Sahha

Sahha (jakuudi keeles "Саха Сирэ", vene keeles "Саха" või "Якутия", ametlikult Sahha (Jakuutia) Vabariik) on Ida-Siberis asuv Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluv vabariik. Vabariigi nimerahvuseks on jakuudid, kes moodustavad vabariigis enamusrahvuse. Vabariigi ametlikeks keelteks on sahha ja vene keel. 
Kaug-Ida föderaalringkonnas asuv Sahha on pindalalt suurim Venemaa 1. järgu haldusüksus (18% Venemaa territooriumist) ja samuti suurim haldusüksus maailmas. Ulatus läänest itta on 2000 km (3 ajavööndit) ja põhjast lõunasse 2500 km. 40% territooriumist asub põhjapolaarjoone taga.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea kohusetäitja on alates 2018. aasta maist Aissen Nikolajev. Sahha valitsuse esimees on 2018. aastast alates Vladimir Solodov.
Loodus.
Pinnamood.
Üle 2/3 Sahha territooriumist hõlmavad mäestikud ja kiltmaad, ülejäänu madalikud. Kõrgeim tipp on Pobeda mägi (3003 m) Tšerski mäestikus.
Sahha lääneosas paikneb üks maailma suurematest kiltmaadest Kesk-Siberi kiltmaa. Vabariigi keskosas on Verhojanski mäestik, idaosas Tšerski mäestik, mille kõrgeimad tipud ulatuvad üle 3000 m merepinnast. Lõunapiiril on Stanovoi mäestik.
Suurimad madalikud on Kesk-Jakuutia ja Kolõma ning Põhja-Siberi madalik, mille idaosa on Sahha territooriumil.
Jõed.
Suuremad jõed on Leena, Olenjok, Jana, Indigirka ja Kolõma.
Järved.
Sahhas on üle 700 järve. Suurem osa järvedest asub vabariigi kirdeosas.
Maavarad.
Sahha on maavarade poolest väga rikas. Seal leidub naftat, maagaasi, kulda, teemante, kivisütt, tina, volframit ja hõbedat. 99% Venemaa teemantidest (13% maailma toodangust) on pärit Sahhast.
Kliima.
Sahha on kontinentaalse kliimaga. Oimjakonist 40 km kaugusel on ilmajaam, kus madalaim mõõdetud õhutemperatuur oli −67,7 °C 1933. aastal ja ekstrapoleerimise teel saadi 1924. aastal õhutemperatuuriks −71,2 °C, mis võimaldas end arvata põhjapoolkera külmapooluseks, aga tegelikult on külmapoolus Verhojansk. Juulis võib temperatuur tõusta üle 30 °C.
Rahvastik.
2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas vabariigis 995 686 inimest, kellest 55,3% olid jakuudid, 32,3% venelased, 2,9% evengid, 1,6% eveenid, 1,3% kirgiisid, 0,8% ukrainlased, 0,6% burjaadid, 0,6% tadžikid, 0,5 tatarlased, 0,4% armeenlased, 0,2% dolgaanid, 0,1% jukagiirid ja 0,1% tšuktšid. Teiste seas elas Sahhas ka 13 eestlast.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas vabariigis 958 528 inimest, kellest 49,9% olid jakuudid, 37,8% venelased, 2,2% ukrainlased, 2,2% evengid, 1,6% eveenid, 0,9% tatarlased, 0,8% burjaadid, 0,5% kirgiisid, 0,4% armeenlased, 0,3% tadžikid, 0,2% dolgaanid, 0,1% jukagiirid ja 0,1% tšuktšid. 
Suuremad linnad Sahhas on pealinn Jakutsk, Nerjungri, Mirnõi, Lensk ja Aldan.
Haldusjaotus.
Vabariigi koosseisus on järgmised ulussid (rajoonid) ja 2 linnamaakonda (vene keeles):
Linnamaakonnad:
Ajalugu.
Arheoloogilised leiud näitavad, et Jakuutia oli asustatud juba varases paleoliitikumis.
I aastatuhande keskel saabusid Jakuutiasse evenkide ja eveenide esivanemad. 13. sajandil asusid Leena keskjooksule turgi hõimud, kellest said jakuutide esivanemad, ning sundisid evenke ja eveene minema Leenast lääne või ida poole. Oletatavasti toimus turgi hõimude sisseränne mitme lainena, viimane neist 15. sajandil. Turgi hõimud tõid endaga karjakasvatuse kombe ja paikse eluviisi.
17. sajandi alguses hakkasid Jakuutiasse saabuma kasakad, nende järel Venemaa kolonistid. Paljud Jakuutia linnad on rajatud 17. sajandil. 18. sajandil põlisrahvad ristiti. Alates 19. sajandi algusest hakati Jakuutiasse inimesi asumisele saatma.
1783. aastal moodustati Jakuudi oblast Irkutski kubermangu koosseisus, 1805. aastal eraldati see kubermangust; iseseisvaks administratiivüksuseks sai oblast 1852. aastal. 1922. aastal moodustati Jakuudi ANSV, mis 1990. aastal nimetati Jakuudi-Sahha NSV-ks ja 1991. aasta detsembris "Sahha (Jakuutia) Vabariigiks".
Aastatel 2016–2018 oli Sahha valitsuse esimehe ametikohal Jevgeni Tšekin.