tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Torupill

Torupill on puupuhkpillide hulka kuuluv muusikainstrument.
Ehitus.
Torupill koosneb neljast põhiosast:
Nahast õhukotti hoiab pillimees kaenla all ja surub sealt küünarnukiga vajutades õhku välja. Sõrmilisse ja bassitorudesse minevat õhuvoolu reguleeritakse käsivarre surve abil. Õhukoti materjale võib olla mitmeid: kõige tavalisemad on koduloomade nahad (näiteks kodukitse, lamba, lehma, sea jt). Suurtel torupillidel on mitu bassitoru, mõnedel torupillitüüpidel on ka mitme lõõriga sõrmilised.
Ajalugu.
Torupilli liike on enam kui tosinajagu. Kõigil neil on erinev ehitus, heli ja ajalugu. Kuigi torupillide päritolu ei ole päris kindel, on päritolupiirkonnaks peetud Mesopotaamiat, ka Indiat. Anatooliast on leitud hetiitide tahvel, millel on oletatavalt torupilli reljeef, see pärineb aastast 1000 eKr. Sarnaseid pille mängiti ka Vana-Kreekas ja Rooma keisririigis.
Keskaegses Euroopas oli torupill laialdaselt kasutusel. Lääne-Euroopa kunstis ja ikonograafias kujutati torupille 2. aastatuhande algusest alates. On tõendeid selle kohta, et torupillide ehitus oli erinev Euroopa eri riikides ja isegi üksikute piirkondade piires. Esimene selge viide Šotimaa torupillide kasutamisele pärineb Prantsusmaa ajaloost, kus mainitakse nende kasutamist Pinkie lahingus 1547. aastal. Lahingu kaasaegne väitis, et torupill asendas lahinguväljal trompetit. Sel perioodil alustati sellise torupilli muusika loomist, mida iseloomustas võitluslikkus (lahinguviisid, marsid jne). 
Klassikalise muusika arenedes langes aga torupill paljudes piirkondades oma vähese heliulatuse ja eripärase funktsiooni tõttu soosingust välja. Tänapäeval kasutatakse torupilli Suurbritannias ja Rahvaste Ühenduse riikides nagu Kanada, Uus-Meremaa ja Austraalia tavapäraselt sõjaväes ja seda mängitakse sageli ametlike tseremooniate ajal. Teadaolevalt on astronaut Kjell N. Lindgren esimene inimene, kes kosmoses torupilli mängis. See toimus 2015. aasta novembris rahvusvahelise kosmosejaama pardal varalahkunud teadlase Victor Hursti mälestuseks.
Millal torupill Eesti aladele jõudis, ei ole täpselt teada, varaseimad teated torupillimängust Eestis ulatuvad 16. sajandisse. Kuni 18. sajandi lõpuni oli torupill eestlaste peamine tantsu- ja tavandimuusikapill.
Vitali Solomin

Vitali Solomin (vene Виталий Мефодьевич Соломин; 12. detsember 1941 Tšita – 27. mai 2002 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa filmi- ja teatrinäitleja ning operetisolist. 
Vitali Solomin mängis Arthur Conan Doyle'i raamatul põhinevas vene kultussarjas "Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused". Seal kehastas ta detektiivi Sherlock Holmesi truud paarimeest doktor Watsonit. 
Solomin töötas Moskva Väikeses Teatris ning mängis enam kui 40 filmis, näiteks "Nahkhiir" (1979), "Silva" (1981), "Talvised kirsid". 
Vitali Solomin suri insuldi tagajärjel 2002. aastal, olles 60-aastane. Ta on maetud Moskva Vagankovo kalmistule. 
Tema vanem vend Juri Solomin (1935—2024) oli Venemaal samuti tuntud ja armastatud näitleja.
Petrotektoonilised kooslused

Petrotektooniline kooslus (inglise "petrotectonic association") on teatud tektoonilisele režiimile iseloomulike kivimite kooslus.
Petrotektooniline kooslus seob kivimi tema tekkekeskkonnaga, sest igale tektoonilisele režiimile on omased just teatud kivimite esinemine või puudumine. Näiteks ookeaniline maakoor ei sisalda kunagi graniiti, subduktsioonivööndi vulkaniidid on oma keemiliselt koostiselt enamasti lubileeliselised, ookeani keskaheliku basaldid on toleiitsed, kontinentaalsete riftide kivimid on aga tihti rikastunud leelismetallidest jne.
Üks konkreetne kivim ei pruugi siiski veel ühemõtteliselt oma tekkekeskkonnale viidata, sest näiteks basalt on väga laialt levinud kivim, mis esineb mitmesugustes tektoonilistes režiimides. Küll aga võib ta paljusid võimalusi välistada.
Tektooniline režiim

Tektooniline režiim on piirkonna geoloogilise ehituse tektooniline üldiseloom.
Kõige üldisemalt võib tektoonilise režiimi jagada ookeaniliseks ja kontinentaalseks. See jaotus viitab maakooretüübile. Kontinentaalne maakoor jaotatakse omakorda kraatoniteks ja orogeenideks, kraatonid omakorda kilpideks ja platvormideks jne.
Tektooniline režiim loob raamistiku, mille põhjal on võimalik mõista vastava piirkonna geoloogilist arengut ja ehitust. Regionaalgeoloogilisi ülevaateid alustatakse tavaliselt tektoonilise režiimi kirjeldamisest.
Kui piirkonna tektooniline režiim on teada, siis on võimalik eeldada teatud geoloogiliste nähtuste esinemist või puudumist selles piirkonnas. Näiteks Tšiilit iseloomustab aktiivse vulkaanilise kaare tektooniline režiim. Sellest võib järeldada, et Tšiili paikneb mandrilisel maakoorel, on mägine, seal esineb tegevvulkaane, tugevaid maavärinaid, metallilisi maavarasid jne.
Langdarma

Lang Darma (Glang-dar-ma) oli Tiibeti kuningas 836-842.
Lang Darma, nagu ta emagi, oli böni pooldaja. Tema ajal hävitati buda templeid ja raamatukogusid, Samje klooster rüüstati ning paljud nyingma koolkonna mungad raiuti tükkideks. Mõne aja pärast oli vähe buda usu munki jäänud Tiibetisse ja budistlik-religioossed teenistused keelati kogu maal surmaähvardusel.
Kuus aastat hiljem laskis nyingma koolkonna munk Lhalung Pelgi Dorzi, kes oli näinud nägemust, et Tiibet tuleb valitsejaks kehastunud deemonist päästa, laseb ta vibuga lihtsalt maha.
Riigis valitses noil aegadel täielik korralagedus. Rahvas jagunes maakondadeks, mis omavahel pidevalt sõdisid. Lang Darma liialdused aga andsid surmava hoobi bönide kasvavale võimule, sest nüüd süüdistati neid kõige selle segaduse ja pimedusaja tekkimises Tiibetis.
Koolibrilased

Koolibrilased ("Trochilidae") on lindude sugukond pikatiivaliste seltsist.
Koolibrilaste liike on arvatavasti 325–340. 
Levila.
Koolibrilaste levila ulatub Ameerikas Andidest Alaskani. Enamik koolibrilasi elab troopikas. Elutsevad ka kõrgmägedes ja tasandikel, niisketel aladel ja poolkõrbeis, sõltuvalt toidutaimede kasvupiirkonnast.
Välimus.
Koolibrilased on 6–20 cm pikad ja 1,8–24 g rasked. Mõõtmete äärmusi esindavad kimalaskoolibri – maailma väikseim lind – ja suurkoolibri. 
Kehaehitus võimaldab koolibridel õhus keerukaid manöövreid teha ja isegi paigal lennata. Selleks on koolibridel väga pikad labahoosuled, lühikesed õlavarreluud ja tugevad lennulihased, mis moodustavad üle veerandi kehakaalust.
Jalad on vähearenenud.
Toitumine.
Koolibrid toituvad nektarist, mida ammutavad oma pika ja peenikese noka ning toruja keele abil. Koolibrid võivad toiduks tarvitada ka väiksemaid selgrootuid.
Koolibrilaste loend

Selles nimekirjas on reastatud 344 koolibrilaste ("Trochilidae") liiki ja 5 alamliiki, mis kuuluvad 111 koolibrilaste perekonda. 111 koolibrilaste perekonda jagunevad aga omakorda kahe koolibrilaste alamsugukonna vahel.
See nimekiri ei ole täielik.
# "Phaethornis (malaris) margarettae"
# "Phaethornis (nattereri) maranhaoensis"
# "Phaethornis (striigularis) saturatus"
# "Phaethornis (longirostris) mexicanus"
# "Phaethornis (longirostris) baroni"
Varuna

Varuna on vedades kirjeldatud kui tormi, tuule, taeva ja õhuookeani jumal. Ta on Rigvedas kõige enam esilekerkiv kangelane ja asurade valitseja.
Agni

Agni on sanskriti keeles tuli ning hinduismis tulejumal. Hindude templis asub ta kagunurgas. Hindude kosmoloogias on Agni ehk tuli üks viiest põhielemendist ("pañcabhūtá") koos ruumi ("ākāśa"), vee ("ap"), õhu ("vāyu") ja maaga ("pṛthvī") ning moodustavad viiekesi koos tajutava materiaalse maailmaruumi ("Prakriti"). 
Veedades kuulub Agni peajumalate hulka koos Indra ja Somaga. Agni on jumalate suu ja vahendaja. Ta eksisteerib kolmel tasandil: maal kui tuli, atmosfääris kui äike ja taevas kui päike.
Geoloogilised ohud

Geoloogilised ohud (inglise "geologic hazards") on looduslikud või inimtekkelised geoloogilised nähtused või olukorrad, mis võivad põhjustada ohtu inimestele ning tekitada materiaalset kahju.
Geoloogilisteks ohtudeks on maavärinad, vulkaanipursked, maalihked, üleujutused, langatused, laviinid jne. 
Ohtude iseloom konkreetses piirkonnas sõltub peamiselt vastava ala tektoonilisest režiimist. Paljudel juhtudel tekivad geoloogilised ohud inimese tegevuse tulemusel. Kõige tüüpilisemaks on vale elukohavalik. 
Paljude geoloogide tööks on teatud ohtude, näiteks vulkaanipursete, uurimine, et oleks võimalik inimesi õigeaegselt ohupiirkonnast evakueerida.
Pärsia kasakabrigaad

Pärsia kasakabrigaad oli imperaatorlik Pärsia (Iraani) kuningliku perekonna kaitsemalev. 
Selle asutas 1882 Nasir al-Din šahh. 1917. aastani sisaldas see ka Vene ohvitsere, kes samal ajal kuulusid Venemaa relvajõududesse (üks tuntumaid Vladimir Ljahhov). Läbi aastate oli selle koosseisus 10 000 meest. 
Kasakabrigaad mängis tähtsat rolli Pärsia konstitutsioonilises revolutsioonis, samuti esimeses maailmasõjas ja 1921. aasta troonivahetuses, mil kasakad tõukasid troonilt Kadžaaride dünastia. Pärast seda tuli troonile kasakabrigaadi ohvitser Reza Pahlavi ning kasakabrigaad liideti Iraani armeega.
Tunnetus (psühholoogia)

Tunnetus ehk kognitsioon on tegelikkusest meelelise pildi loomine, st tunnetuse kaudu saab olend aru, mis teda ümbritseb, mis on selle ümbritseva tähendus olendi jaoks ja kas on võimalik ümbrust muuta olendi heaolu tõstmiseks. Olendi all tuleb mõista nii inimest kui ka teisi loomi.
Tunnetuse loomine toimub tunnetusprotsesside ehk psüühiliste tegevuse kaudu ehk psüühiliste funktsioonide abil. Tunnetutusprotsessideks peetakse:
Sõltuvalt sisust võib liigitada tunnetusprotsesse alljärgnevalt:
Kokkuvõtlikult eristatakse:
Assurbanipal

Assurbanipal (685 eKr – 627 eKr) (valitses 669 või 668–627 eKr) oli viimane võimas Assüüria kuningas.
Ta laskis kokku koguda Mesopotaamia kirjasõna ja rajas Niineve raamatukogu.
Ta on tuntud kui üks vähestest tolle aja kuningatest, kes oskas ise lugeda ja kirjutada.
Assurbanipali juhtimisel vallutas Assüüria Egiptuse.
Tema isa oli kuningas Asarhaddon (Esarhaddon).
Glehni loss

Glehni loss (Hohenhaupti loss) on kahekorruseline krohvimata paehoone Mustamäe nõlval Tallinnas Nõmme linnaosas. Paikneb Glehni parkmetsas Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala edelaosas Tallinna Tehnikaülikooli kinnistul aadressil Vana-Mustamäe tänav 48.
Ajalugu.
Loss kuulus Jälgimäe mõisa Mustamäe kõrvalmõisa ja valmis 1886. aastal Nikolai von Glehni projekti järgi. Lossi vundamendi ehitas Glehn üksi, hiljem kasutas ka vangide tööjõudu. Iga päev kell 12 andis ta mõnest Richard Wagneri ooperist pärineva pasunasignaaliga märku lõuna algusest. Hoone ümber on rajatud park ning püstitatud ehitisi (Palmimaja 1900–1910; Vaatetorn ehk Tähetorn 1910) ja skulptuure ("Kalevipoeg" 1908, 1990; "Krokodill" 1908).
1918. aastal, pärast Glehnide lahkumist Eestist, rüüstati loss täielikult. Alles 1960. aastate keskel alustati Tallinna Polütehnilise Instituudi Akadeemilise Meeskoori initsiatiivil hoone taastamist.
Kuigi lossihoone taastamise juures püüti säilitada selle esialgset ajaloolist ilmet, ei olnud tegemist lossi taastamisega selle esialgsel kujul, vaid rekonstrueerimisega, mille juures lähtuti lossi eeldatavast kasutusest. Näiteks lisati lossile veel üks korrus. Seetõttu kasvas ehitustööde maht ja kulus esialgu arvatust rohkem aega ja vahendeid.
Renoveeritud loss avati pidulikult 24. märtsil 1977 ning seal hakkas paiknema Tallinna Polütehnilise Instituudi klubi hoone (nüüdne Tallinna Tehnikaülikooli kultuurikeskus). Majast ja kultuurist valmis 1979. aastal dokumentaalfilm "Tudengiloss". 
Aastast 1997 on Glehni loss muinsuskaitse all.
Kujutamine kunstis.
Lossi ümbruses on filmitud Lenfilmi mängufilmi ("Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона: Собака Баскервилей, 1981") episoodid, mis kujutatavad Baskerville Halli välisvaadet (teise võttekohana oli kasutusel Maarjamäe lossi ümbrus).
1992. aastal valminud filmis "Musketärid 20 aastat hiljem" on samuti võttekoht loss ja selle ümbrus (Krokodill jne). Nimelt kujutati seda Porthose elukohana. Aasta hiljem valmis film "Kuninganna Anna saladus ehk musketärid 30 aastat hiljem". Ka seal saab näha Glehni lossi.
Orson Welles

George Orson Welles (6. mai 1915 Kenosha, Wisconsin – 10. oktoober 1985 Hollywood, California) oli USA filmilavastaja, stsenarist ja näitleja.
Ta sai kuulsaks massipsühhoosi vallandanud raadiokuuldemänguga "Maailmade sõda" (1938), misjärel ta kutsuti Hollywoodi.
Teda mäletatakse tänu tema innovatiivsele tööle nii filmis, teatris kui ka raadios – teatris oli tema silmapaistvamaks tööks Shakespeare'i näidendi "Julius Caesar" lavastus "Caesar" New Yorgis Broadwayl 1937. aastal, raadios 1938. aasta legendaarne raadiokuuldemäng "Maailmade sõda" ja filmis "Kodanik Kane" ("Citizen Kane"), mida peetakse üheks kõigi aegade paremaks filmiks.
"Kodanik Kane" tõi talle Oscari parima algupärase stsenaariumi kategoorias. 1970. aastal pälvis ta au-Oscari elutöö eest. 1975. aastal tunnustati teda Ameerika Filmiinstituudi elutööauhinnaga. 1999. aastal valis Ameerika Filmiinstituut Wellesi (100 Years...100 Stars) Ameerika 20. sajandi suurimate meesnäitlejate seas 16. kohale.
Chathami saared

Chathami saared (maoori "Wharekauri", moriori "Rekohu") on Uus-Meremaale kuuluvad saared Vaikses ookeanis. Asuvad 800 km Uus-Meremaa Christchurchi linnast idas.
Saarte kogupindala on 966 km2. Kümnest saarest on vaid kaks suuremat asustatud ja neil elab umbes 700 inimest. Ülekaalukalt suurim saar on Chathami saar. Teine asustatud saar on Pitti saar. 
Chathami saared on tuntud rikka linnustiku poolest, seal elab ka 18 endeemset linnuliiki.
Etoumbi

Etoumbi on linn Kongo Vabariigis Lääne-Cuvette'i departemangus.
Aastal 2003 puhkes linnas Ebola viirushaiguse epideemia, mis põhjustas 120 inimese surma. Aastal 2005 puhkes uus haigestumiste laine ning linn pandi karantiini.
Erisurve

Erisurve näitab tugevusõpetuses pinnaühikule toimivat jõudu.
Tsentraaltelg

Tsentraaltelg on tugevusõpetuses telg, mille suhtes tasakujundi (näiteks varda ristlõikepinna) staatiline moment võrdub nulliga.
Väändeprinkus

Väändeprinkus (inglise "angular twist per unit length") näitab tugevusõpetuses väändedeformatsiooni intensiivsust ehk väändenurka pikkusühiku kohta.
Sangha

Sangha (pali k.: सन्घ "saṅgha"; sanskriti k.: संघ "saṃgha"; Wylie: 'dus sde) on budismi järgijate kogukond. Sangha tõlketähendused on 'ühendus'; 'kokkutulek'; 'kogu(kond)'; 'selts(kond)'; 'ühisus' – tähenduslik sisu vastab üsna täpselt eestikeelsele mõistele "kogudus".
Sangha koosneb munkadest, nunnadest ja ilmalikest järgijatest ning võib tähistada nii konkreetset budistlikku kogudust kui ka laiemalt kõiki budistliku õpetuse järgijaid läbi aegade. Sangha on üks kolmest kalliskivist.
Asümmeetriatundlikkuse tegur

Asümmeetriatundlikkuse tegur (inglise "asymmetrical cycle factor") on tugevusõpetuses tegur, mis iseloomustab materjali tundlikkust tsükli asümmeetria suhtes.
Dünaamiline pinge

Dünaamiline pinge (inglise "dynamic stress") on tugevusõpetuses dünaamilisest koormusest või vibratsioonist tingitud pinge.
Haavelkalestamine

Haavelkalestamine ehk haaveldamine on meetod detailide väsimustugevuse tõstmiseks pindkihi kohaliku kalestamise teel haavlijoas.
Haavelkalestamine on mehaaniliselt sarnane liivapritsimisega, kuid viimase eesmärk on pinna puhastamine (materjali eemaldamine).
Mineri reegel

Mineri reegel on meetod tugevusõpetuses, mis põhineb vigastuste summeerimise printsiibil, võtmaks arvesse astmelist koormusrežiimi väsimusarvutustes.
Reegel on nimetatud M.A. Mineri järgi, kes 1945. aastal seda laiemalt tutvustas. Reegli oli esitanud juba 1924. aastal rootsi insener Arvid Palmgren.
Pingetsükkel

Pingetsükkel (inglise "stress cycle") on tugevusõpetuses teatava seaduspära järgi perioodiliselt muutuva pinge ühekordne muutumine algväärtusest algväärtuseni.
Pinnakaredustegur

Pinnakaredusteguriks ("surface-finish factor") nimetatakse tugevusõpetuses antud pinnakaredusega katsekehade väsimuspiiri ja poleeritud katsekehade väsimuspiiri jagatist.
Pinnatugevustegur

Pinnatugevustegur ("surface hardening factor") on tugevusõpetuses kalestatud, pindkarastatud, nitreeritud või muul viisil tugevdatud pinnaga katsekehade väsimuspiiri ja tugevdamata katsekehade väsimuspiiri jagatis.
Pulseeriv pinge (tugevusõpetus)

Pulseeriv pinge ("fluctuating stress") on tugevusõpetuses pinge, mis muutub ajas suuruselt, kuid jääb suunalt muutumatuks.
Indra

Indra on hinduistlik jumal, veedade peajumal, äikese ja sõjakuse jumal. Talle alluvad Trājastrinša jumalad ja lugematu hulk alamaid jumalusi ehk "devaputra"’id.
Hilisemas hinduismis Indra minetab oma tähtsuse peajumalana ning ühena neljast maailmakaitsjast (idakaare kaitsja) allub Brahmale.
Budismi mütoloogias tuntakse Indrat sagedamini Śakra nime all. Ta esineb Buddha õpetuse kaitsjana. Mahajaana suutrates on Indra vahel koos teiste jumalatega Šākjamuni kuulajate seas või isegi tema vestluskaaslaseks.
Purtse jõgi

Purtse jõgi on jõgi Põhja-Eestis.
Purtse jõgi saab alguse Punasoo idaservast Lääne-Virumaal ja suubub Soome lahte. Jõe pikkus on 51 km ja valgla 811 km². Purtse jõgi on üks Eesti kärestikurikkamaid jõgesid. Jõe suudmes on väike Purtse sadam.
Jõe vasakpoolsed lisajõed on näiteks Hirmuse ja Erra jõgi ning parempoolsed näiteks Ojamaa ja Kohtla jõgi.
Jõel tegutseb Sillaoru hüdroelektrijaam.
Varem oli Purtse Eesti üks tähtsamaid lõhe kudejõgesid, kuid kui 1930. aastatel hakati Kiviõlis tootma põlevkiviõli, mille tootmise käigus tekkinud reovesi suunati Purtse jõkke, said siinsed kalavarud kannatada. Jõe reostamist jätkati Saksa okupatsiooni ja Nõukogude ajal Kohtla-Järve ja Kiviõli õlitööstuse toodete ja jäätmetega (põlevkivitööstuse reovesi on iseloomuliku intensiivse värvusega ja ebameeldiva lõhnaga vedelik, millel on suur hapendumus ning spetsiifiliste ainete, näiteks fenoolid, õlid, ammoniaak, bensopüreen, reortsiin jt, sisaldus). Suure reostuse tõttu Purtse jõge enam lõhejõeks ei loeta, kuigi on teateid, et harrastuspüüdjad on saanud üksikuid lõhesid ja meriforelle. Samuti esineb jões vähesel määral viker- ja jõeforelli.
Alates 2018. aastast on tegeletud Purtse ja Erra jõe puhastamisega.
Jõe kohaliku nimetuse "Oandu jõgi" järgi on oma nimetuse saanud ordoviitsiumi Oandu lade.
Vainupea jõgi

Vainupea jõgi on jõgi Põhja-Eestis, kuulub Soome lahe vesikonda.
Vainupea jõgi saab alguse Haljalast 4 km kirdes Lääne-Virumaal ja suubub Soome lahte. Jõe pikkus on 27 km pikk ja valgla pindala 55,6 km².
Võsu jõgi

Võsu jõgi on jõgi Põhja-Eestis Lääne-Virumaal.
Võsu jõgi saab alguse Viitnast 2,5 km loodes ja suubub Käsmu lahte. Jõe pikkus on 24,6 km ja valgla pindala 63,6 km².
Võsu jõe suurim lisajõgi on Palmse oja.
Jõgi on oluline meriforelli kudemispaik.
Võsu jões on Laviku paisust suudmeni aasta läbi kalapüük keelatud.
Salla jõgi

Salla jõgi on jõgi Eestis. See on Pedja jõe lisajõgi ja kuulub Narva-Peipsi vesikonda.
Salla jõgi saab alguse Lääne-Virumaal Salla küla lähedalt ja suubub Pedja jõkke Jõgevamaal Reastvere külas. Jõgi on 18 km pikkune ja selle valgla suurus on 30,8 km².
Ajalugu.
18. sajandi L.A. Mellini kaardi järgi läbis Salla jõgi ka Kadiküla, Koila ja Kaavere küla. Tänapäeval suubub Salla jõgi Reastvere külas. Teisi loetletud külasid läbib Koila peakraav.
Mudra

Mudra (sanskriti keeles मुद्रा "mudrā" 'märk') on sümboolse tähendusega käemärk budismis ja hinduismis.
Tantristlik mõju: 5 sõrme kujutavad 5 buda perekonda (parem käsi) või 5 algelementi (vasak käsi).
Onga jõgi

Onga jõgi on jõgi Põhja-Eestis. Tuntakse ka nimedega Oonga, Kamariku, Lammasküla, Selli või Olju jõgi.
Onga jõgi saab alguse Simuna alevikust 8,5 km ja suubub Pedja jõkke, on 30,6 km pikk ja 106,7 km² suuruse valglaga. See on üks suuremaid Pedja jõe lisajõgesid, kuuludes Narva-Peipsi vesikonda.
Tšakravaartin

Tšakravaartin ("cakravārtin rājan") – 'rattakeerutaja kuningas'. Rattakeerutajad kuningad ehk valitsejad aitavad kaasa budismi levikule. Nende sünni tunnuseid on kuus või seitse: 1000 kodaraga dharmaratas, valge elevant, soove täitev kalliskivi, imekaunis kuninganna, minister, kes suudab raha teha, 64 hea omadusega kindral ehk väepealik.
Mustjõgi (Põltsamaa)

Mustjõgi on jõgi Eestis Põltsamaa jõgikonnas.
Mustjõgi saab alguse Lääne-Virumaal Rakke vallas asuvast Koluvere külast, Edru küla keskusest 2,8 km edelas. Mustjõgi suubub Endla järve. Jõe pikkus on 9,3 km ja valgla 35,7 km².
Preedi jõgi

Preedi jõgi (ka "Varangu jõgi") on jõgi Eestis. Kuulub Narva-Peipsi vesikonda.
Preedi jõgi saab alguse Varangu allikast ja suubub Põltsamaa jõkke paremalt kaldalt. Jõe pikkus on 26,4 km ja valgla pindala 291,5 km².
Laatre jõgi

Laatre jõgi (ka "Sangaste jõgi", ülemjooksul "Pikaantsu jõgi") on jõgi Valgamaal, Väikse Emajõe parempoolne lisajõgi.
Laatre jõgi saab alguse Puka alevikust 6 km kagus Otepää kõrgustiku lääneosas ja suubub Väiksesse Emajõkke 43 km kaugusel tolle suudmest. Laatre jõgi on 35,5 km pikkune ja selle valgala on 196,1 km². Tähtsamad lisajõed on Kuigatsi oja, Lota oja, Keeni oja ja Õru oja.
Puka

Puka on Valgamaal Otepää vallas asuv alevik.
Sisseütlev kääne nimest Puka on Pukasse või Pukka.
Enne 2017. aasta haldusreformi oli Puka omanimelise valla keskus.
Pukale lähimad külad olid kirdes Komsi, kagus Kibena, edelas Ruuna ja loodes Kolli.
Alevikus on raudteejaam, raamatukogu, rahvamaja, põhikool, kauplus, apteek, kohvik ning alevi lähedal vabakogudus ja kalmistu.
Puka on saanud nime Puka mõisa järgi, mis kuulus Sangaste valda ja tänapäeval jääb Plika külla.
Selle mõisa omanik oli 16. sajandil Thomas Bock. Saksa keeles tähendab "Bock" või "Buck" sikku või sokku. Selline varieerumine on andnud nii saksa kui eesti keelde nimevariante, kus teine täht on o või u. Lõpuks kinnistus saksa keelde o-ga variant "Bockenhof", eesti keelde u-ga variant Puka. Mõlemad nimed tulevad mõisniku perenimest.
Puka alevik hakkas tekkima alles 19. sajandi teisel poolel raudteejaama ümber.
Pukas sündis arhitekt Georg Hellat (1870–1943).
Puka kalmistule on maetud kirjanik Alide Ertel, kes elu lõpul elas õe juures Arulas Alajärve talus ja 1950. aastast sama talu piirimail Päästjärve lähistel Mõtsatares.
1. mail 1897 sõitis Pukast 3 km põhja pool sõjaväerong rööbastelt maha. Hukkus 58 inimest ja 44 sai raskelt vigastada.
Pukas on filmitud osa filmi "Sügis" stseene.
Pedeli jõgi

Pedeli jõgi on jõgi, mille lähe ja suue asuvad Eestis Valgamaal, aga jõe keskjooks on Läti territooriumil (läti keeles "Pedele"). Jõgi läbib ka Valka ja Valga linnu edela-kirde suunas ning on seal muudetud mitmeks paisjärveks koos ümbritseva puhkealaga.
Pedeli jõe lähe asub Kadastiku järves ja ta suubub Väikesesse Emajõkke. Jõe pikkus on 31 km, millest 15 km Eestis ja valgala on 229 km², millest 151 km² on Eestis.
Tähtsamad lisajõed Eestis on Riisupi oja, Rautina oja ja Männiku oja.
Visela jõgi

Visela jõgi (ka "Visula jõgi") on jõgi Lõuna-Eestis, Väikese Emajõe vasakpoolne lisajõgi.
Visela jõgi saab alguse Uhtjärve loodeotsast ja suubub Väikesesse Emajõkke. Jõe pikkus on 19,3 km ja valgla pindala 60,7 km².
Tuntakse ka nimede järgi nagu: Visula, Vilema, Sarapuu, Restu, Urvaste, Soe, Alakõrtsi-Punde-Alasoe-Laose jõgi või Mustjõgi.
Kadastiku järv

Kadastiku järv on põhja–lõunasuunaline piklik järv Eestis Valgamaal, paikneb Koorküla keskusest 5 km lõuna pool. Järv on 7,2 hektarit suur, suurim sügavus on 13,6 m ja keskmine 6,4 m.
Järve läbivool on suhteliselt nõrk, sisse tulevad mõned kraavid ja välja voolab pisike oja, mis on Pedeli jõe alguseks.
Kalastikus leidub mudamaimu, ahvenat, roosärge, särge ja latikat.
Kodila jõgi

Kodila jõgi on jõgi Raplamaal Rapla vallas Alu-Metsküla, Hagudi, Kalevi, Koikse, Lipametsa, Kodila, Kuusiku-Nõmme, Kõrgu, Lipstu, Palamulla, Sikeldi, Tapupere ja Tõrma külas.
Jõe lähtest ida poole jäävad Tallinna–Pärnu raudteeliin ja Tallinna–Rapla–Türi maantee, umbes 900 m lääne poole jääb Hagudi raba. Jõkke suubuvad paremalt Raka peakraav (13,7 km suudmest), Panga kraav (12 km suudmest) ja Jalase peakraav (4,5 km suudmest). Jõe keskjooksust lääne poole jääb Linnuraba looduskaitseala (selle osana Kodila-Linnuraba). Jõe alamjooksust lääne poole jääb Jalase maastikukaitseala (selle osana Sõbesoo ja Jalase järv). Ülemjooksul ületab jõe Seli-Koigi – Alu tee, samas jääb jõe lõunakaldale Alu alevik. Kolm korda ületab jõe Rapla–Varbola tee (kolmandal korral Palamulla sild). Kodila külas ületab jõe Hageri–Kodila–Kuusiku tee. Alates Palamulla sillast kulgeb jõe idakaldal umbes 3 km Kuusiku–Palamulla tee. Koikse külas ületab jõe Rapla–Märjamaa maantee (Koikse sild). Jõe suudmest umbes 250 m edelasse jääb Minnika paisjärv (Vigala jõel). Koikses suubub Kodila jõgi paremalt Vigala jõkke, viimase suudmest 62,1 km kaugusel.
Jõgi on vähese orgaanilise aine sisaldusega heleda veega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Kodila jõe keskkonnaregistri kood on VEE1110800.
Lutsu jõgi

Lutsu jõgi on jõgi Eestis Põlvamaal, Ahja jõe parempoolne lisajõgi.
Lutsu jõgi algab Saarjärvest ja suubub Ahja jõkke 25,9 km kaugusel suudmest. Jõe pikkus on 46,3 km ja valgla pindala 221,2 km².
Jaapani usundid

Usundilises mõttes on Jaapan ainulaadne. Pole teist maad maailmas, kus esineks sellist usundite sümbioosi ja läbipõimumist. Sellel nähtusel on pikk ja keeruline ajalugu, peamine osa šintoismil ja budismil, see­juu­res budism oma mahajaana kohalikus variandis, mis käsitab Buddhat jumalusena (jumalustamine). Eri aegadel on mõju avaldanud ka tei­sed usundid: taoism, kristlus (rooma-katoliiklik variant "kirishitan") ja konfutsianismi filosoofia. Praegu on kõik koos, lisaks pal­ju uususundeid. Enamus jaapanlasi on nii šintoistid kui budistid. Piltlikult: jaapanlane sünnib šinto­is­tina ja sureb budistina. Jaapani algupärane usund on "shintō", mis on looduslik-animistlik. Teadlased pole üksmeelel, kas alg­selt oli "shintō" looduse või ka esivanemate kultus, mis võis hiljem lisanduda. Mõned on avaldanud kahtlust, kas "shintō" on üldse usund, sest:
Arvatakse, et "shintō"d tuleb käsitleda kui välismaiste uskumuste, traditsioonilise mõttelaadi ja iga­päevaste tavade kogumit. "Shintō" on tunnustatud usund, teoreetilises plaanis subjektilt kogukondlik, jumalate arvuku­selt polüteistlik ning jumala ja inimese suhete kohalt teoantropoidne. "Shintō"d nimetatakse puhtaks või va­ra­­jaseks "shintō"ks kuni budismi sissetungini.
Varajase "shintō" perioodil polnud kindlaks määratud avalikku teenistust, kiriklikku organisatsiooni, mida on püütud luua 10. ja 19. sajandil, kuid need katsed lõppesid ebaõnnestunult.
Regionaalsega paralleelselt ek­sis­teeris kogukondlik "kami", igal "uji"l oma kami. 3.-4. sajandil hakati püstitama neile templeid. Peale kait­se­­jumalate austati maastiku või loodusega seotud jumalusi, näiteks tuule või mäe jumalusi. 
"Shintō" jumalused on säilinud tänini, arvatakse olevat umbes 8 miljonit kamit. Rii­gi­võimu suurenedes kerkis esile mahajaana budism, samal ajal jõudsid Jaapanisse uued õpetused: 5. sajandil konfutsianism ja 6. sajandil taoism, mille levik oli tagasihoidlik. Konfutsianismil on suur roll šin­toistliku eetika kujunemisel. Kamid kujunesid üld­­tunnustatud jumalateks, "shintō" templid said riiklikke annetusi – tava, mis püsis 13. sajandini. Siis taastati see Meiji reformide ajastul ja püsis kuni teise maailmasõja lõpuni. Konfutsianism aitas Jaapanis kinnistada keis­rikultust. Selle tulek Jaapanisse ei tekitanud šintoismile erilisi probleeme, kuid konfutsianismi kaudu hak­kas Jaapanis levima Hiina kultuur – Jaapani kontaktid Hiinaga meie ajaarvamise algul, Korea kau­du Hiina mõjude jõudmine Jaapanisse. Immigrandid jäid sageli Jaapanisse elama, said oma ühiskondliku positsiooni – neid nimetati kodakondsuse saanuteks. 5. sajandi lõpul nimetas keiser Ōjin konfutsiaanlikud õpetlased Ko­reast oma laste õpetajateks.
Kargaja jõgi

Kargaja jõgi (ka "Kargova oja", "Kargoja" ja alamjooksul "Lagina jõgi") on jõgi Eestis Tartumaal, Koosa jõe vasakpoolne lisajõgi.
Kargaja jõgi saab alguse Koosa külast 6,5 km loode pool ja suubub Koosa jõkke 3 km kaugusel suudmest. Jõe pikkus on 34,6 km ja valgla pindala 192,8 km².
Jõgi kuulub Emajõe vesikonda, selle ülemjooks asub Kagu-Eesti lavamaal ning kesk- ja alamjooks Peipsi nõos.
Lisajõed on paremalt Koosa oja ja vasakult Väänastu oja.
Jõgi voolab valdavalt läbi metsade ja soo. Varem on jõge kasutatud palgiparvetuseks.
Jõe ülem- ja keskjooks on tüübilt kalavaene haugijõgi.
Orajõgi

Orajõgi (ka "Põlgaste jõgi", "Põlva jõgi") on jõgi Lõuna-Eestis, Ahja jõe parempoolne lisajõgi.
Orajõe lähe on Võrumaal Mustja külas. Pärast lähte osa voolab jõgi Põlvamaal ja suubub Ahja jõkke 43,9 km suudmest. Jõe pikkus on 45,8 km ja valgla pindala 181,1 km².
Himmaste juures, enne suubumist Ahja jõkke, leidub Taevaskoja omadega sarnaseid paljandeid.
Kumbhāṇḍa

Kumbhāṇḍa (sanskriti "kumbhāṇḍa", paali "kumbhaṇḍa") on budistlikus mütoloogias kääbuskasvu koletis. "Kumbhāṇḍa"'del on pudelkõrvitsakujuline keha, suur punnis kõht ja nii suured munandid, et nad võivad neid kasutada istmena ning saavad liikuda üksnes neid ise üleval hoides.
Sõna "kumbhāṇḍa" võib tuleneda murdesõnast, mis tähistab pudelkõrvitsat. Samas võib see pärineda ka sõnast "aṇḍa" "muna", tähendades liitsõnana "pottmuna" (kuna neil on potisuurused munad).
Kohati arvatakse "kumbhāṇḍa"'d jakšade hulka. "Kumbhāṇḍa"'sid loetakse madalama astme jumalateks. Nad kuuluvad "cāturmahārājikakāyika" jumaluste klassi ja alluvad lõuna ilmakaare valitsejale Virūdhakale. Üks "kumbhāṇḍa"'de pealikest on Kumbhīra.
Piilsi jõgi

Piilsi jõgi on jõgi Ida-Virumaal Mustvee vallas.
Piilsi jõgi saab alguse Laekannu külas ja suubub Kalmakülas Peipsi järve.
Jõe pikkus on 23,5 km, valgala 104 km².
Piilsi jõe teised nimed on "Ranna-Piilsi", "Kalma jõgi" ja "Süvaoja jõgi".
Naaga

Naaga (नाग) on hinduistlike ja budistlike uskumuste kohaselt väga suur mao (ussi) kujuline pooljumal, kes valvab eelkõige väärtusi ja aardeid, nii materiaalseid kui vaimseid. Budistlikus mütoloogias kaitsevad naagad sageli budistlikke tekste. Nende kuningad esinevad sageli Buddha Gautama sündi kujutavatel piltidel. Nad kontrollivad vihmasid, jõgesid, järvi ja ka meresid. Ka kasutatakse sõna ("nāg") Indias madude kohta kuningkobra ja india kobra puhul. Samuti on sõna ("Nāga") kasutusel inimhõimude hüüdnimena. Hinduismis on "naagad" allikate, ojade, veekogude valitsejad ja nad elutsevad neis.Vedades on "naagade" valitsejaks ka Varuna kes on tormi ja tuulte jumal.
"Naagad" asetsevad jumalustena "Pātāla"s mis asub Meru mäe jalamil ja on seitsmes all-ilm. Nad on kõik "Kashyapa" ja "Kadru" järeltulijad. Enam kuulsmaid ja tuntumaid "naagasid" on Hinduismis "Manasa", "Shesha" või "Sesa" ja "Vasuki". "Naagade" valduses on ka igavese elu eliksiir. Legend räägib, et kui jumalused omavahel jagasid laiali igavese elu eliksiiri, kargasid "naagad" ahnelt kutsumata ligi ja rabasid jumaliku joogi peekri enda kätte, kuid taeva asukad rebisid uss-jumalustelt hinnalise aarde tagasi. Võitluse käigus kukkusid elueliksiiri tilgad maale rohu sisse. Naagad asusid aplalt lakkuma ja ahnitsema endasse jumalustele ette nähtud taevaliku jooki. Kuid suures ahnuses limpsisid terava rohuga kaetud maad nii tugevalt, et nende keeled muutusid kaheharuliseks. Seepärast on kõikide "naagade" – madude keel kaheharuline.
Kuid mütoloogias on ka selliseid "naagasid", kes elutsevad kuival maal. Nad võivad võtta inimeste kuju ning astuda armusuhetesse inimestega. Nad on sageli raevukad, kuid seda vaid juhul kui inimesed käituvad nende suhtes alatult ja hoolimatult. Arvatakse, et nende pilk võib tappa ning "naagade" hingus on mürgine. Naissoost "naagade" esindajaid, kes tavaliselt pidid kõik olema imeilusad ja võluvad, sarmikad, lausa printsessilikud, kutsutakse ("nāgī") "naagi"."Naagid" on väga osavad armukunstides ja seksuaalmaagia valdkonnas. Budismi suhtuvad "naagad" soosivalt, samuti budistidesse. Ka Buddha Gautama olevat enne budaks saamist mitmeid kordi "naagana" sündinud. Nāgārdžuna sai enda tarkuse "naagade" käest."Naagasid" on nii hinduismis kui budismis seostatud eelkõige aarete, kalliskivide ja tarkusega.
Nad on täpsemalt öeldes nende aarete ja tarkuse valvurid. Naagade üle valitseb nende kuningas Naaga-radza, kelle tütar on abielus põhjapoolse ilmakaare kaitsja Vaišravanaga. Budismis seostatakse "naagadega" ka draakoneid. Tiibetis oli draakon see, kes valvab jõgedes, ojades ja järvedes, samuti Hiinas. Budismis "naagade" põhivaenlane ja hävitaja on Garuda.Garuda on suur kotkakujuline lind, kes toitub "naagadest". "Naagad" teenivad kõik taevast lääne ilmakaare valitsejat Virūpāksat. "Naagadel" on omaette missioon Meru mäel, nimelt kaitsta deevasid (jumalusi), kes asuvad Trāyastriṃśa-s "asurade", rünnakute eest. Kuulus "naagadest" on ka Mucalinda, kes oli Buddha isiklik kaitsja.
Andrew Fletcher

Andrew John Leonard Fletcher (8. juuli 1961 Nottingham, Inglismaa – 26. mai 2022) oli Depeche Mode'i klahvpillimängija. 
Talle kuulus ka plaadifirma Toast Hawaii.
Tema muusikaline panus bändi loomingusse oli väike ning ta oli tuntud rohkem ansambli eestkõnelejana.
Pühajõgi

Pühajõgi (ka "Ädise", "Edise jõgi") on jõgi Ida-Viru maakonnas.
Pühajõgi saab alguse Amula külast ja suubub Narva lahte. Jõe pikkus on 32,6 km ja valgla pindala 219,7 km².
Alan Wilder

Alan Charles Wilder (sündinud 1. juunil 1959 Londonis Inglismaal) on inglise muusik, Depeche Mode'i liige aastatel 1982–1995. Ta on ka muusikaprojekti Recoil algataja. 
Depeche Mode'is.
Depeche Mode'l tekkis pärast Vince Clarke'i lahkumist vajadus uue klahvpillimängija järele. Teiste seas kandideeris sellele kohale ka Wilder, kelle ansambli liikmed heaks kiitsid. Bändi teise albumi "A Broken Frame" produtseerimisel ta veel ei osalenud, kuna teda ei peetud ametlikuks liikmeks. Ta oli ansambli ainuke muusikaharidusega muusik. 
Ta lahkus ansamblist 1995. aastal. Põhjuseks nimetas ta liikmetevahelisi pingeid ja rahulolematust töötingimustega. Hiljem on ta ka maininud, et ei tahtnud keskikka jõudes enam popansamblis olla.
Vigala-Vanamõisa

Vigala-Vanamõisa on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Vigala valda ja kandis Vanamõisa nime.
Vigala-Vanamõisa asub Jädivere–Silla maantee ääres ning Velise jõe parempoolsel kaldal. Külast lähtub kohalik tee Araste kaudu Päärdusse. Läänepoolset osa Vanamõisa külast on Kesk-Vigala paikkonna alla.
Huviväärse objektina jääb Vanamõisa piiresse jõe kaldal olev Annuse talu kalmistu (nüüdseks metsistunud). Külas on ka lavastaja Elmo Nüganeni ja näitleja Anne Reemanni suvila. Vanamõisas on Araste bussipeatus.
Ajalugu.
Vanimad teated Vanamõisa ("Wannemouse") kohta pärinevad 1512. aastast. Ala kuulus Kivi-Vigala mõisale, hiljem Vana-Vigala mõisale.
1770. aastast on teateid Velise jõe silla (nn Vati silla) juures asunud Vati kõrtsi (ei ole säilinud) kohta.
Küla tagamaal Tõnumaa raba äärde rajas 1800. aastal Antsimõisa karjamõisa (saksapäraselt "Antzen"; kuulus Vana-Vigala mõisale).
Aastatel 1853–1926 tegutses Vanamõisas Peru talu juures kool Peru kool.
1926. aastal toimus Vanamõisas suurpõleng, mille käigus hävis Peru kool ja elamuid. Kokku jäi peavarjuta kümme perekonda. Pärast põlengut ei ole küla oma endist suurust saavutanud.
Aastail 1977–1996 oli Vanamõisa küla liidetud Tõnumaa külaga.
Ambitus

Ambitus (ladina sõnast "ambitus", 'piir') on muusikalise struktuuri kõrgeima ja madalaima heli intervall. 
Mõistet ambitus kasutatakse näiteks muusikainstrumendi konkreetse tööpiirkonna, meloodia, välja või muu muusikalise struktuuri kõrgeima ja madalaima heli intervalli tähenduses.
Vihterpalu jõgi

Vihterpalu jõgi (ehk "Änglema jõgi") on jõgi Harjumaal Lääne-Harju vallas Hatu, Vihterpalu, Vilivalla ja Änglema külas ning Läänemaal Lääne-Nigula vallas Hindaste, Variku, Jaakna, Keedika, Piirsalu, Rõuma, Seljaküla ja Vidruka külas ning Risti alevikus.
Lisajõed:
Jõe lähe on Palivere-Risti vallseljaku põhjanõlval. Jõgi läbib Läänemaa Suursoo maastikukaitseala. Vihterpalus, Puuna silla lähistel on Vihterpalu hüdromeetriajaam.
Jõe ülemjooks on Läänemaal, alamjooks Harjumaal. Keskjooksul voolab jõgi läbi Suursoo. Praeguse Hatu küla piires on kunagi olnud jõel ainulaadne ligi meetri kõrgune Mannaru juga, mille moodustas turbaastang. Vihterpalus jääb jõe vasakkaldale Vihterpalu mõisa park. Jõgi suubub Kurkse väina edelaosas Vihterpalu lahte.
Kaladest leidub jões haugi, jõeforelli, ahvenat, särge, lepamaimu, viidikat, trullingit, lutsu ja ogalikku. Merest käivad jões kudemas lõhi, meriforell ja vimb.
Jõgi on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutab majanduslikult (vee erikasutusloaga) Risti Vallavalitsus.
Vihterpalu jõe keskkonnaregistri kood on VEE1101700.
Rääski

Rääski (ka Rääs(k)küla) on hajaküla Märjamaa vallas Kivi-Vigala-Manni kohaliku tee ja Leibre-Päärdu tee (nn vana Pärnu maantee) ääres ning Velise jõe vasakpoolsel kaldal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Vanimad teated pärinevad 1512. aastast ("Ressles"). 1846–1924 töötas Rääskis Päärdu vallakool. 1845. aasta paiku asutati Rääskisse Päärdu mõisale kuuluv karjamõis ("Peterhof"). 1874. aasta paiku jagati karjamõis kaheks, Maanda ja Ahkemaa taluks.
1977–1996 oli Rääski külaga liidetud Konnapere ja Manni küla.
Manni

Manni on hajaküla Märjamaa vallas Leibre–Päärdu tee (nn vana Pärnu maantee) ääres ning Velise jõe vasakpoolsel kaldal.v
Vaatamisväärne on kunagise Tallinna–Pärnu maantee äärne endine Manni kõrtsihoone, mille kohta on esmateated aastast 1726.
1953–1958 oli Manni külas Vigala masina-traktorijaam.
1977–1996 oli Manni liidetud Rääski külaga.
Järlepa järv

Järlepa järv on põhja-loode suunas piklik järv Eestis Raplamaal Kohilast 10 km idakagu pool. Kutsutakse ka Suureks Järlepa järveks.
Läbivool on suhteliselt nõrk, sissevoolavad mõned kraavid ja väljavooluks on loodeotsas olev magistraalkraav, mida kutsutakse Angerja ojaks ning suubub Pirita jõkke. 
Kaladest on järves esindatud ahven, särg, koger, haug, luts, luukarits, angerjas. 
Järlepa järv võeti 1964. aastal kaitse alla (Järlepa järve kaitseala). Praegu jääb järv Mahtra looduskaitsealale.
Mutšalinda

Mutšalinda ehk Mutšilinda oli naagakuningas, kes valitses naagasid Indias Buddha Sakjamuni aegadel , kes isiklikult valvas ja kaitses Buddhat .Legend räägib, et kui Buddha oli bodhipuu all ja mediteeris, muutusid taevad tumedaks ja löputu vihm uputas maad. Sel hetkel laskus maapeale naagade valitseja "Mutšalinda" ja varjas mediteerivat Buddha taevastest langevate lõputute vihma hoogude eest. Kui suur torm lõppes, võttis ussikuningas inimese kuju, tegi Buddhale maani kummarduse ja ruttas rõõmsalt tagasi enda paleesse. Ta näeb välja nagu hiigelsuurkuninga kobra kuid pea on inimese oma.
Mediteeriva Buddha kujutistel on ta tihti Gautama Buddha pea kohal, mitmepealise kobra kujul vihmavarjuna kaitsmas Siddhartat tormi, vihma ja tuule eest. Sellel kujutisel on kaks sümbolit mille tähendus on: väline kui varjupaik ja sisemine on salajane tarkus ning teadmine, mida seostatakse läbi naagade tantratega.
Trāyastriṃśa

Trāyastriṃśa või Tāvatiṃsa ("kolmekümne kolmene", sanskritis "trāyastriṃśa", paali keeles "tāvatiṃsa", tiibeti keeles "sum cu rtsa gsum pa") on hinduistlikus ja budistlikus mütoloogias deevade ehk jumalate maailm ("devaloka"). Arv "33" ei viita selles asuvate jumalate koguarvule – neid on seal märksa rohkem – see on veedade mütoloogiast pärinev üldmõiste, mis viitab "kõigile jumalatele".
Budistlikus kosmoloogias on see üks olekuid madalamate ihade olus ("kāma-loka"), mis on veel seotud maiste asjadega. Sellest allpool asuvad maailmakaitsjad, kes hoiavad ja kaitsevad maailma ning võivad olla kanaldajateks deevade ja inimeste vahel.
Mütoloogia.
"Trāyastriṃśa" asub mütoloogilise Meru mäe tipul, terrasside, aedade ja paleedega, kus viibivad deevad. Nende valitseja on Śakra ("Śakra devānām indra") ning lisaks deevadele asub seal veel suur hulk üli-olevusi, deevade saatjad ja taevasi nümfe, "apsarasid". Deevadel on pidevalt tülid asuratega, kes paiknevad Meru mäe jalamil
Legendi kohaselt tõusis Buddha "Trāyastriṃśa"le abhidharmat õpetama ja tema ema Māyā tuli Tušita taevast alla teda kuulama. Buddha laskumist "Trāyastriṃśa"lt tagasi inimeste maailma tähistatakse budistlikes maades suure pidulikkusega.
Helend Peep

Helend Peep (sünninimega Ernst-Helmut Peep, aastast 1937 Helend Peep; 29. juuli 1910 Vaikla, Iisaku vald – 20. oktoober 2007 Tartu) oli eesti näitleja ja laulja (tenor). Tuntud on ka tema šaržid ja karikatuurid teatri- ja filmiinimestest.
Elulugu.
Helend Peebu vanemad olid väikepõllupidajad. Isa suri, kui Peep oli nelja-aastane.
Aastal 1931 lõpetas ta Jõhvi Ühisgümnaasiumi.
Looming.
Teater.
"Sulgudes Helend Peebu roll selles lavateoses."
Helend Peebu 1955. aastal Boris Kõrveri operetis "Ainult unistus" esitatud "Kerjuse laul" sai tuntuks üle Eesti. Mitu eesti lauljat on seda hiljem kaverdanud.
Arvamusi.
"Olen oma teatriteel näinud meeldejäävaid etendusi, hingevapustavaid kui ka mind külmaks jätvaid lavastusi. Olen imetlenud imeliselt sugereerivaid näitlejaid. Olen nautinud imekauneid naisnäitlejaid nende õnnestunud etteastetel. See on nagu jumalaand äravalitule."
"Imeinimene! Elanud ja töötanud nii paljudel erinevatel aegadel, on ta osanud ikka iseendaks jääda. Seda tõestab kas või ta "Kerjuse laul". See ei sündinud küll ta varases nooruses, aga seda suuremaks väärtuseks on see saanud koos tema endaga. Minu teada pole tal mitte kunagi ühegi lavastajaga probleeme olnud. Ta on osanud end sättida madalamaks kui muru, sest uus muru peab ju peale kasvama – see tähendab looming, mida lavastaja vormib. Koos temaga tuleb lavale midagi head, mida publik alati ootab ja tahab, ta toob lavale soojuse. Helend Peep on oma ande mitmekülgsuses ja paindlikkuses tõeline vanemuislane – selliseid ei ole tõenäoliselt enam palju."
"Ta on olnud hea isa ja perekonnapea, talle meeldis lastega tegelda, nii omade kui ka võõrastega – teatri puhkekodus oli ta suur laste lemmik, need istusid tal alati ümber. Kui ta aga rolli tegi, siis ei lasknud ta end segada, nagu pühendunud inimesed ikka."
Isiklikku.
Tal on tütred Sirje, Ilo ja Eha, pojad Hillar ja Ao ning kasutütar, Enn Uibo tütar, Halliki Uibo.
Vlieland

Vlieland (friisi "Flylân") on saar Põhjameres, üks Friisi saartest. Kuulub Hollandile.
Pindala on 40 km². Saarel on luiteid, mille kõrgus on kuni 45 meetrit. Saarel elab 1100 inimest.
Kerguelen

Kerguelen ehk Kergueleni saared on Prantsusmaale kuuluv saarestik India ookeani lõunaosas. Peamine saar on Grande Terre (pindala 6675 km²), mida ümbritseb umbes 300 väikesaart. Saarestiku kogupindala on 7215 km².
Saartel puudub püsiasustus, kuid seal viibib aasta läbi 50–100 inimest, peamiselt teadlased ja insenerid. Saartel puudub lennuväli ning ühendus ülejäänud maailmaga toimub meretranspordi abil.
Ajalugu.
Saared avastas 1772. aastal Yves-Joseph de Kerguelen-Trémarec. Seejärel hakkasid peasaart kasutama vaalapüüdjad ja hülgekütid, kes viisid lähipiirkonna vaalade ja hüljeste asurkonnad väljasuremise äärele. Prantsusmaa liitis saarestiku enda valdustega 1893. aastal. 1950. aastatest saadik viibivad peasaarel pidevalt teadlased.
Geoloogia.
Antarktika laamal paiknev saarestik hakkas vulkaanilise tegevuse tagajärjel India ookeanist kerkima umbes 35 miljonit aastat tagasi. Lähiminevikus pole saartel vulkaanilist tegevust registreeritud, kuid peasaare edelaosas asuvad mõned aktiivsed fumaroolid. Saarestiku kõige kõrgem tipp asub kihtvulkaanil Mont Ross, mille kõrgus merepinnast on 1840 m. 14 miljoni aasta vanustest pruunsöe kihtidest on leitud araukaaria fossiilseid fragmente. Kõige levinum kivim saartel on basalt, sellele järgnevad settekivimid (sarnased Indias ja Austraalias leiduvate settekivimitega), trahhüüt ja fonoliit.
Kliima.
Saarestikus valitseb jahe ja niiske mereline kliima. Sageli esineb väga tugevaid tuuli. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 2,1...8,2 °C ning keskmine sademete hulk on 730 mm. Kuna ookean on saarestiku ümber talvel ilma jääkatteta, siis on talved üsna pehmed, minimaalsed õhutemperatuurid langevad juunist septembrini kuni –8 °C. Maksimaalsed õhutemperatuurid tõusevad kõige soojematel kuudel kuni 23 °C. Suvised keskmised maksimumtemperatuurid on 9...11° ning talvised keskmised miinimumtemperatuurid 1,5...–0,4°. Aasta keskmine suhteline õhuniiskus on 83%.
Elustik.
Jaheda ja tuulise kliima tõttu koosneb saarestiku taimestik peamiselt rohttaimedest, sammaldest ja samblikest. Rohttaimed kasvavad ranniku lähedal, kuni 50 m kõrgusel merepinnast. Välismaailmale on taimestikust tuntud eelkõige C-vitamiini sisaldav Kergueleni saarekapsas, mida kasutasid meremehed skorbuudi ennetamiseks ja raviks. Saarestikus elutsevad järgmised imetajad:
Lindudest on saartel esindatud:
Peale pärismaiste liikide on inimesed saartele introdutseerinud mitmeid loomaliike, kellest on esindatud:
Voolamine

Voolamine on vedeliku liikumine, kui vedelikku ümbritseb liikumatu tahke, vedel või gaasiline keskkond. Hüdrodünaamikas jagunevad voolud:
Repressaal

Repressaal ehk vastumeede on vastusena teise riigi õiguserikkumisele või kahjustavale teole sooritatud vaenulik tegu. Hirm repressaalide ees on peamine tegur, mis säilitab korda anarhilises rahvusvahelises süsteemis. 
Repressaalidena kasutatakse tegusid, mis on põhimõtteliselt õigusvastased; nad ei ole õigusvastased seetõttu, et nendega vastatakse teise poole eelnevatele õiguserikkumistele. Repressaaliks võivad olla näiteks rahumeelne blokaad või varade sundvõõrandamine. 
Mõnikord kasutatakse sõna "repressaal" kitsamas tähenduses, viitamaks üksnes sellistele repressaalidele, mida rakendatakse rahvusvahelises humanitaarõiguses. Sel juhul jäetakse sõna muud tähendused lihtsalt kõrvale.
12. augusti 1949. aasta Genfi konventsioonid keelustavad repressaalid lahinguväljal langenute, laevahuku üleelanute, sõjavangide ja tsiviilisikute vastu, samuti mõningate hoonete ja varade vastu. 1977. aasta lisaprotokolloga laiendatakse seda keeldu ajalooliste mälestusmärkidele, kunstiteostele ja kultusekohtadele. Mitmed riigid, sealhulgas Ühendkuningriik ja Saksamaa, on reserveerinud endale õiguse siiski tsiviilisikute vastu repressaale ette võtta.
Retorsioon

Retorsioon (prantsuse "rétorsion") on rahvusvahelises õiguses lubatav meede, millega riik vastab teise riigi vaenulikule teole. Nii on retorsiooniks näiteks majandusabi andmise lõpetamine vastusena riigi kodanike varade natsionaliseerimisele.
Võetava meetme õiguspärasus eristab retorsioone repressaalidest.
Juga (täpsustus)

Juga on mitmetähenduslik sõna:
Voolamine (täpsustus)

Voolamine on mitmetähenduslik sõna.
Allüür

Allüür (prantsuse "allure") on hobuse liikumisviis. See võib olla kas traav, galopp või samm.
Enamasti on hobustel kolm allüüri. Teatud tõugudel (nt Islandi hobune, TWH, Peruu hobune jne) võib olla ka 4 või isegi 5 allüüri, millest 3 on põhilised (samm, traav, galopp) ja 1 või kaks on sellele tõule iseloomulik ja eriline liikumisviis.
Mõnikord nimetatakse allüüriks ka ebatavalist käitumisviisi.
Valter Külvet

Valter Külvet (19. veebruar 1964 Õisu, Viljandimaa – 2. juuli 1998 Mäksa vald) oli eesti kergejõustiklane (kümnevõistleja).
Aastal 1982 lõpetas ta Abja Keskkooli, hiljem 1995. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Spordiga hakkas tegelema ta isa juhendusel, aastast 1982 oli Fred Kudu treenitav. 10–14-aastaselt püstitas omaealiste hulgas Eesti tipptulemusi, oli rekordiliste punktisummadega (viimane 9084) 4 aastat järjest ETV "10 olümpiastardi" üldvõitja.
Saavutused ja karjäär.
Esimese Eesti rekordi püstitas Külvet 1987. aastal, kogudes 8332 punkti, mis oli maailma edetabeli kuues tulemus.
Külveti isiklik rekord kümnevõistluses oli 3. juulil 1988 aastal Minskis saavutatud 8506 punkti (alade kaupa: (100 m jooks 11,05, kaugus 7.35, kuul 15.78, kõrgus 2.00, 400 m jooks 48,08, 110 m tõkkejooks 14,55, ketas 52.04, teivas 4.60, oda 61.72, 1500 m 4.15,93). See oli maailma hooaja teine tulemus prantslase Christian Plaziat' (8512 punkti) järel. Tulemus püsis Eesti rekordina 1995. aasta maini, mil Erki Nool saavutas Götzises 8575 punkti. 
Külveti isiklike rekordite punktisumma oli 8872. 2024. aasta juuli seisuga oli Valter Külveti tulemus 8506 punkti Eesti kõigi aegade edetabelis seitsmendal kohal Erki Noole (8815), Johannes Ermi (8764), Karel Tilga (8681), Maicel Uibo (8604), Kristjan Rahnu (8526) ja Janek Õiglase (8524) järel. 
Esimese tõsisema vigastuse sai Külvet 1984. aastal Eesti meistrivõistlustel kui rebestas põlvesideme. Oma ainsatel olümpiamängudel Sŏulis 1988. aastal kogus Külvet esimesel päeval 4037 punkti, teise päeva avaala 110 m tõkkejooksu aga pidi katkestama jalavigastuse tõttu. Katkestamisega olid lõppenud ka varasemad tiitlivõistlused – Euroopa meistrivõistlused 1986. ja maailmameistrivõistlused 1987. aastal. Aastatel 1989–1991 Külvet ei võistelnud kannakõõluse vigastuse tõttu.
Aastal 1992 oli Külvetil Barcelona olümpiamängudeks küll A-norm täidetud, kuid Eestit saadeti esindama siiski Erki Nool ja Andrei Nazarov.
Isiklikku.
1990. aastatel tegeles Külvet puiduäriga, tuues Venemaalt Eestisse saematerjali.
Ta langes 1998. aasta 2. juulil Emajõe ääres, Luunja silla lähedal juhuslike baarituttavate Vjatšeslav Naumotškini ja Genrihh Sarkisjani korraldatud röövmõrva ohvriks.
Surnud 1998

Siin on loetletud 1998. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.