tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Möllirand

Möllirand on tüüp mererandu. Möllirannad on peeneteraliste setetega, tavaliselt väga lauge ja taimestunud kuhjerand.
Eesti randadest on 1/3 möllirannad.
Möllirandu iseloomustavad lauged rannaniidud, mis vahel ulatuslikult mereveega üle ujutatakse; mullad on sooldunud.
Traditsiooniliselt on möllirandu kasutatud rannakarjamaadena.
Tänapäeval on möllirannad sageli roostunud.
Peter von Glehn (täpsustus)

Peter von Glehn on mitme Glehni suguvõsaliikme nimi:
Relax FM

Relax FM on Eesti raadiojaam, mis alustas tegevust 17. novembril 2019.
Soomuspuravik (perekond)

Soomuspuravik ("Strobilomyces") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv seeneperekond.
Kokku kuulub perekonda umbes 40 liiki, mis esinevad soojema kliimaga aladel. Mitmed soomuspuravikud on levinud Hiinas ja mujal Ida-Aasias, lisaks esinevad mõned liigid veel Põhja-Ameerikas, Austraalias ja Aafrikas.
Liike.
Soomuspuraviku perekonda kuulub seeneliik, mida on üks kord (1961) leitud ka Eestist: soomuspuravik ("Strobilomyces strobilaceus"). See on ka perekonna tüüpliik ja ainus üldtuntud soomuspuraviku perekonna esindaja Euroopas.
Kim Min-jae

Kim Min-jae (sündinud 15. novembril 1996 Tongyeongis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.
Lõuna-Korea kõrgliigas debüteeris ta 2017. aastal Jeonbuk Hyundai Motorsi meeskonnas. Aastatel 2017 ja 2018 tuli ta klubiga Lõuna-Korea meistriks. 2017. aastal valiti Kim Lõuna-Korea kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks ning 2017. ja 2018. aastal liiga sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2019–2021 mängis ta Hiina kõrgliigaklubis Beijing Guoan.
2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Fenerbahçe.
2022. aasta juulis siirdus Kim umbes 18 miljoni euro eest SSC Napolisse. Ta Chelseasse siirdunud senise Napoli keskkaitsja Kalidou Koulibaly asemele. 2022. aasta septembris valiti Kim Itaalia kõrgliiga kuu parimaks mängijaks.
Suvel 2023 liitus ta ligi 50 miljoni euro eest Saksamaa meistri Müncheni Bayerniga.
2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Kim Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 5. septembril 2017 MM-i valikmängus Usbekistani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2019. aasta Aasia meistrivõistluste teises alagrupimängus 11. jaanuaril Kõrgõzstani vastu. Lõuna-Korea langes välja veerandfinaalis, kuid Kim valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. 2019. aasta detsembris võitis ta Lõuna-Korea koondisega esikoha Ida-Aasia meistrivõistlustel.
Mikuláš Bek

Mikuláš Bek (sündinud 22. aprillil 1964 Šternberkis) on Tšehhi poliitik ja kõrgkoolipedagoog. Ta oli aastatel 2011–2019 Masaryki ülikooli rektor. 17. detsembrist 2021 kuni 4. maini 2023 oli ta Tšehhi Euroopa asjade minister.
Ta lõpetas aastal 1986 muusikateaduse erialal Brnos Masaryki ülikooli kunstiteaduskonna. Seejärel jätkas ta õpinguid Prahas Karli Ülikooli kunstiteaduskonnas.
17. detsembrist 2021 kuni 4. maini 2023 oli ta Tšehhi Euroopa asjade minister.
Sapipuravik (perekond)

Sapipuravik ("Tylopilus", ka "sapiseen", "tubakaseen") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv seeneperekond.
2015. aasta seisuga arvati perekonda kokku kuuluvat 111 seeneliiki.
Hwang Ui-jo

Hwang Ui-jo (korea keeles 황의조; sündinud 28. jaanuaril 1992 Seongnamis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib ründajana Lõuna-Korea kõrgliigaklubis FC Seoul ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.
Aastatel 2013–2017 mängis ta Lõuna-Korea klubis Seongnam FC ja 2017–2019 Jaapani kõrgliiga klubis Gamba Osaka. 2018. aastal lõi ta Jaapani kõrgliigas 16 väravat ja valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu.
2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Bordeaux' Girondins. Esimese värava lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 25. augustil 2019 mängus Dijon' vastu. Kuigi Gamba Osakas ja Lõuna-Korea koondises oli Hwang mänginud ründajana, pani Bordeaux' peatreener Paulo Sousa ta mängima äärel. Debüüthooajal lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas kuus väravat ja hooajal 2020–21, kui klubi uus peatreener Jean-Louis Gasset hakkas teda kasutama ründajana, 12 väravat.
2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Nottingham Forest, kuid ta saadeti seejärel kohe laenule Kreeka kõrgliigaklubisse Olympiakós. 2023. aasta veebruaris läks ta laenule FC Seouli.
Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris Hwang 3. septembril 2015 MM-i valikmängus Laose vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 13. oktoobril sõprusmängus Jamaica vastu. 2019. aasta Aasia meistrivõistluste alagrupiturniiril lõi ta värava Filipiinide ja Hiina vastu. 2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Hwang Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tegi ta viimases alagrupimängus Hondruase vastu kübaratriki ja lõi värava ka veerandfinaalis Mehhiko vastu, kuid Mehhikole kaotati tulemusega 3:6 ja langeti välja.
Hwang valiti Lõuna-Korea aasta jalgpalluriks 2018.
Tahmpuravik (perekond)

Tahmpuravik ("Porphyrellus") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv seeneperekond.
Pipartatik (perekond)

Pipartatik ("Chalciporus") on puravikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Perekonna eraldas 1908. aastal prantsuse mükoloog Frédéric Bataille, kuigi seda ei tunnustatud mitu aastakümmet ja klassifitseeriti sageli tatiku perekonna ("Suillus") osaks või seostati seda perekonnaga "Pulveroboletus". Saksa mükoloog Rolf Singer määras selle uuesti eraldi perekonnaks 1973. aastal ning ta eraldas tatiku perekonnast liigid erinevate pigmentide alusel.
Perekonna teaduslik nimetus "Chalciporus" tuleneb vanakreekakeelsest sõnast "khalkos", mis tähendab 'vaske'. Perekonna nimetus tähendab tõlkes 'vasksed torukesed'.
Pipartatiku perekond moodustas koos perekonnaga "Buchwaldoboletus" rühma, mis on varane haru puravikuliste sugukonnas. Paljud sellesse rühma kuuluvad liigid on ilmselt parasiitsed. Hiina mükoloogid Wu ja Yang lõid sellele klaadile eraldi alamsugukonna "Chalciporoideae".
Pipartatikutel on harilikult väike, 7–10 cm pikk viljakeha. Kübar on 2–6 cm lai. Kübarale kinnituvad torukesed on tumeoranžist roosakaspunased. Viljaliha on kollakasvalge, punase kumaga ning ei muuda murdumisel värvi.
Liike.
Perekonna tüüpliik on pipartatik ("Chalciporus piperatus"), mis on laialt levinud, samuti leidub seda Eestis.
Porgandipunane

Porgandipunane ehk porgandikarva on oranžpunane porgandi värvusega sarnanev värvitoon.
Värvinimetust on kasutatud eestikeelses moesõnavaras.
Kasutatakse muuhulgas juuksevärvuse kirjeldamiseks.
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 16-1361 "Carrot" on naturaalse punasepoolse porgandi värvi , toon 15-1262 "Carrot Curl" sellest kollakam .
Räpina loomemaja

Räpina loomemaja on asutus Räpinas aadressil Pargi 31.
Loomemaja tegutseb endises tall-tõllakuuris. Esimesed kirjalikud andmed selle kohta pärinevad 1877. aastal koostatud mõisahoonete nimestikust, samuti on see hoone R. G. Hermsoni Räpina mõisakaardil (1882–1883). Kuna varasematel aegadel olid abihooned valdavalt puidust ja hävisid, võis kivist hoonekehand ilmudagi sealsesse mõisaansamblisse 1870. aastatel. Tol ajal valitses mõisat Sieversite perekond, kelle edukust soodustas muu hulgas majanduse tõus kogu riigis.
Loomemaja on kahekorruseline ristkülikukujulise põhiplaani ja poolkelpkatusega ehitis, mis oma ruumijaotuse ja arhitektuurse vormiga on tüüpiline näide 19. sajandi mõisa abihoonest. Tähelepanuväärsed on küljefassaadide tugipostidele toetuvad arkaadid (mis ei ole päris sümmeetrilised), kusjuures peafassaadi keskossa jäeti kolm kaart, mille taga oli avatud varjualune. Teadaolevalt toimus keskosast ka loomasööda sissevedu. Heinad tõsteti katusealusesse ja seejuures osutus kasulikuks laetalade erinev kõrgus – keskosas madalam, talliosades (hoone otstes) kõrgem.
1950.–1960. aastatel ehitati hoonet ümber, muu hulgas suurendati katuse kaldenurka umbes 30 kraadilt praegusele 46 kraadile. 1960. aastail tehti katusesse väikesed vintskapid. Hoone oli sel ajal kasutuses aianduskooli remonditöökoja ja õppeklassina. Teadaolevalt asus sel ajal hoones ka majahoidja korter ning ühes osas peeti isegi loomi – sigu ja lehma. Katusealustes ruumides ehitati 1970. aastal välja köök ja koolisöökla, samuti kaminasaal pidulike ürituste tarvis. Ruumide otstarbest lähtudes ehitati kinni põhikorruse kaaristud, mis näevad praegu välja väga kaootilised.
1990. aastate alguses hoonet aktiivselt ei kasutatud, kümnendi lõpu poole tegutses seal kauplus. 2000. aastail seisis see täiesti jõude, vahetades vaid mõnel korral omanikke. 2010. aastal sai hoone omanikuks Räpina Vallavalitsus ning samal aastal alustati loomemaja projekteerimist. Loomemaja ehitus kestis 2012. aasta maist kuni 19. detsembrini. Avamine toimus 2013. aasta mais.
Räpina loomemaja juhataja on Leo Kütt.
Huvitegevus.
Huviringid tegutsevad sügisest kevadeni.
Hwang In-beom

Hwang In-beom (korea keeles 황인범; sündinud 20. septembril 1996 Daejeonis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Hollandi kõrgliigaklubis Feyenoord ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.
Aastatel 2015–2019 mängis ta Lõuna-Korea klubis Daejeon Citizen ja 2019–2020 Major League Socceri klubis Vancouver Whitecaps FC.
2020. aasta augustis liitus ta Venemaa kõrgliigaklubiga Kaasani Rubin. Pärast 2022. aasta veebruaris alanud Venemaa sissetungi Ukrainasse läks ta mõni aeg hiljem laenule Lõuna-Korea klubisse FC Seoul.
Hooajal 2022/23 mängis In-beom Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós ja 2023/24 Serbia kõrgliigaklubis Belgradi Crvena Zvezda.
2024. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Feyenoordiga.
2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Hwang Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2018 sõprusmängus Costa Rica vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 16. oktoobril sõprusmängus Panama vastu. Ta kuulus Lõuna-Korea koondisse 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel, kus jõuti veerandfinaali. 2019. aasta detsembris võitis ta Lõuna-Korea koondisega Ida-Aasia meistrivõistlused.
Oranžpunane

Oranžpunane ehk punakasoranž on värvus, mis hõlmab vahetoone nähtava valguse spektris punase ja oranži vahel, vahemikus umbes 605-620 nanomeetrit. HSV-mudelis on oranžpunase vahemik värvitooni ("hue") teljel 11° kuni 20°.
Punakasoranž ja oranžpunane on erksad ja selged värvused; madala heledusega ja vähese küllastuse korral (tumedad murtud toonid) saab neist kastanpruun või burgundiapunane värvus, valgega segatult roosiroosa või mõne muu soojatooniline roosa värvus.
Värvitoonide näited.
Oranžpunased on korallpunane, vähkpunane, moonpunane, mennikpunane, pruunikamatest variantidest tellispunane ja soojatoonilisem madarapunane.
RAL Classic värvikaardi toon 2001 "Rotorange" on veidi pruunikas oranžpunane .
Foley Square

Foley Square on väljaku moodustavate tänavate ristmik New Yorgis Alam-Manhattani naabruskonnas Civic Centeris, mis sisaldab väikest kolmnurkset parki Thomas Paine Park. See piirneb kirdes Worth Streetiga, kagus Center Streetiga ja loodes Lafayette Streetiga. See on saanud nime Tammany Halli piirkonna juhi ja kohaliku kõrtsiomaniku Thomas F. Foley (1852–1925) järgi.
Philipp I (Baden)

Philipp I Badenist (6. november 1479 – 17. september 1533) võttis 1515. aastal üle oma isa valdustes Badeni (Baden-Badeni), Durlachi, Pforzheimi ja Altensteigi ning Ebersteini, Lahri ja Mahlbergi osade haldamise ja valitses kubernerina, kuni päris 1527. aastal need territooriumid. Aastatel 1524–1527 tegutses ta ka keiserliku kubernerina teises keiserlikus valitsuses.
Elu.
Philipp oli markkrahv Christoph I ja Ottilie von Katzenelnbogeni viies poeg. Tema isa kavatses vältida pärandi jagamist ja pidas Philippi oma kõige võimekamaks pojaks, nii et ta tahtis, et Philipp päriks suveräänsuse kõigi tema territooriumide üle. Ta kavatses naida Philippi Hachberg-Sausenbergi (Badeni koja kõrvalliin) markkrahvi Philippi pärijanna Johannaga, nii et Philippist saaks märkimisväärse territooriumi suverään. Plaan nurjus Prantsusmaa kuninga vastuseisu tõttu.
Philippi ilmalike vendade vastupanu tõttu muutis Christoph hiljem kaks korda oma testamenti. Philippi vend Bernhard III päris valdused Reini vasakkaldal, tema vend Ernst päris Hachbergi, Usenbergi, Sausenburgi, Röttelni ja Badeni linnuse parunkonnad Badenweileris Lõuna-Badenis.
Philipp võitles Itaalia sõdades prantslaste poolel. 1501. aastal juhatas ta Prantsuse laevastiku laeva, mis toetas Veneetsiat sõjas türklaste vastu.
Oma valitsemisajal seisis Philipp kogu Lõuna-Saksamaal silmitsi mässulainega. Bundschuh-liikumise jätkuna ja taas Joß Fritzi juhtimisel tõusid talupojad üles ja võitlesid oma õiguste eest. See tõi sageli kaasa väärkohtlemise ja vägivalla. Mässulised marssisid Durlachi kaudu Gottesaue kloostrisse, mis markkrahvi silme all rüüstati ja hävitati. Ta vastas mässuliste elamute ründamisega, näiteks Berghausenis pandi kolm maja põlema. Tegelik siht oli aga Speyeri piiskopi Georgi territoorium, kes pages lõpuks Pfalzi kuurvürsti õukonda Heidelbergis. Alles 1525. aastal suutsid kuurvürst Ludwig V ja tema armee mässule lõpu teha. 25. mail 1525 sõlmis Philipp I oma talupoegadega Rencheni lepingu.
Ta suri 1533. aastal ilma neessoost järglasteta. Tema kuuest lapsest elas temast üle ainult tütar Maria Jakoba (1507–1580). Tema kaks venda Ernst ja Bernhard III jagasid tema valduse omavahel – tekkinud Baden-Durlachi ja Baden-Badeni markkrahvkonnad taasühendati 1771. aastal.
Haud.
Markkrahv Philipp I haud asub Baden-Badeni kollegiaalkirikus. Tema hauda ehib raudrüüs, kuid ilma kiivrita elusuuruses skulptuur.
Hauakivi tegi 1537. aastal Christoph von Urach.
Abielu ja lapsed.
Markkrahv Philipp I abiellus 3. jaanuaril 1503 kuurvürst Philippi tütre Elisabethiga (16. november 1483 – 24. juuni 1522). Nad said järgmised lapsed:
Tatikulised

Tatikulised ("Suillaceae") on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Vahelikulised

Vahelikulised ("Paxillaceae") on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni. See on aastast 1951 sünonüümne sugukond lepapuravikulistega (Gyrodontaceae).
Sametvahelik

Sametvahelik ("Tapinella atrotomentosa") on puravikulaadsete seltsi ja sugukonda "Tapinellaceae" kuuluv seeneliik. Seen liigitati varem vaheliku perekonda.
Sametvahelik esineb Euroopas, Aasias, Põhja-Ameerikas ja Kesk-Ameerikas. See kasvab okaspuude kändudel.
Sametvahelik ei ole söödav. Seeneliha on kollakas. Seen on harva ussitanud, seeneliha maitselt kibe.
Bernhard III (Baden-Baden)

Bernhard III (7. oktoober 1474 – 29. juuni 1536) päris 1515. aastal osa oma isa Badeni markkrahvkonnast.
Tema kaks venda Ernst ja Philipp pärisid teised osad; pärast Philippi surma pärisid tema ja Ernst kumbki poole Philippi osast. See tekitas kaks valitsejaliini:
Bernhardiini liin hääbus 1771. aastal, võimaldades Ernestiini liini markkrahvil Karl Friedrichil Badeni markkrahvkonna taasühendada.
Bernhard kasvas üles keiser Maximilian I õukonnas ja läks koos oma sõbra, Maximiliani poja Philippiga Hispaaniasse. Philipp määrati 1504. aastal Hispaania kuningaks.
Markkrahv Bernhard kaldus oma hilisematel eluaastatel protestantismi poole ja tutvustas ülemises markkrahvkonnas reformatsiooni.
Abielu ja lapsed.
Bernhard III abiellus 1535. aastal, kaks aastat enne oma surma, Ligny krahvi Charles I tütre, Brienne'i ja Ligny krahvinna Franziska von Luxemburgiga (suri 17. juunil 1566). Nad said kaks poega; noorem, Christoph, sündis pärast Bernhardi surma:
Bernhardil oli aga arvukalt abieluväliseid lapsi, kellest on teada kuus poega (Bernhard, Philipp, Johann, Georg, Caspar ja Melchior). 1532. aastal kuulutas keiser Karl V seaduslikeks vürstideks Georgi, Caspari ja Melchiori ning hiljem ka Bernhardi and Philippi. Neil poegadel ei olnud õigust pärida, kuid nad said pärast isa surma elatist.
Minotauros (maal)

"Minotauros" on inglise kunstniku George Frederic Wattsi õlimaal lõuendil.
1885. aastal valminud teosel on kujutatud Kreeka mütoloogiast tuntud Minotaurost ootamas talle ohvriks valitud Ateena 14 teismelisega laeva Kreetalt.
Vaarikpunane

Vaarikpunane ehk vabarnapunane on üks punastest värvitoonidest, kergelt lillaka varjundiga, vaarika koguvilja värvi punane värvus.
Vaarikpunane on keskmise tumedusega ja matilt, sametiselt punane, roosakam-lillakam ja sügavama tooniga kui maasikapunane, kuid kirsspunasest heledam ja rubiinpunasest soojema tooniga. Mõjub meelalt, magusalt, suviselt.
Maliina-sõna kasutus murretes.
Wiedemanni järgi kasutatakse eesti keeles vene keelest tulnud laensõna "mālīna" ("малиновый" 'vaarikpunane'), Eesti murdesõnavara kogus on registreeritud variandid "maliina" Martna, Varbla, Kadrina kihelkonnast ja Vaivara rannikualalt, "maleena" Martna ja Hanila kihelkonnas, "malina" Vaivaras. Sõna tähistab mitte küll otseselt vaarikpunast, vaid värvust, mis kuulub lilla ja roosa värvimõiste piiridesse, kuid pole kummagi üldnimetus. Ka karjala murretes märgib lillakasroosat värvust sama laen, sõna "malinovoi". Vaarikpunase venekeelse nimetusega on seostatud ka läänemurde "liina"- või "liine"- nimelist värvi, "liinapunast", aga see võib olla tuletatud ka värvaine aniliini nimetusest, oletatud on ka võõraste sõnade tähenduste segunemist ja ühtesulamist kasutuses.
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab vaarikpunase ("framboise") vasteks väikese varieeruvusega punaste värvuste vahemiku .
RAL Classic värvikaardi toon 3027 "Himbeerrot" on kergelt lillakas keskmine kuni tumedam punane .
Veebivärv "Raspberry" on fuksia- või magentapunasele sarnanev erk violetjaspunane värvitoon .
Šveitsi jäähokikoondis

Šveitsi meeste jäähokikoondis (saksa keeles: "Schweizer Eishockeynationalteam"; prantsuse keeles: "Équipe de Suisse de hockey sur glace"; itaalia keeles: "Nazionale di hockey su ghiaccio della Svizzera") on Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) asutajaliige ja seda esindab Šveitsi jäähokiföderatsiooni rahvusvahelisel tasandil. Mängijaid nimetatakse mõnikord ka "jääkaaslasteks." 
2013. aasta MM-il Rootsis ja Soomes jõudis Šveits pärast üheksat võitu ja poolfinaalis USA üle 3:0 võitu finaali Rootsi vastu. Vaatamata 1:5 kaotusele finaalis, oli see nende suurim õnnestumine pärast esimest korda 1935. aasta maailmameistrivõistluste finaalis osalemist. Praegu on meeskond maailma edetabelis kaheksandal kohal (2021. aasta juuli seisuga).
Nahuel Molina

Nahuel Molina Lucero (sündinud 6. aprillil 1998 Embalses) on Argentina jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Madridi Atlético ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Boca Juniors, debüteerides Argentina kõrgliigas 2016. aasta veebruaris. 2018. aastal mängis ta laenul Argentina kõrgliiga klubis Defensa y Justicia ja 2019. aastal samasse liigasse kuuluvas Rosario Centralis.
Aastatel 2020–2022 mängis ta Itaalia kõrgliigaklubis Udinese.
2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Madridi Atléticoga.
Argentina jalgpallikoondises debüteeris Molina 3. juunil 2021 MM-i valikmängus Tšiili vastu. Samal aastal võitis ta Argentina koondisega Copa América.
Nicolás González

Nicolás Iván González (sündinud 6. aprillil 1998 Belén de Escobaris) on Argentina jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Fiorentina ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Argentinos Juniors, debüteerides hooajal 2016–17 Argentina esiliigas. Hooajal 2016–17 lõi González Argentina kõrgliigas seitse väravat.
2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa klubiga VfB Stuttgart. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 22. detsembril 2018 mängus Schalke 04 vastu. Hooajal 2019–20 mängis ta Stuttgardiga Saksamaa esiliigas, kus González lõi 14 väravat.
2021. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Fiorentina.
2019. aastal võitis González Argentina võistkonnaga 2019. aasta Panameerika mängude jalgpalliturniirilt. Argentina jalgpallikoondises debüteeris ta 13. oktoobril 2019 sõprusmängus Ecuadori vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. novembril 2020 MM-i valikmängus Paraguay vastu. 2021. aastal võitis ta Argentina koondisega Copa América.
Liimikulised

Liimikulised ("Gomphidiaceae") on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Erinevalt teistest puravikulaadsetest on liimikulistel torukeste asemel eoslehekesed.
Eesti liikidega perekondi.
Eestis elab järgmistesse perekondadesse kuuluvaid liimikulisi:
Papu Gómez

Alejandro Darío Gómez (tuntud ka kui Papu Gómez; sündinud 15. veebruaril 1988 Buenos Aireses) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründaja, äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Arsenal de Sarandí, debüteerides Argentina kõrgliigas 2005. aastal. 2007. aastal võitis ta klubiga Copa Sudamericana.
Aastatel 2009–2010 mängis ta Argentina kõrgliiga klubis San Lorenzo, 2010–2013 Itaalia kõrgliiga klubis Catania, 2013–2014 Ukraina kõrgliiga klubis Harkivi Metalist ja 2014–2021 Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 oli Gómez Argentina kõrgliigas enim väravasööte andnud mängija. Hooajal 2019–20 valiti ta Itaalia kõrgliiga hooaja parimaks poolkaitsjaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu.
2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Sevillaga.
2007. aastal tuli Gómez Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Argentina jalgpallikoondises debüteeris ta 13. juunil 2017 sõprusmängus Singapuri vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2021. aastal võitis ta Argentina koondisega Copa América ning lõi sellel turniiril kaks väravat.
Michal Šalomoun

Michal Šalomoun (sündinud 21. oktoobril 1974 Třebíčis) on Tšehhi jurist ja poliitik. Ta oli 17. detsembrist 2021 kuni 11. oktoobrini 2024 Tšehhi õigusloome (portfellita) minister.
Ta sündis aastal 1974 Třebíčis Vysočina maakonnas. Třebíčis lõpetas ta aastal 1992 gümnaasiumi. Seejärel lõpetas ta aastal 1999 Janáčeki lavakunstiakadeemia ("Janáčkova akademie múzických umění") raadio- ja televisioonidramaturgia ja stsenaristide erialal. Lisaks õppis ta Brnos Masaryki ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas aastal 2002.
17. detsembrist 2021 kuni 11. oktoobrini 2024 oli taTšehhi õigusloome (portfellita) minister.
Flamingoroosa

Flamingoroosa on flamingo sulestiku värvusega sarnanev roosa värvitoon, sügav soojatooniline roosa värvus, ilma lillaka varjundita, võib olla pigem oranži suunas kalduv.
Värvinimetust kasutatakse moe, sisekujunduse ja disaini kontekstis tekstiilide ja pinnakattevärvide kirjeldamiseks.
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 16-1450 "Flamingo" on roosakas punakasoranž , toon 15-1821 "Flamingo Pink" sügavroosa .
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on flamingoroosa ("Flamingo pink") murtud roosa ("Strong pink") ja flamingokarva värvus ("Flamingo") keskmine punakasoranž .
RAL Design Plus värvitoon 010 70 25 "Flamingorosa" on tuhmjas sügavroosa , toon 030 70 40 "Flamingorot" on soe sügavroosa kuni roosakaspunane , toon 340 85 10 "Hellflamingopink" on tuhmjas külm kahvatulilla . 
Veebivärv "Flamingo pink" on jaheda tooniga keskmine ereroosa , värvitoon "Pink Flamingo" on kassinaeriroosaga sarnanev lillakasroosa .
Carlos Zambrano

Carlos Augusto Zambrano Ochandarte (sündinud 10. juulil 1989 Callaos) on Peruu jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors ja Peruu jalgpallikoondises.
2006. aastal liitus ta Saksamaa klubiga Schalke 04, debüteerides klubi põhimeeskonnas Saksamaa kõrgliigas hooajal 2009–10. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Saksamaa klubides FC St. Pauli (2010–2012), Eintracht Frankfurt (2012–2016), Venemaa kõrgliiga klubis Kaasani Rubin (2016–2017), Kreeka kõrgliiga klubis PAOK FC (2017) ja Šveitsi kõrgliiga klubis FC Basel (2018–2019). Boca Juniorsiga liitus ta 2020. aasta jaanuaris.
Peruu jalgpallikoondises debüteeris Zambrano 26. märtsil 2008 sõprusmängus Costa Rica vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Peruu koondisse 2015. ja 2019. aasta Copa Américal.
Torberniit

Torberniit ehk uraanivilk on ereroheline radioaktiivne mineraal. Ühendi keemiline valem on 
Cu(UO2)2(PO4)2·12H2O. Esineb looduses üksikute ruudukujuliste tahveljate kristallidena või soomusja kattekihina.
825 Fifth Avenue

825 Fifth Avenue on 23-korruseline "art déco" stiilis kõrghoone New Yorgis Upper East Side'is. See paikneb East 63rd Streeti ja East 64th Streeti vahel puiestee Fifth Avenue ääres Central Parki lähedal. Ehitises asuvad peamiselt luksulikud korterid.
Hoone püstitati aastail 1926–1927. Algselt oli seal 77 korterit, aga hiljem mõned pinnad liideti ja korterite arv vähenes 64-ni.
Luksuslike korteritega kõrghoone rajamise eestvedaja oli Charles V. Paterno (1878–1946), kes oli ka The Colosseum, The Paterno ja Castle Village arendaja.
The Paterno

The Paterno on 13-korruseline tagasihoidlikus "beaux-arts" stiilis kõrghoone New Yorgis Upper West Side'is. See paikneb tänavate West 116th Street ja Riverside Drive nurgal, Riverside Parki lähedal. Charles V. Paterno arendatud ehitises asuvad korterid.
The Colosseum

The Colosseum on 12-korruseline "beaux-arts" stiilis kõrghoone New Yorgis Upper West Side'is. See paikneb tänavate West 116th Street ja Riverside Drive nurgal, Riverside Parki lähedal. Charles V. Paterno arendatud ehitises asuvad korterid.
Kukeseenikulised

Kukeseenikulised ("Hygrophoropsidaceae") on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Juurepähklilised

Juurepähklilised ("Rhizopogonaceae") on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Murukeralised

Murukeralised ("Sclerodermataceae") on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Murukeralised on laialt levinud nii parasvöötmes kui ka troopikas.
Sõnajalaõis

Sõnajalaõis on folklooris sõnajalal ainult jaaniööl esinev õis, mille leidmine on seotud suurte raskustega.
Folkloor.
See on müstiline imekaunis õis, mis puhkeb sõnajalal jaaniööl ainult mõneks hetkeks. Õis pidavat andma tema leidjale ning noppijale õnne, rikkust, kõigi loomade, lindude ja inimeste keele mõistmise, teadmise kõigi maailma asjade kohta. Sõnajalaõis teeb omaniku soovi korral nähtamatuks. Sõnajalaõit on aga väga raske kätte saada, sest kurat ja kurjad vaimud veeretavad otsija teele mitmeid takistusi. Samalaadne uskumus ja kujutelm sõnajalaõie või sõnajala seemnete kohta on omane ka teistele Euroopa rahvastele.
Jaaniööl õitsev sõnajalaõis hiilgab ja särab nagu tuluke pimedas. Imeline õis avaneb keskööl vaid hetkeks, kuid tema jõud saadab leidjat igavesti. Vastupidi tänapäevasele arvamusele ei olnud see armuõnne märk, vaid hoopis võimalus suureks rikkuseks. 
Sõnajalaõit tuli otsida üksinda, seejuures ei tohtinud pöörata tähelepanu häältele enda ümber ega kohkuda ühestki lähenevast olendist. Ei tohtinud ka hüüdmise peale ringi vaadata ega sellele vastata. Leitud õis tuli viia kohe metsast välja. Sõnajalaõit võis hõlpsamalt leida see, kes õiele ei mõelnudki, siis sai õis ise jalanõu külge või püksisäärde kinni jääda. Kuid sedamaid võis vanapagan ilmuda inimesele osaks langenud õnne ära röövima. Vahel proovis ta õit endale saada hirmutades, teinekord meelitades. Vahel võis ta moondada end õie omaniku pereliikmeks või mõneks muuks sugulaseks, isegi mõisahärraks, paludes leitud õit näha.
Jaaniööl võivad targad inimesed kuulda looduse jutte tuleviku kohta. Üks võimalus oleks minna sõnajalgade keskele ja teha seal endale ümber rist, et vanapagan segama ei tuleks. Vanapaganal olevat sõnajalgadega omamoodi suhe – ta pidavat nende alla varjule pugema, kui mõni vaenlane kiusama kipub.
Keelealgatus.
Eesti Rahvusringhäälingu keelealgatusega valiti 2019. aastal kõige eestilikumaks sõnaks "sõnajalaõis". Kokku anti rahvahääletusel selle sõna poolt enam kui 7000 häält. Rahvahääletuse tulemusena selgunud esiviisik oli populaarsuse põhjal järgmine: sõnajalaõis, öö, kullakallis, pööriöö, kurat.
Parkimistool

Parkimistool on eraisikute omaalgatuslikult kasutatav ese, millega tähistatakse (tavaliselt talvel) auto parkimiskohta. Kuigi õiguslikult pole sellisel parkimiskoha reserveerimisel mingit alust, püütakse kohta nii-öelda kinni panna, kuna tähistaja on selle ala lumest puhastamisega vaeva näinud ning soovib samasse kohta hiljem uuesti parkida, mitte uut kohta puhastama hakata. Parkimiskoha tähistamiseks kasutatakse ka muid vahendeid, näiteks kaste.
Komme on väga vähe levinud, kuid seda esineb vahel kortermajade juures, kus parkimiskohti napib. Parkimistooli kasutatakse peamiselt lumerohkel talvel, mil lund ei jõuta piisaval määral ära koristada, tekivad suured hanged, mis omakorda parkimisvõimalusi vähendavad.
Jõhvnööbik

Jõhvnööbik ("Gymnopus androsaceus", varem "Marasmius androsaceus") on metskõrgese perekonda kuuluv seeneliik. See kuulus varem nööbiku perekonda.
Esimesena kirjeldas seda liiki teaduslikult 1753. aastal Rootsi loodusteadlane Carl von Linné nime all "Agaricus androsaceus". 1838. aastal paigutas Elias Magnus Fries selle nööbiku perekonda ("Marasmius"). 2004. aastal paigutati see metskõrgese perekonda.
Jõhvnööbik on levinud laialt Holarktises, esinedes muuhulgas Põhja-Ameerikas (USA-s), Põhja-Aafrikas (Marokos) ning Põhja-Aasias (Hiinas, Koreas, Jaapanis). Lisaks on seda leitud Lõuna-Ameerikast Argentinast ja Austraaliast. See on sage peaaegu kogu Euroopas. Eestis esineb seda samuti väga sageli, paiguti massiliselt.
See kasvab okas- ja segametsades, esinedes okstel, puidu- ja kooretükkidel, käbidel ja okastel. Viljakehad esinevad aprillist novembrini.
Jõhvnööbiku viljakeha on õhuke ja pisike. Kübar muudab sõltuvalt niiskustingimustest värvust: märjalt on see tume ja klaasjalt läbipaistev, kuivalt hele ja läbipaistmatu. Kübar on kujult soonelis-vaoline, sageli keskelt süvendunud. Kübar on 3–10 mm lai. Eoslehekesed on värvuselt kollakaspruunid, asetsevad hõredalt ja on jalale kinnitunud. Õhuke jalg on 3–6 cm pikk ja 0,5–1 mm lai. Seeneliha on õhuke, värvuselt punakaspruun ja ilma erilise lõhnata. Eosed on kujult lantsetjad, mõõtmetega 5–8 × 3–4,5 mikromeetrit. Eospulber on valge.
Jõhvnööbik sarnaneb okka-roisknööbikuga, kuid viimane eritab katki hõõrumisel tugevat roisklõhna.
Jõhvnööbik ei ole söödav.
Peter Ankersen

Peter Svarrer Ankersen (sündinud 22. septembril 1990 Esbjergis) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Taani kõrgliiga klubis FC København ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Esbjerg fB, debüteerides Taani kõrgliigas 2010. aasta aprillis. Pärast kahte hooaega Taani esiliiga klubis Vejle ja poolt aastat Norra kõrgliiga klubis Rosenborg naasis ta enne hooaega 2012–13 Esbjergi.
2014. aasta jaanuaris liitus ta Austria kõrgliiga klubiga Salzburgi Red Bull. 2015. aasta suvel läks ta laenule Københavni, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.
2019. aasta septembris sõlmis Ankersen lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Genoa, kuid aasta hiljem naasis ta Københavni. Københavniga on Ankersen tulnud Taani meistriks hooaegadel 2015–16, 2016–17 ja 2018–19.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Ankersen 14. augustil 2013 mängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2016 MM-i valikmängus Kasahstani vastu.
Sergei Rjabkov

Sergei Aleksejevitš Rjabkov ("Серге́й Алексе́евич Рябко́в," sündinud 8. juulil 1960 Leningradis) on Venemaa välisministri asetäitja.
Elulugu.
1982 lõpetas Rjabkov NSV Liidu Välisministeeriumi juures asuva Moskva Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO). Alates 1982 on ta tööl NSV Liidu (hiljem Venemaa Föderatsiooni) välisministeeriumis. 
1995–1999 oli Rjabkov Venemaa välisministeeriumi Euroopa koostöö osakonna OSCE büroo juhataja. 1999–2005 oli ta tööl Venemaa saatkonnas Washingtonis ja 2002–2005 Venemaa suursaadik USAs. 
2005–2008 oli Rjabkov Venemaa välisministeeriumi Euroopa koostöö osakonna direktor. Alates 15. augustist 2008 on ta Venemaa välisministri asetäitja. Selles ametis kureerib ta Venemaa kahepoolseid suhteid Põhja- ja Lõuna-Ameerika riikidega, tuumarelva leviku tõkestamist ja relvastuskontrolli, Iraani tuumaprogrammi probleeme ning Venemaa Föderatsiooni osalemist BRICS-i (Brasiilia, Venemaa, India, Hiina ja Lõuna-Aafrika assotsiatsioon) assotsiatsioonis.
Denis Vavro

Denis Vavro (sündinud 10. aprillil 1996 Partizánskes) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Taani kõrgliiga klubis FC København ja Slovakkia jalgpallikoondises. 
Ta alustas klubikarjääri Slovakkia klubis MŠK Žilina, debüteerides Slovakkia kõrgliigas 2014. aasta aprillis. Hooajal 2016–17 tuli ta Žilinaga Slovakkia meistriks.
2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Københavniga. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Taani meistriks.
2019. aasta juulis siirdus ta umbes kümne miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubisse Rooma Lazio. Hooaja 2020–21 teises pooles oli ta laenul Hispaania kõrgliigas klubis Huesca. 2022. aasta jaanuaris naasis ta laenule Københavni.
Slovakkia jalgpallikoondises debüteeris Vavro 8. jaanuaril 2017 sõprusmängus Uganda vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Slovakkia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta seal väljakule ei pääsenud.
2017. aastal valiti Vavro Slovakkia parimaks alla 21-aastaseks jalgpalluriks.
Soome erakondade nimekiri

See artikkel on Soome erakondade loetelu, mis hõlmab Soome üleriigilise tasandi erakondi ning välistab kohalikud ja provintsiparteid (nt Ahvenamaa parteid). Erakond on määratletud kui poliitiline ühendus, mille olemasolu on kantud Justiitsministeeriumi erakondade registrisse.
Lukas Lerager

Lukas Reiff Lerager (sündinud 12. juulil 1993 Gladsaxes) on Taani jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Taani kõrgliiga klubis FC København.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis AB, debüteerides hooajal 2010–11 Taani esiliigas. Aastatel 2013–2016 mängis ta Taani klubis Viborg.
Hooajal 2016–2017 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Zulte Waregem. 2017. aasta märtsis võitis ta Zulte Waregemiga Belgia karika.
2017. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Bordeaux' Girondins. 2019. aasta jaanuaris läks ta Bordeaux' Girondinsist laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Genoa, kellega sõlmis hiljem püsiva lepingu.
2021. aasta jaanuaris suundus ta Genoast laenule Københavni, siirdudes 2021. aasta suvel püsivalt Københavni.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Lerager 6. juunil 2017 sõprusmängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. oktoobril 2018 sõprusmängus Austria vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, pääsedes viimasteks minutiteks väljakule vaid viimases alagrupimängus Prantsusmaa vastu.
Kevin Diks

Kevin Diks Bakarbessy (sündinud 6. oktoobril 1996 Apeldoornis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Taani kõrgliiga klubis FC København.
Ta alustas klubikarjääri Hollandi klubis SBV Vitesse, debüteerides Hollandi kõrgliigas hooajal 2014–15.
2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Fiorentina. Fiorentinas mängides sai ta Itaalia kõrgliigas hooaja 2016–17 esimeses pooles kirja vaid kaks mängu. Seejärel oli ta kuni 2021. aastani laenul teistes klubides: hooaja 2016–17 teises pooles taas Vitesses, 2017–2018 Hollandi kõrgliiga klubis Feyenoord, 2019. aastal Itaalia klubis Empoli ja 2019–2021 Taani kõrgliiga klubis AGF.
2021. aasta juulis sõlmis Diks nelja-aastase lepingu Københavniga.
Aastatel 2014–2016 mängis Diks Hollandi noortekoondistes.
Diks on Indoneesia päritolu.
Wopke Hoekstra

Wopke Bastiaan Hoekstra (sündinud 30. septembril 1975 Bennekomis) on Hollandi poliitik, erakonna Kristlik-Demokraatlik Üleskutse (CDA) liige. Ta oli alates 9. oktoobrist 2023 kuni 30. novembrini 2024 Euroopa Komisjoni kliimavolinik Von der Leyeni esimeses komisjonis ja alates 1. detsembrist 2024 Euroopa Komisjoni kliima, nullnetoheite ja puhta majanduskasvu volinik von der Leyeni teises komisjonis. 
Haridus.
Wopke Hoekstra on lõpetanud 2001. aastal magistrikraadiga Leideni Ülikooli õigusteaduse erialal. Ta õppis ühe aasta samas ka ajalugu ja sai 1997. aastal propedeutika diplomi. 2000. aastal võttis ta valikkursusi õigusteaduses ja majanduses Roomas Luissi ülikoolis, seejärel lõpetas ta 2005. aastal magistrikraadiga äriülikooli INSEAD majanduse ja õigusteaduse erialal Fontainebleaus Prantsusmaal ja Singapuris. 
Aastatel 2002–2006 töötas Wopke Hoekstra Shellis Berliinis, Hamburgis ja Rotterdamis. Alates 2006. aastast kuni parlamenti siirdumiseni 2011. aastal töötas ta firmas McKinsey &amp; Company. 
Poliitiline karjäär.
Aastatel 2011–2017 oli Wopke Hoekstra Hollandi parlamendi ülemkoja liige. 
Aastatel 2017–2022 oli Wopke Hoekstra Hollandi rahandusminister Mark Rutte kolmandas valitsuses.
Alates 18. märtsist 2021 kuni 10. jaanuarini 2022 oli ta Hollandi parlamendi esindajatekoja liige. 
Alates 10. jaanuarist 2022 kuni 1. septembrini 2023 oli Wopke Hoekstra Hollandi teine asepeaminister ja välisminister Mark Rutte neljandas valitsuses. 
Aastatel 2020–2023 oli ta erakonna Kristlik-Demokraatlik Üleskutse fraktsiooni juht.
Euroopa Komisjoni volinik.
Pärast Frans Timmermansi tagasiastumist Euroopa Komisjoni voliniku kohalt nimetasid Madalmaad Wopke Hoekstra uueks Euroopa Komisjoni voliniku kandidaadiks von der Leyeni esimeses komisjonis. Temast sai 9. oktoobril 2023 Euroopa Komisjoni kliimavolinik.
22. juulil 2024 esitas Dick Schoofi valitsus Wopke Hoekstra Euroopa Komisjoni voliniku kandidaadiks ka von der Leyeni teises komisjonis. 17. septembril 2024 nimetas Ursula von der Leyen ta Euroopa Komisjoni kliima, nullnetoheite ja puhta majanduskasvu voliniku kandidaadiks. Tema kuulamine Euroopa Parlamendis toimus 7. novembril 2024. Von der Leyeni teine komisjon astus ametisse 1. detsembril 2024.
Ta on uues komisjoni kolleegiumis üks kolmest (Dubravka Šuica ja Olíver Várhelyi kõrval) volinikukandidaadist, kellel on see teine ametiaeg Euroopa Komisjoni volinikuna.
Preobraženski kaardiväepolk

Preobraženski kaardiväepolk (vene keeles "Преображенский лейб-гвардии полк"), a-ni 1700 Preobraženski polk, aastatel 1800−1801 Tema Keiserliku Majesteedi kaardiväepolk oli 1687. aastal formeeritud ja 1918. aastal laiali saadetud Venemaa tsaari- ja keisririigi sõjaväeline (jalaväe) üksus. See kasvas välja Peeter I mängupolkudest ja sai nime Moskva lähedal asunud Preobraženskoje küla järgi. See oli Venemaa üks vanimaid ja elitaarsemaid väeosasid, millel oli oluline osa XVIII sajandi paleepööretes. Üksus dislotseerus püsivalt Peterburis.
Alluvus.
Pärast kaardiväediviiside asutamist 1813. aastal kuulus polk koos Semjonovski kaardiväepolguga 1. kaardiväe jalaväediviisi 1. brigaadi koosseisu. 1825. aastal sai brigaadi nimeks 1. kaardiväe jalaväebrigaad ja polk kuulus selle koosseisu koos Moskva kaardiväepolguga. 1857. aastal brigaaditaseme juhtimine kaotati, kuid see taastati 1873. aastal.
Šeff.
Polgu aukomandöriks oli šeff. Aastatel 1706−1917 olid väeosa šefiks Venemaa valitsejad.
Anniken Huitfeldt

Anniken Scharning Huitfeldt (sündinud 29. novembril 1969) on Norra poliitik (Norra Töölispartei).
Anniken Huitfeldt lõpetas Oslo Ülikooli 1992. aastal poliitikateaduste ja ajaloo erialal. 1993. aastal lõpetas ta London School of Economics and Political Science'i geograafia erialal. Magistrikraadi ajaloo alal omanas ta 1996. aastal Oslo Ülikoolis. 1996–2000 oli ta Norra Töölispartei noorteorganisatsiooni esimees. 2000–2005 töötas ta Fafo Töö ja Sotsiaaluuringute Instituudis uurijana.
Alates 2005. aastast on Anniken Huitfeldt Stortingi liige. 2008–2009 oli ta Norra laste ja võrdõiguslikkuse minister. Aastatel 2009–2012 oli ta Norra kultuuriminister. 2012–2013 oli ta Norra tööminister.
Alates 14. oktoobrist 2021 kuni 16. oktoobrini 2023 oli ta Norra välisminister.
Rootsi jäähokikoondis

Rootsi meeste rahvusmeeskond jäähokis (rootsi keeles Sveriges herrlandslag i ishockey), on Rootsi A-koondis meeste jäähokis, mida juhib Rootsi jäähokiliit. Meeskond esindab Rootsit rahvusvahelistel võistlustel ja rahvusvahelistel mängudel. Tegemist on maailma ühe edukaima rahvusliku jäähokikoondisega ning niinimetatud "Big Sixi" liikmega, mis on kuue tugevaima meeste jäähokiriigi mitteametlik grupp koos Kanada, Tšehhi, Soome, Venemaaga ja Ameerika Ühendriigid.
Meeskonna hüüdnimi Tre kronor, mis tähendab kolme krooni, viitab meeskonna särgil olevale embleemile, mis asub Rootsi Kuningriigi väiksemal riigivapil. Esimest korda kasutati seda embleemi rahvuskoondise särgil 12. veebruaril 1938. aasta maailmameistrivõistluste ajal Prahas.
Meeskond on võitnud arvukalt medaleid nii maailmameistrivõistlustelt kui ka taliolümpiamängudelt. 2006. aastal sai neist esimene ja seni ainus meeskond, kes on võitnud mõlemad turniirid samal kalendriaastal, võites 2006. aasta taliolümpiamängud põnevas finaalis Soome vastu 3:2 ja 2006. aasta maailmameistrivõistlused, alistades finaalis Tšehhi 4:0. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel tuli Rootsi koondis 11. korda maailmameistriks. 2021. aastal ei õnnestunud Rootsil esimest korda väljalangemismängudele jõuda pärast seda, kui turniir rakendas väljalangemismängude süsteemi, saavutades 9. koha, jagades oma 1937. aasta meeskonna turniiriajaloo halvima kohaga.
Jajce kindlus

Jajce kindlus (bosnia, horvaadi ja serbia keeles "Jajačka tvrđava"; kirillitsas "Јајачка тврђава") on keskaegne kindlus, mis asub Jajce linnas Bosnias ja Hertsegoviinas. See asub kõrgel linna kohal püramiidikujulise järsu mäe otsas, mis on ümbritsetud ligikaudu 1,3 km pikkuse kaitsemüüriga. See on Bosnia kuningriigi üks paremini säilinud kindlustatud pealinnu, viimane tugipunkt enne kui kuningriik alistus Osmanite riigile.
Valter Kruut

Valter Kruut (8. november 1932 Ida-Virumaa, Kohtla vald, Valaste – 25. juuni 2024) oli eesti lastekirjanik, luuletaja ja humorist.
Elukäik.
Ta sündis põllupidaja ja kaluri perekonnas neljanda lapsena. Õppis aastatel 1940–1946 Valaste külakoolis, 1946–1951 Jõhvi I Keskkoolis, 1951–1953 Tallinna Polütehnilises Instituudis ning seejärel 1953–1958 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ühe aasta eesti keele ja kirjanduse õpetajana Aakre 7-klassilises koolis ning 17 aastat Tallinna 34. 7-klassilises (8-klassilises) Koolis. Septembrist 1976 töötas Fr. Tuglase Majamuuseumi peavarahoidjana, kust läks pensionile 2008. aasta suvel. Alates 1982. aastast oli suvehiidlane, 2021. aastast elas tütre juures Kärdlas.
Luuletusi hakkas kirjutama juba kolmandas klassis. Aastatel 1952–1955 avaldati trükiajakirjanduses veerandsada luuletust. TRÜ-s õppides võttis osa Tartu NAK-i tegevusest.
18-aastase pingelise õpetaja ametiaja jooksul ei tegelenud omaloominguga, kuid alates 1977. aastast valmis igal aastal ühe raamatu käsikiri. 2000. aastaks oli olemas juba 23 käsikirja. Samal aastal hakkas neid ka trükis välja andma, algul isegi 2–3 raamatut aastas. 
Isiklikku.
Ta oli abielus lastearst Silvia Traadiga 29. aprillist 1958 kuni abikaasa surmani 15. augustil 2014. Neil on kaks last. 
Vend Evald Kruut (sünd. 6.12.1927) võeti 1944. aastal Saksa lennuväe abiteenistusse, sattus pärast sõda Ameerika Ühendriikidesse, töötas aastatel 1973–1991 Mount Pleasantis ülikoolilinna ja krahvkonna raamatukogude juhatajana. Temalt on ilmunud ingliskeelne luulekogu „Arrival and Departure“ ning eestikeelne kogu „Elu kui võrratu kangas“.
Looming.
Valter Kruudi loomingut on ilmunud ajakirjades, ajalehtedes ja koguteostes. Ta on kirjutanud raamatuid nii täiskasvanutele kui ka lastele. 
Ajalehtedes.
Hiiu Lehes ilmunud jutud:
Videvikus ilmunud luuletused
Horvaatia-Osmanite sõjad

Horvaatia–Osmanite sõjad (türgi: "Osmanlı-Hırvatistan Savaşları", horvaadi: "Hrvatsko-osmanski ratovi") võivad viidata ühele mitmest konfliktist Horvaatia kuningriigi (Ungari-Horvaatia kuningriigi ja Habsburgide monarhia osana) ja Osmanite riigi vahel:
See loend vajab täiendamist.
Horvaatia-Ungari kuningriik kaotas järk-järgult suurema osa oma territooriumist Aadria mere idarannikul Osmanitele, jättes alles vaid Veneetsia vabariigi valdused Dalmaatsias, kelle nimel võtsid horvaadid osa Osmanite-Veneetsia sõdadest. Dalmaatsia ajaloo jaoks oli eriti tähelepanuväärne Morea sõda.
Peterburi kaardiväepolk

Peterburi kaardiväepolk (vene keeles "Санкт-Петербургский лейб-гвардии полк"), ka Sankt-Peterburgi kaardiväepolk, oli 1726. aastal formeeritud ja 1918. aastal laiali saadetud Venemaa keisririigi sõjaväeline (jalaväe) üksus. Kaardiväepolk aastast 1894.
Alluvus.
Polk kuulus 3. kaardiväe jalaväediviisi (formeeritud 1833. aastal) 2. brigaadi koosseisu.
Teodora Genčovska

Teodora Genčovska (bulgaaria keeles Теодора Димитрова Генчовска; sündinud 23. mail 1971 Pavlikenis) on Bulgaaria poliitik, ta on erakonna Ima takaw narod (Има такъв народ) liige. Ta oli 13. detsembrist 2021 kuni 2. augustini 2022 Bulgaaria välisminister.
Ta sündis aastal 1971 Pavlikenis Veliko Tǎrnovo piirkonnas. Ta lõpetas ajaloo erialal Sofia ülikooli. Seejärel lõpetas ta Georgi Rakovski nimelise Sõjaväeakadeemia.
13. detsembrist 2021 kuni 2. augustini 2022 ta Bulgaaria välisminister.
Ville Husso

Ville Juhani Husso (sündinud 6. veebruaril 1995 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Detroit Red Wings.
Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis HIFK, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2013–14. Debüüthooajal oli tema tõrjeprotsent Soome liigas 92,3% ning keskmiselt lasi ta endale lüüa 1,99 väravat mängus. Hooajal 2015–16 oli Husso Soome kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (92,7%), lisaks lasi ta kõikidest väravavahtidest endale lüüa kõige vähem väravaid mängus (1,91). Ta pälvis liiga hooaja parimale väravavahile antava Urpo Ylöneni auhinna ning valiti liiga sümboolsesse koosseisu. Samal hooajal jõudis ta HIFK-iga Soome meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Tapparale. Sellest hoolimata lasi Husso ka väljalangemismängudes kõikidest väravavahtidest endale lüüa kõige vähem väravaid mängus (1,55).
2014. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i "draft"is 94. valikuna. Bluesiga sõlmis ta lepingu 2016. aasta mais. Hooajal 2016–17 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Chicago Wolves ja ECHL-i klubis Missouri Mavericks. Aastatel 2017–2020 mängis ta kolm hooaega AHL-is San Antonio Rampage'i meeskonnas. Hooajal 2017–18 valiti Husso AHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris ta Bluesi meeskonnas hooajal 2020–21. Husso tegi soliidse hooaja 2021–22, kui sai põhihooajal kirja 25 võitu ja seitse kaotust.
2022. aasta juulis kaubeldi Husso Bluesist Detroit Red Wingsi, kellega ta sõlmis kolmeaastase lepingu.
2014. aastal tuli Husso Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Soome jäähokikoondise koosseisus osales ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Sõrmnuga

Sõrmnuga (ka võrgunuga) on õhukesest plekist väike nuga, mille tera läheb üle sõrmusekujuliseks sõrmes hoitavaks rõngaks. 
Võrke kududes või parandades asetati rõngas parema käe keskmisesse sõrme, et vajadusel oleks teraga hõlbus võrguniiti läbi lõigata.
2. kaardiväekorpus (Venemaa keisririik)

2. kaardiväekorpus (vene keeles "2-й гвардейский корпус") oli aastatel 1915−1918 Venemaa keisririigi sõjaväeline üksus.
Ajalugu.
Korpus formeeriti I maailmasõja ajal 1915. aasta novembris. Detsembris allutati see Eriarmeele ja arvati Edelarinde koosseisu, kus see sõdis kuni 1916. aasta novembrini. Septembris 1916 oli see 8. armee osa, seejärel taas Eriarmee alluvuses. Seejärel allutati see Läänerinde juhatusele, kuid alates 1917. aasta aprillist oli see taas Edelerinde koosseisus. Aprillist juunini oli see allutatud 11., seejärel 7. armeele. Üksus saadeti laiali 1918. aasta algul.
Sõim (loomakasvatus)

Sõim (ka madel(r), saarte murdes sööde ) on piklik (jalgadel) kast, salv või alus, millesse pannakse loomadele kuivsööt. 
Kirjeldus.
Sõim ehitati laudadest ja pulkadest, nad oli mitmesuguste kujudega, neisse pandi koduloomadele heina ja põhku. Varasemal ajal pandi lehmasööt enamasti seina äärde maha, vahel oli koht madala varbäärisega eraldatud. 19. sajandi teises pooles võeti kasutusele seinaäärne, jalgadel seisev pikk laudsõim, millest sai süüa mitu lehma. Vahel asetati piki seina lihtne laudalus ehk "polut".
Lambasõim oli väike varbaedik, mis oli põhjaga või ka põhjata. Levinud oli ka seina najale kaldu pandud "redel" (mulkidel "varbe"), mille taha lammastele ja hobustele heina pandi. Hobustele panid kõlkaid (õlepuru, agan jms) ning kaera ka kastitaolisesse nelja jalaga laudsõime.
Leedu 2022. aasta taliolümpiamängudel

Leedu osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 13 sportlasega, kes võistlesid 4 spordialal.