tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pühalaul

Pühalaul ehk proosatekstiline kirikulaul on kolme prosoodilise parameetri: (1) kestuse ehk temporaalsuse, (2) valjuse ehk dünaamilisuse ja (3) kõrguse ehk intonatsiooni tähelepanelik vaatlemine Piibli ja liturgiliste tekstide lausumisel ja nende parameetrite märkamine ning nendega arvestamine meloodiajoonise kujunemisel ning selle esitamisel.
Vagadusliku määratluse kohaselt võib öelda, et pühalaul on põhiosas Piibli (valdavalt muutmata kujul) tekstide keskendunud või pühaliku veendumusega palvemeelne, enamjaolt ühehäälne ja üldjuhul instrumentaalsaateta ("a cappella") muusikaline lausumine, püüdes alluda täielikult ja igakülgselt Jumala Sõna autoriteedile ning arvestades kasutatava keele eripärasid.
Teesuuoja

Teesuuoja on oja Tallinnas Pirita linnaosas.
Oja saab alguse Kloostrimetsas, kulgeb läbi Mähe asumi lõunaosa ning suubub Tallinna reidi Pirita asumis Pirita rannas.
Oja ametlik nimi kinnitati 2011. aastal. Nimi tuleneb asjaolust, et oja suudme läheduses ristuvad kaks teed – Randvere tee ja Merivälja tee.
Bregenzi ringkond

Bregenzi ringkond on ringkond Austrias Vorarlbergis. See koosneb Bregenzerwaldi piirkonnast, Leiblachi orust ja Bodeni järve Austria osast.
Ringkonna halduskeskus on Bregenz.
Ester Liblik

Ester Liblik (sündinud 25. septembril 1957) on eesti muusikapedagoog.
2004. aastast on ta Põlva Muusikakooli direktor.
Ta on ka Põlva Jakobi Kooli muusikaõpetuse õpetaja ja Maarja Kammerkoori koorijuht.
Sorid

Sorid on laia rinnarihmaga rihmrakmed, mida kasutatakse rangide ja loogata.
Olid hoburakendis kasutusel põhiliselt Põhja-Saksamaal, Poolas ja Leedus. Eestis olid nad vähe tuntud. Sorisid kasutati mõningal määral mõisate sõidurakendites, 19. sajandi lõpul võeti kasutusele ka jõukamate eesti talupoegade poolt.
Oskarshamn

Oskarshamn on tiheasustusega paikkond Rootsis Kalmari läänis, Oskarshamni valla keskus.
Aastal 2010 elas seal 17258 inimest.
Oskarshamnis on sündinud arst ja kirjanik Axel Munthe.
Oskarshamni tuumaelektrijaam

Oskarshamni tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam, mis asub Rootsis, Oskarshamni linnast 30 km põhja pool.
Jaam pandi tööle 1972. aastal. 2000. aastatel on jaamaga olnud palju probleeme ning seda on järk-järgult hakatud sulgema.
Hugo Malmsten (noorem)

Hugo Malmsten (sündinud 12. veebruaril 2007) on eesti näitleja.
Ta on mänginud lasteseriaalis "Nöbinina" (2011–2012) Aadut, seriaalis "Kalevipojad" poiss Antit. Ta on olnud seriaalis "Mustad lesed" Artur ja Eesti täispikas multifilmis "Sipsik" Mart. Malmsten on mänginud ka aastal 2023 Eesti seriaalis “Papsid”.
Isiklikku.
Tema vanemad on näitlejad Mait Malmsten ja Harriet Toompere ning ta vend Franz Malmsten on samuti näitleja. Tema vanavanemad Hendrik Toompere seenior ja Maie Toompere ning Rein Malmsten, aga ka vanavanaisa Franz Malmsten ja vanavanaonu Hugo Malmsten olid näitlejad.
Lont (nöör)

Lont oli köis või takkudest keerutatud jäme nöör.
Eesti saartel immutati lont loomarasvaga läbi ja kasutati küünalde kõrval igapäevase valgustusvahendina. Ümber puupulga keritud ja põlema pandud rasvanöör asendas talvel küünalt pimedates ruumides liikudes ja toimetades.
Lokspäri

Lokspäri (ka loksperi) on nõidade pidu ehk nõiasabat, ühtlasi koht, kus nõiad käivad kuradiga pidutsemas.
Tuntud eelkõige Saaremaa rahvapärimuses. Jõulu- või nääriööl lendavad nõiad (peamiselt lõugutite seljas) Kuramaale, Maksamerele või mõnda Saaremaa kõrvalisse kohta lokspärile, et seal kuradiga pidu pidada. 
See rahvapärimus on tulnud hilise laenuna saksa mütoloogiast, kus nime Blocksberg, mis on Harzi mäestiku kõrgeima tipu nimi, on juba 14. sajandil mainitud nõiasabati toimumise paigana.
Põlva keskväljak

Põlva linna keskväljak avati pidulikult 23. juunil 2018.
Projekteerisid Stuudio 2 Arhitektid OÜ ja Keskkonnaprojekt OÜ, ehitas YIT Infra Eesti AS. Projekti teostamist toetas Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus programmi „Piirkondade konkurentsivõime tugevdamine" meetmest.
Keskväljaku näol sai Põlva kesklinn senise lagunenud tööstushoonete ala asemele paiga, kus on ruumi kaubandusele ja kohvikutele, esindusüritustele, aga ka sportlikule meelelahutusele. 
Ajalugu.
Põlva linnas varem keskväljakut olnud. Praeguse väljaku asemel oli kruusakattega planeerimata ja stiihiliselt kasutuses olev plats, kus kaks korda nädalas peeti ka turgu. Ajalooline kirikuküla keskus oli Põlva Maarja kiriku esisel platsil, kus praegu asuvad kaubandushooned.
Little Big

Little Big on vene "rave" bänd, mille asutasid 2013. aastal Peterburis laulja ja blogija Ilja Prussikin ja produtsent Alina Pasok ja asub praegu Californias Los Angeleses. 
Bänd tegi debüüdi 1. aprillil 2013, kui avaldas oma esimese video “Every Day I Drinking”. Nad esinesid esimest korda 2. juulil 2013 Die Antwoord'is. Nad on reisinud Euroopas, Venemaal ja Põhja-Ameerikas. Teise albumi “Funeral Rave” andis bänd välja 19. detsembril 2015. aastal.
Koos Tommy Cashiga anti 2015 välja singel "Give Me Your Money".
Little Big saavutas viirusliku edu muusikavideo "Skibidi" avaldamisega 6. oktoobril 2018. Videos olev tants sai väga populaarseks üle maailma.
Bänd valiti osalema 2020. aastal Rotterdamis toimuma pidanud Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Uno".
Gunnar Björnsson

Gunnar Björnsson (sündinud 1967) on islandi malekohtunik ja malefunktsionäär, rahvusvaheline arbiiter (1996).
Björnsson on Islandi Maleföderatsiooni president ja Euroopa Maleliidu asepresident.
Ta tegutseb ka malekohtuniku ja malevõistluste korraldajana; saanud FIDE-lt 2011. aastal rahvusvahelise organisaatori nimetuse. 2020. aastal oli Reykjavíki lahtise turniiri turniiridirektoriks.
Andri Baumeister

Andri Baumeister (ukraina keeles Андрій Олегович Баумейстер; sündinud 1970. aastal Kiievis) on ukraina filosoof ja filosoofia populariseerija.
Ta on professor Kiievi Tarass Ševtsenko nimelises Rahvusülikoolis. Filosoofiliste vaadete poolest on ta uustomismi voolu esindaja. 
Baumeister õppis aastatel 1983–1988 Tarass Ševtšenko nimelises kunstikoolis. Kuni 1992. aastani töötas ta kunstnik-kujundajana ja tegeles iseseisvalt filosoofiaga. Aastatel 1992–1997 õppis ta ülikoolis filosoofiat. 1998. aastal stažeeris ta Münchenis Hans Maieri juhendamisel. 2001. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja. 2015. aastal kaitses ta doktoriväitekirja. 2016. aastast on ta aktiivne filosoofia populariseerija, avaldab oma materjale blogis ja YouTube'is.
Theódoros Tsormpatzoglou

Theódoros Tsormpatzoglou (kreeka keeles Θεοδωρος Τσορμπατζογλου; sündinud 4. veebruaril 1972 Thessaloníkis) on kreeka maletegelane.
Tsormpatzoglou on 2014. aastast Euroopa Maleliidu peasekretär.
Ta õppis maletama kaheksa-aastaselt. 1987. aastal täitis meistrinormi. Ta tegutseb ka maletreeneri ja malevõistluste korraldajana; saanud FIDE-lt 2010. aastal FIDE treeneri ja 2011. aastal rahvusvahelise organisaatori nimetuse.
Lisaks kreeka keelele valdab ta inglise ja vene keelt.
Ivan Sokolov

Ivan Sokolov (sündinud 13. juunil 1968 Jajces Bosnia ja Hertsegoviina SV-is) on Bosnia päritolu Hollandi maletaja, maletreener, malefunktsionäär ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1987), FIDE vanemtreener (2015).
Sokolov on Europopa Maleliidu üks viiest viitsepresidendist.
1993. aastal emigreerus Sokolov Hollandisse, kus abiellus hollandlannaga. 1995. ja 1998. aastal tuli ta Hollandi malemeistriks. Rahvusvahelistel malevõistlustel esindas ta aastatel 1993–2002 ja 2009–2010 Bosnia ja Hertsegoviinat ning 2002–2009 ja 2010. aastast Hollandit.
Aastail 2013–2016 oli ta AÜE maletaja Salem Salehi treener ning juhendas Ühendemiraatide rahvusmeeskonda. 2016. aastal läks ta Iraani malemeeskonna treeneriks, kus asus koostööle Alireza Firouzjaga. 2022 palgati ta juhendama Usbekistani meeskonda.
Karjäär.
Maletajana võitis ta 1987. ja 1993. aastal Vidmari mälestusturniiri. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 1987. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1988. aastal tuli ta Jugoslaavia FSV malemeistriks.
Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevaheliselt turniirilt (74 osavõtjat) kvalifitseerus FIDE pretendentide turniirile 10 paremat. Sokolov jäi jagama sel turniiril 10.–15. kohta (koos Viswanathan Anandi, Aleksejs Širovsi ja Vassõl Ivantšukiga, eespool Lajos Portischist, Jaan Ehlvestist ja Veselin Topalovist), kuid koefitsientide alusel jäi 15. kohale ja edasipääsukohta ei saanud. Detsembris 1993 Groningenis peetud PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril (54 osavõtjat) kvalifitseerus PCA pretendentide turniirile seitse paremat. Sokolov jäi sel turniiril jagama 8.–19. kohta (koos Širovsi, Judit Polgári, Ehlvesti ja teistega, eespool Topalovist ja Viktor Korchnoist).
1998. aastal mängis Sokolov Pärnus Paul Kerese mälestusturniiril (kuue osavõtjaga kaheringiline tugevakoosseisuline turniir), kus jäi Lembit Olliga jagama 5.–6. kohta. Aastavahetusel 1998/1999 võitis ta Hastingsi turniiri (edestades teiste seas tulevast FIDE maailmameistrit Ruslan Ponomarjovi).
Võistkondlik esinemine.
Sokolov on mänginud 12 maleolümpial: Jugoslaavia (1988, 1990), Bosnia ja Hertsegoviina (1992–2000) ja Hollandi (2002–2006, 2012) võistkonna koosseisus. Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel võitis 1989. aastal Haifas Jugoslaavia võistkonna koosseisus hõbemedali ja 2005. aastal Göteborgis Hollandi võistkonna koosseisus kuldmedali.
Adonis Georgiadis

Spyridon-Adonis Georgiadis (kreeka keeles "Σπυρίδων-Άδωνις Γεωργιάδης"; sündinud 6. novembril 1972 Ateenas) on Kreeka poliitik, ta on aastast 2016 paremtsentristliku erakonna Uus Demokraatia aseesimees. Ta oli aastatel 2013–2014 Kreeka tervishoiuminister. Ta on 9. juulist 2019 Kreeka arenguminister.
Ta sündis aastal 1972 Ateenas. 15-aastaselt töötas ta oma isa raamatukaupluses. Ta on lõpetanud Ateena ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo- ja arheoloogia osakonna.
Ta oli 25. juunist 2013 kuni 10. juunini 2014 Kreeka tervishoiuminister.
9. juulist 2019 on ta Kreeka arenguminister.
Isiklikku.
Ta on aastast 2009 abielus muusiku Eugenia Manolidesiga, neil on kaks ühist poega (sündinud 2005 ja 2014).
Berkshire'i maakond

Berkshire'i maakond ("Berkshire County") on maakond USA-s Massachusettsi osariigi lääneosas. Piirneb Vermonti, New Yorgi ja Connecticuti osariigiga.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Pittsfield.
Maakonna pindala on 2450 km², millest 52 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 131 219. Aastal 2000 oli elanike arv 134 953.
Ajalugu.
Maakonna põliselanikud on mohikaanlased, kes elasid seal 18. sajandi alguseni. Berkshire'i maakond moodustati 24. aprillil 1761. aastal Hampshire'i maakonna osast.
Nicolás Trotta

Nicolás Alfredo Trotta (sündinud 20. jaanuaril 1976 Buenos Aireses) on Argentina poliitik, ta kuulub peronistliku erakonna "Partido Justicialista" ridadesse. Ta oli 10. detsembrist 2019 kuni 20. septembrini 2021 Argentina haridusminister.
Ta sündis aastal 1976 Buenos Aireses. Ta on lõpetanud Belgrano ülikooli.
Ta oli 10. detsembrist 2019 kuni 20. septembrini 2021 Argentina haridusminister.
Andri Taran

Andri Taran (ukraina keeles Андрій Таран, sündinud 4. märtsil 1955 Oderi äärses Frankfurdis) on Ukraina diplomaat, sõjaväelane ja poliitik.
Riigi teenistuses.
Ta oli 2015. aasta detsembrist kuni 2016. aasta aprillini Ukraina maavägede ülema esimene asetäitja. 
Ta oli alates 4. märtsist 2020 kuni 3. novembrini 2021 Ukraina kaitseminister. 
Alates 4. maist 2022 kuni 21. detsembrini 2024 oli ta Ukraina suursaadik Sloveenias.
Suudim

Suudim on puhkpillimängu huuletehnika. 
Suudim ning õige hingamine annab pillile ilusa ja kõlava tooni igas registris ja dünaamikas. Suudimi seadmisel arvestatakse õpilase individuaalseid füüsilisi omadusi. Parima kõla saavutamiseks tehakse huulte ümbruse lihaste ja õhujoa suunamise harjutusi.
Mikk Pärnits

Mikk Pärnits (sündinud 3. septembril 1985 Uulus) on eesti kirjanik, tõlkija ja kultuurikriitik.
Pärnits lõpetas 2004. aastal Pärnu Raeküla Gümnaasiumi.
Ta on olnud seotud rühmitustega Nihilist. On kirjutanud teravas sõnastuses eesti rahvuslust ja patriarhaalsust ründavat kultuurikriitikat. Jooksvalt avaldab Pärnits oma tekste võrguressursis Patreon: "Selle asemel, et paigutada oma loomingut ning kirjutisi erinevatesse Eesti ajakirjandus- ja meediaväljaannetesse, alustasin ma oma Patreoni leheküljega".
18. augustil 2020 anti Mikk Pärnitsale vägivallaennetuse auhind Instagrami kampaania "See pole okei" algatamise eest. Päev hiljem teatas justiitsminister Raivo Aeg, et see toimus auhinna statuuti rikkudes ning seega oli Pärnitsale auhinna andmine tühine. Auhinna statuut näeb ette, et auhinnakomisjon esitab auhinna saajad ministrile kinnitamiseks, aga seda ei tehtud. Kogu temaatika pälvis palju meediatähelepanu.. 
Meedias on kajastust leidnud Mikk Pärnitsa üleskutse Sirje Kiinile "putsi minna". Oma kommentaari jätkuks kinnitas Pärnits, et "soovita[b] endiselt kõikidel russofoobiat, homofoobiat [või] rassismi eitavaid vanureid hooga putsi saatma."
21. augustil kinnitas justiitsminister Raivo Aeg autasustamise käskkirja, kuid ühe erandiga: Pärnitsa osas lükkas ta komisjoni ettepaneku tagasi. Mikk Pärnits oli presidendi tänuüritusel oma riietuse ja kõnega ning ka varasemate väljaütlemistega poleemikat tekitanud.
Auhinnatseremoonial peetus kõnes nimetas Mikk Pärnits Eesti perekonda "lapse ja ka täiskasvanud naise jaoks kõige ohtlikumaks paigaks" ja väitis, et "traditsiooniline perekond on lapsele kõige ohtlikumaks kohaks".
Otsahöövel

Otsahöövel on metallist käsihöövel väikese lõikenurgaga otskiudu hööveldamiseks. Tavaliselt on nende lõiketera 20° nurga all. 
Ajalugu.
Enamus otsahöövleid, mis on tehtud enne 19. sajandit, olid valmistatud rauast, vähesed olid puidust. Rauda eelistati seetõttu, kuna puit kulus kiiremini. Metalli kasutati otsahöövlite valmistamiseks nende väiksuse tõttu, sest nende konstrueerimisel metallist on hind odavam, kui mõne muu suurema höövli valmistamisel. Stanley tegi esimese “otsahöövli” No. 9 1970. aastal. Kümne aasta jooksul on jõudnud müügile lai valik erinevaid otsahöövleid ning valik aina kasvab. 
Ehitus.
Otsahöövel koosneb höövlipakust ehk korpusest, selle tallast ning sellest välja ulatuvast väikse nurga all olevast terast. Höövli tera saab reguleerida küljelt küljele ning samuti ka tema lõikesügavust. Tera kinnitab paika metallklapp või kiil. 
Kasutus.
Otsahöövlit kasutatakse otste ja nurkade hööveldamiseks, sest selle tera on madala nurga all, mis lubab höövli teral tõhusamalt puitu hööveldada. 
Otsahöövlil on ka teisi kasutusi puidutöös. Tihti kasutatakse seda puidu “puhastamiseks”, kasutades höövlit laastude eemaldamiseks, et üks detail sobiks teisega kokku. Samuti faasitakse sellega puidudetailide nurki, eemaldatakse liimi jäänuseid ning sae jälgi. 
Otsahöövli kasutamisel hoitakse seda kinni servadest sõrmede ja pöidlaga nii, et tagumine osa on peopesas. Höövlit liigutades tuleb höövli esimesele osale teise käega survet avaldada.
Kalasabatapp

Kalasabatapp on puitseotis (tapp), mis koosneb trapetsikujulisest tapikeelest ja keelepesast.
Kalasabatappidel peetakse kõige optimaalsemaks kaldenurgaks lehtpuu puidul 1:8 ja okaspuu puidul 1:6. Tihti kasutatakse kalasabatappe sahtlite, karpide ja mööbli valmistamisel, sest see on tugev seotis ja jätab ilusa mustri.
Kalasabatappide liigid.
Läbiv kalasabatapp on tapiliik, kus tapikeeled jäävad mõlema detaili nurgas nähtavaks.
Läbiv kahekordne kalasabatapp koosneb ühest kalasabatapist, millest on välja lõigatud uus tapp. Eelnevast tapist jääb alles umbes 4 mm.
Poolpeidetud kalasabatapp on selline kalasabatapp, mida kasutatakse sahtlite ja karpide esinurkade kinnitamiseks nii, et tapiseotis jääb suletud asendi puhul varjatuks.
Peidetud kalasabatapp sarnaneb konstruktsioonilt läbiva kalasabatapiga, aga erineb selle poolest, et seotis on detaili või elemendi sisse peidetud 45-kraadise eerungnurgaga.
Kaldkalasabatapi erinevus seisneb selles, et selle tapid on töödeldud kalde alla.
Kalasabatappide valmistamine.
Algselt valmistati tappe peitli ja kirvega. Tänu tööstusrevolutsiooni arenguga tulid uued ja paremad töötlemisviisid. Tänapäeval võib kalasabatappide valmistamiseks kasutada valmisrakist või kopeerrõngast, mille abil saab kalasabatapid kiirelt ja lihtsalt valmis freesida.
Julia Ryjanova

Julia Ryjanova (sünninimi Julija Galjanina; vene keeles Юлия Рыжанова "Julija Rõžanova"; sündinud 15. mail 1974 Orenburgis) on vene päritolu Austraalia maletaja, maletreener ja malekohtunik, naiste suurmeister (2000). 
Ryjanova jagas 2000. aastal Venemaa naiste meistrivõistlustel 2.–6. kohta. 2001. aastal mängis ta Moskvas nokautsüsteemis peetud naiste maailmameistrivõistlustel (64 osavõtjaga turniir), kus sai turniiritabelis 45. asetuse. Kaotas avaringis Tatjana Grabuzovale ja langes edasisest konkurentsist välja.
Ta mängis 2015. aastal Austraalia lahtisel turniiril, kus võisteldes koos meesmaletajatega jagas 4.–12. kohta (võitis Hiina suurmeister Ni Hua). 2019. aastal tuli ta nii Austraalia kui ka Austraalia ja Okeaania naiste malemeistriks.
Ryjanova esines 2018. aastal Austraalia naiskonna koosseisus (mängis teisel laual) Bathumis naiste maleolümpial.
Ta tegutseb ka treeneri ja kohtunikuna. FIDE-lt on ta saanud FIDE treeneri nimetuse. 2003. aastal asus treenima Katari malenaiskonda ja alates 2008. aastast oli Katari olümpianaiskonna kapten. Aastatel 2017–2019 oli ta Victoria osariigi välkmale meistrivõistlustel peakohtuniku asetäitja.
Kahepuu vibu

Kahepuuvibu. Vaata ka lamineeritud vibu, . Kahepuuvibu kuulub samasse klassi lamineeritud vibudega. Lamineeritud vibu eristab komposiitvibust üht tüüpi eriomadustega materjali kasutamist vibu konstruktsioonis. on aga sobitatud kokku erinevatetest materjalides. Peamiselt on nendeks sarv, puit, luu. Kahepuuvibul on nendeks kaks erineva mehaanilise ja struktuurse omadusega puu liiki. Kahepuuvibu kasutus oli laialt levinud Põhja-Euraasia rahvaste juures alates neoliitikumist, kuni 20. sajandi alguseni. Traditsioonilise vibu harrastajate juures säilib selliste vibude valmistamine ja kasutamine aga tänaseni. 
Ajalugu. Vanimad arheoloogilised leiud, mis viitavad kahepuuvibu kasutusele pärinevad Jaapanist ja dateeritakse keskmisesse Jomoni perioodi 2500–1500 eKr.. Soomest pärinevad leiud on dateeritud aga 2.-3. sajandisse. . Loode-Venemaalt leitud vanimad kahepuuvibud pärinevad Novgorodi 10. sajandi kihistust. Eestist on leitud ainukesed arvatava kahepuuvibu katked Lõhavere linnuse arheoloogilistel kaevamistel linnuseõuel asetsenud kaevust. Vibu katke on dateeritud 14. sajandisse. Kahepuuvibud olid Põhja-Euraasia rahvaste juures aktiivses kasutusel veel 19. sajandi lõpus. 19. sajandi Soomest lähtunud etnograafiliste ekspeditsioonide käigus koguti rohkelt informatsiooni meie sugulasrahvuste juurest. Oluliseks allikaks on Soome etnograafi Uuno-Taavi Sireliuse kogutud vibud ja nende kirjeldused. Kahepuuvibu valmistamise oskus säilis hantide juures veel 20. sajandi alguses . Jaapanis on see aga tänaseni katkematu käsitöö traditsioon . 
Tehnoloogia. Põhja-Euraasias levinud kahepuuvibu on valmistatud kahest puuliigist. Peamiselt on nendeks kask ja mänd. Kõhu materjalina kask aga vibu kaare seest mänd. Männi puit peab olema oskuslikult valitud (joonis 1). Selleks sobib vaid tiheda räniga puusüü. Puit eraldatakse koorealuste pindudena ja liimitakse kalaliimiga pinge all kokku. Soome-Ugri rahvastele on omane lisada toominga puust vastukaart rõhutavad nn vibu sarved, mis annavad vibule lisahoogu juurde. Osadele arktilistele rahvastele on aga omane need kaared aurutamise teel tekitada. Vibunööri kinnituskohad tugevdatakse põdra kõõlustega. Kõõlused ja kalaliim ei ole eriti niiskusekindlad. Et vältida vibu lagunemist mässitakse või kaetakse vibu kasetohuga. Kasetohu, kui isoleeriva kihi kasutamine oli laialt levinud Euraasias ja traditsioonilise vibu valmistamise tehnoloogiana ka täna veel Koreas ja Hiinas kasutusel. Eespool nimetatud vibud on aga juba "komposiitvibud", mille kõhu osa on sarvest.
Kahepuuvibu

Kahepuuvibu on vibuliik, mis kuulub samasse klassi lamineeritud vibudega. Lamineeritud vibu eristab komposiitvibust üht tüüpi eriomadustega materjali kasutamine vibu konstruktsioonis. on aga sobitatud kokku eriliigilistest materjalidest. Peamiselt on nendeks sarv, puit või luu. Kahepuuvibul on nendeks kaks erineva mehaanilise ja struktuurse omadusega puu liiki. Kahepuuvibu kasutus oli laialt levinud Põhja-Euraasia rahvaste juures alates neoliitikumist, kuni 20, sajandi alguseni (Foto 1). Traditsioonilise vibu harrastajate juures säilib selliste vibude valmistamine ja kasutamine aga tänaseni. 
Ajalugu.
Vanimad arheoloogilised leiud, mis viitavad kahepuuvibu kasutusele pärinevad Jaapanist ja dateeritakse keskmisesse Jomoni perioodi 2500–1500 eKr.. Soomest pärinevad leiud on dateeritud aga 2.–3. sajandisse. Loode-Venemaalt leitud vanimad kahepuuvibud pärinevad Novgorodi 10. sajandi kihistust. Eestist on leitud ainukesed arvatava kahepuuvibu katked Lõhavere linnuse arheoloogilistel kaevamistel linnuseõuel asetsenud kaevust. Vibu katke on dateeritud 14. sajandisse. Kahepuuvibud olid Põhja-Euraasia rahvaste juures aktiivses kasutusel veel 19. sajandi lõpus. 19. sajandi Soomest lähtunud etnograafiliste ekspeditsioonide käigus koguti rohkelt informatsiooni meie sugulasrahvuste juurest. Oluliseks allikaks on Soome etnograafi Uuno-Taavi Sireliuse kogutud vibud ja nende kirjeldused . Kahepuuvibu valmistamise oskus säilis hantide juures veel 20. sajandi alguses . Jaapanis on see aga tänaseni katkematu käsitöö traditsioon . 
Tehnoloogia.
Põhja-Euraasias levinud kahepuuvibu on valmistatud kahest puu liigist. Peamiselt on nendeks kask ja mänd. Kõhu materjalina kask aga vibu kaare seest mänd. Männi puit peab olema oskuslikult valitud (Joonis 1). Selleks sobib vaid tiheda räniga puusüü. Puit eraldatakse koorealuste pindudena ja liimitakse kalaliimiga pinge all kokku. Soome-ugri rahvastele on omane lisada toominga puust vastukaart rõhutavad nn vibu sarved, mis annavad vibule lisahoogu juurde . Osadele arktilistele rahvastele on aga omane need kaared aurutamise teel tekitada. Vibunööri kinnituskohad tugevdatakse põdra kõõlustega. Kõõlused ja kalaliim ei ole eriti niiskusekindlad. Et vältida vibu lagunemist mässitakse või kaetakse vibu kasetohuga. Kasetohu kui isoleeriva kihi kasutamine oli laialt levinud Euraasias ja traditsioonilise vibu valmistamise tehnoloogiana ka täna veel Koreas ja Hiinas kasutusel. Eespool nimetatud vibud on aga juba "komposiitvibud", mille kõhu osa on sarvest.
Sokk (riietusese)

Sokk on labajalga ja pahkluud kattev, kuni poolde säärde ulatuv silmkoeline paariline riietusese.
Sokke kantakse tavaliselt jalanõude sees. Suusatajad kasutavad teist paari sokke ka suusasaapa peal, kui ilm on väga külm. 
Muinasajal valmistati sokke loomanahast või villast. Kudumismasinatega hakati sokke valmistama 19. sajandil.
Lihvija

Elektriline lihvija on tööriist, millega saab kiirelt ja lihtsalt vajalikud pinnad nõutavalt siledaks töödelda. Lihvijaid kasutatakse ka laki ja värvi eemaldamiseks, metall- ja puitdetailide töötlemiseks, poleerimisel vajaliku läike saavutamiseks.
Tähtvõti

Tähtvõti on tööriist, mida kasutatakse kruvide lahti ja kinni keeramiseks.
Tähtvõtmeid kasutatakse jalgrataste pidurisüsteemide ja teiste erilahendusi nõudvate süsteemide monteerimiseks. Tähtvõtme eelis on võtmepea kuju, mis tagab tugevavama jõumomendi, samuti kahjustab vähem kruvipeasisu. 
Liigitus.
Tähtvõtmed jagunevad vastavalt võtmepea kujule ja suurusele.
Universaalsaag

Universaalsaag ehk tiigersaag on elektriline puidu, metalli või muu materjali lõikamiseks kasutatav tööriist, mille lõikeosaks on terasleht. Lõikamiseks liigub lõiketera edasi-tagasi. Seda tüüpi saagi kasutatakse peamiselt ehitus- ja lammutustöödel.
Terad.
Kasutatava tera valik sõltub lõigatavast materjalist. Levinumad on metalli, puidu, kipsi ja kivi jaoks mõeldud lõiketerad.
Põll (kajaki kate)

Põll ehk pritsmepõll on kajaki kate, mis kinnitatakse kokpiti avale ja sõudja keha ümber. 
Põll võimaldab kajakiga sõita ka merel, sest lained ei pritsi vett kajakki (enamik kanuu tüüpe meresõiduks ei sobi, sest on pealt avatud).
Rudolf Lukas

Rudolf Lukas (11. oktoober 1886 Nagyvárad (nüüd Oradea) – 22. veebruar 1938 Praha) oli Austria-Ungari ja Tšehhoslovakkia sõjaväelane (major, 1935).
Ta teenis 1909–1918 91. jalaväerügemendis ja osales esimeses maailmasõjas (kapten, 1918). 1919. aastast teenis ta Tšehhoslovakkia sõjaväes. Abiellus 1918 Anna Marie Baueriga. 1932. aastal osales Vahva sõduri Švejki sõprade seltsi asutamises.
Padrunvõti

Padrunvõti on toruvõtme erivorm.
Padrunvõtit keeratakse eraldi 4-kandilise adapteriga käepidemega.
Tollimõõdus adapteriga jaotatakse padrunvõtmeid 1/4 tolli, 1/2 tolli, 5/8 tolli jne.
Diamond Princess

Diamond Princess on Suurbritannia lipu all seilav ristluslaev, mida omab ja opereerib Princess Cruises.
5. veebruaril 2020 pandi laev Yokohama sadamas karantiini seoses COVID-19 puhanguga laeval.
1985. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1985. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 21. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 12.–17. veebruarini, teist korda toonases Lääne-Saksamaal Ruhpoldingis.
2. naiste laskesuusatamise maailmameistrivõistlused toimusid 20.–25. veebruarini Šveitsis Egg am Etzelis.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
Kuupäev: 16. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 77 võistlejat
&lt;br&gt;Riike:
&lt;br&gt;Maailmameister 1983: Eirik Kvalfoss
20 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 14. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 73 võistlejat
&lt;br&gt;Riike:
&lt;br&gt;Maailmameister 1983: Frank Ullrich
4x7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 17. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1983: &lt;br&gt;Sergei Bulõgin,&lt;br&gt;Algimantas Salna,&lt;br&gt;Juri Kaškarov,&lt;br&gt;Piotr Miloradov
Naised.
5 km sprint.
Kuupäev: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 27 võistlejat
&lt;br&gt;Riike:
&lt;br&gt;Maailmameister 1984: Venera Tšernõšova
10 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 27 võistlejat
&lt;br&gt;Riike:
&lt;br&gt;Maailmameister 1984: Venera Tšernõšova
3x5 km teatesõit.
Kuupäev: 24. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 3 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1984: &lt;br&gt;Venera Tšernõšova,&lt;br&gt;Ludmilla Zabolotnaja,&lt;br&gt;Kaija Parve
Medalid.
 Korraldajariik
1986. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1986. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 22. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 18.–23. veebruarini Norras Oslos.
3. naiste laskesuusatamise maailmameistrivõistlused toimusid 13.–16. veebruarini Rootsis Falunis. 
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
Kuupäev: 22. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 81 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1985: Frank-Peter Rötsch
20 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 80 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1985: Juri Kaškarov
4x7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 20 võistkonda 
&lt;br&gt;Maailmameister 1985: &lt;br&gt;Juri Kaškarov,&lt;br&gt;Algimantas Salna,&lt;br&gt;Andrei Zenkov,&lt;br&gt;Sergei Bulõgin
Naised.
5 km sprint.
Kuupäev: 15. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 34 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1985: Sanna Grønlid
10 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 14. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 33 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1985: Kaija Parve
3x5 km teatesõit.
Kuupäev: 16. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 8 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1985: &lt;br&gt;Venera Tšernõšova,&lt;br&gt;Elena Golovina,&lt;br&gt;Kaija Parve
Medalid.
 Korraldajariik
1987. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1987. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 23. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 12.–15. veebruarini, teist korda Ameerika Ühendriikides Lake Placidis.
4. naiste laskesuusatamise maailmameistrivõistlused toimusid 25.–28. veebruarini Soomes Lahtis. 
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
Kuupäev: 14. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 68 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1987: Valeri Medvedtsev
20 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 12. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 68 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1986: Valeri Medvedtsev
4x7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 15. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 14 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1986: &lt;br&gt;Dmitri Vassiljev,&lt;br&gt;Juri Kaškarov,&lt;br&gt;Valeri Medvedtsev,&lt;br&gt;Sergei Bulõgin
Naised.
5 km sprint.
Kuupäev: 27. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 46 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1986: Kaija Parve
10 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 25. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 48 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1986: Eva Korpela
3x5 km teatesõit.
Kuupäev: 28. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 3 võistkonda 
&lt;br&gt;Maailmameister 1956: &lt;br&gt;Nadija Bilova,&lt;br&gt;Kaija Parve,&lt;br&gt;Venera Tšernõšova
Medalid.
 Korraldajariik
Boeing E-3 Sentry

Boeing E-3 Sentry, üldtuntud kui AWACS ("Airborne Warning and Control System"), on Ameerika Ühendriikide päritolu lennupõhise eelhoiatuse ja õhuruumi juhtimise (AEW&amp;C) jaoks mõeldud sõjaväelennuk, mille töötas välja Boeing reaktiivreisilennuki Boeing 707 baasil.
Õhuseire ülesannete täitmiseks on lennuki pardale paigaldatud seiretehnika, mis tagab strateegilise eelise luurevõimekuses vastasüksuse ees ning eelhoiatuse liitlasvägedele. Lennuk võeti kasutusele 1977. aasta märtsis. E-3 Sentryt kasutavad Ameerika Ühendriikide õhuvägi, NATO, Suurbritannia kuninglik õhuvägi, Prantsusmaa õhuvägi ning Saudi Araabia kuninglik õhuvägi. 
E-3 Sentry suudab liikuvuse tõttu pakkuda suurema ulatusega radarikatet kui statsionaarse radarijaam. Lennukile on lisatud võimekus kogutud seireandmete analüüsiks, täiendavad süsteemid hukukindluse tagamiseks ja elektrooniliste segamisrünnakute vastu mõeldud vastumeetmed.
Õhusõiduki ehitus.
Algsete TF-33-PW-100 A mootoritega lennuk on võimeline lendama ühe paagi kütusega kuni 7400 km või 8 tundi. Uuemad E-3 lennukid CFM56-2 mootoritega suudavad püsida õhus kauem, lausa 11 tundi või läbida pikema vahemaa, 9250 km ühe paagi kütusega. Samuti on lennukit võimalik tankida õhus, tagades katkematu seireandmete edastuse.
E-3 kasutab seireks pöörlevat radarit, mille läbimõõt on 9,1 m, paksus 1,8 m. See asetseb õhusõiduki taga ja on kerest 3,33 m kõrgusel. Primaarradar on võimeline vaatlema kaugusulatusega 375,5 km alates maa- ja merepinnalt stratosfäärini. Õhusõidukil on ka IFF (ingl "identification friend or foe") võimekus, millega on võimalik eristada sõbralikku õhusõidukit vaenlase omast. Primaarradar koos sekundaarradari (SSR) ja elektrooniliste toetusmeetmetega (ESM) võimaldavad õhusõidukil vaadata maapinna suunas. Seadmed on võimelised tuvastama, identifitseerima ja jälgida madalal lendavaid õhusõidukeid, filtreerides välja maapinnalt tagasipeegelduva müra.
"Radar System Improvement Program".
AWACS radar on Ameerika Ühendriikide ja NATO ühisprogrammi RSIP ("Radar System Improvement Program") raames saanud mitu uuendust, et olla sammu võrra ees uuemate tehnoloogiate võimekusest. RSIP uuendused võimaldavad impulssnihetel põhineval radaril (ingl "pulse doppler)" kahekordistada kaugust võrreldes algelise süsteemiga. Uuendused parandavad kaugus- ja ning on efektiivsemad tõrjumaks vastase elektroonilise sõjapidamise vahendite häirimiskatseid. Samuti on uuendatud süsteem võimeline töötama rohkematel operatsioonirežiimidel võrreldes eelkäijaga, mis tagab parema töökindluse.
Tehnilised andmed.
"Ameerika Ühendriikide õhuväe teabe järgi:"
1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 5. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, kus osalesid naised. Võistlused toimusid 29. veebruarist 6. märtsini Chamonix's Prantsusmaal. 
Samal aastal peetud taliolümpiamängude tõttu meestele maailmameistrivõistlusi ei peetud. Viimast korda toimusid eraldi naiste ja meeste maailmameistrivõistlused, alates 1989. aastast peeti meeste ja naiste maailmameistrivõistlusi koos.
Pärast seda, kui Saksamaa sportlased eelmisel aastal esimest korda võistlesid, võitis Petra Schaaf sprindis kuldmedaliga naiste laskesuusatamises Saksamaa Liitvabariigi esimese medali. Esimest korda ei võitnud kumbagi sprindi- ega individuaalvõistluse kahest kuldmedalist Nõukogude Liit. Viiendat korda järjest võitis teatevõistlustel kuldmedali Nõukogude Liit.
Tulemused.
Naised.
5 km sprint.
Kuupäev: 18. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 47 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1987: Elena Golovina
10 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 20. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 47 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1987: Sanna Grønlid
3x5 km teatesõit.
Kuupäev: 19. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 11 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1987: &lt;br&gt;Elena Golovina,&lt;br&gt;Venera Tšernõšova,&lt;br&gt;Kaija Parve
Riigivõlg

Riigivõlg ehk riigi valitsuse võlg, mille valitsus on laenanud ja seetõttu võlgneb võlausaldajatele. Riigi võlg on riigi rahandussüsteemi oluline osa. Riigi võlg seotud riigi võlgnevuste ja riigi tegeliku kulutusega aasta jooksul. Riiklik võlg arvutatakse kindlal ajahetkel ning selle arvutamiseks liidetakse kõik varasemad maksmata võlad kokku. Teisisõnu eelarve defitsiit on see, mis jääb mingis ajavahemikus riigil maksmata, sest neil puudub selleks raha ning need maksmata arved kuhjuvad aja jooksul riigi võlaks.
Valitsussektori võla võib liigitada sisevõlaks (võlgnevus riigisisestele laenuandjatele) ja välisvõlaks (võlg välismaistele laenuandjatele). Veel üks tavaline valitsemissektori võla jagamine toimub kestuse järgi kuni tagasimaksmise tähtpäevani. Lühiajaliseks võlaks peetakse tavaliselt kuni üheaastast või lühema tähtajaga võlga. Pikaajaliseks võlaks rohkem kui kümneaastase tähtajaga võetud võlgasid. Keskmise tähtajaga võlg jääb nende kahe piiri vahele. Valitsussektori võla laiem määratlus võib hõlmata kõiki valitsuse kohustusi, sealhulgas tulevasi pensionimakseid ja makseid kaupade ja teenuste eest, mille valitsus on lepinguga sõlminud, kuid mida pole veel makstud.
Valitsused loovad võla võlakirjade emiteerimise teel. Vähem krediidivõimelised riigid laenavad mõnikord otse riikideülestelt organisatsioonidelt (nt Maailmapank) või rahvusvahelistelt finantseerimisasutustelt.
Rahaliselt suveräänses riigis näiteks Ameerika Ühendriigid, Suurbritannia on omavääringus hoitav riigivõlg pelgalt keskpangas hoitavad hoiused. Sel viisil on sellel "võlal" väga erinev tähendus kui võlal, mille omandavad leibkonnad, kelle sissetulek on piiratud. Rahaliselt suveräänsed valitsused emiteerivad oma valuutat ega vaja seda tulu kulutuste finantseerimiseks.
Eesti riigivõlg.
Eestil on madal riigivõlg. Eesti riigivõlga mõõdetakse kui “valitsemissektori võlga”, mis tähendab kõigi valitsustasandite võlgu. Rahandusministeerium vastutab valitsuse eelarve koostamise eest ja allub otseselt riigikogule. Ministeerium annab Eesti riigivõla haldamise ülesande riigikassa osakonnale. Riigikassa osakond peab raamatupidamisarvestust valitsusasutuste ja riigiasutuste kohta. 
Eesti valitsussektori võla suhe SKPsse kasvas 2019. aasta esimese kvartaliga võrreldes 1,3 protsendipunkti ehk 389 miljoni euro võrra . Tõusis 9,3 protsendini ning jõudis juuniks 2,5 miljardi euroni, selgub Eurostati andmetest Kolmanda kvartali lõpus oli Eesti riigivõlg endiselt Euroopa madalam. Valitsussektori võla suhe SKPsse eelmise aasta kolmanda kvartali lõpus oli Eestis 9,2 protsenti. 
Eesti võla suhe SKPsse on väike. Mida väiksem on võla suhe SKPsse, seda väiksem on risk. Suur võla suhe SKPsse võib riigil välisvõlgade tasumise keerukamaks muuta ja võlausaldajad võivad laenuotsimisel taotleda suuremat intressi.
Virtuaalne kogukond

Virtuaalne kogukond on võrgustik inimestest, kes ühiste huvide või eesmärkide lahendamise nimel suhtlevad tehnoloogilise sidevahendi kaudu. Kõige levinumad virtuaalsed kogukonnad kasutavad interneti vahendeid.
Sotsioloog Howard Rheingold (s. 1947) käsitles virtuaalset kogukonda raamatus "The Virtual Community", 1993.
Torbjørn Ringdal Hansen

Torbjørn Ringdal Hansen (sündinud 1. märtsil 1979 Røykenis) on norra maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2015). 
Hansen on tulnud Norra noorte (U16-vanuseastmes) ja juunioride meistriks. 2008. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. 2013. aastal peeti Tromsøs maailma karikaturniir (128 osavõtjat), kus võistluskorraldaja valikul tegi kaasa neli norra maletajat, nende seas Hansen. Hansen sai turniiritabelis 118. asetuse. Ta kaotas avaringis varasemale FIDE maailmameistrile Ruslan Ponomarjovile 0,5:1,5 ja langes edasisest konkurentsist välja.
Suurmeistriks sai Hansen 36-aastaselt 2015. aastal.
Ta on mänginud Norra võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2012, 2014).
Hansen tegutseb ka treenerina. Ta on hiljem maailmameistriks tõusnud Magnus Carlseni esimesi treenereid (2000–2001 Norra Spordi Eliitkolledžis). FIDE-lt on ta saanud FIDE treeneri nimetuse.
Vidmantas Mališauskas

Vidmantas Mališauskas (sündinud 4. augustil 1963 Kėdainiais) on leedu maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1993). 
Mališauskas sai suurmeistriks 30-aastaselt 1993. aastal. Neli aastat oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 9-kordne Leedu malemeister (1987, 1989, 1990, 1998, 2003, 2006, 2010, 2017, 2018).
1993. aastal Vilniuse tsooniturniiril (parim kvalifitseerus MM-i tsoonidevahelisele turniirile) jagas Mališauskas koos Lembit Olliga esikohta. Järelmatš jäi viiki 1:1, kuid Mališauskas pääses edasi tänu paremale koefitsiendile. Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jäi Mališauskas jagama 55.–64. kohta (koos Veselin Topalovi ja teistega).
Ta on mänginud Leedu võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1992–1998, 2002, 2006, 2010–2012). 2014. aastal tuli Mališauskas Leedu võistkonna koosseisus Vilniuses toimunud seenioride võistkondlikel maailmameistrivõistlustel 50+ vanuseastmes maailmameistriks.
Mališauskas tegutseb ka treenerina. Ta on saanud FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse.
Aleksander Miśta

Aleksander Miśta (sündinud 7. jaanuaril 1983 Myszkówis) on poola maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2004).
Miśta tuli 2000. ja 2001. aastal Poola noortemeistriks U18-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 2004. aastal. 2009. aastal võitis ta Poola meistrivõistlustel pronksmedali.
Aastavahetusel 2015/2016 jagas ta esikohta Hastingsi turniiril.
Miśta tegutseb ka treenerina. Ta on olnud Poola naiskonna treener 2011. aasta Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (Poola naiskond võitis hõbemedali) ja 2012. aasta naiste maleolümpial. 2012. aastal andis FIDE talle FIDE treeneri nimetuse.
Probleemmale.
Miśta on kuulunud kolmel korral 
maailmameistrivõistlustel maleprobleemide lahendamises võitjaks tulnud Poola võistkonda (2012, 2013, 2014).
Vadim Malakhatko

Vadim Malakhatko (ukraina keeles Вадим Володимирович Малахатько "Vadõm Volodõmõrovõtš Malahhatko"; 22. märts 1977 Kiiev – 5. juuni 2023) oli Ukrainast pärit Belgia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1999).
Malakhatko tuli 1997. ja 1998. aastal Ukraina meistrivõistlustel viiendaks. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 1999. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
2001. aastal pääses ta mängima Moskvas peetud FIDE maailmameistrivõistlustele nokautsüsteemis (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 87. asetuse. Kaotas avaringis Sergei Movsesjanile 1,5:2,5 ja langes edasisest konkurentsist välja.
Malakhatko võitis Ukraina võistkonna koosseisus 2000. aastal İstanbulis maleolümpial pronksmedali ja 2001. aastal Jerevanis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kuldmedali.
2007. aastast esindas Malakhatko rahvusvahelistel malevõistlustel Belgiat.
Aastavahetusel 2007/2008 peetud Hastingsi turniiril jagas Malakhatko esikohta.
Isiklikku.
Ta oli abielus naiste malesuurmeistri Anna Zozuliaga.
Miguel Ángel Félix Gallardo

Miguel Ángel Félix Gallardo (sündinud 8. jaanuaril 1946), hüüdnimedega El Padrino ('ristiisa') ja El Jefe de Jefes ('bosside boss'), on süüdimõistetud Mehhiko narkoparun, kes 1970. aastatel asutas Guadalajara kartelli ning hoidis enda kontrolli all peaaegu kogu Mehhiko-Ameerika Ühendriikide piiril toimunud uimastikaubandust.
Gallardo peeti kinni seoses Ameerika Ühendriikide Drug Enforcement Administrationi (DEA) agendi Enrique (Kiki) Camarena piinamise ja mõrvaga. Ta mõisteti 37 aastaks Altiplano suure turvalisusega vanglasse, kuid 2014. aastal viidi seoses kehva tervisega üle leebemasse kinnipidamisasutusse.
Lisaväärtus

Lisaväärtus on marksistlikus majandusteaduses palgatööliste tööga loodud väärtuse osa, mille võrra uus väärtus on suurem tööjõu väärtusest.
Iga inimese tööaeg võib jaguneda kaheks osaks: vajalikuks tööajaks, mille jooksul taastoodetakse tööjõu väärtus, ja lisatööajaks, mille jooksul luuakse lisaväärtus. Ilma lisatööta ei saa eksisteerida ükski ühiskond, sest igas ühiskonnas on peale töövõimeliste inimeste ka lapsi ja vanureid, kelle vajaduste rahuldamiseks on vaja lisaväärtust. Ka ühiskonna arenguks on vaja lisaväärtusi.
Soomukas (perekond)

Soomukas ("Lepisma") on perekond putukaid harjashännaliste seltsist.
Maiste naudingute aed

„Maiste naudingute aed“ ehk „Lõbude aed“ on Madalmaade kunstniku Hieronymus Boschi arvatavalt aastatel 1490–1510 valminud õlimaal. See tammepuust tahvlitele maalitud triptühhon, mis XVII sajandil kuulus Hispaania ja Portugali kuninga Felipe IV erakokku, on alates 1939. aastast Prado muuseumi kogudes Madridis. 
Pealkiri.
Teose algset pealkirja ei teata kindlalt. Felipe IV kogus oli teos pealkirjaga „La Pintura del Madroño“. Mihhail Alpatovi "Kunstiajaloo" eestikeelse väljaande II köites on teose pealkiri „Lõbude aed“. Mitmed kunstiteadlased on seda nimetanud „Maiste naudingute aiaks“.
Sisu.
Teose sisu on sajandite jooksul tõlgendatud erinevalt. Näiteks M. Alpatov kirjeldas XX sajandi teisel poolel teost muu hulgas järgmiselt: „Siin vohavad läbisegi inimesed, koletuslikud värdjad, metselajad, hiiglatiivulised ja põrgulikud piinariistad; kaljud näivad paigast lahti rabelevat ja end lõustadeks kiskuvat ning pahklikud puud püüavad muunduda tontlikeks peletisteks. /.../ Boschi koletised ei hirmuta enam kedagi, nad on naeruväärsed ja mõttetud nagu karnevalimaskid.“
Postimehe romaanisari

"Postimehe romaanisari" on romaanisari, mida annab välja Postimehe kirjastus. Sarjas tuuakse lugejani nii kaasaegsete autorite kui ka klassikute teoseid. 
Sarja on kujundanud Zigmunds Lapsa.
Ciego de Ávila provints

Ciego de Ávila provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus. Provints asub riigi keskosas.
Halduslikult jaguneb 10 omavalitsuseks.
Alessandro Florenzi

Alessandro Florenzi (sündinud 11. märtsil 1991 Roomas) on Itaalia jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan ja Itaalia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Itaalia klubis AS Roma, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2011. aasta mais. Hooajal 2011–12 mängis ta laenul Itaalia esiliiga klubis Crotone. Alates hooajast 2012–13 kuulus Florenzi Roma põhikoosseisu. 2020. aasta jaanuaris suundus ta Romast laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Valencia. 2020. aasta septembris läks ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Paris Saint-Germain. 2021. aasta augustis läks ta laenule AC Milani.
Debüüdi Itaalia jalgpallikoondises tegi Florenzi 14. novembril 2012 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Armeenia vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks.
Guantánamo provints

Guantánamo provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus. See on riigi idapoolseim provints.
Halduslikult jaguneb 10 omavalitsuseks.
Santiago de Cuba provints

Santiago de Cuba provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus. See asub riigi idaosas.
Halduslikult jaguneb 9 omavalitsuseks.
Vapiti

Vapiti ehk kanada hirv ("Cervus canadensis" ka "Alces canadensis") on liik sõralisi imetajaid hirvlaste sugukonnast.
Elab pärismaisena Põhja-Ameerikas ja Ida-Aasias. Teda on introdutseeritud Argentinasse ja Uus-Meremaale. 
Varem on teda peetud punahirve ("Cervus elaphus") alamliigiks, hiljem eraldi liigiks.
Antti Niemi

Antti Niemi (sündinud 29. augustil 1983 Vantaas) on endine Soome jäähokimängija väravavaht).
Ta alustas klubikarjääri Vantaa kohalikus klubis Kiekko-Vantaa. 2005. aastal liitus ta Soome kõrgliiga klubiga Lahti Pelicans. 2008. aastal sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. NHL-is tegi ta Blackhawksi meeskonnas debüüdi 27. veebruaril 2009 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. 2010. aastal võitis ta Blackhawksiga Stanley karika. Niemi oli ajaloo esimene soomlasest väravavaht, kes võitis Stanley karika.
Aastatel 2010–2015 mängis ta NHL-is San Jose Sharksis, 2015–2017 Dallas Starsis, 2017–18 hooaja alguses Pittsburgh Penguinsis ja Florida Panthersis ning seejärel kuni hooaja 2018–19 lõpuni Montreal Canadiensis. Niemi viimaseks klubiks jäi KHL-i klubi Jokerit, kus ta mängis hooajal 2019/20.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Niemi Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Ta oli turniiril varuväravavaht ega pääsenud väljakule üheski mängus.
2010. aastal valiti Niemi Soome aasta jäähokimängijaks.
Sancti Spírituse provints

Sancti Spírituse provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus. See asub riigi keskosas.
Halduslikult jaguneb 8 omavalitsuseks.
Werner Walde

Werner Walde (12. veebruar 1926 Döbeln – 26. juuni 2010 Cottbus) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane.
Werner Walde oli pärit töölisperekonnast. Ta õppis haldusteenistujaks. 
Aastatel 1943–1945 oli ta Riigi Tööteenistuses. 1945. aasta aprillis mobiliseeriti ta Wehrmachti, oli lühikest aega Ameerika ja Briti sõjavangis. 
1945. aastal astus ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse ja 1946. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948. aastast alates kuulus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu. Walde töötas 1945–1950 Döbelnis sotsiaalkindlustuskassas. 1951–1953 oli ta Meißenis Saksimaa parteikoolis assistent, õpetaja ja parteisekretär. Töö kõrvalt õppis ta kaugõppes parteikoolis. 1953–1955 oli ta Cottbusi ringkonna parteikooli juhataja asetäitja. 1954–1960 õppis ta parteikõrgkoolis, mille lõpetas ühiskonnateadlase diplomiga. 1955–1961 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni töötaja. 1961–1964 oli ta Senftenbergi kreisi Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei allorganisatsiooni esimene sekretär. 1964–1966 õppis ta Berliinis Majanduse Kõrgkoolis. 1966–1969 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni teine sekretär. 1969–1989 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni esimene sekretär. 
Alates 1971. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee ja Rahvakoja (parlamendi) liige. 1976–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 20.–21. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.
Preemia

Preemia on auhind, boonus või rahaline lisatasu lisaks põhipalgale. Ettevõtted maksavad töötajatele preemiat nende tulemuslikuma töö tegemise motiveerimiseks ja enda maine säilitamiseks. Preemia paneb töötaja oma tööandjat rohkem usaldama ning mitte mõtlema töökoha või ettevõtte vahetusele. Ettevõtted maksavad preemiat erinevatel põhjustel, näiteks töötajad ületavad ettenähtud töömäära, ettevõttel on suurenenud kasum või kui töötajad ei ole tekitanud ohtlikke olukordi nii endale, kolleegidele kui ka ettevõtte käibele. Lisaks maksavad paljud ettevõtted ka jõulutoetust. 
Ettevõte otsustab, kas tasuda preemiat rahaliselt, anda töötajatele kinkekaarte või näiteks tasuda töötajate treeningud osaliselt või täielikult.
Preemiate maksmine toob ettevõttele pikas perspektiivis pigem kasu, kuna töötajatel tekib himu rohkem töötada ning selle tulemusena on ettevõttel müüa rohkem tooteid või teenuseid. 
Kui preemiat makstakse isiku aktiivse tegevuse ehk töö tegemise (sh võlaõigusliku töövõtu) eest, maksustatakse preemia lisaks tulumaksule ka sotsiaalmaksuga ning töötuskindlustusmakse ja kohustusliku kogumispensioni maksega.