tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oscar Lindberg

Oscar Lindberg (sündinud 29. oktoobril 1991 Skellefteås) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis SC Bernl.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Skellefteå AIK, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10. 2011. ja 2012. aastal võitis Lindberg Skellefteåga Rootsi meistrivõistlustel hõbemedali. 2013. aastal võitis ta Skellefteåga finaalseerias Luleå HF-i ja tuli klubiga Rootsi meistriks. Hooaja 2012–13 väljalangemismängudes oli Lindberg nelja teise mängija kõrval resultatiivseim mängija (4+8) ja ta valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks, pälvides Stefan Liv Memorial Trophy.
2010. aastal valis Phoenix Coyotes ta NHL-i "draft"is 57. valikuna. 2011. aastal müüdi Lindbergi mängijaõigused Coyotesilt New York Rangersile. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima 2013. aastal. Kahel esimesel hooajal mängis Lindberg põhiliselt Rangersi noorteklubis Hartford Wolf Pack American Hockey League'is. Rangersi põhikoosseisus mängis ta hooaegadel 2015–16 ja 2016–17. 2017. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Vegas Golden Knightsiga. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Ottawa Senatorsis.
2019. aasta augustis sõlmis Lindberg lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga EV Zug. 2020. aasta mais siirdus ta KHL-i klubisse Moskva Dinamo, kellega sõlmis üheaastase lepingu.
2022. aasta juunis naasis Lindberg Šveitsi kõrgliigasse, kui sõlmis kaheaastase lepingu SC Berniga.
Aastatel 2013 ja 2017 on Lindberg Rootsi jäähokikoondise koosseisus tulnud maailmameistriks.
Sorteerimismägi

Sorteerimismägi on raudteetaristu rajatis rongide ja muude veeremiüksuste koostamiseks või lahutamiseks, kus kasutatakse ära mäeharjale paigutatud veeremi raskusjõud nende iseveeremiseks sorteerimismäe all paiknevatele teedele.
Államvédelmi Hatóság

Államvédelmi Hatóság (AVH, eesti keeles riiklik julgeolekupolitsei) oli aastatel 1945–1956 Ungari Rahvavabariigi salapolitseiamet. Seda peeti Nõukogude Liidu politseijõudude käepikenduseks, aastatel 1948–1953 läbi viidud laiaulatuslike operatsioonide tõttu sai AVH endale brutaalse kuvandi. Aastal 1953 suri Jossif Stalin ning Imre Nagyst sai Ungari peaminister. Nagy esimene valitsus asus aastatel 1953–1955 AVH-i tegevuse üle järk-järgult kontrolli taastama, 1956. aastal AVH-i tegevus lõpetati.
Ungari Töörahva Partei

Ungari Töörahva Partei (ungari keeles "Magyar Dolgozók Pártja", MDP) oli Unagri Rahvavabariigis aastatel 1948–1956 võimul olnud kommunistlik partei. MDP asutati Ungari Kommunistliku Partei (MKP või UKP) ja Ungari Sotsiaaldemokraatliku Partei (MSZDP) ühinemisel. 
Näiliselt prooviti jätta mulje kahe võrdse osapoole vabatahtlikust liitumisest, tegelikult survestasid MKP ja NSV Liit sotsiaaldemokraate. Sotsiaaldemokraatide ridadesse kuulunud teisitimõtlejad, kes ühinemist ei pooldanud, visati salaamitaktikale kohaselt pärast MDP asutamist parteist välja. Sisuliselt muudeti ühinemisega Kommunistliku Partei nime ja kaotati Sotsiaaldemokraatlik Partei.
Ungari Töörahva Parteid juhtis aastani 1956 Mátyás Rákosi, seejärel kolm kuud Ernő Gerő ning kuni partei tegevuse lõppemiseni János Kádár. Teistel, väiksematel erakondadel lubati kuni 1949. aasta lõpuni tegutseda iseseisvate koalitsiooniparteidena.
Ungari ülestõusu ajal tegid Kádári ja Imre Nagy lähikondlased MDP-st Ungari Sotsialistliku Töölispartei (MSZMP). Nagy uus valitsus ei pidanud ülestõusu revolutsioonivastaseks, vaid "suureks, rahvuslikuks ja demokraatlikuks tähtpäevaks" ning lubas lõpetada salapolitseiameti Államvédelmi Hatóság (AVH) tegevuse. Ungari lubadus lahkuda Varssavi Lepingu Organisatsioonist ja olla neutraalne viis 4. novembril 1956 Nõukogude Liidu sekkumiseni. Alates 8. novembrist toetas Kádári juhitud MSZMP taas Nõukogude Liitu.
Ungari Töörahva Partei juhid.
Esimene sekretär.
"Aastatel 1948–1953 peasekretär."
Esimees.
"Täitis vaid esindusülesandeid, kaotati 1950."
Interkosmos

Interkosmos (vene keeles Интеркосмос) oli Nõukogude Liidu kosmoseprogramm, milles osalesid Nõukogude Liidu liitlased Nõukogude Liidu kosmoseprogrammis. Kuigi enamik programmis osalenuid olid sotsialistliku orientatsiooniga riigid (nii Varssavi Pakti ja Vastastikuse Majandusabi Nõukogu liikmed kui ka mitteühinemisliikumise liikmed), osalesid programmis ka kapitalistlikud riigid, nagu Suurbritannia, Prantsusmaa, Jaapan ja Austria. Osalema kutsuti ka Soome, kuid Soome keeldus.
Esimesed mehitamata kosmoselennud toimusid aprillis 1967, mehitatud lennud algasid 1978. Kokku tehti 13 aasta jooksul 18 mehitatud lendu. Interkosmose raames jõudsid kosmosesse esimesed kosmonaudid, kes ei olnud Ameerika Ühendriikide või Nõukogude Liidu kodanikud.
Ungari Sotsiaaldemokraatlik Partei

Ungari Sotsiaaldemokraatlik Partei (ungari keeles "Magyarországi Szociáldemokrata Párt", MSZDP) on Ungari sotsiaaldemokraatlike maailmavaadetaga partei. MSZDP oli keelatud Natsi-Saksamaa okupatsiooni ajal 1944–1945 ja kommunistide võimuperioodil 1948–1989. Ungari ülestõusu ajal aastal 1956 taastati MSZDP töö lühikeseks ajaks.
Sotsiaaldemokraatlik Partei kuulus valitsustesse Mihály Károlyi (1918–1919), Dénes Berinkey, Gyula Peidli (1919), Béla Miklósi (1944–1945) ja Lajos Dinnyési (1947–1948) ajal. Partei taasasutati pärast kommunismiperioodi lõppu aastal 1989.
Aastani 2020 oli MSZDP nii Sotsialistliku Internatsionaali kui Euroopa Sotsialistliku Partei liige, nad visati välja passiivsuse pärast.
Alternatiivsed parempoolsed

Alternatiivsed parempoolsed (inglise keeles "alt-right") on ühese tähenduseta üldmõiste, mis hõlmab tavaliselt USA-s tegutsevaid parempoolseid internetiliikumisi, kes ei samastu tavapärase konservatiivse poliitikaga ning kes soosivad valgete ülemvõimu.
Ingliskeelset uudiskeelendit "Alt-right" kasutas veebiajakirja Slate väitel esimesena 2008. aasta novembris paleokonservatiivist filosoof Paul Gottfried, kuid tihti peetakse termini loojaks ka USA-s asuva valgete ülemvõimu pooldava mõttekoja National Policy Institute juhti Richard B. Spencerit, kes hakkas seda kasutama 2010. aastal oma veebilehel AlternativeRight.com.
Igor Ožiganov

Igor Olegovitš Ožiganov (vene keeles Игорь Олегович Ожиганов; sündinud 13. oktoobril 1992 Krasnogorskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Peterburi SKA.
Ta alustas klubikarjääri Moskva CSKA-s, mille koosseisus debüteeris ta KHL-is hooajal 2010–11. Hooajal 2012–13 mängis ta Habarovski Amuris. Seejärel mängis ta kaks hooaega Novosibirski Sibiri ridades.
2015. aastal naasis Ožiganov Moskva CSKA-sse. 2017. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul.
2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Toronto Maple Leafs. Hooajal 2018–19 jäi tema arvele liigas kolm väravat ja neli väravasöötu.
2019. aastal naasis Ožiganov KHL-i, liitudes Kaasani AK Barsiga. Sama aasta novembris siirdus ta Peterburi SKA-sse.
2012. aastal võitis ta Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Ta on abielus endise iluvõimleja Aleksandra Merkulovaga ja neil on üks ühine poeg.
Jevgeni Ketov

Jevgeni Nikolajevitš Ketov (vene keeles Евгений Николаевич Кетов; sündinud 17. jaanuaril 1986 Gubahhas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Peterburi SKA ründajana paremäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.
Hooajal 2005–06 debüteeris Ketov Venemaa kõrgliigas Togliatti Lada ridades.
2009. aastal liitus ta Kaasani AK Barsiga. Sama hooaja teises pooles siirdus ta Tšerepovetsi Severstali.
Alates hooajast 2013–14 on Ketov mänginud SKA-s. Aastatel 2015 ja 2017 on ta klubiga võitnud Gagarini karika.
2006. aastal võitis Ketov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2012. aastal tuli ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Christian Fuchs

Christian Fuchs (sündinud 7. aprillil 1986 Neunkirchenis) on Austria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Major League Socceri klubis Charlotte FC.
Ta alustas klubikarjääri Wiener Neustadtis. 2003. aastal liitus ta Austria kõrgliigaklubiga SV Mattersburg.
Aastatel 2008–2015 mängis Fuchs Saksamaa kõrgliigas: aastatel 2008–2010 VfL Bochumis, 2010–2011 FSV Mainzis ja 2011–2015 Schalkes. 2011. aastal võitis ta Schalkega Saksamaa superkarika.
2015. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Leicester City. Hooajal 2015–16 tuli ta Leicester Cityga Inglismaa meistriks. Fuchs sai sellega alates 1998. aastast pärast Alex Manningeri, kes tuli Inglismaa meistriks Arsenaliga, esimeseks Austria mängijaks, kes on Inglismaa meistriks tulnud. Fuchs pikendas Leicester Cityga lepingut veel 2016. ja ka 2019. aastal.
2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu klubiga Charlotte FC, mille esimene hooaeg Major League Socceris algas 2022. aastal. 2021. aasta teises pooles mängis ta USL Championshipi klubis Charlotte Independence.
2023. aasta jaanuaris teatas ta jalgpallurikarjääri lõpetamisest. Seejärel asus ta jalgpalliklubi Charlotte FC juures tööle abitreenerina.
Austria jalgpallikoondises mängis Fuchs aastatel 2006–2016 kokku 78 korda. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 17. novembril 2010 sõprusmängus Kreeka koondisega. Ta kuulus Austria võistkonda 2008. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
James Maddison

James Daniel Maddison (sündinud 23. novembril 1996 Coventrys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Tottenham Hotspur.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Coventry City, mille koosseisus debüteeris ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis hooajal 2014–15.
2016. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Norwich City, kuid ta jäi kogu ülejäänud hooajaks laenule Coventry Citysse. Hooaja 2016–17 esimeses pooles mängis ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Aberdeen. 17. aprillil 2017 debüteeris Maddison Norwich City meeskonnas Inglismaa esiliigamängus Preston North Endi vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2017. aasta juunis sõlmis ta Norwich Cityga uue nelja-aastase lepingu. Hooajal 2017–18 lõi Maddison Inglismaa esiliigas 14 väravat. Ta valiti sel hooajal liiga sümboolsesse koosseisu ja Norwich City hooaja parimaks mängijaks.
2018. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Leicester Cityga. Sama aasta 18. augustil lõi ta mängus Wolverhampton Wanderersi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliiga.
Suvel 2023 osteti ta 47 miljoni euro eest Tottenhami.
Maddison kuulus 2019. aastal Inglismaa kuni 21-aastaste koondisse omavanuste Euroopa meistrivõistlustel. Viimases alagrupimängus lõi ta värava Horvaatia vastu, kuid Inglismaa langes välja alagrupiturniiril. Inglismaa jalgpallikoondises debüteeris ta 14. novembril 2019 EM-i valikmängus Montenegro vastu.
Andre Pere

Andre Pere (sündinud 25. mail 1972 Tallinnas) on eesti tšellist ja muusikapedagoog.
Alustas tšelloõpinguid kuueaastaselt Tallinna Muusikakeskkoolis Tiina Saarevälja ja Mart Laasi juhendamisel. Hiljem jätkas õpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Toomas Velmeti ja Peeter Paemurru käe all.
Aastatel 2003–2004 täiendas ta end Advanced Certificate programmis Toronto Ülikoolis S. Fryeri klassis, 2014–2015 Erasmuse programmi vahetusüliõpilasena N. Mainardi klassis Milano Konservatooriumis ja 2011–2012 A. Baillie klassis Bremeni kunstiülikoolis (HFK-s). Lisaks on osalenud H. Schiffi meistrikursustel Wiener Meisterkurse 2009, M. Kliegeli, A. Diazi, M. Yloneni, M. Rousi ja A. Norase meistrikursustel. Väga oluliseks peab koostööd professor David Geringasega, kelle meistrikursustel on osalenud mitu korda Berliinis Blackmore Music Academys.
Solisti ja kammermuusikuna on ta esinenud Great Mountains Music Festivalil Lõuna-Koreas, Orford Festivalil Kanadas, Savonlinna Kammermuusikafestivalil Soomes, Festival of the Gulf Itaalias, orkestrandina Venemaal, Saksamaal, Hispaanias, Belgias, Itaalias. Ta on teinud koostööd Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kammerorkestriga, Klaaspärlimäng Sinfonietta ja Pärnu Linnaorkestriga.
Aastatel 1990–1991 töötas ERSO-s.
Tema lavapartneriteks on olnud D. Geringas, D. Raiskin, A. Baillie, K. Ivanov, R. Taal, E. Müntel jpt
Osalenud konkurssidel Eestis ja välismaal, saanud preemiad ja auhindu. Koos pianist Ebe Münteliga osaleti 2002. aastal rahvusvahelisel kammermuusikakonkursil "Premio Vittorio Gui" Firenzes.
Ta on keelpillikvarteti Pink String Quartet asutaja.
Jalgpall 1972. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1972. aasta suveolümpiamängudel toimus 27. augustist - 10. septembrini Lääne-Saksamaal Münchenis. See oli viieteistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliurniiril osaleb 16 rahvuskoondist viielt mandrilt. 16 meeskonda loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid kaks parimat meeskonda teise vooru alagrupiturniirile, kus kummagi grupi teisel kohal olevad võistkonnad pääsesid pronksimängule, samal ajal kui alagrupi esikohaga lõpetanud võistkonnad pääsesid olümpiastaadionil peetud kullamängule 10. septembril.
2017. aastal paljastas Nõukogude meeskonna arst, et Nõukogude Liidu ja Ida-Saksamaa vaheline kohtumine pronksmedalile, mis lõppes viigiga, oli eelnevalt kokku lepitud. Pronksmedalid anti mõlemale meeskonnale.
Austria neutraliteedideklaratsioon

26. oktoobril 1955 võttis Austria parlament vastu riigi neutraliteedideklaratsiooni, mis lisati riigi põhiseadusesse.
Peale teist maailmasõda anšluss annulleeriti ning Austria jagati võitjariikide - Ameerika Ühendriikide, Nõukogude Liidu, Suurbritannia ja Prantsusmaa vahel okupatsioonitsoonideks. Austria liidukantsler Julius Raab oli pidanud läbirääkimisi Nõukogude Liiduga riigi iseseisvuse taastamise osas alates 1953. aastast. 8. veebruaril 1955 koostas Nõukogude Liidu välisminister Vjatšeslav Molotov plaani Austria iseseisvuse taastamiseks, millega esitati Austriale kolm nõudlust:
15. mail 1955 kirjutasid Austria ja võitjariigid alla Austria riigilepingule, mis jõustus 27. juulil ja 25. oktoobril 1955 lahkusid Austriast lõplikult võitjariikide sõjaväed. Järgmisel päeval võttis Austria parlament vastu neutraliteedideklaratsiooni.
Neutraliteedist on saanud Austria identiteedi tähtis osa. Riik liitus 1995. aastal NATO rahupartnerlusprogrammiga alles pärast seda, kui Venemaa oli seda teinud. Austria on ka osalenud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahutagamis- ja humanitaarmissioonidel Kosovos, Bosnia ja Hertsegoviinas ja Liibanonis.
Alates 1965. aastast on 26. oktoober Austrias riigipüha ("Nationalfeiertag").
Originaaltekst.
Tõlge.
(1) Oma iseseisvuse väliseks kaitseks kuulutab Austria omal vabal tahtel välja oma igavese neutraliteedi. Austria kaitseb seda kõikide võimalike vahenditega.
(2) Nende eesmärkide tagamiseks ei liitu Austria tulevikus sõjaliste allianssidega ja ei luba oma territooriumile asutada teiste riikide sõjaväebaase.
Ungari parteide loend

Siin on loetletud Ungaris tegutsevaid parteisid. 1989. aasta revolutsioonidest alates on Ungaris kehtinud mitmeparteisüsteem. Riigi praegust poliitilist maastikku domineerib Fidesz, millel on parlamendis absoluutne häälteenamus. Suurim opositsioonipartei on Demokraatlik Koalitsioon (DK).
Endised parteid.
1848. aasta revolutsiooni ja 1867. aasta Austria-Ungari kompromissi vahelisel perioodil.
1848. aasta Ungari revolutsiooni järel tekkis kolm poliitilist suunda – '47-d, '48-d ja '49-d.
Mark Rõbak

Mark Rõbak (8. märts 1945 Tallinn – 6. märts 2018 Iisrael) oli eesti-juudi taustaga matemaatikaõppejõud, Eesti Juudi Muuseumi looja ja mälu-uurija, kultuurisaadik Iisraeli ja Eesti vahel.
Ta lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna. 
Emigreerus koos vanematega 1972. aastal Iisraeli, kus töötas ligi 30 aastat IBM-is. 
2001. aastal pensionile jäänuna pühendus ta Eesti juutide ajaloo ja mälu uurimisele ja jäädvustamisele. 
2006. aastal tegi ta veebilehe eja.pri.ee (praegu https://museum.jewish.ee/), mis pani aluse Eesti Juudi Muuseumi rajamisele, mille kallal ta aastaid tulemuslikult töötas.
Mark Rõbak suri 6.märtsil 2018 (juudi kalendri järgi 19.adaril 5778) oma kodus Iisraelis ja on maetud Tel Aviv Drom kalmistul oma isa Šmueli ja ema Ruthi kõrvale.
Pink String Quartet

Pink String Quartet on Saksamaa ettevõtte Mezzo-Forte valmistatud süsinikkiust keelpillidega mängiv keelpillikvartett.
Kvarteti asutas tšellist Andre Pere. Esimene kontsert toimus 2019. aasta mais Tallinnas Kadrioru lossis. 14. veebruaril 2020 toimus kvarteti kontsert Berliinis Blackmore's Berlins Musikzimmeri saalis.
Ipeľi nõgu

Ipeľi nõgu (slovaki keeles "Ipeľská kotlina") on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka läänepoolseim osa Lõuna-Slovaki nõost. Põhjas piirneb see Krupinská planina, kirdes Ostrôžky ja idas Lučeni nõoga. 
Václav Král eristab Ipeľi nõgu laiemalt, arvates selle osaks ka Lučeni nõo.
Nõgu asub Slovakkia ja Ungari piiril, seal voolab kahe maa piirijõgi Ipoly, mille slovakikeelse nime järgi on nime saanud ka nõgu. Nõgu on tekkinud erosioonilis-tektoonilist päritolu ja seda katavad miotseeni setted. Madalaim koht asub Ipoly jõe ääres (128 m). Nõos asub Šahy linn.
Nõkku jäävad Ryžovisko, Cúdeninský močiari, Ipeľské hony, Seleštianska stráňi, Kiarovský močiari, Hradište ja Dedinská hora looduskaitseala.
Lučeni nõgu

Lučeni nõgu (ka Lučeneci nõgu, slovaki keeles "Lučenská kotlina") on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka keskmine osa Lõuna-Slovaki nõost. Loodest piiravad seda Ostrôžky ja Revúca kõrgustik, sellest idas asub Rimava nõgu, läänes Ipeľi nõgu. Nõost lõunasse jääb Cerová kõrgustik. 
Nõgu asub Slovakkia ja Ungari piiril, seal voolavad kahe maa piirijõgi Ipoly ja Sajó. Madalaim koht asub Sajó jõe ääres (152 m). Nõos asuvad Lučeneci, Fiľakovo ja Poltári linnad.
Nõkku jäävad Dálovský močiari ja Hrabovo looduskaitsealad ning Volavčia kolónia ja Pod šťavicou kaitsealad.
Rimava nõgu

Rimava nõgu (slovaki keeles "Rimavská kotlina") on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka idapoolne osa Lõuna-Slovaki nõost. Põhjast piiravad seda Slovaki karst ja Revúca kõrgustik, sellest läänes asub Lučeni nõgu, idas Bodva küngastik.
Václav Král eristab Rimava nõgu laiemalt, arvates selle osaks ka Bodva küngastiku läänepoolsed alad. 
Nõos voolavad Rimava, Blh ja Sajó. Pinnase moodustavad valdavalt liiv ja savi. Madalaim koht asub Sajó jõe ääres (152 m). Nõos asuvad Tornaľa ja Rimavská Sobota linnad.
Nõkku jäävad Kurinecká dubina, Ťahani ja Horný Červený lesi looduskaitsealad ja Hrabovo looduskaitsealad ning Martinovská nádrži kaitseala. Loodusmälestistest on kaitse all Muráňi alang ja Meliata profiil.
Arronet

Arronet , ka Arroneet (vene keeles "Арронет") on Liivimaalt pärit aadlisuguvõsa.
Arronetid rüütelkonna matriklis.
Suguvõsa võeti Eestimaa rüütelkonna matriklisse alles pärast seda kui rüütelkond oli oma avalik-õigusliku rolli juba minetanud. 1933. aastal immatrikuleeriti endine Jädivere mõisnik Maximilian (Max) Richard von Arronet (1878−1976). Tema vennapoeg Georg Eduard Carlotto von Arronet (1901−1983) võeti rüütelkonda 2. mail 1970. Arronetid kirjutati 6. septembril (vkj) 1886. aastal Peterburi kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Sarajas

Sarajas (Võru murdes ka "sarrai") oli katuskuhi, mille neljale nurgapostile toetuvat katust sai postikinnituste abil üles- või allapoole liigutada.
See ehitati enamasti heinamaale heinte säilitamiseks ja kaitsmiseks sademete eest. Oli 18. sajandist kuni 20. sajandi keskpaigani mõningal määral kasutusel Lõuna-Eestis, harvem ka mujal. Rohkem tuntud oli Lätis ja Leedus, Loode-Venemaal, vähem Euroopas.
Wiiralt

Wiiralt on 2019. aasta sügisest Tallinnas tegutsev Eesti rokkansambel, kelle muusikas on selgelt äratuntav .
Kuueliikmeline ansambel on andnud välja kaks albumit – esimene, "Tulivesi", 2020. aasta alguses ning teine, vähktõve ja sellega ümbritsetud emotsioone lahkav "Lill on iga inime" sama aasta novembris. "Tulivesi" oli edetabelis 8 nädalat. Kõrgeim koht teine, edestades Tanel Padari "Tartust Pariis" ja Ott Leplandi "Kõik, mis hea".
Wiiralt ja Eesti Laul.
Kolmel järjestikusel aastal on Wiiralt jõudnud Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor võistlusele: 
Wiiralt "Tuuled" (Martin Saaremägi, Pat Lyons/Martin Saaremägi) osales Eesti Laul 2021 konkursi poolfinaalis.
Wiiralt "Kuradile" (Martin Saaremägi, Hendrik Sal-Saller/Martin Saaremägi) osales Eesti Laul 2022 konkursil. 
Wiiralt "Salalik" (Martin Saaremägi, Vahur Krautman/Martin Saaremägi) osaleb Eesti Laul 2023 poolfinaalis.
Koosseis.
Ansamblisse kuuluvad:
Good Morning America

Good Morning America (GMA) on USA telekanali ABC hommikutelevisiooniprogramm. Esimene saade toimus 1975. aasta 3. novembril, 1993. aasta 3. jaanuarist hakkas saade toimuma ka nädalavahetustel (pühapäeviti, Sunday Editioni nime all). Viimane otsustati küll 1999. aastal katkestada, kuid juba 2004. aasta 4. septembrist hakkas saade taas nädalavahetustel ilmuma, sel korral aga nii laupäeval kui ka pühapäeval.
Argipäeviti kestab saade kaks tundi, kella 7 hommikul kuni kella 9ni. Otsesaadet saab näha USA idaranniku ajatsoonis (Eastern Time), kuid salvestatud otsesaadet näidatakse samadel aegadel ka teistes USA ajatsoonides. Nädalavahetuse päevadel on saade ühe tunni pikkune ning see jõuab ABC saatejaamast eetrisse kell 7 hommikul. Nädalavahetuse saate puhul esineb rohkem olukordi, kus saade võib riigi eri osades jõuda vaatajateni eri aegadel, sellisel juhul täiendatakse saate uudisteosa vastavalt vajadusele.
Good Morning America on alates 2012. aasta suvest USA kõige vaadatum hommikuprogramm . Lisaks sellele on saade kolm korda võitnud Daytime Emmy Awardi "väljapaistva hommikuprogrammi" kategoorias, jagades auhinda 2007. aastal Todayga ning võites selle 2008. ja 2009. aastal.
Vassili Beljajev

Vassili Beljajev (vene keeles "Василий Николаевич Беляев"; 9. jaanuar 1903 Moskva – 19. mai 1967 Moskva) oli Nõukogude Vene dokumentalist, paljude propagandafilmide režissöör ja operaator. Vene NFSV teeneline kunstnik (1964). Viiekordne Stalini preemia laureaat (1941, 1943, 1946, 1949, 1951) .
Elulugu.
Vassili Beljajev sündis 9. jaanuaril 1903 (vkj 27. detsembril 1902) Moskvas teenistuja perekonnas. Pärast Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikooli (МУЖВЗ) lõpetamist 1919. aastal teenis ta aega Punaarmees . 
1922. aastast töötas filmitiitrite kunstnikuna filmistuudiotes Goskino ja Kultkino. 1923. aastast alates operaatori assistent stuudios Gosvojekino ning üks esimesi õppijaid Ülevenemaalise Riikliku Kinematograafia Ülikooli filmioperaatorite teaduskonnas. Pärast selle lõpetamist 1925. aastal töötas operaatorina Saratovis asunud Proletkino stuudios.
Alates 1928. aastast töötas Beljajev kinokroonika operaatorina filmistuudio Lenfilm eelkäijas Sovkino (aastast 1932. aastast Leningradi kinokroonikastuudio). Aastast 1933 kuni jaanuarini 1942 töötas ta samas režissöör-operaatorina .
II maailmasõja ajal teenis Beljajev NSVL merelaevastikus rindekroonika filmigrupi juhina. Alates juulist 1944 oli ta Musta mere laevastiku filmigrupi juht .
1946. aasta märtsist 1964. aastani töötas üleliidulises kroonika-, dokumentaal- ja õppefilmide stuudios (ЦСДФ) režissöörina. Osalenud kinoperioodika, sealhulgas sarjade "Teadus ja tehnika", "Sojuzkinožurnal", "Nõukogude kunst", "NSV Liit täna" jms filmimisel. .
NLKP liige 1941. aastast , NSV Liidu Kinematografistide Liidu liige1957. aastast. .
Suri 19. mail 1967 Moskvas ja maeti Vostrjakovo kalmistule.
Juanfran

Juan Francisco Torres Belén (sündinud 9. jaanuaril 1985 Crevillentis) on endine Hispaania jalgpallur (paremkaitsja).
Ta alustas klubikarjääri Madridi Realis. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 24. jaanuaril 2004 mängus Villarreali vastu. Hooajal 2005–2006 mängis ta laenul teises Hispaania kõrgliiga klubis, Espanyolis.
2006. aastal sõlmis ta lepingu Osasunaga, mille meeskonnas mängis ta Hispaania kõrgliigas kuni 2011. aastani.
2011. aasta jaanuaris sõlmis Juanfran lepingu Madridi Atléticoga. Hooajal 2013–14 tuli ta klubiga Hispaania meistriks. Samal hooajal valiti ta Hispaania kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. Lisaks võitis ta klubiga kaks korda UEFA Euroopa Liiga, kaks korda UEFA Superkarika ning korra Hispaania karika ja superkarika.
2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga São Paulo. Ta sai teiseks Hispaania mängijaks ja alates 1967. aastast esimeseks eurooplaseks, kes on klubis mänginud. Ta mängis seal kaks aastat, kuni lõpetas profikarjääri jalgpallurina.
2003. aastal võitis Juanfran Hispaania kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Aasta hiljem tuli ta Hispaania kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2012–2016. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 16. novembril 2013 sõprusmängus Ekvatoriaal-Guinea vastu. 2012. aastal tuli ta Hispaania koondisega Euroopa meistriks. Lisaks kuulus ta Hispaania koondisse veel ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Eestimaa (film)

"Eestimaa" (venekeelne pealkiri "Эстонская земля") on pärast Eesti okupeerimist 1941. aastal valminud 50 minuti pikkune propagandafilm. Filmi režissöör ja stsenarist on Vassili Beljajev. 
Filmi saamislugu.
Jaanuaris 1939 lubab Eesti Vabariigi Valitsus Välisministeeriumil tellida Eesti Kultuurfilmilt võõrkeelse propagandafilmi levitamiseks Prantsusmaal, Rootsis, Saksa- ja Inglismaal. Alla on kirjutanud peaministri asetäitja Artur Tupits, majandusminister Leo Sepp ja riigisekretär Karl Terras.
Mais 1939 valmib filmi käsikirja esialgne kavand. 1939. aasta suve jooksul täpsustatakse tegijate ja tellijate vahel filmi sisu ja toimuvad võtted. 
Märtsis 1940 teatab Eesti Kultuurfilm, et ministeeriumiga on kokku lepitud filmi pildilises koostises, peagi teostatakse heliline osa ning film antakse valmina üle 30. aprilliks 1940. Filmistuudiost mitte sõltuvatel asjaoludel tekkis filmi valmimisel aga viivitus: sõjaolude tõttu jõudis filmi ilmutamismasin kohale mitu kuud hiljem ja oli puudus toorfilmist.
Juunis 1940 Eesti okupeeritakse, Eesti Kultuurfilm riigistatakse ja filmi tootmisse kaasatakse Leningradi Kinokroonika Stuudio töötajad. Selle tagajärjel saab umbes 20 minuti pikkusest Eestit tutvustavast filmist Vassili Beljajevi käe all ligi 50-minutiline räige nõukogude propagandafilm. Algne režissöör Juhan Kuslap taandatakse režissööri assistendiks. 
Film esilinastub märtsis 1941. 
Sisukokkuvõte.
Eesti rahva saatust tutvustav film näitab eestlaste elu läbi mitme ajajärgu. Kodanlikust Eestist antakse pilt, milles vastandub rasket tööd tegev lihtne inimene ja jõudeaega nautiv kodanlane. Järgneb Punaarmee sisenemine riiki ja 1940. aasta juunipööre. Uusmaasaajatele jagatakse maad, õpitakse kommunistliku partei ajalugu, tehakse teadust ja puhatakse. Venekeelne diktoritekst aitab nähtavat "õigesti" mõista. 
Väidetavalt oli filmist olemas ka eestikeelne versioon, aga Eesti Filmiarhiivis seda ei ole.
Juhan Kuslap

Juhan Kuslap (11. juuni 1910 Laiuse vald, Tartumaa – 6. september 1990 Stockholm, Rootsi) oli Eesti kinokroonika režissöör ja filmioperaator. 
Kuslap lõpetas 1928. aastal Hugo Treffneri gümnaasiumi ja selle järel reservlipnikuna Sõjakooli. Õppis Tartu ülikooli usuteaduskonnas ja õigusteaduskonnas. Kuslap kuulus EÜS Põhjalasse. 
1934. aastal asus tööle stuudios Eesti Kultuurfilm produktsioonijuhatajana, kus tema põhitööks oli Eesti nädalaringvaate tegemine, mida näidati kinodes. 
Kuslapile määrati stipendium ja ta täiendas end filmi alal Berliinis, Pariisis, Helsingis ja Moskvas. Seoses tööga filmikroonikas nägi ja jäädvustas Kuslap sündmusi Eesti okupeerimisel 1940. aastal. Ta on rääkinud sellest ajast Eesti Televisiooni saatesarjas "Ülemere meenutusi" (1989). 
Saksa okupatsiooni ajal 1942–1943 töötas Ostlandfilmi korrespondendina Tallinnas. 
Juhan Kuslap põgenes 1944. aastal Rootsi, kus töötas 1946–1965 Filmlaboris negatiivide ilmutaja ja valgusmäärajana. 
Filme.
(Mittetäielik loetelu)
Mihkel Uba

 
Mihkel Uba (sündinud 7. mail 1983 Võrus) on eesti basskitarrist, fotograaf ja animaator.
Haridus.
Mihkel Uba on lõpetanud Tartu Tamme Gümnaasiumi 2001. aastal.
Töö ja looming.
Muusikaline tegevus.
Ta mängis basskitarri ansamblis Wiiralt aastatel 2019–2021. Ta oli nüüdseks tegevuse lõpetanud rokkbändide Revolver ja Helena Nova (lauljana) üks asutajaliikmeid. Ta on mänginud ka sellistes kollektiivides nagu Triin Niitoja &amp; John4, Moonraker ja Spucatum Tauri.
Tegevus foto- ja videograafina.
Foto- ja videograafina on ta jäädvustanud selliseid Eesti avaliku elu tegelasi nagu Tõnis Niinemets, Tanel Padar, Ott Lepland, Jan Uuspõld, Peeter Oja, Kristjan Lüüs, Ott Sepp, Tõnis Mägi, Ivo Linna jpt.
Uba on aidanud kaasa mitme püstijalakomöödia lavale toomisele teatris Point (Karl Kermese eestvedamisel): seal on kasutatud tema Uba foto- ja videotööd plakatite, reklaammaterjalide, lavakujunduselementide ja muude detailide näol (Tõnis Niinemetsa "The Kid", "Homme on täna!", "Ämbrisse astumise ajastu"; Kristjan Lüüsi "Olla või ohkida?"; Jan Uuspõllu "Vanaisa", Ott Sepa "Suur rõõm väikestest asjades" ja "Ott Sepp tõuseb üles!" jpt).
Tema kaameratööd on kasutatud mitme muusikaesitaja reklaamides ja/või plaadikujunduses, näiteks Ott Leplandi (sh kogu albumikujundus "Laulan ma sind", 2011), Tanel Padari &amp; The Suni, Revalsi, Nevesise, Revolveri jpt omades.
Mihkel Uba on loonud muusikavideoid (või aidanud kaasa nende tegemisel) nii mõnelegi kohaliku tähtsusega artistile: "Deliirium", "Ärge jookske" ja "Kõik mu sõbrad on surnud" ansamblile Revolver; "Mul on sõpru", "Kirjad ääremaalt", "Jumal elab pealinnas" ja "Jõuluks koju" ansamblile Revals, "Su ema günekoloog (feat. Genka)", "Viis / Ülemisele korrusele", "Topeltmorda (feat. Chalice)" ja "7707" artistile 5Loops, "Kalle Luunjast" ansamblile S.E.K.S. jne.
Viimsi tänavate loend

"Siin on loetletud tähestikulises järjekorras Viimsi tänavaid ja muid aadressikohti, samuti muid väikekohanimesid.
Põlva tänavate loend

"Siin on loetletud tähestikulises järjekorras Põlva tänavaid ja muid aadressikohti, samuti muid väikekohanimesid.
Martin Saaremägi

Martin "Kid" Saaremägi (sündinud 23. veebruaril 1981 Tallinnas) on eesti laulukirjutaja, muusik ja produtsent.
On olnud tegev ansamblites Wiiralt, Revals, Triin Niitoja &amp; John4, Revolver, HND, Brides in Bloom, High’n’Dry. 
Teinud koostööd muusiku ja/või autorina artistidega nagu Vanemuise Sümfooniaorkester (dirigent Tarmo Leinatamm), segakoor Noorus (dirigent Maarja Helstein), Tanel Padar &amp; The Sun, Ivo Linna, Liis Lemsalu, Ott Lepland, Hendrik Sal-Saller, Jaagup Kreem, Genka, Tommyboy, Cool D, Triin Niitoja, Karl-Erik Taukar, Tõnu Timm, Vanilla Ninja, Dead Furies, Tallinn Daggers ja paljude teistega. 
Salvestanud koos Grammy võitjatega nagu Brent Mason (Shania Twain, Alan Jackson, Zac Brown Band, Blake Shelton, Neil Diamond), Hubert Payne (Little Big Town, Keb Mo, Adam Lambert), Laur Joamets (Sturgill Simpson). Lisaks salvestanud koos muusikutega nagu Patrick Lyons (Colter Wall, Cody Jinks), Kelby Ray (The Cadillac Three), Eddy Dunlap (Luke Bryan, Jon Pardi, Clay Walker),  Adam Cunningham (USA The Voice finalist), Ryan Whyte Maloney (USA The Voice finalist), Joei Fulco (USA The Voice finalist), DK Revelle (Jetboy), Kelly Fauth (Coheed &amp; Cambria), Brandon Davies (Enrique Iglesias, Aaron Currie (Josh Turner), Leonard Wolf (Vince Gill, Garth Brooks, Don Everly), Ray Legere, Toby Wilson, Claudio Tristano, Nick Banks (The Human League), James Mitchell (Willie Nelson. Alison Krauss), Colton Thomas, Mike Harris (Chris Stapleton).
Tema muusikat on kasutatud filmides „Seenelkäik“, „Polaarpoiss“, „Täitsa lõpp“ jne, mitmetes seriaalides nagu „Kättemaksukontor“, „Kodu keset linna“ jne ja mitmetes telesaadetes nagu „OP“, „Reporter“ jne.
Lill on iga inime

 
„Lill on iga inime“ on Eesti rokkansambli Wiiralt teine stuudioalbum.
Plaat ilmus 20. novembril 2020. 
Plaat räägib vähiga võitlusest ning kogu plaadi ja selle esitluste tulu läks Vähiravifondile „Kingitud elu“. 
Salvestus.
Plaat on salvestatud kahes osas. 2020. aasta kevadel ja sügisel, koroonapandeemia esimese ja teise laine ajal. 
Plaadil teevad kaasa:
Wiiralt: Marta Arula, Vahur Krautman, Martin Saaremägi, Sander Nõmmistu, Mihkel Uba, Hans Kristjan Pikani, Siim Türnpuu. 
Segakoor Noorus Maarja Helstein juhtimisel, koori seaded kirjutas Maarja Helstein. 
Nick Banks (The Human League) klahvpillidel
Ray Legere viiulil
Patrick Lyons (Colter Wall, Cody Jinks) pedal steel’il. 
Helipildi poolest jäi bänd oma Nashville soundile kindlaks. Mix ja master tulid Nashville'ist Skyler Taylori käe alt nii nagu ka bändi esimene album „Tulivesi“. 
Taustast.
Olles kaotanud mitmeid lähedasi, sõpru ja tuttavaid vähile, otsustas bänd kirjutada plaadi just sel teemal. Plaat oli algselt planeeritud 4-loolise EP’na aga võttis kiiresti albumi kuju.
Eesmärk oli kirjutada ühe vähi lugu algusest lõpuni. Hetkest kui inimene tunneb, et midagi on valesti aga ei tea veel, mis. Diagnoos, ravi, soov lähedasi säästa, valuvaigistid, depressioon, surm. 
Avaloo „Ärge jookske“ algse versiooni salvestas ansambel Revolver 2011. aastal filmi „Täitsa lõpp“, mille peaosas Lenna Kuurmaa, soundtracki jaoks. Autorid Martin Saaremägi ja Super Hot Cosmos Blues Bandist ja Nevesisest tuntud Janno Reim. Kaasa teeb segakoor Noorus ja Kanada bluegrass viiuldaja Ray Legre.
Vahur Krautmani „Helde andja“ tekst on kirjutatud aastal 1965 ja ilmus Betti Alveri kogumikus „Tähetund“. Martin Saaremägi viisistatud albumi nimiloo „Lill on iga inime“ teksti on kirjutanud 1920. aastail Ernst Enno ja seda kasutatakse tihti leinaluulena matustel. Nii ka 1932. aastal Mary Elizabeth Frye kirjutatud „Do not stand at my grave and weep“.
Plaadil on ka 2 instrumentaallugu: „Morfiin“ ja „Minut“.
Kujundus.
Plaadi kujunduse taga on fotograaf ja kunstnik Maris Savik. Plaadi pildid ja kirjad on kõik käsitsi joonistatud ning kirjutatud. Plaat ilmus digisleeve kujul.
Fidesz

Fidesz – Ungari Kodanike Liit (ungari keeles "Fidesz – Magyar Polgári Szövetség") on Ungari rahvuskonservatiivne, parempoolne partei.
Erakond asutati 1988. aastal liberaalse noorteorganisatsioonina, mis vastandus võimulolevatele kommunistidele. Fideszi võimuaeg algas, kui 2010. aasta valimistel võideti valimisliidus Kristlik-Demokraatliku Rahvaparteiga parlamendis häälteenamus. Parlamendienamus suudeti säilitada ka 2014. ja 2018. aastal.
Fideszil on häälteenamus ka kõigi 19 komitaadis ning 23-st komitaadi õigusega linnast 10-s. Budapesti assamblees on partei opositsioonis. Fideszi juht on palju aastaid olnud Viktor Orbán.
Pariisi sündroom

Pariisi sündroom (prantsuse keeles "syndrome de Paris", jaapani keeles パリ症候群 "pari shōkōgun") on nii psühholoogiliselt kui ka füsioloogiliselt tajutav pettumustunne, mis võib ilmneda Pariisi külastanud inimesel.
Psühholoogilise stressi tekkimist võivad soodustada varasemad psüühika- ja käitumishäired ning kohapeal kogetav kurnatus, keele- ja kultuuribarjäär, koduigatsus või kultuurišokk. Sündroomiga võivad kaasneda ägedad luulud, hallutsinatsioonid, pearinglus, higistamine ja tagakiusamise tunne.
Tihti möönab kannataja, et Pariis ei olegi nii ilus, puhas ja külalislahke linn, kui ta seda eeldas või kuidas seda oli kujutatud ning ta ei soovi sinna enam kunagi naasta. Enamjaolt on kannatajateks rangete käitumisnormidega Jaapani turistid, kelle kodumaal on Prantsusmaa pealinn üle-romantiseeritud. Pariis olevat kurikuulus ka anglofoobia, ebaviisaka teeninduse, segadusse ajava ühistranspordi ja taskuvaraste poolest. Välisturisti võib häirida ka Magribist, Sahara-tagusest Aafrikast ning Vahemere-Euroopast, Vahemere idaosast ja Kaukaasiast pärinevate sisserändajate ja nende järeltulijate rohkus. Samuti on pariislastel komme korraldada linna halvavaid demonstratsioone, rääkimata sagenevatest terrorismijuhtumitest.
Sellepärast soovitavad mitmed riigid üle maailma oma kodanikel Pariisi reisimise ettenägelikult planeerida.
Näitena võib välja tuua, et maailma enim külastatavas muuseumis Louvre'is eksponeeritud Leonardo da Vinci maal "Mona Lisa" on mõõtmetelt kõigest 77 cm × 53 cm suurune ja seda lastakse külastajatel elavas järjekorras vaid umbes pool minutit silmitseda.
Tulivesi (album)

 
"Tulivesi" on Eesti rokkansambli Wiiralt debüütalbum. Plaat ilmus 14. jaanuaril 2020. 
Plaadil segab bänd kokku rokk-, bluus- ja kantrimuusikat endi eestikeelsete tekstidega.
Salvestus.
Plaat on salvestatud vahemikus sügis 2019 kuni talv 2020 Kidrakuuris.
Plaadil teevad kaasa:
Wiiralt: Marta Arula, Vahur Krautman, Martin Saaremägi, Sander Nõmmistu, Mihkel Uba, Hans Kristjan Pikani, Siim Türnpuu. 
Lisamuusikutena teevad kaasa Merlin Purge vokaalil ja banjol, Taavi Lutsar ja Rainer Meinart trummidel, Ott Ramst bassil, Tõnu Timm dobrol, Üllar Priks klahvpillidel, Bert Järvet bassil, Brain Norralt ja Kristjan Põld taustalaulul.
Helipildi poolest otsib bänd oma kõla Nashville'ist. Mix ja master tulid Skyler Taylori käe alt.
Taust.
Vastandumaks Revalsi „Kirjutan romaani“ liiga kommertslikule kõlale ja tekstidele, võeti plaadil „Tulivesi“ ette tumedam suund rääkides alkoholismist, narkootikumidest, sõjast ja surmast. 
Plaati salvestades otsis bänd tasakaalu kahe laulja vahel, tihti salvestades ühe ja sama loo mõlema lauljaga, et teada saada, mis lugu kummalegi paremini sobib. 
Martin Saaremäe kohati prohvetlikult kõlav „Sel kevadel“ sai 2020. aasta kevade koroonapandeemia esimest lainet hästi kirjeldavaks looks. Tühjaks jäänud teatrid ja baarid ning vaikivad koolimajad sai reaalsuseks vaid mõni kuu pärast albumi ilmumist. Vahur Krautmani ja Aapo Ilvese „Hävita loodus“ võttis kõnekalt kokku Eesti metsadega toimuva. Eesti elu karmi reaalsust käsitlev „Isa ja poeg“ räägib loo alkoholismist. „Väga hea tüdruku väga halb näide“, millest sai bändi kontsertide hitt, katsub näidata, et head tüdrukud pole tehtud alati suhkrust ja jahust ja maasikavahust. Nimilugu „Tulivesi“ on bluusipõhine rokk, millesse on vürtsiks osavalt lisatud bandžo.
Plaadil on peidetud lugu, milleks on kõhedust tekitav versioon Singer Vingeri loost „Aino on ainus“. Seda lugu plaadi digiversioonil pole. 
Plaadi esitluskontserdid toimusid Tallinnas, Tartus, Pärnus ja Rakveres. Külalistena olid kaasas Henry Laks, Toomas Lunge, Alar Kriisa, Tommyboy ja Andrus Albrecht (Bonzo). Singlid „Tulivesi“ ja „Salaja“ võeti raadiotes avasüli vastu ja jõudsid ka edetabelite tippu. 
Kujundus.
Plaadi kujundas muusik, fotograaf ja videograaf Mihkel Uba. Plaat ilmus digisleeve kujul.
Ungari Kodanike Partei (Rumeenia)

Ungari Kodanike Partei (ungari keeles "Magyar Polgári Párt", rumeenia keeles "Partidul Civic Maghiar") on Rumeenia ungarlaste vähemuse partei. Erakond asutati 2001. aastal Ungari Kodanike Liidu nime all ning registreeriti ametlikult 14. märtsil 2008. Ungari Kodanike Partei on alternatiiv riigi suurimale ungarlaste erakonnale, Rumeenia Ungarlaste Demokraatlikule Liidule.
Piipheina tee

Piipheina tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Laiaküla asumis.
Piipheina tee on umbtänav, mis algab Laiaküla teelt. Tänava pikkus on umbes 200 meetrit ja see kulgeb enam-vähem paralleelselt Kloostrimetsa tee ja Põdrakanepi teega.
Piipheina tee sai nime 11. oktoobril 2017.
Alla Kudlai

Alla Kudlai (23. november 1954 Losõnivka) on ukraina laulja. Ukraina rahvakunstnik (1997).
Rumeenia ungarlased

Rumeenia ungarlased (ungari keeles "romániai magyarok", rumeenia keeles "maghiarii din România") on 2011. aasta rahvaloenduse järgi Rumeenia suurim vähemusrahvus, riigis on 1 227 623 ungarlast, kes moodustavad riigi elanikkonnast 6,1%.
Suurem osa Rumeenia ungarlastest elab aladel, mis enne 1920. aasta Trianoni rahulepingut kuulusid Ungari kuningriigi koosseisu. Ungarlaste enamusega alasid Transilvaanias nimetatakse Székelymaaks, see koosneb Harghita ja Covasna ning osaliselt Mureși maakonnast. Rumeenias on kokku 41 maakonda, ungarlased moodustavad enamuse Harghita (85,21%) ja Covasna maakonnas (73,74%) ning märkimisväärse vähemuse Mureși (38,09%), Satu Mare (34,65%), Bihori (25,27%), Sălaji (23,35%) ja Cluji maakonnas (15,93%).
Załuczne

Załuczne on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Czarny Dunajeci vallas. Załuczne asub Slovakkia piirist umbes 9,5 km kaugusel, Nowy Targist umbes 15 km läänes ja Krakówist ligikaudu 64 km lõunas.
Ratułów

Ratułów on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Czarny Dunajeci vallas. Ratułów asub Slovakkia piirist 7 km kaugusel.
Ratułów on asutatud 1605. aastal.
Preisimaa provints

Preisimaa provints (saksa: "Provinz Preußen"; poola: "Prowincja Prusy"; kašuubi: "Prowincjô Prësë") oli Preisimaa provints aastatel 1829-1878. Preisimaa loodi Preisi kuningriigi provintsina 1829. aastal Ida-Preisimaa ja Lääne-Preisimaa provintsidest ning kaotati 1878. aastal, kui ühendamine tühistati.
Königsberg (nüüd Kaliningrad Venemaal) oli provintsi pealinn.
Ajalugu.
Preisimaa provints loodi 13. aprillil 1824 Preisi kuningriigi idapoolseima provintsina. Provints moodustati varemeksisteerinud Ida-Preisimaa ja Lääne-Preisimaa provintside liitmisel personaalunioonis ja 3. detsembrist 1829 reaalunioonis.
Preisimaa territoorium vastas laias laastus ajaloolisele Preisimaa piirkonnale, millest provints ja kuningriik oma nimed said ning mille Poola kuningriik alates 1466. aasta Thorni teise rahuga jaganud oli. Piirkond jagunes Hertsoglikuks Preisimaaks, mis oli Poola lään, ja Kuninglikuks Preisimaaks, mis oli Poola lahutamatu osa otsevalitsemise all. Hertsoglik Preisimaa sai 1618. aastal Brandenburg-Preisimaa osaks ja sai 1701. aastal pärast Friedrich I kuningaks kroonimist Preisi kuningriigiks. Pärast kroonimist kasutati mõistet "Preisimaa provints" Ida-Preisimaa tähistamiseks, et eristada endise hertsogkonna territooriumit suuremast kuningriigist. Kuninglik Preisimaa annekteeriti Rzeczpospolitast Preisi kuningriiki 1772. aastal Esimese Poola jagamisega, pannes kogu Preisimaa piirkonna Preisi võimu alla. Järgmisel aastal muutis Preisimaa endised Kuningliku Preisimaa ja Hertsogliku Preisimaa (sealhulgas Ermlandi) väikeste piirimuudatustega vastavalt Lääne-Preisimaa ja Ida-Preisimaa provintsideks.
1. aprillil 1878 jaotati Preisimaa provints tagasi Lääne-Preisimaa ja Ida-Preisimaa provintsideks.
Kabardi-tšerkessikeelne Vikipeedia

Kabardi-tšerkessikeelne Vikipeedia (Kabardi-tšerkessi keeles "Адыгэбзэ Уикипедиэ") on Vikipeedia kabardi-tšerkessikeelne versioon.
Kabardi-tšerkessikeelne Vikipeediale pandi alus 2011. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.
FC Midtjylland

FC Midtjylland on Taani jalgpalliklubi, mis tegutseb Herningis ja Ikastis. See mängib riigi kõrgliigas Superligaen.
Klubi loodi 1999. aastal Ikast FS-i ja Herning Fremadi ühinemisel.
Midtjylland on tulnud hooaegadel 2014–15, 2017–18 ja 2019–20 Taani meistriks. 2019. aastal võideti Taani karikas. Hooajal 2015–16 osaleti esimest korda UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Oma alagrupis saadi teine koht. Kolmekümnekahendikfinaalis kohtuti Manchester Unitediga, kellele kaotati kahe mängu kokkuvõttes tulemusega 3:6 (kodumäng võideti 2:1). Hooajal 2020–21 pääseti esimest korda UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniirile, kus saadi kaks viiki ja neli kaotust.
Praegune koosseis.
"Seisuga 1. veebruar 2024"
Podczerwone

Podczerwone on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Czarny Dunajeci vallas. Podczerwone asub Slovakkia piirist ligi 3 km kaugusel.
João Cancelo

João Pedro Cavaco Cancelo (sündinud 27. mail 1994 Barreiros) on Portugali jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis FC Barcelona (laenul Inglise kõrgliiga klubist Manchester City) ja Portugali jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt paremkaitsjana, kuid võib mängida ka parema äärepoolkaitsja või vasakkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Lissaboni Benficas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Hooajal 2012–13 debüteeris ta Benfica reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Benfica põhimeeskonnas debüteeris ta 2014. aastal.
2014. aasta augustis läks ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Valencia. 2015. aasta mais sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2017–2018 mängis ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale.
2018. aasta juunis siirdus ta 40,4 miljoni euro eest Juventusesse, kellega ta sõlmis viieaastase lepingu. Hooajal 2018–19 tuli ta Juventusega Itaalia meistriks.
2019. aasta augustis siirdus ta Manchester Citysse, kellega ta sõlmis kuueaastase lepingu. Samal ajal siirdus tema asemele Manchester Cityst Juventusesse Danilo. Suvel 2023 siirdus ta laenule FC Barcelonasse.
2015. aastal võitis Cancelo Portugali kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 26. augustil 2016 sõprusmängus Gibraltari vastu ja lõi selles mängus ka oma koondisekarjääri esimese värava.
Jalgpall 1980. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1980. aasta suveolümpiamängudel oli olümpiamängude kavas 20. juulist 2. augustini. Võisteldi Nõukogude Liidus Moskvas. See oli 17. kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliturniiril osales 16 rahvuskoondist, kes loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga alagrupi kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja jätkates poolfinaaliga. Poolfinaali võitjad mängisid hiljem finaalis ja kaotajad selgitasid pronksmedali saaja.
Seitse kvalifitseerunud riiki ei osalenud Ameerika Ühendriikide juhitud boikoteerimisel protestiks Nõukogude Liidu sissetungi vastu Afganistani.
Võistlustele järgnenud tehnilises aruandes teatas FIFA, et: "Võrreldes Jaapani 1979. aasta noorte maailmameistrivõistluste ja Argentinas toimunud 1978. aasta maailmameistrivõistluste finaalturniiriga, oli jalgpalli olümpiaturniiri üldiselt madalama kvaliteediga."
Helsingi börs

Helsingi börs (soome keeles: "Helsingin pörssi)" on Soome väärtpaberibörs, mis tegutseb Helsingis. 
Börs kuulub gruppi Nasdaq Inc. Helsingi börs on Nasdaq Nordicu börsi üks osa. Börsi ametlik nimi on Nasdaq Helsinki. Helsingi börs opereerib lisaks Helsingi börsi reguleeritud turule ka First Northi turgu, mis on alternatiivne turg Nasdaqi grupi börsidel. First Northi turg on aktsiate lisanimekiri, millele on kehtestatud võrreldes reguleeritud turuga leebemad reeglid. Helsingi börsil saab kaubelda siin noteeritud aktsiate, võlakirjade, futuuride ja optsioonidega. Turu ametlik kauplemisvaluuta on euro. Helsingi börsi üldindeks on OMX Helsinki.
Helsingi börsi järelevalvet teeb Soome Finantsjärelevalve Amet (soome keeles "Finanssivalvonta", inglise keeles the "Financial Supervisory Authority").
Helsingi börsi suurus.
Seisuga 31. märts 2022 oli Helsingi börsil noteeritud ettevõtete väärtus kokku ehk turuosa 296 miljardit eurot ehk umbes 16% Nasdaq Nordic börsi mahust. Nasdaq Nordic sisebörsidest on suuremad Stockholmi ja Kopenhaageni börsid.
2022. aasta märtsis tehti börsil ühes päevas tehinguid keskmiselt 833 miljoni euro väärtuses.
Seisuga 31. märts 2022 on Helsingi börsi reguleeritud turul noteeritud 135 ettevõtte aktsiad.
Börsi suurima turuväärtusega ettevõte on Nordea Bank Abp (36,2 miljardit eurot). Suuruselt järgnevad ettevõtted on Neste Corporation (31,9 miljardit eurot), Nokia Oyj (28,4 miljardit eurot), Ericsson, Telefonab. L M (26,2 miljardit eurot) ja Sampo Oyj (24,6 miljardit eurot).
Olulisemad Helsingi börsil noteeritud aktsiate hinnaliikumisi iseloomustavad indeksid.
OMX Helsinki 25 (OMXH25) 
Enim kaubeldud aktsiad.
Ettevõtted, kelle aktsiatega on kaubeldud enim 2022. aastal (käibe alusel, enim kaubeldud ettevõte on reastatud esimesena, 31. märtsi seisuga): 
2021. aastal kaubeldi enim Nokia Oyj aktsiatega.
Levila.ee

Levila ("levila.ee") on 2019. aasta lõpus asutatud meediakanal, mille eesmärk on avaldada põhjalikke lugusid Eesti elust inimestele nii pealinnas kui ka väljaspool seda. 
Levila juht on Daniel Vaarik, Levila käivitamisse on investeerinud Taavet Hinrikus, Ahti Heinla ja Sten Tamkivi.
Herbert Tamm

Herbert Tamm (3. aprill 1891 Tartu – jäi teadmata kadunuks septembris 1944 Tallinnas) oli eesti teatrikunstnik ja näitleja. 
Tamm oli Eesti Näitlejate Liidu liige aastast 1934. 
Õppis Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumis, maalimist V. von Moritzi ja lavakujundust Aleksander Tuurandi juures. Alustas lavategevust 1908.aastal abijõuna Vanemuises., Oli 1914–15 Endla näitleja ja dekoraator, 1918–20 Vanemuise kooriliige ja 1920–24 dekoraator, 1924–27 Narva Teatri, 1927 Rändteatri, 1927–29 Ugala ja 1929–44 Tallinna Töölisteatri kunstnik. Teinud lavakujundusi ka juudi kultuuriseltsile Licht. 
Isiklikku.
Herbert Tamm oli aastast 1913 abielus Anna-Maria Tammega.