tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ülle Einasto

Ülle Einasto (7. detsember 1946 Tallinn – 16. veebruar 2021) oli eesti sisearhitekt ja vabadusvõitleja.
Lõpetanud 1971. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi sisearhitektuuri erialal, elas ta pärast abiellumist Tartus ning töötas sisearhitektina Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses (hilisem Kultuurimälestiste Riiklik Projekteerimisinstituut – KRPI), Tartu Majaehituskombinaadis ja Eesti Pimedate Ühingus. 
Tema tuntumate tööde seas on Tartus ennistatud Püssirohukeldri ja Vanemuise teatri väikse maja põlengujärgne sisekujundus. 
1970. aastate teisel poolel hakkas Ülle Einasto osalema rahvuslikus vastupanuliikumises. Abikaasa Peeter Einasto (1939–2020) oli kaudselt osalenud Eesti demokraatliku liikumise tegevuses ja ülekuulamistel andnud KGB-le nii enese kui ka kaaslaste kohta tunnistusi, mida KGB saanuks kasutada süüdistusmaterjalina eelseisval demokraatide kohtuprotsessil. Ent Ülle Einasto mõjul ütles abikaasa KGB suureks meelehärmiks kohtuprotsessil neist ohtlikest ütlustest lahti. 
Leivatöö ja kahe väikse poja kasvatamise kõrvalt tegeles Ülle Einasto inim- ja rahvusõiguse juhtumite väljaselgitamise, võimude poolt keelatud kirjanduse paljundamise ja levitamisega ning kujundas vastupanuliikumise põrandaaluse kroonika "Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis" ja omakirjastusliku ajakirja Isekiri numbreid. Abistas poliitvange ja nende perekonnaliikmeid, edastades muuhulgas regulaarselt telefonitsi teavet Stockholmis tegutsenud Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskuse esimehele Ants Kipparile (1912–1987). Samuti vahetas ta infot Läti ja Leedu vastupanijate ning Moskva ja Leningradi inimõiguslastega. 
Ülle Einasto lõi kaasa ka avalikus vastupanuvõitluses. Näiteks andis ta allkirja mitmele kollektiivsele avalikule kirjale: 
Kõik see tõi endaga kaasa läbiotsimised, ülekuulamised, KGB insinuatsioonid ja ähvardused, mis tipnes 8. detsembril 1983 KGB-laste Anti Taluri ja Viktor Kozlovi tehtud ametliku hoiatusega Nõukogude-vastase tegevuse jätkamise eest. Formaalseks põhjuseks oli osavõtt Nõukogude-vastasest tegevusest ning ebasiiraste tunnistuste andmine Lagle Pareki, Heiki Ahoneni ja Arvo Pesti süüasjas. Lisaks lülitati välja Ülle Einasto kodune telefon ja vallandati ta KGB survel KRPI-st. 
Erinevalt paljudest võitluskaaslastest jäi Ülle Einasto kõrvale Eesti iseseisvuse taastamise eest peetavast üldrahvalikust võitlusest ja edasisest poliitilisest tegevusest.
Salzburgi Kiltkivialpid

Salzburgi Kiltkivialpid (saksa: "Salzburger Schieferalpen") on Ida-Alpide mäestik Austria Salzburgi liidumaal. Asudes grauvaki vööndis, võib neid pidada kas Põhja-Lubjakivialpide või Kesk-Ida-Alpid osaks.
Mäestik asub Kitzbüheli Alpide (Tirooli Kiltkivialpid; grauvaki vööndi jätkumine Zelli järve ja Saalach jõe taga) (läänes) ning Dachsteini massiivi (idas) vahel. Põhjas külgneb see Berchtesgadeni Alpidega, samas kui lõunas eraldavad Salzachi ja Ennsi orud selle Alpide peaaheliku Kõrg- ja Madal-Tauerni mäestikest. Salzburgi Kiltkivialpid ulatuvad lääne–ida suunas umbes 60 km, Salzburgi Pinzgau piirkonnast Salzachist põhja pool Pongau piirkonda ja piki Ennsi jõge kuni Steiermargi liidumaa piirini.
Seda Alpide sisemist "Mittelgebirge" rühma, mille Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsioon (AVE) on määranud aluskivimi põhjal, ei saa geoloogilisest vaatenurgast omistada ei Põhja- ega Kesk-Alpidele, nii et see ei sobitu Ida-Alpide üldisesse kolmepoolsesse jaotusesse ja seetõttu käsitletakse seda kirjanduses erinevalt.
Allüksused.
Topograafilisest vaatenurgast on kaks alamrühma, eraldatud Salzachi jõega, kui see Sankt Johann im Pongau juures põhjasuunda keerab:
Zelli järv

Zelli järv (saksa: "Zeller See"; itaalia: "Lago di Zell") on väike mageveeline järv Austria Alpides. 
See on saanud nime Zell am See linna järgi, mis asub väikeses järve ulatuvas deltas.
Järve toidavad suviti arvukad väikesed mägiojad, kuid vaid üks oja voolab välja ja suubub Salzachi jõkke. Talviti külmub järv täielikult ja seal tehakse talisporti. Suviti tehakse järvel lõbusõite (sisepõlemismootoriga paadid pole lubatud, välja arvatud praamid, mis ületavad järve laiust Zellist Thumersbachini, nii et selle asemel saab rentida elektrimootoriga paate). Vesi on väga selge ja sobib ujumiseks või sukeldumiseks, kuid võib olla jahe.
Järve lõunapoolne ots Schüttdorfi lähedal on madalam ja enamasti vesikatku täis, mistõttu see ei sobi paadiga sõitmiseks ega ujumiseks.
Mihhail Moissejev

Mihhail Aleksejevitš Moissejev (vene keeles "Михаил Алексеевич Моисеев"; 22. jaanuar 1939 Malõi Iver, Amuuri oblast – 18. detsember 2022) oli Venemaa sõjaväelane (armeekindral).
Sõjaväekarjäär.
Moissejev lõpetas 1972. aastal Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia ja 1982. aastal Vorošilovi-nimelise NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia.
Ta oli aastatel 1987–1988 Kaug-Ida sõjaväeringkonna juhataja ning 1988–1991 NSV Liidu kaitseministri esimene asetäitja ja NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi ülem. Augustiputši ajal (19.–21. august 1991) toetas ta kaitseminister Dmitri Jazovit, kes kuulus võimu enda kätte haaranud Riikliku Erakorralise Seisukorra Komitee (GKTšP) koosseisu. Pärast putši läbikukkumist ja Jazovi vahistamist ööl vastu 22. augustit Vnukovo lennujaamas määrati Moissejev kaitseministri kohusetäitjaks, kuid ööpäev hiljem vabastati ta nii kohusetäitja kui ka kindralstaabi ülema kohustest. 
Novembris 1991 saadeti Moissejev erru, kuid 1999. aastal kutsuti tagasi. Ta töötas 1999–2008 Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabis juhtivinspektorina ja alates 2008. aastast oli ta Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi peainspektsiooni peainspektor.
Poliitika.
Moissejev oli aastatel 2011–2016 Venemaa Riigiduuma liige. 2018. aastal oli ta Venemaa presidendivalimistel Vladimir Putini usaldusisik.
Parapani

Parapani (ka Parapāni) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla loodeosas. Parapani jääb valla keskusest Strupļist 3,2, endisest piirkonna keskusest Viļānist 7,6 ning Riiast 223,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 8 elanikku.
Mežkokti

Mežkokti (ka Mežakokti) on küla ("mazciems") Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla põhjaosas. Mežkokti jääb valla keskusest Strupļist 5,2, endisest piirkonna keskusest Viļānist 4,2 ning Riiast 220,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 42 elanikku.
Taukuļi

Taukuļi (latgali keeles "Taukuli") on küla ("mazciems") Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla keskosas Lauza jõe kaldal. Taukuļi jääb valla keskusest Strupļist 2,8, endisest piirkonna keskusest Viļānist 6,2 ja Riiast 222,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 42 elanikku.
Antoņiški

Antoņiški (ka Antoniški) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla idaosas Strupļi soost kirdes Lauza jõe kaldal. Antoņiški jääb valla keskusest Strupļist 3,7, endisest piirkonna keskusest Viļānist 7,8 ning Riiast 224,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 30 elanikku.
Vecmurāni

Vecmurāni (ka Vacmurāni) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla lääneosas Ciskoda jõe kaldal. Vecmurāni jääb valla keskusest Strupļist 1,3, endisest piirkonna keskusest Viļānist 5,2 ning Riiast 221,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 41 elanikku.
Podļizovka

Podļizovka (ka Podlizovka) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla lääneosas Malta jõe kaldal. Podļizovka jääb valla keskusest Strupļist 3,2, endisest piirkonna keskusest Viļānist 3,3 ning Riiast 219,7 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 10 elanikku.
Rogoviki

Rogoviki on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla idaosas. Rogoviki jääb valla keskusest Strupļist 3,7, endisest piirkonna keskusest Viļānist 10,1 ning Riiast 226,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2009 oli külas 1 elanik.
Kitzsteinhorn

Kitzsteinhorn on mägi Austrias Kesk-Ida-Alpide Kõrg-Tauerni mäestikus. See on Glockneri rühma osa. Kitzsteinhorni liustikud on populaarne suusapiirkond.
Mägi asub Alpide peaahelikust põhja pool, Salzburgi liidumaa Kapruni vallas. Esmakordselt ronis sellele 1828. aastal kohalik mägironija Johann Entacher.
Täna saab kergesti tippu jõuda, kasutades liustiku õhutrammi orujaamast 911 m kõrgusel; sellel on kõrgeim köisraudtee püloon maailmas, olles 113,6 m kõrge ja läbimõõduga 2,2 m. Ülemise jaama katusel on restoran ja panoraamne terrass, kõrgusel 3029 m merepinnast.
Suusapiirkond.
Suusatamine Kitzsteinhornil algas juba 20. sajandi alguses, kui Saksa ja Austria Alpiklubi rajas aastatel 1907–1909 mägihüti ("Krefelder Hütte"). Esimene köisraudtee alustas tegevust 1965. aasta detsembris ning see avas "Schmiedingerkeesi" ja "Maurerkeesi" liustikud, tehes neist esimesed liustiku suusanõlvad Austria Alpides. Sellest hoolimata peab kuurort tegelema keskkonnamõjude ja ülemaailmse liustike taandumisega.
1974. aastal (pärast 2,5 aastat ehitustöid rajada 3295 m pikkune tunnel) avati suurema läbilaskevõime saavutamiseks paralleelselt köisraudteega sõitmiseks maa-alune funikulöör. Selle funikulööriga juhtus 11. novembril 2000 Kapruni katastroof, milles hukkus 155 inimest. Funikulööri asendamiseks võeti 23. detsembril 2001 kasutusele 24-kohaline funitel "Gletscherjet I". Järgmisel aastal järgnes gondeltõstuk "Gletscherjet II", mis avati 19. oktoobril 2002.
Sokolki

Sokolki on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla idaosas. Sokolki jääb valla keskusest Strupļist 2,7, endisest piirkonna keskusest Viļānist 9,1 ning Riiast 225,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 7 elanikku.
Ekaterine Tikaradze

Ekaterine (Eka) Tikaradze (gruusia keeles "ეკატერინე ტიკარაძე"; sündinud 3. märtsil 1976 Thbilisis) on Gruusia poliitik.
Ta on 18. juunist 2019 Gruusia okupeeritud territooriumidelt pärit ümberasustatud isikute, töö-, tervishoiu- ja sotsiaalkaitse minister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja kahe lapse ema. Ta valdab lisaks gruusia keelele veel vene, inglise ja saksa keelt.
Bokoni (Sokolki vald)

Bokoni (ka Bokāni, latgali keeles "Bokuoni") on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla idaosas. Bokoni jääb valla keskusest Strupļist 3,5, endisest piirkonna keskusest Viļānist 9,9 ning Riiast 226,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 31 elanikku.
Repši

Repši on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla keskosas. Repši jääb valla keskusest Strupļist 2,6, endisest piirkonna keskusest Viļānist 9 ning Riiast 225,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 6 elanikku.
Jaunmurāni

Jaunmurāni on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla edelaosas Malta jõe kaldal. Jaunmurāni jääb valla keskusest Strupļist 4, endisest piirkonna keskusest Viļānist 7,9 ning Riiast 224,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 10 elanikku.
Zvīdreņi

Zvīdreņi (ka Zvīdriņi, vanasti ka Švedeļi, latgali keeles "Zvīdreni") on küla ("mazciems") Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Zvīdreņi jääb valla keskusest Strupļist 4,5, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13,7 ning Riiast 230,1 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 29 elanikku.
Jugermani

Jugermani (ka Jugormani) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla kaguosas. Jugermani jääb valla keskusest Strupļist 7,5, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13,9 ning Riiast 230,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 11 elanikku.
Tumuški

Tumuški on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Tumuški jääb valla keskusest Strupļist 10, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13,9 ning Riiast 230,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 1 elanik.
Jakuški

Jakuški on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla kaguosas. Jakuški jääb valla keskusest Strupļist 11,1, piirkonna keskusest Viļānist 15 ning Riiast 231,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 2 elanikku.
Skudnovka

Skudnovka on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Skudnovka jääb valla keskusest Strupļist 7,1, endisest piirkonna keskusest Viļānist 11 ning Riiast 227,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 75 elanikku.
Dilmaņi

Dilmaņi (latgali keeles "Dylmani") on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Dilmaņi jääb valla keskusest Strupļist 12,2,endisest piirkonna keskusest Viļānist 9,9 ning Riiast 228,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 21 elanikku.
Garjuša

Garjuša (ka Garuša) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla lõunaosas. Garjuša jääb valla keskusest Strupļist 9,1, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13 ning Riiast 229,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2009 oli külas 1 elanik.
Akremi

Akremi on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla edelaosas. Akremi jääb valla keskusest Strupļist 6,4, endisest piirkonna keskusest Viļānist 10,3 ning Riiast 226,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 7 elanikku.
Zavarujevka

Zavarujevka on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla edelaosas Malta jõe kaldal. Zavarujevka jääb valla keskusest Strupļist 9,3, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13,2 ning Riiast 229,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 1 elanik.
Ustroņi

Ustroņi (ka Ostroņa või Astronija) on küla ("mazciems") Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas. 
Küla asub valla edelaosas merepinnast 130 meetri kõrgusel Malta jõe kaldal. Ustroņi jääb valla keskusest Strupļist 5, endisest piirkonna keskusest Viļānist 9 ning Riiast 223 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Ustrone mõisa ("Uströn", "Ustroń") keskuse juurde. Külas asub aastal 1938 rajatud Ostrone katoliku kirik. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 61 elanikku.
Millennium Dome

Millennium Dome on Ida-Londonis Greenwichi poolsaare põhjatipus asuv kuplikujuline rajatis, mis valmis tähistamaks kolmandat aastatuhandet. Tegu on maailma suuruselt üheksanda ehitisega. See toimis algselt näitustehallina, kuigi praeguseks on selle sisse ehitatud kontserdihall The O2 Arena.
BMW S14

BMW S14 on neljasilindriline kahe ülanukkvõlliga (DOCH) vabalthingav bensiinimootor, mida kasutati BMW 3. seeria E30 mudelitel M3 ja 320iS.
Mootori loomisel oli aluseks võetud malmist valmistatud BMW M10 mootoriplokk ning plokikaaneks oli kahe silindrivõrra lühendatud BMW S38 alumiiniumsulamist plokikaas. 
S14-l otsest järglast ei olegi, sest järgmise põlvkonna E36 põhinev M3 sai juba kuuesilindrilise mootori tähistusega BMW S50.
S14 toodeti valdavalt 2,3-liitrisena. 2,5-liitrist kasutati 600 eksemplaris toodetud homologatsioonimudelil M3 Spoort Evolution. 2,0-liitrist kasutati mudelil 320is - sellel oli töömahtu vähendatud kolvikäigu vähendamisega 84 mm-lt 72,6 mm-ni. Seda müüdi ainult Itaalias ja Portugalis, kus üle 2-liitrise mootori töömahuga autodele kehtis kõrgem maksumäär.
Großes Wiesbachhorn

Großes Wiesbachhorn on mägi Austria Salzburgi liidumaal ja kõrgusega 3564 m (teistel andmetel 3570 m) kõrguselt kolmas Kõrg-Tauerni mäestiku tipp.
Selle täiesti eraldiseisev firniga kaetud tipp moodustab Fuschi/Kapruni aheliku peamise tipu ja on Alpi-kirjanduses sageli kui Großglockneri rivaal. Suur nõlv selle ida- ja kagupoolsel küljel langeb u. 2300 m Fuscher Achesse - üks suuremaid kõrguste erinevusi mäetipu ja orupõhja vahel Ida-Alpides. Alpinistliku tähendusega oli Franz Riegele ja Willo Welzenbachi esmatõus 15. juulil 1924 loodeküljelt ("Nordwestwand"). Nad olid esimesed, kes kasutasid abistamiseks jäänaelu ("Eisnägel"); nendest arenesid hiljem välja tänapäeval kasutatavad jääkruvid. Loodesein oli üks klassikalisi jääseinu Ida-Alpides; kuid jää on nüüdseks sulanud.
Asukoht ja ala.
Großes Wiesbachhorn on peaaegu täielikult liustikest ümbritsetud. Põhjas on "Wielingerkees", kirdes voolab "Sandbodenkees" idasuunas ja alla "Sandbodenile" ja edasi Fuscher Achesse. Lõunas asub "Teufelsmühlkees" ja läänes "Kaindlkees". Oluline naabermägi põhjas, mida eraldab "Sandbodenscharte" tuulevlõhe (3211 m), on "Kleines Wiesbachhorn" (3286 m). Edelas, teisel pool "Wielingerschartet" (3265 m), Kaindlkeesi ja Teufelsmühlkeesi liustike vahel asub kaks tippu, Hinterer Bratschenkopf ja Vorderer Bratschenkopf (vastavalt 3413 ja 3401 m). Läänes langeb maapind Mooserbodeni veehidlani, idas "Fuscher Tali". Lähim oluline asula on Fusch an der Großglocknerstraße, linnulennult u. 10 km põhjas.
Mäkketõusud.
Algselt Fuschi talunike poolt 18. sajandi lõpus kasutatud marsruuti kasutatakse tänapäeval harva. See kulgeb Ferleitenist ja võtab 3,5 tundi jõuda Schwarzenbergi hütini ning siit veel 4 tundi Bratschenkopfi tippudest mööda Horni tippu. Tavaline tänapäevane mäkketõusude alguspunkt on Heinrich Schwaiger Haus. Sealt kulgeb tavapärane marsruut üle "Oberen Fochezkopfi" ja piki "Kaindlgrati" harja tipuni u. 3 tundi. Teekonna keskmises osas on 35° kaldega firniserv ("Firnschneide"), kaljulõigud on hinnatud UIAA I raskuskategooriaks. Klassikalised marsruudid üle 500 m kõrguse loodeseina nõuavad jääl ronimise oskusi, mis on võimelised toime tulema kuni 60° tõusudega.
Kaspar Treier

Kaspar Treier (sündinud 19. septembril 1999 Tartus) on Eesti korvpallur, kes mängib Itaalia meistriliiga Lega Basket Serie A klubides suure ääre positsioonil.
Karjäär.
Klubid.
Treier alustas mängimist Erkmaa korvpallikoolis ja liitus 15-aastaselt PMS Torino korvpallimeeskonnaga. 
2017. aastal sõlmis ta lepingu Itaalia esiliigas mängiva Poderosa Montegranaroga. 2019. aasta juulis sõlmis Treier lepingu teise Itaalia esiliiga klubiga Basket Ravenna.
3. juulil 2020 sõlmis Kaspar Treier kolmeaastase lepingu Itaalia meistriliiga tiimiga Dinamo Sassari, kes mängib ka FIBA Meistrite liigas.
2024. aasta suvel sõlmis Treier lepingu Itaalia kõrgliigaklubi Napoli Basketiga. Hooajal 2024/2025 jäi Treieri arvele keskmiselt 14,9 mänguminutiga 5,9 punkti, 2,4 lauapalli ja 0,6 resultatiivset söötu, visketabavus mängust oli 39,9%. 2025. aasta suvel pikendas Treier Napoli Basketiga lepingut kahe aasta võrra. 
Koondis.
Kaspar Treier on mänginud Eesti U16 koondises ja U18 koondises.
Rahvuskoondises mängis Treier esimest korda 21. juunil 2018 Soome vastu (69:76), kui sai mänguaega ligi 5 minutit. Kordusmängus Soome vastu 25. juunil (76:95) sai kirja 2 punkti ja 4 lauapalli. Treieri edukamad mängud koondises: 20 punkti (2022. aastal Leedu vastu), 12 lauapalli (2021. aastal Põhja-Makedoonia vastu), 4 resultatiivset söötu ja efektiivsuse näitaja 23 (2023. aastal Iisraeli vastu). Kokku on Treier koondises pidanud 46 mängu (seisuga 3. september 2025).
Riia mnt 129a

Riia mnt 129a on hoone Pärnus aadressil Riia maantee 129a.
Pärnu linnaaedniku Carl Friedrich Hahni jaoks rajatud maja on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Tänapäeval asub hoones söögikoht C.F. Hahn Pub.
Ajalugu.
Pärast Riia parkide direktorilt Georg Kuphaldtilt tellitud Pärnu haljastuse projekti valmimist 1889. aastal peeti vajalikuks projekti paremaks ja kiiremaks elluviimiseks võtta linnavalitsuses juurde tööle aednik ja rajada puukool. Esimeseks linnaaednikuks sai Carl Friedrich Hahn. Ilmselt sellesse aega jääb ka aedniku elamuna tuntud hoone ja selle juures asuva puukooli rajamine.
Hoone rekonstrueeriti 2007. aastal ja kujundati ümber toitlustusasutuseks.
Ida-London

Ida-London (inglise keeles "East London") on mitteametlikult määratletud osa Suurbritannia pealinnast Londonist. Enamiku määratluste kohaselt asub see südalinnast City of Londonist ida pool ja Thamesi jõest põhja pool. See hõlmab linnaosasid Barking and Dagenhami, Hackney'i, Haveringi, Newhami, Redbridge'i, Tower Hamletsi ja Waltham Foresti. 
Londoni idapoolset osa, mis asub Thamesi jõest lõunas, nimetatakse Kagu-Londoniks (inglise keeles "South East London").
Juri Vlassov

Juri Petrovitš Vlassov (vene: Юрий Петрович Власов; 5. detsember 1935 – 13. veebruar 2021) oli Nõukogude ja Venemaa raskekaalu tõstja, kirjanik ja poliitik. 
Ta osales 1960. ja 1964. aasta olümpiamängudel ning võitis 1960. aastal kuld- ja 1964. aastal hõbemedali; mõlematel mängudel oli ta Nõukogude Liidu olümpia lipukandja. 
Vlassov oli neljakordne maailmameister ja püstitas 31 maailmarekordit. Ta läks pensionile 1968. aastal ja temast sai silmapaistev kirjanik ja hiljem poliitik. 
Ta oli NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi (1989–1991) ja seejärel Venemaa Riigiduuma (1993–1995) liige ning kandideeris 1996. aastal Venemaa presidendivalimistel. 
Juba sportlaskarjääri jooksul tegutses ta kirjaniku ja ajakirjanikuna ning tal ilmus elu jooksul mitu kirjandusteost, sealhulgas üle 15 romaani ja üle 10 lühijutukogu. 
Sarnaselt temaga raskejõustiklasena tippu jõudnud ja hiljem poliitikasse suundunud filmitäht Arnold Schwarzenegger on Vlassovit nimetanud oma nooruspäevade suurimaks eeskujuks, kes inspireeris teda kulturismiga tegelema. Esimest korda kohtusid nad 1961. aastal maailmameistrivõistlustel Viinis, kui Schwarzenegger oli vaid 14-aastane. Kui 1988. aastal Moskvas filmiti filmi "Punane kuumus", andis Schwarzenegger Vlassovile oma foto pühendusega "Minu iidolile Juri Vlassovile".
Suur-Jõe tänav

Suur-Jõe tänav on tänav Pärnus Eeslinna ja Mai linnaosas.
Tänav algab Vingi tänavalt, kulgeb üldiselt kagusse ja lõpeb Papiniidu tänaval. Suur-Jõe ristub veel Vanapargi (paremalt), Väike-Jõe (vasakult), Väike-Sepa (paremalt), 3. Jõe (vasakult), Henno (paremalt), Kalamehe (paremalt), 4. Jõe (vasakult), Sillutise (paremalt), Pilli (vasakult), Rähni (paremalt), Liiva, Suur-Veski (paremalt), Kastani, Kastani põik (vasakult), Vikerkaare (vasakult), A. H. Tammsaare puiestee (paremalt), Mere (paremalt) ja Lao (vasakult) tänavaga.
Suur-Jõe tänav külgneb ka Annemõisa pargi, Waldhofi pargi ja Alevi kalmistuga.
Tänava pikkus on ligikaudu 3,08 kilomeetrit.
Nimi.
Tänava ajalooline saksakeelne nimi oli "Bachstraße".
Ajalugu.
Suur-Jõe tänavat mööda viis Pärnu linna ja sadamasse kitsarööpmeline Valga–Ruhja–Pärnu raudtee. Raudtee võeti üles 1970. aastatel, kui avati Pärnu–Mõisaküla laiarööpmeline raudteelõik, mis Pärnu kesklinna enam ei ulatunud.
Suur-Jõe tänava lõpuosa läbib ajaloolist tööstuspiirkonda, kus asusid H. G. Schmidti tööstuskompleks ja Waldhofi tselluloosivabrik.
2021. aastal pikendati Suur-Jõe tänavat Papiniidu tänavani.
Kõmmeldumine

Kõmmeldumine on puidu ristlõike kuju muutumine kuivamisel, mis on põhjustatud kokkukuivamise erinevustest radiaal- ja tangentsiaalsuunas. Seetõttu muutub saematerjal kuivamise käigus ebakorrapäraseks. Kõmmeldumine sõltub aastarõngaste suunast puidus.
Keerdkasv

Keerdkasv ehk kaldkiulisus on puidukiudude suuna spiraalne kõrvale kaldumine palgi pikitelje suunast. Suure keerdkasvuga palgi kasutamisel palkehituses võib palk seinast liikuda. Saematerjalina kuivab keerdkasvuga laud kõveraks.
Kõverus (metsandus)

Kõverus on palgi keskjoone kõrvalekalle palgiotste keskkohtade vahele tõmmatud mõttelisest sirgjoonest. Liiga kõver palk ei sobi saematerjaliks. Kõverus võib olla ühe- või mitmesuunaline, vastavalt liht- või liitkõver.
Lihtkõverus

Lihtkõverus on palgi kõverdumine ühes suunas ja ühel tasandil.
Liitkõverus

Liitkõverus on palgi kõverdumine enam kui ühes suunas või ühel tasandil.
Liiva tänav (Pärnu)

Liiva tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas.
Tänav algab Pärnu jõe kaldalt ja kulgeb algul edelasse, kuid peale Kooli tänavaga ristumist suundub kagusse. Liiva tänav lõpeb ristumisel Suur-Kuke tänavaga. Liiva ristub veel Suur-Jõe, Suur-Veski, Koidu (paremalt), Väike-Veski, Riia maantee, Kooli ja Väike-Kuke (paremalt) tänavaga.
Tänav on ligikaudu 900 meetrit pikk. 
Nimi.
Liiva tänava ajalooline saksakeelne nimi oli "Sandstraße".
Ajalugu.
Liiva tänav on olnud ajalooliselt väga oluline tänav, kuna tänava otsast viis paat jõe teisele kaldale Räämale. Aastatel 1915–1923 asus Liiva tänava ja jõe vastaskalda vahel Vene sõjaväe ujuvsild.
Liiklus.
Väike-Kuke ja Suur-Kuke vahelisel lõigul on tänav ühesuunaline. Sellel lõigul on võimalik sõita vaid Suur-Kuke tänava suunas.
Hochhaus Neue Donau

Hochhaus Neue Donau on 120 meetri kõrgune pilvelõhkuja-kortermaja, millele lisandub 30 meetrit kõrge betoonstruktuur. Arhitekt Harry Seidleri projekteeritud kõrghoone on ehitatud aastatel 1999–2002 ja sellel on 33 korrust (neist 32 on elamiskõlblikud). Ehitis asub Austria pealinnas Viinis, täpsemalt Donau Citys.
Florido Tower

Florido Tower on 113 meetrit kõrge pilvelõhkuja Austria pealinna Viini ringkonnas Floridsdorfis. Arhitekt Andreas Müller-Hartburgi projekteeritud kõrghoonel on 31 korrust, mida kasutatakse büroopindadena. Ehitis valmis aastal 2001.
Emil Krafth

Emil Henry Kristoffer Krafth (sündinud 2. augustil 1994 Ljungbys) on Rootsi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United ja Rootsi jalgpallikoondises.
2011. aastal debüteeris ta Rootsi esiliigas klubis nimega Östers IF. 2012. aasta jaanuaris liitus ta Rootsi kõrgliiga klubiga Helsingborgs IF.
2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Bologna. Hooajal 2018–19 mängis ta Bolognast laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Amiens. Kuigi ta sõlmis 2019. aasta juunis Amiens'ga püsiva lepingu, siirdus ta viie miljoni naelsterlingi eest juba sama aasta augustis Newcastle Unitedi, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.
Rootsi jalgpallikoondises tegi Krafth debüüdi 17. jaanuaril 2014 mängus Moldova vastu. Ta kuulus Rootsi koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Martin Dúbravka

Martin Dúbravka (sündinud 15. jaanuaril 1989 Žilinas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United ja Slovakkia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis MŠK Žilina, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Slovakkia kõrgliigas 2009. aasta mais. Hooaegadel 2009–10 ja 2011–12 tuli ta Žilinaga Slovakkia meistriks.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Taani kõrgliiga klubis Esbjerg. Hooajal 2016–2017 mängis ta Tšehhi kõrgliigas Libereci Slovani ridades. 2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Tšehhi kõrgliiga klubiga Praha Sparta.
2018. aasta jaanuaris läks ta Praha Spartast laenule Newcastle Unitedi. 2018. aasta mais sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2020. aastal valiti ta Newcastle Unitedi aasta mängijaks.
Slovakkia jalgpallikoondises tegi Dúbravka debüüdi 23. mail 2014 mängus Montenegro vastu.
Kregor Hermet

Kregor Hermet (sündinud 9. juunil 1997 Tallinnas) on Eesti korvpallur.
Kregor Hermet on 2,04 meetrit pikk ja kaalub 98 kilogrammi.
Karjäär.
Hermet alustas mängimist Audentese spordiklubis noortevõistlusi ja Audentese SG/Noortekoondises kus tegi ka oma debüüdi kunagises Eesti Korvpalli Meistriliigas. 2014. aastal mängis Hermet Kohila / Eesti Telekomi meeskonnas, seejärel aastal 2015 naasis Audentese SG/Noortekoondise võistkonda.
2016. aastal sõlmis ta lepingu Hispaania esiliiga klubiga Forca Lleida.
2018. aasta suvel naasis Hermet kodumaale ja sõlmis lepingu Tartu Ülikooli korvpallimeeskonnaga.
Pärast kahte head hooaega Tartus, sõlmis Hermet 2020. aasta suvel lepingu Eesti esiklubiga BC Kalev/Cramoga. Hermet võitis 2020. aasta sügisel BC Kalev/Cramoga PAF Superkarika ja heade esituste eest premeeriti teda Superkarika resultatiivseima mängija tiitliga.
Hermet kuulub Eesti meeste korvpallikoondisse.
Kohusetäitja

Kohusetäitja (ka kohustetäitja, asetäitja) on vakantse ametikoha ajutine täitja, kes pole sellele lõplikult kinnitatud.
Kellapid

"Kellapid" on Eestis toodetud komöödiaseriaal. Seriaali stsenarist on Mart Juur.
Seriaali esimene jagu oli TV 3 eetris 6. oktoobril 2016. Kokku on olnud sarja ühe hooaja jooksul eetris 11 jagu.
Sisututvustus.
Seriaal räägib Endel Kellapi (Ago Anderson) igapäevaelust. Endel elab tagasihoidlikus korteris Mustamäel koos oma emaga (Raivo E. Tamm). Suures paneelmajas on aga ka hulgaliselt teisi värvikaid elanikke, kellega perekond Kellapid on sunnitud iga päev suhtlema.
Vastukaja.
Kriitikute hinnang.
Õhtulehe veebiväljaandes arvustas teletoimetaja Keit Paju seriaali avajagu: "Üks asi, mis sarja juures veidi imelik tundus, oli see, et seda reklaamiti kui kogupere komöödiasarja, kuid juba esimeses osas toodi ekraanile teemad nagu kaalu langetamine, homod ja seks."
Publiku hinnang.
Õhtuleht korraldas novembris 2016 oma lugejate seas küsitluse, millele vastanutest koguni 57% arvas, et "Kellapid" on tollal eetris olnud Eesti teleseriaalidest halvim. Hoolimata tugevast kriitikast oli saatel suhteliselt palju vaatajaid. Kantar Emori andmetel oli oktoobris 2016 TV3e vaadatumate saadete seas “Kellapid” kümnendal kohal, 79 000 vaatajaga.
John A. Macdonald

John Alexander Macdonald (10. või 11. jaanuar 1815 – 6. juuni 1891) oli Kanada riigitegelane.
John A. Macdonald oli Kanada Dominiooni rajajate seas – üks Kanada Konföderatsiooni Isasid ning Kanada esimene peaminister (1867–1873, 1878–1891). Tema poliitiline karjäär kestis ligi pool sajandit.
Ameerika mäed

Ameerika mäed (inglise keeles "roller coaster") on lõbustusatraktsioon, kus sõidetakse järske pöördeid, tõuse ja langusi tegeval maapinnast kõrgemal õhus oleval rööbasteel. Inimesed sõidavad seal avatud vagunites. 
Teadaolevalt sai Ameerika mägede konstruktsiooni patendi esimesena LaMarcus Adna Thompson 1885. aastal Ameerika Ühendriikides. See käsitles Ameerika mägesid kui atraktsiooni, mis töötas New Yorgi meelelahutuspiirkonnas Coney Islandil alates 1884. aastast.
Atraktsiooni esineb lõbustus- ja teemaparkides kogu maailmas. Ameerika mägede rööbasrada ei pea ilmtingimata kulgema ringselt, mõnel puhul sõidetakse raja lõpust tagurpidi tuldud teed mööda tagasi. Kaks või rohkem teineteisega ühendatud vagunit moodustavad rongi. Enamikul Ameerika mägedel sõidetakse mitme vaguniga rongides, kus reisijad on kinnitatud oma istme külge. Kuid leidub ka atraktsioone, kus vagunid sõidavad rööbasteel ühekaupa.
Lasteekraan

Lasteekraan on Eesti Rahvusringhäälingu ristmeediaplatvorm, mis on suunatud lastele. Platvorm on eelkõige lastele mõeldud sisu voogedastamiseks, kuid sisaldab ka eakohaseid mänge. Lasteekraani portaali on koondatud kõik rahvusringhäälingu lastesaated, multifilmid ja muu noorematele vaatajatele mõeldud sisu.
Lasteekraan asendas 2019. aastal ERRi eelmise lastele suunatud Lastejaama veebiportaali.
Lasteekraani nimetust on Eesti Televisioonis kasutatud alates 1962. aastast ning varem tähistas see üldiselt lastesaadetele mõeldud kindlat eetriaega. 
Ajaloost.
Esimene lastele mõeldud saade läks eetrisse Eesti Televisiooni kolmandal saatepäeval – 24. juulil 1955. aastal. Saateks oli „Buratino esineb telestuudios” ning puunukule andis elu ja hääle nukunäitleja Ferdinand Veike. 1956. aasta detsembrist esines telenukk Buratino püsivalt ETV lastesaates “Võluraamat”.
18. detsembril 1957. aastal tõi režissöör Ants Kivirähk teleekraanile esimese Uno Leiese kirjutatud lasteloo „Vaat, mis juhtus!“ ning sellega pandi alus televisiooni nukuteatri sünnile.
16. märtsil 1962. aastal astus esmakordselt Eesti Televisiooni ekraanile saateid sisse juhatav Telepoiss ning sama aasta 1. oktoobril viidi lastesaated kokku Lasteekraani nime alla.
Vaata veel.
Telepoiss
Lasteekraani Muusikastuudio
Lasteekraani Muusikastuudio Lastekoor
Lauderi vald

Lauderi vald (läti keeles "Lauderu pagasts") on vald Lätis Ludza piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Zaļesje, Nirza, Rundēni ja Istra vallaga.
Valla pindala on 75 km². 2011. aasta seisuga elas seal 401 inimest. Aastal 2011 elas vallas 87 lätlast, 290 venelast, 12 valgevenelast ja 7 ukrainlast. Valla keskus on Lauderi küla. Vallavanem on Ludmila Matvejenko.
Ajalugu.
Aastal 1863 moodustati Istra, Annapole, Konecpole ja Soboļina mõisavalla ühendamisel Istra vald. Aastal 1945 moodustati vallas Annapole, Cukur, Istra, Koņecpole, Lauderi, Plepļi ja Soboļina külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Lauderi külanõukoguga Plepļi külanõukogu, aga aastal 1960 Rundēni külanõukogu kolhoosi Maija rīts alad. Külanõukogus tegutses kolhoos Zaveti Ļeņina, mis muudeti aastal 1970 Lauderi sovhoosiks, Lauderist sai aga sovhoosi keskasula. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Lauderi vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Zilupe piirkonda.
Kaitstavad paigad.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Rudava ehk Lītava mäe linnamägi ja Lauderi õigeusu kirik, selle piirdemüür, väravad, külgaltarid ning altarimaal. Kohaliku kaitse all on hiiepaik Dongi lohukivi ehk Čortov kameņ.
Loodus.
Vald asub Latgale kõrgustikul. Kõrgeim koht on valla lääneosas asuv Rudava ehk Lītava mägi (243,4 m), kõrgemad kohad on veel selle lähistel asuvad Dongi mägi (221,1 m) ja Čarkova mägi (211,3 m). Idaosas voolab valla suurim jõgi Istra jõgi. Valla suuremad järved on Suur Lauderi järv ja Sološi järv.
Looduskaitse all on Cucuri tamm, Lauderi pappel ja Lauderi pahaga pappel, lisaks üks nimetu põlispuu.
Külad.
Vallas on 34 küla. Valla keskuse Lauderi ("vidējciems ") elanike arv aastal 2020 oli 196. Ülejäänud valla külad on staatusega "skrajciems": Beļaji 2 elanikuga aastal 2020, Bidrija 1 elanikuga aastal 2020, Blonti 1 elanikuga aastal 2020, Čiučiši 3 elanikuga aastal 2020, Cucuri 12 elanikuga aastal 2020, Dongi 1 elanikuga aastal 2019, Figurka, Gumineica, Iļjonki 2 elanikuga aastal 2020, Iljusi, Kazimirova 1 elanikuga aastal 2020, Kirili 4 elanikuga aastal 2020, Koņova 2 elanikuga aastal 2020, Korņovka 1 elanikuga aastal 2020, Litovskie 5 elanikuga aastal 2020, Maslova 1 elanikuga aastal 2020, Morozi 3 elanikuga aastal 2020, Navinskie 3 elanikuga aastal 2020, Osiņņiki 1 elanikuga aastal 2020, Paideri 1 elanikuga aastal 2020, Paraļi 3 elanikuga aastal 2020, Pīteri 1 elanikuga aastal 2020, Plepļi 5 elanikuga aastal 2020, Rjabije 2 elanikuga aastal 2020, Rūdovi, Skredeļi 7 elanikuga aastal 2020, Smoļskie 1 elanikuga aastal 2019, Sološi 8 elanikuga aastal 2020, Staraja Meļņica 7 elanikuga aastal 2020, Škirpāni 3 elanikuga aastal 2020, Žlobnova 2 elanikuga aastal 2020, Turovka 9 elanikuga aastal 2020 ja Vacumnīki 2 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Lauderi

Lauderi (ka Lauders) on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Lauderi valla halduskeskus.
Lauderi asub merepinnast 157 meetri kõrgusel Suure ja Väikese Lauderi järve kallastel. Asula jääb piirkonna keskusest Zilupest 11,5 ning Riiast 310 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu, postkontor ja kultuurikeskus, õigeusu kirik ja katoliku palvemaja.
Lauderi tekkis Lauderi mõisa keskuse juurde (häärberis asub lastekodu). Aastal 1949 sai külast Lauderi külanõukogu, hiljem aga Lauderi valla halduskeskus. Küla oli Lauderi sovhoosi keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Zilupe piirkonda.
Aastal 2015 oli külas elanikke 214, aastal 2017 oli neid 202, aastal 2020 aga 196.
Säsilõhe

Säsilõhe on lüli- või küpspuidus tekkivad radiaalsuunalised (südamikust välispinna suunas sirutuvad) lõhed.
Ringlõhe

Ringlõhed esinevad nii lüli- kui ka küpspuidus, need sirutuvad piki aastarõngaid – palgi otsast on need nähtavad kaarena või ringjatena.
Mõlu

Mõlu on koos puiduga üleskasvanud surnud puidu osa, mille pinnal on lõhe. Kinnine mõlu on välispinnalt kinni kasvanud ja on nähtav otspinnal. Lahtine mõlu on palgi välispinnal.
Ovaalne palk

Ovaalseks palgiks loetakse palk, mille otspinnast samal kaugusel, teineteisega ristisuunas koore alt või koore pealt mõõdetud diameetrite erinevus on üle 10%.
Kaksiksäsi

Kaksiksäsi on kahe või enama säsi esinemine palgis.
Jiaozhou

Jiaozhou (hiina lihtsustatud kirjas "胶州", hiina traditsioonilises kirjas "膠州", pinyinis "Jiāozhōu") on Shandongi provintsi linn Hiinas.
Sarawati mäestik

Sarawati mäestik (araabia keeles "جِبَالُ ٱلسَّرَوَاتِ", romaniseeritult "Jibāl as-Sarawāt"), tuntud ka kui Sarat, on mäeahelik Araabia poolsaare lääneosas. Laiemas mõttes kulgeb see paralleelselt Punase mere idarannikuga ja hõlmab seega Faifa, Asiri ja Hijazi mägesid. Kitsas mõttes algab mäestik Saudi Araabia lõunaosas Asirist ja ulatub lõunas Adeni laheni, kulgedes piki kogu Jeemeni läänerannikut.
Zaļesje

Zaļesje on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Zaļesje valla halduskeskus.
Zaļesje asub merepinnast 125 meetri kõrgusel Zaļesje järve kallastel. Asula jääb piirkonna keskusest Zilupest 7 ning Riiast 307 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu ja postkontor.
Zaļesje tekkis XIX sajandi teisel poolel rajatud Zaļesje mõisa keskuse juurde. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Zilupe piirkonda.
Aastal 2015 ja 2017 oli külas 103 elanikku, aastal 2020 aga 94 elanikku.
Aeroscopia

Aeroscopia on lennundusmuuseum Prantsusmaal Toulouse'i lähedal Blagnacis Haute-Garonne'i departemangus. Muuseumi eksponaatide seas on kaks Concorde'i ülehelikiiruselist reisilennukit. Muuseum avati 14. jaanuaril 2015.
Alexandru Nazare

Alexandru Nazare (sündinud 25. juunil 1980 Oneștis Bacău maakonnas) on Rumeenia poliitik (Rahvuslik-Liberaalne Partei).
Ta oli 22. detsembrist 2008 kuni 13. juulini 2009 Euroopa Parlamendi liige. Ta kuulus Euroopa Rahvapartei fraktsiooni.
Alates 23. detsembrist 2020 kuni 8. juulini 2021 oli Alexandru Nazare Rumeenia rahandusminister.
Cincinnati-Covingtoni sild

Cincinnati-Covingtoni sild on 1866. aastal avatud sild Ameerika Ühendriikides, mille projekteeris John A. Roebling. See oli kuni Brooklyni silla avamiseni seitseteist aastat hiljem maailma pikim rippsild. Sild ühendab Cincinnati linna Ohio osariigis üle Ohio jõe asuva Covingtoni linnaga Kentucky osariigis.
Covington (Kentucky)

Covington on linn Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis. Ta asub Ohio jõe kaldal Cincinnati linna vastas.
Glemmtal

Glemmtal ("Glemmi org") Austria Salzburgi liidumaal on laias laastus 30 km pikk Saalachi jõe ülemjooksu org. See kuulub Põhja-Pinzgau piirkonda ja eraldab Kitzbüheli Alpe ida-lääne suunas. Selle peamine asula on Saalbachi küla Zell am See ringkonnas.
"Saalbach" voolab läbi oru ülemise 10 km, mille suurim peavool "Schwarzenbach" langeb u 1800 m kõrguselt merepinnast Geißsteini, "Tristkogeli" ja Spieleckkogeli mäe vahelt. Pärast ühinemist mitme oja ja Voglalpgrabeni kärestikuga voolab see kui "Saalbach" läbi "Hinterglemmi (Hinterglemmi org)", kust suunduvad mitmed suve- ja talvemarsruudid põhja poole Saalachi oru harjateele ("Saalachtaler Höhenweg") ja lõuna poole Pinzgau harjateele ("Pinzgauer Höhenweg"). "Schwarzachengrabeni" suubumiskoha lähedal asuvad mitmed hajutatud asulad ja lõunapoolses orupõhjas asub Loodusesõpradele kuuluv Karl Renner Haus.
Mitu kilomeetrit allavoolu org laieneb ja ulatub tuntud Saalbach-Hinterglemmi suusapiirkonda ja Saalbachi külla, kust alates kutsutakse Saalbachi Saalachiks ja orgu Alumiseks Glemmi oruks "(Vorderglemmtal)". Seal suubub põhjast Spielbergbach ja algab ka mitu suvist mägirada, sealhulgas rada Schattbergi. Sealt kulgeb org 15 km suhteliselt sirgelt ja otse itta. 
Org lõpeb Viehhofeni lähedal, Zelli järvest põhja pool, Saalach pöörab põhja ja org laieneb mitme kilomeetrini, moodustades Saalfeldeni linna ümber nõo.
John A. Roebling

John Augustus Roebling (sünninimi Johann August Röbling; 12. juuni 1806 Mühlhausen – 22. juuli 1869 New York) oli saksa päritolu Ameerika Ühendriikide tsiviilehituse insener, kes projekteeris eeskätt rippsildu. Tema projekti järgi ehitati näiteks Cincinnati-Covingtoni sild ja Brooklyni sild.
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaap

NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaap (vene keeles "Генеральный штаб Вооружённых сил СССР") oli Vene SFNV (1921–1922) ja Nõukogude Liidu (1922–1991) relvajõudude üks keskseid juhtimisorganeid, kindralstaap.
10. veebruaril 1921 loodud Punaarmee Staap oli Vene SFNV relvajõudude ühtne juhtimisorgan. Pärast Nõukogude Liidu moodustamist (detsembris 1922) Punaarmee staabi nimetus ei muutunud kuni 1935. aastani. 
Aastatel 1935–1946 kandis kindralstaap nimetust Punaarmee Kindralstaap, 1946–1950 NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaap, 1950–1955 Nõukogude Armee Kindralstaap ja 1955–1991 taas NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaap.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist (jõustus 26. detsembril 1991) NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaap kaotati. Mais 1992 loodi selle baasil Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaap. 
Kindralstaabi ülemad.
Esimene Punaarmee staabiülem (1921–1924) oli 1918. aastal vabatahtlikult Punaarmeesse astunud tsaariarmee kindral Pavel Lebedev.
Metsamädanik

Metsamädanik areneb puus selle kasvamise ajal.
Mädanikust kahjustatud puit

Mädaniku poolt kahjustatud puit võib olla kõva- või pehmemädanikuga – viimane on puit, mis külmumata olekus pole sama vastupidav terava servaga objekti survele kui terve puit. Kõvamädanik võib survet taluda pea sama hästi kui terve puit, kuid on rabedam.
Tekkeviisi järgi jaguneb mädanik metsamädanikuks ja laomädanikuks, tekkides siis vastavalt juba metsas kasvaval puul või alles pärast langetamist ja ladustamist.
Minigolf

 
Minigolf on pallimäng.
See on päris golfi väiksem sugulane. Minigolf keskendub golfimängu ühele osale, mida nimetatakse puttamiseks. Mängu eesmärk on võimalikult väheste löökidega pall auku saada. Väljakud, millel mängitakse, koosnevad tavaliselt 18 rajast, igal rajal on üks auk. Raja pikkus jääb tavaliselt 10 m sisse algusest auguni. 
Minigolfi mängitakse peamiselt kunstväljakutel. Väljakud on kaetud tavaliselt vaiba, kunstmuru või betooniga ja on geomeetrilise ehitusega. Kasutatakse kunstlikke takistusi nagu torud, tunnelid, kalded ja liikuvad takistused nagu tuuleveskid ja metallist seinad. Minigolf on peamiselt mõeldud meelelahutuseks. Kõige rohkem minigolfi radu asub Ameerikas Myrtle Beachis, mida kutsutakse ka minigolfi pealinnaks. Seal asub üle 3000 minigolfi raja.
Ajalugu.
Esimesed geomeetrilise kujuga vaibast minigolfi rajad ehitati 20. sajandi algul Suurbritannias. Esimene dokument minigolfi raja kohta pärineb 1912. aasta 8. juuni The Illustrated London Newsist, kus räägiti Gofstacle'i minigolfirajast. Esimene standardrada, mis jõudis ka masstootmisse, Thistle Dhu (“This’ll Do”), loodi 1916. aastal Pinehurstis Põhja-Carolina osariigis. Minigolf loodi küll Suurbritannias, kuid populaarsuse pälvis see Ameerikas. Eriti kuulsaks said New Yorgi katusega väljakud, mida oli 1920. aastate lõpuks kokku üle 150 ja väljakuid terves Ameerikas üle 10 000. Ameerika minigolfi buum, aga lõppes majanduslanguse tõttu ja kõik rajad lammutati või suleti enne 1930. aasta algust. Esimese minigolfi raja Euroopas ehitas Fr. Schröder 1926. aastal Hamburgis, Saksamaal. Teda inspireerisid Ameerika minigolfi rajad. 1930. aastal Ameerikast tagasi Rootsi tulnud Edwin O. Norrman ja Eskil Norman asutasid 1931. aastal firma Norman och Norrmas Miniatyrgolf ja hakkasid looma standardseid minigolfi radu Rootsis.
Riiklikud võistlused.
World Minigolfsport Federation (WMF), liige AGFIS, korraldab minigolfi maailmameistrivõistlusi Ameerikas, Jaapanis, Hiinas, Indias ja Taiwanis iga kahe aasta tagant paaritult nummerdatud aastatel, samas meistrivõistlused Euroopas ja Aasias on korraldatud paarisarvulistel aastatel. Paljud neist võistlustest on korraldatud kolmele vanuserühmale: juuniorid (alla 20-aastased), täiskasvanud (ilma vanusepiiranguta) ja pensionärid (üle 45-aastased). Mehed ja naised võistlevad eraldi kategooriates, välja arvatud mõnel võistkonnavõistlusel ja paarisvõistlusel. Meeste ja naiste mänguoskuste erinevus on elukutseliste tasemel väga väike.
Leoganger Ache

Leoganger Ache on jõgi Austria Salzburgi liidumaal, Saalachi vasakpoolne lisajõgi.
Leonganger Ache voolab samanimelises orus "(Leoganger Tal)". See saab alguse Tirooli piiri lähedalt Hüttenist Leogangi vallas kõrgusel 960 m, kui kokku voolavad:
See voolab läänest itta ja on u. 15 km pikk, lisaks Schwarzleobach 22 km.
Pool teed läbib see Leogangi valda. Leogangi org langeb vabalt ja laugelt Saalfeldeni nõkku. Saalfeldenist loodes Uttenhofenis suubub Leoganger Ache Saalachisse; kolmandana ühineb siin Urslau oja.
Selle põhjapoolsed, parempoolsed lisajõed koosnevad mitmest mägiojast, mis tulevad Leogangi mägede lubjakivimassiivist (Grießbach ja Weissbach suubuvad Grießneri ojja, Birnbach Birnhornilt suubub Leogangi juures ja Weissbach Eckingi juures). Kiltkivialpidest on peamised ojad Schwarzbach (koos Dunkelkendlbachiga Asitzist ja Klammbachiga Halderbergkogelist).
"B 164 Hochkönig Straße" (mis tuleb Bischofshofenist Dienten am Hochkönigi ja Saalfeldeni kaudu) kulgeb piki Leogangi orgu üle Grießeni kuru ja Fieberbrunni kaudu Sankt Johann in Tirolisse – see on ainus Austria-sisene ühendus Tiroolist itta, mis ei ületa Kõrg-Alpi kuru, kuid on seotud Salzburgiga ka Deutsches Ecki liiklussõlme kaudu.
Amsterdam (New Yorgi osariik)

Amsterdam on linn New Yorgi osariigis Montgomery maakonnas. Linn on nimetatud Amsterdami järgi Hollandis ja asub Mohawki jõe ääres.
Vladimir Zuikov

Vladimir Zuikov (vene Владимир Николаевич Зуйков; 27. jaanuar 1935 Moskva – 25. veebruar 2021 Moskva) oli vene multifilmide kunstnik-lavastaja ja raamatute illustraator.
Lõpetas Potjomkini-nimelise Moskva Linna Pedagoogilise Instituudi.
Vladimir Zuikov töötas 1967. aastast surmani Sojuzmultfilmis. 
Tema esimeseks tööks oli 1968. aastal Fjodor Hitruki lavastatud "Film, film, film". Vladimir Zuikov on tuntud Sojuzmultfilmis toodetud Karupoeg Puhhi-teemaliste multifilmide kunstnik-lavastajana (koos Eduard Nazaroviga). Tema lavastatud multifilmide seas on "Karupoeg Puhh", "Karupoeg Puhh läheb külla", "Karupoeg Puhh ja toimekas päev", "Lugu kaliif toonekurest", "Kass kes oskas laulda", "Lõvi ja härg" jt. Kokku oli ta tegev üle 30 multifilmi juures.
Vladimir Zuikov illustreeris paljude tuntud autorite loomingut, mis vene keeles ilmus. Nende autorite seas on Alan Alexander Milne, Kir Bulõtšev, Astrid Lindgren, Grigori Oster, Otfried Preußler, Oscar Wilde ja Annie M. G. Schmidt. 
2002. aastast oli ta ka Riikliku Kinematograafia Ülikooli õppejõud.
Vladimir Zuikov suri COVID-19 põhjustatud tüsistustesse 25. veebruaril 2021, olles 86-aastane.
Schmittenhöhe

Schmittenhöhe on mägi Kitzbüheli Alpide idaserval. See on ringkonnakeskuse Zell am See kohalik mägi, kuhu Adolf Bleichert &amp; Co ehitas 1927. aastal köisraudtee, mis viib tippu. Köisraudtee süsteemi on sellest ajast mitu korda uuendatud. Schmittenhöhe tipust avaneb hea vaade enam kui 30 kolmetuhandesele tipule, samuti Zelli järvele, jõeorule ja kogu Saalachi orule.
Schmittenhöhel on talispordirajad. Schmittenhöhelt võib paraplaaniga teha arvukalt kauglende Pinzgau piirkonda, mille sirge ida-lääne suund võimaldab pikki lende teha.
Reiter Alm

Reiter Alpe (ka Reiter Alm või Reither Steinberge) on mäestik Berchtesgadeni Alpides, nimetatud Reiti küla järgi. See asub Saksa–Austria piiril Baieris Saksamaal ja Salzburgis Austrias.
Suuremad tipud on:
Vihuri tänav

Vihuri tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelguranna asumis.
Tänav algab Kari tänavalt ja lõppeb Puhangu tänavaga ristudes.
Vihuri tänav 3 asub Sitsi Lasteaed.
Ajalugu.
Praeguse nime sai Vihuri tänav 24. novembril 1995. Enne seda kandis Vihuri ja Tuulemaa tänav alates 16. oktoobrist 1953 vene revolutsioonilise demokraadi, kriitiku ja publitsisti Vissarion Belinski järgi Vissarion Belinski tänava nime.
Loferi mäed

Loferi mäed (saksa: "Loferer Steinberge", "Loferi kaljumäed") on mäestik Põhja-Lubjakivialpides. Need asuvad Austria Tirooli ja Salzburgi liidumaadel. Loferi mäed on Leogangi mägedest kagus eraldatud 1202 m kõrge "Römersatteli" kuruga.
Kiigeraud

Kiigeraud on kõvast metallisulamist kaarja pinnaga tööriist, mida kasutatakse graafikas metsotinto puhul alusplaadi kornimiseks. Kiigerauda hoitakse käepidemest, see surutakse kaarja osaga vastu graafikaplaati ja kiikuvate liigutustega kornitakse pinna alla jääv osa.
3–5 cm laiuse kiigerauaga kornitakse plaat nii piki- kui ka ristisuunas, kuni selle pind on ühtlaselt teraline. Sellelt pinnalt saavutatakse trükkimisel ühtlane sametjalt matt pind. Kujutis tekitatakse pinnalt korni mahapoleerimise teel ja jääb valmis tõmmisele valge pinnana mustal taustal.