tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Domeenireform

Domeenireform on 5. juulil 2010 kehtima hakanud domeenikorralduse muudatus, millega anti .ee domeenide haldamine EENetilt üle Eesti Interneti Sihtasutusele. Domeenireformi eesmärgiks oli muuta .ee domeenid inimestele kättesaadavamaks ja populaarsemaks ning viia sisse kord domeeninimesid puudutavate vaidluste lahendamiseks. Seejuures lõpetati registripidaja kulude katmine riigieelarvest ning domeeni registreerimine muudeti tasuliseks. Reform pälvis kriitikat selle tõttu, et selle raames hakati seni eraisikutele ja MTÜ-dele tasuta olnud domeenide eest küsima tasu, mis ületas paljude teiste levinud domeenide hinda mitmekordselt.
Reform rakendus tavakasutajate jaoks 2011. aasta veebruaris, mil lõhuti pri.ee domeenide sulgemisega suur osa Eesti blogosfääri terviklikkusest. Domeenide tasuliseksmuutumise tõttu kadus ka hulk MTÜ-de ja väikeettevõtete domeene koos neis olnud ja neisse lingitud sisuga.
Osaliselt reaktsioonina domeenireformile loodi Interneti-kasutajate õiguste eest seisev organisatsioon Eesti Interneti Kogukond, kuid sellega reformi mõjutada ei suudetud. EIK väitel hävis reformi käigus ligikaudu 80% kogu endistest Eesti maatunnusega internetilehekülgedest, sj 98% pri.ee domeenidest. Reformi käigus registreeris oma domeeni uue korra jaoks ümber ainult 227 domeeniomanikku, mis oli 0,3% kõigist vana korra ajal registreeritud domeenidest.
6. veebruari 2011 on nimetatud seetõttu ka "linkruptipäevaks", sest enamusel veebilehtede avaldajatel puudusid oskused ja tahtmised võtta ette oma teostes olevate viidete korrastastamiseks, kuigi võrgus on olemas piisvalt automatiseerituid vahendeid selliste hädade vastu. Samamoodi polnud nad arvestanud üldise veebidünaamikaga juba haldamist enda õlule võttes.
24. aprillil 2012 andsid domeeni kontaktisikud ICANN-i juures Endel Lippmaa ja Jaak Lippmaa avalikult teada, et ei ole nõus domeeni redelegeerimisega Eesti Interneti Sihtasutusele, kui EIS nõukokku ei kaasata Eesti Interneti Kogukonda ja Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liitu, ning on esitanud ICANN-ile soovi peatada redelegeerimine.
18. detsembril 2012 nõustus pärast ebaõnnestunud domeenireformile järgnenud vägikaikavedu lõpuks redelegeerimisega Eesti Interneti Kogukond, kes kaasati kompromissina Eesti Interneti Sihtastuse nõukogu asemel Internetikasutajate Nõukotta.
Valgushingamine

Valgushingamine ehk fotorespiratsioon on fotosünteesiprotsess, kus hapnik asendab Calvini tsüklis süsihappegaasi.
Hapnik asendab süsihappegaasi, kui süsihappegaasi ei difundeeru õhust, kuid toimub fotosüntees ja hapniku akumuleerumine. See juhtub peamiselt lehe õhulõhede sulgemisel. Tulemusena astub hapnik rubisko (ribuloos-1,5-bisfosfaadi karboksülaas/oksügenaas) kaudu Calvini tsüklisse ja muudab fotosünteesi protsessi ebaefektiivsemaks, oksüdeerides ensüümi RuBP (ribuloos-1,5-bisfosfaat).
Valgushingamine esineb C3-taimedel. Soojemates piirkondades peavad C3-taimed veekao kaitseks sulgema õhulõhed, põhjustades fotorespiratsiooni. Seda probleemi pole CAM- ja C4-taimedel, mis eraldavad hapniku Calvini tsüklist.
Eurosüsteem

Eurosüsteem on euroala rahapoliitika teostaja, mis koosneb Euroopa Keskpangast ja euroala riikide keskpankadest.
Eurosüsteemi esmane eesmärk on säilitada hinnastabiilsus euroalal. Samuti on Eurosüsteemi ülesanne kaitsta finantsstabiilsust ja edendada Euroopa finantslõimumist.
Eurosüsteem on osa Euroopa Keskpankade Süsteemist, millesse kuuluvad kõigi Euroopa Liidu liikmesriikide keskpangad.
Valter Kraner

Valter Kraner (24. oktoober 1907 Peterburi – 20. oktoober 1997 Mjölby, Rootsi) oli eesti loomaarst.
Ta õppis aastail 1930–1936 (lõpetas) Tartu ülikooli loomaarstiteaduskonnas, EYS Veljesto vilistlane.
Valter Kraner töötas aastail 1938–1944 loomaarstina Valjalas, Orissaares, Kuressaares ja Varblas. 
1944. aastal põgenes ta Rootsi. Ta oli ka harrastuskunstnik ja filatelist.
Eesti Rahvusnõukogu

Eesti Rahvusnõukogu oli eesti pagulaste poliitiline organisatsioon Rootsis.
Eesti Rahvusnõukogu asutati Stockholmis 12. mail 1947. Asutamiskoosolekust võtsid osa August Rei, Rudolf Penno, Johannes Klesment, Heinrich Laretei, Aleksander Warma, Johan Kõpp, Hans Rebane, metropoliit Aleksander, Gustav Suits, Johannes Sikkar, Heldur Tõnisson, Johannes Mihkelson, Heinrich Mark, Eerik Laid, Tõnis Kint, Artur Ekbaum, Nikolai Metslov, Kaul Kadak ja Eduard Poom. 
Rahvusnõukogu ülesandeks oli sidemete loomine poliitiliste parteide ja rühmituste kaudu vastavate rahvusvaheliste poliitiliste liitudega, märgukirjade saatmine, rahvusvahelistest konverentsidest osavõtmine, Eesti olukorra selgitamine ja Eesti tuleviku kavastamine 
Eesti Rahvusnõukogusse kuulusid järgmised erakonnad:
Eesti Rahvusnõukogu toetas Vabariigi Valitsust eksiilis ja nende koosseisud kattusid enamasti.
Eesti Rahvusnõukogu juures asus Eesti Välisvõitluse Fond.
1988. aastal kolmeks aastaks valitud juhatus.
ERN koalitsioonirühmade poolt esitatud:
ERN Välisesindused ja usaldusmehed:
Soome: Heimo Rantala; Norra: Veslemy Gulhaugen; Taani: Sigrid Koern; Saksamaa: Ilo Käbin, Heli Muld-Schwenne; Prantsusmaa: Vahur Linnuste, Fanny de Sivers; Inglismaa: Einar Sanden; USA Idarannik: Olev Olesk, Ants Pallop, Elmar Järvesoo; USA Läänerannik: Avo Piirisild, Alfred Treiman, Arne Tõnis Kint, Heino Valvur; Kanada: Edgar A. Heinsoo (Montreal), Jaan Timusk, Endel Aruja (Toronto)
Ilja Pähn

Ilja Pähn (28. jaanuar 1915 Tartu – 19. juuli 2006) oli eesti arst.
Ta õppis aastail 1933–1939 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Pähn oli aastail 1939–1944 Tartu Ülikooli silmakliiniku assistent, 1944. aastal põgenes ta Rootsi. Ta oli Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis esimees, Eesti Pensionäride Ühingu ja Eesti Arstide Seltsi Rootsis liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa Mai Raud-Pähn oli eesti kunstiajaloolane.
Werol Tehased

AS Werol Tehased on Eesti rapsiõlitootja, mis asutati 1997. aasta aprillis ja mis pankrotistus 2012. aastal.
Tartu maakohus kuulutas ettevõte pankroti välja 2012. aasta 5. aprillil. 
Werol Tehased kuulus enne pankrotistumist Rein Kilgi osalusega AS Pere kontserni. Varem kuulus 98 protsenti ettevõtte aktsiatest riigile.
Sarapuli rajoon

Sarapuli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Udmurtias. Piirneb edelas Tatarstaniga ja kirdes Permi kraiga.
Läbi rajooni voolab Kama jõgi.
Rajoon jaguneb 17 külaasunduseks ("сельское поселение") ja neis on kokku 58 asulat.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid 10% elanikest udmurdid, 79,4% venelased ja 6% tatarlased.
Jean-Philippe Ravoux

Jean-Philippe Ravoux on Prantsuse filosoof. Ta on endine Aix-Marseille Ülikooli filosoofiaprofessor.
Howard Scherry

Howard Scherry on USA kirjandusteadlane ja tunnustatud Antoine de Saint-Exupéry uurija. 
Ta on pidanud loenguid "Väikese printsi" teemal. Scherry on ka New Yorgis tegutseva organisatsiooni Remembering Saint-Exupéry ('mäletades Saint-Exupéryd') juht.
Sünnitus

Sünnitus ehk sünnitamine on raseduse kulminatsioon, kus üks või mitu loodet väljub naise emakast. 
Loote emaihust väljumist nimetatakse sünnituseks, kui rasedus on kestnud vähemalt 28 nädalat. Kui rasedus katkeb või katkestatakse enne seda, nimetatakse seda abordiks.
Normaalne sünnitus kulgeb kolmes etapis: 
Paljudel juhtudel on vaja teha keisrilõige – loode eemaldatakse ema kehast kirurgiliselt kõhu kaudu. Ameerika Ühendriikides moodustavad keisrilõikega sünnid 31,8% ja Kanadas 22,5% kõigist sündidest.
2021. aastal viidi läbi esimene uuring, milles uuriti valgusreostuse mõju lootele ja näidati, et seda tüüpi reostus võib enneaegse sünnituse määra suurendada 13%.
Nõukogude ajal lubati sünnitusmajas emal kohtuda oma vastsündinuga vaid toitmiseks. Isa ei tohtinud näha sünnitust.
Austen Chamberlain

Sir Joseph Austen Chamberlain (16. oktoober 1863 Birmingham – 17. märts 1937 London) oli Suurbritannia riigimees.
Ta oli 1892–1937 Suurbritannia parlamendi liige ja pidas muidki kõrgeid riigiameteid. Ta sai 1925. aastal Nobeli rahuauhinna.
Isiklikku.
Ta oli Joseph Chamberlaini poeg ja Neville Chamberlaini poolvend.
Tobias Asser

Tobias Michael Carel Asser (28. aprill 1838 Amsterdam – 29. juuli 1913 Haag) oli juudi päritolu Hollandi jurist ja õigusteadlane.
Ta sai 1911. aastal Nobeli rahuauhinna oma osaluse eest Alalise Vahekohtu asutamisel 1899. aastal.
Istra

Istra (vene keeles "Истра") on linn Venemaal Moskva oblastis, Istra linnaringkonna (2017. aastani Istra rajooni) keskus.
Linn asub Moskvast 40 km kaugusel, Moskva–Riia raudtee ja Istra jõe ääres.
2010. aastal elas linnas 35 106 inimest.
16. sajandist on teada praeguse linna kohal Voskressenskoje küla, linnaõigused saadi 1781. aastal, kui asula kandis nime Voskressensk ("Воскресенск"). Praeguse nime sai linn Istra jõe järgi 1930. aastal.
Istras asub 1656. aastal asutatud mungaklooster.
Đà Nẵngi lennujaam

Đà Nẵngi lennujaam ("Sân bay quốc tế Đà Nẵng", "Cảng hàng không quốc tế Đà Nẵng") on lennujaam Vietnamis Đà Nẵngis. 
Đà Nẵngi lennujaama IATA kood on DAD, ICAO kood VVDN. 
Rajad on betoonkattega (pikkusega 3048 m). 
Lennujaama kasutavad lennuettevõtted Vietnam Airlines, Jetstar Pacific, China Southern Airlines, AirAsia, Korean Air.
Vest

Vest on ülakeha kattev ilma varrukateta riietusese.
Vestid võivad olla lõngast kootud, kangast või nahast õmmeldud, neid valmistatakse nailonist ja polüestritest, aga ka keskkonnasõbra­likest materjalidest - linast, kanepist, orgaanilisest puuvillast, lüotsellist, taaskasutatud polüestrist jne. Vesti kinnitus võib olla eest nööpide, trukkide, naastude või tõmblukuga või üldse mitte lahtikäiv (pannakse selga üle pea). Veste tehakse mustriga ja ühevärvilisi, tepituid, taskutega, püstkrae või kõrge kaelusega, stiililt on nad ametlikud, elegantsed, sportlikud, igapäevased jne. 
Vesti kantakse tavaliselt mõne muu ülakeha katva rõivaeseme peal (näiteks triiksärgi või T-särgi). Vesti peal võidakse kanda pintsakut.
Ajaloost.
Euroopas võeti vest kasutusele 18. sajandi lõpul. Eestis said vestid rahvarõivana tuntuks 19. sajandi alguses, kui neid kanti Põhja- ja Lääne-Eestis ning saartel.
Eesti meeste vestid olid sirglõikelised ning neid kanti pikk-kuue või vati all. Vestid õmmeldi kas ülerõivaga samast villasest riidest või kooti selleks eri värvi riidest, mis võis olla triibuline või ruuduline. Jõukuse tunnuseks oli lillelisest siidist või trükimustriga puuvillasest riidest vestid. Vesti seljatagune õmmeldi linasest kangast või isegi 
takusest riidest, sest see ei paistnud üleriiete alt välja. Vestid olid enamasti kahe nööbireaga, varasemad kurguni nööbitavad, hilisemad revääridega.
Talumeeste vestikandmine muutus tavaliseks 19. sajandi teisel poolel, kui moodi tulid linnamoelised ülikonnad.
Pintsak

Pintsak on pikkade varrukatega, ülakeha ja puusi kattev eest nööbitav kuub. Pintsak on sagedamini meeste rõivaese, kuid ka naiste kostüümijakki võidakse nimetada pintsakuks. Pintsak on tihti ülikonna osa.
Pintsak võib olla villasest, poolvillasest, linasest riidest, sametist, nahast. Tavaliselt voodriga. Pintsakul võivad olla taskud, lõhik.
Pintsaku all võidakse lisaks särgile kanda vesti.
Magunalised

Magunalised ("Papaveraceae") on kaheiduleheliste taimede sugukond, mis kuulub seltsi tulikalaadsed.
Sugukonnas on umbes 30 perekonda ja 600 liiki. Sugukonna esindajaid võib leida peaaegu kõikjal maailmas, kuigi troopikas harva. Enamik liikidest on rohttaimed, kuid leidub ka väikesi põõsaid. On üheaastasi, kaheaastasi liike, aga ka püsikuid.
Režiim

Režiim (prantsuse sõnast "régime" &lt; ld "regimen" 'juhtimine, valitsemine') on mitmetähenduslik sõna.
Reservuaar

Reservuaar on (suur) hermeetiline vedeliku- või gaasimahuti. 
Reservuaarid on enamasti valmistatud raud- või pingbetoonist või terasest.
Monika Larini

Monika Larini (sünninimega Monika Läänesaar; sündinud 30. juulil 1972) on eesti kultuurikorraldaja ja teatriteadlane. 
Ta on alates 2012. aastast Eesti Etendusasutuste Liidu tegevjuht.
Varem on ta aastaid juhtinud Eesti Näitemänguagentuuri, millest ta arendas aastaks 2008 välja laiapõhjalisema valdkondliku infokeskuse Eesti Teatri Agentuuri, ja olnud Eesti Instituudi direktor.
Antagonism

Antagonism on vaenulike ühiskondlike jõudude kokkupõrge ja nendevaheline lepitamatu võitlus.
Tuntud on näiteks Immanuel Kanti, Arthur Schopenhaueri ja marksistlik antagonism (klassivõitlus).
Antagonism (täpsustus)

Antagonism on lepitamatu vastuolu, vastuolulisus. Terminil on erialati konkreetseid tähendusi.
Assotsiatsioon

Assotsiatsioon (ladina sõnast "associatio" 'liitmine') võib tähendada:
Konjugatsioon

Konjugatsioon on millegi ühinemine või ühendumine.
Bioloogias.
Konjugatsioon võib tähendada kas
Keeleteaduses.
Konjugatsioon võib tähendada kas
Petrogradi Rahvusasjade Komissariaat

Petrogradi Rahvusasjade Komissariaat oli 1918. aastal moodustatud Nõukogude Venemaal viibivate vähemusrahvuste kultuur- ja haridustegevuse koordineerimisasutus.
Petrogradi Rahvusasjade komissariaat moodustati Petrogradis 1918. aasta veebruaris ning põhikiri kinnitati Põhja Oblasti Kommuunide Liidu Petrogradi Töökommuuni juhtkonna istungil 27. aprillil.
Asutus kandis aja jooksul erinevaid nimetusi:
Juhtkond ja organisatsioon.
Rahvusasjade komissariaadi komissar kuulus Põhja Oblasti Kommuunide Liidu Rahvakomissaride Nõukogusse ja oli komissariaadi kolleegiumi, (mis koosnes komissariaadi rahvusosakondade juhatajatest) esimees.
Rahvusasjade komissariaat koosnes algselt 7 Põhjapiirkonna vähemusrahvuste (poolakad, leedulased, lätlased, eestlased, valgevenelased, soomlased ja juudid) rahvusasjade komissariaatidest. Aastatel 1919–1922 moodustati ka täiendavalt armeenia (16.10.), moslemi, ukraina (17.8.), karjala (10.12.–15.11.1921), mordva ja galiitsia komissariaadid (osakonnad). Rahvusvähemust komissariaadid tegid tihedat koostööd VK(b)P Petrogradi kubermangukomiteega rahvussektsioonidega ning sageli ka neid organeid juhtinud isikud kattusid st. töötasid kohakaasluse alusel mõlemal ametikohal.
Petrogradi Rahvusasjade komissariaadi ja VK(b)P kubermangukomitee eestvõtmisel asutati kultuuri-haridustöö läbiviimiseks töölis- ja kommunistlikud klubid.
Rahvusasjade komissariaat teostas ka kontrolli teiste piirkonnas asuvate vähemusrahvuskogukondade seltsingute üle ning omas õigust nende tegevust keelata kui tegevus tundus nõukogude võimule sobimati. 1918. aasta aprillis võeti aga komissariaadis vastu põhimõtteline otsus kõigi teiste rahvusseltsingute tegevuse keelustamisest ning nende vara komissariaadi kasuks rekvireerimiseks, milleks kasutat RKN poolt vastu võetud dekreeti, mille alusel kuulusid kõik piirkonna seltsingud registreerimisele kohalikus TSN Täitevkomitees.
Komissariaadil olid ka piirkondlikud osakonnad põhjapiirkonna ja Petrogradi kubermangu maakondades: Pihkva maakond, Novgorodi maakond, Schlüsselburgi maakond, Peterhofi maakond, Jamburgi maakond, Detskoje Selo maakond ja Luga maakond. Maapiirkondade komissariaadi osakondade ülesandeks oli:
Eesti sektsiooni juhatajad:
Eesti sektsioon.
Rahvusasjade komissariaadi Eesti sektsiooni poolt organiseeriti Petrogradis, seal elanud eestlastele, pärast Saksa okupatsiooni ja Eesti Vabadussõda Venemaale evakueerunud ja emigreerunud eestlastele rida kultuuri ja haridusasutusi:
Sessiilne organism

Sessiilne organism ehk püsipaikne organism on substraadile kinnitunud organism. Enamasti kasutatakse terminit veeloomade puhul, kes aktiivselt ei liigu.
Poolpaikseid organisme, kes häirituna või paljunemise ajal võivad asukohta vahetada, nimetatakse hemisessiilseteks.
Seroloogia

Seroloogia ehk seerumiõpetus on õpetus vereseerumi omadustest ja vereseerumi rakendamisest arstiteaduses.
Georg Wilhelm Spindler

Georg Wilhelm Friedrich Spindler (13. november 1793 Ahlden – 3. mai/15. mai 1838 Haljala) oli Eesti vaimulik.
Spindler sündis Alam-Saksimaal Ahldenis (Hannoveri lähedal). Ta õppis Valmieras koolis ja Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1813–1816 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Eestimaal koduõpetajana. Ordineeriti 15. mail/27. mail 1821 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1820–1838 (kutsuti 19. oktoobril/31. oktoobril 1820) Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema poeg Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine poeg Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja, pojapoeg Hermann Spindler oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, teine pojapoeg Friedrich Spindler oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, hiljem fotograaf ja ajalehe Revaler Zeitung toimetaja. Väimees (tütarde Wilhelmine ja Arminia Anna Elisabethi abikaasa) Carl August Pezold oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, tütrepoeg Wilhelm Dietrich Pezold oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja.
Bernhard Justus Thomas Spindler

Bernhard Justus Thomas Spindler (21. juuli / 2. august 1822 Haljala – 8. oktoober / 20. oktoober 1892 Nõmmpere mõis, Märjamaa kihelkond) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Tallinna Toomkoolis ja Võrus Heinrich Krümmeri eragümnaasiumis. Aastatel 1841–1847 õppis ta Tartu Ülikoolis, pärast selle lõpetamist töötas ta koduõpetajana. Ordineeriti 21. septembril / 3. oktoobril 1852 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1852–1890 Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja. Ta suri aastal 1892 Nõmmpere mõisas (asus Märjamaa kihelkonnas).
Isiklikku.
Tema isa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, vend Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja, poeg Hermann Spindler oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, poeg Friedrich Spindler oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, hiljem fotograaf ja ajalehe Revalsche Zeitung toimetaja.
Aglomeratsioon (täpsustus)

Aglomeratsioon (ld "agglomerāre" – 'lisama, liitma') on aglomeerimine, paagutamine; aglomeerumine, paakumine. 
Sõna on kasutatud ka järgmistes tähendustes:
Stabilisatsioon

Stabilisatsioon ehk stabiliseerimine on millegi stabiilseks tegemine, püsivaks muutmine.
The Verve

The Verve oli inglise rokkansambel, mis loodi 1989. aastal Wiganis. Ansamblisse kuulusid esialgu solist Richard Ashcroft, kitarrist Nick McCabe, basskitarrist Simon Jones ja trummar Peter Salisbury. Hiljem liitus ansambliga kitarrist ja klahvpillimängija Simon Tong.
Tänu "shoegazing"ule ja "space rock"ile avastas ansambel enda jaoks psühhedeelse kõla, mida rakendati nii helisalvestistel kui ka kolmel albumil. Ansambel on üle elanud nime- ja koosseisu muutusi ning lahkuminekuid, ansambli liikmetel on olnud terviseprobleeme, narkootikumide kuritarvitamist ja eri põhjustel kohtukaasusi. Ajakiri Filter on viidanud neile kui ühele kokkukasvanumale, kuid samas püsimatumale ansamblile ajaloos.
Ansambli läbimurre toimus 1997. aastal albumiga "Urban Hymns", mis oli suurima läbimüügiga album Briti edetabeli ajaloos. Sellel albumil olevast laulust "Bitter Sweet Symphony" sai ülemaailmne hitt. 1998. aastal võitis ansambel kaks Briti popmuusika auhinda ning märtsis olid nad ka ajakirja Rolling Stone esikaanel. 1999. aasta veebruaris esitati "Bitter Sweet Symphony" Grammy auhinnale parima rokklaulu kategoorias. 
Varsti pärast läbimurret, 1999. aasta aprillis, otsustas ansambel sisekonfliktide tõttu tegutsemise lõpetada. Kaheksandal lahusoleku aastal eitas Ashcroft uuesti kokkutulemist, öeldes, et tõenäolisem on saada lavale kõik neli The Beatlesi liiget kui The Verve.
Ansambli algne koosseis tuli taas kokku 2007. aasta juunis. Sama aasta lõpus alustasid nad tuuri ning 2008. aasta augustis anti välja album "Forth". 2009. aastal läks ansambel aga kolmandat korda lahku.
Johan Linde

Johan Tanel Tõemeel Linde (sündinud 27. juunil 1983 Adelaide'is) on Austraalia poksija, päritolult eestlane.
Ta sai 2002. aastal Austraalia meistrivõistlustel raskekaalus (kuni 91 kg) noorte klassis hõbemedali.
Ta oli üliraskekaalus (üle 91 kg) Austraalia meister 2012. aastal ning sai hõbemedali 2013. aastal ja pronksmedali 2014. aastal.
Linde osales üliraskekaalus (üle 91 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Linde osales üliraskekaalus (üle 91 kg) 17. maailmameistrivõistlustel (Almatı 2013), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Boriss Šapošnikov

Boriss Mihhailovitš Šapošnikov (vene keeles Бори́с Миха́йлович Ша́пошников) (2. oktoober (vkj 20.09) 1882 – 26. märts 1945) oli NSV Liidu sõjaväelane ja sõjateoreetik.
Elukäik.
Boriss Šapošnikov sündis Zlatousti linnas Uuralites. Ta õppis aastatel 1901–1903 Moskva sõjakoolis, mille lõpetamisel anti talle leitnandi auaste. Seejärel oli ta 1907. aastani Turkenstani 1. jalaväediviisi kompaniiülem Taškendis.
Aastatel 1907–1910 õppis ta Nikolai Kindralstaabi Akadeemias, mille lõpetamisel sai ta staabikapteni auastme. Seejärel jätkas ta teenistust Taškendis. 1912. aastal suunati tänapäeva Lõuna-Poola aladel asuvasse Częstochowasse 14. ratsaväediviisi.
1914. aastal puhkenud ilmasõjas võttis ta osa lahingutest, näidates end heast küljest taktikalistes küsimustes. Sama aasta oktoobris sai peast haavata, mistõttu saadeti haiglasse taastuma. 1915. aasta jaanuarist kuni novembrini oli 12. armee luureüksuse ülema adjutant. 1915. aasta novembrist kuni 1916. aasta maini teenis Šapošnikov Kasakate brigaadi staabiülemana.
1917. aasta septembris ülendati Šapošnikov polkovnikuks ning määrati Megreeli 17. grenaderirügemendi komandöriks. Vahetult novembris valiti ta Kaukaasia grenaderidiviisi ülemaks. 1918. aasta jaanuarist märtsini viibis tervislikel põhjustel haiglas.
Märtsis 1918 demobiliseeriti. 22. mail 1918 astus ta Punaarmeesse, võttes osa ka Vene kodusõjast. 1927 kuni 1929 ilmus Šapošnikovi sõjandusteoreetiline kolmeosaline raamatute sari "Armee aju" (originaalis Мозг армии), mis äratas Stalini tähelepanu ning mis oli aastaid ajateenijatele kohustuslikus korras lugemiseks.
5. maist 1928 kuni varasuveni 1931 ja 11. maist 1937 kuni 19. augustini 1940 oli Boriss Šapošnikov Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi ülem.
7. mail 1940 anti Šapošnikovile ühes Grigori Kuliku ja Semjon Timošenkoga Nõukogude Liidu marssali auaste. Tervislike probleemide tõttu eemaldati ta kindralstaabi ülema positsioonilt ning määrati NSV Liidu Rahvakaitsekomisariaadi rahvakomissari asetäitjaks kindlustööde alal.
Kui Saksa Riik ründas 22. juunil 1941 NSV Liitu, siis määrati Šapošnikov järgmisest päevast Evakueerimise Rahvakomissariaadi nõukogu liikmeks. Selles ametis oli ta 16. juulini 1941. 10. juulist oli ta Stavka liige. 29. juulist 1941 kuni 11. maini 1942 Punaarmee Kindralstaabi ülem. Sel positsioonil kavandas ta Nõukogude Liidu ofensiivi talvel 1941/1942. Pärast Punaarmee üleüldist ebaedu ja kolossaalseid kaotusi Kertši väinal asendati Aleksandr Vassilevskiga.
1942. aasta maist kuni 1943. aasta juunini oli Rahvakaitsekomissariaadi rahvakomissari asetäitja. Pärast seda aga Vorošilovi-nimelise Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia rektor.
Raske haiguse tagajärjel suri ta 1945. aasta märtsis. Tema tuhk on maetud Punasele väljakule Kremli müüri äärde.
Isiklikku.
Tal oli naine Maria ja poeg Igor.
Frederic Edwin Churchi teoste loend

Tabelis on esitatud Ameerika maastikumaalija Frederic Edwin Churchi teoste loend. Teoste loomisel ammutas Hudsoni jõe koolkonna liikumises osalenud kunstnik inspiratsiooni reisidest Aafrikasse, Euroopasse, Lähis-Itta, Lõuna-Ameerikasse ja Põhja-Ameerikasse.
Püksid

Püksid (ka "püks") on alakeha kattev pikkade, poolpikkade või lühikeste säärtega pealisrõivas, samuti vastav alusrõivas (ka ilma säärteta).
Ajaloost.
Vanimad teadaolevad püksid olid pikad, alt veidi kitsenevate säärtega. Need olid Ida-Euroopas põlises kasutuses. Eesti mehed kandsid suviti linaseid või takuseid, talviti villaseid pikki pükse. Selliseid pükse kanti veel 19. sajandil Lõuna-Eestis, kus neid nimetati kaatsad ja kaltsad ning saartel, kus pükste nimeks olid uusad. 
17. sajandil tulid Põhja-Eestis kasutusele avarad põlve all krookes säärega põlvpüksid, mille kandmine levis 18. sajandil üle kogu maa. 19.sajandil ilmusid moodi põlvpükste eri variant kintspüksid, mis olid külgedelt tehtud õmbluste tõttu ümber keha liibuvad. Võrumaal ja osaliselt Saaremaal kanti pikki täislakaga (käisid lahti mõlema külje pealt) ja ka poole lakaga pükse.
Kui varasemad püksid olid lambamustad, -pruunid või hallid, siis kintspüksid õmmeldi peamiselt potisinisest riidest. Põhja- ja Lääne-Eestis tehti pükse ka kitsajoonelisest sini-valge(punase)triibulisest riidest või peeneruudulisest riidest.
19. sajandi III veerandil hakati Eestis kandma rahvusvahelises moes valdavaks olnud pikki pükse.
Preparaat

Preparaat on laboratoorselt või tööstuslikult valmistatud või puhastatud eriotstarbeline aine (sageli ravim). 
Preparaate võidakse kasutada nii meditsiinis, põllumajanduses (nt umbrohutõrjeks) jne.
Preparaat (täpsustus)

Sõna "preparaat" võib tähendada mitut asja.
Punalehik

Punalehik ("Entoloma") on perekond sugukonnast punalehikulised.
Selles perekonnas on umbes 1000 liiki.
Eestis on punalehikuid uurinud Vello Liiv.
Punalehikulised

Punalehikulised ("Entolomataceae") on sugukond šampinjonilaadsete seltsist. 
Sugukonnas on kokku üle 1500 liigi.
Frederic Edwin Church

Frederic Edwin Church (4. mai 1826 Hartford – 7. aprill 1900 New York) oli USA maalikunstnik.
Ta viljeles maastikumaali.
Tallinna Ülikooli eesti keele ja kultuuri instituut

Tallinna Ülikooli Eesti Keele ja Kultuuri Instituut oli Tallinna Ülikooli instituut.
Instituut loodi Tallinna Ülikooli struktuurireformi käigus eesti filoloogia osakonna baasil alates 1. jaanuarist 2008. Järgmise struktuurireformiga läks see Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudi koosseisu.
Keele ja Kirjanduse Instituut

Keele ja Kirjanduse Instituut (KKI) oli Eesti NSV Teaduste Akadeemia instituut. 
Selle instituudi baasil loodi 1993. aastal Eesti Keele Instituut.
Auris Rätsep

Auris Rätsep (sündinud 2. jaanuaril 1969 Paides) on Eesti ettevõtja.
Lõpetas 1987. aastal Tallinna 7. Keskkooli (hilisem Tallinna Inglise Kolledž) ja on TIK Vilistlaskogu liige, 2015. aastal algatas koolis tegutsenud sulgpallitreener Koit Muru mälestusturniiri (Muruturniir, www.muruturmiir.ee) traditsiooni.
Töötanud 1989–1990 Kommertskeskuses INREKO Eesti ja Venemaa kaubandusspetsialistina, 1990–1993 INREKO Laeva AS / Lindaliini (Linda Line / Estonian New Line) reisijateveo osakonna looja ja juhatajana ning 1993 Olari Taali meeskonnas Eesti Hoiupanga müügijuhina. 
1993. aastal asutas plaadifirma Aidem Pot (Records). Asutas koos Tiit Trevega 1999. aastal festivali "Hea Toidu Festival – Grillfest" ja on alates 2007. aastast selle peakorraldaja (Eesti Festivalid). 
1998. aastal asutas koos Ivar Männikuga Eesti popmuusika aastaauhinna Kuldne Plaat (www.kuldneplaat.ee). 
Eesti Barbecue Assotsiatsiooni, Eesti Grilliliidu (www.grilliliit.ee) ja Avalike ürituste korraldajate liidu (www.liit.ee) asutaja. 
Eesti Messid (www.eestimessid.ee), Eesti Festivalid (www.eestifestivalid.ee), Eesti Konverentsid (www.eestikonverents.ee) ja Eesti Kontserdid (www.eestikontserdid.ee) asutaja.
Nikolai Žukovski

Nikolai Žukovski (vene keeles Николай Егорович Жуковский, "Nikolai Jegorovitš Žukovski"; 17. jaanuar (vkj 5. jaanuar) 1847 Orehhovo, Pokrovi maakond, Vladimiri kubermang, praegune Sobinka rajoon, Vladimiri oblast – 17. märts 1921 Moskva) oli Venemaa mehaanikateadlane ja matemaatik, kes tegutses aero- ja hüdrodünaamika alal.
Žukovski oli Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige. Teda tuntakse kui Venemaa lennunduse isa.
Õpilased.
Žukovski oli Moskva ülikooli professor. Tema õpilaste hulgas on Jānis Akermanis (John D. Akerman), Aleksandr Arhangelski, Leonid Assur, Nikolai Delone, Aleksandr Mikulin, Leonid Leibenzon, Boriss Stetškin, Sergei Tšaplõgin ja Andrei Tupolev.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema nime kannavad Aero- ja Hüdrodünaamika Keskinstituut ehk TsAGI (ЦАГИ – Центральный аэрогидродинамический институт им. профессора Н. Е. Жуковского, Professor N. J. Žukovski nimeline Aero- ja Hüdrodünaamika Keskinstituut) ja Žukovski linn ning Kuu kraater taevakeha tagaküljel, Õhujõudude Inseneriakadeemia, Žukovski rahvusvaheline lennujaam (IATA: ZIA, ICAO: UUBW) ("Международный аэропорт «Жуко́вский»") (55°33′12″ 38°09′06).
West Bromwich

West Bromwich on linn Inglismaal West Midlandsi linnkrahvkonnas Sandwellis.
Linn asub 8 km Birminghamist loodes. 2001. aastal elas West Bromwichis 136 940 inimest.
Ajalugu.
West Bromwichi on esmamainitud "Viimsepäevaraamatus" 1086. aastal. 12. sajandist oli seal benediktlaste klooster.
19. sajandil avastati kivisöe leiukohad ning linn kasvas tänu tööstusele kiirelt. 1950. ja 1960. aastatel asus linna märkimisväärne hulk immigrante Indiast ning Kariibi mere saartelt. 1970.–1980. aastate majanduslangus sundis sulgema mitmeid kohalikke tehaseid. 20. sajandi lõpuaastatest on piirkonnas loodud uusi ettevõtteid, mis on veidi leevendanud tööpuudust, kuid see on siiski kogu linnkrahvkonna suurim ning on 2008. aastast uue majanduslanguse tõttu jälle kasvanud.
Barnsley

Barnsley on linn Inglismaal Lõuna-Yorkshire'i linnkrahvkonna Barnsley ringkonnas.
Linn asub 19 km Sheffieldist põhjas, 27 km Leedsist lõunas ja 23 km Doncasterist läänes. 2001. aastal elas Barnsleys 71 599 inimest.
Barnsley oli varem eeskätt kivisöe kaevandamise ja klaasivalmistamisega tegelev tööstuslinn. 20. sajandil nende tööstusharude tähtsus vähenes. Barnsleys on pikk puhkpilliorkestrite traditsioon.
Sinsheim

Sinsheim on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal.
Linn asub 22 km Heidelbergist kagus ja 28 km Heilbronnist loodes. 2010. aastal elas Sinsheimis 35 392 inimest.
Linna peamised vaatamisväärsused on auto- ja tehnikamuuseum, mida külastab üle miljoni inimese aastas, ja keskaegne vanalinn.
Tehnikamuuseumi lähedal asub 30 000 pealtvaatajat mahutav jalgpallistaadion, mis on klubi TSG 1899 Hoffenheim kodustaadion.
Nikolaus Friedrich Hermann Spindler

Nikolaus Friedrich Hermann Spindler (ka Nikolai Spindler; 24. jaanuar / 5. veebruar 1831 Haljala – 15. november / 27. november 1894 Kursi) oli Eestimaa vaimulik.
Ta õppis Gahlnbäcki erakoolis, aastatel 1844–1848 Tallinna gümnaasiumis ning aastatel 1848–1849 Tartu Ülikoolis filoloogiat ja aastatel 1849–1852 usuteadust. Pärast ülikooli lõpetamist tegutses koduõpetajana Harku mõisas ja Tallinnas. Aastal 1855 oli ta prooviaastal Tallinna Püha Vaimu koguduses, seejärel reisis Saksamaal. Ordineeriti 17. novembril / 29. novembril 1857 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1857–1870 Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Aastatel 1870–1878 oli ta Harju-Madise koguduse õpetaja, olles samal ajal Lääne-Harju praostkonna praost ning aastatel 1872–1878 Eestimaa konsistooriumi assessor. Aastatel 1878–1880 oli ta Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja ja gümnaasiumi usuõpetuse ülemõpetaja. Aastal 1880 oli ta Tartu gümnaasiumi usuõpetuse ülemõpetaja, aastatel 1881–1894 Tartu linna vikaarõpetaja ja vangla vaimulik.
Isiklikku.
Tema isa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, vend Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, vennapoeg Hermann Spindler oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, vennapoeg Friedrich Spindler oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, hiljem fotograaf ja ajalehe Revaler Zeitung toimetaja. Poeg August Friedrich Spindler oli arst.
Coventry

Coventry on linn Inglismaal West Midlandsi linnkrahvkonnas.
See on suuruselt Inglismaa üheksas ja kogu Suurbritannia üheteistkümnes linn. Coventry elanike arv koos ümbritsevate aladega (linnkrahvkonna linnaosa) oli 2010. aastal 315 800.
Coventry asub 153 km Londoni keskusest loodes ja 31 km Birminghamist idas.
Coventry sõlmis maailma esimese sõpruslinna sideme Stalingradiga Teise maailmasõja ajal.
Linnas tegutsevad Coventry Ülikool ja Warwicki Ülikool.
Linna lähedal Bagintoni külas asub Coventry lennujaam.
Allan Jakobi

Allan Jakobi (sündinud 26. jaanuaril 1973) on eesti akordionist.
Ta õppis akordionimängu Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Jakobi mängib nii klassikalist kui ka džässiimprovisatsiooni ning viljeleb eri stiile.
Jakobi on ansambli Apelsin akordionimängija.
Zera Yacob Amha Selassie

Zera Yacob Amha Selassie (sündinud 17. augustil 1953 Addis Abebas) on Etioopia keiserliku perekonna pea (Etioopia kroonprints) alates 17. veebruarist 1997.
Ta on viimase keisri Haile Selassie I pojapoeg. Ta on abielus Nunu Getaneh'ga ja neil on üks tütar, printsess Lideta Zara Yacob.
Hermann Spindler

Hermann Spindler (15. detsember/27. detsember 1860 Lihula – 18. aprill/30. aprill 1893 Ridala) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1875–1879 Tallinna toomkoolis ja 1879–1886 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 1. veebruaril / 13. veebruaril 1887 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1886–1887 Vändra ja Käru koguduse adjunktõpetaja, 1887–1888 Mihkli Miikaeli koguduse adjunktõpetaja ja 1888–1893 Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema isa Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, vanaisa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, onu Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja, vend Friedrich Spindler oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, hiljem fotograaf ja ajalehe Revaler Zeitung toimetaja.
Jette

Jette on kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Belgias Pealinna Brüsseli piirkonnas.
Friedrich Spindler

Friedrich Spindler (ka Fritz Spindler; 2. august/14. august 1866 Lihula – 6. november 1920 Garmisch-Partenkirchen) oli Eesti vaimulik ja baltisaksa ajakirjanik.
Ta on õppinud Kollmanni Gümnaasiumis ja aastatel 1883–1887 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastal 1887 arstiteadust, aastal 1888 keemiat ja aastatel 1890–1894 usuteadust. Prooviaastal oli ta aastal 1895 Kuusalu, Nissi ja Narva Aleksandri koguduses. Ordineeriti 10. märtsil/22. märtsil 1896 Tallinnas õpetajaks.
Ta oli aastatel 1896–1898 Eestimaa vikaarõpetaja, aastatel 1898–1906 oli ta Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja.
Aastal 1906 lahkus ta vaimulikuametist. Seejärel oli ta aastal 1908–1918 Tallinnas fotograaf, samuti oli ta ajalehe Revalsche Zeitung toimetaja. Elu lõpus elas ta Garmisch-Partenkirchenis, kus ta ka suri.
Isiklikku.
Tema isa Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, vanaisa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, onu Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja, vend Hermann Spindler oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja.
Kardheinalised

Kardheinalised ("Ceratophyllaceae") on sugukond kaheidulehelisi taimi, mis kuulub vanema klassifikatsiooni järgi seltsi tulikalaadsed. 2009. aasta APG III süsteem liigitab sugukonna kardheinalaadsete seltsi.
Sellesse sugukonda kuulub ainult üks perekond – kardhein. See on Eesti pärismaises taimestikus esindatud kahe liigiga.
Näsiniinelised

Näsiniinelised ("Thymelaeaceae") on sugukond seltsist mürdilaadsed.
Sellesse sugukonda kuulub umbes 50 perekonda kokku umbes 900 liigiga. 
Sugukond on Eesti pärismaises taimestikus esindatud ühe liigiga – näsiniin.
Mürdilaadsed

Mürdilaadsed ("Myrtales") on selts kaheidulehelisi taimi.
Klassifikatsioon.
Cronquisti süsteem.
Cronquisti süsteemis klassifitseeritakse mürdilaadsete seltsi järgmised taime sugukonnad:
APG süsteem (1998).
APG süsteemis (1998) klassifitseeritakse mürdilaadsete seltsi järgmised taime sugukonnad:
APG III süsteem.
APG III süsteemis klassifitseeritakse mürdilaadsete seltsi järgmised taime sugukonnad:
Siiri Iismaa

Siiri Epp Iismaa (sündinud Canberras) on eesti päritolu Austraalia molekulaarbioloog ja biokeemik. 
Töötades Austraalias ja USAs on ta uurinud mitmeid olulisi bioloogilise tähtsusega proteiine ja tema uurimustulemused on edukalt selgitanud nende proteiinide struktuuri ja funktsiooni ensümoloogilisel ja füsioloogilisel tasemel. 
Canberras sündinud Siiri Epp Iismaa on teise põlve väliseestlane. Tema vanemad töötasid meditsiinis ja see mõjutas laste elukutsevalikut: kõik kolm tütart tegelevad teadusega. Siiri Iismaa alustas tööd põllumajandustaimede geeniuuringutega ja sellest ajast on tema nimel mitu ristikheina patenti. 
Viimasel ajal on dr Iismaa uurinud proteiini TG2 ja leidnud, et TG2 kuju ja asukoht mõjutavad tema tegevust. TG2 on pikliku kujuga ning see seob ennast mitmesuguste retseptorite külge aidates nende kaudu naha haavadel ja silma võrkkesta kriimustustel paraneda ning soodustades südamelihase paranemist peale infarkti. TG2 kuju raku sees on enamasti kokkutõmbunud, aga kui TG2 seob ennast kaltsiumiga, siis muutub selle kuju pikerkuseks. Kusjuures tal on eriline ensümaatiline tegevus, mida tal väljaspool rakku tavaliselt ei ole. Selle tegevusega TG2 muudab teisi proteiine rakus ja kui seda ensümaatilist tegevust aktiveeritatakse peaajuvähirakus, siis vähirakk enam ei jagune. 
Hiljuti on dr Iismaa leidnud oma uurimisrühmaga, kuidas südamelihase raku pinnal olevat alfa1-adrenoretseptori aktiveerimine toimetab kaltsiumi südamelihase rakku ja võimaldab südame kokkutõmbumist. Alfa1-adrenoretseptorite aktiveerimine aitab haigel südamel kokku tõmbuda, kui beeta‐adrenoretseptorid südamelihase raku pinnal kahanevad, näiteks peale isheemiatõbe, infarkti või südamepuudulikkuse puhul. Praegu dr Iismaa ja tema töörühm uurivad, miks südamelihase rakud tekivad kindlal hulgal organismi embrüonaalses eas ning ei jagune lapsepõlvest saadik ja miks neid ei asendata ka hävimise korral, näiteks peale infarkti. Tegemist on südamelihase raku pinnal oleva retseptoriga. Esialgsed uurimustulemused näitavad, et peale infarkti, kui selles retseptoris on mutatsioon, mis väldib retseptori korralikku töötamist, siis südamelihase rakud jagunevad ja asendavad hävitatud rakke. Dr Iismaa püüab leida kliinikus kasutamiseks sobivat vahendit, mis takistaks selle retseptori mõju südamelihases peale infarkti.
Thomas Cole

Thomas Cole (1. veebruar 1801 Bolton – 11. veebruar 1848 Catskill, New Yorgi osariik) oli Inglismaal sündinud Ameerika maalikunstnik. 
Teda peetakse Hudsoni jõe koolkonna rajajaks. Nii Hudsoni jõe koolkonna kui ka Cole'i teostes kujutati realistlikult ja üksikasjalikult Ameerika maastikku ja metsikut loodust, mis oli romantismi ja naturalismi tunnuseks. Teda mõjutasid Euroopa kunstnikud, kuid tema loomingus avaldub tugev ameerikalik tundelaad. Tema maalid on tüüpiliselt allegoorilised ning kujutavad sageli väikeseid figuure või struktuure tujukate ja esilekutsuvate loodusmaastike taustal. Tema teoseid on tihti peetud konservatiivseteks ning need kritiseerivad tema kaasaja industrialiseerimist, urbanismi ja läände laienemist.
Thomas Cole sündis Inglismaal Lancashire'i krahvkonnas Boltonis. Ta kolis 1818. aastal koos perekonnaga USA-sse, algul Steubenville'i Ohio osariigis, kaks aastat hiljem Philadelphiasse. Ta õppis ringireisiva kunstniku John Steini käe all ja aastatel 1823–1824 maastikumaali Phildadelphia kunstikoolis Pennsylvania Academy of the Fine Arts.
1822. aastal hakkas Cole tegema portreemaale. Järgmistel aastatel keskendus ta maastikumaalidele. Suurem osa tema esimestest teostest kujutas loodust, tavaliselt Hudsoni jõe orgu ja Catskilli mägesid, mille piirkonnas ta ise ka elas. Aastatel 1831–1832 reisis Cole Itaalias. Ta külastas Itaalias mitmeid antiikseid varemeid ja kujutas neid ka oma maalidel, näiteks maalidel "Aqueduct near Rome" ("Akvedukt Rooma lähedal"; 1832), "Roman Campagna" (1843) ja "Arch of Nero" ("Nero kaar"; 1846). Itaalias olles pani Cole paika oma ambitsioonikaima töö kontseptsiooni: see oli viiest maalist koosnev sari "Impeeriumi kulg" ("The Course of Empire"). 1836. aastal valminud sari peegeldab nostalgiliselt idüllilist karjaseelu ja Cole'i isiklikku vastuseisu USA president Andrew Jacksonile. Tema 1836. aasta maal "The Oxbow" ("Jõesoot") sisaldab paljusid tema varasemate maastikumaalide teemasid, kõrvutades taltsutamata looduse "tsiviliseeritud" maaga. Elu hilisemas osas keskendus Cole enam religioossetele või vaimseid teemasid edastatavatele teostele. 1842. aastal tegi ta neljast teosest koosneva allegoorilise sarja "The Voyage of Life", mis kujutab üksikisiku elukäiku. Tema 1847. aasta maal "Prometheus Bound", mis põhineb Kreeka müüdil "Aheldatud Prometheus", on arvatud väljendavat abolitsionistlikke meeleolusid. Cole'i üks viimaseid maastikumaale "Cross at Sunset" (1848) jäi lõpetamata. Ta suri samal aastal 47-aastaselt.
Cole'i teosed asuvad tänapäeval sellistes muuseumides nagu Metropolitani Kunstimuuseumis New Yorgis, Bostoni Kunstimuuseumis Museum of Fine Arts ja Washingtoni Kunstimuuseumis National Gallery of Art.
Wigan

Wigan on linn Inglismaal Suur-Manchesteri linnkrahvkonnas.
Linn asub 13 km Boltonist edelas, 16 km Warringtonist põhjas ja 26 km Manchesterist idaloodes. 2001. aastal elas linnas 81 203 inimest.
Bradford

Bradford on linn Inglismaal Lääne-Yorkshire'i linnkrahvkonnas.
Linn asub 14 km Leedsist läänes ja 26 km Wakefieldist loodes. 2001. aastal elas Bradfordis 293 717 inimest.
Mansfield

Mansfield on linn Inglismaal Nottinghamshire'i krahvkonnas.
2011. aastal elas Mansfieldis 67 885 inimest.
Mansfieldis on suur turuväljak, mille lähedal asuvad muuseum ja teater, mis asutati 1910. aastal kinona.
Tugitool

Tugitool ehk leentool on ühe inimese istumiseks mõeldud, seljatoe ja käetugedega, tavaliselt polsterdusega tool.
Leiukoht

Leiukoht on geograafiline asupaik, kust midagi leitakse või saadakse. 
Näiteks teadusliku herbaariumi, putukakogu jms puhul märgitakse etiketile kogutud eksemplari leiukoht kui geograafiline asukoht (nt koordinaatidega), mis annab võimaluse selle liigi esinemist samas paigas hiljem kontrollida. 
Sageli räägitakse ka näiteks maavara leiukohast.
DAD

DAD võib tähendada järgmist:
Dad võib tähendada järgmist:
Vilém Mathesius

Vilém Mathesius (3. august 1882, Pardubice – 12. aprill 1945, Praha) oli tšehhi keeleteadlane ja kirjandusajaloolane.
Tema võttis kasutusele lauseõpetuses teema ja reema eristuse.
Ta oli Praha lingvistilise ringi peamisi tegelasi.
Michael Jacksoni auhindade ja nominatsioonide loend

 
Michael Jackson on võitnud sadu auhindu ja saanud kümneid auhinnanominatsioone.
Asher Brown Durand

Asher Brown Durand (21. august 1796 Maplewood – 17. september 1886 Maplewood) oli Ameerika maalikunstnik, graafik ja illustraator, Hudsoni jõe koolkonna liige.
Durand sündis ja suri Maplewoodis (selleaegne nimetus – Jefferson Village). Asher oli üheteistkümnest lapsest kaheksas, tema isa oli kellas- ja hõbesepp. 
Aastatel 1812–1817 oli Durand graveerija õpipoiss. 1823. aastal valmis kunstnikul gravüür "Iseseisvusdeklaratsioon". Durand oli üks 1825. aastal loodud New Yorgi Joonistusühenduse asutajaid. Ühendusest sai hiljem Rahvuslik Disainiakadeemia (praegune Rahvusakadeemia; inglise keeles National Academy of Design, The National Academy). Lisaks Durandile olid asutajaliikmed Samuel Morse ja Thomas Cole. Durant oli ühenduse eesotsas aastatel 1845–1861.
Durand on tuntud ka tänu 1849. aastal Thomas Cole'i mälestuseks valminud teosele "Sugulashinged", millel on kujutatud Hudsoni jõe koolkonna kunstnikku Cole'i ja luuletajat William Cullen Bryanti Catskillsi maastikul.
Tuletael

Tuletael ("Fomes fomentarius") on seeneliik.
Tuletaela viljakeha on hästiarenenud kübaraga, mitmeaastane, pruuni seenelihaga, kõva. Ülapinda katab tihe kõva koorik, mille pind on kasvuvöönditega, kasvaval viljakehal määrdunudvalge või nahkpruun, vanalt tuhkhall. Alapind on tasane või veidi nõgus, purpurse varjundiga pruun. Pärast talve kuni kasvu jätkumiseni on torukeste pind hall.
Tuletaela ei maksa segi ajada tuletaelikuga ("Phellinus igniarius") ja jänesvaabikuga ("Ganoderma applanatum").
Eestis on tuletael kõikjal tavaline ja sageli arvukas lehtpuude püstistel ja lamavatel surnud tüvedel ja kändudel. Sagedamini esineb tuletael kaskedel ja leppadel, harvemini haaval, vahtral, tammel, pärnal jt lehtpuudel.
Tuletaela on kasutatud tule süütamiseks, selle järgi on seen ka omale nime saanud.
Tuletael valiti ELUSi Eesti mükoloogiaühingu poolt 2018. aasta seeneks.
Linnade põletamine

Linnade põletamine on lihtne kaardimäng.
Seda mängitakse tavaliselt kahekesi, kuid mängijaid võib olla ka rohkem. Enamasti kasutatakse tavalist 52-st kaardist koosnevat mängukaartide pakki. Mäng ei nõua osalejatelt valikute tegemist, vaid põhineb täielikult juhusel. Oma lihtsuse tõttu mängivad seda mängu enamasti lapsed.
Mängu käik.
Segatud kaardipakk jaotatakse võrdselt mängijate vahel. Iga mängija paneb oma paki lauale, kaardiseljad ülespoole. Mängijad võtavad korraga oma paki kõige pealmise kaardi ja asetavad selle laua keskele, kaardi esikülg ülespoole. Kõige tugevama kaardi omanik saab kõik väljakäidud kaardid endale ning asetab nad oma paki alla või enda ette eraldi virna esiküljega ülespoole. Kaartide tugevusjärjestus on alates tugevamast: äss, kuningas, emand, poiss, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2. Kui väljakäidud kaartide hulgas on sama tugevusega kaarte, siis asetavad nende omanikud käidud kaardi peale ühe kaardi tagurpidi ning veel ühe kaardi näoga ülespoole. Tugevama kaardi omanik saab kõik lauale käidud kaardid endale. Kui mängijal saavad väljakäidavast virnast kaardid otsa, pöörab ta oma teise virna ümber ja hakkab sealt kaarte käima. Mängitakse nii kaua, kuni kõik mängijad peale ühe on kõik oma kaardid kaotanud.
Ermitaaž

Ermitaaž (ametliku nimetusega Riiklik Ermitaaž) on muuseum Venemaal Peterburis. 
1764. aastal Katariina Suure poolt Berliinist omandatud umbes 250 hollandi ja flaami kunstniku teosele ning 1769. aastal Dresdenist omandatud umbes 600 maalile on sajandite jooksul lisandunud hulgaliselt kunstiteoseid kogu maailmast. Külastajatele avati kunstikogu 1852. aastal Keiserliku Ermitaaži nime all. 
XXI sajandi algul oli muuseumis ligi kolm miljonit eksponaati kiviajast nüüdisajani, sealhulgas maailma suurim maalikogu, millega see kunstikogu on suurim Venemaa Föderatsioonis ning üks suuremaids ja respekteerituid kunstivaramuid maailmas. Viimaste aastate jooksul on muuseumi laiendatud Talvepalee ees Palee väljakul asuvasse Kindralstaabi hoonesse ja Ülikooli kaldapealsel Vassili saarel asuvasse Menšikovi paleesse. Riigi omanduses oleval muuseumil on ka mitu näitusekeskust välismaal. 
Muuseumis on eksponeeritud teoseid paljudelt autoritelt, kelle hulgas on sellised maailmakuulsad kunstnikud nagu Caravaggio, Francesco Casanova, Paul Cézanne, Leonardo da Vinci, Jacques-Louis David, Edgar Degas, Paul Gauguin, Filippo Lippi, Henri Matisse, Claude Monet, Pablo Picasso, Pierre-Auguste Renoir, Rembrandt, Peter Paul Rubens, Tizian, Vincent van Gogh, Jacob van Ruisdael, Diego Velázquez, Paolo Pagani.
Asukoht.
Nimetus "ermitaaž" tähendab eraklikku arhitektuurilist kompleksi. Väljapanekute põhiosa asub viies 18. sajandil ja 19. sajandil Neeva vasakkaldale püstitatud ehitises:
Jelizaveta Petrovnale residentsiks ehitatud Talvepalee valmis alles pärast keisrinna surma ja muuseumi rajajaks sai Katariina Suur. Õukonnamelust pääsemiseks laskis Katariina II 1764. aastal ehitada Talvepalee kõrvale pisema pelgupaiga, millest tulenes ka nimetus "Väike Ermitaaž".
Hans Saks

Hans Saks (1. oktoober 1894 (ukj) Viljandimaa – 1938 NSV Liit) oli eesti päritolu poliitik (kommunist)
Hans Saks oli aktiivne eesti kommunistlikust liikumisest osavõtja, ta osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses, põgenes pärast riigipöördekatse läbikukkumist Nõukogude Venemaale, kus tegutses Leningradi parteiorganisatsioonides. 
1928. aastal Leningradis toimunud EKP Keskkomitee laiendatud pleenumil valiti ta EKP KK Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja Kommunistliku Internatsionaali Eesti sektsiooni büroosse ehk Leningradi Büroosse, mis pidas sidet Kominterniga.
Alates 1934. aastast suunati ta Juudi AO-sse, kus töötas algul masina-traktorijaama (MTJ) poliitosakonna ülemana ja seejärel Stalinski rajooni parteikomitee sekretärina.
Hans Saks hukati 1938. aastal NSV Liidus toimunud poliitiliste repressioonide käigus.
Inge Bråten

Inge Vidar Bråten (31. juuli 1948 Rena – 13. aprill 2012) oli Norra suusatreener (mees).
Oma treenerikarjääri jooksul juhendas ta Norra, Rootsi, Kanada ja Šveitsi suusakoondiseid. Tema käe all on teiste seas treeninud Bjørn Dæhlie, Vegard Ulvang ja Thomas Alsgaard. Eestlastest on Inge Bråten juhendanud ja abistanud Kristina Šmigun-Vähit Torino olümpiahooajal.
Aastast 2010 töötas ta Eurospordi kommentaatorina.
Ruuskari

Ruuskari (vene "остров Родшер", soome "Ruuskeri", rootsi "Rödskär") on saar Soome lahes Suursaarest 17 km SWW. 
Pindala 0,3 ha. Saareke on kogu Venemaa läänepoolseim punkt, kui mitte arvestada eraldiasuvat Kaliningradi oblastit. Saarel on majakas ja mõned abihooned.
Saar kuulub Venemaale. Enne 1940. aasta märtsi kuulus Soomele, kuid tuli pärast Talvesõda vastavalt Moskva rahulepingule loovutada Nõukogude Liidule.