Anupada Sutta

Anupada Sutta ("Üks teise järel") on Tipitakasse kuuluva Sutta Piṭaka ('suutrate korvi') teise kogumiku, Majjhima-nikāya (‘keskmiste õpetussõnade kogu’), 111. sutta (suutra) ehk õpetus. 
Sisukokkuvõte.
Anupada Sutta sissejuhatuses iseloomustab Buddha Sāriputtat kui tarka, suurt, sügavat, avarat, lõbusat, kiiret ja läbistavat. Kahe nädalaga nägi Sāriputta selgelt läbi meeleomadused, üks teise järel. Järgneb ülevaade Sāriputta kogemustest. 
Esimene "jhāna".
Olles kõrvaldanud ihad ja takistused, sisenes Sāriputta esimesse "jhānasse" ja jäi sellesse eraldatusse, milles sünnib rõõm ja õndsus ning millega kaasnevad koondatud mõtted ja rakendused. Mis iganes ka ei ilmneks esimeses "jhānas" – koondatud mõte, rakendus, rõõm, õndsus, meelekindlus, kokkupuude, tundmine, tunnetus, kavatsus, teadvustus, soov, otsus, püsivus, teadvelolek, ükskõiksus või tähelepanu – ta ajas nad kõik ära, üks teise järel. Ta oli teadlik nende kerkimisest, nende püsimisest ja nende vaibumisest. Ta märkas: 'Nii need omadused ilmnevad, hakkavad osalema ning seejärel kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'.
Teine "jhāna".
Edasi, olles rahustanud koondatud mõtted ja rakendused, sisenes Sāriputta teise "jhānasse" ja jäi sellesse, mille keskendumises sünnib rõõm ja õndsus, ühendatud teadlikkus ilma koondatud mõtete ega rakendusteta – seesmine kindlus. Mis iganes ka ei ilmneks teises "jhānas" – seesmine kindlus, rõõm, õndsus, meelekindlus, kokkupuude, tundmine, tunnetus, kavatsus, teadvustus, soov, otsus, püsivus, teadvelolek, ükskõiksus või tähelepanu – ta ajas nad kõik ära, üks teise järel. Ta oli teadlik nende kerkimisest, nende püsimisest ja nende vaibumisest. Ta märkas: 'Nii need omadused ilmnevad, hakkavad osalema ning seejärel kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'. 
Kolmas "jhāna".
Edasi, olles vaigistanud rõõmu, jäädes ükskõikseks, teadvelolevaks ja tähelepanelikuks ning tunnetades kehalist õndsust, sisenes ja jäi Sāriputta kolmandasse "jhānasse", mille kohta õilsad ütlevad: 'ükskõikselt ja teadvelolevalt on ta püsivas õndsuses'. Mis iganes ka ei ilmneks kolmandas "jhānas" – ükskõiksus, õndsus, teadvelolek, tähelepanelikkus, meelekindlus, kokkupuude, tundmine, tunnetus, kavatsus, teadvustus, soov, otsus, püsivus, teadvelolek, ükskõiksus või tähelepanu – ta ajas nad kõik ära, üks teise järel. Ta oli teadlik nende kerkimisest, nende püsimisest ja nende vaibumisest. Ta märkas: 'Nii need omadused ilmnevad, hakkavad osalema ning seejärel kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'. 
Neljas "jhāna".
Edasi, olles loobunud õndsusest ja valust – nagu ta varem juba eemaldunud rõõmudest ja pingetest – sisenes ja jäi Sāriputta neljandasse "jhānasse", ükskõiksuse ja teadveloleku puhtusse, ilma õndsuse ega valuta. Mis iganes ka ei ilmneks neljandas "jhānas" – ükskõiksuse tunne, ei õndsus ega valu, muretu teadveloleku puhtus, meelekindlus, kokkupuude, tundmine, tunnetus, kavatsus, teadvustus, soov, otsus, püsivus, teadvelolek, ükskõiksus või tähelepanu – ta ajas nad kõik ära, üks teise järel. Ta oli teadlik nende kerkimisest, nende püsimisest ja nende vaibumisest. Ta märkas: 'Nii need omadused ilmnevad, hakkavad osalema ning seejärel kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'.
Lõpmatu ruum.
Edasi, olles täielikult ületanud tunnetused vormidest, eemaldanud tunnetused tõrgetest ning jätnud tunnetused mitmetisusest, tunnetades lõputut ruumi, sisenes ja jäi Sāriputta ruumi lõpmatusse. Mis iganes ka ei ilmneks ruumi lõpmatuses – ruumi lõpmatuse tunnetus, meelekindlus, kokkupuude, tundmine, tunnetus, kavatsus, teadvustus, soov, otsus, püsivus, teadvelolek, ükskõiksus või tähelepanu – ta ajas nad kõik ära, üks teise järel. Ta oli teadlik nende kerkimisest, nende püsimisest ja nende vaibumisest. Ta märkas: 'Nii need omadused ilmnevad, hakkavad osalema ning seejärel kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'.
Lõpmatu teadvus.
Edasi, olles täielikult ületanud ruumi lõpmatuse, tunnetades lõputut teadvust, sisenes ja jäi Sāriputta teadvuse lõpmatusse. Mis iganes ka ei ilmneks teadvuse lõpmatuses – teadvuse lõpmatuse tunnetus, meelekindlus, kokkupuude, tundmine, tunnetus, kavatsus, teadvustus, soov, otsus, püsivus, teadvelolek, ükskõiksus või tähelepanu – ta ajas nad kõik ära, üks teise järel. Ta oli teadlik nende kerkimisest, nende püsimisest ja nende vaibumisest. Ta märkas: 'Nii need omadused ilmnevad, hakkavad osalema ning seejärel kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'.
Mitte midagi.
Edasi, olles täielikult ületanud teadvuse lõpmatuse, mitte midagi tunnetades, sisenes ja jäi Sāriputta mitte millessegi. Mis iganes ka ei ilmneks mitte milleski – mitte millegi tunnetus, meelekindlus, kokkupuude, tundmine, tunnetus, kavatsus, teadvustus, soov, otsus, püsivus, teadvelolek, ükskõiksus või tähelepanu – ta ajas nad kõik ära, üks teise järel. Ta oli teadlik nende kerkimisest, nende püsimisest ja nende vaibumisest. Ta märkas: 'Nii need omadused ilmnevad, hakkavad osalema ning seejärel kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'.
Ei tunnetus ega tunnetamatus.
Edasi, olles täielikult ületanud mitte millegi, sisenes ja jäi Sāriputta ei tunnetusse ega tunnetamatusse. Ta eemaldus teadlikult sellest saavutusest. Eemaldudes teadlikult sellest saavutusest, nägi ta kunagi kadunud ja muutunud omadusi: 'Nii need olematud omadused hakkavad osalema. Olles olnud, nad kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Saab veel edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Saab küll'.
Tunnetuse ja tundmise lõpp.
Edasi, olles täielikult ületanud ei tunnetuse ega tunnetamatuse, sisenes ja jäi Sāriputta tunnetuse ja tundmise lõppu. Ja ta nägi ja mõistis, et on lõplikult tühjenenud. Ta eemaldus teadlikult sellest saavutusest. Eemaldudes teadlikult sellest saavutusest, nägi ta kunagi kadunud ja muutunud omadusi: 'Nii need olematud omadused hakkavad osalema. Olles olnud, nad kaovad'. Ta jäi nende suhtes tundetuks, sõltumatuks, puutumatuks, vabaks ja seostamatuks, midagi teadlikult tõkestamata. Ta märkas: 'Ei saa enam edasi minna' ning, seda jätkates, kinnitas: 'Ei saa'.