2025. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

2025. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 69. Eurovisiooni lauluvõistlus. Selle võitis Austria esindaja JJ lauluga "Wasted Love". 
Kuna 2024. aasta võistluse võitis Šveits looga "The Code", mida esitas Nemo, toimus konkurss 2025. aastal Šveitsis Baseli linnas St. Jakobshalles. Võistluse korraldas Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU) ja võõrustav ringhäälinguorganisatsioon Swiss Broadcasting Corporation (SRG SSR). Konkurss koosnes kahest poolfinaalist, mis toimusid 13. ja 15. mail, ning finaalist, mis leidis aset 17. mail 2025. Poolfinaalide ja finaali saatejuhid olid Hazel Brugger ja Sandra Studer ning lisaks liitus nendega finaalis veel Michelle Hunziker.
Võistlusel osales 37 riiki ehk sama palju kui aasta varem. Montenegro naasis võistlusele pärast kaheaastast pausi ning Moldova, kes esialgu pidi osalema, loobus sellest majanduslike probleemide pärast.
See oli kolmas kord, kui Šveits korraldas Eurovisiooni lauluvõistlust: esimene kord oli 1956. aastal Luganos ja teine 1989. aastal, mil see toimus Lausanne'is.
Asukoht.
2025. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus toimus Šveitsis Baseli linnas. See oli kolmas kord, kui Šveits võõrustas võistlust. 1956. aastal leidis see aset Luganos ja 1989. aastal toimus konkurss Lausanne'is. 2025. aasta võistluse toimumispaik oli St. Jakobshalle, mis mahutab 12 400 pealtvaatajat. Areen asub Münchensteini omavalitsuses Baseli maakantonis ning täpselt Baseli linnakantoni piiril.
Baseli messi- ja kongressikeskuse kompleksis korraldati mitmeid võistlusega seotud üritusi. See oli Eurovisiooni küla asukoht, kus toimusid konkursil osalejate ja kohalike artistide etteasted ning finaalide otseülekanded. Näiteks oli seal EuroKlubi, mis korraldas ametlikke järelpidusid ja võistlusel osalejate privaatseid esinemisi, ning 11. mail 2025 toimunud üritus "Türkiissinine vaip", kus võistlejaid ja nende delegatsioone esitleti ajakirjandusele ja fännidele. St. Jakob-Parkis, kuhu oli tasuline sissepääs, näidati finaalide otseülekandeid ning seal esinesid varasemad Eurovisiooni artistid. Eurovisiooni tänav oli Stäinevorstadtis.
Asukoha valimine.
Pärast Šveitsi võitu 2024. aasta konkursil näitasid Genfi kohalikud võimud huvi 2025. aasta Eurovisiooni korraldamise vastu Palexpos ja esitasid ametliku avalduse. Samal päeval avaldas Baseli-Stadti valitsuse president Conradin Cramer samuti huvi 2025. aasta ürituse korraldamise vastu. 12. mail pakuti võimaliku toimumispaigana välja Olma Halli St. Gallenis. 13. mail 2024 välistas 1956. aasta korraldajalinn Lugano pakkumise korraldada 2025. aasta võistlus, samal ajal kui Berni kantoni valitsuse president Phillipp Müller väljendas vastumeelsust korraldada võistlust "de facto" Šveitsi pealinnas, viidates "antisemitismi kasvule" võistlusel. Vahepeal teatati, et Zürichi volikogu pidas pakkumise arutamiseks prioriteetse koosoleku. 14. mail 2024 välistas 1989. aasta korraldajalinn Lausanne pakkumise korraldada 2025. aasta Eurovisioon, viidates infrastruktuuri puudumisele. 15. mail 2024 teatas Nemo kodulinn Biel/Bienne oma huvist olla ürituse kaaskorraldaja. 17. mail 2024 teatas Fribourgi kohalik omavalitsus, et uurib võimalust konkursi korraldamiseks. 5. juunil kinnitas Basel-Stadti valitsus, et teeb korraldamise pakkumise, ning tõstis võimalike toimumiskohtadena esile St. Jakobshalle ja St. Jakob-Parki. 6. juunil teatasid Biel/Bienne'i ja Berni omavalitsused võimalusest võistlust koos korraldada. 12. juunil teatas St. Gallen, et ei esita korraldamise pakkumist, kuna ei vasta ürituse organiseerimise nõuetele.
Võistlust korraldav ringhäälinguorganisatsioon SRG SSR avas korraldajalinna pakkumise konkursi 27. mail 2024 ja avaldas võistluse korraldamiseks vajalike nõuete loendi. Basel, Bern, Genf ja Zürich teatasid ametlikult oma huvist ja vormistasid oma pakkumised 28. juuniks. Võõrustava ringhäälingu esindajad külastasid nelja pakkumist teinud linna juuli alguses ning valisid 19. juulil välja nende seast kaks: Baseli ja Genfi, mis on sobilikud võõrustajad. 30. augustil kuulutasid EBU ja SRG SSR võõrustajalinnaks Baseli, võistluspaigaks valiti St. Jakobshalle.
Legend:
 Võõrustajalinn Eelvalikus Esitas sooviavalduse
Osalevad riigid.
Eurovisiooni lauluvõistlusel osalemiseks on vajalik aktiivse EBU liikmesusega rahvusringhääling, mis on võimeline võistlust Eurovisiooni võrgu kaudu vastu võtma ja üle riigi otseülekandeid edastama. EBU kutsub konkursil osalema kõiki aktiivseid liikmeid. "Suurde viisikusse" kuuluvad riigid ja korraldajamaa Šveits saavad eeldatavasti automaatselt koha võistluse finaalis, kuid kõik ülejäänud riigid pääsevad sinna kahest poolfinaalist.
12. detsembril 2024 teatas EBU esialgu, et 2025. aasta võistlusel osaleb 38 riiki. Montenegro naaseb võistlustulle pärast kaheaastast pausi. 22. jaanuaril 2025. aastal teatas Moldova, et nad loobuvad võistlusel osalemisest majanduslikel põhjustel, seega võttis võistlusest osa 37 riiki.
Võistlusel osales kaks varem Eurovisioonil osalenud artisti: Poola laulja Justyna Steczkowska, kes eelmine kord osales 1995. aastal, ning Montenegro laulja Nina Žižić, kes eelmine kord võistles 2013. aastal ansambliga Who See.
Teised riigid.
Enne kui EBU avaldas osalejate nimekirja, kinnitasid EBU liikmesringhäälingud Andorra, Bosnia ja Hertsegoviina ning Slovakkia, et nad ei osale. Makedoonia ringhäälinguorganisatsioon MRT arutas riigi võimalikku naasmist võistlusele vastuseks Eurovisiooni fännide suurele nõudmisele. Siiski ei olnud Põhja-Makedoonia nime lõplikus võistlejate nimekirjas. Kosovo ringhäälingu RTK peadirektor Shkumbin Ahmetxhekaj saatis 2024. aasta juunis EBU-le ametliku kirja, milles kirjutas soovist debüteerida 2025. aasta võistlusel. EBU peaassamblee lükkas selle ettepaneku 2024. aasta juulis tagasi.
Produktsioon.
Eurovisiooni 2025. aasta lauluvõistlust produtseeris Šveitsi rahvusringhääling Swiss Broadcasting Corporation (SRG SSR). Tegevprodutsendid olid Reto Peritz ja Moritz Stadler. Võistluse peaprodutsent oli Yves Schifferle. Võistlusejuht Christer Björkman, tootmisjuht Tobias Åberg, ürituse juht Nadja Burkhardt-Tracol, finantsjuht Manfred Winz, turvajuht Aurore Chatard ja õigusosakonna juht Kevin Stuber kuulusid meeskonda ka 2024. aastal. Disaini ja taustamuusika loomist juhtis kunstijuht Artur Deyneuve.
2025. aastaks tehti konkursi korraldamine ümber, millest EBU teatas 1. juulil 2024 pärast 2024. aasta konkursi mitmeid vastuolusid. Loodi kaks uut ametikohta: Eurovisiooni direktor ning brändi- ja kommertsjuht. Eurovisiooni direktor kontrollib tegevjuht Martin Österdahli ning brändi- ja kommertsjuhi tööd. Eurovisiooni direktoriks määrati Martin Green, kes varem töötas 2023. aasta konkursi tegevdirektorina. Vastuseks asjaoludele, mis viisid 2024. aastal hollandlase Joost Kleini finaalist diskvalifitseerimiseni, ei lubata alates 2025. aastast artiste lavavälisel ajal filmida ilma nende delegatsioonide pressijuhi eelneva nõusolekuta. Tehakse ümber käitumisreeglid ja hoolsuskohustuse juhised ning neid peavad järgima kõik võistlusega seotud inimesed.
Basel-Stadti täitevnõukogu panustas konkursi eelarvesse 35 miljonit Šveitsi franki (umbes 37,3 miljonit eurot).
Visuaal ja lavakujundus.
16. detsembril 2024 avalikustas SRG SSR 2025. aasta konkursi visuaali ja lavakujunduse. Visuaal nimega "Unity shapes love" ("Ühtsus kujundab armastust") koosneb erinevavärvilistest Eurovisiooni südamete miniatuuridest, mis on paigutatud nii, et see jäljendab pooltoonide piksliefekti, mis sümboliseerib "miljoneid inimesi, keda Eurovisiooni lauluvõistlus ühendab ning kes kuulavad muusikat ja tähistavad koos". Lava, mille töötas teist aastat järjest välja Saksa produktsioonidisainer Florian Wieder, kes on varem kujundanud seitsme eelmise võistluse lavad, oli inspireeritud Šveitsi mägedest ja keelelisest mitmekesisusest, mida tõstis esile keskel asuv lavapikendus, mis ulatus publikualale ja mis oli ümbritsetud LED-kaarega.
Formaat.
Poolfinaalidesse loosimine.
Osalevad riigid loositi poolfinaalidesse 28. jaanuaril 2025 Baselis. Kolmkümmend kaks poolfinalisti jagati varasemate hääletusmustrite alusel mitmesse rühma, et vähendada aimatavat hääletamist ja suurendada poolfinaalides pinget. Loosimisel otsustati ka, millises poolfinaalis kõik kuus otse finaali pääsejat – korraldajamaa Šveits ja "suure viisiku" riigid (Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia, Hispaania ja Ühendkuningriik) – hääletavad, peavad seda üle kandma ning oma lugu esitavad.
Esimene poolfinaal.
 Finaali pääsejad
Ringhäälingud.
Kõik osalevad ringhäälinguorganisatsioonid võisid valida, kas nende kommentaatorid kommenteerivad võistlust kohapeal või mitte. Kuigi riik on kohustatud näitama ainult finaali ja poolfinaali, milles ta osaleb, kajastas enamik ringhäälinguorganisatsioone kõiki kolme finaali. Mõned mitteosalevad ringhäälinguorganisatsioonid kandsid samuti võistlust üle. Eurovisiooni lauluvõistluse YouTube'i kanal näitab kõiki finaale ilma kommentaarideta. 
Järgnevalt on ringhäälinguorganisatsioonid, kes kinnitasid oma ülekandmise plaanid ja/või kommentaatorid täielikult või osaliselt: