Mootorsõidukimaks

Mootorsõidukimaks on riiklik maks, mis on kehtestatud kõikidele sõiduki omanikele või volitatud kasutajatele. Maksu eesmärk on vähendada sõidukite kasutamisest tulenevaid keskkonnamõjusid ning tagada riigieelarves teede hooldamiseks vajalike vahendite olemasolu. Mootorsõidukimaksu rakendamine ja tingimused erinevad riigiti. Eestis hakkas maks kehtima alates 1. jaanuarist 2025.
Mootorsõidukimaks Eestis.
Eestis koosneb mootorsõidukimaks kahest osast:
Maksu haldamise ning kogumise eest vastutavad Maksu- ja Tolliamet ning Transpordiamet. Maksu aluseks on seadusandlikud aktid, mis sätestavad maksumäärad ja erandid.
Mootorsõiduki aastamaks Eestis.
Aastamaks on perioodiline maks, mida peavad tasuma kõik Eesti liiklusregistris registreeritud mootorsõidukite omanikud või vastutavad kasutajad. Maksustamise alla kuuluvad järgmised sõidukikategooriad:
Alates 1. jaanuarist 2027 laieneb aastamaks ka ajutiselt registrist kustutatud või peatatud registreeringuga sõidukitele.
Mootorsõiduki registreerimistasu Eestis.
Registreerimistasu makstakse sõiduautode ja kaubikute liiklusregistris esmakordse registreerimise eel, mis tähendab et registreerimiskande eelduseks on tasutud registreerimistasu. Registreerimistasu tuleb maksta ka Eesti liiklusregistris juba registreeritud sõidukite esimesel omanikuvahetusel, mida tehakse alates 01.01.2025, eeldusel, et selle sõiduki eest pole varem registreerimistasu makstud. Tasu suurus sõltub sõiduki kategooriast, CO2 mõjust ja tehnilistest näitajatest. Registreerimistasu kogumise eest vastutab Transpordiamet.
Maksuhaldurid Eestis.
Mootorsõidukimaksu kogumise ja haldamise eest vastutavad järgmised asutused:
Mõlemad maksud laekuvad riigieelarvesse ja neid kasutatakse infrastruktuuri hooldamiseks ning keskkonnameetmete rahastamiseks.
Seadusandlik taust.
Mootorsõidukimaksu seadus Eestis võeti vastu 29. juulil 2024 ja see jõustus 1. jaanuaril 2025. Seadus sätestab maksustamise alused, maksumäärad ja erandid.
Erandid ja vabastused.
Mõningatel juhtudel on võimalik taotleda maksuvabastust või soodustusi. Mootorsõidukimaksu seaduse kohaselt on aastamaksust ja registreerimistasust vabastatud alarmsõidukid, diplomaatilised sõidukid ning teatud kaitsetegevusega seotud sõidukid.
Mujal maailmas.
Taani.
Taanis on erinevad mootorsõidukimaksud. Esmaregistreerimisel ehk importimisel tuleb tasuda registreerimistasu, mis sõltub ostuhinnast, ulatudes 25 protsendist 85 protsendini. Kui sõiduk ei tekita heitgaase või teeb seda vähe, võib see saada maksusoodustust või -vabastust. Lisaks kehtib kaalu- ehk ökotasu, mida tuleb regulaarselt ette maksta. Erakasutuses kaubaveomasinate eest tuleb samuti lisatasu maksta.
Prantsusmaa.
Prantsusmaal arvestatakse mootorsõidukimaksu sõiduki CO2 järgi. Eraisikuta autode eest tuleb iga aasta 160 eurot maksta, kui see enam kui 190 g CO2/km heitgaase eraldab. Alates 1. jaanuarist 2020. aastal tõsteti registreerimistasu, mis arvestatakse samuti süsihappegaasi alusel ja mis võib ulatuda kuni 20.000 euroni.
Suurbritannia.
Suurbritannias tõsteti 2018. aastal uute diiselsõidukite makse. Maks sõltub süsihappegaasiheitest ning on jagatud kaheksasse kategooriasse.
Itaalia.
Itaalias sõltub maksu suurus sõiduki mootori võimsusest ja EL-i heitgaasinormidest, samuti lisandus 2012. aastal luksusmaks autodele, millel on enam kui 185 kW nimivõimsusega mootor.
Holland.
Madalmaades määrab eraisikute mootorsõidukimaksu suuruse sõiduki tühikaal, omavalitsusüksus, kütuseliik ja heitgaaside tase.
Jaapan.
Jaapanis on kasutusel mitu mootorsõidukimaksu. Makstakse auto registreerimistasu, lisaks maks vastavalt sõiduki pakiruumi ("kei"-autod) või kaubaladustusruumi suurusele ning maks vastavalt sõiduki kaalule. Viimased kaks makstakse kord aastas, esimene iga aasta 1. aprillil, teine igal ülevaatusel. Registreerimistasu makstakse soetamisel ja võib ulatuda 3 protsendist 2 protsendini. Maksusoodustused sõltuvad alternatiivsetest sõiduki käitamisvahenditest, sõiduki vanusest ja säästlikusest.