Marco Rubio

Marco Antonio Rubio (sündinud 28. mail 1971 Floridas Miamis) on Ameerika Ühendriikide poliitik ja advokaat, alates 20. jaanuarist 2025 Donald Trumpi teises valitsuskabinetis Ameerika Ühendriikide riigisekretär.
Ta on Vabariikliku Partei liige, aastatel 2011–2025 oli Rubio senaator Florida osariigist.
Perekond ja haridus.
Rubio on kuuba-ameeriklane. Tema vanemad emigreerusid Kuubast Ameerika Ühendriikidesse 1956. aastal. Mõlemad olid vaesest perest, Ühendriikides töötas Rubio isa baarmenina ja ema kassapidajana. 1993. aastal sai ta Florida Ülikoolist bakalaureusekraadi politoloogias, 1996. aastal lõpetas ta Miami Ülikooli juuradoktorina "cum laude".
Poliitiline karjäär.
2000. aastal valiti ta Florida Esindajatekoja liikmeks 111. valimisringkonnast, aastatel 2006–2008 oli ta Esindajatekoja spiiker, kuni pidi ametiaja piirangu tõttu esinduskojast lahkuma. Seejärel õpetas ta Florida Rahvusvahelises Ülikoolis politoloogiat.
2010. aastal valiti ta Florida esindajana senatisse. 2016. aasta presidendivalimiste aegu püüdis ta saada vabariiklaste kandidaadiks. Ehkki ta ei kogunud valituks osutumiseks piisavat toetust, jäädes alla Donald Trumpile, võitis ta partei eelhääletused Minnesotas, Columbia ringkonnas ja Puerto Ricos. Seejärel kandideeris ta 2015. aastal uuesti senatisse ja osutus valituks. Senatis on ta töötanud nii luure- kui ka välissuhete komitees. Ehkki presidendikampaania ajal oli ta Trumpi suhtes kriitiline, asus ta riiklike presidendivalimiste eel avalikult teda toetama. Tänu oma mõjuvõimule USA Ladina-Ameerika suunalise välispoliitika kujundamisel Donald Trumpi esimesel ametiajal nimetati teda "tegelikuks riigisekretäriks Ladina-Ameerika alal" ("virtual secretary of state for Latin America"). 2022. aastal valiti ta kolmandaks ametiajaks senatisse.
2024. aasta novembris teatasid mitmed väljaanded, et Trump plaanib Rubio nimetada oma teise valitsuskabineti riigisekretäriks. 13. novembril kinnitas teadet ka Trump ise. Rubio oleks selles ametis esimene latiino ja esimene floridalane, ühtlasi kõrgeim kõrgeim latiinost valitsusametnik Ameerika Ühendriikide ajaloos.
Poliitilised vaated.
Ta on abordivastane. LGBT-õiguste osas on ta öelnud, et neid peaks föderaalvalitsuse asemel reguleerima osariikide tasandil.
Rubio on võrguneutraalsuse vastane.
Kliimamuutuse teemal eitab Rubio teaduslikku konsensust, et selle peamiseks põhjustajaks on inimtegevus, ehkki on öelnud, et ei eita kliimamuutuse toimumist.
Välispoliitika.
Rubio välispoliitilisi vaateid on kirjeldatud interventsionistlike ja pistriklikena. Jõulist lähenemist on ta toetanud eriti suhetes Hiina, Iraani, Venezuela ja Kuubaga.
Senati välissuhete komisjoni liikmena kogus ta tuntust kritiseerides tihedalt president Obama ja asepresident Bideni poliitikat autoritaarsete Ladina-Ameerika riikide (Nicaragua, Kuuba, Venezuela) suhtes, mis oli Rubio arvates liiga pehme. Rubio on kritiseerinud nii Obama kui ka Bideni administratsiooni poliitikat ka Lähis-Ida ja Aasia suunal, nõudes jõulisemat tegutsemist rivaalidest Hiina, Iraani, Islamiriigi ja Al Qaeda vastu.
Rubio toetas Ameerika Ühendriikide sissetungi Iraaki 2003. aastal ning NATO juhitud koalitsiooni sõjalist sekkumist Liibüas 2011. aastal.
NATO.
Ta on olnud NATO toetaja. 2015. aasta novembris, pärast seda, kui Türgi tulistas alla riigipiiri rikkunud Vene sõjalennuki, ütles Rubio, et USA peaks selgelt väljendama, et on valmis NATO-sse kuuluva Türgi kaitsmiseks sõtta minema. 2019. aastal oli ta üks neljast vabariiklasest, kes koos nelja demokraadiga panid senatis hääletusele eelnõu, mille kohaselt oleks presidendil NATO-st lahkumiseks või Ameerika Ühendriikide liikmesuse peatamiseks senati kahe kolmandiku toetust. Eelnõu esitamist seostati meedias parasjagu ametis olnud Donald Trumpi NATO-kriitilise retoorikaga, mida on tõlgendatud soovina viia USA alliansist välja.
Hiina.
Rubio on Hiinat nimetanud "ohuks, mis defineerib käesolevat sajandit". The Guardian teda nimetanud üheks varaseimaks "Hiina pistrikuks". New York Times on Rubiot nimetanud üheks häälekaimaks Hiinale jõulisemat vastuhakku nõudvaks senaatorik ning viidanud, et hiljem on tema seisukohad saanud tavapärasteks nii vabariiklaste kui demokraatide Hiina-suunalises poliitikas. 2020. aastal esitas ta senatile eelnõu, mis piiraks Hiina kaupade importi, mis on toodetud kasutades sunnitööle rakendatud uiguuridest töölisi. President Joe Biden kinnitas selle 2021. aastal.
Iraan.
Rubio on toetanud Iraani karmimat sanktsioneerimist ning olnud vastu Iraani tuumaleppele.
Iisrael.
Ta on olnud Iisraeli peaministri Benjamin Netanyahu toetaja. Ta mõistis hukka Ḩamāsi 7. oktoobril 2023 korraldatud rünnaku Iisraeli vastu.
Kuuba, Nicarauga, Venezuela.
Ta on teravalt kritiseerinud Obama ja Bideni püüdeid Kuubaga suhteid parandada. Toetanud Nicarauga ja Venezuela jõulisemat sanktsioneerimist, viidates sealsetele inimõiguste rikkumistele.
Rubio on toetanud Venezuela president Nicolás Maduro võimult kukutamist.
Ukraina.
2022. aasta veebruaris mõistis ta hukka Venemaa sissetungi Ukrainasse. 2024. aasta novembris ütles ta, et ukrainlased on "uskumatult vaprad ja tugevad", kuid et sõda olevat jõudnud "patiseisu" ning tuleks lõpetada täiendavate ohvrite vältimiseks.
Isiklikku.
Rubio on katoliiklane.
1998. aastal abiellus ta Jeanette Dousdebes'iga, neil on neli last.