tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Milicze maakond

Milicze maakond (poola "powiat milicki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Milicze linn.
Maakond jaguneb kolmeks vallaks ("gmina").
Oława maakond

Oława maakond (poola "powiat oławski") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Oława linn.
Maakond jaguneb neljaks vallaks ("gmina").
Piotr Jaroszewicz

Piotr Jaroszewicz (8. oktoober 1909 Niasviž, Minski kubermang (tänapäeval Valgevene) – 1. september 1992 Varssavi) oli Poola kommunistlik riigitegelane.
Piotr Jaroszewicz oli pärit rahvakooliõpetaja perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta pedagoogilises kõrgkoolis, mille lõpetamise järel töötas algul õpetajana ja seejärel koolijuhatajana. Teise maailmasõja alguses 1939. aasta septembris põgenes ta Poola idaossa, mille hõivas Nõukogude Liit. Alates 1943. aastal oli ta Nõukogude tagalas loodud Poola 1. Armee poliitfunktsionär. 1944. aastal sai ta Poola 1. Armee asejuhataja. Samal aastal astus ta ka Poola Töölisparteisse. 1945. aastal sai ta brigaadikindrali auastme.
1945–1950 oli Piotr Jaroszewicz kaitseministri asetäitja. 1950–1952 oli ta Riikliku Plaanikomitee esimehe asetäitja. 1952–1970 oli Jaroszewicz Poola Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja, aastatel 1954–1956 lisaks veel ka mäetööstuse minister. Aastatel 1947–1985 oli ta seimi liige. Aastatel 1948–1980 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee liige, 1964–1980 Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
Piotr Jaroszewicz oli 23. detsembrist 1970 kuni 18. veebruarini 1980 Poola Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt valitsusjuht).
1. septembril 1992 mõrvati Piotr Jaroszewicz ja tema abikaasa ajakirjanik Alicja Solska-Jaroszewicz nende Varssavi äärelinnas asuvas majas. Mõrvareid ei tabatud, kuriteo motiivid jäid teadmata.
Oleśnica maakond

Oleśnica maakond (poola "powiat oleśnicki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Oleśnica linn.
Maakond jaguneb kaheksaks vallaks ("gmina").
Polkowice maakond

Polkowice maakond (poola "powiat polkowicki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna edelaosas. Maakonna halduskeskus on Polkowice linn.
Maakond jaguneb kuueks vallaks ("gmina").
Środa Śląska maakond

Środa Śląska maakond (poola "powiat średzki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna keskosas. Maakonna halduskeskus on Środa Śląska linn.
Maakond jaguneb viieks vallaks ("gmina").
Strzelini maakond

Strzelini maakond (poola "powiat strzeliński") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Strzelini linn.
Maakond jaguneb viieks vallaks ("gmina").
Salm-Reifferscheid-Raitz

Salm-Reifferscheid-Raitz oli Saksa päritolu aadliperekond Kesk-Määrimaal (nüüd Tšehhi osa). See tekkis pärast Salm-Reifferscheid-Bedburgi liini jagunemist aastal 1734 ja ülendati vürstiseisusse aastal 1790.
Świdnica maakond

Świdnica maakond (poola "powiat średzki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna keskusest. Maakonna halduskeskus on Świdnica linn.
Maakond jaguneb kaheksaks vallaks ("gmina").
Eluterve kärgpere käsiraamat

"Eluterve kärgpere käsiraamat" on pereterapeut Katrin Saali Sauli 2016. aastal ilmunud käsiraamat kärgpere moodustanud ja sellesse sattunud inimestele. 
Raamat põhineb autori ligi kahekümneaastasel perekonna psühhoterapeudi praksisel, uusimatel rahvusvahelistel uuringutel ja teoreetilisel baasil ning isiklikul kogemusel. Ehkki tegemist on tundliku teema sügava käsitlusega, soodustab raamatut läbiv mõistev hoiak ja humoorikas toon kärgpere liikmete eneseanalüüsi ja lahenduste suunas liikumist. Käsiraamatu oluliseks osaks on reaalsest elust inspireeritud näited ja nende analüüs.
Autor vaatleb teemat ja jagab soovitusi iga kärje (uude suhtesse siirdunud lapsega partneri, lapsega partneri uue kaasa, ekspartneri, kärgperre sattunud lapse, vanavanemate) seisukohast. Ennekõike keskendutakse sellele, et lapsed ei satuks vanematevahelisele sõjatandrile, muutuks manipulatsiooni vahendiks või saaks ühe vanema poolt sootuks hüljatud. Ehk sellele, kuidas tagada kärgperre sattunud lastele nende lapsepõlv.
Raamatut soovitab Eesti Pereteraapia Ühing].
Pilgrimi kirjastuse kirjanduskonkursil "BestSeller 2015" võitis "Eluterve kärgpere käsiraamat" aimekirjanduse kategooria auhinna.
EnDic2004

EnDic2004 (ka Keskkonnasõnaraamat 2004, inglise keeles Environmental Dictionary 2004) on 2005. aastal ilmunud üheksakeelne keskkonnasõnaraamat. See sisaldab 6039 märksõna soome, eesti, inglise, prantsuse, saksa, rootsi, leedu, läti ja vene keeles. Taksonoomilistel terminitel on lisaks ka ladina vaste.
Sõnaraamat koostati koostöös Soome Keskkonnainstituudiga, selle peatoimetaja on emeriitprofessor Aleksander Maastik. 
Raamat on kõvas köites ja sisaldab 1120 lehekülge. Raamatu kirjastas Tartu kirjastus Mats ja see trükiti Tallinna Raamatutrükikojas.
Veebiväljaanne.
Raamatu veebiväljaandesse on lisatud ka meteoroloogiasõnastikus "Meteorological Dictionary – MetDic" sisalduvad terminid, kuid need on esitatud ainult soome, rootsi ja inglise keeles (mitte üheksas keeles nagu keskkonnasõnastiku paberväljaandes). 
Veebisõnastikust saab 2020. aasta seisuga kõigis keeltes kokku otsida termineid 90 000 otsingusõnaga (-fraasiga). Eesti keelt hõlmavalt (st nii inglise, eesti kui ka soome keeles) on esitatud 2000 termini definitsioonid.
Erinevalt paberraamatust on sõnaraamatu veebiväljaanne dünaamiline ehk pidevalt uuendatav. Täiendusettepanekuid saavad teha ka sõnastiku kasutajad vastava äpi kaudu või e-posti teel.
Ząbkowice Śląskie maakond

Ząbkowice Śląskie maakond (poola "powiat ząbkowicki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Ząbkowice Śląskie linn.
Maakond jaguneb neljaks vallaks ("gmina").
Rämeda keeluala

Rämeda keeluala (Remda keeluala, vn "Ремдовский заказник") on looduskaitseala Rämeda poolsaarel Pihkva oblastis.
Keeluala on loodud 1985. aastal pindalaga 649 km2.
Keelualal asuvad Rämeda jõgi ja Želtša jõgi.
Alal pesitseb teiste seas palju kalakotkaid. Seal elavad ka merikotkas, must-toonekurg jpt.
Zgorzeleci maakond

Zgorzeleci maakond (poola "powiat zgorzelecki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna halduskeskus on Zgorzeleci linn.
Maakond jaguneb seitsmeks vallaks ("gmina").
Kesklinn (Kuressaare)

Kesklinn on Kuressaare linnaosa.
Linnaosa tähtsaim tänav on Lossi tänav ja selle jätk – Tallinna tänav. Aadressil Tallinna tänav 2 asub Kuressaare raekoda ja Tallinna tänav 10 asub Kuressaare Linnavalitsus.
Kärmu (Maardu)

Kärmu on Maardu linnaosa (maa-ala), mis jääb Vana-Narva maantee äärde.
Kärmus asuvad Iru soojuselektrijaam ja Maardu depoo.
Rämeda poolsaar

Rämeda poolsaar (Remda poolsaar) on poolsaar Peipsi järve idakaldal, mis lahutab Peipsi järve Pihkva järvest.
Poolsaar asub Pihkva oblastis, Eesti Peipsi järve läänekalda Mehikoorma vastas.
Poolsaarel asub Rämeda keeluala.
Želtša jõgi

Želtša jõgi on jõgi, mis suubub Peipsi järve idaküljel asuvasse Želtša lahte.
Jõgi on 107 km pikk ja asub Pihkva oblastis.
Želtša jõe lisajõeks on Rämeda jõgi.
Salm-Salm

Salm-Salmi vürstkond oli Saksa-Rooma riigi osariik. See paiknes tänapäeva Prantsuse Bas-Rhini ja Vosgesi departemangus ning oli üks paljudest Salmi jaotustest.
Ajalugu.
Salm-Salm eraldus Salm-Dhaunist 1574. aastal ja ülendati 1739. aastal krahvkonnast vürstkonnaks pärast seda, kui Salm-Hoogstrateni krahv Nikolaus Leopold selle päris ja ümber nimetas. Aastal 1608 eraldus Salm-Salmist Salm-Neuweiler.
Viimane territoriaalne muudatus toimus 1751. aastal, kui Salm-Salm korrastas oma piire Lotringi hertsogkonnaga.
1790. aastal, pärast Prantsuse revolutsiooni põgenesid Salmi vürstid territooriumilt ja kolisid oma Anholti lossi Vestfaalis. Revolutsiooniline armee piiras siis Salm-Salmi sisse, blokeerides toiduvarude jõudmise riiki. Seetõttu sunniti rahvas Prantsusmaale alistuma. 2. märtsil 1793 kuulutas Prantsuse Rahvuskonvent Salm-Salmi Prantsuse vabariigi osaks ja liitis selle Vosgesi departemanguga. Saksa-Rooma riik tunnistas seda Lunéville rahuga aastal 1801.
Mõni aasta hiljem, aastal 1802/1803 anti Salm-Salmi vürstile koos Salm-Kyrburgiga uued territooriumid, mis varem kuulusid Münsteri piiskoppidele (Vestfaal). Uut territooriumi valitseti liidus Salm-Kyrburgiga ja see oli tuntud kui Salmi vürstkond.
Geograafia.
Aastal 1165 jaotati algne Salmi krahvkond Alam-Salmi krahvkonnaks Ardennides ja Ülem-Salmi krahvkonnaks Vogeesides. Aastal 1738 ülendati Ülem-Salmi krahvkond Salm-Salmi vürstkonnaks.
Salm-Salmi pealinn oli alguses Badonviller ja aastast 1751 Senones. Salm-Salmi nime teine pool tuleneb Salmi lossist Salmi lähedal (tänapäeval La Broque).
Oma lõpu eel oli Salm-Salmi pindala umbes 200 km² ja seal elas 10 000 inimest. See oli Saksa-Rooma riigi põhiosast eraldi, kui enamus Alsace'ist 17. sajandil Prantsusmaale loovutati. Aastani 1766 piirnes see Lotringi hertsogkonnaga läänes ja Prantsusmaaga idas. Pärast Lotringi saamist 24. veebruaril 1766 Prantsusmaa osaks moodustas Salm-Salm Saksa-Rooma riigi eksklaavi, mida ümbritses Prantsuse territoorium.
Salm-Salmi majandus põhines peamiselt rauamaagi kaevandamisel Grandfontaine'i lähedal.
Valitsejad.
Salmi ja Salm-Salmi krahvid ja vürstid (1574–1738).
Ludwig Otto surmaga meesliin hääbus ja Salm-Salmi krahvkond läks Friedrich I noorima poja, Friedrich I Magnuse (1606–1673) järglastele. Lõpuks anti Salmi vürsti tiitel ka tema järglastele.
Rämeda jõgi

Rämeda jõgi (Remda jõgi) on jõgi, mis suubub Želtša jõkke.
Jõgi on 6,2 km pikk ja asub Pihkva oblastis Rämeda poolsaarel.
Räpina lipp

Räpina lipp on Põlva maakonnas asuva Räpina linna lipp.
Želtša laht

Želtša laht on laht Peipsi järve idaküljel. 
Lahte suubub Želtša jõgi.
Želtša laht oli tõenäone Jäälahingu paik 1242. aasta varakevadel.
Jarek Jõepera

Jarek Jõepera (sündinud 12. mail 1974) on eesti fotograaf.
1992. aastal lõpetas Elva Keskkooli. 
Aastatel 1989–1994 tegeles laskesuusatamisega treener Rein Pedaja juhendamisel. Aastal 1994 tuli 10 km distantsil juunioride Eesti meistriks ning samal aastal osales Slovakkias Osrblies juunioride MM-il ja Soomes Kontiolahtis EM-il. Aastatel 1997–1999 töötas fotograafina aktsiaseltsis Ajakirjade Kirjastus ning 1999–2002 fotograafina ajalehtedes SL Õhtuleht ja Õhtuleht. 2002. aastal asutas ta osaühingu Eesti Fotoagentuur.
Suur Hunt.
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras Jarek Jõeperale kahel korral peaauhinna – Suure Hundi auhinna –, 2007. aastal maastikufoto eest ja 2017. aastal foto eest sarjast "Inimene ja loodus".
2007. aastal antud intervjuus kommenteeris Jõepera toonase võidufoto saamislugu nii, et ta "sattus looduse tavatule ilumängule juhuslikult ning tormas pikemalt mõtlemata lumisele põllule seda üles võtma". Pildistamiskoht oli Kanepi külje all, Tartu–Võru maantee ääres. Kümme aastat hiljem (2017) peavõidu saanud foto on tehtud ühel augustikuisel varahommikul suurvee ajal Tõramaa puisniidul Soomaa Rahvuspargis.
Mats Kangur

Mats Kangur (sündinud 28. märtsil 1976 Ammutal Järvamaal) on eesti loodusfotograaf.
Ta on pälvinud Eesti suurima loodusfotokonkursi peaauhinna.
Suur Hunt.
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2010. aastal peaauhinna – Suure Hundi auhinna – Mats Kangurile foto "Musträstas on hommikul esimene" eest. See pilt sai esikoha ka loomaportreede kategoorias.
Arturo Marcelino Sosa Abascal

Arturo Marcelino Sosa Abascal (sündinud 12. novembril 1948) on 2016. aastast jesuiitide ordukindral.
Arturo Sosa sündis Venezuelas Caracases, lõpetas 1972 Andrés Bello katoliikliku ülikooli filosoofia erialal ja kaitses 1990 Venezuela ülikoolis doktorikraadi politoloogias.
Sosa oli 1996–2004 Venezuela jesuiitide provintsiaal ja alates 2008 jesuiitide ülemkantsler.
Sosa räägib inglise, hispaania ja itaalia keelt.
Silver Kommusaar

Silver Kommusaar (sündinud 10. veebruaril 1968) on eesti loodusfotograaf.
Ta tegutseb Põlvamaal Moostes ehitusettevõtluses (Kolmeti OÜ juhatuse liige). Tema lemmikharrastuseks on loodusfotograafia. Ta on pälvinud Eesti suurima loodusfotokonkursi peaauhinna.
Suur Hunt.
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2013. aastal peaauhinna – Suure Hundi auhinna – Silver Kommusaarele foto "Siin on keegi veel" eest. Esimese lumega toksivat hallpea-rähni kujutav pilt sai esikoha ka kategoorias "Loomad oma keskkonnas ja loomaportreed". Samas kategoorias leidis žürii poolt äramärkimist veel teinegi Kommusaare foto "Oleme nähtamatud".
BBC's 100 Greatest Films of the 21st Century

"BBC 100 parimat 21. sajandi filmi" on BBC loend 100 parimast kinofilmist, mis valmisid vahemikus jaanuar 2000 – august 2016. Loend on koostatud augustis 2016. 
Loendi koostamiseks palus BBC maailma filmikriitikutel reastada kümme nende arvates parimat filmi, mis eelmainitud vahemikus kinolinale jõudsid. Esikohale seatud film sai kümme punkti, kümnendale kohale paigutatud linateos ühe punkti. Kuna viimane, 100. koht läks jagamisele kolme filmi vahel – "Carlos", "Reekviem unistusele" ja "Toni Erdmann" –, on loendis kokku 102 filmi.
Loendi koostamisel osales 177 filmikriitikut 36 riigist. Kriitikutest 122 olid mehed ja 55 naised.
Víctor Manuel Román y Reyes

Víctor Manuel Román y Reyes (13. oktoober 1872 Jinotepe – 6. mai 1950 Philadelphia) oli Nicaragua arst ja poliitik, Nicaragua president aastail 1947–1950.
Víctor Manuel Román y Reyes sündis Jinotepes. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal. Aastal 1944 sai temast Nicaragua välisminister. 
Aastal 1947 otsustas Nicaragua diktaator Anastasio Somoza García olukorda riigis veidi liberaliseerida, korraldas riigis valimised ja ei osalenud neil ise, seades liberaalide parteile tingimuseks, et jääb rahvuskaardi juhiks. Barreto keeldus aga olemast Somoza marionett, ta avalikustas rahvuskaardi kuriteod ja Somoza poolt võimul olles omandatud varad. Ta alustas ka kõnelusi Somoza diktatuuriga mitte leppinud sõjaväelastega. Nii korraldas Somoza riigipöörde, süüdistades Barretot suutmatuses riiki juhtida ja sõjaväelaste moraali õõnestamises. Barreto pages pärast neljanädalast võimulolekut Mehhiko saatkonda ja parlament valis presidendi kohusetäitjaks Somoza kontrolli all oleva Benjamín Lacayo Sacasa. Augustis toimunud valimistel, milles osales alla 10% riigi valimisõiguslikust elanikkonnast, kaotas ta oma vastaskandidaadile, Somoza sugulasele Víctor Manuel Román y Reyesile, kelle moodustatud valitsuses ta hakkas täitma avalike tööde ministri ja arenguministri rolli.
Víctor Manuel Román y Reyes ei olnud mitte üksnes Somoza sugulane, vaid ka sõber. Somoza andis talle hüüdnime T.V. (Tio Victor). Presidendiametis saavutas ta liberaalide ja konservatiivide vahelise koostöölepingu sõlmimise.
Ta suri südamerabanduse tõttu, viibides USA-s Philadelphias. Tema surma järel puhkesid riigis rahutused.
Manuel Fernando Zurita

Manuel Fernando Zurita oli Nicaragua jurist ja poliitik, Nicaragua presidendi kohusetäitja 6. maist 1950 7. maini 1950.
Manuel Fernando Zurita sündis XX sajandi alguses Nicaraguas. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal. Eelmise presidendi Víctor Manuel Román y Reyesi surma järel oli ta ühe päeva presidendi kohusetäitja, andes seejärel võimu üle Anastasio Somoza Garcíale. Pärast tema surma esindas ta matustel Nicaragua Rahvuskongressi.
Aastal 1958 sai temast Nicaragua saadik Hispaanias. Pärast seda, kui sandinistid aastal 1979 riigis võimust võtsid, pages ta oma abikaasa Estrellitaga El Salvadori, hiljem asus aga elama Guatemalasse, kus kirjutas oma autobiograafia "Experiencias".
Montmorijoniit

Montmorijoniit on monokliinne füllosilikaatne savi koostises olev mineraal. Montmorijoniidi idealiseeritud keemiline valem on (Na, Ca)0,33,(Al, Mg)2(Si4O10)(OH)2·nH2O. Sagedased lisandid on veel kaalium ja raud. Kuna mineraali kristallid on väga väikesed, on ta väga pehme. Ka on selle kristallid lõdvalt seotud, mistõttu vesi võib nende vahele tungida ja mineraal võib seega märkimisväärselt paisuda. Mineraali iseloomustab tiksotroopia.
Mineraal võib tekkida koobastes erinevate samblike elutegevuse tulemusel. Montmorijoniidiga kaasnevad mineraalid on kloriit, kaoliniit, muskoviit ja illiit. Kuivades tingimustes muutub montmorijoniit palõgorskiidiks, happelistes tingimustes tekib sellest aga halluasiit.
Mineraali kirjeldati esmakordselt aastal 1847 Prantsusmaal Montmorillonis. See on ka montmorijoniidi tüüplokaliteet. Mineraal on ülilevinud. Mineraali on leitud ka Marsilt.
Kasutusalad.
Montmorijoniiti kasutatakse naftapuurimisel puurimisvedeliku valmistamiseks, seda lisatakse pinnasele selle põuakindlamaks muutmiseks ja niiskuse-eemaldajates. Ka kasutatakse seda nafta krakkimisel katalüsaatorina.
Mineraal on efektiivne raskmetallide adsorbent. Seda lisatakse vahel ka lemmikloomade toidule, et see seoks keskkonnamürke. Seda on kasutatud ka allergilise dermatiidi raviks.
Bioloogiline toime.
Montmorijoniidi mõjul moodustuvad lipiidsetest mitsellidest vesiikulid. Ka aitab see nukleotiididel moodustada RNA-d, mis koguneb vesiikulite sisse.
Alar Tamming

Alar Tamming (sündinud 5. juulil 1963) on eesti psühholoog ja ettevõtja.
Valuutavahetusettevõtte Tavid AS suuromaniku ja nõukogu esimehena on Alar Tamming investeerimiskulla maaletooja Eestis, tema ettevõtmisel hakkas Tavid AS seda 2004. aastal müüma ja ostma.
Hariduskäik.
Õppis aastatel 1970–1981 Tallinna 8. Keskkoolis. Aastatel 1981–1986 õppis Tallinna Polütehniline Instituudis ühiskondliku toitlustamise organiseerimist ja sai insener-tehnoloogi kutse. Seejärel õppis ta aastatel 1999–2004 Tartu Ülikoolis psühholoogiat. Aastatel 2005–2007 oli Tallinna Ülikoolis magistriõppes ja sai psühholoogia teadusmagistri kraadi. 
Töökäik.
Aastatel 1986–1992 oli ta Klementi söökla juhataja ja Tallinna Videokeskuse direktor, alates 1992 Tavid AS juht ja omanik, hiljem nõukogu esimees.
Alar Tamming on Eesti Transpersonaalse Assotsiatsiooni asepresident ning Eesti Analüütilise Psühholoogia Seltsi ja Holistilise Regressiooniteraapia Seltsi HORETES liige. Alar Tamming on Holotroopse hingamise ja Transpersonaalse hingamise koolitatud juhendaja.
Sport.
Alar Tamming on meistersportlane lauatennises. Ta on meeskondlik Eesti meister ja viiekordne Eesti koolinoorte spartakiaadi võitja lauatennises.
Isiklikku.
Tema isa oli sporditegelane Valdur Tamming, kes oli muuhulgas ühingu Autom tegevdirektor ja spordiühingu Kalev auliige.
Šom

Šom (ukraina keeles Шом, ungari keeles "Beregsom") on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Berehove rajoonis. Elanike arv oli 2001. aastal 1091. Pindala on 1,1 km².
Złotoryja maakond

Złotoryja maakond (poola "powiat złotoryjski") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna halduskeskus on Złotoryja linn.
Maakond jaguneb kuueks vallaks ("gmina").
Trzebnica maakond

Trzebnica maakond (poola "powiat trzebnicki") on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Trzebnica linn.
Maakond jaguneb kuueks vallaks ("gmina").
Maakond (Poola)

Maakond (poola keeles "powiat") on Poola 2. järgu haldusüksus. See on poliitiline ja geograafiline alamüksus 1. järgu haldusüksuse ehk vojevoodkonna piires. Maakondadel võib olla teatud kohalikku valitsusvõimu, kuid nad ei ole suveräänsed.
2013. aasta seisuga on Poolas 314 maakonda ("powiat"'i).
Power Big Meet

Power Big Meet on maailma suurim klassikaliste Ameerika autode näitus, mis toimub Rootsis iga aasta juuli esimesel nädalavahetusel, 4. juuli (USA iseseisvuspäeva) aegu, neljapäevast laupäevani.
Esimene Power Big Meet toimus 1978. aastal Anderstorpis (Jönköpingi lään), kuhu kogunes 80 autot ja 400 külastajat. 1979. aasta näitus toimus Skövdes (Västra Götalandi lään), 1980.–1982. aastal Jönköpingis ja 1983. aastal Norrköpingis. Alates 1984. aastast on näitus toimunud Västeråsis Johannisbergi lennuväljal, välja arvatud 1986. aastal, kui näitus toimus Kinnekulles (Västra Götalandi lään). 2017. aasta näitus toimus Lidköpingis (Västra Götalandi lään).
Rootsi politsei teatel osales 2004. aasta üritusel 12 000 autot. 2014. aastal osales seal 17 000 autot ja 200 000 külastajat.
Joan Cusack

Joan Mary Cusack (sündinud 11. oktoobril 1962 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik. Ta on tuntud rollide poolest komöödiates, draamades ning animafilmide tegelastele hääle andjana.
Cusack kasvas üles Chicagos ning alustas näitlejakarjääri 1980. aastatel. Ta õppis Evanston Township High Schoolis ja omandas bakalaureusekraadi inglise keeles Wisconsini ülikoolis–Madisonis, kus tegeles aktiivselt ka teatriga.
Ta alustas näitlejakarjääri 1980. aastatel ning on mänginud mitmetes menukates filmides, sealhulgas "Working Girl" (1988), "In &amp; Out" (1997), "School of Rock" (2003), "Runaway Bride" (1999) ja "High Fidelity" (2000). Filmide "Working Girl" ja "In &amp; Out" eest oli ta nomineeritud Oscarile parima naiskõrvalosa kategoorias. 
Lisaks on ta andnud oma hääle tegelasele Jessie animafilmide frantsiisis "Lelulugu" (originaalpealkiri "Toy Story").
Aastatel 2011–2015 mängis Cusack olulist kõrvalrolli teleseriaalis "Shameless", mille eest pälvis Emmy auhinna.
Isiklikku.
Tema isa, Dick Cusack, oli näitleja, stsenarist ja filmirežissöör, ema Ann Paula Cusack oli endine õpetaja ja poliitiline aktivist. Joanil on neli õde-venda, kellest mitu on samuti seotud näitekunstiga: tema vend John Cusack ning õde Ann Cusack on samuti professionaalsed näitlejad. Joan ja John Cusack on korduvalt koos esinenud nii filmides kui laval.
Uusrikas

Uusrikas (prantsuse "nouveau riche," inglise "new rich" või "new money") on klassiühiskonna väljend suhteliselt lühikese ajaga rikastunud inimese või perekonna kohta. Halvustavalt nimetatakse neid ka tõusikuteks. Väljend iseloomustab sageli 19. sajandi ja 20. sajandi alguspoole rikkama kodanluse klassivõitlust. 
Tööstuslikust pöördest ja linnastumisest tingituna kerkis kuninglike ja keiserlike õukondade kõrvale jõukam kodanikkond, kelle sissetulek pärines valdavalt ressursijaotusest. Sage oli ka äriga heaolu saavutanud meeste abiellumine nii-öelda maatüdrukutega või töölisperedest pärit naistega, kellest sai seejärel linnadaamid. Uusrikaste vastand on "vanarikkad" (prantsuse "vieux riche," inglise "old money"), kes on põlised kõrg- või aadliklassi aristokraadid, kes suutsid säilitada oma varanduse väärtuse ja pärandasid selle suguvõsa järgmistele põlvkondadele.
Uusrikkus kandus 19. sajandil pöördeliselt üle tööstuslikult tärkava Uue Maailma. Euroopasse levisid legendid Ameerika Ühendriikidest kui unistustemaast (inglise "dreamland"). See andis veelgi enam hoogu juurde Atlandi ookeani ületavale massiemigratsioonile. Nii uue kui ka vana rikkuse sadam ja sõlmjaam oli eksklusiivne Keisriosariigina tuntud New Yorgi osariik.
Ameerika seltskonnadaam Margaret Brown.
Tõenäoliselt kõige tuntum uusrikas oli ameeriklannast seltskonnadaam Margaret Brown (neiupõlvenimega Tobin; 1867–1932), kes pääses eluga Titanicu laevahukust. Tema eluloost valmis 1964. aastal muusikalfilm "Uppumatu Molly Brown" ("The Unsinkable Molly Brown"), mis põhineb samanimelisel Broadway muusikalil, mida esitati neli aastat varem. Eluajal kutsuti teda hüüdnimega Maggie, postuumselt Molly. Ta pärines Metsiku Lääne vaesest iiri immigrantide perekonnast. Kaevandusärimehe J. J. Browniga abielludes sai ta aga kiiresti rikkaks ja ühiskonnas mõjukaks. Pärast abielulahutust 1909. aastal reisis ta Euroopasse ja Egiptusse, paistis silma naisaktivisti ja filantroobina ning ühiskondlikult kasuliku tööga, hilisemas eas ka näitlemisega. 1914. aastal kandideeris ta teist korda edutult USA Senatisse. Esimese maailmasõja ajal juhatas ta Prantsusmaal ühingut American Committee for Devastated France, mis aitas taastada rindejoonetaguseid alasid ning hoolitses haavata saanud prantsuse ja ameerika sõdurite eest. Heategevuse eest sai ta kohalikult valitsuselt Auleegioni ordeni teenetemärgi. Ta suri ülemaailmse majanduskriisi ajal 65-aastaselt ainult naistele mõeldud Manhattani Barbizoni hotellis, kus oli aastaid elanud. Nii tema lapsepõlvekodus Hannibalis kui ka Denveri linnas on talle pühendatud majamuuseum.
Venemaa uusrikkad.
Pärast NSV Liidu langemist kerkisid Venemaal esile nii rikkad kui ka oligarhid, keda kutsutakse uusvenelasteks. Enamik neist sai rikkaks kiiresti, tihti kahtlastel asjaoludel, ja nad kulutavad raha pigem demonstratiivselt.
Vanarikas

Vanarikas (prantsuse keeles "vieux riche", inglise keeles "old money") oli klassiühiskonna väljend põliste kõrg- või aadliklassi aristokraatide kohta, kes suutsid säilitada enda varanduse väärtust ja pärandada seda järgmistele põlvkondadele sugulussidemete kaudu. Sõna antonüüm ehk vastand on "uusrikas" (prantsuse keeles "nouveau riche", inglise keeles "new rich" või "new money"), kes olid suhteliselt lühikese ajaga rikastunud inimesed või perekonnad; teisisõnu öelduna tõusikud.
Ojcowski rahvuspark

Ojcowski rahvuspark on rahvuspark Lõuna-Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas. Asub Krakówist 16 km põhja pool. Rahvuspark asutati 1956. aastal.
Hõlmab 21,46 km².
Słowiński rahvuspark

Słowiński rahvuspark on rahvuspark Põhja-Poolas Pomorze vojevoodkonnas. Asub Läänemere ääres, Łeba ja Rowy vahel.
Rahvuspark asutati 1967. aastal
Hõlmab 327,44 km².
Vladimir Berens

Vladimir Berens (sünninimi Vladimir Kirillovitš Samsonov; kasutanud ka nime Vladimir von Berens; 15. veebruar 1947 Tallinn – 22. september 2006 Hellenurme) oli Eesti õigeusu vaimulik, ajaloolane ja genealoog.
Elulugu.
Vladimir Berens õppis alates 1966. aastast Pihkva Pedagoogilises Instituudis ajalugu, aastatel 1970–1972 Leningradi Vaimulikus Akadeemias ja hiljem Moskva Vaimulikus Akadeemias, mille lõpetas eksternina 1978. aastal.
Ta alustas teenistust õigeusu kirikus 1966. aastal Pihkvas ning jätkas 1972. aastal Leningradis. Aastatel 1972–1976 teenis ta köstri ja lugejana Tallinnas, Rakveres ja Lauras. Pühitseti preestriks 1976. aastal. Teenis aastatel 1976–1991 Eesti ja Läti aladel, mis olid tollal Vene NFSV ja on tänapäevalgi Venemaa kontrolli all. 1983. aastal oli ta preester Haapsalus. Alates 1991. aastast teenis ta mitmel pool Eestis koguduste preestrina.
Eesti õigeusu ajaloo uurimine.
Berens on koostanud uurimuse Vene Õigeusu kiriku Eesti õigeusu koguduste ajaloost, mis on senini oluline Eesti õigeusu kiriku ajaloo allikas. Oluline osa tema uurimuses on ka August Kaljukose uurimusel õigeusu kiriku vaimulikest.
Kuressaare merepäevad

Kuressaare merepäevad on 1996. aastast Kuressaares igal aastal toimuv merekultuuri populariseeriv üritus.
Merepäevade raames toimub käsitöölaat, avatud on messiala, Arensburgi veinitelk, töötoad, tutvustatakse rahvakultuuri.
Merepäevi korraldab Kuressaare Kultuurivara.
Merepäevad kestavad mitu päeva, näiteks 2017. aasta Kuressaare merepäevad toimusid 10.–12. augustil.
ALMAVÜ spordivahendite katsetehas Vihur

ALMAVÜ Eksperimentaalne Tootmiskombinaat "Vihur" oli ALMAVÜ ENSV Keskkomitee Presiidiumi otsusega nr 10 (26. oktoobrist 1973) 2. jaanuaril 1974 tegevust alustanud ettevõte.
See loodi ALMAVÜ Tallinna Linna Mere Rajooni TSK "Sport" töökoja, ALMAVÜ Tallinna Linna TSK "Võit" töökoja ja ALMAVÜ Harju Rajooni TSK "Sõprus" töökoja baasil.
Tootmiskombinaat allus tegevuses vahetult ALMAVÜ ENSV Keskkomiteele.
"Vihur" tegeles sportautode, mootorrataste ja teiste tehnikaspordivahendite tootmise, ümberehituse ja remondiga, dispetšerside aparaatide, rinnamärkide, medalite, vimplite ja spordimütside valmistamisega.
1. veebruarist 1981 reorganiseeriti tootmiskombinaat "Vihur" Spordivahendite Katsetehaseks "Vihur". See põhines Eesti NSV Ministrite Nõukogu 31. detsembrist 1980 pärineval määrusel nr 781 ja Eesti NSV ALMAVÜ Keskkomitee esimehe käskkirjal jaanuarist 1981 numbriga 23.
ENSV ALMAVÜ lõpetas tegevuse vastavalt konverentsi otsusele 17. mail 1990. Spordivahendite Katsetehas jätkas tegutsemist veel kuni 1996. aastani, toimides isemajandava ühiskondliku organisatsioonina, mille põhitegevusaladeks oli autoteenindus ning õmblustoodete ja elektroonikaseadmete valmistamine.
Nordisk Copyright Bureau

Nordisk Copyright Bureau (taanikeelne nimi; inglise Nordic Copyright Bureau, lühend NCB, harvem n©b) on autoriõigusi koguv organisatsioon (inglise "copyright collecting society" ()), mille peakontor asub Taanis Kopenhaagenis. NCB kogub Põhjamaade ja Baltimaade heliloojate ja produtsentide autoriõigusi.
Eestis tegutseb NCB Eesti.
Tiiu Vijar

Tiiu Vijar (sündinud 16. oktoobril 1942 Tartus) on eesti köite- ja nahakunstnik. 
Vijar õppis aastatel 1967–1972 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis tekstiili ja kergetööstuse toodangu erialal. Töötas aastatel 1961–1967 asutuses „Energiamüük“ elektrimõõteriistade reguleerijana, aastatel 1972–1981 tootmiskoondise „Sport“ ja hiljem sporditarvete katsetehases „Vihur“ kunstnikuna ja aastatel 1982–2015 Eesti Kunstiakadeemias meistri ja õppejõuna. Tiiu Vijar on liidu liige alates 1979. aastast, Eesti nahakunstnike Liidu liige alates 1979. aastast ja Eesti Köitekunstnike Ühenduse asutajaliige alates 1996. aastast.
Tiiu Vijar osaleb näitustel alates 1973. aastast. Tiiu Vijar on loonud abstraktse ja geomeetrilise kujundusega raamatuköiteid, köiteobjekte, karpide komplekte ja dekoratiivkarpe. Geomeetriliste objektide ja karpide teostamisel kasutab tihti meisterlikult keerukat ning nõudlikku voolitehnikat, lisaks ka kõrgreljeefi, maali ja pärgamenti. Tiiu Vijari teosed on pälvinud mitmeid köitekunsti auhindu Eestis ja rahvusvaheliselt.
Looming.
2018
2017
2016
2015
2014
2013
Pilvepillerkaar

Pilvepillerkaar (kirjutatud ka Pilve Pillerkaar) oli Eesti alternatiivmuusika festival, mida korraldab MKDK. 
Festival toimus alates 1998. aastast ja alati augusti viimasel nädalavahetusel. 
Ansambli Beggar's Farm liige ja festivali juhtfiguure Heikki Tikas on seda festivali kirjeldanud nii, et sellele festivalile reklaami ei tehta, plakateid ei trükita ja publikut ei oodata.
Katherina Reiche

Katherina Birgitt Reiche (sündinud 16. juulil 1973 Luckenwaldes Brandenburgis) on Saksamaa poliitik (Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit). Ta oli Munitsipaalettevõtete Ühingu (Verband kommunaler Unternehmen) tegevjuht. Ta on 6. maist 2025 Saksamaa tööstus- ja energeetikaminister Friedrich Merzi valitsuses.
Katherina Reiche on innogy tütarettevõtte innogy Westenergie GmbH juhatuse esimees alates 1. jaanuarist 2020.
Haridus.
Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1992. aastal õppis ta keemiat Potsdami Ülikoolis, Clarksoni ülikoolis New Yorgis ja Turu Ülikoolis Soomes. 1997. aastal sai ta diplomi.
Poliitiline karjäär.
1992. aastal astus ta CDU noorteorganisatsiooni ja Kristlik-Demokraatliku Üliõpilaste Ühingusse (RDCS), 1996. aastast CDU liige. Aastal 2000 sai temast CDU eestseisuse liige.
Aastatel 1998–2015 oli Katherina Reiche Saksa Liidupäeva liige. 2005.–2009. aastal oli Reiche CDU/CSU parlamendifraktsiooni aseesimees, esimees oli siis Volker Kauder. Selles ametis vastutas ta haridus- ja teaduse poliitikavaldkondade eest, samuti ka keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse valdkondade eest.
Kantsler Angela Merkeli valitsuses oli Reiche esialgu parlamendi riigisekretär Saksa keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse ministeeriumis. Pärast 2013. aasta valimisi sai ta parlamendi riigisekretäriks Saksa transpordi ja digitaalse infrastruktuuri ministeeriumis.
Muud töökohad.
2015. aastal astus ta tagasi oma ametikohalt Saksamaa valitsuses ja loobus ka oma Liidupäeva mandaadist ning hakkas Munitsipaalettevõtete Ühingu tegevjuhiks. Selles ametis valiti ta 2016. aasta juunis ühehäälselt Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Üldise Majandushuvi Ettevõtete ühingu (CEEP) presidendiks.
Andrus Allikas

Andrus Allikas (sündinud 16. aprillil 1975) on eesti loodusfotograaf.
Ta on pälvinud Eesti suurima loodusfotokonkursi peaauhinna. 
Suur Hunt.
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2014. aastal peaauhinna – Suure Hundi auhinna – Andrus Allikasele foto "Karge hommik" eest. Kargel talvehommikul Kaberneeme rannas tehtud foto sai esikoha ka kategoorias "Maastikupildid".
Erik Mandre

Erik Mandre (sündinud 13. märtsil 1976) on eesti loodusfotograaf.
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2016. aastal talle peaauhinna – Suure Hundi auhinna – foto "Punkar öötunnil" eest. Ööhämaruses paistvast metsseast tehtud foto sai esikoha ka kategoorias "Loomaportreed". 
Mandre foto "Karupoja puhkehetk" avaldati National Geographic Eesti 2013. aasta augustinumbris ja ajakirja National Geographic ingliskeelse väljaande sama aasta oktoobrinumbris.
Ta on mittetulundusühingu Eesti Autoriõiguste Kaitse Organisatsioon tegevdirektor.
Risk (muusikal)

"Risk" on Eesti muusikal, mis esietendus juunis 2001 NUKU teatris. Muusikali lavastaja on Andres Dvinjaninov, muusika autorid on ansambli Terminaator liikmed Elmar Liitmaa ja Jaagup Kreem. Muusikalis kõlavad laulud, mis on koondatud Terminaatori albumisse "Risk"
Simuna kõrts

Simuna kõrts oli kõrts Virumaal, ajalooliselt Simuna kihelkonnas Avanduse mõisa alal. Kõrts on hävinud.
Vladimir Samsonov

Vladimir Samsonov (vene keeles Владимир Анатольевич Самсонов; 11. august 1936 – 20. veebruar 2024) oli vene multifilmide lavastaja.
Vladimir Samsonov töötas Sojuzmultfilmis ja aastail 1975–1995 multifilmistuudios Ekraan.
Söögitoruvähk

Söögitoruvähk on söögitoru pahaloomuline kasvaja.
Söögitoruvähi täpseid tekkepõhjuseid, arengu ja taandarengu mehhanisme tänapäeval veel ei teata. Seetõttu võivad eri liikidel ja indiviididel erineda sümptomid, põhjused, kulg, vastuvõtlikkus onkoteraapiale (või selle olemasolu) ja haiguse kestus ning suremus. 
Pahaloomuliste kasvajate tipp on 50.–60. eluaastal, ülekaalukalt meestel. 
Söögitoruvähi riskiteguritena tuuakse esile alkoholi tarvitamist, suitsetamist, HPV-infektsiooni, Barretti söögitoru, düsplaasiat.
Antsu preemia

Antsu preemiad on Eesti Draamateatri kolleegipreemiad, mida antakse välja aastast 1999. 
Preemiad antakse üle igal aastal detsembris toimuval niinimetatud Antsude peol. Preemia nimi tuleneb mitme Draamateatris töötanud Antsu (Ants Eskola, Ants Lauter, Ants Jõgi jt) nimest.
Antsu preemiad on järgmised:
Piret Ilves (tennisist)

Piret Ilves (aastani 1990 Piret Kallas; sündinud 19. juunil 1970 Tallinnas) on Eesti tennisist ja treener.
Lõpetanud 1989. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli.
Sportlasena.
Tennisetreeninguid alustas 1979. aastal Valdur Aksimi õpilasena, treeninud ka Tiiu ja Jaak Parmase juhendamisel. 
Võitnud 1987 NSV Liidu noortemeistrivõistlustel naispaarismängus hõbemedali. Tulnud 1987–2016 kaks korda üksikmängus (1988, 2001), kümme korda naispaarismängus ja neli korda segapaarismängus Eesti meistriks, saanud 1985–2016 meistrivõistlustel lisaks 17 hõbe- ja 13 pronksmedalit. Aastatel 2005 ja 2006 naispaarismängus ka Eesti sisemeister.
Kuulunud 1992 Fed Cupi karikavõistlustel Eesti naiskonda. Võitnud rahvusvaheliste veteranide turniiride medaleid.
Tennisetreeneri ja -tegelasena.
Töötanud 2002–2005 Kadrioru tennisekeskuses, 2005–2008 Coral Clubis, 2008–2013 Rene Buschi tennisekoolis ja aastast 2013 Fredi Vöörmani tenniseakadeemias treenerina. Aastast 2016 MTÜ MinuTennis juhatuse liige.
Jannseni puiestik

Jannseni puiestik on parkmets Tallinnas Nõmme linnaosas Jannseni, Põllu ja Olevi tänava vahel. Parkmetsa pindala on 6 ha. 
Pargis kasvab nõmme- ja palumännik. Pargis on I maailmasõja aegne suurtüki betoonalus, mis kuulus Peeter Suure merekindluse koosseisu.
Tallinna Paberivabrik

Tallinna Paberivabrik oli paberivabrik, mis asus praeguse Stockmanni kaubamaja kohal Liivalaia tänava ja Maakri tänava ääres aadressil Maakri 27. 
Paberivabriku ehitamist Maakri ja Klaasingi tänava vahelisele alale alustas 1885. aastal 2. Gildi kaupmees Eduard Johanson. Johansoni paberivabrik asus ajaloolise Jaaniveski kohal. Vabrik alustas tööd 1895. aastal muudeti ettevõte aktsiaseltsiks ja vabriku nimeks sai AS Tallinna Paberivabrik E. J. Johanson (saksa keeles ka "Papierfabrik E. J. Johannson").
1939. aastal sai vabriku omanikuks Eesti Tarbijate Kooperatiiv, enne seda oli AS E. J. Johansoni paberivabriku peaaktsionär Inglise firma Westminster Trading and Industry Company, Ltd., keda esindasid vennad Boris ja Nikolai Gordon. Boris kuulus ka aktsiaseltsi juhatusse ja Gordonid omasid aktsiaid ka isiklikult. Aktsionäride hulka kuulusid veel ettevõtte omaaegse direktori Moses / Mooses Bialiku omaksed, kes elasid Prantsusmaal. Peale B. Gordoni kuulus juhatusse tubakavabriku Sirena omanik Boris Katlama. Vabrikus töötas 295 inimest, kellest 37 olid ametnikud ja juhtiv tehniline tööjõud. Vabrik turustas oma kolme masinaga aastas umbes 4700 tonni paberit. Aktsiate eest maksti 1 600 000 krooni.
1. mail 1945 läks vabrik Eesti NSV Toiduainetetööstuse Rahvakomissariaadi alluvusse ja vabriku nimeks sai Tallinna Paberivabrik. 1952–1956 oli Tallinna Paberivabriku direktor Arnold Kress. 1. aprillil 1958 liideti Tallinna Paberivabrikuga Riiklik Vihikuvabrik Murrang, 1. mail 1963 ka Kartonaaživabrik Täht. 1. maist 1963 kuni oktoobrini 1965 kandis vabrik nimetust Tallinna Paberi- ja Kartonaaživabrik. 15. oktoobrist 1965 allus vabrik Eesti NSV Metsa-, Tselluloosi-, Paberi- ja Puidutööstuse Ministeeriumile ja siis taastati vabriku endine nimetus Tallinna Paberivabrik.
Aastatel 1968–1971 allus Tallinna Paberivabrik Eesti Tselluloosi- ja Paberitööstuse Ettevõtete Liidulisele Koondisele, seisuga 1. jaanuar 1971 ühendati Tallinna Paberivabrik Tööpunalipu ordeniga V. Kingissepa nim Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadiga. 1. märtsist 1971 lõpetas Tallinna Paberivabrik iseseisva tootmisettevõttena tegevuse, jätkates Tööpunalipu ordeniga autasustatud V. Kingissepa nimelise Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadi tootmistsehhina nr. 2 (TK Eesti Paberitööstus Paberivabrik nr 2).
Aadressil Maakri 25 asub umbes 1909. aastal ehitatud Eduard Johansoni paberivabriku tootmishoone koos koopiana üles ehitatud väravaehitisega.
Jaak Parmas

Jaak Parmas (aastani 1954 Jaak Murd; sündinud 10. juulil 1938 Tartumaal Peipsiääre vallas) on Eesti tennisist ja treener.
Ta on lõpetanud 1956. aastal Tallinna 21. keskkooli ja 1962. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna.
Ta on võitnud Nõukogude Liidu noortemeistrivõistlustel paarismängus hõbe-, Nõukogude Liidu meistrivõistlustel üksikmängus pronks- ning paarismängus hõbe- ja kolm pronksmedalit.
Ta on võistkondlikult tulnud seitsmel korral Nõukogude Liidu meistriks (kolm korda Eesti koondises). Aastatel 1957–1965 tuli ta kaks korda üksikmängus ja kaheksa korda paarismängudes Eesti meistriks; lisaks on ta meistrivõistlustel võitnud 11 hõbe- ja 3 pronksmedalit. 
Ta on Tenniseliidu auliige (1996).
Ta on teinud kaastööd ajakirjale Sporditäht.
Õpilasi.
Tiiu Parmas, Ain Suurthal, Rene Busch, Piret Ilves.
Isiklikku.
Ta on Tiiu Parmase abikaasa.
Maxim Bilovitskiy

 
Maxim Bilovitskiy (sündinud 8. novembril 1992) on Eesti juutuuber ja teadusfotograaf.
Teda on korduvalt tunnustatud Eesti teadusfoto võistlusel ning ülemaailmsel fotovõistlusel Wiki Science Competition.
Venemaa suurimaid kirjastusi AST on avaldanud Bilovitskiy keemiakatsete teemalisi raamatuid.
Haridustee.
Maardust pärinev Bilovitskiy lõpetas 2014. aastal Tallinna Tehnikaülikooli keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna toidutehnika ja tootearenduse erialal bakalaureusekraadiga. 2016. aastal kaitses ta TTÜ Toiduainete instituudis magistrikraadi (magistritöö "Antifriisvalkude ja oligosahhariidide mõju jää rekristallisatsioonile jäätises").
YouTube.
2011. aastal lõi Bilovitskiy venekeelse keemiakatsete videokanali Thoisoi. Tema keemiakatseid vaadatakse YouTube'is iga päev üle 80 000 korra. Novembriks 2018 on tema üle 118 miljoni vaatamist kogunud kanalit tellinud üle 976 000 huvilise ning detsembris 2024 oli samal kanalil 379 miljonit vaatamist ja 2,08 miljonit tellijat. Tema harrastuse põhieesmärk on teaduse populariseerimine ja õppevideote loomine. 2014. aastal lõi ta ingliskeelse keemiakatsete videokanali Thoisoi2, kus 2018. aasta veebruari seisuga oli 309 000 tellijat ja 35,8 miljonit vaatamist. 
Teadusfotograafia.
2013. aasta Eesti teadusfoto võistlusel pälvis ta fotoga osaliselt lahustatud magneesiumi ja alumiiniumi sulamist parima TTÜ tudengi eripreemia.
2015. aastal valiti tema videofail ülijuhi omadustest Eesti teadusfoto konkursil parimaks kategoorias "Teised meediafailid", tema foto laktoosi kristallidest sai mikroskoobifotode kategoorias II preemia. 2016. aasta märtsis võistlesid Eesti parimad teadusfotod üleeuroopalisel teadusfoto konkursil. Siin sai tema ülijuhi omadusi tutvustav video esikoha kategoorias "Teised meediafailid". Selles kategoorias hinnati fotode asemel audio- ja videofaile ning arvutiga loodud pilte (teise koha sai Eesti esindaja Tavo Romanni meediafail).
2017. aasta Eesti teadusfoto võistlusel võitis Bilovitskiy taas esikoha kategoorias "Mittefotofailid". Sel korral tõi võidu video veepiisa külmumisest temperatuuril –180 °C. Sarnaselt 2015. aastaga tuli kategooriavõit ka ülemaailmsel teadusfoto võistlusel (varasem üleeuroopaline võistlus oli vahepeal laienenud).
Bilovitskiy võitis 2021. aasta Eesti teadusfoto võistlusel esikoha mittefotofailide kategooris videoga Wilsoni pilvekambrist ning sama video võitis esikoha ka rahvusvahelises finaalis.
Tema videod YBCO ülijuhist ja veetilga jäätumisest on ühtlasi pääsenud Wikimedia Commonsi aasta pildi valimisel finaali.
Hans Rosling

Hans Gösta Rosling (27. juuli 1948 Uppsala – 7. veebruar 2017 Uppsala) oli Rootsi akadeemik, statistikateadlane, meditsiiniteadlane ja teaduse populariseerija.
Hans Rosling oli Karolinska Instituudi rahvusvahelise meditsiini professor ja Gapminder Foundation asutaja.
Hans Rosling ja Gapminder tegid suure töö eelarvamuste ja teadmatuse vastu võitlemisel. Hans Rosling selgitas levinud valearvamuste paikapidamatust, statistikat ja arve huvitavalt ja humoorikalt. Gapminder küsib: "Why is there so much ignorance?" (Miks on maailmas nii palju teadmatust?) 
Hans Roslingi TED esinemine "The best stats you've ever seen" tõestab statistiliste näitajate abil, millised levinud uskumused ei ole enam õiged. Hans Roslingi stiil on veenev ja ettekanne on väga populaarne. Seda on ka põhjalikumalt analüüsitud. 
Hans Rosling propageeris andmete vaba kasutamist – temale omase humoristliku stiili ja sõnakasutusega:
Evald Kree

Evald Kree (11. juuni 1918 Tallinn – 5. märts 1995 Tallinn) oli Eesti tennisist ja jäähokimängija ning treener ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1937. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1942–1944 Moskvas Kehakultuuri Keskinstituudis, lõpetas 1948. aastal TPI majandusteaduskonna ja 1954. aastal kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Kaitses 1965. aastal TRÜ-s kandidaaditöö "Tennis. Õpik pedagoogikakandidaadi kraadi taotlemiseks" ja sai pedagoogikakandidaadi kraadi. Töötas 1966. aastast TPedI kehakultuuriteaduskonnas õppejõuna (1970. aastast dotsent). 
Oli aastatel 1992–1995 Eesti Olümpiakomitee liige.
Sportlasena.
Tuli kuuel spordialal Tallinna koolinoorte meistriks. 
Tennis.
Tennisega tutvus 1932 Hiiu väljakutel, treenima hakkas 1933 Kalevi Tenniseklubis Eduard Hiiopi õpilasena.
1937 kaasati ta Eesti tennisekoondisse, 1938 oli Eesti kolmas reket. 1939 oli ta kõigis kolmes mänguliigis Eesti meistrivõistluste finalist ning sai mõlemas paarismängus kuldmedali. Kokku sai ta Eesti meistrivõistlustelt 1939–1940 viis medalit.
Võitis paarismängus koos Ottomar Alasega Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 1945 hõbeda ning 1944 ja 1946 pronksi. Eesti NSV meistrivõistlustel võitis 1944–1956 17 medalit, sealhulgas paarismängudes 6 kulda. Võistles 36 korda Eesti ja Eesti NSV koondises (1937–1949). 
Jäähoki.
Kuulus aastast 1936 ka Eesti jäähokikoondisse, oli 1937 Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti meister.
1946, 1948 ja 1949 oli Dünamo meeskonnas Eesti NSV meister, osales 1947–1951 dünamolasena A-grupis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel.
Korvpall.
Korvpallis sai 1937 NMKÜ meeskonnas Eesti meistrivõistlustel hõbeda.
Võrkpall.
Võrkpallis oli Dünamo meeskonnas 1948 Eesti NSV karikavõitja, sai 1944–1947 Eesti NSV meistrivõistlustel kaks hõbedat ja ühe pronksi ning tegutses ka võrkpallikohtunikuna (vabariiklik kategooria).
Tennisetreeneri ja -tegelasena.
Oli 1945–1995 Dünamo tennisetreener, rajas oma koolkonna. 
1957–1983 oli Eesti NSV koondise ja 1957–1963 ka Nõukogude Liidu koondise treener. 1964 ja 1966 konsulteeris ka Soome koondise mängijaid.
Propageeris tennist nii sõnas, kirjas kui ka pildis. Avaldas tenniseõpikuid ja tegi koos Hans Roosipuuga õppefilmi. 1946–1989 oli ta Tennisesektsiooni/-föderatsiooni presiidiumi liige ja aseesimees, 1989–1995 Tenniseliidu asepresident.
Õpilasi.
Leo Kivi, Harry Kalamäe, Talvi Märja, Eerik Kedars, Jaak Parmas, Helgi Ustav, Tiiu Parmas, Toomas Leius, Jaak Simson, Liidia Nurme, Aita Põldma, Valdur Topaasia.
Isiklikku.
Tema tütar on tennisetreener Aita Põldma, üks tütrepoeg on tennisist Jaak Põldma, teine tütrepoeg on jalgrattur Raido Kodanipork.
Sima

Sima ehk masu ehk kirsslõhe ("Oncorhynchus masou") on lõhelaste sugukonda idalõhe perekonda kuuluv röövkala.
Elupaik.
Sima on levinud Vaikse ookeani lääneosas Ida-Aasia ranniku lähedal.
Peamiselt elutseb ta parasvöötmes laiuskraadidel 65–58°N kuni 200 meetri sügavuses vees.
Välimus.
Sarnaneb värvuselt kisutšiga, kuid musti täppe on rohkem ja need on suuremad. Pulmarüüs sima on musta selja ja tumepunaste triipudega.
Täiskasvanuna kaalub sima 2–2,5 kg (teadaolevalt suurim 10 kg) ja on keskmiselt 50 cm (teadaolevalt suurim 79 cm) pikk.
Eluring.
Sarnaselt teiste lõhelastega on sima eluring jagatud mere- ja mageveeperioodideks. Sima elab jões 1–3 aastat, pärast seda rändab ta avamerre ja elab seal 2–3,5 aastat. Avameres toitub sima vähilaadsetest, harvem ka noortest kaladest. 3–7-aastaselt rändavad suguküpsed isendid kudemiseks tagasi jõkke. Ränne tagasi jõgedesse algab simadel varem kui teistel lõhelistel. Pärast kudemist enamik simasid sureb.
Majanduslik tähtsus.
Sima nagu teisedki lõhelased on suure majandusliku tähtsusega liik. Vähenõudlikkuse, kvaliteetse liha ja suure produktiivsuse tõttu on see kala vesiviljeluses populaarne.
Munnimägi

Munnimägi on suurküngas Otepää kõrgustikul Otepää vallas Vana-Otepää külas. Mäe kõrgus merepinnast on 170,2 meetrit.
Munnimäe läänenõlv kuulub Zeema, idanõlv Mäe-Tseema talule. Läänenõlv on tihedalt metsaga kaetud, seal kasvab hulk põlistammesid. Idanõlval hõredamas kasesalus peavad Mäe-Tseema elanikud mesitarusid. Mäetipus asub maakividest ring.
Munnimäest 200 meetrit põhja pool asub Vitimägi, mille kõrgus merepinnast on 152,8 meetrit. Munnimäe edelaküljel on Tseema järv.
Päidre oja

Päidre oja on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas ja Mulgi vallas, Vardi oja vasakpoolne lisajõgi.
Oja on 5,1 km pikk, valgla pindala on 6,2 km².
Oja saab alguse Mõõnaste külas ning suubub Päidre, Vardi ja Turva küla piiril vasakult poolt Vardi ojja 3,5 km kaugusel suudmest. Oja voolab läbi Päidre järve. 
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Mark Dindal

Mark Louis Dindal (sündinud 1960 Columbuses Ohios) on Ameerika Ühendriikide eriefektide animaator, filmilavastaja ja stsenarist.
Tuntumad filmid, mille tegemises on ta kaasa löönud, on "Cats Don't Dance" (1997), "Kreisi keiser" (2000) ja "Väike tibu" (2005).
Laura Prits

Laura Prits (sündinud 4. veebruaril 1993) on eesti rokklaulja.
Ta on ansambli Ziggy Wild solist, kes on soojendusesinejaks olnud sellistele artistidele nagu Carlos Santana, Status Quo, Dirty Honey, Käärijä, Bryan Adams. 
Ta jõudis sooloartistina lauluvõistluse Eesti Laul 2017 esimesse poolfinaali võistluslooga "Hey Kiddo" ja Ziggy Wildiga Eesti Laul 2020 teise poolfinaali võistluslooga “Lean on Me”.
Ta oli aastatel 2018–2019 ansambli Must Hunt solist. Alates septembrist 2023 on ta soome ansambli Barbe-Q-Barbies laulja.
Ta on juhtinud telesaateid “Noormeister” (2019, ETV), “Mis sul viga on?” (2020, koos Hanna Martinsoniga, Kanal 2) ja reisisaadet “Route 66. Ameerika kahel pool maanteed” (2024, koos Madis Aesma ja Artur Aukoniga, ETV).
Pärimusteater Loomine

Loomine (täisnimega Sihtasutus Eesti rahvapärandi ja kirjavara esitamise selts LOOMINE, rahvasuus Pärimusteater Loomine) on 16. detsembril 2004 Eesti Rahvusliku Folkloorinõukogu ja Eesti Teatriliidu asutatud selts (ühtlasi ka teater). Selts asub Tallinnas aadressil Vene tänav 6. Seltsi eesmärk on teatrilavale tuua eesti folkloorset pärandit ja väärtkirjandust, samuti soome-ugri ja teiste väikerahvaste loomingut. 
Seltsi juhib Erika Kaljusaar.
Uus-Ihaste asulakoht

Uus-Ihaste asulakoht on asulakoht Tartus Uus-Ihastes. Asulakoht pärineb umbes 8000 eKr ja on seetõttu vanimad inimasustuse jälgi Tartus.
Äripäeva rikaste edetabel

Äripäeva rikaste edetabel (ka (Äripäeva) Rikaste TOP) on Äripäeva koostatud edetabel Eesti kõige rikkamate inimeste kohta.
Alates 2005. aastast on edetabelis 500 nime. Enne seda oli selles 100 nime.
Selli asundus

Selli asundus oli asundus Virumaal. 
Asundus moodustati 1920. aastatel. 1977 liideti asundus Selli külaga.
Tõreda

Tõreda oli küla Jõgevamaal. 
Küla on mainitud 1638 (Toerrenda), 1745 (Törredalt). 
1977 liideti Tõreda küla Tähkverega.