Clemens I

Clemens I (ka Clemens Roomast või Rooma Clemens) oli neljas paavst, kes valitses 1. sajandi lõpus üheksa aasta jooksul. Tolleaegsete allikate puudumisel pole võimalik tema täpseid valitsemisaastaid määrata, kuid enim on tema ametiajaks pakutud ajavahemikku aastatel 88–97 ja 92–101.
"Liber Pontificalise" järgi oli Clemens pärit Roomast Caelimontiumi linnaosast. Tema isa oli Faustinus või Faustinianus, ema nimi oli Macidiana. Clemensil olid vennad Faustinus ja Faustus. "Liber Pontificalise" järgi oli Clemens I ametis 9 aastat 11 kuud ja 10 päeva, saades ametisse aastal 93.
Kristliku traditsiooni järgi oli Clemens ori Rooma keisri õukonnas või libertiin, kelle Peetrus pühitses piiskopiks. Peetrus määras ta kiriku ametnikuks. Kirikuloolased on Clemensit seostanud isikuga, keda on maininud Hermas või konsul Titus Flavius Clemensiga, keiser Domitianuse sugulasega, keda süüdistati ateismis. Teda on seostatud ka apostel Pauluse kaaslasega, keda on mainitud kirjas filiplastele. Eesti keeles kõlab salm järgmiselt (Fl 4:3):
"Ja ma palun ka sind, tõsine kaastööline, aita neid naisi, kes on võidelnud evangeeliumi eest ühes minuga ja Kleemensiga ja mu teiste abimeestega, kelle nimed on eluraamatus."
Clemensit peetakse üheks "apostlikuks isaks." Tema tegemistest on allikate puudumisel teada vähe. Ta seadis pärimuse järgi sisse konfirmatsioonisakramendi. Talle omistatakse ka sõna "aamen" kasutamist kristlikes liturgilistes palvetes, ehkki see komme on tunduvalt varasem. Ta määras ametisse 7 notarit. "Liber Pontificalise" järgi määras ta ametisse 10 presbüterit, 11 diakonit ja 15 piiskoppi.
Clemensile omistatakse üks 1. sajandi tähtsamaid Uue Testamendi väliseid kristlikke dokumente – 1. Kleemensi kiri, mis on kirjutatud 95. aasta paiku Korintose kogudusele, kus erimeelsuste tõttu presbüterite ametiaja tõttu tagandati ametist mõned presbüterid. Clemens manitses korintlasi säilitama üksmeelt ja rahu ning kuuletuma õigusjärgsetele ametikandjatele.
Selles kirjas käsitletakse esimest korda sõna "liturgia", mida peetakse "kõikidest kahtlustest vabaks pühaks korraks". Kirja autor rõhutab kristlikke eluviise, muuhulgas palvetamist, paastumist, almuste andmist, külalislahkuse osutamist, üksikasjalikku palvet koos kollektiivse patutunnistusega ja palvet kollektiivse andeksandmise kohta. 1. Kleemensi kirja peetakse katoliku kiriku (kuid mitte veel paavsti) varasemaks sekkumiseks teise kiriku (koguduse) siseasjadesse. See kiri sisaldab ka teavet apostlite Peetruse ja Pauluse surma kohta.
Clemensile on omistatud ka 2. Kleemensi kiri, "Homiiliad", "Apostlikud konstitutsioonid", "Apostlikud kaanonid", "Meie Issanda Testament" ja viis lühemat kirjutist, kuid neid peetakse pigem hilisemateks kirjatöödeks.
Kristliku traditsiooni järgi küüditati Clemens keiser Traianuse ajal Krimmi poolsaarele, kus ta pühendus jutlustamisele, mille tulemusena ehitati kolooniasse 75 uut kirikut. Keisri käsul visati rauast ankru külge seotud Clemens Musta mere voogudesse. 9. sajandil väitsid Kyrillos ja Methodios, et leidsid Clemensi surnukeha, mis viidi 868 Rooma väidetavalt tema elukoha asemele ehitatud San Clemente kirikusse .
Clemens I on meremeeste, kalurite, majakavahtide, marmoritöötlejate ja kiviraidurite kaitsepühak. Tema ikonograafiliseks sümboliks on ankur või kala. Mõnikord on teda kujutatud koos veskikividega, võtmetega või raamatuga. Teda on mõnikord seostatud egiptuse eluristi kujutisega.
Clemensi nimi sisaldub missakaanonis, teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna, katoliku kirikus on tema mälestuspäev 23. november, õigeusu kirikus 24. november.
Kirjanik Mika Waltari 1964 ilmunud romaanis "Inimkonna vaenlased" ilmub ta kõrvaltegelasena.