tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alice Babs

Alice Babs (sünninimi Hildur Alice Nilson; 26. jaanuar 1924 Västervik – 11. veebruar 2014 Stockholm) oli rootsi laulja ja näitleja.
Ta laulis nii rootsi rahvamuusikat kui ka ooperilaule, tuntust kogus aga eeskätt džässilauljana. 
1958. aastal esindas ta Rootsit selle riigi esmakordsel Eurovisioonil osalemisel, esitades laulu "Lilla stjärna" ("Väike täht"), millega saavutas 4. koha.
Ta suri 90-aastaselt Alzheimeri tõve tüsistuste tõttu.
Belluno lennujaam

Belluno lennujaam on lennujaam Itaalias Veneto maakonnas Belluno provintsis, mõne kilomeetri kaugusel Belluno keskusest kirdes. Lennujaamale on antud Belluno taevas hukkunud I maailmasõja kangelase Arturo Dell'Oro nimi.
Daugmale muinaslinnus

Daugmale muinaslinnus oli kuni 12. sajandi II pooleni Daugava vasakul kaldal tänapäeva Lätis Ķekava piirkonnas asunud linnus.
Asend ja ehitised.
Linnus oli ehitatud Daugava suudmest 30 km ja hilisema Riia linna asukohast 22 km ülesvoolu jõe kõrgele (kuni 25 m) vasakule kaldale Daugava lisajõe Varžupīte suudme juurde. 3800 m² suurune linnuseõu oli põhja poolt kaitstud järsu jõekalda ja lõuna poolt 80 m pikkuse ning kuni 7 m kõrguse muldvalliga, mille harjale olid püstitatud puust kaitseehitised. Linnuses on asunud nii elumaju kui kõrvalhooneid, veski, ehete valmistamise töökojad, keraamikapõletusahjud, rauasulatusahi ja kaev.
Ajalugu.
Esimesed märgid linnamäel olnud asustusest pärinevad II aastatuhande lõpust e.m.a. I aastatuhandel m.a.j elasid seal semgalid ja alates 11. sajandist liivlased, kuid seal on jälgi ka vene, latgali ja skandinaavia päritolu elanikest. Daugmale kõrgajaks oli 10.–12. sajand, mil linnusest koos selle kõrval asunud küla, Varžupīte suudmes olnud sadama ja Daugava vastaskaldal olnud kahe suure külaga kujunes üks Baltikumi arenenumaid varalinnalisi keskusi. Erakordselt rikkalik arheoloogiline leiuaines (kokku u 16 000 eset), mille hulgas on palju unikaalseid leide, näiteks tõendeid Lääne-Euroopa müntide koopiate vermimisest ja Läti ala ainus ruunikirjaga ese, annab tunnistust selle kaubandusele ja käsitööle keskendunud asunduse paiknemisest mööda Daugavat kulgenud olulise veetee ääres, mis vahendas kontakte ja kaupu Idamaade ja Skandinaavia ning Lääne-Euroopa vahel. Ilmselt polnud Daugmale mitte ainult tähelepanuväärne majanduslik, vaid ka poliitiline keskus. Oletatakse, et Daugmale oli ka Saxo Grammaticuse teoses "Gesta danorum" mainitud Daugava linn.
Arheoloogid on kindlaks teinud, et linnuse kaitseehitised on 14 korda hävinenud ja taas üles ehitatud. Linnus purustati lõplikult ja jäeti maha 12. sajandi keskpaigas või teises pooles, tõenäoliselt kas kohalike ülikute rivaalitsemise tagajärjel või sõdades semgalitega.
Asfaldi tänav

Asfaldi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. 
Asfaldi tänav algab Peterburi tee äärest ning lõpeb umbtänavana. Asfaldi tänav on lõunakagu–põhjaloode suunaline ja ligikaudu 205 meetri pikkune.
Asfaldi tänav sai nime 14. veebruaril 1958 lähedal asunud asfaltbetoonitehase järgi.
Viited.
Teisepere tänav

Teisepere tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. 
Teisepere tänav algab Tiskrevälja tänavalt, ristub Kaisla ja Vaagi tänavaga ning lõpeb Taludevahe tänaval. Teisepere tänav on põhjaloode–lõunakagusuunaline ja ligikaudu 320 meetri pikkune.
Teisepere tänav sai nime 23. veebruaril 2000 Teisepere talu järgi.
Vahepere tänav

Vahepere tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. 
Vahepere tänav algab Rannamõisa teelt, ristub Taludevahe ja Tiskrevälja tänavaga ning lõpeb Roostiku tänaval. Vahepere tänav on lõunakagu–põhjaloodesuunaline ja ligikaudu 465 meetri pikkune.
Vahepere tänav sai nime 8. detsembril 1995 Vahepere talu järgi.
Puuvilla tänav

Puuvilla tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Sitsi asumis. 
Puuvilla tänav algab Sitsi tänavalt, ristub Lina ja Niidi tänavaga ning lõpeb Lõime tänaval. Puuvilla tänav on idakagu–lääneloodesuunaline ja ligikaudu 500 meetri pikkune.
Puuvilla tänav sai nime 4. veebruaril 1925. Puuvilla tänav on saanud nime lähedal asunud Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabriku järgi.
Puuvilla tn. 19 asus Kutsekeskkool nr. 10 ühiselamu.
Island 2014. aasta taliolümpiamängudel

Island osales 2014. aasta taliolümpiamängudel viie sportlasega, kellest neli võistlesid mäesuusatamises ja üks murdmaasuusatamises.
Islandit esindasid meestest Einar Kristinn Kristgeirsson, Brynjar Jökull Guðmundsson ja Sævar Birgisson ning naistest Helga María Vilhjálmsdóttir ja Erla Ásgeirsdóttir.
Olümpiamängude avatseremoonial kandis Islandi lippu murdmaasuusataja Sævar Birgisson. Islandi koondis tuli avatseremoonial staadionile 30. riigina Iirimaa järel ja Hispaania ees.
Islandi sportlaste parimaks tulemuseks jäi Helga María Vilhjálmsdóttiri 29. koht naiste ülisuurslaalomis.
Katja Kettu

Katja Kettu (endine nimi Katja Heikkinen; sündinud 10. aprillil 1978 Rovaniemis) on soome kirjanik.
Ta lõpetas 2001. aastal Turu Kunstiakadeemia (kutsekõrgkooli) animatsiooni erialal. Ta on õppinud Tampere ülikoolis soome kirjandust ja meediat.
Tema teostest on eesti keeles ilmunud aastal 2011 "Keevitaja" (originaalpealkirjaga "Hitsaaja", tõlkija Kadri Jaanits), aastal 2012 "Ämmaemand" (originaalpealkirjaga "Kätilö", tõlkija Kadri Jaanits) ja aastal 2016 "Ööliblikas" (originaalpealkirjaga "Yöperhonen", tõlkija Kadri Jaanits).
Mängu tänav

 
Mängu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe asumis. Mängu tänav algab Kirde tänavalt, ristub Näituse tänavaga ja lõpeb Palli tänaval. Mängu tänav on enam-vähem kirde-edelasuunaline ning ligikaudu 410 meetri pikkune.
Mängu tänav sai nime 8. novembril 1927. Tänav on nime saanud lähedal asunud näituseväljakul toimunud pidude ja mängude järgi.
Urušiooli põhjustatud allergiline kontaktdermatiit

Urušiooli põhjustatud allergiliseks kontaktdermatiidiks ehk Toxicodendron-dermatiidiks nimetatakse teatud taimede põhjustatud allergilise ekseemi liiki, mis tekib enamikul inimestel kokkupuutel urušiooliga (allergeen).
American Academy of Dermatology spetsialistide hinnangul tekib igal aastal ainuüksi Ameerika Ühendriikides urušioolist tingitud allergiline reaktsioon ligi 50 miljonil inimesel.
Arvatakse, et kuni 85% inimestest on urušiooli suhtes ülitundlikud.
Loomadel urušiool tõenäoliselt kontaktdermatiiti ei põhjusta.
Ärritajad ja allergeen.
Urušiooli (taimede vaigu (vahel nimetatakse ka "piimmahlaks") koostises) sisaldavad mitmed anakardiliste sugukonda liigitatud taimed, nagu india mangopuu, "Semecarpus anacardium", "rengas trees", "Melanoorhea usitata" ja lääneanakardi viljade ehk india pähkli koored. Lisaks mürgipuu perekonna taimeliigid, nagu roniv mürgipuu, värnitsa-mürgipuu ("Toxicodendron vernicifluum"), "Toxicodendron diversilobum" ja soo-mürgipuu.
Urušiooli (tõenäoliselt väga sarnane ühend) sisaldavad ka hõlmikpuud.
Vaigukanalites, mis on nii taime lehtedes, vartes, õites, tüvel ja juurtes, ringlev vaik sisaldab urušiooli. Vaigukanaleid ei ole isasõites, karvades ja tüve keskel paiknevates kudedes ning õietolmus ja küpsenud viljades.
Ülitundlikkust võib põhjustada ka nimetatud ainet sisaldavate puude põletamisel tekkiva suitsu sissehingamine.
Kokkupuude taimega ja allergiline reaktsioon.
Kokkupuutel taime osadega tekib paljudel inimestel näo, käte ja jalgade paistetus. 12–48 tunni jooksul tekivad lööve, sügelus ja põletushaavaga sarnanevad valusad ja sügelevad punased triibud või vesivillid.
Nende ilmnemiseks võib kuluda 1...2 päeva ning paranemine võib võtta üle nädala aga kesta ka kuni 2 kuud.
Vesivillide purunemisel väljuvat kehavedelikku ei peeta mürgiseks ega nakkuslikuks.
Kiire veega loputamine esimeste minutite jooksul aitab reaktsiooni oluliselt leevendada. Urušiooli lahustab alkohol seega võib abi olla ka kokkupuutekoha puhastamisest alkoholiga niisutatud lapiga.
Nahapõletikku põhjustab lümfoid(-immuun)süsteemi vastus (tsütokiinide ja T-lümfotsüütide poolt vahendatud) võõrvalkudele.
Tihti esimesel kokkupuutel reaktsiooni ei teki, tundlikkus väheneb ka vanusega ja mõnikord rohkete kokkupuudetega. Enamasti piisab ka kokkupuutest lemmiklooma või aiatööriista vahendusel; ka kuivanud taimede ümbruses säilitab vaik oma toime mitu aastat.
Osadel inimestel võib kokkupuude taimega põhjustada anafülaktilist šokki.
Klassifikatsioon.
Rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis liigitatakse urušiooli põhjustatud allergiline kontaktdermatiit jaotises: [L23.7]- Taimede (v.a toidu) põhjustatud allergiline kontaktdermatiit. 
Ravi.
Raviks kasutatakse vastavalt arsti ettekirjutusele ja ülitundlikkuse astmele kas antihistamiine või steroide (näit prednisoloon).
Taimravi.
Indiaanlased kasutavad roniva mürgipuuga kokkupuutel tekkinud nahakahjustuste leevendamisel (v.a neeru- ja südamehäiretega patsientidel) droogina konks-vaiguvaaki ("Grindelia squarossa").
Nafta tänav

Nafta tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama ja Kadrioru asumis. Nafta tänav algab Tuukri tänavalt ja lõpeb Filmi tänaval. Nafta tänav on enam-vähem lääneloode-idakagusuunaline ja ligikaudu 225 meetri pikkune.
Nafta tänav sai nime 15. veebruaril 1933 lähedal asunud petrooleumi- ja naftaladude järgi.
Lea Nurkse

Lea Nurkse (aastani 1925 Leonida Jürisson, aastani 1940 Lea Raud; 21. juuni 1904 Sindi – 6. märts 1960 Tallinn) oli eesti eelkooliõpetaja-kasvataja, logopeed ja tõlkija.
Ta õppis Sindi ministeeriumikoolis ja lõpetas aastal 1923 Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumi. Aastatel 1924–1926 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, ta käis ka kunstikooli Pallas õhtukursustel, hiljem õppis ta Tallinnas Draamastuudio teatrikoolis (ei lõpetanud). Aastal 1954 sai ta Leningradi Herzeni nimelise Pedagoogilise Instituudi juures kvalifikatsiooni tõstmise kursustel logopeedi kutse.
Ta töötas aastatel 1931–1943 Tallinna lasteaedades kasvatajana ja aastal 1941 Tartu Lasteaednikkude Seminaris õpetajana. Aastatel 1943–1951 töötas ta Tallinna Eelkoolikasvatuse Seminaris lastekirjanduse, ilmeka lugemise ja jutustusoskuse õpetajana. Aastatel 1951–1953 töötas ta Tallinna 6. lasteaias kasvatajana, aastatel 1953–1960 Tallinna Lastehaiglas pedagoogina, hiljem logopeedina.
Ta on avaldanud ajalehtedes ja ajakirjades artikleid lastekasvatuse ja lastekirjanduse kohta. Ta on kirjutanud värssraamatu "Kubujuss" (Tallinn, 1958) ja koostanud kogumiku "Laste sõna" (Tallinn, 1958). Ta on tõlkinud rohkesti lastekirjandust ja pedagoogikateoseid, sealhulgas "Eelkoolipedagoogika" (1949) ja "Juhend lasteaia kasvatajatele" (1950). Ta on kujundanud koolieelse pedagoogika eestikeelset terminoloogiat.
Isiklikku.
Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli kirjanik Mart Raud, nende poeg oli kirjanik Eno Raud. Tema teine abikaasa oli keele- ja kirjamees Rein Nurkse.
Macropisthodon

Macropisthodon on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Macropisthodon" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Kagu-Aasias.
Lycognathophis

Lycognathophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Lycognathophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid võib kohata Seišellidel.
Richard Joonas

Richard Joonas (15. november 1927 Narva – 11. aprill 2002 Kohtla-Järve) oli eesti põlevkivikeemik.
Ta lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Aastast 1948 töötas ta Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadis laborandina ning seejärel keemiainsenerina. Aastatel 1959–1967 oli ta Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadi kesklabori juhataja. Aastatel 1968–1982 oli ta Kohtla-Järve Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituudi teadusvaldkonna asedirektor, aastatel 1982–1999 instituudi direktor.
Ta oli ainulaadse kõrgtõhusa bensoehappe saamise tootmisviisi autor. Tema leiutise alusel ehitati Kohtla-Järvele bensoehappe tehas.
1977. aastal valiti ta Eesti NSV nafta- ja gaasitööstuse teaduslik-tehnilise ühenduse esimeheks. Ta oli Eesti Leiutajate Liidu ning Üleliidulise Leiutajate ja Ratsionalisaatorite Ühenduse liige, Kohtla-Järve linna teaduslik-tehnilise progressi ja majandusliku arendamise komisjoni esimees. Ta oli üle 60 leiutise autor. 
Tal on erinevates teadusväljaannete ilmunud 58 artiklit.
Iguanognathus

Iguanognathus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Iguanognathus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid võib kohata Sumatral.
Toxicocalamus

Toxicocalamus on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Toxicocalamus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Paapua Uus-Guineas.
Toksilisus.
Perekonda "Toxicocalamus" liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmaod, kuna nende hammustus võib kerge kuni keskmise astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Kilpkobra

Kilpkobra ("Aspidelaps") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Kilpkobrade perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Lõuna-Aafrikas.
Toksilisus.
Kilpkobrade perekonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib kerge, kohati raske (surmaga lõppev), astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Ebaaspiid

Ebaaspiid ("Aspidomorphus") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Ebaspiidide perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Uus-Guineas.
Austrelaps

Austrelaps on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Austrelaps" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias.
Toksilisus.
Perekonda "Austrelaps" liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib raske astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Brachyurophis

Brachyurophis on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Brachyurophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Austraalias.
Opera Nazionale Balilla

Opera Nazionale Balilla, lühendatult ONB või lihtsalt Balilla oli Itaalia Fašistliku Partei paramilitaarse kallakuga noorteorganisatsioon 1926–1937.
Ajalugu.
ONB moodustati 3. aprillil 1926 skaudiliikumise eeskujul noorte füüsilise ja moraalse kasvatamise eesmärgil. Sarnasel moel noortetegevust organiseeriti tegelikult juba pärast 1922. aastat, kui Benito Mussolini tuli Itaalias võimule. Organisatsiooni eeskujuks oli Genova poiss Giovan Battista Perasso, kes võitles 18. sajandil Habsburgide vägede vastu ja patriotism tugines Itaalia võitudele 1. maailmasõjas. 
1927 likvideeriti Itaalias ühtlasi teised noorteorganisatsioonid, sealhulgas skautlus ja pioneeriliikumine. Teatud määral tohtis tööd jätkata vaid katoliku kiriku noorteorganisatsioon. Peagi sai ONB eeskujuks ka Saksamaal Hitlerjugendi loomisel. Organisatsioon liikmed kasutasid harjutustel sageli spetsiaalseid relvi või relvamakette "Figli della Lupa". Neist püüti kasvatada partei uusi liikmeid ja sõjamehi.
1937 pärast tagasilööke sõjakäikudel otsustati noorteorganisatsioon reorganiseerida ja nimetati ümber Gioventù Italiana del Littorioks (Itaalia Littorio Noored).
Ülesehitus.
Organisatsiooni liikmeskond jagunes põhiosas:
Lisaks oli vahepeal nooremate liikmete nimetuseks Noored Hundid.
Herbert Blöcker

Herbert Blöcker (1. jaanuar 1943 Schleswig-Holstein – 15. veebruar 2014) oli saksa ratsutaja.
1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas sai ta individuaalses ratsutamises "Feine Dame"l hõbeda ja võistkondlikus ratsutamises samal hobusel pronksi.
Krait

Krait ("Bungarus") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Kraitide perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Lõuna-Aasias ja Kagu-Aasias.
Toksilisus.
Kraitide perekonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib mürgistusseisundeid esile kutsuda ("α-bungarotoxin").
Pseudoboa

Pseudoboa on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Pseudoboa" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Leviala.
Neid kägistajamadusid võib kohata Lõuna-Ameerikas.
Deira

Deira (vanainglise: "Derenrice" või "Dere") oli kuningriik Põhja-Inglismaal, mis kujunes arvatavasti siis, kui anglitest sõdalased vallutasid 5. sajandi kolmandal veerandil Derwenti oru. See ulatus Humberi estuaarist Teesi jõeni ja merest Vale of Yorki lääneservani. See oli lõunapoolsem Deira ja Bernicia kuningriikidest, mis hiljem Northumbria kuningriigi moodustamiseks ühendati.
Kuningriigi nimi on briti päritolu, võib-olla sõnast "Deifr", mis tähendab "veed", või sõnast "Daru", mis tähendab "tamm", millisel juhul peaks see tähendama "Derwenti inimesed", tuletuse leiab ka Maltoni ladina nimest "Derventio".
Durhami Simeoni järgi (kirjutas 12. sajandi algul) ulatus see Humberi estuaarist Tyne'i jõeni, kuid maa Teesi jõest põhjas oli mahajäetud. Pärast seda, kui brittide kuningriik, mille keskus oli "Eboracum" (Ebrauc), võeti kuningas Edwini poolt ära, sai "Eboracum" selle pealinnaks ja anglite poolt nimeks "Eoforwic" ("metskuldi koht"). Enne seda näib, et pealinn oli Pocklingtonis või selle lähedal.
Esimene ürikutest leitav Deira anglist kuningas oli Ælla, kes õitses 6. sajandi lõpul pärast riigi vallutamist brittidelt aastal 581. Pärast tema surma oli Deira Bernicia kuninga Æthelfrith'i alam, kes ühendas kaks kuningriiki Northumbriaks. Æthelfrith valitses kuni Ælla poja Edwini tulemiseni aastal 616 või 617, kes valitses samuti mõlemat kuningriiki aastani 633.
Osric, Edwini nõbu, valitses Deirat pärast Edwinit, kuid tema poeg Oswine tapeti Oswiu poolt aastal 651. Mõni aasta hiljem valitses Deirat Oswaldi poeg Œthelwald.
Beda kirjutas Deirast oma "Historia Ecclesiastica"s (lõpetatud aastal 731).
Männi tänav

Männi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Männi tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Raudtee tänaval Tallinna–Keila raudtee ääres. Männi tänav on põhjaloode-lõunakagusuunaline ja ligikaudu 155 meetri pikkune.
Männi tänava ääres asub Tallinna Nõmme Põhikool.
Tänava nimi ja ajalugu.
Tänava varasem nimi oli Promenaadi tänav (saksa keeles "Promenaden-Strasse", vene keeles "Променадная улица"). 17. märtsil 1923 sai tänava nimeks Männi tänav ("Kiefernstrasse", "Сосновая улица"). Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi Ladva tänav.
Puuvilja tänav (Tallinn)

Puuvilja tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Puuvilja tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Raudtee tänaval Tallinna–Keila raudtee ääres. Puuvilja tänav on põhjaloode–lõunakagusuunaline ja ligikaudu 145 meetri pikkune.
Tänava ääres asub Tallinna Nõmme Põhikool. Puuvilja 4 asub EEKBKL Nõmme Baptistikoguduse palvela. 
Puuvilja tänav sai nime 8. novembril 1927.
Võsu tänav

Võsu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Võsu tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Raudtee tänaval Tallinna–Keila raudtee ääres. Võsu tänav on põhjaloode-lõunakagusuunaline ja ligi 120 meetri pikkune.
Tänava nimi ja ajalugu.
Tänava varasem nimi oli Kiriku tänav (saksa keeles "Kirchenstrasse", vene keeles "Церковная улица") sealse Nõmme Rahu kiriku järgi. Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi Kulli tänav. 27. juunil 1950 pandi tänavale nimeks Okka tänav. Praeguse nime sai Võsu tänav 20. juulil 1984.
Lühike tänav (Tallinn)

Lühike tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Lühike tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Raudtee tänaval Tallinna–Keila raudtee ääres. Lühike tänav on loode–kagusuunaline ja ligikaudu 85 meetri pikkune.
Lühike tänav sai nime 27. oktoobril 1922. Tänav on nime saanud oma lühiduse järgi. Tänava saksakeelne nimi oli "Kurze Strasse" ja venekeelne "Короткая улица".
Maximilian Schell

Maximilian Schell (8. detsember 1930 Viin – 1. veebruar 2014 Innsbruck) oli Austria filminäitleja, -produtsent ja -lavastaja.
Tema isa oli Šveitsi kirjanik Hermann Ferdinand Schell ja ema Austria näitleja Margarethe Noé von Nordberg. Peres oli peale Maximiliani veel kolm last, kes kõik tegelesid näitlemisega. Õde Maria Schell ja vend Karl Schell olid vanemad, õde Immy Schell oli pere noorim laps. Pärast anšlussi, aastal 1938 asus perekond elama Šveitsi Zürichisse. 
1962. aastal võitis ta parima meespeaosatäitja Oscari kaitseadvokaat Hans Rolfe rolli eest filmis "Nürnbergi protsess". Sama rolli eest sai ta ka Kuldgloobuse. Oscari nominentide hulgas oli ta veel kahel korral: 1976. aastal rolli eest filmis "The Man in the Glass Booth" ja 1978. aastal meeskõrvalosatäitja kategoorias rolli eest filmis "Julia".
Ta oli 2005. aastani abielus vene filminäitleja Natalja Andreitšenkoga. Neil sündis tütar Nastassja Schell. 2013. aastal abiellus ta endast 47 aastat noorema ooperilaulja Iva Mihanoviciga.
Maximilian Schell oli Angelina Jolie ristiisa.
Józef Cyrankiewicz

Józef Adam Zygmunt Cyrankiewicz (23. aprill 1911 Tarnów – 20. jaanuar 1989 Varssavi) oli Poola riigitegelane.
Józef Cyrankiewicz oli pärit inseneri perekonnast. Ta õppis Krakówis Jagiełło ülikoolis õigusteadust. Poola Sotsialistlikku Parteisse astus ta 1931. aastal. 1935–1939 oli ta Poola Sotsialistliku Partei Krakówi piirkonnakomitee sekretär.
1939. aasta septembris võttis ta osa Saksamaa kallaletungi tagasitõrjumisest. 1939–1941 organiseeris ta Krakówi sotsialistide põrandaalust võitlust Saksa okupantide vastu. Cyrankiewicz vangistati 1941. aasta kevadel ning ta viibis seejärel kuni 1945. aasta jaanuarini koonduslaagrites.
Poola Sotsialistliku Partei Kesktäitevkomitee esimehena osales ta 1945–1948 Poola Ühendatud Töölispartei moodustamisel. 1946–1947 oli ta Poola valitsuses portfellita minister ja 1947–1972 Poola Seimi liige. 1948–1972 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
1947–1952 ja 1954–1970 oli ta Poola Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt peaminister), 1952–1954 Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. 1970–1972 oli Józef Cyrankiewicz Poola Riiginõukogu esimees (sisuliselt president).
Ikopa

Ikopa on Madagaskari pikkuselt teine jõgi. See läbib riigi pealinna Antananarivot ning on Betsiboka jõe suurim lisajõgi.
Ikopa saab alguse Varahina allikast, mis asub Andramasina alamprefektuuris 1810 m kõrgusel merepinnast.
Bemarivo

Bemarivo jõgi asub Põhja-Madagaskaril. See voolab India ookeani saare kirderannikul. Jõe valgmasse kuuluvad Tsaratanana mäestik ja Marojejy mäestiku põhjaosa Marojejy rahvuspargis.
Nosiarina lähedal ületab jõge riigimaantee 5a (Route Nationale 5a). Jõesuue paikneb Sambavast põhjas. Bemarivo on Betsimisaraka piirkonna põhjapiir.
Ka Sofia jõe üht lisajõge nimetatakse Bemarivoks.
Toksinoloogia

Toksinoloogia on toksikoloogia allharu. Toksinoloogia uurib organismide (taimed, bakterid, seened, loomad) komplekteeritavaid orgaanilist päritolu ühendeid, mis mõjuvad teistele elusolenditele toksiinina, ning nendega seotud toimemehhanisme ja võimalikku ravi.
Toksinoloogia eeldab biosüstemaatika tundmist. 
Toksinoloogia interdistsiplinaarse teadusharuna on seotud anatoomia, biokeemia, molekulaarbioloogia ja farmakoloogia ning farmakognoosiaga. 
Kliiniline toksinoloogia.
Kliinilist toksinoloogiat võib vaadelda meditsiiniharuna, mis hõlmab teadmisi bioloogilisi toksiine komplekteerivate organismide ja inimorganismile mõjuvate toksiinide toimemehhanismide (mürgistusseisundid, allergilised reaktsioonid maosüljele, mesilasmürgile jm) kohta, diagnoosi ja toksiini toimel tekkinud haiguslike seisundite ravi. Kliinilise toksinoloogia hulka loetakse ka teadmised, mis puudutavad bioterrorismi, ravimite (nii antidoodid kui ka nn mürkmadude süljest eraldatud ainete põhjal välja töötatud ravimite) välja töötamist jpm. 
Maohammustused.
Madude hammustused (nii mürkmadude kui ka mürgitute) on ülemaailmselt oluline probleem nii rahvatervise kui ka arstiteaduse seisukohalt. Eri hinnangute alusel (2010) saab igal aastal madudelt hammustada (hinnanguline vahemik) 421 000 – 1 842 000 inimest ja sureb igal aastal 20 000 – 94 000 inimest.
Silvia Urb

Silvia Urb (18. veebruar 1924 Võru – 11. august 2018) oli eesti laulja.
Õppis Võru algkoolis. Lõpetas 1944. aastal Tartu Kommertsgümnaasiumi ja õppis laulu Tartu Muusikakoolis. Pärast Tallinna Konservatooriumi lõpetamist 1954. aastal asus tööle Estonia teatrisse.
Töötas registraatorina Tartu Sisehaiguste Kliinikus 1944-46. Seejärel Tartu III Sisehaiguste Kliinikus.
Pere.
Tema isa oli kingsepp ja maadleja Johannes Urb. Tarmo ja Toomas Urb on tema vennapojad.
Betsiboka

Betsiboka on 525 km pikkune jõgi Põhja-Madagaskari keskosas. See voolab loodesse ning suubub Bombetoka lahte, moodustades ulatusliku delta. Betsiboka saab alguse riigi pealinnast Antananarivost idas. Jõge ümbritsevad mangroovimetsad. 
Jõe värvus on silmatorkavalt punane; see tuleneb jõesetetest, mida Betsiboka tohutuis kogustes merre kannab. Suurem osa setteist koguneb jõesuudmesse. Betsiboka on drastiline näide Loode-Madagaskaril katastroofi mõõtmed võtnud erosioonist.. Metsaraie põllu- ja karjamaade laiendamiseks on viimase 50 aasta jooksul viinud tohutu mullakihi kaotuseni, mis ulatub saare mõnes piirkonnas igal aastal 250 tonnini hektarilt - maailma suurim erosioonimäär.
Jõebasseinis on mitmeid endeemseid kalaliike. Nende seas on kolm tsikliidi: "Paretroplus petiti", "P. tsimoly" ja "P. maculatus".
Betsiboka suurim lisajõgi Ikopa voolab läbi pealinna Antananarivo.
Sofia jõgi

Sofia jõgi asub Loode-Madagaskaril, see voolab läbi Sofia piirkonna. Jõgi saab alguse Tsaratanana mäestikust 1784 m kõrguselt üle merepinna, selle pikkus on 350 km.
Mahajamba jõgi

Mahajamba jõgi asub Põhja-Madagaskaril ning voolab läbi Ankarafantsika rahvuspargi. Jõge ümbritseb mangroovimets.
Mananara

Mananara jõgi on üks Ida-Madagaskari suurematest jõgedest. 150 km pikkune jõgi suubub India ookeani Vangaindrano linna lähistel Atsimo-Atsinanana piirkonnas.
Mananara saab alguse kolme jõe, Menarahaka, Itomampy ja Ionaivo ühinemisel. Ionavio läte asub Tsimahamory mäe nõlvadel, ligikaudu 1500 m kõrgusel. Itomampy algus on Ionaivo lähedal, umbes 40 km kaugusel India ookeanist ja 1600 m kõrgusel, jõgi voolab põhja kuni ühinemiseni Ionaivoga. Menarahaka allikad asuvad Andringitra mäestikus umbkaudu 2000 m kõrgusel, enne Ionaivoga ühinemist voolab sellesse ka Sahambano jõgi.
Madagaskari jõgede loend

"Siin on loetletud Madagaskari jõgesid.
Mananjary jõgi

Mananjary jõgi asub Lõuna-Madagaskaril. See suubub saare idarannikul India ookeani. Jõgi moodustab Betsimisaraka piirkonna lõunapiiri.
Mananjary suudmes asub Mananjary linn.
Mangoky

Mangoky on 564 km pikkune jõgi Madagaskaril Atsimo-Andrefana ja Anosy piirkonnas. See saab alguse Kõrgplatoolt, Fianarantsoa linnast ida pool. Jõgi voolab üldjoontes lääne suunas, ületab Bemaraha platoo lõunaotsa, jõuab rannikutasandikule ning suubub Mosambiigi kanalisse Morombe linnast põhjas.
Suurem osa Madagaskarist on viimase 40 aasta jooksul kannatanud tugevalt metsaraie all, peamiselt pärismaalaste alepõllunduse tõttu. See on viinud suure erosiooni ja pinnasekaotuseni Mangoky jõe valglas, nagu näitab liiva kogunemine jõe alamjooksule ja suudmesse. Mangokyst lõunas eristub selgesti mudane pruunikasroheline Ihotry järv. Järve ja ranniku vahele jääb suur valge liivaga ala, mida palistavad mudased tiigid. Jõe delta lõunaosas domineerivad settest moodustunud saared ja väikesed kanalid. Põhjaosas seevastu paiknevad mangroovisood ning loodete kujundatud pinnavormid.
Venemaa 2014. aasta taliolümpiamängudel

Venemaa osales 2014. aasta taliolümpiamängudel 232 sportlasega, kes võistlesid kõigil 15 spordialal.
Olümpiamängude avatseremoonial 7. veebruaril kandis Venemaa lippu bobisõitja Aleksandr Zubkov.
Venemaa sai enne tulemuste tühistamisi dopinguskandaaliga seoses riikide arvestuses enim medaleid (33) ja ka enim kuldmedaleid (13).
Olümpiavõitjaks tulid Venemaa iluuisutamisvõistkond, naiste üksiksõidus Adelina Sotnikova, paarissõidus iluuisutajad Tatjana Volossožar ja Maksim Trankov, kiiruisutaja Viktor An, lumelauasõitja Vic Wild, skeletonisõitja Aleksandr Tretjakov, murdmaasuusataja Aleksandr Legkov, kahebobisõitjad Aleksandr Zubkov ja Aleksei Vojevoda, lühiraja uisumeeskond, laskesuusatamismeeskond ning neljabobimeeskond.
Paljude Venemaa sportlaste suhtes on käimas distsiplinaarmenetlused arvatavate dopingurikkumiste asjus.
Esimesed diskvalifitseerimised toimusid 1. novembril 2017, kui tühistati murdmaasuusatajate Jevgeni Belovi ja Aleksandr Legkovi tulemused. 9. novembril 2017 tühistati Maksim Võlegžanini, Jevgenija Šapovalova, Aleksei Petuhhovi ja Julija Ivanova tulemused. 22. novembril 2017 tühistati skeletonisõitjate Aleksandr Tretjakovi, Jelena Nikitina, Marija Orlova ja Olga Potõlitsina tulemused.
Cambridge'i muutus

Cambridge'i muutus on filosoofiline mõiste, mille kohaselt entiteet x on muutunud ainult siis kui on olemas predikaat F, mis pole tõene (on tõene) x-i suhtes ajal t1, aga pole tõene (on tõene) x-i suhtes mõnel hilisemal ajal.
Ajalugu.
Termini "Cambridge'i muutus" mõtles 1960. aastate lõpus välja Peter Geach, viidates Bertrand Russellile ja John McTaggartile – filosoofidele, kes olid aktiivsed Cambridge'i ülikoolis.
Näide.
Oletagem, et ajal t1 on isik A 180 cm pikk ja isik B 175 cm pikk. Ajal t2 on isik A ikka 180 cm, aga isik B on kasvanud 185 cm pikkuseks. Kuna predikaat "on pikem kui B" on tõsi A suhtes ajal t1, aga mitte ajal t2, on A muutunud Cambridge'i muutuse definitsiooni "muutus" kohaselt. Ta on liikunud seisundist "on pikem kui B", seisundisse, kus ta pole enam pikem kui B.
Intuitiivselt siiski on muutunud isik B, mitte isik A. Isik B kasvas 10 cm, isiku A pikkus jäi samaks. Seda probleemi seoses Cambridge'i muutusega võib lahendada eristades loomuomaseid ja mitteomaseid või loomulikke ja mitteloomulikke omadusi. Nii eristades, on võimalik defineerida "päris" muutus, eeldades, et predikaadil on avaldunud loomuomased tunnused, näiteks pikkus 175 cm, mitte mitteomased tunnused nagu "on pikem kui B".
Pigilaigulised

Pigilaigulised ("Rhytismataceae") on hüüvikseente klassi pigilaigulaadsete seltsi kuuluv seente sugukond.
Klassifikatsioon.
Sugukonda kuulub 55 perekonda 728 liigiga.
Antifeminism

Antifeminism on vastuseis feminismile või mõnele selle vormile.
Definitsioon.
Igapäevases kõnes kasutatakse antifeminismi kui vastuseisu feminismi pooldavale organisatsioonidele või poliitilisele liikumisele.
Meesuuringute õpetlane Michael Kimmel määratleb antifeminismi kui "vastuseisu naiste võrdõiguslikkusele".
On väidetud, et on tehtud vähe uuringuid antifeminismist kui ühiskondliku liikumise kohta ning, et antifeminsm on tihti kui maskulinistlik väide, et mehed on kriisis, kuna ühiskond feminiseerub.
Hoiakud.
Mõned antifeministid on väitnud, et feminism on kaasa toonud muutusi ühiskonna varasemates seksuaalsusega seotud normides, mis nende arvates kahjustab traditsioonilisi väärtusi või usulisi tõekspidamisi. Näiteks abielude vähenemist on nimetatud feminismi negatiivseks tagajärjeks. Paljud neist antifeministidest on naiste tööturul või poliitilistel ametikohtadel olemise vastu. Samuti on nad naiste hääletamisõiguste ja peres mehe olulise vähenemise vastu. Näiteks Paul Gottfried on öelnud, et "Muutus naiste rollis on olnud sotsiaalne katastroof, mis jätkuvalt mõjutab pere". 
Enamik tänapäeva antifeministe on feminismi vastu pigem naturalistlikel kui religioossetel või traditsioonilistel põhjustel. Nende jaoks on feminism kui meeste ja naiste kaasasündinud erinevuste eitamine ja kui inimeste programmeerinime nende bioloogiliste tendentside vastu. Antifeministid ka tihti leiavad, et kuigi feminism võitleb võrdsuse eest, ignoreerib see meeste õigusi. Mõned antifeministid ka usuvad, et feminism on jõudnud oma eesmärgini ning püüdleb nüüd selleni, et naistel oleks kõrgem staatus kui meestel.
Antifeminism kui äärmuslus.
Kriitikud on väitnud, et antifeminism või antifeministlikud liikumised feminismi vastu on kui katsed õõnestada põhjendatud muret naiste õiguste ja diskrimineerimise kohta pealt.
Pigihuul

Pigihuul ("Lophodermium") on pigilaigulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Klassifikatsioon.
Pigihuule perekonda on Eesti eElurikkuses klassifitseeritud järgmised seeneliigid:
Metsapuude haigustekitajatena.
Pigihuule perekonna seeneliigid tõvestavad mitmeid taimi, eelistades sugukonna männilised perekondi. Tuntuimaks metsa seenpatogeeniks on tõve-pigihuul.
Kadrina kiriku orel (album)

"Kadrina kiriku orel" ("Die Hermann-orgel in der Katharinen-kirche in Kadrina/Estland") on orelipalasid sisaldav CD-album, mis anti välja 2008. aastal. 
Plaadi helimaterjali salvestasid sama aasta 31. juulil Kadrina Katariina kirikus Lääne-Virumaal Raivo Narits ja Ants Viermann. Albumi vahelehe fotode autorid on Kaupo Kikkas ja Rein Sikk; vahelehe tekstid koostas Külli Erikson ja Janis Kalnins; saksakeelse teksti korrektuuri tegi Alexander Eckert; trükitud Folger Arti trükikojas.
Otti talu kalmistu

Otti talu kalmistu on kalmistu Kursi kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pikknurme külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.
Ajalugu.
Kalmistu rajamiseks taotles Otti talu peremees Johannes Amor 28. aprillil 1931 luba, kuid talle öeldi loataotluse puuduste tõttu ära. Amor sai lõpuks loa 3. jaanuaril 1933 ning Otti talu maadele rajati kalmistu. 
Kalmistu oli algselt rööpkülikukujuline, pindalaga 0,042 ha. Säilinud on põllukividest ringmüüri varemed. 
Kalmistule maetuid.
Teadaolevad maetud on ka enamikus pärit sellest perekonnast. Kalmistule maetud inimeste üldarv ei ole teada, kuid praegu (august 2014) on kalmistul 20 hauatähist.
Tõve-pigihuul

Tõve-pigihuul ("Lophodermium seditiosum") on pigilaigulaadsete seltsi pigihuule perekonda kuuluv seeneliik.
Metsapuude haigustekitajatena.
Tõve-pigihuul on tuntud metsa seenpatogeen, kes nakatab männipudetõppe igas vanuses männipuid (okastes endofüütidena) noortes männikutes ja männikasvandustes.
Tiksikulaadsed

Tiksikulaadsed ("Helotiales") on seeneselts.
Kursi kalmistu

Kursi kalmistu on kalmistu Kursi kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kursi külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas. 
Kalmistu rajati pärast 1772. aastat, kui lõpetati matmine Kursi kiriku ümber olevale kalmistule (Kursi kirikuaed). Kalmistu algne suurus oli 4 vakamaad (umbes 1,48 ha). Kalmistule maetud inimeste üldarv ei ole teada, kuid see on praegu (veebruaris 2014) hooldatud ning see on kasutuses. Kalmistu omanik on Põltsamaa vallavalitsus.
Kursi kalmistu tunnistati 1977. aastal kultuurimälestiseks. Kalmistu lääneosas paikneb Kursi II maailmasõja matmispaik, mis on kalmistust eraldamata, kuid on eraldiseisev kultuurimälestis.
Lumehallikulised

Lumehallikulised ("Phacidiaceae") on seltsi "Phacidiales" kuuluv seente sugukond.
Klassifikatsioon.
Lumehallikuliste sugukonda klassifitseeritakse Eesti eElurikkuses järgmised seeneperekonnad:
Lumehallik

Lumehallik ("Phacidium") on seeneperekond.
Liigid.
Lumehalliku perekonda klassifitseeritakse Eesti eElurikkuses järgmised seeneliigid:
Obinitsa kool-kirik

Obinitsa kool-kirik on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv Obinitsas asuv hoone.
Üldandmed.
Kunagise kool-kiriku ehitust alustati aastal 1897, Obinitsa kogudus avati 1904. aastal ja kirik pühitseti 2. mail (vkj) 1904. aastal. Sellele eelnes Obinitsa külakogukonna otsus 1894. aasta 16. detsembrist, millega anti krunt nr 34 Obinitsa kiriku kogudusele kiriku ja kooli ehitamiseks ja niikaua kasutamiseks kui kirik ja kool on olemas. Kirikukooli hoone ehitamist, kooli ja koguduse avamist algatas ning toetas VÕK Sinodi ülemprokurör Konstantin Pobedonostsev. Uue koguduse loomiseks eraldati Tailova segakogudusest 21 setu küla ja 1906–1907 aastal arvati Salesje kogudusest lisaks veel 8 küla. Obinitsa kogudusest sai puht rahvuslik kogudus. 
Baltimaades haruldane kool-kirik oli puust kahekorruseline kellatorniga hoone. Hoone ehitamiseks olid esimesed palgid kohale vedanud Orava mõisa metsast Tääglova mehed Trossi Jakim (Kera) ja Trossi Paul (Kund). Obinitsa kool-kirikul on olnud suur kultuurilooline tähendus Obinitsa ja kogu Setomaa jaoks. Hoone mõõtudeks oli 12 sülda pikkust ja 9 sülda laiust. Algul oli alumisel korrusel kaks klassiruumi, poiste elutuba, kaks korterit ja köök. Ülemisel korrusel asus naisõpetaja korter, tütarlaste elutuba, suur kooliruum ja kirikuruum. Kool-kirikust teisel pool teed asus preestrimaja.
Preestriks (1904–1917) määrati Polikarp Muraveiski, rahvuselt venelane, üles kasvanud Värskas, mõistis aga ka eesti keelt. Teiseks preestriks valis kogudus 12. juulil 1917. aastal Nikolai Raagi (1917–1918 ja 1919–1941). 
Esimeseks köstriks oli Joann Jaanus, pärastpoole Nikolai Tsänk, Mihhael Rahulane, Paul Varask. Sügisel 1918 olid koolis juhataja Nikolai Raag, õpetaja Jaan Lukas (hilisem kolonel, 2. diviisi staabülem), prl H. Vars ja praktikant V. Vahter.
1950. aastal suleti kirik, hoone anti täielikult kooli kasutada. Kellatorn lammutati, hoone ehitati täielikult ümber koolimajaks. 
Obinitsa kool-kiriku hoone oli jäetud maha ja oli lagunemas. 2022. aastal alustasid Lenna Kuurmaa ja Lauri Mäesepp kool-kiriku hoone rekontrueerimist Ilmaveere sündmus- ja majutuskeskuseks. Keskus avati 1. mail 2024.
Uus kirik.
Obinitsa uus kirik (Obinitsa Issanda Muutmise kirik) asub Obinitsast Piusale viiva maantee ääres Obinitsa surnuaia kõrval.
Kool-kirik Hiiumaal.
Ka Hiiumaal Kõpus on kooli ja kiriku ühishoone.
Harilik lumehallik

Harilik lumehallik ("Phacidium infestans") on seeneliik.
Klassifikatsioon.
Harilikul lumehallikul klassifitseeritakse GBIF Backbone Taxonomy-s järgmised teisendid ja vormid: 
Metsapuude haigustekitajatena.
Harilik lumehallik on tuntud metsa seenpatogeen, kes nakatab askospooridega noori okaspuid (peamiselt männipuid – näiteks harilik mänd jt) lumepudetõppe.)
Hindrik Ostrat

Hindrik Ostrat (21. mai 1871 Kudina vald, Tartumaa – 1940) oli Eesti poliitik ja põllumees.
Ta oli II Riigikogu liige.
Aleksander Mekkart

Aleksander Georg Mekkart (22. oktoober 1893 Tartu – 3. november 1983 New York) oli Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1922 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1922–1930 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta kuulus Üliõpilasseltsi Liivika.
Ta alustas oma töömeheteed optik-mehaanikameistrina Pärnus. Aastast 1914 elas ta Peterburis. Aastatel 1916–1917 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast, aastatel 1918–1920 Vabadussõjast.
Ta oli IV ja V Riigikogu liige.
Pühavaimu tänav

Pühavaimu tänav on Tallinna tänav vanalinnas Kesklinna linnaosa Vanalinna asumis.
Tänav algab Pikal tänaval ja lõpeb umbes 164 meetri pärast Vene tänaval.
1941. aastal kandis tänav ajutiselt nime "Iskra tänav" ja aastatel 1948–1987 nime "Säde tänav".
Vene 13 (Pühavaimu tänava nurgal): Vanalinna Hariduskolleegium.
Endised hoonekasutused tänaval.
Tallinna VI politseijaoskond asus 1918–1926 aadressil Pühavaimu 11, Pühavaimu 6 asus Püha Vaimu seek.
Aleksander Paikre

Aleksander Paikre (1936. aastani Aleksander Pormann; 30. detsember 1871 Lehtse vald, Järvamaa – 2. august 1955 Tapa) oli Eesti poliitik, ametilt lukksepp.
Elukäik.
Sündis 30 detsembril (vkj) 1871 Väo külas Paabo renditalus Jakob ja Mai Pormanni pere seitsmenda lapsena. Kokku oli tal 3 venda ja 4 õde. Isa Jakob ostis aasta hiljem Tapa külas Kangru talu, kuhu pere jäi elama viieks aastaks (kuni pereisa Jakobi surmani). Pärast isa surma müüs ema Kangru talu ja ostis väiksema maalapi, kuhu pere rajas väikese elumaja. Ema töötas külas, tehes ketrustöid ja osales talutöödel abilisena. Sarnaselt õdede-vendadega käis ka Aleksander lapsena külas karjaseks. 15-aastaselt läks ta aga varem pere juurest lahkunud venna juurde sepa õpipoisiks.
Haridusteed alustas Tapa küla algkoolis, kus käis kolm talve. 1889. aastal lahkus 18-aastaselt kodust, asudes elama Tallinna õde Miina juurde ning õppima Vladimiri (Jakobsoni) tänaval sepa juures.
Osales Dvigateli tehase tööliste ühe juhina 1905. aasta revolutsioonisündmustel Tallinnas.
Oli 26.–27. veebruaril 1921 valitud Tallinna linnavolikogu liige "Üürniku" seltsi nimekirja koosseisus.
Valiti 1922. aasta mais Üürnikkude Liidu juhatuse liikmeks ja 1923. aasta mais II Riigikogu liikmeks (31.05.1923–14.06.1926; sai 30-liikmelise nimekirja esinumbrina 6130 valija hääle), esindades seal ainsana Üürinikkude Liitu.
Sai hiljem kohtuvaidluse tulemusel endale Tapa külas venna talukoha Uuetoa B lähedal Ülevainu talukoha, kus elas ja töötas elu lõpuni. Poeg Evald Paikre oli Tallinnast Tapale läinud juba 1926. aastal külakooli õpetajaks.
Aleksander Paikre suri 2. augustil 1955 Tapal ja ta maeti 5. augustil 1955 Rahumäe kalmistule.
Isiklikku.
Tema poeg oli kirjanik ja õpetaja Evald Paikre ning pojapojad elektritehnika insener Toivo Paikre ja transporditehnika insener Enno Paikre.
Juan Orlando Hernández

Juan Orlando Hernández Alvarado (sündinud 28. oktoobril 1968) on Hondurase ettevõtja ja poliitik, ta oli 27. jaanuarist 2014 kuni 27. jaanuarini 2022 Hondurase president.
Juan Orlando Hernández on hariduselt jurist. Ta on osanik muu hulgas kohvikasvandustes, meediaettevõtetes ja hotellides.
Ta on konservatiivse Hondurase Rahvuspartei esimees. Aastatel 2010–2013 oli ta parlamendi esimees.
Ta anti 2022. aastal USA-le välja, olles väidetavalt aidanud smugeldada 500 tonni peamiselt Colombiast ja Venezuelast pärit kokaiini Hondurase kaudu Ameerika Ühendriikidesse vastutasuks miljonitesse dollaritesse ulatuva altkäemaksu eest.
Wilhelm Heinrich Telling

Wilhelm Heinrich Telling (ka Villem Telling; 10. detsember 1898 Krimulda mõis, Riia maakond – 18. märts 1991 New York, USA) oli Elva alevivanem ja esimene linnavanem.
Ta õppis aastatel 1919–1921 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, 1921–1924 õigusteaduskonna kaubandusosakonnas (lõpetas) ja 1924. aastal õigusteaduskonnas.
Ta osales Vabadussõjas. Villem Telling oli Elva Ühispanga juhataja. 1934. aastal valiti ta 11 poolt- ja 1 vastuhäälega Elva alevivanemaks ja sai 1. mail 1938 esimeseks Elva linnavanemaks. 1941. aastal oli ta Tartu maavalitsuse majandusala juhataja, alates 20. juulist 1943 Elva linnapea. 
Põgenes Saksamaale, hiljem USA-sse. Viimati elas New Yorgis.
Rapla vald (Rapla kihelkond)

Rapla vald (saksa keeles "Gemeinde Rappel") oli vald Rapla kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus Uuskülas.
Vallas sündisid Otto Tief, Helmut Maandi, Boris Voogas, Charles Volmer, Ignas Tõrmaküla, Paul Martmaa, Salme Kirotar, Johannes Jürna.
1939. aasta valdade reformiga läks osa valla maa-alast uue Rapla valla koosseisu, välja arvatud Seli asunduse juures asuva Härgküla metsandiku ja Keila jõest Juuru pool asuvate Hagudi küla heinamaade maa-alad, mis läksid Juuru valda, ja ülejäänud Seli asunduse maa-ala, mis läks Kohila valla koosseisu.
Jaanukse kivi

Jaanukse kivi on rändrahn (viiburgiitrahn) Harju maakonnas Kuusalu vallas Valkla külas Jaanukse talust 200 m läänes.
Kuru mänd

Kuru mänd on pooleldi roomava tüvega looduskaitsealune mänd Alutaguse vallas Kuru külas. Kuru mänd asub Peipsi järvest ligi 200 meetri kaugusel.
Tüve ümbermõõt on 3 ja kõrgus 8 meetrit (1997).
Kuru männi vanuseks on hinnatud juurdekasvupuuri meetodil umbkaudu 370 aastat. 
Kuru mänd kanti looduskaitsealuse objektina põlispuude nimekirja 17. märtsil 1959, kui omapärase kujuga mänd ümbermõõduga 3,10 m ja kõrgusega 7 m. 
Keskkonnaameti kirjelduse kohaselt (2011) on Kuru mänd täielikult kuivanud, mistõttu sel pole enam looduskaitseväärtust.
Nüüd on Kuru mänd kaitstav looduse üksikobjekt.
Kadri Leppoja

Kadri Leppoja (aastani 1975 Kadri Kirsipuu; sündinud 23. märtsil 1953 Tartus) on eesti dirigent ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas 1971. aastal Puhja Keskkooli ja 1976. aastal muusikapedagoogika erialal Heino Kaljuste klassis Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
Aastatel 1976–1990 ja alates 1996. aastast töötab ta Miina Härma Gümnaasiumis (varem Miina Härma nimeline Tartu 2. keskkool). Aastatel 1990–1995 töötas ta muusikaõpetajana Soomes Heinolas.
Ta on pikka aega juhatanud Miina Härma Gümnaasiumi neidudekoori dirigent ja on Miina Härma Gümnaasiumi segakoori ja poistekoori dirigent.
Aastatel 1976–1985 oli Kadri Leppoja Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori koormeister ja kontsertmeister. Aastatel 1985, 1989–1991 ja alates 1996. aastast on Ta töötanud Tartu Noortekoori dirigendi ja kontsertmeistrina.
1998. aastal asutas ta koos Taavi Eskoga Eesti Koolinoorte Segakoori, mida mõlemad juhatasid 15 aastat.
2007. aastal juhatas ta noorte laulupeol neidudekoore ja 2009. aasta üldlaulupeol naiskoore.
2009. aastal avaldas ta koos Ene Kangroniga Tartu Ülikooli Kirjastuses õpiku "Muusikaõpetuse mõisted gümnaasiumile". Tema panus on ka Eesti Muusika- ja Teatri Akandeemia kogumikus Eesti koorijuhtidest "Kogemuste kuld. Vestlusi koorijuhtidega" (2013). 
Kadri Leppoja on kuulunud Eesti Segakooride Liidu juhatusse.
Isiklikku.
Kadri Leppoja abikaasa on koorijuht ja muusikapedagoog Riho Leppoja. Neil on kolm last: Triin, Markus ja Maria.
Kultuur-üheteranisu

Kultuur-üheteranisu ("Triticum monococcum") on teraviljaliik nisu perekonnast. 
Klassifikatsioon.
Kultuur-üheteranisul klassifitseeritakse järgmised alamliigid: 
Saadused.
Jahu.
Kultuur-ühetera nisuterad sisaldavad rohkesti kiudaineid ja aminohappeid. Alles 1990. aastatel taas-avastati kultuur-üheteranisu ja hakati kasvatama Prantsusmaal. Tänapäeval on kultuur-üheteranisu jahu võimalik osta mõnes Euroopa riigis nagu Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia ja Inglismaa.
Talumatus.
Katseklaasikatsetuste ("in vitro") käigus on tuvastatud, et nisuvalk gliadiin, mis oletatavasti põhjustab tsöliaakia korral T-rakkude vahendatud soolepõletikku, ei oma mõõdetavat toksilist toimet kultuur-üheteranisu jahu tarvitamise korral.
Avane

"Avane" on Eesti ansambli Imandra Lake teine täispikk album, mille andis 2014. aastal välja plaadifirma Seksound. Albumi esimene singel "Maa põleb" ilmus sama aasta veebruaris.
Nicolai Hartmann

Nicolai Hartmann (7. veebruar/19. veebruar 1882 Riia – 9. oktoober 1950 Göttingen) oli baltisaksa filosoof.
Aastail 1902–1903 õppis ta Tartu ülikoolis arstiteadust, 1903–1905 Peterburis klassikalist filoloogiat ja filosoofiat. Doktorikraadi omandas ta Marburgi Ülikoolis.
Kuningamänd

Kuningamänd (ka "Kuninga mänd", "Järvselja kuningamänd") on looduskaitsealune harilik mänd Tartumaal Kastre vallas Järvselja külas.
Puu nimi tuleneb kõrgest east (2022. aasta seisuga umbes 380 aastat) ja majesteetlikust välimusest. Kuningamänd on üle 33 meetri kõrge, kuid hoopis tähelepanuväärsem on tüve ümbermõõt, mis on rinnakõrguselt 3,4 meetrit, võra laius on 23 m, mahuks on arvestatud 11 tm.
Kuningamänd kandideeris 2022. aastal Euroopa aasta puu tiitlile ja saavutas 13. koha.
Asukoht.
Kuningamänd kasvab Järvselja looduskaitsealal Järvselja sihtkaitsevööndis Liispõllu–Järvselja–Aravu tee ääres.
Looduskaitse.
Kuningamänd on kaitsealune üksikobjekt (kood KLO4000596).
Esmakande alusdokument: Eesti NSV Tartu rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee otsus 06.08.1958 nr 122 Looduskaitse ja kultuurimälestusmärkide organiseerimisest Tartu rajoonis.
Koguja (film)

"Koguja" on 2014. aasta Eesti dokumentaalfilm, mille režissöör on Mati Põldre. 
Film räägib Pärnus elavast bibliofiilist Olaf Esnast, keda on kodukandi elu edendamise eest 2011. aastal autasustatud Valgetähe V klassi teenetemärgiga.
Haage ohvrikivi

Haage ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonna Haage külas.
Vedu Riibaku pärn

Vedu Riibaku pärn (ka Vedu ohvripärn) on pühapuu Tartu maakonnas Tartu vallas Vedu külas.
Ohvripärn on 10 m kõrge, tüve läbimõõt on rinnakõrguselt 1,2 m ning võra läbimõõt 7-8 m, ümbermõõt on 4,4 m.
Ajalooliselt asus puu Tartumaal Äksi kihelkonnas.
Saadjärve ohvrikivi

Saadjärve ohvrikivi on ohvrikivi Tartu maakonnas Tartu vallas Saadjärve külas.
Ajalooliselt asus kivi Tartumaal Äksi kihelkonnas.
Kurista Leinamänd

Kurista Leinamänd on pühapuu Tartumaal Võnnu kihelkonna Kurista külas.
Laiuse Siniallikas

Laiuse Siniallikas on ohvriallikas Tartumaal Laiuse kihelkonna Vilina külas.
Paduvere ohvrikivi

Paduvere ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Laiuse kihelkonna Paduvere külas.
Paduvere ohvriallikas

Paduvere ohvriallikas on ohvriallikas Tartumaal Laiuse kihelkonna Paduvere külas.
Endla ohvrikivi

Endla ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Laiuse kihelkonna Endla külas.
Ranna Tuhandeaastane tamm

Ranna Tuhandeaastane tamm (ka Sooküla tamm, Kodavere tamm, Rannaküla tamm, Ranna ohvritamm, Rootsiaegne tamm) on pühapuu Tartu maakonnas Kodavere kihelkonna Ranna külas.
Puu kasvab Aovere-Kallaste-Omedu maantee ääres Sookülast loode pool ning on avatud maastikus ja on Jõhvi poolt lähenedes eemalt silmatorkav. Puu ümber on istutatud nooremaid tammesid.
Põlisest ohvritammest on praeguseks säilinud ainult üks haru. Puuõõnsusi on täidetud, saetud üksikuid kuivanud oksi ning toestatud metallteivastega. Puu ümbermõõt on 4,7 meetrit ja kõrgus 15 meetrit. Kuigi rahvasuus on tamme peetud tuhandeaastaseks, on puu vanus tõenäolisemalt 400 aastat.
Ranna Tuhandeaastane tamm on looduskaitse all ja on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kohapärimus.
Sääritsa külast 1966. aastal kogutud pärimuse järgi on varem, kui puust oli alles rohkem kui praegune üksik haru, tamme õõnsusse mahtunud magama kümme meest. Rootsi sõja ajal olla tamme alla kivihunnikusse maetud paaditäis või kastitäis kulda. Tamm on olnud seotud põliste kohalike usutavadega: "Eestlased on käind oma usku seal tamme all nõidmas, sõjaõnnesid ja." Pärimuse järgi on tamme toonud Venemaalt praegusse kasvukohta vesi, Peipsi järv. Arvatakse, et puu on ainus, mis on jäänud alles varasemast hiiemetsast: 
"see oli vana hiiemets ja üks puu alles jäänud".