Tagastuslogistika

Tagastuslogistika, ka reversiivne logistika (inglise "reverse logistics"), on logistikaharu, mis tegeleb toodete liikumise korraldamisega edasimüüjatelt ja tarbijailt tagasi tarnijaile ning korduvkasutusega pakendite tagastamisega tarnijale või pakendikeskusele. Toodete tagastamise põhjuseks võivad olla tarnevead (tarnitud vale toode), kvaliteediprobleemid, aegumistähtajad või kliendi meelevaldne otsus tagastusõigusega toodete puhul.
Tagastuslogistika on ka uute või kasutatud toodete kogumine ja vedu jaotusahela liikme juurest tagasi ahela eelmise liikme (tarnija) lattu või jaotuskeskusse, nende vahepealne käitlemine ning (võimalusel) suunamine tagasi jaotusesse. Põhjusteks võivad olla tagastused tarbijailt, ülemäärased varud, aegunud varud, toodete ja/või pakendite kahjustused jms. Tagastuslogistika teenuse vajadus ettevõtetes kasvab paralleelselt e-kaubanduse kasvuga. Võib lausa väita, et tagastuslogistika on kindlaks eelduseks e-kaubanduse tarnete korraldamisel.
Tagastustega kaasnevad jaotusahelas pärisuunalistele voogudele vastassuunalised vood (inglise "reverse flow"), ehk materjalide, valmistoodete ja pakendite voog ning nendega seotud infovoog, mis liiguvad edasimüüja juurest või tarbimiskohast jaotusahela eelmisele liikmele. Tagastustega kaasnevad rahavood liiguvad vastupidi materjalivoole, edasimüüjatelt tarbija suunas.
Tagastuslogistika on ka materjali, pooltoodete ja valmistoodangu ning nendega seotud informatsiooni tõhusa ning kulusäästliku liikumise planeerimine, realiseerimine ja kontroll tarbimiskohast lähtekohani, taastamaks materjalide väärtust või tagamaks nende nõuetekohast likvideerimist. Tagastuslogistika hõlmab kõiki tavapärase jaotuslogistika aspekte erinevusega, et kaubavood on vastassuunalised ehk kulgevad tarbija poolt tootja suunas.
Tagastuslogistika eesmärk on kas kauba väärtuse maksimaalne taastamine, uue väärtuse loomine või jäätmete lõplik kõrvaldamine. Tagastuslogistika peamine ülesanne on toodete ja pakendite väärtuse taastamine võimalikult suures ulatuses. Tagastuslogistika peamisteks tegevusteks toote väärtuse ärakasutamisel on edasimüük tarneahelas, remont ja hooldus, ümbertöötlemine, ringlussevõtmine ja hävitamine või bioloogiline lagundamine. Tagastuslogistika põhineb materjalide korduvkasutusel, kasutusringlusel ja taaskasutusel. Tagastamisele kuuluvad tooted tuleb suunata tarneahelas liikmele, kellel on kõige paremad eeldused toodete ja nende pakendite taaskasutuse tagamiseks. Kui pärisuunaliste materjalivoogude logistikas on ajakriitilisus päevakorras ja tarneaeg on kindlaks määratud, siis tagastuslogistika korral ei ole aeg üldjuhul samavõrd määrava tähtsusega.
Kaupade liikumist on reversiivse logistika korral komplitseeritum prognoosida kui traditsioonilise logistika puhul. Kaup ja/või kaubapakendid võivad olla kahjustunud, millest tulenevalt ei saa neid tooteid suunata tavapärasesse tarnekanalisse. Tooted tuleb tihti saata taaskasutusse, remonti, uuendamiskuurile, ümbertöötlemisele või äärmisel juhul hävitamisele. Nendel põhjustel on ka tagastuslogistikaga kaasnevad kulud tunduvalt suuremad kui need on pärisuunalise logistika korral. Reversiivse logistikaga tekkivad ja kaasnevad kulud ei ole enamasti ette prognoositavad ja läbipaistvad. Sel põhjusel on komplitseeritum ka tagastuslogistikaga seonduvate tegevuste hinnastamine.
Tagastuslogistika protsessid peaksid olema märksa pandlikumad tavapärase jaotuslogistika protsessidest. On oluline teada, et toimiva tagastuslogistika käivitamiseks pole enamasti vaja teha kuigi suuri jõupingutusi. Jaotusautod sõidavad kauplustest jaotuskeskustesse tagasi enamasti ilma koormata või osakoormaga, mistõttu on tagasisõidu kulud üldjuhul kaetud pärisuunalise veo tasudega. Hästi toimiva tagastuslogistikaga on võimalik sageli suurendada ettevõtte tulu ja kasvatada kliendibaasi märkimisväärselt.
Toote valmistamisel tuleb arvestada kõiki aspekte, et edaspidi oleks materjalide väärtuse taastamine ja jääkide käitlemine majanduslikult võimalikult efektiivne. Tagastuslogistika on muutumas oluliseks vahendiks tootjate ja edasimüüjate tulususe ning maine kujundamisel. Tagastuslogistika on enamikule tootmisettevõtetest võimalus luua lisatulu, diferentseerida turupositsiooni ja toetada nõudluse püsimist/suurenemist. Tagastuslogistika jätkusuutlikud tegevused aitavad vähendada kahjulikke keskkonnamõjusid, suurendades samal ajal ettevõtte kasumlikkust ja varade kasutust.
Paljudes ettevõtetes on leitud, et ressursisäästlik ehk „roheline“ tegutsemine on ka firma mainekujunduse element ning „kliendipüüdja“. Üldjuhul on tootjale kasulik olukord, kus toode, mis ei leia enam kasutust, suunatakse tagasi tema valdusesse. Kui tootja ise ei tunne huvi toodete tagastamise vastu, siis teevad seda tavaliselt teised organisatsioonid, kes leiavad, et saavad kasu materjalide ümbertöötlemisest ja taaskasutamisest. Tootja huvi võib tuleneda ka vastutustundliku firma maine ja kuvandi loomisest või paremaks muutmise soovist.
Tagastuslogistikal on kaks eri tahku – ühelt poolt on olemas ettevõtte huvi, teiselt poolt kauba tagastaja huvi. Ettevõtte huvid jaotatakse kolme kategooriasse – majanduslik huvi, seadusejärgne kohustus ja laiendatud vastutustunne. Ettevõte soovib käidelda kasutatud tooteid uute toodete ressursiallikana juhul, kui ressurss on kallis või on saadaval piiratud koguses. Materjalide väärtus püütakse taastada sel juhul maksimaalselt. Juhul, kui pole võimalik enam midagi taastada, tuleb tooted/materjalid viia jäätmehoidlasse. 
Toodete ja pakendite tagastamine.
Toodete tagastamine.
Toote tagastamine võib toimuda tarneahela erinevates osades. Lähtuvalt sellest jaotatakse tagastusi kolme kategooriasse – tagastused tootmises, tagastused jaotuses ja tarbijate tagastused. Tootmises võivad tagastused tuleneda tooraine või valmistoodangu ülejääkidest või praaktoodetest. Võib tekkida nii tootmiseks hangitud materjalide kui ka valmistoodangu ülejääk. Ülejäägi peamiseks põhjuseks on enamasti puudulik nõudluse prognoosimine. Tootmisprotsess võib tuua kaasa ka olulise materjalide jäätmete tekkimise või siis ei läbi valmistooted kvaliteedikontrolli ja neid pole võimalik turustada.
Reeglina toimuvad ostetud toodete tagastamised jaotussüsteemis. Tagastus jaotussüsteemis (ing. "distribution returns") on toodete tagastamine jaekaubandusest hulgimüüjale ja/või hulgimüüjalt tootjale. Tarbijate poolt tagastatakse üldjuhul tagastusõigusega tooteid (inglise "products right to return"), ehk tarbijatele müüdud tooted, mida on neil õigus erinevatel põhjustel tagastada. Kasutusel on ka mõiste tagastusjaotus (inglise "reverse distribution"), mille all mõeldakse kahjustunud, aegunud või müümata toodete kogumist ja nende tagasisaatmist tarnijale.
Tagastuste haldamine reversiivses ahelas on üldjuhul kordades kulukam, kui sama toote tavapärane jaotus primaarses jaotusahelas, kusjuures suurem osa kaasnevatest kulutustest suunatakse edasi tootjatele. Seetõttu on paljud tootjad pidanud õigemaks loobuda väiksema väärtusega toodete vastuvõtmisest ja reversiivse logistika kulude hüvitamisest jaotusahela muudele osapooltele. Nulltagastuste poliitika (inglise "zero return policy") on tagastuslogistika praktika, mille kohaselt ei tagasta jaemüüjad tootjatele tarbijailt erinevatel põhjustel tagasi saadud tooteid. Tootja hüvitab jaemüüjale toote maksumuse ja toodet ei saadeta tagasi tootmisettevõttesse. Nulltagastuste poliitika võimaldab nii tootjail kui ka jaemüüjail vähendada tagastustega seotud logistikakulusid.
Tagastuste käitlemisel on oluline võtta need laoarvestusse nii kiiresti kui võimalik, või siis oleks vaja need võimalikult kiiresti ja efektiivselt suunata uuskasutusse või taaskasutusse. Rohkem kui pooltel küsitletud jaemüüjatest võtab tagastatud toote võtmine tagasi laosaldosse keskmiselt ühe nädala. Kõigest neljandik jaemüügifirmadest on suutelised võtma tagastatud tooted laoarvestusse kolme tööpäeva jooksul. Tekstiilkaupade ja rõivaste e-kaubanduses tehakse müüjale tagastusi väga suurtes kogustes. Need e-poed peavad pärast vastuvõttu rõivaesemed hoolega üle vaatama, vajadusel puhastama ja triikima ja uuesti pakendama. Tagastusi on inventuuride ajal tihti tülikas üle lugeda ja nende tegelikku väärtust on raske hinnata. 
Kaupade tagastuslogistikas on võimalikud tagastatud toodete puhul alljärgnevad tegevused:
Otsuste langetamiseks toodete tagastamise valdkonnas on vaja arvutada reeglina järgmised suhtarvud:
Pakendite tagastamine.
Toodetest kümnetes ja sadades kordades enam tagastavad jaotusahela osapooled erinevaid, materjalimahukaid ja rahalist väärtust omavaid pakendeid ja erinevat taarat. Kui pakkematerjalid kogutakse sorteeritult jäätmekonteineritesse ja need lähevad reeglina pärast puhastamist ja töötlemist taaskasutusse, siis paljud pakendid on korduvalt kasutatavad ja kuuluvad tagastamisele saatjale või müüki organisatsioonile, kes korraldab pakendiringlust. Korduvkasutuspakend (inglise "reuseable packaging") on pakend, mis on mõeldud ja kavandatud läbima oma olelustsükli jooksul korduvkasutussüsteemis vähemalt mitu ringi, sõltuvalt pakendi kasutusotstarbest, -võimalusest ja -kõlblikkusest. Sellised pakendid on reeglina sertifitseeritud kaubaalused, vedelikukonteinerid, tünnid, vedelikukotid, kaablitrumlid, erimõõdulised plastist ja puidust tagastatavad konteinerid, rehvikonteinerid jms.
Funktsionaalse tagastuse all peetakse silmas spetsiaalsete, korduvkasutusega pakendite (erinevad kaubaalused ja tagastatavad konteinerid) tagasivedu tarnijale. Tegemist on pakendi korduvkasutamisega (inglise "reuse of packaging"), mille käigus korduvkasutuspakend täidetakse uuesti kaubaga või kasutatakse pakendit algselt mõeldud otstarbeks, tehes seda turul leiduvate ning pakendi uuesti täitmist võimaldavate toodete abil. Selline korduvalt kasutatud pakend muutub pakendijäätmeteks, pärast seda, kui seda pole enam võimalik või otstarbekas kasutada. 
Korje.
Korje (inglise "picking up") laiemas tähenduses on kasutatud toodete ja pakendite (taara, kaubaalused, tagastatavad konteinerid jne) tagastamine jaotusorganisatsioonile taasringluseks või tootjale taaskasutuseks. Samuti on korje kasutamata toodete (tarneviga, müümata tooted, defektsed tooted, tagastusõigusega toode) tagastamine tarnijale. Korje kitsamas tähenduses on pakendite organiseeritud kogumine, vedu ja käitlemine.
Jaotusahelat planeerides tuleks püüelda selle poole, et pakendikasutus väheneks ja jaotuse tagasisuunaliste sõitudega tuuakse ära pakendi jäätmed, kaubaalused jms. Korje eesmärgiks on kuluefektiivsuse saavutamine tooraine- ja energiasäästu kaudu ning tootele lisaväärtuse andmine. Korje tähtis funktsioon on jäätmete kogumine ja käitlemine. Jäätmete kogumine ja vedu on väga olulised ka logistika toimimise seisukohalt, sest logistikasüsteemides töötatakse enamasti välja optimaalsed võimalused jäätmete kogumiseks ja äraveoks.
Korje kaudu on võimalik saavutada tõhusust järgmiselt: