NKVD

Nõukogude Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат внутренних дел СССР), lühend NKVD (vene keeles НКВД СССР "NKVD SSSR"), oli Nõukogude Liidu riikliku julgeoleku ja sisejulgeoleku: korrakaitse-, elanikkonna poliitilise järelevalve-, luure- ning kinnipidamisasutuste valve ja kinnipeetavate sunnitööle rakendamise eest vastutanud asutus.
Siseasjade Rahvakomissariaat, algselt "VSFNV Siseasjade Rahvakomissariaat" ("Народный Комиссариат Внутренних Дел РСФСР", lühend "НКВД РСФСР"), moodustati 10. novembril () 1917 II Ülevenemaalise Nõukogude kongressi dekreedi ("Об учреждении Совета Народных Комиссаров", "Rahvakomissaride Nõukogu asutamisest") alusel.
1946. aasta märtsis nimetati kõik rahvakomissariaadid ümber ministeeriumiteks ning NKVD-st sai Nõukogude Liidu Siseministeerium (MVD)
Ülesanded ja asukoht.
Nõukogude Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi olulisemad funktsioonid olid:
NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi peakorter asus Moskvas Lubjanka väljakul asuvas hoonekompleksis.
Juhid ja organisatsioon.
10. juulil 1934 loodi seniste NSV Liidu liiduvabariikide Rahvakomissaride nõukogude allunud Siseasjade Rahvakomissariaatide asemel NSV Liidu Kesktäitevkomitee otsusega NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu liikmele NSV Liidu siseasjade rahvakomissarile alluv NKVD, millele allusid struktuuriüksustena NSV Liidu liiduvabariikide NKVD-d.
NSV Liidu NKVD tegevus välisriikide suhtes.
1938. aastal poliitiliste repressioonide kartuses NSV Liidust emigreerunud riikliku julgeoleku majori Aleksandr Orlovi poolt 15. veebruaril 1957 Ameerika Ühendriikide Senati Erikomisjoni ees antud tunnistuste kohaselt oli NSV Liidus 1938. aastaks välja kujunenud 8 peamist tegevussuunda:
NKVD tegevus nõukogude võimu vastaste suhtes.
1932. aastal moodustati kolm eriõppeasutust luure-diversioonialase ettevalmistuse andmiseks: 2 kooli Punaarmee Staabi IV Valitsuse ja 1 (Harkovis) OGPU alluvusega, mis valmistas ette diversante illegaale.
13. juunil 1934 allutati otse NKVD Sekretariaadile NKVD juures asuv Eriotstarbeline grupp (Спецгруппа особого назначения при НКВД СССР - СГОН), Jakov Serebrjanski (Bergman) juhtimisel, mille alluvuses moodustatakse 20 residentuuri maailma erinevates maades (Euroopa, Aasia ja Ameerika) ning mille juures asub ka illegaalsete luurajate-diversantide kool;
Teenistus NKVD-s ja selle allüksustes.
NKVD töötajate auastmed ja eriauastmed.
NSV Liidu Siseasjade rahvakomissariaat ja selle allüksused olid üles ehitatud sõjaväelise struktuurina, samuti allusid NKVD töötajad sõjaväemäärustele, sellest tulenevate kohustuste ja õigustega. Kuigi NKVD struktuur hõlmas väga erinevaid tegevusvaldkondi, siis omasid sõjaväelisi ja hiljem ka eriauastmeid esmapilgul ka sõjaväeteenistustega mitteseotud isikud, näiteks kinnipidamiskohtade valitsuses GULAG-is ja mujal, kuid lähtuvalt NSV Liidu kaadripoliitikast, kus "kaadrid otsustavad kõik", suunati enda suutlikkust tõestanud NKVD ametnikud olenemata erialasest ettevalmistusest kommunistlikule parteile sel konkreetsel ajal vajalikku rahvamajandusharusse.
Pärast 1934. aastal NKVD koosseisus alustatud struktuurimuudatuste jätkuna tehti 1935. aasta sügisel ka "NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse töötajate teenistuse põhimäärus" ning kehtestati senisest sõjaväelistest auastmetest erinevad personaalsed auastmed.
NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi sõjavägede lojaaluse ja sõjalise vastuluurega tegeleva Eriosakonna töötajad, kasutasid aga vastavalt NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi ja NKVD ühiskäskkirja alusel "nende poolt teenindatavate sõjaväeosade eraldusmärke/vormi ning poliittöötajate auastmeid.