Tavasaimiri

Tavasaimiri ("Saimiri sciureus") on karbusahvlaste sugukonda kuuluv ahv, kes elab Lõuna-Ameerika troopilistel aladel.
Kehaehitus.
Looma keskmine pikkus on 80 cm, millest 50 cm moodustab saba. Ta on kerge ja kiitsaka kehaehitusega, keskmine isane isend kaalub 740 g ja emane 635 g. Tema keha katab hall ja jalgu erkkollane või oranž karvkate. Ta on perekonna "Cebidae" väikseim esindaja.
Levik.
Tavasaimirit võib leida Amazonase jõgikonnas Brasiilia, Colombia, Ecuadori, Prantsuse-Guajaana, Guajaana, Peruu, Suriname ja Venezuela aladelt. Väikseid populatsioone on ümber asustatud ka Floridasse ja paljudele Kariibi mere saartele. 2010. aastal hakati tavasaimirit pidama invasiivseks liigiks, kuna ta ohustas tugevalt Lääne-Brasiilia vihmametsades elavaid ohustatud linnuliike, süües ära nende munad. Tavasaimiri eelistab elada puuvõrade alumistes osades, harvem liigub ta ka maapinnal või latvade kõrgemates osades. Ta eelistab taimestikku, mis pakub head kaitset röövlindude eest. Saimiri eelistab tavaliselt hooajaliste mõjutustega metsi, jõe servaala metsi, lammialasid ja sekundaarseid metsi.
Bioloogia ja käitumine.
Toitumine.
Tavasaimiri on nii putuk- kui ka taimtoiduline loom, kes eelistatult sööb puude marjataolisi vilju. 75–80% päevasest ajast kulutab see loom toidu otsimisele. Vangistuses olevaid isendeid söödetakse peamiselt õunte, apelsinide, viinamarjade ja banaanidega, aga nad söövad ka salatit, varssellerit ja sibulat. Veel söövad nad putukaid ja väikseid selgroogsed, näiteks puukonni. Suurema joogivajaduse rahuldab see loom toidu kaudu. Samas võib ta tarbida ka puude süvistesse kogunenud või maapinnal asuvate lompide vett. Kui puuvilju napib, võib saimiri toituda ka nektarist. Kuival hooajal on saimiri võimeline elatuma ka ainult loomsest toidust. On täheldatud ka, et enamus troopilises vihmametsas olevast taimsest (puuviljad) toidust paikneb väikestel maa-aladel, mistõttu tuleb saimiril tihti ressursside pärast võitlusse astuda ka teiste oma perekonda kuuluvate ahvilistega, näiteks "S. boliviensis"ega.
Toiduotsimise protsess on saimirile ka meelelahutuse eest. Tihti on täheldatud, et vangistuses elavad isendid vaevlevad igavuse käes, sest toidu kättesaamine on tehtud liiga lihtsaks.
Sotsiaalne käitumine.
Tavasaimiri on polügaamilise eluviisiga. Karja tuumiku moodustavad emased koos oma järglastega. Kuigi noorloomad mängivad ja kargavad ringi suure osa päevast, püsivad nad siiski oma ema läheduses.
Hooajaline järglaste saamine mängib väga suurt rolli saimiri sotsiaalses käitumises. Sugudevaheline suhtlus varieerub suuresti olenevalt sellest, kas on paaritumis- või sündimishooaeg. Täiskasvanud isased on sündimishooajal suhteliselt inaktiivsed. Sel ajal nad rändavad ja toituvad suure grupi vahetus läheduses. Paaritumishooajal muutuvad nad aga tüsedamaks, häälekamaks ning emastest rohkem huvitatumaks. Sellel aja veedavad isased peamiselt dominantsi näitamisega seotud tegevusi tehes ning täiskasvanud emastel sabas käies, lootes nendega paarituda. Isaste paaritumisvõimalus on suurem, kui nad lähenevad emastele vaikselt. Paaritumishooajal suureneb saimiride sugudevaheline läbikäimine palju.
Harjumused.
Tavasaimiri on päevase eluviisiga. Enamasti toimetab see loom vaikselt, aga ohu korral võib ka valju lärmi teha. Tal on erinevate olukordade jaoks olemas erinevad häälitsused. Tavaline karja suurus võib varieeruda kaheteistkümnest kuni saja isendini. Harvem on ka täheldatud üle viiesajapealist karja inimese poolt häirimata metsades.
Paaritumine ja sündimine on tugevalt hooajast sõltuvad. Tavaliselt toimub see kuival perioodil ja korraga sünnib üks järglane. Täiskasvanud emased sünnitavad kord kahe aasta jooksul.
On täheldatud ka, et saimirid ja "Saimiri boliviensis"d liiguvad džunglis tihti ringi koos kaputsiinahvidega "Cebus albifrons" ja "Cebus apella". Saimirid toituvad kõrgemal toimetavate kaputsiinahvide poolt peidukohtadest väljaehmatatud putukatest.
Kaitsestaatus.
Rahvusvaheline Looduskaitseliit (IUCN) on liigitanud tavasaimiri väheohustatud liikide hulka. Siiski kuulub ta nende vihmametsa liikide hulka, kelle elupaiku võib ähvardada kadumine metsatustumise tagajärjel. Saimirit on palju püütud illegaalse lemmikloomaturu ja meditsiinilise teadustöö tarbeks. Väiksuse tõttu ei ole saimiri aga jahiloomana kuigi populaarne.
Lemmikloomana.
Tänu uudishimulikule olemusele on see loom populaarne lemmikloom. Ta vajab vangistuses elamiseks suurt maa-ala ja palju toitu.
Kaitsmine.
See liik on ära märgitud CITES-i II lisas. Tavasaimirit ja tema alamliike esineb või võib esineda järgmistel kaitse all olevatel aladel.
Saimiri sciureus sciureus
Saimiri sciureus albigena (alamliik)
Saimiri sciureus cassiquiarensis (alamliik)
Saimiri sciureus macrodon (alamliik)