tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nikolai Köstner

Nikolai Köstner VR III/1 (26. märts 1889 Luunja vald, Tartumaa – 17. veebruar 1959 Kairo, Egiptus) oli Eesti majandusteadlane, poliitik ja diplomaat.
Elulugu.
Ta õppis Tammistu Vallakoolis aastatel 1896–1899, Tartu Õpetajate Seminaris aastatel 1900–1901 ja ettevalmistusklassis ning Tartu Reaalkoolis aastatel 1901–1907 ja asus seejärel õppima Moskva Kaubandusinstituuti, mille lõpetas 1915. aastal. 
Nikolai Köstner oli 1917. aastal esimeses Eesti rahvuslikus valitsuses – Eesti Maavalitsuses Üleüldisadministratiivse osakonna juhataja; aastatel 1918–1920 Konstantin Pätsi teises, kolmandas ajutises valitsuses, Otto Strandmani esimeses valitsuses tööstus- ja kaubandusminister ja teedeminister, aastatel 1918–1919 Tallinna linnavolikogu esimees ning ka aastatel 1919–1920 Eesti delegatsiooni liige Pariisi rahukonverentsil. 
Aastatel 1921–1922 oli Nikolai Köstner Eesti diplomaatiline esindaja Ameerika Ühendriikides. 
Aastatel 1922–1927 oli ta Eesti Vabariigi Rahandusministeeriumi nõunik. Aastatel 1926–1927 ja 1931–1935 oli ta Tartu Ülikooli õppejõud, 1932. aastast praktilise poliitilise ökonoomia professor. 
Majanduskriisi ajal, aastatel 1928–1932 oli ta valitsuse komissar Eesti Pangas. Aastatel 1932–1940 Rahvasteliidu komissar Bulgaaria Riigipangas. 
Pärast 1940. aasta Eesti okupeerimist ja annekteerimist jäi ta välismaale ning oli 1941. aastast kuni surmani Egiptuse Riigipanga teenistuja Kairos.
Nikolai Köstner on maetud Kairo saksa kalmistule vana kopti kvartali lähedal (haud nr 109).
Isiklikku.
Tema vennapoeg Ado Köstner oli biokeemik, Tallinna Polütehnilise Instituudi professor.
Globaalne muutuja

Globaalne muutuja ehk globaalmuutuja on informaatikas muutuja, mis asub väljaspool alamprogramme. Globaalset muutujat vastandatakse lokaalsele muutujale, mis defineeritakse alamprogrammi sees.
Üldjuhul on globaalsed muutujad kättesaadavad igast alamprogrammist. Mõnedes programmeerimiskeeltes, näiteks JavaScriptis, võib lokaalsel muutujal olla sama nimi, mis mõnel teisel globaalsel muutujal. Sellisel juhul antakse alamprogrammis eelistus lokaalsele muutujale ja kasutatakse seda.
Näide programmeerimiskeeles C.
int c = 2; // c on globaalne muutuja
int summa(int a, int b) {
 int x = a + b; // x on lokaalne muutuja
 return x;
Melism

Melism on muusikas meloodia kujundamise viis, kus teksti ühe silbi esitamise ajal lauldakse järjest mitmel erineva helikõrgusega noodil. Melisme kasutavat muusikat nimetatakse melismaatiliseks vastandina süllaabilisele, kus igale silbile vastab üksainus noot.
Lääne muusikas on melismid kõige iseloomulikumad gregooriuse laulule, kuid seda terminit võib kasutada mis tahes muusikastiili, näiteks ka barokklaulu või gospeli puhul.
Nordecon Betoon

Nordecon Betoon OÜ on valdavalt betoonkonstruktsioonide projekteerimisele ja ehitusele spetsialiseerunud Eesti ettevõte, Nordeconi tütarettevõte.
Ettevõte on asutatud 2000. aastal nime all Mapri Projekt OÜ. 2005. aastast kuulutakse Nordeconi kontserni ning 2009. aastast kantakse nime Nordecon Betoon.
Nordecon Betoon OÜ juhatuse esimees on Mait Rõõmusaar.
Ettevõte tegutseb Eesti ja Soome turul.
Jaan Kivistik (filosoof)

Jaan Kivistik (sündinud 13. juunil 1957) on eesti filosoof.
Ta lõpetas 1975. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (füüsika-keemiateaduskonna füüsikaosakonnas).
1996. aastal kaitses Kivistik Tartu Ülikoolis magistritöö filosoofias "Keha ja vaimu probleemi analüüs", juhendaja Rein Vihalemm, oponendid Valdar Parve ja Madis Kõiv. 
Jaan Kivistik oli Tartu Ülikooli religioonifilosoofia lektor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on religioonifilosoofia ja vaimufilosoofia. Ta on osalenud Tartu analüütilise filosoofia seminaris alates selle asutamisest 1991. aasta mais. 
Jaan Kivistik on pidanud loenguid ka teadusfilosoofiast. 
Ta on EÜS Veljesto liige.
David Lekuta Rudisha

David Lekuta Rudisha (sündinud 17. detsembril 1988 Kilgorisis) on Keenia kergejõustiklane (800 meetri jooksja), kahekordne olümpiavõitja, kahekordne maailmameister ja maailmarekordiomanik 800 m jooksus.
2006. aastal tuli Rudisha Pekingis juunioride kergejõustiku maailmameistriks ajaga 1.47,40. Järgmisel aastal tuli ta Ouagadougous Aafrika juunioride meistriks võistluste rekordiga 1.46,41. 2008. aastal tuli ta Addis Abebas Aafrika meistriks, võites kuldmedali tulemusega 1.44,20.
2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis ei jõudnud Rudisha 800 meetri jooksu finaali, kuid hooaja lõpus peetud 2009. aasta IAAF-i finaalvõistlustel sai ta esikoha tulemusega 1.44,85.
Rudisha jooksis 6. septembril 2009 Rietis uueks Aafrika rekordiks 1.42,01. Eelmine rekord oli 1984. aastast 1.42,28 Sammy Koskei nimel. 10. juulil 2010 jooksis ta Heusden-Zolderis Aafrika rekordiks 1.41,51. See oli maailma kõigi aegade teine tulemus Wilson Kipketeri maailmarekordi 1.41,11 järel. Hiljem samal hooajal jooksis Rudisha üle Kipketeri 1997. aastast püsinud maailmarekordi, kui sai ajaks 1.41.09. 22. augustil 2010 Berliinis purustas Rudisha 0,02 sekundiga Kipketeri maailmarekordi. Nädal aega hiljem jooksis ta Rietis juba uueks maailmarekordiks 1.41,01.
2010. aasta Aafrika meistrivõistlustel Nairobis tuli ta 800 meetri jooksus Aafrika meistriks ajaga 1.42,84. 2011. aastal Daegus maailmameistriks ajaga 1.43,91.
Rudisha võitis 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis kuldmedali, püstitades uue maailmarekordi 1.40,91. Ta juhtis jooksu algusest lõpuni.
2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's sai ta tulemusega 1.45,81 hõbemedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis tuli ta teist korda maailmameistriks, kui sai ajaks 1.45,84.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros kaitses ta oma olümpiavõitu 1.42,15-ga.
David Rudisha isa Daniel Rudisha võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel 4×400 m teatejooksus hõbemedali.
Peter Lorre

Peter Lorre (26. juuni 1904 – 23. märts 1964) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -lavastaja.
Tuntuse saavutas Lorre lapseahistaja rolliga filmis "M" (1931). 1930. aastatel, kui Saksamaal tulid võimule natsid, emigreerus näitleja Ameerika Ühendriikidesse. Ta kehastas kuuel korral populaarses filmisarjas "Hr. Moto" tuntud jaapani detektiivi Kentaro Motot. Peter Lorre ainuke lavastajatöö "Kadunud mees" ("Der Verlorene") valmis Saksamaal 1951. aastal.
Tunnustus.
Alates 1960. aastast on Lorrel Hollywoodi kuulsuste alleel (Hollywood Walk of Fame; aadressil 6619 Hollywood Boulevard) ka omanimeline täht.
CN Tower

CN Tower on teletorn Kanadas Torontos, maailma kõrguselt viies vabaltseisev ehitis. 
CN Tower oli maailma kõrgeim ehitis 34 aastat, kuni Burj Khalīfah Dubais aastal 2007 selle tiitli üle võttis. See on siiski kõrgeim vabaltseisev ehitis Läänemaailmas ja Toronto üks sümboleid. Tornis asuvad vaateplatvorm ja restoranid. Aastas külastab seda kaks miljonit turisti.
Torni ehitus algas 1972 ja lõppes 1976. Torni katus asub maapinnast 457 m kõrgusel ja antennitipp 553 m kõrgusel.
Casablanca (film)

"Casablanca" (inglise "Casablanca") on 1942. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide romantiline draamafilm, mille lavastas Michael Curtiz. Linateos põhineb Murray Burnetti ja Joan Alisoni näidendil "Everybody comes to Rick's".
Tunnustus.
1944. aastal kandideeris "Casablanca" kaheksale Oscarile ja võitis neist kolm: 
Ajakiri Time valis selle üheks parimaks filmiks läbi aegade.
Edetabelis "AFI's 100 Years...100 Movies" sai film teise koha.
Jalisco osariigi lipp

Jalisco lipp on Mehhiko Jalisco osariigi lipp.
Lipp on jaotatud vertikaalselt kaheks võrdseks osaks, vasakpoolne on sinine ja parempoolne kuldne (kollane). Lipu keskel on Jalisco osariigi vapp.
Tlaxcala osariigi lipp

Tlaxcala lipp on Tlaxcala osariigi lipp.
1959. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1959. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 27. detsembril Tallinnas, Kadrioru tennisehallis (praeguse aadressiga L. Koidula 38). Eesti NSV võitis 7:3.
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Rein Pajur (Eesti NSV) - Ossi Palvalin (Soome) 3 - 0
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Börje Karvonen (Soome) - Lembit Sprenk (Eesti NSV) 2 - 1
Sulgkaal (kuni 57 kg): Jorma Limmonen (Soome) - Toivo Laitamm (Eesti NSV) 3 - 0
Kergekaal (kuni 60 kg): Seppo Kolkka (Soome) - Robert Suokas (Eesti NSV) 2 - 1
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Viktor Petšenkov (Eesti NSV) - Martti Lehtevä (Soome) tulemus pole teada
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Vello Kaunismäe (Eesti NSV) - Raimo Suhonen (Soome) 3 - 0
I keskkaal (kuni 71 kg): Ivan Nikolajev (Eesti NSV) - Viljo Aho (Soome) 3 - 0 
II keskkaal (kuni 75 kg): Jaak Jalakas (Eesti NSV) - Esa Luokkala (Soome) 3 - 0
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Peeter Lõuk (Eesti NSV) - Soomel puudus selles kaalus esindaja ning Soomele arvestati loobumiskaotus
Raskekaal (üle 81 kg): Ants Ainsoo (Eesti NSV) - Matti Luojukoski (Soome) AB 1
Institut polytechnique des sciences avancées

Institut polytechnique des sciences avancées on lennundus- ja kosmonautikakool Prantsusmaal. See tegutseb Ivry-sur-Seine'is, Lyon'is ja Toulouse'is ning kuulub IONIS Education Group'i.
Johann von Uexküll (surnud 1583)

Johann von Uexküll (surnud 1583) oli Liivimaa aadlik Taani kuninga ja hertsog Magnuse teenistuses Saaremaal.
Ta õppis 1533–1534 Heidelbergi ülikoolis, mille järel oli aastaid Taani kuninga Christian III teenistuses. Seejärel oli hertsog Magnuse õuemarssal ja nõunik (1560–1571), juhtis 1565. aastal läänemaalaste lipkonda Tallinna all, kui 1565. aasta juunis Uus-Pärnu linna ja lossi hõivamise järel, Gotthard Kettleri teenistusse üle läinud mõisamehed, nelja mõisameeste lipkonna, ühe hertsog Magnuse lipkonna ja Johann von Uexkülli lipkonnaga (u 1000 meest) piirasid edutult Tallinnat, kuid mõisamehed löödi peagi tõsiste kaotustega Tallinna alt minema. 
1576–1579 oli ta Taani kuninga Frederik II Saaremaa asehaldur ja 1579. aastast Saaremaa maanõunik.
Talle kuulusid Liivimaa Hargla kihelkonna Mõniste ja Saru mõis Hargla kihelkonnas, Pühajärve Otepää kihelkonnas ja Päri mõisnik, ning ta oli hiljem Vigala Jürgen von Uexkülli ametlik pärija.
Perekond.
Tema vanemad olid Tartu piiskopkonnas paiknenud Antsla (Vana-Antsla vasallilinnus), Mõniste, Saru ja Pühajärve mõisnik Johann von Uexküll (surnud u 1540; Otto von Uexkülli vend) ja Elisabeth (Elsbe) von Maydell.
Ta abiellus Magdalena von Tiesenhauseniga, kes oli Vääna mõisniku Fabian von Tiesenhauseni (surnud 1559) ja Magdalena Kruse tütar. Abielust sündisid:
Johannes Jürna

Johannes Jürna (30. juuni 1895 Rapla vald – 13. märts 1930 Tallinn) oli Eesti poliitik, kommunist.
Elulugu.
1917. aastal astus Jürna VSDT(b)P-sse, pärast Veebruarirevolutsiooni hakkas osalema revolutsioonilises liikumises.
Ta moodustas Raplas Punakaardi salga, kes abistas Harju- ja Viljandimaal mõisate ülevõtmist. 1920. aastate alguses oli ta EKP Rapla Komitee organisaator.
1924. aastast oli Jürna II Riigikogu liige ja Üleüldise Tööliste ja Teenijate Ühisuse juhatuse esimees. 31. mail 1924 tegi Johannes Jürna II Riigikogu 4. istungjärgul ettepaneku: "Ära kuulates valitsuse esitaja seletusi Eesti rahaasjanduse ja kogu majanduse kohta ja arvesse võttes, et Eesti majandust suudab üles ehitada ainult tõelik tööliste ja talupoegade valitsus, kes kohe läbirääkimisi algaks Eesti ühendamise kohta nõukogude sotsialistlikkude vabariikide liiduga, avaldab valitsusele umbusaldust."
Jürna osales 1924. aastal 1. detsembri riigipöördekatses.
1925 läks ta illegaalselt NSV Liitu, 1929 lõpetas Leningradis J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli.
1930. aasta alguses saatis ÜK(b)P Jürna EKP KK Tallinna illegaalseks organisaatoriks.
Jürna hukkumine.
Jürna tapeti 13. märtsi 1930 Poliitilise Politsei agentide poolt. 
Ajakirja Vaba Maa järgi võttis Poliitiline Politsei teadaolevad konspiratiivkorterid juba 7. märtsi õhtul valve alla. Jürna ilmuski 13. märtsil aadressil Endla 28-10 asunud konspiratiivkorterisse, kus kolm politseiametnikku juba ees viibisid, olles korteriomaniku vahistanud. Jürna andis ukse käerauda liigutades märku, olles leppinud kokku korteri pidajaga, millist leppemärki kasutada. Seda teadsid ka politseiametnikud, kes avasid ukse ja tõmbasid Jürna tuppa käsuga tõsta käed üles. Jürna hakkas vastu ja lõi ühe ametniku rusikaga eemale, haaras teisest kinni ja surus ta toas olevale voodile, kus tal õnnestus kätte saada ametniku revolver Nagant M1895, millega ta avas tule ametniku pihta. Enne laskmist sai aga viimane kinni haarata revolvri rauast ja selle kõrvale juhtida, mistõttu kuulid läksid voodisse. Samal ajal avasid teised politseinikud Jürna pihta tule ja haavasid teda surmavalt. Jürna laip viidi Tallinna linna lahkamiskambrisse.
Mälestuse jäädvustamine.
Raplas oli Johannes Jürna tänav.
Hans Wachtmeister (1641–1714)

Krahv Hans Wachtmeister af Johannishus (24. detsember 1641/3. jaanuar 1642 (ukj) Stockholm – 15. veebruar/26. veebruar 1714 Stockholm) oli Rootsi kuningliku Sõjalaevastiku kindraladmiral ja Rootsi kuningate Karl XI ning Karl XII sõjaline nõunik. 
Hans Wachtmeister teenis Inglismaa laevastikus 1665, Rootsi teenistuses kaptenleitnandina Wolmar Wrangel rügemendis 1666, kammerhärrana kuninga juures 1669 ja Skåne sõjas Taaniga aastatel 1675–1679 ja järgmise 20 aasta jooksul ehitas Rootsi kuningriigi sõjalaevastiku. 
Hans Wachtmeister oli Kalmari lääni kuberner aastatel 1680–1683 ja pärast sõjalaevastiku moodustamise alustamist Karlskronas 1681. aastal määrati ta uute laiendatud Kalmari ja Blekinge lääni kuberneriks. 
Samaaegselt kuberneri ametiga oli Hans Wachtmeister kogu Rootsi kuningriigi sõjalaevastiku kindraladmiral ja Rootsi Admiraliteedikolleegiumi president 1682 ning aastatel 1681–1683 ka Rootsi asehaldur ("ståthållare") läänipiirkondades.
1687. aastal anti talle Blekingi lääni Skunkenbergi krahvitiitel koos nimelaiendiga "Wachtmeister af Johannishus" ning ta kanti 1689. aastal Rootsi rüütelkonna aadlimatriklisse (nr. 25). 
1710. aastal Põhjasõja käigus toimunud Tallinna piiramise ajal osales Rootsi sõjalaevastik Hans Wachtmeisteri juhtimisel Tallinna kaitsel, takistades Vene vägedel linna ümberpiiramist Tallinna lahe poolt.
Hans Wachtmeister suri 1714. aastal ja on maetud Stockholmi Riddarholmeni kirikusse.
Isiklikku.
Hans Wachtmeistri isa Hans Wachtmeister (1609–1652), oli Eestimaa maanõunik ja Soome Björkö vabahärra, vennad: Axel Wachtmeister (1643–1699), oli Rootsi vägede feldmarssal: Adam Claes Wachtmeister (1642–1675), Ida-Göta ratsarügemendi ooberst; Bleckert Wachtmeister (Blechert, 1644–1701), Ida-Göta ratsarügemendi kindralmajor ning Kalmari lääni ja Ölandi maapealik, kes 1700 Narva lahingus juhtis rootslaste parema tiiva ratsaväge.
Hans Wachtmeister oli abielus (1685) krahvinna Sofia Lovisa von Aschebergiga (1664–1720), kuningliku nõuniku välimarssal ja Skåne, Hallandi ja Blekinge kindralkuberner, vabahära ja krahv Rutger von Aschebergi tütrega.
Järglased:
Werner

Werner võib tähendada järgmist:
Kohad:
Ettevõtted:
Muu:
Karl Sillakivi

Karl Sillakivi (5. oktoober 1911 Narva – 11. september 1994 Tallinn) oli eesti pianist ja klaveripedagoog.
Karl Sillakivi õppis Narva Muusikakoolis ja astus 1933 Tallinna Konservatooriumi, mille lõpetas 1938. aastal. Konservatooriumis olid tema õppejõud Theodor Lemba ja Olav Roots.
Õpingute ajal esines klaverisaatjana ja kontsertmeistrina (koos Hubert Aumere, Herbert Laane ja teistega).
Pärast õpingute lõpetamist andis soolokontserte (1940, 1942, 1948, 1964). Hiljem pühendus peamiselt õppejõutööle.
Juhtis 1961. aastal loodud Tallinna Pedagoogilise Instituudi klaverikateedrit kuni 1969. aastani. Lühemat aega juhtis ka Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli üldklaveri osakonda.
1972. aastast kuni elu lõpuni töötas muusikapedagoogika õppejõuna Tallinna Riiklikus Konservatooriumis.
Ta kirjutas ja koostas mitu muusikateooria käsiraamatut.
Tema õpilaste seas on olnud Aldo Meristo, Olav Ehala, Peep Lassmann, Horre Zeiger, Rolf Uusväli, Sven Grünberg, Anatoli Garšnek, Igor Garšnek, Peeter Saul, Enn Vetemaa, Viktor Ignatjev, Uno Veenre, Reet Laul, Rauno Remme, Leo Normet, Evald Vaino, Aino Himbek, Anneli Merelaid jt.
Kapsel (ratsasport)

Kapsel ehk ninarihm on valjaste osa, mis kinnitatakse ümber hobuse nina. Selle väljatöötamisel on arvestatud hobuse pea ja lõugade anatoomiat. 
Kapsel on tugevamast materjalist rihm hobuse ninamikul, lisades sinna pisut survet lisakontrolliks. Eestis kõige levinum inglise kapsel on sobiva suurusega, kui hobuse põseluu ja kapsli vahele mahub 1–2 sõrmelaiust, ning seda pingutatakse siis niipalju, et 2 sõrme mahuks ka kapsli alla. 
Kapsli põhiline ülesanne on takistada hobusel suu lahtiajamise, keele väljasirutamise või muude soovimatute harjumuste tekkimist. Samuti kergendab kapsel suuliste rõhku hobuse alalõualuu hammastest vabale osale, kuna surve kandub kaudselt üle ka ninaseljale. Et õiget mõju avaldada, peab kapsel olema korralikult kinnitatud (mitte liiga lõtv ega liiga pingul).
Uldis Pūcītis

Uldis Pūcītis (15. aprill 1937 Ranka vald (Cēsise maakond; praegu Gulbene piirkond) – 14. detsember 2000 Riia) oli läti näitleja. 
1960. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Konservatooriumi teatriteaduskonna. Töötas aastatel 1960–1962 Liepāja Draamateatris, 1964–1973 Läti Kunstiteatris, 1962–1964 ja 1973–1992 Läti Noorsooteatris. Mängis alates 1959. aastast paljudes filmides. Muuhulgas on Uldis Pūcītis mänginud ka Tallinnfilmi filmides "Maaletulek" Reinu ja "Hukkunud Alpinisti hotell" inspektor Glebskyt.
Tema tütar on näitleja Milēna Gulbe-Kavace, tema lapselaps on tennisist Ernests Gulbis.
Uldis Pūcītis on maetud Riia metsakalmistule.
Neenetsi keel

Neenetsi keel ("ненэцяʼ вада") on samojeedi keel, mida kõneleb umbes 30 000 neenetsit. Neenetsi keelel on kaks murderühma, mida tänapäeval peetakse enamasti eraldi keelteks ja millel on oma kirjakeel: tundraneenetsi keelt räägitakse põhiliselt Neenetsi autonoomses ringkonnas, Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas ja Krasnojarski krai Taimõri rajoonis ning metsaneenetsi keelt räägitakse Handi-Mansimaal.
Sõnavara.
Sugulus soome-ugri keeltega.
Osades neenetsi sõnades on uurali tüved, mis on sarnased nii samojeedi kui soome-ugri keeltes. 
Allpool on toodud näiteid neenetsi sõnadest, mille tüvedel on eesti või muud soome-ugri vasted:
Kirbe pilvik

Kirbe pilvik ("Russula emetica"; eesti keeles ka okseseen) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv laialt levinud söögiseen.
Seen on mürgine; söödav ainult kupatatult.
Ta on Eestis sage.
Chang Myon

Chang Myon (Korea: 장면, Hanja: 張勉; 7. jaanuar 1899 – 4. juuni 1966) oli Lõuna-Korea poliitik. Ta oli Lõuna-Korea peaminister 1950–1952 ja 1960–1961. Aastatel 1956–1960 oli ta neljas Lõuna-Korea asepresident.
Claus von Ungern

Claus von Ungern (surnud 7. oktoobril 1577 Danzigis) oli Taani teenistuses olnud Saaremaa aadlik ja sõjaväelane.
Claus von Ungern oli 1574–1576 Taani kuninga Frederik II esindajana Saaremaa asehaldur.
Liivi sõja ajal 1575. aasta algul võttis ta pikkade läbirääkimiste tulemusel Rootsi palgasõduritelt Taanile üle Läänemaal asunud valdused, sealhulgas ka Haapsalu, Lihula ja Koluvere linnuse. 1575. aasta suvel hõivas Saksi-Lauenburgi hertsog Magnus oma naisevenna, Rootsi kuninga Johan III toetusel Maasilinna ja Muhumaa ning vangistas Ungerni, kes juhtus Muhus viibima. Magnuse Saaremaalt lahkumise eel vabanes too vahi alt. Kahekümneviieaastases sõjas 1575. aasta Moskva tsaaririigi väed rüüsteretke ajal Saare- ja Läänemaale, kui venelased vallutasid Koluvere, Lihula ja Vigala lossid alistus Taani teenistuses olnud Claus von Ungern 22. veebruaril 1576. aastal Haapsalu linnuses ilma võitluseta venelastele.
1577. aastal oli ta ooberstleitnandina Danzigi teenistuses. Koos rittmeistri, Danzigi komissari ja sõjanõuniku Jürgen Fahrensbachiga võttis osa Danzigi ülestõusust Poola võimu vastu, mille ajal ta pärast 7-nädalast haigust suri. Kuulduste järgi olevat poolakad ta mürgitanud.
Claus von Ungernile kuulusid Saaremaal Kärla kihelkonna Käesla ("Käsel") ja Kaarma kihelkonna Kaarma-Loona mõis ("Clausholm") ning Dalby mõis Skånes.
Perekond.
Claus von Ungerni vanemad olid Jämaja kihelkonna Kaunispe ("Kaunispäh") mõisnik Jürgen von Ungern (surnud enne 1572) ja Christina von Berg Kaarma mõisast. Tema vanaisa Klaus von Ungern (surnud 1584) oli Märjamaa kihelkonna Kõrvetaguse ("Körwentack") ja Vaimõisa ("Waddymois") mõisnik, Saare-Lääne piiskoplik nõunik ning Läänemaa meeskohtu eesistuja ja hiljem kohtunik, kes oli 1526. aastast Kaunispe mõisaomanik Saaremaal. Tema emapoolne vanaisa oli Saaremaa stiftifoogt Berent Berge.
Ta oli abielus Skånest pärit Lene Tønnesdatter Viffertiga (surnud 24. aprillil 1579 Dalby kloostris), kes oli Tønne Tønnesen Vifferti (surnud 1536) ja Christence Jensdatter Ulfstandi (surnud 1541) tütar, Sørupist pärit Basse Christoffersen Basse (surnud 1560) ja Østergårdist pärit Jakob Sestedi (surnud 1564) lesk ning Taani riiginõuniku ja Axelvoldi mõisniku Axel Tønnesen Vifferti (1519–1580; ) õde.
Kükita vanausuliste palvemaja

Kükita vanausuliste palvemaja on vanausuliste palvemaja Kasepää vallas Kükital.
Mõningatel andmetel ehitasid palvemaja 1740. aastal sinna põgenenud Novgorodi kaupmees Nikita ja üks Moskva bojaaridest Morozovitest. Kükita vana palvemaja hävis Teises maailmasõjas. 
1949. aastal valmis kohalike abiga praegune palvemaja. Palvemaja on ehitatud puust, 1990. aastate keskel pandi majale tellistest vooder ümber.
Raja vanausuliste palvemaja

Raja vanausuliste palvemaja (ka "Raja vanausuliste kirik") on vanausuliste palvela Mustvee vallas Raja külas.
Vanausuliste palvemaja esimene hoone ehitati 1879. aastal ümber elumajast. Aastal 1902 algas pühakoja ümberehitus, mille eestvedaja ja suur annetaja oli kuulsa ikoonimaali koolkonna rajaja Gavriil Frolov. Ehitus lõppes 1910. aastal, kiriku kaunistamine aga 1920. aastal.
Palvemaja hävis tules Teise maailmasõja ajal 30. augustil 1944. Külaelanikel õnnestus päästa unikaalne raamatukogu, mis asutati juba 1718. aastal ning sisaldas üle 200 raamatu ja osa ikoonidest. Samuti jäi alles üheksa kellaga kellatorn (hiljem üks kell varastati, praegu on neid kaheksa). Pärast seda hakkasid usklikud kasutama 1903. aastal valminud ning talviti kasutusel olevat väikest puidust palvemaja.
Aastal 1990 taastati Raja palvemaja 10-meetri kõrgune kellatorn. Aastal 1999 kanti kellatorn Kultuurimälestiste riiklikusse registrisse.
Palvemaja muuseum.
Palvemajas asub muuseum.
Nižni Novgorodi metroo

Nižni Novgorodi metroo (vene keeles "Нижегородский метрополитен"; kuni 1992. aastani Gorki metroo, vene "Горьковский метрополитен") on metroo Venemaal Nižni Novgorodis.
Metroo ehitustööd alustati 17. detsembril 1977. Metroo avati 20. novembril 1985. See oli kolmas metroo Venemaal ja kümnes endises Nõukogude Liidus.
Metrool on kaks liini ja 15 jaama. Selle kogupikkus on 21,6 kilomeetrit.
Peipsiveere looduskaitseala

Peipsiveere looduskaitseala on 20. detsembri 2013 määrusega loodud kaitseala, mis pandi kokku senisest Piirissaare maastikukaitsealast, Emajõe suudmeala hoiualast ja Emajõe-Suursoo looduskaitsealast. Kaitseala paikneb Luunja, Räpina, Kastre, Peipsiääre ja Tartu valla territooriumil ning hõlmab 34 430 ha soo- ja metsaelupaiku ning rohkesti kaitstavaid taime- ja linnuliike, lisaks Piirissaare haruldased kahepaiksed. 2010. aasta lõpuks oli selgunud, et kohalike elanike vastuseisu tõttu ei õnnestu plaan luua kaitseala Eesti kuuenda rahvuspargina. Meerapalu küla, suurem osa Piirissaarest ja veel mõned alad jäid seejuures kaitseala koosseisust välja, kuigi neid maid algselt taotleti.
1961. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1961. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 23. novembril Tallinnas, Kadrioru tennisehallis (praeguse aadressiga L. Koidula 38). Eesti NSV võitis 7:3.
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Rein Pajur (Eesti NSV) - Ossi Palvalin (Soome) 2 - 1
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Jüri Repin (Eesti NSV) - Börje Karvonen (Soome) 2 - 1
Sulgkaal (kuni 57 kg): Jorma Limmonen (Soome) - Toivo Laitamm (Eesti NSV) 3 - 0
Kergekaal (kuni 60 kg): Boriss Andrejev (Eesti NSV) - Seppo Kolkka (Soome) 3 - 0
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Pertti Purhonen (Soome) - Viktor Petšenkov (Eesti NSV) 2 - 1
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Gennadi Tšeburanov (Eesti NSV) - Jarmo Berglöf (Soome) 3 - 0
I keskkaal (kuni 71 kg): Pekka Lauhakari (Soome) - Arvo Lukner (Eesti NSV) 2 - 1 
II keskkaal (kuni 75 kg): Enn Kaarma (Eesti NSV) - Kurt Mattsson (Soome) 3 - 0
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Peeter Lõuk (Eesti NSV) - Kalevi Åhlgren (Soome) RSC 2
Raskekaal (üle 81 kg): Rego Varsamaa (Eesti NSV) - Matti Hohkuri (Soome) KO 1
1960. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1960. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 25. novembril Helsingis, sellase nimetusega "Messuhalli"s (praeguse nimetusega "Töölön kisahalli" ja aadressiga Paavo Nurmen kuja 1 D). Eesti NSV võitis 6:4.
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Rein Pajur (Eesti NSV) – Börje Karvonen (Soome) tulemus pole teada
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Jüri Repin (Eesti NSV) – Paavo Roininen (Soome) 2 - 1
Sulgkaal (kuni 57 kg): ? (Soome) – Eesti NSV-l puudus selles kaalus esindaja ja Eesti NSV-le arvestati loobumiskaotus
Kergekaal (kuni 60 kg): Pertti Purhonen (Soome) – Enn Maiberg (Eesti NSV) RSC 1
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Väinö Järvenpää (Soome) – Jaan Rätsep (Eesti NSV) tulemus pole teada 
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Ennu Vesalainen (Soome) – Vello Kaunismäe (Eesti NSV) 2 - 1
I keskkaal (kuni 71 kg): Arvo Lukner (Eesti NSV) – Viljo Aho (Soome) 3 - 0
II keskkaal (kuni 75 kg): Enn Kaarma (Eesti NSV) – Pertti Rapatti (Soome) 3 - 0
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Ülo Jõgisoo (Eesti NSV) – Pekka Laurila (Soome) 3 - 0
Raskekaal (üle 81 kg): Rego Varsamaa (Eesti NSV) – Lauri Kanniainen (Soome) TKO 3
Peeter Müürsepp

Peeter Müürsepp (21. märts 1918 Tartu – 3. november 1999 Keila) oli eesti mehaanikateadlane ja teadusajaloolane.
Ta lõpetas aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika erialal.
Teadusfilosoof Peeter Müürsepp on tema poeg.
Kondinskoje rajoon

Kondinskoje rajoon on haldusüksus Venemaal Handi-Mansimaal. Rajooni halduskeskus on Mežduretšenski alev.
Loodus.
Geograafiline asend.
Kondinskoje rajoon asub Handi-Mansi autonoomse ringkonna edelaosas. Pikkus põhjast lõunasse on 300 km ja läänest itta 340 km.
Maastik on tasane, kõrgeim punkt on 92 m merepinnast, madalaim aga 26 m merepinnast. 46,2% territooriumist hõlmavad sood ja rabad. Rajoonis on palju järvi. Metsades kasvavad kuused, seedrid ja kased.
Suuremad jõed on Konda, Kuma, Jukonda, Mulõmja ja Katõm.
Suuremad järved on Leušinski Tuman, Tursuntski Tuman, Srednesatõginski Tuman, Sõrkovoje, Kartpautur, Temrjahh ja Jahtur.
Kliima.
Kondinskoje rajoonis on autonoomse ringkonna kõige soojem kliima. Kliima on mandriline külma talve ja sooja suvega.
Haldusjaotus.
Rajoon jaguneb kümneks omavalitsuseks. Nendeks on linnaasundused Kondinskoje, Kuminski, Lugovoi, Mežduretšenski ja Mortka ning külaasundused Boltšarõ, Leuši, Mulõmja, Polovinka ja Šugur.
Peeter Müürsepp juunior

Peeter Müürsepp (sündinud 21. juunil 1961) on eesti teadusfilosoof.
Ta on mehaanikateadlase ja teadusajaloolase Peeter Müürsepa poeg.
Haridus.
Peeter Müürsepp lõpetas 1984 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika alal. Aastal 1992 sai ta Tartu Ülikoolist teadusmagistri kraadi filosoofia alal ja 2002 Vilniuse Ülikoolist doktorikraadi filosoofia alal.
Töökäik.
Eesti Teaduste Akadeemia nooremteadur 1991–1992; Tallinna Ülikooli dotsent 1992–1999; Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor prorektor (1,00) 1999–2002; Audentes AS Rahvusvaheline Ülikool Audentes / International University Audentes dotsent, teadus- ja arendusprorektor (1,00) 2002–2005, professor, rektori kt (1,00) 2005–2008. Eesti Kunstiakadeemia külalisdotsent 2017–2018.
Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna professor 2008–2009; Rahvusvaheliste suhete instituudi Kommunikatsiooni ja kultuuri õppetooli professor 2009–2016; Rahvusvaheliste suhete instituudi direktor 2010–2016; Õiguse instituudi otsent 2017–2021. 
Teadustöö mujal.
Lõuna-Taiwani Teaduse ja Tehnoloogia Ülikool, külalisprofessor 2013; Shanghai University, külalisprofessor 2015; Peeter I nimeline Peterburi Polütehniline Ülikool, külalisprofessor 2015–2018; Bamenda University of Science and Technology, külalisprofessor 2016; Al-Farabi Kazakh National University, külalisprofessor 2019; Peeter I nimeline Peterburi Polütehniline Ülikool, professor 2019–2020. 
Teaduskorralduslik tegevus.
Rahvusvahelise Teaduse Ajaloo Akadeemia korrespondentliige; Ajakirja Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum peatoimetaja; Soome Teadusajaloo Ühenduse liige; Helsinki Centre for Advanced Studies vilistlane: Teadusliku ja Kultuurilise Diversiteedi Rahvusvahelise Ühenduse nõukogu liige (assessor); alates 2011. aastast on ta Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse esimees.
Vaated ja ideed.
Peeter Müürsepp on uurinud René Thomi loomingut.
Teadmine.
Nicholas Maxwellile toetudes arvustab Müürsepp teadmise mõistmist õigustatud tõese uskumusena. "Me võime ikka veel nimetada küsimust "Mis on teadmine" võtmeküsimuseks. Ent klassikaline definitsioon ei rahulda meid enam. See on oma tähenduse kaotanud. Formaal-analüütiline õigustus pole see, mida meil tuleb uskuda. See on hoopis teise inimese lootuste ja kartuste, rõõmude ja kannatuste, tunnete ja soovide, kogu elu, ajaloo ja maailma teadmine. Formaalset õigustust pole siin tarvis." "Kas me oleme õigustatud uskuma, et suurem seletusjõud tähendab tingimata teadmise kõrgemat kvaliteeti, jääb lahtiseks küsimuseks. Miks me ei või öelda, et teadmise kvaliteedi tegelik mõõt on selle tähtsus inimesele igapäevaelus?"
Filosoofia õpetamisest.
Iga eriala magistriõpe peaks sisaldama selle valdkonnaga seotud filosoofiliste probleemidega tutvumist.
Dietrich Behr

Dietrich Behr (u.1505–1575) oli Verdeni piiskopkonnast pärit Taani riigitegelane.
Behr oli Liivi sõja puhkedes Saaremaa stiftifoogt, Saare-Lääne piiskopi nõunik ning aastatel 1561–63 Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopkonna kuninglik asehaldur. 
Hiljem oli ta Verdeni stifti pärusmarssal ("Erbmarschall"), kameriir ja köögimeister ("Küchenmeister") ning Hoya ja Bruchhauseni krahvkonna maadrost ("Landdrost").
Talle kuulus Tõlluste mõis Saaremaal.
Perekond.
Behr abiellus 1529. aastal Anna Münchhauseniga (surnud 1579), kes oli Haddenhauseni mõisniku Johann von Münchhauseni tütar ning Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopi Johanni ja Läänemaa stiftifoogti Christoph von Münchhauseni õde. Abielust sündis 12 last:
Serengeti

Serengeti ökosüsteem on geograafiline piirkond Ida-Aafrikas. Serengeti piirkond asub Põhja-Tansaanias ja ulatub Edela-Keeniasse.
Piirkonna suuruseks loetakse 30 000 km². Serengeti piirkonnas toimuvad maailma suurimad imetajate ränded, mida on loetud ka maailma looduse imede hulka. Piirkonda jääb mitu rahvusparki (näiteks Serengeti rahvuspark) ja looduskaitseala. Sõna "Serengeti" tähendab kohaliku masai rahva keeles lõputuid tasandikke.
Serengeti piirkonnas on teada umbes 70 liiki imetajaid ja üle 500 liigi linde. Liigiline mitmekesisus on otseselt seotud erinevate elupaikadega, mis piirkonda iseloomustavad: jõed, märgalad, rohumaad, sood ja metsad. Levinumate liikide seas on gnuud, sebrad, gasellid ja pühvlid.
Vuosaari sadam

Vuosaari sadam (soome "Vuosaaren satama", rootsi "Nordsjö hamn") on uus kaubasadam Helsingi idaosas.
Helsingi Sadam ehitas Vuosaarisse uue kaubasadama, et viia kaubaliiklus kesklinnast välja. Sinna ehitati 15 ro-ro-laevade kaid ning 1,5 km kaisid konteinerilaevadele.
Sadam avati 2008. aastal. Nüüd käivad konteineri- ja veeremilaevad Helsingi Läänesadama asemel Vuosaari sadamas. Tallinna Vanasadamast sõidab sinna Eckerö Line´i Translandia ja Paldiski Põhjasadamast Naviraili Via Mare. Vuosaarist sõitsid Rostocki ka Tallinki kiired parvlaevad Superfast VII ja Superfast VIII. Alates 8. jaanuarist 2015 sõidab liinil Tallinn-Vuosaari Tallinki ro-pax-laev Sea Wind.
Bernhard Grzimek

Bernhard Klemens Maria Grzimek (24. aprill 1909 – 13. märts 1987) oli saksa zooloog, loomaaiadirektor, raamatute autor, toimetaja ja looduskaitsja. 
Asunud sõjajärgsel Saksamaal Frankfurdi loomaaia direktoriks, ehitas ta üles ühe suurima ja tuntuima Saksa loomaaia. Koos poja Michael Grzimekiga on ta raamatu ja dokumentaalfilmi "Serengeti ei tohi surra" autor. Tema pikaajaline uurimis- ja teavitustöö said tõukeks Serengeti rahvuspargi asutamisel. Oli samuti oma aja põhjapanevaima loomade elu entsüklopeedia peatoimetaja ning saksakeelse loodusajakirja Das Tier toimetaja.
Edward Burkhardt

Edward Arnold Burkhardt (sündinud 23. juuli 1938) on Ameerika Ühendriikide majandustegelane.
Eesti Raudtee erastamine.
Edward A. Burkhardt osales ja omandas 2001. aastal toimunud ja 30. aprillil 2001 sõlmitud AS Eesti Raudtee erastamislepinguga 66% riigiettevõtte Eesti Raudtee aktsiatest ettevõtte Rail World Inc. tütarettevõtte Baltic Rail Services kaudu. Teised BRS-i osanikud olid erinevate äriühingute kaudu Jüri Käo, Andres Järving, Armin Kõomägi ja Guido Sammelselg ning Ameerika Ühendriikidest pärit Henry Posner III ja Mark Adam Rosner. Aktsiad omandati Hansapanga ja Swedbanki eestvedamisel moodustatud laenusündikaadist võetud laenuga summas 1,33 miljardit krooni.
Eesti Raudtee taasriigistamine.
2006. aastal omandas Eesti riik 66% varem ettevõttele Baltic Rail Services müüdud aktsiatest ja muutis Eesti raudtee uuesti täielikult Eesti riigile kuuluvaks taristuettevõtteks.
Altkäemaksunõudmise afäär.
Edward A. Burkhardt esines 17. jaanuaril 2007 Eesti Televisioonis, kus ta teatas, et Eesti Reformierakonna esindajad nõudsid enne Eesti raudtee tagasiostmist 2,35 miljardi krooni eest Eesti riigi omandusse BRS-ilt miljon eurot altkäemaksu. Väidetavalt nõutud summa eest oleks Reformierakonna fraktsioon Riigikogus toetanud BRS-i tagasiostu riigile.
Tuhat ja üks ööd

"Tuhat ja üks ööd" (araabia keeles كتاب ألف ليلة وليلة‎ "Kitāb alf laylah wa-laylah") on Lähis-Ida ja Lõuna-Aasia muinasjuttude kogumik, mis koostati araabia keeles islami kuldajastul. Raamjutustuses räägib jutuvestja Šeherezade naistes pettunud valitsejale igal ööl ühe loo, et too jutukuulamise põnevusest lükkaks edasi oma otsuse Šeherezade tappa.
Muinasjutukogu kujunes sajandite vältel paljude kirjameeste, tõlkijate ning õpetlaste kogumistöö viljana Lääne-, Kesk- ja Lõuna-Aasias ning Põhja-Aafrikas. Lood ise pärinevad muinas- ja keskaegsest Araabia, Pärsia, India, Türgi, Egiptuse ja Mesopotaamia rahvaluulest ning kirjandusest. Suur osa neist olid algselt Kalifaadi-aegsed rahvajutud; teised, sealhulgas raamjutustus, pärinevad tõenäoliselt pärsiakeelsest teosest "Hazār Afsān" (هزار افسان, 'tuhat juttu'), mis omakorda toetus osalt India elementidele.
Kõigile "Tuhande ja ühe öö" väljaannetele on ühine algne raamjutustus valitsejast Šahryārist (pärsia keeles شهريار, 'kuningas' või 'valitseja') ning tema naisest Šeherezadest (pärsia شهرزاد, võib tähendada 'õilsat päritolu') ning selle põimumine lugudesse endisse. Lood saavad alguse põhijutustusest. Mõned neist on eraldiseisva alguse ja lõpuga, teised aga on paigutatud kolmandate sisse. Mõnes väljaandes on vaid mõnesaja öö lood, samas kui teistes on öid 1001 või isegi rohkem.
Mõned "Tuhande ja ühe öö" lood, eriti "Aladdini imelamp", "Ali-Baba ja nelikümmend röövlit" ning "Sinbad Meresõitja seitse retke" on küll tõenäoliselt algupäralt Lähis-Ida muinaslood, kuid ei pärine kogumiku araabiakeelseist versioonidest, vaid Antoine Gallandilt ja teistelt Euroopa tõlkijatelt.
"Tuhat ja üks ööd" on tähelepanuväärne ka araabia versioonile ainuomase leidliku ja rikkaliku luule poolest, mida kõnede, laulude, itkude, hümnide, ülistuste, palvete, mõistatuste jms vormis esitavad Šeherezade ja tema tegelased. Mõni seesugune poeetiline element on vaid reapikkune, samas kui teised sisaldavad kümneid ridu.
Lugude sagedased tegelased on kaliif Hārūn ar-Rashīd ning tema saatja, õukonnapoeet Abū Nuwās.
Kogumiku muinasjuttudel on olnud laialdane mõju nii maailma kirjandusele kui ka kujutavale ja filmikunstile. Üks varasemaid "Tuhandest ja ühe ööst" mõjutatud teoseid Euroopas on Giovanni Boccaccio "Dekameron". Mitmed muinaslood on tehtud multifilmiks Disney filmistuudios.
Punase mere äärses Egiptuse kuurordis Al-Ghardaqah's on idamaise Disneylandi vaimus ehitatud "Tuhande ja ühe öö" loss.
Irboska vürst

Irboska vürst oli Irboska linnuse ja selle ümbruskonna valitseja tiitel 14. sajandil.
Irboska linnuse traditsiooniline esmamainimine on 862. aastal, mil sinna asus elama Rjuriku vend Truvor.
Ainus teadaolev Irboska vürst on Jevstafi (Ofstafi), kes esineb allikais 1323., 1343., 1353. ja 1355. aastal. Viimati mainitud aastal suri ta koos oma poegade Karpi ja Alekseiga katku.
Pole teada, kas ta kuulus muidu tundmatusse Irboska kohalikku dünastiasse või oli Pihkva vürstiriigi palgaline ametnik.
Pärast teda pole teisi Irboska vürste teada, tõenäoliselt sattus Irboska siis Pihkva otsealluvusse.
Loodusõnnetus

Loodusõnnetus on loodusliku ohu – üleujutuse, keeristormi, orkaani, vulkaanipurske, maavärina, kuumalaine, maalihke, metsatulekahju vms – tagajärjel tekkinud finantsiline või keskkonnakahju või inimelude kaotus.
Loodusõnnetuste tagajärjed sõltuvad mõjualuse elanikkonna ettevalmistusest ja vastupanuvõimest. Õnnetused juhtuvad üksnes siis, kui looduslikud ohud kohtuvad haavatavusega: näiteks inimtühjas piirkonnas ei ole maavärinal raskeid tagajärgi. Kõige raskemad loodusõnnetused juhtuvad tavaliselt rahvarohketel tiheasustusega aladel, kus kaitse loodusjõudude eest on ebapiisav. Nii näiteks on tsunamiohtlikes piirkondades probleemiks ehitustegevus randades, maavärinarohketel aladel majade mittevastavus maavärinakindluse nõuetele, orkaanide puhul nõrgad tammisüsteemid ja keeristormide korral tormivarjendite puudus.
Loodusõnnetusi võib liigitada kuude kategooriasse. Geoloogiliste loodusõnnetuste alla kuuluvad laviinid, maavärinad ja vulkaanipursked. Hüdroloogilised loodusõnnetused on üleujutused, limnoloogilised pursked (gaasipursked järvepõhjades) ja tsunamid. Meteoroloogilisteks loodusõnnetusteks nimetatakse lumetorme, tsükloneid, põuda, rahetorme, kuumalaineid ning tornaadosid. Omaette rühma moodustavad tulekahjud, mis on levinud eelkõige metsades ja põõsastikes, kuid ka turbarabades ning rohumaadel. Tervisega seotus loodusõnnetused on epideemiad ning näljahädad. Viimases kategoorias on maavälised ehk kosmilised loodusõnnetused: taevakehade (peamiselt meteoriitide) kokkupõrked maaga, päikesepursked ja röntgenikiirguse pursked.
Rahvusvaheline õigus, sealhulgas Genfi konventsioonid, näeb ette riikide kohustuse anda üksteisele vajalikul määral humanitaarabi, et tagada loodusõnnetustes kannatanud või ohustatud inimeste kaitse ja turvalisus. Rahvusvahelistest organisatsioonidest tegelevad sellega eelkõige Punane Rist ja Punane Poolkuu. ÜRO Peaassamblee otsusega 44/182 on rajatud ka ÜRO humanitaarasjade koordineerimise büroo ("United Nations Office for the Coordination of Humanitarian Affairs").
21. sajandi suurimate loodusõnnetuste sekka kuuluvad 2004. aasta India ookeani maavärin, 2010. aasta Haiti maavärin ja 2008. aastal Myanmari tabanud orkaan Nargis, millest kõigis hukkus üle 100 000 inimese. Rohkelt hukkunuid tõid kaasa ka 2008. aasta Hiina maavärin, 2005. aasta Pakistani maavärin ja Euroopa 2003. aasta kuumalaine. Selle ajaperioodi üheks kõige kulukamaks loodusõnnetuseks oli aga 2005. aastal USA lõunaosa tabanud orkaan Katrina, mille tekitatud kahjusid hinnatakse 172,5 miljardi USA dollari juurde.
Džässis ainult tüdrukud

"Džässis ainult tüdrukud" (algupärane inglise pealkiri "Some Like It Hot") on 1959. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide komöödiafilm, mille lavastas Billy Wilder..
1989. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu National Film Registrysse.
2000. aastal nimetas Ameerika Filmiinstituut "Džässis ainult tüdrukud" kõigi aegade parimaks komöödiafilmiks. Ajakiri Time nimetas 2005. aastal filmi 100 parima filmi hulka. 
1972. aastal esietendus Broadwayl filmi ainetel tehtud muusikal "Sugar".
Tunnustus.
1960. aastal oli film nomineeritud kuuele Oscarile, millest võitis ühe – parimate kostüümide eest must-valges filmis. Samal aastal sai linateos ka kolm Kuldgloobust.
Härjasilm (perekond)

Härjasilm ("Leucanthemum" Mill.) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Perekonda kuulub umbes 70 liiki, mille levilaks on Euroopa, Põhja-Aafrika ja Aasia parasvööde. Mitmed liigid on naturaliseerunud Ameerikas, Austraalias ja Uus-Meremaal.
Reeglina on tegu mitmeaastaste, harva üheaastaste taimedega, mis on puhmikulise haabitusega ja 30 cm kuni üks meeter kõrged. Üldjoontes on härjasilma perekond suhteliselt sarnane perekonnaga krüsanteem ("Chrysanthemum"), kuid härjasilma perekonna taimed ei ole aromaatsed ja nende lehtedel pole hallikaid karvu. Juurmisest lehekodarikust tõusvad varred on harunemata ja reeglina siledad. Saagjad või kahelisaagjad lehed asetsevad vastakuti.
Reeglina peetakse härjasilmi umbrohtudeks. Suureõielisest härjasilmast ("Leucanthemum x superbum") on aretatud kauneid kultuursorte. 
Eestis kasvab üks liik – harilik härjasilm ("Leucanthemum vulgare").
Kosmoselend

Kosmoselend on reis maavälisesse kosmosesse või läbi selle.
Kosmoselende võib sooritada mehitatud või mehitamata kosmoselaevadega. Mehitatud kosmoselende on tehtud näiteks Nõukogude Liidus Sojuzi programmi ja USA-s kosmosesüstikute programmi raames, samuti praeguse Rahvusvahelise Kosmosejaama vahet. Mehitamata kosmoselende sooritavad kosmosesondid, mis lahkuvad Maa orbiidilt, samuti Maa ümber tiirlevad satelliidid. Mehitamata kosmoseaparaadid võivad töötada kaugjuhtimisega või olla täiesti iseseisvad.
Kosmoselende kasutatakse kosmoseuuringutes, kuid ka äritegevuses nagu kosmoseturism ja satelliitside. Mitteäriliste kosmoselendude hulka kuulub ka kosmoseobservatooriumite, luuresatelliitide ja muude Maad jälgivate satelliitide tegevus.
Tavaliselt algab kosmoselend raketi stardiga, mis annab kosmoseaparaadile piisava algtõuke, et ületada Maa külgetõmbejõud ning lükata aparaat Maa pinnast eemale. Selleks vajalik paokiirus ehk esimene kosmiline kiirus on vähemalt 7,91 km/s. Maa orbiidilt lahkumiseks vajalik kiirus on 11,2 km/s. Kosmoseaparaatide liikumist kosmoses – niihästi mootori tõukejõul kui ka selleta – kirjeldab astrodünaamika. Mõned kosmoseaparaadid jäävad kosmosesse määramata ajaks, mõned lagunevad atmosfääri sisenedes ning mõned jõuavad planeedi või kuu pinnale, kas siis maandudes või kokkupõrkel.
Kosmoselendude ajalugu.
Esimene kosmoselend oli Saksamaa V2-raketi suborbitaalne lend 3. oktoobril 1942. Esimesena lendas Maa orbiidile Nõukogude Liidu satelliit Sputnik 1 4. oktoobril 1957. Esimene mehitatud kosmoselend toimus 12. aprillil 1961, kui nõukogude kosmoselaev Vostok 1 tegi Juri Gagariniga pardal tiiru ümber Maa. Päikesesüsteemist lahkumiseks vajalik paokiirus on 42,1 km/s. Esimesed Päikesesüsteemist lahkuvad kosmosesondid on Voyager 1 ja Voyager 2, mis startisid Maalt 1977. aastal.
Kosmoselende korraldavad näiteks NASA, Euroopa Kosmoseagentuur ja Venemaa Kosmoseagentuur Roskosmos. 21. sajandil on mitmed eraettevõtted alustanud ettevalmistusi suborbitaalseteks kommertsiaalkosmoselendudeks ning algas kosmoseturism. Esimene kosmoseturist oli Dennis Tito, kes aprillis ja mais 2001 viibis Sojuz TM-32 pardal 7 päeva 22 tundi ja 4 minutit kosmoses. Esimene mehitatud suborbitaalse erakosmoselennu tegi SpaceShipOne juunis 2004. Esimene erakosmoseaparaat, mis orbiidile jõudis, oli SpaceX Dragon detsembris 2010.
Eesti ja kosmoselennud.
2013. aasta kevadel viidi Maa orbiidile Eesti tudengisatelliidi programmi raames ehitatud ESTCube-1.
Jack Lemmon

John Uhler Lemmon III (8. veebruar 1925 – 27. juuni 2001) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja muusik.
Ta mängis enam kui 60 filmis ja telesarjas. Lemmoni tuntuimad filmid on "Mister Roberts", "Džässis ainult tüdrukud", "Korter", "Days of Wine and Roses", "Suur võidusõit", "Irma la Douce", "Save the Tiger", "Hiina sündroom", "Missing" ja "Glengarry Glen Ross". Rollide eest filmides "Mister Roberts" ja "Save the Tiger" võitis ta Oscari. 
Lemmon mängis ka kolmes Broadway teatrilavastuses, mille eest pälvis kaks Tony auhinna nominatsiooni. 
1991. aastal pälvis ta Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna.
Ajaleht The Guardian on nimetanud teda oma aja kõige edukamaks tragikoomikuks.
Lemmon suri 2001. aastal vähki. Ta on maetud Westwood Village Memorial Parki.
Eraelu.
Lemmon oli aastatel 1950–1956 abielus näitleja Cynthia Stone'iga, nende poeg on näitleja ja kirjanik Chris Lemmon.
1988. aastal abiellus Lemmon näitleja Felicia Farriga.
Kongla Ann

Kongla Ann (surnud 1640) oli naisterahvas, kelle üle peeti 1640. aastal Viru-Nigulas Pada mõisas kohtuprotsess, milles ta mõisteti surma süüdistatuna nõidumises. Kuna nõida ei lubatud kirikaeda matta, maeti ta aia taha.
Pada mõisnik Hermann Billingshausen kaebas kubernerile, et Kongla Ann, kelle tütar oli tema lapse amm, olla lapse nõiakunstiga surma saatnud. Ann külastanud õhtul tütart lapse kambris, öösel laps haigestunud ja hommikul surnud.
2. mail 1640 tuli kohus kuberneri käsul Pada mõisa Kongla Anni üle kuulama. Ann tunnistas, et pärast tütre juurest lahkumist naasnud ta kambrisse nähtamatu koerana ning teinud lapse surmatõbiseks, puudutades teda kolm korda sauaga. Samuti kinnitas Ann, et oli ka libahundiks käinud. Tuulispasa kujul olla ta süüdanud Varudi mõisa. Protokollile on alla kirjutanud muude tunnistajate kõrval ka Nigula õpetaja magister Grenzien.
Kongla Anne protsessi kirjeldust nõiaprotsessi protokollist Tallinna raearhiivis vahendas Viru-Nigula pastor Otto Wilhelm Masing oma "Marahwa Näddala-Lehes" 1825. aastal. Koduloouurija Helmut Elstroki teatel pole Kongla Anni lugu rahvasuus säilinud.
Protsessi 350. aastapäeval, 20. mail 1990 avati Viru-Nigula kirikaia taga Kongla Anni mälestuskivi Viru-Nigula Muinsuskaitse Seltsi, Viru-Nigula roheliste, noortaaralaste klubi Tõlet, Viru-Nigula kolhoosi ja rahvamaja koostöös.
2006. aasta 2. mail põletasid SA Virumaa Muuseumid koos EELK Viru-Nigula koguduse ja Viru-Nigula vallaga sümboolselt õlgedest naise kujutise, tähistades lepingu sõlmimist, millega Viru-Nigula muuseumi haldamine anti üle sihtasutusele Virumaa Muuseumid. Maausulisi ühendav Maavalla Koda nimetas seda "kohaliku maa-arsti symboolseks kordusmõrvaks" ning saatis järelepärimised Kaitsepolitseiametile, Kultuuriministeeriumile ja EELK peapiiskopile. Juuni alguses avaldas Virumaa Muuseumite juht Ants Leemets vabanduse.
Robert Geddes

Robert Louis Geddes (7. detsember 1923 Philadelphia – 13. veebruar 2023) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt.
Geddes sai 1950. aastal Harvardi Ülikoolist magistrikraadi.
1953. aastal rajas ta koos endise õpingukaaslasega arhitektibüroo Geddes Brecher. 
Geddes töötas põhiliselt New Jersey ja Pennsylvania osariigis. Aastatel 1965–1982 oli ta Princetoni Ülikooli dekaan.
Üks tema projekteeritud hooneid on Philadelphia Roundhouse, mille kallal töötas konsulteeriva insenerina ka August Komendant.
Tanel Ross

Tanel Ross (sündinud 6. septembril 1965 Tallinnas) on eesti majandustegelane.
Ta osales ettevalmistustes Eesti astumiseks Euroopa Liitu ja euroalasse.
2012–2017 oli ta Eesti Haigekassa juhatuse esimees.
Tunnustus.
2007 – Valgetähe IV klassi teenetemärk panganduse edendamise eest.
Isiklikku.
Tanel Ross on abielus õppekirjanduse toimetaja Margit Rossiga. Neil on kaks tütart: Marion ja Madli. Tanel Ross on keeleteadlase Eevi Rossi ja elektrotehnikateadlase Heino Rossi poeg, arsti ja e-tervise eksperdi Peeter Rossi ning majandustegelase Märten Rossi vend.
Tanel Ross on korporatsiooni Vironia vilistlaskogu liige (üks taasasutajatest 1989).
Tanel Ross on EELK Tallinna Jaani koguduse liige (juhatuse liige 2008–2012, nõukogu liige 2013-2021).
Tanel Ross laulab Eesti Teaduste Akadeemia Meeskoori baritoni häälerühmas.
1962. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1962. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis oli sõpruskohtumine poksis Eesti NSV ja Soome vahel, mis toimus 3. detsembril 1962 Helsingis, tollase nimetusega "Messuhalli"s (praegu "Töölön kisahalli", aadress Paavo Nurmen kuja 1 D). Soome võitis 7:3.
1963. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1963. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 16. novembril Tallinnas, aasta varem valminud Kalevi spordihallis (praeguse aadressiga Juhkentali 12). Eesti NSV võitis 7:3.
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Rein Pajur (Eesti NSV) – Ossi Palvalin (Soome), tulemus pole teada
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Börje Karvonen (Soome) – Mart Keersalu (Eesti NSV), tulemus pole teada
Sulgkaal (kuni 57 kg): Jorma Limmonen (Soome) – Harry Kozlovski (Eesti NSV), tulemus pole teada
Kergekaal (kuni 60 kg): Antero Halonen (Soome) – Toivo Laitamm (Eesti NSV) 3 - 0
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Priidik Kippar (Eesti NSV) – Mauri Ruonala (Soome), tulemus pole teada
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Boriss Kurotškin (Eesti NSV) – Pertti Purhonen (Soome), tulemus pole teada
I keskkaal (kuni 71 kg): Aniss Murtazin (Eesti NSV) – Kurt Mattsson (Soome) 3 - 0 
II keskkaal (kuni 75 kg): Pavel Dubovik (Eesti NSV) – Risto Jaakkola (Soome), tulemus pole teada
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Vladimir Šuvalov (Eesti NSV) – Urho Harjula (Soome), tulemus pole teada
Raskekaal (üle 81 kg): Koit Joor (Eesti NSV) – Tapio Pakkanen (Soome) 3 - 0