tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2012. aasta Venemaa presidendivalimised

2012. aasta Venemaa presidendivalimised olid Venemaa presidendivalimised, mis toimusid 4. märtsil 2012. Esimeses voorus osutus valituks Vladimir Putin, kellest sai 7. mail 2012 Venemaa president järgmiseks kuueks aastaks. 
24. septembril 2011 tegi Dmitri Medvedev võimupartei Ühtse Venemaa kongressil peaminister Vladimir Putinile ettepaneku kandideerida 2012. aasta presidendivalimistel. Putin võttis tehtud ettepaneku vastu ja nõustus kandideerima presidendiks.
Keskvalimiskomisjon registreeris viis kandidaati: Vladimir Putini, Gennadi Zjuganovi, Vladimir Žirinovski, Sergei Mironovi ja Mihhail Prohhorovi. 
Opositsioonierakondade kandidaatidest teatasid oma kandideerimiskavatsusest ka Grigori Javlinski (Jabloko juht), Eduard Limonov (liikumine Teine Venemaa) ja Mihhail Kasjanov, endine peaminister. Grigori Javlinskit keskvalimiskomisjon ei registreerinud, sest leidis, et Javlinski toetuseks kogutud üle 2 miljoni toetusallkirja hulgas oli üle 25 protsendi võltsinguid.
Linnaste

Linnaste (eesti keeles ka Korodissa) on küla Setumaal. Tänapäeval asub Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Eesti piiri lähedal.
1944. aastani kuulus Eesti Petserimaa Järvesuu valla koosseisu.
Laupäeval, 21. mail 2011 pühitseti külas sisse uus kirik. Kirikus peab teenistusi Tailova preester isa Georgi.
Thomas Johann Seebeck

Thomas Johann Seebeck (29. märts (vkj)/9. aprill 1770 Tallinn – 10. detsember 1831 Berliin) oli baltisaksa füüsik, kes uuris termoelektrilisi nähtusi, magnetismi ja optikat. Avastas Seebecki efekti.
Seebeck sündis Tallinna kaupmehe ja Tallinna Suurgildi oldermanni Johann Christoph Seebecki (1729–1786) perekonnas. Ta lõpetas 1788. aastal Tallinna Linna Keiserliku Gümnaasiumi. 
Aastal 1788 läks ta Berliini õppima arstiteadust. Lisaks kuulas ta loenguid botaanikast, füsioloogiast ja keemiast. Aastal 1789 oli ta Göttingeni Ülikoolis meditsiiniprofessorite Johann Friedrich Blumenbachi ja August Gottlieb Richteri loengutel; aga ka aforismikirjanikust füüsikaprofessori Georg Christoph Lichtenbergi loengutel. Hilisemaid kokkupuuteid Seebeckil Tallinna ja Eestiga ei olnud.
Aastal 1792 sooritas ta edukalt eksamid arstiteaduses ja praktilises kirurgias ning siirdus Bayreuthi, et iseseisvalt tegelda füüsikaga. Eluaseme sai ta õuenõunik Boye majas, kelle tütre Julia Amalia Ulrikaga abiellus ta aastal 1795. 1802. aasta juulis andis Göttingeni ülikool Seebeckile meditsiinidoktori kraadi. Samal aastal kolisid nad Jenasse.
1812. aastal kolis ta Nürnbergi, kus 1813. aastal tegi Seebeck olulise avastuse optika ja fotoelastsuse valdkonnas. 1818. aastal valiti Seebeck Berliini Teaduste Akadeemia täisliikmeks ja ta asus elama Berliini. 1821. aastal avastas Seebeck termoelektrilise efekti. Seebecki termoelektrilise efekt seisneb faktil, et kahe elektrit juhtiva, aga erineva füüsikalise loomusega metalli kokkupuutepinna kuumutamisel kujuneb välja elektriline potentsiaal, pinge, mis on suuteline tekitama ka elektrivoolu. 1822. aastal avaldas ta Preisi Teaduste Akadeemia toimetistes artikli „Mõningates maakides ja metallides temperatuuride erinevuste tõttu tekkiva magnetpolarisatsiooni küsimusi”. 1825. aastal valiti ta ka Pariisi Prantsuse Teaduste Akadeemia liikmeks. Seebeck avastas ka piesoelektrilise ehk fotoelastsuse efekti, ta uuris ka pooljuhtidele omaseid termoelektrilisi nähtusi, nn Seebecki elektromotoorjõudu.
Mälestuse jäädvustamine.
Tallinna Tehnikaülikooli õuel asub Thomas Johann Seebecki mälestussammas. Tema järgi on nimetatud ka TTÜ elektroonikainstituut.
Aleksander Vilipere

Aleksander Vilipere (21. aprill 1955 – 13. mai 2011) oli eesti muusik.
Ta mängis trumme ansamblites Ornament, Palderjan, Rock Hotel, Vanaviisi, Apelsin.
Ta oli muusikute hulgas tuntud Vilipere Sassina.
Take Me to Your Heaven

"Take Me to Your Heaven" on 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võidulaul. Laulu esitas Rootsi laulja Charlotte Nilsson. Laul sai finaalis 163 punkti ja see oli neljas kord, kui Rootsi Eurovisiooni lauluvõistluse võitis.
Charlotte Nilsson võitis Rootsi eelvooru "Melodifestivaleni" hoopis laulu rootsikeelse versiooniga "Tusen och en natt" (eesti keeles "Tuhat ja üks ööd"). Ta esindas Rootsit ka 2008. aastal Belgradis, kuid toonast laulu ei saatnud suur edu.
Laulu taustalauljate seas oli ka Sahlene, kes esindas soololauljana Eestit 2002. aastal Tallinnas, ning Dea Norberg. Viimane on olnud paljude Rootsi ja mitme muu riigi esinduslugude taustalaulja (aastatel 1999, 2000, 2003, 2004, 2006, 2008, 2009, 2013, 2014 jm).
Satellite

"Satellite" oli 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võidulaul. Laulu esitaja oli Lena Meyer-Landrut ja selle autorid olid ameeriklane Julie Frost ja taanlane Dane John Gordon. "Satellite" sai finaalis 246 punkti.
Laul valiti Saksamaad Eurovisioonil esindama 12. märtsil 2010 telefonihääletuse teel.
Will Durant

William James Durant (5. november 1885 North Adams, Massachusetts – 7. november 1981 Los Angeles) oli Ameerika ajaloolane, filosoof ja kirjanik.
Tema populaarne ülevaade "Lood filosoofia ajaloost" ("The Story of Philosophy", 1926) osutus sedavõrd menukaks, et tagas autorile materiaalse kindlustatuse kogu eluks.
Durant sai varakult (aastal 1917) doktorikraadi ja abiellus 1913 oma õpilase Ida (Chaya) Kaufmanniga (hilisem nimi Ariel Durant, 1898–1981), kes edaspidi osales kõigi tema teoste kirjutamises. Neil sündis tütar Ethel ja oli ka lapsendatud poeg Louis.
Will ja Ariel Durant sooritasid mitu pikka ümbermaailmareisi. Koos kirjutati monumentaalne 11-köiteline "Tsivilisatsiooni ajalugu" ("The Story of Civilization", 1935–75). Teose 10. köide "Rousseau ja revolutsioon" ("Rousseau and Revolution") sai 1968 Pulitzeri preemia. Aastal 1977 andis Gerald Ford neile Presidendi Vabadusmedali (Presidential Medal of Freedom).
Nende viimaseks ühistööks jäi "Kahekordne autobiograafia" ("A Dual Autobiography", 1977). Will Durant suri 7. novembril 1981, kaks nädalat pärast oma abikaasat.
Eesti keeles on teost "Lood filosoofia ajaloost" ulatuslikult kasutanud ja refereerinud Teodor Künnapas oma raamatus "Suured mõtlejad. Põhijooni filosoofia ajaloost" (Lund 1966 ja Tallinn 1992).
Robert Rebas

Robert Rebas (ka Rain-Robert Rebas ja Rain Rebas; 6. märts 1916 Tallinn – 29. jaanuar 2008 Göteborg) oli väliseesti kunstiajaloolane ja kunstikriitik.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1936 Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Seejärel läbis ta ajateenistuse ja lõpetas aastal 1937 Sõjakooli jalaväe klassi kursuse laskuri alal, ülendatud lipnikuks 1938. Aastatel 1937–1939 toimetas ta ajakirja "Tuleviku Rajad". Aastatel 1939–1942 õppis ta õigusteadust Tartu Ülikoolis. Aastal 1943 läks ta Soome, et võidelda vabatahtlikuna Soome sõjaväes. Soomes olles toimetas ta pataljonilehte "Üle Lahe". 
Lahkus aastal 1944 Soomest Rootsi. Asus abikaasa Heli (Toomara) ja väikse pojaga elama Rävlandasse, kus sündisid tütar ja poeg, aastal 1947 kolis perekond Göteborgi. Robert Rebas õppis Göteborgi Ülikoolis kunstiajalugu ja antiigi ajalugu. Töötas gümnaasiumiõpetajana Göteborgis ja Jönköpingis ning rahvaülikooli õpetajana Övertorneas, Storumanis, Hjos ja Vessigebros. Oli Hjo rahvaülikooli direktor. Töötas kaks suve (1955 ja 1957) ELA suvekodu juhatajana Kärr-Sämstadis. Toimetas Eduard Wiiralti tööde mapi koostamist ja turustamist. On korraldanud hulgaliselt eesti kunsti näitusi Göteborgis – eriti Erik Haameri, Eduard Wiiralti ja Enno Halleki töödest. On avaldanud suurel arvul artikleid eesti kunsti kohta. Saavutas akadeemiliselt litsentsiaadikraadi, ta väitekirja teema oli Michel Sittowi loomingu analüüs. Tema uurimused äratasid tähelepanu ja muutsid Euroopa kunstiajaloos seni vähetuntud Michel Sittowi senisest tuntumaks. Oli Göteborgi Väliseesti Muinsuskaitse Seltsi üks asutajatest ja esimene esimees.
Maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema vanem poeg Hain Rebas on ajaloolane, Kieli Ülikooli põhjamaade ajaloo professor, oli aastatel 1992–1993 Eesti kaitseminister; noorem poeg on Aho Rebas. Tütar on Ell Rebas.
London Arch

London Arch (varem ka London Bridge) on looduslik kaar Austraalias Port Campbelli rahvuspargis. 
Kaljukaar on üks turismimagneteid Great Ocean Roadi maantee ääres Port Campbelli lähedal Victoria osariigis. See merest väljaulatuv kalju on tekkinud järkjärgulise erosiooni tagajärjel ja kuni 1990. aastani moodustas tervikliku kahesildelise loodusliku silla.
Ühe kaare kokkuvarisemine.
Kaljusilla kaldale lähemal asuv kaar varises ootamatult 15. jaanuaril 1990, jättes kaks turisti loodussilla merepoolsele kaarele lõksu, kuni nad helikopteriga päästeti. Keegi selle õnnetuse käigus kannatada ei saanud. Enne kokkuvarisemist oli kaljukaar tuntud ka kui London Bridge tänu sarnasusele oma nimekaimuga.
London Bridge

 
London Bridge on Londonis Thamesi jõel asuv sild. Sild ühendab City ja Southwarki linnaosa.
Niinimetatud "vana" London Bridge ("old" London Bridge) ehitati 1209. aastal ja lammutati pärast "uue" London Bridge'i ("new" London Bridge) avamist 1831. aastal.
1896. aastal oli sild Londoni kõige rahvarohkem koht, iga tund ületas silla 8000 jalakäijat ja 900 sõidukit. Sild vajus aga iga kaheksa aastaga ühe tolli (2,54 cm) võrra.
1968. aastaks hakkas sild üha kasvava liikluse jaoks väikeseks jääma ja Londoni linnavolikogu otsustas volikogu liikme Ivan Luckini soovitusel silla ära müüa. Silla ostis 18. aprillil 1968 2,46 miljoni USA dollari eest USA Saint Louise mootorsaemagnaat Robert P. McCulloch kavatsusega transportida see USA-s Arizona osariiki Colorado jõe äärde tema rajatud Lake Havasu City linna. Vana London Bridge võeti osadeks ja transporditi laevaga Panama kanali kaudu Long Beachi, kust edasi viidi Arizonasse. Kui selgus, et Lake Havasu Citys ei olnud veekogu, millest sild üle ulatuks, laskis McCulloch linna rajada kanali. Sillaehitus algas 1968. aastal, nurgakivi pani toonane Londoni ülemlinnapea Gilbert Inglefield. Sild valmis Arizonas 10. oktoobril 1971.
Praegune London Bridge ehitati aastatel 1967–1972, selle avas kuninganna Elizabeth II 17. märtsil 1973.
Silla lähistel Southwarkis asub samanimeline raudteejaam London Bridge.
Percé kalju

Percé kalju (prantsuse keeles "rocher Percé" ’augustatud kaljurüngas’) on järsk kaljurüngas, mis asub Kanadas Québeci provintsis Percé linna juures Gaspésie poolsaare tipus Saint Lawrence'i lahes. Percé kalju on looduslik kaar.
Percé kalju koosneb lubjakivist ning selles on näha liivakivi ja aleuriidi sooned. Selle tekkimise ajaks arvatakse devoni ajastu. Kalju on umbes 400 miljonit aastat vana.
Kaljurünka pikkus on 450 meetrit, laius 90 meetrit, suurim kõrgus 85 meetrit. Kalju on saanud nime loodusliku kaare järgi, mis asub merepoolses küljes ning on 30 meetrit lai ja 18 meetrit kõrge.
Esimesena eurooplastest avastas ja kirjeldas Percé kaljut prantsuse meresõitja Jacques Cartier 1534. Tema kirjeldas kalju sees olevat kolme kaart. Tänapäevaks on neist säilinud vaid üks. Millal neist esimene kokku varises, ei ole teada, aga 1760. aastast pärinev joonistus näitab kaljut juba kahe kaarega, millest väiksem varises 17. juunil 1845.
Kaljule pani nime prantsuse maadeavastaja Samuel de Champlain 1607. Esimesena uuris kalju ja kogu selle piirkonna geoloogiat William Edmond Logan 1844. Alates 20. sajandi algusest on ta turismi sihtpunkt.
Kalju on looduskaitse all ja kuulub Île-Bonaventure-et-du-Rocher-Percé rahvuspargi koosseisu. Ta on nii rahvuspargi kui Gaspésie poolsaare peamine vaatamisväärsus ja turismimagnet. Ühtlasi on teda peetud kogu Québeci sümboliks.
Rahvuspark asutati 1985 ja selle pindala on 5,8 km². Pargi alale jääb 2 km rannajoont. Rahvuspark aitab kaitsta suulasid, kes hulgaliselt kalju tipus pesitsevad. Suulasid on rahvuspargis loendatud 110 000 – 121 000. Seal pesitseb ka lunne, alke, krüüsleid ja kaljukajakaid. Kokku on kaljul nähtud üle 200 linnuliigi esindajaid.
Mõõna ajal saab kalju juurde minna kuiva jalaga mööda sel ajal paljanduvat laia maasäärt. Seda võimalust suur osa turiste ka kasutab. Kuid see on lubatud üksnes 28. maist 12. oktoobrini. Rahvuspark korraldab kalju juurde giidiga ekskursioone ja giid juhib tähelepanu kaljus olevatele kivististele.
Kalju sees on näha umbes 150 liiki fossiile, mis pärinevad kalju moodustumise ajast. Nende hulgas on käsijalgseid, trilobiite, koralle ja mereusse.
Kalju mass on 5 miljonit tonni. Aastas kaotab ta tuule ja lainetuse mõjul umbes 300 tonni kivimeid. See tähendab, et kui see tempo jätkub, siis umbes 17 000 aastaga Percé kalju hävib.
Rahvuspark on keelanud Percé kalju otsa ronimise. Selle eest on ette nähtud suur rahatrahv. Siiski on seda korduvalt üritatud. Mõnel on see ka õnnestunud, aga üle kümne inimese on kalju otsast alla kukkunud ja surma saanud.
Õieti muud moodi kui kuiva maad mööda mõõna ajal kaljule ligineda ei saagi. Meres on kalju lähedal teravad kivid, mis takistavad juurdepääsu meritsi. Õhu kaudu kaljule liginemist takistavad sagedased tugevad tuuled, mis merelt peaaegu pidevalt puhuvad.
Konstantin Selli

Konstantin Selli (sündinud 18. novembril 1990) on Eesti kabetaja.
Elvia Sõber

Elvia Sõber (sündinud 27. aprillil 1993) on eesti kabetaja, Eesti naiste meister rahvusvahelises kabes 2011.
Ta lõpetas 2011. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi.
2009. aasta augustis jagas ta juunioride maailmameistrivõistlustel rahvusvahelises kabes Viciebskis 8 punktiga 17.–18. kohta.
Orme Kaul

Orme Kaul (sündinud 5. veebruaril 1961) on eesti kabetaja.
Kristjan Kärber

Kristjan Kärber (14. mai 1908 Pärnu – 20. jaanuar 1977 Tallinn) oli Eesti ehitaja.
Kristjan Kärber töötas aastatel 1940–1941 ja 1945–1962 Tallinna Ehitustrustis maalri, krohvija ja müürsepana, oli tööeesrindlane. 
1941. aastal mobiliseeriti ta Nõukogude armeesse.
Tunnustus.
1977. aastal nimetati Kutsekool nr 12 Kristjan Kärberi nimeliseks Kutsekooliks nr. 12 (praegu Tallinna Ehituskool). Kärberi nimi on ka ühel Lasnamäe tänaval.
Kristjan Kärber suri 1977. aastal ja maeti 25. jaanuaril 1977 Metsakalmistule.
Janne Mumme

Janne Mumme (sündinud 13. augustil 1975) on eesti kabetaja.
Ta on mitmel korral naiste arvestuses võitnud Sulev Tuka mälestusturniiri. 
Ta töötab Kentmanni kohtumajas referendina ja tegutseb Nõmme kabeklubis, tal on kabetreeneri kutse.
Ka tema tütar Karmen Vagula on kabetaja.
Kaar

Kaar on kõverjoone kahe eri punkti vaheline osa, mis ei sisalda kordseid punkte. 
Algselt on kaareks nimetatud ringjoone kaart.
Kaar (täpsustus)

Kaar on mitmetähenduslik sõna:
Perekonnanimena:
Novgorodi kubermang

Novgorodi kubermang (vene keeles "Новгородская губерния") oli haldusüksus Venemaa keisririigis, Vene SFNV-s ja NSV Liidus aastatel 1727–1927. Kubermangu keskus oli Novgorodi linn.
Ajalugu.
Novgorodi kubermang moodustati 1727. aastal Peterburi kubermangu aladest.
Asend.
Novgorodi kubermang asus Loode-Venemaal Ida-Euroopa lauskmaal, kubermang piirnes põhjas Peterburi kubermangu ja Olonetsi kubermanguga, lõunas Jaroslavli kubermangu, Tveri kubermangu ja Pihkva kubermanguga, idas Vologda kubermanguga, läänes aga Pihkva kubermangu ja Peterburi kubermanguga.
Kubermangu kubernerid.
Loendis on loetletud Venemaa keisririigi Novgorodi kubermangu juhtinud, kubernerid, kindralkubernerid, sõjakubernerid ning kohalikku aadlikke esindanud aadelkonna eestseisjad.
Hildor Lundvik

Hildor Lundvik (6. märts 1885 – 24. jaanuar 1951 Stockholm) oli Rootsi muusikapedagoog, organist, dirigent ja helilooja.
Ta alustas õpinguid juuraga Uppsala Ülikoolis, seejärel õppis muusikat Stockholmis Rootsi Kuninglikus Muusikakõrgkoolis ja lõpetas selle 1912. aastal muusikaõpetajana. Aastal 1928 sai temast organist Stockholmi St. Görani kirikus. Aastatel 1930–1950 oli ta Bellmani meeskoori peadirigent. 
Ta kirjutas põhiliselt vokaalteoseid, kuid lõi ka mõne instrumentaalteose, sealhulgas klaveripalu. Tema tuntumad kooriteosed on "Som ett blommande mandelträd", "Verlaine-stämning" (1937) ja kantaat "Sången". Lundvik kirjutas romantilis-lüürilises stiilis, kasutades impressionistlikku tooni.
Vilhelm Ekelund

Otto Vilhelm Ekelund (14. oktoober 1880 – 3. september 1949) oli Rootsi luuletaja.
Tema töid mõjutasid Friedrich Hölderlin, Friedrich Nietzsche ja Emanuel Swedenborg. Tema tuntumad teosed on: „Melodier i skymning“ ("Videviku meloodiad", 1902), „Havets stjärna“ ("Mere täht", 1906), „Antikt ideal“ ("Antiikne ideaal", 1909), „Böcker och vandringar“ ("Raamatud ja uitajad", 1910) ja „På havsstranden“ ("Merekaldal", 1922).
Jefim Titijevski

Jefim Titijevski (sündinud 27. mail 1936 Odessas) on Eesti kabetaja. 
Titijevski on lõpetanud 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. 
Kabet on ta mänginud alates 1954. aastast. 
1989. aastast on ta juhtinud Jõhvis keeltekooli Vestleja.
Semej

Semej (kasahhi Семей; kuni 2007. aastani "Semipalatinsk", aastatel 1917–1920 "Alaş-qala") on linn Kasahstani kirdeosas, Abaj oblasti keskus. Semej asub Irtõši jõe ääres umbes 1000 kilomeetrit Almatõst põhjas ja 700 kilomeetrit Omskist kagus.
2006. aastal elas linnas ligi 300 000 inimest.
1949. aastal valiti paik linnast 150 kilomeetrit lääne pool Nõukogude tuumaprogrammi katsepolügooniks. Semipalatinski testimispaika kasutati tuumakatsetusteks aastatel 1949–1989, kokku korraldati seal 456 katsetust, millest 340 maa all ja 116 atmosfääris. Linnale on tuumakatsetused põhjustanud tõsiseid keskkonna- ja terviseprobleeme. 2022. aastani kuulus linn Ida-Kasahstani oblastisse.
Mihkel-Kalju Tammeveski

Mihkel-Kalju Tammeveski (sündinud 24. juulil 1943) on eesti kabetaja.
Ta õppis Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumis põllumajanduse mehhaniseerimise erialal (1960 - 1965) ja lõpetas tehnikumi mehaanikuna ja Tartu Riikliku ülikooli Õigusteaduskonnas (1971 - 1976) ja lõpetas ülikooli juristina.
2002. aastal sai ta audoonori tiitli. 2007. aastal sai ta Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi veredoonorluse eest.
Ta töötas Tallinna Munitsipaalpolitsei Ametis (2007-2013) peainspektorina. Töötas alates 2016. aastast P. Dussmann Eesti OÜ ja alates 2021. aastast Viking Securities turvatöötajana.
Risti kirik (täpsustus)

Risti kirik võib tähendada mitut Eesti või välismaa kirikut, mis on saanud nime Kristuse risti järgi:
Tsükliavamispolümerisatsioon

Tsükliavamispolümerisatsioon on üks ahelpolümerisatsiooni alaliik, milles alitsükliline (enamasti heterotsükliline) monomeer annab tsükli avanemisega lineaarse polümeerse produkti. 
Protsess initsieeritakse katioonse või anioonse katalüsaatori osalusel, toimub heterotsükli lõhkumine, aktiivse tsentri teke ja selle kasv uute monomeeri molekulide liitumisel. Initsieerimisviisist tulenevalt eristatakse
Polümeeride tootmisel on enamkasutatavad järgmised heterotsüklilised monomeerid:
Ahela kasv

Ahela kasv ehk ahela kasvuetapp ("chain growth") on ahelreaktsiooni korduv elementaarreaktsioon, mis viib makromolekuli või polümeerse molekuli tekkele.
Ahela kasv realiseerub põhiliselt kahe polümerisatsiooni mehhanismiga:
initsieerimisele järgnev staadium, milles toimub aktiivse intermediaadi liitumine monomeeri molekulidega ja tulemuseks on üha suurema molekulmassiga aktiivsed intermediaadid (ahelpolümerisatsioon)
Ööpäevaringne tugevdatud toetusega hooldamine

Ööpäevaringne tugevdatud toetusega hooldamine on üks erihoolekande teenustest.
Suurenenud ohtlikkuse astmega inimese parim võimalik ja ühiskonnas aktsepteeritavaks peetav elukvaliteet hoolekandeasutuses.
Teenuse kirjeldus:
Käärkamber

Käärkamber ehk sakristei (saksakeelsest sõnast "Sakristei" &lt; keskladinakeelsest "sacristia" &lt; ladinakeelsest "sacer" 'püha'; vene keeles ризница "riznitsa" &lt; vanavenekeelsest риза "riza" 'riie, rüü') on kirikuarhitektuuris ruum liturgiliste riiete, nõude ja muude kirikutarvete, samuti koguduse kirjavara hoidmiseks.
Tavaliselt asub see kirikus, kuid vahel ka kõrvalhoones (näiteks mõnes kloostris). Vanemates kirikutes on käärkamber ühe kõrvalaltari lähedal, peaaltari kõrval või taga. Uuemates kirikutes paikneb käärkamber sageli mujal, näiteks sissekäigu juures. Mõnel kirikul on ka rohkem kui üks käärkamber, millest igal on eri ülesanne.
Pjotr Durnovo (1845−1915)

Pjotr Nikolajevitš Durnovo (vene keeles "Пётр Николаевич Дурново") (12. märts (ukj 24. märts 1845 Moskva kubermang – 11. september (ukj 24. september) 1915 Petrograd) oli Venemaa keisririigi riigitegelane. Aastatel 1905–1906 oli Venemaa keisririigi siseminister.
Elulugu.
Päritolu ja haridustee.
Põlvnes vanast aadlisuguvõsast. Sündis Olonetsi kubermangu viitsekuberneri pojana. Astus merekadetikorpusse, mille lõpetas aastal 1860. Aastal 1870 lõpetas ta Aleksandri-nimelise sõjaväelis-juriidilise akadeemia.
Teenistus mereväes.
Pärast kadetikorpuse lõpetamist seilas üle kaheksa aasta laevastikus kaugsõitudel. Akadeemia lõpetamise järel määrati abiprokuröriks Kroonlinna sõjamerelaevastiku kohtusse.1872 läks ta sõjamerelaevastikust erru ja asus justiitsministeeriumi teenistusse. 
Teenistus juristina.
Ta määrati abiprokuröriks esmalt Vladimiri ringkonnakohtusse, seejärel 1873. aastal Moskvas. Alates 1875. aasta augustist oli ta Rõbinski ringkonnakohtu prokurör, novembrist 1875 oli ta samal ametikohal Vladimiris. 1880. aasta juunis sai temast Kiievi kohtupalati abiprokurör. Oktoobris 1881 määrati ta siseministeeriumi riigipolitsei kohtuosakonna ülemaks, sel ametikohal oli ta 1883. aasta veebruarini. 
Tegevus politseidepartemangus.
18. veebruaril 1883 määrati ta Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangu viitsedirektoriks. 1884. aastal komandeeriti ta välismaale, tutvumaks politsei tööga Pariisis, Berliinis ja Viinis. Ta tutvus seal riigivastaste elementide jälgimisega ja uuris võimalusi kasutada neid jälgimismeetodeid Venemaal. Sama aasta 23. augustil määrati ta politseidepartemangu direktoriks, kellena töötas aastani 1893. 
Senaator ja siseministri abi.
3. veebruarist 1893 kuni aastani 1900 oli ta senaator. 1900–1905 oli ta siseministri abi ehk aseminister (tema ajal olid ministriteks Dmitri Sipjagin, Vjatšeslav von Plehwe, Pjotr Svjatopolk-Mirski ja Aleksandr Bulõgin).
Venemaa keisririigi siseminister.
Pärast Aleksandr Bulõgini erruminekut (17. novembril 1905) sai Pjotr Durnovo ministrite nõukogu esimehe Sergei Witte soovitusel siseministriks. 30. novembril 1905 kasutas Durnovo võitluses revolutsiooni vastu väga jõulisi meetodeid ja toetas ka mustasajaliste organisatsioonide tegevust. Aastal 1906 otsustasid esseerid ta tappa. See neil siiski ei õnnestunud, kuid õnnetuseks sai esseer Leontjeva käe läbi surma üks vanaldane prantsuse kaupmees, kelle ainus süü oli see, et ta oli Durnovoga ühte nägu. Pikaajalises konfliktis Durnovo ja Witte vahel, kus Durnovo süüdistas Wittet revolutsioonilisele tegevusele läbi sõrmede vaatamises, oli tulemuseks Witte ja kogu tema valitsuskabineti tagasiastumine, Durnovo järeltulijaks siseministrina sai Pjotr Stolõpin.
Riiginõukogu liige.
Aastatel 1906–1915 oli ta Riiginõukogu liige. 
Surm.
Suri aastal 1915 Petrogradis. Ta põrm puhkab Treskinos Serdobski maakonnas Saratovi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Kolõšlei rajoonis Penza oblastis).
Gaston Leroux

Gaston Louis Alfred Leroux (6. mai 1868 – 15. aprill 1927) oli prantsuse ajakirjanik ja kriminaalromaanide autor.
Tema aastatel 1909–1910 ilmunud romaani "Ooperikummitus" ainetel on valminud palju filme ja lavastusi, millest tuntuim on Andrew Lloyd Webberi muusikal "Ooperifantoom" (1986). Leroux on tuntud amatöördetektiivi Joseph Rouletabille'i tegelaskuju loojana.
Elulugu.
Gaston Leroux sündis Pariisis rikka kaupmehe pojana, tema lapsepõlv möödus Normandias. Seejärel õppis ta Pariisi ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1889. aastal. Ta sai päranduseks miljoneid franke ja elas metsikut elu, kuni raha otsa sai. See juhtus juba järgmisel aastal.
Aastatel 1890–1893 töötas ta advokaadina, seejärel ajalehtede L'Écho de Paris ja Le Matin reporteri, teatrikriitiku ja väliskorrespondendina. Sajandivahetuseks sai temast Prantsusmaa üks juhtivaid kohtukroonikuid. 1905. aastal oli ta Venemaal ja kajastas Venemaa 1905. aasta revolutsiooni.
Tema esimene kirjandusteos oli jutustus "Varanduseotsija" ilmus 1903. aastal ajalehes Le Matin. Järgmisel aastal ilmus see raamatuna "Théophraste Longuet' kaksikelu" ("La Double Vie de Théophraste Longuet").
1907. aastal lõpetas Leroux töö ajakirjanikuna ja hakkas kirjanikuks. Juba järgmisel aastal ilmus "Kollase toa saladus", kus tegutseb Joseph Rouletabille.
1909 asutas Leroux filmistuudio Société des Cinéromans (Kinoromaanide Ühing), et avaldada korraga nii romaane kui ka nende põhjal tehtud filme. Ta töötas seal produtsendi ja stsenaristina. 1918 mängis ta ka ise peaosa filmis "Fantoom". Ühes filmis mängis ka tema 13-aastane tütar Madeleine. Filmistuudio lõpetas tegevuse 1922, kui selle neelas alla ettevõte Pathé, mis toodab filme tänapäevani.
Leroux' romaane, eriti "Kollase toa saladust", kiitsid sürrealistid. Kirjanikumeisterlikkuse näiteks tegevustiku ülesehitamise kohta on seda pidanud teiste hulgas Sergei Eisenstein ja Jorge Luis Borges. Seda romaani on korduvalt ekraniseeritud, esimest korda 1919 ja seni viimast korda 2003.
Gaston Leroux suri 58-aastaselt tsüstiiti ja on maetud Nice'i lossikalmistule.
Endel Saar

Endel Saar on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Filmiprojektor

Filmiprojektor ehk kinoprojektor on seade filmide näitamiseks. Filmiprojektoreid liigitatakse kasutatava filmi formaadi järgi 8 mm, 9,5 mm, 16 mm, 35 mm ja 70 mm filmiprojektoriteks.
Manifest

Manifest (ladina keeles "manifestus", avalik) on eesmärkide ja kavatsuste avalik selgitus, millel on enamasti poliitiline sisu. 
Alates 1900ndate algusest nimetati manifestideks ka kaunite kunstide esteetilisi programme.
Strandberg

Strandberg on Rootsi päritolu perekonnanimi.
Aleksander Jurich

Aleksander August Jurich (ka Alex; 23. november 1880 Humala küla, Harjumaa – 1945 Saksamaa) oli eesti fotograaf ja kunstnik.
Elukäik.
Lõpetas 1901. aastal Tallinnas keskkooli. Tegutses Tallinnas eduka päevapiltnikuna oma ateljees Pikal tänaval. Üks tema erihuve oli näitlejate pildistamine ja joonistamine. Jäädvustas Draamateatri, Estonia teatri ja Draamastuudio Teatri näitlejaid lavakostüümides.
Kunstniku kutseoskuse omandas 1912. aastal Berliinis Brasche ateljees maalikunsti erialal ja 1915–1916 August Weizenbergi ateljees skulptuuri alal. Õppis kunstnike Albu ja Gustav Mootse juures graafikat. Käis enesetäiendusreisidel Inglismaal, Saksamaal, Hollandis, Itaalias, Prantsusmaal ja Aafrikas.
Looming.
Jurich on loonud õlimaale, pastellportreid, söe- ja sulejoonistusi.
Ta oli Eesti Kunstnikkude Liidu liige. Esines EKL-i kunstinäitusel 1925. aastal ja Organiseerimatute näitustel.
Riot in Everyone

"Riot in Everyone" on Rootsi "glam metal"-bändi Crashdïet esimebe singel, mis ilmus 2005. aastal ja on pärit debüütalbumilt "Rest in Sleaze".
Knokk 'Em Down

"Knokk 'Em Down" on Rootsi "glam metal"-bändi Crashdïet singel, mis ilmus 2005. aastal. See on nende teine singel ja on pärit debüütalbumilt "Rest in Sleaze". Avanädalal jõudis see Rootsi singlite edetabelis 57. kohale.
Breakin' the Chainz

"Breakin' the Chainz" on Rootsi glam metal bändi Crashdïet debüütalbumilt Rest in Sleaze pärit singel, mis ilmus 2005. aastal. Avanädalal jõudis see Rootsi singlite edetabelis 47. kohale.
Boonuslugu "Tomorrow" on demo, mis ilmus albumi "Rest In Sleaze" Jaapani versioonil.
It's a Miracle

"It's a Miracle" on Rootsi "glam metal" bändi Crashdïet debüütalbumilt "Rest in Sleaze" pärit singel, mis ilmus 14. novembril 2005.
In the Raw

"In the Raw" on Rootsi "glam metal" bändi Crashdïet albumilt "The Unattractive Revolution" pärit singel, mis ilmus 5. septembril 2007. Avanädalal jõudis see Rootsi singlite edetabelis 35. kohale.
Falling Rain

"Falling Rain" on Rootsi glam metal bändi Crashdïet albumilt The Unattractive Revolution pärit singel, mis ilmus 23. veebruaril 2008.
Generation Wild (singel)

"Generation Wild" on Rootsi "glam metal"'i bändi Crashdïet albumilt "Generation Wild" pärit singel, mis ilmus 28. veebruaril 2010.
Jan Kaus

 Jan Kaus (sündinud 22. jaanuaril 1971) on eesti kirjanik ja esseist.
Ta on õppinud 1990–1995 Tallinna Pedagoogikaülikoolis pedagoogikat ja 1995–1998 Eesti Humanitaarinstituudis filosoofiat.
Töö ja looming.
1998–2001 oli Kaus kultuurilehe Sirp esseistika- ja 2007–2010 kirjandustoimetaja.
2004–2007 oli Kaus Eesti Kirjanike Liidu juhatuse esimees.
Kaus on töötanud lektorina Eesti Kunstiakadeemias, Tallinna Ülikoolis ning Eesti Teatri- ja Muusikaakadeemias, kõige pikemalt EMTA lavakunstikoolis, kus Kaus on olnud kirjanduse õppejõud alates 2005. aastast.
Ta on Tallinna rahvusvahelise kirjandusfestivali HeadRead üks algatajaid ning intervjueerinud mitmeid festivali väliskülalisi (nende hulgas Sofi Oksaneni, Julian Barnesi ja Tan Twan Engi). 1990. aastatel kuulus Kaus Põhjamaade Luulefestivali korraldajate hulka. Kausi ja Triinu Tamme ühisest ideest sai alguse tõlkekirjanduse almanahh Tõlkija hääl, mille esimese numbri koostaja Kaus oli. 
Kausi loomingut on tõlgitud inglise, saksa, vene, soome, rootsi, ungari, läti, prantsuse, hollandi, rumeenia ja korea keelde. 
Kaus on Eesti Filmiajakirjanike Ühingu liige. Ta on kuulunud teatri NO99 ja Tallinna Linnateatri loomenõukokku. Ta on Eestimaa Looduse Fondi nõukogu liige.
Kaus on osalenud rokkansamblites Dreamphish (1995–2005) ja Jan Helsing (alates 2012) ning esinenud alates 2017. aastast eksperimentaalse džässansambli The Free Musketeers solistina. Kaus on kirjutanud mitu libretot, neist kaks helilooja Märt-Matis Lille ooperitele "Indiate uurimine" (Von Krahli Teater, 2009) ja "Tulleminek" (Sadamateater, 2017).
Kausi eestvõttel tuli kokku kahest kirjanikust (Kaus ja Indrek Koff) ning kahest teatritegijast (Eva Koldits ja Toomas Täht) koosnev seltskond, et tuua lavale Raymond Queneau "Stiiliharjutustest" tõukuv samanimeline lavakava, mille esietendus toimus 10. märtsil 2018. Trupp on andnud üle 50 etenduse üle Eesti ning külalisetendusi Berliinis, Brüsselis, Luxembourgis ja Pariisis. 
Kaus on teinud korduvalt koostööd Piip ja Tuut teatriga: 2024. aastal esietendus teatris Kausi ideel põhinev "Piip ja Tuut ajajalus" , 2025. aastal tõi teater lavale Kausi novellil "Kangelase võimalus" põhineva lavastuse "Kangelane" .
Kaus on teinud koostööd selliste eesti kunstnikega nagu Eve Kask, Flo Kasearu, Anna Kaarma ja Taavi Suisalu. Kaus oli XVIII Veneetsia arhitektuuribiennaali Eesti paviljoni "Kodupeatus" dramaturg. 2025. aasta aprillis avati Eesti Rahva Muuseumis Kausi kureeritud näitus-audiolavastus "Kaotusest laotusse", mis käsitleb eesti pagulaskirjandust.
Chemical

"Chemical" on Rootsi "glam metal"'i bändi Crashdïet albumilt "Generation Wild" pärit singel, mis ilmus 19. septembril 2010. 
Laulu sõnade autorid on bändi kitarrist Martin Sweet ja ansambli Peep Show laulja Johnny Gunn.
Generation Wild

"Generation Wild" on Rootsi glam metal bändi Crashdïet kolmas stuudioalbum. Album ilmus 14. aprillil 2010. See on esimene album, kus astub üles bändi uus laulja Simon Cruz, kui eelmine laulja H. Olliver Twisted lahkus. Album debüteeris Rootsi plaadiedetabelis 3. kohal. 
USAs ilmus album Frontiers Recordsi all 7. juunil 2011.
Lembit Arro

Lembit Arro (15. aprill 1930 Raikküla vald – 16. aprill 2022) oli eesti majandijuht ja poliitik.
Ta lõpetas 1944. aastal Kabala algkooli (praeguse Kabala Lasteaed-Põhikooli), 1957. aastal Kehtna kolhoosiesimeeste ettevalmistamise keskkooli (nooremagronoomina) ja 1969. aastal agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Ta oli aastatel 1959–1990 Kaiu kolhoosi esimees.
Aastatel 1990–1992 oli Arro Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, kuuludes algul maaelukomisjoni, hiljem eelarve-majanduskomisjoni. Aastatel 1992–1995 oli ta VII Riigikogu liige (kandideeris valimisringkonnas nr. 5 valimisliidu Kindel Kodu nimekirjas ja sai 3305 häält); aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige (kandideeris valimisringkonnas nr. 5 valimisliidu Koonderakonna ja Maarahva Ühendus nimekirjas ning sai 2480 häält). 
1999. aastal kandideeris ta riigikokku kolmandat korda, seekord Koonderakonna nimekirjas ja sai 293 häält, millega ei osutunud valituks. 
Alates 1991. aastast oli Arro Rahvaliidu liige.
Lembit Arro oli Ilmar Arro vend.
Epp Haabsaar

Epp Haabsaar (sündinud 21. novembril 1953 Viljandis) on eesti poliitik, kohtunik, amatöörkunstnik ja ikoonimaalija.
Ta lõpetas aastal 1980 kaugõppes kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta on töötanud kuus aastat Justiitsministeeriumis terminoloogiakomisjonis ja seaduseelnõude osakonnas. Võrumaale elama sattus ta pärast abiellumist ja tütre sündi. Võrumaal töötas ta Võru Maatöötajate Ametiühingu Liidus, viimased aastad esimehena.
Aastatel 1992–1995 oli ta VII Riigikogu liige (saades valimisringkonnas nr 11 ERSP nimekirjas 1271 häälega ringkonnamandaadi). Riigikogus tegutses sotsiaalkomisjonis, oli 7. novembrist 1994 fraktsiooni aseesimees. Riigikogu liikmena kuulus Eesti Erastamisettevõtte nõukokku ja Kagu-Eesti probleemidega tegelevasse valitsuskomisjoni. Aastal 1995 kandideeris ta VIII Riigikogu liikmeks, ta sai valimisringkonnas nr 10 Isamaa ja ERSP liidu nimekirjas, kuid vaatamata 2143 häälele ei osutunud valituks, sest ta oli erakonna nimekirjas esimese naiskandidaadina 17. kohal.
Hiljem töötas ta Harju Maakohtus kohtunikuna, kuid 2. aprillist 2012 vabastati ta omal soovil kohtuniku ametist. 
Ta on koostanud ja illustreerinud muinasjuturaamatu. Samuti tegutseb ta ikoonimaalijana. Tema tehtud on kõik Kohila õigeusu kiriku ikonostaasi ikoonid.
Hellamaa kalmistu

Hellamaa kalmistu on kalmistu Muhu kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Hellamaa külas Muhu vallas.
Kalmistu peavärav asub 260 meetri kaugusel Hellamaa–Nõmmküla kõrvalmaanteest ja 280 meetri kaugusel samas üle tee asuvast Hellamaa õigeusu kirikust.
Hellamaa kalmistu on alates 1997. aastal ajaloomälestisena arvele kultuurimälestiste riiklikus registris.
Kalmistul asub Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud, kuhu püstitati 1974. aastal monument langenute mälestuseks. Monumendi autorid on Aime ja Ants Mölder.
Öö mu kannul käib

"Öö mu kannul käib" on Ott Leplandi kolmas stuudioalbum pärast 2011. aastal ilmunud albumit "Laulan ma sind". Album ilmus detsembris 2012, produtsent oli Crunch Industry. 
Albumilt pärinevad singlid "Kodu", "Maagiline maa". Albumil on kaksteist lugu, millest üheksa on kirjutanud Lepland ise, kahe loo autor on laulja ema Külli Lepland ning üks lugu on pärit Leplandi saatebändi trummari Kaspar Kalluste sulest. Lisaks Ott Leplandi enda tekstidele on plaadil kuulda ka Leelo Tungla, Aapo Ilvese ja Arvi Siia luuleridu.
Plaadil olev laul "Üks eriti kurb lugu" on sündinud koostöös folkmuusikat esitava keelpillikvartetiga Gjangsta, kellega koos kõlab vana Hiiumaa rahvalaul ning lugu "Hüüa mind" koostöös helilooja Sven Grünbergiga.
Jaan-Imant Pedaste

Jaan-Imant Pedaste (sündinud 14. oktoobril 1941 Tartus) on eesti spordipedagoog ja -teadlane.
Jaan-Imant Pedaste on Margus Pedaste isa.
Lõpetas 1961 Tartu 2. Keskkooli, 1972 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Oli 1972–80 kehalise kasvatuse õpetaja Tallinnas ja Tartus, 1980–85 TÜ kehalise kasvatuse ja spordikateedri õpetaja, 1985–90 vanemõpetaja, 1990–92 veespordikateedri vanemõpetaja, 1990–99 Emajõe spordibaasi juhataja. Õpetanud kehalist kasvatust ja sõudmist.
Olnud Rannu Keskkooli ja Kaarepere Põhikooli direktor. Kuulunud 1999–2015 Tartumaa Koolispordi Liidu juhatusse.
Sõudjana ja treenerina.
Alustas sõudetreeninguid 1958 Ülo Tölbi juhendamisel, Balti laevastikus ajateenistuses olles harrastas meremitmevõistlust. 
Tulnud 4 korral Eesti meistriks: 
Teoseid.
Uurimusi noorte kehalistest võimetest, füüsilisest aktiivsusest, sõudjate vastupidavuse füsioloogiast.15 teaduspublikatsiooni.
Brigadir (auaste)

Brigadir on sõjaväeline auaste, mis on kolonelist kõrgem ja kindralmajorist madalam.
Venemaa keisririik.
Tsaar Peeter I kehtestas brigadiri auastme (vene keeles " бригадир") Venemaal 1705. aastal. Sellest madalam oli polkovniku ja kõrgem kindralmajori auaste. Aastatel 1722−1796 oli see Teenistusastmete tabelis V astme auaste. Kaardiväes vastas sellele 1. järgu major, mereväes esmalt kapten-kommodoori ja seejärel alates 1764. aastast 1. järgu kapteni auaste. Tsiviilteenistuses oli vastav teenistusaste riiginõunik, õukonnateenistuses kammerjunkur. Auastme kaotas keiser Paul I 1796. aastal.
XVIII sajandil olid Venemaa keisririigi sõjaväe põhilisteks väeosadeks polgud ning 2-3 polgust moodustatud sõjalised üksused brigaadid olid ajutised formeeringud, mida juhtisid brigadirid.
Xi Jinping

Xi Jinping (['šii tsin'ping], lihtsustatud hiina kirjas 习近平; traditsioonilises hiina kirjas 習近平; sündinud 15. juunil 1953 Pekingis) on Hiina Rahvavabariigi partei- ja riigitegelane. Alates 15. novembrist 2012 on ta Hiina Kommunistliku Partei peasekretär, alates 14. märtsist 2013 Hiina Rahvavabariigi president.
Aastatel 2008–2013 oli ta Hiina Rahvavabariigi asepresident. 2012. aasta novembris valiti ta Hiina Kommunistliku Partei peasekretäriks ja aasta hiljem sai ta ka Hiina Rahvavabariigi presidendiks. Esimesel ametiajal Hiina presidendina edendas ta riigi sõjaväge ja sisejulgeolekut, lisaks püüdis ta läbi suruda Hiina nõudmisi Lõuna-Hiina merel. Xi algatas korruptsioonivastase kampaania ja alustas uue Siiditee rajamise projekti.
2017. aastal valiti Xi tagasi Hiina Kommunistliku Partei peasekretäriks ning tema poliitiline teooria kirjutati partei põhiseadusse. 2018. aasta märtsis valis Hiina parlament ühehäälselt Xi tagasi presidendiks. Enne seda tegi ta põhiseadusesse parandused, millega kaotati presidendi ametiaegadele kehtinud piirangud.
Xi valiti tagasi Hiina Kommunistliku Partei peasekretäriks ka 2022. aastal.
Tema abikaasa on hiina rahvalaulude esitaja Peng Liyuan.
Lobsang Sangay

Lobsang Sangay (sündinud 5. septembril 1968 Darjeelingis Indias) on Tiibeti eksiilvalitsuse juht.
Ta sai keskhariduse Darjeelingis tiibeti pagulaste koolis. Seejärel sai ta kunstide bakalaureuse ja õigusteaduse bakalaureuse kraadi Delhi ülikoolist. 1995. aastal sai ta Fulbrighti stipendiumi abil õppima Harvardi ülikooli õigusteaduskonda (Harvard Law School); samal aastal kaitses ta õigusteaduse magistri väitekirja. 2004. aastal kaises ta väitekirja "Democracy in Distress: Is Exile Polity a Remedy? A Case Study of Tibet's Government-in-exile" ning sai esimese tiibetlasena õigusteaduse doktori kraadi. 
Ta sai Tiibeti eksiilvalitsuse juhiks 8. augustil 2011.
Segakorrutis

Segakorrutis on matemaatikas tehe, mis seab kolmele ruumi vabavektorile formula_1, formula_2 ja formula_3 vastavusse reaalarvu
formula_4
Sümbol • tähistab skalaar- ja × vektorkorrutist.
formula_5.
formula_6.
formula_10
 formula_11
Fribourg

Fribourg on linn Šveitsis, Fribourgi kantoni keskus. Asub Saane jõe mõlemal kaldal.
Linnas asub Fribourgi Ülikool.
Fribourgi Ülikool

Fribourgi Ülikool on ülikool Fribourgis Šveitsis.
Ülikool on asutatud aastal 1889.
See on Šveitsi ainus kakskeelne ülikool, mis pakub nii saksa- kui ka prantsuskeelseid õppekavu. Võimalik on valida ka kakskeelne õppekava. Osa õppetööst toimub ka inglise keeles.
Üliõpilasi on umbes 10 000.
Ülikoolis on viis teaduskonda: katoliikliku teoloogia, õiguse, loodusteaduste, humanitaaria ning majanduse ja sotsiaalteaduste teaduskond.
Ühikvektor

Ühikvektor on vektor, mille pikkus on 1. Ühikvektori mõiste on sisukas normeeritud ruumides, kus on defineeritud vektori pikkus.
Pooltasand

Pooltasand on üks tasandi kahest osast, mis saadakse tasandi poolitamisel etteantud sirgega. Seda sirget nimetatakse pooltasandi ääreks. Pooltasandi punktid on määratavad võrratusest
formula_1
Aimar Arula

Aimar Arula (sündinud 15. oktoobril 1966) on eesti pedagoog ja koolijuht, Põltsamaa Ühisgümnaasiumi kauaaegne direktor. 
1982–1985 õppis ta Nõo Keskkoolis füüsika eriklassis. 1985–1989 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ja spordi erialal, mille lõpetas kergejõustiku treeneri-õpetajana. 
1989–1995 oli ta Tartumaal Rannu Keskkoolis kehalise kasvatuse ja majanduse õpetaja, 1995–1999 töötas Jõgeva Maavalitsuse haridus- ja kultuuriosakonnas reaalainete nõunikuna. 
Aastatel 1999–2023 oli Arula Põltsamaa Ühisgümnaasiumi direktor. 
Alates 2023. aastast on ta Avinurme Gümnaasiumi direktor.
Anne Hathaway

Anne Jacqueline Hathaway (sündinud 12. novembril 1982 New Yorgis Brooklynis) on ameerika näitleja.
Pärast mitut lavarolli näitles ta 1999 teleseriaalis "Get Real". Ta mängis Mia Thermopolist filmis "Printsessi päevikud" (2001) ja selle järjefilmis (2004). Hathawayl on lisaks meelelahutuslikele rollidele olnud dramaatilised ülesastumised filmides nagu "Havoc", "Brokebacki mägi" ja "Hüljatud".
Tunnustus.
Peaosa eest filmis "Printsessi päevikud" pälvis ta 2001. aastal Teismeliste valiku auhinna komöödianäitlejatari kategoorias.
Kõrvalosa eest filmis "Saatan kannab Pradat" oli ta 2006. aastal nomineeritud Teismeliste valiku auhinnale näitlejapaari kategoorias koos Meryl Streepiga.
Peaosa (mitte nimiosa) eest filmis "Rachel abiellub" oli ta 2008. aastal nomineeritud Oscarile naispeaosatäitja kategoorias ja Kuldgloobusele draama naisosatäitja kategoorias (ei võitnud kumbagi).
Rolli eest filmis "Pruutide sõda" oli ta nomineeritud 2009. aastal Teismeliste valiku auhinnale kolmes kategoorias, sealhulgas filmikakluse omas, ja võitis neist ühe, komöödianäitlejatari kategooria.
Peaosa eest filmis "Armastus ja teised uimastid" oli ta 2010. aastal nomineeritud Kuldgloobusele komöödia- või muusikalinäitleja kategoorias.
10. jaanuaril 2010 esilinastunud telesarja "Simpsonite" osas "Ükskord Springfieldis" andis ta hääle printsess Penelopele, mille eest pälvis Emmy auhinna dublaažinäitleja kategoorias (kuuest nominendist kolm olid "Simpsonitest").
Naispeategelase hääle dubleerimise eest filmis "Rio" oli ta 2011. aastal nomineeritud Teismeliste valiku auhinnale naishäälnäitleja kategoorias.
Kassnaise rolli eest filmis "Pimeduse rüütli taastulek" pälvis ta 2012 Teismeliste valiku auhinna seiklusnäitlejatari kategoorias ja parima ulmefilmi auhinna "Saturn" naiskõrvalosatäitja kategoorias.
Fantine'i rolli eest filmis "Hüljatud" pälvis ta samal aastal Oscari, Kuldgloobuse ja BAFTA auhinna naiskõrvalosatäitja kategoorias ning lisaks nimetati Saturni kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias ja Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks draamanäitlejatari kategoorias.
Naispeaosa eest filmis "Tähtedevaheline" oli ta 2016. aastal Saturni auhinna nominent naispeaosatäitja kategoorias.
One Piece

"One Piece" (ワンピース "Wan Piisu") on Jaapani "shōnen manga"-sari, mida kirjutab ja illustreerib Eiichiro Oda. Seda serialiseerib Weekly Shōnen Jump alates 19. juulist 1997. Individuaalseid osi avaldab "tankōbon"-köites Shueisha: esimest korda 24. detsembril 1997 ja 97. köide 2020. aasta septembris. "One piece" kujutab noore poisi Monkey D. Luffy seiklusi, kelle keha saab kummi omadused pärast kogemata söödud "deemoni vilja", ja ka tema piraatide meeskonda nimega Õlgkübara Piraadid. Luffy avastab ookeani, otsides maailma ülimat aaret, mis on tuntud nimega One Piece, et saada järgmiseks Piraatide Kuningaks.
Jürgen Innos

Jürgen Innos (sündinud 22. novembril 1976) on eesti psühhiaater, närviteadlane ja tõlkija.
Hermann Haken

Hermann Haken (12. juuli 1927 Leipzig – 14. august 2024 Sindelfingen) oli saksa füüsik.
Ta on tuntud kui sünergeetika rajaja.
Eelisarvurida

Eelisarvurida ehk eelisarvude rida on matemaatiliselt korrastatud arvujada, mida kasutatakse tehnikas toote mingi parameetri arvväärtuste unifitseerimiseks (ühtsustamiseks).
R-eelisarvud.
Eelisarvude rea loomisel on enamasti aluseks geomeetriline jada, s.o jada, mille iga element on saadud eelmise elemendi korrutamisel selle jada jaoks kindla teguriga (kordajaga). Niisugustest ridadest on tuntuim masinaehituses kasutatav eelisarvurida, mille teguriks on arvu 10 juur ja tähiseks R (Prantsuse inseneri Charles Renard`i auks, kes aastail 1877‒1879 ühtsustas aerostaadi kinnitusköite nomenklatuuri).
R-rea elemendid avalduvad kujul
 formula_1
Standarditud on neli põhirida vastavalt juurija "m" väärtustele 5,10, 20 ja 40 (rea tähises olev arv väljendab ühtlasi rea elementide arvu):
Eelisarvude korrutis ja jagatis ning täisarvulised astmed on samuti eelisarvud. Vajadust mööda võib reaväärtusi korrutada teguriga 10"n" ("n" võib olla positiivne või negatiivne). Ridade elementide standardväärtused on vähemal või suuremal määral ümardatud.
R-ridu määravad standardid:
E-read.
Elektroonikas määratakse passiivelementide tunnussuuruste nimiväärtused ‒ takistite takistus, kondensaatorite mahtuvus ja induktiivelementide induktiivsus ‒ E-ridadega. Need on samuti geomeetrilised jadad, mille teguriks on arvu 10 juur, kuid erinevalt R-ridadest avaldub rea teguri juurija "m" kujul 3 • 2"n", seega saab "m" väärtus olla 3, 6, 12, 24, … .
Muid eelisarvuridu.
Arvutitehnikas on kasutusel mälumahtude rida arvu 2 astmetena: 20 = 1, 21 = 2, 22 = 4, 23 = 8, 24 = 16, 25 = 32, 26 = 64, 27 = 128, 28 = 256, 29 = 512, 210 = 1024 (≈ 1×103, 2, 4, …)
Optikariista objektiivi avaarvude geomeetrilise jada teguriks on √2. Avaarvude rea väärtusi (ümardatult): 
0,7 ‒ 1 ‒ 1,4 ‒ 2 ‒ 2,8 ‒ 4 ‒ 5,6 ‒ 8 ‒ 11 ‒ 16 ‒ 22 ‒ 32 …
Teguriga √2 on määratud ka paberi A-rea DIN-formaadid (standard DIN 476 aastast 1922, vastav Euroopa standard EN ISO 216). Baasformaadi A0 pindala on 1 m2 ja küljepikkuste suhe 1 : √2, seega formaat 841 × 1189 mm. Igal järgmisel formaadil on üks küljepikkus 2 korda väiksem (pindala pool eelmisest); küljepikkuste suhe on kõigil formaatidel √2.
Mahepiim

Mahepiim on piim, mis on pärit mahepõllumajanduslikul viisil peetud loomadelt.
E-rida

E-rida ehk E-eelisarvurida on eelisarvude rida, mille alusel standarditakse elektroonika passiivkomponentide põhiparameetri nimiväärtused: takistite nimitakistus, kondensaatorite nimimahtuvus ja osaliselt ka induktiivelementide nimiinduktiivsus. E-read on kindlaks määratud standardiga IEC 60063 aastast 1963.
E-eelisarvurida on geomeetriline jada, s.o jada, mille iga elemendi formula_1 väärtus on eelmisest väärtusest formula_2 rea teguri formula_3 kordselt suurem:
 formula_4
Rea teguri juurija "m" avaldub kujul 3 • 2"n", seega saab "m" väärtus olla 3, 6, 12, 24, … .
Rea liikmete väärtused on ümardatud bii, et ridades E3, E6, E12 ja E24 on nimiväärtustes määravaid kohti kaks ning ridades E48, E96 ja E192 kolm. Rea tähise number näitab selles olevate nimiväärtuste arvu. Seega on reas E3 kolm väärtust, igas järgmises reas on väärtusi kaks korda rohkem. Vastavalt väheneb tolerants (tunnussuuruse lubatav hälve nimiväärtusest protsentides), näiteks püsitakistite puhul järgmiselt:
E3 ‒ 20%, E6 ‒ 20%, E12 ‒ 10%, E24 ‒ 5%, E48 ‒ 2%, E96‒ 1%, E192 ‒ 0,5% (ka 0,25% ja 0,1%).
E-ridade väärtused.
 E6  ( 20%): 10      15      22      33      47      68
 E12 ( 10%): 10  12  15  18  22  27  33  39  47  56  68  82
 E24 (  5%): 10  12  15  18  22  27  33  39  47  56  68  82
 11  13  16  20  24  30  36  43  51  62  75  91
Partitiivverb

Partitiivverb on piirivõimaluseta tegevust väljendav sihiline tegusõna, mis võimaldab lauses kasutada ainult osasihitist. S.t et partitiivverbiga tähistatavat tegevust pole võimalik määratleda kestuse või tagajärgede alusel, samuti ei saa tegevust pidada lõpetatuks või mittelõpetatuks. Aspekti seisukohast on tegemist piiritlemata ehk imperfektiivse aspektiga.
Partitiivverbile vastandub aspektverb, mille tähistatavat tegevust saab määratleda kestuse või tulemuslikkuse alusel ja mis võimaldab lauses kasutada nii osasihitist kui ka täissihitist. 
Vrd "Ema kudus uue kampsuni ja "Ema kudus uut kampsunit
Eesti keel.
Kuna partitiivverb väljendab piirivõimaluseta tegevust, saab seda sisaldavas lauses kasutada ainult osastavas käändes sihitist.
Näiteks 
Tähenduse järgi saab partitiivverbe jaotada rühmadesse:
 "Kes oleks osanud arvata, et Mart imetleb endast vanemaid inimesi";
 "Orkaan, mis ohtlikult lähenes, keerutas palju tolmu üles";
 "Jõulud lähenesid kiirelt, mistõttu hakati muidu ilmetult seisvaid maju kaunistama";
 "Ants, kes muidu suudki lahti ei teinud, vääris seekord lausa medalit";
 "Meelis segas mind, seega pidin ta ära ajama".
Eesti keele partitiivverbe.
Eesti keeles on küllaltki palju partitiivverbe,
Ekvivalent (keemia)

Keemiline ekvivalent ehk ekvivalentmass on liht- või liitaine mass, mis keemilistes rektsioonides on ekvivalentne (samaväärne) ühe grammi (täpsemini 1,00797 g) vesinikuga. Kuna SI-süsteemis on ainehulga ühik mool, pole ekvivalentmassi mõiste järele enam vajadust. 
Lihtaine ekvivalent on vastava keemilise elemendi aatommassi ja valentsiarvu suhe. Liitaine keemilise ekvivalendi leidmiseks tuleb aine molekulmass jagada tema molekuli koostisesse kuuluvate positiivsete ioonide arvu ja valentsi korrutisega. Näiteks alumiiniumsulfaadi Al2(SO4)3 ekvivalentmass on 342/(2×3) = 57.
Praktilistes arvutustes oli kasutusel grammekvivalent (lühemalt vaal) või kilogrammekvivalent (kilovaal) – see on aine hulk, mille mass grammides või vastavalt kilogrammides on arvuliselt võrdne aine keemilise ekvivalendiga. Näiteks alumiiniumsulfaadi grammekvivalent on 57 g ja kilogrammekvivalent 57 kg.
Ekvivalentide seadus ütleb, et ained reageerivad üksteisega oma ekvivalentmassiga võrdelistes kogustes.