tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Näpi Kool

Näpi Kool on kool Lääne-Virumaal Rakvere külje all Näpi külas.
Enne 1959. aastat oli Vaekülas tegutsenud mitu põllumajanduskooli: Vaeküla Tööjuhatajatekool (1930–1944) ja Vaeküla Karjatalitajatekool (1937–1944) ning 1944–1959 Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikum. 1959. aastal avatud internaatkool võttis üle tehnikumi õppehoone. Kool alustas tööd 8-klassilise koolina, hiljem pidi sellest saama keskkool. Kooli internaat mahutas 220 õpilast. Kooli esimene direktor oli Richard Valgepea. Vaeküla Internaatkooli nime all tegutses kool kuni 1977. aastani. 1977 loodi senise kooli asemele Vaeküla Eriinternaatkool õpiraskustega lastele.
1993. aastal sai uueks nimeks Vaeküla Kool. Kooli algklassidest moodustati Rakvere Lilleküla Kool, mis lõpetas tegevuse 1996, kui Vaeküla hoonetes lõpetati kapitaalremont. Tagasi kolisid 4. ja 5. klassi õpilased ning 1.–3. klassi õpilased viidi üle Porkuni Kooli, kuna viimast ähvardas õpilaste vähesusel sulgemine.
2010. aastal alustati koolimajas taas ehitust ning järgnenud õppeaastal töötas kool Inju mõisas. Ehitusega tekkisid aga probleemid ning uue koolihoone otsingutel jõuti Näpi külla, kuhu sai täies ulatuses sisse kolida 2013. aastal. 2019. aastal andis Haridus- ja Teadusministeerium kooli üle Rakvere vallale ja õppeasutuse uueks nimeks pandi Näpi Kool.
Näpi kooli eripedagoog on Ave Ojasalu.
Regina (film)

"Regina" on 1990. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Aimée Beekmani romaanil "Valikuvõimalus", milles läbi sotsiaal-psühholoogilise analüüsi käsitletakse emantsipatsiooniprobleeme
Ajalugu.
Kõik filmivõtted tehti Märjamaal. Film esilinastus Tallinnas 2. juunil 1990 ja Moskvas jaanuaris 1991.
Filmi "Regina" valmimise ajal oli Eesti siin toimunud sündmuste tõttu maailma tähelepanu all. See kajastus ka filmimaailmas ja seetõttu pääses "Regina" mitmetele festivalidele ja filmipäevadele, kus aitas inimestel taasavastada Nõukogude Liidu poolt okupeeritud maad ja rahvast.
"Regina" 35 mm laiust filmilinti säilitab Rahvusarhiivi filmiarhiiv, kus see digiteeriti 6K resolutsioonis 2025. aastal Eesti Filmi Instituudi eestvõttel.
Sisu.
Filmi peategelane on kena, haritud ja iseseisev Regina. Tema elukaaslane Tiit jätab filmi algul ta maha. Varsti saab Regina päranduseks alevikus asuva maja. Ta kolibki sinna ja asub kohalikus koolis tööle õpetajana. Üksi on aga maja ja aiaga raske toime tulla. Regina saab tuttavaks kuldsete kätega töömehe Antsuga, kes käib tal majapidamistöödel abiks. Paraku on mees aga joodik. Regina on otsustanud perekonna luua ja abiellub Antsuga. Regina sõbranna Mari hoiatab teda, et joodikuga saadud lapsed võivad olla geneetiliste defektidega. Külmavereliselt ja pragmaatiliselt otsustab Regina lapsed hankida karskete ja tervete meestega. Regina saab kolm tervet last ja tundub, et kõik läheb plaani järgi. Kuid südametunnistus piinab Reginat üha enam. Lõpuks läheb ta Mariga tülli, kes ähvardab Regina afääri kõigile asjaosalistele avalikustada.
Filmile tagasivaatavalt.
Tiina Lokk:"Filmi tegemist mõjutas tugevasti stuudios toimuv. Tootmisesse ilmus juhuslikkus, kuna töötajaskond vahetus väga kiiresti. Võib öelda, et film läks mõneti selle nahka. Monteerijad vahetusid ja see jättis jälje filmi kvaliteedile, see on venitatud, liiga pikk, lisaks kõigele ei leitud filmile õiget lõppu ja ta loksub dramaturgiliselt. Kiisk teadis, mida ta öelda tahtis: ta tahtis näidata, et Regina on uhke ja kange naine, kes lõpuks leiab iseenda ja oma perekonna, ta on võitja. Aga ta ei leidnud sellele üldistusele visuaalset vastet, kokkuvõtvat kujundit või siis piisavalt uhket stseeni, mis tõstaks lõpu vajalikule kõrgusele. Ta otsis ja otsis, aga tol ajal olid tähtajad, millest tuli kinni pidada ja film tuli lõpuks stuudiole üle anda."
Maimu Berg:"/---/ Režissöör Kaljo Kiisk on valinud üpris stsenaariumi jälgiva tee ja vaatajad ka kodukootud erootikast säästnud. Regina lugu on antud edasi peaaegu sama protokollilikkusega kui Aimée Beekmanil. Kõik on filmis tuttav, traditsiooniline ja seetõttu kindel. Eesti filmidest ammu nähtud õdus eramaja koos lilleaiaga, puud, rohumaad, kangelanna rikkalik ja defitsiitne garderoob, joodik, kes on joodik küll õige pisut, pigem vana tuttav rahutu Nipernaadi, romantiline hing. /---/ Eelöeldu pole mõeldud etteheitena näitlejatele. Need on head."
Peatänav

Peatänav on asula või selle osa keskne, tavaliselt keskmisest suurema liiklusega tänav, tihti ka põhiline kaubandustänav, mis viib asula keskväljakule. Harilikult paiknevad peatänava ääres esinduslikumad hooned ning kohaliku omavalitsuse või riigiasutused.
Paljudes maades on tavaks anda peatänavale nimi, mis eesti keelde tõlgituna tähendab pea- või põhilist tänavat: ingliskeelsetes maades Main Street või High Street, Lõuna-Aafrika Vabariigis Main Road, Saksamaal Hauptstraße, Rootsis ja Norras Storgatan/Storgaten, Malaisias Jalan Besar jne. Eestis kannavad peatänavad üldjuhul maanteede nimesid, millena need linnast väljudes jätkuvad (Narva maantee, Pärnu maantee, Riia maantee, Peterburi tee jne), ajalooliste isikute nimesid (eriti levinud okupatsiooniaegadel: Adolf Hitleri tänav, Lenini puiestee jne) või lihtsalt iseloomustavaid nimesid (nt Pikk tänav).
Kevad Oderil (film)

"Kevad Oderil" on 1967. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Emmanuil Kazakevitši samanimelisel romaanil.
Sisu.
Filmi tegevus toimub Teise maailmasõja lõpus Saksamaal. Major Lubentsov kohtab sõjaväearst Tanja Koltsovat, kellega nad olid 1941. aastal rindel kohtunud. Seejärel läksid nende teed lahku, 1945. aasta aprillis Oderi forsseerimise ajal kohtuvad nad jälle.
Murõt ei olõ

"Murõt ei olõ" on ansambli Ilves, Pulk ja Rahman 2006. aastal ilmunud album. Albumil on 12 võrukeelset laulu.
Barzdai

Barzdai on alev Leedus Šakiai rajoonis, Barzdai valla halduskeskus.
Alevis on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1934 valminud katoliku kirik.
Ajalugu.
Barzdaid on esmamainitud 1688. aastal Toona kuulus asula Leedu suurvürstidele ja seda hallati Vilkijast.
Aastal 1796 ehitati sinna kabel. Aastal 1818 avati Barzdais kihelkonnakool. Knygnešystė ajal oli Barzdai üks leedukeelse kirjanduse levitamise keskuseid. Aastal 1919 sai Barzdaist kohaliku kihelkonna keskus. 
Pärast Teist maailmasõda tegutsesid asula ümbruses Leedu metsavennad. Aastail 1950–1992 oli Barzdai kohaliku kolhoosi keskasula.
Üü tulõk

"Üü tulõk" on muusik Mari Kalkuni esimene album, mis ilmus CD-na 2007. aastal. Albumil on 4 võru-, 1 setu-, 6 eestikeelset laulu ning 3 instrumentaalpala. Albumi tootis Õunaviks.
Liiso

Liiso on Tallinna Võru Seltsi juures tegutsev ansambel. 
2006. andis ansambel välja albumi "Sa olõt illos, Võromaa".
Lõkõriq

Lõkõriq on setu-võru ansambel, mis asutati 2001. aastal Tartus. 
Ansambel on andnud välja mitu albumit:
Sannalise'

Sannalise' on võru ansambel. 
2006. aastal ilmus ansambli album "Vana sann".
Tuksam ja sõbrad

Tuksam ja sõbrad on eesti ansambel. Ansambel on muu hulgas esitanud võrukeelseid lugusid.
Aastal 2000 ilmus ansamblilt album "Meelega", mis on salvestatud Kirjanike Maja kontserdil ja millel laulavad ja mängivad Jaak Tuksam (laul, kitarr), Riho Sibul (laul, kitarr), Tõun (laul, elektrikitarr, slide), Robert Jürjendal (kitarr, mandoliin) ja Arvo Urb (löökriistad).
Kriūkai

Kriūkai on alev Leedus Šakiai rajoonis, Kriūkai valla halduskeskus. Alev asub Nemunase kaldal Panemunė regionaalpargi territooriumil. Asula on rajatud kahele tasapinnale, vanem osa paikneb Nemunase orus, aga oru nõlval asub Joginiskiai küla kõrval alevi uuem osa.
Alevis on raamatukogu; sealne keskkool asub naaberkülas Joginiškiais. Vaatamisväärsuseks on arhitektuurimälestisena kaitse all olev magasiait.
Ajalugu.
Kriūkais asunud ja J. Krukavičiausele kuulunud mõisa on esmamainitud 1589. aastal. 1593. aastal rajas sinna Svetošino mõisa ka Bohdian Sapieha. Asula nimi oligi kuni XIX sajandini Svetošino. XVII sajandil kuulus see J. Kulvinskasele, aga XIX sajandil Rönnedele.
XIX sajandil rajati Kriūkaisse turg. Knygnešystė ajal oli asula üks leedukeelse kirjanduse levitamise keskuseid; selle ümbruses tegeles raamatute salakaubana maale toomisega 24 inimest. XX sajandi alguses sai alevist mariaviitide liikumise üks keskuseid. 1920. aastal ehitasid mariaviidid sinna ka kiriku. 1934. aastal rajati Kriūkaisse laevatehas, kus valmistati jõelaevasid.
Nõukogude võimud küüditasid asulast ja selle ümbrusest aastail 1940–1941 ja 1944–1953 260 kohalikku elanikku; 1941. aastal tapsid Saksa okupatsiooniväed ka 80 alevis elanud juuti. Nõukogude võimu ajal oli Kriūkai kohaliku kolhoosi keskasula. 1956. aastal sulges Nõukogude võim mariaviitide kiriku; selle hoone on 2005. aastast eravalduses.
Tuuli Tubin McGinley

Tuuli Tubin McGinley (sündinud 16. juunil 1980) on eesti "performance"´i- ja tekstiilikunstnik. 
Ta on lõpetanud Viljandi kultuurikolledži talukujunduse ja rahvusliku käsitöö eriala (õppejõud Anu Raud), Eesti Kunstiakadeemia kunsti ja kultuuriantropoloogia magistriõppe ning Helsingi Teatriakadeemia "Live Art and Performance Studies" magistriõppe.
Avaldanud 2009. aastal Võrumaa labakindakirjadest raamatu "Kirä' Võromaalt. Kindä'".
Ta töötab ERMi Heimtali muuseumis programmijuhina.
Võrovara

"Võrovara" on võrukeelne raamatusari. 
Sarjast on ilmunud järgmised raamatud:
Cassi maakond (Texas)

Cassi maakond ("Cass County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Linden. 
Maakonna pindala on 2486 km², millest 60 km² moodustab veepindala. 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 30 464.
Elizabeth Blackburn

Elizabeth Helen Blackburn (sündinud 26. novembril 1948 Hobartis Tasmaanias) on Austraalia päritolu Ameerika Ühendriikide molekulaarbioloog, Nobeli auhinna laureaat. 
Tema töökohaks on California Ülikool San Franciscos, kus ta uurib telomeere. Ta oli telomeraasi kaasavastajaks. Ta sai koos Carol Greideri ja Jack W. Szostakiga 2009. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Horvaatia kuningriik

Horvaatia kuningriik võib tähendada:
Natalja Seleznjova

Natalja Seleznjova (vene keeles Наталья Игоревна Селезнёва; sünninimi Natalja Polinkovskaja, vene Наталья Игоревна Полинковская; sündinud 19. juunil 1945 Moskvas) on vene näitleja.
1966. aastal lõpetas ta Moskva Štšukini-nimelise Teatrikõrgkooli ja asus näitlejana tööle Moskva Akadeemilises Satiiriteatris.
Natalja Seleznjova esimene filmiroll oli 1953. aastal, kui ta mängis filmis "Aljoša Ptitsõn kasvatab iseloomu" Sašenka rolli. Filminäitlejana sai ta laiemalt tuntuks 1965. aastal Lida rolliga filmis "Operatsioon Õ ja Šuriku teised seiklused".
Ühtekokku on Natalja Seleznjova mänginud 46 filmis, 21 teatrilavastuses ja 16 telelavastuses.
Isiklikku.
Natalja Seleznjova isa Igor Seleznjov oli tuntud fotograaf, ema Jelena Polinkovskaja oli populaarne kunstnik. 
Tema abikaasa oli samuti näitleja – NSV Liidu rahvakunstnik Vladimir Andrejev (1930–2020). 
Seleznjova on partei Ühtne Venemaa liige.
VI noorte laulu- ja tantsupidu

VI noorte laulu- ja tantsupidu oli noorte laulu- ja tantsupidu, mis toimus 3.–5. juulil 1987 Tallinnas.
Laulupidu kandis pealkirja "Rahu ja sõpruse vikerkaar" ja tantsupidu "Aastaring tantsuringis". Laulupidu toimus Tallinna lauluväljakul, tantsupeo etendused Komsomoli staadionil.
Peol võis märgata ühiskonnamuutuste peegeldusi: peotuli süüdati küll veel Tõnismäe igavesest tulest, kuid esitusele tuli näiteks René Eespere laul “Ärkamise aeg”.
Nii laulu- kui ka tantsupeol oli mitu etteastet pühendatud Oskar Lutsu 100. sünniaastapäevale.
Laulupeo aujuhid olid Gustav Ernesaks, Jüri Variste, Alfred Raadik. Tantsupeo üldjuht-pealavastaja oli Mait Agu. Laulu- ja tantsupeo korraldasid ENSV Haridusministeerium koostöös Õpetajate Täiendusinstituudi, ENSV Rahvaloomingu Maja ja Eesti Kooriühinguga.
Laulupeo kava.
Avatseremoonia.
Ühendkoor 
Laulame oktoobrist ja rahust.
Sega- ja naiskoor
Tähelapsed-laululapsed.
Mudilaskoor
Viiul võtab viisivõtme.
Viiuldajate ansamblid
Sinisel silmapiiril tuleviku teod.
Poistekoor
Sõprade ringis me laulame koos.
Vene lastekoor
Fanfaarid koitu kuulutagu.
Puhkpilliorkester
Tänu sulle, kooliaeg! Tänu sulle, kodumaa!
Lastekoor
Rahu vikerkaar on sõprus, töö ja kodumaa.
Ühendkoor
Tantsupeo kava.
I Proloog.
Kõik tegelased
II Sügis.
V–VIII klassi liikumisrühmad
I–II klassi segarühmad
Rahvamuusika koondorkester
VII–VIII klassi segarühmad
III–IV klassi segarühmad
IX–XI klassi liikumisrühmad
Kutseharidussüsteemi koondrühm
V–VI klassi segarühmad
Vene rühmad
Näidiskollektiivid, vene ja külalisrühmad
Neidude rühmad
III Talv.
V–VIII klassi liikumisrühmad
V–VI klassi segarühmad
VII–VIII, IX–XI klassi segarühmad ja neidude rühmad
IV Kevad.
I–IV klassi liikumisrühmad
I–II klassi segarühmade poisid
IX–XI klassi segarühmad
III–IV klassi segarühmad
VII–VIII klassi segarühmad
Rahvamuusika koondorkester
Rahvamuusika koondorkester, näidiskollektiivide Sõleke ja Kurekell solistid
"Toots ja Teele" (muusika Ülo Vinter, sõnad Enn Vetemaa, koreograafia ja lavastus Ene Jakobson)
IX–XI klassi segarühmad
V Suvi.
IX–XI klassi segarühmad
V–VI, IX–XI klassi segarühmad ja neidude rühmad
VI Finaal.
Kõik osavõtjad
Oostende

Oostende (prantsuse, saksa keeles "Ostende") on rannikulinn ja vald Belgias Lääne-Flandria provintsis.
Ajalugu.
Asula sai nime (hollandikeelne "oost-einde") sellest, et see rajati rannikusaare idapoolsesse otsa. 1265. aastal sai küla turupidamise õiguse. Peamine elatusallikas oli kalapüük. Kuna Põhjamere rannikualad olid ebakindlad, rajati 1395. aastal uus asula merest kaugemale tammide taha. Asukoht mere ääres oli kasulik sadama kaudu toimuvale kaubandusele, kuid muutis asula ka sagedaste rünnakute märklauaks.
Rebasemõisa Tornimägi

Rebasemõisa Tornimägi (ka Rebasejärve Tornimägi) on Valga vallas Rebasemõisa külas asuv mägi; ühtlasi Karula kõrgustiku kõrgeim mägi (137,8 m), suhteline kõrgus 32 meetrit.
Mäe tipus asus puust torn.
Žvirgždaičiai

Žvirgždaičiai on alev Leedus Šakiai rajoonis, Žvirgždaičiai valla halduskeskus.
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on vana ja uus kirikuhoone (vanem valmis 1958. aastal 1944. aastal maha põlenud kiriku koopiana; uus valmis 2012. aastal.
1901.. aastal sündis Žvirgždaičiais Leedu sõjaväelane polkovnik Jonas Liorentas. Asulast sai 1917.. aastal kihelkonna keskus; toona püstitati sinna ka Paluobiai külast toodud puidust kirikuhoone.
Elektrogorsk

Elektrogorsk (vene keeles "Электрогорск") on linn Moskva oblastis, Moskvast 75 km idas.
Žemoji Panemunė

Žemoji Panemunė on alev Leedus Šakiai rajoonis Kriūkai vallas. Alev asub Nemunase kaldal Panemunė regionaalpargi territooriumil.
Vaatamisväärsusteks on linnamägi, millel asuvad ka ristisõdijate kindluse varemed, mõisakompleks ja aastal 1877 püstitatud kirik. Sealses mõisas on viibinud Adam Mickiewicz, kohalikus koolis oli aga õpetajaks tänapäevasele leedu keelele aluse pannud Jonas Jablonskis.
Passacaglia (Pärt)

"Passacaglia" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2003. aastal loodud instrumentaalteos duole. Muusikateose pikkus on 5 minutit. 
Teos kanti esimest korda ette 11. oktoobril 2003 Saksamaal Hannoveris Hannoveri rahvusvahelisel viiuldajate konkursil.
Rahvusvahelise Õiguse Instituut

Rahvusvahelise Õiguse Instituut (ametlik nimi prantsuse keeles Institut de Droit international, lühend IDI) on organisatsioon, mis tegeleb rahvusvahelise õiguse uurimise ja arendamisega. Selle liikmeteks on maailma tuntumad rahvusvahelise õigusega tegelevad juristid.
Instituut asutati 8. septembril 1873 Gentis.
1904. aastal anti organisatsioonile Nobeli rahuauhind. See oli esimene organisatsioon, mis Nobeli rahuauhinna pälvis.
Rahvusvaheline Alaline Rahubüroo

Rahvusvaheline Alaline Rahubüroo (inglise keeles International Peace Bureau, lühend IPB, prantsuse keeles Bureau International de la Paix) on üks vanemaid rahvusvahelisi rahuorganisatsioone. See asutati 1891. aastal.
1910. aastal anti organisatsioonile Nobeli rahuauhind.
Alates 1992. aastast annab Rahubüroo välja Seán MacBride'i rahuauhinda.
Anthem of St. John the Baptist

"Anthem of St. John the Baptist" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2004. aastal loodud teos segakoorile ja instrumendile. Muusikateose pikkus on 5 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 18. märtsil 2004 Oxfordi Ülikooli Püha Neitsi Maarja kirikus Oxfordi St. John's College'i koor (dirigent Duncan Whitmore).
La Sindone

"La Sindone" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2005. aastal loodud teos sümfooniaorkestrile. Teos on pühendatud Enzo Restagnole. Muusikateose pikkus on 14 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 15. veebruaril 2006 Torino toomkirikus Eesti Riiklik Sümfooniaorkester (dirigent Olari Elts).
Für Anna Maria

"Für Anna Maria" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2006. aastal loodud teos klaverile. Muusikateose pikkus on 1-1,15 minutit. Teose kandis esimest korda ette Arvo Pärt klaveril 4. augustil 2006 Naissaarel Omari küünis.
Morning Star

"Morning Star" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2007. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 3 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 10. detsembril 2007 Londonis St. Martin-in-the-Fieldsis Durhami Ülikooli koor (dirigent Jeremy Dibble).
Scala cromatica

"Scala cromatica" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2007. aastal loodud teos triole. Muusikateose pikkus on 2 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 29. novembril 2007 Austrias Viinis Wiener Klaviertrio.
Fredehelmus Poyg

Fredehelmus Poyg ehk Fredehelmus Poch, 1213. kuni 1226. aastani ajalooallikates esinev Kagu-Saksamaa ministeriaalisoo esindaja.
Henriku Liivimaa kroonika teatel osales ta 1224. aastal ristisõdijate juhi ja foogtina Tartu piiramisel. Tema ettepanekul otsustati linnus vallutada sellele tormi joostes ja seesolijatele erinevalt tavapärasest praktikast mitte armu heites. Teda on tunnistajana nimetatud ka mitmetes samal aastal Liivimaal koostatud dokumentides.
Sei gelobt, du Baum

"Sei gelobt, du Baum" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2007. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 2 minutit. 
Teos kanti esimest korda ette 27. veebruaril 2009 Šveitsis Willisaus.
Habitare fratres in unum

"Habitare fratres in unum" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2012. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Josef Stanislaw Durekile. Muusikateose pikkus on 2 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Vox Clamantis (dirigent Jaan-Eik Tulve) 17. novembril 2012 Pariisis.
In spe (Pärt)

"In spe" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2010. aastal loodud teos. Selle pikkus on 9 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette BBC Walesi Rahvusorkester (dirigent Tõnu Kaljuste) 9. septembril 2010 Suurbritannias Walesi Millennium Centre'is.
Sümfoonia nr 1 (Pärt)

"Sümfoonia nr 1" (ka "Polüfooniline") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1963. aastal loodud sümfoonia. Teos on pühendatud Heino Ellerile. Selle pikkus on 16 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi) 7. veebruaril 1964 Tallinnas.
Sümfoonia nr 2 (Pärt)

"Sümfoonia nr 2" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1966. aastal loodud sümfoonia. Muusikateos koosneb 3 osast ja selle kogupikkus on 14 minutit. Teose kandis esimest korda ette Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Eri Klas) 13. oktoobril 1967 Estonia kontserdisaalis.
Sümfoonia nr 3 (Pärt)

"Sümfoonia nr 3" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1971. aastal loodud sümfoonia. Teos on pühendatud Neeme Järvile. Muusikateosel on kolm osa ja teose pikkus on 21 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi) 21. septembril 1972 Estonia kontserdisaalis.
Karbimadala tuletorn

Karbimadala tuletorn (varem "Karbimadala tulepaak") on tulepaak Soome lahes Karbimadalal.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Varem moodustas sihi Tammneeme päevamärgiga ning oli sihi alumine märk.
Muuga alumine tulepaak

Muuga sihi alumine tulepaak on tulepaak Harjumaal Viimsi vallas Muuga sadamas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .
Tulepaak moodustab sihi Muuga ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 501 meetrit ja sihi asimuut 217,8°.
Sorgu tuletorn

Sorgu tuletorn on tuletorn Pärnumaal, mis on Pärnu linna halduses oleval Sorgu saarel.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on .
Vahemadala tuletorn

Vahemadala tuletorn (varem "Vahemadala tulepaak") on tuletorn Tallinna lahes Vahemadalal Suurest Paljassaarest 3 km loodes.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on .
The Deer's Cry

"The Deer's Cry" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2007. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 4 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 13. veebruaril 2008 Iirimaal Drogheda Püha Peetri kirikus Segakoor Latvia (dirigent Fergus Sheil).
Võro-Seto tähtraamat

"Võro-Seto tähtraamat" on võru- ja setukeelne tähtraamat (raamatkalender), mis ilmub alates 1990. aastast igal aastal.
Tähtraamat sisaldab võru ja setu rahvakalendri tähtpäevi, samuti lugusid, luuletusi, laule, vanarahva tarkusi, artikleid, esseid jms neis kahes keeles.
Tähtraamatut on välja andnud Võru Keele ja Kultuuri Fond, Võrovaimu Selts, Võru Instituut jt. Koostajad on olnud Kaido Kama, Jaan Pulk, Sulev Iva, Jan Rahman, Mariko Faster, Valdo Valper, Triinu Laan (Ojari), Leelo Laurits, Nele Reimann, Annika Pant, Janek Vaab jt.
Koli-ramat

"Koli-ramat" ('Kooliraamat') oli Liivimaa haridustegelase Johann Georg Schwartzi 1852-1861 ilmunud eestikeelne neljaosaline (Koli-ramat I, II, III, IV) õpikusari.
Neljaosalise sarja jaod:
Kolmanda, neljanda ja viienda jao teine trükk ilmus 1860. Mõnesid jagusid kasutati kauem ja neist ilmus kuni 6 trükki.
Koli-ramat (Carl Eduard Körber)

"Koli-ramat" ('Kooliraamat') oli 1854. aastal anonüümselt ilmunud eestikeelne neljaosaline õpikusari, mille oli toimetanud Carl Eduard Körber.
Sarja moodustasid neli teost:
Süvauuringute instituut

Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut (ametlik ingliskeelne nimetus "Institute for Advanced Study, Estonian Academy of Sciences"; akronüüm SUI) on Eesti Teaduste Akadeemia juurde loodud akadeemiline asutus.
Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut asutati 24. aprillil 2013 Eesti TA üldkogu otsusega.
SUI põhiülesandeks on läbi viia kõrgekvaliteedilist teadustööd, et tugevdada Eesti TA koostöövõimet riigi ja ühiskonnaga ning toetada akadeemiat tema seadusest tulenevate nõustamis- ja analüüsiülesannete täitmisel.
Süvauuringute instituut lähtub oma tegevuses rahvusvahelise süvauuringute instituutide konsortsiumi (Some Institutes for Advanced Study) põhimõtetest: tagab uuringute kõrge teadusliku taseme; loob konkurentsipõhise liikmete valiku süsteemi; püüab saavutada stabiilse rahastamise ja on sõltumatu akadeemiline asutus.
Teadusnõukogu.
Süvauuringute instituudi teadusnõukogu kinniti Eesti TA juhatuse otsusega 7. juunil 2013.
Teadusnõukogu koosseisu kuuluvad akadeemikud Mart Ustav (esimees), Jüri Engelbrecht, Ene Ergma, Mati Karelson, Ilmar Koppel, Enn Lust, Enn Mellikov, Leo Mõtus, Tarmo Soomere, Martin Zobel, Urmas Varblane, Eero Vasar ja Jaak Vilo.
Juhtimine.
Süvauuringute instituut kuulub Eesti TA juhatuse alluvusse ja tegutseb selle kureerimisel. SUI direktori kinnitab tähtajaliselt (kuni viieks aastaks) ametisse akadeemia juhatus instituudi teadusnõukogu poolt läbi viidud avaliku konkursi tulemuste põhjal. SUI direktoril on õigus osaleda akadeemia juhatuse koosolekutel.
Töörühmad.
Süvauuringute Instituudi juurde loodi neli töörühma:
Instituudi töö käivitamine.
2014. aasta oktoobris toimunud Eesti Teaduste Akadeemia presidendivalimistel lubas presidendikandidaat Mart Ustav, et valituks osutumisel tahab ta olulise osa oma energiast pühendada akadeemia süvauuringute instituudi käivitamisele.
Dana Reizniece-Ozola

Dana Reizniece-Ozola (neiuna Dana Reizniece; sündinud 6. novembril 1981 Kuldīgas) on Läti poliitik, malefunktsionäär ja maletaja, naiste suurmeister (2001).
Ta oli aastast 2014 Läti majandusminister (Laimdota Straujuma teises valitsuses) ning oli 11. veebruarist 2016 kuni 23. jaanuarini 2019 Māris Kučinskise valitsuses Läti rahandusminister.
Jaanuaris 2021 määrati Reizniece-Ozola Rahvusvahelise Maledöderatsiooni (FIDE) tegevdirektoriks. Ühtlasi on ta FIDE juhatuse aseesimees (esimehe ametis on FIDE president Arkadi Dvorkovitš).
Ta sündis ja kasvas Kuldīgas, kus sai keskhariduse. Seejärel õppis ta Ventspilsi Ülikooli Kolledžis.
Male.
Reizniece-Ozola sai FIDE-lt 1999. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2001. aastal naiste suurmeistri nimetuse. Ta on tulnud kahel korral Euroopa noortemeistriks neidude U18-vanuseastmes (1998, 1999). Ta on võitnud noorte maailmameistrivõistlustel kaks hõbemedalit: 1995. aastal São Lourenços neidude U14- ja 1998. aastal Oropesa del Maris neidude U18-vanuseastmes. 
Ta on neljakordne Läti naiste malemeister (1998–2001). 2000. aastal mängis ta New Delhis naiste maailmameistrivõistluste turniiril (64 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta sai turniiritabelis 41. asetuse. Ta kaotas avaringis ja edasi ei pääsenud.
Reizniece-Ozola on mänginud Läti naiskonna koosseisus kaheksal naiste maleolümpial (1998, 2000, 2004, 2006, 2010–2016) ja neljadel Euroopa naiste võistkondlikel meistrivõistlustel (1999, 2001, 2011, 2015).
Ta on Europopa Maleliidu üks viiest viitsepresidendist.
Isiklikku.
Ta on kolme tütre ema. Aastal 2011 abiellus ta Läti investeeringute ja arengu fondi direktori Andris Ozolsiga. 29. jaanuaril 2013 sünnitas ta neljanda lapse – poja.
Kaarma lahing

Kaarma lahing oli 1261. aastal Saaremaal toimunud lahing Liivi ordu vägede, Saare-Lääne ja Tartu piiskopi vägede ning nende vastu sõdivate saarlaste vahel. Lahing oli üks saarlaste vastuhakke 1260.–1261. aasta ülestõusu jooksul.
1261. aasta algul tungisid orduväed üle merejää Saaremaale, kus üritasid vallutada Kaarma maalinnust. Esialgu rünnak ebaõnnestus, ent järgnenud välilahingus (tõenäoliselt Uduveres) saarlased kaotasid, ja orduvägedel õnnestus pärast seda maalinnusesse tungida.
Rakvere lahing (1268)

Rakvere lahing oli 18. veebruaril 1268 tõenäoliselt Kunda jõe (Kegola jõgi) ääres toimunud lahing Novgorodi ja teiste vene vägede ning Taani kuninga vasallide, Liivi ordu ja Tartu piiskopi vägede vahel. 
Lahingus said mõlemad pooled suuri kaotusi ja esimene lahing lõppes sellega, et taanlased ja sakslased pidid taanduma Rakvere linnusesse. Teine lahing lõppes venelaste kaotusega. Ühes nendes lahingutes hukkus teiste seas Tartu piiskop Alexander.
Rakvere lahing

Rakvere-nimelisi lahinguid (või Rakvere piiramisi) on Eestis peetud mitmeid:
Ametkond

Ametkond on mingi haldusala keskasutus koos oma kõikide allasutustega. Eestis on ametkond näiteks Eesti Maksu- ja Tolliamet. 
Üldisemalt on ametkond ministeeriumide, peavalitsuste, ametite jms üldnimetus.
Ametkond (keskaeg)

Ametkond oli keskajal Eesti- ja Liivimaal majandus- ja halduspiirkond, mis kuulus maahärrale. 
Ametkondade ees olid ametimehed, kelle ülesannete seas oli ka korra tagamine talupoegade suhtes (politsei roll). 
Saaremaal, mis oli keskajal ja hiljemgi Taani valduses, funktsioneerisid ametkonnad 17. sajandi keskpaigani.
Armuõigus

Armuõigus ehk arm oli Vana-Liivimaal privileeg, mille aadel sai anda vasallile läänivalduste pärimisõiguse kohta. Pärast 1397. aastat (Jungingeni armukiri) laienes armuõigus peale otsese meessoost läänijärglaste ka naissoost järglastele ja külgsugulastele.
Sigismund Augusti privileeg

Sigismund Augusti privileeg (ladina "Privilegium Sigismundi Augusti") oli Liivi ordu liikmete ja orduvasallide palvekiri, mille nad 1561. aastal Liivimaa sõja ajal esitasid Poola kuningale ja Leedu suurvürstile Sigismund II Augustile ja mille kuningas ka rahuldas. 
Privileeg oli osa 1561. aasta Vilniuse lepingust. Vastavalt Liivimaa konföderatsiooni ja Leedu suurvürstiriigi vahel sõlmitud lepingule loodi Liivi ordu maa-ala ühe osa põhjal ilmalik Kuramaa hertsogiriik ja teine osa (Väina jõest põhja pool asetsev Üleväina-Liivimaa ehk Inflanty) läks Leedu suurvürstiriigi ja hiljem 1569. aastal Lublini uniooniga moodustatud Rzeczpospolita valdusse, mille valitseja oli personaaluniooniga Poola kuningas ja Leedu suurvürst. 
Privileeg kehtis 1561–1582, Liivimaa hertsogkonnas, pärast seda hakkasid kehtima Liivimaa konstitutsioonid.
Privileegi järgi muu hulgas muutusid läänimõisad alloodideks, aadlikud säilitasid talupoegade sunnismaistamise ja piiramatu kohtuvõimu talupoegade üle.
Aleksandra Tšudina

Aleksandra Tšudina (vene keeles "Александра Георгиевна Чудина"; 6. november 1923 – 28. oktoober 1990 Moskva) oli Nõukogude Liidu kergejõustiklane, võrkpallur ja maahokimängija.
Liivimaa konstitutsioonid

Liivimaa konstitutsioonid (ladina "Constitutiones Livoniae") oli Liivimaa hertsogkonna haldamist reguleeriv seadus, mis kehtestati 1582. Enne seda seadust kehtis Poolale kuuluval Liivimaal Sigismund Augusti privileeg (1561). Liivimaa konstitutsioonide muutmisi on nimetatud Liivimaa ordinatsioonideks.
Seaduse järgi sai kõrgeimaks kohalikuks ametiisikuks administraator kui kuninga asemik. Ühtlasi jaotati Liivimaa Võnnu, Pärnu ja Tartu presidentkonnaks, ja igasse presidentkonda asutati provintsiaalkonvent (ka maapäev) ja maakohus.
Liivimaa ordinatsioonid

Liivimaa ordinatsioonid (ladina "Ordinationes Livoniae") olid Poola-Leedu seimi tehtud täiendus- ja muutmisotsused Liivimaa konstitutsioonide kohta. 
Liivimaa ordinatsioone oli kolm tükki: 1589, 1598 ja 1609.
Little Boy

Little Boy oli 6. augustil 1945 Jaapani linnale Hiroshimale heidetud tuumapommi koodnimi.
See oli esimene sõjapidamises kasutatud tuumapomm. Little Boy heitis Hiroshimale pommitaja Boeing B-29 Superfortress, mille piloodid olid kolonel Paul Tibbets ja kapten Robert Lewis. Pommi võimsus vastas 13 kilotonnile trotüülile ning selle plahvatuses hukkus kohe umbes 75 000 inimest ja hävis enamik linna hoonetest.
Pommi Little Boy töötas Manhattani projekti raames välja ülemleitnant Francis Birchi uurimisrühm. Pomm sisaldas 64 kg rikastatud uraani. Pomm kaalus umbes 4 tonni ja oli 3 meetrit pikk. Little Boy komponendid toodeti kolmes eri tehases, et ühelgi tehasel poleks terve pommi plaane. 
Little Boy tüüpi aatomipommid eemaldati relvastusest 1951. aastal.
Johannes Appelderinist

Johannes Appelderinist, 1202., 1218. ja 1224. aastal ajalooallikates mainitud rüütel, Riia piiskopi Alberti vend.
Henriku Liivimaa kroonika järgi osales ta 1224. aastal Tartu vallutamisel ja oli esimene, kes linnusele tormi joostes mööda linnusevalli üles ronima hakkas.
Virve Põldsam

Virve Põldsam (neiuna Aoveer, 1954–1957 Roolaid; sündinud 2. novembril 1933 Pankjavitsa külas Petserimaal) on eesti kergejõustiklane.
1954. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta Nõukogude Liidu koondises võisteldes odaviskes tulemusega 49.94 hõbemedali. Kulla võitis siis Tšehhoslovakkia esindaja Dana Zátopková maailmarekordiga 52.91.
Ta on seitsmekordne Eesti NSV meister: 1952, 1957, 1960, 1961, 1963, 1965 ja 1970. Aastail 1952–1963 parandas 11 korda Eesti odaviskerekordit (43.70 – 56.47).
Põldsami isiklikud rekordid:
Loukás Papadímos

Loukás Papadímos (kreeka keeles Λουκάς Παπαδήμος; sündinud 11. oktoobril 1947 Ateenas) on Kreeka poliitik. 11. novembrist 2011 kuni 16. maini 2012 oli ta Kreeka peaminister.
Ta sündis 1947. aastal Ateenas. 1966. lõpetas ta kolledži Ateenas ja 1970. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi USA-s füüsikateaduse bakalaureuse kraadiga. 1972. aastal sai ta sealsamas magistrikraadi elektrotehnikas ja 1977. aastal samas majandusteaduse doktori kraadi.
Ta töötas aastatel 1973–1975 assistendina Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis, aastatel 1975–1977 assistendina Columbia ülikoolis ja aastatel 1977–1984 dotsendina Columbia ülikoolis.
Alexandra Popp

Alexandra Popp (sündinud 6. aprillil 1991 Wittenis) on Saksamaa jalgpallur. 
Ta mängib klubijalgpalli VfL Wolfsburgis ja Saksamaa naiste koondises.
Ta on Saksamaad esindanud koondises 2011. ja 2015. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kim Kiyosaki

Kim Kiyosaki (sünninimi Kim Meyer) on ettevõtja, raamatute "Rich Woman" ja "Good Deal Bad Deal" autor, kinnisvarainvestor, raadiosaatejuht ja brändi Rich Woman looja. 
Kim Kiyosaki on miljonärist ettevõtja, investori ja mitme raamatu autori Robert Kiyosaki abikaasa. Kim Kiyosaki jagab oma õpetustes nippe, kuidas saada edukaks investoriks, kuidas alustada ettevõtlust ilma stardikapitalita ja kuidas jõuda finantsilise vabaduseni. 
Elulugu.
Ta elas Ameerika Ühendriikides Oregoni osariigis ja läks õppima Hawaiile. Kooli ajal töötades sai ta aru, et palgatöö pole tema jaoks ning ta hakkas liikuma ettevõtluse suunas. Pärast abikaasa Robertiga kohtumist on nad saanud tuntud paariks, kes õpetab finantsilist intelligentsust. Nad abiellusid 1986. aastal ja elavad alates 1994. aastast Arizona osariigis.
Eric Edmeades

Eric Edmeades (sündinud 18. märtsil 1970) on Kanada ettevõtja ja koolitaja.
Edmeades keskendub oma koolitustel peamiselt sellele, kuidas luua oma ettevõtte abil jõukust ja kuidas saavutada ettevõtlusvabadus. Ta on lava jaganud tuntud koolitajatega nagu Richard Bransoni ja Anthony Robbinsiga.
Edmeades on üles ehitanud mitmeid ettevõtteid nii, et tema enda kohalolek pole vajalik. Ta on ostnud, kasvatanud ja müünud ettevõtteid mitmes valdkonnas, nende seas mobiilindus, meditsiinikoolitus, 3D-kaamerate projekteerimine, ning omanud enamusosalust Hollywoodi eriefektide stuudios, kus valminud selliste filmide nagu , "Transformers" ja "Raudmees" efektid.
4.–8. novembrini 2019 toimus Saku Suurhallis konverents "Better You", kus esines ka Eric Edmeades.
Isiklikku.
Edmeades on elanud pikemat aega Lõuna-Aafrikas, Kanadas, Iirimaal, Suurbritannias, Ameerika Ühendriikides ning Turksi ja Caicose saartel. Aastatel 2012–2021 oli Edmeades abielus Elise'iga, paaril on ühine tütar.
Sintautai

Sintautai on alev Leedus Šakiai rajoonis, Sintautai valla halduskeskus. Alev asub Penta jõe kaldal.
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1995 valminud katoliku kirik (selle kõrval seisab vana puidust pastoraadihoone, mis oli kirikuna kasutusel Teisest maailmasõjas kuni uue kiriku valmimiseni), samuti kiriku juures asuv Antanas Tatarė muuseum, Pranas Vaičaitise muuseum ja Juozas Pikčilingise muuseum.
Ajalugu.
Suvalkija koloniseerimisel said aastal 1561 kolm venda Suntautavičid selles piirkonnas endale maad, kuhu kerkis hiljem küla. Aastal 1641 rajas Albrecht Radziwiłł sinna puidust kabeli. Hiljem kasvas selle juurde alev, mis sai aastal 1731 turuplatsi ja kaubanduslikud eesõigused. 
XIX sajandi alguses sai Sintautai kohaliku kihelkonna keskuseks. Toona oli seal vaimulikuks Antanas Tatarė, kes remontis kohaliku kiriku, püstitas selle juurde pastoraadihoone ja kellatorni ning rajas alevisse kooli.
Teise maailmasõja ajal sai alev lahingutes kannatada; ka hävis sealne kirik. Nõukogude võimu ajal oli Sintautai kohaliku kolhoosi keskasula.
Griškabūdis

Griškabūdis on alev Leedus Šakiai rajoonis, Griškabūdise valla halduskeskus.
Alevis on raamatukogu, kultuurikeskus ja keskkool. Vaatamisväärsusteks on radiaalplaneeringuga vana (põhiliselt XIX sajandist pärinev) alevi osa, aastal 1796 ehitatud kirik ja selle aastal 1933 valminud kellatorn.
Ajalugu.
XVII sajandi alguses olid asula ümbruses suured laaned ja asustus puudus. Esimest korda on asulat mainitud Sintautase kiriku meetrikaraamatus (aastaist 1697–1706). Aastail 1742–1743 ehitati sinna puidust kabel, mida haldas Kudirkos Naumiestise karmeliitide klooster. Aastal 1765 sai Griškabūdisest alev. Aastal 1796 püstitati vana kabeli asemele uus kirik.
Aastal 1819 avati alevis kihelkonnakool. Selle hoone põles aastal 1842 maha; kool avati taas aastal 1860. Alevit ennast laastasid suured tulekahjud aastail 1840 ja 1915. Knygnešystė ajal oli asula üks leedukeelse kirjanduse levitamise keskuseid.
Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude võimu ajal oli Griškabūdis kohaliku kolhoosi keskasula.
Elvīra Ozoliņa

Elvīra Ozoliņa (sündinud 8. oktoobril 1939 Leningradis) on Läti kergejõustiklane, odaviskaja. Võistlustel esindas Nõukogude Liitu.
Rooma olümpiamängudel 1960. aastal võitis ta odaviskes olümpiarekordiga 55.98 kuldmedali. Hõbemedali võitis Dana Zátopková, pronksi leedulane Birutė Kalėdienė.
Peafavoriidina Tōkyō olümpiamängudel 1964. aastal võitis ta odaviskes 5. koha, kusjuures neli viimast katset ebaõnnestusid. Pärast ebaedu Tokyo olümpiamängudel lasi ta pea kiilaks ajada.
1961., 1962., 1964., 1966. ja 1973. aastal tuli ta Nõukogude Liidu meistriks.
Elvīra Ozoliņa püstitas kokku neli maailmarekordit: 57.92; 59.55 (1960); 59.78 (1963); 61.38 (1964).
Tema abikaasa Jānis Lūsis oli odaviskaja, nagu ka poeg Voldemārs Lūsis, kes võistles olümpiamängudel 2000. ja 2004. aastal.
Efkleídis Tsakalótos

Efkleídis Tsakalótos (kreeka keeles Ευκλείδης Τσακαλώτος; sündinud 1960 Rotterdamis) on kreeka poliitik; 6. juulist 2015 kuni 28. augustini 2015 ja 23. septembrist 2015 kuni 9. juulini 2019 oli ta Kreeka rahandusminister (vasakradikaalse erakonna SYRIZA liige) Aléxis Tsíprase valitsuses.
Ta sündis aastal 1960 Rotterdamis. Ta õppis majandust, politoloogiat ja filosoofiat Oxfordi Ülikoolis ja Sussexi Ülikoolis. Aastal 1989 kaitses ta filosoofiadoktori väitekirja Oxfordi Ülikoolis.
Mihaela Peneș

Mihaela Peneș (22. juuli 1947 Bukarest – 29. august 2024) oli Rumeenia kergejõustiklane, odaviskaja.
Tema isiklik rekord odaviskes on 60.68 (1967).
Matti Järvinen

Matti Henrikki Järvinen (18. veebruar 1909 Tampere – 22. juuli 1985 Helsingi) oli soome odaviskaja.
Ta püstitas ta kümme maailmarekordit:
Tema vanem vend Akilles Järvinen oli mitmevõistleja, kes võitis kaks olümpiamängude hõbemedalit.
Marie-Louise Meilleur

Marie-Louise Fébronie Meilleur (sünninimi Chassé; 29. august 1880 Kamouraska, Québec – 16. aprill 1998 Corbeil, Ontario) oli Kanada prantslasest ülipikaealine, kes oli maailma vanim elav inimene alates Jeanne Calmenti surmast 4. augustil 1997 kuni enda surmani.
1900. aastal abiellus ta Étienne Leclerciga. Neil sündis neli last. Marie-Louise'i vanemad ja abikaasa surid 1911. ja 1912. aastal. 
1915. aastal abiellus ta Hector Meilleuriga. Neil sündis kuus last. Pärast abikaasa surma 1972. aastal elas Marie-Louise algul tütre juures ja hiljem hooldekodus.
Surres oli ta 117 aastat ja 230 päeva vana.
Samuel Onno

Samuel Onno (19. jaanuar vkj /1. veebruar 1911 ukj, Navi küla, Võrumaa – 11. juuni 1992 Võru) oli eesti muusikapedagoog ja orkestridirigent.
Lapsepõlves õppis eraviisiliselt viiulit, hiljem ka puhkpille. Õppis aastatel 1925–1931 Võru Õpetajate Seminaris ja Läänemaa Õpetajate Seminaris. 
Pärast õpinguid töötas õpetajana, sealhulgas muusikaõpetajana. 1944. aastast oli Samuel Onno Võru puhkpilliorkestri dirigent. 1949. aastal küüditati perega Siberisse Irkutski oblastisse. Rehabiliteeriti 1957. aastal.
Pärast Siberist naasmist töötas ta 1957. aastast Võru Lastemuusikakoolis viiuli- ja puhkpilliõpetajana ning jätkas tööd Võru puhkpilliorkestri dirigendina kuni 1973. aastani. 
1961. aastal asutas ta Võru sümfooniaorkestri ja oli selle peadirigent 1966. aastani.
Tema õpilasi on Kait Tamra ja Indrek Kalda.
Samuel Onno on maetud Võru linnakalmistule.
Mälestuse jäädvustamine.
2014. aasta juunis avati Navi küla seltsimaja juures Samuel Onno mälestuseks nimeline pink. 2015. aasta aprillis avati Navi seltsimaja teisel korrusel Samuel Onno nimeline teematuba.
Joachim Jungiuse Teadusühing

Joachim Jungiuse Teadusühing (saksa keeles "Joachim-Jungius-Gesellschaft der Wissenschaften") oli Saksamaa teadusselts, mis tegutses teaduskadeemiana eelkõige Hamburgis ja Schleswig-Holsteinis, alates 1990. aastast ka Mecklenburg-Vorpommernis.
Joachim Jungiuse Teadusühing asutati 1947. aastal Hamburgi Ülikooli juhtivteadlaste eestvedamisel. Oma nime sai ühing Joachim Jungiuse järgi.
Aastatel 1978–1982 ja 1996–1997 ja 1998–1999 oli Joachim Jungiuse Teadusühingu president Otto Kraus, saksa arhanoloog. Alates 2000. aastast oli teadusühingu president Kurt Pawlik, Austria ja Saksamaa psühholoog, Hamburgi Ülikooli emeriitprofessor.
Liikmeskond.
Joachim Jungiuse Teadusühingu tuntumaid liikmeid oli saksa füüsik ja filosoof Carl Friedrich von Weizsäcker, kes valiti 1957. aastal korrespondentliikmeks ja kes aastatel 1957–1968 töötas Hamburgi Ülikoolis filosoofiaprofessorina.
Joachim Jungiuse Teadusühingu ainus auliige 2000. aastail oli ettevõtja ja filantroop Helmuth Greve (valiti 1988), kes koos abikaasa Hannelore Grevega (Tallinna Ülikooli audoktor) asutas Hamburgi arendus-, kultuuri- ja uurimisfondi. 
Tegevuse lõpetamine.
2004. aasta detsembris asutati Hamburgis Hamburgi Teaduste Akadeemia. Sellega seoses lõpetas Joachim Jungiuse Teadusühing 14. jaanuaril 2006 oma tegevuse ja andis enda varad üle samaaegselt asutatud Hamburgi Joachim Jungiuse Teadusfondile.
Eesti NSV rahvaarhitekt

Eesti NSV rahvaarhitekt on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Eesti NSV rahvaarhitekti aunimetuse kehtestas Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium 1989. aastal. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "arhitektidele, kellel on Eesti NSV teenelise arhitekti aunimetus, suurte teenete eest eesti nõukogude arhitektuuri arendamisel ning ühiskondlike, tsiviil- ja tööstusehitiste rajamisel linnas või maal."
Eesti NSV teeneline ansambel

Eesti NSV teeneline ansambel oli Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium tantsu- ja muusikaansamblitele eriti kõrge taseme, loomingulise tegevuse ja suurte teenete eest eesti nõukogude tantsu- ja muusikakultuuri arendamisel.
Eesti NSV teenelise ansambli aunimetust anti välja 1965. aastast. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 10 ansamblit.
Carli Lloyd

Carli Anne Lloyd (sündinud 16. juulil 1982 USA New Jersey osariigis Delrani vallas) on USA jalgpallur. Ta mängib USA kõrgliiga klubis Sky Blue poolkaitsjana.
USA koondises mängis ta aastatel 2005–2019. 2008. ja 2012. aastal tuli ta olümpiavõitjaks, lüües mõlemal korral finaalis võiduvärava.
Ta osales USA jalgpallikoondisega ka neljadel maailmameistrivõistlustel: 2007. aastal võitis pronks- ja 2011. aastal hõbemedali ning 2015. ja 2019. aastal tuli maailmameistriks.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta finaalis Jaapanile 15 minutiga kübaratriki. Ta lõi turniiri jooksul kokku kuus väravat ja valiti turniiri parimaks mängijaks.
Lucas Biglia

Lucas Rodrigo Biglia (sündinud 30. jaanuaril 1986 Mercedeses) on Argentina jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliigaklubis İstanbul Başakşehir poolkaitsjana.
Biglia alustas klubikarjääri Argentina klubis Argentinos Juniors. 2005. aasta liitus ta klubiga Independiente. 2006. aasta juulis sõlmis ta Belgia kõrgliigaklubiga Anderlecht. Ta on tulnud klubiga neljal korral Belgia meistriks ning võitnud ühe karika ja neli superkarikat.
Aastatel 2013–2017 mängis ta Lazios. 2017. aastal sõlmis ta kolmeks aastaks lepingu Milaniga. 2020. aastal liitus ta äsja Türgi kõrgliigasse tõusnud Fatih Karagümrükiga.
Koondisekarjäär.
Biglia esindas Argentinat U17-koondises 2003. aasta noorte maailmameistrivõistlustel ja U20-koondises 2005. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel.
Debüüdi Argentina rahvuskoondises tegi ta 2011. aasta veebruaris sõprusmängus Portugaliga. Esimese ja ainsa värava lõi ta rahvuskoondises 17. novembril 2015 MM-i valikmängus Colombia vastu.
Ta on esindanud riiki rahvuskoondises 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning kolmedel Copa América meistrivõistlustel.
Pärast ebaõnnestunud 2018. aasta maailmameistrivõistlusi, kus Argentina langes konkurentsist kaheksandikfinaalis, otsustas Biglia koondisekarjääri lõpetada. Ta mängis Argentina koondises 58 mängu.
Elva kirik

Elva kirik on luteri kirik Elva linnas Pargi tänaval. Kirikut kasutab EELK Elva kogudus. Hoone on projekteerinud Tartu linnaarhitekt Arved Eichhorn (1879–1922).
Arhitekt Arved Eichhorni projekti järgi valminud kirik sai katuse alla enne Esimest maailmasõda, sisetööd lõpetati 1920. Gootikast inspireeritud väikest punastest tellistest hoonet ilmestab väheldane oktagonaalne telkkiivriga konsooltorn. Peasissepääsu ehisviiluga kroonitud teravkaarse portaali kaarevälja kaunistab roosakna imitatsioon. Pikiseinu liigendavad teravkaarsed aknad ja nendevahelised liseenid. Lõunaosas liitub pikihoonega väheldane ristkülikukujuline koor, mille kahel pool tillukesed abiruumid. Silindervõlvilise puitlaega ülilihtsa interjööri aktsendiks on vitraaž altariosas. 
1930. aastatel arutati kiriku laiendamist või hoopis uue kiriku ehitamist, nii et olemasolev kirik oleks jäänud kogudusemajaks. Ka mõeldi oreli muretsemisele. Plaanid ei täitunud. 
Nõukogude ajal tehti kirikus ehituslikke täiustusi, näiteks sai kirik topeltaknad ja tuulekoja (1955) ning kivikatus vahetati välja eterniitkatusega (1979. aastatel).
Eesti-saksa päritolu vitraažikunstnik Dolores Hoffmann (sündinud 1937) on spetsiaalselt Elva kirikule valmistanud vitraažakna 1995. aastal. Enne oli sinises orvas altari kohal Thorvaldseni Õnnistegija kipskuju.
Valgustatud vitraaž asub altari tagaseinas. Vitraažil on kujutatud kuningate kummardamist vastsündinud Kristuse ees. Pildi allosas on kujutatud Elva kirikut. 
2023. sai Elva kirik eterniitkatuse asemele täiesti vanas stiilis kivikatuse, ümber laoti ka korsten. 2025. võeti maha kiriku torn ning suurem osa selle puitosadest vahetati välja, tehti ka täielikud plekitööd ning muudeti torni ülemisi tellise- ja betoonikordi.
Alfred Döblin

Bruno Alfred Döblin (10. august 1878 Stettin, Pommer, Saksa keisririik (tänapäeval Szczecin, Poola) – 26. juuni 1957 Emmendingen, Lääne-Saksamaa) oli juudi rahvusest Saksa kirjanik ja arst.
Elulugu.
Alfred Döblin oli pärit kodanlikust assimileerunud juudi perekonnast. 1888. aastal lahkus isa perekonna juurest ning Alfred Döblin asus koos ema ja vendade-õdedega elama Berliini. Majanduslike raskuste tõttu lõpetas ta gümnaasiumi alles 1900. aastal. Seejärel õppis ta meditsiini esmalt Berliinis, seejärel Freiburgis. Ülikooli lõpetas Döblin 1905. aastal. Pärast seda töötas ta kuni 1933. aastani närviarstina.
Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel emigreerus Alfred Döblin Šveitsi kaudu Prantsusmaale. 1936. aastal sai ta Prantsuse kodakondsuse. Kui Saksamaa 1940. aastal Prantsusmaale kallale tungis, põgenes Döblin Hispaania ja Portugali kaudu Ameerika Ühendriikidesse. 1941. aastal astus ta katoliku usku. 1945. aasta oktoobris pöördus Döblin Euroopasse tagasi. Kuid sõjajärgne Lääne-Saksamaa valmistas talle pettumuse ja 1953. aastal asus ta elama Prantsusmaale. Elu viimased kuud veetis Döblin Parkinsoni tõve tõttu kliinikus.
Looming.
Alfred Döblini esikteos on 1913. aastal ilmunud ekspressionistlik jutukogu "Die Ermordung einer Butterblume und andere Erzählungen" ("Võilille mõrvamine ja teised jutustused"). Esimene romaan "Die drei Sprünge des Wang-lun" ("Wang-luni kolm hüpet") ilmus 1915. aastal. Ekspressionistliku ajaloolise romaani "Wallenstein" (1920) tegevus toimub Kolmekümneaastase sõja ajal. 1924. aastal ilmunud "Berge, Meere und Giganten" ("Mäed, mered ja hiiglased" on eksperimentaalne romaan, mille tegevus toimub tulevikus 23.–28. sajandil.
Alfred Döblini peateos on 1929. aastal ilmunud ühiskonnakriitiline suurlinna elu kujutav romaan "Berlin Alexanderplatz" (eesti keeles kirjastuse Tänapäev sarjas "Punane raamat" "Berliin, Alexanderplatz", tõlkinud Mati Sirkel, 2007).
Aastatel 1949–1950 ilmunud neljaköiteline romaan "November 1918. Eine deutsche Revolution" ("November 1918. Saksa revolutsioon") kujutab Saksa Novembrirevolutsiooni sündmusi. Döblini viimane romaan on 1956. aastal ilmunud "Hamlet oder Die lange Nacht nimmt ein Ende" ("Hamlet ehk Pikk öö on lõppemas").
Lihula piiskop

Lihula ehk Eestimaa piiskop oli Lihula piiskopkonna pea.
Lihula piiskopi ametikoht loodi 1211. aastal Riia piiskopi Albertil poolt ja esimeseks piiskopiks määras ta Daugavgrīva kloostri abti Theoderichi. Kuna Riia piiskopil sel ajal kontroll Eestimaa, sh piiskopkonna keskuseks kavandatud Lihula üle veel puudus, siis uus piiskop reaalselt ametisse asuda ei saanud. Pärast Theoderichi langemist Lindanise lahingus 1219. aastal nimetas Albert uueks Lihula ehk Eestimaa piiskopiks oma venna Hermanni. Reaalselt sai Hermann omale piiskopkonna 1224. aastal, kuid Lihula jäi selle piiridest välja ja keskuseks määrati hoopis Tartu. 1235. aastal nimetatigi Hermann ümber Tartu piiskopiks.
Jüri Kõrgema

Jüri Kõrgema (21. detsember 1948 – 2. august 1992) oli eesti kitarrist ja laulusõnade autor.
1960. aastatel mängis kitarri ansamblites Virmalised ja Baltika, oli üks ansambli Lüürikud käivitajatest. 
Kirjutanud laulusõnu eesti heliloojate viisidele ja eestindanud rahvusvaheliste poplaulude tekste. Jüri Kõrgema on mitmete Marju Läniku poolt tuntuks lauldud lugude sõnade autor, sealhulgas "Karikakar", "Päikesemaa", "Suvekuninganna" ja "Taas löövad kellad". Kirjutas laulutekste ka Gunnar Grapsile.
Jüri Kõrgema on maetud Rahumäe kalmistule. 
Tema abikaasa oli Vello Viisimaa tütar Maris Viisimaa.