Mehhiko hispaania keel

Mehhiko hispaania keel või Mehhikos räägitav hispaania keel moodustub dialektidest ja sotsiolektidest, mida räägitakse nii Mehhikos kui ka mitmetes paikades Ameerika Ühendriikides ja Kanadas, kus on tekkinud mehhiklaste kogukonnad.
Foneetika ja fonoloogia.
Foneetika ja fonoloogia alapeatükk sisaldab ülevaadet Mehhiko hispaania keele häälduse mõnedest eripäradest.
"Seseo" ja "yeísmo".
Nagu peaaegu kogu Ladina-Ameerikas, on ka Mehhikos üldlevinud "seseo" ja "yeísmo" .
"Seseo" on eriline hääldamisviis, kus "z" ja "c" (paiknedes "e" või "i" ees) kaotavad helilisuse ning neid hääldatakse kui tavalist "s"-i. "Seseo" on levinud Andaluusias, Kanaari saartel ja Ladina-Ameerikas. "Yeísmo" on häälikuühendi "ll" varieerumine, mille puhul hääldatakse seda kui "j"-i.
"b", "d" ja "g" säilimine.
Arenenumale Mehhiko hispaania keelele on iseloomulik kõnes heliliste "b", "d" ja "g" säilimine, kui need asuvad vokaalide vahel. Säilib –"ado" (mitte –"ao") ning ka järgnevate kaashäälikuühendite hääldus: 
Ebasobivaks või lohakaks peetakse hääldusi nagu "cansao" (õige "cansado"), "estremo" (õige "extremo"), "testo" (õige "texto"), "adlas" (õige "atlas") jne. 
Aspiratsioon.
Andaluusia dialektile omane "s"-i aspiratsioon, mis levis konkistadooridega teisele poole Atlandi ookeani, pole suutnud Mehhikos kanda kinnitada. Suuremas osas Mehhikost püsib sibilant "s" kindlalt oma positsioonil. Vaid rannikuäärsetes piirkondades toimub hääliku "s" täielik kadumine või aspiratsioon, näiteks hääldub fraas "dos niños" kui [dóníño] (mitte [dósníños]) ning sõnas "mosca" ('kärbes') toimub aspiratsioon [móhka]. 
Mehhikos kõneldav hispaania keel on ideaalilähedane ja sama joont üritavad hoida kõik haritud kõnelejad ükskõik millises hispaaniakeelses piirkonnas. Nii kõrge keeletase võib olla tingitud sellest, et juba varakult sai riigist Nueva España asekuningriik ja ühtlasi suur kultuurikeskus. Vaid vähestel juhtudel toimub reeglitest kõrvalekaldeid. 
Hiaatuste diftongeerimine.
Mehhiko hispaania keeles, isegi kõrgemal tasemel, kiputakse hiaatusi /ea/, /eo/, /oa/, /oe/ diftongeerima, näiteks sõnades "teatro" [tjátro], "peor" [pjór], "toalla" [twáya] või "poeta" [pwéta]. Teistes hispaaniakeelsetes maades peetakse seda siiski halvaks nähtuseks. Keeleuurijad on täheldanud ka vokaalide kadu ja nõrgestamist, eriti kokkupuutel "s"-iga või enne pausi. Selline nähtus esineb aga harva.
Grammatika.
Liidete eripärad.
Grammatikas on levinuim viga kolmanda isiku ainsuses olevate asesõnade "lo" ja "la" ühildamine eelneva mitmuses oleva sõnaga. Süntagmades "se lo" ja "se la" kannab "se" mitmuse tähendust, kuid mitmust tähistav morfeem "s", mis peaks liituma "se" muutumatule vormile, liidetakse hoopiski "lo"-le või "la"-le. Näide: "di el libro a tus padres" ('andsin raamatu sinu vanematele') -&gt; s"e los di" ('andsin need neile'). Sellist vigast kasutusviisi võib täheldada ka mujal hispanoameerika riikides.
Prepositsioonid.
Samuti on levinud eessõnade "desde" ('peale, alates, saadik') ja "hasta" ('kuni') omapärane kasutus. Need mitte ainult ei märgi mõne pikemalt kestva tegevuse algus- ja lõpp-punkti, vaid ka hetke, mil üks või teine möödunud või lühiajaline tegevus aset leiab, näiteks "regresé desde el sábado" ('saabusin alates laupäevast' ehk 'olen tagasi alates laupäevast'). Eelnevat näidet võib tõlkida ka nii: 'saabusin juba laupäeval, kuigi mind oodati alles esmaspäevaks'. Selline võte võimaldab keelele intensiivsust juurde anda. 
Abitegusõnade personifikatsioon.
Manuel Alvar on täheldanud, et tihti personifitseeritakse abitegusõna "haber" (lad "habēre"). Nõnda muutub aluseks lause objekt, mis enne oli umbmäärane, näiteks "hubo muchas fiestas" ('oli palju pidusid'); "hubieron muchas fiestas" ('olid paljud peod'). Samad muutused võivad toimuda ka teistes sõnades, mis käituvad kui "haber"-i abitegusõnad, näiteks "ir" ja "deber" .
Mitmuse teine isik.
Mehhiko hispaania keeles ei kasutata mitmuse teist isikut ega selle vorme. Selle asemel kasutatakse mitmuse kolmandat isikut, mis tavaliselt täidab viisakusvormi ülesannet, näiteks "¡Ay, niños! ¡Qué traviesos son ustedes!" ('Oh, lapsed! Kui ülemeelikud Te olete!'). Seega pole üllatav, et ei tarvitata isegi mitmuse teise isiku omastavaid asesõnu ("vuestro", "de vosotros"), vaid need asendatakse mitmuse kolmanda isiku omastavate asesõnadega ("suyo", "de ustedes").
"Dequeísmo" ja "queísmo".
Nii Hispaanias kui ka Ladina-Ameerikas on väga levinud "dequeísmo" ("de que" tarbetu kasutamine seal, kus tegusõna rektsioon seda ei võimalda) ja "queísmo" (sidesõna "que" kasutamine "de que" asemel). Neid nähtusi peetakse väga ebasobivaiks ning kõneleja harimatust näitavaiks.
Indikatiivi tulevik.
Nagu paljudes hispanoameerika riikides, on ka Mehhiko hispaania keeles olemas indikatiivi tuleviku sünteetiline vorm ("cantaré, cantarás, cantará, cantaremos, cantaréis, cantarán") minetanud oma tähtsuse. Selle asemel kasutatakse samatähenduslikku perifrastilist konstruktsiooni modaalverb -&gt; eessõna -&gt; infinitiiv, näiteks "voy a cantar" ('ma hakkan laulma') "cantaré" ('laulan tulevikus') asemel. Sellegipoolest on indikatiivi tulevik säilitanud oma rolli viisakusvormi täitmisel, näiteks "No ha venido. Está enfermo." ('Ta ei tulnud. Ta on haige.'), "No ha venido. Estará enfermo." ('Ta ei tulnud. Võib-olla/ilmselt on ta haige.') . Esimene neist märgib, et kõneleja on kindel, et too inimene on haige, samas kui teises lauses võib vaid eeldada, et kõneleja räägib tõtt.
Pärismaalaste keelte mõjutused.
Mehhiko hispaania keelt on kujundanud ka mitmed pärismaalaste keeled, eriti nahuatl – põliste asteekide keel. Kõige rohkem on nahuatl mõjutanud siiski mehhiklaste sõnavara. Paljud nahuatlikeelsed sõnad on muutunud isegi üldkasutatavateks kõigis hispaaniakeelsetes piirkondades.
Nahuatl.
Levinumad nahuatli keelest pärinevad sõnad on näiteks "cacao" ('kakao'), "cacahuete" ('maapähkel'), "tocayo" ('nimekaim'), "petaca" ('sadulakott'), "nopal" ('viigikaktus'), "tomate" ('tomat'), "coyote" ('koiott'), "chicle" ('näts'), "aguacate" ('alligaatorpirn' ehk 'avokaado'), "hule" ('kautšukipuu'), "tiza" ('kriit'), "petate" ('matt magamiseks' või 'punutud vaip'), "tequila" ('tekiila') jpt, millest paljud on eri teid pidi ka eesti keelde jõudnud. 
Siinkohal tuleks ära märkida, et pärismaalaste keeltest tuletatud sõnu on Mehhiko hispaania keeles vaid ligikaudu 300. See number erineb paikkonniti, sest igas kohalikus dialektis on omakorda kasutusel sõnu, mida mõnes teises paigas ei kasutata.
Nahuatli mõjutused fonoloogias, grammatikas ja morfoloogias.
Vaatamata suurtele leksikaalsetele mõjutustele, on fonoloogias ja grammatikas nahuatli ning teiste indiaanikeelte mõjutused olnud väga väikesed. Üheks näiteks on frikatiivse helitu palataali "š", mis kirjas esineb "x"-i kujul, näiteks "nixtamal", mis tähendab juba keedetud maisi, millest saab pärast peenestamist tortiljasid valmistada.
Morfoloogia valdkonnas võib välja tuua sufiksi –"eco", mis pärineb nahuatlikeelsest sufiksist –"ecatl". Seda kasutatakse mõningates toponüümides, nagu "guatemalteco" ('guatemalalane'), "yucateco" ('Yucatáni poolsaarelt pärinev') ja "tolteco" ('tolteek'). Samas tuleb tähelepanu pöörata erinevustele nahuatlist tuletatud sufiksi ja hispaania keeles juba olemas olnud homofoonse sufiksi vahel, mida kasutatakse hoopiski defektide esiletoomisel, näiteks "patuleco" ('inimene, kelle jalg või jalad on väärarenenud') ja "chueco" ('kaardunud jalgadega inimene').
Leksikaalsed omadused.
Mehhiklastele omased keelendid.
Tänapäeval on palju sõnu, mis on pärit just Mehhikost ja mida kasutatakse enamasti ainult seal. Need on värvikad keelendid, mis eristavad Mehhiko hispaania keelt teistes maades räägitavast hispaania keelest. Järgnevalt on toodud lühike nimekiri mõnedest nendest sõnadest: 
Arhaismid.
Mehhiklaste sõnavaras võib kohata ka arhailisi keelendeid, mis kaua aega tagasi olid üldlevinud isegi Pürenee poolsaarel, kuid nüüd on unustusse vajunud. Näiteks selle asemel, et küsida ¿"Cómo"? ('Kuidas?') või ¿"Qué dice"? ('Mida te ütlesite?') kasutavad nad sõna ¿"Mande"? (Alvar 1996), mis on tuletatud sõnast "mandar" ('käskima, käsutama, korraldama, korraldusi tegema, teha laskma').