Silvio Fauner

Silvio Fauner (sündinud 1. novembril 1968 San Pietro di Cadores Belluno provintsis) on endine Itaalia murdmaasuusataja. Ta oli 1990. aastatel üks edukamaid murdmaasuusatamise medaliomanikke. Tema suurim saavutus oli teatesõidu kuldmedal 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris.
Fauner tegi oma rahvusvahelise debüüdi 1986. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Lake Placidis, kus ta lõpetas 30 km distantsil 15. kohal. Järgmisel aastal võitis ta Asiagos toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel teatesõidus pronksi ja 30 km distantsil hõbeda. 1987. aasta detsembris teenis ta oma esimesed maailmakarika punktid murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlustel Castelrottos, saavutades 30 km distantsil 15. koha. 1988. aasta veebruaris võitis ta Saalfeldenis toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel Itaalia teatevõistkonnaga teatesõidus hõbemedali. Kaks aastat hiljem võistles ta jälle maailmakarikavõistlustel Salt Lake Citys, kus ta samuti punkte teenis.
Hooajal 1991–92 arvati Fauner jäädavalt seenioride koondisse ja sai püsiva stardikoha maailmakarikavõistlustel. Oma hooaja teisel maailmakarikavõistlusel, Silver Stari mäe kuurordis Kanadas saavutas ta oma esimese poodiumikoha 30 km distantsil klassikalises stiilis kolmanda kohaga. 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is saavutas ta 10 km distantsil väga tubli kümnenda koha. Hiljem parandas ta oma positsiooni jälitussõidus seitsmenda kohaga. 4 x 10 km teatesõidus võitis ta koos Giuseppe Puliè, Marco Albarello ja Giorgio Vanzettaga hõbemedali. Samal aastal lõpetas ta oma esimese täishooaja maailmakarika üldarvestuses 14. kohaga.
Fauner alustas heade tulemustega ka järgmist hooaega 1992–93. Bohinjis lõpetas ta viiendal kohal, taas esikümnes. 1993. aasta suusatamise maailmameistrivõistlustel Falunis saavutas ta 30 km distantsil 13. koha. Järgmisel 10 km individuaalsel distantsil lõpetas ta kuuendal kohal, 15 km vabastiilis jälitussõidus parandas ta veel oma kohta ja tuli kolmandaks, võites seega pronksmedali. Kuna see võistlus loeti ka maailmakarikaks, kindlustas ta kolmanda kohaga olulised maailmakarika punktid. Tema ja meeskond võitsid 4 × 10 km teatesõidus hõbemedali. Pärast järjekordset poodiumikohta 15 km distantsil klassikasõidus hooaja lõpus Štrbské Plesos toimunud maailmakarikavõistlustel saavutas ta maailmakarika üldarvestuses kuuenda koha.
Järgmisel hooajal 1993–94 alustas ta Santa Caterinas 30 km distantsil klassikasõidus nõrga 64. kohaga. Pärast seda sooritust taastas ta aga endise jõu ja lõpetas kõik järgnevad maailmakarikavõistlused esikümnes. Toblachis saavutas Fauner oma seni parima tulemuse, teise kohaga 15 km jälitussõidus. 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris tähistas ta olümpiavõitu 4 × 10 km teatesõidus koos Maurilio De Zolti, Marco Albarello ja Giorgio Vanzettaga, kindlustades endale karjääri esimese ja ainsa olümpiakulla. Ta alistas toonase liidri Bjørn Dæhlie viimases vahetuses lõpufiniši ajal. Varem oli ta 15 km vabastiilis jälitussõidus võitnud pronksi. Lahtis olümpiamängude järgsetel esimestel maailmakarikavõistlustel jäi ta napilt poodiumilt välja 15 km vabasõidus, kui saavutas neljanda koha. Ta lõpetas hooaja maailmakarika üldarvestuses viiendal kohal.
Hooaeg 1994–95 oli tema edukaim maailmakarika hooaeg. Ta saavutas Sappadas 15 km vabasõidus teise koha ja pääses sellega esmakordselt poodiumile. Jaanuaris saavutas ta Nové Město na Moravěs 15 km klassikasõidus kolmanda koha. Veebruaris saavutas ta taas hea poodiumikoha, olles Falunis 30 km klassikasõidus teine, ja saabus seega 1995. aasta maailmameistrivõistlustele Thunder Bays medalifavoriidina. Pärast viiendat kohta 30 km klassikalises stiilis lõpetas ta 10 km klassikalises stiilis neljandana. Pärast hõbedat 15 km jälitussõidus, kindlustas ta oma esimese ja ainsa individuaalse maailmameistritiitli 50 km vabasõidus. Ta võitis teatevõistkonnaga pronksi. Varsti pärast seda lõpetas ta hooaja maailmakarika üldarvestuses kolmandal kohal. See jäi tema kogu karjääri parimaks hooaja tulemuseks.
Järgnevatel kahel aastal, regulaarselt poodiumil olles ja valdavalt esikümne tulemustega, saavutas ta üldarvestuses kaks korda järjest viienda koha. 1997. aasta põhjasuusatamise maailmameistrivõistlustel Trondheimis ei õnnestunud tal esimest korda individuaalset medalit võita. Teatevõistkonnaga saavutas ta vaid pronksi. Järgmisel hooajal 1997–98 kvalifitseerus Fauner taas 1998. aasta taliolümpiamängudele Naganos heade maailmakarika tulemustega. Oma kolmandatel olümpiamängudel võitis Fauner 30 km distantsil pronksmedali ja oli 10 km distantsil kümnes. Jälitussõidus lõpetas ta neljandana, jäädes napilt medalikohast ilma. Pärast hõbemedali võitmist järgnevas 4 x 10 km teatesõidus koos Marco Albarello, Fulvio Valbusa ja Fabio Maj-ga saavutas ta viimasel 50 km individuaalsõidul taas kümnenda koha.
Järgmisel aastal ei õnnestunud Fauneril oma viimastel 1999. aasta maailmameistrivõistlustel Ramsau am Dachsteinis taas individuaalset medalit võita. 4 x 10 km teatesõidus võitis ta pronksi.
2000. aasta märtsis saavutas Fauner Lahti sprindis oma esimese poodiumikoha pika aja jooksul. Aasta hiljem naasis ta Soldier Hollow's kolmandale kohale. 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis 2001. aastal võistles Fauner ainult sprindis ja lõpetas seitsmendana.
33-aastaselt, võistles ta 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys. 30 km distantsil lõpetas ta nõrga 51. kohaga, ning ületas finišijoone sprindis 14. kohal. Varsti pärast seda lõpetas ta hooaja maailmakarika üldarvestuses 32. kohal.
Järgmisel aastal jäi ta maailma parimatest maha. Kuigi ta kvalifitseerus taas 2003. aasta põhja suusatalade maailmameistrivõistlustele Val di Fiemmes, suutis ta sprindis saavutada vaid 37. koha. Hooaja lõpus hakkas Fauner üha enam keskenduma pikamaasuusatamise Maraton Cupile. Vasaloppetil saavutas ta 13. koha.
Tema viimane Maraton Cupi võistlus oli 2006. aasta märtsis, 37-aastaselt, Samedanis. Ta lõpetas 42 km distantsil seitsmendal kohal.
Fauner oli karabinjeeride spordi edendamise grupi liige. Alates 2007. aasta maist on ta Itaalia murdmaasuusatamise koondise peatreener. Varem oli ta üks ametlikest tõrvikukandjatest 2006. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial Torinos.