahoone oli XVIII sajandil ehitatud kahekorruselise palkidest maja. Aastal 2002 lammutati see koos teiste mõisasüdames asunud hoonetega, mis olid küll kõik ümber ehitatud. Biķernieku iela 126 asub siiski üks maja, mis võis olla üks mõisa kõrvalhoonetest.
Jõudluskontroll

Jõudluskontroll on loomakasvatuses oluliste jõudlusnäitajate regulaarne arvestamine. Näiteks kontrollitakse lehmadel piimajõudlust.
Jõudluskontroll Eestis.
Eesti esimesed jõudluskontrolli andmed pärinevad 1903. aastast Kehtna mõisast. Esimene karjakontrolliühing loodi Vändra Põllumeeste Seltsi juures.
Gaiļi mõis

Gaiļi mõis (läti keeles "Gaiļu" või "Gaiļa muiža", ka "Hāna muiža", saksa keeles "Hahnenhof" või "Hahnhof") oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. 
Mõisa peahoone asus praeguse onkoloogiahaigla territooriumil Gaiļezersi järve kaldal.
Gaiļi mõis tekkis vahemikus 1736–1743 Putniņi järve ääres asunud Putniņi talu asemele. Aastast 1766 oli mõisa omanik Riia majaomanik Hahn, kelle järgi mõis ka nime sai. Hahn on saksa keeles "kukk", läti keeles on kukk aga "gailis". Nii said uue lätikeelse nime mõisa juures asunud järv ja mõis ise. Mõisale kuulusid üksikud talud, neist tähtsaim oli Biķernieki kiriku juures asunud Kreipe talu. Aastal 1800 läks see koos veel kolme taluga üle Dreiliņi mõisale.
Mõisa peahoone oli 18. sajandil ehitatud barokkstiilis kivihoone. Tänapäevaks on Gaiļi mõisa hooned hävinud.
Töömälu

Töömälu on piiratud mahuga kognitiivne süsteem, mis ajutiselt säilitab ja töötleb informatsiooni, mida samaaegselt kasutatakse kognitiivsete ülesannete (otsuste tegemine, arutlemine jne) sooritamiseks.
Üks kognitiivse psühholoogia rajajaid George Armitage Miller on öelnud, et inimese töömälu suudab korraga meeles pidada 4±1 infoühikut. Töömälus toimub uue lühiajalise informatsiooni võrdlus pikaajalises mälus olemasolevate teadmistega. Vastavate analüüsi ja sobitamise protsesside tulemusena toimub õppimine.
Soo-kärjeherilane

Soo-kärjeherilane ("Polistes nimpha") on putukaliik voltherilaste sugukonnas.
Levila.
Soo-kärjeherilane on levinud Põhja-Aafrikas, Madeiral, Lääne-Euroopast kuni Lõuna-Soomeni, Väike-Aasias, Lähis-Idas, Iraanis, Kesk- ja Ida-Kasahstanis, Lõuna-Uuralis, Lõuna-Siberis, Kesk-Amuuris, Altais, Tuvas, Pakistanis, Mongoolias, Indias ja Hiinas.
Valge tina

Valge tina on üks tina kolmest kristallmodifikatsioonist. Tina on hõbehalli värvi pehme painduv metall.
Künnivõistlus

Künnivõistlus on võistlus, milles kündjad demonstreerivad oma oskusi kündmises. Künnivõistluse kaudu näidatakse ka õigeid künnivõtteid, erinevaid atrasid ja traktoreid.
Vanema aja künnivõistlust on mõnikord nimetatud ka võistukünniks; võistukünnil selgitati paremusjärjestus hindajate mulje põhjal, kasutamata künnielementide hindamisel rangeid punktisüsteeme.
Võistlusklasse on kaks (tavaadrad ja pöördadrad) ning ka võistlusalasid on kaks (kõrrekünd ja söödikünd). Künnivõistlust peetakse tavaliselt kahel päeval: esimesel päeval küntakse kõrrepõldu ja teisel rohumaad.
Künnivõistlust hindavad kohtunikud. Hinnatakse künni elemente ja suurema punktisumma saavutanu on võitja.
Künnivõistlused Eestis.
1857. aastal peetud Tartu põllumajandusnäituse raames toimus Raadi mõisa põllul võistukündmine, kus osales viis võistlejat. Kasutati kolme erinevat atra ja eesmärgiks oli näidata uute atrade paremust vanade ees. Künnivõistlused olid ka 1860. aastal peetud Tartu põllumajandusnäituse programmis.
Eesti esimese künnivõistluse (võistukünd) korraldas Carl Robert Jakobson 10. augustil 1874 oma talus Kurgjal, demonstreerides hõlmadraga kündmise eeliseid harkadra ees. Võistlusel osales neli või viis võistlejat. Neid võistlusi on traditsiooniliselt peetud Eesti esimesteks.
Eestis korraldab künnivõistlusi Eesti Künniselts. 2025. aastal peetakse 51. Eesti künnimeistrivõistlused.
Eesti meistrivõistluste võitjad esindavad Eestit järgmise aasta maailmameistrivõistlustel.
Maailmameistrivõistlused.
Esimesed kündmise maailmameistrivõistlused toimusid 1953. aastal Kanadas. 2025. aastal peeti 70. künni-MM Tšehhis. MM-i korraldab Maailma Künniorganisatsioon (World Ploughing Organisation).
Esimest korda osalesid Eesti esindajad maailmameistrivõistlustel 1989. aastal.
69. kündmise maailmameistrivõistlused peeti 2024. aastal Tartu linnas Rõhu külas. See toimus 150 aastat pärast eesti talumeeste esimest künnivõistlust.
Eestlaste seni parimad tulemused on 8. koht tavaatrade klassis 2002. aastal (Mait Pajo) ja 8. koht pöördatrade klassis 2015. aastal (Jüri Lai).
Kohtla-Järve Ahtme Põhikool

Kohtla-Järve Ahtme Põhikool on põhikool Ahtme linnaosas Kohtla-Järvel. 
Kool on asutatud 17. oktoobril 1962 ja kandis kuni 1994. aasta sügiseni nime Kohtla-Järve 14. Keskkool. Aastatel 1994–2019 oli kooli nimi Kohtla-Järve Ahtme Gümnaasium.
Seoses riigigümnaasiumi avamisega Kohtla-Järvel sügisel 2019 jätkas Ahtme Gümnaasium tööd põhikoolina ja kannab nime Kohtla-Järve Ahtme Põhikool.
Suulaeluu

Suulaeluu (ladina "os palatinum") on paljudel selgroogsetel peas paiknev paariline näokoljuluu. Suulaeluu on seinaks nina- ja suuõõne, silmakoopa ning tiibjätkesuulae augule.
Suulaeluu areng, anatoomia, asend, kuju ja morfoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Koduloomadel paikneb suulaeluu koljubaasil kiil- ja ülalõualuu vahel ja koosneb kahest lestmest ("lamina horizontalis", "lamina perpendiculatis"). Suulaeluus esineb suulaeurge ("sinus palatinus").
Inimestel on suulaeluu näokoljuluu, mis koosneb kahest omavahel ühenduvast luuplaadist – rõht- ja püstleste –, mis ühenduvad ülalõualuuga. 
Suulaeluu ja hambad.
Enamikul tänapäevastel madudel paiknevad uurijate arvates hambad ka suulaeluul, välja arvatud infraseltsi "Scolecophidia", ja maoperekondadesse "Plectrurus", "Rhinophis", kilpsaba, kalabariia, kummiboa, "Apostolepis", pinnaserästik, munamadu, "Elachistodon", "Emydocephalus", "Ophryacus" isenditel, perekondades "Calloselasma", lõgismadu ja eefa on tuvastatud isendeid kellel on hambad suulaeluul ja ka neid kellel need puuduvad.
Suulaeluu koos tiibluu ja teiste luudega osalevad hammustamisel.
Külmhoone

Külmhoone ehk külmutushoone on ehitis, kus kiiresti riknevaid aineid (peamiselt toiduaineid) jahutatakse ja külmutatakse ning säilitatakse madalal temperatuuril. Külmhoone koosneb külmkambritest, kompressorjaamast, külmaaine jahutamise süsteemist ja abiruumidest. Jahutatud toiduaineid hoitakse külmkambris 0 °C lähedasel temperatuuril, külmutamiseks alandatakse temperatuuri kuni –40 °C. Külmutatud toiduaineid säilitatakse temperatuuril –18...–25 °C. 
Külmhoone on ka ettevõte, kus tegeldakse külmtöötlemisega.
NAMBLA

NAMBLA (Põhja-Ameerika Mehe/Poisi Armastuse Assotsiatsioon, North-American Man/Boy Love Association, NAMBLA) on Ameerika Ühendriikides tegutsev 1978. aastal asutatud homoseksuaalsete pedofiilide organisatsioon.
Organisatsiooni eesmärk on dekriminaliseerida seksuaalsuhted laste ja noorukitega.
FBI andmetel oli 1995. aastal organisatsioonil ligikaudu 1100 liiget.
Jens-Erik Madsen

Jens-Erik Madsen (sündinud 30. märtsil 1981 Randersis) on elukutseline Taani jalgrattur.
Ta on trekisõidus Taani võistkonnaga võitnud maailmameistrivõistluste kulla, hõbeda ja pronksi, olümpiamängude hõbeda ja Euroopa meistrivõistluste hõbeda.
Jugla

Jugla on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 14,099 km². Jugla asub Ķīšezersi ja Jugla järve kaldal; lõunas puutub asum kokku Stopiņi piirkonnaga. Asum piirneb lõunas veel Dreiliņiga, kirdes Bukultiga, edelas Mežciemsi asumiga, läänes Čiekurkalnsi ja Teikaga ning kagus Brekšiga. 26 817 elanikku (2010). 
Jugla asub Ķīšezersi ja Jugla järvede äärsel alal, mis ulatub 2–3 meetrit üle merepinna. Järvedest kaugemal on maapind kõrgem, ulatudes Brīvības gatve ümbruses 8–10, lõuna pool, Šmerļa metsa aladel, aga 6–16 meetrit üle merepinna. Asumi edelaosas, Mežciemsi piiri ääres, on arvukalt luiteid, mis ulatuvad kuni 20 meetrit üle merepinna (suhteline kõrgus 15–16 meetrit). Jugla asumit eraldab Bukultist Ķīšezersi ja Jugla järve vaheline Jugla jõgi. Lisaks kahele suuremale järvele asub Jugla territooriumil veel Bābelītise järv, aga Jugla ja Mežciemsi piiril asuvad Dambjapurva järv ja Velnezersi järv.
Keskajal läbis Jugla asumit Gauja äärde viiv tee ("Via magna"). Toona elasid Jugla asumi alal liivlased, asumi nimi tuleb liivi keelest, kus sõna "jog" tähendas jõge. XV sajandiks elasid piirkonnas aga juba valdavalt lätlased.
XVIII sajandil hakkasid Jugla aladele järvede äärde tekkima arvukad suvemõisad, kuigi Riia kaupmeestel ja majaomanikel olid järvede ääres olnud krundid juba aastast 1232. Tähtsamad mõisad selles piirkonnas olid Arhierei, Gravenheide, Krēgermuiža, Strazdumuiža ja Zēluste mõis. Jugla järve ääres asunud aladele tehti toona palju väljasõite; seal avati restoran "Coundray". Bābelītise järve äärsed luited olid populaarsed üliõpilaste seas, neist üks, kus armastati joominguid korraldada, kannab nime "Šampanieša kalniņš" ehk Šampušemäeke.
XIX sajandil hakati asumisse rajama ka tööstusettevõtteid. 1812. aastal ehitati suhkruvabrik, 1827. aastal hakati tootma linasest riidest kardinaid, 1859. aastal ehitati asumisse paberivabrik, aastal 1873 tikuvabrik Valkanda, aastal 1899 avati aga tünnivabrik Merkurijs ja keemiatehas Gloveris. Aastal 1900 avati asumi territooriumil Jugla raudteejaam. Pärast Esimest maailmasõda tekkis asumisse ka tekstiilitööstus, seal avati vabrikud "Rīgas audums" ja "Rīgas manufaktūra". Aastal 1906 avati tehaste juurde viiv trammiliin, mida aastal 1914 pikendati Jugla järveni.
Aktiivsem ehitustöö algas Juglas alles 1950. aastatel, mil Jugla järve ja Mežciemsi vahele kerkis eramute piirkond. 1960. aastatel hakati asumisse rajama ka korterelamuid.
Alatskivi raamatukogu

Alatskivi raamatukogu (varem "Alatskivi Valla Keskraamatukogu") on raamatukogu Tartu maakonna Peipsiääre vallas.
Gravenheide mõis

Gravenheide mõis (läti keeles "Grāvenheides muiža", ka "Goronska muižiņa", "Garanska muižiņa" või "Garansku muiža", saksa keeles "Gravenheide") oli mõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. 
Mõisa peahoone asus Ūdeļu ielā 7.
Gravenheide mõisa rajas Jugla järve kaldale aastal 1730 Riia kaupmees E. Heidevogel. Teda külastades peatus mõisas ka Johann Gottfried von Herder, kes sai seal viibides inspiratsiooni mitme luuletuse kirjutamiseks (nende seas ka "Ein Landlied auf Gravenheide"). Ajaloolane Arveds Švabe on oletanud, et sealt sai Herder ka mitmeid filosoofilisi ideid, eriti rahvakultuuri sünkretistliku päritolu kohta.
Aastal 1772 avati mõisas puudritööstus. Aastal 1810 omandas mõisa Riia kaupmees Goronsky. Tema ajal töötasid puudritööstuses ühe meistri käe all kümme lihttöölist. 
Mõisa barokkstiilis hooned ehitati XVIII sajandil. Omal ajal oli Gravenheide üks Riia territooriumi uhkemaid mõisasid. Tööstuse areng tõi kaasa mõisakompleksi allakäigu. Tänapäeval on Gravenheide mõisa peahoone hävinud, nagu ka suurem osa kõrvalhoonetest. Säilinud on paar kõrvalhoonet ja mõned puud mõisa pargist.
Hemlock Society

Hemlock Society (tõlkes 'surmaputkeühing' või 'mürgikarikaühing') oli Ameerika Ühendriikides aastatel 1980–2003 tegutsenud eutanaasiat propageeriv ja edendav organisatsioon. Ühingu rajas Derek Humphry. 
Ühingu nimi viitab vanakreeka filosoofi Sokratese surma asjaoludele. Kui tema kodulinna Ateena ametivõimud olid ta surma mõistnud, lükkas Sokrates oma pooldajate pakutud põgenemisvõimaluse tagasi ning nõustus surmaga, juues täpilisest surmaputkest valmistatud alkoholiga segatud mürki, mida surmaotsuse täideviimiseks kasutati.
Stabilisaatorvarb

Stabilisaatorvarb on auto vedrustuse osa, mille eesmärgiks on vähendada auto kere kaldumist kurvides või teekonaruste tõttu. Stabilisaatorvarb asub auto pikiteljega risti ja on auto kerega ühendatud läbi pukside. Selline ühendus võimaldab varva pöördliikumist. Varva otsad ühenduvad läbi spetsiaalsete liigendite õõtshoobade külge.
Kui auto kere hakkab kurvi läbides väliskurvi poole kalduma, siis kerkib väliskurvipoolne õõtshoova ots auto kere suhtes kõrgemale ja stabilisaatorvarb püüab ka teise kerepoole õõtshooba kõrgemale tõmmata. Kuna ratas jääb harilikult kontakti teepinnaga, siis kere rohkem ei kaldu.
Stabilisaatorvarvad on kasutusel autode mõlemal teljel. Vanematel autodel võivad stabilisaatorvarvad puududa.
Krēgermuiža mõis

Krēgermuiža mõis (läti keeles "Krēgermuiža", ka "Baltā muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisa peahoone asus Jugla järve kaldal Strazdumuiža internaatkooli juures. Saksa keeles oli mõisa nimi "Krögershof".
Krēgermuiža mõis tekkis 1845. aastal, mil Strazdumuiža mõisa omanik Johan Teodor Pychlau eraldas sealsed maad pulmakingiks poeg Rheinhold Ludwig Pychlaule. Viimase surma järel päris valduse tema abikaasa Johanna Karoline, kelle neiupõlvenimi oli Kröger. Selle järgi on mõis ilmselt ka nime saanud.
Mõisa peahoone oli historitsistlik kahekorruseline kivihoone, mille juures domineerisid renessansiajastu elemendid. Hoone ehitati XIX sajandi teisel poolel.
Enne 1945. aastat kuulus häärber Riia linnale, seejärel haridusministeeriumile. 1951. aastast oli see kasutusel haiglana, seejärel lasteaiana. Tänapäeval seisab hoone tühjalt, katus on suuremalt jaolt sisse langenud.
Honda Jazz

Honda Jazz on Honda poolt alates 2001. aastast toodetav viieukseline väike luukpäraauto, mis kannab paljudel turgudel nime Honda Fit. Seda on aastast 2001 toodetud neli põlvkonda ning uusimat Jazzi tutvustati 2020. aastal. Honda Jazzi müüakse üle maailma, 2013. aasta keskpaigaks oli müüdud üle 5 miljoni Jazzi. 
Esimene Euroopas müüdud Honda Jazz oli tegelikult peamiselt Jaapani turu jaoks toodetud Honda City, mida toodeti aastatel 1981–1986. Tegu oli kolmeukselise väikese linnaautoga.
Esimene põlvkond (GD).
Esimese põlvkonna Honda Jazzi esitleti 2002. aastal, Jaapani turul müüakse sama autot ka Honda Fiti nime all. 
Tänu esiistme alla paigutatud kütusepaagile ja kompaktsele tagavedrustusele oli ka esimese põlvkonna Jazz seest vägagi ruumikas. 
Väikeauto teljevahe on 2450 mm.
Teine põlvkond (GE).
Teise põlvkonna Jazz avalikustati 2007. aastal 40 Tokyo Motor Show'l. 
2011. aastal saabus müügile ka hübriidajamiga Jazz Hybrid. 
Kolmas põlvkond (GK).
3. põlvkond tuli müügile 2015. aastal. 
Neljas põlvkond (GR/GS).
Neljanda põlvkonna Jazzi esitleti 23. oktoobril 2019 Jaapanis 46th Tokyo Motor Show'l. Jazz on endiselt väga ruumikas ja praktiline auto. Suurendatud on teljevahet, mis nüüd on 2530 mm. Hiinas müüakse Jazzi nime Honda Life all. 
Müügile jõudis auto 2020. aastal ning selle põlvkonna Jazzist on saadaval ka välimuselt linnamaasturit meenutav Jazz Crosstar.
Fiat 500

Fiat 500 on Fiati väikeauto ning Fiat 500 nime on kandnud kolm autopõlvkonda.
Kolmanda põlvkonna Fiat 500 on olnud tootmises alates 2007. aastast. 
Fiat 500 Topolino.
Fiat 500 A oli pisike linnaauto, mida toodeti aastatel 1936–1955. Mootoriks oli 569 cm3 neljasilindriline mootor. 13-hobujõulise mootoriga Topolino maksimaalne kiirus oli 85 km/h.
Fiat 500 B mootor oli juba 16-hobujõuline.
1949. aastal toodi turule Fiat 500 C, millel oli B-mudeli mootor, aga juba uus välisdisain. 
Fiat 500 (1957–1975).
1. põlvkonna Fiat 500 oli tagaveoline ja tagamootoriga väikeauto, mida toodeti aastatel 1957–1975.
Fiat 500 (2007 – tänapäev).
Retrostiilist inspireeritud 2. põlvkonna 500 tutvustati 2007. aastal – 50 aastat pärast esimese põlvkonna müügiletulekut. 
Mootorivalikus on 0,9-liitrine turboga bensiinimootor (105 hj, kütusekulu 4,2 l / 100 km). 2014. aastal lisandus uus tippversioon Fiat 500 Cult. 
Fiat New 500 (2020 – tänapäev).
Fiat New 500 on täiselektriline Fiat 500 mudel, mida tutvustati 4. märtsil 2020 Milanos.
Kia Rio

Kia Rio on Lõuna-Korea autotootja Kia Motors toodetav väikeauto. Seda on toodetud neli põlvkonda ja erinevate keretüüpidega. 
Esimese põlvkonna teljevahe oli 2410 mm ning auto oli müügil alates 1999. aastast. Keretüüpidest olid saadaval sedaan ja universaal. 
Teist põlvkonda toodeti aastatel 2005–2011, sellel oli Hyundai Accentiga sama platvorm. Kolmanda põlvkonna Riot keretähisega UB tutvustati 2011. aasta Genfi autonäitusel. Keretüüpe oli kolm: kolme- ja viieukselised luukpärad ja sedaan. Lisaks toodeti Vene ja Hiina turu jaoks veidi konservatiivsema disainiga Riot, mille keretähis oli QB.Neljas põlvkond on müügil 2017. aastast. Keretüüpidest on saadaval viieukseline luukpära ja neljaukseline sedaan. Auto on disainitud Kia Saksamaa ja California disainikeskustes. Teljevahe on 2580 mm.
Alfa Romeo MiTo

Alfa Romeo MiTo on Alfa Romeo väike esiveoline kolmeukseline luukpära, mida tutvustati 2008. aastal. Platvormina oli kasutusel Fiat Small platform, mis on sama Fiat Grande Puntol kasutatuga. 
2014. aastal tehti esimene mudeliuuendus. Sellega muutusid iluvõre, armatuurlaud, istmete disain ja materjalid ning lisandus uus 5-tolline multimeediasüsteem.
Kokku toodeti 265 000 MiTot ning MiTo tootmine ja müük lõppes 2018. aastal.
Oliver Masing

Oliver Masing (11. september 1926 – 17. veebruar 2010) oli eesti keemik ja õpetaja-metoodik. 
Ta oli aastakümneid keemiaõpetaja Tallinna 20. Keskkoolis. 
Oliver Masingu põrm maeti 30. aprillil 2010 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Babuškini rajoon

Babuškini rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskuseks on imeni Babuškina.
Rajoon jaguneb halduslikult 10 kohalikuks omavalitsuseks.
Anne Juksaar

Anne Juksaar (1. jaanuar 1939 – 2. juuni 2010) oli eesti õpetaja. 
Ta töötas aastakümneid ajalooõpetajana Tallinna 20. Keskkoolis. 
Anne Juksaare põrm on maetud 17. juulil 2010 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Arhierei mõis

Arhierei mõis (läti keeles "Arķireja muiža" või "Arķireja muiža", ka "Ozolkalna muižiņa") oli ametimõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisa peahoone asus Pakalniešu iela majade 22–26 piirkonnas. Saksa keeles oli mõisa nimi "Archiereis Höfchen", ka "Eichenberg Höfchen".
Arhierei mõis kuulus Läti õigeusu kiriku peapiiskoppidele. Aastal 1833 püstitati maja juurde ka kirik, mis oli valmistatud sõjaväehaigla juures asunud ja lammutatud kiriku detailidest. Aastal 1933 mõrvati mõisas peapiiskop Jānis Pommers ja maja süüdati põlema, tulekahjus hävisid kõik Arhierei mõisa hooned.
2011. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

2011. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 30. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 4.–6. märtsini Pariisis Prantsusmaal. Võistlused toimusid Palais Omnisports de Paris-Bercy areenil. See oli teine kord, kui Euroopa sisemeistrivõistlused toimusid Pariisis, ja neljas kord, kui need toimusid Prantsusmaal.
Võistlustel osales 577 sportlast 46 riigist. Eestit esindas 10 sportlast.
Tulemused.
Mehed.
60 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 36
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
400 m.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 26
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
800 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 26
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
1500 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
3000 m.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 26
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
60 m tõkkejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 24
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
4x400 m teatejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 6
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kõrgushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Teivashüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 17
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kaugushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kolmikhüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kuulitõuge.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Seitsmevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 5.–6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Naised.
60 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
400 m.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
800 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 21
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
1500 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
3000 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
60 m tõkkejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
4x400 m teatejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 6
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kõrgushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Teivashüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 20
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kaugushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 21
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kolmikhüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 21
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kuulitõuge.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 12
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Viievõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 15
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Anneli Ohvril

Anneli Ohvril (sündinud 14. augustil 1972 Tartus) on eesti juhtimiskoolitaja ja turundusekspert.
Tuntumad tema osalusel algatatud projektid on "Teeme ära!", "Teeme ära – maailmakoristus", "Minu Eesti" mõttetalgud, "Killerkott tapab", "Lase inimene üle tee", "Prügihunt ja Superjänes", Eesti Toidupanga avakampaania ja SOS Lasteküla Sõprade Klubi.
2008. aastal osales ta esimese "Teeme ära!" üle-eestilise koristuspäeva organiseerimisel ja on sellest ajast maailmas tutvustanud Eestist alguse saanud kodanikualgatuse formaati. Kümme aastat kestnud vabaühenduste, riikide ja munitsipaalvalitsuste nõustamisest ja inspireerimisest kasvas välja ühiseid väärtusi ja Eesti eeskuju järgiv globaalne võrgustik. 
15. septembril 2018 toimus esimene World Cleanup Day üleilmses formaadis maailmakoristus, milles osales ametliku loenduse andmetel vähemalt 18 miljonit inimest 157 riigist. 2023. aasta seisuga on maailmakoristuspäev kasvanud üheks suurimaks kodanikuliikumiseks maailmas, sellest võtab igal aastal osa kümneid miljoneid inimesi. Maailmakoristust juhitakse Eestist Tallinnast. Anneli Ohvril on maailmakoristuspäevade tegevjuht. 
2012. aastal valiti Anneli Ohvril koos Vanemuise teatrijuhi Paavo Nõgese ning TTÜ Innovatsiooni ja rahvusvahelistumise prorektori Alar Kolgiga silmapaistvaks nooreks eestlaseks. 
2020 lõpetas Anneli Ohvril "cum laude" Tartu Ülikooli esimese muutuste juhtimise magistrikava ning on sellest ajast nõutud lektor ja koolitaja muutuste ja protsesside korraldamise, kavandamise ja mõtestamise teemal ettevõtetes ja organisatsioonides. 
2021. aasta populaarsete koolitusprojektide eest pälvis Anneli Ohvril Äripäeva aasta koolitaja 2022 auhinna.
2022. aastal pälvis Anneli Ohvril välisministeeriumi teeneteristi maailmakoristuspäeva idee eduka realiseerimise eest. 
Anneli Ohvril on Eesti Ettevõtlike Noorte Koja ehk JCI Estonia senaator ja JCI Go koja asutaja. Ta oli 2011. aastal JCI Estonia president.
2020. aastal pakkus Anneli Ohvril välja eestikeelse mõiste "ringmood", koondamaks mõisteid "ringmajandus", "taaskasutus", "uuskasutus", "fashion tuning" ja "upcycling" tekstiili- ja moeloomingu valdkonnas.