tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sergei Mironov

Sergei Mironov (Сергей Михайлович Миронов; sündinud 14. veebruaril 1953 Puškinis) on Venemaa poliitik. Ta oli 2001–2011 Föderatsiooninõukogu esimees ja 2011. aastani partei Õiglane Venemaa juht.
Lõpetanud Leningradi mäeinstituudi. Nõukogude Liidu päevil töötas aastaid geofüüsikuna.
1994. aastal valiti Peterburi Seadusandliku Kogu liikmeks. Alates 1995. aasta aprillist oli Mironov selle kogu esimehe esimene asetäitja. Pärast Juri Kravtsovi vabastamist esimehe ametist 1998. aasta aprillis tegutses Mironov detsembrini kogu esimehe kohusetäitjana.
Detsembris valiti Peterburi Seadusandliku Kogu teise koosseisu liikmeks. 2000. aasta juunis valiti Kogu esimehe asetäitjaks ja 2001. aasta juunis esindajaks Föderatsiooninõukogus.
5. detsembril 2001 valiti Mironov esimest korda Föderatsiooninõukogu esimeheks.
2003. aastal asus juhtima äsja loodud Venemaa Elu Parteid.
Osales kandidaadina 2004. aasta presidendivalimistel, aga teatas et pooldab ise konkureerivat kandidaati: Vladimir Putinit. Jäi valimistel viimaseks, kogudes 0,75% häältest.
2006. aastal osales Õiglase Venemaa loomises ja asus selle juhiks.
2007. aastal valis Ühtse Venemaa kontrolli all olev Peterburi Seadusandlik Kogu Mironovi taas oma esindajaks Föderatsiooninõukogus. 30. märtsil valis Ühtse Venemaa kontrolli all olev Föderatsiooninõukogu Mironovi taas Föderatsiooninõukogu esimeheks.
Pärast Föderatsiooninõukogu juhiks saamist tegi Mironov ettepaneku muuta Venemaa Föderatsiooni konstitutsiooni: pikendada presidendi ametiaega seitsme aastani ning võimaldada presidendil ametis olla kolm ametiaega järjest. Ettepaneku eesmärgiks oli võimalikuks teha Vladimir Putini jätkamine presidendi ametikohal.
Midagi mitte millestki

Midagi mitte millestki on arutlus küsimuse üle, kas mitte millestki saab midagi tekkida.
Küsimus on tavaliselt seotud millegi esmase tekke seletamisega. Aine jäävuse seadus ja energia jäävuse seadus väidavad oma määramispiirkonnas, et miski tekib alati millestki. 
Universumi tekke seletamisega seoses on küsimus vahel lahendatud kreatsionistlikult, Jumala kui algpõhjuse esiletoomise kaudu. 
Universumi tekkimist Suure Paugu kaudu on ka tõlgendatud kui millegi tekkimist mittemillestki. Samuti on kvantfüüsikas osakeste tekkimist vaakuumist tõlgendatud kui millegi tekkimist mittemillestki.
Kalevi Kosunen

Kalevi Asser Kosunen (sündinud 17. jaanuaril 1947 Sallas) on Soome endine poksija.
Kosunen oli kokku seitsmekordne Soome meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1972–1975 ja 1977–1979. Ta kaotas 1976. aastal Soome meistrivõistluste esikohakohtumise oma vanale rivaalile Kalevi Marjamaale ja sai hõbemedali.
Kosunen osales 1976. aasta Montréali olümpiamängudel I keskkaalus (kuni 71 kg), kuid kaotas veerandfinaalis oma kolmanda kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Kosunen võitis pronksmedali II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 23. Euroopa meistrivõistlustel 1979. aastal (Kölnis).
Idamurre

Idamurre on vadjapärane eesti keele murre, mida räägitakse Peipsi-äärsetes kihelkondades.
Tiit-Rein Viitso liigitab idamurde koos vadja ja Alutaguse murrakutega läänemeresoome keelte peipsi harru. 
Kooliõpikutes käsitletakse seda ühe Põhja-Eesti murdena.
Murrakute liigendus:
Sergei Smirnov

Sergei Mihhailovitš Smirnov (vene keeles Сергей Михайлович Смирнов; sündinud 12. oktoobril 1950 Tšitas) on Venemaa riigiametnik, endine Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Peterburi ja Leningradi oblastivalitsuse ülem ning Föderaalse Julgeolekuteenistuse ülema esimene asetäitja, armeekindral.
Sergei Smirnov lõpetas Leningradi Elektrotehnilise Instituudi 1973. aastal ja 1975. aastal NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee Kõrgemad kursused Minskis.
Smirnov asus NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee teenistusse 1974. aastal, alustas teenistust RJK Leningradi oblastivalitsuses, pärast NSV Liidu lagunemist jätkas teenistust Venemaa Föderatsiooni Peterburi ja Leningradi oblastivalitsuses. 
1997. aastast oli Sergei Smirnov VF Föderaalse Julgeolekuteenistuse Kingissepa linnaosakonna ülem.
2000. aastal määrati Sergei Smirnov VF Föderaalse Julgeolekuteenistuse Sisejulgeolekuvalitsuse ülemaks. 2000. aasta juulis määrati ta Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Kaitseteenistuse ülema asetäitjaks. Aastatel 2001–2003 teenis Smirnov Venemaa Föderatsiooni Peterburi ja Leningradi oblastivalitsuse ülemana. 2003. aasta juunis määrati Sergei Smirnov VF Föderaalse Julgeolekuteenistuse direktori esimeseks asetäitjaks ning oli alates 2007. aasta septembrist ühtlasi Shanghai koostööorganisatsiooni Regionaalse Terrorivastase struktuuri ülem (Региональная антитеррористическая структура (РАТС) ШОС).
Pantokraator I

"Pantokraator I" on Eesti ansambli Pantokraator album, mis ilmus 1990. aastal vinüülplaadina. 
Sisu.
A-pool.
1. Pastoraal
2. Tuul
3. Sõjalaul
4. Itk
B-pool.
5. Aas
6. Sundimatu jutustus tõelisest kevadest
7. Püha Mägi
8. Jäi Servi Seisma
9. Kelle?
Mokšad

Mokšad (varem ka "mokšamordvalased") on soome-ugri keelte hulka kuuluvat mokša keelt rääkiv rahvas, kelle põline asuala on praegu Venemaa Föderatsiooni territooriumil. 
Koos ersadega on mokšasid loetud mordvalasteks. 
Asuala.
Vähem kui pooled mokšadest elavad Mordva Vabariigis Volga jõe ääres. Mokšade põlised asualad jäävad ka Samara oblastisse, Penza oblastisse, Orenburgi oblastisse. 
Lisaks elab mokšasid tänapäeval ka Tatarstanis, Siberis, Kaug-Idas, Armeenias, Eestis, Austraalias ja Ameerika Ühendriikides.
Tegevuslaad

Tegevuslaad (ka Aktionsart) iseloomustab tegevuse tüüpilist kulgu ja struktureeritust ajas. Tegevuslaad kuulub öeldise leksikaalsete kategooriate hulka.
Yann Arthus-Bertrand

Yann Arthus-Bertrand (sündinud 13. märtsil 1946 Pariisis) on Prantsusmaa fotograaf, ajakirjanik, filmirežissöör ja looduskaitsja.
Aastal 2009 valmis tema film "Kodu" ("Home").
Aeg (keeleteadus)

Aeg ehk grammatiline aeg ehk tempus on pöördsõna morfoloogiline kategooria, mis väljendab tegevuse ajalist suhet kõnehetkega (absoluutset aega) või mingi teise tegevusega (suhtelist aega).
Näide:
Absoluutset aega väljendavad peamiselt pöördsõna finiitsed vormid, kuid liitvormid võivad seotud olla ka suhtelise ajaga. Suhtelist aega väljendavad pöördsõna infiniitsed vormid juhul, kui nad on ajakategooriaga seotud.
Keerukamate ajasuhete selgitamiseks ei piisa ainult tegevushetkest ja kõnehetkest, vaid appi tuleb võtta vaatlushetk ehk aeg, millest lähtudes tegevust vaadeldakse.
Näide:
Ajakategooria jaguneb:
Välislingid.
Eesti keele käsiraamat
Liivsavimullad

Liivsavimullad on mullad, mille füüsikalise savi sisaldus on 20–50%. Liivsavimullad on soodsaimad vee-, õhu- ja toiterežiimiga mullad, mis tähendab, et need mullad on taimede kasvamiseks kõige soodsamad. Liivsavimullad jagatakse füüsikalise savi sisalduse järgi kolmeks kerge liivsavi (20-30%, tähis ls1), keskmine liivsavi (30-40%, tähis ls2) ja raske liivsavi (40-50%, ls3).
Liivsavi moodustab Eesti muldkattest 27,8%, saviliiva ja liivsavi osakaal on suurem haritaval maal. 
Põllumajanduses.
Liivsavi peetakse ideaalseks aianduses ja põllumajanduses, kuna see sisaldab toitaineid ja säilitab vett, võimaldades samal ajal liigse vee äravoolu. Mullas domineerib kolmest osakeste suuruse grupist üks või kaks saab olla nagu liivsavi, kui sellel on tugev teraline struktuur ja omades kõrget orgaanilist osa. Muld, mis vastab liivsavi nõuetele saab kaotada oma omadused, kui seda tihendada, kui ta orgaaniline aine ammendub või võib oma peeneteralise fraktsiooni hajutamisel oma iseloomulikud omadused kaotada. 
Liivsavi pinnas on pehme ja murenev ning seda on lihtne harida erinevates niiskuse tingimustes. 
Kasutamine ehituses.
Liivsavi saab kasutada majade ehituses. Ehitusel kasutatakse liivsavi seintes, et hoida õhuniiskust kontrolli all. Saviliiva õlgedega kombineerides saab kasutada seda seinte ehitusel. See on üks vanimaid kasutusel olevaid tehnoloogiaid maja ehitusel maailmas. Selle raames on kaks laiaulatuslikku meetodit: tampsegu või mudatellis. 
Liivsavimulladadega ehitamine on olnud traditsiooniline ehitus meetod keskajal ja Aafrikas aastatuhandeid. Praegu elab rohkem kui pool maailma populatsioonist liivsavist tehtud elamistes. Liivsavi on naturaalne ehitusmaterial ja on kergesti kättesaadav enamus maailmas. See on odav, lihtne töödelda, jätkusuutlik ja tulekindel ja tagab meeldiva ehitus õhkkonna Tänapäeval leiab liivsavi harva ehitus materialina kaasaegsetes ehituskonstruktsioonides. Lisaks veel, maapiirkondades on siiani traditsiooniliselt liivsavist püstitatud väikesi ehitisi märkimisväärselt palju aga linnaplaneerimise kontekstis moodustavad savikonstruktsioonid  ainult väikese niši nüüdisaegsete projektide raames.
Arend Metztacken

Arend Metztacken (Metstacken, Metstaken; maetud 25. veebruaril 1650 Tallinnas) oli Eestimaa aadlik ja Palmse mõisnik. 
Arend Metztacken oli aastail 1629–1632 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Arend Metztacken korraldas ülemaalist postiteenuse sisseseadmist ja sõjas laastatud kirikute taastamist.
Ta oli Palmse pärushärra ja Käru (al. 1595) mõisniku Diedrich Metztackeni vend ja Käkisalmi maapealiku ning Eestimaa maanõuniku ooberst Reinhold Metztackeni (surnud 1672) onu.
Johannes Hauboldt

Johannes Julius Hauboldt (4. veebruar 1855 Tartu – 9. veebruar 1925 Avinurme) oli baltisakslasest Eesti ja Vene vaimulik.
Hauboldt lõpetas Tartus gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1876–1877 filoloogiat ja 1877–1881 usuteadust. Ta oli prooviaastal Põltsamaa Niguliste koguduses ning ordineeriti 6. detsembril 1881 pastoriks. Aastatel 1882–1885 oli ta Kolga-Jaani Johannese koguduse adjunktpastor. 
Aastatel 1885–1915 oli ta Oudova koguduse (algul küll adjunkt-) õpetaja, kohati teenis sellel kohal kogu Oudova maakonda ja ka osa Luuga maakonnast. 
1903. aastal andis ta Karl Kriidile loa tegutseda jutlustajana. 
1915. aastal saadeti ta asumisele Venemaa sisemaale.
Eestisse kolis ta 1918. aastal. Aastatel 1921–1923 oli ta Avinurme koguduse õpetaja.
August Kasak

August Kasak (24. juuli 1895 Kellämäe, Krabi vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 19. august 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli Võrumaa vallaametnik ning ühistranspordi pioneer.
Elukäik.
Õppis Krabi vallakoolis 1905–1908 ning Tsooru ministeeriumikoolis 1909–1911. Töötas vallasekretäri õpilasena Haanjas 1911–1914, vallasekretäri abina Karulas 1914–1915 ja Oraval 1915.
Oli I maailmasõjas 1915–1918 kirjutaja, Vabadussõjas teenis 1918–1920 7. Jalaväerügemendi kantseleis.
Pärast sõja lõppu töötas Meremäe Grihnevo algkoolis õpetajana, Misso vallasekretärina 1920–1939, Võru vallasekretärina 1922, uue Võru valla vallasekretärina 1939–1940.
Ta oli Misso valla Järvesaare talu omanik 1935. aastast, bussiliinide omanik 1930. aastast, majaomanik Võrus Kreutzwaldi 46, Misso Haridusseltsi ja Raamatuühingu esimees 1922, Misso rahvamaja juhataja 1935, Võru Tarbijate Ühistu esimees 1929–1931, Misso ühispanga juhatuse esimees 1928, Kaitseliidu Võrumaa maleva juriskonsult, Isamaaliidu osakonna esimees. 
Vangistati NKVD poolt 14. juunil 1941 Võrus, lahutati Petseri raudteejaamas perest. Hukati 19. augustil 1942 Sverdlovski oblastis Sevurallagi vangilaagris.
Isiklikku.
Tema isa oli Jaan Kasak ning ema Liisa Kasak (sündinud Puurits).
Ta abiellus 1922. aastal Magdaleene Prinsiga (1902–1970) ning neil sündis neli last: Vambola (1923-1944), Olev (1926), Hilja (1929–1998), Rein (1937). Perekond küüditati 1941. aastal Tomski oblasti Aleksandrovo rajooni.
Lemi vald

Lemi on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas. Keskus asub umbes 24 kilomeetri kaugusel maakonna keskusest Lappeenranta linnast ja 50 kilomeetrit Venemaa piirist.
Lemi asutati 1688. aastal, kui Taipalsaari kihelkonda rajati uus kirik ja nimetati vallaks 1867. aastal.
Külad.
Ahtiala, Hakulila, Heikkilä, Huttula, Hyvärilä, Iitiä, Juuresaho, Juvola (keskus), Kaamanniemi, Kuukanniemi, Kapiala, Keskisenpää, Korpela, Kurkela, Kärmeniemi, Laakkola, Lavola, Merenlahti, Metsola, Mikkola, Mikonharju (kuulub Iitiässe), Nisola, Nuppola, Olkkonen, Parkkola, Pöllölä, Ruohiala, Ruomi, Sairala, Sorvarila, Suomalainen, Suoniala, Suontakainen, Sutela, Taipale, Tevaniemi, Torvenniemi, Tuomelanpelto (kuulub Iitiässe), Uiminniemi, Urola, Vainikkala, Välikangas ja Värtölä.
Luumäki vald

Luumäki on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas.
Valla pindala on 859,83 km², millest 109,77 km² moodustavad veekogud. 31. jaanuari 2011 seisuga elas vallas 5130 inimest. Viimasel paarikümnel aastal on valla elanike arv järjekindlalt vähenenud, näiteks 1980 elas vallas 5747 inimest. Vald on ükskeelne: soome keel on 97,49% elanike emakeel. Valla keskus on Taavetti, mis asub 37 kilomeetri kaugusel Lappeenrantast.
Luumäki vald asutati 1642. aastal.
Külad.
Anjala, Antikkala, Askola, Ellola, Haimila, Heikkilä, Heimala, Hermunen, Hietamies, Himottula, Hirvikallio, Huomola, Huopainen, Husula, Hyyrylä, Iihola, Inkilä, Junttola, Jurvala, Juurikkala, Kaitjärvi, Kannuskoski, Keskinen, Kiurula, Kiviniemi, Kokkola, Kolppola, Kontula, Koskela, Kähölä, Lakkala, Laukkala, Lensula, Luotola, Marttila (Taavetti), Mentula, Metsola, Multiala, Munne, Niemi, Nokkala, Nuppola, Nurmiainen, Näppi, Okkola, Orkola, Parola, Pitkäpää, Pukkila, Pätärilä, Rantala, Saareks, Saarits, Saksala, Salmi, Sarkalahti, Sarvilahti, Siiropää, Sirkjärvi, Suoanttila, Suonpohja, Sydänmaanlakka, Taina, Tapavainola, Taukaniemi, Toikkala, Vainonen, Venäläinen, Viuhkola
Parikkala vald

Parikkala on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Venemaa piiri ääres. Valla keskus Kangaskylä asub 98 kilomeetri kaugusel maakonna keskusest Lappeenrannast.
Kuni läänide kaotamiseni (31. detsembrini 2009) kuulus Parikkala vald Lõuna-Soome lääni.
Vald asutati 1635. aastal.
Kolmandik Parikkala vallast (293 km²) anti 1940. aastal pärast Talvesõda üle Nõukogude Liidule.
Lähim lennujaam on Savonlinna lennujaam 60 km kaugusel.
Külad.
Honkakylä, Joensuu, Joukio, Järvenpää, Kangaskylä, Kaukola, Kesusmaa, Kinnarniemi, Kirjavala, Koitsanlahti, Kummunkylä, Lamminkylä, Niukkala, Maironiemi, Melkoniemi, Mikkolanniemi, Mäntylahti, Oravaniemi, Poutala, Rasvaniemi, Rautalahti, Saarenkylä, Savikumpu, Tarnala, Tiviä, Tyrjä ja Uukuniemi.
Dindari jõgi

Dindar (araabia keeles "nahr ad-Dindar") on jõgi Aafrikas. 
Jõgi algab Etioopia mägismaalt. Ta voolab valdavalt loodesse ning suubub paremalt Sinisesse Niilusesse.
Talviti jõgi kuivab.
Amundseni laht

Amundseni laht on Põhja-Jäämerre kuuluv väin, osa Beauforti merest ja Loodeväilast.
Amundseni laht asub Loodealadel piirkonnas, mille inuktitutikeelne nimi on Inuvialuit. Amundseni laht piirneb lõunas Põhja-Ameerika mandri, idas Victoria saare ja põhjas Banksi saarega. 
Lahest lõunas asuvad mandril Parry poolsaar ja kuni 876 m kõrgused Melville'i mäed, kus on Tuktut Nogalti rahvuspark. Parry poolsaarest läänes asub Franklini laht, Parry poolsaare ja Melville'i mägede vahel Darmley laht. Mandri ja Victoria saare vahel kulgeb pikk ja kitsas Dolphin and Unioni väin, mis viib Coronationi lahe nimelisse väina. Victoria saarel asuvad Prints Alberti laht ja sellest lõunas Wollastoni poolsaar ning põhja pool Minto laht ja sellest põhjas Prints Alberti poolsaar. Victoria ja Banksi saare vahel kulgeb pikk ja kitsas Walesi printsi väin, mis viib Viscount Melville'i väina. Banksi saarel asub kuni 732 meetri kõrgune Durham Heights. Amundseni lahe läänepiiri moodustab lõik, mis on tõmmatud Franklini lahe lääneservas oleva Bathursti neem ja Banksi saare lõunatipus oleva Lambtoni neeme vahele. 
Amundseni lahe pikkus on umbes 450 km, laius kuni 200 km, sügavus kuni 285 m.
Amundseni lahe kallastel valitseb arktiline kliima. Seetõttu on need peaaegu asustamata. Darnley lahe sopis asub Paulatuk ja Prints Alberti lahe põhjakaldal Holman (400 elanikku).
Anne Helene Gjelstad

Anne Helene Gjelstad (sündinud 9. mail 1956 Oslos) on norra fotograaf.
Ta lõpetas Norra Kunsti- ja Disainiakadeemia 1982. Seejärel oli tal oma moeateljee. 5 aastat oli tal Eestis oma õmblustöökoda, mille toodang läks Norrasse ja teistesse välismaadesse.
Fotograafina pildistab ta peamiselt portreefotosid, samuti moodi ja dokumentaalfotosid. Ta pildistab ka ruumide sisustust, tooteid ja elustiili.
Tal on käsil projekt "Suur süda, tugevad käed", mille käigus fotografeerib Kihnu ja Manija saare naisi.
Tema isikunäitus "SCAPES – Norra lapsed, teismelised ja loodus" oli Tallinna Norra saatkonna kutsel 2010. aastal Eestis ringreisil. Seda oli võimalik näha Tallinnas, Tõstamaal, Haapsalus, Pärnus, Narvas, Elvas ja Kärdlas.
Gjelstadi on tunnustanud Norra Fotograafide Assotsiatsioon oma aastanäitustel 2008 ja 2009.
Mare Müürsepp

Mare Müürsepp (sündinud 20. juulil 1958) on eesti lastekirjanduse uurija, kasvatusteadlane ja klassiõpetaja.
Ta on alates 1982. aastast õpetanud lastekirjandust Tallinna Ülikoolis klassiõpetaja erialal ja selle kõrval pidanud klassiõpetaja ametit Vormsi koolis, Pirita Majandusgümnaasiumis ja Randvere Koolis. 
Mare Müürsepa sulest on ilmunud hulgaliselt kooliõpikuid ja muid õppematerjale, teaduskirjutisi, monograafiad "Lapse tähendus eesti kultuuris 20. sajandil: kasvatusteadus ja lastekirjandus" (2005, PhD väitekiri), "Laps on hakanud lugema" (1998), lasteraamatud "Lehmaga mere ääres" (1987) ja "Viis vaba kutsikat" (2009), koos Heli Lukneriga füüsika algtõdede lugemik "Füübits" (2017). 
Mare Müürsepp on aastakümneid olnud Eesti Lugemisühingu juhatuse ja nõukoja liige. Ta kuulub ka rahvusvahelisse lastekirjanduse uurimise ühingusse International Research Society for Children's Literature ning õpiku- ja haridusmeedia uurimise ühingusse Internationale Gesellschaft für Schulbuch- und Bildungsmedienforschung.
Ivar Soopan

Ivar Soopan (sündinud 10. detsembril 1971Tartus) on eesti ajakirjanik ja kirjanik.
1993. aastal alustas Soopan tööd Haapsalus kohalikus ajalehes Läänlane. Samal aastal läks ta üle ajalehte Lääne Elu, kus töötas 1998. aastani. Aastatel 1998–2008 töötas Soopan ajalehes Eesti Päevaleht. 
2008. aastast töötab ta jälle Haapsalus ajakirjanikuna. 2010. aastal sai temast Lääne Elu peatoimetaja. 2011. aasta aprillis lõi Soopan oma uudisteportaali Läänlane. 2011. aasta maist oli ta lisaks Läänlases töötamisele ka Eesti Rahvusringhäälingu korrespondent Läänemaal ja Hiiumaal. 2015. aasta märtsis asus tööle Maalehte. 2017. aastal avas Soopan turismi- ja reisiuudiste veebilehe Reisiportaal.ee. 2021. aasta juunist töötas ta Geenius Meedias. 2025. aasta maist töötab ta Delfi välisuudiste toimetuses. 
2019. aastal valis Baltimaade suurim reisikorraldaja Novatours Ivar Soopani Reisiportaalis tehtud töö eest 2018. aasta parimaks turismiajakirjanikuks.
Suur härg

"Suur härg" on eesti ja soome regilaulutüüp, milles kirjeldatakse üleloomulikult suurt härga — näiteks pääsuke võib päeva lennata, enne kui ühelt sarvelt teiseni jõuab —, kelle tapmiseks tuleb leida üleloomuliku jõuga mees. Laulu teisendites võib olla kirjeldatud, kui palju oli härjal liha ning verd, mida sellest tehti, milliseid tarbe- või imeasju härjast sai.
Kasutusi ilukirjanduses ja popmuusikas.
Elias Lönnrot paigutas suure härja laulu motiive eepose "Kalevala" 20. runo algusesse, kus härg tapetakse Põhjala pulma ette valmistades enne õlletegu. "Suure härja" motiividega liitis Lönnrot selles runos motiive suure tamme raiumise lauludest.
Ansambel Oort on laulu ühe variandi töötlusena lindistanud ja selle järgi nimetanud oma plaadi "Suur härg".
Käsklause

Käsklause ehk imperatiivlause on kommunikatiivne lausetüüp, mis väljendab käsku, palvet, üleskutset või nõuet lausega märgitud sündmuse teostamiseks. 
Käsutähenduses sisaldub kas kohustuslikkuse, soovitatavuse või lubatavuse suhtumistähendus ja taotlus, et käsu adressaat sündmuse teoks teeks.
Eitavat käsku nimetatakse keeluks.
Käsu intensiivsus.
Käsk on varieeruva tugevusega taotlus, mida pehmendavad kiilud, tingiv kõneviis ja võimalikkusmodaalsus.
Käsku tugevdavad ajamäärused, paratamatust väljendavad sõnad, "da"-infinitiivsed laused ja vormelid.
Intonatsioon võib sõnastusega antud intensiivsust muuta: tugevdada leksikaalselt nõrka käsku või nõrgendada tugevat käsku.
Käsklause sekundaartähendused.
Käsklause, mis sisu või kontekstisobivuse poolest käsku ei saa väljendada, vormistab soovi või väidet.
Käsklause baasil on kujunenud etiketi-, tekstikohased ja suhtumist väljendavad vormelid.
Käskiva või möönva kõneviisiga vormistatav väide on tavaliselt kohustatuse või võimalikkuse varjundiga.
Võimalikkust väljendatakse veel kinnisehitusega lausete abil.
Kinnisehitusega "(eks sa) katsu ~ hakka ~ proovi ... Vda/Vma"-lausetest järeldub infiniittarindiga märgitud tegevuse mõttetus, ebasoovitavus.
Komplekslause

Laused liigituvad moodustajate struktuuri järgi elementaarlauseteks ja komplekslauseteks.
Komplekslause on lause, mille moodustajateks on lisaks sõnavormidele ja fraasidele ka lauselühendid ehk sekundaartarindid ning osalaused. Viimaseid elementaarlause moodustajate hulgas ei esine. 
Näiteks lause "Ta tahab hästi elada" üks moodustaja on sekundaartarind "hästi elada", vrd elementaarlause: "Ta tahab seda".
Lause "Ta ütles, et ei tule homme tööle" sisaldab osalauseid "ta ütles" ja "ei tule homme tööle", vrd elementaarlause: "Ta ütles nii."
Komplekslaused võivad olla nii lihtlaused kui liitlaused. Kõik need laused, mille moodustajate hulgas pole osalauseid, on lihtlaused. Need laused, kus esineb osalause, on liitlaused.
Komplekslause moodustajad.
Komplekslause moodustajad on
Komplekslause näiteid: 
"Maris oskab jäähokit mängida."
"Sõnagi lausumata astus ta uksest välja."
"Ma lähen välismaale puhkama."
"Jaanus läks koju, süda kerge."
Kala söönud "kass magab trepil." 
"Ma tean, et ta tuleb mulle järgi."
"Sõin praadi, kuigi mul polnud nälg."
"Mina tegin süüa ja tema mängis klaverit."
Kirjandus.
Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare. 1993. "Eesti keele grammatika II. Süntaks". Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut.
Tseoliidid

Tseoliidid on mineraalide rühm, mis koosnevad vett sisaldavaist alumosilikaatidest, kus katioonideks on peamiselt kaltsium ja naatrium, vahel kaalium, baarium ja strontsium ning mõnikord magneesium ja mangaan.
Tseoliidid on mikropoorsed materjalid. Nende kristallstruktuuris on avad, mis toimivad peene sõelana, kus väiksemad molekulid läbivad sõela või takerduvad sellesse aga suuremad molekulid mitte. Seetõttu võib tseoliite nimetada ja kasutada molekulaarsõeladena.
Angus Turner Jones

Angus Turner Jones (sündinud 8. oktoobril 1993 Austinis Texases) on Ameerika Ühendriikide näitleja. 
Kõige enam tuntust on ta kogunud telesarjas "Kaks ja pool meest", kus ta kehastas Jake'i. Ta on näidelnud filmides, mille hulgas on ka "Spot jookseb" (2001). Ta on võitnud kaks Young Artist Awardi.
2013. aastal, pärast sarja "Kaks ja pool meest" 10. hooaega, lahkus Jones sarjast, kuna tema religioossed vaated (ta on seitsmenda päeva adventist) ei sobinud kokku sarja täiskasvanulike teemadega.
Tartu Tennisekool

Tartu Tennisekool on 1. oktoobril 2008 tööd alustanud litsentseeritud erahuvikool, mis pakub tenniseõpet Tartu lastele ja noortele vanuses 5–18 aastat.
Kooli rajas MTÜ Tartu Tenniseklubi. 
Tartu Tennisekooli baasiks on Tähtvere Tennisehall Laulupeo puiesteel ja Tamme Tennisekeskus Tamme puiesteel.
Tootsi pulm

"Tootsi pulm" on Oskar Lutsu 1921. aastal ilmunud jutustus Tootsi-lugude sarjast, koos jutustusega "Argipäev" järgneb see romaanidele "Kevade" ja "Suvi".
Loo keskmes on Raja Teele ja Joosep Tootsi pulm. Luts kirjeldab pulmadele eelnevat aega ja pidu ennast. Pulmas saavad kokku endised kooliõed-vennad ning tehakse nalja ja vallatletakse. Armuvalus Jorh Aadniel Kiir aga peletatakse vingerpussiga peolt minema.
"Tootsi pulma" ja "Suve" põhjal on tehtud Arvo Kruusemendi film "Suvi" (1976).
Boris Buracinschi

Boris Buracinschi [bor'iss buratš'inski] (17. jaanuar 1964 Chișinău – 9. mai 2010 Tallinn) oli juudi ja rumeenia päritolu Moldaavia ja Eesti literaat. 
Boris Buracinschi kolis Eestisse 1990. aastal. Ta õpetas rumeenia keelt Tartu Ülikoolis ja oli raadiojaama Vaba Euroopa korrespondent. Ta töötas Eesti Rahvusraamatukogus venekeelse kirjanduse väliskirjandusosakonna vanemraamatukoguhoidjana, oli ajalehe KesKus kaastööline ning tegi aeg-ajalt kaastööd ka teistele Eesti väljaannetele, sealhulgas Eesti Ekspressile.
Jorma Puusaag

Jorma Puusaag (sündinud 9. detsembril 1981) on eesti kitarrist ja kitarripedagoog. 
Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klassikalise kitarri erialal.
Ta on mänginud kitarri Joel De Luna ja Koit Toome ansamblis.
Jorma Puusaag kuulub aastast 2023 Erakonda Parempoolsed. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 53 häält ning ei osutunud valituks.
Maximilian Theodor Buch

Maximilian Theodor (Max) Buch (29. august (vkj. 17. august) 1850 Räpina – 6. jaanuar 1920 Lappeenranta, Soome) oli baltisaksa päritoluga soome arst ja etnograaf. Ta avaldas artikleid ning raamatuid saksa, rootsi ja vene keeles.
Max Buch sündis Räpinas, Liivimaa kubermangus, õppis Tartus (üliõpilane 1869, arstiteaduse doktor 1877). Ta töötas arstina Iževskis mehaanikatehases. Ta uuris votjakke ning avaldas 1882. aastal raamatu "Die Wotjäken".
Pärast seda töötas Buch sõjaväearstina Belomorskis ja Helsingis. Ta taotles Soome kodakondsust ning hakkas tegutsema soome arstina, alguses Lappeenrantas (1885–1902), siis Helsingis.
Ta avaldas 1897. aastal uurimuse "Ueber den Tõnnis-cultus und andere Opfergebräuche der Esthen" Tõnni ja rahvausundi kohta.
Max Buchi naine oli Anna Eugenie Stintmann (11.11.1855–20.5.1934). Neil oli kolm last. Kurt Karl Vilhelm Buch (9.5.1881–4.1.1967) oli keemik, Helsingi Ülikooli professor, ja Hans Robert Viktor Buch (4.10.1883–25.4.1964) oli botaanik, Helsingi Ülikooli dotsent.
Guilin Shi

 
Guilin on linn ja piirkond Lõuna-Hiinas. Administratiivselt on Guilin ringkonna õigustega linn ehk Hiina 2. järgu haldusüksus ning see asub Guangxi autonoomse piirkonna kirdeosas. Guilini linn asub piirkonda läbiva Li jõe läänekaldal. 
Guilini maastik on mägine, tooni annavad karstinähtused ja järsud lubjakivist kaljud ning nende vahel voolavad jõed. Ilusa, kergesti ligipääsetava mägimaastiku ja jõgede tõttu on Guilin populaarne turismipiirkond. 
Li jõe äärde loodi esimesed asulad juba 314 eKr. Linna asutamisaastaks loetakse aga 111 eKr, kui Hani dünastia keiser Wu lõi Shi maakonna. Praeguse nime sai Guilin 1940. aastal, varem kandis linn Guizhou nime. Guilin on korduvalt olnud Guanxi provintsi pealinn. 
2020. aastal elas Guilini piirkonnas 4 931 000 inimest ja elanike arv suureneb, kasvades umbes 0,4% aastas. Guilini linnas elab umbes 1,2 miljonit inimest. Enamik elanikest on hani hiinlased, kuid mägedes ja külades on palju ka väiksemaid rahvusgruppe: miaod, tšuangid, jaod ja dongid. 
Guilinis asub rahvusvaheline lennujaam, mille koodid on IATA: KWL ja ICAO: ZGKL.
Maastik ja vaatamisväärsused.
Guilini maastik on erakordselt maaliline. Guilini linna ja suuremate jõgede ümber on maapind tasane, kuid sellest platoost tungivad välja järsud, sadu meetreid kõrged lubjakivist karstimäed ja -tornid. Haihambasarnaste mägede ahelikud pikad, mitmekihilised ahelikud loovad linnadele ja jõgedele muinasjutulise fooni. Kontrast linnalise kultuurmaastiku ja otse selle kõrval kõrguvate mägede vahel on väga ilus. Seetõttu on Guilin olnud Hiinas ilu poolest tuntud juba ammustest aegadest saadik. 
Karstimägede tõttu on piirkonnas palju koopaid, koski ja kanjoneid. Guilini sümboliks peetakse Elevandilondimäge Guilini vanalinna lähedal.
Vaatamisväärsusi:
Guilini karstimäed on osa ligi poole miljoni ruutkilomeetri suurusest Lõuna-Hiina karstisüsteemist. Karstiala on UNESCO kaitse all, Guilini piirkond kuulub kaitstava maastiku alla alates 2014. aastast. Lisaks on piirkonnas ka punakast liivakivist ja konglomeraatidest koosnevaid Danxia tüüpi mägesid. 
Guilinis asub aastal 214 eKr rajatud 34 kilomeetri pikkune Lingi kanal (pinyin: Líng Qú), mis ühendab põhja omavahel poole voolav Xiangi jõe ja lõuna poole voolava Li jõge. Üldisemalt ühendab kanal Kesk-Hiina Jangtse jõgikonna Xi jõega, Lõuna-Hiina suurte jõgedega ning Lõuna-Hiina merega. Algselt loodi kanal sõjanduslikuks otstarbeks. Hiljem on see olnud kaubatee viljaka Jangtse tasandiku ning rahvarohke rannikuala, Hongkongi ja Macau ümbruse vahel. Kanal on endiselt hästi säilinud ning kasutusel nii niisutussüsteemi osana kui ka turismiatraktsioonina.
Mihhail Šiškin

Mihhail Pavlovitš Šiškin (vene keeles Михаил Павлович Шишкин; sündinud 18. jaanuaril 1961 Moskvas) on vene kirjanik.
Ta õppis Moskva Pedagoogilises Instituudis inglise ja saksa keelt. 
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta tänavapühkija, teetöölise, ajakirjaniku, õpetaja ja tõlkijana. 
Kirjanikuna debüteeris ta 1993. aastal. Kirjutab nii vene kui saksa keeles. 
Alates 1995. aastast elab ta Zürichis.
Andreï Makine

Andreï Makine (sündinud 10. septembril 1957 Krasnojarski krais) on Venemaal sündinud Prantsusmaa kirjanik. Ta on kasutanud pseudonüümi Gabriel Osmonde.
Tema vanaema oli sündinud Prantsusmaal. Ta kirjutas noorena luuletusi nii prantsuse kui ka vene keeles. 
1987. aastal läks ta õpetajavahetusprogrammiga Prantsusmaale ja sai seal poliitilise varjupaiga.
Biotroof

Biotroofid on seened, kes on võimelised hankima orgaanilisi ühendeid teiste organismide elusatest rakkudest. 
Biotroofide hulka kuuluvad nii parasiitliku eluvormiga seened kui ka teiste organismidega vastastikku kasulikku kooselu omavad seened ehk sümbiondid.
Conrad Klemmer

Conrad Klemmer (29. juuni 1882 Juuru kihelkond, Eesti – 23. juuli 1956 Paramus, New Jersey, USA) oli eesti vaimulik USA-s.
Conrad Klemmer siirdus 1906. aastal San Franciscosse, et end tehnilistel aladel täiendada. Tallinnas oli ta asutanud mehaanikatöökoja, mille välisseinal oli tolleaegse kombe järgi saksakeelne silt "Mechanische Werkstatt Conrad Clemmer". Ent kuna ta oli sügavalt usklik mees ja kohapeal puudus pastor, siis hakkas ta sealsetele eestlastele piiblitunde pidama. Tema tee ristus California Concordia kolledži usuteaduse professori Jonesiga, kes oli märganud noormehe sügavat huvi ja head piibli tundmist ning soovitas tal usuteadust õppima asuda. Algul õppis ta Concordia kolledžis, kuid 1911. aastal lõpetas ta Teoloogilise Seminari Springfieldi kolledži (Illinois). Ordineeriti luteri usu õpetajaks 27. septembril 1911.
Kuna Missouri Sinod otsis New Yorgi kogudusele uut õpetajat (Hans Rebane oli surnud 15. detsembril 1911), siis tehti Conrad Klemmerile ettepanek tutvuda olukorraga New Yorgis. Ta otsustas asuda New Yorki ja 1913. aastal valiti ta New Yorgi koguduse õpetajaks. Ta pidas oma kohuseks teenida ka kaugemal asuvaid eestlasi. Aga lisaks New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteri Usu kogudusele teenis ta veel Bostoni, New Jersey ja Patersoni kogudust. 1947. aastal läks ta emerituuri. Tema ametijärglaseks sai Rudolf Kiviranna. Conrad Klemmer suri 1956. aastal ja on maetud Georg Washington Memorial Parki kalmistule Paramuses. Matuseteenistus peeti kolmapäeval, 25. juulil 1956 Sioni luterlikus kirikus Maywoodis New Jersey osariigis.
Elatist pidi ta teenima muu töö ja tegevusega. Ta asutas New Jerseys mehaanikatöökoja ja teenis lisatulu ehitusettevõtjana. Conrad Klemmer hakkas välja andma ajalehte Ameerika Ris­tirahva Leht, kuid selle väljaandmine katkes peagi tellijate vähesuse tõttu. Talle ja ta kogudustele oli väga meeliülendavaks sündmuseks teade Eesti Vabariigi väljakuulutamisest 24. veebruaril 1918. Conrad Klemmer sai eestlaste delegatsiooni esimeheks, kes astus ühendusse USA tolleaegse presidendi Warren Hardinguga Eesti Vabariigile USA valitsuse tunnustuse hankimisel. Ta käis Eesti Vabariigi ja eestlaste eest kostmiseks kolmel korral Ameerika Ühendriikide presidendi jutul.
Isiklikku.
Conrad Klemmeri abikaasa Frieda oli päritolult šveitslanna.
Gauss

Gauss (tähis Gs) on magnetilise induktsiooni mõõtühik CGS-süsteemis. See on nimetuse saanud saksa matemaatiku Carl Friedrich Gaussi järgi. 
Üks gauss on defineeritud kui maksvell ruutsentimeetri kohta:
 1 Gs ≡ 1 Mx/cm2.
SI-süsteemis on magnetinduktsiooni ühik tesla (T), 1 T = 104 Gs.
Andreas Weber

Andreas Weber (sündinud 4. novembril 1967 Hamburgis) on saksa bioloog ja ajakirjanik.
Thomas Vaga

Thomas Vaga (8. märts 1938 Kuressaare – 9. juuli 2023) oli eesti vaimulik.
Elulugu.
Thomas Vaga põgenes sõja ajal vanematega Saksamaale, Geislingeni põgenikelaagris alustas ta ka kooliteed. 
Alates 1949. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides. Vaga lõpetas 1956. aastal Bridgetonis keskkooli. Seejärel astus ta Rutgersi ülikooli ja sai 1960. aastal bakalaureusekraadi psühholoogias. 
1964. aastal saadeti ta Eesti Üliõpilaste Seltsi ja ühenduse Eesti Üliõpilaskond USA-s esindajana Helsingi ülikooli. Algul õppis ta inglise kirjandust. Helsingis elades abiellus ta 1965. aastal soomlase Airi Suomelaga (sündinud 22. septembril 1940) ja elas luteri pastori Raymond Martini jutluste tulemusel läbi usulise ärkamise. 
1969. aastal alustas Thomas Vaga misjonitööd Richard Wurmbrandi ühenduses Jesus to the Communist World. Ta toimetas misjoniajakirja Voice of the Martyrs. Samal ajal otsustas Thomas Vaga saada eesti kirikuõpetajaks. Aastatel 1972–1975 õppis ta Helsingi ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta peapiiskoplikus koguduses Stockholmis.
Thomas Vaga ordineeriti vaimulikuks 21. detsembril 1975. Aastatel 1976–1977 töötas ta EELK Göteborgi ja Lääne-Rootsi koguduse õpetajana. Samaaegselt oli ta ka Eesti Kiriku tegevtoimetaja. Aastatel 1978–1987 oli ta EELK Vancouveri Peetri koguduse õpetaja. 
Alates 1987. aastast teenis ta Lakewoodi Pühavaimu kogudust, samuti New Yorgi Pauluse kogudust, Bergen County kogudust ja pidas jumalateenistusi Syracuse'is ja Schenectady-Albanys, kus asuvad Pauluse koguduse pihtkonnad, vahel ka Long Islandis ja Seabrookis ning mujal eesti kogudustes. 
Thomas Vaga oli E.E.L.K. Konsistooriumi assessor aastatel 1990–2006 ning pärast peapiiskop Udo Petersoo surma peapiiskopi kohusetäitja (aastatel 2006–2007) kuni uue peapiiskopi valimiseni. 
Ta oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Koguduste Liidu ja Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku piiskopi kohusetäitja. 30. mail 2015 valiti ta E.E.L.K. piiskopiks. 
Vaga oli Eesti Kongressi liige. 
Thomas Vaga suri 9. juulil 2023. Ta saadeti ära 14. juulil Lakewoodi Eesti luteri kirikus.
Hans Rebane (1862–1911)

Hans Rebane (22. mai/3. juuni 1862 Eestimaa – 15. detsember 1911) oli eesti vaimulik.
Hans Rebane õppis aastatel 1881–1885 Cimze seminaris. Oli seejärel abikoolmeister Liivimaa kubermangu eestikeelses osas, hiljem köster ja kooliõpetaja Siberis. Õppis Saksamaal Schleswig-Holsteinis vaimulikus seminaris.
Hans Rebane saabus Eestist New Yorki Missouri Sinodi kutsel, et ta hakkaks misjonäriks ameerikaeest­laste keskel. 20. veebruaril 1898 asutati tema algatusel New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteri Usu kogudus. Samuti korraldas ta eestlasi Bostonis ja Philadelphias.
Ta korraldas ka ajalehtede ja raamatute tellimist Eestist ning õhutas emakeele õpetamist pealekasvavatele noortele eestlaste perekondades. Samuti asutas ta ajalehe Eesti Ameerika Postimees. Esimene ajakirja number ilmus märtsis 1897, viimane number juulis 1911.
Hans Rebane suri 49-aastaselt ja ta on maetud Bostonisse.
Hans Rebane (täpsustus)

Hans Rebane on mitme inimese nimi:
Ørstedi katse

Ørstedi katse on klassikaline füüsikakatse, millega Hans Christian Ørsted 1820. aastal näitas elektrivoolu mõju kompassi magnetnõelale. Selle katsega tõestas Ørsted esimesena katseliselt elektri- ja magnetisminähtuste omavahelise seose (vastastikmõju) .
Katse kirjeldus.
Ørsted asetas magnetnõela kohale sellega rööbiti sirge traadi. Kui ta ühendas traadi galvaanipatareiga, pöördus magnetnõel peaaegu risti traadiga. Patarei polaarsuse ja seega voolu suuna vahetamisel pöördus nõel peaaegu 180°. Sama toimus ka siis, kui ta viis vooluga traadi magnetnõela kohalt selle alla.
Nähtuse selgitus.
Praegusaegsete teadmiste kohaselt tekib vooluga juhtme (traadi) ümber magnetväli, mille tugevust väljendab magnetinduktsioon formula_1. Magnetvälja jõujooned ümbritsevad juhet kontsentriliste ringidena. Seejuures on magnetinduktsioon võrdeline voolutugevusega ja pöördvõrdeline kaugusega juhtmest.
Kui paigutada magnetvälja püsimagnet (vaadeldaval juhul magnetnõel), hakkab talle mõjuma Lorenzi jõud, mis on võrdeline magnetinduktsiooniga ja püsimagneti magnetmomendiga formula_2: 
 formula_3
kus formula_4 on jõuvektori moodul ja formula_5 on nurk vektorite formula_6 ja formula_7 vahel.
Jõumoment on suunatud nii, et pöörata magnetnõela magnetinduktsiooni suunda, mis on risti voolujuhiga.
Berliini Humboldti Ülikool

Berliini Humboldti Ülikool (saksa keeles "Humboldt-Universität zu Berlin") on Berliini vanim ülikool, asutatud 1810. aastal.
Aastatel 1810–1828 oli ülikooli nimi Berliini Ülikool ("Berliner Universität", "Alma Mater Berolinensis"), 1828–1946 Friedrich Wilhelmi Ülikool ("Friedrich-Wilhelms-Universität") ülikooli asutaja, Preisi kuninga Friedrich Wilhelm III auks, 1946–1949 jälle Berliini Ülikool. 1949. aastast kannab õppeasutus ülikooli asutamise organiseerija Wilhelm von Humboldti ja tema venna Alexander von Humboldti auks praegust nime.
Ülikoolil on üheksa teaduskonda, meditsiiniteaduskonda jagatakse Berliini Vaba Ülikooliga. Ülikoolis on umbes 32 000 üliõpilast 198 erialal. Ülikooli peahoone asub kesklinnas Unter den Lindenil.
2024. aasta QS maailma ülikoolide nimekirjas oli Berliini Humboldti Ülikool 120. kohal ja Saksamaa ülikoolide seas seitsmes.
Ajalugu.
Ülikooli peahooneks on Preisi prints Heinrichi (Friendrich Suure vend) jaoks 1753. aastal rajatud Prinz-Heinrich-Palais; ülikoolihooneks sai see 1809. Hoone sai Teises Maailmasõjas kannatada, remont toimus aastatel 1949–1962.
Ülikool asutati 1809. aastal Preisi kuninga Friedrich Wilhelm III poolt haridusminister Wilhelm von Humboldti initsiatiivil. Õppetöö algas 1810. aasta sügisel meditsiini-, teoloogia-, õigus- ja filosoofiateaduskondades. Järgmiste aastakümnete jooksul toimus stabiilne laienemine, mille käigus liideti teisi Berliini kõrgkoole. 1889. aastal rajati ülikooli looduskogu jaoks eraldi muuseum, Museum für Naturkünde.
Kolmanda reichi ajal põletati ülikooli raamatukogu raamatuid, mida peeti ebasündsateks või režiimivastasteks. Juudivastaste seaduste tõttu vallandati umbes 250 juudi päritolu töötajat, valitsusevastased üliõpilased eksmatrikuleeriti.
Külma sõja ajal jäi ülikool Ida-Berliini, mistõttu avati läänes Berliini Vaba Ülikool. Ülikooli õppekava sai marksistliku-leninistliku suuna ja selle juhatuse liikmetel olid seosed Stasiga.
Tänapäeval on ülikoolil kolm linnakut: Mitte, Nord ja Andlerhof. Mittes asuvad humanitaarteaduskonnad, õigusteaduskond ning majandus ja ärindusteaduskond. Nordi linnakus asub loodusteaduskond, Andlerhofis asub matemaatika- ja täppisteaduskond.
Teaduskonnad.
Ülikoolil on üheksa teaduskonda:
Gregor Podlogar

Gregor Podlogar (sündinud 1974) on sloveeni luuletaja. 
Ta juhib kultuurisaateid Sloveenia rahvusringhäälingus.
Wilhelm von Humboldt

Wilhelm von Humboldt (22. juuni 1767 Potsdam – 8. aprill 1835 Tegel) oli saksa keeleteadlane, filosoof, riigimees ja diplomaat. Ta oli Berliini ülikooli asutamise organiseerija. 1949. aastal nimetati ülikool tema ja ta venna Alexanderi järgi Humboldti ülikooliks (Humboldt-Universität zu Berlin). Ta on peamiselt tuntud kui lingvist ja üks võrdleva keeleteaduse rajajaid, kuid ka keelelise relativismi idee ühe alusepanijana. Ta andis olulise panuse keelefilosoofiasse ja hariduse edendamisse. Tema eestvedamisel loodi haridusideaal, mida kasutati Preisimaal haridussüsteemi reformimiseks ja mis hiljem leidis rakendust teiste riikide poolt.
Isiklikku.
Ta sõprade seas olid Goethe ja Schiller.
Tema noorem vend Alexander von Humboldt oli kuulus loodusteadlane, naturalist ja avastaja.
Filosoof.
Humboldt kirjutas aastatel 1791–1792 valgustusajastu ideaale kaitsva filosoofilise teose "Riigi tegevuse piiridest" (kuigi see avaldati alles 1850, pärast Humboldti surma). See teos avaldas mõju John Stuart Millile, mis kajastub Milli essees "Vabadusest". Milli läbi said Humboldti ideed tuntuks ka inligse keelt kõnelevas maailmas. Humboldt pakkus esialgsed kontuurid ideele, mida Mill hiljem hakkas kutsuma "kahju printsiibiks".
Humboldt võttis oma esseega "Riigi avalikust haridusest" osa ka filosoofilisest debatist riigi hariduse suuna üle, mis oli pärast Prantsuse revolutsiooni lahvatanud Saksamaal ja mujal Euroopas.
Reformid hariduses.
Humboldti enda haridustee jäi suhteliselt lühikeseks. Ta oli lapsena koduõppele ja ülikooliõpingud jättis pooleli. Sellele vaatamata sai temast üks mõjukamaid ametnikke Saksa haridusloos. Preisi kuningas Friedrich Wilhelm III kutsus 1809. aastal Humboldti siseministeeriumi religiooni ja kasvatuse osakonna juhatajaks eesmärgiga reformida riigi haridus. Humboldti eestvedamisel lood gümnaasiumide süsteem, mille eesmärgiks oli noormeeste ettevalmistamine ülikooliks. Ta kehtestas riigieksamite tegemise kohustuse gümnaasiumi lõpetajatele. Loodi spetsiaalne asutus ministeeriumis, mille ülesandeks oli õpikute, õppekavade ja õpiabide kavandamine ja ülevaatamine.
Diplomaat.
Humboldt oli edukas diplomaat aastatel 1802–1819. Alates 1802 aastast täievoliline Preisi minister Roomas. Napoleooni sõdade lõpul suursaadik Viinis (1812). Praha 1813. aasta kongressil omas ta olulist rolli Austria ning Preisi ja Venemaa vahelise liidu kujunemisel Prantsusmaa vastu.
Jaume Subirana

Jaume Subirana (; sündinud 15. märtsil 1963) on katalaani kirjanik.
Akadeemik

Akadeemikuteks (lühend akad.) nimetatakse ametlikult või mitteametlikult paljude teaduste akadeemiate (sealhulgas erialaakadeemiate, näiteks põllumajandusteaduste akadeemiate) ja kunstide akadeemiate täisliikmeid. Mõnes riigis, näiteks Soomes, on akadeemik riiklik aunimetus ja akadeemikud määrab riik. Mitmes anglosaksi riigis ja mõne riigi regioonis (näiteks Šotimaal) täidavad teaduste akadeemia funktsioone kuninglikud seltsid ("Royal Society"). Nende valitud liikmeid nimetatakse nt "Fellow of the Royal Society" ning vastav lühend (nt FRS) kuulub nime juurde sarnaselt doktori- või professoritiitlile.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeid (mitte välisliikmeid) nimetatakse ajalooliselt akadeemikuteks; nad valitakse akadeemia seniste akadeemikute poolt. Varem eristati Eesti NSV Teaduste Akadeemias akadeemikuid ehk tegevliikmeid ja korrespondentliikmeid.
Paljud akadeemiad on sisuliselt õpetatud seltsid. Näiteks New Yorgi Teaduste Akadeemia liikmeks saab hakata liikmemaksu tasumise eest.
Akadeemiku kui teaduste akadeemia valitud liikme tiitli kasutamine on meie regioonis traditsiooniline peamiselt Venemaa varasemal või praegusel mõjualal, s.o SRÜ, endistes Nõukogude Liidu ja tema mõjupiirkonda jäävates Ida-Euroopa maades, aga ka näiteks Hiinas.
Bei Dao

Bei Dao (hiina 北岛, tegelik nimi 赵振开 Zhao Zhenkai; sündinud 2. augustil 1949 Pekingis) on hiina luuletaja, tänapäeva rahvusvaheliselt tuntuim hiina keeles kirjutav luuletaja.
Pärast 1989. aasta Taevase Rahu väljaku sündmusi läks maapakku. Ta elab Ameerika Ühendriikides.
Berliini Tehnikaülikool

Berliini Tehnikaülikool (saksa keeles "Technische Universität Berlin") on Berliinis aastal 1879 asutatud tehnikahariduse kallakuga ülikool.
Hans Rebane (1905–1983)

Hans Rebane (23. märts 1905 Vana-Kariste vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 4. märts 1983 St. Petersburg, Florida, USA) oli eesti vaimulik.
Rebane lõpetas Viljandi Maakonna Reaalgümnaasiumi ja õppis aastatel 1923–1930 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Pilistvere Andrease koguduses. Ordineeriti 20. detsembril 1931 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1931–1932 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja, 1932–1939 Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, 1939–1940 Halliste Püha Anna koguduse õpetaja asetäitja, 1940–1941i Narva-Alutaguse praostkonna vikaarõpetaja ja 1941–1944 Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja.
1944. aastal põgenes Rebane Saksamaale ning oli põgenike õpetaja Geislingeni, Memmingeni, Stuttgardi ja Frankfurdi laagris ning aastatel 1944–1950 Schwetzingeni töökompaniis.
1950. aastal siirdus Saksamaalt USA-sse, kus oli aastatel 1950–1952 Ameerika luteri kiriku väljaõppel Florida osariigis St. Petersburgis ja töötas 1952. aastal töötas ta Virginia osariigis Helton Parishi õpetajana. Aastatel 1954–1973 oli ta Burkes Gardeni koguduse õpetaja ja 1966–1973 EELK Seabrooki koguduse õpetaja. 1973. aastal läks emerituuri.
Isiklikku.
Tema äi praost Bernhard Steinberg ja naisevend Juhan Suurkivi olid vaimulikud. Ka tema poeg Priit Rebane oli vaimulik.
Mazsalaca piirkond

Mazsalaca piirkond (läti keeles "Mazsalacas novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga.
Piirkonna keskus oli Mazsalaca linn.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Mazsalaca piirkonna elanikest lätlasi 89,43%, venelasi 5,82%, valgevenelasi 1,56%, ukrainlasi 1,51% ja teistest rahvustest inimesi 1,77%.
Piirkond asus Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Piirkond moodustati 2009. aastal Mazsalaca linnast ning Mazsalaca, Ramata, Sēļi ja Skaņkalne vallast. 2021. aastal liideti Mazsalaca piirkond Valmiera piirkonnaga.
Näidendite loend

"Siin on loetletud näidendeid."
Meriheinalised

Meriheinalised ("Zosteraceae") on üheiduleheliste sugukond.
Sugukonda kuulub kaks perekonda: merihein ("Zostera") ja "Phyllospadix".
Eestis kasvab pikk merihein.
Jaan Rebane (vaimulik)

Jaan Rebane (6. märts 1901 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 22. juuni 1984 Karlstad, Rootsi) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Pauastvere külakoolis ja Põltsamaa kihelkonnakoolis. Lõpetas Põltsamaa Reaalgümnaasiumi. Õppursõdurina võttis osa Vabadussõjast. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1925–1936. Oli prooviaastal Kambjas, Koerus ja Põltsamaa Niguliste koguduses. Ordineeriti 20. oktoobril 1937 õpetajaks.
Oli aastatel 1937–1939 vikaarõpetaja Põltsamaal, 1939–1941 Audru Püha Risti koguduse õpetaja (14. jaanuaril 1940 valiti ta ainsa kandidaadina koguduse õpetajaks, sai 174 poolthäält 185-st) ning 1941–1944 Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja. 
1944. aastal emigreerus Rootsi, kus oli aastatel 1945–1984 eestlaste õpetaja Värmlandis ning 1946–1984 Karlstadi koguduse asutaja ja õpetaja.
Karlstadi koguduse õpetajana oli ta 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni liige.
Hansabuss

Hansabuss on Eesti bussiettevõte, mis korraldab tellimusvedu peamiselt Eestis, Lätis ning Põhja-Euroopas ja riigisiseseid avalik-kommertsbussiliine ning töötajate regulaarset tööle- ja kojuveo teenust. 
Hansabuss AS koos oma Eesti tütarettevõtetega Hansa Bussiliinid AS ja Samat AS moodustab ühe suurema bussiettevõte Eestis. Lisaks on Hansabussil tütarettevõtted Lätis: Hansabuss Latvia SIA, Tukuma Auto SIA, Tutransauto SIA, AIPS SIA, Virazas SIA, Bauskas AO SIA ja Ludzas ATU SIA. 2025. aastal kuulus Hansabuss grupi bussiparki üle 200 bussi ja bussijuhi.
Hansabuss AS on ainsana Eestis rahvusvahelise bussiettevõtteid koondava võrgustiku Global Passenger Network (GPN) liige. GPN-i kuuluvad 31 liikmesriigi parimad rahvusvahelist tunnustust omavad bussiettevõtted. 
Alates 2005. aastast korraldab Hansabuss Tallinna ja Riia südalinnas Hop-on Hop-off Londoni stiilis kahekorruseliste punaste bussidega City Tour kaubamärgi all turistidele audiogiidiga ajaloorännakuid 10 keeles. 
Hansabussi kontsern kuulub Hansa Gruppi (NTH Holding OÜ), kus lisaks bussitransporditeenust osutavatele ettevõtetele tegutsevad autorendiettevõtted Hansarent OÜ ja Baltic Mobility OÜ (Europcar Eesti, Läti ja Leedu ning Interrent Eesti, Läti ja Leedu) ning Iveco tarbesõidukite ja Iveco Bus müügi ja hooldusega tegelev AS Iv Pluss. 
Ettevõtte 2019. aasta käive oli ligikaudu 2,7 miljonit eurot, 2023. aasta käive oli 19,5 miljonit eurot.
John Hartley

John Hartley (sündinud 1948) on Austraalia kultuuriteoreetik.
Ta on tuntud eelkõige televisiooni arengut käsitlevate uurimuste autorina.
Eestis.
Esmakordselt külastas Hartley Eestit 2010. aastal (Tallinn). 30. mail 2016 pidas ta Tartus Lotmani loengu.
Katalaani kirjandus

Katalaani kirjandus on katalaani keeles kirjutatud ilukirjandus.
Slovaki kirjandus

Slovaki kirjandus on slovaki keeles kirjutatud ilukirjandus.