Koirohi

Koirohi ("Artemisia absinthium") on korvõieliste sugukonna puju perekonda kuuluv tugeva lõhnaga mitmeaastane rohttaim.
Nimetus.
Koirohi on saanud teadusliku nimetuse vanakreeka jahijumalanna Artemise järgi (nime Rooma vaste on Diana). Diana leidis koirohuürdi üles ning viis selle Cheironile. Cheiron omakorda nimetas selle ürdi Artemise nime järgi.
Rahvapärased nimetused: pänül, vihand, päris puju, päris koirohi.
Morfoloogia.
Koirohi on mitmeaastane üleni hallikas rohttaim.
Vars.
Taim on 0,5–1,5 m kõrge. Koirohu varred on puitunud püstised või alusel tõusvad. Varsi on palju ja värvuselt on nad peaaegu alati hallid, läiketud, liduskarvalised. 
Leht.
Koirohu lehed on kaheli- ja kolmeli-sulglõhised, siidviltjad, mõlemalt pinnalt hallid või valged sügavalt lõhestunud, nendele on iseloomulik väga mõru maitse. Juurmised lehed ja alumised varrelehed on kuni 15 cm pikkuse rootsuga, ülemised aga sageli terved ja rootsutud.
Õis.
Õied on kollast värvi, 3–5 mm diameetriga korvõisikus, milles on 40–70 õit. Korvõisiku keskel on mõlemasugulised putkõied, serval asuvad ühesugulised putkjad emasõied. Korvõisikud on paigutatud hulgaliselt peavarre harudel. Õitsemisaeg on august-september. Koirohi on tuultolmleja.
Vili.
Seemnised on hallid kuni helepruunid ja suuruselt vähem kui 1 mm pikkused. Võivad olla kas piklikud, kiilukujulised või äraspidimunajad. Ehituselt on need ühelt küljelt kumerad, teiselt lamedad või pisut nõgusad, pikikurrulised. Viljad valmivad oktoobris.
Levik.
Levinud kogu Euroopas (välja arvatud äärmised polaaralad), Kaukaasias, Lääne- ja Ida-Siberis, Aasia keskosas, introdutseerituna Põhja-Aafrikas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Uus-Meremaal.
Eestis kasvab paiguti, sagedamini rannikul ja läänesaartel. Varem on seda leitud mitmelt poolt mandriosast, mis viitab ilmselt kultuurist metsistumisele või juhuslikele, ajutistele leiukohtadele. 
Kasvukoht.
Koirohi kasvab harilikult harimata kuival pinnasel, kaljustel nõlvadel, jalgteede ja põldude servades. Kuival pinnasel saab teda ereda päikese käes kergesti kasvatada.
Droog.
Droogiks on koirohuürt. Ürti korjatakse 10–15 päeva jooksul peale õitsemise algust, kui ladvaosas ulatuvad lehed 20–25 cm pikkuseks. Lõhn on tugev ja mõrkjas, eriti hõõrumisel. Maitse on väga mõru. Droogi mõrusus peab olema minimaalselt 10 000. Euroopa farmakopöa järgi võib droogis sisalduda mitte rohkem kui 10% vett.
Droog kuivatatakse temperatuuril mitte üle 35–40 °C. Säilitada tuleb neid pimedas ja kuivas, kuid mitte kauem kui kaks aastat.
Keemiline koostis.
Droogi mõru maitse on põhjustatud koostises leiduvatest seskviterpenoidsetest, laktoonidest, absintiinist ja artabsiinist. Droogis sisaldub 0,2–1,5% eeterlik õli, mis suuremal määral koosneb bitsüklilistest monoterpenoididest, nagu tujool (10–25%) ja tujoon (u 10%). Eeterliku õli sinaka värvuse tekitab absintiini ja artabsiini termilisel teisendumisel moodustuv hamasuleen. Droogi koostises on veel flavonoide (artemisetiin), tanniine, orgaanilisi happeid, pisut vitamiine jm.
Kasutamine.
Kasutamine meditsiinis.
Toimelt on taim söögiisu suurendav ja seedimist soodustav. Droog on nii mõru, et seda on tunda vesitõmmises lahjenduses 1 : 15 000.
Selleks, et avalduks söögiisu suurendav toime, piisab ainuüksi suu loputamisest vesitõmmise või lahjendatud alkoholtõmmisega. Koirohtu kasutatakse mao- ja soolegaaside tekke vähendajana. On kasutusel ka kroonilise kõhukinnisuse korral ja sapinõristuse suurendamiseks.
Vastunäidustused.
Koirohi on vastunäidustatud raseduse korral, kuid ka muul juhul on olemas ülitundlikkusreaktsiooni tekke oht.
Eeterlikus õlis leiduv tujoon võib põhjustada mürgistusnähte: oksendamist, mao- ja soolespasme, uriinipeetust, krampe jm. Ettevaatlik tuleb olla ka koirohtu sisaldavate jookide (absint, vermutid, nastoikad) tarvitamisel. Tuleb vältida nende pikaajalist tarvitamist suurtes annustes, sest võib kujuneda krooniline mürgistus, mis võib viia vaimse taandarenguni. Samadel põhjustel tuleb olla ettevaatlik koirohuga ravimisel, kindlasti tuleks seda tarvitada arsti ettekirjutuse kohaselt.
Vesitõmmis ei ole tervisele ohtlik.
Kasutamine väljaspool meditsiini.
Koirohtu on kasutatud putukamürkide valmistamiseks, samuti on see kasutusel toorainena veini- ja likööritööstuses. Koirohu baasil valmistatakse selliseid alkohoolseid jooke nagu vermut ja absint. 
Neil jookidel on samasugune toime nagu igal alkohoolsel joogil, kuid nende liigse tarvitamise korral võib koirohusisalduse tõttu avalduda nende mürgisus. Mürgistuse sümptomiteks võivad olla lihasekrambid, peavalu ja isegi pöördumatud ajukahjustused. Mitmes Euroopa riigis on absindi tootmine keelatud, näiteks Saksamaal, Prantsusmaal ja Šveitsis.