Eesti Metsateenijate Ühing

 
Eesti Metsateenijate Ühing (lühend EMÜ) on isikute vabatahtlik ühendus, mille põhieesmärgiks on metsandusega tegelevate või tegelenud inimeste ühiskondliku koostegevuse arendamine, metsanduse edenemisele kaasaaitamine ning liikmeskonna eest seismine ning teadmiste edendamine. Ühing asutati 2019. aastal. Ühingu üldkogu peetakse kord aastas Eesti eri paigus. Antakse välja antakse almanahhi. 
Tegevuse hulka kuulub ürituste sari "Metsamehe jälgedes", kus staažikad metsamehed oma tegevusest kokkuvõtteid teevad, iga-aastane metsakalendri väljaandmine ning kalapüügivõistlus. Kalendrit on välja antud alates 1998. aastast ja arvatavasti on see üks vanemaid järjepidevalt ilmunud kalendreid. Osaletakse Eesti metsanduslikel kutsevõistlustel.
Ajalugu.
Eesti Metsateenijate Ühingu põhikirja järgi on ühing ajalooliselt Eesti Metsaülemate Ühingu õigusjärglane. 
Seda laadi ühingu vajadus tekkis koos mõisametsade riigistamisega, mille tõttu riigi metsaametnikkond ühtäkki suurenes. 1920. aastaks oli Eestis 86 metskonda. Organisatsiooni loomise ajend oli arusaam, et Eesti metsanduse areng on kõige tihedamini seotud metsandustegelaste enda arenguga, mis omakorda tingib metsateenijate koondumise ühingusse, kes suudaks seda arengut juhtida. Teisalt tekkis ühing vajadusest seista metsaametnike õiguste eest laiemalt: oli vaja olla esindatud vabariigi keskasutustes, parandada oma ainelist olukorda, osaleda seadusloomes ja sotsiaalkindlustuse küsimuste lahendamises.
Esimene ülemaaline kongress peeti 1920. aastal. Ühingu algatusrühm koosnes endise Balti metsavalve ametnike liidu ajutise nõukogu liikmetest Pärnumaal. Seetõttu otsustati kongress pidada Pärnus Endla seltsi saalis. Otsustati, et kuni kolm päeva kestev kongress avatakse 1920. aasta 13. juunil. Varem oli metskondadesse saadetud ettepanekud luua osakonnad ja valida kongressi saadikud. Kui üldjuhul oli esindusnorm üks saadik iga viieteistkümne töötaja rühma kohta, siis väiksemad rühmad (nt kantseleiametnikud, metsaülemad ja abid) võisid saata oma rühma kohta ka ühe saadiku. Metsaülemail võimaldati siiski osavõtt väljaspool esindaja valimisi. Kongressist võttis osa 83 täieõiguslikku saadikut ja peale nende veel 20 saadikut, kelle mandaadid osutusid puudulikeks. Enamik delegaate olid metsavahid. Põletavamaid teemasid oli teenistujate lahtilaskmise kord ja teenistustasud. Kongressil valiti keskjuhatus ning saadeti tervitustelegramm Asutavale Kogule. 1920. aasta 7. detsembril Tallinnas peetud EMÜ keskjuhatuse koosolekul otsustati 1921. aasta algusest hakata kirjastama kuukirja Mets, mis aga ilmumisel sai nimeks Eesti Mets. Värske kuukirjaga hoolitseti oma liikmete kutsealaste huvide äratamise, teadmiste laiendamise ja suurendamise eest. Autoriteks olid nii teadlased kui ka praktikud. EMÜ andis ajakirja välja kuni 1930. aastani, pärast seda said kuukirja väljaandjaks neli organisatsiooni: Akadeemiline Metsaselts, Metsaülemate Ühing, Metsaühingute Liit ja Eesti Metsateenijate Ühing.
Metsateenijate ühing korraldas metsapäevi, tegi koostööd teiste organisatsioonidega. Pärast ajaloolist esimest kongressi toimusid kuni 1938. aastani kongressid igal aastal. Suurem osa neist peeti Tallinnas. 1934. aastaks oli ühingul 96 osakonda ligi 2000 liikmega.
Eesti Metsaülemate Ühing.
Eesti Metsaülemate Ühing sai alguse 9. septembril 1922 Tallinnas avamiskoosolekuga, millel osales üle 60 metsaametniku ja metsateadlase. Ühingu esimeseks esimeheks valiti Alfred Auksmann (Metsade Peavalitsuse inspektorrevident) ja asemikkudeks August Undritz (Harju maakonna metsaülem) ja Oskar Luiga (Rakvere metskonna metsaülem). 
Eesti Metsaülemate Ühing toimis paralleelselt Eesti Metsateenijate Ühinguga. Kui Eesti Metsateenijate Ühing oli keskendunud peamiselt majandusprobleemidele, siis metsaülemail oli soov kaasa rääkida metsanduspoliitikas. Kuna kutsealade rühmadel oli EMÜ-s autonoomia, pidas metsaülemate rühm omaette kongresse. Säilinud on 26. juulil 1920 Tallinnas peetud kongressi protokoll, millest võib näha, et valdav osa kongressist oli pühendatud metsa ja riikliku metsamajanduse tähtsusele. 9. septembril 1922 toimus murrang ja metsaülemad asutasid iseseisva ühingu. Ühtaegu jäid nad ka EMÜ liikmeteks, tehes selle organisatsiooniga koostööd. EMÜ liikmete seas tekitas metsaülemate ühingu loomine siiski teatud vastumeelsust. Tervitati paralleelstruktuuride teket, kuid toonitati, et majandus- ja sotsiaalküsimustes peab olema üks organiseeritud jõud, mida eranditult toetab kogu metsameeste pere. 
Ühingu tegevuses on olnud kaks perioodi: 
Eesti Metsaülemate Ühingu eesmärkideks olid vastavalt põhikirjale metsaülemate, erumetsaülemate ning teiste metsateenijate ühendamine ametivälises ühistegevuses; üldkasuliku tegevuse arendamine metsanduses ja looduskaitses, metsanduse edenemisele kaasaaitamine; liikmete suhtlemisvõimaluste, informeerituse, harituse ja kutse-eetika parandamine; liikmete kutsealaste ja kodanikuõiguste ning huvide esindamine ja kaitsmine. Liikmeks võis olla isik, kes omas metsanduslikku eriharidust ja töötas metsaülemana või abimetsaülemana või kes oli ühingu liikmeks olles neist ameteist lahkunud pensionile, jäänud töötuks ametikoha koondamise tõttu, asunud tööle mõnele teisele ametikohale metsamajandusega tegelevas asutuses või ettevõttes.
Ühingu taasloomisest 1989. aastal kuni 1999. aastani oli selle juhatuse esimeheks Vello-Taivo Denks, 1999–2005 Elor Ilmet, 2005–2009 Kaarel Tiganik. Ühingu teise perioodi algaastad langesid kokku ajaga mil Eesti riik hakkas taasiseseisvuma. Sellega kaasnes ka metsamajanduse ümberorganiseerumine. Kadusid senised metsamajandid, muutusid metskondade alluvussuhted. Esmakordselt riigimetskondade ajaloos said nad iseseisvateks juriidilisteks isikuteks. Selles oli ka oma osa ühingul. 
Pärast ühingu esimest tegevusaastat 1923. aastal aastakoosolekul väitis ühingu esimees Alfred Auksmann oma kõnes: "Ühing ei ole mitte ainult selleks asutatud, et isiklikke huvisid kaitsta, vaid temal kõrgem eesmärk see on. meie kodumaa kallima varanduse – metsa kaitsmine". (Terav küsimus oli tol ajal metsaülemate palgamaa ja palgatingimused).
Taasloodud ühing tegeles kogu oma eksisteerimise vältel riigimetsanduse üldiste küsimustega ja töötajate huvide kaitsmisel lähtus kõigist metsateenijaist alates metsatöölisest. Seega on ühing vaatamata oma nimele ei ole tegelenud ainult otseselt metsaülemate isiklike huvide kaitsmisega. Eesti riigimets on olnud ja on jätkuvalt paljudele ühingu liikmetele jätkuvalt tööandjaks, riigikodanikuna on aga see meie kõigi ühine rikkus. 
Kuna ühingu liikmed olid laiali üle kogu Eesti, siis info edastamiseks ilmus alates 1993. aastast ajaleht Sõnumid, mis läks postiga iga liikmeni. Vastavalt põhikirjale jäid ühingu liikmeteks ka oma ametikohalt pensionile või teisele tööle metsanduses lahkunud metsaülem või abimetsaülem. Et võimaldada kõigil liikmetel aktiivsemalt osaleda ühingu töös, samuti operatiivsema infovahetuse huvides olid moodustatud ühingu sektsioonid, mida sai kokku kuus: Tartu-Jõgeva; Harju-Järva; Põlva-Võru-Valga; Ida-Lääne Virumaa; Läänemaa-Saaremaa-Raplamaa; Pärnumaa-Viljandimaa. Kahjuks aktiivselt sektsioonid tööle ei läinudki.
Lisaks ajalehele andis ühing välja ka iga-aastast Metsakalendrit, millesse fotode valikuks oli välja kuulutatud konkursid. Kalendris kasutati ka metsateemalisi luuletusi, mis saadeti ja saadetakse jätkuvalt ühingu poolt 1996 aastal väljakuulutatud metsateemaliste kirjatööde võistluse raames. Nendest on ühing välja andnud ka kogumiku “Mets elab igavesti”. Teise mahukama teosena andis ühing 2008. aastal välja raamatu „Eesti metskonnad“.
Ühing on suhelnud ka teiste mittetulundusühingutega nagu Eesti Metsaselts, Eesti Metsatööstuse Liit, Eesti Metsasertifitseerimise Nõukogu (liige), Eesti Metsateenijate Ühing. Kohtutud on kolleegidega Lätist ja Leedust iga-aastastel Balti metsaseltside konverentsidel ja ka väljaspool seda. Ühingu liikmed on osalenud Riigimetsa Majandamise Keskuse arengukava väljatöötamisel ja teistes metsanduslikes töögruppides.
2008. aasta teisest poolaastast peale RMK reformi käivitumist jäi Eestis alles 17 metskonda nende funktsioonid võrreldes varasemaga on ka tunduvalt muutunud. Tegevmetsaülemate arvu vähenemise tõttu oli vaja ühingu tegevuse põhimõtted ümber kujundada. Selleks kokkutulnud töögrupi poolt otsustati välja töötada uus põhikiri, milles nimetatakse ühing ümber Eesti Metsateenijate Ühinguks. EMÜ laiendas oma liikmeskonda, seda riigimetsanduses ja seal varem töötanud metsandusega tegelevate inimeste kaasamisega. 2009.aasta mais toimunud üldkogul kinnitati uus põhikiri, millega Eesti Metsaülemate Ühing nimetati ümber Eesti Metsateenijate Ühinguks, olles nii Eesti Metsateenijate Ühingu kui ka Eesti Metsaülemate Ühingu õigusjärglane.
Eesti Metsateenijate Ühing.
Metsateenijate kutseorganisatsioonile pandi alus 29. septembril 1919, kui Tallinna-Haapsalu rahukogu registreeris Eesti Metsateenijate Ühingu.
Kuni 1935. aastani on kongressid toimunud igal aastal. II kuni XIV kongress toimusid kõik Tallinnas. Lisaks ametkonna majandusliku olukorra parandamisele on tegeldud ka metsaseaduse ettepanekutega. Loodi metsateenijate abiandmise kassa ja asutati metsateenijate puhke- ja vanadekodu Eivere mõisa.
Kuna EMÜ kuulus riigi- ja omavalitsusteenijate keskliitu, tehti koostööd teiste teenistujate organisatsioonidega. Selle liidu kaudu esitati ettepanekuid vabariigi valitsusele ja riigikogule. EMÜ keskjuhatus oli tihedas koostöös ka metsavalitsuse juhtidega. Loomulikult tehti koostööd naaberriikide metsaametnike organisatsioonidega.
Metsapäevade traditsiooni algatamisel ja ka kodukaunistamisel peeti vajalikuks metsaametnike eeskuju.
Sel ajal valitses põhimõte, et riigimetsaametkond seisis väljaspool poliitilisi liikumisi ja pühendus igas olukorras tema kätte usaldatud vara, riigimetsa teenimisele. 
Sel eesmärgil moodustati 30. juunil 1939 Riigi Metsateenijate Keskkogu.
Eesti Metsateenijate Ühing 1990–1998.
Eesti Metsateenijate Ühingu (EMTÜ) tegevus taastati 1990. aastal. Ühingu taasloomise kongress toimus 1990. aasta 13. juunil Pärnu Endla teatri saalis. Ühingu loomise ja taasloomise vahe oli seega täpselt 70 aastat. Ühingu taasloomise kongressist võttis osa 330 delegaati, kes esindasid sel momendil ühingusse kuuluvat 1370 liiget 50 osakonnast. Kongressil, mis oli järjekorras XIX kinnitati põhikiri ja valiti 13-liikmeline juhatus. Juhatuse esimeheks valiti Ago Sütt.
Vastavalt EMTÜ põhikirjale oli ühingu eesmärkideks: Väärtustada ja hoida metsi, edendada metsamajandust, levitada loodus- ja metsandusteadmisi, taastada metsakasvatajate ametieetika ja traditsioonid, esindada ja kaitsta oma liikmete õigusi ja huve.
EMTÜ liikmeks võisid olla kõik selleks kirjalikku soovi avaldanud isikud, kes tegelesid vahetult metsade rajamise, kasvatamise ja kaitsmisega metskondades, põllumajandites, taludes, looduskaitsealadel, metsakoolides, projekteerimis- ja teadusasutustes ja mujal. EMTÜ koosnes osakondadest, mis paiknesid metskondades või teiste metsandusasutuste juures ja koosnesid vähemalt 7 liikmest.
Ühingu tegevuse käigus kohtuti mitmel korral metsaameti juhtkonnaga, kus arutati põhiliselt kohalike metsaametite, metsapunktide ja metskondade vahelist vastuolu ja metskondade püsimajäämist. Ühingu juhatus aga lagunes, 1993. aastaks oli juhatusest lahkunud 6 liiget ja juhatus ei olnud enam otsustusvõimeline. Ühingu põhikiri jäi registreerimata, seega ametlikult jäigi ühing sel ajal registreerimata.
Eesti Metsaülemate Ühing oma 05.04.1994.a. volikogu otsusega otsustas metsateenijate ühingu taastada ja asus metsateenijate kongressi ette valmistama. Leiti, et riigi sisepoliitilises ja majanduselus on metsateenijate ulatuslikum organiseerumine hädavajalik. 11. juunil 1994 toimus metsateenijate XX kongress, kus taastati Eesti Metsateenijate Ühing uuesti. Kongressil oli esindatud 85 osakonda 179 saadikuga. Võeti vastu uus põhikiri ning toimusid juhatuse valimised. Juhatuse esimeheks valiti hiljem juhatuse poolt taas Ago Sütt. Avalikkusele saadeti kongressi seisukohad metsapoliitilises küsimustes.
Edasises tegevuses lähtub EMTÜ juhatus põhikirjalistest kohustustest, tegeldes küll põhiliselt metsapoliitiliste küsimustega. Nii osaleti 1995. aasta aprillis koos Eesti Metsatöötajate Ametiühinguga, Jõgevamaa Metsaseltsiga ja Eesti Metsaülemate Ühinguga ühises pöördumises tollase valitsuskoalitsiooni juhtide Koonderakonna ja Maarahva ühenduse esimehe Tiit Vähi ja Keskerakonna juhi Edgar Savisaare poole, et peatada valitsuse idee viia riiklik metsaamet üle põllumajandusministeeriumi haldusalasse. Samuti osaletakse aktiivselt metsaerakonna loomisel ja selle tegevuses. Koos Eesti Metsaülemate Ühinguga korraldati metsakongress Tartus, mis toimus 14. septembril 1996 Vanemuise kontserdisaalis.
9. augustil toimus korraline EMTÜ XXI kongress Luual. Kongressi päevakorras oli arutelu Eesti metsanduse tuleviku teemal. Vastuvõetud otsuses rõhutati traditsioonilise riigimetsamajandusliku süsteemi säilitamise vajalikkust, tehes sinna vajalikke ja ajakohaseid korrektiive. Peeti vajalikuks riikliku metsastamisprogrammi käivitamist, vältimaks stiihilist Eestimaa võsastumist. Samuti taheti taotleda keskkonnaministeeriumilt, et riigimetsateenijatele kehtiks avaliku teenistuse seadus.
6. detsembril 1996 korraldas Eesti Metsateenijate Ühing Luual tollase keskkonnaministri Villu Reiljani soovil riigimetsatöötajate kokkusaamise ministriga, kus räägiti käimasolevast metsandusreformist.
See oli ka viimane teadaolev ühingu korraldatud üritus. Juhatuse koosolekuid enam ei toimunud. 1997. aastal tegi Eesti Metsülemate ühing metsateenijate ühingule koostööettepaneku, kuid see jäi metsateenijate ühingu poolt vastuseta.
1998. aastal hakkas kehtima mittetulundusühingute seadus, mis nägi ette kõigi ühiskondlike organisatsioonide ümberregistreerimist mittetulundusühinguna. Kuna tollane Eesti Metsateenijate Ühing ennast aga ümber ei registreerinud, läks ta sundlikvideerimisele.