tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ülemiste lennusadam

Ülemiste lennusadam oli lennuväli Tallinnas, Tartu maantee ja Ülemiste järve ääres.
Aero vesilennukite lennujaam Ülemiste järve äärde rajati 1923. aastal, 9. veebruaril 1923 algasid regulaarsed postilennud Soome, lennud toimusid igal teisipäeval ja reedel. "Aeronaut" kasutas maalennukitele ka Lasnamäe lennuvälja, 1927. aastal lõpetas Aeronaut tegevuse.
26. märtsil 1929 võttis Eesti riik vastu sundvõõrandamise seaduse, et luua avalik lennujaam. Selle loomiseks võõrandati kümme hektarit maad Dvigatelilt ja 22 hektarit Vagneri järeltulijatelt. Uus Ülemiste aerodroom asus maa-alal, mida piiras lõunast Mõigu kanal, põhjast Dvigateli tehased, ning mille ühe külje moodustab Ülemiste järv. Ülemiste järve kaldale ehitati ka lennusild merelennukitele, teenindamaks Soome vahet lendavaid lennukeid. 1932. aastal algasid Ülemiste järvelt ka talvised lennureisid. 
1933. aastast kasutasid Ülemiste lennusadamat Ülemiste järvel riiklikku lennusadamat "Aero" ja Derulufti lennukid. "Aero" senine lennusadam Ülemiste järvel likvideeriti ja lennusadama sillast osa anti kasutamiseks Teedeministeeriumile riikliku lennusadama jaoks.
1936. aastal pikendati maandumissilda ja ehitati Ülemiste lennusadamasse lisaks vesilennukite kaile tollihoone ja väike kaarsild. Seni Lennusadamat kasutanud vesilennukid hakkasid enam kasutama Ülemiste lennusadamat. 
Lennusadam teenindas kuni 1937. aastani pontoonidega varustatud lennukeid, millised maandusid Ülemiste järvel. Vesilennukid said maanduda otse Ülemiste lennujaama vastas asunud silla äärde.
II maailmasõja ajal lakkas Ülemiste lennusadam töötamast.
Afric

Afric oli Harland and Wolffi laevatehases Põhja-Iiri pealinnas Belfastis ehitatud ookeaniliinilaev. Laev lasti vette 16. novembril 1898 ja võeti kasutusse alates veebruarist järgmisel aastal. See oli üks Jubilee-klassi aurulaevu ja seda hoidis käigus laevanduskompanii White Star Line marsruudil Liverpool–Kaplinn–Sydney.
Teise buuri sõja ajal, aastatel 1900–1902, kasutati laeva sõdurite ja hobuste transportimiseks Lõuna-Aafrikasse ja tagasi Ühendkuningriiki.
Esimeses maailmasõjas kasutati laeva kuus korda sõdurite ja hobuste transportimiseks Austraaliasse. 12. veebruaril 1917 hukkus laev La Manche’i väinas pärast seda, kui Saksa Riigi allveelaev SM UC-66 oli seda torpedeerinud. 22 inimest kaotas elu, ellujäänuid oli 145.
Vrakk asub (asukohas 49°59'N 04°18'W) umbes 70 meetri sügavusel.
Franz von Knorring

Franz von Knorring (ka Frans Knorring, Frantz Knorre) oli Eestimaa aadlikust Rootsi sõjaväelane (ooberst).
Knorringite suguvõsast Franz von Knorring sündis Pädaste mõisniku Heinrich Knorri ja Gertruda von Vietinghoffi pojana.
Oktoobris 1629 teenis lipnikuna ooberst Anton Jürgen Reichi Turu lääni jalaväerügemendis oma sugulase kapten Göran Knorringi kompaniis. Samal positsioonil jätkas ta teenistust ka järgmise aasta septembris. Oktoobris 1631 oli Franz von Knorring leitnandi auastmes ning paiknes oma rügemendiga Riias, aastatel 1635–1636 teenis ta samas rügemendis kaptenina.
Märtsis 1638 juhatas ta ooberstleitnandina tragunieskadroni, mis oli paigutatud Stralsundi garnisoni. Juuniks oli tema eskadron juba rügemendiks ümber nimetatud ning Greifswaldi üle viidud. Augustis on tema väeüksus taas eskadronina kirja pandud ja paiknes siis juba Löcknitzis. Seal paiknes eskadron veel ka järgmise aasta märtsis.
Aastatel 1645–1647 teenis krahv Magnus Gabriel De la Gardie alluvuses Kuningliku ihukaardiväerügemendi ooberstleitnandi ja kompaniiülemana. Jaanuarist juunini 1645 viibisid neli Ihukaardiväe kompaniid ooberstleitnant Knorringi juhtimisel Pärnu garnisonis. Tema alluvuses teenis tollal kapteni ja kompaniiülemana ka hilisem kindralmajor Reinhold Liwe (1621–1665).
Hiljemalt 1647. aastaks oli ta ülendatud ooberstiks ning oli 1647–1662 Ida-Uusimaa lääni ("Östra Nylands län") jalaväerügemendi ülem. 1654.–1655. aastal on teda munsterrollis nimetatud Häme lääni ("Tavastehus län") rügemendi ülemana. 1659. aasta munsterollis on teda mainitud Häme ja Uusimaa lääni rügemendi ülemana. Munsterolli järgi teenisid tema alluvuses ka väimehed Mårten Fock (major) ja Johann von Patkul. 1660. aastal ja edaspidi on Knorringi väeosa jälle Ida-Uusimaa rügemendiks nimetatud.
1661. aastast oli Franz von Knorring Narva komandant ning pidas seda ametit 1671. aastani. Narva komandandina sai ta juunis 1660 Ingerimaa kubernerilt Simon Grundel-Helmfeltilt (1617–1677) korralduse eskortida Ivangorodis vangistuses hoitud Kuramaa hertsog Jakob (1610–1682) ühes kaaskonnaga Tallinna.
Veel 7. juunil 1662 oli ta Ida-Uusimaa rügemendi ülem, kuid juba 3. juulil oli väeosa juhtimine läinud üle ooberst Anders Zögele. 
Rootsi riigiarhiivis leidub toonastele Rootsi sõjaväelastele ja riigitegelastele (krahv Magnus Gabriel De la Gardie, krahv Claes Tott) saadetud kirju, mis võimaldavad saada ülevaate Knorringi asukohast aastate jooksul:
Perekond.
Franz von Knorring abiellus Catharina Schütziga (1616–1687), kes oli Keila-Joa mõisniku Gert Schützi ja Christina Freytag von Loringhoveni tütar. Catharina emapoolne vanavanaisa oli Eestimaa asehaldur Hans Björnsson Lejon (surnud 1572). Abielust sündisid:
Suevic

Suevic oli Harland &amp; Wolffi laevatehases Põhja-Iiri pealinnas Belfastis ehitatud ookeaniliinilaev. Laev lasti vette 8. detsembril 1900 ja võeti kasutusse alates märtsist järgmisel aastal. See oli viies ja ühtlasi viimane Jubilee-klassi aurulaev, mida opereeris laevanduskompanii White Star Line marsruudil Liverpool–Kaplinn–Sydney.
1907. aastal hukkus laev Inglismaa lõunarannikul, kuigi kõik reisijad ja meeskonnaliikmed päästeti. Laev ise lõhuti tahtlikult kaheks ja päästetud ahtriossa kinnitati uus vöör. Skytteren-i nime kandva Norra vaalapüügilaevana pages see Teise maailmasõja ajal neutraalse Rootsi sadamasse Göteborgis. Pärast natside ilmumist ja luhtunud põgenemist uputas laeva Måseskäri lähistel selle enda meeskond, kes võeti sõjavangi.
Vrakk asub asukohas (58°09′30″N 11°11′40″E) umbes 70 meetri sügavusel.
Ilmar Kaur

Ilmar Kaur (sündinud 26. jaanuaril 1974) on eesti kaalukirurg ning Eesti aasta arst 2012.
Haridus.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1998. aastal, ja residentuuri üldkirurgia erialal 2004. aastal.
Töö.
Kirurgina alustas ta tööd 2004. aastal Põhja-Eesti Regionaalhaiglas, kus sai kogemusi laparoskoopilise kirurgia, kilpnäärmekirurgia, seedetrakti onkoloogilise kirurgia, erakorralise kirurgia ja seedetrakti endoskoopia valdkonnas. Viimastel aastatel on tema fookuses kaalukirurgia, kilpnäärme ja kõrvalkilpnäärme haiguste kirurgiline ravi.
Ilmar Kaur on Kaalukirurgia Keskuse asutaja ja ülemarst ning viinud selle Baltikumi, Soome ja Skandinaavia suurima operatsioonide arvuga kliinikute sekka. Ta opereerib üle 500 kaalukirurgilise patsiendi aastas. 
Ta on Eesti Bariaatrilise ja Metaboolse Kirurgia Seltsi asutaja ja president alates 2011. aastast.
2016. aastal valmis Ilmar Kauri eestvedamisel koostöös Eesti Haigekassaga kaalukirurgilise patsiendi käsitlusjuhend meedikutele ja patsientidele.
2017. aastal sai Põhja-Eesti Regionaalhaigla Ilmar Kauri eestvedamisel rahvusvahelise kaalukirurgia koolituskeskuse Center of Excellence akrediteeringu ning viib Kauri juhendamisel regulaarselt läbi rahvusvahelisi kaalukirurgiakoolitusi ka välisriikide kirurgidele, anestesioloogidele ja kaalukirurgia õdedele.
Ilmar Kaur tegutseb vabatahtlikuna ATLS (Advanced Trauma Life Support) koolitusprogrammi rahvusvahelise instruktorina. ATLS programmi eesmärk on parandada ja ühtlustada raskete traumahaigete esmast ravi üle maailma.
Isiklikku.
Ilmar Kaur on SOS Lasteküla Eesti Ühingu ja Tallinna Loomaaia regulaarne toetaja.
ABIS

ABIS ehk automaatse biomeetrilise isikutuvastuse süsteemi andmekogu on Eesti riiklik andmekogu, millesse kogutakse inimeste biomeetrilised isikuandmed – sõrmejäljed ja näokujutised.
Taishani tuumajaam

Taishani tuumajaam on tuumaelektrijaam, mis asub Taishanis (osa Jiangmenist), Guangdongi provintsis Hiinas. 
Jaama hakati ehitama aastal 2009, töötab aastast 2018. 
Ohutusprobleemid.
Nõutud kiirgusohutust pole jaamas suudetud saavutada. 2021. aasta juunis oli jaamas kiirgusleke.
Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riiklik Geoloogiauuringute Ülikool

Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riiklik Geoloogiauuringute Ülikool (vene keeles "Российский государственный геологоразведочный университет имени Серго Орджоникидзе"; lühend MGRI) on harukondlik kõrgkool (ülikool) Moskvas (kuni 1993. aastani instituut, aastatel 1993–1999 akadeemia), mis valmistab ette geoteaduste valdkonna spetsialiste, sealhulgas geolooge, mäeinsenere, markšeidereid, geofüüsikuid, hüdrogeolooge ja gemmolooge.
1930. aastal lõpetas oma tegevuse Moskva Mäeakadeemia. Selle geoloogiauuringute osakonna baasil loodi Moskva Riiklik Geoloogiauuringute Instituut. 1932. aastal anti instituudile õppejõudude ja üliõpilaste kollektiivi taotlusel NSV Liidu rasketööstuse rahvakomissari Sergo Ordžonikidze (1886–1937) nimi.
1993. aastal sai instituudist Ordžonikidze-nimeline Moskva Riiklik Geoloogiauuringute Akadeemia ja 1999. aastast Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riiklik Geoloogiauuringute Ülikool.
Tuntud vilistlasi.
1930. aastal õppis instituudis ka Aleksandr Janšin (hilisem akadeemik), kel jäi aga diplom saamata, sest välitööd hõivasid kogu aja.
Jämejala kalmistu

Jämejala kalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jämejala külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas.
Kalmistu jääb Jämejala vaimuhaigla südamest linnulennult umbes 500 meetri kaugusele ja kõige lõunapoolsemast suurest korpusest umbes 150 meetri kaugusele lõunakagusse, selle pindala on umbes 0,33 hektarit. Kalmistule viib tähelepanuväärne ebatsuugadest puiestee.
Ajalugu.
Kalmistu pühitseti sisse 14. novembril (vkj) 1910. Esimene matus toimus 16. jaanuaril 1911, viimane teadaolev toimus 26. detsembril 1966. Kalmistule on maetud umbes 340 lahkunut. Praegu on kalmistu jäetud maha.
Attila Szalai

Attila Árpád Szalai (sündinud 20. jaanuaril 1998 Budapestis) on Ungari jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe ja Türgi jalgpallikoondises.
2012. aastal liitus ta Austria klubiga Viini Rapid, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Austria kõrgliigas 2016. aasta mais.
Aastatel 2017–2019 mängis ta Ungari kõrgliiga klubis Mezőkövesdi ja 2019–2021 Küprose kõrgliiga klubis Apollon Limassol. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Fenerbahçega.
Ungari jalgpallikoondises tegi Szalai debüüdi 15. novembril 2019 sõprusmängus Uruguay vastu. Ta kuulub Ungari koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Marco Rossi

Marco Rossi (sündinud 9. septembril 1964 Druentos) on Itaalia jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Tema mängijakarjäär kestis aastatel 1983–2000. Mängijana oli tema positsioon kaitsja. Ta mängis peamiselt Itaalia klubides, sh Torinos, Brescias, Sampdorias ja Piacenzas, kuid ka Mehhiko klubis Club América ning Saksamaa klubis Eintracht Frankfurt. 1994. aastal võitis ta Sampdoriaga Itaalia karikavõistlused.
Treenerikarjääri alustas Rossi 2000. aastatel Itaalia väiksemate klubide peatreenerina. Aastatel 2012–2014 ja 2015–2017 oli ta Ungari klubi Budapest Honvédi ning 2017–2018 Slovakkia klubi Dunajská Streda DAC-i peatreener. Hooajal 2016–17 tuli ta Budapest Honvédiga Ungari meistriks.
2019. aasta juunis sai Rossi Ungari jalgpallikoondise peatreeneriks.
Ádám Nagy

Ádám Nagy (sündinud 17. juunil 1995 Budapestis) on Ungari jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Itaalia esiliiga klubis Pisa ja Ungari jalgpallikoondises.
2013. aastal liitus ta Ungari klubiga Ferencvárosi, mille meeskonnas debüteeris ta Ungari kõrgliigas hooajal 2014–15. Hooajal 2015–16 tuli ta Ferencvárosiga Ungari meistriks, lisaks võitis ta 2015. aastal klubiga Ungari karikavõistlused.
2016. aasta juulis liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Bologna. Esimese värava Itaalia kõrgliigas lõi ta 15. aprillil 2018 mängus Verona Hellase vastu.
2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Bristol City. 2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia esiliiga klubiga Pisa.
2015. aastal osales ta Ungari kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus jõuti välja kaheksandikfinaali. Ungari jalgpallikoondises debüteeris Nagy sama aasta 7. septembril EM-i valikmängus Põhja-Iirimaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Soome vastu. Ta on kuulunud Ungari koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Vimmerby

Vimmerby on tiheasustusega paikkond Rootsis Kalmari läänis, Vimmerby valla keskus.
2010. aastal elas seal 10 934 inimest.
Kai Murdmaa

Kai Murdmaa (sündinud 21. juulil 1935) on eesti päritolu Venemaa füsikokeemik, füüsika-matemaatikakandidaat (1971). Tema uurimisvaldkond on adsorptsiooninähtuste füüsikaline keemia, peamiselt veeauru adsorptsioon NaA- ja NaX-tüüpi tseoliidis.
Vanemad.
Kai Murdmaa sündis 1935. aastal kunstniku Oskar Murdmaa ja tema naise Elsa Murdmaa (sündinud Pinkovski, 1904–1982) kolmanda lapsena. 
1941. aastal sõja puhkedes evakueerus Murdmaade pere Nõukogude Liidu tagalasse. 1944. aasta algul jäi pereisa Oskar Murdmaa lahingus kadunuks. Pärast sõda tuli Elsa Murdmaal rasketes tingimustes üksi üles kasvatada neli last.
Balletikool ja hariduskäik.
Kui 1946. aastal Tallinnas avati Anna Ekstoni juhtimisel balletikool, viis ema, kes oli Ekstoniga sõbralikes suhetes, oma mõlemad tütred sinna. Tähtsusetu polnud ka asjaolu, et balletikoolis maksti stipendiumi. Kai õppis seal neli või viis klassi, enne kui loobus. Noorem õde Mai aga jätkas ja sai tuntud baleriiniks.
Kai Murdmaa lõpetas 1953. aastal Tallinna 21. Keskkooli. 1953. aastal astus ta Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonda. Õppejõudude seas oli tal mitu akadeemikut, teiste seas hilisemad nobelistid Lev Landau ja Igor Tamm. Murdmaa sai füüsiku diplomi 1960. aastal.
Töökäik.
Märtsis 1960 asus Murdmaa tööle NSV Liidu Teaduste Akadeemia Füüsikalise Keemia Instituudi sorptsiooniprotsesside laboris vanemlaborandina. Aastatel 1962–1986 oli ta samas nooremteadur ja 1986. aastast töötas teadurina. Märtsis 2019 algas Kai Murdmaa 60. tööaasta selles laboris.
1960. aastatel lõi Murdmaa koos V. Serpinskiga veeauru madala rõhu mõõtmiseks originaalse torsioon-efusioonmanomeetri.
Murdmaa kaitses 1971. aastal Füüsikalise keemia instituudis väitekirja "Исследование адсорбции водяного пара синтетическими цеолитами" ('veeauru adsorbeerimine sünteetiliste tseoliitidega').
Kai Murdmaa on Moskva Eesti Seltsi sekretär.
Isiklikku.
Kai Murdmaa emapoolne vanaisa oli ajakirjanik Karl Pinkowsky ja isapoolne vanaisa Enn Murdmaa. Kaist neli aastat vanem vend Ivar Murdmaa sai tuntuks okeanoloogina ja noorem õde Mai Murdmaa koreagraaf-lavastajana. Vend Allan Murdmaa oli arhitekt.
Kai Murdmaal on kaks tütart.
Pärtel Mettig

Pärtel Mettig (31. detsember 1943 Tallinn – 26. detsember 2013) oli eesti korvpallur.
Ta lõpetas 1962. aastal Tartu 8. Keskkooli ja õppis Eesti Põllumajanduse Instituudis põllumajanduse mehhaniseerimist. Pärtel Mettigi pikkus oli 189 cm, tema treeneriteks olid Eha Sügis ja August Sokk. 
Mettig võitis EPA meeskonna koosseisus kaks Eesti karikat ning Eesti meistrivõistlustel korvpallis kaks hõbe- ja kolm pronksmedalit. NSV Liidu meistrivõistlustel osales Tartu Kalevi (Eesti esindusmeeskond) koosseisus, kellega võitis mitu 4. ja 6. kohta. Kuulus aastatel 1963–1969 Eesti koondisse, meistersportlaseks sai 1964. aastal. 
Töötas hiljem mehhanisaatorina.
László Kleinheisler

László Kleinheisler (sündinud 8. aprillil 1994 Kazincbarcikas) on Ungari jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs ja Ungari jalgpallikoondises.
Ungari kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2013–14 Videotoni meeskonnas.
2016. aasta jaanuaris liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Bremeni Werder. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 30. jaanuaril 2016 mängus Hertha vastu. Werderi meeskonnas sai ta kokku kirja ainult seitse mängu. Hooajal 2016–17 oli ta laenul Saksamaa kõrgliiga klubis Darmstadt 98 ja Ungari kõrgliiga klubis Ferencvárosi.
Aastatel 2017–2018 mängis ta Kasahstani kõrgliiga klubis FC Astana. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Horvaatia kõrgliigaklubiga Osijek.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Panathinaikόsega.
Ungari jalgpallikoondises tegi Kleinheisler debüüdi 12. novembril 2015 EM-i valikmängus Norra vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Ungari koondisse 2016. ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Oskar Murdmaa

Oskar Murdmaa (kuni 23. märtsini 1936 Oskar Martinson; 22. juuni 1902 Käru vald – 1944) oli eesti tarbekunstnik ja kujunduskunstnik. 
Ta on loonud mööbli- ja vaibakavandeid ning raamatuillustratsioone, Pariisis elades ka siidsallikavandeid ja keraamikat.
Hariduskäik.
Murdmaa lõpetas 1918. aastal Jakob Westholmi Erameesgümnaasiumi 6. klassi. Sai kunstihariduse aastatel 1919–1920 Ants Laikmaa ateljeekoolis, 1920. aastal ja aastatel 1922–1924 Pallases ning 1941. aastal Jaan Koorti nimelises Riigi Rakenduskunsti Koolis.
Elukäik.
Oskar Murdmaa elas koos abikaasa Elsa Murdmaaga (sündinud Pinkovski, 1904–1982) 
aastatel 1924–1930 (poolteiseaastase vaheajaga) Pariisis, seejärel tegutses Tallinnas vabakunstnikuna. Ta oli aastatel 1933–1935 elamusisustusateljee Uudne Mööbel täisosanik.
Murdmaade perekonnasõpru oli Kaarel Liimand. Läviti ka teiste kunstnikega. Üks neist, portreeskulptuuri viljeleja Ferdi Sannamees, lõi 1937. aastal "Els Murdmaa portree", mida eksponeeritakse tänini Kumus.
1941. aastal sõja puhkedes evakueerusid Murdmaad Nõukogude Liidu tagalasse Jaroslavli, kus pereisa 1943. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse. 1944. aasta alguses jäi Oskar Murdmaa lahingus kadunuks. 
Liikmesus.
Murdmaa kuulus aastatel 1934–1938 Rakenduskunstnike Ühingusse (oli seal 1937. aastal sekretär) ja aastast 1936 Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingusse.
Isiklikku.
Oskar Murdmaa isa oli haridustegelane Enn Murdmaa. Ajakirjanik Karl Pinkowsky oli tema naiseisa. Abielus Elsa Murdmaaga sündis neli last: Ivar Murdmaa, Allan Murdmaa, Kai Murdmaa ja Mai Murdmaa.
Danilo Pereira

Danilo Luís Hélio Pereira (sündinud 9. septembril 1991 Bissaus) on Guinea-Bissaus sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Portugali jalgpallikoondises.
Kui Danilo Pereira oli viieaastane, siis kolis pere Portugali. Noorteklassis mängis ta Portugali klubides, kuuludes sh 2008–2010 Lissaboni Benficasse.
2010. aastal liitus ta Itaalia klubiga Parma. Hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta Parmast laenul Kreeka kõrgliiga klubis Aris Thessaloniki, kus ta lõi viie mänguga kaks väravat. Parma meeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas 2011. aasta detsembris. Hooajal 2012–2013 mängis Danilo Parmast laenul Hollandi kõrgliiga klubis Roda.
Aastatel 2013–2015 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Marítimo.
2015. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Portugali suurklubiga Porto. Hooaegadel 2017–18 ja 2019–20 tuli ta Portoga Portugali meistriks. 2016. aastal valiti Danilo Porto aasta mängijaks.
2020. aasta oktoobris läks ta Portost laenule Paris Saint-Germaini, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu.
2011. aastal võitis Danilo Portugali kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises debüteeris ta 31. märtsil 2015 sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2016 sõprusmängus Eesti vastu.
2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Portugali koondisse on ta kuulunud veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Fernando Santos

Fernando Manuel Fernandes da Costa Santos (sündinud 10. oktoobril 1954 Lissabonis) on Portugali jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Tema mängijakarjäär kestis aastatel 1973–1987. Tema positsioon mängijana oli kaitsja. Klubikarjääri jooksul mängis ta kahes klubis: Estoril (1973–1979 ja 1980–1987) ja Marítimo (1979–1980).
Treenerina alustas ta tööd Estorilis ning oli aastatel 1988–1994 klubi peatreener. Aastatel 1998–2001 oli ta FC Porto peatreener ning tuli hooajal 1998–99 klubiga Portugali meistriks. Portugali klubidest on ta juhendanud veel Lissaboni Sportingis (2003–2004) ja Lissaboni Benficas (2006–2007).
Lisaks on ta juhendanud mitu Kreeka klubi: AEK Ateena (2001–2002 ja 2004–2006), PAE Panathinaikόs (2002) ja PAOK (2007–2010). Hooaegadel 2001–02, 2004–05, 2008–09 ja 2009–10 valiti Santos Kreeka kõrgliiga hooaja parimaks peatreeneriks ning kümnendi lõpus Kreeka kõrgliiga kümnendi parimaks peatreeneriks.
Aastatel 2010–2014 oli ta Kreeka jalgpallikoondise peatreener. 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõudis ta Kreeka koondisega veerandfinaali ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel kaheksandikfinaali.
2014. aasta septembris sai Santos Portugali jalgpallikoondise peatreeneriks. 2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks.
Gianfranco Marrone

Gianfranco Marrone (sündinud 12. augustil 1957) on itaalia semiootik.
Ta on Palermo Ülikooli professor.
Triumf (koaala)

Triumf (inglise keeles "Triumph") on 2017. aastal veterinaarõe Marley Christiani poolt Austraalias Uus-Lõuna-Walesi põhjaosas päästetud ühe terve ja tervikliku ning teise pooliku tagajäsemega koaala, kes on teadaolevalt esimene jäsemeproteesi saanud koaala maailmas.
Jānis Pauļuks

Jānis Pauļuks (24. november 1865 Lielsesava vald, Dobele rajoon, Läti – 21. juuni 1937 Bauska, Läti) oli Läti poliitik ja ühiskonnategelane. Ta oli Läti peaminister 27. jaanuarist 1923 kuni 27. juunini 1923.
Eraelu.
Pauļuks sündis tema isale kuuluvas talus Lielsesava vallas (praegu Sesava vald). Ta lõpetas Švintė kihelkonnakooli. Pauļuks jätkas neli aastat õpinguid Jelgava reaalkoolis. Ressursside nappuse tõttu tuli tal kool pooleli jätta. Ta töötas lühikest aega koduõpetajana. 1892. aastal astus ta Riia Polütehnikumi inseneriteaduskonda. Õpingute ajal hakkas ta tegutsema korporatsioonis Selonija. 
Pärast kooli lõpetamist asus ta tööle Riias Jelgava raudtee tehnilises osakonnas. 1894. aastal kutsuti ta osalema Lääne-Siberi raudtee ehitamisel. Pärast raudtee valmimist sai temast Jekaterinburgi–Tšeljabinski raudteeliini tehnik. Pärast aastast tehnikuna töötamist sai temast kaugjuhi abi ja aasta pärast ülemus. Seejärel töötas ta Lääne-Siberi raudtee varundusosakonna juhatajana. 1897. aastal asus ta riigiteenistusse ja kinnitas Lääne-Siberi raudtee üksusejuhiks. Hiljem läks ta üle Kesk-Siberi raudteele, kus ta osales Trans-Baha'i raudtee ehitamisel. 1906. aastal osales Pauļuks Jekaterinburgi ja Permi vahelise raudtee ehitamisel. 1920. aastal osales ta ehitusosakonna juhatajana Põhja-Kaukaasia raudteede ehitamisel, kuni 1920. aastani, mil ta naasis iseseisvasse Lätti ja asus tööle Läti raudteeametisse. 19. juunil 1921 kutsus Läti peaminister Zigfrīds Anna Meierovics erakonnata Pauļuksi teedeministriks. 
Poliitiline karjäär.
1. seimi valimisega 7. ja 8. oktoobril 1922 olid põhiseadusega kinnitatud Meierovicsi II valitsuse volitused lõppenud. President Jānis Čakste usaldas valitsuse moodustamise sotsiaaldemokraatidele, kellel oli seimis kõige suurem fraktsioon. Pärast üle kahe kuu kestnud kõnelusi ei õnnestunud neil valitsust moodustada ja 25. jaanuaril otsustasid nad kompromissina peaministriks nimetada parteitu Pauļuksi, kes ei olnud seimi liige. 25. jaanuaril 1923 hääletas Pauļuksi valitsuse poolt 65 saadikut, erapooletuks jäi 19.
Valitsuskoalitsioon koosnes kuuest parteist, Pauluks oli lisaks peaministriks olemisele ka teedeminister. Valitsuse peamine ülesanne oli sõjast räsitud riigi majanduse ja põllumajanduse taastamine.
Hilisem elu ja surm.
Aastatel 1926–1927 sai temast teedeministeeriumi peainspektor ja Raudteeameti vastvalminud rööpanõukogu liige. 1925. aastal valiti ta Läti Põllumajanduse Keskpanga juhatuse esimeheks. 1934. aastal sai temast Läti Ülikooli inseneriteaduste audoktor. 21. juunil 1937 suri Pauļuks oma talus Bauska lähedal ja maeti 25. juunil Riia metsakalmistule.
Suigu raudteejaam

Suigu raudteejaam oli kitsarööpmeline pooljaam Sonda–Mustvee raudteel Vinni vallas Suigu külas. Jaam avati ühes raudteega 1. augustil 1926 ja suleti 1972. aasta kevadel.
Suigu pooljaamas asus puidust jaamabarakk ja 2 jaamateed.
Jukka Raitala

Jukka Raitala (sündinud 15. septembril 1988 Keravas) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliiga klubis HJK ja Soome jalgpallikoondises.
HJK-i meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas 2007. aastal. 2009. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks.
Klubikarjääri jooksul on Raitala mänginud veel Saksamaa klubides TSG 1899 Hoffenheim ja SC Paderborn, Hispaania kõrgliiga klubis Osasuna, Hollandi kõrgliiga klubis SC Heerenveen, Taani kõrgliiga klubides FC Vestsjælland ja AaB ning Norra kõrgliiga klubis Sogndal. Aastatel 2017–2021 mängis ta Põhja-Ameerikas Major League Socceris. Esimesel hooajal mängis ta Columbus Crew's, 2018–2020 Montreal Impactis ning 2021. aastal Minnesota Unitedis. 2021. aasta detsembris naasis ta HJK-sse.
Soome jalgpallikoondises mängis Raitala 4. veebruaril 2009 sõprusmängus Jaapani vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Tim Sparv

Tim Sparv (sündinud 20. veebruaril 1987 Orvaisis) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Soome jalgpallikoondises. Ta on koondise kapten.
2003. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Southampton, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.
2007. aastal asus ta mängima Rootsi kõrgliiga klubis Halmstad. Osa 2008. aastal hooajast mängis ta laenul Soome kõrgliiga klubis VPS.
Aastatel 2010–2013 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis FC Groningen, 2013–2014 Saksamaa esiliiga klubis Greuther Fürth ja 2014–2020 Taani kõrgliiga klubis FC Midtjylland. Midtjyllandiga tuli ta kolm korda Taani meistriks. Viimati (hooajal 2020–21) mängis Sparv Kreeka kõrgliiga klubis AEL.
Soome jalgpallikoondises debüteeris Sparv 4. veebruaril 2009 sõprusmängus Jaapani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Põhja-Iirimaa vastu. Ta kuulub Soome koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Sparv valiti Soome aasta jalgpalluriks aastal 2015.
Alates 2017. aastast on ta olnud romantilises suhtes Tšehhi modelli Jitka Nováčkovága, kellega sai 2021. aasta jaanuaris tütre.
Joona Toivio

Joona Marko Aleksi Toivio (sündinud 10. märtsil 1988 Sipoos) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliiga klubis HJK ja Soome jalgpallikoondises.
2007. aastal liitus ta Hollandi klubiga AZ, kuid klubi põhimeeskonnas tal liigadebüüti teha ei õnnestunud. Aastatel 2008–2009 mängis ta AZ-ist laenul Hollandi esiliiga klubis SC Telstar. 
Aastatel 2010–2013 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Djurgårdens IF ja 2013–2017 Norrak kõrgliiga klubis Molde. 2014. aastal tuli ta Moldega Norra meistriks.
Hooaja 2017–18 teises pooles mängis ta Poola kõrgliiga klubis Nieciecza Bruk-Bet Termalica. Aastatel 2018–2021 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis BK Häcken.
2021. aasta novembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu HJK-ga.
Soome jalgpallikoondises debüteeris Toivio 9. veebruaril 2011 sõprusmängus Belgia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 7. oktoobril EM-i valikmängus Rootsi vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Kalvik

Kalvik on perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kalvik 264 inimesel: 128 mehel ja 136 naisel. Perekonnanimede levikult on Kalvik meeste puhul 580. kohal ja naiste puhul 608. kohal. Perekonnanimi Kalvik on levinuim Järva maakonnas.
Kalmus (perekonnanimi)

Kalmus on perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kalmus 428 inimesel: 202 mehel ja 226 naisel. Perekonnanimede levikult on Kalmus meeste puhul 289. kohal ja naiste puhul 281. kohal. Perekonnanimi Kalmus on levinuim Hiiu maakonnas.
Jaabal

Jaabal või Yabal ( "Yabal") on Piibli tegelane.
Jaabal (Kaini järeltulija) oli Lemeki ja Aada poeg, Juubali vend ja Tuubal-Kaini ning Naama poolvend. Ta oli Aadama pojapojapojapojapojapojapoeg. Teda kirjeldatakse kui kõigi nende isa, kes elavad telkides ja kasvatavad karja.
"Ja Lemek võttis enesele kaks naist: ühe nimi oli Aada ja teise nimi oli Silla. Ja Aada tõi ilmale Jaabali, kes sai nende isaks, kes elasid telkides ja kasvatasid karja. Ja tema venna nimi oli Juubal, kes sai kõigi kandlelööjate ja vilepuhujate isaks." (4:19–21)
Iirad

Iirad (heebrea keeles עִירָד "Īrāḏ") on Piibli tegelane.
Iirad on Kaini lapselaps ja Hanoki poeg. Tema poeg on Mehuujael.
Mehuujael

Mehuujael (heebrea keeles מְחוּיָאֵל "Məḥūyāʾēl") on Piibli tegelane.
Mehuujael on Kaini lapselapselaps ja Iiradi poeg. Tema poeg on Metuusael.
Tema nimi tähendab "El (Jumal) annab elu"
Metuusael

Metuusael (heebrea keeles מְתוּשָׁאֵל "Məṯūšāʾēl") on Piibli tegelane.
Metuusael on Kaini lapselapselapselaps ja Mehuujaeli poeg. Tema poeg on Lemek.
Daniel O'Shaughnessy

Daniel Michael O'Shaughnessy (sündinud 14. septembril 1994 Riihimäkis) on Soome jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või paremkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Karlsruher ja Soome jalgpallikoondises.
Aastatel 2012–2014 mängis ta Prantsusmaal FC Metzi reservmeeskonnas.
2014. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa klubiga Brentford. Ta mängis vaid Brentfordi noortevõistkondades. Hooajal 2015–16 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Braintree Town ja Taani kõrgliiga klubis FC Midtjylland.
Aastatel 2016–2018 mängis ta Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Cheltenham Town.
2018. aasta jaanuaris liitus ta Soome kõrgliigaklubiga HJK. Aastatel 2018, 2020 ja 2021 tuli ta klubiga Soome meistriks.
2021. aasta juunis liitus ta Karlsruheriga.
Soome jalgpallikoondises debüteeris O'Shaughnessy 10. jaanuaril 2016 sõprusmängus Rootsi vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aastas Euroopa meistrivõistlustel. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2021 MM-i valikmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu.
Tema isa on iirlane ja ema soomlanna.
Anton Šunin

Anton Vladimirovitš Šunin (vene keeles Антон Владимирович Шунин; sündinud 27. jaanuaril 1987 Moskvas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Dinamo ja Venemaa jalgpallikoondises.
Ta on Moskva Dinamos mänginud kogu oma klubikarjääri jooksul. Dinamo noortesüsteemiga liitus ta 1994. aastal. Klubi põhimeeskonnas mängib ta alates 2007. aastast.
Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Šunin 27. augustil 2012 Poola vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2012. ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel
Dmitri Barinov

Dmitri Nikolajevitš Barinov (vene keeles Дмитрий Николаевич Баринов; sündinud 11. septembril 1996 Ogudnevos, Moskva oblastis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Lokomotiv ja Venemaa jalgpallikoondises.
Moskva Lokomotiviga liitus ta 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Venemaa kõrgliigas hooajal 2014–15. Esimese värava Venemaa kõrgliigas lõi ta 19. augustil 2017 mängus Moskva Spartaki vastu. Samal hooajal tuli ta Lokomotiviga Venemaa meistriks. Lisaks on ta klubiga võitnud kolm korda Venemaa karikavõistlused ja korra Venemaa superkarika.
2013. aastal tuli Barinov Venemaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2015. aastal võitis ta Venemaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Venemaa jalgpallikoondises debüteeris ta 8. juunil 2019 EM-i valikmängus San Marino vastu. Ta kuulub Venemaa koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Andrei Sergejevitš Semjonov

Andrei Sergejevitš Semjonov (vene keeles Андрей Серге́евич Семёнов; sündinud 24. märtsil 1989 Moskvas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Groznõi Ahmat.
Klubikarjääri algusaastatel mängis ta Venemaa esiliigas ja tugevuselt kolmandas liigas, sh 2009–2012 Habarovski SKA-Energijas. Venemaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012–13 Permi Amkari meeskonnas.
2014. aasta veebruaris liitus ta Ahmatiga.
Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Semjonov 31. mail 2014 sõprusmängus Norra vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Georgi Džikija

Georgi Tamazovitš Džikija (vene keeles Георгий Тамазович Джикия; sündinud 21. novembril 1993 Moskvas) on Gruusia päritolu Venemaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Spartak ja Venemaa jalgpallikoondises.
2003. aastal liitus ta Moskva Lokomotivi noortesüsteemiga, kuid klubi põhimeeskonnas ta liigadebüüti ei teinud. Venemaa kõrgliigas debüteeris Džikija hooajal 2015–16 Permi Amkari meeskonnas.
2016. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Spartakiga. Hooajal 2016-17 tuli ta Spartakiga Venemaa meistriks.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Džikija debüüdi 5. juunil 2017 sõprusmängus Ungari vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2019 EM-i valikmängus Belgia vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Roman Zobnin

Roman Sergejevitš Zobnin (vene keeles Роман Сергеевич Зобнин; sündinud 11. veebruaril 1994 Irkutskis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Spartak ja Venemaa jalgpallikoondises.
Venemaa kõrgliiga debüteeris ta hooajal 2013–14 Moskva Dinamo meeskonnas. Alates hooajast 2016–17 on ta mänginud Spartakis. Hooajal 2016–17 tuli ta Spartakiga ka Venemaa meistriks.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Zobnin debüüdi 31. märtsil 2015 sõprusmängus Kasahstani vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Magomed Ozdojev

Magomed Mustafajevitš Ozdojev (vene keeles Магомед Мустафаевич Оздоев; sündinud 5. novembril 1992 Groznõis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis PAOK ja Venemaa jalgpallikoondises.
2010. aastal liitus ta Moskva Lokomotiviga ja debüteeris samal hooajal Venemaa kõrgliigas.
2014. aasta juulis läks ta Lokomotivist laenule Kaasani Rubini, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta Rubinist laenul Groznõi Terekis.
2018. aasta veebruaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Peterburi Zenit. Ta tuli Zenitiga Venemaa meistriks kokku neli korda.
2022. aasta juulis liitus ta Türgi kõrgliigaklubiga Fatih Karagümrük.
2023. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu PAOK-ga.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Ozdojev debüüdi 3. septembril 2014 sõprusmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2016 sõprusmängus Rumeenia vastu. Ta kuulus Venemaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Ta on inguši päritolu.
Matvei Safonov

Matvei Jevgenjevitš Safonov (vene keeles Матвей Евгеньевич Сафонов; sündinud 25. veebruaril 1999 Stavropolis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Prantsusmaa kõrgliiga klubis Pariisi Saint-Germain ja Venemaa jalgpallikoondises.
Ta liitus 2015. aastal Krasnodariga. Krasnodari meeskonnas debüteeris ta Venemaa kõrgliigas 13. augustil 2017 mängus Permi Akmari vastu.
Suvel 2024 liitus ta 20 miljoni euro eest Pariisi Saint-Germainiga.
Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Safonov 1. juunil 2021 sõprusmängus Poola vastu. Ta kuulub Venemaa koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Jere Uronen

Jere Uronen (sündinud 13. juulil 1994 Turus) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis Charlotte ja Soome jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Turu Palloseura, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas 2011. aastal.
Aastatel 2012–2016 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Helsingborgs IF.
Aastatel 2016–2021 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Genk. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Belgia meistriks.
2021. aasta juulis liitus ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Brest. Hooaja 2022/23 teises pooles oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Schalke 04. Ta oli teine Schalkes mänginud soomlane pärast Teemu Pukkit.
2023. aasta augustis liitus ta Charlotte'iga.
Soome jalgpallikoondises debüteeris Uronen 26. mail 2012 mängus Türgi vastu, saades Soome koondise läbi aegade kolmandaks noorimaks debütandiks. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. juunil 2018 sõprusmängus Valgevene vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Estonian Social Science Online

Estonian Social Science Online on esimene sotsiaalteaduslik online-ajakiri, mille väljaandmisele pani aluse Paul Kenkmann. Nii 1999 kui ka 2000 aastal ilmus üks eelretsenseeritav ingliskeelne väljaanne. Esimese numbri toimetaja oli Margus Paas. Pärast Paul Kenkmanni surma ilmusid kaks eestikeelset, Eesti sotsiaalteaduste V ja VII aastakonverentside eestikeelsete ettekannete erinumbrit, vastavalt 2004 ja 2008 aastal.
Moskva lahing

Moskva lahing toimus 1941. aasta sügisel kui Saksa tankigrupid 2, 3 ja 4 jõudsid Moskva alla.
Keskarmeegrupp Mitte oli jõudnud ära võtta Smolenski ning järgmiseks pidid vallutama Moskva. Kõrgemalt tuli aga käsk, et soomusgrupid tuleb saata lõunasse, Kiievi juurde, et läbi murda sovietide kaitsest. 
Ründeplaan.
Ründeplaan vastas klassikalisele välksõja taktikale, kus soomusgrupid surusid sügavale vastase tagalasse õhuväe, jalaväe ja suurtükiväe toetusel. Plaan oli liikuda kahe grupiga. Üks grupp liigub Moskva põhjaküljele, teine grupp liigub lõunast. Kokku pidid nad saama Noginskis, mis on 33km Moskvast idas.
Sovietide kaitseplaan.
Sovietid tekitasid kaks kaitseliini. Esimene liin Rževi, Vjazma ja Brjanski vahel, mis takistas teed Moskvani. Teine liin oli Kalinini ja Kaluga vahel, mida nimetati Možaiski kaitse liiniks. Plaaniks oli hoida kinni Saksa vägesid, et anda aega idas olevatel vägedel rindele jõudmiseks oma vägedele formeerumiseks.
Armeede seis
Lahingud
Nõukogude Liidu väed küll aeglustasid sakslasi Ržev, Vjazma ja Brjanski liinil, kuid ei suutnud neid peatada. Sakslased tekitasid suuri kaotusi kui Vjazmas ja Brjanskis piirati ümber. Seal võeti vangi või tapeti 340 000 sõdurit. Možaiski liinil suutsid Sovietid lõpuks peatada pealetungi, neile aitas kaasa vene ilmastik - sügis mis tegi teed mudaseks aeglustas sakslaste pealetungi ja kui tuli vene talv ei suutnud sakslaste logistika tagada õigeaegse varustuse juurdeveo. Sakslaste põhjapoolne armeegrupp suutis saavutada läbimurde Kalinini juures ning jõudsid kuni Himkini mis on 8 km Moskvast. Lõunapoolne armeegrupp ei suutnud ära võtta Tulat ning oli Sovietide vasturünnaku poolt tagasi surutud. Üritati veel rünnata keskelt Narofominskit, aga see neil ei õnnestunud. Samal ajal kui lahingud toimusid olid Sovietid toonud endale vägesid juurde ja nüüd alustasid vasturünnakut. Saksa nüüdseks nõrgad väed ei suutnud pakkuda vastupanu ja pidid taganema. Sovietid pidid peatama rünnaku 100 km Moskvast, kuna nende eesrinne oli väljaveninud ja nende logistika ei jõudnud järele.
Fredrik Jensen

Hans Fredrik Jensen (sündinud 9. septembril 1997 Porvoos) on Soome jalgpallur, kes mängib poolkaitsja või ääremängijana Saksamaa kõrgliiga klubis Aris FC ja Soome jalgpallikoondises.
2013. aastal liitus ta Hollandi klubiga FC Twente. Klubi meeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas hooajal 2016–17.
2018. aastal sõlmis ta lepingu Augsburgiga. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 13. detsembril 2019 mängus TSG Hoffenheimi vastu.
Soome jalgpallikoondises debüteeris Jensen 28. märtsil 2017 sõprusmängus Austria vastu. Ta kuulub Soome koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Tema vanem vend Richard Jensen on samuti jalgpallur.
Toomas Täht (matemaatik)

Toomas Täht (19. september 1948 Tallinn – 17. juuni 2003 Tallinn) oli eesti matemaatik ja alpinist. Teadlasena oli tema peamine uurimisvaldkond rakendusmatemaatika. Alpinistina on ta tõusnud seitsmetuhandelise mäe tippu.
Hariduskäik.
Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika erialal "cum laude" spetsialiseerumisega rakendusmatemaatikas. Aastatel 1972–1978 oli ta TRÜ aspirant ja nooremteadur. 1981. aastal kaitses ta Sverdlovskis Gorki-nimelises Uurali Riiklikus Ülikoolis väitekirja ja sai füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi. 1994. aastal täiendas ta end Ameerika Ühendriikides Bentley Kolledžis.
Töökäik.
Täht töötas aastatel 1978–1988 Tallinna Polütehnilises Instituudis lektori ja seejärel dotsendina. Aastatel 1988–1992 oli ta TPI (1989. aastast Tallinna Tehnikaülikooli) majandusmatemaatika kateedri juhataja. 1992. aastal, kui TTÜ-s mindi üle uuele akadeemilisele struktuurile (kateedrite asemele loodi instituudid ja õppetoolid), sai Täht vastloodud teoreetilise majandusteaduse ja -metodoloogia instituudis majandusmatemaatika õppetooli juhatajaks.
1996. aastast kuni oma surmani töötas Toomas Täht Eesti Kõrgemas Kommertskoolis professorina ning ühtlasi matemaatika ja informaatika õppetooli juhatajana.
Alpinism.
Toomas Täht oli kirglik matkaja ja mägironija. 1982. aastal võttis ta osa Eesti Pamiiri ekspeditsioonist Kesk-Pamiiri Võssokaja Stena ahelikku, mille eesmärgiks oli tõusta kahe rühmaga samaaegselt kahe seni nimeta olnud ja kellegi poolt käimata mäetippu. Täht tõusis viieliikmelises rühmas Alfred Lõhmuse juhtimisel 6230 m kõrguse mäe tippu. Esmavallutatud mäetipp sai nimeks J. F. Parrot. 
1990. aastatel tõusis Täht Pamiiris asuva seitsmetuhandelise tippu (Lenini mäetipp, 7134 m). Koos pereliikmetega ronis ta Alpide kõrgeima mäe Mont Blanc (4810 m) tippu.
Muud sportlikud huvialad.
Lisaks matkamisele ja mägironimisele tegeles ta ka süstaslaalomi, langevarjuhüpete ja purilennuga.
Danny Ward

Daniel Ward (sündinud 22. juunil 1993 Wrexhamis) on Walesi jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City ja Walesi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Wrexham A.F.C..
2012. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Liverpool. Hooajal 2014–15 oli Ward lühikest aega laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Morecambe. Hooaja 2015–2016 esimeses pooles oli ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Aberdeen. Liverpooli meeskonnas debüteeris Ward Inglismaa kõrgliigas 17. aprillil 2016 mängus AFC Bournemouthi vastu. Samal hooajal mängis ta veel ühes kõrgliiga kohtumises. Hooajal 2016–2017 oli ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Huddersfield Town.
2018. aasta juulis siirdus ta Leicester Citysse.
Walesi jalgpallikoondises tegi Ward debüüdi 24. märtsil 2016 sõprusmängus Põhja-Iirimaa vastu. Ta on kuulunud Walesi koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Jamestown

Jamestown on mitme asula nimi.
Neist arvatavasti tuntuim on:
Teiste sellenimeliste asulate sekka kuuluvad:
Thompson (püstolkuulipilduja)

Thompson on Ameerika Ühendriikide püstolkuulipilduja, mille konstrueeris esimese maailmasõja ajal, 1918. aastal, John T. Thompson. 
Relv sai kurikuulsaks Ameerika Ühendriikide kuiva seaduse ajal, kuna seda hakati seostama mitme kuritegeliku organisatsiooniga. Tol ajal oli seda relva tihti meediapildis märgata, kuna see oli populaarne nii kurjategijate kui politseinike seas. Thompsoni püstolkuulipildujal on palju hüüdnimesid: "Tommy gun" (inglise keelest 'Tommy püss'), "street sweeper" ('tänavapuhastaja'), "Annihilator" ('hävitaja'), "Chicago typewriter" ('Chicago trükimasin'), "trench broom" ('kaevikuhari'), "Chicago submachine" ('Chicago püstolkuulipilduja'), "Chicago piano" ('Chicago klaver'), "Chicago style" ('Chicago stiil'), "Chicago organ grinder" ('Chicago elundijahvataja'), "drum gun" ('trummelpüss'), "the chopper" ('tükeldaja'), the "Tommy boy" ('Tommy-poiss') või lihtsalt "the Thompson".
Thompsonit eelistasid sõdurid, kurjategijad, politsei, FBI ja tsiviilisikud, kuna hoolimata selle täisautomaatse tule võimekusest oli relv võrdlemisi kerge, lihtsasti kaasaskantav ja kergesti kasutatav. Tänapäeval on see enda ajaloolise tausta tõttu kollektsionääride seas ihaldatud. Thompsonil on oma koht ka popkultuuris, eriti kuiva seaduse ja teise maailmasõja aegu käsitlevates teostes. Selle tõttu on tegu ühe ajaloo ikoonilisema tulirelvaga. Originaalsed, täisautomaatsed Thompsoni püstolkuulipildujad enam tootmises ei ole. Küll aga toodab Auto-Ordnance Company endiselt tsiviilkasutusse relva poolautomaatseid variante, mis on välimuselt sarnased, kuid viidud kehtivate regulatsioonidega kooskõlla.
Mart Kampus

Mart Kampus (sündinud 12. detsembril 1961 Tartus) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta on Eesti Näitlejate Liidu ja Eesti Teatriliidu (1987) ning ASSITEJ (International Association of Theatre for Children and Young People) liige (1992). 
Lõpetas 1980 Tartu 7. Keskkooli, 1981 Tallinna 15. tehnikakooli ja 1985 näitejuhtimise erialal Eduard Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Töötanud 1985–95 ja 2000–2001 Nukuteatris, 1995–1997 Von Krahli Teatris, olnud 1997–2000 Tartu Lasteteatri juht, aastast 2001 vabakutseline.
Esinenud Eesti Televisiooni lastesaadetes ja -sarjades ning telelavastustes („Kõige suurem sõber”, 1981; „Millegi lõpp”, 1991; „Lastetuba”, aastast 2011 üle 500 osa), Eesti Raadio kuuldemängudes („Koera sünnipäev”, 1994). Toimetanud Eesti Televisiooni lastesaateid. Juhendanud Nõmme Kultuurikeskuse noorte draamastuudiot, kooli näiteringe. Osalenud juhendajana Tallinna Tantsuteatri õpitubades ja meistriklassides lastele ja noortele (2013).
Isiklikku.
Ta on Tallinn – Euroopa roheline pealinn 2023 juhi Krista Kampuse (sünd. 9. augustil 1962) abikaasa, dramaturgi Mart-Matteus Kampuse ja eesti seksuaalvähemuste liikumise aktivisti Lisette Kampuse isa.
Välksõda

Välksõda (saksa keeles "Blitzkrieg") on ründesõda, mille eesmärk on anda vastasele kiire ja tugev löök. Selleks keskendutakse ühele kohale vastase kaitses ning kasutatakse liikuvaid, manööverdamisvõimelisi jõude, sealhulgas soomustatud, motoriseeritud ja mehhaniseeritud jalaväge, tanke ja õhutoetust, mille peamine eesmärk on läbi murda vastase esmasest kaitseliinist, lõigata ära üksuseid, tekitada vastase üksuste seas kaost. Selline teooria viib eelkõige kiire võiduni, vähendades kaotusi nii inimressursides kui ka tehnikas. Kõige kuulsam välksõja teooria rakendaja oli natsionaalsotsialistlik Saksamaa, kes teise maailmasõja ajal tungis hämmastava kiiruse ja jõuga läbi Poola, Norra, Belgia, Hollandi ja Prantsusmaa.
Pärast esimest maailmasõda otsustasid Saksamaa sõjalised juhid, et puudu on mobiilne, manööverdatav ja paindliku taktikaga üksus, mille puudumine oligi põhjustanud lahinguväljal kaevikusõja. Selle tulemusena valmistas Prantsusmaa kahe sõja vahel oma piiri ette kaitseks, millest kõige tuntum näide on Maginot' liin, kus Prantsusmaa valmistus kaevikusõjaks, samal ajal kui sakslased otsustasid valmistuda lühikeseks sõjaväeliste manöövritega konfliktiks.
Kasutus teises maailmasõjas.
Hispaania kodusõjas 1936. aastal oli esimest korda näha taktikaid, mida võib seostada välksõjaga. Samuti 1939. aastal Poola vallutamine, kus oli näha koordineeritud õhu- ja maavägede rünnakut. Samuti kasutati seal manöövrites efektiivselt tanke. Aprillis 1940, kui Saksamaa tungis neutraalse Norra territooriumile, võttes üle pealinna Oslo koos riigi peamiste sadamatega.
Mais 1940 Saksamaa sissetung Belgia, Hollandi ja Prantsusmaa aladele, mille käigus kasutas Saksamaa Wehrmacht tankide, jalaväe ja suurtükiväe koostööd, et tungida läbi vastase kaitsest.
1941. aastal kasutasid Saksamaa väed uuesti välksõja taktikat rünnakul Nõukogude Liidu vastu, lootes samasuguseid tulemusi nagu nad olid varem Lääne-Euroopas saanud. Kuid strateegia ei osutunud nii efektiivseks, kui vastas oli hästi organiseeritud ja hea relvastusega Nõukogude Liidu kaitse. 1943. aastaks olid sakslased kõikidel rinnetel kaitsele sunnitud.
Mahalalel

Mahalalel (heebrea keeles מַהֲלַלְאֵל "Mahălalʾēl"; kreeka keeles Μαλελεήλ "Maleleḗl") on Piibli tegelane.
Mahalalel on Aadama pojapojapojapoeg ja Keenani poeg. Tema poeg on Jered.
Vana Testamendi kohaselt elas Mahalalel 895 aasta vanuseks
Stole Dimitrievski

Stole Dimitrievski (makedoonia keeles Столе Димитриевски; sündinud 25. detsembril 1993 Kumanovos) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Rayo Vallecano ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Põhja-Makedoonia klubis FK Rabotnički.
Alates 2012. aastast on ta mänginud Hispaania klubides. Aastatel 2012–2016 kuulus Granadasse ning sai mänguaega peamiselt klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega Hispaania esiliigas Gimnàstic de Tarragona ridades.
2018. aasta augustis läks ta Gimnàsticist laenule Rayo Vallecanosse, mis mängis toona Hispaania kõrgliigas. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.
Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises tegi Dimitrievski debüüdi 12. novembril 2015 mängus Montenegro vastu. Ta kuulus Põhja-Makedoonia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.