Lapsendamise alternatiivid

Lapsendamise alternatiivid on Eestis kasutatavad õiguslikud ja sotsiaalhoolekandelised meetmed, mille eesmärk on tagada alaealisele stabiilne ja turvaline hoolduskeskkond olukorras, kus lapse vanemad ei suuda lapse eest ajutiselt või püsivalt hoolitseda. Alternatiivid võimaldavad lahendada lapse hooldusvajadused ilma lapse õiguslikku sidet lapsevanematega lõplikult lõpetamata, mis eristab neid lapsendamisest. Eestis on kolm peamist alternatiivi: alaealise eestkoste, kasuvanem või kasuperekond ning perepõhine asendushooldus hooldusperes.
Alternatiivide õiguslik raamistik tugineb perekonnaseadusele (PKS) ning sotsiaalhoolekande regulatsioonile, sh sotsiaalhoolekande seadusele (SHS).
Lapsendamise alternatiivide eesmärk on tagada lapse areng, tervis, haridus ja turvaline perekeskkond viisil, mis säilitab võimaluse sünniperre naasmiseks, kui see on lapse huvides.
Alaealise eestkoste.
Üldiseloomustus.
Eestkoste eesmärk on kaitsta esindusõiguslike vanemateta alaealiste ning piiratud teovõimega täisealiste isikute isiklikke ja varalisi õigusi ning huve.
Eestkoste on perekonnaseaduse kohaselt kohtu määratav lapse isikuhoolduse ja varahoolduse korraldamise vorm, mida kasutatakse juhul, kui lapsevanemad ei saa hooldusõigust teostada.
Eestkoste võib olla vajalik näiteks:
Eestkoste määramine toimub hagita menetluses ning kohalik omavalitsus (eestkosteasutus) tegeleb eestkostja leidmise ja järelevalvega. Kuni eestkostja määramiseni täidab eestkostja ülesandeid lapse rahvastikuregistrisse kantud elukoha järgne valla- või linnavalitsus, kui eestkoste seadmise eeldused on täidetud.
Eestkostja roll.
Eestkostja on lapse seaduslik esindaja kõigis lapse õigusi ja varalisi küsimusi puudutavates toimingutes, välja arvatud juhtudel, mis ei ole lubatud või milleks on vajalik kohtu luba.
Eestkostja ülesanded hõlmavad:
Suurema riskiga toimingud (nt kinnisasjaga seotud tehingud, pärandist loobumine, väärtpaberite omandamine ja võõrandamine) nõuavad kohtu eelnevat luba.
Õigused ja kohustused.
Eestkostjal on ulatuslikud õigused, kuid ka suur vastutus. Peamised kohustused hõlmavad:
Peamised õigused on:
Kasuvanem ja kasuperekond.
Õiguslik alus ja mõiste.
Kasuvanem on isik, kellele vanemad või kohus võivad anda osa hooldusõiguse teostamise õigusest. 
Kasupere ei ole lapsendamine ja laps säilitab kõik õiguslikud sidemed oma bioloogiliste vanematega, sh pärimisõiguse.
Kasuvanemate institutsiooni kasutatakse olukorras, kus laps elab tegelikult püsivalt või pikemalt peres, kes teda kasvatab, kuid kus ei peeta vajalikuks hooldusõiguse äravõtmist bioloogilistelt vanematelt.
Kasuvanema volitused.
Kasuvanema volitused sätestatakse kohtu määruse või vanemate ja kasuvanema kokkuleppega.
Kohtu või vanemate otsus võib anda kasuvanemale:
Õigused ja kohustused.
Kasuvanema peamised kohustused on tagada lapse igapäevased vajadused ja turvalisus, teha lapse kasvatamisel praktilisi otsuseid ning toetada lapse sidet bioloogiliste vanematega, kui see on lapse huvides.
Perepõhine asendushooldus hooldusperes.
Üldine raamistik.
Perepõhine asendushooldus on lapse ajutine või pikaajaline paigutamine hooldusperre, mis on hindamis- ja ettevalmistusprotsessi läbinud pere, kes pakub asenduskodu teenust.
Hooldusperre paigutamise protsess.
Protsess sisaldab:
Hoolduspere saab riiklikku ja kohaliku omavalitsuse tuge, sealhulgas rahalist toetust ja järelevalvet.
Õigused ja kohustused.
Hooldusvanemal on: