Ebaviisakas žest

Ebaviisakas žest on keha, eriti käe või käte liigutus või asend, mida peetakse mõnes kultuuris solvavaks või labaseks. Sellised käemärgid on sageli seksuaalse alatooniga.
Keskmine sõrm.
Keskmise sõrme näitamisega väljendatakse adressaadi suhtes põlgust, solvangut või ka agressiivsust. See on falloslik kujund. 
Indias, Pakistanis ja Sri Lankal kasutavad lääne kultuuridega kokku puutuvad kogukonnad keskmise sõrme liigutust samas tähenduses nagu lääne kultuurides. Sama kehtib enamiku Lõuna-Aasia riikide kohta. 
Seda käemärki on kirjeldatud juba Vana-Rooma kirjanduses väljendiga "digitus impudicus" ('ebaviisakas sõrm'). 4. sajandi Ateenas kasutas filosoof Diogenes seda käemärki, et väljendada oma arvamust Demosthenese demagoogia suhtes.
Muud tähendused.
Keskmine sõrm pole päris universaalselt solvava tähendusega. Näiteks väljapoole pööratud peopesaga tähistab see jaapani viipekeeles tähemärki せ("se"). Eri paikades kasutatakse sama tunde väljendamiseks lisaks keskmisele sõrmele või selle asemel palju muid žeste. Mõnel pool maailmas pole keskmisel sõrmel üldse mingit tähendust.
Keele näitamine.
Keele näitamine tähendab mõnes kultuuris jälestust, põlgust ja üleolekut. Uus-Meremaa maooride kombestikus kasutatakse seda lahingule eelnevas sõjatantsus, kus see tähistab tugevust ja raevukust ning peaks vaenlast hirmutama. 
Eestis oli 1980. aastatel levinud lasteluuletus:
"Punaste pükstega politsei
ütles mulle: "Idi damoi",
mina ei mõistnud seda keelt –
pöörasin selja ja näitasin keelt."
Muud tähendused.
Olenevalt keele asendist ja seda saatvast näoilmest võib see tähistada ka mängulisust või kelmikust, Tiibetis näidatakse keelt aga tervitusžestina.
Narrimine.
Käemärgiga, mille puhul asetatakse pöial ninaotsale ja lehvitatakse sama käe teiste väljasirutatud sõrmedega, pilgatakse žesti adressaati. Seda viibet kujutas juba 1560. aastal Pieter Bruegel oma teoses "La Fête des fous" (ee "Narride pidu"). Ingliskeelsetest materjalidest leiab viiteid sellele žestile 19. sajandist ning alati on seda kasutanud koolipoisid. 1832. aastal kirjutab kirjanik William Hone, et "see uus asi on muutunud ühtäkki populaarseks suurlinna poiste seas viimase paarikümne aastaga".
Kuigi žesti kasutatakse tänapäeval vähem, on see kujunenud inglise keeles idioomiks. "Thumb one's nose" (ee 'pöial ninal') tähendab ingliskeelses kirjanduses üleolekut, kellegi pilkamist, naeruvääristamist. Mõnikord lisatakse veel teine käsi, asetades selle pöidla esimese käe väikese sõrme otsa, nagu on kujutatud ka Bruegeli teosel. Žesti kasutatakse kogu Euroopas.
Trääs.
Seda žesti kasutatakse kõige sagedamini abi andmisest keeldumiseks või žesti adressaadiga mittenõustumiseks. Võib olla näiteks seotud laenu või füüsilise töö tegemisel abi andmisest keeldumisega. Käemärk tehakse nii, et käsi on rusikas ning pöial lükatakse keskmise ja nimetissõrme vahele. Seda žesti kasutatakse samas tähenduses ka Indoneesias, Türgis, Koreas, Hiinas, Mongoolias, Ungaris (nimetatakse "fityisz"), lõunaslaavi riikides ("šipak") ja Rumeenias ("ciuciu").
V-märk.
Rahvaste Ühenduse riikides (v.a Kanada) täidab V-märk solvanguna (keskmine ja nimetissõrm tõstetakse üles ning pööratakse käeseljaga solvatava poole) keskmise sõrme näitamisele sarnast eesmärki. Käemärgi päritolu pole selge, esimesed kirjeldused sellest pärinevad 20. sajandi algusest. Hiljem tekkis hüpotees, et märk võib pärineda Agincourti lahingu perioodist: brittide täpsed vibukütid olid nii kardetud, et kui prantslased vastase vibuküti tabasid, siis raiusid nad tal kaks sõrme maha, et ta ei saaks enam vibu lasta. Vibukütid hakkasid seejärel vastaspoolt oma terve kahe sõrmega mõnitama. Sellel rahvajutul puuduvad aga tõendid. Samuti on žesti seostatud sarvede ("sa oled sarvekandja" ehk "su kaasa petab sind") žestiga, mida on kasutatud vähemalt alates 16. sajandist.
Muud tähendused.
V-märki peopesaga väljapoole kasutatakse võidu tähistamiseks või rahumärgina.
"Sarved".
Žesti ebaviisakas kasutusviis, mida kohtab ka Itaalias ning teistes Vahemere ja muudes maades (sh Argentinas, Brasiilias, Colombias, Kuubas, Prantsusmaal, Kreekas, Portugalis, Hispaanias ja Uruguays), on rõve, lugupidamatu ja solvav. Erinevalt žesti esimesest versioonist sisaldab see solvav žest kahe sõrmega ülespoole osutamist või žesti suunamist kellegi poole ja käe edasi-tagasi pööramist. Selle žesti tegemine kellegi suunas viitab tema sarvekandjaks (ehk abielus petetuks) sõimamisele. Itaalia, kreeka ja hispaania keeles on petmisele viitavad sõnad ', ja ', mis tähendavad "sarvilist".
Selle käemärgi variatsioon on osatatava pea taga nimetis- ja keskmise sõrme tõstmine (võiduka V-märgi moodi). Vanimad ülestähendused selle žesti kasutamisest pärinevad keskajast, näiteks viitab sellele 12. sajandi lõpupoole Bernart de Ventadour. Vanima teadaoleva kujutise sellest märgist leiab renessansiajastu kunstniku François Buneli 1580. aasta maalilt "Commedia dell'arte näitlejad".
Muud tähendused.
Sarvemärgi või itaalia keeles "corna" (sarved) süütum kasutamine Itaalias ja Vahemere maades on apotroopsetel ehk ebausklikel eesmärkidel, et hoida ära halba õnne või kurja silma. Seda žesti võidakse kasutada ka kahetsusväärsete juhtumite puhul või muude sarnaste sündmuste mainimisel ja seda tehakse tavaliselt allapoole (või lihtsalt mitte kellegi poole) suunatud sõrmedega, et eristada žesti apotroopset kasutamist solvavast žestist.
Žesti teine versioon, võiduka V kujuliselt nimetis- ja keskmise sõrme tõstmine, on muutunud solvava tähenduse asemel kelmikaks või naljatlevaks käemärgiks, mida kasutatakse sageli nii grupipiltidel kui üksinda poseerides.
"Mountza".
Kreekas tuntakse žesti, kus viis sõrme aetakse harali ja peopesa lükatakse kellegi poole, "mountza" nime all. Kasutatakse ka keskmise sõrme näitamist ja seda peetakse solvavamaks. Kasutatakse veel üht keskmise sõrme žesti varianti, kus kõik sõrmed peale keskmise on laiali sirutatud ja samal ajal liigutatakse kätt edasi-tagasi keskmise sõrme tekitatud teljel. Selle žesti puhul puudutab pöial mõnikord keskmist sõrme. Selle žesti solvang on samaväärne keskmise sõrme näitamisega. 
Iraani kultuuris kasutatakse sarnast žesti "muld sulle pähe" tähistamiseks, see on sageli kasutatav verbaalne solvang, mis viitab solvatu surmale ja sellele järgnevale matmisele. 
Mõnes Aafrika ja Kariibi mere piirkonna riigis on sama ebaviisakas sirutada viis sõrme koos peopesaga ettepoole, mis tähendab, et "sul on viis isa" (nimetatakse kedagi sohilapseks).
Iraagi ja Assüüria kultuurides tähendab äkiline peopesa kellegi poole lükkamine, et ta on häbiväärne ja autu.
Pöial püsti.
Endises Pärsias, peamiselt Iraanis ja Iraagis, kasutatakse žesti, millega liigutatakse pöialt üles, et väljendada solvangut "pista see tagumikku" ehk "mine persse". 
Muud tähendused.
Lääneriikides on pöidla näitamine positiivse tähendusega, heakskiitev. Seda võidakse kasutada ka näiteks hääletamisel.
Pöidla hammustamine.
Elizabethi ajastu Inglismaal tehti seda žesti nii, et pöidla ots asetati esihammaste taha ja viibati siis järsult ettepoole. See on sarnase tähendusega nagu kellelegi keskmise sõrme näitamine või duellile kutsumine. See versioon on mõnes riigis endiselt kasutusel.
William Shakespeare'i näidendis "Romeo ja Julia" alustab Capulet' sulane Sampson kaklust, "hammustades pöialt" Montague'i teenija Abrami vastu.
Okei-žest.
Kuigi okei-žesti laialdane kasutamine on andnud sellele rahvusvahelise nõusoleku tähenduse, kannab see Lähis-Ida ja Vahemere piirkondades ka negatiivseid, vulgaarseid või solvavaid tähendusi. Kui näiteks Jaapanis tähistab see žest münte ja rikkust, siis Prantsusmaal, Belgias ja Tuneesias sümboliseerib see nulli ehk väärtusetust.
Paljudes Vahemere maades, näiteks Türgis, Tuneesias ja Kreekas, aga ka Lähis-Idas, mõnes Saksamaa piirkonnas ja mitmes Lõuna-Ameerika riigis võib žesti tõlgendada vulgaarsena, see meenutab inimese pärakut. Seda kasutatakse kas solvanguna ("sa oled sitapea") või homofoobse viitena homoseksuaalsusele ja sodoomiale. Brasiilias võib see olla sünonüümiks kellelegi keskmise sõrme näitamisele.
Araabia maailmas tähistab see märk kurja silma ja seda kasutatakse needusena, mõnikord koos sõnalise hukkamõistuga.
2020. aastatel omandas see käemärk lääneriikides lisaks rassistliku tähenduse.
Onaneerimise jäljendamine.
Žest, kus sõrmed on torus ja kätt liigutatakse randmest üles-alla, käeselg pigem maapinna suunas, on kasutusel valdavalt Suurbritannias ja tähistab onaneerimist. Solvanguna vastab mõistele "pihkupeksja" (ingl "wanker") või "jobu". Kreekas ja Portugalis tehakse seda liigutust pihuga maapinna suunas, millega väljendatakse mõtet, et solvatu ei rahulda ennast, vaid teisi mehi.
Lõuanips.
Kui sõrmed asetatakse lõua alla (justkui sügaks kaela) ja heidetakse seejärel käsi järsult ette, nii et käeselg jääb püstiselt vestluspartneri poole, väljendatakse sellega Itaalias vastaspoole, tema väite või muu kõnealuse teema suhtes põlgust või hoolimatust – itaalia keeles "non mi interessa" (ee "mind ei huvita"). Põhja-Itaalias, Prantsusmaal, Belgias ja Tuneesias võidakse selle käemärgiga väljendada soovitust varvast visata. Lõuna-Itaalias võib see tähendada lihtsalt keeldumist.
Küünarvarre viibe.
Kui ühe rusikas käega, mis küünarnukist kõverdatud, viibatakse järsult kellegi poole, haarates samal ajal teise käega plaksuga viibatava käe biitsepsist, võidakse sellega Lõuna-Euroopas väljendada sama, mida ingliskeelses kultuuriruumis keskmise sõrmega – "mine persse". Prantsusmaal nimetatakse seda viibet "bras d´honneur" ehk "au käsi". See võib tähendada ka "ma olen sinust parem", "tõmba lesta, luuser" või "istu endale sisse". Brasiilias kutsutakse seda käemärki banaaniks, kuid tähendus jääb samaks. Itaalias on žesti nimi "l’ombrello" ehk vihmavari ning seda kasutatakse näiteks selleks, et kellegi palvest keelduda.
"Luuser".
L-kujuliselt nimetissõrme ja pöidla näitamisega parastatakse luuserit ehk hädavarest, mökut (ingl "loser"). Mõnikord hoitakse kätt niimoodi enda otsaees. Käemärk sai populaarseks 1990. aastatel seoses 1994. aastal linastunud filmiga "Loomadetektiiv Ace Ventura".
Muud tähendused.
Brasiilias on sama käemärki kasutatud muudes kontekstides: Lula da Silva presidendiks valimine, organisatsiooni LOUD mänguritele viitamine; Argentina jalgpallur Germán Cano tähistas sellega väravaid.
Hiinas näidatakse selle käemärgiga aga number kaheksat.
"Jää vait".
Koomik Martin Lawrence kasutas oma 1992. aasta komöödiasarjas "Martin" sarkastilist žesti "räägi mu käega" ("räägi mu käega, sest mu pea/kõrvad sind ei kuula"), mis tähistab sisuliselt soovi vastaspoolt vaigistada: "Jää vait". 1990. aastate jooksul muutus see populaarseks ning levis filmide ja sarjade abil edasi. Käemärki kasutatakse vestlusolukordades, kus üks osapool ei taha teise poole juttu enam kuulata, pöörab pea ära ning tõstab käe tõrjuvalt üles, peopesa vestluspartneri poole.