tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Estampii

Estampii (pr. k. "estampie") on keskaegne tants ja muusikažanr. See instrumentaalžanr oli väga populaarne 13. ja 14. sajandil.
Estampii vorm koosneb neljast kuni seitsmest osast ("punctum", mitmuses "puncta") koos kordustega: aa, bb, cc, ..., kusjuures osade lõpud on kordamisel erinevad ("ouvert" 'avatud' ja "clos" 'suletud'): a+x, a+y; b+w, b+z; ... Mõnikord on samad avatud ja suletud lõpud kasutusel kogu teose vältel: a+x, a+y; b+x, b+y, c+x, c+y, ...
Sarnane vorm on ka teisel keskaegsel tantsul saltarellol.
Varaseim teadaolev sellises vormis teos on laul "Kalenda Maya", mille arvatavasti kirjutas trubaduur Raimbaut de Vaqueiras (1180–1207), võttes aluseks meloodia estampiist, mida mängisid prantsuse žonglöörid. Kõik ülejäänud näited on täielikult instrumentaalsed.
Kuigi estampiid on reeglina monofoonilised, on näiteid ka kahehäälsetest estampii vormi kasutavatest teostest.
Estampii kohta ei ole säilinud ühtegi tantsukirjeldust. Käsikirjade illustratsioonide ja maalide järgi näib see sisaldavat üsna energilist hüplemist. Mõnede estampiide (näiteks kuulus "Tre fontane") muusika üleskirjutused on kirevad ja virtuoossed, mis on loonud arvamuse, et need olid mõeldud pigem kuulamiseks kui tantsu saateks.
Nottinghamshire

Nottinghamshire on krahvkond Inglismaal East Midlandsi regioonis. 
Nottinghamshire jaguneb kaheksaks omavalitsusüksuseks:
Warhaftig Histori

Warhaftig Histori on 1540. aastatel valminud Preisimaa ja Liivimaa poliitiku ning ametniku Johann Lohmülleri kroonika, mis peamiselt keskendub Liivimaa ajaloole 1520.–1540. aastatel.
Kroonika algab küll Liivimaa ristiusustamise lühikirjeldusega ning vaatleb ka Riia peapiiskoppide ja Liivi ordu võitlust 14.–16. sajandil, kuid enim huvitab kroonika autorit siiski tema enda kaasaeg. Kroonika elab kaasa Riia peapiiskoppidele ning süüdistab ordut võimu kuritarvitamises.
Kroonika kõige teaduslikuma publikatsiooni avaldas Ulrich Müller 2001. aastal.
Teose pealkirja, juhul kui seda tänapäeval kirjutataks, kui "wahrhaftige historie", võiks tõlkida - "Tõepärane/tõene jutustus". Teisel juhul - warhaftig - võiks seda tõlgitseda, kui kaubanduslikku ajalugu, mis ilmselt poleks õige.
Narva keraamika

Narva keraamika on kõige vanem keraamikaliik Eestis, mis oli levinud Narva kultuuri ajal (umbes 5200–3900 e.m.a).
Praegu liigitatakse Narva kultuur hilismesoliitikumi. Varem on keraamika kasutuselevõttu peetud noorema kiviaja ehk neoliitikumi alguseks Eestis. 
Narva tüüpi keraamikat on liigitatud kolmeks: Kagu-Eesti, Põhja-Eesti ja Lääne-Eesti saarte tüübiks. Nõusid oli peamiselt kahte tüüpi: eri suuruses, kuid valdavalt suuremad, teravatipulised ja munakujulised potid, mandril ka väiksemad liuataolised nõud. Nõusid valmistati kitsastest, enamasti vaid kuni 1 cm laiustest savilintidest. Tolleaegse keraamika vormimismass sisaldas teokarbipurdu või taimset massi, saartel rohkem kivipurdu ja liiva. Nõu seinad on silutud või riibitud, vahel isegi kergelt lihvitud. Ornamenti esines nõudel puhuti, enamasti vöönditena või ebakorrapäraste kammitaoliste vajutustena, valdavalt nõude ülaservas, vahel ka külgedel. Seetõttu erines see oluliselt hilisemast kammkeraamikast, kus ornament paiknes korrapäraste rühmadena, sageli kogu nõu külje ulatuses.
Salajõe Allika rändrahnud

Salajõe Allika rändrahnud on kaks rändrahnu Läänemaal Lääne-Nigula vallas Salajõe külas. Rahnud jäävad umbes 60–130 m kaugusele Liiva-Rehe teest ja umbes 400 m kaugusele Harju-Risti–Riguldi–Võntküla teest. Umbes 500 m edelasse jääb Silma looduskaitseala. Rahnude geograafilised koordinaadid on .
Rahnud võeti kaitse alla aastal 1937. Rahnude seisukord on hea.
Rahnud on gneissbretšast.
Rahnude mõõdud on : 
Rahnud on tuntud ka nimedega "Allika talu rahn" (7,0×5,5×3,9 m, ümbermõõt 19,6 m) ja "Kasemetsa talu rahn" (6,8×4,4×3,4 m, ümbermõõt 17,6 m).
Rahnudele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (1,39 ha).
Salajõe Allika rändrahnude keskkonnaregistri kood on KLO4000913.
Allika rahnu iseloomustus.
Allika rahn on püstiste külgedega ümar, kuid väga ebatasase pinnaga tugevasti sammaldunud rahn. Põhjaosas kamardunud ja peal kasvab harilik kukehari. Rahnu ümber on kuhjatud põllukive. Rändrahn võib pärineda Neugrundi meteoriidikraatrist.
Kasemetsa rahnu iseloomustus.
Kasemetsa rahn on piklik ebatasase pinnaga tugevasti murenev ja sammaldunud rahn. Põhja- ja läänekülg võsastunud. Edelanurga juures kasvab suur jämedatüveline saar. Rahnu ümber on kuhjatud põllukive. Rändrahn võib pärineda Neugrundi meteoriidikraatrist.
Leibkond

Leibkond on majapidamisüksus, mille moodustavad ühise eelarvega ja koos majapidamisotsuseid langetavad inimesed (enamasti ühe perekonna liikmed). Leibkond võib koosneda ka ainult ühest inimesest.
Statistikaameti järgi on leibkond "ühises eluruumis elavad inimesed, kes jagavad toidu- ja raharessursse".
Eestis on leibkondi umbes 600 000. Leibkonna keskmine suurus on 2,3 liiget.
Keskklass

Keskklass on kõrge ametialase kvalifikatsiooni ning stabiilse ja külladase sissetulekuga inimeste kategooria. Alam-, kesk- ja kõrgklassi mõistet kasutatakse nüüdisühiskonna sotsiaalse kihistumuse iseloomustamiseks. Keskklassi mõiste võib eri riikides ja eri kultuurikeskkondades erineda.
Märt Raud (publitsist)

Märt Raud (kirjanikupseudonüüm "Tõnis Migagu"; 6. november 1881 – 1. november 1980 Stockholm) oli eesti koolitegelane, kirjanik, ajakirjanik ja publitsist.
Elulugu.
Märt Raud sündis Kavilda vallas Koiduarul. Tema isa oli pops Peeter Raud, ema Leenu Vares. Raud käis aastatel 1890–1893 Tarvoja külakoolis, 1893–1897 Puhja kihelkonnakoolis ja 1897–1901 Tartu Õpetajate Seminaris. Aastatel 1909–1910 õppis ta Tartus Rostovtsevi eraülikooli loodusteaduskonnas. Enne seda oli ta töötanud kooliõpetajana Vaivara kihelkonnakoolis, Ulvi Samma ministeeriumikoolis ja olnud 1903–1906 Haljala Kalevipoja-nimelise kooli juhataja. Seejärel alustas Raud tegevust ajakirjanduses, olles 1906–1907 ajalehe Sõna toimetaja ning 1906–1914 ja 1918 üks Postimehe toimetajatest.
Esimese maailmasõja puhkedes mobiliseeriti Raud Vene armeesse ja sõja kolm esimest aastat veetis ta Peterburis tagavarapolgus. Seejärel sai temast Eesti rahvusväeosade organiseerija, 1917–1918 oli ta Eesti Tagavara Jalaväepataljoni kortermeister.
1906–1918 kuulus Raud Jaan Tõnissoni asutatud Eesti Rahvameelsesse Eduerakonda (hiljem Eesti Demokraatlik Erakond ja Eesti Rahvaerakond), kuid alates 1918. aastast kaldus ta toetama Konstantin Pätsi juhitud Maaliitu, olles selle väljaannete toimetuste liikmeks. Vabadussõja ajal tegutses ta sõjatsensorina, viibides ka Tartu rahu allakirjutamise juures.
Eesti Vabariigi ajal naasis Raud haridustegevuse juurde: 1920–1922 oli ta Pärnu Maavalitsuse haridusosakonna juht ning 1922–1934 Viljandimaal ja 1934–1936 Pärnumaal koolinõunik. 1936–1937 oli ta haridusministri haridusnõunik ja seejärel kuni 1940. aastani koolide peainspektor. Kuna Raud oli üllitanud religioosselt ja rahvuslikult meelestatud publitsistikat ning olnud Kaitseliidus tööl propagandaosakonnas, siis vallandati ta juba 1940. aasta juunis. Esimesel Nõukogude okupatsiooniaastal teda siiski ei arreteeritud ning aastatel 1941–1942 oli ta koolinõunik Tartumaal ja 1942–1944 Läänemaal. Seejärel siirdus ta Saksamaale.
1948. aastal asus Raud Saksamaalt ümber Rootsi, kus oli kuni 1956. aastani Eesti Komitee arhiivi ametnik, jäädes seejärel pensionile. Rootsis olles avaldas ta nii oma mälestused (kolmes köites) kui ka Jaan Tõnissoni ja Konstantin Pätsi elulooraamatu "Kaks suurt". Samuti avaldas ta ilukirjandust pseudonüümi Tõnis Migagu all, mida ta kujul T. Migagu oli kasutanud juba 1930. aastatel. Lisaks sellele oli ta kasutanud veel vähemalt 15 pseudonüümi: Benedictus, Jaanus Vihava või Vihavu, Juuli Tumatre, Juuli Uibu, M. R.-d, Mari Mürak, Md., Meister, Mulgi Märt, Paap Mällo, Rein Kaasik, Taavi Võllingearu, V. R. Tarvoja, Virve Lemming ja Võlli Karu.
1911. aastal abiellus Märt Raud Anna Treumanniga. Nende lapsed olid agronoom Jaan Raud, Aina Kivi ning õpetaja ja kunstiajaloolane Mai Raud-Pähn.
Teadustöö.
Märt Raua teadustööd käsitlesid pedagoogikat, kooliajalugu, rahvuspoliitikat, rahvuskultuuri, peresuhteid ja rahvakombeid. Temalt ilmus ka ajaviiteromaane.
Teadmusühiskond

Teadmusühiskond (teadmispõhine ühiskond) on ühiskonnatüüp, kus majanduse ja ühiskonna juhtimises kasutatakse teadusuuringute tulemusi ning uued avastused ja leiutised võetakse kohe kasutusele.
Teadmusühiskonnas on ülikoolid ja uurimisasutused olulised ühiskonnainstitutsioonid, teadlaste ja üliõpilaste osakaal tootmisprotsessis on suur. Teadmusühiskond on infoühiskond, kus majanduse ja poliitika arendamiseks kasutatakse pidevalt ja oskuslikult informatsiooni, kusjuures oluliseks ei peeta mitte kogutud informatsiooni hulka, vaid seda, et poliitilised ja majanduslikud otsused tugineksid teaduslikele uuringutele. Õppe- ja töökeskkonna lõimimine ning uuenduste pidev kasutuselevõtt eeldab samas uusi arusaamu juhtimises.
Kujunemine.
Majanduse kujunemislõigud:
Teadmusühiskond ja Eesti.
Pikaajaline riiklik strateegia "Säästev Eesti 21" võeti Riigikogu poolt vastu 2005. aastal ning see kirjeldab Eesti ühiskonna jätkusuutlikkuse probleemi lahendusena pööret teadmusühiskonda.
Sotsiaalne struktuur

Sotsiaalne struktuur on mingile ühiskonnatüübile omane rahvastiku jagunemine suurteks sarnaste omadustega kategooriateks teatud tunnuste alusel, näiteks sugu, rahvus, vanus, haridustase, elukoht, sissetulekud, töö- ja tegevusala jms.
Regina von Habsburg

Regina von Habsburg või Regina Habsburg-Lothringen (sündis kui "Saksi-Meiningeni printsess Regina Helene Elizabeth Margarete" ehk "Regina von Sachsen Meinigen"; 6. jaanuar 1925 – 3. veebruar 2010) oli Wettini dünastia liige ja Otto von Habsburgi abikaasa.
Regina von Habsburgi vanemad olid titulaarhertsog Georg von Sachsen-Meiningen ja krahvinna Klara-Marie von Korff. Ta sündis Würzburgis pere noorima lapsena ja kasvas üles Heldburgis. Isa suri nõukogude vangistuses, ülejäänud pere põgenes aga Lääne-Saksamaale. Seal tutvus ta ka oma Otto von Habsburgiga. Nad abiellusid 10. mail 1951 ning said 7 last. Regina von Habsburg suri 2010. aasta 3. veebruaril Pöckingis pärast ligi 59-aastast abielu. Ta on maetud Veste Heldburgis asuvasse perekonnakrüpti.
Regina von Habsburg oli Malta ordu auliige ja Suurristi kavaler.
Cluny

Cluny [klün'ii] on omavalitsusega linn Prantsusmaal Burgundia-Franche-Comté piirkonnas Saône-et-Loire'i departemangus Mâconist 20 km loodes. Linn on samanimelise kantoni keskuseks.
Linn on tuntud eeskätt seal tegutsenud Cluny kloostri järgi, mille hooned on säilinud osaliselt.
Linna territoorium asub 226–574 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linnas on romaani stiilis maju, gooti stiilis Cluny Notre-Dame'i kirik 13. sajandist ning paleed 15. ja 16. sajandist.
Napoleon laskis Clunysse rajada riikliku hobusekasvatuse.
Regionalism (kunst)

Regionalism on Ameerika Ühendriikide kunstivool, mille viljelejad kujutasid maaelu stseene. Regionalismi kõrgaeg oli aastatel 1930–1935.
Regionalismi teke.
1920.–1930. aastatel asusid USA väikelinnade ja külade elanikud siirduma suurlinnadesse. Omapäraste piirkondade elukorraldused sulandusid ühtseks, standardiseerunud elulaadiks, ning selliste inimeste maaelu tagaigatsevale meeleolule vastas regionalistide looming.
Ameerika kunstis iseloomustab regionalism realismi suunda, mis eemaldus linnast ning tehnoloogilisest arengust ja keskendus maaelu stseenide kujutamisele. Eriti hinnatud olid regionalismi tööd just suure depressiooni ajal 1930. aastatel, sest need sisendasid ameeriklastele turvatunnet.
Esindajad.
Regionalismi kuulsamad esindajad on Grant Wood (1891–1942), John Steuart Curry (1897–1946), Andrew Wyeth (1917–2009) ja Thomas Hart Benton (1889–1975).
Regionalistidest olid tuntud ka George Biddle ja Marsden Hartley. Hartley juhindus kõigepealt traditsioonilisest maalimisstiilist, hiljem võttis eeskujuks Euroopa avangardistliku stiili, eriti Kandinsky. Hiljem leidis juba endale iseloomuliku pildikeele, mida rakendas olustiku- ja meremaalides, mis olid seotud ta kodukoha Maine'iga. Hartleyst sai 1930. aastatel regionalistliku liikumise juht.
Fakfak

Fakfak on sadamalinn Indoneesias Uus-Guinea saarel Lääne-Paapua provintsis, Fakfaki ringkonna keskus. Asub Vogelkopi poolsaarest lõunas asuval Onini poolsaarel.
Linn tekkis 1898. aastal rajatud hollandlaste tugipunkti juurde. Hiljem oli linn Hollandi Uus-Guinea Fak-Faki jaotise keskus.
Mare Kõiva

Mare Kõiva (sündinud 26. veebruaril 1954 Põltsamaal) on eesti folklorist, Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna juhataja, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2023). Ta on arvukate folkloori ja rahvausundit puudutavate tele- ja raadiosaadete autor.
Haridus.
1973–1979 õppis Kõiva Tartu Ülikoolis, 1985–1988 oli aspirantuuris Teaduste Akadeemia Eesti Keele ja Kirjanduse Instituudi juures. 1990. aastal kaitses ta Keele ja Kirjanduse Instituudis doktorikraadi väitekirjaga "Эстонские заговоры. Классификация и жанровые особенности" ("Eesti loitsud. Klassifikatsioon ja liigi iseärasused", juhendaja Ülo Tedre).
Voldemar Hünerson

 
Voldemar Hünerson (30. juuni 1916 – 16. aprill 1996) oli Eesti ujuja, veepallur, ujumistreener, spordipedagoog ja kohtunik.
Sportlaskarjäär.
Ujumist hakkas treenima 13-aastaselt Tartu ujulas Emajõel. Paremad lõpetajad kutsuti tolleaegsesse Tartu veespordiklubisse, kus harrastati ujumist ja käsipalli. Treenereid ei olnud. Iseseisvalt treeniti ja korraldati võistlusi, veepidusid ja läbi linna ujumisi.
Eesti rekordid.
Eesti meister veepallis 1946, 1947, 1948 Tartu Ülikooli Spordiklubi meeskonnas.
Edukamad õpilased.
Heldur Laurits, Olav Lukin, Krista Rütter, Anu Hütt, Ene Lindmäe, Tiiu Popko, Anneli Jaal, Rein Hünerson, Ares Veetee, Milvi Priks, Ivo-Jekimov Kuusk, Tõnu Talving, Endel Ertmann, Ellen Jansen, Niina Kuraseva, Aino Soopalu, Arvo Ronk, Jaak Lipso, Jüri Lill, Aldur Raudva, Ants Merimaa, Ennik Sulane, Enn Jaigma, Rein Anton, Tõnu Schneider
Õpilased on püstitanud 75 Eesti rekordit ja tulnud 26 korral Eesti meistriks.
Pankisi kuru

Pankisi kuru (gruusia keeles პანკისის ხეობა) on vähem kui 20 kilomeetri pikkune ja mõne kilomeetri laiune org Kaukasuse lõunaküljel Gruusias, Tšetšeenia piiri lähistel. Pankisi kuru asub Thbilisist ligi 160 kilomeetrit põhja pool Kahhethi piirkonna Akhmeta rajoonis.
Elanikkonna enamuse moodustavad kistid, 19. sajandil piirkonda rännanud tšetšeenide ja inguššide järeltulijad. Nende koguarv oli 2002. aastal hinnanguliselt ligi 5000.
Esimese ja Teise Tšetšeenia sõja päevil saabus Pankisisse hulk sõjapõgenikke, Gruusia valitsus väidetavasti kaotas kontrolli Pankisis toimuva üle. Venemaa valitsuse väitel olid põgenike seas relvastatud grupid, kes käisid üle piiri Venemaa Föderatsiooni territooriumil terroritegusid korda saatmas. 2001. aasta sügisel pommitasid Venemaa helikopterid Pankisi ala. Venemaa nõudis Gruusialt kontrolli kehtestamist Pankisi kurus.
Jaanalind (perekond)

Jaanalind ("Struthio") on lindude perekond jaanalinnuliste seltsist. Perekonnas on üks retsentne liik – "Struthio camelus". Teada on lisaks 13 väljasurnud liiki.
Leiothrix

"Leiothrix" on lindude perekond värvuliste seltsist vilbaslaste sugukonnast.
Liigid.
Perekonda kuulub kaks liiki:
Ali Mohamed Shein

Ali Mohamed Shein (sündinud 13. märtsil 1948) on Tansaania poliitik, alates 3. novembrist 2010 Sansibari president.
Ta on pärit Pemba saarelt ja on hariduselt arst.
13. juulist 2001 kuni 3. novembrini 2010 oli ta Tansaania asepresident.
Ta kuulub Tansaania valitsevasse Revolutsioonilisse Riigiparteisse.
Massu rändrahn

Massu rändrahn (ka Massu rahn ning Surikovi kivi) on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Massu küla põllu asuv rändrahn. Rahnu geograafilised koordinaadid on . 
Gneisist rahn võeti kaitse alla 1937. aastal. Rahnust umbes 400 m põhja poole jääb Massu mõisa park, umbes 1400 m lõuna-kagu poole Soomadise rändrahn, umbes 600 m lääne poole Hanila oja. Umbes 300 m kirdes kulgeb Kõmsi–Mõisaküla–Salevere tee, umbes 500 m loodes Hanila–Massu tee.
Rahnu mõõtmed on 5,5×3,8×2,3 m, ümbermõõt 16,8 m. Teistel andmetel on rahnu mõõtmed 6,1×4,4×2,2 m, ümbermõõt 16,6 m. 
Massu rändrahnule on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). 
Massu rändrahnu keskkonnaregistri kood on KLO4001017.
Vilbaslased

Vilbaslased ehk timallased ("Timaliidae") on lindude sugukond, mis kuulub värvuliste seltsi.
Eesti liigid.
Eestis elavaist lindudest kuulub vilbaslaste hulka üks liik – roohabekas ehk roovilbas ("Panurus biarmicus").
Lanvin

Lanvin on Prantsuse päritolu moemaja, mille asutas 1889. aastal Jeanne Lanvin. Tegemist on vanima seni tegutseva moemajaga. 
Ajalugu.
Jeanne Lanvini kuulsus moeloojana algas sellest, et ta valmistas oma tütrele rõivaid, mis köitsid terve rea jõukate inimeste pilke ning kes soovisid sarnaseid esemaid ka oma lastele. Peagi valmistas Lanvin kleite täiskasvanutele ning tema Pariisis, rue du Faubourg Saint-Honoré tänaval avatud butiigi klientidering hõlmas paljusid Euroopa kuulsusi. 1909. aastal liitus Jeanne Lanvin eraklientidele rõivaid valmistavaid disainereid ühendava Syndicate de la Couture'iga. 
1920. aastatel avas Lanvin kodusisustust, meesterõivaid, karusnahka ja pesu müüvaid poode, kuid kõige olulisemaks edasiarenduseks oli Lanvin Parfums SA loomine 1924. aastal. 1927. aastal jõudis turule firma tunnuslõhn Arpège. 
1920. ja 1930. aastatel said Jeanne Lanvini oskusliku tegevuse läbi firma tunnusmärkideks keerukad lõiked, kunstilised tikandid ja pärlkaunistused ning puhtad, heledad, lilledest inspireeritud värvid. 
Pärast Jeanne Lanvini surma 1946. aastal pärandus moemaja edasi tema tütrele Marie-Blanche de Polignacile, kes oli ettevõtet alates 1942. aastast juhtinud koos oma nõoga. Et de Polignacil polnud lapsi, sai tema surma järel 1958. aastal Lanvini omanikuks tema nõbu Yves Lanvin. 
1989. aastal ostis firma aktsiad Suurbritannia päritolu Midland Bank, misjärel on Lanvin liikunud käest-kätte. 1990. aasta veebruaris müüs Midland Bank Lanvini Vuittoni pere omanduses olevale korporatsioonile Orcofi. Viimaselt ostis 50% Lanvini aktsiatest 1994. aastal L’Oréal, kasvatades aasta hiljem oma osaluse 66%-le ja saavutades 1996. aastal täieliku kontrolli Lanvini moemaja üle. L’Oréali kaubamärgi omanduses olevat moemaja on juhtinud terve rida Prantsuse moetööstuses tuntud tegevjuhte. 
Augustis 2001 võttis Lanvini üle investoritegrupp Hermonie S.A., mida juhtis Taiwani meediamagnaat Shaw-Lan Wang. Sama aasta oktoobris määrati Lanvini kunstidirektoriks Alber Elbaz, kelle vastutusalasse jäävad kõik ettevõtte loomesektorid. 2006. aastal töötas Elbaz välja moemaja uue tunnuskujunduse, kasutades meelespealille värvi, mis oli Jeanne Lanvini lemmikvärv. 
Kauplused.
Lanvini butiigid asuvad Ammanis, Ankaras, Ateenas, Bal Harbouris, Beirutis, Casablancas, Dalianis, Dohas, Dubais, Jekaterinburgis, Forte dei Marmis, Genfis, Hongkongis, Jakartas, Jiddah’s, Kaohsiungis, Kuala Lumpuris, Las Vegases, Londonis, Manamas, Marbellas, Moskvas, Monte Carlos, New Yorgis, Pariisis, Samaras, Saint Tropez’s, Salmiyas, Shanghais, Singapuris, Taipeis ja Tōkyōs.
Kaubamajadest on Lanvini suurim klient Barneys New Yorgis.
Koostöö H&amp;M-iga.
Septembris 2010 teatas H&amp;M, et 2010. aasta talvekollektsiooni valmimisel tehakse koostööd Lanviniga. Fotod kollektsioonist avaldati 4. novembril 2010 ning müüki tuli see umbes 200 H&amp;M-i kaupluses üle maailma 23. novembril 2010..
Soomadise rändrahn

Soomadise rändrahn on rändrahn Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kõmsi külas põllul. Rahnu geograafilised koordinaadid on . Rahn võeti kaitse alla aastal 1964. Rahn on graniitporfüürist. Rahnust umbes 1400 m põhja-loode poole jääb Massu rändrahn, umbes 900 m lääne poole jääb Hanila oja. Umbes 400 m idas kulgeb Kõmsi–Mõisaküla–Salevere tee.
Rahnu mõõtmed on 5,2x4,7x2,3 m, ümbermõõt 17,0 m. Teistel andmetel on rahnu mõõtmed 6,2x4,0x2,6 m, ümbermõõt 16,7 m. Rahnu nimeks on ka "Soomadise rahn".
Soomadise rändrahnule on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). 
Soomadise rändrahnu keskkonnaregistri kood on KLO4001018.
Saanika rändrahn

Saanika rändrahn on rändrahn Läänemaal Haapsalu linnas Saanika külas metsas. Rahnu geograafilised koordinaadid on . Rahn võeti kaitse alla aastal 1937. Rahn koosneb graniitporfüürist või rabakivist. Umbes 60 m põhja poole jääb Hollandi kivi.
Rahnu mõõtmed on 7,0×3,8×3,5 m, ümbermõõt 18,0 m. Teistel andmetel on rahnu mõõtmed 4,5×3,2×2,2 m, ümbermõõt 12,1 m.
Saanika rändrahnule on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). 
Saanika rändrahnu keskkonnaregistri kood on KLO4000445.
Georg Michael von Paucker

Georg Michael von Paucker (29. september/11. oktoober 1828 Tallinn – 29. jaanuar/10. veebruar 1892 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Paucker õppis Iverseni erakoolis ja aastatel 1843–1848 Tallinna toomkoolis. Aastal 1848 õppis ta filoloogiat Peterburi Ülikoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1849–1852. Oli seejärel Simunas koduõpetajaks. Ordineeriti 18. septembril/30. septembril 1855 õpetajaks.
Oli aastatel 1855–1890 Rakvere Kolmainu koguduse pastor, sai 1. septembril/13. septembril 1872 Viru praostkonna praostiks. Jäi novembris 1890 emerituuri.
Isiklikku.
Tema isa Carl Julius Albert Paucker oli õigusteadlane ja ajaloo-uurija, vanaisa Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja. Ta oli kaks korda abielus, abikaasade (Anna Wilhelmine Caroline ja Amalie Pauline) isa Hugo Richard Paucker (ja vanaisa Heinrich Johann Paucker) olid Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja. Poeg Richard Julius von Paucker (abielust Anna Wilhelmine Caroline'ga) oli Narva Aleksandri koguduse õpetaja.
Ants Piller

Ants Piller (Hans Piller; kuni 1929 pseudonüüm Heiti Heinvere; 14. aprill 1902 Tartu – 8. august 1980 Bridgeton) oli eesti näitleja, laulja (tenor) ja teatrijuht.
Töökohad.
Aastal 1944 põgenes Eestist ja elas Ameerika Ühendriikides.
Hilda Sooper

Hilda Sooper (30. september 1908 Pärnu – 3. aprill 1996 Pärnu) oli eesti näitleja.
Hilda Sooper töötas aastail 1926–1937 Endla teatris, 1937–1944 Tallinna Töölisteatris, 1945–1948 Noorsooteatris (1947. aastal likvideeriti ja trupp liideti Draamateatriga) ja 1948–1979 Vanemuises. 
Ta mängis 1960. aasta filmis "Perekond Männard" (Liisbet) ja 1962. aasta filmis "Jääminek" (Madise naine).
Arno Suurorg

Arno Suurorg (kuni 1934 Arnold Friedrich Grossthal; 18. juuli 1903 Piirsalu vald – 3. jaanuar 1960 Tallinn) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas 1922. aastal Tallinna poeglaste gümnaasiumi ja 1926. aastal Draamastuudio teatrikooli. Töötas aastatel 1922–1960 Eesti Draamateatris.
Ta on mänginud ka filmides "Valgus Koordis" (1951), "Andruse õnn" (1955) ja "Tagahoovis" (1956).
Isiklikku.
Arno Suuroru ema Maria oli kirjanik A. H. Tammsaare õde. Tema isa Jüri Suurorg oli "Tõest ja õigusest" tuntud Hundipalu Tiidu prototüübi Jaan Grossthali poeg.
Anti-Monopoly

"Anti-Monopoly" on lauamäng, mille tegi Ralph Anspach vastusena "Monopoli" lauamängule. Algselt anti mäng välja 1973. aastal nimega "Bust the Trust", kuid hiljem pandi uueks nimeks "Anti-Monopoly". 1984. aastal anti sellest välja uus versioon "Anti-Monopoly II". 2005. aasta versioonis saavad mängijad juba alguses otsustada, kas nad mängivad monopoolsete või konkurentsireeglite järgi.
Mängu kirjeldus.
"Anti-Monopolys" põrkuvad konkurendid vabaturukonkurentsis kokku hoolimatute monopolistidega. Nii konkurendid kui ka monopolistid soovivad suurendada oma tulusid, kuid teevad seda eri viisidel. Konkurendid müüvad oma kaupu mõõdukate hindadega, teenides mõõduka kasumi. Monopolistid seevastu üritavad rivaalid välja trügida, et neil oleks võimalik tõsta hinnad võimalikult kõrgele, teenides seega ülisuuri summasid. "Anti-Monopolys" jagatakse mängijad kahte gruppi: konkurendid ja monopolistid, kes järgivad erinevaid reegleid. Mängu saab mängida kahe- kuni kuuekesi ja soovitatavalt alates kaheksandast eluaastast.
Otoniel Gonzaga

Otoniel Gonzaga on kahe tuntud isiku nimi:
Go-motion

Go-motion (ka go motion) on üks "stop-motion"-animatsioonitehnikaid, mille korral animatsioonis on kaadrid pildistatud hetkel, kus objekt ei seisa paigal. Selle tulemusena tekib liikumise efekt.
"Go-motion"'i arendasid 1970. aastate lõpus välja filmilavastaja Phil Tippett ja eriefektide firma Industrial Light &amp; Magic, et kasutada seda ulmefilmis (1980). Seda kasutati intensiivselt 1980. aastatel ja 1990. aastate alguses, kuni otsustati aja- ja rahasäästlikuma arvutianimatsiooni kasuks. 
Meetodid.
"Stop-motion" loob segadust tekitava stakaatoefekti: animeeritud objekt (mudel) on kaadrist kaadrisse terav, sest iga kaader on pildistatud hetkel, kus objekt on liikumatu. "Go-motion"'iga saab kaadrisse tuua dünaamilisust: iga kaadri pildistamise ajal objekti liigutamise mõjul tekib hägune, realistliku liikumise efekt. Seega erinevad "stop-motion" ja "go-motion" peamiselt selle poolest, et "stop-motion"'i korral koondab animatsioon järjestikku seatud kaadreid, mis koosnevad objekti väikeste liikumiste vahel tehtud paigal seisvatest piltidest, "go-motion"'i korral aga kaadreid, mis on pildistatud objekti liikumise kestel.
Kaader kaadri järel tehtud ja sekundi murdosa kestvad liikumised seatakse järjestikku tavaliselt arvuti abiga, tihti mudeli sisse seatud varraste abil, mille kaudu suudab arvuti või "niiditõmbaja" programmide abil nukku või mudelit liigutada ja kontrollida.
"Go-motion"'i tehnikat saab kasutada mitmesugusel moel.
"Go-motion" tänapäeval.
Tänapäeval kasutatakse "go-motion"'it harva, sest see on keerulisem ja kulukam kui arvutiga loodud efektid. Siiski on sellel potentsiaali "stop-motion"-filmides, kus stseen peab sisaldama aeglustatud liikumist. Filmides objekti iga väikest liikumist "high-speed"-kaameraga, näib kaadreid normaalkiirusel mängides objekt liikuvat justkui aegluubis. Seda oleks väga raske saavutada ainult algupärast "stop-motion"'it kasutades, sest animaator peaks sama efekti saamiseks liigutama objekti iga kaadri jaoks võib-olla isegi vähem kui millimeetri.
"Go-motion"'it kasutati taas fantaasiafilmis "E.T." (1982) ning plaaniti kasutada suurel määral ka dinosauruste juures filmis "Jurassic Park" (1993), kuid lavastaja Steven Spielberg otsustas kasutada selle asemel hoopis kiirelt arenevat arvutianimatsiooni.
Iivi Anna Masso

Iivi Anna Masso (sündinud 31. mail 1967 Tallinnas) on Helsingis elav ühiskonnateadlane. 
Haridus.
1997. aastal lõpetas Helsingi Ülikooli magistrikraadiga filosoofias ja 1999. aastal Kesk-Euroopa Ülikooli magistrikraadiga politoloogias.
Seejärel oli Helsingi Ülikoolis doktoriõppes ja 2006. aastal sai doktorikraadi politoloogias.
Töökäik.
Aastatel 2000–2001 oli Iivi Anna Masso New Yorgis New School Universitys külalisteadur ja 2002–2008 Helsingi Ülikooli politoloogia teaduskonna teadur ja lektor. 
Alates 2010. aasta detsembrist kuni 2012. aastani oli ta ajakirja Diplomaatia peatoimetaja. Alates 2013. aasta jaanuarist kuni 3. märtsini 2015 oli ta president Toomas Hendrik Ilvese nõunik. 
Masso kirjutab kolumnistina Eesti Päevalehes ja Soome veebiväljaandes Uusi Suomi.
Isiklikku.
Tema isa on ehitusinsener Tiit Masso, vanaema oli õpetaja, kokk ja kokaraamatute autor Salme Masso.
Solaris Trollino 12

Solaris Trollino 12 on madalapõhjaline trollibussimudel, mida Poola firma Solaris Bus &amp; Coach valmistab alates 2001. aastast.
Konstruktsioon.
21. sajandi alguses arendati autobussi Solaris Urbino põhjal välja uus madalapõhjaline trollibuss Solaris Trollino 12. Tegu on tavalise kaheteljelise trolliga. 1. põlvkonna trollidel paiknevad veoelektriseadmed sõiduki salongi tagumises osas. 3. põlvkonna trollidel on need enamasti katusel ja kaetud paneelidega. Kere paremal küljel on kolm kahetiivalist ust.
Trolle Solaris Trollino 12 on neli varianti. Kõigil neil on aga kere valmistanud sama tootja (Poola firma Solaris Bus &amp; Coach). 
Prototüübid.
Esimene Trollino 12 prototüüp (nn Poola prototüüp, 12T) valmis 2001. aastal, nüüd on see kasutusel Gdynias. Nn Tšehhi protoüüp (Trollino 12DC) valmistati 2002. aastal. Pärast Ostravas ja Opavas katsetamist müüdi see 2003. aastal Opavale.
Kasutamine.
Trollino 12 on kasutusel mitmetes Euroopa linnades Rumeeniast Šveitsini välja.
Dallas Mavericks

Dallas Mavericks on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi edeladivisjoni ja peab oma kodumänge Dallases American Airlines Centeris, mida jagatakse NHL-i klubiga Dallas Stars.
Ajalugu.
1980. aastal asutatud Dallas Mavericksi ainus NBA meistritiitel pärineb aastast 2011, kui sakslase Dirk Nowitzki juhtimisel alistati NBA finaalis 4 : 2 Miami Heat, kuhu kuulusid teiste seas LeBron James, Dwyane Wade ja Chris Bosh. Mavericks mängis NBA finaalis ka 2006. aastal samuti Heati vastu, kuid kaotas toona seeria 2 : 4.
Mavericksi läbi aegade säravaim mängija on Dirk Nowitzki, kes mängus selles klubis kogu oma NBA karjääri ehk rekordilised 21 hooaega.
Huvitavat.
Eestlastest on Dallas Mavericksis mänginud Martin Müürsepp.
Mark Cuban

Mark Cuban (sündinud 31. juulil 1958 Pittsburghis) on USA ärimees.
Mark Cuban sündis töölisperekonnas Pittsburghis ja tema kalduvus ettevõtluse poole oli kohe algul näha. Juba 12-aastaselt oma nohiklike prillidega müüs ta ukselt uksele minnes kilest prügikotte ja seda päris edukalt. Ülikooli lõpetades asutas ta MicroSolutions firma, mille ta paari aasta pärast maha müüs, teenides nii enda esimesed miljonid. Hiljem juba Dallases elades aga tabas Mark Cubanit idee ühendada internet raadio ja televisiooniga. Tekkis Broadcast.com, mis aitas TV ja raadiojaamadel oma veebilehtedel ülekandeid teha. 1999. aastal müüs Mark Broadcast.com-i Yahoole 5,7 miljardi dollari eest.
Monzón

Monzón on linn Hispaanias Aragónis Huesca provintsis. 
Elanike arvult on ta provintsis teisel kohal.
Kanada jalgpallikoondis

Kanada jalgpallikoondis on Kanada jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Kanadat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Astrid Kannel

Astrid Kannel (sündinud 7. juunil 1967 Haapsalus) on eesti ajakirjanik.
Haridus.
Astrid Kannel on lõpetanud 1985. aastal Audru keskkooli, 1984. aastal Pärnu Lastemuusikakooli (kiitusega) ja 1993. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal; magistrikraad Tartu Ülikooli politoloogiaosakonnast (2005).
Töö ja looming.
Ta on töötanud vabakutselise ajakirjanikuna väljaannetes Rahva Hääl, Eesti Sõnumid, Sõnumileht ja Den za Dnjom. Aastatel 1997–2001 oli ta Eesti Televisiooni ja Eesti Päevalehe korrespondent Moskvas. 
Hiljem on ta olnud Eesti Televisiooni välisuudiste toimetaja: alates 2001. aastast välispoliitikasaate "Välisilm" ning alates 2009. aastast uudistesaate "Aktuaalne kaamera" saatejuht ja toimetaja. Ka 2025. aasta seisuga on ta teleuudiste välistoimetaja-saatejuht.
Suhtlus Venemaa presidendiga.
2005. aasta 10. mail esitas Astrid Kannel Moskvas Venemaa ja Euroopa Liidu tippkohtumise järel korraldatud pressikonverentsil president Vladimir Putinile küsimusi, mis ärritasid presidenti sedavõrd, et too unustas ajaloolised faktid Balti riikide okupeerimise kohta ja nimetas kolme Balti riigi territoriaalseid nõudmisi lolluseks. Telepildis võis näha, kuidas Euroopa Komisjoni president José Manuel Barroso seesuguse avalduse peale hämmeldunult maha vaatab. Pärast ETV ajakirjaniku teravaid küsimusi ja sellele järgnenud Putini ootamatut reaktsiooni elavnes kogu maailma ajakirjanduse huvi pressikonverentsi vastu. Uudismaterjal jõudis kõigi Euroopa Ringhäälingute Liidu telejaamadesse, sellest huvitusid ka paljud muude riikide telekanalid.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli ajakirjanik Madis Hint, nende poeg Joonas on sündinud 1996. aastal. Tema äi oli keeleteadlane Mati Hint.
Tema ja Madis Hint töötasid kahel suvel (1994-1995) Keri saarel majakavahtidena.
Palju aastaid oli Astrid Kanneli kaubamärk tema pikk blond juuksepats. 2024. aasta kevadel tegi Kannel suhtlusmeedias postituse, et loobus patsist haiguse tõttu.
Sinjuhha

Sinjuhha (ukraina Синюха) on jõgi Euroopas, Ukrainas. Pikkus 111 km. 
Jõgi algab Dnepri kõrgustikult, voolab valdavalt lõunasse ning suubub vasakult Lõuna-Bugi.
Elmar Koger

Elmar Koger VR II/2 ja II/3 (kuni 1920. aastani Elmar Kogger; 18. jaanuar 1896 Meeri vald, Tartumaa – 29. jaanuar 1942 Unžlag, Gorki oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Ta osales rahvaväelasena Vabadussõjas 2. jalaväepolgus ja laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3, sai haavata. 29. veebruaril 1920 ülendati ohvitseri asetäitjaks vanusega 18. märts 1919 ja 30. mail 1920 lipnikuks vanusega 22. aprillist 1920.
Alates 1. aprillist 1936 oli ta Kaitseliidu Tartumaa maleva Elva malevkonna pealik. Ülendati nooremleitnandiks 1936 aastal. 
Arreteeriti NKVD poolt 23. jaanuaril 1941 Konguta vallas Tondisoo talus; suri eeluurimisel vangilaagris Venemaal.
Sylt

Sylt (põhjafriisi Söl, taani Sild) on Saksamaale kuuluv saar Põhjameres, üks Põhja-Friisi saartest. 
Saare pindala on 99 ruutkilomeetrit. Saarel on luiteid. Saare kõrgus on kuni 52 m.
Hans H. Luik

Hans H. Luik (kodanikunimi Hans Luik; sündinud 20. märtsil 1961) on eesti ajakirjanik ja meediaärimees. H-täht tema nimes tähistab isa eesnimetähte.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna žurnalistikaosakonna.
1989. aastal asutas ta ajalehe Eesti Ekspress ning oli aastatel 1989–1990 selle peatoimetaja.
Ta on Tallinna börsil noteeritud Ekspress Grupi asutaja ja suuromanik.
Äripäeva 2025. aasta rikaste edetabelis hinnati ta vara väärtuseks 181,9 miljonit eurot, millega ta paigutus 26. kohale.
Isiklikku.
Tema isa oli tõlkija, näitekirjanik ja kriitik Hans Luik.
Tema esimene abikaasa oli Anne Luik. Neil on kaks last, täisealised poeg Hans ja tütar Epp.
Ta oli abielus Selle Luigega (neiupõlvenimi Mõtsar), kellega tal on poeg Oskar ja tütar Serel.
Ta elab koos Kristiina Tänavsuuga, kellega tal on poeg Ludvig.
Solaris Trollino 18

Solaris Trollino 18 on Poola madalapõhjaline liigendtrollibussimudel, mida firma Solaris Bus &amp; Coach valmistab alates 2002. aastast.
Konstruktsioon.
Solaris Trollino 18 konstruktsioon põhineb autobussil Solaris Urbino 18. Tegu on kolmeteljelise madalapõhjalise trolliga, mis koosneb kahest osast. Need on omavahel ühendatud liigendi ja lõõtsaga. Kere paremal küljel on neli kahetiivalist ust.
Trolle Solaris Trollino 18 on kaks varianti.
Trollino 18 võib olla varustatud diiselagregaadiga, mis võimaldab sõita seal, kus kontaktliin puudub.
Tallinnas on olemas superkondensaatoriga varustatud Trollino 18AC. Superkondensaatorisse kogutakse rekuperatsioonpidurduse käigus tekkivat energiat ja see võimaldab sõita ilma kontaktliinita kuni 500 meetrit.
Prototüübid.
Trollino 18AC kaks prototüüpi valmistati 2004–2005. aastal. Neist üks müüdi Šveitsi Winterthuri, teine aga La Chaux-de-Fonds'i.
Kasutamine.
Trollino 18 on lisaks eelpool nimetatud Šveitsi linnadele kasutusel Ostravas, Riias, Roomas ja Tallinnas.
Hannes Tamjärv

Hannes Tamjärv (sündinud 1. aprillil 1961) on eesti ettevõtja ja pankur, kes on tuntud Rocca al Mare Kooli asutamise poolest.
Elulugu.
Tamjärv oli 1991–1996 Hansapanga juhatuse esimees ja seejärel 1999. aastani samas nõukogu esimees.
Ta on 1999. aastal loodud eraõigusliku Rocca al Mare Kooli üks asutajaid ja on siiani kooli nõukogu esimees. 2015. aasta sügisel avati tema eestvõttel Marbellas eesti õppekeelega Rocca al Mare kool Hispaanias.
2008. aasta detsembrist kuulub Tamjärv LHV Panga nõukokku.
Tammjärvele kuulus ka 2,4% ettevõttest Nelja Energia, mis müüdi 2018. aastal Eesti Energiale (selle osaluse väärtus oli 6,9 miljonit eurot). Jüri Mõis ja Hannes Tamjärv investeerisid osa enda osaluse müügist saadud rahaettevõttesse Roofit Solar Energy OÜ. Samuti kuulub Tamjärv taastuvenergia ja elektrifitseerimise valdkonna idufirmadesse investeeriva ettevõtte Sunly Startup OÜ osanike ringi.
Isiklikku.
30. juunil 2010 abiellus ta oma elukaaslase Dina Tertsusega. Neil on kaks tütart ning mõlemal on varasematest kooseludest samuti üks tütar.
Olari Taal

Olari Taal (sündinud 7. augustil 1953 Valgas) on eesti ettevõtja ja poliitik.
Elulugu.
Ta lõpetas 1971 Varstu Keskkooli ja 1976 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina.
Aastatel 1976–1979 oli ta Tallinna Ehitustrusti töödejuhataja ja 1979–1985 Tartu Ehitustrusti ehitusvalitsuse nr 2 juhataja. Pärast seda oli 1985–1992 Tartu Maja peadirektor.
1992. aastal oli ta Tiit Vähi esimeses valitsuses ehitusminister (30. jaanuar – 15. juuni) ja majandusminister (15. juuni – 21. oktoober).
1992–1993 oli Taal Eesti Pangas grupijuht ning 1993–1997 Eesti Hoiupanga juhatuse esimees. Ta oli ka üks Hansapanga asutajaid.
Ta oli 29. jaanuarist 1998 kuni 25. märtsini 1999 Mart Siimanni valitsuse siseminister.
Ta oli üks Erakonna Res Publica asutajaid ning kuulus X Riigikokku (2003–2007) Res Publica fraktsiooni liikmena.
Oli 1999–2001 ASi Ösel Foods juhatuse esimees. Aastatel 2001–2003 ja uuesti 2007. aastast Eggera OÜ juhatuse liige. Alates oktoobrist 2008 on ta Merko Ehituse nõukogu liige.
2018. aastal oli Riigireformi SA üks asutajaid.
Nurme järv

Nurme järv (ka "Varese järv", "Nurmse järv") on looduslik järv Harjumaal Saue vallas Nurme külas.
Järve kaldajoone pikkus on 2203 m. Valgla pindala on 3,9 km². Veevahetus toimub 6 korda aastas. Järvest põhja poole jääb Ellamaa raba.
Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Nurme järve keskkonnaregistri kood on VEE2040200.
François René de Chateaubriand

François René de Chateaubriand (4. september 1768 – 4. juuli 1848) oli Prantsusmaa poliitik, diplomaat ja kirjanik, üks varajasi romantismi kuulutajaid Euroopa kirjanduses.
Ta on tuntud tänu oma värviküllastele loodusmaalidele, tundlikkusele ja eksootilistele teemadele. Ta pani aluse romantilisele proosale.
Cumberlandi laht

Cumberlandi laht on laht Baffini saare idakaldal. Idas on laht ühenduses Davise väinaga.
Lahe pikkus ida–lääne suunas on umbes 300 km, laius kuni 75 km, sügavus kuni 550 m.
Ain Raal

Ain Raal (sündinud 16. juulil 1961 Tartus) on eesti proviisor, õppejõud ja publitsist. Ta on ravimtaimede, looduslike ühendite ja farmaatsia ajaloo uurija.
Ta on lõpetanud 1979. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) farmaatsiaosakonna proviisorina. 1989 kaitses Raal farmaatsiakandidaadi väitekirja lõhnava kummeli farmakognostilise uurimise alal ja sai kraadi (PhD). 
Ain Raal on töötanud Tartu Ülikooli farmaatsia instituudis eri ametites vanemlaborandist dotsendini, septembrist 2016 on ta farmakognoosia professor. Tartu Ülikooli farmaatsia instituudi juhataja (10.2014–01.2022, 08–09.2022). Ta õpetab ning uurib farmakognoosiat ja farmaatsia ajalugu. Varem on ta õpetanud ka farmaatsia organisatsioonilist ülesehitust ja ökonoomikat ning ravimtaimedega seotud õppeaineid. 
Lisaks ravimtaimedele ning looduslikele ekstraktidele ja biomolekulidele on ta uurinud rahvameditsiini ja farmaatsia ajalugu ning teinud sotsiaalfarmatseutilisi uuringuid. Avaldanud rahvusvahelistes eelretsenseeritavates teadusajakirjades (kategooria 1.1) üle 170 teadusartikli ning sadu eestikeelseid kirjutisi. Mitmesuguste looduslikku päritolu tervist tugevdavate toidulisandite ning meditsiiniseadmete väljatöötaja ja autor.
Ta on olnud erialaajakirja Eesti Rohuteadlane taasasutaja ja peatoimetaja/toimetaja (1989–1999) ning rahvusliku ravimikataloogi "Pharmaca Estica" asutaja ja peatoimetaja (1994–1996).
Teoseid.
Ain Raalilt on ilmunud üle 40 raamatu, peamiselt ravimtaimede ja farmaatsia ajaloo kohta. Neist olulisemad: 
Isiklikku.
Tema isa Elmar Raal (1927–1970) töötas Tartu Ülikoolis õigusteaduse dotsendina. Ema Helju (neiupõlvenimi Leeduks, 1924–1997) oli Tartu 1. Eriinternaatkooli õpetaja.
Tema hobid on fotograafia, folkloor, rahvausund, poeesia, jahindus.
Eesti-Soome liitriik

Eesti-Soome liitriigi moodustamise mõtet on arutatud korduvalt, kuid selle teostamiseni pole jõutud. Mõte kahe läänemeresoome rahva liitriigi moodustamisest levis Eestis 1920. aastail, kuid Soomes see eriti vastukaja ei leidnud.
Konstantin Päts koostas pärast 1940. aasta juunipööret Eesti-Soome liitriigi kavandi, mille andis enne Venemaale küüditamist käsundusohvitseri H. Grabbi vahendusel üle Soome välisministri abile Hynninenile. 
Alates 2018. aastast tehtud küsitlused on näidanud, et 34% eestlastest hääletaks referendumil Soomega ühinemise poolt.
Charlie Ray

Charlotte Ray Rosenberg (sündinud 8. märtsil 1992 New Yorgis), esinejanimega Charlie Ray, on USA näitleja.
Suurop (laev 1957)

Suurop on endine R-klassi patrull-laev. Ta oli Soome ja hiljem Eesti mereväe teenistuses ning kandis vastavalt pardatähiseid 51 ja P421.
Suurop ehitati 1957. aastal Soomes. 
1999. aastal kinkis Soome Rymättylä ja ta sõsarlaeva Rihtniemi Eesti mereväele, kus nad said nimeks Suurop ja Ristna. Laevad kuulusid Miinilaevadivisjoni ja neid kasutati ajateenijate väljaõppeks. 2005. aastal arvati Suurop teenistusest välja. 
2007. aasta novembris kuulutas Kaitseministeerium välja avaliku enampakkumise Suuropi müügiks. 8. jaanuariks 2008 ei saabunud aga ühtki pakkumist. Laeva alghind oli 850 000 krooni. 
Praegu seisab Suurop Lennusadama kail eksponaadina.
Katherine Paterson

Katherine Womelsdorf Paterson (sündinud 31. oktoobril 1932 Jiangsus) on USA lastekirjanik.
Tema muinasjutulise romaani "Sild Terabithiasse" põhjal on tehtud film 1985. ja 2007. aastal.
Endel Sõerde

Endel Sõerde (kuni 1939 Söörde; 14. juuni 1926 Tallinn – 13. september 2000) oli eesti tele- ja raadioajakirjanik ning üks allveespordi algatajaid Eestis.
Haridus.
Ta õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis ja lõpetas 1945. aastal Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1945–1947 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas.
Töö.
Ta alustas raadiodiktorina tööd 1951. aastal. 1959. aastast oli ta teadustaja Eesti Televisioonis. Ta oli pikka aega "Aktuaalse kaamera" diktor, toimetaja ning muudegi saadete juht ja autor.
Ta tegi keskkonna-, laste- ja põllumajandussaadete sarju ning mitmel alal viktoriine. Luges paljudele Tallinnfilmi ja Eesti Telefilmi filmidele kaadritagust teksti. Paistis silma väga hea diktsiooni, keelekasutuse ning rahuliku käitumisega ekraanil. Andis nõu ning abi noortele diktoritele. 
Allveespordihuvi ja ühiskondlik tegevus.
Sõerde tegeles kala-, jahi- ja allveespordiga (selle algatajaid Eestis) ning oli 1964–1974 Vabariikliku Allveespordi Föderatsiooni esimees; oli ka rahvusvahelistel võistlustel peakohtunik.
Endel Sõerde oli Eesti NSV Allveespordiföderatsiooni esimees ja allveearheoloogia klubi Viikar juht. Ta juhtis Eesti Meremuuseumi juures 1980. aastal moodustatud allveearheoloogia klubi Viikar tööd üle kümne aasta.
Endel Sõerde on populaarsete saatesarjade ja kümneid kordi näidatud allveefilmi "Ettevaatust – Hiiu madal!" abil tutvustanud nii Eesti merearheoloogia kui ka kogu Eesti merenduse ajalugu.
Isiklikku.
Ta oli 1949. aastast abielus iluvõimlemistreeneri Virge Sõerdega; nende vanem tütar Riina Voolpriit on iluvõimleja ja spordipedagoog, noorem tütar Reet Kambla on majandusteadlane-matemaatik majandusküberneetika erialal.
Endel Sõerde suri 13. septembril 2000 ja maeti 22. septembril 2000 Metsakalmistule.
Anu Kasmel

Anu Kasmel (sündinud 28. augustil 1951 Põlvas) on eesti psühhiaater ja terviseteadlane.
Haridus ja töökäik‎‎.
Anu Kasmel lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna 1976. aastal arsti ja psühhiaatrina. Aastatel 1995–1996 õppis ta Norras Bergeni Ülikooli psühholoogiateaduskonna magistrantuuris terviseedendust. Omandas doktorikraadi Lõuna-Taani Ülikooli terviseteaduste teaduskonnas.
Töötas 1977–1980 psühhiaatrina Põlva haiglas, 1981–1993 oli Tallinna Psühhiaatriahaigla psühhiaatria dispanseri juhataja, 1993–2002 Eesti Tervisekasvatuse Keskuse direktor, 2003–2006 doktorantuuris Lõuna-Taani Ülikoolis 2007. aastast Tartu Ülikooli lektor ja 2009. aastast Tallinna Ülikooli lektor.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli neuroloog, meditsiinitegelane, õppejõud ja riigiametnik Andrus Lipand, nende poeg on diplomaat Andre Lipand.
Laiakereline lennuk

Laiakereline lennuk on lennuk, mille kere läbimõõt on 5–7 meetrit. Laiakerelises reisilennukis on tavaliselt kaks vahekäiku ninast kuni sabani. Suur kere läbimõõt annab võimaluse asetada kuni 10 istet ühte ritta. Tüüpilise kitsakerelise lennuki läbimõõt ei ületa 4 meetrit, mis võimaldab paigutada maksimaalselt 6 istet ühte ritta ja jagada neid ühe vahekäiguga. Laiakereline lennuk võib mahutada kuni 853 reisijat (Airbus А380). Kusjuures suurimatel mudelitel on kere pikkus üle 70 meetri (näiteks, Boeing 747). 
Ajalugu.
Laiakerelised lennukid ilmusid esmalt 1960. aastate lõpus ning 1970. aastate alguses. Põhjused olid õhutranspordi kiire areng, reisitranspordi kasvav nõudlus ja ülekoormatud õhuruum eriti lennujaamade läheduses ning intensiivse liiklusega õhukoridorides. Tänu kere laiendusele suurenes kandevõime ning vähenes kütusekulu tootlikkus ühiku kohta. Laiakerelised lennukid on mõeldud suurel hulgal inimeste või kaupade vedamiseks pikemal distantsil. 
Säästlikkuse parendamiseks suurendati istmete tihedust eelnevate põlvkondade lennukites. Kuid sellega halvenes oluliselt reisijate mugavus. Laiakerelise lennuki säästlikkuse parendamine võimaldab seda vältida tänu selle ehituse iseärasusele. Selline omapära meelitas rohkem reisijaid. 
Tänapäeval on laiakereliste lennukite turul kaks liidrit: Ameerika Boeing ja Euroopa Airbus. Kummalgi nendest on turul osakaal ligikaudu 40–45% sõltuvalt aastast. Selline konkurents põhjustab pidevat võitlust mudelite arengus tootjate vahel. 
On olemas kahe tekiga mudelid nagu Boeing 747 ja Airbus A380 ja ühe tekiga nagu A300, A310, A330, A340, A350, Boeing 767, 777 ja 787.
Sollefteå vald

Sollefteå vald on vald Rootsis Västernorrlandi läänis Ångermanälveni ääres. Valla pindala on 5434 km² ja seal elab 22 000 (2001) inimest, kellest 9400 elab Sollefteå linnas. Linnas on kaubandus- ja tööstuskeskus ning liiklussõlmpunkt. Vaatamisväärsused on Junsele loomaaed ja Halstabackeni talispordikeskus.
Ajalugu.
Valla territooriumilt on leitud Nämforseni kaljujoonistusi, mis on umbes aastast 6000 eKr. Lisaks on vallast leitud kiviaja küla. Uuemat ajalugu esindab 18. sajandist pärit raudteevõrgustik.
Asulad ja külad.
Külad.
Arlum, Björknäset, Björkå, Bäckaskog, Edsele, Forsmo, Graninge bruk, Gåsnäs, Helgum, Nedre Strömnäs, Resele, Rådom, Guxås, Para (algselt Perä), Råsmon, Undrom, Vallen, Viksmon, Västerrå ja Österrå, Åsmon, Ödsgårdsmon, Ön del och Sand del, Östergraninge, Österås
Heterospooria

Heterospooria on eostaime omadus, mis seisneb selles, et tal kahesugused eosed:
Heterospooria esineb näiteks selaginellil.
Ohtlikud jäätmed

Ohtlikud jäätmed on jäätmed, mis oma ohtliku omaduse (mürgised, plahvatusohtlikud, nakkusttekitavad jt) tõttu võivad põhjustada kahju inimese tervisele ja keskkond|keskkonnale.
Nende käitlusel tuleb arvesse võtta eritingimusi. Vältida tuleb segunemist omavahel, tavajäätmetega või muude ainetega.
Legaaldefinitsioon ja jäätmete liigitamise kord määruse järgi.
Legaaldefinitsiooni järgi on ohtlikud jäätmed sellised jäätmed, mis vähemalt ühe "Jäätmeseaduse" §-s 8 nimetatud kahjuliku toime tõttu võivad olla ohtlikud tervisele, varale või keskkonnale.
Vabariigi Valitsuse määrusega on kehtestatud kord jäätmete liigitamiseks ohtlike jäätmete hulka, lähtudes jäätmete päritolust, koostisest, ohtlike ainete kemikaaliseaduse mõttes sisaldusest ning Jäätmeseaduse §-s 8 nimetatud kahjulikust toimest.
Nõmme Linnaosa Halduskogu

Nõmme Linnaosa Halduskogu on esindusorgan, mille ülesanne on Nõmme linnaosa elu korraldamine vastavasisuliste otsuste vastuvõtmise teel. Otsuste täideviimine on delegeeritud Nõmme Linnaosa Valitsusele. Halduskogu töökorraldus on määratletud "Nõmme linnaosa põhimäärusega". Halduskogu käib koos aadressil Valdeku tänav 13. 
Halduskogu koosseisud.
Nõmme Linnaosa Halduskogul on olnud kuni 2009. aastani 7 koosseisu:
Nõmme Linnaosa Halduskogu 6. koosseis.
2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised.
Tallinna valimisringkonnas nr 6 (Nõmme) kandideeris 13 jaoskonnas 144 kandidaati 10 nimekirjas. Valimiste päeval käis valimas 15 605 inimest, mis andis Tallinna linnavolikogusse 7 mandaati. Parima tulemuse sai valimisringkonnas Eesti Reformierakond 5950 häält. Enim hääli (3769) kogus Urmas Paet Reformierakonnast. Kaks inimest kandideerisid üksikkandidaatidena ja kogusid kahe peale 44 häält.
Nõmme Linnaosa Halduskogu 7. koosseis.
Tegutsevad järgmised komisjonid – Arengu- ja planeerimiskomisjon, Elamumajanduskomisjon, Haridus-, kultuuri- ja spordikomisjon, Linnamajandus- ja keskkonnakomisjon (24. november 2009 – 23. november 2011), Revisjonikomisjon ja Sotsiaalkomisjon
2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised.
Tallinna valimisringkonnas nr 6 (Nõmme) kandideeris 13 jaoskonnas 120 kandidaati 10 nimekirjas. Valimiste päeval käis valimas 20 759 inimest, mis andis Tallinna linnavolikogusse 9 mandaati. Parimad tulemuse sai valimisringkonnas Eesti Reformierakond 7339 häält. Enim hääli (4259) kogus Urmas Paet Reformierakonnast.
2009.–2010. aasta maailma karikasari laskesuusatamises

2009.–2010. aasta maailma karikasari laskesuusatamises oli 33. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas Östersundis 2. detsembril 2009 ja lõppes Hantõ-Mansiiskis 28. märtsil 2010.
Tulemused.
MK-sarja lõplik paremusjärjestus.
Üldkarikas
MK-sarja lõplik paremusjärjestus.
Üldkarikas