tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maret Simmo

Maret Simmo (sünninimi Margarete Elisabeth Emilie Simmo; 20. september 1922 Pärnu – 27. veebruar 1965 Pärnu) oli eesti näitleja.
Maret Simmo oli pärit sõjaväelase perekonnast. Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi, õppis 1944. aastal Tallinna Rakenduskunsti Koolis, lõpetas 1949. aastal Eesti Riikliku Teatriinstituudi. Töötas 1944–1947 Tallinnas masinakirjutajana. Oli 1949–1951 näitleja Lõuna-Eesti Teatris, 1952–1954 Rakvere Teatris ja 1954–1965 Endlas.
Heino Uustal

Heino Uustal (3. aprill 1936 Jõhvi – 12. oktoober 1995 Pärnu) oli eesti näitleja.
Heino Uustal lõpetas 1958. aastal Jõhvi Töölisnoorte Keskkooli. Oli 1954–1962 Jõhvis sidemontöör ja mängis taidlusteatris. Alates 1962. aastast töötas Endlas näitlejana, 1975–1989 lavastusalajuhatajana ja 1994–1995 rekvisiitorina.
Troop (täpsustus)

Troop on mitmetähenduslik sõna:
Jaan Sammul

Jaan Sammul (6. juuni 1917 Ängu, Konguta vald – 28. juuni 1983 Rakvere) oli eesti näitleja.
Jaan Sammuli vanemad olid talupidajad. 1933. aastal lõpetas ta Tartu Kommertsgümnaasiumi, õppis 1934–1935 Tartu Näitekunsti Stuudios. Töötas 1935–1938 Eesti Draamateatris, 1939–1946 Vanemuises, 1946–1947 Noorsooteatris, 1948 Endlas ja 1956–1975 Rakvere Teatris, vahepealsetel aastatel tegi juhutöid.
Jaan Sammul on mänginud filmides "Mäeküla piimamees" ja "Gladiaator".
Flydubai lend 981

Flydubai lend 981 (FZ981/FDB981) oli Araabia Ühendemiraatide odavlennufirma Flydubai rahvusvaheline tsiviillend Dubaist Doni-äärsesse Rostovisse Venemaal. 19. märtsil 2016 kukkus lendu teenindades alla Boeing 737-8KN, A6-FDN, olles eelnevalt teinud kaks ebaõnnestunut maandumiskatset Doni-äärse Rostovi lennujaama. Peale teist ebaõnnestunut katset maanduda, tõusis lennuk 1200 meetri kõrgusele ning hakkas seejärel n-ö nina ees alla kukkuma. Pärast kokkupõrget maaga süttis lennuk põlema.
Kõik 62 lennukis viibinut hukkusid lennuõnnetuses. See oli Flydubai esimene inimohvritega lennuõnnetus kogu ettevõtte seitsmeaastase tegutsemisaja jooksul.
Uurimine.
Päev pärast lennuõnnetust lõi Riikidevaheline Lennunduskomitee komisjoni, et uurida juhtunu asjaolusid ja põhjuseid. Komisjoni juhivad vene lennuõnnetuste uurijad, kuid on kaasatud ka lennundusametnikke Araabia Ühendemiraatidest, Ameerika Ühendriikidest ja Prantsusmaalt.
Venemaa uurimiskomitee alluvuses on üle 50 uurija on alustanud kriminaaljuurdlust, uurimaks ohutusnõuete rikkumisi lennul. On välja toodud, et lennuõnnetuse võis põhjustada piloodi viga, tehniline rike, vaenulikud ilmaolud. Terrorirünnak on praeguse seisuga välistatud.
Järelmid.
Rostovi oblasti kuberner Vassili Golubev teatas, et valitsus maksab miljon rubla (12 888 €) hukkunute perekondadele. Õnnetusjärgne päev kuulutati leinapäevaks terves regioonis.
21. märtsil avas Flydubai Perekondade abikeskuse hukkunute perekondadele ning teatas 20 000 dollari suurusest toetusest hukkunute perekondadele. Lennufirma jätkas kohe pärast lennujaama avamist regulaarlende Rostovisse, kuid muutis lennu numbrit.
Ivo Velmet

Ivo Velmet (kuni 1936. aastani Christian Villemson; 27. august 1891 Räägu küla, Sauga vald – 11. juuli 1969 Tootsi) oli eesti näitleja.
Ivo Velmeti vanemad olid talupidajad. Ta omandas alghariduse. Teenis 1913–1920 sõjaväes. Töötas 1920–1930 Pärnus sadamatöölisena ja ajalehetoimetuse arveametnikuna ning mängis Endlas ja Pärnu Töölisteatris, oli 1938–1941 Ehitustööliste Ühingu ja postkontori teenistuja. 1930–1938 ja 1942–1948 oli Endla näitleja.
Ivo Velmet on maetud Pärnu Alevi kalmistule.
Albert Maloverjan

Albert Maloverjan (vene keeles "Альберт Владимирович Маловерьян"; 7. juuli 1947 Kasahhi NSV – 16. jaanuar 2016 Eesti) oli venekeelne Eesti ajakirjanik. 
Ta õppis Kohtla-Järve 13. Keskkoolis. 
Alustas ajakirjanikutööd 1970. aastatel Kohtla-Järve rajooni ajalehes (Leninskoje Znamja / Leninlik Lipp).
1980. aastast oli ta ajalehe Molodjož Estonii peatoimetaja asetäitja, hiljem töötas Eesti Teadeteagentuuris.
2010. aasta märtsist oli ta nädalalehe Komsomolskaja Pravda – Estonija peatoimetaja.
Ta oli ka Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS kauaaegne korrespondent Eestis.
Ta on maetud Jõhvi kalmistule.
Tallinna Teeninduskool

Tallinna Teeninduskool (lühend Teko) on Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Majaka 2 tegutsev kutseõppeasutus.
Koolis õpetatakse kulinaariat, toiduainetöötlust, hotelliteenindust, kaubandust jm.
Alates 1. juulist 2024 on Tallinna Teeninduskooli direktor Kristi Tarik. Enne juhtis kooli kaks kümnendit Meeli Kaldma.
Ajalugu.
1945. aastal asutati Tallinnas: Tallinna Vabriku-Tehase Õpilaste kool ja Eesti NSV Kaubandusministeeriumi Õppekombinaat. Need liideti 1960. aastal ning moodustati Tööstuskool nr 15. 1963. aastal muudeti kooli nimetust, Linnakutsekool nr 15. Linnakutsekooli nr 15, mis tegutses aadressil Viktor Kingissepa tänav 60, võeti õppima vähemalt 16-aastasi noori koka, kondiitri, müüja ja pagari erialale.
Koolis õppisid erialateadmisi: kokad, toidukauba- ja tööstuskaubamüüja (nooremmüüjad), pagarid(leivakombinaatidele), jookide valmistajad, pagar-kondiitrid, pagar-operaatorid, kokad-restoranikokad, kokad-välisturistide teenindamise alal (1983 vastuvõtt), toidu- ja tööstuskaupade kontrolör-kassapidajad, kompvekivalmistajad, kondiitrid, ettekandja-kelnerid, puhvetimüüjad, hotelli- ja turismi(reisi)ametnikud (1994 lõpetas I lend), kokk-kondiitrid, kokk-pagarid, müüjad, dekoraator-kujundajad (vastuvõtt 1984).
1978. aastast oli kutseõppeasutuse nimetus Tehnikakool nr 15 (aadressil juba Liivalaia tänav 18), 1984. aastal Kutsekeskkool nr 15 ja 1991. aastal Tallinna Juhkentali Kaubanduskool. 
1997. aastal liideti Tallinna Juhkentali Kaubanduskool ja (1976. aastal Majaka tänav 2 hoonetes asutatud Tallinnas venekeelne) Kutsekeskkool nr 24 ning kooli nimeks sai Tallinna Kaubandus- ja Kulinaariakool. Kool tegutses edasi kahes kohas: Majaka tänaval ja Juhkentali tänaval, kooli nimeks sai 1998. aastal Tallinna Majaka Teeninduskool. 2000. aasta algusest tegutseb kool ainult Majaka tänaval.
Koolis töötab luuletaja Roman Fokin.
Pühajärve Põhikool

Pühajärve Põhikool on põhikool Valga maakonnas Otepää vallas Sihval.
Pühajärve Põhikool on enda põhiväärtustena määratlenud: hoolivus, omanäolisus, vastutus, tervis, teadmishimu, koostöö. 
Ajalugu.
Pühajärve mõisas tegutses kool juba 1775.
1857 viidi kool Sihvale, kuhu oli ehitatud koolimaja. Pärast koolimaja põlengut jätkati tööd rehetares. Hiljem ehitati uus koolitare, kus õpetati aastani 1901. See koolitare hävis 8. jaanuaril 1901 tulekahjus. Pärast seda tegutses kool lühemat aega Otepää alevis.
1910 kolis kool taas Sihvale, kuhu oli ehitatud uus koolimaja. 1921 muudeti kool 4-klassiliseks. 1929 muudeti kool 6-klassiliseks. Klasside arvu muudeti veel mitu korda. 1962–1988 tegutses kool 8-klassilisena ja seejärel 9-klassilisena.
Tunnustus.
Pühajärve Põhikool on 2007. aastal saanud auhinna "Eesti kaunis kool".
Pühajärve Põhikooli tunnustati 2022. aastal Liikuma Kutsuva kooli vapitahvliga ja samal aastal ka Rohelise Kooli poolt väljaantava Rohelise lipuga.
Dolores Vegman

Dolores Vegman (kodanikunimi alates 1970. aastast Dolores Kruuse; sündinud 17. juulil 1941 Nižni Uvelskis Tšeljabinski oblastis) on endine eesti näitleja.
Dolores Vegman lõpetas 1960. aastal Tallinna 10. Töölisnoorte Keskkooli ja 1962. aastal Tammsaare-nimelise Rahvateatri õppestuudio. Töötas näitlejana 1962–1963 Endla teatris ja 1963–1970 Rakvere Teatris. Aastatel 1974–1998 oli ta Tallinna perekonnaseisuametis abielude registreerija.
Männiku Põhikool

Männiku Põhikool oli põhikool Tallinnas aadressil Pihlaka tänav 12.
Aastatel 1958–1990 kandis kool nime Tallinna 39. Keskkool. Aastatel 1990–1995 kandis kool nime Männiku Keskkool ja seejärel kuni sulgemiseni 1998. aastal Männiku Põhikool (vene õppekeelega). Suletud kooli õpilased suunati Tallinna Valdeku Keskkooli.
Endises koolimajas on tänapäeval Nõmme Sotsiaalmaja. Seal tegutseb ka Männiku raamatukogu.
Tallinna Südalinna Kool

Tallinna Südalinna Kool on Tallinnas kesklinnas Liivalaia tänaval asuv põhikool.
Aastatel 1966–1977 oli kool eesti-vene segakool; eestikeelse kooliosa eelkäija oli Tallinna 14. 8-klassiline kool, venekeelse kooliosa eelkäija Tallinna 32. Keskkool.
2024. aasta seisuga on kooli direktor Veiko Rohunurm.
Nimi.
Kool on kandnud mitut nime:
Tallinna Kaugõppekeskkool

Tallinna Kaugõppekeskkool (ka Tallinna Kaugõppe Keskkool) oli keskkool Tallinnas aadressil Vabriku 18. Kool tegutses aastatel 1954–1987.
Kaugõppekeskkool kasutas Vabriku 18 asuvat koolimaja aastatel 1972–1987 ehk kuni sulgemiseni, praegu tegutseb seal Kalamaja Põhikool.
Cornelia Funke

Cornelia Maria Funke (sündinud 10. detsembril 1958 Dorstenis) on saksa laste- ja noortekirjanik, kelle ulmeromaane on tõlgitud 37 keelde.
Elust.
Funke sündis Nordrhein-Westfaleni liidumaal Dorsteni väikelinnas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist kolis ta Hamburgi ning õppis sealses ülikoolis pedagoogikat. Seejärel töötas kolm aastat ühes mängulinnakus puudust kannatavate laste kasvatajana ning õppis selle kõrvalt raamatuillustraatoriks . "Ilma nende lasteta ei oleks ma kunagi "Varaste Isandat" kirjutanud," ütleb Funke ise, meenutades oma kasvatajatööd probleemsetest peredest lastega. Lasteraamatute illustreerimise töö viis ta lõpuks kirjutamise juurde. Paljud tema edaspidised raamatud on tema enda illustreeritud.
2005. aastal kolis Funke koos abikaasa Rolfi ning poja ja tütrega USA-sse Los Angelese lähedusse Beverly Hillsi ning lesestus aasta hiljem. Funke abikaasa oli elukutselt raamatutrükkal ning jättis naise toetamise eesmärgil pooleli oma arhitektikarjääri. Veebruarist 2010 on Funke surijatele lastele mõeldud Betheli lastehaigla ametlik ristiema. Alates 2021. aastast elab Funke Itaalias.
Looming.
Lapsena loetud "Sõrmuste isand", "Aarete saar", "Tom Sawyer" jt raamatud viisid tulevase kirjaniku selleni, et ta jutustas vahetpidamata lugusid, ehkki ei püüdnud ise midagi kirjutada ega isegi päevikut pidada .
Funke esimene raamatusari "Wilde Hühner" ('Metskanad', 1993–2004) oli inspireeritud lugudest, mis meeldisid lastele, kellega kirjanik kasvatajatöös kokku puutus, ja mis ergutasid nende kujutlusvõimet .
Rahvusvaheline läbimurre kirjanikuna tuli aastal 2002, kui USAs tuli inglise keelde tõlgituna välja tema kaks aastat varem Saksamaal ilmunud "Herr der Diebe" ("Varaste Isand") ja püsis mitmeid kuid müügiedetabelite tipus. Kokku on seda raamatut tõlgitud 23 keelde. Raamatus kirjeldas ta Veneetsia võlu ja seda, kui palju lapsed hoolivad üksteisest ka siis, kui nad on omapead jäetud .
Romaan "Tintenherz" ("Tindisüda") ilmus 2003. aastal juba korraga Saksamaal, USAs, Suurbritannias, Kanadas ja Austraalias. "Tindimaailma" triloogia raamatud "Tintenherz" ("Tindisüda"), "Tintenblut" ("Tindiveri") ja "Tintentod" ("Tindisurm") muutusid tõeliselt tuntuks alles 2007. aastal pärast triloogia viimase osa ilmumist. "On olemas inimesi, kes armastavad raamatuid, kes jumaldavad lehtede krabinat ja trükikirja ja ma tahtsin sellest kirjutada. Himust trükimaailma järele. Ma arvan, et "Tindisüda" räägib just sellest kõigest. Sellest võlust, mida raamatud kiirgavad," ütleb autor. 
2010. aastal ilmus "Peeglimaailma" triloogia esimene romaan "Reckless. Steinernes Fleisch" ("Reckless. Kivist liha") korraga Saksamaal, USAs, Suurbritannias, Venemaal, Mehhikos, Hispaanias, Prantsusmaal ja Norras. Sellele järgnesid 2012 "Reckless. Lebendige Schatten" ("Reckless. Elav vari") ja 2015 "Reckless. Goldene Garn" ("Reckless. Kuldne lõng").
Paljudest Funke raamatutest on tehtud autori enda sisseloetud kuulderaamatud. Mõned Funke romaanid on tõlgitud 37 keelde.
2005. aastal valis ajakiri Time Cornelia Funke maailma saja mõjukaima inimese hulka.
Valik teoseid.
"Tindimaailma" tetraloogia
"Peeglimaailma" triloogia
Uko Halla

Uko Halla (kuni 1935. aastani Ulrich Holtz; 7. juuni 1906 Tallinn – 9. märts 1966 Rakvere) oli eesti teatrikunstnik ja näitleja.
Uko Halla lõpetas 1922. aastal Tallinna Reaalgümnaasiumi, 1927. aastal Riigi Kunsttööstuskooli ja 1930. aastal Draamastuudio teatrikooli. 1937. aastal täiendas end Näitekunsti Sihtkapitali Valitsuse stipendiaadina Pariisis. Oli 1926–1932 Draamastuudio Teatri ning 1933–1961 Endla dekoraator ja näitleja, 1961–1966 Rakvere Teatri näitleja.
Moḩammad Javād Z̧arīf

Moḩammad Javād Z̧arīf Khonsārī (pärsia keeles محمدجواد ظریف خونساری; sündinud 7. jaanuaril 1960 Teheranis) on Iraani poliitik. Ta on 15. augustist 2013 Iraani välisminister. Moḩammad Javād Z̧arīf oli 1. augustist 2024 kuni tagasiastumiseni 11. augustil 2024 Iraani Islamivabariigi asepresident.
Ta sündis aastal 1960 Teheranis. Tema isa oli Eşfahānist pärit kaupmees, tema ema oli kuulsa Teherani kaupmehe tütar.
Vestli mõis

Vestli mõis (saksa keeles "Wesseldorf") oli Meedla mõisa kõrvalmõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 1730. aastatel Meedla mõisast eraldatud alast.
Uue-Kaarma mõis

Uue-Kaarma mõis (saksa keeles "Neu-Karmel") oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 1872 Kaarma mõisast eraldatud alast.
Tingiste mõis

Tingiste mõis (saksa keeles "Tingist") oli linnamõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõisa omanik oli Kuressaare linn.
Tahula mõis

Tahula mõis (saksa keeles "Tahhul") oli riigimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati ajavahemikul 1738–1744 Praakli ja Mustjala mõisast eraldatud aladest.
Vennarti mõis

Vennarti mõis (saksa keeles "Fenieth") oli Paadla mõisa kõrvalmõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati ajavahemikul 1738–1744 Paadla mõisast eraldatud alast.
Tergemäe mõis

Tergemäe mõis (saksa keeles "Terkimäggi") oli rüütlimõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teateid alates 16. sajandi algusest.
Paadla mõis

Paadla mõis (saksa keeles "Padel") oli rüütlimõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teateid alates 16. sajandi keskpaigast. Paadla mõis läänistati Buxhoevedenitele 1458. aastal.
Oriküla mõis

Oriküla mõis (saksa keeles "Orriküll") oli rüütelkonnamõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mäe-Nõmpa mõis

Mäe-Nõmpa mõis (saksa keeles "Hoch-Nempa") oli poolmõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 1731 Vana-Nõmpa mõisast eraldatud alast.
Mõnnuste mõis

Mõnnuste mõis (saksa keeles "Mönnust") oli riigimõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati ajavahemikul 1738–1744 Lümanda ja Paju mõisast eraldatud aladest.
Kärla kirikumõis

Kärla kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Kergel") oli kirikumõis Saaremaal Kärla kihelkonnas.
Käesla mõis

Käesla mõis (saksa keeles "Kaesel") oli rüütlimõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teateid alates 1526.
Kulli mõis (Kärla)

Kulli mõis (saksa keeles "Kulli") oli poolmõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Kandla mõis

Kandla mõis (saksa keeles "Kandel") oli rüütlimõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Mõisast on teateid alates 1542.
Paatsa mõis

Paatsa mõis (saksa keeles "Paatz") oli riigimõis Mustjala kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 18. sajandi algul.
Ohtja mõis

Ohtja mõis (saksa keeles "Ochtjas") oli Küdema mõisa kõrvalmõis Mustjala kihelkonnas Saaremaal.
Esimesed teated Ohtja mõisast pärinevad 1566. aastast. Mõis oli mitme omaniku valduses, kuni 1749. aastal ostis mõisa Johann Gustav von Güldenstubbe Küdemalt.
Praegune maja on ehitatud umbes 19. sajandi teise poole algul. 
Eesti ajal müüdi Ohtja mõisa maja Kärlalt tulnud metsavahile Oskar Jõelehele. Nimi muudeti Kesküla taluks.
Mustjala kirikumõis

Mustjala kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Mustel") oli kirikumõis Mustjala kihelkonnas Saaremaal.
Voose mõis

Voose mõis (saksa keeles "Wosel") oli Massu mõisa kõrvalmõis Hanila kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 17. sajandil.
Uue-Virtsu mõis

Uue-Virtsu mõis (saksa keeles "Neu-Werder", vene keeles "Ней-Вердеръ; Полумз. Уэ Виртсу; Им. Ней-Вердеръ") oli Vana-Virtsu mõis kõrvalmõis Hanila kihelkonnas Läänemaal.
Ajalugu.
Mõis rajati 1771 Vana-Virtsu mõisast eraldatud alast.
Aastail 1865–1913 oli mõisa omanik Elisabeth von Uexküll. 1913. aastal müüs
Elisabeth von Uexküll Vana-Virtsu, Uue-Virtsu (733 tessatiini) ja Paadrema (2756 tessatiini) oma vennapojale Jakob Johann von Uexküllile.
Paatsalu mõis

Paatsalu mõis (saksa keeles "Patzal") oli rüütlimõis Hanila kihelkonnas Läänemaal.
Ajalugu.
Mõis rajati ajavahemikul 17. sajandi lõpp kuni 18. sajandi algus Paadrema mõisast eraldatud alast.
1871. aastal omandas Paatsalu, Nehatu ja Illuste mõisa Gotthard von Maydell (1808–1872) ning 1887. aastast oli Illuste, Paatsalu ja Nehatu mõisnik Eduard von Maydell (1849–1917). 1917. aastal hukati Vene sõjaväelaste poolt rüüstamise käigus viimane mõisaomanik Theodor Eduard von Maydell ja tema õed Sophie Wilhelmine von Maydell ja Helene Anna Wilhelmine von Maydell.
Tahu mõis

Tahu mõis (saksa keeles "Schottanäs") oli rüütlimõis Noarootsi kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 17. sajandil.
Sause mõis

Sause mõis (saksa keeles "Sauß") oli Lihula mõisa kõrvalmõis Lihula kihelkonnas Läänemaal.
Sipa mõis (Lihula)

Sipa mõis (saksa keeles "Sippa") oli Lihula mõisa kõrvalmõis Lihula kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 1667 Karinõmme mõisast eraldatud alast. ja panditi Christoph Bülderingi poolt raehärra Kochile
Lihula kirikumõis

Lihula kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Leal") oli kirikumõis Lihula kihelkonnas Läänemaal.
Putkaste mõis (Martna)

Putkaste mõis (saksa keeles "Putkas") oli rüütlimõis Martna kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 17. sajandi I poolel.
Niinja mõis

Niinja mõis (saksa keeles "Niens") oli Suure-Lähtru mõisa kõrvalmõis Martna kihelkonnas Läänemaal.
Mõisast on teateid alates 1574.
Jõesse mõis

Jõesse mõis (saksa keeles "Jesse"; ka Jõesoo mõis) oli Võnnu mõisa kõrvalmõis Martna kihelkonnas Läänemaal.
Mõisast on teateid alates 1498.
Mõis likvideeriti 1840 ja selle alad jaotati Sinalepa ja Võnnu mõisa vahel.
Sándor Pintér

Sándor Pintér (sündinud 3. juulil 1948 Budapestis) on Ungari poliitik. 
Ta on 29. maist 2010 Ungari siseminister. Ta oli siseminister ka aastatel 1998–2002.
Sándor Pintér sündis 1948. aastal Budapestis. Ta lõpetas aastal 1978 Ungari Politseiohvitseride kolledži ja 1986. aastal Loránd Eötvösi Ülikooli.
Ta töötas muu hulgas politseiniku ja politseijuhina, hiljem tegeles äriga. Ungari Rahvavabariigi ajal oli ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei liige, hiljem on olnud sõltumatu.
Lembitu (poeem)

"Lembitu" on Eesti kirjandusklassiku Friedrich Reinhold Kreutzwaldi avaldatud rahvusromantiline eepiline poeem muinaseestlaste vanemast Lembitust. Kreutzwald kirjutas teksti 1870–1882, poeem ilmus esmakordselt pärast tema surma 1885. aastal Tartus Martin Varese kirjastusel.
Teost on nimetatud "ulatuslikuks maailmavaatepoeemiks, mis väljendab autori usulis-filosoofilist maailmavaadet". Ehkki Läti Henriku "Liivimaa kroonika", mis on ainus allikas ajaloolise Lembitu kohta, kirjeldab teda sakslaste vastu sõdinud vanemana, on ta poeemis eelkõige eksistentsialistlik patsifist, kes eitab vägivalda.
1927. aasta märtsis ilmus Postimehes Ado Sääritsa uurimus, mille kohaselt polnud "Lembitu" siiski Kreutzwaldi algupärane teos, vaid valdavas osas mugandus saksa-šveitsi kirjaniku Joseph Viktor Widmanni 1869. aastal ilmunud eeposest "Buddha". Sääritsa hinnangul oli tekstis Kreutzwaldi enda salme vaid 11,57 protsenti.
Paul Tekkel

Paul Tekkel (12. jaanuar 1882 Piiri talu, Kriimani, Võnnu kihelkond (Haaslava vald), Tartumaa – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti lastekirjanik ja luuletaja, mitme populaarse laulu sõnade autor.
Paul Tekkel õppis kohalikus vallakoolis, omandades hiljem Võnnus elades rätsepakutse. 1910. aastast elas ta Tartus. Paul Tekkel oli ühiskondlikult aktiivne, ta kuulus sellistesse seltsidesse nagu Karskuse Sõber, Ugaunia ja Eesti Noorsoo Karskusselts. Ta oli ajalehtede Postimees, Kodu ja Lasteleht kaastööline.
Tekkeli on tõenäoliselt tuntuim 1913. aastal ilmunud luuletus "Kevadel", mis algab värssidega "Juba linnukesed väljas laulavad,/ kenad kasekesed kingul kohavad", mille Karl August Hermann. Tekkeli tekste on viisistanud ka Paul Konsap ("Nüüd käes meil õnnis õhtutund") ja Juhan Aavik ("Üksik majakene põllu sees"). Luule kõrval kirjutas Tekkel ka proosat.
Isiklikku.
Paul Tekkeli vanemad olid Hans Tekkel ja Anno Tekkel, õed-vennad Johan Tekkel, Anna Kukk, Liis Kurrik, Hans Tekkel, Leonhard Tekkel, Jaan Tekkel, Theodor Tekkel ja Vilhelm Tekkel. 
Abielust Marie Tekkeliga sündis kolm last: Victor Johannes Tekkel (1906 – surmaaeg teadmata); 1941. aastast Punaarmees 8. Eesti laskurkorpuses, mille koosseisus osales Teises maailmasõjas Poola, Berliini, Praha, Viini ja Budapesti lahingutes), Linda Rosa Tekkel (1909–1910) ja Leida Koppel (1911 – 2003, Greensboro, Põhja-Carolina, USA).
Jolyon Palmer

Jolyon Carlyle Palmer (sündinud 20. jaanuaril 1991 Horshamis) on Suurbritannia vormelisõitja.
Ta sõitis Vormel 1 sarjas 2016-2017 Renault' meeskonnas.
Rio Haryanto

Rio Haryanto (sündinud 22. jaanuaril 1993) on Indoneesia vormelisõitja.
Ta on Indoneesia kõigi aegade esimene sõitja Vormel 1 sarjas. 2016. aasta hooajal sõidab ta Manori meeskonnas.
Pascal Wehrlein

Pascal Wehrlein (sündinud 18. oktoobril 1994) on saksa vormelisõitja.
Ta sõidab 2016. aasta Vormel 1 hooajal Manori meeskonnas.
Piero Messina

Piero Messina (sündinud 30. aprillil 1981 Caltagirones, Sitsiilias) on Itaalia filmirežissöör, stsenarist ja helilooja.
Messina äratas juba filmikoolis õppides festivalidel tähelepanu oma lühifilmidega.
2011. aastal jõudis tema lühifilm "Maa" ("Terra") Cannes'i filmifestivali võistlusprogrammi.
Ta töötas režissööri assistendina Paolo Sorrentino filmi "Kohutav ilu" (2013) juures, mis sai 2014. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari.
2015. aastal esilinastus Veneetsia filmifestivalil Messina esimene täispikk mängufilm "Ootus" ("L'attesa"), peaosas Juliette Binoche. Selles filmis kõlab ka Arvo Pärdi muusika.
Messina ise on kirjutanud samuti muusikat mitmetele filmidele.
Anseküla kirikuvald

Anseküla kirikuvald (saksa keeles "Pastorat Anseküll") oli vald Saaremaal Anseküla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Kirikuvalla alal asus Anseküla kirikumõis.
1891 liideti Anseküla kirikuvald Abruka vallaga.
Malle Treial

Malle Treial (alates 1975. aastast Malle Toimeta; sündinud 6. oktoobril 1945 Viljandis) on eesti endine näitleja.
Malle Treial lõpetas 1964. aastal Tõrva Keskkooli. Oli 1964–1965 Tõrvas õpetaja. Töötas aastatel 1965–1976 Endlas näitlejana. Hiljem oli Pärnus hotelli majandusjuhataja.
Vanavall

Vanavall oli 1582. aastal ehitatud bastion Narva linna lääneosas. See ehitati Viru värava juurde ja sisuliselt oli see bastei edasiarendus. Sellega jäi Viru värav selle peale rajatud Vanavalli sisse.
Astrid Pirn

Astrid Pirn (4. september 1929 Tartu – 10. mai 2003 Saaremaa) oli eesti näitleja.
Astrid Pirn lõpetas 1947. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1951. aastal Eesti Riikliku Teatriinstituudi. 
Töötas 1951 Kuressaare Teatri ja 1953–1963 Endla näitlejana. 
Oli 1969–1984 Tallinnas Rahvaloomingu ja Kultuuritöö Teaduslikus Metoodikakeskuses metoodik. 
Astrid Pirn kirjutas ka dramatiseeringuid, laulutekste (näiteks "Kalamehe jutt ehk "Oi latikas, oi lutsupoeg") ja Villem Kapi ooperi "Lembitu" libreto.
Ahti Puudersell

Ahti Puudersell (sündinud 6. jaanuaril 1963 Tartus) on eesti näitleja ja ettevõtja.
Ta on lõpetanud 1980. aastal Elva Keskkooli ja 1985. aastal näitejuhtimise erialal Tallinna Pedagoogilise Instituudi.
Ta töötas aastatel 1985–1990 Nukuteatris. 1990. aastast oli ta Pärnus Endla näitleja, aga tegeles ka lavastamisega. Ahti Puudersell lahkus Endlast 2014. aastal, kuid 2015. aastast teeb taas lavastustes kaasa.
Ahti Puudersell on töötanud Tallinna Pedagoogikaülikoolis ja Pärnu kooliteatris lavapedagoogina, esinenud Pärnu Raadios ja Päikeseraadios. Ta on mänginud telelavastustes, olnud saatesarja "Pärnu suvi" produtsent ja saatejuht.
2017. aasta seisuga peab ta koos abikaasa Piiaga Pärnu kesklinnas kohvikut Nullpunkt ja on õppinud kutsekoolis juurde koka eriala.
Hans Pulst

Hans Pulst (23. aprill 1895 Paikuse vald – 25. mai 1933 Tartu) oli eesti näitleja.
Hans Pulsti vanemad olid talupidajad. Ta lõpetas Pärnu Linnakooli. Alustas lavategevust 1915. aastal Pärnu Näitlejate Ühingus. Võttis osa Vabadussõjast, mängis sõjaväeteatris. Töötas näitlejana 1919–1925 Endlas ja 1925–1933 Vanemuises. Oli ka laulja ja rekvisiitor.
Isiklikku.
Hans Pulst oli alates 1920. aastast abielus Anu Murss-Põldariga.
Kristervall

Kristervall ehk Kristlasvall on 16. sajandi lõpus ehitatud bastion (mõnedes allikates poolbastion) Narva linna edelaosas. Sisuliselt oli see bastei edasiarendus.
See paekivimüüridega tugevdatud muldvall on siiani säilinud.
1980. aastate jooksul korrastati Kristervalli bastion ja selles asuv kasematt. Restaureerimise käigus avastati Kristervalli muldkehandis keskaegne linnamüüri torn. See konserveeriti ja restaureeriti ning sai koonusekujulise katuse.
Harry Porter

Harry Franklin Porter (31. august 1882 Bridgeport – 27. juuni 1965 Hartford) oli USA kergejõustiklane, kõrgushüppaja.
1908. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli ta olümpiarekordiga 1.90 olümpiavõitjaks kõrgushüppes.
Kuningavall

Kuningavall oli 16. sajandi lõpus ehitatud bastion Narva vanalinna loodeosas. Sisuliselt oli see bastei edasiarendus.
Aastatel 1583–1585 ehitati sellel kohal asuv keskaegse linnamüüri loodetorn ümber basteiks ja hakati seda hüüdma Kuningavalliks. 17. sajandi alguses ehitati torn ümber uus-itaalia tüüpi bastioniks. 17. sajandi lõpus loodi linna ümber uus kaitsesüsteem ja sellega seoses jäi bastion lagunema.
Kuningavalli varemed on säilinud Narva Vanalinnas Rüütli tänav 6 maja ees Vestervalli ja Kraavi tänava nurgal. See on küngas, mis tõenäoliselt sisaldab bastioni aluseks olnud basteid või isegi basteile eelnenud keskaegse torni jäänuseid.
Liivavall

Liivavall oli aastatel 1583–1585 ehitatud bastion Narva linnas. Sisuliselt oli see bastei edasiarendus. See asus Victoria bastionist lõuna pool.
Aastatel 1583–1585 ehitati sellel kohal asuv keskaegse linnamüüri kirdetorn ümber basteiks. 17. sajandi lõpul loodi linna ümber uus kaitsesüsteem ja sellega seoses jäi bastion lagunema.
Brittney Reese

Brittney Davon Reese (sündinud 9. septembril 1986 Inglewoodis Californias) on USA kergejõustiklane (kaugushüppaja).
2012. aastal tuli ta kaugushüppes tulemusega 7.12 olümpiavõitjaks.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 7.15-ga hõbemedali.
Ta on tulnud kaugushüppes neljal korral maailmameistriks ja kolmel korral ka sisemaailmameistriks.
Tema isiklik rekord kaugushüppes on välitingimustes 7.31, millega ta jagab kõigi aegade edetabelis üheksandat kohta. Selle tulemuse püstitas ta USA meistrivõistlustel 2. juulil 2016 Eugene'is. Tema varasem rekord oli 7.25, mis oli hüpatud 10. mail 2013 Dohas. Tema isiklik rekord sisetingimustes on 7.23, mille ta püstitas 11. märtsil 2012 İstanbulis ja mis on maailma kõige aegade kolmas tulemus.
Sophie Sooäär

Sophie Sooäär (ka Sofie Sooäär, 1935–1941 Sophie Rathfelder, aastast 1961 Sophie Moisar; 27. september 1914 Pärnu – 14. märts 1996 Tallinn) oli eesti laulja ja näitleja.
Sophie Sooäär oli pärit töölisperekonnast. 1931. aastal lõpetas ta Pärnus algkooli, õppis seejärel õmblemist. Ta oli 1934–1941 Endla näitleja ja tantsija ning 1941–1944 solist. 1944–1971 oli Sophie Sooäär Estonia solist. Ta on esinenud ka estraadil.
Sophie Sooäär on mänginud filmides "Mehed ei nuta", "Tuulevaikus", "Don Juan Tallinnas" ja "Ohtlikud mängud".
Erra mõisavald

Erra mõisavald (saksa keeles "Gemeinde Erras") oli mõisavald Virumaal Lüganuse kihelkonnas Erra mõisas. Vald eksisteeris aastani 1866, mil moodustati Erra vald.
Brianne Theisen-Eaton

Brianne Theisen-Eaton (sündinud 18. detsembril 1988 Saskatoonis) on Kanada endine kergejõustiklane (seitsmevõistleja).
Ta on õppinud Oregoni Ülikoolis.
2012. aasta Londoni olümpiamängudel saavutas ta seitsmevõistluses 6383 punktiga 11. koha.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta 6530 punktiga ja 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekings 6554 punktiga hõbemedali.
2016. aasta sisemaailmameistrivõistlustel võitis ta viievõistluses isikliku rekordi 4881 punktiga kuldmedali.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta oma esimese olümpiamedali, kui sai 6653 punktiga pronksmedali.
Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 6808 punkti, mis on püstitatud 31. mail 2015 Götzises.
Ta on abielus kümnevõistleja Ashton Eatoniga.
Ta lõpetas 2017. aasta jaanuaris koos oma abikaasa Ashton Eatoniga sportlaskarjääri.
Wolfenstein (videomäng)

"Wolfenstein" on 2009. aastal valminud videomäng, mis on järg 2001. aasta mängule "Return To Castle Wolfenstein". Mängu tulevad tagasi tegelased eelmisest mängust, näiteks B. J. Blazkowicz, Wilhelm Strasse jt. Mäng jutustab natside plaanist kasutada teises dimensioonis leiduvat "musta Päikest" linnade hävitamiseks ja II maailmasõja võitmiseks. Mäng (nagu selle eelkäijagi) on FPS-mäng.
Süžee.
Agent Blazkowicz infiltreerub natside sõjalaevale Tripitzile, kust ta leiab imeliku medaljoni. Ta lendab OSA peakorterisse, kust saab teada, et medaljonil olevaid kujutisi kasutas sajandeid tagasi leiduv grupp, kes kummardasid "musta Päikest", kuid sümbolid on adapteeritud nüüd natside erirühmale, kes otsivad "musta Päikest", et vastaste hävitamiseks selle energiat kasutada. Blazkowicz saab teada, et selle uurimisega tegeleb Obergruppenführer Viktor Zetta, kelle Blazkowicz uurimise käigus tapab, ning teda tuleb asendama mängu tõeline peamine antagonist Wilhelm Strasse, kellega Blazkowicz on juba eelmises mängus kohtunud. Hiljem infiltreerub Blazkowicz natside tsepeliinile, kus ta saab aru, et tema aitaja dr. Leonid Alexandrov on reetur ja töötab natsidele. Viimane võitlus toimub "musta Päikese" dimensioonis, kus Blazkowicz peab tapma Strasse ihukaitsja Hans Grosse. Dimensioon kukub siis kokku ja Blazkowicz põgeneb portaali kaudu ning hüppab langevarjuga tsepeliinilt minema, just enne kui too plahvatab ja lendab puruks. Pärast tiitreid näidatakse, et Strasse jäi plahvatuses ellu ja vannub vihaselt kättemaksu.
Marja-Liisa Landar

Marja-Liisa Landar (sündinud 19. juulil 1990) on eesti kergejõustiklane.
2016. aastal Poolas Toruńis toimunud kurtide sisekergejõustiku Euroopa meistrivõistlustel võitis ta hõbemedali kõrgushüppes tulemusega 1.58.
Rõuge vald (Rõuge kihelkond)

Rõuge vald (saksa keeles "Rauge") oli vald Võrumaal Rõuge kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Jaanipeebu külas.
1893 liideti Rõuge vallaga Rõuge kirikuvald ja Sänna vald.
Armstrongi piir

Armstrongi piir on kõrgus, kus atmosfäärirõhk on nii madal (0,0618 atmosfääri või 6,3 kPa (47 mmHg)), et vesi keeb inimkeha normaaltemperatuuril (37,0 °C).
Mõiste on nimetuse saanud USA sõjalenduri ja arsti Harry George Armstrongi järgi. Maal on selle piiri kõrguseks 18–19 km.
Mõju inimkehale.
Kui inimene ei kanna skafandrit, siis Armstrongi piiril ja sellest kõrgemal hakkavad tema väliskeskkonnale avatud kehavedelikud keema. Sellised kehavedelikud on sülg, silmi niisutavad pisarad ja kopsualveoole niisutavad vedelikud (veri ei hakka keema). Seetõttu ei püsi ka hapnikumaski kandev inimene sel kõrgusel elus üle viie minuti.
Moonalao tänav (Narva)

Moonalao tänav on tänav Narva vanalinnas. Algab Kraavi tänavast, ristub Hariduse ja Vaeselapse tänavaga ning lõpeb Vestervalli tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 185 meetrit.
1912. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Magasini tänav, 1927. aasta linnaplaanil Moonalao tänav. 
Pärast Teist maailmasõda kandis tänav aastast 1952 nime V. Majakovski tänav (улица им. В. Маяковского) vene luuletaja Vladimir Majakovski järgi. 11. mail 1994 taastati linnavalitsuse otsusega Moonalao tänava nimi.
Põlgaste vald

Põlgaste vald (saksa keeles "Pölks") oli vald Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Põlgaste külas.
1892 liideti Põlgaste vallaga Sõreste vald.
1939. aasta vallareformiga jagati vald ja moodustati Erastvere, Põlgaste, Kõlleste, Kooraste ja Sõmerpalu vallast Kanepi vald, Aleksandri ja Põlgaste vallast moodustati Laheda vald ning Peri, Koiola, Kiuma ja Põlgaste vallast moodustati Põlva vald.
Omakapitali tootlus

Omakapitali tootlus (sageli lühend ROE ingliskeelsetest sõnadest "return on equity", kasutatakse ka omakapitali rentaablus) näitab lihtaktsionäride omakapitali tulumäära. See mõõdab, kui tõhusalt ettevõte toodab tulu omakapitalist ehk netovaradest. ROE näitab, kui hästi ettevõte tulusid kasvatab investeeringuid kasutades. Üldiselt peetakse heaks ROE määraks 15–20%. 
 formula_1 
Võrrand.
ROE protsendi saab jagades eelarveaasta puhastulu (pärast eelisaktsiate dividende ja enne lihtaktsiate dividende) omakapitali kogusummaga. Samuti, nagu teiste finantssuhtarvudega, siis eelkõige aitab ROE võrrelda sama äriharu ettevõtteid. 
DuPonti võrrand.
DuPonti võrrand ehk strateegiline tulumudel on levinud meetod, kuidas ROE jagada kolmeks tähtsaks osaks. ROE on iseenesest puhaskasumi marginaal korda koguvara käive korda finantsvõimendus. Näiteks kõrgem puhaskasumi marginaal tähendab, et ühe müügi kohta teenitakse rohkem tulu, mis omakorda tähendab kõrgemat ROE-d. Samamoodi, kõrgem koguvara käive tähendab, et ettevõte teenib omakapitale pealt rohkem tulu, mis jällegi tähendab kõrgemat ROE määra. Kolmandaks, kõrgema finantsvõimendusega ettevõte kasutab rohkem võlgu ja vähem varasid. Finantsvõimendus on vähem tulus, kui see kasvab, sest see tähendab kõrgemat maksevõimetuse ohtu. Seega, liiga suured võlad suurendavad võla maksumust. Et seda kompenseerida, tõstab suurem võlg ROE-d ainult juhul, kui võla varade tootlus ületab võla intressimäära.
formula_2
Erastvere vald

Erastvere vald (saksa keeles "Errestfer") oli vald Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus tänapäeva Erastvere küla aladel.
1894 liideti Erastvere vallaga Vana-Piigandi vald.
Kõlleste vald (Kanepi kihelkond)

Kõlleste vald (saksa keeles "Köllist"; ka Krootuse vald) oli vald Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Krootuse külas.
1892 liideti Kõlleste vallaga Heisri ja Karaski vald.
Sõmerpalu vald (Urvaste kihelkond)

Sõmerpalu vald (saksa keeles "Sommerpahlen") oli vald Võrumaal Urvaste kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Osula külas.
1867 liideti Sõmerpalu vallaga Peetrimõisa vald.
Putkaste vald

Putkaste vald (saksa keeles "Putkas") oli vald Läänemaal Martna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890, mil see liideti Martna vallaga.
Valla alal asus Putkaste mõis.
Haeska vald

Haeska vald oli kahe Eesti endise valla nimi:
Rõude vald

Rõude vald (saksa keeles "Ruhde"; enne 1890 Suure-Rõude vald (saksa keeles "Gross-Ruhde")) oli vald Läänemaal Martna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1896 ja seejärel liideti see Martna vallaga.
1890 liideti Rõude vallaga Väike-Rõude vald.
Jõgisoo vald

Jõgisoo (Jõgisuu) vald (saksa keeles "Joeggis") oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris aastatel 1866–1939.
Vallamaja asus tänapäeva Liivi küla aladel.
1890 liideti Jõgisoo vallaga Liivi vald ja 1893 Patsu vald.
1939. aasta vallareformiga liideti Jõgisoo vald uue Kullamaa vallaga.
Vihterpalu vald

Vihterpalu vald (saksa keeles "Wichterpall") oli vald Harjumaal Risti kihelkonnas. Vallamaja asus Änglema külas.
Vald eksisteeris 1866–1890 ja uuesti 1893–1939. Ajavahemikul 1890–1893 oli Vihterpalu vald liidetud Nõva vallaga.
Narva Kreenholmi Kool

Narva Kreenholmi Kool on põhikool Narva lõunaosas Kreenholmi linnaosas aadressil Vassili Gerassimovi tänav 2.
Ajalugu.
1. septembril 1945 avati Narva 4. Algkool, mis tegutses Narva linna haigla poolhävinud hoones. 1945. aasta detsembris oli koolis 234 õpilast. Alates 1. septembrist 1949 töötas kool majas aadressil Joala tänav 24 ja alates 1. septembrist 1951 uues hoones Pargi tänaval (1953. aasta jaanuaris ümber nimetatud Vassili Gerassimovi tänaval).
12. juunil 1952 moodustati algkooli baasil 7-klassiline põhikool, 1955. aastal keskkool nimega Narva 4. Keskkool, hiljem Adolf Paugu nimeline Narva 4. Keskkool. Uute koolide avamise tulemusel muudeti kool 1. septembrist 1960 taas põhikooliks, kuid 1968. aastal uuesti keskkooliks. Alates 1994. aastast oli kooli nimi Narva Kreenholmi Kool. Aastatel 2003–2023 oli kooli nimi Narva Kreenholmi Gümnaasium. Õppekeel oli vene keel, gümnaasiumiastmes eesti keel.
Kooli direktor on Irina Bahramova.
Marie Dorin Habert

Marie Dorin Habert (sündinud 19. juunil 1986 Lyonis) on Prantsusmaa laskesuusataja. Habert on olümpiavõitja ja viiekordne maailmameister. 
Laskesuusatamise maailmameistrivõistlustelt on Haber võitnud kokku 17 medalit.
Habert lõpetas karjääri 2018. aasta 18. märtsil, päev pärast naiste teatevõistluse võitu, Oslo jälitussõidu 20. kohaga.
Maailma karikasari.
Marie Dorin Habert on esikolmikusse jõudnud 28 korral, millest võitnud 7 ().
Laura Dahlmeier

Laura Dahlmeier (22. august 1993 Garmisch-Partenkirchen – 28. juuli 2025 Laila mägi, Gilgit-Baltistan, Pakistan) oli Saksamaa laskesuusataja, kahekordne olümpiavõitja. 
Dahlmeier hakkas laskesuusatamist treenima 2002. aastal ja esimest korda osales ta maailma karikasarjas 2012/13 hooajal.
2011. aastal võitis ta juunioride maailmameistrivõistlustel kaks pronksmedalit ning 2013. aastal juba kolm kuld- ja ühe hõbemedali.
Täiskasvanute seas tuli tema esimene maailmameistritiitel 2015. aastal Kontiolahtis teatesõidus. Aasta hiljem, 2016. aastal Oslos, tuli ta maailmameistriks ka jälitussõidus.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel oli Dahlmeier selge liider võites viis kuldmedalit (sh kõik individuaalsed distantsid peale sprindi) ja ühe hõbemedali. Teda nimetati nende maailmameistrivõsitluste kuningannaks.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta kaks kuldmedalit (sprindis ja jälitussõidus) ning ühe pronksmedali (tavadistantsil).
2019. aasta maailmameistrivõistlustel saavutas ta kaks pronksmedalit ning teatas seejärel, et lõpetab sportlaskarjääri 25-aastaselt.
Maailmakarikasarjas tuli Dahlmeier üldvõitjaks 2017. aastal. Ta võitis karjääri jooksul 22 individuaalset MK-etappi ning 13 teatesõitu.
Pärast sportlaskarjääri on ta töötanud Saksamaa telekanalis ZDF laskesuusatamise ekspertkommentaatorina.
Hukkumine.
28. juulil 2025 hukkus Dahlmeier Pakistanis Karakorami mäestikus Hushe orus asuva Laila tipu vallutamisel juhtunud kaljuõnnetuse tagajärjel. Esialgu arvati, et ta oli raskelt vigastada saanud, mistõttu käivitati päästeoperatsioon, kuid päästemeeskonnad ei suutnud tema asukohta halbade ilmastikutingimuste tõttu jõuda. 30. juulil 2025 kinnitas Dahlmeieri esindus, et ta suri õnnetuse hetkel. Samuti teatati, et Dahlmeier oli selgesõnaliselt väljendanud soovi, et tema päästmiseks ei seataks kellegi elu ohtu ning et tema surnukeha jäetaks mäele.
Maailma karikasari.
Laura Dahlmeier võitis individuaalarvestuses 22 maailma karikasarja etappi.
László Nemes

László Nemes (sündinud 18. veebruaril 1977 Budapestis) on Ungari filmirežissöör ja stsenarist.
Nemesi isa on lavastaja András Jeles ning aastatel 1989–2003 elas ta Pariisis, kus hakkas juba 13-aastaselt oma keldris õudusfilme tegema.
2015. aastal esilinastus Cannes'i filmifestivalil tema esimene täispikk mängufilm "Sauli poeg" ("Saul fia"), mis sai seal žürii suure auhinna. Hiljem anti filmile nii parima võõrkeelse filmi Oscar kui ka Kuldgloobus.
Enne seda töötas Nemes muu hulgas kaks aastat režissööri assistendina Béla Tarri filmi "Mees Londonist" (2007) tegemisel.
Tema enda lemmikud filmirežissööride hulgas on Michelangelo Antonioni, Andrei Tarkovski, Ingmar Bergman, Terrence Malick ja Stanley Kubrick.
Saku vald (Keila kihelkond)

Saku vald (saksa keeles "Sack") oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Valla alal asus Saku mõis.
Vaike Tiik

 
Vaike Tiik (22. november 1921 – 13. märts 2016) oli Eesti kunstiteadlane ja museoloog, eesti kunsti XIX sajandi lõpu – XX sajandi alguse sõlmprobleemide oluline käsitleja, Ants Laikmaa elu ja loomingu põhiuurija, pikaaegne Tartu Kunstimuuseumi direktor.
Elulugu.
Vaike Tiik sündis 22. novembril 1921 Järvamaal Võhmuta valla Paistevälja küla Miku talus põllumehe perekonnas. Astus 1945. aastal Tartu Riiklikku Ülikooli. Abiellus 1946. aastal Aksel Tiigiga (1921–2010), kellest sai Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud (kehakultuurikateedri juhataja, dotsent, pedagoogikateaduste kandidaat). Vaike Tiik suri 13. märtsil 2016, tema põrm sängitati 14. mail 2016 Järva-Jaani kirikaeda.
Terje Eipre

Terje Eipre (neiuna Terje Tari; sündinud 18. juunil 1968 Tartus) on Eestis tegutsev vandeadvokaat.
Haridus ja töökäik.
Lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1992. aastal. 1994–1996 töötas Eesti Põllumajandusülikoolis juristi ja rektori abina. Aastast 1997 töötab advokaadina ja alates 2001 vandeadvokaadina. 2002. aastast töötab Terje Eipre oma büroos Advokaadibüroo Eipre &amp; Partnerid vandeadvokaadina/partnerina.
Nõva vald (Risti kihelkond)

Nõva vald (saksa keeles "Newe") oli vald Harjumaal Risti kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893. 
1893. aastal eraldusid Nõva vallast Risti ja Hatu vald, mis liitusid Padise vallaga. Vald eksisteeris uuesti 1893–1896, mil Nõva ja Vihterpalu vald eraldati eraldi valdadeks. 
Seejärel eksisteeris ka Harju kreisi ja Harju maakonna Nõva vald 1896–1939. Vallamaja asus Nõva külas.
1890 liideti Nõva vallaga Hatu, Risti ja Vihterpalu vald.
Euroopa ühisturg

Ühisturg "(Common market)" loodi Rooma leppega 1958. a. ja oli algselt Euroopa majanduse ühenduse (EMÜ) nimetus. Ühisturu peamiseks eesmärgiks oli liikmesriikidevahelise kaubanduse ja teenuste liikumise liberaliseerimine tolliliidu loomise ja liikmesriikidevaheliste kvantitatiivsete piirangute eemaldamise teel. Esimese sammuna eemaldati 1968.a. liitu kuuluvate riikide vaheliselt kaubanduselt tollimaksud ja kvoodid ning kehtestati ühtne väline tollimaks kolmandatele riikidele. Kuid kaupade ja teenuste vabal liikumisel jäid kehtima füüsilised takistused (piirikontrolli sälimine sisepiiridel), tehnilised takistused (rahvuslikud piirangud) ja maksudega seotud takistused.
1986. a. allkirjastati Ühtne Euroopa Akt, mis nägi ette hiljemalt 1992. a-ks ühtse turu ehk siseturu (Single market) loomise, eesmärgiga kaotada kõik piirangud siseturul.
Ühtne turg käivitus 1. jaanuaril 1993 Maastrichti lepinguga. Sellest ajast toimivad ka 4 vabadust (kapitali, isikute, teenuste ja kaupade vaba liikumine).
Auga

Auga on paikkond Narva-Jõesuus. See on olnud tuntud supluspaik ja suvituskoht.
Varem oli see küla (saksa keeles Luga-Schmetzke, eesti keeles "Šmetske") Vaivara kihelkonnas.
Metšetlino rajoon

Metšetlino rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Bolšeustikinskoje.
Rajoonis on 12 külaasundust, kus on kokku 49 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 23 394. 2010. aasta seisuga olid elanikest 59,8% baškiirid, 23,6% tatarlased ja 15,4% venelased.
Nabala vald

Nabala vald oli vald Harjumaal. Vallamaja asus Nabala külas.
Vald moodustati 1919, kui see eraldati Kurna vallast, ja vald lõpetas tegevuse 1939, kui see liideti 1939. aasta vallareformiga Tõdva vallaga..
Nabala vald (Jüri kihelkond)

Nabala vald (saksa keeles "Nappel") oli vald Harjumaal Jüri kihelkonnas. Vald asutati 1866. Aastal 1891 liideti see Kurna vallaga.
Valla alal asus Nabala mõis.
2.02.1919 lahutati Harju maakonnanõukogu otsusega Kurna vallast Nabala kogukond iseseisvaks Nabala vallaks.
Vinni-Pajusti Gümnaasium

Vinni-Pajusti Gümnaasium (akronüümina VPG) on Lääne-Viru maakonnas Vinni alevikus asuv üldhariduskool. 
VPG moto on "Toimeta targasti!" ja maskott Vinni-Puhh (Winnie-Puhh).
Ajalugu.
VPG alustas õppetööd 1988. aastal, tegutsedes kuni 1994. aastani Vinni-Pajusti Keskkooli nime all. Legendi järgi olevat koolile valitud kahele alevikule – Vinnile ja Pajustile – viitav nimi selleks, et nende "elanikud omavahel riidu ei läheks". Kooli direktor aastatel 1988–2014 oli Jüri Vanajuur, 2014. aastast on direktor Henry Kallaste.
Kooli hoonet renoveeriti 2010. aastal.
2016. aastal lahvatas Vinni-Pajusti Gümnaasiumi säutsuskandaal, milles kooli abiturient sattus Twitteri säutsu pärast konflikti kooli juhtkonna ja emakeeleõpetajaga. Kooli ja õpetaja käitumist kritiseeriti teravalt üleriigilises ajakirjanduses.
Bižbuljaki rajoon

Bižbuljaki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Bižbuljak.
Rajoonis on 13 külaasundust, kus on kokku 85 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 23 356. 2010. aasta seisuga olid elanikest 35,3% tšuvašid, 26,1% tatarlased, 22% baškiirid ja 11,8% venelased.
Karaideli rajoon

Karaideli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Karaidel.
Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 99 asulat.
20165. aastal oli rajooni elanike arv 25 766. 2010. aasta seisuga olid elanikest 47% baškiirid, 26,9% tatarlased, 19,8% venelased ja 15,9% marid.
Kęstutis Trečiokas

Kęstutis Trečiokas (sündinud 3. märtsil 1957 Telšiais) on Leedu poliitik (Kord ja Õiglus). Ta oli 17. juulist 2014 kuni 13. detsembrini 2016 Leedu keskkonnaminister.
Ta lõpetas aastal 1975 Telšiais keskkooli. Aastal 1982 lõpetas ta Kaunase Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna. Aastal 1991 lõpetas ta Vilniuse Ülikooli mänedžmendi erialal.
Ta töötas aastatel 1982–1993 algul elektriinsenerina, hiljem kommertsdirektorina trikotaažiettevõttes Mastis. Aastatel 1993–1998 töötas ta aktsiaseltsis Telteksa. Lisaks oli ta aastatel 1995–2011 Telšiai rajoonivolikogu saadik.
Veebruarist 2013 kuni juulini 2014 oli ta Leedu asemajandusminister. 17. juulist 2014 kuni 13. detsembrini 2016 oli ta Leedu keskkonnaminister.
Ta oli aastatel 1987–1990 Leedu Kommunistliku Partei liige, aastast 1994 kuulus ta Leedu Tsentristide Uniooni, aastast 2002 Leedu liberaaldemokraatlikku parteisse, aastast 2006 kuulub ta erakonda Kord ja õiglus.
Isiklikku.
Kęstutis Trečiokas on abielus, tal on kaks poega.
Davlekanovo rajoon

Davlekanovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Davlekanovo.
Rajoonis on 1 linna-asundus ja 16 külaasundust, kus on kokku 92 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 40 381. 2010. aasta seisuga olid elanikest 36,3% baškiirid, 36,1% venelased, 17,5% tatarlased, 3,4% tšuvašid ja 3,3% ukrainlased.
Sterlibaševo rajoon

Sterlibaševo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Sterlibaševo.
Rajoonis on 15 külaasundust, kus on kokku 69 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 18 469. 2010. aasta seisuga olid elanikest 54,3% tatarlased, 36,2% baškiirid, 5,9% venelased ja 5,9% tšuvašid.
Narva sünagoog

Narva sünagoog oli sünagoog Narvas, mis avati 1870. aastatel (teistel andmetel 1850. aastatel). 
Luba selle ehitamiseks saadi 1877. aastal (teistel andmetel ehitati juutide ostetud hoone sünagoogiks ümber 1876. aastal arhitekt Novitski projekti järgi). Sünagoog ehitati 1884. aastal. Aastatel 1890–1895 oli see suletud. Sünagoog põles Vabadussõja ajal maha.
Oletatavasti sünagoog taastati ja tegutses Teise maailmasõjani. Sünagoog hävis Teise maailmasõja ajal 1944. aastal.
Krasnokamski rajoon

Krasnokamski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Nikolo-Berjozovka.
Rajoonis on 14 külaasundust, kus on kokku 68 asulat.
2016. aastal oli rajoonis 27 626 elanikku. 2010. aasta seisuga olid elanikest 31,3% baškiirid, 26,5% marid, 25,8% tatarlased ja 14,7% venelased.
Bratislav Petković

Bratislav Petković (serbia keeles Братислав Петковић; 26. september 1948 Belgrad – 9. mai 2021 Belgrad) oli Serbia filmilavastaja, näitekirjanik ja poliitik.
Ta oli automuuseumi ja modernse garaažiteatri asutaja ja direktor.
Bratislav Petković oli Serbia Progressiivse Partei liige.
Ta oli 27. juulist 2012 kuni 2. septembrini 2013 Serbia kultuuri- ja informatsiooniminister.
Narva Paju Kool

Narva Paju Kool on põhikool Narva kirdeosas Sutthoffi linnaosas aadressil Juhhanovi tänav 3.
Kool alustas õppetööd 1. septembril 1970 nimega Narva Keskkool nr 10. 
Alates 1996. aastast on kooli nimi Narva Paju Kool.
14. veebruaril 2008 tegi Narva Linnavolikogu otsuse, mille kohaselt 31. augustil 2008 liideti kooliga Narva Paplimäe Kool. Koolis moodustati klassid erivajadustega õpilastele, kes õpivad lihtsustatud õppekava järgi.
2012. aastal muudeti Paju kool põhikooliks.
Kooli õppekeel on vene keel.
Kooli direktor on alates 2003. aastast Ljudmila Smirnova.
Aleksandra Zabelina

Aleksandra Zabelina (vene Александра Ивановна Забелина; 11. märtsil 1937 Moskva – 27. märts 2022) oli vene vehkleja ja vehklemistreener, kolmekordne olümpiavõitja ja üheksakordne maailmameister.
Aleksandra Zabelina võitis kuldmedali floreti naiskonnavõistluses Rooma olümpiamängudel 1960, México olümpiamängudel 1968 ja Müncheni olümpiamängudel 1972. 
Maailmameistriks tuli ta üheksa korda, neist üks kord individuaalselt, kuus korda võitis maailmameistrivõistluste hõbemedali.
Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas treenerina, sealhulgas treenis ta olümpiavõitja Marija Mazinat.