tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mühlbergi lahing

Mühlbergi lahing oli reformatsiooni ajal suur lahing Mühlbergi juures Saksimaa kuurvürstiriigis, milles Saksa-Rooma riigi katoliiklikud vürstid keiser Karl V juhtimisel alistasid otsustavalt Saksi kuurvürsti Johann Friedrich I ja Hesseni maakrahvi Philipp I juhitava protestantlike vürstide luterliku Schmalkaldeni liidu.
Lahing.
Hispaania-Keisririigi vägesid juhtisid keiser Karl V ja tema väejuht Saksamaal don Fernando Álvarez de Toledo, Alba hertsog. Schmalkaldeni liidu väejuhid ei jõudnud kokkuleppele mingigi sõjalise tegevuse suhtes lahinguväljal, võimaldades seeläbi Karli vägedel läbida liidu kaitse. 
Keiser oli sel ajal 47-aastane ja põdes podagrat. Ta viidi seepärast lahingusse kandetoolis, erinevalt suurepärasest sõjaratsust ja moodsast turvisest, mida kujutas tema õuekunstnik Tizian. 
Hispaania-Keisririigi armee Alba hertsogi juhtimisel jõudis Elbele 23. aprillil ja lahing algas hommikul vara. Karli väed, kes olid enamasti hea väljaõppega Hispaania elukutselised sõdurid ja palgasõdurid, kasutasid ära varahommikust udu, et Schmalkaldeni vägesid tiivalt rünnata. Protestantide vägesid üllatati täielikult ja pärast sümboolset vastupanu põgenesid need paanikas.
Lõpuks protestantide armee hävitati (üle 7000 surnu või haavatu ja 1000 vangi) ja mitmed protestantide juhid (sealhulgas Saksi kuurvürst Johann Friedrich I ja Hesseni maakrahv Philipp I) vangistati.
Tagajärjed.
Hispaania-Keisririigi vägede võit viis Schmalkaldeni liidu lagunemiseni. Johann Friedrich vangistati (Ungari husaaride poolt lahingu ajal) ja Wittenbergi kapitulatsiooni tingimustel mõni nädal hiljem pidi ta loobuma kuurvürsti tiitlist ja suurest osast oma maadest oma nõo Moritzi kasuks.
See lahing andis sõja võidu Karlile ja Schmalkaldeni sõda sai läbi; ainult kaks linna jätkasid vastupanu, kuid protestantide probleem jäi. Paljud vürstid ja peamised reformistid, nagu Martin Bucer, põgenesid Inglismaale, kus nad mõjutasid otseselt Inglise reformatsiooni.
Katariina Tamm

Katariina Tamm (sündinud 2. märtsil 1989) on eesti näitleja.
Katariina Tamm on lõpetanud 2007. aastal Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi, kus õppis teatriklassis, mida juhendas Lembit Peterson, ning 2011. aastal Turu Kunstiakadeemia nukukunsti erialal. Vahetusüliõpilasena õppis ta Barcelona Teatriinstituudi füüsilise teatri osakonnas. Aastatel 2016–2018 õppis ta Londoni teatrikoolis Royal Academy of Dramatic Artis (RADA), kust sai magistrikraadi.
Aastatel 2011–2016 töötas ta NUKU Teatris näitlejana. Alates 2012. aastast on osalenud teatrirühmituse Frank tegevuses. Inglismaal elades mängis ta teatris New Public. Aastatel 2020–2022 oli Katariina Tamm Von Krahli Teatri näitleja, kuuludes Ekspeditsiooni ja Von Krahli Teatri ühistruppi. 2023. aastast on ta Ekspeditsiooni trupi näitleja.
Ernst I (Anhalt-Dessau)

Ernst I (suri 12. juunil 1516) oli Anhalt-Dessau vürst Askania dünastiast.
Ta oli Anhalt-Dessau vürsti Georg I teine poeg, kuid esimene tema neljanda naise Annaga.
Elu.
Aastal 1473, pärast oma isa surma, päris Ernst üheskoos oma nooremate vendade Georg II, Sigismund III ja Rudolf IV Anhalt-Dessau vürstkonna. Vastavalt Askania dünastia perekonnaseadusele leidis pärimine aset ilma igasuguse maadejaotuseta.
Sigismund III (1487), Georg II (1509) ja Rudolf IV (1510) surmad ilma elusolevate meessoost pärijateta tegid Ernsti Anhalt-Dessau ainuvalitsejaks kuni tema surmani.
Abielu ja järeltulijad.
20. jaanuaril 1494 abiellus Ernst Münsterberg-Oelsi hertsogi Heinrich I tütre Margarethega. Nad said neli poega:
Anhalt-Plötzkau

Anhalt-Plötzkau oli vürstkond Saksamaal. See loodi kahel korral. Esmakordselt loodi see aastal 1544 seoses Anhalt-Dessau jagunemisega, kuid vürstkond lakkas olemast pärast vürst Georg III surma aastal 1553, mil selle päris Anhalt-Zerbsti vürst. 
Teist korda loodi see aastal 1603 seoses ühendatud Anhalti vürstkonna jagunemisega; seekord, et luua suurem vürstkond, liidendati Anhalt-Bernburgi osi. See teine riik kestis aastani 1665, mil vürst Lebrecht jätkas Anhalt-Kötheni vürstina ja Plötzkau tagastati Anhalt-Bernburgi vürstkonnale. 
Anhalt-Plötzkau vürstid 1544–1553.
"Anhalt-Zerbstile aastal 1553".
Anhalt-Plötzkau vürstid 1603–1665.
"Ühendati Anhalt-Bernburgiga aastal 1665".
Suitsidoloogia

Suitsidoloogia on teadus, mis uurib enesetappu ehk suitsiidi ja sellega seotut. 
Suitsidoloogia rajajaks peetakse prantsuse sotsioloogi Émile Durkheimi, kes 1897. aastal avaldas monograafia "Enesetapp" (originaalpealkirjaga "Le Suicide").
Aastal 1960 asutati Rahvusvaheline Enesetapu Ennetamise Ühendus.
Aini Härm

Aini Härm (sündinud 29. aprillil 1962 Krimmis) on eesti kultuuritegelane. 
Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikapedagoogi ja koorijuhi erialal 1986.
Ta oli 18. juunist 2002 kuni 21. augustini 2025 Keskerakonna liige, osalenud kohaliku omavalitsuse valimistel (2005 ja 2009) ja ka Riigikogu valimistel (2011). Alates 21. augustist 2025 kuulub ta erakonda Isamaa. 2025 KOV valimistel osaleb Isamaa nimekirjas.
Detsembris 2009 valiti ta Kesklinna linnaosa vanemaks.
15. juunil 2011 nimetas Tallinna Linnavalitsus Härmi Tallinna kultuuriväärtuste ameti juhataja ametikohale. Ta koondati sellelt kohalt alates 31. detsembrist 2020. 
6. juulist 2011 kuni 2019. aastani oli ta Tallinna Televisiooni nõukogu liige.
Meteoroloogiainstrumendid

Meteoroloogiainstrumendid (ka meteoroloogilised instrumendid, meteoroloogilised mõõteriistad, meteoroloogilised seadmed) on riistad, millega mõõdetakse või meteoroloogiliste elementide väärtusi. 
Õhu- ja pinnasetemperatuuri mõõdetakse harilikult termomeetriga (enamasti kas vedelik-, bimetall- või elektrilise termomeetriga). Õhutemperatuuri automaatseks registreerimiseks kasutatakse termograafi. 
Õhuniiskust mõõdetakse psühromeetriga või mõnd muud liiki niiskusmõõturiga. 
Sademeid mõõdetakse sadememõõturiga.
Tuule kiirust ja suunda määratakse anemomeetri, -graafi ja anemorumbograafiga.
Õhurõhku mõõdetakse baromeetri ja barograafiga. (EE).
Eri liiki kiirguste määramiseks on kasutusel pürheliomeeter, aktinomeeter, püranomeeter, pürgeomeeter, bilansomeeter.
Päikesepaiste kestust määrab heliograafiga. 
Pilvede kõrgust määratakse näiteks pilootpallide, prožektorite ja fotoelektriliste registreerijatega.
Polüfunktsionaalsete meteoroloogiainstrumentide hulka kuuluvad burromeeter ja ilmakivi.
Harry Kurschat

Harry Kurschat (28. veebruar 1933 Neuköllni linnarajoon, Berliin – 21. jaanuar 2022) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.
Kurschat oli kokku kolmekordne Lääne-Saksamaa meister kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1953–1954 ja 1956.
Kurschat sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes kergekaalus (kuni 60 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Richard McTaggartile (Suurbritannia).
Kurschat võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes kergekaalus (kuni 60 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Kurschat poksis veebruarist 1958 kuni maini 1964 elukutselisena ning pidas kokku 34 kohtumist. Ta võitis neist 29 (neist 23 nokaudiga), kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.
Anhalt-Köthen

Anhalt-Kötheni vürstkond on esinenud kahel korral. Esimene riik loodi aastal 1396, kui Anhalt-Zerbst jagunes Anhalt-Dessauks ja Anhalt-Kötheniks. Esimene riik kestis aastani 1552, kui selle päris Anhalt-Dessau. 
Teist korda loodi riik aastal 1603, kui taas kord jagunes Anhalt-Zerbst. Seoses vürst August Ludwigi surmaga aastal 1774 vürstkond jagunes, loodi uus riik Anhalt-Pleß. 
1806. aastal sai Anhalt-Köthen hertsogkonnaks. Seoses hertsog Heinrichi surmaga 1847. aastal hääbus Anhalt-Kötheni liin ja riigi päris Anhalt-Dessau hertsog.
Anhalt-Kötheni vürstid 1396–1561.
"Anhalt-Dessaule aastal 1562".
Anhalt-Kötheni vürstid 1603–1806.
"Tõusis hertsogkonnaks aastal 1806".
Anhalt-Kötheni hertsogid 1806-1847.
"Anhalt-Dessaule aastal 1847".
Herbert Schilling

Herbert Schilling (20. juuni 1930 Frankfurt – 24. oktoober 2004 Frankfurt) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.
Schilling oli kahekordne Lääne-Saksamaa meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1951–1952.
Schilling osales Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Schilling võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Schilling poksis novembrist 1957 kuni septembrini 1963 elukutselisena ning pidas kokku 34 kohtumist. Ta võitis neist 14 (neist 9 nokaudiga), kaotas 17 (neist 9 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.
Laura Asadauskaitė-Zadneprovskienė

Laura Asadauskaitė-Zadneprovskienė (sündinud 28. veebruaril 1984) on Leedu viievõistleja, olümpiavõitja.
Asadauskaitė on abielus Andrejus Zadneprovskisega. Ta jättis 2010. aasta hooaja vahele, sest neil sündis laps.
Asadauskaitė võitis Londoni olümpiamängudel 2012. aastal moodsas viievõistluses kuldmedali.
Abegondo vald

Abegondo vald on kohaliku omavalitsuse üksus Hispaanias Galicia piirkonnas A Coruña provintsis A Coruña maakonnas 23 km A Coruñast edelas ja 547 km kaugusel Madridist. Ta piirneb põhjas Bergondo vallaga, kirdes Berganzose vallaga, idas Oza dos Ríose vallaga, kagus Cesurase vallaga, lõunas Mesía vallaga, edelas Ordese vallaga, läänes Carrali vallaga ja loodes Cambre vallaga.
Valla pindala on 83,9 km².
Valla keskus on San Marco, mis asub Abegondo kihelkonnas.
Abegondo kihelkond

Abegondo kihelkond ehk Santaia de Abegondo on kihelkond Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas.
Aastal 2006 oli kihelkonnas 709 elanikku (361 naissoost ja 348 meessoost. Aastal 2004 (rahvaloendus) oli elanike arv 685 (353 naissoost ja 332 meessoost) aastal 1999 oli see 588.
Kihelkonna kirik on Abegondo Santa Eulalia kirik, mis asub O Adros.
Kihelkonna asula San Marco on Abegondo valla keskus. 
Asulad.
Abegondo kihelkonnas on 24 asulat, millest 16 on praegu asustatud:
IV liiga 2003

IV liiga 2003 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2003. aasta hooaeg.
IV liiga 2004

IV liiga 2004 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2004. aasta hooaeg.
IV liiga lääs.
Liigatabel.
1
Dieter Wemhöner

Dieter Wemhöner (sündinud 18. augustil 1930 Berliinis) on Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa endine poksija.
Wemhöner oli kolmekordne Lääne-Saksamaa meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1952–19544.
Wemhöner osales Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Boris Nikolovile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Víctor Zalazarile (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Wemhöner võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes II keskkaalus (kuni 75 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Gennadi Šatkovile (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Wemhöner poksis märtsist 1957 kuni detsembrini 1961 elukutselisena ning pidas kokku 43 kohtumist. Ta võitis neist 36 (neist 8 nokaudiga), kaotas 4 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.
San Marco

San Marco on itaalia keeles evangelist Markuse, paavst Marcuse ja veel mitme pühaku nimi.
San Marco on ka kiriku ja kloostri nimi:
San Marco on ka mitme asula ja linnaosa nimi:
Majandamine

Majandamine on majandusüksuse sihipärane tegevuse korraldamine. 
Tuntud majandamise meetodid on isemajandamine ja eelarveline majandamine.
Doos

Doos ehk ravimidoos (kr sõnast "dosis" 'annus') ehk annus ehk ravimiannus on harilikult ühekordseks kasutamiseks määratav kindel kogus ravimit.
Saab eristada letaalset ehk surmavat doosi, maksimaalset ja minimaalset doosi (vastavalt suurim ja vähim soovitatav), toksilist doosi ning efektiivset (mõju avaldavat) doosi.
IV liiga 2005

IV liiga 2005 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2005. aasta hooaeg.
IV liiga põhi.
Liigatabel.
1
IV liiga lõuna.
Liigatabel.
1
Triangulatsioon

Triangulatsioon on geodeesias plaanilise geodeetilise alusvõrgu punktide koordinaatide määramise meetod, mis seisneb selles, et maastikul kujutatakse üksteisega külgnevate kolmnurkade süsteemi ning mõõdetakse kõikide nende kolmnurkade nurgad ja süsteemi baasjoone pikkus.
Limonka

Limonka (vene Лимонка) on Venemaa ajaleht. Leht ilmub aastast 1994. Ajaleht loodi Venemaa Natsionaalbolševistliku Partei ametliku häälekandjana, partei keelustamise järel jätkas leht erakonna järglase Teistsuguse Venemaa häälekandjana. Ajaleht keelustati 2002. aastal, internetis ilmus leht 2010. aastani.
Leht on tuntud kriitilise suhtumise poolest võimudesse. Peatoimetaja on Eduard Limonov, tuntumaid kaastöölisi Vladimir Linderman, Zahhar Prilepin jt.
Nii ja Naa

Nii ja Naa on Jõgeva maakonnas Põltsamaal tegutsev segarahvatantsurühm. Rühm tegutseb Põltsamaa Kultuurikeskuse juures.
Ajalugu.
Nii ja Naa tuli kokku 10. septembril 2009. Esimene ülesastumine toimus 23. veebruaril 2010 Põltsamaal Eesti Vabariigi aastapäeva aktusel. Rühmal on aastas keskmiselt 10–14 esinemist. Nii ja Naa on esindanud Jõgevamaad üleriigilistel üritustel (nt turismimessil Tourest 2012, Lõuna-Eestit tutvustavas kultuuriprogrammis "Ava lava, Tallinn").
Esimeseks suuremaks rahvatantsupeoks oli rühmale XV Viljandi talvine tantsupidu 2. veebruaril 2013, kus esineti viie paariga. 2014. aastal osales Nii ja Naa üle-euroopalisel folkloorifestivalil Europeade.
Repertuaar.
Tantsurühma repertuaari põhituumiku moodustavad kaasaegsed rahvalikud lavatantsud (nt Ilma Adamsoni "Ilosa", Maido Saare "Ära tule", Mait Agu "Klapermees", Maido Saare "Tule aga tule", Maie Orava "Ukuaru valss", Mait Agu "Kungla rahvas", Maie Orava "Kunda polka", Maie Orava "Kõljala lugu" jt).
Koosseis ja treeningud.
2015. aasta alguses tantsis rühmas 6 paari. Treeningud toimuvad kord nädalas, suuremate esinemiste eel ka sagedamini. Lisaks Põltsamaa Kultuurikeskusele korraldab rühm kevad- ja suvekuudel treeninguid Põltsamaa lossihoovis.
2013. aasta 9. märtsil korraldas Nii ja Naa ühistreeningu Luua metsanduskoolis, millest võttis osa ka Palamuse segarahvatantsurühm Paunvere Tootsid-Teeled ja Laiuse-Sadala segarahvatantsurühm (juhendaja Virve Muser). Ühistreeningut juhendas Henn Tiivel.
Toetajad.
Nii ja Naa tegevust on toetanud Põltsamaa linnavalitsus, Kultuurkapitali Jõgevamaa eksperdigrupp, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts, Põltsamaa lasteaed Tõruke ja Osaühing Eltor.
IV liiga 2006

IV liiga 2006 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2006. aasta hooaeg.
Popkultuur

Popkultuur ehk massikultuur on isikupäratu maitsega tarbijale mugandatud vaimne ja aineline kultuur. 
Popkultuur muutus sotsiaalseks nähtuseks pärast II maailmasõda, kui tarbekaubatoodang oluliselt suurenes ja massikommunikatsioonivahenditega (algul eriti televisiooni kaudu) sai kiiresti levitada tekkivat ajaviitelist kunsti.
Luc Abalo

Luc Abalo (sündinud 6. septembril 1984 Ivry-sur-Seine'is) on Prantsusmaa käsipallur, kahekordne olümpiavõitja ja maailmameister.
Ta esindab Prantsusmaad käsipallikoondises 2005. aastast alates ning kuulus ka 2008. aasta suveolümpiamängude ja 2012. aasta suveolümpiamängude käsipalliturniiril esikoha võitnud koondisse.
Ta on mitmekordne Euroopa meister, klubikäsipalli maailmameister, klubikäsipalli Euroopa karika võitja, mitmekordne Hispaania meister, Prantsusmaa meister, Hispaania karika võitja.
Luc Abalo vanemad on Togost pärit.
Abalo mängib Hispaania klubis BM Ciudad Real.
Charles de Bourbon

Charles Louis Edmond de Bourbon (18. juuni 1929 Neuilly-Saint-Front – 21. detsember 2008) oli Prantsusmaa trooninõudleja alates 1960. aastast Charles XII ja Poitiers' krahvina.
Ta oli Karl Wilhelm Naundorffi järglane. Tema vanemad olid Berry hertsog Charles ja Marie Babron, kes abiellusid kolm aastat pärast tema sündi. 
20. augustil 1951 abiellus ta Jacqueline Lucienne Bruniga (1930–1982), abielu lahutati 29. septembril 1976.
24. detsembril 1986 abiellus ta Paulette Renee Divoux'ga. Nende poeg Hugues-Charles-Guy sündis 1974. aastal ehk enne eelmise abielu lahutamist.
Karl Wilhelm Naundorffi järglastel on Seine'i tribunali otsusega 26. novembrist 1913 õigus kanda Bourboni perekonnanime, ilma et sellega tunnustataks nende dünastilisi pretensioone.
Vassili Väinloo

Vassili Väinloo (enne eestistamist Vassili Velsvebel; 25. detsember 1910 Reo, Pihtla vald – 16. november 1987 Tartu) oli eesti õigeusu vaimulik.
Ta lõpetas 1930. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi, 1935. aastal Petseri vaimuliku seminari ja 1937. aastal Tallinna Pedagoogiumi. Aastal 1937 pühitseti ta alul diakoniks, seejärel (14. novembril 1937) preestriks.
Ta oli aastatel 1937–1940 Sindi Jumalailmumise koguduse preester ja kooliõpetaja (Sindis). Aastatel 1941–1947 oli ta Kilingi Püha Nikolai koguduses preestriks (ja aastatel 1941–1944 ka õpetajana Kilingi-Nõmme algkoolis), hooldades samal ajal Mõisaküla Püha Vaimu kogudust. Aastatel 1947–1987 oli ta Häädemeeste Issandamuutmise koguduse preester, lisaks hooldas ta aastatel 1952–1987 Treimani Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudust, aastatel 1953–1987 Laiksaare Ristija Johannese kogudust, aastatel 1966–1987 Tahkuranna Jumalasünnitaja Uinumise kogudust. Vahepealsetel aastatel hooldas ta ka Tõstamaa lähedasi kogudusi: aastatel 1961–1966 Seli-Tõstamaa Püha Vassilius Suure kogudust, aastatel 1962–1966 Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kogudust ja aastatel 1963–1964 Tõhela-Murro Ristija Johannese kogudust.
Vassili Väinloo suri 1987. aastal Tartus Maarjamõisa haiglas. Ta on maetud Häädemeeste õigeusu kalmistule.
Palamuse O. Lutsu Kihelkonnakoolimuuseum

Palamuse O. Lutsu Kihelkonnakoolimuuseum on kihelkonnakooli elu tutvustav muuseum Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. 
Praeguse muuseumi asupaik, Palamuse kihelkonnakooli hoone ja köster Aleksander Georg Nieländeri eluruumid valmisid 1873. aastal, kool tegutses seal 1975. aastani. 5. jaanuaril 1987 avati seal muuseum, milles eksponeeritakse 19. sajandi lõpu kihelkonnakooli elu Oskar Lutsu jutustuse "Kevade" kaudu. 
Hoones korraldatakse praegu ka näitusi ning hoones ja selle ümbruskonnas kontserte ja teatrietendusi.
Väljapanek.
Muuseumihoones asuvad endised köstri eluruumid; väljapanek käsitleb Oskar Lutsu elu- ja loometeed, Palamuse kihelkonna ajalugu, kultuurielu ja usuõpetust, endistes klassiruumides koos kõrvalruumidega tutvustatakse kooli ajalugu ning õuel eksponeeritakse endisaegseid säilinud ja taastatud hooneid. 
Köstri saalis on avatud väljapanek Oskar Lutsu lapsepõlve- ja kooliaastatest ning tema jutustusest "Kevade". Söögitoas, kus 19. sajandi lõpul ööbisid tüdrukud, tehakse põgus sissevaade Palamuse kihelkonna ajalukku, kultuuriellu ja usuõpetuse ajalukku. Köstri köögis saab tutvuda vanema kooliajalooga ja välja on pandud kooli üle 320-aastast ajalugu käsitlevad dokumendid.
Klassituba on säilitatud traditsioonilise kantsli, tahvli, seinakella, Euroopa kaardi, keisri pildi ja pikkade pinkidega. Nurgas asub orel, mille autor on üks esimesi Eesti pillimeistreid Carl Georg Thal. Poiste magamistoas elasid omal ajal kaugemal elavad poisid. Sahvris hoitav toidukraam, mida muidu hoiti sahvris, on välja pandud riiulitele. Toa kõrval asub koolmeistri tuba.
Õuel on säilinud köstri õunaait, köstri tõllakuur ja tall on hilisemal ajal taastatud. Kiriku kaldanõlva all Kooliallika juures asub kirikumõisa rentniku saun.
Päikesepuri

Päikesepuri (inglise "solar sail") kujutab endast teatud kosmoseaparaadi käitursüsteemi (inglise "spacecraft propulsion"), mis kasutab tähelt lähtuva valguse kiirgusrõhku (nimetatakse ka Päikese rõhuks), tõukamaks suuri üliõhukesi peegleid suurtele kiirustele. 
Valguspurjesid võib tõugata ka nende tegevusulatust ületava energiakiire abil, mis kujutab endast rangelt võttes pigem kiire- kui päikesepurjetamist.
Tarkvõrk

Tarkvõrk (inglise "smart grid") on elektrivõrk, mis kasutab tarkvara ja sidetehnikat tarkvõrgus osalejate vaheliseks teabevahetuseks. 
Tarkvõrgus osalejad võivad olla elektritootjad, -edastajad, -arveldajad, -tarbijad ja seadmeteenindajad. Osalejad seotakse elektri- ja andmesidevõrgu kaudu ühtsesse süsteemi, tagades nende kõigi vahel kahesuunalise digitaalse andmeside ning kahesuunalise energiavoo. 
Lihtsustatult mõeldakse elektri tarkvõrgu all elektri tootmise ja jaotamise automaatikasüsteemi.
Tarkvõrgus saab rakendada ulatuslikku energia hajatootmist, optimeerida energiakasutust, vähendada kulusid ning suurendada töökindlust ja energia ostu-müügitehingute läbipaistvust.
Tark tolm

Tark tolm ehk arupuru (inglise "smart dust") on suurest kogusest tillukestest mikroelektromehaanilistest süsteemidest (MEMS) koosnev kujuteldav süsteem, kuhu võivad näiteks kuuluda paljud traadita juhitavad andurid, robotid või muud seadmed, ning mida kasutatakse teatud ülesannete täitmiseks (peamiselt signaalide registreerimiseks) teatud piirkonnas.
Olav Kärt

Olav Kärt (sündinud 4. jaanuaril 1948 Imavere vallas) on eesti loomakasvatusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1963 Imavere 8-klassilise kooli ja aastal 1967 Gagarini-nimelise näidissovhoostehnikumi. Aastal 1972 lõpetas ta Eesti Põllumajandusakadeemia zootehnika erialal.
Ta töötas aastatel 1972–1973 Adavere näidissovhoosis zootehnikuna, aastatel 1973–1976 Hellenurme kolhoosis peazootehnikuna, aastatel 1976–1980 oli ta Vabariikliku Jõusööda Kesklaboratooriumi asedirektor. Aastatel 1980–1982 oli ta EPA aspirant, ta kaitses aastal 1983 põllumajandusteaduste kandidaadi väitekirja. Aastatel 1982–1985 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse põllumajandusnõunik. Aastal 1996 kaitses ta põllumajandusteaduste doktori väitekirja (Eesti Põllumajandusülikoolis) Aastatel 1986–1992 oli ta Põllumajandusministeeriumi (teaduse) osakonnajuhataja. Aastatel 1992–1994 oli ta EPMÜ põllumajandusloomade söötmise kateedri juhataja ja professor, aastatel 1994–2004 EPMÜ Loomakasvatusinstituudi direktor ja professor. Aastatel 2005–2011 oli ta Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi professor. Aastast 2011 on ta Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi söötmise osakonna (osalise koormusega) vanemteadur.
Ta on õpetanud põllumajandusloomade söötmist ja teadustöö metodoloogiat. Ta on uurinud veiste söötmist ja vatsafüsioloogiat. Ta on uurinud ka piima kvaliteeti ja selle seost toitumisega. Ta on avaldanud üle saja teaduspublikatsiooni.
Ta oli aastatel 1992–2001 Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi asepresident, aastatel 1998–2001 oli ta Eesti Vabariigi teadus- ja arendusnõukogu liige ja aastatel 1995–2005 oli ta Eesti Vabariigi kõrghariduse hindamise nõukogu liige. Ta kuulus Eesti delegatsiooni Eesti ÜRO toidu ja põllumajanduse organisatsiooni (FAO) liikmeks vastuvõtmisel.
Isiklikku.
Ta on abielus ja kahe täiskasvanud tütre isa.
Mühlberg

Mühlberg on linn Elbe-Elsteri kreisis, Brandenburgi edelapiiril Saksamaal. Linn paikneb Elbe paremkaldal, umbes poolel teel Riesa (lõunas) ja Torgau (loodes) vahel. See asub umbes 60 km Leipzigist idas. Mühlbergi linnaosad (saksa "Ortsteile") on Mühlberg, Altenau, Brottewitz, Fichtenberg, Koßdorf ja Martinskirchen.
Ajalugu.
Mühlbergi on ürikutes esmamainitud 1230. aastal. Linn asutati liivasele saarele, kus Elbe voolas lossi kaitseks. Esineb arheoloogilisi tõendeid matuste kujul slaavi asustusest umbes aastast 600 pKr. Saksa-Rooma keisri Karl V väed alistasid Mühlbergi lahingus 24. aprillil 1547 Schmalkaldeni liidu. Aastatel 1939–1945 oli seal lähistel Teise maailmasõja sõjavangilaager (Stalag IV-B). Laagris peeti umbes 300 000 vangi ja umbes 3000, enamuses Nõukogude sõdurid, surid seal. Pärast Teist maailmasõda kasutas laagrit Nõukogude salateenistus NKVD (erilaager nr 1). Umbes 6700 NKVD 22 000 vangist maeti ühishaudadesse laagri lähistel. Mõlema laagri ohvritele on püstitatud memoriaal.
Buber

Buber on mitme inimese perekonnanimi ja vähemalt ühe taevakeha nimetus.
Malle Talvet-Mustonen

Malle Talvet-Mustonen (sünni- ja tõlkijanimi Malle Talvet; sündinud 16. detsembril 1955 Pärnus) on eesti tõlkija, luuletaja ja diplomaat. 2012–2016 oli ta Eesti suursaadik Iisraelis.
Haridus.
Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Muusikakeskkooli ning 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli romaani-germaani filoloogia eriala. Ta on end täiendanud Pariisis Diplomaatiliste ja strateegiliste uuringute keskuses ("Centre d'études diplomatiques et stratégiques"), Saksamaal G. Marshalli Euroopa Julgeoleku-uuringute Keskuses ja Roomas NATO kaitsekolledžis.
Töökäik.
Alates 1991. aastast töötab Malle Talvet-Mustonen Eesti välisteenistuses. Aastatel 1991–1993 oli ta ajutine asjur Eesti saatkonnas Pariisis, 1993–1994 nõunik Eesti saatkonnas Pariisis ja Eesti Vabariigi alaline esindaja UNESCO juures, 1994–1996 välisministeeriumi poliitikaosakonna nõunik, 1996–1999 nõunik Eesti esinduses ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Genfis ning 1999–2001 nõunik välisministeeriumi julgeolekupoliitika ja rahvusvaheliste organisatsioonide büroos. 2001–2003 oli ta välisministeeriumi julgeolekupoliitika ja relvastuskontrolli büroo ning esimese poliitikaosakonna direktor, 2003–2008 Eesti suursaadik Belgias ja Luksemburgis. Pärast seda töötas ta välisministeeriumi 2. poliitikaosakonna peadirektorina.
Malle Talvet-Mustonen on Eesti Kirjanike Liidu liige. Ta on avaldanud luuletusi ning tõlkinud ilukirjandust prantsuse, inglise ja itaalia keelest.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Andres Mustonen. Jüri Talvet on tema vend.
IV liiga 2007

IV liiga 2007 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2007. aasta hooaeg.
Multilateraalne Investeeringute Garanteerimise Agentuur

Multilateraalne Investeeringute Garanteerimise Agentuur (ka Mitmepoolne Investeeringute Garanteerimise Organisatsioon; inglise "Multilateral Investment Guarantee Agency", lühendina MIGA) on rahvusvaheline finantseerimisasutus, mis pakub poliitilise riski kindlustuse garantiisid, et aidata investoritel kaitsta arengumaadesse tehtavaid otseinvesteeringuid poliitilise riski vastu. 
MIGA on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis. MIGA asutati aastal 1988 Maailmapangale alluva investeeringute kindlustuse asutusena, aitamaks investoritel hallata poliitilisi ja muid mitteärilisi riske, et nad saaksid arengumaadesse turvaliselt investeerida.
Rahvusvaheline Arenguassotsiatsioon

Rahvusvaheline Arenguassotsiatsioon (inglise International Development Association, lühendina IDA) on rahvusvaheline finantseerimisasutus, mis pakub soodustingimustel laene maailma kõige vaesematele arengumaadele. IDA on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis. 
IDA asutati aastal 1960 täienduseks olemasolevale Rahvusvahelisele Rekonstrueerimis- ja Arengupangale, et anda laene arenguriikidele, mille kogurahvatulu on teistega võrreldes väikseim, mille krediidivõimelisus on nõrk või kus keskmine sissetulek inimese kohta on madalaim. 
Rahvusvahelist Arenguassotsiatsiooni ja Rahvusvahelist Rekonstrueerimis- ja Arengupanka koos tuntakse Maailmapangana, kuivõrd neil kahel organisatsioonil on ühine tegevjuhtkond ja ühised töötajad.
Rahvusvaheline Finantskorporatsioon

Rahvusvaheline Finantskorporatsioon (ka Rahvusvaheline Rahanduskorporatsioon, inglise International Finance Corporation, lühendina IFC) on rahvusvaheline finantseerimisasutus, mis pakub investeerimis-, nõustamis- ja varahaldusteenuseid edendamaks arengumaades erasektori arengut. 
IFC on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis. 
IFC asutati aastal 1956 Maailmapanga Grupi erasektori haruna eesmärgiga edendada majandusarengut investeerimise kaudu rangelt kasumit teenivatesse ja äriprojektidesse, mis aitaksid kaasa vaesuse vähendamisele ja elavdaksid arengut.
Investeeringute Vaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus

Investeeringute Vaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus (ka Investeerimisvaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus, inglise "International Centre for Settlement of Investment Disputes", lühendina ICSID) on rahvusvaheline arbitraažiasutus, mis toetab rahvusvaheliste investorite vahelisi vahekohtumenetlusi ja nendevaheliste õigusvaidluste lahendamist. 
ICSID on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis. 
ICSID asutati aastal 1966 mitmepoolse, vaidluste lahendamisele spetsialiseerunud asutusena, soodustamaks investeeringute rahvusvahelist liikumist ja leevendamaks mitteärilisi riske.
IV liiga 2008

IV liiga 2008 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2008. aasta hooaeg.
Võimsustegur

Võimsustegur on elektrotehnikas vahelduvvooluahela aktiivvõimsuse formula_1 ja näivvõimsuse formula_2 suhe. Kui ahela faasides on pinge ja vool siinuselised, siis võrdub võimsustegur faasipinge ja faasivoolu vahelise faasinihke φ koosinusega (cos "φ"):
formula_3
Võimsustegur on ühikuta suurus, mille väärtus on vahemikus 0...1.
Kui elektrivõrku on ühendatud puhtaktiivse iseloomuga elektritarvitid (nt takistusküttekehad, hõõglambid), siis on võimsustegur 1 ja elektrivõrgus kantakse üle ainult aktiivenergiat. Induktiivse või mahtuvusliku iseloomuga tarvitite (mootorid, trafod, kondensaatorid) puhul on võimsustegur väiksem kui 1. Sel juhul kantakse lisaks koormusel eralduvale aktiivenergiale võrgus üle ka reaktiivenergiat, mis kasulikku tööd ei tee, kuid koormab ülekandeliine lisavooluga, kutsudes esile täiendavat ülekandekadu ja raskendades lülitusaparaatide tööd. Seetõttu on võrgu optimaalse toimimise seisukohast kasulik reaktiivse iseloomuga tarvitite juures nende reaktiivvõimsust kompenseerida; seda toimingut nimetatakse võimsusteguri parandamiseks.
Võimsusteguri parandamiseks ühendatakse induktiivse iseloomuga tarvititega paralleelselt mahtuvuslik koormus kondensaatorpatarei näol. Sel juhul liigub reaktiivenergia lokaalselt nende kahte erinevat tüüpi koormuse vahel ning võrgust kantakse sellele tarvitite grupile üle peamiselt aktiivenergiat. Majanduslikest kaalutlustest lähtuvalt püütakse hoida cos φ vahemikus 0,8...1.
Pöialpoiss

Pöialpoiss on eesti folklooris kindla määratluseta sõna. Pöialpoisteks võidakse nimetada:
Ristimiskivi

Ristimiskivi (ka "ristimisnõu") on liivakivist, lubjakivist, graniidist või malmist valmistatud suurem nõu ristimisvee jaoks. Hõbedast või messingist valmistatud varianti nimetatakse ristimisvaagnaks.
Ristimiskivi on üks olulisemaid esemeid kirikus.
Lumeinimene

Lumeinimene (Himaalajas jeti, Kaukaasias almast) on väidetavalt inimeselaadne karvane olend, keda arvatakse elavat Himaalaja, Pamiiri ja Kaukaasia raskesti läbipääsetavates kohtades.
Lumeinimese olemasolu kohta puuduvad teaduslikult veenvad tõendid.
Kotermann

Kotermann on folklooris Põhja- ja Läänemere, sh eesti meremeeste uskumustes laevahaldjas, kes kaitseb laeva ning kuulutab ette selle hukku. Sõna kotermann on mugandus saksa sõnast "Klabautermann"; saksa keeles ka "Klabotermann", "Kalfatermann", "Klabattermann", "Klabader; "eesti keele murretes ka "poterman", kirderannikumurdes "laevahaldjas".
Uhka

Uhka on Põltsamaa Kultuurikeskuse naisrahvatantsurühm. Rühm alustas tegevust 1972. aastal õpetajate rühmana.
Ajalugu.
Rühma idee autor oli Põltsamaa Keskkooli endine õpetaja Ene Kask, kes soovis leida huvitavat ja harivat ajaviidet tantsueas naisõpetajatele. Esimene suurem ettevõtmine oli 1973. aasta üle-eestilisel rahvatantsupeol osalemine. Esimesed esinemisrõivad olid Anseküla rahvariided, hiljem ka Muhu rahvarõivad. 1994. aastal hakkasid tantsijad esinema Põltsamaa rahvarõivastes. 2004. aastast kannab rühm nime "Uhka".
Juhendajad.
Esimene juhendaja oli Helbe Pung. 2001–2011 juhendas rühma Kaja Kivi, 2011. aastast Piret Pruus.
Proovid ja esinemised.
Uhka on tantsinud tantsupidudel, külasimmanitel ja juubelisünnipäevadel. Rühmas tantsib 14 naist. 
Rühma proovid toimuvad kaks korda nädalas, vajadusel ka sagedamini. Repertuaaris domineerivad folkloorsed ja stiliseeritud eesti rahvatantsud. Rühma liikmed kannavad peamiselt enda õmmeldud valgeid Põltsamaa kihelkonna rahvariideid.
Uhka on osalenud Europeade'il aastatel 2004, 2005, 2007 ja 2009. Lisaks aitas rühm korraldada Põltsamaal 2005. aastal IX Minieuropeade'i. 
Välislingid.
Naisrahvatantsurühm Uhka koduleht
Kummitus

Tont on mütoloogias ebamäärane vaim ja kollitav olend.
Nimetus "kummitus" on pärit Kirde-Eestist rannikumurdest (kirdemurdest) ja trükisõna kaudu üldistunud terminiks. Kummituse sünonüümidena on kasutusel sõnad tont ja tont, murretes ka "nägemine", Hiiumaal "õudasi", Mulgi murdes "tont". 
Mõnikord on tont koondnimetus sellistele vaimudele ja nende inimkujulisele ilmumisele, kes pole müütilist päritolu ega kuradi moondekujud. Sellises tähenduses on sünonüümina kasutusel ka sõna Tont..
Viiteid kummitustele esineb paljude maailma rahvaste müütides ja religioossetes tekstides, sealhulgas selliste hõimude omades, kellel pole selgelt väljakujunenud religiooni.
Kummituste uurimine algas siis, kui ratsionalistlik maailmavaade hakkas kõrvale tõrjuma sellele eelnenud mütoloogilist maailmavaadet. Arst John Ferriar (1761–1815) avaldas 1813 "Essee kummituste teooriast", milles väitis, et kummitused on lihtsalt optilised illusioonid. 1845 avaldas prantsuse arst ja psühhiaater Alexandre Jacques Franois Brire de Boismont (1797–1881) "Hallutsinatsioonidest ehk kummituste, unenägude, ekstaasi, magnetismi ja uneskõndimise ratsionaalne ajalugu", milles väitis, et kummituste nägemise põhjuseks on hallutsinatsioonid.
Kummitustele ei ole ühest selgitust. Lisaks hallutsinatsioonidele ja illusioonidele võivad juttudele kummitustest alust anda muu hulgas miraažid, legendid ja teadlikud müstifikatsioonid. Kuulujuttude levides võib tekkida olukord, kus keegi ei ole ise kummitust näinud, aga kõik on veendunud selle olemasolus, sest oma sõnul on kõik kuulnud selle olemasolust usaldusväärse inimese käest, kellele seda olevat rääkinud kummituse oma silmaga nägija.
Kummituste väljakutsumist ja nendega suhtlemist nimetatakse spiritismiks. Surnute vaimude väljakutsumist nimetatakse nekromantiaks.
Poltergeist on niisugune kummitus, kes suudab füüsiliselt liikuma panna materiaalseid objekte.
Igavene Juut

Igavene Juut on hiliskeskaegse kristliku legendi järgi Jeruusalemma kingsepp Ahasveerus, kes peab kuni maailma lõpuni vahetpidamata rändama, sest selline karistus sai talle osaks selle eest, et ta ei lubanud Jeesusel Kolgata teel oma maja ees puhata.
Xavier Montsalvatge

Xavier Montsalvatge i Bassols (11. märts 1912 – 7. mai 2002) oli Hispaania helilooja, muusikakriitik ja õppejõud. Ta oli üks mõjukamaid isikuid 20. sajandi Kataloonia muusikaelus. 
Tema heliloomingu stiil muutus tema elu jooksul korduvalt. 1940. aastatel oli ta mõjutatud Richard Wagneri muusikast ja kasutas oma loomingus kaksteisthelitehnikat, mida leiab sellel perioodil palju ka teiste kataloonia heliloojate muusikast. 1950. aastatel alanud tihe suhtlemine prantsuse heliloojate Olivier Messiaeni ja Georges Auriciga viis oluliste muutusteni tema loomingus. Ta hakkas kirjutama vabapolüfoonilist muusikat. Montsalvatge elu lõpupoolel kirjutatud teosed on mõjutatud avangardismist. Montsalvatge rikkalikus loomingus leiab nii oopereid, orkestriteoseid kui ka kammermuusikat.
Leviathan

 
Leviathan (kasutatud ka nimekujusid Leviaatan, Leviatan) on Vanas Testamendis ja Talmudis hiiglaslik merekoletis (kujutatud krokodilli, mao ja draakonina), kes kehastab kaost ja jumalavastast jõudu. 
Samalaadset mandrikoletist nimetatakse Behemothiks (eesti Piiblis ka Peemot).
Fonsomme

Fonsomme (endise nimega "Fonsommes") on 533 elanikuga asula ja vald Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Aisne'i departemangus. Fonsomme'is asub Somme'i jõe lähe.
Linna territoorium asub 82–131 meetri kõrgusel üle merepinna.
Vallas asuvad elanikega külad: 
Vallas asuvad mahajäetud külad:
Leviathan (täpsustus)

Sõna "Leviathan" (kasutatud ka vorme: Leviaatan, Leviatan) tähendab mitut asja.
Lehti Kostabi

Lehti Kostabi (sündinud 18. juunil 1953 Tartus) on eesti tantsija ja koreograaf, kes on spetsialiseerunud flamenkole ja mustlastantsule. 
Lehti Kostabi isa Heino Kostabi oli muusikaõpetaja Tartu Muusikakoolis. 
Kostabi on flamenko- ja mustlastantsu esitaja ja õpetaja alates 1991. aastast. Koos Claudia Ševtšenko ja Evi Pihlaga loetakse teda flamenkokultuuri Eestisse toojaks. Lehti Kostabil on olnud arvukalt õpilasi nii mustlastantsu- kui ka flamenkokursustel Eestis ja Soomes, enamik Eesti flamenkoõpetajatest on olnud Lehti Kostabi õpilased.
Hariduskäik.
Lehti Kostabi on lõpetanud Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal (1969–1972) ja õppinud muusikapedagoogikat Eesti Riiklikus Konservatooriumis (1973–1975). 1975–1978 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis koolieelse kasvatuse ja psühholoogia eriala.
Flamenkoõpetajad.
Amanda Pineda, Fernando Galan, Carmen Cortes, Andrés Marín, Belén Maya, Rafaela Carrasco, Angel Rojas, Nene Montoya, Rafael Shanchez Chencho, Eva Rojano, Maria José Casado, Beatriz Cabrera del Moral, Ana Pozo, Fatima Martinez Sanchez, Mari Carmen Guerrero, Estefania Cuevas Cobos, Ana Maria Garcia Perez, Mia Vasara, Anna Niinimäki (Palmio), Maria Kause, Kaari Martin, Hannele Tuomipuu, Erika Alajärvi, Marianna Verdecia
Mustlastantsu on Lehti Kostabi õppinud Moskvas mustlannast tantsija Zinaida Ilinskaja juures.
Loominguline tegevus.
Mustlasansambli Romale muusikaline juht ja solist (1983–1991); 1991 hakkas flamenkotantsu õpetama Eestis ja aastast 2004 tegutseb Lehti Kostabi flamenko- ja mustlastantsustuudio Airoso.
Alates aprillist 1998 oli kaastegev rahvusooperis Estonia G. Bizet' ooperis "Carmen" (flamenkotantsud seadis lavastusele koos Claudia Ševtšenkoga) ning tantsis teatri külalisetendustel Belgias (1999) ja Küprosel (2000).
Mustlasansambliga Romale (kunstiline juht ja lavastaja Evi Pihla) on Lehti Kostabi lisaks Eestile gastroleerinud Siberis, Lätis, Soomes.
Salatsi jahisadam

Salatsi jahisadam (läti keeles "Salacgrīvas jahtu osta") on jahisadam Salatsi linnas Loode-Lätis, Salatsi jõe suudmes paremkaldal. Sadam paikneb nii, et jahtidel on kerge siseneda ja väljuda ning nad ei sega kaubalaevade liiklust ja hooldust Salatsi sadamas. Jahisadamas on 40-meetrine kai, mille äärde jääb 40 paadikohta. Sadamas võivad silduda jahid, mille süvis on kuni 2,5 m.
Salatsi jahisadam on avatud 1. maist 30. septembrini.
Radikaalinitsiaator

Radikaalinitsiaator on keemiline aine, mille molekul kergesti laguneb radikaalideks (homolüüs) ja käivitab (initsieerib) radikaalreaktsiooni.
Näiteid levinumate radikaalinitsiaatorite rakendustest:
Orgaanilised peroksiidid annavad kergesti kaks hapniktsentriga radikaali, mis on ebastabiilsed ja võivad omakorda transformeeruda süsiniktsentriga radikaalideks.
Radikaalinitsiaatorid nagu asoühendid ja orgaanilised peroksiidid on ebastabiilsed ained ja tuleb hoida külmikus. Nende kasutamisel tuleb olla ettevaatlik, kuna kergesti võib toimuda plahvatus.
Polümerisatsiooni initsiaator "vs." katalüsaator.
Aineid, mis monomeeri keskkonnas moodustavad aktiivseid osakesi ja alustavad ahela kasvu reaktsiooni, nimetatakse initsiaatoriteks või katalüsaatoriteks.
Radikaalpolümerisatsiooni initsiaatoriteks on ained, mis kergesti moodustavad vabu radikaale. Iga moodustunud radikaal võib ühineda monomeeri molekuliga ja alustada üht reaktsiooniahelat, seega üht polümeerset molekuli. Seejuures initsiaatoriks olnud osake jääb seotuks ahela "algusega" ja ei osale järgnevates reaktsioonietappides. Initsiaator reaktsiooni käigus kasutatakse ära pöördumatult,kuid selle asemele tekib uus aktiivne radikaal.
Ioonse polümerisatsiooni katalüsaatoriteks on ained, mis reaktsiooni keskkonnas moodustavad ioonipaare või oluliselt polariseeritud komplekse, mis alustavad polümerisatsiooniahelat. Need ioonipaarid või polaarsed molekulid (erinevalt vabadest radikaalidest) osalevad igas järgnevas ahela kasvu etapis, s.t elementaarreaktsioonis järgmise monomeeri molekuliga. Katalüsaatorit protsessi käigus ära ei kasutata ja see regenereerub.
Kaja Kivi

Kaja Kivi (sündinud 21. veebruaril 1957 Vastseliinas) on eesti tantsuõpetaja ja loomaarst, kes tegutseb Põltsamaal.
Kivi lõpetas 1975. aastal Vastseliina Keskkooli ja 1981. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaariateaduskonna. 1991. aastal omandas ta kõrghariduse ka psühholoogia erialal Tartu Riiklikus Ülikoolis.
2004. aastal lõpetas Kivi Eesti Rahvatantsujuhtide kooli. Ta tantsis aastatel 1976–1988 EPA rahvatantsuansamblis Tarbatu ja 1992–1999 projektansamblis Ahjualused.
Ta on juhendanud järgmisi tantsurühmi: 
2009. aastal oli Kivi üldtantsupeol naisrühmade üldjuhi assistent ning I (2011) ja II (2016) Eesti naiste tantsupeo N1 kõrgema kategooria naisrühmade liigijuht. 
Kaja Kivi on OÜ Põltsamaa Veterinaarteenuste omanik ja töötab samas loomaarstina.
Viited.
Oandu–Ikla matkatee

RMK Oandu–Ikla matkatee on 375 km pikkune Eestit põhjast lõunasse läbiv tähistatud matkarada, mis kulgeb Lääne-Virumaalt Oandult Pärnumaale Iklasse. See läbib 6 maakonda, 2 rahvusparki ning 9 kaitseala.
Oandu–Ikla matkateel on kaks alternatiivset marsruuti – jalgsirada ning jalgrattarada, mis suures osas kattuvad. Jalgrattamarsruudi kogupikkus on 373 kilomeetrit.
Matkatee avati juulis 2012.
Murumemmed

Murumemmed on Esku seenioride naisrahvatantsurühm. Rühm alustas tegevust 1. aprillil 1993. Rühma esimene juhendaja oli Mati Kivi.
Esimene avalik esinemine oli 1993. aasta juulis Kosel klubide Elulõng kokkutulekul. 1994. aastal osales rühm esimest korda üldtantsupeol.
2012. aastal juhendab rühma Kaja Kivi.
Andrei Prii

Andrei Prii (5. oktoober 1938 Mäla küla, Muhu saar – 25. detsember 2022) oli eesti poliitik ja majandusjuht.
Ta on lõpetanud Liiva Algkooli, seejärel Tallinna Kalatööstusliku Merekooli laevajuhtimise erialal ning Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal.
Ta töötas aastani 1961 kalalaevadel tüürimehena ja aastatel 1961–1972 kaptenina. Ta on olnud Hiiu Kaluri ja Kalandusliidu aseesimees ning laevatehase direktor, ka Angola kalandusministri nõuandja.
Aastatel 1989–1990 oli ta Saare maavolikogu ja selle eestseisuse liige, astus tagasi seoses Eesti Vabariigi Ülemnõukogu (1990–1992) liikmeks valimisega, ta oli selle keskkonnakomisjoni liige. Aastatel 1968–1988 oli ta NLKP liige, aastast 1990 kuulus ta Eesti Kristlik-Demokraatlikku Liitu. Aastast 2012 kuulus ta Isamaa ja Res Publica Liitu ja Isamaasse.
Eestlanna Pariisis

"Eestlanna Pariisis" on Eesti, Prantsusmaa ja Belgia koostöös 2012. aastal valminud draamafilm, mille on lavastanud Ilmar Raag. Peaosades on Jeanne Moreau, Patrick Pineau ja Laine Mägi. 
Algselt kandis film pealkirja "Veel üks "croissant"". Filmiti 2011. aastal Eestis Harju-Madisel, Turbas, Türil ja Paides ning Prantsusmaal Pariisis. Maailma esilinastus toimus 4. augustil 2012 Šveitsis Locarno filmifestivali põhivõistlusprogrammis. 
Filmi leviõigused on müüdud Saksamaa, Austria, Jaapani, Šveitsi, Uus-Meremaa ja Austraalia turule.
Film arvudes.
2012. aastal käis filmi Eesti kinodes vaatamas 36 621 inimest.
Viki vald

Viki vald on vald Norras Vestlandi maakonnas.
2019. aastani kuulus vald Sogn og Fjordane maakonda.
Vīķi

Vīķi ([viitji] saksa keeles "Zarnau") on küla ("mazciems") Lätis Limbaži piirkonnas Staicele vallas.
Külas on veski, pood ja Vīķi mõis, kus kuni 2010. aastani tegutses laste psühhiaatriahaigla. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda.
Mõisa ühes kõrvalhoones on tänapäeval rehabilitatsioonikeskus. Külas asuvad Tiltsargi ja Vīķi bussipeatus.
Mõisaomanike seas on olnud baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane Jacob Johann von Sievers, mõis on kuulunud ka Löwenwoldede suguvõsale.
Külast voolab läbi Salatsi jõgi. Vīķi asub Salatsi oru looduspargis. Külas kasvavad Indiņi mänd, Vīķi veski tamm, Vīķi mänd ja sanglepp ning tamm (mõlemad ilma nimeta) on looduskaitse all.
Jēkabpilsi piirkond (2009–2021)

Jēkabpilsi piirkond (läti "Jēkabpils novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis.
Piirkonna keskus oli Jēkabpilsi linn, mis ei kuulunud piirkonda.
Piirkond moodustati 2009. aastal seitsmest Jēkabpilsi rajooni vallast. 2021. aastal moodustati senisest Jēkabpilsi piirkonnast, Jēkabpilsi linnast ning Aknīste, Krustpilsi, Sala ja Viesīte piirkonnast uus Jēkabpilsi piirkond.
Zasa

Zasa on küla ("vidējciems") Läti lõunaosas Jēkabpilsi piirkonnas, Zasa valla halduskeskus. Asub Jēkabpilsist 34 km lõuna pool Zasa oja ääres. 2009. aastal oli seal 450 elanikku.
Küla saksakeelne nimi oli Weesen või Wessen. Zasa mõis kuulus 1644. aastast von Sasside suguvõsale, kelle nime järgi sai küla lätikeelse nime.
Külas on 18. sajandist pärinev kirik ning endine mõisahoone, kus tegutseb keskkool. Samuti on Zasas kultuurimaja ja raamatukogu.
Juhuslik graaf

Juhuslik graaf on graaf, mis on saadud teatud juhusliku protsessi teel.
Juhuslike graafide teooria asub graafiteooria ja tõenäosusteooria piirimail. Juhuslik graaf saadakse "n" tippude hulga tipupaaride vahele servade juhusliku lisamise teel. Erinevad juhuslike graafide mudelid annavad erinevaid tõenäosuste jaotusi graafidel. Tuntud on Edgar Gilberti mudel "G(n,p)" kus iga serv lisatakse sõltumatult tõenäosusega "p".
Kui kõikide "n"-tipuliste graafide hulka käsitleda graafide süsteemina, siis on võimalik määrata iga graafi "olekutõenäosus" selles süsteemis.
Aleviidid

Aleviidid on muslimite usurühm keskse asualaga Türgis provintsis.
Aleviite loetakse vahel šiiitide hulka kuuluvaiks, kõik muslimid ei tunnista neid aga islamiusulisteks. Aleviidiks saamiseks peate olema sündinud alevi emale või isale.
Alevi

Alevi on:
Alevi all võidakse mõista ka aleviite.
Marcus Prinz von Anhalt

Marcus Prinz von Anhalt (sündinud Marcus Edward Eberhardt; 20. detsembril 1969) on saksa bordelliettevõtja, rohkem kui 20 bordelli ja ööklubi ning 40 auto omanik. 
Ta on rikaste vanemate poeg ja luksuses üles kasvanud. Pärast koolist lahkumist töötas ta lihunikuna. 
2006. aastal laskis ta end raha eest lapsendada Frédéric Prinz von Anhaltil (kes omakorda on nime saanud lapsendamise teel Anhalti printsessi Marie-Auguste'ilt) ja Zsa Zsa Gaboril. Sellest alates väidab Marcus Prinz von Anhalt end olevat kuninganna Victoria, Wilhelm II ja Paris Hiltoni sugulase ja soovib, et teda kutsutaks "Prinz Germany"'ks. Tal on 12 ihukaitsjat ja 25 teenrit.
Marcus Prinz von Anhalt on olnud neli aastat vanglas inimkaubanduse ja maksupettuse eest.
Omid Norouzi

Omid Haji Noroozi (sündinud 18. veebruaril 1986 Shīrāzis) on Iraani Kreeka-Rooma maadleja. 
Ta hakkas maadlemist treenima 2002. aastal.
Ta võitis Londoni olümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.
Nikolai Rõuk

Nikolai Rõuk (9. juuli 1902 Kabala vald – 22. juuni 1992 Calgary) oli vandeadvokaat, kaitseliitlane ja eesti elu edendaja Kanadas.
Pärast kohapealse valla-, kihelkonna- ja ministeeriumikooli lõpetamist õppis ta Viljandi linnakoolis ja lõpetas aastal 1923 Viljandi Maakonna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Ta võttis osa Vabadussõjast Viljandi kooliõpilaste pataljoni III roodus. Aastal 1925 tegutses ta Rakveres Virumaa Põllumeeste Esituse sekretärina, juhatuse liikme ja ajalehe Virumaa Teataja asjaajajana. Ta õppis aastatel 1923–1928 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta kuulus korporatsiooni Sakala.
Ta oli hiljem Kaitseliidu propagandapealik. Aastatel 1929–1932 oli ta vandeadvokaat Jüri Sassiani abi, aastatel 1932–1935 vandeadvokaat Oskar Rütli abi. Aastatel 1935–1938 oli ta vandeadvokaat Tartus ja 1938–1940 Tallinnas. Aastast 1937 oli ta Eesti Munaekspordi juhatuse liige ja direktor.
Põgenes suure põgenemise ajal aastal 1944 Saksamaale. Aastal 1948 jõudis ta koos abikaasa Gerdaga (Gerda Tikenberg-Rõuk) Kanadasse. Ta töötas koos abikaasaga raamatupidajana. Ta oli Calgary Eesti Ühingu asutaja ja aastatel 1950–1953 ühingu president. Ta oli Eesti esindaja Kanada Kodanike Nõukogus.
Johann IV (Anhalt-Zerbst)

Johann IV (4. september 1504 – 4. veebruar 1551) oli Anhalt-Dessau vürst, aastast 1544 Anhalt-Zerbsti vürst Askania dünastiast. 
Johann oli Anhalt-Dessau vürsti Ernst I ja tema naise Margarethe teine, kuid vanim elusolev poeg.
Elu.
Pärast isa surma 1516. aastal pärisid Johann ning tema vennad Georg ja Joachim Anhalt-Dessau vürstkonna kaasvalitsejatena, nagu nägi seda ette Askania dünastia perekonnaseadus. Esimesel valitsemisaastal valitses regendina nende ema Margarethe.
Vennad valitsesid vürstkonda üheskoos peaaegu 28 aastat, aastani 1544, mil nad otsustasid valdused jagada. Johann sai Zerbsti, taaselustades seeläbi vana Anhalt-Zerbsti vürstkonna, mis hääbus Anhalt-Dessau ja Anhalt-Kötheni loomisega aastal 1396.
Abielu ja järeltulijad.
Johann abiellus 15. veebruaril 1534 Dessaus Brandenburgi kuurvürsti Joachim I tütre ja Pommeri hertsogi Georg I lese Margaretaga.
Johann ja Margareta said kuus last: