tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wildkogel

Wildkogel on 2224 m kõrge rohune mägi Kitzbüheli Alpides Austria Salzburgi liidumaal. See asub Salzachi jõe orust ning Neukirchenist ja Brambergist põhja pool.
"Wildkogelhaus" (ehitatud 1898. aastal) 2005 m kõrgusel saab majutada kuni 100 külastajat (restoranid, saun ja disko). Sealt algab 14 km pikk kelgurada.
Talviti on see hinnatud suusapiirkond, kus on 55 km hooldatud suusaradu, 45% sinised, 40% punased ja 15% mustad. Kõrgeim tõstuk viib reisijad 2150 m kõrgusele. Seal on kuuekohaline trossteetõstuk vahepeatustega, kuuekohaline tooltõstuk, kaks neljakohalist tooltõstukit, üks topelt tooltõstuk, viis lift-e ja neli T-bar tõstukit. Laskuda on võimalik Neukirchenisse (1300 m, pikkus 5 km) ja Brambergi (pikkus 14 km).
Mäel asub Salzburgi liidumaa pikim rada Pinzga, mis on 200 km pikk.
Suviti on palju matkamisvõimalusi (kõrgusmatkamine). Wildkogel pakub jalgrattasõitu maastikujalgratastele (Bike-Arena) ja ka igal aastal peetaval Transalpil osalejad peavad ületama. Mägi on ka populaarne paraplaaniga murdmaalendude alguspunkt, kuna Pinzgau on termiliselt väga töökindel.
Wilhelm Heinze

Wilhelm Erich Kurt Heinze, lühendatuna ka Willy Heinze (lätipäraselt "Vilhelms Ērihs Kurts Heince", lühendatuna ka "Vilis Heince"; 4. mai 1898 Riias – surmaaeg ja -koht on teadmata) oli Läti poksija ja tõstja, rahvuselt baltisakslane.
Ta oli kokku kolmekordne Läti meister poksi poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1922, 1924 ja 1925 ning Läti meister tõstmise poolraskekaalus (kuni 82,5 kg) 1926. aastal.
Heinze pidi osalema 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg), kuid kohtunikud ei lubanud teda vigastuse tõttu 1. ringi ja ta jäi edasisest heitlusest välja.
Seetõttu jäi Läti ainsaks esindajaks Ernests Gūtmanis, kes oligi esimene ning ka ainus Läti Vabariigi esimese perioodi (1918–1940) poksija, kes võistles nüüdisaegsetel olümpiamängudel. 
Ta läks koos perega 1939. aastal "Umsiedlung"'i käigus Saksamaale ja temast puuduvad edasised teated.
Johnny Briggs

Johnny Briggs (kodanikunimega John Ernest Briggs; 5. september 1935 London – 28. veebruar 2021) oli inglise filmi- ja seriaalinäitleja. 
Üks tema tuntumaid rolle on Mike Baldwin Suurbritannia telesarjas "Coronation Street" (1976–2006, 2012).
Berliini loss

Berliini loss (saksa keeles "Berliner Schloss", ametlikult "Königliches Schloss" 'kuninglik loss') on hoone Berliinis Spreeinselil. Loss hävis Teises maailmasõjas ning see rekonstrueeriti aastatel 2013–2020.
Ajalugu.
Loss oli aastatel 1443–1918 Hohenzollernite dünastia peamine residents. Brandenburgi kuurvürsti ja markkrahvi Friedrich I käsul ja Andreas Schlüteri projekti järgi laiendati olemasolevat ehitist aastatel 1689–1713. Pärast seda peeti lossi preisi barokkarhitektuuri suurteoseks. Kuningaloss oli üks Berliini suuremaid hooneid ja kujundas linnapilti oma 60 meetrit kõrge kupliga. 
Teise maailmasõja liitlasvägede pommitamise käigus kannatada saanud ehitise lammutasid Ida-Saksamaa võimud 1950. aastal. Hiljem ehitati samasse paika Vabariigi palee. Pärast Saksamaa taasühinemist ning mitmekümne aasta pikkust arutelu lammutati modernistlik palee aastatel 2006–2008. Berliini loss ehitati taas üles ning sinna asus sarnaselt piirkonda ilmestavate muuseumidega ka Humboldt Forum.
Juanmi

Juan Miguel Jiménez López (enam tuntud kui Juanmi; sündinud 20. mail 1993 Coínis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Cádiz.
Ta alustas klubikarjääri Málagas. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania karikavõistlustel 13. jaanuaril 2010 mängus Getafe vastu ning lõi selles mängus ka värava, millega sai ta klubi ajaloo noorimaks väravalööjaks. Neli päeva hiljem tegi Juanmi debüüdi ka Hispaania kõrgliigas. Esimesed kaks väravat lõi ta Hispaania kõrgliigas 17. septembril 2010 mängus Real Zaragoza vastu. Hooaja 2012–13 teises pooles mängis ta laenul Hispaania esiliigaklubis Racing Santander. Hooajal 2014–15 lõi Juanmi Hispaania kõrgliigas kaheksa väravat.
2015. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Southampton. Hooaeg 2015–16 oli Juanmile ebaõnnestumiseks, sest ühtegi väravat tal see hooaeg lüüa ei õnnestunud.
2016. aasta juunis naasis Juanmi Hispaania kõrgliigasse, sõlmides lepingu Real Sociedadiga. Hooajal 2016–17 lõi ta Hispaania kõrgliiga 11 väravat.
2019. aasta juunis siirdus ta kaheksa miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubisse Real Betis, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 2022. aastal võitis ta Real Betisega Hispaania karikavõistlused. Hooaja 2023/24 esimeses pooles oli ta Real Betisest laenul Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al-Riyadh. 2024. aasta veebruaris läks ta laenule Cádizi.
Juanmi tuli Hispaania kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks aastatel 2011 ja 2012.
Miloš Veljković

Miloš Veljković (serbia kirillitsas Милош Вељковић; sündinud 26. septembril 1995 Baselis) on Šveitsis sündinud Serbia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Bremeni Werder ja Serbia jalgpallikoondises.
Aastatel 2000–2011 kuulus ta FC Baseli noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Tottenham Hotspuriga. Tottenham Hotspuri põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 8. aprillil 2014 mängus Sunderlandi vastu. Hooajal 2014–15 oli ta laenul Inglismaa esiliiga klubides Middlesbrough ja Charlton Athletic.
2016. aasta veebruaris liitus ta Bremeni Werderiga. Alates hooajast 2016–17 on ta kuulunud Werder põhikoosseisu.
2015. aastal tuli Veljković Serbia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Serbia koondises tegi ta debüüdi 11. novembril 2017 sõprusmängus Hiina. Ta kuulus Serbia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Berat Djimsiti

Berat Ridvan Djimsiti (sündinud 19. veebruaril 1993 Zürichis) on Šveitsis sündinud Albaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Albaania jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis FC Zürich, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aastal. 2014. aastal võitis ta Zürichiga Šveitsi karika.
2016. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Atalantaga. Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Itaalia esiliiga klubis Avellino ja hooajal 2017–18 Itaalia kõrgliiga klubis Benevento. 11. novembril 2018 lõi ta Atalanta särgis mängus Milano Interi vastu oma esimese värava Itaalia kõrgliigas.
Djimsiti kuulus Šveitsi noortekoondistesse, kuid mängib alates 2015. aastast Albaania jalgpallikoondises. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Armeenia vastu.
Christoph Kramer

Christoph Kramer (sündinud 19. veebruaril 1991 Solingenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Mönchengladbachi Borussia.
1999. aastal liitus ta Leverkuseni Bayeri noorteakadeemiaga. Aastatel 2006–2008 kuulus ta Fortuna Düsseldorfi noortesüsteemi, seejärel naasis Leverkuseni. Aastatel 2011–2013 mängis Kramer Leverkusenist laenul Saksamaa esiliiga klubis VfL Bochum ja 2013–2015 Mönchengladbachi Borussias. Leverkuseni meeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas alles hooajal 2015–16.
2016. aasta juunis sõlmis Kramer viieaastase lepingu Mönchengladbachi Borussiaga.
Kramer mängis Saksamaa jalgpallikoondises aastatel 2014–2016 kokku kaksteist korda. 2014. aastal tuli ta Saksamaa koondisega maailmameistriks.
Keiser Wilhelmi rahvusmonument

Keiser Wilhelmi rahvusmonument (saksa keeles "Kaiser-Wilhelm-Nationaldenkmal") oli Saksamaa pealinnas Berliini palee ees aastatel 1897–1950 asunud mälestusmärk, mis oli pühendatud ühendatud Saksa keisririigi esimesele keisrile Wilhelm I-le. Berliini palee ja selle ees asunud monumendi lammutas lõplikult Saksa Demokraatlik Vabariik aastal 1950.
Antonio Barragán

Antonio Juan Barragán Fernández (sündinud 12. juunil 1987 Pontedeumes) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Elche.
Aastatel 2002–2005 kuulus ta Sevilla noortesüsteemi. 2005. aasta juulis liitus ta Liverpooliga, kuid tema ainsaks mänguks Liverpooli põhimeeskonnas jäi 2005. aasta augustis UEFA Meistrite Liiga eelringi kohtumine Bulgaaria klubi Sofia CSKA vastu.
Hilisema klubikarjääri jooksul on Barragán mänginud Hispaania klubides Deportivo La Coruña (2006–2009), Valladolidi Real (2009–2011), Valencia (2011–2016) ja Real Betis (2017–2020) ning Inglismaa kõrgliiga klubis Middlesbrough (2016–2017). Elchega liitus ta 2020. aasta oktoobris.
2006. aastal tuli Barragán Hispaania kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks.
Maria Staak

Maria Staak (sündinud Maria Reedik 1962. aastal) on eesti laulja.
Astus 1982. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedrisse, kuid lahkus sealt kolmandal kursusel ja asus õppima muusikat. Juba lavakunstikateedri ajal tegeles ta vanamuusikaga, kuid lõpetas Tallinnas G. Otsa nimelise Muusikakooli klassikalise ja džässlaulu erialal. Ta on õppinud Šveitsis Schola Cantorum Basiliensises Dominique Vellardi juures laulmist ja keskaja muusikat. Asutas koos abikaasa Robert Staakiga 1993. aastal vanamuusikaansambli Rondellus, milles laulab tänini.
Emiliano Rigoni

Emiliano Ariel Rigoni (sündinud 4. veebruaril 1993 Colonia Caroyas) on Argentina jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis Austin FC.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Belgrano, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2013. aasta augustis.
Aastatel 2016–2017 mängis ta Argentina kõrgliigaklubis Independiente. Hooajal 2016–17 lõi ta Argentina kõrgliigas 11 väravat.
2017. aasta augustis sõlmis Rigoni nelja-aastase lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Peterburi Zenit. Hooaja 2018–19 esimeses pooles mängis ta Zenitist laenul Itaalia kõrgliigaklubis Atalanta, hooajal 2019–20 Sampdorias ja hooajal 2020–2021 Hispaania kõrgliigaklubis Elche.
2021. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase Brasiilia kõrgliigaklubiga São Paulo, kuid juba aasta hiljem liitus ta Austin FC-ga, kellega sõlmis kuni 2024. aasta lõpuni kehtiva lepingu.
Argentina jalgpallikoondises tegi Rigoni debüüdi 5. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Peruu vastu.
Mihhail Popkov

Mihhail Popkov (sündinud 7. märtsil 1964 Norilskis) on vene sarimõrvar, kes tappis Irkutski oblastis ajavahemikul 1992–2010 vähemalt 78 inimest.
Spreeinsel

Spreeinsel on Spree jõe ja Spree kanali vahel asuv väike jõesaar Berliini südalinnas. Saar koosneb kolmest osast: Museumsinselist, kesksest Berliini paleest ja Fischerinselist.
Spree kanal

Spree kanal (saksa keeles "Spreekanal") on Spree jõest ümber Spreeinseli saare koolduv tehislik veetee.
Rahvusvaheline Geodeetide ühing

Rahvusvaheline Geodeetide ühing (lühend FIG) on rahvusvaheline organisatsioon, mis ühendab maamõõtjaid. See asutati 1878. aastal ning selles on esindatud liikmeid kokku 115 riigist. 2020. aasta maikuu seisuga kuulub FIG-i 104 ühingut 87 riigist, sealhulgas Eesti Geodeetide Ühing.
Fischerinsel

Fischerinsel on Berliinis asuva Spreeinseli saare lõunaosa. Seda piiritlevad Spree jõgi ja Spree kanal ning maismaa piiriks peetakse Gertraudenstraßet.
Märts 2021

Märts 2021, kroonika.
2021. aasta märts algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem kolmapäeval.
Vabariigi palee (Berliin)

Vabariigi palee (saksa keeles "Palast der Republik") oli Teises maailmasõjas hävinud ja 1950. aastate alguses lammutatud Berliini palee asukohale ehitatud hoone. See majutas Saksa Demokraatliku Vabariigi parlamenti Volkskammerit aastatel 1976–1990. Modernistlik ehitis valmis 1976. aastal ning lammutati aastatel 2006–2008, mille järel taastati Berliini palee endisel kujul.
Humboldt Forum

Humboldt Forum on Euroopa-välise kunsti muuseum Berliini ajaloolises keskuses Spreeinselil. 
Preisi õpetlaste Wilhelmi ja Alexander von Humboldti auks nimetatud muuseum asub rekonstrueeritud Berliini lossi ruumides, mille kaasaegset interjööri on kujundanud Franco Stella. Seal hoitakse Berliini riigimuuseumite kogusid, mis käsitlevad maailma ajalugu, kunsti ja kultuuri, toimuvad ajutised näitused ja avalikud üritused.
Johan Mojica

Johan Andrés Mojica Palacio (sündinud 21. augustil 1992 Calis) on Colombia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Mallorca ja Colombia jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Ta alustas klubikarjääri Colombia klubis Academia, debüteerides 2011. aastal klubi meeskonnas Colombia esiliigas. 2012. aastal liitus ta samuti Colombia esiliigasse kuuluva Llanerosega. Colombia kõrgliigas mängis Mojica esimest korda 2013. aastal Deportivo Cali ridades.
2013. aasta juulis läks Mojica Llanerosest laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Rayo Vallecano. 2014. aasta juulis sõlmis ta Rayo Vallecanoga püsiva lepingu, kuid ta mängis seejärel kaks hooaega laenul Hispaania esiliigaklubis Valladolidi Real. Hooajal 2014–15 valiti Mojica Hispaania esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2017. aasta jaanuaris läks ta laenule Gironasse, kellega tõusis ta Hispaania kõrgliigasse ja sõlmis seejärel 2018. aasta juunis klubiga püsiva lepingu.
2020. aasta septembris läks Mojica Gironast laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Atalanta ja 2021. aasta jaanuaris Hispaania kõrgliigaklubisse Elche, kellega sõlmis sama aasta augustis püsiva, kolmeaastase lepingu.
2022. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Villarreal. 2023. aasta juulis läks ta üheks hooajaks laenule samasse liigasse kuuluvasse Osasunasse.
2024. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Mallorcaga.
Koondisekarjäär.
Colombia jalgpallikoondises tegi Mojica debüüdi 26. märtsil 2015 sõprusmängus Bahreini vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Colombia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Copa Américal.
Andrew Nabbout

Andrew Nabbout (sündinud 17. detsembril 1992 Melbourne'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründaja või äärepoolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Melbourne City ja Austraalia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Austraalia madalamate liigade klubides. Austraalia kõrgliigas debüteeris ta 2013. aastal Melbourne Victorys. 2016. aasta esimeses pooles mängis ta Malaisia kõrgliiga klubis Negeri Sembilan, seejärel naasis Austraalia kõrgliigasse. Aastatel 2016–2018 mängis ta Newcastle Jetsi ridades. Hooajal 2017–18 lõi ta Austraalia kõrgliigas 10 väravat ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu, lisaks pälvis ta samal hooajal auhinna liiga hooaja parima värava eest.
2018. aasta märtsis liitus Nabbout Jaapani kõrgliiga klubiga Urawa Red Diamonds. Hooajal 2019–20 mängis ta taas Melbourne Victorys. 2020. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Melbourne Cityga.
Austraalia jalgpallikoondises tegi Nabbout debüüdi 24. märtsil 2018 sõprusmängus Norra vastu. Koondises lõi ta esimese värava 1. juunil 2018 sõprusmängus Tšehhi vastu. Samal aastal kuulus ta maailmameistrivõistlustel osalenud Austraalia koondisse. 2019. aastal kuulus ta Austraalia koondisse Aasia meistrivõistlustel.
Humboldt-Box

Humboldt-Box oli futuristlik muuseumehitis Berliini kesklinnas Schloßplatzil. See tarindati ajutise näitusepinnana ja vaateplatvormina enne Humboldt Forumi valmimist. 2019. aastal eemaldati 8 aastat avatud olnud struktuur, et see ei varjutaks rekonstrueeritavat Berliini paleed.
Langetuslabidas

Langetuslabidas on ühest otsast lapik kang, mille abil puid langetatakse ja langetatava puud tagasivajumist takistatakse. Reeglina asetatakse langetuslabida lapik ots saega tekitatud langetuslõikesse ja kangi tõstes või vajutades sunnitakse puu langema. Sageli on langetuslabida küljes ka pööramishaak.
Pööramishaak

Pööramishaak või pööramiskonks on metsaraie ja palkehituse tööriist, millega palki pööratakse. On olemas erinevat mõõtu pööramishaake, mida kasutatakse vastavalt palgi läbimõõdule, Eesti keskmist mõõtu palkide puhul piisab reeglina langetuslabida küljes olevast pööramishaagist.
Pööramishaaki läheb tarvis juba langetatud puu või palgi pööramisel, kui ka näiteks langetusel rippesse jäänud puu alla pööramisel.
Berliini toomkirik

Berliini toomkirik (saksa keeles "Berliner Dom") on protestantlik katedraal Berliinis. Kirikus asub Hohenzollernite dünastia hauakamber. Toomkirik rajati aastatel 1894–1905 keiser Wilhelm II korraldusel Spree jõe äärde Museumsinselile. See on suurim protestantlik kirik Saksamaal. See ehitati Julius Raschdorffi kavandite kohaselt uusrenessanss- ja uusbarokkstiilis. Lisaks jumalateenistustele kasutatakse katedraali riiklikel tseremooniatel, kontsertidel ja muudel üritustel.
Langetussälk

Langetussälk (ka juhtsälk) on langetuslõikest suurem lõige, mis tehakse langetatava puu sellesse külge, mis suunda soovitakse puu langetada. Langetussälgu ja langetuslõike vahele jäetakse tavaliselt pideriba. Langetussälkude suurust ja kuju varieeritakse vastavalt piirkondlikele eripäradele, ilmastikutingimustele, maastikule, ümbritsevatele tingimustele (teised puud, hooned), aastaajale jne.
Langetussälk on esimene lõige, mis langetatava puu tüvele tehakse. Sälgu sügavus on sirgel puul vähemalt 1/4 tüüka jämedusest, kaldus või pehastunud puul vähemalt 1/3 tüüka jämedusest. Sälgu ülemine pind moodustab horisontaali suhtes 45–55kraadise nurga, alumine pind on 0–5 kraadi horisontaalist allpool. Kahe paralleelse lõikega tehtaval sälgul on lõigete kõrguste vahe 1/10 tüüka läbimõõdust. Skandinaavia langetussälgu on nii ülemine kui alumine lõige 45 kraadi puu pikitelje suhtes.
Sergei Štemenko

Sergei Matvejevitš Štemenko (vene keeles "Сергей Матвеевич Штеменко"; 20. veebruar (vkj 7. veebruar) 1907 Urjupinskaja, Doni vägede oblast, Venemaa Keisririik – 23. aprill 1976 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (armeekindral), NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi ülem (1948–1952).
Sõjaväekarjäär.
Štemenko lõpetas 1937. aastal Punaarmee sõjaväeakadeemia ja 1940. aasta sügisel Punaarmee Kindralstaabi Akadeemia. Ta suunati tööle Kindralstaabi operatiivvalitsusse, mille koosseisus teenis ta kogu sõjaperioodi (1941–1945). Maist 1943 kuni aprillini 1946 oli ta operatiivvalitsuse ülem. Novembris 1943 saatis Štemenko Kõrgemat ülemjuhatajat Stalinit Teherani konverentsil. Aprillis 1946 reorganiseeriti operatiivvalitsus operatiivpeavalitsuseks. Štemenko sai selle ülemaks.
Aastatel 1948–1952 oli ta NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi ülem ja ühtlasi NSV Liidu relvajõudude ministri (1948–1950) ja seejärel NSV Liidu sõjaministri (1950–1952) asetäitja. Tema ametisoleku aja jooksul kasvas kindralstaabi isikkoosseis 2000 sõjaväelaseni.
1952. aastal Štemenko tagandati Jossif Stalini soovil ametist ja saadeti Nõukogude Liidu väegrupi Saksamaal staabiülemaks. Kohe pärast Stalini surma (5. märtsil 1953) alanud relvajõudude ametkondade ümberkujundamise käigus toodi Štemenko Moskvasse tagasi, kus ta määrati 16. märtsil Kindralstaabi ülema asetäitjaks. Kuid varsti pärast Lavrenti Beria vahistamist (juulis 1953) tagandati Štemenko taas ametist ja degradeeriti auastmes armeekindralist kindralleitnandini. Novembris 1953 saadeti ta Siberi sõjaväeringkonna staabiülemaks. Georgi Žukovi kaitseministriks oleku ajal naasis Štemenko Moskvasse, kus ta määrati augustis 1956 Kindralstaabi luure peavalitsuse ülemaks. Novembris 1956 ülendati ta kindralpolkovnikuks. Oktoobris 1957 hoiatas Štemenko Žukovit, kes oli parasjagu visiidil Jugoslaavias, et Moskvas valmistatakse ette tema tagandamist. Pärast Žukovi mahavõtmist (oktoobri lõpul) vabastati ka Štemenko ametist (novembris 1957). Aastatel 1958–1962 teenis Štemenko perifeersetes sõjaväeringkondades, kus ta oli sõjaväeringkonna juhataja esimese asetäitja ametis.
Juulis 1962 edutati Štemenko Relvajõudude maaväe staabiülemaks ja Maaväe ülemjuhataja esimeseks asetäitjaks. Aastatel 1964–1968 töötas ta Kindralstaabi ülema asetäitjana. Veebruaris 1968 ülendati ta teist korda armeekindraliks. Augustist 1968 kuni oma surmani aprillis 1976 oli ta Kindralstaabi ülema esimene asetäitja ja ühtlasi Varssavi Lepingu Organisatsiooni relvajõudude staabi ülem.
Štemenko oli aastatel 1952–1956 NLKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta on maetud Novodevitšje kalmistule.
Sõjaväelised auastmed.
Štemenko sõjaväelised auastmed: major (1937), alampolkovnik (1940), polkovnik (1941), kindralmajor (november 1942), kindralleitnant (aprill 1943), kindralpolkovnik (november 1943), armeekindral (1948), kindralleitnant (degradeeriti 1953), kindralpolkovnik (teist korda 1956), armeekindral (teist korda 1968).
Pideriba

Pideriba on langetatava puu riba, mis jäetakse langetussälgu ja langetuslõike vahele. Pideriba hoiab langetatavat puud peaaegu langetuse lõpuni kännu küljes, toimides liigendina ja tehes sellega langetuse ohutumaks ning võimaldades ka langemise suunda mõjutada.
Pideriba paksust ja kuju varieeritakse vastavalt puuliigile, puidu seisukorrale, ilmastikutingimustele, maastikule, ümbritsevatele tingimustele (teised puud, hooned), aastaajale jne. Pideriba laius on kuni 40 cm jämeduste puude korral 2 cm, 40–60 cm jämedusega puudel 3 cm, jämedamatel 4 cm. Seest osaliselt pehkinud puule jäetakse laiem pideriba, samuti on pideriba koonusja kujuga võimalik langemissuunda mõjutada. Kui on väga jäme puu, siis tehakse pideriba keskele, langetussälgu ava poolt veel üks ribaga ristuv ja seda läbistav sisselõige, mis lõigatakse kuni langetuslõikeni välja.
Langetuslõige

Langetuslõige tehakse langetatava puu langetussälgu vastaspoolele, sälgu teravikust mõni sentimeeter kõrgemale, jättes lõike ja sälgu vahele pideriba. Langetuslõike sügavust, kuju ja lõike tegemise suunda varieeritakse vastavalt tingimustele ja vajadusele. Lihtsama langetuse korral liigutakse reeglina puu välisküljelt selle südamiku poole, aga lõiget võib teha ka näiteks küljelt sisse "puuritud" saega keskosast eemaldudes. Samuti saab teha erineva kujuga lõikeid, mida valitakse langetustingimusi, puu seisukorda, selle eripärasid ja ohutust silmas pidades.
Langetuskiil

Langetuskiilude löömisel langetuslõikesse, takistatakse selle soovimatusse suunda vajumist, aidatakse puu langemisele kaasa ja vajadusel mõjutatakse langetussuunda.
Jevgeni Šapošnikov

Jevgeni Ivanovitš Šapošnikov (vene keeles "Евгений Иванович Шапошников"; 3. veebruar 1942 Aksai rajoon, Rostovi oblast – 8. detsember 2020 Moskva) oli Venemaa sõjaväelane (lennuväe marssal), viimane NSV Liidu kaitseminister.
Sõjaväekarjäär.
Šapošnikov lõpetas 1969. aastal Gagarini-nimelise Õhuväeakadeemia. Ta oli aastatel 1988–1990 NSV Liidu relvajõudude õhuväe ülemjuhataja asetäitja ning 1990–1991 lennuväe kindralpolkovniku auastmes NSV Liidu kaitseministri asetäitja ja ühtlasi NSV Liidu relvajõudude õhuväe ülemjuhataja. 
Augustiputši ajal (19.–21. august 1991) kuulus Šapošnikovi vahetu ülemus kaitseminister Dmitri Jazov riigis võimu enda kätte haaranud Riikliku Erakorralise Seisukorra Komitee (GKTšP) koosseisu. 21. augusti varahommikul tegi Šapošnikov Jazovile ettepaneku Moskvast väed välja viia ning GKTšP tunnistada ebaseaduslikuks ja laiali ajada. Paar tundi hiljem andiski Jazov pärast arutelu kaitseministeeriumis toimunud kolleegiumi istungil (seal viibis ka Šapošnikov) käsu väed Moskvast välja viia. Putš oli läbi kukkunud. Jazov vahistati ööl vastu 22. augusti Vnukovo lennujaamas. 
26. augustil ülendati Šapošnikov lennuväe marssaliks. 29. augustil kinnitas NSV Liidu Ülemnõukogu NSV Liidu presidendi Mihhail Gorbatšovi esildisel Jevgeni Šapošnikovi NSV Liidu kaitseministriks. Selles ametis sai ta olla neli kuud. 
SRÜ ühendatud relvajõudude ülemjuhataja.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist (jõustus 26. detsembril 1991) NSV Liidu Kaitseministeerium kaotati. Märtsis 1992 loodi kaitseministeeriumi baasil Sõltumatute Riikide Ühenduse (SRÜ) ühendatud relvajõudude ülemjuhatus, mis eksisteeris vähem kui kaks aastat (likvideeriti 1993. aasta lõpus). SRÜ ühendatud relvajõudude ülemjuhataja ametikoht eksisteeris 14. veebruarist 1992 kuni 24. septembrini 1993. Seda kohta täitis Jevgeni Šapošnikov.
Pärast sõjaväeteenistust.
Šapošnikov oli aastatel 1995–1997 lennufirma Aeroflot peadirektor ja 1997–2004 Venemaa presidendi abi.
Taavi Tuisk

Taavi Tuisk (sündinud 15. novembril 1977) on eesti kaitseliitlane.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis politoloogiat.
Eesti kaitseväelasena oli ta välisoperatsioonil Afganistanis üks seitsmest rahvusvahelise brigaadi staabi teavitussektsioonis.
Kuressaare Ametikoolis on ta teabejuhina ametis olnud alates 2008. Lisaks töötab ta riigikaitse, e-turunduse ning äri- ja kutse-eetika õpetajana ning osaleb välisprojektides.
Ta on ka Kaitseliidu Saaremaa maleva liige ja noorkotkaste rühma juht. 
2013. aastal kandideeris ta KOV valimistel SDE nimekirjas.
Tunnustus.
6. novembril 2020 anti talle üle Saaremaa aasta isa tiitel.
2018. aastal pälvis ta Kaitseministeeriumi kuldse rinnanõela.
Isiklikku.
Abikaasa Eve on emakeeleõpetaja ja naiskodukaitsja. Neil on lapsed Epp Kristel, Ott Peeter ja Triinu Liis.
Rapla tänavate loend

"Siin on loetletud Rapla tänavaid ja toodud nende pikkused."
Hohenzollerni kindlus

Hohenzollerni kindlus (saksa keeles "Burg Hohenzollern") oli keiserliku Hohenzollernite dünastia esivanemate elukoht. See ajaliselt kolmas sama mäe tippu ehitatud kindlus asub Baden-Württembergi liidumaa keskosas Švaabi alpide serval, vahetult Hechingeni linnast lõunas.
Hechingen

Hechingen on väikelinn Baden-Württembergi liidumaa keskosas Saksamaal. See asub umbes 60 kilomeetrit liidumaa halduskeskusest Stuttgardist lõuna pool. Linna lähistel Švaabi Alpides asub Hohenzollerni kindlus.
Pasīne

Pasīne (ka Posīne või Pasiene, poola keeles "Posiń") on küla ("vidējciems") (endine alev) Lätis Ludza piirkonnas, Pasiene valla halduskeskus.
Pasīne asub merepinnast 149 meetri kõrgusel Zilupe jõe ääres. Asula jääb piirkonna keskusest Zilupest 12 ning Riiast 314 kilomeetri kaugusele. Külas on põhikool, raamatukogu, postkontor ja rahvamaja. 
Ajalugu.
Pasiene kohta on esimesi teateid XVI sajandist. XVII sajandist on pärit esimesed teated sealsest mõisast. Samal sajandil omandasid Pasiene dominiiklased, kes rajasid sinna oma kloostri, kooli, kiriku ja raamatukogu. Aastal 1753 põles klooster koos sealse kirikuhoonega maha. Praegune katoliku kiriku hoone valmis aastal 1761.
Pärast Poola esimest jagamist aastal 1772 hakkas alev kuuluma Vitebski kubermangu. Klooster suleti aastal 1832; selle hooned läksid kohalike käsitööliste ja sealse mõisa teenijate kasutusse. XIX sajandi teisel poolel sai asulast Posiņa valla halduskeskus. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Посинь või Посиня. Aastal 1882 põles sealne alev maha.
Aastal 1818 vallutasid küla Saksa väed. Pasīne hakkas 25. märtsil 1918 kuuluma Valgevene Rahvavabariiki. 1. jaanuaril 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et asula kuulub Valgevene koosseisu. Aastal 1920 läks asula Läti koosseisu. Aastal 1933 sai Pasīnest küla. Küla oli nõukogude perioodil Pasiene sovhoosi keskasulaks.|
Aastal 2014 toimusid külas Valgevene kultuuri päevad. Aastail 2009–2021 kuulus küla Zilupe piirkonda.
Ezequiel Ponce

Ezequiel Ponce Martínez (sündinud 29. märtsil 1997 Rosarios) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Major League Socceri (MLS) klubis Houston Dynamo.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Newell's Old Boys, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2013. aasta oktoobris.
2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga AS Roma. Hooajal 2015–16 mängis ta Roma noortevõistkonnas, kuid klubi põhimeeskonnas tal debüteerida ei õnnestunud. Hooajal 2016–2017 mängis ta Romast laenul Hispaania kõrgliigaklubis Granada, hooajal 2017–18 Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lille'i ja 2018–19 Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK. Kui Granadas ja Lille'is mängides lõi Ponce liigas mõlemal korral vaid kaks väravat, siis Ateena meeskonnas Kreeka kõrgliigas koguni 16 väravat.
2019. aasta juunis sõlmis Ponce lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva Spartak. 2022. aasta jaanuaris läks ta sealt laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Elche. 2022. aasta juunis läks ta Elchesse püsivalt üle, kuid hooajal 2022/23 jäi Elche Hispaania kõrgliigas viimaseks ja langes esiliigasse.
2023. aasta augustis naasis ta Ateena AEK-sse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooajal 2023/24 oli Ponce AEK parim väravalööja (15 väravat), kuid ta siirdus juba 2024. aasta juunis Houston Dynamosse. Ponce sai ühtlasi Dynamo läbi aegade kallimaks ostuks.
2017. aastal osales ta Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Argentina olümpiameeskonna koosseisus.
Douglas Santos

Douglas dos Santos Justino de Melo (tuntud lihtsalt kui Douglas Santos või Douglas; sündinud 22. märtsil 1994 João Pessoas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Náutico, mille meeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 2012. aastal.
2013. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Granada. Sama aasta septembris läks ta laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Udinese. 2014. aasta jaanuaris sõlmis ta Udinesega püsiva lepingu.
2014. aasta augustis siirdus Douglas Udinesest laenule Brasiilia kõrgliiga klubisse Atlético Mineiro, kellega sõlmis 2015. aasta juulis püsiva lepingu. 2015. aasta hooajal valiti Douglas Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2016. aasta augustis liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Hamburger SV, kus mängis kokku kolm hooaega.
2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Zenitiga. Hooajal 2019–20 tuli ta Zenitiga Venemaa meistriks.
2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Douglas Brasiilia võistkonnaga kuldmedali. Samal aastal debüteeris ta Brasiilia jalgpallikoondises ja kuulus koondisse ka sama aasta Copa América Centenariol.
Riigipäevahoone

Riigipäevahoone (saksa keeles "Reichstagsgebäude", ametlikult "Deutscher Bundestag - Plenarbereich Reichstagsgebäude") on ajalooline ehitis Saksamaa pealinnas Berliinis, mille funktsiooniks oli keiserliku riigipäeva majutamine. 
Hoone avati 1894. aastal ning täitis oma funktsiooni kuni 1933. aastani, mil see sai pärast kuritegelikku süütamist tugevalt kahjustada. Teise maailmasõja järel jäi ehitis kasutuseta. Saksa Demokraatliku Vabariigi parlament Volkskammer hakkas seejärel tööle Ida-Berliinis Vabariigi palees, Saksa Liitvabariigi parlament Bundestag Bonnis Liidumajas.
Pärast hoone rekonstrueerimist 1999. aastal töötab seal ühinenud Saksamaa parlament Bundestag.
Sandra Ashilevi

Sandra Ashilevi (sündinud 2. mail 1987 Tallinnas) on eesti laulja ja näitleja.
Ansamblid.
Ta tegutses aastatel 2005–2010 tantsumuusikaansamblis Cherryland. 2016. aastal asutas bändi Ashilevi, mis teeb neo-souli/souli stiilis muusikat.
Isiklikku.
Tema ema on laulja Siiri Känd, vend on näitekirjanik Jim Ashilevi.
Koalitsioonivalitsus

Koalitsioonivalitsus ehk valitsusliit on mitme erakonna vaheline ajutine liit parlamentaarse demokraatiaga riigis valitsuse moodustamiseks. Valitsusliit võib olla nii enamusvalitsus kui ka vähemusvalitsus.
Valitsuskoalitsiooni moodustanud erakonnad sõlmivad enamasti tegevuskavas kokku leppimiseks avaliku koalitsioonilepingu, millel on pigem informeeriv kui õiguslik tähendus.
Valitsusliite esineb kõige sagedamini võrdelise valimissüsteemiga riikides, kuna nende riikide parlamentides on kohad jaotatud üldjuhul suure arvu erakondade vahel.Enamusvalimistega riikides on koalitsioonivalitsused pigem haruldane nähtus.
Toidufotograafia

Toidufotograafia on fotograafia žanr, mida kasutatakse toidust natüürmort fotode loomiseks. See on üks kommertsfotograafia alaliik, kus tehtud fotosid kasutatakse hiljem reklaamides, ajakirjades, pakenditel, menüüdes või kokaraamatutes.
Professionaalne toidufoto valmib tihti ühistöö tulemusena, milles osalevad fotograaf, toidustilist, rekvisiitor, kunstiline nõustaja ja nende abilised.
Reklaamis kasutatakse toidufotograafiat sageli (mõnikord ka vastuoluliselt) reklaamitud toidu, eriti kiirtoidu, atraktiivsuse või suuruse suurendamiseks.
Reklaamides ja toidukauplustes kasutatakse sageli pilte toidust, et klientide tähelepanu äratada. Ühe toidupildi eesmärk on tekitada vaatajas isu.
Ajalugu.
Toidufotograafia ajalugu ulatub peaaegu 200 aasta taha, olles praktiliselt sama vana kui fotograafia ise. Ühe esimese teadaoleva toidufoto, kus toit oli teemana esikohal, tegi aastal 1845 William Henry Fox Talbot. Fotol kujutati kahte korvi virsikute ja ühe ananassiga. Tolleaegsed toidufotod olid mõjutatud maalidest, millel kujutati natüürmorte.
20. sajandi alguses hakkasid toidufotod eeskuju võtma sellistest modernistlikest maalikunstnikest nagu Paul Cézanne, Henri Matisse ja Pablo Picasso. 1927. aastal lahutas Edward Steichen toidufoto maalikunstist, kui ta kasutas suhkrukuubikuid sallile mustri loomiseks.
1930. aastatel koos värvireklaami tulekuga muutus toidufoto müügiartikliks. Hakkasid ilmuma fotodega kokaraamatud. Tol ajal oli ka kombeks toidu värvierksuse säilimise nimel kuumade lampide all pihustada toidule juukselakki, asendati õllevaht seebivahuga jms. Alles 1990. aastatel muutusid toidud jälle "söödavaks".
Uue aastatuhande alguses tekkisid toidublogid ja Instagram ning tänu digitehnoloogia arengule hakkasid kõik proovima järjest paremaid toidupilte teha.
Toidustilist.
Toidustilisti ülesanne on muuta toit atraktiivseks pildistamise jaoks.
Toidustilistid on tihti heade teadmistega toiduvalmistamisest, toitude toiteväärtusest, kokandustehnikatest, leidlikud poodlejad ning lisaks loomingulised.
Nõuandeid hea toidufoto tegemiseks.
Hea toidufoto tegemiseks läheb vaja naturaalset valgust, katsetada erinevaid pildistamisnurki, palju silmapaistvaid värve ja huvitavaid taustu. Kasutage suuremat ja väiksemat ISO (kaamera valguse teravus).
Toidufotograafe Eestis.
Eestis on toidufotograafiat viljelenud näiteks Anna Tsachurina, Katrin Press, Ragne Värk ja Tuuli Mathisen.
Turu sadam

Turu sadam (soome keeles "Turun satama", rootsi keeles "Åbo hamn") on Edela-Soomes Aura jõe suudmes asuv sadam, kus Soome mandriosa kohtub Turu saarestikuga. Riigi suuruselt kuuenda linna Turu sadam korraldab peamiselt liiklust Rootsi pealinna Stockholmi ning Ahvenamaale.
Hod HaSharon

Hod HaSharon (heebrea keeles "הוֹד הַשָּׁרוֹן") on linn Iisraelis Keskringkonnas.
Linn asub umbes 10 km kaugusel Vahemere rannikust.
Linnas on sündinud modell Bar Refaeli ning lauljad Imri Ziv ja Netta Barzilai.
McComb

McComb on linn Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis Pike'i maakonnas.
Magnolia (Mississippi)

Magnolia on Pike'i maakonna halduskeskus Mississippi osariigis Ameerika Ühendriikides.
Dalmaatsia keel

Dalmaatsia keel (dalmaatsia keeles "langa dalmata" või "dalmato", itaalia keeles "lingua dalmatica" või "dalmatico", horvaadi keeles "dalmatski") on väljasurnud romaani keel, mida räägiti Dalmaatsia piirkonnas tänapäeva Horvaatia ja Montenegro rannikul kuni Kotori linnani välja. Nimi viitab illüüria keelerühma kuulunud hõimule dalmaatidele. Raguusa murre oli Raguusa Vabariigi ametlik keel suure osa oma keskaegsest ajaloost, kuni teised kohalikud keeled selle järk-järgult välja tõrjusid.
Dalmaatsia keele viimane kõneleja Tuone Udaina suri 1898. aastal.
Dalmaatsiakeelsed elanikud elasid Zadari ("Jadera"), Trogiri ("Tragur", "Traù"), Spalato ("Split"; "Spalato"), Ragusa ("Dubrovnik"; "Raugia", "Ragusa") ja Kotori ("Cattaro") rannikulinnades ning Krki ("Vikla", "Veglia"), Cresi ("Crepsa") ja Rabi ("Arba") saartel.
Trogir

Trogir (ladina keeles "Tragurium", itaalia keeles "Traù") on Aadria mere ajalooline sadamalinn Spliti-Dalmaatsia maakonnas Horvaatias. See asub 27 km riigi suuruselt teisest linnast ja Dalmaatsia keskusest Splitist läänes.
Alates 1997. aastast kuulub Trogir oma veneetsiapärase arhitektuuri tõttu UNESCO maailmapärandisse.
Nikolai Slavin

Nikolai Vassiljevitš Slavin (vene keeles "Николай Васильевич Славин"; 4. mai 1903 Orjoli kubermang, Venemaa Keisririik – 9. september 1958 Kopenhaagen) oli Nõukogude Liidu diplomaat ja sõjaväelane (kindralleitnant).
Slavin lõpetas 1929. aastal sõjalennukooli ja 1936. aastal Frunze-nimelise Punaarmee Sõjaväeakadeemia idamaade teaduskonna. 1936. aastast oli ta seotud Punaarmee Kindralstaabi Luurevalitsusega. Ta töötas Nõukogude Liidu täievolilises esinduses Hiinas sõjaväeatašee abina. Hiljem edutati ta Punaarmee Kindralstaabi Luurevalitsuse keskaparaati Moskvasse. Aastatel 1941–1946 oli ta Luurevalitsuse eriülesannete valitsuse ülem, ühtlasi alates 1945. aastast ka Kindralstaabi ülema Aleksei Antonovi abi välissuhete alal. Mais 1945 anti talle kindralleitnandi sõjaväeline auaste.
Slavin oli aastatel 1949–1953 Nõukogude Armee Sõjalis-Diplomaatilise Akadeemia ülem, 1953–1955 NSV Liidu Välisministeeriumi 2. Euroopa osakonna juhataja ja 1955–1958 Nõukogude Liidu erakorraline ja täievoliline suursaadik Taanis. 
Nikolai Slavin suri ootamatult 9. septembril 1958 Kopenhaagenis. Ta on maetud Novodevitšje kalmistul.
Portu

Cristian Portugués Manzanera (sündinud 21. mail 1992 Murcias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Girona.
Ta alustas klubikarjääri Valencias. Aastatel 2009–2014 mängis ta Valencia reservmeeskonnas. Ainsal korral pääses ta Valencia põhimeeskonnas Hispaania kõrgliigas väljakule 2. märtsil 2014 mängus Rayo Vallecano vastu.
Aastatel 2014–2016 mängis Portu Hispaania esiliigaklubis Albacete.
2016. aasta juunis liitus ta Hispaania esiliigaklubiga Girona, kellega õnnestus tal hooajaks 2017–18 Hispaania kõrgliigasse jõuda. Hooajal 2017–18 lõi Portu Hispaania kõrgliigas 11 väravat.
2019. aasta juunis siirdus ta 10 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubisse Real Sociedad. 2022. aasta juunis läks ta laenule Getafesse, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva kolmeaastase lepingu.
2023. aasta septembris naasis Portu Gironasse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.
Mikel Oyarzabal

Mikel Oyarzabal Ugarte (sündinud 21. aprillil 1997 Eibaris) on Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Real Sociedad ja Hispaania jalgpallikoondises.
Real Sociedadi noortesüsteemiga liitus ta 2011. aastal. Real Sociedadi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 25. oktoobril 2015 mängus Levante vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 8. veebruaril 2016 mängus RCD Espanyoli vastu. Alates hooajast 2017–18 on ta Hispaania kõrgliigas igal hooajal löönud vähemalt kümme väravat.
2019. aastal tuli Oyarzabal Hispaania kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 29. mail 2016 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 10. juunil 2019 EM-i valikmängus Rootsi vastu.
Nacho Monreal

Ignacio Monreal Eraso (tuntud enam kui Nacho Monreal; sündinud 26. veebruaril 1986 Pamplonas) on Hispaania endine jalgpallur, kes mängis kaitsjana Hispaania ja Inglismaa klubides ning Hispaania jalgpallikoondises.
Aastatel 2006–2011 mängis ta Hispaania kõrgliigas Osasuna ridades ja seejärel aastatel 2011–2013 Málagas.
Aastatel 2013–2019 mängis Monreal Inglismaa kõrgliiga klubis Arsenal. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 16. märtsil 2013 mängus Swansea City vastu. Hooajal 2017–2018 lõi ta Inglismaa kõrgliigas koguni viis väravat. Arsenaliga võitis Monreal kolm korda Inglismaa karikavõistlused ja kolm korda Inglismaa superkarika.
2019. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Real Sociedadiga. Pärast lepingu lõppu lõpetas Monreal mängijakarjääri.
Hispaania jalgpallikoondises debüteeris Monreal 6. augustil 2009 sõprusmängus Põhja-Makedoonia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. novembril 2016, kui MM-i valiksarjas kohtuti taas Põhja-Makedooniaga. Ta on kuulunud Hispaania koondisse 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Labürindijooksja (filmisari)

"Labürindijooksja" (inglise keeles "The Maze Runner") on filmitriloogia, mis on filmitud James Dashneri kirjutatud düstoopilise romaani "Labürindijooksja" põhjal. Filmi peaosades mängivad Dylan O'Brien (Thomas), Thomas Brodie-Sangster (Newt), Ki Hong Lee (Minho), Kaya Scodelario (Teresa), Will Poulter (Gally), Dexter Darden (Frypan) ja Patricia Clarkson (Ava Paige).
Esimene film "Labürindijooksja" tuli välja 19. septembril 2014 ja oli väga edukas üle kogu maailma, film teenis kokku üle 348 miljoni dollari. Teine film " tuli välja 18. septembril 2015 ja osutus samuti menukaks, teenides kokku üle 312 miljoni dollari. Kolmas film " tuli välja 26. jaanuaril 2018 ja teenis kokku umbes 288 miljonit dollarit.
Süžee.
Labürindijooksja (I osa).
Thomas leiab ükspäev ennast ühest labürindist koos kümnete teiste omavanuste poistega, kellel kõigil on kõik mälestused kadunud. Koos otsitakse suurte seinte vahelt väljapääsu, kuid välja saamine tundub olema võimatu. Väljapääsu on otsitud seltskonnaga juba aastaid, aga see ei olnud andnud veel tulemust. Peale seda, kui Thomas jooksis enda sõbrale kaasa labürinti, tegi ta suure avastuse. Peale ohtliku teekonda, Thomase abiga leidsid nad tee labürindist välja, kuid mitte kõik ei tahtnud enam labürindist ära 
Labürindijooksja: Põlenu katsed (II osa).
Thomas koos oma sõpradega said labürindist välja. Nad arvasid, et nende rasked katsumused on jõudnud lõpule, kuid nad eksisid. Nad olid sattunud ühe organisatsiooni, MOOLOKi, kätesse, kes jätsid neile alguses hea mulje. Peale nende oli veel selles hoones väga palju teisi noori, kes olid olnud täpselt samas olukorras, nagu Thomas oma sõpradega. Pärast tuli ilmsiks, et MOOLOK kavatses kõik need noored ohverdada selle nimel, et leida ravim viirusele, mis Maad laastas. Nad põgenesid ja leidsid tee ühe teise organisatsiooni juurde, kes võitles MOOLOKi vastu. Seltskond sai aru, et seal ei ole neil enam suurt ohtu surra, kuid ka see ei olnud veel nende katsumuste lõpp.
Labürindijooksja: Surma ravim (III osa).
Thomasel seisis ees katse päästa enda sõber MOOLOKi käest. Ta esimene katse päästa ta linna sõitva rongi pealt ebaõnnestub, mis tähendab, et ta peab proovima uuesti, aga seekord pidi ta minema linna, kus MOOLOK ennast peidab. Ta suutis küll oma sõbra päästa, kuid ta pidi maksma kallist hinda selle eest, jättes missiooni käigus igaveseks hüvasti ühe oma parimate sõpradega. Thomas ja kõik kes teda aitasid ja selle sündmuse käigus toetasid, lendasid ühte vaiksesse kohta, kus ei ole enam ohtlikku viirust, ega kedagi, kes neid pidevalt jahiks, et alustada oma uut ja paremat elu.
Alexander Isak

Alexander Isak (sündinud 21. septembril 1999 Solna vallas) on Rootsi jalgpallur, kes mängib ründajana Inglise kõrgliiga klubis Newcastle United ja Rootsi jalgpallikoondises.
Ta sündis Solnas Eritrea päritolu vanemate peres ning alustas klubikarjääri Rootsi klubis AIK, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aasta veebruaris Rootsi karikavõistlustel. 2016. aasta hooajal lõi Isak Rootsi kõrgliigas 10 väravat ja valiti liiga hooaja parimaks uustulnukaks.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Dortmundi Borussia. Klubi põhimeeskonnas lõi ta ainsa värava 24. oktoobril 2017 Saksamaa karikavõistluste mängus 1. FC Magdeburgi vastu. 2019. aasta jaanuaris läks ta laenule Hollandi kõrgliiga klubisse Willem II. 16 liigamängnuga lõi ta Hollandis 13 väravat.
2019. aasta juunis sõlmis Isak viieaastase lepingu Real Sociedadiga. Esimesel hooajal lõi ta Hispaania kõrgliigas üheksa väravat. 21. veebruaril 2021 tegi ta mängus Deportivo Alavési vastu kübaratriki, saades esimeseks Rootsi mängijaks alates 1949. aastast pärast Henry Carlssoni, kes on Hispaania kõrgliigas kübaratriki teinud.
Ta liitus 2022. aasta suvel ligi 70 miljoni euro eest Inglise klubiga Newcastle United.
Rootsi jalgpallikoondises tegi Isak debüüdi 8. jaanuaril 2017 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teiseses koondisemängus sama aasta 12. jaanuaril Slovakkia vastu, saades sellega 17 aasta, 3 kuu ja 22 päeva vanuselt Rootsi koondise läbi aegade noorimaks väravalööjaks.
Matthias Warnig

Matthias Warnig (sündinud 26. juulil 1955 Altdöbernis Niederlausitzis endises Saksa DV-s) on endine Stasi ohvitser ja Venemaa presidendi Vladimir Putini usaldusalune, Saksa suurärimees, "Nord Stream AG tegevdirektor. Teda peetakse mõjukaimaks Saksa äritegelaseks Venemaal.
Elukäik ja tegevus.
Oli keskkoolis DDRi komsomoli ("Freie Deutsche Jugend") sekretär. Enne keskkooli lõppu astus DDRi valitsevasse Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse ("Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED)") ja lasi end värvata DDRi Riikliku Julgeolekuministeeriumi ("Stasi)" poolt. Pärast keskhariduse omandamist oli kuuekuulises ajateenistuses DDRi armee eliitüksuses – riigi juhtkonda kaitsvas Stasile alluvas Feliks Dzeržinski nimelises vahirügemendis ("Wachregiment „Feliks Dzierzynski“)." 1974 värvati Stasisse agendinimega "ökonomist." 1977–1981 õppis Bruno Leuschneri nimelises Berliini Majanduskõrgkoolis ("Hochschule für Ökonomie Berlin Bruno Leuschner)," mille lõpetas rahvamajanduse erialal. 1986–1989 töötas Arthuri varjunime all Lääne-Saksamaal Düsseldorfis nn eriohvitserina ("Offizier im besonderen Einsatz)" DDRi kaubandusesinduse juures, luurates muuhulgas ka oma hilisema tööandja Dresdner Banki järele. Pärast Lääne-Saksa luure huviorbiiti sattumist kutsuti ta augustis 1989 DDRi tagasi.
Pärast Berliini müüri langemist asus tööle DDRi majandusministri referendina ja osales kahe Saksamaa majandus- ja rahandusliidu läbirääkimistel. Alates 20. maist 1990 oli praktikandina tööl Dresdner Bankis, kes otsis teed Venemaa turule. 12. detsembril 1991 avas panga esinduse Peterburis ja sai pangafiliaali juhatajaks. Loa pangaesinduse avamiseks andis tollane Peterburi linnavalitsuse välissuhete komitee esimees Vladimir Putin, kellega teda sealtpeale seob tihe sõprus. 
Aastast 2003 Venemaa VTB panga direktorite nõukogu liige. 2003–2015 Rossija panga nõukogu liige.
31. märtsil 2005 valiti Dresdner Banki direktorite nõukogu esimeheks. 
Alates 2011 Venemaa naftagigantide Transneft ja Rosneft (direktorite nõukogu esimehe asetäitja), 2012–2018 Venemaa suurima alumiiniumitootja Rusal, alates 2019 Saksa jalgpalliklubi Schalke 04 (klubi peamine sponsor on Venemaa gaasigigant Gazprom) nõukogu liige.
2006–2016 gaasijuhtmefirma Nord Stream AG tegevjuht.
Riikliku julgeoleku major

Riikliku julgeoleku major (vene keeles "майор государственной безопасности") oli aastatel 1935−1945 Nõukogude Liidu riikliku- ja sisejulgeoleku ametkondades kasutusel olnud eriauaste, millele tinglikult vastas sõjaväeline auaste Punaarmees aastatel 1935–1940 brigaadikomandör, 1940–1943 polkovnik ja 1943–1945 major.
Nõukogude Liidus olid riikliku julgeoleku eriauastmed kasutusel NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis (1935–1945) ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis (1941–1945).
Riikliku julgeoleku majori auaste oli aastatel 1935–1943 riikliku julgeoleku vanemmajorist madalam ja riikliku julgeoleku kaptenist kõrgem; aastatel 1943–1945 riikliku julgeoleku alampolkovnikust madalam ja riikliku julgeoleku kaptenist kõrgem. 
Eriauastme kaotamine.
NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 6. juulist 1945 riikliku julgeoleku eriauastmed kaotati ja asendati sõjaväeliste auastmetega. Seoses sellega toimus auastme kaotamise ajal elus olnud eriauastme omanike ümberatesteerimine, mille tulemusena paljud riikliku julgeoleku majorid said üldväelise majori auastme.
Kehra tänavate loend

"Siin on loetletud Kehra tänavaid ja toodud nende pikkused."
C.
Carl Robert Jakobsoni tänav; 0,49 km
F.
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav; 0,517 km