Johannese teine kiri

Johannese teine kiri on üks Uue Testamendi raamatutest Piiblis (lühend 2Jh). See on Uue Testamendi kaanonis 24. raamat, millele eelneb Johannese esimene kiri ja järgneb Johannese kolmas kiri. Kirja autor on traditsiooni järgi apostel Johannes. Tekst on algselt kirjutatud koinees. Johannese teine kiri on salmide arvult Uue Testamendi ja ühtlasi kogu Piibli lühim raamat. Johannese teine kiri polnud algselt pealkirjastatud. Traditsiooni järgi nimetati esimeste sajandite jooksul Johannese teist kirja kreeka keeles "B' Επιστολή Ιωάννη". Vulgatas on kiri kui "Epistula II Ioannis".
Ülesehitus ja sisu ülevaade.
Johannes teine kiri koosneb 1 peatükist, mis jaguneb 13 salmiks. Teksti jagas salmideks Robert Estienne aastal 1551.
Sissujuhatus kirjale koosneb pöördumisest kirja saaja poole ja tervitusest. Kreeka kirjades on autoril tavaks alustada viitega iseendale. "Vanem" tiitlina viitab ametlikule positsioonile, autoriteetsusele. Kiri on adresseeritud "väljavalitud emandale", kelle olemuses pole ühtsele konsensusele jõutud, kas "emanda" näol on tegu kindla isiku või näiteks kogudusega.
Sõnumiosas kirjutatakse kirja praktilisest eesmärgist. See puudutab nii kohaliku kogukonna seesmist elu kui ka doktrinaalseid ohte, mis ähvardavad seda väljastpoolt. Autor tunnustab ustavaid koguduseliikmeid ja manitseb neid ennast tähele panema, sest maailma on läinud palju eksitajaid.
Johannese teise ja kolmanda kirja lõppsõnad on üldiselt sarnased nii sõnade kasutuses kui lõputervituse motiivis näha kirja saajat ja temaga silmast silma rääkida.
Autorlus.
Autoritel oli tavaks kirja alguses midagi enda kohta mainida, Johannese teise kirja autor nimetab end "vanemaks", avaldamata oma nime. Kiri on anonüümne ja tekstiväliseid tõendeid omistada kiri Johannese on vähe. "Vanema" kasutamine Johannese teises ja kolmandas kirjas võib tänapäevaste kommentaatorite arust olla tingitud kahest Johannesest - apostel Johannes ja presbüter ("vanem") Johannes, keda Eusebios Kaisareast kirjeldab kirikuajaloo 3. raamatu lõpus - ning et kolm Johannese kirja on just viimase kirjutatud. Tõlgendada viiteid "vanema" kohta saab mitmeti ja selles teoloogide seas üksmeelt ei ole. Kui Johannese esimesel kirjal on rohkem sarnasusi teiste Johannese kirjutistega, siis Johannese teise ja kolmanda kirja vahel on teiste kirjutistega vähem sarnasusi, välja arvatud nende omavaheline sarnasus, eriti kirjade avaosas ja lõpus . Kõige rohkem väliseid tõendeid toetab apostel Johannese autorsust, Johannes "vanemale" viitab vähem tõendeid ja mõnele kolmandale isikule veelgi vähem. Johannese teine kiri puudub Assüüria Kiriku kaanonist.
Tekkelugu.
Johannes kuulus Jeesus Kristuse 12 apostli hulka, kes tegutses hiljem Jeruusalemma ja Efesose kogudustes. Kui kirja autor on Johannes, siis võib kiri olla koostatud 90. aasta paiku tõenäoliselt Efesoses.
Johannese teise kirja tekkeaja kohta on vähe andmeid. Kiri arvatakse olevat kirjutatud veidi peale Johannese esimest kirja ehk umbes 1. sajandi viimasel kümnendil.
Kirja varaseim terviklik tekst on säilinud Codex Sinaiticuse käsikirjas 4. sajandist.
Kiri eesti keeles.
Tekst ilmus esmakordselt tervikuna eesti keeles 1686 "Wastses Testamendis" kui "Jahni se Apostli töine Rahmat". 1694 Müncheni käsikirjas on kiri pealkirjastatud "Johannesse se Apostli teine Ramat" ja 1739 Piiblis "Apostli Joannesse teine Ramat."