tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kenneth Bednarek

Kenneth Bednarek (sündinud 14. oktoobril 1998 Oklahoma osariigis Tulsas) on Ameerika Ühendriikide sprinter.
Bednarek sündis Tulsas, kuid tema ja tema vend lapsendati ja nad kolisid Wisconsini osariigi Rice Lake'i. Ta alustas kergejõustikutreeninguid teises klassis. Hiljem tegeles ta ka Ameerika jalgpalliga. Esimesed Wisconsini osariigi meistritiitlid võitis ta keskkoolis sprindis ja teatejooksudes.
2019. aasta veebruaris jooksis ta lühiraja 200 meetri jooksus isikliku rekordi 20,30, millega tõusis kõigi aegade edetabelis jagama 13. kohta. Sama aasta 18. mail jooksis ta NCAA meistrivõistlustel 200 meetri jooksus aja 19,82 ja 400 meetri jooksus 44,73. Sellega sai temast Isaac Makwala kõrval teine sportlane, kes suutnud samal päeval joosta 200 meetrit alla 20 sekundi ja 400 meetrit alla 45 sekundi. 200 meetri jooksu finaalis puhus vastutuul 0,8 m/s. Bednareki jooks oli nii tugevas vastutuules kõigi aegade kiireim. Eelmisel päeval toiumunud poolfinaalis oli ta suutnud 6,1 m/s taganttuules joosta ka 19,49.
2021. aastal toimunud suveolümpiamängudel Tokyos võitis Bednarek 200 meetri jooksus isikliku rekordiga 19,68 Andre De Grasse'i järel hõbemedali.
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis Bednarek 200 meetri jooksus koondisekaaslase Noah Lylesi järel hõbemedali ajaga 19,77.
2023. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Budapestis sai ta 200 meetri jooksus ajaga 20,07 viienda koha.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis Bednarek 200 meetri jooksus Letsile Tebogo järel hõbemedali ajaga 19,62.
2025. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Tokyos võitis Bednarek 200 meetri jooksus taas Noah Lylesi järel hõbemedali ajaga 19,58. 4 × 100 meetri teatejooksus tuli ta koos Christian Colemani, Courtney Lindsey ja Lylesiga maailmameistriks ajaga 37,29.
Isiklikku.
Bednarek kannab võistlustel peapaela, mille järgi ta on saanud hüüdnime Kung Fu Kenny.
Nigol

 
Nigol on perekonnanimi.
Ameerika Ühendriikides oli perekonnanime Nigol kandjaid 2014. aastal 20 isikut, Kanadas oli neid 19, Austraalias 12.
Levik Eestis.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Nigol 139 inimesel: 59 mehel ja 80 naisel. Perekonnanimede levikult oli Nigol meeste puhul 1683. kohal ja naiste puhul 1255. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Nigol vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,92. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 5,38 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Laiuse kihelkonna; Läänemaal Reigi kihelkonna; Viljandimaal Suure-jaani ja Paistu kihelkonna; Pärnumaal Audru kihelkonna; Harjumaal Nissi kihelkonna ja Virumaal Kadrina kihelkonna erinevates mõisavaldades 11 korral nimeks Niggol, Nikol ja Nigol. 
Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Nigol aastatel 1935 ja 1937 kolmel korral kasutusele isikute poolt, kes kandsid varem nime Niggel.
Natschbach-Loipersbach

Natschbach-Loipersbach on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas.
Sport.
"Speedway Natschbach-Loipersbach" on speedway läbiviimiskoht aadressil Guntramserstraße 689/110, mis külgneb (lõuna pool) Schwarza jõega. Rajatises on korraldatud olulisi sündmusi, sealhulgas Speedway maailmameistrivõistluste kvalifikatsiooniringe (alates 1988. aastast) ja 1989. aasta Speedway meistrite karikavõistlust.
Neunkirchen (Alam-Austria)

Neunkirchen on linn "(Stadtgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal, Neunkircheni ringkonna keskus.
Neunkirchen asub Viini nõo Steinfeldi piirkonnas, olles osa Alam-Austria "Industrievierteli" piirkonnast. Schwarza jõgi voolab sealt läbi.
Ajalugu.
Neunkirchen on üks vanimaid asulaid Viini nõos. See on alaliselt asustatud alates La Tène kultuurist. Siselinna lähedal asus umbes aastatel 30–400 roomlaste asula, kuid selle nimi pole teada. Neunkirchenit on esmamainitud 1094. aastal nimega Niuwenchirgun. Linnaõigus anti 1920. aastal.
SanDisk

Sandisk on välkmälutoodete nagu MP3-mängijad, mälukaardid, mälukaardilugejad, mälupulgad ja pooljuhtkettad bränd. Nüüdne Western Digitali välkmälutoodete bränd tegutses kuni 2016. aastani eraldi ettevõttena. Brändi omanik Western Digital oli 2023. aasta neljanda kvartali seisuga välkmäluturu suuruselt kolmas tootja turuosaga 14,5%.
Ajalugu.
1988. aastal asutasid Eli Harari, Sanjay Mehrotra ja Jack Yuan Californias Silicon Valley piirkonnas SunDiski nimelise firma. Vahetult enne börsile minekut 1995. aastal muutis ettevõte nime SanDiskiks. Nimevahetusega välditi segiajamist tuntud arvutitootja Sun Microsystemsiga.
Koostöös Western Digitaliga konstrueeris SanDisk 1990. aastal esimese pooljuhtketta ja tõi tolle 1991. aastal turule. 1992. aastal lõi SanDisk PCMCIA FlashDisk mälukaardi formaadi, mis oli 1994. aastal ilmavalgust näinud CompactFlash (CF) kaardi eelkäija. 1997. aastal kuulutasid SanDisk ja Siemens välja senisest mälukaartidest kompaktsema MultiMediaCard (MMC) standardi.
2000. aasta jaanuaris asutasid Panasonic, SanDisk ja Toshiba SD Associationi, mille eesmärk on edasi arendada Secure Digital (SD) mälukaardi standardit. Samal aastal avalikustati esimesed mälupulgad, mille tootmine on SanDiski oluline tegevusvaldkond. Koostöös Motorolaga esitles firma 2004. aasta arvutimessil CeBIT TransFlash mälukaarte, millest sai hiljem microSD formaat.
2005. aastal tõi ettevõte turule oma esimese MP3-mängija Sansa e100. Aasta hiljem, 2006. aastal oli SanDisk Ameerika Ühendriikide MP3-mängijate turul turuosa poolest Apple'i järel teine. Kuigi MP3-mängijate tootmine pole SanDiski nüüdse omaniku Western Digitali põhitegevus, on nood firma tootevalikus veel 2024. aasta märtsiski.
SanDiski tegevus iseseisva ettevõttena lõppes 2016. aasta maikuus, kui mälutootja Western Digital ostis SanDiski 16 miljardi dollari eest. Alates tollest hetkest sai SanDiskist üks Western Digitali brändidest.
Marcus Forss

Marcus Uolevi Forss (sündinud 18. juunil 1999 Turus) on Soome jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliigaklubis Middlesbrough ja Soome jalgpallikoondises.
Ta on Inglismaa klubi West Bromwich Albioni kasvandik. 2017. aastal siirdus ta West Bromwich Albionist Brentfordi, kus mängis esmalt klubi reservmeeskonnas, kus lõi esimese 23 mänguga 11 väravat. Brentfordi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooajal 2018/19 ning lõi kuue mänguga ühe värava. Hooajal 2019/20 oli ta Brentfordist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis AFC Wimbledon, kus lõi 18 mänguga 11 väravat. Hooajal 2020/21 lõi Forss Brentfordi meeskonnas Inglismaa esiliigas 39 mänguga seitse väravat. Samal hooajal kindlustas ta Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. 24. augustil 2021 lõi Forss Inglismaa liigakarika võistluste teise ringi mängus värava Forest Green Roversi vastu ja kolmanda ringi mängus 21. septembril neli väravat Oldham Athleticu vastu. Hooajal 2021/22 oli ta Londoni Arsenali mängija Eddie Nketiah' kõrval viie väravaga Inglismaa liigakarika võistluste suurim väravalööja ning Forss valiti liigakarika hooaja sümboolsesse koosseisu. Lisaks lõi ta 8. jaanuaril 2022 Inglismaa karikavõistluste kolmanda ringi mängus värava Port Vale'i vastu. Hooaja 2021/22 esimeses pooles ta Inglismaa kõrgliigas seitsme mänguga ühtegi väravat aga ei löönud. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Hull City, kus lõi 11 mänguga ühe värava.
2022. aasta juulis siirdus ta umbes 3 miljoni naelsterlingi eest Middlesbrough'sse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooajal 2022/23 lõi Forss Inglismaa esiliigas kümme väravat.
Soome jalgpallikoondises debüteeris Forss 12. novembril 2020 sõprusmängus Prantsusmaa ja lõi 2:0 Soome võiduga lõppenud mängus Soome esimese värava. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus pääses lõpuminutitel väljakule esimeses alagrupimängus Taani ja viimases alagrupimängus Belgia vastu.
Nii tema isa kui ka vanaisa olid jalgpallurid. Tema vanaisa Rainer Forss kuulus seejuures 1950. aastatel Soome koondisse.
Dave Attell

David Attell (sündinud 18. jaanuaril 1965 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja.
Nali on läbi

"Nali on läbi" on ansambli Punkentsefaliit 2022. aastal ilmunud album.
Haigused farmis

"Haigused farmis" on ansambli Punkentsefaliit 2009. aastal ilmunud esimene stuudioalbum. Album salvestati ajavahemikul jaanuar 2008 - august 2009 Alar Aigro stuudios.
Süsimustad mõtted

"Süsimustad mõtted" on ansambli Punkentsefaliit 2012. aastal ilmunud teine stuudioalbum.
Spordimehe geenid

"Spordimehe geenid" on ansambli Punkentsefaliit 2016. aastal ilmunud EP, mis on salvestatud ja miksitud omal käel peamiselt Ruhnus ning bändiliikmete elutubades.
Garrett Scantling

Garrett Scantling (sündinud 19. mail 1993 Jacksonville'is) on Ameerika Ühendriikide kümnevõistleja. 
Sportlikud tulemused.
Garrett Scantling võitis 2015. aastal USA kergejõustiku sisemeistrivõistlused seitsmevõistluses 6036 punktiga.
Scantling, kes jäi 2016. aasta Rio de Janeiro suveolümpiamängude USA katsevõistlustel kümnevõistluses 4. kohale 8228 punktiga ning ei pääsenud olümpiavõistkonda, loobus 2016. aastal mitmevõistluse treeningutest ning töötas enne profispordiga jätkamist 2019. aastal Jacksonville'is finantsnõunikuna.
2019. aastal lahkus Scantling finantsalaselt töölt ja asus taas treenima oma varasema treeneri Petros Kyprianou juures, kelle treeningurühmas oli samal ajal ka mitu Eesti kümnevõistlejat. 2020. aastal võitis ta USA kergejõustiku sisemeistrivõistlused seitsmevõistluses tulemusega 6209 punkti.
2021. aastal võitis ta Eugene'is USA olümpiakatsevõistlused 8647 punktiga ning saavutas seejärel 2020. aasta Tōkyō olümpiamängude kümnevõistluses neljanda koha tulemusega 8611 punkti. 
2022. aasta veebruaris tuli ta USA kergejõustiku sisemeistrivõistlustel seitsmevõistluses esikohale tulemusega 6382 punkti (kõigi aegade edetabelis 14. tulemus).
Scantling saavutas USA kergejõustiku mitmevõistluse meistrivõistlustel 7. mail 2022. aastal Fayetteville'is esikoha tulemusega 8867 punkti, millega ta tõusis kümnevõistluse kõigi aegade edetabelis seitsmendaks meheks. 
Võistluskeeld.
2022. aasta juunis sai Garrett Scantling sai kolmeaastase võistluskeelu, kuna teda ei õnnestunud aasta jooksul kolmel korral dopingukontrolli läbiviimiseks leida. Seetõttu jäi ta eemale ka suvistest 2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustest Oregonis. Kolmeaastane võistluskeeld tähendas ühtlasi seda, et Scantling jäi eemale 2024. aasta Pariisi olümpiamängudest.
Fuck You Pinocchio

"Fuck You Pinocchio" on ansambli Punkentsefaliit 2005. aastal ilmunud demoplaat. Materjal lindistati lives 2005. aasta suve jooksul Orissaare kultuurimaja prooviruumis ning levitati CD-R formaadis.
Laivi Laps (live)

"Laivi laps" on ansambli Punkentsefaliit 2013. aastal ilmunud livelugude ja demode kogumikalbum. Kasseti tootis Trash Can Dance.
15 aastat haigusi

"15 aastat haigusi" on ansambli Punkentsefaliit 2017. aastal ilmunud kogumikalbum, mis sisaldab paremikku aastatel 2008–2016 ilmunud lugudest ning lisaks kaht uut, 2017. aastal Alar Aigro stuudios salvestatud lugu.
Aleisk

Aleisk on linn Venemaal Altai krais, Aleiski rajooni halduskeskus. Asub Alei jõe kaldal, 125 km Barnaulist edelas.
Asula tekkis 1913. aastal ehitatava raudtee äärde. Linnaõigused sai 1939. aastal.
Aleiskit läbib Turkestani-Siberi raudtee.
2021. aastal oli linnas 25 380 elanikku.
Linnas asub 35. üksiku motolaskurbrigaadi staap.
Aleiskis on sündinud Arvo Pärdi minia Irina Paert (aastani 2000 Irina Korovuškina).
Aino Kalda (rahvatantsujuht)

Aino Kalda (sünninimi Aino Mustallikas; 10. september 1929 Alu – 7. märts 2017) oli eesti õpetaja ja rahvatantsujuht.
Lõpetas Rapla keskkooli 1948. aastal.
Liangzhu kultuur

Liangzhu kultuur (hiina keeles 良渚文化 "Liángzhǔ wénhuà") oli hilisneoliitikumi kultuur Hiina kagurannikul.
Esimesed viited sellele avastas 1936 Hangzhou Läänejärve muuseumi teadlane Shi Xingeng, kes andis kultuurile nime leiukoha lähedase Liangzhu linna (Jangtse deltas umbes 160 km Shanghaist edelas) järgi.
Jaspisest esemed.
1970.–1980. aastatel avastasid arheoloogid Tai järve piirkonnast Jangtse alamjooksu jõeorust hilisneoliitikumi haudu, mis pärinevad ajavahemikust 3400–2000 eKr. Sealt leiti üle 5000 jaspisest eseme, sealhulgas "bi"-kettaid ja "cong"-torusid. Neid peeti rituaalseteks esemeteks, mida annetas kuningas. Nende kasutamist seostati taeva ja maa austamisega. 
Enamik jaspisesemeid koosnevad nefriidist. Nendel on kujutatud loomi ja müütilise olendeid. Suhteliselt kõva (Mohsi astmikul 5–6) materjali töödeldi tõenäoliselt ränikivist või haihammastest tööriistadega. Väljakaevamised näitavad, et jaspisel oli piirkonnas tol ajal suur tähtsus. Tekstist "Zhouli", mis pärineb tõenäoliselt 4. sajandist eKr, nähtub, et selliseid jaspisesemeid kasutati veel Zhou dünastia ajalgi.
Leiukohad.
Liangzhu kultuuri tähtsad leiukohad Liangzhu leiukoht, Fanshani leiukoht, Yaoshani leiukoht, Yuhangi leiukoht, Siduni leiukoht, Mojiaoshani leiukoht ja Huiguanshani leiukoht.
Saavutused.
Sellest kultuurist pärinevad vanimad tõendid suurte vesiehitiste kohta Hiinas. Liangzhu leiukohast avastati umbes 5100 aasta vanune tammide, kanalite ja veehoidlate süsteem, mis võimaldas niisutada 10 000 hektarit põllumajanduslikku maad.
Umbes 30 km kogupikkusega jõeharude ja kanalite süsteem oli neoliitikumi ja selle ümbruse veeteede võrk. Linnas elas hinnanguliselt 23 kuni 34 tuhat inimest. Linna suurus ja hüdrotehniliste ehituste maht lubavad teha järelduse, et tegu oli arenenud riigiga.
Jaspisesemetel olevad sümbolid lubavad oletada, et kiri oli hakanud tekkima.
2021. aastal ilmus ajakirjas Science Advances artikkel, mille järgi Liangzhu kultuuri häving umbes 4300 aastat tagasi on vastavuses lühikese ebatavaliselt sademeterikka perioodiga, mis dateeriti (peamiselt tilkekivide põhjal) aega 4345 ± 32 kuni 4324 ± 30 aastat tagasi. Sellest tehti järeldus, et tollased asulad Jangtse deltas jäeti maha pärast korduvaid üleujutusi.
Roosa oksanahkis

Roosa oksanahkis ("Corticium roseum") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Carl Friedrich Christian Buddeus

Carl (Karl) Friedrich Christian Buddeus 27. juuni 1775 Gotha, Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogkond (tänapäeval Tüüringi liidumaa) – 1. jaanuar 1864 Gotha) oli saksa graafik ja maalija.
Sündis oletatavasti hertsogi sõjasekretäri perekonnas. Pärit arvatavasti Prantsusmaa tuntud õpetlase Guillaume Budé suguvõsast, kelle liikmeid oli kalvinistlike vaadete tõttu Prantsusmaalt sunnitud lahkuma. 
Õppis 1786–1792 Gotha lähedal Schnepfenthali mõisas Christian Gotthilf Salzmanni rajatud filantropiinis ja töötas 1795–1809 sealsamas joonistusõpetajana. Lahkus 1809. aastal kodumaalt.
Oli koduõpetaja Saaremaal (tõenäoliselt paar aastat), seejärel Pihkva ja Peterburi kubermangus. Elas hiljemalt 1825. aastast Tallinnas, Oleviste kirikuraamatu abielusissekandes on teda nimetatud literaadiks, kui ta abiellus 30. novembril (vkj) 1845 veinikaupmees Johann David Harthmuthi tütre Amalie Franziskaga.
Tegeles kunstiloomega, tema varasest loomingust on teada viis Vene väejuhi Aleksandr Suvorovi sõjakäike kujutavat gravüüri (sh kolm originaali) Johann Friedrich Anthingi teoses ""Versuch einer Kriegs Geschichte" (Gotha, 3 kd, 1795–1799). Pihkva ja Peterburi lähistel jäädvustas ta venelaste elu ja rahvatüüpe, millest avaldas 1820. aastal Leipzigis 16 koloreeritud litot kahes vihus ("Volksgemälde und Charakterköpfe des Russischen Volkes""), lisatud on selgitav tekst.
Esimesed Eesti-ainelised joonistused valmisid Saaremaal 1809 ja 1810. Tallinnas elades joonistas ta palju vanalinna ja selle hoonete ning agulivaateid, neil on suur kultuurilooline väärtus. Rännakuid mööda Eesti alasid kajastavad Keila ja Jägala joa, Viimsi, Haapsalu, Paide, Rakvere, Laiuse, Põltsamaa jmt vaated.
Eelistas pliiatsi- või kriidijoonistust, mida koloreeris akvarelliga. Vaateid elustab sageli stafaaž. Algul kuivavõitu, detailitäpne realistlik käsitluslaad muutus aastatega maalilisemaks. Küllaltki palju teoseid on signeeritud ja dateeritud. Suur osa teoseid asub Eesti Ajaloomuuseumis, neid on ka Eesti Kunstimuuseumis, Tallinna Linnamuuseumis ja muuseumites Gothas.
Kuveidi loomaaed

Kuveidi loomaaed on loomaaed Kuveidis Al-Farwānīyah's. See avati 1968. aastal. 
Iraagi sissetungi käigus 1990. aastal sai loomaaed ulatuslikult kahjustada, pärast okupatsiooni lõppu see renoveeriti ja taasavati. 1993. aastal taastamistööde käigus viidi loomaaeda ka uusi asukaid. Kuveidi loomaaia pindala on ligi 180 000 m2.
Nigol (eesnimi)

Nigol on eesnimi. 
Ameerika Ühendriikides oli eesnime Nigol kandjaid 2014. aastal 18 isikut, Indias oli neid 9, Venemaa Föderatsioonis 4 jne.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Nigol 5 mehel. Nigol on populaarsuselt 3710. mehenimi.
Jābir al-Aḩmadi rahvusvaheline staadion

Jābir al-Aḩmadi rahvusvaheline staadion (araabia keeles ملعب جابر الأحمد الدولي) on mitmeotstarbeline staadion Al-Kuwayti linnas Kuveidis. 
Aastal 2009 valminud staadionil peetakse peamiselt jalgpalli- ja kergejõustikuvõistluseid. 
Staadionil on 60 000 istekohta, neli korrust ja parkla ligi 6000 autole. 
Algselt pidi staadioni avatseremoonia toimuma 2010. aasta keskel, kuid kehva ehituskvaliteedi tõttu lükkus see 2015. aasta lõppu. 
Jaber Al-Ahmad on Kuveidi jalgpallikoondise kodustaadion.
Staadion nimetati aastatel 1977–1990 ja 1991–2006 valitsenud emiir Jaber Al-Ahmad Al-Sabahi auks.
Tom Pappas

Tom Pappas (sündinud 6. septembril 1976 Azaleas, Oregoni osariigis) on endine Ameerika Ühendriikide kümnevõistleja. 
Tom Pappas tuli 2003. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis seitsmevõistluse maailmameistriks tulemusega 6361 punkti, mis on tema isiklik rekord ja annab kõigi aegade seitsmevõistluse edetabelis 19. koha.
Pappas võitis 2003. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pariisis 27. augustil 2003. aastal kuldmedali tulemusega 8750 punkti. Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 8784 punkti. Selle tulemuse ta saavutas 2003. aasta juunis peetud USA meistrivõistlustel ning see annab talle maailma kõigi aegade edetabelis 14. koha. Spordiajakirja Track &amp; Field Newsi hinnangul oli ta 2003. aastal maailma parim kümnevõistleja. Pappas pälvis 2003. aastal igal aastal välja antava Jesse Owensi auhinna, mis on USA Kergejõustiku (USA Track &amp; Field) kõrgeim tunnustus.
Ta osales 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys, tulles punktisummaga 8425 punkti viiendaks kümnevõistluses, mille võitis Erki Nool (8641 punkti). 2004. aasta Ateena suveolümpiamängudel katkestas ta kümnevõistluse jalavigastuse tõttu. 2008. aastal saavutas ta USA olümpiakatsevõistlustel 3. koha tulemusega 8511 punkti ning võistles 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis, kuid pidi taas vigastuse tõttu võistluse pooleli jätma. 
Ta on neljakordne (2000, 2002, 2003, 2006) USA meister ja 1999. aasta NCAA (ülikoolide) meister kümnevõistluses.
Rebecca Ferguson

Rebecca Louisa Ferguson Sundström (sündinud 19. oktoobril 1983) on Rootsi näitleja. 
Tema tuntumad rollid on MI6 agent Ilsa Faust "Võimatu missiooni" filmitriloogias, laulja Jenny Lind filmist "Maailma suurim showmees" (2017) ning emand Jessica filmides "Düün" (2021) ja "" (2024).
Lisaks on Ferguson näidelnud filmides "Elu" (2017), "Doktor Uni" (2019), "Florence Foster Jenkins" (2016) ja "Tüdruk rongis" (2016) ning Apple TV+ ulmesarjas "Silo" (2023).
Lapsepõlv.
Ferguson sündis ja kasvas üles Stockholmis. Tema ema Rosemary Ferguson on inglasest tõlkija ja isa Olov Sundström on Rootsi ärimees. Ferguson võttis oma esinejanimeks oma ema perekonnanime.
Ferguson käis Rootsis ingliskeelses koolis ja teda kasvatati kakskeelsena, rääkides rootsi ja inglise keelt. Ta õppis Stockholmis Adolf Fredriku muusikakoolis ja lõpetas selle 1999. aastal.
13. eluaastast töötas ta modellina ajakirja- ja telereklaamides. Ferguson on tantsinud balletti, stepptantsu, džässi, tänavafunki ja tangot. Ta on õpetanud Argentina tangot Rootsis Lundis asuvas tantsutrupis. Näitlejakarjääri alguse ebakindlusest tingituna töötas Ferguson oma algusaastatel ka lasteaiakasvataja, lapsehoidja, poemüüja ja teenindajana.
Isiklikku.
2007. aastal sündis Fergusonil poeg. Pärast poja sündi kolis ta koos oma toonase elukaaslase Ludwig Hallbergiga Rootsi kagurannikule Simrishamni. 2012. aastal õpetasid Ferguson ja Hallberg Österlenis koos tangot. Paar läks lahku 2015. aasta aprillis.
2016. aastast on Ferguson olnud suhtes ärimehe Rory St. Clair Gaineriga, kellega tal on 2018. aasta mais sündinud tütar. Ferguson ja Gainer abiellusid sama aasta lõpus. Neil on maja Londoni edelaosas Richmondis.
Otterthal

Otterthal on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas. 
Otterthal asub "Industrievierteli" piirkonnas. 61,72 % valla territooriumist on kaetud metsaga. Vallas on 25 põllumajandusettevõtet. 266 inimest on tööga hõivatud. Aktiivsus oli 48,31 %.
Payerbach

Payerbach on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas.
Yi Sun-sin

Yi Sun-sin (korea keeles: 이순신; 28. aprill 1545 – 16. detsember 1598) oli Koreast pärit admiral ja sõjaväekindral, kes sai kuulsaks oma võitude poolest Jaapani mereväe vastu Imjini sõja ajal.
Yi Sun-sini kuulsaim võit oli saavutatud Myeongnyangi lahingus, kus hoolimata sellest, et tema vastased olid arvukamad (Jaapani 133 sõjalaeva ja vähemalt 200 logistikalaeva Yi Sun-sini 13 laeva vastu) suutis Yi Sun-sin hävitada 31 jaapani sõjalaeva, kaotamata ühtegi oma laeva.
Yi Sun-sin on Koreas tuntud kui rahvuskangelane. Temanimelisi mälestusmärke, auhindu ja linnu on mitmeid ning teda on kujutatud mitmetes filmides ja dokumentaalfilmides. Tema isiklikud päevikud nimega "Nanjung Ilgi", mis hõlmavad aastaid 1592–1598, on kantud UNESCO maailma mälu hulka.
Pitten

Pitten on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas.
Pitten asub "Bucklige Welti" põhjaosas.
Prigglitz

Prigglitz on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas.
Pruun nääts

Pruun nääts ("Steccherinum collabens") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seen kasvab tavaliselt lamakuusel tumepruuni taeliku lagunenud viljakehal.
Massana kool

Massana kool (katalaani keeles "Escola Massana") on avalik kunsti- ja disainihariduskeskus, mis asub Barcelona linna keskosas. See asutati 1929. aastal ja on sellisena linna vanim ametikool.
Ajalugu.
Kool asutati 14. jaanuaril 1929 ja selle eesmärk on õpetada kunsti ja disaini. Selle esialgne asukoht oli Santa Cruzi haigla vanas hoones. Tänapäeval asub kool uues hoones Plaza de la Garduñal Boquería turu kõrval.
Porto ülikool

Porto ülikool ("Universidade do Porto") on Portugali avalik ülikool, mis asub Portos ja asutati 22. märtsil 1911. See on suuruselt teine ülikool Portugalis.
Ajalugu.
Porto ülikool asutati 22. märtsil 1911 määrusega, mille andis välja Esimese Portugali Vabariigi Ajutine Valitsus. Kuigi ülikooli eelkäijateks on võimalik pidada kuningas Joseph I 1762. aastal asutatud mereakadeemiat ja 1779. aastal kuninganna Maria I loodud joonistus- ja visandiakadeemiat, põhines ülikool eelkõige 19. sajandil loodud kõrgkoolidel, nagu Polütehniline akadeemia (1836–1911) ja Porto meditsiinilis-kirurgiline akadeemia (1836–1911).
Raahel Rüütel

Raahel Rüütel (sündinud 4. märtsil 2000) on eesti kunstnik.
Raahel Rüütel on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskonna skulptuuri ja installatsiooni eriala. Õpingute jooksul täiendanud ennast vahetusel Barcelonas Escola Massanas skulptuuritehnikate erialal. Lisaks osalenud praktikal Porto ülikooli graafika töökojas.
Koos Kärt Heinverega moodustab kunstnike duo.
Kuulub Eesti Noorte Kaasaegse Kunsti Liitu.
Artur Kazaritski

Artur Kazaritski (sündinud 1990 Sillamäel) on rahvusvaheliselt tuntud tippkokk. 
Haridus.
Kazaritski on lõpetanud Sillamäe Ametikooli koka erialal ning töötanud aastaid maailma eri paikade restoranide köökides. 
Osalemine Bocuse d'Oril.
2020. aasta Euroopa valikvooru võistlused toimusid Tallinnas Bocuse d'Or Eesti presidendi Dmitri Demjanovi eestvedamisel. Eesti esindaja Artur Kazaritski saavutas 7. koha ja pääses finaalvõistlusele. Finaalis tegi Kazaritski Eesti kokanduse ajalugu, saavutades 22 riigi kokkade hulgas kõrge 7. koha. Artur Kazaritski on Kopenhaageni restorani Geranium tegevpeakokk.
Sugutung ja surmahirm

"Sugutung ja surmahirm" on ansambli Monstercöuq 2010. aastal ilmunud esimene stuudioalbum.
Dankenstein

"Dankenstein" on ansambli Monstercöuq 2019. aastal ilmunud stuudioalbum.
Musculus Lusticus

"Musculus Lusticus" on ansambli Monstercöuq 2014. aastal ilmunud lühialbum. Album ilmus füüsiliselt vaid mälupulgal.
Saamatu

"Saamatu" on ansambli Monstercöuq 2017. aastal ilmunud lühialbum.
Pomidoras

"Pomidoras" on ansambli Monstercöuq 2010. aastal ilmunud esimene singel. Lugu, mis oli mõeldud raadiosinglite paroodiana, oli 2010. aasta kevadel ka R2 nädala demo.
Võibolla

"Võibolla" on ansambli Monstercöuq 2010. aastal ilmunud albumi "Sugutung ja surmahirm" esimene singel.
Miks juua üks päev

"Miks juua üks päev" on ansambli Monstercöuq 2020. aastal ilmunud singel. Lugu, mis salvestati juba 2009. aastal, sai füüsilise kuju alles 2020. aastal, kui Strok Records avaldas loo floppy discil.
Chumphoni provints

Chumphoni provints on 1. järgu haldusüksus Tais. See asub riigi lõunaosas Kra maakitsusel Tai lahe ääres ja piirneb Myanmari Taninthayi piirkonnaga.
Provintsis on suured kohvi- ja durianiistandused.
Haldusjaotus.
Provints jaguneb 8 ringkonnaks:
Martin Kuut

Martin Kuut (esinejanimega Muudu; sündinud 14. aprillil 1985 Tartus) on eesti helilooja, muusikaprodutsent, muusik ja DJ.
Haridustee.
Aastatel 1992–1999 õppis Martin Kuut Tartu I Muusikakoolis klaverit. 2003. aastal lõpetas ta Miina Härma Gümnaasiumi ja 2011. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli helindaja erialal . 2019.–2020. aastal õppis Kuut Berliini muusikakoolis Abbey Road Institute , kus teda tunnustati diplomiga muusikaproduktsiooni ja helirežii alal ("Advanced Diploma in Music Production and Sound Engineering"). Lisaks täiendas Kuut end 2021. aastal muusikaproduktsiooni valdkonnas Leslie Brathwaite’i meistrikursusel Mix With The Masters Prantsusmaa salvestusstuudios Les Studios de La Fabrique. 
Muusikaline tegevus.
Martin Kuut musitseerib ansamblites Gram-Of-Fun , Levski ja Küttebänd. Varem on ta olnud osaline ansamblites Stem, Recycle Bin, Oneword*, Rock Beats Paper ja Slide-Fifty. 
Kuut on esinejanime Muudu all tegutsenud DJ-na alates 2009. aastast, sealjuures üles astunud paljudes Eesti klubides ning osalenud külalisena raadiojaama Raadio 2 muusikasaadetes . 
2020. aastal asus Kuut tööle oma endise õppejõu Klas Lindbladi juurde Berliinis asuvasse salvestusstuudiosse Blackhead Studios ning hakkas ette valmistama oma esimest sooloalbumit . 2023. aastal liitusid Kuut ja Blackhead Studios teise Berliini salvestusstuudioga Riverside Studios , kuhu kuulub eri rahvusest muusikuid ja ka muude valdkondade spetsialiste. 
Looming.
Martin Kuut on viljelnud elektroonilist muusikat, "house"'i, "indie"- ja popmuusikat, RnB-d, punk"-rock"'i, "metal"-muusikat jne. Ta on loonud muusikat ansamblite ja artistidega nagu näiteks Ivan Dorn , Fritz Kalkbrenner, Klas "Sasse" Lindblad ehk Freestyle Man, MLiR, Gram-Of-Fun, Levski, Frankie Animal, Erki Pärnoja, Sander Mölder, Nublu, Reket, Raul Ojamaa, Ewert Sundja, Anett Kulbin, Lenna Kuurmaa, Maris Pihlap, Slide-Fifty, Recycle Bin, DJ Critikal.
2014. aastal arranžeeris Kuut lastelaulude albumi "Mäng on väikese inimese töö" . 
Sooloartistina alustas Kuut Muudu nime all tegevust 2021. aastal. Soolomuusikat on ta avaldanud Saksamaa plaadifirma Moodmusic Records kaudu. Koostöös ukrainlasest artisti Ivan Dorniga valmis 2023. aastal singel "Liquid Pavement" .
Koos Lenna Kuurmaaga loodud laulu "Saatus naerdes homse toob" on kasutatud 2007. aasta mängufilmis "Kuhu põgenevad hinged" ning see kõlas ka 2008. aasta öölaulupeol "Märkamisaeg".
Nicola Olyslagers

Nicola Lauren Olyslagers (neiupõlvenimega McDermott; sündinud 28. detsembril 1996 Gosfordis) on Austraalia kõrgushüppaja.
Ta osales 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis, kuid ei suutnud kvalifikatsioonis algkõrgust ületada ja jäi tulemuseta.
2018. aastal võitis ta oma esimese tiitlivõistluste medali, kui sai Rahvaste Ühenduse mängudel isikliku rekordiga 1.91 Levern Spenceri ja Morgan Lake'i järel kolmanda koha.
2021. aasta aprillis hüppas ta esimest korda üle kahe meetri, kui püstitas Austraalia meistrivõistlustel Sydneys Okeaania rekordi 2.00. Juulis parandas ta Stockholmi Teemantliiga etapil rekordit sentimeetri võrra. Olümpiamängudel Tokyos parandas ta kolmandat korda Okeaania rekordit ja võitis Marija Lassitskene järel tulemusega 2.02 hõbemedali.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta tulemusega 1.96 viies.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis hüppas Olyslagers 1.99 ja võitis Jaroslava Mahutšihhi ja koondisekaaslase Eleanor Pattersoni järel pronksmedali.
2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's tuli Olyslagers Mahutšihhi ja Lia Apostolovski ees maailmameistriks tulemusega 1.99. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis ta Mahutšihhi järel hõbemedali, ületades kolmandal katsel 2.00.
2025. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Nanjingis kaitses Olyslagers tiitlit, võites kuldmedali tulemusega 1.97.
Isiklikku.
Olyslagers on horvaadi päritolu. Tema sportlik eeskuju on Horvaatia kõrgushüppaja Blanka Vlašić.
Olyslagers on õppinud Sydney Ülikoolis biokeemiat.
Ta on veendunud kristlane ja on peab oma usku sportlikest saavutustest olulisemaks.
2022. aastal abiellus ta Rhys Olyslagersiga.
Sonny Kittel

Sonny Kittel (sündinud 6. jaanuaril 1993 Gießenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Western Sydney Wanderers.
Ta alustas jalgpallitreeninguid kodulinnaklubis VfB Gießen. 1999. aastal liitus ta Eintracht Frankfurdi noorteakadeemiaga. Frankfurdi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas hooajal 2010/11.
Aastatel 2016–2019 mängis ta kolm hooaega FC Ingolstadtis, esimesel hooajal Saksamaa kõrgliigas. Aastatel 2019–2023 mängis ta neli hooaega Saksamaa esiliigaklubis Hamburger SV.
2023. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu valitseva Poola meistri Częstochowa Rakówiga. 2024. aasta veebruaris läks ta laenule Western Sydney Wanderersi.
Aastatel 2009–2013 mängis Kittel Saksamaa noortekoondistes.
Elise Nassar

Elise Nassar (sündinud 3. mail 1991) on eesti jurist ja firmajuht, aastast 2024 AS-i Tallink Grupp juhatuse liige. 
Elise Nassar omandas bakalaureuse kraadi õigusteaduses Tartu Ülikoolis. Enne Tallink Grupiga liitumist töötas ta juristina Baltikumi suurimas meediaettevõttes AS Ekspress Grupp.
Nassar liitus Tallink Grupiga 2018. aasta veebruaris grupi andmekaitsespetsialistina ning asus 2019. aastal juhtima kontserni siseauditi osakonda. Alates 2022. aasta suvest oli Elise Nassar Tallink Grupi peajurist ning siseauditi ja sisekontrolli osakondade juhataja.
6. märtsil 2024 valis Tallink Grupi nõukogu Elise Nassari AS-i Tallink Grupp juhatuse liikmeks ja kutsus juhatusest tagasi Kadri Landi. Elise Nassari volitused kehtivad 3 aastat.
Elise Nassar on ka Justit OÜ juhatuse liige, AS Tallink Latvija nõukogu liige, Euroopa Laevaomanike Liitude Ühenduse juhatuse liige ning Eesti Laevaomanike Liidu president.
Jorrit Hendrix

Jorrit Petrus Carolina Hendrix (sündinud 6. veebruaril 1995 Panningenis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Preußen Münster.
Ta alustas jalgpallitreeninguid kodulinnaklubis SV Panningen. 2004. aastal liitus ta PSV Eindhoveni noortesüsteemiga. PSV HollamnEindhoveni põhimeeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas 2013. aasta augustis. Esimese värava Hollandi kõrgliigas lõi ta 26. oktoobril 2014 mängus FC Utrechti vastu. PSV-ga tuli ta Hollandi meistriks hooaegadel 2014/15, 2015/16 ja 2017/18.
2021. aasta jaanuaris liitus Hendrix Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva Spartak. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Hollandi kõrgliigaklubis Feyenoord.
2022. aasta augustis sõlmis ta üheks hooajaks lepingu Saksamaa esiliigaklubiga Düsseldorfi Fortuna.
2023. aasta septembris sõlmis ta üheks hooajaks lepingu Austraalia kõrgliigaklubiga Western Sydney Wanderers.
2024. aasta juulis naasis ta Saksamaa esiliigasse, kui sõlmis lepingu äsja Saksamaa tugevuselt kolmandast liigast 2. Bundesligasse tõusnud klubiga Preußen Münster.
Aastatel 2009–2016 mängis Hendrix Hollandi noortekoondistes. 2012. aastal tuli ta Hollandi kuni 17-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Ainsal korral on ta Hollandi jalgpallikoondises mänginud 1. septembril 2016, kui sõprusmängus kohtuti Kreekaga.
Katja Novak

Katja Novak (kodanikunimi Kateryna Botnar; sündinud 27. mail 1998) on Ukraina-Eesti tõlkija ja luuletaja.
2019. aastal lõpetas Katja Novak Ivan Franko nimelise Lvivi Rahvusliku Ülikool bakalaureusekraadiga filosoofias, eesti keelt hakkas ta õppima ülikooli ajal. Hiljem on ta õppinud kultuurikorraldust Tartu Ülikoolis.
2019. aastast elab Novak Tallinnas. Ta juhib kirjandusprojekte Tallinnas tegutsevas Ukraina Kultuurikeskuses ja töötab Eesti Rahvusraamatukogus.
Katja Novak on tõlkinud ukraina keelde Doris Kareva, Piret Raua, Kristiina Ehini, Triinu Amburi ja teiste Eesti autorite loomingut ning eesti keelde Oksana Stomina jt Ukraina autorite teoseid. Tema luulet ja tõlkeid on Eestis avaldanud ajakirjad Looming ja Täheke, ta ukrainakeelset luulet on tõlgitud eesti ja islandi keelde. Ka on ta kirjutanud Eesti ajakirjanduses ülevaateid ukraina kirjandusest.
Katja Novak on Eesti Kirjanike Liidu liige 30. märtsist 2022.
Al-Kuwayti tornid

Al-Kuwayti tornid (araabia أبراج الكويت "Abrāj al-Kuwayt") on kolm peenikest torni Kuveidi pealinnas Al-Kuwaytis Pärsia lahe ääres. Al-Kuwayti tornid on osa suuremast Kuveidi veetornide võrgustikust, mis koosneb kuude kohta ehitatud kokku 34 tornist. Al-Kuwayti tornid avati märtsis 1979 ning neid peetakse kaasaegse Kuveidi sümboliks. Aastatel 2012–2016 olid tornid remondi tõttu suletud, taasavamist tähistati ilutulestikuga. Al-Kuwayti tornid kuuluvad riigiettevõttele Touristic Enterprises Company, peatornis toimusid aastatel 2018 ja 2019 Kuveidi TED-i konverentsid.
Zelimhan Hangošvili

Zelimhan Hangošvili (gruusia ზელიმხან სულთანის ძე ხანგოშვილი; vene Зелимхан Султанович Хангошвили; 15. august 1979 Duisi Gruusia – 23. august 2019 Berliin) oli tšetšeeni päritolu Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi ja Gruusia sõjaväelane.
Aastatel 2001–2004 sõdis Teisele Tšetšeenia sõjale järgnenud sissisõjas tšetšeeni välikomandörina.
2008. aastal oli Gruusia sõjas terrorismivastase sõjalise üksuse juht, kuid tema üksust ei rakendatud sõjas.
2016. aastal taotles Hangošvili koos perega poliitilist varjupaika Saksamaal.
23. augustil 2019 tappis Hangošvili Berliinis Venemaa eriteenistuse agent Vadim Krassikov.
Hangošvili maeti Gruusias on sünniküla kalmistule 29. augustil 2019.
Kuveidi Rahvuskogu hoone

Kuveidi Rahvuskogu hoone on parlamendihoone, milles tegutseb Rahvuskogu.
Hoone projekteeris taani arhitekt Jørn Utzon aastal 1972 ning see valmis tema poja Jan Utzoni juhtimisel aastal 1982. Veebruaris 1991 süütasid taganevad Iraagi väed selle ning hoone sai ulatuslikult kannatada, hiljem see renoveeriti.
Madīnat al-Ḩarīr

Madīnat al-Ḩarīr (araabia keeles مدينة الحرير, "Siidilinn") on ulatuslik pooleliolev taristuprojekt Kuveidi põhjaosas. Mais 2019 avati projekti esimese faasi raames Sheikh Jaber Al-Ahmad Al-Sabahi maantee, esimene etapp hõlmab ka 2024. aasta detsembrisse plaanitavat Mubarak Al Kabeeri sadamat. Siidilinn on osa Hiina Vöö ja Tee algatusest.
Tavaline harjaslabalane

Tavaline harjaslabalane ("Monoporeia affinis") on kirpvähiliste seltsi kuuluv, riimveelist keskkonda eelistav ja Läänemeres massiliselt esinev arktilise päritoluga vähilaadne.
Kirjeldus.
Tavaline harjaslabalane on kahvatukollast värvi, 7–9 mm pikkuse lülilise kehaga. Tema kehaehitusele on iseloomulikud, nagu teistel harjaslabalastel, võimsad tagumised rindmikujalad, mille basaallülid on laienenud. Tugevaid rindmikujalgu kasutavad vähid põhjasetetes tuhnimiseks.
Levik.
"Monoporeia affinis" on levinud Põhja-Jäämeres, Soome suurtes järvedes ja Läänemeres. Tema leviku läänepiiriks Läänemeres on Arkona meri ja Mecklenburgi laht. Liik moodustab enamuse Põhjalahe bentosest. Läänemere lääneosas esineb ta ainult allpool 10 meetri sügavust jahedamates vetes, kuid mere põhja- ja idaosas võib teda leida ka madalamates mereosades.
Läänemeres on tavaline harjaslabalane glatsiaalrelikt, jäänuk viimasest jääajast. Liik elab peamiselt mesotroofses veekeskkonnas, aga esineb ka oligotroofses vees. Ta on kõrge reostustundlikkusega.
Liik eelistab pehmeid põhjasid ja lainetusele mõõdukalt avatud sügavamaid merepiirkondi kuni 80 meetri sügavuseni. Ta ei vaja nii soolast ja jahedat vett kui küürakas harjaslabalane ("Pontoporeia femorata").
Läänemere eutrofeerumine ja hapnikuvaesemaks muutumine on liigi arvukust pärssinud, eriti mere edelaosas ja Soome lahe põhjas. Invasiivne hulkharjasuss "Marenzelleria viridis" arvatakse Läänemere põhjaosas muutuvat tema toidukonkurendiks ja sellega mõjutavat liigi populatsiooni arvukust.
Ökoloogia.
Loom liigub ujudes, mööda substraati roomates ja võib kaevuda põhjasettesse. On rööveluviisiga ning toitub hõljumist ja detriidist. Suvel, kui toitu on külluslikult, võib looma keha rasvasisaldus tõusta pooleni tema kehakaalust. Talvel kasutab loom seda energiavaru. Seetõttu on harjaslabalane energiarikas toiduallikas paljudele kalaliikidele. 
Liigil on tähtis osa bentose koosluses, sest harjaslabalased segavad, pööravad ja õhutavad põhjasette pealmist kihti. Nad on peamised suure arvukusega põhjaasukad ja täheldatud on populatsiooni tihedust isegi 10 000–20 000 isendit ruutmeetri kohta.
Tavalise harjaslabalase eluiga on 1–3 aastat, millesse mahub ainult üks paljunemistsükkel. Liigi arvukuses esinevad tugevad arvukuse kõikumised iga 6–7 aasta järel. Kudemine toimub sügisel ja emasloom kannab talv läbi arenevaid vastseid endaga kaasas.
Al-Ḩamrā' torn

Al-Ḩamrā' torn on pilvelõhkuja Al-Kuwaytis Kuveidis. See on Kuveidi kõrgeim ehitis. Ehitustööd algasid aastal 2005 ning torn avati aastal 2011. Projekt telliti arhitektuuribüroodelt Skidmore, Owings &amp; Merrill ja Ramshir and Callison. Al Hamra on 414 meetri kõrgune ning 2024. aasta seisuga maailma kõrgeim kaardus pilvelõhkuja ning maailma kõrguselt 37. hoone.
Kadri Land

Kadri Land (sündinud 28. veebruaril 1964) on endine eesti ajakirjanik ja ärijuht, aastatel 2006–2024 Tallink Grupi juhatuse liige.
Elulugu.
Kadri Land on omandanud 1987. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikateaduste magistrikraadi. 
Algul töötas ta ülikoolis füüsikaõppejõuna. Kui aga tema keemikust abikaasa 1990. aastate algul Stockholmi doktorantuuri suundus, siis järgnes Kadri Land talle Rootsi ning 1994. aastal koliti Ameerika Ühendriikidesse. 
Ta töötas raadioajakirjanikuna Washingtonis Ameerika Hääles ja hiljem Stockholmis Rootsi Raadio eestikeelsete saadete toimetuses. Landide pere elas 20 aastat Rootsis ja Ameerikas. 
Aastatel 2005–2024 töötas Land Tallink Grupis, kus ta on olnud mitmetel juhtivatel ametikohtadel, näiteks Tallinki ja Silja Line’i Rootsi kontori juht, kus tema juhtimisel ühendati Tallink Sverige AB ja Silja Line AB ning avati Stockholm – Riia liin. 
7. aprillist 2006 kuni 6. märtsini 2024 oli Kadri Land AS-i Tallink Grupp juhatuse liige. 
Alates 13. septembrist 2023 on ta Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) nõukogu esimees. 
Alates 3. oktoobrist 2024 töötab Land kliimaministeeriumi strateegia ja innovatsiooni asekantslerina.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Tiit Land. Neil on tütred Triine-Marie ja Keiu-Kärt.
Stellan Skarsgård

Stellan John Skarsgård (sündinud 13. juunil 1951 Göteborgis) on Rootsi näitleja. 
Ta tuntud oma koostöö poolest režissöör Lars von Trieriga, astudes üles filmides "Laineid Murdes" (1996), "Tantsija pimeduses" (2000), "Dogville" (2003), "Melanhoolia" (2011) ja "Nümfomaan" (2013). Skarsgårdi ingliskeelsete filmirollide hulka kuuluvad ka "The Unbearable Lightness of Being" (1988), "Jaht Punasele Oktoobrile" (1990), "Hea Will Hunting" (1997), "Ronin" (1998) ja "Kuningas Artur" (2004).
Ta on üles astunud ka hulgalistes kassahittides nagu näiteks " (2006), " (2007), "Mamma Mia!" (2008), "Lohetätoveeringuga tüdruk" (2011) ja "Düün"(2021). 2011. aastast on ta kehastanud Dr Erik Selvigi Marveli filmiuniversumi filmides "Thor" (2011), "Tasujad" (2012), "Thor: Pimeduse maailm" (2013), "Tasujad: Ultroni ajastu" (2015) ja "Thor: Armastus ja kõu" (2022)."
Televisioonis on Skarsgård kehastanud Boris Štšerbinat HBO miniseriaalis "Tšornobõl" (2019), mille eest pälis ta Kuldgloobuse parima meeskõrvalosa auhinna ning Primetime Emmy auhinna nominatsiooni silmapaistva kõrvalosa eest piiratud- või antoloogiasarjas. Ta kehastab Luthen Raeli Disney+ Tähesõdade sarjas "Andor" (2022).
Lapsepõlv.
Skarsgård sündis Göteborgis. Ta kolis lapsepõlves sageli ja elas muu hulgas Helsingborgis, Kalmaris, ja Uppsalas. Skarsgårdi kasvatasid üles humanistidest, ateistidest vanemad. Tal oli ateistist vanaisa ja sügavalt usklik vanaema, mis Skarsgårdi sõnul ei tekitanud kunagi probleeme, kuna perekond austas üksteise arvamusi. 
Isiklikku.
1975. aasta aprillis abiellus Skarsgård Rootsi arsti My'ga (sündinud 1956). Neil on koos kuus last: Alexander (sünd 1976), Gustaf (sünd 1980), Sam (sünd 1982), Bill (sünd 1990), Eija (sünd 1992) ja Valter (sünd 1995). Paar lahutas 2007. aasta aprillis. 
2009. aasta jaanuaris abiellus Skarsgård Iiri stsenaristi ja produtsendi Megan Everettiga. Neil on kaks ühist poega. 
Skarsgård on öelnud, et peab Jumala mõistet absurdseks ja kui tõeline Jumal oleks nii edev, et nõuaks pidevalt kummardamist, siis poleks ta seda väärt.
Kahvatu sinine täpp

"Kahvatu sinine täpp" ("Pale Blue Dot") on foto Maast, mis on tehtud 14. veebruaril 1990 kosmoseaparaadiga Voyager 1 enneolematult kaugelt, ligikaudu 6 miljardi kilomeetri (40,5 aü) kauguselt, osana selle pereportree pildiseeriast.
Fotol on Maa näiv suurus vähem kui piksel; planeet paistab pisikese täpina kosmose avaruse taustal kaamerale peegelduvate päikesevalgusribade vahel. Astronoomi ja autori Carl Sagani propageerimise tulemusel tõlgendati Sagani 1994. aasta raamatus Kahvatu sinine täpp fotot kui inimkonna pisikest ja põgusat paika keset kosmost.
Foto jäädvustas 1977. aastal startinud kosmoseaparaat Voyager 1, mille esialgne eesmärk oli uurida Päikesesüsteemi välisosa. Pärast oma peamise ülesande täitmist ja päikesesüsteemist väljumist, otsustati osaliselt Sagani ettepaneku tõttu pöörata kosmoseaparaadi kaamera ümber ja jäädvustada Maast viimane pilt. Vähem kui tund pärast foto tegemist käskisid NASA lennujuhid kosmoseaparaadil energia säästmiseks kaamera lõplikult välja lülitada ning hiljem eemaldati mälus ruumi vabastamiseks ka kaamerasüsteemi käitamiseks vajalik tarkvara.
Aastate jooksul on foto tegemist korduvalt meenutatud ning NASA on avaldanud värskendatud versioone, suurendades selle selgust ja detailsust.
Sofia Virta

Sofia Marjanna Virta (sündinud 13. mail 1990 Kaarinas) on Soome poliitik (Roheline Liit).
Sofia Virta on pärit veoautojuhi ja lapsehoidja perekonnast. Virta on ülikoolis õppinud eripedagoogikat, ta on kasvatusteaduste magister.
2017. aasta kohalikel valimistel valiti ta Kaarina linnavolikogusse. Sofia Virta on Eduskunna liige alates 17. aprillist 2019.
10. juunil 2023 valiti Sofia Virta Rohelise Liidu esimeheks.
Glatsiaalrelikt

Glatsiaalrelikt (ladinakeelsetest sõnadest "glacies" 'jää' ja "relictum" 'jääk', 'jäänuk') ehk jääajajäänuk on pleistotseeni külmadel perioodidel mingisse piirkonda levinud ja seal hiljem püsima jäänud taime- või loomaliik.
Jääjajäänukid on külma- ning sageli ka valguselembesed (esimestena said varase Dryase kliimaallstaadiumis kasvama hakata valguslembesed taimed, kes lepivad lühikese suvega ning saavad hakkama alles kujuneva muldkattega toitevaestel liivadel, kruusadel, savisetetel või lubjakiviplatoo lõhedes). Kui jääaegadel toimus nende levik lõuna suunas (või kõrgmägedelt allapoole), võis järgneva soojenemise ajal levila taandumise käigus tekkida eri populatsioonide biogeograafiline eraldatus kuni üksikute populatsioonide geneetilise lahknemiseni.
Näiteid.
Hästi uuritud jääajajäänuk on harilik drüüas ("Dryas octopetala"), mis oli Euroopas levinud viimase jääaja lõpus. Lumikivirik ("Micranthes nivalis") ja "Pedicularis sudetica" on arktilised liigid (üks Teravmägedel, teine Põhja-Kanadas), kuid neid leidub reliktidena ka Krkonoše mäestikus Tšehhis ja Poolas. Rabamurakas ("Rubus chamaemorus") on boreaalse regiooni liik, kuid seda on leitud kahest leiukohast Põhja-Saksamaal. Püreneedes on glatsiaalrelikt vesilikuliik "Calotriton asper".
Läänemeres on glatsiaalreliktid jääaja järgselt Joldiamerre rännanud mereliste ja riimveeliste liikide järglased, nagu tavaline harjaslabalane ("Monoporeia affinis") ja merikilk ("Saduria entomon").
Dryas

Dryas [drü:as] oli suhteliselt külm ajavahemik hilisjääaja lõpus (umbes 13 000–10 000 14C-aastat tagasi). Dryas jaotatakse kolmeks perioodiks, varaseks, keskmiseks ja hiliseks Dryaseks; nende perioodide vahel olid soojemad ajajärgud. Eestis leidub keskmise ja hilis-Dryase setteid.
Nimetus on antud perioodile iseloomuliku tundrataime drüüase järgi.
Kuveidi kõrgeimate ehitiste loend

Siin on loetletud Kuveidi kõrgeimaid ehitised. 2024. aasta seisuga on Kuveidi kõrgeim hoone 80-korruseline 413 meetri kõrgune Al Hamra Torn (maailma kõrguselt 37. hoone), mis valmis aastal 2011. Kõrguselt teine on 300-meetrine NBK Torn. Kuveiti on kavandatud ka 1001 meetri kõrgune Burj Mubarak Al Kabir, millest saaks maailma kõrgeim ehitis.
Kollahabe

"Kollahabe" (originaalpealkiri inglise keeles "Yellowbeard") on 1983. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia komöödiafilm, mille režissöör oli Mel Damski ning stsenaristid Graham Chapman, Peter Cook, Bernard McKenna ja David Sherlock. Peaosades astusid üles Chapman, Cook, Peter Boyle, Cheech &amp; Chong, Martin Hewitt, Michael Hordern, Eric Idle, Madeline Kahn, James Mason ja John Cleese. Väiksemad rollid olid Marty Feldmanil, Spike Milliganil ja Peter Bullil.
Kuveidi Keskpank

Kuveidi Keskpank (araabia keeles بنك الكويت المركزي) on Kuveidi keskpank. Asutuse ülesannete hulka kuuluvad valuuta haldamine ja koos kaubandus- ja tööstusministeeriumi ning rahandusministeeriumiga Kuveidi börsi töö korraldamine.
Skawa jõgi

Skawa on jõgi Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, Wisła parempoolne lisajõgi.
Jõgi saab alguse Lääne-Karpaatides Spytkowice küla lähistelt umbes 700 meetri kõrguselt üle merepinna. Suubub Wisła jõkke Smolice küla lähistel.
Skawa jõe pikkus on 96 km ja valgala pindala 1160 km².
Suuremad jõeäärsed linnad on Jordanów, Maków Podhalański, Sucha Beskidzka, Wadowice ja Zator.
2014. aastal ehitati Świnna Porębas jõele pais.
Chevrolet Silverado

"Eelmise põlvkonna mudelite kohta vaata artiklit Chevrolet C/K. Elektriauto kohta vaata artiklit Chevrolet Silverado EV."
Chevrolet Silverado on maastikusuutliku veoauto mudel, mida toodab Chevrolet' margi all Ameerika Ühendriikide autoettevõte General Motors. Esimene Silverado põlvkond tuli müüki 1998. aastal ning oli asenduseks 1959. aastast tootmises olnud Chevrolet C/K mudelile. Neljas Silverado põlvkond jõudis teedele aastal 2019.
Chevrolet Silverado on üks Ameerika Ühendriikide populaarsemaid automudeleid, aastatel 1998–2015 müüdi üle 12 miljoni auto. Peamised konkurendid on Ford F-Series, Ram Pickup, Toyota Tundra ja Nissan Titan.
Puchberg am Schneeberg

Puchberg am Schneeberg on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas.
See asub Viinist umbes 80 km kaugusel. Puchbergi kõrgeim punkt on Schneeberg (2076 m), Alam-Austria kõrgeim mägi.
Juba 18. ja 19. sajandil oli Puchberg külastajate seas populaarne sihtkoht. Schneebergi raudtee avamisega sai turism olulisemaks kui põllumajandus, mis traditsiooniliselt oli olnud peamine tuluallikas. Spaa on Alam-Austria üks kuulsamaid turismisihtkohti.
Ajalugu.
Puchbergi varajasest ajaloost on vähe teada. Piirkonda läbis Rooma tee, mida mööda veeti teravilja, veini ja soola. Puchbergi nime on esmamainitud 1260. aastal, viidates Eberhard von Puchperchile. Puchbergi lähedale ehitati keskajal neli linnust, sealhulgas Puchbergi linnus, millest on alles vaid varemed.
Küla hävitati 1683. aastal Osmanite vägede poolt Viini lahingu ajal. Kui 1897. aastal avati raudtee Wiener Neustadtist ja hammasratasraudtee Schneebergile, muutus turism oluliseks. Piirkonnast sai suviti linnast põgeneda soovivate Viini kõrgklasside kuurortpiirkond ja see toimib ka tänapäeval looduspuhkusena.
Raach am Hochgebirge

Raach am Hochgebirge on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas.