tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sam Bennett

Samuel Hunter Bennett (sündinud 20. juunil 1996 East Gwillimburys Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers keskründajana või ründajana vasakäärel.
Aastatel 2012–2015 mängis ta kolm hooaega Ontario Hockey League'i klubis Kingston Frontenacs.
2014. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i "draft"is neljanda valikuna. Debüüdi NHL-is tegi ta 12. aprillil 2015 põhihooaja viimases mängus Winnipeg Jetsi vastu. Ta sai mänguaega ka sama hooaja väljalangemismängudes, lüües 19. aprillil mängus Vancouver Canucksi vastu oma esimese värava NHL-is. 13. jaanuaril 2016 lõi ta mängus Florida Panthersi vastu neli väravat. Ta sai sellega Flamesi ajaloo noorimaks mängijaks, kes on kübaratriki teinud, ja NHL-i ajaloo kolmandaks noorimaks mängijaks, kes ühes mängus neli väravat löönud.
2021. aasta aprillis siirdus ta Florida Panthersi.
2013. aastal tuli Bennett Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks.
Rasmus Andersson

Rasmus Calle Alfred Andersson (sündinud 27. oktoobril 1996 Malmös) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Calgary Flames.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Malmö Redhawks, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi esiliigas hooajal 2012–13. 2014. aastal suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Barrie Colts.
2015. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Carolina Hurricanesi poolt 53. valikuna. Hooajal 2016–17 asus ta mängima Flamesi noorteklubis Stockton Heat American Hockey League'is. Flamesi meeskonnas tegi Andersson NHL-is debüüdi 8. aprillil 2017 mängus San Jose Sharksi vastu. Flamesi põhikoosseisu murdis ta hooajal 2018–19. 2019. aasta jaanuaris pikendas ta Flamesiga lepingut kuue aasta võrra.
Tema isa Peter Andersson oli samuti jäähokimängija. Jäähokit mängib ka Rasmuse vend Calle Andersson.
Ujumisbassein

Ujumisbassein (sisebassein, välibassein, supelbassein) on konstruktsioon, mis on ette nähtud vee hoidmiseks, ujumiseks või muudeks vaba aja veetmise võimalusteks. Ujumisbasseine saab ehitada maasse (maasisesed basseinid) või maapinnast kõrgemale (hoone või muu suurema konstruktsiooni osana). Samuti võib leida basseine ookeanilaevade ja kruiisilaevade pardal. Basseinid on enamasti valmistatud materjalidest nagu betoon, looduslik kivi, metall, plastik või klaaskiud ning need võivad olla kohandatud suuruse ja kujuga või ehitatud standardiseeritud suurusele.
Suurus ja kuju.
Basseinid võivad olla mis tahes suuruse ja kujuga, kuid enamik maapealseid basseine on kas ümmargused, ovaalsed või ristkülikukujulised mudelid. Ovaalsed ja ristkülikukujulised basseinid vajavad eraldi tuge, et püsti püsida.
Pikkus ja laius: lühikesed rajad (25m*3m/10m/50m), pikad rajad (50m*3m/10m/50m), lastebasseinid (3,5–6m), erabasseinid (3,5-6m*7–12,5m), supelbassein (25–50m*25–50m).
Sügavus: lühikesed rajad (1,35m), pikad rajad (1,35m), lastebasseinid (0,3–1,2m), erabasseinid (1–2m), supelbasseinid (1–5,5m).
Hooldus ja katte kasutamine.
Basseini elementaarsed puhastusseadmed on pump ja liivafilter, mille suurus sõltub basseini suurusest ehk veemahust. Pumba filtrikorv kogub kokku suurema prahi, liivafilter püüab aga kinni pisemad osakesed. Filtri pesu moodustab koos kemikaalide doseerimise ning põhjakoristusega basseini hoolduse põhitegevused. Kõiki neid tegevusi saab teha käsitsi, aga saab ka muuta oma elu mugavamaks automaatselt puhastuva filtripea, automaatse dosaatori ning põhja, veepiiri ja seinu puhastava koristusroboti abil.
Basseini puhastamine: Hügieeniliselt puhta vee saavutamiseks tuleb basseini regulaarselt puhastada, seetõttu tuleb bassein vähemalt kord aastas tühjendada ja puhtaks teha. See soovitus kehtib nii sise- kui välibasseinide puhul. Hoolimata sellest, et vesi tundub olevat selge, tuleb puhastada basseini seinad ja põhi kaltsiumisademest ja mustusest, et eemaldada mikroorganismid (bakterid ja vetikad).
Katte kasutamine: Basseiniga seotud soojuskadudest on kõige suurema osakaaluga aurustumine veepinnalt (umbes 95%). Basseinikate on tõhus viis soojuse ja vee hoidmiseks basseinis, vähendades vee aurustumist ja soojuskadu kui basseini ei kasutata. Basseinikate võib vähendada veekadu 30–50%.
Suurküla (Häädemeeste)

Suurküla on osa Häädemeeste alevikust, samuti tänav Häädemeestel.
Aastal 1998 asutati Suurküla külaselts. Tegevuse keskuseks on Häädemeeste Seltsimaja. 
Suurküla asub Suurküla tänava ümbruses.
Kadi-Signe Selde

Kadi-Signe Selde (sündinud 4. septembril 1964) on eesti laulja (sopran).
Ta on laulnud vokaalansamblis Kiigelaulukuuik.
Ta on osalenud laulukonkurssidel Eurolaul 1994 ja Eurolaul 1996.
Andri

Andri on mehenimi, variant nimest Andreas. See on ka ukraina nimi Андрій eesti transkriptsioonis.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Andri 633 mehel. Andri on Eestis levikult 233. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Andri vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 15,09, ning Rapla maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,54. Andri oli keskmiselt 22 aasta vanune (mediaanvanus oli 17).
Villemdrillem

Villemdrillem (kodanikunimi Villem Reimann; sündinud 15. oktoobril 2000) on eesti räppar.
Ta sai tuntuks 2018. aastal SoundCloudis avaldatud lauludega, mis kogusid kokku üle miljoni kuulamise.
2020. aasta kevadel sõlmis Villemdrillem lepingu Universal Music Balticsiga. Sama aasta suvel avaldas ta koostöös Elina Borniga singli "niiea", mis oli 2020. aasta raadiote "top" 2 mängituim laul ja R2 suvehitt.
2021. aastal võitis Villemdrillem oma esimese Kuldse Plaadi lauluga "Paaristõuked". 1. aprillil tähistas ta "sumsumi" aastapäeva ning avaldas oma debüütalbumilt esimese singli "drill(em)".
2021. aasta 23. aprillil avaldas ta oma debüütalbumi "VD", kus on kaheksa laulu. Album pälvis nominatsiooni Eesti Muusikaauhindadel.
Ta on teinud koostööd hiphopansambliga 5MIINUST, popduetiga Okeiokei ning Elina Borni, Pluuto ja Helezaga. Villemdrillemi peamised produtsendid on Boipepperoni, Gevin Niglas ja Karl Killing.
Villemdrillem osales 2022. aastal saates "Tantsud tähtedega", mille ta pidi katkestama põlvevigastuse tõttu. Ta tantsis seal koos noore tantsutreeneri Greta Korjuga.
2023. aasta osutus tema jaoks murranguliseks, sest peaaegu kõik tema lood ("Hoia end", "Kinnisilmi", "Leekiv armastus" ja "Üksinda") jõudsid digiedetabelites esikohale. "Leekiv armastus" võitis R2 aastahiti konkursi ja oli raadiotes enim mängitud kodumaine laul.
Tema teine album "Väljateenitud" ilmus 2023. aasta 10. novembril. See võeti soojalt vastu, juba järgmisel päeval debüteerisid albumi kõik 15 laulu Spotify edetabeli "top" 30-s. Album võidutses 2024. aasta Eesti Muusikaauhindade räpi/hiphopi kategoorias.
2024. aastal avaldas ta kaks singlit ja EP "11", viimane tõi talle nominatsiooni Eesti Muusikaauhindade võistlusel. Raadio 2 Aastahitil jõudis ta lauludega "Kuruta" ja "Rändaja" kolme parima sekka. Samal aastal tegi ta koostööd maailma suurima restoraniketiga McDonald's, mille tulemusel avaldati Villemdrillemi eine.
Tema tuntuimad laulud on "Sumsum", "Paaristõuked", "Niiea", "Soolane värska", "Leekiv armastus", "Probleem" ja "Rändaja".
Preeta

Preeta (sanskriti keeles "preta"; paali keeles "peta "‘lahkunu’; tiibeti keeles "yi dwags"; hiina keeles ⿁ "gui"; jaapani keeles "ki") on hinduismis surmajärgne seisund, mil lahkunu hing jääb preetana veel inimeste sekka elama.
Et hing jõuaks esivanemate juurde taevasse ja ei saaks elavatele häda teha, on oluline korraliku matusetalituse läbiviimine. Teise uskumuse kohaselt on preetad raske kuriteo sooritanud inimeste hinged, kes ei leia rahu ja käivad kummitamas.
Budismi mütoloogias on preetad olendid, kes ei suuda rahuldada oma ahnust, himusid ja ihasid, mistõttu neid nimetatakse mõnikord igavesti näljasteks vaimudeks. Nad moodustavad budismi kosmoloogias preetamaailma ("pretaloka"), mis on üks neljast õnnetust olekust kuue olemasolu valdkonna seas.
Psühholoogiliselt iseloomustab neid eelkõige iha ja ahnus, nad tunnevad pidevalt millestki puudust, nad pole kunagi rahul, neil on alati vaja midagi veel ja rohkem: raha, võimu, aega vmt.
Ihade vald

Ihade vald ehk ihade olu (sanskriti keeles "kāmadhātu"; tiibeti keeles "’dod khams"; hiina keeles 欲界 "yujie"; jaapani keeles "yokukai") on budistlikus kosmoloogias kõige madalam kolmikilma vald ehk olu, mida iseloomustab kiindumus ja klammerdumine soovidesse ja ihadesse. 
Kõik sansaara kuue olemasolu valdkonna olendid viibivad ihade vallas:
Ihade valda valitseb Māra, kes seeläbi valitseb ka surma ja taassünni üle.
Armjansk

Armjansk (ukraina Армянськ, vene Армянск) on linn Ukrainas Krimmis. Asub Perekopi maakitsusel, 133 km Simferopolist põhja pool.
Linna rajasid 18. sajandi alguses kreeka ja armeenia kaupmehed. 1921. aastani oli asula nimi Ermeni Bazar/Armjanski Bazar. Asula sai linnaõigused 1993. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 24 508, neist 55,7% venelased, 36,2% ukrainlased ja 3,5% krimmitatarlased. 2020. aasta alguses oli elanike arv 21 406.
Manāl ʻAbd aş-Şamad

Manāl ʻAbd aş-Şamad (araabia keeles "منال عبد الصمد"; sündinud 28. märtsil 1975 ‘Ammāţūris) on Liibanoni poliitik. Ta oli 20. jaanuarist 2020 kuni 9. augustini 2020 Liibanoni infominister.
Ta sündis aastal 1975 ‘Ammāţūris (praeguse haldusjaotuse järgi Mägi-Liibanoni kubernerkonnas Ash-Shūfi ringkonnas). Aastatel 2004–2009 õppis ta maksuseadusi Beiruti Ameerika Ülikoolis, kust sai ka MBA kraadi. Aastatel 2010–2014 jätkas ta õpinguid Pariisis Panthéon-Sorbonne'i ülikoolis, kust sai ka Ph.D. kraadi.
Enn Listra

Enn Listra (sündinud 28. märtsil 1955 Põltsamaal) on eesti majandusteadlane, õppejõud ja haridusjuht.
Ta on Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna teadur ning on töötanud Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna dekaanina ja Eesti Panga nõukogu liikmena.
Haridus.
Alg- ja keskhariduse omandas Enn Listra Lustivere 8-klassilises Koolis (1962–1964) ja Põltsamaa Keskkoolis (1965–1973).
Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis teoreetilist füüsikat (1977–1982) ja hiljem (1993–1997) Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppes majandust. Magistritöö teemaks oli: "Kvaasiklassikaline oligopoli teooria: analüüs pideva ajaga dünaamilise mudeliga". 
Aastatel 1997–2001 õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis doktoriõppes majandust. Doktoritöö teema oli: "Jaepanganduse areng ja struktuur Eesti näitel".
Ta on end täiendanud Stockholmi Majandusülikoolis (1993), Bentley College'is USA-S (1994–1996), Dalhousie Ülikoolis Kanadas (1999), Rootsis South Stockholm University College'is (2000), Harvard Business Schoolis, Massachusettsi Tehnikainstituudis, Bostoni Ülikoolis, Lissaboni Ülikoolis (2008), Leedu Kvaliteediagentuuris (2013) ja Aalto Ülikooli avatud ülikoolis (2014–2015).
Töökäik.
Ta oli Riikliku Ehitusuuringute Instituudi insener, vaneminsener ja juhtivinsener 1982-1990, Geoprojekt OÜ peainsener 1990 ning Peropus ASi direktor 1990-1991.
Aastast 1992 töötab Tallinna Tehnikaülikoolis: rahanduse ja majandusteooria instituudi lepinguline õppejõud 1992, lektor 1993-2002, professor, rahanduse ja panganduse õppetooli juhataja 2002-2016, tootlikkuse ja konkurentsivõime keskuse juhataja 2014-2016; majandusanalüüsi ja rahanduse instituudi professor 2017-2022; majandusteaduskonna õppearenduse ja haridusuuringute keskuse teadur aastast 2022. Enn Listra oli TTÜ majandusteaduskonna dekaan 2004–2009 ja 2017–2023. Aastast 2023 on ta emeriitprofessor.
Tegevus poliitikas.
Enn Listra kuulub aastast 2022 Reformierakonda. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 467 häält ning ei osutunud valituks. Alates 2024. aastast on ta Reformierakonna Tallinna Kesklinna piirkonna esimees.
Jake DeBrusk

Jake DeBrusk (sündinud 17. oktoobril 1996 Edmontonis Alberta provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Boston Bruins ründajana vasakäärel.
Aastatel 2013–2016 mängis ta Western Hockey League'i klubides Swift Current Broncos ja Red Deer Rebels.
2015. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Bruinsi poolt 14. valikuna. Hooajal 2016–17 asus ta mängima American Hockey League'i klubis Providence Bruins, mis on Boston Bruinsi noorteklubi. NHL-is debüteeris DeBrusk hooaja 2017–18 esimeses mängus Nashville Predatorsi vastu, lüües selles mängus ka värava. 2019. aastal jõudis ta Bruinsiga Stanley karika finaali, kus kaotati St. Louis Bluesile mängudega 3:4.
Tema isa Louie DeBrusk oli samuti jäähokimängija.
Mežavidi

Mežavidi (ka Mežvidi, latgali keeles Mežavydi) on küla ("vidējciems") Lätis Kārsava piirkonnas, Mežvidi valla halduskeskus.
Mežavidi jääb piirkonna keskusest Kārsavast 16,5 ja Riiast 264 kilomeetri kaugusele. Külas on rahvamaja, algkool ja raamatukogu. 
Peterburi-Varssavi raudtee ehitamisel rajati praeguse küla kohale Ivanovka raudteejaam, mis Läti iseseisvumisel Mežvidiks ümber nimetati. Jaama juurde tekkinud asulast on esimesed teated aastast 1931. Aastal 1945 sai Mežvidist külanõukogu keskus. Teise maailmasõja ajal rajati sealse kooli juurde Sala lennuväli. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kārsava piirkonda.
Aastal 2008 oli külas 212 elanikku, aastal 2020 aga 172 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 167.
Zach Whitecloud

Zach Whitecloud (sündinud 27. mail 1996 Brandonis Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Vegas Golden Knights.
Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega Bemidji State University jäähokimeeskonnas. Enne seda mängis ta Manitoba Junior Hockey League'is.
2018. aasta märtsis sõlmis Whitecloud kolmeaastase lepingu Vegas Golden Knightsiga. NHL-is debüteeris ta 5. aprillil 2018 mängus Edmonton Oilersi vastu. Järgmisel hooajal mängis ta ainult American Hockey League'i klubis Chicago Wolves, kellega ta jõudis liiga finaali, kus kaotati mängudega 1:4 Charlotte Checkersile. Väljalangemismängudes oli ta Wolvesi üks resultatiivseimad mängijaid (3+12). NHL-is lõi Whitecloud esimese värava hooaja 2019–20 väljalangemismängudes 6. augustil 2020 mängus St. Louis Bluesi vastu.
Maailmakaitsja

Maailmakaitsjad või neli suurt valitsejat ("caturmahārājanas") on budismis maailma ja Buddha õpetuse kaitsjad, kes asuvad neljas ilmakaares ning kuuluvad budistlikus kosmoloogias kõige madalamas taevas asuvate jumalate hulka, olles seega inimestele kõige lähemal asuvad jumalad.
Nende üle valitseb Śakra "Trāyastriṃśa" taevas. Maailmakaitsjad vahendavad neile inimeste maailmas toimuvat ja kaitsevad asurate rünnakute eest. 
Maailmakaitsjate kujud asuvad budistlike templite eesruumides, et peletada eemale kurje vaime. Neid mainitakse juba budismi varajastes tekstides. Buddha elu kirjeldavates legendides ilmuvad nad välja olulistel momentidel, et teda aidata. Budismis esinevad maailmakaitsjad järgmiste nimede all.
Hinduismi mütoloogias oli maailmakaitsja (sanskriti keeles "lokapāla") algselt jumalate nimetus, kelle Brahma seadis nelja ilmakaare kaitsjateks: Indra asub idas, Jama lõunas, Varuna läänes ja Kubera põhjas. Vahel räägitakse ka kaheksast maailmakaitsjast, lisaks nimetatutele veel Vivasvat, Soma, Agni ja Vāju.
Goliševa vald

Goliševa vald (läti "Goliševas pagasts") on vald Lätis Ludza piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Malnava, Mērdzene ja Blonti vallaga. Idas piirneb vald Venemaaga.
Valla pindala on 79 km². 2016. aasta seisuga elas seal 399 inimest. Aastal 2011 elas vallas 87 lätlast, 306 venelast, 2 valgevenelast, 8 ukrainlast ja 5 poolakat. Valla keskus on Goliševa küla. Vallavanem on Anatolijs Posredņikovs.
Ajalugu.
Goliševa valda on esmamainitud aastal 1646 ("Wlosc Hołuszowska"). Aastal 1786 allutati selle alad Mihalova mõisale ja hiljem läks see Mērdzene valla koosseisu.
Aastal 1945 moodustati Mērdzene vallas Goliševa külanõukogu, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1979 liideti Goliševa külanõukoguga osa Blonti külanõukogust. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Goliševa vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kārsava piirkonda.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Strauja ehk Strāvi muinaskalmed.
Loodus.
Vald asub suuremalt jaolt Velikaja madalikul, edelaosas ka Ida-Läti madalikul. Tähtsaim jõgi on Ludza jõgi.
Looduskaitse all on Krieviņi pärn. Valla lõunaosa jääb osaliselt Kreiči soo hoiualale.
Külad.
Vallas on seitseteist küla. Valla keskuse Goliševa ("vidējciems ") elanike arv aastal 2020 oli 202. Kaks valla küla on staatusega "mazciems" – Doņikova 20 elanikuga aastal 2020 ja Zahari 13 elanikuga aastal 2020. Neliteist valla küla on staatusega "skrajciems" – Antonovka 22 elanikuga aastal 2020, Baranovka 1 elanikuga aastal 2020, Čenčeva 2 elanikuga aastal 2020, Ļamoni 11 elanikuga aastal 2020, Mišenskie 2 elanikuga aastal 2020, Ņivji 6 elanikuga aastal 2020, Orehovka 11 elanikuga aastal 2020, Plotņickie 13 elanikuga aastal 2020, Pokuļi 20 elanikuga aastal 2020, Pustoška 8 elanikuga aastal 2020, Strauja 9 elanikuga aastal 2020, Svetļici 7 elanikuga aastal 2020, Zeļči 3 elanikuga aastal 2020 ja Trūpi elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Goliševa

Goliševa (ka Aizgārša, vanasti ka Goliševo, Golišova või Gološova, latgali keeles Golyševa või Golyšova) on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Goliševa valla halduskeskus.
Goliševa asub merepinnast 105 meetri kõrgusel Ludza jõe kaldal. Asula jääb piirkonna keskusest Kārsavast 16 ja Riiast 293 kilomeetri kaugusele. Külas on rahvamaja, algkool, raamatukogu ja Aizgārša postkontor. Goliševas on ka õigeusu kirik. Külas asub Aizgārša piirivalvekordon, kuni aastani 2004 asus seal ka piiriületuspunkt.
Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kārsava piirkonda.
Aastal 2008 oli külas 243 elanikku, aastal 2020 aga 202 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 189.
Kuno Kerge

Kuno Kerge (sündinud 3. detsembril 1988) on eesti koorijuht, pedagoog ja laulja.
Õpingud ja töö.
Kuno Kerge õppis aastatel 2002–2008 Võru Muusikakoolis trompetit ja tema õpetajaks oli Helmut Kostabi. 2011. aastal lõpetas ta H. Elleri nimelise Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal Alo Ritsingu käe all. Pärast seda astus Kuno Kerge Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiasse koorijuhtimise eriala õppima Ants Sootsi juhendamisel, mille lõpetas 2017. aastal edukalt samal erialal magistrikraadiga.
Erialaselt on Kuno Kerge seotud olnud mitmete laulupidude korraldamise ja neil juhatamistega. Ta oli XII noorte laulupeo "Mina jään" noormeestekoori dirigent, üliõpilaslaulufestivali Gaudeamus 2018 kunstiline juht ning XXVII üldlaulupeo "Minu arm" meeskooride dirigent.
Krasnoperekopsk

Krasnoperekopsk (ukraina "Красноперекопськ", vene "Красноперекопск") on linn Ukrainas Krimmis ("de facto" 2014. aastast alates Venemaa kontrolli all). Linn asub Perekopi maakitsusel Põhja-Krimmi kanali ääres.
Asula rajati soodavabriku töötajate asulana 1932. aastal ja sai linnaõigused 1966. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 31 023.
12. mail 2016 võttis Ukraina parlament vastu otsuse, millega linna ametlikuks nimeks saab Janõ Kapu, kuid otsus jõustub pärast Krimmi Ukraina kontrolli alla minekut.
Entremés

Entremés (mitmus "entremeses", eesti keelde on see tõlgitud intermeedium või vahemäng ja sõna tähistab hispaania keeles ka vahepealset rooga mitmekäigulise lõunasöögi käikude vahel) oli lühike koomilise sisuga ühevaatuseline näidend Hispaania 16.–17. sajandi teatris; tavaliselt mängiti seda pikema mitmevaatuselise draamateose vaatuste vahelise interluudiumina.
Ajaloost.
Varasemad "entremés"id olid nii proosas kui ka värssides, kuid pärast Luis Quiñones de Benavente (1600-1650) kirjutatud žanrimääratlust kirjutati kõik nad värsis. "Entremés"i tegelased on lihtinimesed, süžee sisaldab tavaliselt satiiri tegelaste kommete ja ettevõtmiste kohta. Mõnikord sisaldasid need vahemängud laule ja muusikat, mis omakorda panid aluse "tonadilla" žanrile. "Entremés"'ist kujunes hiljem hispaaniakeelse lühikese ooperi taoline "sainete", mis omakorda mõjutas zarzuelat.
Vahemänge on kirjutanud enamik Hispaania barokiaja kirjanikke, nagu Miguel de Cervantes, Francisco de Quevedo, Luis Quiñones de Benavente, Luis Vélez de Guevara, Alonso Jerónimo de Salas Barbadillo, Alonso de Castillo Solórzano, Antonio Hurtado de Mendoza, Francisco Bernardo de Quirós, Jerónimo de Cáncer y Velasco, Pedro Calderón de la Barca, Vicente Suárez de Deza y Ávila, Sebastián Rodríguez de Villaviciosa, Agustín Moreto ja Francisco Bances Candamo.
Eestis.
Tõlked.
Eesti keelde on tõlgitud kolm Miguel Cervantese "entremés"i, millest kaks ilmusid 1615. aastal Madridis kogumikus "Ocho comedias y ocho entremeses nuevos, nunca representados" ja kolmas, "Lobisejad" eraldi. Eesti keelde on need tõlkinud Aleksander Kurtna, luuletõlked Juhan Viidingult.
Vahemängude "Imeteater" ja "Salamanca koobas" tekstid on ilmunud Jüri Talveti toimetatuna ja kommenteerituna 2004. aastal kogumikus "Hispaania pärand".
Teatris.
Neid kolme tõlgitud näidendit mängiti ühe lavastusena koondpealkirja "Imeteater" all Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris 1979. ja 1980. aastal (30 etendust; lavastaja Veiko Jürisson, kunstnik Jaak Vaus).
Vahemängu "Salamanca koobas" tekste kasutati Vanemuise kontsertlavastuses "Hispaania öö" (esietendus 2011. aastal, lavastaja ja kunstnik Jüri Lumiste).
Travis Konecny

Travis Konecny (sündinud 5. mail 1997 Londonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Philadelphia Flyers keskründajana või ääreründajana paremäärel.
Aastatel 2013–2016 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubides Ottawa 67's ja Sarnia Sting. Hooajal 2013–14 lõi ta OHL-is uustulnukatest enim väravaid (26) ja kogus enim punkte (70) ning ta pälvis sel hooajal liiga parimale uustulnukale antava Emms Family Award'i.
2015. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Flyersi poolt 24. valikuna. NHL-is debüteeris ta 14. oktoobril 2016. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 25. oktoobril mängus Buffalo Sabresi vastu. Oma debüüthooajal lõi ta kokku 11 väravat ja andis 17 väravasöötu. 2019. aasta septembris sõlmis ta Flyersiga uue, kuue aasta pikkuse lepingu.
2020. aastal osales Konecny NHL-i tähtede mängul.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.
Åsa Larsson

Åsa Elena Larsson (sündinud 28. juunil 1966 Uppsalas) on Rootsi jurist ja kirjanik. 
Elukäik.
Larsson kasvas üles Põhja-Rootsis Kirunas, kuhu tema perekond kolis kui ta oli 4-aastane. 
Ta õppis Uppsala Ülikoolis õigusteadust ning on töötanud maksujuristina. 
2003. aastal ilmus tema esikteos, kriminaalromaan "Solstorm" ("Päikesetorm"), kus maksujurist Rebecka Martinsson lahendab Kirunas toime pandud mõrvamüsteeriumit. Raamat sai bestselleriks ning pälvis Rootsi kriminaalromaanikirjanikke ühendavalt organisatsioonilt Svenska Deckarakademin aasta debüütromaani auhinna. Seda on Rootsis müüdud üle 350 000 eksemplari. 2004. aastal ilmunud Martinssoni sarja teine raamat "Det blod som spillts" ("Veresüü") pälvis parima rootsi kriminaalromaani auhinna. Sama auhinna sai ka Martinssoni sarja viies osa, 2012. aastal ilmunud "Till offer åt Molok".
2006. aastal pälvis ta ametiühingu Vision välja antava Rootsi aasta kirjaniku auhinna. Valik sünnib ametiühingu liikmete seas läbi viidava hääletamise tulemusel. 
2007. aastal tehti "Päikesetormi" põhjal samanimeline film, kus peaosa mängis Poola–Rootsi näitleja Izabella Scorupco. 
Rebecka Martinssoni ainetel on tehtud ka teleseriaal. 2017. aastal oli Rootsi kanali TV4 eetris sarja esimene hooaeg ning 2020. aastal teine hooaeg. Mõlema hooaja jooksul näidati 8 osa, kokku on tehtud 16 osa. 
Aastatel 2014–2018 kirjutas Larsson koos Ingela Korselliga kümneosalise 9–12 aastastele lastele mõeldud põnevuslugude sarja "PAX". 
Isiklikku.
Larssonil on kaks last ja ta elab Mariefredis.
Tema isapoolne vanaisa Erik Larsson oli suusataja ning esindas Rootsit 1936. aasta olümpiamängudel, kus võitis kuldmedali ja pronksmedali.
Dmitri Kordas

Dmitri Kordas (sündinud 19. augustil 1986) on Eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 2009 Venemaa Teatrikunsti Instituudi – GITIS (Aleksei Borodini meistriklassi).
Ta on aastast 2011 Vene Teatri näitleja.
Isiklikku.
Ta on aastast 2011 abielus näitleja Jekaterina Kordasega (neiuna Jekaterina Nikolajeva).
Scott Laughton

Scott Laughton (sündinud 30. mail 1994 Oakville'is Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Philadelphia Flyers ründajana vasakäärel.
2010. aastal liitus ta Ontario Hockey League'i klubiga Oshawa Generals.
2012. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Flyersi poolt 20. valikuna. NHL-is debüteeris ta 19. jaanuaril 2013. Kogu hooaja 2013–14 mängis ta taas Oshawa Generalsis. NHL-is lõi ta oma esimese värava 13. detsembril 2014 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Suurema osa hooajast 2016–17 mängis ta American Hockey League'i klubis Lehigh Valley Phantoms. Järgmisel hooajal kindlustas ta koha Flyersi põhikoosseisus.
2019. aasta juulis pikendas ta Flyersiga lepingut kahe aasta võrra.
Joonas Korpisalo

Joonas Korpisalo (sündinud 28. aprillil 1994 Poris) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Los Angeles Kings.
Enne karjääri Põhja-Ameerikas mängis ta Soome klubides Jokerit, Kiekko-Vantaa, Ilves ja LeKi.
2012. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i "draft"is Blue Jacketsi poolt 62. valikuna. 2014. aasta märtsis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2014–15 debüteeris ta American Hockey League'i (AHL) klubis Springfield Falcons. NHL-is debüteeris Korpisalo hooajal 2015–16. Samal hooajal mängis ta AHL-i klubis Lake Erie Monsters, kellega võitis Calder Cup'i.
2020. aasta aprillis pikendas ta Blue Jacketsiga lepingut kahe aasta võrra. 2020. aastal valiti Korpisalo NHL-i tähtede mängule, kuid vigastuse tõttu ta seal ei osalenud.
11. augustil 2020 tegi Korpisalo Stanley karika väljalangemismängude esimese vooru esimeses mängus Tampa Bay Lightningi vastu 85 tõrjet. Lightning suutis viiendal lisaajal löödud väravast võita 3:2. 85 tõrjet tähistas kaasaja NHL-i rekordit.
2023. aasta märtsis kaubeldi Korpisalo koos Vladislav Gavrikoviga Blue Jacketsist Los Angeles Kingsi.
Korpisalo kuulus Soome jäähokikoondisse 2017. maailmameistrivõistlustel.
Tema isa Jari Korpisalo oli samuti jäähokimängija.
Džankoi

Džankoi (ukraina ja vene "Джанкой") on linn Ukrainas Krimmis ("de facto" 2014. aastast alates Venemaa kontrolli all). Džankoi on Džankoi rajooni keskus.
Asulat on esmamainitud 1855. aastal ja sai linnaõigused 1926. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 43 343. Neist 59,8% olid venelased, 25,9% ukrainlased ja 8,1% krimmitatarlased.
Džankoi on tähtis transpordisõlm.
Mardi talu

Mardi talu asub Luulupe külas Saaremaal.
Mardi talus hoitakse au sees meie esivanemate taluarhitektuuri, -kultuuri, töid ja tegemisi. Jõudumööda taastatakse vana rehimaja, säilitades kõike vana. Korrastatakse talumaid talupoja mõistusega.
Ambitsioonikalt võib talu kutsuda pärandtaluks. Talus on vana rehimaja, on põlised koduloomad. Kihnu maalambad ja maakanad.
Tunnustus.
Mardi talu blogi oli 2016. aasta parim aiandusblogi, 2018. aasta parim aiandus- ja talublogi ja 2019. aastal teise koha vääriline kodublogide hulgas. Mardi talust on kirjutanud ajakirjad Nipiraamat, Pööning, Oma Kodu, Maakodu, Naisteleht.
Kintspüksid

Kintspüksid on kitsad põlvpüksid, mida kanti endisaegses meesteriietuses (praegu kasutusel rahvariietuses).
Ajaloost.
Põhja- ja Kesk-Eestis hakati meeste poolt avaraid põlvpükse kandma alates 17. sajandist Euroopa moe eeskujul. 18. sajandil kanti neid kogu Eestis, v.a. saared. Sellega koos tuli tarvitusele ka nimetus "püksid". 19. sajandi algul jõudsid Põhja-Eestis riietusse kitsad, vastu keha hoidvad põlvpüksid, mida nimetati kintspüksid (ka "kintpüksid" või "kukepüksid"). Nende kandmine levis üle kogu Eesti ja ka saartele. 19. sajandi lõpupoole võeti Euroopast üle pikkade pükste kandmise mood.
Kintspükse õmmeldakse neljast tükist, õmblused on külgedel ning ees alla keeratav "lakk", mis on mõlemast ülanurgast või ka eest nööbitav. Säärte värvlid köidetakse sisseaetud paeltega või seotakse värvlite peale pandud säärepaltega. Sääreotstel olevad lõhikud kinnitatakse 2–3 nööbiga. Kintspüksid õmmeldakse enamasti potisinisest riidest.
Ķoniņciems (Saka vald)

Ķoniņciems (ka Ķonenieki, Ķoninieki või Turaidas) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.
Küla asub Durbe jõe kaldal ja jääb valla keskusest Sakast 5, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 11 ning Riiast 209 kilomeetri kaugusele. Ķoniņciemsis asub Turaidase bussipeatus. 
Küla jääb Grīnise looduskaitseala servale. Ķoniņciemsis asuv Puuslikumäe nime kandev linnamägi on riikliku kaitse all olev mälestis.
Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Mežaine

Mežaine on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.
Küla asub valla lõunaosas merepinnast 10 meetri kõrgusel Durbe jõe kaldal. Mežaine jääb valla keskusest Sakast 8,5, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 15 ja Riiast 2012 kilomeetri kaugusel. Külas asub Mežaine bussipeatus. 
Asula on kujunenud Sūrikase metskonna juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Mežaine jääb Grīnise looduskaitseala servale.
Sigaretikoni

Sigaretikoni ehk suitsukoni sigareti suitsetamisel alles jääv sigaretiosa. 
Sigaretikoni kui jääde.
Suitsukonid on üks peamisi jäätmete tekitajaid maailmas ja suurim reostus ookeanites. Igal aastal toodetakse keskmiselt 6 triljonit sigaretti, millest 4,5 triljonit visatakse maha. Sigaret ise on biolagunev, kuid sigaretifilter ei ole. Suitsufiltrites sisalduvad raskmetallid nagu arseen, kroom, nikkel, kaadmium ning peamiselt plastikkiud lagunevad keskkonnas väga aeglaselt, mille käigus pääsevad ohtlikud kemikaalid veekogudesse, õhku ja pinnasesse. Suitsukonide saaste vähendab taimede idanemisvõimet ja võrse pikkust. 
Sigaretikonid ehitusmaterjalina.
Sigaretikonisid saab kasutada lisamaterjalina savitellistes ja teekatetes.
Tellistes.
Survetugevuse vähenemise tõttu sõltub suitsukonide protsendiline sisaldus sellest, millisesse valdkonda telliseid toodetakse. Savitellist põletades jäävad suitsukonide ohtlikud kemikaalid tellissesse suletuks ega pääse keskkonda. 
Positiivsed omadused:
Negatiivsed omadused:
Teekattes.
Suitsukonid kuivatatakse ahjus 24 tundi ja eemaldatakse üleliigne tubakas. Seejärel peenestatakse väikesteks kiududeks. Kiud seotakse bituumeni ja parafiiniga ning segatakse kuuma asfaldiga. Sarnaselt savitellisega jäävad kemikaalid asfaldi sisse suletuks.
Omadused:
Upsēde

Upsēde on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.
Küla asub valla lõunaosas merepinnast 15 meetri kõrgusel Durbe jõe kaldal. Upsēde jääb valla keskusest Sakast 11, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 18 ja Riiast 208 kilomeetri kaugusel. Külas asub Upsēde bussipeatus. Sinna jäävad Upsēde ja Nikase kalmistud.
Nikase talu elumaja ja Laši muinaskalmed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Kamala Harris

Kamala Devi Harris (sündinud 20. oktoobril 1964 Oaklandis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, 49. USA asepresident 2021–2025.
Ta kuulub Demokraatlikku Parteisse. 2017–2021 oli ta Ameerika Ühendriikide senaator ning esindas senatis California osariiki. Ta oli Demokraatlikku Partei kandidaat 2024. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel, kuid kaotas valimised Donald Trumpile. 
Kamala Harris on Jamaicast ja Indiast pärit immigrantide tütar. Ta lõpetas 1986. aastal Howardi Ülikooli politoloogia ja majanduse alal ning sai 1989. aastal juuradoktori kraadi California ülikooli Hastingsi Juurakolledžist. Ta on töötanud prokurörina. 2011–2017 oli ta California osariigi peaprokurör ning alates 3. jaanuarist 2017 senaator. 
2020. aasta presidendivalimistel seadis ta üles oma kandidatuuri Demokraatliku Partei eelvalimistel. 3. detsembril 2019 teatas ta oma loobumisest, tuues põhjuseks rahanappuse. Märtsis 2020 teatas ta oma toetusest Joe Bidenile. 11. augustil 2020 teatas Biden, et on valinud Harrise oma asepresidendikandidaadiks. 
2021. aasta 19. novembril sai temast lühikeseks ajaks (Joe Bideni meditsiiniline protseduur) esimene naine Ameerika Ühendriikide presidendi kohustes. 
Pärast seda kui Joe Biden loobus 2024. aasta juulis uuesti presidendiks kandideerimast, alustas Harris oma valimiskampaaniat. Tema kandidatuuri toetasid lisaks Joe Bidenile mitmed mõjukad demokraadid, teiste seas Bill ja Hillary Clinton ja Nancy Pelosi ning Barack ja Michelle Obama.
Jocelyn Bell Burnell

Dame Susan Jocelyn Bell Burnell (sündinud 15. juulil 1943) on Põhja-Iirimaa astrofüüsik, kes 1967. aastal kraadiõppurina avastas pulsarid. 
Haridus.
Bakalaureusekraadi omandas ta 1965 Glasgow' ülikoolis ja doktorikraadi 1969 Cambridge'i ülikoolis.
Töö ja ühiskondlik tegevus.
Ta on töötanud Southhamptoni ülikoolis, University College Londonis, Edinburghi kuninglikus observatooriumis ja Open Universitys ning külalisprofessorina Princetoni ülikoolis. Bell Burnell oli 2002–2004 Suurbritannia Kuningliku Astronoomiaseltsi president ja 2008–2010 Füüsikainstituudi (IOP) president. Alates 2018. aastast on ta Dundee ülikooli aurektor.
2018. aastal asutas ta Briti Füüsikainstituudi juurde 2,3 miljoni naela suuruse Bell Burnelli stipendiumifondi, mis toetab naissoost, etnilistest vähemustest ja põgenikest füüsikatudengeid.
Nobeli poleemika.
Pulsarite avastamise eest anti 1974. aastal Nobeli füüsikaauhind Belli juhendajale Antony Hewishile ja astronoom Martin Ryle'ile, Belli auhinnasaajate seas polnud. Paljud tähtsad astronoomid, nende seas Fred Hoyle, kritiseerisid Belli kui pulsarite avastaja auhinnast ilma jätmist. Rootsi Akadeemia 1974. aasta pressiteates füüsikaauhinna kohta rõhutatakse Ryle'i ja Hewishi rolli radioastrofüüsika alal ja tõstetakse esile Hewishi olulisust pulsarite avastamisel.
Tonadilla

Tonadilla (deminutiiv hispaania keele sõnast "tonada", mis tähistas teatud tüüpi soololaulu) oli satiiriline muusikaline minikomöödia, mis oli väga populaarne 18. sajandi ja 19. sajandi alguse Hispaania teatris, kuid ka pärast 18. sajandit Kuubal ja teistes Hispaania kolooniates.
Ajaloost.
"Tonadilla" oli algselt paljude salmidega laul, mis oli kirjutatud lavastuses teksti vahele või mida esitati ilmaliku sisuga "comedia" vaatuste vaheajal, tavaliselt koos järgneva tantsuga. Hiljem hakati "tonadilla" tekstidesse kirjutama dialooge eri tegelaste vahel, nii et seda laulsid eri osatäitjad ja järk-järgult laienes "tonadilla" iseseisvaks muusikateatri žanriks, kümme kui kakskümmend minutit kestvaks pisiooperiks. Mõnikord kasutatakse lavastuse kohta väljendit "tonadilla escénica", et eristada seda laulust.
"Tonadilla" kujunemisajaks peetakse 1750. aastaid Madridis, kus see sai tavapäraseks osaks teatrimajade repertuaaris, koos tantsu, laulu ja põhimeelelahutusega. Esimesteks "tonadilla"de kirjutajateks on peetud katalaani heliloojat Luis Misóni, samuti Antonio Guerrerot. Teised tonadillade autorid Hispaanias olid Blas de Laserna, Pablo Esteve, Joaquín Rodrigo ja Jacinto Valledor.
Tonadilla tegelasteks oli lihtrahvas, nagu talupojad, kõrtsipidajad, mustlased, habemeajajad, ja selles kasutati rahvalikku igapäevakeelt. Muusika laenas ja kasutas sageli traditsioonilisi viise ja rahvamuusikat ning rahvatantse. Tonadilla mõjutas Hispaaniale iseloomuliku muusikateatri žanri zarzuela kujunemist.
Mežvidi (Saka vald)

Mežvidi on küla ("vasarnīcu ciems" ehk suvilapiirkond) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Küla asub valla lõunaosas merepinnast 15 meetri kõrgusel Atupe jõe kaldal. Mežvidi jääb valla keskusest Sakast 14, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 21 ja Riiast 211 kilomeetri kaugusele.
Aleksandr Serov (laulja)

Aleksandr Nikolajevitš Serov (vene keeles Александр Николаевич Серов; ukraina keeles Олександр Миколайович Сєров "Oleksandr Mõkolajovõtš Serov"; sündinud 24. märtsil 1951 Mõkolajivi oblastis Ukraina NSV-s) on vene ja ukraina laulja, helilooja, dirigent, luuletaja ja muusikaprodutsent. 
Eelkõige on ta tuntud samuti Ukrainast pärit Vene helilooja Igor Krutoi loodud laulude «Ты меня любишь», «Как быть», «Мадонна», «Я люблю тебя до слёз» ja «Звездопад» esmaesitajana. 
Kui ta oli laps, oli tema lemmiklaulja Tom Jones. Pärast 8. klassi lõpetamist 1965. aastal astus ta muusikakooli õppima klarnetimängu, selle kõrvalt õppis ta iseseisvalt klaverit.
1969–1972 oli sõjaväeteenistuses Nõukogude armees Sevastopolis.
1970. aastate lõpul ja 1980. aastate algul töötas ta mitme estraadiansambli juhina. 1983. aastal tegi Serov debüüdi rahvusvahelisel lauluvõistlusel Jaltas, kus pälvis 2. koha. 
Tema esimene heliplaat ilmus 1984. aastal. 
1987. aastal pälvis ta peapreemia rahvusvahelisel konkursil „Intertalent” Prahas ning ilmus tema esimene videoklipp lauluga „Madonna”. 1988 sai Serov peapreemia rahvusvahelisel konkursil Budapestis. 1988–1993 andis ta kontserte Saksamaal (koos Dieter Bohleni ja Cliff Richardiga), Iisraelis, Kanadas ja USA-s.
Alates 1987. aastast esineb ta alalise külalisena populaarses telesaates «Песня года» ('aasta laul'). 2013. aastal valmistati Serovi tellimusel ainueksemplarina kuld- ja briljantkaunistustega klaver Bechstein.
Sanktsioonid.
19. oktoobril 2022. aastal kanti ta seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse sanktsioonide nimekirja isikuna „kes nõuavad avalikult agressiivset sõda, õigustavad ja tunnistavad legitiimseks Vene Föderatsiooni relvastatud agressiooni Ukraina vastu ning ajutist Ukraina territooriumi okupeerimist". Sanktsioonid hõlmavad varade blokeerimist, äritegevuse täielikku peatamist ning majandus- ja finantskohustuste täitmise peatamist. Varem kandis Aleksei Navalnõi loodud korruptsioonivastane fond Anti-Corruption Foundation (ACF) Serovi korrumpeerunud ametnike ja sõjaõhutajate nimekirja tema avaliku toetuse eest Venemaa poolt Ukrainas vallandatud sõjale.
Shea Weber

Shea Michael Weber (sündinud 14. augustil 1985 Sicamousis Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Montreal Canadiens. Ta on klubi meeskonna kapten.
Aastatel 2001–2005 mängis ta neli hooaega Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets.
2003. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Nashville Predatorsi poolt 49. valikuna. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas 6. jaanuaril 2006 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 6. aprillil mängus St. Louis Bluesi vastu. Järgmisel hooajal kindlustas ta koha Predatorsi põhikoosseisus. Ta mängis Predatorsis kuni 2016. aastani kokku üksteist hooaega. Aastatel 2010–2016 oli ta Predatorsi kapten.
2016. aasta juunis siirdus ta Montreal Canadiensi. 2018. aasta oktoobris määrati ta klubi kapteniks.
NHL-i tähtede mängule on Weber valitud kokku seitse korda (aastatel 2009, 2011, 2012, 2015, 2016, 2017 ja 2020). Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu ("NHL First All-Star Team") ning hooaegadel 2014–15 ja 2014–15 "NHL Second All-Star Team"i. 2016. aastal pälvis ta Mark Messier Leadership Award'i.
Aastatel 2010 ja 2014 on ta Kanada jäähokikoondise koosseisus tulnud olümpiavõitjaks ning 2007. aastal maailmameistriks. 2010. aasta olümpiaturniiril valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis Kanada koondisega hõbemedali, oli ta resultatiivseim kaitsemängija (4+8) ning ta valiti turniiri parimaks kaitsjaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.
Benjamin Disraeli

Benjamin Disraeli (21. detsember 1804 London – 19. aprill 1881 London) oli Suurbritannia poliitik, peaminister 1868. aastal ja aastatel 1874–1880. Ta oli Konservatiivse Partei liige. Teda peetakse tänapäevase konservatiivse erakonna rajajaks ning "one nation"'i mõtteviisi loojaks, mille eesmärgiks on rikaste ja vaeste vahelise lõhe vähendamine. Disraeli on seni ainuke juudi päritolu Suurbritannia peaminister. 
Tema isa oli kirjanik ja õpetlane Isaac D’Israeli. Disraeli ristiti 1817. aastal (12-aastaselt) ja ta sai Inglismaa Kiriku liikmeks.
Esimest korda valiti ta Suurbritannia parlamendi alamkotta 1837. aastal. Poliitikuna puutus ta kokku antisemitsimi ja tugevate eelarvamustega. 1841. aastal püüdis ta saada ministrikohta Robert Peeli valitsuses, kuid Peel keeldus. Seejärel sai Disraelist üks peaministri teravamaid kriitikuid parlamendi alamkojas. 1852. aastal sai ta rahandusministriks Edward Smith-Stanley, neljateistkümnenda Derby krahvi valitsuses. 1868 astus Lord Derby kolmas valitsus tagasi ning uueks peaministriks sai Disraeli. Tema esimene ametiaeg kestis veidi üle üheksa kuu. 1874. aasta parlamendivalimistel saavutas Konservatiivne Partei ülekaaluka võidu ning Disraeli sai taas peaministriks.
1876. aastal sai ta peeriks, esimeseks Beaconsfieldi krahviks.
Disraeli oli ka kirjanik, kellelt ilmus mitu romaani. Neist esimene, "Vivian Grey" ilmus 1826. aastal.
Hilda Vaiksaar

Hilda Vaiksaar (kuni 1956 Hilda Ollino; 4. juuli 1928 Tori vald, Pärnumaa – 20. aprill 2017) oli eesti korvpallur ja spordipedagoog. 
Ta lõpetas 1947. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1951. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Sportima hakkas 1942. aastal keskkoolis Linda Rummo ja Elo Raiveti juhendamisel, põhiline suunaja oli Kalevi instruktor Arma Sinkel. Ülikoolis treenis ta Edgar Naaritsa juhendamisel korvpalli. Tuli aastatel 1948–1949 ülikooli spordiklubi korvpallinaiskonnas Eesti NSV meistriks ning sai 1950–1951 hõbemedali. Oli 1950. aastal NSV Liidu üliõpilasmeister.
Töötas aastatel 1951–1956 kehalise kasvatuse õpetajana Pärnu 1. Keskkoolis, 1956–1965 Tallinna 21. Keskkoolis ja 1965–1990 Tartu 10. Keskkoolis (oli seal 1971–1985 ühtlasi ka kooli- ja klassivälise töö organisaator). Oli 1960–1974 Eesti NSV kehalise kasvatuse ainekomisjoni sekretär.
Algatas 1962. aastal koos Arvo Tamsariga Tallinna koolide teatejooksuvõistluse "Kuldne sügis" ja 1968. aastal koos Evi Meruskiga Tartu 10. Keskkooli võimlemispeod.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli poksija, sporditegelane ja -pedagoog Arnold Vaiksaar. Tema poeg on sõudja ja sporditegelane Jaan Vaiksaar ning pojatütar on sõudja Sille Vaiksaar.
Kaatsad

Kaatsad olid Võru ja Setu murdes, samuti saarte murdes vanaaegsed linased või takused pikad meeste püksid.
Kagu-Eestis kantud suhteliselt kitsaste säärtega kaatsadele, mis olid tehtud ühest riidelaiast (ilma välise küljeõmbluseta), andis laiust juurde jalgevahele õmmeldud rombikujuline kiil ehk vahetükk, mida kutsuti "põrnaks". Pükse hoidis üleval palistusest läbiaetud nöör või kroogiti ülaäär värvli külge, mis kinnitati nööbi või pööraga. Kaatsad tehti 19. sajandi I poolel valgest, sajandi II poolel hallitriibulisest linasest või takusest kangast. Lõikelt sarnanesid need vene ja valgevene pükstega.
Ostbaha

Ostbaha (ka Ostbaka või Ozbaka) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Läti]s Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.
Küla asub valla lääneosas Saka jõe kaldal ning jääb valla keskusest Sakast 4, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 2,5 ja Riiast 213 kilomeetri kaugusele.
Ostbaha on tekkinud endise Ozbaka mõisa ("Ostbach") keskuse juurde. Osa külast, kaasa arvatud ka vana mõisakompleks, on tänapäeval Pāvilosta koosseisu arvatud. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Looduskaitse all on Ostbaha parunite matmispaiga puudetukk ja üks pärn ümbermõõduga 3,75 m.
Saļiena

Saļiena (vanasti ka Saļienes muiža) on küla ("mazciems") Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.
Küla asub valla idaosas ja jääb valla keskusest Sakast 18, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 19 ning Riiast 197 kilomeetri kaugusele.
Saļiena on tekkinud endise Saliene mõisa ("Sallenen") keskuse juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda. 
Looduskaitse all on künnapuu ümbermõõduga 4.01 m, saar ümbermõõduga 3.73 m, vahtrad (ümbermõõdud 3.62 ja 3.8 m), pärnad (ümbermõõdud 4.51 ning 4 m), ja kolm Euroopa nulgu (ümbermõõdud 3.35, 2.7 ning 2.98 m).
Aleksei Valujev

Aleksei Aleksejevitš Valujev (24. august 1892 Tallinn - ?) oli Eesti kaitseväelane ja Keskvangla kõrge ametnik 1920–1923. 
Ta sai aastatel 1907–1910 4-klassilise alghariduse Keisrinna Katariina II nimelises Tallinna 4-klassilises Linnakoolis.
Alates 1911. aastast teenis kantseleiametnikuna 2. kubermanguvanglas Tallinnas.
Astus vabatahtlikuna sõjaväkke 24. juulil 1914, misjärel asus õppima lipnike kooli. Oli suurema osa sõjaväeteenistuse ajast haige. 
Eesti rahvaväes alates 23. detsembrist 1918. Määrati 26. jaanuaril 1919 tagavarapataljoni 6. roodu nooremohvitseriks, kus oli oktoobrini 1920. Auastmelt nooremleitnant.
Teenis alates oktoobrist 1920 Keskvanglas, algul kohusetäitja, hiljem kuni jaanuarini 1921 ülem. Veebruarist 1921 kuni 1923. aastani oli ta vanglaülema abi.
Leo Filippov

Leo Filippov (sündinud 13. novembril 1950) on eesti looduskaitsja ning erialalt metsakasvatuse insener.
Ta on lõpetanud Eesti Põllumajanduse Akadeemia 1974. aastal.
Filippovile tehti pakkumine jääda Maaülikooli teadlaseks, kuid mehe südameasjaks jäid siiski kodumets ja kodumeri. Ta töötas Sõrve metskonna metsaülemana (1974–1986), samuti Saare maavalitsuses (1987–2013).
Ta on Eesti Saarte Kogu asutamise algataja; Saaremaa Merekultuuri Seltsi, Eesti Väikesadamate Liidu ja põlispuude omanike ühenduse asutajaliige.
Rääkis saates "Ööülikool" teemal "Vanad metsatarkused"
Robert Kimbrough

Robert Shane Kimbrough (sündinud 4. juunil 1967) on Ameerika Ühendriikide endine astronaut ja sõjaväelane.
Kimbrough lõpetas 1989. aastal Ameerika Ühendriikide Sõjaväeakadeemia ning osales AH-64 Apache piloodina operatsioonis "Kõrbetorm". 2004. aastal valiti ta NASA astronaudiks.
2008. aastal osales ta Space Shuttle'i programmi missioonil STS-126. 2016. aastal oli ta Rahvusvahelise Kosmosejaama (ISS) 49. ekspeditsiooni liige ja 50. ekspeditsiooni komandör. Juulis 2020 teatas NASA, et Kimbrough on määratud missiooni SpaceX Crew-2 komandöriks. Kimbrough oli 2021. aastal ISS-i 65. ja 66. ekspeditsiooni liige. Ta lahkus NASA-st 31. juulil 2022.
Ljubov Agapova

Ljubov Agapova (vene keeles "Любовь Агапова"; sündinud 24. mail 1956 Tšehhovis Sahhalini oblastis) on Eesti näitleja.
Ta lõpetas 1973. aastal Tšehhovi 2. Keskkooli ja aastal 1977 Kaug-Ida Kaunite Kunstide Pedagoogilise Instituudi.
Ta töötas aastatel 1977–1983 Liepājas Balti Laevastiku Draamateatris, aastatel 1983–1985 Kaliningradi Draamateatris.
1985. aastast on ta Vene Teatri näitleja.
Isiklikku.
Ta on olnud abielus näitleja Aleksandr Ivaškevitšiga.
Strass

Strass on eriline raske ja läbipaistev suure pliisisaldusega flintklaas, mida suurepärase sära ja kerge lihvitavuse tõttu kasutatakse vääriskivide järeletegemisel. Strassideks või strasskivideks nimetatakse sellest klaasist dekoratiivseid võltskive.
Omadused.
Strassi iseloomustab hea läbipaistvus ning kõrged refraktsiooni- ja dispersiooninäitajad. Värvitu strass sisaldab 300 osa räni (ränidioksiid SiO2), 470 osa pliid (plii(III)oksiid ehk mennik, Pb3O4), 163 osa potast (kaaliumkarbonaat K2CO3), 22 osa booraksit (naatriumboraat Na2B4O7·10H2O) ja 1 osa arseeni (arseenoksiid As2O3). Komponendid segatakse parema segunemise ja ainete ühtlasema jaotumise saavutamiseks kuumalt vedelas segus (see on andnud materjali ingliskeelse nimetuse "paste" 'pasta', 'tainas'). Soovitud värvuse saavutamiseks lisatakse värvuseta segule erinevaid aineid: kroomiühendid annavad strassile punase või rohelise, koobalt sinise, kuld või seleen punase, mangaan lilla ja raud kollase kuni roheka värvuse.
Strass on pehmem ja kergemini lihvitav kui tavaline klaas või kristallklaas. Odavamate strasskivide valmistamiseks strass valatakse või pressitakse vormi, kuid kallimate ja parema kvaliteediga kivi-imitatsioonide valmistamisel lõigatakse materjal vääriskivitaoliselt fassettidena ja lihvitakse. Valatud odavam imitatsioon on võimalik kindlaks teha luubi abil, sest fassettide servad ja nurgad on valatud kividel ümarad vastupidi lihvituile. Lõigatud ja lihvitud strasskivid erinevad päris vääriskividest järgmiste omaduste poolest:
Teised eristuvad omadused on raskemini kindlaks tehtavad, näiteks strassi pehmus (strassiga ei saa kriimustada klaasi), teemandist väiksem murdumisnäitaja (1,50–1,80, teemandil 2,42), erikaal (sõltuvalt pliisisaldusest 2,5–4,0), ja isotroopsus (puudub näiteks dikroilisus, mis on omane osale looduslikele kividele).
Ajaloost.
Vääriskivide järeletegemine on ajaloos tuntud juba vanade roomlaste aegadest, kes värviliste klaasmassidega oskasid imiteerida näiteks smaragdi ja lasuriiti. Värvitu strassi leiutas ühtedel andmetel Viini kullassepp Joseph Strasser, rohkem levinud arvamuse kohaselt 1730. aastatel Elsassi juveliir Georg Friedrich Strass, kes 1724. aastal kolis Strasbourgist Pariisi. Strass osutus suurepäraseks materjaliks tänu kergele lõigatavusele ja seepärast, et strasskivid (prantsuse keeles "pierres de strass") sädelesid väga sarnaselt päris teemantidega. Strasskivide valmistamist peeti omaette kunstiharuks ja nende kasutamine ehetel ja rõivastel oli populaarne nii 18. kui ka 19. sajandil: kõrgaeg moes oli George'i stiili perioodil (1714–1830) ja kuninganna Victoria ajal (1837–1901).
Enne 1940. aastat valmistati enamik vääriskivi-imitatsioone strassklaasist, tänapäeval on odavate kristallkivikeste peamine materjal akrüülklaas.