tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sydney

Sydney (varem eesti keeles ka "Sidney") on Uus-Lõuna-Walesi osariigi pealinn ja Austraalia rahvarohkeim linn. Linn asub riigi idarannikul ning ümbritseb Sydney sadamat.
Sydney asutati 1788. aastal karistuskolooniana ning on Austraalia vanim linn. Austraalia idarannikul asuv metropol ümbritseb Sydney sadamat ja ulatub umbes 80 km Vaiksest ookeanist idas kuni Sinimägedeni läänes ning umbes 80 km Ku-ring-gai Chase'i rahvuspargist ja Hawkesbury jõeni põhjas ja loodes. Linna ümbritsev Suur-Sydney linnastu koosneb 658 eeslinnast, mis jagunevad 33 kohaliku omavalitsuse vahel.
See on Austraalia rahvarohkeim linn. Linna rahvaarv oli 2025. aasta juuni seisuga 5,5 miljonit. Pärast teist maailmasõda saabus linna elama väga palju immigrante ning 2021. aastaks oli umbes 40 protsenti linna elanikest sündinud välismaal.
Sydneys on toimunud suuri rahvusvahelisi spordiüritusi, nagu 2000. aasta suveolümpiamängud, 2003. aasta ragbi maailmameistrivõistluste finaal ja 2023. aasta naiste jalgpalli maailmameistrivõistluste finaal. Linn on viieteistkümne enimkülastatud linna hulgas ning igal aastal saabub linna miljoneid turiste, et külastada linna vaatamisväärsusi. Linnas on üle 1 000 000 hektari looduskaitsealasid ja parke ning selle märkimisväärsete loodusobjektide hulka kuuluvad Sydney sadam ja kuninglik rahvuspark. Linna peamised turismiobjektid on Sydney sadamasild ja UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Sydney ooperiteater.
Ajalugu.
Esimene eurooplane, kes Sydneysse jõudis, oli kapten James Cook. Ta maabus 1770. aastal lahes, millele pani kalda taimerikkuse järgi nimeks Botany Bay ('Botaanika laht').
Suurbritannia valitsuse juhiste põhjal asutas Arthur Phillip 18. jaanuaril 1788 Botany Bays asuva Sydney lahe kaldale karistuskoloonia. Phillip nimetas lahe ja hiljem ka koloonia Suurbritannia siseministri ("Home Secretary") lord Sydney järgi, kes oli Phillipit volitanud kolooniat asutama.
Aprillis 1789 puhkes läheduses elavate aborigeenide seas epideemia, mille tagajärjel suri 500–1000 põliselanikku. Pärismaalased osutasid kolooniale pikka aega vägivaldset vastupanu, kuid tänu emamaa toetusele jäi Sydney püsima. Aastaks 1820 oli järele jäänud kõigest mõnisada pärismaalast, kes kolooniat enam ei ohustanud.
Rahvastik.
2010. aasta andmetel oli Sydneys 4 504 469 elanikku. 2006. aastal tehtud rahvaloenduse järgi oli kõige enam elanikke Austraalia, Iiri, Šoti ja Hiina päritolu. 1,1% elanikest olid põlisrahvad, 31,7% oli sündinud väljaspool Austraaliat.
Meelelahutus ja lavakunst.
Sydneys on palju kultuuriasutusi. Sydney ikoonilisel ooperimajal on viis saali, sealhulgas suur kontserdisaal ning ooperi- ja draamateatrid. Seal tegutseb Opera Australia, mis on maailma kolmas tegevusrohkeim ooperikompanii.
Sydney tähtsus filmitööstuses suurenes 1998. aastal, kui avati Fox Studios Australia.
Vana-Hiina filosoofia

Vana-Hiina filosoofia on Vana-Hiinas vanahiina filosoofide loodud filosoofia.
Molekulaarbioloogia

Molekulaarbioloogia on bioloogia molekulaarsel tasandil.
Molekulaarbioloogia termin võeti kasutusele 20. sajandi teisel poolel pärast esimeste makromolekulide ruumilise struktuuri kindlakstegemist. Esialgu tähistaski see termin just struktuurset bioloogiat molekulaarsel tasemel. Seega on molekulaarbioloogia oma algses tähenduses keemia ja füüsika meetodeid kasutav bioloogia osa, mis tegeleb bioloogiliste makromolekulide ruumilise struktuuri ning struktuuri ja funktsiooni vaheliste seoste kindlakstegemisega. Hiljem, kui sama teaduse piirid on teadmiste laienemise ja uute probleemide kerkimisega ähmastunud, on kasutusele võetud termin – molekulaargeneetika. Sisulist vahet nende kahe termini vahel ei ole.
Molekulaarbioloogia (või molekulaargeneetika) tegeleb päriliku informatsiooni kodeerimise, säilitamise ja ülekande mehhanismide uurimisega, aga samuti päriliku informatsiooni realiseerumise molekulaarsete mehhanismidega, st kuidas geenides sisalduv informatsioon määrab elusorganismide ehituse ja nende talitluse. Seejuures ongi molekulaarbioloogia üks keskseid probleeme füüsikalis-keemiliste struktuuride ja biokeemilis-füsioloogiliste funktsioonide vastavuse uurimine. DNA on näide selle kohta, kuidas makromolekuli struktuuri tundmaõppimine lõi eelduse pärilikkuse protsesside – geneetilise informatsiooni säilitamise ja paljundamise kindlakstegemiseks. Just DNA kolmemõõtmelise struktuuri kindlakstegemine pani aluse molekulaarbioloogiale.
Molekulaarbioloogia kesksed uurimisobjektid on järgmised:
Molekulaarbioloogia harusid:
Embrüoloogia

Embrüoloogia ("embryon" ladina 'loode' ja "logos" 'õpetus') ehk arenemisõpetus ehk lootelugu on teadus loote arenemisest, mis algab munaraku viljastamisega ja lõpeb sündimisega või väljumisega lootekestadest (roomajad ja linnud). Embrüoloogia kui bioloogia osa uurib sugurakke, viljastumist ja loote arengut. 
Ajalugu.
Inimese loote arengu vastu tundsid huvi ja võrdlesid seda loomade, eriti kana embrüo arenguga juba Hippokrates ja Aristoteles. William Harvey tõestas 1651, et kõik loomad arenevad munast, Regnier de Graaf avastas 1672 Graafi folliikulid, Antony van Leeuwenhoek avastas 1677 aastal spermatosoidi. 1827 aastal avastas Karl Ernst von Baer imetajate munaraku.
Omaette teaduseks kujunes embrüoloogia 18. sajandi teisel ja 19. sajandi esimesel poolel seoses Kaspar Friedrich Wolffi ja Karl Ernst von Baeri uurimustega.
Ontogenees

Ontogenees ehk isendiareng ehk isendiarenemine ehk individuaalne areng ehk indiviidiareng on üksiku organismi areng organismi tekkimisest (viljastunud munarakust või partenogeneesi korral viljastamata munarakust) kuni küpsuseni või teise kontseptsiooni järgi loomuliku surmani.
Ontogeneesi alusprotsessid on diferentseerumine ja morfogenees.
Ontogeneesi uurib arengubioloogia.
Ontogenees ja fülogenees.
"Lähemalt artiklis Ontogenees ja fülogenees"
Varem arvati, et organismi areng peegeldab täpselt liigi evolutsiooni (rekapitulatsiooniteooria). Kuigi see päris nii ei ole, on ontogeneesi ja fülogeneesi vahel palju seoseid, mida evolutsiooniteooria ka seletab.
Inimese ontogenees.
"Lähemalt artiklis Inimese ontogenees"
Inimese ontogenees jaotub kaheks etapiks:
1) sünnieelseks ehk embrüonaalseks ehk üsasiseseks (prenataalseks) ja
2) sünnijärgseks ehk postembrüonaalseks ehk üsaväliseks (postnataalseks) arenguperioodiks.
Üsasiseseks nimetatakse arenguperioodi naise suguraku viljastamist (raseduse algus) kuni lapse sündimiseni. Üsaväline periood vältab sünnist surmani. Üsasisene periood vältab ema organismis ligikaudu 40 nädalat (10 lunaarkuud): esimesed päevad munajuhas, ülejäänud aja emakas. Sel perioodil arenevad ka nn provisoorsed elundid, mis on vajalikud loote arenemiseks.
800

Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Kümnendid: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - 800. aastad - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad
Aastad: 795 796 797 798 799 - 800 - 801 802 803 804 805
Kromosoom

Kromosoomid (kreeka keeles "chroma –" 'värvus', "soma" – 'keha') on eukarüootsetes rakkudes mitoosi ja meioosi ajal valgusmikroskoobis nähtavad valkudega kondenseerunud DNA-molekulid (nukleoproteiinsed kepjad kehakesed). Ka bakterite ja viiruste genoomset DNA-d nimetatakse sageli kromosoomiks. 
Kromosoomid asuvad rakutuumas ning nende arv on liigispetsiifiline. Näiteks inimese somaatilistes ehk keharakkudes on 46 kromosoomi. Kromosoom koosneb ühest pikast DNA molekulist ja sellega seondunud valkudest. Geenid ja mittegeensed DNA-järjestused paiknevad kromosoomis lineaarselt ja kindlas järjekorras. Kromosoom sisaldab DNA-ga massivõrdses koguses histoone (aluselised valgud), varieeruvas hulgas mittehistoonseid (happelisi) valke ja väheses koguses RNA-d. Kromosoomide DNA, valkude ja RNA kompleksi nimetatakse kromatiiniks. 
Raku jagunemisel (mitoosis ja meioosis) kromosoomid kondenseeruvad ehk pakitakse valkude abil tihedalt kokku. See on vajalik selleks, et DNA jaguneks kahe moodustuva tütarraku vahel võrdselt. Mitoosi ja meioosi pro- ja metafaasis koosneb kromosoom kahest identsest kromatiidist (tütarkromatiidid), mis on ühendatud tsentromeeriga. Tsentromeerile kinnituvad kääviniidid, millega kumbki tütarkromatiid tõmmatakse anafaasis raku vastaspoolustele. 
Tsentromeer jagab kromosoomi tavaliselt kaheks osaks, kuid mõnes kromosoomis esineb sekundaarsoonis, mis eraldab väikese (keraja) tipuosa, nn. satelliidi. Meioosi ja mitoosi profaasi kromosoomidel esinevad heterokromatiinsed paksendid (tihedamini pakitud DNA-alad) ehk kromomeerid. 
Kromosoomide erivormid on lambihari- ja hiidkromosoomid. 
Kromosoomi otstes paiknevad DNA kordusjärjestused, mida nimetatakse telomeerideks. Telomeerid kaitsevad kromosoomis olevat DNA-d lagundamise eest, takistavad DNA otsade ühinemist ja soodustavad täpset DNA replikatsiooni ilma DNA kadudeta.
Geneetika

Geneetika ehk pärilikkusteadus on bioloogia haru, mis uurib elusolendite tunnuste kujunemist, eelsoodumust, põlvnemist ja vastavaid molekulaarseid mehhanisme. Geneetika peamiseks uurimisobjektideks on geenid, nende ülesehitus, funktsioon ja mõju rakkudele, elusolenditele, perekondadele ja populatsioonidele. 
Geneetika kui teadusharu alguseks peetakse 19. sajandi teist poolt, kui Gregor Mendel uuris hernetaimede pärilikkuse mustreid. Tema uurimistööde tulemused sõnastati hiljem kui Mendeli pärilikkuse seadused, mis panid aluse klassikalisele geneetikale. 
Kaasaegne geneetika jaguneb mitmeks distsipliiniks: molekulaargeneetika, populatsioonigeneetika, genoomika, meditsiinigeneetika. 
Nimetus.
Sõna "geneetika" on ingliskeelse sõna "genetics" eestikeelne vaste. Ingliskeelse sõna võttis tarvitusele 1872. aastal inglise bioloog William Bateson 'päritolu seaduste' tähenduses. Ta tuletas selle sõnast "genetic" ('päritoluga seonduv') järelliitega "-ics". Pärilikkust uuriva teadusharu tähenduses võeti see sõna kasutusele 1891.
Ajalugu.
Nüüdisaegse teadusliku geneetika sünniaastaks peetakse tavaliselt aastat 1900. Esimestel aastatel nimetati seda uurimisvaldkonda pärilikkuse põhiprintsiipide avastaja Gregor Mendeli järgi mendelismiks, 1906. aastal loodi termin "geneetika".
Geneetika Eestis.
Eestis tegeletakse geneetikaga Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudis (TÜ MRI), Tartu Ülikooli genoomika instituudis (TÜ GI) ning viimase allüksuses Eesti geenivaramus.
TÜ MRI asutati 1990. aastal rektor Jüri Kärneri käskkirjaga. Instituudi esimene direktor oli professor Ain Heinaru.
Wushu

Wushu ehk wu-shu [wušu] (hiina keeles traditsioonilises kirjas 武術, lihtsustatud kirjas 武术, "pinyin"'is "wǔshù" 'võitluskunst') tähendab Läänes Hiina võitluskunste, Hiinas mis tahes võitluskunsti. Kitsamas tähenduses mõistetakse "wushu" all Hiina tänapäevaseid võitluskunstistiile, mida kasutatakse ainult etendustes ja spordis.
Kung fu

Kung-fu ehk kung fu (hiina keeles 功夫, pinyin'is "gōngfu" (ligikaudne tähendus 'võimekus') on Läänes kasutatav Hiina võitluskunstide nimetus. 
Hiinas tähendab see sõna võimekust mis tahes alal, mitte tingimata võitluskunstides. Hiinas kasutatakse mis tahes võitluskunstide kohta sõna "wushu". 
Erinevalt paljudest teistest hiina sõnadest ja nimedest ei ole see termin käibel mitte pinyin'is, vaid Wade'i-Gilesi latinisatsioonis. Mõnikord kasutatakse ka vorme "gungfu" ja "gung fu", mille aluseks on kantoni murde Yale'i latinisatsioon ning mis levis 1970. aastatel filmide kaudu, milles mängis Bruce Lee.
Bruce Lee filmide kaudu saigi see sõna Läänes laialt tuntuks. Läänes tõi selle 18. sajandil käibele prantsuse jesuiidi misjonär Jean Joseph Marie Amiot. 
Sõna tähendus Läänes ja Hiinas.
Sõna "kung-fu" ("kung fu") tuli Läänes laiemale kasutusele 1960. aastate lõpus seoses Hongkongi võitluskunstifilmidega ning hiljem seoses seriaaliga "Kung Fu". Varem nimetati nendes demonstreeritavat võitluskunsti hiina poksiks ("Chinese boxing"). 
Praegu mõeldakse Läänes "kung-fu" all tavaliselt Hiina võitluskunste üldiselt. "Kung-fu" õppimine tähendab selles mõttes mis tahes Hiina võitluskunstistiili õppimist. 
Hiina sõna 功夫 ("gongfu", "gōngfu") tähendab umbes 'pingutust nõudvat saavutust' või 'voorust'. Esimene kirjamärk 功 ("gong", "gōng") tähendab 'teenet, saavutust' (ka 'hoolsust, usinust'), teine kirjamärk 夫 ("fu", "fū") tähendab 'meest'. Kuigi "fū" hääldatakse muidu esimese tooniga, on teine silp selles sõnas tooni suhtes neutraalne. 
Sõna "gongfu" tähistab hiina keeles mis tahes praktika alal pikaajalise pingutusega saavutatud meisterlikkust. Võib näiteks öelda, et kellelgi on hea "gongfu" kokakunstis või et kellelgi on "gongfu" kalligraafias. Halva "gongfu" omamine tähendab, et praktika õppimisel pole piisavalt vaeva nähtud.
Anneksioon

Anneksioon ehk annekteerimine (ladina keeles "annexio", 'liitmine') on teise riigi territooriumi või selle osa liidendamine oma riigi külge, ilma selle teise riigi nõusolekuta. 
Annekteeritud territooriumil kehtestatakse enamasti annekteeriva riigi seadused ja võim. 
Anneksioon erineb okupatsioonist, kuid võib sellest tuleneda.
Ajalugu.
Klassikaline rahvusvaheline õigus lubas sõja võitjal vaenlase territooriumi osaliselt või täielikult annekteerida. Alates Itaalia renessansist kuni 1919. aasta Pariisi rahukonverentsini oli anneksioon üldlevinud nähtus, mis kaasnes koloniaalekspansioonidega. 
1866. aastal annekteeris Preisimaa Hannoveri, Hessen-Kasseli, Nassau, Schleswigi ja Holsteini ning Maini-äärse Frankfurdi. 19. sajandi lõpus liideti Hawaii saared pärast annekteerimist Ameerika Ühendriikide külge. Suurbritannia annekteeris 1900. aastal buuride vabariigid Transvaali ja Oranje. 20. sajandi alguses hõivas Austria-Ungari Bosnia ja Hertsegoviina (1908) ja Suurbritannia Küprose (1914). Anneksiooni näiteks on ka Boliiviale kuulunud Atacama kõrbe osade ülevõtmine Tšiili poolt ja Portugali alade ülevõtmine India poolt.
Suurriikidel oli tavaks ka omavahel vahetada hõivatud territooriume või ära jagada vastavad mõjusfäärid. Enne Teist maailmasõda paistsid Euroopa omavahelise jagamisega silma Saksamaa diktaator Adolf Hitler ja Nõukogude Liidu diktaator Jossif Stalin. Saksamaa korraldas 1938. aastal anšlussi Austrias, liites viimase Saksamaa külge. 1939. aasta augustis sõlmitud Molotovi-Ribbentropi pakti salaprotokollide alusel jagasid Hitler ja Stalin omavahel mõjusfääridesse ära Poola, Leedu, Läti, Eesti ja Soome ning seejärel puhkenud maailmasõja esimese aasta (1939-1940) jooksul vallutasid ja annekteerisid Saksamaa ja Nõukogude Liit need riigid täielikult (v.a. Soome, kus NSV Liit suutis vallutada ja annekteerida vaid mõned idapoolsed osad). 
Pärast Teist maailmasõda hõivas ja annekteeris Hiina RV Tiibeti ning vastloodud Iisraeli riik esitas territoriaalsed pretensioonid, mis viisid hiljem mitmete Palestiina alade, sh Jeruusalemma linna annekteerimiseni. 
20. sajandi lõpu tüüpilisi näiteid on Kuveidi annekteerimine 1990. aastal Iraagi poolt. Venemaa annekteeris Ukrainale kuulunud Krimmi 2014. aastal. 
Anneksioon on rahvusvahelise õiguse järgi keelatud. See põhimõte on fikseeritud ka mitmes ÜRO deklaratsioonis (1965, 1970, 1974). ÜRO põhikirja artikkel 2 keelab mis tahes ähvarduse või vägivalla kasutamise, mis on suunatud mõne riigi territoriaalse terviklikkuse vastu.
Pärast seda, kui Nõukogude Liit annekteeris augustis 1940 Eesti, Läti ja Leedu, ei tunnustanud Ameerika Ühendriigid ja mitmed teised riigid kunagi seda anneksiooni.
Keeleuuendus

Keeleuuendus on Johannes Aaviku poolt 20. sajandi hakul algatatud eesti keele ümberkorraldamine, mis hõlmas uute sõnade laenamist soome keelest ja eesti keele murdeist, samuti kunstlike tüvisõnade loomist ning muudatusi grammatikas, õigekirjas ja häälduses. Keeleuuenduse propageerimiseks andis Aavik välja tõlkekirjanduse sarja "Hirmu ja õuduse jutud", mida ilmus 24 osa.
Christian Olsson

John Christian Bert Olsson (sündinud 25. jaanuaril 1980 Göteborgis) on Rootsi kergejõustiklane (kolmikhüppaja), olümpiavõitja (2004).
Vaevalt tund aega pärast Stefan Holmi kullavõitu Ateena olümpiamängudel meeste kõrgushüppes võis Rootsi lipuga auringile minna teinegi sama maa sportlane. 24-aastane Christian Olsson hüppas uueks Rootsi rekordiks 17.79 ja sai 2003. aastal võidetud MM-kulla kõrvale sama karva medali ka olümpiamängudelt. 
Saavutused.
Isiklikud rekordid.
Kõrgushüpe 2.24 (27. august 2002 Göteborg) 
&lt;br&gt;Kaugushüpe 7.69 (24. august 2002 Helsingi) 
&lt;br&gt;Kolmikhüpe 17.79 (22. august 2004 Ateena )
Kuldliiga võistlus.
2002 2. koht 17.47 (Oslo) 
&lt;br&gt;2002 3. koht 17.18 (Zürich) 
&lt;br&gt;2002 2. koht 17.33 (Brüssel) 
&lt;br&gt;2002 1. koht 17.63 (Monaco)
&lt;br&gt;2002 2. koht 17.60 (Saint-Denis) 
&lt;br&gt;2002 1. koht 17.40 (Berliin)
&lt;br&gt;2004 1. koht 17.46 (Zürich)
&lt;br&gt;2004 1. koht 17.41 (Saint-Denis) 
&lt;br&gt;2004 1. koht 17.50 (Rooma) 
&lt;br&gt;2004 1. koht 17.58 (Bergen)
Muud võistlused.
2002 1. koht 17.48 IAAF Grand Prix finaal (14. september Pariis)
&lt;br&gt;2002 3. koht 17.05 IAAF World Cup (21. september Madrid ) 
&lt;br&gt;2003 1. koht 17.55 IAAF World Cup finaal (14. september Monaco) 
&lt;br&gt;2004 1. koht 17.30 Euroopa Karikas (20. juuni Bydgoszcz)
Isiklikku.
Christian Olsson on 193 cm pikk ja kaalub 75 kg. Ta kuulub klubisse Örgryte IS ja treenib Yannick Tregaro juhendamisel. Tema suur eeskuju ja iidol on Jonathan Edwards.
Hobideks on autod, arvutimängud ja muusika.
Angkor Wat

Angkor Wat oli alguses hinduistlik Višnu tempel, hiljem budistlik tempel muistses Angkori linnas Kambodžas. See ehitati Khmeeri impeeriumis 12. sajandi esimesel poolel kuningas Suryavarman II valitsusajal (valitses 1113 – u 1150). 
Angkoris olid kümned kivist ehitatud hinduistlikud ja budistlikud templid, millest suurim oli Angkor Wat ("wat" tähendab khmeeri keeles templit). 
Angkor Wat on maailma suurim pühakoda. Tänapäevani pole selge, milliseid tehnoloogiaid muistsed meistrid selle ehitamisel kasutasid. Alles aerofotod näitasid tänapäeva uurijatele, kuivõrd ideaalsed on Angkori templikompleksi proportsioonid.
Alates 13. sajandi lõpust hakkas Angkor Wat tasapisi liikuma hindu mõju alt theravaada budistide mõju alla. Tänapäeval ongi Angkor Wat tuntud kui budistlik templikompleks.
Kambodža pealinn Angkor jäi siiamlaste sõjasalkade pidevate rünnakute objektiks: 1431. aastal vallutasid ja rüüstasid nood Angkori. Ainult vietnamlaste ja siiamlaste sõjaline konkurents võimaldas khmeeride kuningriigil nendes kurnavates sõdades naabritega säilitada oma sõltumatust.
Khmeerid olid sunnitud Angkori maha jätma. 1443. aastal rajasid nad kuningriigi uue pealinna Phnom Penhi neile alles jäänud riigi keskossa. Phnom Penh oli riigi vähenenud võimalusi arvestades Angkorist märksa väiksem.
Tühjaks jäänud ja paljaks röövitud Angkor uppus peagi džunglisse. Hilisemad khmeeride põlvkonnad unustasid pikapeale keset metsikut troopikat laguneva Angkori üldse, jäid vaid legendid džunglis asuvast imelisest linnast. Esimesed Kambodža rannikule jõudnud eurooplased – portugallased ja hispaanlased – pidasid neid legende muinasjuttudeks.
1863. aastal jõudis Angkori prantslasest loodusteadlane Henri Mouhot. Mouhot sai nähtust šoki: prantslasel oli maha jäetud templimaastikku nähes tunne, nagu ta oleks sattunud teisele planeedile, kus tsivilisatsioon on kosmilise kataklüsmi tagajärjel hukkunud. Sellele järgnesid teaduslikud ekspeditsioonid, peamiselt 1899. aastal asutatud École française d'Extrême-Orient egiidi nime all. Uurijad, kelle hulgas oli ka Vene päritolu kunstiteadlane V. Golubev, mängisid suurt rolli templikompleksi uurimisel, puhastamisel ja konserveerimisel. II maailmasõda katkestas need tööd kümneks aastaks. Tööde juurde naasti 1950. aastatel ja need jätkusid 1970. aastateni.
Ameeriklaste agressioon Indohiinas, punaste khmeeride valitsemine Kambodžas, rohked riigipöörded, revolutsioonid ja muud sedasorti takistused pidurdasid restaureerimistöid Angkoris kaheks aastakümneks.
Sellel perioodil avastasid Angkori templid kunstiröövlid. Aardekütid raiusid templite seintest lahti skulptuure ja reljeefe, mis seejärel veeti salakaubana Taisse ja sealt edasi Euroopasse. Templid, mille rikkusi džunglid olid kaitsnud pikki sajandeid, laastati mõne aastakümnega. Ulatuslikud templite taastamistööd algasid alles 1990. aastatel.
Tänapäeval on Angkor Wat Kambodža tähtsaim turismiobjekt.
Arahnoloogia

Arahnoloogia ehk araneoloogia on ämblikuteadus, ämblikulaadsetega tegelev zooloogia haru.
Kreeka keeles tähendab "arachne" ämblikku. Antiikmütoloogias oli Arachne neiu, kelle jumalanna Athena muutis kadedusest ämblikuks, kui Arachne teda kudumisvõistluses võitis.
Eesti tuntumad arahnoloogid on Eugen Keyserling, Asta Vilbaste ja Mart Meriste.
Astrobioloogia

Astrobioloogia ehk bioastronoomia ehk eksobioloogia ehk ksenobioloogia uurib elu tekke ja päritolu, elu evolutsiooni, leviku ja tulevikuga seotud küsimusi universumis. Hõlmab nii maapealse eluga kui ka võimaliku maavälise eluga seotud küsimusi.
Tänapäeva astrobioloogia sisaldab paljude teadusharude (astronoomia, füüsika, keemia, bioloogia, paleontoloogia, okeanograafia, mikrobioloogia, geoloogia, geofüüsika, geneetika jt) omavahelist koostööd ja kokkupuutepunkte.
Teaduslikus fantastikas räägitakse sageli ksenobioloogiast kui teadusharust, mis on spetsialiseerunud maaväliste eluvormide uurimisele empiirilisel alusel.
Ülevaade.
Kuigi astrobioloogia on praeguse seisuga spekulatsioonide valdkond, on maavälise elu olemasolu põhimõtteliselt verifitseeritav hüpotees (kuigi seda pole seni verifitseeritud). Seetõttu on ksenobioloogia õigustatud uurimisala. Samuti on põhiliste eluprotsesside arvutisimulatsioon teinud võimalikuks alternatiivsete eluvormide (näiteks vasakhelikaalse DNA) uurimise.
Biofüüsika

Biofüüsika on biosüsteemide ja bioloogiliste protsesside füüsikalisi seaduspärasusi uuriv teadus.
Tartu Ülikoolis on biofüüsikat õpetanud Agu Laisk.
Paleoantropoloogia

Paleoantropoloogia on inimese ja tema eellaste luustike uurimisega tegelev teadusharu.
Iga luu annab teadlastele mingi informatsiooni inimese kohta, tavaliselt kadunukese soo ja ligikaudse vanuse. Vaadatakse murtud luid, põletikulisi hambaid, purustatud koljusid ja teisi surma toonud traumasid. Kõige rohkem andmeid annavad need luud, millel on märke kunagise omaniku haigustest, läbielamistest (näiteks näljahädast lapsepõlves) ning surmast.
Ardipithecus ramidus

Ardipithecus ramidus on vanim teadaolev inimlane (hominiid). Elas umbes 4,4 miljonit aastat tagasi. Temast on leitud peamiselt koljufragmente, kuid kaudsete tõendite põhjal arvatakse, et ta käis kahel jalal. "Ardipithecus ramidus" oli kuni 122 sentimeetrit pikk.
Australopithecus anamensis

Australopithecus anamensis on hominiinide hulka kuuluv liik.
Nad elasid 4,2...3,9 miljonit aastat tagasi Ida-Aafrikas Tarkana järve ääres. Nende väike kolju sarnanes šimpansi omaga.
Australopithecus afarensis

Australopithecus afarensis on hominiinide hulka kuuluv liik.
Nad elasid umbes 3,9–3 miljonit aastat tagasi Ida- ja Kesk-Aafrikas. Nende kolju sarnanes šimpansi omaga, vaagna- ja jalaluud sarnanesid aga tänapäeva inimese omadega ning viitasid kahel jalal liikumise viisile.
Kuulsaim "A. afarensis"'e fossiilne leid kannab nime Lucy.
Paranthropus robustus

Paranthropus robustus (ehk Australopithecus robustus) on hominiinide hulka kuuluv liik. 
Nad elasid 2–1 miljonit aastat tagasi Lõuna-Aafrikas. Nende kolju ja hambad olid suured ning rohmakad. Nende nägu oli lame, ilma tugevate kulmuvallideta laubaosas. Neid iseloomustasid väiksed esihambad ning tugevad tagahambad suures alalõuas. Nende keskmine ajumaht oli umbes 530 kuupsentimeetrit. 
Leiud viitavad, et "Paranthropus robustus" võis kasutada luust tööriistu.
Paranthropus boisei

Paranthropus boisei (ehk "Australopithecus boisei") on väljasurnud inimahv, kes elas umbes 2,4–1,3 miljonit aastat tagasi Ida-Aafrikas. 
"Paranthropus boisei"'il olid laiad sarnaluud ning tugevad lõualuud. Kolju oli väike ja sarnanes šimpansi omaga. Tema suured, paksu emailikihiga kaetud purihambad viitavad mäletsemisele ja kõvale toidule. Mõned leitud "Paranthropus boisei" purihambad on kuni kahesentimeetrise läbimõõduga.
Neandertallane

Neandertallane ehk neandertali inimene ("Homo sapiens neanderthalensis") on inimese liik, kes kujunes Euraasiasse asunud püstisest inimesest ("Homo erectus"), kes seal umbes 100 000 aasta jooksul ka elas ja tegutses. 
Aafrikas kujunes püstisest inimesest aga nüüdisinimese esivanem, keda kutsutakse tarkinimeseks ("Homo sapiens"). Neandertallane elas Euraasias varem kui tarkinimene, tegutsedes ajavahemikus umbes 150 000 – 40 000 aastat tagasi.
Neandertallane oli 160–165 cm pikkune, massiivse ja lihaselise kehaga. Lühikese kaela otsas asus lai nägu, mida iseloomustasid etteulatuvad kulmuluud, sügaval koobastes asuvad silmad, lai ning madal nina, madalavõitu tahapoole kaldus laup ning etteulatuv lõug. Erinevalt osav- ja püstisest inimesest, kes artikuleeritud kõnet veel ei tundnud, valdasid neandertallased ka kõnevõimet. Arvatavasti oskasid nad kasutada juba umbes mõndasada sõna.
Neandertallased olid tarkinimeste kõrval ainus religioosne inimliik. Nad matsid oma surnuid haudadesse ning tundsid ilmselt maagilisi toiminguid ja kombetalitusi.
Lissaboni ülikooli professor João Zilhão ütles, et neandertallastel oli Hispaania koobaste põhjal võime kasutada sümboleid ja mõelda abstraktselt.
Avastuslugu.
Neandertallaste koljusid leiti Belgias Engises 1829. aastal ja Gibraltaril 1848. aastal. Tuntuim leid on aga Saksamaal Düsseli jõe orus Neandertalis 1856. aastal, kolm aastat enne Charles Darwini teose "Liikide tekkimine" ilmumist.
Senised leiud on viidanud, et neandertallaste üheks viimaseks pelgupaigaks oli Euroopas Pürenee poolsaar, kus nende ja inimeste asualad kattusid 7000 aasta vältel, pakkudes ideaalselt võimalust hübriidide sünniks. Kuid rahvusvahelise töörühma kasutatud radiosüsiniku meetodi variatsioon näitab nüüd, et neandertallased võisid sealt kaduda tuhandeid aastaid enne nüüdisinimese saabumist.
Limused

Limused ehk molluskid ("Mollusca") on rühm pehme, segmenteerumata, enamasti bilateraalsümmeetrilise kehaga selgrootuid. Teadusharu, mis uurib limuseid, nimetatakse malakoloogiaks, vastavat teadlast aga malakoloogiks.
Esimesed molluskid ilmusid juba Kambriumi alguses ja evolutsioneerusid kiiresti. Nende keha, mida ümbritseb enamasti tugev lubiainesest koda, on harilikult eristunud peaks (karpidel see puudub), selgmiseks sisusekotiks ja kõhtmiseks jalaks. Peas on suuava ja enamasti ka kombitsataolised jätked ja silmad.
Limuste süstemaatika.
Limuste hõimkonda kuulub kaheksa klassi:
Need kaheksa klassi jagunevad omakorda 35 seltsiks ja 232 sugukonnaks. Limuste hõimkonda kuulub umbes 100 000 liiki.
Eestis esineb limuseid üksnes klassidest karbid ja kõhtjalgsed.
Naatsaret

Naatsaret on araablastest elanikkonnaga linn Iisraeli põhjaosas, Põhjaringkonna keskus. 
Elanike arv on 66 300 (2008), pindala on 14,123 km².
Ajalugu.
Naatsaret oli 1. sajandil suhteliselt väike linnake Lõuna-Galileas. Naatsaretist umbes kuue kilomeetri kaugusele jäi aga Sepphoris, Jeesuse noorusaastate aegne Galilea pealinn.
Rahvastik.
1949. aastal oli Naatsaretis umbes 60% sunniidi muslimeid ja 40% kristlasi. 1972. aastal oli kristlasi 53%. 1983. aastal moodustasid kristlased vaid 40% linna elanikkonnast. Viimaste statistiliste andmete järgi (2007) oli 69,4% Naatsareti elanikkonnast muslimid.
Abū al-Kindī

Abū-Yūsuf Ya’qūb ibn Ishāq al-Kindī (umbes 800 – umbes 870) oli araabia matemaatik, astronoom, filosoof ja loogik.
Al-Kindī kirjutas üle 200 teose. Ta arendas Aristotelese loogikat, tundis hästi uusplatonismi teooriaid ja Pythagorase arvumüstikat.
Tema raamat "Hindu numbrite kasutamise kohta" (830) aitas populariseerida araabia numbreid.
Šiiidid

Šiiidid (araabiakeelsest sõnast شيعة‎ "shī‘ah" 'partei, rühmitus'; varasemas õigekirjas "ši-iidid") moodustavad sunniitide järel islami suuruselt teise suuna. Neid on muslimitest 10–15%. Šiiitide usuvool sai alguse juba islami algaastatel. Nende nimi tähendab, et nad on "shī‘atu ‘Alī" ehk ‘Alī partei.
Šiiitide haru tekkimine.
Pärast prohvet Muḩammadi surma tekkis muslimite seas lahkarvamus, kes peaks saama Muhammadi järglaseks islamikogukonna eesotsas. Enamuse (kellest said alguse hilisemad sunniidid) toetusel valiti kaliifiks Abū Bakr, tema järel ‘Umar ibn al-Khaţţāb ja ‘Uthmān ibn ‘Affān. Šiiidid peavad aga Muhammadi seaduslikuks järglaseks tema onupoega ja väimeest ‘Alīd, kes koos oma naise Fatima ning poegade Hasani ja Husseiniga moodustas "Ahl al-bayt"'i ehk prohveti perekonna. 
680. aastal sai kaliifiks Jazid, kuid šiiidid toetasid Husseini. Husseini tapsid valitsuse väed teel Mediinast Al-Kūfah'sse – see märtrisurm saigi alguseks šiiitide usule. Šiiidid jäid muslimite seas vähemusse, neid kiusati taga ning nad arendasid välja "vaga varjamise" ("taqiya") põhimõtte, mis lubab neil oma usku varjata, kui seda on ohtlik avalikult tunnistada.
Imaamlus.
Šiiitide jaoks on imaam koguduse usujuht, kelle tiitel on pärandatav. Jaffar Al-Zadiqi imaamluse ajal kehtestati doktriin, mille järgi imaami juhib Jumal ning imaam on eksimatu ja veatu. Selline imaamluse staatus on põhjustanud koguduse lõhenemisi, mille tulemusel tekkinud olulisimad rühmitused on imamiidid ehk "kaheteistkümne imaami järgijad" ja ismailiidid ehk "seitsme imaami järgijad". Ismailiitide seas tekkis omakorda hulk väiksemaid sekte, kellest olulisemaks on nizariidid, kelle imaami nimetatakse "agaa khaan"'iks.
Šiiitide õpetus.
Nagu sunniitidelgi, on ka šiiitide usu aluseks Koraan ja "hadith"'id, kuid neile lisanduvad veel täiendavad imaamide "hadith"'id ja õpetused. Šiiitide õpetuse järgi võib ilmutus toimuda lisaks Koraanile ka hiljem. Suure tähtsusega on ‘Alīle omistatav õpetussõnade kogu "Nahj al-Balagha" ehk 'kõneosavuse tee'. 
Šiiidid sooritavad palverännakuid Kerbelasse ja Najafi.
Šiiidi muslimid tänapäeval.
Šiiidid elavad paljudes maades. Iraan on šiiitlik riik. Aserbaidžaani usklike enamus on šiiidid. 
Iraagi muslimitest, keda on riigi elanikkonnast 95%, on umbes 2/3 šiiidid. Ba'athi sunniitidele tugineva režiimi ajal olid nad rõhutud olukorras. Palju šiiite elab veel Pakistanis (20%), Saudi Araabias Ash-Sharqīyah provintsis (10%), Bahreinis (peaaegu 70%), Omaanis ning väiksemate rühmadena mujal Pärsia lahe ääres.
Liibanonis moodustasid šiiidid 1982. aastal Ḩizb Allāh' (ka "Hezbollah", "Hizbollah", "Hizballah", araabia keeles ‮حزب الله‬) ehk Jumala Partei või Allahi Partei.
Konfutsianism

Konfutsianism ehk žusue (hiina keeles 儒學; "pinyin"'is 'õpetlaste ehk haritlaste kool') on Hiinast pärinev Kaug-Ida eetika-, poliitika- ja filosoofiasüsteem. Hiinas žusue või žu nime all tuntud õpetust pole traditsioon kunagi taandanud ühe mõtleja tegevusele. Küll aga on selle õpetuse eristumine eraldi koolkonnana otseselt seostuv Kong Fuziga, keda väljaspool Hiinat tuntakse Konfutsiuse nime all.
Varajast konfutsianismi ehk žusued on "Mozis" nimetatud dao-õpetuseks (daojiao) ja "Zhuangzis" dao-kunstiks (tehnikaks). Neokonfutsianismi kutsutakse Hiinas daosueks (daoxue).
Konfutsianismi väärtustest ja Konfutsiuse usust.
Konfutsianismi tuumaks on sügava inimlikkuse "(ren)" tunnetamine, mis tähendab tegutsemist, arvestades inimsuhete tundlikkust. Konfutsius seadis esikohale vanema ja lapse vahelise suhte. Tema vaadete kohaselt pidi laps näitama üles pojalikkust, see tähendab olema oma vanemate vastu kuulekas ja kohusetundlik, kusjuures vanemad võlgnesid talle armastuse ja hoole. Selline suhe kajastus ka mujal, näiteks suhetes mehe ja naise või valitseja ja ministri vahel. Täielik võrdsus oli võimalik vaid sõprade vahel. Konfutsianism rõhutab ka selliseid inimlikke voorusi nagu ustavus, õiglustunne ja otsekohesus.
Konfutsius uskus, et täiusliku käitumise omandamiseks peab inimene õppima ja teostama "li"'d - rituaale ja kombeid, mis olid tema arvates "ren"'i kristalliseerunud avaldumisvormid ja mis tulenesid omakorda muistsetest väärtustest. Ta uskus, et "li" on nii võimas, et selle järgimine kogu südamest põhjustab isiksuse muutumise, mis vallandab omakorda ahelreaktsiooni ja mõjutab lõpuks kogu universumit.
Konfutsius võttis eeskuju vääriva käitumise ja täiusliku riigivalitsemise musternäidiseks Shangi ja Zhou dünastia ning veel kaugemad mineviku jumalikud ja pooljumalikud tegelased. Konfutsianistid võtsid ühtviisi õppust nii muistsetelt türannidelt kui ka kangelastelt ja tarkadelt.
Konfutsianistlik kaanon.
Konfutsianistliku kaanoni tuumikuks on Viisikraamat ja Nelikraamat. Viisikraamat "(Wujing)" koosneb tekstidest, mida Konfutsius kasutas oma õpilaste õpetamiseks ning jaguneb viieks osaks:
Konfutsius viitab ka kuuendale, Muusika raamatule "(Yuejing)", kuid see läks Hani dünastia ajal kaduma.
Traditsiooniliselt peetakse Konfutsiust nende teoste koostajaks või väljaandjaks, kuid tänapäeval arvatakse, et need koostati ja muudeti mitme sajandi jooksul kuni Hani dünastiani välja.
Nelikraamat "(Sishu)", mille koostas Zhu Xi (1130-1200), sisaldab õpetuste kokkuvõtlikku esitlust ja koosneb neljast tekstist:
Lääne-Hani dünastia (206 e.m.a – 24 m.a.j) valitsejad tegid konfutsianismist riigi ametliku moraalse ja poliitilise õpetuse aastal 141 e.m.a. Enne seda oli konfutsianism enesearendamise ja kehatehnikate praktika. Erinevalt matsist oskab õilis enda keha valitseda. Enesearendamise rühmad tegelesid muusika, lõimetekstide õppimisega, vibulaskmise ja kaarikusõiduga. Nad ei olnud erakud, nagu taoistide eellased.
Loogikute loend

Loogikute loend loetleb loogikuid.
Ikaría meri

Ikaría meri (kreeka keeles Ικάριο Πέλαγος, "Ikario Pelagos") on Egeuse mere osa Küklaadidest idas ja Ikaría saarest lõunas. 
Meri on saanud nime mütoloogiategelase Ikarose järgi, kes sinna kukkus.
Thásose saar

Thásos (Vana-Kreeka kontekstis Thasos; kreeka keeles ja vanakreeka keeles "Θάσος") on Kreekale kuuluv saar Traakia meres põhjaranniku lähedal, Kreeka kõige põhjapoolsem saar.
Saare pindala on 379 km². Saar on mägine, suurim kõrgus 1203 meetrit (Ipsário mägi).
Saare keskasula ja suurim linn on Thásos ehk Liménas Thásou. See asub saare põhjarannikul Kreeka mandriosa vastas umbes 10 km kaugusel Keramotíst.
Olti jõgi

Olt (saksa keeles "Alt", ladina keeles "Aluta" või "Alutus", türgi keeles "Oltu") on jõgi Euroopas Rumeenias, Doonau vasakpoolne lisajõgi.
Jõgi saab alguse Ida-Karpaatidest ja voolab edelasse mööda Transilvaania lavamaad. Seejärel voolab läände Transilvaania Alpide põhjajalamil, pöördub lõunasse ja voolab sügavas kuristikus läbi Transilvaania Alpide. Edasi voolab lõunasse läbi Valahhia tasandiku. Suubub vasakult Doonausse.
Olti jõe pikkus on 615 km ja valgala pindala 24 050 km².
Olti ääres asuvad Miercurea-Ciuc, Sfântu Gheorghe, Făgăraș, Călimănești, Brezoi, Râmnicu Vâlcea, Drăgășani ja Slatina.
Dardanellid

Dardanellid (türgi "Çanakkale Boğazı", kreeka "Δαρδανέλλιων στενά" (Dardanéllion stená), ka "Ελλήσποντος" (Ellíspontos, vanakreeka Hellespontos)) on väin, mis ühendab Marmara merd Traakia merega ja eraldab Euroopat Aasiast. Kitsaimas kohas on väina laius 1300 meetrit. Traakia mere poolses otsas, Kumkale kohal on väinal selge suue, umbes 6 km laiune, kus mõlemad kaldad järsku ära pööravad. Marmara mere poole laieneb väin aeglaselt, Marmara mere algust arvestatakse tihti Gelibolu lähedalt.
Väina sügavus on umbes 70 meetrit. Marmara mere poolt esineb tugev magedama vee hoovus, nii et mere soolsus Dardanellide Traakia mere poolses suudmes kõigub piirkonnas 23 kuni 29 promilli. Sügavamal on vesi soolane, umbes 38 promilli. Tihti puhub Marmara merelt ka tugev ja püsiv tuul, mistõttu laevadel on Marmara merre raske siseneda.
Väina suudme lähistel asus Trooja linn.
Timor

Timor on suurim Väikestest Sunda saartest.
Timori pindala on 33 850 km2. Timoril elab 2000. aasta seisuga 2,22 miljonit inimest.
Geograafiline asend.
Timorist läände jääb Sawu meri, kagusse Timori meri ja põhja Banda meri. 
Timorist edelasse jäävad Roti saar, millest teda eraldab Roti väin, ja Semau saar. Timorist põhja jäävad Pantar, Alor, millest teda eraldab Ombai väin, Atauro ja Wetar, millest teda eraldab Wetari väin. Timorist kirdesse jäävad Kisar ja Leti.
Saar on jagatud Indoneesia ja Ida-Timori vahel. Indoneesiale kuuluv osa jääb Ida-Nusa-Tenggara provintsi ja Timoril on ka provintsi pealinn Kupang.
Pinnamood.
Saar on mägine. Kõrgeimad mäed on saare keskosas asuv ja Ida-Timorile kuuluv 2962 m kõrgune Tatamailau ning edelaosas asuv ja Indoneesiale kuuluv 2427 m kõrgune Mutis.
Asulad.
Saare suurimad asulad on Ida-Nusa-Tenggara provintsi pealinn Kupang ja Ida-Timori pealinn Dili. Ülejäänud asulad on vähem kui 50 000 elanikuga.
Teedevõrk.
Saar on edela-kirde suunas välja venitatud. Seda läbib maantee edelatipust kirdetippu. Maantee algab Kupangist, läbib Indoneesias Soe, Kelamananu ja Atambua ning Ida-Timoris Dili ja Baucau ja lõpeb Tutualas. Indoneesias kulgeb see saare keskel, Ida-Timoris põhjarannikul. Lisaks on väiksem maantee, mis kulgeb Ida-Timori kagurannikul. See algab Tutualast, läbib Los Palose ja Loré ning lõpeb Suais.
Ajalugu.
Timorit on esmamainitud 14. sajandil Majapahiti riigi (selle pealinn asus Jaaval) kuninga Nagarakretagama mõjualuse saarena. Oletatavasti oli Timor sel ajal Majapahiti ääremaa. Seejärel ulatusid Timorile jaavalaste, hiinlaste ja indialaste kaubateed. Kaupmehed hankisid Timorilt lõhnavat sandalipuud, orje, mett ja vaha.
17. sajandi keskel jõudsid Timorile hollandlased ja portugallased, kes võitlesid kontrolli pärast saare üle. Alles 1859 sõlmiti rahuleping, millega saar nende vahel ära jagati. Maismaapiir Hollandi ja Portugali valduste vahel määrati alles 1912. Sellega jagati saar pindalalt üsna täpselt pooleks ning piir kulges enam-vähem, kuigi mitte täpselt mööda läänetimorlaste ja nende traditsiooniliste vaenlaste Ida-Timorilt valduste vahelist piiri.
Lääne-Timor läks Indoneesia valitsuse kontrolli alla riigi iseseisvudes 1949, aga Ida-Timor jäi Portugali asumaaks seni, kuni Portugal 1975 peaaegu kõigile oma kolooniatele iseseisvuse andis. Sel aastal hõivas Indoneesia Ida-Timori ja kuulutas selle oma 27. provintsiks.
Ida-Timor iseseisvus 1999.
Rahvastik.
Ida-Timori riigikeeled on tetumi ja portugali keel. Lääne-Timori riigikeel on indoneesia keel, mis on arusaadav ka ida pool. Peamine religioon on kristlus (90% inimestest), millest katoliiklasi on mõlemal pool enamus ja protestante on Lääne-Timoris suhtega 1,5:1 katoliiklaste kasuks. Moslemeid ja animiste on kumbagi umbes 5%.
Inimese areng

Inimese areng jaguneb:
Areng on heterogeenne.
Sunna

Sunna (araabia keeles ‏سنة‎ 'tava, eeskuju') on suuliselt edasiantud ja "hadith"'idena kirjapandud islami püha pärimus prohvet Muhammadi tegudest ja ütlustest, mis on eeskujuks ja juhatuseks iga muslimi elus. 
Sunna on koraani järel tähtsuselt järgmine islami õiguse ("fiqh") allikas.
Kristjan Rahnu

Kristjan Rahnu (sündinud 29. augustil 1979 Kohilas) on endine Eesti kergejõustiklane (kümnevõistleja).
Isiklikud rekordid.
Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 6062 punkti (püstitatud sise-MMil Moskvas 2006).
Isiklikku.
Kristjan Rahnu on 192 cm pikk ja kaalub 90 kg. 
Ta elas varem Kadrinas, praegu elab Tallinnas ja treenib isa Roland Rahnu juhendamisel. 
Hobideks on lugemine ja golf. Eesmärk spordis on saada suurvõistlustelt medal.
Inertsiseadus

Inertsiseadus ehk Newtoni esimene seadus paneb aluse kehade liikumise kirjeldamisele inertsiaalsetes taustsüsteemides.
Seda seadust esitatakse erinevates sõnastustes.
Ladinakeelne algtekst Isaac Newtoni teoses Philosophiae naturalis principia mathematica:&lt;br&gt;"Corpus omne perseverare in statu suo quiescendi vel movendi uniformiter in directum, nisi quatenus illud a viribus impressis cogitur statum illum mutare."
Inertsus (keemia)

Inertsus on keemilise elemendi omadus mitte osaleda keemilistes reaktsioonides ega moodustada keemilisi ühendeid.
Väärisgaasid on tavaliste keemiliste reaktsioonide suhtes inertsed, sest nende elektronkatte väliskihi orbitaalid on elektronidega täidetud.
Marmara

Marmara ehk Marmara meri (türgi keeles "Marmara" või ka "Marmara Denizi") on väike meri, mis lahutab Aasiat ja Euroopat. Vanad kreeklased kasutasid Marmara mere kohta nime "Propontis" (Προποντίς, -ίδος "pro" 'enne' + "pontos" 'Must meri').
Meri on seotud Egeuse merega Dardanellide väina kaudu ja Musta merega Bosporuse väina kaudu. Mere pikkus on umbes 280 km ja suurim laius 80 km. Pindala on 11 474 km². Suurim sügavus on 1264 meetrit. Mere keskmine sügavus on 300 meetrit. Vee maht Marmara meres 3500 km³. Marmara mere pinnakihtide soolsus on 20 kuni 26 promilli, sügavamal on aga soolsus 38 promilli.
Marmara meri kujutab endast veidi väljavenitatud kujuga nõos asuvat veekogu. Pikitelge läbib merd sügavik. Mererannik on peamiselt mägine ning lõunas ja idas tugevasti liigendatud.
Marmara mere kliima on pehme. Külmim kuu on jaanuar, kus vee keskmine temperatuur on 7 °C ja maksimaalseni tõuseb temperatuur augustis 23 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 700–800 mm. Hüdroloogilise režiimi määrab ära veevahetus Musta ja Egeuse mere vahel. Olulised tegurid on nende kahe mere vee erinev tihedus, soolsus ja valitsevad tuuled, milleks on põhiliselt kirde ja edelatuuled. Neist suuremad Sahara kõrbest puhuv kuiv ja kuum tuul siroko, mille tagajärjel võib õhutemperatuur tõusta üle 40 °C. Euroopas puhuv külm mistraal toob aga kaasa jaheda ilma.
Marmara meres tugevaid loodeid ei ole. Tõusu ja mõõna vahe on minimaalne, 1,5 kuni 2 päevase vahega, mille põhjuseks on enamasti tugevamad kirdetuuled. İstanbuli lähedal on looded tavalisest merevee tasemest umbes 35 cm.
Kuulub tervikuna Türgile. Koos Dardanellide ja Bosporusega moodustab rahvusvahelise veetee Mustast merest Vahemerre, mille toimimise ja ohutuse eest Türgi vastutab.
Trinidad

Trinidad on saar Kariibi meres, kuulub Väikeste Antillide hulka. 
Trinidad paikneb Lõuna-Ameerika lähedal. Teda eraldavad sellest Mao Suu ja Lohe Suu väin. 
Saare pindala on 4828 km². 
Trinidadi põhjaosas kõrguvad mäed (Põhjaahelik) ulatuvad üle 900 meetri. Kõrgeimad tipud on Aripo mägi (940 m) ja El Tucuche (936 m).
Trinidadi edelaosas asub maailma suurim loodusliku asfaldi leiukoht, Pitchi asfaldijärv.
Trinidad kuulub koos Tobago saarega Trinidadile ja Tobagole.
Taavi Peetre

Taavi Peetre (5. juuli 1983 Hiiumaa – 11. september 2010 Tamula järv) oli Eesti kergejõustiklane (kuulitõukaja).
Sportlikud tulemused.
Peetre poolt 5. juulil 2010 Viljandis Kuldliiga etapil tõugatud isiklik rekord 20.33 on Eesti kõigi aegade kolmas tulemus. Pikka aega püsis Peetre isikliku rekordina 6. augustil 2004 Riias Balti matšil tõugatud 20.30. Eesti rekord oli siis 20.53 ja selle tõukas 1979. aastal Ungaris Heino Sild. 2019. aastal aga tõukas Kristo Galeta Pärnus uueks Eesti rekordiks 20.76.
Peetre võitis 2005. aasta Euroopa U23 kergejõustikumeistrivõistlustel Erfurdis hõbemedali tulemusega 19.85. Sama aasta Universiaadil Türgis Izmiris pälvis samuti hõbemedali tõugates 20.02. 2003. aasta Universiaadil oli ta saanud 6. koha tulemusega 18.73.
Peetre osales Ateena olümpiamängudel kuulitõuke kvalifikatsioonivõistlusel. Isiklike rekordite võrdluses oli Peetre 39 kuulitõukaja seas 30. kohal. Võistluse lõpuprotokollis kuulus talle 25. koht tulemusega 19.14. Viimasena pääses lõppvõistlusele tulemusega 20.04. Kvalifikatsiooninorm oli 20.40.
Pekingi olümpiamängudel sai ta kuulitõuke kvalifikatsioonivõistlusel tulemuse 19.57. See andis 23. koha, millega lõppvõistlusele ei pääsenud.
Kettaheites on tema isiklik rekord USA-s heidetud 60.84.
Peetre tuli aastatel 2003–2007 ja 2009–2010 12 korral (sh 5 korral sisemeistrivõistlustel) Eesti meistriks. Ta oli valitud Hiiumaa parimaks meessportlaseks aastatel 2001, 2003–2005 ja 2010 (postuumselt).
Isiklikku.
Taavi Peetre oli 192 cm pikk ja kaalus 112 kg. Ta oli pärit Hiiumaalt Putkaste külast.
Peetre kuulus Tartu Ülikooli Akadeemilisse Spordiklubisse ja treenis Aleksander Tammerti juhendamisel. Varem on Peetret juhendanud ka Ants Kiisa. Esimene treener Hiiumaal Käinas oli Ahto Tatter.
Ta oli kirglik kalamees. Peetre hukkus 11. septembril Tamula järvel kalal olles paadiõnnetuse tagajärjel. Tema surnukeha leiti veest 14. septembril. Ta on maetud Käina kalmistule.
Habemeajaja paradoks

Habemeajaja paradoks on hulgateooria ja matemaatilise loogikaga seotud paradoks, Russelli paradoksi üldarusaadav versioon. 
Sõnastus.
Habemeajaja paradoksi saab esitada üksikasjade poolest erinevates sõnastustes. Sõnastus mõjutab paradoksaalsuse astet ja selle iseloomu. 
Tingimus nendinguna.
Habemeajaja paradoks räägib linnast, kus on niisugune meeshabemeajaja, kes ajab iga päev habet igal selle linna mehel, kes ise endal habet ei aja, ja mitte kellelgi teisel. 
Selgub, et: 
Et see pole võimalik, siis muidugi võib järeldada, et niisugust linna ei saa olla. Seetõttu nimetatakse Russelli paradoksi mõnikord ka pseudoparadoksiks. 
Tingimus reeglina.
Teises versioonis võib habemeajaja paradoksi sõnastada nii: 
Ühes linnas on niisugune meeshabemeajaja, kes peab habet ajama nendel ja ainult nendel selle linna meestel, kes ise endal habet ei aja. 
Selgub, et:
Analüüs.
Kui me jätame ära tingimuse, et habemeajaja on mees, siis ta võib-olla mittemees (näiteks naine) ning sel juhul ei järeldu habemeajaja habeme ajamise kohta mitte midagi. 
Paradoksi sõnastuses on oluline, et habemeajaja kuuluks nende isikute ringi, kelle habeme ajamise üle tuleb otsustada. Võib algusest peale mitte piirata seda isikute ringi meestega. Sel juhul ei oleks lahenduseks, kui öelda, et habemeajaja on naine. Tõepoolest, kui naine jätab endal habeme ajamata, siis ta peab ikkagi endal habet ajama, sest eeldatav nõue käib ka tema kohta. 
Seos Russelli paradoksiga.
Suhe "x" ja "y" (kus "x" ja "y" on teatud linna mehed) vahel ""x" ajab "y" habet" habemeajaja paradoksis on täpses vastavuses suhtega "x" ja "y" vahel (kus "x" ja "y" on hulgad) ""x" on "y" element" Russelli paradoksis.
Kui me vaatleme näiteks nende meeste hulka, kes ise endal habet ei aja, siis mingit paradoksi ei teki.
Päritolu.
Habemeajaja paradoks omistatakse Bertrand Russellile, kes 1901. aastal avastas Russelli paradoksi, mis näitas, et Georg Cantori naiivne hulgateooria on vastuoluline.
Russell ise esitas selle nimetamata allikale viidates avalikult esimest korda 1918. aastal Londonis peetud loengusarjas, millel põhineb tema töö "Philosophy of Logical Atomism". Ta kirjutab selles töös: "Too vastuolu on äärmiselt huvitav. Selle kuju saab modifitseerida; mõned modifitseeritud kujud on kehtivad, mõned mitte. Kunagi esitati mulle üks selle kuju, mis ei ole kehtiv, nimelt küsimus, kas habemeajaja ajab iseendal habet või mitte. Habemeajaja võib defineerida kui 'kellegi, kes ajab habet kõigil neil ja ainult neil, kes iseendal habet ei aja'. Küsimus seisneb selles, kas habemeajaja ajab endal habet. Sellel kujul ei ole seda vastuolu väga raske lahendada..."
Indrek Turi

Indrek Turi (sündinud 30. juulil 1981 Tallinnas) on Eesti kümnevõistleja.
Ta kuulub Põlva kergejõustikuklubisse ja treenis Andrei Nazarovi juhendamisel.
Indrek Turi esimene olümpiavõistlus Ateenas lõppes terviseprobleemide kiuste punktisummaga 7708, mis andis 39 osaleja seas 23. koha. 
Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 2003. aastal kogutud 8122 punkti.
Isiklikku.
Indrek Turi oli tippsportlasena 187 cm pikk ja kaalus 85 kg. Ta elab Mikitamäel. Tema hobid on filmid, jalgpall ja Tai poks.
Hestrie Cloete

Hestrie Cloete (neiupõlvenimega Hestrie Storbeck; sündinud 26. augustil 1978 Germistonis) on Lõuna-Aafrika Vabariigi kergejõustiklane (kõrgushüppaja).
Teistel olümpiamängudel järjest sai hõbemedali kahekordne maailmameister Hestrie Cloete. Naiskõrgushüppajatest näitas lõppvõistlusel kõige kindlamaid hüppeid Jelena Slessarenko. 
"Slessarenko oli täna selgelt parem," tõdes oma Aafrika rekordist neli sentimeetrit vähem ületanud Cloete. "Olin hüppejärjekorras temast eespool ning mul oli võimalus talle sündmuste käiku dikteerida, kuid 2.04 oli mulle täna liiast." Sydneys jäi Cloete alla samale venelannale ja ka Jelena Jelessinale.
Hestrie Cloete suitsetab paki sigarette päevas.
Isiklikku.
Hestrie Cloete on 185 cm pikk ja kaalub 69 kg. Ta on abielus, kuulub klubisse Mr Price Athletics Club ja treenib Martin Marxi juhendamisel. Hobideks on lugemine ja muusika. Tema eeskujud ja iidolid on Inga Babakova ja Marius Corbett.
Jelena Slessarenko

Jelena Slessarenko ("Елена Слесаренко") (sündinud 28. veebruaril 1982 Volgogradis) on Venemaa kergejõustiklane (kõrgushüppaja), olümpiavõitja 2004.
Saavutused.
2003 1. koht 1.92 "Grand Prix" (Osaka)
&lt;br&gt;2004 Maailmameister 2.04 sisemeistrivõistlused (Budapest)
&lt;br&gt;2004 2. koht 2.03 Kuldliiga (Rooma)
&lt;br&gt;2004 1. koht 2.03 "Super Grand Prix" (Lausanne)
&lt;br&gt;2004 Olümpiavõitja 2.06 (Ateena)
Isiklikku.
Jelena Slessarenko on 179 cm pikk ja kaalub 55 kg.