tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karake

"Karake" on ansambli Koer 2025. aastal ilmunud lühialbum.
Album sisaldab bändi 2005. aastal kirjutatud muusikat, mis pidi ilmuma ansambli teisel albumil, kuid mis laialiminemise tõttu lõpetamata jäi. Enamus instrumente lindistati 2005. aasta kevadel, vokaalide lisamine ja miksimine tehti 2018. aastal.
Ansambel Koer planeeris albumi ilmumist 2019. aastal, andes eraldi välja ka laulud "Piss" ja " Süstime", millest mõlemad esinevad albumil.
"Karakese" ilmumise kõrvalt andis ansambel välja ka eraldi 2004. aasta Kaparockil esitatud lood "Pane ennast" ja "Püsi terve".
Roland Karo

Roland Karo (sündinud 4. jaanuaril 1972) on eesti teoloog. 
Karo lõpetas 1991. aastal Tartu 8. Keskkooli ja 2003. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna bakalaureuseõppe. 2005. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis teadusmagistrikraadi teemal "Neuroteoloogia: Newberg-d'Aquili hüpotees teoloogi vaatevinklist" ja 2009. aastal samas doktorikraadi teemal "EROS JA MÜSTIKA. Kas müstilised teadvusseisundid on seksuaalsete reaktsioonide evolutsioonilised kõrvalproduktid?" 
Alates 2006. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli usuteaduskonnas süstemaatilise usuteaduse teaduri ja lektorina. Lisaks süstemaatilisele teoloogiale kuuluvad tema uurimishuvide hulka neurokognitiivsed religiooniuuringud, teaduse ja religiooni ning spirituaalsuse ja seksuaalsuse seoste uurimine. Alates 2021. aastast on ta Tartu Ülikooli usuteaduskonna juhataja. 
Karo on töötanud Tartu Tamme Gümnaasiumis kontsertmeistrina. Ta on olnud ansambli Sleepwalkers liige.
Tunnustus.
2025 Tartu Ülikooli aumärk
Aleksander Järv (fotograaf)

Aleksander Järv (6. jaanuar 1890 – 26. aprill 1942) oli eesti ettevõtja ja fotograaf, kes tegutses Kuressaares.
Elulugu.
Aleksander Järv sündis Tartumaal Sootaga vallas. Tema Saaremaale saabumise aeg pole täpselt teada, kuid 24. juunil 1923. aastal abiellus ta Kuressaares oma kodus Ööriku külast pärit Liina Mõistlikuga (1884–1971). Aleksandrile kuulus Kuressaares aadressil Kubermangu 26 (praegu Tallinna 29) hoone, kus asusid fotoateljee, jäätise- ja vahvlitööstus, kirstu- ja kingsepatöökoda. 1923. aastal sai ta Saaremaa põllumajandusnäitusel jalanõude eest kiituskirja, 1930. aastal 2. koha. 1932. aasta I Üldsaaremaalisel Tööstusnäitusel pälvis ta vahvlite ja jäätise eest 2. koha, 1936. aastal puusärkide eest kiituskirja. Järv tegeles ka raskejõustikuga ja oli Kaitseliidu liige. Ta arreteeriti 1. juulil 1941. aastal ja hukati Irkutski vanglas.
Tegevus fotograafina.
Saaremaa Muuseumi fotokogus on ligi 300 Aleksander Järve klaasnegatiivi. 2025. aastal tuvastati neid veel umbes sama palju. Muuseumis on hoiul ka tema fototarvikud: kaks kaamerat, klaasplaatide kuivatusraam, kopeerimisraamid, retušeerimislaud ja kaamerate kassetid. 1932. aastal tegutses Järve majas fotograaf Julius Mändmets, kelle äri läks samal aastal pankrotti ja kelle varustuse ostis Aleksander Järv ise välja.
Šķēde (Lauciene vald)

Šķēde on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla põhjaosas.
Küla asub Šķēde jõe ääres ning jääb valla keskusest Laucienest 3,5, piirkonna keskusest Talsist 10 ja Riiast 122 kilomeetri kaugusele.
Šķēde kujunes endise Šķēde mõisa ("Scheden") keskuse juurde. Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4.42 m. Küla piiril kasvab veel kolm looduskaitsealust tamme.
Friedrich Johann von Schlippenbach

Friedrich Johann von Schlippenbach (surnud 1697) oli Schlippenbachide aadlisuguvõsast pärit mõisnik ja sõjaväelane. Talle kuulus Kaubi mõis. 
Elulugu.
Friedrich Johann von Schlippenbach sündis Wolmar ja Maria von Schlippenbachi (sünninimega von Bock) perekonda. 
1678. aastal oli Schlippenbach leitnant. 
Sama aasta 6. juunil eraldati Pornuse mõisast Kaubi küla mõisatöölistega Kaubi ehk Uue-Pornuse mõis, mille omanikuks Friedrich Johann sai. 
Friedrich Johann von Schlippenbach suri 1697. aastal. 
Perekond.
Friedrich Johann von Schlippenbach abiellus 1681. aasta 25. jaanuaril Tallinnas Margaretha von Lodega. Abielust sündis kaks last.
Friedrich Küchle

 &lt;ns&gt;0&lt;/ns&gt;
 &lt;revision&gt;
 &lt;timestamp&gt;2025-10-26T13:54:45Z&lt;/timestamp&gt;
 &lt;contributor&gt;
 &lt;username&gt;Castellum&lt;/username&gt;
 &lt;/contributor&gt;
 &lt;comment&gt;Castellum teisaldas lehekülje Friedrich Küchle pealkirja Karl-Friedrich Küchle alla: Rahvastikuregistrijärgne nimekuju&lt;/comment&gt;
 &lt;origin&gt;7004029&lt;/origin&gt;
 &lt;model&gt;wikitext&lt;/model&gt;
 &lt;format&gt;text/x-wiki&lt;/format&gt;
Novachord

Novachord on maailma esimene tööstuslikult toodetud elektrooniline polüfooniline süntesaator, mida toodeti aastatel 1939–1942. Selle leiutasid Laurens Hammond ja C. N. Williams ning seda tootis Hammondi firma. See sisaldab 163 väikest elektronlampi ja on umbes klaveri suurune. Paljud heliefektid vanemates ulmefilmides tehti selle süntesaatorga.
Samuti nagu 1960. aastate elektriolerites on Novachordis polüfoonilisuse tagamiseks 12 ostsillaatorit, üks iga heli jaoks helireas, ning sagedusjagurid iga oktaavi jaoks. Heli muutmiseks saab kasutada filtreid ja vibraatot, saab muuta mähisjoont jms, võimaluste poolest on see analoogsüntesaator.
Toodeti ainult umbes 1000 pilli, kõrge hinna tõttu ei olnud nõudlus suur. Teise maailmasõja ajal tootmine lõpetati koostisosade puuduse tõttu. Pärast sõda tootmist ei jätkatud, võibolla oli üheks põhjuseks et Hammondi orel oli väga nõutud toode, ning firmal ei olnud vaja teisi tooteid toota.
Stoptime

Stoptime on Peterburi tänavamuusikute grupp. Grupp kujunes 2025. aastal. 15. oktoobril arreteeriti solist Diana Loginova, järgnesid protestid mitmes linnas.
Hamra rahvuspark

Hamra rahvuspark (rootsi keeles "Hamra nationalpark") on Rootsis, Gävleborgi läänis asuv rahvuspark. Park hõlmab 13,83 ruutkilomeetrit hektarit maad Svartåni jõge.
Piirkond on olnud asustatud juba kiviajast saadik, peamiselt järvede ümbruses. Siiski jäi see ala hõredalt asustatuks kuni 17. sajandini, mil sinna asusid elama soomlased, keda rootslased nimetasid "skogfinnar"'iteks (sõna-sõnalt "metsasoomlased"). 19. sajandil hakati metsi kasutama kaevandustööstuses. Hamra mets jäi mõnda aega raiest puutumata, mistõttu säilitas Hamra mets oma loodusliku ürgmetsa iseloomu kuni 19. sajandi lõpuni.
Ürgmetsa säilitamiseks loodi 1909. aastal Hamra rahvuspark. Pargi pindala ei olnud esialgu oluline, mistõttu Hamra park hõlmas loomisel vaid 29 hektarit. 20. sajandi keskpaigaks peeti seda pindala ebapiisavaks. Pakuti välja, et Hamra tuleks staatuselt alandada looduskaitsealaks, kuid avalikkuse vastuseisu tõttu otsustati parki hoopis laiendada. Parki laiendati 2011. aastal ja selle pindala kasvas 1383 hektarini. 
Praegune rahvuspark koosneb vana okasmetsaga taigast ning subarktilistele aladele iseloomulikest soodest ja rabadest. Need märgalad, mida kuivendamine pole peaaegu üldse mõjutanud, on elupaigaks suurele hulgale lindudele. Pargi kõige tuntum osa just metsad, eriti ürgsed vanad metsad, millel on rikkalik bioloogiline mitmekesisus. Metsades leidub palju samblike, seeni ja putukaid, mis on Rootsis ohustatud, sest enamik riigi metsi on majandatavad. Rahvuspargis palju vanade metsadega seotud linnuliike, nagu rähnid ja öökullid.
Elliptiline trenažöör

Elliptiline trenažöör (eng: crosstrainer) on statsionaarne treeninguseade, mis võimaldab jäljendada kõndimist, jooksmist või mäkketõusu sujuval trajektooril, pakkudes samal ajal väiksemat koormust liigestele kui paljud teised kardiotreeningu vahendid. Seade on laialdaselt kasutusel nii kodustes treeningutes kui ka spordiklubides.
Ajalugu.
Esimesed elliptilised trenažöörid ilmusid turule 1990. aastate alguses. Ameerika ettevõte Precor tutvustas üht esimest masinat, mille eesmärk oli jäljendada sujuvat ja loomulikku liikumist, sarnast kõndimisele või jooksmisele. Varasemad mudelid keskendusid peamiselt alakeha treenimisele, kuid hilisematel versioonidel lisati ka liikuvad käepidemed, mis võimaldavad samaaegset ülakeha treeningut.
Tööprintsiip.
Elliptilise trenažööri pedaalid liiguvad elliptilisel trajektooril, mis jäljendab jala loomulikku liikumist kõndimise või jooksmise ajal. Liikumise sujuvus saavutatakse tavaliselt rihm-, hooratta- või magnettakistuse abil. Kasutaja saab reguleerida takistust, sammu pikkust ja kaldenurka, et treeningut varieerida. 
Seadme töö põhineb madala mõjuga liikumisel – jalad ei löö vastu pinda, mis vähendab põrutust põlvedele ja puusadele. Mõned mudelid võimaldavad liikumist mõlemas suunas, mis aitab treenida eri lihasgruppe.
Kasutegurid tervisele.
Treening elliptilisel trenažööril pakub tervisele järgmiseid kasutegureid:
Võrdlus teiste treeninguseadmetega.
Elliptiline trenažöör erineb teistest kardiotreeningu seadmetest järgmiselt:
Piirangud ja ohutus.
Kuigi elliptiline trenažöör on üldiselt ohutu ja sobib laiale kasutajaskonnale, tuleb järgida õiget tehnikat. Liiga suur takistus või vale kehahoiak võib põhjustada liigeste ülekoormust.
IIHF Player of the Year

IIHF Player of the Year (eesti keeles: "IIHF Aasta Jäähokimängija") on rahvusvaheline jäähokiauhind, millega tunnustatakse igal aastal “maailma parimat jäähokimängijat“. Auhinna lõi 2023. aastal Rahvusvaheline Jäähokiföderatsioon (IIHF). IIHF-i ajalooline komisjon esitab tiitlile nominendid, kuus meest ja kuus naist, ning võitja valitakse erinevate jäähokimeediate ja IIHF-i liikmete hääletuse tulemusel.
Seda auhinda võib võrrelda jalgpalli Ballon d'Origa.
Võitjate kohta.
Auhinna kandidaat peab olema osalenud vähemalt ühel IIHF-i egiidi all peetaval turniiril (olgu see taliolümpia, maailmameistrivõistlused, juunioride MM või U18 MM) ning mänginud oma riigi kõrgliigas. Nominendid valib IIHF-i ajalooline komisjon, kes esitab kuus mees- ja kuus naismängijat.
Kandidaatide üle hääletavad maailma juhtivad jäähokimeediad ja IIHF-i liikmesriigid. Hääletajad võivad valida ühe esitatud nominendi või kirjutada nimekirja uue kandidaadi. Meediat esindavad kõik jäähokiajakirjanduse vormid – televisioon, raadio, trükiajakirjandus ja sotsiaalmeedia – riikidest, mis kuuluvad meeste ja naiste maailmameistrivõistluste kõrgeimasse divisjoni (vastavalt 16 meeste ja 10 naiste meeskonda) ning 1. divisjoni A-gruppi (mõlema soo kuus meeskonda). Meedia häälte osakaal moodustab 70% kogu tulemusest, IIHF-i liikmete häälte osakaal aga ülejäänud 30%.
Frantisekia

Frantisekia on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.
Viirhüüp

Viirhüüp ("Zebrilus undulatus") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Viirhüüp on 28–30 cm pikk. Kaalub 123 g.
Ülapool on must ja pruun heledate triipudega, alapool beež mustade triipude ja täppidega. Pea ja kael on hallid. Nokk on suhteliselt lühike. Noka ülapool on must, alapool on must või kollane. Valjasriba on hall või must. Jalad on hallikasbeežid, varbad on kollased.
Noorlinnu otsaesine, pea küljed ja kael on punakaspruunid. Selg on heledam punakate sakiliste triipudega. Tiivad on hallid. Kõht on oranžikasbeež. Nokk ja jalad on kollakasrohelised.
Udusulis pojad on valged või beežid. Nokk ja jalad on kollakasrohelised, silmad on kollased.
Levik.
Viirhüübi levila ulatub Ida-Colombiast Prantsuse Guajaanani, lõunas Boliiviani.
Viirhüübid elavad troopilistes metsades jõgede ja sootide ääres, padurates ning soodes. Eelistavad aeglase vooluga jõgesid, mille kaldal on mahakukkunud puid, maast väljaulatuvaid juuri ja veepinna kohal paiknevaid oksi, mille peal seistes kala püüda. Viirhüüpe võib kohata ka galeriimetsades ja mangroovides. Tavaliselt elavad 200–500 m kõrgusel merepinnast.
Toitumine.
Toituvad väikestest kaladest ja putukatest.
Kala püüdes seisab viirhüüp vee kohal asuval oksal, puutüvel või juurel. Kala nähes liigutab ta saba edasi-tagasi, kõverdab keha horisontaalselt, sirutab kaela välja ning sööstab kala poole, hoides samal ajal oksast kinni. Mõnikord otsivad toitu ka vees seistes või aeglaselt kõndides.
Pesitsemine.
Viirhüübid pesitsevad üksikult. Okstest ehitatud pesa asub 1,5–3 m kõrgusel puu otsas. Pesitsevad aprillist juulini.
Viirhüüp (perekond)

Viirhüüp ("Zebrilus") on haigurlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Perekonna ainus liik on viirhüüp ("Zebrilus undulatus").
Viirhüübi lähimad sugulased on hüübid. Sarnaselt hüüpidele on ka viirhüübil 10 sabasulge, mitte 12 nagu teistel haigurlastel. Nii viirhüübi kui hüüpide munad on üleni valged ning viirhüübi pesa sarnaneb oja- ja musthüübi pesale.
Grotte

Grotte on Skandinaavia mütoloogias veski, mis jahvatab kõike, mida selle omanik soovib.
"Grótti" tähendab vanapõhja keeles "veski" või "purustaja".
Grotte vanapõhjala allikates.
Müüt Grotte veskist pärineb "Vanem Edda" kogumikust. Tol ajal asusid Taanis kaks hiiglaslikku veskikivi, mis olid nii suured, et keegi polnud nende keeramiseks piisavalt tugev. Veskikividel oli omadus jahvatada kõike, mida jahvataja soovis. Neid veskikive kutsuti Grotteks. "Vanemas Eddas" olevas Grotte laulus räägitakse, et veski oli Taani kuninga Frode teenistuses, kes Svitjodis kuninga juures käies ostis kaks naishiiglast, Fenja ja Menja, kes seejärel veski eest hoolitsesid. See tugevdas Frode rahu ja jumal Freyri ümber olevat kultust.
Veski lugu pärineb Taanist, kuid sarnaseid müüte leidub ka Saksamaa, Norra ja Soome folklooris (näiteks Sampo veski). Grotte võib jahvatada rahu ja õnne, kuid ka sõda ja hävingut.
George Town (Kaimanisaared)

George Town on sadamalinn Grand Caymani saarel, Suurbritannia meretaguse ala Kaimanisaarte halduskeskus.
2022. aastal elas linnas 40 957 inimest. Seega on George Town kõigi Suurbritannia meretaguste alade suurim linn.
George Townis asuvad Kaimanisaarte parlament ja valitsushooned.
Linnas asub Owen Robertsi rahvusvaheline lennujaam.
November 2025

November 2025, kroonika.
2025. aasta oktoober algas laupäeval ja lõppes 30 ööpäeva hiljem pühapäeval.
22. november.
Algas 2025. aasta G-20 Johannesburgi tippkohtumine.
23. november.
Lõppes 2025. aasta G-20 Johannesburgi tippkohtumine.
Tiigihaigur (perekond)

Tiigihaigur ("Ardeola") on haigurlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Perekonda kuulub kuus liiki:
2025. aasta Ameerika Ühendriikide kaubandussõda Kanada ja Mehhikoga

2025. aasta Ameerika Ühendriikide kaubandussõda Kanada ja Mehhikoga on kaubandussõda, mis algas 1. veebruaril 2025, kui Ameerika Ühendriikide president Donald Trump allkirjastas käskkirja kehtestamaks Kanadast ja Mehhikost Ameerika Ühendriikidesse imporditavale kaubale peaaegu ühetaolised tollimaksud. Trumpi käskkirjaga kehtestati kogu Mehhikost saabuvale ja kaubale ja peaaegu kogu Kanadast saabuvale kaubale 25-protsendilised tollimaksud. Kanadast imporditavale energiale ja naftale kehtestas Trump 10-protsendilise tariifi.
Vastuseks ähvardas Kanada peaminister Justin Trudeau, et Kanada kehtestab Ameerika Ühendriikidest imporditavale kaubale 25-protsendilise maksu esmalt 30 miljardi Kanada dollari (u 106 mld Ameerika Ühendriikide dollari) ulatuses ning tõstab need kolme nädala möödudes 155 mld CAD-ni (u 106 mld USD). Mehhiko president Claudia Sheinbaum sõnas, et Mehhiko vastab Ameerika Ühendriikide tariifidele omapoolsete tollimaksudega. 3. veebruaril ehk päev enne Ameerika Ühendriikide tollimaksude kehtima hakkamise päeva leppisid osapooled kokku tollimaksude kuu aja võrra edasi lükkamises.
Ameerika Ühendriikide ja Kanada tollimaksud hakkasid kehtima 4. märtsil 2025, Mehhiko teatas, et ootab omapoolsete tariifide kehtestamisega. 6. märtsil vabastas Trump kolme riigi vahelise kaubandusleppega (USMCA) kooskõlas olevad kaubad maksudest. Hiljem kehtestas Ameerika Ühendriikide valitsus universaalsed tollimaksud terasele, alumiiniumile ja autodele. USMCA leppe tõttu oli augustis 2025 endiselt 85% Ameerika Ühendriikide kaubavahetusest Kanadaga ja 84% Mehhikoga tariifivaba.
Trump on põhjendanud, et tollimaksude tulemusel võiks väheneda Ameerika Ühendriikide kaubandusdefitsiit Kanada ja Mehhikoga, Kanada ja Mehhiko võiksid paremini valvata oma piire illegaalsete immigrantide ja fentanüülismuugeldamise vähendamiseks ning edenema peaks Ameerika Ühendriikide omatootmine. Sheinbaum, Trudeau ja Trudeau ametijärglane Mark Carney on nimetanud tollimakse USMCA-ga vastuolus olevateks. Trudeau arvas, et tollimaksud on samm Trumpi poolt mainitud võimalikule Kanada annekteerimisele Ameerika Ühendriikide poolt. Majandusteadlaste hinnangul tooks tollimaksude tõstmine kaasa riikidevahelise kaubanduse vähenemise, tarneahelate katkemise ja hindade kallinemise.
Maninder Sidhu

Maninder Sidhu (sündinud 26. aprillil 1984) on Kanada poliitik, aastast 2025 Kanada väliskaubandusminister. Ta on parlamendi alamkoja liige alates 2019. aastast. Sidhu on olnud maavaradekomisjoni ja transpordi-, taristu- ja kogukondadekomisjoni liige. Ta on aktiivne olnud ka näiteks Kanada-Aafrika Parlamentide Seltsis ja Kanada-Euroopa Parlamentide Seltsis.
Sindhu on lapsest saadik elanud Bramptonis.
Sandissaare järv

Sandissaare järv on tehisjärv Harju maakonnas Kose vallas Rõõsa külas.
Tehisjärv tekkis aastatel 2018–2020 Tallinna–Tartu maantee Kose–Võõbu lõigu neljarealiseks ehitamisel kasutusele võetud liivakarjääri veega täitumisel. 
Tehisjärvele anti Sandissaare järve nimi kohanimenõukogu 18.09.2024 otsusega. Järv on nime saanud kõrvalasuva Sandisaare katastriüksuse järgi. 
Liivakarjääriks kasutatud soosaarel oli varem Saare asundustalu. Talu varemete juures asus mälestuskivi kirjaga "Siin mõrvati 24. juunil 1956 Rudolf Kask".
Lohmussaare järv

Lohmussaare järv on tehisjärv Harju maakonnas Kose vallas Rõõsa külas.
Tehisjärv tekkis aastatel 2018–2020 Tallinn-Tartu maantee Kose–Võõbu lõigu neljarealiseks ehitamisel kasutusse võetud liivakarjääri veega täitumisel. 
Tehisjärvele anti Lohmussaare järve nimi kohanimenõukogu 18.09.2024 otsusega, tuginedes sellele, et kohalikud inimesed kutsusid liivakarjääriks kasutatud soosaart Lohmussaareks.
Mazspāre

Mazspāre on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lääneosas.
Küla asub merepinnast 34 meetri kõrgusel Spāre järve ida- ja lõunakaldal. Mazspāre jääb valla keskusest Pastendest 11 kilomeetri kaugusele ja asub maantee A10 ääres.
Aastail 1944–1951 asus seal Mazspāre külanõukogu halduskeskus.
Sotsialistlik Partei (Prantsusmaa)

Sotsialistlik Partei (prantsuse keeles "Parti socialiste", PS) on Prantsusmaa erakond. See varieerib maailmavaatelt vasaktsentrismist vasakpoolsuseni, PS on sotsiaaldemokraatlik ja euroopameelne. Aastakümneid oli Sotsialistlik Partei nn Prantsuse Vasaku suurim erakond ning üks viienda vabariigi kahest suuremast erakonnast: 20. sajandi lõpus koos Rassemblement pour la République'iga ja 21. sajandi alguses koos Rahvaliikumise Liiduga. Aastast 2018 juhib erakonda Olivier Faure. Prantsusmaa Sotsialistlik Partei on Euroopa Sotsialistliku Partei, Progressiivse Allianssi ja Sotsialistliku Internatsionaali liige.
Sotsialistlik Partei tekkis aastal 1969, kui liitusid Tööliste Internatsionaali Prantsuse Sektsioon, François Mitterrandi Vabariiklike Institutsioonide Konvent ja mõned väiksemad poliitilised liikumised. Seitsmekümnendatel ületas PS-i toetus Prantsuse Kommunistliku Partei oma. Sotsialistid said võimule aastal 1981, kui Mitterrand valiti presidendiks. Rahvuskogus oli PS-l valitsev enamus aastatel 1981–1986 ja 1988–1993. Mitterrandi mantlipärija Lionel Jospin kaotas 1995. aasta valimised konservatiiv Jacques Chiracile, kuid oli peaminister aastatel 1997–2002. Jospin kaotas Chiracile ka 2002. aasta valimistel.
2007. aasta presidendivalimised kaotas PS-i kandidaat Ségolène Royal konservatiiv Nicolas Sarkozyle. 2012. aasta valimistel saatis PS-i François Hollande'i (erakonna juht aastatel 1997–2008) edu ning ta valiti presidendiks. Hollande'il tuli rinda pista kõrge töötuse määra, džihadistlike terrorirünnakute ja madalate reitingutega. Lisaks tekkis tema ajal PS-i siseopositsioon "frondeurs" (mässulised). 2017. aasta presidendivalimistel sai sotsialist Benoît Hamon alles viienda tulemuse. Parlamendivalimistel aastal 2017 jäi PS neljandaks ning aastal 2022 kuuendaks.
Mitmed PS-i liikmed on olnud tegevad rahvusvahelisel tasandil: Jacques Delors oli Euroopa Komisjoni president aastatel 1985–1994, Dominique Strauss-Kahn oli Rahvusvahelise Valuutafondi juht aastatel 2007–2011, Pascal Lamy oli Maailma Kaubandusorganisatsiooni peadirektor aastatel 2005–2013. Erakonna liikmete arv oli pikalt languses: 173 486 aastal 2012, 60 000 aastal 2014, 42 300 aastal 2016 ja 22 000 aastal 2021. Aastal 2023 teatas erakond, et PS-s on 41 000 liiget. Aastal 2024 oli erakonnas väidetavalt 47 000 inimest.
Aphanobasidium

Aphanobasidium on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Demokraatlik Unionistlik Partei

Demokraatlik Unionistlik Partei (DUP, inglise keeles "Democratic Unionist Party") on Põhja-Iirimaa erakond, mille eesmärk on hoida Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi osana.
Partei asutas 1971. aastal Ian Paisley. Parteid esindab Põhja-Iirimaa praegune esimene minister Paul Givan.
Geri ja Freki

Geri ja Freki on Skandinaavia mütoloogias jumal Odini kaks hunti. Vanapõhja keeles tähendab Geri "kadedat" (vanapõhja keeles - "gerr") ja Freki "julma" (vanapõhja keeles - "frekr"). Hundid on Odini ustavad kaaslased, kes lamavad tema jalgade juures ja aitavad teda sõjas. "Vanema Edda" järgi joob Odin ainult veini ja viskab kogu muu toidu oma laual kahele hundile, kes tema jalge ees lamavad.
Ian Paisley (vanem)

Ian Richard Kyle Paisley (6. aprill 1926, Armagh – 12. september 2014 Belfast) oli Põhja-Iirimaa poliitik ja vaimulik, kes oli Põhja-Iirimaa esimene minister maist 2007 kuni juunini 2008. Paisley asutas Ulsteri Vaba Presbüterlaste Kiriku ja unionistide-konservatiivse Demokraatliku Unionistliku Partei, mida ta juhtis aastatel 1971–2008.
Ta sündis Armaghis Põhja-Iirimaal baptistipastori perre, kuid veetis lapsepõlve Ballymenas Antrimi maakonnas. Nooruses õppis Paisleyta teoloogiat Walesis ja Belfastis. 1946. aastal pühitseti ta vaimulikuks ja 1950. aastate alguses aitas ta asutada Ulsteri Vaba Presbüterlaste Kiriku, mis oli Iirimaa Presbüterlaste Kirikust eraldunud konfessioon.
Ta identifitseeris end peamiselt ulsterlasena, aga ka iirlasena.
Juba nooruses tundis ta huvi poliitika ja Põhja-Iirimaa probleemide vastu. Nagu paljud teisedki Põhja-Iirimaa protestandid, asus ta unionistide poolele. Unionistide eesmärk on hoida Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi koosseisus ja ta kuulus sellesse äärmusrühmitusse.
Siiski hakkas ta poliitikas aktiivsemalt osalema alles 1960. aastatel. Ta kritiseeris muuhulgas Põhja-Iirimaa peaministrit (esimest ministrit) Terence O'Neilli, keda ta pidas Iiri Vabariigi juhtkonnaga liiga koostööaltiks. 1964. aastal nõudis ta muuhulgas, et Põhja-Iirimaa politsei, Royal Ulster Constabulary (RUC), eemaldaks Iiri lipu Sinn Féini peakorterist Belfastis. Sellele järgnesid paar päeva kestnud rahutused Põhja-Iirimaal. 1972. aastal oli Paisley vastu nn Sunningdale'i lepingule, mille eesmärk oli parandada koostööd Põhja-Iirimaa, Iiri Vabariigi ja Ühendkuningriigi vahel.
Ta ei sisenenud poliitikasse ainult demokraatlike vahenditega. 1964. aastal asutas ta kaasasutajana paramilitaarse organisatsiooni Ulster Protestant Volunteers (UPV), mis hiljem ühines sarnase organisatsiooniga Ulster Volunteer Force (UVF).
Ta ei osalenud Ühendkuningriigi parlamendis Westminsteris enne 1970. aastat, mil ta valiti North Antrimi esindajaks. Ta osales mitu korda ka Euroopa Parlamendis, kus ta muuhulgas nimetas parlamenti külastades paavst Johannes Paulus II-t Antikristuseks.
Tema partei, Demokraatlik Unionistlik Partei on valijate häälte pärast võistelnud peamiselt Ulster Unionist Parteiga (UUP), kuid on tavaliselt pidanud leppima väiksema häälteosaga. 2003. aasta valimistel õnnestus DUP-il aga saada rohkem hääli kui UUP-il ja temast sai Põhja-Iirimaa suurim partei.
Ta oli kogu oma poliitilise karjääri jooksul tugevalt katoliiklusevastane. Ta väitis muuhulgas, et Põhja-Iirimaa katoliiklased tuleks põletada ja et IRA on katoliku kiriku sõjaline tiib.
Ta uskus, et Euroopa Liit oli osa vandenõust, mille eesmärk oli luua Vatikani kontrolli all olev roomakatoliku superriik. Ta väitis, et Euroopa Parlamendi 666. koht reserveeritakse Antikristusele.
Aastal 2010 löödi Paisley rüütliks parun Bannside'iks ja ta oli Lordide koja liige kuni surmani.
Isiklikku.
Ta oli abielus aastast 1956 Eileen Paisleyga, neil on viis last, nende poeg Kyle on vaimulik, poeg Ian ja tütar Rhonda on poliitikud.
Tiib (lennundus)

Tiib on lennukile vajalik kindlas asendis olev kandev pind - kandepind (mehanism), mis tekitab lennuki raskusjõule vastas-suunalise jõu, sellise, et lennuki püstine laskumine oleks võimalikult lauge.
Otto Hermann von Güldenschantz

Otto Hermann von Güldenschantz (vene k. "Отто (Антон) Герман Гильденшанц, фон"; 11. (22.) jaanuar 1763 – 26. märts / 7. aprill 1836) oli Liivimaalt pärit baltisaksa päritolu Vene keisririigi sõjaväelane, kes teenis üle neljakümne aasta keisriarmees ja tõusis alampolkovniku (ooberstleitnandi) auastmeni. 
Ta teenis mitmes väeüksuses, sealhulgas Pihkva karabinjeeride ja Sevastoopoli musketäride rügementides ning Arensburgi garnisonipataljonis. 
Von Güldenschantz oli Püha Vladimiri IV klassi ordeni kavaler ning jäi teenistusest pensionile Kostroma jalaväepolgu koosseisust.
Elulugu.
Otto Hermann von Güldenschantz sündis 11. (22.) jaanuaril 1763 Nötkenshofis, Aluliina kihelkond, Liivimaa; tänapäeval Lätis, aadliperekonnas. 
Tema isa oli Gotthardt Wilhelm von Güldenschantz (1727–1780) ja ema Johanna Helena von Güldenschantz, sündinud von Radebandt (sünd. 1733 – † pärast 1782). 
Ta kuulus Güldenschantzide Liivimaa harusse ning oli hilisema alampolkovniku Georg von Güldenschantzi lell.
Teenistus.
Alljärgnev tabel annab ülevaate Otto Hermann von Güldenschantzi teenistuskäigust Vene keisririigi armees aastatel 1779–1824.
Otto Hermann von Güldenschantz teenis kokku 45 aastat Vene keisririigi sõjaväes, alustades noorem-fänrikuna ja lõpetades alampolkovnikuna.
Surm ja matmine.
Otto Hermann von Güldenschantz suri 26. märtsil / 7. aprillil 1836 Kuressaares, Saaremaal ning maeti sama aasta 1. (13.) aprillil Kudjape kalmistule. 
Tema abikaasa Katharina Elisabeth von Poll (1760–1836) suri vaid mõned päevad varem ning puhkab samal hauaplatsil. 
Nende ühine hauaplaat Kudjape kalmistul (kvartal 8, rida 13, plats 10) on säilinud ja heas seisukorras.
Alec Reid

Alec Reid (5. august 1931 – 22. november 2013) oli iiri katoliku preester, kes oli tuntud oma rolli poolest vahendajana Põhja-Iirimaa rahuprotsessis ning hiljem sarnaste pingutuste eest Baskimaal. Reid sündis Dublinis ja kasvas üles Nenaghis. Ta pühitseti preestriks 1957. aastal. Järgnenud nelja aasta jooksul osales ta misjonitöös Limerickis, Dundalkis ja Galway's, kolides seejärel Belfasti, Clonardi kloostrisse kus ta elas peaaegu nelikümmend aastat. Clonardi klooster asub katoliikliku piirkonna ja protestantliku Shankill Roadi vahel.
1988. aastal andis ta viimase võidmise kahele Briti sõdurile, kelle Ajutine IRA tappis pärast seda, kui nad olid ilmselt juhuslikult sattunud kolm päeva varem Milltowni kalmistu rünnakus hukkunu matuserongkäigu keskele. Foto Reidist põlvitamas peaaegu alasti Briti sõduri laiba juures viimset võidmist andmas on muutunud üheks Põhja-Iirimaa konflikti kõige tuntumaks kujutiseks.
1980. aastate lõpus korraldas Reid mitu kohtumist Sinn Féini juhi Gerry Adamsi ja Sotsiaaldemokraatliku ning Tööpartei juhi John Hume'i vahel, püüdes veenda vaenupooli alustama dialoogi, et vägivald lõpetada. Reid aitas vahendada salajasi rahuläbirääkimisi ka IRA ning Briti ja Iirimaa valitsustega kuni suure reede lepingu allkirjastamiseni. Elu viimastel aastatel elas ta Dublinis ja osales rahualgatustes Baskimaal. Pingutuste eest levitada rahu ja leppimist, sai ta mitmeid auhindu. Reid suri 2013. aastal Dublinis.
Neonatsism

Neonatsism on poliitiline liikumine, mis tekkis pärast Teist maailmasõda ja mille eesmärk on taaselustada natsionaalsotsialism või mõni selle variant, tihtipeale viidates sellest viidatud mõtetele.
Neonatsism Eestis.
Feuerkrieg Division.
2018. aasta oktoobris loodi organisatsioon nimega Feuerkrieg Division ehk FKD (eesti keeles Tulesõja Diviis), mis on Atomwaffeni Diviisi üks esindav haru.
FKD propageerib valge rassi ülemvõimu, näitab üles riigivõimu vastasust ning kutsub üksikisikuid üles relvi haarama ja terrorirünnakuid kavandama. Selle ideoloogia toetajad levitavad ja õigustavad rassiviha vähemuste, juutide, tumedanahaliste, seksuaalvähemuste, ajakirjanike ja politseiametnike suhtes. 
Organisatsiooni liikmed ning põhitegevus on peamiselt Balti riikide aladel, sealhulgas organisatsiooni esimene juht koodnimega "Commander," kes oli juhtimise alguses 13-aastane Eesti päritolu noormees. "Commander" tabati KAPO poolt 2020. aprillis ning on sellest ajast riikliku valve all, küll mitte vahistatud tema vanuse tõttu.
2025. aasta jaanuaris mõisteti Harju Maakohtu poolt kolm noort paremäärmuslast süüdi ning FKD sai määratletud kui paremäärmuslik, neonatslik ning terroristlik ühendus.
FKD on määratletud kui terroriorganisatsioonina ka Suurbritannias.
Viimsi vallavolikogu

Viimsi vallavolikogu on Viimsi valla omavalitsusorgan, mille valivad hääleõiguslikud kodanikud kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel. Viimsi vallavolikogul on 21 liiget.
Valla valitsemine.
Komisjonid.
Komisjonid on Viimsi vallavolikogu tööorganid eestseisuse ja fraktsioonide kõrval.
Komisjonide loend:
Istungid.
Vallavolikogu istungid toimuvad igal kuul teisipäeval (v.a juuli) Viimsi raamatukogu suures saalis. Istungite päevakord avaldatakse uudisena valla kodulehel enne istungi toimumist. Huvilised saavad minna volikogu istungit vaatama kas kohapeale või vaadata otseülekannet YouTube'ist.
Noortevolikogu.
Viimsi noortevolikogu on Viimsi vallavolikogu juures tegutsev Viimsi noortest koosnev nõuandva õigusega esinduskogu, mis esindab noorte huve Viimsis.
Viimsi noortevolikogu

Viimsi noortevolikogu on Viimsi vallavolikogu juures tegutsev Viimsi noortest koosnev nõuandva õigusega esinduskogu, mis esindab noorte huve Viimsis. Viimsi noortevolikogusse võib kandideerida iga 13-26-aastane noor, kelle elukoht on Viimsi vald, õpib Viimsi valla haridusasutuses või tegutseb aktiivselt Viimsi vallas.
Eesmärgid.
Eesmärgi täitmiseks noortevolikogu tegeleb noorte seisukohtade väljaselgitamisega valla elu suhtes; arutab noori puudutavaid küsimusi, mis kuuluvad valla võimupädevusse, ning teeb vallavolikogule ja vallavalitsusele noorte huvidest ja vajadusest lähtuvaid ettepanekuid; tutvustab ja edendab noorte hulgas demokraatia põhimõtteid; teeb koostööd vallavolikogu, vallavalitsuse ja teiste valdade ja/või linnade osaluskogudega ning noorteorganisatsioonidega ning esindab Viimsi noori maakondliku, riikliku või rahvusvahelise tasandi noorteüritustel.
Jaapani keiser

Jaapani keiser on Jaapani pärilik monarh ja riigipea. Keiser on põhiseaduse järgi Jaapani riigi ja inimeste sümbol ning on troonil tänu "suveräänse võimu teostaja ehk rahva tahtele". Võimujärglus on sätestatud keiserliku majapidamise seaduses. Jaapani keiser on tänu oma rollile Jaapani rahva sümbolina ja ülemkohtu otsuste järgi seaduse ees immuunne. Keiser on Jaapani keisridünastia peana ka šintoismi juht, šintoismis peetakse Jaapani keisrit päikesejumalanna Amaterasu otsene järeltulija. Legendi järgi loodi keisri positsioon 7. sajandil eKr, esimesed ajaloolised tõendid Jaapani keisritest pärinevad 5.–6. sajandist pKr.
Keisri roll on ajas vaheldunud, vahepeal on see olnud peamiselt sümboolne ning vahel ka "de facto" riigipea. Pärast Kamakura Šogunaadi algust ei osalenud Jaapani keiser erinevalt paljudest Euroopa monarhidest väejuhina lahingutes. Jaapani keisri võim on peaaegu alati olnud mingil määral pärsitud muude poliitiliste jõudude poolt. "De facto" juhtisid aastatel 1192–1867 riiki šogunid ja nende asevalitsejad šikkenid, kuigi nad määras ametisse keiser. Pärast 1868. aasta Meiji restauratsiooni oli keiser Jaapanis "de facto" uuesti võimul, tema ülemvõim kirjutati 1889. aastal ka Meiji põhiseadusesse. Pärast 1947. aasta põhiseaduse vastuvõtmist on keisri roll sümboolne, tal pole isegi minimaalset poliitilist võimu. Keiser annab Jaapani valitsuse nõul ja Jaapani riigi ning rahva nimel Jaapani Jaapani.
Keiser elab koos perekonnaga alates 19. sajandi keskpaigast kunagise Edo linnuse kohale ehitatud Jaapani keisripalees Tokyo kesklinnas. Enne seda oli keisri residents ligi üksteist sajandit ajaloolises pealinnas Kyōtos. Keisri sünnipäev (Naruhito ajal 23. veebruar) on riigipüha.
Alates 1. maist 2019 on Jaapani keiser Naruhito. Ta krooniti (vt Jaapani keisri kroonimine) pärast seda, kui tema isa Akihito troonist loobus (2019. aasta Jaapani keisrivahetus).
Kopeiski keemiatehase plahvatused

2025. aasta 22. oktoobri õhtul toimusid Venemaal Tšeljabinski oblastis Kopeiskis asuvas, suurtükimürske ja lennukite laskemoona tootvas keemiatehases "Plastmass" ligi paaritunnise vahega plahvatused ja puhkes tulekahju, hukkus 12 inimest.
Garm

Garm (vanapõhja keeles "Garmr" "koer") on Skandinaavia mütoloogias suur, koletu, nelja silmaga koer, kes valvab sissepääsu surnutemaailma Heli. Koera peamine ülesanne on ulguda iga kord, kui väravale ilmuvad uued surnud ja nii saab lohe Nidhöggr aru, et uus veri on lähenemas.
Ragnarök saabudes vabastab Garm end ja tormab Tyri juurde. Võitluses surevad mõlemad.
Garmi mainitakse nii "Vanemas Eddas" kui ka "Nooremas Eddas".
Nime etümoloogia.
Nime Garm etümoloogia on ebaselge. Bruce Lincoln seob nime Kreeka mütoloogilise koera Kerberosega, mõlema nime võimalikuks tüveks indoeuroopa algkeelest "ger-" ("urisema"). 
Garm esineb alamsaksi folklooris kui "helhond" (põrgukoer) või "kardoes", keda seostatakse jumalanna Tamfanaga. Koera punaseid, hõõguvaid silmi olevat nähtud Hollandis, Oldenzaali lähedal ning olendi ulgumine ennustab haigust ja surma.
Bifrost

Bifrost (vanapõhja keeles "Bifrǫst", ka Bilröst) on Skandinaavia mütoloogias vikerkaaresild, mis ühendab jumalate elukohta Asgardi ja inimeste elukohta Midgardi. Sild võib sümboliseerida ka virmalisi, mis sobib paremini põhjamaade kontseptsiooniga. 
Bifrosti lõpus asub Asgardi kõrgeim mägi Himmelbjerget, kus elab jumal Heimdall. Ragnaröki ajal sild praguneb ja hävib, kui tulehiid Surtr koos oma vägedega selle ületab. 
Etümoloogia.
Andy Orchard pakub, et Bifrost võib tähendada "sädelevat rada" "(shimmering path)". Ta märgib, et sõna "Bilröst" esimene tüvi "bil" ("hetk") viitab vikerkaare põgusale olemusele ja tõlgendab seda seotuna sõna "Bifrost" esimese elemendiga, vanapõhja keele tegusõnaga "bifa" ("sädelema"). Orchard rõhutab, et see element loob silla sädeleva valguse kuvandi.
Germanist Rudolf Simek tõlgenduse kohaselt on Bifrosti tähendus "taeva poole viiv kõikuv rada" (viidates ka tüvele "bifa") või "vilksamisi paistev vikerkaar", mis võib olla seotud sõnaga "bil" ("hetk").
1977. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 9. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1977 novembris.
Võistlusel osales 18 kabetajat, neist kaks meistersportlast, 9 meistrikandidaati ja 7 I järgu kabetajat.
Iga vastasega mängiti kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega.
Esmakordselt tuli Eesti meistriks Ülo Pailk. Hõbemedali võitis Vello Luht ja pronksi Erich Ruberg.
1989. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 21. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 15. septembril 1989.
Eesti meistriks tuli Raul Rebane. Hõbemedali võitis Nikolai Tubtsienko ja pronksi Helger Helemäe.
1967. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 2. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1967 juunis.
Võistlusel osales 16 kabetajat. Iga vastasega mängiti kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega.
Eesti meistriks tuli Valter Johanson. Hõbemedali võitis Guido Mumm ja pronksi A. Dmitrijev (teistel andmetel N. Dmitrijev).
Seitse paremat said õiguse mängida Eesti 3. kirikabe meistrivõistluste finaalturniiril. Eesti meister Valter Johanson pääses lisaks NSV Liidu kirikabe meistrivõistluste finaali.
Priit Neeme

Priit Neeme (sündinud 2. aprillil 1944 Pärnus) on eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja), sporditegelane ja spordiajaloolane.
Lõpetas 1963. aastal Pärnu 4. Keskkooli.
Töötanud 1966–1994 Pärnu Linakombinaadis ja 1995–2002 Eesti Telefonis.
Teinud kaastööd ajalehtedele.
Sportlasena.
Harrastanud kergejõustikku, tuli keskmaajooksus 10 korda Pärnu linna meistriks. 
Sporditegelasena.
Oli aastatel 1969–1979 Pärnu kergejõustikusektsiooni esimees ja alates 1976. aastast Kalevi kergejõustikusektsiooni presiidiumi liige. Algatanud ja korraldanud Pärnus spordiüritusi (1973 Kadrijooks, 1979 Meremiili jooks, 1985 Aastajooks, 1986 Kahe Staadioni jooks, 2001 Jüri Jaansoni Kahe Silla Jooks, 2008 Rannametsa Luitejooks ja Tori–Pärnu maraton, Rannajooks).
Kergejõustikukohtunikuna.
Oli alates 1979. aastast Pärnu kergejõustikukohtunike kogu esimees. Kuulunud Kergejõustikuliidu kohtunikekogu juhatusse. Tegutsenud kohtunikuna enam kui 2300 kergejõustikuvõistlusel (1979 vabariiklik kategooria, 1992 rahvuskategooria A-litsents).
Hans Orru

Hans Orru (sündinud 16. jaanuaril 1980 Tallinnas) on eesti tervishoiuteadlane.
Orru lõpetas 2003. aastal Tartu Ülikoolis keskkonnatehnoloogia bakalaureuseõppe ja 2005. aastal kaitses samas teadusmagistritöö teemal „Kütteturba kaevandamise ja kasutamisega seotud terviseriskid“. 2009. aastal kaitses ta Umeå ülikoolis doktoritöö teemal „Ekspositsioon tahketele osakestele ja sellega seotud tervisemõjud Eesti suuremates linnades“.
Aastatel 1998 –2004 töötas Orru Eesti Geoloogiakeskuses geoloogiatehnikuna, aastatel 2006 –2022 töötas ta Tartu Ülikoolis teaduri, lektori, dotsendi ja kaasprofessorina ning alates 2022. aastast keskkonnatervishoiu professorina. Alates 2024. aastat on ta ka Tartu Ülikooli kestliku arengu keskuse juhataja. Alates 2013. aastast on ta töötanud ka teadurina Umeå ülikoolis.
Tunnustus.
2025 Tartu Ülikooli aumärk
Isiklikku.
Hans Orru ema on geoloog Mall Orru ja tema abikaasa sotsioloog Kati Orru.
Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige on Eesti Spordiajaloo Seltsi antud tunnustus (auliige).
Seltsi põhikirja 3. osa 14. punkti järgi: "Seltsi auliikmeks võib täiskogu valida juhatuse ettepanekul Seltsi tegevuses silma paistnud liikmeid või Eesti spordiajaloo uurimise edendamisel erilisi teeneid omavaid isikuid".
Esimene tunnustus anti välja 1990. aastal.
ASEANi-Hiina vabakaubanduspiirkond

ASEANi-Hiina vabakaubanduspiirkond (inglise keeles "ASEAN–China Free Trade Area" (ACFTA)) on vabakaubanduspiirkond, kuhu kuuluvad 11 Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriiki ja Hiina Rahvavabariik.
Heldur Tuulemäe

Heldur Tuulemäe (kuni 12. veebruar 1940 perenimi Tubert; sündinud 1. oktoobril 1929 Tallinnas) on eesti endine kergejõustiklane (sprinter) ning sporditegelane ja spordiajaloolane.
Lõpetas 1949. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna.
Töötanud tehases Kvarts, Silikaat ja Eesti Dolomiit ning 15 aastat Tuletõrje Valitsuses vahetuse ülemana ja 15 aastat keemiakombinaadis Orto vaneminsenerina.
Alates 1958. aastast tegi kaastööd spordilehtedele. 
Sportlasena.
Hakkas sportima 1940, jätkas 1945. aastal Tallinna laste- ja noorte spordikoolis Johannes Talmre ja Raul Uulmani, hiljem Ruudi Toomsalu ja Viktor Vaiksaare juhendamisel. Kuulunud Nõmme Kalju, Dünamo, Jõu ja Kalevi liikmeskonda.
1948. aastal Dünamo ja 1950. aastal TPI meeskonnas Eesti NSV meister teatejooksudes. Võitis 1948. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistustel 100 m jooksus ja 4 × 100 m teatejooksus hõbeda. Osalenud veteranide maailma- ja Euroopa meistrivõistlustel.
Sporditegelasena.
Oli 1950–1953 tegev TPI Spordiklubi juhatuses ja 1962–1972 Tallinna kergejõustikusektsiooni presiidiumis. kuulunud alates 1983. aastast Tallinna Spordiveteranide Koondise ja aastatel 1988–2002 Eesti Spordiveteranide Liidu juhatusse. Olnud tegev Tallinna Kalevi Kergejõustikuklubi, Kergejõustikuveteranide Assotsiatsiooni ja Nõmme Kalju eestseisuses.
Kergejõustikukohtunikuna.
Tegutsenud kergejõustikukohtunikuna üle 1800 võistlusel. Sai 1969. aastal üleliiduline kategooria, 1992. aastal rahvuskategooria A-litsentsi.
Jakov Džugašvili

Jakov Jossifovitš Džugašvili (31. (vkj 18.) märts 1907 – 14. aprill 1943) oli Jossif Stalini ja Kato Svanidze poeg. Ta oli Jossif Stalini vanim poeg ja Kato Svanidze ainus laps; Kato suri üheksa kuud pärast sünnitust.
Tema isa oli Jakovi sünni ajal kahekümnendates revolutsionäär ning jättis poisi tema ema perekonna kasvatada. Aastal 1921 toodi Jakov Moskvasse, kus tema isast oli saanud bolševike valitsuse juhtfiguur ning hilisem Nõukogude Liidu juht. Stalin ei hoolinud Jakovist eriti, Jakov oli tagasihoidlik, vaikne ning näis kurvameelne. Ta üritas noorena endalt korduvalt elu võtta. Jakov Džugašvili oli kaks korda abielus, tema kolmest lapsest kaks jõudsid täiskasvanuikka.
Džugašvili õppis alguses inseneeriat, kuid siis suunas Stalin ta suurtükiväeohvitseri kursusele. Ta lõpetas õpingud aastal 1941 vaid paar nädalat enne seda kui Saksamaa Nõukogude Liitu ründas. Džugašvili saadeti rindele, kus sakslased ta vangi võtsid. Stalin keeldus tema vabastamiseks läbi rääkimast ning ta suri aastal 1943 Sachsenhauseni koonduslaagris.
Amylocorticiellum

Amylocorticiellum on seltsi "Amylocorticiales" kuuluv perekond seeni.
Sherman Antitrust Act

Sherman Antitrust Act of 1890 (inglise keelest "1890. aasta Shermani konkurentsiseadus") on Ameerika Ühendriikide konkurentsiõigusalane seadus, mis näeb ettevõtjatele ette vaba konkurentsi ning keelab ebaausad monopolid. Seaduse võttis vastu Ameerika Ühendriikide Kongress ning see sai nime põhiautori, senaator John Shermani järgi.
Sherman Act keelab konkurentsivastased kokkulepped ja kaubaturgude monopoliseerimise ning selle katsed. Seadus paneb Ameerika Ühendriikide Justiitsministeeriumile teostada järelevalvet ning annab seaduse rikkumise tõttu kahju saanud ettevõtjatele õiguse kolmekordseks hüvitiseks. Aastakümnete jooksul on Ameerika Ühendriikide kohtud Sherman Acti seostanud nii, et mõnel juhul on konkurentsi rikkumine õigusvastane "per se" ning mõnel juhul oleneb see asjaoludest.
Seaduse eesmärk on takistada hindade kunstlikku tõstmist läbi turu või pakkumise takistamise. Eduka äritegevuse tõttu tekkinud "süütu monopol" ("innocent monopoly") on õiguspärane, kuid kunstlikult monopoli hoidmise või tekitamise katsed seadusevastased. Sherman Acti mõte ei ole kaitsta ettevõtjaid edukamate ettevõtjate eest ega takistada ettevõtjatel ausa tulu teenimist, vaid säilitada konkurentsirohke turg ja kaitsta tarbijaid.
Eestis on sarnane õigusakt konkurentsiseadus.
Linda Jaanson

Linda Jaanson (kuni 1964 perenimi Stamberg, aastatel 1980–2013 Martis; sündinud 26. juunil 1933 Tartus) on eesti endine iluvõimleja ning spordipedagoog, sporditegelane ja spordiajaloolane.
Hariduskäik.
Lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) ajaloo-keeleteaduskonna vene keele ja kirjanduse osakonna ning 1965. aastal kehakultuuriteaduskonna (KKT).
Töökäik.
Töötanud aastatel 1957–1960 Võnnu Keskkoolis õpetajana, aastatel 1960–1996 TRÜ/ Tartu Ülikooli KKT õppejõuna ja naisvõimlemisosakonna juhatajana. Tegutsenud rühmade treenerina, koostanud rühmvõimlemiskavasid. Korraldas 1985–1990 TRÜ juures naisvõimlemisrühmade juhtide üleliidulist koolitust.
Sportlasena.
Hakkas sportima Vilma ja Uno Sahva käe all, hiljem jätkas Lidia Uustali juhendamisel. Oli 1952–1957 Eesti NSV iluvõimlemiskoondise liige, võitis Eesti NSV meistrivõistlustel aastatel 1954 ja 1955 mitmevõistluses pronksi.
Sporditegelasena.
Olnud tegev ENSV Spordikomitee metoodilises nõukogus, Rahvavõimlemisföderatsiooni presiidiumis, Võimlemisliidu juhatuses ja Kalevi naisvõimlemiskomisjonis, on juhtinud Tartu iluvõimlemissektsiooni.
Samuti oli tegev NSV Liidu Võimlemisföderatsiooni naisvõimlemiskomisjonis (aseesimehena) ja Rahvaspordiföderatsiooni teaduslik-metoodilises nõukogus.
Teoseid.
Avaldanud võimlemisalaseid õppevahendeid ja teadusartikleid.
Julian Schmid

Julian Schmid (sündinud 1. septembril 1999 Oberstdorfis) on Saksamaa kahevõistleja. Ta tuli 2025. aastal maailmameistrivõistlustel Trondheimis meeskonnavõistluse maailmameistriks.
2019. aastal liitus Schmid Saksamaa täiskasvanute võistkonnaga maailmakarikavõistlustele, saavutades hooaja parima 15. koha Lahtis.
Kuna rahvusvahelised võistlused 2020. aastal jäeti ära COVID-19 pandeemia tõttu, võistles Schmid Saksamaa meistrivõistlustel, saavutades individuaalselt üheksanda ja meeskondlikus sprindis koos Wendelin Thannheimeriga neljanda koha. Ta naasis rahvusvahelistele võistlustele 2020–21 kontinentaalkarika turniiril, saavutades Park Citys kaks võitu ja pälvides FIS-i nädala sportlase tiitli.
2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis saavutas Schmid normaalmäel 8. ja suurel mäel 10. koha. Meeskondlikus võistluses võitis ta hõbemedali koos Vinzenz Geigeri, Eric Frenzeli ja Manuel Faisstiga. Ta lõpetas hooaja maailmakarika üldarvestuses 12. kohal ja nimetati FIS-i aasta uustulnukaks.
2022. aasta suvel võitis Schmid Grand Prix' segavõistkondade võistluse ja teenis Saksamaa meistrivõistlustel oma esimese individuaalmedali (kolmanda kohaga). Ta alustas maailmakarikavõistluste 2022/23 hooaega tugevalt, võites Rukal, Otepääl ja Oberstdorfis. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Planicas teenis ta individuaalvõistluses normaalmäel hõbemedali Jarl Magnus Riiberi järel.
Schmidi 2023/24 hooaeg oli vähem edukas, poodiumikohti ei tulnud, kuid ta lõpetas üldarvestuses 12. kohal. Ta alustas 2024/25 hooaega Ruka kompaktklassi võistlusel kolmanda kohaga.
2025. aasta maailmameistrivõistlustel Trondheimis võitis ta meeskonnavõistluses kuldmedali, segavõistkondlikus võistluses hõbemedali ning saavutas normaalmäel 4. ja suurel mäel 6. koha.
Välislingid.
[[Kategooria:Saksamaa kahevõistlejad]] 
[[Kategooria:Sündinud 1999]]
Mitmekesisuse ja muutuste juhtimine

Mitmekesisuse juhtimine on erineva taustaga töötajate kaasamine organisatsiooni soo, rahvuse või vanuse põhiselt. Kaasamine algas 1980. aastatel USA-s Uus avalik halduse põhimõtetel, eesmärgiga vältida diskrimineerimist ja tagada õiglast kohtlemist töökohal, sõltumata inimese taustast.  Erineva kogemustepagasiga inimeste koostöö peaks tagama mitmekülgsemat lahendust probleemidele ning tulemusena pakkuma rohkem uusi ideid. Erinevate vaadetega inimeste koostöö võib aga hea juhita ka suurendada konfliktide tekkimise riski. 
Mõiste ja taust.
Mitmekesisus avalikus sektoris hõlmab erinevaid inimesi. Töötajaid eristatakse nende tausta kaudu primaarsetes ja sekundaarsetes dimensioonides. Primaarsed dimensioonid on nähtavad ja muutumatud nagu näiteks rahvus, sugu, vanus või rass. Sekundaarsed dimensioonid on aga omandatavad: haridus, väärtused, kogemus. 
Mitmekesisuse tüübid.
Lähtuvalt inimese oskustest on mitmekesisel meeskonnal mitmeid eeliseid. Näiteks vanuse kontekstis toovad noored meeskonda innovaatilisemaid ideid ning kiiret kohanemisvõimet muutuste korral, samas kui vanemad hindavad kogemust ja stabiilsust. Erineva kultuurilise taustaga töötajad aitavad ümber kujundada tekkinud eelarvamusi ja toovad lauale eripärased vaatenurgad. 
Vastuolude juhtimine.
Hoolimata meeskonna mitmekesisuse juhtimisest võib ette tulla vastuolusid inimeste vahel. Vastuolud tekivad tavaliselt primaarsetest või sekundaarsetest dimensioonidest lähtuvalt. Kultuurilised konfliktid tekivad, kui erinevad väärtused ei sobi kokku (näiteks üks kultuur hindab astmelist süsteemi, teine aga võrdsust). Soolised erinevused võivad tingida olukorra, kus üks sugu tunneb end alavääristatuna samas kui teine on oma positsiooniga organisatsioonis rahul. Lisaks võivad vastuolud tekkida ka mitmekeelsetes meeskondades, kus valearusaamad ja möödarääkimised on kerged juhtuma. 
Juhtimispraktikad.
Vastuolude vältimiseks korraldatakse koolitusi, et luua töökeskkond ja -kultuur, mis peaks vähendama konfliktide teket. Koolituste eesmärgiks on aidata töötajatel paremini koostööd teha ning mõista erinevusi inimeste  ja nende tööstiilide vahel ning nendest mööda vaadata.  Vastuolude esinemisel lahedatakse need neutraalse vahendaja või avatud arutelu abil, mis aitab leida kiire lahenduse tekkinud probleemile. Tavaks on ka luua asutusesisesene mitmekesisuse kava (nt värbamise reeglid), mis tagavad selged juhised ning võrdsed võimalused inimeste tööle võtmiseks ning mis omakorda suurendavad tulemuslikkust. 
Näited Eestis.
Eesti avalikus sektoris tegeleb mitmekesisuse edendamisega kõige hoogsamalt Sotsiaalministeerium, mis lähtub mitmekesisuse kavast, mille eesmärgiks on töötajate kaasamine ning diskrimineerimise vähendamine. 2022. aasta sügisel oli ministeeriumi töötajate koosseis mitmekesine nii soo kui ka rahvuse poolest. Praegune kava näeb ette töökiusu ja ahistamise ennetamise edendamist.