tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Manturovo

Manturovo on linn Venemaal Kostroma oblastis, Manturovo rajooni ja Manturovo linnaringkonna keskus.
Manturovo asub Unža jõe ääres, 261 km kaugusel Kostromast.
Manturovo küla on esmamainitud 1617. aastal. 1958. aastal liideti Manturovo ja Jurovski küla Manturovo linnaks.
1906. aastal hakkas tööle Vologda–Vjatka raudtee, mis möödus Manturovo lähedalt. Aastatel 1912–1914 ehitati küla lähedale neli puidutöötlusvabrikut.
Zoltan Sarosy

Zoltan Sarosy (sünninimi Sárosy Zoltán; 23. august 1906 Budapest – 19. juuni 2017 Toronto) oli Ungari päritolu Kanada maletaja.
Sarosy õppis oma sõnade järgi malet mängima 10-aastaselt. Ta nägi pargis poisse malet mängimas ning hakkas ka ise parkides maletamas käima. Ta jätkas maletamist koolis ja Viini ülikoolis, kus ta kaubandust õppis. Pärast ülikooli lõpetamist tuli ta tagasi Ungarisse ja jätkas maleturniiridel osalemist. 1928–1933 elas ta Pécsis. Ta võitis turniiri Nagykanizsas (1929), Pécsis (1932) ja Budapestis (1934). 1943 tuli ta Ungari meistriks. Pärast teist maailmasõda suundus ta Saksamaa põgenikelaagrist Alsace'i ja 1950. aastal Kanadasse.
Ta tuli 4 korda Kanada meistriks kirimales (1967, 1969, 1972, 1981).
Tema naine ja tütar jäid pärast emigreerumist Ungarisse. Tema teine abikaasa oli eestlane Hella Mällo (1930–1998).
Ta mängis malet veel 108-aastaselt.
Vikipeedia sõber

Vikipeedia sõber on aunimetus, mille kutsus ellu Wikimedia Eesti 2017. aastal.
Esimese auhinna pälvis Miljon+ projekti käimalükkamise eest Tartu Ülikooli optilise metroloogia dotsent Mart Noorma. Auhind anti üle eestikeelse Vikipeedia sünnipäeva üritusel NO99 teatris 19. augustil 2017.
Teise auhinna pälvis Horisondi peatoimetaja Ulvar Käärt. Auhind anti üle Vikipeedia sünnipäeval 15. jaanuaril 2019.
Kolmanda auhinna pälvis Tartu Hansa Rotary Klubi. Auhind anti üle klubi koosolekul 3. veebruaril 2020.
Neljanda auhinna pälvis Ungari päritolu Eestis elav filmitegija Edina Csüllög.
2021. aasta Vikipeedia sõbraks nimetati Tartu Kunstimuuseum.
2023. aasta sõbrapäeval nimetati 2022. aasta Vikipeedia sõbraks Eesti Looduse peatoimetaja Toomas Kukk.
Vikipeedia sõbraks 2023 nimetati Tartu Ülikooli tekstiõpetuse lektor ja keeletoimetaja Riina Reinsalu.
2025. aasta sõbrapäeval nimetati 2024. aasta Vikipeedia sõbraks spordiajakirjanik ja kommunikatsioonispetsialist Raul Rebane.
75 eKr

75. aasta enne Kristuse sündi oli 75. aasta enne meie ajaarvamist.
Kaks kanget

"Kaks kanget" on Eesti tõsielusari. 
Saate igal hooajal reisivad saatejuhid Kristjan Jõekalda ja Teet Margna ("kaks kanget") koos võttegrupiga mõnes maailma riigis või piirkonnas. Võttegruppi kuuluvad veel operaatorid Villem Tarvas, Margus Malm, Janar Volmer, Johannes Arro ja Madis Reimund
Venemaal, Kagu-Aasias ja Kesk-Aasias (Sovjetistanis) oli grupis ka maailmarändur, kirjanik ja ärimees Tiit Pruuli. "Kahe kange" toimetajad on Anne Mäns ja Kristi Margna.
Saadet on tehtud 15 aastat ja 10 hooaega ning läbitud 21 riiki. Varem oli saade eetris Kanal 2-s, kuid alates 2019. aastast jätkati saadet TV3-s. Kanal 2 esitas Teet Margnale pakkumise teha saadet "Kuldvillak" palju odavamalt, kuid Margna polnud sellega nõus ning oli sunnitud Kanal 2-st lahkuma. Koos temaga lahkus ka kolleeg Kristjan Jõekalda ning ühineti taas TV3-ga, nende endise telekanaliga. Teet Margna "Kuldvillak" asendati aga "Hensugusta Show'ga".
Reisid.
Peale üheksat ametliku hooaja tehti ka kaks mitteametlikku reisisaadet koostöös Tallinkiga: "Kaks kanget Soomes" (2016) ja "Kaks kanget lastega Soomes" (2018). Lisaks saated "Kaks kanget Eesti tuur 2012" (2012), "Kaks kanget. Haiged mehed" (2014).
Junona ja Avoss

"Junona ja Avoss" (vene keeles "Юнона и Авось") on rokkooper, mille kirjutas helilooja Aleksei Rõbnikov Andrei Voznessenski poeemi alusel; oli tuntumaid rokkoopereid Nõukogude Liidus.
Esietendus toimus 9. juunil 1981 Lenkomis. Ooperi lavastas Mark Zahharov; tantsuseade Vladimir Vassiljevilt, lavakujundus Oleg Šeintsiselt. Peaosades Nikolai Karatšentsov (krahv Rezanov), Jelena Šanina (Conchita) ja Aleksandr Abdulov (Fernando).
Lenkomi mängukavas on see ooper tänini. Krahv Rezanovi rollis Dmitri Pevtsov, Conchita rollis mängis Anna Bolšova, seejärel Alla Juganova.
Ooperit "Junona ja Avoss" mängivad veel kümmekond teatrit Venemaal.
2009. aastal spetsiaalselt Pierre Cardini kunstifestivalil (Lacoste'is Vaucluse'i departemangus) ettekandmiseks lõi Aleksei Rõbnikov rokkooperi "Junona ja Avoss" autoriversiooni. Avaetendus 3. juulil läks menukalt. Järgnenud 8 aasta jooksul etendati seda ooperit paljudel lavalaudadel USA-s, Kanadas, Prantsusmaal, Saksamaal, Iisraelis, Soomes, Baltimaades, Valgevenes, Ukrainas, Kasahstanis ja Aserbaidžaanis.
Ooperi libreto.
Ooperi aluseks on vene diplomaadi ja ränduri Nikolai Rezanovi eluseigad 19. sajandi alguses toimunud Ameerika reisi ajal, kui ta armub San Francisco komandandi 15-aastasse tütresse Conchitasse (María Concepción Argüello). Junona ja Avoss olid Rezanovi purjelaevad.
Dafydd Iwan

Dafydd Iwan (kodanikunimi Dafydd Iwan Jones; sündinud 24. augustil 1943 Brynammanis) on kõmri laulja ja poliitik.
Ta lõpetas 1968. aastal Cardiffi ülikooli arhitektina. Ülikooli ajal sai ta tuntuks laulukirjutaja ja kõmrikeelsete folklaulude esitajana. Esialgu esitas ta kõmrikeelseid variante Woody Guthrie', Pete Seegeri ja Bob Dylani lauludest, kuid peagi hakkas ise ballaade kirjutama.
1960. aastate lõpus alustas ta poliitilist võitlust kõmri keele õiguste eest. 1970. aastal ta vangistati ingliskeelsete teeviitade sodimise eest mõistetud trahvide tasumata jätmise tõttu. Ta kandis kolmekuulisest vanglakaristusest ära kolm nädalat. Oma kogemustest kirjutab ta laulus "Pam fod eira'n wyn?" ('miks on lumi valge?'). Tema üks tuntumaid laule on patriootiline "Yma o Hyd" ('ikka veel siin').
Aastatel 2003–2010 oli ta erakonna Plaid Cymru esimees.
Tema vennad on poliitik Alun Ffred Jones ja näitleja Huw Ceredig.
Joaquín Murrieta täht ja surm

 
"Joaquín Murrieta täht ja surm" (vene keeles "Звезда и смерть Хоакина Мурьеты") on rokkooper, mille kirjutasid helilooja Aleksei Rõbnikov ja näitekirjanik Pavel Gruško (libreto autor) Mark Zahharovi initsiatiivil Pablo Neruda kantaadi "Fulgor y muerte de Joaquín Murieta" ("Joaquín Murrieta hiilgus ja surm") ainetel. Joaquín Murrieta oli legendaarne mehhiklane California kullapalaviku perioodil 1850. aastatel. 
Rokkooper esietendus 1976. aasta mais Lenkomis. Peaosi mängisid Aleksandr Abdulov (Murrieta rollis), Ljubov Matjušina (Tereza rollis) ja Nikolai Karatšentsov ("ranger"'ite pealiku ja Surma rollis). Mark Zahharovi lavastatud ooper osutus menukaks. Lenkomi mängukavas oli ooper 17 hooaega. 
1978. aastal ooperi plaadistamisel esitasid peamised ooperipartiid Žanna Roždestvenskaja (esitas Tähe ja Tereza partii) ja Gennadi Trofimov (esitas Murrieta ja Surma partii).
2008. aasta sügisel esietendus kontserdisaalis Mir Aleksei Rõbnikovi teatri rokkooperi "Joaquín Murrieta täht ja surm" autoriversioon. Peaosades olid Dzmitry Kałdun, Svetlana Svetikova, Igor Sandler, Dmitri Tšetvergov ja Valeri Lanskoi.
Aleksei Rõbnikovi teater

 
Moskva Riiklik Loominguline Töökoda Aleksei Rõbnikovi juhtimisel (vene keeles Московская государственная творческая мастерская под руководством Алексея Рыбникова) on teater Moskvas.
Teater asub praegu aadressil Bolšoi Rževski pereulok 11. Teater loodi 1992. aastal helilooja Aleksei Rõbnikovi eestvedamisel esialgse eesmärgiga tuua lavale oma uus teos – müsteerium "Liturgija oglašennõh" ("Литургия оглашенных"). Hoone, kus toimusid proovid ja etendused, oli väike – saalis oli teatripublikule vaid 40 istekohta. Eestvedajat abistasid tema pereliikmed – abikaasa, poeg ja tütar, samuti laulupedagoog Nina Haritševa ja dirigent Sergei Gossatšinski. Esimesed peaosatäitjad olid Boriss Plotnikov, Olga Kabo ja laulja Žanna Roždestvenskaja. 
1999. aastal sai teater riiklikuks teatriks. Teatri kunstiline juht on Aleksei Rõbnikov. Kunstilise juhi asetäitjana töötab Mihhail Katsnelson ja lavastajana Aleksandr Rõhlov. 
2008. aasta sügisel esietendus kontserdisaalis Mir Aleksei Rõbnikovi teatri rokkooperi "Joaquín Murrieta täht ja surm" ("Звезда и смерть Хоакина Мурьеты") autoriversioon. 
2009. aastal spetsiaalselt Pierre Cardini kunstifestivalil (Lacoste'is Vaucluse'i departemangus) näitamiseks lõi Aleksei Rõbnikov rokkooperi "Junona ja Avoss" ("Юнона и Авось") autoriversiooni.
Joseph Dunford

Joseph Francis Dunford Jr (sündinud 23. detsembril 1955) on Ameerika Ühendriikide merejalaväe erukindral, kes oli 1. oktoobrist 2015 kuni 30. septembrini 2019 üheksateiskümnes Ameerika Ühendriikide staabiülemate ühendkomitee esimees.
Ta oli Ameerika Ühendriikide merejalaväe komandant vahemikus 17. oktoober 2014 – 24. september 2015. Varem on ta juhtinud Rahvusvahelisi julgeolekujõudude (ISAF) ja USA vägesid Afganistanis (USFOR-A) (10. veebruar 2013 – 26. august 2014). Lisaks oli ta Ameerika Ühendriikide merejalaväe asekomandant 23. oktoobrist 2010 kuni 15. detsembrini 2012. Ta on juhtinud ka lahinguüksusi, näiteks 5. merejalaväe rügementi 2003. aastal toimunud sissetungil Iraaki.
Elulugu.
Lapsepõlv.
Dunford sündis 1955. aastal Bostonis ja kasvas üles Quincy linnas Massachussetsi osariigis.
Carl's Jr.

Carl's Jr. on Ameerika Ühendriikide kiirtoidurestoranide kett, mis tegutseb peamiselt Ameerika Ühendriikide lääne- ja edelaosas, aga frantsiisilepingute kaudu ka ligi 40 muus riigis. 
Seda käitab CKE Restaurants Holdings, Inc..
Lõbus Amor

Lõbus Amor oli huumori- ja meelelahutusajakiri, mis ilmus 1922. aasta märtsis Tallinnas. Väljaandja ja vastutav toimetaja oli J. J. Vakk.&lt;br&gt;Ajakirja trükiti Tallinnas Bernhard Mänsi trükikojas. Ajakirja ilmus vaid 1 number.
Carl Oscar

Carl Oscar Wilhelm Fredrik (14. detsember 1852 Stockholm – 13. märts 1854 Stockholm) oli Rootsi ja Norra kuninga Karl XV ainus poeg, Rootsi ja Norra prints, Södermanlandi hertsog.
Tema vanemad olid Rootsi ja Norra kroonprints (hilisem kuningas) Karl (1826–1872) ja Madalmaade Lovisa (1828–1871). 
1854. aasta veebruaris haigestus ta leetritesse ja suri raviks määratud külma vanni tagajärjel.
Eufemia (Taani kuninganna)

Eufemia (1285 – 26. juuli 1330) oli Taani kuninganna (Christoffer II abikaasa) aastail 1320–1326 ja 1329–1330.
Tema vanemad oli Pommeri hertsog Bogislaw IV ja Rügeni Margarete.
1300. aastal abiellus ta tulevase kuninga Christofferiga. Neil oli vähemalt kuus last:
Elisabeth (Taani kuninganna)

Elisabeth (umbes 1300 – enne 1340) oli Saksi-Lauenburgi hertsoginna (Johann II abikaasa) aastail 1315–1322 ja Taani kuninganna (noore kuninga Eriku abikaasa) aastail 1330–1331.
Tema vanemad olid Holstein-Rendsburgi krahv Heinrich I (1258–1304) ja Bronckhorsti Heilwig.
Esimesest abielust sündis Saksi-Lauenburgi hertsog Albrecht IV (1315–1343).
Bernhard Mäns

Bernhard Mäns (Bernhard Julius Mäns; 27. juuli 1871 Emmaste vald, Hiiumaa – 21. september 1935) oli eesti ajakirjanik ja tõlkija. 
Sündis Emmaste vallas Hiiumaal, kus tema isa oli vallakirjutaja köster-kooliõpetaja. Omandas hariduse Tallinna elementaar- ja kreiskoolis. 
19-aastaselt läks tööle Tartu Olewiku toimetusse. Paar aastat hiljem töötas ta paar aastat Ühtri külakooli õpetajana Hiiumaal, siirdudes 1892. aastal Tallinna, kus 6 aastat töötas Walguse toimetuses. 1898–1899. aastatel töötas ta Dvigateli vabrikus ehitustöödel ning oli ka ehitusettevõtja. Kuna ta osaks hästi saksa keelt, siis 1899. aastast ligi 6 aastat tõlkis ta ajalehtedele ja kirjastustele. 1905. aastal ostis ta koos Jaan Sitska August Buschi käest Eesti Postimehe, mis aga 1905. aasta revolutsiooni päevil sama aasta oktoobris kinni pandi. 
1906. aastal omandas Bernhard Mäns Georg Eduard Luiga ajalehe Koit. Väljaandjaks sai Bernhard Mäns ja vastutavaks toimetajaks Georg Eduard Luiga. 1908. aastal, kui Andres Perti Päevalehe seisukord halvenes, asutati Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus, mis hakkas välja andma korraga kolme ajalehte: Andres Perdi käest ostetud Päevalehte (mis ilmus iga päev), Aega (ilmus kolm korda nädalas) ja Koitu (kaks korda nädalas). Bernhard Mäns valiti siis Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse ärijuhiks ja vastutavaks toimetajaks sai Georg Eduard Luiga. Samal ajal omandati ka ajaleht Koit uuele ühisusele. 
1918–1919 osales vabatahtlikult algusest lõpuni vabadussõjas, sh Tallinna 1. löögipataljonis ja 4. jalaväepolgus. Pärast sõda töötas ta Kaitseliidus, olles selle toetajaliige. Hiljem asus ta uuesti Päevalehe juhatuse ametisse.
Bernhard Mäns võttis osa paljudest seltskondlike organisatsioonide ja äriettevõtete tegevusest.
Bernhard Mäns on maetud Vana-Kaarli kalmistule.
Euroopa Kuldsaabas

Euroopa Kuldsaabas on jalgpalliauhind, mida jagatakse igal hooajal ükskõik millises Euroopa liigasarjas enim väravaid löönud mängijale. 
Punktisüsteem.
Alates 1996–97 hooajast on punktisüsteem, mis võimaldab võita tugevamas liigasarjas löödud väravatega, isegi kui mõni mängija on nõrgemas liigasarjas löönud rohkem väravaid. UEFA koefitsiendi alusel korrutatakse 5 tugevaima liiga väravad kahega, liigades kohtadel 6–21 löödud väravad 1,5-ga ning tugevuselt 22. ning nõrgemates liigades 1-ga.
Juri Galtsev

 
Juri Nikolajevitš Galtsev (vene keeles Юрий Николаевич Гальцев; sündinud 12. aprillil 1961 Kurganis) on vene näitleja (estraadi-, teatri- ja filminäitleja), koomik, humorist, parodist ja telesaatejuht.
Estraadinäitlejana viljeleb ta klounaadi. Aastatel 1995–1998 töötas klouniteatris Litsedei. Mänginud enam kui 50 filmis ja dubleerinud multifilme. 
Ta on 2008. aastast Peterburis tegutseva Arkadi Raikini estraaditeatri kunstiline juht.
Hariduskäik.
Ta lõpetas 1983. aastal Kurgani masinaehitusinstituudi ja 1988. aastal Leningradi riikliku teatri-, muusika- ja kinematograafiainstituudi estraadi erialal.
Ljubov Birjukova

 
Ljubov Aleksejevna Birjukova (vene keeles Любовь Алексеевна Бирюкова; sündinud 28. aprillil 1961 Gorkis) on Venemaa nukunäitleja ja lavastaja, Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Pärast Gorki teatrikooli lõpetamist töötab ta 1984. aastast Karjala Vabariigi Riiklikus Nukuteatris nukunäitlejana, hiljem lisandus ka lavastajatöö. 2007. aastal sai ta Kuldse Maski parima nukunäitleja kategoorias.
Eufemia

Eufemia on naisenimi.
Eufemia on olnud mitme tuntud isiku nimi:
Korean Air

Korean Air Lines Co., Ltd., kes osutab teenust nime Korean Air all, on suurim lennufirma Lõuna-Koreas asuva lennukipargiga lennufirma, rahvusvaheliste sihtkohtadega ja lendudega Lõuna-Koreas. Lennufirma peakontor asub Seoulis Lõuna-Koreas. 
Korean Air asutati Korean National Airlinesina 1946. aastal. Pärast mitut aastat tegutsemist ja laienemist muudeti lennufirma 1969. aastal ametlikult eralennufirmaks.
Korean Airi rahvusvaheliste lendude osakond ja kaubaveoosakond teenindavad lende 127 linnas 44 riigis, riigisiseseid lennuliine on neil 12. Lennufirma on maailma 20 parima lennufirma hulgas reisijate arvu poolest ning Korean Air Cargo on hinnatud üheks parimaks kaubaveolennufirmaks maailmas. 
Incheoni rahvusvaheline lennujaam on Korean Airi rahvusvaheline kodulennujaam. Enamik Korean Airi pilootidest, pardateenindajatest ja maapealsest personalist asub Seoulis.
Žytkavičy

Žytkavičy (transkribeerituna Žõtkavitšõ, venepäraselt "Žitkovitši", poola keeles "Żytkowicze" või "Żydkowicze", leedu keeles "Žytkavičai" või "Žitkovičiai") on linn Valgevenes Homieli oblastis, Žytkavičy rajooni ja Žytkavičy külanõukogu halduskeskus. Žytkavičy asub merepinnast 137 meetri kõrgusel, Homieli linnast 223 kilomeetri kaugusel. Linna läbib Homieli ja Łuninieci vaheline raudteelõik.
Linn on nime saanud linna lähedal voolava varem laevatatava Žytkaŭka jõekese järgi, mis omakorda on nime saanud Žyda järve järgi, kust see algas. Linna varasem nimekuju oli Жы́дкавічы (Žydkavičy).
Haridust annavad neli üldhariduskooli, õhtukeskkool, internaatkool, kunstikool ja laste muusikakool. Linnas on kaks kultuurimaja (linna ja rajooni omad) ja mitu raamatukogu. Seal antakse välja rajoonilehte «Новае Палессе». Linnas on toiduainetetööstus, seal töödeldakse ka puitu ja valmistatakse turbabrikette.
Vaatamisväärsusteks on sealsed kiviristid ja aastal 1842 valminud õigeusu kirik.
Ajalugu.
Žytkavičyt on kirjalikes allikates esmamainitud 1445. aastal. 1500. aastast on teada kohtuasi sealse mõisa pärast, kus otsustati, et küla kuulub Kuczukowiczite valdusse. Algselt kuulus see halduslikult Turaŭ vürstiriigi koosseisu, seoses haldusreformiga aga Minski vojevoodkonda ja Mazyri maakonda. Aastal 1581 oli see Azarynskite valduses, kes ehitasid sinna õigeusu kiriku. Küla on kuulunud veel Jarosławowiczitele ja Chwalczewskitele.
Seoses Poola jagamisega läks Žytkavičy aastal 1763 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mozõri maakonda. Aastal 1795 alustas tööd postimaantee, mis kulges Mazyrist läbi Žytkavičy, Turaŭ ja Lenini Davyd-Haradokki. Asula, nagu ka ümbruskonna teiste külade, põhiliseks sissetulekuallikaks oli meejaht.
1866. aastal valmis Polesje raudtee ja külla rajati raudteejaam. Selle juurde tekkis töölisasula, kus tegeleti puidu töötlemisega ja toodeti põllumajandustööriistu. Sel ajal hakkas asula kujunema ümbruskonna keskuseks. XIX sajandil kuulus Žytkavičy Jeleńskitele, kes ehitasid ka sealse õigeusu kiriku.
1919. aastal läks Žytkavičy Valgevene NSV koosseisu. 19. oktoobril 1971 sai asula linnaõigused, toona liideti Žytkavičyga ka naabruses asunud Dvareci küla.
Kristina Orbakaite

 
Kristina Edmundovna Orbakaite (vene keeles Кристина Эдмундовна Орбакайте; leedu keeles "Kristina Orbakaitė"; sündinud 25. mail 1971 Moskvas) on Venemaa estraadilaulja ja filminäitleja, Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Üleliiduliselt tuntuks sai ta 1982. aastal peaosaga Rolan Bõkovi filmis "Hernehirmutis". Estraadilauljana alustas 1983. aastal, kui esines laval duetis Alla Pugatšovaga. 1984. aastal hakkas ta esinema tantsutrupis. Teatrilavastuses tegi ta esimest korda kaasa 1995. aastal. 
Eestit külastas ta esimest korda 17-18-aastaselt. 2025. aasta 25. mail esines ta Alexela kontserdimajas. 
Isiklikku.
Kristina vanemad on Alla Pugatšova ja leedulane Mykolas Orbakas, kes 17-aastaselt sõitis Moskvasse ja sai seal tsirkuseartistiks. Kristina koolieelne lapsepõlv möödus isa vanematekodus Leedus. 2002. aastal sai Kristina Orbakaite lisaks Vene kodakondsusele ka Leedu kodakondsuse. Tal on kolm last: Nikita Presnjakov, Deni Baissarov ja Klavdija Zemtsova.
Juhan Mettis

Juhan Mettis (sündinud 19. juunil 1990 Tartus) on Eesti judoka ja judotreener, maailmameister (2022). 
Elukäik.
Lapsepõlv ja haridus.
Sündinud Tartus pere noorima lapsena õe ja venna järel. Kasvas üles Tähtvere linnaosas, hakkas judot harrastama venna eeskujul. Lõpetanud Tartus Miina Härma Gümnaasiumi 2009. aastal. Omandanud Tartu Ülikoolis bakalaureuse kraadi kehakultuuriteaduskonnas kehalise kasvatuse ja spordi erialal ning magistrikraadi spordijuht-treener erialal. 
Töökäik.
Aastatel 2010–2019 judotreener Tartu DO spordiklubis ja alates 2019 judotreener Spordiklubi Barras. Olnud kehalise kasvatuse õpetaja ja klassijuhataja nii Tartus kui Tallinnas. Ajateenistuses 2014–2015 Eesti Kaitseväe Staabi- ja sidepataljoni spordirühmas. 
Perekond.
Juhan Mettis kasvatab koos abikaasaga kahte poega.
Sportlaskarjäär.
Judotreeninguid alustas 7-aastaselt (1997) Tartu DO spordiklubis Riina Toomise juhendamisel, hiljem sai treeneriks Andres Põhjala. Eesti judokoondise liige aastast 2009, kus teda on juhendanud ka Aleksei Budõlin. Juhan Mettis on tegelenud spordiga õpingute ja töö kõrvalt. Tegelenud ka korvpalliga, osalenud Tartu Ülikooli korvpallikoonisega SELLi mängudel (2012), kus saavutanud 3. koha.
Rahvusvahelised medalivõidud.
Maailmameistrivõistlused:
Euroopa meistrivõistlused:
Universiaad:
Maailma karikasarja etapid:
Euroopa karikasarja etapid:
Eesti meister.
Täiskasvanute vanuseklassis:
Noorte ja juunioride vanuseklassis:
Jelena Vorobei

 
Jelena Vorobei (õieti Jelena Jakovlevna Lebenbaum; vene keeles Елена Воробей; sündinud 5. juunil 1967 Brestis) on Venemaa näitleja (estraadi- ja filminäitleja), Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Estraadinäitlejana viljeleb ta klounaadi ja paroodiat. Ta on esinenud mitmes telesaates ja mänginud paarikümnes filmis. 
Ta lõpetas Brestis muusikakooli. 1988. aastal astus taLeningradi riikliku teatri-, muusika- ja kinematograafiainstituuti. Üliõpilasena tegi kaasa Leningradi teatri Buff etendustes.
Tahmina Nijozova

Tahmina Nijozova (tadžiki keeles Таҳмина Ниёзова, pärsia keeles تهمینه نیازوا, inglise keeles Tahmina Niyazova; sündinud 14. veebruaril 1989 Dušanbes) on Tadžikistani laulja. Ta esindas Tadžikistani Intervisiooni lauluvõistlusel Sotšis 2008. aastal lauluga "Zangi telefon" (tadžiki keeles Занги телефон, 'telefonikõne'). Laul sai finaalis 216 punkti ja võitis võistluse. 2012. aastal saavutas ta Sunčane Skale muusikafestivalil lauluga "My Heart Makes Boom" 5. koha.
2012. aastal lõpetas ta kiitusega Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikooli ajakirjandusteaduskonna. 2017. aastal oli ta aspirant Volgogradi Riiklikus Ülikoolis.
China Southern Airlines

China Southern Airlines on Hiina lennufirma, mille peakorter asub Guangzhous.
Teenindatavate reisijate arvu poolest on see maailma suuruselt neljas ning Aasias suurim lennufirma. Lennufirma opereerib lende rohkem kui 200 sihtkohta.
Duško Marković

Duško Marković (kirillitsas Душко Марковић; sündinud 6. juulil 1958 Mojkovacis) on Montenegro jurist ja poliitik, ta on Montenegro Sotsialistide Demokraatliku Partei liige. Ta oli 28. novembrist 2016 kuni 4. detsembrini 2020 Montenegro peaminister.
Ta sündis aastal 1958 Mojkovacis. Õppis õigusteadust Kragujevaci ülikoolis. Seejärel töötas ta Mojkovacis kaevanduse Brskovo õigusosakonnas, osaledes samas kohalikul tasandil poliitilises tegevuses.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Timi rajoon

Timi rajoon (vene keeles "Тимский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kurski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Timi alev.
Rajoon piirneb põhjas Tšeremissinovo rajooniga, idas Sovetski rajooniga, kagus Goršetšnoje rajooniga, lõunas Manturovo rajooniga, edelas Solntsevo rajooniga ja loodes Štšigrõ rajooniga.
Rajooni pindala on 882 km². Elanike arv oli 2012. aastal 11 551, 2007. aastal 12 765 ja 2002. aastal 14 628.
Timi rajoonis on 96 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Timi) ja kaheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Timi jõgi.
Biser Kirov

 
Biser Hristov Kirov (bulgaaria keeles Бисер Христов Киров; 4. september 1942 Sofia – 6. november 2016 Berliin) oli bulgaaria muusik (estraadilaulja ja helilooja) ning diplomaat, Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Ta töötas aastatel 2006–2010 Bulgaaria Moskva saatkonnas kultuurinõunikuna. Ta on töötanud telesaatejuhina Moskvas. Lauljana on ta andnud ainuüksi Nõukogude Liidus üle 2000 kontserdi.
Tema lauljakarjäär algas 1967. aastal Sotšis peetud rahvusvahelisel poliitilise laulu konkursil Punane Nelk, kus ta saavutas kolmanda preemia. 
Haridustee.
Ta lõpetas 1961. aastal gümnaasiumi Sofias. Nõukogude Liidus elades lõpetas ta 1973. aastal Moskva keemilise tehnoloogia instituudi ja 1989. aastal GITIS-e punase diplomiga ning astus aspirantuuri.
Karl Kirp

Karl Kirp ("Karl-Bernhard Kirp"; 23. august 1895 Valga – 4. mai 1930 Tartu) oli eesti ajakirjanik ja poliitik.
Õppis Valga reaalkoolis ja astus 1915. aastal Tartu ülikooli arstiteaduskonda. Hiljem läks üle õigusteaduskonda. 
Vabadussõja ajal töötas Kirp algul Valga linna- ja maakonna komandandi abina; kuna ta tundis hästi kohapealseid olusid, määrati ta Eesti-Läti piirikomisjoni. 
1920. aastal võttis osa Eesti delegatsiooni sekretärina Riias toimunud esimesest Balti riikide konverentsist. Samal ajal oli ta peaminister Jaan Tõnissoni erasekretär. Hiljem töötas Tartus Postimehe toimetuse sekretärina. Seejärel läks tööle linnaomavalitsusse ja asus organiseerima Tartu linna statistikabürood. 
Üheks tema suuremaks teeneks jääb teose „Tartu" koostamise ja väljaandmise organiseerimine. Pärast kopsuhaigusse haigestumist lahkus Tartu linnavalitsusest ja asus elama oma perekonna juure Petserisse, mille kliimat peeti kopsuhaigetele parimaks. Seal püüdis ta tõlkida ja toimetada mitut lätikeelset teost eesti keelde.
Viktor Drobõš

 
Viktor Jakovlevitš Drobõš (vene keeles Виктор Яковлевич Дробыш; sündinud 27. juunil 1966 Kolpinos) on vene muusik (helilooja ja produtsent), Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Ta on 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus teise koha saanud laulu "Party for Everybody" autor. Loo esitas Venemaa etno-pop ansambel Buranovskije Babuški.
Drobõš teeb koostööd mitme tuntud Venemaa lauljaga (Valerija, Kristina Orbakaite, Grigori Leps, Stass Pjehha ja teised).
1980. aastate lõpul ja 1990. aastate algul mängis ta mitmes ansamblis (klahvpillidel). Aastatel 1996–2002 töötas ta muusikaprodutsendina Saksamaal ja Soomes. 
Haridustee.
Ta on õppinud Rimski-Korsakovi-nimelises Peterburi Riiklikus Konservatooriumis klaveri eriala. 
Isiklikku.
20-aastaselt abiellus ta Soome luuletaja Elena Stufiga. 1987. aastal sündis neil Valeri ja 1999. aastal Ivan. Mõlemad pojad tegelevad muusikaga. Teisest abielust (2008) endise modelliga on tal kaks last – tütar Lidija ja poeg Daniil.
Ana de Mendoza de la Cerda

Ana de Mendoza de la Cerda y de Silva y Álvarez de Toledo (29. juuni 1540 Cifuentes, Hispaania – 2. veebruar 1592 Pastrana, Hispaania) oli Hispaania aadlidaam.
Ta on sünnilt teine Francavilla hertsoginna, teine Melito printsess, teine Aliano krahvinna, teine Algecilla markiis. Kui ta abiellus Rui Gomes da Silvaga (hispaaniapäraselt Ruy Gómez de Silva), kes oli Portugali aadlik ja Hispaania kuninga Felipe II favoriit, sai Ana de Mendozast ka Eboli printsess, Estremera krahvinna, Pastrana hertsoginna ja Diano markiis. Suupäraselt kutsutakse teda lihtsalt Eboli printsessiks.
Ana de Mendoza põlvneb Mendozade suguvõsast, mis oli sel ajal üks jõukamaid ja mõjuvõimsamaid perekondi Hispaanias. Ta kuulus kuninglikku õukonda ja vaatamata silmaklapile peeti teda õukonna üheks kõige kaunimaks naiseks. Samuti arvati, et ta on arukas ja oma ajastust ees. Ta abiellus 1553. aastal Rui Gomes da Silvaga ja neil sündis kümme last.
Selle kohta, kuidas Ana de Mendoza paremast silmast ilma jäi, on mitu teooriat. Neist kõige levinum on silma kaotamine mõõgavõitluse tagajärjel. Noor Ana harjutas ühe teenriga mõõgavõitlust, kes torkas tal kogemata silma peast välja. Samuti arvatakse, et parem silm vaatas tal lihtsalt kõõrdi, kuid selle kohta pole leitud kindlaid tõendeid. Silmaklapist hoolimata nägi ta alati elegantne välja ja oli õukonna moeikoon.
Kui Rui 1573. aastal suri, läks Ana kloostrisse, kust ta peagi lahkus. 
1579. aastal andis kuningas Felipe II korralduse Ana de Mendoza vangistada. Teda peeti õukondlike intriigide kaasosaliseks, mis viisid Juan de Escobedo tapmiseni. Juan de Escobedo oli Juan de Austria (Felipe II poolvend, kes sündis nende isa Carlos I abieluvälisest suhtest) sekretär. Teine peasüüdlane, Antonio Pérez, põgenes vangist.
Kõigepealt oli Ana de Mendoza vangis Pinto kindlusetornis, seejärel Santorcazi kindluses (tänapäeva Torremocha kindlus). 1581. aastal viidi ta üle Pastrana hertsogipaleesse, kuid temalt võeti ära vanemlikud ja varahaldamise õigused. Talle oli pagenduses seltsiks ja tema eest hoolitses noorim tütar Ana, kes kannab sama nime nagu Eboli printsessi esimene tütargi. 
Hertsogipalee laiub Plaza de la Hora väljaku tervel küljel, mis on saanud nime printsessi järgi, kes oli palees vangis ja kellel oli lubatud päevas ühel kindlal tunnil aknale värsket õhku hingama tulla. Trellid lisati aknale 1590. aastal, kui Antonio Pérez vangist põgenes. Ana de Mendoza suri 1592. aastal ja ta on maetud abikaasa kõrvale Pastrana peakirikusse (Colegiata de Pastrana).
Ana de Mendozast on tehtud mitu filmi ja seriaali. Samuti on ta Giuseppe Verdi ooperi "Don Carlos" üks peategelasi. Verdi ooper põhineb Friedrich Schilleri samanimelisel näidendil, "milles aga nii sündmustes kui ka tegelaskujudes pole kinni peetud faktilisest tõelusest".
Delta Air Lines

Delta Air Lines, Inc. on üks suuremad lennufirmasid Ameerika Ühendriikides. 
Selle peakontor ja suurim kodulennujaam asub Atlantas Georgia osariigis. Koos tütarettevõtete ja piirkondlike partneritega teeb ettevõte ööpäevas üle 5400 lennu ja teenindab tihedat lennuliiklust nii riigisisestel lendudel USAs kui ka rahvusvahelistel lendudel. 
Lennufirma lennukid lendavad 2016. aasta seisuga 319 sihtkohta 54 riigis kuuel kontinendil. 
Delta Airlines on üks neljast SkyTeami asutajaliikmest ja teeb koostööd paljude SkyTeami liikmeslennufirmadega. 
Piirkondlikud partnerid kasutavad kaubamärki Delta Connection.
Idakarpaadi lambakoer

Idakarpaadi lambakoer on Rumeeniast pärinev koeratõug.
Tegemist on Rumeenia lambakasvatajate poolt Karpaadi mäestikus kasutatava lambakoeraga, keda on juba sajandeid kasutatud karja ajamisel ja kes on samal ajal oma olemuselt ka suurepärane valvekoer.
Martin Agronsky

Martin Zama Agronsky (12. jaanuaril 1915 Philadelphias – 25. juulil 1999 Washingtonis) oli Ameerika Ühendriikide ajakirjanik. 
Ta õppis Rutgersi Ülikoolis, hiljem töötas National Broadcasting Companys. Ta oli telesaate "Agronsky &amp; Company" autor ja saatejuht. Tal oli 5 last.
Pastrana

Pastrana on asula ja vald Hispaanias Castilla-La Mancha autonoomses piirkonnas Guadalajara provintsi lõunaosas, Alcarria maakonna keskus. Pastrana asub Guadalajarast 45 km ja Madridist 95 km kaugusel.
2016. aasta seisuga elas seal 915 elanikku. 
Pastrana elaniku hispaaniakeelsed nimetused on "pastranero" (meessoost) ja "pastranera" (naissoost) ning "pastranense".
16. ja 17. sajandil oli Pastrana väga oluline linn.
Mondéjar

Mondéjar on küla ja vald Hispaanias Castilla-La Mancha autonoomses piirkonnas Guadalajara provintsi lõunaosas Alcarria maakonnas.
Selle pindala on 48,43 km² ja 2016. aasta seisuga elas seal 2579 elanikku. 
Mondéjari elanike hispaaniakeelne nimetus on "mondejano" (meessoost) või "mondejana" (naissoost).
Mondéjar on väga tuntud veinipiirkond. 
Mondéjari peamiste vaatamisväärsuste hulka kuulub Santa María Magdalena kirik (16. sajand), gooti ja renessanss-stiilis pühakoda, mis asub peaväljaku ääres ja on tuntud viimases kodusõjas hävinud suurejoonelise altari poolest, mis on nüüdseks algsel kujul täielikult taastatud. Mondéjaris asuvad veel San Pedro erakla ja ainulaadne San Sebastiáni erakla (ehitatud 16. sajandil), mis erineb teistest samalaadsetest ehitistest judaistlike skulptuuride tõttu. Küla on tuntud ka San Antonio kloostri varemete poolest. Klooster ehitati aastatel 1489–1509 ja see oli üks esimesi renessanslikke ehitisi Hispaanias.
Iberia

Iberia, juriidiliselt "Iberia, Líneas Aéreas de España, S.A. Operadora, Sociedad Unipersonal", on Hispaania lennufirma, mis on asutatud 1927. aastal. Lennufirma asub Madridis ja sealt opereerib oma rahvusvahelist lennuvõrgustikku.
Kuulmajärve looduskaitseala

Kuulmajärve looduskaitseala on kaitseala Põlva maakonnas Räpina vallas Koolmajärve, Timo ja Viira külas ning Põlva vallas Tromsi külas. Selle eesmärk on Koolma järve, Saarjärve ja Mustjärve järvekoosluste, Suursuu raba, Sasisuu ning Viksi ja Mõujärve soo sookoosluste, metsakoosluste, looduslike elupaikade, loomastiku ja taimestiku kaitse ning elupaigatüüpide kaitse.
Kaitseala pindala on 1022,3 ha, millest veeosa on 21,9 ha.
Kaitseala jaguneb Kuulmajärve sihtkaitsevööndiks ja Kuulmajärve piiranguvööndiks.
Ajalugu.
1983. aastal moodustati Koolma järve kaitseala, mille baasil moodustati 2005. aastal Kuulmajärve maastikukaitseala. Varasem maastikukaitseala jagunes Kuulmajärve, Suursuu ja Mustjärve sihtkaitsevööndiks ning Kuulmajärve piiranguvööndiks.
2022. aastal korraldati maastikukaitseala ümber looduskaitsealaks. Sellega seoses laiendati kaitseala Kogrõjärve soo võrra Kuulma järvest vahetult kagus. Kaitseala pindala suurenes 8,6 ha võrra.
Jennifer Su

Jennifer Su (tuntud ka kui Jen Su, sünninimi Tsou Hai-ying (鄒海音); sündinud 12. augustil 1968 Pennsylvanias USA-s) on Hiina päritolu Lõuna-Aafrika Vabariigi raadio- ja telesaatejuht. Ta õppis USA-s Pennsylvania Ülikoolis, hiljem juhtis telesaateid "Good Morning China" ja "" ning töötas s. Nüüd töötab Sky Newsis. Ta on õppinud Taiwani Muusikakoolis muusikat.
Sovetski rajoon (Kurski oblast)

Sovetski rajoon (vene keeles "Советский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kurski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Kšenski alev.
Rajoon piirneb kirdes Lipetski oblastiga, idas Kastornoje rajooniga, lõunas Goršetšnoje rajooniga, edelas Timi rajooniga, läänes Tšeremissinovo rajooniga ja loodes Orjoli oblastiga.
Rajooni pindala on 1150 km². Elanike arv oli 2012. aastal 18 468, 2007. aastal 21 599 ja 2002. aastal 23 673.
Sovetski rajoonis on 118 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kšenski) ja kümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Kšen, Rashovets, Grjaznaja, Krestištše, Perevolotšnaja, Gorodištše, Graivoronka ja Ivitsa.
Jamie Chung

 
Jamie Jilynn Chung (sündinud 10. aprillil 1983 San Franciscos Californias) on Korea päritolu USA filminäitleja.
Aşub Sultan

Aşub Sultan (osmantürgi keeles: آشوب سلطان; umbes 1627 – 4. detsember 1689) oli sultan Ibrahimi teine naine ja Süleyman II ema.
Ta päritolu kohta pole midagi teada. 15. aprillil 1642 sündis tema ainuke poeg Süleyman II, kes oli Mehmet IV noorem vend. 
Teda on iseloomustatud kui lihtsa südamega naist, kellel oli vale iseloom. 
Ta suri 4. detsembril 1689 ja maeti Süleymaniye mošeesse.
Tšeremissinovo rajoon

Tšeremissinovo rajoon (vene keeles "Черемисиновский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kurski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Tšeremissinovo alev.
Rajoon piirneb põhjas Orjoli oblastiga, idas Sovetski rajooniga, lõunas Timi rajooniga ja läänes Štšigrõ rajooniga.
Rajooni pindala on 813 km². Elanike arv oli 2021. aastal 7804, 2012. aastal 9985, 2007. aastal 11 018 ja 2002. aastal 12 431.
Tšeremissinovo rajoonis on 99 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Tšeremissinovo) ja kaheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Tim, Kossorža ja Štšigor.
Žytkavičy rajoon

Žytkavičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2 916 km². 2016. aasta seisuga elas seal 36 360 inimest.
Rajoon moodustati 1924. aastal. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Aziarany, Čyrvonaje, Dziakavičy, Jurkievičy, Lenini, Ludzianievičy, Marocharava, Milevičy, Pieraroŭ, Rudnia, Ryčoŭ, Žytkavičy, Turaŭ ja Vierasnica külanõukogu. Halduskeskus on Žytkavičy linn, selle kõrval on suurimaks asulaks Turaŭ linn.
Tähtsaimaks jõeks on Prõpjats, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Sluč ja Stviga. Rajoon asub Polesje madalikul, selle keskmine kõrgus on 120—145 m. Kõrgeim koht asub Bialoŭ külas ja ulatub 184,1 m üle merepinna. Suurimaks järveks on Čyrvonaje järv. Rajooni lõunaosa kuulub Prypiacki rahvusparki.
Rajoonis leidub põlevkivi, pruunsütt, kaoliini ja kaalisoola. Samuti on seal suured turba varud.
2009. aasta seisuga oli elanikest 95,1% valgevenelasi, 2,7% venelasi, 1,09% ukrainlasi ja 1,11% muust rahvusest inimesi. 82,94% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 15,12% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 52,12% elanikke, vene keelt aga 43,81%.
Štšigrõ rajoon

Štšigrõ rajoon (vene keeles "Щигровский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kurski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Štšigrõ linn (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Orjoli oblastiga, idas Tšeremissinovo rajooniga, kagus Timi rajooniga, lõunas Solntsevo rajooniga, edelas Kurski rajooniga ja läänes Zolotuhhino rajooniga.
Rajooni pindala on 1220 km². Elanike arv oli 2012. aastal 11 528, 2007. aastal 13 347 ja 2002. aastal 15 099.
Štšigrõ rajoonis on 166 asulat, mis kuuluvad kaheksateistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Tuskar, Ratt, Štšigor, Kossorža, Krasnaja ja Terebuž.
Čyrvonaje järv

Čyrvonaje järv ehk Tšõrvonaje järv (valgevene keeles "Чырвонае возера", vene keeles "Червоное" ehk "Tšervonoje") on järv Valgevenes Homieli oblastis Žytkavičy rajooni Čyrvonaje külanõukogus. Järv asub merepinnast 136,4 meetri kõrgusel, selle valgala on 280 km². Järves on viis laidu, mille kogupindala on 0,06 km².
Kaldajoone pikkus on 30,8 kilomeetrit. Kaldad on madalad ja turbased, põhi on kaetud sapropeeliga. Lõunaosas on järve põhi madalamates paikades kohati ka liivane. Järvest läänes asuvad suured turbaväljad, mille kasutuselevõtmisega sai järve veerežiim rikutud. Kuigi turbatootmine on seal lõppenud ja turbaväljasid katab nüüdseks vesi, pole järve veerežiim veel taastunud. Ka vähenes maaparandustööde tõttu järve valgala ligi 200 km² võrra.
Järve vesi on pruunikas, läbipaistvus on 0,6 m. Madala vee ja suure avatud pinna tõttu puudub järves kihistumine. Vesi on hapnikuvaene, esineb kalade suremist. Järve karpkala ja kogre varudel on siiski tööstuslikud mõõtmed.
Järve ümbruses asuvad madalsood, kallaste läheduses kasvab põhiliselt rooghein. Sealsel märgalal elavad mitmed Valgevene punase raamatu liigid, näiteks harilik lehekonn ja suur-konnakotkas.
Kaladest elavad järves karpkala, koger, haug, ahven ja latikas.
Järve kohta on kasutusel olnud nimi "Žyda järv", samuti kasutatakse selle suurusele viitavat nime "Kniaž-voziera" (tõlkes "Järv-vürst").
Visand (muusika)

Visand ehk skits (inglise keeles "sketch", saksa keeles "Skizze", itaalia keeles "schizzo") ehk eskiis (prantsuse keeles "esquisse") on muusikas helilooja tegevuse kirjalik tulemus, millel puudub heliteose staatus.
Üks visandi tüüpe on partitsell (itaalia keeles "particella", saksa keeles "Particell"), mida mõned heliloojad (näiteks Schubert, Wagner või Schönberg) on kasutanud kompositsiooniprotsessi käigus vaheastmena enne üksikasjalikult välja töötatud partituuri.
Visand võib olla teatud kindla heliteose väljatöötamise protsessi etapp või iseseisev, algselt teadmata eesmärgi nimel fikseeritud muusikaline idee. 
Visand võib koosneda vaid paarist noodist või muust märkmest või sisaldada juba peaaegu täielikult välja töötatud muusikalist ideed. Isegi kui visand võib olla juba suhteliselt põhjalik ja täpne, pole selle koostamise eesmärgiks avalik esitus. 
Kuigi muusikaline visand sisaldab enamasti ideid, mis on vormistatud noodikirja märkide abil, võib visand koosneda ka sõnadest, numbritest, graafikutest ja tabelitest.
Lähtudes idee väljatöötatuse astmest ja ulatusest teevad mõned autorid vahet sõnadel "visand" ("sketch", "Skizze") ja "kavand" ("draft", "Entwurf"). 
Vahel kasutatakse visandi tähenduses ka sõna "fragment", kuigi fragment võib tähendada ka katkendit valmis heliteosest. 
Visandite tegemine on ilmselt sama vana kui muusika notatsioon ise. Kui viimasest viiest sajandist on säilinud suhteliselt palju kirjalikke visandeid, siis varasemast ajast eriti mitte. Põhjuseks on see, et visandamiseks kasutati kustutamist võimaldavaid tahvleid ("cartelle") ja paberile pandi kirja alles valmis kompositsioon. Siiski on siiani leitud nii Fabri, de Fogliaris, Corteccia, Isaaci, Palestrina, Pujoli, Rore, Wert ja teiste enne 1600. aastatel tegutsenud heliloojate käsikirju, mille hulgas on ka polüfoonilise muusika partituurilaadses formaadis visandeid ning instrumentaalmuusika tabulatuure. 
Visandite säilitamine on veidi helilooja natuuri küsimus. Näiteks Brahms, hoolimata oma suurest vanamuusikahuvist ja tegelemisest vanade autorite käsikirjadega, hävitas peaaegu kõik oma visandid. Vastandina näiteks Beethovenilt on säilinud nii palju visandeid, et see korpus moodustab tänapäeval tema valmis loominguga võrreldava tähtsusega osa. 
Beethoveni tuhanded säilinud visandid pakkusid huvi juba helilooja eluajal ja tänaseks on just eelkõige tänu Beethovenile arenenud visandite uurimisest välja eraldi muusikateaduse haru. Tema visandid on väga erinevad. Kuigi Beethoven visandas tavaliselt kõigepealt meloodia, millele ta hiljem lisas harmoonia, võivad visandid sisaldada ka harmooniajärgnevusi ning eelkõige hilisemate kvartettide puhul ka suhteliselt valmis erinevaid muusikalisi ideid koondavaid partituurivisandeid.
Jorgen Pettsch

Jorgen Pettsch (Jorgen Petz) oli Taaliku mõisnik 16. sajandil.
1532. aastal müüs Otto Vxkull Maasilinna foogti Rotger von Swansbelli nõusolekul talle Taaliku mõisa (hoff tho Talicken) seitsmesaja Riia marga eest, millest 300 olid makstud, 100 pidi ta maksma kahe aasta jooksul ja ülejäänud 300 olid arvatud Otto Vxkulli tütre Gertrudi kaasavara hulka. Samal aastal annetas ordumeister Wolter von Plettenberg talle ja tema pärijatele ühe tüki maad Taaliku mõisa juures Pöide kihelkonnas. 
Tema poeg oli Jürgen Pedtz.
Ta oli Saaremaa Peetzide esiisa.
Bernhard von Bartholomäi

Paul Bernhard Johann von Bartholomäi (28. veebruar/11. märts 1790 Kuressaare – 1/13. juuni 1871 Kuressaare) oli Oriküla mõisnik.
Tema vanemad oli Metsküla mõisnik Johann Heinrich Bartholomäi (1749–1831) ja Dorothea Harmens (1750–1840).
Ta õppis aastail 1807–1809 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 
Ta oli Riia kreisifiskaal ja Oldenburgi printsi Augusti kantselei sekretär, titulaarnõunik. Ta asutas oma testamendiga Oriküla aadlidaamide varjupaiga (saksa k. "Adelige Fräuleinstift in Orriküll").
Nikola (Pozdnev)

Nikola (kuni 1923. aastani Nikolai, kodanikunimega Pjotr Aleksejevitš Pozdnev; 1853 Astrahani kubermang – 1. september 1934 Moskva) oli Venemaa vanausu Novozõbkovi hierarhia asutaja. 1923. aastast oli ta kirikupea, tiitliga Moskva, Saratovi ja kogu Venemaa peapiiskop.
Ta kuulus kuni 1922. aastani Vene Õigeusu Kirikusse, seejärel Nõukogude-meelsesse Elavasse kirikusse, kuni läks 1923. aastal üle vanausu kirikusse.
Ta lõpetas Saratovi vaimuliku seminari ja sai 1879. aastal usuteaduse kandidaadi kraadi Kaasani Vaimulikus Akadeemias, 1886. aastal usuteaduse magistri kraadi.
Aastatel 1894–1906 oli ta Penza vaimuliku seminari rektor, 1906–1907 preester Balašovis, 1907–1910 preester ja 1910–1921 ülempreester Saratovis. 1921. aastal ta lesestus ja pühitseti Balašovi piiskopiks, Saratovi piiskopkonna vikaariks.
1922. aastal läks ta üle Nõukogude-meelsesse Elavasse kirikusse ja sai selle kiriku Saratovi peapiiskopiks. 1923. aastal, pettunud Elava kiriku ja vanausu ühendamise katses, ühines ta vanausulistega ja valiti 19. detsembril 1923 Moskva, Saratovi ja kogu Venemaa peapiiskopiks. 
1929. aastal, pärast piiskop Stefani üleminekut vanausku, oli vanausulistel kaks piiskoppi, ja nad said ametisse pühitseda kolmanda piiskopi, Pansofi. Sellest algab vanausuliste teine, Belaja Krinitsa hierarhiast sõltumatu hierarhia.
Peapiiskop Nikola suri 1. septembril 1934 Moskvas ja maeti Rogoža kalmistule.
Mihhail (Kotšetov)

Mihhail (ilmaliku nimega Mihhail Nesterovitš Kotšetov; 1860 Dubovka – 6. aprill 1944 Volgogradi oblast) oli Venemaa vanausu (Novozõbkovi hierarhia) vaimulik, 1938. aastast kuni surmani kirikupea (Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop).
Ta oli Malinovo kloostri munk, 1924. aastal pühitseti munkpreestriks, valiti kloostri eesseisjaks ja pühitseti arhimandriidiks. 6. juulil 1936 pühitseti ta Romanov-Borissoglebski piiskopiks. Pärast peapiiskop Stefani represseerimist 1937. aastal valiti ta Moskva ja kogu Venemaa peapiiskopiks ja seati ametisse mais 1938. Ta täitis oma ametikohuseid salaja, ilmalikes riietes ringi rännates.
Filaret (Harlamov)

Filaret (ilmaliku nimega Feodul Jegrafovitš Harlamov; 5. aprill 1890 – 1942 Tomski oblast) oli Venemaa vanausu (Novozõbkovi hierarhia) piiskop.
Aastail 1904–1919 (kuni kloostri sulgemiseni) oli ta Malinovski kloostri munk. Alates 1924. aastast oli ta preester (pühitsetud peapiiskop Nikola poolt). 1930. aastal pühitsesid piiskopid Stefan ja Pansofi ta Buguruslanis Sverdlovski piiskopiks. Pärast ametisseseadmist ta arreteeriti OGPU poolt ja ta oli 17. veebruarist kuni 4. märtsini 1930 vangis. Alates augustist 1930 oli ta Semipalatinsk-Sverdlovski ja kogu Siberi piiskop. Osales piiskop Feodori pühitsemises.
10. mail 1935 arreteeriti ta uuesti ja temalt konfiskeeriti 25 rubla hõbe- ja nikkelmüntides. 31. augustil 1935 mõistis erinõupidamine talle kolm aastat vabadusekaotust. Pärast karistusaja lõppu teda ei vabastatud ja ta suri Siblagis.
ITV1

ITV1 on Suurbritannia kommertstelekanal; ühtlasi suurim ja populaarseim Suurbritannia telekanal, samuti riigi vanim kommertskanal. Kanal kuulub samanimelisele telekommunikatsiooniettevõttele ITV.
Kanal asutati Independent Television Authority eestvõttel 1955. aastal nimega Independent Television, et pakkuda BBC-le konkurentsi. 
1990. aastal rahvusringhäälingu seadusega kanali nimeks Channel 3, et vaatajad eristaksid seda teistest tolleaegsetest analoogkanalitest (BBC 1, BBC 2 ja Channel 4). Kanali nimetamisel Channel 3-ks oli ka teine eesmärk: kanal asus kanalite nimekirjas kolmandal kohal. Nii oli ka vaatajatel lihtsam seda kanalit puldiga valida.
Aastatel 2001–2013 kandis kanal nime ITV1.
Pärnu Linnavalitsus

Pärnu Linnavalitsus on Pärnu linna täidesaatev võimuorgan (linnavalitsus), mille nimetab Pärnu Linnavolikogu. Linnavalitsus asub aadressil Suur-Sepa 16. 
Pärnu linnavalitsuse juht on Pärnu linnapea, kes alates aastast 2015 on Romek Kosenkranius. 
Pärnu linnavalitsuse struktuuriüksused on linnakantselei, osakonnad ja osakondadele alluvad teenistused. Linnakantselei ülem on linnasekretär, kes 2023. aastast on Taavi Käärid. Osakondade ülemad on abilinnapead.
Enne teist maailmasõda asus Pärnu Linnavalitsus aadressil Gustav Adolfi tänav 12.
Pärnu Linna RSN Täitevkomitee nimetati ümber Pärnu linnavalitsuseks 19. jaanuaril 1990. aastal.
Reomäe Apostel Andrease kogudus

EAÕK Reomäe Apostel Andrease kogudus on Saare maakonnas Saaremaa vallas Reo külas tegutsev õigeusu kogudus.
Kogudus tekkis 1849 Kuressaare kogudusest eraldunud osast. Algselt kandis see nime "Kaarma (Karmeli) õigeusu kogudus", hiljem ka "Püha-Valjala kogudus". 1850 oli kogudusel rohkem kui 1000 liiget. Kogudus sai oma kiriku (Reomäe Apostel Andrease kirik) 1873 ja kogudus kasutab seda kirikut tänapäevani.
Kogudust teeninud preestreid.
Koguduse preestreid:
Paide Saksa Püha Risti kogudus

Paide Saksa Püha Risti kogudus oli Paides tegutsenud baltisakslaste luterlik kogudus. Kogudus kuulus Saksa praostkonda. Kogudus likvideeriti baltisaklaste Eestist lahkumise tõttu 14. novembril 1939. Kogudus kasutas Paide Püha Risti kirikut.
Charlot Salwai

Charlot Salwai Tabimasmas (sündinud 24. aprillil 1963) on Vanuatu poliitik (Namangi Aute). Ta oli 11. veebruarist 2016 kuni 20. aprillini 2020 Vanuatu peaminister.
Ta on olnud varem kaubandus-, maa-, haridus-, rahandus- ja siseminister.
Ta on pärit Pentecosti saarelt.
Eksjö

Eksjö on tiheasustusega paikkond Rootsis Jönköpingi läänis, Eksjö valla keskus.
Linnas on 10 157 elanikku (2015).
Juvenalis

Decimus Junius Juvenalis (u 60 – pärast 127) oli Vana-Rooma luuletaja, keda hinnatakse eelkõige säravalt vaimuka satiiri pärast, mis oli suunatud muistse Rooma vastu.
Elukäik.
Juvenalis sündis jõukas peres ning sai hea hariduse. Ta pärines Lõuna-Itaalia linnast Aquinumist. Rooma elama asudes õpetas ta avalikku kõnepidamist. Lühikest aega teenis ta tõenäoliselt ka Rooma sõjaväes. 
Juvenalise nooruses olid Roomas teiste seas võimul keisrid Nero ja Domitianus. Nad mõlemad olid julmad ja karmid valitsejad. Domitianuse valitsusajal sai ka Juvenalis karistada, tõenäoliselt keisri kritiseerimise eest avalikul esinemisel. Ebaõiglane karistus ning valitsuses lokkav korruptsioon tegid Juvenalise väga tigedaks. Ta tundis, et Rooma ühiskonna traditsioonilisi väärtusi ignoreeritakse ning et ülemklass hoolib vaid luksuslikust elust, mitte ei hoolitse vaesemate inimeste eest.
Alles palju aastaid pärast Domitianuse surma söandas Juvenalis tulla välja oma satiiriliste teostega.
Looming.
Kirjanduse alale asus Juvenalis alles küpses eas. Juvenalis kirjutas 16 heksameetrilist värss-satiiri, need on koondatud viide raamatusse ja avaldatud umbkaudu aastail 110–127. Oma loomingus on ta eeskätt kirglik kombelanguse ja linnaelu pahede sarjaja. Tema ideaaliks on "vanale heale" aristokraatlikule Roomale omistatud väärtused (kasinus, lihtsus, vaprus jms), mis nüüd on langenud. Kogu Juvenalise loomingut läbivad polaarsed hea ja halva vastandused.
Oma üksikasjaliste olukirjeldustega on ta parimaid allikaid tollase Rooma argielu kohta. Juvenalise satiiridest on pärit mitmed mõtteterad ja ütlemised ("leiba ja tsirkust", "terves kehas terve vaim" jne).
Eesti keeles on Juvenaliselt ilmunud 1. ja 3. satiir ("Rooma kirjanduse antoloogia", 1971, tlk August Sang).
Wölpe krahvkond

Wölpe krahvkond (saksa: "Grafschaft Wölpe") oli ühe aadliperekonna territoriaalne isandkond keskajal Weseri keskjooksu piirkonnas Nienburgi lähistel, mis lõpetati aastal 1302. Wölpe krahvide residents oli Erichshagen-Wölpe lossiasemel Wölpe jõe ääres, Nienburgi alevis Põhja-Saksamaal. Lossi ennast pole enam alles.
Honori bastion

Honori bastion ("Honor" ladina keeles tähendab "Au") on Narva linnakindlustuse täiendamisel 1683–1704 Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi ehitatud bastion.
Põhjasõja ajal 1704. aasta augustis bastioni jõepoolne sein purustati. Selle kaudu vallutasid Vene väed Peeter I juhtimisel tormijooksuga Narva linna.