tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marouane Chamakh

Marouane Chamakh ("Marwān ash-Shamākh" مروان الشماخ ; sündinud 10. jaanuaril 1984) on Prantsusmaal sündinud endine Maroko jalgpallur, ründaja.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal Bordeaux' Girondinsis, kus mängis kokku kaheksa hooaega. 2009. aastal valiti ta parimaks Prantsusmaa kõrgliigas mängivaks Aafrika jalgpalluriks. 2010. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Arsenal. Hiljem mängis ta Inglismaa kõrgliigas veel West Ham Unitedi ja Crystal Palace'i meeskonnas.
Postkapitalism

Postkapitalism on hüpoteetiline majandussüsteem, mis võib tulevikus asendada kapitalismi.
Postkapitalistlikud majandussüsteemid.
On võimalik, et tulevikus kapitalism iganeb ning asemele tuleb uus majandussüsteem. Selle süsteemi ülesehituse kohta on tehtud erinevaid oletusi. Mõned juba eksisteerivad majandusmudelid on loodud kapitalismi asendamise eesmärgil, millest olulisimad on allpool välja toodud.
Emmanuel Eboué

Emmanuel Eboué (sündinud 4. juunil 1983 Abidjanis) on endine Elevandiluuranniku jalgpallur. Ta mängis kaitsja või poolkaitsjana.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondises mängis Eboué aastatel 2004–2013 kokku 79 korda ja lõi kolm väravat.
Emmanuel Eboué alustas oma karjääri klubis ASEC Mimosas, mis tegutseb Abidjanis. Sealt siirdus ta Belgia Bevereni klubisse K.S.K. Beveren, kus mängis kolm hooaega. Eboué edukad esinemised Belgias äratasid Arsenali skautide tähelepanu. Üleminek Londoni klubisse toimus jaanuaris 2005. Eboué oli Arsenali mängija aastatel 2005–2011, siis siirdus ta İstanbuli Galatasaraysse. Türgis leegionäridele seatud limiidi tõttu ei osalenud Eboué Galatasaray liiga mängudes hooajal 2014–2015. Uut lepingut İstanbuli klubi sellele mängijale ei pakkunud.
Prints Patricki saar

Prints Patricki saar on saar Põhja-Jäämeres, läänepoolseim Kuninganna Elizabethi saartest. 
Pindala 15 848 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 279 m.
Kuulub Kanada Loodealade koosseisu ja on pindalalt Kanada 14. saar. Saar on asustamata. 1948–1997 oli saarel ilmajaam, kus viibisid ajutiselt meteoroloogid.
Saare avastas 1853 George Mecham. Saar sai hiljem nime prints Arthur William Patricki, Connaughti krahvi järgi.
Naerata ometi

"Naerata ometi" on Leida Laiuse ja Arvo Iho 1985. aastal lavastatud film Silvia Rannamaa teose "Kasuema" ainetel. Film esilinastus ekraanil 20. jaanuaril 1986 Tallinnas kinos Sõprus.
Filmist.
Sotsiaalselt tundlik draama jutustab lastekodu lastest ja sellest, kuidas kõigist raskustest hoolimata on võimalik säilitada endas inimlikkust. 
Mari ema on surnud ja isa joob. Vanemliku hooleta jäänud teismeline Mari satub lastekodusse, mille lohutu keskkond meenutab pigem vanglat. Elu lastekodus tundub talle võimatu, kuid minna pole kuhugi. Tundlikul ja introvertsel tüdrukul tuleb harjuda elama kodusoojuseta, jõhkravõitu kaaskasvandike seas. Omavanustega ei tee Mari suurt tegemist, ta jagab oma siseilma päevikuga. Õnneks on seal Tauri, kes käitub hästi, kuid keda miskipärast eriti ei armastata. Robi, kes rikub reegleid, on seevastu kõigi lemmik, kuigi Mari meelest peaks teda vihkama. Olelusvõitluses põimuvad Maril valu ja pisarad esimeste armumiste mõrumagusate hetkedega. Saadud õppetund sellest, kuidas märgata enda ümber teisi inimesi ja kuidas näha nende välise koore alla, on tütarlapsele raske, kuid on kasuks tema edasisele käekäigule.
Osatäitjad.
Episoodides: 
Anneli Aunap, Rein Pakk, Manfred Kärblane, Maria Klenskaja, Evald Aavik, Reet Paavel, Triin Loorits, Lemmi Selge, Toivo Karjane, Priit Seli, Tilsi Lastekodu kasvatajad ja lapsed
Film taastati Nukufilmis Eesti Film 100 raames ning ilmus ajalehe Eesti Päevaleht seeria "Eesti filmiklassika" raames DVD-l.
Varia.
Filmi stsenaarium pidi läbima rohkelt kontrollinstantse Eesti NSV-s ja Moskvas, kusjuures Moskva lükkas esimese versiooni tagasi. Lõplik stsenaarium kirjutati ümber vastavalt tsensuuri nõuetele, kuid võtteplatsil kasutas meeskond algversiooni. Film on lindile võetud Tilsi lastekodus ning selle ümbruses, kuhu tsensoritel oli raske ligi pääseda. Väikesed lapsed, kes filmis mängisid, valiti enamasti Tilsi lastekodust.
Nõukogude Liidu kinodes kogus film 11,2 miljonit vaatajat.
Film on digiteeritud 6K resolutsioonis Rahvusarhiivis ja restaureeritud 4K resolutsioonis Locomotive Classicsi poolt 2024. aastal.
Chelsea FC peatreenerite loend

Londoni Chelsea esimeseks peatreeneriks sai 1905. aastal John Tait Robertson. Seisuga detsember 2022 on klubis töötanud 29 peatreenerit (4 neist – treener-mängija rollis) ja 11 ajutist treenerit. Praeguseks jalgpalliklubi treeneriks on Graham Potter.
E-tint

E-tint on elektroonilise paberi tehnoloogia firmalt (asutatud 1997).
E Inki tehnoloogia põhineb elektroforeesil (siit ka nimetus "electrophoretic ink", elektroforeetiline tint, kasutusel on ka dešifreering "electronic ink", elektrooniline tint).
Firma on välja töötanud mitut tüüpi elektroforeetilist tinti. Kui seda kanda plastkilele pildipunktidena (pikslitena) ja varustada need tüürimiselektroonikaga, saadakse paberitaoline kuvapind (näidik, kuvar).
Kahekihiline pigmendisüsteem.
Kuvari õhukeses (paarisaja mikromeetri paksuses) vedelikukihis ujuvad e-tindi kuulikesed ‒ mikrokapslid – läbimõõduga keskmiselt 4 µm. Nendes läbipaistva kestaga kapslikestes on viskoosne polümeer ning valged ja mustad laetud pigmendiosakesed. Valged peenosakesed kannavad negatiivset, mustad positiivset elektrilaengut. Pildielemendi suuruse määravad pikslielektroodid, kusjuures iga piksli elektroodide vahele jääb suur hulk mikrokapsleid. Elektroodid saavad tüürimpulsse TFT-aktiivmaatriksilt (samamoodi nagu LCD-kuvaris).
Piksli pingestamisel eralduvad valged ja mustad osakesed kapslites eri pooltesse. Pildielement, mille alumine elektrood saab positiivse pinge, tõmbab negatiivsed osakesed enda poole ja tõukab positiivsed osakesed eemale, nii et see pildielement paistab mustana. Elektroodipinge vastupidise polaarsuse korral paistab pildielement valgena.
Halltoone saadakse elektroodidele rakendatava pingeimpulsi kestuse muutmisega. Esialgu oli hallskaalal 8 astet, praegustel kuvaritel vähemalt 16 heledusastet.
Pigmendikuulikestega vedelikukiht asetseb kahe plastkile vahel, kusjuures pealmine kiht on läbipaistev (peegelduste vältimiseks mati pinnaga), alumine aga läbipaistmatu ja välisvalgust tagasipeegeldav. Seega on tekst ja pildid nähtavad ainult välisvalguses nagu tavalise paberil puhul.
Elektroonilise paberi E Inki tehnoloogia edasiarendus on E Ink Pearl (aastast 2010), mis esimesena leidis rakendust Amazoni lugeris Kindle DX. Pearl-kuvareil on tavaliste E-Ink-ekraanidega võrreldes märksa parem kontrastsus ja reageerimiskiirus ning väiksem voolutarve.
Kolmekihiline pigmendisüsteem.
Kirjeldatud kahepigmendisüsteemi kõrval on välja töötatud ka süsteem, mida kasutatakse peamiselt värvilistes elektroonilistes siltides. Nende topsikujulistes pildielementides on mustvalgete pigmendikuulikeste kihtide vahel negatiivse laenguga värvilise pigmendi osakesed.
Värvisüsteemid.
Värvilise e-paberi tehnoloogia E Ink Triton (aastast 2012) on eri värvusega pildipunktide saamiseks mikrokapslite kihi peal iga piksli jaoks neli filtrit: lisaks kolmele värvifiltrile (R – punane, G – roheline, B – sinine) ka üks värvitu (pole pildil näidatud), mille abil muudetakse ainult piksli heledust. Et igal värvil on 16 heledusastet, saadakse kolme värvi kombinatsioonina 4096 värvi, lisaks hallskaala valgest mustani. Seda tüüpi esimene värvilise e-paberiga luger on Ectaco firma Jetbook Color.
Aastal 2016 esitles E Ink multipigmentsüsteemi ACeP (Advanced Color ePaper), mis võimaldab esitada kaheksat värvi pigmendi abil mistahes värvusi ilma värvifiltreid kasutamata.
2011. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

 2011. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 44. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 3.–13. märtsini Hantõ-Mansiiskis Venemaal.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 125
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Ole Einar Bjørndalen, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
12,5 km jälitussõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 60
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Ole Einar Bjørndalen, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
15 km ühisstardist sõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 12. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Dominik Landertinger, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
20 km eraldistardist sõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 8. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 123
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Ole Einar Björndalen, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
4x7,5 km teatesõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 11. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 103
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: &lt;br&gt; Emil Hegle Svendsen, &lt;br&gt;Lars Berger, &lt;br&gt;Halvard Hanevold, &lt;br&gt;Ole Einar Bjørndalen
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
Naised.
7,5 km sprint.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 103
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Kati Wilhelm, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
10 km jälitussõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 60
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Helena Jonsson, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Eveli Saue tegi avatiirus kolm, teises ühe ja kolmandas kaks möödalasu ning kuna võistlust juhtinud Neuner püüdis ta ringiga kinni, siis võeti ta rajalt maha.
12,5 km ühisstardist sõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 12. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Olga Zaitseva, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
15 km eraldistardist sõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 9. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 101
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: Kati Wilhelm, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
4x6 km teatesõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 13. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 20 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: &lt;br&gt; Svetlana Sleptsova, &lt;br&gt;Anna Bulõgina, &lt;br&gt;Olga Medvedtseva, &lt;br&gt;Olga Zaitseva
Algselt teise koha saanud Ukraina naiskond diskvalifitseeriti hiljem dopingusüüdistuste tõttu .&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Eesti nelik finišisse ei pääsenud, sest nad said võitjatelt ringiga sisse. Katkestamise ajal oldi 20 naiskonna hulgas 15. kohal.
2x6+2x7,5 km segateatesõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 26 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 2009: ,&lt;br&gt; Marie Laure Brunet, &lt;br&gt;Sylvie Becaert, &lt;br&gt;Vincent Defrasne, &lt;br&gt;Simon Fourcade
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
2012. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

2012. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 45. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 1.–11. märtsini Ruhpoldingis Saksamaal.
Olja Raudonen

Olja Raudonen on Eesti tšellist.
Tema õpetajad on olnud Reet Mets, Henry-David Varema.
Ta mängib Vanemuise teatri sümfooniaorkestris.
Curdin Perl

Curdin Perl (sündinud 15. novembril 1984 Samedanis) on Šveitsi murdmaasuusataja.
Maailma karikasarjas osales Perl esimest korda 19. märtsil 2005 Falunis 30 km jälitussõidus, kus ta sai 71 lõpetanu seas 46. koha. Esimest korda jõudis ta kümne parema hulka 3. veebruaril 2007 Davosis 15 km vabatehnikasõidus, kus ta sai 10. koha. Perli seni parem tulemus on 2010.–2011. aasta Tour de Skil viimasel etapil 9. jaanuaril Val di Fiemmes saavutatud kolmas koht. 19. detsembril 2010 La Clusaz's viis ta Šveitsi meeskonna võidule 4×10 km teatesõidus.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Curdin Perl on osalenud 135 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile ühel korral.
Staadion (pikkusühik)

Staadion oli Vana-Kreeka pikkusühik.
Staadion jagunes 600 jalaks, aga nii jala kui staadioni pikkus muutus läbi aja. Kreeka-rooma staadioni pikkus oli 176,6 m, olümpia staadioni pikkus 192,28 m ja delfi staadioni pikkus 177,55 m.
Pikkusühiku järgi on nimetuse saanud sprindidistants (antiikolümpiamängudel oli kavas staadionijooks) ja lühimaajooks ise ning lõpuks spordiväljak, kus korraldati võistlusi jooksus ja teistel aladel . Tänapäeval nimetatakse sellist spordirajatist teisteski keeltes staadioniks.
Tänapäeval kasutatakse Kreekas mitteametlikult uuskreeka staadioni, mille pikkus on täpselt 100 m.
Alvar Loog

Alvar Loog (sündinud 23. augustil 1975 Viljandis) on eesti kultuurikriitik.
Alvar Loog on õppinud Viljandi 9. Kutsekeskkoolis ehitust, Viljandi Kultuurikolledžis raamatukogundust, Tartu Ülikoolis semiootikat, kulturoloogiat ja filosoofiat ning Tallinna Ülikoolis kultuuriteooriat.
Loog tegutseb nii kirjandus- kui ka sõna- ja muusikateatri (peamiselt ooperi-) kriitikuna. Ta on avaldanud ka muid kultuuriteemalisi esseid ja artikleid. Muuhulgas on ta töötanud lavatöölisena Ugala teatris, muusikatoimetajana Mulgi KUKU raadios, entsüklopeedia ja aimekirjanduse toimetajana TEA kirjastuses ning kultuuritoimetajana ajalehes Postimees.
2006, 2010 ja 2017 pälvis ta ajakirja Looming kriitikapreemia, 2010 kultuurilehe Sirp aastaauhinna, ning 2013 ajakirja Teater. Muusika. Kino kriitikapreemia. 2018 pälvis ta Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia.
Alates 2007. aastast on Loog mänginud jäähokit HK Viljandi rivistuses, sh tulnud 2010. aastal Lõuna-Eesti Hokiliiga võitjaks.
GPON

 
GPON on üks passiivsete optiliste võrkude tehnoloogiaid. GPON-tehnoloogia, mis põhineb viimastel aastatel kasutusele võetud standarditel, pakub käitajale tõhusat ülikiire "viimase miili" kasutamise võimalust, võimaldab märkimisväärset kiudude säästmist oma tehnoloogia arvel ja on väga töökindel tänu haruelementide passiivsusele.
Lainelise multipleksaatori tugi nüüdisaegsetel tehnoloogiatel võimaldab märkimisväärselt suurendada võrgu üldist läbilaskevõimet ilma kaabelinfrastruktuuri moderniseerimiseta. Seejuures punkt-mitmikpunktvõrgu struktuur võimaldab paindlikku tarbijate läbilaskeriba juhtimist.
GPON pakub mastaapset kaadrite struktuuri ülekandekiirustel 622 Mbit/s kuni 2,5 Gbit/s ning on avatud nii ühesuguste kui ka erinevate kiirustega otsese ja vastupidise voo edastamise süsteemidele.
Jalgpallistaadion

Jalgpallistaadion on jalgpalli mängimiseks mõeldud staadion.
Mait Vaik

 
Mait Vaik (sündinud 22. augustil 1969 Tallinnas) on eesti kirjanik ja muusik. 
Ta on Eesti Kirjanike Liidu, Eesti Autorite Ühingu, Eesti Esitajate Liidu ja Eesti Fonogrammitootjate Ühingu liige.
2002. aastast tegutseb Mait Vaik Sõpruse Puiestees, olles ansambli enamiku tekstide autor ja kirjutades ka heliloomingut. Teeb ühemeheansamblit Looking for Space. 
Aastatel 1989–1995 mängis ta basskitarri ansamblis Vennaskond, osaledes ka muusika ja tekstide loojana. 
Aastatel 2021-2022 vedas kirjanduslikku muusikaprojekti Rajoon koos Kristel Mägediga. 
Mait Vaigu tekste on kasutanud järgmised muusikakollektiivid: 
Laulutekstid tähestikulises järjekorras.
Kokku on helindatud umbes 160 Mait Vaigu teksti
Spido

Spido on eesti ansambel, mis loodi 1981. aasta jaanuaris. 
Repertuaar koosneb valdavalt ansambli omaloomingust. Ilmunud on kolm CD-plaati. Viimast plaati "3" esitleti 1. juunil 2013. 
Ansambel on esinenud New Yorgi Eesti Majas hooaja avamispeol ja väliseestlaste suvepäevadel.
Ivan Müller

Ivan Müller (1786 Tallinn – 1854 Bückeburg) oli klarnetist ja leiutaja, kes täiustas 19. sajandi alguses klarneti klapisüsteemi, lisades klappidele õhukindlad padjakesed. 
Müller sündis Tallinnas (tolleaegses Revalis). Kahekümneaastaselt sai temast Peterburis kammermuusik. Samal ajal alustas ta juba oma klarneti kui muusikainstrumendi täiustamist uut tüüpi klappidega. Tol ajal katsid klarneti auke lamedad vaskplaadid, mis olid kaetud pehme nahaga. Kuna sellised klapid lasid tihti õhku läbi, siis oli nende arv minimaalne. Seetõttu oli klarnetil keeruline mängida väljaspool diatoonilist põhihelistikku asuvaid kromaatilisi helisid. Kromaatiliste helide mängimine nõudis nii keerulist aplikatuuri, et see muutis tihti võimatuks nende mängimise kiires tempos ja intonatsiooniliselt puhtalt. Et minimeerida kromatismidega seotud probleeme, oli tolle aja lahenduseks viie kuni kuue erinevas häälestuses klarneti kasutamine.
Müller pakkus lahendusena välja täistopitud klapipadja, mida alguses valmistati villaga täidetud kitsenahast. See padi oli kumer, nii et kombineerituna vastava augu kujuga oli õhuava võimalik sulgeda piisavalt õhukindlalt. Selline padi andis võimaluse suurendada klarneti klappide arvu ja koos sellega parandada mänguomadusi kromaatiliste helide mängimisel.
Hiljem siirdus Müller Saksamaale, kus ta tegutses Dresdenis, Berliinis ja Leipzigis, spetsialiseerudes eriliste madalas häälestuses klarnetite, bassetthornide, valmistamisele.
Ivan Müller tegutses ka heliloojana. Tema teostest kõlab kontserdilavadel näiteks Klarnetikvartett nr. 1 B-duur (esmapublikatsioon umbes aastal 1830).
Jäänukjärv

Jäänukjärv ehk reliktjärv on järv, mis on tekkinud merelahest maapinna tõusmise tagajärjel
Jäänukjärve teket soodustavad hoovused, mis kuhjavad lahesuudmesse setteid ja lõpuks ummistavad selle. Nooremad jäänukjärved saavad suurte tormide ajal merest täiendavat vett ja nad ei pruugi olla mageda veega, vaid võivad olla riimveelised.
Reeglina on jäänukjärved väga madalad. Pole ime, kui nende suurim sügavus jääb alla meetri. Kuivadel suvedel võivad nad peaaegu täielikult ära kuivada.
Ajapikku kujunevad jäänukjärvedest madalsood, mis võivad hiljem isegi rabastuda. Näiteks Põlvamaal Meelva maastikukaitsealal asuv Meelva raba on tekkinud jäänukjärvede soostumise tulemusena.
Jäänukjärved on lindudele tähtsad pesitsemis- ja toitumiskohad. Nende rohusaarekestel pesitsevad meeleldi sookured, sest läbi vee ei pääse sinna rebased ega kährikkoerad. Jäänukjärvedes elutsevad apteegikaanid ja paljud putukad, sealhulgas kiilid.
Jäänukjärved Eestis.
Tänapäeva Eesti suurimad jäänukjärved on Mullutu-Suurlahest moodustunud Mullutu järv ja Suurlaht.
Sutlepa meri on kõigest paarisaja aasta eest moodustunud jäänukjärv.
Nigula looduskaitsealal asub 18 ha suurune Nigula järv, mis on jäänuk jääajajärgsest kümnete ruutkilomeetrite suurusest suuremast järvest.
Denílson Pereira Neves

Denílson Pereira Neves (sündinud 16. veebruaril 1988 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, poolkaitsja.
2006. aastani mängis Denilson oma kodumaal klubis São Paulo FC ja võitis klubiga Copa Libertadorese ja FIFA Maailma klubide karika.
Aastatel 2006–2011 mängis ta Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal. Aastatel 2011–2015 mängis ta taas São Paulos. 2012. aastal võitis ta São Pauloga Lõuna-Ameerika klubide karikasarja Copa Sudamericana. Hiljem on ta mänginud veel Araabia Ühendemiraatide klubis Al Wahda ja Brasiilia kõrgliiga klubis Cruzeiro.
2005. aastal tuli ta Brasiilia kuni 17-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistriks. Sama aasta alla 17-aastaste maailmameistrivõistlustel sai ta Brasiilia koondisega teise koha. Brasiilia jalgpallikoondises pole Denilson kunagi mänginud.
Johan Halvorsen

Johan Halvorsen (15. märts 1864 Drammen – 4. detsember 1935) oli norra helilooja, dirigent ja viiuldaja. 
Johan Halvorsen sündis Drammenis Norras, kus temast sai juba väga noores eas väljapaistev viiuldaja ja Norra muusikaelu silmapaistev edendaja. Ta õppis muusikat Oslos (tol ajal Kristiania) ja Stockholmis ning tegutses 1885. aastast Bergeni sümfooniaorkestri kontsertmeistrina. Hiljem liitus ta Leipzigi Gewandhaus-orkestriga. Ta tegutses ka kontsertmeistrina Aberdeenis Šotimaal, muusikaõpetajana Helsingis ning hiljem õppis viiulit Peterburis, Adolph Brodsky juures Leipzigis, Adolf Beckeri juures Berliinis ja César Thomsoni juures Liège'is. 
Pöördunud 1893. aastal tagasi Norrasse, asus ta tööle Bergeni Rahvusteatri (Den Nationale Scene in Bergen) ja Bergeni Filharmoonikute (Bergen Philharmonic Orchestra) peadirigendina. 1899. aastal sai temast taasavatud Oslo Rahvusteatri (National Theatre in Kristiania) peadirigent. Sellel ametikohal töötas ta kuni 1929. aastani ehk 30 aastat.
Halvorsen juhatas üle 30 ooperiproduktsiooni ja kirjutas lavamuusika enam kui 30 näidendile. Pärast dirigenditööst tagasitõmbumist 1929. aastal keskendus ta põhiliselt heliloomingule, kirjutades kolm sümfooniat ja kaks Norra rapsoodiat. 
Halvorseni helilooming juhindub Edvard Griegi norra rahvusromantilisest traditsioonist, millega liitub hiilgav orkestratsioonitehnika. Halvorsen oli abielus Griegi . Ta orkestreeris mitmeid Griegi klaveripalu, näiteks leinamarsi Rikard Nordraaki mälestuseks, mida mängiti Griegi matustel. 
Halvorseni tuntumad teosed on "Bojaaride marss" ("Bojarenes inntogsmarsj") ja "Bergensiana", eriti selle Passacaglia ja Sarabande, ning Georg Friedrich Händeli teemadele kirjutatud duod viiulile ja vioolale. 
# Springar
# I went so lately to my bed
# Halling - Springar
# Dance tune from Åmot
# Han Ole
# Springar
# Peik, prinsessen og stortrollet (Peik, printsess ja suur troll)
# Prinsessen kommer ridende på bjørnen (Printsess karukostüümis)
# Trollenes inntog i berget det blå (Trollid lähevad raekotta)
# Dans av småtroll (Väikeste trollide tants)
# Intermezzo orientale
# Entr'acte
# Scherzino – "Spurven" (Varblane)
# Veslemøys sang (Veslemøy laul)
# Fête nuptial rustique (Rahvalik pulm)
Kaitseliidu Saaremaa malev

Kaitseliit Saaremaa malev on Kaitseliidu territoriaalne üksus, mis tegutseb Saare maakonnas.
Saaremaa maleva pealik on alates 8. augustist 2016 kolonelleitnant Gunnar Havi. 
Ajalugu.
Saare-, Hiiu- ja Muhumaa Kaitseliidu ülemaks määrati Kaitseliidu ülema päevakäsu nr. 1 kohaselt kapten Johannes Poopuu. J. Poopuu poolt kokku kutsutud Saare-, Hiiu- ja Muhumaa Kaitseliidu asutamiskoosolek toimus Kuressaare politseivalitsuse ruumes 20. novembril 1918. Samal päeval nimetati ametisse 16 KL kohalike jaoskondade ülemat, kes asusid looma KL üksusi Saare-, Hiiu- ja Muhumaal. 
Vabadussõja ajal osales Kaitseliit Saaremaa mässu mahasurumisel 1919. aasta algul.
1. detsembril 1924 toimunud riigipöördekatse järel toimus 23. detsembril 1924. aastal Kuressaare raekojas kolonelleitnant Jakob Vende juhtimisel KL Saaremaa organisatsiooni taasasutamiskoosolek ja moodustati Kaitseliidu Saaremaa maleva ajutine juhatus. 2. veebruaril 1925 kinnitati KL põhikiri, mille alusel Saaremaa Kaitseliit nimetati ümber KL Saaremaa Malevaks, senised jaoskonnad (8) malevkondadeks ja rajoonid kompaniideks.
KL Saaremaa Maleva malevapealikuks määrati 23. aprillil 1925 major Ralf Renè Teiman, 15. novembril 1927 major Rudolf Lints, 15. oktoobril 1934 kolonelleitnant Oskar Särev. 
1940. aasta juunis KL Saaremaa Malev likvideeriti, likvideerimise ajal kuulus KL Saaremaa Malevasse ligikaudu 4750 liiget (1500 tegev- ja 400 toetajaliiget, 900 naiskodukaitsjat, 1200 noorkotkast ja 750 kodutütart).
KL Saaremaa Maleva taasasutamiskoosolek toimus 20. aprillil 1990, malevapealikuks valiti leitnant Mati Vendel. 1993. aasta algusest asus KL Saaremaa Maleva staap Pikal tänaval ja sama aasta lõpust aadressil Väljaku tänav 5.
Aastail 2001–2011 oli maleva pealik major Toomas Luik, 2011–2015 oli Saaremaa maleva pealik kolonelleitnant Kristjan Moora.
Alates 1. juunist 2023 kuulub Saaremaa maleva koosseisu ka Hiiumaa malevkond
P2P-võrgustik

Võrdõigusvõrk, ka P2P-võrk (lühend P2P tuleneb ingliskeelsest sõnaühendist "peer-to-peer"; eesti keeles vahel ka "partnervõrk") on IT-s ja sidetehnikas võrdsete õiguste ja võimalustega võrgusõlmede kogum, milles iga osaline võib algatada sideseansi ning milles töö või ülesanded jaotatakse osalejate vahel ära.
Internetis olevad seadmed saavad moodustada omavahel võrdõigusvõrgu. Tihtipeale erineb võrgusõlmede ühenduskiirus lähimate suurimate lüüside-võrgusõlmedeni. Kasutades Internetti alusvõrguna, suhtlevad sõlmed omavahel sarnaselt Internetis pakettide ruutimisega. P2P kasutamist raskendavad ka tulemüürid ja NAT. Serveri-kliendi süsteemiga võrreldes, kus on ainult üks või paar serverit, saab võrdõigusvõrku pidada töökindlamaks, samas näitas Skype'i supernodide probleem, et ka sellise ülesehituse korral võib probleeme esineda.
BioShock

"BioShock" on 3D-tulistamismäng mängustuudiolt Irrational Games. 
Mäng anti Euroopas välja Windowsile ja Xbox 360 konsoolile 24. augustil 2007. PS3 versioon anti välja 17. oktoobril 2008, arendajaks 2K Marin. 2009. aasta 7. oktoobril valmis mängust Mac OS X-i variant. Osaliselt tõi "BioShocki" mobiilidele ettevõte IG Fun. Täies mahus anti mängu mobiiliversioon iPhone'idele välja 2014. aastal stuudio 2K China poolt. Tarkvara ei suudetud ühilduma panna uuemate operatsioonisüsteemidega, seetõttu oli mängurakendus allalaaditav vaid umbes aasta ning uuenduste tegemine lõpetati.
Mängu järg "BioShock 2" valmis 9. veebruaril 2010. "BioShock Infinite" valmis aastaks 2013.
Mängu lugu.
"BioShock" on esimese isiku vaates tulistamine, mille rollimängule omased elemendid sarnanevad mängu "System Shock 2" omadega. Mängija juhib peategelast Jacki, kes mängu alguses kukub lennukiga Atlandi ookeani kohal merre. Jack satub pärast lennukist eluga pääsemist veealusesse Rapture'i linna. Lugu leiab selles mahajäetud linnas aset aastal 1960, mis pakub mängijale õudusfilmilikku kogemust, mida tugevdavad Rapture'i linna "art déco" stiilis majad, ruumid ja ka aurupungi stiilis masinad ja aparaadid. Jack peab raadio teel juhiseid saades pääsema mööda koletisteks muudetud inimestest, kasutades relvi, lõkse ja ka superjõude andvaid plasmiide.
Chelsea aasta jalgpallur

Chelsea aasta jalgpallur on Londoni Chelsea aasta parimale mängijale antav auhind. Auhinda antakse aastast 1967 ja esimesena võitis selle auhinna Peter Bonetti.
Green Bay Packers

Green Bay Packers on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. 
Tema kodulinn on Green Bay Wisconsini osariigis ja kodustaadion Lambeau Field. Green Bay on väikseim linn, kus on NFL-is mängiv meeskond.
Packers mängib konverentsi NFC Põhjadivisjonis koos Chicago Bearsi, Detroit Lionsi ja Minnesota Vikingsiga. 
Spordiklubi asutati 1919. aastal. Nime sai meeskond esimeseks sponsoriks olnud pakkefirma järgi. Packersi nimi on liiga vanim siiani kasutatav nimi. Meeskonna värvid on kollane, roheline ja valge. Packersi logol on valge G rohelisel taustal.
Aastatel 1959–1967 oli Packersi peatreener Vince Lombardi, kelle käe all tuldi viis korda meistriks.
Green Bay on liiga meistriks tulnud rekordilised 13 korda, aastatel 1929, 1930, 1931, 1936, 1939, 1944, 1961, 1962, 1965, 1966, 1967, 1996 ja 2010.
Oma konverentsi meistriks on Packers tulnud aastatel 1960, 1961, 1962, 1965, 1966, 1967, 1996, 1997 ja 2010. Oma divisjoni meistriks on Packers tulnud 15 korda ja väljalangemismängudeni jõudnud 28 korda.
Meeskonna mängujuht ("quarterback") on alates 2008. aastast Aaron Rodgers. Aastatel 1992–2007 oli meeskonna "quarterback" üks kõigi aegade edukamaid mängijaid Brett Favre, kelle nimel on enamik mängujuhtide rekordeid.
2010. aasta hooajal sai Packers oma divisjoni teisena väljalangemismängudele ning tuli seejärel konverentsi meistriks. 6. veebruaril 2011 peetud Super Bowlis võitis Green Bay Packers Pittsburgh Steelersi tulemusega 31–25.
Green Bay

Green Bay on linn Ameerika Ühendriikides Wisconsini osariigis, Browni maakonna halduskeskus.
Linn asub Michigani järve lahe Green Bay ääres Foxi jõe suudmes.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 107 395. See on elanike arvult Milwaukee ja Madisoni järel osariigi suuruselt kolmas linn. 63,9% linna elanikest moodustavad valged, 5,3% mustanahalised, 4,4% aasialased ja 3,5% põlisameeriklased. Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2020. aastal 17,9%.
Esimese eurooplasena jõudis tänapäevase Green Bay lähedale 1634. aastal prantslane Jean Nicolet, kes püüdis karusnahakaubanduse elavdamiseks leida uusi kaubateid. Nicolet rajas La Baye asula. Enne eurooplaste saabumist elasid selles piirkonnas menomini indiaanlased. Püsiv asula tekkis alles 18. sajandil. Inglise-Prantsuse ja indiaanisõja tulemusena läks Wisconsin 1763. aastal Suurbritannia valdusse. Ameerika Ühendriikidele läks see 1783. aastal Ameerika iseseisvussõja tulemusena. Praegused linnaõigused sai Green Bay 1854. aastal. 1863. aastal alustas tööd Green Bay esimene paberivabrik.
1833. aastal hakkas Green Bays ilmuma Wisconsini esimene ajaleht Green Bay Intelligencer. 
Green Bay on tänu suurele tselluloosi- ja paberitööstusele tuntud kui "maailma tualettpaberipealinn". Green Bays ja selle läheduses asub palju paberivabrikuid.
Linnas tegutseb 1965. aastal asutatud Wisconsini – Green Bay ülikool.
Green Bay eeslinnas Ashwaubenonis asub üks USA vanemaid raudteemuuseume. Ashwaubenoni asub ka Green Bay piirkonda teenindav Green Bay – Austin Straubeli rahvusvaheline lennujaam. Reisijate arvult on see osariigi neljas lennujaam.
Linna Ameerika jalgpalli meeskond Green Bay Packers mängib liigas NFL.
Green Bay sõpruslinn on Irapuato Mehhikos.
Fátima neitsi Maarja

Fátima neitsi Maarja oli neitsi Maarja ilmutus, mida nägid kolm last 16 korral Fátima külas Portugalis 1917. aastal.
Neitsi Maarja andis lastele ilmutuses teada maailma tulevast saatust puudutavad ennustused. 
Vatikan on Fátima neitsi Maarja ilmumised ja ennustused ehtsaks tunnistanud. Roomakatoliku kirik tähistab Fatima neitsi Maarja püha 13. mail.
Paavsti teavitati Fátimas toimunud neitsi Maarja ilmumisest ja sellest, et neitsi Maarja oli muu hulgas soovinud pühitseda Venemaa Neitsi Maarja Puhtaimale Südamele. 
1938. aastal esitas Portugali piiskop paavstile taas sellekohase palve. 
Alles 1984. aastal otsustas paavst Johannes Paulus II viia läbi Venemaa pühitsemise Neitsi Maarja Puhtaimale Südamele – nii nagu neitsi Maarja oli ilmutuses ette näinud. Vatikan usub, et tänu sellele lagunes ka Nõukogude Liit.
Ilmutuse pani kirja Lúcia Santos 1941. aastal, teised lapsed – Lúcia sugulased Jacinta ja Francisco Marto – surid juba 1919. aastal pandeemilisse grippi. Kokku pani Lúcia kirja kolm ennustust. Viimase ennustuse palus ta avaldada 1960. aastal või siis, kui ta sureb. Ilmutused sisaldasid ennustust maailmasõdade kohta ja rõhutasid uskumise vajadust. 
Siiski viivitas Vatikan kolmanda ennustuse avaldamisega kuni 2000. aastani. Paljud kahtlustavad, et Vatikan viivitas ennustuse avaldamisega selleks, et seda muuta. Kahtlejad arvavad, et kolmas ennustus puudutas tegelikult puhkevat tuumasõda ja katoliku kirikut ennast.
Kriitika.
Preestriks olnud Portugali teoloog ja ajakirjanik Mário de Oliveira on sellel teemal kirjutanud kaks raamatut: bestselleriks saanud teose "Fátima siempre más" (1999), milles ta mõistis hukka ilmutuste ilmse pettuse ning süüdistas kirikut väikeste karjastega manipuleerimises ja montaaži loomises, ning raamatu "Fátima $. A." (2015), milles kirjutas usuturismi ärist pühakojas. Oliveira sõnul olid Fátima "imed" suurepärane vahend, et hankida raha, mida otsiti kiriklike omandite taastamiseks ja rahva jumalateenistusele naasmiseks seitse aastat tagasi loodud vabariigiga alanud sekulariseerumiselt. Omakorda pidas ta kirikut ka vastutavaks Francisco surma eest 1919. aastal ja Jacinta surma eest 1920. aastal, kuna tema sõnul "julgustasid preestrid lapsi harrastama täiesti pööraseid paaste ja patukahetsusi. Nende pikaajaline paast – mille hulka kuulus ka veejoomisest hoidumine keset suve – tähendas, et nad olid füüsiliselt nõrgenenud ega suutnud tolleaegsetele epideemiatele vastu seista. Nad surid vastavalt kopsupõletikku ja pleuriiti“, ning Oliveira kinnitusel oli „see inimsusvastane kuritegu, mis on jäänud karistamata“.
Eesti Aleksandrikooli liikumine

Eesti Aleksandrikooli liikumine (ka Aleksandrikooli liikumine) oli eestlaste ärkamisaja olulisemaid rahvaaktsioone, mille eesmärgiks oli rajada eestikeelne kõrgem õppeasutus, mille kursus vastaks ligilähedaselt kreiskooli omale.
Aleksandrikooli mõtte algatajaks olid kooliõpetajad Jaan Adamson ja Hans Wühner, kes leidsid, et eestlased pärisorjusest vabastanud keisri Aleksander I mälestust aitaks eestlaste seas kõige paremini jäädvustada temanimeline eestikeelne kõrgem õppeasutus. Aleksandrikooli asutamise mõte tekkis 1860. aastal Jaan Adamsonil kojusõidul Viljandist Paistus Mundsu talu nõmmel lähikonna taluperemeestega rääkides (teistes allikates viidatakse küll Holstre kandile). Sõltumata sellest, kus sündmus täpselt aset leidis, on kindel see, et Aleksandrikooli idee algatajad tegutsesid sel perioodil just Paistus: Pulleritsu koolmeister ja Paistu kiriku organist Jaan Adamson ja Paistu Kihelkonnakooli esimene juhataja Hans Wühner (hilisem Tarvastu köster).
Mõte tekkis 1860. aastatel, kuid leidis suurema poolehoiu 1870. aastatel, pärast I üldlaulupidu. 6.–7. juulil 1870 moodustati Eesti Aleksandrikooli peakomitee, mis hakkas koordineerima linnades ja kihelkondades asuvaid abikomiteesid. Liikumise keskuseks kujunes Tartu ja selle juhiks, peakomitee presidendiks, sai Jakob Hurt.
Aleksandrikooli komiteede eesmärgiks oli kooli avamiseks raha kogumine, peakomitee pidi aga hea seisma selle eest, et seda kasutataks sihtotstarbeliselt. Peale selle tegeleti komiteedes ja eriti peakomitees aga ka eesti rahvusküsimuste arutamisega, peakomiteed on nimetatud ka eestlaste esimeseks parlamendiks. Liikumise kõrgajal, 1883. aastal oli üle Eesti moodustatud 139 ning väljaspool Eestit 7 abikomiteed.
Liikumises tekkis lõhe 1883. aastal, kui Johann Köler soovis võtta Aleksandrikooli Peakomiteelt 20 000 – 30 000 rubla laenu Krimmis ostetud mõisa eest tasumiseks. Selleks ajaks oli peakomitee käsutuses juba üle 80 000 rubla ning peakomitee otsustas raha laenata, kuid president Jakob Hurt kartis, et Köleri kätte antud raha enam tagasi ei saada, ning keeldus laenu andmast. Köleri pooldajad korraldasid seepeale Hurda tagandamise ja Köleri presidendiks valimise. Hurt keeldus aga presidendi kohalt lahkumast ning pöördus kaebusega Liivimaa kuberneri poole. Tüli lõppes sellega, et valitsus võttis Aleksandrikooli jaoks kogutud raha (enam kui 104 000 rubla) enda hoole alla, peakomitee ja abikomiteed aga saadeti laiali. 
Aleksandrikooli liikumine on ületähtsustatud hilisema kirikuvaenuliku historiograafia poolt, vaikides täiesti maha rahva annetused uute kirikuhoonete ehitamiseks 19. sajandil. Nii annetati ainuüksi Tallinna Kaarli kiriku ehitamiseks kuni 1885. aastani 88 300 rubla. Venekeelne Aleksandrikool suleti 1906. aastal, aga Tallinna Kaarli kirikus peetakse eestikeelseid jumalateenistusi tänapäevani. 
1888. aastal avati Eesti Aleksandrikool Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas mitte eesti-, vaid venekeelsena. Võimud andsid järele vaid selles, et eesti keel oli koolis kohustuslik õppeaine. Rahvas hindas ka seda, et koolil oli põllumajanduslik kallak.
Susannah York

Susannah York (sünninimi Susannah Yolande Fletcher; 9. jaanuar 1939 Chelsea – 15. jaanuar 2011 London) oli Briti teatri- ja filminäitleja.
Susannah Yorki filmikarjäär algas 1960. aastal, kui ta sai rolli Ronald Neame'i filmis "Tunes of Glory". Tema esimene suurem filmiroll oli aga Henry Fieldingi romaani 1963. aasta adaptatsioonis "Tom Jones". Samuti on ta mänginud Fred Zinnemanni filmis "Mees kõigiks aegadeks" ("A Man for All Seasons"), Delbert Manni lavastatud filmis "Jane Eyre" ning Supermani filmides, kus ta kehastab peategelase ema.
Aastal 1969 kandideeris ta rolli eest filmis "Äraaetud hobused lastakse ju maha" ("They Shoot Horses, Don't They?") Oscarile, kuid auhinna võitis seekord Maggie Smith. Susannah York võitis osatäitmise eest Briti Akadeemia filmiauhinna (1971).
Aastal 1972 võitis ta Cannes'i filmifestivalil parima näitleja auhinna filmi "Images" eest.
Susannah York on kirjutanud ka kaks lasteraamatut.
Ta oli 1960–1976 abielus Michael Wellsiga. Neil sündis kaks last: poeg Orlando ja tütar Sasha.
Susannah York suri 72-aastaselt vähki.
Peter Yates

Peter Yates (24. juuli 1929 Hampshire – 9. jaanuar 2011 London) oli Briti režissöör ja produtsent.
Peter Yates on lavastanud filmid "Bullitt" (1968), "John ja Mary" (1969), "Murphy sõda" (1971), "Pagemine" (1979), "Kostümeerija" (1983) jpt. 
Filmi "Pagemine" režii eest sai ta esimese Oscari nominatsiooni. 
Film "Kostümeerija" kandideeris kokku viiele Oscarile, sealhulgas ka parima režii kategoorias, võitmata neist ühtegi. Berliini filmifestivalil võitis filmi peaosatäitja Albert Finney parima meesnäitleja Hõbekaru.
Pittsburgh Steelers

Pittsburgh Steelers on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on Pittsburgh ja kodustaadion Heinz Field.
Steelers mängib konverentsi AFC Põhjadivisjonis koos Baltimore Ravensi, Cleveland Brownsi ja Cincinnati Bengalsiga. 
Spordiklubi asutati 1933. aastal Pittsburgh Piratesi nime all. Meeskonna värvid on must, kollane ja valge.
1940. aastal sai klubi oma praeguse nime - Steelers.
1943. aasta hooajal oli klubi sunnitud ühinema Philadelphia Eaglesiga ühiseks klubiks, mida mitteametlikult kutsutakse Steagles, kuna paljud mõlema klubi mängijad olid Teise maailmasõja tõttu kutsutud sõjaväeteenistusse. 1943. aasta hooaja mängijad olidki enamasti kas tervislikel põhjustel (näiteks lampjalgsuse tõttu) või vanuse tõttu teenistuskõlbmatud, või sõjaväelased, kes olid saanud loa mängida. 1944. aasta hooajal pidi klubi mängima ühtses klubis koos Chicago Cardinalsiga (nüüd Arizona Cardinals). Seda ühendklubi kutsuti Card-Pittiks. 1945. aasta hooaeg algas aga pärast sõja lõppu ning Steelers sai jälle iseseisvalt mängida.
Pittsburgh Steelers on liiga meistriks tulnud kuus korda, aastatel 1974, 1975, 1978, 1979, 2005 ja 2008. 
Oma konverentsi meistri tiitli on Steelers võitnud aastatel 1974, 1975, 1978, 1979, 1995, 2005, 2008 ja 2010. Oma divisjoni meistriks on meeskond tulnud 20 korda ja väljalangemismängudeni jõudnud 26 korda.
Meeskonna mängujuht ("quarterback") on alates 2004. aastast Ben Roethlisberger.
2010. aasta hooajal tuli Steelers oma divisjoni ja konverentsi meistriks. 6. veebruaril 2011 oli ta Super Bowlis vastamisi Green Bay Packersiga ja kaotas 25–31.
Pete Postlethwaite

Peter William Postlethwaite (7. veebruar 1946 Warrington – 2. jaanuar 2011) oli Briti teatri- ja filminäitleja.
Näitlejakarjääri alustas Postlethwaite Liverpooli teatris Everyman Theatre.
Filminäitlejana lõi Pete Postlethwaite kaasa ligi 90 filmis. Ta on mänginud Bryan Singeri filmis "Tavalised kahtlusalused" (1995), Baz Luhrmanni "Romeo + Juliet" (1996), Mark Hermanni "Brassed Off", Steven Spielbergi filmis "" (1997) ja Fernando Meirellese "Ustav aednik" (2005). 
Aastal 1994 mängis ta Jim Sheridani filmis "Isa nimel", mille eest kandideeris parima meeskõrvalosa Oscarile.
Aastal 2010 mängis ta muuhulgas Christopher Nolani filmis "Algus" ja Ben Afflecki kriminaalfilmis "Külm linn".
FA Community Shield

FA Community Shield (Football Association Community Shield; varem Charity Shield) on iga-aastane jalgpallimatš Premier League'i ja FA Cupi võitjate vahel. Mäng toimub Wembley staadionil ja võitnud jalgpalliklubi saab auhinna üheks aastaks endale; iga jalgpallur saab ka individuaalse medali. Kui hooaja Premier League'i ja FA Cupi võidab sama klubi, on tema vastaseks Community Shieldi mängus liigas teise koha saanud meeskond.
Thomas Vermaelen

Thomas Vermaelen (sündinud 14. novembril 1985 Kapellenis) on endine Belgia jalgpallur, kes mängis kaitsjana erinevates Hollandi, Inglismaa, Hispaania, Itaalia ja Jaapani klubides. 
Kuigi ta mängis keskkaitsjana, oli ta tuntud hea väravalööjana.
Klubikarjäär.
Ajax.
Vermaelen liitus 2000. aastal Ajaxi noorteakadeemiaga
2003–04 võitis ta oma esimesel hooajal põhimeeskonnaga Eredivisie. 
2004–05 hooajal anti ta laenuks klubisse RKC Waalwijk. 
Kui Klaas-Jan Huntelaar 2009. aastal Ajaxist lahkus, sai Vermaelenist klubi kapten. 
Arsenal.
2009. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Arsenal
2009–10 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu. 2012. aastal nimetati ta Arsenali kapteniks.
Barcelona.
2014. aastal liitus Vermaelen Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona. Üleminekusumma oli 15 miljonit Inglise naela. 
2014–15 hooajal võitis ta Barcelonaga nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. 2016–17 hooajal võideti taas liiga ja karikas. 
2016. aastal andis Barcelona ta laenuks Serie A klubisse AS Roma.
Vissel Kobe.
Aastatel 2019–2021 mängis ta Jaapani kõrgliiga meeskonna Vissel Kobe eest 45 mängu ning lõi ühe värava.
Laurent Koscielny

Laurent Koscielny (sündinud 10. septembril 1985 Tulle'is) on Prantsusmaa endine jalgpallur. Alates 2024. aastast on ta Prantsusmaa esiliiga klubi Lorienti spordidirektor. Ta mängis kaitsja.
Ta on mänginud Prantsusmaa ja Inglismaa klubides ning Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Koondisekarjäär.
Ta mängis Prantsusmaa koondises aastal 2011–2018. Debüüdi rahvuskoondises tegi ta 11. novembril 2011 sõprusmängus USA vastu.
Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Ainsa värava lõi ta koondises 4. juunil 2016 sõprusmängus Šotimaaga.
Sébastien Squillaci

Sébastien Jean-Baptiste Squillaci (sündinud 11. augustil 1980 Toulonis) on endine Prantsusmaa jalgpallur, keskkaitsja.
Ta mängis näiteks Monaco, Lyoni Olympique'i, Sevilla ja Arsenali klubis.
Prantsusmaa jalgpallikoondises pidas ta aastatel 2004–2010 kokku 21 mängu.
Saab 2000

Saab 2000 on turbopropellerlennuk, mida Saab tootis aastatel 1994–1999. 
Arendamine.
Saab otsustas Saab 2000 ehitada 1988. aasta detsembris, sest eeldati nõudlust kiirete turbopropellerlennukite järele, mis suudaks lennata reaktiivlennukitele lähedastel kiirustel, kuid säilitaks turbopropellermootorite ökonoomsuse. Esmalend toimus 26. märtsil 1992. Euroopa Ühinenud Lennuametid (JAA) andsid kasutusloa 1994. aasta märtsis ja Ameerika Ühendriikide Föderaalne Lennuamet (FAA) sama aasta aprillis. Liinilende alustati mõned kuud hiljem. 
Saab 2000-l on 15% suurem tiivaulatus kui Saab 340-l ja et Saab 2000 on Saab 340-st 7,55 m pikem, siis mahub sinna 50 reisijat. Saab 2000 oli esimene kommertslennuk, mis kasutab Rolls-Royce AE 2100 turbopropellermootoreid (algselt ehitas neid Allison Engine Company), mis ajavad ringi aeglase pöörlemiskiirusega Dowty Rotol kuue labaga propellereid. Sarnaselt Saab 340-ga on iga tiiva küljes üks mootor, kuid need paiknevad kerest mõnevõrra kaugemal.
Kasutamine.
Saab 2000 müügiedu jäi üsna piiratuks. Kõige suurem klient oli alguses Crossair, kohalik lennufirma, millest 56% kuulub Swissairile. Crossair tellis 34 lennukit ja kasutas neid veel 2005. aastal. Et nõudlus oli väike, katkestati Saab 2000 tootmine 1999. aastal. 
2000. aastaks oli kasutuses 54 lennukit Saab 2000. Peamine vähese müügiedu põhjus oli äsja turule ilmunud regionaalsete reaktiivlennukite edu (näiteks Bombardier CRJ ja Embraer ERJ 145 perekond). Need olid samaaegselt kiiremad ja reisijate jaoks mugavamad, kuid maksid sama palju kui Saab 2000. Mõned väiksemad lennufirmad on hiljem Saab 2000 madala hinnaga kohalike lendude jaoks ostnud. 
Pakistan ostis juunis 2006 kuus lennukit Saab 2000 koos Saab-Ericssoni Erieye radarisüsteemiga. Leping vaadati mais 2007 ümber ja lõplikuks lennukite arvuks jäi viis. Esimene neist anti ametlikul tseremoonial Rootsis Pakistani Õhujõudude esindajale üle 3. aprillil 2008. 
Kasutajad.
Tsiviilkasutajad.
Saab 2000 kasutajad 2010. aasta septembri seisuga vastavalt firma Saab Aircraft Leasing andmetele:
Kaks lennukit (nr 001 ja nr 003) on lammutatud. Lennukit nr 002 (lennukõlbmatu) kasutatakse lennukiinseneride õpetamiseks Rootsis Nyköpingis. Kaks lennukit on maha kantud (nr 047 ja nr 053).
Marathi keel

Marathi keel on peamiselt India Mahārāshtra osariigis räägitav indoeuroopa keelkonna indoiraani harusse kuuluv India keel. 
Marathi keel on tekkinud praakriti maharaštri murdest.
Marathi keelt rääkis Indias 2001. aasta rahvaloenduse andmeil emakeelena 71,9 miljonit marathit. See on üks 22 India ametlikust keelest. Kõnelejate arvult on see maailmas 15. keel.
Kiri.
Marathi keelt kirjutatakse modifitseeritud devanaagaris. Kirjas on 16 vokaali- ja 36 konsonandimärki.
Grammatika.
Fonoloogia.
Marathi keeles on 25 kaashäälikut ja 9 täishäälikut.
Rõhk asub esimesel silbil.
Morfoloogia.
Noomenid jagunevad 3 grammatilise soo järgi. Noomenitel on 7 käänet ja 2 arvu. Ainsa india keelena on marathi keeles säilinud sanskriti lokatiiv.
Tegusõnad võivad ühilduda nii subjekti kui ka objektiga.
Süntaks.
Marathi keele põhisõnajärg on SOV.
Sõnavara.
Keeles on palju laene hindi, pärsia ja araabia keelest.
Gabriel Batistuta

Gabriel Omar Batistuta (sündinud 1. veebruaril 1969 Reconquistas) on endine Argentina jalgpallur.
Enamiku aega oma karjäärist mängis Gabriel Batistuta Serie A klubis Fiorentina. Ta on Itaalia kõrgliiga läbi aegade 9. parim väravalööja (184 väravat 318 mängus). 
Batistuta esindas Argentina jalgpallikoondis kolmel jalgpalli maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi kokku 10 väravat. Batistuta on koondise aegade teine parim väravakütt Lionel Messi järel.
Teda valiti FIFA 100 nimekirja, milles on nimetatud "125 parimat elavat jalgpallurit".
Juris Bārzdiņš

Juris Bārzdiņš (sündinud 21. juulil 1966 Riias) on Läti poliitik. Ta oli alates 3. novembrist 2010 kuni 25. oktoobrini 2011 Läti tervishoiuminister Valdis Dombrovskise teises valitsuses.
Aastatel 1984–1993 õppis ta Riia Meditsiiniinstituudis ja omandas pediaatri kutse, 1993–1996 oli samas residentuuris.
Aastatel 1999–2004 õppis Eestis Concordia Ülikoolis ärijuhtimise magistriõppes. Aastatel 2005–2007 õppis Riia Majanduskõrgkoolis.
Kuulub Liepāja Parteisse.
Ajupoolkerade asümmeetria

Ajupoolkerade asümmeetria on aju organiseerituse fundamentaalne eripära. Olles omane inimestele ja loomadele, ilmneb see nii morfoloogiliselt kui funktsionaalselt. Funktsionaalsel psüühiliste protsesside tasandil on tegemist statistilise asümmeetriaga.
Ajupoolkerade asümmeetria avastamine algas inimeste erinevate ajupoolkerade kahjustuste korral täheldatavatest käitumismuutustest. Peale funktsionaalse asümmeetria kindlakstegemist avastati ka ajupoolkerade morfoloogiline asümmeetria. Viimaks täheldati asümmeetriat ka loomade juures. Praeguseks ajaks on pandud alus nähtuse evolutsiooni käsitlevale teooriale.
Emotsioonide väljendumise erinevus vasakus ja paremas näopooles.
Vasak näopool väljendab konkreetsemaid ja isiklikumaid emotsioone ja teeb seda intensiivsemat, sest parem ajupoolkera töötleb emotsioone ning juhib vasakut näopoolt rohkem. Sama kultuuri esindajad tõlgendavad emotsioone 
vasakus näopooles paremini. Vasakus näopooles väljenduvad emotsioonid kultuurispetsiifilisemalt, paremas näopooles on äratuntavamad universaalsed emotsioonid. Parem pool näost näitab avalikke tundeväljendusi ja vasak pool isiklikke tundeid. Vasak näopool väljendab emotsioone intensiivsemalt, automaatselt ja individuaalsemalt. Vasak näopool väljendab ka rohkem negatiivseid emotsioone.
Pommiplahvatus Domodedovo lennujaamas

Terrorirünnak Domodedovo lennujaamas toimus 24. jaanuaril 2011 kell 16.32 (kell 15.32 Eesti aja järgi).
Saabuvate lendude sektsiooni pagasisaali lähedal toimunud plahvatuses hukkus esialgsetel andmetel vähemalt 35 ja viga sai 180 inimest, kellest 86 vajas haiglaravi. 2. veebruaril suri haiglas üks inimene ja 24. veebruaril veel üks, nii et kokku hukkus 37 inimest.
Esialgu teatati, et hukkunute seas oli 1 Kõrgõzstani, 1 Tadžikistani, 1 Usbekistani, 2 Suurbritannia, 1 Saksamaa ja 2 Austria kodanikku.. Lõplikel andmetel hukkus 37 inimest, neist 29 Venemaalt, 2 Tadžikistanist ja Austriast ning 1 Saksamaalt, Suurbritanniast, Ukrainast ja Usbekistanist. Vigastada sai 117 inimest, neist 57 Venemaalt, 8 Tadžikistanist ja teistest riikidest mitte üle 2, kuid 41 inimese päritolu oli teadmata.
Hukkunute seas oli 29-aastane ukraina näitekirjanik ja luuletaja Anna Jablonskaja, kes saabus Moskvasse vastu võtma ajakirja Iskusstvo kino preemiat. Haavatute seas oli slovaki näitleja Zuzana Fialová.
Terroriakti korraldamisega seostatakse kümmet inimest.
Kavkaz Centeri kodulehele veebruaris üles riputatud videos võttis vastutuse selle terroriakti eest Doku Umarov. Video avaldati 4. veebruaril ja selles oli Umarovi kõrval 20-aastane enesetaputerrorist Magomed Jevlojev, kes selles pommiplahvatuses ka ise hukkus.
Eesti president Toomas-Hendrik Ilves avaldas vene rahvale seoses terroriaktiga kaastunnet veel samal päeval.
Mediapro

Mediapro on grupp, mis moodustab multimeedia kommunikatsiooni ettevõtete võrgustikku, mis tegutsevad peamiselt Hispaanias. Grupp oli asutatud aastal 1994 Barcelonas. 
Grupi ettevõtetel on konkreetsed tegevusalad, näiteks: filmide ja telesaadete tootmine, trükimeedia (päevaleht Público) ja spordimeedia (jalgpallikanal Gol Televisión). Grupist tervikuna on saanud üks Euroopa audiovisuaalsektori turu juhtivaid tegijaid, tänu nii oma ettevõtetele, aga ka strateegilistele partnerlussuhetele (näiteks France Télécom, Carlton Communications, ZON Multimédia ja Abertis Telecom). 
Mediapro'l on kontorid Barcelonas, Gironas, Amsterdamis, Budapestis, Buenos Aireses, Dubais, Kataris, Lissabonis, Los Angeleses, Madeiral, Madridis, Miamis, Portos, Sevillas ja Tenerifel.
Mia Wasikowska

Mia Wasikowska (sündinud 25. oktoobril 1989 Canberras) on Austraalia filminäitleja. Tuntuks on ta saanud eeskätt osatäitmistega Tim Burtoni filmis "Alice Imedemaal" ja filmis "Lastega on kõik hästi".
Jane Eyre (täpsustus)

"Jane Eyre" on Charlotte Brontë romaan.
Romaanist on tehtud palju filme: