tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valdeko Aalperk

Valdeko Aalperk (aastani 1929 Valdeko Alberg, aastani 1936 Valdeku Aalberg, 22. märts 1907 Sauevälja küla, Vao vald, Virumaa – 9. juuli 1944 Taišetlagi vangilaager, Taišet, Irkutski oblast) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Valdeko Aalperk sündis küla sepa Jüri Aalbergi pojana.
Haridus- ja teenistuskäik.
Teenis Eesti sõjaväes aastail 1928–1940, lõpetas aastal 1929 Sõjakooli aspirantide kursused. Lõpetas aastal 1931 ohvitseride klassi nooremleitnandina suurtükiväe erialal.
Algul teenis 1. suurtükiväerügemendis rühmaülemana. Hiljem, aastail 1936–1938 oli Lahingukooli õppejõud Tondil.
Lõpetas Kõrgema Sõjakooli juunis 1940. Määrati praktikale Sõjavägede staabi 2. (luure) osakonda. Aalbergi viimane Eesti auaste oli leitnant.
Septembris 1940 viidi Aalperk üle Punaarmee 22. Eesti korpuse 180. laskurdiviisi Väike-Maarjas asunud 627. suurtükiväepolgu patareikomandöriks vanemleitnandi auastmes.
Represseerimine ja surm.
Aalperk vangistati 12. juunil 1941 Värska suvelaagris ning küüditati Petserist ja viidi vangina Norillagi. Süüdistuse esitas Valdeko Aalperkile uurija Bõkov 27. septembril 1941. Süüdistuse kohaselt oli ta nõukogudevastaselt meelestatud, suhtus eitavalt nõukogude korra kehtestamisse Eestis ja levitas kaotusmeeleolusid enne, kui sõda oli veel alanud. 
Erinõupidamine mõistis Aalperkile 5. septembril 1942 kaheksa aastat laagrit. Aalperk viidi Norillagist 1943. aastal Taišetlagi, kus ta suri.
Kompimine

Kompimine ehk kompimismeel (ingl. k. "touch" või "tactition") on võime puudutades kindlaks teha esemete kuju, suurust ja mehaanilisi omadusi. Sarnaselt kuulmisega eeldab kompimismeel mehaaniliste stiimulite detekteerimist ning arvatakse seetõttu mehhanosensatsiooni alla. Traditsiooniliselt peetakse kompimist üheks viiest klassikalisest meelest.
Robert Tuisk

Robert Tuisk (31. oktoober 1896 Narva – 1. oktoober 1982 Nõmme) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940) ja arst.
Ta õppis aastail 1915–1916 Peterburi ülikooli keemiaosakonnas, 1918. aastal Tartu ülikooli keemiaosakonnas ja 1919–1925 (lõpetas) arstiteaduskonnas.
Rudolf Rosimannus

Rudolf Rosimannus (2. september 1906 – 7. juuli 1982 Göteborg) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).
Teenis Merejõudude Staabis.
Johannes Till

Johannes Voldemar Till (12. oktoober 1897 Holstre, Viljandimaa – 8. mai 1942 Ussollagi vangilaager, Permi oblast) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940).
Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Reaalkooli.
Teenis Viru-Järva Sõjaväeringkonna staabis. 
Arreteeriti NKVD poolt 2. juulil 1941. Hukati Ussollagi vangilaagris Venemaal.
Słubice

Słubice (saksa keeles "Dammvorstadt") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas, Słubice maakonna ja Słubice valla keskus. Linn asub Oderi (Odra) jõe vasakkaldal.
Kuulub alates 1999. aastast Lubuszi vojevoodkonda, aastatel 1975–1998 kuulus Gorzów Wielkopolski vojevoodkonda. 
30. juunil 2011 oli linnas 18 148 elanikku. 
2014. aasta oktoobris püstitati Słubices maailma esimene mälestusmärk Wikipediale (Wikipedia mälestusmärk).
George William Russell

George William Russell (10. aprill 1867 Lurgan, Armagh' krahvkond – 17. juuli 1935 Bournemouth, Inglismaa) oli iiri kirjanik, kriitik, toimetaja, maalikunstnik ja rahvuslane, kes on tuntud eelkõige luuletajana.
Ta kasutas pseudonüüme Æ, AE, A.E. ja Æon.
Elulugu.
Russell sündis Lurganis. Kui ta oli 11-aastane, kolis perekond Dublinisse. Ta õppis Rathminesi koolis ja kunstikoolis Metropolitan School of Art (praegu National College of Art and Design), kus ta sõbrunes William Butler Yeatsiga.
Ta asus tööle rõivapoes. Seejärel töötas ta Horace Plunketti rajatud põllumajandusühistegevuseliikumises Irish Agricultural Organization Society (IAOS), kuhu teda soovitas Yeats. Russellist sai organisatsiooni abisekretär. Organisatsiooni esindajana lõi ta Lõuna- ja Lääne-Iirimaal laenuühisusi ja rajas ühistupanku; viimaseid oli 1910. aastaks 1910. Koostöö Plunkettiga laabus hästi. Aastatel 1905–1923 toimetas ta IAOS-i ajakirja Irish Homestead ning tegi selle rahvusvaheliselt tuntuks.
Hiljem oli ta iiri rahvuslaste väljaande Irish Statesman toimetaja (15. september 1923 – 12. aprill 1930).
Ta oli alates oma esimesest luulekogust "" (1894) keldi taassünniliikumise üks juhtkujusid. Ta kirjutas müstilisi, õrnmeloodilisi luuletusi ja näidendeid. Aastal 1902 tutvus Æ noore James Joyceiga ning tutvustas teda oma sõbrale William Butler Yeatsile ning teistele taassünniliikumise tegelastele. Joyce'i raamatus "Ulysses" figureerib Russell episoodis "Skylla ja Charybdis", kus ta lükkab tagasi Stepheni teooriad William Shakespeare'i kohta.
Tema kodust Dublini Rathgar Avenuelt sai Iirimaa majanduslikust ja kunstilisest käekäigust huvitatute kohtumispaik.
Ta oli aastaid Dublini teosoofide juht. Ta väitis, et on selgeltnägija.
Ta kirjutas palju majandusest ja poliitikast.
Samuti tegeles ta maalimise ja joonistamisega, kujutades vaimolendeid, keda ta väidetavalt tajus.
Kui tema abikaasa 1932 suri, asus Russell elama Inglismaale, kus ta ka suri. Russell on maetud Dublin Mount Jerome'i kalmistule.
Sootaguse (Alutaguse)

Sootaguse oli küla Puujala küla kõrval Iisaku kihelkonnas, praegu osa Puhatu külast Alutaguse vallas. 
Sootaguse on vana küla, kandes algselt nime "Saientack". Pärast Liivi sõda (1586) oli külal 1/2 adramaad. Praegune küla asukoht paikneb 5 kilomeetri kaugusel Kuremäest. Nime on saanud küla Soompea külast lähtudes. Soompeale järgneb soo, sellele küla ja nimeks Sootaguse. Külas leidub muistseid kääpaid. 1938. aastal elas külas 138 elanikku.
Alexander Giers

Alexander Giers (vene keeles Aleksandr Nikolajevitš Giers, Александр Николаевич Гирс; 2. jaanuar vkj / 14. jaanuar 1861 – 1920) oli rootsi päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 
Ta oli kammerjunkur, Astrahani asekuberner 24. juunist 1899 kuni 14. veebruarini 1901, kolleegiuminõunik, Novgorodi asekuberner 14. veebruarist 1901 kuni 12. aprillini 1903, Eestimaa asekuberner 13. aprillist 1903 kuni 12. augustini 1906, tõeline riiginõunik (1907), Jenissei tsiviilkuberner 5. augustist 1906 kuni 30. juunini 1909, kammerhärra (1908) ja Tallinn-Haapsalu rahukogu aukohtunik.
Perekond.
Ta oli Venemaa välisministri Nicholas de Giersi (1820–1895) ja Olga Cantacuzène (1830–1903) poeg, Radziwiłłówi postimeistri Karl Ferdinand Giersi (1777–1835) ja Anna von Lütke (Friedrich Benjamin von Lütke õde) pojapoeg ning diplomaadi ja saadiku Michael Giersi (1856–1932) vend. 
Ta oli abielus Olga Mihhailovna Šidlovskajaga (sünd. 1865).
Aastatel 1912–1915 oli tema samanimeline sugulane Alexander Giers (sünd. 1850) Balkani sõdade aegne Venemaa saadik Montenegros.
Elav teadus

"Elav teadus" oli Eesti Kirjanduse Seltsi poolt aastail 1932–1941 välja antud populaarteaduslike raamatute sari.
Ilmar Tõnisson kirjutas 1932. aastal (sarja esimese köite ilmumise järel): "Kas tõesti toimkonna liikmetena "Elava teaduse" seeria väärtust garanteerivad mehed, nagu prof. Konik, rektor Kõpp, dir. Lang, dir. Roos, prof. Uluots – ja ka prof. Treiberg ja Fr. Tuglas sallivad, et "populaarteaduse" ja "poliitilise haridustöö" nime all riigi varade abil paisatakse rahva sekka säärast kõige labasemat sotsialistlikku propagandat, kõige asjatundmatumat väärkäsitust ühiskondlikust elust ja ajaloost, kõige ülbemat riikluse ja rahvusluse õõnestamist?"
Barclay de Tolly (suguvõsa)

Barclay de Tolly (vene keeles "Барклай де Толли") on šoti päritolu aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Barclayde suguvõsa esimene liige Peter Barclay lahkus usulise tagakiusamise pärast Šotimaalt ning asus elama Saksamaale/Preisimaale ja sealt Kuramaale.
Suguvõsa oli kantud 1741. aastal Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 106 all ja 1814. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 146 all ning 1839. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 329 all.
Michael Andreas Barclay de Tolly ülendati 1813. aastal Vene krahviks ja 1815. aastal vürstiks.
Suguvõsa liikmeid.
Barclay de Tolly sugupuu, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi ()
Aadlisuguvõsa

Aadlisuguvõsa on suguvõsa, mille moodustavad aadliseisusse tõstetud esiisa ja tema järglased.
Aadlisuguvõsa liikmed võivad olla kantud või mitte kantud aadlimatriklisse.
Alexei Giers

Alexei Giers (vene keeles Aleksei Fjodorovitš Giers, Алексей Федорович Гирс; 17. märts vkj / 29. märts 1871 – 11. veebruar 1958 Pariis) oli rootsi päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 
Ta oli kolleegiuminõunik (1905), Eestimaa asekuberner 12. augustist 1906 kuni 18. maini 1908, riiginõunik, kammerhärra (1908), Kiievi tsiviilkuberner 18. maist 1908 kuni 17. detsembrini 1912, tõeline riiginõunik (1911), Minski tsiviilkuberner 26. novembrist 1912 kuni 1915. aastani, Nižni Novgorodi tsiviilkuberner 1915–1917.
Perekond.
Ta oli tõelise salanõuniku ja Evangeelse Luterliku Kiriku Konsistooriumi presidendi (1891) Fjodor Giersi (1824–1891) poeg, Karl Ferdinand Giersi (1777–1835) ja Anna von Lütke (Friedrich Benjamin von Lütke õde) pojapoeg. Tema onu oli Venemaa välisminister Nicholas de Giers (1820–1895), kelle poeg Alexander Giers oli samuti Eestimaa asekuberner.
Sergei Šidlovski

Sergei Aleksejevitš Šidlovski (ka Schidlowski, vene keeles Сергей Алексеевич Шидловский; 2. oktoober vkj / 14. oktoober 1864 – 1922) oli valgevene päritolu Venemaa riigitegelane. II Riigiduuma liige Mogiljovi kubermangust.
Ta oli riiginõunik (hiljem tõeline riiginõunik), Mogiljovi kubermangu asekuberner 30. juunist 1907 kuni 27. augustini 1912, Voroneži kubermangu asekuberner 27. augustist 1912 kuni 19. novembrini 1914, Eestimaa kubermangu asekuberner 29. novembrist 1914 kuni 1917 ja Liivimaa tsiviilkuberner 20. veebruarist kuni 18. märtsini 1917.
Ta oli 820 tessatini suuruse valduse maaomanik.
Vaata ka.
Pärast 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni emigreerus 1920. aastal Eestisse samanimeline Venemaa poliitik, III. (1907–1912) ja IV. (1912–1917) riigiduuma liige Voroneži kubermangust, Sergei I. Šidlovski (1861–1922 Tallinn), kes töötas Justiitsministeeriumi ametnikuna ja tegi kaastööd Tallinna ajalehele Poslednije izvestija (Последние известия, ilmus 1920–1927).
I Am... Sasha Fierce

"I Am... Sasha Fierce" on Beyoncé Knowlesi album.
Lood.
I Am...
Sasha Fierce
I Am...
Sasha Fierce
Ruben Lagus

Ernst Ruben Lagus (12. oktoober 1896 – 15. juuli 1959) oli Soome kindralmajor.
Lagus oli jäägrite hulgas, kes said väljaõppe Esimese maailmasõja ajal Saksamaal. Talvesõja ajal vastutas ta Karjala kannasel võitlevate vägede varustamise eest.
Jätkusõjas juhtis ta kõigepealt Jäägribrigaadi ja 1942. aastast Soomusdiviisi. Ta oli esimene sõjaväelane, keda autasustati Mannerheimi ristiga.
Lagus suri 15. juulil 1959 ja on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Aleksander Eisenschmidt

Aleksander Jakob Peeter Eisenschmidt (14. august 1876 Käärdi talu, Uderna vald – 6. august 1914 Tartu lähedal, maetud Tartu Vana-Peetri kalmistule) oli eesti põllumajandusteadlane ja ajakirjanik, üks esimesi eesti rahvusest agronoomiadoktoreid.
Ta töötas aastatel 1899–1902 Kiidjärve mõisavalitsejana.
Eisenschmidt õppis 1903–1905 Königsbergi ülikoolis, kus kaitses 1911. aastal doktoriväitekirja väikepõllupidamisest Tartu maakonnas. Asutas 1906. aastal nädalalehe Põllutööleht ja oli kuni 1910. aastani selle vastutav toimetaja. Aastatel 1907–1910 oli ta ka kuukirja Aiatööleht vastutav toimetaja.
Ühtlasi kutsuti ta sama aasta 1. septembrist Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi (TEPS) kaubandusosakonna asjaajajaks ja tegevjuhiks. Siin hakkas ta looma otsekontakte paremate välismaa vabrikutega ja tellima põllutöö-tarbeaineid otseteed välismaistelt tootjatelt.
Suvel 1907 otsustas TEPS-i koosolek asutada vastastikuse vastutuse alusel töötava ostu-müügi ühisuse. 31. augustil 1908 kinnitatigi Tartu Eesti Majanduse Ühisuse põhikiri ja 1. jaanuarist 1909 läks kaubandusosakonna tegevus uue ühisuse kätte, mille direktoriks valiti A. Eisenschmidt. Tema juhatusel kujunes Tartu Eesti MÜ paari aastaga Eesti kõige elujõulisemaks põllutöötarbeainete müügikohaks. Ta tegi maailma paremate tootjate saadused ilma vahetalitajateta põllumeestele kättesaadavaks, seadis sisse teadusliku kontrolli kunstsõnnikute ja seemnete alal, korraldas kindla kava järgi aastate jooksul väärtuskatseid tegevpõllumeeste juures; tutvustas uusi maaharimisriistu, seadis sisse ühispiimatalitusi maal jne.
1907. aastal asutas Eisenschmidt Tartus Aiavilja-Ühisuse, mis pidi tulevikus välja arenema suureks aedviljakonservide ja alkoholita jookide valmistamise tööstuseks Eestis.
Eisenschmidt tegi kodumaal algust ka tindivalmistamisega, asutades nn Ronga Ühisuse ja võttis korduvalt sõna postiolude parandamiseks maal.
Eisenschmidt abiellus 1909. aasta sügisel Ülenurme mõisa rentniku Lehnbaumi tütre Margot Luisega. 1910. aasta 12. juunil sündis neil poeg Uno ja 1914. aasta kevadel tütar.
Aleksander Eisenschmidt, tema isa ja nelja-aastane poeg hukkusid 6. augustil 1914 Tartus oma kodu lähedal liivakarjääris (nüüdses Sanatooriumi pargis) liivavaringus.
Isiklikku.
Tema isa onupoeg Wilhelm Gottfried Eisenschmidt oli Tartu Peetri koguduse õpetaja. 
Tema vanaonu pojapoja pojapoeg Jaan Einasto on eesti astrofüüsik.
Pearahakütt

Pearahakütt on isik, kes otsib tagaotsitavaid, kelle õiguskaitsjatele ülesandmise eest makstakse tasu ehk pearaha. See tegevus on legaalne USA-s ja Filipiinidel. 
Tuntumaid pearahakütte oli inglanna Domino Harvey. Tema elu põhjal tehti film "Domino" (2005), kus peaosa mängib Keira Knightley.
Domino Harvey

Domino Harvey (7. august 1969 – 27. juuni 2005) oli inglise pearahakütt. 
Ta sai tuntuks tänu filmile "Domino", mis põhineb tema elul, peaosa mängib Keira Knightley. Domino tegi ka modellitööd, tema ema Paulene Stone on endine modell. Tema isa Laurence Harvey (1. oktoober 1928 – 25. november 1973) oli Leedu juurtega näitleja, kes mängis nii ameerika kui ka briti filmides. 
Dominole pandi nimi Domino Dervali järgi, kes oli nn Bondi tüdruk. Domino Dervalit kehastas Claudine Auger. 
Harveyl oli vanem poolõde Sophie, kes oli Paulene'i tütar, abielust Tony Norrisega. Domino ristiisa oli Peter Evans, kes oli kirjanik ja ajakirjanik. Peter oli see, kes tutvustas Domino vanemaid teineteisele.
Andrei Širinski-Šihmatov

Andrei Aleksandrovitš Širinski-Šihmatov (vene keeles князь Андрей Александрович Ширинский-Шихматов; 10. jaanuar 1868 – 2. veebruar 1927) oli Venemaa riigitegelane. Vürst. 
Ta oli kolleegiumiassessor, Eestimaa kubermangu asekuberner 18. maist 1908 kuni 22. märtsini 1910, Simbirski kubermangu asekuberner 22. märtsist 1910 kuni 4. märtsini 1913 ja Saratovi tsiviilkuberner 4. märtsist 1913 kuni 1915. aastani.
Talle kuulus Tveri kubermangus Võšni Volotšoki lähedal Msta jõgikonna Imoložje () järve ääres asunud Ostrovi mõis.
Perekond.
Tema vanemad olid Moskva Looduseuurijate Seltsi president, senaator ja vürst Aleksandr Širinski-Šihmatov (1822–1884) ning Jekaterina Pavlovna Bereznikova (1832–1911).
Andrei Širinski-Šihmatov abiellus Ljudmilla von Meckiga (1872–1946), kes oli Riiast pärit insener Karl von Mecki (1821–1876, ) ja Nadežda Filaretovna Fropovskaja (1831–1894; ) tütar. Abikaasa ema Nadežda von Meck oli pärast leseks jäämist helilooja Pjotr Tšaikovski suur austaja; abikaasa vend Nikolai von Meck abiellus 1884. aastal Tšaikovski sugulase Annaga.
Kultuurkarjamaa

Kultuurkarjamaa on karjamaa, millel on külvatud rohustu.
Kultuurkarjamaade harimisel kasutatakse tihti ka väetamist ja kastmist.
Looduslik karjamaa

Looduslik karjamaa on karjamaa, mis on kujundatud pärismaise elustikuga kooslusele karjatamise ja metsavööndis ka puude eemaldamise teel.
Looduslikud karjamaad on pärandkooslused. Ka enamik puiskarjamaid on looduslikud karjamaad.
Kultuurniit

Kultuurniit on külviga rajatud niit.
Kultuurniitude rajamisel kasutatakse tavaliselt paljuliigilist heinaseemet. 
Kultuurniite eristatakse põldheina põldudest, mis rajatakse küntud maale ning enamasti 1–3 liigilisena.
Looduslik niit

Looduslik niit on pärismaise elustikuga alale regulaarse niitmise mõjul kujunenud niit.
Looduslik niit on looduslike karjamaade kõrval peamine looduslike rohumaade tüüp, mis on mõlemad ühtlasi pärandkooslused.
Looduslike niitude hulka kuuluvad ka puisniidud.
Gamviki lennuväli

Gamviki lennuväli oli Norra põhjaosas asuva Gamviki valla esimene lennuväli, mis rajati 1971. aastal. Pärast Mehamni lennujaama avamist kasutatakse Gamviki lennuvälja ainult hädaabi osutamise vajadusel. Lennurada asub Gamviki külast paari kilomeetri kaugusel. Lennurada on kagu–loodesuunaline.
Kuna Gamviki lennuväljalt ei lähtu enam regulaarliine, ei ole lennuväljal ei ICAO ega IATA koodi.
Kubuntu

Kubuntu on Ubuntu alusel koostatud operatsioonisüsteem, mille peamine erinevus Ubuntust on, et Ubuntus kasutatava töölaua Unity või Gnome asemel kasutatakse töölauda KDE Plasma Desktop.
Nimi.
"Kubuntu" (hääldus: /kuːˈbuːntuː/) tähendab bemba keeles "inimlikkuse poole" ja on tuletatud "ubuntu"'st, mis tähendab "inimlikkus, humaansus". K sõna alguses tähistab KDE töölauda ja rakendusi, mida Kubuntu vaikimisi kasutab. Juhuslikult tähendab "kubuntu" kirundi keeles "vaba".
Erinevus Ubuntust.
Tavaline Ubuntu paigaldatakse Unity (varasemates versioonides GNOME) töölaua ja GTK+/GNOME programmide ning pakkidega (näiteks Evolution). Samuti kasutab Ubuntu GTK+/GNOME põhiseid administreerimisvahendeid (näiteks Synaptic pakihaldur). 
Kubuntu kasutab aga KDE töölauda ja KDE/Qt programme ning pakke (näiteks Kontact). Samuti KDE/Qt põhiseid administreerimisvahendeid (näiteks KPackageKit). Sellest hoolimata saavad Kubuntu kasutajad paigaldada kõiki GTK+/GNOME põhiseid pakke ja vastupidi. Samuti saab kasutaja paigaldada Ubuntu ja siis lisada sellele KDE töölaua. 
Kubuntu töölaud on täielikult kohandatav. Algselt loodi KDE selleks, et lihtsustada üleminekut teistelt operatsioonisüsteemidelt (näiteks Microsoft Windowsilt), pakkudes võimalust kohandada menüüd eelmise operatsioonisüsteemi oma sarnaseks. KDE 4 sisaldab vaikimisi võimalust 3D-efektide jaoks.
Arseni Sajankin

Arseni Sajankin (sündinud 13. mail 1947 Varnjas, praegu Peipsiääre vald, Tartumaa) on eesti poksija ja poksitreener. 
Sajankin poksis aastatel 1961–1975 Kohtla-Järve Kalevis, tema treener oli Hans Kaiva.
Sajankin oli kergekaalus (kuni 60 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1970, 1971 ja 1974). Ta sai X Roman Kuura mälestusvõistlustel esikoha (1971). Ta sai II ja V Nigul Maatsoo mälestusvõistlustel esikoha (1969 ja 1972) ja IV võistlusel II koha (1971). Ta oli 1971. aasta Eesti NSV parim poksija. 
Sajankin sai NSV Liidu meistrivõistlustel (NSV Liidu rahvaste spartakiaadi raamides) kergekaalus (kuni 60 kg) III koha (1969). Ta sai 1969. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks.
Sajankin töötas hiljem Sillamäel poksitreenerina, 1996. aastast töötab Ida-Eesti Päästekeskuse Sillamäe tugikomandos päästjana.
Kieran Gibbs

Kieran James Ricardo Gibbs (sündinud 26. septembril 1989) on endine Inglismaa jalgpallur (vasakkaitsja).
Aastatel 2007–2017 mängis Gibbs Arsenalis ja seejärel 2017–2021 West Bromwich Albionis. Tema klubikarjääri viimaseks klubiks jäi Major League Socceri (MLS) klubi Inter Miami, kus ta mängis kuni 2022. aasta hooaja lõpuni.
Koondisekarjäär.
Gibbs kuulus Inglismaa noortekoondisse 2009. aasta U21 Euroopa meistrivõistlustel Rootsis, kus finaalis kaotati Saksamaa eakaaslastele.
Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi ta 11. augustil 2010 mängus Ungari vastu.
Hønefoss BK

Hønefoss BK (ametlikult "Hønefoss Ballklubb") on 1895 asutatud Norra jalgpalliklubi, mille kodulinn on Hønefoss ja -väljak Hønefoss Idrettspark.
Esindusmeeskond mängib Norra kõrgliigas.
Lvivi FK Karpatõ

Lvivi FK Karpatõ (ametlikult "ФК «Карпати» Львів") on 1963 asutatud Ukraina jalgpalliklubi, mille kodulinn on Lviv ja -väljak Ukraina staadion.
Esindusmeeskond mängib Ukraina jalgpalli kõrgliigas.
1969 võitis NSV Liidu karika.
Võitja (1): 1969
James Clark Ross

Sir James Clark Ross (15. aprill 1800 London – 3. aprill 1862 Aylesbury) oli inglise maadeavastaja ja meresõitja.
Friedrich Waismann

Friedrich Waismann (21. märts 1896 – 4. november 1959) oli Austria matemaatik, füüsik ja filosoof. 
Ta kuulus Viini ringi ning oli olulisemaid loogilise positivismi teoreetikuid.
Raamatus "Sissejuhatus matemaatilisse mõtlemisse" (1936) väidab Waismann, et matemaatilised tõed on tõesed pigem kokkuleppeliselt kui tõestatavalt.
Daniil Harms

Daniil Harms (kodanikunimi Daniil Ivanovitš Juvatšov (vene Даниил Иванович Ювачёв / Даниил Хармс); 30. detsember 1905 Peterburi – 2. veebruar 1942 Leningrad) oli vene kirjanik, vene absurdikirjanduse klassik.
Kasutas kirjanikuna erinevaid pseudonüüme, lisaks Harmsile Harms-Šardam, Hharms, Dandan, Chams. Lastekirjanikuna oli ta Karl Ivanovitš Šusterling või Vanja Mohhov. Nimi Harms on segu prantsuse "charm"'ist ja inglise "harm"'ist.
Elulugu.
Daniil Harmsi isa Ivan Pavlovitš Juvatšov (1860–1940) mõisteti 1884. aastal terroriorganisatsioonis Narodnaja Volja osalemise eest surma, hiljem asendati surmanuhtlus 15-aastase sunnitööga. Sunnitööl elas ta üle vaimse ümbersünni ning oli sellest ajast peale sügavalt usklik kristlik kirjanik ja usujutlustaja, kes teenis elatist hoiukassade inspekteerijana, mistõttu sõitis ringi mööda kubermange ja viibis harva kodus. Daniili kasvatasid ema Nadežda Ivanovna, kes oli pesumaja juhataja, ja tädi Natalja Ivanovna, kes oli Koljubakina tütarlastegümnaasiumi direktor Tsarskoje Selos. 1915 astus ta Peterburi saksa reaalkooli esimesse klassi, hiljem õppis Leningradi elektritehnikumis, kuid arvati 1926. aasta veebruaris õppurite nimekirjast välja. Selleks ajaks oli temast saanud luuletaja.
1925. aastal liitus Harms väikese luuletajate grupiga, mida juhtis Aleksandr Tufanov ja mis kandis nime Levõi flang. Selles rühimituses tutvus Aleksandr Vvedenskiga, kellest sai tema lahutamatu kaaslane kogu eluks. Mõlemad olid Ülevenemaalise Luuletajate Liidu liikmed, mõned nende luuletused ilmusid ka 1926 ja 1927. aastate noorluuletajate kogumikes ja jäid ainukesteks täiskasvanutele mõeldud tekstideks, mis mõlemal õnnestus oma eluajal avaldada. 
1927 lõid Harms, Aleksandr Vvedenski, Igor Bahterev ja Nikolai Zabolotski rühimituse OBERIU – Objedinenije Realnovo Isskustva (Reaalse Kunsti Ühendus), mis pidanuks koosnema viiest sektsioonist – kirjandus, kujutav kunst, teater, filmikunst ja muusika. Avaldasid ajakirjas Afiša Doma Petšati manifesti, milles nimetasid end uue maailmataju ja uue kunsti poeetideks, lubasid lisaks uuele luulekeelele luua ka uue viisi elu tajumiseks. Nende ettevõtmisi nimetati ajakirjanduses protestiks proletariaadi diktatuuri vastu ning 1931. aastal Harms ja Vvedenski arreteeriti. Harms veetis viis kuud Kurskis asumisel, kuid jätkas seal loomingulist tegevust ja naasis kogenumana. 
1935. abiellus Harms teist korda, elas ekstsentrilist elu ja oli vaene, kuna elatus honoraridest, kuid tema loomingut praktiliselt ei avaldatud. 1939 valmis pikem jutustus "Vanaeit" ja seejärel kirjutaski põhiliselt proosat; varem oli ta katsetanud peaaegu kõiki vorme peale klassikalise romaani.
Hullumeelsust simuleerides õnnestus Harmsil sõjaväest pääseda, kuid 1941 ta arreteeriti ja 1942 suri vangla hullumajas ilmselt nälja või "ravi" tõttu.
Jüri Rebane

Jüri Rebane (22. august 1941 Troitsk, Tšeljabinski oblast – 13. veebruar 1992 Moskva) oli eesti matemaatik.
Elulugu.
Jüri Rebane oli raamatupidaja poeg.
Lõpetas 1959 Pärnu 1. Keskkooli, õppis 1959–1963 Tartu ülikoolis, lõpetas 1965 Moskva ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna ning 1968 samas aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1969, Moskva ülikool), väitekiri "Представление универсальных алгебр в полугруппах" ("Universaalalgebrate esitamine poolrühmades"). Töötas 1969–1992 Moskva Eksperimentaalses Metallilõiketööpinkide TUI-s (vaneminsener, laborijuhataja ja juhtivteadur). 
Uurimisvaldkond: universaalalgebrade ja poolrühmade teooria, masina- ja tööpingiehituse matemaatilised probleemid, eriti keerulise ruumilise kujuga detailide vormide loomine.
Pere.
Tema vennad olid Jaan Rebane, Karl Rebane, Toomas Rebane ja õde Miina Rebane.
Toomas Rebane

Toomas-Erik Rebane (13. aprill 1930 Pärnu – 11. detsember 2012) oli eesti füüsik.
Ta lõpetas Leningradi Ülikooli 1954. Ta on töötanud Moskvas ja Leningradis.
Pere.
Tema vennad olid Jaan Rebane, Karl Rebane, Jüri Rebane ja õde Miina Rebane.
Jakob Sõnajalg

Jakob Sõnajalg (3. november 1887 Mäo vald – 4. mai 1947 Paide) oli Eesti poliitik. 
Jakob Sõnajalg õppis Paide linnakoolis ja H. Treffneri eragümnaasiumis. 1909. aastal sai Jakob Sõnajalg kodukülas kooliõpetaja koha. 1917. aastal oli ta Järva maakonna miilitsakomitee abiesimees ja esimeste omavalitsuste valimiste järele Järva maakonnanõukogu liige ning maakonnavalitsuse sekretär. 1918. aasta algul oli ta enamlaste käes vangis, algul Naissaarel, hiljem Krestõ vanglas Petrogradis. Vabaks sai Bresti rahulepingu põhjal ja Eestisse pääses 1918. aasta aprillis. 
1918. aastal asus tööle Järva maakonnavalitsuses. Sõjaminister Konstantin Pätsi erilisel volitusel organiseeris Järvamaa kaitsepataljoni ja võttis osa pataljoni esimestest lahingutest enamlastega.
Ta oli 1919–1935 Järva maakonnavalitsuse ja maavalitsuse esimees, Asutava Kogu liige Eesti Tööerakonna rühma liikmena ning alates 2. augustist 1936 Konstantin Koniku asemel V Riigikogu liige. Ta oli ka Paide linnavolinik. 1936. aastal valiti ta Paide põllumeeste konvendi liikmeks.
Juunis 1929 Järva maavanemana ametis olnud Jakob Sõnajalg kimbutas Rakveret külastades sealses raudteejaamas naiste WC-s naisi, mispeale kutsuti maavanemale politsei.
29. jaanuaril 1934 teatas Uudisleht, et Järva Maavalitsuse esimees Jakob Sõnajalg on end oma kabinetis üles poonud. Teade ei vastanud tõele.
16. mail 1938 määras Rakvere ringkonnakohus talle karistuseks omastamise, raiskamise ja võltsimise eest kaheksa aastat sunnitööd.
Jakob Sõnajala kaks tütart, Virve ja Laine, emigreerusid 1944. aasta suurpõgenemise ajal Ameerikasse, kus nende järeltulijad siiani elavad.
Aleksandr Manjos

Aleksandr Aleksejevitš Manjos (vene keeles Александр Алексеевич Манжос; 1846 — 1910. aastad) oli Venemaa riigitegelane. 
Ta oli keiser Aleksander II ja Aleksander III aegne kammerhärra, riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 11. aprillist 1875 kuni 28. märtsini 1885, tõeline riiginõunik ja Kuramaa kubermangu asekuberner 28. märtsist 1885 kuni 20. aprillini 1890.
Shanghai Shenhua

Shanghai Shenhua (hiina "Shànghhǎi Shēnhuā Zúqiú Jùlèbù" 上海申花足球俱乐部) on 1993 asutatud Hiina jalgpalliklubi, mille kodulinn on Shanghai ja -väljak Hongkou staadion.
Tulnud kaks korda Hiina meistriks (1995, 2003) ja kolm korda teiseks (2005, 2006, 2008).
Käärdi lipp

Käärdi lipp on Käärdi aleviku lipp, mille kavandas Tõnu Kukk ja mis pühitseti sisse 23. juunil 2009.
Et "käärd" tähendas vanas Tartumaa murdes silmust, siis on lipukavandi autor kujutanud lipul silmusristi ehk Hansu risti. Erksad värvid tähistavad aleviku uut ja ärksamat tulevikku, kuldsed mäed vapimärgi allosas aga Käärdi künklikku reljeefi.
Kuna Käärdi asub Elva linna ja Elva valla piiril, siis olid lippu pühitsema palutud EELK Rõngu Mihkli Koguduse õpetaja Andres Aaste ja EELK Elva Koguduse õpetaja Vallo Ehasalu. 
Lipp valmis MTÜ Käärdi Arendusseltsi initsiatiivil.
Karl Friedrich von Rehbinder

Krahv Karl Friedrich von Rehbinder (10. november 1764 Saue mõis – 18. november 1841 Saue mõis) oli baltisaksa päritolu Saku, Saue, Rahula ja Jälgimäe mõisnik.
 Ta rajas oma Saku mõisa õllekoja, millest kujunes Saku Õlletehas.
Perekond.
Karl Friedrich von Rehbinder sündis Saksi-Weimari kammerhärra ja salanõuniku ning 1787 aastal keiser Joseph II käest riigikrahvidiplomi saanud Otto Magnus von Rehbinderi (1727–1792) ja vabapreili Sophie Katharina Dorothea von der Pahleni (1737–1768) pojana. Tema isale kuulusid Udriku, Imastu, Polli, Saku, Liigvalla ja Vanamõisa mõis.
Krahv Rehbinder abiellus 25. aprillil 1786 Lausanne'is krahvinna Geertruid Françoise Elisabeth van Nassau-La Lecq'ga (8. jaanuar 1768 Lausanne – 17. november 1837 Saue), kelle vanemad olid Põhja-Brabantist pärit krahv Lodewijk Theodoor II van Nassau-La Lecq (1741–1795) ja tema esimene naine Jeanne Françoise Elisabeth de Crousat (1745–1768). Abielust sündisid:
Sugupuu.
Viited:
Kalle Käsper

Kalle Käsper (sündinud 1952 Tallinnas) on eesti kirjanik. 
Kalle Käsperi tuntumad teosed on epopöa "Buridanid" ja "Taani prints Hamlet, nuhk". Käsper on avaldanud kultuuri- ja ühiskonnaeluartikleid ajakirjanduses.
Isiklikku.
Kalle Käsper oli abielus kirjanik Gohar Markosjan-Käsperiga.
Yıldız Tilbe

Yıldız Tilbe (sündinud 4. juulil 1966) on kurdi laulja. Yıldız on Türgi üks populaarsemaid lauljaid, kelle plaate on müüdud üle 2 miljoni.
Buhrmeister

Buhrmeister, varem "Bauermeister", rootsipäraselt "Burmeister" oli aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Suguvõsa esiisa oli hertsog Magnuse kantsler ja nõunik Konrad Buhrmeister.
Suguvõsa esindajad vennad Jürgen Buhrmeister ja Christopher Buhrmeister (surn. 1670) tõsteti Rootsis aadliseisusse 8. novembril 1651, ilma introdutseerimata Rootsi rüütelkonda.
Perekond immatrikuleeriti 1797. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Villa

Villa tähendab tänapäevases mõistes luksuslikku ning eksklusiivset eramut või suvilat. Neid on ehitatud enamasti uusrikaste tarbeks kuurortidesse või looduskaunitesse paikadesse, sageli maaliliste veekogude või hea vaatega mäenõlvade vahetusse lähedusse. Villade juurde võivad kuuluda hooldatud iluaiad kui ka jahisadamad. 
Väga jõukates paikades võib esineda ka villade linnakuid, nagu näiteks Hollywoodi lähistel.
Ehituskunst.
Historitsism.
Euroopa ja Ameerika villad ehitati 19. sajandil ning 20. sajandi alguses enamasti historitsistlikus kõrgklassile omases laadis, kasutades peamiselt uusromaanilikke, uusrenessanslikke ja uusbaroklikke arhitektuurielemente. Sisustuses harmoneerisid sageli külluslikult uusrokokoolikud või tagasihoidlikumalt biidermeierlikud stiilielemendid.
Krause

Krause on Sileesiast pärit aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Esiisa on Tartu ülikooli põllumajanduse ja arhitektuuri professor Johann Wilhelm Krause.
Wilhelm von Krause immatrikuleeriti 1908. aastal Eestimaa rüütelkonda.
Rohland

Rohland (vene keeles "Роланд") on Liivimaa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad Rohlandid Saksamaal.
Ajalugu.
Suguvõsa päritolu on teadmata. Esimesi teateid nende kohta on aastast 1768 Eestimaalt, mil suguvõsa esiisa Simon Rohlandi (suri pärast 1879) on mainitud Koeru kihelkonnas Kapu mõisavalitsejana. Hiljem oli ta kõrtsmik Kapus ja mõisavalitseja Vaimastvere mõisas. Tema poeg Ernst Johann Rohland (1775−1853) võeti 1797. aastal Tartu kodanikuks ja tõusis 1811. aastal raehärraks. Tema järeltulijate hulgas oli mitmeid literaate. Leo Theodor von Rohland (1842−1877) sai 1862. aastal Venemaa aadlikuks ja ta võeti 1872. aasta 20. aprillil (vkj) Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse, tema pojad Leo Ernst von Rohland (1842−1911) ja Tartu ülikooli professor Woldemar Eduard von Rohland (1850−1936) immatrikuleeriti 1889. aasta 20. oktoobril (vkj) Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Professor von Rohland lahkus venestamise tõttu 1893. aastal Tartust Saksamaale, kus tema järeltulijad elavad tänaseni.
Leo Theodor von Rohland

Leo Theodor von Rohland (10/22. veebruar 1811 Tartu – 1. september 1877 Aakre) oli Riia arst (Dr. med.) ja 1862. aastast Aakre mõisnik.
Ta oli Tartu raehärra Ernst Johann Rohlandi poeg.
13/25. aprillil 1863 sai ta aadlikuks. Tema pojad Leo Ernst von Rohland ja Woldemar von Rohland immatrikuleeriti pärast tema surma, 1889. aastal, Liivimaa rüütelkonda.
Kuramaa kuberneride loend

Siin on loetletud Kuramaa Põhjasõja-aegsed kubernerid ning Venemaa keisririigi Kuramaa kubermangu kindral-, tsiviil- ja viitsekubernerid.
Pjotr Nekljudov

Pjotr Petrovitš Nekljudov (vene keeles Пётр Петрович Неклюдов; 30. mai 1854 Saratovi kubermang – 7. juuni 1934 Ogre) oli Venemaa riigitegelane. 
Ta oli tõeline riiginõunik, Kaunase asekuberner 21. juunist 1890 kuni 13. juulini 1902 ja Liivimaa asekuberner 13. juulist 1902 kuni 27. juunini 1905.
Eino Alt

Eino Alt (18. juuli 1921 Narva – 5. november 1980 Tallinn) oli eesti näitekirjanik.
Ta õppis Narva I Progümnaasiumis ja hiljem alates 1939. aastast Tallinna Tehnikumis masinaehitusosakonnas. Alt tegutses mitmetel tehnilistel aladel ning tema hobiks oli tehnikaalaste teoste tõlkimine.
1941. aastal võeti Alt Punaarmeesse. Ta sai Velikije Luki lahingus haavata ning suunati tööle Jegorjevski õppekombinaati. 1944. aastal töötas ta Moskvas projekteerijana, hiljem Tallinnas töökaitseinspektorina ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuses. 1945. aastal lõpetas Alt Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi.
1962. aastal lavastati Eesti Draamateatris tema draama "Pime-mees", mida peeti tolle aja parimaks algupärandiks. Seda on lavastatud ka Lätis, Venemaal ja Moldovas. 
Eino Alt on maetud Pärnamäe kalmistule.
Heino Anto

Heino Anto (ka Hindrik Anto; 13. oktoober 1882 Rahuste küla, Torgu vald, Saaremaa – 13. september 1955 Tallinn) oli eesti näitekirjanik, teatritegelane, ajakirjanik, tõlkija ja poliitik (II Riigikogu liige), purjetaja.
Ta õppis aastatel 1893–1898 Kuressaare linnakoolis. Ta omandas posti- ja telegraafiametniku kutse ning töötas sel alal aastatel 1902–1914 ja 1917–1924 (olles 1917–1921 Tallinna peapostkontori ülem). Esimese maailmasõja ajal oli ta sõjaväeametnik, aastatel 1924–1925 ajakirja Meie Turg ja 1926–1939 Kaubandus-Tööstuskoja Teataja toimetaja.
Oli aastast 1921 Tallinna Jahtklubi liige, 1921–23 asekommodoor, tehnilise komisjoni liige.
Aastatel 1925–1926 (sai liikmeks 5. juunil 1925 tagandatud Peeter Lindau asemele) oli ta Riigikogu liige (Töörahva Ühise Väerinna koosseisus).
Aastatel 1907–1916 (vaheaegadega) oli ta dramaturg ja näitleja Estonias ning lavastaja karskusseltsis Valvaja ja Lutheri vabriku rahvamaja näitetrupis.1910–1915 oli ta Valvaja seltsi juhatuse liige. Ta oli aastal 1916 Draamateatri asutajaid ning aastatel 1918–1924 (postiametniku töö kõrvalt) seal dramaturg ja näitleja. Aastal 1917 tegutses ta Tallinna Tööliste Teatris. Ta kirjutas näidendeid ning tõlkis vene, saksa ja prantsuse autorite teoseid.
Ta maeti 17. septembril 1955 Rahumäe kalmistule.
Isiklikku.
Ta oli aastast 1904 abielus näitleja Maimu Antoga.
Bruno Berg

Bruno Berg (kodanikunimi Oskar Brunberg; 17. veebruar 1866 Võhmuta– 12//25. september 1907 Ülemiste raudteejaam) oli eesti näitekirjanik, ajakirjanik ja tõlkija.
Arkadi Kelepovski

Arkadi Ippolitovitš Kelepovski (poola keeles Arkadiusz Kelepowski ; vene keeles Аркадий Ипполитович Келеповский; 1870 – 1925 Novi Sad) oli Venemaa riigitegelane. 
Ta oli riiginõunik, Vladimiri asekuberner 29. juulist 1906 kuni 30. juunini 1909, Liivimaa asekuberner 30. juunist 1909 kuni 16. maini 1912, tõeline riiginõunik, Lublini tsiviilkuberner 16. maist 1912 kuni 1914, Liivimaa tsiviilkuberner 1914 kuni 1915, Pihkva tsiviilkuberner 1915 kuni 1916 ja Harkivi tsiviilkuberner juulist 1916 kuni 1917.
Candan Erçetin

Candan Erçetin (sündinud 10. veebruaril 1963) on türgi laulja. Candan on Türgis üks populaarsemaid lauljaid.
Nikolai Lavrinovski

Nikolai Nikolajevitš Lavrinovski (vene keeles Николай Николаевич Лавриновский; 6. jaanuar 1875 Stremutka, Pihkva vald – 24. mai 1930 Riia) oli Venemaa riigitegelane, III Riigiduuma liige Pihkva kubermangust. 
Ta oli õuenõunik (kolleegiuminõunik) ja Voroneži asekuberner 23. maist 1911 kuni 27. augustini 1912, riiginõunik ja Mogiljovi asekuberner 27. augustist 1912 kuni 1913, kammerhärra alates 6. detsembrist 1913, Tauria tsiviilkuberner 1913–1914, Tšernigivi tsiviilkuberner 1914–1915, tõeline riiginõunik ja Liivimaa tsiviilkuberner 1915–1917 ning salanõunik alates 8. veebruarist 1917.
1922. aastal emigreerus ta Läti Vabariiki ja sai Läti kodakondsuse.
Ta on maetud Pokrova kalmistule (läti keeles Pokrova kapi; vene keeles Покровское кладбище) Riias.
Perekond.
Tema vanemad olid Pihkva kubermangu aadelkonna peamees 1910–1913 ja senaator Nikolai Pavlovitš Lavrinovski (sündinud 1845) ning Anna Hazenwinkel (sündinud 1855).
Ta oli abiellus Jelizaveta Uvarovaga, hiljem Maria Golikovaga (1890–1986).
Jakov Bologovski

Jakov Dmitrijevitš Bologovski (vene keeles Яков Дмитриевич Бологовский); 14. november 1863 – pärast 1913) oli Venemaa keisririigi riigitegelane. 
Ta oli riiginõunik, Astrahani asekuberner 30. maist 1902 kuni 20. veebruarini 1904, Liivimaa asekuberner 27. juunist 1905 kuni 30. juunini 1909, tõeline riiginõunik, Jenissei tsiviilkuberner 30. juunist 1909 kuni 12. juunini 1913 ja Vologda tsiviilkuberner juulist novembrini 1913.
Perekond.
Ta isa Dmitri Bologovski (1780–1852) oli kindralleitnant ja senaator.
Tema abikaasa oli Natalja Petrovna Bologovskaja.
Vallo Ehasalu

Vallo Ehasalu (sündinud 10. jaanuaril 1973 Elvas) on eesti vaimulik ja teoloog.
Ta on lõpetanud 1991. aastal Elva 2. Keskkooli ja 1999. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna teoloogia magistrina ning täiendanud end Saksamaal Tübingeni Eberhard Karli Ülikooli evangeelses usuteaduskonnas ja 1999/2000. õppeaastal EELK Usuteaduse Instituudi pastoraalseminaris.
Ordineeriti 19. mail 1999 diakoniks, 29. augustil 2000 õpetajaks. Tal on pooleli Tartu Ülikooli usuteaduskonnas doktoritöö, mille teema on "Clemensi kiri korintlastele".
Vallo Ehasalu oli aastatel 2003–2008 EELK Valga praostkonna praosti kohusetäitja ja aastatel 2008–2017 praost. 2017. aastast on ta Valga praostkonna abipraost ja EELK Elva koguduse õpetaja. 2023. aasta alguse seisuga on ta Hargla ja Rõngu Mihkli koguduse hooldajaõpetaja.
Ta on olnud ka Karula, Puhja, Otepää ja Valga ja Rannu Püha Martini koguduse hooldajaõpetaja ning Tartu Teoloogia Akadeemia õppejõud. 
Alates 2006. aasta aprillist on ta Martin Lutheri Ühingu esimees.
2023. aasta alguse seisuga on ta ka EELK Usuteaduse Instituudi Vana ja Uue Testamendi teaduse ja heebrea ning kreeka keele lektor, EELK Konsistooriumi jumalateenistuselu komisjoni jutluseperikoopide abimaterjali töörühma kaastöötaja ja Eesti Keele Instituudi ususõnastiku töörühma konsultant.
Isiklikku.
Vallo Ehasalu on abielus soomlanna Mirja Kaarina Ehasaluga. Neil on kolm poega.
Vallo Ehasalu vanaisa onupoeg oli vaimulik ja professor Arthur Võõbus.
Laut

Laut on koduloomade ja kodulindude pidamiseks mõeldud hoone (või hoone osa).
Taludes on peetud eri liiki loomi laudas ühes ruumis. Kui laut on mõeldud üht liiki loomade jaoks, võidakse lauda kohta kasutada täpsemaid nimetusi, näiteks tall (hobustele), lehmalaut (veistele), lambalaut (lammastele), sigala (sigadele), kanala (kodulindudele). 
Eristatakse puhaslautu, kust sõnnik eemaldatakse rennide ja sagedase puhastamisega, ja sõnnikulautu, kus loomad elavad sõnnikukihil.
Veis

Koduveis on loomaliik ("Bos taurus") või alamliik ("Bos primigenius taurus") veise perekonnast; üks levinumaid koduloomi.
Veis kodustati umbes 5000 aastat eKr nii Euroopas kui ka Ees- ja Kesk-Aasias. Eesti alale on veis toodud Lõuna-Euroopast. 
Sõnavara.
Isast veist kutsutakse pulliks, kohilooma – suguvõimetuks lõigatud ehk kastreeritud veist – härjaks ja emast veist lehmaks. Sündinud veist kutsutakse vasikaks, noorveist mullikaks (rahvasuus ka õhvaks või värsiks, (tiine) mullika kohta ütleb rahvasuu õhvik. Kasvueas noorloom on kasvik. 
Rasedusest veiste kontekstis ei räägita, küll aga tiinusest. Mittetiinestuv lehm on aher lehm.
Bioloogia.
Koduveis saab suguküpseks umbes aastaselt. Lehm sünnitab (poegib) harilikult ühe, harvemini kaks või rohkem vasikat. 
Tavaliselt on veise piimatoodang kõige suurem pärast kolmandat või neljandat tiinust.
Töönduslik tähtsus.
Veiselt saadakse piima ja liha (veiseliha ehk loomaliha); nahka, sarvi, karvu ja konte kasutavad kerge- ja keemiatööstus.
Veis on kõige suurema kliimajalajäljega metaanigaasi tekitamise tõttu.
Antenna

Antenna on tundla ladinakeelne nimetus. 
Antenna tähendab inglise keeles antenni
Sergei Škatov

Sergei Škatov (sündinud 1960. aastal) on Eesti poksija. 
Škatov poksis Tartu Kalevis, tema treener oli Peeter Noppel.
Škatov oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1979, 1981 ja 1982). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 2. koha (1980) ning oli 1983. aasta meistrivõistlustel selgelt favoriit, kuid vigastuse tõttu jäi võistlus pooleli ja ta sai 3. koha. Ta sai XII Nigul Maatsoo mälestusvõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) esikoha (1979). 
Škatov sai NSV Liidu noorte meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 63 kg) 7. koha (1977). 1979. aastal sai Nõukogude Liidu meistersportlaseks.
Harilik pirnipuu

Harilik pirnipuu ("Pyrus communis") on roosõieliste sugukonda pirnipuu perekonda kuuluv viljapuu.
Liik on pärismaine Kagu-Euroopas ja Edela-Aasias. Temast on aretatud suur hulk kultiveeritavaid sorte. Pirnipuu kuulub kõige tähtsamate parasvöötmes kasvatatavate viljapuude hulka.
Pirinipuu kasvab 20, harva 30 m kõrgeks. Ta elab 200, harva 300 aastat vanaks.
Pirnipuude vilju nimetatakse pirnideks.
Pirnipuu puidu tihedus on 690 kg/m³.
Pirnipuu diploidne kromosoomiarv on 34.
Pirnipuu ei ole nii külmakindel kui õunapuu, aga ei jää sellest ka palju maha. Viljade saamiseks vajavad puud talvist jahedamat perioodi.
Pirnide jäänuseid on leitud juba noorema kiviaja ja pronksiaja asulapaikadest Euroopas. Kuid seda, millal pirnipuid kasvatama hakati, on väga keeruline kindlaks teha, sest metsikuid pirne korjati ja söödi juba ammu enne nende kultiveerimist. "A ja O" andmetel kodustati pirnipuu umbes 3000 aastat tagasi Kreekas. Esimesed usaldusväärsed allikad pirnipuude kasvatamise kohta pärinevad antiikkirjanike teostest. Theophrastos, Cato Vanem ja Plinius Vanem pakuvad kõik teavet pirnipuude kasvatamise ja pookimise kohta.
Tänapäevased pirnisordid on aretatud mets-pirnipuust. Tänapäevased pirnisordid ristuvad üldjuhul mets-pirnipuudega vabalt, mistõttu mets-pirnipuu ei ole omaette liik.
Kõige kvaliteetsemate viljade saamiseks korjatakse pirne puu otsast siis, kui nad on saavutanud täissuuruse, aga ei ole veel küpsed. Niisuguses olekus taluvad nad säilitamist ja transportimist hästi, kui neid vaid jahedas hoida. Hiljem viljad järelküpsevad. Aretatud on isegi selliseid sorte, mis küpsemiseks vajavadki vahepealset jahutamist.
Kui pirnil puu otsas küpseda lasta, võib ta kergesti enne korjamist ise alla kukkuda. Igal juhul on sellist vilja keeruline korjata ilma seda kriimustamata ja niisugune vili kipub riknema.
Pirnipuu Eestis.
Eestis kasvatatakse pirnipuid peamiselt koduaedades, nende suhtelise külmaõrnuse tõttu ei tasu äriaed end meie kliimas sageli ära. Pirnipuud on tugevama kasvuga kui õunapuud. Koduaedades edenevad hästi suvi- ja sügispirnipuud, mille viljad on suhteliselt lühikese säilivusajaga, kuid meeldiva magusa maitsega ja mahlased. Pirnipuud saab vääristada niinimetatud perepirnipuuks.
Eestis aretatud vanematest sortidest on tuntud näiteks 'Tervishoiunõunik' ja 'Kägi bergamott'.
Lääneranna vallas Metskülas on mitukümmend Jüri Kägi aretatud pirnipuud, mis võeti 1959 looduskaitse alla. Neid nimetatakse Kägi pirnipuudeks.
Puitmaterjalina on see tänu kõvadusele ning ühtlaselt tihedale ja peenele puidusüüle hinnatud nikerduspuit, kuna mainitud omadused võimaldavad puitu igas suunas lõigata. Amandus Adamson on tuntud pirnipuust valmistatud skulptuuride poolest.
Mets-pirnipuu

Mets-pirnipuu ("Pyrus pyraster") on roosõieliste sugukonda pirnipuu perekonda kuuluv heitlehiste puude liik.
Eestis pärismaine. Kasvab haruldasena Lääne-Eestis, looduskaitse all.
Teda on kasutanud aretaja Jüri Kägi (Läänemaal Metskülas) kohalike pirnisortide aretamisel.
Debby Ryan

Deborah Ann Ryan (sündinud 13. juulil 1993) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja. 
Ta sai tuntuks Disney kanali noortesarjaga "The Suite Life on Deck", kus mängis Kansase maatüdrukut Bailey Pickettit. 2009. aastal sõlmis ta oma esimese plaadilepingu plaadifirmaga Hollywood Records. 
Elulugu.
Debbyl on vend Chase Ryan, kes on laulja-laulukirjutaja. Debby on sündinud USA Alabama osariigis.
Näitlejatöö.
Ta alustas oma näitlejakarjääri seitsmeaastaselt, kui kolis Saksamaale. Kümneaastaselt tuli ta USA-sse tagasi, kus otsustas, et hakkab näitlejaks. 
2003. aastal mängis ta filmis "Spy Kids 3D" pisiosas. Väikest osa mängis ta ka filmis "".
2004. aastal tegi ta kaasa Disney sarjades "The Suite Life of Zack and Cody", "Hannah Montana" ja "Wizards of Waverly Place".
2008. aastal mängis Debby peaosa Disney sarjas "The Suite Life on Deck". See sari on siiani Disney kanalis kavas. 2008. aastal mängis ta filmides "Longshots" ja "The Suite Life on Deck".
Debby oskab vabalt saksa keelt, aga ta emakeel on inglise keel.
Dubki

Dubki (vene keeles Дубки, eesti keeles ka Tupka, setu keeles ka Tuupka) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas.
Küla kuulus aastatel 1920–1944 Eesti Vabariigi Petseri maakonda ja liideti 1944. aastal Vene NFSV-ga.
Küla asub neeme tipus Pihkva järve ääres ja maismaal piirneb ta ainult Eesti territooriumiga, seega on tegemist Venemaa eksklaaviga. 2005. aasta piirilepe olukorda ei muutnud.
Pappel

Pappel ("Populus" L.) on pajuliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste heitlehiste lehtpuude perekond. 
Perekonnas on kokku umbes 35 liiki (erinevate autoriteetide järgi on liikide arv 30–40). Paplid on levinud tervel põhjapoolkeral. 
Looduses on tavalised ka mitmed papliliikide hübriidid. Lisaks on haljastuses levinud looduslike liikide ja nende hübriidide kultivarid. Eestis on hübriidsetest kultivaridest tuntumad hübriidhaab, mis on aretatud insenergeneetilisi meetodeid kasutades hariliku haava ("Populus tremula") ja ameerika haava ("Populus tremuloides") ristamisel.
Klassifikatsioon.
Looduslike paplipopulatsioonide liikideks klassifitseerimine on keeruline. Liigi määramiseks on sageli vajalik määratavat isendit vaadelda kolmel aastaajal – õitsemisajal, seemnekuparde valmimisajal ja vahetult enne lehtede langemist (et vaadelda preformseid ja neoformseid lehti ning talvepungi).
Papli liigid jagunevad järgmistesse sektsioonidesse:
Eesti liigid.
Eestis on pärismaine üks papli perekonna liik:
Vahel kasvatatakse veel introdutseeritud liikidena:
Porss (perekond)

Porss ("Myrica") on perekond porsaliste sugukonnast. Sugukonda kuulub 35–50 liiki madalaid puid ja põõsaid.
Morfoloogia.
Porsaliste sugukonnas leidub nii 1 meetri kõrguseid põõsaid kuni 20-meetriseid puid. Mõned on suvehaljad, kuid enamik liike on igihaljad. Juured elavad sümbioosis lämmastikku siduvate bakteritega, mis võimaldab taimedel kasvada väga väikese lämmastikusisaldusega muldadel.
Levik.
Porsaliste sugukonna esindajaid leiab nii Aafrikast, Aasiast, Põhja-Ameerikast kui Lõuna-Ameerikast. 
Eestis kasvab looduslikult ainult harilik porss ("Myrica gale" L.)
Tamm (perekond)

Tamm ("Quercus" L.) on puude perekond pöögiliste sugukonnas.
Eestis kasvab pärismaisena harilik tamm ("Quercus robur").
Ilupuuna ja metsakultuurina kasvatatakse ka punast tamme ("Quercus rubra")
Nimetus.
Perekonna nimetus "Quercus" tuleb keldikeelsetest sõnadest "quer" ('ilus'), ja "cus" ('puu'). 
Levik.
Tegu on põhjapoolkerale omase perekonnaga, mille umbes 600 suvehaljast ja igihaljast liiki kasvavad külmadest laiuskraadidest kuni Aasia ja Ameerika maailmajao troopilise vööndini välja.
Mõned liigid.
Tammeliike tuntakse ligi 400, millele lisanduvad arvukad alamliigid.
Hans Eriksson

Hans Eriksson Brinkalast, (Hans Eerikupoeg; rootsi keeles Hans Eriksson Finne till Brinkala; soome keeles Hannu Eerikinpoika, Prinkkalan sukua; surnud 1608 Brinkkalas) oli soome päritolu Rootsi sõjaväelane ja Soomes Turu linna lähedal Kakskerta saarel asunud Brinkhalli mõisa pärushärra.
Ta oli Viiburi ja Tallinna linnuse ja lääni asehaldur ning aastail 1576–1577 Toompea ehk Tallinna linnusepealikuna, kohusetäitjana ka ajutine Eestimaa asehaldur.
29. juunil 1568 kinkis kuningas Johan III talle kui Rootsi laevastiku laevapealikule Juva mõisa Tarvasjoki vallas ja 12. augustil 1576 ka aadlitiitli.
1579. aastal võitles ta mõne nädala koos Aunaku mõisniku ja hilisema feldmarssali Hans Wachtmeisteriga (surnud 1590) Peipsi järve mõlemal kaldal venelaste vastu. 1580. aastal vallutas rootslastele Padise kloostri ja oli 1582 aastal Paide asehaldur, komandöriks Ivangorodis 1584.
1587–1588 oli ta Narva lossi ja Narva lossilääni asehaldur
Sigismundi ja hertsog Karli vahelises võimuvõitluse ajal oli ta Sigismundi pooldajana 1591. aastast Turu linnuse ja lääni asehaldur. Turu piiramisel 1597 langes ta hertsog Karli kätte vangi ja toimetati Stockholmi. Riigireeturluses süüdistatuna riigistati talle kuulunud Juva mõis, kuid sai selle läänivaldusena 1602. aastal tagasi, kui riigihoidja hertsog Karl andis Sigismundi pooldanud aadlikele armu. 
Ta maeti 30. oktoobril 1608 Turu toomkiriku Püha Johannese kabelisse ehk Brinkkala koori (soome: Johannes Kastajan kuori, Brinkkalan kuori).
Lisaks talle kuulunud Brinkhalli pärusmõisale (Brinchala, Brinkala, Brinkkala või Prinkkala), kuulus talle ka Turu toomkiriku lähedal nn Brinkkala maja, milles 1886. aastast alates kuulutatakse välja jõulurahu.
Perekond.
Ta abiellus Christina Stålarmiga (maetud 1611), kes oli Lindö ja Grabbacka mõisniku, riiginõunik Erik Arvidsson Stålarmi (surn. 1566) ja Beata Grabbe tütar, ning Narva asehaldur Arvid Eriksson Stålarmi õde. Abikaasa ema, Beata Grabbe, oli aastail 1534–1545 Viiburi lossifoogtiks olnud Nils Månsson Grabbe (surn. 1549) ja Elin Claesdotteri tütar. Abielust sündisid: