Chișinău Külamuuseum

Chișinău külamuuseum (rumeenia keeles "Muzeul satului din Chișinău") on vabaõhumuuseum Moldova pealinnas Chișinăus Botanica linnasosas. See on Riikliku Etnograafia- ja loodusloomuuseumi filiaal rahvaarhitektuuriliste ehitistega.
Muuseum avati 18. mail 1995. Selle eesmärgiks on taastada XVIII–XIX sajandi Bessaraabia küla tolleaegsete ehitiste, kirikute, külakooli, tuulikute, vesiveskide, võõrastemaja ja kõrtsiga. Muuseumi territooriumi suurus on 150–172 ha.
Asukoht.
Chișinău külamuuseum on üks vaatamisväärsusi, mis asub kohe Chișinău lennujaamast linna viiva Aeroportului maantee ääres. Muuseum on avatud kella 10–17.
Muuseumi geograafilised koordinaadid on .
Loomisajalugu.
Mitu vabaõhumuuseumi loomise ettepanekut tehti Chișinău linnaarhitekti Robert Kurți algatusel. 1962. aastal ilmus tolleaegses ajakirjas Sovetskaja etnografija ("Советская этнография") artikkel sellest, et Moldaavia NSV, esimesena Nõukogude Liidus, plaanib luua rahvuspargi koos külamuuseumiga. Ükski ettepanek aga ei saanud nõusolekut kohalikust parteijuhtkonnast, kes ei pidanud tähtsaks luua ”riiklikku muuseumi lageda taeva alla”.
Plaan jäi tasapisi küdema, kui 20 aastat hiljem, 1982. aastal Eugen Bâzgu, olles veel üliõpilane, saavutas oma külamuuseumi projektiga teise koha Üliõpilaskonna projektikonkursil. Alles 1989. aastal korraldatud muuseumiprojektide konkursil E. Bâzgu ja tema meeskonna poolt etnograafilise materjali alusel maa-arhitektuurilise ajaloopärandiga loodud projekt võitis esikoha. 
Vastavalt sellele projektile muuseumi kavas oli esitada XVIII sajandi keskpaigast kuni XX sajandini ehitatud 15–20 tüüpi elumaju ning kuni XIX sajandini rajatud veskeid, kooli ja purskkaeve Moldaavia neljast, sh oma unikaalselt taluarhitektuurilt Euroopas kuulsaimast Orhei piirkonnast. Muuhulgas plaani kuulusid veski Dondușeni piirkonna Cernoleuca külast ning Căușeni piirkonna Tănătari külast kogu Balkanil tuntud, umbes 24 m kõrgune Hollandi tüüpi tuulik. Idee realiseerimiseks kulus aga rohkem kui 20 aastat.
Külamuuseumi aktiivsem rajamisperiood algas aastatel 1991–1992, mil Moldova president Mircea Snegur kirjutas alla dekreedile tulevast muuseumist 151,4-hektarisel territooriumil. Nüüdseks on kohalikud omavalitsused eraldanud muuseumile veel 26,6 ha.
Iseloomustus.
Muuseumi kollektsiooni kuulub seni vaid üks monument, Hirișeni linnast toodud, 1642. aastal käsitööliste poolt peamiselt tammest ehitatud kirik. See on vanim ja ainus keskaegse Moldaavia klassikalise maa-arhitektuuriga säilinud puukirik. See leiti Hirișeni Telenesti linnaosast ja pärast 18 aastat kestnud läbirääkimisi, mille käigus kirik seisis katuseta 12 aastat, kohalik kogukond nõustus kiriku loovutamisega muuseumile.
Katuse puudumise tõttu selle pühakujuseinast oli algselt säilinud 40%. 
Nüüdseks kirik on taastatud ja tööd kestsid 2010. aasta juunist 2011. aasta septembrini arhitekt Eugen Bâzgu juhendamisel. Kiriku katuse kõrgus on 27 meetrit ja see on üks kõrgeimaid puukirikuid Moldovas. Selle ikonostaas näeb tänu restauraatorile Victor Musteață’le välja täiesti originaalsena ja interjööri on alles jäetud ka vanaaegsed originaaltalad.
Külamuuseumi territooriumil korraldatakse regulaarselt kultuuri- ja kunstiüritusi. Pärast saja-aastast vaheaega kirik ei ole mitte üksnes arhitektuurimälestis, vaid samuti funktsionaalne pühamu, kus korraldatakse jumalateenistusi, laulatusi ja ristimisi.
Muuseumi planeerimise esialgses üldkavas sisalduvad etnograafilised ja XVII sajandile tüüpilised puitelamud ja puidust väravad, purskkaevud, sillutatud kõnniteed, külakool, kaks tuulikut ja 28 maja juures asuv kirik. Lõplikuks eesmärgiks on paigaldada 165 objekti 172 ha suurusele territooriumile ümber järve. Plaanis on tuua oma viis tuulikut ja 4 kirikut, kuigi arhitekt Bâzgu selgituse järgi on enamik kirikutest juba remonditud kaasaegseid materjale ja tehnoloogiat kasutades ning neil puudub ajatruu kõrgusega kirikutorn. See ehitiselement on ajalooliselt tähtsuselt igale külale väga oluline vahitorn, kust jälgiti musta suitsu – märki türklaste ja tatarlaste rünnakust – ning süüdati pigiga kaetud tõrvik hoiatusmärgiks naabritele. Samuti on kirikud mõnevõrra hävinud.