tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Õgilämbliklased

Õgilämbliklased ("Mimetidae") on ämblikuliste seltsi kuuluv sugukond.
Õgilämbliklastel puudub anatoomiliselt võime võrku kududa, sest nende võrgunäsade arv on väiksem kui teistel sugukondadel. Nad toodavad võrguniiti, et mähkida muna kaitsvasse ümbrisesse. Lisaks võivad nad niidiga ümber mässida ka oma saagi. Õgilämbliklase teisel ja kolmandal jalalülil on iseloomulik muster. Kaks esimest jalapaari on palju pikemad kui järgnevad kaks ning vahel on need ämbliku keha peale kokku volditud. Kõik nende jalad on karvased, kuid mitte nii pikkade ja jäikade karvadega kui kantsilmlastel.
Toitumine.
Õgilämbliklaste nimetus viitab röövtoidulisusele, mis tähendab, et nad söövad teisi ämblikke. Nad ei kasuta saagi püüdmiseks võrku, vaid varitsevad seda ning saagi võrku tungitakse tavaliselt sisse. Kõigepealt ümbritsevad nad saagi oma suurte esijalgadega. Seejärel hammustavad seda mürgihammastega jalast, süstides saaki mürki, mis teeb selle liikumisvõimetuks. Siis imevad nad saagi verest tühjaks. Õgilämbliklane liigub aeglaselt, et lähedal olevat saaklooma mitte hirmutada. Samuti ennetab õgilämbliklane ise saakloomaks sattumist, vältides teise ämbliku ärritamist. 
Mõned õgilämbliklased toituvad putukatest, kes on teiste ämblike võrgus. Teised liigid aga püüavad putukaid ise. Õgilämbliklased, kes ei koo võrke, toituvad teistest ämblikest. Kuigi mõned liigid on istuvad-ootavad (saagivaritsejad) kiskjad, siis õgilämbliklased tüüpiliselt jälitavad teisi ämblikke, lähevad nende võrku ja ründavad neid. Nende saagiks langevad tavaliselt võrkurlased ("Araneidae") ja keraämbliklased ("Theridiidae"). Kui neil pole muud võimalust, söövad nad ka teiste võrgust putukaid. On täheldatud, et nad söövad ka oma saagi munasid.
Taksonoomia ja levik.
Õgilämbliklasi on kirjeldatud 156 liiki. Euroopas on esindatud 3 perekonda 10 liigiga: "Ermetus" (1), "Ero" (6), ja Mimetus (3).
Õgilämblikke leidub igal kontinendil peale Antarktika, kuigi Põhja-Ameerika põhjaaladel neid ei esine.
Ehitusjäätmed

Ehitusjäätmed on jäätmed, mis tekivad ehitustööde käigus. 
Ehitusjäätmed koosnevad mitmesugustest materjalidest, mis on tekkinud ehitusobjekti puhastamise, kaevamise, ehitamise, restaureerimise, lammutamise või teetööde tõttu. Ehitusjäätmed koosnevad põhiliselt naeltest, tellistest, puidust, betoonist, puukändudest, kividest. Üle 90% ehitusjäätmetest on taaskasutatavad maaparandamise käigus. Näiteks betooni ja asfalti on võimalik uuesti kasutusele võtta ehitiste ja teede tarbeks. Orgaanilisi ehitusjäätmeid, mis tekivad ehitamise käigus, näiteks bambus, puit ja taimed, ei saa taaskasutada maaparandusel. Jäätmed tuleb sortida ja transportida jäätmekäitluskohta.
Jäätmekäitlus.
Tihtipeale tekivad ehitusjäätmed halva planeerimise käigus. Ehitusplatsidel on levinud toormaterjali liigne raiskamine, ebakorrektne jäätmekäitlus ja tööliste vähene teadlikkus ehitusjäätmete sortimisest. Ehitusobjektile tuleks eelnevalt koostada jäätmekäitluskava, et oleks võimalik tuvastada peamised jäätmete liigid ja korraldada kohapealne jäätmete nõuetekohane sortimine.
Jäätmekäitlus Eestis.
Eestis pakuvad ehitusjäätmete transporti mitmed ettevõtted. Ettevõte rendib välja konteineri, kuhu on võimalik visata kõik jäätmed, mis tekivad ehitamise käigus. Konteineri täitumisel transporditakse see jäätmekäitluskohta. Jäätmekäitlusettevõte sordib ehitusjäätmed vastavalt kõrgetele keskkonnanormidele ja püüab taaskasutada võimalikult suure osa jäätmetest. Mõningad jäätmed tuleb eraldi sortida, näiteks eterniit, mis on väga ohtlik keskkonnale. Eesti eri piirkondades on jäätmekäitlusjaamad, mis teeb jäätmete transpordi kiiremaks ja keskkonnasõbralikumaks.
Töötahe (kolhoos)

Kolhoos "Töötahe" (ka Töötahte kolhoos) oli kolhoos Tõrva rajoonis Taagepera külanõukogus.
Kolhoos tegutses aastatel 1951–1959.
1959. aastal kolhoos likvideeriti ja tema maad kogupindalaga 2216 ha anti üle Hummuli sovhoosile, kus moodustati Taagepera osakond.
Novgorodi kroonika

Novgorodi kroonikaid (vene keeles Новгородская летопись) on olnud mitu:
Denis Naughten

Denis Naughten (sündinud 23. juunil 1973 Drumis) on Iirimaa poliitik. Ta oli 6. maist 2016 kuni 11. oktoobrini 2018 Iirimaa kommunikatsiooni-, kliimamuutuste alase tegevuse ja keskkonnaminister.
Ta sündis aastal 1973 Drumis Roscommoni krahvkonnas Connachti provintsis. Ta on õppinud Dublini Ülikooli Kolledžis ja Corki Ülikooli Kolledžis Corkis; viimases õppis ta PhD programmi alusel toidu mikrobioloogiat, kuid ei lõpetanud õpinguid.
6. maist 2016 kuni 11. oktoobrini 2018 oli ta Iirimaa kommunikatsiooni-, kliimamuutuste alase tegevuse ja keskkonnaminister.
Isiklikku.
Ta on aastast 1999 abielus, tal on neli last. Tema isa Liam Naughten (1944–1996) oli Iirimaa poliitik.
Peter von Köppen

Peter von Köppen (vene keeles Пётр Иванович Кёппен; 2. märts (vkj 19. veebruar) 1793 Harkov – 4. juuni (vkj 23. mai) 1864 Krimm) oli baltisaksa päritolu Venemaa teadlane. Ta avaldas töid ajaloost, geograafiast, etnograafiast, demograafiast ja statistikast. Ta oli Peterburi Teaduste Akadeemia liige (aastast 1839).
Ta tegi muu hulgas kaastööd kogumikule "Этнографической карты России" ('Venemaa etnograafilised kaardid'; avaldati 1851).
Googolplex

Googolpleks on arv 1010100 ehk number 1, millele järgneb gugol nulli.
Dokumentaalsarjas "Cosmos" hindas astronoom ja teleesineja Carl Sagan, et googolpleksi kümnendarvuna (s.o number 1, millele järgneb gugol nulli) kirjapanemine on füüsiliselt võimatu, sest see nõuab rohkem ruumi, kui on teadaolevas universumis.
Soodevahe radarijaam

Soodevahe radarijaam oli Harju maakonnas Soodevahe küla ligidal asunud radaripositsioon, kus paiknesid kaks kahedimensioonilist P-37 primaarradarit ning sekundaarradar KOREN-AS. P-37 radarid asetsesid 10 m kõrgustel betoonblokkidest tornidel ning sekundaarradar 15 m sõrestiktorni otsas ning tegid 3 pööret minutis. Radarijaama kasutajaks oli aastatel 1985–1997 tsiviillennundus (esmalt Eesti NSV Tsiviillennunduse Valitsus, siis Lennuamet, hiljem Lennuliiklusteeninduse Keskus ja seejärel Lennuliiklusteeninduse AS). Tegemist oli ainsa trassiradari positsiooniga Eestis. Seoses uute Martna ja Tallinna sekundaarradarite kasutuselevõtuga anti 6. novembril 1998 radaripositsioon üle Eesti õhuväele. 2001. aasta alguse seisuga olid radarid töös keskmiselt 5 tundi nädalas. Uute radarijaamade kasutuselevõtmisel jäid Soodevahe radarid reservi.
Radarijaam suleti 2013. aasta veebruaris seoses radarite aegumisega. Üks radaritest viidi 13. märtsil 2013 museaalina Eesti Lennundusmuuseumi ja teine Ämari lennubaasi.
Tanu näitamine

Tanu näitamine või tanu vaatamine oli üks rahakorjamise tavadest Eesti talupojapulmas pruutpaari jaoks.
Tanu näitamine oli nooriku tanu, s.o. tanutatud nooriku näitamine pulmalistele või lapulistele raha eest. 
Levinud oli rohkem Lääne-Eestis ja saartel.
Tulekahju kustutamine (pulm)

Tulekahju kustutamine oli üks pulmakombeid Eesti talupojapulmas, millega korjati pruutpaari jaoks raha.
Tulekahju kustutamine (nt Harjumaal) käis järgmiselt: taldrikule valati viina ja see süüdati põlema ning isamees kutsus pulmalisi tulekahju kustutama, mida sai teha vaid taldrikule visatava rahaga.
Karl Keerdoja

Karl Robert Keerdoja VR I/3 (kuni 1936. aastani Karl Robert Kerberg) (2. jaanuar 1896 Koiola vald, Võrumaa – 21. august 1968 Stockholm, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1934), metsandus- ja omavalitsustegelane. 
Elukäik.
Karl Kerberg sündis Koiola vallas kooliõpetaja pojana. Lõpetas Põlva kihelkonnakooli ja seejärel Tartu Aleksandri gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikoolis, üliõpilaste mobilisatsiooni korras kutsuti 1. mail 1916 Vene sõjaväeteenistusse ja saadeti 3. Peterburi lipnikkude kooli. Pärast kooli lõpetamist teenis Jekaterinburgis. Sõjategevusest võttis osa Looderinde vägede koosseisus. 
Oktoobris 1917 tuli üle Tartu Eesti Tagavara Jalaväepataljoni, kus teenis kuni , mil oli sunnitud teenistusest lahkuma, kuna sakslased saatsid pataljoni laiali.
Vabadussõja alul detsembris 1918 astus Tartus 2. jalaväepolku, kust hiljem viidi üle Tartu kaitsepataljoni. Pataljoni ümbernimetamisel 8. jalaväepolguks teenis viimases kuulipildurite roodu ülemana, võttis nimetatud väeosade koosseisus osa kõigist lahinguist kuni vaherahuni. 
15. juulil 1920 lahkus Kerberg omal soovil kaitseväest ja jätkas õppimist ülikoolis. Lõpetas 1924. aastal Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna "cum laude". Korporatsioon Ugala liige. Oli seejärel Eesti Metsaühingute Liidu teaduslik sekretär ja Riigi Metsatööstuses osakonnajuhataja.
Kapten K. Keerdoja oli 1925 on KL Mustvee malevkonna pealik ja 1934—1940 Kaitseliidu Tallinna maleva Toompea malevkonna pealiku abi.
1941. aastal oli septembrist kuni detsembrini Tallinna II linnapea, seejärel 1942 kuni 1944. aasta septembrini Tartu linnapea. 
1944. aastal põgenes Rootsi, oli ka seal tegev metsanduse alal. Algul Rootsi Kuningliku Metsadevalitsuse metsahindaja, seejärel Uddevalla abimetsaülem. Viimastel aastatel enne pensionile jäämist töötas metsadevalitsuse peavalitsuses.
Vankritegemine

Vankritegemine oli ükspruutpaari jaoks rahakorjamise tavasid Eesti talupojapulmas.
Vankritegemine (nt Rapla, Märjamaa) oli rahakogumine pulmanaljana. Pulmalisi kutsuti noorpaarile vankrit tegema: lauale pandi paberraha vankrikereks ja hõbemüntidest pidi panema rattad.
Verelaskmine (pulm)

Verelaskmine oli üks rahakorjamise tavadest Eesti talupojapulmas pruutpaari jaoks.
Verelaskmine (näit. Kambja, Võnnu jne.) oli pulmanali raha kogumiseks. Isamehe näitamise järgi võtsid peiupoisid ühe pulmalise kinni, puuväitsaga «lõigati» tollele haav ja kuremarja mahl oli vereks. Vabanemiseks tuli raha maksta.
Vihtlemine (pulm)

Vihtlemine oli üks rahakorjamise tavadest Eesti talupojapulmas pruutpaari jaoks.
Vihtlemine (Rapla, Lihula, Karuse, Kursi, Maarja-Magdaleena jne.) oli pulmanali raha kogumiseks. Ehitati reest ja muust kolist lava või pandi redel ahju najale või toodi virutseküna (ühest tüvest õõnestatud suur pesuküna). Sinna viidi pulmaline ja vihuti kuiva vihaga. Lisaks seoti haspli iga haru otsa viht ja vihuti sellega. Pärast vihtlemist pakuti õlut, mille järel pidi pulmaline vihtlemise eest pidi maksma.
Micrologus de disciplina artis musicae

"Micrologus de disciplina artis musicae" ('Väike õpetus muusikakunsti reeglitest'), ka "Micrologus", ka "Micrologus Guidonis de disciplina artis musicae" on benediktiini munga Guido Arezzost umbes 1025. aasta paiku kirjutatud muusikateoreetiline traktaat.
Traktaadis on täpsustatud Boethiuse kirjeldatud laadisüsteemi, millel põhinevad kirikulaadid, sõnastatud õpetus heksakordidest, kirjeldatud heksakordilist solmisatsioonisüsteemi ja teoretiseeritud mitmehäälse muusika üle. Muusika loomise kontekstis on tekstis esmakordselt kasutatud sõna "componere".
Traktaat on pühendatud Arezzo piiskopile Theodaldile (Teodaldo).
"Micrologust" peetakse keskaja üks olulisemaks muusikateoreetiliseks tekstiks.
Noodijoonestiku toimimise põhimõtet ja solmisatsioonisilpe kirjeldab Guido oma järgnevates teostes, kuid sageli on keskaegsetes käsikirjakogumikes need kõik ühtede kaante vahele köidetud.
Krasnaja Gorka (täpsustus)

Krasnaja Gorka oli fort Kroonlinna juures. Krasnaja Gorka võib tähendada ka järgmist:
Comcast Building

Comcast Building, aadressiga 30 Rockefeller Plaza, on pilvelõhkuja, mis asub Ameerika Ühendriikides New Yorgi linnas Manhattani linnaosas Rockefeller Centeri keskpunktis. 1933. aastal valminud hoone arhitekt on Rockefelleri keskuse peaarhitekt Raymond Hood. Pilvelõhkuja on "art déco" stiilis. 
Aastatel 1933–1988 oli hoone nimi RCA Building ja 1998–2015 GE Building. 
Hoone nimetati Comcast Buildinguks 2015. aastal seoses Comcasti saamisega hoone uueks omanikuks. Tihti nimetatakse hoonet lühidalt 30 Rockiks, NBC-l on ka samanimeline komöödiasari.
Hoones paiknevad telekanali NBC New Yorgi stuudiod ja ametiruumid, lisaks restoran Rainbow Room. Hoone on 260 meetrit kõrge ning sellel on 66 korrust, mis teeb selle kõrguselt 22. hooneks New Yorgis ja 47. hooneks Ameerika Ühendriikides, kui pilvelõhkuja avati oli see maailmas kõrguselt kolmas hoone.
Vaateplatvorm.
Hoone katusel paikneb vaateplatvorm hüüdnimega Top of the Rock, mida peetakse vaate poolest üheks linna parimaks.
Ameerika Loodusloomuuseum

Ameerika Loodusloomuuseum ("American Museum of Natural History"; lühendatult AMNH), mis asub Upper West Side'il Manhattani linnajaos New Yorgis Ameerika Ühendriikides, on üks maailma suuremaid loodusmuuseume. 
Muuseum loodi loodusteadlasest Albert S. Bickmore'i ettepanekul New Yorgi osariigi kuberneri John T. Hoffmani käskkirjaga 6. aprillil 1869.
Muuseumi hoonetekompleks hõlmab 28 omavahel ühendatud hoonet, milles on 45 näituseruumi, planetaarium ja raamatukogu. Muuseumi kogudes on üle 33 miljoni eksponaadi. Muuseumis töötab üle 200 teadlase ja see rahastab rohkem kui 100 uurimisretke igal aastal. 
Muuseumi külastab igal aastal umbes viis miljonit inimest.
Kroonlinna kindlus

Kroonlinna kindlus (vene keeles Кронштадтская крепость) oli kindlus Venemaal Kroonlinna ümber. 
Kindlust on esimest korda mainitud 1723.
Kindluse alluvuses olid teiste seas Ino fort ja Krasnaja Gorka fort.
Kindlus on arvele võetud Venemaa kultuurimälestisena. 1990 kanti kindlus UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Flatiron Building

Flatiron Building, algselt Fuller Building, on kolmnurkse prisma kujuline 22-korruseline 87 meetrit kõrge terasraamiga kõrghoone ja maamärk, mis asub Fifth Avenue puiestee ja 23rd Street tänava nurgal, Midtown Manhattani linnajaos Ameerika Ühendriikide suurimas linnas New Yorgis. 
1902. aastal valminud ehitis oli üks linna kõrgemaid hooneid, kandes siiani ikoonilist tähendust.
Mihhail Vedernikov

Mihhail Vedernikov (vene Михаи́л Ю́рьевич Веде́рников, sündinud 7. märtsil 1975 Viiburis, Leningradi oblastis) on Venemaa poliitik, alates 17. septembrist 2018 Pihkva oblasti kuberner .
Aastatel 2001–2005 oli ta Viiburi rajooni ja seejärel 2005–2009 Viiburi linna omavalitsuse volikogu liige. 
2006–2010 juhtis ta Leningradi oblasti seadusandliku kogu noortepalatit.
2007–2010 oli ta partei Ühtne Venemaa Leningradi oblasti täitevkomitee aseesimees.
Märtsis 2010 sai temast Venemaa presidendi regionaalpoliitika osakonna nõunik ja veebruaris 2012 osakonna ülem.
Detsembris 2012 määrati Mihhail Vedernikov president Vladimir Putini eriesindaja asetäitjaks Põhja-Kaukaasia föderaalringkonnas ja veebruaris 2017 – Loode föderaalringkonnas.
12. oktoobril 2017 määras president Vedernikovi Pihkva oblasti kuberneri ajutiseks kohusetäitjaks ja 9. septembril 2018 valiti ta üldrahvalikul hääletusel Pihkva oblasti kuberneriks.
Vedernikovil on naine, poeg ja kaks tütart.
Kogula Valla Põllumeeste Kogu

Kogula valla Põllumeeste Kogu, Kogula valla piirides tegutsenud põllumeeste kogu.
Kogu registreeriti Tallinna-Haapsalu rahukogus 21. juunil 1920 Kogula vallas Rahu külas elutsevate põllumeeste Ado Koidu, Georg Tamme ja Ado Uustalu palvel, kelle volinik oli Georg Tamm.
Kogula valla põllumeeste kogu oli esimene Saaremaal ja Saaremaa esimene oli ka tema roheline lipp, mille õnnistasid 26. augustil 1928 praost Hermann Theodor Mähle ja ülempreester Vassili Ristkok.
Põllumeeste kogu esimees oli August Kindel. 
Kogula vald arvati 14. märtsil 1936 Pärsamaa põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda (RT 1936, 22, 152 § 4.). 
Poliitiliste parteide ehk erakondade ja teiste samu sihte taotlevate poliitiliste ühingute ja nende liitude likvideerimiskomisjoni otsusega 6. juunist 1939 otsustati põllumeeste kogu likvideerimistoimetus lõpetada. Ühingu roheline lipp ühes lipuvardaga, üks riigilipp, kirjavara, arhivaalid ja kummitempel tagastati põllumeeste kogu juhatusele. Põllumeeste kogu põhikirja ei leitud üles, tõenäoliselt oli see kaduma läinud. Raha kassas ei olnud (113,58 krooni oli annetatud Sihtasutisele "Valjala Rahvamaja"), võlgu, kohustusi ega võlgnikke samuti mitte.
Springe

Springe on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas. Asub Deisteri mägede lähedal, 22 km Hannoverist edelas.
Linna pindala on 159,78 km². 31. detsembril 2016 elas seal 28 918 inimest.
Springe linnaosad on Springe, Bennigsen, Eldagsen, Völksen, Gestorf, Altenhagen I, Lüdersen, Alferde, Alvesrode, Holtensen, Mittelrode ja Boitzum.
Ajalugu.
Springet on esmamainitud 1013. aastal kui "Hallerspringe". Hildesheimi piiskopkonna piiride kirjelduses dateerimata käsikirjast, kuid mis on oma vormilt ja sisult tõestatud olevat 10. sajandist, mainitakse Springet kui "Helereisprig". 10. sajandi lõpus on esmamainitud ka selliseid linnu, mis kuuluvad tänapäeval Springesse, ja 1300. aastaks olid kõik olemasolnud külad nimed saanud.
Hallermundi krahvid püstitasid linnuselaadse hoone maale, mis on nüüd Springe, pärast Burg Hallermundi Kleiner Deisteris kaotamist 1282. aastal Welfidele. Nad valitsesid oma krahvkonda sellest uuest võimukeskusest, mis oletatavasti lõppes Springe asustamisega. Krahvide asukoha loomine ja paiga kindlustamine viis 13. sajandil linnaõiguse vajaduseni. Keskajal oli Springe Hallermundi krahvide ja nende järglaste, Käfernburgi krahvi kõrvalliini pikaajaline asukoht. Nende võimualal tekkis Springe ametkond ning pärast erinevaid ümbernimetamisi ja laiendamisi moodustati 1884. aastal Springe kreis.
Piirkonna asutamine ja kasv on seotud selle asukohaga Deisterpfortes, piiril rohtla ja mägede vahel, mis on mugav transpordile poolel teel Hannoveri ja Hamelni vahel. Edasine areng toimus "kõrgendatud tee" ehitamisega (tänapäeval maantee B217) 18. sajandil ning raudteeliini valmimisega Hannoveri ja Altenbekeni vahel 1872. aastal.
Pärast Esimese maailmasõja lõppu ja isegi rohkem pärast Teise maailmasõja lõppu jätkus ühtlane areng keskmise suurusega linna suunas (1933. aastal oli rahvaarv 3912). Kuni 1974. aasta reformideni oli Springe samanimelise kreisi keskus. Pärast seda kuulus Springe Hannoveri kreisi, millest sai 1. novembril 2001 praegune Hannoveri piirkond. Täna elab 13 000 elanikku Springe südames. Reformide tõttu 13. sajandil kaotas Eldagsen oma linnaõigused ja on nüüd Springe osa. Pärast Eldagseni elanike proteste sai linn tagasi oma "linna" tiitli ja kannab nüüd ametlikku tiitlit "Eldagseni linn, Springe linna osa".
Wunstorf

Wunstorf on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas, umbes 22 km Hannoverist läänes.
Linna pindala on 126,60 km². 31. detsembril 2016 elas seal 41 532 inimest.
Linna kuuluvad järgmised paikkonnad: Blumenau (ja Liethe), Bokeloh, Großenheidorn, Idensen (ja Idensermoor ja Niengraben), Klein Heidorn, Kolenfeld, Luthe, Mesmerode, Steinhude ja Wunstorf.
Linna järgi on nime saanud lähedal asuv Saksamaa õhujõudude Wunstorfi õhujõudude baas.
Linnast läänes asuvad Steinhuder Meeri kallastel Steinhude ja Großenheidorn.
Rõõsk koor

Rõõsk koor on piimatoode.
Piim eraldatakse koorelahutajas lõssiks ja kooreks. Koor on piima rasvarikas osa, selle rasvasisaldus on suurem kui 10%. Seejärel standardiseeritakse koor soovitud rasvasisalduseni. Rõõsk koor liigitatakse lähtuvalt kuumtöötlemise viisist pastööritud või kõrgkuumutatud kooreks. 
Osa koorest läheb või valmistamiseks, osa hapendamiseks (hapukoor), osa aga saadetakse kohvi- või vahukoorena pastööritult müügivõrku. Eestis on müügil mitmesuguse rasvasisaldusega koort, näiteks 10-, 20-, 35- ja 38-protsendilist.
Kohvikoor

Kohvikoor on piimatoode.
Kohvikoor saadakse piimakoore standardiseerimisel kuni 10% rasvasisalduseni. Seejärel koor homogeenitakse ja pastööritakse või kõrgkuumutatakse.
Kohvikoort lisatakse maitse andmiseks kohvile, kuid kasutatakse ka koorekastmetes, pastaroogades, suppides ja magustoitudes.
Brasiilia rahvusmuuseum

Brasiilia rahvusmuuseum (portugali keeles "Museu Nacional") on Brasiilia vanim teadusasutus. See asub Rio de Janeiros. Muuseum on asutatud 6. juunil 1818.
Suurem osa muuseumi kogudest (umbes 20 miljonit museaali) hävis 2018. aasta 2. septembril toimunud tulekahjus.
Õllesupp

Õllesupp ehk soeõlu on toit (supp), mille üheks koostisosaks on õlu. 
Eestis.
Soeõlu oli eesti talupojapulmas valmistatud pulmatoit.
Soojendatud õllele lisati piima, mett või suhkrut, leiva- või saiatükke, võid või koort, Lõuna-Eestis ka sõiratükke. Vanasti anti soeõlut ainult naistele, 19. sajandi keskpaigast pakuti seda juba kõigile: peiukoju saabunud vakarahvale, laulatuselt tulijatele jne. Lisaks pakuti soeõlut pulma lõpusöögiks.
Soeõlut anti ka nurganaisele pärast lapse sündi.
Vaasma

Vaasma on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Vaasma uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Vaasmann. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Vaasma 11 mehel ja 14 naisel.
Aleksandr Miškin

Aleksandr Miškin (sündinud 13. juulil 1979 Loiga külas Arhangelski oblastis) on vene sõjaväemeedik, Venemaa Föderatsiooni kangelane (2014).
Ühendkuningriigi kodanikuajakirjanduse väljaande Bellingcati kinnitusel osales Miškin koos Anatoli Tšepigaga Ühendkuningriigis endise GRU töötaja Sergei Skripali ja tema tütre tapmiskatses ja Dawn Sturgessi mõrvamises.
Venemaa sulges juurdepääsu Youtube'is avaldatud videole, milles väideti, et "geipaari" Tšepiga/Miškini külaskäigu eesmärk Salisburysse polnud mitte inimeste tapmine, vaid Salisbury katedraali 123 meetri kõrguse torni vaatlemine.
Leukippose tütarde röövimine

"Leukippose tütarde röövimine" on flaami kunstniku Peter Paul Rubensi maal Vana-Kreeka mütoloogia ainetel, üks barokkmaali tuntumaid näiteid. Maal valmis 1615–1620 (teistel andmetel 1618) ning 2018. aasta seisuga asub see Saksamaal, Müncheni Vanas Pinakoteegis.
Mütoloogilisi naiserööve kujutas Rubens korduvalt: vähemalt kolmel korral Europe röövimist, samuti Marsi röövimas Rhea Silviat, Plutonit röövimas Proserpinat, kentaur Nessost röövimas Deianeirat, Boreast röövimas Oreithyiat, sabiinitaride röövimist jne. Leukippose tütarde röövimine oli levinud motiiv juba antiikkunstis, kus see esines eri žanrides keraamikast bareljeefideni. 20. sajandil on seda kujutanud näiteks Ker-Xavier Roussel, Lovis Corinth Frauenraub ja Eugène Leroy.
Kirjeldus.
Rubensi maal kujutab Kreeka legendidest tuntud kaksikuid, surelikku Kastorit ja surematut Polydeukest röövimas oma onu, Messeenia kuninga Leukippose tütreid Phoibet ja Hilaeirat. Hobusetaltsutaja Kastor on äratuntav turvise järgi, poksija Polydeukes on palja ülakehaga. Samuti võib neid eristada hobuste järgi: Kastori hobune käitub taltsalt ja seda suudab puto talitseda, Polydeukese hobune on aga tõusnud tagajalgadele. Puto must tiib sümboliseerib kaksikute saatust. Phoibe ja Hilaeira puhul ei ole selge, kumb on kumb.
Soojades värvides maal paistab silma figuuride jõulise dünaamika ja värvipindade kontrasti poolest, staatiline taust – hele taevas madala horisondi kohal – tõstab aga esile esiplaani dünaamilisust. Kunstniku arengus langeb teos varasesse perioodi, üleminekusse renessansilt barokile. Kompositsioon on hoolikalt kavandatud nagu oli hiljem omane klassitsismile, ent tõusev diagonaalne liikumine on tüüpiline barokkdünamismile. Maali koloriidis (kuldne, oranž, tumeroheline jts) on nähtud Veneetsia koolkonna (Giorgione, Tiziani, Tintoretto jt) mõju.
Eri tõlgendustes on "Leukippose tütarde röövimist" peetud allegooriaks abielu teemal või arvatud seda kujutavat isegi hinge ülenemist teel taeva poole neoplatonismi vaimus. Margaret D. Carroll seevastu rõhutab motiivi vägivaldsust, kompositsiooni põhinemist Rubensi varasemal visandil Leonardo da Vinci "Anghiari lahingu" ainetel ning tõlgendab maali poliitilise allegooriana absolutistliku monarhia kohta, mille ideoloogias 17. sajandil tõusis esile suverääni valdav jõukasutus ja alamate nõusoleku tarbetus.
Ajalugu.
Maali ostis Antwerpenis 1716. aastal Pfalzi kuurvürst Johann Wilhelm II. Algselt saadeti teos Mannheimi, kuid 1805.-06. aastaks jõudis see Münchenisse.
Teose teema tuvastas 1777. aastal luuletaja Wilhelm Heinse pärast Theokritose "Idüllide" lugemist.
Donna Strickland

Donna Theo Strickland (sündinud 27. mail 1959) on Kanada optikafüüsik ja teerajaja impulsslaserite vallas.
2018. aastal pälvis ta Nobeli füüsikaauhinna koos Gérard Mourouga töö eest sirts-impulsivõimenduse alal. Ta on Waterloo Ülikooli dotsent. Donna Strickland on olnud Optikaseltsi (The Optical Society) täisliige, asepresident ja president ning on praegu seltsi presidendi nõuandva komitee liige.
Enne Stricklandi on saanud Nobeli füüsikaauhinna ainult kaks naist: Marie Curie (1903) ja Maria Goeppert-Mayer (1963).
Arbor

Metsatööstuse ja Kaubanduse Ühisus Arbor oli 1924-1937 (teistel andmetel asutati 1920) tegutsenud ettevõte, mis tegeles metsatööstuse ja metsaekspordiga. Ettevõtte peakontor asus Tallinnas.
Ettevõtte tööstusehitised asusid nii Eestis kui ka Lätis. Suur osa ettevõtte juhtkonnast ja töötajatest olid seotud endise Loodearmeega.
X Models

X Models (mõnikord ka X-Models) oli Rootsi popansambel. See tegutses 1980. aastate esimesel poolel.
Ansambli tuntuim liige oli laulja Efva Attling. Nimi X Models viitas tõigale, et Efva Attling oli varem töötanud fotomodellina. Teised liikmed olid Åke Holmberg, Ricky Johansson, Pelle Sirén ja Åke Sirén.
Zagrivje külaasundus

Zagrivje külaasundus (vene keeles Загривское сельское поселение) on külaasundus Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis. 
Külaasundus piirneb läänes Eestiga.
Külaasunduses on 10 küla, nende seas Zagrivje.
Strelka

Strelka (vene keeles Стрелка) võib tähendada järgmist:
Djuk-Perevolok

Djuk-Perevolok (ka Djuki; vene keeles "Дюк-Переволок") oli küla Venemaal Narva jõe idakaldal, praeguse haldusjaotuse järgi Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis Zagrivje külaasunduses. Küla kohal oli Narva jõe ülepääsukoht.
Ajalugu.
1856. aastal oli külas neli majapidamist.
1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see kuulus Vaivara kihelkonna Raja valda . Vabariigi algaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kihelkondi enam ei eksisteerinud.
1922. aastal oli külas kümme majapidamist45 inimesega.
Pärast 1939. aasta valdade reformi alustati ka Narva-taguste alade venepäraste asulanimede eestistamist ja Djuk-Perevolok nimetati Kalakülaks.
1944. aasta lahingutes küla hävis.
Krasnoje Selo rajoon

Krasnoje Selo rajoon on haldusüksus (rajoon) Venemaal Peterburis. Rajooni kuulub seitse munitsipaalringkonda, sealhulgas Krasnoje Selo.
Rajoon moodustati 1973. aastal.
Płošča Pieramohi metroojaam

Płošča Pieramohi metroojaam (vene keeles Площадь Победы ("Ploštšad Pobedõ metroojaam"), valgevene Плошча Перамогі (transkribeerituna Ploštša Peramogi metroojaam), tõlkes Võidu väljaku metroojaam) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Centralny ja Partyzanski rajooni piiril.
Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest. Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Jaam on saanud nime Teises maailmasõjas saavutatud võidu auks nimetatud väljaku järgi, kuhu üks metroojaama väljapääs ka avaneb. Valgevene kirjaniku Jakub Kołasi järgi. 2013. aastal oli jaam reisijate arvult teine, seda kasutas päevas keskmiselt 65 900 reisijat.
Jaam on rajatud raudbetoontarinditest ja on tavapärasest kõrgema ootesaaliga. See on ka üks sügavamal asuvatest Minski metroo jaamadest; see asub 25 meetri sügavusel maa all. Jaamale annavad oma näo korrapäraselt paigutatud laiade kapiteelidega sambad, mille nurkades paiknevad valgustid. Neljast kapiteelil paiknevast valgustist on üks alati kustunud, sümboliseerimaks seda, et sõjas hukkus iga neljas Valgevene elanik. Seintel ja sammastel on valge marmor, põrandal punased ja hallid graniitplaadid. Väljakualuses vestibüülis ja eskalaatorite juures on jaama seintel sõjateemalised klaasist ja metallist dekoratiivsed elemendid.
Jaamast algab reisiliikluseks mittekasutatav raudteeharu, mis ühendab Maskoŭskaja liini Aŭtazavodskaja liiniga.
Joachim Fugmann

Joachim Fugmann (sündinud 2. juunil 1956 Konstanzis Saksamaal) on saksa klassikaline filoloog.
Elulugu.
Fugmann õppis 1976–1982 ajalugu ja latinistikat Konstanzi Ülikoolis, kus kaitses 1988. aastal ka filosoofiadoktori kraadi.
1982–1995 töötas ta toimetaja assistendina Deutsche Forschungsgemeinschafti projektis "Handbuch der lateinischen Literatur der Antike" ("Ladinakeelse antiikkirjanduse käsiraamat", toimetajad Reinhart Herzog ja Peter L. Schmidt) Konstanzi Ülikooli ja Mainzi Ülikooli juures.
1989. aastal pälvis ta Konstanzi linna auhinna Konstanzi Ülikooli noorteadlastele.
1995. aastast töötab ta lektorina Konstanzi Ülikoolis ja õpetab ladina keelt ajaloo, õigusteaduse, filoloogia ja muude erialade üliõpilastele.
Uurimisvaldkonnad.
Tema uurimisvaldkonnad ja -temaatika on Vana-Rooma historiograafia, biograafiad ja eksemplumid, antiigiuuringud ja kirjandus Roomas, teater ja draama Rooma keisririigis, Rooma kuningriik, humanism Bodeni järve piirkonnas.
Bujan-M-klassi korvett

Bujan-M-klassi korvett (vene keeles Малый ракетный корабль проекта 21631 Буян-М) on Venemaal valmistatud lahinguotstarbeline sõjalaev-korvett, venepärase liigituse järgi väike raketilaev. See on algse Bujan-klassi korveti edasiarendus.
Kirjeldus.
Bujan-M-klassi korveti pikkus on 75 m, süvis 2,5 m ja kiirus 26 sõlme. Meeskonnas on 52 liiget. 
Relvastuseks on 1 tavaline ja 2 automaatkahurit, laeva- ja maismaasihtmärkide vastased raketid, lühimaa õhutõrjeraketid ja kuulipildujad. 
Laeva eeliseks on väike süvis, mis võimaldab sõitu madalates rannikuvetes, ja puuduseks vähene merekindlus (kuni 5 palli).
Ajalugu.
Eelkäijaks oli aastatel 2006–2012 teenistusse võetud natuke väiksem Bujan-klassi korvett (projekt 12630), mida valmistati vaid 3 alust Kaspia flotillile. Esimene parendatud Bujan-M-klassi korvett võeti teenistusse 2014. aastal. Kokku on kavas valmistada 12 Bujan-M-klassi korvetti, millest 10 olid 2022. aasta detsembris juba kasutusele võetud.
2015. aasta oktoobris osalesid 3 selle klassi korvetti Kaspia merelt raketirünnaku läbiviimises Süürias asunud sihtmärkidele. 
2 laeva suunati 2016. aastal Musta mere laevastikust Balti laevastiku 36. punalipulise raketikaatrite brigaadi koosseisu.
Kulotino

Kulotino on alev Venemaal Novgorodi oblastis Okulovka rajoonis. Asub Okulovkast 12 km põhjas Peretne jõe kaldal. Alevit läbib Okulovka ja Neboltši vaheline raudtee.
Asulat on esmamainitud 12. sajandi algusest pärinevas tohtkirjas.
1844. aastal rajati Kulotinosse klaasivabrik. 1882. aastal tööle hakanud koti- ja kangavabrik kujunes üheks Novgorodi kubermangu suurimaks ettevõtteks. 1913. aastal sai seal tööd 1775 inimest.
1928. aastal nimetati küla töölisaleviks.
Efva Attling

Efva Katarina Attling (sündinud 18. veebruaril 1952 Stockholmis) on Rootsi disainer ning endine fotomodell, tantsija ja laulja.
Elulugu.
Efva Attling kasvas üles musikaalses perekonnas Stockholmi eeslinnas Högdalenis koos nelja õe – Susanne, Lena, Louise ja Agnetaga. 
Ta töötas 12 aastat modellina, enne kui asutas bändi X Models, kes on eelkõige tuntud lauludega "Två av oss" ja "Hemlighet". Attling on sooloartistina välja andnud albumid "Stormvarning" (1985), "Nerver" (1989) ja "Sanningen ligger på min säng" (1997). 
Praegu töötab Efva Attling disainerina. Tal on ehtestuudio Stockholmis Södermalmis. Evfa kujundatud ripatsit "Homo Sapiens" on kandnud Madonna 1999. aastal ja Meryl Streep. Lisaks on ta disaininud Synseami prille, Orreforsi veiniklaase, hinnasilte ning Levi'se ja H&amp;M-i tooteid.
Attlingi poed asuvad USA-s, Norras, Rootsis ja Soomes.
Isiklikku.
Attling oli aastatel 1985–1995 abielus Niklas Strömstedtiga, kellega tal on kaks poega. 
1996. aastal registreeris Efva oma kooselu Eva Dahlgreniga. Nad abiellusid 15. novembril 2009 Hotell Rivalis pärast seda, kui Rootsis võeti vastu samasooliste abielu seadus. 
Auhinnad.
2010. aastal pälvis Attling ajakirja Damernas Värld auhinna Guldknappen aksessuaaride kategoorias. Aprillis 2011 autasustas Rootsi kuninglik patriootiline ühiskond Efvat medaliga, sest ta on suutnud oma ehtedisaineri karjääriga rahvusvaheliselt silma paista.
Isernhagen

Isernhagen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas. Vald asub Hannoverist kirdes.
Valla pindala on 59,72 km². 31. detsembril 2016 elas seal 24 219 inimest.
Vastavalt keskmisele sissetulekule elaniku kohta on see kõige jõukam omavalitsus Alam-Saksimaal.
Vallaosad.
Gartenstadt Lohne on Neuwarmbücheni osa.
Sõpruslinnad.
Sõpruslinnad on Peacehaven Ida-Sussexis, Épinay-sous-Sénart Prantsusmaal, Suchy Las Poolas ja Tamási Ungaris.
Nimi.
Esimene osa nimest "Isernhagen" tuleb sõnast "Yser" või "Yserne", mis tähendab 'rauda'. Keskajal leiti Wietze jõe madalikult raudkivi. Seda sulatati kohapeal ja kasutati ehitusmaterjalina. Lõpp "Hagene" või "Hagen" kirjeldab metsasalu või haritava maa tarastamist, tavaliselt loomade eemalhoidmiseks põllumaast.
Uetze

Uetze on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.
Valla pindala on 140,56 km². 31. detsembril 2017 elas seal 20 260 inimest.
Vald asub Fuhse jõe ääres, umbes 35 km Hannoverist idas.
Uetze kuulub ostfaali alamsaksa keelealasse, kuid saksa keel on peaaegu täielikult selle asendanud. Eltzes on ikka veel aktiivne kogukond alamsaksa keele kõnelejaid. Küla murde jaoks on saksa keeles sõnastik.
Uetze on idapoolseim vald Hannoveri piirkonnas. See külgneb Celle, Gifhorni ja Peine kreisiga, samuti Lehrte ja Burgdorfi linnaga, mis mõlemad asuvad Hannoveri piirkonnas.
Uetze koosneb üheksast külast, millel on autonoomia. Need külad on Altmerdingsen (sealhulgas Krausenburg ja Krätze), Dedenhausen, Dollbergen, Eltze, Hänigsen, Katensen, Obershagen, Schwüblingsen ja Uetze. Uetze on suurim asula umbes 7200 elanikuga, talle järgneb Hänigsen umbes 6000 elanikuga.
Ajalugu.
Uetzet on esmamainitud 1022. aastal kui "Utisson". Nimi tuleb valitsevast dünastiast "von Uttensen".
Aastatel 1552 kuni 1885 oli Uetze foogti protektoraat Meinerseni departemangus. Uetze määratleti alevina 1695. aastal.
21. aprilli pärastlõunal 1863. aastal hävines peaaegu kogu Uetze tulekahjus. Vabatahtlik tuletõrjeüksus asutati 5. juunil 1880.
1885. aastal sai Uetze osaks Burgdorfi kreisist, 1974. aastal Hannoveri kreisist ja 2001. aastal Hannoveri piirkonnast.
Vadja muuseum

Vadja muuseum (soome keeles "Vatjalaisten kansanmuseo") on eramuuseum Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Ust-Luga külaasunduses Lužitsõ külas. Muuseum tutvustab vadjalastega seotut.
Muuseumi asutas 1997. aastal Tatjana Jefimova.
2001. ja 2006. aastal muuseum põles. 2013. aastal ehitati uus muuseumihoone.
Wennigsen

Wennigsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.
Valla pindala on 53,78 km². 31. detsembril 2016 elas seal 14 054 inimest.
Vald asub Deisteri mägede lähedal, umbes 15 km Hannoverist edelas.
Wennigsen külgneb (põhjast ja päripäeva) Gehrdeni, Ronnenbergi, Springe ja Barsinghauseniga. Kõrgeim koht on 405 m kõrge Bröhn, Deisteri küngasteaheliku kõrgeim tipp.
Ajalugu.
Wennigseni asutamisaeg on teadmata. See võib pärineda 5.–8. sajandist. Esimene täheldatud esinemine (1199–1206) on Hildesheimi piiskop Hartberti tunnistuse koopia. Sel ajal oli Wennigsenis Poppenburgi krahvi Bernhardi asula.
Kolmekümneaastases sõjas oli Wennigsen peaaegu täieliku hävinemise äärel.
Hannoveri (Braunschweig-Lüneburgi) hertsog Georg Wilhelm tükeldas "Großvogtei Calenbergi" ja asutas uue "Amt Calenbergi", kus Wennigsenist sai kohtu asukoht. Wennigseni magistraadikohus on siiani alles.
Wedemark

Wedemark on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas, umbes 20 km Hannoverist põhjas.
Valla pindala on 173 km². 31. detsembril 2016 elas seal 29 599 inimest.
Vald jaguneb 16 küla vahel.
Wedemark on ajalooline maastikukirjeldus piirkonnale.
Aleksander Keiss

Aleksander Paul Keiss (28. jaanuar 1865 Riia – 1949 Vellavere küla, Konguta vald) oli eesti rahvusliku liikumise ja tulundustegelane.
Elulugu.
Keiss sai hariduse Kanepi kihelkonnakoolis ning Viljandi poeglaste elementaarkoolis Friedrich Kuhlbarsi käe all. Kolinud koos perega Tartusse, asus ta õppima arstiriistade ja peenmehaanika meistri H. Wunschi käe all. Sellina rändas ta Lätis, Venemaal ja Soomes. 1893. aastal asutas ta Tartus oma peenmehaanika- ja optikatööstuse. Ta oli Tartu Ülikooli kirurgiliste instrumentide meister. 
Keiss oli Tartu metallitöömeistrite tsunfti liige (alates 1900), Eesti Laenu ja Hoiu Ühisuse, Eesti Hüpoteegipanga ja Kauba Panga juhatuse liige, Tartu Peetri koguduse esimees. Ta asutas Eesti Käsitööliste Abiandmise Seltsi ja oli aastaid selle juhatuse liige. Ta oli tegev Tartu Eesti Põllumeeste Seltsis, aidates korraldada Põllumeeste Seltsi näitusi.
Aru mõis.
1915. aastal omandas Keiss koos Minni Rüütli, Oskar Virkhausi, Peeter Kase, Heinrich Koppeli, Hans Lellepi, Mihkel Partsi, Evald Steinbergi, Anton Schulzenbergi ja Karl Partsiga Aru mõisa Nõo kihelkonnas Tartumaal. Ta oli selle kaasomanik 1917. aastani.
Lisell Jäätma

Lisell Jäätma (sündinud 19. juulil 1999 Türil) on eesti vibulaskur.
Ta lõpetas 2018. aastal Türi Ühisgümnaasiumi ning õpib 2018. aastast Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis bioanalüütika erialal. 
Ta on mitmekordne Eesti meister ja püstitanud individuaalselt 21 Eesti rekordit.
Isiklikku.
Tema vanemad Maarika ja Erki Jäätma on ka tema treenerid. Lisellil on vanem õde Mariel ja noorem vend Robin, kes mõlemad tegelevad vibulaskmisega. Lisell valiti 2020. aastal Eesti Olümpiakomitee järelkasvutiimi.
Lihavärv

Lihavärv on heraldiline tinktuur, mida kasutatakse peamiselt inimeste katmata kehaosade kujutamisel.
Itaalia ansamblite loend

"Siin on loetletud Itaalia ansambleid, lauluduette ja suuremad laulukoosseise."
"Lauljaid on loetletud Itaalia lauljate loendis." 
A.
Al Bano e Romina Power
B.
Baltimora
La Bottega dell'Arte
C.
Chrisma (Krisma)
D.
Daniel Sentacruz Ensemble
Delirium
Dik Dik
Duo Fasano
G.
Gruppo Italiano
H.
Homo Sapiens
K.
Krisma (ka Chrisma)
M.
Marino Marini ed il suo quartetto
Matia Bazar
N.
Numero Uno
O.
(Gli) Opera
(Le) Orme
P.
Paola e Chiara
Pooh (1966)
(I) Profeti
Q.
Quartetto Cetra
R.
Ricchi e Poveri
Rokes, The
Rondò Veneziano
W.
Wess e Dori Ghezzi
Lava jõgi

Lava jõgi (soome keeles "Lavajoki", vene keeles "Лава") on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Kirovski rajoonis. 
Jõe pikkus on 31 km. Jõe valgla suurus on 529 km². Jõgi suubub Laadoga järve.
Jõel on kaks lisajõge: Kovra ("Ковра") ja Sarja ("Сарья").
1618-1702 oli jõel Venemaa ja Rootsi piir ning hiljem on seda üldiselt peetud Ingeri idapiiriks.
Ruth

Ruth on naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ruth 1013 naisel. Ruth oli Eestis populaarsuselt 184. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Ruth vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 16,87 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,75. Ruth oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 54). 
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Ruth 995 naisel. Ruth oli Eestis populaarsuselt 191. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Ruth vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 15,37 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 20,09. Ruth on keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 55).
Savo

Savo (soome keeles Savo, rootsi keeles Savolax) on Soome ajalooline maakond, mis asus Häme ja Karjala vahel. Tänapäeval on sellel alal Põhja-Savo ja Lõuna-Savo maakond.
Maakonna keskus asus Savonlinnas.
Savo oli soome hõimu (savolased, soome keeles "savakot", "savolaiset") peamine asuala.
Klopitsa kihelkond

Klopitsa kihelkond on endine ajalooline ingerisoome luteriusuline kihelkond Ingerimaal. Kihelkonna keskus asus Klopitsas (rootsi k. "Globits", vene k. "Глобицы").
Kihelkonda on allikates mainitud esimest korda 1628. 18. sajandi algul liideti Klopitsa kihelkond Kaprio kihelkonnaga.
Inkeri (Soome ajaleht)

Inkeri ('Ingeri') oli soomekeelne ajaleht, mis 1884–1917 ilmus Peterburis ja 1922–1928 Soomes.
Ajalehe esimene number ilmus veebruaris 1884 Peterburis. Ajalehe esimene peatoimetaja oli A. F. Silén.
Kastrõtšnitskaja metroojaam

Kastryčnickaja metroojaam (vene keeles Октябрьская ("Oktjabrskaja metroojaam"), valgevene Кастрычніцкая (transkribeerituna Kastrõtšnitskaja metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Leninski rajoonis.
Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest. Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Aastast 1990 on see ühendatud Aŭtazavodskaja liini Kupałaŭskaja metroojaamaga. Jaam on üks kolmest Minski metroo jaamadest, mille väljapääs on rajatud varem olemas olnud hoonesse.
Jaama on rajatud raudbetoontarinditest ja on tavapärasest kõrgema ootesaaliga (6,4 m). See on ka üks sügavamal asuvaid Minski metroo jaamasid, see asub 25 meetri sügavusel maa all. Kastryčnickaja metroojaam on pühendatud Oktoobrirevolutsiooni sündmustele Valgevene territooriumil ja on vastavalt ka kujundatud. Jaamale annavad oma näo korrapäraselt paigutatud laiade tähekujuliste kapiteelidega sambad, mille nurkades paiknevad merevaigukarva valgustid. Seintel ja sammastel on valge marmor, põrandal punased lihvitud graniitplaadid. Jaama sissepääsude juures on seintel kaks temaatilist pannood.
Aastal 2008 suleti metroojaam 8. juunist 26. septembrini ja 27. septembrist 29. septembrini reisiliikluseks, et asendada senised kolm eskalaatorit neljaga. Sel perioodil tegutses metrooliiniga paralleelselt ka tasuta autobussiliin, kompenseerimaks reisijatele tekkinud takistusi. Samuti lisati selleks perioodiks ajutiselt Kupałaŭskaja metroojaama kassasaali piletimüügiautomaate.
11. aprillil 2011 kell 17.56 kohaliku aja järgi toimus jaamas pommiplahvatus, kus hukkus 15 inimest. Õnnetuse järel kritiseeris Valgevene president Alaksandr Łukašenka metroojaama kujundust, leides, et see aitas plahvatuse mõju tugevdada.
High Line

High Line on 2,33 kilomeetri pikkuselt kulgev jalutusteega park, mis asub Ameerika Ühendriikide suurlinna New Yorgi keskses linnaosas Manhattanil. 2009. aastaks endisele kõrgendatud raudteele rajatud promenaadi külastab aastas hinnanguliselt viis miljonit inimest.
Financial District

Lower Manhattani Financial District, tuntud ka kui FiDi, on naabruskond, mis asub Manhattani saare lõunatipus, New Yorgis, Ameerika Ühendriikides. Sealt sai alguse New Yorgi linn 1624. aastal. Financial Districtis asuvad New Yorgi peamised finantsasutused ja ettevõtted, sealhulgas New Yorgi börs ja Federal Reserve Bank of New York. 2018. aasta seisuga elab Financial Districtis 61 000 inimest.
Prototüüp

Prototüüp on kontseptsiooni või protsessi testimiseks ehitatud esialgne proovtoode, mudel või versioon. Prototüüp võib funktsioneerida ka esemena, mida saab kopeerida või millest saab õppida.
Prototüübi terminit kasutatakse erinevates kontekstides, sealhulgas semantikas, disainis, elektroonikas ja tarkvara programmeerimisel. Uue disaini hindamisel kasutatakse üldjuhul prototüüpi süsteemianalüütikute ja kasutajate täpsuse parandamiseks. Prototüüpide eesmärk on anda pigem tõeline, töötav süsteem, mitte teoreetiline lahendus. Mõnes disaini töövoo mudelites on prototüübi loomine (protsess, mida mõnikord nimetatakse materialiseerimiseks) idee vormikohastamise ja hindamise vaheline samm.
Novoje Garkolovo

Novoje Garkolovo (vene keeles Новое Гарколово; soome keeles Uusi-Harkkola; isuri keeles Iljasta) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Soikino poolsaarel. Küla on ajalooliselt asustanud isurid. Kihelkondlikult kuulus see Soikkola kihelkonda.
Külas elab 5 inimest (2070).
Küla on esimest korda mainitud 1834.
Ilješi

Ilješi (vene keeles Ильеши; soome keeles Iljussa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Volossovo rajoonis. Ajalooliselt oli see ingerlaste küla.
Külas elab 45 inimest (2017).
Küla on esimest korda mainitud 1500.
1919 sai külast alguse ingerlaste mäss Nõukogude Venemaa võimude vastu.
Jalgelevo

Jalgelevo (vene keeles Яльгелево; soome keeles Jälkylä) on küla Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis. Ajalooliselt oli see ingerlaste küla, mis kuulus Hietamäki kihelkonda.
Külas elab 1876 inimest (2017).
Küla on esimest korda mainitud 1500.
Maloje Karlino

Maloje Karlino (vene keeles Малое Карлино; soome keeles Pieni-Karhila) on küla Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis. Ajalooliselt oli see ingerlaste küla, mis kuulus Tuutari kihelkonda. Tänapäevane küla hõlmab suure osa ka endisest Bolšoje Karlino küla aladest.
Külas elab 1870 inimest (2017).
Küla on esimest korda mainitud 1817.
Gorelovo

Gorelovo (vene keeles Горелово) on kohanimi:
Peski

Peski (vene keeles Пески) on kohanimi:
Peski (Kingissepa rajoon)

Peski (vene keeles Пески; soome keeles Liivakylä või Liiva; vadja keeles Liivtšülä) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Ajalooliselt oli see vadjalaste küla, mis kuulus Soikkola ja hiljem Kosemkina kihelkonda.
1848 elas külas 134 vadjalast.
Harburgi kreis

Harburg on kreis ("Landkreis") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal.
Kreisi pindala on 1245 km². 31. detsembril 2017 elas seal 251 511 inimest.
See on nime saanud Harburg an der Elbe linna järgi, mis oli kunagi kreisi keskus, kuid nüüd on Hamburgi osa.
Kreis külgneb (idast ja päripäeva) Lüneburgi, Heidekreisi, Rotenburgi ja Stade kreisiga, Hamburgi linna ning Schleswig-Holsteini liidumaaga (Lauenburgi kreis).
Ajalugu.
1885. aastal rajas Preisi valitsus piirkonnas kolm kreisi: Harburgi kreisi, Winseni kreisi ja kreisivaba linna Harburg an der Elbe. 1932. aastal Winseni ja Harburgi kreis ühendati; Harburg-Wilhelmsburgi linn (mis oli liidetud 1927. aastal) sai kreisi keskuseks, kuigi see jäi kreisivabaks ja seega ei olnud kreisi osa.
1937. aastal liidendati Harburg-Wilhelmsburgi linn Suur-Hamburgi seadusega Hamburgi linnaga. Harburgist ja Wilhelmsburgist said kaks Hamburgi linnaosa. Harburgi kreis jäi Preisimaale ja säilitas oma autonoomia. Winsen an der Luhe sai 1944. aastal uueks kreisikeskuseks.
Geograafia.
Kreis paikneb Hamburgist lõunas ja seal on mitu Hamburgi metropolipiirkonna eeslinna. Kreisi lõunaosas on osa Lüneburgi nõmmest ("Lüneburger Heide").
Linnad ja vallad.
Linnad:
Vabad vallad: 
"Samtgemeinden:"
1 "Samtgemeinde" keskus
Tširkovitsõ

Tširkovitsõ (vene keeles Чирковицы; soome keeles Tirkkovitsa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Volossovo rajoonis. Ajalooliselt oli see ingerlaste küla.
Külas elab 48 inimest (2017).
Küla on esimest korda mainitud 1500.
Płošča Lenina metroojaam

Płošča Lenina metroojaam (vene keeles Площадь Ленина ("Ploštšad Lenina metroojaam"), valgevene Плошча Леніна (transkribeerituna Ploštša Lenina metroojaam), tõlkes Lenini väljaku metroojaam) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Maskoŭski ja Kastryčnicki rajooni piiril.
Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest. Perroon on 100 meetri pikkune ja 10 meetri laiune. Tegemist on Minski metroo enimkasutatud jaamaga, 2013. aastal kasutas seda keskmiselt 85 600 inimest päevas, 2015. aastal oli kasutajaid 65 700 ja 2016. aastal 61 000. Jaam on üks kolmest Minski metroo jaamadest, mille väljapääs on rajatud varem olemas olnud hoonesse – üks selle sissepääsudest asub Minski keskraudteejaamas. Aastal 2003 avati tunnel, mis ühendab metroojaama raudteejaama platvormidele viiva tunneliga. Raudteejaama juurde on rajatud ka Minski keskautobussijaam, mis aitab reisijate arvu veelgi kasvatada.
Jaama kujundamisel võeti arvesse seda, et tegemist on tõenäoliselt ühe enamkasutatava metroojaamaga. Nõnda kujundati jaam lakooniliselt ja funktsionaalselt, välditi ohtraid dekoratiivseid elemente. Jaam on üldiselt kujundatud heledates toonides, erandiks on raudteede seinad, mis on kaetud tumeroosa marmoriga. Perrooni keskosa on kujundatud mustriliselt, seda kaunistab ka üksik sirbi ja vasaraga sammas.
Aastail 1992–2003 kandis metroojaam nime Płošča Niezaležnasci (valgevene Плошча Незалежнасці, vene Площадь Независимости), seejärel taastati aga metroojaama algne nimi.
Harburg-Wilhelmsburg

Harburg-Wilhelmsburg oli aastatel 1927–1937 lühikest aega linn Preisimaa Hannoveri provintsis, kui ühendati Harburgi ja Wilhelmsburgi linn. 1937. aasta Suur-Hamburgi seadusega annekteeriti Harburg-Wilhelmsburg koos Preisimaa Schleswig-Holsteini provintsi Altona ja Wandsbeki linnaga Hamburgi. Vaatamata Hamburgiga liitmisele jäi Harburg Hannoveri Harburgi kreisi keskuseks. 1944. aastal viidi kreis keskus Winsenisse.
Nüüdisajal hõlmab endine linn suurema osa Harburgi linnaosast.
Ēdole loss

Ēdole loss ehk Ēdole mõisa peahoone asub Lätis Kuldīga piirkonnas Ēdole külas.
Lossi rajamist alustati 13. sajandil, kus see oli osa Ēdole piiskopilinnusest. Aastail 1835–1841 ehitati loss ümber uusgooti stiilis hooneks. Aastal 1905 sai loss tules kannatada, nii et aastail 1906 ja 1907 seda taastati. Vaatamata muudatustele fassaadis säilitati siiski endine arhitektuuristiil. Uued rekonstruktsioonitööd algasid lossis aastal 2014.
Hoone on arvatud riiklikuks kultuurimälestiseks.