Robert Ritter von Greim

Robert Ritter von Greim (sünninimega Robert Greim; 22. juuni 1892 – 24. mai 1945) oli Saksamaa sõjaväelane ja I maailmasõja lennuäss. 1945. aasta aprillis nimetas Adolf Hitler ta Luftwaffe (Saksa õhujõudude) ülemjuhatajaks pärast seda, kui Hermann Göring oli reetmise tõttu ametist vabastatud. Pärast Natsi-Saksamaa kapituleerumist 1945. aasta mais vangistati Greim. Ta tegi enesetapu Ameerika kontrolli all olevas vangilaagris 24. mail 1945.
Lapsepõlv.
Sündinud 22. juunil 1892 Bayreuthis Baieri Kuningriigis politseikapteni pojana. Greim oli 1906.–1911. aastani sõjaväekadett. Pärast ohvitseride koolituse lõpetamist lähetati ta 29. oktoobril 1912 Baieri 8. suurtükiväe rügemendi juurde ja ülendati leitnandiks (Leutnant) 25. oktoobril 1913.
Esimene maailmasõda.
Kui 1914. aasta augustis algas esimene maailmasõda, juhtis ta patareid võitluses Lorraine'i lahingus ning Nancy, Epinali, Saint-Mihieli ja Camp des Romainsi ümbruses Prantsusmaal. 19. märtsil 1915 sai ta pataljoniadjutandiks.
Lennuäss.
10. augustil 1915 viidi Greim üle Saksamaa lennuteenistusse (Fliegertruppe). 10. oktoobril 1915, kui ta lendas FFA 3b-s kaheistmelises lennukis suurtükiväe vaatlejana, sai Greim oma esimese õhuvõidu: Farmani. Ta teenis FAA 204 lennates ka üle Somme'i. Pärast piloodiväljaõpet liitus Greim üksusega FA 46b-ga 22. veebruaril 1917. Ta läks 1917. aasta aprillis üle Jagdstaffel 34-sse. 25. mail 1917 sai ta kirja õhuvõidu ning samal päeval sai ta Esimese klassi Raudristi. Greim sai ässaks 16. augustil 1917, kui ta laskis maha Sopwith 1 1/2 Strutteri. 16. oktoobriks jõudis tema võitude arv 7-ni. Tema edusammud toimusid kuni 1918. aasta veebruarini.
21. märtsil 1918, tema üheksanda võidu päeval ülendati ta Jagdgruppe 10 ülemohvitseriks. 27. juunil 1918, kui Greim pidas õhulahingut Bristol Fighteri vastu, kaotas tema lennuk mootorikatte, mis eraldumise järel kahjustas tema lennuki ülemist tiiba ja vasakpoolset tiivatuge, kuid Greim suutis masina edukalt maandada. 7. augustiks 1918 juhtis ta Jagdgruppe 9-t ja sai kirja oma 16. võidu. 23. augustil Vizefeldwebel Johan Putzi kaasabil hävitas ta inglaste tanki, mis oli väidetavalt esimene edukas lennuki rünnak soomustatud masinatele. 27. septembril saavutas ta Jagdgruppe 9-ga lennates 25. õhuvõidu.
Ta naasis Jasta 34-sse 1918. aasta oktoobris. Jasta oli varustatud Richthofeni lendava tsirkusega Jagdgeschwader 1-st. Selle aja jooksul tuli Greimi kolm viimast võitu, lennates lennukitega Albatros D.Vs, Fokker Dr.I ja Fokker D.VII. Sõja lõppedes oli tal 28 õhuvõitu ja talle anti 8. oktoobril Pour le Mérite, samuti Baieri Max Josephi rist (Militär-Max Joseph-Orden). Viimane auhind andis talle rüütlitiitli (Ritter) ja andis talle võimaluse lisada nii see tiitel kui ka "von". Nii muutus tema nimi Robert Greim Robert Ritter von Greimiks.
Sõdadevaheline periood.
1919. aastal oli Greim Baierisse tagasi läinud ja ühinenud taas oma rügemendiga (8. Baieri suurtükiväe rügemendiga) ja 10 kuud juhtis Münchenis lennupostijaama. Greim keskendus seejärel uuele tööle ja õnnestus Saksamaal läbida õigusteaduse eksamid. Kuid Chiang Kai-sheki valitsus pakkus talle tööd Hiinas Kantonis, et aidata ehitada Hiina õhujõude. Greim võttis pakkumise vastu ja sõitis perekonnaga Hiinasse, kus ta asutas lennukooli ja alustas õhujõudude arendamist.
Saksamaale naasnult astus Greim natsiparteisse ja osales Õllekeldriputšis; kui veenev nats, "oli ta sõja lõpuni täielikult Hitleri vastu".
1933. aastal kutsus Hermann Göring Greimi Saksa õhujõudude üles ehitama ja 1934. aastal nimetati ta esimeseks hävituspilootide kooli juhiks, pärast seda, kui oli suletud salajane lennukool Lipetski lähedal Nõukogude Liidus. (Saksamaal oli keelatud 1919. aasta Versailles' lepingu tingimuste kohaselt õhujõud, seetõttu tuli piloote välja õpetada Venemaal, mille õhujõud ei olnud keelatud.)
Teine maailmasõda.
1942. aasta lõpus oli tema ainus poeg Hubert Greim, 11./JG 2 hävituspiloot, Tuneesias kadunud. Ta lennuk lasti alla, kuid ta pääses välja ja viibis ülejäänud sõja Ameerika Ühendriikide vangilaagris.
Kui sõda algas, anti Greimile juhtida Luftflotte (õhulaevastik), mis osales Poola invasioonis, Norra lahingus, Inglismaa lahingus ja operatsioonis Barbarossa. Tema suurimad taktikalised saavutused olid tema Luftflotte osalemine Kurski lahingus ja tema lennukite pommitamine Orelis operatsiooni Kutuzov ajal. Just selle lahingu pärast andis Adolf Hitler talle Raudristi rüütliristi tammelehtedega, mis tegi temast ühe kõige kõrgemalt autasustatud Saksa sõjaväeohvitseri.
Berliin, aprill 1945.
26. aprillil 1945, kui Nõukogude väed Berliini vallutamise ajal linna piirasid, lendas Generaloberst Ritter von Greim Hitleri korraldusel Hitleri juurde. Greim lendas koos Hanna Reitschiga Luftwaffe katsekeskuse lennuväljale, sealt hävituslennukiga Focke-Wulf Fw 190 Berliini kaguosas paiknevale Gatowi lennuväljale. Kuna Focke Wulfi kabiinis oli ruumi ainult piloodile, tuli Reitschil reisida lennuki keres, kuhu ta väikese hooldusluugi kaudu ronis. Gatowi lennuväljalt lendasid nad väikelennukil Fieseler Storch edasi Berliini kesklinnas paikneva Hitleri punkri suunas; nende lennukit tabas aga õhutõrjemürsk ülelennul Grünewaldi linnaosa kohal. Greim oli võimetu maanduma mürsust haavatud parema jala tõttu, kuid Reitsch, kellele linn oli õhust hästi tuttav, maandas lennuki tagaistmelt juhtides Tiergarteni improviseeritud maandumisrajal Brandenburgi värava lähedal edukalt.
Hitler ülendas Greimi kindralist kindralfeldmarssaliks, tehes temast viimase Saksa ohvitseri, kes selle auastme on saanud. Seejärel nimetati Greim Luftwaffe ülemjuhatajaks Hermann Göringi asemele, kes vallandati reetmise tõttu ametist. Greimist sai seega teine ​​inimene, kes juhtis Saksa õhujõudusid Kolmanda Reichi ajal. Kuid sõja lõppedes Euroopas kestis tema ametiaeg Luftwaffe ülemjuhatajana vaid paar päeva.
28. aprillil käskis Hitler Ritter von Greimil Berliinist lahkuda ja koos Reitschiga lennata Plöni, et reetmise eest vahistada Heinrich Himmler. Samal õhtul lahkusid need kaks Berliinist, lahkudes Tiergarteni lennuväljalt väikese Arado Ar 96 lennukiga. 
Surm.
8. mail, samal päeval kui Saksamaa kapituleerus, langes Greim vangi. Tema esialgne avaldus tema vangistajatele oli teadaolevalt: "Ma olen Luftwaffe juht, kuid mul ei ole Luftwaffet." Greim tegi 24. mail Salzburgis enesetapu.