tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Muriel Barbery

Muriel Barbery (sündinud 28. mail 1969 Casablancas) on prantsuse kirjanik ja filosoofiaõppejõud.
Barbery õppis Lycée Lakanalis, astus 1990. aastal École Normale Supérieure de Fontenay-Saint-Cloud'sse ning lõpetas selle filosoofia alal 1993. 
Seejärel õpetas ta filosoofiat Bourgogne'i ülikoolis, ühes lütseumis ja Saint-Lô õpetajakoolituse instituudis (Institut Universitaire de Formation des Maîtres). 2008. aastal loobus ta õpetamisest ning kolis koos abikaasaga Jaapanisse Kyōtosse.
Barbery romaan "Siili elegants" ("L'Élégance du hérisson") oli Prantsusmaa raamatumüügi edetabeli tipus 30 nädalat järjest. See on olnud menuk veel mitmel maal ning on pälvinud arvukalt auhindu. Romaani tegelased on jõuka Pariisi korterelamu asukad, eelkõige varjatud intellektuaalsete huvidega majahoidja Renée Michel ning ühe majas elava perekonna üliintelligentne enesetappu kavandav tütar Paloma.
"Siili elegantsist" valmis 2009. aastal ka film ("Le hérisson", režissöör Mona Achache).
Juta Kivimäe

Juta Kivimäe (sündinud 10. detsembril 1952 Pärnus) on eesti kunstiajaloolane ja kirjanik.
Ta on lõpetanud 1971. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna ajaloolase-kunstiajaloolasena. 1998. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonnas magistritöö ja sai magistrikraadi. 
Töötas 1978. aastast Eesti Rahvusraamatukogus vanembibliograafina. Alates 1983. aastast töötab ta Eesti Kunstimuuseumis. Aastatel 1983–1991 oli ta Kristjan Raua majamuuseumi juhataja, alates 1999. aastast on ta muuseumi skulptuurikogu juhataja.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu liige.
Loominguline tegevus.
Ta on kirjutanud kaassõnu Eesti Lastekirjanduse Keskuse väljaannetele, kunstikataloogidele jmt, jooksvat kriitikat ja näituste tutvustusi ajalehtedele ja ajakirjadele, käsikirju dokumentaalsetele kunstifilmidele. Kunstiteaduslikus uurimistöös on keskendunud 20. sajandi esimese poole eesti kunstiajaloole ning Teise maailmasõja järgsete aastakümnete ja nõukogude perioodi modernistliku skulptuuri arengutele.
Isiklikku.
Juta Kivimäe on sündinud Pärnus arstide peres. 1953. aastal kolis perekond Tallinna.
Yuri Landman

Yuri Landman (sündinud 1. veebruaril 1973) on Hollandi avangardistlik helilooja, laulja, instrumentalist, publitsist, muusikaõpetaja ja pillimeister.
Elulugu.
Yuri Landman on Hollandist pärit muusik ja keelpillide ehitaja, kes on valmistanud eksperimentaalseid elektrilisi keelpille. Tema valmistatud keelpilli kõla meenutab nii kirikukellade kui ka hiina gongide heli. 
Landmani loomingut on määratletud mõistetega mikrotonaalsus, eksperimentaalmuusika, ebatraditsioonilised muusikainstrumendid.
Ta on teinud koostööd Einstürzende Neubauten, Liarsi, Sonic Youthi, Blood Red Shoesi, The Dodosi, Half Japanese'i, Enoni, Lou Barlow', dEUSi, Kaki Kingi, Rhys Chathami, Philippe Petit', HEALTHi, Liam Finni, The Veilsi ja Micachu And The Shapesiga.
1990. aastatel mängis ta ansamblites Zoppo ja Avec-A. 2006. aastal alustas ta soolokarjääri ja mängis 2012. aastal ansamblites Yuri Landman Ensemble ja Bismuth. Aastal 2018 lõi ta mikrotoonidega diagrammide sarja.
Järgmistel organisatsioonidel on Landmani muusikariistade kogud: MIM (Phoenix),WORM, Muziekgebouw aan 't IJ, Extrapool (Nijmegen), De Toonzaal (Den Bosch), Flipside (Eindhoven), Can Vicente del Amo (Ibiza), Museum of Transitory Art, (Ljubljana), Radiona (Zagreb), St James Cavalier (Malta), Sonoscopia (Porto), Liebig 12 (Berliin), Acud Macht Neu (Berliin), TAMK (Tampere), Conservatoire TPM (Toulon) ja Maajaam (Otepää).
Naftariik

Naftariik on riik, millel on suuri naftamaardlaid ning mis teenib suurt tulu nafta tootmise ja müügiga.
Naftavarude paiknemine.
Naftavarud paiknevad maailmas väga ebaühtlaselt: 67% varudest on Lähis-Idas, 8% Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, 7% Euroopas, 7% Aafrikas, 6% Aasias, 1% Okeaanias. Kõige suuremate naftavarudega riigid on Saudi Araabia, Venezuela, Iraan, Iraak, Kuveit ja Araabia Ühendemiraadid.
Naftatootjad ja -eksport.
Suurima naftatoodanguga riigid on Saudi Araabia, Venemaa, USA, Iraan ja Hiina. Rahvusvahelise Energiaagentuuri (International Energy Agency, IEA) 2011. aasta kohta tehtud uurimustest selgus, et kümne juhtiva naftariigi naftatoodang moodustas 63% kogu maailma naftatoodangust, mis oli 2011. aastal kokku 1,5 miljardit tonni.
Suurima naftaekspordiga riik on Saudi Araabia, järgnevad Venemaa, Iraan, Araabia Ühendemiraadid ja Norra.
Naftat Eksportivate Riikide Organisatsioon.
1960. aastal Bagdadis asutasid viis kõige suuremate naftavarudega riiki – Iraan, Iraak, Saudi Araabia, Kuveit ja Venezuela – organisatsiooni OPEC (Organization of the Petroleum Exporting Countries). Praegu on OPEC-il 12 liiget ja liikmeks võetakse vastu kõik, kellel on toornafta ekspordis suur osakaal.
OPEC avaldab suurt mõju nafta hinna kujundamisele. Nafta on ka oluline abivahend oma tahtmise saamisel, kuna suurema osa riikide toimimine sõltub naftast. Nii näiteks tõusis nafta hind 1973. aastal lakke ning tekkis energiakriis, kuna OPEC-i liikmed keeldusid naftat lääneriikidesse müümast, sest lääneriigid olid Yom Kippuri sõjas aidanud Iisraeli, mitte Egiptust ja Süüriat.
Kui võrrelda aastaid 1973 ja 2010 energia saamise allikate alusel, on nafta osakaal küll kukkunud 46,1%-lt 32,4%-le, kuid moodustab siiski peaaegu 1/3 maailma energiatootmise allikatest. Sõltuvus naftast ja naftariikidest on vähenenud, kuna energiat on rohkem hakatud tootma gaasist, tuumaenergiast ja taastuvatest energiaallikatest (nt geotermaal-, päikese- ja tuuleenergiast). Lisaks tahavad teised riigid saavutada sõltumatuse naftariikidest.
Naftariikide probleemid Saudi Araabia näitel.
Maailma suurima naftaekspordi, -tootmise ja -varudega riigi, Saudi Araabia eelarve tuludest moodustab naftaga seotu 92,5%, SKP-st 55% ning ekspordist saadavast tulust 90%. Nii suur nafta osakaal ekspordis, SKP-s ja eelarve tuludes muudab majanduskasvu sõltuvaks nafta hinnast: kui hind kukub, siis majanduskasv aeglustub. Selline majandus pole jätkusuutlik. 2012. aasta seisuga moodustab Saudi Araabia SKP-st erasektor 40%. Valitsus proovib erasektori osakaalu suurendada, et saavutada nafta- ja gaasitööstusest vähem sõltuv majandus.
Eesti tulevik.
2011. aastal võttis Eesti Energia eesmärgiks hakata tootma umbes miljon tonni sünteetilist naftat aastas. Tootmiseks vajalik elektrijaam on valmis ja hakkab tootma hea hinnaga elektrit, kuna ühest kilogrammist põlevkivist saab 20 minutiga 120 grammi õli. Jaam aitab tagada Eesti energeetilise sõltumatuse.
Simo Mikkonen

Simo Mikkonen (sündinud 14. jaanuaril 1978) on soome ajaloolane ja Vene ajaloo dotsent. Ta töötab teadurina Jyväskylä Ülikooli ajaloo ja etnoloogia osakonnas. Alates 2012. aastast on ta osakonna asedirektor. Ta spetsialiseerus Venemaa ja Nõukogude Liidu ajaloole ning tema doktoritöö (2007) käsitles Stalini kultuuripoliitikat. Ta uurib eelkõige kultuuri, poliitika ja ühiskonna vahelisi suhteid endises Nõukogude Liidus.
Raadiotehnika

Raadiotehnika on teaduse ja tehnika haru, mis käsitleb elektromagnetlainete ja -väljade kasutamist, eelkõige informatsiooni saamiseks, edastamiseks ja vastuvõtmiseks. Raadiotehnika rakendusvaldkonnad on näiteks raadioside, ringhääling (raadio, televisioon), raadiolokatsioon, raadionavigatsioon.
Raadiotehniline võib olla seade (raadiosaatja, raadiovastuvõtja jm) või süsteem (radarisüsteem, raadionavigatsioonisüsteem).
Raadiotehniline elektroonika on elektroonika haru, kus luuakse raadiotehniliste rakenduste jaoks mõeldud elektronseadiseid.
Pooljuhtseadis

Pooljuhtseadis on elektronseadis, mille talitlus põhineb pooljuhtmaterjalis avalduvatel elektrinähtustel. Pooljuhtseadised kuuluvad põhiliste komponentidena elektroonikalülituste koosseisu.
Pooljuhtseadised on näiteks pooljuhtdioodid, transistorid, türistorid, fotodioodid, valgusdioodid, pooljuhtlaserid, termistorid.
Valdav osa pooljuhtseadiseid valmistatakse tänapäeval integraallülituste koosseisu kuuluvatena.
Tööpõhimõte ja kasutamine.
Suure osa pooljuhtseadiste töö põhineb pn-siirde omaduste ärakasutamisel (dioodid, bipolaartransistorid, pn-siirdega väljatransistorid, türistorid).
Tänapäeva elektroonikas on ülekaalukalt kasutusel isoleeritud paisuga väljatransistorid (MOSFET) komplementaarsete struktuuridena integraallülitustes (CMOS-lülititena loogikalülides). CMOS-struktuuridel põhinevad näiteks niisugused suured integraallülitused, nagu protsessorid, kontrollerid, mälukomponendid.
Tootmine ja väljatöötamine Eestis.
Eestis on pooljuhtseadiseid välja töötatud ja toodetud alates 1950. aastate lõpust. Toodetud on kiirgustundlikke pooljuhtresistore, hiljem ka transistore, türistore ja integraallülitusi.
Alates 1970. aastatest on Eestis välja töötatud ja valmistatud ka integraallülitusi, peamiselt analoogmikrolülitusi.
Pooljuhtseadiseid töötasid välja ja tootsid algul ettevõtted ise või nende uurimisasutused. Hiljem sai põhiliseks pooljuhtseadiste uurimise kohaks Eestis jälle Tallinna Tehnikaülikool.
Eesti keeles on ilmunud ainult üks põhjalik pooljuhtseadised ja nende kasutamist käsitlev teos, see on Harry Tani ja Enn Velmre "Pooljuhtseadised ja nende kasutamine" (1967). Raamat on saadaval ka PDF-faili kujul.
Elektronlamp

Elektronlamp on elektrovaakumseadis, milles loodud kõrgvaakumis tüüritakse vabade elektronide voo intensiivsust elektroodidevaheliste elektriväljadega. Lambi klaas-, metall- või keraamikakestas paiknevad elektroodid: kuumkatood (termoelektrilisel emissioonil põhinev elektronide allikas), anood (elektronide kogur) ja nende vahel enamikus lampides üks või mitu võret (võretaolist elektroodi) elektronivoo tüürimiseks.
Elektronlampide tähtsamad liigid elektroodide arvu järgi:
Elektronlampdioodi leiutas 1904. aastal inglane , esimesed trioodid valmistati 1906. aastal USA-s juhtimisel.
Elektronlambid kui aktiivsed elektroonikakomponendid võimaldavad luua elektroonikalülitusi elektrisignaalide genereerimiseks, võimendamiseks ja muundamiseks. Elektronlampidel rajaneb raadiotehnika ja elekterside areng 20. sajandi esimesel poolel.
Elektrovaakumseadis

Elektrovaakumseadis on hermeetilise (õhukindla) kestaga elektriseadis, mille talitluseks on vajalik kõrgvaakum või mingi kindlarõhulise gaasi keskkond. Tuntuim elektrovaakumseadis on hõõglamp.
Elektrovaakumseadiste hulka kuuluvad samuti gaaslahenduslambid ja -ventiilid: elavhõbeventiil (elavhõbedast külmkatoodiga alaldusseadis), gasotron (gaasi või elavhõbedaauruga täidetud kuumkatoodiga alaldusseadis), türatron (tüüritav alaldusseadis).
Vaakumseadiseid, milles tüüritakse vabade elektronide voogu (näiteks elektronlamp, elektronkiiretoru), nimetatakse ka elektronvaakumseadisteks.
Elektronseadis

Elektronseadis on elektriseadis, mille talitlus põhineb laetud osakeste ‒ elektronide ja/või ioonide ‒ liikumisel vaakumis, gaasis, plasmas või tahkises. Laetud osakeste liikumist ja kontsentratsiooni (paiknemistihedust) tüüritakse elektri- ja magnetvälja abil. Elektronseadiste põhiliigid on:
Alates 20. sajandi teisest poolest on pooljuhtseadised järk-järgult asendanud enamiku elektrovaakumseadiseid.
Waltoni maakond (Georgia)

Waltoni maakond ("Walton County") on maakond USA-s Georgia osariigis. 
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Monroe. 
Maakonna pindala on 855 km². Veepindala on 2 km². 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 83 768. Aastal 2000 oli elanikke 60 768. 
Ajalugu.
Waltoni maakond moodustati 15. detsembril 1818. aastal 46. Georgia maakonnana. Maakond on nime saanud George Waltoni järgi, kes oli üks kolmest mehest Georgia osariigist USA iseseisvusdeklaratsiooni allkirjastamisel. Teised kaks olid Button Gwinnett ja Lyman Hall.
Waltoni maakond

Waltoni maakond ("Walton County") on maakond USA-s Florida osariigis. 
Maakonna halduskeskus on DeFuniak Springs. 
Maakonna pindala on 3206 km². Veepindala on 467 km². 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 55 403. Aastal 2000 oli elanikke 40 601. 
Maakonnas asub Florida kõrgeim looduslik koht: Britton Hill (105 meetrit).
Ajalugu.
Waltoni maakond moodustati 29. detsembril 1824 Escambia maakonna osast. Maakond on saanud nime Florida territooriumi ministri George Waltoni järgi.
Okaloosa maakond

Okaloosa maakond ("Okaloosa County") on maakond USA-s Florida osariigis. 
Maakonna halduskeskus on Crestview ja suurim linn Wright. 
Maakonna pindala on 2802 km². Veepindala on 379 km². 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 180 822. Aastal 2000 oli elanike arv 170 498. 
Ajalugu.
Okaloosa maakond moodustati 3. juunil 1905 Santa Rosa maakonna osast. Maakond on saanud nime tšoktokeelsetest sõnadest "oka" (vesi) ja "lusa" (must).
Harti maakond (Georgia)

Harti maakond ("Hart County") on maakond Georgia osariigis USA-s.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Hartwell. 
Maakonna pindala on 664 km². Veepindala on 63 km². 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 25 213. Aastal 2000 oli elanike arv 22 997. 
Ajalugu.
Harti maakond moodustati 7. detsembril 1853. aastal Elberti, Franklini ja Madisoni maakonna osadest. 159-st Georgia maakondadest on Harti maakond ainus mis on nimetatud naise järgi, Nancy Hart, samuti nimetati tema järgi Hartwell.
Leida Jürgen

Leida Jürgen (25. detsember 1925 Halliste – 3. mai 2013) oli eesti klaasikunstnik.
Ta lõpetas 1946. aastal Viljandi Arve-Tööstustehnikumi rõivaste konstrueerimise ja modelleerimise erialal. Samal aastal asus õppima Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, kus õppis klaasikunsti erialal Maks Roosma õpilasena, lõpetas kooli (siis juba ERKI) 1952. aastal.
Ta oli aastatel 1952–1955 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi ja aastatel 1957–1958 V. I. Muhhina nimelise Leningradi kõrgema kunsttööstuskooli õppejõud. 
Aastatel 1955–1990 oli ta Leningradi Kunstilise Klaasi Tehase kunstnik ja aastast 1991 vabakunstnik. 
1959. aastast oli ta Venemaa Kunstnike Liidu liige.
Harti maakond (Kentucky)

Harti maakond ("Hart County") on maakond USA-s Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskus on Munfordville ja suurim linn Horse Cave.
Maakonna pindala on 1082 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 199. Aastal 2000 oli elanikke 17 445.
Ajalugu.
Harti maakond moodustati 28. jaanuaril 1819 Hardini ja Barreni maakonna osadest. Maakond on saanud nime kapten Nathaniel G. S. Harti järgi, kes oli ohvitser 1812. aasta sõjas.
Roaring Fork

Roaring Fork on Colorado jõe lisajõgi USA-s Colorado osariigi keskosas. Jõgi voolab majanduslikult tähtsal alal Colorado läänenõlval.
Jõe pikkus on 113 kilomeetrit. Jõgi on kiire vooluga, sügav ja väga selge veega.
Needle'i mäed

Needle'i mäed on mäestik San Juani mägedes. 
Asub Colorado osariigi edelaosas. Suur osa mägedest asub San Juani metsakaitsealal.
Mäestiku kõrgeim mägi on 4293 meetri (14 083 jala) kõrgune Mount Eolus.
Sitges

Sitges on omavalitsusega linn Hispaanias Barcelona provintsis Vahemere rannikul umbes 35 km Barcelonast lõunas.
Linna peamine majandusharu on turism. Tuntud on sealsed filmifestivalid.
Sitgesi linnapea, mandaadiga 2023–2027, on Aurora Carbonell i Abella. Ta kuulub parteisse Esquerra Republicana de Catalunya (Kataloonia Vasakpoolsed Vabariiklased).
Kohaliku omavalitsuse nõukogu.
Õiguslik olemus.
Kohaliku omavalitsuse nõukogu on linnavalitsuse vajalik kollegiaalne organ, mis linnapea juhtimisel koosneb volikogu liikmetest. Selle liikmeid nimetab ja vabastab ametist linnapea, ning kes seejärel annavad aru plenaarkogule, mis 2025. aastal koosnes 21 liikmest.
Liikmete valimine.
Linnapea määrab määrusega kohaliku omavalitsuse nõukogu liikmete arvu ja volikogu liikmed, kes peavad seda ametikohta täitma. Kohaliku omavalitsuse nõukogu liikme ametikoht on vabatahtlik.
Selleks tuleb ametisse nimetatud volikogu liikmeid ametisse nimetamise otsusest teavitada, mis loetakse vaikimisi vastuvõetuks, kui järgneva kahe tööpäeva jooksul ei ole linnapeale usaldusväärselt edastatud selgesõnalist tagasiastumisavaldust.
Volitused.
Kohaliku omavalitsuse nõukogul kui täidesaatval organil on järgmised volitused:
Redstone

Redstone on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula ("census-designated place") USA-s Colorado osariigis Pitkini maakonnas.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 130. 
Redstone asutati 19. sajandi lõpus.
Provo

Provo on Ameerika Ühendriikides Utah' osariigis asuv linn, mis on ühtlasi Utah' maakonna halduskeskus. Provo on osariigi suuruselt kolmas linn. See asub osariigi pealinnast Salt Lake Cityst umbes 80 kilomeetrit lõunas.
Provo asutati 1849. aastal mormoonidest asunike poolt. Linna algne nimi oli Fort Utah, 1850. aastal sai linna nimeks Provo. 88% linna elanikest kuulub Viimsepäevapühakute kirikusse.
Provos asub Brigham Youngi ülikool, mis on USA suurim religioosne ülikool. Ülikool kuulub Viimsepäeva Pühakute kirikule ja seda rahastatakse vastavalt mormoonide kirikukümnisest, ning selle õpilased on praktiliselt eranditult (99%) mormoonid.
Linn on olnud pikka aega tuntud riigi ühe kõige konservatiivsema linnana, 2006. aasta uuringu järgi oli see USA kõige konservatiivsem üle 100 000 elanikuga linn.
Provos asub talispordikeskus, mis toob talvekuudel linna hulga turiste.
Byersi kanjon

Byersi kanjon (inglise keeles Byers Canyon) on Colorado jõe moodustatud kanjon Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis Grandi maakonnas.
Kanjoni ligikaudne pikkus on 8 miili (13 kilomeetrit).
Aino Orgulas

Aino Orgulas (neiuna Aino Ruubel; sündinud 27. jaanuaril 1935 Tallinnas) on eesti arst.
Ta on õppinud Rakvere 8-klassilises koolis ja lõpetas aastal 1953 Rakvere 1. Keskkooli. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1959 arstina.
Ta töötas aastatel 1959–1960 Jõhvi haiglas akušöör-günekoloogina. Aastatel 1960–1990 töötas ta Tallinna Vabariiklikus Haiglas naistehaiguste osakonnas, sünnitustubade osakonna juhatajana. Ta on viibinud korduvalt täiendustel Leningradi Arstide Täienduse Instituudis ja Tartu Riiklikus Ülikoolis. Ta oli I kategooria akušöör-günekoloog. Aastatel 1990–1995 tegutses ta Harju maakonna naistenõuandla akušöör-günekoloogina. Ta kuulus Eesti NSV Akušöör-günekoloogide Seltsi, mis Eesti Vabariigis töötas edasi Eesti Naistearstide Seltsina. Aastal 1995 jäi ta pensionile.
Isiklikku.
Tema isa Hugo Ruubel oli loomaarst. Aastal 1960 abiellus ta näitleja Jaanus Orgulasega; neil on tütar.
Prairie City (Kansas)

Prairie City on endine asula USA-s Kansase osariigis Douglase maakonna kaguosas, asub tänapäeva linna Baldwin City lähedal.
Prairie City oli asutatud aastatel 1855-1883, kuigi esimene hoone ehitati 1854. aasta varakevadel. Prairie City suurus oli 320 aakrit ja linna nimetati kui "ameerika itaalia". Prairie Citys asus 25 maja, 2 kirikut, kool, 4 poodi, hotell, ladu, viljaveski, pagaritööstus, 2 sepatöökoda, park ja 1856. aastal avatud postkontor.
Prairie Citys asus esimene trükipress Kansase osariigis ja kõrgeim koht Douglase maakonnas, Liberty Hill. 24. märtsil 1888. aasta maakonna komisjoni otsusel tuli linn vabastada. 
Tänapäeval asub linnas paar maja, kalmistu ja vana-katoliku kirik.
Herbert Lindmäe

Herbert Lindmäe (kuni 17. juuni 1939 Herbert Tuustik; 20. oktoober 1930 Alatskivi vald, Tartumaa – 1. aprill 2025) oli eesti õigusteadlane. 
Ta oli endine Eesti Kongressi saadik ja endine riigikohtunik.
Elukäik.
Ta lõpetas 1950. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Hiljem on ta kuulunud korporatsiooni Sakala.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta kuni 1968. aastani prokuratuuris.
1967. aastast töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli kriminaalõiguse kateedris, kus oli kuni 1980. aastani vanemõpetaja ja dotsent, aastatel 1981–1983 kateedrijuhataja, 1983–1988 dotsent ja 1988–1992 professor. Aastatel 1992–1994 oli ta Avaliku Õiguse Instituudi kriminalistika ja kriminoloogia korraline professor, 1995. aastast on ta emeriitprofessor. Aastatel 1993–1998 oli ta riigikohtunik ja kuulus Riigikohtu kriminaalkolleegiumi. 
Ta oli Eesti Kongressi saadik. 
Teadustöö.
Ta tegeles peamiselt ekspertoloogiaga ja õpetas ligi 30 aastat kriminalistikat. 1989. aastast uuris Nõukogude okupatsioonide ja massirepressioonidega seotud juriidilisi küsimusi.
Teoseid.
Erialaseid publikatsioone on tema sulest ilmunud paarisaja ringis, neist rohkem kui paarkümmend on monograafiad.
Fort Utah

Fort Utah oli algne asula tänases Provo linnas Utah' osariigis Ameerika Ühendriikides.
Ajalugu.
Fort Utah asutati 12. märtsil 1849. Esimesteks asunikeks olid 30 peret, kes saadeti sinna Salt Lake Cityst. Mitmed sealsed palkmajad olid ümbritsetud 4,2 meetri kõrguse palissaadiga. Asula keskel asus suurtükk, mis täitis oma otstarvet Ute sõjas ja hilisemas Walkara sõjas. Kindlustus asus esmalt linna lääneosas, kuid see viidi 1850. aasta aprilliks üle Sowiette Parki.
Koaala

Koaala ehk koala ("Phascolarctos cinereus") on koaalalaste sugukonda kuuluv kukkurloom.
Klassifikatsioon.
Koaalade süstemaatika pole päris selge. Osades allikates on koaaladel klassifitseeritud 3 alamliiki: 
Levik.
Koaalad elavad peamiselt Ida-Austraalias.
Kirjeldus.
Koaala on Austraalia üks tuntumaid loomi. Uus-Lõuna-Walesi suguharude keeles tähendab koala "ei joo". 
Koaala on esmaklassiline ronija ja võib elada mitu aastat puude otsas maa peale laskumata.
Kehakuju.
Koaaladel on teravad küünised ja nad suudavad klammerduda ka täiesti sileda puukoore külge ning ronida üles toidu poole. Koaalad võivad kasvada kuni 85 cm pikkuseks.
Eluviis.
Koaala magab keskmiselt 18 tundi ööpäevas.
Koaala on suurepärane ujuja. Kui ta veest välja tuleb, siis lakub ta oma kasuka kuivaks ja neelab selles olnud vee alla.
Toitumine.
Koaala on kukruline ja toitub ainult teatud liiki kummipuu- või eukalüptilehtedest, mida sööb mõnikord kuni 1 kg päevas. Eluks vajaliku vee saab ta toidust.
Paaritumine.
Emastel koaaladel on korraga üks järglane. Emaslooma kukkur avaneb tahapoole ja selle ava on suunatud enamasti maapinna poole. Kuigi see tundub ohtlik, siis ei kuku noored koaalad sealt välja. Koaalapoeg jääb emaslooma kukrusse kuni kuueks kuuks, kus ta areneb nisast emapiima imedes. Seejärel kannab ema teda edasi aasta jooksul seljas.
Anatoomia ja füsioloogia.
Koaala tüümus.
Varaseima koaala tüümuse kirjelduse on avaldanud anatoomiaprofessor Johnson Symington (1900). Symington kirjutab, et tüümuse kehad jäeti varem tähelepanuta või peeti neid sülje- või lümfinäärmeteks. Symingtoni lahti lõigatud 30 cm koaala kaelas paiknesid kaks tüümuse sagarat, mõlemad keskmiselt 15 mm pikad, 12 mm laiad ja 3 mm paksused. Tüümuse sagarad koosnesid koorest ja säsist ning Hassalli kehadest.
Koaala embrüol on tuvastatud tüümus, mis on embrüonaalses arengujärgus.
1996. aastal tuvastati neoplastiline protsess (makroskoopiliselt, hematoloogiliselt, histoloogiliselt ja immunohistoloogiliselt) – tüümuse lümfosarkoom 7 aasta vanusel emasel koaalal.
Ohustatud.
20. sajandi alguses kütiti koaalasid nende hõbehalli karusnaha pärast. 
Tänapäeval on koaalad loomaliigina kaitse all, sest nad on väljasuremisohus.
Piret Krumm

Piret Krumm (sündinud 20. jaanuaril 1989 Tallinnas) on eesti näitleja.
Piret Krumm lõpetas 2012. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXV lennu ja töötas seejärel kuni 1. augustini 2017 Eesti Draamateatris näitlejana. Pärast seda on ta olnud vabakutseline näitleja. 
2015. aasta sügisel osales Krumm TV3 telesaates "Su nägu kõlab tuttavalt", ta on olnud saatejuhiks lauluvõistlusele "Eesti Laul 2019" ja saatele "Noor meister" (2020/21).
Isiklikku.
Ta on Katrin Karisma-Krummi ja Tõnu Kilgase tütar. Isa poolt on tema poolõed Hedvig Hanson, Ellen Kilgas ja Susan Kilgas. Ema poolt on tema poolõde Mari Krumm ja poolvend Ivo Krumm. 28. jaanuaril 2025 sai ta poja emaks.
Utah' maakond

Utah' maakond (Utah County) on maakond USA-s Utah' osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Provo.
Maakonna pindala on 5545 km². Veepindala on 369 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 516 564. 2000. aastal oli elanikke 368 540.
Geograafia.
Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo andmetel on maakonna pindala 5550 km², millest 5170 km² on maa ja 370 km² vesi. Maakonna keskosas asub Utah' org, mis paikneb Wasatchi mäeahelikust idas. Orust võtab suurema osa enda alla Utah' järv. Mäeahelik asub 11 928 jala (3636 meetri) ja järv 4487 jala (1368 meetri) kõrgusel merepinnast.
Ajalugu.
Utah' maakonna moodustasid 1852. aastal mormooni asunikud. Maakond on nime saanud indiaanlaste hispaaniakeelse nime Yuta järgi.
88,1% rahvastikust kuulub viimsepäevapühakute kirikusse.
Poliitika.
Utah' maakonda on nimetatud riigi kõige vabariiklikumaks maakonnaks. See on suuresti tingitud mormoonluse tugevast mõjust, mis on seal palju suurem kui näiteks naabruses Salt Lake'i maakonnas, kus enamik rahvastikust on küll mormooniusku, kuid väiksemal määral – 56,04%. Osariigi pealinnas Salt Lake Citys on selle kiriku liikmeid alla 50% elanikest.
1992. aasta presidendivalimistel sai George Herbert Walker Bush rohkem hääli kui presidendivalimised võitnud demokraatlikust parteist Bill Clinton. 2004. aasta presidendivalimistel sai enim (85,99%) hääli George Walker Bush. 2008. aasta presidendivalimistel sai John McCain 58,9% ja Barack Obama 28,1% koguhäältest. Kaheksas Utah' maakonnas teenis John McCain rohkem hääli. 2012. aasta presidendivalimistel sai 88,32% hääli Mitt Romney. Romney tulemus oli ilmselt suuresti tingitud tema religioonist – nagu enamik maakonna elanikest, on ka Romney mormoon.
2016. aasta presidendivalimistel võitis maakonnas Donald Trump aga napi 50,7% absoluutenamusega, sest ta oli pidevalt survestanud Romneyt tema mormooniusu pärast. Lisaks kandideeris parteitu konservatiivse kandidaadina Evan McMullin, kes võitis maakonnas 30,03% häältest.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
Utah' maakonnas elas 2000. aastal 516 564 inimest, 140 602 leibkonda ja 114 350 perekonda.
Rahvastikutihedus oli 100 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 148 350 (keskmine tihedus 29 km² kohta).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi sõltumata rassist oli 10,8%.
140 602 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 3,57 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,88 inimest.
Elanikud jagunesid ea järgi järgmisel viisil:
Ea mediaan oli 24,6 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 100,30 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 97,70 meest.
2000. aasta andmetel oli leibkonna aastasissetuleku mediaan 45 833 dollarit ja perekonna sissetuleku mediaan 50 196 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 37 878 dollarit ja naistel 22 656 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 557 dollarit.
12,00% elanikkonnast ja 6,80% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 8,40% alla 18-aastasi ja 4,80% üle 65-aastasi.
Muuksi-Uuri põiksäär

Muuksi-Uuri põiksäär on endisaegne põiksäär; halduslikult Harju maakonnas Kuusalu vallas. Pinnavorm on arvele võetud ürglooduse objektina.
Põiksäär tekkis Litoriinamere transgressiooni ajal. 
Põiksääre setete all on organogeensed soosetted.
Merivälja põiksääred

Merivälja põiksääred on endisaegsed põiksääred Viimsi poolsaarel, halduslikult Harju maakonnas Viimsi vallas. Põiksääred on arvele võetud ürglooduse objektina.
Põiksääred tekkisid Antsülusjärve staadiumi ajal. Põiksääred eraldasid Antsülusjärvest omaette rannaveekogu, millest kinnikasvamise järel on tänapäevaks saanud Soosepa raba.
Soosepa raba

Soosepa raba on raba Viimsi poolsaarel, mis kuulub Harju maakonda Viimsi valda. Raba on arvele võetud ürglooduse objektina.
Raba on tekkinud Antsülusjärve staadiumil Merivälja põiksäärte eraldatud ja hiljem kinni kasvanud ja soostunud rannajärvest.
Matkarada.
Soosepa rabas on umbes 1,7-kilomeetrine ringikujuline matkarada. Rada algab ja lõppeb Lageda tee otsas, kus on parkla ja infostend matkaraja kaardiga. Rajale pääseb ligi ka Rabalille teelt, kus on samuti parkla. Matkarada on tähistatud puna-roheliste värvilaikudega puudel.
Matkarajale pääseb hõlpsasti ligi ka ühistranspordiga. Raja alguse lähedal on Soosepa bussipeatus, kus peatub Viimsi valla buss V3. Rabalille tee lähedal peatuvad lisaks V3-le ka bussid V7 ja V9 (peatus Tulbiaia). Tallinna linnaliini 1A peatus Viimsi vallamaja asub Rabalille tee otsast umbes 1 kilomeetri kaugusel.
Eemi interglatsiaalsed setted Rõngus

Eemi interglatsiaalsed setted Rõngus (ka: "Eemi jäävaheaja setted Rõngus") on Eemi jäävaheaja orgaanilised setted, mis leiti Võru maakonnas Elva vallas. Setted on arvele võetud ürglooduse objektina.
Setted asuvad moreentasandiku nõlval 2 m sügavusel ja setete paksus on 3 m.
Jean-Pierre Vernant

Jean-Pierre Vernant (4. jaanuar 1914 Provins, Prantsusmaa – 9. jaanuar 2007 Sèvres, Prantsusmaa) oli prantsuse klassikaline filoloog, religiooni- ja kultuuriloolane ning antropoloog.
Ta õpetas Pariisis École pratique des hautes études'is ning oli Collège de France'i auprofessor.
Vernant'i uurimistöö keskmes oli vanakreeka mütoloogia ning selle antropoloogiline tähendus antiikaja religiooni- ja kultuuriloole. Ta oli Louis Gernet' õpilane ning avaldas pärast tolle surma tema peamised teosed. 
Vernant oli esimene klassikaline filoloog, kes kasutas kreeka mütoloogia käsitlemisel süstemaatiliselt Claude Lévi-Straussi sktrukturalistlikke meetodeid. Koos Pierre Vidal-Naquet' ning Marcel Detienne'iga asutas ta ajaloolise antropoloogiaga tegeleva Pariisi koolkonna, mis püüab analüüsida Vana-Kreeka religiooni- ja kultuurilugu strukturalistliku antropoloogia ning sotsiaalteadusliku lähenemise baasil. Oma mittekonventsionaalsete interdistsiplinaarsete käsitlustega on ta pälvinud rahvusvahelise tunnustuse. Koolkonda ühendab 1965. aastal asutatud Antiikühiskondade võrdlevate uuringute keskus ("Centre de Recherches Comparées sur les Sociétés Anciennes"), mis hiljem kandis nime Louis Gernet' keskus ("Centre Louis Gernet") ning alates 1. jaanuarist 2010 on osa keskusest ANHIMA (Anthropologie et Histoire des Mondes Antiques).
Jean-Pierre Vernant oli organisatsiooni "Jeunesse communiste" ning alates 1932. aastast Prantsusmaa Kommunistliku Partei (PCF) liige. Teise maailmasõja ajal oli ta prantsuse vastupanuliikumise ("résistance") juhtfiguure. 1970. aastal astus ta kommunistlikust parteist välja. Ta oli ka varem parteid kritiseerinud, nimetades end pigem marksistiks.
Miau

Miau on Rakverest pärit tüdrukuteansambel, mille moodustasid Jaroslava Rjabokon, Natalja ja Zinaida Kalinina. Ansambel esineb peamiselt vene keeles. 2004. aastal andis plaadifirma TopTen välja nende debüütplaadi "Ассорти" ("Assortii"). 2004. aastal pälvisid nad ka tunnustuse Rakvere aasta tegijatena.
"Ассорти" (2004).
Lugude nimekiri:
Põhja-Kõrvemaa liustikuveetekkelised pinnavormid

Põhja-Kõrvemaa liustikuveetekkelised pinnavormid on viimase mandrijää sulamisel tekkinud pinnavormid, mis jäävad praeguse Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala piiresse. Pinnavormid on arvele võetud ürglooduse objektina.
Pinnavormid kujutavad endast kaht peaaegu paralleelset oosisüsteemi, mis asuvad teineteisest u 2 km kaugusel. Need oosisüsteemid on mõnedes kohtades ühendatud ooside, mõhnade või lavamõhnade ahelike kaudu.
Paluküla-Sillaotsa servamoodustised

Paluküla-Sillaotsa servamoodustised on mandrijää servamoodustised; halduslikult Rapla maakonnas Kehtna vallas. Pinnavormid on arvele võetud ürglooduse objektina.
Ristna rannik

Ristna rannik on rannik Kõpu poolsaare lääneosas; halduslikult Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Rannik on arvele võetud ürglooduse objektina ("Ristna-Kalana rannik"). Rannikut kaitstakse Kõpu looduskaitseala piires.
Valiidsus

Testi valiidsus ehk kehtivus näitab, kas test mõõdab seda, mida ta on mõeldud mõõtma, st kas test täidab oma eesmärki. Valiidsus ei ole üksik arvuline näitaja, vaid erinevatest tõenditest koosnev hinnang. Valiidsust saab hinnata mitmel viisil, näiteks:
Statistiline seos (näiteks korrelatsioon testi tulemuste ja mõne välise kriteeriumi vahel) võib anda ühe osa kriteeriumvaliidsuse tõenditest, kuid see ei ole ainus ega ammendav viis valiidsust hinnata. Tugev korrelatsioon võib viidata heale valiidsusele, kuid madalam korrelatsioon ei tähenda tingimata, et test oleks kehtetu.
Elmar Lani

Elmar Lani (29. august 1903 Vassevere küla, Saare vald – 11. aprill 1989 Tartu) oli eesti advokaat, ühiskonna- ja kultuuritegelane.
Ta sündis 29. augustil 1903 Saare vallas Vassevere külas. Õppis Vassevere külakoolis, Torma kihelkonnakoolis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu Linna Õhtugümnaasiumis. Ta võttis vabatahtlikuna osa Vabadussõjast Tartu Kooliõpilaste pataljoni koosseisus. 1924. aasta detsembris oli üks esimesi kaitseliitlasi ja Kaitseliidu Vabadusristivendade malevkonna asutajaliige.
Lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1939. aastal, diplomitöö teemaks "Õigustamata rikastumine". Eesti Üliõpilaste Seltsi liige aastast 1932, laekahoidja aastal 1934, vanamees aastal 1935. Töötanud Saare vallavalitsuses, Eesti Panga Tartu osakonnas, 2. suurtükiväe diviisis, Tartu Kõrgemas Muusikakoolis, 1945. aastal EELK Konsistooriumis. Advokaadi ja juriskonsuldi tööd alustas 1939.
Oli Akadeemilise Kooperatiivi ja Tartu Pauluse koguduse nõukogu liige, Hugo Treffneri Gümnaasiumi noortekotkaste pere vanem, Vanemuise Seltsi, Eesti Põllumeeste Seltsi, Eesti Kirjanduse Seltsi liige. Tartu Meeslaulu Seltsi ehk Tartu Meestelaulu Selts liige ja funktsionäär aastast 1927, seltsi esimees 1941−1944, Miina Härma mälestuse jäädvustamise komitee esimees.
Oli nende 87 hulgas, kes esitasid oma kandidatuuri 1940. aasta Riigikogu valimistel väljaspool Töötava Rahva Liitu ning kuulutati valimiskomisjoni poolt kõlbmatuiks. 1941. aasta juulist oli tegev Omakaitses, võttis osa 1941. aasta Tartu ülestõusust.
Osales rahvuslikus vastupanuliikumises 1942. aastast alates – nn Tervishoiu Muuseumi Grupist lähtunud põhiliselt EÜSi liikmetest koosnevas grupis, kuhu kuulusid Herman Sumberg, Karl Aun, Arno Raag, Aleksander Koskel, aga ka Karl Talpak jt patrioodid. Organisatsiooni eesmärgiks oli Eesti iseseisvuse taastamine. Sellesse perioodi jäid Elmar Lani isikliku panusena Saksa okupatsioonivõimude reegleid eirates korraldatud, rahvuslikku meelsust väljendanud üritused, nagu Enn Võrgu helitööde kontsert 1942 ja Tartu Meeslaulu Seltsi 25. aastapäeva kontsert 1943, Miina Härma matuse korraldamine ja mälestussamba avamine. 1944. aasta septembris jäi ta oma organisatsioonist maha Eestisse − võimalik, et seoses Eesti Rahvuskomitee ülesannetega. 
Viimase lendlehe koostas Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku konsistooriumi sekretär Elmar Lani, Eesti Iseseisvuse Võitlusliidu nime all 1945. aasta varasuvel, arreteeriti NKVD poolt Rootsi põgenemise katsel 1945. aasta augustis. 1946 mõisteti süüdi kuulumises profašistlikku natsionalistlikku organisatsiooni. Viibis Komi ANSV Inta vangilaagris 1946−1954, edasi asumisel Novosibirski oblastis kuni 1956.
Tagasi Eestisse tuli 1956. aasta suvel. Töötas raamatupidajana, juriskonsuldina ning lühikest aega õppejõuna Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (kaubandusõiguse alal).
Suri 11. aprillil 1989 Tartus. Maetud Tartu Pauluse kalmistule.
Isiklikku.
Esimene abikaasa Sinaida Lani (sünd. Reimann) oli kuni 1940. aastani EÜSi majaema kohustes. Lapsed Ilmar Lani ja Helju Lani (hiljem Leht). Teine abikaasa Elfriede Lani (sünd. Vaher) oli proviisor, korp! Filiae Patriae liige, pikaaegne Tartu Maarjamõisa Haigla apteegi juhataja.
Voorepalu mõhnastik

Voorepalu mõhnastik on mõhnastik Otepää kõrgustiku kirdeosas; halduslikult Põlva maakonnas Kanepi vallas. Mõhnastik on arvele võetud ürglooduse objektina.
Võlumäe otsamoreen

Võlumäe otsamoreen on mandrijää servamoodustis (otsamoreen); halduslikult Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Otsamoreen on osa Inju-Saueaugu-Võlumäe servamoodustiste kompleksist.
Otsamoreen on arvele võetud ürglooduse objektina. Otsamoreeni kaitstakse Võlumäe-Linnamäe maastikukaitseala koosseisus.
Väike-Pakri paerand

Väike-Pakri paerand on paerand Väike-Pakri saare idarannikul. Paerand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paeranna pikkus on u 700 m.
Kisejärve liustikuline vallistik

Kisejärve liustikuline vallistik (ka: "Kisejärve glatsiaalne vallistik") on viimase mandrijää tekitatud pinnavorm Kisejärve järvestiku juures; halduslikult Võru maakonnas Rõuge vallas. Pinnavorm on arvele võetud ürglooduse objektina.
Piirsalu rannavallistik

Piirsalu rannavallistik on Antsülusjärve transgressioonil umbes 8500–9000 a tagasi tekkinud rannamoodustised; halduslikult Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Rannavallistik on arvele võetud ürglooduse objektina.
Narva-Jõesuu rannamoodustised

Narva-Jõesuu rannamoodustised on Litoriinamere regressioonil umbes 6000 aastat tagasi tekkinud rannamoodustised (rannavallide kompleks); halduslikult Narva-Jõesuus. Rannamoodustised on arvele võetud ürglooduse objektina.
Palo-Lauksilla oosmõhnastik

Palo-Lauksilla oosmõhnastik on ooside ja mõhnastikega vahelduv kompleksne pinnavorm; halduslikult Valga maakonnas Valga vallas. Pinnavorm on arvele võetud ürglooduse objektina. Pinnavorm jääb Karula rahvuspargi piiresse.
Andres Kingissepp

Andres Kingissepp (5. august 1939 Kuressaare – 27. märts 1991 Toronto) oli eesti kunstnik.
Ta sündis 1939. aastal Kuressaares. Aastal 1944 pages perekond Rootsi, aastal 1950 siirduti Kanadasse. Aastatel 1960–1964 õppis ta Ontario kunstikolledžis skulptuuri ja maali, täiendas end reisidel Euroopas. Esimene isikunäitus oli aastal 1968 Torontos, seejärel esines rändnäitusel Austraalias.
1976. aastal valiti Kingissepp Eesti Kunstide Keskuse laureaadiks. Tema teoseid talletatakse Kanadas, Inglismaal, USA-s ja Eestis.
Andres Kingissepp suri 1991. aastal Torontos.
Taganurga mõhnastik

Taganurga mõhnastik (ka: "Vetla-Taganurga mõhnastik") on mõhnastik Harju maakonnas Anija vallas. Mõhnastik on arvele võetud ürglooduse objektina.
Pikkus ida-lääne suunas on üle 3 km ja laius 1,5 km. Koosneb kuplitest, küngastest, vallidest ja platoolaadseist reljeefivormidest, mis on orienteeritud valdavalt kirde-edela või ida-lääne suunaliselt. Platood on 10–15 meetrit kõrged, nende pealispinnad on tasased ja kergelt kaldus (2-3°) kagusse. Võib arvata, et mõhnastik kujunes erinevalt paljudest teistest aktiivse ostsilleeruva liustikuserva lähedal. Vetla-Taganurga mõhnastiku pindala on u 6 km2.
Muuseumiöö

Muuseumiöö on üleeuroopaline tähtpäev. Seda tähistatakse kas rahvusvahelisel muuseumipäeval, 18. mail, või muuseumipäevale lähima laupäeva õhtul. Euroopa esimene muuseumiöö toimus Berliinis 1997. aastal ning levis sealt edasi teistese riikidesse.
Muuseumiöö õhtul ja öösel on paljud muuseumid kauem avatud ning toimub arvukalt laiale publikule suunatud sündmusi.
Eestis korraldatakse muuseumiööd alates 2009. aastast ning sündmuse üldkorraldusega tegeleb Eesti Muuseumiühing.
Muuseumiöö teemad.
Esimesel korral oli muuseumiöö juhtlauseks “Öös on asju”, 2010. aastal “Öös on lugusid”, 2011. aastal “Öös on aardeid”, 2012. aastal “Öös on kino”, 2013. aastal “Öös on inimesi”, 2014. aastal “Öös on tähti”, 2015. aastal “Öös on muusikat”, 2016. aastal “Öös on laineid”, 2017. aastal “Öös on mänge”, 2018. aastal “Öös on pidu” ja 2019. aastal “Öös on mustreid”, 2020. aastal “Öös on aega”, 2022. aastal “Öös on unistusi”, 2023. aastal “Öös on liikumist”, 2024. aastal “Öös on vabadust”, 2025. aastal "Öös on raamatut".
Gérard Deledalle

Gérard Deledalle (17. oktoober 1921 – 12. juuni 2003) oli prantsuse filosoof ja semiootik.
Ta kirjutas monograafiad John Dewey ja Charles S. Peirce'i kohta.
Juhan Ehlvest

Juhan Ehlvest (sündinud 12. märtsil 1932 Oonurmel) on eesti arst ja arstiteadlane.
Ta õppis aastatel 1940–1947 Kulina algkoolis ja lõpetas aastal 1951 Rakvere 1. Keskkooli. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, kuid septembrist 1955 septembrini 1956 võeti sõjaväkke meditsiiniteenistuse leitnandina ja suunati õppima Leningradi I. P. Pavlovi nimelise Meditsiiniinstituudi sõja-mereväe teaduskonna V kursusele, kuid demobiliseeriti tervislikel põhjustel ja ta lõpetas Tartu Ülikooli aastal 1958 arstina.
Aastatel 1958–1961 töötas ta Paide rajooni Keskhaiglas terapeudina. Novembrist 1961 aprillini 1964 oli ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis aspirandiks; selle aja sees valmis tal kandidaadi väitekiri teemal "Haava paranemise (aseptilise nekroosikolde organisatsiooniprotsess maksas) eksperimentaalse silikoosi tingimustes", mille kaitses Tartu Ülikooli juures 16. detsembril 1965, omandades meditsiinikandidaadi kraadi (kinnitati 18. detsembril 1966). Aastatel 1964–1969 oli ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi nooremteadur, aastatel 1969–1992 vanemteadur. Aastal 1992 jäi ta pensionile.
Tema teadustöö teemadeks on olnud eksperimentaalne meditsiin, patomorfoloogia: haava paranemine kui sidekoe reaktiivsuse peegeldaja, sidekoe reaktiivsuse ja lähtekoe regeneratsioonivõime tähendus kantserogeneesis, mitmesuguste väliskeskkonna tegurite ekspertiis katserogeenuse suhtes; tal on üle 30 teadustöö.
Isiklikku.
Tema abikaasa Maret Ehlvest oli samuti arst, poeg Jaan Ehlvest on maletaja, poeg Jüri Ehlvest (1967–2006) oli kirjanik.
Vääna maasäär

Vääna maasäär on endisaegne maasäär; halduslikult Harju maakonnas Harku vallas.
Maasäär tekkis Litoriinamere ajal. Maasääre taha jäi laguun, millest kinnikasvamise ja soostumise tagajärjel on tänapäeval saanud Vääna raba.
Maasäär koos selle taha tekkinud laguuniga (tänapäeval Vääna raba) on arvele võetud ürglooduse objektina.
Muraste maasäär

Muraste maasäär on endisaegne maasäär; halduslikult Harju maakonnas Harku vallas. Maasäär on arvele võetud ürglooduse objektina.
Maasäär tekkis Antsülusjärve pealetungil ja taandumisel.
Muti-Mäeküla sandurmõhnastik

Muti-Mäeküla sandurmõhnastik on sandurmõhnastik; halduslikult Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Pinnavorm on arvele võetud ürglooduse objektina.
Mõhnastiku vahel asuvad Mutijärv ja Muti Umbjärv.
Nõmmeveski paljand

Nõmmeveski paljand on paljand Valgejõe kaldal; halduslikult Harju maakonnas Kuusalu vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljand on Nõmmeveski kihistiku stratotüüp. Kaldal paljandub paas enam kui 100 meetri pikkusel lõigul, mis on kohati kuni 7 meetrit kõrge. Ülemise osa moodustab Valgejõe kihistiku savikate vahekihtidega lubjakivi, selle all on Nõmmeveski kihistiku savikas muguljas lubjakivi. Nõmmeveski kihistiku all on 45 cm Voka kihistiku suure rauasisaldusega ooide sisaldavat lubjakivi, selle all aga 70 cm Kalvi kihistiku paksukihilist rohekashalli vähesel määral glaukoniiti sisaldavat lubjakivi. Paljandi alumine osa koosneb Tõlinõmme kihistiku hallist kuni rohekashallist veidi glaukoniiti sisaldavast õhukesekihilisest muguljst lubjakivist, milles on vahekihtidena mergel. Rusukaldes esineb ka Saka kihistiku rohekashalli lubjkivi.
Oandu paljand

Oandu paljand on paljand Purtse jõe (Oandu jõe) kaldal; halduslikult Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Lisaks on paljand Oandu lademe stratotüübiks.
Paljandi suurus sõltub jõe veetasemest – madalama veetasemega kuhjub sellele muda ja nähtav on vaid ligi 20 cm lubjakivikiht. Seal on paljandunud ka 1,6meetrine Onandu lademe lubjakividest paesein, ent selline olukord pole püsiv. Paljandi hävimise ohtu siiski pole, sest jõgi hoiab sealset paljandit mattumast.
Maret Ehlvest

Maret Ehlvest (neiuna Maret Enniko; 8. aprill 1934 Tammistu – 25. september 2025 Tallinn) oli eesti arst.
Ta sündis Tartumaal Tammistus rätsep August Enniko ja tema õmblejast abikaasa Linda tütrena. Tema isa oli 1944. aastal Saksa sõjaväes ja aastatel 1948–1955 metsavend. 
Ta õppis aastatel 1941–1945 Palamuse algkoolis ja 1946–1948 Kohtla-Nõmme 7-klassilises koolis ning lõpetas 1952. aastal Tallinna 7. Keskkooli. Samal aastal üritas ta astuda Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, kuid dokumendid tagastati korduvalt, kuna seal puudus isa elukoht. Eksamitele siiski pääses. Ta õppis takistusteta aastani 1955, mil tema isa metsavendlus oli saanud teatavaks, seejärel käis korduvalt ülekuulamistel, kuid ülikoolist väljaheitmise ähvardusi ei tehtud muutunud poliitilises olukorras teoks ja ta lõpetas ülikooli 1958. aastal arstina. Erialaselt täiendanud end 1961. aastal Tartus üldpediaatria alal, 1966. aastal Leningradis osakonnajuhatajate täienduskursusel, 1969. aastal Moskvas laste füsioloogia ja patoloogia alal, 1979. aastal Tartus nakkushaiguste alal, 1979. aastal Moskvas lapseea nakkuste alal ning 1988. aastal Leningradis nakkushaiguste, intensiivravi ja reanimatsiooni küsimustes.
Ülikooli lõpetanult astus ta kohe Eesti NSV Pediaatrite Seltsi liikmeks. Aastatel 1958–1966 töötas ta Paide Rajooni Keskhaiglas pediaatrina ja 1966–1970 lasteosakonna juhatajana. 1970. aastast töötas Tallinna Merimetsa Haigla pediaater-infektsionistina ja aastatel 1975–1990 osakonnajuhatajana. 
Maret Ehlvest suri 2025. aasta 25. septembril Põhja-Eesti Regionaalhaigla intensiivravi osakonnas. Tema lahkumistseremoonia peeti Pärnamäel 26. septembril. Lahkunu mälestuseks esitas viiulikunstnik Eve Erik kontserdi, mis peegeldas lahkunu teekonda. 4. oktoobril toimus urnimatus Viru Jaagupi surnuaial. Matusetseremoonia viis läbi vaimulik Tarmo Linnas. 
Isiklikku.
Tema abikaasa Juhan Ehlvest on samuti arst, poeg Jaan Ehlvest on maletaja, poeg Jüri Ehlvest (1967–2006) oli kirjanik.
Toivo Luts

Toivo Luts (19. juuni 1935 Alavere – 9. mai 2008 Tallinn) oli eesti poksija. 
Luts poksis aastatel 1952–1958 Tallinna Spartakis, kus tema treener oli Evald Seepere. 
Luts oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) Eesti NSV meister 1956. aastal. Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2. koha 1957. aastal ja 3. koha 1955. aastal.
Nurkkiirendus

Nurkkiirendus on nurkkiiruse muutumise kiirus.
Selle tähis on β ("beeta") ja mõõtühik radiaan sekundi ruudu kohta (formula_1).
Obinitsa Juudatare

Obinitsa Juudatare on koobas Tuhkvitsa oja paisutatud osa kaldajärsakul; halduslikult Võru maakonnas Setomaa vallas. Koobas on uuristunud Obinitsa liivakivipaljandisse; mõlemad loodusobjektid on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Legend.
Legendi kohaselt elanud Juudatares saatanahinged, kes takistanud Obinitsa kiriku ehitamist. Inimesed ehitasid päeval kirikud ja öösel oli päevatöö laiali lõhutud. Kohalikud mehed olla välja pannud ööseks varitsuse ja tabanud pahategu tegemas Juudatare saatanad. Järgneval päeval pühitsenud papp kiriku vundamendi, teinud sinna ristimärgi ning pritsinud püha veega ning nii saadud saatanate pahategudest lahti.
Obinitsa paljand

Obinitsa paljand (ka: "Obinitsa liivakivipaljand") on paljand Tuhkvitsa oja paisutatud osa kaldajärsakul; halduslikult Võru maakonnas Setomaa vallas. Paljandisse on uuristunud koobas (Obinitsa Juudatare); mõlemad loodusobjektid on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Oore meierei paljand

Oore meierei paljand on paljand Pärnu jõe vasakul kaldal endisaegse Oore meierei lähedal; halduslikult Pärnu maakonnas Tori vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Orasoja paljand

Orasoja paljand on paljand Orasoja kaldal; halduslikult Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Vodava külas.. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljand asub Orasoja kanjonis. Selle ülemises osas paljandub Orasoja kihistik, mille stratotüübiks paljand ka on. Allpool paljandub Suurejõe kihistiku liivakivi. Aastal 2003 paljandus ülemises servas veel 30 cm Türisalu kihistu Toolse kihistiku argilliiti, alumised 15 cm olid aga Tiskre kihistu liivakivid. Toona määratleti Suurejõe kihistiku liivakivi Rannu kihistikku kuuluvaks.
Pakerordi paljand

Pakerordi paljand on paljand Pakri poolsaare läänerannikul; halduslikult Harju maakonnas Paldiski linnas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljand on määratud Pakerordi lademe stratotüübiks.
Lamekas

Lamekas on 1,2 hektari suurune liivane nõlv Tallinnas Mustamäel Sütiste metsas, osa Mustamäe nõlvast. Nõlv jääb Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala territooriumile.
Nimi.
Lamekas on saanud nime oma lameda profiili järgi.
Asukoht.
Lamekas asub Rahumäe kalmistust 100, Tiit Soku korvpallikoolist 200 ja Põhja-Eesti Regionaalhaigla linnakust 400 meetri kaugusel.
Loodus.
Taimed.
Lamekal kasvab kaski ja mände.
Seal on ka nõmmnelgi püsikasvukoht.
Bonnie Tyler

Bonnie Tyler (kodanikunimi Gaynor Hopkins; sündinud 8. juunil 1951 Lääne-Glamorganis Walesis) on Walesi laulja.
Tema tuntumate laulude hulka kuuluvad "It's a Heartache" ja "Total Eclipse of the Heart".
Tema ja Meat Loafi album "Heaven &amp; Hell" ilmus 1994. aastal.
Ta esindas 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös Suurbritanniat lauluga "Believe in Me" ning saavutas 19. koha.