Kinnereti järv

Kinnereti järv (ka Tiberiase järv, Piiblis Galilea meri või Galilea järv või Genneesareti järv; heebrea ים כנרת ("Yam Kinneret"), araabia بحيرة طبريا ("Buhairet Tabariyya")) on Iisraeli suurim mageveejärv. Järv asub Jordani orus Golani ja Galilea kõrgendike vahel; järve põhja-lõuna suunas läbib Jordani jõgi.
Järv on umbes 21 km pikk ja 13 km lai, ümbermõõt ligi 53 km, pindala ligikaudu 166 km2. Suurim sügavus on umbes 43 m. Kinnereti järve veetase on umbes 209–215 m merepinnast madalamal, mistõttu on tegemist maailma madalaimal asuva mageveejärvega.
Geograafia.
Kinnereti järv paikneb Jordani riftiorus, mis on osa suuremast Suur-Riftiorust. Järv täidab tektoonilist nõgu, mille idakallast raamivad järsud Golani nõlvad ja läänekallast laugemad Galilea mäed. 
Järve põhja reljeef on asümmeetriline: idas langeb põhi järsemalt, läänes sujuvamalt. Lõunaosas on setetega kaetud veealune astang, mis eristab järve kesk- ja lõunaosa. Kinnereti valgala on ligikaudu 2700–2800 km2 ning hõlmab lisaks peajõele Jordani ülemjooksul ka mitmeid väiksemaid ojasid ja allikaid.
Järve kaldal asub mitu olulist asulat, neist suurim on läänekaldal paiknev Tiberias; ümbruses on ka mitmed kibutsid (nt Ein Gev, Ginosar), maaturismi- ja palverännukeskused ning puhkealad.
Hüdroloogia ja limnoloogia.
Kinnereti peamiseks sissevooluks on Jordani jõgi, mis siseneb järve põhjast ja väljub lõunast. Lisaks toitub järv mitmetest allikatest ning sademetest. Väljavoolu reguleeritakse Degania tamme abil; olulise osa veekaost põhjustab intensiivne aurumine piirkonna sooja ja kuiva kliima tõttu.
Kinneret on tüüpiliselt monomiktiline subtroopiline järv: suvekuudel (ligikaudu aprillist novembrini) tekib selge temperatuurikihtide jaotus (soojem pealmine epilimnion ja jahedam süvavesi), talveperioodil (detsembrist märtsini) jahtub järv ühtlasemaks ja toimub täielik segunemine. See segunemistsükkel on oluline toitainete ringluse ja ökosüsteemi toimimise seisukohalt.
Järv on tuntud ootamatute ja tugeva lainetusega tormide poolest. Põhja–lõuna suunaline sügav oru-reljeef soodustab tugevate idast või läänest puhuvate tuulte kanaliseerumist, mis tekitab lühikese etteteatamisega tormiolusid ja vee taseme kõikumist (sh sisevõnkumisi ehk seiches’e).
Alates 1960. aastatest on järv olnud intensiivse limnoloogilise seire objekt Kinnereti Limnoloogialabori (Israel Oceanographic and Limnological Research) eestvedamisel, mis teeb Kinneretist ühe paremini uuritud subtroopilise järve maailmas.
Ökoloogia.
Kinnereti järv toetab mitmekesist taime- ja loomastikku. Rannavööndis kasvavad pilliroo- ja hundinuiavööndid, vees ujuvad ning hõljuvad erinevad fütoplanktoni rühmad (sh ränivetikad, dinoflagellaadid ja tsüanobakterid). 
Kinneretis esineb ligikaudu 25–30 kalaliiki, nii põliseid kui sisse toodud. Oluline on olnud traditsiooniline kalapüük (nt kohaliku "Püha Peetruse kala" all tuntud Galilea tilapia, liigid "Sarotherodon galilaeus" ja "Oreochromis aureus", samuti Kinnereti sardin ehk "Mirogrex terraesanctae"). Üks Kinneretile endeemne liik, "Tristramella sacra", on tõenäoliselt välja surnud pärast 1990. aastate põuda ja elupaikade kadumist.
Viimastel aastakümnetel on kliimamuutus, veetaseme tugevad kõikumised, toitainete koormus valgala põllumajandusest ja linnastumisest ning intensiivne kalapüük mõjutanud järve ökosüsteemi. Näiteks on vähenenud kevadine dinoflagellaadi "Peridinium gatunense" õitseng ja sagenenud eutrofeerumisele viitavad tsüanobakterite vohamised, mis on toonud kaasa nii vee kvaliteedi kui kalanduse probleemid.
Kinnereti järv ja seda ümbritsev ala on rahvusvaheliselt oluline ka rändlindude jaoks: järv on tähtis peatus- ja talvituspaik paljudele veelindudele ning rändekoridor Põhja-Euroopa ja Aafrika vahel.
Teadusuuringud.
Kinnereti järv on rahvusvahelises teaduskirjanduses üks paremini uuritud subtroopilisi järvi ning toimib omamoodi "looduslaborina" kliimamuutuste, järveökoloogia ja veemajanduse koosmõju uurimisel. Pikaajalised mõõtesarjad hõlmavad veetaset, temperatuuri profiile, toitainete sisaldust, fütoplanktoni ja zooplanktoni kooslusi, kalavarusid ning veekvaliteeti alates 1960. aastatest.
Kinneretit peetakse teaduslikult ainulaadseks mitme asjaolu koosmõjul:
Oluliseks uurimissuunaks on Kinnereti sisevõnkumised ja siselained. Tugevad läänetuule episoodid võivad tekitada järves suurt amplituuti omavaid siselaineid, mille tagajärjeks on hapnikuvaese süvavee üleskerkimine pinnmise segukihi alla. Hiljutised kolmemõõtmelised numbrilised mudelid on näidanud, et sellised sündmused võivad põhjustada järve lokalisatsiooniti ulatuslikke kalade hukkumisi ning pakkuda loodusliku seletuse järskudele "kalade rohke saagi" episoodidele traditsioonilises kalanduses.
Teine keskne uurimisteema on Kinnereti troofsuse ja planktonikoosluste pikaajaline muutus. Uuringud on näidanud, et alates 1990. aastatest on järve kevadist "Peridinium"-domineeritud režiimi asendanud sagedasemad tsüanobakterite õitsengud, mille põhjuseks peetakse nii toitainete koormuse ümberjaotust kui regionaalset kliimasoojenemist (sademete vähenemine, õhutemperatuuri tõus, muutused segunemisrežiimis).
21. sajandil on Kinneretist saanud ka unikaalne uurimisobjekt seoses suurte veemajanduslike projektidega. Pärast aastakümneid kestnud veetaseme langust ja ökoloogilise kahjustuse ohtu pööras Iisrael osaliselt ümber riikliku veekandja ning alustas esimese riigina maailmas desaliniseeritud merevee tagasi pumpamist järve, et stabiliseerida veetaset ja vähendada survet looduslikule süsteemile. Nende sekkumiste mõju järve füüsikale ja ökoloogiale jälgitakse rahvusvaheliste uurimisprojektide raames.
Inimkasutus.
20. sajandi teisel poolel sai Kinneret Iisraeli veevarustuse keskseks osaks: alates 1960. aastatest pumpas riiklik veekandja (National Water Carrier) järvest vett Iisraeli eri piirkondadesse ja osaliselt ka Jordaaniasse, moodustades olulise osa riigi joogiveevarust. Pikaajalise üleekspluateerimise, põuaperioodide ja järve ökoloogiliste riskide tõttu on otsejärvest pumpamise mahtu 21. sajandil järsult vähendatud ning Iisrael on üle läinud peamiselt desaliniseeritud merevee kasutamisele, samal ajal jätkates Kinnereti osalist järeltoitmist soolast puhastatud veega.
Lisaks veevarustusele on Kinneret Iisraeli olulisemaid turismi- ja puhkepiirkondi: selle kallastel asuvad kuurordid, matka- ja palverännurajad, veespordi- ja kalapüügi võimalused. Järve rannikul peetakse rahvarohkeid avaveeujumise üritusi (nt iga-aastane Kinnereti ületusujumine).
Ajalooline ja kultuuriline tähendus.
Kinnereti järv on oluline nii juudi kui kristliku traditsiooni jaoks. Heebrea Piiblis (Vana Testamendi tekstides) esineb see "Kinnereti mere" või "Kinneroti" nime all ning on seotud Kinnereti linnaga. Uues Testamendis nimetatakse järve enamasti Galilea mereks või Tiberiase mereks ning see on paljude Jeesuse tegevusega seotud sündmuste (nt tormi vaigistamine, kalasaak, järveäärne jutlustamine) taustaks.
Järve loodekaldal asuva Tel Kinroti (araabia k "Tell el-'Oreimeh") arheoloogilised väljakaevamised on tuvastanud siia koondunud tähtsa pronksi- ja rauaaja linna, mis samastatakse Piiblis ja egiptuse allikates mainitud Kinneretiga. Linn kontrollis Gennesareti tasandikku ja järve läänekallast ning paiknes olulisel kaubateel, mis ühendas Galilead ja sisemaa orge laiemate Levanti võrgustikega. Kinnereti piirkond ja Ginosari tasandik on seega olnud järveäärse asustuse ja põllumajanduse keskuseks juba II aastatuhandel eKr.
Rooma–Bütsantsi ajastul kujunes järve loodekaldale rida kalurilinnu ja sadamaid, millest kõige tuntum on Kapernaum (heebrea k "Kfar Nahum"). Arheoloogilised uuringud on kinnitanud, et Kapernaum oli Jeesuse tegutsemise ajal väike, kuid tähtis garnisoni- ja tollipunkt ning piirkondlik keskus, mida Uus Testament kujutab Jeesuse "oma linnana": siin kutsuti mitmed jüngrid (Peetrus, Andreas, Matteus) ja toimus hulk tervendamisi ja õpetussündmusi.
Kinnereti ümbruses paikneb arvukalt kohti, mida kristlik traditsioon seostab Jeesuse tegevusega: Tabgha piirkond, kus traditsiooni järgi toimus leibade ja kalade mitmekordistamine ("Mt" 14; "Mk" 6), Mäejutlusega seotud Õndsakskiitmiste mägi (nn Mäejutluse mägi), järve idakaldal asuv Kursi, mida peetakse võimalikuks kohaks Gerasa (või Gadarene) seestunud mehe tervendamise loos, ning mitmed järveäärsed "külvaja ja vilja" tähendamissõnadega seostatavad lahed.
Järve kultuurilist tähendust rõhutab ka nn Galilea paadi (tuntud ka kui "Jeesuse paat") leid 1986. aastal Ginosari lähedal, kus põuaperioodi madal veetase paljastas 1. sajandisse pKr dateeritava puupaadi jäänused. Paat illustreerib I sajandi kalapaadi tüüpi, mida kasutati nii kalapüügiks kui sõidukina, ning pakub arheoloogilist paralleeli evangeeliumides mainitud paatidele, ehkki otsest seost ühegi Jeesuse-looga ei ole. Paat on eksponeeritud Yigal Alloni muuseumis Ginosaris.
Tänapäeval on Kinnereti järv üks olulisemaid kristliku palverännaku sihtkohti Pühal maal: populaarsete külastuspaikade hulka kuuluvad lisaks Kapernaumile ja Magdalele ka järvel toimuvad paadisõidud, ristimistseremooniad Jordani väljavoolu ääres ning mitmed katoliku ja õigeusu kirikud järve kallastel.