tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mario Kivistik

Mario Kivistik (sündinud 15. juunil 1955) on Eesti tõlkija, kirjastaja, ulmekirjanik ja ulmekirjanduse vahendaja.
Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi inglise ja saksa keele erialal.
Aastail 1989–1991 oli Eesti Rohelise Partei esimees.
Uss (programm)

Uss ehk ussviirus on iseseisev ennast edasi levitav kahjulik arvutiprogramm, mis ei vaja võrgus levimiseks kasutajapoolset tegevust. Tavaliselt üritab uss enda olemasolu varjata.
Usse võib liigitada järgmiselt:
Ussi toimelaengul võib olla mõni järgmine eesmärk:
Usside rünnaku vastu aitab õigesti seadistatud tulemüür ja turbeaparanduste õigeaegne rakendamine.
Heatahtlikud ussid.
Alustades esimese uurimistööga usside kohta Xerox PARC-is on üritatud teha kasulikke usse. Näiteks Nachi perekonna ussid üritasid Microsofti lehelt Windowsi värskendusi alla laadida ja installida. Leiti, et see võib see küll teha Windowsi turvalisemaks, kuid katsete käigus tekitas palju võrguliiklust, taaskäivitas arvuti installimise ajal ette teatamata ja tegi kogu oma töö ilma kasutajalt luba küsimata.
Mõned ussid, näiteks XSS-ussid, on loodud uurimaks usside levikut, näiteks suhtlusvõrkudes. Teised ussid on mõeldud pigem naljana, nagu uss, mis saatis arvuti printimisjärjekorda öökulli pildi repliigiga: "O RLY?".
Vägivallatus

Vägivallatus on moraali- või ideoloogiline põhimõte, mille kohaselt tuleb konfliktide lahendamisel hoiduda vägivallast.
Vägivallatuse tuntud rakendaja on olnud Mohandas Gandhi, kes tuginedes ahinsa põhimõttele.
Loogikapomm

Loogikapomm on mingi arvutiprogrammi sisse peidetud koodilõik, mille kahjustav toime käivitub etteantud tingimuste täitumisel, näiteks kindlal ajahetkel. Ei kopeeri end ise.
Tallinna FC Concordia Audentes

FC Concordia Audentes oli 1998. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis pidas kodumänge Männiku staadionil.
Ken Ostrat

Kenneth Ostrat on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide sõjaväelane, major.
Ta lõpetas leitnandina USA Õhujõudude ohvitserikooli ja võitles rindeluure üksuses Lahesõjas "Desert Storm". Ta on i operatsiooni direktor.
Tema vanaisa John Ostrat (1901–1979) oli Vabadusristi kavaler.
Ta on abielus Lora Wise'iga.
Heinrich Nieländer

Wilhelm Carl Heinrich Nieländer (20. juuli/1. august 1815 Palamuse – 14/27. mai 1905 Vigala) oli organist, koorijuht, Laiuse köster aastail 1837–1896 ja kihelkonnakooli juhataja kuni 1873. aastani.
Ta juhatas Laiuse meeskoori I üldlaulupeol Tartus 1869. aastal ja oli Eesti Kirjameeste Seltsi asutajaliige.
Rohevint

Rohevint ("Chloris chloris") on linnuliik vintlaste sugukonnast rohevindi perekonnast.
Levila.
Rohevint on levinud Euroopas, Loode-Aafrikas, Väike-Aasias, Põhja-Iraanis ja Kesk-Aasias.
Eestis on rohevint üldlevinud ja harilik lind. Tema pesitsusaegseks arvukuseks on hinnatud 50 000–80 000 paari ning talviseks arvukusejs 100 000–300 000 isendit.
Levila põhjaosas on ta rändlind, lõunaosas paigalind. Eestis kohatakse rohevinti talvelgi, harilikult salgati. 
Välimus.
Rohevint on umbes varblasesuurune ja kaalub 20–28 grammi. 
Teistest sama suurtest vintlastest on rohevinti lihtne eristada koguka ja korrapäraselt koonilise noka, ereda kollakasrohelise kõhualuse ja oliivrohelise üldvärvuse järgi . Emaslind on tuhmim ja hallikam. Mõlemal sugupoolel on tiiva külgserval ja äärmistel sabasulgedel laialt kollast värvi. Noorlinnu alapoolel ja seljal on tumedad triibud.
Isaslinnu territooriumihüüd on vali "šrrüüi", seda kannab ta ette mõnel kõrgemal kohal istudes. Laul on sidistav-kuristav, rohevint laulab puu otsas või lennul. Iseloomulik on lihtsa lühikese laulu lõpuosa, mis meenutab tasast kuristamist. Intensiivseim lauluperiood on märtsis–aprillis.
Elupaik.
Rohevindi elupaikadeks on pargid, suured aiad, kalmistud, kuusehekid, metsaservad, hõredad metsatukad, puisniidud, kadastikud. Sageli jagab ta elupaiku kanepilinnuga.
Pesitsemine.
Rohevint saabub pesapaikadesse märtsis – aprilli alguses. Pärast seda moodustuvad paarid. Sel ajal on näha isaste mängulendu. Mängiv isane laskub puulatva, laulab valjusti, lendab aeg-ajalt üles liugleb veidi aega laialiaetud saba ja tiibadega ning laskub siis endisele kohale või selle lähedale.
Pesa ehitab emaslind. Pesa asub madalal, puu otsas, oksaharude vahel.
Pesa paikneb tihedas puuvõras, tavaliselt kuusel. Väljast koosneb pesa kuivadest kõrtest ja raagudest, samblast ja samblikust, sisevooderdises leidub karvu, villa jms. Välisilmelt sarnaneb see metsvindi pesaga.
Kurnas on 4–7 muna, mis on sinakad kuni valkjad, väikeste hele- ja tumepruunide tähnide ning laikudega. Emaslind haub 12–14 päeva. Pojad kooruvad paljaste ja pimedatena, aga kasvavad kiiresti ja lendavad 13–14 päeva vanuselt pesast välja. Mõlemad vanemad toidavad poegi putukatega ja pugus pehmendatud seemnetega.
Nädal pärast pesast lahkumist hakkavad pojad iseseisvalt elama, vanemad aga rajavad teise kurna. Pesakonnad ühinevad salkadesse ja liiguvad koos ringi. Septembris algab sügisränne.
Toitumine.
Rohevint on segatoiduline. Ta sööb suvel peamiselt mardikaid, sipelgaid ja teisi putukaid, suve lõpus ja sügisel marju ja mitmesuguseid seemneid. Poegi toidetakse nii putukate kui seemnetega, mis on eelnevalt vanalinnu pugus pehmeks leotatud. Talvel ja kevadel toitub peale seemnete ka pungadest. Külastab meelsasti toidulaudu.
Antiseptika

Antiseptika on mikroobide hävitamine elusatel kudedel antiseptilise vahendiga.
Aseptika

Aseptika on steriilsete esemete (kindad, töövahendid, materjalid) nõuetekohane kasutamine haavadesse mikroobide sattumise vältimiseks meditsiinis.
Bakterieemia

Bakterieemia ehk bakterveresus (ka "baktereemia") on elujõuliste bakterite esinemine veres.
Normaalses olekus on veri steriilne ja seega viitab bakterite esinemine veres infektsioonile.
Tavaliselt on bakterieemia mööduv, sest organismi immuunsüsteem kõrvaldab selle. Bakterieemia võib aga esile kutsuda kogu keha hõlmava põletiku ehk sepsise.
Bakterid võivad verre sattuda mitmel viisil. Eri tüüpi bakteritel on iseloomulikud vereringesse sattumise teed. 
Bakterieemia tekkimise riskitegurite hulgas on HIV-nakkus, suhkurtõve põdemine, hemodialüüs, elundisiirdamine, hematopoeetiliste tüvirakkude siirdamine, ravi glükokortikosteroidididega, neerupuudulikkus.
Biotsiid

Biotsiid, ka biotsiidne toode või ökotsiid on elusorganisme surmav kemikaal.
Biotsiide saab jagada pestitsiidideks (nt fungitsiidid, insektitsiidid, algitsiidid) ja antibakteriaalseteks aineteks (nt antibiootikumid).
Eestis reguleerib biotsiidsete toodete kasutamist biotsiidiseadus.
Dekontaminatsioon

Dekontaminatsioon on protseduur, mis muudab kasutatud meditsiinilise instrumentaariumi ohutuks personalile, kuid ei loo tingimusi instrumentide taaskasutamiseks patsiendil.
Desinfektsioon

Desinfektsioon ehk desinfitseerimine on mikroorganismide hävitamine elututelt objektidelt füüsikaliste protseduuride või keemiliste ainete kasutamisega. Neid aineid nimetatakse desinfitseerimis- ehk desoaineteks.
Bakterite eosed ja teised suhteliselt resistentsed organismid (mükobakterid, seened), sh viirused, võivad seejuures säilitada eluvõime.
Düsbioos

Düsbioos on organismi või selle osa mikrofloora tasakaaluhäire.
Düsbioosi võivad esile kutsuda ebatavaline toit, antibiootikumid, stress, mitmesugused sisehaigused, kliimamuutused, radiatsioon, organismi vananemine.
Üheks düsbioosi tunnuseks võib olla kõhulahtisus.
Düsbioosi vastand on eubioos, kui mikrofloora on makroorganismiga normaalses vahekorras.
Mikrofloora stabiliseerimiseks ehk düsbioosi kõrvaldamiseks võib tarbida probiootilisi tooteid, millele on lisatud probiootiliste bakterite liike, enamasti perekonna "Lactobacillus" ja "Bifidobacterium" esindajaid.
Endeemia

Endeemia ehk endeemiline haigus ehk paigustaud on haigus, mis mingi piirkonna elanikkonna seas esineb pidevalt, ilma et selleks oleks tarvis spetsiaalset tõuget.
Epideemia

Epideemia ehk taud ehk rändtaud (inglise keeles "epidemic") on hulgaline haigestumine mingisse ägedasse nakkushaigusse. See on haiguse kiire levik suurele hulgale peremeesorganismidele antud populatsioonis lühikese aja jooksul. Epideemiaks nimetatakse tänapäeval ka mis tahes haiguse ebaharilikult sagedast ilmnemist, näiteks vähktõve või südame- ja veresoonkonna haiguste sagedast esinemist kogu maailmas.
Epideemiaid põhjustavad tavaliselt mitmed tegurid, sealhulgas muutused peremeespopulatsiooni ökoloogias (nt suurenenud stress või vektorliikide tiheduse suurenemine), patogeeni reservuaari geneetiline muutus või esilekerkiva patogeeni sissetoomine peremeespopulatsioonile (patogeeni või peremehe liikumisega).
Epideemia piirdub ühe piirkonnaga, kui see aga levib teistesse riikidesse või mandritele ja mõjutab suurt hulka inimesi, võib seda nimetada pandeemiaks. 
Põhjused.
Nakkushaiguste epideemiat põhjustavad tavaliselt mitmesugused tegurid, sealhulgas:
Hospitaalinfektsioon

Hospitaalinfektsioon ehk haiglanakkus ehk nosokomiaalne nakkus ehk tervishoiuteenuse osutamisega seotud nakkus on tervishoiuteenust osutavas asutuses (sh haiglas) saadud mistahes mikroorganismi (bakterid, viirused, seened) või selle toksiini poolt põhjustatud infektsioon, mis vastab vähemalt ühe haigusjuhu kirjeldusele.
Patsiendi infektsiooni loetakse hospitaalinfektsiooniks, kui see ilmneb haigla rohkem kui 48 tundi pärast haiglasse vastuvõttu või 30 ööpäeva jooksul pärast haiglast väljakirjutamist ja kirurgilise haavainfektsiooni korral kuni 1. aasta jooksul pärast proteesi (ja muu implantaadi) paigaldamist.
Haiglanakkus on maailmas statsionaarsete haigete üks sagedasemaid surmapõhjuseid ja nimetatud nakkus võib tekkida 5–10% haiglaravil olevaist haigetest; kõige ohustatumad on intensiivravil viibijad.
Haiglanakkust soodustavad mitmed tegurid nagu mikroorganismide kõrge virulentsus, hügieen aga samuti resistentsus antibiootikumidele ja patsientide tervisliku seisundiga seotud tegurid, nagu iga, immuunstaatus ja kasutatavad invasiivsed meditsiinilised manipulatsioonid jpt.
Nosokomiaalsete infektsioonide kodeerimiseks RHK-10s kodeeritakse haiglanakkus alampeatükis: Y90-Y98 Haigestumise ja surma mujal klassifitseeritud põhjustega seotud lisategurid lisakoodiga [Y95] Haiglaolud.
Levinuimad haiglanakkuse liigid on :
Levinuimad haiglanakkuse põhjustajad on: "Acinetobacter baumannii", "Candida albicans", "Clostridium difficile", "Enterobacter", "Escherichia coli", gastroenteriit, "Klebsiella pneumoniae", "Legionella pneumophila", metitsilliinile resistentne "Staphylococcus aureus", "Pseudomonas aeruginosa", "Staphylococcus aureus", "Stenotrophomonas maltophilia", sünnitusjärgne sepsis, tuberkuloosi mükobakter, vankomütsiinile resistentne enterokokk.
Haiglanakkused (hinnanguliselt 1/10 haiglasolijast saab haiglanakkuse) ja arstide vead on arvukuse tõttu kujunemas ülemaailmseks 'epideemiaks'.
Reinhold Wilhelm von Essen

Reinhold Wilhelm von Essen (vene Рейнгольд-Вильгельм Иванович Эссен; 14. september (vkj 3. september) 1722 Kalvi mõis – 17. jaanuar (6. jaanuar) 1788 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant).
Reinhold Wilhelm von Essen sündis Kalvi, Aseri, Vana-Alatskivi ja Kokora mõisniku Klaus Gustav von Esseni (surnud 1740) ja Lunetta von Rohri (maetud 1752) pojana. Tema vanem vend oli Klaus Gustav von Essen (1720–1777).
1771. aastal oli ta 1768–1774 aastate Vene-Türgi sõjas Moldovas asuvate Vene vägede ülemjuhataja. 1776–1788 oli ta Tallinna ülemkomandant ja asehalduskorra ajal (1783–1796) Tallinna asehaldurkonna kubermangulinna Tallinna ja Tallinna kreisi ülempolitseimeister. 
Teda autasustati Püha Georgi 4. järgu ordeni ja Püha Aleksander Nevski ordeniga.
Talle kuulusid Kiideva ja Halliku mõis.
Perekond.
Reinhold Wilhelm von Essen abiellus 17. oktoobril (vkj 6. oktoobril) 1756 Kiideva mõisa pärijanna Anna Eleonora von Sassiga (1734–1765), kes oli Johann Christoph von Sassi ja Anna Hedwig von Hirschheydti tütar. Abielust sündisid:
31. juulil (vkj 20. juulil) 1770 abiellus Reinhold Wilhelm von Essen Vasula mõisas Charlotta Eleonora von Stiernhielmiga (1748–1818), kes oli Vasula mõisniku Peter Otto von Stiernhielmi (surnud 1757) ja Katharina Juliana von Hirschheydti tütar. Abielust sündisid:
Infektsioon

 
Infektsioon ehk nakkus on seisund, mis tuleneb haigustekitajate tungimisest organismi või selle ühest piirkonnast teise.
Infektsioon võib avalduda nakkushaigusena või mikroobikandlusena.
Kohortimine

Kohortimine on patsientide jaotamine haigla palatitesse nii, ühes palatis oleksid sama haigustekitajaga patsiendid.
Patsientide, kelle suhtes rakendatakse kontaktisolatsiooni, piiskisolatsiooni või õhkisolatsiooni, kohortimine on lubatud ainult infektsioonikontrolliteenistuse loal.
Kontaktnakkus

Kontaktnakkus on nakatumine otsesel kokkupuutel nakkuskandjaga (otsene nakkus) või haigustekitajaid sisaldava toidu või veega (kaudne nakkus).
Frégate'i süsik

Frégate'i süsik ("Polposipus herculeanus") on süsiklaste sugukonda kuuluv mardikaline, kes elab looduslikult ainult Seišellide Frégate'i saarel. 
Ta on lennuvõimetu ja öise eluviisiga. Kasvab 20–30 mm pikkuseks ja on suurim süsiklane.
Lõppdesinfektsioon

Lõppdesinfektsioon on meditsiiniasutuses kogu ruumi ja kasutatud vahendite puhastamine ja desinfektsioon päeva lõpus või pärast patsiendi lahkumist.
Mikroobikandlus

Mikroobikandlus (ka "pisikukandlus, bakterikandlus") on inim- või loomorganismis nakkus mikroobidest haigustekitajatega, millega ei kaasne haigust. Haigustekitajad võivad organismis püsida ja sealt erituda ilma kliiniliste haigusnähtudeta aastaid, sh pärast haigusest tervenemist.
Patogeensus

Patogeensus on mikroorganismi (patogeeni) võime põhjustada makroorganismil haigust.
Patogeensus hõlmab muu hulgas allergilisust, toksilisust, nakatamisvõimet ja virulentsust.
Tokseemia

Tokseemia ehk mürkveresus on mürkide esinemine süsteemses vereringes. 
Mürgid võivad sattuda vereringesse kas bakteriaalsest allikast või organismi homöostaasi regulatsiooni häiretest, näiteks raseduse korral rasedustoksikoos.
Ernst Emil Holstein

Krahv Ernst Emil Holstein VR II/3 (13. aprill 1901 Kopenhaagen – 17. september 1928 Tallinn) oli Taani ja Eesti sõjaväelane (nooremleitnant), Richard Gustav Borgelini adjutant Eesti Vabadussõjas Taani vabatahtlike kompanii koosseisus.
Elulugu.
Ernst Emil Holstein sündis 13. aprillil 1901 Kopenhaagenis.
Sõjaväeline teenistuskäik.
Astus 1917. aastal Aage Vestenholzi kadetikorpusse, teenis hiljem Taani 4. polgus ja mehaanika ning lennuväe koolis.
Ernst Emil Holstein tuli 1919. aasta aprillis Taani vabatahtlike kompaniiga Eestisse. Teenis kompaniis selle ülema kolonelleitnant Richard Gustav Borgelini käsundusohvitserina, olles ühtlasi üksuse noorim ohvitser. Eesti Vabadussõjas tegi kaasa lahingud Rõugest kuni Jakobstadtini, Pihkva ning Ostrovini. Ülendati lipnikuks, vanusega 20. juunist 1919. Vabadussõjas üles näidatud vahvuse eest anti talle Vabadusristi II liigi 3. järk ja tasuta maa.
Astus 24. märtsil 1920 Eesti kaitseväe teenistusse. Määrati 7. aprillil 1. Ratsapolku ja komandeeriti sama aasta 7. juunil ratsa allohvitseride kooli. Teenis ratsa allohvitseride koolis (hiljem Allohvitseride Kooli õppeeskadronis) kuni sõjaväeteenistusest lahkumiseni 20. märtsil 1921. Ülendati kiiduväärt teenistuse ja väljateenitud aja eest alamleitnandiks, vanusega 20. detsembrist 1919. Novembris 1922 nimetati see auaste ümber nooremleitnandiks.
Hilisem elukäik.
Lahkus isa nõudel Eestist, et õppida Taanis põllumajandust ja asuda seejärel Holsteinide suurte maaomandite valitsemisele. Kui kolonelleitnant Borgelin asus majandama temale autasuna antud Maidla mõisat Harjumaal, kutsus Borgelin Holsteini oma mõisa valitsejaks.
Hukkus õnnetult 17. septembril 1928 Maidla mõisatöölisele vihaselt kallale tunginud pulli pusklemisest tekkinud vigastuste tagajärjel. Krahv Holsteini põrm saadeti sama aasta 24. septembril riiklike sõjaväeliste auavalduste saatel Eesti aurikule Tiber, mis selle kodumaale matmiseks viis.
Aldur Kaljo

Aldur Kaljo (3. november 1931 Tallinn – 27. detsember 1994 Point Piper, Sydney) oli eesti päritolu Austraalia väiketööstur ja Eesti diplomaat. 
Ta oli 23. novembrist 1992 (t.a. 19. oktoobrist 1993) kuni 27. detsembrini 1994 Eesti aupeakonsul Austraalias.
Kaljo saatis Austraalia välisministrit, senaator Gareth Evans`it, 1994. aasta suvise visiidi ajal Eestisse, võõrustas sama aasta 4.–10. detsembril toimunud Riigikogu ametlikku delegatsiooni, eesotsas Riigikogu esimehe Ülo Nugisega, kuhu kuulusid veel Riigikogu liikmed Valve Kirsipuu, Mart Nutt, Eino Tamm ja välisministeeriumist Peeter Miller, nende visiidil Austraalias, ning osales Austraalia Eesti Sõjaveteranide Liidu 25. aastapäeval.
Ta oli Austraalia meister bridžis ja kuulus 1991. aastal Austraalia võistkonda maailmameistrivõistlustel Jaapanis Yokohamas. 
Tema surma järel sai uueks aupeakonsuliks varasem peakonsulaadi kultuuriatašee Malle Tohver. 
Tema isa Hans Kaljo oli Austraalias eestlaskonna tegevuse toetaja ja ema Erika Kaljo (sündinud Kramann), sõjaliste teenete eest kontradmiral Johan Pitkale ja hiljem Jüri Jaaksonile kuulunud Lohu mõisasüdamest moodustatud kinnistu omanik.
Priit Suit

Priit Suit (kuni 2. jaanuarini 1940 Frits Suit; 15. märts 1881 – 20. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik.
Aastatel 1919–1940 oli ta Võru linnapea. 9. jaanuaril 1940 valiti ta seitsmendat korda Võru linnapeaks 8 poolt- ja 7 vastuhäälega (vastaskandidaat oli Theodor Randvere). Ta oli Riigikogu esimese ja teise koosseisu liige.
Kaarel Piirimäe

Kaarel Piirimäe (sündinud 17. septembril 1979) on eesti ajaloolane.
Piirimäe õppis aastatel 1997–2002 Tartu Ülikoolis bakalaureuseõppes ajalugu, 2005. aastani jätkas ta samas magistriõppes, 2006. aastal sai aga teise magistrikraadi Cambridge'i ülikoolist. Seal jätkas ta ka doktoriõpinguid, mis lõppesid 2009. aastal. Piirimäe on keskendunud lähiajaloole, peamiselt Teise maailmasõja ja stalinismi problemaatikale, eriti seoses Balti riikidega.
Isiklikku.
Kaarel Piirimäe isa oli ajaloolane Helmut Piirimäe ja ema on kunstiajaloolane Krista Piirimäe. Ka tema vend Pärtel on ajaloolane. Tema teine vend Kristjan on hüdrobioloog, õde Triinu Peters on põllumajandusteadlane.
Piirimäe tegeleb pikamaajooksuga. 2021. aastal lõpetas ta Tallinna Maratoni tulemusega 3:33:18. Vanema venna Pärtli tulemusele jääb ta selle saavutusega selgelt alla.
Piirimäe on silmapaistva lähiajaloo uurija Robert Variku juhendaja.
Amazonase departemang

Amazonase departemang on 1. järgu haldusüksus (departemang) Colombia lõunaosas. Piirneb Peruu ja Brasiiliaga. Asub Amazonase valgalas ja on selle järgi nime saanud. Valdav osa on kaetud troopilise vihmametsaga.
Departemang moodustati 1991. aastal riiklikust territooriumist. Departemangus elavad paljud indiaani hõimud. Suuremad neist on tikunad, vitotod, jaguad, kokamad ja jukunad.
Halduslikult jaguneb 10 omavalitsusüksuseks: El Encanto, La Chorrera, La Pedrera, La Victoria, Leticia, Miriti-Paraná, Puerto Alegría, Puerto Arica, Puerto Nariño, Puerto Santander ja Tarapacá.
Fašism Venemaal

Fašism Venemaal (vene keeles "русский фашизм") on ideoloogia, maailmavaade ja sotsiaalne liikumine, mis keskendub vene rahvuse rassilisele ülimuslikkusele.
Teise maailmasõja ajal olid koostöös Suursaksa Riigi võimude ning armeega. Vene fašism pooldab Vene rahvusriiki kui rahvuslike huvide tagajat vastandina paljurahvuselistele riikidele. Enamik vene fašiste usub, et riigi piirid peaksid üldiselt kattuma vene rahvuse asuala piiridega. Vene fašism hõlmab vene fašistlikke, neofašistlikke ja natsionaalsotsialistlikke organisatsioone, parteisid, väeüksusi ja liikumisi. Vene fašismi tunnusjoonteks on paremäärmuslik valitsemisvorm koos juhikultusega, riikluse, poliitika ja ühiskondliku tegevuse samastamine ning äärmine antisemitism.
Vene fašismi mõiste.
Mõiste "Vene fašism" mõistmiseks on kaks võimalust: 
1. Mõista selle all ainult neid parteisid ja organisatsioone, mis ise otseselt nimetavad end fašistlikeks, näiteks Venemaa Fašistlik Partei. 
2. Mõista selle all lisaks punkt 1 all kirjeldatuile ka neid parteisid ja organisatsioone, mis on eelmistele ideoloogiliselt sarnased, aga ei kasuta oma nimetuses sõna "fašistlik", näiteks Vene Natsionaalsotsialistlik Partei, või kasutavad selle asemel eufemistlikke või desinformeerivaid nimetusi, näiteks Venemaa Liberaaldemokraatlik Partei. 
Mõistes "Vene fašism" tuleb sõna "fašism" mõista mitte kitsamas (itaalia fašism), vaid laiemas tähenduses, mida üksikasjalikult kirjeldatakse siin: Fašism#Ajalugu ja Fašism#Fašistlike joontega parteisid ja liikumisi, sest ajalooliselt jõuti nõukogude erialase ja ideoloogilise sõnavaraga hämamises niikaugele, et avalikkuse tarbeks segati kokku natsionaalsotsialism ja fašism,mida läbisegi kasutatakse tänaseni.
XXI sajand.
Praeguseks on Vene fašismist saanud tõeline probleem. Moskvas tapetakse aastas rassilistel põhjustel kümneid välismaalasi ja kogu venemaal sadu.
Jurelang Zedkaia

Jurelang Zedkaia (13. juuli 1950 – 7. oktoober 2015) oli Marshalli Saarte poliitik. Ta oli 26. oktoobrist 2009 10. jaanuarini 2012 Marshalli Saarte president.
Jurelang Zedkaia oli Majuro atolli hõimupealik. Ta on kuulunud viide parlamendi koosseisu. Alates jaanuarist 2008 oli ta parlamendi esimees. Varem oli ta olnud parlamendi aseesimees.
Ta valiti presidendiks pärast seda, kui parlament president Litokwa Tomeingile umbusaldust avaldas. 26. oktoobril 2009 toimunud valimistel oli tema vastaskandidaat endine president Kessai Note. 33-liikmelise parlamendi hääled jagunesid 17:15 Jurelang Zedkaia kasuks.
3. jaanuaril 2012 toimunud presidendivalimistel kaotas Zedkaia tulemusega 11:21 Ailinglaplapi atolli esindavale senaatorile Christopher Loeakile.
Tartu Semiotics Library

"Tartu Semiotics Library" ("Tartu Semiootika Raamatukogu") on Tartu Ülikooli Kirjastuse väljaantav rahvusvaheline semiootikaalane raamatusari, milles avaldatakse monograafiaid, käsiraamatuid, sõnastikke, õpikuid ja artiklikogumikke. 
Sarja asutasid 1998. aastal Peeter Torop, Mihhail Lotman ja Kalevi Kull.
Hannibal Smith

Kolonel John Smith ehk Hannibal Smith on üks telesarja A-Rühm peategelasi, keda kehastas 1980. aastatel George Peppard. 2010. aasta filmis kehastab teda Liam Neeson. 
Hannibal on A-Rühma liider. Ta sai oma hüüdnime Kartaago väejuhi Hannibali järgi. Teda on lihtne ära tunda selle järgi, et ta suitsetab sigarit, kannab musti nahkkindaid ja käitub tihti koomiliselt. Tema tuntuim fraas on "I love it when a plan comes together."
Ta võitles nii Korea kui ka Vietnami sõjas.
Hannibal nimetab ennast maskeerimise meistriks. Kui keegi tuleb A-Rühma palkama, kehastab Hannibal kedagi oma "alias"''test. Tema tuntuim "alias" on hiina pesumaja omanik härra Lee.
Väljaspool A-Rühma töötab Hannibal näitlejana, mängides väikese eelarvega filmides koletisi, kuid olles tagaotsitav, saab ta mängida ainult neid osasid, kus tema nägu ei ole näha.
Õngitsusleht

Õngitsusleht on välimuselt mingi ametliku (organisatsiooni, asutuse, panga) veebilehe sarnane libaveebileht, mida kasutatakse kräkkerite poolt inimestelt isikuandmete, paroolide või muude konfidentsiaalsete andmete teada saamiseks.
2009. aastal oli mitu juhtumit Swedbanki õngitsuslehtedega.
B.A. Baracus

Seersant Bosco Albert "B.A." ("Bad Attitude") Baracus on üks "A-Rühma" peategelasi. Teda kehastas 1980. aastatel Mr. T ja 2010. aasta filmis kehastab teda maadleja Quentin Jackson.
B.A. on tiimi mehaanik ja oskab paljudest tavalistest või vanadest asjadest teha relvi, autosid ja muid tarvilikke asju. Kord ütles Hannibal tema kohta, et "tangide ja vaid natukese ajaga oskab ta parandada kõike peale õhtusöögi". Ta oskab ka hästi võidelda. Teda on kerge vihale ajada. Tema võitlusskeem on vastase haaramine, viimase enda pea kohale tõstmine ja siis tolle õhku heitmine.
B.A. armastab lapsi. Ta ei joo kunagi alkoholi, eelistades sellele piima. B.A. kardab lendamist, eriti siis, kui lennuki või helikopteri piloodiks on Murdock. Sealt pärineb ka tema tuntuim fraas "I ain't gettin' on no plane!" - "mina ei lähe ühegi lennuki peale!". Transpordiprobleem lahendatakse tiimis kas teda uinutades, uimaseks lüües või ühes episoodis ka hüpnotiseerides.
B.A.-l ja Murdockil on sama veregrupp: AB-negatiivne, kõige haruldasem veregrupp.
B.A. sõidab 1983. aasta GMC Vandura kaubikuga. Ta saab vihaseks, kui tema kaubik saab vigastada. Tavaliselt juhib ta seda ise, kuid tihti on seda juhtinud ka teised A-Rühma liikmed. B.A. ütleb tihti: "Nobody drives my van, but me!" - "keegi ei juhi mu kaubikut, peale minu enda".
Vjatšeslav Ivankov

Vjatšeslav Ivankov ("Вячеслав Иваньков"; 2. jaanuar 1940 Moskva Venemaa – 9. oktoober 2009 Moskva Venemaa) oli vene päritolu kuritegelik autoriteet, "seaduslik varas", vene organiseeritud kuritegevuse üks juhtkujudest. Hüüdnimi – "Japontšik" ("Япончик, Слава Японец, Ассирийский Зять").
Elulugu.
1960. aastal oli ta maadleja ja akrobaat ning töötas Igor Kio (oli nt 9 päeva "abielus" Galina Brežnevaga, Leonid Brežnevi tütrega) tsirkuses.
Vjatšeslav Ivankov tunnistati "seaduslikuks vargaks" 1974. aastal Moskvas Butõrka vanglas. Ta oli NSV Liidus kohtulikult karistatud 5 korda: võltsitud dokumentide kasutamise eest, relvastatud röövi, miilitsatöötajale kallaletungi, ebaseadusliku tulirelva omamise ja eriti raskete kehavigastuste tekitamise eest. Ivankov kuulus 1980. aastate alguses Moskvas tekkinud, kuritegeliku autoriteedi "Mongoli" poolt juhitud esimesse organiseeritud kuritegelikku grupeeringusse, kes tegelesid Moskva spekulantide ja fartšovtšikutelt väljapressimise ja röövidega.
1991. aastal taotlesid tema vabastamist mitmed kultuuritegelased, sh Jossif Kobzon.
29. veebruaril 1992 Moskvas Rjazani prospektil asuvas restoranis "Fidan" («Фидан») toimunud konfliktis tulistas Vjatšeslav Ivankov kolme Türgi kodanikku, kellest 2 surid kohapeal, kolmas aga toimetati raskes olukorras haiglasse. Kahe või enama isiku tapmisega seoses alustatud kriminaaluurimise käigus kahtlustati ka teist Venemaa kuritegelikku autoriteeti Vjatšeslav Slivat ("Вячеслав Слива"), kes aga suri 2000. aastal. 2000. aastal esitas Venemaa Moskva prokuratuur pikale veninud eeluurimise järel Ivankovile süüdistuse VF KrK § 102 alusel, ehkki Ivankov ise kandis karistust väljapressimise eest Ameerika Ühendriikides, Pennsylvania osariigi vanglas.
1995. aastal pidas Föderaalne Juurdlusbüroo Vjatšeslav Ivankov kinni Ameerika Ühendriikides New Yorgis. Ta oli püramiidskeemiga Tšara panga võlgnike raha välja nõudes Venemaa ärimeestelt Aleksandr Volkovilt ja Vladimir Vološinilt, kasutades oma kuritegelikku autoriteeti ning mõisteti süüdi 1997. aastal 3,5 miljoni dollari väljapressimises, fiktiivses abielus 9 aastaks ja 7 kuuks. 
Juunis 2004 esitas Venemaa Peaprokuratuur taotluse Vjatšeslav Ivankovi väljaandmiseks Venemaale. 2005. aastal vabastati Ivankov ennetähtaegselt Ameerika Ühendriikide vanglast ning saadeti välja Venemaale, kuid 18. juulil 2005 toiminud kohtuistungil Moskva linnakohtus mõisteti Ivankov süütõendite puudumise tõttu õigeks.
Pärast vabanemist jäi Ivankov alaliselt elama Moskvasse ning asus koostööle teise autoriteetseima Venemaa seadusliku vargaga Aslan Usojaniga "Vanake Hassan" ("Аслан Усоян (Дед Хасан)").
Viimane atentaat ja surm.
28. juunil 2009 Moskvas Horoševo maanteel asuvast restoranist väljudes haavas Vjatšeslav Ivankovi arvatavalt palgamõrvar. Ivankovi raviti sellest ajast Moskvas Botkino haiglas ja erakliinikutes. Ta viibis ravi lõpuperioodil koomas Kaširski maanteel asuvas kliinikus, kus ta 9. oktoobril 2009 suri, põhjuseks märgiti peritoniit.
Vjatšeslav Ivankov maeti 13. oktoobril 2009 Moskva Vagankovo kalmistule.
Mihkel Holland

Mihkel Holland (27. detsember 1901 Tahkuranna, Pärnumaa – 23. veebruar 1985 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940).
Teenis Õhukaitse suurtükiväegrupis.
Johannes Aia

Johannes Aia (11. august 1895 Vee vald, Pärnumaa – 10. august 1941 Mammaste) oli Eesti sõjaväelane (major, 1936).
Teenis Vabadussõjas soomusrongil nr. 1 ja 1. ratsapolgus. 
1933. aastal abiellus ta Regiina Laats'iga (sündinud Madisson).
Langes lahingus.
Aleksander Veelma

Aleksander Veelma (21. märts 1900 Jamburg – 10. jaanuar 1990 Ottawa) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Teenis Kaitseliidu Viru malevas.
Abel Pihu

Abel Pihu (15. detsember 1890 Viitina, Võrumaa – märts 1943 Išimi haigla, Omski oblast) oli Eesti sõjaväelane (administratiivkapten, farmatseut).
Teenis 1. Diviisi laatsaretis.
Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Narvas.
Belmont-sur-Yverdon

Belmont-sur-Yverdon on küla Šveitsis Vaud' kantonis Jura-Nord vaudois' ringkonnas Belmont-sur-Yverdoni vallas.
Belmont-sur-Yverdon on kobarküla, mis laiub Vaud' Mittellandis, maastikuterrassil Gros de Vaud' kõrgendike kõige põhjapoolsematel harudel, umbes 100 meetrit Orbe'i tasandikust ("Plaine de l'Orbe") kõrgemal.
Ajalugu.
Belmont-sur-Yverdon pärineb linnusest, mida on esmamainitud 1154. aastal kui "castrum Bellimontis" ning mis kuulus Grandsoni isandatele. 13. sajandi alguses kujunes linnuse jalamile kindlustatud eeslinn (mainitud 1220: "burgum Bellimontis"), kus peeti nädalaturgu ning mis sai 14. sajandil (enne 1367. aastat) linnaõiguse. Bürgermeistrit on esmamainitud 1393. Linnus ja linnake olid samanimelise isandavõimu keskus ja moodustasid väikese piirkondliku keskuse ning alates 1389. aastast ühe linnusefoogtkonna Savoias. Juba 15. sajandil algas aga linnakese allakäik. 1409. aastal oli majapidamisi 31. 16. sajandi jooksul langes Belmont küla staatusse. 1764. aastal oli majapidamisi 52.
Kui Bern 1536. aastal Vaud' vallutas, läks Belmont-sur-Yverdon Yverdoni maafoogtkonna alla, kuid moodustas seal kastellaankonna oma kohtuga. 1550. aastal oli majapidamisi 25.
Pärast "ancien régime"'i kokkuvarisemist kuulus küla 1798–1803 Helveetsia vabariigi ajal Lémani kantonisse, mis uue põhiseaduse jõustumisel läks Vaud' kantoni alla. Aastal 1798 määrati Belmont-sur-Yverdon Yverdoni ringkonna alla ning omandas 1803 kreisikeskuse staatuse. Aastal 1813 jagati seni ühiselt kasutatud varad Belmonti ja Gressy vahel.
1969. aastal suleti külakõrts, 1984. aastal toiduainetekauplus.
Arnold Nero

Arnold Nero (30. september 1905 – 13. september 1974 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Teenis Sõjavägede Staabi juurde kuuluvas Topo-Hüdrograafia Osakonnas.
Leonid Kolle

Leonid Kolle (kuni 25. veebruarini 1936 Leonid Stepanov; 29. aprill 1913 Venemaa – 7. jaanuar 1943 Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1940).
1940. aasta 24. veebruaril ülendati ta lipnikust nooremleitnandiks.
Kalevi spordihall

Kalevi spordihall on spordihall Tallinnas aadressil Juhkentali 12, hall avati uuesti pärast renoveerimist 2017. aasta 5. mail. 
Spordihall on ehitatud 1962. aastal ja on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all. Spordihalli on projekteerinud arhitektid Peeter Tarvas ja Uno Tölpus ning see avati pidulikult 24. novembril 1962. Spordihall on tuntud peamiselt korvpalliareenina, kuid seal tegeletakse ka kergejõustikuga. 
Hoone peasissekäigu kohal on modernistlik pannoo, mille vasakul poolel on kujutatud võimlejatüdruk lindiga ja paremal seisab kolm figuuri. Pannoo on kujundanud Valli Lember-Bogatkina ja Margareta Fuks.
Kalevi spordihalli esimene kasutaja oli Nõukogude Liidu Jääballett, mis esines seal suure eduga peaaegu kuu aega. Jääballeti piletite müügist laekunud summa kattis peaaegu täielikult ehituskulud, mis olid umbes 400 000 rubla. Sel ajal, kui Kalevi spordihall oli Tallinna suurimaid saale, korraldati seal peale spordivõistluste ka näiteks tantsuturniire, moedemonstratsioone ja muid meelelahutusüritusi, muuhulgas ka legendaarne rahvusvaheline džässifestival "Tallinn '67".
Spordihoone kuulus kuni 2009. aasta oktoobrini spordiseltsile Kalev, kuid kohtutäitur pani peahoone Tallinna kesklinnas ning spordihalli juurde kuuluva kinnistu spordiklubi võlgade katteks sundmüüki. Spordiseltsi Kalev esimehe Peeter Kreitzbergi sõnul otsustas 22. oktoobril 2009 kogunenud seltsi üldkogu võõrandada koos tagasiostmise õigusega sundmüügis olnud Kalevi kinnistud võlausaldajale. Spordihalli omanikuks sai Jaanus Glaase ettevõte OÜ Anemo Holding. 
2010. aastal ostis Tallinna linn Kalevi spordihalli endale. „Toonane, nii-öelda viimasel hetkel linna langetatud otsus oli ainuõige võimalus päästa üks meie spordiajaloo sümboleid, sest suure tõenäosusega oleks spordihall müüdud kinnisvaraarendajatele. Sel juhul me ei taasavaks täna ilmselt legendaarset spordihalli, vaid selle asemel küündiks kõrgustesse hotell või kortermaja,“ on Tallinna tegevlinnapea Taavi Aas kommenteerinud linna ostuotsust. 
Hoone renoveerimisel soojustati spordihalli välisseinad ja katus ning lammutati saalis olnud betoonist tribüünid. Spordisaali põrandapind viidi võrreldes varasemaga 90 cm madalamale. Sellega võideti nii palju põrandapinda, et spordihalli sai mahutada neli ristipidi täismõõdus korvpalliväljakut. Hallis on teleskooptribüünid 1780 istekohaga. Koos galeriidel olevate seisukohtadega mahutab hall ligikaudu 2000 pealtvaatajat. Renoveerimine maksis 8,6 miljonit eurot.
Heinrich Stunde

Heinrich Stunde VR II/3 (1935–1940 Henn Sarmiste; 11. november 1897 Narva – 24. aprill 1947 Minskist põhja pool) oli sõjaväelane Eestis (major) ja Saksamaal. 
Ta õppis Tallinna Reaalkoolis ja Sergejevi suurtükiväekoolis, teenis aastatel 1917–1918 Venemaa Keiserlikus armees. 
Sõjaväelasena Eestis.
Oktoobris 1919 lõpetas ta Eestis eksternina sõjakooli. Vabadussõjas teenis ta Aegnal ühes rannikupatareis rühmaülemana ja hiljem 2. kindluse raskesuurtükiväedivisjonis. Ta osales samuti lahingutes Tartu, Võru, Narva ja Jamburgi all. Hiljem teenis 1. diviisi 1. suurtükiväegrupi patareiülemana.
1930. aastast teenis ta Õhukaitse suurtükiväegrupis. 
Eestis toimunud nimede eestistamise kampaania ajal vahetas Heinrich Stunde 1935. aastal oma saksapärase nime Henn Sarmiste vastu.
Saksamaal.
1941. aastal lahkus ta Nachumsiedlungi käigus Saksamaale, kus võttis tagasi oma saksapärase nime Heinrich Stunde.
1941. aasta juunis osales major Stunde Saksamaal Berliini lähedal Stansdorfis alustatud Politseipataljon Ostlandi formeerimisel. See moodustati Saksamaale ümberasunutest baltisakslastest, pataljoni 1. kompanii koosnes Läti ning 2 ja 3. kompanii Eesti sakslastest. 
Pataljoniülemaks määrati endine Läti sõjaväe kolonel Herbert Braschnewitz (lätipäraselt "Herberts Brašnevics") ning 2. ja 3. kompanii ülemaks Stunde. Väeosa moodustamisel lubati Saksa juhtkonna poolt kaasata üksus bolševismivastasesse võitlusse ja Eesti vabastamisse Teise maailmasõja käigus, kuid pärast üksuse moodustamist saadeti see Ukrainasse Rivnesse tagalajulgestuse ja politseiliste ülesannete täitmiseks. Ukrainas olid Eesti 2. kompanii ülem Paul Laamann ja 3. kompanii ülem Hugo Siim.
Aastatel 1942–1945 oli Stunde Saksa Riigi Propagandaministeeriumi Ida osakonna Informatsioonibüroo juht.
Teise maailmasõja lõpus 1945. aastal vahistati Stunde 24. mail 1945. aastal Berliinis Nõukogude julgeolekuorganite poolt. Talle mõisteti 24. veebruaril 1947 sõjakohtu poolt surmanuhtlus ning ta hukati 24. aprillil 1947 Minski lähedal.
Venemaa Keisririigi Politseiministeerium

Venemaa Keisririigi Politseiministeerium (vene keeles "Министерство полиции Российской империи") oli 1810. aastal Venemaa keisririigi riigihaldusreformi tulemusena loodud ja 1819. aastal Venemaa Keisririigi Siseministeeriumiga liidetud korrakaitse keskasutus.
Moodustamine ja ülesanded.
Politseiministeerium moodustati 17. augustil 1810 Mihhail Speranski juhitud riigihaldusreformi käigus. 
Politseiminister.
Ministeeriumi eesotsas oli politseiminister, keda ministeeriumi olemasolu vältel oli kaks. 
Struktuur.
1811. aastal koosnes ministeerium kolmest departemangust, meditsiininõukogust ja kahest kantseleist. 1816. aastal loodi ministeeriumi juurde tsensuurikomitee. 
Ministeeriumi kaotamine.
4. novembril 1819 likvideeriti Politseiministeerium ja selle allüksused liideti Venemaa Keisririigi Siseministeeriumiga, Politseiministeeriumi Erikantselei likvideeriti 1826 ning selle asemele loodi Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmas Osakond.
Julius Eerme

Julius Eerme (sündinud Julius Eermann; 28. veebruar 1901 Palmse vald, Virumaa – 24. aprill 1942 Sevurallag) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1939) ja politseinik (konstaabel).
Lõpetas Politseikooli kõrgema klassi 1927. Teenis 1. Jalaväerügemendis ja Kaitseliidu Narva malevas. 
Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Vaivara vallas, hukati.
Allo Koik

Allo Koik VR I/3 (kuni 1935. aastani Aleksei Koik; 7. juuli 1892 Tuhalaane vald – 2. august 1940 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Teenis Harju Sõjaväeringkonna Staabis.
Laos Koort

Laos Koort (kuni 1936 Leonid Koort; 24. juuni 1901 Kihelkonna vald, Saaremaa – 6. september 1942 Irkutsk) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1937).
Arreteeriti NKVD poolt 4. juulil 1941, hukati.
Slaid

Slaid (inglise keeles "slide") on esitlustarkvaraga loodud veebileht.
Karl Arengu

Karl Arengu (kuni 1936. aastani Karl Grauen) (19. juuni 1892 Kroonlinn, Peterburi kubermang, Venemaa keisririik – 14. juuni 1942 Solikamsk, Molotovi oblast, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Karl Grauen teenis Esimeses maailmasõjas Venemaa keisririigi armees, kus ülendati ülesnäidatud vahvuse eest 1914. aastal ohvitseriks. Eesti Vabadussõja ajal teenis Ukrainas, Ukraina suurtükiväes ning osales Nõukogude-Ukraina sõdades aastatel 1917–1918 ja 1919–1921. Pärast sõdade lõppu teenis Poola sõjaväes.
Karl Grauen naasis Eestisse 1920. aasta suvel, ning jätkas teenistust Eesti Rahvaväe suurtükiväes, kus tõusis 1925. aastal 6. Suurtükiväegrupi ülemaks. 
Aastatel 1930–1934 oli Karl Grauen 1. Soomusrongirügemendi ülema abi, 1931. aastal ülendati kolonelleitnandiks. Alates 1936. aastast teenis 3. Suurtükiväegrupi ülemana.
Arreteeriti 3. juulil 1941, hukati 14. juunil 1942. aastal NSV Liidus Molotovi oblastis Solikamskis.
Rudolf Ütt

Rudolf Ütt (18. september (vkj)/ 1. oktoober 1905 Joala vald, Vaivara kihelkond, Virumaa – 2. mail 1936 Narva) oli Eesti õpetaja ja sõjaväelane (nooremleitnant).
Õppis algkoolis Kreenholmis, lõpetas 1923. aastal Narva Ühisgümnaasiumi. Lõpetas 1924. aastal Tallinnas pedagoogilised kursused, oli kasvataja Narva linna lastekodus ja õpetaja
Kreenholmi algkoolis. Sai 1929. aastal stipendiumi ja läks Saksamaale, lõpetas 1932. aastal diplomeeritud võimlemisõpetajana Berliini Kehalise Kasvatuse Ülikooli.
Tagasi Narva tulles oli ta gümnaasiumide kehalise kasvatuse õpetaja ja kaitseväelise õpetuse instruktor. Oli Kaitseliidu Narva maleva spordipealik ja Narva patarei 1. rühma ülem.
Osvald Raudne

Osvald Raudne VR I/3 (kuni 1937. aastani Osvald Eisen; 3. november 1892 Sõmerpalu vald, Võrumaa – 23. september 1942 Norilski vangilaager, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major).
Teenis Vabadussõjas 3. jalaväepolgus, hiljem 7. Jalaväerügemendis. 
Arreteeriti NKVD poolt 17. septembril 1941, hukati Norilski vangilaagris Venemaal.
Venemaa Keisririigi Siseministeerium

Venemaa Keisririigi Siseministeerium oli 1802. aastal keiser Aleksander I poolt algatatud Venemaa keisririigi riigihaldusreformi käigus moodustatud riikliku julgeoleku, sisejulgeoleku, siseturvalisuse, kinnipeetute ja süüdimõistetute valve, avaliku korra ja heaolu kindlustanud ametkond, mis likvideeriti pärast 1917. aasta veebruarirevolutsiooni Venemaa Ajutise Valitsuse poolt.
Ministeeriumi juhtkond ja struktuur.
Siseminister.
Siseminister oli ministeeriumi juht. Aastatel 1802−1917 oli ametis 31 siseministrit. Aastatel 1880−1917 oli minister ühtlasi Üksik Sandarmikorpuse šeff.
Struktuur.
Siseministeerimile allunud piirkondlike kubermangu kindralkuberneride abid ülempolitseimeistrid olid kubermangude kõrgemad politseijuhid:
Ülempolitseimeistri enk linna politseiülema ametikohad loodi 1766. aastal. Alates 1779. aastast juhatas ülempolitseimeister linna politseid ja vastutas heakorra ning korra eest linnas, oli linna Heakorravalitsuse ülem (alates 1782. aastast) ja tuletõrjekorralduse eest vastutaja linnas. Pärast 1871. aastat linnavalitsuste moodustamist, kaotati ÜP. ametikoht 1873. aastal,kuid taastati ajutiselt aastatel 1881 kuni 1883.
Johannes Kruut

Johannes Kruut (26. aprill 1903 Jõhvi vald (Jõhvi kihelkond), Virumaa – 9. november 1946 Norillag) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Teenis 1. Jalaväerügemendis. Arreteeriti 26. mail 1945.
Boris Taar

Boris Taar (kuni 1935. aastani Boris Thar; 7. jaanuar 1910 Gagra – 29. juuni 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Teenis Ratsarügemendis. 
Arreteeriti NKVD poolt 15. juunil 1941, hukati.
Vello Alas

Vello Alas (kuni 1938. aastani Valter Anvelt; 15. november 1908 Türi – 28. oktoober 1947 Južkuzbasslag, Kemerovo oblast) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Templeton Peck

Templeton Peck (tuntud ka kui Faceman või Face) on üks seriaali "A-Rühm" peategelasi, leitnant.
Teda kehastas "A-Rühma" esimeses jaos Tim Dunigan, kuid kuna viimane oli liiga noor, et näha välja nagu Vietnami sõja veteran, mängis tema osa ülejäänud jagudes Dirk Benedict. 2010. aasta filmis kehastab teda Bradley Cooper.
Ta kasvas orvuna: vanemad jätsid ta väga noorelt maha ning ta kasvas üles paljudes lastekodudes. 
Faceman on võimeline saama kõike, mida A-Rühmal vaja läheb. Ta on suhetes naistega väga edukas. Väljaspool tiimi elab Faceman luksuskorterites ja kannab kalleid ülikondi. Alates teise hooaja jaost "Taxicab Wars" sõidab ta valge-punasetriibulise Chevrolet Corvette'iga, mille ta 5. hooaja esimeses jaos sodiks sõitis.
Turu õuekohus

Turu õuekohus on Soome vanim õuekohus.
Turu õuekohtu asutas 1623. aastal Rootsi kuningas Gustav II Adolf ja see oli ainus õuekohus Soomes, kuni Vaasa õuekohtu loomiseni 1776. Hiljem on loodud veel Viiburi (1839; tänapäeval Ida-Soome), Helsingi (1952), Kouvola (1978) ja Rovaniemi (1979) õuekohtud, mis on Soomes teise astme kohtud.
2012. aastast on õuekohtu president Timo Esko.
Presidendid.
"NB! Loend ei ole täielik !"
Ture Eriksson Wassmann

Ture Eriksson Wassmann (27. aprill 1638 – 26. jaanuar 1697; teistel andmetel 1639 – 30. mai 1696) oli Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant).
Ture Eriksson Wassmann sündis Rootsi majori Erik Turesson Wassmanni pojana.
Astus Rootsi sõjaväkke 1657. aasta paiku ning teenis vähemalt juulist 1659 leitnandina Elbingis ooberst Jakob Stegmani (suri 1676) rügemendi major Kornhöferi rügemendis. 
Detsembris 1663 teenis Liivimaal ooberst Otto Johann von Grothuseni juhitud Saksa Ihukaardiväerügemendis ("Tyska livregementet") kapten Hans Bernhard von Moltzahni kompaniis. Samal positsioonil jätkas ta teenimist ka märtsis 1664 ja juunis 1665. 1666. aastal teenis ta leitnandina Bremen-Verdenis Ihukaardiväerügemendi Paul Johan Bremeni kompaniis. Septembris 1672 teenis ta kaptenleitnandina Riias Ihukaardiväerügemendis rügemendiülem Otto Johann von Grothuseni kompaniis. Samas kohas ja positsioonil jätkas ta teenistust ka aprillis 1673. Juunis 1673 teenis ta kaptenleitnandina ooberst Otto Johann von Grothuseni värvatud jalaväerügemendis (nn Saksa kaardiväerügemendis) Stettinis. Skåne sõja ajal võttis leitnandina osa sõjategevusest Preisimaal.
Hiljemalt jaanuarist 1674 teenis ta kapteni ja kompaniiülemana kindralmajor Grothuseni Ihukaardiväerügemendis.
Osales oma väeosaga Bremeni blokaadis ja 28. juunil 1675 Fehrbellini lahingus.
Võttis 1678. aastal osa Stralsundi piiramisest. Sattus 1678. aastal Bornholmi juures laevaõnnetusse ja langes 14 kuuks taanlaste kätte vangi.
Hiljemalt veebruariks 1680 oli ta ülendatud majoriks ning jätkas teenistust Ihukaardiväerügemendis. Sama aasta detsembriks oli Ihukaardiväerügemendi ülemaks saanud kindralmajor Anders Planting-Bergloo ning Wassmann jätkas majori ja kompaniiülemana teenimist ka tema juhatuse all.
Aadeldati koos oma venna Gustaf Frederik Wassmanniga 6. veebruaril 1683.
Ülendati 5. märtsil 1685 ooberstleitnandiks.
1689. aasta munsterrollis on kirjas, et Ture Eriksson Wassmann on 50½ aastat vana ning teeninud Rootsi sõjaväes 32½ aastat.
1690–1693 teenis Ture Wassmann ooberstleitnandina Landskronas ooberst (hilisem feldmarssal) Carl Gustav Rehnskiöldi (1651–1722) Saksa Ihukaardiväe rügemendis.
Isiklikku.
Ture Eriksson Wassmann abiellus 12. detsembril 1662 Ursula von Wetter-Rosenthaliga, kes oli Mäeküla mõisaomaniku Adolf Friedrich von Wetter-Rosenthali ja Barbara Pröbstingi (surnud 1664) tütar.
Ture Eriksson Wassmanni lastest on teada:
H. M. Murdock

Kapten H. M. "Howling Mad" (Huilgav Hull) Murdock on üks seriaali "A-Rühm" peategelasi. Teda kehastas 1980. aastatel Dwight Schultz ja 2010. aasta filmis kehastab teda Sharlto Copley.
Murdock oli Vietnami sõjas parim helikopteripiloot, kuid ta on ametlikult kuulutatud hulluks. Ehkki ta osales "kuriteos, mida A-Rühm ei sooritanud", ei kuulatud teda üle.
Murdock on tavaliselt USA sõjaveteranide psühhiaatriahaiglas, aga ta põgeneb sealt tihti, enamasti Face'i abiga, et aidata A-Rühma nende missioonidel. Tema "hulluse" sümptomid varieeruvad igas osas: ta kujutab ette väljamõeldud tegelasi, näeb viirastusi ja usub elutute asjade "tarkusesse". 
Ta on A-Rühmas kõige lapsikum ja vaatab multifilme nagu "Rähn Woody" ja "Looney Tunes" ning mõnikord teeb järgi mõne Looney Tunesi tegelase fraasi, nagu Porky "o-o-ongi kõik, rahvas". Ta viitab tihti ka Billyle, oma "nähtamatule koerale".
Kõik see vihastab B.A-d ja too kutsub sellepärast Murdockit hulluks tolaks.
Kuigi Vietnami sõjas oli ta kopteripiloot, oskab ta lennata ka reisilennukite, hävitajate ja autožiirodega.
Osas "Must päev Bad Rockis" selgus, et Murdockil ja B.A-l on sama veregrupp – AB negatiivne, kõige haruldasem tüüp. Selles osas sai B.A. Murdockilt vereülekande, kuigi ta protesteeris (kartes, et Murdocki veri teeb ta "hulluks".) Kui kord sai Murdock haavata, siis pakkus B.A. Murdocki päästmiseks enda verd.
Palju detaile Murdocki elust on teadmata. "A-Rühma" esimeses osas oli öeldud, et Murdocki ema suri, kui Murdock oli viieaastane. Arvati, et ta kasvas üles oma vanaema (H. Emma Murdocki) ja vanaisa juures. Ühes kolmanda hooaja osas ütles B.A. et Murdock läks hulluks, kui ta lennuk alla kukkus.
Murdock oskab viit keelt: peale inglise ka hispaania, vietnami, hiina ja vene keelt.
Ühes viienda hooaja osas sai Murdock psühhiaatriahaiglast välja, saades oma mõistuse tagasi ja ta olevat olnud hull vaid katteks.
Imikuvoodi

Imikuvoodi (ka "beebivoodi", "võrevoodi", "lastevoodi, lapsevoodi") on mööbliese imikute hoidmiseks, kuni kolmanda eluaastani. Imikuvoodi on tavaliselt kõrgemate piiretega, et laps ei saaks ilma kõrvalise abita (ega kukuks) voodist välja.
Keila JK

Keila JK on 1995. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis peab kodumänge Keila staadionil.
2. koht (1): 2016
2. koht (2): 2001, 2011
3. koht (1): 2000
FC Soccernet

FC Soccernet on 2001. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis peab kodumänge Kalevi staadioni kunstmurul. Klubi asutati jalgpalliportaalis Soccernet.ee kohtunud jalgpallihuviliste poolt.
Koosseis hooajal 2012.
Väravavahid
Kaitsjad
Poolkaitsjad
Ründajad:
Mänguvormid.
Klubi on alates asutamisest kasutanud sporditarvetetootja Uhlsport vorme.
Saue JK

Saue Jalgpalliklubi on 1998. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi.
2010–2017 mängiti Saue JK Laagri nime all.
Saue JK Laagri peab kodumänge Laagri kunstmuruväljakul.
2013 aastast alates mängib Saue JK võistkond Eesti Meistriliigas rannajalgpalli.
Saavutused.
Eesti MV:
Karikas:
Väike karikas:
Aastalõputurniir:
Rannajalgpall:
Rannajalgpalli Karikavõistlused:
Saku Sporting

Saku SportingSaku Sporting on 1999. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis peab kodumänge Saku kunstmuruväljakul. 
Saku Sportingu naiskond mängib 2019. aastast Naiste Meistriliigas. Saku Sporting korraldab lastetreeninguid nii tüdrukutele kui ka poistele.
FC Järva-Jaani

FC Järva-Jaani on Eesti jalgpalliklubi, mis on asutatud 2002. aastal Järva-Jaanis. Kodumänge peab meeskond Järva-Jaani Kasekopli staadionil. 2002–2013 kandis võistkond nime FCF Järva-Jaani SK (FC Flora Järva-Jaani Spordiklubi)
Statistika ja loendid.
FC Järva-Jaani mängijate statistika.
FC Järva-Jaani eest väljakul käinud mängijad ja löödud väravad. Tabelis on mängijad, kes on esikümne seas, mängitud mängude ja löödud väravate arvestuses, Eesti meistrivõistlustel ja karikavõistlustel kokku. Statistika on mitteametlik.
Enim väravaid.
2025. hooaja seisuga
Tartu Ülikool Fauna

Tartu Ülikool Fauna on 1998. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi. Klubisse kuuluvad TÜ Fauna meeskond ning Fauna Female naiskond. 2012. aastal osalesid mehed jalgpalli meistrivõistlustel IV liiga lõunapiirkonnas ja naised Rahvaliigas. 
Tartu Ülikool Fauna on jalgpallihuviliste üliõpilaste loodud ühing, mis toetab üliõpilasjalgpalli arengut ning aitab kaasa Eesti looduse kaitsele.
Läbi aegade on klubi üheks aasta tippsündmuseks olnud Tartu Tudengite Kevadpäevadel toimuv sõpruskohtumine "Võim versus Vaim", kus on kohtutud nii FC Flora kui ka tuntud poliitikutest koosneva FC Toompeaga.
Võistkonna värvid on kollane, roheline ja must.
Statistika ja loendid.
2009. aastal saavutas klubi ülikoolidevahelistel meistrivõistlustel esikoha.