tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Halhõn goli lahing

Halhõn goli lahing oli 11. mail 1939. aastal alanud vahejuhtum Mongoolia ja Mandžuuria piiril Halhõn goli jõe juures. 
Kuna kogu piirkond oli kaardistamata, puudus üheselt määratletud piirijoon. Jaapan teatas, et kes Mandžuuria piiri rikub, see rikub Jaapani piiri ja Nõukogude Liit teatas, kes Mongooliat ähvardab, see ähvardab Nõukogude Liitu. 
11. mail 1939 oli üks umbes 80-meheline Mongoolia piirivalve grupp Halha jõe lähistel, valis omale ööpaika ja hobustele söödapaika. Neile sattus peale Mandžuuria piirivalvegrupp ja peletas nad tagasi üle Halha jõe. 14. mail kohtusid grupid samas kohas, aga seekord sunniti mandžuurlased põgenema.
Halha jõe ääres oli Jaapani kontingent juuliks kasvanud terveks armeegrupiks. Venelased olid ehitanud 7 silda üle Halha ja kaitsesid sillapäid suurtükiväe, tankide ja automaatrelvadega hästi varustatud jalaväega. Juuli lõpul katsus Jaapani 6. armeegrupi ülem, kindral Michitarō Komatsubara ületada Halha jõge pontoonsillaga ja tungida kõrgendikule venelaste tagalas. See õnnestus, aga varustuse järelvedu polnud võimalik ja vene väed lõid jaapanlased pärast mõne-päevast võitlust tagasi idakaldale. Stalin määras Nõukogude Liidu üksuste juhatajaks Georgi Žukovi. Kuuajalise ettevalmistusega määras Žukov pealetungi alguseks 20. augusti. Nõukogude Liidu parimad eliitväeosad, tankiüksused ja lendurid, kaasa arvatud Hispaania kodusõja kogemustega lendurässad, koguti Mongooliasse.
Jaapanlaste poolel osales lahingus 80 000 meest, 135 tanki ja 450 lennukit. Žukov pani neile vastu 35 jalaväediviisi, 20 ratsaväeeskadroni, 500 suurtükki, 500 tanki ja 600 lennukit. 31. augustil oli terve Jaapani 6. väliarmee sisse piiratud ja peaaegu hävitatud. Üle 50 000 jaapanlase sai surma või langes vangi. Kuigi see oli Jaapani sõjaväe kõigi aegade suurim kaotus, jäi see Läänes suuresti märkamata, kuna samal ajal oli tähelepanu keskpunktis Poola ründamine ja Teise maailmasõja algus. Konflikt lõppes 16. septembril 1939.
Orzeł

Orzeł ['ožel] (eesti keeles 'kotkas') oli Poola allveelaev, mis ehitati Hollandis De Schelde laevatehases 1938. aastal. Laev anti üle 2. veebruaril 1939. Teise maailmasõja puhkedes septembris 1939 oli see Poola laevastiku kõige kaasaegsem allveelaev.
Orzełi juhtum.
Maailmasõja puhkedes lahkus Orzeł Poola vetest ja saabus 14. septembril 1939 Tallinna lahele. "Orzełi juhtumi" käigus allveelaev interneeriti Tallinna sadamas, kuid seejärel põgenes Eesti vetest 18. septembril 1939. Sellele järgnes diplomaatiline kriis Eesti Vabariigi ja Nõukogude Liidu vahelistes suhetes. Interneeritud sõjalaeva põgenemine andis Nõukogude valitsusele võimaluse süüdistada Eestit neutraalsuse rikkumises – NSV Liiduga sõjas oleva riigi, Poola Vabariigi abistamises. Stalin kasutas Orzełi juhtumit ühe ettekäändena, et survestada Eesti Vabariiki sõlmima Nõukogude Liiduga niinimetatud baaside lepingut (28. septembril 1939). 
Teine Orzeł.
1980. aastatel ehitati Nõukogude Liidus uus samanimeline allveelaev, mis on siiani Poola lipu all.
Tampa

Tampa on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis, Hillsborough' maakonna halduskeskus.
Tampa asub Florida poolsaare läänerannikul Tampa lahe ääres. Linn asutati 1849. aastal, kuid kasvama hakkas alles pärast seda, kui 1883. aastal avastati ümbruskonnas suured fosforiidi leiukohad.
Tampa kuulub koos Saint Petersburgi ja Clearwateriga linnastusse, mida nimetatakse Tampa lahe piirkonnaks. 
Tampa pindala on 441,9 km2 ja seal oli 2008. aastal 382 888 elanikku.
Üks linna suuremaid tööandjaid on MacDilli õhujõudude baas. Tampas on kaks suurt ülikooli: Lõuna Florida Ülikool ja Tampa Ülikool.
Tampa hüüdnimed on Cigar City ja The Big Guava. Sagedase välgu järgi on nime saanud linna NHL-is mängiv jäähokimeeskond Tampa Bay Lightning. Lisaks sellele kuuluvad põhiliigadesse Ameerika jalgpalli meeskond Tampa Bay Buccaneers ja pesapallimeeskond Tampa Bay Rays.
Tampas asub Wikipedia peaserver.
Halhõn gol

Halhõn gol on jõgi Ida-Mongoolias ja Põhja-Hiinas. Saab aluse Suur-Hingani läänenõlvadelt ja suudmes jaguneb kaheks jõeharuks, vasakpoolne suubub Bujr nuuri järve ja parempoolne Orxoni jõkke. 
Jõe pikkus on 232 km. Valgla suurus on umbes 17 000 km2.
Kalju Mätik

Kalju Mätik (16. september 1932 Tartus – 2. oktoober 2019) oli Eesti vabadusvõitleja ja endine Nõukogude Liidu dissident.
Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 10. Keskkooli. 
1959. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinseneri erialal. 
Ta on töötanud TTÜ Eesti Mereakadeemia õppejõuna. 
Mätik osales aastatel 1970–1974 nõukogudevastase organisatsiooni Eesti Demokraatlik Liikumine töös. Selletõttu süüdistati teda ENSV KrK (Eesti NSV kriminaalkoodeksi) § 68 lg. 1 järgi, mis sätestas kriminaalvastutuse nõukogudevastase agitatsiooni ja propaganda eest.
Eesti NSV Ülemkohtu kriminaalasjade kohtukolleegiumi 31. oktoobri 1975 otsusega tunnistati Mätik süüdi ja teda karistati ENSV KrK § 68 lg. 1 järgi kuueaastase ja § 207 lg. 1 järgi üheaastase vabadusekaotusega. Eesti NSV KrK § 40 alusel mõisteti talle lõplikuks karistuseks 6 aastat vabadusekaotust range režiimiga parandusliku töö koloonias.
Mätik oli ERSP asutajaliige 20. augustil 1988.
Pärast Eesti taasiseseisvumist töötas ta tehniliste tekstide tõlkija ja toimetajana.
Kalju Mätik kuulus Põllumeeste Kogu juhatusse.
Ta kandideeris Euroopa Parlamendi 2009. aasta valimistel Põllumeeste Kogu nimekirjas. See erakond ei saanud piisavalt hääli, et oma esindajat Euroopa Parlamenti saata. Kalju Mätik oli Eesti Euroopa Liiduga liitumise vastu, osaledes arvukatel pikettidel ja meeleavaldustel sõnavõttudega.
Julius Bleyer

Julius Bleyer (21. veebruar 1901 Tartu – 20. märts 1980 Tallinn) oli postiajaloo uurija, Posti Peavalitsuse rahvusvahelise osakonna ametnik, Eesti Postimuuseumi asutaja ja esimene juhataja (1935–1947). 
Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Maltsalised

Maltsalised ("Chenopodiaceae") on (endine) taimede sugukond nelgilaadsete seltsist. 
Traditsiooniliselt on maltsalisi käsitletud sugukonnana (Cronguisti süsteem). Tänapäeval on molekulaargeneetilised uuringud näidanud sugukonna kuulumist rebasheinaliste ("Amaranthaceae") sugukonda, viimane on aktsepteeritud ka APG-süsteemi (1998) ja APG II süsteemi (2003) poolt. Sealses sugukonnas käsitletakse maltsalisi mõnikord alamsugukonnana – "Chenopodioideae", mille enamiku moodustavad varem sugukonna ("Chenopodiaceae") alla paigutatud perekonnad, välja arvatud mõned perekonnad, keda käsitletakse alamsugukondades "Salicornioideae" ja "Salsoloideae".
OUN

Ukraina Rahvuslaste Organisatsioon ehk OUN (ukraina keeles "Організація українських націоналістів") oli Ukraina vastupanuliikumise poliitiline organisatsioon, mille osa UPA (ukraina keeles "Українська повстанська армія", "УПА") oli NSV Liidu okupatsioonivõimudega relvastatud võitlust pidanud tiib.
Ajalugu.
Organisatsiooni lõi 1928. aastal Ukrainast emigreerunud Jevgen Konovalets. Konovalets tapeti 1938. aastal Pavel Sudoplatovi organiseerimisel VK(b)P Keskkomitee juhtkonna korraldusel.
Fraktsioonid
Ketš

Ketš (inglise keeles "ketch") on taglase tüüp ja selle järgi nimetatud väike, kahemastiline purjelaev, mille besaanmast on palju lühem kui grootmast ja mille besaanmast asub laeva roolipeast eespool.
Kirjeldus.
Ketš on tavaliselt kas bermuudapurjedega ehk bermuudaketš või kahvelpurjedega ehk kahvelketš. On ka taakselketše, mis sarnanevad põhimõttelt taakselkuunariga. Traditsiooniline kahvelketš oli varem väikese purjekana levinud eeskätt Lääne-Euroopas. Tänapäevane bermuudaketš on ilmselt levinuim kahemastilise purjejahi tüüp.
Ketši taglast on üsna lihtne käsitseda. Tavaliselt võib sõita stabiilselt ka poole purjepinnaga, tõmmates näiteks üles vaid eespurjed ja besaanmasti purje(d) või ainult grootmasti purjed. Ketši plussiks on, et sõites pärituules ei varja besaanmasti purjestus grootmasti oma, kuid samas miinuseks on, et tihttuules sõites kipub grootmast väiksemat besaanmasti tuule eest varjama. Tänu suhteliselt kaugel ahtris asuvale besaanmastile muutub traditsiooniliste ketšide ahter sageli raskeks, tekitades laevale ahtridiferendi. Et kahvelketši besaan-kahvelpuri ulatub märgatavalt üle ahtri, on besaan-kahvelpoomi raskem järtidega fikseerida. Veel keerukam on see samas aga jaulil.
Traditsioonilise kahvelketši purjestus võib olla järgmine:
Tänapäevase pukspriidita bermuudaketši purjestus on tavaliselt järgmine:
Ajalugu.
Ketš tekkis 17. sajandi keskpaiku Inglismaal ja Põhja-Ameerikas ja kandis algselt nimetust "catch". Vaatamata nimetusele ei kasutatud seda eriti kalalaevana, vaid sagedamini rannasõidu kaubalaevana. Arvatakse, et esialgne nimetus tulenes sellest, et seda tüüpi laevu kasutati vastase jälitamiseks. 18. sajandi alguses oli rohkesti seda tüüpi laevu kasutusel Inglise, Prantsuse ja Hollandi mereväes varustuslaevadena ja isegi suurtükilaevadena (inglise keeles "bomb-ketch)". Relvastatutena 1-2 mortiiriga eespool grootmasti, kasutati neid vastase kaldakindlustuste pommitamiseks. 
Ketši algne purjestus koosnes kolmest eespurjest pika pukspriidi kohal ja forstaakseilist, grootmastis oli kahvelpuri ja kuni kolm raapurje, besaanmastis kahvelpuri ja üks raapuri. Hiljem asendati raapurjed topseilidega. Sellisest purjekast arenesid teised purjekatüübid, nagu nn postilaev (inglise "packetboat)" ning purjekalalaevad "hooker" ja "dogger". 
Nüüdisajal on ketšide kahvelpurjestus enamasti asendatud bermuudapurjestusega ja purjekas leiab kasutust põhiliselt purjespordis. 
Eesti rannasõidus oli ketš (erinevalt Lääne-Euroopast) üsna vähe levinud, kuna eelistati ehitada peamiselt kaljaseid.
Abéché

Abéché on linn Tšaadis, Ouaddaï piirkonna halduskeskus. Abéché on elanike arvult riigi neljas linn.
16. sajandil oli linn sõltumatu sultanaadi ja 1912. aastani Wadai kuningriigi pealinn. Linna läbis araabia orjakaubandustee. 
25. novembril 2006 vallutasid linna Demokraatia ja Arengu Liiduvägede mässulised. Järgnenud ööl toimus linnas ulatuslik rüüstamine. Järgmisel päeval vallutasid valitsusväed linna tagasi.
Abéché on soola-, karja-, kala-, datli- ja indigokaubanduse keskus.
Abéché on Dārfūri põgenikele abi jagamise keskus, kus tegutsevad mitmed abiorganisatsioonid. 30. oktoobril 2007 arreteeriti seal 17 Prantsuse vabatahtliku abiorganisatsiooni Zoé's Ark liiget, keda süüdistati laste röövimiskatses.
Linnas on väike lennuväli, millel on regulaarne lennuühendus 600 km kaugusel asuva pealinna N'Djamenaga.
Rosario Poidimani

Rosario Poidimani (sündinud 25. augustil 1941 Siracusas) on pettuses kahtlustatuna arreteeritud itaalia ärimees, kes väidab end olevat Portugali kuninga Rosario I.
Ennast eelviimase Portugali kuninga Carlos I vallastütreks nimetanud Hilda Toledano nimetas ta 3. aprillil 1987 enda järglaseks Portugali trooninõudlejana, jättes kõrvale omaenda tütre ja kaks tütrepoega. 
Sellest alates nimetab Rosario Poidimani end "Rosario de Saxe-Coburgo-Gota Bragançaks, Bragança hertsogiks ja Portugali kuningaks "Rosario I-ks"".
Ta eitab Portugali valitsuse ja avalikkuse poolt tunnustatud Portugali kuningliku perekonna pea, Bragança hertsogi Duarte de Bragança õigust Portugali troonile, viidates viimase esivanema, kuningas Miguel I, väljasaatmisele Portugalist 1834. aastal ja eemaldamisele troonijärglusest. 
Kuigi ta nimetab end "konstitutsioonilise liini" peaks (vastandatuna Duarte de Bragança esindatavale, väidetavalt ebaseaduslikule "miguelistlikule" liinile), põhinevad tema nõudlused järgmistel tõestamata väidetel:
Carl Snoilsky

Krahv Carl Johan Gustaf Snoilsky (8. september 1841 Stockholm – 19. mai 1903 Stockholm) oli Rootsi luuletaja ja diplomaat. 
Vabadust ja armastust ülistavale luulekogule "Dikter" (1869) järgnesid kõrgsaavutusena Théophile Gautier' ja Charles Baudelaire'i mõjulised itaalia- ja hispaaniaainelised "Sonnetter" (1871). Hilislooming on konservatiivne ("Nya Dikter", 1881).
Snoilsky on maetud Stockholmi Solna kalmistule.
Anjala Liit

Anjala Liit oli Rootsi armee aadlikest ohvitseride kuningas Gustav III vastane vandeselts 1788–89, mis sai nime Anjala mõisa järgi (Lõuna-Soomes).
113 ohvitseri kirjutasid 12. august 1788 alla deklaratsioonile ja liidulepingule. Nad taotlesid 1788 Venemaa Keisririigi vastu alustatud sõja lõpetamist, Riksdagi kokkukutsumist ja 1772. aasta riigipöörde eelse valitsemiskorra taastamist. Göran Magnus Sprengtporteni eestvõttel taotles osa vandenõulasi Soome eraldumist Rootsist ja Venemaa kaitse alla kuuluva riigi loomist. Anjala Liidu juhitud liikumine suruti 1789 karmilt maha.
Uibulehelised

Uibulehelised ("Pyrolaceae") oli varem kanarbikulaadsete seltsi kuulunud taimede sugukond.
Cronquisti süsteemi järgi käsitleti uibulehelisi sugukonnana, kuid hilisemad molekulaargeneetilised uuringud näevad neid sugukonna perekondi pigem kanarbikuliste ("Ericaceae") sugukonnas, viimast tunnustab ka APG-süsteem.
Kanarbikulised

Kanarbikulised ("Ericaceae") on kanarbikulaadsete seltsi arvatud puittaimede sugukond.
Sellesse sugukonda kuuluvad hästi tuntud marjataimed, näiteks mustikas, jõhvikas, sinikas ja pohl. Eluvormilt on kanarbikulised puud, kääbuspõõsad, põõsad või rohttaimed.
Süstemaatika.
Sugukonda kuulub 100 perekonda 1350 liigiga. APG III süsteem liitis kanarbikuliste sugukonnaga varem eraldi sugukondadena käsitletud sugukonnad kukemarjalised, rööpkanarbikulised, seenlillelised, uibulehelised ja "Prionotaceae".
Kasvukoht.
Kanarbikulised kasvavad üksnes happelistel muldadel. Enamik kanarbikulistest (välja arvatud "Monotropaceae", "Prionotaceae" ja "Pyrolaceae") moodustab mükoriisa ning elab sümbioosis seentega, mis varustavad taime juuri toitainetega.
Morfoloogia.
Kanarbikuliste lehed on enamasti nahkjad ja igihaljad. Õied paiknevad varre ülemistes osades korrapäraselt. Õis on kolmetine kuni viietine, üldjuhul on õiekate liitlehine.
Nende vili on kupar või luuvili.
Aleksandr Zverev

Aleksandr Zverev (sündinud 15. detsembril 1983 Petroskois) on Eesti arhitekt. 
Haridus.
2003/2004. õppeaastal oli ta Hansapanga stipendiaat.
Looming.
Motoentusiasti eramu Nõmmel (kaasautor Ingrid Aasoja-Zverev) on valminud 2021. aastal.
Eramu teletorni kõrval Pirital (kaasautor Ingrid Aasoja-Zverev) on valminud 2023. aastal.
Näitused.
25. maist 24. juunini 2007 oli tema töö eksponeeritud Kaunase maaligaleriis rahvusvahelise projekti "KoViKaVi" näitusel.
25. juulist 13. augustini 2007 oli tema töö eksponeeritud Tartu Kunstimaja suures saalis EKA magistrantide näitusel "Õhk, valgus ja lendamine".
Tallinnas Disaini- ja Arhitektuurigaleriis oli 28. maist 7. juunini 2008 arhitektuuri ja linnaplaneerimise eriala magistritööde näitusel eksponeeritud tema magistritöö.
Usulise arengu astmed

Usulise arengu astmed on arengupsühholoog James W. Fowleri poolt välja pakutud seitsmeastmeline skaala, mis kirjeldab inimese liikumist teistekesksest ja kohanduvast usust isikliku usu suunas. Ta avaldas selle oma 1981. aastal ilmunud teoses "Stages of Faith".
Fowleri usulise arengu astmed on tihedalt seotud teiste arengupsühholoogiliste teooriatega nagu William Perry eetilis-intellektuaalse arengu teooria, Jean Piaget' kognitiivse arengu teooria, Erik Eriksoni psühhosotsiaalse arengu astmed ja Lawrence Kohlbergi moraalse arengu astmed.
Usulise arengu astmed on järgmised:
Lisaks esitatud seitsmele astmele ei välistanud Fowler veel muude, veelgi kõrgemate astmete olemasolu, kuid nende kohta ta oma uuringutes tõendeid ei leidnud. Ükski aste ei ole tema meelest parem kui teine, kuid kõrgemad astmed on sidusamad ja terviklikumad kui madalamad astmed. Ka ei ole need astmed fikseeritud etapid, vaid väljendavad eelkõige teatud eluperioodide arengujooni.
Kõik tabelis esitatud vanusepiirid on tinglikud. Paljud inimesed ei pruugi üldse kunagi kõrgematele astmetele jõuda. Näiteks eelviimasele, paradoksaalse usu astmele jõudis Fowleri uuringute kohaselt 7 protsenti inimestest; viimasele, universaliseeriva usu astmele ainult 0,3 protsenti inimestest. 
Fowleri usulise arengu astmete praktiline väärtus seisneb eelkõige arusaama kujundamises, et igal inimesel on kasvupotentsiaal; et usuline areng ei toimu mingite eeskirjade või mudelite järgi, vaid läbi sisekogemuse. Tegemist on äärmiselt sügava ja isikliku protsessiga. Samuti tõestab see kriiside loomulikkust ja vajalikkust ning aitab mõista, et valulised kogemused on midagi, mida arengu juures ei saa vältida.
Pajulillelised

Pajulillelised ("Onagraceae") on mürdilaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.
Sellesse sugukonda on arvatud umbes 640–650 liiki. 
Eluvormilt on nad puud, põõsad ja rohttaimed.
Riia–Pihkva tee

Riia–Pihkva tee (põhimaantee nr 7) on Lätit, Eestit ja Venemaad läbiva maantee Eesti piiridesse jääva osa. Teelõik kuulub Euroopa tee E77 koosseisu. See paikneb Murati ja Luhamaa piiripunkti vahel ning selle pikkus on 22,0 km. Riia–Pihkva tee on Eesti lühim põhimaantee. Samuti on selle maantee liiklussagedus 2020. aasta seisuga põhimaanteede hulgas kõige väiksem, olles vaid 615 autot ööpäevas.
2,4 km Luhamaast Murati poole suubub Riia–Pihkva teele Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee.
Maantee läbib Misso alevikku.
Läti pool jätkub tee sealse maanteena A2.
Ajalugu.
Ajalooliselt hõlmab nimi Peterburi-Pihkva–Riia postimaantee osas Riiast Pihkvani. Maanteed on nimetatud ka Riia–Pihkva kiviteeks, kohalike inimeste kõnepruugis ka lihtsalt kiviteeks. Kivitee nimi tuleneb ajast (aastast 1865), kui kogu tee oli kaetud munakivisillutisega. Riia–Pihkva kivitee läbis Pihkva kubermangu ja Liivimaa kubermangu Võru kreisi Misso lähedal ning Lätimaad kuni Riia linnani. Enne kivitee ehitamist kulges Vana Riia-Pihkva kaubatee, 1716. aastast kulges postimaantee läbi Aluksne, Vastseliina, Tsiistre ja Murati, 1730. aastal suunati liiklus Valmiera, Valga, Lipši, Mõniste, Sänna ja Haanja kaudu läbi Vastseliina Petserisse ja Pihkvasse ning 1820. aastast ka maantee 42. verstalt haruteelt läbi Võru linna.
Ajalooline tee hõlmab lisaks Eestis paiknevale osale ka teid Lätis ja Venemaal. Tee E77 lõigu Riia–Veclaicene tähis Lätis on A2 ja pikkus 195,6 km. Venemaal paikneva osa, Luhamaa piiripunktist kuni Pihkvani on tee tähiseks A212 ning selle lõigu pikkus on umbes 60 km. Eesti piires on ajaloolist teed suuremal määral õgvendatud Kuura jõe piirkonnas ja viidud see lõuna poolt Kuklase ja Kuura külast mööda.
Riia–Pihkva teel asub Sumilkino-Luhamaa tolli- ja piiripunkt, Tartu ja Räpina poolt Petserisse sõitjad ületavad piiri Karisilla–Petseri teel Kunitšnaja Gora-Koidula tolli- ja piiripunktis.
Sillad Riia–Pihkva teel (Eestis).
Sildade nimistu pärineb Teeregistri andmebaasist.
Kose–Jägala tee

Kose–Jägala tee (registrinumbriga 12) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee kolmekümne kaheksandal kilomeetril Kuivajõe külas. Tee pikkus on 36,1 km. Tee lõpeb Jägala–Käravete tee seitsmendal kilomeetril Partsaare ja Jägala küla piiril.
Sillad Kose–Jägala teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Kose–Jägala teel.
Kuivajõe küla, Krei küla, Kose alevik, Võlle küla, Ahisilla küla, Viskla küla, Nõmbra küla, Rooküla, Uuearu küla, Pikva küla, Kaunissaare küla, Lehtmetsa küla, Kehra linn, Salumetsa küla, Paasiku küla, Kehra küla, Kuusemäe küla, Anija küla, Aavere küla, Partsaare küla, Jägala küla.
Kalev Katus

Kalev Katus (29. oktoober 1955 Tallinn – 11. juuni 2008) oli eesti rahvastikuteadlane.
Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta Moskva Riiklikus Ülikoolis, mille majandusteaduskonna poliitilise ökonoomia eriala spetsialiseerumisega rahvastikuteadusele ta 1979. aastal lõpetas ja kus 1982. aastal kaitses kandidaadiväitekirja. 
Eestisse naasnult asus ta arendama kodumaist rahvastikuteadust: kõigepealt Tallinna Polütehnilise Instituudi linnalaboris, 1986. aastast Eesti Kõrgkoolidevahelises Demouuringute Keskuses ning hiljem Eesti Demograafia Instituudi eesotsas, mida juhtis viimased kaheksa aastat kuni surmani. Alates 1994. aastast töötas Kalev Katus Tallinna Ülikoolis, kus oli demograafiaprofessor.
Teadlasena tegeles Kalev Katus andmekorraldusega, ta oli riigiesinduslike sündmuslooliste küsitluste ja rahvastikuteabe ühtlusarvutuste algatajaid, samuti rahvastiku päritolu ja põlisuse käsitleja.
2000. aastal sai Kalev Katus kui kollektiivi juht koos Allan Puuri, Luule Sakkeuse ja Asta Põldmaga riigi teaduspreemia sotsiaalteaduste alal monograafia "Rahvastiku vananemine Eestis" eest.
Jägala–Käravete tee

Jägala–Käravete tee (registrinumbriga 13) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Tallinna–Narva tee 27. kilomeetril Koogi külas, Jägala liiklussõlmes. Tee pikkus on 52,7 km. Tee lõpeb Pärnu–Rakvere–Sõmeru tee 129. kilomeetril Märjandi külas. Tee moodustab osa Piibe maanteest. Maanteel asub ka Nõukogude ajal rajatud reservlennuväli. Maantee läbib Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala ja Kõrvemaa maastikukaitseala.
Sillad Jägala–Käravete teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Jägala–Käravete teel.
Koogi küla, Jägala küla, Partsaare küla, Kuusemäe küla, Soodla küla, Raudoja küla, Pillapalu küla, Vikipalu küla, Aegviidu alev, Jäneda küla, Raudla küla, Kukevere küla, Märjandi küla, Käravete alevik.
Liilialised

Liilialised ("Liliaceae") on liilialaadsete seltsi kuuluv üheiduleheliste taimede sugukond.
Morfoloogilised eritunnused.
Liilialiste lehed on kas kaar- või rööproodsed. Sageli on neil varremuudenditena sibul (organ)ad, mugulad või risoomid. Paljude liiliate õieehitus on kolmetine. Õiekate on lihtne, kuid kroonjad lehed on erksad ja värvikad, et tolmeldajaid kohale meelitada. Vili on kupar või mari.
Süstemaatika.
Cronquisti süsteem.
Eestis esineb pärismaisena seitse perekonda:
Kultuurtaimedena kasvatatakse Eestis:
APG III 2009.
Liilialiste süstematiseerimisel on viimasel ajal mitmeid varasemaid siia kuulunud perekondi teistesse sugukondadesse ja lausa teistesse seltsidesse tõstetud. 2009. aastal avaldatud APG III süsteemi järgi jäi liilialiste sugukonda 12 perekonda:
Hävituspataljonid

Hävituspataljonid (vene keeles "истребительные батальоны") olid Teise maailmasõja ajal ja pärast seda Nõukogude Liidu juhtkonna otsusel loodud paramilitaarsed üksused. 
Moodustamine.
24. juunil 1941 võttis NSV Liidu Riiklik Kaitsenõukogu vastu otsuse "Meetmetest võitluseks vaenlase parašutistide dessantide ja vaenlase diversantide vastu rindeäärses piirkonnas". Hävituspataljonide liikmeiks võeti kommuniste, komsomoli liikmeid ja NKVD (miilitsa) töötajaid. 
Hävituspataljonidele tehti ülesandeks:
3. juulil 1941 pidas Jossif Stalin Moskva raadios kõne, milles ta kutsus tööliste ja talupoegade maakaitseväge (s.t hävituspataljoni) järgima kogu maal põletatud maa taktikat. Siitpeale anti äsja moodustatud hävituspataljonidele seniste sõjaliste ülesannete kõrval hoopis laiemad tegutsemispiirid. Hävituspataljonidele tehti ülesandeks oli põletatud maa taktika elluviimine, seega vilja, kariloomade ja kütteainete hävitamine, sildade ja teede õhkulaskmine, hoonete, metsade, ladude ja vooride süütamine ning telefoni- ja telegraafside rikkumine.
Ukrainas läksid paljud hävituspataljonide liikmed Ukraina ülestõusuarmee ja OUN-i poole üle.
Hakan Balta

Hakan Kadir Balta (sündinud 23. märtsil 1983 Berliinis) on endine türgi jalgpallur, kaitsja. 
Ta sündis Saksamaal, kus veetis ka kogu oma lapsepõlve ja nooruse. Jalgpalli hakkas mängima Berliini noorteklubides, kus ta jäi silma Türgi Manisa linna jalgpalliklubi Vestel Manisaspor agentidele. Manisasporis mängis ta aastatel 2003–2007. Ülejäänud klubikarjääri mängis ta Galatasarays, kellega tuli viis korda Türgi meistriks.
Koondisekarjäär.
Türgi jalgpallikoondises debüteerides ta 17. novembril 2007 mängus Norra vastu. Oma esimese värava lõi ta rahvusmeeskonna koosseisus 20. mail 2008 sõprusmängus Slovakkia vastu.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel kuulus ta algkoosseisus kõigis kolmes alagrupimängus ning veerandfinaalis Horvaatia ja poolfinaalis Saksamaa vastu.
Teist korda õnnestus tal Türgiga Euroopa meistrivõistlustele pääseda 2016. aastatel, mil ta kuulus taas kõigis kolmes alagrupimängus algkoosseisu. Türgi kogus alagrupiturniiril võidu ainult Tšehhi vastu ja langes välja.
Isiklikku.
Balta on 186 cm pikk.
Volkan Demirel

Volkan Demirel (sündinud 27. oktoobril 1981 İstanbulis) on türgi jalgpallur, kes mängib alates 2002. aastast Türgi jalgpalliklubis Fenerbahçe väravavahina.
Türgi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2014 kokku 63 korral. Ta debüteeris 28. aprillil 2004 sõprusmängus Belgia vastu..
2008. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel oli ta rahvuskoondise põhiväravavaht, kuid 15. juunil 2008 peetud mängus Tšehhi vastu sai ta lisaajal vastase tõukamise eest punase kaardi ega saanud veerandfinaali mängus osaleda.
Volkan Demirel on 191 cm pikk ja kaalub 92 kg.
Arda Turan

Arda Turan (sündinud 30. jaanuaril 1987 İstanbulis) on Türgi jalgpallitreener ja endine jalgpallur (poolkaitsja). Ta juhendab 2023. aastast Türgi esiliiga klubi Eyüpspor.
Ta on tulnud kahel korral Hispaania meistriks ja võitnud Hispaania karika. 2013–14 hooajal aitas ta Madridi Atléticol jõuda Meistrite Liiga finaali.
Klubikarjäär.
Galatasaray.
Turan mängis Galatasaray noortesüsteemis ja ta valiti 2004–05 hooajal esimeeskonda.
Hooajaks 2005–06 andis Galatasaray Arda laenuks klubile Vestel Manisaspor.
2009. aastal sai ta meeskonna kapteniks.
Madridi Atlético.
2011. aastal liitus Arda 12 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubiga Madridi Atlético. Tehing tegi temast aegade kallima Türgi mängija.
Ta tegi oma debüüdi Atléticos 28. augustil vahetusmängijana Osasuna vastu. Mängus Celticuga Euroopa Liigas lõi ta oma debüütvärava.
2013–14 Meistrite Liiga poolfinaalis lõi ta Chelsea vastu ühe värava ja aitas Madridi klubil pääseda finaali.
Samal hooajal tuli ta Madridi Atlético särgis esimese Türgi mängijana Hispaania meistriks.
Barcelona.
Turan liitus 34 miljoni euro eest 6. juulil 2015 Barcelonaga.
Ta ei saanud klubi mängijate registreerimiskeelu pärast kuni 2016. aasta jaanuarini Barcelona meeskonnas mängida.
Hooajal 2015–16 võitis ta Barcelonaga La Liga ja Copa del Rey. 
2016. aasta Hispaania superkarikas lõi ta kaks väravat. 
6. detsembril 2016 lõi Arda Turan Meistrite Liiga alagrupi viimases mängus kübaratriki Mönchengladbachi Borussia vastu. 27. mail 2017 tuli ta klubiga Hispaania karikavõitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.
Koondisekarjäär.
Arda Turan debüteeris Türgi jalgpallikoondises 16. augustil 2006 mängus Luksemburgiga. 
25. mail 2008 lõi ta oma koondise debüütvärava sõprusmängus Uruguay vastu.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel lõi ta alagrupikohtumises Šveitsiga ühe värava. Viimases alagrupimängus Tšehhiga lõi ta veel ühe värava, kui Türgi võitis kohtumise 3:2 ja pääses veerandfinaali.
Turan esindas Türgit koondvõistkonnas ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Arda Turan esindas Türgit sajas kohtumises ja lõi 17 väravat.
Isiklikku.
Ta valiti 2009. aastal Rahvusvahelise Jalgpalli Ajaloolaste ja Statistikute Liidu (IFFHS) poolt Euroopa populaarseimaks jalgpalluriks. Maailma jalgpallurite edetabelis jõudis ta 14. kohale.
Arda Turan on 175 cm pikkune ja kaalub 72 kg.
Baeri seadused

Baeri seadused ehk Baeri reeglid on organismide arengu üldised seaduspärad, mis sõnastati baltisaksa loodusteadlase Karl Ernst von Baeri poolt aastal 1828:
Lamarcki seadused

Lamarcki seadused on prantsuse looduseuurija Jean-Baptiste de Lamarcki poolt aastal 1809 sõnastatud bioloogilised seaduspärad, mille kohaselt
Sky1

Sky1 on meelelahutuslik satelliittelekanal Suurbritannias ja Iirimaal.
Kanal alustas Suurbritannia neljanda telekanalina tööd 1982. aastal.
Enamiku näidatavast programmist moodustavad USA telesarjad.
Peeter Olesk

Peeter Olesk (25. detsember 1953 Tallinn – 25. november 2021) oli eesti kirjandusteadlane, kriitik ja poliitik ning viljakas publitsist.
Ta oli aastail 1993–1994 rahvastikuminister ning 1994–1995 kultuuri- ja haridusminister. IX Riigikogu liige.
Olesk oli ka Eesti Kirjandusmuuseumi ja Tartu Ülikooli raamatukogu direktor. Kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. 
Haridus.
Peeter Olesk lõpetas Tallinna 27. 8-klassilise kooli 1969. ja Tallinna 1. Keskkooli 1972. aastal. Tartu Riikliku Ülikooli lõpetas ta eesti filoloogina 1977. aastal.
Poliitiline tegevus.
Peeter Olesk oli Eesti kodanike peakomitee liige (1989–1990).
Aastatel 1993–1995 kuulus ta ERSP-sse, 1995–2021 oli ta Isamaaliidu, Isamaa ja Res Publica Liidu (IRL) ning Isamaa liige. Ta oli IRL-i volikogu liige.
Peeter Olesk oli Mart Laari esimese valitsuse rahvastikuminister (1993–1994) ning kultuuri- ja haridusminister (1994–1995) nii Mart Laari kui ka Andres Tarandi valitsuses.
Peeter Olesk oli IX Riigikogu liige (1999–2003).
Isiklikku.
Peeter Oleski naine oli kirjandusteadlane Sirje Olesk.
TV6

TV6 on Eestis tegutsev eratelekanal, mis tuli eetrisse 2008. aasta 24. märtsil.
TV6 on TV3 sõsarkanal, mis alustas ka paljude seni TV3-s olnud sarjade näitamist. TV6 programm koosneb peamiselt kodu- ja välismaist päritolu meelelahutus- ja tõsielusaadetest, sarjadest, filmidest ja spordi otseülekannetest.
9. jaanuarist 2010 lõpetati TV6 edastamine vabalevis, kuid alates 28. oktoobrist 2024 on TV6 vabalevis tagasi.
Kornelius

Kornelius (vahel ka Korneelius; ladina Cornelius, vene Корнилий) on ajalooline, tänapäeval harvaesinev nimi, mille all on peamiselt tuntud mitmed kristlikud pühakud ja vaimulikud.
Ajajaotusega hulgipöördus

Ajajaotusega hulgipöördus, ka aegjaotusega ühispöördus, (ingl "Time-Division Multiple Access", lühend TDMA) on digitaalne juhtmeta andmeedastusviis, mis võimaldab mitmel sidekasutajal jagada sama edastususkanalit selle kogu laiuses. Eri andmevood suunatakse järjestikuste lõikudena (kaadritena) kasutajatele eraldatud nn ajapiludesse.
Ajajaotusega hulgipöördus on niisugune aegmultipleksimine, kus digitaalseid signaalivoogusid ei jaotata ülekandekanalisse mitte riistvaraliselt (füüsilise multiplekseriga), vaid tarkvaraiselt (vastava programmiga). TDMA on kasutusel mobiilside ja satelliitside võrkudes.
Sagedusjaotusega hulgipöördus

Sagedusjaotusega hulgipöördus (ingl "Frequency-Division Multiple Access", lühend FDMA) on telekommunikatsioonis digitaalse sagedusmultiplemise tehnika, 
mis võimaldab jaotada edastuskanalis kasutada oleva sagedusvahemiku mitmeks kitsamaks osakanaliks, nii et saab korraga edastada mitu signaali. Osakanali laius ja vastavalt nende arv sõltub edastatavast informatsioonist.
Sagedusmultipleksimist on kasutatud koos aegmultiplimisega mobiilside algusaastatest peale. Tänapäeval on digitaalsete signaalide edastamiseks enamasti kasutusel FDMi erirakendusena,ortogonaalne sagedustihendus (OFDM) ja selle edasiarendus OFDMA (ortogonaalne sagedusjaotusega hulgipöördus), mille puhul multipleksitud signaalide vaheline ülekostvus on minimeeritud.
FDMA puhul on igale kasutajale reserveeritud dupleksside jaoks kaks kanalit – üks saatmiseks ja teine vastu võtmiseks. Maksimaalne üheaegsete kasutajate hulk on määratud sagedusala kasutatavuse ning iga kanali laiuse ning kasutajate hulgaga.
FDMA, CDMA ja TDMA võrdlus.
FDMA kõrval on sidetehnikas kasutusel mitmeid teisi multipleksimismeetodeid, nagu näiteks TDMA (ajajaotusega hulgipöördus) ja CDMA (koodjaotusega hulgipöördus).
CDMA ehk koodjaotusega hulgipöördus on hulgipöörduse tehnoloogia, mis põhineb koodjaotusega multipleksimisel. CDMA lmis lubab spektri hajutamise tehnoloogiat rakendades edastada mitut signaali samas edastuskanalis. TDMA ehk ajajaotusega hulgipöördus on andmete edastusviis, mis õimaldab mitmel sidekasutajal jagada sama edastususkanalit selle.
FDMA peamised eelised CDMA ja TDMA ees:
FDMA miinused:
GSM

GSM ("Global System for Mobile Communication", algselt "Groupe Spécial Mobile") ehk globaalne mobiilsidesüsteem on praegu maailmas populaarseim mobiilsidetehnoloogia standard, mida GSMA (GSMi Assotsiatsioon) andmetel kasutab 80% globaalsest mobiilsideturust – see on umbes 3,45 miljardit kasutajat . GSM-tehnoloogia erineb märkimisväärselt oma eelkäijatest, kuna nii signalleerimine kui ka kõnekanalid on digitaalsed ja seega arvatakse GSM teise generatsiooni (2G) tehnoloogiate hulka.
GSM standardi globaalsus on võimalikuks teinud rändlusteenuse ehk "roaming", millest on võitnud nii kliendid, kes ei pea välisriigis viibides teist mobiiltelefoni kasutama, kui ka mobiilsideoperaatorid, kes võivad omale tarnijaid globaalselt valida. GSM on teerajajaks ka SMS-le ehk lühisõnumiteenusele, mille hiljem on üle võtnud ka teised standardid. Lisaks kõneside- ja lühisõnumiteenusele on GSMi osaks ka andmesideteenused, kusjuures uuemad neist (GPRS ja EDGE) on juba pakettandmeside põhised.
Tehnoloogia.
GSM-kandevsagedused.
GSM-võrgud töötavad mitmes sagedusvahemikus. Enamik GSM-võrke töötab kas 900 või 1800 MHz sagedusalas, ent mõnes riigis, kus need sagedused olid juba hõivatud (näiteks Kanadas ja USA-s), kasutatakse ka 850 ja 1900 MHz vahemikke. Samuti on kasutatud sagedust 450 MHz. 2.75G GSM EDGE kasutab ka sagedusvahemikku 2100 MHz.
Suurim vahekaugus saatjast jaamani on 33 km, kus piir tuleb raadiosignaali hilinemisest, kuni see takistab nende vahel edastusaja sünkroonimist.
Modulatsioon.
Modulatsioonimeetodina on GSM-is kasutusel Gaussi sagedusmanipulatsioon (GMSK – "Gaussian Minimum Shift Keying"). GSM-saatja muudab signaali faasi, mis tähendab vastuvõtjale kindlat digitaalset kahendkoodi.
Oletagem, et moduleerime sinusoidi. See tähendab, et tal on neli faasi: nullfaasinihe, veerandfaasinihe, poolfaasinihe ja kolmveerandfaasinihe.
Oletagem, et meil on 2 eri sagedusega sinusoidi. Seega on võimalik 2×4 bitikombinatsiooni, mis tähendab, et modulatsioon on 3-bitine. Kombinatsioone on siin kaheksa: 000, 001, 010, 011, 100, 101, 110, 111.
Teabe eraldamiseks kasutatakse TDMA-süsteemi, et lubada 8 täiskiirusega (13 kbit/s) või 16 poolkiirusega (5,6 kbit/s) kõneühendust kanali kohta. Seal on 8 ajapilu rühmitatud TDMA-kaadrisse (kiirus kokku 270,833 kbit/s ja kaadri kestus on 4,615 ms). Kaadri kestusest tuleneb selle sagedus umbes 217 Hz (korda sekundis) ja ajapilu vaheldumise sagedus 1733 Hz.
GMSK tööpõhimõtet kasutatakse ka tavalises GSM-võrgus kasutatavates nn krüptotelefonides. Krüptotelefonid töötavad küll tavalises GSM-võrgus, kuid nendega peetavat vestluse sisu ei suuda mobiilioperaatorid oma tehnikaga lahti krüpteerida. GMSK modulatsioonimeetodiga turvakõnet saab aga pidada vaid teise samasuguse telefoniga, sest tavamobiil ei suuda kõneks vajalikku turvaalgoritmi vastu võtta. Kahefunktsiooniline krüptotelefon võimaldab rääkida siiski ka tavalisel GSM-lainel. Turvakõne tegemiseks peab omanik juba telefoni algseadistuses valima kolme võimaliku turvarežiimi vahel.
Pakutavad teenused.
GSM pakub tuge järgmistele teenustele:
Lisateenused (valikulised):
EDGE

EDGE ("Enhanced Data rates for GSM Evolution" ehk EGPRS ("Enhanced GPRS") ehk "IMT Single Carrier (IMT-SC)" ehk täiustatud GSM-andmeside), ka 2.75G on GSM-süsteemis kasutatava GPRS-tehnoloogia edasiarendus, mis võimaldab võrreldes GPRS-iga kiiremat andmeedastust.
EDGE võimaldab andmesideühenduse allalaadimiskiirust kuni 296 kbit/s (Class 32, 5 ajapilu) ning üleslaadimiskiirust kuni 177,6 kbit/s (Class 32, 3 ajapilu), mis on 3-4 korda kiirem varasemast GPRS-tehnoloogiast. Tõsi, enamik mobiilsidevõrke ja terminale toetab vaid kiirusi kuni 236 kbit/s allalaadimisel ja 118 kbit/s üleslaadimisel (EDGE class 10, kuni 4 ajapilu alla ja 2 üles) ning sedagi mitte korraga. EDGE loetakse formaalselt Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) standardi ITU-2000 järgi osaks 3G mobiilsidetehnoloogiast , sest selle andmekiirus ületab 144 kbit/s, kuid kuna see jääb ikkagi palju madalamaks nn tõelise 3G (näiteks UMTS) andmekiirusest, siis loetakse üldiselt seda pigem 2.75G-ks.
Tehnoloogia.
EDGE on täiendus 2G ja 2,5G GSM- ja GPRS-võrkudele ning tänu sellele on GSM-operaatoritel lihtsam EDGE-tehnoloogiat kasutusele võtta. Tegemist on GPRS-i edasiarendusega ja seega on ta vastavate täiustuste tegemisel rakendatav mistahes võrgule, millel GPRS töötab. EDGE ei vaja tark- ega riistvarauuendusi GSM-tuumvõrgule, muudatused hõlmavad vaid raadiovõrgu osa: tugijaama süsteem tuleb uuendada EDGE-i toetavaks. 
EDGE moduleerimis- ja kodeerimisskeem (MCS).
GPRS-is on kasutusel neli kodeerimisskeemi (CS-1 kuni CS-4), aga EDGE-l on moduleerimis- ja kodeerimisskeeme kokku 9 (MCS-1 kuni MCS-9).
Modulatsioonina on kasutusel lisaks GSM-võrkude traditsioonilisele GMSK-le ka tõhusam 8-PSK (kasutatakse MCS-5 kuni MCS-9 korral). Sobiva moduleerimis- ja kodeerimisskeemi valib terminal vastavalt ühenduse kvaliteedile tugijaamaga: soodsates raadiolevi tingimustes (näiteks tugijaama lähedal) kasutatakse suuremat kiirust võimaldavaid kodeerimisskeeme, tingimuste halvenedes minnakse üle aeglasematele, kuid häirekindlamatele skeemidele. 
EDGE kasutab pakettsidet nagu GPRS. Tänu EDGE-tehnoloogiale on võimalik edastada mobiilsidevõrgus ka vähem kvaliteetseid videovoogusid, kuna andmeedastuskiirus on selleks tavaliselt piisav.
EDGE-i toetab enamik tänapäevastest mobiiltelefonidest (välja arvatud kõige odavamad) ja kõik kaasaegsed GSM-andmesidemodemid.
Eestis toetavad EDGE-i kõigi mobiilsideoperaatorite GSM-võrgud, kuid kiirusel kuni 236 kbit/s (Class 10), neist EMT-l on toetus olemas kõigis tugijaamades, teistel operaatoritel enamikus (üle 80%), aga ka nendel on suund võetud kõigi olemasolevate tugijaamade uuendamisele EDGE-i toega.
RS-485

RS-485 on hulkpunkt-sideliinide standard, mida tunnustavad Telekommunikatsioonitööstuse Ühing (TIA) ja EIA. 
Kaabli pistiku ja pesa vahe võib ulatuda 4000 jala ehk 1200 meetrini.
Põhiprobleemiks on välised magnetväljad, mis indutseerivad kaablites elektromotoorjõu, mida nimetatakse häireteks. Signaal kulgeb mööda kaablit ja mõnevoldine erinevus ei tekita mingisuguseid probleeme, kuna vastuvõtja võrdleb mõlemal liinil (sig + ja sig -) ja asendab need väärtused absoluutsete väärtustega.
Magnetväljade vastu võitlemiseks on kaablis olevad juhtmed omavahel risti keeratud, mis muudab indutseeritud elektromotoorjõud vastusuunalisteks üksteisele, mis kompenseeruvad omavahel.
Kiirus on kuni 10Mbits/s.
Toataimed

Toataimed ehk toalilled on taimed, mida tavaliselt esteetilistel eesmärkidel kasvatatakse siseruumides (näiteks elutoas).
Järgur

Järgur, varem ka raadiorepiiter, on selline vaheraadiojaam raadioside vaheseade, mis tavaliselt koostatakse põhimõtteliselt kahe raadiojaama baasil (koos eriliste filtritega), ning mis võimaldab ühes radiovõrgus olevate raadiojaamade sideraadiust oluliselt suurendada, võrgus liikuvat informatsiooni muutmata, mägisel maastikul on järgur sageli asendamatu, et side üldse oleks võimalik.
Reeglina koostatakse järgur-raadiovõrk järgmiselt: kõik võrgus olevad raadiojaamad lülitatakse režiimi, kus kõigi jaamade saade toimub ühel raadiosageduskanalil, vastuvõtt aga teisel kanalil. See tähendab, et kasutatakse kahte erinevat raadiosagedust. Järgurit ei tohi segi ajada raadioretranslaatoriga. Järgur-raadiojaam koos antenniga paigaldatakse võrgu alal, maastikul või linnas, võimalikult kõrgesse kohta ehk levi seisukohalt võimalikult soodsasse paika. Järgur-raadiovõrgus saavad raadioabonentjaamad omavahel suhelda ainult järguri vahendusel. Kui järguri töö on mingil põhjusel häiritud, katkeb side kogu võrgus.
Järgureid kasutatakse kõige rohkem ülemerelisel sidel, sest selleta oleks side suurtel aladel võimatu. Järgureid kasutatakse ka amatöörraadiosides. Amatöörsides kasutatavaid järgureid saab kõne edastamiseks ühendada ka interneti kaudu (VoIP – "voice over IP"), mis tähendab "echolink"'i (programm, millega raadioamatöörid saavad omavahel IP-võrgu kaudu suhelda) kasutamist või on võimalik ühitada raadio telefonivõrguga ja edastada signaali telefonivõrgu kaudu (järgur võtab vastu raadiosignaali ja edastab ta näiteks PSTN-võrgu kaudu).
Diakroonia ja sünkroonia

Paarismõisted diakroonia ja sünkroonia on kasutusele tulnud Ferdinand de Saussure'ilt, kes tähistas nendega kaht lähenemisviisi keeleuuringutes – ajalooliste grammatikate uuringuid ja keele kui üheaegse sidusa süsteemi vaatlust.
Üldisemalt mõistetud kui (semiootilise) süsteemi kaks mõõdet. Diakroonia on süsteemi olekute või elementide järgnevussuhe, kirjeldatud ka ajalise järgnevuse ja asendussuhtena. Sünkroonia on süsteemi elementide kõrvusussuhe, kirjeldatud ka ruumilise või kombinatoorse suhtena. Näiteks määratleb Roman Jakobson (1981: 27) teksti poeetilist funktsiooni järgnevalt: "Poeetiline funktsioon projitseerib ekvivalentsusprintsiibi selektsiooniteljelt kombinatsiooniteljele".
Püha Platoni ja Püha Issidori Õigeusu Vennaskond

Püha Platoni ja Püha Issidori Õigeusu Vennaskond on Eestis tegutsev skismaatiline õigeusklike ühendus, mis ei allu Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirikule ega Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule, samuti ei tunnista see ühegi patriarhi ülemvõimu.
Vennaskonna asutasid 2001. aastal juba kaks aastat varem Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikust metropoliit Stefanusele allumatuse tõttu välja heidetud preestrid Gabriel Keres ja Samuel Puusaar. 
Vennaskonna juhid ja poolehoidjad peavad ennast ise tõeliseks Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikuks ja selle järjepidevuse kandjaks, tunnistades Samuel Puusaart kirikupeana (Tartu ja kogu Lõuna-Eesti piiskop). Teised õigeusu kirikud Eestis seda seisukohta ei jaga. Katsed läheneda Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirikule ei ole olnud tulemuslikud.
Ametlikult on tegu maksusoodustusega mittetulundusühinguga, mille tegevusvaldkondadeks on muuhulgas heategevus, õigeusu kiriku õpetuse propageerimine, teoloogia õpetamine, stipendiumite maksmine õigeusu teoloogiat õppivatele üliõpilastele, temaatilise perioodika väljaandmine, kirjastustegevus, kiriklike ürituste korraldamine, õigeusu kiriklike rituaalide toimetamine ning suhete arendamine sarnaste ühingutega mujal maailmas.
Vennaskonna tegevus on keskendunud Tartusse ja Lõuna-Eesti maakondadesse. Peamise toetajaskonna moodustavad paljud endised Tartu Püha Aleksandri koguduse, Valga Püha Issidori koguduse ja Arussaare Issanda Taevaminemise koguduse liikmed, kes lahkusid kogudustest koos oma preestritega. Samuti on vennaskonnal teatud määral toetajaid Setumaa õigeusklike elanike seas, kuid usaldusväärseid andmeid nendega seotud inimeste arvu kohta ei ole võimalik esitada.
Püha Platoni ja Püha Issidori Õigeusu Vennaskond annab alates 2001. aastast välja ka ajalehte "Õigeusk Eestis".
Aastatel 2006 ja 2008 pälvis organisatsioon mõningast avalikkuse tähelepanu protestidega usulisi sümboleid kasutavate kaasaegse kunsti näituste vastu, mida vennaskond on tõlgendanud usu teotamise ja eesti rahva sihiliku võõrutamisena religioonist.
Samuel Puusaar

Samuel Puusaar (kodanikunimega Sulev Puusaar; sündinud 14. novembril 1963 Pärnus) on endine EAÕK vaimulik, alates 2001. aastast skismaatilise Püha Platoni ja Püha Issidori Õigeusu Vennaskonna üks juhte. Alates 2016. aastast on ta avalikkuses ennast tutvustanud kui Tartu Nõid.
Elulugu.
Ta lõpetas 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Hiljem omandas vaimulikuhariduse Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis tegutsevas Püha Vladimiri Õigeusu Teoloogilises Seminaris, mille lõpetas 1996. aastal magistrikraadiga ("Master of Divinity").
Pöördunud Eestisse tagasi, määrati ta Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu Püha Aleksandri koguduse preestriks. 
Puusaarest kujunes Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku täielikku iseseisvust taotleva leeri juht, kes vastustas kiriku viimist Konstantinoopoli patriarhi jurisdiktsiooni ja välismaist päritolu piiskopi kirikupeaks saamist. Nii keeldus ta koos Gabriel Keresega tunnistamast metropoliidina märtsis 1999 EAÕK kirikukongressil sellele ametikohale valitud kreeka päritolu Nice'i piiskoppi Stefanust.
Nad korraldasid oma kongressi, mis muu hulgas valis Puusaare Tartu ja kogu Lõuna-Eesti piiskopiks. Piiskopiks Puusaart pühitsetud ei ole ja väidetavalt on ta ka seda ise Pereraadio eetris tunnistanud.
Kasvavate vastuolude tõttu tagandas EAÕK metropoliit Stefanus detsembris 1999 Puusaare EAÕK vaimuliku seisusest. Selle otsuse kinnitas ka Konstantinoopoli patriarhi Bartholomeos I juhitud kirikukohus. Puusaare leer heitis vastusena kirikust välja Stefanuse.
21. detsembril 1999, nädal pärast Puusaare EAÕK vaimuliku kohalt tagandamist, toimus Tartus Aleksandri kiriku juures ajakirjanduses laialt kajastamist leidnud konflikt. Politsei ja turvafirma ESS ei lubanud metropoliit Stefanuse käsul Puusaarel kirikusse siseneda. Kirikuuksed pitseeriti kinni. 
Kuigi Puusaar ja tema pooldajad peavad ennast tõeliseks Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikuks, ei ole neil võimalik selle nime all tegutseda. Tulenevalt sellest registreeriti 2001. aastal Püha Platoni ja Püha Issidori Õigeusu Vennaskond, mille juhatuse liikmeteks said Samuel Puusaar ja Gabriel Keres. 
Oktoobris 1999 osales Puusaar Isamaaliidu kandidaadina Tartu linnas kohalike omavalitsuste valimistel.
Alates 2016. aastast on Puusaar end avalikkuses esitlenud kui Tartu Nõid. Selle nime all osales ta ka 15. juulil 2016 Kihnu konverentsil.
Sulev Puusaar

Sulev Puusaar (sündinud 16. juunil 1966 Tartus) on eesti ettevõtja ja kinnisvaramaakler.
Alates 2000. aastast on ta kinnisvarafirma Tõnisson Kinnisvarakonsultant juhatuse esimees.
2002. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris ta Tartu linnas erakonna Ühendus Vabariigi Eest - Res Publica nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
1300 grammi

"1300 grammi" on telesari, mis räägib kahest neurokirurgist, kes ravivad oma patsiente täiesti erineval moel. Üks neist hoolib inimestest, teine nende ajudest. Dr Douglas Hanson (Stanley Tucci) on üks New Yorgi parimaid neurokirurge. Tema meetod on lihtne: oluline on vaid aju, sest patsient ise on ju vaid selle väline kest. Tema uus partner dr Jonathan Seger (Mark Feuerstein) arvab aga hoopistükkis, et kõige tähtsam on patsiendi vaimne tervis. Kui need kaks tippkirurgi on sunnitud üheskoos keerulisi operatsioone teostama, unustavad nad oma erimeelsused ning päästavad elusid.
Fallen (Triinu Kivilaane laul)

"Fallen" on Triinu Kivilaane teine singel albumilt "Now and Forever".
Muusikavideo.
Video loole filmiti 3. juuni Saksamaal Berliinis. Pilte video tegemisest saab näha Triinu Kivilaane ametlikus foorumis. Muusikavideot sai näha esimest korda 1. juulil, Triinu ametlikul kodulehel.
Justin Sane

Justin Cathal Geever (esinejanimega Justin Sane; sündinud 21. veebruaril 1973) on USA-s tegutseva poliitilise, "punk rock"'i viljeleva bändi Anti-Flag esikitarrist, laulja ja laulusõnade autor. 
Elulugu.
Lapsepõlv ja noorus.
Justin on pärit üheksalapselisest töölisperest, kus ta kasvas üles pere noorima liikmena. Ta viitab oma vanematele kui heale inspiratsiooniallikale. Ta isa ja ema avasid esimese taimetoidurestorani Pittsburghis, mille mõjutusel sai Justinist taimetoitlane ja loomaõiguste tugev pooldaja – elustiil, mida ta siiani järgib. Justin on öelnud, et talle ei meeldiks saada koheldud nii, nagu praegu loomadega käitutakse, ning kuna ta lapsena nägi oma vanemaid osalemas meeleavaldustel, hakkas ta vanemaks saades samuti neist osa võtma.
Justini õde Lucy kinkis talle ta esimese kitarri, tänu millele Justin "punk rock"'i ja "hardcore"'iga tutvust tegi. Esimene Justini kirjutatud laul rääkis lapsest, kes on saanud narkootikumide üledoosi, teine rääkis televisioonis jutlusi pidavatest evangelistidest.
Karjäär.
1988. aastal lõi Justin koos oma lapsepõlvesõbra Pat Theticu ja bassistist laulja Andy Flagiga bändi Anti-Flag. 1996. aastal avaldasid nad oma esimese muusikaalbumi "Die for the Government". Pärast mitut Ameerika-turneed lahkus Andy Flag 1996. aastal bändist lahkhelide tõttu.
Bändist käis läbi erinevaid muusikuid, enne kui moodustus lõplik koosseis: Justin Sane, Pat Thetic, Chris Head ja Chris Barker. 1999. aastal lõi Anti-Flag oma plaadifirma AF Records. 2001. aastal sõlmisid nad lepingu Fat Wreck Chordsiga, 2006. aastal aga RCA Recordsiga ning avaldasid albumi "For Blood and Empire" ja 2008. aastal "The Bright Lights of America".
2008. aasta mais kolis Justin Inglismaale Londonisse elama.
Varustus.
Ta mängib ESP LTD EC seeria kitarridega.
Haridus.
Justin lõpetas Pittsburghis Oaklandi kooli. Seejärel õppis ta Pittsburghi ülikoolis kommunikatsiooni ja politoloogiat.
Soolotööd.
Lisaks Anti-Flagis mängimisele tegeleb Justin ka oma sooloprojektidega. Näiteks ilmus 2001. aastal kuuelooline EP "These are the Days" ja 2003. aastal album "Life, Love, and the Pursuit of Justice". Sooloprojektides suunab ta poliitiliste teemade asemel fookuse perele, armastusele ja muudele argiteemadele.
Diskograafia.
Anti-Flag
Sooloprojektid
QTH-lokaator

QTH-lokaator on raadioamatörismis kasutatav geograafiliste koordinaatide süsteem. Seda kasutatakse asukohtade edastamiseks raadiosides, et oleks võimalik osalistevahelist kaugust arvutada.
Maailmakaart on jagatud 324 ristkülikuks, millest igaüht tähistab kahest tähest koosnev jada. Eesti asub ruudus KO. Iga ristkülik on jagatud 100 ristkülikuks, mida tähistatakse kahest numbrist koosnevate arvude jadadega. Iga niisugune ristkülik on jagatud 576 ruuduks, mida tähistatakse kahest tähest koosnevate tähekombinatsioonide jadadega. Nii saadakse kuuekohaline lokaator, milles kahele tähele järgnevad kaks numbrit ja neile omakorda kaks tähte. See määrab piirkonna, mille mõõtmed on 5'×2,5'.
Asukoha täpsemaks määramiseks kasutatakse ka 8- ja 10-kohalisi lokaatoreid.
Provinssirock

Provinssirock on alates 1979. aastast Seinäjoel toimuv iga-aastane rokkfestival.