Allika ja koormuse sobitamine

Allika ja koormuse sobitamine tähendab elektroonikas ahelate moodustamist nii, et koormuse sisendimpedants oleks väärtusega, mis tagaks maksimaalse võimsuse ülekande allikalt koormusele. Selleks peavad koormuse ja allika impedantside reaalosad olema võrdsed ja imaginaarosad vastandmärgiga ehk teineteist kompenseerima.
Matemaatiliselt öeldakse, et allika impedants peab võrduma koormuse impedantsi kaaskompleksarvuga:
 formula_1
ehk
formula_2
Sobitamine on algselt välja arendatud elektriahelate tarbeks, kuid hiljem on leitud adaptatsioone ka teistes valdkondades. Sobitamisega peab arvestama alati, kui omavahel on ühendatud kaks suvalist järjestikust raadiosageduslikku ahelat: ostsillaator – modulaator; modulaator – eelvõimendi; võimsusvõimendi ‒ antenn jne.
Sobitamine.
Antud teema olulisus avaldub eelkõige raadiosageduslike süsteemide ekspluateerimisel ja projekteerimisel. Raadiosaatjates täidab allika ülesannet tavaliselt raadiosaatja lõppaste (võimsusvõimendi) ja koormuseks on tavaolukorras antenn. Energia ülekandeks on levinud süsteem: saatja – ülekandeliin – antenn. Vahetades saatja vastuvõtja vastu saame süsteemi, millega on võimalik püüda elektromagnetlaineid keskkonnast. Mõlemale süsteemile esitatakse professionaalsetes süsteemides samu nõudeid. Peamiselt vajame maksimaalset energiaülekannet. Seni kuni on tegemist raadiosagedustega, peab alati mõtlema ka elektroonikaseadme astmete omavahelise sobituse peale. Sobitamisest rääkides mõeldakse näivtakistuste "Z" sobitamist. E süsteemis toimuks maksimaalne võimsuse ülekanne, vastavalt maksimaalse võimsuse ülekande teoreemile plokist A plokki B , peavad A väljundimpedantsi ja B sisendimpedantsi reaalosad olema võrdsed ja imaginaarosad vastasmärgiga. Alati ei ole sobituse saamine kuigi lihtne, sest enamikul juhtudel sõltub ahela impedants kasutatavast sagedusest ja on kompleksne, s.t sisaldab imaginaarosa.
Maksimaalse võimsusülekande teoreem.
Selleks et saada maksimaalset võimsust allikalt, millel takistus on puhtaktiivne, peab aktiivtakistusliku koormuse takistus olema võrdne allika klemmidel nähtava sisetakistusega. Sealjuures on saadav kasutegur "η" = 0,5. Raadiosageduslike süsteeme omavahel sobitades lähtutakse just sellest printsiibist.
Võimendite A ja B sobitamise näide.
Võimendi A väljundtakistus on induktiivse iseloomuga. Et seda induktiivset reaktiivtakistust kompenseerida, peab võimendi B sisendtakistuse reaktiivosa arvuline väärtus olema sama, aga vastandmärgiga, ehk mahtuvuslik. Sellisel juhul leiab ahelas aset resonants, mille korral reaktiivsuste mõju taandub süsteemist välja:
 formula_3
 formula_4
Sarnaselt võib ette kujutada ka antenni sobitust võimendiga, kus takistused peavad olema võrdsed. Tegelikult on selline olukord saavutatav vaid ühel kindlal sagedusel, sest lainetakistus (laineimpedants) sõltub kasutatavast sagedusest.
Näiteks poollainedipooli korral on "Z"0 = 73+"j"42,5; kui aga dipooli pikkust õige pisut vähendada (või sagedust suurendada) väärtuseni 0,485"λ", siis "Z"0 = 73+j0 ja on seega puhtaktiivne. See on üks põhjustest, miks koaksiaalkaabli lainetakistus on enamasti 75 Ω. 
Allika ja koormuse omavahelise sobituse tagamiseks ühendatakse nende vahele vastav ahel või komponent, mille valik sõltub allika ja koormuse omadustest.
Sobitusviisid.
Sobituse meetodeid on mitmesuguseid, järgnevalt on toodud vaid mõned võimalused.
Trafosidestus.
Trafosidestus on kohane madalsageduslikes süsteemides, kui on vaja sobitada aktiivtakistusi. Näiteks muundada helisagedusliku lampvõimendi kõrge väljundtakistus palju väiksema sisendtakistusega valjuhääldi sisetakistuseks. Iga koormuse impedants, mis on ühendatud ideaalse trafo sekundaarmähisele, põhjustab kadudeta võimsuse ülekande primaarmähiselt. Seega kehtib seos formula_5. 
Kasutades ideaalse trafo pinge ja voolu ülekande valemeid
formula_6
formula_7 
formula_8
ning arvestades, et
formula_9 ja formula_10 
saame:
formula_11
Skeem A sobib juhul, kui R1&gt;R2.
Kasutades jadavõnkeringi skeemi B, saame:
formula_12
Skeem B sobib juhul, kui R1&lt;R2 või samas suurusjärgus kui R2.
Reaktiivkoormus.
Enamasti ei ole koormuseks aktiivtakistus, vaid näivtakistus. Näivtakistuse reaktiivtakistuslikku osa on alati võimalik kujutada aktiivosaga rööbiti või jadamisi oleva mahtuvusliku või induktiivse komponendina. Võttes arvesse reaktiivosast tekkiva L1 või C1 muutuse, saame kasutada samu valemeid nagu aktiivkoormuse puhulgi. Tekkivate uute mahtuvuste ja induktiivsuste arvutamiseks saab kasutada elektrotehnikast tuntud valemeid. Näiteks kui lisandub rööbiti olev mahtuvus (joonis C), siis kogumahtuvus on formula_13, või kui lisandub jadamahtuvus (joonis D), siis kogumahtuvus on formula_14
Sisendreaktiivsuse kompenseerimine.
Vaadeldes eelmisi skeeme, kui koormuse reaktiivtakistus on mahtuvuslik ja seda on võimalik kompenseerida formula_15 muutmisega, siis ahela hüvetegur formula_16 ei muutu. Kui aga koormuse reaktiivtakistus on induktiivne, siis sobiliku formula_16 säilitamiseks oleks tarvis muuta formula_18 induktiivsust, kuid see ei ole alati võimalik. Seetõttu võib olla tarvilik koormuse reaktiivsust kompenseerida. Selleks lisatakse koormusele väline reaktiivsus, mille arvuline suurus on võrdne koormuse reaktiivsusega, kuid vastandmärgiga. Lisades mahtuvusliku iseloomuga koormusele formula_19 rööbiti induktiivsuse formula_20 (joonis E), moodustub resonantssagedusel rööpvõnkering ja sisuliselt muutub kogu koormus puhtaktiivseks formula_21. Joonisel F lisatakse mahtuvuslikule koormusele jadamisi induktiivsus formula_20 ja resonantssagedusel käitub ahel jadavõnkeringina, resulteerides puht-takistusliku koormusena R1.
L-sobitusahel.
Selline ahel on üks lihtsamini teostatavaid sobitusi. Peamiseks piiravaks teguriks on antud lülil sagedusriba muutumine. L-ahela kaks levinumat versiooni on toodud joonistel G ja H; neil on võime summutada mürasid ja kõrgemaid harmoonilisi.
Joonisel G oleva ahela komponendid saab arvutada järgmiste valemitega:
 formula_23
 formula_24
 formula_25
Joonisel H toodud ahela arvutamiseks sobivad järgmised valemid:
 formula_23
 formula_27
 formula_28
Nendes valemites
 formula_29 ‒ koormustakistus,
 formula_30 ‒ allika takistus,
 formula_16 ‒ ahela hüvetegur,
 formula_32 ‒ induktiivtakistus,
 formula_33 ‒ mahtuvustakistus.