tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kosovo Vabastusarmee

Kosovo Vabastusarmee (albaania keeles "Ushtria Çlirimtare e Kosovës", inglise keeles "Kosovo Liberation Army") oli Kosovo albaanlaste ehk kosovaride poolpõrandaalune organisatsioon, mis tegutses 1990. aastatel ja taotles Kosovo iseseisvumist Jugoslaaviast (st Serbiast ja Montenegrost) ja kasutas oma eesmärkide saavutamiseks vägivalda.
Ajalugu.
1995. aastal alustas organisatsioon relvastatud rünnakuid miilitsa vastu. Järgmisel aastal võttis organisatsioon esimest korda sääraste rünnakute eest avalikult vastutuse ja Serbia võimud kuulutasid selle terroriorganisatsiooniks.
Kuni 1998. aastani luges Vabastusarmeed terroriorganisatsiooniks ka USA, mis seejärel aga sõlmis organisatsiooniga diplomaatilised suhted.
1998. aastal kasvas konflikt Jugoslaavia armeega Kosovo sõjaks, millesse 1999. aastal humanitaarkaalutlustel sekkus NATO.
Vabastusarmee saadeti sõja lõppedes 1999. aastal ametlikult laiali. Osa Vabastusarmee juhtidest, näiteks 2008. aastal peaministriks saanud Hashim Thaçi, läks poliitikasse.
Kuritegevus.
Kosovo Vabastusarmeed kahtlustatakse inimeste röövimises ja tapmises selleks, et müüa nende elundeid mustal turul. Carla Del Ponte kirjutas 2008. aastal avaldatud raamatus, et talle edastatud info kohaselt rööviti 1999. aastal umbes 300 mittealbaanlast, kes viidi elundite eemaldamiseks Albaaniasse. 2010. aastal avaldas endine Šveitsi peaprokurör Dick Marty Euroopa Nõukogule aruande, mille kohaselt on üht Kosovo kliinikut põhjust kahtlustada kriminaalses elundiäris, mis on teoks saanud tänu sidemetele Kosovo valitsuses.
Register (arvutitehnika)

Register arvutitehnikas tähistab väikesemahulist mälu arvuti keskprotsessoris, millega andmevahetus toimub väga kiirelt, ühe protsessoritakti jooksul. Võrdluseks, ligipääs põhimälule võib aega nõuda mitmesaja takti jagu. Registrid on realiseeritud trigeritel, mistõttu voolukatkestusel neis info hävib. Kõik arvutused toimuvad reaalselt protsessori registrites, mitte põhimälus asuvate andmetega.
Protsessori registrid.
Protsessoris on terve hulk arhitektuurist tingitud spetsiifiliste ülesannetega registreid. Osa neist on "avalikud" ("user-accessible"), programmeerijale masinkoodi vahendusel vabalt manipuleeritavad; teine osa on "peidetud" ("internal"), ainult riistvara toimimiseks tarvilikud registrid.
Mitmetuumalistel protsessoritel on iga tuuma jaoks oma komplekt registreid. "Hyper-threading" tehnoloogia puhul on ühe füüsilise protsessorituuma kohta kaks komplekti registreid, mis võimaldab ühel virtuaalsel tuumal tööd poolelijäänud kohast jätkata, niipea kui teine virtuaalne tuum pausi teeb.
Näited.
AVR 8-bit.
Atmeli AVR mikroprotsessorid on odavuse, lihtsuse ja madala voolutarbe tõttu väga laialt levinud, ja muuhulgas kasutusel Arduino platvormil. AVR RISC arhitektuur rakendab 32tk 8-bitist universaalset registrit (R0-R31). Neist viimased kolm registripaari (X, Y ja Z vastavalt R26:R27, R28:R29, R30:R31) on paralleelselt tarvitatavad 16-bitiste aadressiregistritena. R0 ja R1 on mõne käsu jaoks reserveeritud sihtregistriteks. Ujukomaregistreid ei ole.
Lisaks on tarvitusel 
x86-64 arhitektuur.
on tänapäeval levinud süle- ja lauaarvutites. Siin on aadressiregistrid ja universaalsed registrid 64-bitised. Kasutatav aadressiruum on praegustes implementatsioonides kuni 2^48 = 256 TB.
Võrreldes AVRiga on x86 CISC arhitektuuris suhteliselt rohkem spetsiifilise ülesandega registreid ja vähem üldotstarbelisi registreid (16 tk – mida omakorda on 2x rohkem kui eelnevas x86 32-bitises arhitektuuris).
Olekuregister (RFLAGS) on samuti 64 bitti lai, ent suurem osa bittidest ei ole tarvitusel. Äramärkimist väärivad suunalipp ("direction flag"), mis määrab stringioperatsioonidel alguspunktist lähtuva suuna; mitu virtuaalmoodi kirjeldavat lippu ja CPUID lipp.
Lisaks on kasutusel on mitu kontrollregistrit ("control register"), mis reguleerivad protsessori töömoodi; mitu veahaldusregistrit ("debug register") jm spetsiifilisi registreid.
Ujukoma arvutusteks on 8 tk 80-bitist ujukoma-registrit (FPR). Vektoroperatsioonideks on eraldatud 16 tk 128-bitist registrit (XMM), või ka 256-bitist registrit (YMM).
CUDA arhitektuur.
NVIDIA CUDA arhitektuuriga graafikaprotsessoris võib olla tuhandeid täitmisüksusi, mis omavad ainult ühte 32/64-bitilist täisarvuregistrit ja kuni 128 tk kuni 512 biti laiust vektorregistrit (Maxwelli mikroarhitektuuris).
Vaata ka.
Register (elektroonika)
 Aluseks on võetud artikkel ingliskeelses Wikipedias
Sekvents

Sekvents on muusikas motiivi või pikema meloodialõigu või harmoonia kohene kordumine samas hääles kõrgemal või madalamal kõrgusel.
18. ja 19. sajandi klassikalises muusikas (klassitsism ja romantism) oli see üks kõige kasutatumatest meloodia-arenduse meetoditest. Sekventse seostatakse stereotüüpselt barokkmuusikaga ja eriti Antonio Vivaldi loominguga, kuid seda tehnikat võib leida kogu Lääne muusikaajaloos.
Sekventsi põhilised tunnused on: tavaliselt kaks kuni neli lüli, suund säilib (kas tõusev või laskuv), järgnevad lülid on eelmisest sama intervalli kaugusel.
Meloodia ja harmoonia võivad moodustada sekventsi iseseisvalt, ilma et see esineks mõlemas.
Sekvents (luule)

Sekvents (ld "sequentia" 'järgnemine' – järgnes liturgias "alleluia"'le) oli keskajal üks levinumaid vaimuliku luule vorme. Sekventse lauldi või retsiteeriti liturgias enne evangeeliumi kuulutamist.
Ajaloost.
Sekvents arenes varakristlikest hümnidest ("alleluia" vokaliisidele kujunenud troobid olid sekventside alged) ning selle ülesehitusele olid eeskujuks rahvalikud tantsulaulud (nt estampii). Tekstid olid tihti pühendatud kohaliku kiriku, kloostri või linna kaitsepühakule ja seetõttu kujunes paikkonniti välja väga erinev sekventsirepertuaar. Eriti palju sekventsitekste loodi teise aastatuhande algul, hiliskeskajal oli arvatavasti käibel ligi 5000 seda tüüpi laulu.
16. sajandi keskel pidas Trento kirikukogu seda traditsiooni liialt vabaks ja liiga ilmaliku laulu sarnaseks ning kaotas enamiku sekventsidest käibelt, jättes alles vaid neli:
1727. aastal lisati neile viiendana Stabat Mater (Maarja mälestuspäeva sekvents).
Keskajal kasutatud liturgiline raamat, mis koondas sekventse, oli sekventsiaar, see oli tavaliselt missaali täiendus.
Kunstmuusika kaudu on tuntuimaks saanud sekvents "Dies irae", mille autor on Tommaso da Celano. Teised tuntumad sekventsid on näiteks "Ave maris stella" ja "Stabat mater".
Rataslüüra

Rataslüüra ehk hurdy gurdy on keskaegne keelpill, mille keeled paneb helisema nahaga ületõmmatud ja vändaga pööratav ratas. Ratas funktsioneerib viiulipoognasarnaselt ning pilli kõla on lähedane viiuli omale. Meloodiat mängitakse klahvide abil, mis suruvad kiilukujulisi puitdetaile keelte vastu, muutes nende kõrgust.
Enamikul rataslüüradel on mitu burdoonkeelt, mis saadavad meloodiat samal helikõrgusel. See muudab heli torupilli heli sarnaseks ning tihti ongi rataslüürat mängitud koos torupillidega, eriti prantsuse rahvamuusikas ja tänapäeva ungari rahvamuusikas.
Rataslüüra varajasemaid eelkäijaid oli organistrum, mida mängiti kahekesi.
Malindi

Malindi on linn Keenias, Kilifi maakonna suurim linn.
Malindi asub India ookeani rannikul Malindi lahe ääres Athi-Galana jõe suudmes, umbes 120 km Mombasast kirdes.
Linn jääb Mombasast Lamusse viiva maantee äärde, siselende teenindab Malindi lennujaam. Malindi lähedal asub Itaalia kosmoseagentuurile kuuluv Broglio kosmosekeskus, sealhulgas ranniku lähedal meres paiknev endine stardiplatvorm.
Linna ümbritsevad valged liivarannad. Malindi elanikud saavad oma elatise peamiselt turismist, kuid ka kalandusest ja põllumajandusest.
Ajalugu.
Malindi ala oli alates 14. sajandist suahiilide asuala. See on olnud läbi aegade oluline sadamakoht. Asula on varem kandnud ka nime Melinde.
Piirkonnas leidub ajaloolisi suahiili ehitisi. Mererannas on sammas, mille püstitas aastal 1498 teel Indiasse vahepeatuse teinud Vasco da Gama.
Giordano

"Giordano" on Eesti lühimängufilm aastast 1988.
Maris Padjus

Maris Padjus (sünninimi Maris Aleksašin; sündinud 8. märtsil 1983 Võrus) on Eesti keskkonnaaktivist ja poliitik.
Ta on lõpetanud 2001. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja õppinud aastatel 2001–2006 Tartu Ülikoolis keskkonnatehnoloogia erialal, mille lõpetas tööga "Tartu linna ja linna lähiümbruse uusehitiste keskkonnasõbralikkus". 
Ta on toimetanud Laeva valla infolehte Vallakaja. 2008. aasta märtsist töötas Laeva valla majandusnõunikuna. 2009. aastal valiti ta Laeva vallavanemaks. Kandidaadiks esitasid ta Laeva vallavolikogu reformierakondlastest liikmed. Ta oli Laeva vallavanem aastatel 2009–2012.
Alates 20. oktoobrist 2006 kuni 10. veebruarini 2012 oli ta Erakonna Eestimaa Rohelised liige. Ta on kuulunud erakonna volikokku ja noortekogu Noored Rohelised juhatusse. Alates 10. veebruarist 2012 on ta Eesti Reformierakonna liige. Sama aasta mais avaldas Laeva vallavolikogu talle umbusaldust.
Ta on olnud Eesti Rohelise Liikumise juhatuse liige.
Isiklikku.
Maris Padjus harrastab jalgrattasporti ja rogaini.
Soome-Ugri Selts

Soome-Ugri Selts (soome keeles Suomalais-Ugrilainen Seura, prantsuse keeles "Société Finno-Ougrienne") on Soomes tegutsev teaduslik selts, mille eesmärk on edendada soome-ugri keelte ja altai keelte uurimist, samuti neid keeli kõnelevate rahvaste ja nende kultuuride uurimist.
Soome-Ugri Selts asutati aastal 1883 Helsingis professor Otto Donneri algatusel. 
2022 aastal oli Soome-Ugri Seltsil ligikaudu 1000 liiget. Liikmed jagunevad tegevliikmeteks, auliikmeteks, välisliikmeteks ja annetajaliikmeteks. 
Selts peab iga kuu kolmandal reedel Helsingis ettekandekoosoleku, kus arutatakse ka üldisi asju. Soome-Ugri Selts annab igal aastal välja kaks teaduslikku stipendiumi. Aastakoosolekut peab selts M. A. Castréni sünniaastapäeval 2. detsembril. 
Kirjastamistegevus.
Tänapäeval on Soome-Ugri Seltsi kõige olulisem tegevusvaldkond kirjastamine. Selts annab välja mitut teaduslikku väljaandesarja, millest olulisemad on 1890. aastast ilmuv Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia (prantsuskeelse pealkirjaga "Mémoires de la Société Finno-Ougrienne", 2019. aasta lõpuks oli ilmunud 274 köidet), sõnaraamatusari Lexica Societatis Fenno-Ugricae, aastast 1901 ilmuv jätkväljaanne Finnisch-Ugrische Forschungen (2019. aasta lõpuks oli ilmunud 64 köidet), ja Suomalais-Ugrilaisen Seuran Aikakauskirja (prantsuskeelse nimega "Journal de la Société Finno-Ougrienne", 2019. aasta lõpuks oli ilmunud 97 köidet.) 
Lisaks avaldab Soome-Ugri Selts soome-ugri keelte õppevahendeid (sari "Apuneuvoja suomalais-ugrilaisten kielten opiskelua varten" ehk "Hilfsmittel für das Studium der Finnisch-Ugrischen Sprachen") ja etnograafiliste teadustööde sarja "Kansatieteellisiä julkaisuja" (prantsuse keeles "Travaux ethnographiques de la Société Finno-Ougrienne"). Selts avaldab ligikaudu kümme teaduslikku teost aastas.
Goran Hadžić

Goran Hadžić (serbia Горан Хаџић; 7. september 1958 Vinkovci – 12. juuli 2016 Novi Sad) oli Horvaatia serblaste kindral ja Krajina Serblaste Vabariigi president (1992–1994), keda Endise Jugoslaavia Rahvusvaheline Kriminaaltribunal süüdistas inimsusvastastes kuritegudes.
Serbia võimud vahistasid Hadžići 2011. aasta 20. juulil. Ta oli viimane tribunali poolt tagaotsitav.
Hadžićile esitati süüdistus etnilise puhastuse läbiviimises mitteserblaste väljatõrjumiseks serblastega asustatud Horvaatia aladelt ning horvaatide ja teiste mitteserblaste tagakiusamises ja tapmises Vukovaris ja mujal.
Ta suri ajuvähki.
Organistrum

Organistrum (ladina sõnadest "organum", üks esimesi polüfoonia vorme muusika ajaloos, ja "instrumentum") oli rataslüüra varajasemaid eelkäijaid. See leiutati 10. sajandi lõpus või 11. sajandi alguses Põhja-Hispaanias. Organistrumit kasutati kirikutes ja kloostrites laulu õpetamisel ja saatmisel. 
Pillil oli kitarrikujuline kere ja pikk klahvidega kael. Sellel oli üks keel meloodia mängimiseks ja kaks burdoonkeelt, mis jooksid üle ühise roobi, ning suhteliselt väike ratas. Organistrumit mängiti suuruse tõttu kahekesi: üks mängijaist pööras vänta ja teine käsitses klahve. Klahvide ülespoole kiskumine oli vaevaline, seepärast sai pillil mängida ainult aeglaseid viise.
Cluny kloostri abti Odot (suri aastal 942) on peetud lühikese traktaadi "Quomodo organistrum construatur" (see kirjeldab organistrumi ehitust) kirjutajaks, kuid selle autentsuses on siiski kaheldud.
Energiamahukus

Energiamahukus on mis tahes tegevuse või objekti loomiseks ja käigushoidmiseks vajalik energiahulk. 
Energiamahukuse pöördväärtust nimetatakse energiatõhususeks.
Ülerahvastus

Ülerahvastus ehk ülerahvastatus ehk üleasustus on olukord, milles rahvastiku suurus või ealine struktuur ei võimalda selle ajajärgu sotsiaal-majanduslikes ja looduslikes tingimustes rahuldada kõigi inimeste elulisi vajadusi. 
Ülerahvastatuse tekkimise olulised põhjused on näiteks rahvaarvu suurenemine, loodusvarade ja tööjõunõudluse vähenemine jms. 
Mõnikord räägitakse ka suhtelisest ülerahvastusest. See võib ilmneda rahvastikuplahvatuse korral, kui laste ja teiste ülalpeetavate enneolematult suur osa mõnes ühiskonnas tingib madala elukvaliteedi ja elatustaseme. 
Arvatakse, et praegu valitseb Maal absoluutse ülerahvastuse tekke oht.
Kogrejärv

Kogrejärv või Kogrõjärv on mitme järve nimi:
Poogen (muusika)

Poogen on vahend, millega muusikainstrumendi teatud osa vastu hõõrumisel tekib vibratsioon, mille pill muudab heliks. Suurem osa poognatest on keelpillipoognad, aga poognaid kasutatakse ka mõnede teiste pillide mängimiseks.
Poogen koosneb üldistatult pulgast (poognapuu), mille otste vahele on pingutatud mingi materjal, mis mängides puutub vastu keeli. Erinevates muusikakultuurides on poognad ehituselt erinevad. Mõnel pool on pulga otse vahele pingutatud üksainus nöör või pael, Lääne traditsioonis on viiuliperekonna pillidel kasutatud tavaliselt hobusejõhvide kimpu.
Traditsiooniliselt on poognaid tehtud puidust, tänapäeval valmistatakse neid ka süsinikkiud- ja klaaskiudtekstiilist, mida seotakse tehisvaikudega. Poogna konn, mis hoiab jõhve, on tavaliselt tehtud eebenipuust, aga leidub ka elevandiluust ja kilpkonnakilbist valmistatud konni. Poogna metallosad võivad olla valmistatud uushõbedast, hõbedast või kullast. Viiulipoognal on jõhve tavaliselt 150–200. Suuremate pillide poognatel on tüüpiliselt rohkem jõhve. Üldiselt kasutatakse valgeid jõhve, mõnede kontrabassipoognate jaoks ka musti, nende tekitatud heli on karmim. Madalakvaliteedilistel ja odavamatel poognatel on jõhvide asemel nailonist kiud.
Traditsiooniliste puust poognate valmistamise kunst ei ole 19. sajandist saadik eriti muutunud.
Anton Mutt

Anton Mutt (22. juuni 1933 Tartu – 25. märts 2003) oli eesti fotograaf ja filmioperaator.
Ta oli esimene Eesti operaator, kes lõpetas Moskva kinoinstituudi filmi eriala.
Ta töötas aastatel 1956–1990 Eesti Televisioonis filmioperaatorina.
Kontsertalbum

Kontsertalbum on helisalvestiste kogumik (album), millel olev materjal (tavaliselt muusika) on salvestatud kontserdi või muu lavalise esinemise käigus. Kontsertalbum võib olla salvestatud ühel kontserdil või sisaldada salvestisi eri kontsertidelt.
Tavaliselt vastandatakse seda stuudioalbumile. Kontsertalbumil olev muusika ja esitus ei ole tavaliselt nii viimistletud kui stuudioalbumil. Samuti võib see sisaldada aplausi ja muid publiku tekitatavaid helisid, esitajate kommentaare lugude vahel jne.
Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis on 18 kontsertalbumit.
Noodijoonestik

Noodijoonestik on lääne muusika noodikirjas vahend muusika ülesmärkimiseks. Tänapäevane noodijoonestik koosneb viiest üksteise kohal asuvast horisontaalsest noodijoonest ja neljast noodijoonte vahele jäävast joonevahest. Noodijooni ja joonevahesid loendatakse alt üles: alumine joon on esimene noodijoon, järgneb esimene joonevahe, siis teine noodijoon, siis teine joonevahe jne. Iga joon ja joonevahe märgib erinevat alusheli. Täpsele helikõrgusele viitab noodijoonestiku alguses olev noodivõti. 
Noodijoonestik funktsioneerib analoogselt graafikuga matemaatikas: sellel kujutatakse helikõrgusi aja suhtes. Muusika üleskirjutamiseks asetatakse vajalikud noodikirja sümbolid noodijoonestikule. Helikõrgust väljendab sümboli vertikaalne asukoht joonestikul ning parempoolsemad noodid mängitakse ajaliselt vasakpoolsematest hiljem. Erinevalt graafikust ei ole aga nootide täpsed ajalised algused ja kestused proportsioonis sümbolite horisontaalse asendiga. See on määratud sümbolite erineva kujuga ja muusika tempoga.
Helikõrguste jaoks, mis on noodijoonestiku ulatusest väljas, kasutatakse abijooni.
Kahest või enamast noodijoonestikust koosnevat süsteemi tähistab akolaad ehk klamber.
Soe front

Soe front on külma ja sooja õhumassi kokkupuutepind juhul, kui soe õhumass tungib külmale õhumassile peale. Sooja frondi saabumist on taevasse tekkivate pilvede tõttu aegsasti märgata, sest see front on liikumise suunas väga lauge nurga all (vähem kui pool kraadi) tõusvalt kaldu ja frondi ülemises servas toimuv kondenseerumine ja kõrgpilvede moodustumine on vaadeldav ammu enne seda, kui frondi maapinda mööda liikuv serv kohale jõuab. Sooja frondi all sajab tihti vihma, sageli on see lausvihm. Äikest esineb sooja frondi puhul harva. Soe front liigub aeglaselt, kiirusega 10...30 km/h. Sooja frondi saabudes talvel ilm harilikult soojeneb, suvel aga mõnevõrra jaheneb, tulenevalt ulatuslikust pilvkattest, mis frondi alas tekib.
Ilmakaardil kujutatakse sooja fronti punase värvusega või frondi liikumise suunas osutavate mustade poolringidega.
Külm front

Külm front on atmosfäärifront, mis tekib, kui külm õhumass liigub sooja õhumassi suunas ja soe õhk tõuseb üles külma õhu peale. Frondi liikumisega kaasneb paduvihm äiksega. Liikumise kiirus on 15–50 km/tunnis. Selle järel tuleb külm õhumass.
Ilmakaardil kujutatakse külma fronti sinise värvusega või frondi liikumise suunas pööratud mustade kolmnurkadega.
Uwe Johnson

 
Uwe Johnson (20. juuli 1934 – 22. veebruar 1984) oli saksa kirjanik ja tõlkija.
Keskkonnaõiglus

Keskkonnaõiglus (inglise keeles "environmental justice") on keskkonnamõju ja ühisomandi õiglane jaotamine kõigi elanike ja elanikkonna kihtide vahel, sõltumata nende sotsiaalsest, religioossest, soolisest, etnilisest, rassilisest vm kuuluvusest.
Eimear Quinn

Eimear Quinn (iiri "Eimear Ní Chuinn", sündinud 18. detsembril 1972) on iiri laulja. 
1995. aastal sai ta iiri vokaalansambli Anúna liikmeks. Eimear Quinn osales 1996. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "The Voice" ja Iirimaa võitis võistluse. 2005. aastal esines ta Eurovisiooni 50. aastapäeva kontserdil. 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel teadustas ta Iirimaa punkte.
Ta abiellus Noel Curraniga, kes oli 1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse produtsent.
Ullensvangi vald

Ullensvangi vald on vald Norras Vestlandi maakonnas.
Ullensvangi vald piirneb põhjas Vossi ja Ulviki vallaga, kirdes Eidfjordi vallaga, kagus Vinje vallaga, lõunas Sauda ja Sulda vallaga, edelas Etne vallaga ning läänes Kvinnheradi vallaga. Loodenaaber teisel pool Hardangeri fjordi on Kvami vald.
Osa vallast jääb Hardangervidda rahvuspargi alale.
Nüüdsetes piirides moodustati Ullensvangi vald 2020. aastal senise Hordalandi maakonna Ullensvangi, Odda ja Jondali valla liitmise teel.
Aastal 2004 elas varasemas Ullensvangi vallas 3513 inimest. Suurem osa neist elas Hardangeri fjordi ja selle harufjordide ääres, sealhulgas varasemas halduskeskuses Kinsarvikis.
Ullensvangi vald on Norra suurim puuviljatootja. Eelkõige kasvatatakse seal maguskirsse ja õunu. Lofthusis peetakse igal suvel kirsifestivali ja kirsikivi kaugussülitamise võistlusi.
Lofthusis peetakse Edvard Griegile pühendatud muusikafestivali.
Mihhail Zadornov

Mihhail Zadornov (vene keeles Михаил Николаевич Задорнов; 21. juuli 1948 Jūrmala – 10. november 2017 Moskva) oli vene kirjanik ja humorist. 
Tema isa oli kirjanik Nikolai Zadornov.
Tingliku hindamise meetod

Tingliku hindamise meetod (ka tingliku väärtustamise meetod) on inimeste maksevalmidusel või aktsepteerimisvalmidusel põhinev avaliku hüvise majanduslik hindamine. 
Inimese makse- või aktsepteerimisvalmidust saab kindlaks teha muu hulgas küsitlusega. Näiteks küsitluste tulemuste põhjal saab ligikaudselt teada, kui palju inimesed on nõus maksma teatud liigi elupaiga säilitamise eest või kui suur peaks olema rahaline hüvitis selle hävitamise korral.
Reigo Ahven

Reigo Ahven (sündinud 13. märtsil 1982) on eesti trummar. 
Haridus.
Reigo Ahven on lõpetanud Tallinna Õismäe Gümnaasiumi 2000. aastal ning õppinud Tartu Ülikoolis kolm aastat semiootikat ja kulturoloogiat. Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia "jazz"-muusika osakonna löökpillide erialal bakalaureusekraadiga.
Ahven on õppinud Tabasalu muusikakoolis klaverit ja Georg Otsa nimelises Tallinna muusikakoolis trumme. Hiljem on ta end täiendanud Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias ja Helsingi Kunstiülikooli Sibeliuse akadeemias. Ta on õpetanud noortele löökpille Viljandi muusikakoolis ja Viljandi kultuuriakadeemias.
Muusikaalane tegevus.
Ahven on teinud teiste hulgas koostööd ansamblitega Jaxy, B.D.Ö., Slobodan River, Traffic, Lenna ja Code One. Kokku on ta mänginud 19 muusikakollektiivis, kõige olulisemaks peab siiski musitseerimist Reigo Ahvena Trios.
Ta on 2014. aastal asutatud džässiklubi Philly Joe's üks asutajaid ja omanikke. 2021. aastal valiti Philly Joe's maailma paremuselt neljandaks džässiklubiks. Ahven on ka kodumaise muusika voogedastusplatvormi Fairmus kaasasutaja.
Aastatel 2021–2023 töötas Ahven Tallinna Muusika- ja Balletikooli rütmimuusika loovjuhina. 
Telesaated.
Ta on mänginud trumme ETV laste lauluvõistluse "Laulukarussell" (2010) saateansamblis. 2018.–2020. aastal oli ta ETV sarisaate "Värvimuusika" saatejuht.
2020. aastal juhtis ta Pärimusmuusika Aidas toimunud Etnokulpide auhinnatseremooniat, mida kajastasid Raadio 2 ja ETV2 telesaates "Pärimusmuusika lõikuspidu. Etnokulbid 2020".
Isiklikku.
Reigo Ahvena abikaasa on Anu ning neil on kolm last: poeg Uku Oliver (sündinud 2004), poeg Eke Sebastian (2015) ja tütar Yoko Maria (2019).
Ta töötab ka reisifirma Albion Reisid reisijuhina.
Mõškin

Mõškin (vene keeles Мышкин) on linn Venemaal Jaroslavli oblastis, Mõškini rajooni keskus. Asub Volga jõe (Rõbinski veehoidla) kaldal, Juhoti jõe, 85 km Jaroslavlist loode pool.
Mõškini linnas praktiliselt puudub tööstus. See-eest asuvad linna lähedal naftajuhtmel pumbajaam ja viis Gazpromi gaasikompressioonitsehhi, milles kokku töötab umbes 800 inimest.
Linnas on üle 50 kaupluse ja mõned toitlustuskohad, samuti vildivabrik. Mõškini rajoonis kasvatatakse lambaid.
Mõškini peamine arenguperspektiiv on turism. Turismiarendusprogrammi alustati 1996. aastal rahvusvahelise festivaliga Мышь-96..
Linnas on hiirte muuseum (hiir on vene keeles "мышь, мышка"), vabaõhumuuseum, koduloomuuseum ja veel mitu muuseumi. Vanimate huviväärsuste seas on 1766–1837 ehitatud Nikolski kirikukompleks.
Ajalugu.
Legendi kohaselt sai Mõškin nime hiirte järgi. Keegi vürst (oletatavasti Fjodor Mihhailovitš Mstislavski) heitis Volga kaldale magama ja ärkas sellest, et tema näol kõndis hiir. Alguses vürst vihastas, kuid hiljem nägi, et hiir päästis ta ligiroomava mao eest.
Mõškini kohal oli asula juba vähemalt 15. sajandil, mil seda mainiti külana (hiljem slobodaana). 15.-16. sajandil kuulus see Ušatõide vürstisuguvõsale. Linnaõigused sai asula 1777. aastal, samal ajal kinnitati ka linna vapp. 19. sajandil oli linn tähtis kaubanduskeskus Peterburi varustamisel või, munade, leiva ja kangastega, samuti linakasvatusrajooni keskus. 
1927. aastal muudeti linn Mõškino külaks, 1943. aastal Mõškino aleviks. 1987 taastati Mõškini nimi ja 1991 ka linnaõigused. Suurt osa selles mängis koduloouurija Vladimir Gretšuhhin, keda toetasid paljud venemaalased, teiste seas akadeemik Dmitri Lihhatšov ja laulja Bulat Okudžava. Jaroslavli oblastis on kavatsetud rajada Gretšuhhinile ja Lihhatšovile ühine mälestusmärk, mis kujutaks neid Volga kaldal vestlemas. Tõsi, sellist vestlust pole kunagi toimunud, kuna Lihhatšov pole Mõškinis iialgi käinud.
Kohalikel valimistel 2009. aastal sai Mõškini linnapeaks Aleksandr Pavlovitš Lõtkin.
Mente et Manu

Suur teenetemedal "Mente et Manu" (ladina keeles "mõistuse ja käega") oli Tallinna Tehnikaülikooli kõrgeim autasu, mida anti väljapaistvale isikule, kel on erakordselt suuri teeneid TTÜ ees ja/või kogu Eesti riigi hariduse, teaduse ning kultuuri edendamisel. Suure teenetemedaliga "Mente et Manu" autasustatud isikud kanti TTÜ auraamatusse..
Suur teenetemedal "Mente et Manu" asutati TTÜ nõukogu otsusega 19. septembrist 1989. Esimese medali pälvis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees Arnold Rüütel. Medal nr 2 määrati postuumselt Agu Aarnale, kolmanda medali sai rektor Boris Tamm. Kokku anti välja kuus medalit, neist kaks viimast jagati 1999. aastal. 
Medal on lauamedal, mille on kujundanud ja valmistanud metallikunstnik Marje Kerem Kundla.
Kehtivas statuudis "Honoris Causa" (2012) suurt teenetemedalit märgitud ei ole. 
Teenetemedal.
Mente et Manu nimega on ka veel teinegi medal TTÜ autasude hulgas – suurte teenete eest antav teenetemedal "Mente et Manu". Medal asutati 1978. a veebruaris. Aastatel 1978–1989 anti seda medalit välja 151 korral.
Medali statuuti on mitu korda muudetud. Kuna augustis 2000 muudeti TTÜ nõukogu otsusega TTÜ sümboolika statuut, millega võeti kasutusele uus tunnusgraafika (autor disainer Tiit Jürna), siis peatati rektori 4.09.2000 käskkirjaga nr 124 teenetemedali "Mente et Manu" väljaandmine kuniks valmib uus teenetemedali kavand. Uue kavandi autor on kunstnik Ene Valter.
Alates 2001. aastast kantakse medalisaajad TTÜ auraamatusse.
Statuudis "Honoris Causa" (kehtestatud TTÜ nõukogu 24.01.2012 määrusega nr 4, muudetud TTÜ nõukogu 19.05.2015 määrusega nr 3) on muude punktide seas välja toodud, et teenetemedalit antakse välja 2001. aastast, medalid on nummerdatud ja sellele graveeritakse teenetemedali saaja nimi. Teenetemedal antakse välja ühekordselt ja teenetemedali saaja annab allkirja TTÜ auraamatusse. 
Alates 2001. aastast on välja antud 92 teenetemedalit "Mente et Manu".
Christiani &amp; Nielsen

Christiani &amp; Nielsen oli rahvusvaheliselt tuntud Taani ehitusfirma, mis tänapäeval on suuresti Tai kuninga Bhumibol Adulyadej omanduses.
Ajalugu.
Christiani &amp; Nielsen rajati Kopenhaagenis 1904. aastal kahe taanlase, ehitusinsener Rudolf Christiani ja mereväeohvitserist insener Aage Nielseni poolt. Järgneva 15 aasta jooksul rajati filiaale Euroopa eri paigus: Århusis (1906), Hamburgis (1908), Peterburis (1910), Londonis (1913), Norras (1916), Rootsis (1918) ja Prantsusmaal (1919). Ehitati sildu, sadamakaisid, veealuseid tunneleid jms [raudbetoonkonstruktsioon]]e.
Hiljem ettevõte laienes Austraaliasse ja Lõuna-Ameerikasse ning projekteeriti ka muid kuulsaid ehitisi, nagu Sydney ooperimaja ja Pekingi olümpiastaadion.
Vesilennukite angaarid Tallinnas.
Christiani &amp; Nielsen projekteeris Tallinna aastatel 1916–1917 kolm vesilennukite angaari.
Toorehitiseni jõudis neist ainult üks, mille katusekonstruktsioon oli raudbetoonkoorikutest. See oli üks varasemaid raudbetoonkoorikuid maailmas. Teisest angaarist valmis vundament ja kolmandat angaari ei hakatud üldse ehitama.
Rudolf Christiani

Rudolf Christiani, täisnimi Fritz Rudolf Christiani (8. veebruar 1877 Sakskøbing, Taani – 20. detsember 1960) oli Taani ehitusinsener ja poliitik. 
Christiani rajas koos Aage Nielseniga 1904. aastal rahvusvaheliselt tuntud inseneri- ja ehitusfirma Christiani &amp; Nielsen. 
Insenerikutse omandas Christiani aastal 1900. Aastail 1902–1903 reisis ta Prantsusmaal, kus puutus kokku François Hennebique'iga, kes oli tuntud raudbetoonkonstruktsioonide edendaja.
Ta oli Venstre liige ja kuulus mitmesse parlamendi koosseisu.
Vesilennukite angaarid Tallinnas.
Rudolf Christiani juhitav firma projekteeris ja ehitas Tallinna aastail 1916–1917 vesilennukite angaare, millest ühe katusekonstruktsioon oli koorikbetoonist. See oli üks varasemaid raudbetoonkoorikuid maailmas.
Herluf Forchhammer

Herluf Forchhammer (1875–1958) oli taani ehitusinsener, kes oli aastail 1910–1922 rahvusvaheliselt tuntud inseneri- ja ehitusfirma Christiani &amp; Nielsen'i projekteerimisosakonna peainsener. Tema ajal töötas tema osakond välja Tallinna vesilennukite angaaride projekti, kus katusekonstruktsioonis kasutati koorikbetooni, mis oli toona üks varasemaid raudbetoonkoorikuid maailmas.
Noore insenerina Forchhammeri alluvuses töötanud Ove Arup pidas Forchhammeri edu saladuseks firmasisest aktiivset kommunikatsiooni: vahetati operatiivselt huvitavate ja probleemsete projekteerimistööde tehnilisi aruandeid ning informatsiooni uute arvutusmeetodite kohta.
Sven Schultz

Sven Schultz (1886–1932) oli taani ehitusinsener, kes töötas konstruktorina rahvusvaheliselt tuntud inseneri- ja ehitusfirmas Christiani &amp; Nielsen. Tema projekteeritud on Tallinna vesilennukite angaaride katusekonstruktsioonid, kus kasutati koorikbetooni, mis oli toona üks varasemaid raudbetoonkoorikuid maailmas.
Spermakoer

Spermakoer on spermat haistma õpetatud politseikoer.
Koeri kasutatakse seksuaalkurjategijate tabamisel, neid õpetatakse välja Rootsis ja Norras, kus nad läbivad aastase väljaõppe.
Heiki Onton

Heiki Onton (sündinud 1. jaanuaril 1978 Tallinnas) on eesti ehitusteadlane ja ehitusinsener.
Hariduskäik.
Heiki Onton on lõpetanud 1996. aastal Tallinna Pelgulinna Keskkooli ja 2000. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna bakalaureuseõppes. 2003. aastal sai ta samas magistrikraadi tehnikateadustes väitekirjaga "Vesilennukite angaari raudbetoonkoorikute uurimine, analüüs ja restaureerimine" ning 2008. aastal filosoofiadoktori kraadi ehituses ja keskkonnatehnikas väitekirjaga "Vanade raudbetoonkonstruktsioonide kahjustuste põhjuste uurimine ning nende restaureerimise võimalused" (mõlema juhendaja oli professor Karl Õiger).
Töökäik.
Heiki Onton töötab 2001. aastast ehitusseadmete rendi- ja müügifirmas Ramirent: alustas projekteerijana (2001–2003), seejärel töötas samas juhtiva projekteerijana (2003–2005), direktori asetäitjana (2005–2008 ja 2010–2012) ning müügidirektorina (2008–2010). Alates 2012. aastast on Onton Ramirent Baltic AS-i tegevdirektor.
Teadus.
Heiki Ontoni teadustöö põhisuunad olid vanade raudbetoonkonstruktsioonide kahjustuste põhjuste uurimine ja raudbetoonkonstruktsioonide restaureerimine. 2009. aastal töötas Onton koos professor Õigeriga välja Tallinna vesilennukite angaaride raudbetoonkonstruktsioonide renoveerimisprojekti, mille järgi angaarid renoveeriti aastail 2010–2011.
Globaalne Aruandlusalgatus

Globaalne Aruandlusalgatus (inglise keeles "Global Reporting Initiative", lühendatult GRI) on mitmepoolsel koostööl põhinev iseseisev asutus ja selle tegevus, mis edendab organisatsioonide jätkusuutlikkuse vabatahtlikku aruandlust.
GRI juhised võimaldavad organisatsioonil hinnata ja aru anda oma tegevuse majandusliku, keskkonna- ja sotsiaalse mõju kohta.
Kogu mõju kohta aruandmine peaks olema sama tavapärane ja võrreldav kui ettevõtete finantstulemuste aruandlus.
Kristjan Kaasik

Kristjan Kaasik (sündinud 5. märtsil 1985) on eesti kitarrist.
Ta õpetab Gustav Adolfi Muusikakoolis lisaks kitarrile ka noodiõpet.
Kaasik on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-"jazz"-kitarri eriala, kus tema õpetajad olid Mart Soo ja Ain Varts. Alates 2010. aastast jätkab ta muusikaõpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias muusikapedagoogika erialal. Kaasik on koos mänginud paljude eesti esinejatega, sealhulgas Tanel Padari, Sibyl Vane'i Ott Leplandi, Nexuse, Eda-Ines Etti, Glive'i, Birgit Õigemeele ja Paradise Crew'ga.
Tarvo Valm

Tarvo Valm (sündinud 5. märtsil 1975), esinejanimega Val Tvoar, on eesti muusik.
Ta on koostööd teinud selliste Eesti ansamblitega nagu Val Tvoar, Soul Thrower, Human Ground, Toe Tag, Blind, Jam, Misery ja Sergey Abolymov Band, Me, Myself &amp; I, The Sun.
Isiklikku.
Ta abiellus 2010. aastal ja märtsis 2011 sündis tütar.
Kazimierz Świątek

Kazimierz Świątek (valgevene keeles "Казімір Свёнтак"; 21. oktoober 1914 Valga – 21. juuli 2011 Pinsk) oli Valgevene katoliku piiskop ja kardinal.
Kazimierz Świątek sündis Valgas poola perekonnas, tema vanemad olid seal evakuatsioonis sõja eest. Tema isa Jan Świątek mobiliseeriti esimesse maailmasõtta. Pärast sõja lõppu astus isa Poola Leegioni, mida juhtis Józef Piłsudski. Isa langes Nõukogude-Poola sõjas 1920. aastal Vilniuse all. Aastal 1917, pärast revolutsioonisündmusi, saadeti perekond Świątek Siberisse. 1922. aastal asus perekond Świątek Poolasse Baranavičysse (praegu Valgevene Bresti oblast), kus aastal 1932 lõpetas Kazimierz Tadeusz Rejtani nimelise gümnaasiumi. Pärast Aquino Thomase nimelise Pinski vaimuliku seminari lõpetamist pühitseti ta 8. aprillil 1939 katoliku preestriks. Seejärel määrati ta teenima Pružany kogudust (praeguse haldusjaotuse järgi Valgevenes Bresti oblastis). Pärast Molotovi-Ribbentropi pakti järgset ümberjagamist sattus ta elama Valgevene NSV-sse Bresti oblastisse. 
26. septembril 1939 ta arreteeriti, süüdistatuna spionaažis ja talle mõisteti surmanuhtlus ning teda hoiti Bresti vanglas. Kui sakslased okupeerisid Bresti, vabanes ta vanglast ja ta jätkas Pružany koguduse teenimist. Uuesti arreteeriti ta 17. detsembril 1944 NKVD poolt ja talle mõisteti 21. juulil 1945 10 aastat vanglakaristust range režiimiga vanglas ja veel 5 aastaks kodanikuõigustest ilmajäämine. Ta oli vangistuses Vorkutas, Intas ja Mariinskis. Juunis 1954 vabanes ta vangistusest ja teenis seejärel preestrina Pinskis frantsiskaanide kirikus.
11. aprillil 1989 määrati ta Pinski diötseesi peavikaariks. 13. aprillist 1991 kuni 14. juunini 2006 oli ta Minski-Mahiloŭ peadiötseesi (ordineeriti peapiiskopiks 21. mail 1991) peapiiskop. 13. aprillist 1991 kuni 30. juunini 2011 oli ta apostellik administraator "ad nutum Sanctae Sedis" (Püha Tooli juures). 26. novembril 1994 sai ta kardinaliks.
Reostuskoormus

Reostuskoormus ehk saastekoormus on mingis ajavahemikus (nt ööpäevas) puhastusseadmesse jõudva või keskkonda heidetava reoaine hulk.
Reostuskoormust väljendatakse ainekontsentratsiooni ja reoveehulga korrutisena, orgaanilise aine puhul aga inimekvivalentides.
Drogani kollane

'Drogani kollane' on magusa kirsipuu sort.
Sordi aretas sakslane N. Drogan 1809. aastal Gubenis.
'Drogani kollase' vili on suur; see kaalub keskmiselt 5 g. Kirss on valkjaskollane kuni kuldkollane, veidi läikiv. Viljaliha on valkjaskollane, krõmpsuv, magus ja mahlane. Luuseeme on munajasovaalne.
Vili valmib juulis.
'Drogani kollane' on suhteliselt viljakas ja külmakindel. Vili on hea kompotikirss.
Eestis viljeldakse teda vähe.
Lokon

Lokon on Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas asuva kaksikvulkaani kõrgem tipp. Teine tipp on 2,2 km kaugusel asuv Empung.
Lokon on 1580 meetri kõrgune kihtvulkaan.
Alates 18. sajandi lõpust on pursanud kraater, mis paikneb kahe vulkaani vahel. Viimati hakkas vulkaan purskama 15. juulil 2011. Selle ümbrusest evakueeriti tuhandeid inimesi.
Nicolas Bratza

Sir Nicolas Dušan Bratza (sündinud 3. märtsil 1945) on serbia päritolu Suurbritannia jurist.
Alates jaanuarist 2007 oli ta Euroopa Inimõiguste Kohtu asepresident. 4. juulil 2011 valiti ta Euroopa Inimõiguste Kohtu presidendiks, selles ametis oli ta 3. novembrist 2011 kuni 31. oktoobrini 2012.
Akademik Karpinski

Akademik Karpinski oli Nõukogude Liidu kaubalaev.
Laev ehitati Saksamaal 1936. aastal ning see sai nimeks Thalia. Laeva pikkus oli 71,63 meetrit ja mahutavus 1122 brutoregistertonni.
Kui Teine maailmasõda algas, oli laev Sevillas ning Kriegsmarine rekvireeris selle. 1943. aastal Cádizis laev interneeriti ning sõja lõppedes jäi Suurbritannia omandisse ja sai nimeks Empire Consett. Aastal 1946 anti laev üle Nõukogude Liidule. Laevale anti nimi geoloogi ja teaduste akadeemia presidendi Aleksandr Karpinski auks.
Akademik Karpinski uppus 31. augustil 1953 teel Kaliningradist Amsterdami.
Juulis 2011 leiti Poola ranniku lähedalt Läänemere põhjast Władysławowost mõnekümne kilomeetri kauguselt Akademik Karpinski vrakk.
Tärna kirik

Tärna kirik asub Tärnabys Storumani vallas Rootsis.
Kirikut hakati ehitama 19. mail 1897, 10. juulil 1908 pühitses selle sisse piiskop Olof Bergqvist.
Aleksandr Karpinski

Aleksandr Karpinski (vene keeles Александр Петрович Карпинский, 7. jaanuar 1847 (vkj. 26. detsember 1846) – 15. juuli 1936) oli vene geoloog ja mineraloog, akadeemik.
Ta lõpetas aastal 1866 Peterburi mäeinstituudi, seejärel töötas 2 aastat Uuralites ning õpetas seejärel 1869–1885 mäeinstituudis. Aastal 1886 valiti ta teaduste akadeemia liikmeks. Alates 1899 kuni surmani oli ta Venemaa Mineraloogiaühingu president ja alates 1917 kuni surmani Venemaa Teaduste Akadeemia (alates 1925 NSV Liidu Teaduste Akadeemia) esimene valitud president.
Karpinski avaldas töid paleontoloogiast, stratigraafiast ja tektoonikast. Ta uuris peamiselt Uurali mäestikku ning koostas muu hulgas esimese Venemaa Euroopa-osa geoloogilise kaardi. Aastal 1899 kirjeldas ta esimesena "Helicoprion"'i.
Mälestuse jäädvustamine.
Aleksandr Karpinski on maetud Kremli müüri äärde. Kõigist Kremli müüri äärde maetutest on ta kõige varasema sünniaastaga.
Aleksandr Karpinski järgi on nime saanud muu hulgas Karpinski linn Sverdlovski oblastis, Karpinski vulkaan Kuriilidel Paramuširi saarel, Karpinski kraater Kuul, Karpinski mägi Lähispolaar-Uuralis ja Oktoobrirevolutsiooni saarel ning laev Akademik Karpinski.
Karpinski nime kannab Peterburis asuv Venemaa Föderatsiooni loodusvarade ministeeriumi ja Venemaa Teaduste Akadeemia Ülevenemaaline Teadusliku Uurimise Geoloogiainstituut.
Alates 1946 annab Venemaa Teaduste Akadeemia väljapaistvate tööde eest geoloogias välja Karpinski-nimelist preemiat ja kuldmedalit.
Isiklikku.
Karpinski oli abielus Aleksandra Brusnitsõniga, kelle isa Pavel Brusnitsõn (1816–1871) oli Peterburi Kunstide Akadeemia liige.
Christina Perri

Christina Judith Perri (sündinud 19. augustil 1986) on USA laulja ja laulukirjutaja. 
Ta sai tuntuks 2010. aastal lauluga "Jar of Hearts". Aastal 2011 ilmus tal album "Lovestrong".
José Cura

José Cura (sündinud 5. detsembril 1962 Rosarios Argentinas) on Argentina laulja, dirigent, helilooja ja muusikapedagoog.
Juulis 2011 viibis ta esimest korda Eestis ja esines Saaremaa Ooperipäevadel.
Ta pidi olema rahvusooperis Estonia ooperi "Peter Grimes" lavastaja, kuid Estonia katkestas temaga koostöö juulis 2025, umbes kaks kuud enne planeeritud esietendust, kuna Cura polnud selgelt hukka mõistnud Venemaa sissetungi Ukrainasse ega katkestanud sidemeid Venemaaga.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Lauenburg

Lauenburg (saksa keeles ka Lauenburg an der Elbe) on linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal. See on Schleswig-Holsteini lõunapoolseim linn. Linn paikneb Elbe põhjakaldal, Hamburgist idas. Lauenburg kuulub Herzogtum Lauenburgi kreisi. 
Ajalugu.
Linna asutas 1182. aastal Askaania dünastia hertsog Bernhard, kes oli Lauenburgi hertsogite esivanem. Aastatel 1181–1182 püstitas ta Lowenborchi kindluse, mis on saanud nime Elbe jõe polaabikeelse nime "Lave" järgi (võrdluseks tšehhi keeles "Labe"). Kindluse järgi sai ka linna nimeks Lowenborch.
Saksi-Lauenburg oli hertsogkond kuni 1. juulini 1876, kui see liideti Preisimaa Schleswig-Holsteini provintsiga. Lauenburg oli hertsogkonna pealinn aastani 1616, kui loss maha põletati. Aastal 1619 viidi pealinn Ratzeburgi. Hertsogkonna territoorium oli üldjoontes sama, mis tänapäeval kreisil. Keskajal jäi Lauenburg vanale soolateele, samas tänapäeval on see Elbe-Lübecki kanali lõunapoolne ots.
1945. ja 1982. aasta vahel oli Lauenburg kui Lääne-Saksamaa sisepiir, mida ületasid autod, mis liikusid piki "Bundesstraße 5" maanteed Nõukogude okupatsioonitsooni (aastani 1949, pärast seda Saksa Demokraatlik Vabariik) või Lääne-Berliini ja Briti okupatsioonitsooni (aastani 1949, pärast seda Lääne-Saksamaa) vahel. Liiklus allus tsoonidevahelise liikluse regulatsioonile, Lääne-Saksamaa ja Lääne-Berliini vahel järgiti 1972. aasta transiidilepingu eriregulatsioone.
Kultuur ja vaatamisväärsused.
Lauenburgil on märkimisväärne vanalinn arvukate ajalooliste hoonetega, mis on rajatud 17. sajandil või varemgi. Vanal ajal olid need hooned enamasti meremeeste kodud, tänapäeval meelitab piirkond kunstnikke ja turiste. Vanalinnas asub ka 13. sajandil ehitatud Maarja-Magdaleena kirik.
Lauenburgi vanalinn paikneb umbes 50 meetri kõrguse panga jalamil. Maalilised kitsad tänavad viivad üles nn. "ülalinna", kus asub Lauenburgi loss. Vana Lauenburgi lossi kasutati Lauenburgi hertsogite residentsina ja hertsogkonna poliitkeskusena. Sajandi jooksul on suur osa lossist lammutatud ja asendatud uute hoonetega, kuid vana lossitorn on siiani alles. 
Tänapäeval toimib loss linna- ja kreisivalitsusena. Ülevalt lossi juurest on hea vaade ümbruskonnale. Peale Elbe jõe ja Lauenburgi vanalinna võib näha ka Alam-Saksimaa tasast soomaad Elbe lõunakaldal, mis kuulus hertsogkonnale kuni Hannoveri kuningriigile loovutamiseni aastal 1814. Selge ilmaga on võimalik näha isegi Lüneburgi, mis asub umbes 25 kilomeetrit Lauenburgist edelas. 
Veel üks ajalooline Lauenburgi vaatamisväärsus on Palmschleuse ehk ajalooline lüüs, mis ehitati 1398. aastal ja uuendati 17. sajandil. See on vanim lüüs Euroopas.
Rahvusvahelised suhted.
Lauenburgi sõpruslinnad:
Varja rändrahn

Varja rändrahn on rabakivist hiidrahn Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Varja külas. 
Rahnu ümbermõõt on 27,6 meetrit, pikkus 10,0, laius 8,3 ja kõrgus 3,5 meetrit, kivi maht on 155 m³. Kivi ümber on üksikobjekti piiranguvöönd 50 m, mis kokku katab pindala 0,77 ha.
Rahn on põhiplaanis rombikujuline, peamiselt järskude külgede ja lameda, väikese kallakusega edelasse langeva laega, pealt lohkjas, murenemisjälgedega (kivil on tõenäoliselt tuld tehtud).
Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
G. Edward Griffin

G. Edward Griffin (sündinud 7. novembril 1931) on USA vandenõuteoreetik, kes on kirjutanud raamatuid ja teinud filme pseudoteaduslike teooriate ainetel ÜROst, lennukite kondensatsioonijälgedest, AIDSist, USA Föderaalreservist, vähist, valimispettustest USA 2020. aasta presidendivalimistel, USA Ülemkohtust, 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakutest, president Kennedy tapmisest ning väidetavalt Türgis Ararati mäe lähistel siiani alles olevast Noa laevast ja ülemaailmsest veeuputusest kui ajaloolisest sündmusest.
Tuntuim on Griffini 1994. aastal ilmunud raamat "The Creature from Jekyll Island", milles ta väidab, et Föderaalreservi süsteem on pangakartell ja totalitarismi töövahend. Raamat on mõjutanud tuntumate vandenõuteoeetikute teoseid, näiteks Ron Pauli taiest "The Revolution: A Manifesto".
Aastal 2017 asutas ta "alternatiivparempoolsete" individualistide võrgustiku Freedom Force International, mis korraldab iga-aastast konverentsi Red Pill Expo.
Muinaslugusid kogu maailmast

"Muinaslugusid kogu maailmast" on kirjastuse Kunst muinasjutusari.
Sarja esimene osa ilmus pehmes köites ja taskuformaadis raamatutena aastatel 1975–1993. Suuremas formaadis kõvas köites raamatutena hakkas sari ilmuma aastal 2007.
SGML

SGML-keel (inglise "Standard Generalized Markup Language" – SGML) on märgistuskeel dokumentide esitamiseks sõltumatult nende sisust. 
Ühtlasi on see on standarditud üldistatud märgistuskeelena elektrooniliste dokumentide elementide sildistamiseks (märgistamiseks) ISO standardiga 8879 aastast 1986, mis määrab, kuidas määrata ja kirjeldada märgistuskeeli eesmärgiga võimaldada dokumentide eritöötlust, näiteks indekseerimist, vormindamist ja linkimist. SGML-keelel põhineb näiteks HTML kuni versioonini HTML5.
Sugutunnused

Sugutunnused ehk sootunnused on isas- ja emasisendeid eristavad morfoloogilised, füsioloogilised ja psüühilised tunnused.
Sugutunnused liigitatakse esmasteks ehk primaarseteks ja teisesteks ehk sekundaarseteks. 
Esmased sugutunnused.
Esmased sugutunnused on kõik kaasasündinud soolised eripärad. Esmased sugutunnused on näiteks munasari, emakas, munand, suguti.
Teisesed sugutunnused.
Teisesed sugutunnused on suguküpsete loomade (sh inimese) välised morfoloogilised soospetsiifilised tunnused, mis pole vahetult seotud suguelundkonnaga. Teisesed sootunnused võivad olla olulised seksuaalkäitumise kujundamises või mõjutamises.
Mõškin (täpsustus)

Mõškin on vene isiku- ja kohanimi.
Anu Mänd

Anu Mänd (sündinud 22. veebruaril 1968) on eesti ajaloolane ja kunstiteadlane.
Mänd õppis aastatel 1986–1992 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu, jätkas aastail 1995–1996 magistriõpinguid Budapestis Kesk-Euroopa ülikoolis ning oli 1996–2000 samas ka doktoriõppes, mille lõpetas "summa cum laude". Tema uurimistöö keskendub keskajale, eriti keskaegsele linnaelule ning seal aset leidnud pidustustele ja rituaalidele.
1992–1995 töötas Mänd Tartu Ülikooli raamatukogus vanemraamatukoguhoidjana, 1999–2003 Eesti Kunstimuuseumis teadurina ja alates 2003. aastast Ajaloo Instituudis vanemteadurina.
Alates 2023. aasta algusest on Mänd Tartu Ülikooli kunstiajaloo professor.
Empung

Empung on Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas asuva kaksikvulkaani madalam tipp. Teine tipp on 2,2 km kaugusel asuv Lokon.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on .
Empung on 1340 meetri kõrgune kihtvulkaan. Selle tipus on 400 m laiune ja 150 m sügavune kraater, millest teadaolevalt purskas viimati 18. sajandi lõpul.
Pärast seda on pursanud kraater, mis paikneb kahe vulkaani vahel. Viimati hakkas vulkaan purskama 15. juulil 2011. Selle ümbrusest evakueeriti tuhandeid inimesi.
Kai Rüütel

Kai Rüütel (sündinud 5. septembril 1981) on eesti ooperilaulja, metsosopran.
Kai Rüütel alustas lauluõpet ETV tütarlastekooris, ta on õppinud Jakob Westholmi gümnaasiumis (lõpetas 1999. a.), Tallinna Georg Otsa nimelises Muusikakoolis ning võitnud Eesti Noorte Klassikalauljate võistlusel esikoha 2001., 2002. ja 2003. aastal. Lisaks on ta õppinud Haagi Kuninglikus Konservatooriumis ning saanud magistrikraadi Hollandi Ooperiakadeemiast (De Nederlandse Opera Akademie).
Ta täiendas end Londoni Kuninglikus Ooperis Jette Parkeri noorte artistide programmis aastatel 2009–2011. 
Kai Rüütel on esinenud Hollandi Rahvusooperi, Teatro Reali, Vlaamse Ooperiteatri, Liceu Suures Teatri, Šoti Ooperi, Théâtre du Capitole'i, Dallase Ooperiteatri jt ooperiteatrite lavadel.
Tal on olnud rohkelt kontsertesinemisi kogu maailmas.
Southampton

Southampton on sadamalinn Inglismaal Hampshire'i krahvkonnas La Manche'i ääres Southampton Wateri kaldal. Elanike arv on 228 600 (2007).
Linn on tähtis laevastikutugipunkt ja Cunard Line'i laevade kodusadam.
Kolmapäeval, 10. aprillil 1912 algas Southamptonist Titanicu esmareis.
Tärnaby

Tärnaby on tiheasustusega paikkond Rootsis Västerbotteni läänis Storumani vallas.
2010. aastal elas seal 482 inimest.
Tärnaby on tuntud suusakeskus.
Eoskott

Eoskott ehk askus ("ascus") on kottseente sugulise paljunemise organ, milles kujunevad haploidsed kotteosed.
Eoskotis leiab aset suguline protsess (tuumade liitumine ning meioos), millele järgneb tavaliselt mitoos. Selle tulemusena tekib enamasti kaheksa rakutuuma, millest igaüks koos ümbritseva tsütoplasmaga piiritletakse rakumembraaniga. Kujunenud rakkude ümber moodustub rakukest ning valmib kaheksa kotteost. Sobivate tingimuste saabudes kotteosed idanevad ning areneb haploidne mütseel.
Eoskand

Eoskand ehk basiid ehk basiidium ("basidium") on kandseentel moodustuv struktuur, millel kujunevad kandeosed.
Eoskannal on tavaliselt 4 eost.
Stensele

Stensele on tiheasustusega paikkond Rootsis Västerbotteni läänis Storumani vallas.
2010. aastal elas seal 546 inimest.
Stensele kirik

Stensele kirik asub Stenseles Storumani vallas Rootsis.
Utøya

Utøya on saar Norras Buskerudi maakonnas Tyrifjordeni järves.
Saare pindala on 0,16 km². Saar asub järve kaldast 500 m kaugusel. Järve kaldal kulgeb maantee E16, mida mööda on Oslosse 38 km.
Tyrifjordeni pindala on 137 km². See on kõige sügavamas kohas 295 m sügav ja tema kõrgus merepinnast on 63 m. Järves on kolm saart: Utøya, Storøya ja Frognøya. Utøya paikneb ülejäänud kahest pisut eraldi ja sellest tuleneb ka tema nimi: "ut" tähendab norra keeles 'väljas, välimine'. Kõiki neid saari kasutati minevikus karjakasvatuseks.
Utøya kuulub Norra Tööpartei noorteorganisatsioonile Arbeidernes ungdomsfylking, kelle iga-aastane suvelaager saarel toimub. Saare kinkis noorteorganisatsioonile 28. augustil 1950 Oslo Ametiühingute Konföderatsioon. Saart haldab Utøya AS ja ta võimaldab seal korraldada teistegi organisatsioonide suvelaagreid.
Enamus saarest on kaetud metsaga. Saare idakaldal on väike kai, mille ääres saab maabuda parvlaev, mis peab ühendust mandriga. Kai lähedal on kolm alalist hoonet, mida nimetatakse peamajaks, aidaks ja laudaks. Mäeküljel on telkimiskohad, söögimaja ja käimla. Koolimajaks nimetatav hoone asub kaugemal lõunas.
Utøya veretöö.
22. juulil 2011 toimus Utøyal massimõrv: Anders Behring Breivik lasi maha 69 inimest, kellest 55 olid teismelised. Kui politsei eriüksuslased saarele jõudsid ja Breiviki sisse piirasid, andis ta alla ja ta peeti kinni. Esialgu teatati hukkunute arvuks 84 inimest, aga hiljem selgus, et osa surnukehi oli topelt loendatud ja hukkunute arv osutus siiski veidi väiksemaks. Koos Oslo rünnakuga hukkus Breiviki käe läbi 77 inimest.