Nette Peit

Nette Peit (sündinud 27. märtsil 1992 Valjalas) on eesti võrkpallur.
Nette Peit on õppinud aastatel 1999–2008 Valjala Põhikoolis ja 2008–2011 Audentese Spordigümnaasiumis ning Tallinna Teeninduskoolis kondiitri erialal.
Ta on alates 2013. aastast kuulunud Eesti naiste võrkpallikoondisse ja hooajast 2024/25 mängib ta Eesti meistriliiga klubis Rae Spordikool/Viaston.
Sportlaskarjäär.
Noorteklassid.
Noorteklassides sportis Nette Peit Saaremaa Spordikoolis, kus tema treenerid olid Sinaida Sillart ja Ene Kask. Võistkonnaga osaleti omavanuste Eesti karika- ja meistrivõistlustel ning saadi ka medaleid.
Ta kuulus aastatel 2007–2009 Eesti omavanuste noortekoondisse, kelle vanemtreener oli Merle Keerutaja. Koondisega osaleti omavanuste Balti matšil, kus võideti kuld- (2007) ja kaks hõbemedalit (2008, 2009).
Eesti võrkpallikoondis.
Nette Peit kutsuti Eesti naiste võrkpallikoondisse 2013. aastal ning kuulus koosseisu samal aastal sõpruskohtumistes Salo Viesti naiskonnaga. Koondise eredaim saavutus on olnud 2019. aastal koondise ajaloos esimest korda pääsu tagamine Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile. Peit on osalenud Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril kahel korral (2019 ja 2023), mõlemal korral saadi 23. koht. Ta on mänginud mitmel turniiril Euroopa Hõbeliigas ning kuulus ka 2023. aastal Hõbeliiga võitnud naiskonda.
Klubivõrkpall.
Hooaegadel 2008/09–2010/11 esindas Peit Eesti meistriliiga tasemel oma kooli esindusklubi Noortekoondis/Audentese SK. Naiskonnaga oldi nendel hooaegadel nii Eesti meistriliigas kui ka Eesti karikavõistlustel tagumises pooles ning medaleid ei võidetud.
Hooajaks 2011/12 liitus ta Viljandi Metalliga ning esindas naiskonda kaks hooaega. Naiskonnaga võideti mõlemal hooajal Eesti karika- ja meistrivõistlused. Lisaks osales naiskond mõlemal hooajal Soome meistriliigas, kus oldi liigas tagumises pooles.
Hooajal 2013/14 mängis Peit Kohila võrkpalliklubis, kellega valitseti kõiki liigasid, kus osaleti. Võideti Eesti karika- ja meistrivõistlused ning Balti liiga.
Hooajaks 2014/15 sõlmis Peit oma esimese välislepingu ning läks mängima Rootsi meistriliigaklubisse Lindesberg Volley. Rootsi karikavõistlustel saadi teine koht ning Rootsi meistrivõistlustel kolmas koht. Nette oli naiskonna üks põhimängijaid ja sai palju mänguaega, kuid soovis uueks hooajaks liikuda edasi tugevamasse ja ühtlasemasse liigasse.
Hooaja 2015/16 eel liitus Peit Soome meistriliiga uustulnuka Tampere Mestoga, kuid mängida ta seal ei saanudki ning naasis peagi Kohila võrkpalliklubisse. Novembri lõpus siirdus ta Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Union Sportive de Villejuif. Naiskond sai Prantsusmaa teises liigas teise koha, millega tõusti uueks hooajaks Prantsusmaa esiliigasse.
Hooajal 2016/17 mängis ta Rootsi meistriliigaklubis Lindesberg Volley. Rootsi karikavõistlustel jäädi pidama poolfinaali ning Rootsi meistrivõistlustel saadi neljas koht. Peit oli liigas põhiturniiri parim servija (0,78 ässa geimi kohta) ning oli ka üks naiskonna peamisi ründajaid.
Hooajal 2017/18 mängis ta Šveitsi meistriliigaklubis Volley Köniz. Klubi lõpetas Šveitsi meistriliiga põhiturniiri seitsmendana, kuid Šveitsi võrkpalliföderatsioon karistas klubi maksurikkumiste tõttu ja "play-offi" mängima neid ei lastud. Seejärel vahetas Peit klubi ning mängis "play-offi" Šveitsi meistriliigaklubi Volley Lugano naiskonnas, kellega saadi kuues koht.
Hooajaks 2018/19 siirdus ta Soome meistriliigaklubisse LP Kangasala. Soome karikavõistlustel langeti konkurentsist veerandfinaalis. Klubiga osaleti tugevuselt kolmandas eurosarjas, CEV Challenge Cupil, kus langeti konkurentsist 1/16 finaalis. Soome meistriliiga põhiturniir lõpetati kolmandal kohal, kuid kaotati veerandfinaalis Orivee Ponnistusele ning saadi liigas viies koht. Peit oli naiskonna üks põhiründajaid ning valiti ka meistriliiga oktoobri parimaks mängijaks.
Hooajaks 2019/20 liitus ta Soome valitseva meistri Salo Viestiga, kus mängis samal hooajal ka Eesti võrkpallikoondise nurgaründaja Anu Ennok. Jõuti Soome karikafinaali, kus mäng läks otsustavasse viiendasse geimi. Salol oli kasutada matšpall, mida ei realiseeritud ja lõpuks kaotati geim 15:17 ning sellega ka mäng. CEV Meistrite liiga alagrupiturniiril võitu kirja ei saadud ning lõpetati alagrupis viimasel kohal ja "play-offi" ei pääsetud. Soome meistriliiga põhiturniir lõpetati viiendana, kuid "play-offe" koroonapandeemia tõttu ei mängitud ning sellega jäid liigas kohad välja mängimata.
Hooajal 2020/21 mängis Peit taas Eestis ning esindas Eesti rahvusnaiskonna baasklubi TalTech/Tradehouse. Naiskonnaga domineeriti kõikides osaletud võistlustel ning võideti Eesti karika- ja meistrivõistlused ning Balti liiga. Peit oli üks naiskonna põhinurgaründajatest ning valiti ka Eesti meistrivõistluste sümboolsesse koosseisu.
Hooaegadel 2021/22 ja 2022/23 mängis ta Prantsusmaa esiliiga naiskonnas Quimper Volley 29. Esimesel hooajal osaleti Prantsusmaa karikavõistlustel, kus langeti välja teises eelringis. Prantsusmaa esiliigas saadi B-alagrupis neljas koht ning siirduti väljalangemismängudele. Kokkuvõttes jäi klubi liigas üheksandale kohale. Teisel hooajal (2022/23) saadi küll A-alagrupis kolmas koht, kuid "play-off" ringis tehti hea tulemus ning võideti Prantsusmaa esiliiga. Sellega tõusis klubi järgmiseks hooajaks Prantsusmaa meistriliigasse. Esimesel hooajal oli Peit üks naiskonna põhinurgaründajaid, kuid teisel hooajal tuli mänguaja saamiseks rohkem võidelda ning tihti tuli täita vahetusmängija rolli.
Saavutused.
Balti liiga
Riikide meistrivõistlused
Välismaa esiliigad
Riikide karikavõistlused
Individuaalsed auhinnad
Isiklikku.
Tema vanem õde Eliisa Peit on samuti võrkpallur.