tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alison Gates

Alison Gates (sündinud 1988 või 1989) on Ameerika Ühendriikide stsenarist ja näitleja. Ta on "Saturday Night Live'i" peastsenarist. Elades Chicagos töötas ta komöödiatrupi The Second City meeskonnas ning naistest koosneva iO teatri trupis.
Karjäär.
Improteater.
Wellesleys, Massachusettsis sündinud ja kasvanud Gates alustas improvisatsiooniteatriga tegelemist juba keskkoolis ning jätkas seda ka ülikoolis. Ta kuulus Yale’i vanimasse improvisatsioonilise komöödia truppi "The Yale Ex!t Players". Yale’i ülikoolis esines Gates, kes mängib kitarri ja mandoliini, teiste seas ka lavastuses "Measure for Measure". Ta oli ka huumoriajakirja "The Yale Record" tegevtoimetaja ning lõpetas Yale’i ülikooli 2011. aastal.
Eharoosa

Eharoosa ehk ehakarva ehk loojanguroosa on üks roosadest värvitoonidest, hele lillakasroosa, mis meenutab päikeseloojangu õhtutaeva värvust. Tooni võidakse pidada jahedamaks lilla poole kalduvaks või oranžikamaks soojemaks roosaks.
Värvinimetus esineb moes tekstiili värvuse märkimiseks, samuti ilukirjanduses.
Eharoosa maja nime kannab maja Tartus Karlovas, millega seotud kogukond on korduvalt korraldanud kirjandusõhtuid jt kirjandussündmusi, näitusi jm.
Variatsioonid.
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on toon "Sunset" kahvatu oranžkollane , toon "Prairie Sunset" keskmine kollakasroosa või heleoranž , toon "Sunset Cream" kollakasvalge .
RAL Design värvivaliku toon 010 40 20 "Abendrot" ('eha') on ligikaudu sügav-vanaroosa , toon 340 60 15 "Abendrosa" on tooni heledam variant ja 360 50 15 "Abendpurpur" umbes videvikulilla .
Veebivärv "Sunset pink" on lillakasroosa , veebivärv "Twilight" on vanaroosaga sarnanev heledam lillakasroosa .
Mihheil Lomthadze

Mihheil Lomthadze (gruusia keeles მიხეილ ლომთაძე; sündinud 17. oktoobril 1975 Batumis Gruusias) on gruusia päritolu rahvusvaheline ettevõtja. 
Ta kaitses 2002. aastal magistrikraadi Harvardi ülikooli ärikoolis (Harvard Business School).
Lomthadze on Londoni börsil noteeritud Kasahstani finantstehnoloogia ükssarviku Kaspi.kz tegevjuht. 2006. aastal sai ta Kasahstani Kaspia panga tegevjuhiks ning aastal 2011 nimetas panga ümber Kaspiks. Lomthadze oli pärast Bidzina Ivanišvilit teine grusiin, kes jõudis Forbesi poolt koostatavasse miljardäride edetabelisse. 2025. aastal hinnati tema vara väärtuseks 5,9 miljardit dollarit, mis andis talle edetabelis 579. koha. Ta on korduvalt saanud PricewaterhouseCoopersi välja antava Kasahstani aasta tegevjuhi tunnustuse.
Lomthadze on mitmel aastal võitnud Äripäeva koostatud Dividendide TOPi. Tal on Eestis valdusettevõte Blue Ocean One.
Rein Järva

Rein Järva (sündinud 31. augustil 1945 Tallinnas) on eesti endine korvpallur, sporditegelane ja spordiajaloolane.
Lõpetas 1963. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1968. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna.
Töötanud 2000–2015 TTÜ kinnisvara peaspetsialistina. 
Sportlasena.
Huvitus pallimängudest, sh korvpallist Märt Sepiku innustusel. Harjutas ka Valdur Tammingu, hiljem Heino Krevaldi, Jaroslav Dudkini ja Rein Kaljula juhendamisel. Treenis ja võistles aktiivselt 21 aastat: 1958–1963 Eesti NSV noortekoondises, 1963–1968 TPI, 1968–1973 Tallinna Kalevi ja 1973–1979 Metallisti meeskonnas (koos Aadu Kanaga ka meeskonna asutajaid).
Oli 1971. aastal Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti NSV meister, 1966 ja 1967 TPI, 1968 ja 1969 Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti NSV karikavõitjaid ning 1970 Tallinna meeskonnas spartakiaadivõitjaid; 1969, 1970, 1972 ja 1973 võitis Eesti NSV meistrivõistlustel hõbeda ning 1979 pronksi.
Oli 1964. aastal TPI meeskonnas NSV Liidu üliõpilasmeister.
Sporditegelasena.
Olnud alates 1976. aastast tegev Tallinna korvpallisektsiooni juhatuses, sh 1986–1993 esimehena. Kuulunud 1983–1993 Korvpalliföderatsiooni/-liidu juhatusse. Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti Olümpiakomitee liige.
Spordiajaloolasena.
Tegelnud korvpallistatistikaga, spordiajaloo uurimisega, avaldanud korvpalliülevaateid Spordilehes ja Kehakultuuris, koostanud teatmikke, sh Eesti spordi aastaraamatuid.
APEC Lõuna-Korea 2025

APEC Lõuna-Korea 2025 (ametlikult APEC Korea 2025) on 2025. aasta Aasia ja Vaikse Ookeani Majanduskoostöö (APEC) koosolek. See lõppeb APEC-i majandusjuhtide (ehk liikmesriikide rahandus- ja majandusministrite) tippkohtumisega 1. novembril. See on teine kord kui Lõuna-Korea iga-aastast APEC-i tippkohtumist võõrustab, enne seda oli Lõuna-Korea võõrustajamaa aastal 2005.
Rakvere katoliku kirik

Rakvere katoliku kirik oli katoliku kiriku hoone Rakveres, Kurikakülas, Võidu tänaval (tänapäeval aadressil Võidu 67). 
Puidust hoone valmis 1934. aastal arhitekt Nikolai Thamm noorema projekti järgi ja õnnistati 4. novembril 1934. Rakveres ja selle ümbruskonnas oli tollal umbes 100 katoliiklast. Nii väike kogudus poleks üksi suutnud uut kirikut ehitada, peamiselt kaeti kulud välisannetustega, sealhulgas toetas ehitust rahaliselt ka Rooma paavst.
Kogudus aeti 1950. aastast hoonest välja ja seda kasutati edaspidi internaadi ja elamuna. Kirikuhoone lammutati 1973. aastal.
Kirikuhoone kohale ehitati Rakvere 3. Keskkool, mis nüüd kannab nime Rakvere Reaalgümnaasium.
1975. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 8. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1975 augustis.
Võistlusel osales 27 kabetajat, neist kolm meistersportlast, 17 meistrikandidaati ja 7 I järgu kabetajat.
Eesti meistriks tuli Vello Luht. Hõbemedali võitis Andres Meos ja pronksi Erich Ruberg.
1991. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 23. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1991 oktoobris.
Võistlusel osales 19 kabetajat.
Eesti meistriks tuli Peeter Rääk, kellele see oli teiseks meistritiitliks. Eelmise Eesti meistri tiitli kirikabes võitis ta Eesti 1. kirikabe meistrivõistlustel 1965. aastal. Hõbemedali võitis Guido Mumm ja pronksi Toivo Lukka.
1992. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 24. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1992 novembris.
Võistlusel osales 18 kabetajat.
Eesti meistriks tuli Toivo Lukka. Hõbemedali võitis Andres Hantson ja pronksi Guido Mumm.
Hanno Kask

Hanno Kask (sündinud 20. aprill 1966 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja kirjanik, kes on tuntud kalanduse ja kirjastustegevuse edendajana. 
Hanno Kask on kirglik kalamees ning on tuntud ka kalatoitude populariseerijana.
Haridus:
Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna 47.Keskkooli (praegune Tallinna Südalinna Kool) ning 2007. aastal Tartu Ülikooli Veeökosüsteemide majandamine.
25.11.2002 - 17.01.2003 EMI-ECO Arenguprogrammide Keskus, eriala „Keskkonnamõjude hindamine“, lõpetatud kirjaliku eksamiga.
Kirjastustegevus:
Hanno Kask on ajakirja "Kalastaja" asutaja (1996a.) ja väljaandja kuni 2024. aastani.
Hanno Kask on ajakirja "Paat &amp; Merendus" asutaja (2006 a.)  ja väljaandja. 
Raamatute autor:
Projektid ja algatused:
Aasta kala valimine - Hanno Kask on selle rahvahääletuse eestvedaja. 2024. aasta kalaks valiti koha, mille kohta Kask ütles: „Koha on kindlalt Eesti kõige parem praekala.“
"Kalastaja Köök ”- õpetab valmistama roogasid kalast. 
Tsitaadid:
Äripäeva raadios ütles Kask: „Kalal ei pea käima tihti – piisab ühest korrast päevas. See toob positiivseid emotsioone ja mõnikord ka toidu lauale.“
Andres Hantson

Andres Hantson (sündinud 27. septembril 1951) on eesti kabetaja, meistersportlane.
Kirikabes (vene kabe) tuli ta individuaalselt Eesti meistriks 1986. ja 1994. aastal ja võitis hõbemedali 1992. ja 1993. aastal, samuti hõbemedali (1993) ja kaks pronksmedalit (1994 ja 1995) kirikabe võistkondlikel meistrivõistlustel Tallinna meeskonnas.
Eesti meistrivõistlustel vene kabes võitis ta hõbemedali 1996. aastal ja kaks pronksmedalit 1994. aastal. Lisaks on ta võitnud Eesti võistkondlikel kabe meistrivõistlustel 1985. aastal hõbemedali Oktoobri rajooni võistkonnas ning 1997. aastal kuldmedali ja 1996.aastal hõbemedali Lasnamäe Male-Kabeklubi võistkonnas.
Amyloxenasma

Amyloxenasma on seltsi "Amylocorticiales" kuuluv perekond seeni.
Hypochniciellum

Hypochniciellum on seltsi "Amylocorticiales" kuuluv perekond seeni.
Björn Savén

Björn Erik Savén (sündinud 29. septembril 1950 Stockholmis Rootsis) on rootsi ettevõtja ja investor, kes on tuntud eelkõige fondi IK Investment Partners (varem Industri Kapital) loomise ja juhtimise kaudu.
Lapsepõlv ja haridus.
Björn Savén sündis Stockholmis ja kasvas üles Stockholmis ning Närke maakonnas Rootsis.
Ta omandas 1972. aastal ärijuhtimise bakalaureuse kraadi Stockholmi Majandusülikoolis ning 1976. aastal magistrikraadi Harvardi Ülikoolis.
Töökäik.
Enne IK Investment Partnersi asutamist 1988. aastal töötas Björn Savén erinevatel ametikohtadel Ameerika naftakompaniis Gulf Oil aastatel 1972–1974 ja Rootsi bürootoodete ja -tarvete tootmise ja turustamise grupis Esselte aastatel 1976–1988.
IK Investment Partnersi meeskonnas oli Bjorn Savén teerajajaks erakapitali investeeringu valdkonna arendamisel Põhjamaades ja Mandri-Euroopas ning on Põhja-Euroopa esimese erakapitalifondi looja. Björn Savén töötas IK Investment Partnersi erinevatel juhtivatel ametikohtadel aastatel 1989–2017 ja on alates aastast selle nõukogu emeriitliige.
Björn Savén on olnud juhtivatel ametikohtadel ka Nordea pangas, Rootsi tööstuskontsernis Alfa Laval, Rootsi energiakontsernis Vattenfall AB, Norra kontsernis Orkla ASA ja Soome ettevõttes Konecranes Oy.
Savén on olnud ka Stockholmi Briti-Rootsi Kaubanduskoja esimees ja Ühendkuningriigi Rootsi Kaubanduskoja direktor ja aseesimees. Ta on Rootsi Kuningliku Inseneriteaduste Akadeemia liige, kus ta oli aseesimees aastatel 20011–2013.
Ühiskondlik tegevus.
Savén on olnud seotud mitme heategevusliku ja ühiskondliku organisatsiooni tegevusega. Ta on toetanud teadusuuringuid ja haridust ning olnud mitme heategevusorganisatsiooni toetaja.
Sketšikomöödia

Sketšikomöödia koosneb lühikestest ja naljakatest stseenidest, mida nimetatakse sketšideks. Tavaliselt kestavad need ühest kuni kümne minutini ning neid esitavad komöödianäitlejad või koomikud. Kuigi see žanr arenes ja muutus populaarseks Suurbritannia muusikahallides ja Põhja-Ameerika vodevillides, kasutatakse seda tänapäeval laialdaselt meelelahutussaadetes ning isegi mõnes situatsioonikomöödias. Kuigi sketšikomöödia seostub tänapäeval peamiselt täiskasvanutele mõeldud meelelahutusega, on seda kasutatud ka mõnes lastesaates. Sketše võidakse esitajate poolt improviseerida koha peal, arendada välja improvisatsiooni käigus enne esinemist või näidelda stsenaariumi järgi.
Rabitabank

Rabitabank on Aserbaidžaanis tegutsev pank. See asutati 30. juunil 1993. aastal ja on aktsiaselts, mis pakub erinevaid finantsteenuseid ettevõtetele ja eraisikutele.
Ülevaade.
Rabitabank alustas tegevust Aserbaidžaani Keskpanga litsentsi nr 136 alusel 1993. aastal. Pank pakub teenuseid mitmes majandussektoris: kaubandus, ehitus, põllumajandus, transport, side ja muu. Rabitabankil on 29 filiaali, 75 sularahaautomaati ja 1 osakond 16 Aserbaidžaani piirkonnas, sealhulgas Sumgait, Quba, Qusar, Lənkəran, Gəncə, Şəmkir ja Naxçıvan. 
1994. aastal liitus pank Aserbaidžaani Pangaliiduga ja sai SWIFTi, Visa Internationali ning Europa Internationali liikmeks. 
2019. aastal viidi läbi rebränding – muudeti logo ja ettevõtte visuaalne identiteet.
Panga teenused.
Kartmane.
"Kartmane" on deebet-, krediit- ja preemiakaart, millega saab teha kiireid makseid nii Aserbaidžaanis kui ka välismaal.
Rabita Mobile.
Mobiilirakendus, mis võimaldab enam kui 700 makset, sealhulgas kaardilt kaardile ülekandeid ja maksude tasumist nutitelefoni kaudu.
RabitaBot.
Esimene finantschatbot Aserbaidžaanis, mis töötab "Messengeris" ja "Telegramis" ning võimaldab rahaülekandeid ja arve maksmist.
Rabita Junior.
Rakendus, mis õpetab 7–17-aastastele lastele raha haldamist mängulisel viisil. Vanemad saavad jälgida laste kulutusi ja määrata limiite.
Rabita Invest.
Rakendus, mis lihtsustab investeerimisprotsessi ja pakub ligipääsu enam kui 2000 investeerimisvahendile.
Niemelaea

Niemelaea on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.
Kõdunääts (perekond)

Kõdunääts ("Porpomyces") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.
Ebatarrik

Ebatarrik ("Meruliopsis") on kandseente perekond torikulaadsete seltsist.
Aspropaxillus

Aspropaxillus on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.
Hiina kaubandusministeerium

"Välismajandussuhete ministeerium" suunab siia. Nõukogude Liidu ministeeriumi kohta vaata artiklit NSV Liidu Väliskaubanduse Ministeerium."
Hiina kaubandusministeerium (hiina keeles 中华人民共和国商务部, "Zhōnghuá Rénmín Gònghéguó Shāngwùbù") on Hiina Rahvavabariigi ministeerium, mis vastutab väliskaubanduspoliitika, ekspordi- ja impordiregulatsioonide, välisinvesteeringute, tarbijakaitse, turukonkurentsi kaitse ning teiste riikidega kaubanduslepete sõlmimise eest. See on Riiginõukogu tähtsuselt 20. ministeerium. Aastast 2020 (2025. aasta seisuga) on Hiina kaubandusminister Wang Wentao.
Maldon Haljas

Maldon Haljas (20. mai 1936 – 21. detsember 2021) oli eesti kabetaja, meistersportlane.
1960. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna mäeosakonna mäeinsenerina. Ta töötas aastaid Kunda tsemenditehase mäeinsenerina. 
Eesti meistrivõistlustel vene kabes võitis ta hõbemedali 1995. aastal ning lisaks kaks hõbemedalit vene kabe kiirkabes (1989 ja 2006). Eesti meistrivõistlustel kirikabes (vene kabe) võitis ta hõbemedali 1982. aastal.
Palina Malašonak

Polina Jevgenjevna Malašonok (Valgevene keeles "Паліна Яўгенаўна Малашонак"; sündinud 8. augustil 2005 Mahilioŭ oblastis Svihanavas) on Valgevene laulja ja näitleja.
Valgevene Vabariigi rahvakunstnik (2021).
2020. aastal sai Malašonok laialdaselt tuntuks, kui ta Valgevene valitsusvastaste protestide ajal ronis barrikaadile ja esitas julgeolekujõudude ees romanssi "Белой акации гроздья душистые" ("Lõhnavad valge akaatsia kimbud"). Etteaste, mida peeti toetuse märgiks Valgevene OMONile, äratas avalikkuse tähelepanu ja viis tema koostööni Valgevene riikliku ringhäälinguorganisatsiooniga Belteleradiokompanija. Tema muusikukarjääri toetas ka organisatsiooni direktor Ivan Eismont, kellega ta hiljem lähedasteks sõpradeks sai.
2023. aastal kritiseeris Polina Malašonok vastuoluliselt vene lauljat Veronika Sõromljat, kes esitas laulu "Не мешай". Malasonok süüdistas Sõromljat "maitsetuse demonstreerimises Venemaa riigitelevisioonis".
1982. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 14. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1982 novembris.
Võistlusel osales 20 kabetajat.
Eesti meistriks tuli Olev Sild, kellele see oli kolmas Eesti meistri tiitel kirikabes. Hõbemedali võitis Maldon Haljas ja pronksi Koit Lindla.
Lükkä punkrilahing

Lükkä punkrilahing toimus 28. detsembril 1945 Võrumaal Lükkä Luhasoos. Lahing leidis aset metsavendade punkri ründamisel Nõukogude sisevägede üksuse poolt.
Kuna punkri ümber valvet ei peetud, tabas varahommikul alanud Nõukogude üksuse rünnak metsavendi une pealt. 
Põlema süttinud punkrist põgeneda üritanud metsavennad sattusid tiheda tule alla. 
Lahingus hukkus üheksa meest ning üks tundmatu metsavend. 
Kaks meest, Arnold Ottan ja Kristjan Tuvike, suutsid haarangust eluga pääseda. 
Ottan hukkus hiljem, kuid Tuvike jäi ellu ja elas ka pärast sõjajärgset aega. 
Harald Keemi, Henn Pihlapuu ja tundmatu metsavenna säilmed jäid aastakümneteks punkri lähedale metsa. Need avastati alles 2011. aasta novembris ning maeti ümber Vastseliina kalmistule.
Röki ruunikivi

Röki ruunikivi on 9. sajandist pärit ruunikivi, mis asub Rootsis, Östergötlandil. Graniitkivi kõrgus on 382 cm, millest 125 cm asub maapinnast allpool; laius 138 cm ja läbimõõt 19 - 43 cm. Röki ruunikivil on nähtav maailma pikim ruunikiri, mis koosneb 762 ruunist. Seda peetakse esimeseks teadaolevaks Rootsi kirjalikuks monumendiks ja see tähistab rootsi kirjandusloo algust. 
Ruunikivi asub Röki kiriku kõrval. 
Ruunikivist.
19. sajandil avastati kirikumüüri sisse surutud 5-tonnine kivi, mis tõmmati välja mitu aastakümmet hiljem. Kirik ehitati 12. sajandil ja ruunikivide kasutamine kirikute ehitusmaterjalina oli tol ajal tavaline. Röki ruunikivi valmistati 9. sajandi alguses, seda kinnitab varane vanapõhja keele vorm, mis erineb sellest keelest, mida kasutati 11. sajandi ruunikividel. Kivi on viielt küljelt kaetud ruunidega, välja arvatud alus, mis pidi maa alla minema. Mõned osad ruunikirjast on kahjustatud, kuid enamik on loetavad.
Röki ruunikivi on ainulaadne mitmel põhjusel: kivi sisaldab fragmente, mida peetakse Skandinaavia mütoloogiast kadunud osaks. Samuti mainitakse seal idagootide kuningat. kes oli tegelikult Lääne-Rooma keiser Theoderich Suur. See on pikim ruunikiri maailmas ja virtuoosne näide ruunide nikerdaja meisterlikkusest. Kirjutaja kasutas noorema futharki süsteemi, mis koosnes ainult 16 ruunist ja mis muutis teksti isegi tänapäeva lugejatele raskesti arusaadavaks.
Tekst.
Isa Varin püstitas Rökstenen’i mälestuskivina oma langenud poja Vamodi auks. Kivi kajastab esivanemate sugupuud ning kirjeldab nende sõjalisi saavutusi, sealhulgas osalemist lahingutes ja saadud sõjasaaki, tuues esile nii ajaloolisi kui ka legendaarseid sündmusi. Tekst ühendab ajaloolisi sündmusi mütoloogiliste elementidega, nagu Thor ja Bifrost. Samuti on esitatud õpetlikke ja moraalseid sõnumeid. Varin pöördub noorte poole, kutsudes neid meeles pidama esivanemate vaprust ja truudust oma perekonnale.
Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilasesindus

Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilasesindus (lühend GAG ÕE) on Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilaste esindusorganisatsioon, kus on esindajad 7.-G3 klassidest. Õpilasesinduse eesmärkideks on kaitsta õpilaste huve, vajadusi ja õigusi, aidata kaasa kasvatus- ja õppetegevuse kulgemisele, luua ühtsustunne kooliperes, arendada koostööd ja järgida ning edendada kooli traditsioone. 
Õpilasesinduse juht on õpilasesinduse president, kes on ka kooli juhtkonnas. ÕE juhatus koosneb presidendist, asepresidendist, aktiivi juhist ja Kotzebue õpilasesinduse ministrist. Lisaks kuuluvad laiendatud juhatusse veel õpilaste esindajad hoolekogus, õppenõukogus ja G5-s.
Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilasesindus on Eesti Õpilasesinduste Liidu ja Viie Kooli Koostöölepingu Liidu ehk G5 liige.
Pentti Nikula

Pentti Kustaa Nikula (3. veebruar 1939 Somero – 30. oktoober 2025) oli soome teivashüppaja, maailmarekordi omanik (1962–1963) ja Euroopa meister (1962).
Nikula võitis 1962. aastal Belgradis toimunud Euroopa meistrivõistlustel teivashüppes kuldmedali tulemusega 4,80 meetrit. 22. juunil 1962 püstitas ta Kauhavas maailmarekordi, ületades kõrguse 4,94 meetrit. Enne seda olid teivashüppe maailmarekordid olnud 35 aastat järjest Ameerika Ühendriikide sportlaste käes. Nikula rekord püsis 27. aprillini 1963, mil ameeriklane Brian Sternberg ületas kõrguse 5,00 meetrit.
Põhjamaade meediaväljaannetes mainitakse aeg-ajalt, et Nikula oli teivashüppes maailma esimene viie meetri piiri ületaja. 2. veebruaril 1963 ületas Nikula Soomes Pajulahti spordihallis teivashüppes tõesti kõrgused 5.00, 5.05 ja 5.10, mis kõik olnuksid tol ajal teivashüppe maailmarekordid, kuid sealse kohaliku taseme võistlusi ei peetud ametliku maailmarekordi registreerimise nõuetele vastavaks. Maailmarekordina kinnitatult kuulus esimese viie meetri ületaja au siiski Sternbergile, kes ületas selle kõrguse 27. aprillil 1963 USA-s Philadelphias.
Nikula osales 1964. aasta suveolümpiamängudel Tokyos, kus ta saavutas teivashüppes seitsmenda koha tulemusega 4,90 meetrit. Varsti pärast seda lõpetas ta tippspordiga tegelemise, sest varasemast õlavigastusest põhjustatud vaevused ei võimaldanud tal enam täie jõuga treenida.
Nikula valiti 1962. aastal Soome aasta sportlaseks. Hiljem pälvis ta ka koha Soome kergejõustiku kuulsuste hallis.
2012. aastal avati sportlase sünnilinnas Someros Pentti Nikula monument, mis kujutab teda teivashüppajana. Pronksskulptuuri autor on Sofia Saari.
Isiklikku.
Ta oli abielus Leena Nikulaga (sünninimega Vesala; 1942–1983), kes võitis noorpõlves kergejõustikus Soome meistrivõistluste medaleid. Nende poeg Kimmo Nikula on teivashüppes osalenud noorteklassi võistlustel.
1990. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 22. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1990 septembris.
Võistlusel osales 20 kabetajat.
Eesti meistriks tuli Raul Rebane, kellele see oli kolmandaks järjestikuseks meistritiitliks. Hõbemedali võitis Helger Helemäe ja pronksi Hans Vaab.
1985. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 17. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1985 novembris.
Võistlusel osales 21 kabetajat. Eesti meistriks tuli Vello Luht. Hõbemedali võitis Olev Sild ja pronksi Roland Prangel.
Koldhaigur

Koldhaigur ehk tiigihaigur ("Ardeola ralloides") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Koldhaigur on 42–47 cm pikk. Tiibade siruulatus on 80–92 cm. Kaalub 230–370 g.
Ülapool on helepruun. Kaela esipool ja rind on beežid tumepruunide triipudega. Kõht, tiivad ja saba on valged. Peal ja kaela tagapoolel on mustad, pruunid ja hallid triibud. Valjasriba on kollakasroheline, silmad on kollased. Nokk on rohekaskollane, nokaots on must. Jalad on kollakasrohelised.
Hundsulestikus koldhaigru ülapool on eredamat värvi. Peas on pikad beežid mustade servadega suled. Selg on roosakaspruun. Valjasriba on roheline või sinine. Nokk on eresinine, nokaots on tume. Jalad on punased.
Noorlind sarnaneb puhkesulestikus täiskasvanule, aga tema sulestik on tuhmimat tooni. Rind on triibulisem. Alapool on hall. Lennusuled ja saba on pruunikad.
Udusulis pojad on tumehallid. Nokk on kollane, nokaots tume. Jalad on eespoolt oliivrohelised, tagant kollased.
Levik.
Koldhaigru levila ulatub Edela- ja Kesk-Euroopast Araali mere ja Kagu-Iraanini. Elavad ka Aafrikas ja Madagaskaril.
Elavad soistel tasandikel, järvede ja tiikide ääres ja riisipõldudel. Harva võib neid kohata ka lehtersuuetes ja laidudel. Tavaliselt elavad madalikel, kuid mägijärvede ääres võivad pesitseda kuni 2000 m kõrgusel merepinnast.
Toitumine.
Toituvad peamiselt putukavastsetest, kaladest ja kahepaiksetest, kuid ka rohutirtsudest, mardikatest, liblikatest, ämblikest, koorikloomadest, limustest, väikestest lindudest, vihmaussidest, sisalikest, nastikutest ja karihiirtest. Saagiks langevad loomad on tavaliselt kuni 10 cm pikkused.
Tavaliselt toituvad üksi, vahel 2–5-linnulistes parvedes. Toitudes seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Võivad kala püüdmiseks putukaid söödana kasutada. Mõnikord toituvad kariloomade juures nagu veisehaigrud. Peamiselt päevase või videvikulise eluviisiga, võivad toituda ka öösel.
Pesitsemine.
Pesistsevad kolooniates koos kormoranide, tõmmuiibiste, siid-, öö- ja madagaskari tiigihaigrutega. Pesa asub roostikus, võsas või puu otsas, tavaliselt kuni 2 m kõrgusel. Pesa on ehitatud pilliroost ja rohust.
Euraasias ja Põhja-Aafrikas pesitsevad aprillist juunini, Sahara-taguses Aafrikas vihmaperioodil, Madagaskaril oktoobrist märtsini. Euroopas on kurnas 4–6 muna, Aafrikas ja Madagaskaril 2–4. Munad on rohekassinised. Euroopas on muna keskmine suurus 39 × 28 mm, Lõuna-Aafrikas 38 × 29 mm, Madagaskaril 37,3 × 27,5 mm. Mune haub peamiselt emaslind. Euroopas kulub tal selleks 22–24 päeva, Madagaskaril 18. Pojad saavad lennuvõimeliseks 30 päeva vanuselt.
Looduslikud vaenlased.
Koldhaigru mune ja poegi söövad haukad.
Hamilkar

Hamilkar (suri 480 eKr) oli Kartaago kuningas. 
Hamilkar oli Kartaago väejuhi Mago poeg või pojapoeg. Ta juhtis sõjakäiku Sitsiilia kreeklaste vastu. Himera lahingus 480 eKr sai Hamilkar Sürakuusa ja Akragase vägedelt hävitavalt lüüa. Herodotose järgi jäi Hamilkar lahingus teadmata kadunuks või tegi, nähes oma põgenevat väge, enesetapu.
Zane Daudziņa

Zane Daudziņa (neiuna Zane Goba; sündinud 6. novembril 1967) on läti teatri- ja filminäitleja, kirjanik, kõnepedagoog ja telesaatejuht.
1990. aastate alguses töötas ta kirjastuses "Sprīdītis" korrektorina.
Ta lõpetas Läti Ülikooli läti keele ja kirjanduse erialal. Ta sai Läti Kultuuriakadeemiast magistrikraadi lavakõne pedagoogika alal.
2017. aastal lõpetas ta kunstide doktorantuuri.
Praegu töötab ta ka kõnekonsultandi ja dotsendina Läti Kultuuriakadeemias. Kõnetreeningus tegeleb ta inimese psühhofüüsikaga, keha mõjuga häälele ja vastupidi, pöörates tähelepanu sellele, kuidas psühholoogilised ja füüsilised protsessid mõjutavad enesekindlust avaliku esinemise ajal. Ta juhib Kõnekoolis praktilist kursust "Hääl, diktsioon, resonaatorid".
Ta on tuntud oma rollide poolest sarjades "Hullumeelsuse hind" ("Neprāta cena") ja "UgunsGreks", aga ka filmides "Ostan su mehe!" ("Pērku jūsu vīru!") ja "Kõrguse piirang" ("Augstuma robeža"). Alates 2017. aastast juhib ta LTV1 saadet "Kes on kes?".
2020. aastatel pöördus kirjanduse poole. 2024. aastal pälvis ta raamatu "Bērnudienas komunālijā" eest Läti avaliku meedia (Latvijas Sabiedriskais medijs LSM-i) aastaauhinna "Kilogramm kultuure" ("Kilograms kultūras") kategoorias "Kirjandus". "Bērnudienas komunālijā" ilmus aastal 2025 pealkirja all "Lapsepõlv kommunaalias" ka eesti keeles, tõlkijaks Tauno Nõulik, väljaandjaks kirjastus Tänapäev.
Ta on abielus näitleja Vilis Daudziņšiga, neil on kaks last.
C418

Daniel Rosenfeld (sünd 9. mai 1989 Chemnitz, Saksamaa) on saksa muusik, helilooja ja produsent. Suurema tuntuse saavutas ta aastal 2011, olles loonud originaalse muusika mängule Minecraft, hiljem väljaantud täispika albumina "Minecraft Volume Alpha".
Elukäik.
C418 sündis tollases Saksa Demokraatlik Vabariigis, Karl-Marx-Stadt linnas, nüüdisajal tuntud kui Chemnitz, kuhu ta vanemad emigreerusid Nõukogude Liidust paremat elu otsides. 
Tee muusikasse leidis Daniel tänu oma vennale Harryle. Nende ema kinkis vennale sünnipäevaks töölt saadud arvuti, kus võis leida muusikatarkvara mida tuntakse kui "music tracker"-itena. Vend hobikorras tegi mõne loo, kuid kuskile välja see otseselt ei viinud - pigem katsetused siin-seal. Nende katsetuste kohta küsis Harry alatihti Danieli enda arvamust, kes esmalt venna loomingust suures vaimustuses ei olnud. 2008. aastal tutvustas ta Danielile tarkvara Abelton, mille müüs talle maha lausega, et ka "idioodid saavad mussi teha". Tarkvara alla laetud, hakkas Daniel hobikorras muusikat produtseerima. Enda esinejanime, "C418", sai ta inspireerituna venna pseudonüümist "C818".
Daniel hakkas huvi tundma "indie" mängude vastu, veetes aega neile keskendunud kommuunis TIGSource. TIGSource koosnes Danieli enda sõnul "hüperloovatest" arendajatest, kes tahtsid oma loovust ja kunstihimulisust näidata. Oma inglise keele oskuses tänabki ta muuseas "TIGSource"-i IRC kanalit, kus õppis ka tundma arvutimängude disaini. Samas kommuunis kohtus ta ka Minecraft-i loojat Notch. 
Danieli looming oli Notchi tähelepanu alla jäänud, ning "blokimängule" hakkas kujunema muusika. Enda sõnul tutvustas Minecraft talle minimalismi muusikas.
BMW Art Car

BMW Art Car (tõlkes kui "kunstiauto") on BMW autod, mille keredele on tehtud maalinguid mitmete kuulsate kunstnikute poolt firma toetusel.
Art Cari sarjale pani aluse võidusõitja Herve Poulain, kellele tuli idee osaleda 1975. aasta Le Mansi 24 tunni sõidul mkne uuulsa knstniku disainitud autoga. BMW Motorsporti toonane esimees Jochen Neerpasch oli nõus, mispeale pöördus Poulain oma sõbra Alexander Calderi poole, kes tegigi oma disaini 3.0 CSL võistlusautole. Kuigi Poulain oli sunnitud peale 9 tundi ja 73 ringi känigukasti rikke tõttu katkestama, sai tema auto kuulsaks ja järgmisel aastal võistles ta uue Art Cariga, seekord Frank Stella disainitud.
BMW Art Car'e on disainitud nii tavaliste seeriaautode kui ka võidusõiduautode põhjal. Kunstnikud valib rahvusvaheline žürii. Art Carsi projektijuht Thomas Girsti sõnul on Art Carsi eesmärk aja jooksul muutunud - esimesed Art Carid olid võidusõiduautod, alates 1990. aastatest on need olnud ka reklaamiautodeks, demonstreerimaks, et BMW on kunstimaailmas oluline tegija. Olafur Eliassoni 2007. aastal vesinikmootoriga prototüübi H2R põhjal disainitud autoga soovis BMW ka tõsta teadlikkust alternatiivkütustest.
BMW kunstiautode püsiekspositsioon on BMW muuseumis Münchenis, lisaks on autosid eksponeeritud mitmetes maailma tuntumates muuseumides ja galeriides nagu Louvre, Guggenheim ja Shanghai kunstimuuseum. 2012. aastal eksponeeriti autosid #1-15 ja #17 Londonis olümpiamängude raames, mille üheks peasponsoriks BMW oli.
Art Carsi 50. aastapäeva puhul toimub 16. juunist 2025 1. veebruarini 2026 maailmaturnee.
Eestis olid neli Art Cari (#3, #11, #14 ja #17) eksponeeritud Tallinna Kumus 14. aprillist 28. juulini 2013.
Kokku on 50 aastaga disainitud 20 BMW Art Cari:
1980. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 12. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1980 detsembris.
Võistlusel osales 19 kabetajat.
Eesti meistriks tuli Vladimir Serbak, kellele see oli esimeseks Eesti meistri tiitliks. Hõbemedali võitis Kalev Randlaine ja pronksi Aino Tarasev.
Vandel-sarvpoorik

Vandel-sarvpoorik ("Niemelaea balaenae") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab kaldapajustikes pajude laguokstel.
Kuldserv-mütsik

Kuldserv-mütsik ("Mycena aurantiomarginata") on mütsikuliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab okaspuude all okkakõdus ning on kuldsete eoslehekeseservade ja samavärvi mütseeliga seenejalal.
Bobby Finke

Robert Christian Finke (paremini tuntud kui Bobby Finke; sündinud 6. novembril 1999 Tampas Florida osariigis) on Ameerika ujuja. Ta võitis 2020. aasta suveolümpiamängudel Pekingis kaks kuldmedalit: meeste 800 meetri ja 1500 meetri vabaujumises. Finke kaitses edukalt oma tiitlit 1500 m vabaujumises 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis, püstitades maailmarekordi ja lisades hõbemedali 800 m vabaujumises. Ta ujus aastatel 2018–2022 Florida ülikooli meeskonnas Gainesville'is Floridas treener Anthony Nesty juhendamisel. Praegu ujub ta Florida ülikooli profirühmas. Enne ülikoolis ujumist ujus Bobby treener Fred Lewise käe all Saint Petersburgi veeklubi meeskonnas (tuntud ka kui SPA), mis asus Saint Petersburgi Floridas.
Robert Finke, hüüdnimega "Bobby", sündis ujumishuviliste perre. Tema vanemad Joe ja Jeanne ning kaks vanemat õde, Autumn Sky ja Ariel Summer, olid või on ujujad. Tema isa töötab ujumistreenerina Peterburi ujumisklubis. Kõik kolm Finke last võistlesid USA olümpiavalikvõistlustel 2016. aasta suveolümpiamängudele Rio de Janeiros.
2018. aastal lõpetas ta Countryside'i keskkooli Clearwateris. Seejärel astus ta Florida ülikooli Gainesville'is, kus liitus Florida Gatorsi ujumis- ja sukeldumisprogrammiga.[2]
Alates 2018. aastast on Finke olnud suhtes rinnuliujuja Ellie Zweifeliga.
Välislingid.
[[Kategooria:Ameerika Ühendriikide ujujad]]
[[Kategooria:Sündinud 1999]]
Peacock

Peacock on Ameerika voogedastusteenus, mida haldab ja omab Comcasti meelelahutusüksus NBCUniversal.
Peacock asutati 15. aprillil 2020 ja teenus alustas tööd 15. juulil 2020. Peacockis on peamiselt NBCUniversali kaubamärkide telesaated ja filmid ning teiste sisupakkujate toodang, samuti ka originaalsarjad ja -filmid. See on NBC Sportsi ja Telemundo Deportesi peamine voogedastusplatvorm, mis edastab valitud spordiürituste ülekandeid koos NBC ja selle hispaaniakeelse sõsarkanali Telemundoga, samuti spordiülekandeid ja lisasisu, mida tavatelevisioonis ei näidata. Platvorm edastab ka WWE professionaalse maadluse sisu, sealhulgas arhiivimaterjale ning tasulisi ja otseülekandena edastatavaid üritusi.
Ihor Terehhov

Ihor Oleksandrovõtš Terehhov (ukraina keeles "Ігор Олександрович Терехов", vene keeles "Игорь Александрович Терехов"; sündinud 14. jaanuaril 1967 Harkivis) on Ukraina poliitik. Ta on 11. novembrist 2021 Harkivi linnapea.
Ta lõpetas aastal 1990 Harkivi Ehitusinseneri Instituudi tööstus- ja tsiviilehituse erialal ning aastal 2006 Ukraina presidendi alluvuses oleva Harkivi Regionaalse Avaliku Halduse Instituudi avaliku halduse erialal.
Ta töötas aastast 1994 Ukrkonditsioner AS-is.
Mustuv punaheinik

Mustuv punaheinik ("Lulesia colorata"), varem "Rhodocybe mundula", on kandseente hulka kuuluv liik seeni.
Seen on katsumisel mustuv ja muutub punaseks kaaliumhüdroksiidi toimel.
Kasinka Mała

Kasinka Mała on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Mszana Dolna vallas. Kasinka Mała asub Mszana Dolnast 4,5 km loodes, Limanowast umbes 28 km läänes ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 40 km lõunas.
Kasina Wielka paikneb Lääne-Beskiidide eelmäestikus. Küla kõrgus merepinnast on 386–537 meetrit. Kasinka Mała on asutatud 1360. aastal. Kuni 1772. aastani kuulus küla kuninga omandusse.
India tiigihaigur

India tiigihaigur ("Ardeola grayii") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
India tiigihaigur on 42–46 cm pikk. Tiibade siruulatus on 75–90 cm. Kaalub 230–276 g.
Selg on pruun. Peal ja kaelal on tumepruunid ja beežid triibud. Tiivad, päranipuala, saba ja kõht on valged. Rind on valge beežide triipudega. Nokk on kollane, nokaots on must. Valjasriba on roheline. Silmad on kollased. Jalad on rohelised.
Hundsulestikus on pea ja kael üleni helepruunid. Valjasriba ja nokatüvik on sinised või rohelised. Ülaselg on tumepunane. Rinnal on pikad helepruunid suled. Jalad on erekollased, mõnel linnul punased.
Noorlinnu pruunitriibuline sulestik sarnaneb puheksulestikus täiskasvanu omaga, kuid noorlinnu rind on täpiline ja sabal võib olla pruune laike. Nokk on tumedat värvi.
Levik.
India tiigihaigru levila ulatub Pärsia lahest Myanmarini. Elavad ka Lakadiividel, Maldiividel, Andamani ja Nicobari saartel.
Elavad jõgede ja järvede ääres, padurates, riisipõldudel ning mangroovides. Võivad pesitseda ka linnades. Tavaliselt elavad madalikel, kuid Nilgiri mäestikus on neid kohatud 2150 m kõrgusel merepinnast.
Toitumine.
Toituvad väikestest kaladest, konnadest, koorikloomadest, veeputukatest, rohutirtsudest, kilkidest, sipelgatest ja kilpkonnapoegadest.
Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Toituvad üksi või väikestes parvedes. Kui toitu on palju, võivad koguneda suurematesse parvedesse, kus on 15–25 lindu. Toituvad hommikul ja hilisel pärastlõunal. Mõnikord kasutavad kalade püüdmisel sööta.
Pesitsemine.
Tavaliselt pesitsevad kolooniates, vahel ka üksikult. Pesa asub 2–16 m kõrgusel puu otsas. Emaslind ehitab pesa isase korjatud okstest.
Põhja-Indias pesitsevad maist septembrini, Lõuna-Indias ja Sri Lankal detsembrist maini. Kurnas on neli sinakasrohelist muna mõõtmetega 38 × 28,5 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 24 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 25–29 päeva vanuselt.
Milltowni kalmistu rünnak

Milltowni kalmistu rünnak oli 16. märtsil 1988 Põhja-Iirimaa Belfasti Milltowni kalmistul toimunud terrorirünnak, milles Põhja-Iirimaa lojalist Michael Stone ründas püstolite ja käsigranaatidega matuselisi, kes osalesid kolme operatsioonis Flavius hukkunud Ajutise IRA liikme matustel.
Stone oli enne rünnakut teada saanud, et Kuninglikud Ulsteri Politseijõud paigutavad matustele minimaalse valve ning kohal pole relvastatud IRA liikmeid. Politsei ja IRA kokkulepe, et politsei jälgib matuseid kaugemalt ning vastutasuks IRA ei korralda tulirelvadega ausaluute ei olnud avalikult teada. Ründaja sulandus esialgu rahva hulka ning viskas kolmanda kirstu hauda langetamisel rahvahulka kaks granaati. Stone proovis seejärel põgeneda, tulistades teda jälitava rahvamassi suunas. Rahvamass sai mehe kätte ning ta jäi ellu ainult kohale saabunud politseinike sekkumise tõttu, kes arreteerisid ta ning viisid ta haiglasse. Rünnakus hukkus kolm ning vigastada sai üle 60 inimese.
Rünnaku jäädvustasid teleuudiste kaamerad ja kaadrid vapustasid maailma. Kolm päeva hiljem sõitsid kaks maaväe kapralit ilmselt kogemata ühe rünnakus hukkunu matuse rongkäigu keskele. Tsiviilriietes sõdurid tiriti vihase rahvahulga poolt autost välja, peksti läbi ja lasti seejärel Ajutise IRA liikmete poolt maha.
Stone mõisteti rünnaku eest 682 aastaks vangi, kuid ta vabanes 1998. aastal sõlmitud suure reede lepingu raames. 2006. aastal arreteeris PSNI Stone'i uuesti kui ta üritas siseneda Põhja-Iirimaa parlamendihoonesse, et tappa Sinn Féini liikmed Martin McGuinnessi ja Gerry Adamsi. Ta vabanes ennetähtaegselt 2021. aastal.
Rose Pompadour

Rose Pompadour ('Pompadour-roosa', 'Pompadouri roosa') on teatud sügavroosa värvitoon, pärit 18. sajandist kasutusel Sévres'i portselanimanufaktuuri toodangu ühest põhivärvusest. Toon on lõheroosast vähem oranž, sarnane koidu- või flamingoroosaga.
Selle portselanivärvi lõi keemik Jean Hellot Cassiuse purpuri baasil ja Liège'i portselanimaalija Philippe Xhrouet võttis selle kasutusele 1757. aastal. Sèvresi portselanivabriku dokumentides kirjeldatakse seda värvi kui "väga värsket ja väga meeldivat roosat". Esimesed Pompadour-roosad portselanist esemed, käepidemetega vaasid, ostsid Louis XV, Madame de Pompadour ja Condé prints 1758. aastal. Algselt sirelivärvina kirjeldatud tooni nimetas kuningas oma favoriidi auks peagi "Pompadouri roosaks".
Ajutine Iiri Vabariiklik Armee

Ajutine Iiri Vabariiklik Armee (inglise keeles "Provisional Irish Republican Army", lühendatult "Provisional IRA", "PIRA"), ametliku nimetusega Iiri Vabariiklik Armee (IRA; iiri keeles "Óglaigh na hÉireann") ja rahvasuus tuntud kui Provos, oli Põhja-Iiri vabariiklik paramilitaarne organisatsioon, mille eesmärk oli lõpetada Briti võim Põhja-Iirimaal, edendada Iiri taasühinemist ja luua kogu Iirimaad hõlmav iseseisev vabariik. Enamiku Põhja-Iirimaa konflikti ("The Troubles") ajast oli Ajutine Iiri Vabariiklik Armee kõige suurem ja mõjukam vägivaldne vabariiklik rühmitus. Organisatsioon pidas end algse Iiri Vabariikliku Armee ainsaks legitiimseks järglaseks. Suurbritannias kuulutati see terroristlikuks organisatsiooniks ja Iiri Vabariigis ebaseaduslikuks ühenduseks.
Ajutine IRA tekkis 1969. aasta detsembris pärast lahkhelisid esialgses IRA-s ja laiemas Iiri vabariiklikus liikumises. Esialgu eksisteerisid koos Ametlik Iiri Vabariiklik Armee (OIRA) ja Ajutine Iiri Vabariiklik Armee, kuid 1972. aastaks tõusis PIRA domineerivaks jõuks. Mõned aastad varem oli alanud Põhja-Iirimaa konflikt, kui valdavalt katoliiklik ja vägivallatu kodanikuõiguste liikumine aeti Põhja-Iiri lojalistide ja RUC poolt laiali. 1969. aastal toimusid rahutused ja Põhja-Iirimaale saadeti korda valvama Briti sõjaväelased.
Esialgu keskendus PIRA katoliiklike piirkondade kaitsmisele, kuid 1970. aastal alustas see rünnakuid valitsusvägede vastu, mida toetasid välised allikad, sealhulgas välisiirlased ingliskeelsetes riikides, samuti Palestiina Vabastusorganisatsioon ja Liibüa diktaator Muammar Gaddafi. Organisatsioon korraldas rünnakuid Briti sõjaväelaste ja Põhja-Iiri politseinike vastu nii maa- kui linnapiirkondades ning viis läbi pommitamiskampaania Põhja-Iirimaal ja Inglismaal, sihtides sõjalisi, poliitilisi ja majanduslikke sihtmärke ning Briti sõjaväelisi objekte ka mandri-Euroopas. PIRA rünnakutes hukkus üle 1700 inimese, kelle hulgas oli üle 1000 Briti julgeolekujõudude liikme ja umbes 500–644 tsiviilisikut.
Ajutine IRA kuulutas relvarahu välja juulis 1997, pärast mida lubati selle poliitiline tiib Sinn Féin osalema mitmeparteilistel rahuläbirääkimistel. Rahuläbirääkimised viisid 1998. aastal suure reede lepinguni ning 2005. aastal kuulutas Ajutine Iiri Vabariiklik Armee oma relvastatud operatsioonid lõppenuks ning loovutas relvad. Hiljem on PIRA-st eraldunud mitmeid väiksemaid rühmitusi, sealhulgas Järjepidev Iiri Vabariiklik Armee (CIRA) ja Tõeline Iiri Vabariiklik Armee (RIRA).
Bunë jõgi

Bunë (definiitne vorm Buna; albaania keeles Bunë, montenegro keeles Bojana) on jõgi Põhja-Albaanias ja Montenegros, mis moodustab osa Albaania ja Montenegro piirist.
Jõgi saab alguse Shkodëri järvest ja suubub Aadria merre. Shkodëri linna lähistel ühineb sellega Drini jõe põhjaharu, mis suurendab Bunë veehulka ja muudab selle oluliseks äravoolukanaliks nii Shkodëri järvele kui ka Drini jõe vesikonnale.
Bunë on ligikaudu 44 kilomeetrit pikk ja selle valgala pindala on umbes 19 600 km².
Jõgi on laevatatav suure osa oma pikkusest ning seda kasutatakse kohaliku veetranspordi ja kalanduse jaoks. Jõe kallastel leidub viljakaid põllumaid, mis on olulised põllumajandusele, kuid piirkond on samas vastuvõtlik hooajalistele üleujutustele. 
Bunë jõe ja Shkodëri järve piirkond on rahvusvahelise tähtsusega märgala, mis on kantud Ramsari konventsiooni nimekirja. Jõe suudmealal asuvad ulatuslikud märgalad, deltad ja rannikumetsad, kus leidub palju rändlinnuliike, kalu ja kahepaikseid.
Piirkonda kaitstakse mitme looduskaitseala ja rahvuspargi kaudu, sealhulgas Shkodëri/Skadari järve rahvuspargi koosseisus Albaanias ja Montenegros. Need alad kuuluvad ka UNESCO biosfääriala võrgustikku, mille eesmärk on säilitada piirkonna ainulaadne ökosüsteem ja bioloogiline mitmekesisus.
Maasikapunane

Maasikapunane ehk maasikpunane on üks punastest värvitoonidest, aedmaasika vilja toonile sarnanev soojatooniline mahe punane värvus.
Värvitoon seostub naudingu, suve, loomulikkuse ja magususega.
Värvinimetust kasutatakse peamiselt moe kontekstis tekstiilide ja lõngade värvi kirjeldamiseks, aga ka disainis ja sisekujunduses, kunstitarvete ning kosmeetika ühe värvitoonina.
Variatsioonid.
Prantsuskeelsete värvinimetuste portaal purpre.com annab maasikapunase ("fraise") vasteks kergelt pastelsete punaste toonivahemiku ; "fraise écrasée" on tumedam soe punane .
RAL Classic värvivaliku toon 3018 "Erdbeerrot" on kergelt lillaka varjundiga mahe punane .
Veebivärv "Strawberry" on soe punane , "Wild Strawberry" on peaaegu kompvekiroosa .
Rae Spordikool/Viaston

Rae Spordikool/Viaston on Rae vallas asuv Eesti võrkpalliklubi. Tegemist on Rae esindusnaiskonnaga, mis osaleb Eesti meistrivõistlustel ja Balti liigas.
Ajalugu.
Rae Spordikool/Viastoni võrkpallinaiskonna tõi Eesti meistriliigasse hooajast 2021/22 Raigo Tatrik, nähes suurt potentsiaali Rae Spordikooli noortes. Esimesel tegutsemisaastal ei kvalifitseerutud veel valla sporditoetustele, kuid juba järgmisel hooajal kujunes naiskonnast piirkonna esindusvõistkond, mis tõi kaasa ka suurema rahastuse.
Hooajal 2023/24 liitus Rae naiskond Balti liigaga ning tuli samal aastal Eesti meistrivõistlustel hõbemedalile. Järgmisel, 2024/25 hooajal, saavutati klubi ajaloo suurim edu, kui võideti nii Balti liiga kui ka Eesti karikavõistlused. Hooajal 2025/26 otsustati teha samm edasi ja osaleda CEV Challenge Cupil – tugevuselt kolmandas Euroopa klubisarjas. Tegemist oli märgilise sammuga, sest Eesti naiste võrkpalliklubid polnud eurosarjades osalenud alates 2016/17. hooajast, mil Kohila VK/E-Service mängis nii CEV Meistrite liigas kui ka CEV Cupil.
Emil Wakim

Emil Wakim (sündinud 11. märtsil 1998) on Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja. Ta oli "Saturday Night Live'i" 50. hooaja täiendkoosseisu näitleja.
Varajane elu.
Wakim sündis Chicagos Illinoisi osariigis. Tema isa on liibanoni maroniit ja ema valge ameeriklanna. Ta identifitseerib end araabia kristlasena. Ta lõpetas Hinsdale South keskkooli ja õppis Indiana ülikoolis Bloomingtoni linnas, Indianas.
Ishëm

Ishëm on asula Loode-Albaanias Durrësi maakonnas.
See paikneb Ishëmi jõe ääres, umbes 35 kilomeetrit Tiranast loodes. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas asulas 5001 inimest.
Ishëm on olnud seotud põllumajanduse ja kalandusega, ning selle ümbruses leidub mitmeid ajaloolisi ja looduslikke vaatamisväärsusi, sealhulgas Ishëmi kindlus ja rannikulähedased märgalad.
Ishëmis on sündinud Albaania maalikunstnik Ibrahim Kodra.
Tommy Brennan

Tommy Brennan (sündinud 1. juunil 1994) on Ameerika Ühendriikide stand-up koomik Saint Paulist, Minnesotast, ning kuulub "Saturday Night Live’i" 51. hooaja näitlejate koosseisu.
Ishëmi kindlus

Ishëmi kindlus (albaania keeles "Kalaja e Ishmit") on kindlus Albaanias Durrësi maakonnas Ishëmi asulas.
Kindlus paikneb künkal Ishëmi jõe kohal. 
See ehitati 1572–1574 Osmanite võimu ajal eesmärgiga tõkestada talurahva ülestõuse. 
Kindluse esisel alal asub tuntud albaania maalikunstniku Ibrahim Kodra haud.
Jeremy Culhane

Jeremy Culhane (sündinud 17. veebruar 1992) on Ameerika koomik. Temast sai 2025. aastal "Saturday Night Live'i" 51. hooaja täiendkoosseisu näitleja. Varem astus ta üles Upright Citizens Brigade’i trupis ning osales veebipõhise komöödiaplatvormi Dropout saadetes.
Kam Patterson

Kameron "Kam" Patterson (sündinud 10. aprill 1999) on Ameerika "stand-up" koomik ja näitleja. Ta sai esmalt tuntuks oma meeldejäävate esinemiste eest "stand-up" komöödia podcastis "Kill Tony". 2025. aastal sai temast "Saturday Night Live'i" 51. hooaja täiendkoosseisu näitleja.
Sültservik

Sültservik ("Resupinatus applicatus") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seente liik.
Seen kasvab lagulehtpuudel, niiskes.
Hiina tiigihaigur

Hiina tiigihaigur ("Ardeola bacchus") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Hiina tiigihaigur on 45 cm pikk.
Sulestik on peamiselt valge, peal ja seljal on helepruunid triibud. Valjasriba on rohekaskollane. Nokk on kollane, nokaots tume. Jalad on kollased.
Hundsulestikus on hiina tiigihaigru pea, kael ja rind punakaspruunid. Kurgualune on valge. Peas ja rinnal on pikad tumepunased suled. Selg on tumehall. Nokk on kollane, nokaots on tume, nokatüvik sinine. Jalad on roosad.
Noorlinnu sulestik sarananeb puhkesulestikus täiskasvanu omaga, kuid peal ja alapoolel on tumepruunid triibud.
Levik.
Pesitsusala ulatub Mandžuuriast Assami ja Andamani saarteni, pesitsevad ka Jaapanis. Talvitavad Malaka poolsaarel, Indohiinas, Kalimantanil, Sumatral ja Nansei saartel.
Elavad tiikide ja jõgede ääres, riisipõldudel, soodes ja mangroovides.
Toitumine.
Toituvad väikestest konnadest, ussidest, kaladest, limustest, putukatest ja väikestest lindudest.
Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Tavaliselt toituvad üksi või paarides.
Pesitsemine.
Pesitsevad kolooniates, vahel koos öö-, siid- ja india tiigihaigurtega. Okstest ehitatud ning lehtede ja rohuga vooderdatud pesa asub kõrgel puu otsas.
Indias pesitsevad maist augustini, Hiinas aprillist juunini. Kurnas on 4–6 rohekassinist muna. Tavaliselt kaks kurna, teine munetakse peale poegade iseseisvumist. Mune hauvad mõlemad vanemad 18–22 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 30 päeva vanuselt.
Vox Continental

Vox Continental on elektronorel, mida tootis aastatel 1962--1971 Briti firma Vox, toodeti hinnanguliselt 9100 pilli. See oli mõeldud kergema ja odavama alternatiivina Hammondi orelile, kasutades sarnaseid liugureid ning püüdes tekitada sarnaseid hääli. See oli omal ajal kõige populaarsem elektronorel ning seda kasutasid mitmed kõige kuulsamad ansamblid, nagu the Beatles, the Monkees, the Animals, the Doors ja paljud teised.
Drino

Drino (kreeka keeles Δρίνος) on jõgi Põhja-Kreekas ja Lõuna-Albaanias. 
Jõgi saab alguse Kreekas Ioánnina piirkonnas, voolab seejärel põhja suunas Albaania territooriumile ning läbib Gjirokastëri oru. Alamjooksul suubub Drino Tepelenë linna lähedal Vjosë jõkke. 
Jõe pikkus on ligikaudu 85 km ja valgala pindala umbes 1320 km².
Suurim jõeäärne asulad on UNESCO maailmapärandi nimekirja kantud Gjirokastër.
Narita

Narita (成田市; -"shi") on linn Jaapanis Chiba prefektuuris. Linnas asub Tokyot teenindav Narita rahvusvaheline lennujaam.
Linna läbib Tone jõgi.
Elanike arv on 134 316 (1. oktoobril 2025).
Välislingid.
Narita koduleht
Sunda tiigihaigur

Sunda tiigihaigur ("Ardeola speciosa") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Sunda tiigihaigur on 45 cm pikk.
Selg on oliivpruun. Pea, kael ja rind on beežid oliivpruunide triipudega. Tiivad, saba ja kõht on valged. Nokk on kollane, nokatüvik sinine. Valjasriba on rohekaskollane. Silmad on kollased. Jalad on rohekaskollased.
Hundsulestikus on pea ja kael kuldkollased. Selg on tumehall. Rind on punakaspruun. Nokk on erekollane, noktüvik on sinine ja noka otsas on must triip. Silmad on oranžid.
Noorlind sarnaneb puhkesulestikus täiskasvanuga.
"A. s. continentalis"'e tiivad ja nokk on pikemad kui "speciosa"'l.
Alamliigid ja levik.
Liigil on kaks alamliiki:
Elavad järvede ja tiikide ääres, soodes ja riisipõldudel, mõnikord ka mangroovides. Jaaval on neid kohatud 1500 m kõrgusel merepinnast.
Toitumine.
Toituvad kaladest, konnadest, kullestest, veeputukatest, rohutirtsudest, mardikatest, sipelgatest, termiitidest ja vihmaussidest.
Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Tavaliselt toituvad üksi.
Pesitsemine.
Võivad pesitseda nii üksikult kui kolooniates koos veise- ja siidhaigrutega. Okstest ehitatud pesa asub puu otsas, tavaliselt vee kohal.
Jaava idaosas pesitsevad detsembrist maini, lääneosas jaanuarist augustini. Mandril on kurnas 3–5 muna, Jaaval ja Balil 2–3. Muna on 37,7 mm pikk ja 28,7 mm lai.