Siilivärav

Siilivärav või siilikiirtee on aeda või müüri tehtud ava, mis lubab siilidel liikuda muidu tarastatud hoovide vahel. Tavaliselt on siiliväravad kahe koduaia või aia ja roheala vahel.
Üldjuhul peetakse terminiga silmas inimeste poolt tahtlikult rajatud läbipääsu, mitte looduslikult või juhuslikult tekkinud siili poolt kasutatavat ava.
Vajadus.
Siili loomulik toiduotsingu piirkond on pindalalt hektar või isegi rohkem, mis on suurem enamustest linnaaedadest. Samal ajal on paljud tänapäevased piirdeaiad ehitatud peaaegu maapinna vastu või betoonvundamendiga, millest siilid ei saa läbi pugeda ega kaevuda. See piirab nende tegevuspiirkonda ühe hoovi ja vähese toidutagavaraga, või siis sunnib neid liikuma mööda tänavaid, kuhu on kõrgemate jalg- ja autoväravate kaudu aiast kergem ligipääs, kuid kus neil on ka suurem oht hukkuda.
Siilide arvukus on inimtegevuse tagajärjel Euroopas üleüldises langustrendis, olles Lääne-Euroopas langenud kümne aastaga ligi 30%. Sellest tulenevalt on ka Rahvusvaheline Looduskaitseliit oma 2024. aasta punases nimestikus liigitanud hariliku siili ümber 'soodsa seisundi' kategooriast 'ohulähedaseks'.
Ajalugu.
Individuaalsel tasandil on siilidele piirdeaiast läbipääsu võimaldamine tõenäoliselt pika ajalooga tegevus – erinevatest aiakahjuritest toituvad siilid on aednikule tavaliselt oodatud külalised. Süstemaatilisem ja kampaaniakorras siiliväravate rajamine on aga uus tegevus, mille juured on 2010date aastate Inglismaal.
Suurbritannia.
Suurbritannias on siilidele keskenduv looduskaitseorganisatsioon ("The British Hedgehog Preservation Society") olemas juba 1982. aastast. Aastal 2011 alustasid nad koostöökampaaniat "Hedgehog Street" (eesti keeles 'siilitänav' või 'siilide tänav'), mille üks keskseid ideid on olnud siiliväravate rajamine. Aastal 2022 avaldati sama projekti käigus aruanne Suurbritannia siilide hetkeolukorrast, kus toodi välja, et kümne tegevusaasta jooksul on üle riigi rajatud 16 000 siiliväravat. 
Inglise keeles kasutatakse läbipääsuavade kohta terminit "hedgehog highway" ehk 'siilikiirtee'.
Eesti.
Siilide päästmisele keskenduva MTÜ Siilipusa eestvedaja Anneli Sinirand soovitas 2024. aastal Raadio 2 saates aia siilisõbralikumaks muutmise lahendusi, muuhulgas siilikiirtee rajamist.
Laiemasse käibesse jõudis idee uuesti 2025. aasta varasuvel, kui Tartu linn alustas koostöös Eesti Metsloomaühinguga 'Siilisõbraliku Tartu' kampaaniat, mille eestvedajaks oli samal teemal bakalaureusetööd kirjutav Tartu Ülikooli tudeng Katariina Kuusaru. Siilisõbralik Tartu on läbikäikude nimeks valinud "kiirteede" asemel termini "siilivärav".
Rajamine.
Siiliväravaid on vajalik rajada muidu täispikkuses siilidele läbimatusse piirdesse. Ideaalis ühendab värav kahte aeda, lastes liikuda otse aiast aeda, tänavale sattumata. Soovituslik väravaava on ruut küljepikkusega 13-15cm. Värava ligidusse võib paigutada madala nõu puhta veega.
Siiliväravate märgistamine seletavate siltidega on oluline eelkõige selleks, et hoida ära nende tahtmatut blokeerimist inimtegevuse käigus. Samuti on sellel keskkonnahariduslik mõõde, tuues tähelepanu siilide liikumisele linnaaedades ning populariseerides ideed tulevaste siiliväravate rajamiseks.