tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Postglossaatorid

Postglossaatorid (ka kommentaatorid) olid 14.–15. sajandi Itaalia õigusteadlaste koolkond.
Postglossaatorite koolkonna rajasid Bartolus de Saxoferrato (1314–1357) ja Baldus de Ubaldis (1327–1400). Postglossaatorid kommenteerisid ja süstematiseerisid "Corpus iuris civilist" ning mõjustasid oluliselt õigusteaduse kui süsteemi arengut, jätkates seega 11.–13. sajandil Bologna ülikoolis alguse saanud glossaatorite koolkonna tegevust.
Postglossaatorid olid mõjukaimad keskaegse Rooma õiguse loojad ja arendajad. Suunda arendati lisaks Itaaliale ka Prantsusmaal. Postglossaatorite koolkond arenes glossaatorite koolkonnast, kuid nad tõlgendasid "Corpus iuris civilist" praktiliselt ja süstemaatiliselt, mitte selgitavalt, nagu eelkäijad. Kommentaatorid püüdsid seletada ja otsida rakendusi konfliktsetele "Corpus iuris civilise" tõlgendustele ning lisasid juurde moraalinorme. Teine postglossaatorite koolkonna suund oli feodaalõiguse lähestamine Rooma tsiviilõigusega ning seega ainuvõimu vähenemise soodustamine.
14.–15. sajandit peetakse Rooma õiguse uurimise languse ajaks. Teadusliku töö langus seisneb peamiselt selles, et ei uuritud enam Rooma õiguse algseid tekste, vaid nende juurde kirjutatud glosse, mis andsid võimaluse tõlgendada Rooma õigust meelevaldselt, leides sealt tihti seda, mida seal olla ei saanud.
Bartolus de Saxoferrato.
Bartolus de Saxoferrato (it k Bartolo da Sassoferrato) oli itaallasest jurist, kes õpetas Perugias õigusteadust. Ta õppis Barolos ja Bolognas ning uuris ja tõlgendas Justinianuse koodeksit ("Codex Iustinianus"), mis anti välja Roomas 6. sajandil Justinianus I valitsemise ajal. Bartolus koos mõttekaaslastega alustas "ius commune" kujundamist, mida kasutati ka Hispaanias, Portugalis ja Saksamaal. Bartolusest sai 1355. a Saksa-Rooma riigi keisri Karl IV saadik. Karl IV andis talle suured õigused ja isikliku vapi.
Baldus de Ubaldis.
Baldus de Ubaldis oli Saxoferrato üks kõige silmapaistvamaid ja andekamaid õpilasi. Tal ei olnud mitte niivõrd tugevad ja originaalsed mõtted, kuivõrd suurepärane mälu ja ta valdas skolastilisi meetodeid. Kuulsaks sai ta mõtete selguse ja süstematiseerimise alal. 17-aastaselt sai temast õigusteaduste doktor. Baldus oli mitmes Itaalia ülikoolis professori ametikohal, õpetades ülikoolides õigusteadust. Ta töötas kohtunikuna, advokaadina, jurist-konsultandina. Koostas Pavia linna statuudid (kohalikud õigusaktid).
Jõgeva metsamajand

Jõgeva metsamajand (kuni 1978. aastani Kurista metsamajand) asutati 1947. aastal ja likvideeriti 1992. aastal. Metsamajandi koosseisu kuulusid algselt Avinurme, Kaarepere, Kursi, Laiuse, Lohusuu, Pikknurme, Salla, Torma ja Vaimastvere metskond. 
Metsakorraldus.
Jõgeva metsamajandi maadel viidi läbi 4 täielikku metsakorraldust. 
Esimene metsamajanduskava koostati 1953. aastal ning see tõi välja küllalt tiheda teedevõrgu, keskmise metsasuse 22,7% (pisut suurem Eesti NSV keskmisest) ja suuremate tööstusettevõtete puudumise majandi piirkonnas. Üldpindala 55 489 ha, metsamaid 41 184 ha (74,2% üldpindalast). Puistute keskmine vanus 31,3 aastat, boniteet III,0. Metsamajandi masinapargist on märgitud 21.09.1953 seisuga 1 veoauto, 1 mootorratas, üksikud vankrid ja 15 rege 46 hobuse jaoks.
1965. aasta metsamajanduskava märgib Pedja metskonna moodustamist ja üldpindala 64 571 ha. Keskmine metsasus 32,3%, metsamaad 49 878 ha (77% üldpindalast). Puistute keskmine vanus 41 aastat, boniteet II,8. Valdavad sega- ja lehtpuupuistud, suuremaid kahjurikoldeid ei olnud, küll aga põdrakahjustusi. 
1977. aasta metsamajanduskava järgi on üldpindala 73 582 ha, metsamaa 60 216 ha (81,8%), puistud 57 019 ha (77,5%). Puistute keskmine vanus 42 aastat, boniteet II,6. 
1987. aasta metsamajanduskava märgib muutusi maafondis (ära anti enamus turbarabasid). Üldpindala 73 120 ha. Keskmine metsasus 46%, metsamaad 65 675 ha (83% üldpindalast). Puistute keskmine vanus 50 aastat, boniteet II,5.
1998. aasta metsakorraldus Jõgevamaa metsades toimus põhjalikult ümber korraldatud oludes.
Siim Sikkut

 
Siim Sikkut (sündinud 6. märtsil 1983 Tartus) on Eesti riigiametnik. Ta oli aastatel 2017–2022 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi digiarengu asekantsler. 
Sikkut on andnud suure panuse Eesti digiriigi arendamisse ja e-Eesti tutvustamisse maailmas.
Aastatel 2012–2017 koordineeris Sikkut Riigikantseleis digipoliitika planeerimist ja elluviimist valitsuses, nõustas toonaseid peaministreid digivalitsemise küsimustes ning käivitas strateegilisi algatusi selles valdkonnas. 
Koos Taavi Kotka ja Ruth Annusega oli Sikkut e-residentsuse programmi asutaja.
Isiklikku.
Tema abikaasa on poliitik Riina Sikkut. Neil on kolm tütart.
Jindo

Jindo (korea keeles 진도) on Lõuna-Korea suuruselt kolmas saar Korea poolsaare lõunatipus.
Saart ühendab maismaaga Lõuna-Korea pikim, 484 meetri pikkune vantsild, Jindo sild.
Mõõna ajal, kord-kaks aastas, on saar umbes 2,8 km pikkuse ja 10–40 meetri laiuse maariba kaudu ühenduses naabruses asuva Modo saarega.
Saare järgi on saanud nime koeratõug, korea jindo.
121 eKr

Aasta 121 eKr ehk ab urbe condita DCXXXIII (633).
Zibbz

Zibbz on Šveitsi duett, kuhu kuuluvad õde-vend Corinne ja Stefan Gfeller.
Nimi Zibbz tuleneb ingliskeelsest sõnast "siblings", mis tähendab 'õed-vennad'.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas duett Šveitsi lauluga "Stones". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Mikolas Josef

Mikolas Josef (tšehhi keeles Mikoláš Josef; sündinud 4. oktoobril 1995) on Tšehhi poplaulja.
Josef on pärit muusikute perekonnast. Algul esines ta tänavamuusikuna paljudes Euroopa linnades, näiteks Oslos, Zürichis, Hamburgis ja Viinis. 2015. aastal andis ta sõltumatult välja oma debüütsingli "Hands Bloody". Aasta hiljem andis ta välja singli "Free", mis jõudis Tšehhi singlite edetabelis 15. kohale.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Tšehhit lauluga "Lie to Me".
2018. aasta aprillis sõlmis ta lepingu plaadifirmadega Sony Music ja RCA Records.
Kahelehine bergeenia

Kahelehine bergeenia ("Bergenia crassifolia") on bergeenia perekonda, kivirikuliste sugukonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Morfoloogia.
Kuni 50 cm kõrguse taime varred on jämedad ja paljad. Lehed uurmise kodarikuna, läikivad, nahkjad, talvituvad, ümardunud või laielliptilised, 15–30 cm pikad ja kuni 30 cm laiad, pikarootsulised, vahel südaja alusega. Õied mõlemasugulised, tipmistes kännasjastes õisikutes. Tupp viietine, tupplehed alusel liitunud, tipmed kuni 4 mm pikad. Kroon kellukjas, viietine, lahkehine; kroonlehed punakaslillad, äraspidimunajad. 
Kasvatamine.
Kaheleheline bergeenia on aedades, sageli kiviktaimlates kasvatatav, Siberist pärinev mitmeaastane ilutaim. Õitseb mais ja juunis.
Kasutamine ravimtaimena.
Droogiks kasutatakse juurikaid – "rhizoma Bergeniae". Juunis või juulis kaevatakse juurikad välja, puhastatakse mullast ja peentest juurtest, pestakse, lõigatakse pikuti lõhki ja kuivatatakse. Piiratud ulatuses kasutatakse ka kahelehelise bergeenia lehti. Droog sisaldab 15–28% parkaineid, mis enamikus kuuluvad pürogallogruppi, ja vabu polüfenoole. Juurikais on ka isokumariin-glükosiidi bergebiini, rohkesti tärklist ja suhkruid. Rohkesti parkaineid sisaldavad ka lehed, peale selle vaba gallushapet, kuni 22% arbutiini ja 2–4% vaba hüdrokinooni. Kahelehelise bergeenia preparaate, peamiselt vedelekstrakti – "extractum Bergeniae fluidum" – kasutatakse koliitide korral, günekoloogilises praktikas verejooksu sulgeva vahendina ning igemepõletiku vastu.
Michael Schulte

Michael Schulte (sündinud 30. aprillil 1990 Eckernfördes) on Saksamaa laulja ja laululooja.
Ta alustas lauljakarjääri 2008. aastal, kui postitas oma YouTube'i kanalile enda kavereid. 2012. aastal sai ta talendisaate "The Voice of Germany" esimesel hooajal kolmanda koha. Samal aastal ilmus tema debüütalbum "Wide Awake".
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Saksamaad lauluga "You Let Me Walk Alone".
Alfred García

Alfred García Castillo (sündinud 14. märtsil 1997 El Prat de Llobregatis) on Hispaania laulja.
Seitsmeaastaselt hakkas ta õppima laulmist ja tromboonimängu. Omal käel on ta õppinud kitarri, trummimängu ja klahvpille. Ta õpib Barcelonas audiovisuaalset kommunikatsiooni, samuti džäss- ja kaasaja muusikat.
Ta sai tuntuks Hispaania talendisaatega "Operación Triunfo", kui saavutas selle üheksandal hooajal neljanda koha.
Ta esindas 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Hispaaniat koos Amaia Romeroga, kellega esitab laulu "Tu canción".
Amaia Romero

Amaia Romero Arbizu (sündinud 3. jaanuaril 1999 Pamplonas) on Hispaania laulja.
Ta on pärit muusikute suguvõsast. Tal on absoluutne kuulmine. Ta õpib Navarra konservatooriumis klaverimängu.
Ta sai tuntuks talendisaadite "Operación Triunfo" üheksanda hooaja võitjana.
Ta esindas 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Hispaaniat koos Alfred Garcíaga, kellega esitab laulu "Tu canción", mis kogus finaalis 61 punkti ja saavutas 23. koha.
Fabrizio Moro

Fabrizio Mobrici (esinejanimega Fabrizio Moro; sündinud 9. aprillil 1975 Roomas) on Itaalia laulja ja laululooja.
Debüütalbumi andis ta välja 2000. aastal. Suurema tuntuse saavutas ta 2007. aastal, kui võitis Sanremo muusikafestivalil uustulnukate võistluse lauluga "Pensa". Laul jõudis Itaalia singlite edetabelis esikohale.
2018. aastal võitis ta koos Ermal Metaga lauluga "Non mi avete fatto niente" Sanremo muusikafestivali, pääsedes Itaaliat esindama 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis.
Ermal Meta

Ermal Meta (sündinud 20. aprillil 1981 Fieris) on Albaania sündinud Itaalia laulja.
Meta sündis Albaanias Fieris. Koos perekonnaga kolis ta 13-aastaselt Itaaliasse Baris.
Muusikukarjääri alguses osales ta mitme ansambliga Sanremo muusikafestivalil uustulijate võistluses. Samuti kirjutas ta laule paljudele Itaalia lauljatele, teiste seas Marco Mengonile, Emma Marronele ja Chiara Galiazzole.
2010. aastate keskel alustas ta soolokarjääri. 2016. aastal sai ta Sanremo muusikafestivalil uustulijate seas kolmanda koha. Samal aastal andis ta välja debüütalbumi "Umano".
2017. aastal sai ta Sanremo muusikafestivali põhivõistlusel lauluga "Vietato morire" kolmanda koha. Samal aastal andis ta välja oma teiste stuudioalbumi "Vietato morire", mis jõudis Itaalia edetabelis esikohale ja sai plaatinaplaadi staatuse.
2018. aastal võitis ta koos Fabrizio Moroga lauluga "Non mi avete fatto niente" Sanremo muusikafestivali, pääsedes Itaaliat esindama 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis.
Galindi keel

Galindi keel on balti keelte hulka kuuluv hääbunud keel, millest on väga vähe teada. Galindi keelt rääkisid galindid. 
Arvatakse, et galindi keel sarnanes vanapreisi keelega.
Jessika Muscat

Jessika Muscat (esinejanimega Jessika; sündinud 27. veebruaril 1989 Mostas) on Malta laulja.
Aastatel 2009–2017 osales ta igal aastal Eurovisiooni lauluvõistluse Malta eelvoorus, kuid parimaks kohaks on jäänud 2016. aastal lauluga "The Flame" saadud seitsmes koht.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Jenifer Breningiga San Marinot lauluga "Who We Are". Laul kogus teises poolfinaalis 101 punkti, kuid finaali edasi ei pääsenud.
Jenifer Brening

Jenifer Brening (sündinud 15. detsembril 1996 Berliinis) on Saksamaa laulja.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Jessika Muscatiga San Marinot lauluga "Who We Are". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Sanja Ilić

Aleksandar "Sanja" Ilić (27. märts 1951 Belgrad – 7. märts 2021 Belgrad) oli Serbia helilooja, klahvpillimängija ja arhitekt.
Tema isa oli samuti helilooja ja tema vend Dragan Ilić mängib Serbia rokkansamblis Generacija 5.
Ta on lõpetanud Belgradi ülikooli arhitektuuri erialal.
Ta on loonud 1982. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Jugoslaaviat esindanud laulu "Halo, Halo" viisi. Laulu esitas ansambel Aska.
1998. aastal moodustas ta Balkanika.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Balkanikaga Serbiat lauluga "Nova deca".
Balkanika

Balkanika on Serbia ansambel. Ansambli moodustas 1998. aastal Serbia helilooja Sanja Ilić.
Ansambel püüab säilitada, taaselustada ja moderniseerida Serbia keskaegset ja Bütsantsi muusika pärandit.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ansambel koos Sanja Ilićiga Serbiat lauluga "Nova deca". Kus saavutati 113 punktiga 19. koht.
Gromee

Andrzej Gromala (esinejanimega Gromee; sündinud 14. detsembril 1978 Krakówis) on Poola DJ ja muusikaprodutsent.
2016. aastal sõlmis ta lepingu Sony Musicuga.
2017. aastal pälvis ta Eska muusikaauhinna parima DJ/produtsendi kategoorias.
Ta on esinenud paljudel muusikafestivalidel.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Lukas Meijeriga Poolat lauluga "Light Me Up". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Lukas Meijer

Lukas Dan Emil Meijer (sündinud 21. augustil 1988 Ulricehamnis) on Rootsi laulja.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Gromeega Poolat lauluga "Light Me Up". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Eugent Bushpepa

Eugent Bushpepa (sündinud 2. juulil 1978 Rrëshenis) on Albaania laulja ja laululooja. Ta on Albaania üks populaarsemaid rokkmuusikuid.
Bushpepa on koos oma ansambliga olnud soojendusesinejaks paljudele artistidele, teiste seas Deep Purple'ile (2007), Guns N' Rosesi basskitarristile Duff McKaganile (2011) ja Overkillile (2014). Aastal 2013 esines ta koos Guns N' Rosesi kitarristi Ron Thaliga.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Albaaniat lauluga "Mall", mis kogus finaalis 184 punkti ja saavutas 11. koha.
Sevak Hanaghjan

Sevak Hanaghjan (Սևակ Խանաղյան; sündinud 28. juulil 1987 Metsavanis) on Armeenia laulja.
Kui ta õppis seitsmendas klassis, kolis ta koos perekonnaga Venemaale Kurskisse. 2014. aastal lõpetas ta Moskvas muusikakõrgkooli.
Ta saavutas tuntuse 2015. aastal Venemaa talendisaates "The Voice" (neljandal hooajal) osalejana. Aasta hiljem võitis ta Ukraina talendisaate "X-Factor".
2017. aastal oli ta Armeenia talendisaate "The Voice of Armenia" üks kohtunikest.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Armeeniat lauluga "Qami". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Liège'i lennujaam

Liège'i lennujaam (IATA: LGG, ICAO: EBLG), varasema nimega Liege-Bierset, on rahvusvaheline lennujaam, mis asub Belgia lõunaosas Valloonias 9,3 km Liège'ist läänes ja keskendub peamiselt kaubalendudele. 2015. aasta lõpus oli see kaubaveo mahult kaheksas lennujaam Euroopas ja 22. kohal maailmas.
Lennujaam avati 1930. aastal.
Cesár Sampson

Cesár Sampson (sündinud 18. augustil 1983) on Austria laulja.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Austriat enda loodud lauluga "Nobody but You", saavutades kolmanda koha.
2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis oli ta Bulgaaria laulja Poli Genova taustalaulja, 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis Bulgaaria esineja Kristian Kostovi taustalaulja.
Laura Groeseneken

Laura Groeseneken (sündinud 30. aprillil 1990 Leuvenis) on Belgia laulja ja laululooja. Ta kasutab esinejanimesid Sennek ja Lola Sennek.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "A Matter of Time". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Ta töötab IKEA-s väljapanekute disainerina. Oma kodulinnas töötab ta ka lauluõpetajana. Ta on kirjutanud muusikat Belgia ansamblile Hooverphonic.
San Francisco rahvusvaheline lennujaam

San Francisco rahvusvaheline lennujaam (IATA: SFO, ICAO: KSFO, FAA LID: SFO) on rahvusvaheline lennujaam San Mateo maakonnas. 
See asub 21 kilomeetri kaugusel San Francisco kesklinnast California osariigis Ameerika Ühendriikides. 
See on suurim lennujaam Põhja-Californias. Lennujaam on suuruselt teine lennujaam ka reisijate arvu poolest California osariigis pärast Los Angelese rahvusvahelist lennujaama.
See on United Airlinesi suuruselt viies kodulennujaam. See on United Airlinesi peamine sõlmpunkt Vaikset ookeani ületavateks lendudeks.
Iriao

Iriao (tuntud ka kui Ethno-Jazz Band Iriao) on Gruusia ansambel, mis viljeleb džässi ja etnofolki. Ansambel ühendab Gruusia traditsioonilise mitmehäälse laulmise ja džässi.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ansambel Gruusiat lauluga "For You" ("შენი გულისთვის").
Āl Maktūmi rahvusvaheline lennujaam

Āl Maktūmi rahvusvaheline lennujaam (IATA: DWC, ICAO: OMDW) on rahvusvaheline lennujaam Araabia Ühendemiraatides Jabal ʻAlīs 37 km kaugusel Dubaist. Lennujaam avati 27. juunil 2010.
Lennujaam on Dubai World Centrali, planeeritud elamu-, kaubandus- ja logistikakompleksi peamine osa. Āl Maktūmi rahvusvaheline lennujaam on peamiselt kaubanduslennujaam, aga ka tšarterlennufirmade sihtkoht Dubais.
2024. aastal alustati uue terminali ehitust, mille maksumuseks planeeritakse ligi 35 miljardit dollarit ja mille valmimisel peaks sellest saama maailma suurim lennujaam.
Cláudia Pascoal

Cláudia Rafaela Teixeira Pascoal (sündinud 12. oktoobril 1994 Gondomaris) on Portugali laulja.
2017. aastal osales ta talendisaate "The Voice Portugal" viiendal hooajal ning sai seal kuuenda koha.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Isauraga Portugali lauluga "O Jardim". Laulu autor on Isaura.
Franka Batelić

Franka Batelić (sündinud 7. juunil 1992 Rijekas) on horvaadi laulja.
Ta saavutas tuntuse 2007. aastal Horvaatia talendisaate "Showtime" esimese hooaja võitjana. Tema debüütalbum "Featuring" ilmus 2012. aastal.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Horvaatiat lauluga "Crazy". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Ari Ólafsson

Ari Ólafsson (sündinud 21. mail 1998 Reykjavíkis) on Islandi laulja.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Islandit lauluga "Our Choice". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Giánna Terzí

Giánna Terzí (kreeka keeles Γιάννα Τερζή; sündinud 7. mail 1980 Thessaloníkis) on Kreeka laulja ja laululooja.
Tema isa on tuntud Kreeka poplaulja Paschalis Terzis.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Kreekat lauluga "Óneiró mou". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Ta on andnud välja kaks stuudioalbumit.
Kaheksavennataaler

Kaheksavennataaler ("Achtbrüdertaler") on aastail 1607–1619 vermitud Saksi-Weimari hõbemünt, mis kujutab hertsog Johann III (1570–1605) kaheksat poega. 
Peale ühetaalriste vermiti veel sama kujundusega kahe-, poole- ja veerandtaalriseid, kuldkuldnaid, kahe- ja kolmekuldnaseid münte. 
1607–1616 vermitud müntidel on hertsogid Johann Ernst I, Friedrich, Wilhelm ja Albrecht kujutatud esiküljel ning Johann Friedrich, Ernst I, Friedrich Wilhelm ja Bernhard tagaküljel. 1616–1619 vermitud müntidel on kõik kaheksa venda kujutatud esiküljel ja tagaküljel vapp. Kaheksavennataalrid vermis Saalfeldis Wolf Albrecht (initsiaalid WA). Kaheksast vennast esimesena suri Friedrich Wilhelm (1603–1619), mille järel lõppes ka ühine rahavermimine.
122 eKr

Aasta 122 eKr ehk ab urbe condita DCXXXII (632).
Eléni Fouréira

Eléni Fouréira (sünninimi Entela Fureraj; kreeka keeles Ελένη Φουρέιρα; sündinud 7. märtsil 1987 Fieris) on Albaania päritolu Kreeka laulja.
Fouréira sündis Albaanias. Kui ta oli kaheksa-aastane, kolis tema perekond riigis toimunud kodusõja tõttu Kreekasse. Ta kasvas üles Ateenas.
Fouréira alustas karjääri 2007. aastal tüdrukute ansambli Mystique liikmena. Pärast selle lagunemist 2009. aastal alustas ta soolokarjääri.
Ta sõlmis lepingu Universal Music Greece'iga ja andis 2010. aastal välja omanimelise debüütalbumi. Hiljem sõlmis ta lepingu Minos EMI-ga ning andis selle alt välja kaks albumit aastatel 2012 ja 2014. Mõlemad albumid olid Kreekas ja Küprosel edukad. 2015. aastal sõlmis ta lepingu Panik Recordsiga ja andis 2017. aastal välja oma neljanda stuudioalbumi.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Küprost lauluga "Fuego".
Wattental

Wattental on Inntali lõunapoolne kõrvalorg.
Org, milles voolab Wattenbachi jõgi, on lõikunud sügavalt sisse Tuxi Alpide kvarts-fülliitkaljusse. Kaks hajaküla Wattenberg ja Vögelsberg (Wattensi vallas) laiuvad üle oru välimise osa. Oru ülemises otsas on Wattentaler Lizum ja sõjalise väljaõppe ala Lizum Walchen, mida kasutavad Austria relvajõud. Wattentaler Lizum asub täielikult Wattenbergi territooriumil. 
Wattental tekitab kõrgetasemelist vee-energiat tänu oma suurele valglale. Seetõttu on Wattensi külla Inni jõele rajatud rahvusvaheliselt edukad firmad nagu Swarovski ja Wattenspapier. Wattental oli ja on seetõttu põhjuseks Wattensi küla majandusarengule, mis on teinud sellest ühe rikkaima valla Austrias.
Org on populaarne puhkeala. Rotwandspitze, Hirzeri ja Hahneburgeri tippudelt on suurepärased vaated ja neile saab ronida orubaasidest. Oru ülemisele otsale (Mölsberg) on ligipääs piiratud sõjalise väljaõppe ala tõttu. Esimesel pühapäeval pärast Maarja taevassevõtmist leiab Mölsbergi tipuristi juures Wattentaler Lizumi keskosas aset teenistus, Mölsbergi missa ("Mölsbergmesse"), mis on mälestusteenistus neile oruelanikele, kes langesid kahes maailmasõjas. Sel päeval on väljaõppe ala avatud erasõidukitele; tavaliselt on see mõeldamatu.
Oru ülemises otsas on väike Mölssee järv.
123 eKr

Aasta 123 eKr ehk ab urbe condita DCXXXI (631).
124 eKr

Aasta 124 eKr ehk ab urbe condita DCXXX (630).
125 eKr

Aasta 125 eKr ehk ab urbe condita DCXXIX (629).
Laura Rizzotto

Laura de Carvalho Rizzotto (; sündinud 18. juulil 1994 Rio de Janeiros) on Läti-Brasiilia laulja, laulukirjutaja ja pianist.
Rizzotto sündis Brasiilias Rio de Janeiros. Tema isal on Brasiilia ja Läti kodakondsus. Tema ema on Brasiilia portugallane. Tema vanavanaisa Läti lendur ja väidetav sõjakurjategija Herberts Cukurs. Perekond kolis 2005. aastal USA-sse ja asus ema Minnesota osariiki Edinasse.
Ta õppinud muusikat Berklee Muusikakolledžis Bostonis, eraülikoolis California Institute of the Arts Los Angeleses ja Columbia Ülikoolis New Yorgis.
Rizzotto alustas muusikukarjääri 2009. aastal ja sõlmis aasta hiljem lepingu Universal Music Braziliga. 2011. aastal andis ta välja debüütalbumi "Made in Rio". Tema teine stuudioalbum "Reason to Stay" ilmus 2014. aastal.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Lätit lauluga "Funny Girl". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Tatjana Vladõkina

Tatjana Vladõkina (vene keeles Татьяна Григорьевна Владыкина, neiupõlvenimi Татьяна Перевозчикова; 8. september 1953 Starõje Keni küla, Zavjalovo rajoon – 4. mai 2024 Iževsk) oli udmurdi folklorist ja mütoloogiauurija. 
Tema uurijahuvide hulka kuulusid udmurdi kultuur ja folkloor, kalendrikombestik, perekonnatavand, rahvaluuleliigid, etnilised suhted, materiaalne kultuur.
Ta oli Venemaa Teaduste Akadeemia Uurali osakonna Udmurdi ajaloo, keele ja kirjanduse instituudi juhtivteadur, enam kui 200 teadustöö autor, avaldanud arvukalt populaarseid tekstivalimikke. Vladõkina on pälvinud Udmurdi Vabariigi teenelise teadlase ja kultuuritöötaja aunimetuse. 
Ta sündis õpetajate perekonnas. Lõpetanud 1975 Udmurdi Ülikooli, astus ta Tartu Ülikooli, kus lõpetas folkloristika alase kraadiõppe Eduard Laugaste juhendamisel. 1980. aastal kaitses Moskvas väitekirja "Udmurdi mõistatused" (Удмуртские народные загадки). Tööle suundus ta Udmurtiasse, Ižkari, kus asus 1978 tööle Udmurdi ajaloo, keele ja kirjanduse instituudis. 1985–2000 juhtis sama instituudi folkloristika osakonda. 1999. aastal kaitses ta Moskvas doktorikraadi teemal "Udmurdi folkloor: sünkretism ja liikide funktsionaalne spetsiifika" (Удмуртский фольклор: синкретизм и функциональная специфика жанров). 2005. aastast on professor Udmurdi Ülikoolis. 
1994. aastast on ta juhendanud folkloristika kraadiõpet oma institutsioonis. 
T. Vladõkina on teinud arvukalt välitöid, mille materjalid leiduvad korrastatult instituudi arhiivis. 
Ka oli ta mitme udmurdi folklooriväljaande ja teadustööde sarjade algataja: sari "Udmurdi folkloor" (Удмуртский фольклор), populaarne sari "Зарни крезь" ("Золотые гусли"). Ta on toimetanud sarju "Kultuurimälestised. Folklooripärimus" jpm.
T. Vladõkina kuulus Eesti usundiuuringute sarja Sator toimetuskolleegiumisse.
Vanja Radovanović

Vanja Radovanović (montenegro keeles Вања Радовановић; sündinud 28. oktoobril 1982 Belgradis) on Montenegro laulja ja laululooja.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Montenegrot lauluga "Inje". Laul kogus teises poolfinaalis 40 punkti ja saavutas 16. koha, kuid finaali edasi ei pääsenud.
The Humans

The Humans on Rumeenia ansambel, mis alustas tegevust 2017. aastal Bukarestis. Ansamblisse kuuluvad laulja Cristina Caramarcu, kitarrist Alexandru Cismaru, klahvpillimängija Alexandru Matei, basskitarrist Alin Neagoe ja trummar Adi Tetrade.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ansambel Rumeeniat lauluga "Goodbye". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Lea Sirk

Lea Sirk (sündinud 1. septembril 1989 Koperis) on Sloveenia laulja.
Ta on õppinud Genfi konservatooriumis.
Tema debüütalbum "Roža" ilmus 2014. aastal.
2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta Sloveenia esindaja Tinkara Kovači ja 2016. aastal ManuElla taustalaulja.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Sloveeniat lauluga "Hvala, ne!", mis kogus finaalis 64 punkti ja saavutas 22. koha.
AWS

AWS on Ungari ansambel, mil viljeleb "metalcore"i ja "post hardcore"i. Ansambel alustas tegevust 2006. aastal Budakeszis. Ansambli nimi on akronüüm fraasist "Ants With Slippers".
Ansambel on andnud välja kolm stuudioalbumit.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ansambel Ungarit lauluga "Viszlát nyár".
Lego

Lego on kokkupandavate plastmassist mänguasjade sari, mida toodab Taani ettevõte The Lego Group.
Lego mänguasjade põhituuma moodustavad üksteise külge haakuvad värvilised plastmassist ehitusklotsid, mida täiendavad mitmesugused ühendusdetailid, hammasrattad, tegelasi kujutavad kujukesed ja päriselu objekte kujutavad detailid. Klotse ja teisi detaile saab omavahel kombineerida, et ehitada sõidukeid, hooneid, roboteid ja muud. Detaile saab pärast kokkupanemist jälle lahti võtta ja kasutada uute objektide ehitamiseks.
Lego komplekte on erineva raskusastmega, alates päris väikestest lastest kuni täiskasvanuile välja. 
Eestis elavaid täiskasvanud Lego fänne seob ühendus EstLUG. Nende hulgas on nii klotside abil ehitajaid, kollektsionääre kui ka robootikahuvilisi.
Nimi/nimetus.
Taani päritolu Lego on suland-, sumadan- ehk kohvernimi, mis on tuletatud taanikeelsest väljendist "leg godt" ’mängi hästi’. Nimena on see kaubamärk, mistõttu kirjutatakse väljend Lego klotsid (kelle klotsid? mis kaubamärgi klotsid?) kirjakeeles lahku, kusjuures esimene sõna kui pärisnimi on suure algustähega. Üldnimestunud üksiksõnana kirjutatakse lego väikese algustähega.
Irina Vinokurova

Irina Vinokurova (vene keeles: Ирина Юрьевна Винокурова; sündinud 15. märtsil 1955 Petroskois Karjalas) on vepsa rahvaluule ja etnograafia uurija, Petroskoi Riiklik Ülikooli vanemteadur, etnograafia osakonna juhataja. Peamised uurimishuvid: soome-ugri rahvaste ajalugu ja etnograafia, vepslaste traditsiooniline kultuur. 
Õppis 1972–1977 Leningradi Riikliku ülikooli etnograafia ja antropoloogia õppetooli juures ja töötas selle järel Venemaa Teaduste Akadeemia Karjala filiaali keele, kirjanduse ja ajaloo instituudi folkloori ja etnograafia osakonnas: 1977–1978 ja 1980–1987 vanemlaborandina, 1987–1994 nooremteadurina, 1994–2008 vanemteadurina ja aastast 2008 etnoloogia sektori juhatajana. 1979–1980 juhatas Astrahani Riikliku ajaloo ja arhitektuuri muuseumis etnograafia osakonda. 
1988 kaitses väitekirja "Vepslaste (19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse) kalendritavand, kombestik ja pühad" (Календарные обычаи, обряды и праздники вепсов (конец XIX — начало XX в.)); 2009 kaitses doktoritöö teemal "Loomad vepslaste traditsioonilises maailmavaates (katse rekonstrueerida traditsiooni) (Животные в традиционном мировоззрении вепсов (опыт реконструкции)).
Kuulub sarja Sator toimetuskolleegiumisse.
Christabelle Borg

Christabelle Borg (esinejanimi Christabelle; sündinud 28. aprillil 1992 Mġarris) on Malta laulja.
Ta on õppinud muusikat Mount St. Mary's College'is Los Angeleses.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Maltat lauluga "Taboo". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud. Moldova eelvoorus oli ta enne seda osalenud ka aastatel 2014, 2015 ja 2016.
Aabmets

Aabmets on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabmets uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Boltov. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Aabna

Aabna on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabna uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Aaben ja Aben. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aabna Eestis 7 mehel ja 5 naisel.
Aaboja

Aaboja on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aaboja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Aaberg (1939. aastal Kolga vallas). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aaboja Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Aabra (perekonnanimi)

Aabra on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabra uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Aabrams (1936. aastal Albu vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Aabre

Aabre on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabre uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Abermann (1936. aastal Tallinnas), Abetnego (1937. aastal Kambja vallas) ja Abner (1935. aastal Vao vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Aabsaare

Aabsaare on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabsaare uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Grube (1937. aastal Rakveres). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Aabsalu

Aabsalu on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabsalu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Antov (1937. aastal Kuksema vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Aabu

Aabu on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Silbergleich (1937. aastal Vao vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Aaburi

Aaburi on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aaburi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kirsel (1940. aastal Jõhvis). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Aadama

Aadama on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadama uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamson (1940. aastal Ahja vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Vestlussaade

Vestlussaade ehk jutusaade (inglise "talk show") on televisioonisaate või raadiosaate žanr, milles osalejad arutlevad või vestlevad saatejuhi poolt etteantud teemal.
Poolkuu Igor Gräziniga

"Poolkuu Igor Gräziniga" on Tallinna Televisioonist alguse saanud jutusaade, milles peavad dialoogi õigusteadlane Igor Gräzin ja teleajakirjanik Andres Raid. Saade algas telesarja "Mõtleme veel" raames ning on alates 4. märtsist 2014 jõudnud vaatajani reeglina iga kahe nädala tagant. Tallinna TV sulgemise tõttu 2019. aastal liikus saade sama aasta novembris EKRE Uute Uudiste ning septembris 2020 Postimees Grupi kätte. Saadet edastatakse ka Google'i taskuhäälingus ja YouTube'is.
Jaanuaris 2015 sai Gräzin Tallinna TV-s eetrikeelu, kuivõrd ta oli Tallinna TV tollase juhi Toomas Lepa sõnul "teadlikult levitanud tahtlikku valet Tallinna linnapea kohta", ja et kuna Tallinna TV on ühinenud Eesti ajakirjanduse eetikakoodeksiga, siis ei pea Tallinna TV võimalikuks selliseid inimesi eksponeerida. Toomas Leppa ajendas nii arvama Igor Gräzini 12. jaanuaril 2015 Õhtulehes avaldatud artiklis "Meie. Ja mitte-meie. Valik on sinu" esitatud väited tollase Tallinna linnapea Edgar Savisaare kohta. Saade naasis eetrisse 9. septembril 2015.
Vaba mõtte klubi

"Vaba mõtte klubi" (ekslikult, vastuolus õigekirjutusreeglitega ka "Vaba Mõtte Klubi") oli Tallinna Televisiooni jutusaade, mis keskendus päevakajaliste poliitilistele teemadele.
Saadet oli eetris 110 osa. Esimene saade oli eetris 14. jaanuaril 2011, viimane 20. detsembril 2016. Saate produtsent ja autoriõiguste omaja oli Toomas Lepp.
Saatekülalised olid näiteks Mart Helme, Martin Helme, Anti Poolamets, Urmas Roosimägi, Leo Kunnas, Peeter Ernits; hiljem Kristiina Ojuland, Henn Põlluaas, Rein Veidemann, Hardo Aasmäe, Ignar Fjuk, Jakko Väli jt. Saadet juhtisid Peeter Ernits ja Jakko Väli. Saade oli eetris kuni detsembrini 2016, hiljem saate pealkirja muudeti ja see oli "Otse kümnesse".
Suud puhtaks

"Suud puhtaks" oli Eesti Televisiooni väitlussaade, milles diskuteeri saatejuhi poolt etteantud ühiskondlikul teemal. Saadet juhtis Urmas Vaino.
Saade oli eetris kolmapäeviti kahes osas: kl 20.45–21.00, jätkudes pärast "Aktuaalset kaamerat" kl 21.40–23.00.
Saatesari algas 18. jaanuaril 2017 ja lõppes 27. aprillil 2021, selle aja jooksul oli eetris 154 saadet.
56 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 56 sõitis Seli asumi ja kesklinna (Estonia bussipeatuse) vahel. Liini teenindas Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimus tööpäeviti. Bussiliin oli ekspressliin.
Bussiliin nr 56 liideti ekspressbussiliiniga nr 46.
Marsruut olid järgmised: Ümera tänav, Raadiku tänav, Laagna tee, Gonsiori tänav, Teatri väljak.
Jääkeldri algatus

Jääkeldri ümarlaud oli Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvese algatusel Kadrioru lossi jääkeldrisse kokku kutsutud "Harta 12" koostajate, vabakonna, erakondade esindajate, kultuuritegelaste ja poliitikateadlaste nõupidamine, mis toimus 21. novembril 2012 kl 11.00 ning vältas mõne tunni.
Jääkeldri ümarlaua kokkukutsumise vajaduse tingis üha süvenev rahulolematus Eesti ühiskonnas, mis päädis nädal varem 14. novembril 2012 seitsmeteistkümne ühiskonnategelase kirjutisega "Harta 12", milles nõuti muu hulgas poliitiliste ühenduste tegevuse läbipaistvust, valijate tahet kajastavat valimissüsteemi, parlamendierakondade võimumonopoli takistamist ja rahvaalgatuse sisseviimist. Samal päeval andis president välja pressiteate, milles märkis, et "kellelgi ei ole õigust mistahes ettekäändel demokraatiat kaaperdada" ning teatas vajadusest kokku kutsuda erakondade ja organiseerunud vabakonna esindajad, riigiõiguse spetsialistid.
21. novembril toimunud jääkeldri ümarlaual otsustati, et kodanikelt hakatakse koguma internetipõhiselt ettepanekuid, et mõtete analüüsi ja sõelumist hakkab korraldama Eesti Koostöö Kogu ja see toimuks presidendi egiidi all, ning viimaks, et eelnõud võiksid jõuda Riigikokku 31. märtsiks 2013 ja seadustena jõustuda jaanipäevaks.
Jääkeldri ümarlauale järgnes Rahvakogu.
Sirje Ohu

Sirje Ohu (sünninimi Sirje Marrandi; 22. detsember 1937 Retla, Järvamaa – 20. august 2013 Retla) oli eesti agronoom.
Ta lõpetas Türi Keskkooli ning 1961. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia eriala.
Aastatel 1961–1965 töötas ta Haapsalu rajooni kolhoosi "Kaardiväelane" seemnekasvatusagronoomina, hiljem peaagronoomina. Aastatel 1966–1993 oli ta Paide rajooni Estonia kolhoosi heinaseemnekasvatuse agronoom. 1993. aastast surmani pidas ta kodukülas Retlas seemnekasvatustalu.
Andres Kuperjanov

Andres Kuperjanov (sündinud 22. mail 1958) on eesti folklorist, etnoastronoomia ja Bulgaaria rahvakultuuri uurija, ajakirjade Mäetagused ja Folklore kaastoimetaja, folklooriserveri Haldjas arendaja alates aastast 1996, IT folkloristikas juurutaja, mitmete fotonäituste ja arvukate veebiväljaannete autor.
Lõpetas 1980 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika erialal. Töötas aastail 1980–1996 Tõravere Observatooriumis, 1996–1999 Eesti Keele Instituudi folkloristika osakonnas teadurina, aastast 2000 Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna teadur, Eesti-uuringute tippkeskuse liige.
Kaitses 2002 Eesti Maaülikooli majandus- ja sotsiaalteaduste instituudi juures filosoofiamagistri kraadi teemal "Eesti taevas. Uskumused ja tõlgendused".
Ühiskondlik tegevus.
Andres Kuperjanov kuulub järgmistesse organisatsioonidesse:
Isiklikku.
Andres Kuperjanov on Julius Kuperjanovi vennapoja poeg.
Rahvusvaheline Etnoloogia ja Folkloori Selts

Rahvusvaheline Etnoloogia ja Folkloori Selts (prantsuse "Societé Internationale d’Ethnologie et de Folklore" ehk SIEF) on etnolooge, folkloriste ja kultuuriantropolooge ühendav erialaselts, mis on asutatud 1964. aastal Commission des Arts et Traditions Populaires (asutatud 1928) baasil. 
Organisatsiooni juures töötab rida rahvusvahelisi töörühmi, peetakse töörühmade konverentse ja regulaarseid kongresse.
SIEFi 11. kongress teemal "Circulation" toimus 2013 Tartus.
Organisatsioon annab välja kahte ajakirja: Ethnologia Europaea. Journal of European Ethnology (1966–) ja Cultural analysis. An Interdisciplinary Forum on Folklore and Popular Culture (1999–).
Propulse

Propulse on ennetava ja raviva toimega süsteemne fungitsiid, mida kasutatakse haiguste tõrjeks tali- ja suvirapsil, tali- ja suvirüpsil ning maisil.
Kulunorm on 0,8 - 1,0 l/ha.
Alates maisi 3. kõrresõlmest - õitsemise lõpuni.
126 eKr

Aasta 126 eKr ehk ab urbe condita DCXXVIII (628).
127 eKr

Aasta 127 eKr ehk ab urbe condita DCXXVII (627).
128 eKr

Aasta 128 eKr ehk ab urbe condita DCXXVI (626).
129 eKr

Aasta 129 eKr ehk ab urbe condita DCXXV (625).
135 eKr

Aasta 135 eKr ehk ab urbe condita DCXIX (619).
134 eKr

Aasta 134 eKr ehk ab urbe condita DCXX (620).
133 eKr

Aasta 133 eKr ehk ab urbe condita DCXXI (621).
132 eKr

Aasta 132 eKr ehk ab urbe condita DCXXII (622).
131 eKr

Aasta 131 eKr ehk ab urbe condita DCXXIII (623).
130 eKr

Aasta 130 eKr oli 130. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" DCXXIV (624).
151 eKr

151. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DCIII (603).
153 eKr

153. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DCI (601).
Alalütlev kääne

Alalütlev kääne ehk adessiiv on väliskohakäänete hulka kuuluv asukohakääne.
Eesti keel.
Alalütleva käände tunnus on alati "′-l′".
Alalütleva käändega väljendatakse:
Alalütlevas käändes sõnad esinevad lauses enamasti määruse või täiendina.
Institutiones

"Institutiones Iustiniani" ehk Justinianuse "Institutsioonid" on koostatud Rooma keiser Justinianus I (483–565) käsul 533. aastal. "Institutiones Iustiniani" kuulub "Corpus iuris civilisesse" ("Tsiviilseaduse kogumikku"), mis on valminud aastatel 529–534. Lisaks Justinianuse "Institutsioonidele" kuuluvad "Tsiviilseaduse kogumikku" "Digestid" ehk "Pandektid" ja "Justinianuse koodeks".
"Institutsioonide" koostamise eellugu.
Peamine Justinianuse "Institutsioonide" eesmärk oli soov luua ja koostada seadustik, kus võiksid olla nii vana õigus ("jus vetus") kui ka imperaatori ediktid. Justinianuse "Institutsioonid" pidid olema õigluse tugev alus. Samal ajal kehtisid Gregorianuse, Hermogenianuse ja Theodosianuse koodeksid, mis lihtsustasid kohtunike tööd. Ajad, rahva meeleolud ja seadused muutusid: vanu seadusi tühistati ning kasutusele tulid uued seadused. Esimest korda tuli idee luua üks seadustik Ida-Rooma keisril Theodosius II-l (401–450), aga idee jäi ainult ideeks ja ta ei jõudnud seda tööd alustada. Pärast Theodosius II surma alustasid keiser Justinianus ja tema lähedane abiline Tribonianus koodeksi koostamist. Suur töö tehti lühikese ajaga. Suur osa tööst oli vanade, enam mitte kehtivate seaduste tühistamine. Grigorianuse, Hermogenianuse ja Theodosianuse koodeksite kehtivad seadused kodifitseeriti ühte raamatusse. Selleks kogus Justinianus 13. veebruaril 528. aastal kokku töögrupi, kuhu kuulus kümme kõrget ametnikku ja juristi. Aasta pärast lõpetas komisjon oma töö. 7. aprillil 529. aastal avaldati seadusega "Summa rei publicae", mis kuulub "Justinianuse koodeksisse".
Üldine.
Justinianuse seadustekogu esimene osa on lühike tsiviilõiguse õpik, millel on seaduse jõud. Õpik annab võimaluse õppida Rooma eraõiguse aluseid. Justinianus sai "Institutsioonide" kirjutamiseks eeskuju Gaiuse "Institutsioonidest".
Justinianuse "Institutsioonid" on jaotatud kolme rühma: hagid, inimesed ja asjad. "Institutsioonide" tekst on jaotatud nelja raamatusse, raamatud on omakorda jaotatud tiitlitesse, millel on vastavad pealkirjad. Hiljem jaotati tiitlid paragrahvideks. Tiitel, mis pole nummerdatud, kannab nimetust "principium". "Institutsioonide" tekst on kirja pandud paljudesse käsikirjadesse. Kõige väärtuslikum käsikiri on Torino käsikiri, mis asub Torinos, Itaalias.
"Institutsioonidele" viitamine.
Justinianuse "Institutsioonidele" saab viidata kahte moodi:
Laupäevak

Laupäevak ehk subotnik (vene keeles "субботник", sõnast "суббота" 'laupäev') oli Nõukogude Venemaal ja Nõukogude Liidus laupäeviti korraldatud hoogtööüritus. Selle traditsioon pärineb oktoobrirevolutsiooni järgsetest ühistööaktsioonidest. Laupäevakute kõrval korraldati ka pühapäevakuid ehk voskresnikuid (vene keeles "воскресник", sõnast "воскресенье" 'pühapäev').
Esimene ajaloos registreeritud laupäevak toimus 12. aprillil 1919, mil 15 vabatahtlikku kogunes laupäeval tööle Moskva-Kaasani raudtee Moskva-Sortirovotšnaja depoosse.
Eesti inimarengu aruanne 2018/2019

Eesti inimarengu aruanne (EIA) 2018/2019 on Eesti teadlaste koostatud andmestik ja kirjeldused Eesti Vabariigi sotsiaal-majandusliku arengu kohta aastatel 2018 ja 2019. 
EIA on teadmuspõhine peegeldus Eesti tegelikkusest ja arenguvalikutest, mida saavad oma tegevuses aluseks võtta otsusetegijad nii poliitikas kui ka majanduses ja muudes valdkondades. Inimarengu aruannet annab 2006. aastast välja sihtasutus Eesti Koostöö Kogu.
2019. aasta Eesti inimarengu aruande katuseteemaks oli avaliku ruumi ja demokraatia seosed. Eesti demokraatia kitsaskohad ja arenguvarud avalduvad väga selgelt avalikus ruumis – meie igapäevases elukeskkonnas ja selles aruteluruumis, mis kujundavad füüsilist ruumi. 2019. aastal ilmunud inimarengu aruanne mõtestas avaliku ruumi loomist ja kasutamist ühiskondliku sidususe ja säästva arengu vaatenurgast. Aruanne käsitles digiajastu ruumiloomet, otsustusprotsesse ja kohalikku demokraatiat, tuginedes uurimistööle ja olemasolevatele andmetele. Aruande peatoimetajaks oli Helen Sooväli-Sepping.
Aruanne oli ühtlasi sisendiks Eesti Koostöö Kogus 2018. aastal käivitunud avaliku ruumi koosloome programmile.
154 eKr

154. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DC (600).
Christian Ludwig (Mecklenburg-Schwerin)

Christian Ludwig Ernst August Maximilian Johann Albrecht Adolf Friedrich (29. september 1912 Ludwigslust – 18. juuli 1996 Hemmelmarki mõis) oli Mecklenburgi hertsog ja alates 1945. aastast Mecklenburg-Schwerini suurhertsogliku perekonna pea.
Tema vanemad oli viimane Mecklenburg-Schwerini suurhertsog Friedrich Franz IV (1882–1945) ja Hannoveri Alexandra (1882–1963). 
1918. aastal põgenes ta koos oma perekonnaga Taani, naasis 1919. aastal. Osales Teises maailmasõjas kuni 1944. aastani, mil vabastati teenistusest endise valitseva perekonna liikmena. Isa nimetas ta 1943. aastal enda järglaseks, olles tema vanema venna Friedrich Franzi troonipärimisõigusest ilma jätnud, ja 17. novembril 1945 sai ta suurhertsogliku perekonna peaks. 
1945–1953 oli ta Nõukogude Liidus sõjavangis. Abiellus 5. ja 11. juulil 1954 Preisi Barbaraga (1920–1994), kaks tütart: Donata (sündinud 1956) ja Edwina (sündinud 1960).
Kasahstan 2014. aasta taliolümpiamängudel

Kasahstan osales 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis 52 sportlasega, kes võistlesid 10 alal. Ainsa medali võitis Deniss Ten iluuisutamises.
 22. koht
 Pronks 
Kelgutamine.
Kasahstani esindas Jelizaveta Aksjonova, kes sai naiste ühekelgul 28. koha.
Lumelauasõit.
Valerija Tsoi sai suurslaalomi kvalifikatsioonis 23. koha ja slaalomi kvalifikatsioonis 32. koha ning lõppvõistlusele ei pääsenud.
Ülo Ruut

Ülo Ruut (7. mai 1928 Kaseküla, Läänemaa – 30. mai 2013 Pärnu) oli eesti põllumajandustegelane.
1946. aastal lõpetas ta Lihula Keskkooli. 1950. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomiaosakonna.
Ta oli Pärnu Rajooni TSN Täitevkomitee Põllumajandusvalitsuse juhataja.
Ta on maetud Paikuse kalmistule.
Junnküla

Junnküla ehk "Tudulinn" oli omaette saunikute küla, mis asus Kaiu mõisast paari kilomeetri kaugusel. Ametlikult kuulus see siiski Salutaguse (praegune Karitsa) küla alla. Elanikud olid enamasti mõisatööliste pered. Maad oli vähe, umbes kolm postivahet perele. Külas oli lehm ja hobune, peredes peeti omatarbeks veel sigu ja lambaid.
Majad (saunad) asusid üksteisele nii lähestikku, et kui sõimed laudast välja tõsteti, siis ei pruukinud need oma maa peale ära mahtuda, osa tuli panna naabri õue peale. Mõisale tehti tegu vaid kahel päeval nädalas. Kuna maad oli peredel väga vähe, siis see peret ära ei toitnud. Enamik saunikutest olid mõisa- või käsitöölised. See seletab ka saunade nimesid: Karjatsaun, Rätsepsaun ja Uuesepa.
Saunad kui eluasemed pidasid vastu väga vähest aega. Kui Eesti Vabariigi algusaastatel saunikutele maad juurde anti, siis kolisid paljud oma majad külast välja või ehitasid uued hooned.
Dokumentide loetelu

Dokumentide loetelu on dokumendihalduse alusdokument, mis on abiks asutuse dokumentide säilitusväärtuse määramiseks.
Asutus kehtestab oma tegevuse käigus loodud või saadud dokumentide haldamiseks dokumentide loetelu, mis sisaldab vähemalt liigitusskeemi, säilitustähtaegu ja juurdepääsu tingimusi.
Asutuse tegevuse käigus loodavad dokumendid liigitatakse sarjadesse ja vajadusel allsarjadesse. Dokumentide loetellu on märgitud sarja tähis, sarja nimetus, vajadusel tähis eelmises liigitusskeemis, säilitustähtaeg, teabekandja (andmebaas), juurdepääsupiirangu alus, eelhindamine ja vajadusel märkused.
Saabunud või väljasaadetavale dokumendile antakse registreerimisel viit, mis koosneb sarja tähisest dokumentide loetelu järgi ja järjekorranumbrist dokumendiregistri järgi. Dokumentide registreerimise skeem ja tähistuste (viidete) süsteem määratakse asutuse asjaajamiskorras ja dokumentide loetelus. Loetelu on aluseks ka dokumentide hoidmisel ja asutusesisese arhiveerimise korraldamisel.
Lahendatud paberdokumente hoitakse registraatorites, kiirköitjates, mappides või muudes ümbristes, mille seljale või kaanele märgitakse asutuse dokumentide loetelus vastavale dokumendisarjale antud tähis ja nimetus ning asjaajamisaasta number.
Eda Kalmre

Eda Kalmre (sündinud 12. septembril (BTW mul samal päeval sünnipäev) 1958) on eesti folklorist, tänapäeva folkloori uurija ja populariseerija. 
Kalmre õppis aastatel 1964–1971 Sillaotsa 8-klassilises koolis, 1971–1973 Tartu 7. Keskkooli ajalooklassis ning 1973–1984 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas. 2000. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö "Tänapäevaste eesti muistendite temaatika, geneesi ja leviku tunnusjooni" ja 2007. aastal doktoritöö "Hirm ja võõraviha sõjajärgses Tartus. Pärimuslooline uurimus kannibalistlikest kuulujuttudest".
Töö Eesti Kirjandusmuuseumis.
Eda Kalmre on Eesti Kirjandusmuuseumis töötanud alates 1978. aastast. Ta on alates 2007. aastast Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna vanemteadur ja Eesti-uuringute Tippkeskuse narratiiviuuringute töörühma juht.
Aastatel 1984–2007 oli ta Eesti Rahvaluule Arhiivi teadur, sh aastatel 1991–2007 kogumistöö juhendaja. Tema eestvedamisel taastati 1994. aastal Vabariigi Presidendi rahvaluule kogumispreemia. Ta on juhendanud üliõpilaste arhiivipraktikat, organiseerinud ja läbi viinud rahvaluule kogumise võistlusi, osalenud välitöödel paljudes Eesti kihelkondades, korraldanud pärimuse kogumist Sõrve poolsaarel jm. Peale selle on ta aastaid kogunud ja salvestanud tänapäeva pärimust, tudengifolkloori, mälestusi Tartu sõjajärgsest ajast jpm. Ta on arhiivi albumite kogu hea tundja, koostanud näituse rahvaluulearhiivi albumite kogudest ja Sõrve materjalidest arhiivis, pidanud loenguid ja kirjutanud populaarseid raamatuid ning entsüklopeediaartikleid tänapäeva folkloorist, sh laste- ja noortefolkloorist.
Teadustöö.
Folkloristika osakonnas on Eda Kalmre põhilised uurimisteemad tänapäeva meediakeskne rahvajutt, tänapäeva muistendid ja kuulujutud, sh vandenõuteooriad. Ta uurib seal esinevaid ideid ja praktikaid, kontekste ja mudeleid, mis levivad näiteks uudisfolkloorina või valeuudistena ja muudes kommunikatsioonivormides. 
Kalmre on kirjutanud eelmainitud teemadel artikleid ja kolm monograafiat:
Kalmre on koostanud ja toimetanud ajakirjade erinumbreid, juhendanud ja oponeerinud üliõpilaste teadustöid. Ta kuulub paljudesse erialaühingutesse, on organiseerinud mitmeid rahvusvahelisi konverentse (sh tänapäeva muistendite uurijate rahvusvahelise konverentsi 2016. aastal Tallinnas). Ta osaleb mitme kodumaise ja rahvusvahelise väljaande ja ajakirja kolleegiumi töös, nt Keel ja Kirjandus, Contemporary Legend (USA), Sphairos (Leedu). Kalmre on seeriaväljaande "Tänapäeva folkloorist" peatoimetaja.
1990. aastate keskpaigast on Kalmre osalenud mitmes tänapäeva folkloori ja jutu-uurimise teadusprojektis ning mõnda neist ka juhtinud. Ta osaleb Eesti külaliikumises oma koduküla Kriimani esindajana.