tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kummastus

Kummastus on kirjanduses ja kunstis kasutatav võte.
Kunstis toimub asja väljatoomine tajumise rutiinist kummastuse ja raskepärase vormi kaudu. Asjad rebitakse lahti harjumuspärasest seostest. Tagajärjeks objekti eriline tajumine, mitte äratundmine.
"Kummastavaid" teemasid:
Carlos Ruiz Zafón

Carlos Ruiz Zafón (25. september 1964 Barcelona – 19. juuni 2020 Los Angeles) oli Hispaania kirjanik. 1993. aastast elas ta USA-s Los Angeleses.
Tema esimene romaan "El príncipe de la niebla" (1993) sai Edebé parima noorsooromaani kirjandusauhinna. Lisaks kirjutas ta veel kolm noorsooromaani: "El palacio de la medianoche" (1994), "Las luces de septiembre" (1995) ja "Marina" (1999).
2001. aastal avaldas Ruiz Zafón romaani "La sombra del viento" ("Tuule vari"), mis oli tema esimene täiskasvanutele suunatud teos. Raamatut müüdi miljoneid eksemplare üle maailma ning see on võitnud rahvusvahelisi auhindu. Ruiz Zafóni teoseid on avaldatud 45 riigis ja tõlgitud enam kui 30 keelde. Nende näitajate poolest on ta kõige edukam Hispaania kaasaegne kirjanik Javier Sierra (teoseid avaldatud 42 riigis) ja Juan Gómez-Jurado (teoseid avaldatud 41 riigis) kõrval.
Ruiz Zafóni teine romaan "Ingli mäng", eellugu "Tuule varjule", ilmus 2008. aasta kevadel. Need kaks teost koos pidid kirjaniku kava kohaselt moodustama osa neljast romaanist koosneva sarja.
Carlos Ruiz Zafón suri 19. juunil 2020 oma kodus Los Angeleses vähki.
Mõjutused.
Kuigi Ruiz Zafón ei tavatsenud kõneleda autoritest, kes teda inspireerinud on, kirjeldas ta meelsasti žanre, mis tema teoseid ja kirjutamisprotsessi on mõjutanud. Kõige enam rõhutas ta oma kiindumust 19. sajandi klassikalise kirjanduse vastu. Ühes intervjuus on ta öelnud, et tema lemmikute hulka kuuluvad Charles Dickens, Lev Tolstoi, Fjodor Dostojevski, Honoré de Balzac, Victor Hugo, Thomas Hardy, Alexandre Dumas, Gustave Flaubert. Teisalt on Ruiz Zafón kõnelnud ka oma huvist kriminaalromaanide vastu ning tõstnud esile näiteks Raymond Chandlerit, James M. Caini, George Pelecanost, Dennis Lehane’i, Michael Connellyt.
Lisaks kirjandusele inspireerisid teda filmid. Et Ruiz Zafón kirjutas ka stsenaariume, tunnistas ta mitmes intervjuus, et kujutleb oma romaanide tegevust piltidena nagu kineast.
Jelgava loss

Miitavi loss ehk Jelgava loss on Lätis Jelgavas asuv Baltimaade suurim barokkstiilis loss.
Lossi arhitekt on Bartolomeo Rastrelli ja see ehitati Kuramaa hertsogite residentsiks.
Lossi hakati ehitama saarele Lielupe jões 1738. aastal. Hoone valmis 1772. aastal.
Nõukogude ajast alates asub hoones Läti Põllumajandusülikool.
TKS

TKS oli aastail 1931–1939 Poolas toodetud tankett.
1934. aastal ostis Eesti kuus TKS tanketti.
Frank Ullrich

Frank Ullrich (sündinud 24. jaanuaril 1958 Trusetalis) on endine Saksa DV laskesuusataja ja praegune Saksamaa koondise peatreener. Olümpiavõitja (1980) ja üheksakordne maailmameister.
Kuna Ullrichi isa oli laskesuusatamisvõistlustel kohtunik, siis arvatavasti sai noor Frank Ullrich sealt huvi laskesuusatamisega tegelda. Esimest korda osales ta Saksa DV noorte meistrivõistlustel 1967. aastal. 1972. aastal sai ta 5. koha spartakiaadil. Juunioride maailmameistrivõistlustel 1975. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks teatevõistlusel.
Ullrich võitis olümpiakulla 10 km distantsil 1980. aasta olümpiamängudel Lake Placidis. Samadel mängudel sai ta veel hõbemedali nii 20 km distantsil kui ka 4×7,5 km teatesõidus. Neli aastat varem 1976. aasta OM-il Innsbruckis sai ta teatesõidus pronksmedali.
Maailmameistriks on Ullrich tulnud kokku üheksa korda aastatel 1978–1983. Maailma karikasarjas on ta võitnud neli korda (aastatel 1978, 1980, 1981 ja 1982) MK-üldkarika. Praegu on ta Saksamaa laskesuusatajate koondise peatreener.
Mati Lember

Mati Lember (sündinud 21. juulil 1985) on eesti jalgpallur, kes mängib Eesti meistriliiga klubis Tallinna Kalev. 2013. aastal lõpetas Tallinna Tehnikakõrgkoolis rakendusgeodeesia eriala.
Koondisekarjäär.
Oma koondisedebüüdi tegi Lember 30. novembril 2004, kui Kuningate turniiril Tais oldi vastamisi Tai jalgpallikoondisega. Lember viibis platsil kõik 90 minutit. Mängu normaalaeg lõppes 0:0, aga penaltiseerias kaotas Eesti 4:3. Lisaks temale tegi samas mängus oma koondisedebüüdi ka Tihhon Šišov. 2. detsembril samal aastal ja samal turniiril pidas ta ka oma teise (ja ühtlasi viimase) mängu koondises. Seekord tuli ta mängu vahetusest, kui 54. minutil lahkus väljakult Aleksandr Dmitrijev. Ungarile kaotati 5:0.
Metsik loodus (film)

"Metsik loodus" (inglise keeles "The Wild") on 2006. aastal filmistuudios C.O.R.E. valminud Ühendriikide arvutianimatsioon. Joonisfilm kestab 94 minutit. Filmi lavastas Steve Williams ja see esilinastus Eestis 22. septembril 2006.
Laskesuusatamine 1980. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 1980. aasta taliolümpiamängudel toimus 16.–22. veebruarini Lake Placidis ja oli kuuendat korda taliolümpiamängude kavas. Mängudel võisteldi kolmel alal: 10 km, 20 km ja 4×7,5 km teatesõidus.
Tulemused.
10 km sprint.
&lt;br&gt;Finaal: 19. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 50
20 km.
&lt;br&gt;Finaal: 16. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 49
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976: Nikolai Kruglov, NSVL
4×7,5 km teatesõit.
&lt;br&gt;Finaal: 22. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 15 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1976: NSVL, &lt;br&gt;Aleksandr Jelizarov, &lt;br&gt;Ivan Bjakov, &lt;br&gt;Nikolai Kruglov, &lt;br&gt;Aleksandr Tihhonov
Viktor Tšerkessov

Viktor Tšerkessov ("Виктор Васильевич Черкесов"; 13. juuli 1950 Leningrad – 8. november 2022 Peterburi) oli NSV Liidu ja Venemaa Föderatsiooni riigiametnik, NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee ja Venemaa Föderatsiooni Julgeolekuteenistuse ametnik, politseikindral (2003). 
Pärast teenistust Nõukogude armees õppis Viktor Tšerkessov Leningradi Riiklikus Ülikoolis õigusteadust, ülikooli lõpetas 1975. aastal. Seejärel töötas kohustusliku suunamisaja Leningradi prokuratuuris.
1975. aastal asus tööle NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitees, kus töötas operatiivvolinikuna, uurimisosakonna uurijana, jaoskonna ülemana, osakonnaülema asetäitjana, osakonnajuhatajana ja RJK Leningradi oblasti valitsuse uurimisteenistuse ülemana.
Uurimisosakonna uurijana ja ülemana teostas dissidentide ja NSV Liidus inimõiguste nõudjate ning nõukogudevastases agitatsioonis süüdistatute süüasjade eeluurimist, sealhulgas:
1984. aastal autasustati Viktor Tšerkessovit Punatähe ordeniga eduka juurdlustöö eest asitõenditega (peidikkonteineriga) kinni peetud Ameerika Ühendriikide Leningradi peakonsulaadi töötajate ("Аустенборг") teostatud luuretegevuse suhtes.
1992. aastal määrati ta Venemaa Föderatsiooni Julgeolekuministeeriumi Peterburi ja Leningradi oblasti valitsuse ülemaks ("начальник управления Министерства безопасности РФ по Санкт-Петербургу и Ленинградской области").
27. augustil 1998 määrati Venemaa Föderatsiooni Julgeolekuteenistuse direktori (Vladimir Putini) esimeseks asetäitjaks;
2000. aastal määrati Venemaa Föderatsiooni presidendi (Vladimir Putin) esindajaks Loode föderaalringkonda;
2003. aasta märtsist kuni 12. maini 2008 juhatas Venemaa Föderatsiooni Riiklikku narkootikumide ja psühhotroopsete vahendite käitlemise kontrolli komiteed;
12. maist 2008 kuni 2010. aasta juunini oli Venemaa Föderaalse relvastuse, sõja- ja eritehnika ja materiaalsete vahendite hankeagentuuri ("Рособоронпоставки") juhataja, kus ta ülesandeks oli juhtida sõjaliste tellimuste formeerimist ja realiseerimist .
Isiklikku.
Abielus, abikaasa Natalja Tšaplina on ajalehe Tšas pik ("Час пик") peatoimetaja.
Vējkrogs

Vējkrogs (vanasti ka Pastes) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas. Küla asub valla kirdeosas.
Vējkrogs jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Küla lähistel asuvad Zeltiņi muinaskalmed ehk Vējakrogsi muinaskalmed on riikliku kaitse all.
Asula on tekkinud endise Tuule kõrtsi (läti "Vējkrogs") juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pārgauja piirkonda. Külas on Vējkrogsi bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 17 elanikku.
Haibei Tiibeti autonoomne ringkond

Haibei Tiibeti autonoomne ringkond on autonoomne ringkond Hiinas Qinghai provintsis. Asub Tiibeti Amdo regioonis. Tiibeti keeles kasutatakse ka nimetust Cojang või Tsojang (མཚོ་བྱང).
Haldusjaotus.
Ringkond jaguneb 3 maakonnaks ja 1 autonoomseks maakonnaks:
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli Haibei rahvuslik koosseis järgmine:
Kristijonas Donelaitis

Kristijonas Donelaitis (1. jaanuar 1714 Lazdynėliai, Gumbinė maakond, Väike-Leedu (praegune Kaliningradi oblast, Gussevi rajoon, Kalininskoje külaasundus) – 18. veebruar 1780 Tolminkiemis) oli leedu luuletaja, leedukeelse ilukirjanduse rajaja. 
Ta oli Väike-Leedus luteri pastor.
"Aastaajad".
Tema põhiteoseks on aastatel 1765–1775 kirjutatud poeem "Aastaajad" (leedu keeles "Metai"). Ligi 3000 värsist koosnevas heksameetris kirjutatud teoses on neli laulu: "Kevade rõõmud", "Suve tööd", "Sügise hüved" ja "Talve mured".
"Aastaaegade" vene keelde tõlkija David Brodski on nimetanud poeemi "tõeliseks XVIII sajandi leedu talupojaelu entsüklopeediaks".
Edward Morgan Forster

Edward Morgan Forster (1. jaanuar 1879 London – 7. juuni 1970 Coventry) oli inglise kirjanik. 
Eesti keeles on ilmunud tema järgmised teosed.
Dimitri Uznadze

Dimitri Uznadze (დიმიტრი უზნაძე; 1. jaanuar 1887 (vkj. 20. detsember 1886) – 9. oktoober 1950) oli gruusia psühholoog ja filosoof, kes võttis kasutusele seadumuse mõiste.
Solvita Āboltiņa

Solvita Āboltiņa (sünninimi Solvita Mellupe; sündinud 19. veebruaril 1963 Ogres) on Läti jurist ja poliitik.
Ta on lõpetanud 1986. aastal Läti Riikliku Ülikooli. 1993–2002 töötas Läti välisministeeriumi konsulaarosakonnas. 2000–2002 oli ühtlasi Läti Seimi 7. koosseisu liige.
2004–2006 oli ta justiitsminister Aigars Kalvītise valitsuses. 2006–2010 oli ta seimi 9. koosseisu liige, töötades seal õiguskomisjonis ja Euroopa asjade komisjonis. 2010. aastast on ta seimi 10. koosseisu, 2011. aastat 11. koosseisu ja 2014. aastast 12. koosseisu liige. 2. novembrist 2010 kuni 4. novembrini 2014 oli ta seimi esimees.
2014. aasta seimi valimistel ta valituks ei osutunud. Ta sai 6540 poolt- ja 6289 vastuhäält, mis andis 23 285 punkti. Ta pääses parlamenti pärast seda, kui valituks osutunud Jānis Junkurs loobus oma mandaadist. 
Solvita Āboltiņa oli juunini 2016 erakonna Ühtsus esimees. Varem oli ta erakonna Uus Aeg esimees. Ta ei tohi külastada Venemaad.
1. septembrist 2018 on ta Läti suursaadik Itaalias.
Solvita Āboltiņa on abielus, tal on kaks last.
Satyendranath Bose

Satyendranath Bose (ka "Satyendra Nath Bose"; bengali সত্যেন্দ্রনাথ বসু ("Satyendranāth Basu"; 1. jaanuar 1894 Kolkata – 4. veebruar 1974 Kolkata) oli India füüsik.
Ta andis olulise panuse matemaatilisse füüsikasse ja statistilisse füüsikasse.
27-aastaselt Dhaka ülikoolis töötades kirjutas ta lühikese artikli footonite kvantstatistikast, mis äratas Albert Einsteini tähelepanu. Einstein võttis tema idee üle ja rakendas seda aatomitele. Sellega ennustas ta nn Bose'i-Einsteini kondensaatide olemasolu.
Bose järgi on nime saanud Bose'i-Einsteini statistika ja bosonid.
Tatra–Otepää–Sangaste tee

Tatra–Otepää–Sangaste tee (registrinumbriga 46) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Tatra külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 200. kilomeetril. Tee pikkus on 46,6 km. Tee lõpeb Lauküla külas Võru–Kuigatsi–Tõrva tee 40. kilomeetril. Otepää linna tänavatena kannab nimesid Tartu maantee ja Valga maantee.
Sillad Tatra–Otepää–Sangaste teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Tatra–Otepää–Sangaste teel.
Tatra küla, Pühi küla, Kullaga küla, Visnapuu küla, Sulu küla, Pangodi küla, Oomiste küla, Kodijärve küla, Palumäe küla, Makita küla, Nõuni küla, Päidla küla, Neeruti küla, Vana-Otepää küla, Kastolatsi küla, Räbi küla, Otepää küla, Otepää linn, Nüpli küla, Vidrike küla, Kaurutootsi küla, Kassiratta küla, Tõutsi küla, Ilmjärve küla, Risttee küla, Restu küla, Lauküla küla.
Helga Kross

Helga Susanna Kross (kuni 1954 Roos; 12. oktoober 1917 Tallinn – 7. november 1998 Tallinn) oli eesti tõlkija.
Ta sündis tõllassepa tütrena.
Ta lõpetas 1936. aastal Hans Kubu eragümnaasiumi ja 1942. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna (õppis germaani ja inglise filoloogiat). Akadeemiliselt oli ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Ta arreteeriti NKVD poolt 1945. aastal Tallinnas ja saadeti vangistust kandma Siberisse. Viibis Ivdellagi vangilaagris Sverdlovski oblastis. Vabanes 1950. 
Tõlkijana hakkas tegutsema pärast Eestisse tagasi jõudmist.
Isiklikku.
Jaan Kross oli aastatel 1954–1958 tema abikaasa ja Kristiina Ross on nende tütar.
Helga Viira

Helga Viira (kuni 1940 Helga Pedusaar, 1940–1949 Helga Kross; 25. mai 1920 Tallinn – 7. märts 2002 Tallinn) oli eesti tõlkija.
Ta lõpetas 1938. aastal Tallinna Rahvaülikooli Seltsi Erakolledži ja läks õppima Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda. Lõpetas 1952. aastalTartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna germaani keelte ja kirjanduse erialal. Akadeemiliselt oli ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Oli aastatel 1941–1944 Riigi Ringhäälingu tõlk. 1944. aasta kevadel oli Saksa okupatsioonivõimude poolt vangistatud Eesti Vabariigi Rahvuskomitee asjus.
Ta oli 1950–1962 Eesti Riikliku Kirjastuse toimetaja. Aastatel 1955–1962 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi ja 1957–1980 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud. 
Tõlkinud eesti kirjandust saksa keelde.
Isiklikku.
Tema isa oli arst Paul Pedusaar ja isa õde oli koolijuht Aleksandrine Pedusaar.
Tema esimene abikaasa oli Jaan Kross.
Aleksander Gavrilov

Aleksander Gavrilov (1. jaanuar 1912 Tallinn – 3. oktoober 1999) oli Eesti arst (onkoloog).
Ta lõpetas 1931. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi ja õppis aastatel 1931–1940 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Astus 1934. aastal Eesti kodakondsusse. 
Töötas alates 1940. aastast Petserimaal: 1940. aastast oli Värska jaoskonnaarst ning hiljem Petseri haigla kirurg ja aastatel 1944–1946 juhataja. 
Edasi töötas ta Tallinna II Haiglas kirurgina. 1946. aastal tegi tervishoiu rahvakomissar vaneminspektor Gavrilovile ettepaneku asuda tööle Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri peaarstina, kellena töötas aastani 1951 ja uuesti aastatel 1957–1980.
Ta rajas Eesti onkoloogiateenistuse. Aastatel 1946–1983 oli ta Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi peaonkoloog. 
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII koosseisu saadik.
Maetud Tallinna Siselinna kalmistule.
Teadustöö.
Aleksander Gavrilov oli aastatel 1959–1981 Eesti Onkoloogide Teadusliku Seltsi esimees, on olnud ka Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi onkoloogiasektori juhataja. Töid plastilise resektsiooni meetodeist ja mao polüpoosi ravist.
Isiklikku.
Ta on olnud abielus röntgenoloog Lilian Luigega, nende poeg Jüri Luik on Eesti diplomaat ja poliitik.
Viktors Ščerbatihs

Viktors Ščerbatihs (sündinud 6. oktoobril 1974 Dobeles) on Läti tõstesportlane ja poliitik, maailmameister ja viiekordne Euroopa meister. Ta oli aastatel 2006–2010 seimi liige.
Ščerbatihs on osalenud kolmedel olümpiamängudel. 2004. aastal Ateenas võitis ta kaaluklassis üle 105 kg hõbemedali tulemusega 455 kg (205+250) ja 2008. aastal Pekingis pronksmedali tulemusega 448 kg (206+242). 2007. aastal tuli ta Chiang Mais maailmameistriks tulemusega 442 kg (202+240).
2006. aastal valiti ta Läti Põllumeeste Liidu kandidaadina seimi liikmeks.
Ta on 181 cm pikk ja kaalus 2007. aastal 141,5 kg.
Sangla–Rõngu tee

Sangla–Rõngu tee (registrinumbriga 47) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Väike-Rakke külas Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee 30. kilomeetril. Tee pikkus on 22,4 km. Tee lõpeb Lossimäe külas Viljandi–Rõngu tee 60. kilomeetril. 
Sillad Sangla–Rõngu teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Sangla–Rõngu teel.
Väike-Rakke küla, Sangla küla, Järveküla, Neemisküla, Kaarlijärve küla, Noorma küla, Utukolga küla, Rannu alevik, Ervu küla, Valguta küla, Lapetukme küla, Lossimäe küla.
Laskesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel toimus 6.–13. veebruarini Innsbruckis ja olid viiendat korda taliolümpiamängude kavas. Mängudel võisteldi kahel alal: 20 km ja 4×7,5 km teatesõidus.
Tulemused.
20 km.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
4×7,5 km teatesõit.
&lt;br&gt;Finaal: 13. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 15 võistkonda
Harilik strühniinipuu

Harilik strühniinipuu ("Strychnos nux-vomica") on Kagu-Aasiast pärit igihaljas puu, mis kuulub logaanialiste sugukonda. Kasvab tavaliselt u 25 m kõrguseks.
Strühniinipuust saadakse väga mürgiseid alkaloide strühniini ja brutsiini.
Strühniinipuu vili on u 2 cm läbimõõduga pähkel. Kuivatatud seemned sisaldavad umbes 1,5% strühniini ja kuivatatud õied 1%. Puu koor sisaldab brutsiini.
Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia tee

Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia tee (registrinumbriga 49) on üks Eesti tugimaanteedest. 
Tee pikkus on 82,1 km. See saab alguse Imavere ja Järavere küla piiril Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 111. kilomeetril ja lõpeb Karksi-Nuia linnas Valga–Uulu tee 59. kilomeetril. Karksi-Nuia linnas kannab nime "Viljandi maantee".
Sillad Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia teel.
Imavere küla, Taadikvere küla, Eistvere küla, Kurla küla, Meossaare küla, Arkma küla, Ollepa küla, Sagevere küla, Soomevere küla, Paaksima küla, Navesti küla, Jaska küla, Kuiavere küla, Mudiste küla, Võivaku küla, Auksi küla, Võistre küla, Tobraselja küla, Aindu küla, Jämejala küla, Mustivere küla, Pinska küla, Viljandi linn, Matapera küla, Sinialliku küla, Vardja küla, Intsu küla, Loodi küla, Hendrikumõisa küla, Aidu küla, Sultsi küla, Kassi küla, Muri küla, Tuhalaane küla, Morna küla, Oti küla, Karksi küla, Karksi-Nuia linn.
Legism

Legism (ka legalism; hiina 法 家, "pinyin"'is fǎjiā) oli Vana-Hiina sõdivate riikide ajastu (475–221 eKr) üks neljast filosoofilisest õpetusest taoismi, konfutsianismi ja moismi kõrval. Legismi näol on tegemist pragmaatilise poliitilise filosoofiaga, mis taotleb valitseja võimu suurendamist; legism ei püüa vastata fundamentaalsetele filosoofilistele küsimustele.
Qini dünastia valitsusajal oli legism riigifilosoofia staatuses. Kuigi legism suruti alates Hani dünastiast ametliku mõttevoolu staatusest välja, jätkus mitmete legismi ideede mõjukus, millest märkimisväärseim riigijuhtimine seaduste vahendusel ja kõikide alamate võrdsus seaduse ees.
Tähtsaimad legismi mõtlejad on Han Fei ja Li Si, oluliseks peetakse ka nende konfutsianistist õpetajat Xun Zid.
Viljandi tee

Viljandi tee (registrinumbriga 50) on üks Eesti tugimaanteedest. 
Tee pikkus on 4,4 km. See saab alguse Aindu külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee 45. kilomeetril ja lõpeb Viljandi linnas Tartu–Viljandi–Kilingi-Nõmme maantee 74. kilomeetril (Tallinna tänava ja Uus tänava ristmik). Viljandi linnas kannab tee nime Tallinna tänav. Tee 4. kilomeetrilt saab alguse Viljandi–Põltsamaa maantee.
Asulad Viljandi teel.
Aindu küla, Jämejala küla, Peetrimõisa küla, Viljandi linn.
Metsastepivöönd

Metsastepivöönd on ülemineku loodusvöönd põhjapoolkera parasvöötmes, kus vahelduvad metsa ja rohtla alad.
Asend.
Euraasias moodustab metsastepp riba läänest itta Karpaatide idapoolsest eelmäestikust Altaini. Metsastepid paiknevad ka kohati Kesk-Doonau madalikul, Lõuna-Siberis mägedevahelistes nõgudes, Mongoolias ja Venemaa Kaug-Idas, samuti hõlmavad Mandžuuria tasandiku osa Hiina kirdeosas. Põhja-Ameerikas moodustab metsastepp riba põhjast lõunasse Suurel tasandikul kuni 38. laiuskraadini. Lõunapoolkeral metsastepivöönd puudub.
Kliima.
Metsastepivöötmele on iseloomulik külm lumerikas talv ja soe suhteliselt niiske suvi. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on −2 kuni −20 °С (Siberi keskosas kuni −35 °С), juuli keskmine õhutemperatuur on +18 kuni +25 °С. Aastane sademete hulk tasandikel on 400–1000 mm, rohkesti sajab suvel. Suure auramise tõttu mullad kuivavad läbi ja taimed närbuvad. Lumikate püsib kaua.
Veestik.
Jõgedel on kevadine suurvesi ja suvine madalvesi, kui väikesed jõed kuivavad. On hästi palju väikseid suletud nõgusid, mis on mõnikord soolase veega täidetud.
Mullastik.
Mullakate on kirev, peamised mullatüübid on mets-hallmullad leetumise tunnustega, leostunud ja leetunud mustmullad, preeriate niidu-mustmullad. Kontinentaalse kliimaga piirkondades on levinud soolakute mullad. 
Metsastepi muldadele on iseloomulik suur huumusesisaldus, taimede jäänuste aeglane mineralisatsioon ja püsiv struktuur. Nende suur looduslik viljakus on soodustanud maaharimise levimist. Piiramatu maaharimine on põhjustanud paljudes piirkondades mulla vee- ja tuuleerosiooni.
Taimestik.
Looduslikus taimestikus vahelduvad väikesed metsasalud ja rohtlate alad. Euroopa metsastepi metsades on ülekaalus tamm ja pärn, lääneosas ka saar ja valgepöök; Siberis kask, haab, lehis ja mänd, Hiina kirdeosas tamm ja teised laialehised puuliigid. Põhja-Ameerika Suurel tasandikul on levinud kask ja haab, lääneosas tamm ja hikkoripuu. Looduslik rohutaimestik on säilinud peamiselt looduskaitsealadel. Sellele on iseloomulik suur liikide arv (kuni 70–80 liiki m² kohta), rohkesti on kõrrelisi ja segarohi. Tüüpilised kõrrelised on karukellad, aruheinad, kastikud, haguheinad, Põhja-Ameerikas ka "bothriochloa".
Loomastik.
Esineb nii metsale kui ka rohtlale omaseid loomi. Euroopa metsastepis elutsevad metsaloomadest orav, halljänes, mõnikord põder; rohtla loomadest suurhüpik, tähniksuslik. Siberi metsastepis on tavalised suslikud, hamstrid, Ameerikas rohtlahaukurid, hiirekujulised närilised, jänesed, ümisejad, lõgismaod.
Inimtegevus.
Inimtegevus on metsasteppide loodusolusid palju muutnud. Haritud maa laienemine on vähendanud metsaalade pindala. Territooriumist suur osa on üles haritud. Peamised põllukultuurid on tali- ja suvinisu, kaer, mais, kartul, suhkrupeet.
Ramp (laevandus)

Ramp (varem ka "aparell") on kail või laeval paiknev (enamasti reguleeritava kõrgusega) pealesõidutee laevale. Võib olla laeva ahtris - ahtriramp ja/või vööris - vööriramp, kuid laeval võib olla ka parda- e. küljeramp, samuti autotekkide vaheline siseramp.
Mandžuuria tasandik

Mandžuuria tasandik ("Sunliao"), abreviatuur jõgede Songhua (mandžu keeles "Sunggari ula" ja Liao nimedest; samuti Kirdetasandik) on suur tasandik Hiina kirdeosas.
Selle pindala on umbes 300 000 km², kõrgus merepinnast 200–300 m, edelaosas alla 100 m.
Tasandikul viljeldakse põllumajandust: kasvatatakse nisu, maisi, aeduba, sojauba, riisi, suhkrupeeti, päevalille. On levinud märgalad ja ulatuslikud sood. Mitmes piirkonnas esineb üleujutusi. Tasandikult voolavad läbi Nen Jiang, Songhua ja Liao jõgi.
Mandžuuria tasandikul paiknevad linnad Harbin, Changchun, Qiqihar, Shenyang, Fushun ja Jilin.
Tasandiku põhjapoolne pikendus on Songneni tasandik.
1977. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1977. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 15. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 10.–13. märtsini Lillehammeris Norras.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
 
&lt;br&gt;Finaal: 12. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 45
&lt;br&gt;Maailmameister 1976: Aleksandr Tihhonov, NSVL
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 10. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 44
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
4×7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 13. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 11 võistkonda
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1975: &lt;br&gt; Henrik Flöjt, &lt;br&gt;Simo Halonen, &lt;br&gt;Juhani Suutarinen, &lt;br&gt;Heikki Ikola
Medalid.
 Korraldajariik
Ivica Dačić

Ivica Dačić (serbia keeles Ивица Дачић; sündinud 1. jaanuaril 1966 Prizrenis) on Serbia poliitik, 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2015 Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni tegevjuht.
Ta oli 27. juulist 2012 kuni 27. aprillini 2014 Serbia peaminister ja seejärel sai asepeaministriks. 31. mail 2017 sai temast seoses peaminister Aleksandar Vučići asumisega presidendi ametikohale peaministri kohusetäitja, kellena ta oli ametis kuni 29. juunini 2017.
Ta kasvas üles maa lõunaosas Žitoradža külas ja lõpetas keskkooli Nišis. Ta lõpetas Belgradi ülikooli politoloogia erialal.
1992–2000 oli Ivica Dačić Serbia Sotsialistliku Partei pressiesindaja. 2000–03 oli ta erakonna aseesimees ja erakonna Belgradi osakonna juht. Serbia niinimetatud üleminekuvalitsuses 2000. aasta oktoobrist kuni 2001. aasta jaanuarini oli ta informatsiooniminister.
2004. aastal kandideeris Ivica Dačić Serbia Sotsialistliku Partei kandidaadina presidendivalimistel ja jäi 125 952 häälega (4,04%) viiendaks.
Dačić on alates 2006 Serbia Sotsialistliku Partei juht ning alates 7. juulist 2008 Serbia siseminister ja esimene asepeaminister.
Alates 2010 on tema pere pidevalt politsei kaitse all, sest maffia on ähvardanud röövida tema poja või tütre kättemaksuks valitsuse meetmete eest võitluseks organiseeritud kuritegevusega.
28. juunil 2012 nimetas president Tomislav Nikolić Dačići peaministrikandidaadiks ja tegi talle ülesandeks moodustada uus valitsus. Sama aasta 27. juulil kiitis parlament tema valitsuskabineti heaks.
Ivica Dačić oli alates 27. aprillist 2014 kuni 22. oktoobrini 2020 Serbia välisminister. Teist korda on ta Serbia välisminister 26. oktoobrist 2022.
Koerakeelerohi

Koerakeelerohi on rahvapärane nimetus mitme taime kohta:
UD Leiria

UD Leiria (ka "União Leiria", ametlik täisnimi "União Desportiva de Leiria") on 1966 asutatud Portugali jalgpalliklubi, mille kodulinn on Leiria ja -väljak 2004. aasta EM-i puhul revoneeritud Estádio Dr. Magalhães Pessoa.
Jõudnud korra Portugali karikafinaali (2002/03), kahel korral pääsenud UEFA karikasse (2003/04, 2007/08).
Tallinna Kivimäe Põhikool

Tallinna Kivimäe Põhikool on eestikeelne üldhariduskool Tallinnas Nõmme linnaosas. Põhikooli aadress on Leegi 14.
1990. aastast ilmub koolielu tutvustav ajaleht Kivimäe Kooli Majaleht.
Ajalugu.
Kivimäe kool ehitati Nõmme linnaarhitekt Friedrich Wendachi projekti järgi. Nurgakivi pandi majale 22. aprillil 1932 ja sisse koliti juba sama aasta 15. novembril.
Teise maailmasõja ajal anti koolihoone Saksa sõjaväe käsutusse ning õpilased suunati Hiiu algkooli. 1944. aasta sügisest algas hoones taas õppetöö. 1950. aastatel määrati igale Nõmme rajooni koolile šefid, kes pidid neid igati aitama (nt tegema remondi- ja ehitustöid). 29. kooli eest hoolitses Tööstuskombinaat.
1961. aastal valmis koolimaja kõrvale juurdeehitis algklasside tarvis. Täna paikneb seal ka söökla ja raamatukogu.
Nimed läbi aegade.
Varem on kool kandnud nimesid "Kivimäe Algkool" (alates 1932 6-klassiline), "Tallinna 29. 7-aastane kool" (1940), "Tallinna 29. Mittetäielik Keskkool" (1944, 7-klassiline), "Tallinna 29. 8-klassiline Kool" (1961) ja "Tallinna 29. 9-klassiline Kool" (1986). Alates 1990 kannab õppeasutus Tallinna Kivimäe Põhikooli nime.
Sümbolid.
Kivimäe kooli laulu "Mändide all vana maja..." komponeeris Anne Ermast, kooli muusikaõpetaja.
Õppetöö.
Tallinna Kivimäe Põhikoolis on 9 klassi. Lisaks tegutsevad koolis pikapäevarühmad ning huvi- ja aineringid. Võõrkeelena õpitakse inglise ja vene keelt.
Kooli direktor on Maie Sepp ja õppealajuhataja on Lehti Rauk.
Ühissõidukiühendus.
Ligipääs ühistranspordiga Tallinna Kivimäe Põhikoolile on lähim Pärnu maanteelt buss nr 27 (Harkujärve – Laagri alevik) Laane peatusest. Kadaka puiesteel Õitse peatuses peatuvad bussid nr 10 (Väike–Õismäe – Vana-Pääsküla), 20 (Reisisadam (D–terminal) – Pääsküla jaam) ja 20A (Viru keskus – Laagri alevik).
Midlothian

Midlothian on regioon Šotimaal, Edinburghist kagus. 
Regioon loodi 1996. aastal Lothiani regiooni keskosast.
2017. aastal elas regioonis umbes 90 100 inimest.
West Lothian

West Lothian on regioon Šotimaal. Asub Forthi lahe lõunakaldal Edinburghist läänes. 
Regioon loodi 1996. aastal Lothiani regiooni lääneosast.
East Lothian

East Lothian on omavalitsus Šotimaal. Asub Forthi lahe lõunakaldal Edinburghist idas.
Omavalitsus moodustati 1996. aastal Lothiani piirkonna idaosast.
Sotsiopaat

Sotsiopaat on angloameerika psühhiaatria termin inimeste kohta, kellel on käitumishäired ja probleemid teiste inimestega suhtlemisel.
Terminoloogia.
Sellist sõna on kasutatud alates umbes 1880. aastast Terminit "sotsiopaatia" võis esimesena tutvustada 1909. aastal Saksamaal psühhiaater Karl Birnbaum ja 1930. aastal kasutas USA psühholoog George E. Partridge seda kui alternatiivi psühhopaadi kontseptsioonile. Seda terminit kasutati, et defineerida käitumist, mis rikub sotsiaalseid norme, niisiis antisotsiaalset käitumist.
Kirjeldus.
Sotsiopaat ei tunnista mingeid kirjutatud ega kirjutamata inimestevahelisi reegleid ühiskonnas, tal puudub empaatiavõime, seega ei tunne ta kunagi süümepiinu, mõtleb ainult omakasule ja arvab, et ka kõik teised käituksid samuti kui tema, kui ainult oskaksid või julgeksid. Igasugune reeglitele allumine, ka lihtsalt viisakus on tema meelest nõrkuse ilming.
Eestis on sotsiopaadile lähedane diagnoos F60.2 Düssotsiaalne isiksushäire
See on isiksushäire, mis torkab tavaliselt silma ränkade vastuolude tõttu inimese käitumise ja valitsevate sotsiaalsete normide vahel ja millele on iseloomulik:
Kaasnev joon võib olla püsiv ärrituvus. Diagnoosi võib kinnitada lapse- ja noorukieas esinenud käitumishäire, mida ei pruugi küll alati esinenud olla.
Wandsbek

Wandsbek on Hamburgi linnarajoon.
Wandsbek jaguneb 18 linnajaoks:
Imre Vähi

 
Imre Vähi (sündinud 14. juunil 1977 Tartus) on eesti kulturist.
Poliitiline tegevus.
Imre Vähi on olnud Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (2021–2024) ning erakonna Eesti Rahvuslased ja Konservatiivid (august-detsember 2024) liige. Alates 2024. aasta detsembrist kuulub ta Eesti Keskerakonda. 
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, sai valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 400 häält ning ei osutunud valituks. 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris Tartu linnavolikokku, sai 122 häält ja ei osutunud valituks.
Ristiku Põhikool

Ristiku Põhikool on kool Põhja-Tallinnas aadressil Ristiku 69.
Koolihoone on ehitatud aastal 1928 Tallinna 17. Algkooli jaoks, selle projekteeris kunagine Tallinna peaarhitekt Herbert Voldemar Johanson. Aastail 1946–1961 paiknes selles hoones Tallinna 17. Keskkool.
Koolihoonet on kasutatud ajalooainelistes filmides, näiteks filmis "Nimed marmortahvlil".
Varasemad nimed.
Ristiku Põhikool on 1973. aastal asutatud Tallinna 3. Logopeediakooli õigusjärglane. Nimed on olnud:
Ari Puheloinen

Ari Tapani Puheloinen (sündinud 26. detsembril 1951 Taipalsaaris) on Soome kindral. Ta oli Soome kaitseväe juhataja 1. augustist 2009 31. juulini 2014.
Ta lõpetas 1974. aastal Soome kõrgema sõjakooli. 1978 õppis viis kuud Moskva lähedal sõjakoolis. 
1983–1986 töötas peastaabi luureosakonnas. 1980. aastate lõpus töötas Soome Moskva saatkonnas. 1990. aastate alguses töötas peastaabis. 1993 määrati ta Soomusbrigaadi pataljoniülemaks. 1996–1997 täiendas end Harvardi ülikoolis. 2007 asus tööle peastaabi juhina. 1. augustil 2009 ülendati kindraliks.
Välislingid.
Liepāja Ülikool

RTU Liepāja (kuni 2024. aastani Liepāja Ülikool) on 1954 asutatud kõrgkool Lätis Liepājas. 
1998–2008 kandis nime Liepāja Pedagoogikaakadeemia. 2008. aastast oli ülikool. 1. märtsil 2024 ühines Riia Tehnikaülikooliga ja kannab nime RTU Liepāja
Ülikoolis on 3 teaduskonda.
Jilin Shi

Jilin on ringkonna õigustega linn Hiinas Jilini provintsis. 
Haldusjaotus.
Jilin jaguneb 9 maakonna tasemel haldusüksuseks (4 linnarajooni, 1 maakond ja 4 maakonna õigustega linna):
Hainani provints

Hainan on provints Hiinas, mille põhiosa moodustab Hainani saar.
Haldusjaotus.
Provints jaguneb 2 ringkonna tasemel haldusüksuseks ja 17 maakonna tasemel haldusüksuseks.
Surnud 2010

"Sellel leheküljel on loetletud 2010. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Suveolümpiamängud

Suveolümpiamängud on kaasaegsete olümpiamängude suvespordialade võistlused, mis toimuvad iga nelja aasta järel. 
Suveolümpiamängude spordialad.
Tänapäeval kavva kuuluvad olümpiaalad.
2020. aasta suveolümpiamängudel lisanduvad surfamine, rulasõit, pesapall/pehmepall, sportronimine, 3x3 korvpall ja karate.
Langfang

Langfang (hiina 廊坊) on ringkonna õigustega linn Hiinas Hebei provintsis. Asub Pekingi ja Tianjini vahel. Sanhe eksklaav asub Beijing Shi ja Tianjin Shi vahel.
Haldusjaotus.
Ringkonna õigustega linn jaguneb kaheks linnarajooniks, kaheks maakonna õigustega linnaks, viieks maakonnaks ja üheks autonoomseks maakonnaks:
Lev Vassiljev

Lev Vassiljev (ka Leo Vassiljev; 22. september 1920 Narva-Jõesuu – 28. detsember 2009 Tartu) oli Eesti geograaf ja kartograaf.
Ta lõpetas 1938. aastal Läänemaa Ühisgümnaasiumi ning 1943. ja 1946. aastal Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna ("cum laude"). Aastatel 1954–1957 oli aspirantuuris Moskva Maakorralduse Inseneride Instituudis, kus kaitses 1957. aastal väitekirja "Геодезические работы при осушении заболоченных земель в Эстонской ССР" ja sai tehnikateaduste kandidaadi kraadi.
Kuni 1993. aastani töötas ta geodeesia ja kartograafia õppejõuna (dotsent) Tartu Ülikoolis.
Isiklikku.
Tema erihuvi oli fotograafia, ta tegi kaastööd Ida-Saksamaa fotograafiaajakirjadele.
Palace

Palace on hotell Tallinna kesklinnas Vabaduse väljaku ääres aadressil Vabaduse väljak 3. Hotell avati 16. jaanuaril 1937. 
Hoone projekteeris hotelli esimese omaniku Johannes Mürgi tellimusel linnaarhitekt Elmar Lohk. Sellest sai Tallinnas esimene hoone, mis on ehitatud spetsiaalselt hotelliks. 1959. aastal valminud juurdeehituse käigus ehitati hotellile juurde Pärnu maantee poolne tiib ja hoone sai L-tähe kujulise põhiplaani.
Ajalugu.
1935. aastal lammutati Tallinnas Vabaduse väljaku kagunurgas Johannes Mürgile kuulunud Peetri võõrastemaja ja 1937. aasta jaanuaris avati seal pidulikult funksionalistlikus stiilis hotell Palace, mille kuuekorruseliseks kavandatud hoonet nimetati toona pilvelõhkujaks. 1940. aastal asus hotelli ruumides NSV Liidu Punaarmee lennuväe staap. 1950. aastatel ehitati Palace'i hotelli hoone ligi kaks korda suuremaks: lisati Pärnu maantee äärne tiib. 1989. ja 2014. aastal renoveeriti hotelli põhjalikult. 
Koos nullkorrusega on see esindustraditsionalistlikus võtmes hoone seitsmekorruseline. Hotellihoone tänavapoolsete fassaadide viimistluses domineerivad terrasiitkrohv ja stiliseeritud pilastrid, karniisid ja raidkivitehnikas raamistused uste ja akende ümber. Hoone tänapäevani säilinud fassaad ning viie meetri kõrgune "art déco" elementidega reklaamtorn on muinsuskaitse all.
Pärast 2014. aastal lõppenud renoveerimist on hotellis kokku 79 numbrituba, mis on varasematest avaramad. Elegantne sisekujundus on inspireeritud eesti maalikunstniku Konrad Mäe teostest. 
Veebruaris 2013 müüs senine omanik hotelli Scandic varad ja käitamisõiguse EfTEN SPV 11 OÜ-le. Scandicu omanduses kandis hotell nime Scandic Palace.
1. maist 2013 oli hotelli operaator Tallinn Hotelsi kaubamärgi all tegutsev Tallinn Hotels OÜ. Septembrist 2020 hakkas hotelli käitama Palace HMP Hotellid OÜ. Aprillis 2021 läks hotell Radisson Individualsi brändi alla ja kannab pärast seda nime Palace Hotel Tallinn.
Alates 1990. aastate algusest on hotellis võõrustatud mitmeid riigivisiite ja maailmakuulsaid avaliku elu tegelasi. Hotellis on asunud suur osa välisriikide saatkondadest, kahetoalistes numbritubades on läbi aegade elanud näiteks Rootsi, Saksamaa, Islandi ja Soome saadikud.
2017. aasta seisuga oli hotellis 80 aasta jooksul ööbinud kokku üle miljoni inimese.
Viljandi–Põltsamaa tee

Viljandi–Põltsamaa tee (registrinumbriga 51) on üks Eesti tugimaanteedest. 
Maantee saab alguse Viljandi linnas Viljandi tee 4. kilomeetril. Tee pikkus on 43,4 km. Tee lõpeb Kuningamäe külas Põltsamaa–Võhma tee 6. kilomeetril. Viljandi linnas kannab nime Musta tee. Kolga-Jaani aleviku tänavatena kannab nimesid Viljandi maantee ja Põltsamaa maantee.
Sillad Viljandi–Põltsamaa teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Viljandi–Põltsamaa teel.
Viljandi linn, Peetrimõisa küla, Karula küla, Taari küla, Saarepeedi küla, Moori küla, Tõnissaare küla, Aimla küla, Parika küla, Oorgu küla, Vissuvere küla, Eesnurga küla, Kolga-Jaani alevik, Taganurga küla, Võisiku küla, Väike-Kamari küla, Kuningamäe küla.
Eduard Ertis

Eduard Ertis (18. detsember 1914 (vkj)/ 1. jaanuar 1915 Smolniku asundus, Oudova maakond, Peterburi kubermang – 19. detsember 1994 Tartu) oli eesti kirjandusteadlane ja kirjanik. 
Eduard Ertis lõpetas Leningradi ülikooli. Teise maailmasõja ajal kutsuti ta Eesti Laskurkorpusesse, kuid juba 1943. aastal suunati ta Rahvahariduse Rahvakomissariaadi poolt kursustele, kus valmistati eestlasi ette töötamiseks Nõukogude Eestis.
Ta töötas aastatel 1944–1958 Tartu Riikliku ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ning oli aastatel 1954–1990 Kirjandusmuuseumi direktor.
Paul Kees

Paul Kees (1. jaanuar 1917 Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 31. juuli 2008) oli eesti kasvatusteadlane ja tõlkija. 
Elulugu.
Ta lõpetas 1937. aastal Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi.
Ta sai 1939. aastal Eesti sõjaväes lipniku auastme. Teises maailmasõja ajal oli ta Saksa relvajõududes Relva-SSi koosseisu kuuluvas 20. eesti diviisis "Untersturmführer".
Ta õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1939–1940, loodusteaduskonnas 1940. aastal, filosoofiateaduskonnas aastatel 1940–1943, ajaloo-keeleteaduskonnas klassikalist filoloogiat 1945–1952 ja aastatel 1952–1956 ajalugu. Ta kaitses 1967. aastal pedagoogikakandidaadi kraadi. 
Aastatel 1945–1950 oli ta Põltsamaa Keskkooli õpetaja. Aastatel 1956–1964 oli ta Kirivere Põhikooli direktor. Aastatel 1974–1979 oli ta TPedI esimene eelkoolipedagoogika õppetooli juhataja, dotsent. 
Paul Keesil olid laialdased teadmised ajaloost, pedagoogikast ja psühholoogiast. Ta kõneles, luges, kirjutas ja tõlkis eesti, ladina, vana-kreeka, saksa, prantsuse, inglise ja vene keeles. Tema sulest ilmus üle 200 kirjutise, sealhulgas mitmes välismaa teadusväljaandes. Erilist huvi näitas ta üles lapse intellektuaalse arengu ja kooliküpsuse uurimise vastu. Selles
vallas ilmusid nii tema tõlketööd kui ka originaalteosed. Nii tõlkis ja adapteeris ta "Termann-Merilli üldandekuse testid" ning töötas ise välja testid "Intellektuaalse kooliküpsuse diagnoosimine" (1983) ja "Juhend kooliküpsuse testide läbiviimiseks"
(1983). Peale J. Piaget´ 2008. aasta teose "Ajamõiste kujunemine lapsel" tõlkis ta sama autori teose "Arvumõiste kujunemine lapsel". Paul Kees kirjutas kolmeköitelise teose "Statistika pedagoogidele ja psühholoogidele I–III" (1984). Lapsevanematele on suureks abiks olnud tema raamat "Täiskasvanu ja väikelaps" (1991). 1969/1970. õppeaastal tutvustas TPedI õppejõud Paul Kees Terman-Merilli ja David Wechsleri testide kohandamist eesti õpilastele, et selgitada välja nende vaimsed võimed. Usuti, et testide tulemuste põhjal on võimalik õpilaste mõttetegevust ergutada (Tallinna 7. Keskkooli 1962/1963. õ.-a tarifitseerimise nimekirjad. Tallinna Inglise Kolledži arhiiv, n. 1-k, s. 179).
Ilmar Torn

Ilmar Torn (1. jaanuar 1921 Kuressaare – 10. jaanuar 1999 Tallinn) oli eesti graafik ja karikaturist. 
Elukäik.
Ilmar Torn sündis Kuressaares kunstihuvilises perekonnas, tema isa oli andekas joonistaja. Lõpetas 1940. Saaremaa gümnaasiumi ning asus vanemate soovitusel Tartu Ülikooli meditsiini õppima. Kui algas Teine maailmasõda, mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus teenis tööpataljonis ja hiljem määrati ta sanitaarinstruktoriks Eesti Laskurkorpusse. 
Pärast sõda töötas ta ajakirjanikuna Rahva Hääles, Eesti Raadios ja Sakala vastutava toimetajana. 1950. aastal astus ta graafika erialale Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, mille lõpetas 1955. aastal. Ilmar Torn töötas vastasutatud Eesti Televisiooni esimese kunstnikuna. 1959. aastal võeti Torn vastu Eesti NSV Kunstnike Liitu, kus ta oli aastail 1962–1967 Eesti NSV Kunstnike Liidu vastutav sekretär, 1967–1985 Eesti NSV Kunstnike Liidu esimees.
Ta on olnud ajakirja Pikker kunstiline toimetaja ja kirjastuses Eesti Raamat. Alates 1958. aastast tegutses vabakunstnikuna, kuni 1974. aastal asus tööle Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi lektorina ja lõpuks professorina. Töötas seal 1992. aastani.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII ja X koosseisu saadik.
Ilmar Torn on maetud Metsakalmistule.
Looming.
Loonud mitmeid vabagraafika sarju: "Balti meri 1930", "Aegade kivid" (1967), "Inimene ja loodus" (1970-1973). Lisaks vabagraafikale lõi raamatuillustratsioone.
Rahvusvaheline Klassifikatsiooniühingute Assotsiatsioon

Rahvusvaheline Klassifikatsiooniühingute Assotsiatsioon (inglise keeles "International Association of Classification Societies" (IACS) ) on klassifikatsiooniühingute liit, mille peakorter asub Londonis. Assotsiatsioon asutati 11. septembril 1968 Hamburgis. Liidu liikmesühingute kontrolli all on üle 90% maailma kaubalaevastikust.
Liidu tegevuse eesmärk on turvalised laevad ja puhas meri, milleni püütakse jõuda tehniliste nõuete soovitamisega IMO-le ja liikmesühingutes laevade nõuetele vastavuse kontrolli ühtlustamisega. 
Nõuete kohta saab täpsemalt lugeda kirjutises SOLAS.
IACS-i liikmed:
11. märtsil 2022 teatas assotsiatsioon Vene Mereregistri väljaarvamisest kooskõlas Suurbritannias kui liidu asukohamaal Venemaale kehtestatud sanktsioonidega.
Saint-Denis (Réunion)

Saint-Denis on Prantsusmaa meretaguse piirkonna Réunioni halduskeskus.
Linn asub saare põhjarannikul Saint-Denis' jõe suudmes.
Aastal 2004 elas linnas 133 700 inimest.
Asula rajas Étienne Régnault 1669. aastal. Saare keskuseks sai ta aastal 1738.
Veniamin Basner

Veniamin Jefimovitš Basner (Вениамин Ефимович Баснер; 1. jaanuar 1925 Jaroslavl – 3. september 1996 Repino, Peterburi) oli Venemaa helilooja, õppis Leningradi konservatooriumis viiulit.
Harburg

Harburg on Hamburgi linnarajoon. Ta asub linna lõunaosas Elbe lõunakaldal ja on Hamburgi linnarajoonidest ainus, mis paikneb Elbest lõunas.
Harburgi linn liideti Hamburgiga 1937. aastal. Seni kuulus ta Hannoveri provintsi ja oli selle keskus. Pärast Hamburgiga liitmist jäi Harburg endiselt kreisi keskuseks, ehkki ta ei kuulunud enam kreisi, vaid jäi selle piirest väljapoole. 1944 viidi kreisi keskus kreisi piiresse Winsenisse.
Harburg jaguneb 17 linnajaoks: Altenwerder, Cranz, Eißendorf, Francop, Gut Moor, Harburg, Hausbruch, Heimfeld, Langenbek, Marmstorf, Moorburg, Neuenfelde, Neugraben-Fischbek, Neuland, Rönneburg, Sinstorf ja Wilstorf.
Harburgis elas 1987. aastal 182 512 inimest. Elanike arv kasvas igal aastal kuni 1996. aastani, vähenes kolmel järgmisel aastal ja kasvas pärast seda igal aastal kuni 2006. aastani, mil seal elas 201 119 inimest. 200 000 elaniku piir ületati 2004. aastal.
14. veebruaril 2008 toimunud kohalikel valimistel moodustati 51-kohaline linnaosavalitsus. Kristlik-Demokraatlik Liit sai seal 21 kohta, Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei 18 kohta, Rohelised 5 kohta, Die Linke 4 kohta ja Vaba Demokraatlik Partei 3 kohta.
Harburgil on ühendus ülejäänud Hamburgiga trammide ja ülejäänud Saksamaaga rongide abil.
2006. aasta seisuga oli Harburgis registreeritud 69 262 mootorsõidukit ehk 346 mootorsõidukit iga 1000 elaniku kohta.
2006. aasta seisuga oli Harburgis 32 algkooli ja 26 keskkooli.
Kalju Leht

Kalju Leht (1. jaanuar 1926 Karste, Kooraste vald, Kanepi kihelkond, Võrumaa – 24. märts 2006 Tallinn) oli eesti kasvatus- ja kirjandusteadlane. 
Ta on kirjutanud kooli kirjandusõpikuid.
Maurice Béjart

Maurice Béjart [mor'iss bež'aar] (1. jaanuar 1927 Marseille – 22. november 2007 Lausanne) oli prantsuse, Belgia ja Šveitsi koreograaf ja ballettmeister. 
Maurice Béjart asutas mitu tantsutruppi ja avas mitu tantsukooli. 1954. aastal asutas ta Pariisis tantsukollektiivi Ballet de l’Etoile (tegutses kolm aastat), seejärel Ballet Théâtre de Maurice Bejarti ja 1960. aastal juba Brüsselis Ballet du XXe Siècle, mis viljeles balletti ja nüüdistantsu. Paljude aastate vältel kuulus trupp omaette institutsioonina Théâtre Royal de la Monnaie koosseisu. Ballet du XXe Siècle saadeti laiali 1987. aastal, kui Béjart siirdus Šveitsi, et Lausanne'is asutada tantsuteater Béjart Ballet Lausanne. Béjart Ballet Lausanne, mis andis külalisetendusi üle maailma, jätkas tegevust ka pärast Béjarti surma 2007. aastal (2021. aastani oli selle kunstiline juht koreograaf Gil Roman).
Viljandi–Rõngu tee

Viljandi–Rõngu tee (registrinumbriga 52) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Viljandi linna, Viiratsi aleviku ja Vana-Võidu küla piiril Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee 71. kilomeetril. Tee pikkus on 61,1 km. Tee lõpeb Rõngu alevikus Jõhvi–Tartu–Valga tee 175. kilomeetril. Viiratsi alevikus kannab tee nime Mustla maantee. Mustla alevikus kannab nime Posti tänav. Rõngu alevikus kannab nime Viljandi maantee.
Sillad Viljandi–Rõngu teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Viljandi–Rõngu teel.
Vana-Võidu küla, Viiratsi alevik, Vardja küla, Mäeltküla, Lolu küla, Pirmastu küla, Holstre küla, Viisuküla, Pulleritsu küla, Raassilla küla, Metsla küla, Vilimeeste küla, Koidu küla, Ülensi küla, Mustla alevik, Porsa küla, Tinnikuru küla, Jakobimõisa küla, Tarvastu küla, Soe küla, Unametsa küla, Järveküla, Suislepa küla, Maltsa küla, Marjamäe küla, Kaubi küla, Pikasilla küla, Purtsi küla, Pühaste küla, Koruste küla, Lossimäe küla, Rõngu alevik.
Laidu tee

Laidu tee (registrinumbriga 53) on Eesti tugimaantee Vardja külas. 
See saab alguse Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee 54. kilomeetril. Tee pikkus on 3,6 km. Tee lõpeb Viljandi–Rõngu maantee 3. kilomeetril.
Sello

Sello on kaubanduskeskus Soomes Espoos Leppävaara linnaosas. Sellos on umbes 160 kauplust, raamatukogu, kino ja kontserdisaal. Hoonel on 4 korrust.
Leppävaara raudteejaam asub Sello vastas.
31. detsembril 2009 hukkus kaubanduskeskuses toimunud tulistamises viis inimest.
Bergedorf

Bergedorf on Hamburgi linnarajoon.
Bergedorf jaguneb 13 linnajaoks:
Aino Ackté

Aino Ackté (Pariisi-aastateni Achté; 24. aprill 1876 Helsingi – 8. august 1944 Vihti) oli esimene soomlasest rahvusvaheline ooperitäht ja soome ooperi teerajaja. Ta töötas lisaks Soomele muuhulgas ka Pariisi ja New Yorgi ooperilavadel. Ta oli metsosopran. Ackté tuntuimad rollid olid Gounod' Fausti Margareta, Wagneri Lohengrini Elsa, Tannhäuseri Elisabeth, Tosca nimiroll, Massenet' Thaïs ning Richard Straussi Salome, mis oli tema lemmikroll.
1894 asus ta õppima Pariisi konservatooriumi. 1897–1903 oli ta Grand Opéra solist. 1904–1907 töötas Metropolitan Opera solistina.
1911 asutas ta koos Oskar Merikanto ja Edvard Fazeriga Soome Rahvusooperi ning oli 1938‒1939 selle direktor. 1912 organiseeris ta esimese Savonlinna Ooperifestivali.
Ackté kuulus Saksamaalt pärit Agthe-Ackte suguvõssa, mis oli jõudnud Soome Baltimaade ja Venemaa kaudu.
Tema järgi on nimetatud tänav Savonlinnas ja Helsingis. Albert Edelfelt maalis 1901 temast tuntud portree.
Ackté teine abikaasa oli kindralmajor Bruno Fredrik Jalander.
Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Ingmar Muusikus

Ingmar Muusikus (sündinud 1971 Paides) on eesti loodusfotograaf.
Töö.
Ingmar Muusikus on töötanud aastatel 1993–1995 ajalehes Järva Teataja, 1995–1996 Eesti Telegraafiagentuuris, 1996–2009 ajalehes Eesti Ekspress ja 2009–2012 ajalehes Maaleht.
Karksi-Nuia – Lilli tee

Karksi-Nuia – Lilli tee (registrinumbriga 54) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Karksi-Nuia linnas Valga–Uulu tee 58. kilomeetril. Tee pikkus on 17 km. Tee lõpeb Eesti-Läti piiril Lilli külas. Lätis jätkub tee Ungurini-Ruijena (Ruhja) maanteena. Karksi-Nuia linnas kannab nime "Lilli tee".
Sillad Karksi-Nuia – Lilli teel.
11,3 km kaugusel algusest ületab maantee Lilli oja. Sel kohal oli Lilli sild. 2010. aastal alanud teeremondi käigus asendati sild truubiga.
Asulad Karksi-Nuia – Lilli teel.
Karksi-Nuia linn, Kõvaküla, Univere küla, Äriküla, Lilli küla.
Ants Ruusmann

Ants Ruusmann (19. märts 1935 Ristiküla – 25. detsember 2009) oli Eesti ajaloolane ja poliitik.
Ruusmann lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna. Tema uurimisvaldkonnaks oli Eesti põllumajandusajalugu, mille alal kaitses ta 1968. aastal kandidaadiväitekirja.
Hiljem töötas Ruusmann Tallinna Tehnikaülikooli ja Tallinna Pedagoogikaülikooli ajaloo õppejõuna. Tegevkarjääri ajaloolasena lõpetas ta 1999. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli dotsendina.
Ants Ruusmann oli Eesti Keskerakonna liige. Ta valiti Pärnumaalt IX Riigikogu liikmeks ja kuulus aastatel 1999–2003 Riigikogu sotsiaalkomisjoni. Ühtlasi oli Ruusmann ka Keskerakonna pensionäride kogu esimees.
Ta maeti 30. detsembril 2009 Kilingi-Nõmme kalmistule.
Kirjutised.
Ants Ruusmann on arvukate ajalooliste uurimuste ning põllumajanduse ajalugu ja hetkeseisu käsitlevate juhendmaterjalide autor. Valik neist on esitatud siinses alajaotuses.
Välislingid.
Tema kirjutised
Kirjutised temast
Mõisaküla tee

Mõisaküla tee (registrinumbriga 55) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Lasari ja Kamara küla piiril Valga–Uulu maantee 81. kilomeetril. Tee pikkus on 4,4 km. Tee lõpeb Eesti-Läti piiril Umbsoo külas. Mõisaküla linnas kannab nime Pärnu tänav.
Asulad Mõisaküla teel.
Lasari küla, Mõisaküla linn, Umbsoo küla.