tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wayne Hennessey

Wayne Robert Hennessey (sündinud 24. jaanuaril 1987 Bangoris) on Walesi jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i Nottingham Forest ja Walesi jalgpallikoondises.
2003. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Wolverhampton Wanderers. Kaks aastat hiljem sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. 2007. aasta jaanuaris läks ta laenule Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubisse Stockport County. Ta püstitas Stockport Countys mängides Inglismaa Football League'i rekordi, kui tegi üheksa nullimängu järjest (kõik üheksa mängu lõppesid lisaks Stockport County võiduga). Hooajal 2007/08 kerkis Hennessey Wolverhampton Wanderersi esiväravavahiks; samal hooajal valiti Hennessey Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2008 ja 2012 valiti ta Wolverhampton Wanderersi aasta parimaks mängijaks. Pärast 2012. aastal saadud vigastust ei õnnestunud tal Wolverhampton Wanderersis enam kordagi mängida. Hooaja 2013/14 esimeses pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Yeovil Town.
2014. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Crystal Palace.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Burnley. 2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Nottingham Forestiga.
Walesi jalgpallikoondises tegi Hennessey debüüdi 26. mail 2017 sõprusmängus Uus-Meremaa vastu. Ta kuulus Walesi koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. 2022. aasta novembri seisuga on Hennessey Walesi koondises mänginud 108 korda, millega on ta Walesi koondises kolmas enim mänge pidanud mängija.
Uus tänav (Keila)

Uus tänav on tänav, mis asub Keila linnas.
Uus tänav ühendab Keila Keskväljakut ja raudteejaama.
Nõukogude ajal kandis antud tänav M. Kalinini nime.
Pae tänav (Keila)

Pae tänav on tänav Keila linnas, mis ühendab Luha ja Piiri tänavaid.
1924. aastal jaotati Paldiski maantee äärne maa-ala ehituskruntideks ning loodi Pae ja Piiri tänav, kuhu ehitati elumajad. Nende juurde rajati puu- ja juurviljaaiad, mille saadusi käidi müümas ka Nõmme turul. 
Pae tänava ilme muutus 1970. aastatel, kui Keilas hoogustus elamuehitus. Paljud 20. sajandi alguses ehitatud väikeelamud lammutati ja tänava äärde ehitati mitu viiekorruselist paneelelamut.
Mäe tänav (Keila)

Mäe tänav on tänav Keila linnas.
Kuni 2018. aasta oktoobrini oli Keilas kaks Vasara tänavat. Aadressisüsteemi korrastamise käigus moodustas Keila Linnavalitsus 2018. aastal kolm uut tänavat: Vasara põik, Kirsi tänav ja Mäe tänav. Mäe tänav on endine Vasara tänava lõunapoolne liin ja kulgeb alates Piiri tänavast garaažide vahelt kuni Paldiski maanteeni. Mäe tänava nimi on kaudne viide piirkonnas tegutsenud geoloogiakeskusele. Mäe tänav on 410 meetrit pikk.
Mäe tänav 7 asub Keila Noortekeskus.
Vasara põik (Keila)

Vasara põik on tänav Keilas. 
Kuni 2018. aasta oktoobrini oli Keilas kaks Vasara tänavat (põhjapoolne ja lõunapoolsed liinid). Vasara tänava piirkonna aadresside korrastamiseks moodustas Keila Linnavalitsus 2018. aastal kolm uut tänavat: Vasara põik, Kirsi tänav ja Mäe tänav.
Ubamaak

Ubamaak on settelise või eluviaalse päritoluga rauamaak, mangaanimaak või alumiiniumimaak (boksiit), mis esineb väikeste ümmarguste või oakujuliste moodustistena.
Ubamaagi hulka kuulub teatud laadi setteline pruunrauamaak ehk limoniit, mis on settinud järvepõhja (järvemaak) või soopõhja (sooraud).
Kirsi tänav (Keila)

&lt;mapframe latitude="59.313446" longitude="24.414411" zoom="16" width="220" height="222" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "stroke": "#fc0303",
 "stroke-width": 3,
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 24.413649,
 59.313711
 [
 24.414346,
 59.313842
 [
 24.414679,
 59.313881
 [
 24.414968,
 59.313889
 [
 24.415092,
 59.312964
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Kirsi tänav on tänav Keila linnas, mis ühendab Mäe tänavat ja Paldiski maanteed. 
Kuni 2018. aasta oktoobrini oli Keilas kaks Vasara tänavat (põhjapoolne ja lõunapoolsed liinid). Vasara tänava piirkonna aadresside korrastamiseks moodustas Keila Linnavalitsus 2018. aastal kolm uut tänavat: Vasara põik, Kirsi tänav ja Mäe tänav. 
Tänav on saanud nime ühe eramu kirsiaia järgi, mis asub tänava servas. Tänava pikkus on 140 meetrit.
Vasara põik

Vasara põik on tänav Tartus Ropka linnaosas. See algab Vasara tänavalt ja liitub Jalakakuru tänavaga.
Tänav on umbes 200 meetri pikkune ja sel on üks lisaharu.
Haldjajuuksed

Haldjajuuksed ehk inglijuuksed on härmatis, mis tekib hallitusseene "Exidiopsis effusa" osalusel.
Sellist härmatist nimetatakse veel inglijuusteks, libahärmatiseks, külmalilledeks, jäävillaks ja jäähabemeks.
Levik.
Haldjajuukseid leiab leht- ja segametsadest peamiselt maapinnal kõdunevatelt lehtpuuokstelt. Nähtus tekib põhja laiuskraadidel ja mägistes piirkondades.
Teke.
Haldjajuuksed tekivad kindlate tingimuste korral. Vajalik on kõrge õhuniiskus, tuulevaikne ja ilma lumeta ilm. Temperatuur peab langema peale mõnda plusskraadi alla nulli. Eestis on sellised tingimused hilissügisel või varakevadel. Temperatuuri langemisel surutakse puidus olev niiskus läbi peenikeste pooride, kus see kohe külmub. Seene fermendid ei lase jääkristallidel suuremateks kristallideks muutuda ja tekivad peenikesed jääniidid. Seene kaasabil tekivad jääniitidest moodustised, mille läbimõõt on umbes 0,01 mm ja mis nullilähedase temperatuuri juures võivad püsida tunde. Haldjajuuksed võivad soodsate tingimuste korral kasvada kuni 20 cm pikkuseks. Madal temperatuur pikendab juukseid, sooja tõttu kaotavad nad vormi.
Ajalugu.
Esimesena kirjeldas haldjajuukseid kui nähtust 1918. aastal saksa geofüüsik ja meteoroloog Alfred Wegener, kes arvas, et selle nähtuse kujunemisel osalevad hallitusseened.
Šveitsi teadlane Gerhart Wagner selgitas koos meeskonnaga välja seeneliigi, mis osaleb haldjajuuste tekkel, ja tekke põhjused. Teadlased sattusid Šveitsis metsas haldjajuustele ja otsustasid uurida eriliste härmatisevormide kujunemist. Uurimistulemused ilmusid ajakirjas Biogeosciences.
Aastal 2015 tulid Euroopa teadlased järeldusele, et haldjajuuste moodustumisel osaleb hallitusega sarnane seen "Exidiopsis effusa." Samuti on leitud, et haldjajuuksed on seotud üdikulaadse seenega. Üdik ehk üdiseen ehk ­pärisüdik ("Pseudohydnum gelatinosum") on kandseente hulka kuuluv söödav seeneliik, mis kuulub üdiku perekonda "Pseudohydnum."
Marília Mendonça

Marília Dias Mendonça (22. juuli 1995 Cristianópolis, Goiási osariik – 5. november 2021 Piedade de Caratinga, Minas Geraisi osariik) oli Brasiilia laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. 
Tema karjäär algas 2011. aastal. Ta andis oma esimese "live"-albumi välja 2016. aastal.
Tema teine album "Realidade" ilmus 2017. aastal ja pälvis Grammy Latino auhinna nominatsiooni. 2019. aastal andis ta välja albumi "Todos os Cantos". See album võitis talle Grammy Latino auhinna.
5. novembril 2021 hukkus Mendonça 26-aastaselt Minas Geraisi osariigis Piedade de Caratingas toimunud lennuõnnetuses.
Ülekandetegur

Ülekandetegur, ka "ülekandearv", "ülekandesuhe", on tehnikas mehhanismi või energiamuunduri iseloomuliku sisendsuuruse ja väljundsuuruse suhe. 
Elektriahela korral, mida saab käsitleda neliklemmina ehk kakspordina (näiteks elektrooniline võimendi), võrdub ülekandetegur väljundpinge amplituudi ja sisendpinge amplituudi suhtega või siis väljundvõimsuse ja sisendvõimsuse suhtega. Seda suhet väljendatakse harilikult logaritmilistes ühikutes – detsibellides (dB). Kui ülekandetegur on suurem kui 1 (suurem kui 0 dB), on tegemist signaali võimendamisega (juurdejuhitava energia arvel) ja ülekandetegurit võib nimetada võimendusteguriks. Kui ülekandetegur on väiksem kui 1 (detsibellid miinusmärgiga), toimub signaali nõrgendamine (summutamine), nagu näiteks atenuaatoris.
Võimendustegur

Võimendustegur, ka võimendus (inglise keeles "gain"), on elektroonikas ja signaalitöötluses lineaarse süsteemi väljundväärtuse formula_1 ja sisendväärtuse formula_2 suhe (jagatis):
formula_3
Suhestatavateks väärtusteks võivad seejuures olla süsteemi võimsuse, elektripinge amplituudi või voolutugevuse väljund- ja sisendväärtused. Vastavalt on siis tegemist võimsusvõimendusega (näiteks raadiosagedusvõimendis ja audiovõimendi võimsusvõimendis)]], pingevõimendusega (näiteks operatsioonvõimendis) või vooluvõimendusega (näiteks bipolaartransistoris).
Võimendustegurit kui väljund- ja sisendsuuruste suhet väljendatakse sageli logaritmilistes ühikutes – detsibellides (dB). 
formula_4
kus formula_5 on võimsus sisendis ja formula_6 võimsus väljundis.
formula_9
Paljudel juttudel on sisendtakistus formula_10 ja väljundtakistus formula_11 võrdsed, siis
formula_12
Vooluvõimenduse avalduse saamiseks väljendame võimsuse voolu ja takistuse kaudu, formula_13:
formula_14
Kui sisendtakistus formula_10 ja väljundtakistus on võrdsed, siis valem lihtsustub:
formula_16
Antenni võimendus

Antenni võimendus on antenni peasuunas kiiratava või vastuvõetava kiirgusvõimsuse tiheduse suhe sellesse võimsustihedusse, mida sama toitevõimsuse juures kiirgaks või võtaks vastu kaovaba võrdlusantenn samas ruuminurgas. Võrdlusantenniks on isotroopkiirgur (kiirgab või võtab vastu igas suunas ühtlaselt) või poollainedipool (suunadiagramm 8-kujuline).
Antenni võimendus on määratud suunateguri ja kasuteguriga.
Suunategur.
Antenni suunategur formula_1 näitab, kui palju on elektrivälja tugevus formula_2 peasuunas (või samaväärne magnetvälja tugevus formula_3) antennis suurem kui isotroopkiirguris samadel tingimustel:
 formula_4
kus formula_5, formula_6 ja formula_7 on vastavalt elektrivälja tugevus, magnetvälja tugevus ja kiirgusvõimsuse tihedus isotroopkiirguris.
Seega iseloomustab antenni võimendus seda, kuivõrd on antenn võimeline koondama antenni sisendvõimsust kitsaks vihuks (sagaraks) antenni peasuunas.
Antenni kasutegur.
Antenni kasutegur formula_8 iseloomustab antenni elementides tekkivaid elektrienergia kadusid, nt tingituna nende elektritakistusest.
Kuna voolujaotused on saate- ja vastuvõtuantennides erisugused (mis tuleneb sellest, et vastuvõtuantenni lähiväli erineb saateantenni lähiväljast), tuleb vahet teha saate- ja vastuvõtuantenni kasuteguritel:
kus formula_10 on kiirgusvõimsus antenni suunadiagrammi peasuuna sagaras ja formula_11 on kogu juurde juhitav võimsus (kiirgusvõimsus pea-, taga- ja kõrvalsagarates kokku).
kus formula_13 on tarbijale (vastuvõtuseadmele) antav võimsus ja formula_14 on elektromagnetilisest kiirgusväljast võetav elektriline võimsus; see määratakse antenni efektiivse pindala järgi, mis on võrdeline võimenduse ja elektromagnetvälja lainepikkuse ruuduga.
Võimenduse arvutus.
Antenni võimendus formula_15 arvutatakse suunateguri ja kasuteguri korrutisena:
 formula_16
kus
 suunategur formula_17;
 kasutegur formula_18 (saateantennil formula_19 ja vastuvõtuantennil formula_20).
Kasutegur jääb sageli vahemikku 0,6 … 0,8, seega määrab võimenduse eelkõige suunategur (võib ulatuda mitmekümneni):
 formula_21
Võimenduse ühik.
Antenni võimendust väljendatakse harilikult detsibellides (dB), kusjuures võrdlussuuruseks on kas isotroopkiirguri või poollainedipooli kiirgusvõimsus:
 formula_22
Sõltuvalt sellest, kas võrdlusantenniks on isotroopkiirgur või poollainedipool, kasutatakse tähist dBi või dBd. Erinevus isotroopkiirguri ja poollainedipooli võimenduste vahel on 2,15 dB:
 formula_23
Eri tüüpi antennide võimendusi:
Kui antenni võimendust ei mõõdeta mitte detsibellides, vaid suhtühikutes, kasutatakse terminit antenni võimendustegur:
 formula_24
Vaata ka.
[[Kategooria:Raadiotehnika]]
Aglianico

Aglianico on viinamarjasort, millest valmistatakse punast veini.
Kasvatatakse peamiselt Basilicatas ja Campanias.
Rohuneeme raketibaas

Rohuneeme raketibaas oli NSV Liidu sõjaväeobjekt ligi 48 hektarit hõlmaval alal Viimsi poolsaare tipus, Kelvingi ja Rohuneeme küla lähistel. 
Baasis asus NSV Liidu õhukaitsevägede seniitraketidivisjon aastatel 1959–1989 ning seal hoiti rakette S-75 ja S-300. Aastatel 1968–1970 kuulusid baasi varustusse ka 100 mm õhutõrjekahurid. 1970. aastatel lisandusid relvastusse tuumalõhkepeadega raketid, mis olid ette nähtud suurte sihtmärgigruppide hävitamiseks või sellise lennuki allatulistamiseks, mille pardal oli tuumarelv. Tuumalõhkepäid rakettidele S-75 hoiti hoidlates „rajatis 7A“, mille tüüpideks oli „Granit“ või „Pantsir“, mis mahutas kolm raketti. 1990. aasta märtsis toodi baasi uuem süsteem S-300PS.
Uuem divisjon S-125 loodi 1968. aastal Viimsis aadressile Kalmistu tee 17, kalmistu juures olnud linnakuhooned jäid vanema divisjoni S-75 käsutusse.
Hiljem on aladele rajatud tervise- ja suusarajad.
Julián Álvarez

Julián Álvarez (sündinud 31. jaanuaril 2000 Calchínis, Córdoba provintsis) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Madridi Atlético ja Argentina jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Ta alustas klubikarjääri River Plate'is, millega liitus 2016. aastal. Argentina kõrgliigas debüteeris ta 2018. aasta oktoobris. Esimese värava lõi ta Argentina kõrgliigas 17. märtsil 2019 mängus Independiente vastu. 2019. aasta detsembris lõi ta Argentina karikavõistluste finaalis värava Central Córdoba vastu, kindlustades River Plate'i 3:0 võidu.
2021. aastal tuli Álvarez River Plate'iga Argentina meistriks. 18 väravaga oli ta liiga suurim väravakütt. Samal aastal valiti ta lisaks Lõuna-Ameerika aasta jalgpalluriks.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta viie ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Manchester City, kuid ta jäi kuni hooaja lõpuni laenule River Plate'i. 25. mail 2022 lõi Álvarez Copa Libertadorese alagrupimängus kuus väravat Alianza Lima vastu.
Manchester Citys mängis ta esimest korda Inglismaa superkarikafinaalis Liverpooli vastu; Manchester City kaotas 1:3 ja Álvarez lõi City ainsa värava. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 7. augustil mängus West Ham Unitedi vastu. Kaks esimest väravat lõi ta liigas sama aasta 31. augustil 6:0 võidumängus Nottingham Foresti üle. Álvarez mängis Manchester Citys kaks hooaega ning tuli mõlemal hooajal klubiga Inglismaa meistriks, lisaks võideti hooajal 2022/23 UEFA Meistrite Liiga.
2024. aasta augustis siirdus ta ligi 95 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubisse Madridi Atlético. See oli kõige suurem summa, mis oli Manchester Cityle ülemineku eest makstud.
Koondisekarjäär.
Argentina jalgpallikoondises tegi Álvarez debüüdi 3. juunil 2021 MM-i valikmängus Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. märtsil 2022 MM-i valikmängus Ecuadori vastu. 2021. ja 2024. aastal võitis ta Argentina koondisega Copa América.
2022. aastal tuli ta Argentina koondisega maailmameistriks. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel lõi Álvarez kokku neli väravat: esimese viimases alagrupimängus Poola vastu, teise kaheksandikfinaalis Austraalia vastu ning kolmanda ja neljanda poolfinaalis Horvaatia vastu.
Roman Kutuzov

Roman Kutuzov (16. veebruar 1969 Vladimir – 5. juuni 2022) oli Venemaa sõjaväelane, kindralmajor.
Roman Berdnikov

Roman Berdnikov (sündinud 31. augustil 1974 Obi-äärses Kamenis) on Venemaa sõjaväelane, kindralleitnant (2020), alates 28. septembrist 2022 Lääne Sõjaväeringkonna ülem.
Hammudiidide dünastia

"Ziriididest iseseisvunud Põhja-Aafrika dünastia kohta vaata artiklit Hammadiidide dünastia."
Hammudiidide dünastia (araabia keeles بنو حمود, "Banū Ḥammūd") oli berberistunud araabia moslemite suguvõsa, mis oli lühikest aega võimul Córdoba Kalifaadis, Málaga ja Algecirase Taifades ning Ceutas.
Dünastia.
Dünastia sai nime oma esivanema Hammudi järgi, kes oli Idrisiidide dünastia rajaja Idris ibn Abdallahi järeltulija Hasani lapselapselaps, kes oli omakorda Fatimah' ja Ali laps ning islami prohveti Muḩammadi lapselaps. Kui Sulayman ibn al-Hakam oma berberitest liitlastele Andaluusias maid jagas, määrati kaks Hammudiidide suguvõsa liiget Algericase, Ceuta ja Tangeri kubernerideks. Sellega said Hammudiidid Gibraltari väina ülese kaubanduse enda kontrolli alla ja kiiresti väga mõjukateks. Ceutat valitsenud Hammudiid Ali ibn Hammud al-Nasir väitis, et tegutseb kukutatud kaliifi Hisham II hüvanguks ning marssis 1016. aastal Córdobasse, kus ta kaliifiks krooniti.
Viimane Hammudiidide kaliif kukutati aastal 1056, kui Granada Ziriidid Málaga enda kontrolli alla võtsid. Ziriidid olid varem olnud Hammudiidide suurimad liitlased. Hammudiidide suguvõsa pages Ceutasse.
Odessa Classics

Odessa Classics on Ukrainas Odessas toimuv iga-aastane klassikalise muusika festival. Esimest korda toimus see 10.–14. juunil 2015. Traditsiooniliselt toimuvad kontsertidega samal ajal ka kunstinäitused ja kultuurikonverentsid. Ukraina klassikafestivalidest on see suurim.
Venemaa sissetungi tõttu Ukrainasse toimub festival 2022. aastal eksiilis. See algas kontsertidega Tallinnas, Laulasmaal ja Tartus, kus koos Ukraina interpreetidega osalesid Briti-Saksa viiuldaja Daniel Hope, ERSO ja Eesti viiuldaja Hans Christian Aavik. Festival jätkub Kreekas Thessalonikis ja Saksamaal Bonnis. Festivali kunstiline juht on pianist Aleksei Botvinov, kes oli ka festivali algataja 2015. aastal.
Aurélien Tchouaméni

Aurélien Djani Tchouaméni (sündinud 27. jaanuaril 2000 Rouenis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Madridi Real ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Bordeaux' Girondinsis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2011. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu kõrgliigaklubiga Monaco. Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 valiti Tchouaméni Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2020/21 valiti ta lisaks Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks.
2022. aasta juulis siirdus ta Madridi Reali, kellega sõlmis kuueaastase lepingu.
Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Tchouaméni debüüdi 1. septembril 2021 MM-i valikmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. Koondises lõi ta oma esimese värava 25. märtsil 2022 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu.
Bajram Begaj

Bajram Begaj (sündinud 20. märtsil 1967 Rrogozhinës) on Albaania poliitik, arst ja sõjaväelane (kindralmajor). Ta teenis 29. juulist 2020 kuni 4. juunini 2022 Albaania relvajõudude peastaabi ülemana. Ta valiti juunis 2022 Albaania presidendiks.
Ta sündis aastal 1967 Rrogozhinës Tirana maakonnas. Ta lõpetas aastal 1989 Tirana Meditsiiniülikooli. Aastast 1998 oli ta sõjaväearst.
29. juulil 2020 määrati ta Albaania relvajõudude peastaabi ülemaks, kus teenis 4. juunini 2022.
4. juunil 2022 valiti ta Albaania presidendiks. Ametisse asus ta 24. juulil 2022.
Isiklikku.
Ta on abielus, peres on kaks poega.
Petrálona koobas

Petrálona koobas (σπήλαιο Πετραλώνων "spíleo Petralónon", ka Κόκκινες Πέτρες, "Kókkines Pétres" 'punased kivid') on stalaktiitkoobas Katsika mäe läänenõlval Petrálona küla lähedal Chalkidike poolsaarel Kreeka Makedoonia piirkonnas 55 km kaugusel Thessaloníkis. Kõrgus merepinnast on kuni 270 m. 
Koobas on karstipäritolu.
Koopast on leitud Euroopa vanimad ürginimese jäänused ja vanimad teadaolevad tule kasutamise jäljed. 
Fossiil Petrálona 1.
Aastal 1959 avastas üks Petrálona elanik Filippos Kadzaridis koopa ning arvas tilkumise heli tõttu, et seal on allikas. Geoloog ja speleoloog Ioannis Petrocheilos uuris koopa saale, mis olid kaljuvaringu tõttu seni peidus olnud.
Koobas sai maailmakuulsaks, kui teine külaelanik Christos Sarrigianidis leidis 16. septembril 1960 koopast ürginimese kolju. Teistel andmetel leidis Petrocheilos 1960. aastal umbes 30-aastaselt surnud inimese perekonna esindaja fossiilse kolju, mille omanikku nimetati ajutiselt "Archanthropus europeaus petraloniensis" (kollektsiooninumber Petrálona). Kolju dateeriti 1981. aastal 160 000 kuni 240 000 aasta vanuseks, aga võib-olla on ta isegi vähemalt 300 000 aasta vanune. Kolju siseruumala on 1200 cm³ ja see sarnaneb teiste tunnuste, sealhulgas silmakoopaüliste mõigaste kuju poolest rodeesia inimesega (Kabwe 1) Sambiast ja Tautaveli inimese fossiiliga Arago XXI Lõuna-Prantsusmaalt. Mõlema dateeringu järgi võib fossiili omistada hilisele heidelbergi inimesele, kellest tänapäevase arusaama järgi põlvneb neandertallane. Selle dateeringuga sobib kokku, et kolju sarnaneb mõnede tunnuste poolest neandertallase koljuga, teiste järgi aga palju vanemate fossiilidega: "Kolju näeb välja, nagu neandertallase nägu oleks istutatud teise liigi ajukoljule." Leiukohta nimetatakse mausoleumiks.
Ühest teisest koopasaalist, "hiiglaste surnuaiast", leiti metsloomade kuid. Leide hoitakse Thessaloníki Aristotelese Ülikooli paleontoloogiaosakonnas.
Muuseum.
Koopa sissepääsu juures on Petrálona antropoloogiamuuseum, kus on eksponeeritud luud, hambad, tööriistad jne. Saab teha giidiga 800 m pikkuse ringkäigu koopas.
Borna Sosa

Borna Sosa (sündinud 21. jaanuaril 1998 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Torino ja Horvaatia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Horvaatia klubis Zagrebi Dinamo, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Horvaatia kõrgliigas debüteeris ta 2015. aasta märtsis. Zagrebi Dinamo põhikoosseisus kindlustas ta koha hooajal 2017/18.
2018. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa klubiga VfB Stuttgart.
2023. aasta septembris sõlmis ta kuni 2028. aastani kehtiva lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. 2024. aasta augustis läks ta laenul Itaalia kõrgliigaklubisse Torino.
Horvaatia jalgpallikoondises tegi Sosa debüüdi 1. septembril 2021 MM-i valikmängus Venemaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 22. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Taani vastu. Ta kuulus Horvaatia koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Mk 19

Mk 19 (inglise keeles "Mk 19 grenade launcher") on 40 mm automaatgranaadiheitja.
Marin Pongračić

Marin Pongračić (sündinud 11. septembril 1997 Landshutis) on Saksamaal sündinud Horvaatia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Lecce ja Horvaatia jalgpallikoondises. Ta võib mängida ka paremkaitsja või kaitsva poolkaitsjana.
Ta on kuulunud Müncheni Bayerni noorteakadeemiasse. Aastatel 2013–2016 kuulus ta FC Ingolstadti.
2016. aastal liitus ta Saksamaa esiliigaklubiga TSV 1860 München.
2017. aasta suvel sõlmis ta nelja-aastase lepingu Austria kõrgliigaklubiga Salzburgi Red Bull. Hooaegadel 2017/18 ja 2018/19 tuli ta Salzburgiga Austria meistriks.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga VfL Wolfsburg. Hooajal 2021/22 oli ta Wolfsburgist laenul Dortmundi Borussias. 2022. aasta augustis läks ta laenule Leccesse.
Horvaatia jalgpallikoondises tegi Pongračić debüüdi 11. novembril 2020 sõprusmängus Türgi vastu.
Rasmus Kristensen

Rasmus Nissen Kristensen (sündinud 11. juulil 1997 Brandes) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AS Roma (laenul Inglismaa Premier League'i klubist Leeds United) ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis FC Midtjylland. Taani kõrgliigas tegi ta debüüdi 2016. aasta märtsis. Juba järgmisel hooajal kujunes ta Midtjyllandi üheks võtmemängijaks.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. Hooajal 2018/19 tuli ta Ajaxiga Hollandi meistriks, kuid Ajaxis Kristensen põhikoosseisu liikmeks ei kujunenud, kui kuulus hooajal 2018/19 Hollandi kõrgliigas algkoosseisu vaid viies mängus.
2019. aasta juulis siirdus ta Austria kõrgliigaklubisse Salzburgi Red Bull , kellega sõlmis viieaastase lepingu. Salzburgi Red Bullis mängis ta kolm hooaega ja tuli kõigil hooaegadel klubiga Austria meistriks.
2022. aasta juulis liitus ta pikaajalise lepingu alusel Leeds Unitediga.
Suvel 2023 siirdus ta laenulepingu alusel AS Romasse.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Kristensen 4. septembril 2021 MM-i valikmängus Fääri saarte vastu.
Mikko Koskinen

Mikko Koskinen (sündinud 18. juulil 1988 Vantaas) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Edmonton Oilers.
Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2007/08 Espoo Bluesi meeskonnas. Klubi üheks põhiväravavahiks tõusis ta järgmisel hooajal.
2009. aastal valis New York Islanders ta NHL-i "draft"is 31. valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Islandersiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2009/10 alguses asus Koskinen mängima American Hockey League'is (AHL) Islandersi tütarklubis Bridgeport Sound Tigers. Vigastuse tõttu jäi ta suuremast osast hooajast eemale. NHL-is debüteeris ta Islandersi meeskonnas 8. veebruaril 2011 mängus Toronto Maple Leafsi vastu. Pärast seda sai ta Islandersi meeskonnas kirja veel kolm mängu.
2011. aasta novembris naasis Koskinen Soome kõrgliigasse, liitudes KalPaga. Hooaja 2013/14 alguses mängis ta lühikest aega oma esimeses koduklubis Espoo Bluesis. 2013. aasta septembris liitus ta KHL-i klubiga Novosibirski Sibir. 2014. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul.
Hooaja 2014/15 keskel kaubeldi Koskinen Sibirist Alexander Saláki vastu Peterburi SKA-sse. Seal mängis ta kuni hooaja 2017/18 lõpuni. Aastatel 2015 ja 2017 võitis ta SKA-ga Gagarini karika. Hooajal 2014/15 valiti Koskinen KHL-i hooaja parimaks väravavahiks. Hooajal 2015/16 oli ta KHL-i väljalangemismängudes parimatõrjeprotsendiga väravavaht (94,9%) ja lasi hooaja 2016/17 väljalangemismängudes endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängu kohta (1,64).
2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga. 2019. aasta jaanuaris pikendas ta Oilersiga lepingut kolme aasta võrra.
Aastatel 2014 ja 2016 võitis Koskinen Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. 2016. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks väravavahiks ja turniiri sümboolsesse koosseisu (üheksa mänguga oli tema tõrjeprotsent 94,67). Ta kuulus Soome koondisse ka 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Marko Bošnjak

Marko Bošnjak (sündinud 12. märtsil 1974 Sloveenias Ljubljanas) on Sloveenia jurist, kohtunik.
30. maist 2016 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik. 15. maist 2019 kuni 17. maini 2021 oli ta osakonna asepresident. 1. jaanuarist 2022 on ta esimese osakonna president.
Georges Ravarani

Georges Ravarani (sündinud 1. mail 1954 Luksemburgis) on Luksemburgi jurist, kohtunik.
1. novembrist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik. 13. septembrist 2021 on ta III osakonna president.
Gabriele Kucsko-Stadlmayer

Gabriele Kucsko-Stadlmayer (neiupõlves Gabriele Stadlmeyer; sündinud 19. detsembril 1955 Viinis) on Austria jurist.
1977. aastal lõpetas õpingud Viini Ülikoolis õigusdoktorina.
1. novembrist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik. 13. augustist 2019 kuni 30. septembrini 2020 oli ta osakonna asepresident. 1. maist 2022 on ta neljanda osakonna president.
Pauliine Koskelo

Pauliine Koskelo (neiupõlvenimega Pauliine Järvelä; sündinud 22. juunil 1956 Salos) on Soome jurist.
1. jaanuarist 2016 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Alena Poláčková

Alena Poláčková (sündinud 6. novembril 1964 Bojnices) on Slovakkia jurist.
29. detsembrist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Branko Lubarda

Branko Lubarda (sündinud 15. oktoobril 1955 Mostaris) on Serbia jurist.
13. aprillist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Iulia Motoc

Iulia Antoanella Motoc (sündinud 20. augustil 1967 Timişoaras) on Rumeenia jurist.
Oli 2013–2023 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Krzysztof Wojtyczek

Krzysztof Mariusz Wojtyczek (sündinud 19. veebruaril 1968 Krakowis) on Poola jurist.
1. novembrist 2012 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik. 7. maist 2019 kuni 25. maini 2021 oli ta osakonna asepresident.
Stéphanie Mourou-Vikström

Stéphanie Mourou-Vikström (sündinud 1. novembril 1970 Marseille's) on Monaco jurist.
17. septembrist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Jovan Ilievski

Jovan Ilievski (sündinud 3. juulil 1958 Tetovos) on Põhja-Makedoonia jurist.
1. veebruarist 2017 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Mārtiņš Mits

Mārtiņš Mits (sündinud 25. märtsil 1972 Riias) on Läti jurist.
3. septembrist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Jonko Grozev

Jonko Grozev (Йонко Грозев, sündinud 27. detsembril 1965 Mostaris) on Bulgaaria jurist.
13. aprillist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Pere Pastor Vilanova

Pere Pastor Vilanova (sündinud 29. novembril 1968 Andorra la Vellas) on Andorra jurist.
1. novembrist 2015 on ta Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Ta on lõpetanud 1992. aastal Toulouse'i Politoloogia Instituudi politoloogia alal.
Róbert Ragnar Spanó

Róbert Ragnar Spanó (sündinud 27. augustil 1972 Reykjavíkis) on Islandi jurist, kohtunik.
1. novembrist 2013 1. novembrini 2022 oli ta Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik, 18. maist 2020 on kohtu president.
1. maist 2017 kuni 30. aprillini 2019 oli ta osakonna president. 5. maist 2019 kuni 17. maini 2020 kohtu asepresident.
2022. aasta laenamise-liisimise seadus Ukraina demokraatia kaitseks

2022. aasta laenamise-liisimise seadus Ukraina demokraatia kaitseks on Ameerika Ühendriikide seadus, mis annab Ameerika presidendile voli sõlmida Ukraina või mõne muu Ida-Euroopa valitsusega leppeid tarnimaks rutuliselt viimastele soodustingimustel riigikaitse kaubaartikleid.
Õigusakti lühipealkiri inglise keeles on: "Ukraine Democracy Defense Lend-Lease Act of 2022".
Täispikk pealkiri inglise keeles on: "An Act To provide enhanced authority for the President to enter into agreements with the Government of Ukraine to lend or lease defense articles to that Government to protect civilian populations in Ukraine from Russian military invasion, and for other purposes."
Alo (telesari)

"Alo" on Eesti komöödiasari, mis jälgib ühe autoesinduse kollektiivi töö- ja eraelu. 
Sarja teine hooaeg valmis Elisa Eesti ja Kanal 2 koostöös ning see esilinastus Elisa Huubis 2021. aasta aprillis.
Sarja kolmandat hooaega näitas televisioonis TV3 2024. aasta sügishooajal.
Auhinnad.
Osatäitmine sarjades "Alo" ja "Pank" tõid Priit Võigemastile 2019. aasta Eesti filmi- ja teleauhindade konkursil televisiooni kategoorias parima meesnäitleja auhinna.
Osad.
1. hooaeg.
Huumorisarjas kehastab Eesti koomik Tõnis Niinemets autoesinduses töötavat püüdlikku müügimeest – Alo elus ei lähe kaugeltki mitte kõik nõnda, nagu ta sooviks. Konkurents on karm ja tipus püsivad vaid vähesed. Sõprusest vihkamiseni on vaid üks imepisike samm... 
2. hooaeg.
Alo elu on endiselt pöörane! Teisel hooajal avatakse taas kahtlemata kõige lõbusama autoteeninduse uksed. Sarjas näeb nii reetmist kui ka suuri suhteleeke ja vastuolulisi juhtimisstiile.
Lisaks teise hooaja kümnele jaole on Elisa Huubis vaatamiseks ka kaks osa kaadritaguseid juhtumisi ning uue hooaja esilinastuse saade koos staaridega, kus heidetakse pilk sarja valmimisprotsessi ja telgitagustesse.
3. hooaeg.
Elu autoteeninduses pakub endiselt pinget ja rohkelt nalja. Kolmandal hooajal jätkub Viljo eneseupitamine ja vastuoluline juhtimine. Ta on veendunud, et väärib vaid parimat ning kõik peaks justkui lihtsasti kätte tulema – nii raha, naised kui ka kuulsus. Kuidas aga tegelikkus on? Näib, et tervet meeskonda on tabamas eksistentsiaalne kriis.
4. hooaeg.
Tegemist on "Alo" viimase hooajaga, kus kõik on pööratud pea peale. Meeskonnal on vaja kohaneda uue korraga ning samal ajal selgub, et Viljo on raamatupidamises suuri vigu teinud ning võib seetõttu vangi minna. Meeskond asub kadunud Viljot otsima, kes aga ilmub ootamatult välja maskeeritud “Škodamehena”, püüdes seeläbi kompromoteerivaid dokumente firmas hävitada. Automaks ja uus ülemus survestavad meeskonda kahest suunast, Guido jamad jätkuvad, kuid kõige toredama pöörde pakub hooaja lõpp.
Toompea tugimüür

Toompea tugimüür on Toompea panka väljastpoolt toetav müür, mis on rajatud 1860.–1930. aastatel. 
Tallinna muldkindlustuste vöönd arvati Venemaa keisririigi kaitserajatiste hulgast välja aastatel 1857–1858 pärast Krimmi sõda. Seejärel kujundati bastionidest ja muudest kindlustustest koosnev vöönd ümber linna avalikeks parkideks ja haljasaladeks. Tugimüür toestab Toompea kõrgendiku looduslikku kaljut, et ära hoida varinguid mis võiksid kahjustada Toompeale rajatud ehitisi või ohustada inimesi. Toompea tugimüüri müüritisse on laotud suured kergenduskaared, mis on 19. sajandi historitsistlikule arhitektuurile omaselt gooti stiili jäljendavate teravkaartega. 
1940. aastatel hakkas tugimüüri seisund kiiresti halvenema ja selle juures ilmnesid suured varingud. 1956.–1958. aastal võeti ette Toompea tugimüüri ja treppide suurem restaureerimine, kujundades muu hulgas ümber Patkuli trepi alaosa, samuti laiendati Patkuli vaateplatvormi. Toompea tugimüür hakkas taas lagunema 1990. aastatel, nii et Patkuli trepil liikumine suleti mõneks aastaks. Tugimüüri ning Pilstickeri trepi ja Patkuli trepi suuremad korrastustööd võeti ette aastatel 1993–1997. 
Taas alustati Tallinna Linnaplaneerimise Ameti tellimusel Toompea tugimüüride korrastamist 2017. aastal nende halvenenud seisukorra tõttu. Tugimüüri pinnal ja müürist eenduvatel kaljunukkidel esines vetikate ja samblike kasvu, samuti kasvas seal kõrrelisi ja noori puude ja põõsaste võsusid. Kohati esines müüris ja võlvides üksikuid täitmist vajavaid auke. Kohati oli suurema veekoormusega kohtades vuukidest mört välja uhutud ning osa tugimüüre ja selle nišše katvaid paeplaate oli samuti lagunenud.
Ööülikooli Raamatukogu

"Ööülikooli Raamatukogu" on raamatusari, mida annab välja kirjastus Aadam ja pojad. Sarja algataja on “Ööülikooli” eestvedaja Jaan Tootsen.
Raamatute aluseks on Ööülikooli helisalvestised ja muu materjal. Näiteks esimeses köites sisaldub Tõnu Õnnepalu ja Jaan Kaplinski kirjavahetus.
Annuiteetlaen

Annuiteetlaen on laen, mille igakuine laenumakse on muutumatu suurusega. Esimestel aastatel koosneb igakuine makse peamiselt intressist. Hiljem suureneb maksetes laenu põhiosa.
Harkivi oblastiadministratsiooni hoone

Harkivi oblastiadministratsiooni hoone on haldushoone Harkivis.
Stefan Posch

Stefan Posch (sündinud 14. mail 1997 Judenburgis) on Austria jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Bologna ja Austria jalgpallikoondises.
Ta kuulus noorena mitmesse Austria klubisse.
2015. aastal liitus ta Saksamaa klubiga TSG 1899 Hoffenheim. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2017. aasta oktoobris. Enam hakkas ta Hoffenheimi põhimeeskonnas mänguaega saama hooajal 2018/19. Esimese värava lõi ta Saksamaa kõrgliigas 15. oktoobril 2021 mängus 1. FC Kölni vastu.
Austria jalgpallikoondises debüteeris Posch 10. juunil 2019 EM-i valikmängus Põhja-Makedoonia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 13. oktoobril mängus Sloveenia vastu. Ta kuulus Austria koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Marco Friedl

Marco Friedl (sündinud 16. märtsil 1998 Kirchbichlis) on Austria jalgpallur, kes mängib vasak- või keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Bremeni Werder ja Austria jalgpallikoondises.
2008. aastal liitus ta Müncheni Bayerni noorteakadeemiaga. Hooajal 2015/16 debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. 2017. aasta märtsis sõlmis ta Bayerniga esimese profilepingu. 2017. aasta augustis kuulus ta Müncheni Bayerni varumeeste pingile, kui Bayern Saksamaa superkarikafinaalis Dortmundi Borussia alistas. Bayerni põhimeeskonnas debüteeris ta 22. novembril 2017 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Anderlechti vastu. Kolm päeva hiljem debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas mängus Mönchengladbachi Borussia vastu, kuid see jäi ka tema viimaseks mänguks Bayernis.
2018. aasta jaanuaris suundus ta Bayernist 18 kuuks laenule Bremerni Werderi. 2019. aasta mais sõlmis ta Werderiga püsiva lepingu. Saksamaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 28. septembril 2019 mängus Dortmundi Borussia vastu.
Austria jalgpallikoondises debüteeris Friedl 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Kreeka vastu. Ta kuulus Austria koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Jackson Irvine

Jackson Alexander Irvine (sündinud 7. märtsil 1993 Melbourne'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis FC St. Pauli ja Austraalia jalgpallikoondises.
2010. aastal liitus ta Šotimaa klubiga Celtic. Klubi põhimeeskonnas mängis ta ainsal korral 1. septembril 2012, kui pääses väljakule Šotimaa kõrgliiga kohtumises Hibernian. Põhiliselt mängis ta Celticu noortevõistkonnas. Hooajal 2013/14 oli Irvine Celticust laenul Šotimaa kõrgliigaklubis Kilmarnock ja 2014/15 samasse liigasse kuuluvas Ross Countys. 2015. aasta juulis sõlmis ta Ross Countyga püsiva lepingu.
2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Burton Albion. Pärast edukat esimest hooaega, mil lõi Inglismaa kõrgliigas kümme väravat (Irvine valiti seal hooajal ka Burton Albioni hooaja parimaks mängijaks), sõlmis ta 2017. aasta augustis kolmeaastase lepingu Hull Cityga, mis mängis samuti Inglismaa esiliigas. 
2021. aasta jaanuaris sõlmis Irvine lepingu Šotimaa kõrgliigaklubiga Hibernian, kus mängis kuni hooaja lõpuni. 2021. aasta juulis liitus ta St. Pauliga.
Austraalia jalgpallikoondises debüteeris Irvine 15. oktoobril 2013 mängus Kanada vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. märtsil 2017 MM-i valikmängus Araabia Ühendemiraatide vastu. Ta on kuulunud Austraalia koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.
Aziz Behich

Aziz Eraltay Behich (sündinud 16. detsembril 1990 Melbourne'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Dundee United ja Austraalia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Austraalias. Austraalia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2009/10 Melbourne Victory meeskonnas.
Aastatel 2010–2013 mängis ta Austraalia kõrgliigas Melbourne Hearti meeskonnas. Hooajal 2011/12 valiti Behich Austraalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2013. aasta jaanuaris liitus ta Türgi kõrgliigaklubiga Bursaspor, kuid hooajal 2013/14 mängis ta sealt laenul taas Melbourne Hearti. Bursaspori põhikoosseisus mängis Behich alates hooajast 2014/15.
2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga PSV Eindhoven, kuid seal tal läbilööki teha ei õnnestunud ning aasta hiljem naasis ta Türgi kõrgliigasse, liitudes İstanbul Başakşehiriga, kellega tuli hooajal 2019/20 Türgi meistriks. Hooajal 2020/21 mängis Behich Türgi kõrgliigaklubis Kayserispor. 2021. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Giresunspor. 2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Dundee Unitediga.
Austraalia jalgpallikoondises debüteeris Behich 14. novembril 2012 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 9. detsembril 2012 mängus Hiina Taipei vastu. 2015. aastal tuli ta Austraalia koondisega Aasia meistriks. Ta on kuulunud Austraalia koondisse veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel. 
Behich on pärit Küprose türklaste perekonnast.
Robert Golob

Robert Golob (sündinud 23. jaanuaril 1967 Šempeter pri Goricis) on Sloveenia ettevõtja ja poliitik, alates 1. juunist 2022 Sloveenia peaminister. 
Ta sündis aastal 1967 Šempeter pri Goricis (lääne-Sloveenias). Ta lõpetas aastal 1994 PhD kraadiga elektriinsenerina Ljubljana ülikooli.
Ta valiti 2022. aasta Sloveenia parlamendivalimistel Sloveenia parlamendi liikmeks. 1. juunil 2022 sai ta Sloveenia peaministriks.
Gianluca Mancini

Gianluca Mancini (sündinud 17. aprillil 1996 Pontederas) on Itaalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis AS Roma ja Itaalia jalgpallikoondises.
Aastatel 2006–2015 kuulus Mancini Fiorentina noorteakadeemiasse.
Aastatel 2015–2017 mängis Mancini Itaalia esiliigaklubis Perugia.
Hooajal 2017/18 asus ta mängima Itaalia kõrgliigaklubis Atalanta. Esimese värava Itaalia kõrgliigas lõi ta 4. veebruaril 2018 mängus Chievo vastu.
2019. aasta juulis läks ta Atalantast laenule Romasse, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.
Itaalia jalgpallikoondises debüteeris Mancini 26. märtsil 2019 EM-i valikmängus Liechtensteini vastu.
Alan Bowen

Alan C. Bowen on teadusloolane, astronoomiaajaloolane ja ideedeloolane, kes keskendub antiikajale.
Ta sai doktorikraadi 1977 Toronto ülikoolist.
Ta on töötanud Pittsburghi ülikoolis ja olnud Princetonis klassikalise filosoofia ja teaduse uurimise instituudi direktor.
Kahu (perekonnanimi)

Kahu on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kahu 152 inimesel: 61 mehel ja 91 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kahu meeste puhul 1605. kohal ja naiste puhul 1070. kohal.
Kahu oli kõige rohkem levinud nimi üle 85-aastaste vanuserühmas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,13. Perekonnanimi Kahu oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 7,03 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Pärnumaal Karksi kihelkonna Karksi, Polli ja Pöögle ning Vändra kihelkonna Lelle ja Vändra, Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonna Sürgavere ja Jaska, Kõpu kihelkonna Suure-Kõpu, Paistu kihelkonna Õisu ning Viljandi kihelkonna Viljandi, Võrumaal Hargla kihelkonna Koikküla, Saaremaal Kaarma kihelkonna Tahula, Virumaal Vaivara kihelkonna Vana-Sõtke ja Vaivara mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kahho, Kaho, Kacho, Kahhu, Kachu (Kahu).
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kahu uueks nimeks kokku 3 korral, kui loobuti nimedest Lassur, Paalberg, Pärtmann.
Kajak (perekonnanimi)

Kajak on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kajak 166 inimesel: 80 mehel ja 86 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kajak meeste puhul 1120. kohal ja naiste puhul 1135. kohal.
Perekonnanimi Kajak oli kõige levinum üle 85-aastast vanuserühmas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,13. Nimi oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,47 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartumaal Nõo kihelkonna Aru ja Vastse-Nõo ning Maarja-Magdaleena kihelkonna Kaiavere ja Saare, Läänemaal Karuse kihelkonna Matsalu ja Vigala kihelkonna Vana-Vigala, Viljandimaal Helme kihelkonna Helme ning Järvamaal Järva-Jaani kihelkonna Kuksema mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kayak ja Kajak.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kajak uueks nimeks kokku 8 korral, kui loobuti nimedest Anderson, Braff, Kanaval, Kannaval, Koch, Krehv, Prisko, Ringenveldt.
Putinism

Putinism (vene keeles путинизм) on nimetus, mida mitmed kaasaegsed autorid kasutavad XXI sajandi esimestel aastakümnetel Vladimir Putini valitsemisajal välja kujunenud Venemaa sotsiaal-majandusliku ja poliitilise korra iseärasuste kirjeldamiseks.
Kuna V. Putin pole suutnud Owen Matthewsi arvates mingit eraldi ideoloogiat kujundada (peale nõukogude nostalgia taastekitamise), siis putinismi nimetuse asemel kasutatakse ideoloogiliselt täpsemat väljendit rašism.
Must bass läks üle tee

Must bass läks üle tee on 2018. aastal asutatud Eesti pärimusmuusikaansambel, mis viljeleb folkrokki.
2018. aastal võitis ansambel festivalil Mooste Elohelü patroon Ingrid Rüütli eriauhinna. Lisaks on esinetud näiteks Viljandi pärimusmuusika festivali rohelisel laval, Ostrova Festivalil ja Viru Folgil.
Hobusepeaviiul

Hobusepeaviiul (mongoli keeles морин хуур, "morin huur") on traditsiooniline Mongoolia poogenkeelpill.
Pilli peetakse üheks Mongoolia riigi sümboliks ning see kuulub alates 2008. aastast UNESCO inimkonna suulise ja vaimse pärandi meistriteoste nimistusse.
1960. ja 1970. aastatel proovisid ajal püüdsid Mongoolia Rahvavabariigis tegutsenud Nõukogude Liidu organoloogid sealsete traditsiooniliste pillide, sh hobusepeaviiuli, ehitust ja mängutraditsiooni ühtlustada.
Keminformaatika

Keminformaatika (tuntud ka kui kemoinformaatika) on füüsikalise keemia haru, mis tegeleb arvutiteaduse võimaldatud tehnikate ja andmevõtumeetodite (nn "in silico" tehnikad) rakendamisega keemilistes uuringutes, eelkõige uute ravimite väljatöötamisel. Meetodeid saab kasutada ka keemiatööstuses ja sellega seotud tööstusharudes ning sellistes valdkondades nagu keskkonnateadused ja farmakoloogia, kus kasutatakse või uuritakse keemilisi protsesse.
Liigendus.
Andmebaaside loomine ja haldamine.
Tarkvara keemiliste struktuuride andmebaasidega töötamiseks (salvestamine, väljavõtete tegemine):
Keemilist teavet sisaldavad avalikud andmebaasid:
Salih Özcan

Salih Özcan (sündinud 11. jaanuaril 1998 Kölnis) on Saksamaal sündinud Türgi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Dortmundi Borussia ja Türgi jalgpallikoondises.
2007. aastal liitus ta 1. FC Kölni noorteakadeemiaga . Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aasta septembris. 2017. aastal valiti Özcan parimaks alla 19-aastaseks jalgpalluriks Saksamaal. Hooajal 2019/20 mängis Özcan Kölnist laenul Saksamaa esiliigaklubis Kieli Holstein.
2022. aasta juulis liitus ta Dortmundi Borussiaga, kellega on tal sõlmitud nelja-aastane lepingu.
Aastatel 2012–2021 mängis Özcan Saksamaa noortekoondistes. 2021. aastal tuli ta Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2022. aasta märtsis kustuti ta Türgi jalgpallikoondisse. Türgi koondises tegi ta debüüdi sama aasta 29. märtsil sõprusmängus Itaalia vastu.
Harkivi lahing

Harkivi lahing on mitme lahingu nimi:
Louis Groarke

Louis F. Groarke (sündinud 1953 Londonis, Inglismaal) on Kanada filosoof, St. Francis Xavier University filosoofiaosakonna professor. Ta on Suurbritannia, Iirimaa ja Kanada kodanik.
Ta on töötanud eetika, loogika, poliitikafilosoofia ja esteetika vallas.
Ka tema vennad Leo Groarke ja Paul Groarke on filosoofid. Nad on identsed kolmikud.
Ryan Christie

Ryan Christie (sündinud 22. veebruaril 1995 Invernessis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa kõrgliigaklubis AFC Bournemouth ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Inverness Caledonian Thistle, millega liitus 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Šotimaa kõrgliigas hooajal 2013/14. 2015. aastal valiti Christie Šotimaa jalgpalliliiga aasta parimaks noormängijaks.
2015. aasta septembris sõlmis ta lepingu Šotimaa suurklubiga Celtic, kuid jäi hooaja 2015/16 esimeseks pooleks laenule Invernessi. 2017. aasta jaanuaris läks ta Celticust laenule Šotimaa kõrgliigaklubisse Aberdeen, kuhu jäi ka hooajaks 2017/18. Hooajal 2018/19 kindlustas Christie koha Celticu põhikoosseisus ning lõi sel hooajal Šoti kõrgliigas üheksa väravat. Hooajal 2019/20 jäi tema arvele 11 väravat.
2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bournemouthiga. Hooajal 2021/22 kindlustas ta klubiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse.
Šotimaa jalgpallikoondises debüteeris Christie 9. novembril 2017 sõprusmängus Hollandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2019 EM-i valikmängus Küprose vastu. Ta kuulus Šotimaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Josh Cullen

Joshua Jon Cullen (sündinud 7. aprillil 1996 Westcliff-on-Seas) on Inglismaal sündinud Iirimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Burnley ja Iirimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis West Ham United, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2. juulil 2015 UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumises Andorra klubi Lusitanosi vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi Cullen debüüdi 29. augustil 2015 mängus Liverpooli vastu. West Ham Untedi põhimeeskonnas sai ta mänguaega veel viiel korral hooajal 2017/18 ja ühel korral hooajal 2020/21.
Aastatel 2016–2017 mängis Cullen West Ham Unitedist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bradford City. Hooajal 2017/18 oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Bolton Wanderers ja aastatel 2018–2020 Charlton Athleticus.
2020. aasta oktoobris liitus ta Belgia kõrgliigaklubiga Anderlecht.
2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Burnleyga.
Iirimaa jalgpallikoondises tegi Cullen debüüdi 10. septembril 2019 mängus Bulgaaria vastu.
Tyrell Malacia

Tyrell Johannes Chicco Malacia (sündinud 17. augustil 1999 Rotterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Manchester United ja Hollandi jalgpallikoondises.
2008. aastal liitus ta Feyenoordi noorteakadeemiaga. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2015. aasta detsembris. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 6. detsembril 2017 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Napoli vastu. Hollandi kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 13. detsembril mängus SC Heerenveeni vastu. Hooajal 2021/22 jõudis ta Feyenoordiga UEFA Euroopa Konverentsiliigas finaali ning samal hooajal valiti Malacia Konverentsiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Manchester Unitediga, võimalusega pikendada lepingut veel ühe aasta võrra. Ta oli peatreener Erik ten Hagi esimene täiendus klubis.
Hollandi jalgpallikoondises debüteeris Malacia 4. septembril 2021 MM-i valikmängus Montenegro vastu.
Tema isa on Curaçao päritolu ja ema Suriname päritolu.