Taevas Uues Testamendis

= Taevas Uues Testamendis =
Sõna Taevas tuleneb eelkõige heebreakeelsest sõnast šāmayim ja kreekakeelsest ouranos. Arvatavasti kui Piiblit alles kirjutati mõeldi Taevast kui ümberpööratud kausist, mis asetseb maa peal, milles Päike teeb oma igapäevaseid käike ja akendest sajab sisse vihma, mis pärineb kosmosest. 
Uues Testamendis arvatakse olevat rabiliku idee järgi seitse taevast. Tihtipeale kui Uues Testamendis mainitakse Taevast, siis selle all mõeldakse tegelikult Jumalat. “Isa, ma olen pattu teinud taeva vastu ja sinu ees...” Lk 15:18. Antud lause lõigus tehti pattu Jumala vastu. Üks päev saabub Taevale lõpp ning see asendatakse Uue Taevaga. Uurides Uut Testamenti saab öelda, et varased kristlased uskusid, et nad mitte ei lähe Jumala juurde elama, vaid pärast surma Jumal tuleb nende juurde, millest annab märku see, et Johannese Ilmutuses mitte hinged lähevad Jumala kuningriiki, vaid Uus Jeruusalemm laskub taevast alla nende juurde.
Juudi mütoloogia.
Juudi mütoloogias saab rääkida seitsmest Taevast. Igal Taeval on oma funktsioon ja oma vastutaja.
Taevane Kuningriik.
Taevane kuningriik, ka Jumala kuningriik, on spirituaalne kuningriik, kus valitseb Jumal. Seda väljendit mainitakse Uues Testamendis mitu korda, eriti Kristuse poolt tema õpetustes. Mõiste algus paikneb judaismis, kus Jumala kontseptsioon kuningana on väga tavaline. 
Esimeses kolmes evangeeliumis kirjeldatud Kristuse imeteod pidid olema märgiks sellest, et Taevane Kuningriik on tulemas. Ei olda kindel, kas Kristuse õpetused rääkisid Taevase Kuningriigi tulekust või sellest, et see on juba kohal. Küll suurema tõenäosusega Kristuse suremine, tema enda arusaama järgi, pidi märgiks olema sellest, et Taevane Kuningriik on kohal. 
Tänapäeval arvatakse, et Taevane Kuningriik jõuab kohale pärast Viimset Kohtupäeva.
Uus Taevas.
Uus Taevas aga ka Uus Jeruusalemm on linn, mis peale maailmalõppu peab taevast langema maa peale ja sellest saab uus Jumala ja inimeste elupaik. Siis ei eksisteeri enam ei surma, leina, nuttu ega valu - tekib igavese ja muretu elu koht. 
Piibli kirjeldus Uuest Jeruusalemmast.
“... ja millel on Jumala kirkus, ning ta valgus on kõige kallima kivi sarnane, otsekui jaspis, mis hiilgab nagu mägikristall. Sellel on suur ja kõrge müür ning kaksteist väravat ja väravate peal kaksteist inglit; ning väravate peale on kirjutatud nimed, mis on Iisraeli laste kaheteistkümne suguharu nimed. Päevatõusu pool on kolm väravat, põhja pool kolm väravat, lõuna pool kolm väravat, õhtu pool kolm väravat. Ja linna müüril on kaksteist aluskivi ning nende peal Talle kaheteistkümne apostli nimed. Ja sellel, kes minuga rääkis*, oli käes kuldpilliroog, et mõõta linna ja selle väravaid ja selle müüri. Linn on nelinurkne ning ta pikkus on võrdne laiusega. Ta mõõtis linna pillirooga - kaksteist tuhat vagu. Ta pikkus ja laius ja kõrgus on võrdsed. Ja ta mõõtis tema müüri - sada nelikümmend neli küünart inimese, see tähendab ingli mõõdu järgi. Selle müür on jaspisest ning linn ise puhtast kullast, selge klaasi sarnane. Ja linnamüüri aluskivid on ehitud igasuguste kalliskividega. Esimene aluskivi jaspis, teine safiir, kolmas kaltsedon, neljas smaragd, viies sardoonüks, kuues karneool, seitsmes krüsoliit, kaheksas berüll, üheksas topaas, kümnes krüsopraas, üheteistkümnes hüatsint, kaheteistkümnes ametüst. Kaksteist väravat on kaksteist pärlit, iga värav ühest pärlist, ning linna tänav on puhtast kullast otsekui läbipaistev klaas. Templit ma ei näinud seal ,sest Issand, Kõrgeväeline Jumal, on selle tempel, ning Tall. Ja linnale ei ole päikest ega kuud, et need talle paistaksid, sest Jumala kirkus valgustab teda, ning tema lamp on Tall. Rahvad hakkavad käima tema valguses ning ilmamaa kuningad toovad sinna oma hiilguse. Tema väravaid ei lukustata päeval, ent ööl seal ei olegi. Ja rahvaste hiilgus ja au kantakse sinna sisse. Sinna ei saa midagi, mis on rüve, ega keegi, kes teeb järeldusi ja valet, vaid üksnes need, kes on kirjutanud Talle eluraamatusse.” Ilm 21:11-27