tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kakk

Kakk ("Strix") on kakuliste seltsi kakuliste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Teaduslikult kirjeldas kakke esimesena Carl von Linné (Linnaeus) 1758. aastal.
Kui välja arvata arktika ja lähisarktika, siis elavad kakud igas maailma otsas.
Välimus.
Kakud on keskmise suurusega või suured linnud üldpikkusega 3–7 dm. Nad on hallid või rusked tähnilise sulestikuga. Mõned liigid on selles osas dimorfsed, see tähendab, et nende hulgas leidub nii halle kui pruune isendeid. Sulestik on pehme ja kohev, tiivad laiad ja ümardunud, saba mõõduka pikkuse ja ümara tipuga.
Pea on suur ja ümmargune. Sulgkõrvad puuduvad ning selle abil saab kakke eristada näiteks rätsudest ja pälludest, kellel on sulgkõrvad olemas. Kõrvad paiknevad ebasümmeetriliselt. Silma vikerkest on pruun, välja arvatud habekakul, kellel see on erekollane. Nokk on nagu külgedelt kokku litsutud.
Jalad on harvade eranditega kuni varvasteni sulistunud. Küünised on pikad, teravad ja järsult paindunud.
Eluviis.
Kakud on üldiselt paigalinnud, aga levila põhjaosas hulgulinnud ja mõnikord rändlinnud.
Nad on peamiselt öise eluviisiga metsalinnud. Nad toituvad maapinnalt haaratavast saagist. Nende põhitoiduks on närilised, kuid nad kütivad ka linde, kahepaikseid ja roomajaid, selgrootutest limuseid, usse ja lülijalgseid.
Pesitsemine.
Kakud ei kipu pesa punuma. Nad pesitsevad puuõõntes või teiste lindude vanades pesades, haruharva urgudes või kivilõhedes.
Täiskurnas on parasvöötmes 2–4, soojemas kliimas 1–3 valget muna, rohkem on mune harva. Emaslind hakkab hauduma kohe pärast esimese muna munemist, mistõttu pojad on pesas eri vanusega, ja haub 28–30 päeva.
Pojad lennuvõimestuvad 5–6 nädala vanuselt, ent püsivad kogu esimese sügise vanalindudega koos.
Eesti liigid.
Eestis võib leida kolme kakuliiki. Need on
Fossiilid.
Kakud on fossiilides hästi esindatud. Nad on tüüpilised kaklased ja tõenäoliselt kaklaste sugukonna vanim perekond, millest on arenenud kaklaste ülejäänud perekonnad. Esimesed kakkude fossiilid pärinevad varamiotseenist ja miotseenist on juba üsna mitu liiki kirjeldatud.
Kirjeldatud on hulk väljasurnud kakke, kuid igaühe kohta pole selge, kas nad ikka peaksid sellesse perekonda kuuluma.
Osa väljasurnud kakkudena kirjeldatud liike on hiljem paigutatud teistesse perekondadesse või päris oma perekonda. Niisugused on näiteks Rodriguese metskakk "Mascarenotus murivora" ja mauritiuse metskakk "Mascarenotus sauzieri", mis tänapäeval eraldatakse omaette perekonda.
Kaklased

Kaklased ("Strigidae") on lindude klassi kakuliste seltsi kuuluv röövlindude sugukond.
Kaklased on üks kahest kakuliste seltsi kuuluvast sugukonnast (teine on loorkaklased). Kaklaste sugukonda kuulub 123 liiki, kes on levinud kogu maailmas peale Antarktika ja mõne ookeanisaare.
Sellesse sugukonda kuulub enamik öökulle. Eesti faunas on kaklasi 11 liiki. Eesti kaklastest on suurim kassikakk, kelle üldpikkus on 62–72 cm ja tiibade siruulatus 150–180. Väikseim on värbkakk, kelle üldpikkus on 17–20 cm ja tiibade siruulatus 40–45 cm. Suuruse erinevusest hoolimata on nad võrdlemisi sarnased .
Kaklasi iseloomustavad jässakas keha, lai ümar pea ja lühike jookse. Keskmise varba küünis on ilma hambulise servata ja keskmine varvas on sisemisest varbast märksa pikem. Paljudel liikidel on kõrvadel suletutid, et paremini kuulda. Kõrvad paiknevad paljudel liikidel ebasümmeetriliselt, eri kõrgusel, et paremini heli asukohta kindlaks määrata. 
Kaklastel väljendub suguline dimorfism nõrgalt. Emaslinnud on isastest pisut suuremad nagu röövlindudel üldiselt, erinevalt enamikust teistest linnurühmadest, kus kipub vastupidi olema. Sulestik on kaitsevärvi ja üldiselt mõlemast soost lindudel ühesugune, mis tuleb sellest, et nad on öölinnud.
Pojad kannavad pärast udusulestikku ja enne täiskasvanud linnu sulestikku veel vahesulestikku. 
Munad on ümmargused. Mune haub emaslind, mõnel liigil mõlemad vanemad. 
Kaklased on üldiselt paigalinnud, vahel hulgu- või rändlinnud . Nad tegutsevad üldiselt öösiti või hämarikus. Vastupidi levinud arvamusele ei näe kaklased täiesti pimedas midagi, seevastu päevavalges näevad nad suurepäraselt.
Tallinna Aleksander Nevski kalmistu

Tallinna Aleksander Nevski kalmistu on 1775. aastal rajatud õigeusuliste kalmistu, mis moodustab tänapäeval ühe osa Tallinna Siselinna kalmistust. Kalmistu on pühitsetud Vene Õigeusu Kirikus pühakuna austatavale suurvürstile Aleksander Nevskile.
Tänapäeval on Aleksander Nevski kalmistu Tallinna vanim kasutatav surnuaed. Kalmistu pindala on 13,01 hektarit ning sinna on maetud mitmed silmapaistvad kiriku-, kultuuri- ja ühiskonnategelased.
Algselt oli kasutusel peamiselt sõjaväekalmistuna, mistõttu leidub seal rohkelt 18.–19. sajandi Venemaa armee ohvitseride haudu.
Aastatel 1856–1944 paiknes kalmistul Tallinna Aleksander Nevski kalmistu kirik, mis hävis 9. märtsil 1944 aset leidnud Tallinna pommitamises Nõukogude Liidu õhuvägede poolt. Säilinud on kiriku juurde kuulunud punastest tellistest kabel.
Aleksander Nevski kalmistu

Aleksander Nevski kalmistu nime all on tuntud kaks Eesti õigeusuliste surnuaeda:
Emma Leppermann

'Emma Leppermann' on ploomisort, mille aretas 1897. aastal aednik W. Leppermann Saksamaal Magdeburgi lähedal Förderstedtis. Sort sai arvatavasti nime aretaja abikaasa järgi.
Puu on keskmise kasvuga. Võra on tihe ja laiuv, oksad suhteliselt jämedad.
Puu hakkab vara kandma (5–6-aastaselt), on suhteliselt külmakindel ja väga viljakas. Puu eelistab viljakat mulda ning talle meeldib lupjamine.
Lehe pikkus on 7–9 cm, laius 6,5–7 cm. Leht on lainja servaga, natuke krobeline ja veidi läikiva pinnaga. Lehetipp on sageli allapoole kaardunud.
Õied asuvad 1–2-kaupa õiepungas. Õis on valge, selle läbimõõt on 27–28 mm.
'Emma Leppermann' on isetolmleja, kuid teda viljastavad hästi ka 'Wilhelmine Späth', 'Varajane sinine' ja 'Edinburghi ploom'.
Vili on ümmargune ning selle otstes on lohud. Piki vilja on näha tihti veidi tumedam otstest sügavam vagu. Vili on keskmine või suur; selle pikkus on umbes 82 ja läbimõõt 34 mm, keskmine kaal 25–30 grammi, kuid võib esineda ka kuni 45 grammiseid ploome. Vilja põhivärvus on kollane, kuid sageli on ta üleni kaetud roosa kattevärvusega. Koore all on punased täpid. Vilja katab õrn vahakirme. Koor on õhuke ja viljaliha küljes kinni. Sirge keskmise pikkusega vars asub sügavas õõnsuses. Vili valmib augustis. Valminud ploomid kipuvad puu otsas mädanema.
Viljaliha on kollane ja tihe; mahlakas ja hapukasmagus. Luuseeme eraldub viljalihast hästi. Seeme on kollane, keskmise suurusega, krobelise pinnaga.
'Emma Leppermann' on hea kompotiploom. Viljaliha peetakse veidi vesiseks.
Sergei Herm

Sergei Herm (29. november 1894 Laimjala vald, Saaremaa – 20. jaanuar 1943 Ussollagi vangilaager, Venemaa) oli Eesti politseinik.
Ta oli 1920–1940 poliitilise politsei autojuht, 21. juunil 1937 sai Riigivapi teenetemärgi II klassi medali (oli sel ajal poliitilise politsei Tallinna komissari autojuht). 
Arreteeriti NKVD poolt 17. juulil 1940, suri Ussollagi vangilaagris Venemaal.
Ernst Hansar

Ernst Oskar Hansar (23. november 1899 Roela vald – 27. veebruar 1979 Sydney) oli Eesti politseinik.
Õppis Rakvere Gümnaasiumis ja töötas Vabadussõja alguseni Roela mõisas kirjutajana. Vabadussõjas Ratsaväe polgus. Demobiliseeriti 1921. aastal. 1921.aastast peale töötas Kaitsepolitsei, algul Viru jaoskonna agendina, alates 1934. aastast Petseri kriminaalpolitsei komissarina. 1938-41 õppis Tartu ülikooli õigusteadust. Saksa okupatsiooni ajal oli ta 1942-44 Eesti Julgeolekupolitsei B V osakonna (eesti kriminaalpolitsei) juhataja. 
Põgenes 1944 Saksamaale, kust siirdus 1947 Inglismaale ja hiljem edasi Austraaliasse.
Kiviaeg (The Belka)

"Kiviaeg" on ansambel The Belka kolmas kauamängiv. Plaadi esmaesitlus oli 14. augustil 2009.
Moritz Brandis

Moritz Brandis (ka Moritz Brandes, Mauritius Brandis; u 1550 Naumburg – u 1604) oli Eestimaa ülemmaakohtu ja rüütelkonna sekretär, ning kroonik.
Alglaadur

Alglaadur (inglise "bootstrap loader") on lühike arvutiprogramm, mis laadib tegeliku laaduri ehk programmi, mis omakorda laadib operatsioonisüsteemi või rakenduse. Alglaadur on programm, mis laaditakse baasvahetussüsteemi abil.
Sellest on tuletatud ka verb ""boot" (eesti k 'buutima' ehk 'käivitama'). Sõna "boot"" (inglise k "saabas") on lühend sõnast "bootstrap", mis tähendab saapasääre tagaserva külge kinnitatud aasa, millest sikutades on hõlbus saabast jalga tõmmata.
Ann Coulter

Ann Hart Coulter (sündinud 8. detsembril 1961 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide konservatiivne poliitikakommentaator, publitsist ja kolumnist. Coulter ütles 2002. aastal enda kohta, et erinevalt teistest ei teeskle ta, et on "erapooletu ja tasakaalukas".
Vaated.
Kaks päeva pärast terrorirünnakut Maailma Kaubanduskeskusele, 13. septembril 2001 teatas ta: "Lennujaamad järgivad punktuaalselt ühesugust naeruväärselt ebatõhusat läbiotsimismeetodit nii Suzy Chapsticki kui moslemitest lennukikaaperdajate jaoks. Absurdne on oletada, et iga reisija on potentsiaalne hullumeelne mõrvarlik maniakk. Me teame, kes need mõrvarmaniakid on. Need on need, kes praegu rõõmustavad ja tantsivad. Me peame nende maadesse tungima, nende juhid tapma ja nad kristlusse pöörama. Me ei olnud Hitleri ja tema tippjuhtide asukoha kindlaksmääramisel ja karistamisel punktuaalsed. Me lauspommitasime Saksa linnu; me tapsime tsiviilisikuid. Niimoodi käib sõda. Ja see on sõda.
Coulter väitis USA kohta: "See oleks palju parem maa, kui naised ei hääletaks. See lihtsalt on fakt. Tegelikult oleksid kõik presidendivalimised alates 1950 – välja arvatud Barry Goldwater 1964 – võitnud vabariiklased, kui ainult mehed oleksid hääletanud. 
5. oktoobril 2007 ütles ta New York Observerile: "Kui me võtaksime naistelt hääleõiguse, siis ei peaks me kunagi muretsema demokraadist presidendi pärast. See on minu isiklik unelm, kuid ma ei usu, et see kunagi teostub. Ja see on hea viis juhtida tähelepanu sellele, et naised hääletavad nii rumalalt, vähemalt üksikud naised."
2. aprillil 2008 kritiseeris ta oma blogis Barack Obama raamatut "Unistused minu isast", mida võrdles Mein Kampfiga: "Ta ütleb, et põhjus, miks neegrid hoiduvad omaette, on see, et see on lihtsam kui kulutada kogu oma aeg katsumisele ära arvata, mida valged sinust mõtlevad. Siin on väike sisevihje valgetest inimestest: me ei mõtle sinust. Eriti valged anglosaksi protestandid. Me mõtleme, et kõik ülejäänud on meist alamad, ja me oleme selle mõttega täiesti rahul.
Isiklikku.
Coulter lõpetas 1984. aastal Cornelli ülikooli ajaloo erialal "cum laude". Ta on Delta Gamma naiskorporatsiooni vilistlane.
Ta hankis endale juhiloa, millel sünnikuupäev on õigest kaks aastat hilisem . Kui see teistes ajakirjanikes huvi tekitas, jäi ta selle juurde, et on sündinud 1963. aastal, kuid "privaatsuse huvides" ei esitanud vastavaid tõendeid.
FahrenHYPE 9/11

"FahrenHYPE 9/11" on 2004. aastal valminud dokumentaalfilm, milles kritiseeritakse Michael Moore'i filmi "Fahrenheit 9/11". See sisaldab intervjuusid senaator Zell Milleri, konservatiivse kommentaatori Ann Coulteri ja endise demokraadist New Yorgi linnapea Ed Kochiga.
Joseph McCarthy

Joseph Raymond McCarthy (14. november 1908 Grand Chute, Wisconsin – 2. mai 1957 Bethesda, Maryland) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, kes sai 1950. aastatel tuntuks külma sõja aegse kommunistide jälitamise kampaania algatajana. Ta kuulus Vabariiklikku Parteisse.
Ta sündis Wisconsini osariigis ja lõpetas 1935. aastal õigusteaduse alal Marquette'i Ülikooli. Aastatel 1942–1945 teenis ta merejalaväes. Teise maailmasõja lõppedes ülendati ta majori auastmesse.
1946. aastal valiti McCarthy Wisconsini osariigi esindajana USA Senatisse. Kommunistide jälitamisele pani ta aluse 1950. aasta veebruaris peetud kõnega, kus teatas, et USA välisministeeriumisse on imbunud 200 kommunisti. Tema eesmärgiks oli kõrvaldada avalikest ametitest isikud, kes olid väidetavalt kommunistid või kommunistidega seotud.
Aastatel 1951–1954 korraldatud avaliku arvamuse küsitlustel oli McCarthy vastaseid alati märksa rohkem kui toetajaid. Kuid McCarthy muutus ajapikku järjest tuntumaks: kui 1951. aasta augustis ei osanud 61% küsitletutest tema suhtes seisukohta võtta, siis 1954. aasta augustis oli selliseid üksnes 13%.
McCarthy toetus hakkas vähenema 1954. aastal pärast sõjaväe-kuulamisi, mis tekitasid ajakirjanduses suurt vastukaja, lisaks sooritas McCarthy üks oponenditest senaator Lester C. Hunt 1954. aastal enesetapu. Selleks ajaks oli McCarthy algatatud kampaania tulemusena ameti kaotanud ligi 2000 valitsusametnikku.
2. detsembril 1954 mõistis USA Senat häältega 67:22 McCarthy ametlikult hukka. Demokraadid mõistsid ta hukka ühel häälel, vabariiklaste hääled jagunesid pooleks. Ainus senaator, kes ei hääletanud, oli John Kennedy, kes oli parajasti haiglas seljaoperatsioonil. McCarthy oli esimene ja kuni 1980. aastani ainus kongresmen ning on tänapäevani ainus senaator, kes on hukka mõistetud. Ta jäi senatisse edasi, kuid ülejäänud kongresmenid lihtsalt eirasid teda ja ta sõnavõtte, niisiis oli see mingis mõttes boikott.
Pärast hukkamõistu oli McCarthy veel kaks ja pool aastat senaator, kuid tema maine oli pöördumatult kahjustunud: ka ajakirjandus ei teinud temast kuigivõrd välja. McCarthy alkoholism, mis juba enne oli märgatav, süvenes veelgi ja ta oli korduvalt ka senatis silmnähtavalt purjus.
McCarthy suri 1957. aastal 48-aastaselt. Ametlikuks surmapõhjuseks nimetati hepatiiti, kuid ajakirjandusele vihjati kohe, et tegelik surmapõhjus olevat maksatsirroos. Tänapäeva biograafid selle seisukohaga üldiselt nõustuvad.
McCarthy tegevus pani aluse mõistele "makartism" ("McCarthyism"), mille kõige laiem tähendus on piisavate tõenditeta süüdistamine.
Röövlind

Röövlinnud on röövtoidulised linnud – eelkõige need, kes püüavad elusat loomset saaki lennust.
Röövlindude hulka arvatakse tavaliselt kõik pistrikulised ja kakulised, seega järgmiste sugukondade esindajad:
Röövlindude hulka võidakse arvata ka röövtoidulisi kajaklasi, tiirlasi jt.
Ann Viskar

Ann Viskar (31. detsember 1882 Seli vald – 6. märts 1940) oli eesti ajakirjanik (pseudonüüm Spectatrice), kirjanik (pseudonüüm Jaagurein) ja tõlkija.
Ta töötas korrektorina Päevalehe, Tallinna Teataja, Sotsiaaldemokraadi, Riigi Teataja, Vaba Maa ja Ühiselu juures.
August Ludwig von Schlözer

August Ludwig von Schlözer (5. juuli 1735 Gaggstatt, Württemberg – 9. september 1809 Göttingen) oli saksa ajaloolane, publitsist, Göttingeni ülikooli professor, Peterburi Teaduste Akadeemia liige.
Ta kirjutas Üleüldise Põhjamaade ajaloo, mis oli pühendatud põhja rahvaste (skandinaavlased, slaavlased, soome-ugri, balti ja siberi rahvad) esiajaloole.
Tema isa, vanaisa ja vanavanaisa olid protestantlikud vaimulikud. August Ludwig hakkas nende eeskujul 1751 Wittenbergi ülikoolis teoloogiat õppima. 1754 vahetas ta õppeainet ja ülikooli, asudes Göttingeni ülikoolis ajaloo õppima. Pärast õpinguid läks ta 1755 Stockholmi ja töötas seal poolteist aastat saksa koguduse pastori juures koduõpetajana. 1756–1757 õppis ta Uppsala ülikoolis vanapõhja ja gooti keelt, seejärel töötas taas Stockholmis saksa kaupmehe sekretärina. Sel ajal, 1758 kirjutas ta Stockholmis foiniiklastest rootsikeelse "Essee kauplemise ja meresõidu üldajaloost kõige vanemal ajal". See teos koos publikatsiooniga Rootsi ajaloo kohta tegi ta üsna tuntuks. 1759 naasis ta Göttingeni, kus hakkas õppima meditsiini,
1761 läks ta Peterburi historiograafi Gerhardt Friedrich Mülleri koduõpetajaks ja kirjanduslikuks assistendiks. Seal õppis Schlözer vene keelt ja vene ajalugu. 1762 läks ta Mülleriga tülli, kuid krahvi Kirill Razumovski toetusel valiti Venemaa Teaduste Akadeemiasse adjunktiks. 1765 määras Katariina II ta akadeemia täisliikmeks ja Venemaa ajaloo professoriks. 1767 valiti ta Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia täisliikmeks.
Viljo Kekola

Viljo Kekola (1. aprill 1901 – 10. oktoober 2009) oli soome ülipikaealine, 2009. aasta algusest kuni oma surmani Soome vanim inimene.
Kekola sai Soome vanimaks inimeseks pärast Aarne Arvose surma 1. jaanuaril 2009. 
Aastatel 1926–1930 töötas Kekola Kanadas kullakaevanduses. Hiljem elas ta Soomes, kus ta kuni 1976. aastani tegeles põlluharimisega. 1997. aastal abiellus ta Eeva Kankaanpääga, kellega koos ta elas Peräseinäjoel.
Pärast Viljo Kekola surma sai Soome vanimaks inimeseks 1901. aastal sündinud Jussi Leskinen, kes suri 28. veebruaril 2010.
Halliburton

Halliburton () on USA ettevõte, mille tegevusalaks on naftatootmisteenused. Halliburton otsib naftat ja gaasi, haldab geoloogilisi andmeid, hindab puurimisvõimalusi, ehitab puurtorne ja optimeerib tootmist naftavälja kasutustsükli vältel.
Ettevõtte peakorter asub Texases Houstonis Houston Centeris.
Halliburtonis töötab enam kui 50 000 inimest. Ta tegutseb rohkem kui 70 riigis.
Ettevõtte asutas 1919. aastal Erle Halliburton nime all New Method Oil Well Cementing Company. 1920 hakkas ettevõte tegutsema Oklahomas gaasimaardlas. 1. märtsil 1921 sai Erle Halliburton patendi naftamaardlast vee eraldamise vahenditele ja meetodile. Nimelt leiutas ta revolutsioonilise tsemendisegisti, mis välistas vajaduse käsitsi tsementi segada, ja mõõtevarda, mida kasutati tsementeerimise täpsuse tagamiseks. 1922. aastaks tegutses ettevõte Texases juba laialdaselt, põhjustades seal naftabuumi. Selleks ajaks kandis ettevõte nime Halliburton Oil Well Cementing Company (HOWCO).
1926 laienes ta välismaale, hakates Birmas ja Indias müüma naftatootmisseadmeid. Euroopasse laienes ta 1951, asutades tütarettevõtte Halliburton Italiana.
5. juulil 1961, 4 aastat pärast Erle Halliburtoni surma nimetati ettevõte ümber ja ta sai praeguse nime Halliburton Company.
Dahlak

Dahlak on Eritreale kuuluv saarestik Punases meres.
Saarte pindala on umbes 750 km2. Saared on madalad, kõrgus kuni 15 m. Mandrist eraldab neid Massawa väin.
Saarestik koosneb 2 suurest ja 124 väikesest saarest. Ainult 4 saart on alaliselt asustatud. Enamik inimesi elab suurimal, Dahlak Kebiri saarel.
Kohalikud elanikud räägivad dahliki keelt. See on lähedane tigre ja tigrinja keelele ning on ajalooliselt tigre murre, kuid on viimasest piisavalt palju lahknenud, et lugeda seda iseseisvaks keeleks . Dahliki keele rääkijaid on 2500–3000.
Dahlaki elustik on väga liigirikas nii mereloomade kui merelindude poolest ja see meelitab kohale palju turiste. Turistid pääsevad saarestikule paadiga Massawast, mis asub teisel pool saarestikku mandrist eraldavat väina.
Juba Rooma riigi ajast on tuntud Dahlaki pärlid ja tänapäevani toodavad Dahlaki pärlikasvandused suurel hulgal pärle.
Oletatakse, et saarestiku nimi tuleb araabiakeelsest sõnast "dah'ala", mis tähendab 'põrguväravad'.
Dahlaki elanikud olid esimesed aafriklased, kes pöördusid islamisse. Seda kinnitavad saarelt leitud hauakivid. 7. sajandi alguses tekkis saarestikus sõltumatu moslemi riik, mille hiljem vallutas Jeemen. Vaheldumisi valitsesid saart Medri-Bahri kuningriik ehk Meremaa ja Etioopia, kuni 1517. aastal vallutas selle Osmanite riik. Türklased arvasid Dahlaki Habeshi provintsi, mille keskuseks oli tänapäeva Sudaani sadamalinn Sawakin.
Kui Eritrea sai 1890. aastal Itaalia kolooniaks, läks ka Dahlak Itaaliale. Siiski ei tarvitanud itaallased saari millekski muuks kui saarestiku suuruselt teisel, Nokra saarel oleva vangla jaoks, mida valvasid Itaalia koloniaalväed.
Pärast Teist maailmasõda läks Eritrea ja ühtlasi Dahlak Etioopiale. Etioopia võttis sotsialistliku arengusuuna ja 1970. aastatel loodi Nokra saarele sõpruse märgina Nõukogude mereväebaas.
Etioopia ja Nõukogude Liit lagunesid umbes korraga. Aastal 1990 kaotas Etioopia kontrolli Dahlaki ja 1991 ülejäänud Eritrea üle. Samal aastal suleti mereväebaas. 1993. aastal tunnistati üldiselt Eritrea iseseisvust ja Dahlak sai Eritrea osaks.
Kama Chinen

Kama Chinen (知念カマ "Chinen Kama"; 10. mail 1895 Okinawa prefektuur – 2. mai 2010 Nanjō, Okinawa prefektuur) oli jaapani ülipikaealine, maailma vanim inimene alates 11. septembrist 2009 kuni surmani.
Elu.
Chinen elas Okinawa prefektuuris. 2008. aasta septembris jäi ta ratastooli.
Pärast ameeriklase Gertrude Baines'i surma 11. septembril 2009 sai temast 114 aasta ja 124 päeva vanusena maailma vanim elusolev inimene. 
Surm.
Chinen suri kell 4.40 pärast lõunat 2. mail 2010, 8 päeva enne oma 115. sünnipäeva. Ta oli siis 114 aastat ja 357 päeva vana. Surma ajal oli ta eluea pikkuselt 28. inimene maailma ajaloos ja kõige vanemaks elanud inimene Okinawa prefektuurist.
Pärast tema surma oli Eugénie Blanchard vanim elav inimene maailmas ja Chiyono Hasegawa vanim elusolev inimene Jaapanis
MSNBC

MSNBC on ööpäev läbi töötav Ameerika Ühendriikide kaabeltelevisiooni uudistekanal. Selle nimes sisalduvad nimed "Microsoft" ja "NBC". Kanal on suunitluselt vasakpoolne.
Poliitilise kallutatuse süüdistused.
Vasakpoolsus
MSNBC kohta on paljud ajakirjanikud öelnud, et kanal kaldub ideoloogia poolest vasakule. Washington Posti ajakirjanik Howard Kurtz arvas 2008. aasta mais, et kanali õhtused saated kaldusid vasakpoolsusesse ning kanal ise hakkas pidama end "Fox Newsi antiteesiks".
Craig Kilborn

Craig Kilborn (sünninimi Craig Lawrence Kilborn; sündinud 24. augustil 1962) on Ameerika Ühendriikide humorist ja endine vestlussaadete juht. 
Ta oli esimene "The Daily Show" juht, endine ESPN-i "SportsCenteri" uudistediktor ja Tom Snyderi järglane CBS-i saates "The Late Late Show".
Jüri Kass

Jüri Kass (sündinud 26. märtsil 1956) on eesti kunstnik.
Ta on plakatikunstnik, graafik ja maalikunstnik.
Ta õppis aastail 1974–1979 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis.
Kass töötas aastail 1979–1983 Kohtla-Järvel disainerina ja Jõhvis laste kunstikooli õpetajana.
Isiklikku.
Tema abikaasa on kunstnik Ülle Marks. 2006. aastal said nad koos aasta graafiku auhinna.
Koduleht

Koduleht on organisatsiooni või isiku veebisaidi andmekogum, ka selle esileht või üladokument.
Koduleheks nimetatakse mõnikord ekslikult ka veebilehte, mis avaneb brauseri käivitamisel või kodunupule vajutamisel, kuid mille õige nimetus on avaleht.
Rage

Rage on Saksamaa "power metal"'i ansambel Saksamaalt.
Esialgu oli bändi nimi Avenger, kuid juba 1985. aastal muudeti nime, kuna Suurbritannias juba tegutses sellenimeline bänd. Tegelikult oli bändi nimi algul siiski veidi pikem: Furious Rage, ent juba 1986. aastaks jõuti praeguse nimevariandi juurde. 1990. aastate alguseks oli Rage'ist saanud üks Saksamaa tuntumaid "metal"-bände, kelle tuntus ei jäänud palju maha Running Wildist, U.D.O.-st ja Gamma Rayst. 1990. aastate keskel tekkisid bändil koosseisuprobleemid, kuid nendest saadi 1998. aastaks üle, kui laulja ja bassimängija Peavy Wagner sai oma kaaslasteks valgevene kitarristi Viktor Smolski ja trummar Mikey Terrana. 2007. aastal vahetus viimane André Hilgersi vastu.
Tallinna vallutamine

Tallinna vallutamise all võidakse mõelda:
Kahte viimast sündmust on sõltuvalt vaatenurgast nimetatud ka Tallinna vabastamiseks.
Wunda-Ment

Wunda-Ment on Tartu punkansambel, mis tegutseb alates 1990. aastast. 
Ajalugu.
Wunda-Ment oli algselt Tartu 16. Keskkooli ansambel. Kõik algkoosseisu liikmed õppisid tollases 10b klassis.
Bändi sünnipäevaks loetakse 18. jaanuari 1990, mil toimus esimene proov. Algkoosseisust on praeguseks alles enamus. Laulja ja basskitarri mängija Püha Isa Tuts ja kitarristid Big Mell ja Wäle Põder. Üsna alguses lahkus trummar Tambet Ernits ja trumme hakkas mängima Wäle Põder. Selle koosseisuga salvestati ka esimene demokassett "Vello nutab", mis ilmus aastal 1993. Kuni aastani 1995 jäigi põhikoosseisuks Tuts, Mell ja Põder. 
On olnud tihedalt seotud hilisemate muusikakollektiividega Tüse Asi ja Ugly Ogre.
1995. aasta alguses läks bänd laiali. Selle 5 aasta jooksul oli paarkümmend esinemist Lõuna-Eestis ja bändist käis läbi päris mitu inimest, kes põhiliselt mängisid teist kitarri. Esimene neist oli Rait Rask, kes oli samuti nende klassivend. Teine oli Onu Janek, kes tuli üle tolleaegsest punkbandist The Teinepänd. Kolmas oli Koit Lahesoo, kellega Mell jätkas koostööd ka pärast Wunda-Mendi laialiminekut. Võib öelda, et mänedžer Tambet Iher tegi tavalisest koolibändist tolle ajastu Lõuna-Eesti skandaalseima punkbändi. Ja muidugi ka Ivo Lambing, kes lõi fänniklubi ja juhib seda siiani.
Wunda-Ment tuli uuesti kokku 14 aastat hiljem, aastal 2009. Tuts laulab ja mängib basskitarri, Mell mängib kitarri ja Põder mängib jälle trummide asemel kitarri nagu algkoosseisus. Ainus uus liige on trummar Mannu, kellega Tuts vahepealsetel aastatel mängis koos ansamblis Ugly Ogre.
Esimene kontsert üle pika aja oli Rockiklubis ansambli Tüse Asi 15. aastapäeval.
Diskograafia.
Demod.
"Vello nutab" 1993 MC
Täispikad kogumikud.
"LIVE Piisonfest 2017" 2017 CD
George Strong Nares

Sir George Strong Nares (24. aprill 1831 Abergavenny – 15. jaanuar 1915 Surbiton) oli Briti mereväeohvitser (admiral) ja polaaruurija.
Briti kapteni William Henry Narese poeg George Nares sündis Llansenseldis Abergavenny linna lähedal Monmouthshire'is.
Esimese polaaruurimise kogemuse sai ta Sir Edward Belcheri ekspeditsioonil laeval Resolute aastatel 1852–1854 Sir John Franklinit otsides. 
Hiljem osales ta ekspeditsioonil põhjapoolusele laevadel Discovery ja Alert aastal 1875. Selle ekspeditsiooni käigus oli ta esimene, kes läbis väina Ellesmere saare ja Gröönimaa vahel põhja suunas Lincolni mereni. See väin sai nime tema auks. Sel ajal oli populaarne teooria, et selline marsruut viib avatud Polaarmerre, mis on jääst vaba piirkond pooluse ümber, aga Nares leidis ainult jääga kaetud kõnnumaad.
George Strong Narese auks said nime Narese väin, Narese mägi ja Narese järv Kanadas Yukonis.
Rebecca Romijn

Rebecca Alie Romijn (hääldus "ro-MEIN"; sündinud 6. november 1972) on Ameerika Ühendriikide näitleja (alates 2000. aastast) ja endine modell (1991–2001). Abielu ajal näitleja John Stamosega kasutas ta nime Rebecca Romijn-Stamos.
Teda tuntakse Mystique'i rolli poolest "X-Meni" filmides ning Alexis Meade'i rolli poolest seriaalis "Inetu Betty".
America Ferrera

America Georgine Ferrera (sündinud 18. aprillil 1984 Los Angeleses) on USA näitleja. 
Ta mängib peaosa seriaalis "Inetu Betty".
Mehega II Planeedilt

"Mehega II Planeedilt" on ansambel The Belka teine album. 2005. aasta plaat ilmus CD-l.
San Diego maakond

San Diego maakond on maakond Ameerika Ühendriikides California osariigi edelanurgas. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on San Diego, mis on rahvaarvult riigi kaheksas linn.
Maakonna pindala on 11 036 km². Veepindala on 830 km². Lõunas piirneb maakond Mehhiko osariigi Baja Californiaga ja läänes piirneb Vaikse ookeaniga. Maakonnal on 113 kilomeetrit rannajoont. Suurem osa elanikkonnast on koondunud kuni paarikümne kilomeetri kaugusele rannikust, kus valitseb pehme vahemereline või poolkõrbeline kliima. Maakonna keskosas kõrguvad mäeahelikud ja idaossa ulatub Sonora kõrb.
Ajalugu.
Maakonna põliselanikeks on dieguenjo ("kumeyaay") indiaanlased. 1769. aastal asutasid hispaanlased sinna San Diego de Alcalá misjoni. Piirkond sai Uus-Hispaania asekuningriigi maakonna Alta California osaks. 1848. aastal läks piirkond Guadalupe Hidalgo rahulepinguga Mehhikolt Ameerika Ühendriikide koosseisu.
18. veebruaril 1850 loodi San Diego maakond California osariigi koosseisus ja see on üks 26 originaalsest maakonnast California osariigis.
Maakond on saanud nime pühak Diego de Alcalá järgi.
Rahvastik.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 3 298 634. Aastal 2010 oli elanikke 3 095 313. See on rahvaarvult osariigi teine ja riigi viies maakond. Asustustihendus on 323 in/km². 2016. aasta seisuga moodustasid 75,9% rahvastikust valged (sh 33,5% ladinaameeriklased), 12,2% aasialased, 5,5% mustanahalised ja 1,3% põlisameeriklased.
2006. aastal rääkis 67% maakonna rahvastikust emakeelena inglise keelt, 21,9% hispaania keelt, 3,1% tagalogi keelt ja 1,2% vietnami keelt.
San Diego maakonnas on ühe maakonna kohta enim indiaanlaste reservaate – kokku 18. Paljud neist on mujal riigis asuvate reservaatidega võrdlemisi väikesed.
Majandus.
San Diego maakond on riigi suurim avokaadokasvataja ja meetoodangult riigi kolmas. Maakonnas kasvatatakse umbes 50% USA avokaadotoodangust. Teised tähtsamad põllukultuurid on veel tomat, apelsin ja kartul. Lisaks peetakse kanu.
Kaitsealad.
Lisaks on maakonnas seitse ürgloodusala ("wilderness area").
USA Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse on San Diego maakonnas 2023. aasta veebruari seisuga kantud 154 objekti.
Imperiali maakond

Imperiali maakond on maakond Ameerika Ühendriikides California osariigi kagunurgas. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on El Centro.
Maakonna pindala on 11 610 km². Maakond asub Imperiali orus. Idas piirneb maakond Arizona osariigiga ja lõunas Mehhiko Baja California osariigiga. Maakond paikneb Colorado kõrbes. Maakonna idapiiri moodustab Colorado jõgi. Maakonnas paikneva 889 km² suuruse Saltoni mere pind asetseb merepinnast 72 meetrit madalamal. California kaguosas, seahulgas Imperiali maakonnas asuvad Algodonese luited on Ameerika ühed suurimad liivaluited. Algodonese luited on populaarne turismiatraktsioon ja sage filmivõtete asupaik.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 179 702. 2010. aastal oli elanikke 174 528. Asustustihendus on 15 in/km². 2010. aasta seisuga moodustasid 58,8% rahvastikust valged, 3,3% mustanahalised, 1,8% põlisameeriklased ja 1,6% aasialased. Sõltumatust rassist ladinaameeriklaste osakaal oli 2020. aastal 85,16%. Imperiali maakond on suurima ladinaameeriklaste osakaaluga maakond väljaspool Texast.
Peamine majandusharu on põllumajandus. Kuigi maakond asetseb kõrbes, on suured alad muudetud põllumaadeks. Põldude niisutamiseks kasutatakse All-American Canali kaudu Colorado jõe vett.
Ajalugu.
Esimese eurooplasena uuris Imperiali oru piirkonda 1540. aastal hispaanlane Melchor Díaz. 1776. aastal läbis Imperiali oru maadeuurija Juan Bautista de Anza. Imperiali maakonna ala ehk Imperiali oru põhjaosa läks USA koosseisu Ameerika-Mehhiko sõja 
Maakond moodustati 7. augustil 1907 San Diego maakonna idaosast. Maakond sai nime Imperial Valley järgi, mis omakoda sai nime Imperial Land Company järgi.
Kaitsealad.
USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse "National Register of Historic Places" on Imperiali maakonnas 2022. aasta augusti seisuga kantud 12 objekti.
Yuma

Yuma on linn Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis, Yuma maakonna halduskeskus. Asub California osariigi ja Mehhiko piiri lähedal Colorado jõe ääres Gila jõe suudme lähedal. 
Yuma pindala on 276,4 km² ja elanike arv 2007. aastal oli 88 700.
Yuma on USA üks kõige soojemaid linnu. Juuli keskmine õhutemperatuur on 42 °C. Aasta keskmine sademete hulk on umbes 80 mm.
1854. aastani kuulus linn Mehhikole. 1854–1858 oli linna nimi Colorado City, 1858–1873 Arizona City.
Linnas asub ajalooline Yuma territoriaalvangla.
Peep Nemvalts

Peep Nemvalts (sündinud 4. oktoobril 1950 Tallinnas) on eesti keeleteadlane.
Elulugu.
Peep Nemvalts on inseneride poeg.
1969 lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli, 1974 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia osakonna, 1975–1976 oli TRÜ aspirant ja 1989–1996 Uppsala Ülikooli doktorant. 1996 sai ta Uppsala Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Case marking of subject phrases in modern standard Estonian" (Uppsala 1996; Acta Univ. Upsaliensis. Studia Uralica Upsaliensia 25 (1996)). 
1977–1983 oli Nemvalts Keele ja Kirjanduse Instituudi grammatikagrupi teadur, 1979–1983 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti ja soome keele tunnitasuline õppejõud ning 1984 eesti keele ja kirjanduse kateedri vanemõpetaja, 1984–1988 Oulu Ülikooli eesti keele lektor, 1996–1998 Stockholmi Ülikooli soome keele õppetooli ning tõlke õppetooli tunnitasuline lektor, 1996–2000 Uppsala Ülikooli soome-ugri õppetooli teadur, 2001. aastast Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti filoloogia osakonna dotsent, ühtlasi 2002. aastast Stockholmi Ülikooli soome keele õppetooli teadur. Külalisõppejõuna on ta õpetanud erikursusi TPÜ-s (1999) ja Helsingi Ülikoolis (2000).
2006. aastast on Tallinna Ülikooli Humanitaarteaduste instituudi vanemteadur.
Alates 2008. aastast on Nemvalts Tallinna Ülikooli teaduskeelekeskuse juhataja.
Teadustöö.
Peep Nemvaltsi peamised uurimisvaldkonnad on süntaks ja semantika, eesti ja soome keele kontrastiivuuringud, väliseesti eesti keel, keelehoole ja keelekorraldus. Ta on koostanud eesti keele õpikuid ja muid õppevahendeid ning tõlkinud ilukirjandust soome keelest ja õppekirjandust rootsi keelest, sh K.-E. Sveiby "Juhtimistarkus. 101 nõuannet teabeküllaste organisatsioonide juhtidele" (Tallinn, 1994; koos S. Nemvaltsiga). Ta on avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni.
Nemvalts on Emakeele Seltsi, Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis ja Johannes Aaviku Seltsi liige (1993–1995 ja 1998. aastast seltsi esindaja Rootsis), Stockholmi Eesti Muinsuskaitse Seltsi juhatuse aseesimees (aastast 2002) ning Uppsala Eesti Seltsi liige (aseesimees).
Mart Humal

Mart Humal (sündinud 18. veebruaril 1947) on eesti muusikateadlane ja helilooja.
Mart Humal on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor.
Isiklikku.
Tema isa on matemaatik Arnold Humal, õde on matemaatik Ene-Margit Tiit ning vend on füüsik Leo-Henn Humal.
Modell

Modell ehk mannekeen on inimene, kelle tööks on enda peal rõivaste, jumestuse, soengu või muude toodete demonstreerimine või ka kunstnikule (filmijale, fotograafile) poseerimine.
Mannekeen

Mannekeen on inimese elusuuruses mudel, mida kasutatakse rõivaste esitlemiseks, esmaabi andmise harjutamiseks või toodete testimiseks.
Michael Schaefer

Michael Schaefer (25. mai 1861 Jamburg – 15. märts 1940 Tallinn) oli Tallinna paberikaupmees.
1875. aastal tuli ta Tallinna, asudes teenistusse Georg Meyeri rauakauplusse. Hiljem teenis ta Köhleri paberiäris, mille ostis 1890. aastal. Surres oli ta vanim Tallinna paberikaupmees.
Jakob Aumere

Jakob-Hermann Aumere (kuni 29.detsembrini 1936 Jakob-Hermann Anton; 30. jaanuar 1882 Helme, Viljandimaa – 17. märts 1940) oli eesti viiulimeister.
Tema lapsed olid viiuldajad Hubert Aumere, Zelia Aumere, näitleja Edmund Aumere ning kergejõustiklane ja treener Harry Aumere.
Organiseerimata maakond

Organiseerimata maakond ("Unorganized Borough") on ala USA Alaska osariigis, mis jääb väljapoole 18 maakonda.
See hõlmab üle poole Alaska pindalast. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli selle elanike arv 81 803 ehk 13% osariigi rahvastikust. Suurim linn on Bethel.
Et lihtsustada rahvaloendust, jagas Ameerika Ühendriikide Rahvaloendusamet ala enne 1970. aasta rahvaloendust 11 rahvaloenduspiirkonnaks.
Rahvaloenduspiirkonnad ("census areas") Organiseerimata maakonnas on:
Nukleosiid

Nukleosiid on keemiline ühend, mis koosneb lämmastikalusest (puriini ja pürimidiini derivaadid) ja pentoosist (ribonukleosiid ja desoksüribonukleosiid), mis on seotud omavahel N-glükosiidse sidemega. 
Nukleosiidid (adenosiin, guanosiin, uridiin, tümidiin, tsütidiin) on nukleiinhapete koostises.
Aime Jürjo

Aime Jürjo (neiupõlves Aime Uukareda; 21. detsember 1928 Paide – 6. juuni 2022) oli eesti kujur.
Ta lõpetas 1947. aastal Paide Keskkooli ja 1953. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi.
Aastatel 1953–1961 oli ta Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi ja 1971–1986 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) õppejõud, sealhulgas aastatel 1980–1986 skulptuurikateedri juhataja.
Teoseid.
Ta on loonud muu hulgas portreesid, vabaõhuskulptuure, medaleid ja mälestusmärke.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Paul Jürjo, nende poeg oli ajaloolane Indrek Jürjo, pojanaine on ajaloolane Inna Põltsam-Jürjo.
Thomas Kämmerer

Thomas Richard Kämmerer (sündinud 27. juunil 1962 Göttingenis) on Saksa assürioloog.
Filosoofiadoktori kraadi kaitses Kämmerer Münsteri ülikoolis. Ta õppis muu hulgas klassikalist filoloogiat ja sumeroloogiat, assürioloogiat, arheoloogiat ja hetitoloogiat. Aastail 1997–2011 töötas ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas.
2012. aastast kuulub talle enamusosalus Saksa teaduskirjastuses Ugarit-Verlag.
Ehte Puhang

Ehte Puhang (sündinud 8. märtsil 1969) on Eesti tõlkija.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis bioloogiat ning lõpetanud Tartu Ülikooli semiootika ja kultuuriteooria erialal 2015. aastal.
Henn Käämbre

Henn Käämbre (19. märts 1935 – 10. mai 2018) oli eesti füüsik ja tõlkija.
Ta lõpetas 1952. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna, sai 1965. aastal füüsika-matemaatika kandidaadi kraadi ning väitles end 1990. aastal füüsika-matemaatika doktoriks.
Ta töötas pikka aega Füüsika Instituudis Tartus.
Oli Eesti Kongressi liige.
Looming.
Ta on olnud sõnastike autorina aktiivne eesti täppisteaduste erialakeele arendamisel, kirjutanud mitu füüsikaõpikut ja füüsikaalase populaarteadusliku raamatu "Laseriraamat" (Valgus. Tallinn 1978). Ta on tõlkinud veerandsada populaarteaduslikku raamatut, sealhulgas 2000. aastal ilmunud Robert H. Marchi "Füüsika võlu".
Jaak Lõhmus

Jaak Lõhmus (28. september 1937 – 23. veebruar 2006) oli eesti füüsik.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna 1961. aastal.
Ta töötas Tartus Füüsika Instituudis ning tegeles teoreetilise füüsika probleemidega.
Ta koostas ka kooliõpikuid ja kirjutas mitu aimeraamatut.
Virge Joamets

Virge Joamets (aastani 1990 Virge Virkhausen; sündinud 1969) on eesti muusikateadlane.
Lõpetanud 1998. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikateaduse erialal, 2023. aastal Tartu Ülikooli keeletoimetamise eriala mikrokraadiprogrammi. Töötas 1995. aastal kultuurilehes Sirp muusikatoimetajana ja aastatel 1997–2009 Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikaajaloo õpetajana. Alates 2012. aastast on ta ajakirja Muusika toimetaja, alates 2017. aastast ka keeletoimetaja.
Eesti Muusikateaduse Seltsi (1992), Eduard Tubina Ühingu (2019), Eesti Muusikaõpetajate Liidu (2020), Eesti Heliloojate Liidu (2021) liige, Eesti Keeletoimetajate Liidu (2023) liige.
Orange'i maakond (California)

Orange'i maakond on maakond Ameerika Ühendriikides California osariigis. Asub Vaikse ookeani rannikul.
Suurim linn on halduskeskus Santa Ana. Suuremad linnad on veel Anaheim, Huntington Beach, Fullerton ja Orange.
Maakonna pindala on 2460 km². See on Lõuna-California kõige väiksem maakond.
Maakond eraldus Los Angelese maakonnast 1. augustil 1889. Lootuses maakonda migratsiooni soodustada, sai maakond nime apelsini järgi (inglise keeles "orange").
Algselt põhineski maakonna majandus tsitrusviljade ja avokaadode kasvatamisel, kuid põllumajandus hakkas peale teise maailmasõja lõppu alla käima. Kuid just siis algas maakonna tõeline kasv, 1954. aastal Interstate 5 avamisega sai maakonnast nn magalarajoon inimestele, kes kolisid Lõuna-Californiasse, et töötada sealsetes lennundus- ja kosmosetööstusettevõtetes. Ka Disneylandi avamine 1955. aastal aitas kaasa majanduskasvule. 1940. aastal elas maakonnas 130 760 inimest, kuid 1960. aastal juba 703 925, 1970. aastal 1 420 386, 1980. aastatel kasvas maakonna elanike arv kahe ja 2010. aastaks kolme miljonini. Asustustiheduselt on see San Francisco maakonna järel osariigis teisel kohal.
1994. aastal läks maakond pankrotti. Maakonna võlg oli 2,2 miljardit dollarit. Maakond sai pankrotist jagu 12. juunil 1996.
Maakond oli varem kuulus ühe Ameerika kõige konservatiivseima maakonnana – nii California seadusandlikus kogus kui ka Kongressis on maakonda esindanud peaaegu alati vabariiklased. Alates maakonna loomisest 1889. aastal ei ole maakond presidendivalimistel Vabariikliku partei poolt hääletanud vaid neljal korral. 1948.–1988. aastal sai maakonnas Vabariikliku partei kandidaat alati vähemalt 60% häältest, välja arvatud 1964. aasta, kui ultrakonservatiivne Barry Goldwater sai 55,9% häältest.
1990.–2000. aastatel hakkas maakonnas (nagu California osariigis üldse) tugevnema Demokraatlik Partei. Nii 2008. kui ka 2012. aasta valimistel sai Barack Obama maakonnas vastavalt 47,6% ja 45,6% häältest. 2016. aastal võitis maakonnas presidendivalimised Hillary Clinton esimese demokraadina 80 aasta järel. 2018. aasta vahevalimistel võtsid demokraadid kontrolli maakonna kõigi kuue Esindajatekoja ringkonna üle. Ka 2018. aasta California kubernerivalimised olid pärast 1978. aastat esimesed, kus maakonnas võitis Demokraatliku partei kandidaat (Gavin Newsom).
Barbeau

Barbeau (inglise "Barbeau Peak") on mägi Qikiqtaaluki maakonnas Nunavutis Kanadas, Nunavuti ja Kanada Arktika saarestiku kõrgeim tipp. Asub Ellesmere'i saarel Quttinirpaaqi rahvuspargis. Mägi on saanud nime 1969. aastal Kanada etnograafi ja folkloristi Marius Barbeau auks.
Riverside'i maakond

Riverside'i maakond ("Riverside County") on maakond Ameerika Ühendriikides California osariigis. Asub osariigi lõunaosas sisemaal. Koos San Bernardino maakonnaga moodustab Riverside'i maakond Inland Empire'i piirkonna.
Suurim linn on halduskeskus Riverside. Suuremad linnad on veel Moreno Valley, Corona, Temecula ja Murrieta. Tuntud kuurortlinnad on Indian Wells, La Quinta, Rancho Mirage, Palm Springs ja Palm Desert.
Maakonna pindala on 18 910 km². Veepindala on 250 km². See on pindalalt California neljas maakond. Maakonna pikkus idast läände on 290 km. Maakonna idapiiri moodustab Colorado jõgi.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 2 418 185. Aastal 2010 oli elanikke 2 189 641. See on elanike arvult osariigi neljas ja riigi 10. maakond. Asustustihendus on 127,9 in/km².
Suurem osa maakonna kesk- ja idaosast on kaetud kõrbetega. Maakonnas asub Joshua Tree rahvuspark. Maakonna kõrgeim mägi on San Jacinto Peak (3302 m). Maakonna madalaim koht asub merepinnast 71 meetrit madalamal.
Ajalugu.
Praeguse maakonna alal elasid algselt "luiseño", "cupeño" ja kahuilja indiaanihõimud.
Maakond moodustati 9. mail 1893 San Bernardino ja San Diego maakonna osadest. Maakond on saanud nime Riverside'i linna järgi.
Kaitsealad.
Maakonnas asub lisaks 19 ürgloodusala ("wilderness area").
Lugu Igori sõjaretkest

"Lugu Igori sõjaretkest" (vanavene keeles: Слово о пълку Игоревѣ; vene keeles: Слово о полку Игореве; ukraina keeles: Слово о полку Ігоревім) on anonüümne eepiline lugulaul, mis on kirjutatud vanas idaslaavi keeles 12. sajandi lõpul.
Lugu jutustab Rjurikute soost Igor Svjatoslavovitši (1151–1201/1202) retkest turgi rändrahva polovetside vastu 1185. aastal.
Lugulaulu taasavastas 1795. aastal Aleksei Mussin-Puškin, kes avaldas selle 1800. aastal. Originaal hävis aga 1812. aastal tules, kui Moskva Napoleoni sissetungi ajal maha põles.
Aleksandr Borodin lõi 1887. aastal selle loo põhjal ooperi "Vürst Igor", mille esmaettekanne oli 1890. aastal.
Ploomisortide loend

"Siin loetletakse ploomipuu sorte ja sortide rühmi."
A.
'Althanni renklood' - 
'Amitar' - 
'Ave' - 
'Aprikoosiploom'
C.
'Crescent'
E.
'Edinburgh' ('Duke of Edinburgh') - 
'Emma Leppermann'
H.
'Hiigelploom' - 
'Hiiu sinine'
J.
'Jefferson' - 
'Jenikejevi renklood' - 
'Jubileum' - 
'Julius'
K.
'Kadri' - 
'Karksi ploom' - 
'Kirke' - 
'Kollane härrasploom' - 
'Kollane mirabell' - 
'Kometa' - 
'Kubanskaja Kometa' -
'Kullamaa suur'
L.
'Liisu' - 
'Liivi kollane munaploom'
M.
'Mara' –
'Märjamaa'
N.
'Nancy mirabell' - 
'Nižegorodskaja' - 
'Noarootsi punane'
O.
'Ontaario' - 
'Oullinsi renklood ('Reine-Claude d'Oullins')
P.
'Perdrigon' - 
'Polli munaploom' - 
'Pulkovo säilisploom' - 
'Pärnu sinine ploom'
R.
'Reform-renklood' - 
'renkloodid' - 
'Renklod Haritonovoi' -
'Renklod Jenikejeva' -
'Roheline renklood' - 
'Ruth Gerstetter'
S.
'Skoroplodnaja' - 
'Suhkruploom' - 
'Suur kollane munaploom' - 
'Suur Tõll' - 
'säilisploomid'
Z.
'Zarja' - 
'Zjutini ploom'
T.
'Tamme sinine ploom' - 
'Tartu kaunitar' - 
'Tartu kollane ploom' - 
'Tartu punane ploom' - 
'Tartu värviline ploom' - 
'Tragöödia'
V.
'Varajane punane' - 
'Varajane sinine' - 
'Viktooria' - 
'Vilmitar' - 
'Vilnor'
W.
'Wangenheimi säilisploom' - 
'Washington' - 
'Wilhelmine Späth'
Tǎrgovište

Tǎrgovište (bulgaaria "Търговище" 'turg', türgi "Eski Cuma") on linn Bulgaarias, Tǎrgovište piirkonna keskus. Asub Vrana jõe mõlemal kaldal Mustast merest 125 km kaugusel läänes.
Linna on esmamainitud 1573. aastal Eski Cuma nimega.
Sõpruslinnad.
Tǎrgovištel on kaheksa sõpruslinna:
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav on tänav Tartus Tähtvere linnaosas. 
Tänav algab Jakobi tänava ja Laulupeo puiestee ristist ja kulgeb linna piirini, jätkudes Tartu–Tallinna maanteena. Tänava pikkus on umbes 2260 m. Kreutzwaldi tänavast vasakule jääb peamiselt era- või väikestest kortermajadest koosnev Tähtvere linnaosa, paremale aga Tähtvere park. Muuhulgas jäävad tänava vasakusse serva Soome arhitekti Alvar Aalto projekteeritud funktsionalistlik eramaja Villa Tammekann, kus tänapäeval tegutseb Turu ja Tartu ülikoolide ühine Granö keskus, ning Eesti Maaülikoolile kuuluvad kunagise Tähtvere mõisasüdame majad. Pärast ristumist Friedrich Tuglase tänavaga jääb Kreutzwaldi tänava mõlemasse külge Eesti Maaülikooli linnak.
Kuna Tähtvere park jääb täispikkuses Kreutzwaldi tänava äärde, on tänava numeratsioon mõnevõrra iseäralik: vasakul poolel jõuavad majanumbrid teispool Tuglase ristmikku juba 50-ni, samas kui paremal tänavapoolel kannab Maaülikooli peahoone numbrit 1.
Tänav sai nime eesti kirjaniku Friedrich Reinhold Kreutzwaldi järgi (Tartu linnavolikogu otsus 24. oktoobril 1932).
Kreutzwaldi tänav (täpsustus)

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Neal Stephenson

Neal Town Stephenson (sündinud 31. oktoober 1959) on ameerika ulmekirjanik.
Eesti keeles on ilmunud tema küberpungi klassikasse kuuluv romaan "Lumevaring" (tõlkinud Juhan Habicht, Tallinn: Varrak, 2003), mis pälvis 2004. aastal eesti ulmeauhinna Stalker.
Jack Vance

John Holbrook Vance (28. august 1916 San Francisco California – 26. mai 2013) oli ameerika ulmekirjanik. Enamik tema teoseid on välja antud Jack Vance'i nime all.
Ta on saanud vähemalt järgmised auhinnad: Hugo auhinna 1963. aastal raamatu ""Dragon Masters" eest ja 1967. aastal raamatu "The Last Castle" eest; Nebula auhinna 1966. aastal, samuti "The Last Castle" eest; Jupiteri auhinna 1975. aastal; World Fantasy Awardi 1984. aastal elutöö eest ja 1990. aastal "Lyonesse: Madouc"'i" eest; Edgari auhinna 1961. aastal ""The Man in The Cage"'i" eest; 1990. aastal oli ta WorldConi aukülaline; 1997. aastal nimetati ta SFWA suurmeistriks.
Ramsteini õhuväebaas

Ramsteini õhuväebaas (inglise keeles "Ramstein Air Base"; IATA: RMS, ICAO: ETAR) on Ameerika Ühendriikide õhuväe (USAF) baas Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal. Seal asub United States Air Forces in Europe – Air Forces Africa (USAFE-AFAFRICA) staap ning NATO Allied Air Commandi (AIRCOM) staap.
Neue Deutsche Härte

Neue Deutsche Härte (lühend NDH) on saksa "industrial metal"'i suund. Lugude tekstid on valdavalt saksa keeles.
Suuna algatajaks oli Oomph!, tuntuim näide on Rammstein.
Juhuluule

Juhuluule (ka: "tarbeluule, salongiluule, tähtpäevaluule") on mingiks kindlaks sündmuseks kirjutatud luule.
Puiestee

Puiestee ehk allee on puudega palistatud tee (ka teed ääristav puuderida). Puiesteed on peaaegu alati rajatud puude istutamise teel.
Enamasti on puiestee (suuremalt jaolt) sirge ning puud selles on samaliigilised ja ühevanused. Ühtluse eesmärk on rõhutada maastiku perspektiivi.
Puiestee võib olla ette nähtud nii jalakäijatele (nt puiesteed parkides) kui ka sõidukitele. Viimaste hulka kuuluvad ka need puiesteed, mis on ühtlasi tänavad. Selline puiestee võib olla ka aadressikoht. Eesti keeles on puiestee lühend aadressikohana pst: näiteks aadress "Kolde puiestee 4" on lühendatult "Kolde pst 4".
"Allee" pole täielikult "puiestee" sünonüüm: kui alleeks nimetatakse vahel ka suurte põõsastega, harvem skulptuuridega ääristatud teed (nagu sfinkside allee Egiptuses, mis viib vaarao Hatšepsuti hauakambri juurde), siis "puiestee" on ilmselgelt seotud puudega.
Nimetus.
Sõna "puiestee" on saadud sõnadest "puu" ja "tee", selle sünonüüm "allee" tuleb aga prantsuse sõnast "allée", mis tähendab eelkõige pargipuiesteid. Samamoodi ei ole ka teistes keeltes sarnased sõnad alati sama tähendusega: nii kasutatakse inglise keeles puiestee kohta sõna "allée", kuid ka "avenue", samas kui sarnase kõlaga "alley" tähendab hoopis kõrvaltänavat.
Eestis.
Eestis on puiesteid rajatud paljude mõisate juures, mõned mõisaalleed on olnud mitme kilomeetri pikkused (näiteks Olustvere ja Sangaste mõisa viivad puiesteed). Puiesteid on ka enamikus Eesti linnades (näiteks Tallinnas Sõpruse, Vabaduse, Estonia, Kaarli, Mere ja Toompuiestee, Tartus Tamme, Laulupeo ja Taara puiestee), ehkki 20. sajandi viimasest kolmandikust on uusi puiesteid rajatud harvemini.
Jenny McCarthy

Jennifer Ann McCarthy (sündinud 1. novembril 1972) on USA modell, koomik, näitleja, publitsist ja aktivist. 
Ta alustas karjääri 1993. aastal ajakirja Playboy modellina ning hakkas seejärel näitlejaks.
Jenna Jameson

Jenna Jameson (sündinud Jenna Marie Massoli 9. aprillil 1974) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja ja endine pornograafiliste filmide näitleja.
Asutas koos Jay Grdinaga pornograafilise meelelahutusega tegeleva ettevõtte ClubJenna.