tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rakke

Rakke on alevik Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli Rakke samanimelise valla keskus.
Majandus.
Lubjatehas, mis kuulub aktsiaseltsile Nordkalk, on Rakke alevikus suurim tööandja – 2008. aasta oktoobri seisuga leiab seal rakendust 67 inimest, 2008. aasta tootmismaht oli 43 000 tonni lupja ja 93 000 tonni fillereid.
Lubjatootmise alguseks Rakkes loetakse 1910. aastat, kui ärimees Karl Kaddak rajas sinna suure Rakke Lubjatehase.
Rakkes on ka raudteejaam.
Asutused.
Rakkes tegutseb Rakke Kool ja lasteaed.
Sport.
Rakke aasta kõige suuremaks spordiürituseks on 2001. aastal alguse saanud Rakke rattamaraton.
Ajalugu.
Rakke küla on ürikutes mainitud juba 1564. aastal, kuid suuremaks asulaks sai Rakke pärast Tapa–Tartu raudtee valmimist 1876. Suurt osa Rakke aleviku kujunemises etendas tööstur Karl Kaddak, kes alustas lubjapõletamist 1891. aastal Kamarikul ja rajas 1910. aastal Rakke raudteejaama juurde Venemaa võimsaima maakividest ringahjudega lubajatehase. Rakkes oli tuletõrjeühing ja Rakke pritsimaja 1936–1944. Rakkes on raamatukogu aastast 1912.
Meelelahutus.
Rakkes tegutseb noortekeskus.
Rakkes asub Rakke koduloomuuseum, mis asub koolimaja vastas vanas internaadi majas.
Rakkes on Rakke linnamägi, kus on suusarajad ja terviserajad, samuti vaateplatvorm. Varem oli linnamäel ka laululava, kuid see hävis tulekahjus 2019. aasta kevadel.
Rakke kandi loodus on väga kaunis ja mitmekesine. Kalamehed ja jahimehed, marjulised-seenelised armastavad piirkonna metsi, järvi-jõgesid ja soid.
Pius XI moodustatud piiskopkonnad

Paavst Pius XI moodustatud piiskopkonnad Aafrikas, Aasias, Euroopas, Lõuna-Ameerikas, Põhja-Ameerikas ja Okeaanias.
Lepna

Lepna on alevik Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Lepnat on esimest korda kirjalikult mainitud 1241. aastal ("Lippanal)." 19. sajandil rajati Lepna alale Rakvere mõisale kuulunud Lepna ja Tobia karjamõis. 1920. aastail tekkisid mõisa tükeldamise tagajärjel Lepna-Eesküla, Lepna-Mätliku ja Lepna-Taaravainu küla. 
Nõukogude ajal asus Lepnas Energia kolhoosi keskus, millega hiljem liitus Lasila sovhoos. 
1838-1869 tegutses Lepna-Eeskülas kool, mis kolis pärast Tõrma külla, kus see asub tänini.
Pius XI kanoniseeritud pühakud

Paavst Pius XI kanoniseeris 36 isikut ja kuulutas õndsaks 512 isikut.
Arkna

Arkna on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Külas asub Arkna Kuldallikas ja masinatööstusettevõte Lisako.
Eesküla

Eesküla on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Külas asub Eesküla ohvrikivi.
Järni

Järni on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Karitsa (Rakvere)

Karitsa on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
1977. aastal liideti Karitsa külaga Karitsa-Saueaugu.
Karivärava

Karivärava on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Karunga

Karunga on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Kloodi

Kloodi on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Küla territooriumile on jäänud Kloodi mõisasüda.
Kullaaru

Kullaaru on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas. Küla asub Rakvere linnast 3 km loodes.
Kullaaru küla keskmeks on kunagise Kullaaru mõisa süda. Kullaaru mõisas sündis kirjanik Eduard Bornhöhe.
Kõrgemäe

Kõrgemäe on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Lasila

Lasila on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Külas asub Lasila Põhikool.
1977. aastal liideti Lasila külaga Järtu.
Levala (Rakvere)

Levala on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
1977. aastal liideti Levala külaga Tamna.
Mädapea

Mädapea on Lääne-Virumaal Rakvere vallas asuv küla.
Külas on Mädapea tammik, mis võeti 1958. aastal kaitse alla. Kaitseala suurus on tänapäeval 48 ha.
Mädapea põlisküla on mainitud 1241. aastal kujul "Metapœ", 1281. aastal kujul "Methepe", 1545. aastal kujul "Mettempe" ja 1732. aastal kujul "Mettapä". Mädapea küla ja võib-olla ka mõis kuulusid Kärkna kloostrile. 15. sajandil läks Mädapea mõis eraomandusse. Mõisa saksakeelseks nimeks sai "Mettapäh". Mädapea mõis kuulus Rakvere kihelkonda. 18. sajandil esialgne küla hävis. 1920. aastail rajati Mädapea uuesti asundusena, mis 1977. aastal nimetati külaks. Samal aastal liideti Mädapeaga Kurgvere küla.
Mädapea nimi võis lähtuda isikunimest. Ent sõna "mädapead" võib tähendada ka küpseid maasikaid või rabamurakaid. Nime hilisemates kirjapanekutes on täheldatud sõna "mätas" mõju.
Paatna

Paatna on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Päide

Päide on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Taaravainu

Taaravainu on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Tobia

Tobia (saksa keeles "Tobja") on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas. 
Külas asuvad OG Elektra kontserni tootmishooned, Elektra pood, saekaater ja maasikakasvatusega tegelev OÜ Raadiko Talu.
Kuni 1919. aastani asus külas Tobia karjamõis (mõne allika järgi poolmõis), mis kuulus Rakvere mõisale. Mõis riigistati ning müüdi kohalikele talunikele talumaadeks.
Tõrremäe

Tõrremäe on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Rakvere külje all.
Külas asub Põhjakeskus, mis on Lääne-Viru maakonna suurim kaubanduskeskus.
Küla järgi on nime saanud Oandu lademe Tõrremäe kihistik. Sealne maanteeäärne kuivenduskraav on ka kihistiku stratotüüp.
Veltsi

Veltsi on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Küla territooriumile on jäänud Veltsi mõis mis tekkis 1709. a Neeruti mõisast eraldumisel. 1920. aastatel moodustati mõisast Veltsi asundus, hiljem asund, mis 1977 sai küla staatuse, samas kui senine Veltsi küla mõisast põhjas liideti Lihulõpega.
Voore

Voore on mitme koha nimi:
Voore (inglise keeles Bree) on ka väljamõeldud küla "Sõrmuste Isandas".
Levala (Mustvee)

Levala on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda.
Külas asus Vooremaa metsaökoloogia jaam.
Halliku

Halliku on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda.
Küla järgi on nime saanud Halliku kihistu.
Jaama (Mustvee)

Jaama on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda.
Külas oli Torma postijaam, mille säilinud hoone on arvele võetud kultuurimälestisena.
1977. aastal liideti Jaama külaga Kiige ja Raja.
Kallivere

Kallivere on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda.
Haldusjaotuslikult kuulus Kallivere küla Tartumaale Palamuse kihelkonda Roela mõisapiirkonda.
Kiisli

Kiisli on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda.
Koseveski

Koseveski on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda.
Kääpa (Mustvee)

Kääpa (2006. aastani "Saare") on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Saare valla halduskeskus.
Küla on saanud nime juba nelisada aastat varem Kääpa nime kandnud talu järgi, viimane omakorda muistsete kääpakohtade tõttu.
Saare mõisale kuulunud piirkond on kandnud pikka aega ka Saare nime. Et mõis jäi praegusest külast siiski kaugele ja Saare-nimelisi kohti jääb piirkonda mitmeid, kannab pärast mitmeid põnevaid kohanime vangerdusi kohalike inimeste soovil asum uuesti Kääpa nime. 
Kääpa on olnud kunagisest Saare mõisast välja kasvanud vallakeskus, millega on liidetud eri perioodidel teisigi piirkondi. 
Küla läbib Kääpa jõgi, millel on roll Kalevipoja legendides. Kohalikud inimesed on rahvuseepost kasutanud kohaliku identiteedi osana. Endises koolimajas tegutseb nüüd Kalevipoja muuseum. Samas asub ka Kalevipoja seiklusrada.
Piirkonna ajaloosündmused on koondatud 2021. aastal ilmunud raamatusse „Saare vald 1866-2017“. Kirja pani need Marika Jürgenson, kes toetus suurel määral kodu-uurija Viivi Lani elutööle. 
Külas tegutseb Saare rahvamaja.
Andsumäe (Võru)

Andsumäe on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 4 elanikku. Kõik on eestlased.
Andsumäe

Andsumäe on mitme koha nimi:
Andsumäe (Rõuge)

Andsumäe on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Ala-Palo

Ala-Palo on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Ala-Suhka

Ala-Suhka on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Ala-Suhka küla kõrval asub Mäe-Suhka küla.
Ala-Tilga

Ala-Tilga on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Haavistu

Haavistu on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Hanija

Hanija on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Horoski

Horoski on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Hulaku

Hulaku on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
1977. aastal liideti Hulaku külaga Hinomäe.
Laitsna-Hurda

Laitsna-Hurda on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Haanja valda ja kandis nime Hurda.
Hurda (Rõuge)

Hurda on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Aabra

Aabra (kohakääne Aabrale) on küla Võrumaal Rõuge vallas. Ta kuulus ajalooliselt Rõuge kihelkonda.
Aabrale lähimad külad on põhjas Kähri, idas Mahtja, lõunas Kotka ja läänes Ortumäe.
Minevikus kutsuti seda küla Aabra-Petraks. Küla on esmamainitud 1765. aastal kujul "Dorf Pettra" (seal olevat elanud "Abra"-nimeline peremees). 1796. aastal on mainitud küla nimega "Pettra oder Üllejerwe" (seal olevat elanud peremees "Abra Jaan)". Küla kuulus Viitina mõisale. 1909. aastal on mainitud küla nimega "Pettra (Abram)" ja 1939. aastal nimega "Abra-Petra" talu. 20. sajandil arvati Aabra varem Järvekülä koosseisu, 1977. aastal liideti Jugumõtsaga ja 1997. aastal sai taas omaette külaks.
Külanime esialgne variant Petra on Peetri õigeusupärane variant. Nimi Aabra on tulnud 18. sajandil elanud peremehe eesnimest Aabra(m).
20. sajandi keskel hakati külas elavat peremeest kutsuma nimega Japi Kuklane. Uueks lisanimeks hakkas kujunema eesnime Jaan kohalik variant Japp või Japs. 
Külas on Aabra järv.
Ahitsa

Ahitsa (kohati Ahitsõ, kirjakeeles varem Ahitse) on Võrumaal Rõuge vallas asuv küla.
Küla servas on Ahitsõ järv. Järve on kirjalikes allikates mainitud palju varem kui küla: 1638 "Altzy Jerw" ja 1839 "Ahize S[ee]." 1638 nimetati talupoega "Jerre Pallo Pustus", kes elas Nursi pool, ja kirjutati, et järve ümber käib piiritüli, kuid 1684. aasta kaardil puudus järve ääres asustus üldse. 1765 mainiti Simmuli küla all "Jerwe" talu, mis võis asuda Ahitsõ järve ääres. Alles 1869 nimetati kindlalt "Jerwe" talu, mille juures oli "Ahhitze Jerw". See kant kuulus Rõuge kihelkonda Sänna ja Vastse-Nursi mõisa alla. 1997–1997 oligi tänapäeva Ahitsa jagatud Lauri ja Nursi küla vahel. Esimest korda on küla nimetatud alles 1909. aastal kujul "Wastse Ahitse" ja 1940. aasta paiku oli küla saanud nime Ahetse.
Küla on saanud nime talu järgi, mis omakorda on saanud nime järve järgi. "Ahinõ : ahitsõ" on omadussõna. Etümoloogiliselt sarnaseid kohanimesid võib otsida Ahe-alguliste seast, näiteks Vana-Roosa kandis olev Ahepalu.
Augli

Augli on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Mööda küla põhjapiiri kulgeb Rõuge–Rebäse–Haanja tee.
Haabsilla

Haabsilla on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Haki

Haki on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Külas asub Kuntsamägi ja on asunud Kuntsamäe ohvritamm.
Hallimäe

Hallimäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Handimiku

Handimiku on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Hansi

Hansi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Hapsu

Hapsu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Heedu

Heedu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Heibri

Heibri on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Hinu

Hinu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Horsa

Horsa on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Külas asub Horsa ohvriallikas.
Hotõmäe

Hotõmäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Härämäe

Härämäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Jaanipeebu

Jaanipeebu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Küla asub Rõuge alevikust lõunas Käätso–Rõuge–Luutsniku tee ääres.
Küla territooriumile jääb Jaani-Peebu kalmistu.
Dobrini ordu

Dobrini ordu (Dobrzyńi ordu; saksa "Orden von Dobrin", poola "Bracia Dobrzyńscy") oli vaimulik rüütliordu, mis tegutses Preisimaa ja Masoovia piiril ning oli loodud paganlike preislaste alistamiseks.
Ordu rajati 1228. aastal või veidi varem Masoovia hertsogi Konradi, Płocki piiskopi ning Preisimaa piiskopi Christiani poolt. Hertsog Konrad andis ordule Dobrzyńi kindluse koos selle ümbruskonnaga. Samal aastal kinnitas ordu põhikirja ka paavst, nii muutus see ametlikuks iseseisvaks orduks. Ent ordu käekäik ei osutunud kuigi edukaks, peagi langes preislaste vastu alustatud Preisi ristisõjas piiskop Christian preislaste kätte vangi ning 1230. aastatel Preisimaale saabunud Saksa ordu tegutses tunduvalt efektiivsemalt. 
1235. aastal ühinesidki enamik Dobrini ordu vendadest Saksa orduga. 1237. aastal saatis Masoovia Konrad allesjäänud dobrinlased oma maa idapiirile Drohiczyni kindlust kaitsma. 1238. aastal mongolite invasiooni ajal nõrgenenud Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi alale tegid sõjakäigu Saksa orduga liitunud Dobrini ordu, kuid kaotasid Drohiczyni lahingus Danilo Romanovitši vägedele. 1240. aastal vallutati Drohiczyn Galiitsia-Volõõnia vürsti Danilo Romanovitši poolt ning see oli ka viimane kord, mil Dobrini ordut mainiti.
Teistel andmetel liitusid vahepeal Saksa orduga liitunud Dobrini orduvennad, Pommerimaal tegutsenud johaniitidega, kellega koos nad osalesid 1241. aastal koos teiste sõjaordu rüütlitega lahingus mongoli vägedega Legnitzi all, kus orduväed hävitati peaaegu täielikult mongolite ratsaväe poolt.
Jugu

Jugu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Külas on Jugumõtsa paikkond.
Järvekülä

Järvekülä on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Järvepalu

Järvepalu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Kadõni

Kadõni (varem ka "Kadeni") on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Külas asub kaitsealune Kadeni mänd.
Kahru

Kahru on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Küla alal on Kolga järv.
Rachel Carson

Rachel Louise Carson (27. mai 1907 Springdale, Pennsylvania – 14. aprill 1964 Silver Spring Maryland) oli Ameerika Ühendriikide zooloog, merebioloog ja ökoloog, kelle tähtsaima raamatu "Hääletu kevad" populaarsus pani aluse ülemaailmsele keskkonnakaitsepoliitika tekkele.
Elulugu.
Rachel sündis farmipidaja kolmelapselises peres noorimana. Juba lapsena huvitus ta loodusest: uuris tiike, viljapõlde ja metsi peamiselt ema juhendamisel. Esialgu kavatses ta koolis süveneda inglise keele ja kirjanduse õppele, kuid hiljem tekkis tal suurem huvi merebioloogia vastu. Aastal 1929 lõpetas ta Pennsylvania Tütarlaste Kolledži (tänapäeval Chathami Kolledž) "cum laude".
Vaatamata finantsraskustele jätkas ta zooloogia- ja geneetikaõpinguid Johns Hopkinsi Ülikoolis, mille lõpetas 1932. aastal magistrikraadiga zooloogias.
Aastal 1932 suri tema isa, kes tütart oli rahaliselt toetanud, seetõttu ei olnud Rachelil võimalik alustada doktorikraadi õpet.
Pärast kooli alustas ta osakohaga tööd USA Kalanduse Büroos, kus ta kirjutas ja toimetas raadiokäsikirju. Tema tööd olid hinnatud kõrge kirjutamiskvaliteedi poolest.
Aastal 1937 suri Racheli õde ning ta pidi hoolitsema töö kõrvalt ka kahe õetütre eest.
Rachel tegi Kalanduse Büroos edukat karjääri ning 1949 ülendati ta asutuse peatoimetajaks.
Aastal 1952 loobus Rachel ametikohtadest ning pühendus üksnes kirjutamisele. Aastail 1956–1957 töötas ta mitme projekti kallal ja kirjutas populaarteaduslikele ajakirjadele artikleid.
1940. aastate keskel keskendus ta äsjaavastatud pestitsiidide, eriti DDT, ja nende loodusele avaldatava mõju uurimisele. Tema raamat "Hääletu kevad" räägibki suures osas keskkonnast, rõhutatud on pestitsiidide hukutavat mõju ökosüsteemidele.
Rachel suri 14. aprillil 1964 rinnavähki.
Kaku (Rõuge)

Kaku on küla Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuge jõe ääres.
Küla jääb Võru–Mõniste–Valga maanteelt põhja.
Küla läbiv jõelõik jääb Rõuge jõe hoiuala koosseisu.
Endise Kaku vesiveski kohal on jõge paisutatud.
Külas asub Laane talu, kus sündis Ferdinand Eisen.
Kaku (Võru)

Kaku on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Hellekunnu

Hellekunnu on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
1977. aastal liideti Hellekunnuga väiksem osa Lossina külast (suurem osa liideti Lepassaare külaga).
Küla põhjapiirile jääb Valga–Koidula raudteelõik ja väike osa Lepassaare jaamast.
Husari

Husari on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Husari külas asus tehase Võrukivi filiaal, kus toodeti telliseid.
Külas oli kuni 2001. aastani Husari raudteepeatus.
Kannu (Võru)

Kannu on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Scharnhorst (lahingulaev)

Scharnhorst oli Saksa sõjalaevastiku lahingulaev aastatel 1939–1943.
Laev uputati inglaste poolt 26. detsembril 1943 Põhja neeme lahingus. 1968 mehest päästeti ainult 36, kelle seas polnud ühtki ohvitseri.
Salve Regina

"Salve Regina" on kristluses traditsiooniline palve neitsi Maarja poole. 
Salve Regina, Mater misericordiae. Vita, dulcedo, et spes nostra, salve. Ad te clamamus exsules filii Hevae. Ad te Suspiramus, gementes et flentes in hac lacrimarum valle. Eja ergo, Advocata nostra, illos tuos misericordes oculos ad nos converte. Et Jesum, benedictum fructum ventris tui, nobis post hoc exsilium ostende. O clemens, o pia, o dulcis Virgo Maria. Ora pro nobis, sancta Dei Genitrix. Ut digni efficiamur promissionibus Christi. Oremus. Deus refugium nostrum et virtus, populum ad te clamantem propitius respice; et intercedente gloriosa et immaculata Virgine Dei Genitrice Maria, cum beato Josepho ejus Sponso, ac beatis Apostolis tuis Petro et Paulo, et omnibus Sanctis, quas pro conversione peccatorum, pro libertate et exaltatione sanctae Matris Ecclesiae, preces effundimus, misericors et benignus exaudi. Per eumdem Christum Dominum nostrum. Amen.
Ole tervitatud, Kuninganna, Halastuse Ema, meie elu, meie rõõm ja me lootus, ole tervitatud. Sind palume meie, pagendatud Eeva lapsed; Sinu poole hüüame nuttes siin pisarate orus. Pööra nüüd Sina, meie eestkostja, oma halastavad silmad meie poole ning Jeesust, oma ihu õnnistatud vilja, meile pärast maist vangipõlve näita. Oo püha, oo vaga, oo helde neitsi Maarja. Palveta meie eest, püha Jumala Ema. Et me võiksime olla Kristuse lubaduste väärilised. Palvetagem. Jumal, meie kaitse ja tugevus, vaata armulikult alla oma rahva peale, kes hüüavad Sinu poole; läbi aulise ja puhta Neitsi Maarja, Jumala Ema, tema abikaasa Joosepi, Sinu pühade apostlite Peetruse ja Pauluse ja kõigi pühakute eestkoste, kuula armulikult ja halastavalt neid palveid, mida me Sulle toome patuste pöördumise ja Kiriku vabaduse ning ülendamise eest. Läbi sama Kristuse, meie Issanda. Aamen.
Heliopora coerulea

Nahkkoralliline Heliopora coerulea on koralliliik ainuõõssete hõimkonna õisloomade klassi nahkkoralliliste alamklassi seltsist "Helioporacea", sugukonna "Helioporidae" ning perekonna "Heliopora" ainus retsentne liik.
Liiki kirjeldas Peter Simon Pallas 1766.
Ta sarnaneb välimuselt korallidega seltsist "Scleractinia". 
Ta on haruldane ning elab India ja Vaikses ookeanis ekvaatori piirkonnas. Tema eluks on vajalik, et veetemperatuur oleks alaliselt vähemalt 22 °C (teistel andmetel 24 °C).
Väga sarnased vormid on teada Tethyse ookeanist kriidiajastust.
"Heliopora coerulea"'l on massiivne kaltsiumkarbonaadist toes. 
Kolooniad võivad moodustada suuri plokke plaaditaoliste harudega. Väljastpoolt on nad pruunid, toes on mitmesuguste rauasoolade tõttu sinine.
Ainuõõssete loend

"Siin on loetletud ainuõõsseid. 
Selles nimekirjas on ainuõõssete liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. 
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Nauru roolind

Nauru roolind ("Acrocephalus rehsei") on linnuliik värvuliste seltsi põõsalindlastesugukonna roolinnu perekonnast.
Liik elab ainult Nauru saarel ning on väheuuritud. Nauru keeles on tema nimi "itsirir". 
Taksonoomia ja süstemaatika.
Liiki kirjeldas Friedrich Hermann Otto Finsch 1883 ornitoloogiaajakirjas Ibis (lk 143), andes talle nimeks Calamoherpe rehsei. See on liigi basionüüm. Liigil ei ole teada alamliike.
Mõned autorid on teda käsitlenud Marshalli saartel levinud mikroneesia roolinnu ("Acrocephalus luscinia") alamliigina Acrocephalus luscinia rehsei (või Acrocephalus luscinius rehsei).
Levik.
Nauru roolind on Nauru saare endeem. Ta on Nauru ainuke laululind ja ainuke endeemne linnuliik. 
Liik on levinud kogu saarel, asustustihedus on kõige suurem Buada laguuni ümbruses. 
Elupaik.
Nauru roolind elutseb eelkõige Nauru keskplatoo järskudel nõlvadel paiknevas jäänukmetsas, kuid teda kohtab sageli ka rannaäärsetes aedades. 
Umbes 80 aastat kestnud fosforiidikaevandamine Naurul on keskkonnale laastavalt mõjunud ning linnu eluruumi märgatavalt piiranud, kuid fosforiidivarud on nüüd peaaegu ammendunud, ning "Acrocephalus rehsei" on asunud elama ka endiste fosforiidikaevanduste kohal asuvatele taastatud aladele.
Elupaiku on hävitanud ka sõjategevus aastatel 1942 ja 1945.
Välimus.
Nauru roolind on umbes 15 cm pikkune. Sulestik on ülalt hallikas-oliivivärvi, valge kulmutriibuga, alakülg on elevandiluukarva.
Toitumine.
Lind toitub putukatest, toitu otsib rannaäärses piirkonnas kookospalmide latvades. 
Laul.
Laulu kohta andmed puuduvad. Arvatavasti sarnaneb see teiste Vaikse ookeani piirkonna roolindude omaga.
Arv.
Arvatakse, et isendeid on alla 10 000. Arvukuse muutuste kohta andmeid ei ole.
Ohustatus.
IUCN arvab ta ohustatud liikide hulka, sest ta on vähese levikuga ning teda võivad ohustada näiteks tsüklonid või uute kiskjate introdutseerimine saarele. 
Erinevalt teiste Vaikse ookeani saarte roolindudest ei ole ta kannatanud rottide ega madude rünnaku all. 
Filateelia.
Lind on kujutatud seitsmel Nauru postmargil.
Molokai

Molokai (havai keeles Molokaʻi) on saar Vaikses ookeanis, üks Hawaii saartest. Pindala 670 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 1515 meetrit. Põhjakaldal on kõrgeid panku. Saar kuulub Ameerika Ühendriikidele Hawaii osariiki. 
Saarel elas 2010. aasta rahvaloenduse andmeil 7345 inimest (2000. aasta rahvaloenduse andmeil 7400 inimest), kellest suur osa on havailaste järeltulijad.
Suurem osa saarest kuulub Maui maakonda, erandiks on Kalawao maakond (1866–1969 pidalitõbiste koloonia), mis on Hawaii osariigi tervishoiuministeeriumi haldusala.
18.–19. sajandil saarele saabunud eurooplased levitasid paljusid haigusi, mille vastu pärismaalastel puudus immuunsus, nagu rõuged, koolera ja läkaköha, kuid ka pidalitõbi. Suhkrukasvatajad kartsid haiguste mõju tööjõule ning palusid valitsusel pidalitõve levikut takistada.
Selleks loodi 1866. aastal saare kesk-põhjaosas eraldatud Kalaupapa poolsaarele Kalawao leprosoorium ning hiljem ka Kalaupapa leprosoorium. Kuna Kalaupapal oli parem kliima ja ligipääs merele, sai sellest peaasula. 1905. aastal moodustati nendest Kalawao maakond. 1900. aastal elas poolsaarel 1177 inimest. Kokku saadeti leprosooriumisse aegade jooksul ligi 8500 inimest, kes kuulutati ametlikult surnuks. Patsientidel ei lubatud asulast lahkuda, neil ei tohtinud olla külastajaid, ning nad pidid seal elama elu lõpuni. 1969. aastal, kui pidalitõbi oli välja ravitud, ning välja arendatud uued antibiootikumid, ning nakkusoht kadus, vabastati poolsaar karantiinist. Siiski otsustasid paljud endised haiged sinna jääda, kuna arvasid, et nende kehade tugeva moonutatuse tõttu oleks neil raske ühiskonda integreeruda. Nüüdseks juba Ameerika Ühendriikide osariik, lubas Hawaii valitsus neil seal elada kuni elu lõpuni.
Tänapäeval ei võeta Kalawao maakonnas vastu uusi patsiente, keegi ei või ka sinna immigreeruda. Turistid võivad maakonda külastada ainult paketiturismina, ning alla 16-aastastel on maakonna külastamine keelatud (välja arvatud sugulasi külastavad lapsed). 2010. aastal elas maakonnas 90 inimest, 2019. aastal oli see langenud 86-le. Elanikest 16 on endised patsiendid 70.–90. eluaastates, 40 on riiklikud töötajad, ülejäänud on Hawaii osariigi tervishoiutöötajad.
546 eKr

Aasta 546 eKr enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCVIII (208.) aasta "ab urbe condita".
Buada laguun

Buada laguun on järv Nauru saarel, Nauru suurim siseveekogu.
Ta paikneb saare edelaosas Buada ringkonnas 1,3 km kaugusel mererannast 4–5 m merepinnast madalamal, keset kesklava asetsevas 12 ha suuruses soolohus.
Laguuni pindala on 3–4 ha (suurim pikkus 280 m, suurim laius 140 m), suurim sügavus 5 m, keskmine sügavus 1–2 m.
Võrreldes Okeaania atollide laguunidega on Buada laguun üsna väike. Ta on kujunenud endise atolli laguunist tektooniliste liikumiste toimel.
Saari laguunis ei ole.
Laguuni lähedal on Arenibeki küla ja Buada kabel.
Buada laguuni peetakse Nauru saare kauneimaks kohaks.
Teke.
Lohk, milles laguun asub, on moodustunud korallilubjakivi lahustumise tõttu, millele on järgnenud pinnase vajumine. Lohu tekke ajal oli merepind praegusest madalamal.
Vee omadused.
Moqua Welli ja veel mõne väikese tiigi kõrval on Buada laguun Nauru ainus mageveeallikas, kuigi vee soolsus on 2 promilli, nii et tegu on pigem riimveega. Vee pH on 8. Vesi on pisut rohekas.
Veebilanss.
Laguuni toidab äravoolav pinnavesi peamiselt mussooni ajal novembrist veebruarini.
Aasta keskmine sademete hulk on 2000 mm.
Vastavalt hooajale laguuni veetase tõuseb või langeb.
Vooluveekogusid laguuniga seotud ei ole.
Ümbrus ja keskkond.
Laguuni ümbritseb tihe valdavalt kiu-ilulehiku mets (on ka kookospalme) ja soo.
Seetõttu on fosforiidikaevanduste keskkonnareostus laguuni väga vähe puudutanud. Laguun on saare ainsale laululinnule, Nauru roolinnule, ligitõmbav pesitsuskoht.
Aastatel 1979 ja 1980 kasutati FAO raames mosambiigi tilaapiate hävitamiseks rotenooni, mis tekitas keskkonnaprobleeme (tilaapiad introdutseeriti 1960. aastatel sääsevastsete hävitamiseks).
Laguuni on korduvalt risustatud prügiga.
Majandus.
Laguunis on varem kasvatatud piimkala. Kalad kasvasid aeglaselt; põhjuseks oli osalt laguunis elavad mosambiigi tilaapiad, osalt vähene looduslik toit.
Laguun on jaotatud eri hõimude kalakasvatusaladeks. Mehed on pidanud laguunis regulaarselt tammuma, et vees oleks rohkem hapnikku ja toitaineid.
Viimasel ajal on võetud meetmeid piimkala intensiivseks kasvatamiseks, sest piimkala peetakse rasvunud naurulaste oluliseks kvaliteetseks toiduks.
Laguuni ümbritsevas soos kasvatatakse vähesel määral kruvipuud, hõlmist leivapuud, pärisbanaani ja mitmesuguseid köögivilju.
Buada laguunist saadakse ka joogivett.
Buada laguuni juurest läheb maantee Aiwo ringkonda.
Glasuurpõletus

Glasuurpõletus on põletusliik keraamikas, mille käigus toimub eelpõletatud keraamiliste toodete teistkordne põletamine pärast eelpõletatud toodete glasuurimist.
Glasuurpõletuse käigus kinnitub glasuur põletatavatele toodetele.
Kühmamäe

Kühmamäe on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Lehemetsa

Lehemetsa on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Küla lõunapiiri äärde jääb Valga–Koidula raudteelõik.
Listaku (Võru)

Listaku on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
2011. aasta 31. detsembri rahvaloenduse andmetel oli Listaku küla elanikuks registreeritud 26 inimest. Listakult läheb läbi Võhandu jõgi. Lisaks sellele on Tõutsimäe talu, kus asub suur vaatetorn. Külas on kaks järve.
204

204. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 199 200 201 202 203 - 204 - 205 206 207 208 209
205

205. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 200 201 202 203 204 - 205 - 206 207 208 209 210
206

206. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 201 202 203 204 205 - 206 - 207 208 209 210 211
Taksidermia (film)

"Taksidermia" ("Taxidermia") on ungari filmilavastaja György Pálfi 2006. aastal valminud mängufilm. See on sürrealistlik musta komöödia sugemetega film.
Filmis jälgitakse kolme põlvkonna elu alates Teisest maailmasõjast.
Film valmis Ungari, Austria ja Prantsusmaa koostöös.
Leelo Märjamaa-Reintal

Leelo Märjamaa-Reintal (neiupõlvenimi Märjamaa; sündinud 27. juunil 1969 Tallinnas) on eesti tõlkija, kirjastaja ja pedagoog. 
Ta on lõpetanud 1997. aastal Rutgersi ülikooli bakalaureusekraadiga. Seejärel töötas ta New Yorgis kirjastuses W. W. Norton &amp; Company. 
Alates 2004. aastast elab ta Tallinnas ja töötab EBS Gümnaasiumis kirjanduse ja psühholoogia õpetajana. Ta on lasteraamatuid välja andva kirjastuse Draakon &amp; Kuu omanik, ka tõlgib ta peamiselt lasteraamatuid.
Kõnnu (Jõgeva)

Kõnnu on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 81 elanikku, neist 69 (85,2%) olid eestlased.
Külas asub Vabadussõja Kõnnu lahingu mälestussammas.
Sertolovo

Sertolovo (soome "Sierattala") on linn Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Asub 25 km Peterburist põhjas.
Ajalugu.
Sierattalat on mainitud juba 16. sajandi alguses. Tänapäeva Sertolovo asutati 1936. aastal sõjaväelaste asulana endise ingeri küla kohale, mille elanikud küüditati. Linnaõigused sai 1999. aastal.
Võšni Volotšok

Võšni Volotšok on linn Venemaal Tveri oblastis, Võšni Volotšoki rajooni keskus. Linn asub Tverist 120 km loodes Tsna jõe (Võšni Volotšoki veehoidla) suudmes, Msta jõe kaldal.
Asulat on esmamainitud 1471. aastal. Linnaõigused sai 1770. aastal.
Linna läbib Peterburi–Moskva raudtee.
Võšni Volotšokis on sündinud Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane Jekaterina Furtseva (1910–1974), kes oli aastatel 1960–1974 Nõukogude Liidu kultuuriminister.
Iravere

Iravere (18. sajandi kaartidel ka "Irrafer") on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 20 elanikku, kõik olid eestlased.
Kodismaa

Kodismaa on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 32 elanikku, neist 31 (96,9%) olid eestlased.
Koimula

Koimula on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 38 elanikku, neist 37 (97,4%) olid eestlased.
Leedi (Jõgeva)

Leedi on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 64 elanikku, kõik olid eestlased.
Küla läbib Kodismaa–Leedi–Reastvere tee.
Leedi mõisa on esmamainitud 1408. aastal ("Lede Gut") ja küla 1601. aastal ("Leddes"). Ajalooliselt kuuluski küla Leedi mõisale (saksa "Ledis"), jäädes Laiuse kihelkonda. 
1866. aastal moodustati mõisa juurde iseseisva omavalitsusena Leedi vald, mis 1891. aastal liideti Laius-Tähkvere vallaga.
1977. aastal liideti Leedi külaga Kirivere, Mõisamaa ja Vaheküla küla. 
Leedi ja Kirivere muistsed külaasemed on tänapäeval arheoloogiamälestised. Arheoloogiamälestis on ka Leedi külas asuv muistne matmispaik.
Liikatku

Liikatku (18. sajandi kaartidel ka "Liwkatko") on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
Lilastvere

Lilastvere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 30 elanikku, neist 28 (93,3%) olid eestlased.
Küla läbib Ulvi–Lilastvere–Torma tee.
Näduvere

Näduvere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
Küla läbib Ulvi–Lilastvere–Torma tee ja külas lõpeb Näduvere–Sadala tee.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas elanikke 31, neist eestlasi 29 (93,5%).
Louis Sachar

Louis Sachar (sündinud 20. märtsil 1954) on Ameerika Ühendriikide lastekirjanik.
Louis Sachari 1998. aastal ilmunud raamat "Holes" (eesti keeles "Augud" (2006)) pälvis ilmumisaastal kaks mainekat kirjandusauhinda, Newbery medali ja National Book Awardi. Eesti keelde tõlkis raamatu Leelo Märjamaa. 
Eesti keeles on temalt veel ilmunud "Pahupidikooli isemoodi lood" (2008), "Pahupidikool kukub kokku" (2008) ja "Pahupidikooli tabab üllatus" (2009). Need raamatud tõlkis Leelo Märjamaa ning need ilmusid kirjastuses Draakon &amp; Kuu.
Ookatku

Ookatku (18. sajand kaartidel ka "Okatk") on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 35 elanikku, neist eestlasi 33 (94,3%).
Oti (Jõgeva)

Oti on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 16 elanikku, kõik eestlased.
Küla läbib Tähkvere–Oti tee, mis läbib ka endise Aosilla küla ja jätkub Venevere–Kullissaare teena Lääne-Viru maakonna Vinni vallas.
1977. aastal liideti Oti külaga Aosilla, Kilbavere ja Metsaküla küla.
Rassiku

Rassiku on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 21 elanikku, kõik eestlased.
Reastvere

Reastvere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 39 elanikku, neist 35 (89,7%) olid eestlased.
Reastvere küla paikneb Leedi-Reastvere voorel, mis on Laiuse voore järel kõrguselt (126 m) teine Vooremaal. Voorelt avaneb kaunis vaade Emumäele.
Ajalugu.
Reastvere küla oli asustatud juba muinasajal. Küla on esmamainitud 1408. aastal ("Restfer"). Haldusjaotuslikult kuulus küla Laiuse kihelkonda jäädes Reastvere mõisapiirkonda. Pärast valdade loomist 1866. aastal kuulus küla Reastvere valda, 1891. aastast Laius-Tähkvere valda ja 1939. aastast Sadala valda.
1977. aastal liideti Reastvere külaga Pedasi küla.
Kultuurimälestised.
Reastvere külas asub mitmeid kultuurimälestisi ja rahvapärimusega seotud paiku. Küla läbiva Simuna–Vaiatu tee ääres kuusikus on 8.–11. sajandist pärineva maalinna ase (Reastvere linnamägi). Teisel pool teed on põldude keskel muistne kalmistu, rahvasuus tuntud kui Kalmuorg. Kunagise mõisa lähedal põllul on lohukestega kultusekivi. Küla läbib Pedja jõgi, mille ääres metsas asub rahvapärimustega seotud ohvriallikas nn Kuldallikas. Arheoloogiamälestised on ka Reastvere ja Pedasi muistsed külaasemed.
Rääbise

Rääbise on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Külas on sündinud keeleteadlane Paul Ariste.
Ajalugu.
Küla on mainitud esimest korda 1408. aastal, mil Rääbise mõis anti rendile.
Pärast Eesti iseseisvumist tegutses Rääbises ühispiimatalitus.
Nõukogude ajal tegutses Rääbisel Kungla kolhoosi osakond. 1977. aastal liideti Rääbise külaga Aoveski.
Kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloendusel elas Rääbisel 109 elanikku, kellest 104 olid eestlased. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 65 elanikku, neist 60 (92,3%) eestlased. 2021. aasta rahvaloenduse järgi elas Rääbise külas 59 inimest, kellest 58 olid eestlased.
Sätsuvere

Sätsuvere (18. sajandi kaartidel ka "Sessower") on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 20 elanikku, kõik eestlased.
Tealama

Tealama on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 15 elanikku, kõik eestlased.
Tuimõisa

Tuimõisa on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Küla läbib Sadala–Tuimõisa–Reastvere tee.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 42 elanikku, kõik eestlased.
Tuimõisa külas asub Luusika soo. Luusika soos Kukesaarel asub Kalevipoja luisk – looduskaitse all olev rändrahn. Kukesaar on kasutusel olnud pelgupaigana ning on nüüdisajal arheoloogiamälestis. Arheoloogiamälestised on ka Tuimõisa küla ase ning küla juures asuv muistne matmispaik.
Ajalugu.
Küla on nime saanud Tuve (ka Taube) suguvõsa järgi, kellele kuulunud mõisa nimetati Tuvemõisaks (Tuvengudt või ka Taubenhoff). 1599. aastal kuulus mõis ("moize Taub") koos Pedasi, Liuryki, Augi ja Emutferi külaga Jan Radzyminskile. 1624. aastal kuulusid mõisale Kadaka, Kirivere, Anguse, Imukvere, Pedasi ja Luusika küla. 
Hiljem kuulus Tuimõisa küla Laius-Tähkvere mõisale ning jäi Laiuse kihelkonda. 
1977. aastal liideti Tuimõisa külaga Kaasiku ja Nukelise küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
Tõikvere

Tõikvere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 121 elanikku, neist eestlasi 116 (95,9%).
Küla kuulus Torma kihelkonna koosseisu. Külas oli mõis ("Toikfer")
Tõikvere külakoolis sai algõpetuse keeleteadlane Paul Ariste.
Tähkvere

Tähkvere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 59 elanikku, neist eestlasi 56 (94,9%).
Vaiatu (Jõgeva)

Vaiatu (18. sajandi kaartidel ka "Wajato") on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas Jõgeva–Mustvee maantee ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 175 elanikku, neist eestlasi 169 (96,6%).
Küla juures oli Vaiatu mõis ("Somel").
Küla läbib Kullavere jõgi. Jõel asub Vaiatu paisjärv.
Vanamõisa (Jõgeva)

Vanamõisa on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. See jääb Tormast lõunasse.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 68 elanikku, neist 67 (98,5%) olid eestlased.
Külas asuvad Torma kirik ja Torma kalmistu. Seal paikneb ka Torma Vabadussõja mälestussammas.
Võidivere

Võidivere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas elanikke 23, kõik eestlased.
Võtikvere

Võtikvere on küla Jõgeva maakonna Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
1977. aastal liideti Võtikvere külaga Ersiku ja Kolgametsa.
Küla läbib Rakvere–Luige maantee, mis lõpeb külast lõunas Jõgeva–Mustvee maanteel.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas elanikke 92, neist eestlasi 89 (96,7%).
Küla juures oli Võtikvere mõis ("Wottigfer").
Torma

Torma on alevik Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Torma valla halduskeskus. 
2000. aastal oli Tormas 544 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikke 396, neist eestlasi 380 (96,0%).
Seal asub Torma vallamuuseum. Asulas tegutsevad põhikool ja raamatukogu.
Torma kirik ja kalmistu jäävad Vanamõisa küla territooriumile.
Sadala

Sadala on alevik Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Torma valda.
2000. aastal oli Sadalas 312 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikke 293, neist eestlasi 275 (93,9%).
Nõukogude ajal tegutses alevikus Sadala kolhoos.
Sadalas asuvad Sadala rahvamaja, Sadala raamatukogu, Sadala Külade Teater ja Sadala Külade Selts.
Vanamõisa (Tõrva)

Vanamõisa on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Kungi

Kungi on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Kungi kaguosa tuntakse Koosi nime all, mis oli 1930. aastatel omaette küla. 1977. aastal liideti Kungi külaga Sälgu küla.
Leebiku

Leebiku on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Kuni 1939 kuulus küla Leebiku valda (mis kuni 1921 jäi Viljandimaa alla), aastatel 1939-1950 1939. aasta Põdrala valda, alates 1945 ka Leebiku külanõukogusse, 1991–2017 1991. aasta Põdrala valda, pärast 2017. a Eesti omavalitsuste haldusreformi Tõrva valda.
Leebiku mõisat (algselt arvatavasti Haavakatkut) on esimest korda mainitud 1531. aastal (Abenkat). Nüüdse nime on mõis saanud Klebecki mõisnikusuguvõsa järgi.
Piki Õhne jõe järsku kallast kulgeb Leebiku park, kus äratavad tähelepanu hõbepappel, valge mänd, vene ja euroopa lehis. Leebikus Maardina talus sündis luuletaja ja ühiskonnategelane Henrik Visnapuu. 
2013. aasta rahvaloenduse järgi elas Leebikus 116 inimest.
Leebiku külas tegutsevad ettevõtted OÜ Ati (puidutöötlemine), OÜ Topster (põllumajandusettevõte) ning Tõrva Tarbijate Ühistu Leebiku kauplus, kus müüakse toidu- ja esmatarbekaupu.
Ohutis

Ohutis on kas lausutud või üles tähendatud ning viimasel juhul võib see olla sõnade või sümbolite kujul kurjade jõudude eest kaitsev loitsutaoline asi.
Esemed, mis igapäevases elus kipuvad ohutisega segi minema:
Aasumetsa

Aasumetsa on küla Lääne-Virumaal Haljala vallas.
Aasumetsa asub Loobu jõe paremkaldal Tallinna-Narva maanteest põhjas Harjumaa ja Lääne-Virumaa piiril.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.
Külanimi tuleb hajatalu nimest, mis oli olemas juba 1812, aga mida esimest korda kirjalikult nimetati 1844 kujul "Aso". Küla asus Kadrina kihelkonnas ja kuulus Palmse mõisale. Talunimi lähtub sõnast "aasu", mis tähendab jõe- või ojakääru, samuti sealset heinamaad. Kohanimi "Aaso" oli ühel 19. sajandi lõpu kaardil ja võis juba märkida küla. Algselt oli see saunikute ja metsatööliste küla. Ametlikult nimetati Aasumetsat külana alles 1970.
Adaka

Adaka (kohakääne Adakale) on küla Lääne-Virumaal Haljala vallas.
Adaka asub Metsikust kirdes, Sagadist kegus, Vihulast edelas ja Annikverest loodes.
Seda kohanime on esmamainitud 1550. aasta piirikirjas kujul "haddakas" (talu). 1725–1726 nimetati hajatalusid, kus elasid "Addaka Hans, Addaka Jahn" ja "Addaka Thomas". Külana mainiti seda 1796 kujul "Adaka", 1844 kujul "Addaka" ja 1900. aasta paiku kujul Адака. Küla asus Haljala kihelkonnas ja kuulus Metsiku mõisale. 1920. aastatel rajati külla asundustalud. Küla piiresse jääb kunagine Metsiku asundus koos mõisaga.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.
Adaka nimi võib olla tulnud isikunimest "Ada, Ado või Atoi".
Andi

Andi on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.
Sandra Oh

Sandra Oh (sündinud 20. juulil 1971 Nepeanis Ontarios) on Kanada näitleja. Ta on võitnud Kuldgloobuse auhinna ja olnud korduvalt Emmy auhinna nominent.
Tema tuntuim roll on dr Cristina Yang USA menukas telesarjas "Grey anatoomia", kus ta mängis aastatel 2005–2014. Lisaks on ta mänginud filmides "Under the Tuscan Sun" ("Toscana päikese all") ja "Sideways" ("Külili").
Hiljem on ta kogunud palju tunnustust ka telesarjas "Killing Eve", kus ta mängib peaosa.
Giuseppe Garibaldi

Giuseppe Maria Garibaldi (4. juuli 1807 Nice – 2. juuni 1882 Caprera) oli Itaalia rahvuskangelane, kindral. Ta juhtis revolutsioonilist rahvuslikku vabadusliikumist, mille eesmärk oli Itaalia ühendamine. 
9. veebruaril 1849 kuulutati tema ettepanekul küll välja Rooma vabariik, kuid Itaalia ühinemist see kaasa ei toonud.
Toolse

Toolse on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Kunda lahe ääres. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.
Seal asuvad Toolse ordulinnuse varemed, mis rajati 15. sajandil Toolse sadamakoha kaitseks.
Küla alal asusid ka kaks muistset linnamäge – Toolse linnamägi ja Toolse Ussimägi.
Asula idaosast voolab läbi Toolse jõgi.
Toolse küla territooriumil asuvad Uhtju saared.
Küla järgi on nime saanud Türisalu kihistu Toolse kihistik.
Liva

Liva on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Lõve

Lõve on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Küla servas asub ohvrikivi, Lõve mõisa süda ja mõisa kalmistu.
Karu küla

Karu on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Teri Hatcher

Teri Lynn Hatcher (sündinud 8. detsembril 1964 Sunnyvale'is Californias) on Emmy auhinnale nomineeritud ja Kuldgloobusega pärjatud USA filminäitleja.
Hatcher õppis American Conservatory Theateris näitlemist. 1984. aastal oli ta jalgpallimeeskonna San Francisco 49ers kisakooris. 
Tema tuntumate rollide hulka kuuluvad Lois Lane'i osatäitmine aastatel 1993–1997 toodetud seriaalis "" ja Susan Mayeri roll telesarjas "Meeleheitel koduperenaised".
Lisaks on ta mänginud 1989. aasta märulifilmis "Tango &amp; Cash" ja 1997. aasta James Bondi filmis "Tomorrow Never Dies".
Pikasilla

Pikasilla on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Pikasillat on esmamainitud 1398. aastal kohana, kus orduvõimu ja Tartu piiskopi esindajad pidasid läbirääkimisi. Väike Emajõgi oli seal muinasajal Sakala ja Ugandi maakonna piiriks, hiljem Viljandi- ja Tartumaa piiriks. Sõdades (viimati 1944) on Pikasilla olnud lahingutander. 1944. aastal langenud sõjameeste vennaskalmistut tähistab mälestusmärk.
Pikasillal on sündinud Aleksander Läte, elanud Henrik Visnapuu ja August Kitzberg.
Pikasilla külas tegutses 1921–2014 mitme nime all Pikasilla Algkool.
Pikasilla lähistel paikneb Pikasilla linnus (Vooremägi), mis oli 11.–13. sajandil Ugandi läänepoolseim linnus. Vooremägi on Väike-Emajõe suudmeluhast 10–11 m kõrgem, kuni 44 m pikk ja 34 m lai.
Külast läheb Pikasilla sild üle Väikese Emajõe. Teisel pool (ida pool) silda olnud Pikasilla küla (külaosa?) liideti 1977 Purtsi külaga. Kuni 2017. a haldusreformini oli "Lääne-Pikasilla" külal Purtsi külaga, millega "Ida-Pikasilla" 1977. a liideti, ühine Pikasilla-Purtsi külaselts.
Välislingid.
ajaloost: http://pikasillapuhkemaja.ee/ajalugu/
Pikasilla (täpsustus)

Pikasilla on mitme koha nimi:
Pikasilla (Võru)

Pikasilla on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Jelets

Jelets on linn Venemaal Lipetski oblastis, Jeletsi rajooni keskus. Asub Sosna jõe ääres 78 km Lipetskist läänes.
Asulat on esmamainitud 1146. aastal polovetside kindlusena. 1483 liideti Moskva Suurvürstiriigiga. 1778 sai linnaõigused.
19. sajandil sai Jeletsist piirkonna suurim kaubanduslinn, mis oli kuulus käsitsitehtud pitsi poolest.
Linna elanike arv 2006. aastal oli 113 400, 2009. aastal 111 200 ja 2020. aastal 102 313.
Jeletsis on sündinud Mihhail Rostovtsev, Tihhon Hrennikov ja Roald Dobrovenski.
Vaata ka.
Jeletsi Taevaminemise kirik
Voorbahi

Voorbahi on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.