tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maria Väli

Maria Väli (sündinud 19. oktoobril 1988) on eesti džässlaulja ja muusikapedagoog. Ta laulab ansamblis Estonian Voices. 
Haridus.
Maria Väli on õppinud Kuressaare Muusikakoolis Tiit Pauluse õpilasena klaverit ja laulu. Ta on lõpetanud 2008. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi ning 2014. aastal magistriõppes Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia džässmuusika erialal (sh 2013–2014 õppinud vahetusüliõpilasena Norra Tehnika- ja Teadusülikooli džässmuusika osakonnas). Tema erialaõpetajad olid Mare Väljataga ja Kadri Voorand.
Töö muusikapedagoogina.
2015. aastast on ta laulustuudio Meero Muusik poplauluõpetaja, lisaks töötab Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoori hääleseadjana. Ta on juhendanud nii laste lauluansambleid kui ka soliste.
Tegevus lauljana.
Lapsena on ta osalenud Eesti Televisiooni lauluvõistlustel "Laulukarussell" (1998, 2000, 2002) ja "Kaks takti ette" (2007).
Maria Väli on hääleliigilt sopran. Ta on laulnud Pilvi Karu juhendatud vokaalansamblis ja naisansamblis Söörömöö. Džässile spetsialiseerunult on ta esinenud džässansamblitega 2 + 2 = 5 ja Maria Väli Kvartett (koosseisus Maria Väli – vokaal, Jaan Jaanson – kitarr, Ara Yaralyan – kontrabass ja Ahto Abner – trummid) ning trios Kolm Kõla. 
Alates 2011. aastast laulab ta esimest sopranit vokaalansamblis Estonian Voices.
2018. aastal andis ta koos David Ferrise septetiga kümme džässikontserti Inglismaa kontserdilavadel.
Saavutused helilooja ja arranžeerijana.
2011. aastal võitis ta Uno Naissoo nimelisel noorte loomingukonkursil esikoha enda kirjutatud lauluga "Forgotten Garden". 
Väli on muusikaseadeid kirjutanud nii nendele ansamblitele, kus on ise laulnud, kui ka teistele tellijatele. Tema aastate jooksul kirjutatud seaded on ilmunud 2021. aastal noodiraamatuna "Mitmed viisid mitmel häälel. "A cappella" seaded vokaalansamblitele ja segakooridele". Tema loodud džässipalu on ilmunud kogumikes "Eesti jazz noodis" (Eesti Jazzliit, 2015 ja Read Kirjastus, 2021) ning Maria Väli Kvarteti CD-l "Elu on kui taevas" (2013).
Tegevus kultuurikorraldajana.
Maria Väli on Eesti Jazzliidu liige ja on kuulunud liidu juhatusse.
Alates 2023. aastast kuulub ta Eesti noorte lauljate konkurssi korraldava MTÜ Solistica põhimeeskonda. Ta on olnud ka mitme lauluvõistluse (nt Viimsi JazzPopFest, Viimsi Laululaps, Kuressaare Laululind, Eesti noorte lauljate konkurss, TPG Koolivisioon jm) žürii liige.
Isiklikku.
Maria Välil on 2018. aastal sündinud kaksikud pojad.
Tema muusikaliste eeskujude hulka on kuulunud Ella Fitzgerald ja Kurt Elling, samuti Joni Mitchell, eriti tema plaat „Both Sides Now”, kus sümfooniaorkestri seaded on teinud Vince Mendoza.
Kliment Ivanov

Kliment Jegorovitš Ivanov (vene keeles Климент Егорович Иванов; sündinud 10. novembril 1936 Suntari rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi rahvusest Sahha riigitegelane, Jakuudi-Sahha NSV valitsusjuht.
1990. aasta detsembris asus ta Jakuudi-Sahha NSV Ministrite Nõukogu esimehe ametikohale. Ta jäi Sahha valitsusjuhiks kuni 1992. aasta veebruani. Aastatel 1991–1993 oli ta Sahha kõrgeima seadusandliku võimuorgani juht (kuni detsembrini 1991 Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu esimees). Aastatel 1993–1999 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi alaline esindaja Venemaa Föderatsiooni presidendi juures. 
Aastatel 1989–1991 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ning Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) I, II ja III koosseisu rahvasaadik.
Haridus- ja töökäik.
Ivanov lõpetas 1956. aastal Viljuiski pedagoogikatehnikumi, töötas aastatel 1956–1959 Suntari rajoonis maakooli õpetajana, seejärel oli komsomoli- ja parteitööl. 1968. aastal lõpetas ta Habarovski kõrgema parteikooli. Aastatel 1975–1983 töötas ta Suntari Rajooni TSN Täitevkomitee esimehena. 1980. aastate lõpul määrati ta Jakuudi ANSV põllumajandusministriks.
Aastatel 1990–1992 oli ta Sahha tippjuhte. 1993. aastal määrati ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi alaliseks esindajaks Venemaa Föderatsiooni presidendi juures.
Aastatel 1999–2001 töötas ta Sahhaneftegazi presidendina.
Jaak-Heinrich Jagor

Jaak-Heinrich Jagor (sündinud 11. mail‎ 1990 Pärnus) on endine eesti jooksja, kelle põhialaks oli 400 meetri tõkkejooks.
2009. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel saavutas ta 110 meetri tõkkejooksus 26. koha ajaga 14,50.
2014. aasta Eesti meistrivõistlustel võitis ta Rasmus Mägi järel hõbemedali, täites Euroopa meistrivõistluste normi ajaga 50,69.
2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis jäi ta oma eeljooksus 52,67-ga viimaseks ja saavutas kokkuvõttes 34. koha.
2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pekingis jäi ta oma eeljooksus ajaga 50,29 kaheksandaks ja saavutas kokkuvõttes 36. koha.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis pääses ta oma eeljooksust ajaga 50,54 teisena edasi poolfinaali. Oma poolfinaalis sai ta ajaga 49,65 viienda koha ja sai kokkuvõttes 13. koha. Lisaks osales ta Eesti teatemeeskonnaga 4×400 meetri teatejooksus, kus saavutati ajaga 3.10,63 15. koht.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta oma eeljooksus ajaga 49,78 neljanda koha, jäädes esimesena poolfinaalist välja ja saavutas kokkuvõttes 30. koha.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis pääses ta oma eeljooksust ajaga 49,81 kolmandana edasi poolfinaali. Oma poolfinaalis jäi ta ajaga 50,43 viimaseks ja saavutas kokkuvõttes 19. koha.
Jagori isiklik rekord 400 meetri tõkkejooksus on 49,37, mis on püstitatud 9. augustil 2015 Tallinnas Eesti meistrivõistlustel.
2021. aasta lõpus otsustas ta sportlaskarjääri lõpetada.
Tema vend Erik Jagor on samuti kergejõustiklane.
Kronmanni mõis

Kronmanni mõis ("Kroņmaņa muiža", ka "Kronmaņa muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Voleri asumis, mille peahoone asus Daugava ääres Krēmeri 17a maja lähistel. Saksa keeles "Kronmannshof".
Mõisa hooned olid XX sajandi esimesel poolel säilinud, selle maad liideti Riiaga aastal 1924. Teise maailmasõja järel rajati mõisakompleksi kohale tehislik laht, mida kasutavad tänapäeval sadamana AS Krēmeri ja teised väiksemad tööstusettevõtted. Mõisa karjamaadele loodi aastal 1992 linnustiku kaitseks Krēmeri hoiuala.
Lohfeldi mõis

Lohfeldi mõis (läti keeles "Lofelta muiža" või "Lovelta muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Bolderāja asumis, mille peahoone asus Hapaki kraavi kaldal, vabriku Lignums territooriumil. Saksa keeles "Lohfeldshof".
Ajalugu.
Aastal 1586 läänistas Gotthard Kettler sealsed maad Riia linna arstile Zacharias Stopiusele. Mõisa maad läksid Rootsi-Poola sõja käigus Rootsi riigile ja hakkasid kuuluma Daugavgrīva kihelkonda. Aastal 1621 müüs mõisa toonane omanik Karsten Möller selle 400 taalri eest Peter Anton Lohfeldile, kelle järgi mõis ka oma nime sai. mõisakompleksi hooned valmisid XVI sajandil. Aastast 1780 olid Lohfeldi mõisal ja Bolderāja mõisal pidevalt ühised omanikud ja neid käsitleti ühise maavaldusena.
Kuna Lohfeldi mõis kujunes kõrvalmõisaks, kaotas sealne hoonetekompleks oma tähtsuse. XVIII sajandil mattusid need rändluite alla.
Mõisa viimane omanik oli Carlos Matthias Ludwig Konstantin Otto von Buxhoeveden. 1924. aastal arvati mõisa maad Riia linna koosseisu.
Rahulolu

Rahulolu on inimese vaimne seisund ja emotsioon, kus ta tunneb, et nii keha kui vaim on antud olukorraga rahul ja inimene on saavutanud sisemise rahu. Rahulolu võib olla õnnelikkuse kergem vorm.
Rahulolu on keskne teema erinevates filosoofilistes koolkondades ja religioonides sõltumata ajast ja kohast. Siddharta olevat öelnud: "Tervis on kõige väärtuslikum omand ja rahulolu kõige suurem rikkus." John Stuart Mill kirjutas sajandeid hiljem: "Olen leidnud õnne pigem oma ihasid piirates kui neid rahuldada soovides."
Paemurru poisid Narvas ja Tallinnas

"Paemurru poisid Narvas ja Tallinnas" oli huumoriajakiri, mis ilmus 1907. aastal Tallinnas. 
Ajakirja andis välja Julius Ernst Meigas. Ajakirja trükiti Tallinnas A. Laurmanni trükikojas. Ilmus ainult 1 number.
Suslik

Suslik ("Spermophilus" või "Citellus" L.) on Euraasias ja Põhja-Ameerikas elutsevate näriliste imetajaperekond oravlaste sugukonnast.
Mikk Dede

Mikk Dede (sündinud 16. veebruaril 1987 Paides) on eesti laulja (tenor).
Mikk Dede on lõpetanud 2004. aastal Türi Muusikakooli klaveri erialal ja 2006. aastal Türi Gümnaasiumi, kus õppis kaheksa aastat muusikaõpetaja Tiiu Schütsi juhendamisel laulmist. 2013. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kooridirigeerimise erialal.
Ta on laulnud Järvamaa Poistekooris, Eesti Meestelaulu Seltsi üle-eestilises poistekooris Kalev, Revalia Kammermeeskooris, rahvusooperi Estonia poistekooris ja ooperikooris, ansamblites Vox Clamantis ja Revali Trubaduurid, Eesti Filharmoonia Kammerkooris ja Collegium Musicales.
Ta laulab Eesti Rahvusmeeskooris, Vox Clamantises ja vokaalansamblis Estonian Voices.
Isiklikku.
Tema õde on laulja Mirjam Dede. Tema abikaasa on laulja Tuuri Dede, peres on kaks tütart (sündinud 2015 ja 2020) ja poeg (sündinud 2018).
Georgi Balakšin

Georgi Ruslanovitš Balakšin (vene keeles Георгий Русланович Балакшин; sündinud 6. märtsil 1980 Lenini rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi rahvusest Sahha poliitik ja endine poksija, olümpiamedalist, Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta võitis poksi kärbeskaalus 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis pronksmedali. Ta on kolmekordne Euroopa meister (2002, 2004, 2006) ja paljukordne Venemaa meister.
Haridus ja töökäik.
Ta lõpetas 2006. aastal Ammossovi-nimelise Jakutski Riikliku Ülikooli erialal "kehakultuur ja sport" ja 2011. aastal 
Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Rahvamajanduse ja Riigiteenistuse Akadeemia (kutsutakse ka Presidendi akadeemiaks) jurisprudentsi erialal.
2010. aastal valiti ta Sahha parlamendi Il Tümene rahvasaadikuks. Alates 2013. aastast töötab ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi spordiministeeriumis, algul ministri esimese asetäitjana, alates 2016. aastast ministrina.
Rasmus Erismaa

Rasmus Erismaa (sündinud 6. augustil 1987) on eesti laulja (bariton) ja dirigent.
2006. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli dirigeerimise erialal (juhendaja Andrus Siimon). 2015. aastal lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kooridirigeerimise erialal Hirvo Surva õpilasena.
Ta on laulnud muusikalides ja ooperis.
2008. aastast laulab ta Eesti Rahvusmeeskooris. 2015. aastast laulab ta vokaalansamblis Estonian Voices.
2014. aastast on ta Tallinna Ülikooli naiskoori dirigent.
Aare Külama

Aare Külama (sündinud 26. veebruaril 1985) on eesti laulja (bass).
Ta on lõpetanud Kuusalu Keskkooli ja Viljandi Kultuuriakadeemia džässmuusika osakonnas klaveri eriala.
Ta on mänginud Harjumaa noorte puhkpilliorkestris klarnetit ja laulnud Viljandimaa kammerkooris. Ta on töötanud Viljandi Paalalinna Gümnaasiumis ringijuhina, Viljandi Gümnaasiumi muusikajuhina ja Viljandi Gümnaasiumi noortekoori dirigendina.
Ta laulab vokaalansamblites Estonian Voices ja Vox Clamantis.
Madame Butterfly

"Madame Butterfly" (itaaliakeelse originaalpealkirjaga "Madama Butterfly") on Giacomo Puccini aastatel 1903–1904 valminud kahe vaatusega ooper. Ooperi libreto kirjutasid Luigi Illica ja Giuseppe Giacosa John Luther Longi samanimelise novelli ainetel. 
Ooper kanti esimest korda ette 17. veebruaril 1904 Milano teatris La Scala. Ooperi tegevus toimub 20. sajandil Jaapanis Nagasakis.
Ooperi peategelane on geiša Cio-Cio-san hüüdnimega Butterfly (jaapani keeles 蝶々 "chōchō", 'liblikas'), kellesse armub USA mereväelane B. F. Pinkerton.
Montmartre'i kannike

"Montmartre'i kannike" (saksakeelse originaalpealkirjaga "Das Veilchen vom Montmartre") on Imre Kálmáni aastal 1930 valminud kahe vaatusega operett. 
Opereti libreto kirjutasid Julius Brammer ja Alfred Grünwald. Operett põhineb Henri Murgeri raamatul "Scènes de la vie de bohème". Operett kanti esimest korda ette 21. märtsil 1930 Viinis Johann Straussi teatris ja Eestis sama aasta 27. novembril Tallinnas Estonia teatris.
Milloja

Milloja on Eestis, Ida-Virumaal asuva Rannapungerja jõe üks olulisemaid lisajõgesid.
Jõe pikkus on 8,5 km ning valgala suurus on 17,4 km².
Jõgi saab alguse Estonia kaevanduse mäeeraldise alalt ning suubub Rannapungerja jõkke paremalt.
Milloja kasutatakse Estonia kaevanduse kaevandusvee ärajuhtimiseks, mille tõttu on tema looduslik seisund muutunud.
Revit

Autodesk Revit on Autodeski arendatav tarkvara rajatise arhitektuuri, konstruktiivse osa ja erisüsteemide projekteerimiseks ja modelleerimiseks.
Originaaltarkvara arendas Charles River Software (asutatud 1997. aastal ja nimetatud 2000. aastal ümber Revit Technology Corporationiks), tarkvara avaldati 2000. aastal. 2002. aastast arendab seda Autodesk.
Muurmani rannik

Muurmani rannik (ka "Murmani rannik", vene Мурманский берег, norra "Murmankysten") on Barentsi mere rannik, mis ulatub Norra-Venemaa riigipiirist kuni Svjatoi Nossini. See jääb halduslikult Venemaale Murmanski oblastisse. Rannik on kaljune ja vähe liigestunud. Ranniku lähedal on mitmeid saari, millest suurim on Kildin. Rannikul asuvatest sadamatest on kõige olulisem Murmanski sadam.
Kolka vald

Kolka vald (läti keeles "Kolkas pagasts") on vald Lätis Talsi piirkonnas Kura poolsaare põhjatipus Liivi lahe ja Irbe väina kaldal. Vald piirneb sama piirkonna Dundaga valla ja Roja vallaga ning Ventspilsi piirkonna Tārgale vallaga.
Valla pindala on 117 km². 2016. aasta seisuga elas seal 966 inimest. Valla keskus on Kolka küla, vallavanem on Aldis Pinkens.
Vald jääb Liivi ranna territooriumile. Tähtsamad jõed on Ķikans, Mazirbe jõgi ja Pitragsi jõgi. Kolka vald loodi 1945. aastal. 2009. aastast kuulus vald Dundaga piirkonda, 2021. aastal liideti see Talsi piirkonnaga.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Kolka tuletorni hoonetekompleks, Liivi rahvamaja ja Košragsi küla. Kohaliku kaitse all on Žonaki muinaskalmed ja Saunagsi keskaegne kalmistu. Regionaalse kaitse all on Košragsi muinaskalmed, Pitragsi keskaegne kalmistu, Mazirbe keskaegne kalmistu ja Sīkragsi küla.
Looduskaitse all on Sīkragsi Männiemme, Mazirbe Libahundimänd, Maģirve mänd, Sīmi kadakas, Jaunvalki pihlakas (liigilt pooppuu, Jaunvalki sanglepp, Pitragsi mänd, Saunagsi sanglepp, Saunagsi pärn, Purvziedi künnapuu, Lāžase mänd, Roči mänd, Nītvigvalkase mänd, Kolka õigeusu kalmistu mänd, Lauči rändrahnud, Pahakask, Niedrītese või Žurki paju, Stārasti linnamäe tamm, Kirikumänd, Rootsi mänd, Droņi pärn, Droņi tamm, Lejasbeļavase Majatamm, Kaupiņi tamm ja Kolka hobukastan. Suurem osa vallast jääb Slītere rahvusparki, valla rannad jäävad Irbe väina ja Riia lahe läänekalda kaitstavatele merealadele.
Asustus.
2011. aastal elas vallas 876 lätlast, 24 venelast, 2 valgevenelast, 8 ukrainlast, 3 poolakat ja 7 leedulast ning 33 muude rahvaste esindajat.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Christian Lindner

Christian Wolfgang Lindner (sündinud 7. jaanuaril 1979 Wuppertalis) on Saksamaa poliitik. Ta oli 8. detsembrist 2021 kuni 6. novembrini 2024 Saksamaa rahandusminister.
Ta sündis Nordrhein-Westfaleni liidumaal Wuppertalis. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1998. aastal viibis ta asendusteenistuses. Aastatel 1999–2006 õppis ta Bonni ülikoolis politoloogiat.
1995. aastast on ta Vaba Demokraatliku Partei liige. Alates 2013. aasta detsembrist on ta partei esimees.
Saksamaa parlamendi liige on ta olnud aastatel 2009–2012 ja alates 2017. aastast.
Artemi Pops

Artemi Pops (1. november 1906 Suuremõisa – 2. juuni 1963 Pärnu) oli eesti õigeusu vaimulik – köster-kooliõpetaja, diakon, preester, ülempreester, samuti pedagoog-usuõpetaja ja koorijuht.
Pops sündis 1906. aastal Läänemaal Suuremõisa vallas preester Mihail/Mihkel Popsi peres, lõpetas Läänemaa Ühisgümnaasiumi, õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1929–1932 (ei lõpetanud), osales vaimuliku-kandidaatide kursusel Tallinnas ja sooritas vaimuliku kutseeksami Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Sinodi juures 1932. aasta novembris.
Artemi Popsi pere: abikaasa Valentina Pops (Kahju), nende lapsed: Lembit (sünd 01.04.1940), Vello (18.01.1936–1998), Kalju (sünd 08.10.1944).
Ta töötas lisaks kooliõpetajana Alavere koolis 1938–1942, oli Tartu Ülikooli õigeusu õppetooli juures sekretär ja koorijuht. 1944 sai haavata.
Pops suri 1963. aastal Pärnus ja on maetud Pärnu Alevi kalmistule.
Juri Prokopjev

Juri Nikolajevitš Prokopjev (vene keeles Юрий Николаевич Прокопьев; 14. juuli 1932 Njurba rajoon, Jakuudi ANSV – 21. detsember 2003 Jakutsk) oli jakuudi rahvusest Jakuudi ANSV parteitegelane ja Sahha poliitik, filoloogiakandidaat.
Ta oli Sahha parlamendi Il Tümene II koosseisu (1998–2003) rahvasaadik ja parlamendi majanduspoliitika komitee esimees. 2002. aastal pälvis ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodaniku aunimetuse.
Nõukogude võimu ajal oli ta aastatel 1982–1991 NLKP Jakuudi oblastikomitee esimene sekretär ja 1986–1990 NLKP Keskkomitee liige.
Päritolu, haridustee ja töökäik.
Juri Prokopjev oli pärit Kesk-Jakuutiast. Ta lõpetas Jakutski pedagoogilise instituudi ja hiljem NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia. 1956. aastast oli ta komsomoli- ja parteitööl. Ta on kaitsnud filoloogiateaduste kandidaadi kraadi. 1966. aasta augustist 1967. aasta märtsini töötas ta NSV Liidu TA Siberi osakonna Jakuudi filiaali keele, kirjanduse ja ajaloo instituudis nooremteadurina. 1967. aastal määrati ta NLKP Jakuudi Oblastikomitee propagandaosakonna juhatajaks. Aastatel 1978–1982 oli ta NLKP Jakutski Linnakomitee esimene sekretär ja 1982–1991 NLKP Jakuudi Oblastikomitee esimene sekretär.
Ta oli NLKP liige aastatel 1958–1990 ja NSV Liidu rahvasaadik 1989–1991.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema auks antakse välja riiklikku preemiat – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Prokopjevi-nimelist riiklikku preemiat
Aarend Sepp

Jüri-Aarend Sepp (27. detsember 1943 – 15. juuli 2021) oli eesti karikaturist, kirjakunstnik, multifilmioperaator ja tsirkuseartist.
Elulugu.
Ta töötas Tallinnfilmis multifilmioperaatorina. Nooruses (vanuses 17–23) esines tsirkusekollektiiviga Säde akrobaatilise klounina ja mustkunstnik-illusionistina.
1975–1980 töötas Projekteerimise Instituudi EKE Projektis informatsiooni ja kujundusgrupi juhatajana, peakunstniku ülesannetes.
1977 lõpetas Villu Tootsi kirjakunstikooli.
Näitused.
2014 osales Tallinnas Metropoli galerii aastanäitusel "Kunstnikud valmistuvad sõjaks".
2022. aastal oli Jüri-Aarend Sepa ja Endel Saarepuu ühisnäitus "Võta rahulikult. Ära ärritu." galeriis Metropol.
Auhinnad.
1963. aastal oli Üleliidulise Tsirkusekunsti festivali konkursi laureaat. Talle avaldas tunnustust filminäitleja ja kloun Juri Nikulin, kes oli festivali žüriis.
1975. aastal pälvis Õhtulehe – Vetšernii Tallinna toimetuse ja Tuletõrje Valitsuse korraldatud tuletõrjekuu karikatuurivõistluse ergutuspreemia.
Isiklikku.
Tema poeg on kunstnik Meeland Sepp.
Tori Põhikool

Tori Põhikool on põhikool Pärnu maakonnas Tori vallas Tori alevikus. Kooli direktor on Pille Usin.
Toris on kooliharidust antud aastast 1728, kui seal tegutses köstrikool.
Tori Põhikooli eelkäija on Tori kihelkonnakool. 1936 sai kooli nimeks Virula kool. 1962 sai kooli nimeks Virula 8-klassiline kool. 1980-1991 kandis kool nime Tori 8-klassiline kool. Aastast 1991 on kooli nimi Tori Põhikool.
Haeska ohvrikivi

Haeska ohvrikivi (ka Arstimiskivi) on ohvrikivi Lääne maakonnas Haapsalu linnas Haeska külas. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivi on põhiplaanilt rombjas ja selle pealmine osa on peaaegu lame. Kivi suurim läbimõõt (maapinna lähedalt) on 6,5 m ja suurim kõrgus (maapinna lähedalt) vaid 0,38 m.
Kivi tuntakse ka Arstimiskivi, Nõiakivi, Maa-aluste kivi ja Kalevipoja kivi nime all.
Jalukse ohvripuud

Jalukse ohvripuud on viis ohvripuud (liigiliselt tammed) Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Jalukse külas. Puud on arvele võetud kultuurimälestisena.
Tammed on 25-30 m kõrgused. Tammede ümber asub kivivare, mille kõrgus on 2,5 m.
Ohvripuude moodustatavat hiit dateeritakse 18.-19. sajandisse.
800 mm rööpmelaius

800 mm rööpmelaiusega rööbastee on kitsarööpmeline raudtee, mille relsside sisekülgede vahekaugus on 800 mm. 
Rööpmelaius on kasutusel mitmel ratasajamiga mägiraudteel, millest kuus asuvad Šveitsis.
Šveitsi trasside seas on maailma suurima kaldega (suurim kalle 48%, keskmine kalle 35%) ratasajamiga raudtee (Pilatuse raudtee) ja maailma pikim ratasajamiga raudtee (19,11 km pikkune Wengernalpbahn Alpides).
Sama rööpmelaius on ka Valais' kantonis asuval Euroopa kõrgeimal (kõrgeim punkt 2222 m), 675,31 m pikkusel trammiliinil (Riffelalptram).
Kirbla kivikalmed

Kirbla kivikalmed on kivikalmed Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kirbla külas Kirbla pangal. Kalmed on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivikalmed on kahes grupis Ergu talu varemete lähedal.
Kalmeid kasutati 11.-12. sajandil.
Matrena Nogovitsõna

Matrena Stepanovna Nogovitsõna, ka Rena Nogovitsõna, (vene keeles Матрёна Степановна Ноговицына; sündinud6. novembril 1991 Mugudais Tšuraptša ulussis Jakuudi-Sahha NSV-s) on jakuudi kabetaja, maailmameister, rahvusvaheline suurmeister. 
Ta on võitnud maailmameistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes kaks medalit: 2010. aastal Ufas pronksmedali ja 2011. aastal Rivnes hõbemedali. Euroopa meistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes tõi ta kolmel korral pronksmedali (2004, 2008, 2016).
Lühema ajakontrolliga kabevõistlustel on ta olnud veelgi edukam. Ta on tulnud kahel korral maailmameistriks naiste välkkabes (2013, 2017), kahel korral naiste kiirkabes (2015, 2016), Euroopa meistriks naiste välkkabes (2016) ja 2016. aastal İzmiris peetud esimestel Euroopa naiste karikavõistlustel supervälkkabes sai ta esikoha. 
Tema treenerid onNikolai Kõtškin noorem ja Aleksandr Georgijev.
Haridustee.
Ta lõpetasKorkini-nimelise Tšuraptša Vabariikliku Spordiinternaatkooli kuldmedaliga. Seal arendas ta kabetajameisterlikkust Nikolai Kõtškin vanema, Marija Bõrdõnnõrova ja Nikolai Kõtskin noorema käe all. 
2008. aastal asus Nogovitsõna õppimaPeterburi Riiklikku Majandusülikooli.
Nagu teile meeldib

"Nagu teile meeldib" (originaalpealkirjaga "As You Like It") on William Shakespeare'i komöödia, mille ta kirjutas aastal 1599 või 1600. Komöödia ilmus trükis esimest korda alles 1623. aastal ilmunud kogumikus "First Folio". "Nagu teile meeldib" põhineb Thomas Lodge'i pastoraalromaani "Rosalinda" ainetel. Komöödia sisaldab Shakespeare'i ühte tuntuimat ja tsiteerituimat fraasi "Kogu maailm on lava ning meie vaid näitlejad seal sees ..."
Komöödia ilmus esimest korda eesti keeles 1960. aastal, kui Eesti Riiklik Kirjastus andis välja Georg Meri tõlgitud kogumiku "Komöödiad. 2."
Karl Robert Saluri

Karl Robert Saluri (sündinud 6. augustil 1993 Kuimetsas Raplamaal) on eesti kergejõustiklane (kümnevõistleja) ja treener.
Haridus.
Ta on lõpetanud 2013. aastal Audentese Spordigümnaasiumi ning 2018. aastal toiduturunduse erialal ja 2019. aastal põllumajandusäri magistrina Georgia ülikooli Ameerika Ühendriikides.
Sportlastee.
Treenerid.
2005. aastast treenis Saluri Kose Spordikoolis Ando Algre käe all, aastatel 2011–2013 Audentese Spordigümnaasiumis Tõnu Kaukise ja 2014–2020 USA-s Georgia Ülikoolis Petros Kyprianou juhendamisel. 
Saavutused.
2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus sai ta 8. koha 7453 punktiga (tollane isiklik rekord).
Aprillis 2016 püstitas ta isikliku rekordi punktisummaga 8108, täites napilt olümpianormi. 2016. aasta suveolümpiamängudel saavutas ta 23. koha 7223 punktiga.
Augustis 2017 sai ta 2017. aasta kergejõustiku MM-il 8025 punktiga 13. koha (üksikalad 10,55 - 7.49 - 13.98 - 1.84 - 47.76 - 15,36 - 40.43, 5.00 - 57.12 - 4.31,31), mis on tema isiklikust rekordist 83 punkti vähem.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus katkestas pärast kettaheite ebaõnnestumist.
Märtsis 2019 osales kergejõustiku Euroopa sisemeistrivõistlustel, kus ta samuti katkestas. Esimesel alal, 60 meetri jooksus, püstitas uueks sise-EMi rekordiks 6.75. 
Aastatel 2013–2019 kuulus Eesti kergejõustikukoondisse.
Mais 2020 teatas tippsportlaskarjääri lõpetamisest.
2022. aasta veebruaris oli Eesti meistrivõistlustel esmakordselt kavas 4x400 meetri segateatejooks. Kartl Robert Saluri tuli Tartu spordiseltsi Kalev võistkonna koosseisus Eesti sisemeistriks (võistkond püstitas Eesti rekordi ajaga 3.30,57).
Isiklik rekord.
Saluri isiklik rekord kümnevõistluses on 7. juunil 2018 USA üliõpilaste meistrivõistlustel Eugene'is saavutatud 8137 punkti (10.50/+0.5 - 7.70/+2.7 - 14.41 - 1.83 - 48.14 - 15.25/-0.7 - 42.95 - 4.81 - 56.91 - 4:24.49).
Blogi Kuimetsa Kuld.
Karl Robert Saluri ema Iiris Saluri on alates 2010. aastast kajastanud poja sportlaskarjääri blogis Kuimetsa Kuld.
Treenerikarjäär.
2021. aastast töötab Karl Robert Saluri kergejõustikutreenerina, 2021. aasta teisest poolest on üks tema juhendatavaid Karel Tilga.
Isiklikku.
Ema Iiris Saluri, isa Priidik Saluri, Robertil on kaks õde ja vend, ning kaks poolõde.
Vikipeedia blokeerimine Türgis

Vikipeedia blokeerimine Türgis toimus 29. aprillil 2017, kui Türgi valitsus tõkestas ligipääsu Vikipeediale kõikides keeltes ning kestis kuni 15. jaanuarini 2020.
Türgi valitsus blokeeris ligipääsu Vikipeediale pärast seda, kui Vikipeedia keeldus kustutamast ning muutmast artikleid, mis seostasid Türgi valitsust terroriorganisatsioonide toetamisega.
26. detsembril 2019 otsustas Türgi konstitutsioonikohus, et Vikipeedia blokeerimine rikub inimõigusi ning käskis blokeeringu eemaldada.
Kuluse hiiemägi

Kuluse hiiemägi (ka Hiiemumuga mägi) on hiiemägi Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kuluse külas endisaegse Jaagu talu maal.
Hiiemägi kasutati arvatavasti kesk- ja uusajal.
Dmitri Kudrjavski

Dmitri Nikolajevitš Kudrjavski (vene Дмитрий Николаевич Кудрявский; 6. november (vkj. 25. oktoober) 1867 Peterburi – 9. november 1920 Voronež) oli vene keeleteadlane ja indoloog.
Ta töötas aastail 1898–1918 Tartu ülikoolis, seejärel Voroneži Ülikoolis. 
Tema õpilaste seas olid Dmitri Zelenin, Jānis Endzelīns, Villem Ernits jpt.
Kirjandus.
Savvati Smirnovi väitekiri on Kudrjavskist.
Mälestuse jäädvustamine.
Tartus Veski tn 55 maja seinale on paigaldatud Kudrjavskile mälestustahvel.
Astroosakestefüüsika

Astroosakestefüüsika on füüsika haru, mis uurib füüsikaliste osakeste omadusi ja nende mõju astrofüüsikalistes ja kosmoloogilistes protsessides ning kosmiliste kiirtega seotud nähtustes. Astro-osakestefüüsika on küllaltki noor füüsikaharu, mis tegutseb osakestefüüsika, astrofüüsika ja kosmoloogia piirimail sageli kombineerides mõõtmis- ja vaatlustulemusi ning meetodeid kõigist neist valdkondadest. Astro-osakestefüüsika esiletõus 2000. aastate alguses oli seotud uute neutriino- ja tumeainega seotud eksperimentidega ning paljude uute kosmoseeksperimentidega. Valdkonna kiiret arengut soodustab asjaolu, et osakestefüüsikas tavapäraste kiirendieksperimentide maksumus on oluliselt suurenenud ja nende ehitamise aeg on pikenenud aastakümneteni. Seega on paljud osakestefüüsikud asunud otsima uusi füüsikanähtusi astrofüüsikalistest ja kosmoloogilistest protsessidest.
Astroosakestefüüsika muudab keeruliseks asjaolu, et antud valdkonnas tuleb sageli käsitleda koos väga erinevaid ja keerulisi matemaatilisi ning eksperimentaalseid uurimismeetodeid. Teooria poolelt hõlmab see nii kvantväljateooria, statistilise füüsika kui üldrelatiivsusteooria. Eksperimendid varieeruvad maa-alustest eksperimentidest (IceCube, Xenon1T jt) ja suurtest komposiitteleskoopidest maapinnal (CTA, SKA jt) kuni kosmoseeksperimentideni (Fermi, Planck, AMS02 jt).
Kristjan Kannike

Kristjan Kannike (sündinud 27. oktoobril 1978) on eesti füüsik. Tema teadustöö põhisuunad on osakestefüüsika, kosmoloogia ja varajase Universumi füüsika. Ta on rohkem kui 120 teadusartikli ja paljude populaarteaduslike kirjutiste kaasautor.
Ta kaitses 2008. aastal Tartu Ülikooli juures doktoritöö teemal "Implications of Neutrino Masses" ("Järeldused neutriinode massidest"; juhendaja Martti Raidal). Aastatel 2010–2013 oli järeldoktor Scuola Normale Superiore di Pisa juures Itaalias. Praegu töötab vanemteadurina Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (KBFI).
Kristjan Kannike on aktiivne osakestefüüsika populariseerija. Koos Andi Hektoriga on ta avaldanud raamatu "Higgsi bosoni lugu", mille eest pälvisid autorid 2013. aastal teaduse populariseerimise auhinna II preemia kategoorias "Teaduse populariseerimine trükisõna abil".
Bruno Le Roux

Bruno Le Roux (sündinud 2. mail 1965 Gennevilliersis) on Prantsusmaa poliitik, ta on Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 6. detsembrist 2016 kuni 21. märtsini 2017 Prantsusmaa siseminister.
Ta on lõpetanud magistrina Pariisi 10. Ülikooli. Lisaks on ta õppinud HEC Parisi äriülikoolis ja ESSEC Business Schoolis.
Ta oli 6. detsembrist 2016 kuni 21. märtsini 2017 Prantsusmaa siseminister.
Janne Rydberg

 
Janne Rydberg [rü:dbärj] (inglispäraselt "Johannes Robert Rydberg"; 8. november 1854 Halmstad – 28. detsember 1919 Lund) oli rootsi füüsik (aatomifüüsik). 
Ta oli 1901. aastast Lundi Ülikooli professor. Tema peamine uurimisvaldkond oli aatomispekrite süstemaatika. Tema järgi on nimetatud aatomifüüsikas konstant aatomite energiatasemete ja spektrijoonte seeriate valemites (Rydbergi konstant), energiaühik rüdberg ning Rydbergi valem.
Teda on kahel korral (1917, 1920) esitatud Nobeli füüsikaauhinna saamiseks, kuid 1917. aastal auhinda välja ei antud ja 1920. poleks ta auhinda saanud, sest postuumselt seda auhinda ei anta.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 1875. aastal Lundi Ülikooli bakalaureusekraadiga. 1879. aastal sai ta Lundi ülikoolist litsentsiaadikraadi matemaatika-alase väitekirjaga "Konstruktioner af kägelsnitt i 3- och 4-punktskontakt". Ta sai Lundi ülikoolis 1880. aastal matemaatikadotsendiks ning 1882. aastal füüsikadotsendiks. 1897. aastal esitas ta taotluse täisprofessori ametikoha saamiseks, kuid taotlust ei rahuldatud. Sellegipoolest, professoriks ta sai – 1901. aastal erakorraliseks ja 1909. aastal täisprofessoriks.
Kivivõllaste mets

Kivivõl(l)aste mets (ka Lihula ohverdamiskoht) on metsane ala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas, kus keskajal asus võllaga hukkamiskoht. Koht on arvele võetud kultuurimälestisena.
1780 on mainitud, et endisest võllast on veel alles vundamendiosa ja üks sammas. Hiljem on kohta rahvasuus nimetatud ka hiiekohaks. Koha kasutamisest ohverdamiskohana pole andmeid teada.
Geri Halliwell

Geraldine Estelle Horner (sündinud Halliwell; tuntud kui Geri Halliwell; sündinud 6. augustil 1972 Watfordis) on inglise poplaulja, rõivadisainer ja näitleja.
Ta sai tuntuks tüdrukutebändi Spice Girls liikmena; teda nimetati ka Ginger Spice'iks. Bändist lahkus ta 1998, alustas soolokarjääri 1999. 
Ta abiellus 2015. aastal Christian Horneriga ja tal on kaks last.
Linnamäe ohvrikivi

Linnamäe ohvrikivi on ohvrikivi Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Oru külas. Ohvrikivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivi on ristkülikukujulise põhiplaaniga ja selle pealmine osa on peaaegu lame. Kivi pikkus on 5,3 m, laius 2,6 m, kõrgus 1,7 m ja suurim ümbermõõt 14 m.
Kivi asukoha tegi arheoloogidele teatavaks 1977 koduloolane Ilmar Allikmaa.
Indoloogia

Indoloogia on humanitaarteadus, mis tegeleb Hindustani poolsaare kultuuride, ajaloo ja keelte uurimisega.
Indoloogia on orientalistika haru.
Peanse ohvrikivi

Peanse ohvrikivi on ohvrikivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Peanse külas Aadu-Mihkli talu maal. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Ohvrikivi on väike: pikkus 50 cm, laius 30 cm ja kõrgus 20 cm.
On oletatud, et seda kivi kasutati ohverdamiskohana vaid lokaalselt (vaid ühe majapidamise poolt).
Poanse kultusekivi

Poanse kultusekivi on kultusekivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Poanse külas Jaagu talu lähedal. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivi ümbermõõt (maapinna lähedalt arvestades) on 9 m. Kivil on 42 korrapärast kunstlikku lohukest.
Nikolai Kõtškin (vanem)

Nikolai Nikolajevitš Kõtškin (vene keeles Николай Николаевич Кычкин; 26. märts 1940Megino-Kangalassõ rajoon, Jakuudi ANSV – 2009) oli jakuudi kabetreener ja kabetaja.
Ta on Kõtškinite treenerite dünastia pea. Koos abikaasa Marija Bõrdõnnõrovaga töötas ta Õtõk-Küölis, Tšuraptšas ja Jakutskis, kus nad koos kasvatasid üles arvukalt vabariigi juhtivaid sportlasi. Kõtškin oli korduvalt valitud Sahha aasta parimaks treeneriks. Kabetajana on ta neljal korral tulnud Jakuudi ANSV meistriks rahvusvahelises kabes (1965, 1971, 1972, 1982).
Koos abikaasa Marija Bõrdõnnõrovaga ja poeg Nikolai Kõtškiniga töötas ta 1992. aastal taasavatud Korkini-nimelise Tšuraptša Vabariikliku Spordiinternaatkooli kabeosakonnas. Iga aastaga läksid seal sportlikud tulemused järjest paremaks. Nende kasvandike hulgast on sirgunud üks rahvusvaheline suurmeister (viiekordne maailmameister Gavril Kolesov), kolm rahvusvahelist meistrit, viis FMJD meistrit, kolm Venemaa meistersportlast ja 200 meistrikandidaati, kes kõik kokku on toonud 56 medalit maailma-, 45 Euroopa ja 310 Venemaa tasandi kabevõistlustelt.
Kõtškin on töötanud Ammossovi-nimelises Jakutski Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ja spordi kateedris dotsendina.
Mälestuse jäädvustamine.
2010. aastast peetakse Jakutskis Nikolai Kõtškin vanema mälestuseks iga-aastast turniiri rahvusvahelises kabes. 2011. aastal oli see rahvusvaheline kabeturniir. Tuntumad osalejad olid siis näiteks Peterburi kabetaja, viiekordne maailmameister Aleksandr Georgijev ja valgevene kabetaja, kadettide maailmameister Andrei Toltšikov.
Isiklikku.
Tuntud kabetreenerid on abikaasa Marija Bõrdõnnõrova ja poegNikolai Kõtškin noorem. Treener on ka minia Aija Kõtškina. Noorem poeg Vassili Kõtškin, minia Matrena Kõtškina ja vanema poja tütar Aijanika Kõtškina on kabetajad.
Tuhu hiiekivi

Tuhu hiiekivi (ka Tuhu ohvrikivi, Litrikivi) on hiiekivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Tuhu külas endisaegse Hinsu (Insu) talu maal. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivi pikkus on 95 cm, laius 90 cm ja kõrgus 90 cm. Kivi nimetus (Litrikivi) tuleb sellest, et see koosneb jämedatest kristallidest "litritest".
Vatla asulakoht

Vatla asulakoht (ka Vatla Ainuvälja asulakoht) on asulakoht Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vatla külas Ainuvälja talu maal. Asulakoht on arvele võetud kultuurimälestisena.
Asulakohta pole veel teaduslikult uuritud. Selle kõige paksem kultuurkiht ulatub 50–60 cm-ni. Asulakohast loodes 300–400 m kaugusel asuvad Vatla kivikirst ja Vatla tarandkalmed. Arvatakse, et Vatla asulakohta on kasutatud I aastatuhandest eKr kuni 16.–17. sajandini.
Vatla ohvriallikas

Vatla ohvriallikas (ka Äiasilma allikas) on ohvriallikas Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vatla külas. Allikas on arvele võetud kultuurimälestisena.
Allikalohu läbimõõt on 5 m ja allika sügavus on umbes 1 m. Allikast saab alguse kraav, mille pikkus on 35 m ja laius 2 m. Kraav suubub magistraalkraavi.
Akbaş

Akbaş on Türgist pärinev koeratõug, üks Türgi rahvuskoertest. Tema nimetus tuleneb türgikeelsest sőnast "akbaş" ehk valge pea. Tegu on haruldase koeratõuga.
Koeratõug on tunnustatud Türgi Kennellidu poolt.
Maksatsirroos

Maksatsirroos (ladina keeles "cirrhosis hepatis") on krooniliste maksahaiguste lõppfaasiks pöördumatud muutused maksakoes ehk maksatsirroosi teke.
Maksatsirroos on kogu maksa haarav struktuurimuutus, millele on iseloomulik maksarakkude hävimine ja maksa sidekoestumine. Häirub maksa tavapärane vereringe ja sünteesivõime. Haiguse sümptomid sõltuvad vereringehäirest (vererõhust maksa värativeenis) ja maksarakkude talitlushäire raskusest (sünteesivõime langusest). Suurenenud portaalrõhk (st vererõhk värativeenis) põhjustab söögitoru veenilaiendite tekke ning vedeliku kogunemise kõhuõõnde, põrn suureneb. Samuti võib esineda naha kollasus, maksa suurenemine, iseeneslikud veritsused või verejooks söögitoru veenilaiendeist, palavik. Oluline on inimese seerumalbumiini ja vere hüübimistegurite sünteesi langus maksas.
Maksatsirroosihaigel võivad tekkida kesknärvisüsteemi häired (nt entsefalopaatia), mis süvenevad maksapuudulikkuse ja selle kõige raskema vormi – maksakooma kujunemiseni. Sagedasemaks tüsistuseks on verejooks söögitoru veenilaiendeist. Astsiit ehk vesikõht võib maksatsirroosihaigel omakorda tüsistuda astsiidivedeliku infitseerumisega, kujuneb spontaanne ehk isetekkiv bakteriaalne peritoniit ehk kõhukelmepõletik. Maksatsirroosi ravi on eelkõige sümptomite ravi, mida korraldab arst.
Uus Meie Mats

Uus Meie Mats oli satiiri- ja huumoriajakiri, mis ilmus 1906. aastal Tallinnas.
Ajakiri ilmus pärast seda, kui Jakob Jaason oli Meie Matsi väljaandmisel Jakob Ploompuust lahku löönud. Jakob Ploompuu hakkas aga välja andma eri pealkirjaga Matse, millest üldiselt ilmus vaid üks number.
Ajakirja trükiti Tallinnas A. Laurmanni trükikojas. Ilmus vaid üks number.
Vaata ka.
"Meie Mats" (1902) &gt; "Nalja Madis" (1903) &gt; "Nalja Liisa" (1904) &gt; "Meie Matsi vastane" (1905) &gt; "Uus Meie Mats" (1906) &gt; "Meie Mats" &gt; "Päris Meie Mats" (1907) &gt; "Matside Mats" (1907) &gt; "Sakste Mats" (1908) &gt; "Matsi poeg Ats" (1908) &gt; "Matsi poeg Mats" (1908) &gt; "Meie Mats Ise" (1908) &gt; "Vana Meie Mats" (1914)
Mūrmuiža vasallilinnus

Mūrmuiža vasallilinnus oli Liivimaa ordu lätlaste asualadel paiknenud väikelinnus, mis asub Lätis Vidzeme kultuuriajaloolises piirkonnas, 5 km kaugusel Volmarist (Valmiera) lõunakagus ja 13 km kaugusel Trikatast lääneedelas, Mūrmuiža asulas Miegupite oja ja paisjärve lõunakaldal Mīļuma ojasuudmest idas. Tornlinnus jääb administratiivjaotuse järgi Valmiera piirkonnas (Valmieras novads) Kauguri valda Mūrmuiža külla.
Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Volmari maakonna Volmari kihelkonnas (Kirchspiel Wolmar).
Nimekujud.
Eestikeelne tõlge oleks tõenäoliselt "müürimõisa".
Ajalugu.
Aastatest 1524–1545 on säilinud dokumente, kus linnuse ja mõisa omanikuna mainitakse kohtunik Johann von Buckhorsti, kes olevat olnud ordumeistrite Wolter von Plettenbergi ja Hermann von Brüggenei vasall ja nõunik. Mūrmmuiža alad kuulusid Volmari linnuselääni hulka.
1588–1601 arvatakse torni olevat kasutanud vestureformatsiooni peapiiskop Otto Schenking oma suvemajana.
1601. aasta poola revisjoniprotokollis on kirjas, et Mūrmuiža omand kuulub juba ammustest aegadest Buckhorstide suguvõsale.
1698 on seal nimetatud keldrit, aita esimesel korrusel ja eluruume teisel korrusel.
1702. aastal Põhjasõja ajal torn põles. Hiljem ehitis remonditi ja seda kasutati aidana.
XVIII sajandil on torni mainitud tühjalt seisvana.
1793 anti Mūrmuiža valdus kolm aastat varem surnud Vene-Türgi sõja kangelase kindral-parun Johan Möller-Zakomelsky pärijatele, kes müüsid selle 10. novembril 1798 44 000 riigitaalri eest ülemleitnant Magnus Johann von Lilienfeldile.
1828. aasta 21. augustil ostis Mūrmuiža Lilienfeldidelt 28 320 hõberubla eest Riia raehärra Cristoph Drachenhauer.
XX sajandil on torni ümber ehitatud: 1. korrusel oli kohalik alkoholiladu ja veereservuaar pumpade ja mõõdikutega, 2. korrusel asus talumeeste ait.
1981 viis Läti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituut läbi väljakaevamised 60 ruutmeetri suurusel alal linnusetorni ees, kust leiti umbes 2 m paksune kultuurikiht.
Ehitus.
See on 2-korruseline ristkülikukujuline maakividest ja tellistest tornlinnus põhiplaaniga 7,36 × 10,4 m ja kõrgusega 10 m, millel on algselt arvatavasti pidanud olema ka kolmas korrus. 1. korrusel asusid eluruumid, 2. korrusel oli kabel ja 3. korrus pidi olema kaitsekorrus. Sissepääs on algselt asunud teisel korrusel põhjapoolsel küljel, hiljem on ukseava tehtud esimesele korrusele. Tornil on olnud talalaed. Arhitekt P. Blūmu on esitanud hüpoteesi, et torn on ehitatud XVI sajandi viimasel veerandil Poola võimu aegse vastureformatsiooni-peapiiskopi O. Schenkingu linnalähedaseks suvemajaks. Schenking resideeris Võnnus. Hüpoteesi on põhjendatud sellega, et hoone 2. korruse aknad on orienteeritud kristlikule kirikule kohaselt ida-lääne suunas ja nišid akende ümber on olnud kaunistatud viinapuu motiiviga. 1. korrusel asus ka kamin. Tornil on olnud ka puidust ja kivist kõrvalhooned.
Praegune seisukord.
Tegemist on ainsa allesoleva renessanss-stiilis elementidega tornlinnuse tüüpi eluhoonega Lätis. Säilinud on kaks korrust, mis on kaetud kelpkatusega. Linnus on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.
Blackpink

Blackpink, stiliseeritult BLACKPINK või BLΛƆKPIИK (korea keeles 블랙핑크), on Lõuna-Korea tüdrukuteansambel. Bänd koosneb neljast liikmest: Jennie, Lisa, Jisoo ja Rosé. Nende ametlik debüüt oli 8. augustil 2016 albumiga "Square One".
Nende uusim album on 'BORN PINK', millel on 8 laulu.
BLACKPINKi asutas YG Entertainment ja ansambel tegutseb praegugi selle all.
BLACKPINKi fänniklubi nimi on BLINK või BLIИK.
Nikolai Kõtškin

Nikolai Kõtškin on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Kuldne Mask

Kuldne Mask (vene keeles Золотая маска) on Venemaa iga-aastane riiklik teatriauhind ja teatrifestival.
1993. aastal asutatud auhinda annavad ühiselt välja Venemaa Föderatsiooni Teatritegelaste Liit ja Venemaa Föderatsiooni kultuuriministeerium. Auhinna asutamise eestvedajaid oli rahvakunstnik Mihhail Uljanov. Esimest korda anti auhind välja 1995. aastal. 1996. aastast on auhind ülevenemaaline. Auhinna kujunduse autor on teatrikunstnik Oleg Šeintsis. Esimesed "kuldsed maskid" (1995) valmistati papjeemašeest, järgmised portselanist. Auhinna väljaandmisega on seotud assotsiatsioon Zolotaja maska. Selle president oli aastatel 1995–2017 rahvakunstnik Georgi Taratorkin, 2017. aastast on president Igor Kostolevski. 
2005. aastast korraldatakse samanimelist festivali (Kuldse Maski teatrifestival); festivali kulminatsiooniks ongi Kuldse Maski auhindade kätteandmine.
Uugla asulakoht

Uugla asulakoht on asulakoht Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Uugla külas Veskimäe talu lähedal. Asulakoht on arvele võetud kultuurimälestisena.
Asulakohta kasutati IV-I aastatuhandeni eKr.
Asulakohast umbes 100 m eemal asus Uugla rauasulatuskoht. Asulakoha lähedale jäävad Uugla kivikalmed.
Uugla lohukivi

Uugla lohukivi on lohukivi Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Uugla külas endise Uugla mõisasüdame lähedal. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivi pikkus on 3,5 m, laius 2,0 m, läbimõõt maapinna lähedalt 8,5 m ja kõrgus 1,1 m. Kivi pinnal on 13 kunstlikku lohukest.
Uugla rauasulatuskoht

Uugla rauasulatuskoht on rauasulatuskoht Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Uugla külas Veskimäe talu lähedal. Rauasulatuskoht on arvele võetud kultuurimälestisena.
Rauasulatuskoht avastati 1977. Seal toimus ka raua töötlemine. Rauasulatuskohta kasutati 12.–14. sajandini.
Rauasulatuskoha ja raua töötlemisega seotud ala suurus on umbes 10 ha.
Rauasulatuskohta lähedal asub Uugla asulakoht.
Oliver!

"Oliver!" on Lionel Barti 1960. aastal valminud muusikal. Muusikali süžee põhineb Charles Dickensi romaanil "Oliver Twist". Muusikali esmaettekanne oli 1960. aastal Londonis West Endis. 1963. aastal lavastati muusikal ka New Yorgis Broadwayl ja 1963. aastal pälvis see Tony auhinna parima algupärase muusika kategoorias ("Best Original Score").
Eestis on muusikali lavastatud kaks korda. Vanemuise teatris Ülo Vilimaa lavastuses 1993. aastal olid peaosades teiste seas Rolf Roosalu (Oliver Twist), Hannes Kaljujärv (Bill Sikes) ja Ülle Tinn (Nancy). 2003. aastal etendus muusikal Tallinna Linnahallis Georg Malviuse lavastuses. Peaosades olid Evelin Samuel ja Ele Millistfer (Nancy), Mait Malmsten (Bill Sikes) ja Aivar Tommingas (Fagin).
1968. aastal tehti muusikali põhjal samanimeline film.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea

Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea (kuni 2014 Sahha (Jakuutia) Vabariigi president; jakuudi keeles Саха Өрөспγγбγлγкэтин Ил Дархана, Ил Дархан; vene keeles Глава Республики Саха (Якутия)) on Sahha (Jakuutia) Vabariigi kõrgeim riigiametnik, vabariigi täidesaatva võimu juht.
Ameti staatus on määratud Sahha (Jakuutia) Vabariigi põhiseaduse viienda peatükiga, mille kohaselt Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea on rahvuslik-riikliku staatuse, Sahha (Jakuutia) Vabariigi territoriaalse terviklikkuse ja põhiseadusest kinnipidamise garant.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea valitakse iga viie aasta tagant Sahha (Jakuutia) Vabariigi kodanike poolt üleüldise võrdse ja otsese valimisõiguse alusel salajasel hääletamisel viieks aastaks. Üks ja sama isik ei või olla Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea ametikohal üle kahe ametiaja järjest.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi põhiseaduse viienda peatüki alusel nimetab Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) nõusolekul Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimehe, tema asetäitjad ja ministrid.
Venemaa Föderatsiooni president omab õigust usalduse kaotuse korral Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea volitused ennetähtaegselt lõpetada. Sellisel juhul määrab ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea ajutise kohusetäitja.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi president.
1991. aasta juunis seati sisse Vene NFSV presidendi ametikoht. Enne aasta lõppu viidi presidendivalimised läbi veel seitsmes vabariigis, sealhulgas 20. detsembril Jakuudi-Sahha NSV-s. Esitatud oli kaks kandidaati. Valimised võitis Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu esimees Mihhail Nikolajev, kes kogus 76,7% valijate häältest, teine kandidaat sai vaid 7,3% valijate häältest. Valimistel osales 74,9% hääleõiguslikust elanikkonnast. Nikolajevi valimise vastu hääletas poliitilineliikumine Demokraatlik Jakuutia. Asepresidendiks valiti Vjatšeslav Štõrov.
27. detsembril 1991 võttis Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu vastu määruse vabariigi ümbernimetamiseksSahha (Jakuutia) Vabariigiks. 4. aprillil 1992 võeti vastu Sahha (Jakuutia) Vabariigi põhiseadus.
25. aprillil 2014 andis Venemaa Föderatsiooni president Vladimir Putin välja seadluse Jegor Borissovi presidendivolituste ennetähtaegsest lõppemisest ning tema määramisest Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea ajutiseks kohusetäitjaks. 2014. aasta septembris toimunud Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea vabariiklikel valimistel võitis Jegor Borissov, kes töötas sellel ametikohal kuni 28. maini 2018.
Keiler ja poeg

Keiler ja poeg oli trükikoda, mis tegutses 1899. aasta septembrist Tallinnas Väikese Rannavärava Schumanni majas. Omanikeks olid K. A. Keiler ja tema poeg E. K. Keiler.
Seitse tippu

Seitse (mäe)tippu (inglise keeles Seven Summits) on kuue mandri kõige kõrgemad mäetipud. Kuna Euroopa ja Aasia loetakse eraldi (faktiliselt on nad maailmajaod), siis on tippe kokku seitse, mitte kuus.
Need tipud on järgmised:
Need seitse tippu vallutanud alpinistid on moodustanud mitteametliku klubi: seitsme (mäe)tipu klubi. Idee vallutada seitse tippu tekkis 1981. Seisuga 2011 oli seitse tippu vallutanud 231 alpinisti, sh 33 naisalpinisti.
Transformice

"Transformice" (lühendatult TFM või T4M) on veebipõhine mitme mängijaga tasuta mängitav platvormimäng.
Mängu lõid prantsuse mängudisainerid, kes on tuntud varjunimedega Melibellule ja Tigrounette. Melibellule toodab mängu kunstiteoseid ja graafikat, samal ajal kui Tigrounette programmeerib mängu funktsioonie ja mehaanikat. Mäng ilmus algselt 1. mail 2010, mängitav brauseris kui brauserimäng "Transformice" ilmus Steam-i 30. jaanuaril 2015 tasuta mängimiseks.
Issidor Barahhov

 
Issidor Nikiforovitš Barahhov (vene keeles Исидор Никифорович Барахов; 12. veebruar (vkj 31. jaanuar) 1898 Verhneviljuiski uluss, Jakuudi oblast – 15. september 1938 Moskva oblast) oli jakuudi rahvusest Jakuudi ANSV partei- ja riigitegelane.
Ta oli bolševik alates 1917. aasta septembrist. Koos Platon Oiunski ja Maksim Ammossoviga andis ta olulise panuse Jakuudi ANSV moodustamisel. Ta oli aastatel 1922–1924 Jakuudi ANSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees ja 1926–1928 ÜK(b)P Jakuudi Oblastikomitee juht (vastutav sekretär).
Barahhov lõpetas 1933. aastal Punase professuuri instituudi. Pärast seda töötas ta ÜK(b)P Keskkomitee aparaadis Ida-Siberi ja Kaug-Ida põllumajandussektori juhatajana.
1938. aastal Barahhov ebaseaduslikult represseeriti. Hukati samal aastal. Rehabiliteeriti 1956. aastal
Babymetal

Babymetal (stiliseeritult BABYMETAL) on Jaapani kawaii-popi (J-pop + metal = idol metal, cute metal, J-pop metal, kawaiicore) ja heavy metal'i ansambel, mis sai alguse 2010. aastal.
Ansambel koosneb kolmest teismelisest neiust.
NLKP Jakuudi Oblastikomitee

 
NLKP Jakuudi Oblastikomitee (vene keeles Якутский областной комитет КПСС) oli NLKP Jakuudi ANSV parteiorganisatsiooni kõrgeim kollektiivne juhtorgan, mis allus NLKP Keskkomiteele. Oblastikomitee liikmeid valiti regulaarselt, tavaliselt iga nelja aasta tagant Jakutskis peetud NLKP vabariiklikel parteikonverentsidel. Oblastikomitee pleenum valis oblastikomitee büroo, mis oli Jakuudi ANSV võimutasandi võimukese. Tähtsamad parteijuhid olid esimene sekretär, teine sekretär ja sekretärid.
Oblastikomitee eksisteeris aastatel 1922–1991. Aastatel 1922–1925 kui VK(b)P Jakuudi Oblastikomitee, 1925–1952 ÜK(b)P Jakuudi Oblastikomitee ja 1952–1991 NLKP Jakuudi Oblastikomitee.
20. septembril 1990, s.o nädal enne deklaratsiooni Jakuutia riiklikust suveräänsusest vastuvõtmist, reorganiseeriti NLKP Jakuudi Oblastikomitee Vene NFSV Kommunistliku Partei Jakuudi vabariiklikuks komiteeks. Pärast Augustiputši Vene NFSV Kommunistliku Partei tegevus peatati.
Esimesi partei Jakuudi oblastikomitee juhte oli Maksim Ammossov (1923. aasta jaanuarist märtsini) ja Issidor Barahhov (1926–1928). 14 aasta vältel juhtis vabariigi parteiorganisatsiooni Semjon Borissov (1951–1965). Viimane Jakuudi oblastikomitee juht oli Juri Prokopjev (1982–1991).