tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raietööline

Raietööline on oskustööline, kes teeb metsas raiet siis, kui see pole võilmalik suurte masinatega (harvesteri või võsaniidukiga). Raietöölise töö toimub välitingimustes ja metsatöödel pole kindlalt paika pandud tööaegasid, tööpäevad võivad olla erinevate pikkustega. Füüsiliselt on töö raske ja tihti raskendab ilm tööolusid. Raietöölisel peab olema hea orienteerumisvõime, ta peab suutma ruumiliselt mõelda ja üksluiset tööd taluda. Oluline on ka käeline täpsus, sujuvus ja kiirus.
Tööosad:
Võsa- ja kettsaagidega töötamine, töö ettevalmistamine ja planeerimine, tüvede järkamine ja raidmete käitlemine, töö- ja turvavarustuse hooldamine, tegutsemine õnnetusjuhtumi korral. Metsakasvatusega, metsa uuendamise ja puidu varumisega seotud tööd. Raietööline juhindub oma töös püstitatud metsakasvatuslikest eesmärkidest. Puidu varumisel juhindub ta raielangi tehnoloogilisest skeemist ja sortimendi kvaliteedinõuetest, luues optimaalsed töötingimused puidu kokkuveoks ja ladustamiseks.
Töö keskkond ja eripära: 
Raietööline töötab välitingimustes, vibratsiooni ja müra keskkonnas. Töö on keskmisest kõrgema ohtlikkusega ja nõuab füüsilist vastupidavust ning töötamist sundasendites. Raietööline on kohustatud kasutama asjakohast turva- ja töövarustust ning järgima tööohutusnõudeid. Oma töös puutub ta kokku heitgaasidega.
Töövahendid:
Võsa- ja kettsaed, raietel vajalik turva- ja töövarustus.
Tööks vajalikud isikuomadused:
Amet eeldab keskendumisvõimet, kiiret reageerimist ning füüsilist vastupidavust, orienteerumisvõimet looduses. Vajalikud on ruumilise mõtlemise võime, rutiinitaluvus, samuti käelise tegevuse täpsus, sujuvus ja kiirus.
Töö keskkond ja eripära:
Raietööline töötab metsas ehk välitingimustes ja on ilma meelevallas. Töö on füüsiliselt raske ja keskmisest kõrgema ohtlikkusega, mistõttu peab raietööline kasutama turvavarustust ning järgima tööohutusnõudeid. Raietöölise kutse kuulub maailma ühe ohtlikumate ametite sekka, 2020. aastal loeti see Ameerika Ühendriikides kõige ohtlikumaks ametiks.
Töövahendid:
Raietöölise põhilised töövahendid on võsa- ja kettsaag, istutustoru ja teised metsakultiveerimis- ning langetusvahendid.
Kutsealane ettevalmistus:
Eestis on raietöölisena töötamiseks nõutav kutseharidus, mida saab omandada Luua Metsanduskoolis, Pärnu Kutsehariduskeskuses või Räpina Aianduskoolis. Kutseharidus jaguneb kolmeks tasemeks. Tavapäraselt saadakse raietöölise teine tase, esmakutse kutseharidusliku õppekava läbimise järel kutseõppeasutuses. Kutseoskused võivad olla omandatud ka praktilise töö käigus.
2. taseme raietööline on oskustöötaja, kes teeb raietöid etteantud tööülesande järgi. Ta töötab põhiliselt trasside raietel nagu nt sihid, teeservad, kraavid, liinikoridorid jm. Ta võib osaleda ka puuhooldustöödel, sooritades etteantud tööülesandeid maapinnalt. Raietööline kasutab vilunult võsa- ja kettsaage ning viib läbi vajalikud hooldused. Ta töötab ohutult ja ergonoomiliselt ning hoiab korras oma turvavarustuse ja muu tööks vajaliku varustuse.
3. taseme raietöölisel on erialane kutseharidus või kutseoskused on omandatud praktilise töö käigus.
Miller

Miller (inglise keeles 'mölder') on inglise päritolu perekonnanimi. Eestis on see olnud ka variant nimest Müller ja Mölder.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Miller 592 inimesel: 263 mehel ja 329 naisel. Perekonnanimede levikult oli Miller meeste puhul 182. kohal ja naiste puhul 151. kohal. Levinuim oli see Hiiu maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 9,52.
Suurbritannias on see levikult 53. perekonnanimi, seda kannab üle 124 000 inimese. USAs oli see 1990. aastal levikult 7. perekonnanimi. Seda kandis 0,424% ameeriklastest.
Ann Cleeves

Ann Cleeves (sündinud 24. oktoobril 1954) on inglise kriminaalromaanikirjanik. 2006. aastal võitis ta Daggeri auhinna romaani "Raven Black" ("Ronkmust") eest. 
Cleeves sündis Herefordshire'i krahvkonnas Inglismaal ja kasvas üles Devoni krahvkonnas. Ta õppis Sussexi Ülikoolis inglise keelt, kuid ei lõpetanud seda ja töötas mitmesugustel ametikohtadel nagu kokk, rannavalvur, kriminaalhooldaja, raamatukogutöötaja ja sotsiaaltöötaja. Ta elab Whitley Bays, ta on lesk ja tal on kaks tütart.
Tema Vera Stanhope'i romaanid on ekraaniseeritud teleseriaalina "Vera" (2011, peaosas Brenda Blethyn) ja Jimmy Pereze romaanid seriaalina "Shetland" (2013, peaosas Douglas Henshall). Mõlemat seriaali on Eestis näidanud Eesti Televisioon ("Verat" alates 2017. aastast). Mõlema sarja romaane on tõlgitud ka eesti keelde.
2014. aastal sai Cleeves Sunderlandi Ülikooli audoktoriks. 2015. aastal oli ta Theakston's Old Peculier Crime Writing Festivali programmijuht.
2017. aastal oli ta üks Eestis toimunud kirjandusfestivali HeadRead külalisesinejaid. 
Teosed.
Eesti keeles ilmunud.
Eesti keeles annab Ann Cleevesi romaanide sarja välja kirjastus Varrak. Seni on ilmunud järgmised romaanid:
Ana Soklič

Ana Soklič (sündinud 1984) on Sloveenia laulja ja laulukirjutaja. Ta esindas 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Sloveeniat lauluga "Amen", mis sai poolfinaalis 44 punkti ja jäi 13. kohale, kuid finaali ei pääsenud.
Märts 2020

Märts 2020, kroonika.
2020. aasta märts algas pühapäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem teisipäeval.
Alaki keel

Alaki keel on austroaasia keelte moni-khmeeri keelkonna bahnari rühma kuuluv keel, mida kõnelevad alakid Laose lõunaosas, peamiselt Salavani ja Xékongi provintsis.
Kõnelejate arv on umbes 4000.
Oi keel

Oi keel on austroaasia keelkonna bahnari keelte läänerühma kuuluv keel, mida kõnelevad oid Laose lõunaosas Attapu provintsis.
Kõnelejate arv on umbes 11 000.
Viira (perekonnanimi)

Viira on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Viira 516 inimesel: 241 mehel ja 275 naisel. Perekonnanimede levikult on Viira meeste seas 216. kohal ja naiste seas 219. kohal. Nimi on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 14,07.
2013. aastal lisati Viira perekonnanimede hulka, mida ei või inimese enda soovil mõjuva põhjuseta uueks perekonnanimeks anda.
Ananiasz Zajączkowski

Ananiasz Zajączkowski (12. november 1903 Trakai – 6. aprill 1970 Rooma) oli karaiimi päritolu poola orientalist (turkoloog), Varssavi ülikooli professor.
Ta on uurinud karaiimi keelt ja kultuuri, ka osmanitürgi keelt, Türgi ajalugu ja kultuuri, Poola Teaduste Akadeemia liige. Töötanud ka Moskva, Jeruusalemma, Napoli, Mainzi ja Istanbuli ülikoolides.
Signe Rosenberg

Signe Rosenberg (aastani 2009 Signe Liiv; sündinud 3. aprillil 1979) on eesti majandusteadlane.
Ta kaitses 2020. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis doktoritöö "Essays on Housing, Monetary Policy and Consumption" (Uurimused kinnisvarast, rahapoliitikast ja tarbimisest).
Ta lõpetas 1997. aastal Tallinna 21.Kooli kuldmedaliga.
Ta töötab Tallinna Tehnikaülikooli Majandusanalüüsi ja Rahanduse Instituudis.
Isiklikku.
Tema ema on Tallinna Ülikooli inglise filoloogia professor Suliko Liiv (1953), isa on psühhiaater Anti Liiv (1946) ja vend Innar Liiv (1982) on Tallinna Tehnikaülikooli professor. Tal on lapsed Rianna ja Richard.
Ott (perekonnanimi)

Ott on eesti ja saksa perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Ott 483 inimesel: 245 mehel ja 238 naisel. Perekonnanimede levikult on Ott meeste seas 208. kohal ja naiste seas 254. kohal. Nimi on levinuim Järva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 11,26.
Sportradar

Sportradar on rahvusvaheline ettevõte, mis kogub ja analüüsib spordiürituste andmeid. 
Sportradar osutab spordiinfo kogumise ja töötlemise teenuseid kihlveovahendajatele, riigisisestele ja rahvusvahelistele spordiliitudele ning meediaettevõtetele. 2016. aasta jaanuari seisuga on Sportradaril 35 kontorit 24 riigis. Sportradari pakutava tarkvara ja andmebaasi abil saab edastada ja jooksvalt analüüsida spordivõistluste tulemusi, statistikat ja"tähistamata toote" spordi sisulahendusi. Betradari kaubamärgi kaudu haldab Sportradar kihlveovahendajatele mõeldud tööriistakomplekti, sealhulgas reaalajas mängude ja mängueelsete koefitsientide soovitusi, turujärelevalvet. 
Sportradar teeb koostööd üle 800 spordiliigaga. Oma tütarettevõtte Sportradar US kaudu on Sportradar Ameerika spordiföderatsioonide NFL, NHL ja NASCAR ametlik andmeesitaja. 2015. aasta lõpus pikendas Sportradar oma lepingut Rahvusvahelise Tenniseföderatsiooniga ning on jätkuvalt nende koostööpartner. 2016. aastal sõlmis Sportradar partnersuhted ka NBA-ga, suuruselt kolmanda liigaga Ameerika profispordis. 
Alates 2005. aastast on ettevõte teinud koostööd Saksamaa Jalgpalliliiduga pettuste ja mängude kokkuleppimise avastamiseks. See süsteem töötati hiljem välja ning avaldati pettuste tuvastamise süsteemina. Pettuste avastamiseks vajalikke teadmisi annab Sportradar ka töötubades, mida korraldab koostöös selliste alaliitudega nagu Major League Soccer, Serie A ja Rahvusvaheline Jäähokiliit. Nende töötubade eesmärk on õpetada klubidele ja mängijatele, kuidas kihlveoturg töötab, milliseid mängude kokkuleppimise vorme on kasutatud ja kuidas mängudega manipuleerimist tuvastatakse.
Ettevõtte tütarettevõte Eestis on Sportradar OÜ.
Kliendid.
Sportradaril on üle 1000 kliendi 80 riigis. Nendest ligikaudu 450 on kihlveovahendajad.
Lääne

Lääne on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lääne 511 inimesel: 235 mehel ja 276 naisel. Perekonnanimede levikult on Lääne meeste puhul 229. ja naiste puhul 205. kohal. Perekonnanimi Lääne on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 21,7.
Ia Remmel

Ia Remmel (sündinud 14. jaanuaril 1965 Tallinnas) on eesti muusikaajakirjanik, kriitik ja klaveripedagoog, alates 2004. aastast ajakirja Muusika peatoimetaja.
Ta on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Helju Aguri ja Lilian Semperi juures. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias magistrikraadi omandades kirjutas ta uurimistöö "J. S. Bach WTK I – kolme klaveriinterpretatsiooni võrdlus".
Muusikaajakirjanikuna on Ia Remmel kirjutanud arvukalt artikleid ja teinud intervjuusid ajakirjale Muusika , samuti ajalehele Postimees , ajalehele Sirp ja teinud saateid Klassikaraadiole. 
Ia Remmel on töötanud õpetajana Georg Otsa nimelises Muusikakoolis ja töötab Tallinna Muusika- ja Balletikoolis. 
Alates 2004. aastast on Ia Remmel ajakirja Muusika peatoimetaja. Ta on ka Eesti Klaveriõpetajate Ühingu juhatuse liige.
Vassili Snegov

Vassili Vassiljevitš Snegov (sünninimi Vassili Trjapkin; vene keeles Василий Васильевич Снегов; 1902 – 1990) oli Nõukogude Liidu sporditegelane. 
Vassili Trjapkini pseudonüüm oli Snegov. Ajapikku sai sellest ametlik perekonnanimi. 1932. aastal avaldas ta brošüüri "Элементы военизации в коллективах физкультуры" ('Sõjaväestamise elemendid kehakultuurikollektiivides').
1939. aastal määrati Snegov detsembris 1938 arreteeritud NSV Liidu Kehakultuuri ja Spordi Üleliidulise Komitee esimehe Aleksandr Zelikovi (aprillis 1939 süüdi mõistetud mahalaskmise läbi) asemele. Selles ametis juhtis ta riigi spordielu kuni 1945. aastani.
Snegov suri 1990. aastal ja maeti Moskvas Kuntsevo kalmistul.
Agustín Rossi

Agustín Oscar Rossi (sündinud 18. oktoobril 1959 Veras) on Argentina poliitik. Ta kuulub peronistliku erakonna Partido Justicialista ridadesse.
Ta on lõpetanud Rosario Riikliku Ülikooli tsiviilehituse insenerina.
Rossi oli aastatel 2005–2013 Argentina parlamendi alamkoja liige.
Rossi on olnud kahel korral Argentina kaitseminister (3. juuni 2013–9. detsember 2015 ja 10. detsember 2019–10. august 2021).
Alates 15. veebruarist 2023 on Rossi Argentina ministrite kabineti ülem.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on neli last.
Miyazaki

Miyazaki (jaapani 宮崎) on linn Jaapanis, Miyazaki prefektuuri keskus. Asub Vaikse ookeani rannikul. Linna haldusalasse jääb Aoshima saar.
2020. aasta alguses oli linnas 398 324 elanikku.
Linnas asub Heiwadai torn (algselt Hakkō ichiu monument), mis püstitati 1940. aastal legendaarse Jimmu keisri palee kohale Heiwadai parki.
4 km kaugusel kesklinnast, mererannas asub Miyazaki lennujaam.
Kuroshio hoovuse tõttu on linnas meeldivalt soe kliima.
Linnas tegutseb Miyazaki Linnaülikool.
Sahle-Work Zewde

Sahle-Work Zewde (amhara keeles ሳህለወርቅ ዘውዴ; sündinud 21. veebruaril 1950) on Etioopia diplomaat, riigi esimene naispresident. Etioopia parlament valis ta 25. oktoobril 2018 ühehäälselt presidendiks.
Sahle-Work on olnud ÜRO peasekretär António Guterresi eriesindaja Aafrika Liidu (AL) juures ning asepeasekretärina ÜRO esindaja AL-i juures.
Ajakiri Forbes nimetas Sahle-Worki 2019. aasta detsembris Aafrika mõjukaimaks naiseks, maailma edetabelis oli ta naistest 93. kohal.
Seim (Poola)

Poola Vabariigi Seim (poola keeles ametliku nimega "Sejm Rzeczypospolitej Polskiej") on Poola parlamendi alamkoda. Sellesse kuulub 460 parlamendiliiget, kes valitakse võrdeliste valimiste põhimõttel iga 4 aasta tagant. Seimi tööd juhib spiiker, ametliku tiitliga Poola Vabariigi Seimi marssal ("Marszałek Sejmu Rzeczypospolitej Polskiej").
Valimiskünnis on erakondadele 5%, valimisliitudele 8% ning vähemusrahvaste esindajatele pole seda määratud. Viimastel valimistel, mis toimusid 13. oktoobril 2019, sai kõige rohkem kohti Õiguse ja Õigluse erakonna valimisliit teiste rahvuskonservatiivsete erakondadega (240 kohta), teisele kohale tuli liberaalne valimisliit Kodanike Koalitsioon (155 kohta). 
Seim asutati 14. sajandil.
Julien Nkoghe Bekale

Julien Nkoghe Bekale (sündinud 9. jaanuaril 1962) on Gaboni poliitik, alates 12. jaanuarist 2019 kuni 16. juulini 2020 Gaboni peaminister. President Ali Bongo Ondimba nimetas ta ametisse pärast ebaõnnestunud riigipöördekatset.
Poliitiline karjäär.
Bekale kuulub Gaboni Demokraatlikku Parteisse. Ta on olnud valitsuskabineti liige nii Ali Bongo kui ka Omar Bongo valitsusaegadel. Näiteks oli ta 2009. aastal nafta-, gaasi- ja süsivesinikeminister ning 2011. aastal transpordi- ja taristuminister. 
Peaminister.
Peaministriks saades vahetas Bekale välja ainult ühe ministri, Emmanuel Norbert Tony Ondo Mbast sai uus energeetikaminister. Ta nimetas oma valitsuse ametisse 12. jaanuaril 2019 Maroko pealinnas Rabatis.
Adama Barrow

Adama Barrow (sündinud 16. veebruaril 1965) on Gambia poliitik ja kinnisvaraarendaja, alates 19. jaanuarist 2017 Gambia president.
Barrow sündis Mankamang Kunda külas, mis asub Basse Santa Su linna lähedal. Ta õppis Crab Island Secondary Schoolis ja Muslim High Schoolis, kus sai ka stipendiumit. 
Pärast kooli lõpetamist töötas ta müügijuhina energeetikaettevõttes Alhagie Musa &amp; Sons. 2000. aastate alguses kolis ta Londonisse, kus õppis kinnisvaraarendust ja töötas õpingute kõrvalt turvamehena. 2006. aastal naasis ta kodumaale ning asutas kinnisvarafirma Majum Real Estate, mida juhtis kümme aastat. Ta oli opositsioonierakonna Gambia Ühendatud Demokraatlik Partei (UDP) laekur ning 2016. aasta septembris sai selle juhiks, kui eelmine juht vangi mõisteti. Barrow valiti 2016. aasta presidendivalimisteks UDP kandidaadiks. Hiljem avalikustati, et ta kandideerib iseseisvalt, kuid opositsiooni kuuluvatest erakondadest moodustatud valimisliidu Coalition 2016 toetusel.
Ta kogus valimistel 43,34% häältest, sellest piisas, et võita peaaegu 26 aastat võimul püsinud Yahya Jammeh. Jammeh tunnustas algul valimistulemusi, kuid siis muutis meelt; Barrow oli sunnitud pagema Senegali. Adama Barrow nimetati presidendiks Gambia saatkonnas Senegalis 19. jaanuaril 2017, Jammeh läks kaks päeva hiljem eksiili. Uus president Barrow saabus kodumaale 26. jaanuaril.
2021. aasta novembris teatas Adama Barrow, et kandideerib 2024. aasta presidendivalimistel.
Kirjanikupalk

Kirjanikupalk on valitud Eesti kirjanikele makstav igakuine tasu, mille eesmärk on võimaldada kutselistele kirjanikele ja ilukirjanduse tõlkijatele pühendumist loomingulisele tegevusele. 
Kirjanikupalk määratakse kolmeks aastaks ning seda makstakse Eestis alates 2016. aastast. Kirjanikupalk tagab palgasaajatele kõik sotsiaalsed garantiid. Palka maksab kirjanikele Eesti Kirjanike Liit ja raha selleks eraldab Kultuuriministeerium. 
Kuni 2018. aastani arvestati kirjaniku kuupalga suurus määramise aastast üle-eelmise aasta Eesti keskmise kuupalga põhjal. Näiteks kujunes 2016. aastal kirjanikupalka saama hakanute brutopalgaks 1005 eurot ja netopalgaks 805,86 eurot kuus. Alates 2019. aastast on kirjaniku brutopalk 1,1-kordne kultuuritöötaja miinimumpalk, mis 2019. aastal oli 1430 eurot.
Kandideerimine.
Kirjanikupalgale võivad kandideerida erialaselt aktiivsed loomingulises tippvormis kirjanikud ja ilukirjanduse tõlkijad, kes soovivad kolme järgmise aasta jooksul pühenduda erialasele loometööle ning on Eesti kodanikud või isikud, kellel on Eestis elamise ja töötamise luba. Kandidaat ei pea olema loomeliidu liige.
Kandideerimiseks tuleb esitada avaldus ja motivatsioonikiri koos kolme järgmise aasta loominguliste kavadega ning ülevaade viimaste aastate loomingulisest tegevusest ja olulisematest meediakajastustest.
Kirjanikupalga saajate valimine.
Kirjanikupalga saajad valib taotluse esitanute seast ekspertide komisjon, kuhu seni on kuulunud Eesti Kirjanike Liidu, Eesti Rahvusraamatukogu, Eesti Kirjanduse Teabekeskuse, Eesti Lastekirjanduse Keskuse ja Eesti Kirjastuste Liidu esindajaid.
Esimesel aastal oli kirjanikupalga saajaid viis. Kultuuriministeeriumi eesmärk on suurendada kirjaniku- ja kunstnikupalga saajate hulk 2021. aastaks 30ni, kellest 15 on kirjanikupalga saajad ja 15 kunstnikupalga saajad.
Kirjanikupalga saajad.
2016–2018.
2015. aastal otsustati määrata kirjanikupalk kolmeks aastaks järgmistele kirjanikele:
Nana Akufo-Addo

Nana Addo Dankwa Akufo-Addo (sünninimi William Addo Dankwa Akufo-Addo; sündinud 29. märtsil 1944) on Ghana jurist ja poliitik, kes oli 7. jaanuarist 2017 kuni 7. jaanuarini 2025 Ghana president. Ta oli aastatel 2001–2003 Ghana kohtuminister ja 2003–2007 John Agyekum Kufuori valitsuse välisminister.
Nana Addo kandideeris Uue patriootliku partei (NPP) esindajana presidendiks nii 2008. kui ka 2012. aasta valimistel, kuid kaotas mõlemal korral Rahvusliku demokraatliku kongressi (NDC) kandidaadile (vastavalt John Atta Millsile ja John Dramani Mahamale). Teisel korral polnud ta kaotusega nõus ning kaebas valimistulemused kohtusse, Ghana ülemkohus otsustas siiski Mahama kasuks. Ta kandideeris 2016. aastal uuesti NPP eest ning sellel korral kogus esimeses hääletusvoorus 53,85% häältest; tegu oli esimese korraga riigi ajaloos, kui opositsioonikandidaat esimeses voorus enamuse häältest kogunud on.
2021. aasta detsembris kohustus Nana-Akufo Addo presidendiks jääma ainult kaheks ametiajaks, seega mitte esitama oma kandidatuuri 2024. aasta valimistel.
Zakes Mda

Zakes Mda (kodanikunimega "Zanemvula Kizito Gatyeni Mda"; sündinud 6. oktoobril 1948 Herschelis Joe Gqabi ringkonnas Ida-Kapimaa provintsis) on Lõuna-Aafrika Vabariigi kirjanik.
Ta sündis meditsiiniõe ja kooliõpetaja (hilisema juristi) peres.
Eesti keelde on tõlgitud tema 1995. aasta teos "Suremise viisid" ("Ways of Dying"), see ilmus 2019. aastal sarjas "Loomingu Raamatukogu", tõlkija Heili Sepp.
Lendva

Lendva (ka "äkiline", rabandus, "rabatis", "läbilööja" jms) on sellise terava valu rahvapärane nimetus, mis tekib äkki kas nimmepiirkonnas (lumbaago) või mujal. Sama rahvapärane nimetus võib tähendada ka ootamatut südamerabandust. 
Rahvapärimuse kohaselt on lendva põhiliselt kahe terava otsaga peerg või Lõuna-Eestis nool, mis on nõia tehtud ja lennutatud koduloomade, vahel ka inimeste pihta kohe surmamiseks või äkilise valu tekitamiseks. Kohati oli levinud ka ettekujutus, et lendvat või rabandust põhjustab suur nõel, õlepea või puupulk, mille saadab välja pahasoovija-vihavaenlane või kiuslik naaber, kes haub kättemaksu.
Rabanduseks kutsuti lisaks raskesti ravitavaid või peaaegu ravimatuks peetavaid haigusi, mis rabasid inimest või looma kas nõia saadetud või iseseisva haigusehaldjana. Rabandust oskasid teha nõiad, nagu ka seda arstida. Usk lendva- ja rabandusesaatjatesse nõrgenes kiiresti 19. sajandil, kauem püsisid kasutuses aga rahvameditsiini ja rahvaveterinaaria võtted, samuti lendvat tõrjuv sõnamaagia ja palved.
Lendva, ka "lendaja" või "lennus", esineb põhjaeesti murdeis kohati varavedaja ehk tulihänna tähenduses.
Ede (eesnimi)

Ede on eesti naisenimi. Ungaris on see mehenimi (mugandus nimest Edvárd (Eduard)).
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ede 76 naisel. Ede oli populaarsuselt 900. naisenimi.
Ede oli keskmiselt 50 aasta vanune (mediaanvanus oli 48). Kõige populaarsem oli eesnimi Ede vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,19.
Luutsniku kool

Luutsniku kool asus Võrumaal praeguses Rõuge vallas ja töötas aastatel 1928–1971.
Luutsniku kooli kohta on vähe kirjalikke ülestähendusi. Hea ülevaate annab Haanja Koolis tehtud Taavi Sügise uurimistöö (juhendaja õp. Evi Lestberg).
Enne kooli asutamist töötasid ümbruskonnas Mustahaba, Vaarkali, Pundi ja Kikre külakool.
Vladislav Vinogradov

Vladislav Petrovitš Vinogradov (vene keeles Владислав Петрович Виноградов; 11. september (vkj 29. august) 1899 Kuznetsovo, Tsarevokokšaiski maakond, Kaasani kubermang – 13. aprill 1962 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane ja malefunktsionäär, intendanditeenistuse kindralleitnant (1943). 
Vinogradovi isa Pjotr Vinogradov oli mari rahvusest vaimulik. Pärast isa surma kolis perekond Tšeboksarõsse. Vinogradov võttis osa esimesest maailmasõjast ja kodusõjast. 1920. aastal määrati ta Tšuvaššia sõjakomissari abiks. Aastatel 1927–1930 oli ta Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia tagala ja varustuse teaduskonna kuulaja. 
Suures Isamaasõjas juhatas ta rinde tagalateenistust. Detsembris 1941 ülendati ta kindralmajoriks, märtsis 1943 kindralleitnandiks. Aprillis 1944 moodustati 3. Valgevene rinne, mille juhatajaks määrati Ivan Tšernjahhovskõi. Tema asetäitjaks tagala alal sai Vinogradov.
Septembrist 1944 kuni märtsini 1945 oli Vinogradov Liitlaste Kontrollkomisjoni Rumeenias ülema asetäitja (ülemaks oli Nõukogude Liidu marssal Rodion Malinovski, kes aga oli seotud rinde juhtimisega ja seetõttu lasus kontrollkomisjoni juhtimine faktiliselt Vinogradovi õlgadel). 10.–12. septembril 1944 osales ta Moskvas peetud läbirääkimistel Rumeeniaga vaherahu sõlmimise osas. Kuue kuu jooksul, mis Vinogradov oli seotud komisjoniga, õppis ta selgeks rumeenia keele.
Pärast sõda töötas Vinogradov NSV Liidu teedeministri asetäitjana (1946–1948) ja seejärel NSV Liidu relvajõudude tagala staabiülema asetäitjana (1948–1949). 1951. aastal läks kindralleitnant Vinogradov tervislikel põhjustel erru.
Vinogradov juhtis aastatel 1947–1949 Üleliidulist Male-kabesektsiooni, 1952–1954 Üleliidulist Malesektsiooni ja 1961. aastast kuni oma surmani oli ta NSV Liidu Maleföderatsiooni esimees.
Vinogradov valdas inglise, prantsuse, saksa, rumeenia, ladina ja vanakreeka keelt.
Ta on maetud Novodevitšje kalmistule.
Vladimir German

Vladimir Jevgenjevitš German (vene keeles Владимир Евгеньевич Герман; 10. november 1906 Iljinskoje, Vladimiri kubermang – 1988) oli Nõukogude Liidu malefunktsionäär, ajakirjanik ja literaat. 
German oli aastatel 1939–1941 ja 1945–1947 Üleliidulise Male-kabesektsiooni esimees.
1932. aastal valiti ta NSV Liidu Ajakirjanike Liidu liikmeks. Ta töötas üle kolmekümne aasta kirjastuses Fizkultura i Sport.
German võttis osa Suurest Isamaasõjast. 1941. aasta juuni lõpul läks vabatahtlike pataljoniga rindele, hiljem sõdis kapteni auastmes polguluure komandörina. Oktoobris 1942 autasustati teda Punalipu ordeniga. Pärast sõda naasis endisele ametikohale.
Alejandro Giammattei

Alejandro Eduardo Giammattei Falla (sündinud 9. märtsil 1956 Guatemalas) on Guatemala poliitik. 14. jaanuarist 2020 kuni 14. jaanuarini 2024 oli ta Guatemala president.
Ta on varem olnud Guatemala vanglasüsteemi direktor. Giammattei kandideeris presidendiks nii 2007., 2011., 2015. kui ka 2019. aastal; viimane kord tõi talle ka oodatud edu.
Poliitilised vaated.
Ta on lubanud taastada surmanuhtluse ning "purustada vägivaldsed jõugud, võidelda vaesusega, et peatada riigist väljaränne, ning teha lõpp "tülgastavale" korruptsioonile". Ta ei poolda samasooliste abielu ega aborti ning usub tsiviilelanikele rahu saavutamiseks sõjaväe kasutamise vajalikkusesse.
Mihhail Harlamov

Mihhail Averkijevitš Harlamov (vene keeles Михаил Аверкиевич Харламов; 8. november (vkj 26. oktoober) 1913 Minsk – 16. november 1990 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane ja malefunktsionäär. 
Harlamov lõpetas 1940. aastal Tšernõševski-nimelise Moskva Filosoofia, Kirjanduse ja Ajaloo Instituudi ajalooõpetaja erialal ja 1942. aastal Moskvas ÜK(b)P Keskkomitee juures asuva Kõrgema Parteikooli. Töötas ÜK(b)P Keskkomitee aparaadis. 
Aastatel 1949–1951 oli ta NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Raadiokomitee aseesimees, ühtlasi Üleliidulise Male-kabesektsiooni (1949–1951) ja Üleliidulise Malesektsiooni esimees (1951–1952).
1953. aastal suunati Harlamov tööle NSV Liidu Välisministeeriumi, tõusis seal trükisõnaosakonna juhatajaks (1958–1962). 
Aastatel 1962–1964 juhtis Harlamov NSV Liidu Ministrite Nõukogu Televisiooni ja Raadio Riiklikku Komiteed.
Aastatel 1968–1975 oli ta NSV Liidu Välisministeeriumi ajaloolis-diplomaatia valitsuse ülem ja 1975–1980 New Yorgis NSV Liidu alalise esindaja esimene asetäitja ÜRO-s. 1975. aastal teenis ta välja erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme.
1980. aastast töötas Haramov taas Moskvas; oli aastatel 1980–1986 NSV Liidu Kirjastuste, Polügraafia ja Raamatukaubanduse Riikliku Komitee aseesimees.
David Granger

David Arthur Granger (sündinud 15. juulil 1945 Georgetownis) on Guyana poliitik ning erusõjaväelane, kes oli 16. maist 2015 kuni 2. augustini 2020 Guyana president. Ta on olnud Guyana kaitseväe juhataja ning pärast seda aastatel 1990–1992 riikliku julgeoleku nõunik. Aastatel 2012–2015 oli ta Guyana rahvusassamblees opositsiooniliider.
Granger oli opositsiooni presidendikandidaat 2011. aasta valimistel, kuid kaotas Donald Ramotarile. Ta valiti presidendiks 2015. aasta valimistel; ta kaotas 21. detsembril 2018 toimunud umbusaldushääletuse, ennetähtaegsed valimised on planeeritud toimuma 2. märtsil 2020.
Irina Berezina

Irina Berezina (ukraina keeles Ірина Березіна "Irõna Berezina"; vene keeles Ирина Березина "Irina Berezina"; sündinud 7. juulil 1965 Kiievis) on Austraalia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline meister (1999). 
Berezina kuulus aastatel 1981–1982 Ukraina NSV noortekoondisse. Ta on lõpetanud Kiievi Riikliku Kehakultuuri Instituudi maleosakonna. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist emigreerus Austraaliasse. 
Berezina sai FIDE-lt 1993. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1999. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 1999. aastal tuli ta Austraalia ja viiel korral (2002, 2005, 2007, 2011, 2013) on tulnud Austraalia ja Okeaania naiste malemeistriks.
Berezina võttis osa kahest MM-i tsooniturniirist: 1993. aastal Jakartas jagas esikohta ja 1995. aastal Genting Highlandsis sai esikoha ja edasipääsu samal aastal Chișinăus peetud tsoonidevahelisele turniirile, kus 52 osavõtja seas jäi jagama 39.–42. kohta. Ta on mänginud ka kolmel (2006, 2012, 2015) naiste maailmameistrivõistluste turniiril (64 osavõtjat, nokautsüsteem), kuid edutult (kaotused avaringis).
Austraalia naiskonna koosseisus on ta mänginud seitsmel naiste maleolümpial (1994, 1996, 2000–2006, 2014). Ta tegutseb ka treenerina. Sai FIDE-lt 2005. aastal FIDE treeneri nimetuse.
Tema abikaasa on rahvusvaheline meister Vladimir Feldman.
Moses Nagamootoo

Moses Veerasammy Nagamootoo (tamili keeles மோசஸ் வீராசாமி நாகமுத்து; sündinud 30. novembril 1947) on Guyana poliitik ja kirjanik, kes oli 20. maist 2015 kuni 2. augustini 2020 Guyana peaminister.
Elu ja karjäär.
Nagamootoo sündis Briti Guiana Whimi külas (tänapäeval Ida-Berbice-Corentyne piirkond). Ta on tamili-india päritolu. Ta on töötanud õpetaja, ajakirjaniku ning hiljem advokaadina.
Aastal 1992 valiti ta Kodanike Progressipartei (PPP) nimekirjas Guyana rahvusassmableesse. Hiljem oli ta nii teabeminister kui ka kohalike omavalitsuste minister. Ta jäi valitsusse nii Cheddi Jagani, Samuel Hindsi, Janet Jagani kui ka Bharrat Jagdeo ametiaegadel. Aastal 2000 astus ta ministrikohalt tagasi, kuid jäi parlamendi liikmeks kuni 2011. aastani, kui ta astus välja PPP-st, mille liige ta oli olnud alates 1964. aastast.
Nagamootoost oli meedia andmetel saamas 2011. aastal PPP presidendikandidaat, kuid ta astus sama aasta 24. oktoobril erakonnast välja. Oma otsust põhjendas ta vajadusega "rohkematele ideedele ning uuele dialoogile Guyana majanduse ja välispoliitika küsimustes". Nagamootoo liitus opositsioonierakonnaga Muutuse Allianss (AFC) ning ta taasvaliti parlamenti.
Pärast opositsiooniliidu võitu 2015. aasta valimistel, nimetati Nagamootoo 20. mail 2015 peaministriks ning esimeseks asepresidendiks. Ta pidi juba 12. juunil 2015 presidendi kohuseid täitma, kui David Granger viibis visiidil Ameerika Ühendriikides.
Kirjanikuna.
Moses Nagamootoo avaldas 2001. aastal romaani "Hendree's Cure", mis räägib tamili kalurite elust 1950. ja 1960. aastatel.
Jovenel Moïse

Jovenel Moïse (26. juunil 1968 Trou-du-Nord – 7. juuli 2021 Pétion-Ville) oli Haiti ettevõtja ja poliitik, alates 7. veebruarist 2017 kuni surmani Haiti president.
Ta võitis 2016. aasta Haiti presidendivalimised, teda kutsuti tagasi astuma alates 2018. aasta juulist väldanud meeleavaldustel, kuid need ei viinud soovitud tulemuseni ja kasvasid 2019. aastal üle poliitiliseks kriisiks. Ta mõrvati 7. juulil 2021.
Jean-Michel Lapin

Jean-Michel Lapin on Haiti poliitik, kes oli 21. märtsist 2019 kuni 4. märtsini 2020 Haiti peaministri kohusetäitja. Hoolimata sellest, et ta teatas 23. juulil 2019 oma tagasiastumisest, jätkas ta ametis veel üle poole aasta; Haiti parlament hääletas tema alaliseks peaministriks nimetamise vastu neli korda. Lapini asemel määrati peaministrikandidaadiks Fritz William Michel, kuid temagi ei pälvinud parlamendi poolehoidu.
Elu.
Ta alustas oma karjääri riigisektoris kullerina. Hiljem töötas ta rahvatervise ministeeriumis ning Haiti rahvusraamatukogu juhtkonnas.
Enne peaministriks nimetamist oli ta kultuuri- ja kommunikatsiooniminister.
Vasílis Kikílias

Vasílis Kikílias (kreeka keeles "Βασίλης Κικίλιας"; sündinud 15. mail 1974 Ateenas) on Kreeka poliitik, arst-ortopeed ja endine korvpallur, ta on erakonna Uus Demokraatia liige. Ta oli aastatel 2014–2015 Kreeka kodanikukaitse minister. Ta on 9. juulist 2019 Kreeka tervishoiuminister.
Ta on lõpetanud aastal 2002 Ateena ülikooli meditsiinikooli. Ta jätkas õpinguid rahvatervise riikliku kooli juhtimis- ja tervishoiuüksuste osakonnas, kus ta sai magistrikraadi 2008. aastal. 2011. aastal anti talle Ateena ülikooli meditsiinikoolis doktorikraad.
Ta on mänginud tipptasemel korvpalli mitmes klubis.
Ta oli 10. juunist 2014 kuni 27. jaanuarini 2015 Kreeka kodanikukaitse minister.
9. juulist 2019 on ta Kreeka tervishoiuminister.
Francisco Guterres

Francisco Guterres (rahva seas tuntud kui Lú-Olo; sündinud 7. septembril 1954) on Ida-Timori poliitik, alates 20. maist 2017 kuni 20. maini 2022 Ida-Timori president. 
Ta on ühtlasi ka erakonna Fretilin juht, aastatel 2002–2007 oli ta Ida-Timori parlamendi president. Ta kandideeris Fretilini eest nii 2007. kui ka 2012. aasta valimistel, kuid kaotas mõlemal korral üksikkandidaadile. 2017. aastal uuesti kandideerides oli tal endise peaministri Xanana Gusmão ja tema partei, Timori Taastamise Rahvuskongressi (CNRT), toetus ning ta valiti presidendiks.
Aaron Smuts

Aaron Smuts on USA filosoof.
Ta on 2017. aastast Rhode Island College'i filosoofia osakonna juhataja.
Looming.
Armastus ja surm: vastupanuvõime probleem.
Artiklis "Love and Death: The Problem of Resilience" väidab Smuts, et lähedase inimese surmast ülesaamine on kahetsusväärne sellepärast, et see tähendab hoolimast lakkamist.
Tsisternvagun

Tsisternvagun ehk paakvagun (inglise keeles "tank car") on vagun, mida kasutatakse vedelike ja veeldatud gaaside veoks. Tsisternvagunitega veetakse peamiselt „heledaid“ naftasaadusi (diislikütus, autobensiin jms) ja „tumedaid“ naftatooteid (toornafta ja kütteõli), tööstuslikke kemikaale, toiduainete tööstuse toorainet ja toidukaupu (toiduõlid jms). 
Ülevaade.
Tsisternvagunitel on üleval täiteluuk ja all torustike ja ventiilidega tühjendusseade. Tühjendusseade kujutab endast mehaaniliselt avatavat luuki vaguni põhjas või tühjendustorude ja ventiilide süsteemi, kust vedelik isevoolu teel väljub. Mõnel juhul on nähtud ette ka tsisterni tühjendamine survega (ülerõhuga). 
Universaalvaguniga võib vedada mitmesuguseid vedelikke. Paagil on ülaluuk ja alumine tühjendusseade. Kaubaliigi vahetamisel/muutmisel tuleb paak enne pesta või aurutada. Erinevate vedelike veol on omavahel lubatud vahetada ainult naftatoodete tsisterne. Nende vahepealne pesu enne muude naftasaaduste vedu on ökonoomsem kui iga naftasaaduse tarvis oma tsisternipargi soetamine. 
Masuuditsistern on toornafta ja tumedate naftasaaduste veoks. Paagil on ülaluuk ja alumine tühjendusseade, sageli ka auru- või elektrisoojendusseadmed. Bituumenitsistern on sitkete naftasaaduste veoks. Bensiinitsistern on mõeldud heledate naftasaaduste veoks. Üldjuhul sellel alumist tühjendusseadet ei ole. 
Osa tsisternvaguneid on kahe paagiga, kus kaupa sisaldaval tsisternil on ümber omakorda paak. Selliseid vaguneid kasutatakse ainete veol, mida saab laadida ainult kuumalt, vedelas olekus. Tavatemperatuuridel muutuvad need ained tahkeks (näit. bituumen, tõrv ja vaha). Kauba uuesti ülessoojendamine ning vedelasse olekusse viimine, toimub auru juhtimisega kahe tsisterni vahelisse ruumi. 
Tsisternvagunid on nelja- ja kaheksateljelised. Kaheksateljelised tsisternvagunid on kasutusel ainult naftasaaduste (peamiselt kütused) ja teatud kemikaalide veol. Kandejõud on neljateljelistel tsisternvagunitel enamasti kas 60–66 t ja kaheksateljelistel 120–125 t. Tsisterni maht on kaheksateljelistel vagunitel 140–161 m3, neljateljelistel naftatoodete veoks mõeldud vagunitel 61–91 m3. Toodetakse ka väikeste tsisternidega, kemikaalide veoks ette nähtud vaguneid. Nii veetakse kangeid happeid tsisternidega, mille ruumala on vahemikus 32–38 m3.
Mark Sinisoo

Mark Sinisoo (kuni 21. aprillini 1936 Mark Sinnisov; 22. juuni 1932 – 24. juuni 2020) oli eesti diplomaat, küberneetik, mälumängur ja tõlkija. 
Ta lõpetas aastal 1951 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1956 "cum laude" Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna elektrijaamade, võrkude ja süsteemide erialal.
1990. aastatel oli Sinisoo Eesti välisministeeriumi poliitikaosakonna nõunik. 1998. aastal sai temast Eesti Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Jaapanis. 2000. aastal kutsuti ta sellelt ametikohalt tagasi.
Mark Sinisoo on tõlkinud inglise keelest eesti keelde kriminaalromaane tuntud autoritelt nagu Margery Allingham, Agatha Christie, Geoffrey Household, Philip MacDonald, Ngaio Marsh ja Rex Stout.
Sinisoo kuulus Vikerraadio mälumängusaate "Mnemoturniir" mälumängumeeskonna algkoosseisu. Ta esines korduvalt ka raadiosaates "Meelejahutaja". Hiljem on ta mänginud episoodilistes osades Eesti mängufilmis "Minu naine sai vanaemaks" (1976) ning telesarjades "Kelgukoerad" (2011) ja "Pilvede all" (2010, 2012).
Mark Sinisoo isa oli ärimees Joakim Puhk ning abikaasa oli inglise keele õpetaja Ingrid Kuljus (1924–2007) .
Helle Martinson

Helle Martinson (neiupõlvenimega Helle Kaar; sündinud 28. mail 1934) on eesti keemik, teadusloolane ja teaduspoliitika kujundaja, Eesti Teadusfondi üks rajajatest ja esimene tegevdirektor. 
Helle Martinson lõpetas 1957. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi insener-keemik tehnoloogina kütuste ja gaasi tehnoloogia erialal. 1957–1959 töötas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Energeetika Instituudis. Õppis 1960–1963 aspirantuuris NSV Liidu Teaduste Akadeemia Naftakeemilise Sünteesi Instituudis Moskvas. 1964 sai ta keemiakandidaadi kraadi kõrgmolekulaarsete ühendite keemia erialal . Dissertatsioon käsitas olefiinide polümerisatsiooni lahustuvate komplekskatalüsaatorite manulusel. 
1990. aastal kaitses Helle Martinson Läti NSV Teaduste Akadeemia Orgaanilise Sünteesi Instituudis doktoriväitekirja "Keemiateaduse ja -tööstuse areng Eestis - ajaloolis-teaduslooline analüüs (17. sajand - 1980. aastad)". 
Töötas 1964–1989 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemia Instituudis teadussekretärina. Aastail 1975–1985 oli ta ka NSV Liidu Keemiatööstuse Ministeeriumi nõunik ministeeriumi ettevõtete ja Eesti NSV teadusasutuste koostöö alal. 1989–1992 töötas Eesti NSV Majandusministeeriumi Majandusarengu Instituudi teadussekretärina. 
Eesti iseseisvumise järel 1991. aastal korraldas riik teaduse finantseerimise ümber ja asutas Eesti Teadusfondi. Teadusfond hakkas korraldama konkursse granditaotluste hindamiseks rahvusvaheliste kriteeriumide alusel ning rahastama ekspertiisi edukalt läbinud projekte. 2012 korraldati Teadusfond ümber Sihtasutuseks Eesti Teadusagentuur. 
Aastatel 1992–2004 oli Helle Martinson Teadusfondi tegevdirektor ning aastatel 2004–2006 teadusnõunik. 
1993–1997 oli Helle Martinson ka Georg Sorosi Rahvusvahelise Teadusfondi ("International Science Foundation, ISF)" peakontori esindaja, ISF grantide mänedžer Eestis. 1997-2004 oli Helle Martinson Eesti esindaja Euroopa Komisjoni Peadirektoraadi juurde loodud Teadus- ja Arendustegevuse Evalveerimise Võrgustikus. 
Martinsonilt pärines idee luua Tallinna Teadlaste Maja, ta oli Eesti teadlaste liidu üks asutajaid ja juhatuse liige.
Juudid Eesti Vabadussõjas

Eesti juudid Vabadussõjas on Vabadussõjas Eesti sõjaväes teeninud juutidest sõjaväelaste loend.      
Selles tabelis -juudidvabadussojas.wordpress.com - on kokku 444 nime, 415  neist on võetud Rahvusarhiivis säilitatavates , 1919 aasta algul Eesti Rahvaväkke tegevteenistusse kutsutud meeste nimekirjadest ja teenistuslehtedest . 29 nime on saadud Eesti Juudi Muuseumi kodulehelt https://muuseum.jewish.ee/history/jews_vabadus.pdf
                                                                 Praeguseks kindlaks tehtud  Vabadussõjas langenud 9 juudi rahvusest sõdurit.    
     Kaplan   Scholem            1898-1919
      Frank     David                1869-1919                                              Kofkin/Kovkin/  Boris     1896-1919
     Geller   Haim                 1890-1919                                                     Kulman   Samuel             1900-1919
     Gorbar Isak                    1883-1919                                                     Pikarevitsch   Boruch     1899-1920
     Kahn/Kagan/  Judel      1893-1919                                                     Rosenhaft    Leopold     1898-1919
                                                                              Fakte.
"                                   Vabadussõja mälestusmärkidega autasustatuid -  93 meest ,4 sõdurile  annetati  ka Läti Vabariigi analoogsed mälestusmärgid.."
"                                  Nimekirjas on  40 arsti ( 5 naisarsti). Velskreid on kirjas 20 inimest."
"      Riviteenistuses oli - 9 kapralit ;1 veltveebel ;1 junker ; 9 noorem-allohvitseri  ja 2 vanem-allohvitseri. Mereväes teenis 3 vabatahtlikku madrust."
"Vabatahtlikke teenis ,niipalju kui 100 aastat hiljem on säilinud arhiivide põhjal võimalik aru saada, tõestatult 100 inimest. Arvestades aga ,et rahvaväkke mobiliseeriti mehi  21 aasta vanusest alates ja seega said nooremad  sõjaväkke astuda ainult vabatahtlikena –siis selliseid  nooremaid aastakäike on siin tabelis 126 inimest ja sestap peaks ka vabatahtlikke rohkem olema …    /Kaitseliitu  ja Kooliõpilaste Pataljonidesse mobiliseeriti ka 16 aastaseid poisse /"
Kuigi juutidel oli Eesti iseseisvusvõitlusele oluline panus, tunnustati nende osalemist Vabadussõjas vähem kui teiste rahvuste panust .See võis olla seotud antisemitismi ja tolerantsuse puudumisega tollases ühiskonnas.
"                                            Holokausti käigus  mõrvati 84 Vabadussõjas osalenud juuti."
"Eesti linnades kanti Vabadussõja  ajal Kaitseliidu nimekirjadesse kokku ka 626 juudisoost meesterahvast / ka 3 naisarsti / , peale patrull-ja valveteenistuse kasutati tarviduse järgi neid ka rahvaväeosades teenistuses."
"                                           Rms.—reamees                      M—annetatud Vabadussõja mälestusmärk       S.Ural.Lag.—küüditatud Tomsk`i .   KL.---kaitseliitlane            Holok--HOLOKAUST"
"                                                                                                                                                     V—vabatahtlik                      H---haavatud"
Väidetav autor.
Arhiivis töötas Daron Haitov Veebruar 2024
Taskunuga

Taskunuga on väike mitmeotstarbeline kokkupandav nuga, mille käepideme sisse mahub vähemalt üks tera. Tera pikkus on tavaliselt 5–15 cm. Algsest ühe teraga taskunoast on arendatud ka mitmefunktsioonilisi taskunuge. 
Šveitsi armee taskunuga.
Šveitsi armee taskunuga patenteeriti 1897. aastal Carls Elseneri poolt. 
Selles taskunoas on peamine tera (sealhulgas noatera) servade valik: hambulised, tavalised, saed. Lisaks sellele on hulga muid tööriistu, näiteks pudeliavajad, korgitsad ja käärid. Need on paigutatud noa käepidemesse pöördepunkti mehhanismi abil. Šveitsi armee taskunoa käepide on traditsiooniliselt punast värvi. Alates 2006. aastast on ilmunud ka muid värve. Samuti alates 2006. aastast on Šveitsi armee noa käepide kandnud Victorinoxi või Wengeri risti logo või Šveitsi sõjaväenugade puhul Šveitsi vappi.
Karl Erik Nazarov

Karl Erik Nazarov (sünninimi Laanet; sündinud 17. märtsil 1999) on eesti sprinter. Tema onu on Andrei Nazarov.
Tulemused.
2. jaanuaril 2020. aastal kordas ta 60 m tõkkejooksus U23 klassi Eesti siserekordit ajaga 7,93.
2020. aastal püstitas Nazarov sisevõistlustel Eesti U23 vanuseklassi rekordi 60 m jooksus ajaga 6,68 ning 2021. aastal ületas selle rekordi saades ajaks 6,63.
19. märtsil 2022. aastal püstitas ta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis 60 m jooksu eeljooksus Eesti siserekordi ajaga 6,55. Finaalis sai ta ajaga 6,58 neljanda koha. 
2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel kergejõustikus Torunis saavutas Nazarov 60 m jooksus 7. koha ajaga 6,67.
2019. aasta Eesti meistrivõistlustel tuli esimest korda individuaaldistantsil Eesti täiskasvanute meistriks (100 meetri jooksus).
16. juunil 2023 parandas Eesti 100 m jooksu rekordit. Uus rekordaeg on 10,18.
Ada Koistinen

Ada Koistinen (sündinud 5. jaanuaril 1999 Jyväskyläs) on Soome endine kergejõustiklane (kolmikhüppaja).
Ta esindas spordiühingut Jyväskylän Kenttäurheilijat. Tema treener oli Jarko Finni. Ta sai 2019. aastal Soome kergejõustiku meistrivõistlustel kolmikhüppes pronksmedali. Tema isiklik rekord kolmikhüppes on (aastast 2018) 12.92.
Liiva-Annus

Liiva-Annus on eestlastel isikustatud surma või surmavaimu levinumaid nimetusi.
Surma ei soovitud nimepidi nimetada, et teda mitte kohale kutsuda, seepärast leidis vanarahvas talle muidki asendusnimesid ja peitesõnu: 
Mulla-Madis, "Kalmu-Kaarel", "Haua-Kusta", "Toone-Toomas", "Surma-Peeter", "vikatimees", "kondimees", "mustmees", "külmjalg" jne.
Liiva-Annust kujutletakse vana mehena, kes vikati, labida, koodi või mõne muu esemega inimesi surmale rabab.
Kujutelm on rahvusvaheliselt tuntud ning on levinud ristiusuga.
Julius Murd

Julius Murd (1936. aastani Julius Martinson; 30. august (ukj) 1887 Kudina vald, Tartumaa – 27. august 1976) oli eesti töölisliikumise tegelane ja Eesti NSV rahvasaadik.
Ta töötas Tallinna Laevaremonditehases lukksepa ja töödejuhatajana. Aastatel 1905 ja 1917 võttis osa revolutsioonilisest liikumisest, 1919. aastal osales Eestimaa ametiühingute I kongressil.
Aastatel 1947–1959 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu II, III ja IV koosseisu saadik, 1950–1959 Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja asetäitja.
Ta oli ka Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu liige.
Anatoli Šeremet

Anatoli Šeremet (vene keeles "Анатолий Данилович Шеремет", 2. september 1929 Golovlinka, Moskva kubermang (tänapäeval Tuula oblast) – 5. jaanuar 2020 Moskva) oli väljapaistev Venemaa teadlane ettevõtete majandusanalüüsi ja auditi valdkonnas. 
Ta lõpetas Mihhail Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna ning sai 1955. aastal majanduskandidaadi kraadi ja 1971. aastal majandusdoktori kraadi.
Ta oli 1972–2012 Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna arvestuse, analüüsi ja auditi kateedri juhataja, kes arendas kateedri üheks juhtivaks majandusanalüüsi keskuseks endises Nõukogude Liidus ja Venemaal. Alates 2012. aastast töötas ta sama kateedri teadusliku juhendajana.
Ta töötas välja ettevõtete kompleksse majandusanalüüsi metodoloogia ja metoodilise süsteemi ning lõi selles valdkonnas endises Nõukogude Liidus ja Venemaal oma koolkonna.
Temalt on ilmunud üle 350 publikatsiooni, sealhulgas 23 monograafiat, 25 õpikut ning 13 käsiraamatut majandusarvestuse, majandusanalüüsi ja auditi praktikutele. Tema juhendamisel ja konsulteerimisel on kaitstud 60 kandidaadikraadi ja 27 majandusdoktori kraadi.
Professor Šeremeti tegevus Venemaa ja SRÜ riikide majandusarvestuse valdkonna arendamisel oli silmapaistev. Ta oli Rahvusvahelise Arvestuse Akadeemia president ning üks peakoordinaator rahvusvaheliste arvestuspõhimõtete rakendamise protsessis Venemaal ja teistes SRÜ riikides.
Samuti oli Šeremet SRÜ riikide arvestuse ja auditi rahvusvahelise koordinatsiooninõukogu liige, Venemaa Rahandusministeeriumi metoodikanõukogu presiidiumi liige, SRÜ Raamatupidajate ja Audiitorite Ühenduse president, Venemaa Rahandusministeeriumi juures tegutseva audiitorite nõukogu liige ning riikliku finantsarvestuse standardite eksperdinõukogu esimees.
Professor Anatoli Šeremeti sidus Tartu Ülikooli majandusteaduskonnaga aastakümnetepikkune viljakas koostöö, mis andis Tartu teadlastele võimaluse olla kaasatud paljude ühismonograafiate ja -publikatsioonide koostamisse. Varasematel aastatel korraldati tema initsiatiivil ühiskonverentse ja -seminare. Tema juhitavas kateedris kaitses majandusteaduste kandidaadi- või doktorikraadi viis Tartu Ülikooli ja neli Tallinna Tehnikaülikooli kasvandikku.
Kollokatsioonid

Kollokatsioonid ehk naabersõnad on sõna tähendusest sõltuvalt sageli koos kasutatavad sõnad.
Naabersõna leidmine on raske eelkõige võõrkeele õppijale, emakeeles on kasutus pigem intuitiivne. Kollokatsioonide kirjeldamist hõlbustab korpuslingvistika.
Eesti keele naabersõnu pakub ühisotsing sõnaveeb.
Boriss Rodionov

Boriss Jevgenjevitš Rodionov (vene keeles Борис Евгеньевич Родионов; 16. märts 1912 Moskva – 13. mai 1987 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigiametnik ja malefunktsionäär. 
Rodionov töötas sõja ajal insenerina Moskvas. Pärast sõda töötas parteitööl, seejärel Moskva Linna TSN Täitevkomitee kultuurivalitsuse ülemana. Aastatel 1970–1984 oli ta Vene NFSV Riikliku Kirjastuskomitee aseesimees.
Aastatel 1961–1962 oli ta Vene NFSV ja 1962–1968 NSV Liidu Maleföderatsiooni esimees. Aastatel 1962–1970 oli Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asepresident ja 1970–1978 FIDE tegevjuhatuse liige.
2015. aasta Ilmar Raua mälestusturniir

Ilmar Raua 49. mälestusturniir oli 2015. aastal Viljandis peetud järjekordne Ilmar Raua mälestusturniir males. 
29. juunist kuni 5. juulini 2015 Viljandis asetleidnud 62 osavõtjaga rahvusvahelise turniiri koosseis oli komplekteeritud peamiselt Eesti maletajaist. Turniiril osales mitu külalissuurmeistrit: Lätist Arturs Neikšāns ja Normunds Miezis, Leedust Aloyzas Kveinys, Rootsist Erik Blomqvist, Valgevenest Aliaksiej Aliaksandraŭ ning Ameerika Ühendriikidest Jaan Ehlvest. 
Lätit esindasid lisaks suurmeistritele rahvusvaheline meistrid Ņikita Meškovs ja Rolands Bērziņš. 
Eesti maleparemikust osalesid suurmeistrid Kaido Külaots ja Igor Švõrjov ning rahvusvahelised meistrid Olav Sepp, Tarvo Seeman ja Ottomar Ladva. Kaasa tegid ka tulevased rahvusvahelised meistrid Juri Krupenski, Andrei Šiškov ja 17-aastane Ilja Siroš.
Turniiri peakohtunik oli FIDE arbiiter Marek Kolk, kohtunik Gert Elmaste ja turniiridirektor Toomas Valgemäe. Mängiti Šveitsi süsteemis 9 vooru.
Turniiri lõpptulemus.
Turniiri võitis 32-aastane Läti suurmeister Arturs Neikšāns. Aasta varem Raua mälestusturniiri võitnud Aliaksandraŭ jäi seekord jagama teist kohta. Eesti maletajaist pääses esiviisikusse Kaido Külaots.
Naistest oli edukaim Mai Narva (üldarvestuses 18. koht). Järgnesid Tuuli Vahtra (31. koht) ja Regina Narva (32. koht).
Helmer Hallik

Helmer Hallik (sündinud 2. veebruaril 1973) on eesti politsei- ja päästeametnik, politseimajor, alates 2. märtsist 2020 Häirekeskuse Lõuna keskuse juht.
Kedge Business School

Kedge Business School on Euroopa äriülikool, millel on linnakud Pariisis, Bordeaux's, Marseilles, Toulonis, Dakaris, Suzhouis ja Shanghais. Kool asutati 2013. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus Kedge 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 31. kohale.
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. 
Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, nt Daniel Carasso (Danonei tegevjuht) ja Sophie Cluzel.