tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nehoiu

Nehoiu on linn Rumeenias Buzău maakonnas. Asub Buzău jõe orus ajaloolises Munteenia piirkonnas.
Linna haldusalasse kuulub 9 küla: Bâsca Rozilei, Chirlești, Curmătura, Lunca Priporului, Mlăjet, Nehoiașu, Păltineni, Stănila ja Vinețișu.
Nehoiut on kirjalikult mainitud 1549. aastal. 1989 sai linnaõigused.
Linna peamine tööstusharu on metsa- ja puidutööstus.
Oetz

Oetz (Ötz) on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 812 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 29,2 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2361 inimest. Vald paikneb 11,7 km Imstist kagus Ötztaler Ache alamjooksul Ötztali orus Acherkogeli mäe (3008 m) jalamil.
Ajalugu.
Oetzi piirkonda hakati asustama umbes 2000 aastat tagasi. Küla on kirjalikult esmamainitud nimega "(Ez)" 1266. aastal. Kihelkonnakirik ehitati hilisgooti stiilis, laiendused aastal 1667. Baroki stiilis interjöörimuudatuste tegemine lõpetati 1744. aastal. Kirikus on krüpt, püha Miikaeli maaliga altar (1683), nikerdused ja kujud.
Turism.
Ötz on kahehooajaline turismisihtkoht ligikaudu 350 000 ööbimisega ja on populaarne kärestikusõidu- ja turismipaik. Linnas on kohalik pärandimuuseum ja kunstigalerii Turmmuseum Ötz (ametlikult "Galerie zum alten Ötztal"). Lähedalolevad vaatamisväärsused on Piburgi järv, Auer Klamm (kuristik), Stuibenfall (juga) ja Tumpenbachi (oja) juga.
Koostööpartnerid.
Ötz teeb koostööd järgmiste omavalitsustega:
Rietz

Rietz on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 685 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 19,57 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2208 inimest. Vald paikneb 23 km Imstist idas ja 4 km Telfsist läänes Inni lõunakaldal. Eripäraks on, et küla ei saa Stubai Alpide kõrguse tõttu talvel päikest. Küla on kirjalikult mainitud aastal 1264 ja on kogukond 1325. aastast. Peamine sissetulekuallikas on turism.
Tyrone Power

Tyrone Edmund Power III (5. mai 1914 Cincinnati, Ohio – 15. november 1958 Madrid) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Roppen

Roppen on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 724 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 30,86 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1776 inimest. Vald paikneb 5 km Imstist kagus Pitze ja Ötztaler Ache suuete vahel. 
Küla on kirjalikult esmamainitud 1260. aastal nimega Roupen, kuid asustus algas juba 3000 aastat tagasi.
Tajuprobleem

Tajuprobleem on üks põhilisi tajufilosoofia lähtekohti. Kui on olemas illusioonid ja hallutsinatsioonid, kuidas siis saab taju anda otsese ja vahetu ligipääsu reaalsusele? Seda filosoofilist küsimust käsitletakse näiteks epistemoloogias ja empirismis.
Probleem esineb vastavalt illusiooniargumendina ja hallutsinatsiooniargumendina. Vastavalt neile argumentidele tähendab illusioonide ja hallutsinatsioonide võimalikkus seda, et taju ei saa olla objektiivsete esemete vahetu teadvustamine.
Eeldused.
Tajuprobleemist rääkides saab toetuda neljale põhilisele eeldusele:
Illusiooniargument.
Teatud juhtudel on võimalik olla teadlik, et meeleliselt tajutakse harilikku, subjekti poolt moonutamata objekti. Selline teadlikkus võib tekkida tõelise tajumise kogemusest, mille käigus objekti tajutakse sellisena, nagu ta on. Samasugune teadlikkus võib aga tekkida ka illusoorsest kogemusest.
Illusoorne tajukogemus on olukord, mille käigus tõelist objekti meeleliselt tajutakse, aga see objekt näib meeleliselt teistsugune, kui ta tegelikult on. Näiteks võib illusoorseks tajukogemuseks pidada seda, kui me näeme valget seina kollases valguses ja see näib meile kollasena. Seejuures ei ole oluline, kas subjekt illusoorset tajukogemust ka tõeliseks peab, või mitte.
Illusiooniargument oma radikaalsel kujul üritab näidata, et subjekti jaoks ei ole kunagi võimalik harilikest objektidest tajuliselt teadlik olla. Seda väidet tõendav argumentatsioon on järgmine:
Hallutsinatsiooniargument.
Hallutsinatsioon on tajukogemus, mis on eristamatu mingi teatud objekti tõelise tajumise kogemusest, samas kui seda objekti ei ole. Nagu illusioonidegi puhul, ei ole seejuures oluline, kas subjekt usub, et tegemist on tõelise meelelise kogemusega, või mitte. Hallutsinatsioon ei pruugi tingimata olla ka samasugune sellega, mida kogevad vaimuhaiged, narkomaanid või alkohoolikud. Piisab sellest, et meeleliselt tajutakse sündmust, mis saaks ka tegelikult toimuda – vastasel korral ei oleks kogemus tegelikust meelelisest kogemusest eristamatu.
Kui eeldada, et hallutsinatsioonid on olemas, siis ei saa taju ja tajuelamuse olemus sõltuda tajutavatest objektidest, nii nagu seda tavaliselt käsitatakse.
Loimurite loend

Loimurite loend loetleb loimureid.
Selles nimekirjas on loimurite liigid ja teised taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis "Bioloogia mõisteid". 
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Sankt Leonhard im Pitztal

Sankt Leonhard im Pitztal on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 1366 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 223,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1393 inimest. Vald paikneb 20 km Imstist lõunas Pitze jõe ülemjooksul. Küla pikkus on umbes 25 km. See on üks suurimaid omavalitsusi Tiroolis.
Kliima on mäekülgede tõttu karm. Piirkond avastati 1300. aasta paiku ja selle peamine sissetulekuallikas on turism.
Sautens

Sautens on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 812 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 11,61 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1595 inimest. Vald paikneb 9 km Imstist kagus Ötztaler Ache alamjooksul. Küla asub päikese käes, kuid on tuule eest kaitstud, mis teeb kliima eriti pehmeks. Peamine sissetulekuallikas on põllumajandus. Puuviljad on eriti olulised, kuna suurt osa saagist kasutatakse napsi tegemiseks.
Küla nimi paistab pärinevat Rooma aegadest. Sautens oli kunagi Oetziga seotud, kuid sai 1836. aastal omaette vallaks. Hiljuti on külas kasvanud turism.
Silz (Tirool)

Silz on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 654 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 65,67 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2520 inimest. Vald paikneb 15 km Imstist idas ja 11 km Telfsist läänes. Vallas asub suusakuurort Kühtai. Taliturismi kõrval on Silzile tähtsaks sissetulekuallikaks ka suveturism, eriti kärestikusõit Inni jõel.
Rahvusvaheline Sulgpalliföderatsioon

Rahvusvaheline Sulgpalliföderatsioon (inglise keeles "Badminton World Federation", lühendatult BWF) on rahvusvaheline spordialaliit, mis korraldab sulgpalliga seotut kogu maailmas.
Föderatsioon asutati 1934 Londonis nimega International Badminton Federation (lühendatult IBF).
Föderatsioonil on tänapäeval 201 liiget: sh 175 rahvuslikku organisatsiooni (sh Eesti Sulgpalliliit).
Ervita vald

Ervita vald (saksa keeles "Erwita") oli vald Järvamaal Koeru kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Väinjärve vallaga.
Essu vald

Essu vald (saksa keeles "Jess") oli vald Virumaal Haljala kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1893.
Hageri-Mäeküla vald

Hageri-Mäeküla vald (saksa keeles "Pastorat Haggers-Mähküll") oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1867 ja siis eraldus Mäeküla vald eraldi vallaks.
Mäeküla vald

Mäeküla vald (saksa keeles "Mähküll") oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1889 ja siis liideti see vald arvatavasti Sutlema-Lümandu vallaga.
Hagudi vald

Hagudi vald (saksa keeles "Haggud") oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Rapla vallaga.
Haljava vald

Haljava vald (saksa keeles "Hallinap") oli vald Harjumaal Harju-Jaani kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti see vald Anija vallaga.
Huuksi vald

Huuksi vald (saksa keeles "Hukas") oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Koigi vallaga.
Idavere vald

Idavere vald (saksa keeles "Itfer") oli vald Virumaal Haljala kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1893.
Iigaste vald

Iigaste vald (saksa keeles "Igast") oli vald Tartumaal Sangaste kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Karula vallaga.
Iisaku-Kauksi-Potsiku vald

Iisaku-Kauksi-Potsiku vald (saksa keeles "Isaak-Kauks-Potzik") oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1869.
Ilmatsalu vald

Ilmatsalu vald (saksa keeles "Ilmazahl") oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Vorbuse vallaga.
Jootme-Räsna vald

Jootme-Räsna vald (saksa keeles "Jotma und Resna") oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Lehtse vallaga.
Jägala vald

Jägala vald (saksa keeles "Jaggowall") oli vald Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Jõelähtme vallaga.
Jäneda-Lehtmetsa vald

Jäneda-Lehtmetsa vald (saksa keeles "Jendell und Lechtmetz") oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Käravete vallaga.
Jõe vald

Jõe vald (saksa keeles "Jaegel") oli vald Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Pala vallaga.
Jõepere vald

Jõepere vald (saksa keeles "Joemper") oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Saksi vallaga.
Jööri vald

Jööri vald (saksa keeles "Jöör") oli vald Saaremaal Valjala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kogula vallaga.
Kaagvere vald

Kaagvere vald (saksa keeles "Kawershof") oli vald Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1896 ja siis liideti see vald Mäksa vallaga.
Kaave vald

Kaave vald (saksa keeles "Kawa") oli vald Tartumaal Laiuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kurista vallaga.
Kalli vald

Kalli vald (saksa keeles "Kallie") oli vald Pärnumaal Mihkli kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1899 ja siis liideti see vald Koonga vallaga.
Karala vald

Karala vald (saksa keeles "Karral") oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Lümanda vallaga.
Karitsa vald

Karitsa vald (saksa keeles "Karritz") oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Rakvere vallaga.
Kasti vald

Kasti vald (saksa keeles "Kasty") oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Haimre vallaga.
Kasti vald (Püha kihelkond)

Kasti vald (saksa keeles "Kasty") oli vald Saaremaal Püha kihelkonnas. Vald eksisteeris 1874–1891 ja siis liideti see vald Pihtla vallaga.
Kaunispe vald

Kaunispe vald (saksa keeles "Kaunispäh") oli vald Saaremaal Jämaja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Torgu vallaga.
Kautjala vald

Kautjala vald (saksa keeles "Kautel") oli vald Harjumaal Jüri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Rae vallaga.
Kelba-Ohulepa vald

Kelba-Ohulepa vald (saksa keeles "Kelp-Erlenfeld") oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kirna-Kohatu vallaga.
Kellamäe vald

Kellamäe vald (saksa keeles "Kellamäggi") oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kaarma-Suuremõisa vallaga.
Kergu-Kõnnu vald

Kergu-Kõnnu vald (saksa keeles "Kerkau-Könno") oli vald Pärnumaal Pärnu-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kaisma vallaga.
Michael Richards

Michael Richards (õieti Michael Anthony Richards; sündinud 24. juulil 1949 Culver Citys California osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.
Ta on eelkõige tuntud Cosmo Kramerina populaarses telesarjas "Seinfeld" (1989–1998), mille eest ta pälvis mitu Emmy auhinda.
Lisaks on ta mänginud sellistes tuntud filmides nagu "UHF", "Problem Child", "Airheads", "Unstrung Heroes" ja "Trial and Error".
Villeneuve-sur-Yonne

Villeneuve-sur-Yonne on linn Prantsusmaal Yonne'i departemangus.
Tom Clancy

Thomas Leo Clancy (12. aprill 1947 – 1. oktoober 2013) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik. Talle kuulsust toonud teosed sisaldasid rohkelt tehnilisi detaile ja nende tegevus toimus enamasti külma sõja ajal. 
17 Clancy teosest said menukid ja kokku müüdi tema raamatuid rohkem kui 100 miljonit eksemplari.
Haridus.
Tom Clancy ema nägi vaeva, et saata poeg Loyota Keskkooli – katoliku erakooli, mida peab jesuiitide ordu. Clancy lõpetas keskkooli 1965. aastal. Seejärel õppis ta Loyota Kolledžis ja sai 1969. aastal bakalaureusekraadi inglise kirjanduse alal.
Karjäär.
Tom Clancy töötas kõigepealt kindlustusagendina. Tema kirjanikutee algas 1984. aastal, mil Naval Institute Press avaldas Clancy romaani "The Hunt for Red October" (""Punase Oktoobri" jälitamine"). Kaks aastat hiljem ilmus "Red Storm Rising", mida müüdi 1986. aastal peaaegu miljon eksemplari – sellega kindlustas autor koha kirjandusmaastikul.
John McTiernan lavastas 1990. aastal raamatu ""Punase Oktoobri" jälitamine" põhjal mängufilmi "Jaht Punasele Oktoobrile", kus olid peaosades Sean Connery ja Alec Baldwin. Baldwin kehastas Jack Ryanit, kellest sai Clancy romaanide keskne kangelane – sellised romaanid liigitatakse Ryanverse'i, kuhu kuulus enne autori surma 17 teost.
Jack Ryani tegelaskuju tegutseb Amazon Prime Video voogedastusplatvormil linastunud samanimelises seriaalis. Kuigi ükski vahemikus 2018–2023 eetrisse läinud neljast hooajast ei põhine otseselt mõnel Tom Clancy teosel, on sarja süžee kirjaniku romaanidest inspireeritud. Lisaks eelmainitud filmile ja seriaalile põhinevad Clancy romaanidel Hollywoodi filmid nagu "Nähtamatu vaenlane", "Kõigi hirmude summa" ja "Reaalne hädaoht".
Clancy on kirjutanud videomängude stsenaariume. 1996. aastal oli ta videomängutootja Red Storm Entertainment asutajaid. 2000. aastal müüdi firma videomängude suurtootjale Ubisoft.
Mõni kuu pärast Tom Clancy surma ilmus tema viimane raamat "Käsuõigus" ("Command Authority")"," mille süžee algab Venemaa sissetungiga Eestisse.
Isiklikku.
Tom Clancy sündis Baltimore'is iiri-ameerika pere kolmest lapsest teisena. Nagu Clancy vanemad, oli temagi katoliiklane.
Clancy abiellus 1969. aastal õendusüliõpilase Wanda Thomas Kingiga, kellest sai hiljem silmakirurg. Nende kooselust sündis neli last, kuid paar lahutas abielu 1999. aastal. 
Clancy teine abikaasa oli vabakutseline ajakirjanik Alexandra Marie Llewellyn (abielu sõlmiti 1999. aastal), kellega ta sai tütre.
1993. aastal sai Clancy pesapalliklubi Baltimore Orioles kaasomanikuks.
Tom Clancy suri 1. oktoobril 2013 Johns Hopkinsi haiglas südamepuudulikkuse tõttu.
Lõilasmäe järv

Lõilasmäe järv (ka Lõilaskme järv, Lõilasmaa järv, Lillasmäe järv) on järv Harju maakonnas Raasiku vallas.
Järv asub Peningi rabas.
Bohuslav Chňoupek

Bohuslav Chňoupek (10. august 1925 Petržalka (tänapäeval Bratislava osa) – 28. mai 2004 Praha) oli Tšehhoslovakkia riigitegelane ja ajakirjanik.
Bohuslav Chňoupek oli pärit riigiteenistuja perekonnast. 1945. aastal astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1946–1950 õppis ta Bratislavas Majandusteaduste Kõrgkoolis. Alates 1948. aastast oli ta ajakirja Borba toimetaja, 1950–1958 Bratislavas ilmunud ajalehe Smena toimetaja. 1958–1960 töötas ja ajalehe korrespondendina Prešovis. 1960–1965 oli ta korrespondent Nõukogude Liidus. 1965–1967 töötas Chňoupek Bratislavas ilmunud ajakirja Predvoj peatoimetajana. 1966–1969 oli ta Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmekandidaat, 1969. aastal sai Keskkomitee liikmeks. 1969 oli ta Tšehhoslovakkia kultuuriministri asetäitja. 1968. aasta augustis tervitas ta Nõukogude invasiooni Tšehhoslovakkiasse ja Praha kevade mahasurumist. 1969–1970 oli ta Tšehhoslovakkia Raadio direktor. 1970–1971 oli ta Tšehhoslovakkia suursaadik Nõukogude Liidus.
9. detsembrist 1971 kuni 12. oktoobrini 1988 oli Bohuslav Chňoupek Tšehhoslovakkia välisminister.
Pärast Sametrevolutsiooni 1989. aasta novembris oli ta võimu kuritarvitamises süüdistatuna kriminaaluurimise all ja viibis pool aastat eeluurimisvangistuses.
4-beat

4-beat (tuntud ka kui "happycore" või "happy hardcore") on 1993. aastal Suurbritannias tekkinud muusikastiil. Sellele on iseloomulik, et trummipartii sisaldab kiireid "breakbeat"i luupe.
Teost esitatakse kiirusel 150–170 lööki minutis (BPM).
Nihe (filosoofia)

Nihe filosoofias on mõiste tähenduse (tähendusnihe) või teadvuse hoiaku muutumine. 
Gilles Deleuze'i filosoofias tähendab "nihe" erinevuse mõiste nihutamist keskseks tuummõistete hulgas. Mõistet "nihe" kasutas Deleuze doktoritöös "Erinevus ja kordus" ("Différence et répétition", 1968). Tänapäeva mõtlemises toimub erinevuse lakkamatu nihkumine, elus kordub kõik erinevalt.
Madalena Iglésias

Madalena Lucília Iglésias do Vale de Oliveira Portugal, tuntud kui Madalena Iglésias (24. oktoober 1939 Lissabon – 16. jaanuar 2018 Barcelona) oli portugali laulja ja näitleja.
Iglésias esindas lauluga "Ele e ela" Portugali 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Luxembourgis. Laul sai 6 punktiga 13. koha.
Stams

Stams on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 672 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 33,56 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1403 inimest. Vald on peamiselt tuntud 1273. aastal krahv Meinhard II ja tema naise asutatud Stamsi tsistertslaste kloostri ("Stift Stams") poolest.
Stams paikneb Inni jõe lõunakaldal umbes 18,5 km Imstist idas, 7 km Telfsist läänes ja 46 km liidumaa pealinnast Innsbruckist läänes. Stamsi külas on 1300 elanikku. Küla osad on Thannrain, Windfang, Staudach, Haslach, Maehmoos ja Hauland.
Ajalugu.
Arheoloogilised leiud näitavad kiriku olemasolu juba 700. aasta paiku. Kohta "Stammes" Baieri hertsogkonnas on esmamainitud 1063. aasta ürikus, kui sellest sai Tirooli krahvide valdus.
Meinhardiinist Görzi krahv Meinhard II, Tirooli valitseja aastast 1271, rajas koos oma naise, Hohenstaufenist Saksamaa kuninga Konrad IV lese Baieri Elisabethiga omandilise kloostri. Esimesed tsistertslastest mungad tulid Švaabimaalt Kaisheimist, mis ise oli Morimondi kloostri filiaal; nad läänistasid lisamõisu Silzis, Meranos ja Malsis ning arenesid peagi piirkonna vaimulikuks keskuseks. Sellest sai matmispaik mitte ainult krahv Meinhardile ja tema naisele, vaid ka tema pojale, hertsog Heinrichile, Habsburgist Austria hertsogile Friedrich IV-le ja tema naisele Braunschweigi Annale, nende pojale Austria ertshertsogile Sigismundile ja selle naisele Eleonorele, samuti keiser Maximilian I teisele naisele Bianca Maria Sforzale.
16. sajandil lagundasid Reformatsioon ja Saksa talurahvasõda mungakogukonna. 1552. aasta mässus keiser Karl V vastu rööviti territooriumi Saksimaa kuurvürsti Moritza vägede poolt; isegi Moritza venna Severini haud purustati. Klooster ehitati suuresti selle tänapäevasel barokkstiilis kujul ümber 17. sajandi algusest alates, sealhulgas Wessobrunneri koolkonnast Franz Xaver Feuchtmayeri stukk.
Stamsi klooster kaotati ajutiselt 1807. aastal Baieri kuninga Maximilian I Josephi käsul, kes oli Tirooli maad saanud 1805. aasta Pressburgi rahuga, kuid taastati, kui Stams tagastati 1816. aastal Austria keisririigile. Taaskaotatuna Natsi-Saksamaa võimude poolt pärast Austria anšlussi 1938. aastal, taasasustati see pärast Teise maailmasõja lõppu tsistertslastest munkade poolt, kes rajasid mitu haridusasutust, sealhulgas "Skigymnasium Stams" (Stamsi suusakool), "Kirchliche Pädagogische Hochschule – Edith Stein" pedagoogikakool, ja "Meinhardinum" gümnaasium. Kloostrikirik ülendati paavst Johannes Paulus II poolt 1984. aastal tasemele "Basilica minor".
Tarrenz

Tarrenz on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 836 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 74,64 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2712 inimest. Vald paikneb 3,6 km Imstist põhjas Gurglbachi alamjooksul. Küla on põllumajanduslik kogukond rõhuga lambakasvatusel ja pendelelanikel. Viimastel aastatel on Tarrenz suutnud oma majandust kasvatada ja ka küla pilti kaunistada.
Sofia Goggia

Sofia Anna Vittoria Goggia (sündinud 15. novembril 1992 Bergamos) on Itaalia mäesuusataja, olümpiavõitja (2018).
Oma esimestel maailmameistrivõistlustel osales ta 2013. aastal Schladmingis, kus parimaks kohaks jäi ülisuurslaalomis saadud neljas koht.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis võitis ta suurslaalomis pronksmedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks kiirlaskumises.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres võitis ta ülisuurslaalomis hõbemedali, kaotades võitjale Mikaela Shiffrinile kõigest kahe sajandikuga.
Esimest korda jõudis ta maailma karikasarjas poodiumile 26. novembril 2016 USA-s Killingtonis, kui sai suurslaalomis kolmanda koha. Esimese võidu maailma karikasarjas saavutas ta 4. märtsil 2017 Lõuna-Koreas Jeongseonis, kus võitis kiirlaskumise.
Hooajal 2016–2017 saavutas ta maailma karikasarja üldarvestuses kolmanda koha.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikas.
Sofia Goggia on osalenud () 94 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 25 korral, neist kuus etappi on ta võitnud.
Umhausen

Umhausen on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 1031 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 137,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3174 inimest. Vald paikneb 17 km Imstist kagus Ötztaler Ache ääres Ötztalis.
Asustus.
Vallas on kuus küla:
Pinnamood.
Umhausen asub Stubai Alpide ja Ötztali Alpide ristumiskohas. Madalaim punkt on Tumpenis (920 m), valla kõrgeim tipp on Strahlkogel (3288 m). Selle nimi tuleb suurepärasest, valgest, valgust peegeldavast kvartsikihist, mis väidetavalt põhjustab mägede "kiirgamist" ("strahlen"). Selle kuju on hästi proportsionaalne, järsk ja terav püramiid. Strahlkogeli vallutamine on raske ja seetõttu on seda harva külastatud, erinevalt naabruses olevast 3287 m kõrgusest Breiter Grieskogelist.
Majandus.
Umhausen oli kunagi linakasvatamise keskus.
Tänapäeval on peamiseks sissetulekuallikaks turism. Kogukonna piirkonnas asub Tirooli kõrgeim juga, mille kõrgus on 150 meetrit.
Maalihe.
Köfelsi maalihe oli hiiglaslik maalihe, mis toimus Ötzi orus ligikaudu 9800 ±100 aastat tagasi vastavalt sündmuses maetud puude radiosüsinikumeetodiga leitud dateeringule. See hõlmas 3,2 km³ kivide ja muda 2,5 km horisontaalse paigutuse ja 800 m vertikaalse paigutuse piki Ötzi oru põhja, tehes sellest suuruselt kolmanda tuntud rusuvoolu.
Briti raketiinsener Alan Bond sidus selle geoloogilise sündmuse sumerite astronoomiliste vaatlustega ja püstitas hüpoteesi, et asteroidi mõju on selle põhjuseks.
Hedwig von Trapp.
Hedwig von Trapp, Trappi perekonna liige, elas ja töötas pärast perekoori lõpetamist Farstis, Umhauseni kohal. See töökoht, mis asub 1470 meetri kõrgusel merepinnast, oli ette nähtud astmahaige Hedwig von Trappi vaevuste leevendamiseks. Hedwig von Trapp oli tuntud filmist ja muusikalist "Helisev muusika", mis kujutas Trappi perekonna tegemisi. Hedwig von Trapp oli aluseks Brigitta tegelaskujule. Kool, kus Hedwig von Trapp töötas, on ikka veel oma algsel kujul.
Hardcore

Terminil hardcore, hard core või hard-core on mitmeid tähendusi:
Wenns

Wenns on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 962 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 29,6 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1983 inimest. Vald paikneb 7,3 km Imstist lõunas Pitze jõel ja muutus Pitztali oru peamiseks paigaks. Peamiseks sissetulekuallikaks on turism, eriti suusatamine, kuid kogukonnal pole oma ala. Wennsis on vanim talumaja (700 aastat) Tiroolis.
Tapolca

Tapolca on linn Ungaris Veszprémi komitaadis, Tapolca kreisi keskus. Asub Balatoni põhjakalda lähedal.
Pärast Teist maailmasõda hakati linna ümbruses kaevandama boksiiti ja muid maavarasid ning linnast kujunes tööstuskeskus.
Tapolcas asub Ungari pikkuselt neljas koobastik.
Linna läbib Balatonszentgyörgy–Tapolca–Ukki raudteeliin.
Kiikla vald

Kiikla vald (saksa keeles "Kie(c)kel") oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Mäetaguse vallaga.
Kiiu-Loo-Kuusalu vald

Kiiu-Loo-Kuusalu vald (saksa keeles "Kyda-Neuenhoff-Pastorat Kusal") oli vald Harjumaal Kuusalu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Kiuma vald

Kiuma vald (saksa keeles "Kioma") oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas ja Võru maakonnas. Vald eksisteeris 1866–1939.
1939. aasta vallareformiga moodustati Kõlleste, Karilatsi, Kiuma ja Valgjärve vallast, Kõlleste vald.
Kloodi vald

Kloodi vald (saksa keeles "Peuth") oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Rakvere vallaga.
Kodila vald

Kodila vald (saksa keeles "Koddil") oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Rapla vallaga.
Kohala vald

Kohala vald (saksa keeles "Tolks") oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Kaarli vallaga.
Kaarli vald (Rakvere kihelkond)

Kaarli vald (saksa keeles "Alt-Sommerhusen" või "Sommerhusen") oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Koigu vald

Koigu vald (saksa keeles "Koik") oli vald Võrumaal Urvaste kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Urvaste vallaga.
Koikküla vald

Koikküla vald (saksa keeles "Adsel-Koiküll") oli vald Võrumaal Hargla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Laanemetsa vallaga.
Kolu-Pala vald

Kolu-Pala vald (saksa keeles "Heinrichshof-Pallal") oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris arvatavasti 1866–1874 ja siis eraldusid nad omaette valdadeks: Kolu vallaks ja Pala vallaks.
Konuvere vald

Konuvere vald (saksa keeles "Konofer") oli vald Läänemaal Vigala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Märjamaa vallaga.
Koordi vald

Koordi vald (saksa keeles "Kirrisaar") oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Esna vallaga.
Korjodi vald

Korjodi vald (saksa keeles "Korjoth") oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1876 ja siis liideti see vald arvatavasti Arkna vallaga.
Kostivere vald

Kostivere vald (saksa keeles "Kostifer") oli vald Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Jõelähtme vallaga.
Kotlandi vald

Kotlandi vald (saksa keeles "Gotland") oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Lümanda vallaga.
Kriimani vald

Kriimani vald (saksa keeles "Brinkenhof") oli vald Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Haaslava vallaga.
Kukruse-Peeri vald

Kukruse-Peeri vald (saksa keeles "Kuckers-Perifer") oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1883 ja siis eraldusid nad omaette valdadeks: Kukruse vallaks ja Peeri vallaks.
Park Avenue

Park Avenue on lai avenüü Ameerika Ühendriikides New Yorgis. Broadway järel on see laiuselt teine tee Manhattani linnaosas, mille kahe suuna vahele lisandub alates 97th Streetilt kõrgendatud raudtee, mis lähtub Grand Central Terminalist ja kulgeb maismaal Bronxi linnaosas kahte harusse.
Liiklus sellel kulgeb Manhattani saarele kohaselt edela-kirdesuunaliselt. Enamik tee pikkusest kulgeb paralleelselt Madison Avenuega läänes ja Lexington Avenuega idas.
Park Avenue kogu pikkust nimetati varem neljandaks puiesteeks, mis endiselt eksisteerib Bowery ja 14. tänava vahelises osas. 14. ja 17. tänava vahelist osa nimetatakse Union Square East ning 17. ja 32. tänava vahepealne osa kannab nime Park Avenue South.
Park Avenue ääres asuv kinnisvara on üks maailma kallimaid.
Russitsism

Russitsism ehk russism on keeleline venepärasus – vene keelest pärit sõna või muu keelend, tarind või muu keeleelement või -nähtus, mida kasutatakse mõnes muus keeles.
Karate maailmameistrivõistlused

Karate maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused karates, mida korraldab Rahvusvaheline Karate Föderatsioon.
Esimesed võistlused toimusid 1970 Tokios. Alates 1980 toimuvad võistlused iga kahe aasta tagant.
Maadluse maailmameistrivõistlused

Maadluse maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused maadluses, mida korraldab Rahvusvaheline Maadlusliit (FILA). Võistlused toimuvad igal aastal, välja arvatud olümpiamängude aastal. Võistlused toimuvad Kreeka-Rooma maadluses ja vabamaadluses.
Esimesed võistlused toimusid 1904 Viinis. On küsitav, kas enne Teist maailmasõda toimunud võistlusi saab lugeda maailmameistrivõistlusteks, sest enamik võistlejaid oli pärit korraldajamaalt.
Aastast 1987 toimuvad ka naiste maadluse maailmameistrivõistlused.
Maanteesõidu maailmameistrivõistlused

Maanteesõidu maailmameistrivõistlused (inglise keeles "UCI Road World Championships") on maailmameistrivõistlused maanteesõidus, mida korraldab Rahvusvaheline Jalgrattasõidu Liit (UCI). Võistlused toimuvad igal aastal.
Esimesed võistlused toimusid 1921.
Male maailmameistrivõistlused

Male maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused males, mis toimuvad Rahvusvahelise Maleliidu (FIDE) egiidi all. Peale klassikalise male (tavamale) maailmameistrivõistluste peetakse ka kiirmale, välkmale ja kirimale maailmameistrivõistlusi (kirimalet korraldab ICCF).
Esimene ametlik maailmameister oli Wilhelm Steinitz, kes 1886. aastal peetud 20-partiilises matšis võitis Johannes Zukertorti tulemusega 12½:7½.
Ajajuhtimine

Ajajuhtimine on aja kulutamise teadlik kavandamine, et suurendada tõhusust ja/või tootlikkust. Aja efektiivne kasutamine annab inimesele võimaluse korraldada tegevusi enda valitud ajal ja sobivusel.
See on eesmärgistatud tegevus, et suurendada üleüldist kasu teiste tegevuste koosmõjul piiratud aja jooksul, kuna aega ennast pole võimalik juhtida, sest selle kulgemine on selle enda põhiomadus. Ajajuhtimist võivad toetada oskuste hulk, töövahendid ja tehnikad, mida kasutatakse, et hallata aega, kui sooritatakse teatud ülesandeid, projekte ja eesmärke kindla tähtaja piires. 
Algselt viidati aja juhtimisele rääkides äri- või töökohategevustest, nüüdseks on mõiste laienenud ka isiklikele tegevustele. Ajajuhtimise süsteem on disainitud kombinatsioon protsessidest, töövahenditest, tehnikatest ja meetoditest. Tavapäraselt on ajajuhtimine paratamatus ükskõik millise projekti arengus, kuna see määrab projekti lõpuleviimise aja ja mahu.
Peamised teemad, mida kajastatakse kirjanduses aja juhtimise kohta:
Ajajuhtimine on seotud erinevate kontseptsioonidega nagu:
Organisatsiooniline ajajuhtimine on identifitseerimise, hindamise ja raisatud aja vähendamise teadus organisatsioonisiseselt. Organisatsiooniline ajajuhtimine identifitseerib, raporteerib ja hindab majanduslikult jätkusuutlikku aega, raisatud aega ja produktiivset aega organisatsioonisiseselt ning arendab ärimudeli, et muundada raisatud aeg produktiivseks.
Elimar Schubbe

Elimar Schubbe (7. aprill 1934 Tallinn – 9. veebruar 2025 Bonn) oli saksa ajakirjanik.
Alates 1939. aastast elas Saksamaal.
Oli aktiivne Eesti–Saksa suhete arendamisel.
Jänes šampust ei joo

Jänes šampust ei joo on kujundlik ütlus, mida kasutatakse inimeste motiveerimiseks, et ergutada neid tegema mõnd pealtnäha riskantset sammu või ennast pingutama. Levinud on ka selle teisend kes ei riski, see šampust ei joo.
Tähendus.
Seega on ütluse tähendus 'kes riske ei võta, see ka midagi ei saavuta'.
Dabas

Dabas on linn Ungaris Pesti komitaadis, Dabasi kreisi keskus. Asub Budapestist 25 km kagu pool.
Linna läbib Budapesti–Lajosmizse–Kecskeméti raudtee.
Linnas on katoliku kirik ja reformeeritud kirik.
Speranski

Speranski (vene keeles "Сперанский", saksa keeles "Speransky") oli Venemaa vaimuliku- ja aadlisuguvõsa, mis kustus 1839. aastal.
Ajalugu.
Tagasihoidlikku päritolu suguvõsa pärines Vladimiri kubermangust. Liin algab õigeusu vaimuliku Mihhail Vassiljevitšiga (1739−1801). Tema poeg oli nimekas riigimees ja reformaator Mihhail Mihhailovitš Speranski (1772−1839). 1800. aasta paiku tõusis ta päriliku aadliku seisusse ja 1839. aasta 1. jaanuaril (vkj) andis keiser Nikolai I talle krahvitiitli. 26. oktoobril (vkj) 1810 võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Kuna tal meessoost pärijaid ei olnud, kustus suguvõsa tema surmaga meesliinis.
Vürst Kantakuzen krahv Speranski.
Mihhail Speranski ainus tütar Jelizaveta (1799−1857) abiellus Tšernigovi tsiviilkuberneri Aleksandr Aleksejevitš Frolov-Bagrejeviga (1783−1845). Nende tütar Maria (1826−1887) naitus vürst Rodion Nikolajevitš Kantakuzeniga (1812−1880) ja sellest liidust sündis poeg Mihhail (1848−1894). Keisri ukaasiga lubati viimasel 1872. aastal kasutada nime ja tiitlit vürst Kantakuzen krahv Speranski. Tema liin on alles tänini.
Steinheil

Steinheil oli aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teada Saksi kuurvürstkonna ametnik Johann Steinheil, kelle pojad Johann Wilhelm ja Friedrich Jakob tulid umbes 1745 Eestisse. Johann Wilhelm sai 1765 Paasvere mõisa omanikuks. 1777 said need pojad Saksa-Rooma riigilt vabahärra tiitli. 
Suguvõsa kanti 1818 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr. 304 all.
Straelborn

Straelborn ja Strahlborn, ka "Stralborn" (vene keeles "Штральборн") on Vestfaalist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Nimekuju "Straelborn" kasutas 1682. aastal Rootsis aadeldatud liin.
Ajalugu.
Vestfaalist pärit suguvõsa kohta on Liivimaal teateid 1547. aastast. Suguvõsaliin algab Tartu bürgermeistri Thomas Strahlborniga (suri enne 1572). 30. mail 1682 said tema järeltulijad Ebert Strahlborn (maeti 1688) ja Diedrich Strahlborn (suri 1712) naturalisatsiooni korras Rootsi aadliseisusse ning nad said perekonnanimeks von Straelborn.
Straelbornid ja Strahlbornid rüütelkonna matriklis.
1747. aastal võeti Liivimaa rüütelkonna matriklisse Moritz von Strahlborn (1687−1766). 1752. aasta 4. juulil (vkj) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse Koordi liinist pärit Johann Ewert von Straelborni (1709−1745) lesk ja lapsed. 6. märtsil (vkj) 1809 immatrikuleeriti Heinrich Johann von Strahlborn (1751−1814) ning järgmise aasta 2. augustil (vkj) vennad Jobst Heinrich von Strahlborn (1751−1823) ja Karl Friedrich von Strahlborn (1755−1824).
Tritthof

Tritthof (vene keeles "Тритгоф") oli Eestimaa aadlisuguvõsa. 
Ajalugu.
Tritthofide suguvõsa päritolu on jäänud selgusetuks. Ühe allika kohaselt olid nad juba 1627. aastal Venemaa teenistuses ja kandsid perekonnanime Tõrtov. Liin algab Gottfried von Tritthofiga (suri 1766), kes astus 1737. aastal Venemaa sõjaväeteenistusse, tõsteti 1750. aasta paiku aadliseisusse ja lõpetas oma karjääri kindralmajori auastmes (1764). Tema vanem poeg Reinhold Johann von Tritthof (1746−1810) võeti esmalt 1785. aastal Eestimaa kubermangu aadliraamatusse ja seejärel 1800. aasta 8. märtsil (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Tema kahest pojast said alguse suguvõsa Kandle ja Põllküla liinid. Esimese neist rajas polkovnik Georg Gustav von Tritthof (1790−1851), kes omandas 1832. aastal Virumaal Kandle mõisa, mis jäi tema järeltulijate valdusse 1907. aastani. See haru kustus meesliinis 1908. aastal. Põllküla liini esiisaks oli rittmeister Hermann Johann Theodor von Tritthof (1794−1871), kes omandas 1827. aastal avalikul müügil Põllküla pandimõisa, mille ta 1836. aastal pärisomandiks sai. Mõis jäi suguvõsa majandada kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Selle liini ja suguvõsa viimane meessoost esindaja oli Ernst Ulrich von Tritthof (1869−1917), kes tapeti Haapsalus vene madruste poolt.
Zubov

Zubov (ka Subov) oli Vene aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teada 1571 mainitud Vene Välisasjade prikaasi djakk Ignati Zubov. Hiljem on tuntud Vene sõjaväelane ohvitser Platon Zubov, kes oli Katariina II favoriit. Platon koos oma isa ja vendadega sai Saksa-Rooma riigilt krahvitiitli. 1796 sai Platon Saksa-Rooma riigilt ka vürstitiitli. 
Suguvõsa kanti 1795 Eestimaa ja Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Troštšinski

Troštšinski (saksa keeles "Trotschinsky") oli Venemaa aadlisuguvõsa. 
Ajalugu.
Suguvõsast on teada polkovnik Stepan Troštšinski (suri 1716), kes oli Ukraina hetmani Mazepa õepoeg. Stephani järeltulija oli Dmitri Troštšinski (sündis 1749), kes 1802 oli Eestimaa Krediitkassa asutamise eestkostja. 1802. aastal kanti Dmitri Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse..
Vogdt

Vogdt oli aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teada Johann Gottfried von Vogdt (suri 1819), kes oli Haapsalus rentmeister ja omas Hardu mõisat. Aadlitiitli oli ta saanud Venemaalt. Johann Gottfriedi poeg oli Peter Paul Johann, kes oli Vene armee kapten ja kes kanti 1821 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Wartmann

Wartmann (vene keeles "Вартман") oli teadmata päritolu aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teada Hans Wartmann, kes tuli Eestimaale umbes 1580, olles sakslastest moodustatud palgasõdurite salga komandör. Hans teenis palgasõdurite komandörina Rootsi kuningat Johan III. 1585. aastal aadeldas Rootsi kuningas Johan III, Hans Wartmanni riigiaadlikuks ja andis aadlitiitli. Hans sai oma valdusse Pikaküla, Põllküla ja Vaeküla mõisa. 
Wartmannid rüütelkonna matriklis.
Suguvõsa immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse 12. juunil (vkj) 1746. nr 131 all.
Veelikse mõis

Veelikse mõis () oli rüütlimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Viljandi maakonna Mulgi valla territooriumile. 
Ajalugu.
Esimesed teated Veelikse mõisa kohta pärinevad 1542. aastast, mil see kuulus Hartwig Platele (pärast aadliseisusse tõstmist Plater). 
Mõisate taasriigistamise (Suure reduktsioon) ajal 17. sajandi lõpus oli Veelikse omanik Carl Detlof von Plater. 
Mõis tagastati Põhjasõja järel Plateritele ning 1727. aastal müüdi see 2316 taalri eest parun Moritz von Possele. 
Tema pojale, parun Eberhard Gustav von Possele pärandus mõis edasi 1765. aastal, kuid uus omanik suri juba samal aastal. 
Seejärel sai Veelikse enda valdusse Moritz von Posse vennapoeg parun Carl Magnus von Posse. 
Viimase järeltulija parun Georg von Posse müüs mõisa 1794. aastal 55 000 rubla eest oma tütrele Mariale ning tema abikaasale Christer von Rennenkampffile. Bienenstammi andmetel allus sellele koos Laatre mõisaga 1816. aastal 443 mees- ning 458 naishinge. 
1840. aastatel läks Veelikse abielu kaudu parun Carl Georg von Ungern-Sternbergile, kes müüs selle 1855. aastal 145 500 rubla eest kreisisaadik Georg Philipp von Strykile. 
Tema pojale Paul Andreas Leonhard von Strykile pärandus mõis 1863. aastal. 
Veelikse (ka Taagepera mõisa) viimane võõrandamiseelne omanik oli Hugo von Stryk.
Kuni lastepäevakodu avamiseni 1962. aastal tegutses majas Kamara sovhoosi Veelikse osakonna kontor.
1962. aasta märtsis avati endises Veelikse mõisa häärberis Kamara sovhoosi lastepäevakodu, mis tegutses selles majas kuni detsembri lõpuni 1985. aastal. Lasteaed kolis uue ja suurema hoone valmimise järel Kamara sovhoosi keskasulasse endise Kamara talu maadele.
Alates 1990. aastate algusest on maja eravalduses ning kasutatakse eramajana.
Wittgenstein

Wittgenstein oli aadlisuguvõsa Preisi kuningriigi ja Läänemerekubermangudes. 
Suguvõsa esiisaks loetakse Stephan von Spangheimi, keda mainitakse esimest korda 1075 Saksamaal. 
Hiljem on tuntud krahv Christian Ludwig Kasimir Sayn-Wittgenstein (1725–1797), kes sõdis Preisi kuningriigi eest Seitsmeaastases sõjas, ent Kolbergi all 1761. aastal venelastele vangi langenult läks 1762 üle Venemaa keisri teenistusse. 
Christian Ludwig Kasimiri poeg oli Ludwig Adolf Peter von Wittgenstein (1769–1843), kes 1812. aasta Isamaasõjas oli Vene kindralleitnant. 
Ludwig Adolf Peter von zu Sayn-Wittgenstein kanti 1812 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse 283 all ja 1814 Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 317 all ja Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse nime ja tiitliga krahv Wittgenstein.
Wolffeldt

Wolffeldt oli aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teada Rootsi sõjaväe kapral Magnus Wolffeldt, kellele kuulusid Keblaste, Ahaste ja Parasmaa mõis Läänemaal ja Kivikylä mõis Soomes . Magnuse pojad Johann, Magnus, Adam Otto ja nende onu Diedrich said 1651. aastal Rootsilt aadlitiitli ning kanti Rootsi rüütelkonda tituleerimata aadlisuguvõsana nr 1741 all. 
Poegadest vanim, Johann von Wolffeldt, oli Rootsi armee major ning Keblaste, Ahaste ja Parasmaa mõisnik. 
Suguvõsa kanti 1804. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Eri aegadel olid suguvõsa käes Keblaste, Ahaste, Parasmaa, Tabivere, Maima, Voltveti, Laiksaare ja Vahakõnnu mõis Eestis ja Kivikylä mõis Soomes.
Vorontsov

Vorontsov (vene keeles "Воронцов", saksa keeles "Woronzow") oli Venemaa aadlisuguvõsa. 
Ajalugu.
Suguvõsast on teada XVII sajandil elanud Vene väikemõisnik Fjodor Vorontsov. 
Fjodori järeltulija oli Venemaa keisririigi riigitegelane, krahv Mihhail Vorontsov () (1714–1767). Mihhail Vorontsov sai 1760. aastal Saksa-Rooma riigilt krahvitiitli ja kanti 1759. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse, nr 181 all.
Vorontsovide suguvõsa kohta pole teada, et nad kunagi oleks kantud Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse, ehkki Paul Eduard Damier on nad oma raamatus "Eestimaa rüütelkonna vapiraamat" (ekslikult) ära toonud.
Wrede

Wrede oli Vestfaalist Rootsi aadlisuguvõsa. 
Suguvõsast on teada Vestfaalist pärit mõisnike järeltulija Caspar von Wrede, kes umbes 1550 tuli Liivimaale. 
Caspari poeg oli Rootsi sõjaväes rittmeistrina teeniv Heinrich von Wrede, Liivimaa Wredenhofi mõisnik, (suri 26. septembril 1605 Rootsi-Poola sõja (1600–1611) Riia lähedal Salaspilsi ehk Kirchholmi lahingus). Kirchholmi lahingus Karl IX elu päästnud, kuid ise selle tõttu hukkunud Heinrich von Wrede lesele Gertrudile, doneeriti Eestimaa Preedi mõis ja Soome alal Peipäla mõis.
Heinrichi (surn 1605) pojad Caspar Wrede ja Svea õuekohtu assessor Karl Heinrich Wrede said 1653 Rootsi kuningas Karl IX-ndalt vabahärra tiitli ning kanti 1654 Rootsi rüütelkonda vabahärrasuguvõsana Wrede af Elimä nr 44 all. Suguvõsa on kantud Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 135 all 1746. aastal.
Mõisavaldused.
Wrede suguvõsa liikmetele kuulusid ms. Eestimaal: Preedi, Rõhu, Kapu mõis, Ageri ja Ervita mõisad, Liivimaal: Wredenhofi (Briede) mõis ning Anjala ja Tavastby mõisad Soomes ja Rootsis.
Wulfsdorff

Wulf(f)sdorff (varasema nimega "Wolff") oli aadlisuguvõsa. 
1583 sai suguvõsa esindaja Erhard Saksa-Rooma riigi keisrilt Rudolf II õiguse kasutada nime von Wulffsdorff. Suguvõsa hilisem esindaja leitnant Johann Friedrich abiellus 1748 Purila mõisniku tütre Anna von Taubega. Nende poeg oli Johann Ebert, kes omas Pölli, Nissi ja Sääla mõisat. 
Suguvõsa kanti 1824 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Die

Die [di:] on linn Prantsusmaal Drôme'i departemangus. See on samanimelise ringkonna ja Diois' kantoni keskuseks.
Tema territoorium kuulub Vercorsi regionaalsesse loodusparki. Valdade liitu Pays diois kuulub neli kantonit ja 52 valda.
Linn asub Drôme'i jõe kallastel. Linnas asub 11. sajandist pärit Notre-Dame'i katedraal. See on riiklik muinsuskaitse objekt.
Linnas asub ka raudteejaam. Raudtee ühendab linna regulaarsete liinidega Livroni, Aspres-sur-Buëchi, Valence'i, Pariisi ja Briançoniga.
Linna territoorium asub 367–1841 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linnapea on Gilbert Tremolet.
Seos Eestiga.
Dies 19.–28. septembrini 2015 peetud festivalil "Ida-Lääs" ("est – ouest") oli aukülaline Eesti.
Spiraalgalaktika

Spiraalgalaktika on üks tüüp galaktikaid.
See koosneb kettast, mis omakorda koosneb tähtedest, gaasist ja tolmust.
Struktuur.
Harud.
Spiraalgalaktikast kaugemale ulatuvaid, tähtedest koosnevaid osasid nimetadakse harudeks. Harud on peenikesed ja pikad ja meenutavad spiraali, seega annavad spiraalgalaktikale nime. Näiteks meie Päikesesüsteem asub Orioni harus.
Kese.
Spiraalgalaktika kese on tihedasti üksteise lähedal asuvate tähtede grupp. Keskme keskpunktis asub ülimassiivne must auk.
Linnutee.
Meie galaktika, Linnutee on ka spiraalgalaktika.
Șimleu Silvaniei

Șimleu Silvaniei on linn Rumeenias Sălaji maakonnas.
Ajalugu.
Esimesed kirjalikud teated kohast on 1258. aastast ("Wathasomlyowa"). 
1918. aastal vallutasid linna Rumeenia väed, 1920. aastal läks linn Ungari alt Rumeenia koosseisu. Linn oli aastatel 1940–1944 uuesti Ungari koosseisus, kuid alates 1946. aastast kuulub ametlikult Rumeeniale.
Rahvuslik koosseis.
1910. aastal oli linna 7886 elanikust 77,48% ungarlasi.
2011. aastal oli elanike arv 14 436, neist 60,47% olid rumeenlased, 20,78% ungarlased ja 8,94% mustlased.
Vaatamisväärsused.
Sünagoog.
1876. aastal püstitatud sünagoogis on praegu holokaustimuuseum.
Aminoatsüül-tRNA süntetaas

Aminoatsüül-tRNA süntetaas (aaRS) on ensüüm, mille ülesandeks on katalüüsida estersideme moodustumist aminohappe ja sellele vastava tRNA vahel. Sellisena vastutavad need ensüümid tRNA-d laadimise eest ja on hädavajalikud kõigis valgusünteesi läbiviivates rakkudes.
Üldjoontes vastab igale aminohappele oma spetsiifiline aaRS ligaas, kuigi mõnest organismist on leitud ka mitu erinevat samale aminohappele vastavat aaRS-i. Lisaks tuntakse veel nelja eraldiseisvat aaRS-i: ND-GluRS, ND-AspRS, PylRS ja SepRS.
Aminoatsüül-tRNA süntetaasid jaotuvad katalüütilise domeeni ehituse ja konsensusjärjestuste alusel kahte klassi, millest mõlemal on kolm alamklassi. Klass I ensüümidel sisaldab katalüütiline sait Rossmanni volti ja klass II ensüümidel α-heeliksitega ühendatud antiparalleelset β-kihti. Mõlemat tüüpi süntetaasid seovad tRNA molekule erinevalt.
Lisaks osalemise valgusünteesil on aaRS-id kasutusel ka mitme bioloogilise protsessi läbiviimisel. Näiteks imetajate TyrRS-il on kaks lisamotiivi, mis talitlevad vabanedes tsütokiinidena.
Łyskava

Łyskava (valgevene keeles "Лыскава", transkribeerituna Lõskava, "taraškievicas" kasutusel ka nimekuju "Лыскаў" (Łyskaŭ, transkribeerituna Lõskav), poola keeles "Łysków") on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis, Zielanievičy külanõukogu halduskeskus.
Asulas elas 2009. aasta seisuga 357 elanikku.
Asulas on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Tegutseb metsamajand.
Vaatamisväärsuseks on Łyskava lossi varemed (XV sajand), Łyskava klooster XVIII sajandist, katoliku kirik XVII sajandist ja õigeusu kirik aastast 1933. Łyskavasse on maetud Franciszek Karpiński.
Ajalugu.
Łyskavat on esimest korda mainitud aastal 1504. Aastal 1527 lasi Viciebski vojevood Maciej Kłoczko sinna ehitada katoliku kiriku. Pärast tema surma andis ta naine asula Bona Sforzale. XVI sajandil asus seal Leedu suurvürstide lauamõis; sinna rajati ka loss. Asula ise kuulus Navahrudaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda.
Aastal 1690 läks asula Bychowiecide suguvõsa valdusse. Aastal 1751 lubas toonane omanik J. Bychowiec Łyskavasse asuda Congregatio Missionise mungaordul; sinna rajati klooster ja kirik. Kloostri juures olid haigemaja, kool ja raamatukogu.
Aastast 1795 läks alev kolmandal Poola jagamisel Venemaa koosseisu. Łyskava oli valla keskuseks Grodno kubermangu Navahrudaki maakonnas. Aastal 1897 oli seal 868 elanikku. Alevis oli lisaks kirikutele veel sünagoog, seal oli kaks veskit, 4 kõrtsi ja 21 poodi. Alevis peeti kolm korda aastas laata. 
Pärast Esimest maailmasõda hakkas alev kuuluma Poola koosseisu, asudes Białystoki vojevoodkonnas ja Vaŭkavyski maakonnas. Aastal 1921 oli seal 899 elanikku. Aastal 1939 liideti asula Nõukogude Liiduga, kus see kaotas alevi staatuse. Aastal 1940 oli Łyskavas 1250 elanikku. Teise maailmasõja ajal aastal 1944 tapsid Saksa okupatsiooniväed 535 küla elanikku ja põletasid maha 90 maja.
Mustla kivikalme

Mustla kivikalme on muistne kivikalme Järvamaal Mustla külas Tallinna–Tartu maantee 63. kilomeetril.
Kalme on väliskujult ovaalne ja selle pikkus on 42, laius keskelt 13 ja kõrgus 0,5–0,6 meetrit.
1960. aastal kalmet kaevati ning sealt leiti nooremast rauaajast pärinev käevõru, ripats ja savinõude kilde.
Fraktsioon

Fraktsioon võib tähendada mitut asja.
Mäla kivikalme

Mäla kivikalme(d) (ka Ussimätta kivikalme(d)) on muistne kivikalme Saare maakonnas Muhu vallas Mäla külas. Kivikalme on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivikalme koos lähedal asuvate muistsete põllujäänustega on dateeritud meie ajaarvamisse algusse. Kalmet uuriti 1984-1985 Vello Lõugase juhendamisel. Uurimisel leiti, et kalme oli rajamise ajal tüübilt kivikirstkalme. Hilisem kalme järk on tarandkalme.
Nava kalme

Nava kalme on muistne kalme Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Nava külas.
Kalmeid uuriti 1945-1946 Harri Moora eestvõttel. Kalme läbimõõt on 14,5–16,0 m ja kõrgus 1 m. Kalmed on seal kahes kihis: vanemas ehk alumises osas avastati kivikirstkalme. Kivikirstkalme dateeriti 1.–2. sajandisse.
Kirikumägi

Kirikumägi on kõrgendik (mägi), mille peal asub või asus kirik. 
Kirikumägi on ka mitme Eesti kõrgendiku nimi: