tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilmari Niemelä

Aarne Ilmari Niemelä (16. september 1907 Miehikkälä – 12. november 1975 Helsingi) oli soome maletaja, meister. 
Niemelä tuli 1948. aastal Soome malemeistriks ja võitis meistrivõistlustel kolm pronksmedalit (1956, 1959, 1962). Mängis kahel MM-i tsooniturniiril: 1957. aastal Sofias jagas 13.–14. kohta 1961. aastal Mariánské Lázněs sai 15. koha.
1959. aastal esindas ta Soomet Riias peetud Läänemere maade turniiril, kus sai 12. koha.
Niemelä mängis Soome võistkonna koosseisus seitsmel maleolümpial (1950, 1952, 1956, 1960–1966).
Svein Johannessen

Svein Johannessen (17. oktoober 1937 Nedre Eiker – 27. november 2007) oli norra maletaja, rahvusvaheline meister (1961). 
Johannessen tuli 1959. aastal Örebros Põhjamaade malemeistriks (edestas Gideon Ståhlbergi). Neljal korral võitis ta Norra meistrivõistlused (1959, 1962, 1970, 1973). 
1959. aastal esindas ta Norrat Riias peetud Läänemere maade turniiril, kus sai 11. koha. 1960. aastal mängis Johannessen MM-i tsooniturniiril Berg en Dalis, kus tuli viiendaks ja tsoonidevahelisele turniirile ei kvalifitseerunud.
Norra võistkonna koosseisus mängis ta kümnel maleolümpial (1956, 1960–1974, 1978).
Zbigniew Doda

Zbigniew Doda (22. veebruar 1931 Poznań – 8. veebruar 2013 Poznań) oli poola maletaja, rahvusvaheline meister (1964). 
Doda tuli kahel korral Poola malemeistriks (1964, 1967). 1960. aastal esindas ta Poolat Leningradis peetud Läänemere maade turniiril, kus sai kuuenda koha. 1969. aastal Tata Steeli maleturniiril tuli seitsmendaks.
Doda mängis Poola võistkonna koosseisus seitsmel maleolümpial (1960–1970, 1974).
Tuisk (perekonnanimi)

Tuisk on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tuisk 494 inimesel: 223 mehel ja 271 naisel. Perekonnanimede levikult on Tuisk meeste puhul 242. kohal ja naiste puhul 213. kohal. Perekonnanimi Tuisk on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 11,03.
2022. aastal arvati perekonnanimi Tuisk levinud nimede sekka, sest selle kandjate arv oli tõusnud üle 500. Seega keelati nimevahetajatel seda endale perekonnanimeks võtta.
Georgi Borissenko

Georgi Konstantinovitš Borissenko (vene keeles Георгий Константинович Борисенко; 25. mai 1922 Tšuhujiv – 3. detsember 2012 Taškent) oli Nõukogude Liidu maletaja, kirimale suurmeister (1965). 
Borissenko täitis klassikalises males meistrinormi 1950. aastal. Kaheksal korral mängis ta NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniiril. Parimad tulemused: 12.–13. koht (1954) ja 12. koht (1964/1965). 
1960. aastal esindas ta Vene NFSV-d Leningradis peetud Läänemere maade turniiril, kus jagas 4.–5. kohta.
Kirimales jagas Borissenko esikohta kahel NSV Liidu meistrivõistlustel (1955–1957, 1960–1962) ja tuli teiseks maailmameistrivõistlustel (1962–1965).
Ta oli abielus naiste malesuurmeistri Valentina Borissenkoga.
Luht (perekonnanimi)

Luht on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luht 512 inimesel: 246 mehel ja 266 naisel. Perekonnanimede levikult oli Luht meeste puhul 203. ja naiste puhul 216. kohal. Levinuim oli see Valga maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 10,3.
Uta Hagen

Uta Thyra Hagen (12. juuni 1919 Göttingen – 14. jaanuar 2004 New York) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja teatripraktik.
Päritolu.
Uta Hagen on sündinud Göttingenis Saksamaal. Tema ema oli ooperilaulja Thyra Hagen (Leisner) ning isa kunstiajaloolane ja muusik Oskar Hagen. 1924. aastal emigreerusid nad perekonnaga
USAsse. 1936. aastal õppis ta ühe semestri Londoni teatriakadeemias RADA (Royal Academy of Dramatic
Art). Tema esimene roll kutselise näitlejana oli Ophelia Hamletis.
1937. aastal kolis ta New Yorki.
Karjäär.
Kõigest 18-aastaselt mängis ta 1938. aastal Broadwayl Nina rolli Anton Tšehhovi näidendis "Kajakas". Aastaid 1938–1947 nimetab ta oma karjääris üleminekuperioodiks, mille vältel kaotas ta oma suuna ja armastuse näitlemise vastu, kuni ta viimaks leidis teatris uuesti midagi, mida ta ise nimetab "tõeliseks eluks".
Näitlemismeetod.
Uta Hagen töötas välja näitlemismeetodi, mis suures osas põhineb Konstantin Stanislavski süsteemil. Uta Hageni meetod ei ole Stanislavski läbielamiskunst, vaid asendamiskunst. Näitleja asendab enda kogemused, teadmised ja emotsioonid karakteri omadega, sel viisil näitleja mitte lihtsalt ei näita karakterit ja tema emotsioone, vaid teab ja tunneb neid isiklikult.
Vihk

Vihk on korrapäraselt seotud viljasülem. Pärast lõikust köideti sülem kõrtest keeratud sidemega keskkohast kokku, vihu läbimõõt oli 25–30 cm. Vihk käibis ka rahvapärase viljamõõduna.
Eestis seotud vihkudesse põhiliselt rukis, Põhja-Eestis ka sirbiga lõigatud suvivili. Vihud kuivatati kuhilates nagu aun, hakk, naber.
Tähtsaks peeti esimest põllul seotud, tavalisest väiksemat vihku ("hiirevihk"), mille lõikas peremees vastavate rituaalide saatel. Seda hoiti aidas terasid eraldamata jõuludeni, mil see tuppa toodi. Nii loodeti põldude viljakust ja loomade sigivust hoida. Ka viimase köidetud vihu ("pässivihk") lõikamisel peeti silmas viljaõnne endeid. Vilja seoti vihkudesse kuni 20. sajandi keskpaigani, mil tulid kasutusel teraviljakombainid. Esimese ja viimase vihu lõikamisega seotud kombed kadusid tunduvalt varem.
Vihk (täpsustus)

Vihk on mitmetähenduslik sõna.
Dmitri Kobõlkin

Dmitri Kobõlkin (vene keeles Дмитрий Николаевич Кобылкин; sündinud 7. juulil 1971 Astrahanis) on Venemaa poliitik ja riigitegelane, Venemaa loodusvarade minister (2018–2020) ja Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna kuberner (2010–2018).
Ta sündis 1971. aastal Astrahanis insener-geofüüsikute perekonnas. Ta lõpetas 1993. aastal Ufa Riikliku Nafta Tehnikaülikooli mäenseneri-geofüüsiku kvalifikatsiooniga.
Pärast seda töötas Gelendžiki linnas asuvas geofüüsikalises ühingus Šelf. 1993. aasta novembris kutsuti ta Jamali Neenetsi autonoomsesse ringkonda, kus ta töötas kuni märtsini 1994 insenerina Tarassovi geofüüsikaliste tööde osakonnas. 1994. aasta aprillist kuni 1995. aasta maini töötas ta geoloogina Tarkosalinski nafta- ja gaasiuuringute ekspeditsioonil.
1996. aasta oktoobrist 2001. aasta maini töötas ta aktsiaseltsi Purneftegazgeologija süsteemis algul personalidirektori ja seejärel peadirektori esimese asetäitjana. Sel perioodil oli ta üheksa nafta- ja gaasiettevõtte direktorite nõukogu liige.
2000. aastast juhtis ta Hantšeiskoje nafta- gaasileiukoha kasutuselevõttu. Mais 2001 määrati ta Hantšeineftegazi peadirektoriks.
Oktoobris 2002 kutsus Purovi rajooni pealik Anatoli Ostrjagin teda oma asetäitjaks. 2003. aastal lõpetas ta Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Rahvamajanduse ja Riigiteenistuse Akadeemia Jekaterinburgi filiaali (Uraali Juhtimisinstituudi). Augustis 2005 määrati ta Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna asekuberneriks ja Purovi rajooni juhiks. 16. märtsist 2010 kuni 18. maini 2018 oli ta Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna kuberner.
18. maist 2018 kuni 9. novembrini 2020 oli ta Venemaa loodusvarade minister.
Isiklikku.
Dmitri Kobõlkin on abielus, peres on kaks tütart ja üks poeg.
Ferrière-la-Grande

Ferrière-la-Grande on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Merle Lilje

Merle Lilje (neiuna Merle Ploom; sündinud 18. mail 1957 Pärnus) on eesti estraadilaulja ja ettevõtja.
Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1979. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuurijuhtimise erialal koorijuhtimise lisaerialaga, magister. Ta lõpetas 1978. aastal Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudio estraadilaulja erialal. Ta on atesteeritud nii lauljana kui ka estraaditantsijana.
Alates 1975. aastast ansambli Laine laulja kuni tänapäevani. Ansambliga Laine pälvinud 1980. aastal Eesti NSV teenelise muusikakollektiivi aunimetuse.
www.ansambellaine.ee
www.facebook.com/ansambellaine
Aastatel 1982–1991 oli solist Viru Varietees ja Olümpia Varietees. 
Aastatel 1986–1991 oli ta ansambli Viru Trio liige
www.facebook.com/virutrio
Osalenud mitmesugustes muusikaprojektides ja viimastel aastatel ka soololauljana.
www.facebook.com/liljemerle
www.youtube.com 
" Valgus"
https://www.youtube.com/watch?v=qo2yyPRw9LY
" Tütarlaps Ipanemast"
https://www.youtube.com/watch?v=5qufS4a0mDs
" Vaba lend"
https://www.youtube.com/watch?v=D8Nwp7a9DN8
Ettevõtlus: Merle Lilje on osanik firmas Rewilwerk, mis tegutseb Tallinna vanalinnas Vene tänavas alates 1994.aastast ja käsitöökauplus "REWILL" Firma tegeleb eesti käsitöötoodete valmistamise ja turustamisega ja on ka e-pood www.rewill.ee
Isiklikku.
Ta on aastast 1978 abielus Riho Liljega, neil on kaks last.
Gognies-Chaussée

Gognies-Chaussée on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Belgia piir kulgeb otse läbi küla.
Jeumont

Jeumont on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis Belgia piiri ääres.
Louvroil

Louvroil on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Mairieux

Mairieux on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Marpent

Marpent on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Haridus.
"École primaire publique Maurice Fostier" asub Marpentis.
Kensico kalmistu

Kensico kalmistu asub Valhalla linnas Westchesteri maakonnas New Yorgi osariigis Ameerika Ühendriikides, New Yorgi linnast 50 km põhja pool. 
Kalmistu asutati 1889. aastal, kui paljud New Yorgi linna kalmistud olid maetud täis. Algul oli selle pindala 250 aakrit (1,0 km²), seejärel laiendati seda 600 aakrile (2,4 km²). 1905. aastal vähenes territoorium uuesti 461 aakrile (1,9 km²), 1912. aastal läks osa ala naabruses asuvale Taevavärava kalmistule.
Sinna on maetud paljud 20. sajandi kultuuritegelased. Kalmistul on eraldi osa Ameerika Näitlejate Fondi ja National Vaudeville Associationi liikmetele, kellest mõned surid täielikus vaesuses.
1953. aastal rajatud Sharon Gardens (76 aakrit ehk 31 hektarit) on juudi kalmistu.
Reomägi

Reomägi (ka "reomaa", ristimägi) on koht, kus vastavalt rahvapärimusele on kunagi toimunud mõrv, enesetapp või mõni erakordne surmajuhtum (näiteks kahe pulmarongi kokkupõrge, kus surma on saanud eri poolte pruut ja peig) ning kus surnute vaimud võivad inimestele ohtlikud olla. Lepitusohvriks ja õnnetuste ärahoidmiseks viskavad möödujad ristimäele kive, oksi jms või püstitavad väikeseid ristikesi. .
Vaim (tont)

Vaim on Eesti rahvauskumustes üleloomulik kehata olend, kes kummitades ja hirmutades võib käituda pahatahtlikult (näiteks kummitus, kodukäija, tont), kuid kaitstes ja hoides heatahtlikult (haldjas). 
Rahvausund vaimust tekkis suhteliselt hiljuti, kuid oli 19. sajandil juba üldine. Algselt, enne eestlaste ristiusustamist tähistas vaim arvatavasti elujõudu või väge ja ka hinge. Hinge kujutelmast lähtuvalt on vaimust kujunenud (osaliselt saksa vallutajate mõjul) omaette üleloomulik olend. Teised läänemeresoome rahvad vaimu usundilise mõistena praktiliselt ei tunne. Saksa mõjul laienes vaimu tähendus eesti keeles oluliselt ning sellest sai mõiste ka ristiusus (Püha Vaim).
Saksa Lääne-Aafrika

Saksa Lääne-Aafrika ("Deutsch-Westafrika") oli aastatel 1884–1919 Lääne-Aafrikas asuvate Saksa kolooniate jaoks harva kasutatav nimetus. Seda terminit kasutati tavaliselt Kameruni ja Togo territooriumil. Saksa Lääne-Aafrika ei olnud haldusüksus. Kuid kaubanduses ja rahvakeeles kasutati seda mõistet mõnikord.
Süntees

Süntees (kreeka keeles "sýnthesis" 'kokkupanemine, ühendamine') on algosade ühendamine uueks üksuseks või mõtteliseks tervikuks. 
Loodusteadustes tähendab süntees lihtsamatest ühenditest või lihtainetest uute (keerukamate) ainete valmistamist keemilise ja bioloogilise reaktsiooni teel.
Sünteesi käsitletakse sageli koos vastupidist tähendust omava mõistega analüüs.
Aliaksiej Aliaksandraŭ

Aliaksiej Henadzievič Aliaksandraŭ (valgevene keeles Аляксей Генадзевіч Аляксандраў; vene keeles Алексей Александров "Aleksei Aleksandrov"; sündinud 11. mail 1973 Valgevene NSV-s) on valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1997). 
Aliaksandraŭ tuli 1992. aastal Sas van Gentis Euroopa juunioride meistriks. 1993. aastal võitis ta Artur Frolovi ees Mõkolajivis asetleidnud MM-i tsooniturniiril. Turniiri kaks paremat mängisid järelmatši, et selgitada edasipääseja tsoonidevahelisele turniirile. Edasi sai Frolov. FIDE pidas siiski vajalikuks korraldada kahepartiiline matš ühele täiendavale edasipääsukohale Aliaksandraŭ ja naabertsoonis esikohta jaganud ja järelmatši viiki mänginud Lembit Olli vahel. Oll võitis matši tulemusega 1,5:0,5. Samal aastal andis FIDE Aliaksandraŭle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 1997. aastal. 
Ta on tulnud viiel korral Valgevene malemeistriks (1989, 1990, 1996, 2007, 2018). 2000. aastal võitis ta Saint Vincentis Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. 2002. ja 2003. aastal jagas esikohta Moskvas Aeroflot Openil.
Aliaksandraŭ mängis neljal FIDE maailmameistrivõistlustel (nokautsüsteemis). Detsembris 1997 Groningenis võitis ta avaringis Boris Gulko, teises ringis Jóhann Hjartarsoni, kuid kaotas kolmandas ringis Zurab Azmaipharašvilile. 1999. aastal Las Vegases kaotas ta teises ringis Pjotr Svidlerile. 2000. aastal New Delhis võitis ta teises ringis Vladimir Hakobjani, kuid kaotas kolmandas ringis Jevgeni Barejevile. 2004. aastal Tripolis kaotas ta teises ringis Hikaru Nakamurale.
Ta on mänginud Viljandis peetaval Ilmar Raua mälestusturniiril: 2014. aasta turniiril tuli esikohale ja 2015. aasta turniiril jagas 2.–5. kohta.
Aliaksandraŭ on mänginud Valgevene võistkonna koosseisus 10 maleolümpial (1996–2008, 2014–2018) ja 2017. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (Valgevene tuli seitsmendaks).
Luuri raudteejaam

Luuri raudteejaam oli kitsarööpmeline raudteejaam Pärnumaal Luuris.
Luuri raudteejaam oli kitsarööpmelise Viluvere–Vändra raudtee vahejaam.
Ajalugu.
Raudteejaam rajati aastatel 1927–1928. Samal ajal valmis ka Leon Johansoni projekti järgi ehitatud jaamahoone. 
Hoone ehitati tüüpprojekti järgi analoogselt Koogiste, Kõnnu, Tammiste ja Tootsi jaamahoonetega. Väljaehitatud katusekorrusega kõrge poolkelpkatusega hoone esi- ja tagafassaadil paiknevaid keskrisaliite kroonib lopsaka puidust profiilkarniisiga raamistatud kolmnurkfrontoon. Fassaade ilmestavad laiad nurgalauad ja kaheksa ruuduga aknad. Peasissepääsul asub kahepoolne klaasidega välisuks, mille kohal asetseb kaarliistudega liigendatud valgmik. Jaamahoone ühes otsas oli ooteruum, keskel jaamaülemaruum, ja teises otsas kahetoaline korter. Hoone teisel korrusel paiknes kaks ühetoalist korterit. Luuri jaamahoone oli kasutusel kuni raudtee sulgemiseni 1969. aastal ning on säilinud tänaseni. Alates 1993. aastast on hoone olnud kasutusel elumajana.
Selja raudteepeatus

Selja raudteepeatus oli raudteepeatus Viluvere-Vändra kitsarööpmelisel raudteel. 
Peatuse asukoht jääb praegu Põhja-Pärnumaa valda Allikõnnu külla.
Katagami

Katagami (jaapani 潟上) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast põhja pool Jaapani mere kaldal. Linna loodepiiril asub Hachirōgata järv.
Linn loodi 22. märtsil 2005 Tennō, Iitagawa ja Shōwa alevi liitmise teel.
2019. aasta lõpus oli linnas 32 858 elanikku.
Kazuno

Kazuno (jaapani 鹿角) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast kirde pool sisemaal.
Suur osa linna haldusalast on kaetud metsaga ja asub Towada-Hachimantai rahvuspargis.
Linn loodi 1972. aastal Hanawa, Towada ja Osarizawa alevi ning Hachimantai küla liitmise teel.
2020. aasta alguses oli Kazunos 29 619 elanikku.
Pulmafotograafia

Pulmafotograafia on pulmade pildistamisele keskenduv fotograafia alaliik.
Seda ala viljelevaid fotograafe kutsutakse pulmafotograafideks. Nende loomingut nimetatakse pulmafotodeks.
Nikaho

Nikaho (jaapani にかほ) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast lõuna pool Jaapani mere ääres.
Linn loodi 2005. aastal Nikaho, Kisakata ja Konoura alevi liitmise teel.
2020. aasta alguses oli Nikahos 23 946 elanikku.
Linna majandus põhineb töönduslikul kalapüügil ja põllumajandusel.
Linna lõunapiiril asub Chōkai mägi.
Christina Koch

Christina Hammock Koch (sündinud 29. jaanuaril 1979 Grand Rapidsis Michiganis) on Ameerika Ühendriikide insener ja NASA astronaut. Enne astronaudiks saamist teenis ta jaamaülemana NOAA Ameerika Samoa jaamas.
Ta õppis North Carolina State University. Seal pälvis ta bakalaureusekraadi elektrotehnika ja füüsika erialal ning magistrikraadi elektrotehnika erialal. 2020. aasta detsembris andis North Carolina State University talle audoktori nimetuse.
Koch startis kosmoselaeva Sojuz MS-12 pardal Rahvusvahelisse kosmosejaama 14. märtsil 2019; 2020. aasta jaanuaris viibis ta koos kolme ülejäänud naisastronaudiga avakosmoses; maandus 6. veebruaril 2020 Kasahstanis pärast 328 päeva kestnud kosmoselendu. See on pikim katkematu ajavahemik, mille naine kosmoses on veetnud. Senine rekord oli Peggy Whitsoni 289 päeva. Rekordi ületas Koch 28. detsembril 2019. Kochi lendu kasutati selleks, et uurida pikaajalise kosmoselennu füüsilisi, bioloogilisi ja vaimseid mõjusid naisele. Stardi ajal ei teadnud Koch veel, et ta nii kauaks kosmosesse jäetakse. Alles 17. aprillil 2019 võttis NASA sellise missioonimuudatuse vastu. Esimest korda kosmoses olevate inimeste missioonipikendused on väga haruldased.
2019. aasta novembris rahvusvaheline kosmosejaama pardal olles sai temast esimene kosmosest Vikipeediasse panustanud inimene.
Aprillis 2023 teatas NASA, et Koch on valitud Artemise programmi missiooni Artemis 2 missiooni spetsialistiks. Artemis 2 on esimene Kuu orbiidile suunduv mehitatud missioon pärast 1972. aastal toimunud missiooni Apollo 17 ning missioon toimub 2026. aastal.
2020. aastal valis ajakiri Time Kochi aasta saja kõige mõjukama inimese sekka.
Laterna magica

Laterna magica (ladina keeles 'valguspildiaparaat'), ka võlulatern, oli algeline pildiprojektor, mille ehitusse kuulus üks või mitu objektiivi ja valgusallikas ning läbipaistev plaat (tavaliselt klaasplaat). Plaadile asetatud joonistusi-maale, trükiseid või fotosid sai selle aparaadi abil kuvada projektsioonina.
"Laterna magica" loodi 17. sajandil peamiselt meelelahutuseks. 19. sajandil kasutati seda järjest rohkem hariduses. 19. sajandi lõpus aga toodeti selle miniatuurseid versioone mänguasjadena. 
"Laterna magica" oli laiemalt kasutusel alates 18. sajandist kuni 20. sajandi keskpaigani, kui turu võtsid üle slaidiprojektorid, millega sai näidata 35 mm fotoslaide.
Noshiro

Noshiro (jaapani 能代) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast põhja pool Jaapani mere äärsel rannikumadalikul. Läbi linna voolab Yoneshiro jõgi.
Linn loodi 1940. aastal Noshirominato alevi ning Shinonome ja Sakaki küla liitmise teel.
2020. aasta alguses oli Noshiros 50 674 elanikku.
Linna majandus põhineb töönduslikul kalapüügil ja põllumajandusel. Linnas asub Noshiro elektrijaam.
Oga (Jaapan)

Oga (jaapani 男鹿) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast loode pool Jaapani mere äärsel Oga poolsaarel.
Linn loodi 1954. aastal Funagawaminato alevi ning Wakimoto, Iriai, Ogatanaka ja Toga küla liitmise teel. 2005. aastal liideti linnaga Wakami alev.
2020. aasta alguses oli Noshiros 25 475 elanikku.
Linna majandus põhineb töönduslikul kalapüügil, turismil ja põllumajandusel.
Woldemar Reinhold Karl Alexander von Üxküll

Parun Woldemar Reinhold Karl Alexander von Üxküll (28. august 1860 Kose-Uuemõisa – 1945 Basel) oli silmapaistev Eesti baptistlikus liikumise tegelane. 
Ta perekond oli osa vanast baltisaksa aadlike liinist. Üxküll omandas hariduse Tallinna Toomkoolis ning hiljem Kuressaare (Arensburg) Gümnaasiumis. Ta astus vabatahtlikuna Vene tsaaririigi ratsaväkke ja veetis kaks aastat teenistuses Novorossiiskis Põhja-Kaukasuses.
Kui noor aadlik naasis sõjaväeteenistusest Eestisse, ostis ta Laitse (Laitz) mõisa ning abiellus 1883. aastal Prantsuse suursaadiku tütre Olga Marquis de Tallenayga. Pinged tema eraelus, mis viisid tema abielu 1890. aastatel lahutuseni, suunasid Üxkülli üha enam kristliku usu poole, mis pakkus seesmist rahu ja lootust. Aastal 1899 abiellus Üxküll uuesti, seekord Riiast pärit Martha von Ditmariga. Järgnevatel aastatel arendas Üxküll Laitses põllumajandust, ehitas tänapäevani seisva uusgooti stiilis mõisahoone ning pidas Nissi vallas kohtuniku ametit.
Yokote

Yokote (jaapani 横手) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast kagus sisemaal. Läbi linna voolab Omono jõgi.
Yokote loodi 1. aprillil 1951. 1. oktoobril 2005 liideti linnaga Hiraka, Jūmonji, Masuda, Omonogawa ja Ōmori alev ning Sannai ja Taiyū küla. 
1. jaanuaril 2020 oli linnas 86 198 elanikku.
Veebruaris peetakse linnas Kamakura festivali, mille käigus mitmele poole linna ehitatakse iglulaadseid lumest maju.
Suurbritannia suursaatkond Stockholmis

Suurbritannia suursaatkond Stockholmis on Suurbritannia peamine diplomaatiline esindus Rootsis. See asub Stockholmis Skarpögatanil, Diplomatstadeni naabruskonnas. Praegune Briti suursaadik Rootsis on David Cairns.
Suurbritannia asutas diplomaatilise esinduse Stockholmis 1720. aastal. Praegune saatkonnahoone, mis asub aadressil Skarpögatan 6–8, avati 1967. aastal ja selle projekteeris arhitekt William S. Bryant.
Suurbritannia suursaadiku residents, mis ehitati aastatel 1914–1915 ja mille kujundas Richard Allison, asub saatkonnaga samas piirkonnas, aadressil Laboratoriegatan 8. Kuni 1939. aastani asus seal ka Suurbritannia saatkond.
Suurbritannia suursaatkond Dublinis

Suurbritannia saatkond Dublinis on Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi peamine diplomaatiline esindus Iirimaal. Saatkond asub Merrioni teel Ballsbridge'i linna piirkonnas. Praegune Briti suursaadik Iirimaal on Robin Barnett.
Suurbritannia suursaadiku ametlik elukoht Dublinis on Glencairni maja, mis asub Murphystowni teel. Glencairn on alates 1950. aastatest olnud järjestikuste Suurbritannia suursaadikute ametlik elukoht Iirimaal.
Periood (keemia)

Periood on rida keemiliste elementide perioodilisustabelis. Perioodi moodustavad ühel real kõrvuti paiknevad elemendid. Esimeses perioodis asub 2 elementi, nendeks on vesinik ja heelium.
Perioodi number võrdub elektronkihtide arvuga.
Maubeuge

Maubeuge (ajalooline hollandi "Mabuse" või hollandi "Malbode") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
See asub Sambre'i mõlemal kaldal (siin kanaliseeritud).
Ajalugu.
Maubeuge (antiikne "Malbodium", ladina keelest, tuletatud vanafrangi nimest "Malboden", mis tähendab "Bodeni assiise") võlgneb oma päritolu Maubeuge'i kloostrile, meeste ja naiste kaksikkloostrile, asutatud 7. sajandil Aldegundise poolt, kelle reliikviaid säilitatakse kirikus. Seejärel kuulus see Hainaut' territooriumile.
Linn oli Hispaania Madalmaade osa ja käis mitmeid kordi käest kätte, enne kui see 1678. aasta Nijmegeni rahuga lõplikult Prantsusmaale loovutati. Vaubani "pré carré" plaani osana, mis kaitses Prantsusmaa põhjapiire kindluste topeltliiniga, tugevdati seda vastavalt Louis XIV juhistele ulatuslikult.
1793. aastal piirasid linna Coburgi printsi Friedrich Josiase väed. Piiramine lõpetati pärast prantslate võitu Wattignies' lahingus. Linnas on 1793. aasta piiramise mälestusmärk. Seda piirati edutult 1814. aastal, kuid oli sunnitud kapituleeruma pärast jõulist vastupanu saja päeva ajal.
Kindlusena on Maubeuge'il vana bastionijälje vallitusala, mis toimib olulise kraaviga ümbritsetud 29 km ümbermõõduga laagri keskusena. Kindlus ehitati pärast 1870. aasta sõda, kuid hiljem seda ajakohastati ja täiendati.
Kindlustusi piirasid Esimeses maailmasõjas Saksa keisririigi väed. Maubeuge kannatas rängalt Teises maailmasõjas: 90% kesklinnast purustati pommitamistega 1940. aasta mais. Võitlus toimus taas 1944. aasta septembri alguses Maubeuge'i äärelinnas ja ümbruses, sellest võtsid osa Ameerika Ühendriikide 1. jalaväediviisi üksused ameeriklaste tungimisel Belgia suunas.
Majandus.
Siin on olulised valukojad, sepikojad ja kõrgahjud, üheskoos tööpinkide ja portselani tootmisega.
Linnas on kaubanduse vahekohtu koda, ühiskondlik kolledž, kaubandus- ja tööstuskool.
Transport.
Olles Belgia piiri lähedal, on jaamal kaks liini Belgiasse: üks viib põhja Monsi suunas, teine itta Charleroi poole. Kumbki pole mitu aastat reisijatevedu näinud, kuid 2018. aasta detsembrist teatatakse piiratud teenusest Charleroi kaudu Namuri. Rongid edelasse on sagedased.
Lähedalasuvas Elesmesis on lennuväli, kuid see on puhtalt meelelahutuslik ja sellel puuduvad võimalused reisijate või kauba äriliseks õhutranspordiks.
Tour de France.
Maurice Garin, 1903. aasta Tour de France'i avaürituse võitja, alustas oma jalgratturikarjääri 1892. aastal kohaliku Maubeuge'i jalgrattaklubi juures, kui ta lõpetas Maubeuge-Hirson-Maubeuge'i 200 km sõidu viiendana. 2003. aastal, tema võidu sajandal aastapäeval, mälestati teda temanimelise tänavaga.
Yurihonjō

Yurihonjō (jaapani 由利本荘) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast lõuna pool.
Yurihonjō loodi 22. märtsil 2005, kui liideti Honjō linn ning Chōkai, Higashiyuri, Iwaki, Nishime, Ōuchi, Yashima ja Yuri alev. 
1. jaanuaril 2020 oli linnas 75 180 elanikku.
Yuzawa

Yuzawa (jaapani 湯沢) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast kagus sisemaal.
Yuzawa sai linnaks 1954. aastal. 2005. aastal liideti linnaga Inakawa, Minase ja Ogachi alev.
1. jaanuaril 2020 oli linnas 42 704 elanikku.
Kolm meelemürki

Kolm meelemürki või kolm oskamatuse juurt (sanskriti keeles "triviṣa" või "akuśala-mūla"; paali keeles "akusala-mūla", tiibeti keeles "dug gsum") on budismis, džainismis ja teistes õpetustes põhilised takistajad vaimse arengu ja virgumise teel.:
Mahajaanas on kolm meelemürki kujutatud sõltuvuslikku tekkimist sümboliseeriva olemisratta keskel maona (tigedusena), kes hoiab sabast kinni seal (rumalusel), kes hoiab kinni kukest (ihast) ning too omakorda jälle maost.
Budism.
Meelemürgid hoiavad inimest sansaaras ja takistavad tema arengut virgumise teel.
"Itivuttaka 93" võrdleb neid meelemürke tulega: "On kirelõõm, on põlguse lõõm ja on rumaluse lõõm". 
Tulejutluses öeldakse: "Kõik põleb. Põleb kirelõõmas, põlguse lõõmas ja rumaluse lõõmas."
Osaliselt võib see loetelu kattuda teiste sarnastega:
Džainism.
Ka džainismis tähendab meelemürk negatiivseid tegureid meeles, nagu kirg, teadmatus jne, mille voolu saab peatada õige teadmise ja eneseohjeldamisega (sanskriti keeles "saṃvara").
Džainismi kohaselt põhjustavad maailma meelemürgid ja vabanemine ("mokṣa") on saavutatav eneseohjeldamisega.
Reherull

Reherull (ka rehetamp) oli hobuse jõul mööda viljaladet ringiveetav jäme puurull. Seda kasutati suvivilja, aga ka lina- ja ristikheinaseemne peksmiseks.
Ajaloost.
Euroopas oli reherull laialdaselt tuntud. 19. sajandi algul võeti see kasutusele Liivimaa mõisates, hiljem laialdaselt ka taludes, kõigepealt Lätis, seejärel Lõuna-Eestis. Reherullist loobuti 20. sajandi algul, kuna kasutusele võeti rehepeksumasin. 
Ehitus.
Reherull oli umbes 1 meetri pikkune ja 0,5-meetrise läbimõõduga. Sellesse tapiti ridadena mitukümmend neljakandilist puupulka (pikkusega kuni 12 cm), mille peale löödi kuni 12 cm kõrgused puulatid (liistud). Lattidega suruti rulli ringivedamisel viljapeadest terad välja. Reherulle valmistati ka liistudeta, laiade tapitud pulkadega. Veoaisad olid kinnitatud rulli ümbritseva raami külge.
Valeriane Gaphrindašvili

Valeriane Gaphrindašvili (gruusia keeles ვალერიანე გაფრიდაშვილი; sündinud 16. jaanuaril 1982) on gruusia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2001). 
Gaphrindašvili on tulnud kahel korral Euroopa noortemeistriks U12-vanuseastmes (1993, 1994). 1995. aastal võitis ta noorte maailmameistrivõistlused U14-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 2001. aastal. Kolm aastat oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
2005. aastal tuli Gaphrindašvili Gruusia malemeistriks. Gruusia võistkonna koosseisus mängis ta 1999. aastal Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel.
Gaphrindašvili tegutseb ka treenerina. 2016. aastal sai FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse.
Vladislav Tkachiev

Vladislav Tkachiev (vene keeles Владислав Иванович Ткачёв "Vladislav Ivanovitš Tkatšjov"; sündinud 9. novembril 1973 Moskvas) on vene päritolu Prantsusmaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1995). 
Tkachiev elas aastatel 1982–1996 Kasahstanis. Ta on tulnud kahel korral Kasahstani malemeistriks (1991, 1992). Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 1995. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
1996. aastast elab Tkachiev Prantsusmaal Cannesis. 1998. aastast esindab ta malevõistlustel Prantsusmaad. Sai 2006. aastal naturalisatsiooni korras Prantsusmaa kodakondsuse. Ta on tulnud kahel korral Prantsusmaa malemeistriks (2006, 2009). 
2007. aastal tuli ta Dresdenis Euroopa malemeistriks. Samal aastal võitis ka Euroopa meistrivõistlused välkmales.
Tkachiev on mänginud FIDE maailmameistrivõistlustel nokautsüsteemis. Detsembris 1997 Groningenis võitis ta kolmandas ringis Lembit Olli, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Boris Gelfandile. 2000. aastal New Delhis võitis ta kolmandas ringis Rustam Qosimjonovi ja kaheksandikfinaalis Aleksandr Morozevitši, kuid kaotas veerandfinaalis Aleksandr Grištšukile. Detsembris 2001 Moskvas kaotas ta kolmandas ringis Viswanathan Anandile ja 2004. aastal Tripolis kaotas kolmandas ringis Leinier Domínguezele.
2005. aastal võttis Tkachiev osa Kaasanis peetud Venemaa meistrivõistluste kõrgliigaturniirist (66 osavõtjat), kuid finaalturniirle ei pääsenud.
Tkachiev on mänginud kuuel maleolümpial: Kasahstani (1992, 1994) ja Prantsusmaa võistkonna (2008–2014) koosseisus. 2013. aastal võitis ta Prantsusmaa võistkonna koosseisus hõbemedali Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel.
Mihhail Ulõbin

Mihhail Vitaljevitš Ulõbin (vene keeles Михаил Витальевич Улыбин; sündinud 31. mail 1971) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1991). 
Ulõbin sai suurmeistriks 20-aastaselt 1991. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1994. aastal võitis ta Elistas peetud Venemaa meistrivõistlustel hõbemedali. 
Ulõbin on võitnud kahel korral Biel Openi (2003, 2007). 
Ulõbin võitis 1994. aastal Venemaa teise võistkonna koosseisus maleolümpial Moskvas pronksmedali.
Rıfat Bağırov

Rıfat Bağırov (sündinud 10. oktoobril 1979) on aserbaidžaani maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2002). 
Suurmeistriks sai Bağırov 23-aastaselt 2002. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2011. aastal tuli ta Aserbaidžaani malemeistriks.
Bağırov on mänginud Aserbaižaani võistkonna koosseisus 1999. aastal Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel ja 2000. aastal maleolümpial.
Ta tegutseb ka treenerina. 2014. aastal sai FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse.
Aleksei Bezgodov

Aleksei Mihhailovitš Bezgodov (vene keeles Алексей Михайлович Безгодов; sündinud 30. juunil 1969 Irbitski rajoonis Sverdlovski oblastis) on vene maletaja ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1999). 
Bezgodov võitis 1993. aastal Tjumenis peetud Venemaa Föderatsiooni teised malemeistrivõistlused. Venemaa meistrivõistlustel 1999. aastal Moskvas võitis hõbemedali ja 2001. aastal Elistas jagas 4.–20. kohta.
2013. aastal võttis ta osa kiir- ja välkmale maailmameistrivõistlustest Hantõ-Mansiiskis, kus tuli kiirmales 58 osavõtja seas 40. ja välkmales 60 osavõtja seas 39. kohale.
Aleksei Gavrilov

Aleksei Olegovitš Gavrilov (vene keeles Алексей Олегович Гаврилов; sündinud 20. oktoobril 1960 Moskvas) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2010). 
Gavrilov võitis 1992. aastal Orjolis peetud Venemaa Föderatsiooni esimesed malemeistrivõistlused. Oma esimese ametliku suurmeistrinormi täitis ta alles 2001. aastal. Teist korda õnnestus tal norm täita 2005. aastal Venemaa meistrivõistluste poolfinaalis ja kolmandat korda 49-aastaselt 2009. aastal võites World Chess Touri sarja raames turniiri Moskvas.
Ilmar Raua mälestusturniir

Ilmar Raua mälestusturniir males on Viljandis Ilmar Raua mälestuseks korraldatav malevõistlus, pikima traditsiooniga maleturniir Eestis.
Mälestusturniiri eesmärgiks on meenutada Viljandist pärit maletajat, kahekordset Eesti meistrit ja 1939. aastal Buenos Airese maleolümpial Eesti võistkonnas kolmanda koha saavutanud maleolümpiameeskonna liiget Ilmar Rauda (1913–1941). 
Esimest korda korraldati Raua mälestusturniir 1966. aastal. Esimesele turniirile kogunesid ainuüksi kohalikud ja Jõgeva maletajad. Esimese meistrina tegi 1968. aastal kaasa Endel Kuuskmaa. Väljastpoolt vabariiki olid esimesed külalismängijad Riia maletajad.
1972. aastal peeti peaturniir (Mihhail Tali, Aleksei Suetini ja Mark Dvoretski osavõtul) ning vähem tugevatele maletajatele nn kõrvalturniir.
1986. aastal võitis turniiri Gata Kamski, hilisem FIDE MM-i finalist.
2013. aastal peeti Ilmar Raua sajandale sünniaastapäevale pühendatud 70 osavõtjaga rahvusvaheline turniir Šveitsi süsteemis. Esikohta jagasid Uladzislaŭ Kavaljoŭ ja Mikael Agopov.
2018. aastal 52. Ilmar Raua mälestusturniiri raames peeti kaks turniiri: kiirturniir 6.–7. juulil ja välkturniir 8. juulil. Kiirturniir mängiti "play-off" süsteemis, millele lisandus Šveitsi süsteemis turniir ("play-off"-ist väljalangenutele). Välkturniiril mängiti 11 topeltvooru.
Mälestusturniiri võitjaid.
Külalismängijatest on turniiri võitnud teiste seas Juzefs Petkēvičs (1971), Mark Dvoretski (1972), Dmitri Gurevitš (1977), Gata Kamski (1986), Denõss Kovaljov (2000), Normunds Miezis (2010), Jaan Ehlvest (2012), Uladzislaŭ Kavaljoŭ (2013), Aliaksiej Aliaksandraŭ (2014, 2016), Arturs Neikšāns (2015), Alexéi Shírov (2017, 2018, 2019) ja Toivo Keinänen (2023).
Vaata ka.
Eesti maletajaist on esikohale tulnud või esikohta jaganud teiste seas Jaan Ehlvest (1979), Hillar Kärner (1980, 1982, 1999, 2000), Lembit Oll (1981), Olav Sepp (1991), Riho Liiva (1993), Sergei Zjukin (1995, 1996, 1999), Kaido Külaots (1996, 2004, 2011), Juri Krupenski (1999, 2001), Meelis Kanep (2000, 2001, 2004, 2005, 2009), Ülar Lauk (2000, 2002, 2006), Andrei Šiškov (2000), Tarvo Seeman (2003, 2007) ja Igor Švõrjov (2008).
John Henry Newman

John Henry Newman (21. veebruar 1801 – 11. august 1890) oli inglise teoloog ja luuletaja, algselt anglikaani kiriku preester ning hiljem roomakatoliku kiriku vaimulik ja kardinal, kes mängis olulist rolli 19. sajandi Suurbritannia religiooniloos.
Olles algselt Oxfordi Ülikooli akadeemik ja evangeelse Inglismaa Kiriku preester, hakkas Newman hiljem huvituma anglikanismi kõrgkiriku traditsioonist. Temast kujunes mõjuka ja vastuolulise Oxfordi liikumise juhtfiguur. Liikumine taotles Inglismaa Kiriku naasmist mitmete Inglise reformatsiooni käigus kaotatud katoliiklike tõekspidamiste ja liturgia juurde. 1845. aastal lahkus Newman Oxfordi Ülikoolist ja mõnede (kuigi mitte kõigi) oma järgijatega Inglismaa Kirikust ning hakkas katoliiklaseks. Ta pühitseti preestriks ja jätkas Birminghamis tegevust vaimulikuna. 1879. aastal nimetas paavst Leo XIII ta kardinaliks, tunnustamaks tema tööd katoliku kiriku arengusse Inglismaal.
Ta oli ka märkimisväärne kirjandustegelane. Tema tuntuimate teoste hulka kuuluvad 90-osaline teoloogiline traktaat "Tracts for the Times" (1833–1841), autobiograafia "Apologia Pro Vita Sua" (1865–1866), usufilosoofiat käsitlev "Grammar of Assent" (1870) ja luuletus "The Dream of Gerontius", mille viisistas 1900. aastal inglise helilooja Edward Elgar. Ta kirjutas ka hümnid "Lead, Kindly Light" ja "Praise to the Holiest in the Height".
19. septembril 2010 kuulutas paavst Benedictus XVI oma Suurbritannia visiidi käigus Newmani õndsaks. 12. veebruaril 2019 kinnitas paavst Franciscus Newmani kanoniseerimise ja 13. oktoobril 2019 kuulutas ta pühakuks.
Kaanon (Uus Testament)

Sõna kaanon tuleb kreekakeelsest sõnast κανών (mõõdupuud, juhtnöör). Vanas kirikus on sõna olnud kasutusel 4. sajandi algusest ning viitab tekstidele, mida on tuvastatud pühakirjana. Samuti tähistab sõna kaanon reeglistiku, mille abil saab määrata, millist teksti kaanoni teoste sekka lugeda 
Uue Testamendi kaanoni teke.
Uue Testamendi kaanoni teke sai alguse esikoguduste suulistest pärimustest ning apostlite kirjade korjamisest. Nii kirju kui suulisi pärimusi ühendati ning loodi esimesi kogumike. Selliseid kogumike võis leida juba 2. sajandil Pauluse misjonikeskustes Korinthoses ja Ephesoses. Juba 2. sajandil tõdes Justinos, et apostlite mälestusi (nimetatakse ka "graphe"-ks) loetakse jumalateenistustel käskude ning prohvetite lugude kõrval võrdväärsena.
2. sajandi keskpaiku võttis Markion ette olulisi samme, mis aitasid kaasa Uue Testamendi kaanoni lõplikule kujunemisele. Markion määras Vana Testamendi Uuest Testamendist vähem olulisemaks. Tema vaatepunktist käsitletakse Vana Testamendi Jumalat vaid maailmaloojana mitte kui Jeesuse Kristuse isa. Nõnda kehtestas ta oma kogudustes uue pühakirja kogumi, mis koosnes Luuka toimetatud evangeeliumist ning kümnest Pauluse kirjast.
Ühtne pilt Uue Testamendi kaanonist hakkas kujunema 3. sajandi algusest. Kõige olulisem tõend selle kohta on 18. sajandil leitud Muratori kaanon, mis pärineb umbest 200. aastast ning sisaldab Rooma koguduse kaanoni loendi. Säilinud tekst algab Markuse evangeeliumi viimaste sõnadega. Loend sisaldab Johannese ning Luuka evangeeliume. Loendis edasi leiame – Apostlite teod ning 13 Pauluse kirja – 1 Kr ja 2 Kr, Ef, Fl, Kl,Gl 1 ja 2 Ts, Rm, Fm, Tt 1 ja 2 Tm. Samuti mainitakse Pauluse kirja laodikealastele, seda aga Katoliiklik kirik mõistis hukka Markioni sekti võltsinguna. Edasi leiame Johannese ilmutuse ning samuti Peetruse apokalüpsi raamatut.
Uue Testamendi kaanoni lõplik kujunemine.
3. sajandi alguses töötas Origenes välja raamatute rühmitamise ning aitas sellega kaasa lõpliku kaanoni tekkimisele. 
367. aastal kujunes välja Uue Testamendi raamatute lõplik loetelu kuna Eusbios täpsustas raamatute rühmitamist veelgi. Uue Testamendi lõplik kaanon koosneb 27 raamatust.
Uue Testamendi 27 raamatust peeti kinni ka reformi ajal. Kuna humanistid panid kahtluse alla osade apostlite raamatud, pidas Martin Luther vajalikuks luua kriteeriumid, mille alusel välja selgitada, milline raamat kuulutab Kristust ja milline mitte. "Mis Kristust ei õpeta, see ei ole apostellik, kuigi seda teeks Peetrus või Paulus, ning, mis kuulutab Kristust, see on apostellik, kuigi seda teeks Juudas, Hannas, Pilaatus või Heroodes." Vaatamata, Lutheri kriitikale Apostlite tegude, Heebrelastele ja Ilmutuse raamatute vastu jäävad ka need pärast reformatsiooni kaanoniliste tekstide hulka. Luther järjestub need loetelus viimastena, märkides need nõnda vähem olulisemaks.
Austraalia lahtiste tennisemeistrivõistluste meeste paarismängu võitjate nimekiri

Põhiartikkel: Austraalia lahtised meistrivõistlused tennises
See on kõikehõlmav nimekiri kõigist meeste paarismängu finaalidest koos Australian Openi tenniseturniiri meistritega. 
Vaata ka.
Austraalia lahtiste tennisemeistrivõistluste muud võistlused:
Suure slämmi turniiride meeste paarismängu võitjate nimekirjad
Czerwionka-Leszczyny

Czerwionka-Leszczyny on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Rybniki maakonnas, Czerwionka-Leszczyny valla halduskeskus. Czerwionka-Leszczyny asub Rybnikist umbes 11 km kirdes ja Katowice kesklinnast ligikaudu 28 km lääneedelas.
Czerwionka ja Leszczyny said linnaõigused 1962. aastal. 1975. aastal liideti Czerwionka Leszczyny linnaga. Praeguse nime sai linn 1991. aastal.
Riiklik Ookeani- ja Atmosfäärivalitsus

Riiklik Ookeani- ja Atmosfäärivalitsus (inglise keeles "National Oceanic and Atmospheric Administration"; NOAA) on Ameerika Ühendriikide Kaubandusministeeriumi haldusalas tegutsev ookeanide, peamiste veeteede ja atmosfääri olukorra uurimisele keskenduv teadusasutus.
NOAA omanduses on allveelabor Aquarius Reef Base, mis asub Florida rannikuvetes ookeanipõhjas ja mida haldab Florida Rahvusvaheline Ülikool.
Vieux-Reng

Vieux-Reng on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Selle naaberküla teisel pool piiri Belgias kutsutakse Grand-Reng.
Villers-Sire-Nicole

Villers-Sire-Nicole on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Auchy-lez-Orchies

Auchy-lez-Orchies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Beuvry-la-Forêt

Beuvry-la-Forêt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Koniecpol

Koniecpol on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Częstochowa maakonnas, Koniecpoli valla halduskeskus. Koniecpol asub Pilica jõe ääres, Częstochowa kesklinnast umbes 40 km idas.
Koniecpol sai linnaõigused 1443. aastal. Kolmanda Poola jagamise tulemusel läks Szczuczyn 1795. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Ostrów 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. Koniecpol kaotas linnaõigused 1870. aastal. Raudteeühendus oli Koniecpolil alates 1903. aastast. 1927. aastal sai Koniecpol linnaõigused tagasi.
Bouvignies

Bouvignies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Coutiches

Coutiches on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Skwierzyna

Skwierzyna (saksa "Schwerin an der Warthe") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Międzyrzeczi maakonnas, Skwierzyna valla halduskeskus. Skwierzyna asub Warta jõe kaldal, Międzyrzeczist umbes 18 km põhjas ja Gorzów Wielkopolskist ligikaudu 24 km kagus.
Skwierzyna sai linnaõigused enne 1295. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Lühikest aega oli Skwierzyna Varssavi hertsogiriigi koosseisus aastatel 1807–1815. Tagasi Poolale läks linn 1945. aastal.
Vassili Garbuzov

Vassili Garbuzov (vene keeles "Василий Фёдорович Гарбузов"; 3. juuli (vkj 20. juuni) 1911 Belgorod – 12. november 1985 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane.
Vassili Garbuzov oli pärit töölisperekonnast. Vabrikukooli lõpetamise järel töötas ta alates 1925. aastast Harkovis saeveskis puusepana. 1933. aastal lõpetas ta Harkovi Finants-Majandusinstituudi ja aspirantuuri samas õppeasutuses 1936. aastal. Seejärel töötas samas õppeasutuses õppejõuna, kateedrijuhataja kohusetäitjana ja teaduskonna dekaanina. Majandusteaduste kandidaat alates 1939. aastast, dotsent alates 1940. aastast. Üleliidulisse Kommunistlikku (bolševike) Parteisse astus 1939. aastal. 1941–1943 töötas ta Kirgiisi NSV rahanduse rahvakomissariaadis. 1943. aastal oli ta Nõukogude Liidu rahanduse rahvakomissariaadi sekretariaadi konsultant. Seejärel töötas Garbuzov Kiievi Finants-Majandusinstituudis, kus oli aastatel 1944–1953 direktor ja 1944–1950 poliitökonoomia kateedri juhataja. Lisaks oli ta aastatel 1950–1952 Ukraina NSV Riigiplaani esimees ja aastatel 1952–1953 esimehe asetäitja. 1953–1960 oli ta Nõukogude Liidu rahandusministri esimene asetäitja.
Vassili Garbuzov oli alates 16. maist 1960 kuni 12. novembrini 1985 Nõukogude Liidu rahandusminister.
Szczekociny

Szczekociny on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Zawiercie maakonnas, Szczekociny valla halduskeskus. Szczekociny asub Pilica jõe ääres, Zawierciest umbes 32 km idakirdes.
Szczekociny sai linnaõigused 1398. aastal. Kolmanda Poola jagamise tulemusel läks Szczekociny 1795. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Szczekociny 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Szczekociny linnaõigused, kuid sai need 1923. aastal tagasi.
6. juunil 1794 toimus linna lähedal Szczekociny lahing, milles Tadeusz Kościuszko juhitud Poola vägi sai Preisi-Vene vägedelt lüüa.
Sulechów

Sulechów (saksa "Züllichau") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Zielona Góra maakonnas, Sulechówi valla halduskeskus. Sulechów asub Zielona Góra kesklinnast umbes 18 km kirdes.
Sulechów sai linnaõigused millalgi aastatel 1312–1319. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Sulechówis on sündinud kirjanik Olga Tokarczuk.
Nimi

Nimi on nomineeriv ökonoomne keelend, mida kasutatakse ühe isendi temasarnaste liigikaaslaste seast eristamiseks. Nimeobjektide järgi jagunevad nimed elusolendite nimedeks ja elutute asjade nimedeks.
Elusolendite nimed jagunevad isikunimedeks ehk antroponüümideks (sh eesnimed, lisanimed, perekonnanimed), loomanimedeks ehk zoonüümideks ja mütoloogilisteks nimedeks (sh jumalusnimed ja vaimunimed).
Elutute asjade nimede seas on näiteks kohanimed, kosmosnimed ja asjanimed.
Nimesid, nende kasutust, nende süsteemi ja tekitamise viise ehk nimemoodustust uurib nimeteadus ehk onomastika.
Struktuurivõõruse põhjal jagatakse nimed omanimedeks, laennimedeks, võõrnimedeks ja tsitaatnimedeks.
Kirss (perekonnanimi)

Kirss on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kirss 512 inimesel: 198 mehel ja 231 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kirss meeste puhul 300. ja naiste puhul 270. kohal. Levinuim oli see Hiiu maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 16,92.
Kokk (perekonnanimi)

Kokk on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kokk 557 inimesel: 264 mehel ja 293 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kokk nii meeste kui naiste puhul 181. kohal. Levinuim oli see Saare maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 11,93.
Kroon (perekonnanimi)

Kroon on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kroon 489 inimesel: 242 mehel ja 247 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kroon meeste puhul 211. kohal ja naiste puhul 242. kohal. Levinuim oli see Võru maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 10,05.
2022. aastal arvati perekonnanimi Kroon levinud nimede sekka, sest selle kandjate arv oli tõusnud üle 500. Seega keelati nimevahetajatel seda endale perekonnanimeks võtta.
Faumont

Faumont on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Flines-lez-Raches

Flines-lez-Raches on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Seal asus kunagi Flinesi klooster.
Landas

Landas on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Nomain

Nomain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Jean Echenoz

Jean Echenoz (sündinud 26. detsembril 1947 Orange'is) on prantsuse kirjanik.
Ta sündis aastal 1947 Orange'is psühhiaatri perekonnas. Tema lapsepõlv möödus algul Aveyroni departemangus, seejärel Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus.
Tema teostest on eesti keeles ilmunud "Je m'en vais" (prantsuse keeles 1999) 2010. aastal pealkirjaga "Ma lähen ära", ilmunud sarjas "Nüüdisromaan", prantsuse keelest tõlkinud Kaja Riesen, ja "Courir" (prantsuse keeles 2008), 2019. aastal pealkirjaga "Jooksja", ilmunud sarjas "Loomingu Raamatukogu", prantsuse keelest tõlkinud Indrek Koff.
Strzelce Opolskie

Strzelce Opolskie (saksa "Groß Strehlitz") on linn Poolas Opole vojevoodkonnas, Strzelce Opolskie maakonna ja Strzelce Opolskie valla halduskeskus. Strzelce Opolskie asub Opolest umbes 32 km kagus.
Asulat on esmamainitud 13. sajandil, linnaõigused sai enne 1292. aastat. 19. sajandi teisel poolel arenes linnas tööstus, 1878. aastal sai raudteeühenduse. Rahvahääletuse tulemusel jäi 1921. aastal Saksamaa koosseisu. Alates 1945. aastast kuulub Poolale.
Yamagata

Yamagata (jaapani 山形) on linn Jaapanis, Yamagata prefektuuri keskus.
2020. aasta alguses oli Yamagatas 248 935 elanikku.
Yamagata tekkis kindluslinnana 16. sajandil. 1889. aastal sai Yamagata tänapäeva linnaõigused. 2001. aastal sai Yamagata erilinna (jaapani 特例市, "tokureishi") ning 1. aprillil 2019 sai tuumlinna (jaapani 中核市, "chūkakushi") staatuse.
Austraalia lahtiste tennisemeistrivõistluste naiste paarismängu võitjate nimekiri

Põhiartikkel: Austraalia lahtised meistrivõistlused tennises
See on nimekiri kõigist Australian Openi naiste paarismänguvõistluse meistritest.
Orchies

Orchies (hollandi: "Oorschie") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Orchiesi sõpruslinn on Kelso Suurbritannias.
Prantsuse romantiline helilooja Clément Broutin (1851–1889) sündis Orchiesis.
Râches

Râches on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.