Niccolò Michetti

Niccolò Michetti (itaalia keeles Nicola Michetti; 7. detsember 1675, Rooma, Itaalia – 12. november 1759, Rooma, Itaalia) oli Itaalia barokkstiili arhitekt, kes töötas Roomas ja Peterburis. Ta oli Tallinna Kadrioru lossi peaarhitekt ja seda ümbritseva pargi projekteerija.
Elukäik.
Niccolò Michetti õppis alates 1700. aastatest Carlo Fontana juures, kes oli üks suuri Itaalia baroki meistreid. Michetti abistas Carlo Fontanat paljudes projektides. 1704. aastal osales Michetti Trevi purskkaevu konkursil, kus tema projekti vastu ei võetud. Trevi purskkaevu projekt on nüüd galerii The Royal Collection Trust kogudes. Pärast Carlo Fontana surma 1714. aastal lõpetas Michetti Roomas Ospizio Apostolico di San Michele. 
1718. aastal palkas Juri Kologrivov Niccolò Michetti Peeter I-le arhitektiks. Juri Kologrivov oli Venemaa diplomaat ja Peeter I assistent, kes otsis meistreid ja arhitekte, kes hiljem töötasid Venemaal. Ta ostis ka Itaalias kunstiteoseid ja saatis need Venemaale. Michettist sai esimene itaalia arhitekt Venemaal.
Alexandre-Jean-Baptiste Le Blond oli prantsuse projekteerija ja maastikuarhitekt, teine peaarhitekt Peterburis, kes alustas Strelna, Peterhofi ja teiste projektidega. Pärast Alexandre-Jean-Baptiste Le Blondi surma 1719. aastal anti kõik projektid Michettile üle. Temast sai nn kuninglik arhitekt, Peterburi kolmas peaarhitekt. 
Niccolò Michetti veetis Venemaal vaid viis aastat (1718–1723), kuid valmistas suure hulga projekte. Tema peamised projektid olid Kadrioru loss, Konstantinovi loss ja Peterhof. Michetti juhtimisel töötasid Peterhofis purskkaevumeistrid, nagu Sualem Prantsusmaalt, vennad Baratinid Itaaliast, samuti skulptorid, nikerdajad ja valajad. Michetti jättis Venemaale maha ka õpilased, näiteks Mihhail Zemtsovi.
1720. aastatel kuulutas Peeter I välja konkursi Senati väljakule kiriku ehitamiseks. 1723. aastal tegi Niccolò Michetti kaks projekti, kuid need ei osutunud väljavalituks. Nüüd hoitakse seda projekti Peterburis Ermitaažis. Alates 1721. aastast koostas Michetti Kroonlinna tuletorni projekti, kuid tuletorni ei ehitatud. Ka seda joonist säilitatakse Ermitaažis. 
1723. aastal läks Niccolò Michetti Peeter I palvel Itaaliasse tagasi, et osta skulptuure, ega naasnud enam Venemaale. Roomas sai ta väga olulise tellimuse: aastatel 1731–1735 ehitas ta ümber Palazzo Colonna. Talle esitati ka väiksemaid tellimusi, näiteks lavakujundusi. 1725. aastal sai Michettist Accademia di San Luca liige. Niccolò Michetti suri 12. novembril 1759 Roomas.
Looming.
Niccolò Michetti loomingu võib jagada kolmeks perioodiks: algusaastad, töö Venemaal ja naasmine Rooma. Niccolò Michetti projekte hoiustatakse muuseumides, näiteks Ermitaaži ja Kuningliku Galerii kogus, Buckinghami palees. 
Kadrioru loss Tallinnas.
Niccolò Michetti esimene projekt Venemaal oli Kadrioru loss Revalis (praegune Tallinn). 2. juulil 1718 tehti esimesed mõõtmised, et ehitada pargiga palee. Peeter I soovi kohaselt pidi aed olema avalik, nii et kõik linlased saaksid seal jalutada. Juulis alustatigi palee ehitamist. 
Niccolò Michetti projekti järgi pidi palee olema kolmekorruseline ja koosnema kahest tiivast, mis olid keskelt ühendatud suure piduliku saaliga. Palee oli väljast väike ja tagasihoidlik, kuid seest ilus. Ansambel oli Itaalia stiilis ja sel oli kolmetasandiline aed. Palee esifassaadilt avanes majesteetlik vaade, alumisele aiale. Tagasihoidlik tagumine fassaad oli suunatud ülemise aia poole. 
Palee ja pargi ehitamisse kaasti suur hulk käsitöölisi eri riikidest. Alguses juhatas ehitustöid Niccolò Michetti assistent Gaetano Chiaveri, alates 1721. aastast aga Mihhail Zemtsov.
Konstantinovi loss Strelnas.
Strelnas otsustas Peeter I lisaks olemasolevale endanimelisele paleele ehitada Konstantinovi lossi. Algul tegeles Alexandre-Jean-Baptiste Le Blond Konstantinovi lossi kujundamisega. Kui Peeter I nägi Versailles' lossi, siis ta otsustas, et Konstantinovi lossi projekt peab olema imelisem.
Pärast Alexandre-Jean-Baptiste Le Blondi surma 1719. aastal jätkas tööd Niccolò Michetti Strelnas. Ta tegi uue projekti ja lubas Peeter I-le, et loss tuleb ainulaadne. Lossi peajoon on kõrge suur hoone, kus fassaadi keskel paiknevad kolm võlvkaart. 1720. aasta suvel pandigi Konstantinovi lossile vundament. Michetti alustas koos oma assistendi Gaetano Chiaveriga luksusliku kahekorruselise palee ehitust.
Samal ajal Konstantinovi lossi ehitamisega hakati rajama aeda, kus asusid purskkaevud. Peeter I soovis, et purskkaevud töötaksid mitu kuud ööpäev läbi. Selleks oli vaja suurt veehoidlat, kus tuli hoida alatist veetaset. Kui aia rajamine oli alanud, otsustati panna tööle ka purskkaevud, kuid tekkisid probleemid. Kuna Aed paiknes jõega võrreldes kõrgemal, oli purskkaevude toimimiseks vaja veetaset tõsta ning jõekaldaid tugevdada. Kogu see töö oli kulukas.
Peeter I pettus Strelnas ja kandis oma plaanid üle Peterhofi, millest ta tahtis luua Vene Versailles'. Strelna palee ehitus katkestati. Paleele ei paigaldatud katust ega tehtud sisekujundust, purskkaevud demonteeriti ja torud transporditi Peterhofi. Palee ehitamise lõpetas 1750. aastal itaalia arhitekt Bartolomeo Rastrelli.
Purskkaevud Peterhofis.
Niccolò Michetti projekteeris Peterhofi purskkaevud. 
Niccolò Michetti projekteeris "Kuldmäe" ehk "Marlini" kaskaadi, mille projektil oli esialgu 80 sammu, kuid nende arv vähenes 21-ni. Selle purskkaevu tööd viisid läbi arhitektid Mihhail Zemtsov, Bartolomeo Rastrelli ja Nicolas Pineau, rajatis sai valmis 1732. aastal. Aastatel 1721–1722 kavandas ja ehitas Michetti linnumajad "Aviaries", mis asuvad alumises aias ning on säilinud oma algsel kujul.
1719. aastal alustati Peterhofi suure palee ehitamist, millest võttis osa ka Niccolò Michetti. Aastatel 1721–1722 juhendas ta ülemkodade laiendamist aastatel, lisas ühekorruselised galeriid ja lõpetas Pildisaali esimese kaunistuse. Ta osales Monplaisiri palee ehitamisel, mis rajati aastatel 1714–1723. Pärast Venemaalt lahkumist 1723. aastal võttis Michetti Rooma kaasa Konstantinovi lossi joonised. Need avastati alles 20. sajandi keskel, mis võimaldas tuvastada, et Michetti oli selle palee arhitekt.