Kasvu imperatiiv

Kasvu imperatiiv (ingl "Growth imperative") on politoloogia mõiste, mis põhjendab majanduskasvu vajalikkust. Mikroökonoomikas põhjendatakse kasvu vajalikkust mastaabiefektist sündiva kasuga. Makroökonoomika väidab, et majanduskasvu on vaja sotsiaalsest ebavõrdsusest johtuvate ohtude ja ühiskondliku ebastabiilsuse vältimiseks ning elanikkonna heaolu parandamiseks. 
Teoreetilised käsitlused.
Mikroökonoomia.
Karl Marx tõstatas esimesena kasvu ideoloogia teema väitega, et turumajanduslikus konkurentsis on ettevõtetel vaid kaks võimalust: kasvada või surra. Ta leidis, et stabiilne majandustegevus pole võimalik, sest jätkusuutlik tegevus eeldab kapitali akumulatsiooni ja uusi investeeringuid. 
Neoklassikaline majandusteooria väidab, et kasv on kasumi suurenemise eeldus. Selle majanduskasvuarvestus väidab, et vaid tehnoloogilised muutused ja uued tootmissisendite kombinatsioonid kindlustavad ettevõtte tööviljakuse kasvu. Kuid ettevõte võib samaaegselt olla ja mitte olla kasumis. Raamatupidamisarvestuses pärast tootmis- ja tegevuskulude mahaarvamist võib ettevõte olla kasumis, kuid pärast amortisatsiooni, finants- ja maksukulude mahaarvamist võib tulemus olla negatiivne. Samuti võib ettevõte kaotada oma kasvupotentsiaali, kui kogu kasum jagatakse omanikele dividendidena. Sellises olukorras on kasumlik tegevus ja nullkasvu kombinatsiooni tekkimine täiesti võimalik.
Evolutsiooniline majandusteooria juhib tähelepanu asjaolu, et keskkonnatingimuste muutumine mõjutab ettevõtete kasvu ja kasumlikkust. Joseph Schumpeter (1883–1950), austria poliitökonomist, kirjeldas loova hävingu fenomeni, mille korral ettevõtted, kes ei suuda kaasas käia tehnoloogilise arenguga, kaotavad turu ja kaovad turult. Seda kirjeldatakse lausega „joostes üles alla liikuval trepil“. Seda tõlgendatakse vajadusena investeerida uude tehnoloogiasse ja laiendada tootmist, kuid seda millesse on vaja investeerida saab otsustada vaid kasvuteooria kontekstis. 
Endogeenne kasvuteooria uurib inimkapitali rolli (ideed, haridus, organisatsioonilised uuendused) ja rõhutab selle tähtsust ettevõtte kasvamises. 
Ökoloogia- või keskkonnaökonoomika keskendub taas (eriti taastumatu) tooraine kasutuse ja energiakulu rolli ja selle kasvu mõjutamise uurimisele. Kasvuvõimalusi nähakse esmajoones uues tehnoloogias, mis vähendab materjali- ja tööjõukulu ning uute energiaallikate kasutuselevõtus. 
Makroökonoomia.
Sotsioloogia leiab, et inimkonna kasvu olukorras peab ka majandus kasvama, kuna muidu halveneksid inimeste toimetuleku võimalused ja heaolu ning see omakorda suurendaks sotsiaalset ebastabiilsust. 
Majanduskasv on sätestatud eesmärgina Suurbritannia õigusaktides. Majanduskasvu nõue on sätestatud Kanada „Tööhõive ja kasvu seaduses“ ja 1997. aastal sõlmitud Euroopa stabiilsuse ja kasvu paktis.
Poliitiline kasvuideoloogia väidab, et riigi julgeolekut, majanduslikku ja sotsiaalset stabiilsust ning demokraatlikku legitiimsust saab kindlustada vaid majanduskasvu olukorras.
Riigi rahandus ja sotsiaalkindlustussüsteemi (sh pensionite ja töötuskindlustuse väljamaksed) väljamaksed on tagatud vaid majanduskasvu tingimuse täitumisel. 
Eriti kriitiliseks muutub kasvu nõude täitmine totaalse demokraatia ja populistliku poliitika levimisel ning olukorras, kus kiire tehnoloogilise arenguga ei kaasne majanduskasvu, põhjustades tööpuuduse kiiret kasvu (Okuni seadus). Sellist olukorda võib parandada ressursimaksude kehtestamisega (süsiniku-, plastiku- jms maksud, CO2 heitmekogustega kauplemine jms) ja/või tööaja üldise vähendamisega töötuse piiramiseks. 
Rahasüsteem, mis põhineb võlarahal ja intressi nõudel, põhjustab kasvava likviidsuskriisi, mida saab korrigeerida vaid uue võlaraha järjepideva turule pumpamisega. Sellist rahapoliitikat põhjendatakse majanduskasvu kindlustamise vajadusega. Tänu intressimaksetele ja pankrottidele kontsentreerub üha kasvav rahakogus selle emiteerijate valdusse, põhjustades ühiskonna kihistumist ja luues võimaluse kasutada raha võimu kehtestamise instrumendina. Hans Christoph Binswangeri, tema doktorant Guido Beltrani [85] ja poeg Mathias Binswanger on oma teostes analüüsinud ja kirjeldanud protsessi, kuidas pangad eemaldavad raha ringlusest ja mõjutavad sellega majanduskasvu.