Jaapani Akadeemia

 
Jaapani Akadeemia (jaapani keeles 日本学士院, "Nippon Gakushiin") on Jaapani teaduste akadeemia.
Jaapani Akadeemia asutati 1879. aastal Tōkyōs esialgse nimega Tōkyō Akadeemia; eeskujuks oli Londoni Kuninglik Selts. 1906. aastal reorganiseeriti akadeemia Keiserlikuks Akadeemiaks. 1947. aastast kannab akadeemia praegust nime.
Tōkyō Akadeemia esimesed presidendid olid läänemeelsed kirjanik ja tõlkija Yukichi Fukuzawa (määrati esimeseks presidendiks 1879. aasta jaanuaris) ning filosoof Amane Nishi, kes vahetas Fukuzawa presidendiametis välja 1879. aasta juunis.
Kõige kauem (1948–1961) juhtis Jaapani akadeemiat õigusteadlane Saburō Yamada. Sel ajal liikusid Jaapani suhted läänemaailmaga taas tõusuteele.
2013. aastal valiti akadeemia presidendiks 87-aastane biokeemik Takashi Sugimura, kes on tuntud eelkõige keemiliste vähitekitajate uurijana.
Struktuur.
Akadeemia liikmeskond on jagatud kahte sektsiooni. Kumbki sektsioon jaguneb omakorda alamsektsioonideks.
*Esimene alamsektsioon (filosoofia, kirjandusteadus, ajalooteadus)
*Teine alamsektsioon (õigusteadus, poliitikateadus)
*Kolmas alamsektsioon (majandusteadused)
*Neljas alamsektsioon (loodusteadused, täppisteadused)
*Viies alamsektsioon (inseneriteadused)
*Kuues alamsektsioon (põllumajandusteadused)
*Seitsmes alamsektsioon (meditsiiniteadused)
Auhinnad.
Jaapani Akadeemia annab välja järgmisi auhindu: alates 1911. aastast Keiserlikku auhinda ja Jaapani Akadeemia auhinda, alates 1987. aastast iga kahe aasta tagant Edinburghi hertsogi auhinda ning aastast 2004 igal aastal Jaapani Akadeemia medalit.
Jaapani Akadeemia auhind antakse igal aastal kuni üheksale inimesele. Selle autasuga kaasneb miljoni jeeni suurune auhinnaraha.
Igal aastal antakse välja kaks keiserlikku auhinda: üks humanitaar- ja sotsiaalteaduste ning teine loodusteaduste, täppisteaduste ja rakendusteaduste valdkonnas. Selle autasuga kaasneb keisri kingitus vaasi näol. Keiserliku auhinna laureaadid valitakse Jaapani Akadeemia auhinna saanute hulgast.
Akadeemia jaapani liikmed.
Jaapani Akadeemia statuudi järgi on liikmete arv piiratud. 1949. aastast kehtiv statuut näeb ette 150 liikmekohta jaapani liikmetele. Tegelikult oli akadeemial 2014. aasta augustis 133 jaapani liiget. Ülejäänud kohad (17) olid vakantsed. Uusi liikmeid valitakse igal aastal detsembris. Viimastel aastatel on valitud aastas viis uut liiget.
Jaapani teadlaste rahvusvahelist kaalu näitab asjaolu, et 38 Jaapani Akadeemia liiget (jaapani liiget) on läbi aegade valitud USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks.
Akadeemia välisliikmed.
Jaapani Akadeemia 1949. aastast kehtiv statuut näeb ette 30 auliikmekohta välismaalastele. Tegelikult oli akadeemial 2014. aasta augustis 26 välisliiget (auliiget) ja 1 eristaatusega auliige. Kui 1975. aastal külastas Jaapani Akadeemiat prints Philip, Edinburghi hertsog, anti talle auliikme staatus panuse eest teaduse ja teadusühingute arengusse.
Jaapani Akadeemia varasemad välisliikmed.
Kokku on Jaapani Akadeemiasse läbi aegade valitud 2014. aasta augusti seisuga 92 välisliiget. Praegused välisliikmed on nimetatud eespool.
Välisriikide teadlasi hakati akadeemiasse valima 1895. aastal. Esimene välismaalane akadeemias oli prantsuse õigusteadlane Gustave Émile Boissonade de Fontarabie (1895). Teise välismaalasena lisandus koosseisu alles 1925. aastal Briti orientalist Charles Eliot. Järgmistel aastatel valiti Keiserlikku Akadeemiasse veel mõned liikmed, kuid ajavahemikus 1938–1949 akadeemias võõramaalased puudusid. Alles 1949. aasta lõpul valiti akadeemiasse taas välismaalane – prantsuse orientalist René Grousset. Paari kuu pärast lisandus korraga kaheksa uut auliiget, teiste seas Albert Einstein, Niels Bohr ja Robert Oppenheimer. Werner Heisenberg valiti akadeemiasse 1965. aastal, kahekordne Nobeli füüsikaauhinna laureaat John Bardeen 1977. aastal.