tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koroonapandeemia Taanis

Koroonapandeemia Taanis on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatunu tuvastati Taanis 27. veebruaril. 17. novembri seisuga oli nakatunud 65 067 inimest, haiguse läbi oli surnud 768 inimest.
2020. aasta novembris anti teada vähemalt 12 inimese nakatumisest Põhja-Jüütimaal karusloomakasvatustes peetavatelt naaritsatelt saadud viiruse muteerunud vormi (Cluster 5) kaudu.
Väino Neemeste

Väino Neemeste (13. veebruar 1919 Pühajärve vald – 15. aprill 2000 Tartu) oli soomepoiss ja Soome Sõjaveteranide Eesti Ühenduse liige.
Ta sündis 1919. aastal Tartumaal õpetaja ja Puka kooli juhataja pojana. Ta elas Tsirguliinas ning oli Eesti kaitseväe allohvitser auto-tankirügemendis. 
Võitles Saksa sõjaväes aastatel 1941–1943. 
Detsembris 1943 siirdus Soome, kus astus vabatahtlikuna Soome armeesse. Sai väljaõppe, lõpetas kursuse lipnikuna. Seejärel võitles ta 200. jalaväerügemendi koosseisus Soome lahe rannikul Viiburis ja Karjala kannasel. 
Autasustatud mitme medaliga. Tagasi Eestisse jõudis 1944. aastal. Elas Tartus ja töötas raudteel, hiljem oli bussijuht pensionini.
Isiklikku.
Tema vennad olid kõrgema põllunduskooli haridusega mehaanik ja põllumees Uno (21.12.1929–02.06.1997) ning õpetaja Olev (23.08.1920–16.09.2011).
Paul Himma (pastor)

Paul Himma (2. juuni 1910 Võrumaa – 11. detsember 1994 Tartu) oli kondiiter ja Tartu Salemi Baptisti Koguduse vaimulik.
Elukäik.
Paul Himma sündis Võrumaal Vana-Roosa vallas Metstaga külas Metsmõisa talus põliste põllutööliste perekonnas. Tema vanemad oli Gustav ja Amalie (neiupõlvenimega Malleus) Himma. Tal oli viis õde-venda, tema ise oli lastest neljas.
Kui Paul oli nelja-aastane, suri tema ema ja isa abiellus Emilie Himmaga, kellest sai Pauli võõrasema. Aasta pärast suri ka isa. Lapsed kasvasid mõnda aega võõrasemaga, kuid sealse raske elu pärast läksid mõne aasta pärast võõraste juurde karja või tööle. Paul läks kuueaastaselt võõraste juurde karjaseks, varsti võttis ta onu, kelle nimi oli samuti Paul, ta enda hoolde. 
Haridus.
Aastatel 1932–1935 õppis Tartu Linna Majandusõpilaste Koolis kondiitri erialal ja 1956–1962 õppis Usuteaduslikel Kursustel Tallinnas.
17-aastaselt kolis Paul Tartusse ametit õppima. Ta sai Univeri pagariärisse õpipoisiks. Selle kõrvalt õppis ta Tartu Linna Tööstus- ja Majandusõpilaste Koolis kondiitriks. Kolmeaastase kursuse lõpetas ta 1935. aastal.
Töökäik.
Paul Himma töötas kondiitrina ligi 30 aastat. 1943. aastast töötas ta ka pastorina: esialgu nelipühikoguduses, mille nimi on Tartu II Evangeeliumi Kristlaste-Baptistide Usuühing. 1946. aastal liideti see Tartu Saalemi Evangeeliumi Prii Usuühinguga ning ühinenud kogudus valis pastoriks Paul Himma. Hiljem nimetati kogudus Tartu Salemi Baptistikoguduseks. Paul Himma oli Salemi koguduse pastor 1972. aastani, kui ta andis ametiposti üle nooremale usuvennale Jüri Jürgensonile. 1975. aastal kutsus Võru Baptistikogudus Paul Himma enda pastoriks ja nii töötas ta veel kümme aastat selles ametis. 
Publikatsioonid.
Paul Himma jutlustest on ilmunud kogumik "Suuremeelne Jumal", kus on tema jutlused 1980. aastatest.
Isiklikku.
Paul Himma oli abielus Ilse Himmaga (neiupõlvenimega Kääp). Nad abiellusid 18. aprillil 1938 Tartu Pauluse kirikus, kus neid laulatas õpetaja Harri Haamer. Paul ja Ilse Himma pojad on tõlkija Tiito Himma (1942–2017) ning eesti muusik ja kultuurikorraldaja Paul Himma (sündinud 1953).
Rüüvöölane

Rüüvöölane ("Dasypus") on vöölaste sugukonda kuuluv perekond imetajaid.
Rüüvöölased elavad Lõuna-, Kesk- ja Põhja-Ameerikas.
Liigid.
Perekonda kuulub 7 retsentset liiki.
Aleksei Jemelin

Aleksei Vjatšeslavovitš Jemelin (vene keeles Алексей Вячеславович Емелин; sündinud 25. aprillil 1986 Togliattis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Omski Avangard.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Togliatti Lada, mille koosseisus debüteeris ta Venemaa kõrgliigas hooajal 2004–05.
Aastatel 2007–2011 mängis ta Kaasani AK Barsi ridades. 2010. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2009–10 väljalangemismängude oli Jemelin HK MVDi mängija Martin Štrbáki kõrval resultatiivseim kaitsemängija (5+8). Hooaja 2009–10 väljalangemismängudes kogus ta punkte rohkem kui viimase kahe põhihooaja jooksul kokku.
2004. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Montreal Canadiensi poolt 84. valikuna. Canadiensi meeskonnaga liitus ta 2011. aastal. NHL-is mängis ta Canadiensi meeskonnas kokku kuus hooaega. Hooajal 2017–18 mängis ta Nashville Predatorsis.
2018. aasta septembris naasis Jemelin Venemaale, sõlmides lepingu Avangardiga.
2012. aastal tuli Jemelin Venemaa jäähokikoondisega maailmameistriks. Maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud veel ühe hõbemedali ja ühe pronksmedali. Lisaks kuulus ta Venemaa koondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel.
Toivo Kikkas

Toivo Kikkas (sündinud 19. veebruaril 1983) on eesti ajaloolane. 
Haridus.
2020. aastal lõpetas Tartu Ülikool magistrikraadiga ajaloos, samal aastal astus doktoriõppesse.
Töö.
Kikkas töötas aastatel 2020–2021 Kaitseväe Akadeemia muuseumi juhatajana.
Organisatsioonid.
Tartu Ülikooli ajalooringi esimees 2017–2018.
Looming.
Relvaõppe peajooni Eesti sõjaväeline hariduse ajaloos 1921-1940. 
Vabadussõja ajal käis ka varjatud võitlus. Tartu Postimees, 11. juuni 2021. 
Magistritöö "Võitlusvõime eesti sõdurite ja ohvitseride sõjakogemuses 1914-1920"
Jalaväepolkude majandusülemad Vabadussõjas. Tõnu Tannberg (koostaja); Katre Kaju (Toim.). Vabadussõja mitu palet. Sõda ja ühiskond aastatel 1918–1920 (521−546). Tartu: Rahvusarhiiv. (Rahvusarhiivi toimetised). 2020
Eestlased maailmasõja hakklihamasinas. Imeline Ajalugu, 7, 62−71. 2020
Toivo Kikkas; Janet Laidla. Sada aastat üliõpilasesindust Tartu Ülikoolis. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. 2020
Janet Laidla; Toivo Kikkas. Akadeemiline vabariik. Tartu Ülikooli üliõpilaskond läbi aja. Tartu: Tartu Ülikooli muuseum. 2019
Toivo Kikkas; Marie Kõiver. Ajalooringi uus hingamine. Tuna. Ajalookultuuri ajakiri, 4, 149−151. 2019
Aleksandr Hohlatšov

Aleksandr Igorevitš Hohlatšov (sündinud 9. septembril 1993 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Moskva Spartak.
2010. aastal siirdus ta mängima Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Windsor Spitfires. 2011. aastal valis Boston Bruins NHL-i "draft"is 40. valikuna. Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta KHL-i klubis Moskva Spartakis. Seejärel naasis ta Põhja-Ameerikasse. Hooaja 2012–13 teises pooles debüteeris Hohlatšov Boston Bruinsi noorteklubis Providence Bruins American Hockey League'is (AHL).
Boston Bruinsi meeskonnas debüteeris Hohlatšov NHL-is 13. aprillil 2014 mängus New Jersey Devilsi vastu. NHL-is pääses ta järgmise kahe hooaja jooksul väljakule veel vaid kaheksas kohtumises. Ülejäänud ajal mängis ta Providence Bruinsis. 2015. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul. Hooajal 2015–16 oli ta AHL-is resultatiivsuselt neljas mängija (23+45).
2016. aasta juulis sõlmis Hohlatšov lepingu KHL-i klubiga Peterburi SKA. Kuigi tema mänguaeg jäi vigastuse tõttu sel hooajal väheseks, võitis ta klubiga Gagarini karika. Aastatel 2017–2020 mängis ta KHL-is taas Moskva Spartaki ridades. 2020. aasta mais liitus ta Omski Avangardiga, kellega võitis 2021. aastal Gagarini karika. 2021. aasta juunis naasis ta Moskva Spartaki.
2012. aastal võitis Hohlatšov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali ja aasta hiljem pronksmedali.
Atlass-sidus

Atlass-sidus ehk satäänsidus on sidus, mille puhul iga lõimelõng katab mitut koelõnga (lõimeatlass) või iga koelõng mitut lõimelõnga (koeatlass). Minimaalne niite arv kirjakorras on viis ning koe ja lõime ristumiskohad on paigutatud hajali. Atlass-sidus on üks kolmest põhisidusest.
Omadused.
Atlass-siduses kangaid iseloomustab sile kauni läikega pind kanga paremal poolel (läige tuleb koe või lõime pikkadest lõngajooksudest), pehme libedana näiv pealispind ja hea langevus. Kui atlass-siduses vahetada kudumisel lõime- ja koeatlasspindu, on võimalik luua suuri mustreid (damast). Kangakudumisel soovitatakse jälgida, et lõngajooksud ei läheks liiga pikaks.
Atlass-siduses kangad on näiteks atlass, duvetiin, tondinahk, kreppsatään, "duchesse", lamee ja satinet, mustrilistest brokaat, žakard, drell ja damast.
Satäänsidus.
Mõnedes riikides eristatakse atlass- ja satäänsidust, näiteks venekeelses kultuuriruumis tähistab atlass-sidus sidust, mille puhul kanga paremal pool on koesuunalised lõngajooksud, ja satäänsidus sellist, mille puhul lõngajooksud kanga paremal pool on lõimesuunalised. Eesti keeles nimetatakse atlass-siduses kangaid üldnimega satäänideks.
Tartu Ülikooli geoloogia instituut

Tartu Ülikooli geoloogia instituut oli Tartu Ülikooli bioloogia- ja geograafiateaduskonna instituut (1992–2007).
Tartu Ülikooli bioloogia- ja geograafiateaduskonnas kaotati 1. septembril 1992 kateedrid ja loodi instituudid. Vastloodud Geoloogia instituudis moodustati kolm professuuri (õppetooli) – geoloogia ja mineraloogia (Aadu Loog), paleontoloogia ja stratigraafia (Madis Rubel) ja rakendusgeoloogia (Volli Kalm). Lisaks neile läks instituudi koosseisu ka geoloogiamuuseum (alates 2005. aastast Tartu Ülikooli loodusmuuseumi koosseisus).
Reorganiseerimine.
2007. aasta 1. augustil Geoloogia instituut likvideeriti ja selle õppetoolid läksid üle vastloodud Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste Instituudi geoloogia osakonna koosseisu.
Anton Burdassov

Anton Burdassov (sündinud 9. mail 1991 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Peterburi SKA ründajana paremäärel.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Tšeljabinski Traktor, mille meeskonnas debüteeris ta KHL-is hooajal 2009–10.
2012. aastal liitus ta Peterburi SKA-ga. 2015. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. Hooaja 2015–16 teises pooles siirdus ta Omski Avangardi.
2017. aasta mais liitus Burdassov Moskva CSKA-ga, kuid juba oktoobris müüdi tema mängijaõigused Ufa Salavat Julajevile. 2019. aasta oktoobris naasis ta SKA-sse. 2019. aastal osales Burdassov KHL-i tähtede mängul.
2011. aastal tuli Burdassov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Ta on kuulunud Venemaa jäähokikoondisse Euro Hockey Touril.
MJProduction

MJProduction (varem ka Mjproductions) on 2013. aastal Eestis asutatud produktsiooniettevõte, mis tegeleb artistide vahendamise, kontsertide korraldamise, muusika kirjutamisega ja ürituste piletimajandusega. 
MJproductioni eestvedaja on muusik, laulukirjutaja ja mänedžer Jüri Mets, kes astus meelelahutusärisse 1998. aastal ja oli tuntud kui DJ MJ. Koolidiskodelt liikus ta diskori ja korraldajana edasi väiksematesse baaridesse, klubidesse, rahvamajadesse ja ööelukeskustesse.
2009. aastast on MJproduction Vaido Neigausi, seejärel ka Ko$ka, ALISHA, Arturio produtsent. Nendest on menukaimaks osutunud Vaido Neigaus (nüüdisajal Vaido Lindström) lauluga "Kõigest loobunud" ja Kuuvalgus.
MJProduction on korraldanud üle 1500 ürituse ja kontserdi. 4. septembril 2020 korraldas MJproduction koroonapandeemiast hoolimata klubikontserdi välisartistiga. MJproductioni vahendatud kontsertidel on esinenud näiteks Maks Barskih, Artik &amp; Asti, Jah Khalib, Serebro, Ruki Vverh, Thomas Anders, Savage, Herb McCoy, Fancy, Niletto, Rasa, Dr Alban, Nastya Kamenskykh, 2Mashi.
Korraldatud festivalide ja algatatud üritusesarjade seas on MJ YoungFest, MJ RockFest, KaSHA, Retro Legendid, Alice imedemaal jääshow (Tallinn), 80-90s Legends show (Eesti).
2021. aastal avas MJProduction ööklubi 'MJClub' Tallinna kesklinnas, aadressil Parda 9. Tegu on endise, Lauri Laubrele kuulunud, Baltikumi suurima ööklubiga Dekoltee, mis 2000. aastal pankrotistus ning kelle uueks omanikuks sai Mobix invest OÜ omanik Urmas Past. Uue nimega taas-avatud ööklubi Club Decolte tegutses paar aastat, peale mida võttis ruumi kasutusele meelelahutusärimees Aivar Leping kes suri 05.08.2010 peale mida pole antud ruumides suurt tegevust toimunud. Tänaseks on MJProduction taastanud ööklubi suursugususe, eemaldades vaheseina mis jagas Dekoltee ruumid Panoraami ja Parlamendi ruumideks. ning töötab täistuuridel
Brendan Leipsic

Brendan Leipsic (sündinud 19. mail 1994 Winnipegis Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Magnitogorski Metallurg ründajana vasakäärel.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks. 2012–13 põhihooajal oli ta meeskonnakaaslase Nic Petani kõrval liiga resultatiivseim mängija (49+71). 49 väravaga oli Leipsic liiga suurim väravakütt. Lisaks tuldi samal hooajal liiga meistriks.
2012. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i "draft"is 89. valikuna. 2014. aastal asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals. 2015. aasta veebruaris müüdi tema mängijaõigused Toronto Maple Leafsile. Ta hakkas pärast seda mängima AHL-is Toronto Marliesi ridades. NHL-is tegi Leipsic debüüdi 13. veebruaril 2016 mängus Vancouver Canucksi vastu. Ta sai alates 2008. aastast pärast Nikolai Kuljomini esimeseks Maple Leafsi mängijaks, kes on oma debüütmängus värava löönud. Suurema osa sellest ja kogu järgmise hooaja mängis Lepsic siiski jätkuvalt AHL-is. Aastatel 2015 ja 2017 osales ta AHL-i tähtede mängul.
2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu NHL-is esimest hooaega alustava Vegas Golden Knightsiga. 2018. aasta veebruaris siirdus ta Vancouver Canucksi. 2018. aasta detsembris asus ta mängima Los Angeles Kingsis. Hooajal 2019–20 mängis ta Washington Capitalsi ridades.
2020. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Moskva CSKA-ga. Hooajal 2020–21 lõi ta KHL-is 11 väravat ja andis 13 väravasöötu. CSKA-ga jõudis ta samal hooajal Gagarini karikavõistluse finaali, kus kaotati Omski Avangardile mängudega 2:4. 2021. aasta mais siirdus ta Metallurgi, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.
Rączna

Rączna on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Liszki vallas. Rączna asub Krakówi kesklinnast umbes 13,5 km lääneedelas.
Küla on esmamainitud 1393. aastal.
Ihor Vorontšenko

Ihor Vorontšenko (ukraina keeles І́гор Олекса́ндрович Воро́нченко, sündinud 22. augustil 1964) on Ukraina sõjaväelane. 
Sõjaväeteenistus.
2016. aastast 2020. aastani oli ta Ukraina mereväe ülem.
Novo mesto

Novo mesto on linn Sloveenias Alam-Krainis (Dolenjskas) Novo mesto vallas. Asub Krka jõe ääres.
Linna asutas Austria hertsog Rudolf IV 7. aprillil 1365 andes linnale nimeks Rudolfswert. Linn kuulus Kraini hertsogkonda. Praeguse nime sai Novo mesto ametlikult pärast Esimest maailmasõda.
Novo mesto on roomakatoliku Novo mesto piiskopkonna keskus.
Žužemberk

Žužemberk on asula Sloveenias, Žužemberki valla keskus. Asub Krka jõe ääres.
Asula tekkis Žužemberki lossi juurde, millest on esimesed kirjalikud teated 1295. aastast.
Susanne Raab

Susanne Raab (neiupõlvenimi Susanne Knasmüller; sündinud 20. oktoobril 1984 Vöcklabruckis Ülem-Austrias) on Austria jurist ja poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria integratsiooni- ja naisküsimuste minister liidukantseleis (portfellita minister).
Aastatel 2003–2009 lõpetas ta Innsbrucki Ülikoolis psühholoogia ja õiguse diplomiõpingud. Oma kooli- ja üliõpilasaastate jooksul viibis ta mitmel korral välismaal ning osales erinevates juhatuse tegevustes vabatahtlikes organisatsioonides, näiteks Ülem-Austria Üliõpilaste Liidus, Kooliliidus ja Euroopa Õiguse Üliõpilaste Ühingus. 2010. aasta novembris lõpetas ta õigusteaduse doktoriõppe Innsbrucki Ülikoolis väitekirjaga Austria monopolidevastase seaduse kahjunõuete kohta.
Võžnõtsja

Võžnõtsja (ukraina Вижниця, rumeenia Vijnița) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Võžnõtsja rajooni halduskeskus.
Võžnõtsjat on esmamainitud 1158. aastal, linnaõigused sai 1904. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Võžnõtsja elanikest ukrainlasi 94,61%, venelasi 4,13%, moldaavlasi 0,35% ja rumeenlasi 0,24.
ESC Clermont Business School

ESC Clermont Business School on Clermont-Ferrandis asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Ülikool asutati 1919. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus ESC Clermont 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 95. kohale. 
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EPAS ja AACSB. Õppeasutuse vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, näiteks Jean-Pierre Caillard (Groupe Centre-France La Montagnei tegevjuht) ja Claude Wolff (Chamalièrese linnapea).
Lancia

Lancia on Itaalia autotootmisettevõte, mille asutas Vincenzo Lancia 1906. aastal ja mis kandis algselt nime Lancia &amp; C. Fabbrica Automobili. 1969. aastal sai Lanciast Fiati osa. Tänapäeval on tegu FCA Italy tütarettevõttega, mis kuulub omakorda rahvusvahelisele korporatsioonile Fiat Chrysler Automobiles, millest on pärast PSA grupiga liitmist saanud suurkorporatsioon Stellantis.
Lancia on ka väga tuntud nimi motospordis: osaletud on Vormel 1 sarjas, ringirajavõistlustel ning ralliajaloost on kuulsaimad mudelid Lancia 037 ja Lancia Delta. 
Pärast seda, kui emaettevõte Fiat omandas 2009. aastal osaluse Chrysleris, muudeti ka väheneva müügiga Lancia tooteportfelli ning Euroopa turgudel müügil olevad Chrysleri mudeleid hakati turustama Lancia kaubamärgi all. Kuna ka see tegevus ei aidanud kaasa müügi paranemisele, siis 2015. aastal lõpetati Lancia märgiga Chryslerite müük ning ainsaks Lancia mudeliks jäi väikeauto Lancia Ypsilon.
Smbat Lputjan

Smbat Lputjan (armeenia keeles Սմբատ Լպուտյան; sündinud 14. veebruaril 1958 Jerevanis) on armeenia maletaja, maletreener ja malefunktsionäär, rahvusvaheline suurmeister (1984), FIDE vanemtreener (2004). 
Lputjan on alates 2008. aastast Armeenia Maleföderatsiooni esimene asepresident. Enne seda oli üks asepresidentidest (2004–2008). Ühtlasi on ta 2002. aastast Armeenia Maleakadeemia president. Tegutseb ka treenerina. 
Maletajana sai Lputjan 1982. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1984. aastal. Armeenia malemeistriks on ta tulnud neljal korral (1978, 1980, 1998, 2001).
Aastavahetusel 1986/1987 tuli Lputjan kaasvõtjaks Hastingsi turniiril. 1999. aastal võitis ta Hoogovensi B-turniiri (11. kategooria turniir).
Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevaheliselt turniirilt (74 osavõtjat) kvalifitseerus FIDE pretendentide turniirile 10 paremat. Lputjan sai sel turniiril 12. koha. 2000. aastal pääses mängima New Delhis peetud FIDE MM-turniirile nokautsüsteemis, kus võitis teises ringis Sergei Rublevski, kuid kaotas kolmandas ringis Viswanathan Anandile.
Võistkondlik esinemine.
Lputjan on mänginud Armeenia võistkonna koosseisus 8 maleolümpial (1992–2006), võitnud võistkonnaga kuldmedali (2006) ja kolm pronksmedalit (1992, 2002, 2004). Võistkondlikel maailmameistrivõistlustel on ta võitnud kaks pronksmedalit (1997, 2001) ning Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kuld- (1999), hõbe- (2007) ja pronksmedali (1997).
Vanik Tšhakharjan

Vanik Tšhakharjan (armeenia keeles Վանիկ Զաքարյան; vene keeles Ваник Захарян "Vanik Zahharjan"; 21. märts 1936 Meghri – 14. aprill 2023) oli armeenia matemaatik ja maletegelane. 
Tšhakharjan lõpetas 1959. aastal Jerevani Riikliku Ülikooli. Sai 1977. aastal füüsika-matemaatikadoktoriks (kaitses doktoriväitekirja "Особенности и единственность решения задач мераморфных функций на множествах"). 1979. aastal sai professori kutse. Alates 1975. aastast oli ta Jerevani Polütehnilise Instituudi (tänapäevase nimega Armeenia Rahvuslik Polütehniline Ülikool) matemaatikateaduskonna dekaan. 
Maletajana täitis Tšhakharjan 24-aastaselt 1960. aastal meistrinormi. Ta tuli kahel korral Armeenia NSV malemeistriks (1961, 1976). 
Ta tegutses ka malefunktsionäärina ja võistluste korraldajana. Aastatel 1990–1994 oli ta Armeenia Maleföderatsiooni asepresident, 1994–2004 president ja alates 2004. aastast aupresident. 
1996. aastal valiti Tšhakharjan ühtlasi FIDE viitsepresidendiks (1996–2004) ja 2004. aastal FIDE auviitsepresidendiks. 
Tšhakharjan oli 1996. aastal Jerevanis toimunud maleolümpia ja 2001. aastal Jerevanis peetud võistkondlike maailmameistrivõistluste peakorraldajaid. FIDE-lt on ta saanud 1996. aastal rahvusvahelise organisaatori nimetuse (tunnistus nr 1).
Ašot Vardapetjan

Ašot Vardapetjan (armeenia keeles Աշոտ Վարդապետյան; inglise keeles "Ashot Vardapetyan"; vene keeles Ашот Вардапетян "Ašot Vardapetjan"; sündinud 1955) on armeenia malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1993). 
Vardapetjan on kolmeliikmelise Euroopa Maleliidu (ECU) hoolekogu liige. Ühtlasi on ta FIDE reeglikomisjoni auesimees. 
Ašot Vardapetjan on tunnustatud malekohtunik. Ta on olnud peakohtunik paljudel võistlustel, sealhulgas MM-tiitlimatšil Viswanathan Anandi ja Boris Gelfandi vahel (2012), MM-tiitlimatšil Viswanathan Anandi ja Magnus Carlseni vahel (2013), pretendentide matšil (2009), maailmameistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2018), maailma karikaturniiril (2009, 2011, 2019), Euroopa meistrivõistlustel (2014, 2019), Euroopa naiste meistrivõistlustel (2016, 2017) ning võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2015). 
Peakohtuniku asetäitja rollis on ta olnud maleolümpial (2010), Aerofloti lahtisel A-turniiril ( 2016, 2017, 2018, 2019, 2020), maailma karikaturniiril (2017) ja muudel turniiridel. 
Maletajana on Vardapetjan täitnud meistrikandidaadi järgu nõuded.
Tyrell Biggs

Tyrell Biggs (sündinud 22. detsembril 1960 Philadelphias Pennsylvanias) on USA endine poksija.
Harrastajana.
Ameerika Ühendriikide meistrivõistlustel.
Ta oli aastatel 1981–1982 kokku kahekordne Ameerika Ühendriikide meister üliraskekaalus (üle 91 kg).
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Maailmameistrivõistlustel.
Ta võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982) kuldmedali ja tuli maailmameistriks.
Elukutselisena.
Ta poksis novembrist 1984 kuni augustini 1998 elukutselisena ning pidas kokku 40 kohtumist, millest võitis 30 (neist 20 nokaudiga) ja kaotas 10 (neist 7 nokaudiga) kohtumist.
Wära

Alternatiivraha Wära (tuletatud sõnast "Währung" – 'valuuta' ja "währen" – 'vastupidav') võeti Saksamaal kasutusele pärast I maailmasõda – ajal, mil riigi rahanduses valitses suur segadus. 
Inspireerituna Silvio Geselli (1862–1930), saksa majandustegelase ja füsiokraatide mõtetest, asutasid Helmut Rödiger ja Hans Timm 1929. aastal Erfurdis Wära Ringlusagentuuri ja hakkasid välja andma oma raha, mis emiteeriti riigimarga suhtega 1:1. Rahalt tuli tasuda igakuist hoiutasu ("demurrage fee") 1% raha väärtusest, kui seda ei tasutud ja vastavat märki raha tagaküljele ei kleebitud, siis langes selle väärtus vastavalt 1% võrra selle nominaalväärtusest.
Börsikrahhi ja Suurest Depressioonist põhjustatud raskes majandusolukorras ühines projektiga enam kui 1000 ettevõtjat üle kogu Saksamaa ning wära käive oli märkimisväärne 14 linnas. Seda raha tunnustasid isegi Commerzbank, Ostfriesische Bank, Vereinsbank ja tarbijate ühistud.
Tuntuimaks juhtumiks sai Schwanenkircheni pankrotistunud söekaevanduse juhtum, mille taaskäivitajale laenas agentuur 50 000 riigimarka (suurem osa sellest wära’des). Söekaevandus taaskäivitati ja töötajatele maksti 2/3 töötasust wära’des ja 1/3 riigimarkades. Kuna wära'des oli võimalik osta toitu ja tarbekaupu kohalikelt tootjatelt, siis inimesed leppisid sellega ja raha läks kiiresse ringlusse. Söe ostjatele, kes tasusid kauba eest wära’des pakuti 5% soodustust. 
Kuna projekti saatis suur edu ja seda raha tahtsid kasutusele võtta veel paljud omavalitsused, keelas Reichi rahandusministeerium wära kasutuse 1931. aasta oktoobris. Kuna riigimarkasid polnud saadaval vastuvõetavatel tingimustel, siis lõpetas söekaevandus töö ning tööpuudus ümbruskonnas kasvas järsult.
SimplBooks

SimplBooks on tarkvaraettevõte Eestis, mis tegeleb veebipõhise raamatupidamistarkvara arendamise ja turustamisega. Ettevõte tegutseb Eestis ja Soomes 10-liikmelise meeskonnana.
Ajalugu.
SimplBooks OÜ on loodud 2012. aastal ja 100% Eesti kapitalil ning kuulub kahele eraisikust omanikule (Rene Meres ja Jaanus Reismaa). SimplBooks OÜ võtmeisik ja asutaja Jaanus Reismaa arendas algselt välja eAktiva nimelise arvete ja kannete programmi. eAktiva oli turule tulles Eestis esimene täielikult veebipõhine raamatupidamistarkvara ning korraliku veebipõhise raamatupidamistarkvara puudumine oli ka ajendiks eAktiva (hiljem SimplBooks) loomiseks. SimplBooksil on tegev tütarettevõte Soomes, SimplBooks OY, mis sai asutatud aastal 2017.
Äritegevus.
SimplBooks põhilised kliendigrupid on mikro- ja väikeettevõtted ning raamatupidamisbürood. Kokku on SimplBooksil üle 20 000 aktiivse kasutaja ning on sellega Eestis üks populaarsemaid raamatupidamistarkvarasid.
SimplBooks teeb koostööd tuntud ülikoolidega nii Eestis (TTÜ, EBS, EEK Mainor), kui Soomes ning on Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoja Liidu liige.
Iļķēni mõis

Iļķēni mõis (saksa keeles "Hilchensfähr", läti keeles "Iļķēnes muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas.
Strátos Grívas

Strátos Grívas (kreeka keeles Στράτος Γρίβας; sündinud 30. märtsil 1966 Aigios Lääne-Kreeka piirkonnas) on kreeka maletaja, malekohtunik ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1993), rahvusvaheline arbiiter (1998), FIDE vanemtreener (2005). 
Grívas sai 1984. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Aasta hiljem tuli ta Ash-Shāriqahis (Araabia Ühendemiraatides) juunioride maailmameistrivõistlustel neljandaks. Suurmeistriks sai Grívas 27-aastaselt 1993. aastal. 
Grívas on tulnud kahel korral Kreeka malemeistriks (1983, 1996) ja mänginud Kreeka võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1984–1998).
Ta tegutseb ka treenerina, kohtunikuna ja võistluskorraldajana. 1998. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise organisaatori nimetuse.
Raul Siem

Raul Siem (sündinud 5. juunil 1973) on Eesti ettevõtja, jurist ja poliitik, kes oli aastatel 2020–2021 Eesti väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister.
Haridus.
Ta on lõpetanud Paikuse Politseikooli, Eesti Riigikaitse Akadeemia ja aastal 2002 Tartu Ülikooli Õigusinstituudi.
Poliitiline karjäär.
2. augustil 2016 astus ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmeks. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta EKRE nimekirjas Rae vallavolikogu liikmeks, ta sai 164 häälega Rae vallavolikogu liikmeks.
Ta oli septembrist 2019 kuni maini 2020 Erakondade rahastamise järelevalve komisjoni liige. 
2019. aastast töötas ta siseministri nõunikuna. Aprillist 2020 jaanuarini 2021 oli Eesti väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister.
2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimekirjas Rae vallavolikogu liikmeks, ta sai 604 häälega Rae vallavolikogu liikmeks.
23. novembril 2021 valiti Siem Raasiku vallavanemaks. Vallavanem oli ta kuni 15. septembrini 2023. 
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 490 häält ning ei osutunud valituks.
15.08.2024 – 4.11.2025 oli ta erakonna Eesti Rahvuslased ja Konservatiivid liige.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Starokostjantõniv

Starokostjantõniv (ukraina keeles Старокостянтинів, poola keeles "Starokonstantynów", vene keeles Староконстантинов "Starokonstantinov") on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis, Starokostjantõnivi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu).
Starokostjantõnivit on esmamainitud 1561. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Starokostjantõnivi elanikest ukrainlasi 91,1%, venelasi 6,7%, poolakaid 1,0%, valgevenelasi 0,4% ja juute 0,2%.
Keerubite laul

"Keerubite laul" (kreeka keeles χερουβικόν "cherubikon", kirikuslaavi keeles "Херувимская песнь") on tropar, mida lauldakse igal õigeusu liturgial terve kirikuaasta jooksul, erandina ei laulda seda ennepühitsetud andide liturgial, suure neljapäeva ja suure laupäeva liturgial. "Keerubite laul" järgneb liturgias pühakirja lugemistele ja selle katkestab suur sissekäik – vaimulike protsessioon, mille jooksul kantakse proskomiidial ette valmistatud annid ohvrilaualt pühale aujärjele, st altarilauale.
Eesti keeles ei kasutata nimetust "Keerubite laul" tavaliselt sõna laiemas tähenduses, mille järgi "cherubikon" on igasugune liturgia suure sissekäigu ajal lauldav laul, kuid sellele tähendusele on kohati vihjatud.
Nüüd tähendame meie salaviisil keerubeid
ja laulame elavakstegevale Kolmainule kõige pühamat laulu.
Jätkem siis nüüd kõik elumured maha.
Et meie võtaksime vastu kõikide Kuninga,
keda inglite väehulgad suure austamisega nähtamatult teenivad.
Halleluuja, halleluuja, halleluuja.
Tähendus.
Nimetus "Keerubite laul" on tuletatud laulu tekstist, mis peab rõhutama eelseisva hetke tähtsust. See kutsub kõiki Jumala ees seisjaid heitma kõrvale maised mõtted, sest nad on nüüd otsekui keerubid, kelle mõtted on alati keskendunud Jumalale, ja kes temale lakkamatult kiitust laulavad.
Ajaloost.
"Keerubite laul" lisati 4. sajandil kehtestatud Johannes Kuldsuu liturgia korra koosseisu 6. sajandil, kas 573. või 574. aastal Justinianus II korraldusel. Enne seda oli seal kasutusel umbes 4. sajandist Jakobuse liturgiast pärit "cherubikon" "Olgu vait iga surelik liha", mis laenati ka Basilius Suure liturgiasse ja mis tänapäeval on kasutusel ainult vaikse laupäeva liturgias.
Väike doksoloogia

Väike doksoloogia ehk Gloria Patri, slaavi traditsioonis "краткое славословие", on lühike ühelauseline palve Kolmainsuse tunnistamiseks ja kiitmiseks (trinitaarne doksoloogia). Kasutatakse laialdaselt jumalateenistustel nii katoliku kui ka õigeusu kirikus.
Tekst.
Õigeusu kirikus.
Kreeka keeles
Δόξα Πατρὶ καὶ Υἱῷ καὶ Ἁγίῳ Πνεύματι, καὶ νῦν, καὶ ἀεί, καὶ εἰς τοὺς αἰῶνας τῶν αἰώνων. Ἀμήν.
"Doxa patri kai yio kai hagio pneumati, kai nun kai aei kai eis tous aionas ton aionon. Amen."
Kirikuslaavi keeles
"Сла́ва Отцу́ и Сы́ну и Свято́му Ду́ху, и ны́не, и при́сно, и во ве́ки веко́в. Ами́нь."
Eesti keeles õigeusu kiriku tekstides
Au olgu Isale ja Pojale ja Pühale Vaimule nüüd ja ikka ja igavesti. Aamen.
Katoliku kirikus.
Ladina keeles
"Gloria Patri, et Filio, et Spiritui Sancto, sicut erat in principio, et nunc, et semper, et in saecula saeculorum. Amen."
Ladinakeelsesse teksti on võrreldes kreekakeelsega lisandunud sõnad "sicut erat in principio" 'nii nagu oli algul', mis on edasi läinud ka protestantlike kirikute tekstidesse.
Luteri kirikus.
Saksa keeles
"Ehre sei dem Vater und dem Sohn und dem Heiligen Geist, wie es war im Anfang, jetzt und immerdar, und von Ewigkeit zu Ewigkeit. Amen."
Eesti keeles luteri kiriku tekstides
Au olgu Isale ja Pojale ja Pühale Vaimule. Nõnda kui alguses oli, nüüdki on ja jääb igavesest ajast igavesti. Aamen.
Kasutamine.
Õigeusu kirikus, vanades idakirikutes ja kreekakatoliku kirikus kasutatakse väikest doksoloogiat palju jumalateenistuste eri osades ja eraviisilistes palvetes palvet lõpetava vormelina. Seda loetakse kolm korda osana iga jumalateenistuse alguspalvetest ja osana jumalateenistuse lõpul antavast õnnistamisest. Mitmest hümnist koosnevas seerias lauldakse seda enne viimast laulu, või kaheks jagatult: sõnad "Au olgu Isale ja Pojale ja Pühale Vaimule" lauldakse enne eelviimast hümni, ning enne viimast hümni, mis tavaliselt on pühendatud Jumalaemale, lauldakse teine pool alates sõnadest "nüüd ja ikka...".
Roomakatoliku kirikus loevad või retsiteerivad "Gloria Patri" vaimulikud, kuid alates teisest Vatikani kirikukogust loevad seda üha enam ja enam ka ilmikud. Ülistust kasutatakse tunnipalvuste sissejuhatuses, psalmide ja "canticum"'ide lõpus, samuti missa introituses. Väljaspool liturgiat loetakse seda näiteks roosipärjapalvetes iga kord enne meieisapalvet.
Anglikaani kirikus lauldakse või loetakse "Gloria Patri" kõige sagedamini psalmide ja "canticum"'ide lõpus hommiku- ja õhtupalvustel.
Luteri kirikus on "Au olgu..." olnud pikka aega psalmitekstide jätk ja lõpetus, samuti Siimeoni kiituslaulu lõpetus. Seda kasutatakse ka hommiku- ja õhtupalvustel.
Ģibuļi

Ģibuļi on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla kaguosas.
Küla asub merepinnast 44 meetri kõrgusel Silupe jõe ja maantee A10 ääres. Ģibuļi jääb valla keskusest Pastendest 6,1 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu ja postkontor, seal asub ka Ģibuļi bussipeatus.
Ģibuļi nime kandis varem Kraujase küla, kus asus Ģibuļi karjamõis. Praegune Ģibuļi küla on tekkinud endise Stende vallamaja juurde pärast seda, kui loodi Ģibuļi külanõukogu, mille haldushooneks see vana vallamaja ka sai. Vallamaja rajati aga endise Munejase mõisa juurde, mille hoonetekompleks jääb Ģibuļist kilomeeter maad lääne poole. Asulasse rajati ka konservitsehh ja telliselööv. Aastal 1980 muudeti toonase külanõukogu, praeguse Ģibuļi valla keskuseks aga Pastende. Tänapäeval kasutab vana vallamaja kohalik külaselts, mis ühendab nii praeguse kui endise Ģibuļi elanikke.
Aastal 2020 oli külas 37 elanikku, sama palju oli elanikke ka aastal 2025.
Kraujas

Kraujas (vanasti ka Ģibuļi või Ģibuļmuiža) on asula Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla keskosas.
Küla asub merepinnast 41 meetri kõrgusel Stende jõe ääres. Kraujas jääb valla keskusest Pastendest 6 kilomeetri kaugusele. Külas asub Kraujase bussipeatus.
Kraujase küla kandis varem Ģibuļi nime, sest seal asus Ģibuļi karjamõis. Ģibuļi kool rajati aga Iliņi külla. Praegune Ģibuļi küla on tekkinud endise Stende vallamaja juurde pärast seda, kui loodi Ģibuļi külanõukogu. Tänapäeval kasutab vana vallamaja kohalik külaselts, mis ühendab nii praeguse kui endise Ģibuļi elanikke.
Kraujas oli nõukogude perioodil kolhoosi "Darba ceļš" keskasulaks, ka asus seal kolhoosi "Draudzība" osakond. Küla on praeguse nime saanud ühe sealse majapidamise järgi.
Looduskaitse all on külas kasvav saar ümbermõõduga 4.41 m.
Merikotkas (perekond)

Merikotkas ("Haliaeëtus") on lindude perekond sugukonnast haugaslased.
Eestis elab üks liik sellest perekonnast – merikotkas ("Haliaeëtus albicilla").
Tallinna loomaaias on kolme liiki merikotkaid: merikotkas, hiid-merikotkas ja valgepea-merikotkas. 
Liigid.
Perekonda kuulub kaheksa liiki.
Lääne-Alpid

Lääne-Alpid on Alpide lääneosa, sealhulgas Prantsusmaa kaguosa (Savoia departemang), kogu Monaco, Itaalia loodeosa ja Šveitsi edelaosa (Valais' kanton). Kagus külgneb mäestik Itaalia Po madalikuga. Läänes eraldab Rhône'i jõe org selle Keskmassiivist. Lääne-Alpide põhjaosa - selle mõiste laiemas tähenduses - moodustavad Šveitsi Eel-Alpid.
Tipud ja mäekurud on kõrgemad võrreldes Ida-Alpid, samas mäestik ise ei ole nii lai ja kaarjas.
"Partizione delle Alpi".
Itaalia "Comitato Geografico Nazionale" (riiklik geograafiakomitee) poolt 1926. aastal pärast IX "Congresso Geografico Italiano" (Itaalia geograafiakongress) vastu võetud "Partizione delle Alpi" (Alpide jaotus) on Alpid jaotatud kolmeks peamiseks osaks: Lääne-, Kesk- ja Ida-Alpid.
Selles traditsioonilises jaotuses algavad Lääne-Alpid Bocchetta di Altarega (või "Colle di Cadibonaga") ja lõpevad Col Ferret'ga.
"Partizione delle Alpi" jagab Lääne-Alpid järgmiseks kaheksaks lõiguks (sulgudes lõigu number):
Mereäärsed Alpid ("1"), Cotti Alpid ("2"), Graie Alpid ("3"), Provence'i Alpid ("4"), Dauphiné Alpid ("5"), Provence'i Eel-Alpid ("6"), Dauphiné Eel-Alpid ("7") ja Savoia Eel-Alpid ("8").
Metsa-külmavaksik

Metsa-külmavaksik ("Operophtera fagata") on vaksiklaste sugukonda külmavaksiku perekonda kuuluv liblikas.
Lennuvõimetu emase tiivad on taandarenenud. Isasliblika tiibade siruulatus on 32–40 mm. Välimuselt sarnaneb ta harilikule külmavaksikule ("Operophtera brumata"), kuid tagatiivad on heledamad ja ta on veidi suurem.
Röövikud toituvad kase, pärna ja õunapuu lehtedest. Metsa-külmavaksikute röövikud võivad soodsatel aastatel kahjustada niiskeid kaasikuid.
Liblikad lendavad septembri lõpust novembrini, olenevalt aastast ning ilmastikust.
Talne

Talne (ukraina Тальне, vene Тальное) on linn Ukrainas Tšerkassõ oblastis, Talne rajooni halduskeskus. Talne asub Tšerkassõst umbes 115 km edelas ja Umanist ligikaudu 38 km idakirdes.
Talnet on esmamainitud 1646. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks Talne 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. 1923. aastal sai Talne rajoonikeskuseks. Alevi staatuse sai Talne 1926. aastal ja linnaõigused 1938. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Talne elanikest ukrainlasi 96,21%, venelasi 2,33%, mustlasi 0,31%, poolakaid 0,18%, valgevenelasi 0,16% ja moldaavlasi 0,07.
Hans Dahlgren

Hans Eric Albert Dahlgren (sündinud 16. märtsil 1948 Uppsalas) on Rootsi poliitik ja diplomaat, ta on Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige. Ta oli 21. jaanuarist 2019 kuni 17. oktoobrini 2022 Rootsi Euroopa Liidu asjade minister.
Ta lõpetas aastal 1971 Stockholmi Majandusülikooli.
Tema esimene töökoht valitsusaparaadis oli Rootsi välisministeeriumis ametnikuna aastatel 1975–1976 (välisminister Sven Anderssoni ajal). Pärast 1976. aasta Rootsi parlamendivalimisi sai tast opositsiooniliidri Olof Palme pressisekretär, samasse ametisse jäi ta ka siis, kui Olof Palmest aastal 1982 peaminister sai. Aastatel 1983–1991 oli Dahlgren peaministri välisnõunik, kõigepealt Olof Palme ja 1986. aastast Palme järeltulija Ingvar Carlssoni, kui talle anti ka suursaadiku tiitel. 
Ta oli aastatel 1997–2000 Rootsi suursaadik ÜRO-s, lisaks oli ta ka aastatel 1997–1998 Rootsi esindaja ÜRO Julgeolekunõukogus.
Aastatel 2000–2006 oli ta Rootsi välisministeeriumi riigisekretär (eesti mõistes kantsler)
21. jaanuarist 2019 kuni 17. oktoobrini 2022 oli ta Rootsi Euroopa Liidu asjade minister.
Jóhann Hjartarson

Jóhann Hjartarson (sündinud 8. veebruaril 1963 Reykjavíkis) on islandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1985).
Hjartarson sai suurmeistriks 22-aastaselt 1985. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Hjartarson on kuuekordne Islandi (1980, 1984, 1994, 1995, 1997, 2016) ja kahekordne Põhjamaade malemeister (1997, 2017). 1991. aastal jagas ta esikohta Philadelphias World Openi turniiril. Kahel korral tuli Reykjavíki lahtise turniiri kaasvõitjaks (1984, 1992)
1987. aastal jagas ta esikohta koos Valeri Saloviga Szirákis tsoonidevahelisel turniiril, edestades seejuures Lajos Portischit. 1988. aastal alanud 16 osavõtjaga pretendentide matšides võitis Hjartarson kaheksandikfinaalis Viktor Korchnoid tulemusega 4½:3½, kuid kaotas veerandfinaalis eksmaailmameister Anatoli Karpovile 1½:3½.
1990. aastal mängis Hjartarson Manilas tsoonidevahelisel turniiril (64 osavõtjat, Šveitsi süsteem), kus jäi jagama 12.–20. kohta. 
Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jäi Hjartarson jagama 21.–34. kohta. Detsembris 1993 Groningenis peetud PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril (54 osavõtjat) jagas ta 48.–50. kohta. 
Detsembris 1997 osales Hjartarson Groningenis asetleidnud FIDE maailmameistrivõistluste turniiril (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus võitis avaringis Šarūnas Šulskist, kuid kaotas teises ringis Aliaksiej Aliaksandraŭle.
2017. aastal mängis Hjartarson Thbilisis maailma karikaturniiril (128 osavõtjat, nokautsüsteem), kus kaotas avaringis David Navarale.
Võistkondlik esinemine.
Hjartarson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus 12 maleolümpial (1980–1996, 2006, 2016, 2018). 1986. aastal tuli Island Dubai maleolümpial viiendaks ja 1992. aastal Manila maleolümpial kuuendaks. Hjartarson kuulus ka 1993. aastal Luzernis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel viiendaks tulnud Islandi võistkonda (mängis esimesel laual).
Pärast 1997. aastat on Hjartarson maleturniiridel mänginud harvemini, tegutsedes peamiselt juristina.
Einar S. Einarsson

Einar S. Einarsson (sündinud 1938) on islandi maletegelane, rahvusvaheline arbiiter (1990), FIDE auliige (1994).
Einarsson on Islandi malefunktsionäär ja malekohtunik. Ta oli aastatel 1976–1980 Islandi Maleföderatsiooni president, 1981–1990 Põhjamaade Maleföderatsiooni peasekretär ja 1994–2002 FIDE Põhjamaade regionaalne president.
2018. aasta maleolümpia

43. maleolümpia (inglise keeles "43rd Chess Olympiad") oli 2018. aastal Bathumis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 
Maleolümpia peeti 23. septembrist kuni 6. oktoobrini 2018 Bathumis. Lahtises kategoorias osales 185 võistkonda, naiste kategoorias 151 naiskonda (korraldajariiki Gruusiat esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 
Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiόtis Nikolόpoulos (Kreeka). Turniiridirektor oli Giorgi Giorgadze (Gruusia).
Eesti esinemine maleolümpial.
Eesti võistkond (esimesel laual Kaido Külaots) sai 54. koha, naiskond (esimesel laual Mai Narva) 42. koha.
Iliņi

Iliņi on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla loodeosas.
Küla asub merepinnast 32 meetri kõrgusel Stende jõe ääres.
Iliņi tekkis Kārgadase mõisa ("Kargadden") maadele paika, kus mõisal asus Stende jõel vesiveski. Aastal 1878 rajati külla Ģibuļi kool, aastal 1914 ehitati selle asemele aga uus tellistest koolihoone, mis jäi juba tänapäeva Kraujase küla lähistele. Nõukogude perioodil asus Iliņis kolhoosi "Draudzība" rohujahu- loomasöödahoidla. Külas asub Iliņi bussipeatus.
Iliņis kasvab kolm looduskaitsealust tamme, üks ümbermõõduga 4,75 ja teine ümbermõõduga 4,54 meetrit.
Aizupes

Aizupes (ka Mazgavilnieki, Nõukogude perioodil Uzvara) on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla keskosas.
Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel Vidusupe jõe ja maantee A10 ääres. Aizupes jääb valla keskusest Pastendest 10, piirkonna keskusest Talsist 15 ja Riiast 124 kilomeetri kaugusele. Külas asub Uzvara bussipeatus.
Küla kohal asus varem kõrts ("Zehleikrug"). 1920. aastal rajati selle juurde põhikool, mis suleti aastal 1944. Küla kujunes välja aga Nõukogude perioodil, kui seal asus kolhoosi Uzvara keskasula. Hiljem sai külast Draudzība kolhoosi osakonnakeskus.
Līči (Ģibuļi vald)

Līči on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla kaguosas.
Küla asub merepinnast 51 meetri kõrgusel Vidusupe jõe ja Ventspilsi–Moskva raudtee ääres. Līči jääb valla keskusest Pastendest 9,5 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud Līči raudteejaama juurde. Aastail 1945–1963 tegutses külas põhikool.
Gaviļnieki

Gaviļnieki (ka Gavilnieki) on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla keskosas.
Küla asub merepinnast 38 meetri kõrgusel Ventspilsi–Moskva raudtee ja maantee A10 ääres. Gaviļnieki jääb valla keskusest Pastendest 12, piirkonna keskusest Talsist 17 ja Riiast 126 kilomeetri kaugusele.
Külast idas asub Gaviļnieki kalmistu.
Gaviļniekis kasvab looduskaitsealune hõberemmelgas ümbermõõduga 4,98 meetrit.
Kaļķciems

Kaļķciems (ka Kaļķu ciems) on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lõunaosas.
Küla asub valla keskusest Pastendest 29, piirkonna keskusest Talsist 27 ja Riiast 127 kilomeetri kaugusel. Kaļķciemsis asub Ratnieki bussipeatus.
Kaļķciems tekkis endise lubjapõletusahju juurde. Küla jääb osaliselt Abava ürgoru loodusparki.
Kaleši

Kaleši (vanasti ka Kalešmuiža) on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lõunaosas.
Küla asub merepinnast 59 meetri kõrgusel Kalešupīte oja ääres.
Kaleši tekkis endise Kaleši mõisa ("Kalitzen") keskuse juurde. Maareformi järel jagati mõisale kuulunud 24 hektarit maad 12 uusmaasaaja vahel taludeks. 1934. aastal asutati külas Jānis Balodise eestvedamisel kultuuriselts Gaisma, millel oli 43 liiget. Selts tegutses mõisa viinaköögis, põhiliselt tegeleti koorilauluga, ent aeg-ajalt esitati ka näidendeid. Aastail 1945–1954 oli Kaleši Centība kolhoosi keskasulaks.
Külas asuv Strautmaļi keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. Kalešis asub [[1905. aasta revolutsioon]is hukkunud külaelanike mälestusmärk.
Elanike arv.
[[Pilt:Kalešu krogs.jpg|pisi|tühi|Kaleši kõrts]]
Viited.
[[Kategooria:Talsi piirkonna külad]]
Ruņķi

Ruņķi on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lääneosas.
Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel. Ruņķi jääb valla keskusest Pastendest 12, piirkonna keskusest Talsist 16 ja Riiast 126 kilomeetri kaugusele.
Henry Tillman

Henry Durand Tillman (sündinud 8. jaanuaril 1960 California osariigis Los Angeleses) on USA endine poksija.
Harrastajana.
Ta võitis raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Elukutselisena.
Ta poksis detsembrist 1984 kuni septembrini 1992 elukutselisena ning pidas kokku 31 kohtumist, millest võitis 25 (neist 16 nokaudiga) ja kaotas 6 (neist 4 nokaudiga) kohtumist.
Kāņciems

Kāņciems (ka Kāņu ciems) on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lõunaosas.
Küla asub merepinnast 42 meetri kõrgusel Kalvene järve ida- ja lõunakaldal. Kāņciems jääb valla keskusest Pastendest 17, piirkonna keskusest Talsist 22 ja Riiast 131 kilomeetri kaugusele. 
Kāņciems tekkis endise Kāņi karjamõisa juurde. Varem loeti seda Mordanga küla osaks.
Külas asuv Līkumi talu, selle ait ja elumaja on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. Looduskaitse all on Kurpinieki künnapuu.
Tšõhõrõn

Tšõhõrõn (ukraina Чигирин, vene Чигирин) on linn Ukrainas Tšerkassõ oblastis, Tšõhõrõni rajooni halduskeskus. Tšõhõrõn asub Tšerkassõst umbes 60 km kagus.
Tšõhõrõn sai Magdeburgi linnaõigused 1592. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tšõhõrõni elanikest ukrainlasi 92,57%, venelasi 5,11%, mustlasi 1,04%, valgevenelasi 0,29%, armeenlasi 0,16% ja moldaavlasi 0,16%.
Arkliņi

Arkliņi (ka Ārkliņi) on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla kirdeosas.
Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel. Arkliņi jääb valla keskusest Pastendest 5, piirkonna keskusest Talsist 4 ja Riiast 121 kilomeetri kaugusele.
Arkliņit loeti varem Talsciemsi küla osaks. Külas asuvad vana ja uus Talsciemsi kalmistu.
Turkmuiža

Turkmuiža on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla idaosas.
Küla asub merepinnast 57 meetri kõrgusel Dzelzupe jõe ääres. Turkmuiža jääb valla keskusest Pastendest 2,5 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Pastende mõisa Vecmuiža karjamõisa ("Althof") juurde.
Ludwig Herpel

Ludwig Herpel (7. oktoober 1887 – 19. oktoober 1934) oli saksa majandusteadlane. 
Tema välja töötatud ühistulise krediidiringi loomise põhimõtet rakendades hakati Saksamaal 1931. aastal, suure tööpuuduse ja sügava majanduskriisi olukorras, emiteerima kohalikku sularahavaba žiro-(hädaabi)raha, mille arveldused toimusid vaid ühistu pangakontol. 1932. aasta lõpuks oli seda programmi rakendanud juba 45 omavalitsust. 
Riigi Keskpank ja Finantsministeerium püüdsid seda tegevust lõpetada, kehtestades mitmeid seadusi ja rakendades sanktsioone, kuid alles 1934. aasta lõpus suudeti sularahata maksete kuritarvitamise vastase seadusega sellele lõpp teha.
Dravnieki

Dravnieki on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi vallas. Küla jääb valla idaossa Talsi linna piiril ja asub valla keskusest Pastendest 2,5 ning Riiast 124 km kaugusel.
Külast läheb läbi maantee V1406.
Jaunzemes

Jaunzemes on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla idaosas.
Küla jääb valla keskusest Pastendest 5, piirkonna keskusest Talsist 2,5 kilomeetri ja Riiast 120 kilomeetri kaugusele.
Jaunzemes on rajatud uuselamurajoonina Talsi linna lõunapiiri taha.
Mordanga

Mordanga on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lääneosas.
Küla asub Kāņupe jõe ääres merepinnast 46 meetri kõrgusel Mordanga-Kāņi järve läänekaldal. Varem kandis Mordanga nime kogu selle järve ümbruskond, nii oli Mordanga osaks ka kogu Kāņciemsi küla.
XVIII sajandil rajati Mordangasse klaasivabrik, mille juurde ehitati ka vesiveski. XX sajandi teisel poolel valmistati Mordangas savinõusid. Kalvene järve äärde jäävad kaks puhkebaasi - "Kurpnieki" ja "Kalves".
Mordanga järve ääres kasvab looduskaitsealune mänd.
Talsciems

Talsciems (vanasti ka Dzelzciems) on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla kirdeosas.
Küla asub merepinnast 60 meetri kõrgusel Dzelzupe jõe kaldal. Talsciems jääb valla keskusest Pastendest 4,6, piirkonna keskusest Talsist 3 ja Riiast 120 kilomeetri kaugusele.
Varem loeti Talsciemsi küla osaks ka Arkliņit. Talsciems asub Talsi linna piiril; külla jääb Talsi lennuväli.
Külas sulatati Kuramaa hertsogiriigi ajal soomaagist rauda, sellest ka nimi Dzelzciems ehk tõlkes "Rauaküla". Nõukogude perioodil oli küla algselt kolhoosi "Padomju karogs" keskasula, hiljem aga kolhoosi "Draudzība" osakonnakeskus.
Looduskaitse all on saar ümbermõõduga 3.79 m.
Bristoli nael

Bristoli nael on 2012. aastal Bristolis kasutusele võetud kohalik raha kohaliku majanduse ja tööhõive edendamiseks. Bristoli nael on seotud Suurbritannia naelsterlingiga. 
Raha emiteerib KOV ja sellega on ühinenud enam kui 800 ettevõtete, kes tunnustavad seda maksevahendina, samuti saab sellega tasuda kohalikke makse. Kui supermarketis makstud rahast 80% lahkub, siis see tagab kohaliku raharingluse (ringmajanduse) püsimise. Raha haldab tulu mittetaotlev sihtasutus Bristol Pound Community Interest Company koostöös Bristol Credit Unioniga, kes korraldab raha emissiooni ja selle vahetatavuse.