Raul Eamets

Raul Eamets (sündinud 5. juulil 1964 Pärnus) on Eesti majandusteadlane.
Ta on töötanud 18 aastat Tartu Ülikooli majandusteaduskonna professorina ja 8 aastat sotsiaalteaduste valdkonna dekaanina. Alates 2023. aasta novembrist on ta AS-i Bigbank peaökonomist.
Haridus.
Lõpetanud 1982. aastal Sindi Keskkooli, õppis Eamets Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1987. aastal. Tal on magistrikraad majandusteaduses (TÜ, 1993) ja doktorikraad (PhD) majandusteaduses (TÜ, 2001).
Töökäik.
Eamets alustas tööd Tartu Riiklikus Ülikoolis 1987. aasta septembris poliitilise ökonoomia kateedri stažöör-uurijana. Aastatel 1990–1993 töötas ta Tartu maavalitsuse arenguosakonnas, hiljem Tartu Arenduskeskuses. Selle kõrvalt töötas ta Tartu Ülikoolis osakoormusega assistendina.
1993–1995 oli Eamets Tartu Ülikooli majandusteaduskonna Rahvamajanduse ja ettevõttemajanduse üldteooria instituudis assistent, 1995–2001 sama instituudi lektor ning 2001–2005 dotsent.
Aastatel 1998–2000 ja 2002–2005 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna teadusprodekaan. 2005. aastal sai makroökonoomika professoriks. 2005–2014 oli ta ka Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahvamajanduse instituudi juhataja. Aastatel 2014–2015 oli ta majandusteaduskonna dekaan ja 2016–2023 sotsiaalteaduste valdkonna dekaan. 2016–2023 oli ta ka Tartu Ülikooli rektoraadi liige.
2023. aasta novembrist töötab Raul Eamets AS-i Bigbank peaökonomistina.
Teadustöö.
Eametsa olulisemad uurimisvaldkonnad on ränne ja rändepoliitika, tööturu tulevikutrendid, noorte töötus, tööturu paindlikkus, haridussüsteemi vastavus tööturule, tööjõu prognoosid, ametialane mobiilsus, tööturu voogude analüüs, tööpuudus siirdemajanduses ja palgalõhe. Ta on ennast täiendanud Kopenhaagenis (DIS), Londonis (Birckbeck College ja UCL), Bonnis (IZA), Berliinis (DIW) ja Aarhusis (Aarhusi Ülikool). 15 aasta jooksul on Eamets osalenud 25 teadusprojektis Eesti tööturu eksperdina või töögrupi juhina. Kokku on ta avaldanud üle 150 teaduspublikatsiooni. Viimase 10 aasta jooksul on ta esinenud 30 kodu- ja rahvusvahelisel konverentsil/seminaril ettekandega.
Alates 2015. aastast.
Rände ja rändepoliitika teemadest kõige olulisem on Eesti inimarengu aruande toimetamine koos T. Tammaru ja K. Kallasega. Selle aruande põhisõnum oli rände paradigma muutus: Eesti on muutunud väljarände riigist sisserände riigiks koos kõigi sellest tulenevate järeldustega rändepoliitikale. Rändeteemaline inimarengu aruanne leidis ühiskonnas väga elavat vastukaja. Raul Eamets on analüüsinud rände majanduslike mõjude olemust ka põgenike kriisi näitel. Artiklis kasutati lihtsat tööturu nõudluse pakkumise duaalset mudelit näitamaks, kuidas mõjub lihttööjõud negatiivselt sihtriigi tööturule ning valgekraede sisseränne mõjutab sihtriigi tööturgu positiivselt. Sellel tulemusel on väga olulised poliitika järeldused rändepoliitika kontekstis. Rände teemade põhjalikum käsitlus sai R. Eamets jaoks alguse väljarände käsitlusest, kui ta 2014/15 inimarengu aruandes koos T. Tammaruga analüüsis väljarände ulatust ja põhjusi. R. Eamets on rändest ja rändepoliitika teemadel kirjutanud ka ajakirjanduses. Koos prof Tammaruga juhtis Raul Eamets projekti "RITA ränne".
Makroökonoomika ja eelarvepoliitika teemadel on R. Eamets koos kaasautoriga uurinud viimase suure surutise (Great Recession 2009–2010) mõju Läti ja Poola majandusele. Poola ja Läti on kaks majandust, mis toimisid viimase majanduskriisi ajal täiesti erinevalt, hoolimata sellest, et üleminekuperioodi alguse reforme iseloomustab mõlemal juhul n-ö kiire üleminek turumajandusele. Oma töös jõudsid autorid järeldusele, et kriisiaegse erineva käitumise põhjustasid erinevad vahetuskursi režiimid (Poola – ujuv vahetuskurss ja Läti – fikseeritud vahetuskurss). Lisaks iseloomustas Lätit suhteliselt nõrk pangandussektor, tugev sõltuvus välisturgudest ning koduturu väiksus. Poola majandust iseloomustas väiksem sõltuvus välisturgudest, riigivõla madal tase ja tugev kodumaine tööstussektor. 
Üheks oluliseks uurimisteemaks on viimastel aastatel kujunenud tuleviku oskuste ja tuleviku tööturu teema. Tuleviku tööturu arenguid iseloomustavad suured globaalsed trendid on seotud suurandmete analüüsiga, asjade internetiga ("internet of things"), elanikkonna vananemisega, uue meedia süsteemiga, uute ettevõtluse mudelitega, nö globaalse küla tekkega ning ebavõrdsuse ja geopoliitilise ebakindluse suurenemisega. Kõik see tähendab ettevõtete keskmise eluea lühenemist, paindlike töövormide järjest laiaulatuslikumat kasutuselevõttu, mitmegeneratsioonilisi töökohti jne. Uued töövormid ja paindlik tööturg nõuab ühtlasi uusi oskusi ja teadmisi. Tänasest oluliselt suurema tähenduse omandavad nn ülekantavad oskused, mis võimaldavad liikuda ühelt töökohalt teisele ning soodustavad täiend- ja ümberõpet ja vajadusel ka eriala vahetamist. Uute oskuste omandamiseks peab muutuma ka tänane haridussüsteem. R. Eamets oli Haridus- ja Teadusministeeriumi juurde moodustatud konkurentsivõime eksperdigrupi juht (üks kolmest töörühmast). Üle poole aasta kestnud projekti raames pandi kokku hariduse visiooni põhimõtted, millest sai üks alusdokumente „Haridusstrateegia aastaks 2035“ kujundamisel.
Tuleviku oskuste ja tööturu teemaga on seotud ka pikaajalised demograafilised prognoosid. Ühe sellise pikaajalise prognoosiga, mis valmis koostöös Tallinna ülikooli demograafidega (Puur, Eamets "et al" 2018), õnnestus autoritel tõestada, et tuleviku arengud Eesti tööturul ei pruugi olla nii sünged, kui me seni oleme harjunud mõtlema. Kui me võtame prognoosi perioodi lõpuks aasta 2100, ei pruugi lähituleviku negatiivne sündimuse trend üldist pilti eriti mõjutada. Kui me võtame arvesse tööturul toimuvad trendid (uued kõrgema haridusega vanusekohordid, pensioniea võimalik pikendamine, meeste tervisekäitumise paranemine, mitte-eestlaste tulemuslik lõimumine) ning lisame sinna võimaliku sündimuskordaja paranemise ja positiivse rändesaldo, siis ei pruugi sajandi lõpuks maksumaksjate ja ülalpeetavate suhe sugugi halveneda. Meie lähenemisviisi uudsus nii Eesti kui ka Euroopa kontekstis oli positiivsete hõivestsenaariumite ning rändesaldo sissetoomine pikaajalistesse demograafilistesse prognoosidesse. Eestis oli selline lähenemine esmakordne.
2019. aasta aasta detsembris ilmunud Riigikogu Toimetiste numbrist moodustas suure osa Tartu ülikooli rahvusülikooli 100. aastapäeva teema. R. Eamets ja K. Kreegipuu, kes olid ajakirja toimetajad, kirjutasid ka pikema sissejuhatuse..
Varasema perioodi teadustegevus.
Eamets on käsitlenud ka Eesti tööturu reageerimist ülemaailmsele majanduskriisile. Olulise järeldusena võib välja tuua Eesti tööturu suure paindlikkuse, mis võimaldab makroökonoomiliste šokkidega toime tulla ka olukorras, kus eelarve ja rahapoliitika võimalused on väga piiratud. 
Üldiste makromajanduslike arengutega seostuvad ka mitmed tööjõuprognoosid, mida ta on teinud enamasti rakendusuuringute raames. Energeetika sektori tööjõu prognoos näitas, et pikas perspektiivis suureneb energeetikasektoris oluliselt kolmanda taseme haridusega töötajate vajadus. 
Olulisemad tulemused, mis uuringutest selgusid, lükkavad ümber mitmed müüdid ja käibetõed, mis seonduvad kõrghariduse ja kitsamalt "socialia" valdkonna lõpetajate toimetulekuga tööturul. Nimelt näitasid küsitlused, et "socialia-"valdkonna lõpetajad saavad tööturul hästi hakkama, töötute osakaal värskelt lõpetanute seas oli u 3%, samal ajal kui üldine noorte töötus küündis 2010. aastal 40%-ni. Samuti võib öelda, et "socialia" lõpetanute keskmine palk on koolitusvaldkonna lõpetanute seas üks kõrgemaid. 
Geograafilise mobiilsuse ja tööturu paindlikkuse seostamine tunnustatud ajakirja International Journal of Manpower erinumbris on tunnustuseks ja jätkuks seni tehtud töö tulemuslikkusele. R. Eamets oli selle kutsutud külalistoimetaja. Samas ajakirjas ilmus ka analüüs ajutiste migrantide ja nende tööalase mobiilsuse kohta. R. Eamets on koos T. Tammaruga algatanud migratsiooniteemaliste konverentside ja seminaride seeria, mida toetab Põhjamaade Ministrite Nõukogu. Esimene migratsiooniteemaline konverents toimus 2013. aasta märtsis. Lisaks on R. Eamets võtnud migratsioonipoliitika teemadel sõna ajakirjanduses.
Akadeemiline tegevus.
Eamets ja tema kolleegid (Viktor Trasberg jt) olid esimesed, kes alustasid tänapäevases mõistes majandusteooria ("economics") õpetamist 1989/1990. õppeaastal. Selle tulemusena valmisid ka esimesed majandusteooria õpikud kõrgkoolile ja keskkoolile.
Ta on õpetanud majandusteooria kursusi eri tasemega õppeprogrammides, töö-ökonoomika, makroökonoomika ning EL-i sotsiaal- ja tööpoliitika kursusi. Kokku on tema juhendamisel või kaasjuhendamisel kaitstud ülikoolis 38 magistritööd ja 8 doktoritööd (Masso, 2005; Leping, 2008, Kallaste, 2010, Järve, 2011, Lauringson 2012, Anspal 2015, Roosaar 2022, Piirits 2022). Ühtlasi on ta osalenud 13 keskkooli ja kõrgkooli majandusõpiku kirjutamisel kaasautori või toimetajana.
Sündmused 2023. aastal.
2023. aasta veebruaris esitati Eamets Tartu ülikooli rektori valimistel sotsiaalteaduste valdkonna kandidaadiks. Vastaskandidaadid olid professor Vilo ning ametisolev rektor prof Asser. R. Eametsa peamised valimiseelsed lubadused seisnesid teadusrahastuse üldise süsteemi ja proportsioonide muutmise ettepanekutes, töötajate palgatõusus ning paindlikuma õppesüsteemi juurutamises. Samuti oli ta kriitiline ametisoleva rektori suhtes, leides, et rektor peaks ühiskonnas nähtavam olema ja jõulisemalt seisukohti esitama. Aprillis toimunud valimistel sai esimeses voorus kõige rohkem hääli prof Asser, prof Eamets sai häälte arvestuses teise koha ning prof Vilo sai kolmanda koha. Teise vooru läksid Eamets ja Asser, kus hääletamise võitis Asser, kes valiti ka Tartu ülikooli rektoriks. 
Toimingupiirangu rikkumine.
2023. aasta augustis selgus, et Eamets oli sõlminud Tartu Ülikooli nimel lepingu rahvastikupoliitika mõttekojaga Pere Sihtkapital (olles ise ühtlasi Pere Sihtkapitali nõukogu liige) küsitlusuuringu korraldamiseks. Tänu sellele, et uuringu tellijaks oli lepingu järgi Tartu Ülikool kui avaliku ülesande täitja sai Pere Sihtkapital ligipääsu tuhandete naise isikuandmetele rahvastikuregistris, mida muidu poleks neile väljastatud ja mida kasutati muuhulgas naistelt delikaatsete andmete küsimiseks. Tartu Ülikooli eetikakomiteele oli esitatud loataotlus uuringuks, aga nad polnud selle kohta veel otsust teinud, ja Eamets oli varem saanud ülikoolilt õigusliku hinnangu, et kuna ülikool tegelikult ei ole uuringu sisuline partner, ei saa sellist lepingut sõlmida. Tartu Ülikool tegi pärast lepingu avalikuks tulekut pöördumise, kus hinnati leping õigusvastaseks, öeldi, et uuring pole kooskõlas hea teadustavaga ning on läbi viidud ilma eetikakomitee loata ja Tartu Ülikooli rollita, ning mõisteti Eametsa teguviis hukka.
Eamets tunnistas, et oli teinud lepingu sõlmimisel vea, kuid ütles, et eetikakomitee loa taotlemine oli volitatud Sihtasutuse juhile ja talle endale tuli uuringu alustamine enne loa saamist üllatusena. Tartu Ülikooli rektor Toomas Asser otsustas 14. augustil 2023 lõpetada Eametsaga töösuhte, põhjendades seda ülikooli juhtimisalaste reeglite rikkumisega (näilise lepingu sõlmimine ja selle varjamine), heast teadustavast ja teaduseetika nõuetest mitte kinnipidamisega ning korruptsioonivastase seaduse toimingupiirangu nõuete rikkumisega (ametiisikul on keelatud toimingu või otsuse tegemine, kui otsus või toiming tehakse ametiisiku enda või temaga seotud isiku suhtes). Rektori sõnul tegi rikkumise veelgi jämedamaks asjaolu, et ehkki ülikooli õigusnõunik oli Eametsale öelnud, et ülikool ei saa sellist lepingut sõlmida, eiras ta saadud suuniseid. 
Eamets reageeris sellele öeldes, et tema suhtes on käimas poliitiline rünnak, millega Tartu Ülikool läks kaasa ja fabritseeris tõele mittevastava süüdistuse ning karistus oli ebaproportsionaalne võrreldes tehtud eksimustega. Eamets ütles, et oli suhelnud lepingu teemal ülikooli õigusnõunikuga, kes ei keelanud tal lepingu sõlmimist ega rääkinud toimingupiirangust. Ülikooli esindajad ütlesid, et Eamets polnud küsinud selle kohta, kas tema isiklikult tohib lepingu allkirjastada, et Eametsale kui tippjuhile peaksid toimingupiirangud teada olema ja et õigusnõunik oli lepingu kavandit muudelgi põhjustel probleemseks pidanud.
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna nõukogu plaanis Eametsa valdkonna dekaanina jätkamise üle hääletada 17. augustil, aga lükkas selle edasi kuu lõppu, et jõutaks rohkem asjaolusid kaaluda ja lisamaterjalidega tutvuda. 23. augustil esitas Eamets rektor Toomas Asserile avalduse dekaani ametikohalt tagasiastumiseks. Rektor rahuldas avalduse samal päeval ja vabastas Eametsa ametist. Töösuhe ülikooliga lõppes 12. novembril 2023. Töölepingu lõppemisele vaatamata pidas Eamets ülikooli majandusteaduskonnas vabatahtlikult loenguid edasi kuni sügissemestri lõpuni.
Septembris määras politsei Eametsale toimingupiirangu rikkumise eest 400 eurot trahvi. 21. märtsil 2024 Tartu Maakohus tühistas Politsei poolt kehtestatud trahvi, kuna leidis, et teol puudusid väärteo tunnused. Kohus arvestas, et Eamets oli küsinud antud teemal nõu usaldusväärsetelt ja kvalifitseeritud õigusharidusega juristidelt, kes ei öelnud talle, et lepingu sõlmimine tähendaks huvide konflikti, ning Eamets lähtus lepingu sõlmimisel nende seisukohast. Kohtu hinnangul puudus inimesel süü, kui ta ei saanud aru oma teo keelatusest ja see eksimus oli talle vältimatu. Juunis tühistas Riigikohus Tartu maakohtu otsuse ja väitis, et teo keelatusest mittearusaamine ei välista vastutust. Riigikohus leidis, et ülikooli dekaanina avalikke ülesandeid täitma asudes tulnuks Eametsal asjakohased seadused endale selgeks teha, ning rõhutas, et korruptsioonivastase seaduse asjakohaste punktide mõistmine ei eelda kõrgtasemel juriidilisi teadmisi. Eamets oli pöördunud nõu saamiseks nii ülikooli kui ka sihtasutuse juristi poole, aga ei küsinud kummaltki toimingupiirangu esinemise kohta selgelt seisukohta.
Ühiskondlik tegevus.
1986. aasta oktoobris sai alguse n-ö fosforiidisõda, 1987. aastal kandus fosforiidisõja keskpunkt Tartusse. Sealsed sündmused said alguse juristide ja ajaloolaste avalikust komsomolikoosolekust ülikooli aulas, mis hiljem on saanud tuntuks "aulakoosolekuna". Juristidest kuulusid algatusgruppi Heiki Sibul, Raul Eamets ja Avo Greebe ning ajaloolaste poolt Tõnis Lukas ja Toomas Anepaio ning episoodiliselt osales grupi töös ka Marju Lepajõe. Aulakoosolekut loetakse üheks olulisemaks teetähiseks fosforiidisõjas, millest sai alguse Eesti taasiseseisvumise protsess.
Raul Eamets koos Urmas Varblase, Jaak Leimanni ja Märten Rossiga nõustas Andrus Ansipi valitsust 2009. aastal kärpekavade ettevalmistamisel.
Eamets juhtis ühte kolmest eksperdigrupist, kes andis sisendi Eesti haridusstrateegia 2035 väljatöötamisel. Tema töörühma alamteemaks oli haridus ja konkurentsivõime ning töö tulemusena valmis visioonipaber.
Eamets kuulus 2020. aasta juunis loodud valitsuse majandusarengu komisjoni juurde loodud ekspertkogusse, kelle eesmärk on nõustada valitsust majanduse ergutamise, inimeste toimetuleku parandamise ja ettevõtete konkurentsivõime kasvatamise küsimustes.
R. Eamets oli 2022. aastal oli Eesti-Rootsi koostööaruande Eesti-poolne raportöör. Aruandes kirjeldati 10–15 aasta perspektiivis Eesti ja Rootsi võimalikku tuleviku koostööd eri eluvaldkondades. Rootsi-poolne raportöör oli Pär Nuder, Eesti-Rootsi koostööfondi juhatuse liige ja Rootsi endine rahandusminister.
2023. aasta lõpus analüüsis Eamets Arenguseire Keskuse tellimusel koos kolleegidega Tartu Ülikooli majandusteaduskonnast Eesti majanduspoliitika kitsaskohti. Tehti ettepanekud majanduse konkurentsivõime tõstmiseks.
Raul Eamets on viie autori seas, kes on kõige rohkem (9 korda) panustanud Eesti inimarengu aruannete koostamisse. 2015. aastal oli ta inimarengu aruande kaastoimetaja koos T. Tammaru ja K. Kallasega. 
Kuulumine nõukogudesse:
Isiklikku.
Raul Eamets on abielus Merle Eametsaga, neil on kaks tütart ja poeg. Tema harrastused on lugemine, kalapüük ja matkamine.