tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raagremmelgas

Raagremmelgas ("Salix caprea") on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv heitlehine puu või põõsas.
Nimetus.
Raagremmelga teaduslik liiginimi "caprea" tuleb kodukitse ladinakeelsest nimetusest "capra", nii et sõnasõnalises mõttes nimetatakse seda ladina keeles kitsepajuks. Lambad ja kitsed armastavad selle puu lehti süüa.
Kuni keskajani ei tehtud paljudel pajuliikidel vahet. Esimene teadaolev joonistus, millel on teadlikult raagremmelgat kujutatud, pärineb Hieronymus Bocki 1546. aasta raamatust "Herbaarium". Selles on joonistus raagremmelgat söövast kitsest ja see võis mõjutada Carl von Linnéd, kui ta esimesena raagremmelgat teaduslikult kirjeldades sellele ladinakeelse nime valis.
Raagremmelga rahvapärane nimetus on "laanepaju", sest see on ainus paju, mis metsas teiste puudega võidu kasvada suudab.
Levila.
Raagremmelga levila hõlmab Euroopa, Kesk-Aasia ja Loode-Aafrika ning osalevila Kaug-Ida. Eestis on raagremmelgas pärismaine.
Kirjeldus.
Raagremmelgas kasvab enamasti 10–20 meetri kõrguseks puuks, mõnikord jääb ka põõsakõrguseks. Tema lehed on laiovaalsed, 3–8 paari külgroodudega.
Raagremmelgas on Eesti paarikümnest pajuliigist kõige varajasem õitseja. Õitsemise ajal pole puu veel lehtinud . Raagremmelgas on putuktolmleja ning põhiliselt tolmeldavad teda mesilased ja kimalased. Ta on Eesti kõige varajasem meetaim ja sellepärast sobib teda kasvatada mesitarude läheduses.
Puu võra on suur, tüvi peenike ja okslik. Teiste puude varjus raagremmelgas hukkub ja soodsateski oludes ei ela ta üle 40–50 aasta. Ta talub varju teistest lehtpuudest paremini ja on nooruses kiire kasvuga. Raiesmikel on ta üks esimesi taimi, kes võsast puuks sirgub, ja kahel esimesel aastakümnel on ta raiesmiku kõige kõrgem taim, aga kolmandal annab esikoha käest. Temast ei saa metsas kunagi valitsevat liiki, rääkimata puhtpuistust.
Erinevalt teistest pajudest ei saa raagremmelgat paljundada pistvaiadega. Äärmisel juhul saab nii paljundada raagremmelga hübriide. Kõik Eestis kasvavad pajuliigid moodustavad üksteisega hübriide.
Kasutamine.
Palki remmelgast ei saa ja tema puit pole kvaliteetne. Teiste puude raieküpsuse saabudes on raagremmelgad juba surnud. Nende asemele jäävad metsa tühimikud. Seetõttu harvendatakse remmelgad majandusmetsast juba noorte puudena välja. Seevastu kui tahetakse kujundada häiludega, liigirikast ja erivanuste puudega metsa, tuleb raagremmelgas kasvama jätta.
Nagu enamik pajusid, kinnistab ka raagremmelgas hästi pinnast. Teisi pajusid kasutatakse pigem veekogude kallaste ja lahtiste liivade kinnistajana, aga raagremmelgat pigem järskude kallakute kinnistajana.
Raagremmelga koor sisaldab keskmiselt 16,5%, maksimaalselt 21% tanniine. Seda kasutatakse parkainete tootmiseks, samuti saadakse koorest musta värvi.
Ökoloogia.
Raagremmelga kuivanud peentel tüvedel kasvab õhukeste hallikaspunaste kübaratega torikseen pajukakk ("Daedaleopsis confragosa").
Ott Arder

Ott Arder (26. veebruar 1950 Tallinn – 26. juuni 2004 Kassari) oli eesti luuletaja, lastekirjanik ja tõlkija.
Ta oli Harri Lehiste Kodanik Männikese lugude tegelase Otu prototüüp.
Ott Arder leiti surnult 26. juunil 2004 Kassari supelrannast.
Looming.
Arder debüteeris 1973. aastal ajakirjas Noorus lühijutuga "Kodanik Arved Asi juhtum". Ta oli paljude populaarsete laulutekstide autor, kirjutas tekste tele- ja teatrilavastustele. Kuulus 1980. aastatel kirjandusrühmitusse Närbujad. 
Ta tõlkis ilukirjandust eri keeltest ning aitas ka teiste tõlkijate tööle kaasa, tõlkides proosateostes sisalduvaid värsse. Tema tõlgitud autorite hulka kuuluvad Sergei Dovlatov, Carl Michael Bellman, Kari Hotakainen, Venedikt Jerofejev, Arkadi Gaidar, Vladimir Sorokin, Robert Burns, Zacharias Topelius, Roald Dahl jpt.
Isiklikku.
Ott Arderi vanaisa (Arpád Arderi isa) oli Aleksander Arder. Ott Arderi isapoolne vanaema oli Eesti riigimehe Jaan Poska tütar Tatjana Poska (1900–1988).
Tema noorem vend oli muusik Jaan Arder. Peres on ka õed Madli Karro ja Aade.
Punaroheline koalitsioon (Norra)

Punaroheline koalitsioon oli Norra erakondade koalitsioon, mille moodustasid 2005. aastal Norra Tööpartei, Sotsialistlik Vasakpartei ja Keskpartei. 
Koalitsioon loodi 2005. aasta parlamendivalimiste eel, et pakkuda alternatiivi Norra parempoolsele valitsusele, kuhu kuulusid Kristlik Rahvapartei, Høyre ja Venstre. Koalitsioon kestis aastani 2013 ehk kaks valitsusperioodi, mis oli tollase Norra poliitika ajaloos harv nähtus. 2013. aastal tuli võimule konservatiivide valitsus, eesotsas Erna Solbergiga. 
Peaministriks sai Tööpartei juht Jens Stoltenberg. Stoltenbergi valitsus oli Norra ajaloos esimene, mille ministrite enamiku moodustasid naised, ning mille üks ministritest oli mittelääne päritolu ja kes kuulus moslemite sekka. 
Nagu näitas ka enamik arvamusküsitlusi, võitis see koalitsioon 2005. aasta parlamendivalimised. Nad said Stortingis 87 kohta, mis on rohkem kui parempoolsed (senised valitsusparteid ja neid tingimustega toetanud Progressipartei kokku (81). Tööpartei üksinda sai rohkem kohti kui senised valitsusparteid kokku. 
Koalitsioon oli ajalooline mitmetel põhjustel. Tööpartei ei olnud kunagi osa võtnud mitme erakonnaga koalitsioonivalitsustest, välja arvatud Einar Gerhardseni vahevalitsuses 1945. aastal. Sotsialistlik Vasakpartei ei olnud kunagi osalenud valitsuses, sest ei soovinud olla koalitsioonis Tööparteiga. Keskpartei jaoks oli see esimene kord koaleeruda vasakpoolsetega. Keskpartei oli eelnevalt valitsuse moodustanud Kristlike Demokraatide (Kristlik Rahvapartei) ja Konservatiividega (Høyre).
Punarohelise Koalitsiooni kriitikud on nimetanud seda koalitsiooni sotsialistlikuks, kuigi Sotsialistlik Vasakpartei pidas neist ainsana ennast sotsialistideks. Revolutsiooniline sotsialistlik Punane Valimisliit arvas, et koalitsiooni kirjeldamiseks ei sobi punane roos, ja seepärast kasutasid nad roosat. Keskkonnapartei Rohelised leidis omakorda, et need kolm erakonda ei vääri rohelist värvi.
Koalitsiooni lahkarvamused puudutasid Euroopa Liitu astumist, mida Tööpartei on aastakümnete jooksul toetanud, teised aga mitte. Lahkarvamusi oli ka nafta ja gaasi ammutamise ning NATO liikmesusega seotud küsimustes.
Närimiskumm

Närimiskumm ehk näts (varem ka "närimiskummi") on kergelt vormitav, sageli magus, vahepeal ka hapukas mass, mida saab mõnda aega hammastega närida, enne kui see kõlbmatuks muutub. Tavaliselt on närimiskummis ka maitseaineid.
Mõju tervisele.
Närimiskummi ergutav toime ei tulene selles sisalduvatest ainetest, vaid pigem närimislihaste tööst, mis parandavad peaveresoonte (sealhulgas ka aju) paremat verega varustamist. Jaapanis tehtud uuringu järgi, suureneb närimiskummi närides aju verevarustus kuni 25%. Seetõttu aitab see ka vältida stressi ja ravida keskendumishäireid.
Hambaid kahjustav toime, mis tuleneb eelkõige närimiskummis leiduvast suhkrust, kompenseeritakse osaliselt närimiskummi hambaid puhastava toimega. On olemas ka spetsiaalsed hambahooldusnärimiskummid, nagu näiteks suhkruvabad, mis hambaid puhastavad.
Allaneelamine.
Liialdatud rahvalik arvamus, nagu võiks alla neelatud närimiskumm kuni seitsmeks aastaks soolestikku jääda, põhineb teatud määral tõsiasjadel. Tavaliselt toimub närimiskummi seedimine koos toiduga, kuid vahel võib seedumine ka aeglasemalt kulgeda. On esinenud juhtumeid, kus nätsu allaneelamine on nõudnud kirurgilist sekkumist.
See on eriti elastne ning see töötati välja spetsiaalselt selleks, et saaks suuri mulle teha. Puudus: kaotab kiirelt maitse.
Neutraliseerib hammastele ohtlikud happed. Ideaalne kasutus on siis, kui parajasti hambaid pesta ei ole võimalik.
See närimiskumm ei võitle mitte halba hingeõhku tekitavate bakterite vastu, vaid varjab selle tugevate aroomidega, tavaliselt siiski lühiajaliselt.
Nikotiininätsud asendavad sigaretivajaduse nikotiini abil, mis on nätsus. Selle toimel peaks vajadus sigarettide vastu vähenema.
Kleepumine.
Et närimiskumm kleepub kergesti enamikule pindadele, siis põhjustab see hulganisti probleeme närimiskummi jäänuste koristamisel. 2007. aastal leiutasid Suurbritannia teadlased mittekleepuva närimiskummi.
Johannes Paulus II looming

Paavst Johannes Paulus II (Karol Józef Wojtyła) looming ja teadustööd. Lisaks kirjutised paavsti kohta.
Wojtyła osales keskkooli ajal näitlejana teatrietendustes ja ülikooli ajal Tadeusz Kudliński juhitud eksperimentaalteatri trupis Studio 39. Teise maailmasõja ajal osales ta esmalt Kudliński juhtimisel organiseeritud põrandaaluses teatritrupis ja seejärel asutas enda näitetrupi. Ta lavastas näidendeid. Augustis 1941 võttis ta enda juurde elama Rapsoodiateatri asutaja Mieczysław Kotlarczyki. Märtsis 1943 mängis ta peaosa Juliusz Słowacki näidendis "Samuel Zborowski". See oli tema ainus esinemine laval.
Wojtyła avaldas luuletusi ja artikleid pseudonüümide Andrzej Jawień, AJ, Stanisław Andrzej Gruda ja Piotr Jasień all.
Wojtyła üht tuntumat näidendit "Juveelipood" on etendatud ka Eestis.
Stsenaarium.
Johannes Paulus II kirjutas stsenaariumi Krzysztof Zanussi filmile "Brat naszego Boga".
Neuromant

"Neuromant" (originaalpealkirjaga "Neuromancer") on William Gibsoni 1984. aastal ilmunud küberpunkromaan. Selle põhjal on valminud ka 1988. aastal samanimeline videomäng.
Sisu.
Henry Dorsett Case on üks mees Jaapanis Chiba linna düstoopilises allmaailmas. Kui ta oli kord andekas arvutihäkker, siis ta tabati oma tööandjalt varastamise eest. Karistuseks vigastas Case'i tööandja tema kesknärvisüsteemi mükotoksiiniga, jättes ta võimetuks kasutada oma aju-arvuti kasutajaliidest, et pääseda küberruumi ülemaailmsesse arvutisüsteemi. Töölevõtmiseks sobimatu, narkomaan ja enesetappu plaanitsev, läheb Case Chiba "musta kliinikusse" imeravile. Ta päästetakse tänavasamurai Molly Millionsi ja saab palgasõduriks varjulise endise sõjaväeohvitser Armitage'i poolt, kes pakub Case'i ravima, kui Case töötab talle arvutihäkkerina...
Püsielupaik

Püsielupaik on looduskaitses mingi kaitsealuse liigi elupaik.
Püsielupaik on kaitstav loodusobjekt, mille kaitse kaudu kaitstakse liiki väljaspool kaitsealasid.
"Püsielupaik" on Eesti looduskaitseterminoloogias suhteliselt uus mõiste. Looduskaitseseaduse järgi on püsielupaik kaitsealuse looma sigimisala ja/või selle perioodilise koondumise paik (sh pruunkaru talvitumispaik, jõevähi looduslik elupaik, mägra rohkem kui kümne suudmega urulinnak), kaitsealuste kalade (sh lõhe ja jõesilmu) koelmu ning kaitsealuse taime või seene looduslik kasvukoht.
Püsielupaigad on seaduse järgi automaatselt ka:
Hoiuala

Hoiuala on Eesti looduskaitseseaduse järgi kaitstav loodusobjekt, kus kaitstakse Natura-liikide (looma-, taime- ja seeneliigid) elupaiku väljaspool kaitsealasid, tagamaks nende soodsat seisundit.
Eestis oli 2019. aasta lõpu seisuga 319 hoiuala.
Vääriselupaik

Vääriselupaik ehk võtmebiotoop (lühendatult VEP; inglise "key(stone) biotope", "(key)stone habitat") on ala, mis on oluline loodusliku elurikkuse püsimiseks. 
See on minimaalse inimmõju all olev ala (sageli metsaala), kus suure tõenäosusega elab ohustatuid, ohualteid jt kaitsealuseid liike. 
"Vääriselupaik" on Eesti looduskaitseterminoloogias suhteliselt uus mõiste.
Kaitstavad loodusobjektid

 
Kaitstavad loodusobjektid on Eesti looduskaitseseadusega määratletud loodusüksused, mille kohta on kehtestatud võrreldes tavaalaga (objektiga) mitmesugused piirangud inimtegevusele.
Eesti Looduse Infosüsteemi (EELISe) järgi eristatakse järgmisi loodusobjekte (sulgudes on arv seisuga 31. detsember 2007)
Ülivõrre

Ülivõrre ehk superlatiiv on grammatiline kategooria (võrdlusaste), mis väljendab seda, et kirjeldataval olendil, asjal või nähtusel on omadust suuremal määral kui ühelgi teisel samasse rühma kuuluval olendil, asjal või nähtusel. Näiteks: "Tallinn on Eesti "suurim" linn".
Eesti keel.
Ülivõrde moodustamiseks on eesti keeles kaks võimalust: liitülivõrre ehk kõige-ülivõrre ja lihtülivõrre.
Liitülivõrre on liitvorm, mis koosneb abisõnast kõige ja võrdlussõna keskvõrde vormist. Liitülivõrret saab moodustada kõikidest võrdlussõnadest, nt vaga (: vagam) : kõige vagam, roosa (: roosam) : kõige roosam, `hull (: hullem) : kõige hullem, kummaline (: kumma-lisem) : kõige kummalisem.
Lihtülivõrre on moodustatav vaid neist võrdlussõnadest, millel on olemas vokaalmitmus, ning tal on nagu vokaalmitmuselgi kaks liiki -- i-ülivõrre ja tüveülivõrre.
i-ülivõrde tunnuseks on im, nt ilus : ilusa/im, kole : koleda/im. i-ülivõrre on võimalik nendest sõnadest, mis kasutavad i-mitmust.
Aleksejevi reegel

Aleksejevi reegel on seaduspära, mis võimaldab leida lahuse ligikaudse kriitilise temperatuuri väärtuse. Selle kohaselt asuvad lahuse tasakaaluliste faaside koostisi ühendavate lõikude keskpunktid sirgel, mis lõikub lahustumiskõvera maksimumi või miinimumiga. Aleksejevi reegel on rakendatav vaid siis, kui süsteemi koostis on väljendatud massiprotsentides.
Reegel on saanud nime vene keemiku Vladimir Fjodorovitš Aleksejevi (Владимир Фёдорович Алексеев; 1852–1919) järgi.
Reet Valgmaa

Reet Valgmaa (sündinud 30. märtsil 1952) on eesti pedagoog ja sulgpallur. 
Ta on õpetanud Nõo Keskkoolis, Tartu Riiklikus Ülikoolis ja Viljandi Kultuurikolledžis. Ta töötas 1995–1998 Viljandi Kultuurikolledžis dotsendina ja 1998–2003 professorina. Rajas 1992 koolituskeskuse Tõru ja on selle juhataja. 
Ta oli aastail 2015–2018 Eesti Vabaharidusliidu volikogu juhataja.
Ta on 30-kordne Eesti meister sulgpallis. Ta on samuti esinenud folklauljana.
Ekvatoriaalne vastuhoovus (India ookean)

India ookeani ekvatoriaalne vastuhoovus on idasuunaline pinnahoovus (ulatub 100–150 meetri sügavusele) India ookeanis läände hoovavate Põhjapassaathoovuse ja Lõunapassaathoovuse vahel.
Hoovust mõjutavad mussoonid ja seepärast hoovab hoovus sõltuvalt aastaajast ekvaatorist veidi põhja või lõuna pool.
Ekvatoriaalne vastuhoovus on ka Atlandi ookeanis ja Vaikses ookeanis.
Abaasia

Abaasia on võimetus kõndida, kuigi kõndimisliigutusi suudetakse teha näiteks lamades.
Abaasia põhjuseks võib olla muu hulgas psüühikahäire, motoneuronite häire (näiteks Huntingdoni tõbi, Wilsoni tõbi), väikeaju kahjustus (ataksia) või otsmikusagarate kahjustus (kõndimisapraksia).
Ābādeh

Ābādeh [oobod'ee] (varem ka "Abade"; pärsia keeles آباده) on linn Iraanis Fārsi provintsis, Ābādeh' maakonna keskus. Ta asetseb umbes 2000 m kõrgusel merepinnast viljakal tasandikul Eşfahāni ja Shīrāzi vahelise maantee ääres 225 km kaugusel Eşfahānist ja 275 km kaugusel Shīrāzist, 638 km Teheranist lõuna pool.
2006. aasta rahvaloenduse andmetel on linnas 58 138 elanikku. 2007. aasta andmetel oli elanike arv World Gazetteeri hinnangul 59 200.
Linn on piirkonna kaubanduskeskus. Ābādehi ümbruses valmistatakse Ābādeh' vaipu. Linnas on arenenud ka puunikerduskunst (kasutatakse pirnipuud ja pukspuud). Valmistatakse seesamiõli ja kastoorõli.
Vanasti oli Ābādeh karavanide vahejaam.
Maastikumaal

Maastikumaal ehk peisaaž on maaližanr, mis on keskendunud maastiku kujutamisele. Maastikumaali viljeleja on maastikumaalija ehk peisažist.
Maastikumaali viljeldi juba antiigis, keskaja kunstis oli see maaliliik vähetähtis, kuid ärkas uuele elule taas renessansis. 17. sajandil hakati viljelema ideaalmaastike maalimist, mis koondas looduse kaunimaid elemente. Maastikumaal oli eriti armastud žanr romantismis. 19. sajandil pakkus maastikumaal jõulist konkurentsi ajaloomaalile ning impressionismi sünniga muutus aina levinumaks vabaõhumaal.
Meremaal

Meremaal ehk mariin on maastikumaali alaliik, kus kujutatakse merd või merega seotut (laevad, sadamad, merelahingud jne).
Iseseisvaks žanriks kujunes hollandi ja flaami kunstis, õitseaeg oli 17. sajand. Meremaali viljelenud kunstnikke – mariniste – oli mitmeid ka romantismiajastul ja impressionistide hulgas.
Tuntud meremaalijad olid näiteks William Turner ja Ivan Aivazovski. Eesti kunstnikest on meremaaliga palju tegelenud Aili Vint.
Loomamaal

Loomamaal on maaližanr, millel kujutatakse eelkõige loomi.
Mansardkorrus

Mansardkorrus ehk mansard on mansardkatuse all paiknev katusekorrus. 
See leiutati 17. sajandil. Leiutajaks peetakse François Mansarti, kelle järgi katus ka nime on saanud.
Edsger Wybe Dijkstra

Edsger Wybe Dijkstra (11. mai 1930 Rotterdam – 6. august 2002 Nuenen, Holland) oli Hollandist pärit matemaatik ja informaatik. Ta pälvis 1972. aastal panuse eest programmeerimiskeelte arendamisse Turingi auhinna.
Elukäik.
Dijkstra õppis Leideni Ülikoolis teoreetilist füüsikat. 
1970. aastate alguses asus ta tööle USA-s Burroughs Corporationis. 1984. aastast asus ta arvutiteaduste valdkonnas õppetooli Schlumberger Centennial Chair juhatajaks Texase ülikoolis, mis asub USA Austinis. 
2000. aastal läks pensionile. Dijkstra suri 72-aastaselt vähki 6. augustil 2002.
Panus ühiskonda.
Tema tugev arvamus goto lausendi halvast mõjust koodi loetavusele ja 1968. aastal avaldatud artiklist põhjustatud järelkaja peetakse tänapäeval põhiliseks mõjutajaks asjaolule, miks antud lausendit laiamastaapselt halvaks stiiliks peetakse. Goto asemel soovitas ta kasutada struktureeritud konstruktsioone nagu while tsükkel. Antud põhimõtetest arenes välja struktureeritud programmeerimine. Dijkstrat tunti kui Algol-60 fänni ning ta meeskond implementeeris 1961. aastal Electrologica X1 arhitektuurile esimese ALGOL 60 kompilaatori.
Käsikiri, mida ta tihti kirjutas, kutsutakse EWD, hüüdnime sai ta prefiksi järgi unikaalloenduris. Dijkstra jagas fotokoopiaid EWD-dest oma kolleegidele; paljudest tehti mitmeid fotokoopiaid ja nõnda levisid EWD-d rahvusvahelisse informaatikute kommuuni. Peamiselt on kirjutatud matemaatika ja informaatika teemadel, kuid leidub ka kõnesid jms.
Dijkstra algoritm ehk lühima tee leidmise algoritm on graafi otsimise algoritm, mis lahendab ühe-allika lühima tee probleemi graafidel, kus ei kasutata negatiivseid tee hindasid, tagastades lühima tee puu.
Arthur Ashe

Arthur Robert Ashe (jun) (10. juuli 1943 Richmond, Virginia osariik – 6. veebruar 1993) oli Ameerika Ühendriikide tennisist. 
Ta võitis kolm suure slämmi turniiri, olles ühtlasi esimene mustanahaline mees, kes on võitnud suure slämmi turniiri.
Marion Bartoli

Marion Bartoli (sündinud 2. oktoobril 1984 Ülem-Loire'i departemangus Le Puy-en-Velays) on Prantsusmaa tennisist. 
14. augustil 2013 teatas ta oma sportlaskarjääri lõpetamisest.
12. augusti 2013 seisuga oli Bartoli WTA edetabelis 7. kohal. See on tema karjääri parim koht.
Bartoli on korsika päritolu. Tema isa Walter oli arst ja tema ema Sophie on meditsiiniõde. Marionil on vanem vend, kes on sõjaväelane.
Marion hakkas tennist mängima 6-aastaselt. Kui ta 2001 elukutseliseks hakkas, loobus isa tööst arstina ja hakkas tema treeneriks.
Täiskasvanute turniire hakkas ta mängima 16-aastaselt, esialgu noorteturniiridega vaheldumisi. Sel aastal võitis ta USA lahtised meistrivõistlused neidudele, alistades finaalis Svetlana Kuznetsova 4:6, 6:3, 6:4. Aasta lõpuks oli ta maailma neidude edetabelis 3. ja naiste edetabelis 304. kohal.
2002. aastal saabus USA lahtistel tema senise karjääri tipptulemus. Ta oli maailma 231. reket ja saanud turniirile vabapääsmega. Esimeses ringis kohtus ta endise maailma esireketi ja USA lahtiste võitja Arantxa Sánchez Vicarioga, kes oli asetatud 25. numbrina. Bartoli võitis 6:3, 6:1. Teises ringis võitis ta Paraguay tennisisti Rossana de los Riose, kes oli sel ajal maailma number 70, kolmes setis. Kolmandas ringis kohtus ta järgmise endise maailma esireketi ja USA lahtiste võitja Lindsay Davenportiga ja seekord kaotas 6:3, 6:1. See võit tõstis teda maailma edetabelis sadakond kohta ja aasta lõpul oli ta WTA 104. number.
Marion Bartoli on kahel korral mänginud suure slämmi turniiri finaalis. 2007. aasta Wimbledoni turniiri finaalis kaotas ta Venus Williamsile tulemusega 4:6, 1:6. 2013. aastal alistas ta finaalis 6:1, 6:4 Sabine Lisicki ja võitis oma esimese suure slämmi turniiri. 2009 jõudis ta Austraalia lahtistel poolfinaali, kus kaotas Vera Zvonarjovale 3:6, 0:6. 2011 jõudis ta Prantsusmaa lahtistel poolfinaali.
Bartoli on paarismängus mänginud 7 WTA turniiri finaalis. Neist 3 on ta võitnud ja 4 kaotanud. Tal pole olnud kindlat paarilist: iga kord on tal finaalis olnud erinev paariline. simest korda jõudis ta finaali 9. veebruaril 2003 Pariisis koos Stéphanie Cohen-Aloroga, aga nad kaotasid Austria–Šveitsi paarile Barbara Schett – Patty Schneider 6:2, 2:6, 6:7 (5:7). Kolmas finaal tõi võidu: 11. aprillil 2004 võitis ta Casablancas koos Émilie Loit'ga Belgia–Sloveenia paari Els Callens – Katarina Srebotnik 6:4, 6:2. Pärast 8. jaanuari 2007 Sydney turniiri pole ta paarismängus finaali jõudnud.
Bartoli on üksikmängus mänginud 18 WTA turniiri finaalis. Neist 7 on ta võitnud ja 11 kaotanud. Esimest korda jõudis ta finaali 7. jaanuaril 2006 Aucklandis ja kohe tuli võit Vera Zvonarjova üle 5:2, 6:2.
Bartoli on olnud aasta lõpus WTA edetabelis 50 parema hulgas alates 2004. aastast ja 20 hulgas alates 2006. aastast. Parim aastalõpukoht on 9. 2011. aastast.
Boris Becker

Boris Franz Becker (sündinud 22. novembril 1967 Leimenis) on endine Saksamaa tennisist, kes võitis aastatel 1985–1996 meeste üksikmängus kuus suure slämmi turniiri ning meeste paarismängu kuldmedali Barcelona olümpiamängudel.
28. jaanuarist kuni 17. veebruarini 1991 ning 8. juulist kuni 8. septembrini 1991 oli ta meeste üksikmängus maailma esireket.
Aastatel 1985, 1986, 1989 ja 1990 valiti ta Saksamaa aasta meessportlaseks.
2007. aasta novembrist kuulub ta internetipokkeritoa Pokerstars sponsoreeritavasse Team PokerStarsi ning on osalenud paljudel Euroopa pokkeriturnee turniiridel.
2013. aasta detsembris teatas Novak Djokovic, et 2014. aastal on Becker tema treener.
Maureen Connolly

Maureen Catherine Connolly (17. september 1934 San Diego – 21. juuni 1969 Dallas) oli USA tennisist.
1951. aastal võitis ta 16-aastaselt (toona aegade noorimana) USA lahtised meistrivõistlused tennises. 
1953. aastal võitis ta esimese naisena kõik suure slämmi turniirid. Järgmisel aastal võitis ta kaks suure slämmi turniiri, kuid 20. juulil 1954 sattus ta liiklusõnnetusse ja oli sunnitud 19-aastaselt sportlaskarjääri lõpetama. 
Maureen Connolly suri 1969. aastal vähki.
Semafor (programmeerimine)

Semafor on informaatikas andmestruktuur, mis võimaldab piirata määratud koodi sektsiooni väärtustamist nii, et seda saab korraga teha kuni n lõime. Semafore kasutatakse programmi protsesside sünkroonimises, kus ülesanne vajab kindlat ülemist piirarvu kindlatele protsessidele, mis võivad kõrvuti joosta. 
Tegemist on klassikalise meetodiga jagatud ressursside juurdepääsu piiramisel, nagu seda on jagatud mälu multiprogrammeeritavas keskkonnas (süsteem, kus mitmed programmid võivad olla käivitatud samaaegselt või olla kordamisi käivitusjärjekorras käivitatud samaaegselt). Semafore eksisteerib mitmes variandis, kuigi tavaliselt mõeldakse selle all semaforide loetelu, kuna binaar (n=1) semafore tuntakse paremini ingliskeelse lühendiga mutex (Mutual exclusion) ehk mõlemapoole välistus (st lõim lukustab objekti/väärtuse, väärtustab selle ja avab luku. Kuni lukk on peal, teised lõimed objekti väärtustada ei saa.). 
Semaforid on klassikaline lahendusviis hoidmaks ära lõimede võistlusmomenti ressursi pärast probleemis, nagu seda on Einestavad filosoofid, kuigi nad ei hoia ära kõigi lõimede lukustumist.
Dijkstra lahendus.
Semaforid kui protsesside sünkroonimise mehhanism on kavandatud Edsger Dijkstra poolt ja esmakordselt tutvustatud 1965. aastal tema artiklis "Cooperating sequential processes" (Koostöötavad järjestikulised protsessid).
Semafor on andmestruktuur, kus on üks algväärtustamise(initsialiseerimise) operatsioon ja kaks kasutusoperatsiooni. Andmestruktuur koosneb loendurist ja järjekorra rivist, kuhu kantakse blokeeritud protsessid.
/* andmestruktuur */
 struct Semafor {
 int loendur;
 Queue rivi; /* järjekord */
/* algväärtustamine */
void init (Semafor s, int v) {
 s.loendur = v;
 s.rivi.empty ();
/* kaks kasutus operatsiooni */
void P (Semafor s) {
 s.loendur = s.loendur - 1;
 if (s.loendur &lt; 0)
 rivi_blokeeritud(s.rivi); /* Blokeerin protsessi, lisan oote järjekorra rivvi */
void V (Semafor s) {
 s.loendur = s.loendur + 1;
 if (s.loendur &lt;= 0)
 rivu_blokeeritud_vabasta_yks(s.rivi); /* Vabastan protsessi oote järjekorra rivist */
Semaforid on tihti juba programmeerimiskeeles olemas, nt javas:
//Semafori klass
import java.util.concurrent.Semaphore; 
// tüüpiline deklaratsioon objektis
private Semaphore s;
private int SmaxSuurus;
// tüüpiline algväärtustamine objekti konstruktoris või mingis meetodis
this.SmaxSuurus=value;
this.s= new Semaphore(this.SmaxSuurus); 
//kontroll, kui kohti on vaba ehk vähem, kui this.SmaxSuurus oli elemendi loomise hetkel, siis jätkatakse 
if( s.tryAcquire()){
//kui lõim on lõpetanud oma töö, peab ta vabastama oma koha
s.release(1);
Henni Kallak

Henni-Heidi Kallak (20. oktoober 1931 Viljandi – 8. juuli 2013 Tallinn) oli eesti bioloog. 
Ta lõpetas 1951. aastal Viljandi 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ). Ta sai 1965. aastal bioloogiakandidaadi kraadi.
Ta oli aastatel 1962–1992 TRÜ/ Tartu Ülikooli õppejõud, sealhulgas:
Teadustöö.
Ta tegeles taimegeneetika ja evolutsioonibioloogiaga, uurimisvaldkonnad olid taimegeneetika, arengubioloogia ning evolutsiooniline bioloogia.
Teoseid.
Ta avaldas raamatuid evolutsiooniõpetuse teemadel.
Heljo Pikhof

Heljo Pikhof (sündinud 20. oktoobril 1958 Tartus) on Eesti poliitik ja jurist, XI, XII, XIII, XIV ja XV Riigikogu liige ning Sotsiaaldemokraatliku Erakonna juhatuse liige.
Haridus.
Heljo Pikhof on lõpetanud Miina Härma nim. Tartu 2. Keskkooli 1977. aastal ja Tartu Riikliku Ülikooli juristina 1985. aastal.
Töökäik.
Pikhof on töötanud Lõuna Kõrgepingevõrkudes insenerina aastatel 1985–1990, Tartu Tervishoiutöötajate Ametiühingute Liidu esimehena aastatel 1990–1993, Eesti Keskastme Tervishoiutöötajate Kutseliidus juristina aastatel 1993–1999, Põhjamaade Ministrite Nõukogu Infobüroos projektijuhina 2002. aastal ning Tartu Lennukolledžis juristina 2004. aastal.
Poliitiline tegevus.
Heljo Pikhof on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (varem Rahvaerakond Mõõdukad) liige alates 1996. aastast. Ta oli sotsiaalminister Eiki Nestori nõunik aastatel 1999–2002, Riigikogu Mõõdukate fraktsiooni nõunik aastatel 2002–2003 ning Euroopa Parlamendi liikme Marianne Mikko nõunik aastatel 2004–2007. Ta oli Tartu Linnavolikogu liige aastatel 1996–1999 ja 2002–2007. 2007. aastal kandideeris ta Riigikogu valimistel Tartu linnas ja osutus 2205 häälega valituks. Pikhof valiti Tartu saadikuna Riigikokku ka 2011. aasta ja 2015. aasta parlamendivalimistel, kus ta kogus vastavalt 3270 ja 2007 häält. Aastatel 2007–2009 ja 2014–2015 oli ta Riigikogu sotsiaalkomisjoni esimees ja aastatel 2015–2016 Riigikogu õiguskomisjoni esimees. Ta on seadusandlikul tasandil osalenud mitme sotsiaalprobleemi ja õigusküsimuse lahendamisel. Nii menetles Riigikogu tema juhtimisel 2015. aasta parlamendivalimiste eel töövõimereformi õigusakte. Samuti tegutses Pikhof selle nimel, et 2017. aasta alguses saaks jõustuda lastele mõeldud elatisabisüsteem. 2016. aasta novembrist on ta Riigikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni aseesimees. 2017. aasta juunis valis Sotsiaaldemokraatliku Erakonna üldkogu Pikhofi erakonna aseesimeheks. Veel on Pikhof Sotsiaaldemokraatliku Erakonna naiskogu Kadri asepresident ja ühenduse Vanemad Sotsiaaldemokraadid peasekretär.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 1242 häält ning osutus valituks.
Ta on avaldanud arvukalt arvamusartikleid Eesti ajakirjanduses.
Isiklikku.
Tal on tütar Kadri ja poeg Andry. Tema hobideks on film, teater, ujumine ja reisimine.
Avaldatud artiklid.
Ta on avaldanud arvukalt arvamusartikleid Eesti ajakirjanduses
Leevi lahing

Leevi lahingud toimusid 1944. aasta augustis taanduvate Saksa ja ründavate Nõukogude Liidu vägede vahel.
Mitmepäevased lahingud toimusid mitmes Leevi küla metsas ja Panga järve ääres. Lahingutest võttis osa Nõukogude poolel 88. laskurdiviisi 330. polk. Sakslaste üksus on teadmata. Lahingus kandsid mõlemad osapooled raskeid kaotusi. Langenud sõjamehed maeti lahingupaika ja Leevi kalmistule. Hiljem kaevati Saksa poole sõdurid haudadest välja ja maeti ümber.
1970. aastal avati Leevi lahingus langenud punaarmeelastele mälestuskivi.
2004. aastal oli kobras langetanud puu otse elektriliinile ja selle tõttu plahvatas miin, mille käigus põles suur osa metsast.
Mükobakter

Mükobakter ("Mycobacterium") on perekond happekindlaid grampositiivseid, eoseid mittemoodustavaid pulgakujulisi baktereid. Nad on looduses laialdaselt levinud ja võtavad osa mitmesuguste orgaaniliste ainete lõhustamisest.
Tuberkuloosi kirjeldas esimesena Hippokrates ning juba Aristoteles kahtlustas haiguse põhjusena halba nakkavat õhku. Esimese mükobakterite liigina avastas Norra arst Gerhard Armauer Hansen 1873. aastal "Mycobacterium leprae" ja ligi 10 aastat hiljem leidis saksa teadlane Robert Koch tuberkuloosi tekitaja "Mycobacterium tuberculosis"'e. "Mycobacterium bovis"'e avastas T. Smith 1896. aastal.
Klassifikatsioon.
Looduses leidub ja teadlased on tuvastanud üle 100 mükobakteri liigi. Kuid nende süstemaatika pole päris selge.
Rakuseina ehitus.
Tundlikud UV-valgusele ja kõrgele temperatuurile. Efektiivseimad desinfektandid 70% alkohol ja 2–5% fenoolilahused.
Lõim (informaatika)

Lõimed (inglise "thread") on informaatikas operatsioonisüsteemi või arvutiprogrammi omadus mitmeks protsessiks, mis eeldab, et protsess operatsioonisüsteemis võib koosneda mitmest voost, mis täidetakse paralleelselt (sealhulgas täpsustamata on, mis järjekorras protsesse täidetakse).
Mitmelõimelisuse puhul luuakse üldjuhul ajapõhise-jagamise jaoturiga ("ajakvantimisega"), mis töötab samamoodi kui paralleelne mitmete käskude täitmine arvuti programmide puhul: protsessor lülitub erinevate lõimede protsesside teostamise vahel. Siiski, kuna ajakvant on pisike ja võib inimtaju poolt saada tekitatud illusioon samaaegsusest lõppkasutajale. Mitmeprotsessorilistes või mitmetuumalistes süsteemidas võib saavutada lõimelisuse multitöötluse abil, kus erinevad lõimed ja protsessid võivad põhimõtteliselt samaaegsusest saada täidetud teistes protsessorites või tuumades.
Lisaks, programmid võivad implementeerida lõimelisuse kaudselt läbi operatsioonisüsteemi, kasutades taimereid, signaale ja teisi meetodeid täiendamaks oma programmi üldist programmivoo täitmise kulgu saavutades nõnda "ad hoc" ajakvantimise. Vahel kutsutakse seda kasutajaruumi lõimedeks.
Prioriteet.
Lõimel on omadus prioriteet, mis määrab selle element-protsessi käivitamise eelistuse teiste lõimede suhtes. Prioriteet on määratud täisarvuga. Olenevalt arhitektuurist ja operatsioonisüsteemist on rakendatud protsessori haldussüsteem ning vastavalt nendele reeglitele täidetakse programme. Näiteks lihtne (protsessori haldussüsteemist): väikese prioriteediga lõimesid peavad protsessori ootuse järjekorras olema seni, kuni leidub neist kõrgema prioriteediga lõimesid. Reaalselt on protsessori haldussüsteeme palju, nad töötavad erinevalt ja neil kõigil on omad eelised, hea tava kohaselt on programmeerijale jäetud võimalus eelistada üht lõime teisele. Ühesuguse prioriteediga lõimed jagavad neile antud ajakvanti või on nende tegevus sünkroonitud.
Ajajaotus.
Lihtne (protsessori haldussüsteemis) toimub ajakvandiga, mis on tavaliselt (15–18 ms), järgmiste reeglite kohaselt ümberlülitused:
Sünkroonimine.
Lõimed üldjuhul jagavad ressursse, et välistada samaaegselt välja jagatud ressursi probleeme, tuleb lõimedele seada piirangud. Selleks luuakse nn kriitiline koodiosa, kus ei võimaldata teistel protsessidel samade objektidega tööd teostada. Kriitiline koodiosa lukustatakse ja teised lõimed saavad seda alles siis kasutada, kui sisenenud lõim on kriitilisest koodiosast väljas. Lõimede, mis üldse saavad protsesse teostada, arvu piiramiseks saab kasutada semafori.
Objektorienteeritud keeltes nagu Java on primaarobjekti (mis on Javas "object") tihti lisatud lukkude lisamise ja eemaldamise meetodid (neid meetodeid tuntakse ka "monitorina").
Tuberkuloosi mükobakter

Tuberkuloosi mükobakter ehk Kochi kepike ehk tuberkuloosibakter ("Mycobacterium tuberculosis"; varem "Mycobacterium tuberculosis" var. "hominis") on bakteriliik.
Bakter võib põhjustada tuberkuloosi haigestumist.
Raske aja (näiteks tablettravi antibiootikumidega) elavad tuberkuloosi mükobakterid üle biokiles.
Varem on inimestel esinenud tuberkuloosi mükobakteri nakkus koos leepra mükobakteri nakkusega. Tänapäeval on kopsude haaratusega mükobakterinakkust esinenud koos "Candida"-nakkusega (eri uuringute järgi 15–32%), harilikult on nakkuse allikaks "Candida albicans" (9–80%).
Kirjeldus.
Tuberkuloosi mükobakter kasutab energiaallikana peremeesorganismis kolesterooli.
Tuberkuloosi mükobakterid püsivad nakatumisvõimelistena:
Levik peremeesorganismis.
Sarnaselt paljude teiste mükobakteritega on tuberkuloosi mükobakterite levik inimkehas: 
Sarnasus teiste bakteritega.
Algul arvati, et tuberkuloosi mükobakterite tüved on sarnased, kuid aastal 1898 teatas Theobald Smith, et inimestelt ja kariloomadelt eraldatud tüved on pisut erinevad, ja nimetas need inimese ja veise tuberkuloosibakteriks.
Veiste tuberkuloosibakteri liiginimeks sai "Mycobacterium bovis" 1970. aastal. (Karlson &amp; Lessel, 1970).
Kujult ja suuruselt meenutab tuberkuloosi mükobakter leepra mükobakterit – neil on ühine eellane.
Antibakteriaalse toimega molekulid (osaline).
Arvatakse, et P2X7 retseptorite aktivatsioon võib inimese keharakkudes abiks olla tuberkuloosi mükobakteri tapmisel.
Labori tähis.
Tuberkuloosi mükobakteri leidu uuritavas materjalis tähistatakse sümboliga BK+.
Tuberkuloos.
Tuberkuloosi mükobakter on laialt leviv olmebakter, mis põhjustab tuberkuloosi haigestumist valdavalt inimestel, kuid inimeste olme kaudu võivad nakatuda ka sead, koerad, primaadid jt.
Johann von dem Broele

Johann von dem Broele, teise nimega Plater (ka "Johann Plater von dem Broele"; enne 1460 – juuni 1529) oli aastatel 1502–1529 Liivi ordu maamarssal. 
Johann von dem Broele astus ordusse umbes 1475. aastal, kui ta Vestfaalist Liivimaale saabus. Tema esimestest aastatest ei ole peaaegu midagi teada, kuid 1495. aasta alguses sai temast Karksi foogt, sellest ajast kuulus ta ka ordumeistri lähimate kaaslaste siseringi ehk ordunõukokku. Hiljem oli ta teadaolevalt pikaajalisim Liivimaa maamarssal. Broele oli üks silmapaistvamaid Wolter von Plettenbergile allunud väejuhte. Ta osales Smolino lahingus, kus tõenäoliselt just tema juhitud väesalga appiminek Riia peapiiskopi Michael Hildebrandi väele otsustas lahingu saatuse. 
Reformatsiooni ajal jäi Broele truuks katoliiklusele ning oli 1525. aastal ordumeistri kohusetäitjaks, kui too Tallinnalt ja Harju-Viru rüütelkonnalt truudusevannet võtma läks.
Eesti Keskkonnaühenduste Koda

Eesti Keskkonnaühenduste Koda (lühend EKO) on Eesti keskkonnaühendusi ühendav mittejuriidiline poliitiliselt sõltumatu koostöövõrgustik. Koda moodustati 2002. aasta esimesel poolel.
Eesti Keskkonnaühenduste Koda jälgib ja mõjutab otsuseid ja protsesse järgmistes valdkondades: 
Eesti Keskkonnaühenduste Kotta kuulub 11 ühendust: 
Aasta keskkonnategu ja aasta keskkonnakirves.
Alates 2004. aastast valib Eesti Keskkonnaühenduste Koda aasta kõige keskkonnakasulikumat – aasta keskkonnategu – ja -vaenulikumat tegu – aasta keskkonnakirvest.
BirdLife International

BirdLife International (endise nimega "International Council for Bird Preservation") on rahvusvaheline mittetulunduslik looduskaitseorganisatsioon, mille peaeesmärk on kaitsta maailma linde ja nende elupaiku.
Organisatsioon loodi 1922. aastal Gilbert Pearson'i ja Jean Theodore Delacour'i initsiatiivil.
BirdLife International teeb koostööd mitmete partnerorganisatsioonidega üle maailma. Eestis teeb ta koostööd Ornitoloogiaühinguga. 
Organisatsiooni aupresident on Jaapani printsess Takamado.
Stiil

Stiil (ladina keeles "stilus" 'krihvel') on viis millegi esitamiseks, väljendamiseks, kujundamiseks või sooritamiseks. Stiil on määratud teda iseloomustavate tunnuste kogumiga.
Stiili kvantitatiivse uurimise meetodite üheks rajajaks oli Wincenty Lutosławski.
Paigallend

"Paigallend" on 1998. aastal ilmunud Jaan Krossi romaan.
Sisukirjeldus.
Romaan on läbilõige ühe eestlase loost, mis sümboolselt sõlmub Eesti Vabariigi looga. Romaan jutustab Jaan Krossi põlvkonnakaaslase Ullo Paeranna eluloo. Sellesse mahuvad luksuslik lapsepõlv, vaene noorukiiga, töö peaministri kantseleis, mis näib noorukile tuule tiibade alla toovat, aga siis saab aeg otsa. Järgneb punane aasta, Saksa okupatsioon, osalemine iseseisvuslaste, Eesti Rahvuskogu tegevuses, poolelijäänud paotee ja siis enam kui 40 aastat paigallendu ehk siseemigratsiooni (enesesalgamine ja vale). See on elukäik, mis on iseloomulik küllap paljudele autori põlvkonnakaaslastele.
Pöördtoolitund

"Pöördtoolitund" on Jaan Krossi 1971. aastal ilmunud novell.
Novell jutustab Johann Voldemar Jannseni sobingust Saksa aadliga 19. sajandi teisest pooles. Lugu vahendatakse tema poja Eugeni sisemonoloogi kaudu: poeg meenutab isa elu ning otsib tema teole õigustusi ja põhjendusi. Kui kaugele võib minna, reetmata oma rahvast? Kas poliitilistest kaalutlustest lähtuva kompromissi kasu kaalub üles kõlbelise kahju, mis sellest sünnib? Pinget kasvatab jutustaja enese siseheitlus tõerääkimise tarbe ja perekonna au kaitsmise vajaduse vahel.
Novell pälvis 1972. aastal Friedebert Tuglase novelliauhinna.
Ekvatoriaalne vastuhoovus (Vaikne ookean)

Ekvatoriaalne vastuhoovus on hoovus Vaikses ookeanis. 
Hoovab ekvaatori lähedal itta. 
Ookeani lääneosas asub see 5° põhjalaiuse ümber ja ookeani keskosas 7° põhjalaiuse ümber. Hoovuse põhjapoolne piir on kergesti määratav, kuna otse selle kõrval asub läände hoovav Põhjapassaathoovus. Lõunapoolne piir pole nii selge: ookeani keskosa pinnal on otse selle kõrval Lõunapassaathoovus, aga sügavamal ja ookeani lääneosas seguneb see teiste hoovustega. Hoovus nõrgeneb ida suunas.
Egadi saared

Egadi saared (itaalia keeles: "Isole Egadi"; ladina keeles: "Aegates Insulae") on saared Vahemeres Sitsiilia lääneranniku lähedal. 
Saarte kogupindala on 37,45 ruutkilomeetrit. Suurimad nendest on 
Favignana ("Aegusa"), Levanzo ("Phorbantia") ja Marettimo ("Iera Nesos").
Saared on mägised, kõrgus kuni 686 meetrit. Kuuluvad Itaaliale.
Maameister

Maameister (saksa keeles "Landmeister", vene keeles "магистр") oli Saksa ordu ametnik, kes juhtis suurema piirkonna orduorganisatsiooni ehk orduharu.
Maameistri ametikoht loodi seoses orduvalduste suure laialipaisatusega. 13. sajandil ja 14. sajandi alguses oli Saksa ordus kolm maameistrit: Preisi, Saksa ja Liivi haru meistrid. Ordut juhtiv kõrgmeister resideeris sel perioodil esialgu Palestiinas, hiljem Veneetsias ja lõpuks Preisimaal. 1309. aastal ühendati Preisi maameistri ja kõrgmeistri amet ja maameistreid jäi vaid kaks: Liivi orduharu ja Saksa oma. Alates sellest ajast nimetati Liivi ordumeistrit tavaliselt maameistriks, Saksa oma aga Saksa meistriks ("Deutschmeister"). 1525. aastal sekulariseeris viimane Preisis valitsenud kõrgmeister ja maameister Albrecht von Hohenzollern sealsed orduvaldused ja nõnda kadus üks orduharu ja maameistrikoht lõplikult. Saksa meistrist sai esialgu Saksa ordu administraator, hiljem aga ühendati sellega ka kõrgmeistri tiitel. Nii jäi 16. sajandi keskpaigaks alles vaid Liivi maameistri ametikoht. 1562. aasta järel kadus maameistri amet seetõttu kasutuselt.
Maameistrite võimupiirid muutusid aja jooksul tunduvalt. Kui algselt allusid nad otse kõrgmeistrile, siis hiljem saavutas suuri valdusi omav Liivi maameister märkimisväärse iseseisvuse, 1525. aasta järel sisuliselt sõltumatuse muust Saksa ordust. Saksamaal asuva Saksa meistri hallatavad valdused olid väikesed ja nii puudus tal võimubaas, mistõttu ta jäi kõrgmeistrist sõltuvamaks. Hiljem, kui ta ise kõrgmeistri ametikoha üle võttis, ei suutnud ta ordut kuigi efektiivselt juhtida.
Demograafiline tööturusurve indeks

Demograafiline tööturusurve indeks iseloomustab analüüsitava tööjõuturu tulevikutrendi "ceteris paribus" tingimustel. 
Demograafiline tööturusurve indeks, mis arvutatakse 5–14-aastaste ja 55–64-aastaste vanuserühmade suhtena, näitab tööturule saabujate osatähtsust võrreldes tööturult lahkujatega. Kui demograafilise tööturusurve indeks on suurem kui 1, võib prognoosida tööjõu pakkumise suurenemist. Ja vastupidi: 1-st väiksem indeks prognoosib tööjõupuuduse tekkimise võimalust. Indeks on loomulikult mõneti ebatäpne, sest tööjõu pakkumist mõjutab ka piirkonnast välja- ja sisseränne, mida on keeruline prognoosida.
Näide: Eesti demograafiline tööturusurve indeks aastatel 2000–2007 (Statistikaameti andmetel)
Rootsi kuningas

Rootsi kuningas on Rootsi riigipea.
Praegune Rootsi kuningas (15. septembrist 1973) on Carl XVI Gustaf.
Alates 1818. aastast on kõik Rootsi kuningad kuulunud Bernadotte'i dünastiasse.
Elihu Root

Elihu Root (15. veebruar 1845 Clinton, Oneida maakond, New Yorgi osariik – 7. veebruar 1937 New York) oli USA poliitik ja jurist, Nobeli rahuauhinna laureaat. 
Ta oli William McKinley valitsuse sõjaminister (1899–1901) ja Theodore Roosevelti valitsuse sõjaminister (1901–1904) ja riigisekretär (1905–1909).
Nathan Söderblom

Lars Olof Jonathan (Nathan) Söderblom (15. jaanuar 1866 Trönö, Hälsingland – 12. juuli 1931 Uppsala) oli rootsi vaimulik, alates 1914. aastast Rootsi Kiriku peapiiskop, Nobeli rahuauhinna laureaat (1930 ja Rootsi Akadeemia liige (1921).
Söderblom sündis Trönö talus vaimuliku peres. Ta asus 1883 õppima Uppsala ülikoolis. 1892–1893 oli ta algul Uppsala Üliõpilaste Liidu asepresident ja hiljem president. 1892 avaldas ta raamatu Martin Lutherist. 1893 ordineeriti ta USA-s vaimulikuks.
Mõnda aega töötas Söderblom Uppsala psühhiaatriahaigla vaimulikuna, seejärel seitse aastat Rootsi Kiriku pastorina Pariisis. Selle kõrvalt õppis ta Pariisis ülikoolis religioonilugu, lõpetas ja sai professoriks. Tema väitekiri käsitles hauataguse elu mõistet zoroastrismis. Pärast Alfred Nobeli surma 10. detsembril 1896 juhtis ta tema matusejumalateenistust.
1897 abiellus Söderblom Uppsala üliõpilase Anne Forselliga. Abielust sündis kümme last.
1901 naasis ta Uppsala ülikooli, kus ta sai usuteaduskonna dekaaniks. 1912 sai ta Leipzigi ülikooli usuteaduse professoriks, kuid juba 1914 valiti ta Rootsi Kiriku peapiiskopiks.
Söderblom pühitses Tallinnas Kaarli kirikus 5. juunil 1921 ametisse Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku esimese piiskopi Jakob Kuke.
1920. aastatel juhtis ta kristlikku liikumist "Elu ja töö", millega saavutas tunnustuse oikumeenilise liikumise ühe asutajana. 1925 organiseeris ta Stockholmis üldise kristliku konverentsi, kus osalesid peaaegu kõik maailma kristlikud kirikud peale katoliikliku. Sellel konverentsil algas töö, mis päädis 1948 Ülemaailmse Kirikute Liidu loomisega.
13. novembril 1928 sai Söderblom Tartu Ülikooli audoktoriks. 1930 anti talle Nobeli rahuauhind kristliku rahuliikumise edendamise eest Esimese maailmasõja ajal.
Söderblomi mälestatakse luteri kiriku kalendris 12. juulil.
Aristide Briand

Aristide Pierre Henri Briand (28. märts 1862 Nantes – 7. märts 1932 Pariis) oli Prantsuse poliitik.
Ta oli kuuel korral Prantsusmaa peaminister (24. juuli 1909 – 2. märts 1911, 21. jaanuar 1913 – 22. märts 1913, 29. oktoober 1915 – 20. märts 1917, 16. oktoober 1921 – 15. jaanuar 1922, 28. november 1925 – 19. juuli 1926, 29. juuli 1929 – 3. november 1929).
Ian Khama

Ian Khama (täisnimega Seretse Khama Ian Khama; sündinud 27. veebruaril 1953) on Botswana poliitik, kes oli 1. aprillist 2008 kuni 31. märtsini 2018 Botswana president. Enne seda oli ta kümme aastat Botswana asepresident.
Ian Khamal on kindralleitnandi auaste ja 1990. aastatel oli ta Botswana armee ülemjuhataja. Ühtlasi on ta Bamangwato hõimu ülempealik.
Ta on riigi esimese presidendi Seretse Khama vanim poeg.
Oktoobris 2014 valiti ta ametisse uueks ametiajaks.
2022. aasta aprillis kutsus tema riigi kohus Ian Khama välja. Endist riigipead süüdistatakse muu hulgas tulirelva ebaseaduslikus omamises. Juhtum pärineb aastast 2016.
Ökoloogia keskus

Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskus (kuni 2015. aastani Ökoloogia Instituut) on Tallinna Ülikooli koosseisu kuuluv teaduskeskus.
Ajalugu.
Tallinna Ülikooli Ökoloogia Instituut on Eesti Teaduste Akadeemia Ökoloogia Instituudi, mis tegutses 1992–1995, õigusjärglane. Ökoloogia Instituut alustas tegevust 1997. aastal (tollase nimega Tallinna Pedagoogikaülikooli Ökoloogia Instituut). 
1998. aastal sõlmis Ökoloogia Instituut assotsiatsioonilepingu Eesti Teaduste Akadeemiaga. 
2001. aasta Ökoloogia Instituudi struktuur reorganiseeriti, mille tagajärjel moodustati kolm osakonda: Keskkonnauuringute, Maastikuökoloogia, Tartu ja Kirde-Eesti osakond. Instituudi direktor oli Jaan-Mati Punning, Tartu osakonda juhatas Olevi Kull.
Tegevus.
Ökoloogia keskus tegeleb valdavalt loodusteaduslike alusuuringutega, keskendudes ökoloogilistele aspektidele.
Tallinna Looduskaitse Selts

Tallinna Looduskaitse Selts on Tallinnas asuv looduskaitsega tegelev ühing, kes on assotsieerunud Eesti Looduskaitse Seltsiga.
Tallinna Looduskaitse Selts asutati 10. jaanuaril 1993. Seltsi eelkäija oli Eesti Looduskaitse Seltsi Tallinna osakond (moodustati 1. august 1967). 
Selts tegeleb valdavalt Tallinnaga seotud keskkonnaprobleemidega, kuid ka üldisema keskkonna- ja looduskaitsega. Samuti korraldab selts mitmeid keskkonnateadlikkuse suurendamise ja noortele mõeldud õppeotstarbelisi üritusi.
Huaaripuri

Huaaripuri ehk gunterpuri (prantsuse keeles "voile houari", inglise keeles "gunter lug", "gunter sail", "sliding sail") on kolmnurkne pikipuri, sarnane kahvelpurjega, mille poomi ja kahvli asemel on üks peel – kahvel ehk nihkteng.
Huaaripurje halsinurk ja mastiliigi alumine osa on kinnitatud masti külge, ülemine osa kahvli külge. Kahvel kinnitub kahe nahaga vooderdatud rõnga külge, mis on pandud ümber masti ja liiguvad vabalt piki masti. Kahvel on tõstetav piikvalli abil, mis on kinnitatud kahvli keskel. Hiivates piikvalli lõpuni, ulatub kahvlinukk kõrgemale masti topist kahvli poole pikkuse võrra. Huaaripurje vallinurk on kinnitatud kahvlinuka juures, soodinurga külge on kinnitatud soodid, mille abil huaaripuri seatakse tuulde. Huaaripurje kasutati väiksematel, 1-2-mastilistel purjekatel, peamiselt kalalaevadel 19. sajandil, eriti Prantsusmaal.
Nimetus "huaari" pärineb ameerika indiaanlastelt, hiljem kasutasid seda nimetust ka portugallased. Nimetus "gunterpuri" pärineb väidetavalt arvutilükati leiutajalt E. Günterilt (1581–1620), sest nihketeng ja lükati keel liiguvad sarnaselt.
Nüüdisajal leiab huaaripuri kasutust paadipurjena.
Vjatško

 
Vjatško (Henriku Liivimaa kroonikas ka Vetseke, Wetseke, Vesceka, Viesceka; vene "Вячеслав Борисович" (isanimi ei ole kindel); suri 1224) oli 13. sajandi alguse Koknese vürst.
Päritolu.
Mitmete ajaloolaste ja paljude vene autorite arvates oli Vjatško idaslaavi päritolu vürst, kes võis kuuluda Rjurikovitšite Połacki harru. Mõned autorid on arvanud ka, et ta võis olla latgal, kelle nimi tulenes balti sõnast "vecākais" "vanem" ja kes oli Koknese piirkonna tugevaima võimumehena vürstiks tõusnud ning venelaste toetuse tagamiseks õigeusku üle läinud. Veel on välja pakutud, et tegemist oli liivlasega.
Tegevus.
Vjatško oli Koknese valitseja alates hiljemalt 1205. aastast, mil ristisõdijad piiskop Alberti juhtimisel tema vürstiriigi naabriteks olnud Aizkraukle liivlased oma võimule alistasid ja Vjatškoga rahu sõlmisid. 1207. aastal leppis Vjatško Albertiga kokku, et piiskop saab poole ta valdustest ja aitab vastutasuks Kokneset kaitsta leedulaste rünnakute eest. 1208. aastal tekkis tal konflikt Lielvārde foogti Danieliga, kes Koknese linnuse vallutas ja vürsti vangistas. Alberti nõudmisel ta siiski vabastati. Hiljem samal aastal otsustas Vjatško Alberti mõju alt vabaneda, tappes piiskopi poolt Koknese linnusesse saadetud sakslased ja paludes Polotski vürsti Vladimiri abi. Alberti ristisõdijate kättemaksuretke kartuses jättis ta siiski lõpuks oma linnuse ja vürstiriigi maha ning põgenes Venemaale.
1223. aastal lubas Novgorodi vürst Vjatško võimu alla Tartu linnuse ja kõik Eestimaa alad, mille ta suudab endale alistada. Sõjajõuna sai Vjatško kaasa 200 meest, kelle abil ta käis ümbruskonnas maksu nõudmas ja rüüstamas. Aasta hiljem, pärast mitmeid ebaõnnestunud katseid, vallutasid Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu väed Tartu linnuse ja Vjatško tapeti.
Läti Henrik märgib Vjatškot oma kroonikas kokku seitsmel korral.
Mälestuse jäädvustamine.
Tegelasena esineb Vjatško Enn Kippeli noorsoojutustuses "Meelis" (1941), kus ta on Kippeli väljamõeldud peategelase Meelise (Lembitu poja) liitlane, kellega koos ta hukkub 1224. aastal Tartu lahingus.
Tartus, Kassitoomel, Oru tänava äärsel künkal asub Olav Männi skulptuurigrupp "Vjatško ja Meelis Tartu kaitsel" (kipsmudel 1950; pronksivalu 1956).
1954. aastal tuli esiettekandele eesti helilooja Anatoli Garšneki oratoorium "Vürst Vjatško ja vanem Meelis" (tekst Paul Anton (1901–1979)).