Ilmar Kullam

Ilmar Kullam (15. juuni 1922 Tartu – 2. november 2011 Tartu) oli eesti korvpallur ja treener.
Kullam lõpetas 1941. aastal Tartu 4. Keskkooli ja 1959. aastal kaugõppes Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Sportima hakkas Kullam Tartu 15. algkoolis õpetaja Artur Kingu innustusel. 1932–1940 mängis ta Tartu jalgpalliklubi Tulevik noortemeeskonnas Rudolf Redeli juhendamisel. Korvpalli hakkas ta mängima 1938 Edgar Naaritsa moodustatud Kalevi meeskonnas.
Teises maailmasõjas mobiliseeriti Kullam Punaarmeesse. 1941–1942 oli ta tööpataljonis, 1942–1944 Siberis Eesti kolhoosis põllutöödel ja 1944 Tšeljabinski õppe-tootmiskombinaadi tööline.
"Frondilt saadeti peagi tööpataljoni, seal poolsurnuks nälginuna saime miski ime läbi eestlaste juurde. Algul toitusime vaid nisupudrust ning keedetud täkumunadest, mis ruunamisprotsessi tulemusel üle jäid..." kirjeldas Kullam sõjaaegseid üleelamisi. "Pisitasa kosusin, jõudsin tööd teha ja olin seal eluga rahul. Seetõttu ma esimesele Moskva Kehalise Kasvatuse Instituudi telegrammile ei reageerinud. Hiljem saadeti mind uuesti tööpatti ja teadsin, et kui sinna jään, suren nälga. Põgenesin, jõudsin Moskvasse, ent esimest korda seal platsile astudes olin nii nõrk, et ei suutnud vabaviskejoonelt palli rõnganigi saata. Oma pideva näljatunde leevendamiseks käisin veel aastaid hiljemgi laagrites isegi öösiti söömas. Sain hüüdnime Supi-Siim."
Karjäär korvpallurina.
Ilmar Kullam oli Tartu Kalevi võistkonna liige. 1949. aastal kuulus ta Tartu Ülikooli meeskonda, kui see tuli Nõukogude Liidu meistriks. Ta osales NSV Liidu korvpallivõistkonna koosseisus Helsingis 1952. aasta suveolümpiamängudel ning pälvis koondise koosseisus hõbemedali, mängides kaheksas mängus. Ilmar Kullam oli kolm korda Euroopa meister (1947, 1951 ja 1952), kahel korral võitis ta kulla ülemaailmsetel üliõpilasmängudel (1949 ja 1951).
Nõukogude Liidu meistrivõistlustelt tõi ta Ülikooli Spordiklubi meeskonnas 1949 kulla, 1950 hõbeda ja 1951 pronksi ning Tallinna Kalevi koosseisus 1945 pronksi. 1941, 1946 ja 1950 kuulus ta Nõukogude Liidu kaheksa linna turniiri võitjate hulka. Eesti meistriks tuli Kullam 1948 Ülikooli Spordiklubi, 1956 TRÜ ning 1957 ja 1960 EPA meeskonnas.
Eesti meistrivõistlustel võitis Kullam Tartu Kalevi meeskonnas ka jalg- ja võrkpallis 2. ja 3. koha.
Treeneritöö.
1940. aastate lõpus juhendas Kullam üht koolimeeskonda, seejärel tegutses mängiva treenerina, 1957–1960 töötas Tartu Laste Spordikoolis. Täiskohaga treeneriks sai ta siiski olude sunnil: "Kui mind Liidu koondisest välja arvati, võeti stipp ära, hiljem kaotasin ametiühingute toetuse. Ei jäänudki muud üle, kui treeneriks hakata."
1960. aastal sai Kullamist Tartu Kalevi treener. 1960–1975 treenis ta Eesti koondmeeskonda ja Kalevit, aastatel 1978–1985 Eesti koondnaiskonda.
Kullami õpilaste seas olid Mart Laga, Anatoli Krikun, Aleksei Tammiste, Heino ja Arvo Lill ning Jaan Lentsius, samuti hilisem Eesti Korvpalliliidu president Peep Aaviksoo.
Õppe- ja teadustöö.
1966–93 oli Ilmar Kullam TRÜ kehakultuuriteaduskonna õppejõud, 1973–83 ka sportmängude kateedri juhataja (1973. aastast dotsent, 2007. aastast TÜ emeriitdotsent). Ta koostas korvpallialaseid õppevahendeid ja avaldas artikleid, peamiselt ajakirjas Kehakultuur ning ajalehtedes Spordileht ja Edasi.
Organisatoorne töö.
Kullam kuulus 1944–1990 Tartu korvpallisektsiooni juhatusse ja 1960–1986 Korvpalliföderatsiooni presiidiumi, sh treenerite nõukogu esimehena.
Isiklikku.
Ilmar Kullam sündis kolmelapselises peres. Tema vanemad olid Amanda Emilie (neiupõlves Taffenau) ja August Theodor Kullam. Tal oli vend Lembit ja õde. 
Sõja ajal põgenesid Kullami vanemad ja õde Läände, vend jäi Läänemerel kadunuks.
Ilmar Kullami abikaasa oli korvpallur Valentina Kullam (sündinud Nazarenko). Ka nende tütar Oksana mängis vanemate eeskujul korvpalli. Oksana abikaasa on endine odaviskaja Heino Puuste, nende poeg Alan Puuste on omakorda odaviskaja. On maetud Tallinna Metsakalmistule. 
Ilmar Kullam oli 191 cm pikk.
Korvpalliprofessoriks kutsuti teda juba Nõukogude ajal. "Kunagine kuulus spordiväljaanne Sovetski Sport kasutas tihtipeale väljendeid "korvpalliprofessor arvas" või "korvpalliprofessor ütles", jättes lisamata nime või muud laadi täpsustused tsiteeritud isiku kohta. Polnud vajadustki – kõigile natukenegi korvpalliteemat valdajaile oli arusaadav, et silmas peeti eestlasest korvpallitreenerit, suurepärast taktikut ning strateegi Ilmar Kullamit."