tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Justus von Liebig

Justus von Liebig (12. mai 1803 – 18. aprill 1873) oli saksa teadlane, kes andis suure panuse agro- ja biokeemiasse ning keda peetakse üheks orgaanilise keemia alusepanijaks. 
Gießeni ülikooli professorina töötas ta välja kaasaegse laboripõhise õppemeetodi ja nende uuenduste tõttu peetakse teda üheks kõigi aegade suurimaks keemiaõpetajaks. Teda on nimetatud väetisetööstuse isaks, kuna ta pidas lämmastikku ja mikroelemente olulisteks taimetoitaineteks ning sõnastas miinimumi reegli.
Liebig õppis keemiat Bonni ülikoolis ja lõpetas õpingud Pariisis Joseph Louis Gay-Lussaci õpilasena.
Ta töötas välja ka veiselihaekstraktide tootmisprotsessi ja tema nõusolekul asutati selle kontseptsiooni kasutamiseks ettevõte Liebig's Extract of Meat Company, mis tõi turule Oxo kaubamärgiga veisepuljongikuubikud. Liebig populariseeris varasemat leiutist auru kondenseerimiseks, mida hakati nimetama Liebigi jahutiks. 1831. aastal avastas ta samal ajal veel kahe teadlasega kloroformi. Koos oma õpilase Eben Norton Horsfordiga leiutas ta küpsetuspulbri.
Tema õpilaste seas oli Friedrich August Kekulé.
Tartu Ülikool nimetas ta 1852. aastal Tartu Ülikooli auliikmeks.
Destiny Udogie

Iyenoma Destiny Udogie (sündinud 28. novembril 2002 Veronas) on Nigeeria päritolu Itaalia jalgpallur, kes mängib vasaku äärekaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Tottenham Hotspur ja Itaalia jalgpallikoondises.
Enne 2022. aastal Tottenham Hotspuriga liitumist mängis ta Itaalia klubides Verona Hellas ja Udinese.
Itaalia jalgpallikoondises tegi Udogie debüüdi 14. oktoobril 2023 EM-i valikmängus Malta vastu.
Marco Silva

Marco Silva (sündinud 12. juulil 1977 Lissabonis) on Portugali jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Alates 2021. aasta juulist on ta Inglismaa jalgpalliklubi Fulhami peatreener. Hooajal 2021/22 võitis ta Fulhamiga Inglismaa jalgpalli esiliiga ning samal hooajal valiti liiga hooaja parimaks peatreeneriks.
Ange Postecoglou

Angelos Postecoglou (sündinud 27. augustil 1965 Néa Filadélfia) on Kreekas sündinud Austraalia jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Alates 2023. aastast on ta Inglismaa Premier League'i klubi Tottenham Hotspuri peatreener. Ta on olnud muuhulgas ka Austraalia jalgpallikoondise (2013–2017) ja Šotimaa klubi Celtic F.C. peatreener (2021–2023).
Nunnu agressioon

Nunnu agressioon ehk mänguline agressioon on pealiskaudselt agressiivne käitumine, mille vallandab millegi eriti armsaks peetava, näiteks väikese inimese või looma nägemine. Inimesed, kes kogevad armusagressiooni, võivad hambaid kiristada, rusikaid kokku suruda või tunda soovi hammustada, pigistada või pigistada seda, mida nad peavad talumatult armsaks.
BTR-50

BTR-50 on Nõukogude Liidus toodetud soomustransportöör.
Karl Niilo

Karl Niilo (sündinud 17. jaanuaril 1991) on Eesti ettevõtja, turundaja ja juutuuber.
Ta on Nopri talumeierei tegevjuht.
2023. aasta seisuga on tema Youtube'i kanalil 4 miljonit jälgijat ning Instagramis ligi 600 000 jälgijat.
Au am Leithaberge

Au am Leithaberge on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas.
Au am Leithaberge asub Alam-Austria tööstuspiirkonnas Leitha mägede lääneserval. U. 35,81 % valla territooriumist on mets.
Nikolai Nevrev

Nikolai Nevrev (vene keeles Николай Васильевич Неврев; 1830 Moskva – 16. mai (vkj. 3. mai) 1904 Lõskovštšina mõis, Orša maakond, Mogiljovi kubermang) oli vene maalikunstnik.
Aastast 1881 oli ta üks peredvižnikutest.
Elulugu.
Nikolai Nevrev oli pärit kaupmehe perekonnast. Nooruses töötas kantseleiametnikuna. 1850. aastal astus ta Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikooli. 1855. aastal lahkus õppeasutusest ja hakkas vabakutseliseks kunstnikuks. 1881. aastal ühines ta peredvižnikutega. Aastatel 1887–1890 oli ta Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikooli õppejõud.
Viimastel eluaastatel elas Nikolai Nevrev oma mõisas Mogiljovi kubermangus. Ta lõpetas elu enesetapuga, lastes ennast maha.
Looming.
Nevrev alustas portreemaalijana, kuid seejärel sai temast ennekõike tunnustatud žanrimaalija. Ta on maalinud ka pilte ajaloolistel teemadel.
Ludza jõgi

Ludza (läti keeles; vene keeles Лжа, Lža) on jõgi Lätis ja Venemaal Pihkva oblastis, Rītupe parempoolne lisajõgi.
Jõgi voolab välja Suur Ludza järvest ja suubub Rītupe jõkke.
Jõe pikkus on 156 km, valgala pindala 1540 km².
Jõe ääres asuvad Cibla, Goliševa jt asulad.
Ludza moodustab umbes 27 km pikkuse Läti-Venemaa piiri.
Ükskord Hollywoodis

"Ükskord Hollywoodis" (inglise "Once Upon a Time in Hollywood") on 2019. aasta komöödia-draamafilm, mille lavastas Quentin Tarantino. 
Film viib vaatajad 1969. aasta muutuvasse Los Angelesse. Teletäht Rick Dalton (Leonardo DiCaprio) ja tema kaskadöör Cliff Booth (Brad Pitt) üritavad tegutseda peaaegu tundmatuseni muutunud meelelahutusäris. Lavastaja ja stsenaristi Quentin Tarantino üheksandas filmis on väga palju osatäitjaid ja mitmeid süžeeliinid, mis avaldavad austust Hollywoodi kuldajastu viimastele hetkedele.
"Ükskord Hollywoodis" on võitnud kaks Oscarit ja kolm Kuldgloobust.
Otsingublokk

"Otsingublokk" () on Colombia riikliku politsei ("Policía Nacional de Colombia") kolme "ad hoc" erioperatsioonide üksuse nimi. Algselt loodi need väga ohtlike isikute või ühenduste liikmete tabamiseks või tapmiseks.
Esimene otsingublokk.
Algse otsingubloki asutas 1986. aastal president Virgilio Barco Vargas eesmärgiga tabada narkoparun Pablo Escobar ja tema lähikondsed. Üksuse ülem oli kolonel Hugo Martinez.
Otsingubloki liikmed said väljaõppe Colombia sõjaväelt ja nad valiti spetsiaalselt välja, et kartellidel oleks neid võimalikult raske korrumpeerida. Kogu oma missiooni jooksul seisis Otsingublokk silmitsi paljude takistustega. Üksuses oli reetur ning väideti, et Otsingublokk tegi koostööd Escobari-vastaste rühmitustega, nagu Los Pepes ning piinas ja tappis kinnipeetuid.
Otsingubloki liikmed tapsid Escobari tulevahetuses 2. detsembril 1993.
Pärast Medellíni kartelli hävitamist viidi otsingublokk üle Calisse, et leida ja hävitada Cali kartell.
Teine otsingublokk.
Otsingublokk taasasutati 2004. aastal, et juurida välja kokaiini- ja heroiinikaubitsejad Edela-Colombiast. Uue Otsingubloki ülesandeks oli hävitada Norte del Valle kartell ja vahistada selle juht Diego León Montoya Sánchez, mida üksus 2007. aastal ka tegi.
Kolmas otsingublokk.
2007. aastal andis Colombia valitsus korralduse luua uus Otsingublokk organisatsiooni "Águilas Negras" ehk Mustade Kotkaste vastu, mis on endiste paramilitaarsete üksuste jõuk. 
Popkultuuris.
Algne Otsingublokk oli olulise rolliga Netflixi sarjas "Narcos", mis kirjeldab Pablo Escobari tõusu ja langust. Sarjas juhib üksust esialgu kolonel Horacio Carrillo, kes tegelaskujuna põhineb kriitikute väitel kolonel Hugo Martinezel; Martinezt tutvustatakse teisel hooajal eraldi tegelasena.
Üksust kirjeldas ka Colombia minisari "Bloque de Busqueda", mis on Otsingubloki hispaaniakeelne tõlge.
Oļegs Antropovs

Oļegs Antropovs (vene Олег Петрович Антропов; 5. november 1947 – 15. oktoober 2023) oli NSV Liidu ja Läti võrkpallur ning võrkpallitreener.
1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos võitis ta NSV Liidu koondise koosseisus kuldmedali.
Bad Deutsch-Altenburg

Bad Deutsch-Altenburg, 1928. aastani Deutsch-Altenburg, on vald "(Marktgemeinde)" ja kuurortlinn Bruck an der Leitha ringkonnas Alam-Austria liidumaal Austrias.
Vald asub Alam-Austria Industrievierteli piirkonnas, Doonau jõe paremkaldal ja Doonau-Aueni rahvuspargis, Hainburg an der Donaust ja Devíni väravast edelas.
Tervisekeskuse keskmes on joodi- ja väävliallikad, mis on ühed võimsamad Kesk-Euroopas.
Kliima.
Bad Deutsch-Altenburg asub merelise kliima ja niiske mandrilise kliima üleminekuvööndis ("Cfb" piirneb Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi "Dfb-ga"). 8. augustil 2013 registreeriti Bad Deutschis temperatuur 40,5 °C, mis on kõrgeim eales Austrias registreeritud temperatuur.
Ajalugu.
Austria hertsogkonnas asuvat asulat, mis asus endise Rooma laagri "Carnuntumi" asukohas keskaegse linnuse ümber, on esmamainitud 1297. aastal. Turuõiguse sai see 1579. aastal. Eesliide "Deutsch-" lisati, et eristada seda Ungaris asuvast Altenburgist (Óvár). Aastatel 1916/17 asus seal suur pikklaine ja kõrgsagedusala raadiosaatjajaam, mis 1980. aastatel demonteeriti.
1945. aasta märtsis küüditati arvukalt juudi sunnitöölisi surmamarsil Kaguvallilt Bad Deutsch-Altenburgi, kus nad pidid sõitma Doonaud mööda Mauthauseni koonduslaagrisse. Mälestuskivi tähistab ühishaua kohta, kuhu maeti julgeolekujõudude poolt maha lastud kurnatud vangid.
Konojady

Konojady (saksa keeles "Konojad", 1939–1945 "Koppelgrund") on küla Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Brodnica maakonnas Jabłonowo Pomorskie vallas. Konojady asub Brodnicast ligikaudu 14 km loodes.
Kruklin

Kruklin (saksa keeles "Kruglinnen", 1938–1945 "Kraukeln") on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Giżycko maakonnas Giżycko vallas. Kruklin asub Giżyckost ligikaudu 10 km läänes.
Küla on asutatud enne 1552. aastat. Kuni 1945. aastal oli küla Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.
Külast põhja pool paikneb Kruklini järv.
Mrągowo maakond

Mrągowo maakond (poola "powiat mrągowski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonna keskosas. Maakonna keskus asub Mrągowo linnas. 
Mrągowo maakond moodustati haldusreformi käigus 1. jaanuaril 1999.
Haldusjaotus.
Maakonnas on kaks linna: Mikołajki ja Mrągowo.
Mrągowo maakonnas on valda:
Erik ten Hag

Erik ten Hag (sündinud 2. veebruaril 1970 Haaksbergenis) on endine Hollandi jalgpallur ja endine Inglismaa jalgpalliklubi Manchester United peatreener. Enne Manchester Unitedisse siirdumist juhendas ten Hag viis aastat Hollandi tippklubi, Amsterdami Ajaxit.
Gołdapi maakond

Gołdapi maakond (poola "powiat gołdapski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonna kirdeosas. Pirneb põhjas Venemaaga (Kaliningradi oblastiga). Maakonna keskus asub Gołdapi linnas.
Gołdapi maakond moodustati 1. jaanuaril 2002 Olecko-Gołdapi maakonna jagamise tulemusel.
Haldusjaotus.
Maakonna ainus linn on Gołdap.
Gołdapi maakonnas on kolm valda:
Hans Rebane (1858–1930)

Hans Rebane (28. veebruar 1858 Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond – 30. detsember 1930 Imavere) oli Imavere koolmeister ning Eesti esimese Imavere Ühispiimatalituse asutaja.
Koolis käis Suure-Jaani kihelkonnakoolis ja õpetajaeksami sooritas Tartus Hollmanni seminaris.
Ta töötas õpetajana Olustveres ja Pärstis, alatest 1879. aastast Imavere valla Järavere koolis.
Imavere ühispiimatalituse asutamisel oli suur roll Rebasel koos Imavere ärksamatele põllumeestega, selle tarvis kutsuti 1907 ellu Põltsamaa Põllumeeste Seltsi Imavere haruselts, mille kirjatoimetaja oli Hans Rebane.
Isiklikku.
Hans Rebase vend Jüri Rebane oli Petrogradis keisrikoja aednik.
Hans Rebasel oli kokku 6 last: Paul Rebane, Heino Rebane, Ludmilla Grosholm (Milli Rebane), Vidrik ← Friedrich Rebane, Aime Rebane, Elga Murumets (Rebane).
Tähistatav

Tähistatav (ing: "signified"; prantsuse: "signifié") on märgi tähenduse osa, see mõiste, kujund või mõte teadvuses, millele märk viitab.
Ferdinand Saussure'i keelemärgi kahesuse mudelis tähistatav on eseme tähendus märgisüsteemis.
Nidzica maakond

Nidzica maakond (poola "powiat nidzicki") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Nidzica linnas.
Nidzica maakond moodustati 1752. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid loodi uuesti haldusreformi käigus 1999. aastal.
Haldusjaotus.
Maakonna ainus linn on Nidzica.
Nidzica maakonnas on neli valda:
Węgorzewo maakond

Węgorzewo maakond (poola "powiat węgorzewski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonna põhjaosas. Piirneb põhjas Venemaaga (Kaliningradi oblastiga). Maakonna keskus asub Węgorzewo linnas.
Węgorzewo maakond moodustati 1. jaanuaril 2002.
Haldusjaotus.
Maakonna ainus linn on Węgorzewo.
Węgorzewo maakonnas on kolm valda:
Kętrzyni maakond

Kętrzyni maakond (poola "powiat kętrzyński") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonna põhjaosas. Piirneb põhjas Venemaaga (Kaliningradi oblastiga). Maakonna keskus asub Kętrzyni linnas.
Kętrzyni maakond moodustati 18. sajandil, kuid likvideeriti 1975. aastal. Maakond loodi uuesti haldusreformi käigus 1999. aastal.
Haldusjaotus.
Maakonnas on kolm linna: Kętrzyn, Korsze ja Reszel.
Kętrzyni maakonnas on viis valda:
Nowe Miasto Lubawskie maakond

Nowe Miasto Lubawskie maakond (poola "Powiat nowomiejski") on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonna kaguosas. Maakonna keskus asub Nowe Miasto Lubawskie linnas.
Nowe Miasto Lubawskie maakond moodustati 1818. aastal, kuid likvideeriti 1975. aastal. Maakond loodi uuesti 1999. aastal haldusreformi käigus.
Haldusjaotus.
Maakonna ainus linn on Nowe Miasto Lubawskie.
Nowe Miasto Lubawskie maakonnas on neli valda:
Martti

Martti on soomepärane mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Martti 531 mehel. Martti oli siis Eestis populaarsuselt 275. mehenimi. Martti oli keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus oli 35). Kõige populaarsem oli eesnimi Martti vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,65.
Matti (eesnimi)

Matti on soomepärane mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Matti 409 mehel. Matti oli Eestis populaarsuselt 323. mehenimi. Matti oli keskmiselt 68 aasta vanune (mediaanvanus oli 73). Kõige populaarsem oli eesnimi Matti vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 19,47.
Vella

Vella on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Pärismaisena esinevad selle perekonna liigid Hispaanias, Marokos ja Alžeerias.
Johann von Vietinghoff

Johann von Vietinghoff oli Eestimaa aadlik, Järvajõe mõisa omanik.
Vietinghoffide suguvõsast põlvnenud Johann von Vietinghoff sündis Sandla ja Kuusnõmme mõisniku ning Saaremaa maanõuniku Reinhold von Vietinghoffi ning Anna von Bremeni pojana.
22. aprillil 1617 müüb Tuve von Bremen oma õepojale Johann von Vietinghoffle Järvajõe mõisa, koos selle juurde kuuluvate Naistevalla ("Naisewälli"), Järvajõe ("Jerwejegky") ja Karkuse ("Karkus") külade ja "Aegwid", "Hakeweide" ja "Mustewet" taludega.
22. märtsil 1622 on teda nimetatud meeskohtu kaasistujana. 17. jaanuaril 1628 on teda mainitud Viru-Järva meeskohtunikuna ning samas ametis veel 7. mail 1652. 20. veebruaril 1656 on teda mainitud komissarina.
Johann von Vietinghoff võis olla ka Eestimaa maanõunik.
Perekond.
Johann von Vietinghoff oli abielus Dorothea von Lodega, kes oli Ereda ja Pahkla mõisniku Robert von Lode ja Agnes von Luggenhuseni tütar. Abielust sündisid pojad:
Ewolt von Patkul

Ewold von Patkul (ka Ewold, Patkull; suri enne 24. veebruari 1647) oli Liivimaa aadlik ja Rootsi sõjaväelane.
Patkulite suguvõsast põlvnenud Ewold von Patkul sündis Lakstene ("Hohenheyde") mõisniku Jürgen von Patkuli ja Anna von Merbachi pojana.
Ta oli Lakstene, Patkule ("Gilsen") ja "Allekülli"i mõisnik.
1629. aastal oli ta Lihula linnusepealik.
Perekond.
Ewolt von Patkul oli abielus kahel korral. Esmalt abiellus ta Fromhold von Tiesenhauseni lese Gertrud von Tiesenhauseniga, kes oli "Naus"i mõisniku Dietrich von Tiesenhauseni ja Elisabeth von Fahrensbachi tütar. 
Oma teise abielu sõlmis ta 2. märtsil 1634 Anna von Ungerniga, kes oli Asote ("Assoten") mõisniku Heinrich von Ungerni lesk ja Aderkaši ning Patkule mõisniku ning Alūksne linnusepealiku Fromhold von Ungerni ja Anna Gutslevi tütar. Abielust sündis:
Pajunahkis

Pajunahkis ("Cytidia salicina") on seen "Vuilleminiaceae" sugukonnas.
Chris Evans

Chris Evans (täisnimi Chris Robert Evans; sündinud 13. juunil 1981 Bostonis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
John William Godward

John William Godward (9. august 1861 – 13. detsember 1922) oli inglise maalikunstnik, kes elas ja tegutses uusklassitsistliku ajastu lõpul.
Elulugu.
John William Godward sündis 1861. aastal Londoni eeslinnas Wimbledonis jõukas pangaametnike perekonnas. Ta oli viielapselise pere esiklaps, tema vanemad olid Sarah Eboral ja John Godward. John Williami vanemad suhtusid oma vanimasse poega üleolevalt, oletatavalt sel põhjusel oli ta ka täiskasvanueas eraklik ja häbeliku loomuga.
Ehkki vanemad olid John Williami kunstnikuks saamise vastu, otsustas noormees õpinguid alustada. Tema õpetaja oli Lawrence Alma-Tadema. Alma-Tadema oli John William Godwardi üks suurimaid toetajaid ja ühtlasi ka üks tema suurimaid eeskujusid kunstis.
Godward õppis kunsti ka Kuninglikus Kunstide Akadeemias. Aastal 1887 korraldati seal tema tööde näitus.
Aastal 1912 sõitis Godward koos ühe oma modelliga Itaaliasse. See katkestas lõplikult tema suhted perega. Aastal 1921 naasis Godward Inglismaale. Aastal 1922 tegi ta suitsiidi, pannes pea gaasiahju. Ta olevat endast maha jätnud kirjakese, milles seletas, et tundis, nagu oleks maailm liiga väike, et sellesse mahuksid nii John William Godward kui Pablo Picasso.
Kunstistiil.
John William Godwardit inspireerisid nii antiikaeg kui ka teda ümbritsenud viktoriaanlik elustiil. Teda võib kutsuda ka üheks "pilvedes hõljuvaks viktoriaani unistajaks" (inglise keeles "High Victorian Dreamer"), nagu seda olid paljud tema kaasaegsed.
Selleks, et saavutada oma kunstis ehedust ja visualiseerimisoskuses meistritaset, tegi Godward põhjalikku eeltööd, uurides nii antiigiaegseid rõivaesemeid kui ka antiikarhitektuuri. Teda kõnetasid iseäranis näiteks Pompei väljakaevamistel avastatud leiud, seinamaalingud ja ehitiste detailid, nagu näiteks sammaste ilustused. Godwardi maale iseloomustab kirgas värvigamma. Sel põhjusel liigitatakse ta vahel ekslikult prerafaeliitide hulka kuuluvaks. Nendest eristub ta muuhulgas teemavaliku poolest. Godwardi maalide põhiteemaks on unelevas olekus noored naised, keda esitletakse vaatajaile vahemereliste maastike ja antiikarhitektuuri elementide taustal vastavale ajastule iseloomulikus riietuses. Godward maalis enamasti ilusaid tumedapäiseid naisi. Kõige sagedamini on maalitud naistel seljas tuunika, ent Godward on teinud ka alastimaale. Godward oli tuntud oma materjalide tunnetamise oskuse poolest, tema maalidel visualiseeruvad vastanduvad pinnad nagu õhuke kangas ja kohev karusnahk, kivine marmorpind ja õrn naiseihu.
Maalide edasine saatus.
1995. aastal ostis Godwardi teose "Dolce far niente" 1905. aasta versiooni tuntud inglise helilooja Andrew Lloyd Webber.
Bernhard Liwe

Bernhard Liwe (ka von Lieven; u 1590–1649) oli Eestimaa aadlikust Rootsi sõjaväelane (rittmeister) ja mitme mõisa omanik.
Lievenite suguvõsast põlvnenud Bernhard Liwe sündis Liivi ("Parmel") ja Sooniste ("Soinitz") mõisniku ja Eestimaa aadlilipkonna oobersti Reinhold Liwe ning Margaretha von Fahrensbachi pojana.
1629. aastal juhtis ta rittmeistrina üht kompaniid värvatud ratsanikke, oli Eestimaa maamarssal.
Talle kuulusid Liivi ja Sooniste mõis.
Perekond.
Bernhard Liwe oli abielus Gertruda von Uexkülliga, kes oli Reinhold von Uexkülli ja Paadrema mõisa pärijanna Sophia von Uexkülli tütar. Abielust sündisid:
Puhkpillimuusika Koda

Puhkpillimuusika Koda MTÜ (inglise keeles "Windmill – Estonian Chamber of Wind Orchestra (Windmill – ECWO))" on 2017. aastal loodud organisatsioon, mis keskendub puhkpillimuusika edendamisele ja puhkpillimuusikaga tegeleva kogukonna arengule.
Puhkpillimuusika Koja eesmärk on edendada puhkpillimuusika traditsioone ning populariseerida pillimängu noorte ja täiskasvanute seas. Koda toetab noorte puhkpilliõppe ja orkestrimängu juurde kutsumist, loob võimalusi elukestvaks pillimänguks eri vanuserühmadele ning kaasab erineva muusikalise maitsega harrastajaid. Organisatsioon töötab orkestrimängu taseme tõstmise, kogukonda ühendavate sündmuste korraldamise ning rahvusvaheliste kontaktide loomise nimel. Lisaks kirjastab koda Eesti puhkpillimuusika ajalugu ja pärandit käsitlevaid materjale ning aitab kaasa uute teoste loomisele, tugevdades puhkpillimuusika rolli kultuurimaastikul.
President Kaljulaid Foundation MTÜ

President Kaljulaid Foundation MTÜ on 2021. aasta 20. oktoobril asutatud MTÜ.
Fond on sõnastanud kolm tegevussuunda:
Fond on kogunud Ukraina ajakirjanike abistamiseks ja hariduse toetuseks Ukrainas sadu tuhandeid eurosid.
IV liiga 2023

IV liiga 2023 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga, IV liiga 2023. aasta hooaeg, mis jagunes kaheks piirkonnaks – põhi/ida ja põhi/lääs. Põhi/ida piirkonna võitja Kristiine JK ja põhi/lääs võitja Tabasalu Ulasabat C.F. II vaheline finaalmäng lõppes Kristiine JK 3:0 võiduga ja krooniti IV liiga 2023. aasta üldvõitjaks.
Formaat.
Pärast põhiturniiri lõppu III liigasse tõusmiseks üleminekumänge ei toimu.
III liiga piirkondade 11.-12. kohale tulnud võistkonnad langevad järgmiseks hooajaks IV liigasse ja IV liiga mõlemas piirkonnas 1-4. kohale tulnud võistkonnad tõusevad otse III liigasse.
IV liiga põhi/ida.
Mängutulemused.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -3
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -4
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
IV liiga põhi/lääs.
Mängutulemused.
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 43
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : +2
 style="background: #FFDFDF;"|- : +2
 style="background: #FFDFDF;"|- : +2
 style="background: #FFDFDF;"|- : +2
 
IV liiga võitja.
Üldhooaja lõpus kohtuvad omavahel tsoonide võitjad ühes finaalmängus, et selgitada IV liiga üldvõitja.
Aidan Turner

Aidan Turner (sündinud 19. juunil 1983) on iiri näitleja. 
Kääbiku filmides mängis ta Kilit. 
Eesti televaatajale on ta tuntud seriaalist "Poldark".
Berg (Alam-Austria)

Berg on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas. See oli kuni 1996. aastani koos Wolfsthaliga Wolfsthal-Bergi valla osa.
Slovakkiaga on piiripunkt, üle piiri asub Bratislava eeslinn Petržalka. Alates 21. detsembrist 2007 seoses Slovakkia Schengeni viisaruumiga ühinemisega piiripunktis enam kontrolli ei teostata.
Berg asub Hundsheimeri mägede eelmägedes, Königswarte (344 m) jalamil.
Nahksepa Tiidu Märdi ülestõus

Nahksepa Tiidu Märdi ülestõus oli Põhjasõja algul, 1702.–1703. aastal aset leidnud Õisu talupoegade mäss, mille juhiks oli Nahksepa Tiidu Märt. 
Ülestõusu ülevaade.
Peale Rootsi vägede kaotust Hummuli lahingus 1702. aastal puhkes Õisu ümber talupoegade ülestõus, mille juhiks sai Abja-Paluoja lähedal asuvast Nahksepa talust pärinev Nahksepa Tiidu Märt. Samal aastal põletas talupoegade salk Märdi juhtimisel maha Õisu mõisa, mille tolleaegne rentnik oli Johann Christoph Schönfelt. 
1703. aastal kogunes Nahsepa Tiidu Märt koos 70–80 talupojaga Õisu äärde metsa ning ähvardas mõisa taas põlema panna. Schönfelt suutis Märdi kinni püüda ning aita lukustada, kuid ta päästeti sealt teiste talupoegade poolt. 
Sama aasta oktoobris saabusid Nahksepa Tiidu Märdi salk ning ka üks Vene rüüstesalk leitnant Römmelingi omanduses oleva Raadi karjamõisa juurde, mille nad siis põlema panid.
Eric McCormack

Eric James McCormack (sündinud 18. aprillil 1963) on Kanada-Ameerika näitleja, produtsent ja kirjanik. 
Ta on tuntud Will Trumanni sarjas "Will &amp; Grace".
MGM-140 ATACMS

MGM-140 ATACMS (inglise keeles Army TACtical Missile System, sõna-sõnalt 'armee taktikaline raketisüsteem') on Ameerika Ühendriikide ettevõttes Lockheed Martin toodetav tahkel kütusel töötav pind-pind-tüüpi taktikaline ballistiline rakett, laskekaugusega kuni 300 km.
ATACMS laskemoona saavad kasutada mitmikraketiheitjad M270 MLRS ja M142 HIMARS.
Iskandar Hatloni

Iskandar Hatloni ( tadžiki keeles Искандар Хатлонӣ; oktoober 1954 – 21. september 2000) oli Tadžikistani ajakirjanik, kes töötas Raadio Vaba Euroopas ja mõrvati Venemaal Moskvas, seoses Teise Tšetšeenia sõja kajastamisega.
Elu.
1980. aastatel, kui Nõukogude Liidus algas glasnost, alustas Hatloni tööd BBC korrespondendina. 1996. aastal sai temast Prahas asuva Raadio Vaba Euroopa tadžiki keeleosakonna korrespondent. Lisaks ajakirjanduslikule tööle oli Hatloni silmapaistev poeet ja avaldas neli värsiköidet. 
Enne surma oli Hatloni määratud Moskvasse, et repoteerida inimõiguste rikkumistest Tšetšeenias. 
Mõrv.
2000. aasta 22. septembri õhtul ründas Hatlonit tema Moskva korteris tundmatu kirvega kallaletungija. Hatloni sai kaks lööki pähe ning komberdas seejärel tänavale ja kukkus kokku. Hiljem leidis ta mööduja ja ta viidi Moskva Botkini haiglasse, kus ta samal õhtul raskesse peahaavasse suri. 
Spekulatsioonid Hatloni mõrva ümber on keskendunud tema kajastustele Tšetšeenia sõjast, mis on poliitiliselt tundlik teema, mis tõi suurt ohtu seda teemat kajastavatele Venemaal asuvatele ajakirjanikele. Just eelmisel kevadel mõrvati Novaja Gazeta Igor Domnikov, kes kajastas Venemaa relvajõudude õigusrikkumisi Tšetšeenias. Raadio Vaba Euroopa kajastus Tšetšeenia konfliktist oli pannud Venemaa meediaministeeriumi aasta alguses välja kuulutama, et sõltumatu raadiojaam on "meie riigi vastu vaenulik". Moskva politsei algatas Hatloni mõrva uurimise, kuid kedagi pole vahistatud. 
Hatlonist jäid maha tema naine Kimmat ja tütar eelmisest abielust. Ta maeti oma kodumaale Tadžikistani.
Aleksei Sidorov

Aleksei Sidorov (29. detsember 1971 – 9. oktoober 2003) oli Venemaa ajakirjanik, ajalehe "Toljati Obozrenije" peatoimetaja Venemaal Samara oblastis Togliattis. Ta oli tuntud vene maffia uurimise poolest. Sidorov tapeti organiseeritud kuritegevuse poolt korraldatud palgamõrva käigus. 
Isiklik.
Aleksei Sidorov elas koos oma naisega Venemaal Togliattis asuvas korterikompleksis. Tal oli teadaolevalt üks laps (Leonid Sidorov). 
Karjäär.
Sidorov alustas kohaliku ajalehe "Toljati Obozrenije" ajakirjanikuna. Ta töötas oma mentori Valeri Ivanovi alluvuses, kes oli 2002. aastal toimetaja. Ta sai tuntuks Vene maffia tehingute uurimisega. Sidorov asus lehe peatoimetaja ametikohale pärast Ivanovi mõrvamist Vene maffia poolt ning jätkas Ivanovi tööd ja juhtis kogu lehe juurdlusreportaaže kuni oma surmani kuus kuud hiljem. Ivanovi mõrva ajal ütles Sidorov "New York Timesile" : "Nad ei saa meid kõiki tappa." Seejärel mõrvati ta umbes kuus kuud hiljem. 
Surm.
Sidorovi abikaasa Olga Lapitskaja ootas teda 9. oktoobril 2003 tagasi, kui kuulis Sidorovi uksekella abil abi kutsumas. Ta jooksis trepist alla, et avastada, kuidas mees nende hoone trepil veritseb. Ta helistas kiirabile, kuid isegi nende saabumisel ei elanud Sidorov oma haavu üle. Pärast uurimist selgus, et Alekseid ründasid kaks meest tema kortermaja juurde kõndides. Teda pussitati korduvalt ja jäeti surema. Kui algselt teatati, et Sidorovi surm ei olnud Vene maffiaga seotud, siis edasine uurimine näitas, et ta oli tegelikult maffia palgamõrva ohver. Mõlemat juhtumit pole kunagi lahendatud. 
Reaktsioonid.
Sidorovi surm tekitas Venemaal uusi arutelusid ajakirjanike ohutuse üle. PEN America kirjutas president Dmitri Medvedevile kirja, milles nõudis uurimist, et lõpetada puutumatus Venemaal mõrvatud ajakirjanike juhtumite puhul. 
UNESCO peadirektor Kōichirō Matsuura mõistis ajakirjaniku surma hukka: "Aleksei Sidorovi mõrv tähistab järjekordset rünnakut demokraatia ja läbipaistvuse vastu Venemaal ning see tuleb sellisena hukka mõista."
Berent Berge

Berent Berge (ka Berenth Berg) oli Saaremaa aadlik, Saaremaa stiftifoogt 1521–1523 ning piiskoplik nõunik.
Ta oli Saaremaa stiftifoogt 1521–1523. 1541. aastal on teda mainitud Saare-Lääne piiskopi nõunikuna.
Tõenäoliselt kuulusid talle Käesla, Loona, Suure-Kaarma ja Koikla mõis.
Perekond.
Berent Berge oli abielus kahel korral. Tema esimene abikaasa oli Käesla mõisa pärijanna Anna Orgas (Orgies), kes oli Käesla mõisniku Heinrich Orgase ja Anna Korveri tütar. Abielust sündis tütar:
Tema teine abikaasa oli Jutta von Uexküll, kes oli Oti mõisniku Otto von Uexkülli ja Agneta Molleri tütar. Abielust sündisid:
Kuusesüldik

Kuusesüldik ("Exidia saccharina") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Karvane korallnarmik

Karvane korallnarmik ("Hericium cirrhatum") on kandseente hõimkonna "Agaricomycetes" klassi kuuluv liik seeni.
Artjom Zdunov

Artjom Zdunov (sündinud 18. mail 1978 Kaasanis) on Venemaa Mordva Vabariigi juht alates 29. septembrist 2021.
Zdunov on sündinud Kaasanis ja on rahvuselt ersa.
Ta on töötanud Tatarstani asemajandusministri (2010–2014) ja majandusministrina (2014–2018).
Ploomitaelik

Ploomitaelik ("Phellinus tuberculosus") on liik seeni taelikuliste ("Hymenochaetaceae") sugukonnast, taelikulaadsete ("Hymenochaetales") seltsist.
Libliktagel

Libliktagel ("Trametes versicolor") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Detsember 2023

Detsember 2023, kroonika.
2023. aasta detsember algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva hiljem pühapäeval.
Ripsmeline maatäht

Ripsmeline maatäht ("Geastrum fimbriatum") on kandseente liik maatäheliste sugukonnast.
Sikorsky R-4

Sikorsky R-4 (USA mereväes ja rannavalves Sikorsky HNS-1, Suurbritannias Hoverfly) on kahekohaline, kolmeharulise rootori ja radiaalmootoriga Ameerika Ühendriikide helikopter, mille konstrueeris Igor Sikorski. R-4 oli esimene masstoodetud ning esimene Ameerika Ühendriikide armee õhuvägede, mereväe, rannavalve ja Suurbritannia kuningliku õhuväe ning mereväe poolt kasutusse võetud helikopter.
Grünthal

Grünthal on saksapärane perekonnanimi.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Grünthal 121 inimesel: 56 mehel ja 65 naisel. Perekonnanimede levikult oli Grünthal meeste puhul 1801. ja naiste puhul 1675. kohal. Perekonnanimi Grünthal on levinuim Rapla maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 3,24.
Gabriel Suazo

Gabriel Alonso Suazo Urbina (sündinud 9. augustil 1997 Santiagos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja või poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Toulouse ja Tšiili jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Tšiili klubis Colo-Colo, mille põhimeeskonnas debüteeris ta riigi kõrgliigas 2015. aasta oktoobris. Colo-Cologa tuli ta Tšiili meistriks kolm korda, lisaks võitis ta klubiga kolm korda ka riigi karikavõistlused ja superkarikafinaali. 2022. aastal valiti Suazo Tšiili kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Toulouse'iga. Samal aastal võitis ta klubiga Prantsusmaa karikavõistlused.
Tšiili jalgpallikoondise juurde kutsuti Suazo esmakordselt 2016. aasta mais, kuid koondisedebüüdi tegi ta lõpuks 2021. aasta novembris MM-i valikmängus Paraguay vastu.
Kamm-maatäht

Kamm-maatäht ("Geastrum pectinatum") on kandseente liik maatäheliste sugukonnast.
Soode taastamine

Soode taastamine on protsess, mille eesmärgiks on taastada inimeste poolt hävitatud (peamiselt sookuivenduse tagajärjel) loodusliku soo alad, selleks, et taastada soode ökosüsteemi omadused ja bioloogiline mitmekesisus.
Taastamise vajalikkus.
Soode taastamine on oluline, et tagastada sooloomadele ja -taimedele nende looduslik elupaik, et säiliks bioloogiline mitmekesisus. Paljud sootaimed on kohastunud karmide kasvutingimustega soos, mistõttu on nad mujal ökosüsteemides konkurentsivõimetud. Sookuivenduse puhul langeb pinnavee tase madalamale ja suureneb toitainete sisaldus ehk soo eutrofeerub, mistõttu kaotavad madalakasvulised sootaimed eelise ja kasvama hakkavad kiire ja kõrge kasvuga taimed.
Soode taastamisega väheneb kasvuhoonegaaside emissioon. Kuivendatud sood vabastavad suures koguses süsinikdioksiidi, mida turvas tuhandeid aastaid sidunud on, samas kui looduslik soo seob atmosfääri süsinikku. Kuivendatud soid peetakse Eestis teiseks kõige suuremaks süsiniku allikaks (suurimaks on tööstus).
Sood on oluliseks ühenduseks põhja- ja pinnavee vahel ja jõgede vooluhulkade reguleerijaks. Turvas ja turbasamblad filtreerivad saastunud pinnavett, puhastavad reostunud pinnavett ja suudavad tänu tugevale imamisvõimele puhastada soovett isegi raskmetallidest. Sood moodustavad mitmetes maailma paikades olulise tarbeveevaru. Turbaalad ehk turbamaad (sood ja soostunud maad kokku) sisaldavad 10% kogu maailma magevee varudest.
Taastamise võtted.
Soode taastamise olulisimaks osaks on veetaseme taastamine. See on vajalik selleks, et taastuks soo ökosüsteemile omane taimestik, millest saaks tekkida turvas.
Enim kasutatavateks veetaseme taastamise meetoditeks on kuivenduskraavide täitmine (turba või mineraalmullaga) või kraavidesse paisude rajamine. Paisude rajamiseks kasutatakse materjale, nagu turvas, mineraalmuld, plastik, puit või segu erinevatest materjalidest.
Olukorras, kus kuivendatud soosse on kasvanud puud ja põõsad, võib olla vajalik need eemaldada, et suurendada valguse kättesaadavust ja vähendada konkurentsi soo taimestikule. Juhul kui soos ning selle piirkonnas puuduvad sootaimed täielikult, on vajalik need sinna istutada.
Taastumisprotsess on pikaajaline, kuna turba teke ja ladestumine võib kesta sajandeid. Soode taastamisel on vajalik teostada palju mõõtmist ja modelleerimist ning taastamise võtted nõuavad rahalisi ressursse, mistõttu on taastamistegevused üldiselt keerulised. Taastamistegevustega on vajalik järjepidevalt tegeleda, et soole iseloomulik taimestik saaks võimalikult efektiivselt soid taasasustada, näiteks võib vajalik olla füüsiliselt eemaldada mullakihtidesse kuhjunud lämmastikku. Eestis on taastatud soid erinevate programmide raames, nt projektid “Life Peat Restore” ja “Life Mires of Estonia”.
Kentoverse

"Kentoverse" on Kento Masuda üheteistkümnes stuudioalbum, mis ilmus 21. detsembril 2021 tema enda plaadifirma Kent On Music, Inc. kaudu. Album koosneb viiest loost ja selle produtseeris Kento Masuda koostöös Gary Vandyga. 
"Kentoverse'is" kõlanud lood salvestati Kento Masuda stuudios Jaapanis Tokyos ning seejärel miksis ja masterdas kaasprodutsent Gary Vandy Ameerika Ühendriikides Miamis.
"Kentoverse" on muusikaprojekt, kus Masuda ammutas inspiratsiooni koroonapandeemia kogemusest. See ületab traditsioonilised žanriklassifikatsioonid, segades sujuvalt klassikalise, "ambient"- ja kaasaegse muusika elemente. "Kentoverse'i" albumi üks tähelepanuväärsemaid aspekte on eri teemadest inspireeritud tellimuskompositsioonide lisamine. See hõlmab nii Universumi Suure Arhitekti vabamüürlaste teemal tellitud kompositsiooni kui ka Rurikovitši maja jaoks loodud kuninglikku marssi.
Lisaks muudele koostööprojektidele ja muusikaetteastetele on Kento Masuda sõlminud koostööpartnerluse Euroopa Kultuuri Toetusfondiga. Selle koostöö osana esitab ta rea "live"-esitusi, mis sisaldavad kompositsioone albumilt "Kentoverse".
Bruck an der Leitha

Bruck an der Leitha ("Sild üle Leitha") on linn "(Stadtgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas Burgenlandi piiri ääres, mida tähistab Leitha jõgi.
Ajalugu.
Bruckist ja selle ümbrusest on leitud neoliitiliste tööriistade osi, mis teeb tõenäoliseks, et seal oli sel ajal asula. Rooma ajal ristus kaks suurt maanteed, millest üks oli Merevaigutee ja teine ühendus "Via Militarisega". Tähtis Rooma armee laager Carnuntum asus vaid kümme miili Bruckist kirdes Merevaigutee ääres. Väidetavalt oli Bruckis "Schloss Pruggi" asukohas (Harrachi hertsogi linnus) Rooma kindlustus, millest üks osa kannab siiani nime "Rooma torn" (kuigi see ehitati keskajal).
Pärast Rooma riigi lõppu pärinevad esimesed jäljed uuest asustusest umbes 900. aastast. Sellest ajast pärinevad hauad näitavad Ungari ja hilisemat Frangi/Baieri mõju. 1074. aastal on asula esmakordselt dokumenteeritud kui "Aschirichesprucca" ja 1239. aastal tõsteti see linna staatusesse. 13. sajandil ehitati Bruck vanast asulast kirdes ristkülikukujulise tänavaskeemi järgi ümber.
Kuigi Brucki on sellest ajast üsna tugevalt kindlustatud, ei mänginud ta sõjalises konfliktis kunagi olulist rolli. Pikkade sõdade ajal Osmanite riigiga olid kindlustused juba vananenud, nii et Bruck ei püüdnud isegi Türgi vägedele vastu panna, kui nad aastatel 1529 ja 1683 Viinile lähenesid (Viini piiramine). Seetõttu Brucki ei hävitatud (erinevalt teistest linnadest nagu Hainburg).
Pärast seda perioodi Bruck õitses ning sellest sai oluline veinitootmise ja -kaubanduse keskus. Napoleoni sõdades oli Bruck Austria armee manöövrite keskus, mis jäi 19. sajandil sinna. 1867. aastal püstitati oluline alaline sõjaväebaas. Pärast Esimese maailmasõja lõppu 1918. aastal Austria-Ungari lagunes. Suurem osa Bruckist kuulus Austriale, kuid sõjaväebaas ja pearaudteejaam asusid Ungari poolel piiri (seda Brucki osa nimetatakse Bruckneudorfiks).
1921. aastal, kui Ungari lääneosa "Burgenlandi" nime all Austria territooriumiga ühendati, jäi Bruck Alam-Austria ja Burgenlandi liidumaade vahel jagatuks. Bruck an der Leithast sai samanimelise ringkonna keskus. Vaatamata Brucki naabruses asuvale olulisele sõjaväebaasile ei mõjutanud Teine maailmasõda linna kuigi palju. Tänapäeval on Bruckis umbes 7300 elanikku ja see on endiselt ringkonna halduskeskus. Olulised vaatamisväärsused on linnamüürid 13. sajandist, barokk-kirik ja Harrachi hertsogite vana linnus "Schloss Prugg".
Tänapäeval õitseb linn energeetikavaldkonnas. Selle lähedal on suur tuulepark (võimalik, et 60 MW), mis toodab linna kogu elektrienergia. Tegelikult toodab tuulepark rohkem energiat kui linn tarbib, nii et linn saab sellest energiamüügi kaudu kasumit.
Ebergassing

Ebergassing on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Bruck an der Leitha ringkonnas. Varem kuulus see Wien-Umgebungi ringkonda, mis kaotati 2016. aasta lõpus.
Natalja Aljakina-Mroszek

Natalja Aljakina-Mrozek ( ; ca. 1955–17. juuni 1995) oli Venemaa ajakirjanik, kes töötas Saksamaa raadiouudisteagentuuris Rufa Rundfunk-Agenturdienste ja ajakirjas Focus Venemaal Budjonnovskis, kui ta Esimese Tšetšeenia sõja ajal tapeti.
Eraelu.
Natalja Aljakina-Mrozek oli tapmise ajal 40-aastane. Ta oli abielus Gisbert Mrozekiga, kes oli samuti Rufa ajakirjanik.
Surm.
Natalja Aljakina-Mrozekit ja tema autojuhti tulistas Vene sõdur soomuki kuulipildujast 17. juunil 1995 pärast armee kontrollpunkti läbimist, ta oli teel kajastama Budjonnovski pantvangikriisi. Tema abikaasa Gisbert Mrozek viibis samuti autos, kuid ei saanud vigastada. Aljakina-Mrozek suri mõni minut hiljem kuulihaavasse kaelas.
Uurimine.
Vahetult pärast juhtunut algatas Venemaa kohtunik ettekavatsetud mõrva uurimise. Hiljem mõisteti Vene sõdur, reamees Sergei Fedotov, süüdi oma relva hooletus käsitlemises, kuid kohtunik peatas tema kui Tšetšeenia sõjas osaleja karistuse.
Anatoli Levin-Utkin

Anatoli Levin-Utkin (; 17. august 1957 – 24. august 1998 Peterburi) oli Venemaa ajakirjanik, nädalalehe Juriditšeski Peterburg Segodnja asetoimetaja ja kaasasutaja.
Mõrv.
Ta tapeti 21. augustil 1998 röövimise käigus väljaspool oma kodu. Rünnak arvatakse olevat seotud kahe Venemaa tolli ja salateenistust käsitleva uurimisaruandega, mille ta avaldas nädal varem. Rünnaku käigus peksti teda rängalt ja temalt varastati kohver, mis sisaldas infot kolmanda aruande kohta. Päeval, mil teda rünnati, töötas Levin-Utkin oma uurimissarja kolmanda aruande kallal, mis sisaldas korruptsioonisüüdistusi FSB äsja ametisse nimetatud juhi Vladimir Putini suunas.
Riho Terras (matemaatik)

Riho Terras (13. juuni 1939 Tartu – 28. november 2005 San Diego) oli eesti-ameerika matemaatik.
Ta õppis Saksamaal Ulmis ja emigreerus 1951. aastal koos emaga USA-sse. 1965. aastal pälvis ta Milton Abramowitzi auhinna uurimistöö eest Marylandi ülikoolis. Ta kaitses doktoriväitekirja 1970. aastal Illinoisi ülikoolis ja sai doktorikraadi.
Ta on tuntud 1976. aastal avaldatud Collatzi konjektuuri kohta käiva Terrase teoreemi järgi.
Ta oli abielus matemaatik Audrey Terrasega.
Corbie psalter

Corbie psalter on 9. sajandi alguses Corbie kloostris kirjutatud ja illumineeritud käsikirjaline psalter, mis asub Amiensis (Bibliothèque Louis Aragon d'Amiens, Ms.18).
Ajaloost.
Käsikiri valmis 9. sajandi alguses Karolingide aja ühe mõjukama ja produktiivsema hariduskeskuse, Corbie kloostri skriptooriumis. Psalter on ära nimetatud 11. sajandi kloostri raamatukogu inventarinimestikus. Prantsuse revolutsiooni ajal viidi käsikiri Amiensi, kus see asub siiani.
Kirjeldus.
Corbie psalter koosneb 144 pärgamentlehest mõõdus 275 × 168 mm. Tekst on kirjutatud karolingide minusklis kahes veerus. Psaltris on 150 ladinakeelset psalmi gallikaani versioonis ja psalm 151, samuti "canticum"id, Athanasiose usutunnistus ja litaaniad.
Käsikiri on tähelepanuväärne oma initsiaalide poolest, olles varastest psaltritest üks tihedamini illumineerituid. Psaltris on 156 ornamenteeritud või jutustava stseeniga kaunistatud initsiaali iga psalmi ja laulu alguses. Initsiaalid kujutavad nii loomi kui ka Piibli tegelasi-inimfiguure, sõjamehi ja vaimulikke. Esimesed initsiaalid on värvitud rohelise, lilla või kollase värviga. Alates folio 108 on need värvimata, vaid joontega.
Corbie psaltri initsiaale kaunistab iiri-anglosaksi kunstist mõjutatud põimornamentika ja nn haarava looma motiiv, germaani hilise loomastiili pärand. 
Käsikiri ei olnud mõeldud liturgial kasutamiseks, vaid isiklikuks lugemiseks. Iga initsiaal peaks esindama psalmi lugeva inimese meeleseisundit ja illustratsioonidest on välja loetud lugeja kujutamist tema suhtes tekstiga; esimesel initsiaalil on Jumal kujutatud teksti autorina.
Välislingid.
Manuscrits de la Bibliothèque d'Amiens. Psautier, avec cantiques et litanies (Digitaliseeritud käsikiri portaalis gallica.bnf.fr)
Andja (film)

"Andja" on 2014. aasta Ameerika ulmefilm, mis põhineb samanimelisel romaanil (1993).
Osades on Jeff Bridges, Brenton Thwaites, Odeya Rush, Meryl Streep, Alexander Skarsgård, Katie Holmes, Cameron Monaghan, Taylor Swift ja Emma Tremblay.
Sälinkää

Sälinkää (rootsi keeles "Sellinge") on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Mäntsälä vallas, 70 km kaugusel Helsingist. 
Elanike arv on 250.
Mäntsälä

Mäntsälä on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Mäntsälä vallas, 60 km kaugusel Helsingist. 
Elanike arv on 11000.
Vigased pruudid (film 2023)

"Vigased pruudid" on Eesti mängufilm Eduard Vilde samanimelise humoreski ainetel. Filmi võtted toimusid 2022. aastal peamiselt Lihula lähistel Laasu talus.
Algmaterjal.
Humoresk "Vigased pruudid" ilmus esmakordselt 1888. aastal Eduard Vilde naljajuttude kogumikus "Kõtistamise kõrred". Kordustrükid ilmusid 1907. ja 1913. aastal.
Sisu.
Läänemaal asuva Lipuvere talu peremees Mart on eelmise sajandivahetuse aegne kange eesti taluperemees, päritolult mulk. Ta ei kuula kedagi ja talitab ikka nii, nagu tema isa teda omal ajal õpetas. Oma laste eluõnne on Mart ära otsustanud, nii et tütred Miina ja Leena ainult mulkidest vennapoegadele Jaagule ja Ennule kõlbavad. Ei aita siin tüdrukute ohked ega kaebed, sest südamed hoiavad hoopis kohalike noormeeste Joosepi ja Juhani poole. Et sõnad ja veenmine isa meelt ei muuda, tuleb appi võtta kavalus. Plaan mulkidest väimehi ninapidi vedada muutub sündmuste arenedes üha pöörasemaks, kuni Joosep ja Juhan naisteriietes "vigaseid pruute" mängides üritavad saabunud mulgi kosilasi ära ehmatada, nii et need koduteele tagasi pööraksid.
Mängufilmi treiler.
2023. aasta Iisraeli-Ḩamāsi sõja ajal toimunud veresaunade loend

See on 2023. aasta Iisraeli-Ḩamāsi sõja ajal aset leidnud veresaunade loend.
Taust.
Ligikaudu 2500 Hamasi terroristi korraldasid 7. oktoobril 2023 kooskõlastatud rünnakud Iisraeli eelpostidele ja asundustele, põletades maju, tappes sadu tsiviilisikuid ja röövides veel sadu Gazasse. Hamas saatis samal päeval välja üle 5000 raketi. Iisrael vastas sõjaseisukorra väljakuulutamisega.
Kuigi hukkunute arv on endiselt ebaselge, mõrvati nende esialgsete rünnakute käigus vähemalt 600 tsiviilisikut ja vähemalt 200 tsiviilisikut rööviti Gaza sektorisse. Teised tsiviilisikud rööviti mõneks ajaks, kuid päästeti vasturünnakute kaudu. Rünnaku esimeste päevade lõpuks oli Iisraelis tapetud ligikaudu 1300 inimest – peamiselt Iisraeli tsiviilisikud, kuid nende hulgas üle 75 välisriigi kodaniku. See oli Iisraeli ajaloo veriseim veresaun.
Harvjalgsed

Harvjalgsed kuuluvad hulkjalgsete alamrühma. Teadaolevalt on neid maailmas umbes 830 liiki. Harvjalgsed elutsevad peamiselt mullas, vanas puidus ja lagunenud lehtede all.
Anatoomia.
Harvjalgsed on umbes 0,5–2 mm pikad, silindrilise kehaehitusega ja enamasti kas pruuni või valget värvi. Iseloomulikuks tunnuseks on lihtsustatud kehaehitus, neil puuduvad silmad ja süda. Pea on allapoole suunatud ning väike, seal paiknevad meeleorganid, mis on valguse suhtes tundlikud. Olemas on ülalõuad ja alahuul, tavaliselt 10 paari jäsemeid ja 5 paari meelekarvu, mis on pikad ja paiknevad keha külgedel.
Harvjalgsed tehakse kindlaks enamasti nende tagumiste päraku plaatide järgi. Plaadi omadusi nagu suurust, kuju ja struktuuri kasutatakse liikide eristamiseks.
Käitumine ja toitumine.
Harvjalgsetel esineb omamoodi liikumismuster, mida iseloomustavad energilised sööstud ja äkilised suunamuutused. Nad toituvad peamiselt hallitusest, seentest ja taimede juurekarvadest. Nende kehad on kaevamiseks ja uuristamiseks liiga pehmed, mistõttu liiguvad harvjalgsed juurte ja lõhede järgi pinnases, mõnikord kuni põhjavee pinnani välja.
Elutsükkel.
Harvjalgsete munad arenevad läbi lühikese arengupausi embrüonaalse arengu lõpus ja enne esimest vastsestaadiumi. Vastsed kasvavad mitmete koorumiste kaudu ja sarnanevad üldjoontes täiskasvanud isenditega, kuid nad on väiksemad ning väiksem keha segmentide ja erinevate meelekarvakeste arv. Esimese vastsestaadiumiga kaasnevad 3 või 6 jalgade paari, kuid see arv suureneb iga koorumisega nii, et täiskasvanud isenditel võib olla 9–11 jalgade paari.
Süstemaatika.
Maailmas on harvjalgseid kirjeldatud umbkaudu 700 liiki, kes kuuluvad kahte seltsi: "Hexamerocerata" ja "Tetramerocerata", ning viide perekonda.
Lorenzo Monaco

Piero di Giovanni (u 1370 – u 1425) oli 15. sajandi alguse Firenze üks juhtivaid maalikunstnikke. Teda tuntakse nimega Lorenzo Monaco (munk Lorenzo), kuna ta võttis nime Lorenzo, kui astus 1391. aastal Camaldolese kloostrisse Santa Maria degli Angeli. Teda on peetud Giotto stiili viimaseks oluliseks esindajaks enne renessansirevolutsiooni, mis saabus koos Fra Angelico ja Masaccioga.
Monaco looming ja stiililised huvid esindavad Firenze kunstis kullatud tausta hiilguse lõppu. 
Elulugu.
Monaco noorpõlve kohta on teada vaid see, et ta oli õpipoisiks Firenzes.
Lorenzo töötas Firenzes peaaegu 30 aastat, alates 1390. aastate keskpaigast kuni tema surmani umbes 1424. aastal. 1390. aastal astus ta rangesse Kamalduli mungaordusse Santa Maria degli Angeli kloostrisse, mis oli Firenze kultuurikeskus ja linnas populaarne asutus poliitilise eliidi seas. 
Võttes oma sünnipärase nime Piero di Giovanni asemel nimeks Don Lorenzo, keskendus ta usulistele uuringutele aastatel 1390 kuni 1395 või 1396, mil ta kloostrist lahkus, et alustada karjääri kunstnikuna - ametit, mille jaoks ta eeldatavasti oli juba teismelisena välja õppinud enne oma otsust astuda mungaelu ametisse. 
Tööd.
Lorenzo Monaco on tuntud eelkõige lopsakate ja suursuguste tahvelmaalide poolest, mille ta valmistas Santa Maria degli Angeli ja mõne muu valitud kloostriinstitutsiooni jaoks Firenzes.
Lorenzo Monaco kõige olulisem ja mõjukam teos oli "Neitsi kroonimine", mis oli allkirjastatud ja dateeritud veebruaris 1413 ning paigaldatud Santa Maria degli Angeli altarile.
Nir Ozi veresaun

Üllatusrünnakus Iisraeli vastu 7. oktoobril 2023 tungisid Gaza sektorist pärit Hamasi terroristid Lõuna-Iisraeli Nir Ozi kibutsisse. Nad mõrvasid hulga selle elanikke, põletasid maju ja röövisid tsiviilelanikke. New York Timesi andmetel tapeti või rööviti pantvangiks 400 elanikust umbes 180. Bild teatas, et kibutsis tapeti 20 ja rööviti 80 inimest, sealjuures The Jerusalem Post hindas samuti Nir Ozis röövitute arvuks 80. Veteranist sõjakorrespondendi aruanne teatas, et "umbes veerand Nir Ozi elanikest mõrvati, rööviti või sai väga raskelt vigastada. Ellujäänutel pole kohta, kuhu tagasi tulla."
Ellujäänud kibutsi liikmed evakueeriti Eilatisse.
Hamasi terroristid mõrvasid Nir Ozis Kedemi perekonna, sealhulgas Tamar Kedem Siman Tovi, tema abikaasa Yonatani (Johnny), tema äia, kaks 6-aastast tütart Shahar ja Arbel ning 4-aastase poja Omeri. Ühe eaka naise mõrva filmisid ja postitasid tema Facebooki seinale tema tapjad.
Üks Nir Ozist röövitu oli Poola-Iisraeli ajaloolane Alex Dancyg.
Anne Kahar

Anne Kahar (24. veebruar 1948 Tallinn – 12. oktoober 2023) oli eesti nahakunstnik.
Pärast Tallinna 46. Keskkooli lõpetamist 1966. aastal asus ta õppima Tallinna Pedagoogilisse Instituuti ja 1968. aastal Eesti Riiklikusse Kunstiinstituuti (ERKI) nahkehistöö erialale, mille lõpetas 1973. aastal. 
Anne Kahar töötas jalatsikombinaadis Kommunaar kunstnikuna ja 1978. aastast meistrina ERKI nahkehistöö kateedris, hiljem põhiliselt vabakutselisena, tegeledes lisaks nahatööle ka kunstilise kudumisega. ERKI lõpetamisest alates tegutses ta järjepidevalt ka lepingulise kunstnikuna ARS-i nahakunstiateljee juures, kavandades toodangut ja valmistades autoritiraaže. Samuti lülitus ta aktiivselt näitustegevusse, esiendes paljudel tarbekunstinäitustel Eestis, Lätis ja Soomes. Anne Kahari aktiivne kunstnikutöö jääb 1970.–1990. aastatesse. 
Anne Kahar oli Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Nahakunstnike Liidu liige.