Eksootilised lemmikloomad

Eksootilisteks lemmikloomadeks (otsetõlkes ka mittetraditsioonilised lemmikloomad) nimetatakse võõrloomaliike, kes pole koer ega kass, kuid keda peetakse lemmikloomana.
Eksootiliste lemmikloomade hulka kuuluvad näiteks küülikud, tuhkrud, papagoid, Aafrika kääbussiilid, suhkruoravad ja roomajad, samuti mitut liiki närilised, näiteks merisead, tšintšiljad, hamstrid, deegud ja rotid.
Eksootiliste lemmikloomadega kaasnevad probleemid.
Eksootiliste lemmikloomade regulatsioon Eestis.
Loodusest püütud eksootiliste loomade pidamine on viimastel aastakümnetel saanud senisest populaarsemaks. On olnud sadu, kui mitte tuhandeid õnnetusi, kui loomad on põgenenud, rünnanud või levitanud haigusi. Kuna eksootilised lemmikloomad, nagu tiigrid või karud, ei ole kodustatud, vigastavad nad oma omanikke tõenäoliselt isegi siis, kui nad pelgalt mängivad. Võrreldes kasside või koertega levitavad eksootilised loomad, nagu ahvid ja roomajad, haruldasi haigusi suurema tõenäosusega. Peale selle on eksootilistel loomadel teistsugused elamisharjumused kui lemmikloomadel, seega nende eest hoolitsemine on omanikele raskem, mistõttu neid loomi tihti kas väärkoheldakse või hüljatakse. Selliste olukordade vältimiseks on valitsused võtnud vastu õigusakte, mis piiravad või takistavad eksootiliste lemmikloomade pidamist.
Loomakaubandus.
Müümise või aretuse eesmärgil on loodusest kinni püütud lugematu arv lemmikloomi. Tihti on need loomad tahtlikult valesti märgistatud: nad oleksid justkui vangistuses kasvatatud ja seejärel seaduslikult eksporditud. Eksootiliste lemmikloomade laiaulatuslik salaküttimine turu varustamise eesmärgil mõjub loomapopulatsioonidele kogu maailmas hävitavalt. Salaküttimine on vähendanud näiteks Madagaskari kiirgusvõimsus-kilpkonnade arvu ja seadnud Aafrika hallpapagoid väljasuremisohtu. Transport ja kinnihoidmine tekitab paljudele loomadele suurt stressi: nad ei suuda süüa, liikuda ega käituda samamoodi, nagu nad teeksid seda looduses, ning see võib lõppeda looma surmaga. 
Ülemaailmne nõudlus eksootiliste loomade järgi on maailmas kasvanud, seejuures just jõukamates riikides, nagu Ameerika Ühendriigid, mis on maailma suurim eksootiliste lemmikloomade turg. Ameerika Ühendriikidesse viiakse loodusest kinni püütud loomi üksteist korda rohkem, kui seda lubavad asjakohased looduskaitsekonventsioonid. Kuigi osa eksootilistest loomadest aretatakse loomakasvandustes, on neist suurem osa püütud kinni loodusest (tihtipeale ebaseaduslikult). See tähendab aga, et nad on metsikud ning sotsialiseerimata ja kodustamata.
Näitena võib tuua 2021. aastal tehtud uuringu, mis näitab, et Austraalias smugeldati ohustatud sisalikuliik "Tiliqua rugosa" riigist välja, et seda müüa Aasias, Põhja-Ameerikas ja Euroopas.
Selle vältimiseks on loodud Washingtoni konventsioon (Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora – CITES), mille on rahvusvahelise lepinguna allkirjastanud 183 valitsust. CITES-i eesmärk on keelustada või piirata ohustatud liikidega kauplemist ja transporti. CITES reguleerib aga kõigest 10% kõikidest teadaolevatest maismaa selgroogsetest ja alla 1% teadaolevatest kala- ja selgrootute liikidest. Teised liigid rahvusvahelise järelevalve alla ei kuulu. 
Mõju maailmale.
Metsloomadega kauplemisel nende kodustamise eesmärgil on negatiivne mõju nii keskkondadele, kust loomad võetakse, kui ka keskkonnale, kus loom kodustatakse. Tihtipeale toob see kaasa normaalse ökoloogilise tasakaalu muutuse ning uute invasiivsete liikide levimise. Metsloomadega kauplemisega kaasneb zonootiliste viiruste levik ning see ähvardab nii inimeste kui ka loomade heaolu.
Tervis.
Riik rahaliselt veterinaarabi ei toeta, seega on eksootiliste loomade ravi, nagu kõikide lemmikloomade ravi, kallim kui inimestele osutatav arstiabi. Eestis ravitakse eksootilisi loomi Eesti Maaülikooli loomakliinikus.
Eksootiliste lemmikloomade anatoomia ja füsioloogia erinevad suuresti nii inimese kui ka traditsiooniliste lemmikloomade omast. Vähene teadlikkus eksootiliste loomade heaolu kohta põhjustab tihtipeale loomade tervise halvenemise. Eksootilised loomad vajavad sageli teistsugust söötmist ning lähenemist, millest inimene ei pruugi olla teadlik. Näiteks lemmikloomana peetavad kilpkonnad vaevlevad tihti toitainete puuduse käes, kuna nende looduslikku toidulauda on raske jäljendada. Kilpkonnadel ja teistel eksootilistel loomadel on sageli D-vitamiini puudus, mis tuleneb vähesest kokkupuutest filtreerimata päikesevalgusega. Tihti esineb neil A-vitamiini vaeguse tõttu ka silmahaigusi. Enim kimbutab neid kaltsiumipuudus, mis muudab neid katva kilbi pehmeks. Samuti muudab kaltsiumi vähesus kilpkonnad nõrgaks ja ei lase neil korralikult liikuda, mille tagajärjel nad mitte ei kõnni, vaid roomavad kilbi peal (osa kilpkonnaliike roomab ka tavapärases olekus).
Erinevalt traditsioonilistest lemmikloomadest varjavad eksootilised loomad oma terviseprobleeme viimase piirini, tihtipeale hetkeni, kus ravi ei ole enam võimalik osutada. EMÜ loomakliinik soovitab eksootilise loomaga käia kord aastas tervisekontrollis ning vanemate loomadega kaks-kolm korda aastas, et terviserikked selguksid võimalikult vara.
Risk inimestele.
Eksootilised loomad on kodustamata ja kujutavad tihti suuremat ohtu nii nende omanikele kui ka omanike lähedastele, naabritele ja kogukonnale üldisemalt. Kõige ohtlikumad on olukorrad, kus loomad ründavad omanikku või põgenevad. Kuna eksootilised loomad ei ole loodud elama vangistuses, on nad juba olemuselt ohtlikud, sest nad ei saa käituda oma loomulike instinktide järgi, mis põhjustab rünnakuid omaniku vastu.
Tihtipeale ei pöördu rünnata saanud eksootilise looma omanik arsti poole, kuna kardab, et jääb loomast ilma (loom võidakse konfiskeerida või hävitada).
80–90% makaakidest on nakatunud B-herpes- või B-simianviirusega, mis on neile ohutu, kuid on inimesele nakkav ja surmav. Inimeste nakatumine on siiski harv: alates 1932. aastast, kui viirus avastati, on registreeritud vaid 31 nakatumist, millest 21 lõppes inimese surmaga.
Umbes 90% kõikidest reptiilidest kannab salmonellabakterit, mis võib levida nende väljaheidete kaudu. Roomajatel endil see viirus sümptomeid ei põhjusta. Ameerika Ühendriikide Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskuse (CDC) andmetel esineb USA-s igal aastal 93 000 salmonelloosijuhtu, mis tuleneb reptiilide pidamisest.
Eksootilistel loomadel esineb muidki haigusi, näiteks linnugrippi, tuberkuloosi ja leetreid. 
Eksootiliste loomadega kaasnevate probleemide leevendamine.
Eksootiliste loomadega kaasnevaid probleeme aitaks leevendada kõikide loomaliikidega (mitte ainult CITES-i kirjeldatud) kauplemise reguleerimine ja jälgimine. Samuti peaksid riigid koguma ja hoiustama infot kõikide imporditud ja eksporditud loomade kohta liigitasandil. Sellised süsteemid aitaksid paremini jälgida, millised liigid on ohuks kohalikele keskkondadele, ning kontrollida lemmikloomade musta turgu. 
Kuna eksootilised loomad liiguvad tihtipeale vähem jõukamatest riikidest, kellel pole ressursse selliseks kontrolliks, jõukamatesse riikidesse, kus ka nõudlus on suurem, peaksid jõukamad riigid panustama rohkem sellese, et tagada eksootiliste loomade turvaline kaubandus.