tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Theodor Fabian

Theodor Eduard Fabian (1.02.1835 vkj Paldiski – 1.12.1912 vkj Paldiski) oli kaupmees, Paldiski linnavanem aastatel 1898–1906 ja 1883–1887 ka foogtikohtunik. 
Tema isa Otto Bernhard Fabian (u 1806 Tallinn – 10.02.1857 v.k. Paldiski) oli tisler ja kaupmees, ka üks esimesi teadaolevaid Paldiski kivimurru kasutajaid, asus Paldiskisse 1830. aastate algul (kirikukirjade järgi ametlikult 1839, ent laste sünnid – neid oli üldse kokku 17 – on registreeritud Paldiskis alates 1833. aastast). Ema Amalia Sophia Reichardt (1813 Koeru – 1859 Paldiski) oli Liigvalla mõisa toapoisi, siis Pandivere mõisas kõrtsmikuks ja lõpuks Paldiski kodaniku Jakobi tütar, tõenäoliselt olid mõlemad vanemad eesti soost. Ema vend Alexander Reichardt (u 1821 – 1877) tuli samuti Paldiskisse, oli tisler, kaupmees ja foogtikohtu liige (1868–1876).
Kaupmehena kauples Theodor Fabian muuhulgas nii katusekivide kui ka heeringatega ning pidas kõrtsi. 
Aastatel 1880–1903 oli ta Paldiski linnavalitsuse liige, 1898–1903 Paldiski linnavanem. Linnavanemaks hakkas vastumeelselt ja pika puiklemise peale, kui pärast Nikolai Demini taandumist ei kinnitanud kuberner ametisse esialgselt valitud Gottlieb Hinrichsoni ning keegi teine ka nõus ei olnud ametisse astuma. Maetud Paldiski luteri kalmistule. 
Teodor Johannese kaev.
Theodori abikaasa oli Harju-Madiselt pärit Dorothea Treugut (1835–1917). Tolle aja kohta harukordselt jõudsid nad isegi kuldpulmi tähistada. Lapsi neil aga ei olnud, nii et nad lapsendasid Johannes Kuhlbergi (1873–1900 meremees, lõpetas Paldiski merekooli). Tema mälestuseks lasi Theodor (seetõttu, et linnapea midagi oma kulul linnaelanike heaks tegi, sai Fabianist rahvajuttude kangelane ja ajalehtedeski mainiti kaevuehitust korduvalt) ehitada Jüri ja Katariina (Rae) tänava ristmikule puurkaevu – rahva seas oli kaev tuntud Teodor Johannese kaevuna ja algselt olevat sellel olnud ka väike mälestustahvel. 
Töö linnavanemana.
Theodor Fabian tegeles oma ametiajal linnavanemana Paldiski maaküsimusega, käis nii Tallinnas kui ka Peterburis asja selgitamas. Aastakümneid peeti linna arengu üheks piduriks maapuudust (tegelikult oli Paldiskis küll vabu krunte piisavalt), ent vaidlused Leetse-Pallaste mõisaomanikega kestsid aastakümneid ja lõplikku lahendust ei saadud Fabiani ajalgi. Hoolitses ka linna heakorra eest oluliselt enam kui tema eelkäija. Tema elumajas avati merekooli klassid ja ta oli selle hoolekogu liige. Ta võttis osa ka Paldiski Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu tööst ja seltsielust.
NEOMA Business School

NEOMA Business School on Pariisis, Rouenis ja Reimsis asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. See asutati 2013. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus NEOMA 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 50. kohale.
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, näiteks Shi Weillang (Huawei France'i tegevjuht) ja teenuste volinik Wilfried Guerrand (Hermès).
Ciudad del Este piiskopkond

Ciudad del Este piiskopkond (ladina keeles Dioecesis Urbis Orientalis) on Asuncióni kirikuprovintsi kuuluv katoliku piiskopkond Paraguays. Piiskopkonna keskus asub Ciudad del Este (varasema nimega Puerto Presidente Stroessner) linnas.
Piiskopkonna asutas Alto Paraná territoriaalprelatuurist Alto Paraná piiskopkonna nime all 10. juulil 1993 Johannes Paulus II, praegust nime kannab alates 3. veebruarist 2001.
Piiskopid:
San Lorenzo piiskopkond

San Lorenzo piiskopkond (ladina keeles Dioecesis Sancti Laurentii) on Asuncióni kirikuprovintsi kuuluv katoliku piiskopkond Paraguays. Piiskopkonna keskus asub San Lorenzo linnas.
Piiskopkonna asutas Johannes Paulus II 18. märtsil 2000, eraldades ta Asuncióni peapiiskopkonnast. 2004. aastal oli piiskopkonnas 713.136 katoliiklast.
Piiskopid:
INSEAD

INSEAD ("Institut européen d'administration des affaires") on Fontainebleauis, Singapuris ja Abu Dhabis asuvate linnakutega Euroopa äriülikool, mis asutati 1957. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus INSEAD 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 5. kohale. 
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Gunnar Okk ja Rustam Tariko.
Kokkuhoidlikkus

Kokkuhoidlikkus on tarbitavate ressursside (näiteks toit, raha, tarbekaubad) läbimõeldud kasutamine. Kokkuhoidlikkuse korral välditakse ebavajalike kulutuste tegemist ning kõik otsused kaalutakse hoolikalt läbi. Kokkuhoidlik eluviis hõlmab ka ökonoomset tarbimist ja raiskamise vältimist.
Kokkuhoidlikkuse tõlgendamine.
Kokkuhoidlikku eluviisi on lihtne valesti tõlgendada, sest tavaliselt luuakse paralleele negatiivsete omadustega, näiteks ahnus ja kitsidus. Kuid kokkuhoidliku eluviisi eesmärk pole olla ülemäära kulusid kartev ja iseloomult kooner. Kokkuhoidlikkust on ka defineeritud kui omadust omandada kaupu ja teenuseid vaoshoitult ning olemasolevate majanduskaupade ja -teenuste leidlikku kasutamist pikemaajalise eesmärgi saavutamiseks.
Teostusviisid.
Kokkuhoidlikkuse olemus väljendub ka selle teostamisviisides. Peamised viisid, mida kokkuhoidlikkuse korral rakendatakse on jäätmete vähendamine ja prügi sorteerimine, kulukate harjumuste ohjeldamine ning vähendamine (nt välditakse kulukates restoranides einestamist ning kokatakse kodus), eelarve loomine, ühistransport, tasuta teenuste kasutamine ning ka tasuta teenuste pakkumine. Kokkuhoidlikkus võib oma olemuselt olla ka väga tervislik, sest välditakse ebavajalike ning kallite toodete tarbimist, mis võivad tervisele kahjulikud olla.
Filosoofia.
Kokkuhoidlikkuse filosoofia tähendab seda, et tarbijad ei usalda ekspertide hinnangut kommertsturgudest. Tarbijad soovivad pigem ise teha otsuseid olulistes valdkondades ning teavad ise, mis on nende jaoks parim majanduslikult, materiaalselt või spirituaalselt.
Erinevad vaimsed kogukonnad peavad kokkuhoidlikkust vaimseks distsipliiniks. Näiteks Sõprade Kirik ehk kveekerid ja puritaanid on sellise arvamusega. Kokkuhoidlikkuse üks peamisi filosoofiaid on see, et inimesed kulutaksid vähem raha ja kasutaksid seda annetuse eesmärgil.
Kokkuhoidlikkus ettevõtluses.
Kokkuhoidlikku strateegiat rakendavad pigem suurettevõtjad, kelle eesmärk on kulutusi vähendada hoolimata asjaolust, et oma kulude vähendamine võib tuua ettevõttele negatiivset tähelepanu. Kulutuste vähendamine võib ettevõtte seisukohalt tähendada liigsete töötajate vallandamist ning allesjäävate töötajate töökoorma suurendamist. Taoline kokkuhoidlikkus võib ettevõttele kasulik olla, kuid antud töökorraldust töötajad üldjuhul ei soosi, sest selle korral liigub koorem juhtkonnalt töötajale.
Kui aga tarbijad soovivad olla kokkuhoidlikumad, siis peaksid nad endale selgeks tegema, mis on neile olulisem ja selle järgi otsustama, ilma milleta nad suudaksid elada ja ilma milleta mitte.
Tulu

Tulu on raha (või samaväärne väärtus), mida üksikisik või ettevõte saab kauba või teenuse pakkumise eest või kapitali investeerimise teel. 
Tulu on majandusliku kasu suurenemine aruandeperioodil, vara lisandumise või suurenemisena või kohustiste vähenemisena, mille tulemusel omakapital suureneb, välja arvatud omanike sissemaksed omakapitali. 
Tulu kasutamine.
Tulu kasutatakse igapäevaste kulutuste rahastamiseks. Investeeringud, pensionid ja sotsiaalkindlustus on pensionäride peamised sissetulekuallikad. Üksikisikute jaoks saadakse sissetulek enamasti palgana. Ettevõtlustulu võib viidata ettevõtte ülejäänud tuludele pärast kõigi kulude ja maksude tasumist. Sel juhul viidatakse sissetulekule kui "töötasule". Enamik tululiike maksustatakse.
Üksikisikud saavad sissetulekut palga teenimise kaudu, töötades ja investeerides sellistesse finantsvaradesse nagu aktsiad, võlakirjad ja kinnisvara. Näiteks võib investori aktsiate eest maksta tulu 5% -liste dividendidena aastas. Enamikus riikides maksustab teenitud tulu valitsus enne selle laekumist. Tulumaksust saadav tulu rahastab föderaal- ja osariikide eelarvetes valitsuse meetmeid ja programme.
Üks sissetuleku tähendus viitab tulule või müügile. Tulu on raha, mida ettevõte saab kogu äritegevuse jooksul kaupade või teenuste müügist. Tulud on omakapitalikonto, millel on krediidijääk. Tulude teine ​​tähendus viitab netosissetulekule. Netosissetulek on täiesti erinev brutotulust. 
Ettevõtluse tulud.
Ettevõtlustulu iseloomustab seotus iseseisva majandustegevusega. 
Ettevõtluse tulu on:
Babeș-Bolyai Ülikool

Babeș-Bolyai Ülikool on ülikool Rumeenias Cluj-Napocas. See on üks riigi hinnatumaid ülikoole Bukaresti ja Transilvaania ülikooli kõrval.
Ülikooli asutas 1776. aastal keisrinna Maria Teresia. 1872. aastal sai sellest Rumeenia suurim ungarinkeelne ülikool. 1919 muudeti õppekeel rumeenia keeleks ja ungarikeelne õpetus koliti mujale. 1959. aastast on ülikool olnud kakskeelne. See on nime saanud matemaatiku János Bolyai ja arstiteadlase Victor Babeși järgi.
Ülikoolis on 21 teaduskonda, umbes 1700 õppejõudu ja 50 000 üliõpilast.
Müügitulu

Müügitulu võrdub saadud või saadaoleva tasuga ja arvestatakse tekkepõhiselt. Müügimoment on omandiõiguse üleminek ostjale.
Turu hõlvamine

Turu hõlvamine, ehk olemasoleva toote müügi laiendamine olemasolevatel turgudel on mõõt või tegevus, mis näitab, kui palju kliendid toodet või teenust kasutavad, võrreldes selle toote või teenuse hinnangulise koguturuga. Turu hõlvamist võib kasutada ka strateegiate väljatöötamisel, mida kasutatakse konkreetse toote või teenuse turuosa suurendamiseks.
Turu hõlvamine võib abiks olla ka siis, kui müük aeglustub. Klientidele tuleb sageli tutvustada ettevõtteid ning meenutada, miks nad konkreetse ettevõtte kaupu või teenuseid vajavad. 
Võimaliku turu suuruse määramiseks saab kasutada just turu hõlvamist. Kui koguturg on suur, võidakse julgustada tööstusele uusi turule sisenejaid, et nad saaksid turuosa või protsendi selle sektori potentsiaalsete klientide koguarvust.
Strateegiad.
Hinna korrigeerimine. Üks kõige sagedasemaid turu hõlvamise strateegiaid on toodete hinna korrigeerimine. Ettevõtete sihiks on näiteks hinnaalanduse kaudu müüa rohkem, kuna see on efektiivne viis meelitamaks potentsiaalseid kliente. Hiljem saab pärast alternatiivsete kaupade hinna analüüsimist kas hindu tõsta, et ostjatele näidata kui väga ületab konkreetse toote või teenuse kvaliteet konkurentide oma või hoopis alandada maksumust, et võluda potentsiaalseid tarbijaid mõistlike hindadega.
Mõlemal juhul ei tasu sellega üle pingutada, kuna see võib tunduda kahtlane (liialt hindade alandamine võib osutada madalale kvaliteedile ja kõrged hinnad võivad jätta mulje, et ettevõttel on ainult üks eesmärk – teenida tulu). Nii võivad kliendid hakata kahtlema ettevõtte kvaliteedis, õigsuses ja usaldusväärsuses.
Turustuskanalid. Üheks kõige edasiviivamaks komponendiks turu hõlvamise strateegiate puhul on turustuskanalid. Näiteks kui ettevõtte peamiseks sissetulekuallikaks on müük jaemüügipunktide kaudu, võib see avada teisi kanaleid nagu e-posti- ja teleturundus. 
Samuti saab sel viisil suurendada toodete müüki, turunduskanaleid ning lisaks saada turul lisaruumi ja üldist kasumlikkust.
Kasutamise suurendamine. Turu hõlvamist saab suurendada toodete tarbimise kaudu. Näiteks kasutades efektiivseid turundusstrateegiaid, suurendab see teadlikkust toote osas kindlates piirkondades, mis ajendab suuremale hulgale toote tarbimisele ja omakorda kasvatab turuhõlvet. 
Reklaami suurendamine. Rohkem reklaamidesse aja panustamine võib drastiliselt tõsta turu hõlvet. Reklaam on efektiivne viis suurendamaks teadlikkust kindla brändi osas. Peale selle saavad ettevõtted luua kas lühi. või pikaajalisi kampaaniaid ning struktureerida neid vastavalt oma eelarvele ja vajadustele.
Toodete täiendamine. Parim tava klientidega suhtlemiseks ja nende kaasamiseks on teavitamine toote paremaks muutumisest. Täiustatud toode äratab tarbijates huvi, sest ostjad soovivad alati paremat ning võimaluse avanedes liiguvad nad selle poole. Seega on toote regulaarne värskendamine ja pakendi muutmine tõenäoliselt ettevõttele kasulik.
Torkav mänd

Torkav mänd ("Pinus Pungens") on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu.
Levila ja alamliigid.
Looduslikult levib USAs järgmistes piirkondades: Pennsylvania, New Jersey, Delaware, Maryland, Virginia, Lääne-Virginia, Põhja-Carolina, Tennessee, Lõuna-Carolina ja Georgia. Kasvab Apalatši mäestikus. Areaal on katkendlik. Eestis ei ole kodumaine liik.
Suurim puu kasvab Põhja-Carolina osariigis Stokesi maakonnas. Selle puu tüve diameeter on 78 cm, kõrgus 29 meetrit.
Kliima.
Kasvab kuivades tingimustes ja leidub kaljustes nõlvades, eelistab kõrgemaid kõrgusi vahemikus 300–1760 m. Erinevalt teistest mändidest kasvab ta tavaliselt üksikute puudena või väikeste gruppidena. On külmakartlik liik. Eelistab kuivi ja liivaseid muldi. Talub kuni –23° kraadi külma, ei talu varju.
Kirjeldus.
Torkav mänd ei kuulu ohustatud liikide hulka. Torkav mänd on ümara või ebakorrapärase jämeda võraga, horisontaalsete okstega. Oksad laasuvad halvasti. Koor on punakaspruun kuni hallikaspruun. Vanemas eas muutub koor tumepruuniks.
Okkad kinnituvad enamasti kahekaupa, harvemal juhul kolmekaupa. Okkad on 4–7 cm pikkused ja 1–1,5 mm laiused, värvuselt kollakasrohelised.
Kasutamine.
Kasutatakse kütte- ja palgipuiduna. On kasutusel ka haljastuses, kuna talub saastunud õhku.
Okkad, pungad.
Okkad kinnituvad võrsele näsakesega ja on 2–3 cm pikad. Okkad on kaetud vahakihiga, igihaljad, värvuselt sinakasrohelised või rohekashallid. Noortel okstel on hõbedane värvus tugevam kui vanematel okstel.
Lehepungad on munajad kuni silindrikujulised, värvuselt punakaspruunid, pikkusega 6–9 mm, vaigused. 
Paljunemine ja kasv.
Kasvab enamasti 6–12 m kõrguseks, tüve diameeter kuni 0,6 meetrit. Võra kuju on noores eas ümar, vanemas eas ebakorrapärane. Enamasti kasvab kivistel nõlvadel.
Seemnekoonused on lühikese varrega, munakujulised, heleroosa kuni kollaka värvusega, 4–9 cm pikad. Õitseb kevadel, mais-juunis, seemned valmivad teise aasta sügiseks septembris-oktoobris ja variseb talve lõpuni. Seeme kinnitub lusikataolisesse õnarusse.
Käbid.
Isaskäbid on kujult ovaalsed, asuvad eelmise aasta okaste vahel. Emaskäbid püstised õitsemise ajal, hiljem rippuvad. Värvuselt punakad või rohelised. Valminud käbid on helepruunid, 5–11 cm pikkused.
Juhtmekoorimistangid

Juhtmekoorimistangid on tangid, mida kasutatakse elektrijuhtmelt isolatsiooni eemaldamiseks ning lõike- ja näpitstangide funktsiooni täitmiseks.
Koorimistangide läbimõõt.
Koorimistangide läbimõõdud vastavad juhtmete standardläbimõõtudele. Enim esinevad kaablisoonte läbimõõdud on 0,5-6 mm².
Ohutus.
Juhtmekoorimistangid on isoleeritud ja taadeldud, tagamaks kaitset kuni 1000 V vahelduvpinge või 1500 V alalispinge otsepuute eest. Selle tagamiseks on standardi EVS-EN IEC 60900:2018 kohaselt nende isolatsiooni testitud tunduvalt suurema pinge all, 10 000 V juures.
Personaalne müük

Personaalset müüki võib määratleda kui müüja ja potentsiaalse kliendi vahelist suhtluse protsessi, mille käigus müüja õpib tundma kliendi vajadusi ja üritab neid rahuldada, pakkudes kliendile võimaluse osta või tarbida midagi. Personaalset müüki võib kasutada ka olukorra kirjeldamiseks, kus ettevõte kasutab müügipersonali ühe peamise viisina, klientidega suhtlemiseks. 
Sisu.
Personaalne müük on näost näkku müümise tehnika, mille abil müüja kasutab oma sotsiaalseid oskusi kliendi veenmiseks konkreetse toote ostmisel. Müüja üritab toote erinevaid funktsioone esile tõsta, veendes klienti, et see annab ainult lisaväärtust. Personaalse müügi eesmärk ei ole alati tooteid või teenuseid maha müüa. Sageli kasutavad ettevõtted seda selleks, et tutvustada klientidele uut toodet. Kuna müümine hõlmab personaalset lähenemist, teab müüja paremini, kuidas toodet potentsiaalsele kliendile suunata. Personaalne müük võib toimuda kahes erinevas kanalis: jaemüügi kaudu ja otse tarbijale suunatud kanali kaudu. Jaemüügikanali all suhtleb müügiinimene potentsiaalsete klientidega, kes tulevad ise antud toote kohta uurima. Müügiinimese ülesanne on veenduda, et ta mõistab klientide vajadusi ja näitab sellele vastavalt erinevaid tooteid, mis kliendile huvi pakuvad. Otsekanali kaudu läheneb müüja potentsiaalsetele klientidele, et tutvustada neile uut toodet, mille ettevõte turule toob või on toonud, lisaks võib tal olla uus pakkumine, mida kliendid ei pruugi avatud turult saada.
Lühike ajalugu.
Personaalset müüki võis leida juba Vana-Kreekas. Müügiinimeste vajadust suurendas tööstusrevolutsioon ja modernne personaalne müük sai alguse XX sajandi esimesel poolel. Tööstusrevolutsioon algas 18. sajandil Suurbritannias. See tähendas, et kohalik majandus ei olnud enam nii iseseisev ja vajadus jõuda masstoodanguna toodetud kaupade müügiks uute klientideni suurenes.
Krasimir Karakačanov

Krasimir Dončev Karakačanov (bulgaaria keeles "Красимир Дончев Каракачанов"; sündinud 29. märtsil 1965 Ruses) on Bulgaaria ajaloolane ja poliitik, ta kuulub erakonda "IMRO – Bulgaaria Rahvuslik Liikumine". Ta on 4. maist 2017 kuni 12. maini 2021 Bulgaaria kaitseminister.
Ta sündis aastal 1965 Ruses. Ta lõpetas aastal 1990 Sofia ülikooli ajaloolasena.
Ta oli 4. maist 2017 kuni 12. maini 2021 Bulgaaria kaitseminister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on üks laps. Tema isa Dončo Karakačanov on samuti Bulgaaria poliitik.
Koidu Uustalu

Koidu Uustalu (29. detsember 1925 Iisaku vald, Ida-Virumaa – 22. november 2018) oli eesti keeleteadlane.
Haridus.
Uustalu lõpetas 1943 Jõhvi Gümnaasiumi, 1956 Rakvere Pedagoogilise Kooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduse osakonna saksa filoloogina, filoloogiakandidaat (1972, Tartu ülikool) väitekirjaga "Eesti saksakeelne toponüümia. Mõisanimed".
Töökohad.
Uustalu oli 1961–63 Vaeküla Internaatkooli saksa keele õpetaja, 1963–75 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna saksa filoloogia kateedri õpetaja, 1975–80 dotsendi kohusetäitja, 1980–95 dotsent.
Eda Vaigla

Eda Vaigla (sündinud 19. juulil 1930 Tartus) on eesti keeleteadlane.
Haridus.
Vaigla lõpetas 1952 Tartu Töölisnoorte Keskkooli, õppis 1955–58 (kaugõppes) Tomski Riikliku Ülikoolis, lõpetas 1962 (kaugõppes) Tartu ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vene filoloogia alal, 1967 Tartu ülikoolis aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1978, Moskva ülikool) väitekirjaga "Эмоциональная лексика современного русского языка и проблемы ее перевода (на русско-эстонском материале)".
Töökohad.
Oli 1958–64 Vägeval õpetaja, 1967–68 Tartu ülikooli vene keele kateedri õpetaja, 1968–79 vanemõpetaja, 1979–92 dotsent, 1993–96 vene ja slaavi filoloogia osakonna dotsent, aastast 2007 emeriitdotsent. Peamised loengukursused: tänapäeva vene keel (leksikoloogia, fraseoloogia, leksikograafia, foneetika), vene-eesti kõrvutav leksikoloogia; koostanud õppevahendeid.
Uurimisvaldkonnad.
Vaigla uurimisvaldkonna on vene keele leksikoloogia ja semantika, kõrvutav leksikoloogia ja fraseoloogia, tõlkeprobleemid. Vene-eesti sõnastike kaasautor ja koostajaid.
Paul Vaarask

Paul Vaarask (18. oktoober 1896 Veriora vald, Võrumaa – 4. juuni 1980 Tallinn) oli eesti keeleteadlane ja pedagoog.
Haridus.
Vaarask lõpetas 1917 Tartu Õpetajate Seminari, 1925 eksternina Tallinna Reaalkooli, 1929 Londoni Ülikooli kursused inglise keele foneetika ja intonatsiooni alal, 1931 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, sai 1932 Tartu Ülikoolis inglise ja 1940 vene keele õpetaja kutse, oli 1948–1951 Leningradi ülikooli (kaugõppe) aspirantuuris, filoloogiakandidaat (1951, Leningradi ülikool), väitekiri "Критический очерк учений о речевой интонации и интонационно-грамматическое членение речи в английском языке в сравнительном аспекте с эстонским языком", filoloogiadoktor (1967, Gruusia Teaduste Akadeemia Keeleinstituut), väitekiri käsitles kõne intonatsioonilisi vahendeid.
Töökohad.
Vaarask oli 1917–1944 mitmel pool Eestis (1918–1920 ka Venemaal) õpetaja ja koolidirektor (sh Tallinna Inglise Kolledži asutajaid 1936 ja aastani 1940 direktor), 1944–1950 Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi võõrkeelte kabineti juhataja, aastast 1945 Tallinna Polütehnilise Instituudi keelte (aastast 1946 võõrkeelte) kateedri õppejõud, sh 1947–1972 kateedri juhataja, 1953–1967 dotsent, 1967–1972 professor; koostanud inglise ja saksa keele õpikuid jm õppevahendeid, olnud nende toimetaja.
Oli Eesti NSV Haridusministeeriumi (1945–1950), Eesti NSV Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi võõrkeelte komisjoni esimees (1960–1972) ning Eesti NSV Teaduste Akadeemia võõrkeelte eksamikomisjoni liige (1952–1976).
Uurimisvaldkonnad.
Vaaraski uurimisvaldkonnad olid üld- ja võrdlev keeleteadus, kõne intonatsioonilised vahendid ning inglise keele õpetamise metoodika.
Isiklikku.
Paul Vaaraski abikaasa Johanna Vaarask oli samuti pedagoog. Nende tütar Aili Vaarask oli arst (neuroloog).
Merle Jung

 
Merle Jung (kuni 1999 Merle Aron; sündinud 16. augustil 1972 Tallinn) on eesti keeleteadlane.
Haridus.
Jung lõpetas 1990 Tallinna 42. keskkooli, 1995 Tallinna Pedagoogikaülikooli saksa filoloogia erialal, 1999 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrantuuri ja 2006 doktorantuuri. Tal on magister saksa filoloogia alal (1999, Tallinna Pedagoogikaülikool) väitekirjaga "Kreatives Schreiben im Bereich Deutsch als Fremdsprache, unter besonderer Berücksichtigung literarischer Texte als Schreibimpulse", doktorikraad rakenduslingvistika alal (2006, Tallinna Ülikool) väitekirjaga "Sprachspielerische Texte als Impulse für schriftliche Textproduktion im Bereich Deutsch als Fremdsprache". Jung täiendas end 1995–96 Kieli Ülikoolis.
Töökohad.
Oli 1997–2000 Tallinna ülikooli germaani-romaani osakonna saksa keele õppetooli õpetaja, 2000–2009 germaani-romaani keelte ja kultuuride instituudi saksa filoloogia osakonna lektor, 2009– saksa keele didaktika dotsent. Õpetanud saksa keele õpetamise didaktika ja metoodika, tekstianalüüsi, saksa keele foneetika, ilukirjanduskursuse teksti interpretatsiooni jm kursusi; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: saksa keele ja kultuuri vahendamise metoodilis-didaktilised alused, tulevase õpetaja aktuaalse potentsiaali hindamine, loovkirjutamine võõrkeeles. Mitme kogumiku (Linguistik und 1591 Didaktik, 2007 jt) toimetajaid.
Ta on Gs. für dt. Sprache/Zweig Tallinn (1999–), Int. Verein. für Germanistik (2004–) liige.
Pille Penjam

Pille Penjam (sündinud 17. jaanuaril 1981 Tallinn) on eesti keeleteadlane ja arst. 
Haridus.
Pille Penjam on lõpetanud 1998. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1999. aastal G. Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli.
Aastatel 2000–2005 õppis ta Tartu Ülikoolis matemaatikat ja eesti keelt ning lõpetas mõlema eriala õppe bakalaureusekraadiga. 2005. aastal sai ta magistrikraadi eesti keele alal tööga ""tulema"-verbi leksikaalsest ja grammatilisest kasutusest ning modaalse funktsiooni kujunemisest eesti kirjakeeles 17.–20. sajandil" (juhendaja Külli Habicht). 2008. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja samal alal – "Eesti kirjakeele "da"- ja "ma"-infinitiiviga konstruktsioonid" (juhendajad Ilona Tragel ja Külli Habicht).
Aastatel 2008–2015 õppis ta Tartu Ülikoolis arstiteadust ja töötab alates 2015. aastast arstina Ida-Tallinna Keskhaiglas.
Töökohad.
Pille Penjam oli aastatel 2005–2006 ja 2008 Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi eesti keele õppetooli erakorraline teadur. Loengukursused: eesti keele ajalugu, eesti keele suulise ja kirjaliku väljenduse õpetus.
Ta on ajakirja Oma Keel toimetuskolleegiumi liige (2006–). Emakeele Seltsi liige (2004–). Üliõpilastööde Riikliku konkursi diplom (2004), Eesti TA üliõpilastööde konkursi II preemia (2005). 
Uurimisvaldkonnad.
Pille Penjami uurimisvaldkonnad on eesti vana kirjakeel, verbikonstruktsioonid ja modaalsus eesti keeles. On avaldanud 20 teaduspublikatsiooni.
Kullo Vende

Kullo Vende (sündinud 12. mail 1939 Tartus) on eesti keeleteadlane ja tõlkija.
Hariduskäik.
Vende lõpetas 1957. aastal Elva Keskkooli, 1962 Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina, 1968 Keele ja Kirjanduse Instituudis aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1974, ENSV Teaduste Akadeemia) väitekirjaga "Eesti vokaalide põhitooni mõjustavaid foneetilisi tegureid". Täiendanud end 1978 ja 1984 Moskvas Thorezi-nimelises Võõrkeelte Pedagoogilises Instituudis, 1987 Inglismaal Surrey ülikoolis.
Töökäik.
Ta oli 1962–1963 Eesti Põllumajanduse Akadeemia keelte kateedri inglise keele õpetaja, 1963–1964 kirjandusmuuseumi teadur, 1964–1965 Tartu 2. Keskkooli inglise keele õpetaja, 1968–1975 Keele ja Kirjanduse Instituudi nooremteadur, 1975–1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi inglise keele kateedri vanemõpetaja, 1981–1991 dotsent, 1991–1992 Keeleameti nõunik, 1992–1998 presidendikantselei tõlketoimetaja, 1998–1999 TEA kirjastuse peatoimetaja, 1999–2004 Euroülikooli tõlketeaduskonna professor ja dekaan; 2005. aastast pensionil.
Loengukursused: inglise keele ajalugu, tõlketeooria ja -praktika, sissejuhatus keeleteadusse, üld- ja inglise keele foneetika; pidanud loenguid ka üldhariduskoolide inglise keele õpetajatele.
Liikmesus.
Emakeele Seltsi (1971) ja International Society of Phonetic Sciences liige (1983–2001).
Teadustöö.
Kullo uurimisvaldkond on foneetika (eelkõige eesti keele prosoodika katseline uurimine). 
Publikatsioonid.
Umbes 30 teaduspublikatsiooni, koostanud õppevahendeid.
Tõlked ja toimetustööd.
Tõlkinud raamatuid jm muid trükiseid inglise jt keeltest (sh K. Häkkineni "Keeleteaduse alused". Tallinn 2007), olnud mitme väljaande (sh "Inglise-eesti tehnikasõnaraamat", 2000; "E nagu Eesti: eesti keele õpik algajaile", 1998; "Saame tuttavaks! Estonian for Beginners", 2009 jm) toimetaja, üks ENE artiklite autoritest.
Isiklikku.
Tema isa oli sõjaväelane Jakob Vende, poolvend isa esimesest abielust oli insener ja koduloolane Valdeko Vende.
Johannes Valgma

Johannes Valgma (aastani 1935 Johannes Watmann; 4. august 1908 Põltsamaa – 1. jaanuar 1975 Tallinn) oli eesti pedagoog ja keeleteadlane.
Haridus.
Valgma lõpetas 1926 Põltsamaa Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna. Oli 1934–1938 Viljandi Tütarlastegümnaasiumi ja Saaremaa Ühisgümnaasiumi eesti keele ja kirjanduse õpetaja, aastast 1938 Tartus keskkooliõpetaja, 1940-1941 Tartu IV keskkooli (Hugo Treffneri Gümnaasium) direktor, 1948–1952 Tallinna Õpetajate Instituudi ja 1952–1959 ning 1962–1966 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse kateedri vanemõpetaja, 1966–1974 dotsent, 1959–1962 |Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi eesti keele, kirjanduse ja ajaloo sektori juhataja.
Uurimisvaldkonnad.
Valgma uurimisvaldkonnad olid eesti keele grammatika ja õppemetoodika.
Töökohad.
Valgma oli Eesti NSV haridusministeeriumi eesti keele ja kirjanduse komisjoni liige ja kauaaegne esimees. Ta koostas mitukümmend eesti keele õpikut ja keelekäsiraamatut, millest paljud ilmusid kordustrükkides. Oma tegevuse viimastel aastatel oli ta ka vabariigi õigekeelsuskomisjoni liige.
Jaan Soontak

Jaan Soontak (18. detsember 1940 Soontaga vald, Pärnumaa – 24. juuni 1999 Tartu) oli eesti keeleteadlane.
Haridus.
Jaan Soontak lõpetas 1958. aastal Pärnu 2. Keskkooli, 1963. aastal Tartu Riikliku ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, ta oli filoloogiakandidaat (1973, Moskva Rahvusvaheliste Suhete Instituut), väitekiri "Английские заимствования в шведской прессе".
Töökohad.
Soontak oli 1964.–1970. aastal Tartu Riikliku ülikooli inglise keele kateedri õpetaja, 1970.–1973. aastal vanemõpetaja, 1973.–1981. aastal võõrkeelte kateedri juhataja, (1977. aastast dotsent), 1981.–1984. aastal dotsent. Ta õpetas inglise keelt üldkeelena, on koostanud õppevahendeid.
Uurimisvaldkonnad.
Soontaki uurimisvaldkonnad olid keelestatistika, oskuskeel ja eufemismid. Ta on olnud mitme keelestatistikaalase artiklite kogumiku jmt väljaande toimetaja, tõlkinud teadusraamatuid eesti keelest inglise keelde ja vastupidi. 
Teoseid.
Umbes 20 teaduspublikatsiooni.
Meeli Sedrik

Meeli Sedrik (7. oktoober 1968 Kärdla, Hiiumaa – 14. mai 2022) oli eesti leksikograaf.
Haridus.
Meeli Sedrik lõpetas 1987. aastal Kärdla Keskkooli, 1992. aastal Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse alal ja 1994. aastal Tartu Ülikooli magistriõpingud eesti keele alal. 
Töökohad.
Sedrik oli 1993 vahetusüliõpilane ja CIMO stipendiaat Turu Ülikoolis, 1997–1998 Svenska Instituteti stipendiaat Uppsala Ülikoolis, 1994 Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli ja 1995 Turu Ülikooli õppeülesande täitja, 1995–1996 Tartu Ülikooli eesti keele õppekooli erakorraline assistent, 1996–1997 ja 1999–2000 erakorraline lektor, 2000–2002 õppeülesande täitja, 2000–2003 Eesti Õiguskeele Keskuse keeletoimetaja, 2003–2008 Eesti Keele Instituudi (EKI) teadur, 2008–2013 EKI leksikograaf ja 2013–2022 EKI vanemleksikograaf. 
Ta oli Emakeele Seltsi liige (aastast 1995).
Teadustöö.
Sedriku uurimisvaldkonnad olid eesti murrete sõnavara ja keelekontaktid.
Tunnustus.
2020. aastal pälvis ta koos kolleeg Udo Uiboga ajakirja Keel ja Kirjandus lühikirjutiste kategoorias aastaauhinna.
Nauris Puntulis

Nauris Puntulis (sündinud 17. juulil 1961 Tiņģeres) on Läti laulja ja poliitik, alates 8. juulist 2019 kuni 15. septembrini 2023 kultuuriminister Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses. Kuulub erakonda Rahvuslik Liit "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele/LNNK". Ta on tuntud kui ansambli Pērkons endine solist (1982–1994).
1994. aastal lõpetas ta Läti Muusikaakadeemia ja töötas seejärel Läti Rahvusooperi solistina ja Läti Muusikaakadeemia õppejõuna.
2013–2019 oli ta Riia linnavolikogu liige.
Metsauuendus

Metsauuendus on metsamajanduse osa, mille tulemusena tekib noor metsapõlvkond. 
Metsauuendus eeldab uuendusraiet. Pärast uuendusraiet on metsal kolm võimalikku uuendusmeetodit: istutamine, külvamine ja looduslik uuenemine. Metsauuendus aitab siduda õhus olevat süsinikku. Süsinik seotakse nii mulda, puutüvedesse kui ka juurtesse. Metsauuendusel on oluline osa nii elurikkuse kui ka metsa ökosüsteemide säilitamisel. Metsade uuendamine on oluline abinõu kliima soojenemise vastu, sest kui me ei istutaks metsa tagasi, oleks meil õhus liiga palju kasvuhoonegaase, mis jääksid sidumata. 
Metsaistutus.
Enne metsa istutamist kultiveeritakse maapind. Seda tehakse enamasti ketaskobestiga või ekskavaatoriga. Kultiveerimine on vajalik selleks, et kiirekasvulised liigid ei lämmataks istutatud või külvatud taimi. Istutamiseks kasutatakse enamasti istutustoru, labidat või istutuskiilu. Uuenduslikum meetod on kasutada spetsiaalse istutuspeaga ekskavaatorit. Istutusmaterjaliks kasutatakse paljasjuurseid taimi (mille juurekava on lahtine) või potitaimi (mille juurekava on kinnine). Enne paljasjuursete istikute istutamist kärbitakse nende kuivanud juuri. Seda tehakse tavaliselt kirvega või kääridega ja ühekaupa. Enne istutamist tuleb kontrollida taime kvaliteeti. Kui taim on kuivanud või vigastatud ei ole mõtet seda istutada.
Looduslik uuendus.
Looduslikku uuenemist kiirendavad langile jäetud seemnepuud. Ühe hektari kohta jäetakse 20-70 seemnepuud. Neilt varisevad seemned annavad aluse uue puistu tekkeks. Lisaks saab looduslikule uuendusele kaasa aidata metsa kultiveerimisega või juurdeistutusega.
Õigusraamistik.
Leesikaloo, sambliku ja kanarbiku kasvukohatüübi puistute raiestikud ja hukkunud metsaosad tuleb uuendada männi külvi või istutamise teel. Külvi- ja istutuskohtade algtihedus peab olema:
Igas kasvukohatüübis on ette nähtud, milliseid puuliike sinna võib istutada. Seda sätestab metsa majandamise eeskiri, lisa 2. Mets loetakse uuenenuks, kui hektaril kasvab vähemalt 1500 0,5 m kõrgust ja kõrgemat harilikku mändi või vähemalt 1000 0,5 m kõrgust ja kõrgemat harilikku kuuske või vähemalt 1500 0,5 m kõrgust ja kõrgemat harilikku tamme või vähemalt 1500 1,0 m kõrgust ja kõrgemat muud metsa uuenenuks lugemisel arvesse võetavat puuliiki. Puud peavad olema elujõulised ja paiknema ühtlaselt kogu uuendataval alal. Puude olemasolu pole nõutav hukkunud metsaosas või raiesmikul paiknevates looduslikes sulglohkudes, oksavallidel ja raidmetega tugevdatud kokkuveoteedel.
Kaks aastat pärast lageraiet või metsa hävingut on metsaomanik kohustatud istutama langile uusi istikuid vastavalt seadusele. Metsaomanik on kohustatud tagama metsauuenduse viis aastat pärast raiet. Loo, siirdesoo, madalsoo, raba, osja, tarna ja lodu kasvukohatüüpides peab mets olema uuenenud kümme aastat pärast raiet.
Mari Mets

Mari Mets (sündinud 19. märtsil 1978 Põlvas) on eesti keeleteadlane.
Haridus.
Mets lõpetas 1996 Põlva Ühisgümnaasiumi, 2000 Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal, 2004 Tartu Ülikoolis magistrantuuri, 2010 doktorantuuri. Ta on magister eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal (2004, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Võru kõnekeel: "nud"-partitsiibi tunnuse varieerumine Vastseliina murrakus", doktorikraad samal alal (2010, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Suhtlusvõrgustikud reaalajas: võru kõnekeele varieerumine kahes Võrumaa külas".
Töökohad.
Mets oli 2001–04 Riigikogu Kantselei dokumendiosakonna stenogrammitalituse toimetaja, 2004–06 Tartu ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi õpetaja ja 2005–06 Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse kuraator, 2006–08 Tartu Ülikooli keeleteaduse ja -tehnoloogia doktorikooli erakorraline teadur, 2008– eesti ja üldkeeleteaduse instituudi teadur.
Emakeele Seltsi liige (2001–).
Levila.ee toimetaja.
Uurimisvaldkonnad.
Metsa uurimisvaldkonnad on keele varieerumine, võru (kõne)keel, morfoloogia, suhtlusvõrgustikud. Esimesi suhtlusvõrgustiku meetodi rakendajaid keeleteaduses. 
Teoseid.
Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Meelis Mihkla

Meelis Mihkla (sündinud 6. juulil 1955 Tallinnas) on eesti keeleteadlane, -tehnoloog ja foneetik. Ta on Eesti Keele Instituudi vanemteadur.
Haridus.
Mihkla lõpetas 1973. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi automatiseeritud juhtimissüsteemide erialal ning 2001 Tartu Ülikoolis magistrantuuri ja 2008 doktorantuuri. Ta on magister eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal väitekirjaga "Eesti keele tekst-kõne süntees". Sai doktorikraadi üldkeeleteaduse alal väitekirjaga "Kõne ajalise struktuuri modelleerimine eestikeelsele tekstkõne sünteesile".
Töökohad.
Mihkla oli 1977–80 Keele ja Kirjanduse Instituudis arvutuslingvistika sektori insener ja vaneminsener, 1980–92 Küberneetika Instituudi arvutustehnika erikonstrueerimisbüroo insener-programmeerija, 1993–2006 Eesti Keele Instituudi haldusdirektor ja vanemteadur, 2005–07 teadur, 2008– vanemteadur.
Riikliku programmi "Humanitaar- ja loodusteaduslikud kogud" juhtkomitee liige (2004–08). Emakeele Seltsi (2005–) ja Eesti Rakenduslingvistika Ühingu liige (2007–).
Uurimisvaldkonnad.
Mihkla uurimisvaldkonnad on kõnesüntees, kõneüksuste andmebaasid ja kõnekorpused, kõneprosoodia. Olnud mitme uurimis- ja arendusprojekti juht, loonud kõnesünteesi tarkvara, konstrueerinud raadioringhäälingule spetsiaalseid kõnesüntesaatoreid.
Reili Argus

Reili Argus (sündinud 16. novembril 1967 Saku vallas Harjumaal) on eesti keeleteadlane.
Haridus.
Argus on lõpetanud 1986. aastal keskkooli, 1994. aastal Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal ning eesti filoloogia alal 1998. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli magistriõppes ja 2008. aastal Tallinna Ülikooli doktoriõppes. Tal on eesti filoloogia alal magistrikraad (1998, Tallinna Pedagoogikaülikool, väitekiri "CHILDES’i eesti andmepank ja selle suhtluskeskne analüüs") ja doktorikraad (2008, Tallinna Ülikool, väitekiri "Eesti keele muutemorfoloogia omandamine").
Töökohad.
Peamised loengukursused: eesti keele ortograafia, leksikoloogia, keeletoimetamine ja korrektuur, esimese keele omandamine.
Teadustöö.
Arguse uurimisvaldkond on eesti keele omandamine. Ta on uurinud muutemorfoloogiat ja 3–5-aastaste laste keelelise arengu leksikaalseid ja grammatilisi seaduspärasusi, tegelenud Eesti lastekeele korpuse alamkorpuste loomise ja korpuste kasutusvõimaluste populariseerimisega. 
Teoseid.
Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Muu erialane ja teaduskorralduslik tegevus.
Mitme rahvusvahelise projekti ("Crosslinguistic Study of Language Acquisition" jt) täitja.
Liina Soobik

Liina Soobik (aastani 1984 Kattai; sündinud 30. oktoobril 1955 Jõhvis Kohtla-Järve rajoonis) on eesti keeleteadlane.
Haridus.
Soobik lõpetas 1974 Tartu 8. Keskkooli, 1979 Tartu ülikooli inglise filoloogia alal, filoloogiamagister (2001, Tartu ülikool) väitekirjaga "Ameerika õigusterminite valiksõnastik".
Töökohad.
Soobik oli 1979–82 Viljandi 3. 8-klassilise kooli inglise keele õpetaja, 1982–87 Tartu ülikooli võõrkeelte kateedri vanemlaborant ja õpetaja, ]]1987]]–94 keelekeskuse assistent, 1994– inglise keele lektor.
Uurimisvaldkonnad.
Soobiku uurimisvaldkonnad on inglise-eesti õiguskeel, õigusterminoloogia, konverentsitõlge.
Teoseid.
Koostanud inglise-eesti õigussõnastikke ja õppevahendeid.
Anu Treikelder

Anu Treikelder (kuni 1985 Anu Laidsalu; sündinud 22. oktoobril 1961 Tallinnas) on eesti keeleteadlane.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna prantsuse filoloogina. Ta on ajaloolise keeleteaduse magister (1997, Pariisi VII Ülikool) väitekirjaga "L’emploi du passé composé dans Le voyage de saint Brendan de Benedeit (12e s.)". Tal on doktorikraad prantsuse keele ja kirjanduse alal (2006, Tartu Ülikool), väitekiri: "Le passé composé de l’ancien français: sémantique et contexte. Une étude sur corpus en contraste avec le passé composé en français moderne". 
Töökohad.
Treikelder oli 1980–1991 Tartu ülikooli vanemõpetaja, 1991– lektor.
Ajakirja Synergies Pays riverains de la Baltique toimetuskolleegiumi liige. 
Uurimisvaldkonnad.
Treikelderi uurimisvaldkonnad on ajalooline keeleteadus, kontrastiivlingvistika, semantika. Tõlkinud prantsuse, vanaprantsuse ja ladina keelest.
Teoseid.
Umbes 20 teaduspublikatsiooni.
Anastassia Zabrodskaja

Anastassia Zabrodskaja (sündinud 3. oktoobril 1981 Kohtla-Järvel) on Eesti keeleteadlane.
Haridus.
Zabrodskaja lõpetas 1999 Kohtla-Järve Järve Vene Gümnaasiumi, 2003 Tartu Ülikooli Narva Kolledži erialal eesti keel teise keelena, 2005 Tallinna Ülikoolis magistrantuuri eesti filoloogia alal väitekirjaga "Vene-eesti koodivahetus Kohtla-Järve vene emakeelega algkoolilastel".
2005–2009 oli ta Tallinna Ülikooli doktorant. Sai 2009. aastal doktorikraadi lingvistika alal väitekirjaga "Russian-Estonian language contacts: Grammatical aspects of language use and change".
Töökohad.
Zabrodskaja on olnud 2005–2006 Tallinna Ülikooli filoloogiateaduskonna (tunnitasuline) lektor, 2006–2008 teadur, 2008– Tallinna Ülikooli avatud ülikooli koolitaja kultuuridevahelise kommunikatsiooni alal, 2010– Tallinna Ülikooli eesti keele ja kultuuri instituudi teadur, 2007. aastast ka Tartu Ülikooli Narva Kolledži külalislektor. Ta on õpetanud keeleteaduse aluste, eesti keele sõnavara ajaloo ja keelekontaktide, semantika ja pragmaatika, sissejuhatust teise keele omandamise teooriasse ja muid kursusi.
Uurimisvaldkonnad.
Zabrodskaja uurimisvaldkonnad on keele dünaamika ja keelemuutus Eestis (k a keelemaastikud, kakskeelne õpetamine, koodivahetus, mitmekeelne vestlus, teise keele omandamine) ning etnolingvistiline vitaalsus ja identiteediloome. 
Teoseid.
Üle 80 teaduspublikatsiooni.
Liikmesus.
Zabrodskaja on Emakeele Seltsi, Eesti Lugemisühingu, Eesti Rakenduslingvistika Ühingu liige (kõik aastast 2005), Eesti Terminoloogia Ühingu (2006), Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia liige (2006, aastast 2008 valdkonnajuhataja; 2008–2010 akadeemiline saadik Euroopa doktorantide ja noorteadlaste nõukogus), International Pragmatics Association (2006) ja Eesti Keele kui Teise Keele Õpetajate Liidu liige (2006, 2007–2008 liidu Tallinna ja Harjumaa keskuse juhataja).
Niina Aasmäe

Niina Aasmäe (kuni 1978 Nujanzina; sündinud 16. mail 1947 Guzintsis Bolšije-Bereznikis Mordva ANSV-s) on Eesti keeleteadlane.
Haridus.
Aasmäe lõpetas 1965. aastal Saranski 15. keskkooli Mordvas, 1970. aastal Mordva Riikliku Ülikooli, 1974 Leningradis Herzeni-nimelise Pedagoogilise Instituudi, 1980 Tartu Riiklikus Ülikoolis aspirantuuri ja 2006 doktorantuuri. 
Aasmäe on filoloogiamagister (2003, Tartu ülikool) väitekirjaga "Erzya prosody: findings over time". Tal on doktorikraad uurali keelte alal (2006, Tartu ülikool) väitekirjaga "Stress and duration in Erzya". Aasmäe on stažeerinud Inglismaal, Itaalias, Rootsis ja Soomes.
Töökohad.
Aasmäe töötas 1979–2006 Tartu ülikooli keelekeskuses, aastast 2006 oli ta Tartu ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi soome-ugri osakonna teadur. Ta on õpetanud keelekeskuses inglise ja itaalia, soome-ugri osakonnas ersa keelt.
Uurimisvaldkonnad.
Aasmäe uurimisvaldkonnad on soome-ugri keelte foneetika ja fonoloogia, eksperimentaalfoneetika ja sotsiolingvistika. Ta on tõlkinud ersa kirjandust eesti keelde. 
Teoseid.
Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Erametsandus

Eramets on ühe või mitme isiku omandis olev mets, mis ei kuulu riigile. Erametsa majandamise kitsendused sätestab kehtiv seadus.
Erametsandus ei ole ammu valdkond, mille vajalikkust Eestis peaks ühiskonnale tõestama. See on olemas Eesti elu tähtsa osana neljas valdkonnas (majanduslikus, kultuurilises, sotsiaalses, ökoloogilises), mõjutades ja olles mõjutatud sellest, mis selle ümber. 
Erametsamaa üleviimine mittemetsamaaks toimub metsaomaniku taotluse alusel kinnistusraamatuseadusega sätestatud korras pärast Metsaameti otsuse kinnitamist.
Üle poolte Euroopa metsadest, v.a. Venemaal ja teistes CIS riikides, on eraomandis. Erametsaomanikel on suur roll metsa ökosüsteemide säilitamisel, maaelu arengu edendamisel ja turule ressursside varundamisel .
Eesti erametsaomanikele kuulub kokku 1.01 miljonit hektarit kogu Eesti metsamaast, mis on 47%. Eesti erametsa tagavara on umbes 275 miljonit m3. Keskmine erametsamaa pindala on 10.4 ha. Kõigest 40% Eesti erametsaomanikest elavad reaalselt enda metsamaa lähedal. 2015. aasta lõpuks kuulusid ca 10 000 kogu 97 000st eramestsa omanikust mõnda kohalikku erametsaomanike liitu. Erametsa omanikel on kasulik liituda kohalike seltsidega, mis on vastutavad ühistegevuste organiseerimise eest ning jagavad neile nõuandeid ja informatsiooni.
Erametsa majandamise erisused.
Üle 50 ha suurustes juriidilistele isikutele kuuluvates metsades on metsamajandamiskava kõigi nõuete täitmine kohustuslik.
Teistes erametsades on omanik kohustatud:
metsamajandamiskava osas - kinni pidama lõppraieks määratud arvestuslangi suurusest;
hooldus- ja valikraie eeskirjade osas - raie tegemisel mitte ületama metsamajandamiskavaga määratud väljaraiutava puidu lubatud kogust;
täitma metsade uuendamise, valve ja kaitse eeskirjade nõudeid metsa kaitsmiseks haiguste, kahjurite ja tulekahjude eest ning geneetiliselt väärtusliku paljundusmaterjali kohta;
Kui eramets on määratud hoiu- või kaitsemetsaks ja sellele kehtestatud majandamisrežiim on metsaomanikule majanduslikult kahjulik, hüvitab majandamisrežiimi kehtestaja omanikule saamata jäänud tulu Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras.
Eino Heilimo

Eino Verner Heilimo (kuni 1907. aastani Eino Verner Hjelmman; 21. märts 1887 Turu – 30. august 1974 Iisalmi) oli soome maletegelane, rahvusvaheline arbiiter (1952). 
Heilimo töötas pärast Helsingi Ülikooli õigusteaduskonna lõpetamist kohtunikuna. 1942. aastal läks pensionile.
Esimesel (ametlikul) maleolümpial Londonis (1927) mängis Heilimo Soome võistkonna kolmandal laual (Soome tuli 16 võistkonna seas 14. kohale). Ta võttis osa ka 1936. aastal Münchenis peetud mitteametlikust maleolümpiast, kus esines viiendal laual (Soome tuli 12. kohale). Seoses hõivatusega põhitööl keskendus ta maletajana rohkem kirimalele. Oli Soome Kirimaleliidu asutajaid ja selle esimene esimees (1961–1968).
Heilimo tegutses ka maleorganisaatori ja malekohtunikuna. Oli 1952. aastal Helsingis korraldatud maleolümpia turniiridirektor ja üks kohtunikest. Pärast olümpiat andis FIDE talle rahvusvahelise arbiitri nimetuse. 1958. aastal oli ta Moskvas toimunud naiste maailmameistrivõistluste Rubtsova-Bõkova tiitlimatši peakohtunik.
Geurt Gijssen

Geurt Gijssen (sündinud 15. augustil 1934) on hollandi malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1979). 
Gijssen sündis Saksamaal, kus tema isa töötas tubakavabrikus. Pärast teist maailmasõda naasis perekond Hollandisse, kus Gijssen töötas matemaatikaõpetajana keskkoolis kuni pensionile minekuni 1983. aastal.
Gijssen on tegutsenud peakohtunikuna tähtsatel malevõistlustel: neljal maleolümpial (1998, 2000, 2002, 2006), nokautsüsteemis peetud 1999. aasta FIDE maailmameistrivõistlustel ning mitmes MM-tiitlimatšis: Kasparov-Karpov (1987, 1990), Karpov-Kamsky (1996), Karpov-Anand (1998) ja Kramnik-Topalov (2006).
Taleb Moussa

Taleb Moussa (sündinud 1. juulil 1978 Dubais) on Araabia Ühendemiraatide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2004).
Moussa on tulnud kahel korral Araabia Ühendemiraatide malemeistriks (2001, 2003). Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 2004. aastal (Araabia Ühendemiraatide esimene malesuurmeister).
Ta on esinenud Araabia Ühendemiraatide võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (1994–1996, 2000).
Nora Mohd Saleh

Nora Mohd Saleh (araabia keeles نورا محمد صالح‎; sündinud 1989) on Araabia Ühendemiraatide maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2009).
Saleh jagas 2008. aastal esikohta Araabia maade naisjuunioride meistrivõistlustel. Neljal korral (2008, 2010, 2011, 2016) tuli Araabia Ühendemiraatide naiste malemeistriks. Araabia Ühendemiraatide naiskonna koosseisus on ta osalenud neljal naiste maleolümpial (2006–2012). Alates 2008. aastast on ta mänginud naiskonna esimesel laual.
Muḩammad al-Sayed

Muḩammad al-Sayed (sündinud 2. novembril 1981) on Katari maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009).
Muḩammad al-Sayed on osalenud Katari võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1994–2002, 2006–2016; 2004. aastal Katar ei osalenud). Alates 1998. aastast mängis ta võistkonna teisel laual (esimesel laual mängis Muḩammad al-Muḑiyaḩkī).
2009. aastal pääses mängima Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 118. asetuse. Avaringis kaotas ta Pavlo Jeljanovile tulemusega 0,5:1,5 ja langes edasisest konkurentsist välja.
Shinsaku Uesugi

Shinsaku Uesugi (jaapani keeles上杉 晋作, "Uesugi Shinsaku"; sündinud 17. aprillil 1991 Kyōtos) on jaapani maletaja, FIDE meister (2009).
Uesugi siirdus 2000. aastal Ameerika Ühendriikidesse, kus ta 2014. aastal lõpetas California Ülikooli Berkeleys.
16-aastaselt 2007. aastal tuli ta Jaapani malemeistriks (koos Shinya Kojimaga) ja arvati 2008. aastal Jaapani võistkonda Dresdenis peetud maleolümpiale (mängis kolmandal laual; Jaapan sai 77. koha).
Ülikoolipäevil harrastas Uesugi ka kanastat ja sulgpalli ning osales Berkeleys peetud võistlustel.
Shinya Kojima

Shinya Kojima (jaapani keeles 小島慎也; "Kojima Shinya"; sündinud 15. novembril 1988 Zushis Kanagawa prefektuuris) on jaapani maletaja, rahvusvaheline meister (2015).
Kojima on viiel korral tulnud Jaapani malemeistriks: 2005., 2006, ja 2008. aastal ainuvõitjana ning 2007. ja 2010. aastal kaasvõitjana. Jaapani võistkonna koosseisus on ta esinenud seitsmel maleolümpial (2006–2018; seejuures mängis teisel laual 2006. ja 2014. aastal, ülejäänud kordadel esimesel laual).
Ibragim Khamrakulov

Ibragim Khamrakulov (sündinud 28. juulil 1982 Samarkandi oblastis) on usbeki päritolu Hispaania maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2006). 
Khamrakulov tuli 1998. aastal Oropesa del Maris noorte maailmameistriks U16-vanuseklassis. 2000. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 2006. aastal.
Kuni 2005. aastani esindas ta rahvusvahelistel malevõistlustel Usbekistani ja alates 2005. aastast mängib Hispaania eest. 2007. aastal tuli ta Hispaania meistrivõistlustel kolmandaks.
Khamrakulov mängis Hispaania võistkonna koosseisus 2007. aastal Irákleios Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel ja 2008. aastal Dresdens maleolümpial (võistkond tuli kümnendaks).
Nodirbek Abdusattorov

Nodirbek Abdusattorov (sündinud 18. septembril 2004 Taškendis) on usbeki maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018). 
Abdusattorov tuli 2012. aastal noorte maailmameistriks U8-vanuseklassis. Septembris 2016 täitis ta rahvusvahelise meistri nimetuse saamiseks vajaliku kolmanda normi (FIDE kinnitas nimetuse 2017. aastal). 
Suurmeistrinormi täitis Abdusattorov esimest korda oktoobris 2016 Peterburis peetud Mihhail Tšigorini mälestusturniiril (kogudes 7 punkti 9-st jäi jagama 5.–11. kohta, edestades seejuures kunagist FIDE maailmameistrit Aleksandr Halifmani). Kolmanda suurmeistrinormi täitis Abdusattorov 13-aastaselt oktoobris 2017 taas mängides Tšigorini mälestusturniiril (FIDE kinnitas nimetuse aprillis 2018). 
2018. aastal Bathumis peetud maleolümpial mängis Abdusattorov Usbekistani võistkonna teisel laual (võistkond sai 16. koha). Detsembris 2018 jagas Makatis peetud Aasia meistrivõistlustel 4.–11. kohta.
Septembris 2019 pääses Abdusattorov mängima FIDE presidendi nominatsiooni kaudu Hantõ-Mansiiskis toimunud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 102. asetuse. Avaringis kaotas Maksim Matlakovile 1,5:2,5 ja langes välja edasisest konkurentsist. Oktoobris 2019 mängis Manil FIDE Suurel Šveitsi turniiril, kus tuli 154 osavõtja seas 46. kohale. 
Jaanuaris 2020 mängis Abdusattorov Wijk aan Zees Tata Steeli 15. kategooria turniiril, kus saavutas 2.–4. koha jagamise.