tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karl Haushofer

Karl Ernst Haushofer (27. august 1869 München – 13. märts 1946 Pähl) oli Baieri sõjaväelane, Müncheni ülikooli õppejõud, filosoofiadoktor ja geopoliitik.
Elulugu.
1887. aastal astus Haushofer Baieri armeesse. Ta oli kaadrisõjaväelane ning lõpetas ka sõjaväeakadeemia. Alates 1903. aastast õpetas ta sõjakoolis sõjaajalugu.
1908–1910 oli Haushofer vaatleja Jaapani sõjaväe juures.
I maailmasõjas oli ta staabis, hiljem oli diviisiülem ja kindralmajor. 1919. aastal läks ta erru.
Mentorina.
Karl Haushofer oli Rudolf Heßi õpetaja ja sõber, kuid ta ei pidanud enda vaateid natsionaalsotsialistlikeks. Pärast Heßi lendu Suurbritanniasse 1941. aastal kaotas Haushofer oma poliitilise mõju.
Õppejõuna.
Erialalt oli Haushofer geograaf ja 1913. aastast filosoofiadoktor. Haushofer oli Müncheni ülikooli geograafia õppejõud. 1921. aastast oli ta auprofessor, 1933. aastast korraline professor ja 1939. aastast emeriitprofessor. Ta oli ka geopoliitika seltsi esimees.
Haushoferi assistent Müncheni ülikoolis oli hilisem Adolf Hitleri isiklik jurist Hans Frank.
1934–1937 oli ta Saksa Akadeemia senaator.
NSDAP ja maailmavaated.
Haushoferi järgi on geopoliitika riigi geograafiline teadvus.
Haushofer propageeris Berliini–Moskva–Tōkyō telge ja pidas valeks Venemaa ründamist.
Mitu autorit on rõhutanud Haushoferi ja NSDAP-i liidrite vahelisi sidemeid. Samuti on Haushoferi ja Hitleri koostööd nimetatud lähedaseks ajal, kui Hitler kirjutas raamatut "Mein Kampf". Haushofer eitas Hitleri abistamist raamatu kirjutamisel ning väitis, et sai raamatust teada alles siis, kui see oli juba trükki läinud. Ometi on raamatus hulgaliselt Haushoferi ideid, millest Hitler varasemates kõnedes ei olnud rääkinud: eluruum, apelleerimine rahvuse eluala loomulikele piiridele, maa- ja merejõu tasakaalustamine ning sõjalise strateegia geograafiline analüüs.
Haushofer oli Hitlerile lojaalne ja tegi aeg-ajalt juudivastaseid märkusi, kuid tema juudivastasus polnud kuigi tugev, tema abikaasagi oli pooleldi juut. Rassilisest ettemääratusest rohkem uskus ta sotsiaaldarvinismi. Haushofer ei astunud kunagi NSDAP-i liikmeks ja väljendas arvamusi, mis ei olnud partei liiniga kooskõlas.
1941. aastast kuulas Gestapo teda korduvalt üle. 1944. aastal oli ta ka lühikest aega vangis.
Haushofer õppis mõnda aega Georgi Gurdžijevi juures zen-budismi.
Haushoferi poeg Albrecht Haushofer (7. jaanuar 1903, München - 2. aprill 1945, Berliin) oli segatud 20. juuli mässukatsesse ja hukati selle eest. Haushofer saadeti Dachau koonduslaagrisse, kus ta viibis kaheksa kuud, kuni kõik koonduslaagri vangid vabastati. Tema teine poeg Heinz Haushofer ja pojapoeg vangistati kaheks ja pooleks kuuks.
Kui 1946. aastal süüdistati välisajakirjanduses Haushoferit natsionaalsotsialistide ekspansioonipoliitika eest vastutamises, sooritas 76-aastane teadlane koos oma naisega enesetapu.
Ellery Clark

Ellery Harding Clark (13. märts 1874 Massachusetts – 17. veebruar 1949) oli USA meeskergejõustiklane, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja.
Ta võitis Ateena olümpiamängudel 1896 kaugushüppe (6,35 m) ja kõrgushüppe (1,81 m) ning osales kuulitõukes. Ta on ainus, kes on võitnud olümpiamängudel nii kaugus- kui ka kõrgushüppe, kui mitte arvestada Ray Ewryt, kes 1900. aasta Pariisi ja 1904. aasta Saint Louise olümpiamängudel võitis hoota kõrgus-, kolmik- ja kaugushüppes kokku kuus kulda.
1897 ja 1903 tuli Clark USA mitmevõistlusmeistriks, sealhulgas aastal 1897 tulemustega, millega Ateenas võitnuks kõrgushüppe, kaugushüppe ja kuulitõuke, tõenäoliselt ka 110 m tõkkejooksu ja 100 m jooksu. 1904. aasta olümpiamängudel Saint Louises katkestas ta mitmevõistluse bronhiidi tõttu pärast 5. ala, kuid sai ikkagi 6. koha. Ta jätkas aktiivset sportimist 1906. aastani, kuid osales käimisvõistlustel veel 56-aastaselt.
Clark kirjutas 19 ilukirjanduslikku ja mälestusteraamatut, töötas juristi, kergejõustikutreeneri, õpetaja ja linnaametnikuna Bostonis. Clark on õppinud Harvardi Ülikoolis.
Algoritmiline keerukus

Algoritmiline keerukus näitab, kuidas muutub programmi kiirus ja kasutatav mälumaht programmi sisendandmete kasvades. Algoritmiline keerukus pole seotud sellega, kui raske on algoritmi seletada, mõista või programmeerida. Mälumahuline keerukus näitab, kuidas ülesande lahendamiseks vajalik mälumaht sõltub ülesande mõõdust. Ajaline keerukus näitab, kuidas ülesande (algoritmi) tööaeg sõltub ülesande mõõdust (s.t. lähteandmete hulgast). Analoogiliselt räägitakse programmeerimises programmi, alamprogrammi või programmilõigu keerukusest.
Ajaline keerukus.
Ajalise keerukuse tähis on O, millele järgneb sulgudes keerukusfunktsioon.
Eristatakse head ehk polünomiaalset keerukust, mida väljendab polünoom, ja halba ehk mittepolünomiaalset keerukust, mida polünoomiga ei saa väljendada. Piltlikult öeldes on headel keerukustel astendaja konstantne, aga halbadel keerukustel läheb n astendajasse. Heade keerukuste kohta võib öelda, et kui algoritmi keerukus on O(f(n)), siis ülesande mõõdu suurenemisel n korda ei suurene tööaeg rohkem kui f(n) korda.
Polünomiaalseid keerukusi nimetatakse sellepärast headeks, et kui ülesande maht on liiga suur, siis on kasu kiiremast raalist. Mittepolünomiaalseid keerukusi nimetatakse halbadeks, sest siis kiirem raal praktiliselt ei suurenda tööjõudlust. Ainus, mis aitab, on algoritmi asendamine kiiremaga, kuid see ei ole alati võimalik.
Sarõjesikatõrau kõrb

Sarõjesikatõrau kõrb (kasahhi "Сарыесікатырау құмы" ja "Сарыесік Атырау") on kõrb Aasias Kasahstani kaguosas. 
Piirneb loodes Balkaši järve, edelas Ile jõe, kagus Džungaaria Alatau ja kirdes Karatali jõega. Tema kirdeosa kannab Bestasi ja idaosa Žamankumi nime. Valdavalt liivakõrb.
Carl Schuhmann

Carl Schuhmann (12. mai 1869 Münster – 24. märts 1946 Berliin) oli saksa sportlane, 1896. aasta suveolümpiamängude neljakordne olümpiavõitja ja olümpiapronksmedalist, Saksamaa esimene olümpiavõitja. 158 cm pikk. Elukutselt peenmehaanik.
Ta võitis Ateena olümpiamängudel 9. aprillil 1896 võimlemises individuaalselt toenghüpped ning võistkondlikult rööbaspuud ja kangi. Teistel individuaalaladel (kang, toenghooglemine ja rõngad ning 10. aprillil rööbaspuud) ta esikolmikusse ei tulnud.
Kergejõustikus nii hästi ei läinud. 6. aprillil oli Schuhmann kolmikhüppes 5., 7. aprillil jäi kuulitõukes 7 võistleja seas 3 viimase hulka ning kaugushüppes 9 võistleja seas 2 viimase hulka. Kõrgus- ja teivashüppes ning kettaheites ta registreerus, kuid ei osalenud.
Samal õhtul jagas Schuhmann 3. kohta kahe käega tõstmises (90 kg), jäädes küll võitjatele 21,5 kiloga alla.
10. aprillil peetud Kreeka-Rooma maadlusturniiril sai Schuhmann neljanda olümpiavõidu. 5 mehe konkurentsis seljatas ta avakohtumises mõne minutiga endast pikema ja raskema inglase Launceston Ellioti ja jõudis finaali kreeklase Giorgios Tsitase vastu. Pärast nelikümmend minutit kestnud maadlust katkestasid kohtunikud matši pimeduse tõttu, kuigi Schumann tahtis jätkata. Järgmisel päeval seljatas Schuhmann Tsitase kahekümne minutiga.
Ateena olümpiamängudel oli ta populaarseim välisvõistleja. Kreeka kuningas Geórgios I olevat talle öelnud: «Te olete kõige populaarsem mees Kreekas. Te olete populaarsem kui mina.»
1898. aastast töötas Schuhmann võimlemisõpetajana Londonis. 1906. aasta Ateena vaheolümpiamängudel oli ta aukülaline ja referent, 1908. aastal atašee, 1936. aastal aukülaline. Esimese maailmasõja ajal interneeriti ta sakslasena Mani saarele, pärast sõda kolis Berliini.
Sõmeri

Sõmeri on asustamata laid Väinameres. Maakerke järel on saar liitunud Liialaiuga. Asub Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndis ja jääb Haapsalu linna Põgari-Sassi küla territooriumile.
Sõmeri pindala on 41,3 hektarit. Suurim kõrgus ulatub üle 5 meetri merepinnast.
Asukoht.
Kagus asuvad teised suuremad ümbruskonna laiud, Liialaid ja Tauksi. Põhja pool on Kuivarahu, idas Podurahu, lõunas Hanemaa ja läänes Väike-Härjamaa ning Suur-Härjamaa.
Loodus.
Loodus sarnaneb Liialaiuga.
Sõmeril peatuvad ja pesitsevad veelinnud.
Ajalugu.
Sõmerit on esimest korda mainitud 1591 ("Semmernholm"). Kaartidel on kasutatud ka nimekujusid "Sommerö" ja "Sjémalbacken".
Liialaid

Liialaid ehk Liia saar on laid Väinameres Haapsalu linna Põgari-Sassi küla territooriumil. Saar asub Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndis.
Saare pindala on maakerke tulemusena Sõmeriga liitumisel 1,31 km² ja rannajoone pikkus 10,9 kilomeetrit.
Asukoht.
Liialaiust 1,6 km kagus asub Tauksi. 1,1 km edelas asub Hanemaa koos ümbritsevate rahudega. 200 meetrit põhja pool on Podurahu. Liialaiu ja Tauksi vahel on Suurrahu, Roograhu, Kuivarahu ja teised väiksemad rahud.
Liiaga on saare põhjaosas liitunud Sõmeri.
Loodus.
Saare keskosas asuv seljak ulatub 2,8 meetrit üle merepinna. Saar kerkis merest umbes aastal 1300. Saare lõunarannas on maasäär.
Liialaiul leidub rannaniite. Mõnel varem niidetud alal kasvab tänapäeval tihe kadastik. Laiul kasvab ka väike männimets.
Saarel on allikas.
Ajalugu.
Esimest korda mainiti Liialaidu 1526 ("Lyszar").
Liialaid on olnud kasutuses heinamaana.
1944. aasta 29. septembri varahommikul põgenes Liialaiult Hiiumaa laidudele ja hiljem Rootsisse riigisekretär Helmut Maandi. Liialaiule oli ta tulnud jalgsi Tauksi kaudu. Sel ajal oli saarel vähemalt kaks ehitist, majake ja heinaküün.
Loodusevaatlusi

"Loodusevaatlusi" on artiklikogumik, 1970. aastast Matsalu rahvuspargi välja antav aastaraamat, mis kajastab kaitsealadel tehtavaid teadusuuringuid ja seiret. 1978. aastani kandis nime "Loodusvaatlusi". 
See sariväljaanne on ilmunud kord aastas, tavaliselt igal aastal kahes köites (vihus): esimeses teadusartiklid, teises rändevaatluste ülevaated. Kogumiku eestvedaja ja toimetaja oli Valdur Paakspuu, pärast tema surma on toimetaja Eve Mägi.
Dalai-laama

Dalai-laama on tiitel, mille mongoli valitseja Altan-khaan andis 1578. aastal Tiibeti budismi geluki koolkonna pealaamale Sönam Gjatsole (tiibeti keeles "bsod nams rgya mtsho", 1543–1588).
Nimetus.
XIV dalai-laama järgi ei andnud Altan-khaan siiski otseselt seda tiitlit, vaid tegu on pelgalt nime Sönam Gjatso tõlkega mongoli keelest. Tiibetlaste seas on dalai-laama tuntud nimetusega "gjälva rinpotše". Mongolikeelne "dalai" on vasteks tiibetikeelsele sõnale "gjatso" ("rgya mtsho") ja tähendab ‘ookeani’, viidates vastava isiku tarkuse suurusele ja sügavusele.
Laama tähendab tiibeti keeles õpetajat.
Järgnevus.
Tiibeti budismis peetakse dalai-laamat bodhisattva Avalokitešvara (tiibeti keeles "Chenrezig") reinkarnatsiooniks. 
Usutakse, et kui dalai-laama sureb, siis sünnib ta 45 päeva pärast uuesti. Arvutatakse välja umbkaudne koht ja minnakse otsima. Kolme aasta vanuses tehakse võimalikele dalai-laamadele rida teste, millest enamikus on vaja ära tunda dalai-laamale kuulunud esemeid (eristada neid teiste analoogsete hulgast). Samasugused katsed on kõigi kõrgemate laamade valikul. Mõneaastaselt hakkab dalai-laama saama koolitust, teatavas vanuses otsustatakse tulemuste järgi, kes võimalikest jääb. 
Sönam Gjatso nimetati III dalai-laamaks. Tema kaks eelkäijat said selle tiitli postuumselt. Dalai-laamade järgnevus algab Tsongkhapa õpilasest Gedün Drupist (tiibeti keeles "dge ’dun grub", 1391–1474) ning põhineb ümbersünni ehk reinkarnatsiooni teoorial, mida rakendatakse ka paljude teiste tiibeti budismi kõrgvaimulike järgnevusliinide puhul. Dalai-laamasid peetakse bodhisattva Avalokitešvara kehastusteks ja Tiibeti kaitsjateks.
Alates V dalai-laamast Ngavang Lobsang Gjatsost (tiibeti keeles "ngag dbang blo bzang rgya mtsho", 1617–1682) kuulub neile Tiibetis ka ilmalik võim.
VI dalai-laama Tsangjang Gjatso (tiibeti keeles "tshangs dbyangs rgya mtsho", 1687–1706) ei astunud mungaseisusesse ja oli silmapaistev ilmalik luuletaja (tema laulude kogumik «Nukrad armastuslaulud» on ilmunud eesti keeles Linnart Mälli tõlkes 2006).
XIII dalai-laama Thupten Gjatso (tiibeti keeles "thub bstan rgya mtsho", 1876–1933) püüdis alustada järkjärgulisi reforme Tiibeti kaasajastamiseks.
Kui Hiina Rahvavabariik 1950. aastatel Tiibeti okupeeris, läks praegune, XIV dalai-laama Tenzin Gjatso (tiibeti keeles "bstan ’dzin rgya mtsho") 1959. aastal eksiili Indiasse, kus rajas Dharamsalas Tiibeti eksiilvalitsuse. 
XIV dalai-laama Tenzin Gyatso on avaldanud Tiibeti budismi kohta kümneid raamatuid, mitmed neist on tõlgitud ka eesti keelde. Tunnustuseks tema rahumeelsele võitlusele Tiibeti vabaduse eest anti talle 1989 Nobeli rahuauhind. 
Dalai-laama ja Eesti.
1991., 2001. ja 2011. aastal külastas XIV dalai-laama Eestit; 2005. aastal valiti ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Islami kalender

Islami kalender on muslimite ajaarvamist kajastav kalender. Selle alguseks loetakse meie ehk kristliku ajaarvamise 16. juulit 622, see tähendab Muḩammadi väljarände (hidžra) aega Mekast Mediinasse. 
Arvatavasti kehtestas islami kalendri kaliif Omar II. 
Islami kalender on ametlik kalender mõnes Pärsia lahe äärses riigis, sealhulgas Saudi Araabias. Teised muslimiriigid kasutavad ametlikult Gregoriuse kalendrit ning pöörduvad islami kalendri poole religioossetel põhjustel.
Erinevalt läänes kasutatavast päikesekalendrist on islami kalender kuukalender. See põhineb kuu liikumisel, sisaldades 12 kuud; islami kalendri aasta on 11 päeva võrra meie aastast lühem. Kuu keskmine pikkus islami kalendris võrdub ligikaudu sünoodilise kuuga.
Islami kalendri aasta koosneb 12 kuust:
Tabivere

Tabivere (1582 "Tabrafer", "Tabberfer, 1627 Tabifehr, 1638 Tabaferre kylla, 1684 Tappifer)" on alevik Tartu maakonnas Tartu vallas Piibe maantee ääres, enam-vähem võrdsel kaugusel Tartust ja Jõgevalt. Tabivere paikneb Vooremaal, Saadjärve ääres.
Asula keskelt kulgeb läbi Tapa–Tartu raudteelõik, millel asub ka Tabivere raudteejaam.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Tabivere valla halduskeskus.
Tabivere alevikus elab 2023. aasta maikuu seisuga 920 inimest. 
Alevikus asuvad Tabivere Põhikool, Tabivere Huvikool, raamatukogu, lasteaed Rõõmula, perearstipraksis, rahvamaja, noortekeskus, kohvik Sahver, hambaravikabinet, juuksur, küünetehnik, apteek, kaks kauplust (Coop Saadjärve kauplus, Meie toidukaubad), lillepood, päästekomando, tööstusettevõtted Same (põllutöömasinad), Mayeri Industries (tarbekeemia), Baltic Connexions (puidust aiamajad ja -kuurid). 
Kunagises Tabivere mõisa valitsejamajas tegutseb Tabivere muuseum.
Tabivere alevik sai asula ametlikuks nimeks 1977. aastal, enne seda oli Voldi alevik. Nii Tabivere kui ka Voldi on olnud sama mõisa nimi: Voldi eesti keeles, "Tabbifer" saksa keeles. Et Voldi nimi pärines mõisaomaniku nimest (Adam Otto Wolffeldt), saksa tarvituses oli aga kasutusel algupäraselt eesti nimi, propageerisid M. J. Eisen ja Akadeemiline Emakeele Selts 1920. aastatel Tabivere nime ning 1925 nimetatigi kohalike elanike vastuseisust hoolimata Voldi raudteejaam Tabivere jaamaks.
Tartu Hiie Kool

Tartu Hiie Kool asub Tartus Tähtvere linnaosas Hiie tänaval. 
Kool on mõeldud kuulmis- ja kõnepuuetega õpilastele kogu Eestist. Aastal 2005 õppis koolis üle 300 õpilase. Koolil on oma õpilaskodu.
Koolil on kaks osakonda:
Rām Allāh

Rām Allāh (ka "Ramallah") on linn Jordani Läänekaldal, Jeruusalemmast 15 km loodes.
Rām Allāhis asub Palestiina omavalitsuse halduskeskus.
Eesti linnud

Eesti linnud ehk Eesti linnustiku (Eesti avifauna) moodustavad Eestis pidevalt elavad, Eestist läbi rändavad, Eestis pesitsevad või siia eksikülalisena sattuvad linnud. Kodulinde käesolev artikkel ei käsitle.
2018. aasta lõpu seisuga oli Eestis kohatud 389 looduslikku päritolu ja meil või naabermaades püsiva asurkonna moodustanud sissetalutud linnuliiki ning 5 teadmata päritolu linnuliiki. Eksikülalisi oli Eesti lindude nimestikus 132 liiki. Need jaotuvad 20 seltsi 63 sugukonda. Kõige arvukamalt on esindatud värvuliste selts. 
Eestis pesitseb 233 liiki linde, neist 213 regulaarselt.
2022. aasta alguse seisuga oli Eestis kohatud 398 linnuliiki.
222 linnuliiki on Eestis looduskaitse all.
Eesti rahvuslind on suitsupääsuke.
Meie kõige arvukamad haudelinnud on metsvint ja salu-lehelind, mittevärvulistest piirpääsuke, suur-kirjurähn ja kodutuvi. Röövlindudest võib kõige sagedamini kohata hiireviusid.
Tagavibursed

Tagavibursed ehk "Opisthokonta" (kreeka keeles οπίσθω- (opisthō-) = 'taga-' + κοντός (kontos) = 'vibur') on suur eukarüootide rühm, kuhu kuuluvad loomariik, seeneriik ja mõningad protistid (kaelusflagellaadid, korallohütriidid, ihtüospoorid ja nukleariidid, kollektiivselt nimetatud "Choanozoa"). Molekulaargeneetiliste uuringute põhjal moodustavad nad ühe monofüleetilise grupi ehk klaadi. 
Nende üheks ühistunnuseks on, et nende ujuvatel rakkudel (näiteks loomade spermid ja hütriidide eosed) paikneb liikumist võimaldav vibur raku tagaosas (posterioorselt). Teiste eukarüootide viburrakkudel on tõmbav(ad) vibur(id) raku eesotsas. 
Termini "opisthokont" võttis 1956. aastal kasutusele Herbert Copeland, tähistamaks viburseeni. 1987 püstitas Thomas Cavalier-Smith loomade ja seente lähedase suguluse hüpoteesi; seda kinnitasid hilisemad uuringud ja "opisthokonta" tuli kasutusele loomade ja seente klaadi ühisnimetusena. Varem liigitati nad lähedasteks taimede ja teiste rühmadega, millel on lamedate kristadega mitokondrid, kuid see tunnus ei ole ühene. 
Cavalier-Smithi ja Stechmanni järgi eraldusid üheviburilised eukarüoodid (unikondid) kaheviburilistest eukarüootidest (bikontidest) evolutsiooni varases etapis. 
Ilmselt on tagaviburilised (arvatavasti ka amööbid) eukarüootide seas ühed kõige primitiivsemad, sest nende rakud paistavad tsütoloogiliselt olevat kõige sarnasemad esimese eukarüoodiga. Näiteks on neil reeglina ainult üks vibur ja puuduvad kloroplastid. Paljudel teistel eukarüootidel on seevastu keeruline rakustruktuur ja paljudel on peale mitokondrite veel kloroplastid (mõnedel on need lausa sekundaarsed või tertsiaarsed) ning vähemalt kaks viburit (mõnel neli või rohkem). Loomarakkudest on tagaviburiliste ühise eellasega kõige sarnasem Spermatosoid. Seente hulgast on tüüpilised tagaviburilised tagaviburseened ("Chytridiomycetes"), keda vahel siiski protistide hulka arvatakse.
Tagaviburiliste ("Opisthokonta") mitmekesisus.
Tegemist on kõige liigirikkama eukarüootide rühmaga. Teadaolev liikide arv võib küündida 1,5 miljonini (suurem osa nendest on putukad), kuid see on tõenäoliselt 5–20% tegelikust liikide arvust.
Patt

Patt on religioosses tähenduses seadusest üleastumine või vastuhakk Jumalale.
Teoloogias uurib pattu distsipliin nimetusega hamartioloogia. 
Vanas Testamendis tähendab patt enamasti sõnakuulmatust (heebrea keeles "peša" 'vastuhakk, mäss'); teised sõnad, mida selles tähenduses tarvitatakse on "het" 'eksimine, ekslemine' ja "avon" 'üleastumine'. Kunagi ei seostata pattu Jumala armastamisega. 
Uues Testamendis on kõige tavalisem sõna patu kohta ἁμαρτία "hamartia" (kreeka keeles tähendusega eksitus või viltuminek, ka iseloomuviga). Jeesus ei räägi kunagi patust üldiselt, vaid üksnes konkreetsetest asjadest. Paulusel hakkab kujunema üldine seisukoht: patt on Jumala seadustele vastandumine. Paulus kasutab sõnu "parakoe" 'sõnakuulmatus', aga ka "epithymia" 'himutsemine'. Pauluse järgi on patt süü ja saatus, inimese vastutav tegevus ja saatuslik olemine ühtlasi. 
Varakristlik kirik ei määratlenud pattu nii äärmuslikult. Athanasiose järgi on paljud pühakud patust puhtad. Aleksandria Kyrillose järgi inimesed sünnivad patuta. Kuid juba Tertullianus edendab pärispatu õpetust mõistega "vitium originis". Augustinus väitis, et enne algpattu ("peccatum originale") võis inimene mitte patustada, kuid pärast seda ei saanud ta enam jätta patustamata. Esimest korda kiriku ajaloos toob Augustinus patu mõiste sisse himu ("concupiscentia") mõiste, mis seostub seksuaalsusega ning on algpatu ("peccatum originale") kaudu pärandus Aadamalt. Esimeses Moosese raamatus (1Ms 2:4-3:24) ei räägita tegelikult pattulangemisest ega seksuaalsusest. 
Augustinusest ja teistest kirikuisadest lähtunud kristliku teoloogia kohaselt on inimene Aadama algpatu tõttu patune juba sündides. Kristus lunastas inimesed sellest oma kannatuste ja ristisurmaga, andes võimaluse sellest vabaneda. Ristimise ja teiste sakramentide abil võidakse sellest pärispatust vabaneda, kuigi ka see ei pruugi kunagi olla lõplik ega täielik. Seetõttu on iga inimene (kristlane) alati patune ja süüdlane. Palvetes tunnistatakse end süüdi ("mea culpa") ning palutakse halastust ("Kyrie eleison, Christe eleison"). Meieisa palves: anna meile andeks meie võlad. Ave Maria palves: "ora pro nobis peccatoribus" (palveta meie pattude pärast). Enesealandamised ja rituaalsed enesepiitsutamised on iseloomulikud paljudele kristlikele suundadele. 
Katoliikluses loendatakse seitset surmapattu: 
1. uhkus "(superbia)" 
2. omandihimu, ahnus "(avaritia)" 
3. kiim, iha, lõbu "(luxuria)" 
4. kadedus "(invidia)" 
5. aplus, õgardlikkus "(gula)" 
6. viha, raev "(ira)" 
7. laiskus "(socordia)". 
Igaühele neist vastab teatud kindel deemon. Kaks pattu - tüdimus, loidus, mõttelaiskus "(acedia)" ning edevus, tühisus "(vanagloria)" - ei käi seitsme surmapatu alla ning neid määratletakse kui "ajaloolisi" patte. Kasutusel on veel loendid "neli taevanikisendavat pattu" ja "kuus pattu Püha Vaimu vastu". 
Patt kõnekeelses tähenduses on sagedasti seostatud seksuaalsusega, kuid on kasutusel ka paljudes muudes tähendustes (vale või eksimus, seaduserikkumine vms).
Positsiooniline arvusüsteem

Positsiooniline arvusüsteem on arvusüsteem, kus väljendatakse arve järjest kirjutatud numbritena, kusjuures numbrile omistatav väärtus sõltub tema asukohast ehk numbrikohast selles järjestuses.
Positsioonilise arvusüsteemi aluseks nimetatakse naturaalarvu "k", mis tähistab, mitut numbrit (null kaasa arvatud) arvusüsteem kasutab. Näiteks kümnendsüsteemi alus on kümme: selles kasutatakse numbreid 0–9. Igas arvusüsteemis (v.a juhul, kui alus on 1) on aluse tähis 10, sest see on esimene arv, mida ei saa tähistada "k" numbri abil. Iga number arvus korrutatakse läbi aluse mõne astmega, mis sõltub numbrikohast. Täpsemalt tähistab kirjutusviis
 formula_1
"k"-ndsüsteemis summat
 formula_2
kus nj on "k"-ndsüsteemi number ja koma eraldab täisosa murdosast.
Näiteks kümnendsüsteemis:
Tuntumad arvusüsteemid.
Mittepositsioonilised süsteemid on näiteks Rooma numbrid ja morsekood.
Vastuväiteline tõestus

Vastuväiteline tõestus ehk absurdsusele taandamine ehk absurdile taandamine (ladina "reductio ad absurdum") on kaudse tõestamise meetod, mis seisneb järgnevas: mingi väite tõestamiseks oletatakse, et väide on väär, ning tehakse sellest oletusest järeldusi. Tõestus on edukas, kui jõuame vastuoluni, mis näitab, et meie vastuväiteline oletus ei saa olla tõene.
Al-Hijra

Al-Hijra on moslemite püha; uue aasta algus islami kalendri järgi.
"Al-Hijra" on muharram'i kuu esimene päev. Märgistab aega 622. aastal (nn hidžra ehk "hijra"), mil prohvet Muhamed suundus Mekast Mediinasse ja lõi esimese islamiriigi. 
Uusaastapüha ei ole islamiseaduse järgi ette kirjutatud püha ja sellega ei kaasne religioosseid rituaale. See on aeg, mil mõeldakse hidžra tähenduse üle ja tehakse plaane ning antakse lubadusi uueks aastaks. Koraan kasutab sõna "hijra", tähistamaks olukorda, kust suundutakse halva asjade seisu juurest parema poole; seega on moslemitel al-hijra ajal hea mõtiskleda selle üle, kuidas usk aitab neil jätta maha halvad kombed ja püüelda parema elu poole.
Al-Hijra tähistab ühtlasi ka islami kogukonna algust, kus inimesi seob omavahel nende usk ja jäägitu lojaalsus Jumalale. Jättes maha omaenda hõimlased, näitas Muhamed, et perekonnasidemed on tähtsusetud võrreldes kohustustega Allahi ees.
Umma

Umma (araabia أمة‎) on usklike kogukond. Tavapäraselt nimetatakse nõnda islamikogukonda. Sellel sõnal on moslemite jaoks eriline tähendus, kuna see esineb korduvalt Koraanis. 
Islami umma rajaneb religioossete seaduste ja normide kogumil, mis kannab üldnimetust šariaat.
Qiblah

Qiblah ehk kibla on suund, kuhu poole muslimid palve ("şalāh") ajal vaatavad. 
Islami algaegadel (aastast 622) oli "qiblah" suunatud Jeruusalemma poole. 11. veebruaril 624 pKr, 16 kuud pärast hidžrat, asendas Muhammad ilmutuse põhjal selle orientiiri Mekaga. Selle kohta öeldakse Koraanis (2:142–144) Muhammadile: "Narrid inimeste seas ütlevad: "Mis on neid ära pööranud kiblast, millega nad olid harjunud?" Ütle: Allahile kuuluvad nii ida kui ka lääs: tema juhatab sirgele teele, keda tahab. Nõnda oleme teist teinud tasakaalus umma, et te oleksite tunnistajaks rahvastele ja Saadik [Muhammad] tunnistajaks teile endile; ja me määrasime kibla, millega sa olid harjunud, ainult selleks, et eristada Saadiku järgijaid neist, kes teevad kannapöörde [usust]. See oli tõesti raske, ainult mitte neile, keda Allah juhtis. Ja iial ei tee Allah teie usku tühjaks. Sest Allah on kõikide inimeste vastu Ülilahke, Üliarmuline. Me näeme sinu näo pöördumist taeva poole. Nüüd me pöörame sind kibla poole, mis on sulle meele järele. Pööra siis oma nägu Püha Mošee poole. Kus te ka ei oleks, pöörake oma näod selles suunas. Raamaturahvas teab hästi, et see on tõde nende Issandalt. Ja Allah ei unusta, mida nad teevad." 
Mõned uurijad, sealhulgas Montgomery Watt ja John Christopher, leiavad, et "qibla" muutmise põhjuseks oli see, et Muhammad kaotas lootuse pöörata juute ning orienteerus araablastele. 
"Qiblah" on suund koha poole, mille täpsed koordinaadid (21°25'24" N, 39°49'24" E) on määratud Kaaba asukohaga. Kaabas olles palvetatakse näoga välismüüride suunas. 
Tapetava looma pea pööratakse "qiblah" suunas. Inimesed maetakse peaga "qiblah" suunas. 
Reisijate peatuskohtades on "qiblah" tähistatud rohelise noolega põrandal või laes.
Imaam

Imaam on sunniitlikus islamis palvuse juht, šiitlikus islamis kogukonna juht. Imaam on muslimite kogukonna juht, eespalvetaja ja usuõpetaja. Sõna "imaam" tuleb araabia keelest (tähendus 'eesolija').
Imaam sunniitidel.
Sunniitidel määrab imaami kogudus, teda ei valita pärilikkuse alusel. 
Imaam šiiitidel.
Šiia muslimid ehk šiiidid kasutavad terminit "imaam" tähistamaks prohvet Muḩammadi järglasi tema tütre Fatima ja selle abikaasa ‘Alī ibn Abī Tālibi kaudu, keda šiiidid peavad muslimite õigeteks valitsejateks – nii poliitilisteks kui ka usulisteks juhtideks.
‘Alī ibn Abī Ţālib

‘Alī ibn Abī Ţālib (علي بن أبي طالب) (umbes 600 – 661) oli prohvet Muhammadi nõbu ja väimees. Pärast Muhammadi surma oli ‘Alī tema lähim elus meessugulane.
Aastal 656. sai ‘Alīst neljas kaliif. Aastal 661. aastal hukkus ta haridžiidist ekstremisti käe läbi.
Šiiidid usuvad, et ‘Alī oleks pidanud saama Abū Bakri asemel Muhammadi järglaseks ja esimeseks kaliifiks ning austavad teda kui islamiühiskonna esimest imaami.
Iraagis An-Najafi linnas asuv ‘Alī pühamu on šiiitide palverännakute peamine sihtkoht.
Hidžra

Hidžra on islamis mõiste, millega tähistatakse 622. aastal toimunud prohvet Muḩammadi väljarännet koos 70 muslimi perekonnaga Mekast Mediinasse.
Hidžra tähistab islami ajaarvamise ehk islami kalendri algust. Seetõttu kasutatakse islami ajaarvamise puhul kirjanduses tähistust "Anno Hegirae" (hidžra aasta) ehk AH.
Abū Bakr

Abū Bakr (u 573 – 634) oli üks esimesi islami usku pöördunuid, saadik Muhammadi lähedane sõber, kes sai pärast Muhammadi surma esimeseks kaliifiks (632–634). 
Enne islamisse pöördumist oli ta olnud Meka kaupmees.
Abū Bakri rivaal Muhammadi mantlipärijana oli ‘Alī ibn Abī Tālib.
Anahita

Anahita (vanapärsia 'rikkumatu, patuta'; ka "Anāhiti", "Anāhitā"; uus-pärsia "Nahid", kreeka "Anaitis") oli iraani mütoloogias jumalanna, keda eri allikad seostavad kas maa, vee ja taimestiku või siis kuningavõimu, sõja ja viljakusega.
Eelkõige Lääne-Iraanis tuntud Anahita võis algselt olla Mesopotaamia päritolu; tema kultuses on sarnaseid jooni Ištariga. Anahita puudub Avesta vanematest kihistustest. Tema kultus ei oleks sobinud Gathades ilmneva Zarathustra henoteistliku vaimuga. Hiljem võeti ta siiski omaks. Viies Yašt, "Vetehymn", nimetab Anahitat "Ardvī Sūrā Anāhitā" ('Rõske, Tugev, Rikkumatu'), mis võib anda tunnistust kahe algupäraselt erineva jumaluse kokkusulandumisest, ning ülistab teda, "kes vihkab Devasid ja kuuletub Ahura seadustele". Astroloogilistest planeetidest olid temaga seotud Kuu ja Veenus, uus-pärsia nimi "Nahid" tähistabki Veenust. Anahita kultus kasvas Artaxerxes II ajal, mil tema auks püstitati kujusid ja templeid üle kogu Pärsia impeeriumi. Nii levis Anahita kummardamine mitmete impeeriumi rahvaste seas ning jäi Väike-Aasias püsima kauaks pärast Pärsia langust. Kreeklased samastasid Anahitat Aphrodite, Athena ja Artemisega. Hiljemalt hellenismi ajal seostus Anahita kultus tihedalt mithraismiga. Umbes aastast 200 eKr pärinev raidkiri ühel Seleukiidide riigi templil Lääne-Iraanis pühendab selle "Anahitale, Issand Mithra Patuta Neitsilikule Emale".
Hadidža

Hadidža (ka Khadidža) oli prohvet Muhamedi esimene naine ja kõigi tema ellujäänud laste ema. Just tänu abielule jõuka kaupmehelese Hadidžaga, kes muide oli mehest tunduvalt vanem, sai Muhamedist Meka kaupmeeskonna tunnustatud liige. 
Hadidža oli esimene islami usku pöördunu, kes veenis Muhamedi Allahi sõnumi tõelisuses, kui mees ise pärast ilmutuse saamist oma vaimses tervises kahtles. 
Hadidža suri moslemite tagakiusamise ajal Mekas (616–619), arvatavasti äärmisest vaesusest tingitud kurnatuse tagajärjel.
Mastogloiameri

Mastogloiameri on mõnikord eristatav periood Läänemere arengus alates Antsülusjärve ja ookeani vahele ühenduse tekkimisest Taani väinade kohal (umbes 8300–8200 a eKr) kuni kogu Läänemere nõo vee soolaseks muutumiseni (umbes 7000 a eKr). 
Nime sai Mastogloiameri ränivetikate perekonna "Mastogloya" järgi.
Tänapäeval ei peeta põhjendatuks Mastogloiamere eraldi väljatoomist. Mastogloiameri on üleminekufaasiks Antsülusjärve ja Litoriinamere vahel. Teda peetakse Litoriinamere kõige varasemaks staadiumiks. 
Mastogloiameri tekkis seetõttu, et ookeani taseme tõustes ujutati Dana jõgi üle, moodustades Suur-Beldi ja Kadetrinneni väina, kustkaudu soolane vesi pääses Läänemerre.
Vanad idakirikud

Vanad idakirikud (ka orientaalsed kirikud, vanaida kirikud või vanad oriendikirikud) on 5. sajandil Rooma riigikirikust eraldunud kristlikud kirikud, kes tunnistasid üksnes kolme esimese oikumeenilise kirikukogu otsuseid ning ei nõustunud Halkedoni kirikukogu otsusega 451. aastal Kristuse kahese (inimliku ja jumaliku) olemuse kohta (kirikukogude kahe loomuse õpetus Kristusest). Kirikukogu otsusele olid vastu monofüsiidid ehk ühe loomuse õpetuse pooldajad.
Eesti keeles on neid kirikuid nimetatud erinevalt. Teoloog Alar Laats on eelistanud nimetust "orientaalsed kirikud", samal ajal kui Urmas Petti ja tema eeskujul ka teised Tartu Ülikooliga seotud kirikuloolased on kasutanud enamasti nimetust "vanad idakirikud". Mõned kirikuloolased nagu Riho Saard on koondnimetuse kasutamisest üldse loobunud, rääkides vaid monofüsiitlikest ja nestoriaanlikest kirikutest.
Õpetus.
Õpetuse alusel jaotuvad vanad idakirikud kaheks. Monofüsiitlikud (kopti kirik, etioopia kirik, lääne-süüria kirik ehk jakobiitide kirik, armeenia kirik, mõned toomakristlaste kirikud Indias) ja nestoriaanlikud (lääne-süüria ehk assüüria kirik, tuntud ka idamaa kirikuna, ning selle kirikuga seotud toomakristlaste väike kogukond Indias) kirikud.
Kristlus levis esimesel aastatuhandel nestoriaanide kaasabil üle Pärsia Hiinasse.
Orientaalsete kirikute loend.
Orientaalsed kirikud on enamasti rahvuskirikud (välja arvatud Süüria kirik):
GA

GA on lühend, mis võib tähendada:
Ingliskeelne lühend Ga. tähendab: 
Lühend ga tähendab:
Maailmameri

Maailmameri on katkematu kihina 70,8% Maa pinda kattev hüdrosfääri osa.
Maailmamere hulka ei kuulu järved. Näiteks Kaspia meri, hoolimata nimest, ei ole maailmamere osa. Küll on aga maailmamere osaks riimveeline Läänemeri.
Maailmamere häirimatu pind ühtib geoidi pinnaga. Seega häirimatu maailmamere pinna puutuja on igas punktis risti Maa raskuskiirendusvektoriga. See on nii siiski teoreetiliselt. Tegelikult mõjutavad merepinda lained, hoovused, looded jne. 
Maailmameri jaotatakse kokkuleppeliselt neljaks (harvem viieks) ookeaniks. Kindlalt on ookeanid Atlandi, India, Vaikne ookean ja Põhja-Jäämeri, mõnikord loetakse ookeaniks ka Lõuna-Jäämeri ehk Lõunaookean.
‘Īd al-Aḑḩā

‘Īd al-Aḑḩā on islami püha (Dhul-Hijja kuu 10. päeval), millega märgistatakse püha palverännaku hadži lõppu. Tähistatakse vaid nende moslemite poolt, kes hadžist osa võtsid. 
Eid ul Adha käigus ohverdavad palverändurid lambaid, aga ka kaameleid ja kodukitsi, mälestades aega, mil prohvet Ibrahim (kristliku traditsiooni Aabraham) asus Jumala nõudel kuulekalt ohverdama oma poega, kuid Jumal asendas selle altaril lambaga.
Ohvriloomade liha jagatakse vaestele.
Planeerimine

 
Planeerimise ehk plaanimise all mõeldakse igasuguste plaanide koostamist, sealhulgas:
Giga-aasta

Giga-aasta on ajavahemik üks miljard (109) aastat.
Giga-aasta lühendiks on "Ga" (10 Ga = 10 000 000 000 aastat). Inglise keeles "Gy". Mõistet kasutatakse geoloogias ja kosmoloogias. "G" on kümnendeesliite "giga" lühend.
Mega-aasta

Mega-aasta on ajavahemik üks miljon (106) aastat.
Mega-aasta lühendiks on "Ma" (10 Ma = 10 000 000 aastat), inglise keeles "My". Mõistet kasutatakse geoloogias, paleontoloogias ja taevamehhaanikas. "M" on kümnendeesliite "mega" lühendiks.
Veel kasutatakse akronüüme MAT (miljon aastat tagasi). Näiteks 20 MAT = 20 000 000 aastat tagasi.
Pattulangemine

Pattulangemine on aabrahamlike religioonide mütoloogias esinev sündmus, mille käigus inimene eraldub Jumalast.
Monofüsitism

Monofüsiidid (kreeka k. "monos" 'üks' ja "physis" 'olemus, loomus') on Kristuse ühe loomuse õpetuse pooldajad. Monofüsiidid lähtuvad kõik süüria kristlusest. Täpsem oleks neid nimetada "miafüsiidid", aga eestikeelses erialakirjanduses pole see juurdunud.
Monofüsitismi kohaselt on Kristusel ainult üks olemus, erinevalt Kalchedoni kirikukogu (ka Halkedoni) poolt 451. aastal vastu võetud seisukohast, et Kristusel on kaks olemust: jumalik ja inimlik. 
Monofüsitismis on tegelikult kolm peamist õpetust.
Eutühhianismi kohaselt on jumalikkus Kristuses "lahustunud nagu tilk mett meres". Õpetuse rajajaks on Eutychos (u 380 – 456), Konstantinoopoli arhimandriit, kes Efesose kirikukogul 431. aastal oponeeris nestoriaanlikele doktriinidele. 
Apollinarism (apollinarianism) on seisukohal, et Kristusel oli inimlik keha, kuid jumalik meel. See seisukoht kuulutati ketserluseks juba 361. a. Konstantinoopolis toimunud esimesel kirikukogu, kuna Kristus oli ametlikult määratletud täielikult inimlikuks ja täielikult jumalikuks.
Monofüsitism on seisukohal, et Kristuses on jumalik ja inimlik olemus saanud üheks olemuseks.
Monofüsitism tekkis Egiptuses vastuseisust nestoriaanlusele. Monofüsiitlikud vaated lükati tagasi Kalchedoni kirikukogul 451. a.
Vanaida kirikuid, kes Kalchedoni kirikukogu otsustega ei nõustunud, hakati seetõttu nimetama monofüsiitlikeks kirikuteks, ehkki nad ise selle nimetusega pole nõustunud, eelistades nime "mitte-halkedoni" või "miafüsiidi" kirikud. Samuti on vanad idakirikud eitanud Eutychose monofüsiitlikku õpetust.
Léon Flameng

Léon Flameng (30. aprill 1877 – 2. jaanuar 1917) oli prantsuse jalgrattasportlane, kes võitis 1896. aasta suveolümpiamängudel esimese, teise ja kolmanda koha. Klubi: Association Vélocipédique Internationale.
8. aprillil võitis ta 100 km trekisõidu (300 ringi ajaga 3:08.19,2). Ilm oli üsna vilets, mistõttu 22 registreerunust ainult 9 startis. Neist lõpetas kaks. Kuigi Flameng vahepeal kukkus, jätkas ta sõitu kiiresti ja edestas lõpuks Giorgios Kolettist 11 ringiga. 
11. aprillil sai ta 2000 m trekisprindis kolmanda koha ajaga üle 5 minuti ja teise koha 10 000 m trekisõidus (17.54,8). Samal päeval toimunud 1 ringi (333,33 m) trekisprindiks ei jõudnud ta end enam koguda ja jagas 5.–7. kohta (27,0). Kõik need kolm ala võitis tema kaasmaalane Paul Masson.
Hugo-Johannes Möldre

 
Hugo-Johannes Möldre (ka Mölder; 25/26. mai 1896 Kriimani mõis, Haaslava vald, Tartumaa – 16. detsember 1983 Göteborg, Rootsi, maetud Kvibergi kalmistule) oli Eesti sõjaväelane, jurist ja politseiametnik.
Elulugu.
Möldre õppis Tartu gümnaasiumis ja Tartu ülikoolis ning oli Korp! Fraternitas Estica liige.
Esimeses maailmasõjas.
1915. aastal lõpetas ta Peterburi Pauli sõjakooli, mille järel teenis leitnandi auastmes 7. Läti (Bauska) kütipolgus võttes roodukomandörina osa Esimesest maailmasõjast Riia rindel.
Vabadussõjas.
1918. aasta algul teenis leitnant Möldre lühikest aega 3. Eesti jalaväepolgus ja Tartu tagavarapataljonis. Võttis osa Vabadussõjast. Möldre teenis soomusrongidiviisi laiarööpmelise soomusrongi nr 6 ülemana (polkovnik Johannes Poopuu alluvuses) ja kahurväes kapteni auastmes.
Riigiametis.
Pärast Vabadussõda oli Möldre kohtupalati prokuröri abi; vandeadvokaat; Riigikogu asjaajaja.
1923. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 16. juunist 1924 määrati ta Eesti Politsei Peavalitsuse ülema kohusetäitjaks ja temast sai üks Tallinna Politseikooli loojaid. Tema ajal ühendati Kaitsepolitsei ja Kriminaalpolitsei Politsei Peavalitsuse alluvusse. Ta lahkus Politsei Peavalitsuse ülema kohusetäitja kohalt pärast 1. detsembri riigipöördekatset, 1925. aasta 1. märtsil.
Teises maailmasõjas.
Teises maailmasõjas võttis osa soomepoiste tegevusest, õpetades Soomes Munkkiniemis eestlastest sõdureid välja. Hiljem oli üks Erna I grupi juhte. 1944. aastal siirdus Rootsi. Kui eksiilvalitsus ülendas Eesti Vabariigi juubeli puhul kõik ohvitserid ühe auastme võrra, sai ka Möldre 28. novembril 1978 majoriks.
Isiklikku.
Tema tütar oli Ellen-Vivian Orgmets ja poeg Fred Möldre, lahkus Eestist, soomepoiss.
Sügis Ida-Euroopas

"Vennaskond. Sügis Ida-Euroopas" on Tõnu Trubetsky kolmas film. 
See sisaldab 33 videot ansamblilt Vennaskond ajavahemikust 1982–2003. Filmi kestus on 185 minutit. Film on värviline, stereoheliga ning on salvestatud kahele DVD-le. 
Film ilmus 2004. aasta jaanuaris. Filmi reklaamivad kontserdid toimusid 16. jaanuaril 2004 Hiiu pubis, 21. jaanuaril klubis Woodstock, 22. jaanuaril Kuku Klubis, 27. jaanuaril Pärnu Kuursaalis, 30. jaanuaril Tartus Sadamateatris, 31. jaanuaril Lemsalus Limbaži Kultuurimajas (Rigas 9), 5., 6. ja 10. veebruaril, ning 23./24. aprillil Riias Depos (Vaļņu 32), Saksofonsis (Stabu 43), Austrumu Robežas (R. Vāgnera 8) ja Cita Operas (Raiņa bulvāris 21), 7. veebruaril Jelgavas Četri Balti Kreklis (Lielā 19A) ja 20. veebruaril 2004 Jõhvi lähedal Valge Hobu trahteris Edise külas. Filmi näidati 7. märtsil 2004 Tallinnas Kinomajas ja 30. märtsil Eesti Filmi Päevade raames Pärnu Uue Kunsti Muuseumis. 
Filmi režissöör on Tõnu Trubetsky, monteerijad Margus Jõemägi ja Andrus Kasesalu. Väljaandja on Trubetsky Pictures. 
Filmis esinevad ja osalevad Tõnu Trubetsky, Allan Vainola, Anti Pathique, Jüri Klyszejko, Kaspar Jancis, Maret Pärnamets, Teet Tibar, Camille Camille, Mait Vaik, Hindrek Heibre, Rainis Kingu, Jüri Antsmaa, Ülari Ollik (Mätas), Andrus Lomp, Tom Kinkar, Freddy Grenzmann, Sven Tarto (Street), Villu Tamme, Kojamees, Hardi Volmer, Juq-Kalle Raid, Andres Raid, Mait Jõgela, Leon Czolgosz, Tõnu Lepp ja teised. 
Film sisaldab järgmiste laulude videoid:
Patt (male)

Patt on olukord males, kus käiguloleval poolel ei ole ühtki reeglitepärast käiku, kuid tema kuningas ei ole tules.
Patiga partii lõpeb. Selline partii loetakse viigiliseks. Sellega erineb male enamikust mängudest: tavaliselt mängija, kes ei saa teha määrustepärast käiku, on kaotanud.
Keskajal, kui malereeglid polnud veel välja kujunenud, loeti patti sageli kaotuseks, kuid mõnel pool isegi võiduks.
Olukorda, kus käiguloleval poolel ei ole ühtki reeglitepärast käiku ja tema kuningas on tules, nimetatakse matiks ja käigulolev mängija on kaotanud.
Patiks loetakse olukorda vaid siis, kui patiohus mängijal ei ole ühtegi teist malendit, millega käia või on kõik teised malendid kinni.
Teoreetiliselt on võimalik ka kaksikpatt, kus kummalgi mängijal ei ole ainsatki reeglitega lubatud käiku, kuid praktikas ei ole sellist olukorda kunagi esinenud.
Algseisust kulub patini jõudmiseks vähemalt 10 käiku (1. e3 a5 2. Lh5 Va6 3. Lxa5 h5 4. h4 Vah6 5. Lxc7 f6 6. Lxd7+ Kf7 7. Lxb7 Ld3 8. Lxb8 Lh7 9. Lxc8 Kg6 10. Le6 ½-½) ja kaksikpatini jõudmiseks vähemalt 18 käiku (1. c4 d5 2. Lb3 Oh3 3. gxh3 f5 4. Lxb7 Kf7 5. Lxa7 Kg6 6. f3 c5 7. Lxe7 Vxa2 8. Kf2 Vxb2 9. Lxg7+ Kh5 10. Lxg8 Vxb1 11. Vxb1 Kh4 12. Lxh8 h5 13. Lh6 Oxh6 14. Vxb8 Oe3+ 15. dxe3 Lxb8 16. Kg2 Lf4 17. exf4 d4 18. Oe3 dxe3 ½-½). Viimase avaldas itaallane Enzo Minerva 2007. aastal.
Road movie

Road movie ehk teekonnafilm on üks filmikunsti liike, mille peamine tegevus toimub ajas ja ruumis piiritletud teekonna läbimise ajal.
Sellise žanri eelkäijaks loetakse eepost "Odüsseia".
Ma armastan Ameerikat

"Ma armastan Ameerikat" on eesti 2001. aasta film.
Filmi režissöör, stsenarist ja toimetaja oli Tõnu Trubetsky.
Filmis esinesid Tõnu Trubetsky, Allan Vainola, Catherine Matveus, Kaspar Jancis, Rainis Kingu, Lauri Leis, Anti Pathique. Osalesid veel Alar Aigro, Kristjan Mäeots, Camille Camille, Teet Tibar, Tõnu Kerge, Kristian Müller, Ülari Ollik, Mait Vaik, Tamur Marjasoo, Marie Myrk, Maret Pärnamets, Meelis Tauk, Linda Pakri, Marta Vaarik, Andrus Vaarik, Karl Martin Sinijärv, Urve Hannus, Maria Kalm, Priit Perv, Marko Tamjärv, Kirsi Pihlaja, Tõnu Lepp, Nestor Makhno.
Operaatorid olid Veiko Taluste, Tõnu Kerge, Andres Suurevälja, Vladimir Voronov, Catherine Matveus, Kristo Männik, Tõnu Trubetsky ja teised. Monteeris Margus Jõemägi.
Lisaks muusikavideotele on filmitud kaadreid 28. märtsil 1999 Tallinna Sadama D-terminalis, 30. märtsil Stockholmis (Frihamnen, City Terminal, Arlanda lennujaama 5. terminal), Air Icelandi lennukis, New Yorgis (JFK lennujaam, Eesti Maja), 2. ja 5. aprillil New Yorgis (Brooklyni sild, Battery Park), 10. aprillil Stockholmis ja 11. aprillil 1999 Tallinnas.
Maario Essa

Maario Essa (sündinud 6. juunil 1987 Valgas) on eesti luuletaja. 
Aastal 2004 ilmus kirjastuse SE &amp; JS väljaandel luulekogu "Kellegi teise muru" (64 lk). Raamatule on eessõna kirjutanud Tõnu Trubetsky, kujundaja on Raoul Kurvitz. Luuletused on teemade ja meeleolude poolest sageli lähedased Trubetsky luulele. Nad on kirjutatud 15-aastaselt ühe aasta jooksul. Raamatut esitleti 1. augustil 2004 Tõrva kirik-kammersaalis loodusfestivali "Las jääda ükski mets!" avapäeval. 
Veiko Märka peab selles kogus avaldatud luulet isegi kooliõpilase kohta keskpäraseks, kuid tõstab ette esile autori "madalat sotsiaalset valuläve". Livia Viitol seevastu leiab raamatus igavikulise luule välgatusi. Jürgen Rooste peab autorit lootustandvaks, kuid arvab, et kogu avaldamisega on kiirustatud. Umbes samasugune suhtumine on ka Karl Martin Sinijärvel.
Gustav Flatow

Gustav Felix Flatow (7. jaanuar 1875 – 29. jaanuar 1945) oli saksa võimleja, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja, Saksamaa esimene olümpiavõitja, rahvuselt juut. Klubi: Berliner Turn-Verein. Elukutselt vabrikant.
9. aprillil 1896 võitis Gustav Flatow Ateena olümpiamängudel riistvõimlemises võistkondlikult rööbaspuud ja kangi. Viiel individuaalalal – toenghüpetes, toenghooglemises, rõngastel, kangil ja rööbaspuudel – ta esikolmikusse ei tulnud. Ta pani end kirja ka kergejõustikus kõrgus- ja teivashüppesse, kuid ei osalenud seal. Võimlemises osales Gustav Flatow ka 1900. aasta suveolümpiamängudel. Samuti tegeles ta jalgrattaspordi ja kergejõustikuga.
Juudina emigreerus ta 1933. aastal Rotterdami. Aastavahetusel 1943/1944 saadi ta kätte ja viidi Theresienstadti koonduslaagrisse, kus ta suri.
Saksa DV-s võisteldi Flatowi karikale. Pärast pikka vastuseisu ja survet oli Saksa Võimlemisliit märtsis 1986 nõus Flatowi-nimelise medali loomisega (ka tema nõo Alfred Flatowi mälestuseks). Esimene medal anti Gustav Flatowi pojale Stefanile.
Fritz Hofmann

Fritz Hofmann (19. juuni 1871 – 14. juuli 1927) oli saksa kergejõustiklane ja võimleja, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja, olümpiahõbe ja olümpiapronks, Saksamaa esimene olümpiavõitja. Klubi: Berlin Turngemeinde. Elukutselt kaupmees, spordiäri omanik Berliinis.
6. aprillil 1896 sai Fritz Hofmann Ateena olümpiamängudel kolmikhüppes viimase, 7. koha, kuid pääses finaali 100 meetri (12,6) ja 400 meetri jooksus (58,6).
7. aprillil jäi Hofmann 110 m tõkkejooksus oma eeljooksus viimaseks, kolmandaks, ega pääsenud finaali. 400 m jooksu finaalis jäi ta viimaseks, neljandaks, kuigi kaotas võitjale alla poolteise sekundi (55,6). Kuulitõukevõistlustel jäi ta 7 võistleja seas 3 viimase hulka. Kaugushüppes ta registreerus, kuid ei osalenud.
9. aprillil võitis Hofmann riistvõimlemises meeskonnaga rööbaspuud ja kangi, olles rühmavanem. Neljal individuaalalal – toenghüpetes, toenghooglemises, kangil ja rööbaspuudel – nagu ka kergejõustikus 800 m jooksus ta registreerus, kuid ei osalenud.
10. aprillil köieronimises ei suutnud ta nõutava 14 meetri kõrgusele ronida, kuid 12,5 meetrit andis siiski 5 võistleja seas 3. koha. 100 m jooksus sai ta Thomas Burke'i järel hõbemedali (Burke'ile oli ta kaotanud ka eeljooksus). Kõrgushüppevõistlustel jäi ta 1.55-ga viimaseks, viiendaks. Teivashüppes ta registreerus, kuid ei osalenud.
Hofmann oli 1900. ja 1904. aasta olümpiamängudel ja 1906. aasta vaheolümpiamängudel Saksamaa võimlemisvõistkonna juht ja kuni surmani Saksamaa Olümpiakomitee liige. Ta rajas 1901 koos taimetoitlase Karl Manniga Valguse-Õhu-Spordikuurordi Berliinis ("Licht-Luft-Sportbad") ning andis pikka aega välja ajakirja Kraft und Schönheit.
Pühak

Pühak on püha isik; legendaarne inimene või ajalooline isik, keda austatakse, kelle usklikkus ja vagadus avalduvad erilisel viisil ning kelle kaudu jumal maailmas toimib. Õigeusu ja katoliku kirikus on pühakud (ka kaitsepühakud ehk patroonid) inimeste eestkostjaks jumala ees.
Eri religioonides on pühakutel eri tähendusi.
Kristluses.
Katoliikluses ja õigeusus on pühakute eestkoste ja abi palumine laialdaselt levinud. Paljud pühakojad on pühitsetud pühakutele. Igal pühakul on oma mälestuspäev kirikukalendris. Ristimisel ristitakse laps pühaku nime (pühakute nimede) järgi, et pühak (pühakud) teda edaspidises elus kaitseks. Kaitsepühakud on paljudel maadel, linnadel, asulatel, tegevusaladel jne. 1999. aastal nimetas paavst Johannes Paulus II Euroopa kaitsepühakuks püha Birgitta. Vana-Liivimaa oli pühitsetud pühale neitsi Maarjale – Maarjamaa, ladina keeles "Terra Mariae" ehk "Terra Mariana".
Kiriklikus traditsioonis nimetatakse pühakuteks (ladina keeles "Sanctus" ja "Sancta", lühendatult "S."; kirikuslaavi keeles "Святый" ja "Святая", lühendatult "Св.") enamasti neid isikuid, keda kirik on pühakuks kuulutanud (kanoniseerinud). Kanoniseeritud pühakute arv ulatub tuhandeteni.
Reformatsioon kaotas katoliiklusele omase pühakute kultuse ning luterluses ja muudes protestantlikes kristluse harudes pühakuid selles mõttes ei ole. 
Vrd ka apostel, märter. 
Eesti kirjakeeles.
Eesti keeles oli pühaku varasem nimetus "sant" (&lt;"Sancta, Santa, Saint"), kasutusel ilmselt ka kerjusmunga kohta. 
Pühakute nimed on eesti keeles kasutusel kahes versioonis. Vanem, katoliikluse ajast pärinev versioon on kasutusel eesnimede, kalendriliste tähtpäevade ja pühakodade nimedes (Jaan, Peeter, Kadri jne). Uuem, reformatsiooniajast pärinev versioon lähtub piiblitõlgetest (Johannes, Peetrus, Katariina jne). Õigeusklikel setudel on katoliikluseaegsed pühakute nimed kasutusel kalendriliste tähtpäevade nimetustes ("piitrepäiv", "jaanipäiv" jne) ja osaliselt ka pühakodade nimedes; eesnimedena on kasutusel Vene õigeusu kiriku pühakute nimedest mugandatud nimed: Petra (&lt; Петр &lt; Peetrus), Ivvo (&lt; Иван &lt; Johannes) jne.
Budismis ja hinduismis.
Budismis ja hinduismis on väga palju pühakuid. Avataara on (hinduismis) inimeseks kehastunud jumal. Bodhisattva on (budismis) isik, kes on loobunud isiklikust vabanemisest ning pühendunud kõigi olendite vabastamisele. Budismis on pühaku üldnimetus arhat. Kombe kohaselt on pühad ka kõik austusväärsed õpetajad (gurud).
Eesti soost buda pühak on Vend Vahindra.