tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paul Hagu

Paul Hagu (sündinud 2. oktoobril 1946 Meremäe vallas Võrumaal, setupäraselt ka Hao Paali) on eesti folklorist ja etnoloog.
Elulugu.
Ta on lõpetanud 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia erialal, spetsialiseerudes rahvaluulele. Aastatel 1970–1972 teenis ta sundaega Nõukogude armees. Aastatel 1972–1975 oli ta TRÜ-s statsionaarses aspirantuuris. 1983. aastal kaitses ta N. N. Mikluhho-Maklai nimelises Etnograafiainstituudi Leningradi osakonnas väitekirja "Setude agraarkombestik ja uskumused" (originaal vene keeles "Аграрная обрядность и верования сету") ja sai kandidaadikraadi.
Ta on olnud Tartu Ülikooli õppejõud, kirjanduse ja rahvaluule osakonna emeriitdotsent, Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse juhataja ja Võro Instituudi teadusnõukogu esimees. Hagu on peamiselt uurinud setu rahvaluulet ning kombestikku, aga ka eesti folkloori laiemalt. Seejuures on ta põhjalikumalt käsitlenud setu lauluema Anne Vabarna eepilist loomingut ja tema loodud setu eepost "Peko".
Aastatel 1975–2015 töötas ja pidas loenguid Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule, restruktureerimise järel eesti ja võrdleva rahvaluule osakonnas vanemlaborandi, (vanem)õpetaja, vanemteaduri ja dotsendina ning õpetas seejuures nii üldkursusi (nt "Eesti rahvalaul" ja "Eesti rahvajutt"), laiemat piirkonda käsitlevaid ülevaatekursusi (nt "Läänemeresoome rahvaste folkloor" ja "Skandinaavia folkloor") kui ka kitsamalt lõunaeesti ja seto kultuuri käsitlevaid kursusi (nt "Setu traditsioon" ja "Lõunaeesti folkloor").
Ta on regilaulu laulmise praktilise traditsiooni edendaja ja setu meestelaulu taaselustaja. Ta on regilauluansamblite Hellero ja Liinatśuraq liige, esineb selle eest- või killõlauljana.
Leo Reissar

Leo Reissar (kuni 1937 Reisengof; 19. juuli 1924 Mikitamäe vald, Petserimaa – 10. juuli 2001) oli eesti pedagoog ja koduloolane.
Ta töötas Mikitamäe kooli õppealajuhataja 1949–1952 ja direktorina 1952–1976. 
Looming.
Ta kogus Setumaa ajaloo ja kultuuri kohta materjali, mille tulemusena valmis mahukas käsikirjaline teos "Läbi sajandite". Selle põhjal andis ta 1996. aastal välja teose "Setumaa läbi sajandite: Petserimaa" (ISBN 9985610881), mis on üks silmapaistvamaid trükis ilmunud teoseid Setumaa ajaloost ja kultuurist.
Polevskoi

Polevskoi (vene keeles "Полевской") on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Linn asub 50 km Jekaterinburgist edelas.
Linna läbib Jekaterinburgi-Tšeljabinski raudtee.
Polevskoi asutati 1708. aastal, linnaõigused sai 1942. aastal.
Linnas on arenenud metallurgia- ja keemiatööstus.
Verhnjaja Põšma

Verhnjaja Põšma (vene keeles "Верхняя Пышма") on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Linn asub 15 km kaugusel Jekaterinburgist Põšma jõe suudmes.
Verhnjaja Põšma munitsipaalringkonda kuuluvad ka Isseti, Kedrovoje ja Baltõmi alev ning mitu küla. 
Linnas on arenenud metallurgiatööstus, seal tegutseb Uurali Mäemetallurgia Kompanii.
Linna elukeskkond on tugevalt reostatud.
Raasiku Põhikool

Raasiku Põhikool on üldhariduskool Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku alevikus.
Kool on õpilaste poolest 2. kõige suurim kool Raasiku vallas.
Praegune koolihoone on ehitatud 1962.
Aadress on Meierei tänav 27.
Krüptofüüdid

Krüptofüüdid ehk krüptomonaadid ("Cryptophyta") ehk neelvetikad on väike rühm kloroplastidega viburloomi. Suur hulk krüptofüüte elab magevees, mõned rühmad ka mere- ja riimvees. Krüptofüütide rakk on lamendunud ja suurus jääb vahemikku 10–50 μm. Enamikul krüptofüütidel on kaks erineva pikkusega viburit. Krüptofüüte on teada umbes 200 liiki.
Enamasti käsitletakse krüptofüüte hõimkonnana ("Cryptophyta"), kuhu kuulub üks klass – "Cryptophyceae".
Krüptofüüdid on tekkinud sekundaarse endosümbioosi tagajärjel.
Koldvetikad

Koldvetikad ehk krüsofüüdid ("Chrysophyceae", varem ka hõimkonna tasandil "Chrysophyta") on suur grupp heterokontide hõimkonda kuuluvaid vetikad, keda võib leida peamiselt mageveest. Valdav osa koldvetikaid on ainuraksed, esineb ka koloniaalseid vorme, ja kahe viburiga, millest üks võib olla tugevalt redutseerunud.
Koldvetikaid on teada umbes 200 perekonda 1200 liigiga. Tegelik liikide arv võib olla aga hoopis suurem, ulatudes kuni 2500-ni.
Koldvetikad on tüüpilised miksotroofsed organismid.
Koldvetikatele on iseloomulik moodustada statospoore, mis talitlevad puhketsüstidena. Statospooride moodustamine algab, kui koldvetikate tihedus mingis veehulgas ületab kriitilise piiri. Moodustuvad statospoorid vajuvad põhja ja võivad seal säilida kümneid aastaid; viimaste idanemine on sporaadiline ehk ei sõltu mingitest kindlatest keskkonnateguritest.
Lee Ranaldo

Lee Ranaldo (sündinud 3. veebruaril 1956 Glen Coveis Long Islandil New Yorgi osariigis) on ameerika kitarrist, klahvpillimängija ja lugude autor. Ta mängib rokkansamblis Sonic Youth.
15,65-kroonine münt

Kullast 15,65-kroonise nimiväärtusega meenemünt lasti ametlikult käibele 26. märtsil 1999. 
Selle kollektsionääridele mõeldud mündiga tähistati Eesti Panga asutamise 80. aastapäeva ja euro kasutuselevõttu. Selle maksimumtiraaž oli 5000.
Iga münt on paigutatud karbis asuvasse plastkapslisse ning iga mündiga käib kaasas sertifikaat, millel on mündi number. Ühe mündi hind Eesti Panga muuseumis oli 600 krooni (tiraaž müüdi läbi 2004. aasta keskel).
Mündi on verminud Austria Rahapaja (Münze Österreich) "proof"-kvaliteediga ning see on esimene Eesti Vabariigi münt, mille nimiväärtus ei ole täisarv.
Kujundus.
Mündi on kujundatud kunstnik Tiiu Kirsipuu. 
Münt kaalub 1,73 grammi, selle diameeter on 13,93 millimeetrit ja serv on sile.
Avers.
Mündi esiküljel on Eesti Vabariigi suur riigivapp, mille kohal on sõnad "EESTI VABARIIK" ning all vermimise aasta "1999".
Revers.
Mündi tagaküljel on muhu mänd, mille ümber on spiraal ja poolringis 11 tähte koos nimiväärtusega "15,65 KROONI".
Sertifikaat.
Iga mündiga käib kaasas sertifikaat, millel on mündi number ning Eesti Panga presidendi Vahur Krafti pühendus eesti ja inglise keeles. Pühenduse eestikeelne tekst on järgmine:
1999. aastal täitub 80 aastat Eesti Panga asutamisest.&lt;br&gt;
24. veebruaril 1919 kinnitati Eesti Panga põhikiri ja sama aasta 3. mail tehti esimene kanne Eesti Panga pearaamatusse.&lt;br&gt;
1. jaanuaril 1999 võeti üheteistkümnes Euroopa riigis kasutusele ühisraha euro.&lt;br&gt;
Tähistamaks neid kahte sündmust, on vermitud meenemünt nimiväärtusega 15,65 krooni.&lt;br&gt;
Mündi tavatu nimiväärtus kajastab euro kurssi Eesti kroonides seisuga 1. jaanuaril 1999 (1 EUR = 15,65 EEK).&lt;br&gt;
Mündi aversil on Eesti Vabariigi riigivapp.&lt;br&gt;
Mündi reversil on Eestis väga vana ja levinud sümbol – muhu mänd, mille ümber keerdub arengut ja liikumist kujutav spraal. See saab alguse üheteistkümnest tähest, mis sümboliseerivad Euroopa Rahaliidu kolmanda etapiga liitunud riike.&lt;br&gt;
Mündi on kujundanud eesti kunstnik Tiiu Kirsipuu.&lt;br&gt;
Mündi sulami kullasisaldus on 900‰. Mündi töötluse kvaliteet on "PROOF", diameeter 13,92 mm ja mass 1,73 g.&lt;br&gt;
Münte on vermitud 5000 ja vermijaks on Münze Österreich (Austria Rahapaja).
Großbotheni vald

Großbothen oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi. 2011 liideti Grimma linnaga.
Hohburgi vald

Hohburg on endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi. 2012. aastal läks vald uue Lossatali valla koosseisu.
Macherni vald

Machern on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Long Island

Long Island on Põhja-Ameerika idaranniku maismaaga kõrvuti asetsev ja võrdlemisi piklik suursaar, mis täies ulatuses kuulub New Yorgi osariigile Ameerika Ühendriikides.
Geograafia.
Long Island on 190 km pikk ja 20–32 km lai, selle pindala on 3566 km². Saar on moodustunud liustikumoreenist ja selle idapoolseim punkt on Montauk.
Saart eraldab New Yorgi osariigi ja Connecticuti osariigi maismaast Long Islandi väin.
Asustus.
Saare lääneosa hõlmavad New Yorgi linnaosad: Brooklyn ja Queens. Long Island on Manhattanist ja Bronxist eraldatud East Riveri suudmelahega ja Staten Islandist suudmeväinaga The Narrows. Piklikul suursaarel, mis New Yorgi suurlinnapiirkonda kuulub nelja maakonnana: Brooklyn, Queens, Nassau ja Suffolk, elas 2020. aasta rahvaloenduse andmetel 8 063 232 inimest. Seda on umbes 40% terve osariigi rahvastikust, sealhulgas elab kohalikus kahes linnaosas 58,4% suurlinna rahvastikust ehk 5 141 538 inimest.
Kultuuriliselt ja etniliselt mitmekesisteks lõimunud kohalike kogukondade inglispärases kõnekeeles kutsutakse Manhattanit hüüdnimega “the City” ja Long Islandit lihtsalt “the Island”.
Transport.
Lennujaamad.
Saarel asub John F. Kennedy rahvusvaheline lennujaam, LaGuardia lennujaam ja Long Islandi MacArthuri lennujaam.
Raudteed.
Saart teenindab Ameerika Ühendriikide hõivatuim pendelrongisüsteem LIRR, mis töötab ööpäev läbi.
Maailma karikasari murdmaasuusatamises

Maailma karikasari murdmaasuusatamises on Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni FIS korraldatav iga-aastane võistlussari murdmaasuusatamises. Meeste maailma karikasarja korraldati esimest korda hooajal 1973/74, naiste võistlused hooajal 1981/82. Maailma sprindikarikale võisteldakse alates hooajast 1996/97.
Maailma karika võitjad.
Mehed.
Tavadistantside karikas.
 
&lt;br&gt;1999/2000 hooajal anti tavadistansidel eraldi välja kaks karikat, nii lühemate kui pikemate distantside arvestuses. Järgmised kolm aastat ei antud tavadistantsidel eraldi karikat välja.
Pikkade distantside karikas.
Pikkade distantside karikale võisteldi ainult korra 1999/2000 hooajal. Meeste pikkade distantside karikale võisteldi alates 30 km.
Lühikeste distantside karikas.
Lühikeste distantside karikale võisteldi ainult korra 1999/2000 hooajal. Meeste lühikeste distantside karikale võisteldi 10 ja 15 km.
Naised.
Tavadistantside karikas.
 
&lt;br&gt;1999/2000 hooajal anti tavadistansidel eraldi välja kaks karikat, nii lühemate kui pikemate distantside arvestuses. Järgmised kolm aastat ei antud tavadistantsidel eraldi karikat välja.
Pikkade distantside karikas.
Pikkade distantside karikale võisteldi ainult ühel korral, 1999/2000 hooajal. Naiste pikkade distantside karikale võisteldi alates 15 km.
Lühikeste distantside karikas.
Lühikeste distantside karikale võisteldi ainult ühel korral, 1999/2000 hooajal. Naiste lühikeste distantside karikale võisteldi 5 ja 10 km.
MK-sarja üldkarika võitnud sportlased.
Naised.
1 Kuni 2000. aastani kandis nime Bente Martinsen.
Enim maailma karikasarja etappe võitnud sportlased.
Mehed.
1 Esimesed 7 võitu sai Smirnov endise NSV Liidu ajal ja ülejäänud 23 võitu Kasahstani koondises võisteldes (alates 1993).
Naised.
1 Kuni 2000. aastani kandis nime Bente Martinsen.
Dedovitši

Dedovitši on alev Venemaa Pihkva oblastis, Dedovitši rajooni keskus. Asub Šeloni jõe ääres.
Asula tekkis 1901. aastal raudtee ehitusega seoses. Dedovitšit läbib raudtee Dno-Novosokolniki.
Alevis asub Pihkva elektrijaam.
Mediaan

Mediaan on variatsioonirea keskmise liikme väärtus. Näiteks variatsioonirea {3, 3, 5, 9, 11} mediaan on 5. Kui reas on paarisarv liikmeid, loetakse mediaaniks tavaliselt kahe keskmise liikme aritmeetiline keskmine, näiteks {3, 5, 7, 9} mediaan on (5 + 7) / 2 = 6. Kui rea keskel on mitu sama väärtusega liiget, ei identifitseeri mediaan neist ühte liiget, vaid peegeldab nende igaühe väärtust.
Mediaan on 2. kvartiil ehk keskmine kvartiil.
Grevenbroich

Grevenbroich on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Asub Erfti jõe ääres, 15 km kaugusel Neussist ja Mönchengladbachist.
Ajalugu.
Grevenbroichi on mainitud linnana 1311. aastal. 19. sajandil kujunes linnast raudteede sõlmpunkt.
Grevenbroich on tuntud energeetikatööstuse keskusena. Seal asub suur pruunsöe maardla. Pruunsöega köetakse soojuselektrijaama. Linnas toodetakse ka tuule- ja päikeseenergiat.
Haavlid

Haavlid on väikese läbimõõduga ümmargused metallist lendkehad, mida kasutatakse haavlipüsside laengutes.
Tavaliselt on haavlid valmistatud antimonilisandiga pliist, vanasti kasutati haavlites lisandina ka arseeni. Antimon ja arseen on lisatud pliile haavli tugevuse suurendamiseks. Kvaliteethaavlid nikeldatakse pealispinna tugevdamiseks. Tänapäeval kasutatakse haavlite valmistamiseks järjest enam ka terast, vismutit või volframit.
Haavleid tugevdatakse selleks, et need lasu hetkel rauaõõnest väljudes vähem deformeeruks. Ümar haavel lendab paremini ja tagab ühtlasema haavlite külvi märgil. Samuti määrib tugevam haavel vähem püssi. 
Kuna plii on mürgine, siis nõuavad keskkonnakaitsjad pliihaavlite keelustamist ja üleminekut terashaavlitele, sest linnud võivad neelata keskkonda sattunud pliihaavleid kivikeste pähe ja seetõttu mürgistusse surra.
Haavlitega laskmine.
Jahil lastakse haavlitega väikeulukeid ja jahilinde. Haavli läbimõõt valitakse vastavalt sihtmärgiks valitud looma või linnu suurusele. 
Sportlikus jahilaskmises kasutatakse haavleid lendavate märkide (taldrikute) laskmiseks: haavleid nr 9 kasutatakse kaarrajal laengukaaluga 24 g. Haavleid nr 7 kasutatakse laskmiseks kaevikrajal ja sportingus laengukaaluga 28 g.
Haavli maksimaalne lennu kaugus.
Normaalse, relvale ette nähtud püssirohulaengu ning lasu 20–30-kraadise tõusunurga korral on haavlitera lennukaugus üldjuhul võrdne haavlitera 100-kordse läbimõõduga meetrites. 
Kartetšide andmed.
Üle 5,50 mm läbimõõduga haavleid nimetatakse kartetšiks ning tähistatakse Rooma numbritega, liikudes suuremalt väiksemale. Kõige suurem käsirelvadest tulistatav kartetš on I – 8,20 mm.
Guernsey saar

Guernsey saar on saar La Manche'i väinas Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel, Inglise kroonile kuuluva samanimelise krooni sõltkonna peasaar.
Saare pindala on 63 ruutkilomeetrit. Guernsey on künklik, kõrgus merepinnast kuni 110 meetrit.
Saar jaguneb kümneks vallaks.
Põhiosa Guernsey elanikkonnast on tänapäeval ingliskeelne. Romaani keelte hulka kuuluvat Guernsey murret, Guernsey saare varasemat kohalikku keelt, valdas 2001. aasta rahvaloenduse andmetel üksnes 2% rahvastikust. Siiski teatas rahvaloendusel 14% elanikkonnast, et nad saavad Guernsey murdest mingil määral aru. Keelepärand elab edasi saare perekonna- ja kohanimedes. Guernsey murdes kirjutas Georges Métivier (1790–1881), keda peetakse saare rahvusluuletajaks.
Keele kadumine ja inglise keelele üleminek sai alguse 19. sajandil ning hoogustus Teise maailmasõja aastatel, kui enamik koolilapsi oli Saksa okupatsiooni ajaks (1940–1945) Ühendkuningriiki evakueeritud.
Victor Hugo kirjutas mitmed oma tuntumad teosed, nende seas romaani "Hüljatud" ("Les Misérables", 1862), Guernsey saarel eksiilis viibides. Ta pühendas saarele oma 1866. aastal avaldatud romaani "Meretöölised" ("Travailleurs de la Mer", 1866). Selle romaani tegevus toimub just Guernsey saarel. Victor Hugo elukoht Hauteville House Saint Peter Portis on tänapäeval muuseum, mida haldab Pariisi linn. 
Saarele on kirjanduslikku kuulsust lisanud ka Mary Ann Shafferi ja Annie Barrowsi kiriromaan "Guernsey kirjandus- ja kartulikoorepiruka selts" (2008, eesti keeles Evelin Banhardi tõlkes 2018).
Saarel on sündinud ja kasvanud lastekirjanik ja illustraator Shirley Barber.
Vootele Vaska

Vootele Vaska (21. märts 1930 Tallinn – 8. oktoober 2021) oli eesti filosoof.
Ta õppis Tallinnas Riiklikus Inglise Kolledžis, pärast 1940. aastat Narva maanteel asunud Tallinna Õpetajate Seminari algkoolis. 
Vaska siirdus pagulusse 1944. aasta septembris 14-aastaselt koos ema, isa, venna Lauri ja õe Jutaga. Pärast Eestist lahkumist õppis Saksamaal Göttingenis eesti gümnaasiumis ja astus seejärel Bonni ülikooli. 
1951. aastal siirdus Vaska New Yorgi Columbia ülikooli filosoofiat õppima, seejärel sai ta stipendiumi Baldwin-Wallace'i kolledžisse Ameerika Ühendriikides Ohio osariigis, mille lõpetas filosoofia erialal. Magistritöö "Nihilismi mõiste Nietzschel" kaitses ta juba Columbia Ülikooli juures. 
1954. aastal teenis sõjaväes ja oli aasta aega Koreas. Tänu sõjaväeteenistuses olemisele sai stipendiumi, täiendas end magistritöö kirjutamise järel Saksamaal Münchenis, Freiburgis, Baselis. 
1964. aastal omandas doktorikraadi Columbia Ülikoolis, kaitstes väitekirja teemal "Olemise mõiste Teichmülleri filosoofias". (Gustav Teichmüller oli 19. sajandil Tartu ülikoolis õpetanud filosoofiaprofessor).
V. Vaska töötas 31 aastat Pennsylvania osariigi Waynesburgi ülikoolis filosoofia õppejõuna.
Ta oli mõjutatud Heideggeri, Jaspersi jpt filosoofiast.
V. Vaska naasis Eestisse pärast 1995. aastat. 
Ühiskondlik tegevus.
Akadeemiliselt kuulus V. Vaska EYS Veljestosse.
Vootele Vaska on asutanud Tartu Ülikooli Sihtasutuse juures Eesti ainsa vaid filosoofiaüliõpilastele mõeldud Gustav Teichmülleri stipendiumi.
Isiklikku.
Vootele Vaska isa Jakob Vaska oli Vabadusristi kavaler ja Omakaitse ülem Virumaal Teise maailmasõja ajal; keemik Lauri Vaska oli Vootele Vaska vanem vend.
Liin

Liin (tuleneb ladinakeelsest sõnast "linea" 'nöör' või 'joon') on mitmetähenduslik sõna:
Liin (pikkusühik)

Liin oli pikkusühik Inglise Prantsuse ja Vene mõõtühikute süsteemis.
1 liin = 1/12 tolli = 2,1167 mm
Prantsusmaa.
Prantsuse keeles "ligne", kasutatakse tänapäeval ka kellatööstuses
1 pariisi liin = 1/12 prantsuse tolli = 2,256 mm
1 liin = 1/10 tolli = 2,54 mm 
Venemaal.
Venemaal oli liin relvade kaliibri määramise mõõtühikuks.
Põhja-Aasovimaa

Põhja-Aasovimaa (vene "Северное Приазовье", ukraina "Північне Приазов'я") on Aasovi mere äärne ala Ukrainas ja Venemaal. 
Aasovimaal elavad muu hulgas Aasovimaa kreeklased.
Aasovimaa hõlmab 8 rajooni Ukraina Donetski, Zaporižžja ja Hersoni oblastis.
Suurim linn on Mariupol.
Piirkonnas on arenenud põllumajandus, toiduainetetööstus ja kalapüük.
Abşeroni poolsaar

Abşeroni poolsaar (aseri "Abşeron yarımadası") on poolsaar Kaspia mere ääres. Kuulub Aserbaidžaanile. Poolsaarel asub Bakuu linn.
Abşeroni poolsaar ulatub 60 km pikkuselt Kaspia merre, selle suurim laius on 30 km. Poolsaare tipus asub Abşeroni rahvuspark.
Abşeroni poolsaarel on rikkalikud nafta- ja maagaasimaardlad.
Otterwischi vald

Otterwisch on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Vallaosad.
Otterwisch ja Großbuch.
Parthensteini vald

Parthenstein on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Vallaosad.
Grethen, Großsteinberg, Klinga ja Pomßen.
Aceh

Aceh ['atšeh] on autonoomne provints (1. järgu haldusüksus) Indoneesias. Hõlmab Sumatra saare põhjapoolse otsa. Piirneb idas Põhja-Sumatra provintsiga.
Ajalugu.
Esimene sultanaat, Perlak, asutati Acehil 804. aastal. 1205. aastal asutati Acehi sultanaat. Esimese eurooplasena külastas Acehi alasid Marco Polo 1292. aastal. 18. sajandil sattus Aceh Hollandi mõjusfääri. 1873–1903 toimus Acehi sõda Hollandi Ida-India kompanii ja Acehi sultanaadi vahel. Kuigi Holland võitis sõja jätkus sisside relvastatud vastupanu 1942. aasta Jaapani okupatsioonini. 1945–1949 toimunud Indoneesia iseseisvussõjas toetasid Acehi elanikud Indoneesia valitsust. 1953. aastal puhkes Acehil mäss, mille mahasurumiseks kulus keskvalitsusel mitu aastat. 1959. aastal anti provintsile eristaatus.
1976. aastal asutatud Acehi iseseisvusliikumine avaldas keskvalitsusele relvastatud vastupanu 2005. aastani. 15. augustil 2005 sõlmiti Soomes Vantaas rahulepe Acehi Vabastusliikumise ja Indoneesia valitsuse vahel. Lepingu kohaselt pani vabastusliikumine relvad maha ning Indoneesia viis provintsist välja sõjaväe ja politsei. Leppe täitmist valvavad ASEANi ja Euroopa Liidu vaatlejad.
Acehi rannikualad said tugevasti kannatada 2004. aasta India ookeani maavärinas ja sellele järgnenud tsunami tõttu.
Acehil on Indoneesia suurimad nafta- ja maagaasivarud.
Haldusjaotus.
Aceh jaguneb 18 maakonnaks (kabupaten) ja 5 linnaks (kota).
Radio Bam

"Radio Bam" oli Bam Margera raadiosaade satelliitraadios Sirius kanalil 28 Faction.
Saade oli eetris esmaspäevaõhtuti ja kestis 60 minutit. Esimene saade läks eetrisse 15. novembril 2004 ja viimane 18. veebruaril 2013, kokku tehti 302 saadet.
Pão de Açúcar

Pão de Açúcar [paun de ass'ukar] (eesti keeles mööndav "Suhkrupeamägi") on kaljumägi (monoliit) Brasiilias Rio de Janeiros. See on üks Rio de Janeiro tuntumaid vaatamisväärsusi. Mägi tõuseb merepinnast 396 m kõrgusele. Tippu viib 1400 m pikkune köisraudtee.
Piret Raud

Piret Raud (sündinud 15. juulil 1971 Tallinnas) on eesti kunstnik ja kirjanik.
Elukäik.
Lõpetanud Tallinna 7. Keskkooli 1989. ja Eesti Kunstiakadeemia 1995. aastal. Sai 1998. aastal magistrikraadi graafika erialal. 
Ta on olnud peamiselt vabakutseline kunstnik ja kirjanik, mõnda aega töötanud ka lasteajakirja Täheke peatoimetajana. 
Eesti Kunstnike Liidu liige 1998. aastast, Eesti Kirjanike Liidu liige 2006. aastast.
Looming.
Alates 1992. aastast osalenud näitustel Eestis, Lätis, Leedus, Soomes, Rootsis, Taanis, Saksamaal, Inglismaal, Itaalias, Hispaanias, Slovakkias, Venemaal, Iraanis, Jaapanis, Argentinas ja Ameerika Ühendriikides. Piret Raua tööd on esindatud Eesti Kunstimuuseumi ja Eesti Rahvusraamatukogu kogudes. Lisaks raamatuillustratsioonile on viljelenud ka vabagraafikat.
Piret Raud on üks tänapäeva Eesti edukamaid lasteraamatuautoreid ja -kunstnikke. Ta on illustreerinud üle neljakümne raamatu ning avaldanud üheksateist lasteraamatut. Tema lasteluuletusi ja lühijutte on ilmunud kogumikes ja ajakirjas Täheke. 
Piret Raua illustreeritud raamatud on võitnud konkursiauhindu nii kodu- kui ka välismaal. Lastekirjanikuna on ta saanud Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia kolmel korral (2005, 2008 ja 2015). 2022. aastal sai ta kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ilukirjandusliku proosa kategoorias. 2012. aastal kanti Piret Raua nimi IBBY (Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu) aunimekirja. Tema kirjutatud ja illustreeritud raamatuid on korduvalt avaldatud ka väljaspool Eestit (Prantsusmaal, Jaapanis, Itaalias, Lätis, Saksamaal jm).
Alates 2018. aastast on Raud kirjutanud rohkem täiskasvanud lugejale. Seni on tema sulest ilmunud neli romaani ja kaks lühiproosakogu.
Tema lühiproosat on ilmunud 2023. aasta kogumikus "Eesti novell".
Isiklikku.
Ta on lastekirjanike Eno Raua ja Aino Perviku tütar, tal on vennad Rein Raud ja Mihkel Raud.
Tema poeg on Paul Johannes Raud.
Adamstown

Adamstown on asula Pitcairni saarel, Pitcairni halduskeskus. Seda peetakse maailma väikseimaks pealinnaks.
Asulas elab umbes 45 inimest (u 90% Pitcairni elanikest, teistel andmetel kõik saareelanikud). 
Adamstownis on kool, kirik, muuseum ja postkontor.
Ādaži

Ādaži on linn Lätis, Ādaži piirkonna ja Ādaži valla halduskeskus. Asub Riiast 25 km kirdes Koiva jõe ääres.
Linnas eristatakse järgmisi linnaosasid: Dailas, Gaujmalas, Muiža, Podnieki, Smilgas ja Vējupe.
Kuni 2009. aasta haldusreformini kuulus Ādaži Riia rajooni. Linnaõigused sai 1. juulil 2022.
Linnast läheb läbi maantee A1. Seal asuvad Strēlnieki ja Pagriezens uz Carnikavu bussipeatus (Tallinna suunal) ning Ādažu muiža, DUS Viada, Ādaži, Draudzības iela, Podnieki, Krastupes iela, Siltumnīca, Ādažu skola ja Ādažu centrsi bussipeatus.
Ādažis asub mälestusmärk Nõukogude sõduritele. Linnas on raamatukogu.
Looduskaitsealustest puudest kasvavad linnas Smilgase tamm, üks hall nulg, punane tamm, läänepärn (ümbermõõt 4,03 m) ja veel seitse nimetut kaitsealust tamme.
Dinoflagellaadid

Dinoflagellaadid ("Dinoflagellata") ehk vaguviburvetikad on alveolaatide superhõimkonda kuuluv suur rühm protiste. Dinoflagellaate on teada umbes 4000 liiki.
Enamik dinoflagellaate kuulub mereplanktonisse, vähem leidub magevees elavad vorme. Dinoflagellaatide populatsioon ja levik sõltub suuresti temperatuurist ja soolsusest. Nendest umbes pooled on autotroofsed ning ränivetikate järel on nad arvukuselt eukarüootsete vetikate seas teised. Primaarprodutsentidena on nad tähtsal kohal vee toiduahelates. Mõned liigid, näiteks "zooxanthella", elavad endosümbiontidena mereloomades ja teistes protistides, samuti mängivad nad olulist rolli korallriffide ökosüsteemis. Mõned dinoflagellaadid on ka röövloomad, üksikud vormid parasiitsed.
Mõnedel liikidel esineb bioluminestsentsi. Ka Eestis võib hilissuveõhtuti Läänemeres kohata veele eresinise kuma andvaid dinoflagellaate "(Alexandrium ostenfeldii").
Aden

Aden ('paradiis') on linn Jeemenis, Jeemeni peamine majandus- ja kaubanduskeskus. Asub Adeni lahe kaldal, Bab el Mandebist 170 km ida pool.
Adeni vanalinn koos endise sadamaga asub kustunud vulkaani kraatris. 
Adenis on naftatöötlemistehas ning konteinersadam, mille juures on vabakaubandustsoon. 
Aastal 1975 asutati Adeni ülikool. 
Ajalugu.
Vana- ja keskajal oli Aden tähtis sadamalinn, mille kaudu käis Euroopa ja Aasia vaheline kaubandus.
1838. aastal loovutati Aden Suurbritanniale. 1. aprillil 1937 loodi Adeni ja selle ümbruse territooriumil eraldi Adeni Koloonia. 18. jaanuaril 1963 läks see territoorium Adeni Riigi nime all Lõuna-Araabia Föderatsiooni koosseisu. 
1967–1990 oli Aden Lõuna-Jeemeni pealinn.
Vaatamisväärsused.
Adenis on 11. sajandist pärinev linnamüür kuue 13. sajandist pärineva torniga.
Travendali rahu

Travendali rahu oli rahuleping, mis sõlmiti 18. augustil 1700 Rootsi kuninga Karl XII ja Taani kuninga Frederik IV vahel.
Rahuleppe kohaselt tagastas Taani Schleswigi maakonna Holstein-Gottorpi hertsogile, kes oli Rootsi liitlane. Samuti lubas Taani mitte sõdida Rootsi vastu.
Sergei Kovaljov

Sergei Kovaljov ("Сергей Адамович Ковалев"; 2. märts 1930 Seredõna-Buda – 9. august 2021 Moskva) oli Venemaa poliitik, inimõigusaktivist, endine dissident ja poliitvang. 
Hariduselt bioloog, lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli 1954. aastal.
Kovaljov mõisteti 1974. aastal 7 aastaks sunnitööle "nõukogudevastase agitatsiooni ja propaganda" eest. Pärast sunnitöölt vabanemist viibis ta 3 aastat asumisel Kolõmas. 
Ta oli üks inimõigusorganisatsiooni Memorial asutajaid ja selle kaasesimees.
Ta on olnud Riigiduuma liige (Venemaa Demokraatlik Valik) ja Venemaa inimõiguste volinik.
Kovaljov kritiseeris teravalt autoritaarseid tendentse Venemaal ja sõda Tšetšeenias.
Det Radikale Venstre

Det Radikale Venstre on Taani sotsiaalliberaalne partei. Partei asutati Venstre partei vasakpoolse tiiva eraldumisega 21. mail 1905. Partei on läbi aja teinud koostööd nii parempoolsete kui ka vasakpoolsete erakondadega. Viimaste valimiste ajal toetasid sotsiaalliberaalid sotsiaaldemokraatide peaministrikandidaadi Helle Thorning-Schmidti kandidatuuri.
Valimised.
2007. aasta Taani parlamendivalimistel sai partei 5,1% häältest ja 9 mandaati 179-st. Pärast valimisi jäid nad endiselt opositsiooni.
Rahvusvahelistesse organisatsioonidesse kuulumine.
Partei kuulub nii liberaalsetesse kui ka tsentristlikesse organisatsioonidesse. Rahvusvahelisel tasandil kuulutakse nii Liberaalsesse Internatsionaali kui ka omatakse vaatlejastaatust Euroopa Keskparteide Võrgustikus. Euroopas kuulutakse Euroopa liberaalsete ja reformiparteide ühendusse. Põhjamaade nõukogus kuulutakse Keskparteide gruppi. Euroopa Parlamendis erakonnal kohti pärast erakonna lõhenemist 2007. aastal enam ei ole.
Ajalugu.
Partei esimene programm oli Odense programm. Nimi "Det Radikale Venstre" tähendab taani keelest otsetõlkes "radikaalne vasak". Seda tõlget tuleb vaadata 19. sajandi kontekstis, kus vasakpoolseks peeti liberaale. Kuna nad olid lahkulöönud Venstrest vasakpoolsem/radikaalsem, siis võtsid nad enda eristamiseks kasutusele täiendi "Radikal". Enne 1940. aastat pidas partei end sotsiaalradikaalseks erakonnaks, 1949. aastast peab erakond end sotsiaalliberalismi esindajaks. 
7. mail 2007 lahkus erakonnast parem tiib, mis asutas paremtsentristliku Uue Alliansi.
Playboy Eesti väljaanne

Playboy Eesti väljaanne ilmus oktoobrist 2007 detsembrini 2011.
Adam Friedrich von Stackelberg

Adam Friedrich von Stackelberg (30. aprill (vkj 19. aprill) 1703 Pidula mõis – 3. mai (vkj 22. aprill) 1768 Mäo mõis) oli Eestimaa mõisnik ja rüütelkonnategelane, vabahärra.
Adam Friedrich von Stackelberg sündis Saaremaa kuberneri vabahärra Karl Adam von Stackelbergi ja Hedvig Ingeborg Clodt von Jürgensburgi pojana.
Aastail 1725–1729 oli ta Eestimaa rüütelkonna sekretär, 1740–1741 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik 1741–1751.
Talle kuulusid Mäo, Koigi, Triigi, Mündi, Piiumetsa Alavere, Voka mõis ja Raasiku mõis.
Perekond.
Adam Friedrich von Stackelberg abiellus 1727. aastal rüütelkonna peamehe Bengt Gustav von Roseni tütre Katharina Elisabeth von Roseniga (1707–1775). Abielust sündisid:
Kuulojuhe

Kuulojuhe on mitmesooneline elektrijuhe, mida varasematel aegadel kasutati laialdaselt ruumide siseinstallatsiooniks. 
Kuulojuhe koosneb kahest või rohkemast isoleeritud juhtmest, mille peale on keritud paberist kaitsekiht ning selle peale on tihedalt pikivaltsiga valtsitud õhuke metallkest. 
Kuulojuhtme leiutas ja patenteeris 1905. aastal saksa elektriinsener Ernst Kuhlo.
Kuivelement

Kuivelement on Leclanché element, mille vedel elektrolüüdilahus on muudetud voolamise vältimiseks pastaks või on sellega immutatud elemendi elektroode eraldav, separaatorina toimiv materjal. Georges Leclanché valmistas niisuguse kuivelemendi juba 1876. aastal, kasutades separaatorina elektrolüüdiga immutatud vatti. Seejärel on kuivelementidena toodetud kõik Leclanché elemendi edasiarendused (tsinksüsielemendid) ja samuti leeliselemendid.
Ripsloomad

Ripsloomad ehk tsiliaadid ("Ciliophora" ehk "Ciliata") on üks tähtsamaid protistide rühmi, mis kuulub alveolaatide superhõimkonda. Tsiliaate võib leida enamikust veekogudest ja mullast. Tsiliaatide seas on nii endo- kui ektosümbionte, samuti parasiitse eluviisiga vorme. Ripsloomi on teada umbes 12 000 liiki.
Tsiliaatide suurus on enamasti väiksem kui 2 mm. Hõimkonna nimetus tuleneb sellest, et nende kehal esineb ripsmeid, mille struktuur sarnaneb viburi omaga. Ripsmeid kasutavad nad nii ujumiseks, ronimiseks, kinnitumiseks, toitumiseks kui ka ärrituste vastuvõtmiseks.
Leclanché element

Leclanché element on prantsuse keemiku Georges Leclanché valmistatud galvaanielement (primaarelement), mille ta patenteeris 1866. aastal. Esialgu oli see vedela elektrolüüdiga, kuid juba 1876. aastal valmistas ta ka nn kuivelemendi. 
Leclanché elemendi edasiarendustena valmistatud tsinksüsielemendid ja neist koostatud patareid (nt kolmest elemendist koosnev taskulambipatarei) olid eelmisel sajandil akude kõrval peamised autonoomse (võrguvaba) toite allikad.
Elemendi positiivne elektrood on mangaan(IV)oksiidist, millele on lisatud grafiiti ja tahma, voolujuhiks on grafiitpulk. Negatiivne elektrood on valmistatud tsingist. Elektrolüüdiks on ammooniumkloriidi või mõne muu kloriidi vesilahus, mis on kuivelementides paksendatud nt tärklisega.
Leclanché elementide algpinge on 1,5–1,6 V ja lõpp-pinge, millel säilib töövõime, on 0,7–0,9 V.
Kaelusviburlased

Kaelusviburlased ehk kaelusflagellaadid ("Choanoflagellatea", "Choanoflagellata", "Choanomonada", varasema nimega "Craspedophyceae") on väike rühm viburiga protiste. 
Neid peetakse loomade fülogeneetiliselt lähimateks sugulastek. 
Kaelusviburlased elavad nii mere- kui ka magevees.
Kaelusviburlasi on teada umbes 150 liiki.
Kõikidel kaelusviburlastel on üks vibur. Viburiga tekitavad nad vees rakupoolse keerise, mis tagab toiduosakeste jõudmise rakupinnale (kaelustele). Toit neelatakse alla kulenditedega.
Klassifikatsioon.
Kaelusviburlasi on kolm sugukonda:
Galettpatarei

Gallettpatarei on lapikutest primaarelementidest koostatud keemiline vooluallikas. 
Lapikelemendid võimaldavad kõige otstarbekamalt kasutada patarei mahtu. Niisugustest patareidest on kõige laiemalt kasutusel tsinksüsielementidest või leeliselementidest patareid 9-Volt-Block (endisaegse nimega „Krona“). Peale risttahukakujuliste on ka silindrilisi primaarpatareisid (vt tabel artiklis "Primaarelement").
Gallettpatareisid kasutatakse elektritoiteallikana peamiselt autonoomset (võrguvaba) toidet vajavates kompaktsetes seadmetes, näiteks suitsuanduris, testris, juhtimispuldis jm.
Thallwitzi vald

Thallwitz on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis, Leipzigist pisut idas.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Vallast voolab läbi Mulde jõgi, mis suubub Elbesse.
Valla pindala on 53,00 km². Vallas elas 1. jaanuari 2007 seisuga 3838 ja 31. detsembri 2009 seisuga 3793 inimest.
Vallaosad on Böhlitz, Canitz, Kollau, Lossa, Nischwitz, Röcknitz mit Treben und Zwochau, Zwochau, Thallwitz ja Wasewitz.
Valla keskus asub 110 m kõrgusel merepinnast.
Esimest korda mainiti Thallwitzi 31. juulil 1253 Meißeni markkrahvi Heinrichi dokumendis Talvitzi nime all. On oletatud, et Thallwitz on mäksa vanem, võib-olla isegi slaavlaste asutatud, kes sealkandis enne germaanlasi elasid.
16. sajandil ehitasid kohalikud elanikud Thallwitzi lossi, mis koos pargiga on tänapäevani valla üks peamisi vaatamisväärsusi. Aastal 1575 on mainitud Canitzi ja Dallwitzi asulat. Tänapäevast nimekuju on esimest korda kasutatud alles 1791. Teine loss ja park asub Nischwitzis ja ka Röcknitzis on härrastemaja. Lisaks on vallas säilinud viis kirikut: Böhlitzis, Nischwitzis, Röcknitzis, Thallwitzis ja Wasewitzis.
Pärast Saksa DV 1952. aasta haldusreformi oli Thallwitzi vald tänapäevasest palju väiksem, seal elas tuhatkond inimest. 1957 liideti vallaga Kollau, 1973 Canitz ja Lossa ning 1993 Nischwitz. 1. aprillil 1996 liideti vallaga Röcknitz ja Böhlitz.
Vallast läheb läbi raudtee, aga reisirongiliiklus lõpetati sellel 1978. Nüüd asub lähim raudteejaam Ellenburgis, mis asub samuti Mulde jõe ääres umbes 5-6 km põhja pool. Ellenburg asub Halle–Cottbusi raudteeliinil. Tänapäeval läbib igal tööpäeval valda mitu bussiliini.
Toiteallikas

Toiteallikas on mitmetähenduslik sõna. Selle all võidakse mõelda
Thümmlitzwalde vald

Thümmlitzwalde oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi. 2011 liideti Grimma linnaga.
Zschadraßi vald

Zschadraß oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi. 2011 liideti Colditzi linnaga.
Vallaosad.
Zschadraß, Zollwitz, Terpitzsch, Hausdorf, Erlbach, Bockwitz, Meuselwitz, Commichau, Zschirla, Kaltenborn, Skoplau, Collmen, Erlln, Koltzschen, Maaschwitz, Podelwitz, Raschütz, Tanndorf.
Alam-Sileesia Oberlausitzi kreis

Alam-Sileesia Oberlausitzi kreis oli 1994–2008 kreis Saksimaa idaosas, otse Poola piiri ääres. Kreis oli Saksamaal idapoolseim ja ka pikima nimega. 2008. aastast kreisi vallad Görlitzi kreisi koosseisus.
Kreisi omavalitsusüksused.
Linnad:
Vallad:
Hagåtña

Hagåtña (tšamorro; hispaania "Agaña"; inglise "Agana") on Guami halduskeskus. Asub saare läänerannikul. Seal elab umbes 2000 inimest.
Linnas on palju omapäraseid monumente, näiteks paavst Johannes Paulus II ausammas, mis teeb pööreldes 24 tunni jooksul ühe ringi ümber oma telje.
Linna asutasid 1668. aastal hispaanlased.
Agartala

Agartala on linn Indias, Tripura osariigi pealinn. Asub 2 km kaugusel Bangladeshi piirist.
Linn on kaubanduse keskus. Selle ümbruses Haroa jõe äärsel tasandikul on arvukalt külasid.
Aginskoje

Aginskoje on alev Venemaal Taga-Baikali krais. Oli 2008. aastani Aga Burjaadi autonoomse ringkonna keskus. Asub Aga jõe vasakul kaldal.
Aginskoje asutati 1811. aastal, aleviks nimetati 1959. 
Kultuur.
Vaatamisväärsused.
Alevis asub Aga datsan.
Elanikkond.
Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikest burjaate 74,3% ja venelasi 23,4%.
Välislingid.
Aginskoe (Zabaykalsky Krai)
Aguascalientese osariik

Aguascalientese osariik (hispaania keeles 'kuumad allikad') on osariik Mehhiko keskosas. See paikneb Zacatecase osariigi ja Jalisco osariigi vahel.
2023. aastal on Aguascalientese osariik Ameerika kultuuripealinn.
See on elanike arvult riigi kuues väiksem ja pindalalt neljas väiksem osariik, kuid rahvastikutiheduselt neljandal kohal. Osariigi 1,3 miljonist elanikust elab üle 900 000 osariigi pealinnas Aguascalienteses.
Aguascalientese piirkonnas asub palju kuumaveeallikaid. Ajalooliselt on Aguascalientes tuntud raudtee- ja tekstiilitööstuse poolest, samuti ka tänapäevani levinud veini valmistamise poolest.
Ajalugu.
Aguascalientese osariik on loodud 1835. aastal.
Haldusjaotus.
Aguascalientese osariik on jagatud 11 kohalikuks omavalitsusüksuseks.
Aguascalientes

Aguascalientes (hispaania 'kuumad veed') on linn Mehhikos, Aguascalientese osariigi ja Aguascalientese valla halduskeskus.
Aguascalientes asutati 1575. aastal.
Linn on tuntud seal iga aasta aprillis peetava rahvapeo Feria Nacional de San Marcose järgi.
Järva-Peetri kirik

Järva-Peetri Püha Peetruse kirik (ka "Peetri kirik"; vanemais allikais ka "Ämbra kirik") on kirik Järva maakonnas Järva vallas Peetri alevikus. Varem jäi kirik Järvamaale Peetri kihelkonda.
Pühale Peetrusele pühitsetud kirikut kasutab EELK Järva-Peetri Püha Peetruse kogudus.
Ajalugu.
Kirikut hakati ehitama tõenäoliselt 13. sajandi lõpus ja see valmis arvatavasti 14. sajandi alguses, mis teeb sellest Järvamaa noorima kodakiriku.
Järvamaa suurim kirik järgib tüüpilist maakonna kodakirikute stiili ja koosneb kolmelöövilisest pikihoonest, ühe võlvikuga väiksemast nelinurksest kooriruumist ja läänetornist.
Kiriku kellatorn oli algselt pikihoone seinast vaid platvormkorruse võrra kõrgem. Alumine võlvkorrus on idaküljest avatud ja moodustab kesklööviga ühtse ruumi. Müüritrepp paikneb lääneseinas ning viib nii torni platvormkorrusele kui ka pikihoone võlvipealsele.
Pikihoone põhjaseinas ja tornifassaadis asuvad Järvamaa kirikutele iseloomulikud kitsad ja teravkaarsed raidportaalid.
Pikihoone võlve toetab kolm paari jämedaid ümarsambaid.
Kiriku kellatorn sai praeguse kuju ja kõrguse (69,7 m) 1868. aastal, arhitekt Johann Gottfried Mühlhauseni projekti järgi. Peetri kiriku torn on Järvamaa omadest kõrgeim ja Pilistvere kiriku torni järel pikkuselt teine maakiriku torn Eestis.
Tõenäoliselt 14. sajandi teisel poolel rajati raidportaaliga põhjaeeskoda.
Kiriku juures on kirikuaed (Järva-Peetri kirikuaed).
Järva-Peetri kirikus on töötanud Heinrich Stahl ja Christoph Beermann.
Sisustus.
Peetri kiriku altar, kantsel ja pingistik pärinevad 19. sajandi teisest poolest.
Säilinud on kaks 16. ja 17. sajandi krutsifiksi, kaks laelühtrit aastaist 1651 ja 1652, messingist laelühter 18. sajandist ja mõned 16. ja 17. sajandi hauaplaadid.
Oranienburg

Oranienburg on linn Saksamaal Brandenburgi liidumaal, Oberhaveli kreisi keskus. Asub Haveli jõe ääres, 35 km Berliinist põhja pool.
Ajalugu.
Oranienburg on rajatud 12. sajandil. 1216. aasta on teda mainitud nimega Bötzow. Brandenburgi kuurvürst Friedrich Wilhelm kinkis Bötzowi ümbruse 1650. aastal oma naisele Oranje-Nassau krahvi tütrele Luise Henriettele ja lasi sinna ehitada hollandipärase lossi. 1653. aastal nimetati Bötzow Oranienburgiks.
1933. aastal rajasid natsid linna Sachsenhauseni koonduslaagri.
Oranienburg on Berliini S-Bahni liini S1 lõpp-peatus.
Euglenozoa

Euglenozoa on suur rühm viburitega protiste. Siia kuulub nii vabalt elavaid vorme, samuti parasiite, kes võivad nakatada ka inimesi. "Euglenozoa" on jagatud kahte suurde alamrühma (klassi): eugleniidid ("Euglenoidea") ja kinetoplastiidsed ("Kinetoplastea"). Eugleniidid on üherakulised, enamasti 15–40 µm pikad. 
"Euglenozoa" elavad nii meres kui ka magevees.
Bengt Gustav von Rosen

Bengt Gustav von Rosen (1665–1725) oli baltisaksa poliitik.
Rosenite aadlisuguvõsast, Bengt Gustav von Rosen sündis Tallinna asehalduri Axel von Roseni ja Helene Dorothea von Wrangelli pojana. 
Rosen teenis Rootsi sõjaväes, kus sai lõpuks majori auastme. 
1702–1705 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem 1705–1710 Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Roosna-Alliku, Mäo, Vodja ja Viisu mõis.
Perekond.
1693. aastal abiellus Rosen kindralleitnant Hans von Ferseni tütre Magdalena Elisabeth von Ferseniga. Neil oli kolm tütart:
Moritz Engelbrecht von Kursell

Moritz Engelbrecht von Kursell (21. juuni (vkj 10. juuni) 1744 Ehmja mõis – 13. oktoober (vkj 2. oktoober) 1799 Esna mõis) oli baltisaksa poliitik.
Moritz Engelbrecht von Kursell sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Christopher Engelbrecht von Kurselli (1685–1756) ja Gertrude Sophie von Schwengelmi pojana.
Ta õppis aastatel 1763–1766 Leipzigi ülikoolis.
1767–1777 oli ta Eestimaa rüütelkonna kantselei majandussekretär, 1783. aasta jaanuarist kuni oktoobrini Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1783–1786 kubermangu aadlimarssal ning 1783−1796 Tallinna südametunnistuskohtu president ning 1796. aastast Eestimaa maanõunik.
Ta oli ka Eestimaa Rüütli- ja Toomkooli kuraator ja tegelik riiginõunik.
Moritz Engelbrecht von Kursellile kuulus Väike-Kareda ja Esna mõis.
Perekond.
Moritz Engelbrecht von Kursell abiellus rüütelkonna peamehe Adam Friedrich von Stackelbergi tütre Helene Elisabeth von Stackelbergiga.
Kertš

Kertš on linn Ukrainas Krimmi poolsaare idatipus, Kertši poolsaarel. Asub Kertši väina ääres. Pärast Krimmi annekteerimist märtsis 2014 kuulub "de facto" Krimmi Vabariigi koosseisus Venemaale.
Kertši kohta kasutati Venemaa Keisririigi ajal nime ("Керчь-Еникал") Kertš-Jenikal.
Kreeka kolonistid asutasid Kertši kohale 7. sajandil eKr Pantikapaioni linna.
2001. aastal oli Kertši elanikest venelasi 78,7%, ukrainlasi 15,4%, krimmitatarlasi 1,9%, valgevenelasi 1,1%, moldaavlasi 0,2% ja poolakaid 0,1%.
Hea Tahte mängud

Hea Tahte mängud (inglise keeles Goodwill Games) olid rahvusvahelised spordivõistlused, mida korraldati kokku kuus korda aastatel 1986–2001. Hea Tahte mängud algatas USA suurärimees Ted Turner 1986. aastal pärast 1980. ja 1984. aasta olümpiaboikotte.
Pärast Nõukogude Liidu sõjalist sissetungi 1979. aastal Afganistani otsustasid USA ja paljud teised lääneriigid boikoteerida Moskvas korraldatud XXII olümpiamänge, mille tulemusel omakorda NSV Liit ja tema liitlasriigid keeldusid osalemast Los Angeleses peetud 1984. aasta olümpiamängudel.
Esimestel Moskvas 1986. aastal toimunud Hea Tahte mängudel osales üle 3000 sportlase 79 riigist, kus võisteldi 182 spordialal. Uued maailmarekordid tegid Sergei Bubka teivashüppes, Jackie Joyner-Kersee seitsmevõistluses ning Michael Hübner ja Erika Salumäe meeste ja naiste 200 meetri trekisõidus. Rekordid sündisid ka 1990. aasta mängudel Seattle'is: Mike Barrowman püstitas maailmarekordi 200 m rinnuliujumises ja Nadežda Rjaškina 10 km käimises.
1994. aasta Hea Tahte mängud toimusid Peterburis Venemaal pärast iseseisvumist Nõukogude Liidu lagunemise tulemusel. Venelased püstitasid viis maailmarekordit tõstmises. Need mängud olid esimene rahvusvaheline spordiüritus, kus oli esindatud rannavõrkpall. Rannavõrkpallist sai hiljem olümpiaala 1996. aasta olümpiamängudel Atlantas. Viimasteks Ted Turneri korraldatud mängudeks jäid 1998. aastal New Yorgis ja selle lähedal toimunud mängud, kus suursündmuseks oli Jackie Joyner-Kersee neljas järjestikune seitsmevõistluse võit ja USA meeskonna maailmarekord 4×400 m teatejooksus.
Ted Turner müüs mängude korraldamise õigused hiljem Time Warneri Austraalia kontorile, kes korraldas viimaseks jäänud mängud 2001. aastal.
Apia

Apia on Samoa pealinn.
Apia asub Samoa suuruselt teise saare Upolu põhjarannikul. Apia geograafilised koordinaadid on 13° 50' lõunalaiust ja 171° 45' läänepikkust.
Apia on riigi peamine sadam ja ainus suur linn (üle 10 000 elaniku). 2005. aasta seisuga elas linnas 40 400 inimest.
Nimi "Apia" on kahetähenduslik. Kõigepealt tähendab ta endist küla, millest kasvas välja Apia linn ja mis andis linnale ka oma nime. Sellel asulal on oma linnapea. Teiseks võidakse selle all mõista linnastunud ala, mis on mõnevõrra suurem. Seda viimast nimetatakse üldjuhul "City of Apia" ja 2001. aastal elas seal 58 800 inimest.
Apia asub Vaisigano jõe suudmes looduslikus sadamapaigas kitsal rannaribal ookeani ja Vaea mäe vahel. Linna keskosa kõrguseks merepinnast loetakse 2 meetrit, Vaea mäe kõrgus on 472 meetrit.
Ajalugu.
Apia asutati 1850. aastatel.
15. märtsil 1889 juhtus sadamas õnnetus, kui sadamas oli 7 Saksamaa, USA ja Suurbritannia laeva ja sadamale lähenes taifuun. Tarvis oli sadamast põgeneda, kuid ükski laev seda ei teinud, arvates, et seda, kes esimesena jalga laseb, peetakse argpüksiks. 6 laeva läks põhja rohkem kui 200 meremehega, üksnes Briti ristleja Calliope pääses vaevu, suutes pärast tormi arendada kiirust kõigest 1 sõlm.
Kirjanik Robert Louis Stevenson veetis oma elu 4 viimast aastat Apias. Ta on maetud Vaea mäele, kust avaneb vaade üle linna ja sealhulgas tema kodule, mille ta ehitas ja kus on praegu tema muuseum.
Transport.
Apias on suhteliselt hea teedevõrk. Enamik teid on kattega. Liiklus on parempoolne. Kiiruspiirangud on üsna suured: kesklinnas 25 miili tunnis (40 km/h), ülejäänud linnas 35 miili tunnis (56 km/h), eriolukordades 15 miili tunnis (24 km/h).
Apias ei ole ronge ega tramme, selle asemel on hea bussiliiklus ja palju taksosid. Kohalikud elanikud kõnnivad linna piires ja kaugemalegi üldjuhul jala. jalgrattaid ja mootorrattaid on vähe. Eraautode arv suureneb ja seetõttu on viimastel aastatel hakanud kesklinnas tekkima liiklusummikud.
Lennujaam on Apiast 40-minutilise autosõidu kaugusel läänes. See on Faleolo lennujaam. Varem töötas linnalähedane Fagali lennujaam, kust väljusid siselennud ja rahvusvahelised lennud Ameerika Samoa keskusse Pago Pagosse, kuid see on nüüd suletud. Apias on lennufirma Polynesian Airlines peakorter.
Apia sadam on Samoa suurim sadam. Sealt väljuvad korralised laevaliinid Tokelausse ja Ameerika Samoasse.
Haridus.
Apias on 12 keskkooli (kolledžit) ja 5 põhikooli. Kõik põhikoolid on kristlikud ja neid hoiavad käigus kirikud.
Apias asub kolm ülikooli: Samoa Riiklik Ülikool, Lõuna-Vaikse Ookeani Ülikool ja Okeaania Meditsiiniülikool.
Gustav Reinhold von Löwen

Parun Gustav Reinhold von Löwen (8. detsember 1690 – 17. juuli 1766) oli baltisaksa sõjaväelane ja poliitik.
Gustav Reinhold von Löwen sündis Friedrich von Löweni ja Christina Elisabeth von Nierothi pojana.
Ta astus sõjaväkke, teenis Rootsi armees (kapten, 1710) ja sai hiljem kindralmajori auastme Venemaa keiser Peeter III Holsteini kaardiväes.
1734–1737 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem 1741–1745 Eestimaa maanõunik.
Ta oli Eestimaa Koluvere lossihärra ja Koluvere mõisa, Suure-Kullamaa, Väike-Kullamaa, Reopä, Vaikna, Vanamõisa, Seira, Piirsalu, Kuijõe mõisaomanik.
Perekond.
Gustav Reinhold von Löwen abiellus kindralleitnant Wolmar Anton von Schlippenbachi tütre paruness Siri Helena von Schlippenbachiga (surnud 1730). Abielust sündisid:
Eurolaul 1993

"Eurolaul 1993" oli esimene "Eurolaulu" võistlus. Sellel valiti 1993. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele Eestit esindav laul. 
Eesti oli üks seitsmest riigist, kes soovis 1993. aastal osaleda esimest korda Eurovisiooni lauluvõistlusel. Seepärast korraldati Eurovisioonile pääsevate riikide arvu vähendamiseks eelvalik, kus selgitati välja kolm riiki, kes pääsesid mais toimuva võistluse finaali.
"Eurolaul 1993".
Laulja valik.
15. jaanuaril 1993 teatas ETV, et on 1993. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele valinud Eestit esindama Janika Sillamaa. Koos laulja väljakuulutamisega teatas ETV, et laulu valimiseks toimub Eesti eelvooru finaal.
ETV korraldas laulude esitamise konkursi, mis kestis 15. jaanuarist kuni 5. veebruarini 1993. Eesti eelvooru finaal "Eurolaul" peeti 20. veebruaril 1993 Tallinnas Eesti Rahvusringhäälingu stuudios. Saadet juhtis Mart Sander.
Võidulauluks valis profižürii laulu "Muretut meelt ja südametuld", mis võistles 1993. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele edasipääsu nimel.
Ida-Euroopa riikide eelvoor.
Nõukogude Liidu ja Jugoslaavia lagunemisega iseseisvus palju riike, kes tahtsid Eurovisiooni lauluvõistlusel osaleda. Kuna uued riigid avaldasid soovi osaleda, oli Euroopa Ringhäälingute Liit sunnitud korraldama uue eelvooru, et võistlusel ei osaleks liiga palju riike. 1993. aasta konkursi jaoks otsustas EBU korraldada ühekordse konkursi, et valida välja kolm riiki, kes ühinevad nende 22 riigiga, kes juba Eurovisiooni lauluvõistlusel osalevad.
Ida-Euroopa riikide poolfinaal toimus 3. aprillil Sloveenias Ljubljanas Sloveenia ringhäälingu Radiotelevizija Slovenija (RTV SLO) telestuudiotes. Võistles seitse riiki, sealhulgas Eesti. Janika Sillamaa sai 47 punkti, millega ta sai viienda koha ega pääsenud Iirimaale Eurovisiooni finaali, mis toimus 15. mail 1993.