Amplituudimpulssmodulatsioon

Amplituudimpulssmodulatsioon ehk impulssamplituudmodulatsioon (inglise keeles "pulse-amplitude modulation", lühend PAM) on üks signaali edastamisel kasutatavatest analoogmodulatsiooni meetoditest], mille puhul moduleeriv analoogsignaal muudab püsiva sagedusega üksteisele järgnevate ühelaiuste impulsside jada taset. Seejuures edastatavat signaali diskreeditakse kindla ajavahemiku tagant ja iga diskreetimise tulemusena saadud impulsi amplituudi muudetakse vastavalt moduleeriva signaali amplituudile.
Moduleeritud signaali demoduleerimise korral kasutatakse Nyquisti diskreetimissagedust ja saadud signaal lastakse läbi madalpääsfiltri.
Impulssamplituudmodulatsioon on impulsskoodmodulatsiooni (PCM) eelkäija. Kui PAMi puhul saadakse moduleerimise tulemusena analoogsignaal (pidevalt muutuva kõrgusega impulsside jada), siis PCMi korral impulsside amplituudi väärtused kvanditakse, s.t teisendatakse digitaalseks bitijadaks, mida saab salvestada või edastada digitaalsignaalina.
Impulssamplituudmodulatsioon sobib analoogmultipleksimismeetoditega edastussüsteemidele ja oli kasutusel vanemates telefonisüsteemides.
Modulatsiooni meetodid ja tüübid.
Impulssamplituudmodulatsiooni meetodid signaali edastuseks jagunevad kahte rühma.
Impulssamplituudmodulatsioon võib olla ühe- ja kahepolaarne.
Impulssamplituudmodulatsiooni süsteemis on impulsi amplituud enamasri võrdeline moduleeriva signaali amplituudiga. Võimalik on ka süsteem, kus impulsi amplituud on pöördvõrdeline modulatsiooni amplituudiga.
Demodulatsioon.
Impulssamplituudmodulatsiooni signaali demoduleerimiseks on vaja moduleeritud signaal lasta läbi madalpääsfiltri, mille lõikesagedus peab olema vähemalt sama suur kui sisendsignaali kõrgeim sageduskomponent. Madalpääsufilter eemaldab kõrgsageduslikud pulsatsioonid ja annab väljundis demoduleeritud signaali. Signaal antakse seejärel inverteerivasse operatsioonivõimendisse, et võimendada signaal oma demodulatsiooni eelsesse amplituudi väärtusesse.
Madalpääsfiltriga filtreerides tekib apertuurmoonutus (vt diskreetimine); mida pikem on impulss, seda suurem on moonutus. Selle moonutuse mõju on võimalik vähendada ekvalaiserit kasutades.
Moduleerimise trasnsistorlülitus.
Lihtsaim impulssamplituudmodulaatori lülitus vajab vaid kahte takistit ja ühte npn-transistori, mis on ühendatud emitterjärgurina. Modulatsiooni diskreetimissageduse määrab taktsagedussignaal (süsteemi kell), mis antakse transistori baasile koos moduleeriva signaaliga. Kui taktsignaali tase on madal, on lülituse väljund null. Kui see tase on kõrge, siis on väljundis (emitteritakistil) moduleeriva signaaliga võrdeline pinge.
Eelised ja puudused.
Peamiseks eeliseks on see, et moduleeritud ja demoduleeritud signaali saatmiseks on vaja väga lihtsat vooluringi.
Puudused:
Kasutus.
Ethernet.
Mõned Etherneti sidestandardid kasutavad impulssamplituudmodulatsiooni. Näiteks kasutab 1000BASE-T4 Gigabit Ethernet standard PAM5 modulatsiooni.
Videokaardid.
Nvidia ja Microni välja töötatud videokaardi mälu kasutab PAM4-modulatsiooni. Sellist mälu on kasutatud videokaartidel Nvidia RTX 3080 ja Nvidia RTX 3090. PAM4 modulatsioon võimaldab videokaardil edastada 2 bitti ühe takti jooksul ilma voolu ja ruumi kasutuse tõusuta.
Leedlambi draiverid.
Impulssamplituudimodulatsiooni kasutatakse ka leedlampide valgusdioodide (LED) juhtimiseks. PAMi põhjal ehitatud draiver pakub paremat energiasäästlikust, võrreldes teiste modulatsioonidega.