Tallinna Tehnikakõrgkool

 
Tallinna Tehnikakõrgkool (lühend TTK) on riiklik rakenduskõrgkool Tallinnas ja Mõdrikul. See on Eesti suurim tehnikavaldkonna rakenduskõrgkool.
Tehnikakõrgkoolis on 6 instituuti ja 19 õppekava. Õppetöö toimub kõrghariduse õppekavadel alates 1992. aastast.
2020. aasta seisuga õpib kõrgkoolis umbes 3200 üliõpilast.
Ajalugu.
Ühiskondliku elu arenedes Tallinnas hakkas 1900 -el aastatel tekkima vajadus keskastme tehnilise haridusega töötajate järele.
9. aprillil 1912 otsustas Tallinna Linnavalitsus Linnavolikogu loal taotleda Kaubandus- ja Tööstusministeeriumilt keskastme tehnilise kallakuga kooli avamist. 1914 aasta septembris andis Kaubandus- ja Tööstusministeerium kooli kommertsharu avamiseks loa kolme klassikomplektiga (ettevalmistus-, esimene ja teine klass).
Tallinna Linna Poeglaste Kommertskool.
Peale põhikirja, hoolekogu ja direktori kinnitamist Kaubandus- ja Tööstusministeeriumis tegi Linnavalitsus 9. novembril 1914 aastal otsuse avada Tallinna Linna Poeglaste Kommertskool. Kool paigutati 1915/1916. õppeaastaks Kevade tänava Jakob Westholmi erakooli ruumidesse. Kooli direktoriks kinnitati Nikolai Kann. Õpetajate nõukogu otsustas kooli aastapäevaks määrata Linnavalitsuse asutamisotsuse vastuvõtmise kuupäeva 9. november 1915.
Aastatel 1916–1918 juhtis kooli Jüri Annusson (Hilisem Riigikogu liige ja haridusminister). Kolmandal aastal kolis kool Kloostri tänaval asuva poisslaste keskkooli juurde üüriliseks. 1918. aastal sai kommertskool omaette ruumid Harju tänava majja nr 48. Saksa okupatsiooni ajal 19. juulil 1918 määras Tallinna linnavalitsus kooli direktoriks Ernst von Pezoldi ja nimetas kommertskooli ümber saksa õppekeelega linna reaalkooliks ("Stadtische Realschule"). Kool töötas selle nime all 7. novembrini 1918. Saksa sõjaväe lahkumise järel Tallinnast alustas kool 14. novembril 1918 uuesti Tallinna Linna Poeglaste Kommertskoolina senise õpetaja Voldemar Raami juhtimisel.
Voldemar Raam määrati 11. juunil 1919 Rakvere Õpetajate Seminari asutajadirektoriks ning tema palvel jäi Tallinna Linna Poeglaste Kommertskooli juhatama kooli õpetaja Nikolai Neuhaus (eestistatult Enn Nurmiste). Haridusministeerium kinnitas Nikolai Neuhausi lastevanemate ettepanekul ja linnavalitsuse toetusega augustis 1919. aastal kooli direktoriks kuni 1945 aastani.
Tallinna Linna II Reaalkool.
Oktoobris 1919 nimetas Linnavalitsus Tallinna Linna Poeglaste Kommertskooli Tallinna Linna II Reaalkooliks.
20. juunil 1923 kinnitas Tallinna Linnavolikogu Tallinna Linna avalike keskkoolide võrgukava, kuhu hakkas kuuluma ka Tallinna II reaalkool muudetud nimega Tallinna Linna Ühistehnika gümnaasium.
Tallinna/Riigi Ühistehnikagümnaasium.
Tallinna linn tegi kulude vähendamise eesmärgil Haridusministeeriumile ettepaneku võtta Tallinna Linna Ühistehnikagümnaasium riigi valitsemise alla. Vabariigi valitsuse otsusega nimetati Tallinna Ühistehnikagümnaasium Riigi Ühistehnikagümnaasiumiks Tallinnas. Direktoriks kinnitati Enn Nurmiste. Haridusministeerium määras Riigi Ühistehnikagümnaasiumi ajalooliseks alguseks Tallinna Poeglaste Kommertskooli alguse 9. novembril 1915.
Tallinna Tehnikum.
1928. aasta Tallinna Tehnikumi seaduse ja Vabariigi Valitsuse 1929. aasta Tallinna Tehnikumi elluviimise määruse järgi kujundati Riigi Ühistehnikagümnaasiumist 1929. aastal Tallinna Tehnikum, aadressiks Imanta tänav 6. Ette nähti koolitada inseneriabilisi, tehnikuid ja maamõõtjaid, kes võisid iseseisvalt juhatada ja toimetada töid, mille ulatuse määrasid kutseõiguse seadused. Kuna 1920. aasta põhikirja alusel oli loodud veel teine Tallinna Tehnikum inseneride ettevalmistamiseks, millest arenes hiljem välja Tallinna Tehnikaülikool, siis selguse mõttes hakati insenere ettevalmistavat Tallinna Tehnikumi nimetatama "kõrgemaks tehnikumiks". 1931. aastal kolis keskastme Tallinna Tehnikum endisse Vene-Balti laevaehitustehase peahoonesse (Kopli 101). 1932. aasta suvest kuni 1936. aasta suveni oli mõlemal Tallinna Tehnikumil üks direktor Enn Nurmiste. Haridusministeerium seadis talle ülesandeks arendada edasi keskastme tehnikumi ja viia lõpuni kõrgema Tallinna Tehnikumi sulgemine. 1935. aastal tähistas keskastme Tallinna Tehnikum 20. aastapäeva.
1940. aasta suvel Eesti okupeeriti ja inkorporeeriti NSV Liidu koosseisu. Koolides õppekavva lisati ideoloogilised õppeained, kuid sõja tõttu suurte ümberkorraldusteni ei jõutud. Saksa okupatsiooni ajal (august 1941 – september 1944) viidi tehnikumid omavalitsuste alluvusse ja jätkasid tööd sõjaajast tingitud ümberkorraldustega. Keskastme Tallinna Tehnikumis jätkus erialaainete õpetamine Eesti Vabariigi aegsete õppekavadega. Kuna tehnikaeriala spetsialistide vajadus suurenes oluliselt avati 1940 aastal Tallinna Õhtutehnikum õhtuse õppevormiga kolmel erialal: ehitustehnika, elektrotehnika ja masinaehituse õppekavadega. Direktoriks määrati Johannes Kiivet.
Tallinna I Tööstustehnikum.
1944. aasta septembris nimetati keskastme Tallinna Tehnikum Eesti NSV Hariduse ja Rahvakomissariaadi (ENSV RK) alluvusse. Kogu haridussüsteemi üleviimisel NSV Liidu haridussüsteemile nimetati keskastme Tallinna Tehnikum Tallinna I Tööstustehnikumiks. Direktoriks määrati Enn Nurmiste. Samal, 1944 aastal keskastme Tallinna Tehnikumi muutmisel Tallinna I Tööstustehnikumiks muudeti ka Tallinna Õhtutehnikum Tallinna II Tööstustehnikumiks. Direktoriks määrati Johannes Kiivet.
Tallinna Industriaaltehnikum/Elektromehaanikatehnikum.
1945. aastal lõppes kahe kooli: Tallinna Tehnikakõrgkooli ja Tallinna Polütehnikumi ühine arengutee Tallinna Poeglaste Kommertskoolist kuni Tallinna I Tööstustehnikumini. 1945. aasta alguses esitas ENSV RK valitsusele ettepaneku korraldada ümber tehnikumide koolivõrk vastavalt NSV Liidu plaanile. Plaan kiideti heaks ja kinnitati NSV Liidu Rahvakomissariaadi Nõukogu juures asuva Kõrgemate Koolide Komitee poolt. Igale tehnikumile kinnitati ühtlasi NSV Liidu standardeid järgiv põhikiri, milles tehnikumi nimi, struktuur ja erialad olid kooskõlas NSV Liidus kasutatavatega. Tallinna I Tööstustehnikum jagunes kaheks tehnikumiks vastavalt ehitusvaldkonna õppekavadele Tallinna Industriaaltehnikumiks ja elektromehaanika ja masinaehituse valdkonna õppekavadele Tallinna Elektromehaanikatehnikumiks. 1945/1946. õppeaastat alustasid mõlemad tehnikumid nagu ka teised ENSV RK tehnikumid uue nime, struktuuri, NSV Liidu erialade, õppekavade ja -plaanidega. Tallinna Õhtutehnikumi tegevus lõpetati ning ehituse valdkonna õppekavad, õpilased ja õppejõud viidi üle Tallinna Industriaaltehnikumi õhtusesse õppevormi ning elektrotehnika ja masinaehituse õppekavad, õpilased ja õppejõud Tallinna Elektromehaanikatehnikumi õhtusesse õppevormi, kes tegutsesid hoones Pärnu maantee 57.
Tallinna Industriaaltehnikumis jaotati ehitustehnika valdkond kitsamateks erialadeks ning avati päevases õppevormis ehituse osakond: tööstus- ja tsiviilehituse, elumajade ehituse ja ekspluatatsiooni, arhitektuuri, autoteede ja sildade ehitus ja ekspluatatsiooni ning tehnoloogia valdkonna mäekeemia osakond: põlevkivi leiukohtade töötlemise, põlevkivi ümbertöötlemise tehnoloogia, tselluloosi ja paberi tehnoloogia ning värvide ja lakkide tehnoloogia õppekavadega. Õhtusesse õppevormi viidi üle Tallinna Õhtutehnikumist tööstus- ja tsiviilehituse õppekava, õpilased ja õppejõud. Direktor Johannes Kiivet kuni 1946. aastani. Tallinna Industriaaltehnikumi nimi püsis 1948 aastani ning seejärel muudeti Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumiks (TAET) seoses arhitektuuri eriala tehnikute koolitamise vajadusega kuni aastani 1954. TAET nimetati 1954. aastal ümber Tallinna Ehitustehnikumiks (TET) ning paiknes Luise tänav 1 ruumides. Aastatel 1946–1950 oli direktor Emma Jõgi, 1950 aastal määrati direktoriks Bernhard Liiv.
Tallinna Elektromehaanikatehnikumi avamiseks toodi Tallinna I Tööstustehnikumist üle päevasesse õppevormi elektrotehnika valdkonna kitsamad õppekavad, õpilased ja õppejõud ning õhtusesse õppevormi Tallinna Õhtutehnikumist elektromehaanika ja masinaehituse õppekavad, õpilased ja õppejõud. Tallinna Elektromehaanika Tehnikumis olid päevase osakonna erialad: a) Metallide töötlemine lõikamisega; b) Elektrijaamade soojustehnika; c) Tugevvoolu tehnika; d) Nõrkvoolu tehnika; e) Autode remont ja ekspluatatsioon; f) Täpsete riistade tootmine; g) Metallitööstuste planeerimine ja tehniline normimine. Õhtuse osakonna erialad olid: a) Metallide töötlemine lõikamisega; b) Tugevvoolu tehnika.
Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikum.
1961. aastal toodi TET üle Pärnu maantee 62 endise Tallinna Mäetehnikumi hoonesse ning nimetati ümber Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumiks (TEMT) seoses masinaehituse ja autode tehnilise hoolduse ja ekspluatatsiooni erialade üle toomisega Tallinna Polütehnikumist. Direktorina jätkas tööd Eesti NSV teeneline õpetaja Bernhard Liiv kuni 1965. aastani. TEMT kandis oma nime kuni 1992. aastani. Direktorid olid Eesti NSV teenelised õpetajad Osvald Kukk (1965–1983) ja Arvi Altmäe (1983–1992).
Tallinna Kõrgem Tehnikakool.
1992. aastal sai TEMT-ist rakenduskõrgkool. Eesti Vabariigi Valitsus nõustus Haridusministeeriumi ettepanekuga TEMT-i reorganiseerimise kohta Tallinna Kõrgemaks Tehnikakooliks. Kehtestati, et Tallinna Kõrgem Tehnikakool (TKTK) on rakenduslik kõrgkool, mis valmistab ette kõrgharidusega ehitus- ja mehaanikainsenere ning korraldab nende täienduskoolitust ja ümberõpet. Kehtestati, et TKTK rektori nimetab ametisse ja vabastab ametist haridusminister. Kohustati Haridusministeeriumit esitama 1. oktoobriks 1992. aastaks Vabariigi Valitsusele kinnitamiseks TKTK põhikiri. TKTK esimeseks rektoriks määrati Arvi Altmäe.
1999. aastal nimetati TKTK nimetada Tallinna Tehnikakõrgkooliks (TTK). 2006. aastal avati koolis Tallinna Kergetööstustehnikumi erialade baasil rõiva- ja tekstiiliteaduskond. Hiljem kujundati teaduskonnad instituutideks ja 2020. aastal liideti rõiva ja tekstiili instituut ringmajanduse ja tehnoloogia instituudiga. 2019. aastal liideti Tallinna Tehnikakõrgkooliga Lääne-Viru Rakenduskõrgkool, millest sai Tallinna Tehnikakõrgkooli instituut.
Instituudid.
Koolis on kuus instituuti:
Varem oli koolil viis teaduskonda, mis olid arhitektuuri ja keskkonnatehnika teaduskond, ehitusteaduskond, mehaanikateaduskond, rõiva- ja tekstiiliteaduskond ning transporditeaduskond.
Rakenduskõrgharidust antakse 19 õppekaval: rakendusarhitektuur; hoonete ehitus; teedeehitus; rakendusgeodeesia; kinnisvara korrashoid; transport ja logistika; transpordi- ja liikluskorraldus; ostu- ja hankekorraldus; keskkonnatehnoloogia ja -juhtimine; tootmine ja tootmiskorraldus; moetööstus; autotehnika; elektritehnika; masinaehitus; robotitehnika; ärijuhtimine; majandusarvestus; sotsiaaltöö; teabehalduse ja infosüsteemide korraldamine.
Juhtimine.
Kõrgkooli esimene rektor oli aastatel 1992–2010 professor Arvi Altmäe (Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi direktor aastatel 1983–1992). Alates 2010. aasta sügisest on rektor professor Enno Lend. Rektori ametiaeg kestab viis aastat, 2015. aastal valiti professor Lend tagasi teiseks ja 2020. aastal kolmandaks ametiajaks. Lendi kolmas ametiaeg lõpeb 31. juulil 2025. 
19. juunil 2025 valiti Tallinna Tehnikakõrgkooli rektoriks kõrgkooli praegune õppeprorektor Martti Kiisa. 
Kõrgkoolil on nõukogu, kuhu kuuluvad rektor, prorektorid, finants- ja haldusdirektor, akadeemiliste struktuuriüksuste juhid, neli akadeemiliste töötajate esindajat ja üliõpilaskonna esindajad.
Tugikeskused.
Tehnikakõrgkooli õppe- ja abistruktuuride hulka kuuluvad veel reaalainete keskus, humanitaarainete keskus, kehakultuurikeskus, raamatukogu, haridustehnoloogia keskus ja ettevõtetega koostööks ette nähtud tehnosiirdekeskus.
Kõrgkooli hoonetekompleksi kuuluvad õppe- ja administratiivruumid ning laborid ja praktiliste tööde ruumid. Siidisaba 7 asuvad kõrgkooli üliõpilaselamu, spordisaal ning rõiva- ja tekstiiliteaduskonna õppelaborid, Siidisaba 8 asuvad autotehnika õppelabor ja rajatiste õppetooli labor.