tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ujumine 1924. aasta suveolümpiamängudel

Ujumine 1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis toimusid pühapäevast 13. juulist kuni pühapäevani 20. juulini. Võisteldi 11 alal, millest meestel oli 6 ja naistel 5 ala. 1924. aasta suveolümpiamängudel ujumises osales 23 riiki 169 sportlasega. Olümpiamängudeks valmis Pariisi idaosas veekeskuse Piscine de Tourelles kaasaegne ujumisbassein, mis oli kuuerajaline, 50 m pikk ja 20 m lai. Võistlusi sai jälgida 10 000 pealtvaatajat. Ameerika Ühendriikide võistkond, võitis 33 medalist 19, millest 11 olid kuldmedalid.
Tulemused.
Mehed.
100 m vabalt.
&lt;br&gt;Finaal: 20. juuli 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Riike: 15
&lt;br&gt;Maailmarekord: 57,4 (1924) Johnny Weissmüller, 
&lt;br&gt;Olümpiarekord: 1.01,4 (1920) Duke Kahanamoku, 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1920: 1.01,4 Duke Kahanamoku, 
400 m vabalt.
&lt;br&gt;Finaal: 18. juuli 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;Riike: 13
&lt;br&gt;Maailmarekord: 4.57,0 (1923) Johnny Weissmüller, 
&lt;br&gt;Olümpiarekord: 5.24,4 (1912) George Hodgson, Kanada
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1920: 5.26,8 Norman Ross, 
1500 m vabalt.
&lt;br&gt;Finaal: 15.juuli 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 22
&lt;br&gt;Riike: 12
&lt;br&gt;Maailmarekord: 21.15,0 (1924) Arne Borg, 
&lt;br&gt;Olümpiarekord: 22.00,0 (1912) George Hodgson, Kanada
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1920: 22.23,2 Norman Ross, 
100 m selili.
&lt;br&gt;Finaal: 18. juuli 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 20
&lt;br&gt;Riike: 11
&lt;br&gt;Maailmarekord: 1,12,4 (1924) Warren Kealoha, 
&lt;br&gt;Olümpiarekord: 1.14,8 (1920) Warren Kealoha, 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1920: 1.15,2 Warren Kealoha, 
200 m rinnuli.
Bob Skelton ujus esimeses eelujumises uue olümpiarekordi ajada 2.56,0.
&lt;br&gt;Finaal: 17. juuli 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 28
&lt;br&gt;Riike: 16
&lt;br&gt;Maailmarekord: 2.50,4 (1924) Erich Rademacher, 
&lt;br&gt;Olümpiarekord: 3.01,8 (1912) Walter Bathe, Saksamaa
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1920: 3.04,4 Håkan Malmrot, 
4x200 m vabalt.
&lt;br&gt;Finaal: 20. juuli
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 13 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmarekord: 10.04,4 (1923) USA
Naised.
100 m vabalt.
&lt;br&gt;Finaal: 20. juuli
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;Maailmarekord: 1.12,8 (1923) Gertrude Ederle, USA
400 m vabalt.
&lt;br&gt;Finaal: 18. juuli
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18
&lt;br&gt;Maailmarekord: 5.53,2 (1922) Gertrude Ederle, USA
100 m selili.
&lt;br&gt;Finaal: 20. juuli
&lt;br&gt;Võistlejaid: 10
&lt;br&gt;Maailmarekord: 1.22,4 (1924) Sybil Bauer, USA
200 m rinnuli.
&lt;br&gt;Finaal: 18. juuli
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 15
&lt;br&gt;Maailmarekord: 3.20,4 (1922) Irene Gilbert, Suurbritannia 
4x100 m vabalt.
&lt;br&gt;Finaal: 18. juuli
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 6 võistkonda
Stockholmi metroo

Stockholmi metroo (rootsi keeles "Stockholms tunnelbana" ehk "tunnelbanan") on Rootsi ainuke metroo. See avati 1. oktoobril 1950 Stockholmis.
Stockholmi metroo koosneb kolmest liinist kokku seitsme haruliiniga, millel on kokku 100 jaama (2011. aastal), neist 47 maa-alused ja 53 maapealsed Stockholmis ja Stockholmi läänis. Metroo kogupikkus on 110 km.
Scandinavian Airlines

Scandinavian Airlines (SAS; algselt "Scandinavian Airlines System") on Skandinaavia suurim lennufirma. See asutati 1946. aastal Rootsi, Taani ja Norra lennufirmade ühisfirmana. Lennufirma kuulub SAS Groupi. 
SASi põhilennujaamad on Stockholmi Arlanda lennujaam, Kopenhaageni Kastrupi lennujaam ja Oslo Gardermoeni lennujaam. SAS kuulub Star Alliance'i asutajaliikmete hulka. 
SAS keskendub reisijatele, kes reisivad tihti Skandinaavias või Skandinaaviast väljapoole. Põhjamaade lennufirmadest on neil suurim sihtkohtade arv Skandinaavias. Peamine tähelepanu on reisijate veol, kuid vähemal määral pakutakse ka kaubaveo teenust.
SAS Group oli 2021. aastal teenindatud reisijate arvult Euroopa suuruselt 11. ja 2022. aastal suuruselt 10. lennufirma.
Ettevõtte finantsaasta on 1. novembrist 31. oktoobrini.
Finantsaastal, mis lõppes 31. oktoobril 2022, reisis SAS Groupi teenuseid kasutades 17,9 miljonit reisijat kokku 124 sihtkohta. Keskmiselt tehti päevas 503 väljumist.
2023. aasta juulis lendas SAS-iga 3,65 miljonit reisijat, mis on 95% enam kui eelmisel aastal samal ajal. Võrreldes eelnenud kuuga oli reisijate arv 27% võrra suurem. Eelmise aastaga võrdluses on reisijate arv suurenenud, kuna eelmise aastal samal perioodil olid koroonapandeemiast tulenevalt mõjud.
Koroonapandeemia mõjude tõttu on lennufirma raskustes, mistõttu koondati 2020. aastal 5000 töötajat, kellest 1900 baseerusid Rootsis, 1700 Taanis ja 1300 Norras. Kokku koondas ettevõte umbes poole oma töötajatest.
Koroonapandeemia eeldatust pikemaks venimise ja sisendhindade kasvu tõttu on lennufirma jätkuvalt raskustes ka 2022. aasta algul. Seetõttu teavitati 22. veebruaril 2022 järgnevast plaanist:
SAS esitas 5. juulil 2022. aastal USA-s pankrotikaitse taotluse, et vähendada ettevõtte võlga ja kiirendada 22. veebruaril teavitatud restuktureerimist.
Airlineratings.com veebilehe poolt SAS-le antud lennuturvalisuse, teenuse kvaliteedi ja koroonapandeemia mõjude toimetuleku reitinguid saab jälgida siit.
SAS on lennuturvalisuse poolest maailma üks turvalisemaid lennufirmasid. 2023. aastal hinnati neid selles arvestuses maailma paremuselt 13. ettevõtteks.
Suurimad konkurendid.
SASi suurimad konkurendid on Ryanair, Norwegian Air Shuttle, Finnair ja 2021. aastal loodud Norra lennufirma Norse Atlantic Airways, mis keskendub pigem lendudele üle Atlandi ookeani.
Lennukipark.
Scandinavian Airlines opereerib järgnevat lennukiparki (seisuga august 2023). Nimetatud loetelu ei hõlma rendil olevaid lennukeid.
Sihtkohad.
SAS lendab peamiselt Euroopas. Suurimatest lähilennujaamadest pakutakse lende järgmistesse sihtkohtadesse:
Aasias lennatakse vaid Shanghai Pudongi lennuväljale.
Ameerika Ühendriikides lennatakse 28 erinevasse sihtkohta.
Täpsemaid ja värskemaid marsruute saab vaadata Flightradar24 veebilehelt.
Geofüüt

Geofüüt on maismaal kasvav taim, kes ebasoodsad keskkonnatingimused elab üle maa-alustes organites (näiteks risoomid, mugulad) säilitatud toitainete varul. Sobivate kasvutingimuste ilmnemisel arenevad maa-alustest organitest uuenemispungad, mis panevad aluse uuele taimele.
Uhkus ja eelarvamus (täpsustus)

"Uhkus ja eelarvamus" ("Pride and Prejudice") on Jane Austeni romaan 1813. aastast.
Selle järgi on tehtud mitu filmi ja telesarja, mis kannavad sama või lähedast pealkirja:
NITRO FX

NITRO FX™ on Enliven Internationali turustatav India nonipuu ekstrakt. 
Kuna toode pole vastavat ohutushindamist läbinud, ei ole tootja väited tõestatavad, ja toote turustamine on seega Euroopa Liidu seaduste kohaselt keelatud. 
Veterinaar- ja Toiduamet ei soovita tõestamata ohutuse tõttu toodet osta ega tarbida. Ravimiameti osakonnajuhataja Katrin Kiisk: "Nad ei ravi ühtegi haigust, nad ei aita ühtegi haigust ennetada, diagnoosida, sümptomeid leevendada ega ära hoida, ravimi toime peab olema alati tõestatud." NITRO FX™ levib Eestis võrkturustuse kaudu.
ConsumerLabi uuring.
NITRO FX™ on läbinud ConsumerLabi uuringu "Athletic Banned Substances Screening Program", mille ainukeseks tingimuseks on, et toode ei tohi sisaldada Maailma Antidopingu Agentuuri keelatud ainete ja meetodite nimekirjas sisalduvaid aineid.
Stockholmi südalinn

Stockholmi südalinn ehk Stockholmi kesklinn (rootsi keeles "Innerstaden", "Stockholms innerstaden", statistikapiirkonnana "Inre staden") on Stockholmi keskosa. Sellesse kuuluvad Stockholmi valla territoorium, mis ei käi Söderorti ega Västerorti alla. 
Südalinna tuuma moodustab Stockholmi südalinna osa, mis oli hoonestatud 20. sajandiks. See on tihedalt hoonestatud kivilinn, kus väheste eranditega on klassikaline kvartalijaotus ja sirged tänavad. Mõnikord nimetatakse Stockholmi südalinnaks ainult seda osa. Seal on ka Stockholms City, mis on Stockholmi halduslik ja kaubanduslik keskus. See asetseb Sergels torgi, Sveavägeni, Hötorgeti, Drottninggatani ja Hamngatani ümber. 
Südalinn laiemas mõttes hõlmab 3535 hektarit maad ja 1181 hektarit vett. Elanike arv on umbes 292 000 (2006).
Kõrgeim punkt on Henriksdalsberget (57 m üle merepinna) Nacka valla piiril. 
Södra Hammarbyhamneni linnaosa kuulus 1930. aastani Nacka valda.
Piirid.
Stockholmi südalinna piiri moodustab põhiliselt vesi, nimelt Brunnsviken ja Ålkistan (piir Solnaga), Lilla Värtan (piir Danderydi ja Lidingö vallaga), Saltsjön (piir Nacka vallaga), Årstaviken, Liljeholmsviken ja Essingesundet (piir Söderortiga), Essingefjärden ja Tranebergssund (piir Västerortiga) ning Ulvsundasjön ja Karlbergskanalen (piir Solnaga). Solnaga on Stockholmi südalinnal ka maapiir piki vallapiiri. 
Et Stockholmi südalinna piirid tulenevad kihelkonnapiiridest, kuulub selle alla ka Hammarbyledenist väljapoole jääv Södra Hammarbyhamneni linnaosa (sealhulgas Danviksklippan ja Hammarby Sjöstad), sest ta kuulub Sofia kihelkonna piiresse. 
Maakonnad.
Stockholmi südalinn jääb osalt Upplandi, osalt Södermanlandi maakonna piiresse. Põhjapoolses osas, mis kuulub Upplandi, elab 28,05 ruutkilomeetril 2004. aasta andmetel 179 185 elanikku (6388,06 in/km²), lõunapoolses osas Södermanlandi maakonnas 7,44 ruutkilomeetril 103 646 inimest (13 930,91 in/km²). 
Linnaosad.
Stockholmi südalinn koosneb järgmistest linnaosadest: 
Kungsholmeni linnaosapiirkonnas: 
Norrmalmi linnaosapiirkonnas: 
Södermalmi linnaosapiirkonnas: 
Östermalmi linnaosapiirkonnas: 
2004. aasta statistilised andmed on järgmised:
Kihelkonnad ja mitteterritoriaalsed kogudused.
Stockholmi südalinnas on järgmised Rootsi Kiriku kihelkonnad ja mitteterritoriaalsed kogudused: 
Postikohad.
Südalinnas on postikohaks peamiselt Stockholm. Stockholm on postikohaks ka mõningates väiksemates piirkondades Söderortis.
Kungsholmeni linnaosa

Kungsholmen on Stockholmi linnaosa Stockholmi südalinnas Kungsholmeni linnaosapiirkonnas Kungsholmeni saare idaosas.
Linnaosa kutsutakse ka Västermalmiks. 
Linnaosa pindala on 1,56 km², elanike arv on 19 388 (31. detsember 2011). 
Linnaosa on loodud 1926. 
Linnaossa kuuluvad Sankt Görani kihelkond ja Kungsholmi kihelkond. 
Ajalugu.
15. sajandil olid saarel frantsisklased. Saart kutsuti siis Munklägret ('munkade laager'). Mungad rajasid Rålambshovi tellisevabriku. Samuti tegelesid nad põlluharimise ja kalapüügiga. 
Seoses reformatsiooniga läks saar 1527 Rootsi krooni omandusse. 
Esimene hoonestus tekkis Kungsklippani ja Kronobergeti vahelisse orgu. Käsitööliste töökojad ning vabrikud rajati ranna äärde. 
Aastal 1645 sai Munklägret esimese silla. 
Aastal 1672 sai saar nimeks Kungsholmen ja moodustas omaette koguduse. 
Aastal 1926 moodustati Kungsholmeni linnaosa, mis hõlmas kogu saare. 
Aastal 1938 vähendati linnaosa territooriumi ning moodustati Mariebergi, Stadshageni, Fredhälli ja Kristinebergi linnaosa.
1. jaanuarist 1997 kuulub linnaosa Kungsholmi linnaosapiirkonda. 
Koolid.
2008. aasta seisuga on linnaosas järgmised gümnaasiumid:
Megan Quartet

Megan Quartet oli 1997. aasta kevadel Meggani mantlipärijana Tallinnas Tarvo Kaspar Toome moodustatud Eesti džässroki instrumentaalansambel. Koosluse muusikas olid ühendatud nii roki, klassikalise, minimalistliku, psühhedeelse, alternatiivse kui ka džässmuusika elemendid. Festivalidest on ansambel mänginud Tudengijazzil, Tartu ja Pärnu džässifestivalidel, Kuri Progel ja Pilvepillerkaarel.
1996. aasta sügisel läks Tarvo Kaspar Toome juhitud vokaalinstrumentaalansambel Meggan muusikaliste erimeelsuste tõttu laiali.
1997. aasta kevadel pani Toome kokku Megan Quarteti koosseisus Mihkel Mälgand (bass ja kontrabass), Rauno Rebane (löökriistad), Aulis Nemvalts (saksofonid) ja Tarvo Kaspar Toome (klahvpillid, kitarr). Külalisesinejatena on kontsertidel üles astunud Tõnis Tüür (kontrabass), Meelis Ainsalu (bass), Jaan Pehk (vokaal) ja vanamuusikaansambel Kampsun (flöödid).
2000. aastal ilmus kontsertplaat festivali Pilvepillerkaar'00 salvestisega "Megan Projekt. KATUS".
2001. aasta kunsti- ja muusikafestivalil Mantika esines Megan Quartet erinevatel asjaoludel juba nimega Lippajad koosseisus Mihkel Mälgand, Rauno Rebane, Aulis Nemvalts, Tarvo Kaspar Toome ja Raun Juurikas (klahvpillid) ja Arno Kalbus (löökriistad).
2002. aastal esines Megan Quartet Hiiumaal progefestivalil Kuri Proge.
2003 – Megan Quarteti "mantlipärijana" hakkas tegutsema kvartett MESI koosseisus: Mihkel Mälgand (bass), Ahto Abner (löökriistad), Iljo Toming (kitarr) ja Tarvo Kaspar Toome (klahvpillid)).
2003. aastal ilmus Megan Quarteti teine kontsertplaat "Are You Insured?".
2008. aasta detsembris ilmus Megan Quarteti stuudiosessioonidega CD "Väljasõit rohelisse"
Ansambel lõpetas aktiivse tegutsemise umbes aastal 2000, kuid Megan Quartet-i alustatud liini jätkab 2001. aastal tegutsema hakanud ansambel Lippajad.
Lippajad

Lippajad on 2001. aastal ansambli kunstilise juhi Tarvo Kaspar Toome kokku kutsutud Eesti avangard- / "free jazz"'i / "jazz fusion"'i ansambel. Lippajate eelkäija Megan Quartet (Meggan) oli 1990. aastate alguse uue proge- ja džässroki "uue laine" loojaid Eestis. Ansambel on üles astunud sellistel festivalidel nagu ImproTest, Pilvepillerkaar ja Jazzycolors.
Lippajad loovad ja esitavad nüüdisaegset pilli- ja helipõhist omaloomingut ning töötlusi, mida iseloomustab Tarvo Kaspar Toome antud stiilimääratlus "post-fusion". Lippajad sulatavad oma loomingus rokkmuusikat, džässi, avangardi, eksperimentalismi, klassikalist ja elektroonilist muusikat, psühhedeelset rokki, müra ja improvisatsiooni. 
Ansambli nimi pärineb Clifford D. Simaki ulmenovellikogust "Linn".
Meggan

Meggan oli 1990. aastate Eesti uue proge- ja džässroki laine vanim vokaalinstrumentaalansambel, mis tegutses aastatel 1994–1996. Bändi muusika oli segu rokist, funkist, popist ja džässist. 
1994. sügisel tekkis Tarvo Kaspar Toome (kitarr, klahvpillid) ja Madis Arvisto (kitarr) eestvedamisel vokaal-instrumentaalansambel Meggan, mille koosseisu moodustasid peale juba nimetatute Marje Laurend (vokaal), Jaanus Tüli (löökriistad) ja Andrus Uuspõld (bass). 
1995. sügiseks lahkusid Madis Arvisto ja Marje Laurend muusikaliste erimeelsuste tõttu ning ansambliga liitusid Kalle Klein (saksofon) ja Iljo Toming (kitarr). Meggan jõudis Eesti Raadio stuudios ja kunagise Muti klubi stuudios salvestada kümmekond lugu, kuid plaati siiski ei tehtud.
1996. sügisel läks bänd muusikaliste erimeelsuste tõttu laiali ning Meggani alustatud liini džässilikumas võtmes jätkas 1997. aastal Tarvo Kaspar Toome moodustatud džässrokki viljelev instrumentaalansambel Megan Quartet.
Jütja

Jütja ehk järvemuda ehk sapropeel ehk kõdumuda (rootsi ja inglise keeles "gyttja") on järve põhja sadestunud tume ja püdela tekstuuriga organogeenne sete, mis sisaldab lisaks järve elustiku jäänustele ka savi-, aleuriidi- ja liivaosakesi ning kaltsiumkarbonaati.
Soojärvedes tekib surnud taimedest ja rauasooladest turbamuda ehk düü.
Koostis.
Jütja koostis sõltub suuresti lagunenud produtseerijate (eeskätt vetikate ja makrofüütide) koosseisust. Orgaanilise süsiniku mass ületab 2% sapropeeli massist ning kuivainest vähemalt 15% moodustab orgaaniline aine.
Omadused.
Järvemuda esineb hõljuva massina enamikus järvedes, aga ka kinnikasvanud vanades järvenõgudes mõnevõrra tihenenult turbakihi all. Järvemuda on eriti iseloomulik eutroofsetele järvedele. See tekib, kui põhjakihtides on väike hapnikusisaldus, mis omakorda tekib, kui on vähene veeringlus põhjakihtides või pindmiste kihtide hapnikutarve suureneb. Taimede ja loomade jäänuste ning mineraalaine ümberkujundamisel setteks on oluline osa mikroorganismidel. 
Muda füüsikalis-keemilised omadused olenevad suurel määral veekogu füto- ja zooplanktonist, mikroelementide ja mineraalide sisaldusest. Õhu käes seisnud sapropeel paakub kivikõvaks koorikuks, mis hiljem enam vees ei lahustu.
Kasutamine.
Järvemudaleiukohana käsitletakse setet, milles mudalasundi paksus on vähemalt 1 meeter. Järvemuda kasutatakse mudaravilates, sest see sisaldab B1-, B2-, B12- ja D-vitamiini, foolhapet ning bioloogiliselt aktiivseid mikroelemente.
Järvemudad on püütud kasutusele võtta väetisainena põllumajanduses, kuid see rakendusvaldkond on üsna piiratud, sest sapropeeli toiteainesisaldus on üsna väike ning selle kasutamine tuleks kõne alla üksnes kompostiva lisandina väetisesegudes. 
Sültjat sapropeeli võib kasutada ka looma- ja linnusöödana.
Eestis.
Eestis hakkasid järvesetted tekkima hilisjääajal ehk 10 000 – 12 000 aastat tagasi. Tänapäevaks on mitmete järvede mudalasundid üle 10 meetri paksused. Eesti järvemudade uurimine sai alguse 19. sajandil Tartu Ülikoolis (L. zur Mühlen, M. zur Mühlen).
Värska lahes on järvemuda paksuseks mõõdetud kuni 12 meetrit ja maardla pindala on umbes 76 ha. Kasuliku kihi keskmine paksus on 4,6 m ja 60% niiskuse juures on muda aktiivne tarbevaru ligikaudu miljon tonni.
Maailmas.
Rumeenia on kuulus ravimudaga järvede poolest. Rumeenia linnas Techirghiolis kaevandatakse Techirghioli järvest järvemuda, mis tänu oma headele omadustele võitis juba 20. sajandi alguses auhindu. Samuti asub Rumeenias Balta järv, mille muda kasutatakse liigese-, naha- ja reumaatiliste haiguste raviks. Sealset muda hakati raviks kasutama juba 1840. aastatel.
Viiulivõti

Viiulivõti ehk g-võti on noodikirja märk, mille ülesandeks on näidata esimese oktavi G asukohta noodijoonestikul. 
Viiulivõti on üks noodivõtmeid.
Scania

Scania AB (Scania Aktiebolag) on Rootsi busse, veokeid tootev ettevõte, mille peakorter on Södertäljes ning tehased Argentinas, Brasiilias, Indias, Hollandis, Poolas, Prantsusmaal, Rootsis ja Venemaal. Lisaks toodab Scania diiselmootoreid, mida kasutatakse rasketehnikal, merenduses ning tööstuses. 
Ettevõtte enamusomanik on Volkswagen Group.
Eestis on Scania bussid kasutusel mitmes bussifirmas, näiteks GoBusis, Sebes ja LuxExpressis.
Scania logo sarnaneb Skåne maakonna vapiga.
SAS

SAS või Sas on mitme tähendusega lühend:
Goat Island

Goat Island (inglise keeles 'Kitsesaar') on paljude saarte nimi ingliskeelsetes maades.
Vettehüpped

Vettehüpped said veespordialana alguse 17. sajandil Saksamaal ja Rootsis. Vettehüpped on füüsilisi ja tehnilisi oskusi nõudev ala. Vettehüppeid sooritatakse kas hüppetornist või hoolaualt. Sportlased peavad enne vette sukeldumist sooritama õhus võimalikult täiuslikult teatud elemente.
Kohtunikud hindavad hüppe sooritamisel elementide kergust ja meisterlikkust. Vette tuleb sportlasel sukelduda võimalikult vaikselt ja kergelt. Hüpete järjestuse ja üksikasjad panevad sportlased kirja ning esitavad enne võistluste algust kohtunikele.
Olümpiamängudel.
Esimest korda olid vettehüpped olümpiamängude kavas 1904. aasta olümpiamängudel Saint Louises. Naised hakkasid olümpiamängudel võistlema alates 1912. aasta OM-ist Stockholmis.
Generaalbass

Generaalbass ehk basso continuo (itaalia keeles 'katkematu bass') ehk nummerdatud bass on muusikat pidevalt saatev bassihääl, millele ehitatakse saateharmoonia. Bassihääl on nootidena välja kirjutatud, harmoonia jaoks on numbrikiri, mille järgi harmooniapill improviseerib saate. 
Generaalbassi on võimalik mängida harmooniapillil (klavessiin, orel, lauto vm), aga enamasti esitatakse seda pillirühmaga, millesse kuulub ka mõni basspill (tšello, "viola da gamba", fagott, violoon vm). 
Generaalbass on iseloomulik peamiselt barokiajastu muusikale ja muusikaloos kasutatakse mõiste "barokk" asemel sageli ka nimetust "generaalbassi ajastu". 17. sajandil ja 18. sajandi I poolel kuulus generaalbass praktiliselt kõikidesse instrumentaal- ja vokaalmuusika koosseisudesse. Vastavalt võib "basso continuo" rühm olla väga erineva suurusega. Eriti suurt hulka harmooniapille kasutati 17. sajandi Itaalias ooperietendustel.
Västerbron

Västerbron ('läänesild') on terasest kaarsild Rootsis Stockholmis, mis ühendab Kungsholmeni saart (Mariebergi linnaosa) Södermalmiga üle Riddarfjärdeni lahe. Sild avati 20. novembril 1935.
Sild on koos viaduktidega üle 600 m pikk, sellest vee kohal 340 m.
Toomas Savi

Toomas Savi (sündinud 30. detsembril 1942 Tartus) on Eesti poliitik ja endine spordiarst. Ta oli Euroopa Parlamendi kuuenda koosseisu liige aastatel 2004–2009.
Haridus.
Toomas Savi on lõpetanud Suure-Jaani Keskkooli 1961 ning Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja spordiarstina 1970. Sai sealsamas meditsiinikandidaadi kraadi spordifüsioloogia erialal 1975.
Töö väljaspool poliitikat.
Savi on töötanud Tartu Ülikooli lihastalituse teadusliku uurimise probleemlaboratooriumis vanemteadurina 1970–1979, 1972 Müncheni, 1976 Montréali ja 1980 Moskva olümpiamängudel NSV Liidu kergejõustikukoondise arstina 1970–1980, Tartu Kehakultuuri Dispanseri peaarstina 1979–1993, abiarstina Soome Kuopio Ülikooli Keskhaiglas ja Kajaani keskhaiglas 1991–1992.
Koostanud õppematerjale arstiteaduskonna üliõpilastele.
Poliitiline tegevus.
Toomas Savi oli Tartu Linnavolikogu liige 1989–1993, 1996–1997 ja 1999–2000, Tartu abilinnapea 1993–1995. Ta oli VIII Riigikogu, IX Riigikogu ja X Riigikogu liige ning Riigikogu esimees 1995–2003 ja aseesimees 2003–2004. VIII ja IX Riigikogusse osutus ta valituks isikumandaadiga. Savi oli Euroopa Parlamendi vaatlejaliige 2003–2004 ning 2004–2009 Euroopa Parlamendi liige. Ta oli Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni juhatuse liige.
Ta oli aastatel 1961–1990 NLKP liige. 1994. aastast on ta Eesti Reformierakonna asutajaliige.
2001. aastal osales Savi kandidaadina Eesti Vabariigi presidendi valimistel, kuid jäi valimiskogus alla Arnold Rüütlile. Toomas Savi kogus esimeses voorus 90 häält, Arnold Rüütel aga 114. Teises voorus sai Rüütel 186 häält, Savi 155.
Liikmesus.
Ta on Eesti Olümpiakomitee asutajaliige (1989), Tartu Rotary Klubi liige alates 1993, on 2015–2016 klubi president.
Liikumise "Eluterve Eesti" liige alates 1994, Eesti Suusaliidu president 1999–2011, Estonia Seltsi liige alates 2001 ning Tartu Maarja Kiriku Sihtasutuse nõukogu liige alates 2003.
Ta on kuulunud Eesti Spordimeditsiini Föderatsiooni presiidiumi (1993–1996 president). 
Ta on Eesti Laste Organisatsiooni (ELO) ja liikumise Eestluse Elujõud patroon.
Sportlasena.
Savi on tegelenud paljude spordialadega. Ta on olnud Viljandi rajooni meister 12 spordialal. Tuli 1967 NSV Liidu rahvaste spartakiaadil odaviskes 5. kohale (isiklik rekord 81.20 oli 1967. aastal maailma edetabeli 15. tulemus). Tulnud Eesti koolinoorte meistriks kõrgus- ja kaugushüppes, Tartu meistriks kümnevõistluses. Mänginud edukalt korv- ja võrkpalli. 
Isiklikku.
Peab ennast suureks õllejoojaks (400 liitrit aastas).
Seenioride vabakava

"Seenioride vabakava" on Cool D album, mis anti välja 2004. aastal.
Tütar üksi kodus

Tütar üksi kodus on Cool D album, mis anti välja 2005. aastal.
 + video: Eestlased
Sõnumid pimedusest

"Sõnumid pimedusest" on Cool D teine album, mis anti välja 1996. aastal.
Samples.
Ära usu jama
Võib-olla kuskil kõnnib lilla
Tütar üksi kodus 3
Mõistus petab mind
Saaga läheb edasi

"Saaga läheb edasi" on Cool D kolmas stuudioalbum, mis anti välja 1998. aastal.
Aljoša (film)

"Aljoša" on 2008. aastal valminud Meelis Muhu dokumentaalfilm pronkssõdurist.
Lisaks intervjuu skulptor Enn Roosiga ("Monumendi sünd") ja "Naši" protestiaktsioon Tõnismäel.
Nigula raba

Nigula raba on soomassiiv Pärnumaal Häädemeeste vallas Uuemaa ja Urissaare külades. Raba pindala on 2320 ha. 
Nigula raba on lääne-eesti tüüpi lageraba suhteliselt järsu rabarinnaku ja lameda keskplatooga. Rinnak on paremini näha soostiku lääneosas, kus rabapind tõuseb mõnekümne meetri jooksul kuni 3 meetrit kõrgemaks. 
Raba areng sai alguse umbes 10 000 aastat tagasi ehk pärast viimast jääaega. Märgala on tekkinud tuhandete hektarite suuruse veekogu kinnikasvamisel, rabas on säilinud jäänukina 20 ha suurune Nigula järv. 
Raba turbakihi paksus on kuni 6,8 m, lamamiks sapropeel ja saviliivmoreen. 
Nigula soostiku uhkuseks on viis rabasaart, mis oma põlismetsaga hakkavad silma üle kogu lageda raba, kuigi asuvad 1–1,5 meetrit rabapinnast allpool. Saarte kõrgematel osadel paikneb liigirikas laialehine salumets, mis on relikt soojast ja niiskest atlantilisest kliimaperioodist 5000–6000 aastat tagasi. Nigula rabas on ka palju raskesti läbipääsetavaid älvestikke, rahvakeeli mülkaid.
Raba jääb Nigula looduskaitseala territooriumile.
Shades

Shades (ka Varjud) oli eesti ansambel. 
Ansambli asutasid umbes 7. klassis Urmas Alender ja Tiit Haagma. Bändile pandi nimi Cliff Richardi bändi Shadows järgi. Tuntud muusikutest mängis klaverit Paul Mägi. Lisaks koolipidudele esinesid nad Sossi klubis.
Mesotroofne järv

Mesotroofne järv ehk kesktoiteline järv on järv, kus taimetoitainete hulk on suurem kui oligotroofses järvetüübis ja väiksem kui eutroofses järves. 
Enamasti on neis järvedes selge vesi ja suhteliselt suur veesiseste taimede osakaal.
Mihhail Trepaškin

Mihhail Ivanovitš Trepaškin (Михаил Иванович Трепашкин; sündinud 7. aprillil 1957) on advokaat ning endine FSB polkovnik, kes on tuntuks saanud katsetega iseseisvalt uurida Teise Tšetšeenia sõja üheks ajendiks olnud elumajaplahvatusi Venemaal.
FSB-s töötades uuris Trepaškin kolleegide sidemeid kriminaalsete rühmitustega ning sai koguni medali, kui paljastas FSB ohvitseride katse müüa tšetšeeni mässulistele relvi.
1996. aastal süüdistas ta FSB-d avalikult korruptsioonis. 1998. aastal andis Trepaškin koos Aleksandr Litvinenko ja teistega pressikonverentsi, millel esines FSB erirühma poolt plaanitava atentaadi sihtmärgina.
1999. aastal asus ta Sergei Kovaljovi palvel uurima elumajaplahvatusi, mis said ajendiks Vladimir Putinile populaarsust kogunud Teisele Tšetšeenia sõjale. Kaks õde, kelle ema ühes plahvatuses hukkus, palkasid Trepaškini end esindama kohtuasjas, milles kahte muslimit süüdistati lõhkeainete transpordis pommiplahvatuste korraldamiseks. Trepaškini uurimistöö viis hoopis kahtlusaluseni, kes osutus FSB-laseks. Ta leidis ka tunnistaja, kelle sõnade kohaselt võltsiti protsessil tõendeid, et juhtida kahtlust FSB-lt eemale.
Enne kui Trepaškin jõudis oma avastusi kohtus tutvustada, leiti tema autost väidetavalt sinna sokutatud tulirelv, ja Trepaškin saadeti trellide taha. Apellatsioonikohus ei aktsepteerinud süüdistust illegaalses tulirelva omamises, kuid suletud sõjaväekohus mõistis Trepaškini süüdi riigisaladuste paljastamises.
Väidetavalt pakuti Trepaškinile võimalust vanglakaristusest pääseda, seda juhul, kui ta soostunuks lahkuma Kovaljovi komisjonist ning liituma Londonisse põgenenud Litvinenko kõrvaldamist kavandava meeskonnaga.
Astma ja muude tõbede käes kannatanud Trepaškinile ei võimaldatud vanglas aastaid ravi. Tema karistusaeg lõppes 2007. aasta lõpus.
John Bodkin Adams

John Bodkin Adams (21. jaanuar 1899 – 4. juuli 1983) oli briti arst, kes võis olla Suurbritannia ajaloos kõige rohkem inimesi tapnud sarimõrvar.
SAS Group

SAS Group on Skandinaavia lennundusettevõte, mis sai alguse 1946. aastal Rootsi, Taani ja Norra lennufirmade ühisfirmana. Ettevõtte ametlik nimi on SAS AB. Suurem osa majandustegevusest ja varadest kajastatakse läbi SASi konsortsiumi, mis on moodustatud kolme ettevõtte – SAS Sverige AB, SAS Danmark A/S ja SAS Norge AS – üleselt. Ettevõte on kaubamärgi Scandinavian Airlines ("lühend" SAS) omanik. Ettevõtte aktsiad on noteeritud Stockholmi, Kopenhaageni ja Oslo börsil. Ettevõtte peakontor asub Stockholmis.
Ettevõtte finantsaasta on 1. novembrist 31. oktoobrini.
Finantsaastal, mis lõppes 31. oktoobril 2022, reisis SAS Groupi teenuseid kasutades 17,9 miljonit reisijat kokku 124 sihtkohta. Keskmiselt tehti päevas 503 väljumist. Nimetatud perioodil ulatus kaubaveo maht 51 miljoni tonnini (aasta varem oli 50 miljonit tonni). 
Antud leht kajastab teavet SAS Groupi struktuuri ja majandusnäitajate kohta. SAS Groupi juhitava lennundusettevõtte (ajalugu, opereeritavad lennukid, sihtkohad jne) kohta saab teavet Scandinavian Airlinesi lehelt.
19. juulist 2021 on SAS Groupi president ja tegevjuht Anko van der Werff. Anko van der Werff juhtis varem Colombia lennundusettevõtet Avianca Holdings.
Eeldatust pikemaks veninud koroonapandeemia ja sisendhindade kasvu tõttu on lennufirma raskustes. Seetõttu teavitati 22. veebruaril 2022 järgnevast plaanist:
2023. aastal teatati, et USAs raskustesse sattunud SAS müüakse rahvusvahelisele konsortsiumile ning ettevõte lahkub 2024. aastal kõigilt kolmelt kodubörsilt.
Suurimad konkurendid.
SASi suurimad konkurendid on Ryanair, Norwegian Air Shuttle, Finnair ja 2021. aastal loodud Norra lennufirma Norse Atlantic Airways, mis keskendub pigem lendudele üle Atlandi ookeani.
Gruppi kuulunud ettevõtted.
Ettevõttele varem kuulunud lennuakadeemia müüdi 2007. aastal ning osalus Radisson SASi hotelle haldavas firmas Rezidor Hotel Group 2006. ja 2007. aastal.
Osalus Läti lennufirmas airBaltic (47,2%) müüdi jaanuaris 2009 firma tegevjuhtkonnale. Jaanuaris 2009 müüdi ühe euro eest Hispaania investoritele ka suurem osa Spanairi aktsiatest.
Omanikud.
Alates 2020. aasta novembrist kuulub nii Rootsile kui Taanile 21,8% ettevõtte aktsiatest. Norra riik võõrandas oma osaluse 2018. aastal.
Seisuga 31. oktoober 2022 on SAS Groupil 271 729 aktsionäri. Aastaga on ettevõtte aktsionäride arv suurenenud 18%.
Seisuga 27. oktoober 2022 kuulus suurim osa aktsiaid Rootsi ja Taani isikutele (juriidilised või füüsilised isikud). Rootsi isikutele kuulus 49,1% aktsiatest () ja Taani isikutele 41,06% aktsiatest (). Neile järgnesid Norra isikud 3,29% (). Ülejäänud riikide aktsionärid omasid igaüks vähem kui 0,2% aktsiatest. Noolega on näidatud, kas näitaja on tõusnud või langenud võrreldes 2022. aasta mai lõpuga.
Krzysztof Zanussi

Krzysztof Pius Zanussi (sündinud 17. juunil 1939 Varssavis) on poola filmirežissöör ja -produtsent. 
Elukäik.
Krzysztof Zanussi sündis Varssavis Jerzy ja Wanda (sünninimi Niewiadomska) Zanussi ainsa lapsena. Tema isa, Itaalia päritolu Jerzy Zanussi, töötas ehitusinsenerina. Isa soovis, et pojast saaks arhitekt. 
Aastatel 1955–1959 õppis ta füüsikat Varssavi Ülikoolis ning 1959–1962 filosoofiat Jagiełło ülikoolis Krakówis, kuid kumbagi ei lõpetanud. Samal ajal hakkas tegema amatöörfilme. Tema varajased tööd äratasid kiiresti kriitikute tähelepanu – üheteistkümnest filmist koguni üheksa pälvis auhindu. Näiteks 1958. aastal valminud "Tramwaj do nieba", mille ta tegi koos Wincenty Ronisziga, võitis Grand Prix’ üliõpilaste harrastusfilmide festivalil. 
Aastal 1962 astus ta Łódźi Filmikooli, mille lõpetas 1966. aastal. Tema diplomitööna valminud film "Smierc prowincjala" ("Provintsisurm", 1966) võitis auhindu 1967. aasta Veneetsia, Mannheimi, Valladolidi ja Moskva filmifestivalidel.
17. aprillil 1992 nimetati Krzysztof Zanussi filmikunsti professoriks filmirežii alal.
Krzysztof Zanussi oli aastatel 1980–2019 Poola filmistuudio Tor (poola keeles Studio Filmowe Tor) direktor, mis on tootnud muuhulgas kõik Krzysztof Kieślowski filmid aastast 1976. 
Ta on professor Euroopa Filmikoolis Šveitsis, kus ta juhendab ka suviseid filmialaseid töötubasid. Lisaks õpetab ta Krzysztof Kieślowski Filmikoolis Katowices.
Krzysztof Zanussi mängis iseennast Krzysztof Kieślowski 1979. aasta filmis "Amatöör".
Ta oli 1981. aastal Veneetsia filmifestivali žüriis.
Zanussit on nimetatud "Poola filmikunsti paavstiks intellektuaalses korsetis".
Wirbelwind

Wirbelwind, täisnimetusega Flakpanzer IV / 2cm Vierling Wirbelwind oli Teise maailmasõja ajal Saksamaal toodetud õhutõrje liikursuurtükk (õhutõrjetank).
Ettepaneku, sellise õhutõrjemasina ehitamiseks andis 12. SS-tankidiviis "Hitler Jugend" ohvitser Karl Wilhelm Krause. Esimene prototüüp valmis 1944. aasta mais ja sellest sai esimene tõeline õhutõrjetank. Masin ehitati lahingus vigastada saanud või kapitaalremonti saadetud Panzer IV šassiile, millele ehitati uus 9-nurkne pealt lahtine torn. Meeskonna paigutus tornis jäi samaks mis PzKpfw IV-l. Relvastuseks paigutati torni neljane 20 mm õhutõrjekahur Flak 38 L/112.5, mida võis väga edukalt kasutada ka maapealsete märkide hävitamiseks. Rindel oli Wirbelwind väga efektiivne eriti madalalt lendavate märkide vastu.
Masina tootmisega tegeles firma Ostbau Werke Saganis, Sileesias. 1944. aasta lõpuks oli toodetud 106 seda tüüpi masinat, kõik need saadeti tankidiviiside kaitseks. Ühtekokku saadeti idarindele 90 ja läänerindele 16 Wirbelwindi.
1944. aastal otsustati Wehrmachti kõrgemas juhtkonnas hakata Wirbelwindi relvastama nelja 30 mm kahuriga MK 103/28 või MK 103/38, mille laskekiirus oli maksimaalselt 1600 lasku minutis. Sama aasta detsembris sai firma Ostbau Werke ühe sellise masina valmis, kuid see jäi ka ainsaks. Masin sai nimeks "Zerstorer 45" – "3cm Flakvierling MK 103/1-8 auf Sfl PzKpfw IV".
1945. aastal võeti vastu otsus hakata Wirbelwindi tootma ka Panzer III šassiile. Projekt sai nimeks "Flakpanzer III" ning esialgu oli tellimuseks ettenähtud 90 masinat, kuid sõja lõpp lõpetas ka selle projekti.
Alo-Martin Mathiesen

Alo-Martin Mathiesen (sündinud 19. veebruaril 1987) on eesti muusik, ansambli Bedwetters endine trummar.
Ta on lõpetanud 2007. aastal Pärnu Hansagümnaasiumi.
Estonian Guitar Octet

Estonian Guitar Octet ehk E.G.O. on kitarristidest koosnev Eesti ansambel.
Ansambli asutas 2007. aastal Jaak Sooäär. Lisaks Sooäärele musitseerivad ansamblis Kalle Tikas, Mart Soo, Paul Daniel, Robert Jürjendal, Tarvo Kaspar Toome, Tõnis Leemets ja Virgo Sillamaa.
Kitarrist

Kitarrist ehk kitarrimängija on pillimängija, kes kasutab heliloomingu esitamiseks akustilist ja/või elektrilist kitarri.
Málaga

Málaga on linn Hispaanias, Andaluusia suuruselt teine linn ja Málaga provintsi keskus. Asub Vahemere ääres kahe jõe, Guadalmedia ja Guadalhorce, suuete vahel.
Linna asutasid foiniiklased umbes 8. sajandil eKr. Aastal 571 vallutas linna läänegootide kuningas Leovigild. 8. sajandil läks linn mauride valdusse. 1487. aastal vallutasid linna hispaanlased.
Tänapäeval on peamised majandusharud turism ja põllumajandus. Linn asub Costa del Soli (Päikeserannik) turismipiirkonnas.
Málagast on pärit Pablo Picasso, Antonio Banderas ja Fran Perea.
Linnas asub Pablo Picasso muuseum, Alcazaba ja Gibralfaro kindlused ning Malagueta, La Caleta ja Palo rannad.
Antipateetiline eksitus

Antipateetiline eksitus (inglise keeles "antipathetic fallacy") on David Papineau järgi eksijäreldus, mille puhul asjaolust, et kolmandaisikulised mõtted teadvusliku kogemuse kohta ei kasuta mingil (võib-olla sekundaarsel, meenutuslikul) kujul seda teadvuslikku kogemust ennast, järeldatakse, et erinevalt esimeseisikulistest mõtetest ei saa kolmandaisikulised mõtted käia teadvusliku kogemuse kohta. See eksitus seletab Papineau järgi, miks paljud inimesed usuvad, et on olemas mittefüüsilisi vaimuseisundeid. 
Termin on moodustatud John Ruskini väljendi "pateetiline eksitus" ("pathetic fallacy") eeskujul. Ruskin peab silmas subjektiivsete muljete panemist asjade eneste arvele, nagu näiteks ütluses "sünge mets". Antipateetilise eksituse puhul jäetakse see just tegemata: teadvuslikke kogemusi keeldutakse aju arvele panemast. 
Papineau kaitseb füsikalistlikku seisukohta, et teadvuslikud kogemused on identsed ajuseisunditega. Mary toa mõtteeksperimenti kasutavale teadmiseargumendile vastab ta, et värvusi esimest korda aistides omandab Mary uue viisi osutada oma füüsilistele ajuseisundile, kasutades mõisteid, mis rajanevad nende esimeseisikulisel kogemisel. Oma kogemusest esimeseisikuliselt mõeldes kasutab ta esmakogemisel moodustunud mustreid. 
Antipateetiline eksitus seletab, miks inimesed kalduvad arvama, et nad saavad oma kogemusest päriselt mõelda ainult esimeseisikuliselt, mistõttu see kogemus ise peab olema midagi füüsilisest seisundist erinevat. Nimelt tundub, nagu kolmandaisikulised mõtted käiksid ainult füüsiliste seisundite, mitte teadvuslike kogemuste kohta, sest nende puhul ei kasutata kogemust meenutavaid mustreid (mõtted ise ei sisalda kogemuslikku elementi). Et kolmandaisikulised mõtted kogemuse kohta seda kogemust ennast mitte kuidagi ei sisalda, siis tundub, nagu nad ei saaks tegelikult selle kogemuse kohta käia. Eksitus tuleneb siis kasutamise ja mainimise eristuse tegematajätmisel: sellest, et me kogemust ei kasuta, ei järeldu, et me ei saaks kogemust mainida.
Mereimetajad

Mereimetajad (laiemas mõttes veeimetajad) on mitmekesine imetajate rühm, kuhu kuulub umbes 120 liiki. Mereimetajaks loetakse neid imetajaid, kes elavad meres või kes suure osa oma toidust saavad merest. Mereimetajad on vaalalised, loivalised, meriveiselised ja mõned kiskjalised (merisaarmas ja kassiksaarmas). Mõnikord loetakse mereimetajaks ka jääkaru. 
Vaalalised on suurim mereimetajate selts, sinna kuulub enam kui 84 liiki. Loivaliste hulka kuulub 33 liiki. 
Mereimetajad on vee-elulised sekundaarselt, see tähendab, et nende esivanemad elasid maismaal. Mereimetajail on vees elamiseks tekkinud mitmeid kohastumusi: suhteliselt suured kehamõõtmed, voolujooneline kehakuju, modifitseerunud jäsemed ja mitmed termoregulatsiooniga seotud iseärasused. Sellele vaatamata on erinevad liigid vee-eluks kohastunud isemoodi. Veekeskkonnaga on kõige paremini adapteerunud vaalalised ja meriveislased, kelle kogu elutsükkel möödub vees; teised imetajarühmad veedavad mingi aja ka maismaal. 
Tänapäeval on paljude mereimetajate populatsioonid sattunud inimese poolt üleekspluateerimise tõttu ohtu. Juba ajalooliselt on kommertseesmärkidel kasutatud näiteks hülgenahku, vaalaliha jne. Nüüdisajal on enamik mereimetajaid range (loodus)kaitse all.
Club Kung Fu

"Club Kung Fu" oli Vanilla Ninja singel, mis anti välja 2003. aasta jaanuaris. Laul osales ka võistlusel Eurolaul 2003. Laul ilmus albumil Vanilla Ninja.
Kaverid.
Loost on teinud venekeelse versiooni ansambel Miau ("Мау тусовка" / "Miau Tusovka"). Lugu on avaldatud kogumikus "Sügishitt 2004" ja Miau plaadil "Ассорти" ("Assortii"). Venekeelsete sõnade autorid on Jaroslava Rjabokon ja Natalja Kalinina.
Senegal

Senegali Vabariik on riik Lääne-Aafrikas, Senegali jõest lõunas. Senegali põhjapoolne naaberriik on Mauritaania, idas piirneb Senegal Maliga, lõunas Guinea ja Guinea-Bissauga, lisaks ümbritseb Senegal idast, põhjast ja lõunast Gambiat.
Rahvastik.
Demograafilised näitajad.
2010. aastal elas Senegalis 12 323 252 inimest.
Sündimuse üldkordaja oli 37,27 ja suremuse üldkordaja 9,49 promilli. Keskmine eluiga oli 59,38.
Religioon.
94% rahvastikust on moslemid ja 5% kristlased.
Asustus.
42% elanikkonnast elab linnades.
Senegali pealinn ja suurim linn on Dakar.
Haldusjaotus.
Senegal on jagatud 14 piirkonnaks. Igaüht neist haldab piirkonnanõukogu ("conseil régional"), milles ringkonnad ("arrondissement") on esindatud proportsionaalselt elanike arvuga. Riik jaguneb veel 45 departemanguks, 113 ringkonnaks (kummalgi pole haldusfunktsiooni) ja "collectivités locales"ideks, mis valivad haldusametnikke.
Kõik 14 piirkonda on nimetatud samanimelise keskuse järgi.
Majandus.
Senegali 2010. aasta sisemajanduse kogutoodang oli 23,86 miljardit USA dollarit. Sellega on ta maailmas 116. kohal.
Töötus oli 2007. aastal 48%.
Väliskaubandus.
Senegali suurimad ekspordiartiklid on kala, maapähklid, naftatooted, fosfaadid ja puuvill. Senegali tähtsaimad ekspordipartnerid on Mali 20,12%, India 9,84%, Gambia 5,58%, Prantsusmaa 5,02% ja Itaalia 4,23% (2009).
Senegali suurimad impordiartiklid on toit ja joogid, kapitalikaubad ning kütused. Senegali tähtsaimad impordipartnerid on Prantsusmaa 19,58%, Suurbritannia 9,64%, Hiina 8,08%, Holland 5,64%, Tai 4,75% ja Ameerika Ühendriigid 3,97% (2009).
Rahvatervis ja tervishoid.
2007. aastal oli AIDSi nakatunud 67 000 inimest.
Risk haigustesse nakatuda on väga suur.
2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia.
Esimene Ebola viirushaiguse haigusjuhtum leidis Senegalis kinnitust 29. augustil 2014, ebolahaige tervenes.
17. oktoobri seisuga on WHO andmetel Ebola viirushaiguse puhang Senegalis lõppenud.
Ḩāmid Karzay

Ḩāmid Karzay (ka Hamid Karzai; sündinud 24. detsembril 1957) on Afganistani poliitik. Ta oli esimene demokraatlikult valitud president. Ta astus ametisse 2004. aasta 7. detsembril ja tema ametiaeg lõppes 29. septembril 2014, kui ametisse astus Ashraf Ghanī. 
Aastatel 2001–2002 oli ta Afganistani ajutise üleminekuvalitsuse esimees ja 2002–2004 riigi ajutine president.
Karzay sündis Kandahāris. Ta on puštu ja kuulub mõjuvõimsasse Populzai klanni, kust on pärit paljud Afganistani kuningad. Karzay perekond kuulus kuningas Moḩammad Zāher Shāh' innukate poolehoidjate hulka. 
Karzay õppis aastatel 1979–1983 Indias Himachal Pradeshi osariigis Shimla linnas Himachali ülikoolis kraadiõppurina politoloogiat. 
1980. aastatel toetas ta rahaliselt Nõukogude-vastaseid ülestõuse Afganistanis. 
Pärast Nõukogude vägede lahkumist oli ta Burhānuddīn Rabbānī valitsuskabinetis minister. 
Kui 1990. aastatel ilmus poliitilisele areenile Ţālebān, pooldas Karzay algul seda. Hiljem aga ütles ta sellest liikumisest lahti, viidates selle kahtlastele sidemetele Pakistanis. Kui Ţālebān 1996 Rabbānī kukutas, keeldus Karzay olemast suursaadik ÜRO juures. 1997. aastal läks Karzay oma perekonna juurde Pakistani Quetta linna, kus ta hakkas töötama Zahir-šahhi võimulenaasmise heaks.
2001. aastal pärast 11. septembri terrorirünnakut töötas Karzai koos USA agentidega Ţālebāni võimu kukutamise nimel Afganistanis ja kogus uuele valitsusele toetust. 5. detsembril 2001 kogunesid Afganistani poliitilised liidrid Bonni. Vastavalt seal sõlmitud lepingule (Bonni lepe) nimetati Karzay 29-liikmelise valitseva komitee esimeheks ja ajutise valitsuse juhiks. Võimu ülemineku tseremoonia leidis aset 22. detsembril.
19. juunil 2002 nimetati Ḩāmid Karzay Loya jirgal riigi ajutiseks presidendiks. 
5. septembril 2002 tehti Ḩāmid Karzayle Kandahāris atentaat. Uue Afgaani Rahvusarmee vormi kandnud mees avas tule, haavates Kandahāri kuberneri ja USA erioperatsioonide ohvitseri. Karzayd tulistanud isik ning üks presidendi ihukaitsjatest said surma.
Karzay osales kandidaadina 9. oktoobril 2004 toimunud presidendivalimistel ja sai võidu 21 provintsis. Ametlikult kuulutati ta valimiste võitjaks 3. novembril ja vannutati ametisse sama aasta 7. detsembril.
2009. aasta presidendivalimistel valiti Ḩāmid Karzay ametisse tagasi. 20. augustil 2009 toimunud esimesest voorust pääses ta kahe enam hääli saanud kandidaadi seas edasi, kuid enne teise vooru toimumisaega novembri alguses tema vastaskandidaat ‘Abdullāh ‘Abdullāh loobus, sest ei pidanud valimisi demokraatlikeks. 2. novembril 2009 kuulutati Ḩāmid Karzay valimiste võitjaks ning 19. novembril 2009 alustas ta uut ametiaega presidendina.
Karzai valdab puštu, dari, urdu, inglise, prantsuse ja hindi keelt. 
7. märtsil 2003 sai ta Himachali ülikooli audoktoriks kirjanduse alal. 
Tema vend Aḩmad Walī Karzay aitab koordineerida humanitaarabi Kandahāri provintsis.
Ḩāmid Karzay on abielus ja tal on üks poeg.
Rexhep Meidani

Rexhep Kemal Meidani (sündinud 17. augustil 1944 Albaanias Elbasanis) on Albaania endine president (1997–2002). 
Ta lõpetas 1966 Tirana Ülikooli füüsika erialal ning lõpetas 1974 kraadiõppe Prantsusmaal Caeni Ülikoolis. 
Ta töötas 1966–1996 Tirana Ülikooli füüsikaõppejõuna, sealhulgas professori, kateedrijuhataja ja loodusteaduskonna dekaanina. Sel ajal avaldas ta hulga teaduslikke töid nii Albaanias kui ka välismaal. 
Tema poliitikukarjäär algas 1990. aastatel. 1991. aasta esimestel mitmeparteilistel valimistel oli ta keskvalimiskomisjoni esimees. Ta oli ka presidendinõukogu liige (1991). Aastatel 1992–1996 oli ta tegev tsiviilühiskonnas, olles muuhulgas 1994–1996 Albaania Inimõiguste Keskuse juhatuse esimees. 1996. aastal astus ta Sotsialistlikku Parteisse ning valiti selle peasekretäriks (oli sellel kohal 1997. aastani). 
Ennetähtaegsetel parlamendivalimistel juunis 1997 valiti Meidani parlamendi liikmeks. 24. juulil valis parlament ("Kuvendi Popullor") ta Albaania presidendiks. 2002. aastal sai tema asemel presidendiks Alfred Moisiu. 
Tunnustus.
Ta on valitud Albaania Teaduste Akadeemia tegevliikmeks ja 2015. aastal Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks.
Lima peapiiskoppide loend

Katoliku kiriku Lima peapiiskopkond (ladina keeles "Archidioecesis Limanus") loodi 12. veebruaril 1546 Lima piiskopkonnast (diötseesist), mis oli loodud 14. mail 1541). Järgnevas tabelis on toodud Lima peapiiskopid ja ainus piiskop (Jerónimo de Loayza).
Bambergi peapiiskoppide loend

Katoliku kiriku Bambergi peapiiskopkond (ladina keeles "Archidioecesis Bambergensis") loodi 1. aprillil 1818 Bambergi piiskopkonnast (diötseesist), mis loodi 1. novembril 1007.
Berliini piiskoppide ja peapiiskoppide loend

Katoliku kiriku Berliini peapiiskopkond (ladina keeles "Archidioecesis Berolinensis") loodi 27. juunil 1994 Berliini piiskopkonnast (diötseesist), mis oli loodud 13. augustil 1930. Järgnevas tabelis on toodud Berliini piiskopid ja seni ainus peapiiskop (Georg Maximilian Sterzinsky).
Jan Peter Balkenende

Jan Peter Balkenende (; sündinud 7. mail 1956 Biezelinges) on Hollandi poliitik.
Ta oli Hollandi peaminister 22. juulist 2002 kuni 14. oktoobrini 2010.
Somaalia

 
Somaalia (ametliku nimega Somaalia Liitvabariik) on maa Aafrika idaosas Aafrika Sarve tipus. Piirneb loodes Djibouti, läänes Etioopia ja edelas Keeniaga, põhjas Adeni lahe ja idas India ookeaniga.
Somaalia alal eksisteeris varem Somaalia Demokraatlik Vabariik, mis praeguseks on läbikukkunud riik. Somaalia keskvalitsus eksisteerib ainult "de iure", tal on võimu üksnes pealinna lähiümbruses. Riik on jagunenud nelja suure klanni ja keskvalitsuse vahel. Sellegipoolest ei valitse riigis kaost, selle eest hoolitsevad kohalikud võimud ja sõjapealikud.
Somaalia loodi 1960. aastal, kui ühinesid vastiseseisvunud Briti Somaalimaa ja Itaalia Somaalimaa.
1969. aastal tuli riigipöördega võimule Siad Barre, kes algul NSV Liidu ja siis USA toetusel valitses 1991. aastani. Kui USA lakkas Somaalia valitsust rahastamast, puhkes riigis kodusõda. 1993. aastast saadik puudub keskvõimul kontroll enamiku riigi üle.
Eesti sõlmis Somaaliaga diplomaatilised suhted 10. mail 2011.
Somaalia piirkonnad.
Alates aastast 2016 on Somaalia ametlikult jaotatud kuueks föderaalseks ringkonnaks, nende seas ka ennast iseseisvaks kuulutanud Somaalimaa. Ringkondade koosseisus on 18 piirkonda ("gobolka", mitmuses "gobollada"):
Reaalselt on Somaalia territooriumil ennast iseseisvaks kuulutanud järgmised riigikesed: 
Seadusliku valitsuse kontrolli all on ainult riigi keskosas asuvad Galmudug ja Hirshabelle
Hispaania vabariikide valitsejate nimistu

Hispaania vabariikide valitsejate nimistu loetleb Hispaania presidente perioodidel, mil riik oli vabariik. Hispaania esimene vabariik eksisteeris aastatel 1873–1874, teine vabariik aastatel 1931–1977 (1939. aastast alates eksiilis). Kaldkirjas on märgitud ajutised riigipead.
Hispaania teine vabariik.
Vabariigi presidendi ametikoht loodi 1931. aasta põhiseadusega, enne seda täitis vabariigis presidendi rolli peaminister.
Malietoa Tanumafili II

Malietoa Tanumafili II (4. jaanuar 1913 – 11. mai 2007) oli Samoa riigipea ("O le Ao o le Malo"). Ametlikult sai ta riigipeaks 1. jaanuaril 1962, mil Samoa (toona Lääne-Samoa nime all) Briti impeeriumist eraldus (kuni 1963. aastani jagas ta ametit Tupua Tamasese Mea'ole'ga). Ta oli oma surma ajal maailma vanim ametis olev riigipea.
Tema vanemad olid Malietoa Tanumafili I, kes oli Samoa kuningas aastatel 1879–1939, ja Momoe Lupeuluiva Meleisea.
Ta abiellus esimest korda 1940. aastal Lili Tunu'ga [Lily Molio'o Setu], kellega tal sündis viis last, ja teist korda aastal 1962 Tiresa Patu Tauvela Hunteriga (neil lapsi ei olnud). 
Lapsed:
Malietoa Tanumafili oli ainus valitsev riigipea, kes oli Baha'i usku.
4. mai

4. mai on Gregoriuse kalendri 124. (liigaastal 125.) päev. Juliuse kalendri järgi 21. aprill (1901–2099).
5. mai

5. mai on Gregoriuse kalendri 125. (liigaastal 126.) päev. Juliuse kalendri järgi 22. aprill (1901–2099).
7. mai

7. mai on Gregoriuse kalendri 127. (liigaastal 128.) päev. Juliuse kalendri järgi 24. aprill (1900–2099).
8. mai

8. mai on Gregoriuse kalendri 128. (liigaastal 129.) päev. Juliuse kalendri järgi 25. aprill (1901–2099).
10. mai

10. mai on Gregoriuse kalendri 130. (liigaastal 131.) päev. Juliuse kalendri järgi 27. aprill (1901–2099).
11. mai

11. mai on Gregoriuse kalendri 131. (liigaastal 132.) päev. Juliuse kalendri järgi 28. aprill (1901–2099).
12. mai

12. mai on Gregoriuse kalendri 132. (liigaastal 133.) päev. Juliuse kalendri järgi 29. aprill (1901–2099).
13. mai

13. mai on Gregoriuse kalendri 133. (liigaastal 134.) päev. Juliuse kalendri järgi 30. aprill (1901–2099).
14. mai

14. mai on Gregoriuse kalendri 134. (liigaastal 135.) päev. Juliuse kalendri järgi 1. mai (1900–2099).
15. mai

15. mai on Gregoriuse kalendri 135. (liigaastal 136.) päev. Juliuse kalendri järgi 2. mai (1901–2099).
16. mai

16. mai on Gregoriuse kalendri 136. (liigaastal 137.) päev. Juliuse kalendri järgi 3. mai (1901–2099).
17. mai

17. mai on Gregoriuse kalendri 137. (liigaastal 138.) päev. Juliuse kalendri järgi 4. mai (1901–2099).
18. mai

18. mai on Gregoriuse kalendri 138. (liigaastal 139.) päev. Juliuse kalendri järgi 5. mai (1901–2099).
19. mai

19. mai on Gregoriuse kalendri 139. (liigaastal 140.) päev. Juliuse kalendri järgi 6. mai (1901–2099).
20. mai

20. mai on Gregoriuse kalendri 140. (liigaastal 141.) päev. Juliuse kalendri järgi 7. mai (1901–2099).
21. mai

21. mai on Gregoriuse kalendri 141. (liigaastal 142.) päev. Juliuse kalendri järgi 8. mai (1901–2099).
22. mai

22. mai on Gregoriuse kalendri 142. (liigaastal 143.) päev. Juliuse kalendri järgi 9. mai (1901–2099).