tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Prokip Bidasjuk

Prokip Jakovõtš Bidasjuk (ukraina keeles Прокіп Якович Бідасюк; 4. märts 1895 Derhatši – surmaaeg teadmata) oli Ukraina keraamik ja rahvakunstnik, Mežõhirja keraamikakoolkonna esindaja, boitšukisti Vassõl Sedljari õpilane.
Bidasjuk töötas 1940. aastatel Vassõlkivi majoolikatehases tarbekunstnikuna. Tema loominguks peeti algselt keraamilist kukekuju, mis sai kuulsaks pärast 2022. aasta aprilli alguses toimunud Borodjanka pommitamist, kui tabamuse saanud maja kokkuvarisemisel oli seinas tervena säilinud köögikapp nõudega ja keraamiline kukk selle peal. Hiljem täpsustatud andmete järgi oli tegemist siiski teiste kunstnike loominguga.
Artur Lokk

Artur Lokk (20. september 1928 Tartu – 23. aprill 1996 Otepää) oli eesti maalikunstnik. 
Lokk sai kunstihariduse aastatel 1945–1951 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Näitustel esines 1949. aastast alates, 1955 sai temast Kunstnike Liidu liige. 
1960. aastate keskel maalis ta kubismihõngulisi kompositsioone, siis aga pöördus realistlikuma-impressionistlikuma laadi juurde tagasi.
Ukrainlased Ungaris

Ungari ukrainlased on väike Ungaris elav ukrainlastest koosnev rahvusrühm. Suurem osa Ungari ukrainlastest elab kas 136,7 kilomeetri pikkuse Ungari-Ukraina piiri äärde jäävas Szabolcs-Szatmár-Beregi või Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis või pealinnas Budapestis.
Ajalugu.
Enne Esimest maailmasõda elas Austria-Ungaris ligikaudu 4 miljonit ukrainlast, kelle kohta ametlikes allikates kasutati nime ruteenid (ise kutsusid nad end russiinideks). Neist 470 000 elas 1910. aasta rahvaloenduse andmetel Ungaris (moodustades 4,69% elanikkonnast). Ent 1920. aastal sõlmitud Trianoni rahulepinguga kaotas Ungari suure osa oma territooriumist, sealhulgas Taga-Karpaatia ehk Karpaatia Ruteenia, millest sai Tšehhoslovakkia osa. Just seal piirkonnas elasid peaaegu kõik tollase Ungari ukrainlased.
1938. aasta esimese Viini arbitraaži tulemusel sai Taga-Karpaatia lõunaosast taas Ungari riigi osa. Tšehhoslovakkia riigi lagunedes kuulutati ülejäänud Taga-Karpaatia aladel 1939. aasta 14. märtsil välja Karpaatide-Ukraina Vabariik, mille vaid mõni päev hiljem okupeeris Ungari.
Pärast Teist maailmasõda liideti piirkond Nõukogude Liiduga – Pariisi rahulepingu alusel sai Taga-Karpaatiast Ukraina NSV osa.
Tänapäev.
Tänapäeva Ungaris tunnustatakse eraldi rahvusvähemustena nii russiine kui ka ukrainlasi, keda 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas riigis vastavalt 3323 ja 5633.
Russiinid, keda võib pidada juba Ungari kuningriigi aegseks ajalooliseks vähemusrahvuseks, põlvnevad neist Ruteenia rahvastest, kes ei võtnud 20. sajandi alguses kasutusele rahvanimetust "ukrainlased". Eraldi käsitletakse 20. sajandi teisel poolel Ungarisse elama asunud ukrainlasi, kelle juured on Lääne-Ukrainas ning Taga-Karpaatias.
Matías Zaracho

Federico Matías Javier Zaracho (sündinud 10. märtsil 1998 Wildes) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Atlético Mineiro.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Racing Club, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2006. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2016. aasta detsembris. Esimese värava Argentina kõrgliigas lõi ta 22. juunil 2017 mängus Colóni vastu. Hooajal 2018–19 tuli ta Racing Clubiga Argentina meistriks. Samal hooajal valiti Zaracho Argentina kõrgliiga hooaja parimaks uustulnukaks.
2020. aasta oktoobris liitus ta Atlético Mineiroga. 2021. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. Samal hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas seitse väravat. Atlético Mineiroga on Zaracho võitnud veel Brasiilia karikavõistlused, superkarika ja kaks korda Minas Geraisi osariigi meistriks.
Argentina jalgpallikoondises tegi Zaracho debüüdi 26. märtsil 2019 sõprusmängus Mehhiko vastu.
Markariani kett

Markariani kett on suhteliselt kompaktne ja arvukas galaktikate rühm Neitsi galaktikaparves Linnuteest umbes 50 miljoni valgusaasta kaugusel. Maalt nähtuna asuvad keti moodustavad galaktikad ühtlases kaarjas reas ning see on populaarne vaatlus- ja pildistamisobjekt hobiastronoomidele.
Esimesed galaktikad avastas tänapäeval tuntud ketist Prantsuse astronoom Charles Messier 1781. aastal ning need kannavad temanimelises kataloogis tähiseid M84 ja M86. Ülejäänud heledamad liikmed avastas saksa päritolu Briti astronoom William Herschel ning nüüdseks tuntakse neid laiemalt John Emil Dreyeri poolt 1888. aastal kokku pandud uue üldkataloogi (NGC – New General Catalogue) tähistega. Ketti kuuluvad M84 (NGC 4374), M86 (NGC 4406), NGC 4477, NGC 4473, NGC 4461, NGC 4458, NGC 4438 ja NGC 4435. Kett on nime saanud armeenlasest astrofüüsiku Benjamin Markariani järgi, kes avastas 1960. aastate alguses, et enamikul sealsetest galaktikatest on umbes sama liikumiskiirus ja -suund, andes mõista, et tegemist on gravitatsiooniliselt seotud galaktikarühmaga.
Keti heledamaid liikmeid on näha läbi suhteliselt väikese teleskoobi. Selle keskme lähistel asub kaks interakteeruvat galaktikat, NGC 4438 ja NGC 4435, mida nimetatakse ka Markariani Silmadeks. Kaks heledamat elliptilist galaktikat M84 ja M86 moodustavad koos NGC 4388 tähist kandva spiraalgalaktikaga mustri, mida nimetatakse vahel ka Suureks Galaktiliseks Näoks.
Alexandru Maxim

Alexandru Iulian Maxim (sündinud 8. juulil 1990 Piatra Neamțis) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Gaziantep ja Rumeenia jalgpallikoondises.
2007. aastal liitus ta Hispaania klubiga RCD Espanyol. Klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud, kuid mängis hooajal 2009–10 Espanyoli reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas.
Aastatel 2011–2013 mängis Maxim Rumeenia kõrgliiga klubis Pandurii Târgu Jiu 
2013. aasta jaanuaris siirdus ta 1,5 miljoni euro eest Saksamaa kõrgliiga klubisse VfB Stuttgart, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Stuttgardis mängis ta kuni hooaja 2016–17 lõpuni, viimasel hooajal Saksamaa esiliigas.
2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga 1. FSV Mainz 05. Hooaja 2019–20 teises pooles läks ta laenule Gaziantepi, kellega sõlmis 2020. aastal püsiva lepingu. Hooajal 2020–21 lõi ta Türgi kõrgliigas 15 väravat.
Rumeenia jalgpallikoondises tegi Maxim debüüdi 30. mail 2012 sõprusmängus Šveitsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. septembril MM-i valikmängus Andorra vastu.
Miha Zajc

Miha Zajc (sündinud 1. juulil 1994 Šempeter pri Goricis) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis ja Sloveenia jalgpallikoondises.
2009. aastal liitus ta Sloveenia klubiga NK Interblock. 2012. aasta suvel läks ta laenule Sloveenia kõrgliiga klubisse Ljubljana Olimpija. Ainsal korral mängis ta Olimpija meeskonnas 6. oktoobril 2012 mängus Mura vastu, kuid lõi selles mängus kaks väravat. Aastatel 2013–2014 mängis ta laenul Sloveenia kõrgliiga klubis Celje.
Hooajal 2014–15 naasis Zajc Ljubljana Olimpijasse, kellega sõlmis seekord püsiva lepingu. Hooajal 2015–16 tuli ta klubiga Sloveenia meistriks.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia esiliiga klubiga Empoli. Hooajal 2017–18 lõi ta Itaalia esiliigas kaheksa väravat ja andis 14 väravasöötu. Samal hooajal võitis ta klubiga esiliiga, misjärel tõusti Serie A-sse. Itaalia kõrgliigas lõi Zajc esimese värava 21. oktoobril 2018 mängus Frosinone vastu. Seejärel lõi ta liigas veel kaks väravat, kuid suundus hooaja 2018–19 keskel Fenerbahçesse. Hooajal 2020–21 oli ta Fenerbahçest laenul Itaalia kõrgliiga klubis Genoa.
Sloveenia jalgpallikoondises tegi Zajc debüüdi 2016. aasta märtsis sõprusmängus Makedoonia vastu.
Shehbaz Sharif

Mian Muhammad Shahbaz Sharif (pandžabi ja urdu keeles میاں محمد شہباز شریف ; sündinud 23. septembril 1951 Lahores) on Pakistani poliitik. Alates 4. märtsist 2024 on ta Pakistani peaminister, samal ametikohal oli ta ka aastatel 2022–2023.
Adama Soumaoro

Adama Soumaoro (sündinud 18. juunil 1992 Fontenay-aux-Rosesis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Itaalia kõrgliiga klubis Bologna.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Lille. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2. veebruaril 2014 mängus Nice'i vastu. Lille'i põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2015–16. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 3. veebruaril 2016 mängus Caeni vastu.
Hooaja 2019–20 teises pooles oli ta Lille'ist laenul Itaalia kõrgliiga klubis Genoa. 2021. aasta jaanuaris läks ta laenule Bolognasse, kellega sõlmis sama aasta juulis püsiva lepingu.
Soumaoro on Mali päritolu.
Kost Hordienko

Kost Hordijenko (ukraina keeles "Кость Гордієнко"; surnud 15. mail 1733) oli Ukraina ala kaskate ataman.
Bartosz Bereszyński

Bartosz Bereszyński (sündinud 12. juulil 1992 Poznańis) on Poola jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Sampdoria ja Poola jalgpallikoondises.
Hooajal 2009–10 debüteeris ta Poola kõrgliiga klubis Poznańi Lech. Aastatel 2013–2017 mängis ta Poola kõrgliiga klubis Varssavi Legia. 
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Sampdoriaga.
Poola jalgpallikoondises tegi Bereszyński debüüdi 2013. aasta juunis sõprusmängus Liechtensteini vastu. Ta on kuulunud Poola koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
95. üksik ründedessantbrigaad

95. üksik Polissja nimeline ründedessantbrigaad (ukraina keeles " 95 окрема десантно-штурмова Поліська бригада", lühendatult "95 ОДШБр") on Ukraina dessantvägede väeüksus. 
Ajalugu.
2022. aasta sõjategevus.
Enne 24. veebruaril 2022 alanud Venemaa sissetungi hukkus 21. veebruaril Ühendjõudude operatsiooni piirkonnas kaks brigaadi võitlejat. 2022. aasta märtsi alguses vabastasid brigaadi üksused koos 14. üksik mehhaniseeritud brigaadiga Kiievist eemal asuva Makarivi. Üksus võitles 2022. aasta mai lõpus Izjumi piirkonnas.
Brigaad kannab alates 20. novembrist 2023 nimetust 95. üksik Polissja nimeline ründedessantbrigaad. Brigaad osales 2024. aasta augustis Kurski oblastis toimunud lahingutes.
Bushmaster

 
Bushmaster PMV (Protected Mobility Vehicle) on Austraalias valmistatud soomusauto.
Bilozerske

Bilozerske (ukraina Білозерське) on linn Ukrainas Donetski oblastis. Kuulub Dobropillja haldusalasse.
Bilozerskes on kivisöekaevandus.
Asula rajati 1913. aastal. 1966 sai linnaõigused.
2001. aastal oli linnaelanikest 29,64% emakeel ukraina keel ja 69,81% vene keel.
Juraj Kucka

Juraj Kucka (sündinud 26. veebruaril 1987 Bojnices) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Watford ja Slovakkia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Slovakkias, debüteerides hooajal 2006–07 Slovakkia kõrgliiga klubis Ružomberok.
Aastatel 2009–2011 mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Sparta, kellega tuli hooajal 2009–10 Tšehhi meistriks.
2011. aasta jaanuaris siirdus ta 3,5 miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubisse Genoa, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu.
2015. aasta augustis siirdus ta viie miljoni euro eest AC Milani, kus mängis kaks hooaega.
2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Türgi kõrgliiga klubiga Trabzonspor.
2019. aasta jaanuaris naasis Kucka Itaalia kõrgliigasse, liitudes Parmaga. Seal mängis ta kuni hooaja 2020–21 lõpuni. Kuigi viimane hooaeg oli liigas Kucka kõige silmapaistvam (seitse väravat), jäi Parma liigas viimaseks ja langes esiliigasse.
2021. aasta augustis läks ta Parmast laenule Watfordi. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 23. oktoobril 2021 mängus Evertoni vastu.
Slovakkia jalgpallikoondises tegi Kucka debüüdi 19. novembril 2008 sõprusmängus Liechtensteini vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. augustil 2011 sõprusmängus Austria vastu. Ta on kuulunud Slovakkia koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2016. ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Näit

Näit on füüsikalise suuruse arvulise väärtuse esitus mõõtevahend näidikul või skaalal, ka vastav arvuline väärtus.
Mõõtevahendid võivad olla osutinäiduga või numbernäiduga. Enamasti on kasutusel numbernäiduga mõõteriistad, eriti kui nad on seadmesse sisse ehitatud. Levinuim osutinäiduga mõõtevahend on kell (kuigi võib olla komponentidelt elektrooniline ja tööviisilt digitaalne).
Osutimõõteriista skaalalt loetud mõõteväärtus on lugem.
Lugem

Lugem on mõõtevahendilt saadud suuruse väärtus, ka näidu lugemise tulemus.
Otsfrees

Otsfrees on freeside gruppi kuuluv tööriist, mida kasutatakse puitdetaili äärte kujundamiseks dekoratiivsel eesmärgil ja liidete teostamiseks.
Valmistamine.
Freesi terade valmistamisel kasutatakse karbiide ja kiirlõiketeraseid. Kiirlõiketerasesest valmistatud lõiketera on terava lõikeservaga ning tugeva struktuuriga. Eelnimetatud omadused kehtivad ka karbiidteraga otsfreesi puhul, kuid eeliseks on freesi pikem eluiga. Täielikult karbiidist valmistatud lõiketerad annavad parima lõpptulemuse ning töötlevad puitu kõige kiiremini, võrreldes teiste materjalidega.
Kasutamine.
Kasutamiseks paigaldatakse otsfreesi lõiketera ülafreesi.
Tüübid.
Otsfreesid jagunevad üldiselt laagriga ning ilma laagrita otsfreesiks. Laagriga freese kasutatakse dekoratiivsel eesmärgil. Ilma laagrita mudeleid kasutatakse detaili süvistamiseks. Laager säilitab freesi kindlat kaugust detailist.
І

І (і) on kirillitsa täht, mis hääldub /i/. See on kasutusel valgevene ja ukraina keeles.
See on loodud kreeka tähestiku ioota eeskujul.
Vene tähestikus oli see kasutusel 1918. aastani. Sel aastal toimunud reformi käigus eemaldati і, sest see hääldus samamoodi nagu и.
Unicode'is on suurtähe kood U+0406 ja väiketähe kood U+0456.
Ljubomir Miletič

Ljubomir Miletič (kirillitsas "Любомир Милетич"; 14. jaanuar 1863 İştip, Osmanite riik – 1. juuni 1937 Sofia, Bulgaaria kuningriik) oli bulgaaria juhtiv keeleteadlane, dialektoloog, etnograaf ja ajaloolane. Ta oli ka Bulgaaria Teaduste Akadeemia esimees 1926. aastast kuni surmani.
Haridus ja teadustöö.
Miletič õppis Sofias ja Novi Sadis, kuid lõpetas 1882. aastal keskkooli Zagrebis. Slavistika erialal lõpetas ta Zagrebi Ülikooli ja Karli Ülikooli Prahas, kus teda õpetas Jan Gebauer. Miletič osales 1888. aastal Sofia Ülikooli asutamises. Aasta hiljem sai temast filosoofiadoktor filoloogia ja slaavi filoloogia erialal Zagrebi Ülikoolis. Õppeaastal 1903/1904 oli ta Sofia Ülikoolis ajaloo- ja filoloogiateaduskonna dekaan. Õppeaastail 1900/1901 ja 1921/1922 oli ta ülikooli rektor.
Alates 1898. aastast oli ta olnud Bulgaaria Teaduste Akadeemia liige, mida juhatas aastast 1926 kuni surmani. Samamoodi oli ta Bulgaarias aastast 1927 kuni surmani Makedoonia Teadusliku Instituudi esimees.
Tiitlid.
Miletič oli Harkivi Ülikooli audoktor. Samuti oli ta Venemaa Teaduste Akadeemia, Venemaa Arheoloogia Instituudi, Venemaa Ajaloo Seltsi, Poola Õpingute Akadeemia, Lõunaslaavi Teaduste Akadeemia, Tšehhi Teaduste Akadeemia ja Tšehhi Teaduste Seltsi, Tšehhi Etnograafia Seltsi ja Ungari Etnograafia Seltsi korrespondentliige.
Tunnustus.
Tema järgi on saanud nime Miletichi nina Greenwichi saarel Lõuna-Shetlandi saarestikus Antarktikas.
Jan Gebauer

Jan Gebauer (8. oktoober 1838 Úbislavice – 25. mai 1907 Praha) oli tšehhi keeleteadlane ja kirjandusloolane. Tema teaduslikud tööd olid mõjutatud positivismist.
Jinan Kodapully

Jinan Kodapully (sündinud 1959) on India disainer, mõtleja ja õpetaja.
Ta elab Keralas. Ta on õppinud disaini. 
Ta on uurinud laste ilumeelt ja spontaanset esteetilist käitumist, traditsioonilist käsitööd. Ta rõhutab ilu bioloogilist päritolu.
Ta on kritiseerinud Lääne-tüüpi haridust, mis lahutab teadmise praktilisest kogemusest.
South China Morning Post

South China Morning Post (lühend SCMP) on Hongkongis paiknev erihalduspiirkonna suurim ingliskeelne päevaleht. Tegemist on ühe olulisema Ida-Aasia ingliskeelse ajalehega, mistõttu on SCMP esmaallikaks suurele osale ingliskeelsest meediast. Kuigi trükiarv on suhteliselt tagasihoidlik 100 000 eksemplari, siis internetikülastusi kaasates loeb South China Morning Posti umbes 50 miljonit lugejat.
Ajalugu.
South China Morning Post asutati 1903. aastal Briti koloniaalvõimu ajastul. 
1997. aastal, kui Suurbritannia võimu Hongkongis Hiina Rahvavabariigile üle andis, lubas Hiina põhimõtet "Üks riik, kaks süsteemi" järgides Hongkongil säilitada tugeva autonoomia, mis väljendus ka ajakirjanduses. Kui muidu oli Hiinas ajakirjandus tugeva tsensuuri all, siis Hongkongi ajalehed säilitasid oma tugeva ja iseseisva ajakirjanduse. Kuigi tollane ajalehe omanik meediamagnaat Rupert Murdoch (kellele kuulus SCMP 1980. aastatest kuni 2000. aastate keskpaigani), oli aeg-ajalt sekkunud ajakirjanike töösse, säilitas ajaleht laias plaanis oma iseseisvuse ja vabadused kuni 2020. aastani.
2000. aastate keskpaigus ostis lehe malaisia miljardär Robert Kuok, kes selle müüs Alibabale 2015. aastal. Alibaba võttis fookusesse SCMP laiendamise sihiga tuua ingliskeelsete lugejateni kogu Hiinas toimuv ning otsiti ajakirjanduspartnereid läänes, sealhulgas olid kontaktivariantideks Politico ja The Atlantic. Koroonapandeemia tõstis lugejate arv tänapäevase 50 miljoni lugejani, kolme aasta jooksul kasvas lugejate arvu kümme korda, kolmandik lugejaid olid Ameerika Ühendriikides. Sellegipoolest on ajaleht hädas kasumi saavutamisega ning Alibaba ajal hakkas SCMP üle võtma Hiina ametlikku arvamust poliitilistel teemadel.
2019.–2020. aasta Hongkongi meeleavalduste ajal kehtestas Hiina enam-vähem efektiivse tsensuuri SCMP üle: ajaleht tutvustas protestijaid kui pahategijaid ja politseid kui kangelasi ning toimetajad muutsid tihti reporterite kirjeldusi rahutustest võimule sobivamaks. 30. juunil 2020 vastu võetud Hongkongi julgeolekuseaduse järel on SCMP kindlalt allutatud Hiina võimule. Võrreldes Hiina ajakirjandusega on SCMP jätkuvalt mitmekesine ja julgemate väidetega, aga avalikke riigikriitilisi sõnumeid ajalehest enam ei leia ning isemeelsemaid ajakirjanikke ajalehe toimetus ei soosi.
Adam Lowry

Adam Lowry (sündinud 29. märtsil 1993 Saint Louises) on Ameerika Ühendriikides sündinud Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Winnipeg Jets.
Aastatel 2009–2013 mängis ta Western Hockey League'i klubis Swift Current Broncos.
2011. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i "draft"is 67. valikuna. Hooaja 2012–13 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Jetsi tütarklubis St. John's IceCaps. Seal mängis ta kogu hooaja 2013–14. Jetsi põhikoosseisu on Lowry kuulunud alates hooajast 2014–15. Esimese värava lõi ta liigas 21. oktoobril 2014 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja 11 väravat ja 12 väravasöötu. Tema kõige resultatiivsem hooaeg on olnud 2016–17 (15+14).
Tema isa Dave Lowry on jäähokitreener ja endine mängija.
Victor Ejdsell

Victor Ejdsell (sündinud 6. juunil 1995 Karlstadis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK ründajana vasakäärel.
Ta alustas jäähokimängijana karjääri Rootsi madalamates liigades. 2013. aastal liitus ta Färjestadi noortevõistkonnaga. Rootsi kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2014–15. Hooajal 2016–17 mängis ta Rootsi esiliiga klubis BIK Karlskoga ning oli seal liigas resultatiivseim mängija (25+32). Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis HV71 ning tegi seal samuti silmapaistva hooaja (20+14).
2017. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Nashville Predators. Predatorsis ei jõudnud ta aga kordagi mängida, sest 2018. aasta veebruaris kaubeldi ta Chicago Blackhawksi. NHL-is tegi ta Blackhawksi meeskonnas debüüdi 26. märtsil 2018 mängus San Jose Sharksi vastu. Pärast seda osales ta NHL-is veel viies mängus, saades kirja ühe väravasöödu. Hooaja 2017–18 lõpus mängis Ejdsell lisaks American Hockey League'is (AHL) Blackhawksi tütarklubis Rockford IceHogs. Ta paistis silma AHL-i hooaja 2017–18 väljalangemismängudes, kui lõi 13 mänguga seitse väravat ja andis viis väravasöötu. IceHogs jõudis AHL-i Läänekonverentsi finaali, kus kaotati Texas Starsile. Hooajal 2018–19 sai Ejdsell mänguaega ainult AHL-is IceHogsis, tehes 61 mänguga 12+17.
2019. aasta mais naasis Ejdsell Färjestadi.
Abielu kehtetuks tunnistamine

Abielu kehtetuks tunnistamine on abielu lõppemise alus, mis on Eestis reguleeritud perekonnaseaduses. Kui abielu tühisuse aluse esinemise korral on abielu tühine igal juhul, siis abielu kehtetuks tunnistamiseks tuleb pöörduda kohtusse.
Abielu kehtetuks tunnistamise alused.
Abielu kehtetuse aluseks on, kui:
Lisaks toob perekonnaseadus välja ka olukorrad, kus kohus ei pea abielu kehtetuks tunnistama:
Abielu kehtetuks tunnistamise kord.
Abielu kehtetuks tunnistamiseks tuleb esitada kohtule hagi, kusjuures hagi esitamiseks õigustatud isikuteks on kumbki abikaasa, valdkonna eest vastutav minister või monogaamia keelu rikkumise korral ka isik, kelle abikaasa on kellegi teisega veel abielus.
Hagis tuleb viidata asjakohastele õigusnormidele, mis annavad õiguse oma abielu kehtetuks tunnistada. Tuleb selgitada, miks abielu sõlmiti õigusvastaselt ning vajadusel märkida ära, kas abikaasade vahel on kokku lepitud laste hooldusõiguses, ülalpidamises ja ühisvara jagamises. Lisaks tuleb juurde lisada asjassepuutuvad dokumendid kui neid on, mis põhjendavad taotlust.
Kui abielu kehtetuks tunnistamise aluseks on sõlmimine pettuse, ähvarduse või vägivalla mõjul, võib abielu kehtetuks tunnistamise hagi esitada ühe aasta jooksul eksimusest või pettusest teadasaamisest või ähvarduse või vägivalla mõju lakkamisest arvates. Kui abielu on sõlminud piiratud teovõimega isik, siis hakkab hagi esitamise tähtaeg jooksma hetkest, kui esindaja saab kehtetuks tunnistamise alusest teada. Juhul, kui esindaja ei esita hagi õigeaegselt, siis saab abikaasa ka ise nõude esitada kuu aja jooksul kas täisealiseks saamisest või teovõime taastamisest arvates.
Abielu kehtetuks tunnistamise õiguslikud tagajärjed.
Üldreegel on, et kui abielu kohtus kehtetuks tunnistatakse, siis on abielu tühine algusest peale. Erandiks on olukord, kus abielu kestel ühe abikaasa soovahetuse tulemusena on ühel hetkel abielus samast soost isikud, sellisel juhul loetakse alates 2014. aastast abielu lõppenuks alates kohtuotsuse jõustumisest.
Erinevalt abielu lahutamisest, ei teki abielu kehtetuks tunnistamise korral endise abikaasa ülalpidamiskohustust.
Rokõtne

Rokõtne (ukraina keeles Рокитне) on alev Ukrainas Kiievi oblastis Bila Tserkva rajoonis Rossi jõe ääres.
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 10 605. Aastal 2019 oli elanikke 10 938 ja 2001. aastal 13 790.
Ants Nisumaa

Ants Nisumaa (sündinud 1. juunil 1944) on eesti harrastuskunstnik ja kirjanik.
Kunst.
Koolipõlves Ants Nisumaa oma lõbuks ei joonistanud ja noorpõlves tegi mõned graveeringud käekelladele, nagu siis moes oli. Esimesed maalid valmisid 2000. aastal.
Enamasti on põhiteemaks looduse maalimine õlivärvidega ja puidugraveeringud.
Rubik's Revenge

Rubik's Revenge (tõlkes "Rubiku kättemaks") ehk 4x4x4 kuubik (ka 4x4 kuubik) on keeruline kuubikukujuline pusle, mis on lõigatud 3 korda mööda igat kolme telge. See sarnaneb Rubiku kuubikule.
4x4x4 kuubiku leiutas 1981. aastal Péter Sebestény ja seda müüdi "Rubiku kuubiku" nime all. 1990. aastatel neid ei toodetud.
1998. aastal patenteeris Chen Seni Li uue mehhanismi oma East Sheeni 4x4x4 kuubiku jaoks (välja antud umbes 2003). 2000. aastal hakkas Meffert müüma vana Rubiku kuubiku mehaanika koopiaid nime all "Cube Masters". Samuti hakkas 2000. aasta lõpus Rubik's uuesti välja andma 4x4 kuubikuid. Alates 2010. aastast on üksteise järel ilmunud teisi kaubamärke eesotsas Shengshou, Dayani ja MF8-ga.
Kuubiku lahendamise maailmarekordiomanik on Max Park USAst, kes saavutas võistlusel "Bay Area Speedcubin' 29 PM 2022" üksikaja 16,79 sekundit ja keskmise aja 19,88 sekundit. Eesti rekordid on Kaur Tuule valduses, kes saavutas võistlusel "Tallinn Open 2022" aja 27,96 sekundit (üksiktulemus) ja võistlusel "TEC Open 2022" 31,53 sekundit (keskmine aeg).
NLAW

NLAW (inglise keeles "Next generation Light Anti-tank Weapon") on Rootsi ja Suurbritannia koostöös valminud kerge õlalt lastav ühekordne lase-ja-unusta tankitõrjerelv. NLAW eripärad on selle väike minimaalne laskekaugus, sihtmärgi liikumise prognoosimisel põhinev juhtimissüsteem ja võimalus valida otsese ja ülalt langeva rünnakuprofiili vahel. Need omadused võimaldavad relva kasutada soomustatud ja soomustamata sõidukite ning hoonete ja kaitserajatiste ründamiseks.
Bleed

Bleed on lõikevaru, mis trükise järeltöötluses maha lõigatakse. 
Tavaliselt trükitakse trükikodades veidi suuremale paberile, kui on trükise lõppformaat ning hiljem, (kui ajakiri või raamat on köidetud) lõigatakse need õigesse suurusse. Sellise lõikamise korral ei pruugi lõikus toimuda kõikidel lehtedel täpselt mööda ettenähtud lõikejoont, kuna lehtede voltimise, köitmise jne käigus võivad tekkida nihked. Lubatud tolerantsi piires võib lõikejoon olla dokumendi puhtast formaadist veidi sees- või väljaspool.
Näiteks A4 dokument "(mõõtmetega 210x297 mm)" ning sellele lisanduv 5mm bleed annab dokumendi, mille paberi suurus oleks 220x307 mm.
Robert A. Heinlein

Robert Anson Heinlein (/ˈhaɪnlaɪn/; 7. juuli 1907 Butler, Missouri – 8. mai 1988 Carmel-by-the-Sea, California) oli Ameerika Ühendriikide ulmekirjanik, aerokosmose insener ja mereväeohvitser.
Ta oli üks esimesi ulmekirjanikke, kes pööras oma teostes tähelepanu teaduslikule täpsusele ja oli seega nn kõva teadusulme alamžanri pioneer. Tema kirjatöödes, mis hõlmavad nii ilu- kui liigikirjandust, väljendub imetlus kompetentsuse vastu ja kriitilise mõtlemise väärtuse rõhutamine. Heinlein esitas oma süžees lugejale sageli provokatiivseid olukordi, mis esitasid väljakutse ühiskondlikele moraalinormidele.
Temast sai üks esimesi ameerika teadusulmekirjanikke, kelle tööd jõudsid peavooluajakirjadesse nagu The Saturday Evening Post. Ta oli aastakümneid üks edukaimaid teadusulmekirjanikke ning koos Isaac Asimovi ja Arthur C. Clarke'iga peetakse teda tihti üheks ingliskeelse teadusulme "Suurde kolmikusse" kuuluvaks. Heinleini tuntuimate tööde hulka kuuluvad "Tähesõdalased" ("Starship Troopers"; 1959), "Võõrana võõral maal" ("Stranger in a Strange Land"; 1961) ja "Kuu on karm armuke" ("The Moon Is a Harsh Mistress"; 1966).
Heinlein kasutas teadusulmet kui võimalust uurida provokatiivseid sotsiaalseid ja poliitilisi ideid ning spekuleerida, kuidas teaduse ja tehnika areng võib kujundada poliitikat, rassisuhete, religiooni ja seksi tulevikku. Tema teostes oli mõnikord vastuolulisi aspekte, näiteks teoses "Kuu on karm armuke", militarism teoses "Tähesõdalased" ja tehnoloogiliselt pädevad naistegelased, kes olid hirmuäratavad, kuid sageli stereotüüpselt naiselikud.
Paljudes tema teostes pole peategelane valgest rassist. Selliseid teoseid hakkas ta kirjutama juba siis, kui lõunaosariigid olid veel rassiliselt segregeeritud ja ulmes oli roheline nahavärv levinum kui pruun. Juhtub, et kõigepealt näidatakse peategelase tublidust ja kompetentsust ning siis selgub, et ei olegi valge. Näiteks "Tähesõdalaste" peategelane Johnny Rico selgub olevat hoopis Juan Rico ja lisaks inglise keelele räägib ta tagalogi keelt.
Heinlein pälvis elu ajal 4 Hugo auhinda. Alates 2003. aastast antakse välja temanimelist ulmekirjandusauhinda. Peale selle pälvis ta 7 retro-Hugo auhinda, mis antakse 50 aastat hiljem nende aastate eest, mil Hugo auhinda veel välja ei antud. 1974 sai ta esimeseks ulmekirjanduse suurmeistriks. 1998 võeti Heinlein vastu ulmekirjanduse halli, mis oli asutatud aasta varem.
Heinleini järgi on nimetatud asteroid 6312 ja Marsi kraater.
Värvi kuivamine

"Värvi kuivamine" on Charlie Lyne'i kümme tundi ja seitse minutit pikk film värvi kuivamisest. Lyne lõi teose 2016. aastal protestina tsensuuri ja sõltumatute filmiloojate jaoks liiga kõrge klassifitseerimistasu vastu (ligi 1000 naela filmi kohta), sundides Suurbritannia Filmide Klassifitseerimise Nõukogu ("British Board of Film Classification", BBFC) seda filmi vaatama.
Protest.
Iga filmi kategoriseerimise eest küsis BBFC 101,5 naela, lisaks 7.09 naela iga minuti eest. Protesti mõjukuse suurendamiseks pidi film seega võimalikult pikk olema ning Lyne käivitas selleks Kickstarteris ühisrahastuse, olles eelnevalt salvestanud 14 tundi värvi kuivamist. Tal õnnestus 686 inimese abiga koguda ligi 6000 naela ja film avaldati 2016. aasta 26. jaanuaril 10 tunni ja 7 minuti pikkusena. BBFC andis teosele U kategooria, mis tähendab, et see sobib igas vanuses vaatajale.
Thomas Waitz

Thomas Alexander Waitz (sündinud 16. mail 1973 Viinis) on Austria mahepõllumees, metsamees ja roheliste partei poliitik. Ta oli Euroopa Parlamendi liige 2017. aasta novembrist kuni 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimisteni Austrias. Pärast Brexitit 31. jaanuaril 2020 eraldati Austriale veel üks koht, mis talle langes. 1. novembril 2019 valiti ta koos Evelyne Huytebroeckiga Belgia rohelistest (Ecolo, Groen) Euroopa Roheliste Partei kaasesimeheks.
Ta sündis Austrias Viinis. Pärast kooli lõpetamist ja maailmas reisimist asutas ta 1994. aastal koos abikaasaga Steiermargi liidumaa lõunaosas Leibnitzi ringkonnas talu. Nende talu põhisektor on segamets-istutusmets, mis baseerub looduslähedase metsamajandamise teoorial. Nende talu teine fookus on ökoloogiline mesindus; sellel on umbes 70 Kraini mesilaste kolooniat. Farmi kolmas sektor on loomakasvatus: kraini kivilambad ja borderkollid. Borderkollid on koolitatud karjakoerteks. Ta on seotud ka Sloveenias asuva väikese saematerjali tehasega.
Ta oli aastatel 2017–2019 ja uuesti aastast 2020 Euroopa Parlamendi liige.
Isiklikku.
Tal on kolm last.
Johnnie Walker

"Teiste kasutuste kohta vaata artiklit Johnnie Walker (täpsustus)."
Johnnie Walker on Šoti viski mark, mis kuulub Suurbritannia ettevõttele Diageo. See on pärit Kilmarnockist East Ayrshire'ist Šotimaalt. Viskimargile pani 19. sajandil aluse vürtspoodnik John Walker. See on maailma populaarseim segatud Šoti viski mark, nt aastal 2016 müüdi seda üle maailma 156,6 miljonit liitrit.
Elfriide Maran

Elfriide Maran (sündinud Elfriide Unt, kuni 1937. aastani Elfriide Mihkelson ; 25. märts 1905 Tartu – 25. jaanuar 1998) oli eesti skulptor.
Ta õppis aastatel 1916–1918 Pihkva kunsttööstuskoolis, mis jäi lõpetamata. Kunstihariduse omandas vaheaegadega 1921–1925 Pallase kunstikoolis Konrad Mäe ateljees maali erialal. 1951. aastal lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi skulptuuri erialal.
Aastatel 1951–1953 töötas Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumis joonistusõpetajana. 1953–1962 oli Kunstitoodete Kombinaadi skulptuuriateljee juhataja-kunstnik.
Elfriide Marani maalilooming Pallase aegadest ei ole säilinud. Skulptorina eelistas ta teha portreid, eriti laste päid. Näitustel hakkas esinema 1952. aastal, tema debüüt oli Tallinna vabariiklikul kunstinäitusel Kunstihoones. 1961. aastal astus Eesti NSV Kunstnike Liitu.
Isiklikku.
Tema poeg on maalikunstnik Olav Maran.
Taylor Leier

Taylor Leier (sündinud 15. veebruaril 1994 Saskatoonis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis Straubing Tigers ründajana vasakäärel.
Aastatel 2011–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks (WHL), kellega tuli 2013. aastal WHL-i meistriks.
2012. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i "draft"is 117. valikuna. 2013. aasta septembris sõlmis ta Flyersiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2013–14 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Flyersi tütarklubis Lehigh Valley Phantoms. NHL-is debüteeris ta 14. novembril 2015 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Hooajal 2015–16 mängis Leier NHL-is kokku kuues mängus, kuid ei kogunud neis ühtegi resultatiivsuspunkti. Esimese värava lõi Leier NHL-is 17. detsembril 2016 mängus Dallas Starsi vastu. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 sai ta NHL-is 49 mänguga kirja kokku kaks väravat ja neli väravasöötu. Phantomsi mängijana osales Leier 2017. aastal AHL-i tähtede mängul, kus ta valiti tähtede mängu väärtuslikumaks mängijaks.
2019. aasta jaanuaris kaubeldi Leier Flyersist Justin Bailey vastu Buffalo Sabresi. Sabresis ta NHL-is ei mänginud, küll aega Sabresi tütarklubis Rochester Americans AHL-is.
2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Tšehhi kõrgliiga klubiga Třineci HC Oceláři. Tema leping katkestati pärast kümmet mängu. Hooaja 2020–21 lõpus mängis Leier Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Straubing Tigersiga, kus ta asus mängima koos endiste Flyersi mängijate Jason Akesoni ja Brandon Manningiga.
2014. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel saavutas Leier Kanada kuni 20-aastaste koondisega neljanda koha.
Veinipealinn

Veinipealinna tiitlit kandis 1998. aastast Eestis Põltsamaa, kus toodeti viiendik kogu riigi veinimahust. Rohkem kui saja aasta pikkuse veinitootmise traditsiooni on lubanud piirkonna suurim veinitootja Orkla Eesti lõpetada 2023. aastaks ning sellega seoses on vabanenud veinipealinna tiitel uutele pretendentidele.
Vello Talviste

Vello Talviste (sündinud 1. augustil 1952 Novosibirski oblastis) on eesti haridustegelane.
Lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna.
Pedagoogitööd on ta teinud aastast 1976. Paide Gümnaasiumi/Hammerbecki põhikooli direktor 2005–2022.
Asutas 1991. aastal heategevusliku Lions-klubi Paide Bastion.
Anna Roberta

Anna Roberta (kodanikunimega Anna Roberta Lahesoo; sündinud 9. veebruaril 1999) on eesti balletitantsija. 
Ta on rahvusooperi Estonia esitantsija ning Eesti teatrikunsti aastaauhindade 2023. aasta Eesti Teatriliidu balletiauhinna laureaat. 
Anna Roberta on lõpetanud 2009. aastal Kaie Kõrbi balletistuudio ja 2017. aastal Tallinna Balletikooli (kiitusega Kaja Kreitzbergi klassi). 2017. aastast on ta Eesti Rahvusballeti tantsija. 2020. aasta sügisel sai temast Eesti Rahvusballeti nooremsolist, 2022. aastal solist ja 2023. aastal esitantsija.
Septembris 2020 Marina Kesleri balletilavastuse "Anna Karenina" maailmaesietendusel tantsis Anna Roberta peaosas (Vronski rollis Jevgeni Grib, Karenini rollis Anatoli Arhangelski).
Detsembris 2022 tantsis Anna Roberta Estonia laval Medora rollis (Conradi rollis William Newton) José Martíneze lavastatud balleti "Korsaar" esietenduses.
Isiklikku.
Anna Roberta isa on balletifotograaf Rünno Lahesoo, kes on oma fotonäitustel kasutanud modellina ka tütart.
Smirnoff

"Muude kasutuste kohta vaata artiklit Smirnoff (täpsustus)."
Smirnoff on viinamark, mis kuulub 1997. aastal asutatud Suurbritannia ettevõttele Diageo. 
Smirnoffile pani 19. sajandil Moskvas aluse Pjotr Arsenjevitš Smirnov. Seda müüakse 130 riigis ning toodetakse mitmel pool maailmas. Smirnoffi tooteperre kuulub lisaks viinale ka maitseviinasid ja linnasejooke. 2014. aastal oli Smirnoff maailma suurima läbimüügiga viinamark.
Smirnoffi viin on valmistatud laagerdamata, Pjotr Smirnovi välja töötatud traditsioonilisel filtreerimismeetodil. Retsepti nr 21 lõi Pjotr Smirnovi poeg Vladimir pärast seda, kui oli oktoobrirevolutsiooni ajal Venemaalt põgenenud.
Bavar-373

Bavar-373 on Iraani mobiilne pikamaa maa-õhk-rakettide ballistiliste rakettide süsteem.
Pärast Venemaa keeldu S-300 eksportimiseks Iraani (mis tühistati 2015. aastal) töötas Iraan ise oma riigi tarvis välja sarnase süsteemi Bavar-373. "Bavar" tähendab pärsia keeles usku ja 373 on prohvet Muhamedi nime Abjad number.
Esimene prototüüp ehitati 22. novembril 2011. 21. augustil 2016 avaldas Iraan Bavar-373 tehnilised andmed. Süsteem kujutab vertikaalset ristkülikukujulist stardikanistrit, mille üksikasjad viitavad kuumkäivitussüsteemile, erinevalt sarnasest süsteemis nagu S-300 kasutatavast külmlaskmisest. Iraani kaitseülema sõnul suudab Bavar-373 tuvastada sihtmärke või lennukeid enam kui 300 km kaugusel, lukustada need umbes 250 km kaugusel ja hävitada 200 km kaugusel.
Iraan kasutas 2020. aasta oktoobri lõpus esimest korda oma kodumaist raketitõrjesüsteemi Bavar-373 ühisel õhutõrjeõppusel, koodnimega Guardians of Velayat Sky-99. 
Tehnilised andmed.
Bavar-373 süsteem on võimeline tuvastama kuni 100 sihtmärki, jälgima neist 60 ja tegelema samaaegselt kuuega. 
Bavaril on tuvastamiseks S-riba tuvastusradar ja rakettide juhtimiseks (lühema ulatusega) X-Band tulejuhtimisradar Me’raj-4. Mõlemad on aktiivsed elektrooniliselt skaneeritud massiivi radarid. 
Bavar on võimeline tabama sihtmärke kuni 27 kilomeetri kõrgusel.
Koer (ajakiri)

Koer on ajakiri, Eesti Kennelliidu häälekandja. Ajakiri ilmub alates 1992. aastast, sagedusega neli korda aastas.
Ajakiri kajastab professionaalse koerakasvatuse ning erinevate koeraharrastustega tegelevate inimeste maailma. Teemade loetelu: koerasport, näitused, võistlused, koertega reisimine, persoonilood, tervis.
Alates 2022. aastast ilmub ajakiri ainult veebis (PDF vormingus) Eesti Kennelliidu kodulehel.
Aasia arlekiinlepatriinu

Aasia arlekiinlepatriinu ("Harmonia axyridis") on liik lepatriinulasi.
Väga varieeruva tiivamustriga liik. 
Eestist leiti esimest korda 2021. aastal. Eestis kui invasiivne võõrliik.
Borodjanka keraamiline kukk

Borodjanka keraamiline kukk on Vassõlkivi majoolikatehase toodanguna valminud majoolikatehnikas keraamiline kukekuju, mis sai kuulsaks pärast Borodjanka pommitamist pealetungi käigus Kiievile 2022. aasta aprilli alguses, kui tabamuse saanud maja kokkuvarisemisel oli seinas tervena säilinud köögikapp nõudega ja keraamiline kukk selle peal. Kuke autoriks peeti algselt majoolikatehase kunstnikku Prokip Bidasjukki, ent hiljem täpsustatud andmetel on dekoratiivse kuke autorid siiski Valeri Protorjev ja Nadija Protorjeva.
36. üksik merejalaväe brigaad

36. üksik kontradmiral Mõhhailo Bilõnskõi nimeline merejalaväe brigaad (ukraina keeles 3"6-та окрема бригада морської піхоти імені контрадмірала Михайла Білинського") on Ukraina merejalaväe väeüksus.
Ajalugu.
Sõjategevus 2022. ja 2023. aastal.
Brigaadi üksused osalesid idarindel Mõkolaijivi lahingus ja Mariupoli lahingus. Mariupolis langes vangi seal brigaadi üksuseid juhtinud Serhi Volõnskõi, kes vabanes vangidevahetuse käigus 2022. aasta septembris. 2022. aasta detsembri seisuga võitlesid brigaadi üksused Donbassi piirkonnas. 2023. aasta jaanuari seisuga võitlesid brigaadi üksused samuti idarindel Donbassi piirkonnas.
FEU

FEU (inglise keeles "forty foot equivalent unit") on merevedudel üleilmselt kasutatav konteinerikäibe mõõtühik (kaubamõõt), mis tähistab 40 jala pikkust merekonteinerit. Selle täpsed mõõdud on 12,2 m (pikkus), 2,44 m (laius) ja 2,59 m (kõrgus).
Neljakümnejalaste konteinerite ladustamisel kasutatakse pöördlukke laevadel nii, et pannakse alla kaks kahekümnejalast konteinerit (TEU) ja nende vahele jääb vahe, et oleks võimalik täpselt paigutada nende peale neljakümnejalane konteiner.
Lisaks neljakümnejalasele konteinerile on olemas ka tavaline kahekümnejalane konteiner, mis on pikkuselt poole lühem, samas laius ja kõrgus on samad.
Neljakümnejalased konteinerid on tuntumad, kuna neid on mugav vedada veoautoga. Sellise autorongi pikkus on lubatud enamikus riikides.
Raam

Raam ehk raamkonstruktsioon või karkasskonstruktsioon on ehitusstruktuuri süsteem, mis toestab ehitustarindi komponente.
Raamkonstruktsioonide tüübid.
Raamkonstruktsioonid jagunevad ehitustehnoloogia järgi kahte kategooriasse:
Raamkonstruktsioonide erinevused.
Jäik raamkonstruktsioon koosneb vertikaalsetest ja horisontaalsetest monoliitselt valmistatud postidest ja taladest, mis taluvad koormuse poolt tekitatut deformatsiooni karkasskonstruktsioonis. Suurim eelis tuleb esile vertikaalsete jõudude talumisel. Puudujäägiks on vähene toestus külgkoormuse vastu. Jäik raamkonstruktsioon jaguneb tehnoloogia alusel kaheks:
Toestatud raamkonstruktsioon koosneb vertikaalsetest ja horisontaalsetest postidest ja taladest, mis kannavad erisuunalisi koormuseid. Külgkoormuse vastupanu suurendamiseks on postide ja talade vahel tugisüsteem, mis on toestatud raamkonstruktsiooni suurim eelis. Tugisüsteemi puudujäägiks on tugede paiknevusest tingitud arhitektuurilahenduste keerukus. Tugisüsteemide erilahenduste tõttu jagunevad toestatud raamkonstruktsioonid nelja peamisse alamgruppi:
Heino Kallaste

Heino Kallaste (sünninimega Heino Petrov; 12. detsember 1924 Koonu – 30. september 1991 Tallinn) oli Vinni näidissovhoostehnikumi direktor aastatel 1959–1987. 
Heino Kallaste, toonase nimega Petrov, astus 1941. aastal vabatahtlikult hävituspataljoni, kuhu ta läks Väike-Maarjast juba 17-aastase koolipoisina . 
Oli alates 1945. aastast NLKP liige. 27. juulist 1942 kuni 1946 teenis ta Punaarmees, osales Suures Isamaasõjas: Kalininis, Leningradis, Teisel Balti rindel, laskurrühma komandör (Uljanovski oblastis). Ta on lõpetanud Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee juures parteikooli (1950), NLKP Keskkomitee juures asuva Kõrgema Hariduskooli (1957), Eesti Põllumajandusakadeemia (1969). 
Rakvere MTS-i poliitikaosakonna juhataja asetäitja (1950–1951), Väike-Maarja piirkonna täitevkomitee esimees (1951–1952, 1953–1955 ja 1957–1959). Õitsengu kolhoosi esimees (1955-1957). 
1970. aastal oli NSVL Ülemnõukogu (Rahvuste Nõukogu) saadik Eesti NSV VIII lõunapoolsest valimisringkonnast nr 473. Samuti NLKP XXIII kongressi delegaat. 
Kallaste verised teod ei piirdu vaid sõjaajaga. Tema hingel on ühe poisi mõrv. Purjus peaga haaranud ta kolleegi relvakapist revolvri ja tulistanud ulakust teinud noormehe selga. Kallaste kui tuntud partei- ja sovhoosijuht pesti sellest mõrvast puhtaks ja kaasosaline sai kogu koorma enda kraesse . Ametliku versiooni järgi tulistas kohalik katlakütja noormeest selga ja too jooksis verest tühjaks.
Heino Kallaste määrati Vinni Näidissovhoostehnikumi direktoriks 13. mail 1959 . 
1980. aastal andis ta välja brošüüri, mis tutvustas Tööpunalipu ordeniga NLKP XXV kongressi nimelist Vinni Näidissovhoostehnikumi / Ордена Трудового Красного Знамени Винниский опорно-показательный совхоз-техникум имени XXV сьезда КПСС.
Jakov Gabovitš

Jakov Gabovitš (ka Jakow Gabowitš; 30. august 1914 Tartu – 24. september 1980 Tartu) oli Eesti matemaatik.
Ta lõpetas aastal 1932 Juudi Kultuurivalitsuse Tallinna Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1934–1935 õppis ta Tartu Ülikoolis keemiat, aastatel 1935–1941 õppis ta Tartu Ülikoolis matemaatikat. Aastatel 1941–1945 oli ta Nõukogude Liidu tagalas, olles aastatel 1942–1943 Punaarmees. Aastal 1945 lõpetas ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika erialal. Aastatel 1946–1949 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatilise analüüsi kateedri aspirant, aastal 1950 kaitses ta füüsika-matemaatika kandidaadi väitekirja.
Ta töötas õppejõuna Tartu Ülikoolis arvutusmatemaatika kateedris.
Isiklikku.
Tema poeg oli matemaatik Jevgeni Gabovitš.
Jevgeni Gabovitš

Jevgeni Gabovitš (kasutanud ka nimekuju Eugen Gabowitsch, 30. august 1938 Tartu – 21. jaanuar 2009) oli Eesti matemaatik.
Ta lõpetas aastal 1956 Tartu 4. Keskkooli. Ta lõpetas aastal 1962 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna matemaatikuna. Aastatel 1962–1965 oli ta aspirantuuris Moskva Riiklikus Ülikoolis Aleksandr Kuroši juures, kuid ta katkestas aspirantuuri ja asus tööle NSVL TA Majandusmatemaatika Keskinstituudi Eesti filiaali Tartu laboratooriumi juhtiva insenerina, olles ühtlasi Tartu Ülikooli mittekoosseisuline õppejõud. Taas Tartusse elama asudes jätkas ta uurimistööd algebra alal Jaak Hioni juhendamisel. 19. oktoobril 1967 kaitses ta A. I. Herzeni nimelises Leningradi Riiklikus Pedagoogilises Instituudis väitekirjaga "Järjestatud poolrühmad" füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.
Pärast väitekirja kaitsmist töötas ta veel paar aastat Tartus, kuid asus seejärel Moskvasse. Moskvas elades kaldusid tema huvid üha enam matemaatiliste mudelite valdkonda. Samuti tegeles ta kogu oma matemaatikukarjääri jooksul matemaatika populariseerimisega.
1980. aastast elas ta koos perega Saksamaal Karlsruhes. Seal juhatas ta aastail 1981–2003 Karlsruhe Uurimiskeskuse (Forschungszentrum Karlsruhe) matemaatiliste mudelite osakonda. 2003. aastal läks ta pensionile ja asus elama Potsdami.
Isiklikku.
Tema isa oli matemaatik Jakov Gabovitš.
Moskva (raketiristleja)

Moskva oli Venemaa Föderatsiooni mereväe Slava-klassi ristleja (projekt 1164 Atlant) ja oma klassi esiklaev. 
Laev kandis pardanumbreid 126 ja 108 (1983), 103 (1984), 106 (1987) ning 121 (1990).
Moskva oli Venemaa mereväe Musta mere laevastiku lipulaev. Laev uppus 14. aprillil 2022 Vene-Ukraina sõja käigus.
Ajalugu.
1976–2000.
Laev, algse nimega Slava ehitati Mõkolajivi laevatehases Ukrainas. Tegemist oli oma klassi esimese laevaga. Ehitus algas 1976. aastal. Laev lasti vette 1979. aastal, võeti pärast valmimist kasutusele detsembris 1982 ja ametlikult mereväe teenistusse 31. jaanuaril 1983. Kodusadamaks sai Sevastopol. 
1989. aasta detsembri algul osales Slava nõukogude delegatsiooni majutuslaevana George H. W. Bushi ja Mihhail Gorbatšovi Malta tippkohtumisel, kus deklareeriti Külma sõja lõppu.
Aastail 1991 kuni 2000 oli laev Mõkolajivis kapitaalremondis ja moderniseerimisel. Hoolimata Venemaa tõsistest rahalistest raskustest ukrainlastele remondi eest tasumisel, õnnestus olukord lõpuks lahendada ja tööd lõpetada. 
16. mail 1997 anti laevale uus nimi Moskva. Eelnevalt oli teenistusest välja arvatud samanimeline kopterikandja. Nime vahetus võis olla seotud vahepealse ideega teha Moskva linnast laeva sõpruslinn ja ühtlasi paluda linnalt tuge laeva remondi eest tasumisel.
2000–2022.
Osales 9. kuni 12. augustini 2008 Venemaa-Gruusia sõjas. Mõningatel andmetel sai kerge raketitabamuse Gruusia kaatrilt.
7. septembril 2009 toimus laeval kergem tuleõnnetus, mille käigus täitus üks sektsioon suitsuga.
Osales 2014. aasta märtsis Ukraina mereväe vastases operatsioonis Donuzlavi juures.
12. augustil 2014. külastas laeva president Vladimir Putin koos Egiptuse president ‘Abd al-Fattāḩ Khalīl as-Sīsīga. 
Osales septembrist 2015 kuni jaanuarini 2016 Vahemerel operatsioonil Süürias.
Pärast Süüria operatsioonilt naasmist arutati 30 aasta vanuse laeva mahakandmist, kuid 2018. aastal otsustati siiski moderniseerimise kasuks. Moderniseerimine ja katsetamine toimus alates 2019. aastast etappidena ja lõppes umbes 2021 aasta märtsiks. Selle tulemusel pikendati laeva teenistusiga veel umbes 10–20 aasta võrra.
Sõjategevus Ukraina vastu 2022. aastal ja uppumine.
Moskva oli 2022. aasta Venemaa-Ukraina sõja ajal Venemaa sõjalaevastiku suuruselt kolmas alus.
Ukraina teatel osales laev Ussisaare vallutamisel ja seetõttu kujutati teda saare kaitsjatele pühendatud postmargil.
14. aprillil Moskva uppus. Ukraina teatel läks laev põhja nende raketirünnaku tagajärjel, Venemaa teatel tulekahjust tingitud plahvatuse tõttu. Sõltumata laevahuku põhjusest on vaatlejad seda hinnanud oluliseks psühholoogiliseks võiduks Ukrainale ja kaotuseks Venemaale ning vähemal määral ka Venemaa mereväe sõjalist võimekust nõrgendavana.
Ukraina kuulutas uppunud laeva aprilli viimasel dekaadil riikliku veealuse kultuuripärandi objektiks nr 2064.
Otstarve, relvastus ja varustus.
Laev oli mõeldud peamiselt:
Ühtlasi kasutati laeva sageli staabilaevana.
Laeva relvastusse kuulusid
Laeval olid peamised elektroonika- ja sensorsüsteemid:
Jack Roslovic

Jack Roslovic (sündinud 29. jaanuaril 1997 Columbuses Ohio osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Rangers.
Hooajal 2015–16 mängis ta Miami Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2015. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i "draft"is 25. valikuna. Hooajal 2016–17 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Jetsi tütarklubis Manitoba Moose. Ta oli hooajal 2016–17 Moose'i resultatiivseim mängija (13+35). Aastatel 2017 ja 2018 valiti Roslovic AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris ta Jetsi meeskonnas 6. aprillil 2017 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Jetsi meeskonnas hakkas ta enam mänguaega saama hooajal 2017–18. Esimese värava lõi ta NHL-is 25. jaanuaril 2018 mängus Anaheim Ducksi vastu. 2. veebruaril 2019 tegi ta mängus Ducksi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.
2021. aasta jaanuaris kaubeldi Roslovic koos Patrik Lainega Columbus Blue Jacketsi. Roslovic tegi 2020–21 Blue Jacketsis eduka hooaja, kui lõi 48 mänguga 12 väravat ja andis 22 väravasöötu – see oli tema seni kõige resultatiivsem hooaeg NHL-is. Järgmisel hooajal sai ta kirja veelgi enam, 45 resultatiivsuspunkti (22 väravat, 23 väravasöötu). 2024. aasta märtsis kaubeldi ta Blue Jacketsist New York Rangersisse.
2015. aastal tuli Roslovic USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2017. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.