tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Demosthenes

Demosthenes (vanakreeka keeles "Δημοσθένης" ("Dēmosthénēs"); 384 eKr Ateena – 322 eKr Kalaureia saar) oli Vana-Kreeka reetor ja riigimees, Ateena kodanik.
Demosthenese kõned on omaaegse kreeka kultuuri suursaavutus ning aitavad mõista tollast poliitikat ja kultuuri.
Ta õppis retoorikat varasemate kuulsate kõnemeeste kõnede järgi. Esimesed kohtukõned pidas ta 20-aastaselt, et saada oma hooldajatelt kätte oma päranduse jäänused. Mõnda aega teenis ta elatist kõnedekirjutaja (logograafi) ja advokaadina.
Demosthenes sai tuntuks oma Makedoonia-vastase hoiakuga ning tänu oma osavale sõnaseadmiskunstile suutis ta enda poolele meelitada paljud kreeklased. Tema organiseeritud oli ka Chaironeia lahing, kus kreeklased aga kaotasid. Pärast seda saadeti ta pagendusse, kuid ta püüdis veel pärast Aleksander Suure surma Ateenasse naasta, et juhtida kreeklasi taas makedoonlaste vastu, kuid sai lüüa ning võttis mürki, et mitte vangi langeda.
Elulugu.
Demosthenes sündis aastal 384 eKr – 98. olümpiaadi viimasel või 99. olümpiaadi esimesel aastal. Tema isa, kelle nimi oli samuti Demosthenes, oli jõukas mõõgategija. Seitsmeaastaselt jäi Demosthenes orvuks. Kui ta sai aastal 366 eKr täisealiseks, nõudis ta kohe oma hooldajatelt Aphoboselt, Demophonilt ja Therippideselt aruannet oma päranduse kasutamise kohta. Demosthenese väitel oli talle jäetud peaaegu 14 talendi suurusest varandusest järele jäänud vaid maja, 14 orja ja 30 hõbemiini (pool talenti). 20-aastaselt kaebas ta oma hooldajad kohtusse ja pidas aastatel 363–362 eKr kolm kõnet "Aphobose vastu" ning 362–361 eKr kaks kõnet "Ontenori vastu". Demosthenesel õnnestus kätte saada vaid osa oma pärandusest.
Pseudo-Plutarchose väitel oli Demosthenes ka abielus.
Aischinese Demosthenest ründavate kõnede järgi harrastas viimane pederastiat. Aischines väitis ka, et Demosthenes olevat noortele rikastele meestele retoorikat õpetades neilt tegelikult raha välja petnud. Näiteks toob ta Demosthenese õpilase Aristarchose, kes olevat mõrvanud Nikodemose Aphidnast. Aischines süüdistas Demosthenest mõrvas kaasosaliseks olemises, väites, et Nikodemos oli eelnevalt Demosthenese deserteerumise pärast kohtusse kaevanud. Aischinese väitel olevat Demosthenes noormehe armastamist teeseldes tegelikult tolle pärandust röövinud. See lugu on siiski kaheldav.
Hardi Volmer

Hardi Volmer (sündinud 8. novembril 1957) on eesti filmirežissöör, kunstnik ja laulja. Ta oli XIII Riigikogu liige.
Volmer on Singer Vingeri solist. Ta on ka Viskiklubi (UBC) liige aastast 1997.
Haridus.
Hardi Volmer on lõpetanud 1976. aastal Pärnu Lydia Koidula nimelise 2. Keskkooli, 1978. aastal Tallinna Tehnikakooli nr 4 meeste ja laste ülerõivaste rätsepana ning 1985. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi teatrikunstnikuna.
Poliitiline tegevus.
Hardi Volmer kuulub 2005. aastast Sotsiaaldemokraatlikusse Erakonda. Ta oli XIII Riigikogu liige 14. septembrini 2015 ja uuesti alates 23. novembrist 2016.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 267 häält ning ei osutunud valituks.
Muusikaline tegevus.
Hardi Volmer on osalenud ansamblites Pära Trust, Turist, Manana Estios Primi-Futu Bänd ja Singer Vinger.
Isiklikku.
Tema isa oli eesti tõlkija ja filminäitleja Omar Volmer.
August II

August II Tugev ("August II Mocny", Saksi kuurvürstina Friedrich August I; 12. mai 1670 Saksimaa kuurvürstiriik – 1. veebruar 1733) oli Saksimaa kuurvürst 1694–1733 ning Poola kuningas ja Leedu suurvürst (1697–1706 ja 1709–1733) .
Friedrich August oli Wettinite dünastia 1485 kaheks haruks jagunenud, noorema Albrechti, Albertiinide dünastiaharust. Vanem Ernsti liin jäi valdavaks kuni 1547. aastani ja mängis tähtsat rolli reformatsiooni alustamisel. Nende ülemvõim lõppes Schmalkaldeni sõjaga, kus protestantlik Schmalkaldeni Liit astus keiser Karl V vastu. Kuigi ise protestantlik, asus Albrechti liin keisri poolele; Karl V premeeris neid, sundides Ernsti liini loobuma oma õigustest kuurvürsti tiitlile ja maadele Albrechti liini kasuks. Albrechti liini Wettinid säilitasid enamuse Saksimaa territoriaalsest terviklikkusest, säilitades seda märkimisväärse võimuna piirkonnas. Noorem Albrechti liin valitses Saksimaa kuurvürstidena (1547–1806).
Nii Saksi kui Poola-Leedu troonil järgnes talle poeg August III, kuigi Poola-Leedu troonil oli nende kahe vahel veel Stanisław Leszczyński.
Põhjasõda.
1698. aastal leppisid Peeter I ning Saksi kuurvürst ja Poola kuningas August II Tugev kokku Rootsi-vastases liidu. Sõda algas 22. veebruaril (Juliuse kalendri järgi 12. veebruaril) 1700 Saksimaa kuurvürsti ja Poola kuninga August II Tugeva vägede ootamatu, ilma sõjakuulutuseta rünnakuga Riiale. Riia kindlust vallutada ei õnnestunud.
Loomus

Loomuse all mõistetakse filosoofias millegi iseseisvat, mõistusse haaramisele eelnevat ("looduslikku") olemasolu, mida eeldatakse enne selle filosoofilist tematiseerimist. Sellisena on millegi loomus mõisteliselt lähedane millegi olemusele, kuid on viimasest ebamäärasemalt definitsiooniga tabatav.
Sõna "loomus" kasutatakse filosoofias tõlkevastena vanakreeka sõnale "physis" ja ladina sõnale "natura".
Loomuse mõiste.
Loomuse mõistel on mitmeid tähenduse varjundeid ja loomus võib olla seotud eri valdkondadega:
Loomus filosoofia ajaloos.
Esiteks on loomus filosoofia traditsioonis seotud "physisega". "Physis" tähendab vanakreeka keeles nii loodust laiemas mõttes kui ka üksikute asjade või nähtuste loomupära/iseloomu, mis neid muudest eristab. "Physis" on sõnatüve poolest seotud kasvamise/puhkemisega, mistõttu vastandub loomusele see tehislik, mis on inimese enda poolt tehtud, mille põhjus on väljaspool asja ennast, st ei ole loomulikult kujunenud ehk kasvanud. Näiteks sofist Antiphon väidab, et "seaduste keelud on kokkuleppelised ega ole kasvanud, loomusest ("physis") tulenevad on aga kasvamise mitte kokkuleppe tulemus" (fragment 17 B col I).
Herakleitos kinnitab, et "loomus armastab varjuda" (fragment 123), mis viitab sellele, et loomus pole kergesti määratlusse haaratav ja on loomu poolest käest libisev. Samas võtmes võib lugeda Platoni "Phaidrosest", kus on juttu retoorika kui õpetatava kunsti alustest:
"Kas ei tule mistahes asja "loomuse" üle järele mõtelda nii? Esiteks: kas see, mille suhtes me soovime saada meistriks ja suuteliseks selleks tegema ka teist, on lihtne või paljuvormiline. Seejärel: kui on lihtne, uurida tema "loomupärast" väge, millega ta võib mõjutada mõnd teist või alluda tolle mõjule. Kui tal aga on palju vorme, need loendada ja nii nagu iga ühese puhul, vaadata iga üksiku vormi puhul, kuidas see "loomu poolest" midagi teeb või kuidas ja mille mõjule allub. /---/ Pigem on selge, et kui keegi õpetab kellelegi kõnesid oskuslikult, näitab ta tollele täpselt selle "loomuse" "olemust", millele kõne saab olema suunatud. /---/ Sest seda me nimetamegi "loomuse näitamiseks"." (270c-271a)
"Loomust näidatakse" läbi olemuse ("ousia"). Olemus on see, mis miski on ja piiritleb ta sellena, mis ta on. Seega võib arvata, et olemus on teoreetilisem ja määratlusega hõlmatavam kui loomus, mis on pigem filosoofiliste määratluste suunajaks kui nende määratluste kandjaks mõtlemises.
Damāvand

Damāvand (pärsia دماوند ;دماوند، کوه (Kūh-e Damāvand)) on tegevvulkaan Iraanis Alborzi mägedes. Iraani kõrgeim tipp ja kogu Aasia kõrgeim vulkaaniline mäetipp. 
Vulkaani kõrgus on 5670 meetrit. Vulkaan tegutses viimati 5350 ± 200 aastat eKr.
Olhon

Olhon (vene "Ольхон") on saar Baikali järves. Pindala 730 km². Saar on 71 km pikk ja kuni 12 km lai. 
Saar on mägine, kõrgus kuni 1276 meetrit üle merepinna, 818 meetrit Baikali järve tasemest. 
Baikali loodekaldast lahutavad teda madalveelised väinad Maloje more ("Малое море"; 'väike meri') ja Olhoni väravad ("Ольхонские ворота"). Saare vastaskülje lähedal asub Baikali sügavaim koht (1637 meetrit).
Kuulub Venemaale.
Daniel Komen

Daniel Kipngetich Komen (sündinud 17. mail 1976 Mwenis) on Keenia kergejõustiklane (põhidistansid 5000 m ja 10 000 m jooks). 
Saavutused.
Maailmameistrivõistlustel.
1997 maailmameister 5000 m (13.07,38)
Briti Ühenduse mängudel.
1998 võitja 5000 m (13.22,57)
Maailmamrekordid.
1996 3000 m 7.20,67 (1. september Rieti)
&lt;br&gt;1997 2 miili 7.58,61 (19. juuli Hechtel)
&lt;br&gt;1997 5000 m 12.39,74 (22. august Brüssel) 
&lt;br&gt;1998 3000 m 7.24,90 (sisemaailmamrekord 6. veebruar Budapest)
Isiklikku.
Daniel Komen on 170 cm pikk ja kaalub 55 kg.
Vladimir Kuts

Vladimir Kuts (vene keeles "Владимир Петрович Куц", ukraina keeles "Володимир Петрович Куц"; 7. veebruar 1927 Aleksino – 16. august 1975 Moskva) oli Nõukogude Liidu kergejõustiklane (5000 m ja 10 000 m jooksja. Kahekordne olümpiavõitja (1956). 
Saavutused.
Olümpiamängudel.
olümpiavõitja 5000 m jooksus 13.39,6 
&lt;br&gt;olümpiavõitja 10 000 m jooksus 28.45,6
Euroopa meistrivõistlustel.
Euroopa meister 5000 m jooksus 13.56,6
Saalomoni tempel

Saalomoni tempel ehk Esimene tempel oli Tanahi ja Vana Testamendi kirjelduste kohaselt esimene Iisraeli rahva tempel Jeruusalemmas (esimene Jeruusalemma tempel). Selle laskis ehitada Iisraeli kuningas Saalomon. 
Vastavalt Piibli kirjeldustele (Teine Ajaraamat, 3. peatükk) oli Saalomoni tempel oma aja kohta hiiglaslik ja suurejooneline ehitis. Tempel ehitati Iisraeli kuninga Saalomoni ajal ajavahemikul umbes 960–920 eKr. Templit tabasid mitmed rüüstamised ja purustamised. Lõplikult hävitas templi Paabeli kuningas Nebukadnetsar umbes 587–586 eKr (Teine Kuningate raamat, 25. peatükk). 
Ajaloolaste ja arheoloogide hulgas pole üksmeelt Saalomoni templi asukoha ega ka Piiblis kirjeldatud sündmuste adekvaatsuse suhtes. Jeruusalemma Templimäel, kuhu eeldatavalt Saalomoni tempel püstitati, asuvad praegu islami pühad ehitised (Kaljutempel ja Al-Aqsa mošee), mistõttu arheoloogilised uuringud on raskendatud. On väidetud, et kirjeldatud mõõtmetes ehitis poleks Templimäele ära mahtunud. On oletatud, et Piiblis kirjeldatud Saalomoni templi lugu võib pärineda hoopis mingi teise templi ehitamise loost ning seda on alles hiljem seostama hakatud kuningas Saalomoniga.
Suleiman I

Suleiman I Tore (türgi keeles "Süleyman", araabia keeles سليمان "Sulaymān"; ka Süleyman Kanuni ('Suleiman Seaduseandja'); 6. november 1494 – 7. september 1566) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1520–1566. Ta oli Selim I ja Ayşe Hafsa Sultaana poeg ning Selim II isa.
Suleiman sai troonile pärast tema isa ootamatut surma. Et Selim I oli 1517. aastal vallutanud Mamelukkide sultanaadi, sai Suleiman endale võtta ka kaliifitiitli. 
Erinevalt isast pööras Suleiman peatähelepanu Euroopale ning alustas kohe pärast võimule saamist sõda Ungariga. 1521. aastal vallutas ta ungarlaste piirikindluseks olnud Belgradi ning 1526. aastal purustasid türklased Ungari väe Mohacsi lahingus täielikult, kuningas Lajos II langes ning riik jagunes Osmanite ja Habsburgide vahel. Allesjäänud osade valitsejaks sai varasema leppe järgi Saksa-Rooma riigi valitseja Karl V vend Ferdinand, ehkki talle tekkis võistleja, kohalikku päritolu János Zápolya. Too toetus oma nõudlustes Osmanite riigile ning lõpuks saigi nende poolt okupeeritud Ungari kuningaks, tema dünastia valitses mõnda aega ka Ida-Ungari kuningriiki. Kahe troonipretendendi võimuvõitlus hõlbustas Osmanitel Ungari alade enda kätte haaramist.
, "Ida-Ungari kuningriik"
1523. aastal vallutasid Suleiman I väed ka Rhodose saare, kus resideeris Johanniitide ordu. See põhjustas ordu ümberkolimise Maltale. Suleiman jõudis rünnata ka Maltat, kuid seda siiski ebaõnnestunult.
Suleiman jätkas aga ka sõda Habsburgidega ja Saksa-Rooma riigiga. 1529. aastal piirasid Suleiman I väed Viini, piirates selle sisse, kuid olid sunnitud kehva ilma ja varude lõppemise tõttu selle peagi lõpetama. Karl V-da Saksa-Rooma riigi väed olid parajasti seotud võitluses Prantsusmaaga Cognaci liiga sõjas (1526–1530). 
Pärast Viini sõjaretke läbikukkumist pööras Suleiman rohkem tähelepanu Aasiale, eriti võitlustele Pärsiaga, kuid kuni oma valitsusaja lõpuni tegeles ta pidevalt ka Habsburgidele läinud Ungariga, haarates seda järk-järgult enda kätte. Ka surm tabas sultanit siis, kui ta oli parajasti sõjaretkel Ungaris (vt Szigetvári lahing).
1542.–1546. aasta Itaalia sõjas sõlmis Prantsuse kuningas (1515–1547) François I liidu Osmanite riigi sultani Suleiman Toredaga. Suleiman oli Prantsuse kuninga François I liitlane ning Saksa-Rooma keisri (1520/1530–1556) Karl V üks suuremaid vaenlasi.
Suleimani ajal muutus Türgi Vahemere tugevaimaks merevõimuks, merevõim sai tugeva hoobi alles 1571. aastal, viis aastat pärast Suleimani surma, kui Osmanid kaotasid Lepanto merelahingu Osmanite-Veneetsia sõjas (1570–1573).
Suleiman sõdis vahelduva eduga ka Safaviidide riigiga Iraani aladel Lähis-Idas, ent sel suunal olid tema järeltulijad tunduvalt edukamad. Samas oli Osmanite oht Euroopale ja eriti Habsburgidele ilmselt suurim just Suleimani ajal. Uuesti suutsid Osmanite väed Viini piirata alles 1683. aastal, misjärel toimus aga ka nende Euroopa-võimu kiire kokkuvarisemine.
Córdoba

Córdoba on linn Hispaanias Andaluusias, Córdoba provintsi keskus.
Córdoba vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Vaatamisväärsusi.
Córdoba mošee on üks uhkemaid säilinud mittekristlikke sakraalehitisi Euroopas.
Vaharu rändrahn

Vaharu rändrahn asub Rapla maakonnas Rapla vallas Vahakõnnu külas endise Vaharu küla põllul.
Kaitsealuse rändrahnu ümbermõõt on 20 meetrit ja kõrgus 3 meetrit.
Vanarahvas seostas kivi Kalevipojaga. Nimelt Kalevipoeg olevat sellega visanud uhket talupoega.
Dan O'Brien

Daniel Dion O'Brien (sündinud 18. juulil 1966 Oregonis Portlandis) on USA endine kergejõustiklane (kümnevõistleja), olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister.
Tema ema oli soomlane ja isa afroameeriklane. Ta pole kumbagi bioloogilist vanemat kordagi näinud. Tema kasuvanemad olid Jim ja Karen O'Brien. 
Ta kasvas üles USA Oregoni osariigis Klamath Fallsis ja lõpetas 1993 Idaho ülikooli. Ülikool andis tema nime oma kergejõustikustaadionile, kus ta treenis Mike Kelleri juhendamisel.
1991. aasta MM-il Tokios tuli O'Brien maailmameistrivõistluste rekordiga 8812 punkti esimest korda maailmameistriks. Järgnesid Michael Smith Kanadast 8549 ja Christian Schenk Saksamaalt 8394 punktiga.
1992. aasta suveolümpiamängudele pääsemiseks tuli läbida kõigepealt USA meistrivõistlused ja seal esikolmikusse tulla. O'Brien sai teivashüppes suhteliselt kõrgel algkõrgusel nulli, jäi medalist ilma ega pääsenud olümpiale . Olümpiavõitjaks tuli Robert Zmelik Tšehhist. Sama aasta 4.–5. septembril püstitas O'Brien Talence'is 8891 punktiga maailmarekordi, mis püsis seitse aastat.
1993. aasta MM-il Saksamaal Stuttgardis tuli O'Brien taas maailmameistriks uue rekordiga 8817. Järgnesid Valgevenet esindanud Eduard Hämäläinen 8489 ja Saksamaa sportlane Paul Meier 8548 punktiga.
1995. aasta MM-il Rootsis Göteborgis tuli O'Brien 8695 punktiga kolmandat korda järjest maailmameistriks. Kõigi kolme MM-i võidutulemus jäi ühtlasi maailma hooaja tippmargiks. Järgmisel kolmel MM-il võitis kuldmedali Tomáš Dvořák, kes samuti kõigil neil aastatel maailma hooaja tippmargi püstitas. O'Brienile järgnesid Hämäläinen 8489, Smith 8419 ja Erki Nool 8268 punktiga.
1996. aasta suveolümpiamängudel võitis O'Brien 8824 punktiga kuldmedali, edestades sakslast Frank Busemanni (8706) ja tšehhi Dvořákit (8664) . Nool saavutas 8543 punktiga 6. koha. O'Brieni võidutulemus jäi taas maailma hooaja tippmargiks.
1997 püstitas O'Brien USA-s Uniondale'is maailma hooaja tipptulemuse 8755 punkti.
1999. aastal läbis O'Brien põlveoperatsiooni ja rääkis pärast seda, et soovib 2000. aasta suveolümpiamängudel olümpiavõitu kaitsta. Mõni päev enne USA meistrivõistlusi teatas ta siiski, et haige põlv ei luba startida. Olümpiavõitjaks tuli Erki Nool 8641 punktiga tšehhi Roman Šebrle ja USA sportlase Chris Huffinsi ees. 
Dan O'Brien kuulub IAAFi kuulsuste halli.
Saavutused.
Maailmarekord.
8891 punkti (10,43, 8.08, 16.69, 2.07, 48,51, 13,98, 48.56, 5.00, 62.58, 4.42,10) 4.–5. septembril 1992 Talence'is
Isiklikku.
Dan O'Brien oli tippsporti tehes 189 cm pikk ja kaalus 84 kg.
Jalgpall 1968. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1980. aasta suveolümpiamängudel toimus 13. – 26. oktoobrini Méxicos. See oli neljateistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliurniiril osaleb 16 rahvuskoondist, kes loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga alagrupi kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja jätkates poolfinaaliga. Poolfinaali võitjad mängisid hiljem finaalis ja kaotajad selgitasid pronksmedali saaja. Finaal toimus Azteca staadionil 26. oktoobril 1968. aastal. Esimest korda võitis jalgpalliturniiril medali Aasia meeskond, Jaapan võitis pronksmedali.
Tulemused.
Väljalangemismängud.
Veerandfinaalid.
Kuna Iisraeli ja Bulgaaria mäng lõppes ka lisaajal viigiga, siis edasipääseja loositi (Bulgaaria).
Finaal.
Esimese poolaja lõpuminuteil seisul 2:1 andis kohtunik Diego de Leo (Mehhiko) kolmele bulgaarlasele punase kaardi: Dimitrovile jõhkra mängu, Ivkovile ja Hristakijevile kohtuniku ründamise eest. Mängu lõpus eemaldati ka ungarlane Juhász.
Salvador

Salvador on hispaania- ja portugalikeelne sõna, mis tähendab 'päästja'. See on ka mitme koha nimi:
Bayeux' vaip

Bayeux' vaip on romaani tekstiilikunsti kuulsaim näide. 70 meetri pikkusele kangale tikitud stseenid kujutavad Inglismaa vallutamist normannide poolt. Vaip valmis arvatavasti 11. sajandi lõpus või 12. sajandi alguses.
Vaip on nime saanud oma asukoha järgi: nimelt hoiti vaipa varem Bayeux' katedraalis Normandias, kus seda rahvale kirikupühade ajal näidati. Nüüd on vaip rahvale igal ajal vaatamiseks välja pandud Bayeux' muuseumis. Vaid poole meetri kõrgune, kuid 70 m pikkune vaip on keeratud ribana ümber muuseumisaali seina.
Vaiba 58 stseeni jutustavad Normandia hertsogi Guillaume'i, hilisema Inglise kuninga William I Vallutaja Inglismaale tehtud vallutusretkest. Põhitähelepanu on 1066. aastal toimunud Hastingsi lahingul.
Vaibal on kujutatud umbkaudu 1500 inimest, lisaks hobuseid, losse ja laevu. Vaiba servad on kaunistatud fantastliste olendite, loomade ja lindude kujutistega ning stseenidega igapäevaelust.
Legendi kohaselt tikkis vaiba William Vallutaja naine Mathilde.
Ehkki poliitiline propaganda ja üksikisikute ületähtsustamine on loo ajaloolist tõepära pisut rikkunud, on Bayeux' vaip unikaalne visuaalne dokument keskaegsete relvade, aparellide ja muude esemete kohta. Sellegipoolest on täheldatud, et sõjamehed on kujutatud paljaste kätega, samas kui teiste allikate järgi kanti lahingutes ja jahil üldiselt kindaid.
Kolmas sektor

Kolmas sektor (ka valitsusväline sektor, mittetulundussektor, vabasektor, vabakond) on väljend, mida kasutatakse mitteriiklike organisatsioonide ja mittetulundusühingute kohta.
Eestis määratletakse kodanikuühiskonda kui kõiki inimesi huvide ja võimete kohaselt kaasavat osalusühiskonda, mis hõlmab inimeste omaalgatuslikku koostööd oma huvide järgimiseks ning avalike asjade arutamises ja otsustamises osalemiseks, samuti seda koostööd võimaldavaid ühendusi, võrgustikke ja institutsioone. Kodanikuühiskond tähendab suutlikku avalikku sektorit, tugevat erasektorit ja aktiivset kolmandat sektorit.
Eestis toimub kodanikuühiskonna arendamine vastavalt Eesti kodanikuühiskonna arengu kontseptsioonile.
Kodanikuühiskond on laiem mõiste kui kolmas sektor; termin põhineb järgneval loogikal: Ühiskonda saab jaotada kolmeks koostoimivaks sektoriks. 
Kolmandas sektoris tegutsevate organisatsioonide õiguslikeks vormideks on 
Need ei tegutse kasumi teenimise eesmärgil, vaid aitavad kaasa mitmesuguste ühiskonnaprobleemide lahendamisele, toetudes kodanikualgatusele.
Kõneledes kodanikuühiskonnast, tuleb vahet teha avalikes huvides tegutsevate kodanikuühenduste ja teiste vahel. Juriidiliselt saab kodanikuühendusi luua ka avalik- ja ärisektor, mis ei ole otseselt kodanikuühendused, ehkki tegutsemisvormina mahuvad kolmanda sektori alla.
Ajalugu.
Ühistegevus seltsides ja klubides oli esimese ärkamisaja edu aluseks.
Denominazione di Origine Controllata

Denominazione di Origine Controllata ehk DOC on Itaalia veinide klassifikatsiooni tähis; Prantsuse AC ja Portugali DOC ekvivalent. DOC süsteemi arendatakse ka Argentinas.
DOC- ja DOCG-klassifikatsioonisüsteemi ranged ja täpsed reeglid loodi 1963. aastal, kuid süsteem osutus suhteliselt ebaõnnestunuks, kuna kvaliteedinõuded jäid nõrgalt piiritletuks. Süsteemi reformiti 1992. aastal eesmärgiga suurendada selle usaldusväärsust. 
DOC-klassi kuuluvad ajaloolistes piirkondades algupärastest marjadest toodetud veinid. 
Itaalias on DOC-piirkondi üle 200, veine ligikaudu 800.
Veel kõrgema kvaliteediga on DOCG-klassi veinid.
Vein

Vein (saksa keeles "Wein") on üldjuhul viinamarjamahla kääritamisel saadud alkohoolne jook kangusega üle 8 mahuprotsendi alkoholi. Mitmel pool maailmas tehakse veinilaadseid alkohoolseid jooke ka teistest süsivesikuid sisaldavatest produktidest, puuviljadest, riisist, meest jne. 
Euroopa Liidus on lubatud veiniks nimetada vaid viinamarjadest kääritatud jooki. Teistest algproduktidest joogid peavad olema märgitud kui puuviljavein, kokteil või "muu alkohoolne jook". 
Eestis tehakse puuviljaveini näiteks õuntest, sõstardest, pihlakatest, rabarberist ja isegi päevalillejuurtest. Viimastel aastatel on Eestis hakatud vähesel määral valmistama ka viinamarjaveini, mille kvaliteet ei küüni aga veel maailmas tunnustatud tasemeni.
Ajalugu.
Veini hakati valmistama umbes 6000. aastat eKr ühes kiviaegses asulas, mis asub tänapäeva Gruusias.
Euroopas edendasid veini joomist roomlased sobiva pinnase ja kliima tõttu.
Viinamarjasordid.
Veini valmistamisel kasutatakse peamiselt hariliku viinapuu (")" marju, Ameerika mandril aga ka kohalike viinapuuliikide põhja-viinapuu ehk ameerika viinapuu "Vitis labrusca" ja kallas-viinapuu ("Vitis riparia)" marju. Hariliku viinapuu "Vitis vinifera" liigist on aretatud üle 4000 sordi, veinitööstuse seisukohast on olulised umbes 150 viinamarjasorti. Sordid erinevad üksteisest marjade värvi, suuruse, kuju, mahla koostise, valmimisaja ja haiguskindluse poolest.
Mõned kõige levinumad viinamarjasordid on Riesling, Chardonnay, Sauvignon Blanc, Cabernet Sauvignon, Merlot, Pinot Noir, Gewürztraminer, Muscat, Syrah jt.
Veinide liigitamine.
Maitse järgi liigitatakse veinid kuivadeks, poolkuivadeks, poolmagusateks ja magusateks veinideks. Värvi järgi liigitatakse veine punasteks, roosadeks ja valgeteks. Liigitatakse ka marjasordi järgi, suhkrusisalduse põhjal või kasvukoha pinnase kvaliteedi alusel. Lisaks kasutatakse veini valmistamisel mitmesuguseid, tihti piirkondlikest iseärasustest tingitud spetsiifilisi tehnoloogiaid, mille tulemuseks on näiteks portveinid, vahuveinid, šerrid, burgunderid jt.
Veinipiirkonnad.
Laias laastus liigitatakse veine veinipiirkondade järgi Uue Maailma ja Vana Maailma veinideks. Uues Maailmas (USA California osariigis, Austraalias, Tšiilis, Lõuna-Aafrikas jms) panid veinitootmisele aluse Vana Maailma kolonistid. Vana Maailma traditsioonilised veinimaad on Prantsusmaa, Itaalia, Hispaania ja Saksamaa. Samas on vanad veinitraditsioonid ja omamaised sordid püsinud ka Ida- ja Kagu-Euroopas ning Kaukaasias, kuid rahvusvahelises veinitööstuses ja -turunduses domineerib Lääne-Euroopa.
Sihtasutus

Sihtasutus on mittetulundusühendus, mis on asutatud mitteärilisel otstarbel ning registreeritud sihtasutuste seaduse kohaselt. Erinevalt mittetulundusühingust ei ole sihtasutusel liikmeid.
Sihtasutuse organid on juhatus ja nõukogu.
Sihtasutus on eraõiguslik juriidiline isik. Sihtasutust ei ole lubatud ümber kujundada teist liiki juriidiliseks isikuks.
Filippo Maria Visconti

Filippo Maria Visconti (1392–1447) oli Milano hertsog 1412–1447. Hertsogi tiitli päris ta peale oma venna Giovanni Maria Visconti surma. 
Agnese del Maino'ga (?–1447) tütar Bianca Maria Visconti.
Filippo Maria oli julm ja ääretult tundlik oma inetu välimuse suhtes. Sellest hoolimata oli ta tugev poliitik, kellel õnnestus selliste võimsate kondotjeeride nagu Francesco Sforza, Carmagnola ja Piccinino toel taastada oma võim Lombardia üle.
Filippo Maria surmaga 1447 katkes Viscontide otsene meesliin ning Milano hertsogi tiitel läks üle Francesco Sforzale, kes oli 1441 abiellunud Filippo Maria tütre Biancaga.
Giovanni Maria Visconti

Giovanni Maria Visconti (7. september 1388 – 16. mai 1412) oli teine Milano hertsog aastatel 1402–1412.
Giovanni Maria, kes oli pärinud oma isalt Gian Galeazzo Viscontilt julmuse, oli erinevalt isast suhteliselt saamatu valitseja. 
Giovanni Maria Visconti mõrvati Milano gibelliinide poolt pärast tema kümneaastast valitsemisaega. Hertsogitiitli päris tema vend Filippo Maria Visconti.
Villu Kõve

Villu Kõve (sündinud 26. augustil 1971 Orissaares) on eesti jurist (advokaat ja kohtunik), aastast 2019 Riigikohtu esimees.
Riigikohtus töötab Villu Kõve alates 2002. aastast, kus ta kuni 2019. aasta jaanuarini oli tsiviilkolleegiumi kohtunik ning pikka aega ka kolleegiumi esimees. 
Õigusloomealane tegevus.
Villu Kõve on juhtinud äriseadustiku, võlaõigusseaduse, kommertspandiseaduse, mittetulundusühingute seaduse, sihtasutuste seaduse ja tsiviilkohtumenetluse seadustiku eelnõu väljatöötamist, olnud töögrupi liige muuhulgas asjaõigusseaduse, kinnistusraamatuseaduse, tsiviilseadustiku üldosa seaduse, täitemenetluse seadustiku, esimese investeerimisfondide seaduse, rahvusvahelise eraõiguse seaduse, väärtpaberite keskregistri seaduse, varem kehtinud telekommunikatsiooniseaduse ja postiseaduse väljatöötamisel. Koostanud arvamusi ja teinud ekspertiise muudele eelnõudele.
Pedagoogiline tegevus.
On olnud õppejõud eraõiguse valdkonnas Õigusinstituudis, Kõrgemas Kommertskoolis ja Concordia Rahvusvahelises Ülikoolis Eestis. Pidanud alates 1993. aastast loenguid ja seminare seaduste ja kohtupraktika tutvustamiseks.
Bernabò Visconti

Bernabò Visconti (1319 Milano – 1385 Trezzo) oli Visconti suguvõsast Milano valitseja aastatel 1354–1385.
Abiellus 1350. aastal Regina-Beatrice della Scala, Verona valitseja tütrega luues seeläbi kahe linna vahelise liidu. 
Oli peaaegu kogu oma valitsemise aja sõjajalal paavst Urbanus V ja Veneetsiaga. Bernabò suri 1385 vangistatuna oma vennapoja Gian Galeazzo Visconti poolt, kellest sai tema võimupärija Milanos.
Milano Castello Sforzesco linnuses asub 1363. aastal Bonino da Campione loodud ratsamonument Bernabò Viscontist.
Tema taltsutamatu julmus andis ainet juba "trecento"-kirjanikele.
Tomáš Dvořák

Tomáš Dvorák (sündinud 11. mail 1972 Zlínis (endine Gottwaldov)) on Tšehhi endine kergejõustiklane (kümnevõistleja). Kolmekordne maailmameister (1997, 1999, 2001).
Saavutused.
Olümpiamängudel.
pronksmedal 8664 
Maailmameistrivõistlustel.
maailmameister 8837
maailmameister 8744
maailmameister 8902
Sisemaailmameistrivõistlustel.
hõbemedal seitsmevõistlus 6169
Euroopa sisemeistrivõistlustel.
hõbemedal seitsmevõistlus 6114
Euroopa sisemeister seitsmevõistlus 6424
hõbemedal seitsmevõistlus 6165
Monza

Monza on linn Itaalias Lombardia maakonnas, Monza ja Brianza provintsi halduskeskus, Lombardia suuruselt kolmas linn ning oluline majandus- ja tööstuskeskus. Olemuselt on Monza Milano satelliitlinn, see asub Milanost 15 km kirdes Lambro jõe ääres.
Ajalugu.
19. sajandi lõpus leitud matuseurnid tõestavad, et Monza piirkond oli asustatud juba pronksiajal, mil sealseis soodes ja jõgedel võidi elada vaimajades.
Enne roomlaste tulekut elasid sealkandis insuberid – gallialased, kes olid ületanud Alpid ning asustanud Mediolanumi (tänapäeva Milano) ümbruse. 3. sajandil jäid nad Rooma võimu alla. Üks gallia keltide hõim, kes võis samuti kuuluda insuberite hulka, rajas Lambro jõele küla, millest on säilinud silla varemed. Rooma ajal kandis nüüdne Monza linn Modicia nime.
Itaaliasse tunginud langobardide kuningas Autari abiellus Theodolindaga, kes oli Baieri valitseja Garibaldi I tütar. Kuninganna Theodolinda laskis 595. aastal ehitada Monza esimese katedraali ja pärandas linnale kogu oma varanduse. Langobardide ajaloolane 8. sajandist Paulus Diaconus jutustab, et kuninganna olla näinud unes tuvi, kes öelnud talle "Modo" (ladina keeles 'siin'), millele Theodolinda vastanud "Etiam" ('jah'). Sellest tulenenud Monza keskaegne nimi Modoetia.
Monza katedraali altari taga hoitakse kuulsat Lombardia raudkrooni, mille sisse olevat sepistatud üks Kristuse ristipuu nael.
Vaatamisväärsused.
Architekt a návrhář Gualtiero Galmanini byl autorem městských plánů města Monza ve XX. Století.
Monza park.
Monza lähedal Inglise stiilis pargis asub üks maailma tuntumaid Vormel 1 ringradu Autodromo Nazionale di Monza. Rada ja tribüünid võtavad Monza 800 ha suurusest pargist enda alla 15 protsenti.
1805. aastal konfiskeeris Itaalia asekuningas Eugène de Beauharnais pargi maa-ala aadlikelt ja andis rahvale. Uhkeid hooneid leidub pargis praegugi; tuntuim neist on Austria ertshertsogi Ferdinandi uusklassitsistlik Villa Reale (1780).
Samas pargis asuvad ka Milano Golfiklubi 18 ja 9 auguga golfirajad ja tenniseväljakud.
Liivimaa kroonika

Liivimaa kroonika nime all on tuntud mitu erinevat kroonikat:
Lisaks on Vana-Liivimaast kirjutatud järgmistes kroonikates:
Mõkola Avilov

Mõkola Avilov (venepäraselt Nikolai Avilov; sündinud 6. augustil 1948 Odessas) on endine Nõukogude Liidu kergejõustiklane (kümnevõistleja). Olümpiavõitja (1972).
Saavutused.
Maailmarekord.
Sulgudeta on toodud punktid 1962. aasta punktitabeli järgi ja sulgudes on punktid 1984. aasta punktitabeli järgi.
Teravmokk-ninasarvik

Teravmokk-ninasarvik ehk must-ninasarvik ("Diceros bicornis") on loomaliik kabjaliste seltsi ninasarviklaste sugukonna ninasarviku perekonnast. 
Levila.
Must-ninasarvik elab Aafrikas, sealhulgas kindla järelevalve all peamiselt rahvusparkides Keenias, Tansaanias, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Namiibias ja Zimbabwes (kaardil pruun). Varem levinud ka Sambias, Botswanas, Malawis ja Svaasimaal, kuhu on proovitud reintrodutseerida (kaardil roosa). Püsivaid tulemusi pole see tegevus andnud. Mosambiigi alal arvatakse olevat välja surnud (heleroosa). Viimati Põhja-Kameruni aladel elanud nn lääne teravmokk-ninasarviku kuulutas IUCN väljasurnuks 2011. aastal (kaardil must). Veel 18. sajandi lõpul oli liik levinud ka mujal Sahelis: Tšaadis, KAV-s, Sudaanis ja Etioopia vähem mägistel aladel, samuti Somaalias.
Välimus ja füsioloogia.
Must-ninasarviku ülamokk võimaldab esemeid haarata. 
Kõrvad on suured ja suunatavad. Silmad ei näe kaugele. Haistmine on hea. 
Ta võib joosta kuni 48 km/h. 
Toitumine.
Must-ninasarvik on taimtoiduline. Ta sööb leherikkaid taimi, oksi, võsusid, ogalisi põõsaid ja vilju. Oma konksja ülamokaga napsab ta madalatelt puudelt ja põõsastelt lehti, pungi ja võsusid. 
Must-ninasarvik aitab vähendada puittaimede hulka. Nii jääb ruumi kasvamiseks rohttaimedele, millest teised loomad toituvad.
Käitumine.
Et ninasarvik ei näe hästi, asub ta ohu korral kohe ründama. See hoiab kiskjad temast eemal.'
Ohustatus.
Must-ninasarvik on ohustatud liik, sest neid on sarvede pärast liiga palju kütitud. Sarvedest tehakse põhiliselt pistodavarsi, mis on paljudes maades jõukuse sümbol. Vastupidi levinud arvamusele ei ole tema sarvede kogus, mida kasutatakse afrodisiaakumi valmistamiseks, suur.
Tallinna Loomaaed.
Teravmokk-ninasarvik on olnud esindatud ka Tallinna loomaaias. Alates 27. aprillist 2013 elasid loomaaias isane ninasarvik Kigoma ja emane ninasarvik Kibibi. 3. juunil 2017 sündis nendele emane vasikas. See oli esimest korda nii Tallinna loomaaia kui ka endiste Nõukogude Liidu territooriumite loomaaedade ajaloos, kui loomaaias sünnib ninasarvik. Ühtlasi oli tegemist kõige põhjapoolsema ninasarvikusünniga. Kibeta elab alates 2022. aastast Dvůr Králové safaripargis Tšehhis. Kigoma ja Kibibi surid Tallinnas 2023. aastal.
Kaardimäng

Kaardimängud on kindlat tüüpi lauamängud, mille mängimiseks kasutatakse spetsiaalseid mängukaarte. Mängukaardid on identse kuju ja suurusega. Igal kaardil on sama tagakülg, samas kui esiküljed on erinevad ja määravad kaardi "tugevuse". Peamised kasutatavad mängukaardid on nn. prantsuse ja hispaania kaardid, teised levinud mängukaartide komplektid on veel ka nt. Tarot, hanafuda jt.
Mängijad, tavaliselt kaks või enam (kuigi on ka üksinda mängitavaid kaardimänge), istuvad ümber mängulaua ning mängujärjekord liigub mängijalt mängijale, Euroopas ja mujal läänemaades tavaliselt päripäeva, Aasias tavaliselt vastupäeva. Mäng algab kaartide segamisega, mille eesmärk on tagada mängijatele kaartide jaotuse juhuslikkus. Konkreetse jaotuse olulisuse (nn. kaardiõnne) tähtsus varieerub mänguti, olles mõnedes mängudes (nagu näiteks "Linnade põletamine") määrava tähtsusega, teistes (nagu näiteks turniiribridž) praktiliselt tähtsusetu.
Inimsusvastane kuritegu

Inimsusvastane kuritegu (inglise keeles "crime against humanity") on ükskõik missugune tsiviilelanikkonna vastu suunatud mõrvamine, hävitamine, orjastamine, küüditamine, deporteerimine, rüüstamine, vabaduse võtmine, piinamine, vägistamine ja muu inimsusvastane tegu, mis on toime pandud relvakonflikti ajal; samuti tagakiusamine poliitilisel, rassilisel või usulisel pinnal sõjakuritegude või rahuvastaste kuritegude toimepanemisel või seoses nende kuritegudega.
Kronoloogia.
, Venemaa kodusõda
, , (kodusõja algusest 1936. kuni 1952. aastani, kui režiim lõdvenes, kadus 114 000 inimest), 
, Punane terror
Serbia ja Ungari elanikkonna vastuolud antud piirkonnas tekkisid pärast Esimese maailmasõja lõppu, kui Ungari kaotas Trianoni rahulepinguga 2/3 territooriumist, s.h ka peamiselt ungarlastega asustatud piirkonnad Lõuna-Ungaris, mis läksid vastloodud Serbia-Horvaatia-Sloveenia Kuningriigile, millest sai 1929. aastal Jugoslaavia Kuningriik. Pärast seda kolis piirkonda hulganisti serblasi ning Teise maailmasõja alguseks olidki Lõuna-Ungari ungarlased muudetud oma kodumaal kohati vähemuseks. Pärast seda, kui Ungari 1941. aasta aprillis kõnealuse piirkonna tagasi vallutas, võeti kohe päevakorda "dobrovoljac"'ite ("добровољац") tagasisaatmine Serbiasse. Sama aasta mai algul palus Ungari valitsus Saksa vägede juhtkonnalt luba asustada Serbiasse tagasi 150 000 uusmigranti. Sakslased vastasid eitavalt, kuid viimaks asustati Serbiasse tagasi umbes 13 000 uusmigranti.
Jugoslaavia Kommunistliku Partei Vojvodina Komitee andis 1944. aasta 2. oktoobril piirkondlikele komiteedele juhtnöörid: "/-/ Kui Punaarmee astub Vojvodina pinnale, on parteiorganite juhtkonnale järgmine ülesanne: alustada kõige otsustavamal moel viienda kolonni hävitamist, esmajärjekorras okupantide tuntud teenrite hävitamist. /-/ Iga bandiiti tuleb ta kuritegude eest karistada." 
Ühtekokku mõrvati 1944. aasta oktoobris ja novembris Lõuna-Ungaris eri andmetel 35 000 – 50 000 ungarlast. Väga sageli kaasnes sellega piinamine.
Valle d'Aosta

Valle d'Aosta (prantsuse "Vallée d'Aoste") on eristaatusega maakond Itaalia loodeosas. Piirneb põhjas Šveitsiga ja läänes Prantsusmaaga.
Maakonna ainus lennujaam on Aosta lennujaam.
Loodus.
Valle d'Aostas asub üks osa Gran Paradiso rahvuspargist, selle teine osa jääb Piemonte maakonna territooriumile (Torino provints).
Haldusjaotus.
Ainsa Itaalia maakonnana ei ole Valle d'Aostas provintse ning ta on ise ühtaegu nii provintsi kui ka maakonna staatuses. Valle d'Aostas on 74 valda.
Rahvastik.
Maakonna rahvaarv on 125 666 (2019).
Valle d'Aosta on mitmekeelne maakond. Ametlikud keeled on itaalia ja prantsuse keel. Elanikest 71,5% emakeel on itaalia keel, 16,2% frankoprovansi keel ja 1% prantsuse keel. Lysi jõe orus räägitakse saksa keelt.
Majandus.
Majanduses on suur osa põllumajandusel. Valle d'Aosta on veinipiirkond.
Ajalugu.
Alates 11. sajandist kuulus Valle d'Aosta Savoiale. Sardiinia kuningriigi osana liideti 1861. aastal Itaalia kuningriigiga.
Toscana

Toscana (ka "Toskaana") on maakond Kesk-Itaalias. Lõunas piirneb Toscana Lazio, idas Umbria ja Marche maakonnaga, põhjas asuvad Emilia-Romagna ja Liguuria, maakonna läänepiiri määrab Türreeni mere rannik.
Haldus.
Toscana maakond jaguneb 10 provintsiks:
Rahvastik.
Suuremad linnad.
Firenze (368 800; 2004), Prato (178 600), Livorno (156 000), Arezzo (94 600), Pisa (88 400), Pistoia (85 200), Lucca (82 900), Grosseto (74 900), Massa (69 100), Carrara (65 300), Viareggio (63 300), Siena (54 500), Cortona (22 600)
Majandus.
Maakonna tööstus on koondunud madalikule, keskusega Pisa ja Livorno ümbruses. Mägisemal alal viljeldakse intentsiivpõllundust.
Üle maailma on tuntud Toscana oliiviõli ja vein; siinne Chianti on vahest üks tuntumaid Itaalia veine üldse.
Transport.
Toscana auto- ja raudteede sõlmpunktiks on Firenze, siit suunduvad kiirteed Pisa, Siena ja Lucca ja lõuna suunas. Piki Toscana rannikut kulgeb Via Aurelia ja kiirtee A12.
Turism.
Toscanat peetakse tihti üheks Itaalia kauneimaks piirkonnaks. Üle kogu maailma tuntud turismimagnetid on Firenze, Siena ja Pisa, San Gimignano, Cortona, Arezzo, Lucca ning Barga linnad, tugevad turismimagnetid on ka Maremma, Crete Senesi, Lunigiana ja Garfagnana piirkonnad ning Elba saar.
Kultuur.
Toscana oli Itaalia renessansi sünnikohaks, mille pärand on säilinud arhitektuuripärandis, rohketes maalides ja skulptuurides, mis on koondunud kümnetesse muuseumidesse, millest tuntuimad on Uffizi galerii ja Bargello muuseum Firenzes.
Toscanas on sündinud Leonardo da Vinci, Michelangelo ja itaalia keele isa Dante. Tänapäevane itaalia keel baseerub suuresti Toscana (eriti Firenze) dialektil tänu Toscana renessansiaja kirjanike - Dante, Francesco Petrarca, Giovanni Boccaccio, Niccolò Machiavelli ja Francesco Guicciardini prestiižile.
Köök.
Vein.
Toscana veinipiirkonnad: Chianti (DOCG), Chianti Classico (DOCG), Carmignano (DOCG), Vino Nobile de Montepulciano (DOCG), Rosso di Montepulciano (DOC), Brunello di Montalcino (DOCG), Rosso di Montalcino (DOC), Vernaccia di San Giminiano (DOCG), Bolgheri Sassicaia (DOC), Colli dell'Etruria Centrale (DOC), Sant'Antimo (DOC).
Emilia-Romagna

Emilia-Romagna on maakond Itaalias. Koosneb kahest ajaloolisest regioonist, Emilia ja Romagna.
Emilia on nime saanud Vana-Rooma maantee Via Aemilia järgi, mis, ühendades Rimini rannikulinna Piacenza garnisonilinnaga, kulges läbi maakonna. Romagna ehk "Romània" on tuletatud Rooma riigi enda nimest, mille langobardid panid sellele piirkonnale ajal, kui Ravenna oli Bütsantsi Itaalia-alade pealinn.
Üheks maakonnaks ühendati Emilia ja Romagna 19. sajandil "risorgimento" ajal.
Haldus.
Haldusjaotus.
Emilia-Romagna maakond jaguneb 9 provintsiks, mis omakorda jagunevad kokku 341 vallaks.
Rahvastik.
Suuremad linnad.
Bologna (374 600; 2004), Modena (179 800), Parma (174 000), Reggio Emilia (154 900), Rimini (134 400), Ferrara (131 700), Forlì (111 400), Ravenna (142 000)
Piacenza (99 100), Cesena (93 400)
Majandus.
Põllumajandus on Emilia-Romagna olulisim majandustegevus. Kasvatatakse teravilja, kartulit, tomatit, puuvilju ja muidugi viinamarju. Kõrgelt on arenenud ka veise- ja seakasvatus. Paljudes piirkondades on praegugi sigu rohkem kui inimesi.
Tööstusest on eriti tugeval järjel toiduainetetööstus (Emila-Romagna on maailmakuulus oma köögi poolest) ja turism (eriti Aadria mere kuurordid).
Ajalugu.
Enne roomlasi asustasid sealset ala etruskid. Nende pealinna Felsina kohale rajati hiljem Bologna.
Keskajal oli võim mõjukate aadlisuguvõsade käes. Ferraras ja Modenas valitsesid d'Ested, Bolognas Bentivogliod, Riminis Malatestad, Parmas ja Piacenzas Farnesed.
Emilia-Romagna köök.
Emilia-Romagna regiooni peetakse Itaalia gastronoomiliseks keskpunktiks. Sealt on pärit sellised "kuulsused" nagu parmesani juust ("parmigiano-reggiano"), Parma sink ja palsamiäädikas.
Rohkem kui mujal Põhja-Itaalias süüakse seal pastat; eriti armastatud on kodusvalmistatud tortellinid ja lasanjed. Värsket pastat süüakse koos lihakastmega ("ragù"), koorekastmetega või riputatakse lihtsalt parmesaniga üle ("alla parmigiana"). Modena ja Parma spetsialiteediks on "bollito misto" ehk road keedetud lihast.
Romagna köök meenutab rohkem Lõuna-Itaalia oma. Emilias kasutatakse rohkelt võid, juustu, seeni ja sea- ja loomaliha. Romagna aga eelistab oliiviõli, sibulat ja küüslauku.
Vein.
Emilia-Romagna veinipiirkonnad:
Eduard Hämäläinen

Eduard Hämäläinen (sündinud 21. jaanuaril 1969 Karagandõs Kasahstanis) on Valgevene ja Soome endine kergejõustiklane (kümnevõistleja).
Tulemused.
Maailmameistrivõistlustel.
1993 hõbemedal (8724)
&lt;br&gt;1995 hõbemedal (8489)
&lt;br&gt;1997 hõbemedal (8730)
Euroopa meistrivõistlustel.
1998 hõbemedal (8587 )
Isiklikud rekordid.
Veneto

Veneto (veneti keeles "Vèneto") on maakond Itaalias.
Asub Itaalia kirdeosas, piirneb Emilia-Romagna ja Lombardia maakonna, Trentino-Alto Adige ja Friuli-Venezia Giulia autonoomse regiooni ning Austria Vabariigiga.
Maakonna keskuseks on Veneetsia linn.
Loodus.
Lõuna- ja kaguosas piirneb Veneto Aadria merega, põhjaosas kõrguvad Alpid (mäekurud Rolle, Sella, Pordoi, Falzarego ja Tre Croci). Veneto alasid läbivad Po, Adige, Brenta ja Piave jõgi. Veneto järvedest on suurimad Garda, Misurina, Auronzo, Santa Croce, Pieve di Cadore ja Alleghe.
Kliima on kontinentaalne; temperatuur on kõrgem rannikul, Alpide jalamil ja Garda piirkonnas.
Rahvastik.
Peaaegu pool Veneto maakonna rahvastikust elab alla 10 000 elanikuga valdades. Erinevalt näiteks Lombardia Milanost ja Piemonte Torinost ei ole Venetos ülekaalukalt teiste üle domineerivat suurlinna. Enamik ametiasutusi asub Veneetsias ja Padovas.
Suuremad linnad.
Veneetsia, Padova, Verona, Treviso, Vicenza ja Rovigo.
Majandus.
Tänapäeval on Veneto tuntud veinipiirkond; arenenud on tekstiilitööstus ja põllumajandus. Suur osakaal on turismil, seda eriti Veneetsias.
Ajalugu.
Vicenza, Padova, Verona ja Treviso olid kõik Rooma-aegsed piirilinnad. 5. sajandil hakkasid aga roomaajal õitsevaid linnu laastama germaanlased.
Veneetsia vabariigi valitsuse all endine jõukus taastus. Veneto keskaegsed linnad asusid tähtsate kaubandusteede, näiteks Veneetsiat ja Genovat ühendanud Serenissima ääres. Samuti suundus sealt läbi oluline tee Brenneri kuruni, mis viis läbi Alpide põhjapoolsesse Euroopasse.
Enamik Veneto regiooni linnu allus Veneetsia valitsusele kuni 15. sajandini.
Köök.
Vein.
Veneto veinipiirkonnad: Soave (DOC), Soave Superiore (DOCG), Recioto di Soave (DOCG), Bardolino (DOC), Bardolino Superiore (DOCG), Valpolicella (DOC), Bianco do Custoza (DOC), Prosecco Conegliano di Valdobbiadene (DOC).
Umbria

Umbria on maakond Itaalias. Umbria piirneb läänes Toscana, idas Marche ja lõunas Lazio maakonnaga.
Umbria on üks väheseid Itaalia maakondi, millel ei ole merepiiri.
Umbriat kutsutakse Itaalia roheliseks südameks "il cuor verde d'Italia".
Loodus.
Umbria on künklik ja mägine maa. Idas kõrguvad Apenniinid, kõrgeim punkt on Marche maakonna piiril asuv Mount Vettore (2476 m). Suurim jõgi on Tevere, lääneosas laiub Trasimeno järv, mis on Itaalias suuruselt neljas.
Umbrias asub 1993. aastal rajatud Monti Sibillini rahvuspark.
Haldusjaotus.
Umbria maakond jaguneb kaheks provintsiks, mis omakorda jagunevad kokku 92 vallaks.
Rahvastik.
Suuremad linnad.
Assisi, Città di Castello, Deruta, Foligno, Gubbio, Montefalco, Narni, Norcia, Orvieto, Perugia, Spoleto, Terni, Todi.
Ajalugu.
Umbria on nime saanud seal alates 6. sajandist eKr elanud umbrite hõimu järgi. Hiljem hõivasid Umbria alad etruskid ja roomlased.
Keskajal asutasid langobardid sinna Spoleto hertsogiriigi. 13. sajandiks oli enamus maakonnast killustunud linnriikideks; hiljem ühendati need Paavstiriigiga ning jäid selle koosseisu kuni Itaalia ühendamiseni 1860. aastal.
Umbria köök.
Norcia linn on tuntud mustade trühvlite poolest. Neid kasutatakse palju ka kohalikus köögis pasta-, liha- ja munatoitude juures, aga ka näiteks "pecorino al Tartufo" juustu valmistamisel. Kuulsad on ka Norcia soolaliha ja Castelluccio läätsed.
Umbria köök on lihtne ja rustikaalne, pearolli mängivad pastad ja liharoad – eriti sea- ja lambaliha, millest valmistatakse suurepäraseid sinke ja salaamisid. Kuulsaim liharoog on täidetud piimapõrsas, "la porchetta".
Vein.
Umbria veinipiirkonnad: Orvieto (DOC), Montefalcio Sagrantino (DOCG), Torgiano Rosso Riserva (DOCG).
Lazio

Lazio on maakond Itaalias Apenniini poolsaare keskosas. Lazio külgneb Toscana, Marche, Umbria, Abruzzo, Campania ja Molise maakonnaga ning ümbritseb täielikult Vatikani linnriiki. Maakonna keskus on Rooma.
Loodus.
Lazio läänepiir kulgeb mööda Türreeni mere rannikut. Maakonna idaossa jäävad Apenniinide Reatini, Sabini, Simbruini ja Ernici mäeahelikud. Kõrgeim tipp on Monte Terminillo (2216 m). Maakonna läänerannik on tasane. Roomast loode poole jäävad neli vulkaanigruppi: Volsini, Cimini, Sabatini ja Albani mäed. Kraatrites asub rohkesti järvi. Mäejalamite laavaga rikastatud pinnas on viljakas ning toidab sealseid oliivi- ja viinamarjaistandikke. Tivoli ja Fiuggi lähedal asuvad vulkaanilise tegevuse tagajärjel tekkinud kuumaveeallikad. Roomast kagusse, Lazio lõunapiiriks oleva Garigliano jõe juurde jäävad vulkaanilised Colli Albani mäed.
Lazio maakonnas asub mitmekesise loodusega Ciceo rahvuspark.
Haldus.
Lazio maakond jaguneb neljaks provintsiks (Frosinone, Latina, Rieti, Viterbo) ja üheks provintsi tasemel linnaks (città metropolitana di Roma Capitale), mis omakorda jagunevad 377 vallaks.
Rahvastik.
Lazios elab umbes 9% Itaalia rahvastikust. Rahvaarv oli 2003. aasta seisuga 5 145 800.
Suuremad linnad.
Rooma, Cassino, Frosinone, Latina, Ostia, Rieti, Viterbo.
Majandus.
Kergetööstus on arenenud peamiselt tänu lõunaregioonide toetusfondi Cassa per il Mezzogiorno abile. Suurima tööstuse kontsentratsiooniga on Rooma lõunapoolsed satelliitlinnad Aprilia, Pomezia ja Latina. Rooma ise on piirkonna kaubandus- ja rahanduskeskus. Suur osa Rooma elanikkonnast töötab riigiasutustes. Rooma on ka Itaalia suurim turismikeskus.
Põllumajandus.
Lazio tasandikulises lääneosas kasvatatakse maisi, nisu, köögivilja ja puuvilju ning peetakse piimakarja. Mägisematel aladel asuvad oliivi- ja viinamarjaaiad.
Peamised kalasadamad on Civitavecchia ja Gaeta.
Transport.
Lazios asuvad kaks suurt lennujaama:
Tähtsaimad kiirteed on Firenzest Roomasse ja Roomast Napolisse suunduv Autostrada del sole (A1) ja Rooma–L'Aquila ringtee ("raccordo anulare").
Ajalugu.
Antiikajal asus Lazio alal Latium, mille järgi Lazio ongi nime saanud. Latiumi muinasmaakonda asustas pikk aega itaalikute tähtsaim hõim latiinid.
Leiud osutavad seosele varase Villanova kultuuriga. Urnid, milles säilitati surnute tuhka, näitavad omakorda terramaarekultuuri mõju. Püsiasustusest on märke alates 10. sajandist eKr. 7. sajandil eKr elasid põhja pool etruskid ja sabiinid, lõunas latiinid ja teised itaalikute hõimud.
Rooma mõju kasvades suruti etruskid ja sabiinid alla. Latium sai Rooma riigi tuumikuks ja Rooma suurlinnast kujunes Latiumi keskus.
Roomast lõunas asusid Pontini sood, kuni need need 1920. aastatel Benito Mussolini valitsusjal kuivendati.
Köök.
Lazio veinipiirkonnad: Frascati (DOC), Colli Albani (DOC), Est! Est!! Est!!! di Montefiascone (DOC).
Marche

Marche on maakond Itaalias.
Haldusjaotus.
Marche maakond jaguneb viieks provintsiks:
Köök.
Vein.
Marche veinipiirkonnad on Verdicchio Castelli di Jesi (DOC), Rosso Conero (DOC), Rosso Piceno (DOC) ja Vernaccia di Serrapetrona (DOCG).
2006. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

2006. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus olid XIX Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus. Need toimusid 6.–13. augustil 2006 RootsisGöteborgis.
Mehed.
Kuulitõuge.
&lt;br&gt;Andrei Mihnevitš, Juri Bilonog ja Ville Tiisanoja diskvalifitseeriti positiivse dopinguproovi tõttu.
Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus on kergejõustiku Euroopa meistrivõistlused, mida peetakse alates 1934. aastast.
Córdoba (täpsustus)

Córdoba võib tähendada järgmist:
Sudoku

Sudoku (jaapani 数独 ("sūdoku")) on loogikal põhinev numbrimäng. 
Tavaliselt koosneb mäng 9×9 ruudustikust, mis on jaotatud omakorda 3×3 ruutudeks (regioonideks). Ruudustik tuleb täita numbritega 1–9 nii, et üheski reas, veerus ega regioonis ükski number ei kordu.
Kuigi esimene sudoku avaldati USA-s 1979. aastal, saavutas see suure populaarsuse 1986. aastal Jaapanis ja levis laialdaselt maailmas alles aastal 2005.
Sudokute levikut soodustavad rahvusvahelised ajakirjanduskontsernid. Varem avaldati paljudes ajakirjandusväljaannetes ristsõnu, kuid need on kasutatavad ainult ühes keeleruumis. See-eest sudoku keeleruumist ei sõltu. Sudokuid on ka palju lihtsam arvutiprogrammidega teha, mistõttu on sudokuid odavam koostada kui ristsõnu.
Eesti parimad.
Eesti parimad sudoku mängijad on Tiit Vunk (maailmameister 2016 ja 2022) ja Jaanus Laidna.
Apocalyptica

Apocalyptica on Soome hevimuusikat esitav instrumentaalansambel, mis esitab oma lugusid tšellodel.
Ansambel sai tuntuks USA hevibändi Metallica kaveritega, mis olid nende esimesel albumil "Plays Metallica By Four Cellos" ning said sooja vastuvõtu. 
Ansambli asutasid Helsingi Sibeliuse Akadeemia üliõpilased, kes olid tüdinud vaid klassikalise muusika mängimisest. Hiljem on nad peale Metallica lugude töödelnud ja uues võtmes esitanud ka Edvard Griegi, Pantera, Sepultura ja paljude teiste loomingut.