tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ka gängster on inimene

"Ka gängster on inimene" (inglise keeles "Analyze This") on 1999. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide krimikomöödia depressiooni põdevast maffiabossist, kes on lõpuks sunnitud pöörduma psühhiaatri poole. 
Filmi režissöör on Harold Ramis, kes kirjutas ka stsenaariumi koos Kenneth Lonergani ja Peter Tolaniga. 
Filmi peaosi mängivad Robert De Niro mafiooso ja Billy Crystal psühhiaatri rollis. Teistes olulisemates rollides teevad kaasa Lisa Kudrow, Chazz Palminteri ja Joe Viterelli.
2002. aastal valmis filmile ka järg "Analyze That" ("Gängster on ikka veel inimene").
Aschersleben

Aschersleben on linn Saksamaal Saksi-Anhaltis Salzlandkreisis. Linn paikneb ligikaudu 22 km Quedlinburgist idas ja 45 km Hallest loodes.
Ajalugu.
Enne 20. sajandit.
Ascherslebenit on esmamainitud aastal 753. Linna kindluse ladinakeelne nimi "Ascharia" on andnud nime Askania dünastiale. Aastatel 1252–1315 oli Aschersleben Anhalt-Ascherslebeni pealinn, siis läks see Halberstadti piiskopkonnale. Pärast 1648. aasta Vestfaali rahu sai sellest Halberstadti vürstkonna osa. Aastal 1815 sai Ascherslebenist Preisimaa Saksimaa provintsi osa.
Natsi-Saksamaa.
Junkersi lennukikerede tootmise üksus paiknes Natsi-Saksamaa ajal Ascherslebenis. Aprillis 1935 viidi Ascherslebenisse tootmisseadmed ja mais 1935 ehitati seal esimesed lennukikered. Tootmine paiknes Wilslebener Straße 9 niinimetatud Seewieseni lähistel, kuhu rajati ka lennuväli. Ascherslebeni tööstusala ulatus 564 000 ruutmeetrini ja seal töötas ligikaudu 6000 inimest.
Teise maailmasõja ajal paiknes linnas Buchenwaldi koonduslaagri harulaager. See rajati orjatöö pakkumiseks Junkersile (lennukitööstus) ja Motorenwerkile (autotööstus).
Juulist 1944 sunniti umbes 950 koonduslaagri vangi tööle Junkers Flugzeugwerkes Ascherslebenis. Aprillis 1945 tootmine lõpetati. 17. aprillil okupeerisid ameeriklased Ascherslebeni, kuid 23. mail anti linn üle brittidele ja 1. juulil anti see lõpuks üle Nõukogude Liidule.
Ascherslebenit pommitati sõja jooksul järgmistel kuupäevadel:
Teise maailmasõja lõpuks oli Junkers-Aschersleben enamjaolt puutumata ja just oli alustatud Heinkel He162 tootmist. Enamik sisseseadest demonteeriti ja viidi aastal 1946 Kiievisse Nõukogude Liidus. Järelejäänud tööstushooneid Ascherslebenis kasutas hiljem VEB Kombinat Fritz Heckert. Tänapäeval kasutab ala Schiess AG.
Pärast aastat 1945.
Aschersleben oli Ida-Saksamaa osa aastani 1990, kui see sai Saksi-Anhalti osaks seoses Saksamaa taasühinemisega. 1. jaanuaril 2008 liidendati Ascherslebeniga omavalitsused Drohndorf, Freckleben ja Mehringen.
Arhitektuur.
Ascherslebenis on esindatud mitu arhitektuuristiili. Ajaloolises linnasüdames domineerivad romaani ("Grauer Hof"), gooti (St. Stephani kirik), renessanss- (raekoda, "Krukmannsches Haus") ja barokkstiil. 
Ümber ajaloolise vanalinna on uusklassitsistlikus ja juugendstiilis hoonetering. Selle vahel ja ümber on omakorda varajase modernistlikus stiilis hooned, nagu "Heckner-Bauten" ja SDV ajastu hooned. Suured uued piirkonnad on peamiselt linna põhja- ja kaguservas. 
Ascherslebeni vanalinnas on mõned puitraamistikuga hooned. Selle põhjuseks olid hea kivimaterjali kättesaadavus ja suurte metsade puudumine lähiümbruses, samuti arvukad tulekahjud enne 16. sajandit. Sellest hoolimata on seal arvukalt hooneid, mis on osaliselt puidust, tavaliselt ülemised korrused.
Mary Shelley Frankenstein

"Frankenstein"; täieliku pealkirjaga "Mary Shelley Frankenstein" (ingliskeelse täieliku pealkirjaga "Mary Shelley's Frankenstein") on 1994. aastal esilinastunud õudusfilm. Filmi režissöör on Kenneth Branagh. 
Filmi peaosi mängivad Robert De Niro ja Branagh. Filmi stsenaarium on Mary Shelley romaani "Frankenstein ehk Moodne Prometheus" adaptatsioon.
Kaarel Kiidron

Kaarel Kiidron (sündinud 30. aprillil 1990 Urvastes) on endine Eesti jalgpallur (kaitsja), kes mängis viimati Eesti Meistriliiga klubis Tartu JK Tammeka.
2018. aasta jaanuaris teatas Kiidron mängijakarjääri lõpetamisest.
Klubikarjäär.
Kaarel Kiidron alustas jalgpalluri teed Põlva FC Lootoses. 2007. aastal siirdus mängima Tartu Tammekasse. Meistriliiga debüüdi tegi 14. aprillil 2009.
2012. aastal anti Kiidron laenule Tšehhi klubisse Žižkovi FK Viktoria. Hooaja lõppedes sõlmis Kiidron sama klubiga kaheaastase lepingu. 2014. aasta veebruaris suundus ta tagasi Tammekasse.
Koondisekarjäär.
Alo Bärengrubi vigastus andis Kiidronile võimaluse debüüdiks Eesti koondises. 25. mail 2012 toimunud sõprusmängus Horvaatia vastu pani treener Tarmo Rüütli Kiidroni üllatuslikult kohe algkoosseisus platsile. Samas mängus tegi oma A-koondise debüüdi ka Henrik Ojamaa.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 22. november 2017"
Avatud ülikool

Avatud ülikool ülikooli osa (institutsioon või programm(id)), kus õppimine toimub põhiliselt töö kõrvalt, osakoormusega ja suuremas osas iseseisvalt ning formaalselt ülikooli vastuvõtmist läbimata . Avatud ülikooli kaudu võib saada omandada ka kõrgharidust (sel juhul võib seda nimetada ka kaugõppeks).
Mõiste "avatud ülikool" võeti kasutusele 1969. aastal, kui asutati Briti Avatud Ülikool.
Avatud ülikool Eestis.
Eestis on avatud ülikool enamasti tasuline. 
Avatud ülikool on näiteks Tartu ülikoolil, Eesti Maaülikoolil ja Eesti Kunstiakadeemial (avatud akadeemia nime all).
Avatud õpe

Avatud õpe on paindlik õppimisviis, mille puhul ei kehti geograafilised, sotsiaalsed, aja- vm piirangud.
E-õpe

E-õpe õppetöö, mis toimub osaliselt või täielikult digitehnoloogiliste vahendite abil.
E-õppe võimalused.
Õppimine e-õppe toel võimaldab, e-õppe eesmärgid võiksid olla:
E-õppe vahendeid.
E-õppe vahendite üks liigitusi:
Praktikas kasutatavaid e-õppe vahendeid – milliste digitehnoloogiliste vahendite abil e-kursust luua või oma aines või kursusel e-õpet kasutada:
Tartu Ülikooli e-õppe vahendeid.
E-õppe vahendeid, mis on Tartu Ülikooli veebikeskkonnas:
Sulev Mäeväli

Sulev Mäeväli (perekonnanimi kuni 20. juuli 1938 Eintrei; 28. veebruar 1936 Kasispea, Kõnnu vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 21. mai 2021 Tallinn) oli eesti arhitektuuriajaloolane.
Ta lõpetas 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena.
Ta töötas alates 1989. aastast Tallinna Linnamuuseumis, ta on toimetanud ka muuseumi aastaraamatuid.
Mäeväli oli 1985–2008 Tallinnas tegutseva seto leelokoori Sõsarõ kunstiline juht.
Isiklikku.
Tema äi Eduard Salumäe oli eesti luterlik vaimulik, poeg Toomas Mäeväli on orelimeister.
Viimistlusmaterjalid

Viimistlusmaterjalid on ehitiste kasutamise ja dekoratiivse kvaliteedi parandamiseks kasutatavad (ehitus)materjalid. 
Viimistusmaterjalid on näiteks looduskivi, klaas, keraamika, plast, puit, betoon, mört, asbesttsement jms ning lakid ja värvid.
Eristatakse siseviimistlus- ja välisviimistlusmaterjale.
Luigelahe tänav

Luigelahe tänav on tänav Tartus Ihastes.
Ta algab Hipodroomi tänavalt ja lõpeb Raeremmelga tänaval ning ta pikkus on 400 meetrit.
Ääsi tänav

Ääsi tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas.
See ühendab Alasi tänavat Sepikoja tänavaga ja on 150 meetri pikkune. Nime sai 30.mail 1958.
Studia litteraria Estonica

"Studia litteraria Estonica" on Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi kirjandusteaduslik raamatusari.
Sarja sisuks on kirjanduslikkuse teoreetiline tõlgendus eesti kultuuriruumis, seejuures mitte tingimata rahvuskirjanduse keskselt. 
Sarja Studia litteraria Estonica annab välja Tartu Ülikooli Kirjastus (üksikud varasemad köited on ilmunud mujal). Sarja peatoimetaja on Arne Merilai. 
Sarja esimeses kahes köites on sarja nimetuseks "Tartu Ülikooli eesti kirjanduse õppetooli toimetised", alates kolmandast köitest on kasutusel praegune sarjanimi.
Piesoelekter

Piesoelekter, ka piesoelektriline efekt ehk piesoefekt (kreeka keeles "piezo" 'rõhun') on teatava materjali, näiteks kvartskristalli ‒ piesokvartsi ‒ omadus, mille puhul tema kokkusurumisel tekib kokkusurutavate tahkude vahel elektripinge tingituna dielektrilisest polarisatsioonist, s.o erinimeliste elektrilaengute suunatud nihkumisest. Surve eemaldamisel polarisatsioon ja laengud kaovad. Seda nähtust nimetatakse piesoelektriliseks päriefektiks.
On võimalik ka piesoelektriline pöördefekt ‒ mehaaniline deformatsioon elektrivälja mõjul; seega kui kvartskristalli vastastahkude vahele rakendada elektripinge, muutub nende tahkude vahekaugus. 
Piesoelektrilise päriefekti avastasid 1880. aastal vennad Jacques ja Pierre Curie. Katsetes turmaliinikristallidega said nad teada, et kristallide mehaaniline deformatsioon tekitab kristalli pinnale elektrilaengud, mille hulk on võrdeline kokkusuruva jõuga.
Piesoelektrilised materjalid.
Tuntuim piesoelektriliste omadustega materjal on looduslik kvartskristall, millest lõigatakse välja plaadid ‒ piesoelemendid ‒ vastavalt elektrilaengute polarisatsiooni sobivale suunale kristalli sümmeetriatelgede suhtes. Kvartskristallist paremate piesoelektriliste omadustega on liitiumniobaat- ja galliumortofosfaat-monokristallid, millest valmistatakse temperatuurstabiilseid ja kaovaeseid resonaatorelemente.
Enamik täiturelementidena kasutavaid piesoelektrilisi komponente valmistatakse polükristallilistest piesokeraamilistest materjalidest ehk piesokeraamikast: kõrgepingelised komponendid pliitsirkonaattitanaadist (PZT) ja madalpingelised pliimagneesiumniobaadist (PMN).
Rakendusnäiteid.
Piesoelektrilisi komponente kasutatakse paljudes tehnikavaldkondades tajurite ja täituritena ning samuti muude elektromehaaniliste muundusseadistena teadus-, tööstus- ning meditsiiniaparatuuris. Piesokomponentide laialdane levik eriti viimastel aastakümnetel põhineb võimalusel valmistada neid elektromehaaniliste integraalkomponentide (MEMS) kujul. 
Piesotajurid.
Piesotajurid (piesoandurid) talitlevad piesoelektrilise efekti alusel; neid kasutatakse:
Piesotäiturid.
Piesotäiturid talitlevad piesoelektrilise pöördefekti alusel; neid kasutatakse:
Güraator

Güraator on elektroonikalülitus, mis muundab mahtuvusliku reaktiivtakistuse induktiivseks reaktiivtakistuseks või ka vastupidi. Niisugune lülitus, mis koosneb kondensaatorist ja operatsioonvõimendist, asendab induktiivpooli (ka integraalkomponentides), kusjuures induktiivsus võib olla suure väärtusega ja hüvetegur hea. 
Eeldusel, et formula_1 on palju suurem kui formula_2, avaldub reaktiivtakistus kujul
formula_3
Niisiis saame järjestikku ühendatud takistuse formula_2 ja induktiivsuse formula_5.
Stabiilsed güraatorid teostatakse kahe pingetüüritava püsivooluallika kujul, mis koosnevad kahest vooluväljundiga operatsioonvõimendist.
Akustilised pinnalained

Akustilised pinnalained on tahke aine õhukeses, umbes lainepikkusepaksuses pinnakihis kulgevad elastsuslained. Akustilisteks nimetatakse neid seepärast, et mingis keskkonnas leviv mehaaniline võnkumine on heli (sealhulgas ultraheli alates sagedusest 20 kHz kuni sageduseni 1 GHz), mis kuulub akustika valdkonda.
Akustilisi pinnalaineid rakendatakse elektroonikas peamiselt pinnalainefiltrites.
Akustiliste võnkumistega on tegemist ka näiteks kvartsresonaatoreis ja teistes elektromehaanilistes filtrites, ent neis levivad lained heli juhtiva materjali sees, seega akustiliste ruumilainetena.
Pinnalainefilter

Pinnalainefilter ehk SAW-filter (lühend inglise keele sõnadest "surface acoustic wave") on elektriline ribapääsfilter, mille talitlus põhineb akustilistel pinnalainetel. 
Pinnalainefiltri põhiosad on piesoelektriline sisend- ja väljundmuundur, millest esimene muundab elektrivõnkumised akustilisteks pinnalaineteks ja teine need tagasi elektrisignaaliks, ning helijuht ‒ piesoelektrilisest materjalist õhuke plaat, mida mööda levivad akustilised pinnalained ja mis on ühtlasi piesomuundurite koostisosa. Helijuht on välja lõigatud piesokvartsi, liitiumniobaadi või muu piesomaterjali kristallist. Piesomuundurid koosnevad kahest kammelektroodist, mille piid paiknevad vaheliti. Metallelektroodid moodustatakse integraaltehnoloogiast tuntud planaarmenetlusel.
Akustilise pinnalaine seadiste elektrilised omadused on määratud muunduri elektroodide vahekauguse, pikkuse ja arvuga. Et pinnalaine levikiirus on 1,5‒4 km/s, seega keskmiselt 5 suurusjärku väiksem kui elektromagnetlainel, siis vastavalt on väiksem ka võnkumise lainepikkus. Näiteks kui sagedusel 300 MHz on elektromagnetlaine pikkus vaakumis 1 m, siis akustilise pinnalaine pikkus ja ühtlasi elektroodisamm kõigest umbes 0,01 mm. Pinnalainefiltri töösagedus ulatub 3 gigahertsini, seega palju kõrgemale kui kvartsresonaatoril.
Vaadeldav piesomuundur on selektiivne nende võnkumiste suhtes, mille lainepikkus võrdub elektroodisammuga. Sellele vastaval sagedusel muundub elektriline signaal akustiliseks kõige efektiivsemalt. Filtri pääsuriba kujuneb seda kitsam, mida suurem on muunduri elektroodide arv. 
Nõutava kujuga sagedustunnusjoone saamiseks kasutatakse muutuvat elektroodisammu ja elektroodipiide haardeulatust vastavalt matemaatilistele seaduspärasustele.
Akustilist filtrit kasutatakse näiteks teleri vahesagedusvõimendis, kus asendab keskmiselt kümnest "LC"-võnkeringist koosnevat koondselektiivfiltrit. Akustoelektroonilisi filtreid on ka teleri sisendlülituse jaoks.
Telefonside

Telefonside (ka telefoniside) on elekterside, mille puhul teade edastatakse inimkõnena juhtmete kaudu või raadio teel (raadiotelefon, sh mobiiltelefon). 
Telefonside korral toimub ühenduste loomine telefonijaamade kaudu, mis koos telefoniaparaatide ja sideliinidega moodustavad telefonivõrgu.
Wolgast

Wolgast on linn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal.
Asend.
Wolgast asub valdavalt Peenestromi väina läänekaldal Läänemere ääres. Peenestromi väin lahutab Usedomi saart mandrist. Vaid Mahlzowi linnaosa asub Peenestromi idakaldal Usedomi saarel. Kuna saarele viib Wolgastist kaks silda, nimetatakse linna sageli "Usedomi saare väravaks". 
Ajalugu.
Nimi.
Nimi Wolgast võib pärineda lääneslaavi eesnimest "Voligost". Nime esimene pool "woly" tähendab head või suurt ja teine pool "gość" külalist või sõpra. On ka arvatud, et nime teine pool "gast" võis tähendada tihnikut või hiit. 
Kohanime Wolgast on kirjapilt on ajas muutunud: "Hologosta" (1165), "Woligost", "Wologost" (1140), "Wolegast" (1229), "Wolgust" (1250), "Wolgast" (1250, 1331).
Mandri-Eesti

Mandri-Eesti on Eesti mandriosa, st kogu Eesti peale meresaarte lääne- ja põhjarannikul. Mandri-Eesti keskpunkt asub Adaveres.
Eesti väiksusele vaatamata on Mandri-Eestil Eesti saartega võrreldes mõningane eripära, näiteks on saarte kliima veidi merelisem. Eraldatus on mõjutanud ka Mandri-Eesti ja saarte mõnevõrra erinevat ajalugu. Nii on Mandri-Eesti tavaliselt langenud võõrvallutajate kätte enne saari.
Robert Funcke

Robert Hugo Arved Funcke (17. aprill / 29. aprill 1878 Alatskivi mõis – 1. september 1934 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta oli Alatskivi mõisavalitseja Wilhelm Funcke poeg.
Ta õppis aastatel 1888–1896 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1896–1900 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastatel 1900–1912 usuteaduskonnas. Korporatsiooni Neobaltia liige.
Prooviaastal oli ta aastal 1913 Kursi Maarja-Eliisabeti koguduses Gustav Punga juures. Ordineeriti 15. juunil 1914 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1914–1915 Tartu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1915–1934 oli ta Tartu Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1927–1930 Tartu Linnavolikogu liige. 
Ta suri aastal 1934 ja ta maeti Tartu Maarja kalmistule.
Michael Morgner

Michael Morgner (26. august 1714 Gräfenberg – 1. detsember (vkj 20. november) 1782 Suure-Kambja) oli vennastekoguduse edendaja Kambja kihelkonnas. 
Michael Morgner sündis Saksamaal Nürnbergi lähedal luterlikus peres. Ta õppis Gräfenbergi koolis. Erialalt oli ta käsitööline, nimelt köietegija. 
1742. aastal siirdus ta Saksamaalt Herrnhutist Eestisse Kambjasse kirikuõpetaja Albrecht Sutorile abiks vennastekoguduse töö korraldamisel. Köietegija tööks tal siis aega ei jäänud. Aeg kulus talurahva õpetamisele ja külades palvetundide pidamisele. Tema õpilaste hulka kuulusid Kambja vennastekoguduse juhid Simka Märt, Labi Jüri, Kuldi Ado, Lillo Jüri, Lindi Mell, Kevendi Hans, Jüri Jaani Jaak, Kolga Lillo Toomas, Soja Andres, Kolga Jaago Hans jt. 
Oma igapäevase leiva teenis Michael Morgner Sutori laste koduõpetajana, hiljem aednikuna Suure-Kambja mõisas, kus asus ka tema korter. 
Michael Morgner on maetud Kambja surnuaeda. 
Isiklikku.
Michael Morgner oli abielus Anna Rosina Petzholdiga (u 1732 – 1793).
Puhas mõistus

Puhas mõistus on Immanuel Kanti järgi meelelisusest sõltumatu mõistus. Puhas mõistus on meelelisusest sõltumatu, kuid ta on meelelisusega siiski seotud, kuivõrd ta on meeltes antud kogemusega seotud mõistusmõistete immanentse tarvituse kaudu. 
Puhas mõistus on see, mis sisaldab printsiipe millegi absoluutselt aprioorseks tunnetamiseks ("Puhta mõistuse kriitika", Sissejuhatus VII, B24). 
Puhas mõistus on printsiipide järgi tunnetamise võime, aprioorsete printsiipide järgi otsustuste tegemise võime, mõistus oma teoreetilises tarvituses. 
Puhas mõistus on "nii isoleeritud, iseendas nii lausaliselt seotud sfäär, et ühtki osa sellest ei saa puudutada, puudutamata kõiki ülejäänuid, ja midagi ei saa korda saata, olemata eelnevalt määratlenud igaühele neist oma koha ja oma mõju teisele" "Prolegomena", Eessõna (III 11)).
Puhtas mõistuses endas kätkevad tema puhta tarvituse elemendid ja seadused ("Prolegomena", § 4 (III 24, 25); § 31 (III 74, 75)).
Arnold Laur

Arnold Laur (21. juuli/2. august 1880 Tori kihelkond – 19. detsember 1922 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta kaotas varakult vanemad ja ta kasvatati üles sugulaste poolt. Aastal 1902 lõpetas ta Pärnu Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1902–1910 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Estica asutajaliige ja esimene esimees. Ordineeriti 9. juulil 1911 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1911–1912 Tartu Peetri koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1912–1922 oli ta Tartu Peetri koguduse II pihtkonna õpetaja.
Kaugõpe

Kaugõpe on õppetöö vorm, mille kaudu omandatakse haridus (kesk-, kutse-, kõrg-) iseseisvalt (õppides enamasti töö kõrvalt).
Mõnes ülikoolis (nt Tartu ülikool) on kaugõpe samastatud avatud ülikooliga.
Kaugõppes sooritab/esitab õpilane kontrolltööd, arvestused, eksamid ja muud nõutavad tööd, õppeasutus aga korraldab konsultatsioone, loenguid, praktikume, seminare ja eksameid.
Kaugõppes ei õpetata erialasid, mis eeldavad pidevat juhendamist, praktikat ja õppebaasi.
Kaugõpe kui omaette õppevorm tekkis 19. sajandi lõpus USA-s.
Guajaana mägismaa

Guajaana mägismaa on mägismaa Lõuna-Ameerika põhjaosas Orinoco ja Amazonase madaliku ning Guajaana rannikumadaliku vahel. Guajaana mägismaa paikneb Venezuela, Guyana, Suriname ja Prantsuse Guajaana lõunaosas ning Brasiilia põhjaosas.
Mägismaa pikkus on 1930 km ja kõrgus enamasti 300–1000 m. 
Guajaana mägismaa kõrgemad osad on Pacaraima mäed (Roraima – 2875 m) ja Parima mäed (Marahuaca – 2579 m). Mägismaal asub ka maailma kõrgeim Angeli juga.
Aleksander Tois

Aleksander Tois (27. september 1897 Sindi – 25. juuni 1982) oli Eesti metallitööline ja poliitik.
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja vabatahtlikuna Vabadussõjas. Töötas 1921–1930 Arsenalis ja alates 1930. aastast AS Franz Krullis, kus oli töölisvanem ja käitisnõukogu liige. Eesti Vabadussõjalaste liidu Tallinna osakonna juhatuse liige. 1934. aastal kandideeris ta Vabadussõjalaste Rahvaliikumise Tallinna linnavolikogu valimistel (271. kolmikus koos Alfred Alliku ja August Lauferiga) ja oli üks 77 hääleõiguslikust kodanikust, kes kirjutas alla Andres Larka riigivanema kandidaadi esitamiskirjale. 1938. aastal kandideeris ta I Riigivolikogu valimistel 2. valimisringkonnas ja sai 1141 häält.
Arreteeriti NKVD poolt Tallinnas. Viibis Sverdlovski oblastis Vosturallagis ja Sevurallagis, pärast karistuse kandmist 1951 saadeti asumisele Novosibirski oblastisse. 1953 lubati asuda Kilmezi abikaasa juurde, vabastati asumiselt 3. mail 1956. Vaps.
Aleksander Tois on maetud Sindi uuele kalmistule.
Jesús Navas

Jesús Navas González (sündinud 21. novembril 1985 Los Palaciosis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla.
Klubikarjäär.
2003. aastast mängis Navas Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla, seejärel 2013–2017 Manchester Citys. 
2017. aastal naasis ta Andaluusia klubisse Sevilla. 
Koondisekarjäär.
Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2009. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. juunil 2010 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu.
Keskkonnaaruanne

Keskkonnaaruanne on vabatahtlikult koostatav avalik dokument, milles esitatakse ülevaade organisatsiooni keskkonnamõjust ning keskkonnategevusest. 
Organisatsioonid, kes kasutavad Euroopa keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteemi (EMAS) on keskkonnaaruande tegemine ja esitamine kohustuslik.
Keskkonnastrateegia

Keskkonnastrateegia on riigi või teatud piirkonna, ettevõtte või muu organisatsiooni keskkonnategevuse põhimõtted ning pikemaajalised sihid ja arengusuunad, eesmärgid ning eesmärkide saavutamiseks kaasatavad organisatsioonid. Keskkonnastrateegia määratletakse keskkonnapoliitika arendusena (jätkuna) või iseseisva dokumendina.
Hariduslik erivajadus

Hariduslik erivajadus (lühend HEV) on vajadus teha muudatusi või kohandusi kooliõppekavas, rühma töökavas või õpikeskkonnas (õppevorm, õpperuumid, õppevahendid, meetodid, suhtluskeel, spetsiaalse ettevalmistusega pedagoogid, vajadusel tugipersonal), et tagada kõigile võimalus maksimaalseks osalemiseks õppeprotsessis ja individuaalseks arenguks. Hariduslik erivajadus on seega erinevatest põhjustest tingitud probleemne suhe õpikeskkonna ja õppija individuaalse haridusnõudluse vahel.
Hariduslike erivajadustega lasteks nimetatakse lapsi, kes erinevad eakaaslastest oma võimetelt, kultuuriliselt või sotsiaalselt taustalt või isiksuseomadustelt sedavõrd, et vajavad oma arengupotentsiaali realiseerimiseks keskkonna ümberkorraldamist. Haridusliku erivajadusega õpilased võivad olla nii puudega, õpiraskustega, aga ka andekad või mingitel muudel põhjustel õpikeskkonna kohandamist vajavad lapsed ja noored.
Hariduslike erivajadustega õpilasi ei käsitleta enam erikoolide õpilastena, vaid õpilastena, kes vajavad õpet eritingimustel koolist sõltumata. Hariduslike erivajadustega õpilane on õpilane, kelle eriline andekus, õpi- või käitumisraskused, terviserikked, keelelis-kultuuriline taust, puuded või pikemaaegne õpikeskkonnast eemal viibimine põhjustab olulisi raskusi töötada oma klassikaaslastega samal ajal samas ruumis või vastavale klassile koostatud töökava alusel. 
Koolieelses eas avalduvaid erivajadusi nimetatakse arengulisteks erivajadusteks, kooliealiste laste puhul kõneldakse aga hariduslikest erivajadustest. Arenguline ja hariduslik erivajadus võib olla nii mahajäämus eakohasest tasemest (arengupuue) kui ka eriline andekus mingis arenguvaldkonnas. 
Mõnikord hälbivad õppijad oma võimetelt, taustalt ja isikuomadustelt eakaaslastest või teistest ümbritsevatest kaaslastest sedavõrd, et tavalises õpikeskkonnas (nt üldharidussüsteemis) kasutatavad või muud harjumuspärased ja kergesti kättesaadavad õpivõimalused neile ei sobi või pole otstarbekad. Selliseid erivajadusi nimetatakse hariduslikeks erivajadusteks, laiemas kontekstis lühemalt erivajadusteks
Andekas laps

Andekat last iseloomustavad eelkõige tunduvalt üle keskmise üldvõimed, eesmärgikindlus ja loovus. 
Nähtus kuulub hariduslike erivajaduste hulka. Probleemiga tegelevad nii pedagoogika kui eripedagoogika.
Andekustunnused:
Andekatele õpilastele on riiklikus ja klassi õppekavas määratletud pädevused nõrgad, seetõttu on neile vajalik koostada individuaalsed õppekavad lähtuvalt iga lapse kognitiivsest arengust, milles fikseeritakse konkreetsele õpilasele klassiga võrreldes kõrgemad nõuded.
Olenevalt konkreetse erivajaduse spetsiifikast ja raskusastmest võivad hariduslike erivajadustega lapsed õppida
Kool peab lapsele kindlustama võimetekohase õpetuse.
Eestis on märkimisväärseid traditsioone andekate arendamiseks – olümpiaadid, Tartu Ülikooli teaduskoolis toimuv töö tippudega jne – kuid teadusandekate laste arenguprobleemide kompleksseks lahendamiseks vajame süsteemi, mis garanteeriks järjepidevuse kõigil tasanditel ning andekate haridust toetavat riiklikku programmi. 
1995. aastal Avatud Eesti Fondi projektis „Probleemne laps tavakoolis” tuli ilmsiks üllatav tõsiasi, et andekas laps Eesti üldhariduskoolides olevates õppimistingimustes võib olla suuremaks probleemiks kui õpiraskustega või alla keskmiste õpitulemustega laps. Andeka lapse tegevus peab pidevalt pakkuma avastamisvõimalusi, sest muidu tekib igavus- ja rutiinitunne ning sellega võivad kaasneda mitmed distsipliiniprobleemid klassitunnis (oma mõtetes olemine, tunni korra rikkumine, mitte kaasa töötamine jne). Tagasilöökide põhjuseks võib olla see, et esimeses neljas klassis laps vaid igavles tunnis ning töötegemise harjumus jäi välja kujunemata. Sageli on andekatele omane ka perfektsionism ja üldine emotsionaalne tundlikkus.
Tagatisrahasüsteem

Tagatisrahasüsteem ehk pandipakendisüsteem on pakendikogumissüsteem, mille korral pakendatud kauba hinnale on lisatud deposiit, mille tarbija saab tagasi pakendi tagastamisel müügikohta või selleks ettenähtud kogumispunkti.
Viies taarat automaati, peab vaatama, et vöötkood pandipakendi etiketil oleks loetav, muidu aparaat ei tunne seda ära. Klaastaaralt tuleks eemaldada ka korgid, kaaned, kraed ja alumiiniumfoolium. 
Pandipakend (ingl. "deposit packaging") on pandiga tagatud tootepakend, mille tagastamisel vastuvõtupunkti makstakse tarbijale (tagastajale) tagasi kauba ostmisel tasutud pakendi pandiraha ehk tagatisraha. Tagatisraha (ingl. "deposit-return") on ühe müügiühiku hinnale lisatud pakendit väärtustav tasu pakendi eest, mis tagastatakse ostjale tühja pakendi tagastamisel müügikohta. Tagatisrahasüsteemi kaudu kogutakse elanikkonnalt eelkõige joogipakendeid. Eestis on kehtestatud tagatisraha jookide korduvkasutuspudelile ning ühekorrapakendile. 
Tagatisrahasüsteemi peamiseks eeliseks loetakse pakendite ja pakendijäätmete väga kõrget suhtelist tagastusmäära (kuni 90%). Elanikud koguvad suure hulga pakendeid ja toimetavad need kogumispunktidesse (peamiselt kauplustesse). Tagatisraha alusel toimivat pakendikogumis- ja taaskasutussüsteemi korraldab ja selle toimimist haldab pakendiettevõtjate (joogitootjad, jookide maaletoojad ja müüjad) moodustatud taaskasutusorganisatsioon, kes võtab temaga lepingu sõlminud ettevõtetelt üle tagatisraha alla minevate pakendite kogumis- ja taaskasutuskohustused. Taaskasutusorganisatsioon korraldab ja koordineerib tagatisrahasüsteemi toimimist (logistika, lepingud poolte vahel jms) ning finantseerimist (haldamistasude kogumine, raha/pandivoogude haldamine, lepingupooltele tasumine, auditeerimine jms). 
Tagatisrahasüsteemi haldav organisatsioon sõlmib tavaliselt lepingud kaubandusettevõtetega pakendi ja tagasivõtukulude tasaarvelduseks ning jäätmekäitlejatega kogutud pakendimaterjali veoks ja ümbertöötlemiseks. Sarnaselt konteinerkogumissüsteemi haldava taaskasutusorganisatsiooniga suhtleb tagatisrahaorganisatsioon ka ametkondadega, kogub ettevõtetelt pakendialast informatsiooni ja esitab ametkondadele vajalikud aruanded. Lisaks teavitab taaskasutusorganisatsioon elanikkonda kogumissüsteemi toimimisest ja koordineerib oma tegevust kohaliku omavalitsusorganiga. 
Pakendatud kauba müüjal on tagatisrahasüsteemis oluline osa. Vastavalt pakendiseadusele peab kaubandusettevõte tarbijalt tagasi võtma tagatisraha pakendi kauba müügikohas või selle teenindusmaal kaupluse lahtioleku ajal. Tagasivõtmise nõue ei tähenda, et ostetud joogipudeli saab tagastada ainult samasse müügikoha, kust see osteti. Kaubandus peab tagasi võtma kõik tagatisraha alla kuuluvad joogipakendid, mille tüüp, kuju ja suurus vastavad selles müügikohas müüdava kauba pakendile. Tagastatud pakendi eest peab pakendatud kauba müüja maksma tarbijale tagasi pandiraha ning vajaduse korral kogutud pakendi ladustama. Pakendite tagasivõtu ja hoidmise ning kulude kompenseerimise ja pandi tasaarveldamise konkreetsed tingimused lepitakse kokku taaskasutusorganisatsiooniga.
Raal-tehnoanalüüs

Raal-tehnoanalüüs (ingl "computer-aided engineering", CAE) on arvuti toel inseneriteaduse valdkonda kuuluvate ülesannete lahendamine (nt mehaanikas, masinaehituses); arvuti toel masinate ja seadmete projekteerimine.
Ülevaade.
Raal-tehnoanalüüsi (CAE) tegemiseks kasutatakse peamiselt raalprojekteerimis (CAD) tarkvara. CADi tarkvara kasutatakse nii kahemõõtmeliste (2D) kavandite kui ka kolmemõõtmeliste (3D) objektide projekteerimiseks. CAE tööriistu kasutatakse paljudes valdkondades näiteks ehitusmaterjalide ja ehitussõlmede vastupidavuse analüüsimiseks, autotööstuses, lennunduses ning laevaehituses. 
Ajalugu.
13. oktoobril 1981 kiitis Insenertehniliste Arvutuste Komitee ("IEEE Computer Society") ühehäälselt heaks ettepaneku, millega soovitati moodustada Wisconsin-Madisoni ülikooli insenerikolledži arvutite jaoks uus organisatsioon ja juhtimisstruktuur, nimega Computer-Aided Engineering (CAE) keskus. Sellise keskuse loomiseks nagu CAE, viis John G. Bollinger, kes oli Wisconsin-Madisoni ülikooli insenerikolledži dekaan aastatel 1981–1999, kokku ülikooli teiste arvutiühingute ressursid. Nende ühingute hulka kuulusid Engineering Computing Laboratory (ECL), Data Acquisition and Simulation Labor (DASL) ning Computer Aided Design and Computer Aided Manufacturing Center (CAD/CAM Center).
CAE keskus alustas oma tööd 1. jaanuaril 1982, mil nimetati uue nimega institutsiooni esimeseks direktoriks Wisconsin-Madisoni ülikooli masinaehituse professor John J. Uicker. CAE keskuse tööks oli peamiselt toodete ja protsesside kavandamine, analüüsimine ja tootmine. Samuti ka uute CAE tööriistade/programmide väljatöötamine.
Tööalad ja tööfaasid.
Raal-tehnoanalüüsi peamised tööalad:
Peamiselt jagatakse raal-tehnoanalüüsi tööfaasid kolmeks etapiks:
CAE tulevik.
Esiteks plaanitakse CAE tööriistade ja programmide litsentside demokratiseerimist - tehakse rakendusi, mis on saadaval kas tasuta või tuleb maksta väike summa iga kasutuskorra eest. Saadud litsentsid töötavad igas arvutis. Varem jättis programm meelde kasutaja arvuti riistvara, et ei toimuks internetipiraatlust.
Teiseks hakatakse CAE tooteid järjest enam kasutama mitmemõõtmeliste objektide modelleerimiseks. See pakub võimalusi luua simulatsioone nii molekulaarsel tasemel kui ka raketisuuruste objektide modelleerimiseks.
Lamav linnurohi

Lamav linnurohi ("Polygonum calcatum") on taimeliik tatraliste sugukonnast kirburohu perekonnast.
Viasat Hockey

Viasat Hockey on Viasati kontserni spordikanal, mida edastatakse Suurbritanniast, põhiliselt Rootsi vaatajatele aga on ka saadaval Soomes. Edastamist alustati 1. septembril 2009, kui algas 2009. aasta jäähokihooaeg. Põhiliselt näidatakse seal KHL-i, Rootsi jäähokit, jäähoki maailmameistrivõistlusi ja NHL-i. 
Kanal avati 7. mail 2009 meeste ülemaailsete jäähoki meistrivõistluste ajal.
Harilik rohutirts

Harilik rohutirts ("Chorthippus biguttulus") on rohutirtsu perekonda kuuluv putukaliik.
Ta elab Põhja- ja Kesk-Euroopas. 
Harilik rohutirts kasvab 13–24 mm pikkuseks. Ta eelistab kuivi ja päikeselisi elukohti.
James Krüss

James Jacob Hinrich Krüss (31. mai 1926 Helgoland – 2. august 1997 Kanaari saared) oli Saksamaa proosakirjanik ja luuletaja.
Eluloost.
James Krüss kasvas üles Helgolandil elektrik Ludwig Krüssi ja tema naise Margaretha Friedrichsi vanima pojana. Ta sai kakskeelse kasvatuse ning valdas nii saksa kirjakeelt kui ka friisi keelt .1941. aastal evakueeriti Helgolandi pere Arnstadti Tüüringis ja hiljem Saksimaale Hertigswaldesse Sebnitzi juures. Pärast keskkooli lõpetamist 1942. aastal astus Krüss Lundeni õpetajate instituuti Schleswig-Holsteini liidumaal, 1943. aastal Ratzeburgi õpetajate instituuti ning alates 1944. aastast õppis Bernhard Rusti ülikoolis Braunschweigis. Teise maailmasõja lõpupoole 1944 astus ta vabatahtlikult lennuväkke. Pärast sõda polnud enam võimalik Helgolandile naasta, kuna saar oli sõjaväe käes ning Briti õhujõud harjutasid selle pihta pommitamist.
Krüssi esimene täiskasvanute raamat "Der goldene Faden" ('Kuldne niit') ilmus 1946, samal aastal alustas ta ka õpinguid Lüneburgi pedagoogilises kõrgkoolis. Paar aastat hiljem sai ta kätte kooliõpetaja paberid, kuid pole elus kunagi õpetajana töötanud. Samal aastal asutas Krüss ka kodu kaotanud saareelanike jaoks ajakirja Helgoland, mis ilmus aastani 1956.
Lastele hakkas ta kirjutama pärast tutvumist Erich Kästneriga, kes tema annet tunnustas ja teda julgustas . Alates 1951 kirjutas ta lastele kuuldemänge. Krüssi esimene lasteraamat "Der Leuchtturm auf den Hummerklippen" ("Majakas Vähimadalal") ilmus 1956. 1960. aastal anti Krüssile raamatu "Mein Urgroßvater und ich" ("Minu vaarisa ja mina") eest Saksa lastekirjanduse auhind ning sellega oli läbimurre saavutatud . Krüssi tuntuim raamat on 1962. aastal ilmunud "Timm Thaler oder Das verkaufte Lachen" ("Timm Thaler ehk Müüdud naer"), millest 1979. aastal filmiti ka samanimeline teleseriaal.
1966. aastast kuni surmani elas James Krüss Tenerifel koos kohalikku päritolu elukaaslase Dario Perezega . James Krüss maeti 27. septembril 1997 Helgolandi lähedale merre.
James Krüss kasutas ka pseudonüüme Markus Polder ja Felix Ritter 
Saksamaal kannavad seitse kooli James Krüssi nime.
Alates 2013. aastast antakse Saksamaal iga kahe aasta tagant välja rahvusvahelist James Krüssi nimelist laste- ja noorsookirjanduse auhinda.
Laste- ja noorteraamatud.
Lisaks on James Krüss 11 pildiraamatu ja üle 10 kuuldemängu autor.
Schrencki kuusk

Schrencki kuusk ("Picea schrenkiana") on igihaljas okaspuu kuuse perekonnast.
Kuusk on nimetuse saanud baltisaksa päritolu mineraloogi ja maadeuurija Alexander Gustav von Schrenki järgi.
Kirjeldus ja kasvukohad.
Kitsaskoonusja kujuga, võra ulatub maapinnani. Puu kasvab 30–45 (60) m kõrguseks, tüve läbimõõt kuni 2 m. Külmakindlus –29...–34 °C. Eluiga on 400–600 aastat. Okkad on 1,5–2,5 (4) cm pikad, jäigad ja torkavad, võrse tipu poole suunatud. Okkad püsivad puul kuni 30 aastat, soojemas kliimas lühemat aega. Käbid on 6–12 cm pikad, noorena lillad, hiljem pruunid.
Väiksed Schrencki kuused kasvavad alati varjus. Neid võib leida tihedamast põõsastikust või suurte kuuskede varjust. Peaaegu kunagi ei kohta neid päikesele avatud lagendikul.
Teisel eluaastal hakkab seemik jõudsalt kasvama. Kui kasvutingimused osutuvad ebasoodsateks, võib võra moodustumine peatuda mitmeks aastaks. Sel ajal kasvab ainult tüvi. Noores eas on puu võra ebamäärase kuhja kujuline. Kitsaskoonusjas kuju areneb välja järk-järgult, aastate jooksul. Vananedes muutub võra laiemaks ja ebaühtlasemaks, ta kaotab oma dekoratiivse välimuse.
Schrencki kuusk kasvab ainult keskmäestikus. Kõrgmäestikus on liiga külm ja madalamal pole tema jaoks piisavalt niiskust. Kasvupiirkond asub 1300–3000 m kõrgusel üle merepinna. Keskmine metsavööndi laius on üks kilomeeter. Schrencki kuusikud on üsna niisked. Nad suudavad kinni pidada 20–70% sademetest. Suur vahemik on tingitud erinevatest kuusikute tihedustest. Hariliku kuuse vastavad näitajad on 25–40%. Selle tõttu on Schrencki kuusemetsad olulised niiskuse reguleerijad looduses. Mäenõlvade lageraied on põhjustanud järvede veetaseme alanemist, maalihkeid ja erosiooni.
Juurestik.
Nagu kõikidel kuuskedel, on ka Schrencki kuusel laiuv, maapinnalähedane juurestik. Kuid samas on tal ka võimas peajuur, mis pinnasesse tungides kasvab ümber kalju või suurema kivi. See peajuur aitab Schrencki kuusel kindlalt seista mägede nõlvadel ja vastu pidada väga tugevatele tuultele. Maapinnalähedane juurestik saab edukalt hakkama väga õhukesest pinnasest (keskmiselt 20 cm) vee ja toitainete hankimisega. Sagedasti kasvavad erinevate kuuskede juured omavahel kokku, mis aitavad neid rasketes mäestikuoludes paremini hakkama saada.
Paljunemine.
Paljuneb nii seemnetega kui ka vegetatiivselt. Õitseb maist juunini, tolmlemine toimub tuulte abil. Seemned valmivad septembris-oktoobris. Schrencki kuusk suudab ka vegetatiivselt paljuneda. See on tingitud ilmselt sellest, et ta kasvab üsna rasketes ilmastiku ja pinnaseoludes, kus seemned ei suuda eriti edukalt idanema minna. Kuuse alumistele, maapinnaga kokkupuutuvatele okstele hakkavad kasvama juured. Emapuuga kontakti kaotamata areneb oksal välja oma juurestik ning ajapikku tõuseb lamavast oksast üles noor kuusk. Tema madalamad oksad võivad samuti juurduda ning üles kasvada. Seega võib ühe vana puu ümber kasvada mitu erinevat põlvkonda kuuski.
Keskkonnatehnika

Keskkonnatehnika on keskkonna hoidmiseks, taastamiseks ja parandamiseks kasutatavate tehnoloogiate ja meetodite kogum.
Keskkonnatehnika hõlmab muu hulgas jäätmete ja heitmete käitlemise, saastunud keskkonna (nt pinnase) parandamise tehnoloogiad.
Olaf Prinits

Olaf Prinits (3. september 1924 Türi – 14. aprill 2006) oli eesti matemaatikadidaktik.
Tema isa oli Türil metsapraaker ja ema kooliõpetaja.
Ta lõpetas 1942. aastal Türi Gümnaasiumi ja õppis 1942–1943 Tallinna Õpetajate Seminaris. Lõpetas 1947. aastal Tallinna 9. Keskkooli ja 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikaosakonna. 
Aastatel 1943–1944 oli Eesti Leegioni grenaderina II maailmasõjas. 
1944. aastal oli Prinits Kloostri metskonnas plaanija, 1944–1946 Padisel, 1946–1947 Tallinna 2. Keskkooli ja 1951–1952 Tallinna Arve- ja Plaanindustehnikumi matemaatikaõpetaja.
Olaf Prinits oli matemaatikaprofessor Gerhard Rägo õpilane. Pärast ülikooli lõpetamist 1952 asus Prinits tööle Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise mehaanika kateedris. 1965. aastal sai temast Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika õpetamise metoodika kateedri rajaja ja kuni 1975. aastani ka selle juhataja. Prinits töötas sama kateedri dotsendina 1987. aastani, mil ta valiti professoriks. 1994 sai temast matemaatika didaktika õppetooli emeriitprofessor.
Olaf Prinits oli pikka aega üks Eesti matemaatikaõpikute põhiautoreid. Alates 1950. aastatest korraldas ta Eesti koolimatemaatika reformimist. Tollal oli Eesti tänu temale ainus NSV Liidu liiduvabariik, kus õpetati matemaatikat kohalike autorite õpikute järgi. Prinits juurutas koolimatemaatikasse kõrgema matemaatika elemente.
Prinits oli üks Eesti kooliõpilaste matemaatika olümpiaadide alusepanijaid ja aastaid nende korraldamise eestvedaja. Ta oli ka üks Eesti Matemaatika Seltsi Koolimatemaatika ühenduse rajajaid ning Eesti matemaatikaõpetajate päevade traditsiooni algataja (1974).
Ka teadlasena uuris Prinits eelkõige koolimatemaatikat. Tema neljaosalist monograafiat "Eesti koolimatemaatika ajalugu" peetakse maailmas üheks põhjalikumaks omataoliseks uurimuseks. Kokku ilmus temalt üle 350 kirjutise.
Olaf Prinits oli sagedane külalislektor ja riikliku eksamikomisjoni esimees Tallinna Pedagoogikaülikoolis.
Prinits oli tuntud ka lauljana. Ta oli hääleliigilt bariton ning laulis Tartu Ülikooli Akadeemilises Meeskooris. Ta esines aastaid Tartu Akadeemilise Meeskoori solistina ja andis ka soolokontserte.
Ta oli üliõpilasseltsi Liivika vilistlane.
Tallinna Tehnikaülikooli IT Kolledž

Tallinna Tehnikaülikooli IT Kolledž (varasema nimega Eesti Infotehnoloogia Kolledž) on endine rakenduskõrgkool, nüüdne Tallinna Tehnikaülikooli struktuuriüksus. 
Eesti Infotehnoloogia Kolledž asutati 2000. aastal. Asutajad olid Eesti Vabariik (Haridus- ja Teadusministeerium), Tartu Ülikool, Tallinna Tehnikaülikool, Eesti Telekom, Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liit (ITL). IT Kolledži omanik oli algselt Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutus (HITSA). 2016. aastal sõlmiti IT Kolledži ja Tallinna Tehnikaülikooli ühinemisleping, mille alusel sai IT Kolledžist Tallinna Tehnikaülikooli struktuuriüksus, mis tegutseb Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogia teaduskonna koosseisus. Leping jõustus 1. augustil 2017. 
Tallinna Ülikooli IT Kolledž korraldab ja viib läbi õppetööd kolmel bakalaureuseõppekaval ja kahel magistriõppekaval.
Enne Mustamäele aadressil Raja 4C asuvasse Tehnopoli kolimist toimus õppetöö kesklinnas Rävala puiestee 14 asunud õppehoones.
Louis Claude Richard

Louis Claude Marie Richard (19. september 1754 Versailles – 6. juuni 1821 Pariis) oli prantsuse botaanik.
Louis Claude Richardi suguvõsas oli olnud juba mitu põlvkonda loodusteadlasi. Botaanika vastu hakkas ta huvi tundma juba lapsena; ta oli ka hea joonistaja ning teenis õpingute ajal selle oskusega endale elatist.
Aastatel 1781–1789 kogus ta taimi Kesk-Ameerikas ja Kariibi mere saartel. Prantsusmaale tõi ta kaasa umbes 4000 taimest koosneva herbaariumi. Pärast koju naasmist asus ta Pariisi meditsiinikoolis botaanikat õpetama. 
Ka tema poeg Achille Richard oli botaanik.
Louis Claude Richardi kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend Rich..
Olof Swartz

Olof Peter Swartz (21. september 1760 Norrköping – 19. september 1818 Stockholm) oli rootsi botaanik.
Ta astus 1778. aastal Uppsala Ülikooli, kus õppis peamiselt botaanikat; tema stuudiumi ajal oli seal professoriks Carl von Linné poeg Carl von Linné noorem. 1781. aastal sai Swartz doktorikraadi arstiteaduse alal. 
Aastatel 1780–1782 rändas Swartz taimi uurides Rootsis ringi. Esimene reis toimus Lapimaale. See oli ekspeditsioon koos teiste botaanikutega taimenäidiste otsimiseks. 1783. aastal sõitis Ameerikasse, kus tegutses esialgu Bostonis ja Philadelphias, seejärel Suurtel Antillidel. Aastatel 1786–1787 tegi ta uurimistööd Londonis Briti Muuseumis, pärast seda naasis Rootsi. 
1791. aastal sai temast Stockholmi Bergiuse botaanikaaia esimene juhataja, 1789 sai ta Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks ning 1811–1818 oli akadeemia alaline sekretär. 1813. aastal sai ta loodusteaduste professoriks Karolinska Instituudis.
Swartzi 6000 eksponaadist koosnevat kogu säilitatakse Rootsi loodusloomuuseumis. Ta uuris palju sõnajalgtaimi, samblaid, seeni ja samblikke. Ta avastas, et enamikul käpalistest on üks tolmukas, kuldkingadel aga kaks.
Tema järgi on nimetatud liblikõieliste hulka kuuluv perekond "Swartzia".
Olof Swatzi kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend Swartz või Sw..
Friedrich Gottlieb Bartling

Friedrich Gottlieb Bartling (9. detsember 1798 – 20. november 1875) oli saksa botaanik.
Ta õppis Göttingeni ülikoolis loodusteadust. 1818. aastal käis ta uurimas Ungari ja Horvaatia taimestikku. 1822. aastal asus ta Göttingeni ülikoolis õpetama, 1837. aastal sai temast ülikooli botaanikaaia direktor.
Tema järgi on saanud nimeliblikõieliste perekond "Bartlingia".
Friedrich Gottlieb Bartlingi kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend Bartl..
Samuel Frederick Gray

Samuel Frederick Gray (10. detsember 1766 – 2. aprill 1828) oli Briti botaanik ja farmakoloog.
Ta kirjutas teose "A Natural Arrangement of British Plants" (1821). 
Tema pojad John Edward Gray ja George Robert Gray olid zooloogid.
Samuel Frederick Gray kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend Gray.
Tšehhi Vabariigi peaministrite loend

Selles loendis on toodud iseseisva Tšehhi Vabariigi peaministrid alates selle loomisest 1. jaanuaril 1993.
Valitsemisaegade osaline kattumine tuleneb sellest, et presidendi poolt uue peaministri ja uue valitsuse ametisse nimetamise vahelisel ajal on riigil formaalselt kaks peaministrit. Uus peaminister tegeleb sel ajal ainult valitsuskabineti moodustamisega.
Keskkonnamärgis

Keskkonnamärgis on toote (sh pakendi) või teenuse märgis või teatis, mis annab toote kohta keskkonnateavet.
Keskkonnamärgis võib olla kas kohustuslik või vabatahtlik. Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (ISO) jagab vabatahtlikud keskkonnamärgised kolme tüüpi: 
I tüüp – ökomärgised; 
II tüüp – isedeklareeritavad keskkonnamärgid;
III tüüp – keskkonnateatised.
Ökomärgis

Ökomärgis on tähis (keskkonnamärgis), mis kinnitab toote või teenuse keskkonnahoidlikkust.
Ökomärgise saamiseks peab toode või teenus vastama teatud kokku lepitud (tavaliselt ka kontrollitud) kriteeriumidele, mis kokkuvõttes oma olelusringi jooksul on keskkonnale vähem kahjulik kui sama otstarbega märgiseta toode või teenus.
Ökomärgiseid väljastab sõltumatu osapool. 
Enamasti on ökomärgised kas regionaalseid (nt Euroopa Ühenduse Lilleke, Põhjamaade Luigemärgis) või mingi riigiga seotud (nt Saksamaa Sinine Ingel). 2009. aasta seisuga Eestil veel oma riiklikku ökomärgist polnud, küll on aga Eestis kasutatud mahepõllumajandusest pärinevate toodete puhul mahemärki, samuti väljastab Eesti Roheline Liikumine "Loodussõbraliku toote" märki, näitamaks toote loodushoidlikkust.
Keskkonnanormatiiv

Keskkonnanormatiiv on keskkonna kvaliteedile, heitmekogusele või toodangu ühikule kehtestatud keskkonnakaitseline kontrollarv või loodusvara erikulu.
Keskkonnanormatiiv muudetakse kohustuslikuks keskkonnaministri määruse või saasteloaga.
Keskkonnastandard

Keskkonnastandard on asjaosaliste kokkuleppel koostatud ning kinnitatud reegleid, juhtnööre ja arvnäitajaid sisaldav dokument, mis korraldab keskkonnaseisundit mõjutavat või mõjutada võivat tegevust või tegevuse tulemust.
Saduküla sovhoos

Saduküla sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Jõgeva rajoonis Jõgeva külanõukogus. 
Sovhoosi keskus oli Saduküla asundus (hiljem Saduküla). 
Seisuga 1. november 1970 oli sovhoosil 5140 hektarit maad, sealhulgas põllumajanduslikku maad ilma õueaiamaadeta 3290 ha (haritavat maad 2140 ha).
Seisuga 1. november 1976 oli sovhoosil 5015 hektarit maad, sealhulgas põllumajanduslikku maad ilma õueaiamaadeta 2763 ha (haritavat maad 2375 ha). 
1969. aasta keskmine töötajate arv oli 231.
Ulmanis

Ulmanis (naissoo vorm Ulmane) on läti perekonnanimi, millel on saksa päritolu: U(h)l(l)man(n) tähendab ulmlast, Ulmist pärit meest.
Pomerants

Pomerants ehk mõruapelsin on pomerantsipuu ("Citrus aurantium") vili. 
Väikse apelsinitaolise ereda oranžikas-punase vilja liha on mõrkjashapu ja ei sobi töötlemata söömiseks. Mehhikos lõigatakse viljad pooleks, soolatakse, kaetakse terava tšillipastaga ja tarvitatakse lisandina liha kõrvale.
Mõruapelsinidest valmistatud marmelaad on eriti populaarne Inglismaal, Šotimaal ja Lõuna-Aafrikas.
Hispaanias maitsestatakse mõruapelsini mahlaga kalaroogasid. Yucatáni poolsaarel kasutatakse mahla veiniäädika asemel ja Egiptuses valmistatakse sellest veini.
Vaikse ookeani saartel kasutatakse purustatud vilju ja lehemassi seebi aseainena riiete ja juuste pesemisel. Sansibari ja Pemba saarel küüritakse mõruapelsinidega põrandaid ja metallnõusid.
Pomerantsi koorest pressitud pomerantsiõli sarnaneb apelsiniõliga, kuid on mõru ja seda kasutatakse kompvekkide, jäätise, küpsetiste, tarretiste, närimiskummi, limonaadide, likööride ja ravimite valmistamisel.
Pomerantsipuu puit on valkjas või kahvatukollane ja kõva. Seda kasutatakse mööbli valmistamiseks. Kuubal tehakse pomerantsipuust pesapallikurikaid.
Ida-Londoni ülikool

University of East London (UEL) on ülikool Londonis East Endi linnaosas. Ülikoolil on umbes 20 000 üliõpilast, kes elavad Stratfordis ja Docklandsis paiknevas kahes ülikoolilinnakus.
Keskkonnajuhtimissüsteem

Keskkonnajuhtimissüsteem on osa organisatsiooni juhtimisest, mis tegeleb süsteemselt keskkonnaküsimustega.