tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andreas von Steinberg

Andreas von Steinberg (ka "Andreas von Stenberg"; ? – 25. veebruar 1375) oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1354–1375.
Tema täpne päritolu pole teada, sest Steinbergi-nimelisi suguvõsasid on mitu. Kõige tõenäolisem on, et Andreas pärines Hildesheimi lähedalt.
Teada pole ka millal ta orduga liitus. Esimest korda on teda mainitud seoses 1343. aastal Paides toimunud ordukäsknike kohtumisega, kus ta osales veel tavalise rüütelvennana. Aastatel 1347–1349 oli von Steinberg Vindavi komtuur, seejärel viie aasta kohta temast teated puuduvad.
1354. aastal temast von Steinbergist aga maamarssal, kellena ta tegutses koguni 21 aastat, teenides ordumeistritest Goswin von Heriket, Arnold von Vitinghofft ja Wilhelm von Friemersheimi. Teda ületab ametiaja pikkuse poolest vaid Wolter von Plettenbergi ajal samal positsioonil 27 aastat olnud Johann von dem Broele. Hermann von Wartberge kroonika järgi osales Steinberg eriti aastatel 1369–1375 ka sõjategevuses.
Jaatav kõneliik

Jaatav kõneliik ehk afirmatiiv on kõneliik, mis väljendab öeldisega kirjeldatava tegevuse jaatust. 
Nt: "Isa sõitis laupäeval tööle." 
"Ta olevat eile abiellunud."
"Tahaks puhata, aga vaja on hoopis tööd teha."
"Tänaval lauldakse, aga kusagil peetakse matuseid."
Eesti keel.
Lause jaatava sisu märkimiseks ei kasutata tavaliselt spetsiaalseid vormivahendeid, ja kui need esinevad, siis väljaspool öeldist. 
Jaatust märkivad rõhumäärsõnad võivad esineda üksnes vastuses küsimusele, nt: "Kas sa tahad minuga kinno tulla? - Jah, tahan küll."
Iseseisvas jaatavas väitlauses on öeldis harilikult lauses teisel kohal (vt V-2 sõnajärg), teemana esitatava lause moodustaja järel. 
Nt: "Seeni korjates sattus Lembit muistse linnuse varemete juurde."
Vaata ka.
eitav kõneliik
Peter Mandelson

Peter Benjamin Mandelson, parun Mandelson (sündinud 21. oktoobril 1953 Londonis) on leiboristist Briti poliitik.
Peter Mandelson oli 2009. aastast kuni 2010. aasta maini Gordon Browni valitsuse esimene riigisekretär, riiginõukogu lordpresident ja kaubandusminister. Kaubandusministri ametlik ametinimetus oli äri-, innovatsiooni ja kutseoskuste riigisekretär ("Secretary of State for Business, Innovation and Skills").
Aastatel 1997–1998 oli ta portfellita minister Tony Blairi valitsuses.
1998. aastal kaubandusminister, ametliku nimetusega kaubanduse ja tööstuse riigisekretär. Astus ajakirjanduse rünnaku alla sattununa ametist tagasi 23. detsembril.
1999. aasta oktoobrist 2001. aastani Põhja-Iirimaa asjade riigisekretär.
2004–2008 Euroopa Liidu kaubandusvolinik.
2009–2009 kaubandusminister, ametliku nimetusega äri, ettevõtluse ja regulatoorse reformi riigisekretär ("Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform").
2024. aastal nimetas peaminister Keir Starmer ta Suurbritannia suursaadikuks USA-s.
Starmer vallandas Peter Mandelsoni 11. septembril 2025 pärast seda, kui ajalehes The Sun avaldati toetavad e-kirjad, mille ta oli saatnud Jeffrey Epsteinile pärast tema vahistamist 2008. aastal.
The Resistance

"The Resistance" on Muse´i viies stuudioalbum. Album avaldati septembris 2009.
Lood.
Singlid
2010. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2010. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused on 74. meeste maailmameistrivõistlused jäähokis, mis toimusid Saksamaal 7.–23. maini. Maailmameistriks tuli Tšehhi, kes alistas finaalis Venemaa.
Võistluspaigad olid Kölnis ja Mannheimis. Lisaks peeti MM-i avamäng Gelsenkirchenis, jalgpalliklubi Schalke 04 kodustaadioonil Veltins-Arenal. Saksamaa ja USA vahelises alagrupi avamängus sündis uus pealtvaatajate MM-i rekord, kui tribüünidel oli 77 803 pealtvaatajat.
Maailmameistrivõistluste korraldus oli sama, kui üheksal eelmisel korral. Algul mängiti neljas alagrupis, kus kolm paremat jätkasid vaheturniiril kahes alagrupis, mille kaks viimast selgitasid paremuse 13.–16. kohani ning meistriliigast kaks väljakukkujat. Kui Slovakkia oleks jäänud alagrupis neljandaks siis nemad ei langenuks I divisjoni, kuna nad korraldasid 2011. aasta maailmameistrivõistlused. Vaheturniiri mõlema alagrupi neli paremat mängisid veerandfinaalis, mille võitjad mängisid poolfinaalis. Poolfinaali kaotajad selgitasid pronksmedali saaja ja võitjad mängisid MM-tiitlile.
Alagrupid.
Meeskonnad olid jagatud nelja alagruppi. Igas alagrupis kohtusid meeskonnad korra omavahel, seega kogunes meeskonnale kolm mängu ja kogu alagrupis kuus kohtumist. Mängud ei tohtinud lõppeda viigiga. Meeskond sai normaalajal lõppenud võidu eest tabelisse kolm punkti. Kui normaalaeg lõppes viigiga sai kumbki meeskond ühe punkti ja mängiti 5 minutine lisaaeg nelja väljakumängijaga vastasmeeskonnaga. Kui ka lisaajal ei selgunud võitja, võeti kasutusele trahvivisked. Lisaajal või trahvivisetest võidu saanud meeskond sai veel ühe punkti tabelisse.
Vahegrupid.
E-vahegrupp.
Vahegruppidesse võetakse kaasa ka alagrupis saadud punktid.
Ida-Jeruusalemm

Ida-Jeruusalemm on Jordaania poolt 1948. aasta Araabia-Iisraeli sõjas vallutatud Jeruusalemma osad, mille Iisrael 1967. aastal kuuepäevases sõjas omakorda hõivas. Ida-Jeruusalemma jääb Jeruusalemma vanalinn koos selliste judaismi, islami ja ristiusu pühapaikadega nagu Templimägi, Läänemüür ja Al-Aqsa mošee ja Püha Haua kirik.
Aastatel 1949–1967 nimetati Ida-Jeruusalemmaks Jordaaniale kuuluvat osa linnast, pindalaga 6,4 ruutkilomeetrit.
1967. aastal lülitas Iisrael 70 ruutkilomeetrit annekteeritud Läänekalda ja Jordaania Jeruusalemma alasid Jeruusalemma haldusüksuse koosseisu ja rakendas territooriumi nimetamiseks nimetust Ida-Jeruusalemm.
Hiljem on Iisraelis Ida-Jeruusalemmaks nimetatud 1967. aastal hõivatud territooriumite seda osa, millel elavad araablased.
1967. aasta ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nõudis Iisraelilt hõivatud territooriumite vabastamist. 1980. aastal Knesseti poolt heas kiidetud seadus deklareeris, et jagamatu Jeruusalemm on Iisraeli pealinn, piire määratlemata (vaata Jeruusalemma seadus). ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nr. 478 (20. august 1980) kuulutas deklaratsiooni tühiseks ning ÜRO ja enamik maailma riike ei tunnusta tänini Jeruusalemma Iisraeli pealinnana.
Valve Kirsipuu

Valve Kirsipuu (sünninimi Valve Elu; 5. märts 1933 Tallinn – 20. september 2017 Korfu) oli eesti majandusteadlane ja poliitik.
Valve Kirsipuu lõpetas 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ja 1965. aastal Moskvas NSV Liidu Majandusmatemaatika Keskinstituudi aspirantuuri majandusteaduste kandidaadi kraadiga.
Alates 1964. aastast töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis esialgu nooremteadurina, seejärel vanemteaduri ja teadussekretärina. Aastatel 1965–1993 oli ta ühtlasi Eesti Raadio majanduskommentaator, aastatel 1979–1992 ka Eesti Majandusjuhtide Instituudi dotsent. Pärast Majanduse Instituudist lahkumist oli Kirsipuu 1989–1992 Teaduste Akadeemia Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi teadussekretär.
Kirsipuu oli Riigikogu 7., 8. ja 9. koosseisu liige. 1992. aastal pääses ta Riigikokku Mõõdukate nimekirjas.
Valve Kirsipuu kuulus Eesti Reformierakonda selle algusest peale.
1999. aasta lõpus tabas politsei toonase Riigikogu liikme autoroolist 1,18-promillise joobega, talle määrati 4000 krooni trahvi.
2017. aasta Eesti Reformierakonna juhi valimistel toetas Kirsipuu Hanno Pevkurit.
Kirsipuul on poeg Mart Kirsipuu.
10. septembril 2017 sai Valve Kirsipuu turismireisil Kreekas Korfu saarel ujumise ajal infarkti. 10 päeva hiljem suri ta Korfu saare haiglas
Simon Sebag-Montefiore

Simon Jonathan Sebag Montefiore (sündinud 27. juunil 1965 Londonis) on Briti ajaloolane ja kirjanik, kes on spetsialiseerunud Venemaa ja Nõukogude Liidu ajaloole.
Ta on rahvuselt juut. Tema isa Stephen Eric oli arst ja pärines mõjukast Sefaradi juudi suguvõsast, kuhu kuulus diplomaate ja pankureid kõikjal Euroopas. Tema ema Phyllis April oli romaanikirjanik ning pärines vaesest õpetlaste perest. Ema vanemad olid Leedu juudid, kes püüdsid emigreeruda New Yorki, aga nad said petta ja nad tõsteti Iirimaal Corkis laevalt maha.
Sebag Montefiore õppis Cambridge'i ülikoolis ajalugu. 1990. aastatel reisis ta palju endises NSV Liidus ning tegi kaastööd ajalehtedele Sunday Times, New York Times, The New Republic ja The Spectator.
Tema raamatuid on tõlgitud enam kui 35 keelde ja neist on saanud ülemaailmsed menukid, mis on võitnud ka kirjandusauhindu. Tema teos "Stalin" võitis 2004. aasta Briti raamatuauhinna aasta parima ajalooraamatu kategoorias. "Noor Stalin" võitis Los Angeles Timesi raamatuauhinna parima eluloo kategoorias ja kaks filmistuudiot on ostnud selle põhjal filmi tegemise õiguse.
Sebag Montefiore on Kuningliku Kirjandusühingu liige. Tema abikaasa Santa Montefiore on samuti romaanikirjanik. Nad elavad koos laste Lily ja Sašaga Londonis.
Prigorodnõi rajoon

Prigorodnõi rajoon (vene keeles "Пригородный район", osseedi keeles "Горæтгæроны район") on Põhja-Osseetia haldusüksus.
Rajoonikeskus on Oktjabrskoje. Rahvaarv 2002. aasta andmetel 103 000.
Rajooni idaosa kuulus 1944. aastani Inguššiale, kuid pärast inguššide küüditamist Kesk-Aasiasse likvideeriti Inguši autonoomia ning territoorium anti Põhja-Osseetia koosseisu.
1992. aasta juulis moodustas Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu Inguši Vabariigi selle piire määramata. 31. oktoobril puhkes Prigorodnõi rajoonis verine konflikt osseetide ja inguššide vahel, kohale toodi Venemaa sõjaväeüksused. Hukkus üle 600 inimese. Inguššidest elanikkond oli sunnitud põgenema.
Lambiharikromosoom

Lambiharikromosoom (inglise "lampbrush chromosome") on kromosoomi suuremõõtmeline erivorm, mis esineb mitmete selgroogsete ja selgrootute loomade primaarsetes ootsüütides ning "Drosophila" spermatotsüütide meioosi esimese profaasi keskosa diploteenis.
Neile kromosoomidele on iseloomulik kromatiidide paljudest kromomeeridest lateraalselt välja ulatuvad ja ajas muutuva paiknevusega sajad lingud. Need on varieeruva pikkusega ning tõenäoliselt on neist igaüks geen, millelt toimub aktiivne transkriptsioon ehk RNA süntees. Seetõttu on lingud kaetud RNA ja valkudega ning need kaovad niipea, kui RNA süntees lõpeb. Lingude lõplik kadumine leiab aset siis, kui munarakk läbib diploteeni. Näiteks inimese ootsüütides võib see seisund kesta aastaid – alustades looteea 6–7 kuust kuni fertiilse ea lõpuni. See tähendab, et kromosoomidel võib labiharjataoline struktuur olla väga pikka aega.
Üks ling sisaldab alati sama DNA järjestust, mille pikkus on tavaliselt 50 000 – 200 000 DNA aluspaari, kuid on võimalik ka koosnemine enam kui miljonist aluspaarist. Neilt kromosoomiosadelt toodetakse suures koguses RNA-d, mis on vajalik valgusünteesiks. Suurem osa DNA-st jääb aga siiski tugevalt kondenseerunuks kromosoomi tsentraalsele teljele ning sealsed geenid ei avaldu.
Kõige paremini on lambiharjakromosoomid jälgitavad kahepaiksete oogeneesis, kui toimub esimene profaas. Sel ajal on homoloogilised kromosoomid, mis on eelnevalt duplitseerunud ja koosnevad seetõttu kahest tütarkromatiidist, läbi teinud ristsiirde ning veel kiasmide kohtades koos. Neil on pikkust kuni 800 μm, mistõttu saab neid vaadelda isegi valgusmikroskoobiga. Sabakonnaliste ovotsüütides ongi lambiharikromosoomid kõige suuremad ning seal neid ka esmakordselt vaadeldi (Walther Flemming 1882. aastal salamandril "Ambystoma mexicanum").
Lambiharikromosoomidest on olnud kasu kromosoomide transkriptsiooniaktiivsuse uurimisel. See on võimalik tänu sellele, et erinevalt biosünteetiliselt inertsetest mitoosi kromosoomidest ja täiesti lahtipakitud ning lootusetult sassis interfaasi kromatiinist, mis ei luba ühte kromosoomi teisest eristada, on lambiharikromosoomidel hästi näha tugevalt kondenseerunud tütarkromatiidide osad ja lateraalsed lingud ehk individuaalsete kromatiidide transkriptsiooniliselt aktiivsed piirkonnad. Näiteks tõendati lambiharikromosoomide tsütoloogilistele uuringutele toetudes see, et kromosoomi moodustab algusest lõpuni üks DNA molekul.
Lambiharikromosoomid võivad olla isegi suuremad kui kahetiivaliste polüteensed kromosoomid, mis on sarnaselt esimestega erandlikud ja sisaldavad lahtikeerdunud kohti ehk puhve ("puff"), mis näitavad interfaasi ajal kohti, kus toimub aktiivne RNA süntees. Puhvid tekivad ja kaovad teatud kromosoomipiirkondades kindlates arengustaadiumides või vastusena keskkonnamõjutustele.
Termin "lambiharikromosoom" tuleneb arvatavasti sellest, et 19. sajandi lõpu tsütoloogidele meenutasid need kromosoomid petrooleumlambi klaasi puhastamisel kasutatud lambiharja. Tänapäevane vaste lambiharjale võiks olla pudelihari.
Palestiina Rahvuslik Omavalitsus

Palestiina Rahvuslik Omavalitsus (araabia keeles السلطة الوطنية الفلسطينية‎) on Läänekalda ja Gaza tsooni valitsemiseks loodud haldusorganisatsioon.
Palestiina Omavalitsus loodi 1994. aastal vastavalt Oslo lepinguis kokku lepitule viis aastat tegutsema pidanud vahevalitsusena. Nende viie aasta jooksul pidanuks Iisrael ja PVO jõudma kokkuleppele Palestiina edasise staatuse osas.
Oslo lepingute kohaselt pidid Palestiina Omavalitsuse vastutusalasse jääma Palestiina linnapiirkondade julgeoleku- ja tsiviilküsimused ning Palestiina maapiirkondade tsiviilküsimused. Lepingud ei käsitlenud Ida-Jeruusalemma.
Palestiina Omavalitsuse president on alates 2005. aastast Fataḩi esindaja Maḩmūd ‘Abbās. Tal ei ole võimu Gaza tsooni üle, mida kontrollib konkureeriv Ḩamās.
Kārlis Vērdiņš

Kārlis Vērdiņš (sündinud 28. juulil 1979 Riias) on läti luuletaja, kriitik ja kirjandusteoreetik.
1998–2004 õppis ta Läti Kultuuriakadeemias kultuuriteooriat, kus sai bakalaureuse- ja magistrikraadi. Doktorikraadi kirjandusteaduse eraialal sai ta 2009. aastal Läti Ülikoolis.
Igor Kotjuh

Igor Kotjuh (sündinud 22. mail 1978 Võrus) on Eesti luuletaja, õpetaja, kirjastaja, ajakirjanik, esseist ja tõlkija.
Elulugu.
Kotjuh on nii ema kui isa poolt pooleldi ukrainlane. Ülejäänud taust jaguneb järgmiselt: valgevene (50%), eestlane/setu (25%) ja vene (25%). Tema emapoolsed sugulased, ka vanaema, elasid Tšernigivi lähistel väikses Zabarovka külas Ukrainas. Kodune keel oli vene keel ja sestap on see ka tema emakeel.
Ta õppis 1985–1996 Võru 2. Keskkoolis. Kotjuh on lõpetanud 2009. aastal Tartu Ülikooli, õppinud eesti keelt võõrkeelena, eesti kirjandust ning Tallinna Ülikoolis kõrvalerialana suulist ja kirjalikku tõlget. Alates 2010. aastast on õppinud Tallinna Ülikooli magistriõppes kirjandusteadust. 
Ta on kirjastuse Kite ja eestivene kirjandusportaali Tuulelohe (www.tvz.org.ee) asutaja ja toimetaja. Alates 2006. aastast Eesti Kirjanike Liidu liige. Eesti PEN-klubi taasasutamisel 3. veebruaril 2010 valiti ta selle juhatuse liikmeks.
Ta oli eesti keele ja kirjanduse õpetaja Koigi Koolis (2021–2023)
Looming.
Kotjuh kirjutab ka eesti, kuid eelkõige vene keeles.
Kotjuhi luulet on tõlgitud eesti, soome, rootsi, norra, inglise, bulgaaria ja prantsuse keelde. Ta ise tõlgib eesti luulet, esseistikat ja lastekirjandust vene keelde, samuti vene luulet ja esseistikat eesti keelde.
Isiklikku.
Tema vend Dmitri Kotjuh on fotograaf.
Russneft

Avatud aktsiaselts naftakompanii Russneft (vene keeles "РуссНефть") on Venemaa ettevõte.
2008. aastal tootis ettevõte umbes 14 miljonit tonni toornaftat. Ettevõtte omanduses on naftarafineerimistehased Orskis ja Krasnodaris, naftaterminal ja sadakond bensiinijaama.
Peakorter asub Moskvas.
Russneft asutati 2002. aasta septembris algselt Slavnefti ning Varjogannefti ühendamisel. Asutajateks ja algseteks omanikeks olid Slavnefti endine juht Mihhail Gutserijev ja tema partnerid. Gutserijevist sai Russnefti president.
2007. aastal kohtu küüsi sattunud Gutserijev müüs oma osaluse Oleg Deripaska ettevõttele Basic Element, loobus ettevõtte presidendi ametist ja pages Suurbritanniasse.
2009. aasta lõpul loobus kohus Gutserijevi vastu esitatud maksupettuse süüdistusest ja Suurbritanniale esitatud väljaandmistaotlusest. 2010. aasta jaanuaris omandas Gutserijev taas kontrollpaketi ettevõttes.
2010. aasta aprillis müüs Gutserijev 49% osalusest ettevõttele AFK Sistema ning hiljem 2% Sberbankile. Aprillis lõpetati ka Gutserijevi vastu algatatud süüdistus illegaalses äritegevuses kuriteokoosseisu puudumise tõttu. Juunis valiti Gutserijev taas ettevõtte presidendiks.
Neveli rajoon

Neveli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Pihkva oblasti lõunaosas. Piirneb Valgevenega.
Halduslikult jaguneb rajoon on alates 2015. aastast Neveli linnaks ja viieks külaasunduseks (vallaks).
1959. aastal oli rajooni rahvaarv 61 653. 2009. aastal oli rajoonis 27 200 elanikku ja 2021. aastal 22 289 elanikku.
Novorževi rajoon

Novorževi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Pihkva oblasti keskosas.
Rajoonis on Novorževi linn ja 3 külaasundust. Külaasundustes on 437 küla, neist suuremad on Orša, Võbor ja Makarovo.
Novosokolniki rajoon

Novosokolniki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Pihkva oblasti lõunaosas.
Rajoonis on Novosokolniki linn ja 4 külaasundust.
Peeter Pihel

Peeter Pihel (sündinud 28. veebruaril 1980) on eesti kokk.
Ta on lõpetanud Kuressaare Ametikooli koka erialal.
Pihel on juhtinud TV3 saadet "Peetri köök". 
Ta on osalenud Sörve JK ja Saaremaa JK liikmena 2011. aastal Eesti meistrivõistlustel jalgpallis.
Gemmatimonas

Gemmatimonas ("gemmatus" 'pungumise teel tekkiv' ja "monas" 'üksus, ühik') on perekond gramnegatiivseid baktereid, millest on seni õnnestunud laboris kasvatada ainult kahte esindajat ("Gemmatimonas aurantiaca" ja "Gemmatimonas phototrophica").
Sellesse perekonda kuuluvad bakterid on liikuvad, pulgakujulised ja mesofiilsed. Kasvavad aeroobsetes tingimustes ja ei moodusta endospoore. Paljunevad pooldumise teel, kuid esineb ka pungumist. Rakukest ei sisalda diaminopimeliinhapet. Põhilised rasvhapped on iso-C15:0, C16:1 ja C14:0. Tüüpesindaja ("G. aurantiaca") DNA G+C sisaldus on 66,0 %.
Velikije Luki rajoon

Velikije Luki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Pihkva oblasti lõunaosas.
Alates 10. detsembrist 2014 on rajoonis neli külaasundust (valda). Enne seda oli valdu 11. Rajooni halduskeskus asub Velikije Lukis, mis ei kuulu rajooni.
Emil Rutiku

Emil Rutiku (sündinud 7. novembril 1963 Bakuus) on eesti poplaulja ja meelelahutustegelane.
Ta on bluusiansambli Compromise Blue solist.
Ta kandideeris Eesti Iseseisvuspartei nimekirjas 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ja sai 338 häält.
20. septembrist 2014 on ta Eesti Vabaerakonna juhatuse liige.
Rutiku osales 2012. aastal telesaates "Tähed jääl", kuid jättis tervislikel põhjustel saate pooleli. 
Ta on üles astunud ka Eesti metsa kaitseks. 
Isiklikku.
Tema tütar Hanna Korsar on moelooja.
Hugo Schuchardt

Hugo Ernst Mario Schuchardt (4. veebruar 1842 Gotha – 21. aprill 1927 Graz) oli väljapaistev saksa keeleteadlane.
Ta uuris eriti romaani keeli ja baski keelt.
Ta on arendanud keelemuutuste lainemudelit, sellega avaldades mõju lingvistilise geograafia arengule. Ta töödel oli mõju F. de Saussure'i strukturalismile.
Margus Jaanovits

Margus Jaanovits (sündinud 13. juulil 1970 Türil) on eesti näitleja.
Haridus.
Ta lõpetas 1988. aastal Türi 1. Keskkooli ning 1994. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16.lend) ja töötab samast aastast näitlejana Vanemuise teatris.
Isiklikku.
Ta on 2010. aastast abielus balletiõpetaja ja võimlemistreeneri Maarja Jaanovitsiga, neil on tütar Hanna Brigita..
Hüüdlause

Hüüdlause ehk eksklamatiivlause on kommunikatiivne lausetüüp, mis väljendab kõneleja emotsionaalset suhtumist lauses esitatu kohta. 
Kirjas on hüüdlause järel hüüumärk. Tundmuste rõhutamiseks kasutatakse hüüdlauses mitmesuguseid hüüdsõnu, nt "ahaa, oi, oo, oijah".
Hüüdlause viitab sellele, et millegi intensiivsus on ootuspärasest suurem. Hüüutuum, millega tähistatut tõstetakse esile kui tähelepanuväärset, sisaldab mingi skaalalise tähendusega sõna.
Väitlausepärane hüüdlause.
Väitlausepärasel hüüdlausel on kaks ülesehitustüüpi: 
"Küll sa oled ikka armas! Kus pistis alles kisama!" 
"On alles segadus! Rääkis ta vast loo!"
Komplementlausekujuline hüüdlause.
Komplementlausekujuline hüüdlause algab siduva ase- või määrsõnaga "kui, missugune ~ milline ~ mis, kuidas". Teiste siduvate sõnade puhul peab tuumaga märgitu tähelepanuväärsus selguma kontekstist.
"(Vaata), kui kena neid! Milline kaunitar! (Näe), kuidas elu muutub! Keda ma kuulen!"
Hüüdfraaslause.
Hüüdfraaslause on ainult hüüdsõnast koosnev vormellause. 
"Ahaa! Noh! Hahaa! Hurraa!"
Nimisõnafraasiga hüüdfraaslause.
Nimisõnafraasi sisaldav hüüdfraaslause koosneb hüüdfraasist, mille tuumaks on nimisõnafraas.
"Oi neid lapsi! Oh poisid, poisid! Oh õnnetust!"
Aleksander Kapp

Aleksander Leon Richard Kapp (6. juuli 1874 Suure-Jaani – 9. september 1940 Tallinn) oli eesti vaimulik.
Aleksander Kapp sündis Suure-Jaanis köster Joosep Kapi pojana. Lõpetas Liivimaa Maagümnaasiumi 1892. aastal kuldaurahaga. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1892–1901. Oli prooviaastal Peterburi Jaani koguduses (Rudolf Kallase juures). Vajalikud konsistooriumi eksamid sooritas kahes osas: Riias Liivimaa Konsistooriumis 1901. aastal ning Peterburi Konsistooriumi juures 1904. aastal. Ordineeriti õpetajaametisse 29. veebruaril 1904. Korp! Fraternitas Estica auvilistlane.
Ta oli Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja 1904–1905. Aastal 1906 oli Tallinna Pauluse koguduse õpetaja. Aastatel 1906–1940 oli Tallinna Toompea Kaarli koguduse 1. pihtkonna õpetaja. Oli 1927–1935 Tallinna praostkonna praost. Aastatel 1931–1934 ja 1940 oli Konsistooriumi assessor ning 1933–1934 piiskopi kohusetäitja.
Oli Asutava Kogu ja IV Riigikogu liige Kristliku Rahvaerakonna liikmena.
Pere.
Isa Joosep Kapp oli Suure-Jaanis koolmeister, samuti vend Hans Kapp; vend Artur Kapp oli helilooja. Heliloojad olid ka vennapojad Eugen Kapp (venna Arturi poeg) ja Villem Kapp (venna Hansu poeg). Emapoolne tädi oli skulptor Erna Viitol.
Abikaasa oli Hanna von Ruckteschel. Aleksander Kapil oli neli last. Väimees (tütre Martha mees) Julius Juhkentaal oli samuti kirikuõpetaja.
Johann von Ohle

Johann von Ohle oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1387–1393.
Johann von Ohle pärines Kölni peapiiskopkonnas Vestfaalis asuvast Ohlest Plettenbergi lähedalt. Tema suguvõsa pärines Arnsbergi krahvide ministeriaalide seast ja hiljem sai see lääne nii Arnsbergi krahvidelt kui ka Kölni peapiiskopilt. Johanni isa oli arvatavasti Eberhard von Ohle.
1381. aastal oli Johann veel ilmikuna Vestfaalis, kuid seejärel astus ta Saksa ordusse ja tegi kiiret karjääri, tõustes juba 6 aasta pärast Liivimaa haru maamarssaliks. Selles ametis oli ta kuus järgmist aastat, siis aga ta loobus sellest ning oli aastatel 1402–1403 Dünamünde komtuur. Tema edasisest saatusest pole midagi teada.
Bernhard Hövelmann

Bernhard Hövelmann oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1395–1404.
Hövelmanni täpset päritolu pole teada, küll aga oli ilmselt tema lähisugulaseks Dietrich Hövelmann, kes temaga tegevusajal Kuldīga komtuur oli.
Aastatel 1387–1390 oli Hövelmann Dünaburgi komtuur, viie aasta pärast sai temast aga maamarssal. Pärast seda, kui tema ametiaeg 1404. aastal lõppes, pole tema saatusest enam midagi teada.
Viive Noor

Viive Noor (sündinud 7. oktoobril 1955) on eesti graafik.
Lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli, töötas aasta Joonisfilmis. 1976. aastal astus Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti moekunsti erialale. Lõpetas 1981. aastal "cum laude". Lõputööna esitas komplekti rahvuslikel ainetel kostüüme ning graafika erialal lõputöö “Lasteraamatuillustratsioonid ja kujundus”.
Tema teoseid asub Eesti Rahvusraamatukogu kunstikogus, Eesti Lastekirjanduse Keskuse kunstikogus, Hiroko Mori &amp; Stasys Museumi kogus Jaapanis ning paljudes erakogudes Eestis, Jaapanis, Lätis, Leedus, Prantsusmaal, Soomes, Saksamaal, Venemaal jm.
Viive Noor on Eesti Kujundusgraafikute Liidu juhatuse liige, raamatugraafika sektsiooni esimees.
Ta töötab Eesti Lastekirjanduse Keskuses kunstieksperdi ja kuraatorina ning Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemia illustratsiooni õppejõuna. On Tallinna illustratsioonitriennaali “Pildi jõud” (TIT) – Läänemere maade raamatukunstnike näitus-konkurss – algataja, organisaator ja kuraator (2003, 2006, 2009, 2013).
Emajõe-Suursoo looduskeskus

Emajõe-Suursoo keskus on Kavastu külas Emajõe vasakul kaldal asuv looduskeskus.
Keskuse hoone on ehitatud endise Kantsi kõrtsi müüridele. Varem asus samas paigas Uue-Kastre piiskopilinnus.
Keskuse juures asub Kantsi loodusrada, mis tutvustab Emajõe kallast ning mille juures on väike vaatetorn.
Oskar Ellek

Oskar Ellek (vene keeles "Оскар Генрихович Эллек"; 21,juuni 1875 Tallinn – 1933 Leningrad, NSV Liit) oli eesti kommunist, Eesti Töörahva Kommuuni "kontrrevolutsioniga võitlemise kommisjoni Narwa osakonna" esimees. 5. detsembrist 1918 kuni 18. jaanuarini 1919 allkirjastas ta 53 inimese surmaotsused.
Karl von Silfwerharnisk

Karl Ernst von Silfwerharnisk (20. aprill 1759 – 15. märts 1809 Tallinn) oli rootsi päritolu Saksi-Weimari sõjaväelane (ooberstleitnant) ja Viimsi mõisnik (1802–1809).
1798. aastani oli ta abikaasa kaudu ka Läänemaa Karuse kihelkonna Kiska ja Vatla mõisa pandiomanik.
Perekond.
Tema vanemad olid 1653 Rootsi aadlikuks (nr 697) saanud Hämeenlinna komandandi Mathias Silfwerharniski (maetud 1670) Eestimaale elama asunud pojapoeg, Haeska mõisnik leitnant Karl Gustav von Silfwerharnisk ja Essu mõisast pärit Anna Margaretha von Rehbinder (1724–1790). Tema vend Gustav Wilhelm von Silfwerharnisk (1755–1820; Густав Карлович Зильбергарниш) oli Peterburi ülempolitseimeister (1800), Harkivi kubermangu (Слободско-Украинская губерния) kuberner (1802) ja salanõunik (1807).
Ta abiellus 15. märtsil 1784 Eestimaa maanõuniku riigikrahv Berend Heinrich von Tiesenhauseni tütre, Vatla mõisa pärijanna Charlotte Christine von Tiesenhauseniga (surnud 1806). 
 Abielust sündisid:
Passiivilause

Passiivilause on lause, kus mingitel põhjustel tegevussubjekt ei esine grammatilise subjektina, näiteks "See pilt on valmis joonistatud"; "Mängija visati võistkonnast välja".
Aluseta passiivilaused.
Aluseta passiivilaused väljendavad alati tegevust, jättes selle tegija ebamääraseks või tõrjudes selle tagaplaanile. Aluseta passiivilaused on dünaamilised, nt "Pärast kooli mindi trenni"; "Kusagil karjutakse". Aluseta passiivilause öeldiseks võib olla nii sihiline kui ka sihitu verb.
Aluseta passiivilause öeldis võib esineda ka kujul "saama"-verbi ainsuse 3. pööre + "tud"-kesksõna, nt "Kavandi kallal saab/sai kõvasti tööd tehtud". Selliseid lauseid kasutatakse siis, kui tahetakse osutada iseenda (s.o kõneleja) osalemisele tegevuses ilma ennast otse nimetamata.
Alusega passiivilaused.
Alusega passiivilaused väljendavad pigem seisundit, millesse tegevusobjekt on mingi tegevuse tulemusel sattunud. Alusega passiivilaused on staatilised.
Mika Kihlström

Mika (Mikael) Kihlström (17. märts 1969 Helsingi – 1. oktoober 2000 Helsingi) oli Soome poksija.
Kihlström oli neljakordne Soome meister üliraskekaalus (üle 91 kg) aastatel 1991–1994. Ta osales ühe korra Eesti NSV - Soome sõpruskohtumistel ning võitis oma kohtumise 1991. aastal.
Kihlström sai pronksmedali üliraskekaalus (üle 91 kg) 30. Euroopa meistrivõistlustel 1993. aastal (Bursas).
Kihlström poksis septembrist 1995 kuni maini 2000 elukutselisena. Ta pidas kokku 14 kohtumist, millest võitis 11 (neist 3 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist. 
Kihlström oli septembris 2000 puhastamas lahustiga ühe Helsingi poksisaali põrandat, kui lahustiaurud süttisid ja tema riided võtsid samuti tuld. Nädalajagu hiljem suri Kihlström saadud põletushaavadesse.
Georges Bataille

Georges Bataille (10. september 1897 Billom – 8. juuli 1962 Pariis) oli prantsuse kirjanik ja filosoof. Ta on mõjutanud kõiki poststrukturaliste, eeskätt Jacques Derrida'd ja Gilles Deleuze'i.
Ylämaa vald

Ylämaa on endine vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas. Asub Lõuna-Soome läänis.
1. jaanuaril 2010 ühines Ylämaa vald Lappeenranta linnaga.
Ylämaa vald asutati 1929. aastal. Valla kagupoolseim osa Timperilä anti 1940. aastal üle Nõukogude Liidule.
Külad.
Hujakkala, Hyttilä, Häsälä, Ihaksela, Kallola, Lahnajärvi (keskus), Lavola, Nurmela, Nutikka, Paakkala, Rumpu, Sirkjärvi, Säämälä, Villala, Väkevälä, Ylijärvi
Hjalmar Pöhl

Hjalmar-Fritjof Pöhl (24. veebruar 1908 Tallinn – 12. juuni 1964 Maarianhamina, Ahvenamaa, Soome) oli eestirootsi vaimulik ja usuteadlane.
Elulugu.
Hjalmar Pöhli isa Hans Pöhl oli kooliõpetaja, eestirootslaste esimesi haritlasi ja rahvuslikke äratajaid. Hjalmar Pöhl lõpetas aastal 1928 Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1928–1933 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, õppis 1935–1936 ja 1940–1941 TÜ õigusteaduskonnas, "lic. teol." (1954, Lundi Ülikool), "lic. phil." (1956, samas). Seejärel jätkas ta õpinguid Uppsala Ülikoolis ja ordineeriti õpetajaametisse 5. juunil 1933 Skara toomkirikus piiskop Hjalmar Danelli poolt.
Aastal 1933 teenis ta Rootsi praostkonna vikaarõpetajana. Aastal 1934 Tallinna Rootsi-Soome Mihkli kogudust. Kuna Karl Nilsson lahkus Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja kohalt, siis asus Hjalmar Pöhl aastal 1934 Vormsi koguduse õpetaja kohale. Samuti oli ta 1934–1944 tegev ka Rootsi meremisjoni õpetajana ja oli rahvusvahelise meremisjoni juhataja Tallinnas. 1936. aastal oli ta Läänemaa seltskondliku komitee liige.
1937–1944 EELK Rootsi praostkonna praost. Läks 1944 Rootsi, oli eestlaste kirikuõpetaja Stockholmi, Göteborgi ja Lõuna-Rootsi piirkonnas, 1954–1964 õpetaja.
1941. aastal saatis ta Canterbury peapiiskopile protestikirja viimase bolševismimeelsuse tõttu. 1944. aasta sügisel aitas ta Eesti haritlaskonnal ja kultuuritegelastel põgeneda Rootsi oma laevukesel Triinu (teiste hulgas oli põgenejate seas ka helilooja ja dirigent Olav Roots perekonnaga, kes hiljem suundus edasi Colombiasse).
Teadustöö.
Avaldanud töid usuteaduse alalt. Societas Ethica liige.
Isiklikku.
Tema vend oli eestirootsi vaimulik Ivar Hans Poëll. Nende isa Hans Pöhl oli üks rannarootslaste juhte.
Tõnu Seero

Tõnu Seero (25. juuli 1957 Tartu – 27. september 1998 Tallinn) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Elulugu.
Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Seero töötas Küberneetika Instituudis vaneminsenerina ja ajakirjanikuna noortelehes Säde, kus kirjutas teatri- ja raamatuarvustusi. Hiljem tegutses ta ajalehtedes Meie Meel, Eesti Sõnumid, Sõnumileht ja Õhtuleht kultuuriajakirjanikuna. Tema viimaseks töökohaks jäi Postimehe lisaleht Tallinna Postimees, kus ta jõudis töötada vaid nädala. Viimasel kolmel eluaastal andis ta ühtlasi ajakirjandustunde Tallinna Ühisgümnaasiumis.
Seero intervjueeris mitmeid Eesti kultuuritegelasi, näiteks aastal 1993 Rahva Hääles Mart Susi, 1994 Eesti Sõnumites Peeter Oleskit, 1995 Sõnumilehes Aksel Tamme, Mati Rebast, Jaak Allikut, Arne Pajulat ja Mati Luike, 1996 Karin Hallast, Rein Veidemanni ja Juune Holvandust, 1998 Õhtulehes Aita Kivi, Priit Pärna ja Katri Helenat, Sõnumilehes Rein Raamatut ja Lea Valterit. Eesti Sõnumites intervjueeris ta Leelo Tungalt, Ave Alavainut, Kalev Rattust, Paul Himmat ja Peeter Kreitzbergi. Tema sulest ilmus üle 300 kultuuriteemalise artikli, raamatu-, teatri- ja kontserdiarvustuse.
Seero teos "Paber kannatab kõik" võitis 1996. aastal Ajakirjanike Liidu ja Amerpapi huumorivõistluse, 1997. aastal ilmus temalt varjunime Zero all kogumik "Lahked inimesed ja õunasööjad".
Esseekogumikus "Elu sumeduses" (Tallinn: Tuum, 2009) ilmunud miniatuuris "Kus inimesed elavad" meenutas Seerot tema kursusekaaslane literaat Kalev Kesküla.
Seero suri infarkti.
Ringvaade (saade)

"Ringvaade" on Eesti Televisiooni päevakajaline meelelahutussaade, mille esimene saade toimus 2009. aasta suvel Marko Reikopi ja Anu Välba juhtimisel. 
"Ringvaade" käsitleb aktuaalseid teemasid ja pakub tööpäevajärgset meelelahutust; otse-eetri-intervjuud vahelduvad päevakajaliste reportaažide ja videolõikudega. Tunniajane saade on eetris argipäeviti algusega kell 19. Suviti on tehtud saadet pisut teistmoodi, enamasti ühe saatejuhiga ja hilisemal kellaajal, saate pealkiri on siis olnud "Ringvaade suvel".
Algul tehti otsesaadet ETV stuudios, novembrist 2009 kuni 27. oktoobrini 2017 aga Solarise keskuses selleks kohandatud väikeses välistuudios. 30. oktoobrist 2017 tehakse saadet taas telemajas, kus esialgu kasutati 2. stuudiot. Hiljem sai "Ringvaate" kodustuudioks 3. stuudio, mis on rajatud kunagisse telestuudiote maalisaali.
"Ringvaade" on ETV üks populaarsemaid saateid, 7. septembril 2020 läks eetrisse 2000. saade. Juubelisaate puhul kutsuti esimest korda stuudiosse stuudiopublik.
2013. aasta sügisest juhivad saadet Marko Reikop ja Grete Lõbu, reporterid on Jüri Muttika, Christel Karits, Hannes Hermaküla ja Heleri All.
Siirdemajandus

Siirdemajandus on ühest süsteemist teise siirduv majandus, näiteks sotsialismijärgne majandus, mis arendab klassikalise turumajanduse suunas; ka üleminekumajandus.
Karavan Vol.1

"Karavan Vol.1" on ansambli Karavan 1996. aasta album.
Kommunikatiivsed lausetüübid

Kommunikatiivsed lausetüübid on lausetüübid, mida eristatakse suhtluseesmärgi järgi.
Lausetel võivad olla erinevad suhtlusülesanded: midagi väita, küsida, käskida, soovida või hüüda.
Ansambel &quot;Karavan&quot; (1987)

Ansambel "Karavan" on ansambli Karavan 1987. aastal ilmunud album.
Tähelaev

"Tähelaev" oli portreesaadete sari, mis oli Eesti Televisiooni eetris aastatel 2004–2014 (pühapäeviti kell 10).
Esimene saade läks eetrisse 2004. aasta jaanuaris, kui "Tähelaev" vahetas välja senise pühapäevase hommikuprogrammi "Pühapäevitaja". Viimane saade oli eetris 2014. aasta jaanuaris ja ühtekokku valmis sarjas 350 saadet. 
Tegemist oli 75-minutise portreesaatega, milles saate külaline rääkis oma elust, tööst, loomingust ja lähedastest. Sõna said portreteeritava kolleegid, mõttekaaslased ja pereliikmed. Stuudios oli üllatuskülalisi ja kõlas muusikat saatekülalise soovil või maitse järgi.
Kindlat saatejuhti "Tähelaeval" polnud. Läbi aegade on "Tähelaeva" juhtinud Mati Talvik, Reet Linna, Margit Kilumets, Jüri Aarma, Margus Saar, Piret Jõemägi, Meelis Kompus, Katrin Viirpalu, Grete Lõbu, Katrin Vaga jt. Külaliste seas on olnud Helgi Sallo, Marju Lauristin, Helle Meri, Siim Kallas, Mart Laar, Edgar Savisaar, Maarja-Liis Ilus, Tõnu Kaljuste, Anne Veski, Urve Tauts, Jaan Einasto, Hando Runnel jpt. Sarja toimetajad olid Anne-Mari Neider, Krista Taim jt, režissöörid Kalev Lepik ja Elo Selirand, produtsent Kaia Häelme.
Oort (album)

"Oort" on ansambli Oort album. See anti välja 2001.
Veere, veere, päevakene

"Veere, veere, päevakene" on ansambli Oort plaat, mis koosneb rahvamuusikatöötlustest, enamasti seatud regilauludest.
Suur härg (Oort)

"Suur härg" on ansambli Oort 2009. aastal ilmunud plaat (CD), mis koosneb eesti rahvamuusika töötlustest, enamasti seatud regilauludest. Tooni annavad mütoloogilised lüroeepilised laulud ("Suur härg", "Suur tamm", "Tähemõrsja")
Kõik müügiks!

"Kõik müügiks!" on ansambli Kuldne Trio album, mis ilmus 1996. aastal produktsioonifirma Bermuda kaudu.
Teadjamees

"Teadjamees" on ansambli Justament 2000. aastal ilmunud album.
Aarne Anmann

Aarne Anmann (6. aprillil 1957 Tartu – 26. detsember 2020 Valga) oli eesti kirjanik.
Alates 2001. aastast elas ta Valga linnas. Tegeles vähesel määral ka kirjastamisega (enda looming).
Isiklikku.
Tema isa oli poksija Mihkel Anmann.
Võlanõustamine

Võlanõustamine on sotsiaalvaldkonda kuuluv kompleksne teenus, mis lähtub iga abivajaja personaalsetest vajadustest. Teenus on suunatud üksikisikutele, peredele ja leibkondadele, kellel on tekkinud või tekkimas võlgnevus ning kes ei ole iseseisvalt võimelised tekkinud võlgnevustega toime tulema.
Võlanõustamise teenuse eesmärgiks on nõustada, kuidas võlgadega seaduslikult toime tulla ning ennetada ja leevendada võlgade tagajärjel tekkivaid muid sotsiaal-, majanduslikke ja tervislikke probleeme.
Hella Kink

Hella Kink (26. aprill 1933 Tallinn – 9. juuni 2014 Tallinn) oli eesti geoloog. 
Ta tegeles peamiselt hüdrogeoloogia ning põhja- ja pinnavee kaitsega.
1951. aastal lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli, 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna ja 1968. aastal Moskva Üleliidulise Ehitusgeoloogia Instituudi kaugõppeaspirantuuri. 
1970. aastal kaitses ta geoloogia-mineraloogiateaduste alase kandidaadiväitekirja, mis käsitles Eesti kuivendatavate madalsoode geoloogiat ja hüdrogeoloogiat ning geofüüsikaliste meetodite kasutamisvõimalusi nende probleemide uurimisel.
Aastail 1956–1962 töötas Hella Kink geoloog-kaardistajana Krasnojarski Geoloogiavalitsuses. Kodumaale naasnuna töötas ta aastail 1962–1965 insenerina Eesti Põllumajandusprojektis ja 1970–1973 teadurina Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudis ja seejärel kuni 2006. aastani Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis, hilisemas Tallinna Tehnikaülikooli Geoloogia Instituudis noorem- ja vanemteadurina, nõunikuna ja vetesaaste uuringute töörühma juhina. Ta on rohkem kui 200 teadustöö autor. 
Aastail 1968–1978 õpetas ta kohakaasluse alusel üld- ja hüdrogeoloogiat Eesti Põllumajanduse Akadeemias ning aastail 1978–1998 melioratiivset hüdrogeoloogiat ja hüdrogeoökoloogiat Tartu Ülikoolis. 
Ta on kuulunud Looduseuurijate Seltsi ja Tallinna Looduskaitse Seltsi juhatusse. Hella Kink oli üks peamisi "Eesti ürglooduse raamatu" koostajaid, ta algatas ka populaarse sarja "Loodusmälestised" väljaandmise ja oli selle kõige viljakam autor. Ta oli ka MTÜ Pakri Looduskeskus asutaja ja juhatuse liige. 
Isiklikku.
Tema isa oli eesti tehnikateadlane Aleksander Kink.
Võlanõustaja

Võlanõustaja on spetsiaalse haridusega inimene, kes osutab abivajajale (tasuta) nõustamisteenust.
Võlanõustaja kuulab ära, mõistab ja toetab võlaprobleemidega inimest, selgitab võlgnikule tema seaduslikke õigusi ja kohustusi, aitab suhelda võlausaldajate, kohtutäiturite, ametiisikute jt. asjaosalistega, aitab koostada pere-eelarvet, on abiks lahenduste leidmisel (realistlikud maksegraafikud, maksupuhkused, kompromisside sõlmimine jms.)
Nikon

Nikon on Jaapani ettevõte, mis toodab digitaalkaameraid ja mitmesuguseid optikaseadmeid.
Kaamerad.
Digitaalsed peegelkaamerad.
Nikon FX ehk ca 24×36 mm sensoriga digipeegelkaamerad (nn täiskaadersensoriga)
Nikon DX ehk ca 15,5×23,5 mm sensoriga digipeegelkaamerad (nn APS-C sensoriga)
Nikoni RAW-pildifailivorming on NEF ("Nikon Electronic File").
Juhan Lepasaar

Juhan Lepasaar (õieti Juhanes Lepasaar; kuni 20. oktoober 1936 Johannes Lippasaar; 13. mail 1921 Lepasaare talu, Oonurme küla, Tudulinna vald, Iisaku kihelkond, Virumaa – 12. jaanuar 2022) oli eesti looduskirjanik.
Ta arreteeriti 12. jaanuaril 1949 Nõukogude okupatsioonivõimu poolt. 10. veebruaril 1951 määrati talle kümneaastane vangistus ning ta saadeti Karagandõ oblasti Žezkazgani vangilaagrisse, kust vabanes 1956. aastal. 
Looming.
Tema artikleid on ilmunud ajakirjas Eesti Loodus, ajalehtedes Noorte Hääl ja Rahva Hääl ning rajoonilehtedes.
Film.
Ta on filmi «Kandlekuusk» (1994) peategelane.
Linda Metsaorg

Linda Metsaorg (sündinud Rahno; sündinud 22. jaanuaril 1936 Saarde vallas) on eesti looduspedagoog. 
Ta lõpetas 1954. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1959. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi loodusainete õpetaja erialal, spetsialiseerudes bioloogiale. Õppimise kõrvalt oli ta Tallinna 20. keskkooli vanempioneerijuht ja geograafiaõpetaja.
Viis aastat töötas Metsaorg õpetajana Tallinna 20. keskkoolis, seejärel 1961. aastast pikka aega Eesti Noorte Loodusesõprade Majas, sealhulgas 16 aastat direktorina. 1978. aastast siirdus ta Tallinna 3. keskkooli bioloogia süvaõppeklasside praktikumijuhendajaks. Selle kõrvalt tegutses ta ka Lahemaa rahvuspargis giidina.
Kui Eesti iseseisvumise järel bioloogiaklassid suleti, lahkus ta koolist ning hakkas tööle rahvusvahelise koolidele mõeldud UNESCO Läänemere projektiga, juhtides kümne aasta vältel lindude ökoloogia programmi. Elades 1971. aastast suviti ja 2003. aastast alaliselt Lahemaal Turbaneemes, organiseeris ta 2005. aastal Eru Lahe Rannarahva Seltsi.
Linda Metsaorg on Eesti Looduskaitse Seltsi asutajaliige ja Eesti Ornitoloogiaühingu auliige.
Pere.
Tema abikaasa oli looduspedagoog Jüri Metsaorg (1930–1979) ja tema tütar oli zooloog-ökoloog Kaja Peterson.
Kõik müügiks

"Kõik müügiks" on Poola film (1968). 
"Kõik müügiks!" on ansambli Kuldne Trio album.
Väitlause

Väitlause ehk jutustav lause on sisult ja vormilt markeerimata lausetüüp. Väitlause põhiülesanne suhtluses on edastada väidet.
Eesti keel.
Eesti keeles on väitlaused näiteks
Väitlause kujulise lausega saab intonatsiooni (kõnemeloodia) ja/või leksikaalsete (sõnavaraliste) vahendite abil väljendada ka teisi suhtluseesmärke: küsimust, hüüdu, soovi või käsku.
Üksikjuhtudel võidakse väidet omakorda väljendada teiste lausetüüpide abil. 
Retoorilisest küsilausest (ilukõnelisest küsilausest) järeldub väide, mis on jaatuse-eituse poolest vastupidine küsilauses öeldule. 
Jussiivse käsklausega võidakse väljendada kohustuslikkuse, võimalikkuse vms varjundiga väidet.
Priit Lokutšievski

Priit Lokutšievski (15. aprill 1972 – 17. juuni 2025) oli eesti korvpallur.
Sportlastee.
Pajustist pärit Lokutšievski alustas korvpallitreeninguid Rakveres, kus tema treenerid olid Kalju Pluutus, Ants Vändrik ja Aivo Erkmaa, hiljem Tallinnas aga Kalle Klandorf, Jaak Salumets ja Tiit Sokk. BC Rakvere Tarvases oli treeneriks Andres Sõber.
Korvpalli Meistriliigas mängis Lokutšievski aastatel 1992–2009 mitmes võistkonnas. Oma parimaks pidas ta hooaega 2000/2001. Siis viskas ta Korvpalliklubi Rakvere meeskonnas ühes mängus 38 punkti, hooaja keskmine oli aga 20 punkti mängus. Oktoobris 2000 valiti Eesti korvpalli meistriliiga kuu parimaks mängijaks Priit Lokutšievski.
Tallinna Nybiti meeskonnas võitis ta 1990. aastate teises pooles Eesti meistrivõistlustel hõbeda ja pronksi, ühel korral ka Eesti karika. Samal perioodil võistles Lokutšievski mitu korda ka Eesti koondises. Lokutšievski mängis hiljem tihti Eesti meesseenioride meistrivõistlustel ja tuli ka Eesti meistriks. Ta on mänginud Eesti seenioride meeskonbas ka rahvusvahelistel võistlustel. 
Meistriliiga meeskonnad.
Lokutšievski mängis järgmistes klubides:
Inno Tähismaa

Inno Tähismaa (sündinud 17. aprillil 1970 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, blogipidaja ja kirjanik. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 2003. aastal. 
Ta on töötanud ajakirjas Luup, nädalalehes Liivimaa Kroonika, ajalehes Äripäev ja maakonnalehes Võrumaa Teataja, samuti olnud rahandusministeeriumis avalike suhete osakonna juhataja. 
Ta on Irja Tähismaa abikaasa ja Ingrid Veidenbergi eksabikaasa.
Inno Tähismaa kandideeris 2017. aasta kohalikel valimistel valimisliidu „Võru eest” nimekirjas Võru linnapeaks. 
Tähismaad on kriminaalkorras karistatud perekonna ja alaealise vastu süüteo toime panemise eest. Talle määratud ühe aasta ja kuue kuu pikkune vangistus asendati 545 tunni üldkasuliku tööga, mille tegemise tähtajaks määrati kaks aastat.
Mis sa teed

"Mis sa teed" on ansambli The Tuberkuloited album. See ilmus 2007. aasta juunis.
Kiirteel

"Kiirteel" on ansambli The Tuberkuloited album, mis ilmus 2000. aasta septembris.
Irja Tähismaa

Irja Tähismaa (kirjanikunimi Irene Starland; sündinud Irja Vaher; sündinud 11. mail 1977 Rakveres) on eesti kirjanik, endine ajakirjanik ja blogija.
Haridus ja töö.
Ta lõpetas 2000. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 
Ta töötas aastatel 2000–2002 Tallinna Prokuratuuris abiprokurörina.
Tähismaa on töötanud ajakirjanikuna Võrumaa Teatajas.
Looming.
Tema luulet on ilmunud ajakirjades Looming ja Vikerkaar.
2021. aastal andis Tähismaa kirjanikunime Irene Starland all Portugalis välja inglise keeles kirjutatud romaani "Commander João G - Confession of an Extremist". Romaani minategelane on alamakstud, alalhoidlik ja mõõdukalt meeleheitel keskastme kontoriametnikust keskealine portugali mees, kes kannatab lisaks erektsiooni ja tulevikuperspektiivide puudumisele veel nii hüsteerilise ema, realiseerimistähtaja ületanud tüdruksõbra, kiusliku ülemuse kui ka järjest süveneva ärevushäire käes. Kriitik Alvar Loogi hinnangul muudab peategelaste seikluste fantastiline iseloom kogu loo üle võlli farsiks.
Alvar Loog:
Isiklikku.
Tema abikaasa on Inno Tähismaa. Tal on kolm tütart, 2012. aastal Angelmani sündroomiga sündinud Julia Eveliina Tähismaa, 2014. aastal sündinud Aurora Victoria Tähismaa ja 2020. aastal sündinud Ella.
Dagö (album)

"Dagö" on ansambli Dagö album 2000. aastast.
Oli kord

"Oli kord" on ansambli Kiritöö album, mis salvestati 2004. aasta kevadtalvel Jaan Tamme poolt Eesti Kirjandusmuuseum stuudios ning avaldati sama aasta juulis.
Pistleek

Pistleek on põlemisgaaside kiire üldsüttimine, kui gaasid on kuumenenud vajaliku temperatuurini ja ruumis on vabaks põlemiseks kõik vajalikud komponendid olemas.
Giorgi Arveladze

Giorgi Arveladze (გიორგი არველაძე; sündinud 10. juulil 1978 Thbilisis) on Gruusia poliitika- ja meediategelane, telekanali Imedi peadirektor, endine majandusminister ja presidendi administratsiooni juht.
Lõpetanud Kiievi Riikliku Ülikooli rahvusvaheliste suhete erialal.
Osales 2003. aasta Roosirevolutsioonis ja juhtis 2004. aastal Mihheil Saakašvili presidendivalimiste kampaaniat.
Võltsreportaaž Venemaa sissetungist.
2010. aastal lasi Arveladze juhitav Imedi eetrisse libareportaaži Venemaa sissetungist Gruusiasse, põhjustades riigis paanika. Reportaaži kohaselt oli president Saakašvili tapetud ja opositsioonipoliitikud Nino Burdžanadze ja Zurab Nogaideli Venemaaga kampa löönud. Imedi sattus ränga kodu- ja välismaise kriitikatule alla. Hiljem avaldati internetis lindistus, millel Arveladze veenab kolleegi libareportaaži eetrisse laskmise eel, et kanal peaks vältima selgitavate subtiitrite lisamist ülekandele ja et seda olevat soovinud Mihheil Saakašvili isiklikult. Arveladze väitis, et lindistuse on võltsinud Vene luure.
Aavo Kokk

Aavo Kokk (sündinud 4. oktoobril 1964) on eesti ajakirjanik ja meediajuht, aastast 2024 Tartu südalinna kultuurikeskuse (SÜKU) juht. 
Aavo Kokk on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1990. aastal.
Ta on tuntud kui konverentsikorraldaja; uue meedia, turunduse ja teiste konverentse korraldava ASi Pärnu Konverentsid juhatuse esimees.
Samuti on Aavo Kokk Eesti Reservohvitseride Kogu asutajaliige. 
Ta on kirjutanud ka kunstiteemalisi raamatuid, näiteks «Pintsliga tõmmatud rahvas» tuli esitlusele 12. jaanuaril 2024 Tartu loomemajanduskeskuses.
Katrin Toome

Katrin Toome (sündinud 1973. aastal Tallinnas) on eesti telesaatejuht, kes on töötanud neljas Eesti telekanalis. 
Ta on hariduselt kosmeetik-jumestaja ja sekretär.
1990. aastate keskel käis ta Kanal 2 saatejuhtide konkursil, kuid võeti tööle hoopis sekretärina. Peagi järgnes töö saatepäevateadustajana. 1996. aastal sai temast lemmikloomasaate "Kõige parem sõber" toimetaja ja saatejuht.
Aastatel 1998–1999 oli ta Eesti Televisiooni meelelahutussaate "Topelttosin" kaassaatejuht – lototüdruk, kes assisteeris põhisaatejuhti (Peeter Oja või Urmas Reitelmanni). 
Seejärel töötas ta taas Kanal 2-s saatepäevateadustajana ja juhtis 1999. aastal saadet "Seksuaalne kaamera". Kui Kanal 2 enam saatepäevateadustajat ei vajanud, tegi ta kaheksa aastat TV3-s interaktiivset öösaadet "Telejazz Live".
2010. aasta oktoobrist kuni 2017. aasta keskpaigani töötas ta Tallinna Televisioonis uudistesaate juhina.
Kokku on ta televisioonis töötanud üle 20 aasta. Kui õpingute kõrvalt töötas ta restoranis ettekandja ja baaridaamina, siis hiljem on ta pidanud oma koristusfirmat ning olnud jalatsipoemüüja ja taksodispetšer. 
Isiklikku.
Katrin Toome on põdenud vähki ja sellest tervenenud.
Tema elukaaslane on olnud kunstnik ja muusik Alar Kriisa. Tema tütar Stefi on meregeoloog.
Fredrik Skagen

Fredrik Skagen (30. detsember 1936 Trondheim – 20. juuni 2017 Trondheim) oli Norra kriminaalkirjanik. Ta kirjutas ka lasteraamatuid ja kuuldemänge.
Tema debüütromaan "Jakten etter Auriga" ilmus 1968.
Lars Saabye Christensen

Lars Saabye Christensen (sündinud 21. septembril 1953 Oslos) on norra kirjanik.
Christensen sündis ja elab praegu Oslos, aga on palju aastaid elanud Põhja-Norras Sortlandis. Mõlemad paigad, nii Oslo kui ka Sortland, on tema loomingus tähtsad. Ta on pooleldi taanlane ja tal on Taani kodakondsus. Ta läbis ka sõjaväeteenistuse Taanis, aga kirjutab norra keeles.
Ta õppis ülikoolis kirjandust, norra keelt, kunstiajalugu ja ideedeajalugu. Ta avaldas oma 1976 luulekogu "Historien om Gly", mis võitis Tarjei Vesaasi debütandiauhinna, kuigi ta oli juba 19-aastaselt avaldanud oma debüütluulekogu ja oli avaldanud hulganisti luulet põrandaaluses kirjandusajakirjas "Dikt og datt".
Lisaks luulele on ta kirjutanud arvukalt näidendeid ja filmistsenaariume, aga on tänapäeval tuntud eeskätt romaanikirjanikuna. Tema romaan "Beatles" (1984) võitis kirjastuse Cappelen Damm iga-aastase kirjandusauhinna Cappeleni auhinna. Romaan "Poolvend" (2001) võitis Norra iga-aastase kirjandusauhinna Brage auhinna ja Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna. "Poolvenda" on välja antud 22 riigis rohkem kui 200 000 eksemplari.
24. oktoobril 2006 sai ta Kuningliku Norra Püha Olavi ordu komandöriks, mis on ordu viiest klassist kolmas. 2008. aastal nimetas Prantsusmaa valitsus ta Kunstide ja Kirjanduse ordu ("Chevalier dans L’ordre des Arts et Lettres") rüütliks. Ta on ka Norra Keele ja Kirjanduse Akadeemia liige.