tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fredegunde, Neustria kuninganna

"Fredegunde, Neustria kuninganna" on Raivo Seppo 2006. aastal Eesti Raamatu väljaandel ilmunud teos.
Autor sai selle teose jaoks Eesti Kultuurkapitalilt autoristipendiumi.
Nate Fox

Nate Fox (kodanikunimega Nathaniel Justin Fox; 14. aprill 1977 Plainfield, Illinois – 22. detsember 2014 Bloomingdale, Illinois) oli USA elukutseline korvpallur.
Ta mängis viimati Saksamaal Bundesligas New Yorker Phantoms Braunschweigi meeskonnas.
Fox mängis ülikoolikorvpalli Maine'i ülikooli meeskonnas Black Bears, ta viskas mängus keskmiselt 17,5 punkti ja hankis 7,5 lauapalli. Pärast seda alustas ta karjääri Euroopas. 2000. aastast hakkas Fox mängima Portugalis, kus mängis kuni 2003. aastani. Seejärel mängis ta Saksamaa kõrgliigas Bayer Giants Leverkusenis. Järgmistel aastatel mängis Fox veel Iisraelis, Belgias ja Hollandis. 2005. aastal saabus Fox tagasi Bayeri rivistusse. Temast sai kogu meeskonna parim mängija ning oli ka kõrgliigas üks resultatiivsemaid. 2008. aastal sai Fox dopingusüüdistuse (andis positiivse dopingutesti). Talle määrati seitsmeks ja pooleks kuuks mängukeeld, mille tagajärjel ta klubist ka välja heideti. Pärast karistuse kandmist liitus Fox Eesti tippklubi BC Kalev/Cramoga. Juba 2008. aasta detsembris nimetati ta Balti liiga kuu parimaks mängijaks. 2009. aasta sügisel siirdus Fox mängima Saksamaale.
Pärast sportlaskarjääri lõppu (aastal 2012) tegutses ta automüüjana.
22. detsembril 2014 tulistati Nate Foxi tema Bloomingdale'is asuva maja ees, ta suri hiljem haiglas.
Häbelik mimoos

Häbelik mimoos ("Mimosa pudica") on liblikõieliste sugukonda mimoosi perekonda kuuluv rohttaimeliik.
Taime nimetus nii eesti ("häbelik") ja kui ka ladina keeles ("pudica", Carl Linné pandud nimetus 1753. aastast) tuleneb tema omadusest puudutuse ajel lehed sulgeda ja longu vajuda. Samast on tuletatud ka rahvalikud nimetused nagu ingliskeelne "touch-me-not" ("ära-puuduta-mind-lill"), mis omakorda seostub samatähendusliku ladinakeelse piiblifraasiga "noli me tangere".
Välimus.
Noorte taimede vars on jäik ja püstine, muutudes ajaga ronivaks või roomavaks. Vars on peenike ja harunev. 1,5 meetri pikkune vars võib olla vähemal või rohkemal määral astlalised. 
Kahelipaarissulgjates liitlehtes on 10–26 lehekest. Ka leherootsud on astlalised. Lehekaenaldest puhkevad kahvaturoosadest või punakatest õitest koosnevad nutid. Nuti läbimõõt on 8–10 mm. 
Mimoosi vili on kaun. Tavaliselt on 2–8 kauna kobaras koos, iga kaun 1–2 cm pikk. Mimoosi pruunid seemned on 2,5 mm pikkused ja kaetud tugeva kestaga. Mimoos on nii tuul- kui ka putuktolmleja.
Varieteedid.
Taime liikumine.
Mimoosi liitlehtede lehekesed painduvad õhtul kokku ja avanevad taas päikese tõustes. Sellist ööpäevasest valgusrežiimist tulenevat liikumist nimetatakse nüktinastiliseks liikumiseks. Nastiline liikumine ehk taimede liikumine välisstiimulite ajel on omane tervele mimoosi perekonnale. 
Häbeliku mimoosi lehed sulguvad ka puudutuse või temperatuuri alanemise (alla +16°) peale. Peale longu vajumist taastub lehe normaalne seisund maksimaalselt tunni möödudes. Füüsilise ärrituse peale vabanevad taime varres kemikaalid, mis suruvad lehekeste ja leherootsu vakuoolidest taimemahla välja, rakurõhk langeb ning rakk kukub kokku. Tulemuseks on lehekeste ja leherootsu "longuvajumine". 
Pole päris selge, milleks selline kohastumus vajalik on, kuid teadlased oletavad, et see on taime kaitse herbivooride eest. Loomadele võib taime ootamatult kiire liigutus mõjuda hirmutavalt ning panna neid vähem "liikuvaid" taimi eelistama.
Levila.
Algselt on taim pärit Lõuna- ja Kesk-Ameerikast. 
Mimoos invasiivse liigina.
Taim on sisse toodud ka teistele mandritele ning Tansaanias, Lõuna-Aasias, Kagu-Aasias, mitmetel Vaikse ookeani saartel ning mitmel pool Austraalias loetakse teda invasiivseks liigiks. Liik võib olla tülikas umbrohi troopiliste põllukultuuride kasvatamisel. Harilik mimoos kipub risustama maisi, tomati, puuvilla, banaani, sojaubade, papaia, suhkruroo ja kookospähkli istandusi.
Kasutamine.
Mõningates riikides kasutatakse mimoose loomasöödana, kuid näiteks Hawaiil kasvav liik on loomadele mürgine.
Külmema kliimaga maades on häbelik mimoos populaarne toataim.
Mimoosi kasutatakse ka ravimtaimena astma, krampide, düsmenorröa, ekseemi, ödeemi, väsimuse, palaviku, põletiku, unetuse, leepra, valu, maohammustuse jmt seisundite korral ja mõnede allikate kohaselt ka tuberkuloosi korral.
Gerhard Johann von Löwenwolde

Gerhard Johann von Löwenwolde (vene keeles Гергард (Герхард) Иоганн Левенвольде) (surnud 26. aprill 1723) oli baltisaksa päritolu Rootsi ja Venemaa keisririigi sõjaväelane ning riigitegelane, salanõunik, parun.
Elulugu.
Gerhard Johanni isa, Christoph Bernhard von Löwenwolde (mainitud allikates 1648–1663) oli Rootsi sõjaväelane (kapten), Virumaa Viru-Nigula kihelkonna Malla mõisnik ja ema šoti päritolu Urquhartide suguvõsast. 
Gerhard Johann von Löwenwolde alustas teenistust Rootsi sõjaväes Riia garnisonis, kus teenis 1697. aastaks majori auastme. Protestiks Karl XI poolt alustatud mõisate reduktsiooni vastu hakkas koos Johann Reinhold von Patkuliga koostööle Rootsi riigi vastastega, edastades neile sõjalist informatsiooni Liivi- ja Eestimaa kaitsevõime kohta. 1695. aastal tema riigivastane tegevus paljastati ning ta mõisteti kohtu poolt surma. Surmanuhtlus asendati siiski sunnitööga. 
Juba kolme aasta pärast oli ta teenistuses Poola kuninga August II Tugeva õukonnas ning seejärel Poola vasallriigi Kuramaa hertsogkonna õuemarssalina. 
1708. aastast oli Löwenwolde uuesti Vene tsaaririigi teenistuses ning määrati Peeter I poolt Venemaa peavolinikuks Liivi- ja Eestimaal Riia linnas ("пост российского пленипотенциария (главного уполномоченного) в Лифляндии и Эстляндии").
Aastail 1711–1721 oli ta tsareevitš Aleksei Petrovitši abikaasa Charlotte Christine von Braunschweig-Wolffenbütteli ülemõuemarssal.
Gerhard Johann von Lüwenwolde suri 1723. aasta 26. aprillil Tartus (mõne allika järgi ka Malla mõisas). 
Perekond.
Gerhard Johann von Löwenwolde oli abielus Magdalena Elisabeth von Löweniga, kes oli Eestimaa rüütelkonna peamees Georg Johann von Löweni (1630–1681) ja Barbara Dorothea von Ferseni (surnud 1698) tütar, ning Eestimaa asekuberneri (1711–1730) Friedrich von Löwen (1654–1744) õde. Abielust sündisid:
Karjala vapp

Karjala vapp on Karjala piirkonna vapp.
Soome Vabadusristil on kujutatud Karjala vapi mõõkadega käsi.
Otepää postmargid

Otepää postmargid on Eesti kohalikud postmargid, mis anti välja Otepää linnavalitsuse poolt 22. juulil 1941 pärast seda, kui linn oli Nõukogude okupatsiooni alt vabastatud ja Saksa okupatsioon polnud veel lõplikult kanda kinnitanud. 
Anti välja kahes nimiväärtuses (20 + 20 kopikat ja 30 + 30 kopikat, heategevusliku lisamaksuga) postmarke neljas tüübis, perforeeritud ja lõigatud äärtega. 
Margid kujundas August Valdmaa, trükkis Otepää trükikoda. Markidel oli kujutatud Eesti rahvusvärvides vapikilp. 
Kohe pärast väljaandmist muutusid Otepää margid legendaarseks ja neid mindi ostma ka kauge maa tagant. Margid kehtisid kuni 15. augustini 1941.
Abel (perekonnanimi)

Abel on mitmel maal esinev perekonnanimi. 
Eestis oli Abel 2008. aastal levikult 283. kohal.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Abel 223 mehel ja 258 naisel. Perekonnanimede levikult oli Abel meeste puhul 242. ja naiste puhul 230. kohal.
Seda nime on kandnud või kannavad mitmed tuntud isikud, kellest kõige tuntum on matemaatik Niels Henrik Abel. 
Eestis:
Mujal maailmas:
R13 Vennaskond

R13 Vennaskond on aastast 2002 tegutsev Eesti klubi. Vennaskond propageerib põhimõtet, et reedel, 13. kuupäeval tuleb teha heategu. 
Kui tavaliselt on Vennaskond lastekodus talgutööd tegemas, siis 2009. aasta esimese 13. kuupäeva reede erimissioon pühendati Eesti majanduse elavdamisele. 
Vennaskonna asutas 13 ülemvenda 2002. aastal. 2009. aastaks kuulus vennaskonda üle 2000 venna. 2009. aastal langes 13. kuupäev reedele kolmel korral tavalise ühe-kahe asemel.
Jaap de Hoop Scheffer

Jaap de Hoop Scheffer (; õieti Jakob Gijsbert de Hoop Scheffer; sündinud 3. aprillil 1948 Amsterdamis) on Hollandi poliitik ja diplomaat. Ta oli 5. jaanuarist 2004 juulini 2009 NATO peasekretär.
Jaap de Hoop Scheffer lõpetas 1974 Leideni Ülikooli õigusteaduse alal. Aastatel 1974–1976 teenis ta Hollandi õhujõududes.
Aastatel 1976–1986 töötas ta Hollandi välisministeeriumis. Ta töötas muu hulgas 1976–1978 Hollandi saatkonnas Ghanas Accras ning seejärel kuni 1980. aastani Hollandi esinduses NATO juures Brüsselis.
Ta kuulub 1982. aastast kristlik-demokraatlikku parteisse. Aastal 1986 valiti ta esimest korda parlamendi alamkotta. Ta on olnud oma erakonna välissekretär. 1997–2001 oli ta oma erakonna parlamendifraktsiooni liider.
2002. aasta juulist kuni 2003. aasta detsembrini oli Jaap de Hoop Scheffer Hollandi välisminister. Tema erakonna liider Jan Peter Balkenende oli peaminister. Välisministrina oli tema tähtsaim otsus osaleda Iraagi sõjas. Aastail 2003–2005 osales Iraagis 1000-meheline Hollandi üksus. Iraagis hukkus 2 Hollandi sõjaväelast.
2003. aastal oli Jaap de Hoop Scheffer ühtlasi Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni tegevjuht.
22. septembril 2003 nimetati ta NATO peasekretäriks ja 5. jaanuaril 2004 astus ta ametisse.
9. juulil 2009 andis Eesti president Toomas Hendrik Ilves Eestisse ametist lahkumise eelsele visiidile saabunud Jaap de Hoop Schefferile üle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi.
Streetrace

Streetrace (inglise keeles 'tänavavõidusõit') on ebaseaduslik autode võidusõiduüritus, mida viiakse läbi avalikel teedel.
See sai alguse Ameerikast umbes 2000. aastal ning levis väga kiiresti ka Lõuna-, Kesk- ja Põhja-Euroopasse.
Vuk Jeremić

Vuk Jeremić (serbia: Вук Јеремић; sündinud 3. juulil 1975 Belgradis) on Serbia poliitik, ta oli välisminister alates 15. maist 2007 kuni 27. juulini 2012. Jeremić on Demokraatliku Partei liige.
Tema isa Miško oli riigiettevõtte Jugopetrol üks tippjuhte.
CV 29

CV 29 ehk Carro Veloce 29 (Carro Veloce – kiirekäiguline tank, 29 – masina kasutuselevõtmise aasta) on Itaalias enne Teist maailmasõda toodetud tankett, mis oli ehitatud inglise tanketti Carden-Loyd Mark VI baasil.
1929. aastal ostis Itaalia Suurbritannialt neli Carden-Loyd Mk. VI tanketti, mida samal aastal nimega CV 29 ka kohapeal tootma hakati. Kokku toodeti ettevõttes Ansaldo-Fossati kuni 1930. aastani 25 tanketti. Masina soomuse paksus oli 4–9 mm.
Tsitraaditsükkel

Tsitraaditsükkel (ka Krebsi tsükkel, ka sidrunhappetsükkel, TCA-tsükkel, di- ja trikarboksüülhapete tsükkel) on enamikul aeroobsetel organismidel toimuv ensüümide katalüüsitud biokeemiliste reaktsioonide tsükkel, mis toimumiseks vajab hapniku manulust. Tsitraaditsükkel on organismide ainevahetusraja keskne protsess, sest tsükli käigus oksüdeeritakse enamik sahhariide, rasvu ja valke CO2 ja veeks, kusjuures selle käigus vabaneb suur osa organismi elutegevuseks vajalikust energiast. Samuti on tsitraaditsükkel mitmete oluliste anabolismireaktsioonide eelduseks, näiteks teatud aminohapete süntees.
Eukarüootsetes organismides toimub tsükkel mitokondri maatriksis.
TCA-tsükli summaarne reaktsioonivõrrand:
AcCoA + 3NAD+ + FAD + GDP + Pi + 2H2O =&gt; 3NADH + FADH2 + GTP + CoA + 2CO2 + 2H+ + HSCoA
TCA tsükkel algab atsetüülkoensüümist , mis saadakse kas glükolüüsist pärineva püruvaadi oksüdatiivse dekarboksüleerimise või rasvhapete oksüdatiivse degradatsiooni tulemusel. Atsüülrühm atsetüülCoA koosseisust kondenseeritakse oksaalatsetaadiga nii, et tekib tsitraat.
Reaktsioonide tsüklis, mille käigus toimub kaks dekarboksüleerimist ja neli oksüdatiivset reaktsiooni, tekib nelja süsinikuline malaat, millest regenereeritakse oksaalatsetaat. Tsitraaditsükli reaktsioonide käigus sünteesitakse otseselt vaid üks molekul ATP-d. Enamus energiast akumuleeritakse redutseeritud koensüümide kujul NADH-na ja FADH2-na. Nende ühendite reoksüdatsioonil hingamisahela vahendusel vabaneb suur hulk energiat, mis salvestatakse ATP kujul.
Mõned olulised biosünteetilised rajad algavad TCA tsükli intermediaatidest. Kui tsükli vaheühendeid kasutatakse biosünteesi lähteühenditena, tuleb nad asendada, et tsükli tööd mitte blokeerida. Antud juhul on olulisem anaplerootiline reaktsioon, kus TCA tsükli vaheühendite hulka suurendatakse, oksaalatsetaadi süntees, mis lähtub püruvaadist.
Tsitraaditsükli peamised etapid ja vahereaktsioonid tõestasid Albert Szent-Györgyi ja Hans Krebs. Krebsi tsükkel ja taimede Calvini tsükkel moodustavad looduses teineteist täiendava aineringluse. Esimene vajab hapnikku ja annab ära süsihappegaasi, kui jääkprodukti. Teine (Calvini tsükkel) täpselt vastupidi ja mõlema protsessi toimumiseks on hädavajalik vesi.
Werner von Rosenfeldt

Werner von Rosenfeldt (sünninimega Verner Reimers; november 1639 Mündi mõis, Paide kihelkond – 5. detsember 1710 Karlskrona) oli Rootsi admiral, maamõõtja ja luuletaja.
Elukäik.
1645. aastal aadeldati ta koos isa, Tallinna linnuse assessori (rootsi "Assessor i Rewelska Borg") ja Eestimaa revidendi (rootsi "Revisor i Estland") David Reimersiga Rootsi aadlikuks. Isa, siis juba aadlinimega David von Rosenfeldt, oli tõenäoliselt samast aastast ka Rätla mõisnik Harjumaal ja 1652. aastast kuulus talle Lubja mõis Viimsi juures.
1658. aastal astus Werner von Rosenfeldt Rootsi mereväkke. 1660. aastal sai temast admiraliteedi leitnant ja 1673. aastal komandör. 1676. aastal võttis ta juba majori auastmes olles osa Skåne sõjast, osaledes muuhulgas Bornholmi lahingus. 1677. aastal osales ta Kopenhaageni lähedal toimunud Køge lahe merelahingus. 1679. aastast oli ta kõigi admiraliteedi tüürimeeste inspektor. 1680. aastal sai ta viitseadmirali auastme. Samal aastal immatrikuleeriti Rosenfeldtid Rootsi rüütelkonda aadlisuguvõsana nr. 909.
1694. aastal ilmus Werner von Rosenfeldti ning kartograafi ja kapteni Petter Gedda juhitud mõõdistustööde tulemusena esimene silindrilises õigenurkses ehk Mercatori projektsioonis Läänemere merekaart ja ka arvestatav navigatsioonikaartide kogu.
1700. aastal sai ta admirali auastme.
Perekond.
Werner von Rosenfeldt abiellus Kristina Gyllenstakega, kes oli Turu läänis asuva Ravattula ja Kettula mõisa omaniku Turu meretolliinspektor Jakob Andersson Gyllenstake (surnud u. 1672) ja Sara Eriksdotteri tütar.
Tema õde Anna Margaretha von Rosenfeldt oli abielus Christian Jheringiga (1629 Nyköping – 1697 Tallinn), aadlinimega Lilliering (1673), kes oli Tallinna linnusekohtu sekretär ja assessor, Eestimaa kindralkubermangu sekretär ja abinõunik ning Eestimaa piiskopi Joachim Jheringi poeg.
Surnud 13. veebruaril

"Siin loetletakse 13. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Kolmnurkmaatriks

Kolmnurkmaatriks on ruutmaatriks, mille kõik elemendid, mis asuvad pea- või kõrvaldiagonaalist ühel pool, on nullid. 
Kui pole täpsustatud, millise kujuga kolmnurkmaatriksiga on tegemist, eeldatakse üldjuhul, et tegemist on kolmnurkmaatriksiga, peadiagonaali suhtes (allpool olevas nimekirjas üldkuju (1) või (2)).
Kolmnurkmaatriksite võimalikud üldkujud on
Jordani maatriks

Jordani maatriksiks nimetatakse blokk-diagonaalset maatriksit, mis koosneb Jordani kastidest. Jordani kastiks nimetatakse ruutmaatriksit, mille kõik peadiagonaali elemendid on võrdsed, vahetult peadiagonaali kohal asuvad elemendid on ühed, ent ülejäänud elemendid on nullid.
Näited.
Näiteks Jordani maatriks
 formula_1
koosneb Jordani kastidest
Jordani normaalkuju.
Iga ruutmaatriks üle algebraliselt kinnise korpuse sarnaneb mõne Jordani maatriksiga. Sellist Jordani maatriksit nimetatakse vastava ruutmaatriksi Jordani normaalkujuks.
Kui maatriks sarnaneb Jordani maatriksiga, mis koosneb vaid 1-järku Jordani kastidest (st diagonaalse maatriksiga), siis nimetatakse seda maatriksit diagonaliseeritavaks.
Radosław Sikorski

Radosław Tomasz Sikorski (sündinud 23. veebruaril 1963 Bydgoszczis) on Poola poliitik, ajakirjanik ja politoloog. 
Sikorski oli 31. oktoobrist 2005 kuni 5. veebruarini 2007 Poola kaitseminister ja 16. novembrist 2007 kuni 22. septembrini 2014 Poola välisminister. Alates 24. septembrist 2014 kuni 23. juunini 2015 oli ta Poola parlamendi alamkoja ehk seimi esimees. 2019. aastal valiti ta Euroopa Parlamenti. 13. detsembrist 2023 on ta Poola välisminister.
Elulugu.
Sikorski osales 1970. aastate lõpus üliõpilaste protestiliikumises ja juhtis streigikomiteed Bydgoszczis. Pärast sõjaseisukorra kehtestamist emigreerus 1981 Suurbritanniasse, kus õppis Oxfordi ülikoolis filosoofiat ja politoloogiat. 1984 võttis ta Suurbritannia kodakondsuse. 
Aastatel 1986–1989 töötas ta ajalehtede The Spectator ja The Observer korrespondendina Afganistanis, Angolas ja Jugoslaavias. 1988. aastal pälvis ta oma fotode eest World Press Photo auhinna. 1990–1991 töötas ta The Sunday Telegraphi Poola korrespondendina ja nõustas Rupert Murdochit Poolasse investeerimise osas.
1992. aastal oli ta lühikest aega Poola kaitseministri asetäitja. 1998–2001 oli ta välisministri asetäitja. Välisministri asetäitjana juurutas ta poliitika, millega Poola keeldus tunnistamast tuhandete Poolast kommunismi eest põgenenute ja nende laste uut kodakondsust, käsitledes neid endiselt Poola alamatena. Samal ajal muutis ta kodakondsusest loobumise bürokraatliku asjaajamise väga keeruliseks. Selle tulemusena lubati sellistel inimestel Poolasse siseneda, kuid keelati neil lahkumast ettekäändel, et neil pole kehtivat isikut tõendavat dokumenti. Nood pidid omandama kehtiva Poola passi, enne kui riigist välja said.
Sikorski on nimetanud Põhja-Euroopa gaasijuhtme projekti uueks Molotovi-Ribbentropi paktiks.
Aastatel 2005–2007 kuulus ta erakonda Õigus ja Õiglus, alates 2007. aastast kuulub Kodanikeplatvormi.
Ta on abielus ameerika ajaloolase Anne Applebaumiga, kellega tal on kaks last.
1990 avaldas ta raamatu "Prochy świętych" Afganistani sõjast.
Isiklikku.
Ta on abielus Poola-Ameerika ajakirjaniku ja ajaloolase Anne Applebaumiga, neil on kaks poega.
Ballaad (täpsustus)

Sõnal "ballaad" ja "ballade" on mitu tähendust:
Esiliiga

Esiliiga on Eesti klubijalgpalli tugevuselt teine liiga. 2005. aastast mängib selles kümme meeskonda. Esiliiga võitja kerkib astme võrra kõrgemale Meistriliigasse, teisena lõpetanu peab kõrgliiga eelviimasega üleminekumänge. Duubelmeeskondadel puudub õigus pääsule Meistriliigasse. Esiliiga 9. ja 10. koht langevad Esiliigasse B ja Esiliiga B 1. ja 2. koht tõusevad Esiliigasse. Esiliiga 8. koht mängib üleminekumänge karikasüsteemis kodus-väljas printsiibil Esiliiga B 3. kohaga.
Klubid.
2024. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid ja võistkonnad:
Germinal

Germinal on Prantsuse revolutsioonikalendri kuu žerminaali prantsuskeelne nimetus. 
"Germinal" on Émile Zola romaani "Söekaevurid" prantsuskeelne originaalpealkiri. 
"Germinal" on 1993. aasta film.
Plokkmaatriks

Maatriksite teoorias (matemaatika harus) nimetatakse plokkmaatriksiks maatriksit, mille elementideks on omakorda maatriksid. Viimaseid nimetatakse plokkideks. Iga maatriksit saab käsitleda plokkmaatriksina, mis koosneb ühest plokist.
Näide.
Maatriksi
formula_1
saab jaotada neljaks 2×2 plokiks 
formula_2
Maatriksi A saab nüüd plokkmaatriksina ümber kirjutada:
formula_3
Definitsioon.
Olgu iga formula_4, formula_5 jaoks antud "mi" × "nj"-maatriks formula_6 (formula_7 ja formula_8 on naturaalarvud, mis sõltuvad vastavalt formula_9-st ja formula_10-st). Plokkmaatriksiks nimetatakse maatriksit formula_11; maatrikseid formula_6 nimetatakse maatriksi formula_13 plokkideks.
Plokkmaatriksite korrutamine.
Plokkmaatriksite korrutamist saab teostada plokkide kaudu. Olgu antud "m" × "k"-maatriks formula_13, mille ridades on "q" plokki ja veergudes "p" plokki
formula_15,
ning "k" × "n"-maatriks formula_16, mille read on jaotatud "q" ja veerud "p" plokiks
formula_17,
siis maatrikskorrutise
formula_18
saab leida plokkhaaval, kusjuures formula_19 on "m" × "n"-maatriks, mille ridades on "q" plokki ja veergudes "p" plokki. Maatriksi formula_19 plokid on
formula_21
Plokk-diagonaalsed maatriksid.
Plokk-diagonaalne maatriks ehk kast-diagonaalmaatriks on ruutmaatriks, mille peadiagonaali elementideks on ruutmaatriksid (plokid) nii, et kõik ülejäänud elemendid on nullid. Plokk-diagonaalse maatriksi üldine kuju on
formula_22,
kus iga formula_23 on ruutmaatriks; teisisõnu on see maatriksite formula_24, ... , formula_25 otsesumma, mida võib tähistada, kui formula_26 või sarnaselt diagonaalsete maatriksitega formula_27. Iga ruutmaatriksit võib käsitleda kui ühest plokist koosnevat diagonaalset plokkmaatriksit.
Plokk-diagonaalse maatriksi determinandi ja jälje jaoks kehtib
formula_28,
formula_29.
Plokk-kolmnurkmaatriksid.
Plokk-kolmnurkmaatriksid on kolmnurkmaatriksid, mille elementideks on plokid (ehk maatriksid). Analoogselt kolmnurkmaatriksitega saab rääkida "ülemistest" ja "alumistest" plokk-kolmnurkmaatriksitest.
Otsesumma.
Iga maatriksi formula_13 ("m" × "n"-järku) ja formula_16 ("p" × "q"-järku), saab konstrueerida maatriksite formula_13 ja formula_16 otsesumma
formula_34
Näiteks
formula_35
Paneme tähele, et maatriksite vektorruumide otsesumma on väljendatav maatriksite otsesummana.
Karma (täpsustus)

Karma on hinduismi, budismi ja mitmete teiste religioonide ja filosoofiate mõiste.
Karma on veel:
Wilhelm Kühne

Wilhelm Friedrich Kühne (28. märts 1837 Hamburg – 10. juuni 1900 Heidelberg) oli saksa füsioloog. Ta võttis 1878 kasutusele termini "ensüüm".
Pärast gümnaasiumi lõpetamist Lüneburgis astus ta Göttingeni ülikooli, kus õppis keemiat Friedrich Wöhleri juures ja füsioloogiat Rudolf Wagneri juures. Pärast lõpetamist 1856 täiendas ta end veel mitmel pool tolle aja parimate füsioloogide juures: Berliini ülikoolis Emil du Bois-Reymondi juures, Pariisi ülikoolis Claude Bernardi juures ning Viinis Carl Ludwigi ja Ernst Wilhelm von Brücke juures.
1863. aasta lõpul asus ta tööle Berliini patoloogiainstituuti, mida juhatas Rudolf Virchow, keemiaosakonna juhatajana. 1868 määrati ta Amsterdami ülikooli füsioloogiaprofessoriks ja 1871 professoriks Heidelbergi ülikoolis, kus sai Hermann von Helmholtzi ametijärglaseks. Sellel ametikohal töötas ta surmani ja rajas Heidelbergi ühe tolleaegse parima eksperimentaalse füsioloogia laboratooriumi Euroopas.
Kühne teadustööd jagunevad kahte ossa. Esimese osa moodustavad lihaste ja närvide füsioloogia, millega ta tegeles nooruses. Teise osa moodustab seedimise keemia, millega ta hakkas tegelema Berliinis Virchowi juures. 1876 avastas ta proteiinide omastamiseks kasutatava ensüümi trüpsiini.
Peale selle uuris Kühne nägemist, nimelt keemilisi muutusi, mis toimuvad võrkkestas valguse mõjul. Franz Christian Boll oli 1876 avastanud rodopsiini, mille põhjal Kühne püüdis luua nägemise fotokeemiateooriat. Kuigi ta suutis näidata rodopsiini tähtsust nõrgas valguses nägemises, vähendas rodopsiini puudumine võrkkesta kõige teravama nägemise piirkonnas tema teooria usaldusväärsust ja välistas seega selle teooria üldise omaksvõtu.
Ta oli teadusajakirja Zeitschrift für Biologie peatoimetaja.
Tema laboratooriumis Heidelbergis töötas 1890. aastail Jakob von Uexküll.
Paide Linnameeskond

Paide Linnameeskond on Eesti jalgpalliklubi, mille esindusmeeskond mängib 2009. aastast Meistriliigas. 2004. aastal asutatud klubi koduväljak on Paide linnastaadion. Meistriliiga debüüdil 7. märtsil 2009 jäädi alla Narva Transile 0:3, kuid kahe diskvalifitseeritud mängija kasutamise tõttu kanti paidelastele tabelisse -:3 kaotus.
2015. aastal jõudis Paide Linnameeskond Evald Tipneri karikavõistluste finaali, kus jäädi 0:2 alla Nõmme Kaljule.
Ühtlasi on tegemist esimese Eesti klubiga, kes tõusis mudaliigast kõrgliigasse, tõustes liiga võrra kõrgemale iga aasta.
Mängijad.
Praegune meeskond.
"Seisuga 10. märts 2021"
2. koht (1): 2020
3. koht (2): 2021, 2022
Võitja (1): 2007
Võitja (1): 2006
3. koht (1): 2005
Võitja (1): 2022
2. koht (1): 2015
Võitja (1): 2023
2. koht (1): 2021
Harilik sidrunhein

Harilik sidrunhein ("Cymbopogon citratus") on kõrreliste sugukonda sidrunheina perekonda kuuluv mitmeaastane kõrreline. 
Kirjeldus.
Lehed on kitsad, 90 cm kuni 2 m pikkused. Paljuneb risoomidega.
Sidrunhein on Kagu-Aasias kasvatatav kultuurtaim, millest toodetakse aroomiõli. Sidrunheina õli sisaldab 65–85% tsitraali ja kuni 20% mürtseeni.
Kasutamine.
Kulinaarias.
Sidrunheina maitse meenutab sidruni maitset. Sidrunhein on üks Tai köögi põhiainetest, tema lihakaid varsi on olnud müügil ka meie toidukauplustes. Värskeid noori lehti võib panna maitseks salatisse. Jämedad varred sobivad tükeldatult ühepajatoitu, vokiroogadesse ja kala juurde. Kastmetele-suppidele annavad need huvitava maitsenüansi. Noori lehti ja varsi võib lisada kompottidele ja jookidele.
Temast saab oivaliselt lõhnava ja mahedalt hapuka maitsega tee, mis on hea nii kuumalt kui ka külmalt. Aromaatseid varretükikesi tasub lisada ka musta, rohelise ja mõne muu taimetee sisse. Kuivatatud ürt säilitab aromaatsuse mitu aastat.
Ravimtaimena.
Lehtedest valmistatud tõmmisel on põletikuvastane toime, sellega saab ravida aknet ja vistrikke ning see toniseerib hästi nahka. Sidrunheinatee sisaldab tervislikke antioksüdante ja vähendab depressiivsust.
Eesti Piirikaitserügement Tallinn

Eesti Piirikaitserügement Tallinn oli Relva-SS koosseisus võidelnud mobiliseeritud eestlastest moodustatud rügement veebruarist aprillini 1944.
Piirikaitserügement Tallinn moodustati 1. veebruaril Eesti Omavalitsuse poolt välja kuulutatud 1904.–1923. aastal sündinud meeste üldmobilisatsiooni tulemusel. Relva-SS-i eesti vabatahtlike leegioni kindralinspektori Johannes Soodla korraldusel formeeriti Omakaitse neli 500-mehelist pataljoni ja koondada need 10. veebruariks Tallinna. I pataljon formeeriti Viljandis, II Pärnus, III Tartus. 12. veebruariks olid kõik mehed koondatud Tallinna.
Piirikaitserügement suunati juba 12. veebruaril Narva rindele, kus oli alanud Nõukogude vägede pealetung, kus rügemendi pataljonid jaotati Saksa üksuste alluvusse. Rügement võttis osa Meriküla dessandi hävitamisest ja Auvere ruumi kaitsmisest.
Kapten Purre I pataljon saadeti Sirgala piirkonda Reidepõllule, kus käisid ägedad metsalahingud. Pataljon jäi sinna nädalaks ning pidas Virumaa soodes edasitungiva vastase kinni koos Fischeri eesti pataljoni järelejäänud meestega. Pataljon allutati 170. jalaväediviisile. II pataljon jäi Kurtna laagri juurde, kus hakati ehitama uut kaitseliini. III pataljon võttis esmalt osa Meriküla dessandiga maabunud ning ellujäänud punaarmeelaste püüdmisest. Seejärel määrati kapten Mölderi pataljon III SS-soomuskorpuse komandeeriva kindrali Felix Steineri korraldusel soomusgrenaderidiviisi Feldherrnhalle alluvusse ning paigutati rindele Auvere küla juurde, raudteeülesõidukohast kilomeeter ida pool. 15. veebruaril suunas diviis III pataljon kaitsepositsioonide väljaehitamisse, sest pataljon ei olnud suuteline täitma julgestusülesandeid. 
19. veebruaril määrati rügement rannakaitsesse ja 23. veebruaril suundusid II ja III pataljon Narva-Jõesuu juurde. 
2. märtsil keeldus kindral Berlini Grupp II pataljonist pataljoni võitlusvõimetuse tõttu. Sel ajal oli I pataljon ikka veel 170. jalaväediviisi alluvuses rindel, II ja III pataljoni 3 kompaniid 2. õhutõrjediviisi alluvuses rannakaitses. 
17. märtsil allutati I pataljon III SS soomuskorpusele ning määrati 14. aprillil 20. SS-diviisi 45. rügemendi II pataljoni täienduseks. 19. aprillil võeti II pataljon rannakaitsest ära, tema lõigu võttis üle 31. eesti politseipataljon. 24. aprillil suunati III pataljoni isikkoosseis 20. SS-diviisi alluvusse, kuid jäeti esialgu rannakaitsesse nime all "20.SS-diviisi häirepataljon" ja keelati lahingkoosseisu vähendada. Pataljon vahetati välja 288. politseipataljoni poolt alles 16. juunil. 
Rügemendi I pataljon kaotas 53 meest surnute, 173 haavatutena, III pataljon vastavalt 8, 28 meest. II pataljonil kaotusi ei olnud.
Juhtkond ja koosseis.
Rügemendi ülem:
rügemendi adjutant leitnant Noorkukk.
Rügemendi koosseis:
Maksim Gruznov

Maksim Gruznov (sündinud 21. aprillil 1974 Narvas) on vene juurtega Eesti endine jalgpallur. Gruznov on Meistriliiga läbi aegade parim väravakütt. Suurema osa oma 304 väravast (seisuga 27.05.2013 ) on löönud Narva JK Transi eest.
5. detsembril 2014 määras Eesti Jalgpalli Liit Gruznovile eluaegse mängukeelu mängutulemustega manipuleerimise eest.
Konstantin von Neurath

Konstantin Hermann Karl von Neurath (2. veebruar 1873 – 14. august 1956) oli Saksamaa diplomaat ja poliitik, vabahärra. 1. juunist 1932 kuni 4. veebruarini 1938 oli ta Saksamaa välisminister ning 1939–1943 Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi riigiprotektor ("Reichsprotektor").
1946. aastal mõisteti ta Nürnbergi protsessil 15 aastaks vangi. Vabastati ennetähtaegselt 1954. aastal novembris.
CV 3/33

CV 3/33 e. täisnimetusega Carro Veloce 3/33 (Carro Veloce – kiirekäiguline tank, 3 – masina kaal ning 33 – masina kasutusele võtmise aasta) on Itaalias enne Teist maailmasõda toodetud tankett, mis oli CV 29 edasiarendus. 1938. aastal muudeti Itaalia tankettide tähistusi, uueks nimetuseks sai L 3/33 (L – "Leggero" – kerge)
Kokku toodeti firmas Fiat-Ansaldo ligikaudu 1300 masinat, millest 1100 olid relvastatud ühe 6,5 mm kuulipildujaga ning ülejäänud 200 masinat kahe 8 mm kuulipildujaga.
Eesti karikavõistlused jalgpallis

Eesti karikavõistlused jalgpallis (alates 2012. aastast kannab võistlus nime Evald Tipneri karikavõistlused) on Eesti klubijalgpalli peamine karikavõistlus. Karika võitja saab aastaks enda valdusse Evald Tipneri nimelise rändkarika, millele graveeritakse vastaval hooajal võitjaks tulnud meeskonna nimi, ja õiguse osaleda UEFA Euroopa Liigas. Valitsev karikavõitja on JK Narva Trans, kes võitis 2022/23 hooaja finaalis Tallinna FC Florat 2:1. 
Formaat.
Võistlustest võivad osa võtta kõik samal hooajal meistrivõistlustel ja rahvajalgpalli liigas mängivad võistkonnad. Võistlused toimuvad ühemängulises karikasüsteemis. Võistkonnad loositakse enne iga ringi juhuslikeks paarideks ning mäng toimub esimesena loositud võistkonna koduväljakul. Finaal toimub A. Le Coq Arenal. Karikavõistluste esimese ringi loosimine toimub eelmise turniiri finaalmängul.
Karikas.
1826. aastal Inglismaal valmistatud kullatud hõbedast karikas oli algselt hobuste hipodroomivõistluste auhind. Ärimees Saarepera annetas selle esimeste Eesti jalgpalli meistrivõistluste jaoks. 1927. aastal võitis sõjaeelse jalgpalli edukaim meeskond VS Tallinna Sport oma viienda meistritiitli ja omandas sellega karika. 10 aastat hiljem panid nad selle rändkarikana välja esimestel karikavõistlustel, kus nad selle ka ise võitsid. Ajakirjandus hindas Spordi võidu aluseks väravavaht Tipneri tegutsemist. Evald Tipneri auks nimetas Eesti Jalgpalli Liit 2012. aastal Eesti karika võitjale antava rändkarika temanimeliseks.
Georg von Polenz

Georg von Polenz, ka Polentz (umbes 1478 – 28. aprill 1550 Balga) oli Pomesaania ja Samlandi piiskop ning üks reformatsiooni läbiviijaid Preisimaal, hariduselt jurist.
Polenz pärines vanast Saksimaa aadliperekonnast ja sündis Gärtitzis Dresdeni lähedal. 1496–1498 õppis ta õigusteadust Leipzigi ülikoolis, seejärel Bolognas. Seejärel oli ta lühikest aega ka paavst Julius II erasekretär. Siis tõmbas teda aga sõjameheelu ning ta oli mõnda aega keiser Maximilian I teenistuses Itaalias. Seal tutvus ta 1509. aastal Albrecht von Hohenzollerniga, kellega ta peagi sai heaks sõbraks. Kui tollest sai Saksa ordu kõrgmeister, võttis ta Polenzi Preisimaale kaasa, kus too astus 1512. aastal Saksa ordu liikumeks, kelleks ta jäi kuni 1525. aastani. Esialgu oli ta Albrechti teenistuses kantsleri ja sekretärina, 1516. aastal nimetati aga Königsbergi linnusekomtuuriks ("Hauskomtur"). 1519. aastal kinnitati Polenz Samlandi piiskopiks ja aastatel 1521–1523 oli ta ka Pomesaania piiskopi kohusetäitjaks.
1522–1525, kui Albrecht oli Saksamaalt Poola-vastast abi otsimas, oli Polenz Preisimaa regendiks. Sel ajal tutvus ta protestantliku reformaatori Johann Briessmanniga, kes peagi ka tema uue usu pooldajate hulka võitis. 1523. aasta jõulude ajal alustas Polenz samuti salaja protestandiks hakanud Albrechti vaikival nõusolekul Preisimaal reformatsiooni, pidades mitu evangeelset jumalateenistust ja asudes luterlikku kirikukorraldust koostama. 1524. aasta 28. jaanuaril viis ta läbi luterliku kirikukorralduse Samlandi piiskopkonnas. Sama aasta sügisel kutsus paavst Clemens VII teda seetõttu enda ette vastust andma, kuid tänu Albrechti kaitsele õnnestus tal sinnaminekut vältida. Lisaks surus Polenz uut kirikukorraldust peale ka frantsiskaani munkadele, keda ta 1524. aastast taga kiusama asus. Sama aasta lihavõtete ajal toimus Königsbergis kloostrirüüstamine, mille järel mungad linnast lahkusid. Seejärel muutus see peagi täielikult evangeelseks linnaks.
Kui kõrgmeister Albrecht Preisimaa 1525. aastal sekulariseeris, sai Polenzist hertsogiriigi usuelu sisuline juht. Ta koostas ja viis läbi esimese evangeelse kirikukorralduse aastatel 1525–1529. Samaaegselt loobus ta täielikult igasugusest ilmalikust võimust ja andis piiskopkonna valdused üle hertsogile.
Polenzil olid seosed ka Liivimaaga, eriti sealse reformatsiooni kulminatsiooniajal, aastatel 1525–1530, mil ta toetas luterlikku Riia linna ja eriti selle sündikut Johann Lohmüllerit. Tema soosingul saadeti Riiga ka usu-uuendaja Briessmann.
Polenz abiellus kaks korda, 1525. ja 1527. aastal.
Kugelblitz

Flakpanzer IV Kugelblitz ("keravälk") oli Saksa õhutõrjetank. Erinevalt varasematest õhutõrjetankidest oli selle torn täiesti suletud ja pöörlev. "Kugelblitz" põhines keskmise tanki PzKpfw IV šassiil.
Flakpanzer 38(t)

Flakpanzer 38(t) (ametlikult "Flakpanzer 38(t) auf Selbstfahrlafette 38(t) Ausf M (SdKfz 140)") oli Saksa õhutõrjetank, mida kasutati Teises maailmasõjas.
Suure-Jaani kihelkond

Suure-Jaani kihelkond (lühend SJn; saksa keeles "Kirchspiel Groß-St. Johannis in Kreis Fellin", "St. Johannis Kirchspiel im Fellinschen") oli kihelkond Viljandimaal, Pärnu ja Viljandi kreisis Liivimaa kubermangus.
Piirkonna ajalugu.
Tõenäoliselt rajati Suure-Jaani kihelkond 13. sajandil Suure-Jaani muinaskihelkonna aladele.
13.–16. sajandil kuulus kihelkond Viljandi komtuurkonda. Kihelkonnakirikuks oli Suure-Jaani Evangelist Johannese kirik.
1865. aastal algas kihelkonnas talude päriseksostmine.
Koolid.
Suure-Jaani kihelkonna aladel tegutsesid 18.–20. sajandil veel järgmised koolid:
20. sajandi esimesed pooles loodi ka:
Varem on Suures-Jaanis tegutsenud ka köstrikool.
Surnud 14. veebruaril

"Siin loetletakse 14. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Uuskomplekssus

Uuskomplekssus (inglise keeles "New Complexity") on nüüdismuusikas termin, mida kasutatakse alates 1980. aastatest Brian Ferneyhough, Michael Finnissy ja teiste inglise nüüdisheliloojate loomingu esteetika ja vormi määratlemisel. Nende heliloojate looming on kompleksne, mitmetasandline, sisaldades üheaegseid evolutsioonilisi protsesse paljudes muusikalistes parameetrites. Kuigi uuskompleksset muusikat kirjutavatel heliloojatel on loomingut põhiliselt akustilistele instrumentidele, ületavad nende partituurid oma detailsusega tihti tavapärase noodijoonestikule kirjutatud muusika piire. Nende heliloojate looming sisaldab suurel hulgal mikrotonaalsust, ameetrilist rütmikäsitsust ja ülipeeni tämbrivariatsioone, mida on üles märgitud ülima täpsusega. Sellise noodikirja tehniline ja intellektuaalne keerukus vahendab interpreedile selle muusika erilisi esteetilisi omadusi.
Ehkki pärit Inglismaalt, juurdus uuskomplekssus eelkõige Euroopa mandriosas. Nii Brian Ferneyhough kui ka Michael Finnissy said tuntuks 1970. aastatel, kui nende muusikat esitati Gaudeamuse festivalil. Uuskomplekssuse edasine areng on seotud eelkõige Darmstadti suvekursustega, kus Brian Ferneyhough oli aastatel 1982–1996 kompositsiooniprogrammi koordinaatoriks. Sel perioodil said Darmstadti Kranichsteini preemia heliloomingu eest "kompleksset" muusikat kirjutavad heliloojad Chris Dench, James Dillon, Richard Barrett, Klaus K. Hübler ja Roger Redgate. Nende heliloojate teoste ettekandeid saatis Darmstadtis tihti suur poleemika ja diskussioonid, mida võrreldi Teise maailmasõja järgsel ajal serialistlikku muusikat kirjutavate Darmstadti kooli heliloojate muusika üle peetud diskussioonidega. 1997. aastal tegi Claus-Steffen Mahnkopf ettepaneku nimetada uuskompleksset muusikat kirjutavaid heliloojaid teiseks Darmstadti koolkonnaks. 
Nüüdisajal kirjutavad uuskompleksset muusikat paljud euroopa, põhja-ameerika ja austraalia heliloojad. Paljud neist on olnud aastaid seotud Darmstadti kursustega ning nende muusikas leiab nii esteetilisel kui ka tehnilisel tasandil väga palju ja väga suuri erinevusi.
Karl Miil

Karl Miil (14. juuli (26. juuli ukj) 1897 Keava, Rapla kihelkond, Harjumaa – 29. oktoober 1933) oli Eesti sõjaväelane (kapten), Eesti Vabaduse Risti II liigi 3. järgu kavaler.
Karl Miil sündis lasterikkas peres (kokku 8 last).
Aastatel 1914–1916 töötas algkooliõpetajana, seejärel õppis Gattšina ja Vilno sõjakoolis.
Eesti sõjaväkke astus 1918. aastal ja teenis kuni 1920. aastani Rakveres asunud 5. jalaväepolgus. Osales Vabadussõjas, Paju lahingus sai haavata. Teenis veel ühe aasta 2. piiriküti pataljonis, kuni ta teenistusest vabastati.
Piirivalve teenistusse astus 1923. aastal. Ta oli üks esimesi piirivalvureid, kes võtsid merel kinni piiritust salakaubana vedavad laevad mitmekümne tuhande liitri piiritusega. Teenis Valga, Loksa ja (kõige kauem) Paldiski piirivalve rajooniülemana. Ta oli üks vanematest piirivalveohvitseridest.
Oli Paldiski Vabadusristi vendade osakonna asutaja ja esimees.
Karl Miil oli abielus, peres kasvas kaks tütart.
Miil haigestus gangreeni, mistõttu tuli jalg amputeerida. Vahetult pärast seda ta suri.
Karl Miil maeti Tallinna Kaitseväe kalmistule, matustel osales lisaks kohtu- ja siseminister Johan Müllerile palju kõrgemaid ohvitsere, samuti teisi kaitseväelasi ja piirivalvureid.
Spordiliiga

Spordiliiga on sportmängude võistlusformaat, milles reeglina osalevad võistkonnad. Liigad võivad olla omavahel hierarhiliselt seotud -- ajaliselt piiratud hooaja lõppedes kerkivad parimad astme võrra kõrgemale ja nõrgemad langevad astme võrra madalamale. Selline liigasüsteem on tavapärane Euroopa ja Ladina-Ameerika klubijalgpallis, kuid seda rakendavad ka teised spordialad. Liiga edurivi selgub võitude või punktide alusel. Põhja-Ameerikas järgnevad põhihooajale väljalangemismängud.
Surnud 15. veebruaril

"Siin loetletakse 15. veebruaril surnud tuntud inimesi.
641

641. aasta
Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand
Aastakümned: 590. aastad 600. aastad 610. aastad 620. aastad 630. aastad - 640. aastad - 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 
Aastad: 638 637 638 639 640 - 641 - 642 643 644 645 646
Martin Taevere

Martin Taevere (31. oktoober 1879 Olustvere, Viljandimaa – 15. veebruar 1939 Tallinn) oli Eesti riigikohtunik ja maalikunstnik.
Maalikunstiga puutus ta lähemalt kokku, kui õppis Riia vaimulikus seminaris. Taevere töötas "ikonopiissi" (pühakutemaali) klassis, kus maalis kaks aastat altaripilte. 1902. aastal võitis üks tema maastik Tartu Põllumeeste Seltsi näitusel auhinna. Aastatel 1906–1911 õppis Martin Taevere Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ning uus kokkupuude kunstiga tekkis alles 1914. aastal, mil Taevere tutvus kunstnik Jaan Vahtraga, kellega koos maalis mõned etüüdid. 1916. aastal läks Taevere juurde Kasaritsasse suvitama Konrad Mägi ning Taevere hakkas tema innustusel kohtunikutöö kõrvalt taas maalima. Igal aastal oli üks-kaks tema maali esindatud ka näitustel. 
Martin Taeverele meeldis maalida Kasaritsa, Viljandimaa ja Virumaa ranniku maastikke.
Üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.
Flensburgi valitsus

Flensburgi valitsuseks nimetatakse Saksa valitsust, mis tegutses Teise maailmasõja lõpus, pärast Adolf Hitleri surma, Flensburgis Põhja-Saksamaal.
Valitsuse nimetas ametisse Adolf Hitler oma poliitilise testamendiga 30. aprillil 1945 ja see jõustus samal päeval. Riigikantsleriks nimetatud Joseph Goebbels sooritas 1. mail enesetapu.
Valitsuse esimene koosolek toimus 5. mail 1945. Valitsus töötas Mürwiki merekoolis Flensburgis ja hoidis enda kontrolli all umbes 14 km2 suurust ala. 
Kuigi Winston Churchill nimetas pärast Saksamaa tingimusteta kapitulatsiooni peetud kõnes Karl Dönitzit Saksamaa riigipeaks, ei tunnustanud Flensburgi valitsust ametlikult ükski välisriik. Valitsuse liikmed arreteeriti 23. mail 1945.
Wilhelm Stuckart

Wilhelm Stuckart (16. november 1902 Wiesbaden – 15. november 1953 Hannover) oli Saksa jurist ja poliitik.
2. maist 1945 kuni 23. maini 1945 oli ta Saksamaa siseminister.
Julius Dorpmüller

Julius Heinrich Dorpmüller (24. juuli 1869 Eberfeld – 5. juuli 1945 Malente) oli Saksa poliitik.
Ta oli aastatel 1937–1945 Saksamaa teedeminister. 1942. aastal külastas ta Eestit.
Surnud 16. veebruaril

"Siin loetletakse 16. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Pantera (allveelaev)

Pantera (vene keeles "«Пантера»"; ehitatud 1913–1916 Tallinn) oli Venemaa Keisririigi Bars-tüüpi allveelaev. Ta kuulus Venemaa Keisririigi ja Nõukogude Venemaa Balti laevastiku koosseisu.
Ehitus.
Laeva hakati ehitama 11. oktoobril 1913 Tallinnas Noblessneri laevatehases, tegevteenistusse arvati laev 5. augustil 1916.
Laeva andmed.
Veeväljasurve – 650–780 tonni; pikkus – 67,97 meetrit; laius – 4,47 meetrit; sügavus veepealses olekus – 3,94 meetrit; diiselmootorite võimsus – 2 x 250 hj; elektrimootorite võimsus – 2 x 400 hj; kiirus vee peal – 11 sõlme; kiirus veealuses olekus – 8 sõlme; veepealses olekus sõiduvaru – 2500 meremiili, veealuses olekus – 30 meremiili; sukeldumissügavus – 100 meetrit; relvastus – 4 ("трубчатых") ja 8 ("решетчатых торпедных аппаратов").
Lahingutegevus Esimeses maailmasõjas.
Pärast kasutuselevõttu 1916. aasta sügisel jõudis Pantera osaleda sõjategevuses ning uputada ühe ja vigastada kahte laeva.
Talvel 1916/1917 asus Pantera Tallinna tehases garantiiremondis, meeskond aga osales märtsis 1917 Tallinnas toimunud revolutsioonilistes üritustes. 
Kevadel 1917 tegutses Läänemerel, kus aktiivset sõjategevust polnud. Sügisel 1917 osales Pantera meeskond 1. Tallinna löögipataljonina ("первый ударный Ревельскiй батальонъ") Petrogradis Oktoobripöördes ja Venemaa Ajutise Valitsuse kukutamises.
Allveelaev viibis kuni Saksa vägede pealetungini Tallinnas, kust lahkus koos teiste Venemaa laevadega 1918. aasta Balti laevastiku Jääretke käigus läbi Helsingi (vene tollases ametlikus keeles Helsingfors) Kroonlinna.
Lahingutegevus Eesti Vabadussõjas.
31. augustil 1919, Nõukogude Venemaa Balti laevastiku mereoperatsiooni käigus ründas Pantera torpeedoga Soome lahes viibivat Suurbritannia kuningliku laevastiku hävitajat Vittoria ning uputas tema.
Allveelaev viibis pärast rünnakut vee all 30 tundi ning tegi 75-miilise teekonna vee all Kroonlinna. Laeva komandöri Aleksandr Bahtini autasustati selle eest Punalipu ordeniga.
Aastatel 1933–1935 remonditi allveelaeva Kroonlinnas ning asendati diiselmootorid ja akumulaatorid uutega.
Tegevus Teises maailmasõjas.
Teise maailmasõja ajal oli Pantera kui vananenud tüüpi laev tagalateenistuses – allveelaevade akude laadijana. Pantera oli ainulaadne allveelaev, mis oli relvastuses ligi 40 aastat, aga pärast Teist maailmasõda lammutati vanarauaks. Peterburis Venemaa Sõjalaevastiku Keskmuuseumis säilitatakse "Pantera" mudelit ning ühte tema torpeedoaparaati, kahte torpeedot ja hüdrokompassi.
Atsetüülkoensüüm A

Atsetüülkoensüüm A ehk atsetüül-CoA on paljudes organismi biokeemilistes reaktsioonides (eriti ainevahetuses) osalev molekul. Atsetüül-CoA peamine ülesanne on süsinikuaatomite toomine atsetüül-grupina (CH3CO-) tsitraaditsüklisse, kus seda energia saamiseks oksüdeeritakse.
Atsetüül-CoA mängib olulist rolli ka rasvhapete ja kolesterooli sünteesis ning lõhustamises.
Sidrunhein

Sidrunhein ("Cymbopogon") on mitmeaastaste taimede perekond kõrreliste sugukonnast. 
Sidrunheinad on jõulise kasvuga mitmeaastased kõrrelised, kelle looduslik levila on Aasia troopilistes ja subtroopilistes piirkondades: Indias, Malaisias, Sri Lankal, Tais jm. 
Kogu taimel on tugev sidruni maitse ja lõhn. Puhmik võib kasvada kuni 1,5 meetri kõrguseks. Lehed on alumises osas lihakad ja valged. Lehti kasutatakse salatite ja jookide maitsestamiseks.
Liigid.
Sidrunheina perekonda kuulub umbes 55 liiki.
Nende seas on:
Taimõri poolsaar

Taimõri poolsaar (vene keeles Таймырский полуостров) on poolsaar Euraasia põhjaosas Venemaal. Ta paikneb Kara mere Jenissei lahe ja Laptevite mere Hatanga lahe vahel. Poolsaare põhjaosa on Tšeljuskini poolsaar, mille kõige põhjapoolsem osa on Tšeljuskini neem. 
Pinnamoe järgi saab seda jaotada kolmeks osaks: Põhja-Siberi madalikuks, edelast kirdesse kulgevaks Bõrranga mäestikuks kõrgusega kuni 1146 m (Lednikovaja mägi) ja Kara mere rannikul paiknevaks rannikumadalikuks. 
Taimõri poolsaare suurimad jõed on Pjassina, Ülem- ja Alam-Taimõra, Hatanga. Suuremad järved on Taimõri järv, Pjassino järv, Lama järv ja Melkoje järv.
Poolsaare rannajoon on üsna liigestatud. Seal on palju lahtesid: Middendorffi laht, Pjassina laht, Simsa laht, Taimõri laht, Tereza Klavenesi laht, Faddei laht, Marija Prontšištševa laht.
Poolsaare territoorium kuulub Krasnojarski krai Taimõri rajooni koosseisu. Poolsaare lääneosas asub Dickson.
Absoluutne vanus

Absoluutne vanus on ajaühikutes väljendatav kivistise, kivimi, mineraali, arheoloogilise leiu vms vanus.
Absoluutse vanuse sünonüümidena kasutatakse mõnikord ka termineid "radiomeetriline vanus" ja "isotoopvanus", kuid absoluutset vanust saab mõnikord määrata ka näiteks dendro- või varvokronoloogiat kasutades.
Absoluutset vanust mõõdetakse enamasti aastates. Tavaliselt on absoluutse vanuse määramine seotud arvestatava mõõtmisveaga, mistõttu esitatakse absoluutne vanus tavaliselt kujul vanus ± mõõtmisviga. Mõõtmisviga on reeglina seda suurem, mida vanema uurimisobjektiga on tegemist. Absoluutse vanuse määramiseks kasutatakse enamasti isotoopmeetodeid.
Termini kasutamise suhtes on teatav vastasseis, sest absoluutse vanuse aasta võib olla küllalt erinev tavalisest kalendriaastast. Mõnikord võivad näiteks ühe plutooni eri osadest võetud proovid anda sadade miljonite aastate võrra erineva absoluutse vanuse.
Dekarboksüülimine

Dekarboksüülimine ehk dekarboksüülumine on keemiline reaktsioon, milles karboksüülrühma (-COOH) lõhustamisel eraldub CO2.
Tüüpiline biokeemiline reaktsioon, kus toimub dekarboksüülimine, on püruvaadi oksüdeerumine atsetüül-CoA-ks.
Enamasti vahendavad dekarboksüülimist ensüümid dekarboksülaasid.
Jenissei laht

Jenissei laht (vene keeles Енисейский залив) on laht Euraasia põhjaosas Venemaal, Kara mere osa. Ta ümbritseb Gõda poolsaare rannikut läänes ja Taimõri poolsaare rannikut idas. Lahe pikkus on umbes 225 km, laius kuni 150 km, sügavus 6...20 m. 
Lahte suubub Jenissei jõgi. Lahe suudmes asub Sibirjakovi saar. Lahe idarannikul suudmepiirkonnas asub Dicksoni sadam.
Fosforüülumine

Fosforüülumine (terminina harvem ka fosforüleerumine) on keemiline reaktsioon, kus fosfaatrühm (PO4) seostub valgu või mingi muu orgaanilise ühendiga.
Valkude fosforüülumine on üks posttranslatsioonilistest modifikatsioonidest ning see võib muuta valkude funktsiooni ja aktiivsust. Nõnda mängib see väga olulist rolli rakusiseste protsesside kontrollimises ning on seetõttu oluliseks uurimisteemaks biokeemias.
Valkude fosforüülumist viivad läbi proteiinkinaasid, mis kasutavad fosfaatrühma doonorina tavaliselt ATP-d. Selle tulemusena saab ATP-st ADP. ADP-st moodustatakse taas ATP, näiteks oksüdatiivse fosforüülimise abil.
Ameetrilisus

Ameetrilisus on muusikas meetrumi puudumine.
Rütmikasutus on vaba ja puuduvad korrapärased rõhud.
Noodikirjas ei ole sel juhul märgitud taktimõõtu või on ameetrilisuse taotlus väljendatud sõnaliselt.
Peeter Algma

Peeter Algma (kuni 1934 Peeter Adamson, 6. detsember 1885 Holstre mõis, Viljandimaa – 18. mai 1951 Viljandi) oli eesti kooliõpetaja ja koolijuht, haridus- ja seltsitegelane.
Haridus.
Õppis aastail 1894–1897 Holstre-Pulleritsu algkoolis, 1897–1901 Paistu kihelkonnakoolis ja 1901–1905 Tartu Õpetajate Seminaris.
Töö.
Töötas aastail 1905–1911 Vastemõisa valla Kabila ministeeriumikoolis, 1911–1918 Kärstna ministeeriumikoolis õpetajana ning 1919–1944 Viljandi 3. algkooli juhatajana (alates 1936 vanemõpetaja). Andis tunde ka Viljandi Linnagümnaasiumis ja Viljandi Kaubanduskoolis. 1944–1951 oli Viljandi 2. Mittetäieliku Keskkooli (hiljem Viljandi 3. Mittetäielik Keskkool) direktor.
Oli aastail 1923–1926 Riigikogu liige ning kuulus korduvalt Viljandi linnavolikokku.
1944. aastast alates võttis osa ametiühingutööst olles Hariduse ja Kunstitööliste Ametiühingu Viljandi maakondliku komitee esimees.
Ühiskondlik tegevus.
Kuulus aastail 1926–1940 Eesti Õpetajate Liidu juhatusse ja oli Viljandimaa Õpetajate Liidu ning Õpetajate Koja nõukogu liige.
Algma osales Viljandimaa Rahvaülikoolide Seltsi, Ugala teatriseltsi, Viljandi Kodu-uurimise Seltsi, Noorkotkaste maleva ja Viljandimaa Ühispanga tegevuses. Oli Vastsemõisa Haridusseltsi asutajaid ja Viljandi Helikunsti Seltsi ning Viljandi linna vaeslastekohtu liige.
Isiklikku.
Ta vend oli Toomas Algma.