tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Võimu kants

"Võimu kants" on Taani draamasari. Sarja keskseks tegelaseks on poliitik Birgitte Nyborg, kellest saab ootamatult Taani esimene naissoost peaminister.
Sarja originaalpealkiri "Borgen" tuleneb Christiansborgi paleele antud hüüdnimest ("borg" tähendab taani keeles kindlust, lossi). Seal asuvad Taani peaministri kabinet, Taani parlament ja Taani ülemkohus.
Sarjal on kokku kolm hooaega, millest igaüks on jaotatud kümneks osaks.
Alma Tamm

Alma Tamm (1. mai 1910 Narva-Jõesuu – 19. juuni 1979 Tallinn) oli Eesti koorijuht ja pedagoog.
Alma Tamm omandas alghariduse Narva-Jõesuu 6-klassilises algkoolis ja keskhariduse Narva Ühisgümnaasiumis. Aastatel 1929–1933 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduse osakonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas aastatel 1935–1950 õpetajana Narvas, Rakveres ja Tallinnas. 1950 lõpetas Alma Tamm Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal.
Alma Tamm on olnud laulja Eesti Raadio Segakooris, töötanud Tallinna Polütehnilise Instituudi graafikakateedris, olnud õppejõud Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikakateedris ja koolimuusika lektor-metoodik Tallinna Riiklikus Konservatooriumis.
Alma Tamm on Tallinna Polütehnilise Instituudi naiskoori (nüüd Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor) asutaja-dirigent ja juhatas koori 22 aastat. Oli Wachi-nimelise Määrimaa Naisõpetajate koori auliige.
Alma Tamm on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Gaitana

Gaita-Lurdes Essami (ukraina keeles Ґайта-Лурдес Ессамі, esinejanimega Gaitana (ukraina Ґайтана); sündinud 29. septembril 1979 Kiievis) on Kongo juurtega Ukraina laulja ja laulukirjutaja. 
Tema muusikas esineb nii džässi, funki, souli kui ka folgi elemente. 
Gaitana esindas lauluga "Be My Guest" Ukrainat 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus, kus ta saavutas 65 punktiga 15. koha. 
Tema laulud on ukraina, inglise ja vene keeles. Lisaks oskab ta ka prantsuse ja lingala keelt.
Tema isa Klaver Essami on sündinud Kongos. Gaitana on seal isaga elanud viis aastat.
Paežeriai (Šiauliai rajoon)

Paežeriai on küla Leedus Šiauliai maakonnas Šiauliai rajoonis Raudėnai vallas samanimelise järve kaldal. Külas asub Paežeriai mõisa hoonetekompleks, selle lähistel metsas asuvad kaks põlist tamme, Paežeriai tamm ja Dugnai tamm.
Paežeriai mõis (Šiauliai rajoon)

Paežeriai mõis (leedu keeles "Paežerių dvaras") on endine mõis Leedus Šiauliai rajoonis Raudėnai vallas Paežeriais.
Kuni XIX sajandini oli mõis Nagurskistele kuuluv karjamõis. XIX sajandi lõpus sai sellest iseseisev mõis, mille omanik oli Zigmantas Nagurskis. Aastal 1910 valmis järve kaldale mõisa eklektiline peahoone, selle juurde jõuti rajada ka kaks teenijate maja, aga nende asemele on nüüdisajal ehitatud uued elamud.
Aastail 1900–1905 rajati mõisa park, mis võtab enda alla 500 meetri pikkuse ja kuni 300 meetri laiuse riba järve kaldal.
Nõukogude ajal asus mõisa peahoones Pavenčiai suhkruvabriku puhkebaas, tänapäeval on see kasutusel noortelaagrina.
Gruzdžiai

Gruzdžiai on alev Leedus Šiauliai rajoonis, Gruzdžiai valla halduskeskus. Alev asub merepinnast 103 meetri kõrgusel.
Haridust annavad gümnaasium ja Joniškise põllumajanduskooli filiaal. Vaatamisväärsusteks on aastail 1896–1904 püstitatud uusgooti stiilis katoliku kirik, kirikuaia müür ja selle väravad, Gruzdžiai mõisa hoonetekompleks, kirjanik Marius Katiliškise maja, pühamu, vana apteegihoone ja hobuste muuseum.
Ajalugu.
Gruzdžiai mõisa on esimest korda mainitud XVI sajandil, küla aga aastal 1623. Asulale ja mõisale on ilmselt nime andnud sealsete valduste omanik Kristupas Gruzdys. Aastal 1636 sai see "Užmūšė" või "Zamūšė" nime all aleviks. Aastal 1649 põles asula maha. Aastal 1670 ehitati sinna esimene kirik. Aastast 1676 on teada, et alevis oli 40 maja, neist 35 olid kõrtsid.
Põhjasõja ajal laastasid alevit Rootsi väed. Aastal 1793 sai asula omanikuks Platon Zubov. XIX sajandi alguses ehitati Gruzdžiaisse puidust sünagoog, mis põles Teise maailmasõja ajal maha. Aastal 1830 laastas alevit koolera. Ka kannatas see korduvate tulekahjude käes, põledes aastail 1891, 1910, 1915, 1929 ja 1931. 
Aastal 1936 püstitati Gruzdžiaisse raamatukogu. Aastal 1923 rajati mõisa juurde põllumajanduskool. Aastal 1941 lasid Saksa okupatsiooniväed maha 40 alevist pärit juuti. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Gruzdžiai kohaliku kolhoosi keskasula.
Ilona Laaman

Ilona-Anna Laaman (10. veebruar 1934 Tallinn – 26. juuni 2017 Uppsala) oli eesti luuletaja.
Ta põgenes 1944. aastal koos ema, õigusteadlase Tatjana Laamani ja õe Silviaga Rootsi. Pärast abituuriumi lõpetamist 1953. aastal õppis ta 1954/1955. aastal Uppsala Ülikoolis. Seitsme aasta jooksul töötas ta meditsiiniõena vaimse puudega inimeste hooldekodus. 1983. aastal tegi ta lõpueksamid prantsuse, vene ja eesti filoloogia erialal. 
Looming.
Laaman kuulub nende väliseestlaste põlvkonda, kes on oma koolihariduse omandanud valdavalt väljaspool Eestit. Tema teosed on ilmunud väliseesti kirjastustes Kanadas (Toronto), Ameerika Ühendriikides ja Rootsis.
Ilona Laaman on tuntuks saanud eelkõige luuletajana. Tema tihti irooniliste luuletuste teemadeks on muuhulgas protest kehtivate normide vastu. Tihti on tajutav ka tema skeptilisus religiooni suhtes.
Lisaks luuletustele kirjutas Laaman ka lühiproosat ning tõlkis eesti keelest rootsi keelde ilukirjandust, sealhulgas Valev Uibopuu loomingut.
1997. aastal avaldas ta kergelt võõrandatud, ilukirjanduslikus vormis oma autobiograafia "Vesi ahjus".
Isiklikku.
Tema isa oli eesti ajakirjanik ja poliitik Eduard Laaman. Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist NSV Liitu poolt arreteeriti ta isa 1941. aasta veebruaris okupatsioonivõimude poolt ning hukati mõni kuu hiljem Kirovi vanglas. Isa saatusest teavitati perekonda alles destaliniseerimise käigus.
Tema ema oli õigusteadlane Tatjana Laaman.
Voose lahingu mälestussammas

Vabadussõja Voose lahingu mälestussammas on Harju maakonnas Anija vallas Voose külas Vabadussõja Voose lahingut meenutav mälestussammas.
Sammas avati 20. juulil 1930. Samba autor oli vabakunstnik R. Sõrmus. Samba hävitamise aeg ei ole teada.
Sammas taasavati Voose küla päeva raames 24. augustil 1991. Alates 2003. aastast on sammas riikliku kaitse alla olev ajaloomälestis.
Lucia Demetrius

Lucia Aurora Demetrius (16. veebruar 1910 Bukarest – 29. juuli 1992 Bukarest) oli rumeenia kirjanik ja tõlkija.
Ta kirjutas romaane, novelle ja näidendeid ning tõlkis rumeenia keelde kirjandust vene (Nikolai Gogol, Ivan Bunin, Lev Tolstoi, Ivan Turgenev, Konstantin Trenjov, Anton Makarenko, Konstantin Stanislavski jt), prantsuse (Victor Hugo, Alexandre Dumas, Charles Perrault, Guy de Maupassant, Honoré de Balzac, Gustave Flaubert, Louis Frederic Rouquette, Thomas Raucat, Marcel Achard, René Barjavel) ja inglise keelest (William Shakespeare, Louis Bromfield, Julien Green).
Eesti keeles on ilmunud tema novell "Viimane Tauber" (rumeenia keelest tõlkinud Aleksander Kurtna, Loomingu Raamatukogu 27/28, 1963; originaal "Ultima Tauber" ilmus 1956).
Laar (perekonnanimi)

Laar on perekonnanimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis perekonnanimi Laar 127 mehel ja 163 naisel. Perekonnanimede levikult on Laar meeste puhul 582. ja naiste puhul 468. kohal. Nimi on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 7,01.
Laht (perekonnanimi)

Laht on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laht 362 inimesel: 174 mehel ja 188 naisel. Perekonnanimede levikult on Laht meeste puhul 371. kohal ja naiste puhul 374. kohal.
Leok

Leok on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Leok 29 mehel ja 34 naisel.
Lepmets

Lepmets on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Lepmets Eestis 42 mehel ja 54 naisel.
Lepp (perekonnanimi)

Lepp on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lepp 1587 inimesel: 770 mehel ja 817 naisel. Perekonnanimede levikult on Lepp meeste puhul 25. kohal ja naiste puhul 26. kohal.
Tim

Tim on mehenimi. See võib olla iseseisev nimi või Timothy hüüdnimi.
Eestis oli 2022. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Tim 68 mehel. Tim oli populaarsuselt 796. mehenimi. Tim oli keskmiselt 22 aasta vanune (mediaanvanus oli 21). Kõige populaarsem oli eesnimi Tim vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,62.
The Hunt for Red October

"The Hunt for Red October" on mitme teose originaalpealkiri.
Gruzdžiai mõis

Gruzdžiai mõis (leedu "Gruzdžių dvaras") on endine mõis Leedus Šiauliai rajoonis Gruzdžiais.
Mõisa on esimest korda mainitud XVI sajandi alguses. Aastal 1793 läks see Platon Zubovi valdusse ja kuulus aastani 1858 tema suguvõsale. Seejärel ostis mõisa Aleksander Narõškin, tema järglastele kuulus mõis kuni Esimese maailmasõjani. Aastal 1923 hakkas mõisakompleksis tegutsema Gruzdžiai põllumajanduskool. 
Mõisakompleks ehitati välja aastail 1810–1812. Lisaks peahoonele on tänapäeval alles ka palju kõrvalhooneid, nende seas rohkesti lautu, veetorn, kontor, meierei, auruveski-kuivati ja majandusjuhi elamu.
Güzäl Sitdikova

Güzäl Sitdikova (baškiiri Гүзәл Ситдиҡова, vene Гузаль Ситдыкова; sündinud 10. juunil 1952 Inzeris Beloretski rajoonis Baškortostanis) on baškiiri luuletaja, tõlkija ja ühiskonnategelane, Baškortostani teeneline kultuuritöötaja (2007).
1976–1980 õppis Sitdikova Tšeljabinski riiklikus kultuuriinstituudis. 1989–1995 töötas Beloretski rajoonilehe Ural peatoimetajana. 1991 valiti ta Baškiiri ANSV Ülemnõukogu liikmeks. 1995–2008 oli ta Baškortostani Vabariigi riigikogu Kurultai liige. 2011–2012 oli ta Baškortostani Vabariigi Ühiskondliku Koja liige ja 2004–2011 Baškiiri Naiste Ühingu esinaine.
Sitdikova luuletusi on avaldatud alates 1976. aastast ning esimene luulekogu ilmus 1984. aastal almanahhis "Yäş köstär" ("Йәш көстәр").
Ta on aktiivne osaleja Wikimedia projektides, baškiirikeelse Vikipeedia vabatahtlik toimetaja ning Vikiinkubaatoris olevate baškiiri Vikisõnastiku, Vikitsitaatide ja Vikiraamatukogu arendaja.
Hallasääsk

Hallasääsk ("Anopheles") on sääseliste alamseltsi pistesääsklaste sugukonda kuuluv kahetiivaliste perekond. Perekonda liigitatakse umbes 460 liiki.
Hallasääsk levitab malaariat ja lümfisoonte filarioosi. Tuntuimaks malaarialevitajaks on "Anopheles gambiae".
Piibe mõisa kalmistu

Piibe mõisa kalmistu on kalmistu Koeru kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Piibe külas Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas. 
Kalmistu rajasid Piibe mõisa tollased omanikud Baerid arvatavasti 1776. aastal, kui veebruaris 1776 suri Heinrich Johann von Baer. Kalmistu jääb kunagisest mõisasüdamest umbes ühe kilomeetri kaugusele lääne-edelasse.
Kalmistu on praegu jäetud maha ja on rüüstatud, säilinud on hauatähiste üksikuid osi. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada; võimalik, et sinna ongi maetud ainult üks lahkunu.
Beloretski rajoon

Beloretski rajoon on haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Asub Ufast kagu pool.
Rajooni alalt saab alguse Belaja jõgi. Rajooni idapiiril asub Uraltau ahelik ja selle kõrgeim tipp Jamantau. 82% rajooni territooriumist on kaetud metsaga.
Rajoonis on 19 külaasundust ja 1 linna-asundus, kus on kokku 100 asulat.
Rajooni rahvaarv oli 2015. aasta alguses 103 708. 2010. aasta seisuga oli 59,8% elanikest venelased, baškiire oli 30,8% ja tatarlasi 6,8%. 64% rajooni elanikest elab Beloretski linnas.
Rajoonis ilmub baškiirikeelne ajaleht Ural.
Rassolnik

Rassolnik on liha- või kalasupp, mille leem on maitsestatud hapukurgiveega. Rassolnik sisaldab veel kartulit, juurvilja, hapukurki, subprodukte ja maitseköögivilja.
Rassolnik on vene rahvustoit. Selle sarnane on Poola hapukurgisupp.
Tatrapuder

Tatrapuder on keedetud tatratangust valmistatud puder. Tatrapudru lisandina tarvitatakse võid, Venemaal ka hapukoort.
Tatrapuder on levinud Venemaal, Ukrainas, Valgevenes, Poolas ja teistes Ida-Euroopa maades.
Kulebjaaka

Kulebjaaka (vene keeles кулебяка, poola keeles kulebiak) on suur leivapätsikujuline täidisega kinnine pärmitainapirukas. Kulebjaaka on pealt kaunistatud tainaribadega.
Kulebjaaka kuulub vene köögi traditsiooniliste toitude hulka, kuid on tuntud ka Poolas.
Hapukoor

Hapukoor on piimatoode, mis saadakse rõõsa koore hapendamisel piimhappebakteritega. Mida suurema rasvasusega on hapukoor, seda tihkem on koore konsistents.
Eestis toodetava hapukoore rasvasisaldus on 10–30 protsenti.
Hapukoort kasutatakse salatites ning lisatakse suppidele, küpsetistele, vormi-, ahju- ja pajaroogadele.
Nils Gyldenstolpe

Nils Gyldenstolpe (5. november 1642 Åbo – 4. mai 1709) oli Rootsi diplomaat.
Tema raamatukogust moodustus suur osa Academia Gustavo-Carolina raamatukogust.
Linas Linkevičius

Linas Antanas Linkevičius (sündinud 6. jaanuaril 1961 Vilniuses) on Leedu poliitik.
1983. aastal lõpetas ta Kaunase Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina.
Ta on Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei liige.
Linkevičius oli Leedu kaitseminister 1993–1996 ja 2000–2004. Ta esindas Leedut NATO juures 2005–2011. Detsembrist 2012 on ta Leedu välisminister.
Stanisław Dygat

Stanisław Ludwik Dygat (5. detsember 1914 Varssavi – 29. jaanuar 1978 Varssavi) oli poola kirjanik.
Stanisław Dygat õppis Varssavi Polütehnilises Instituudis arhitektuuri ja Varssavi ülikoolis filosoofiat.
Kuna Dygat oli ema poolt Prantsusmaa kodanik, siis interneeriti ta Saksa võimude poolt Teise maailmasõja alguses 1939. aastal ja paigutati interneeritud isikute laagrisse Konstanzis Bodeni järve ääres.
1946. aastal debüteeris Dygat autobiograafilise jutustusega "Jezioro Bodeńskie" ("Bodeni järv"). 1958. aastal ilmunud romaan "Podróż" ("Teekond") on ilmunud 1962. aastal eestikeelses tõlkes. Samal aastal ilmus eesti keeles veel ka Dygati novellikogu "Käsualuse kättemaks".
Dygat oli Poola Ühendatud Töölispartei liige, kuid astus sealt 1957. aastal välja protestiks selle vastu, et võimud ei andnud talle luba ajakirja Europa asutamiseks. 1976. aasta jaanuaris oli ta üks, kes kirjutas alla 101 poola intellektuaali protestikirjale konstitutsioonimuudatuste vastu.
Isiklikku.
Stanisław Dygati esimene abikaasa oli näitleja Władysława Nawrocka. Nende tütar Magda Dygat (sünd. 1945) on kirjanik. 
Stanisław Dygati teine abikaasa oli näitleja Kalina Jędrusik.
Peter Firth

Peter Macintosh Firth (sündinud 27. oktoobril 1953 Bradfordis) on Suurbritannia näitleja. 
Tema tuntuim roll on Harry Pearce telesarjas "Spioonid". Firth on mänginud filmides ja telesarjades 1970. aastatest.
Srinivasa Ramanujan

Srinivasa Ramanujan (tamili keeles ஸ்ரீனிவாஸ ராமானுஜன் ஐயங்கார்; 22. detsember 1887 – 26. aprill 1920) oli India matemaatik.
Ramanujan elas Briti Indias. Matemaatikast huvitus ta varases nooruses. Ta ei lõpetanud kolledžit, sest keskendus ainult matemaatikale ja teised eksamid jäid tegemata. Sellele vaatamata sai ta töökoha Madrase Ülikoolis.
Ramanujani matemaatikaalased tööd olid niivõrd uudsed, et ta ei leidnud india matemaatikute hulgas mõistmist. 1913. aastal kontakteerus ta kirja teel inglise matemaatiku Godfrey Harold Hardyga Cambridge'i Ülikoolis. Hardy korraldas Ramanujani asumise Cambridge'i. Ramanujan töötas viis aastat (1914–1918) koos Hardy ja John Edensor Littlewoodiga Cambridge'is.
Ramanujanil olid terviseprobleemid kogu elu. Inglismaal ta tervis halvenes. 1919. aastal pöördus ta tagasi Indiasse, kus suri järgmisel aastal 32 aasta vanuselt.
Kuigi Ramanujanil ei olnud formaalset matemaatikaharidust, on ta oluliselt arendanud matemaatilist analüüsi, arvuteooriat, lõpmatute jadade teooriat, ahelmurdude teooriat. Temast sai üks nooremaid Londoni Kuningliku Seltsi liikmeid ja ainuke hindust Cambridge'i Trinity College'i liige.
Ramanujani märkmeid, mis koosnesid ainult valemitest, on uuritud aastakümneid.
Springeri kirjastuses välja antud kolmeköiteline "Ramanujan's notebooks" on olemas Tartu Ülikooli raamatukogus.
Neue Slowenische Kunst

Neue Slowenische Kunst (lühend NSK, 'uus sloveenia kunst') on Sloveenias 1984. aastal kolme loomingulise kollektiivi – Laibachi, Irwini ja Scipion Nasice Theatre – loodud kunstirühmitus. Lisaks neile kuulusid NSK-sse grupid nagu Novi kolektivizem ('uus kollektiivsus') ja Oddelek za čisto in praktično filozofijo ('puhta ja rakendusliku filosoofia osakond'). Rühmituse eesmärk oli mõtestada kunsti ja kultuuri seoseid poliitika ja ideoloogiaga.
Algse nime all tegutses NSK kuni 1992. aastani, mil inspireerituna Euroopas aset leidnud poliitilistest muutustest organiseeriti rühmitus ümber NSK Riigiks. NSK Riigi rajajate järgi on see "riik ilma territooriumi ja rahvuspiirideta, n-ö spirituaalne riik".
NSK Riik on korraldanud nn saatkonnaüritusi mitme riigi linnades, teiste hulgas näiteks Moskvas, Gentis, Berliinis ja Sarajevos, ning korraldatud muidki aktsioone.
NSK Riik on rahvusülene ning see ei ole seotud mitte ühegi eksisteeriva riigiga. NSK Riik annab välja oma passi, mille võib saada igaüks, kes tunnistab selle aluspõhimõtteid.
Üheaastane puju

Üheaastane puju ("Artemisia annua") on korvõieliste sugukonna puju perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.
Botaanilised tunnused.
Üheaastane puju on 30–100 cm kõrguseks kasvav üheaastane rohttaim. 
Üheaastase puju lehed on püstised, punakad. Õisikute läbimõõt on 2–2,5 cm ja õied on kollase värvusega.
Levila.
Üheaastane puju kasvab Vietnamis, Hiinas, Jaapanis, Põhja-Ameerikas ja Venemaal, tulnukana ka Eestis.
Saadused.
Ravimtaimena.
Droogiks on üheaastase puju lehed ja ürt ("folia et herba Artemisiae annuae"). 
Taimes sisalduv artemisiniin (looduslik) toimib otseselt malaaria plasmoodiumisse. 
Viimasel ajal peetakse tervisele ohtlikuks.
Hiina meditsiinis.
Hiina meditsiinis kasutatakse üheaastast puju (Qing Hao) malaariatekitajavastase vahendina, mis peaks tekitaja suretama.
Dharaharā

Dharaharā (nepali keeles धरहरा; tuntud ka kui Bhimseni torn) oli üheksakorruseline, 61,88 meetrit kõrge torn Nepalis Katmandus. Selle lasi 1832. aastal ehitada Nepali peaminister Bhimsen Thāpā ja seda kasutati vahitornina. 
Tornis oli 213-astmeline keerdtrepp, selle kaheksandal korrusel asus vaateplatvorm. Torn oli külastajaile avatud alates 2005. aastast.
25. aprillil 2015 hävis enamik tornist maavärina tagajärjel.
François' vaas

François' vaas [fra(n)ssu'a] (tuntud ka kui Kleitiase krateer) on 6. sajandist eKr (u 570–560) pärinev Atika mustafiguuriline voluutkrateer.
Vaas on 66 cm kõrge, selle leidis 1844. aastal Chiusi lähedalt Fonte Rotella nekropolilt ühest etruski hauast Alessandro François. Vaas asub Itaalias Firenze riiklikus arheoloogiamuuseumis.
1900. aastal purunes vaas muuseumitöötaja süül 638 tükiks, 1902. aastaks see taastati. 1966. aastal sai vaas kahjustada uputuses, uus rekonstrueerimine lõpetati 1973, selle käigus lisati ka seni puudunud tükke.
Vaasil olev inskriptsioon ütleb, et selle valmistas pottsepp Ergotimos ning maalis Kleitias. Vaasil on kujutatud rohkem kui 200 figuuri ja mitut müüditeemat, neist tuntuimad on Achilleuse ja Theseuse tsükkel.
Baškortostan Ukõtõusõhõ

Baškortostan Ukõtõusõhõ (baškiiri keeles Башҡортостан уҡытыусыһы, 'Baškortostani õpetaja') on Venemaa Föderatsioonis Baškortostanis Ufas ilmuv baškiiri- ja venekeelne teaduslik-pedagoogiline ja metodoloogiline ajakiri. Ajakiri ilmub üks kord kuus.
Ajakiri hakkas ilmuma 1920. aastal Sterlitamakis nimega Megerif Eštere (Мэгэриф эштэре, 'Haridusasjad'). 1924. aasta veebruarist ilmus ajakiri Ufas nimega Belem (Белем, 'Teadmine'). 1931. aasta oktoobris sai ajakiri nimeks Kultura Revoljutsijahõ (Культура революцияхы, 'Kultuurirevolutsioon'). Praeguse nime sai ajakiri 1936. aasta mais.
Aastatel 1941–1952 ajakiri ajutiselt ei ilmunud.
Raudoja hiiekivi

Raudoja hiiekivi on Harju maakonnas Anija vallas Raudoja külas asuv hiiekivi. Kivi asub Kosu ojas. Kivi on kaitse alla võetud arheoloogiamälestisena.
Kostivere liukivi

Kostivere liukivi on Harju maakonnas Jõelähtme vallas Kostivere alevikus Väikeniidu maaüksusel asuv liukivi. Kivi on arvele võetud arheoloogiamälestisena.
Selliseid kive, millele inimene on kulutanud sisse ümmargused lohud, on kaitseala territooriumil 100 ringis. Lohkude tegemise komme oli meil levinud I a.t. e.Kr ning seda on seotud viljakus- ja sigivusmaagia rituaalidega. Kostivere Liukivi on Rebala muinsuskaitseala kõige suurem väikeselohuline kultuskivi (kõrgus kuni 3,5 m).
Kivil on ühtekokku 6 väikest nõgusat lohku. Kui üldiselt asetsevad lohud kivi peal, siis sellel kivil on pooled lohud külgedel (need lohud ei ole ohvriandide jaoks, sest üks neist paikneb kivi püstjal küljel).
Kivi peal on näha ka liulaskmisrenn. Selliseid niinimetatud liukive on Eestis suhteliselt vähe teada.
Kostivere Liukivil usuti olevat viljatust raviv toime. Selleks tuli õnnetul naisel palja tagumikuga kivilt alla sõita.
Maardu hiiemetsa ohvrikivi

Maardu hiiemetsa ohvrikivi on Harju maakonnas Jõelähtme vallas Saha külas asuv ohvrikivi. Kivi on arvele võetud arheoloogiamälestisena. 
Kivi asub Maardu hiiemetsa raiesmikul.
Tarmo Jüristo

Tarmo Jüristo (sündinud 15. augustil 1971) on eesti kodanikuaktivist ja kolumnist.
Ta lõpetas 1993. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi alal ning on töötanud panganduses. 2015. aasta seisuga oli ta Tallinna Ülikooli kultuuriuuringute doktorant. 
2012. aasta novembris oli ta üks avaliku pöördumise "Harta 12" algatajaist.
2016. aasta augustist kuni 2020. aasta detsembrini oli ta mõttekoja Praxis juhatuse esimees. 
2020. aasta sügisel asutas ta sihtasutuse Liberaalne Kodanik (SALK) ning astus sellega seoses tagasi Praxise juhi kohalt. Ta nimetas SALK-i eesmärgina "võidelda ja seista liberaalse maailmavaate ning laiemas mõtte avatud ühiskonna eest" ja ütles, et sihtasutus "luuakse vastukaaluks väga hästi organiseeritud ja rahastatud konservatiivsetele kodanikuühendustele". 
Jüristol on Jaapani võistluskunstis kendos 5. dani järk ning must vöö Brasiilia jiu-jitsus.
Levandi

Levandi on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Levandi 23 mehel ja 19 naisel.
Lill (perekonnanimi)

Lill on perekonnanimi. Nime on pandud ka eestlastele.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lill 684 inimesel: 315 mehel ja 369 naisel. Perekonnanimede levikult on Lill meeste puhul 140. ja naiste puhul 127. kohal. Perekonnanime Lill kandja oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 41). Nimi on levinuim Põlva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 14,59.
Lippmaa

Lippmaa on eesti perekonnanimi. 
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lippmaa 40 mehel ja 32 naisel. Perekonnanimede levikult on Lippmaa meeste puhul 2753. ja naiste puhul 4092. kohal. Perekonnanimi Lippmaa on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,85.
Lõhmus (perekonnanimi)

Lõhmus on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lõhmus 1402 inimesel: 656 mehel ja 746 naisel. Perekonnanimede levikult on Lõhmus meeste puhul 32. ja naiste puhul 31. kohal. Levinuim on see Saare maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 31,65.
Lõoke (perekonnanimi)

Lõoke on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Lõoke Eestis 79 mehel ja 91 naisel.
Rebekka Lotman

Rebekka Lotman (sündinud 23. aprillil 1978) on eesti kirjandusteadlane, toimetaja ja tõlkija. 
Ta oli aastail 2014–2023 Tallinna Ülikooli Kirjastuse peatoimetaja. Alates 2021. aastast on ta Tartu Ülikooli maailmakirjanduse kaasprofessor.
Haridus.
Ta lõpetas 2004. aastal Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudi kultuuriteooria ajal ning sai 2009. aastal "cum laude" magistrikraadi tööga "Indrek Hirve värsikultuur" (juhendaja Ülar Ploom). 2019. aastal sai ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna maailmakirjanduse erialal doktorikraadi väitekirjaga "Eesti sonett".
Töökäik.
Aastail 2004–2005 töötas ta ajalehe Postimees uudistereporterina, 2005–2009 kultuuritoimetuse juhataja ja kirjandustoimetajana. Ta on pidanud loengukursusi Tallinna Ülikoolis. 
Aastatel 2011–2014 oli ta Tallinna Ülikooli Kirjastuse tegevtoimetaja, 1. septembrist 2014 kuni 31. augustini 2023 peatoimetaja. 2020. aastast töötab Tartu Ülikooli kultuuriteaduste instituudis, 2021. aastast maailmakirjanduse kaasprofessorina.
Isiklikku.
Rebekka Lotman on Mihhail Lotmani ja Piret Lotmani tütar. Maria-Kristiina Lotman on tema õde. Tema abikaasa on Valner Valme.
Lõoke

Lõoke ehk lõokene ("Alauda") on lõolaste sugukonda kuuluv linnuperekond. 
Eestis elab perekonda kuuluv põldlõoke.
Mark (perekonnanimi)

Mark on perekonnanimi. Nime on pandud ka eestlastele.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mark 380 inimesel: 171 mehel ja 209 naisel. Perekonnanimede levikult on Mark meeste puhul 385. kohal ja naiste puhul 319. kohal. Nimi Mark on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 11,72.
Meri (perekonnanimi)

Meri on eesti ja soome perekonnanimi. 
Perekonnanime Meri (kirjutatud ka Merry ja Merri) on antud Rõuge, Karja, Kaarma, Mustjala, Keila, Karuse ja Urvaste kihelkonnas. Nimede eestistamisel on seda nime antud isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Mihailov, Murdenkov ja Streblov.
Meri on kantud perekonnanimede kaitseregistrisse Heinrich Meri palvel nr. 23 all.
Mets (perekonnanimi)

Mets on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mets 1461 inimesel: 696 mehel ja 765 naisel. Perekonnanimede levikult on Mets 30. kohal. Perekonnanime Mets kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 41)
Mitt

Mitt on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mitt 1031 inimesel: 498 mehel ja 533 naisel. Perekonnanimede levikult on Mitt 63. kohal. Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 29,11.
Must (perekonnanimi)

Must on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Must 645 inimesel (319 mehel ja 326 naisel).
Mänd (perekonnanimi)

Mänd on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mänd 882 inimesel: 397 mehel ja 485 naisel. Perekonnanimede levikult on Mänd meeste puhul 99. kohal ja naiste puhul 84. kohal. Perekonnanime Mänd kandja oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 40). Perekonnanimi Mänd on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 26,15.
Nimede eestistamisel määrati Mänd uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Auder, Audern, Va ja Vanna. Männi-nimelistele määrati uueks perekonnanimeks Lõvi, Männaste ja Männik.
Männik (perekonnanimi)

Männik on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Männik uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Mänd, Massa, Menniksar, Oinas ja Say. 
1. jaanuari 2025 seisuga oli Eestis perekonnanimi Männik 924 inimsel (440 mehel ja 484 naisel). Perekonnanimede levikult oli Männik meeste puhul 83. ja naiste puhul 81. kohal.
Nurmsalu

Nurmsalu on eesti perekonnanimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Nurmsalu 119 mehel ja 142 naisel. Perekonnanimede levikult on Nurmsalu meeste puhul 647. ja naiste puhul 581. kohal. Nimi on levinuim Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 11,66.
Oja (perekonnanimi)

Oja on eesti ja soome perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Oja 1891 inimesel: 926 mehel ja 965 naisel. Perekonnanimede levikult on Oja 15. kohal (meeste puhul 15. kohal ja naiste puhul 17. kohal).
Olesk

Olesk on eesti perekonnanimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Olesk 224 mehel ja 248 naisel. Perekonnanimede levikult on Olesk meeste puhul 241. ja naiste puhul 242. kohal. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 27,76.
Orav (perekonnanimi)

Orav on eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Orav 1001 inimesel: 489 mehel ja 512 naisel. Perekonnanimede levikult oli Orav meeste puhul 65. kohal ja naiste puhul 72. kohal. Perekonnanimi Orav on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 14,8.
2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Orav 946 inimesel (456 mehel ja 490 naisel). Perekonnanimede levikult on Orav meeste puhul 74. ja naiste puhul 77. kohal.
Peebo

Peebo on eesti perekonnanimi. 
Seisuga 1. jaanuar 2018 oli perekonnanimi Peebo 56 mehel ja 67 naisel.
Peetre

Peetre on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Peetre Eestis 14 mehel ja 11 naisel.
Piip (perekonnanimi)

Piip on eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Piip 120 inimesel (54 mehel ja 66 naisel). Perekonnanimede levikult on Piip meeste puhul 1890. ja naiste puhul 1665. kohal.
Puhvel

Puhvel on eesti perekonnanimi. 
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Puhvel 6 mehel ja 7 naisel.
Mõntu mõisa kalmistu

Mõntu mõisa kalmistu on kalmistu Jämaja kihelkonnas Saaremaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Mõntu külas Saaremaa vallas Saare maakonnas. 
Ajalugu.
Kalmistu rajas Mõntu mõisa tollane omanik Oskar von Ekesparre arvatavasti ajavahemikul 1873. aastast (siis omandasid Ekesparred mõisa) kuni 1880. aastani (siis suri Oskari abikaasa Bertha von Ekesparre, kes maeti 1881. aastal kalmistule püstitatud seal esimene matus). 
1970. aastatel rajati sinna karjäär kruusa kaevamiseks, millega hävitati kalmistut ja kabelit. Kabeli säilinud alusmüüri osale paigaldas Saaremaa Muinsuskaitse Selts 6. septembril 2006 mälestustahvli. 
Kalmistule on teadaolevalt maetud neli või viis lahkunut. Võimalik, et sinna oli keegi maetud juba 1860. aastal.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 600 meetri kaugusele põhjaloodesse. 
Kalmistu kabel.
Kalmistul paikneb matusekabel, mis püstitati 1881. aastal, et sinna matta Oskari 1880. aastal surnud abikaasa Bertha von Ekesparre. Edaspidi maeti kabelisse veel kolm pereliiget, sh ka Oskar ise. 
Kabelist on praegu säilinud alusmüüri osa.
Orlando paladino

"Orlando paladino" on helilooja Joseph Haydni ooper, mis lavastati esmakordselt 1782. aastal. See põhineb Ludovico Ariosto värsseeposel "Orlando furioso".
Libreto autorid on vürst Nikolaus Esterhazy ja Nunziato Porta, selle aluseks on Carlo Francesco Badini koomiline ooper "Le pazzie d’Orlando". "Orlando paladino" žanriks nimetas Porta "dramma
eroicomico" ("heroilis-koomiline draama"); see on segu tõsistest, koomilistest, pastoraalsetest ja maagilistest elementidest nii karakterites, süžees kui ka muusikas.
Muusikaloolane René Jacobs on kirjutanud: "Haydni "Orlando paladino" muusika ületab tema itaalia kolleegide loomingu ning seda võib kõrvutada Mozarti koomiliste ooperitega, kui jätame vaatluse alt välja Mozarti (hilised) da Ponte ooperid."
Jaanika Anderson

Jaanika Anderson (aastani 2008 Jaanika Tiisvend; sündinud 28. juunil 1978) on eesti klassikaline filoloog ja muuseumitöötaja, aastast 2024 Tartu Ülikooli raamatukogu direktor.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1996. aastal Tartu Miina Härma Gümnaasiumi. Aastatel 1997–2001 õppis klassikalist filoloogiat Tartu Ülikooli bakalaureuseõppes. Aastail 2001–2002 läbis ta Tartu Ülikoolis õpetajakoolituse ladina keele õpetaja erialal, 2002. aastal astus klassikalise filoloogia magistriõppesse. 2002. aasta sügisel viibis ta 2,5 kuud stipendiaadina Göttingeni Ülikooli klassikalise filoloogia seminaris. 2005. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistrikraadi klassikalise filoloogia alal tööga "Rooma poeedid Aulus Gelliuse teoses "Noctes Atticae": filoloogia ja kirjanduskriitika" (juhendaja Ivo Volt), 2015. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Reception of Ancient Art: the Cast Collections of the University of Tartu Art Museum in the Historical, Ideological and Academic Context of Europe (1803–1918)" (juhendajad Kristi Viiding ja Epi Tohvri).
Töökäik.
Aastail 2001–2004 töötas Jaanika Anderson Põlva Talurahvamuuseumis muuseumipedagoogina. 
2004. aastast töötab ta Tartu Ülikooli kunstimuuseumis, aastatel 2014–2018 oli ta muuseumi juhataja ja 2018. aastast on Tartu Ülikooli muuseumi teadusdirektor. 2021.–2023. aastani oli ta Tartu Ülikooli muuseumi direktori kohusetäitja. 
31. mail 2024 valis Tartu Ülikooli senat Andersoni viieks aastaks Tartu Ülikooli raamatukogu direktoriks ametiaja algusega 15. augustil 2024.
Tunnustus.
2015. aastal määrati talle auhind Aasta Tullio 
2015. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli Sihtasutuse võõrkeelse väitekirja eestikeelse resümee stipendiumi.
2016. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli aumärgi.
Sofija Gubaidulina

Sofija Gubaidulina (, tatari keeles "София Әсгать кызы Гобәйдуллина", tatari latiniseeringus "Sofia Äsğät qızı Ğöbäydullina"; 24. oktoober 1931 Tšistopol – 13. märts 2025 Appen, Schleswig-Holstein) oli tatari päritolu Venemaa helilooja. 
Gubaidulina lõpetas 1954 Kaasani konservatooriumi klaveri ja kompositsiooni erialal. Ta õppis kompositsiooni edasi Moskva Konservatooriumis Nikolai Peiko juures, hiljem aspirantuuris Vissarion Šebalini juures. 
Gubaidulinat loetakse Alfred Schnittke ja Edison Denissovi kõrval üheks juhtivaks vene uue muusika rajaleidjaks. Läänes sai ta tuntuks eelkõige tänu oma viiulikontserdi "Offertorium" esitustele Gidon Kremeri poolt. 
1992. aastast elas Gubaidulina Saksamaal.
Hanna Hopko

Hanna Mõkolajivna Hopko (ukraina keeles Ганна Миколаївна Гопко, sündinud 4. märtsil 1982 Lvivi oblastis) on Ukraina poliitik.
Tal on doktorikraad sotsiaalkommunikatsioonide erialal.
Ta valiti Ülemraadasse 2014. aastal. Ta oli Ülemraadas välissuhete komitee juht.
Genova mark

Genova mark või Ida-Liguuria mark loodi aastal 961 keiser Otto I poolt. Esialgu kutsuti seda kas "marca Obertenga", esimese valitseja Oberto I järgi, või "marca Januensis", esimese pealinna Genova järgi. Selle loomine oli osa Loode-Itaalia üldisest ümberkorraldamisest kolmeks piiriringkonnaks. Ida-Liguuriast sai Montferrat' mark ja sisealadest sai Torino mark. See koosnes Luni, Tortona, Milano ja Genova krahvkondadest. 
Esialgu valitses marki Obertenghi vanem liin, Oberto I järglased. Tiitel "marchio" muutus perekonnas tavaliseks. Alberto Azzo II-st kutsuti "marchio de L(a/o)ngobardia". Sel ajal kutsuti marki sageli Milano mark või Liguuria mark. Tema lapselaps Obizzo I sai aastal 1173 esimeseks Este markkrahviks ja talle asutati aastal 1184 keiser Friedrich I Barbarossa poolt "Milano ja Genova markkrahvkond". Sealt alates oli Este tiitel palju tähtsam, eriti seoses Milano kommuuni ja Genova vabariigi kasvuga.
Kamienieci rajoon

Kamienieci rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb läänes Poolaga. Rajooni pindala on 1687 km². 2009. aasta seisuga elas seal 39 143 inimest.
Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Aharodniki, Biełavieski, Dźmitravičy, Kamieniuki, Navickavičy, Pielišča, Rasna, Ratajčycy, Rečyca, Viarchovičy, Vidamla, Vojskaja ja Voŭčyni külanõukogu.
Halduskeskus on Kamienieci linn. Teine suurem asula on Vysokaje linn, huvipakkuvam asula on veel Voŭčyn.
Rajooni suurim jõgi on Bug, teised tähtsamad jõed on Bugi lisajõed Pulva ja Lasnaja. Rajoon on üldiselt tasane, kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 150–170 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht (198 meetrit) asub Vojskaja küla lähistel. Rajooni põhjaosas asub osaliselt Białowieża laane rahvuspark, ka rahvuspargi administratsioon asub Kamienieci rajoonis.
2009. aasta seisuga olid elanikest 83,19% valgevenelased, 6,71% venelased, 7,36% ukrainlased, 1,72% poolakad ja 1,02% oli teistest rahvustest. 43% elanike emakeel oli valgevene keel, 52,07% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 17,6%, vene keelt aga 80,18% elanikke.
Pjotr Anohhin

Pjotr Kuzmitš Anohhin (vene "Пётр Кузьмич Анохин", 14. jaanuar/26. jaanuar 1898 Tsaritsõn – 5. märts 1974 Moskva) oli vene füsioloog.
Ta oli Ivan Pavlovi nimekamaid õpilasi. 
Ta arendas funktsionaalsete süsteemide teooriat, mille kohaselt käitumisakti kirjeldab tagasisidetsükkel.
Teosed.
Anohhin avaldas terve rea raamatuid.
Postuumselt on avaldatud tema (peamiselt hilisemate) tööde kogumikud.
Bojnice linnus

Bojnice linnus on linnus Slovakkias Bojnices.
Linnus ehitati algselt 12. sajandil. Aastal 1302 kinkis Ungari ja Böömimaa kuningas Václav III (Ungari kuningana Vencel) linnuse Ungari sõjapealikule Máté Csákile. 15. sajandil oli linnus Mátyás I valduses, kes omakorda kinkis selle 1489. aastal oma abieluvälisest suhtest sündinud pojale János Corvinile. Aastal 1527 läks linnus Thurzo perekonna valdusse, kes tegi seal põhjalikke ümberehitustöid. Linnusest sai mugav renessansselumaja.
Linnuse viimane omanik krahv Ján František Pálffy, kes reisis palju ja oli kirglik kunstikoguja, kujundas 19. sajandil selle ümber Prantsusmaa Loire'i oru gooti linnuseid meenutavaks hoonekompleksiks. 
Linnus on kantud Slovakkia kultuurimälestiste hulka. Vaatamisväärsused on Ján Pálffy marmorhaud krüptis, Nardo di Cione maalitud altarimaal (pärineb 14. sajandi keskpaigast ja on ainuke kunstniku täielikult säilinud teos), 17. sajandil ehitatud kabel, linnust ümbritsev park jpm.
Šiauliai rajoon

Šiauliai rajoon (leedu keeles Šiaulių rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) endise Šiauliai maakonna aladel Leedus.
Rajoonis on 11 omavalitsust, selle pindala on 1807 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 42 217 inimest. Halduskeskuseks on Šiauliai, mis aga rajooni koosseisu ei kuulu.
Rajoon moodustati 1953. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Bubiai, Ginkūnai, Gruzdžiai, Kairiai, Kuršėnai, Kužiai, Meškuičiai, Raudėnai, Šakyna ja Šiauliai maavald. Omaette omavalitsuse moodustab veel Kuršėnai linn.
Suurim asula on Kuršėnai (11 593 inimest). Lisaks asuvad rajoonis Bazilionai, Gruzdžiai, Kairiai, Kurtuvėnai, Kužiai, Meškuičiai ja Šakyna alev. 2011. aasta seisuga oli elanikest 96,97% leedulasi, 1,87% venelasi, 0,15% ukrainlasi, 0,12% mustlasi, 0,12% poolakaid, 0,11% valgevenelasi, 0,07% lätlasi, 0,03% sakslasi ja 0,56% oli teistest rahvustest.
Rajooni tähtsamad jõed on põhjaosas voolav Venta jõgi ning selle lisajõed Žižma ja Ringuva, samuti Dubysa ja Svēte. Kõrgeim koht (161 meetrit) asub Blužgalise külas, madalaim koht (82 meetrit) aga Šakyna lähistel.
Šiauliai rajooni territooriumile jäävad osaliselt Venta regionaalpark ja Kurtuvėnai regionaalpark.
Kaupo Känd

Kaupo Känd (sündinud 29. septembril 1970) on eesti filosoof ja diplomaat.
Ta on alates jaanuarist 2006 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Känd töötab Haagis Lõuna-Kaukaasia ja Tadžikistani alal OSCE vanemnõunikuna. Ta on töötanud aastaid Euroopa Liidu diplomaadina Thbilisis, sealhulgas Gruusia sõja ajal.
Pärn (perekonnanimi)

Pärn on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pärn 2029 inimesel: 984 mehel ja 1045 naisel. Perekonnanimede levikult on Pärn nii meeste kui naiste puhul 13. kohal.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga on perekonnanimi Pärn 982 mehel ja 1030 naisel. Perekonnanimede levikult on Pärn meeste puhul 12. ja naiste puhul 12. kohal.
Perekonnanime Pärn kandja on keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus on 41).
Kõige levinum on perekonnanimi Pärn vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 15,40, ja Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 53,58.
Pääsuke (perekonnanimi)

Pääsuke on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pääsuke 73 mehel ja 88 naisel. Perekonnanimede levikult on Pääsuke meeste seas 1274. kohal ja naiste seas 1132. kohal. Nimi on levinuim Lääne maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 2,85.
Pütsep

Pütsep on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pütsep 120 inimesel (58 mehel ja 62 naisel).
Rootare

Rootare on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rootare 7 mehel ja 6 naisel.
Rummo

Rummo on eesti perekonnanimi. 
Perekonnanime Rummo on pandud Kehtna mõisavallas Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Rummo uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Rumberg ja Rumessen. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rummo Eestis 17 mehel ja 23 naisel.
Rüütel (perekonnanimi)

Rüütel on eesti perekonnanimi. 
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rüütel 241 mehel ja 298 naisel. Perekonnanimede levikult on Rüütel meeste puhul 213. ja naiste puhul 178. kohal.
Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 27,90.
Rüütli

Rüütli on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rüütli 110 mehel ja 121 naisel. Perekonnanimede levikult on Rüütli meeste puhul 719. ja naiste puhul 716. kohal.
Nimi on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 14,2.
Sepp (perekonnanimi)

Sepp on eesti päritolu perekonnanimi. 
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sepp 1763 mehel ja 1878 naisel. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sepp 1762 mehel ja 1872 naisel. 
Perekonnanimede levikult on Sepp 5. kohal (meeste puhul 4. ja naiste puhul 5. kohal).
Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 142,28.
Sibul (perekonnanimi)

Sibul on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sibul 331 inimesel: 164 mehel ja 167 naisel. Perekonnanimede levikult on Sibul meeste puhul 410. kohal ja naiste puhul 446. kohal. Perekonnanime Sibul kandja oli keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus oli 44).
Sirel (perekonnanimi)

Sirel on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sirel 431 inimesel: 203 mehel ja 228 naisel. Perekonnanimede levikult oli Sirel meeste puhul 287. ja naiste puhul 279. kohal. Levinuim oli see Lääne maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 12,36.
Sisask

Sisask on eesti perekonnanimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sisask 144 mehel ja 161 naisel. Perekonnanimena on Sisask meeste puhul levikult 490. ja naiste puhul 479. kohal.
Nimi on levinuim Valga maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 9,05.
Sokk (perekonnanimi)

Sokk on eesti perekonnanimi. 
Nimede eestistamisel määrati Soku-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Külim, Saidla, Saliste, Salur, Sillave ja Valdja.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sokk 201 mehel ja 203 naisel. Perekonnanimede levikult oli Sokk meeste puhul 291. ja naiste puhul 334. kohal. Levinuim on see Põlva maakonnas, kus sellenimelisi on 10 000 elaniku kohta 14,03.
Soosaar (perekonnanimi)

Soosaar on eesti perekonnanimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soosaar 354 mehel ja 397 naisel. Perekonnanimede levikult oli Soosaar meeste puhul 118. ja naiste puhul 115. kohal. Levinuim oli see Viljandi maakonnas, kus sellenimelisi oli 10 000 elaniku kohta 12,47.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soosaar 364 mehel ja 409 naisel. Perekonnanimede levikult oli Soosaar meeste puhul 113. ja naiste puhul 112. kohal. Levinuim oli see Lääne maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 12,84.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Soosaar 364 mehel ja 412 naisel.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soosaar 777 inimesel (366 mehel ja 411 naisel).
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soosaar 781 inimesel (372 mehel ja 409 naisel).
Vaher (perekonnanimi)

Vaher on eesti perekonnanimi. 
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Vaher 766 mehel ja 834 naisel. Perekonnanimede levikult oli Vaher meeste puhul 26. ja naiste puhul 23. kohal.
Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 35,24.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Vaher 1602 inimesel, perekonnanimede levikult oli Vaher 24. kohal.
Kurtuvėnai regionaalpark

Kurtuvėnai regionaalpark (leedu keeles "Kurtuvėnų regioninis parkas") on regionaalpark Leedus Šiauliai ja Kelmė rajoonis.
Kurtuvėnai regionaalpark asub Venta ja Dubysa jõe vahelisel alal Žemaidi kõrgustiku idaosas. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Kurtuvėnai ümbruse järvederohkeid ja künklikke maastikke, sealset ökosüsteemi ning kultuuripärandit.
Regionaalpargi maastik on metsane ja liigendatud, väikesel territooriumil võivad kõrgused erineda kuni viiskümmend meetrit. Regionaalparki läbib kolm oosi, ka liigendavad seda mitmed luited. Regionaalpargis asub ka mitmeid termokarstilise päritoluga sulglohkusid. Kõrgemate pinnavormide vahele jäävad arvukad märgalad, kus kasvavad rabamurakas, pääsusilm, kullerkupp ja harilik lubikas. Märgalade hulgas on ka Leedus haruldasi lubjarikkaid madalsoid. Männikutes kasvavad nõmmnelk, kännas-kipslill, aas-karukell ja palu-karukell. Kurtuvėnai ümbruses asub ligi 100 kalatiiki. Venta ja Dubysa vahelises orus asuvad Leedu suurimad allikad; seal avaneb üle 100 allika. Regionaalpargi territooriumil elavad mitmed hirvlased.
Regionaalpargi territooriumil asub 49 kultuurimälestist, paljud neist Kurtuvėnais. Nende seas on linnamäge ja viis mõisakompleksi. Venta ja Dubysa vahel asub tehnoloogiline mälestis - Venta-Dubysa kanal. Arhitektuurimälestisena on kaitse all ka kaks vesiveskit ja Kurtuvėnai kirik. Jusaičiai külas asub muistne hiiemägi.
Kurtuvėnai regionaalpargi halduskeskus asub Kurtuvėnais, Parko g. 2. Regionaalpargi pindala on 17 272 hektarit. Erinevate kaitsealade all on sellest 49,3 %.
Vesik (perekonnanimi)

Vesik on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Vesik Eestis 46 mehel ja 56 naisel.
Henrik Hololei

Henrik Hololei (sündinud 1. aprillil 1970 Tallinnas) on Eesti poliitik ja Euroopa Komisjoni ametnik.
Henrik Hololei on lõpetanud 1993. aastal Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna ja täiendanud end 1992. aastal Aarhusi Ülikoolis politoloogia ja rahvusvahelise majanduse erialal.
Erakondlik kuuluvus.
Ta oli 1992. aastal asutatud Rahvusliku Koonderakonna Isamaa asutajaliige. Pärast erakondade lagunemist ning ühinemist hiljem Vabariiklaste ja Konservatiivide Rahvaerakonna liige. Ajavahemikul 19. jaanuaris 1998 kuni 19. veebruarini 2004 oli ta Rahvaerakonna Mõõdukad liige. Alates 15. märtsist 2004 oli ta erakonna Res Publica liige ja seejärel kuni 25. märtsini 2022 ISAMAA Erakonna liige. Alates 8. oktoobrist 2022 on ta Erakonna Parempoolsed liige.
Karjäär.
Ta töötas Eurointegratsiooni Büroos alates selle loomisest 30. jaanuaril 1996. Esialgu nõunikuna ja alates 1996. aasta augustist selle juhatajana. 
15. oktoobrist 2001 kuni 28. jaanuarini 2002 oli ta Eesti majandusminister.
6. märtsil 2002 sai Hololeist taas Eurointegratsiooni Büroo juhataja.
Alates 2004. aasta maist oli ta Euroopa Komisjoni voliniku Siim Kallase kabineti juhataja. Alates 16. novembrist 2013 kuni 2015. aasta septembrini oli ta Euroopa Komisjoni asepeasekretär.
1. oktoobril 2015 sai temast Euroopa Komisjoni liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi (DG MOVE) peadirektor. Hololei oli sunnitud sellelt ametikohalt tagasi astuma, kui 2023. aasta märtsis selgus, et ta oli aastatel 2015–2021 lennanud üheksa korda Katari riigile kuuluva lennufirma Qatar Airways äriklassis. Kuus neist lendudest toimusid ajal, kui peeti läbirääkimisi Qatar Airwaysi Euroopa Liidu turule lubamise üle, ja neljal juhul maksis lendude eest kas Katari valitsus või sellega seotud isikud.
1. aprillist 2023 on Henrik Hololei Euroopa Komisjoni rahvusvahelise partnerluse peadirektoraadi (DG INTPA) peadirektori nõunik.
1. novembril 2024 teatas ajaleht Libération, et Euroopa Prokuratuur alustas Henrik Hololei suhtes kriminaalmenetlust. Kahtlustuse kohaselt oli Katar pakkunud endisele Euroopa Komisjoni liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi peadirektorile Hololeile ja tema perele kümneid äriklassi lende, tasutud puhkusi ja kingitusi mitmekümne tuhande euro väärtuses vastutasuks konfidentsiaalse teabe eest, mis oli seotud nn avatud taeva lepingu läbirääkimistega aastatel 2016–2019. Leping võimaldas Katari lennufirmal Qatar Airways saada alates 2021. aastast tasuta juurdepääsu kõikidele Euroopa Liidu lennujaamadele, mis oli väljaande hinnangul eriti helde leping ilma tegeliku hüvitiseta Euroopa ettevõtetele. Libérationi kohaselt on oletatav korruptsiooniafäär sellisel võimutasemel enneolematu.
Isiklikku.
Tema isa oli spordiajakirjanik Gunnar Hololei.
Always

"Always" on USA (pop)rokkbändi Bon Jovi esitatud laul, mille sõnade ja muusika autor on Jon Bon Jovi. "Always" anti välja singli ja muusikavideona.