tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Priit Põdra

Priit Põdra (sündinud 4. märtsil 1963 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.
Priit Põdra on haritlase poeg.
Haridus.
Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 1. Keskkooli (G. Adolfi Gümnaasium) ja 1986 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna peenmehaanikaseadmete erialal ("cum laude"). 
1988–1991 oli ta TTÜ aspirant/magistrant ja 1993–1997 Rootsi Kuningliku Tehnikaülikooli doktorant (väitekiri "FE wear simulation of sliding contacts" (Stockholm, 1997)).
Täiendusõpe: Rootsi Kuninglik Tehnikaülikool 1992; De Montforti Ülikool (Suurbritannia) 1995. Tehnikamagister (MEng) 1992; tehnikateaduste doktor (PhD tehnika alal) 1997 (Rootsi Kuninglik Tehnikaülikool, KTH).
Töökäik.
TTÜ-s aastast 1986: peenmehaanika kateedri vaneminsener, nooremteadur; kulumis- ja dispergeerimisprotsesside laboratooriumi nooremteadur; aparaadiehituse instituudi assistent 1992–1993, dotsent (0,5 koormusega) 1993–1994, assistent (0,25 koormusega) 1996–1997; masinaõpetuse instituudi dotsent 1997–1998. 
1998–2000 oli ta TTÜ masinaelementide professor ja õppetooli juhataja; 2000–2005 mehhatroonikainstituudi masinaelementide õppetooli professor ja juhataja, 2005–2010 masinaelementide ja peenmehaanika õppetooli dotsent; 2009–2012 mehhatroonikainstituudi mehhanosüsteemide komponentide õppetooli hoidja; 2010–2016 dotsent. 
TTÜ mehaanikateaduskonna õppeprodekaan 2015–2016; inseneriteaduskonna mehaanika ja tööstustehnika instituudi vanemlektor aastast 2019. 
Lisaks on ta olnud ASi A&amp;L Management Eesti konsultant 1997–1999; Eesti Infrastruktuuri ja Transiidi Arendamise Sihtasutuse (EITAS) teadus- ja arendusala nõunik 1999–2000; ASi EDI Vektor juhatuse liige 2000–2003; Eesti Energia Tehnoloogiatööstus AS, Inseneribüroo juhataja 2012–2015.
Teadustöö.
Triboloogia ning masinate ja aparaatide projekteerimine; käsitlenud hõõrdepaaride konstruktsiooni optimeerimise metoodikat lõplike elementide meetodit rakendades. Masinate tugevus ja töökindlus.
Õpetanud tugevusõpetust ja triboloogiat; koostanud õppevahendeid.
Stockholmi Tehnikaülikooli külalisteadur 1992–94 (vaheaegadega).
Tegevus poliitikas.
Põdra on aastast 2022 erakond Parempoolsed liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 29 häält ning ei osutunud valituks.
Liikmesus.
Eesti Masinaehitusinseneride Seltsi ja erakond Parempoolsed liige.
Harrastused.
Filosoofia, sõjaajalugu, tehnika. Korp! Fraternitas Estica vil.
Albrecht Põdrus

Albrecht Põdrus (eesnime rööpkuju: Albert; 25. detsember (vkj 12. detsember) 1901 Kuksema vald, Järvamaa – 19. juuni 1974 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu.
Albrecht Põdrus oli talupidaja poeg.
Õppis Amblas ja Järva-Jaanis, lõpetas 1927 Tallinna Tehnikumi elektriinsenerina. Oli 1925–1926 Riikliku Katsekoja nõrkvoolu- ja raadiolabori assistent, 1927–1928 ajakirja Raadio toimetaja, 1928–1929 Sõjakooli jalaväe aspirant, lõpetas lipnikuna, 1929 oli Raadiolehe toimetaja, 1930–1939 Postivalitsuse tehnikabüroo vanemtehnik, insener ja vaneminsener, ühtlasi Tallinna Tehnikumi laevaraadiooperaatorite kursuste lektor ja riikliku kutsekomisjoni liige, 1938–1939 Insenerikoja Tehnilise Kirjastuse toimetaja, 1938–1940 Tallinna Kristlike Noorte Meeste Ühingu elektrotehnika kursuste lektor, 1939–1940 Majandusministeeriumi tööstusameti tööstusinspektor, 1940–1941 Tallinna Meretehnikumi raadioklassi õpetaja, 1940–1941 kirjastuse Pedagoogiline Kirjandus toimetaja, 1941–1944 Tallinna Ringhäälingu saatejaama insener ja 1944–1947 ülem, 1942–1943 TTÜ õppeülesande täitja, 1947–1957 ja 1965–1966 Tallinna Polütehnikumi õpetaja, raadiolabori ja sideosakonna juhataja (õpetas elektrovaakuumseadiste, raadiosaatjate ja -vastuvõtjate kursusi), 1958–1962 Sideministeeriumi referent, 1962–1965 Tallinna Vabariikliku Haigla röntgenijaama vaneminsener. 1929 sai EV patendi elektrolüütilisele akulaadijale. 1930. aastail osales Haapsalu, Tallinn-Kopli ja Nõmme raadiojaamade ümberprojekteerimises ja -ehitamises, Ülemiste lennujaama raadio- ja peilingaatorjaama rajamises, konstrueeris antenniseadmeid, uuris raadiohäirete piiramise võimalusi. 1946–1947 koostas ja avaldas kaheköitelise elektritööde käsiraamatu "Elektromontaaž". 1950. aastail asus esimesena Eestis korraldama biomeditsiinitehnika teooria- ja hooldusalast koolitust. Töid elektri- ja raadioasjandusest, käsiraamatuid ja õpikuid. Eesti Inseneride Ühingu ja Insenerikoja liige. Valgetähe IV klassi teenetemärk (1938). Üle 30 teadusüublikatsiooni.1927. aastal koostas projekti Tartus trammiliikluse käivitamiseks.
Kaljo Põhjakas

Kaljo Põhjakas (12. august 1923 Raasiku, Harjumaa – 23. juuni 2018 Lethbridge, Alberta, Kanada) oli Eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu.
Kaljo Põhjakas oli agronoomi poeg.
Lõpetas 1942 Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Läks 1943 salaja Soome, võitles Soome armees ja laevastikus, tuli 1944 soomepoistega Eestisse, sai Tartu all haavata, evakueeriti Saksamaale, siirdus sealt 1947 Kanadasse. Õppis 1946/47 Balti Ülikoolis Pinnebergis (Hamburgi lähedal), lõpetas 1951 Briti Columbia Ülikooli (Vancouveris) agronoomia erialal, "M.Sc." põllumajanduse kultuurtehnikas (1959, samas), väitekiri "The use of monomolecular film to retard evaporation from water surfaces". 
Oli 1959–67 Kanada Põllumajandusministeeriumi uurimistöö osakonna (Swift Current, Saskatchewan) teadur, 1967–71 Iraanis FAO kunstliku niisutuse nõunik, 1972–74 Kuala Lumpuris Malaisia Põllumajanduse Uurimise ja Arendamise Instituudi (MARDI) veekasutuse vanemnõunik, 1974–76 Kanada Välisabi Organisatsiooni (Canadian International Development Agency, CIDA) niisutuse ja mullateaduse nõunik, 1976–88 Kanada Alberta provintsi Põllumajandusministeeriumi maade hindamise osakonna juhataja, pensionärina (aastast 1988) 1988–90 CIDA ülesandel Egiptuses Maonsouras (Niiluse deltas) maaparandusspetsialist ISAWIP-i (Integrated Soil and Water Improvement Project) juures Niiluse delta muldade viljakuse suurendamise alal; 1993 Eesti Maa-ameti nõunik.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: mullakasutus põllumajanduses – mullateadus, maakuivendus ja kunstlik niisutus. Kanadas uuris erisuguseid niisutussüsteeme ja nende tõhusust, arendas veekontrolli automaatseadmeid pindniisutuse jaoks, hindas niisutuseks sobivaid muldi ning avaldas standardite ja hindamise käsiraamatu, mis mõjutas tugevasti Kanada preeria-ala niisutamiseks sobilike muldade määramist. Iraanis mõjutas oluliselt mulla ja vee uurimist, algatas veekasutuse katsejaamade võrgu rajamise. Malaisias võttis osa niisutusprogrammi koostamisest, hindas riisikasvatusprojektide tõhusust, soovitas niisutuse laiendamist peale riisipõldude ka teistele kõlvikutele. Indoneesias inspekteeris niisutusprojekte, hindas vee- ja mullaressursse ning andis soovitusi nende arendamiseks. Egiptuses töötas välja kompleksse protseduuri Niiluse delta muldade parandamiseks. Kanada Agronoomide Seltsi liige, (1965–67 abipresident ja president), Kanada Mullateaduse Seltsi liige, Kanada Põllumajandusinseneride Seltsi asutajaliige (1959). Umbes 50 teaduspublikatsiooni.
Karl Adolf Põiklik

Karl Adolf Põiklik (11. juuli 1914 Rakvere – 23. detsember 1990 Jõgeva) oli eesti klimatoloog ja agrometeoroloog.
Elulugu.
Lõpetas 1933 Rakvere Ühisgümnaasiumi, 1940 TÜ majandusteaduskonna. 
Oli 1937–1940 TÜ finantsõiguse kateedri ja 1940–1942 majandusteaduskonna assistent. Läbis 1942–1944 meteoroloogiaõppe, pärast seda töötas (pensionile minekuni 1976) ilmateenistuses: oli 1944–1949 Kuusiku meteoroloogiajaama vanemvaatleja, 1949–1951 Pärnu ja 1951–1964 Kuusiku meteoroloogiajaama juhataja, 1964–1974 Jõgeva agrometeorologiajaama juhataja, 1974–1976 Tallinna Hüdrometeoroloogia Valitsuse juhataja.
Teadustöö.
Oli Eesti tuntumaid agrometeoroloogilise teabe, taimekasvatusega seotud ilma- ja kliimateadmiste kogumise organiseerijaid ning uuringutulemuste edastajaid. Jõgeva agrometeoroloogiajaama loojaid. Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja (1975). Umbes 50 teaduspublikatsiooni.
Tatjana Põlajeva

Tatjana Põlajeva (sündinud 11. novembril 1957 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Tatjana Põlajeva on teenistuja tütar.
Lõpetas 1975 Tallinna 26 Keskkooli, 1980 Moskva Riikliku Ülikooli, Ph.D. (majandus, 2001, TTÜ), väitekiri "The comparative analysis of markets' atractiveness" (Tallinn, 2001). Oli 1980–83 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) assistent; 1984–89 ENSV Riikliku Plaanikomitee vanemteadur, 1993– TTÜ rahvamajanduse instituudi majandusteooria õppetooli dotsent, ühtlasi majandusuuringute teaduskeskuse koordinaator. Toimetanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: majanduspoliitika ja ‑reformid, üleminekumajandus, institutsiooniökonoomika; õigusloome. Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Ants Põldaru

Ants Põldaru (26. aprill 1950, Tartu – 28. jaanuar 1990, Tartu) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Ants Põldaru oli töölise poeg.
Lõpetas 1968 Tartu 7. Keskkooli, 1976 EPA majandusteaduskonna, majanduskandidaat (1987, Läti TA Majanduse Instituut), väitekiri "Многоэтапное перспективное планирование сельскохозяйственных предприятий (на примере отрасли животноводства)". Oli 1976–88 EPA majandusküberneetika kateedri assistent, 1988–90 vanemõpetaja. Õpetas matemaatilist planeerimist, majandusmatemaatika meetodeid, arvutustehnikat.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: põllumajandusettevõtete majandustegevuse modelleerimine. 30 teaduspublikatsiooni.
Asta Põldma

Asta Põldma (sündinud 20. märtsil 1951 Tallinnas) on eesti rahvastikuteadlane.
Elulugu.
Ta on lõpetanud 1972. aastal Tallinna Majandustehnikumi matemaatik-programmistina. Tal on magistrikraad (2000, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Rahvastikumõjune poliitika Eestis" (Tallinn, 2000). Ta täiendas end 1997. aastal Praha Karli Ülikoolis.
Ta on töötanud aastatel 1972–1989 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis tehniku ja insenerina, 1990–1994 Eesti Statistikaametis rahvastikustatistikuna ning olnud aastatel 1995–1997 Eesti Demograafia Assotsiatsiooni teadussekretär. Alates 1999. aastast on ta Eesti Demograafia Instituudi teadur.
Teadustöö.
Asta Põldma uurimisvaldkond on Eesti rahvastikuareng sotsiaal- ja rahvastikupoliitika demograafilise arengu kontekstis. Ta on osalenud alates 1994. aastast paljude uurimisrühmade töös, olnud uurimisgrantide hoidja ja täitja, konverentside ja seminaride korraldaja. 
Ta on Eesti Demograafia Assotsiatsiooni (1994. aastast) ja European Association for Population Studies liige (1999. aastast) ning sai Eesti Vabariigi teaduspreemia (2000, 2003, kollektiivis). Asta Põldmal on ilmunud umbes 70 teaduspublikatsiooni.
Priit Põldma

Priit Põldma (sündinud 6. oktoobril 1969 Tartus) on eesti aiandusteadlane.
Elulugu.
Priit Põldma on inseneri poeg.
Lõpetas 1988 Räpina Sovhoostehnikumi aiandusagronoomina, 1994 EPMÜ aianduse erialal, põllumajandusmagister (1997, EPMÜ), väitekiri "Talirõika saak ja säilivus sõltuvalt külviajast ja külvitihedusest". Täiendas end 1993 ja 1999 Saksamaal, 1994 ja 1995 Soomes, 1997, 2000 ja 2001 Taanis, 1998 Iisraelis, 1999 Lätis, 2000 Norras, 2001 Kanadas. 
Oli 1988 Alatskivi sovhoosi agronoom, 1994–1997 EPMÜ aianduse instituudi assistent, 1997–2005 lektor, 2005 EMÜ aianduse osakonna lektor. Loengukursused: köögiviljandus ja eriköögiviljandus, aiasaaduste tootmine ja turustamine, aia- ja põllusaaduste kvaliteet ning standardid, infotehnoloogia põllumajanduse erialade õpetamisel; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: köögiviljakasvatus, väetussüsteemid, kasvatustehnoloogiad. Olnud 1995–2005 mitme grandi ning 1999 EPMÜ ja Rootsi Põllumajandusülikooli ühisprojekti täitja, mitme sihtfinantseeritud köögiviljandusalase uurimistöö vastutav täitja. Eesti Aiandusliidu juhatuse liige (2002–05), Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi (aastast 2000), kvaliteedimärgi "Tunnustatud eesti maitse" eksperdikomisjoni, International Society of Horticultural Scientistsi liige (aastast 2005). Üle 30 teaduspublikatsiooni, aimeartikleid.
Peeter Põldmaa

Peeter Põldmaa (11. märts 1929 Pärsti vald, Viljandimaa – 23. mai 1990 Tartu) oli eesti mükoloog.
Elulugu.
Ta lõpetas 1948 Olustvere Põllundustehnikumi, 1958 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna, 1961 aspirantuuri Zooloogia ja Botaanika Instituudis (ZBI), bioloogiakandidaat (1968, ENSV Teaduste Akadeemia), väitekiri "Фитопатогенные микромицеты Северной Естоний" (Scripta Botanica IV, 1967). 
Oli 1961–1986 ZBI nooremteadur, 1986–1989 teadur.
Teadustöö.
Uuris taimehaigusi põhjustavate mikroseente ja neil kasvavate mükoparasiitsete seente liigilist koosseisu, ökoloogiat ja levikut Eestis. Avaldas andmeid 260 Eestile uue mikroseene liigi kohta ning mainis kirjanduses esimest korda 750 peremeestaime liiki. Osales ekspeditsioonidel Aserbaidžaanis, Kesk-Aasias ja Taimõri poolsaarel. Oli Looduseuurijate Seltsi ja Üleliidulise Botaanika Seltsi liige. 25 teaduspublikatsiooni, sh 1 monograafia.
Isiklikku.
Peeter Põldmaa oli talupidaja poeg ja Kadri Põldmaa isa.
Juta Põldme

Juta Põldme (aastani 1962 Juta Soodla; 9. mai 1942 Sadala vald, Tartumaa – 23. oktoober 2010) oli eesti keemik.
Elulugu.
Põldme oli sepa tütar ja Meeme Põldme abikaasa.
Lõpetas 1960. aastal Jõgeva Keskkooli, 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) toiduainete tehnoloogia erialal, keemiakandidaat (1978, Kirovi-nimeline Tehnoloogia Instituut, Minsk), väitekiri "Исследование химизма фосфорнокислотно-термической переработки природых фосфатов". Täiendas end Budapesti Tehnikaülikoolis (1975, 1982), Leningradi Lensoveti-nimelises Tehnoloogia Instituudis (1980), Moskva Ülikoolis (1983), Helsingi Tehnikaülikoolis (1988). 
Oli 1967–1985 TPI anorgaanilise keemia kateedri assistent, 1985–1988 vanemõpetaja, 1988–1992 dotsent, 1992–2000 TTÜ anorgaanilise ja üldkeemia õppetooli dotsent, 2000– Tallinna Saksa Gümnaasiumi keemiaõpetaja. Õpetas keemia, anorgaanilise keemia, analüütilise keemia ja materjaliõpetuse kursusi.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: eksperimentaalanalüütiline anorgaaniline ja analüütiline keemia, anorgaaniliste ainete tehnoloogia; keemia õpetamise metoodika. Analüütilise keemia alal loonud uudse rasklahustuvate kondenseeritud fosfaatide metoodikate kompleksi, anorgaanilise keemia ja anorgaaniliste ainete tehnoloogias saanud uudseid tulemusi kaltsiumpolüfosfaatide reageerimise kohta Koola apatiidiga. Üleliidulise D. I. Mendelejevi Keemia Seltsi aukiri (1978). Üle 70 teaduspublikatsiooni, 2 autoritunnistust.
Meeme Põldme

Meeme Põldme (27. august 1939 Tartu – 2. november 2020) oli eesti keemik.
Elulugu.
Meeme Põldme oli riigiteenistuja poeg ja Juta Põldme abikaasa.
Lõpetas 1958. aastal Jõgeva Keskkooli, 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiateaduskonna, keemiakandidaat (1972, Leningradi Tehnoloogia Instituut), väitekiri "Разделение меди, кадмия, цинка, свинца и серебра методом тонкослойной хроматографии и денситометрическое определение меди и цинка", tehnikadoktor (1995, TTÜ), väitekiri "Phase transformations in hydrothermal sintering processing of phosphate rock". Täiendas end termilise, instrumentaal- ja kalorimeetrilise analüüsi alal Budapesti Tehnikaülikoolis (1974, 1978, 1980, 1988, 1990), analüütilise keemia alal Leningradi Tehnoloogia Instituudis (1983), röntgenfaasianalüüsis Berliini Humboldti Ülikoolis (1979), materjalide korrosiooni ja elektrokeemia alal Helsingi Tehnikaülikoolis (korduvalt, 1991–96) ja keskkonnakeemia alal Sunderlandi Ülikoolis (1995). Oli 1965–72 TPI anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri labori juhataja, 1972–81 mineraalväetiste ja -söötade probleemlabori vanemteadur, 1981–92 anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri dotsent, 1992–98 TTÜ üldkeemia õppetooli juhataja, dotsent, 1998– anorgaanilise keemia õppetooli dotsent. Õpetanud keemia, analüütilise keemia, anorgaanilise keemia ning keemia ja materjaliõpetuse kursusi.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: eksperimentaalse analüütilise keemia, anorgaanilise keemia ja anorgaanilise tehnoloogia kokkupuutepiirkonnad, ehitistes ja rajatistes kasutatud materjalide kahjustuste põhjuste uurimine ja kahjustuste (korrosiooni) vältimine. Analüütilises keemias täiendanud termilise analüüsi ning kromatograafia, termilise ja kvantitatiivse röntgenfaasianalüüsi kooskasutamise metoodikaid. Anorgaanilises tehnoloogias tõestanud looduslike fosfaatide (apatiitide) fosforhappelis-termilise töötlemise protsessi kemismi-mehhanismi. Üle 100 teaduspublikatsiooni, 4 autoritunnistust.
Mare Põldmäe

Mare Põldmäe (14. juuni 1955 Tšerlaki asula, Omski oblast – 19. juuni 2002 Tallinn) oli eesti muusikateadlane.
Elulugu.
Ta lõpetas 1974. aastal H. Elleri nimelise Tartu Muusikakooli, 1979. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni ja 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. 
Oli aastatel 1981–1991 ajakirja Teater. Muusika. Kino muusikatoimetaja, 1991–1994 Estonia dramaturg, 1995–1996 Eesti Muusikaakadeemia avalike suhete konsultant, 1996–2002 Eesti Muusika Infokeskuse (asutajaid) direktor. Ühtlasi oli ta festivali Eesti Muusika Päevad juhte ja 1999–2001 Kuressaare ooperipäevade kunstiline juht.
Teadustöö.
Töid Eesti muusikaelust ja -teatrist, portreeartikleid eesti lauljatest. Tegutsenud muusikakriitikuna, teinud Eesti Raadios ja ETV-s muusikasaateid. Oli kogumiku "Eesti Teater" autoreid ja "Eesti teatri biograafilise leksikoni" (2000) toimetaja. Eesti Heliloojate Liidu (1983) ja Eesti Muusikanõukogu juhatuse liige, Muusikateaduse Seltsi liige. Nõukogude Eesti muusika-aastapreemia (1989). Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema isa oli Rudolf Põldmäe ja ema Aino Põldmäe. Tema vend on Alo Põldmäe ja oli Jaak Põldmäe.
Aino Põldmäe-Undla

Aino Põldmäe-Undla (ka: Undla-Põldmäe, aastani 1935 Krimm, aastast 1935 Undla, abielus Põldmäe, 9. mai (vkj 26. aprill) 1910 Undla vald, Virumaa – 16. veebruar 1992 Tartu) oli Eesti kirjandusloolane.
Elulugu.
Aino Põldmäe-Undla oli vallakirjutaja tütar ja Rudolf Põldmäe abikaasa, Jaak, Alo ja Mare Põldmäe ema
Lõpetas 1929 Rakvere Ühisgümnaasiumi, 1936 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna, ühtlasi õppis 1931–1939 (vaheaegadega) Tartu Kõrgemas Muusikakoolis. Täiendas end 1939–1940 Budapestis Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis ja F. Liszti Muusikaakadeemias. Oli 1937–1939 Akadeemilise Kirjandusühingu sekretär, 1941 Riikliku Kirjandusmuuseumi ja 1947–49 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) teadur. Küüditati 1949, oli 1949–1955 Omski oblastis Tšerlakis muusikaõpetaja. Naasis Eestisse 1955, töötas lühemat aega KKI-s, oli aastast 1961 vabakutseline kirjandusteadlane.
Teadustöö.
Uurinud Eesti 19. sajandi naiskirjanikke, peamiselt Lilli Suburgi ja Lydia Koidula elu ja loomingut, sh lähemalt läbi töötanud Lydia Koidula Tartu-perioodi. Koostanud kogumikke Lydia Koidula luulest (1948, 1967), Lilli Suburgi kirjatöödest (ilmunud 2002), peatüki Lydia Koidulast "Eesti kirjanduse ajaloo" II köites (1966), kirjutanud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi ja Koidula kirjavahetuse ainetel dokumentaalnäidendi "Viru laulik ja Koidula" (lavastatud 1967 Pärnu teatris, 1969 ja 1982 Tallinna Draamateatris). Eesti NSV Kirjanike Liidu liige (1987). Juhan Smuuli preemia (1982).
Lesgid

Lesgid on rahvas Dagestanis ja Aserbaidžaani põhjaosas. Kõnelevad lesgi keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 473 722 lesgit, neist Dagestanis 385 240 (8,1% elanikkonnast).
Kõige arvukamalt on nad esindatud Dagestani pealinnas Mahhatškalas (üle 65 000), pisut vähem Aserbaidžaani piiri ääres Magaramkenti rajoonis (60 000, moodustades 95% rajooni rahvastikust) ja Suleiman-Stali rajoonis (55 000).
Aserbaidžaanis elas 2009. aasta rahvaloenduse andmetel 180 300 lesgit.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 113 lesgit.
Gérard Genette

Gérard Genette [žer'aar žen'ett] (7. juuni 1930 Pariis – 11. mai 2018) oli prantsuse kirjandusteadlane, strukturalismi ja narratoloogia olulisi teoreetikuid.
Genette õppis Pariisis Lycée Lakanalis ning École normale supérieure'is. Ta töötas aastail 1963–1967 Sorbonne'is Marie-Jeanne Durry assistendina, alates 1967. aastast prantsuse kirjanduse professorina. 1970. aastal asutas ta koos Tzvetan Todoroviga ajakirja Poétique.
Genette tegeles peamiselt strukturalistliku tekstianalüüsi küsimustega. Ta avaldas mõjukaid käsitlusi, muu hulgas autori rolli, intertekstuaalsuse ja paratekstide kohta. Genette on "transtekstuaalsuse" ja mitme teise kirjandusteoreetilise mõiste kasutuselevõtja.
Teet Koppel

Teet Koppel (kuni 1937 Eduard Koppel; 15. juuni (vkj)/ 28. juuni 1912 Tallinn – 20. jaanuar 2006 Montréal) oli eesti näitleja.
Ta õppis Hilda Gleseri teatrikursustel ning tantsu Rahel Olbrei ja Helmi Tohvelmanni juures.
Ta töötas aastatel 1928–1937 Tallinna Töölisteatris ja 1937–1944 teatris Estonia. Tema suurrolliks kujunes A. Ahase osatäitmine Albert Kivika lavastuses "Nimed marmortahvlil". Ta näitles ka Riigi Ringhäälingu kuuldemängudes.
1944. aastal põgenes ta Rootsi. Aastatel 1944–1946 kuulus ansamblisse Helisev 5. Aastatel 1947–1951 tantsis Stockholmi revüü- ja operetiteatris Oscars, lisaks oli ta lavastaja Stockholmi Eesti Gümnaasiumi teatriringis. Ta mängis Ingmar Bergmani filmis "Seda ei juhtu siin".
1951. aastal kolis ta Kanadasse, ta tegi kaasa Montréali ja Toronto eesti teatrites. Ta valdas kolme lavažanri.
Ferry Porsche

Ferdinand Anton Ernst Porsche (ka Ferry Porsche; 19. september 1909 – 27. märts 1998) oli Austria autokonstruktor ja ettevõtja.
Tema konstrueeritud on muu hulgas esimene Porsche 356.
Isiklikku.
Tema isa Ferdinand Porsche ja poeg Ferdinand Alexander Porsche olid samuti autokonstruktorid.
Madis Ernits

Madis Ernits (sündinud 18. mail 1971) on eesti riigiõigusteadlane, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik.
Anuradha Roy

Anuradha Roy (sündinud 1967 Kolkatas) on India ajakirjanik, disainer ja romaanikirjanik.
Ta sai tuntuks 2008. aastal ilmunud romaaniga "An Atlas of Impossible Longing" (eesti keeles "Lootusetu igatsuse atlas", tõlkinud Aet Varik; Tallinn: Varrak, 2010), mis on tõlgitud paljudesse keeltesse.
Ta annab koos abikaasa Rukun Advaniga Indias välja sõltumatut ajalehte Permanent Black ning töötab sealsamas disainerina.
Pere elab Indias Ranikhetis.
Välisilm

"Välisilm" on Eesti Televisiooni saade, kus kommenteeritakse ja analüüsitakse maailmas toimuvat ja Eesti välispoliitikat.
Pärast põhisaadet näitab "Välisilm" värskeid dokumentaalfilme kriisipiirkondadest, sealsete inimeste elust ja poliitilisest olukorrast.
Praegused saatejuhid on Peeter Kaldre, Astrid Kannel ja Johannes Tralla. Varem juhtisid saadet ka Aarne Rannamäe, Neeme Raud ja Tarmo Maiberg. Saate režissöör on Krista Rannamäe.
Toomas Jõesaar

Toomas Jõesaar (23. juuli 1945 – 21. detsember 2012) oli eesti estraadilaulja.
Kadri Põldmaa

Kadri Põldmaa (sündinud 28. aprillil 1970 Tartus) on eesti mükoloog.
Elulugu.
Kadri Põldmaa on mükoloog Peeter Põldmaa (1929–1990) tütar.
Lõpetanud 1970 Tartu 2. Keskkooli, 1992 Tartu Ülikool bioloogia erialal, magistrikraad (1994, TÜ), väitekiri "Torikulaadsed viljakehadel kasvavad kottseened Eestis"; doktorikraad (1998, TÜ), väitekiri "Studies in the systematics of "Hypomyces" and allied genera ("Hypocreales, Ascomycota")" (Tartu, 1998), 1999–2000 järeldoktorant Pennsylvania Ülikoolis ja 2002–03 Eesti Biokeskuses. 
Oli 1990–1996 Zooloogia ja Botaanika Instituudi mükoloogia osakonna laborant, 1998–2004 teadur, 2005 EPMÜ põllumajandus- ja keskkonnainstituudi mükoloogia osakonna teadur, 2006–2008 EMÜ põllumajandus- ja keskkonnainstituudi mükoloogia osakonna erakorraline vanemteadur, aastast 2006 ka TÜ Loodusmuuseumi ning TÜ Botaanika- ja Mükoloogiamuuseumi teadur. 2009. aastast töötab Tartu Ülikooli ökoloogia ja maainstituudi mükoloogia õppetoolis teadurina.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: seenesugukonna "Hypocreaceae" seente viljakehadel kasvavate taksonite süstemaatika ning levik maailmas, seente viljakehadel ning taimedel kasvavad mikroseened Eestis. Kirjeldanud 35 teadusele uut seeneliiki ja ühe seeneperekonna. Viibinud ekspeditsioonidel Põhjamaades, Venemaa Kaug-Idas, Tais, Austraalias, Indias, Sri Lankal, Gabonis, Madagaskaril, USA-s ja Peruus. Looduseuurijate Seltsi liige. Avaldanud üle 20 teaduspublikatsiooni.
Marẕīyeh Vaḩīd-Dastjerdī

Marẕīyeh Vaḩīd-Dastjerdī (pärsia keeles مرضیه وحید دستجردی; sündinud 11. veebruaril 1959 Teheranis) on Iraani poliitik.
Ta oli pärast Iraani islamirevolutsiooni esimene naissoost minister Iraanis. Ta sai 3. septembril 2009 tervishoiuministriks. 27. detsembril 2012 vallandas president Maḩmūd Aḩmadīnezhād ta, sest neil oli lahkarvamus ravimite hinnatõusu asjus.
Subjektiivsus

Subjektiivsus on mõiste, mida negatiivse hinnanguna kasutatakse avalduste või tegevuste kohta, mis teostatakse juhusliku isiku (subjekti) poolt, kes ei hooli üldisest arvamusest ja tegutsemise aktsepteeritud kriteeriumitest. Positiivse hinnanguna tähistab subjektiivsus vaimse, emotsionaalse ja tahteakti mina- ja enesekesksust. 
Teaduses, eriti just reaalteadustes, kus kesksel kohal on ratsionaalne vaade, püütakse vältida subjektiivseid hoiakuid, et tagada teadmiste, teooriate võimalikult suur objektiivsus, universaalsus. Sellise sõltumatu arvamuse juurde juhatab katse, matemaatika ja täpselt, rangelt defineeritud teadusliku terminoloogia, teaduskeele kasutamine. Samuti teadusliku kogukonna üldise arvamuse, falsifitseeritavuse aktsepteerimine.
Subjektiivne vaade võib olla ka positiivse sisuga. Isiklik, omapärane vaatenurk, arvamus, nägemus, hinnang on kesksel kohal, tihti määrava tähtsusega inimkultuuri humanitaarses osas, eriti näiteks kunstis, kirjanduses, muusikas jne. Seejuures tuleb hästi esile subjektiivsele vaatele sisemiselt omane emotsionaalne külg.
Uusajal kujunenud filosoofiast alates mõisteti subjektiivsuse all üldiselt igasuguse inimliku tegevuse eripärasust.
Lihtsalt lisakujundina: objektiivsuse ja subjektiivsuse vastandpaar on hiina ja jaapani keeles edasi antud kui külalise vaade ja peremehe vaade. Esimene pole sedavõrd palju isiklikult vaatlusobjektiga seotud ja suudab seetõttu maailma rohkem kõrvalt, neutraalsest vaatepunktist vaadata. Teine on mõjutatud oma emotsionaalselt seotud, individuaalsest, isiklikult seotud vaatepunktist.
Jõulutunnel

"Jõulutunnel" on Eesti Televisiooni jõuluaegne heategevussaade, mis on pühendatud konkreetsele sotsiaal- või terviseteemale ja kogub televaatajate annetustega partnerorganisatsioonile sihtotstarbelist toetust. 
Telesaade on eetris päeva jooksul mitme osana ning sisaldab temaatilisi videolugusid, vestlusi otsestuudios ja muusikute-lauljate etteasteid. Esimene heategevussaade oli 1999. aasta sügishooaja sotsiaalkaitsesarja "Tunnel" jõuluaegne erisaade, selle initsiaatorid olid tolleaegne Eesti Televisiooni programmijuht Tiina Kangro, toimetaja Grete Lõbu ning esimesed saatejuhid Diana Lorents ja Margus Saar. Hiljem on saatejuhid on olnud Katrin Viirpalu, Maian Kärmas, Anu Välba, Margit Kilumets, Meelis Kompus (reporterina), Urmas Vaino, Anna Pihl, Kristjan Pihl jt. 
Algusaja meessaatejuht ja ühtlasi saate produtsent Margus Saar oli selle saatega seotud kuni 2012. aastani.
Elle Põldoja

Elle Põldoja (sündinud 2. jaanuaril 1963 Tartus) on eesti arstiteadlane ja anatoom.
Elulugu.
Elle Põldoja on õpetaja tütar.
Lõpetas 1981 Tartu 3. Keskkooli, õppis 1981–83 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonnas, lõpetas 1990 arstiteaduskonna. Oli 1991 kirurgia intern, 1991–1993 TÜ anatoomia instituudi stažöör-uurija, 1994–1997 vanemlaborant, 1997–2003 assistent, 2003– vanemassistent. Täiendas end 1996 Amsterdami Ülikoolis, 1999 Berliini Moabiti Kliinikus.
Teadustöö.
Uurinud eksperimentaalselt sepsise patomorfoloogiat, raku pinnaretseptoreid. Eesti Morfoloogide Seltsi, Rahvusvahelise Anatoomide Seltsi, Saksa-Balti Arstide Seltsi ja Eesti Arstide Liidu liige. Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Paul Põldoja

Paul Põldoja (aastani 1935 Paul Koch; 6. august 1931 Konguta vald, Tartumaa – 17. juuni 2005 Konguta vald, Tartumaa) oli eesti keemik.
Elulugu.
Paul Põldoja oli talupidaja poeg.
Ta lõpetas 1952 Elva Keskkooli, 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, 1968 aspirantuuri Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis (AAI) (Tõravere Observatoorium). Oli 1962–1992 AAI (hiljem Eesti NSV TA Füüsika Instituudi) aparaadiehituse sektori nooremteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: orgaaniliste ainete ionisatsioonipotentsiaali (IP) mõõtmine. Põldoja osales 1973–1989 koos AAI jmt Eesti Teaduste Akadeemia instituutide teadlastega umbes 130 ühendi (alkaanid, alkeenid, alküünid, vähelenduvad benseeni derivaadid jm) IP mõõtmisel fotoionisatsiooni meetodil ja IP väärtuste kirjeldamisel. 10 teaduspublikatsiooni.
Raili Marling

Raili Marling (kuni 2010 Raili Põldsaar; sündinud 29. oktoobril 1973 Võrus) on eesti keeleteadlane ja kultuuriuurija.
Elulugu.
Raili Põldsaar on teenistujate tütar.
Lõpetas 1991 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1995 Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal, "M.A." samal alal (2000), väitekiri "American cultural influence and the re-construction of gender in recent Estonian public course"; 2001–06 doktorant, "Ph.D." (2006, TÜ), väitekiri "Critical discourse analysis of anti-feminist rhetoric in the emergence of the conservative universe of discourse in the United States in the 1970s–1980s" (Tartu, 2006). Õppis 1993 TEMPUS-e stipendiaadina Groningeni Ülikoolis Hollandis, täiendas end 1996–97 Fulbrighti stipendiaadina Notre Dame'i Ülikoolis (Indiana, USA), 2001 CEU suvekoolis, 2006 Canterbury Ülikoolis (Uus-Meremaal). Oli aastast 1996 TÜ filosoofiateaduskonna germaani-romaani filoloogia osakonna inglise filoloogia õppetooli inglise keele assistent, aastast 2001 lektor; 2006. aastal külalislektor Canterbury Ülikoolis Uus-Meremaal. Õpetanud teksti- ja diskursuseanalüüsi, keele ja soo problemaatikat, kultuuri- ja kommunikatsiooniteooriaid ning Ameerika Ühendriikide ühiskonda ja kultuuri käsitlevaid aineid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: kriitiline diskursuseanalüüs; soorollide mõju keelekasutusele; amerikanistika; võrdlev kultuuri-uurimine. Eesti akadeemilise naisuurimuse olulisemaid praktiseerijaid ja populariseerijaid. Olnud mitme sihtfinantseeritava teema ning Eesti Teadusfond grandi täitja. Põhja-Ameerika Uuringute Balti Keskuse tegevdirektor (aastast 1997), Eesti Naisuurimus- ja Teabekeskuse juhatuse liige, European Society for Study of English juhatuse liige, International Gender and Language Association'i, International Comparative Literature Association'i ja Eesti Võrdleva Kirjandusteaduse Assotsiatsiooni liige. Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Aarne Põldvere

Aarne Põldvere (sündinud 15. oktoobril 1952 Avinurmes Kohtla-Järve rajoonis) on eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu.
Aarne Põldvere on töölise poeg.
Lõpetas 1971 Tartu 5. Keskkooli, 1979 EPA liha- ja lihasaaduste tehnoloogia erialal, 1986 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) kaugõppeaspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1990, ELVI), väitekiri "Сравнительная оценка мясной продуктивности и качества мяса пород свиней, разводимых в Эстонии". Oli 1979–1985 ELVI seakasvatuse osakonna sealiha uurimise labori insener-keemik, 1985–1990 nooremteadur, 1990–1994 vanemteadur, 1994–2001 EPMÜ seakasvatusosakonna vanemteadur, 2001–2021 Eesti Tõusigade Aretusühistu aretusspetsialist-lihatehnoloog.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: sealiha ja söötade kvaliteet. Osales (1980) ELVI seakasvatuse osakonna sealiha uurimise labori töölerakendamisel ning sealiha kvaliteedi hindamise meetodite väljatöötamisel, tõukultide valikumeetodite täiendamisel. Uurimusi Eestis aretatavate sigade nuuma- ja lihajõudlusest, lihakeha morfoloogilisest koostisest, lihas- ja rasvkoe kvaliteedist, sealiha kvaliteedi- ja lihajõudluse näitajate seostest. Eesti I kategooria sigade üleandmise ja vastuvõtmise kontrollkomisjoni liige (1989–1992), Eesti Lihaliidu tapasigade ja searümpade klassifikatsiooni komisjoni liige (aastast 1993). Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Anne Põldvere

Anne Põldvere (1978. aastani Lööv; 23. juuli 1954 Pärnu – 28. november 2020) oli eesti geoloog.
Elulugu.
Anne Põldvere oli põllumajandusmehhanisaatori ja raamatupidaja tütar. Lõpetas 1972. aastal Tartu 5. Keskkooli. 1979. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli geoloogilise kaardistamise ja maavaraotsingute erialal. 
Oli aastatel 1972–1973 Barnauli Soojus-Elektritsentraali laborant, 1973–1974 Tartu Riikliku Ülikooli arvutuskeskuse arvutioperaator, 1979. aastast Eesti Geoloogiakeskuse geoloog-kaardistaja ja vanemgeoloog-projektijuht.
Teadustöö.
Uurinud Eesti aluspõhja ordoviitsiumi ja siluri kivimite litoloogiat ja sedimentoloogiat. Olnud Eesti Geoloogiakeskuse sariväljaande Estonian Geological Sections Bulletin koostaja ja toimetaja. Eesti Geoloogia Seltsi volikogu ja Eesti Stratigraafia Komisjoni liige. Temalt on ilmunud 20 teaduspublikatsiooni.
Endel Põldvere

Endel Põldvere (18. veebruar 1932 Keila vald, Harjumaa – 15. detsember 2008) oli eesti arstiteadlane ja morfoloog.
Elulugu.
Endel Põldvere oli põllupidaja poeg ja Kalju Põldvere vend.
Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, oli aastatel 1963–1965 Leningradis NSVL TA Tsütoloogia Instituudi aspirant, bioloogiakandidaat (1966, Leningrad), väitekiri "Данные изменения ультраструктуры паренгиматозных клеток печени при воздействии канцерогенными и неканцерогенными веществами". 
Oli aastatel 1958–1961 Kingissepa (Kuressaare) Linnahaigla neuroloog, 1961–1963 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi| vanemteadur, 1966–1969 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi onkoloogia osakonna vaneminsener, nooremteadur, 1969–1989 kantserogeneesi mehhanismide labori vanemteadur.
Teadustöö.
Uurinud eksperimentaalselt maksakasvajaid, põlevkiviproduktide teratogeensust, proliferatiivsete protsesside osa kantserogeneesis. Üle 50 teaduspublikatsiooni.
Märt Põldvere

Märt Põldvere (sündinud 29. märtsil 1968 Tartus) on eesti matemaatik.
Elulugu.
Põldvere on lõpetanud 1986. aastal Tartu 2. Keskkooli, 1994. aastal Tartu Ülikooli (õppis matemaatikateaduskonnas); matemaatikamagister (1994, TÜ), väitekiri "Hahn-Banachi jätku ühesusest", Ph.D. (matemaatika, 1999, TÜ), väitekiri "Subspaces of Banach spaces having Phelps' uniqueness property". Täiendas end 1996, 2001 Põhjamaade Ministrite Nõukogu stipendiaadina Norras Agderi Ülikoolis ja 1996 Prantsuse Vabariigi Välisministeeriumi stipendiaadina Pau Ülikoolis. 
Ta on töötanud aastatel 1996–1998 Tartu Ülikooli puhta matemaatika instituudi funktsionaalanalüüsi õppetooli assistendina, 1998–2006 matemaatilise analüüsi õppetooli lektorina, 2006– dotsendina. Õpetanud funktsiooniteooriat, matemaatilist analüüsi, funktsionaalanalüüsi.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: Banachi ruumi kaasruumi geomeetriline struktuur; funktsionaalide jätkamise ühesusega seotud probleemid, vektormõõdud. Oli 1997–2007 kolme grandi põhitäitjaid. Eesti Matemaatika Seltsi liige (juhatuse liige 2000–03). Eesti Matemaatika Seltsi Arnold Humala preemia (1996), Eesti Teadusfondi preemia (1998). Üle 10 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Märt Põldvere on zooloogi ja arstiteadlase Kalju Põldvere poeg.
Lee Põllumaa

Lee Põllumaa (sündinud 30. jaanuaril 1961 Viljandis) on eesti bioloog.
Elulugu.
Lõpetas 1978 Nõo Keskkooli, 1983 Leningradi Ülikooli bioloogiateaduskonna, 2004 TTÜ-s doktorantuuri, "Ph.D." (loodusteadused, 2005, TTÜ), väitekiri "Põlevkivitööstuse ökotoksikoloogiliste mõjude hindamine". Täiendas end 2000 Hollandis ja Tšehhis, 2002 Vilniuse Ülikoolis ja 2003 Rumeenias. Oli 1983–93 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi insener, 1994–2001 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi (KBFI) molekulaargeneetika labori insener, 2001–05 teadur, 2005– Quattromed Cell Factory AS teadur ja aastast 2008 ka KBFI erakorraline vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: keskkonnaohtlikud ained, ökotoksikoloogilise riski hindamine, biotehnoloogia, ökotoksikoloogia. Eesti Toksikoloogide Seltsi ja Looduseuurijate Seltsi liige. 20 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema vend on arhitekt Uku Põllumaa. Nende isa oli arst ja poliitik Rein Põllumaa ning vanaisa keemik Johannes Reinhold Põlluman. Emapoolne vanaisa oli metsandusteadlane Juhan Kaalep, onu oli kirjanik Ain Kaalep ja onupoeg on poliitik Ruuben Kaalep.
Tema tütar on kirjanduskriitik Maia Tammjärv.
Johannes Reinhold Põlluman

Johannes Reinhold Põlluman (perekonnanime rööpkuju: Põllumann; 14. jaanuar (vkj 1. jaanuar) 1901 Tallinn – 1. mai 1935 Tartu) oli eesti keemik.
Elulugu.
Johannes Reinhold Põlluman oli pagari poeg. Tema vend oli günekoloog Arnold Põllumaa.
Ta lõpetas 1920. aastal Tallinna J. Westholmi Gümnaasiumi (1918–1919 oli õpilasena Vabadussõjas) ja 1928. aastal Tartu Ülikooli keemiaosakonna, keemiamagister (1930, TÜ), väitekiri "Põlevkivi kõrgtemperatuuri tõrva iseloomustamine". 
Töötas aastatel 1927–1934 Tartu Ülikoolis orgaanilise keemia labori assistendina.
Tema poeg Rein Põllumaa oli arst ja poliitik.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: orgaanilise sünteesi probleemid.
Jaak Põlluste

Jaak Põlluste (18. september 1949 Tallinn – 22. juuli 2020) oli eesti arstiteadlane ja pulmonoloog.
Elulugu.
Jaak Põlluste oli töölise poeg.
Ta lõpetas 1967 Tallinna 21. Keskkooli ja 1973 TÜ arstiteaduskonna. Ta oli 1979–1982 Moskvas Tuberkuloosi Keskinstituudis pulmonoloogia eriala aspirant. Ta sai 1983 meditsiinikandidaadiks, kaitstes Tartu ülikoolis väitekirja "Особенности клинического течения хронического бронхита и протeолитичекая активность бронхиального секрета". 
Ta oli 1974 internatuuris pulmonoloogia ja ftisiaatria erialal, töötas 1974–1975 Seli Kopsutuberkuloosi Sanatooriumis, oli 1975–1977 arst Nõukogude armees, 1977–1979 Vabariikliku Tuberkuloosidispanseri arst, 1982–1983 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) pulmonoloogia osakonna nooremteadur, 1983–1989 teadussekretär, 1989–2003 teadusdirektor, aastast 2003 Tervise Arengu Instituudi (end EKMI) teaduskeskuse teadussekretär. 
Põlluste oli Meditsiiniterminoloogia komisjoni liige (1990–2001, aastast 2001 esimees), Eesti Kopsuarstide Seltsi liige ja Tallinna Meditsiiniuuringute Eetikakomitee esimees.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: krooniliste kopsuhaiguste patogenees ja kliiniline kulg, krooniliste obstruktiivsete kopsuhaiguste, sh bronhiaalastma leviku, pikaajalise jälgimise ja ravi probleemid. 
Ta on avaldanud 35 teaduspublikatsiooni.
Kaido Põlluste

Kaido Põlluste (sündinud 26. jaanuaril 1961 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja infotehnoloog.
Elulugu.
Kaido Põlluste on Kaja Põlluste abikaasa.
Lõpetas 1980 Tallinna Polütehnikumi, 1990 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, aastatel 1993–1999 oli sisekliiniku doktorant, 2004– Audentese Ülikooli infotehnoloogia juhtimise magistrant. 
Oli 1990–1992 Tartu Ülikooli hospitaalsisehaiguste ja tuberkuloosi kateedri assistent, 1992–1996 polikliiniku ja perearsti õppetooli assistent, 1997. aastast Tartu Ülikooli polikliiniku ja Tartu Ülikooli tervishoiu instituudi arvutivõrgu peaspetsialist. Ta on õpetanud sisehaigusi, väliteraapiat, reumatoloogiat, perearstiteadust; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: reumatoloogia, peremeditsiin, infotehnoloogia. 17 teaduspublikatsiooni.
Kaja Põlluste

Kaja Põlluste (aastani 1990 Kaja Pirbe; sündinud 5. veebruaril 1967 Räpinas Põlvamaal) on Eesti arstiteadlane rahvatervishoiu alal.
Elulugu.
Lõpetas 1984. aastal Räpina Keskkooli ja 1990. aastal Tartu Ülikooli (arstiteaduskond). Magister rahvatervise alal (2000, Nordic School of Public Health, Göteborg), väitekiri "Developing a client-oriented health care service in the Children's Hospital of the University of Tartu", meditsiinidoktor (2007, samas), väitekiri "Health reforms in Estonia – acceptability, satisfaction and impact". Oli 1990–92 Tartu Ülikooli hügieeni ja tervishoiuorganisatsiooni kateedri assistent, 1992–2006 tervishoiu instituudi tervishoiukorralduse õppetooli vanemassistent, aastast 2006 Tartu Ülikooli sisekliiniku teadur. Õpetanud biostatistikat ja tervishoiukorraldust.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: tervishoiukorraldus, tervishoiutöötajate pädevus, tervishoiuteenuse kvaliteet ja rahva rahulolu, rahvatervis, krooniliste haigete ravi kvaliteet. Üle 60 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Kaja Põlluste on tööliste tütar. Ta on Kaido Põlluste abikaasa.
Lembit Põlma

Lembit Põlma (22. juuli 1934 Paide – 23. jaanuar 1988 Tallinn) oli eesti geoloog ja litoloog.
Elulugu.
Ta lõpetas 1953. aastal Paide Keskkooli ja 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna. Ta lõpetas 1967. aastal Eesti NSV TA Geoloogia Instituudis (GI) aspirantuuri ja kaitses 1975. aastal Eesti Teaduste Akadeemia juures geoloogia-mineraloogiakandidaadi väitekirja "Исследование литологических характеристик ордовикских отложений северной и осевой структурно-фациальных зон Прибалтики".
Oli 1958–1964 ENSV Geoloogia Valitsuse vanemkollektor, geoloog ja vanemgeoloog, 1964–1980 Geoloogia Instituudi nooremteadur, 1980–1988 vanemteadur.
Teadustöö.
Ta uuris ordoviitsiumi setendite litoloogiat, litostratigraafiat ja faatsiesi Baltimaades, Valgevenes, Ukrainas, Venemaa loodeosas ning Magadani oblastis, kirjeldas paljusid stratotüüpseid läbilõikeid. Juurutas ordoviitsiumi karbonaatkivimite uurimisel kivististe kvantitatiivse analüüsi meetodi.
Sai rahvusvaheliselt tuntuks komponentanalüüsi kasutamisega litoloogilistes uurimustes, mis täiendasid oluliselt seniseid arusaamu ordoviitsiumi kivimite koosseisust ja selle muutustest settebasseini erinevates fatsiaalsetes vööndites.
Liikmesus.
Ta oli Looduseuurijate Seltsi liige.
Teoseid.
Ta avaldas umbes 30 teaduspublikatsiooni, sealhulgas 2 monograafiat.
Isiklikku.
Lembit Põlma oli töölise poeg.
Aleksander Põrk

Aleksander Põrk, (kuni 1920. aastate alguseni Aleksander Põrkov; 3. aprill (vkj) / 15. aprill 1873 Võisiku vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 11. aprill 1933 Türi) oli eesti vanavarakoguja ja kultuuriloolane.
Elulugu.
Aleksander Põrk oli talupidaja poeg.
Ta lõpetas 1894 Riia Vaimuliku Seminari ning õppis 1895–1897 Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonnas ja 1897–1903 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas, mille lõpetas 1904 "cand. hist." kraadiga.
Ta oli 1903–1913 Moskva Ülikooli kunstikabineti konservaator ja kunstiajaloo kateedri assistent ning Aleksander III nimelise Kunstimuuseumi direktori abi, 1904–1920 ka Moskva keskkoolides ajaloo ja saksa keele õpetaja.
1920 opteerus ta Eesti kodakondsusesse ja tuli Eestisse, oli 1920–1931 ajaloo õpetaja Tallinna Õhtu Eragümnaasiumis ja veel mõnes koolis, 1923–1927 ka Sõjakooli lektor, 1931–1932 Türi Majandusgümnaasiumi õpetaja.
Teadustöö.
Juba üliõpilasena alustas ta vanavara kogumist ja jätkas seda muuseumitöötajana, kogudes oma rännakutel Eestis, Soomes, Ingerimaal ja Venemaal peamiselt soome-ugri rahvaste tekstiili, etnograafilisi esemeid ja muud, mille Eestisse toodud osa (üle 2700 eseme) säilitatakse 1937. aastast Eesti Rahva Muuseumis.
Ta oli üks Eesti Kultuurajaloo Seltsi asutajaid (1925) ja esimees kuni surmani.
Ta oli ka taarausu liikumise üks algatajaid ja propageerijaid (abiellus taarausu, kuid maeti apostliku õigeusu kommete kohaselt).
Oli jüriöö ülestõusu mälestamise traditsiooni algataja (1928).
Arnold Päev

Arnold Päev (perekonnanime rööpkuju: Pääv, 1. mai 1906 Luunja vald, Tartumaa – 21. mai 1987 Tallinn) oli eesti mesindusteadlane.
Elulugu.
Arnold Päev oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1927 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, õppis 1934–1935 didaktilises seminaris ja Ühistegevuse Instituudis, täiendas end mesinduses mitmes Euroopa riigis, töötas 1938 Šveitsis mee ja piima bakterioloogilise uurimise alal ja 1939 Berliinis Reichanstaltis. Saksamaal valmis ka doktoriväitekiri, mis jäi kaitsmata nõude tõttu astuda Saksa sõjaväkke. Oli 1935–1936 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi kaubandusosakonna juhataja, 1936–1938 Põllutööministeeriumi aiasaaduste, konservkaupade ja mee väljaveo kontrolör, 1939–1940 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi meeanalüüsi labori juhataja, 1940–1950 Põllumajandusministeeriumi mee teadusliku uurimise labori direktor ja majandite rekvireerija. 1950 arreteeriti. Vabanes 1954, oli 1954–1956 Tallinna linnuvabriku zootehnik ja osakonnajuhataja, 1956–1963 Harju rajooni ja Haapsalu haudejaama zootehnik, 1963–1966 Harju rajooni Sommerlingi-nimelise sovhoosi mesinik ja Tallinna Rohelise vööndi Metsamajandi tootmisalajuhataja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: mesindus, mesilaste haigused ja nende ravimine. Avastanud mesilastaude ja ravinud mesilasi, korraldanud kursusi, loenguid ja seminare, esinenud raadios. Juhendanud 26 mesinduspraktikanti. Koduaias oli tal 120 perega mesila. Ehitas 1960. aastal esimesena vahtpolüstüroolist tarud, tegi plastmasskärgvaltse, meekärgede kaante avamise aparaadi jm. Avaldanud monograafia mesilaste haigustest ja kahjuritest (1945) ning mesindusalaseid artikleid ja brošüüre.
Heikki Päeva

Heikki Päeva (sündinud 18. aprillil 1953 Tallinnas) on eesti matemaatik.
Elulugu.
Heikki Päeva on elektrotehniku poeg.
Ta lõpetas aastal 1971 Keila 1. Keskkooli, aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna, 1985 samas aspirantuuri (juhendajaks dotsent Mati Kilp), füüsika-matemaatikakandidaat (1988, Moldaavia Teaduste Akadeemia Matemaatikainstituut), väitekiri "Pareminverssed paremalt iseinjektiivsed poolrühmad". Oli 1976–1982 ja 1985–1988 Tallinna Polütehnilise Instituudi matemaatika kateedri assistent, 1988–1990 vanemõpetaja, 1990–1991 dotsent, 1991–1992 kateedri juhataja, 1992–1997 matemaatikainstituudi direktor; 1997– Estonian Business School'i infotehnoloogia õppetooli dotsent. Õpetanud kõrgemat matemaatikat, matemaatilist planeerimist, üldalgebra aluseid, lineaaralgebrat; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: poolrühmade algebraline teooria. Põhitulemused on seotud iseinjektiivsete poolrühmaklasside kirjeldamisega. 10 teaduspublikatsiooni.
Ene-Renate Pähkla

Ene-Renate Pähkla (aastani 1993 Ene-Renate Ress, sündinud 6. detsembril 1970 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja stomatoloog.
Elulugu.
Ene-Renate Pähkla on arsti tütar ja Rein Pähkla abikaasa.
Lõpetas 1989 Tallinna 1. Keskkooli, õppis 1989–90 Leningradi Ülikoolis vene keelt ja kirjandust, lõpetas 1995 TÜ stomatoloogia osakonna. Oli 1995–96 intern, 1996–98 Helsingi Ülikooli resident, aastast 1998 TÜ stomatoloogia kliiniku assistent ja arst-õppejõud, aastast 2006 TÜ stomatoloogia doktorant.
Teadustöö.
Uurinud parodontiidi ravi ja profülaktikat, patogeenide ravimiresistentsust, ravimite farmakokineetikat ja patogeenide ülekandumist perekonnas. TÜ arstiteaduskonna aastapreemia (2001). 10 teaduspublikatsiooni.
Rein Pähkla

Rein Pähkla (27. aprill 1966 Põlva – 5. oktoober 2004 Tartu) oli eesti arstiteadlane ja kliiniline farmakoloog.
Elulugu.
Rein Pähkla oli ehitusinseneri poeg ja Ene-Renate Pähkla abikaasa.
Lõpetas 1984. aastal Jõgeva Keskkooli, 1992. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1997 doktorantuuri, meditsiinidoktor (1997, TÜ), väitekiri "Studies in pinoline pharmacology". Oli 1995–98 TÜ farmakoloogia instituudi assistent, 1999–2001 vanemassistent, 2001–2004 dotsent, kliinilise farmakoloogia õppetooli hoidja. Osales 1993–95 TÜ ja Lübecki Ülikooli ühisuuringutes.
Teadustöö.
Uurinud pinoliini ja teiste beetakarboliinide toimemehhanisme, koletsüstokiniini retseptorite afiinsuse muutusi jm. Osales ravimiinfotelefoni töös ja "Ravimiinfo Bületääni" ning ravimiinfoalase andmebaasi koostamises. Oli 2001–04 Maailma Terviseorganisatsiooni ajutine nõunik. Eesti Farmakoloogia Seltsi juhatuse liige (1997) ja esimees (aastast 1999). Üle 40 teaduspublikatsiooni.
Anto Pähn

Anto Pähn (12. detsembril 1934 Rõuge vald – 6. august 2011) oli eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu.
Anto Pähn oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1954 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikateaduskonna, põllumajanduskandidaat (1983, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Изучение возможностей покрытия потребности в протеине при выращивании и откорме быков". Oli 1960–1970 Ida-Virumaal tõuaretuse vanemzootehnik, 1970–1980 Viljandimaa peazootehnik, 1980–1984 ELVI aretusosakonna piima ja veiseliha tootmise uurimise labori vanemteadur, 1984–1992 Viljandi Agrotööstuskoondise loomakasvatuse osakonna juhataja, 1992–1994 ELVI aretusosakonna vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: põllumajandusloomade söötmine, aretus ja pidamistehnoloogia. Töid lehmade piimatoodangu suurendamisest nende parema söötmisega, veiste nuumamisest. Üle 40 teaduspublikatsiooni.