Abruzzo

Abruzzo on maakond Itaalias. Abruzzo paikneb Kesk-Itaalias ning piirneb põhjas Marche, läänes Lazio ja lõunas Molise maakonnaga; idapiiri määrab Aadria meri.
Kuni 1963. aastani moodustas Abruzzo koos praeguse Molise maakonnaga ühe maakonna Abruzzi e Molise. Abruzzo ja Molise ajalugu ja kultuur on väga tihedalt seotud; kogu piirkond on tuntud lihtsalt Abruzzi (Abruzzo mitmusevorm) nime all.
Loodus.
Maakonna 10 794 km² pindalast on ligikaudu kaks kolmandikku mägine. Läbi Abruzzo jooksevad Apenniinide kolm ahelikku; kõrgemad tipud on Corno Grande (2914 m) ja Monte Amara (2795 m). Ülejäänud maa koosneb küngastikega ääristatud kitsast tasandikust, mis ulatub 129 km piki Aadria mere rannikut.
Suuremad jõed on Aadria merre suubuvad Aterno-Pescara, Sangro, Trigno ja Tronto. Madaljooksul kasutatakse jõgede vett irrigatsiooniks. Jõgede ülemjooksu piirkonna laialdase metsaraie tõttu esineb kevaditi ja sügisvihmade ajal tihti üleujutusi.
Üks kolmandik Abbruzzo territooriumist kuulub regionaal- või rahvusparkide näol looduskaitse alla. Sellise osakaaluga kaitseala pole üheski teises Euroopa piirkonnas.
Maakonna territooriumil on järgmise kaitsealad:
Abruzzos esineb aeg-ajalt maavärinaid.
Haldus.
Haldusjaotus.
Abruzzo maakond jaguneb neljaks provintsiks, mis omakorda jagunevad kokku 305 vallaks.
Kõige suurem provintsidest on L'Aquila, kõige suurema elanikkonnaga on Chieti. Pescara on Abruzzo majanduskeskus.
Rahvastik.
Suuremad linnad.
Abruzzo suurimad linnad on L'Aquila, Atri, Chieti, Pescara, Teramo, Vasto, Avezzano, Giulianova, Sulmona, Lanciano, Montesilvano, Francavilla al Mare, Roseto, Penne ja Castel di Sangro.
Majandus.
Madalamatel, niisutatavatel aladel ja orgudes kasvatatakse nisu, maisi, kaera, viinamarju ja õlipuid. Mägedes peetakse lambaid.
Transport.
Põhja-Abruzzot läbivad A25 ja A25 maanteed; N17 kulgeb läbi sisemaa. Rannikuäärne autostrada A14 suundub läbi Abruzzo ja Molise Apuulia suunas. Rongiühendus toimib suuremate keskuste vahel, kaugematesse paikadesse sõidavad vaid bussid.
Rannikuäärsed sadamad ei ole majanduslikult olulise kaaluga.
Käsitöö.
Turistidele on tuntud Castelli käsitsimaalitud keraamika, mida on viljeldud sadu aastaid. Abruzzole on toonud kuulsust sealne kullassepatöö ("orafa"). Scanno on olnud juveelitöökeskuseks alates 17. sajandist. Au sees on ka pitsikudumine ("tombolo") ja tikkimine ("ricamo").
Ajalugu.
Regiooni nimi, algselt "Aprutiom", arvatakse olevat tulnud ühe sealseid alasid asustanud italite hõimu "Praetutii" nimest.
Alates 3. sajandist eKr on regioon olnud Rooma riigi mõjuvõimu all, täielik kontroll läks Roomale umbes 90. aasta paiku eKr. Pärast Rooma impeeriumi langemist umbes 600 aastat hiljem lagunes piirkond paljudeks omavahel sõjajalal olevateks feodaalriikideks. Ühise võimu alla läksid Abruzzo alad taas 6. sajandil langobardide Spoleto hertsogiriigi koosseisus.
12. sajandil tulid normannid. Võitluses paavstivõimuga oli regioon Hohenstaufenite poolel. Pärast Hohenstaufenite dünastia langust 13. sajandil läks Abruzzo koos Molisega Anjou dünastia valitsuse alla. Hiljem vallutati Abruzzo alad Friedrich II poolt ja liideti Sitsiilia kuningriigiga. Sel ajal jagati sealne territoorium neljaks osaks: Ulteriore I, Abruzzo Ulteriore II, Abruzzo Citra ja Molise. Olukord kestis kuni Itaalia ühendamiseni 1861. aastal.
Kultuur.
Abruzzo on üks väheseid Itaalia piirkondi, mis on säilitanud pea muutumatuna oma tavad ja meelelaadi, seda tänu mägedele (Apenniinid on Abruzzo kohal eriti karmid ja läbimatud), mis on piirkonna hoidunud suhteliselt isoleerituna. Abruzzo on läbi aegade olnud tuntud kui transumanza piirkond, kust lambakarjad viidi külmade talvekuude ajaks naaberregioonidesse Apuuliasse ja Laziosse talvituma.
Köök.
Nagu piirkond isegi, on ka Abruzzo köök rustikaalne ja traditsiooniline. Palju süüakse lambaliha.
Vein.
Abruzzo veinipiirkonnad on Montepulciano d'Abruzzo (DOCG), Trebbiano d'Abruzzo (DOC), Controguerra (DOC).