Politseivalitsus (Venemaa)

Kubermangulinnade Korra- ehk Politseivalitsus (vene "Управа Благочиния", saksa "Polizeiverwaltung") oli Vene keisririigis 1782. aastal asehalduskorra ajal loodud halduspiirkondade korrakaitseasutused. Politseivalitsused kuulusid Venemaa keisririigi halduspiirkondade – kubermangude kubermanguvalitsuste koosseisu ning tegelesid korrakaitse- ja heakorraküsimustega.
Politseivalitsused Eesti- ja Liivimaa kubermangus.
Venemaa keisririigi poolne esimene Balti kubermangude politseikorraldust reglementeeriv akt oli Venemaa keisrinna Katariina II poolt 1766. aastal välja antud Liivimaa väikelinnade politseikorraldus, mis käsitles linna juhtimist, usuasjade korraldust, elanikele linnakodaniku õiguste andmise korda, käsitöö ja kaubanduse reguleerimist ning tuleohutuse tagamist. Eesti ala maakonnakeskustest puudutas see Riia kubermangus Kuressaaret, Valgat ja Viljandit. Seni oli korravalve linnades olnud rae pädevuses. 
Venemaa keisririigi riiklikud politseivalitsused (saksa k. "Politzeiverwaltung") loodi Eesti ala kubermangu- ja kreisilinnades asehalduskorra ajal vastavalt 1782. aasta ülevenemaalisele politseimäärusele. Pärast asehalduskorra kaotamist 1797, oli korravalve mõnda aega jälle linnade magistraatide pädevuses.
Tänapäeva Eesti (Eestimaa ja Liivimaa kubermang) aladel loodi kolm korravalitsust – Tallinnas (24. oktoobril 1803), Tartus (13. juunil 1805) ja Viljandis (10. juulil 1805). 1862. aastal võeti Venemaal vastu Venemaa sisekubermangude politsei ümberkorraldamise seadus, mis koos kõigi linnade politseivalitsuste, -kohtute ja -ametite töökorralduse muudatustega aga kehtestati Venemaa keisririigi Läänemereprovintsides alles 1888. aastal. 
19. sajandi alguses, Napoleoni sõdade perioodil pandi astatel 1811–1812 ametisse kubermanguvalitsustele ja kindralkuberneridele alluvad politseimeistrid Narvas, Kuressaares, Valgas ja Pärnu linnas, kuid need ametikohad kaotati jälle aastatel 1816–1817. Aastatel 1816–1889 tegutses Eestimaa kubermangus kihelkonnapolitsei ja kihelkonna politseikohus.
1888. aastal moodustati „Läänemere-kubermangude politsei ümberkorraldamise” seadusega politseivalitsused kõikides Eestimaa ja Liivimaa kubermangu alade maakonna- ning kubermangulinnades. Narva linna, mis kuulus Peterburi kubermangu, politseilist korraldust reguleerisid eraldi seadused. 1888. aasta politseireformi teostamisel jäi alles mõisapolitsei ning mõisapolitsei kohustused jäid üldiselt samaks, tegevuspiirkond ahenes mõisamaa territooriumile, mis ei välistanud koostööd vallapolitseiga.
Linnade politseivalitsuste ülesanneteks oli määratletud: avaliku korra tagamine; järelevalve streigiliikumise, isikute, seltside tegevuse, trükikodade jm üle — s.o üldise poliitilise meelsuse jälgimine; järelevalve kaubanduseeskirjade täitmise üle; administratiivüleastumiste korral vastutusele võtmine; jooksikute kinnipidamine; järelevalve teede korrashoiu üle; kuritegude puhul juurdluse läbiviimine; kriminaal- ja tsiviilasjade puhul kohtuotsuste täideviimisele pööramine; sõjaväeliste kohustuste täitmise järelevalve; riiklike toetuste jagamine (hoolekandealused, sõjaväelaste perekonnaliikmed); sõjaolukorras riigi kasuks rekvireerimiste teostamine; järelevalve prostituutide üle; seadusandlike aktide teatavakstegemine. Linnade politseivalitsuse koosseisu kuulusid linna politseimeister ja tema kaks asetäitjat (kes olid ametisse valitud linnavalitsuse poolt), jaoskondade pristavid (jaoskonnaülem), nende abilised (järelevaatajad), linnakordnikud (kardavoi) ning kantseleiametnikud. Linna politseivalitsuse ülema politseimeistri nimetas ametisse kubermangu kuberner.
Linna politseivalitsuse ülesanded kattusid maakonna politseivalitsuse omadega, täiendavalt lisandusid: passide väljastamine riigiteenistuses mitteolevatele aadlikele; maakonnalinnades asuvate riigivarade atesteerimine; osalemine vastava maakonna rõugepaneku- ja tervishoiukomisjonis; järelevalve linnas asuvate ühiskondlike ja kroonuhoonete korrashoiu üle; järelevalve töövõimetute vangide ja asumisele saadetavate isikute üle; linna läbivate väeosadega seotud asjaajamise korraldamine; andmete esitamine linnahaiglas viibivate haigete sõdurite kohta.
Linnade politseivalitsuse välipolitsei koosnes jaoskonnapristavitest, pristaviabidest, politseiülevaatajatest, kordnikest ja lihtpolitseiteenistujatest. Suurel tööstusettevõttel võis olla ka eraldi politseiülevaataja (Nt. vt. Tallinna Linna Politseivalitsuse 1. jaoskonna, Balti Puuvillavabriku abijaoskond ja 3. jaoskonna, Dvigateli abijaoskond, politseiülevaataja Tallinna tselluloosivabrikus).
Linnade politseivalitsuse juurde asutati 6. juulil 1908 otseselt politseivalitsuse ülemale (politseimeistrile) ja prokurörile allunud jälitusosakonnad (vene keeles "сыскное отделение") jälitustegevuse läbiviimiseks, jälitusosakonna ülesandeks oli ka revolutsioonilise liikumise võimalikest ilmingutest Sandarmikorpuse Eestimaa kubermangu ja Liivimaa kubermangu Sandarmivalitsusele ning Politseidepartemangu Eriosakonna teavitamine. 
Maakonna või linna politseivalitsuse juures tegutsesid politsei arstlikud osakonnad ehk komiteed ("врачебно-полицейский комитет"), kes teostasid üldist sanitaarjärelevalvet, sh kontrolli ja arvestust prostituutide ja nende liikumise üle. 
Kreisi ehk maakonna politseivalitsuse peamised ülesanded olid avaliku korra ja julgeoleku tagamine maakonnas; eeluurimise läbiviimine kriminaalasjades; järelevalve teede ning sildade korrashoiu üle; mõisapolitsei ametisse kinnitamine. Maakonna politseiülemad allusid Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangule, kuid said korraldusi ka kubermangu kubernerilt ja Vanglate Peavalitsuselt (kui maakonnas oli vangla). Politseivalitsuse kreisi ehk maakonnaülema nimetas ametisse kubermangu kuberner. Maakonna politseivalitsust juhtis kreisi politseiülem ehk maakonnaülem, politseivalitsuse koosseisu kuulusid maakonnaülema vanemabi ning kuni 3 laudkonnaülemat. Politseivalitsuse juht oli kõrgeim Venemaa Keisririigi riigivõimu esindaja kohapeal, kellele allusid otseselt maakonnaülema vanemabi ja jaoskondade ülemad, maakonnaülema nooremabid. Maakonnaülema nooremabide venepärane ametinimetus oli alates 1916. aasta lõpust pristav. Maakonna politseivalitsuse tööpiirkond jagunes piirkondlikeks politseijaoskondadeks, mida juhtisid maakonnaülema nooremabid. Kreisi politseivalitsuse alluvuses olid samuti kreisi piirkonnas asuvad linnad ja kreisi- ehk maakonnalinnade politseiline haldus.
Tallinna politseivalitsus.
Eestimaa kubermangus asusid: Tallinna maakonna politseivalitsus, Narva tänaval Bladti majas ("Ревельское Уездное Полицейское Управление"), Paide maakonna politseivalitsus ("Вейсенштейнское Уездное Полицейское Управление"), Haapsalu maakonna politseivalitsus ("Гапсальское Уездное Полицейское Управление") Sadama tänaval Jürgensi majas, Rakvere maakonna politseivalitsus, Tallinna tänaval majas nr 15 ("Везенбергское Уездное Полицейское Управление").
Tartu politseivalitsus.
Tartu politseivalitsus loodi 1805. aastal. Selle koosseisu kuulusid algselt: politseimeister, rajooniülevaatajad ja nende abid, sealhulgas ka kardavoi ehk linnapolitseinik. Politseivalitsus koosnes seitsmest täidesaatvast ametnikust. 1806. aastal kehtestati Liivimaa kubermanguvalitsuse eeskirjaga politseile kohustusteks ehitiste järelevalve ja kruntide kättenäitamine ehituste otstarbeks; järelevalve toiduainete hindade üle; hoolekanne; kontroll tsiviil- ja kriminaalkohtute otsuste täitmise üle; tuleohutuse järelevalve; sildade ja teede korrashoiu järelevalve; läbimarssivate sõjaväelaste majutamine ja väiksemate kriminaal- ja tsiviilkohtuasjade arutamine ning kurjategijate vahistamine.
Liivimaa kubermangu Eesti aladel asusid „Läänemere-kubermangude politsei ümberkorraldamise” seaduse alusel 1888. aastal siseministri abi poolt kinnitatud kreisi politseivalitsused: Tartu kreisis - Tartumaa politseivalitsus, Pärnu kreisis - Pärnumaa politseivalitsus, Viljandi kreisis - Viljandimaa politseivalitsus, Võru kreisis - Võrumaa politseivalitsus, Saaremaa kreisis - Saaremaa politseivalitsus.