tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Halliste kirik

Halliste Püha Anna kirik on kirik ning kultuurimälestis Viljandi maakonnas Mulgi vallas Pornuse külas.
Ülevaade.
Kiriku praegune neoromaanilik välimus pärineb 1867. aasta ümberehitusest, samas on kirikus erinevate ajastute ehitusosi alates vähemalt 15. sajandist. 1959. aasta tulekahju muutis kiriku varemeiks, hoone taastati aastatel 1989–1991 Kalev Raave eestvedamisel 1867. aasta välimust silmas pidades. 2012. aastal remonditi kiriku keldriruume. 2025. aasta aprillis-mais algatati rahakogumine kirikutorni remondiks.
Kirikus on umbes 800 istekohta. Altarimaali on valmistanud Jüri Arrak.
Halliste Püha Anna kirikut kasutab EELK Halliste Püha Anna kogudus. Koguduse õpetaja on Allan Kährik ning jumalateenistused toimuvad iga kuu teisel ja neljandal pühapäeval kell 11:00.
2. jaanuaril 2016 laulatati kirikus Eesti president Toomas Hendrik Ilves ja Ieva Kupce.
Philip Seymour Hoffman

Philip Seymour Hoffman (23. juuli 1967 Fairport, New Yorgi osariik – 2. veebruar 2014, Manhattan, New York) oli USA näitleja.
Ta kogus tuntust eelkõige näitlejana filmides "Keeristorm" (1996), "Boogie ööd" (1997), "Kuulsuse jahil" (2000), "Magnoolia" (1999), "Suur Lebowski" (1998), "Capote" (2005), "Võimatu missioon III" (2006) ja "".
207

207. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 202 203 204 205 206 - 207 - 208 209 210 211 212
208

208. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 203 204 205 206 207 - 208 - 209 210 211 212 213
209

209. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 204 205 206 207 208 - 209 - 210 211 212 213 214
210

210. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 205 206 207 208 209 - 210 - 211 212 213 214 215
Rahareform

Rahareform on uue rahasüsteemi kehtestamine või ümberkorraldus rahasüsteemis. 
Eesti rahareformid.
Eesti Vabariik on läbi viinud kolm rahareformi:
211

211. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 206 207 208 209 210 - 211 - 212 213 214 215 216
212

212. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 207 208 209 210 211 - 212 - 213 214 215 216 217
213

213. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 208 209 210 211 212 - 213 - 214 215 216 217 218
214

214. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 209 210 211 212 213 - 214 - 215 216 217 218 219
216

216. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 211 212 213 214 215 - 216 - 217 218 219 220 221
218

218. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 213 214 215 216 217 - 218 - 219 220 221 222 223
219

219. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 
Aastad: 214 215 216 217 218 - 219 - 220 221 222 223 224
220

220. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad - 220. aastad - 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 270. aastad 
Aastad: 215 216 217 218 219 - 220 - 221 222 223 224 225
Maian Kärmas

Maian-Anna Kärmas (sündinud 25. veebruaril 1978 Tallinnas) on eesti helilooja, laulusõnade autor, laulja ja ajakirjanik.
Haridus.
Kärmas on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli prantsuse filoloogia erialal.
Erialaliselt täiendanud end Prantsusmaal.
Muusikategevus.
Laiemat tuntust on Kärmas kogunud Eurovisiooni lauluvõistlusega. Tema sõnadega laul "Everybody" võitis 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse Taanis. Ta on kirjutanud mitmeid laule Evelin Samuelile, kelle esitatud "Diamond of Night" Kärmase teksti ja taustalauluga pälvis 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Jeruusalemmas kuuenda koha.
Kärmas on osalenud Tallinna Linnahalli muusikalis "Hüljatud" ning osalenud muusikalide "Miss Saigon" ja "Oliver!" lavaletoomises, olles lavastaja assistent ja tõlke toimetaja. Kärmas on kirjutanud eestikeelse teksti ka Vanemuise teatris etendunud muusikali "Chess" esimese vaatuse finaalile.
2003. aastal ilmus Kärmase sooloalbum "Tuigutuled", mille materjali esitas Kärmas üle kogu Eesti toimunud autoriõhtutel. Sageli on Kärmas laval musitseerinud Evelin Samueli, Ülo Kriguli ja Ain Aganaga.
Kärmas paistab silma tundeküllaste esituste ning sellega, et suurem osa tema repertuaarist on ta enese kirjutatud. Aastal 2010 ilmus tema teine sooloalbum "Õnneleid". Kolmanda sooloalbumi "Sõnalõimijad" jaoks viisistas ta eesti luuleklassikat, album ilmus 2014. aasta lõpus. Selle järg, "Sõnalõimijad 2" ilmus 2024. aasta juunis.
Maian Kärmas oli 2017. aastal toimunud XII noorte tantsupeo "Mina jään" originaalmuusika ja laulutekstide looja ning lavastuse stsenaariumiidee kaasautor. Tantsupeo jaoks loodud originaalmuusika eest pälvis ta 2018. aasta veebruaris Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia.
2023. aasta lõpus avaldas ta debüütromaani "Manilundila".
Ajakirjandustegevus.
Maian-Anna Kärmas on olnud Vikerraadio saatejuht ning ta on Raadio Tallinna programmijuht.
Isiklikku.
Maian-Anna Kärmase vend Lieven-Mihkel Kärmas juhib Eesti Televisiooni populaarset telesaadet "Pealtnägija". Nende isa on eesti plakati- ja fotokunstnik Enn Kärmas. 
Maian-Anna Kärmas elab Tallinnas. 6. novembril 2012 sündis tal poeg Palle-Mattias.
Rüsselsheim

Rüsselsheim on linn Saksamaa lääneosas Hesseni liidumaal Groß-Gerau kreisis. Asub Maini jõe ääres.
Linn on autotööstuse keskus, seal asuvad Opeli ja Saab Automobile tehased.
Cynthia Nixon

Cynthia Nixon (sündinud 9. aprillil 1966) on Emmy ja Tony auhinnaga pärjatud USA näitleja.
Ta on eelkõige tuntud Miranda Hobbesi kehastajana komöödiasarjas "Seks ja linn" (1998–2004).
Auhinnad.
Emmy
Tony auhind
Põhja-Järva Kool

Põhja-Järva Kool on põhikool Järva maakonnas Järva vallas. Koolil on kolm õppekohta: Aravetel, Amblas ja Albus.
Ajalugu.
1858. aastal avati Aravetel Seidla kooli nime all vallakool. Koolimajaks oli rehielamu tüüpi maja, kus asus klassituba, kus õpiti, söödi ja ka magati. Koolijuhatajal oli oma kamber. 
1905. aastal rajati Aravetel uus koolihoone, mis töötas 1917. aastani 3-klassilise külakooli/algkoolina. 1917. aastal sai koolist Aravete 4-klassiline Algkool ja seal õppis 33 õpilast. 1944. aastal nimetati Aravete kool ümber Aravete Mittetäielikuks Keskkooliks, 1950. aastal Aravete 7-klassiliseks Kooliks ja 1961. aastal Aravete 8-klassiliseks Kooliks. 1963. aasta mais hakati rajama kooli juurdeehitist, mis valmis 1. septembril 1964 ja millega kool sai juurde kuus klassiruumi. 
1983. aastal nimetati Aravete 8-klassiline Kool ümber Aravete Keskkooliks. Kuni 1990. aastateni oli kooli juures kooliaed, mille saadusi kasutati koolisööklas ja kus kooliõpilased käisid suviti peenraid hooldamas. 1980. aastatel õppisid keskkoolis tüdrukud lüpsioperaatori ja poisid traktoristi ametiõpet. 2005. aasta sügisel hakati koostöös Rakvere Kutsekeskkooliga keskkooli õpilastele andma eelkutseõpetust müügijuhi, turismikorraldaja ja arvutiteenindaja erialal. Keskkooliõpilased said soovi korral läbida ka B-kategooria autojuhi kursuse.
1. septembril 2023 muudeti Aravete Keskkool Järva valla koolivõrgu reorganiseerimise tulemusel põhikooliks ja sellega liideti Albu Põhikooli kooliosa ja Ambla-Aravete Kooli kooliosa. Reorganiseeritud Aravete Keskkooli nimi on alates 1. septembrist 2023 Põhja-Järva Kool, millel on kolm õppekohta: Aravetel, Amblas ja Albus.
Põhja-Järva Kooli Aravete õppekoht.
Aravete koolimaja asub kahes eri ajajärkudel ehitatud ja omavahel ühendatud hoones. Koolimaja vanim osa valmis 1941. aastal, selle juurdeehitis valmis 1. septembril 1964. Selles osas (nn vana maja) asuvad algklasside klassiruumid, muusikaklass, mängutuba, algklasside õpetajate tuba, raamatukogu, kaks klassiruumi, poiste ja tütarlaste tualettruumid ning laoruum. 
Kooli viimase juurdeehitise projekteeris arhitekt Ignar Fjuk. Tema projekti järgi ehitatud postmodernistlik kolmekorruseline õppekorpus valmis 1985. aastal. Selles osas (nn uus maja) asuvad ainekabinetid, aula, söökla, administratsiooni ruumid, huvituba, arvutiklass, autoklass, videoklass, arsti kabinet, õpetajate vaheruumid, tööõpetuse ja käsitöö kabinetid. 
1988. aastal valmis võimla ja 1991. aastal ujula, 2003. aastal staadion. 
Ignar Fjuk usub, et Aravete koolimaja on üks Eesti huvitavamaid koolihooneid.
Põhja-Järva Kooli Ambla õppekoht.
Ambla koolimaja asub Amblas.
Põhja-Järva Kooli Albu õppekoht.
Albu koolimaja asub endise Albu mõisa härrastemajas.
Jakob Piil

Jakob Storm Piil (sündinud 9. märtsil 1973) on taani elukutseline jalgrattur.
Piil alustas sportlasteed trekiratturina. 1997. aastal sai ta oma esimese profilepingu klubiga RDM, kuid esimene profiaasta ebaõnnestus ja tema leping lõpetati. Siiski tuli ta sel aastal Taani meistriks maanteeratturite meeskonnasõidus.
Järgmisel aastal sai ta lepingu Taani klubiga Team Acceptcard. Esimesel aastal saavutas ta ühe võidu vähetähtsal sõidul, teine kujunes tema läbimurdeaastaks.
2000. aastal sõlmis ta lepingu Taani meeskonnaga Team CSC. Tema esimene hooaeg polnud kuigi õnnelik, sest kokkupõrge autoga vahetult enne Milano – Sanremo velotuuri ja saadud vigastuse neli kuud kestnud ravi rikkus hooaja alguse. 
2001. aasta oli märksa parem, sest ta võitis Rahutuuri (sealhulgas selle 3. ja 7. etapi) ning tuli Tour de France'i 17. etapil teiseks, sõites juba 5 minutit pärast starti peagrupi eest ära. 
2002. aastal võitis ta Pariisi–Toursi velotuuri ning ei puudunud palju, et ta oleks Tour de France'i 18. etapi võitnud, kuid 250 m enne lõppu tuli ta jalg pedaali küljest lahti ja ta jäi kolmandaks. 
2003. aastal võitis ta lõpuks Tour de France'i 10. etapi, samuti Rahutuuri 5. etapi. 2004. aastal oli ta Tour de France'i kõige agressiivsem rattur. Aastail 2001–2003 sõitis ta Tour de France'i lõpuni, kuid parim koht oli 113. 
2005. aastal jättis klubi ta vigastuste tõttu Tour de France'ilt kõrvale, 2006. aastal ei pääsenud ta ühelegi suurele velotuurile ja klubi lõpetas temaga lepingu.
1. jaanuaril 2007 sõlmis ta lepingu Saksamaa meeskonnaga T-Mobile Team, ent see jäi tema viimaseks hooajaks elukutselisena.
Piil on 182 cm pikk ja kaalus tippsporti tehes 67 kg.
Vassili III

 
Vassili III (25. märts 1479 – 3. detsember 1533) oli Moskva suurvürstiriigi suurvürst aastatel 1505–1533.
Riigi laiendamine.
Vassili ajal viidi lõpule tema isa, Ivan III algatatud "Vene maade kogumine": 1510. aastal liideti riigiga Pihkva vürstiriik, 1521. aastal Rjazani vürstiriik, Novgorodi vürstiriik (1522). 
Samuti peeti kohati edukaid sõdu Leeduga, Moskva suurvürstiriik vallutas 1514. aastal Smolenski piirkonna, mis oli aastast 1404 olnud linn Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi koosseisus. Et Vassili sisuliselt jätkas oma isa poliitikat, siis pole ajaloolased talle tavaliselt kuigi palju tähelepanu pööranud.
Vasilii III pidas Leedu suurvürstiriigi suurvürsti Zygmunt I-ga sõdu aastail 1507–1508 ja 1512–1522. 
Aastail 1518–1522 pidas edutuid sõdu Krimmi khaaniriigi ja Kaasani khaaniriigiga. Sõjas Krimmi khaaniriigiga, 1517. aastal jõudsid tatari väed sõjakäiguga kuni Tula linnani Venemaa sisemaal ja 1521. aastal sõjakäigus, piirasid Moskvat.
Isiklikku.
Vassili isa oli Moskva suurvürst Ivan III ja ema Bütsantsi viimase keisri Konstantinos XI vennatütar Zoe Palaiologos.
Vassili III 1. abielu sõlmiti 1505. aastal Solomonia Jurjevna Saburovaga (surn. 1542) ja lahutati 1525. aastal, kellega Vassili III oli suuri probleeme meessoost järglase, pärija saamisega. 
Vassili III 2. abielu sõlmiti 1526. aastal, Leedu suurvürstiriigi alalt Moskva suurvürsti teenistusse üle läinud Glinskite suguvõsast pärineva vürst Vassili Lvovitš Glinski ja Serbia vürstinna Ana Jakšići tütre Jelena Vassiljevna Glinskajaga (1506/07–1538). Vassili III ja Jelena järglased:
Ülle Tarkiainen

Ülle Tarkiainen (sündinud Liitoja; 17. septembril 1957 Türil) on eesti ajaloolane.
Ta on lõpetanud 1975. aastal Türi Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (õppis ajaloo osakonnas). Aastatel 1981–1984 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli aspirant ja 1987. aastal kaitses samas ajalookandidaadi väitekirja. Aastatel 1994–1999 oli ta Tartu Ülikoolis ajaloodoktorant ja 2000. aastal sai filosoofiadoktori kraadi.
Aastatel 1984–1991 oli ta TRÜ ajaloo ja semiootika labori nooremteadur ning 1991–1994 samas vanemteadur. 
Aastatel 2000–2005 töötas ta Soome Rahvusarhiivis teadurina ning 2001–2005 ka Eesti Põllumajandusülikoolis maastikuarhitektuuri dotsendina. 
2005. aastast töötas ta Tartu Ülikooli üldajaloo vanemteadurina, 2017. aastast on ta Rahvusarhiivi teadur.
Alates 2003. aastast on Tarkiainen Akadeemilise Ajalooseltsi liige, 2007. aastast Eesti Arhivaaride Ühingu liige ja Tartu Ülikooli ajaloo osakonna nõukogu liige. 
2006. aastast kuulub ajakirja Forschungen zur baltischen Geschicte toimetuskolleegiumi.
Tarkiainen tegeleb peamiselt agraar- ja kultuuriajaloo uurimisega.
2013 avaldas ta koos abikaasaga raamatu "Provinsen bortom havet: Estlands svenska historia 1561–1710", mis käsitles Rootsi aega Eestis ja Põhja-Lätis vaadatuna Rootsi poolt. Ootamatult sai raamat Rootsis menukiks ja tõlgiti järgmisel aastal eesti keelde pealkirjaga "Meretagune maa: Rootsi aeg Eestis 1561–1710".
Isiklikku.
Tema abikaasa on soome ajaloolane Kari Tarkiainen.
Deutsche Telekom

Deutsche Telekom on Saksamaa telekommunikatsiooniettevõte. See on suurim selle ala ettevõte Euroopa Liidus. Firma peakorter asub Bonnis.
Deutsche Telekom loodi 1996. aastal Deutsche Posti erastamise käigus.
Ettevõttes on 248 000 töötajat, 2006. aasta käive oli 61,3 miljardit eurot.
Deutsche Telekomi aktsia on noteeritud Frankfurdi, Londoni ja New Yorgi väärtpaberibörsidel.
Jon Voight

Jonathan Vincent Voight (sündinud 29. detsembril 1938 Yonkersis New Yorgi osariigis) on USA näitleja, kes on pälvinud filmiauhinna Oscar.
Voighti tähelend Hollywoodis algas 1969. aastal filmiga "Midnight Cowboy", milles osatäitmise eest sai ta Oscari nominatsiooni. Järgnenud aastakümnetel on Voight teinud kaasa mitmekülgsetes filmides, nende hulgas 1972. aastal filmis "Deliverance" ja 1978. aastal filmis "Coming Home" ("Kojutulek"), ning saanud viimases näitlemise eest ka parima meesnäitleja Oscari. Neljanda Oscari nominatsiooni sai ta Howard Coselli kehastamise eest 2001. aasta biograafilises draamafilmis "Ali".
Voight on samuti Oscariga tunnustatud näitleja Angelina Jolie isa.
Izjum

Izjum on linn Ukrainas Harkivi oblastis, Izjumi rajooni keskus. Asub Harkivi ja Donetski oblastite piiri lähedal Donetsi jõe ääres.
Ajalugu.
Izjumi on esmamainitud 1571. aastal. Linn asutati 1681. aastal. 17.–18. sajandil asusid seal kasakarügemendid.
Sõjategevus 2022. aastal.
Venemaa 2022. aasta Ukrainasse sissetungi raames okupeerisid Venemaa Föderatsiooni relvajõud Izjumi linna 2022. aasta 1. aprillist kuni sama aasta 10. septembrini. Sissetungi alguses toimunud Izjumi lahing, mille raames Venemaa relvajõud vallutasid linna, algas 3. märtsil ja lõppes 1. aprillil. 10. septembril teavitas Venemaa kaitseministeerium Ukraina relvajõudude vastupealetungist tulenevalt, et nende väed on lahkunud Izjumi linnast. Perioodil, kui Venemaa relvajõud linna okupeerisid, oli linn nende vägedele oluliseks juhtimis- ja logistikakeskuseks. Peale linna vabastamist avastasid ukrainlased linnast 447 surnukehaga massihaua (sh 22 Ukraina sõjaväelast). Lisaks leiti linnast ka mitu piinakambrit.
Venemaa sissetungi raames toimunud erinevate sõjaliste operatsioonide tõttu oli saanud kahjustada umbes 80% kesklinnas paiknenud hoonetest.
223

223. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad - 220. aastad - 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 270. aastad 
Aastad: 218 219 220 221 222 - 223 - 224 225 226 227 228
224

224. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad - 220. aastad - 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 270. aastad 
Aastad: 219 220 221 222 223 - 224 - 225 226 227 228 229
Rivne

Rivne (varem ka "Rovno") on oblastilise alluvusega linn Lääne-Ukrainas, Rivne oblasti ja Rivne rajooni keskus. 
Ajalugu.
Linna on esmamainitud 1283. aastal. 1569. aastal sai linn Poola osaks.
Pärast Poola teist jagamist 1793. aastal ei kuulunud linn veel Vene impeeriumi koosseisu, jäi Poolale, kuid asus Venemaa piiri lähedal. Pärast Poola kolmandat jagamist 1795. aastal sai linn lõpuks Vene impeeriumi osaks.
1919. aasta aprillis-mais, Esimese maailmasõja lõpus oli Lääne-Ukraina Rahvavabariigi valitsuse asukoht. 1921. aastal läks linn Poolale. Teises maailmasõjas 1941. aastal hävitasid sakslased juudid, kes moodustasid umbes poole linnaelanikest.
Sõdadevahelisel perioodil (1918–1939) kuulus Rivne taas Poolale ning linnas elas 52% juute, 31% poolakaid, 7% ukrainlasi, 6% venelasi ja 4% muid vähemusi.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rivne elanike seas ukrainlasi 91,6%, venelasi 6,8% ja valgevenelasi 0,6%.
180

180. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad - 180. aastad - 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad
Aastad: 175 176 177 178 179 - 180 - 181 182 183 184 185
Benedictus

Püha Benedictus Nursiast (u 480 – 547) oli munkluse ja kloostrielu rajaja läänekristlikus maailmas, õigeusu kiriku ja katoliku kiriku pühak.
Püha Benedictus sündis 480. aasta paiku Nursias (tänapäeva Norcia Umbrias) ning põgenes juba noorena maailma eest üksildusse. Ta sai tuntuks oma vagadusega ja hakkas peagi elama koos teiste erakutega Subiaco linna lähedal. Paljud inimesed, keda Benedictuse pühadus ligi tõmbas, otsisid tema juhatust. Nende jaoks rajas ta kaksteist kloostrit, igaühes ülem ja kaksteist munka. Kolmeteistkümnendas elas ta ise koos vähestega, jäädes ometigi kõikide isaks ehk abtiks.
529. aastal asutas Benedictus Rooma ja Napoli vahele Monte Cassino kloostri, mille eeskujul on loodud ka teised kloostrid läänes. Umbes aastal 530 kirjutas ta oma kloostrielu juhised ("Regula Benedicti", Benedictuse reegel), mis said aluseks kogu läänekristlikule munklusele. Püha Benedictuse reeglid hõlmasid loominguliselt püha Augustinuse, Gallia ja idakristliku munkluse pärimused, millega püha Benedictus tutvus püha Basileios Suure ja püha Johannes Cassianuse teoste kaudu. Põhimõteteks olid lakkamatu palvetamine ja töö tegemine ning kolm vannet: vaesus, tsölibaat ja kuulekus. Selle kloostrikorra järgijaid hakati hiljem, katoliiklike ordude tekkimise ajajärgul, nimetama püha Benedictuse auks benediktlasteks ning selle korra võttis keskajal omaks enamik lääne kloostreid. Seetõttu on teda sageli nimetatud ka "lääne kloostri isaks".
Benedictus kuulutati pühakuks 1220. aastal.
Gregorios Nyssast

Gregorius Nyssast (القديس غريغوريوس النيصي; Άγιος Γρηγόριος Νύσσης; u 335 – pärast 394) oli väljapaistev 4. sajandi teoloog, Kapadookias asuva Nyssa linna piiskop aastail 372–376 ja uuesti alates aastast 378 kuni oma surmani 395. aastal. Teda austatakse pühakuna paljudes kirikutes: nii katoliku kui ka õigeusu kirikus, vanades idakirikutes ja anglikaani kirikus.
Gregorius oli Basileios Suure noorem vend ja Nazianzi Gregoriuse hea sõber. Mõned teoloogid peavad tema naiseks Püha Theosebiat, teised arvavad, et viimane oli Gregoriuse ja Basileose õde, nagu seda oli ka püha Makrina noorem, veel üks pühak sellest austusväärsest perekonnast.
Elulugu.
Gregorius otsustas hakata Nyssa piiskopiks aastal 372, tänapäeva Nevşehiri linnas Türgis Kapadookias. Ta vend Basileios nimetas ta piiskopina ametisse, kuna soovis piiskopist liitlast enda metropoliidi läheduses (Basileios oli Caesarea piiskop). Gregorius oli kohal ka teisel oikumeenilisel kirikukogul Konstantinoopolis, kus ta kaitses Nikaia usutunnistust arianismi vastu. 
Vaated.
On väidetud, et Gregorioselt pärineb ontoloogilise vabaduse mõiste.
Kaheksas ristisõda

Kaheksas ristisõda oli sõda, mida alustas Prantsusmaa kuningas Louis IX aastal 1270 Põhja-Aafrikas.
Kaheksanda ristisõja põhjustas Mamelukkide Egiptuse ja Süüria sultan Baibars, kes ründas ristisõdijate riike Süürias.
Eelnevalt oli aastatel 1248–1254 toimunud Seitsmes ristisõda Prantsusmaa kuninga Louis IX Püha Seitsmes ristisõda, ta vallutas Damietta linna Niiluse suudmes, kuid hiljem takerdusid ta väed lõuna pool jõe soodesse ning kuningas ise langes vangi. Pärast pikki läbirääkimisi vabastati ta Damietta ning suure rahasumma loovutamise hinnaga.
1261. aastal sai Küprose valitsejaks Hugo III, kelle ema Isabella sai regendiks Akkos. Sellega ei olnud nõus Lusignani perekonna teine pool: Antakya Maria; tema proteste ei võetud kuulda. Mamelukid kasutasid Jeruusalemma sisesegadusi ära ning hakkasid vallutama rannikulähedasi väikelinnu. 
Aastal 1265 vallutas sultan Baibars Caesarea, Haifa ja Arsufi; aastal 1266 Safadi ja Toroni. 1267. aastal sai Hugo III-st ka Jeruusalemma kuningas. Aastal 1268 vallutas sultan Baibars ka Yafo ja Beauforti; pärast seda piiras ja hävitas Antakya ning vallutas Antiookia vürstiriigi. 
Pärast Antakya langemist sõlmisid Baibars ja Hugo III vaherahu; Baibars teadis, et Louis IX oli uut ristisõda ette valmistamas ning eeldas, et sihtmärgiks on jälle Egiptus.
1267 kuulutas Louis IX ristisõja välja, kuid ei saanud eriti palju liitlasi sõjaks. Kõigepealt ründas Tunise linna, et saada tugevat baasi, kust rünnata Egiptust, et edasi minna pühale maale. 1270 juulis maabus Louis Põhja-Aafrikas. Juba laevadel oli suur osa armeest haigeks jäänud merevee joomisest ja kuumusest. 25. augustil suri ka Louis IX mingisse kõhuhaigusse. Päev enne seda oli kohale saabunud Louis' vend Carlo I, kes võttis ristisõja juhtimise enese peale.
Et haigused levisid armees edasi, lahkuti Tunisest 30. oktoobril. Saavutati ehk vaid seda, et Tunise sultan lubas kristlastel Tunises vabalt kaubelda ning munkadel ja preestritel linna siseneda.
Üheksas ristisõda

Üheksas ristisõda oli viimane "keskaegsetest" ristisõdadest, Euroopa kristlaste katsetest tagasi vallutada püha maad. 
Sõja põhjus oli Egiptust ja Süüriat valitsenud Mamelukkide võimsuse pidev kasv ning jätkuv kohalolek pühal maal. Viimased ristisõdijate riigid Süürias olid kokku varisenud. Sõjas osales palju erinevaid tegelasi: Inglismaa prints Edward, Prantsusmaa kuningas Louis IX, aga ka paavst ja Bütsantsi keiser, ning mongolid Hulagu Khan ja Möngke-khaan, ning mamelukkide liidrid Baibars I ja Quituz. Sõda on peaaegu lahutamatult seotud 1270. aasta Kaheksanda ristisõjaga. 
Kaheksanda ristisõja ebaõnnestumise järel sai Baibars jätkata Jeruusalemma kuningriigi hävitamisega: aastal 1270 lasi ta mõrvata Montforti Philippe'i, aastal 1271 vallutas ta Hospitaliitide ja templirüütlite tugipunktid Krak des Chevaliersis ja Montfortis. Ta piiras ka Tripolit, kuid oli sunnitud mais põgenema, sest saabus Louis IX ristisõja ainus arvestatav jõud Inglismaalt Walesi prints Edward. 
Edward suutis moslemitega 10 aasta pikkuse vaherahu sõlmida, sellest hoolimata prooviti teda mõrvata. Edward lahkus aastal 1272, hoolimata II Lyoni kirikukogul tehtud plaanidest, jäi see viimaseks suuremaks ristiretkeks. Hugo III kontroll Jeruusalemma kuningriigi üle hakkas kaduma, ta oli rahva seas ebapopulaarne ning kuningriigi kolmest linnast üks, Beirut, eemaldus kuningavõimust peaaegu täielikult. Isabella (Hugo II lesk) andis alad isegi Baibarsi kaitse alla.
Hulagu

Hulagu ehk Hülegü (u. 1217 – 8. veebruar 1265) oli Ilkhanaadi khaan (1256–1265), ta oli Tšingis-khaani lapselaps, Hulagiidide dünastia rajaja. 
1251. aastal sai Mongoli impeeriumi uueks suurkhaaniks, Tšingis-khaan noorima poja Tolui poeg Möngke-khaan (Munke), kes otsustas, et tuleb jätkata vallutusi - piiride kindlustamist ning mongolite sõjakuse väljaelamist. Ühena Tšingise järglastest osales Möngke koos Batu-khaaniga Euroopa-sõjakäigul 1235-1242, juhtides üht osa sellest retkest. Ta andis oma vennale Hulagule voli vallutada alad Pärsias (tänapäeva Iraanis), Iraagis ja Türgis. 
Hulagu jõudis 1256. aastal Pärsiasse. Enamik alasid alistus mongolitele võitluseta. Tõsisemat vastupanu ei osutanud isegi assassiinid, keda moslemid olid pidanud võitmatuteks - nende kindlused vallutati vähem kui aastaga. 1258. aastal vallutati ka Bagdad, kaliif tapeti. 
, "Mongolite riik#Möngke valitsusaeg"
Ainsana hakkasid Hulagule tugevalt vastu mamelukid – enamjaolt stepirahvaste seast pärit orjadest sõjamehed, kes olid Egiptuses võimule tulnud 1250. aastal. Ain Jaluti lahingus (Baalbeki all Palestiinas) lõid nad 1260. aastal mongolite väge. Selle lahingu tähtsust on tihti üle hinnatud. Tegelikult võitles seal umbes 20 000 moslemit (keda aitasid ristisõdijad, sh templirüütlid, arvatavasti ka nende kutsel) umbes 10 000mehelise mongolite väe vastu. 
Pärast Ain Jaluti ei olnud mongolitel võimalust mamelukkide alasid Palestiinas ja Egiptuses vallutada, kuigi neil olnuks jõudu seda teha: samal aastal suri Möngke, sõjaretkel Songide vastu ning algas kodusõda, Hulagu ja Hubilai äraolekul võimu haaranud noorima venna Ariq Bökega. Seni polnud mongolid ühtegi kaotust tasumata jätnud (varasemad lüüasaamised merkititelt, mandžudelt-tšurtšenidelt, Volga bulgaaridelt jt tasuti nende rahvaste täieliku alistamisega).
Ilkhanaadis tegutsev Hulagul algasid aastal 1262 kokkupõrked Kuldhordi valitseva nõo Berke-khaaniga, kellega olid tülid piiriküsimuste üle Kaukaasias ning kes olid islami usku ning seetõttu Hulagu vallutustele vastu. Hulagu suri 1265. aastal ning Berke-khaan tahtis seepeale Hulagu maid vallutama minna, kuid suri teel olles.
Scharnhorst (soomusristleja)

Scharnhorst oli saksa keiserliku merelaevastikku soomusristleja aastast 1907. 
Scharnhorst oli Ida-Aasia eskaadri komandöri viitseadmiral Maximilian von Spee lipulaev, mis hukkus 8. detsembril 1914 Falklandi saarte juures Inglismaa laevastikuga toimunud merelahingus. 
Laev oli Gneisenau sõsarlaev.
Laeva üldandmed.
Pikkus: 144,6 m
Laius: 21,6 m
Süvis: 7,3 m
Veeväljasurve: 11600 t
Võimsus: 26 000 hj
Kiirus: 22,5 sõlme
Meeskond: 726 inimest
Ehitusmaksumus: 20 300 000 kuldmarka
Gerty Theresa Cori

Gerty Theresa Cori (neiupõlvenimega Radnitz; 15. august 1896 – 26. oktoober 1957) oli USA biokeemik.
Neiu õppis Karli Ülikoolis meditsiini ja tutvus seal Carl Ferdinand Coriga, kellest sai hiljem tema abikaasa. Nad lõpetasid koos 1920. aastal ülikooli ning emigreerusid 1922. aastal Ameerika Ühendriikidesse ja said selle kodakondsuse 1928. aastal. Erinevalt abikaasast oli Gertyl keeruline leida teadusvaldkonnas tööd, sest tol ajal oli naiste roll teaduses väike. Cori abikaasat Carli julgustati koostööst Gertyga loobuma, kuid nad jätkasid ühiselt süsivesikute ainevahetuse uurimist.
Gerty ja Carl Cori pälvisid 1947. aastal koos Argentina füsioloogi Bernando Houssayga glükogenolüüsi uurimise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Gerty Cori oli siis kolmas naine, kes on saanud Nobeli auhinna, ja esimene naine, kes on saanud Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
1947. aastal sai ta Washingtoni Ülikooli biokeemiaprofessoriks.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema auks on nimetatud Cori kraater Kuul.
Rosalyn Yalow

Rosalyn Sussman Yalow (19. juulil 1921 New York – 30. mai 2011 New York) oli USA füüsik, kes sai 1977. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna raadioisotoopmeetodi (RIA-meetod) arendamise eest. Auhind läks jagamisele Roger Guillemini ja Andrzej Schallyga, kes said poole auhinnasummast.
Rosalyn sündis Simon Sussmani ja Clara Zipperi peres. Ta õppis Waltoni keskkoolis ja 1941. aastal lõpetas Hunter College'i, kus omandas ka suure füüsikahuvi.
Aastal 1943 abiellus ta Aaron Yalow'ga.
Ludwigsburg

Ludwigsburg on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal, Ludwigsburgi kreisi keskus. Asub Neckari orus.
Ludwigsburg on tekkinud lossi juurde, mis ehitati Württembergi hertsogi Eberhard Ludwigi residentsiks 1704 kuni 1733. See on tänapäeval suurim kahjustamata säilinud barokkloss Saksamaal. Ehitatava lossi juurde tekkinud asula sai 1718 linnaõigused.
Linnas asub pedagoogikakõrgkool.
Ludwigsburgis on sündinud keemik Karl Pfizer.
Velbert

Velbert on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Mettmanni kreisis. Velbergi on esmamainitud 875. aastal. 
1975 liideti kolm linna: Velbert, Neviges ja Langenberg. Tänapäeval jaguneb linn halduslikult kolmeks linnaosaks, mis vastavad endistele linnadele: Velbert-Mitte, Neviges ja Langenberg. 
Geograafia.
Velbert asub 'Niederbergi' mägedel (Alam-mägi), mis on osa Bergi piirkonnast, umbes 20 kilomeetrid kirdes Nordrhein-Westfaleni liidumaa pealinnast Düsseldorf ja 12 kilomeetrid Wuppertalist lääne poole Ruhri jõe vasakul kaldal. Velbert seisab Niederbergi piirkonna kõrgeimas osas ja ka selle keskel. Selle keskmine kõrgus merepinnast on umbes 230 meetrit; selle kõrgeim punkt, 303 meetrit, on Hordt-Berg ja selle madalaim, umbes 80 meetri kaugusel, asub Nierenhof am Deilbachis. Velberti kõrgeim punkt on 263 m kõrgusel merepinnast, Friedrichstraße ja Langenberger Straße tänava nurgal.
Vapp.
Esimene vapp loodi 1882. aastal ja tühistati 1975. aasta kohaliku omavalitsuse reformis. 
See näitas Bergi (esialgselt Limburgi sümbol) Counts'i, hiljem Dukes'e lõvi ja võtmeid, mis viitasid lukksepadusele, traditsioonilisele tööstusele Velbertis.
Pärast 1975. aastat loodi uus vapp, mis sisaldas heraldilisi sümboleid kõigile kolmele varem iseseisvale linnale. Võti, viidates Velberti peamisele traditsioonilisele tööstusele, säilitati lihtsama kujundusega. Langenbergit esindab tammepuu, mis viitab Langenbergi vanade käte tammele. Võtme otsas olevad viilud viitavad Hardenbergi isandate vappile Nevigese vappilt.
Majandus.
Velberti peamine traditsiooniline tööstus on tootmine, peamiselt metallpõhised, tüüpilised tooted on lukud, hinged, väikesed tööriistad, voolikuklambrid. Enamik ettevõtteid on keskmise suurusega. On ka ettevõtteid, mis toodavad osad autotööstusele, näiteks sõidukite juurdepääsu süsteemide tarnijad Witte Automotive ja Huf. Lisaks sellele linnas asub Stein &amp; Co Gmbhile, Sebo tolmuimejate tootja.
Rahvusvahelised suhted.
Velberti Kaksiklinnad on: Châtellerault, Prantsusmaa, alates 1965. aastast ja Corby, Inglismaa, alates 1966. aastast.
Alates 1979. aastast on need kolm linna ühinenud haruldaseks kolmepoolseks partnerluseks.
Velbertil on ka ühendused Thesprotiaga Kreekas ja Hacibektas Türgis.
Mettmann

Mettmann on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Mettmanni kreisi keskus. 
Mettmanni on esmamainitud 904. aastal. 
Linnas toodetakse metalldetaile autotööstuse jaoks.
Linna halduses on osa Neandertali orust, kust 1856. aastal leiti neandertallase luustik ning kus tänapäeval asub Neanderthali muuseum.
Hornavan

Hornavan on järv Rootsis Norrbotteni läänis. Järve pindala on eri andmetel 220–283 km². Järve sügavus on 221 m, millega on Hornavan Rootsi sügavaim järv.
Järvest voolab läbi Skellefteälven. Järves on umbes 400 saart, mis pakuvad teadlastele suurt huvi ökosüsteemide arengu poolest.
Hornavanis leidub siiga (6 liiki), haugi, forelli, ahvenat ja muid kalu.
Arjeplogi vald

Arjeplogi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Norrbotteni läänis. Piirneb läänes Norraga.
Valla suuremad asulad on järgmised:
Suurim järv on Hornavan.
Arjeplogi vald on kõige hõredamalt asustatud vald Rootsis. Rahvastiku tihedus on 0,25 inimest/km².
Elektriangerjas

Elektriangerjas ("Electrophorus electricus") on röövkala Lõuna-Ameerika vetes.
Elektriangerja keha on maolaadselt pikk ja tüse, värvus oliivpronksjas. Keha pikkus võib ulatuda kuni 2,5 meetrini ja kaal 20 kg. Elektriangerjale iseäralik on elektrielund, millega suudab tekitada elektrilööke pingega kuni 500 volti, voolutugevusega kuni 0,83 amprit ja võimsusega kuni 415 vatti. Elektrilööke kasutab nii saakloomade halvamiseks kui ka enesekaitseks.
Maavärina magnituud

Magnituud on suurus, millega kirjeldatakse maavärina võimsust. Näiteks Richteri skaala järgi on magnituud maavärina võimsuse kümnendsuurusjärk etalonmaavärina võimsuse suhtes.
Maavärina magnituud Richteri skaala järgi ei ole seega mitte füüsikaline mõõtühik (nagu meeter, kilogramm jms), vaid maavärina võimsuse suurusjärk etalonmaavärina võimsuse suhtes.
Tegelikult mõõdetakse seismogrammidelt spetsiifiliste maavärina lainete tekitatud võngete amplituudi.
Maavärina magnituud on defineeritud järgmiselt:Magnituud = LOG (maavärina energia / etalonmaavärina energia)Energia on meetodi kasutuselevõtmise aega (1935. aasta) arvesses võttes tihti esitatud ergides.
Etalonmaavärinaks on võetud sellise võimsusega maavärin, mis tekitab seismogrammil 1 μm suuruse võnke 100 km kaugusel maavärina epitsentrist standardse torsioonseismograafi puhul. Ettekujutuse saamiseks olgu öeldud, et see vastab 15 g TNT lõhkemisele.
Seismograafi registreeritud seismogrammil tekkinud võnke amplituudi suhteline suurus kasvab ruutjuurseosega võimsuste suhtest (magnituudist). Samal ajal kehtib ka ruutseos kaugusest, mis tähendab, et kaks korda kaugemal (200 km) väheneb amplituud neli korda.
Leides maavärina toimumise koha ning sügavuse, hinnatakse toimunud tõuke tugevust magnituudides, s.o suhtelist energia hulka, mis on vabanenud maavärina toimumisel.
Näide:
Maavärin magnituudiga 8,6 » energiaga 1026 ergi.
Sellele vastab 100 km kaugusel epitsentrist asuva seismograafi registreeritud seismogrammil võnkumine, mille amplituud on umbes 20 mm (20 000 μm).
Märkus:
Varem kasutusel olnud suhtelisest ühikust "ball" on loobutud.
Iive

Iive ehk absoluutne iive on mingi piirkonna (riigi, maakonna, valla vms) rahvaarvu muutumine kindla ajavahemiku (tavaliselt aasta) jooksul.
Iibe arvutamiseks tuleb liita omavahel loomulik iive ja rändeiive. Iivet saab arvutada järgmise valemiga:
"iive = rahvaarv ajavahemiku lõpus – rahvaarv ajavahemiku alguses = sündinute arv – surnute arv + immigrantide arv – emigrantide arv"
Vastava haldusüksuse rahvaarvu arvutamiseks iibest tuleb vaadeldava aasta rahvaarvule liita vaadeldava aasta iive.
Sõltuvalt loomulikust iibest ja rändeiibest võib iive olla kas positiivne (rahvaarv suureneb) või negatiivne (rahvaarv vähenev).
Iive ei võimalda riike omavahel võrrelda. Selleks tuleb kasutada iibe suhtelist näitajat – iibe kordajat – iivet 1000 inimese kohta, mille mõõtühikuks on promillid.
2007. aasta Iirimaa parlamendivalimised

2007. aasta Iirimaa parlamendivalimised toimusid 24. mai 2007. aastal. 
Iirimaa valimistel kindlustas endale kolmanda ametiaja senine peaminister Bertie Ahern, kelle partei Fianna Fail kogus 78 kohta. 166-kohalises parlamendis üldenamuse saavutamisest jäi Aherni parteil puudu viis kohta. Fianna Failiga kümme aastat koos valitsuskoalitsioonis olnud Progressiivsete Demokraatide Partei sai vaid kaks parlamendikohta, mis on kuue võrra vähem eelmise parlamendikoosseisuga võrreldes.
Kõtajärv

Kõtajärv (ka "Kotajärv, Kötajärv, Katuga järv, Võsu järv, Pidajärv") on rabakallastega väike düstroofne metsajärv Põlvamaal Viisli külas. Järv asub Mooste alevikust loodes ja Aarnikust lõunas.
Järve pindala on 2,4 ha.
J. J. Abrams

Jeffrey Jacob Abrams (sündinud 27. juunil 1966 New Yorgis), esinejanimega J. J. Abrams, on USA filmi- ja teleprodutsent, lavastaja ja stsenarist. 
Tema edukamad telesarjad on olnud "Alias", "Teadmata kadunud" (koos Jeffrey Lieberi ja Damon Lindelofiga), "Fringe" (koos Alex Kurtzmani ja Roberto Orciga) ning "Felicity" (koos Matt Reevesiga), kus ta on teinud nii stsenaristi- kui ka produtsenditööd. Lisaks on ta kirjutanud stsenaariumi filmidele "Armageddon" ja "Võimatu missioon III", olles ka viimase lavastaja, ning lavastanud 2009. aastal esilinastunud "Star Treki" 11. filmi.
Vägi

Vägi on eriti loodususundeis kogu maailma ja kõike seal olevat täitev ja ergastav ebaisikuline jõud. 
Väe mõiste võib tuleneda animatistlikust ürgusundist. Selles tähenduses on "vägi" eesti keeles juba uurali keelekihistusse kuulunud sõna.
Vägi võib teatud objektis ka isikustuda, kusjuures väe tugevus sõltub toimuva või toimuvas osaleja tähtsusest. 
Jumalausundites on vägi ehk energia jumala atribuut.
Endogaamia

Endogaamia on sotsiaalne norm, mille järgi abielud sõlmitakse ainult sama fraatria, hõimu, Kasti, seisuse vms sotsiaalse rühma liikmete vahel.
Kitsamas mõttes peetakse endogaamia all silmas normi, mille järgi abielud sõlmitakse sama fraatria piires. Võrreldes eksogaamiaga on selline endogaamia vähem levinud.
Levinuim on endogaamia loodusrahvaste seas ning neil on see sageli religioosselt põhjendatud. 
Tihtipeale mõeldakse endogaamia all religioosselt põhjendatud verepilastuslikku abielu (nagu näiteks Vanas-Egiptuses), samas mõeldakse endogaamia all ka abiellumiskohustust näiteks sama klassi, rassi vms sotsiaalse grupi siseselt. Selles mõttes võib endogaamia alla liigitada ka ajaloos kõikjal esinenud kombe abielluda ainult samast sotsiaalsest/varanduslikust grupist pärit inimesega. Ka tava abielluda samast rassist inimesega, mis oli Läänes ainuvõimalik 20. sajandi keskpaigani, käib samuti endogaamia nimetuse alla.
Endogaamiat eristab lihtsalt heast tavast abielluda samast sotsiaalsest grupist inimesega aga see, et endogaamia on religioosselt väga rangelt järgitud ja põhjendatud. Näiteks juutide või parside kohustus abielluda ainult samast etnosest inimestega, hindude kastisüsteem jne.
Emajumalanna

Emajumalanna on polüteismis viljakusjumalanna.
Emajumalannaga on seotud aastamüüdid ja looduse ringkäiguga seotud viljakusriitused ("hieros gamos", templiprostitutsioon, müsteeriumikultused).
Emajumalannaga seostatakse ka Willendorfi Venust. 
Ka Maarja kultuses katoliikluses on nähtud emajumalanna kultuse mõju ida usunditest.
Apoteoos

Apoteoos on valitseja või kangelase jumalaks või pooljumalaks ülendamine, ka mingi sündmuse või idee ülistamine või jumalikuks ilmutuseks kuulutamine. 
Rooma keisrid alates Augustusest kuulutati senati poolt jumalaiks. Tavaliselt tehti seda pärast keisri surma, mõnikord (näiteks Caligula puhul) eluajal. Jumalateks kuulutati ka teisi populaarseid avaliku elu tegelasi, vastavalt senati otsusele, sageli poliitilistel põhjustel. 
Apoteoosiks on hiljem nimetatud mõne idee, sündmuse või isiku avalikku ülistamist või erakordset austamist. Seega on ka Hitleri ülistamine Natsi-Saksamaal ning Lenini, Marxi, Stalini ja teiste austamine pooljumalustena Nõukogude Liidus käsitletavad apoteoosina.
Askees

Askees (vanakreeka keeles ἄσκησις "áskēsis", 'harjutus, treening') ehk asketism on usuliste ja vaimsete eesmärkide, mõnikord ka üleloomulike võimete saavutamisega seotud eluviis; askeet on askeesi harrastaja. Askeesi eesmärkide taotlemisest tulenevad selle vahendid, mis võivad väliselt avalduda ka enesepiiramise ja -eitamisena (Zhuangzi "enese matmine"). Muutudes eesmärgiks omaette, on see oma äärmuslikes vormides seotud raskete vannete (tõotuste) andmise ja enesepiinamisega.
Seda laadi praktikad on täheldatavad kõikides traditsioonilistes kultuurides. Algses tähenduses oli askees seotud mistahes distsiplineeritud praktika vormiga. Hiljem sai see kristluses maistest sihtidest loobumise ja kõrgemate intellektuaalsete ja vaimsete eesmärkide saavutamise tähenduse. 
Askees on eriti levinud müstikasse kalduvates usundites või usundivooludes. Askees jaguneb positiivseks ja negatiivseks askeesiks.
Positiivne askees on askeesi vorm, kus surutakse maha kehalisi tunge ja võideldakse ebapuhaste mõtetega, püüeldes niimoodi Jumalaga ühinemise või suhtlemise, vabanemise, nirvaana vms poole. Positiivne askees on eriti levinud müstikute seas, eriti varakristluses, katoliiklaste ja õigeusklike seas paljuski ka tänini (näiteks Opus Dei, jesuiidid). Järgitakse eelkõige füüsilisi harjutusi, näiteks paast, jõhvsärgi kandmine, flagellatsioon (enesepiitsutus), klausuur (kongi sulgemine), sambapühaklus jne).
Negatiivset askeesi tuntakse ja harrastatakse vähem, see on eelkõige levinud ida piirkondade usundites. Seal ei proovita mitte maisest ja ebapuhtast vabaneda, vaid antakse sihiteadlikult voli ka naudinguliialdustele, mis nõuab aga kõrget teadvuseseisundit (näiteks budistlik tantrism). 
Klassikalises joogas askeesiks tõlgitavat sõna "tapas"'t on enamasti mõistetud kui ülimat mõõdukust. Sõna teine tähendus on linnu haudumissoojus. Kõrgeimaks askeesiks on nimetatud hingamispeetust ("pranayama"). Tantrajaana pärimuslike koolide aluseks oleva "tummo" (sanskriti keeles "caṇḍālī") ehk sisemise soojuse üheks olulisimaks genereerimisvahendiks on ülim kaastunne ja hingepidamine. See sisemine soojus on ka tõelise kristliku askeesi olemus. Tuntud on ka Buddha ütlus äärmusi vältivast kuldsest keskteest.
Rita Levi-Montalcini

Rita Levi-Montalcini (22. aprill 1909 Torino – 30. detsember 2012 Rooma) oli juudi päritolu itaalia neuroloog, Nobeli auhinna laureaat.
Ta pälvis 1986. aastal koos Stanley Coheniga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna närvirakkude kasvufaktori avastamise eest.
Elulugu.
Rita sündis sefaradi juudi peres. Tal oli kaksikõde Paula ja nad olid pere neljast lapsest noorimad. Tema isa oli elektriinsener ja matemaatik, ema oli andekas maalikunstnik. Tema vanem vend Gino Levi oli arhitekt ja Torino ülikooli professor.
Pärast seda, kui Rita nägi lähedast peresõpra vähki suremas, otsustas ta minna meditsiinikooli. Selleks pidi ta ümber veenma oma isa, kes uskus, et elukutse omandamine hakkab naisel segama ema ja abikaasa kohuste täitmist. 1930 asus Rita õppima Torino meditsiinikooli ja lõpetas selle 1936. Ta õppis seal koos Giuseppe Leviga ja asus pärast lõpetamist tööle tolle assistendina.
1938 pidi ta sellest kohast loobuma, kui Benito Mussolini võttis vastu rassimanifesti, millega juutidel keelati akadeemiline karjäär. Rita jätkas tööd kodulaboratooriumis. 1943 kolis ta Firenzesse ja seadis seal sisse ka labori. 1945 naasis pere Torinosse. Ta uuris närvirakkude kasvu kanaembrüotel.
1946 võttis ta vastu kutse Saint Louises asuvasse Washingtoni ülikooli professor Viktor Hamburgeri käe alla. Esialgu kutsuti ta üheks semestriks, kuid lõpuks jäi ta Saint Louisesse 30 aastaks. Seal tegi ta ka oma kõige tähtsama avastuse: eraldas 1952. aastal vähirakkudest aine, mis põhjustab närvirakkude eriti kiire kasvu vähirakkudes. 1958 sai ta korraliseks professoriks ja 1962 avas ta Roomas uurimiskeskuse. Sestpeale töötas ta vaheldumisi Saint Louises ja Roomas. 1961–1969 juhatas ta Roomas neurobioloogia uurimiskeskust ja 1969–1978 rakubioloogia laboratooriumi.
1. augustil 2001 nimetas Itaalia president Carlo Azeglio Ciampi ta eluaegseks senaatoriks. Ta osales ülemkoja töös siis, kui polnud hõivatud akadeemilise tegevusega mujal maailmas. Senaatorina toetas ta vasakpoolseid erakondi ja Romano Prodi valitsust. Selletõttu on paremtsentristlikud senaatorid teda niihästi avalikult kui ka blogides sageli solvanud, kui ta keeldus valitsusele umbusaldust avaldamast. Paremäärmuslased heitsid talle lisaks ette seda, et ta on naine, juut ja liiga vana.
Enne oma surma oli ta vanim elav ja kõige vanemaks elanud Nobeli auhinna saanud isik. Elu lõpus oli ta kõva kuulmisega ja peaaegu pime.
Avataara

Avataara on India usundites, eriti hinduismis jumaluse inkarneerumine kellegi teise üleloomuliku olendi, inimese või loomana. Eriti tuntud ja austatud on Krišna kui jumal Višnu avataara.
Avataara hinduismis.
Hinduismisi traditsiooni järgi kehastub Jumal avataarana igal ajastul maailma, kui kurjus võtab võimust ja õiglus (dharma) on hävimisohus. Möödunud aegade avataarade tegudest jutustavad India eeposed Mahabharata, Raamajaana ja Puraanad.
Demiurg

Demiurg on Jumal või jumalus, kes korrastab algkaose, võidab mütoloogilise ürgkoletise ja loob maailma. Esineb esmaloojana, kes hiljem muutub "deus otiosus"eks, aga ka uue põlvkonna aktiivse jumalana, kes jääb sekkuma maailma saatusesse. 
Esimest korda esines demiurgi mõiste antiiksetes filosoofilistes ja teoloogilistes süsteemides. Järjekindlalt kasutas demiurgi mõistet Platon. Platonilt võtsid demiurgi mõiste üle aga gnostikud, kellel demiurg omandas keskse tähenduse. Platonismist ja gnostitsismist on aga kristlus olnud oma algusaegadel väga suuresti mõjutatud, seetõttu on demiurgi-idee sügaval kristluses olemas. Demiurgi mõistet kui sellist küll ei kasutata, kasutatakse mõistet Jumal, aga Jumala olemus sarnaneb paljuski demiurgi mõistele Platoni filosoofias ja gnostitsismis.
Sõna "demiurg" "δημιουργός, dēmiourgos" etümoloogia: kreeka sõnadest "demos", mis tähendab (lihtsat) rahvast ja "ergo", "urgos" töötama. Algselt tähendas see käsitöölist, rahva heaks töötajat, millest ajapikku kujunes laiem looja kui sellise mõiste.
Deus otiosus

Deus otiosus (ladina "deus" – 'jumal', "otiosus" – 'puhkav') on ürgjumal, kes on aktiivselt tegutsenud loomisel, siis aga loovutanud positsiooni uue põlvkonna jumalatele ja tagasi tõmbunud, eemaldunud kättesaamatusse kaugusesse.
"Deus otiosus"'eid austatakse ja kummardatakse, kuid kultuslikult teenitakse harva (nt Egiptuse Atum, läänesemiidi El, sumeri Anu, inkade Pachacamak). Lõpuaegadel võib ka ta tagasi tulla, mistõttu võib seonduda kultuuriheerose kujuga.
Sarnane termin on "deus absconditus", 'varjatud Jumal'.
Kristlusse tõi "deus otiosus"'e mõiste Martin Luther, üritades sellega kirjeldada jumala müstilisust ja kättesaamatust. Üldiselt aga kristluses "deus otiosus"'e mõiste eriti levinud ei ole, kuna Jumalat kujutatakse ikka veel aktiivse ja tegutsevana.
Albert Hofmann

Albert Hofmann (11. jaanuar 1906 – 29. aprill 2008) oli Šveitsi keemik, kes on tuntud eelkõige LSD sünteesimisega 1938. aastal Baselis Sandoze laboratooriumis. 
Välislingid.
Albert Hofmann: "LSD, My Problem Child", Veebiversioon (vaadatud 23.02.2014)
Asum (romaan)

"Asum" (inglise keeles "Foundation") on Ameerika ulmekirjaniku Isaac Asimovi ulmeromaan, Asumi-sarja esimene raamat. Romaan koosneb viiest temaatiliselt seotud lühiloost, mis avaldati algul ajakirjas ükshaaval ning anti esmakordselt tervikteosena välja 1951. aastal. Sarjas järgneb sellele "Asum ja impeerium".
Romaan algab kogu meie Galaktikat ühendava Impeeriumi langust ennustava teadlase Hari Seldoni algatusega teadlaste asumi loomiseks, mille ametlik ülesanne oleks koondada kõik inimteadmised "Galaktika Entsüklopeediasse", lühendades seeläbi vana impeeriumi langusest uue impeeriumi tõusuni jäävat aega 30 000 aastal 1000 aastani. Ajaloo kulgu võimaldab ennustada Seldoni loodud teadus psühhoajalugu, mis kirjeldab statistiliste meetodite abil suurte inimhulkade käitumist sama usaldusväärselt kui termodünaamika gaaside käitumist.
Loodav Asum paikneb Galaktika ühes otsas planeedil Terminus, teine samasugune luuakse Galaktika teise otsa Tähe Tipule. Kosmilise poliitilise keskvõimu olemasolu võimalikkusele ja vajalikkusele keskenduva raamatu tegevus toimub umbes 20 000–50 000 aasta kaugusel tulevikus.
Eesti keeles ilmus "Asum" kirjastuse Eesti Raamat väljaandena sarjas "Mirabilia" 1985. aastal Linda Ariva tõlkes.
Teiste elu

"Teiste elu" (sks "Das Leben der Anderen"; eesti keeles on vahel kasutatud ka pealkirja kujul "Teiste elud") on parima võõrkeelse filmi Oscari võitnud 2006. aasta Saksa film. Film räägib Ida-Berliini kultuur maastikust enne Berliini müüri langemist, mida hoidis enda kontrolli all Saksa DV salapolitsei Stasi. 
Film pälvis 2006. aastal Euroopa filmiauhinna kui aasta parim film.
Tegevustik.
Filmi "Teiste elud" tegevus toimub Ida-Berliinis viis aastat enne Berliini müüri langust ehk 1984. aastal. See oli aeg, mil Ida-Saksamaa valitsus kasutas tolleaegse salapolitsei Stasi abi, et julmalt inimeste järele nuhkida ja sellega oma võimu kindlustada.
Stasi ülemale Gerd Wieslerile (Ulrich Mühe) tehakse ülesandeks nuhkida näitekirjanik Georg Dreymani (Sebastian Koch) ja tema kuulsa abikaasa Christa-Maria Sielandi (Martina Gedeck) järele. See operatsioon on riiklikult tähtis ja mängus on kõrgemate poliitiliste ringkondade huvid. Wieseler ei arvesta aga sellega, et mida sügavamale ta jälitatavate maailma sukeldub, seda rohkem see teda muudab.