tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mads Hermansen

Mads Hermansen (sündinud 11. juulil 2000 Odenses) on Taani jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa esiliigaklubis Leicester City.
2015. aastal liitus ta klubiga Brøndby. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 5. novembril 2020 Taani karikavõistluste mängus Ledøje-Smørumi vastu. Pärast seda, kui Brøndby senini esiväravavaht Marvin Schwäbe 2021. aasta suvel Saksamaa kõrgliigasse siirdus, tõusis klubi esiväravavahiks Hermansen. Taani kõrgliigas tegi ta debüüdi 18. juulil 2021 mängus AGF-i vastu. Hermansen valiti Brøndby aasta mängijaks 2022.
2023. aasta juulis sõlmis Hermansen viieaastase lepingu äsja Inglismaa esiliigasse langenud Leicester Cityga.
Alates 2015. aastast on Hermansen mänginud Taani noortekoondistes.
Elizabeth Magie

Elizabeth Magie Phillips (9. mai 1866 Macomb, Illinois – 2. märts 1948 Arlingtoni maakond, Virginia) oli ameerika lauamängude disainer, kirjanik ja feminist. Ta on lauamängu "The Landlord's Game" looja, mis oli tänapäevase "Monopoly" eelkäija.
Tema isa oli James Magie, ajalehe väljaandja ja abolitsionist, kes saatis Abraham Lincolni tema poliitilistel teekondadel Illinoisis. 1880. aastate alguses töötas ta stenograafina ning oli seotud ka jutustuste, luule, näitlemise ja inseneritööga. 1906. aastal töötas ta ka reporterina.
Ta lõi lauamängu, mis kajastas tema poliitilisi vaateid, mis põhinesid Henry George'i teooriatel. "The Landlord's Game" oli alguses kahe reeglikomplektiga: anti-monopolistlik versioon, kus kõik olid tasustatud rikkuse suurenemise korral, ja monopolistlik versioon, kus eesmärk oli individuaalne rikkuse kogumine ja vastaste pankrotistamine. Ta soovis sellega näidata koostöö moraalset ülemvõimu konkurentsi üle. 5. jaanuaril 1904 andis Ameerika Ühendriikide Patentide ja Kaubamärkide Amet talle patendi nr 748626 selle mängu jaoks.
1910. aastal abiellus ta Albert Phillipsiga ja koos kolisid nad Ameerika Ühendriikide idarannikule. 1924. aastal patenteerisid nad muudetud versiooni mängust, saades patendi nr 1,509,312. Kuna algne patent oli aastal 1921 aegunud, nähti seda katsena taastada kontroll mängu üle, mis oli saanud populaarseks üliõpilaste seas.
1932. aastal ostis "Monopoly" välja andev ettevõte Parker Brothers tema patendid 500 dollari eest.
Tema panus "Monopoly" loomisse avastati juhuslikult, kui 1973. aastal majandusprofessor Ralph Anspach alustas pikaajalist õigusvaidlust Parker Brothersiga oma mängu "Anti-Monopoly" üle. Kohtuprotsessi käigus avastas ta Magie patendid.
Suurtähtkiri

Suurtähtkiri ehk majuskelkiri, ka kapitaalkiri on kirjaviis, mis kasutab üksnes suurtähti (näide: MAJUSKELKIRI) ja väiketähti ei kasuta üldse.
Majuskelkirjadest kõneldakse ainult nende tähestike puhul, kus on olemas nii majusklid kui ka minusklid: ladina kiri, kirillitsa, kreeka ja armeenia tähestik. Ladina kirja ajaloolistest kirjastiilidest on suurtähtkirjad "capitalis monumentalis", ruutkapitaal, rustika, rooma majuskelkursiiv ja untsiaal.
Kasutamine.
Isikut tõendavatel dokumentidel on andmed kirjas reeglina suurtähtedes.
Üksikute sõnade ja fraaside kirjutamine suurtähtkirjas muidu tavapärase kirja sees tähistab rõhutamist. Kirjalikus online-kiirsuhtluses (chatid ja internetifoorumid) tähistab suurtähtede kasutamine karjumist ja on sellega kokkuleppelise hea suhtlustava rikkumine.
Paljud lühendid, eriti asutuste, organisatsioonide jm nimede lühendid koosnevad suurtähtedest (BMW, SDE, UNESCO)
Vaata ka.
minuskelkiri
Myopsida

Myopsida on peajalgsete selts.
Tegemist on pehmekehaliste kümne kombitsaga vähearenenud sisemise lubiainest kojaga mereselgrootutega. 
Mitmed morfoloogilised tunnused eristavad "Myopsida" rühma esindajaid selle sugulasühma kalmaariliste omadest. Mõned kõige ilmsemad erinevused ilmnevad silmade ehituses: "Myopsida" esindaja silmal puudub sekundaarne silmalaug ja seda katab hoopis läbipaistev sarvkesta membraan, mille ava on enamikul "Myopsida" esindajal taandunud mikroskoopiliseks eesmiseks pooriks.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus seltsi kaks sugukonda:
Conteville-lès-Boulogne

Conteville-lès-Boulogne (lääneflaami:" ’s-Gravenhoeve") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandus- ja metsandusküla, u. 9,7 km Boulogne-sur-Merist kirdes, teede D234 ja D233 ristumiskoha ümbruses. Tohutu 4000 ha suurune Boulogne'i mets moodustab valla lõunapiiri.
Courset

Courset on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandus- ja metsandusküla, u. 19 km Boulogne-sur-Merist kagus, maantee D127 ääres.
Australiteuthidae

Australiteuthidae on peajalgsete monotüüpne sugukond seltsist "Myopsida".
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus sugukonda ainult üks 
perekond:
Architeuthoidea

Architeuthoidea on peajalgsete ülemsugukond kalmaariliste seltsist.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus ülemsugukonda kaks sugukonda:
Soomuslehtrik

Soomuslehtrik ("Infundibulicybe squamulosa") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Crémarest

Crémarest on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandus- ja metsandusküla, u. 13 km Boulogne-sur-Merist idas, teede D238 ja D254 ristumiskoha ümbruses, Liane'i jõe kallastel.
Hiidkalmaarlased

Hiidkalmaarlased (ladina keeles "Architeuthidae") on peajalgsete monotüüpne sugukond kalmaariliste seltsist.
Tegemist on pehmekehaliste kümne kombitsaga vähearenenud sisemise kitiinist kojaga mereselgrootutega.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus sugukonda ainult üks perekond:
Lamecha Girma

Lamecha Girma (sündinud 26. novembril 2000 Asellas) on Etioopia jooksja.
Ta võitis 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas 3000 meetri takistusjooksus hõbemedali Etioopia rekordiga 8.01, kaotades maailmameistriks tulnud keenialasele Conseslus Kiprutole ühe sajandiksekundiga.
2021. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs võitis ta 3000 meetri takistusjooksus Soufiane El Bakkali järel hõbemedali 8.10,39.
2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis Lamecha 3000 meetri jooksus kaasmaalase Selemon Barega järel hõbemedali ajaga 7.41,63. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 3000 meetri takistusjooksus taas El Bakkali järel hõbemedali. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta 3000 meetri takistusjooksus kolmandat korda järjest hõbemedali.
2023. aasta sisehooajal jooksis Lamecha Liévinis 3000 meetri jooksus sisemaailmarekordi 7.23,81, alistades 1998. aastast Daniel Komenile kuulunud rekordi 1,09 sekundiga. 9. juunil püstitas ta Pariisi Teemantliiga etapil 3000 meetri takistusjooksus maailmarekordi 7.52,11, olles 2004. aastast Saif Saaeed Shaheenile kuulunud rekordist 1,52 sekundit kiirem.
Georgism

Georgism on majanduslik ideoloogia, mis põhineb Ameerika majandusteadlase Henry George'i kirjutistel. Georgistid väidavad, et indiviidid peaksid omama väärtust, mida nad ise loovad, kuid maa (sh loodusvarade) majanduslik väärtus peaks kuuluma võrdselt kõigile ühiskonna liikmetele.
Põhiline georgistlik poliitikasoovitus on maamaks. Selle maksu tulu kasutataks ebaõiglaste ja ebaefektiivsete olemasolevate maksude (näiteks sissetuleku, kaubanduse või ostude maksude) vähendamiseks või kaotamiseks.
Henry George populariseeris ideed avalike tulude saamiseks maast ja loodusvarade privileegidest oma raamatus "Progress ja vaesus" (1879). Georgismi filosoofiat on mõjutanud varasemad mõtlejad nagu John Locke, Baruch Spinoza ja Thomas Paine. Paljud majandusteadlased, alates Adam Smithist ja David Ricardost kuni Milton Friedmani ja Joseph Stiglitzeni, on märkinud, et maamaks on majanduslikult tõhus võrreldes teiste maksudega.
Maaväärtusmaksu pooldajad väidavad, et see vähendaks majanduslikku ebavõrdsust, suurendaks majanduslikku tõhusust, hoiaks ära maaspekulatsiooni ja soodustaks maa optimaalset kasutamist. Georgism omandas suure populaarsuse ja mõju 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses, mis viis poliitiliste parteide, institutsioonide ja kogukondade loomiseni, mis põhinesid selle põhimõtetel.
Tuisu tänav (Viljandi)

Tuisu tänav on tänav Viljandis Järveotsa linnaosas.
Tänava pikkus on 237 m.
Vaikuse põik

Vaikuse põik on tänav Viljandis Järveotsa linnaosas.
Tänava pikkus on 138 m.
Vaikuse tänav

Vaikuse tänav on tänav Viljandis Järveotsa linnaosas.
Tänava pikkus on 445 m.
Skýrose hobune

Skýrose hobune (metshobuse alamliik "Equus caballus Skyriano; "kreeka keeles" αλογάκι της Σκύρου"; inglise keeles "Skyrian pony") on poni mõõtu hobune (turjakõrgus ligikaudu 1,10 meetrit), kes elab Kreekas Skýrose saarel. 
Ajalugu.
Skýrose hobune on koduhobusest erinev metshobuse alamliik. Tema sugulasteks peetakse Píndose mägede väikeseid hobuseid "(αλογάκι της Πίνδου)". Skýrose hobused arvatakse olevat ajalooliselt seotud nende hobustega, keda Achilleus kasutas oma sõjakäigul Trooja alla. Samuti olevat nad käinud kaasas Aleksander Suure sõjakäikudel. Arvatakse veel, et just Skýrose hobuseid on kujutatud Parthenoni friisil.
Arvatakse, et Skýrose hobuse tõid Skýrosele Ateena kandist saarele tulnud uusasukad umbes 5. sajandil enne Kristust. Hobust kasutati saarel vanasti põllutöödel, ta oli seal hädavajalik abiline. Sajandivahetuse aegu oli Skýrose hobuseid saare peal säilinud alla saja isendi, sellest ajast peale on teda seal vabatahtlike poolt päästa üritatud ja hetkel on Skýrose tõu esindajaid saare peal kahesaja ringis (maailmas kokku on neid umbes kolmsada isendit).
Iseloomustus.
Üldjoontes iseloomustab Skýrose hobust see, et tal on hobuse kehakuju, ent poni kasv ja iseloom.
Skýrose hobusel on väga kena peakuju ja hästi pikk ning tihe lakk (tavaliselt mõne tooni võrra tumedam, kui tema keha värvus), ainulaadne kehakuju ja leebe loomus. Laste vastu on ta sõbralik, olles seega sobiv loom laste esimeseks tutvuseks hobusega. Lapsed (või väga väikesed täiskasvanud) saavad tema seljas ka ratsa sõita: Skýrose hobune jaksab kanda kuni 40 kg).
Skýrose hobuse keha on värvuselt alati üleni ühetooniline, enamasti kas kõrb või raudjas (inglise keeles "chestnut"), mõnikord on ta ka valge või halli varjundiga. Skýrose hobuse jalad on peenikesed, aga väga tugevad, tugevate liigestega ja ta liigub üle Skýrose mägiaasade väga kergelt ja nõtkelt.
Elupaik.
Skýrose hobuse looduslikuks elupaigaks Skýrose saarel on looduskaitseala, mis asub saare lõunaosas, Kόhila mäe piirkonnas. Koos hobusega kaitstakse seal kogu selle piirkonna liigiliselt mitmekesist floorat ja faunat, sealhulgas mõnesid saarel elavaid linde. Kaitseala kuulub Natura 2000 alade nimekirja ja selle suurus on natuke üle 4000 hektari.
Talvel rändab Skýrose hobune vabana Kόhila mäe liigirikastel mägiaasadel. Seda teeb ta igal aastal oktoobrist maini. Loomad liiguvad Kόhila mäe peal väikeste salkadena, kes koos mäenõlvadel rohtu otsivad. Suvel, kui läheb liiga kuumaks ja Kόhila mägiaasadel hakkab rohi otsa saama, tulevad nad mäe pealt alla ja suunduvad oma omanike taludesse, kus nende eest hoolitsetakse ja neile heina antakse.
Ohud.
Peamine, mis Skýrose hobust tänapäeval ohustab, on mägiaasade ülekarjatamine, reguleerimata tõuaretus, lahendamata vaidlused omanikusuhetes ja mõningased puuduskohad hooldusvõtetes.
Peale Skýrose hobuse (keda on saarel mõnisada) on Kόhila mägi koduks veel ligikaudu 20 000 kitsele ja lambale. Lisaks neile elavad saarel eeslid, hobused ja muulad. Skýrose tõu esindajate juhuslik paaritumine teiste saare hobuslastega on tõu edasisele säilimisele suureks ohuks.
Välislingid.
Stephy Mavididi

Stephy Alvaro Mavididi (sündinud 31. mail 1998 Derbys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib vasaku ääreründajana Inglismaa esiliigaklubis Leicester City.
2011. aastal liitus Mavididi Londoni Arsenali noorteakadeemiaga. Enne seda kuulus ta klubisse Southend United. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta Arsenalist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Charlton Athletic ning hooajal 2017/18 Inglismaa esiliigaklubis Preston North Endis ja seejärel taas Charlton Athleticus. Arsenali põhimeeskonnas ei mänginud Mavididi kordagi.
2018. aasta augustis sõlmis Mavididi lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Torino Juventus. Ainsal korral mängis ta Juventuse põhimeeskonnas 13. aprillil 2019, kui Itaalia kõrgliigas kohtuti SPAL-iga. Mavididi oli alates 1992. aastast pärast David Platti esimene Inglismaa mängija Juventuses. Hooajal 2018/19 mängis Mavididi põhiliselt Juventuse noorte võistkonna koosseisus Itaalia tugevuselt kolmandas liigas, kus lõi 32 mänguga kuus väravat. Hooajal 2019/20 oli ta Juventusest laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Dijon ning lõi sel hooajal Prantsusmaa kõrgliigas viis väravat. 
Aastatel 2020–2023 mängis ta kolm hooaega Prantsusmaa kõrgliigaklubis Montpellier ning lõi seal kokku 21 väravat. 16. aprillil 2023 osales Mavididi oma 108. Prantsusmaa kõrgliiga mängus, millega sai Prantsusmaa kõrgliigas enim mängudes osalenud Inglismaa mängijaks (eelmine rekord kuulus Chris Waddle'ile).
2023. aasta juulis naasis Mavididi Inglismaale ning sõlmis lepingu äsja esiliigasse langenud Leicester Cityga.. Arvatav üleminekusumma oli 7,5 miljonit naelsterlingit. Leicester City meeskonnas debüteeris ta 6. augustil 2023 mängus Coventry City vastu ning andis 2:1 võiduvärava löönud Kiernan Dewsbury-Hallile väravasöödu.
Aastatel 2015–2017 mängis Mavididi Inglismaa noortekoondistes.
Peeker-ebalehtrik

Peeker-ebalehtrik ("Pseudoclitocybe cyathiformis") on šampinjonilaadsete seltsi ebalehtrikuliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Architeuthis dux

Architeuthis dux on peajalgsete ainuke liik hiidkalmaarlaste monotüüpsest sugukonnast.
Sünonüümid.
Tänapäeval käsitletakse alltoodud binaarseid nimetusi hiidkalmaari ainsa liigi "Architeuthis dux" mitteametlike sünonüümidena. Varem loeti neid hiidkalmaari perekonna liikideks.
Rooste-sametpuravik

Rooste-sametpuravik ("Xerocomus ferrugineus") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Librantowa

Librantowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas Chełmieci vallas. Librantowa asub Nowy Sączist umbes 6 km põhjakirdes ja Krakówist ligikaudu 72 km kagus.
Kannaluu

Inimestel ja paljudel primaatidel on kannaluu (ladina keeles "calcaneus" või "calcaneum") jalaluu, mis moodustab jala kannaosa. Inimesel on kannaluu suurim tallaluu. Selle pikk telg on suunatud ettepoole ja külgsuunas. Achilleuse kõõlus kinnitub kannaluu tagumisel küljel ülaserval asuvasse krobelisse piirkonda.
Irina Kuptšenko

Irina Kuptšenko (vene keeles Ири́на Петро́вна Ку́пченко, sündinud 29. veebruaril 1948 Viinis) on Venemaa filmi- ja teatrinäitleja, Vene NFSV rahvakunstnik (1989), Vahtangovi-nimelise teatri esinäitleja. 
Ta sündis Austrias, kus tema isa oli armeeteenistuses. Hiljem kolis pere Kiievisse ja Irina hakkas käima Pioneeride Palees, kus ta õppis tantsimist ja unistas saada baleriiniks.
Aastatel 1965—1966 õppis Irina Tarass Ševtšenko nimelises Kiievi ülikoolis võõrkeelte kateedris. 
Kuptšenko filmidebüüt sai teoks aastal 1969 mil ta mängis Lizat Andrei Mihhalkov-Kontšalovski filmis „Aadlipesa” («Дворянское гнездо»). Aastal 1971 kutsus sama režissöör ta mängima Sonjat filmis „Onu Vanja”. 
1970 lõpetas Kuptšenko Boriss Štšukini nimelise kõrgema teatrikooli Moskvas ja samal aastal võeti ta Jevgeni Vahtangovi nimelise riikliku akadeemilise teatri näitlejaks ja seal mängib ta siiani. 
Üleliidulise tuntuse tõi talle peaosa A. Dovženko nimelise filmistuudio melodramaatilises filmis „Üksik naine soovib tutvuda” (1986, lavastaja Vjatšeslav Krištofovitš). 
Ta on edukalt mänginud ka Mark Zahharovi ja Igor Maslennikovi filmides koos tuntud näitlejate Oleg Jankovski, Andrei Mironovi, Vassili Livanovi, Mihhail Uljanovi ja teistega. 
Aastast 1972 oli Kuptšenko abielus näitleja Vassili Lanovoiga (1934—2021).
Sõjaudu

Sõjaudu on sõjalistes operatsioonides osalejate kogetav ebakindlus olukorrateadlikkuses, sõjaolukorras valitsev teadmatus, määramatus, segadus. Terminiga püütakse hõlmata ebakindlust seoses oma võimekuse, vastase võimekuse ja vastase kavatsustega lahingu, operatsiooni või kampaania ajal. Sõjaväelased püüavad sõjaudu vähendada sõjaväeluure ja sõbralike jõudude jälgimissüsteemide abil.
Sõjaudu ja udu mõistet kirjeldas esmakordselt Preisi kindral ja sõjandusteoreetik Carl von Clausewitz oma raamatus "Vom Kriege" (saksa keeles "Sõjast") 1832. aastal.
Terminal Oil

Terminal Oil (endise nimega AS Tartu Terminal) on Eesti kütusemüügi ettevõte, mis asutati 1994. aastal.
Ettevõte loeb oma tegevuse alguseks 1968. aastat, kui valmis Kärkna Naftabaasi mahutipark.
Ettevõtte 2022. aasta müügitulu oli 295 miljonit eurot ja seal oli 288 töötajat.
Oliver Christensen

Oliver Christensen (sündinud 22. märtsil 1999 Kertemindes) on Taani jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa esiliigaklubis Hertha BSC.
Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis Kerteminde Boldklub. 2010. aastal liitus ta Odense Boldklubi noortesüsteemiga. 2017. aasta mais sõlmis ta klubiga esimese profilepingu ning liitus põhimeeskonnaga. Odense põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 22. oktoobril 2018 Taani kõrgliiga mängus Brøndby IF-i vastu. Hooajal 2019/20 sai Christensen Odense esiväravavahiks.
2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Herthaga, mis mängis toona Saksamaa kõrgliigas. Esimesel hooajal oli Christensen Herthas Alexander Schwolowi ja Marcel Lotka järel kolmas valik väravavahi kohale. Hertha põhimeeskonnas debüteeris Christensen alles hooaja lõpus üleminekumängudes Hamburger SV-i vastu. Hooajal 2022/23 kerkis Christensen Hertha esiväravavahiks, kuid Hertha langes hooaja lõpus Bundesligast välja.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Christensen 11. novembril 2020 sõprusmängus Rootsi vastu. Ta oli Taani koondise varuväravavaht 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Neoteuthidae

Neoteuthidae on peajalgsete sugukond kalmaariliste seltsist.
"Neoteuthidae" esindajaid loetakse kuulsa hiidkalmaarlase "Architeuthis dux" lähimateks sugulasteks.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus sugukonda neli monotüüpset perekonda:
William de Asevedo Furtado

William de Asevedo Furtado (sündinud 3. aprillil 1995 Pelotases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro.
Profikarjääri alustas ta Brasiilia klubis Internacional, millega liitus 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2015. aastal. Aastatel 2015 ja 2016 tuli ta Internacionaliga Rio Grande do Suli osariigi meistriks.
Aastatel 2017–2022 kuulus William Saksamaa kõrgliigaklubi VfL Wolfsburgi ridadesse. Hooaja 2020/21 teises pooles oli ta Wolfsburgist laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Schalke 04.
2023. aasta alguses naasis William Brasiilia kõrgliigasse, kui liitus Cruzeiroga.
2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia võistkonnaga olümpiavõitjaks.
Cranchioidea

Cranchioidea on peajalgsete ülemsugukond kalmaariliste seltsist.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus ülemsugukonda kolm sugukonda:
Marlon Freitas

Marlon Rodrigues de Freitas (tuntud ka kui Marlon Freitas; sündinud 27. märtsil 1995 Magés) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Botafogo.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Fluminense, millega liitus 2013. aastal. 2015. aastal oli ta Fluminensest laenul Ameerika Ühendriikide tugevuselt teise liiga klubis Fort Lauderdale Strikers, kus lõi 31 mänguga kaheksa väravat. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta laenul Slovakkia esiliigaklubis ŠTK Šamorín. Fluminense põhimeeskonnas debüteeris Marlon Brasiilia kõrgliigas 9. juulil 2017, kui kohtuti Bahiaga. 26. juulil 2017 lõi ta Copa Sudamericana teise ringi mängus värava Ecuadori klubi Universidad Católica vastu. Kui 2017. aastal kuulus Marlon Fluminense põhikoosseisu, sai ta järgmisel aasta esimeses pooles võrdlemisi vähe platsile, mistõttu läks ta 2018. aasta juunis aasta lõpuni laenule Brasiilia esiliigaklubisse Criciúma. 2019. aastal oli ta laenul Brasiilia esiliigaklubis Botafogo-SP.
2020. aasta hooaja eel sõlmis Marlon lepingu äsja Brasiilia kõrgliigasse tõusnud klubiga Atlético Goianiense. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi Marlon 2. juulil 2021 mängus Atlético Mineiro vastu. Atlético Goianiensega mängis ta Brasiilia kõrgliigas kolm hooaega, kuni 2022. aastal klubi esiliigasse langes. Viimasel hooajal oli Marlon klubi kapten. 2022. aastal jõudis ta Atlético Goianiensega Copa Sudamericana poolfinaali, kus kaotati teisele Brasiilia klubile, São Paulo. Aastatel 2020 ja 2022 tuli ta Atlético Goianiensega Goiási osariigi meistriks.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Botafogoga.
Alana Proosa

Alana Proosa (varem Alan Proosa; sündinud 24. augustil 1978 Rakveres) on Tais elanud eesti esinemis- ja fotokunstnik ning muusik. Ta lõpetas 2006. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli fotograafia eriala. Hiljem on ta Tartu Ülikoolis õppinud semiootikat ja kultuuriteooriat. Teda huvitab transsoolisus. Ta on olnud Eesti Kunstiakadeemia õppejõud.
Ta on kuulunud bändidesse Ruff Enuff, Triinu Gonzales, Nyrok City, Soda Effect ja Maikameikers.
Vilhelm Junnila

Lassi Vilhelm Junnila (sündinud 6. märtsil 1982 Naantalis) on Soome poliitik, ta on Põlissoomlaste erakonna liige. Ta oli 20. juunist 2023 kuni 5. juulini 2023 Soome majandusarengu minister Petteri Orpo valitsuses.
Ta sündis aastal 1982 Naantalis. Ta omandas hariduse finantsjuhtimissüsteemide ja politoloogia alal. Oma elulookirjelduses märkis ta, et on töötanud finantsjuhtimises ja tehnoloogiatööstuse idufirmas.
Ta oli mitme saadiku assistent. 2019. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Eduskunna liikmeks. Samuti valiti ta 2023. aasta Soome parlamendivalimistedl Eduskunna liikmeks.
20. juunil 2023 asus ta Petteri Orpo valitsuses Soome majandusarengu ministriks. Varsti pärast tema ametisse nimetamist tekkisid kahtlused tema hariduse ja ametialase karjääri suhtes. Samuti ilmnesid ka tema neonatslikud vaatedː ta osales Põhjala Vastupanuliikumises ja Odini sõdurite tegevuses. Ta astus peagi tagasi; ta vabastati ametist 6. juulil 2023. aastal.
Dannes

Dannes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandus- ja kergetööstusküla, u. 13 km Boulogne-sur-Merist lõunas, teede D940 ja D148e ristumiskoha ümbruses. Külgneb läänes La Manche'iga.
Desvres

Desvres (pikardi: "Dèfes"; lääneflaami: "Deveren") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See on turulinn, tuntud oma keraamika poolest. See on Desvresi kantoni keskus.
Bõkov

 
Bõkov (vene keeles Быков) on küla Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas Sahhalini oblastis Dolinski rajoonis. Asub Naiba jõe ääres. Elanike arv oli 2021. aasta seisuga 3059. 1947–2005 oli Bõkov alev. 2019. aastani läbis küla raudtee.
Vene-Jaapani sõja järel, 1905. aastast kuni 3. septembrini 1945 oli asula koos ülejäänud Sahhalini saare lõunaosaga Jaapani Keisririigi Karafuto haldusüksuse koosseisus ja kandis nime Naibuchi (内淵).
Marileidy Paulino

Marileidy Paulino (sündinud 25. oktoobril 1996 Nizaos) on Dominikaani Vabariigi jooksja.
Ta võitis Tokyo olümpiamängudel 400 meetri jooksus rahvusrekordiga 49,20 Shaunae Miller-Uibo järel hõbemedali. 4×400 meetri segateatejooksus võitis ta Dominikaani Vabariigi teatenelikuga hõbemedali Poola järel.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis Paulino 400 meetri jooksus Miller-Uibo järel hõbemedali tulemusega 49,60. 4×400 meetri segateatejooksus tuli ta Dominikaani Vabariigi võistkonnaga maailmameistriks.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis tuli Paulino 400 meetri jooksus Dominikaani Vabariigi rekordiga 48,76 Natalia Kaczmareki ja Sada Williamsi ees maailmameistriks.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli Paulino 400 meetri jooksus Salwa Eid Naseri ja Natalia Kaczmareki ees olümpiavõitjaks. Ta jooksis finaalis olümpiarekordi 48,17, millega ületas 1996. aasta suveolümpiamängudest Marie-José Pérecile kuulunud varasema rekordi 8 sajandikuga, ja tõusis kõigi aegade edetabelis neljandaks.
Ta on tulnud kolmel korral (2022, 2023, 2024) 400 meetri jooksus Teemantliiga üldvõitjaks.
Doudeauville (Pas-de-Calais)

Doudeauville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla metsases orus u. 21 km Boulogne-sur-Merist kagus, teede D127 ja D127e4 ristumiskoha ümbruses.
San José (galeoon)

San José oli 64 suurtükiga Hispaania kolmemastiline galeoon.
San José kuulus Hispaania pärilussõja ajal kindral José Fernández de Santilláni juhitud Hispaania aaretelaevastiku koosseisu.
San José uppus 1708. aastal Cartagenast lõuna pool asuva Barú saare lähedal merelahingus. Laeva laadungi hulgas oli kulda, hõbedat ja smaragde, mis on tänapäeval (2023) hinnatud väärtusega umbes 17 miljardit USA dollarit. Uppunud laev asub 600 m sügavusel.
Ehitamine ja teenistuskäik.
San José ehitati Mapili laevatehases Usurbilis Põhja-Hispaanias. Ehitus algas 1697. aastal ja lõppes 1698. aastal. Nad ehitasid samaaegselt kaks sõsarlaeva ja panid neile nimeks San José ja San Joaquín.
San José kuulus Hispaania pärilussõja ajal kindral José Fernández de Santilláni juhitud Hispaania aaretelaevastiku koosseisu. Oma viimasel reisil sõitis San José aaretelaevastiku lipulaevana, mis koosnes kolmest Hispaania sõjalaevast ja 14 kaubalaevast. Laevastik seilas Portobelost (tänapäeval Panama) Cartagenasse (Colombia). 8. juunil 1708 kohtus laevastik Barú saare lähedal Briti eskadrilliga. Järgnenud lahingu käigus plahvatas San Josél ladustatud püssirohi, mis hävitas ja uputas laeva koos suurema osa meeskonnaga ning Hispaania Lõuna-Ameerika kolooniatest kogutud kulla, hõbeda, smaragdide ja ehetega. Pardal olnud 600 inimesest jäi ellu vaid üksteist.
Laevavraki leidmine.
USA investorite rühm nimega Glocca Mora Co., mis tegutseb nime all "Sea Search Armada" (SSA), väitis 1981. aastal, et leidis laevavraki Colombia ranniku lähedalt. Colombia keeldus SSA pakkumisest ja ei andnud luba vrakikohas aarete väljatoomiseks. Seejärel võttis Colombia parlament vastu seaduse, mis annab riigile omandiõiguse kogu aardele, jättes SSA-le 5% leidjatasu, mida maksustataks 45% ulatuses. SSA kaebas riigi Colombia kohtutesse 1989. aastal. 2007. aasta juulis jõudis Colombia ülemkohus otsusele, et kõik väljatoodavad aarded jagatakse võrdselt Colombia valitsuse ja avastajate vahel. Sea Search Armada kaebas seejärel Ameerika Ühendriikide kohtusse, kuid juhtum jäeti kahel korral – 2011. ja 2015. aastal – tehnilistel põhjustel rahuldamata ning galeoon kuulutati Colombia riigi omandiks. Colombia valitsus keeldus kontrollimast, kas galeoon asus juhtumis märgitud koordinaatidel.
27. novembril 2015 leidis Colombia merevägi galeooni San José, kuigi Colombia toonane president Juan Manuel Santos teatas leiust alles 5. detsembril. Avastus tehti autonoomse allveesõiduki REMUS 6000 abil. Sukeldumisfotode põhjal on Colombia merearheoloogid tuvastanud San José delfiinidega graveeritud pronksrelvade järgi. Colombia on kuulutanud galeoni oma vetesse sattunud pärandi hulka, seega on ta põhiseaduslikult kohustatud kaitsma ja säilitama laeva ja kogu selle uppunud sisu. Colombia valitsus on klassifitseerinud galeooni asukoha riigisaladuseks.
2024. aasta veebruaris teatasid Colombia ametivõimud plaanist tuua mõned esemed laevavrakist üles. Sama aasta mais algas Colombia Antropoloogia- ja Ajalooinstituudi uurimisprojekti esimene etapp, mille raames kasutati veealuseid roboteid inventuuri koostamiseks laevavraki piirkonnas.
Alemanni minuskel

Alemanni minuskel oli regionaalse levikuga kirjastiil, mis levis aastail 740–840 Bodensee piirkonnas. Hiljem sulas see kokku karolingide minuskliga.
Ajaloost.
Nimetuse "alemannische Minuskel" andis kirjastiilile Šveitsi paleograaf Albert Bruckner, kes 1930. aastatel selle kirjeldas.
Kirjastiili levimise keskusteks olid Sankt Galleni ja Reichenau kloostrite skriptooriumid, arvatavasti kasutati seda ka Konstanzi toomkoolis ja Freisingi, Murbachi ning Mondsee kloostrites. Selles on kirjutatud nii dokumente kui ka raamatuid, samuti on alemanni minusklis tekstidega Sankt Galleni kloostri plaan.
Iseloomulikud jooned.
Kirjastiili allikaks on nagu muudel minuskelkirjadel rooma minuskelkursiiv. Kirja iseloomustavad laiad ja ümarad tähekujud, proportsionaalsed kerge kaldega ülapikendid ja lai ridadevahe. Tüüpilised on näiteks
Eduard Georg Rudolf von Krusenstiern

Eduard Georg Rudolf von Krusenstiern (11. aprill 1875 Hagudi – 9. mai 1934 Tallinn) oli baltisaksa mõisnik ja pangandustegelane. 
Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1893. aastal ja õppis Poolas põllumajandust. 1894. aastal võttis ta üle esivanematele kuulunud Hagudi mõisa. Kui mõis läks 1904. aastal pankrotti, võttis Eduardi vend selle üle ja tasus võlad. 
Aastatel 1905–1917 töötas Krusenstiern pangas hindajana. Ta vahistati 14. veebruaril 1918 bolševike poolt, otsiti läbi ja viidi Tallinna. Seal pidi ta ootama Venemaale saatmist, kuid tal õnnestus põgeneda ja ta varjas end koos metsavennaga. Peatselt okupeerisid Eesti ala Saksa väed ja Krusenstiern sai oma pere juurde naasta.
Aastatel 1923–1927 töötas ta G. Scheel &amp; Co pangas, hiljem töökojas. 1931. aastal põles töökoda maha, seda ei ehitatud uuesti üles ja Krusenstiern jäi töötuks. 
Isiklikku.
Ta abiellus Mary Maud Henriette von Mickwitziga (hiljem abielu lahutati), neil oli viis last. Tema vend oli keemik ja tööstur Otto Friedrich Benedict von Krusenstiern.
Boris Seest

Boris Seest (1874 – ?) oli baltisaksa ja vene päritolu raudteeinsener.
Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1894. aastal ja Peterburi teedeinseneride instituudi 1900. aastal, pärast seda töötas ministeeriumis. 
1907. aastast töötas ta Amuuri raudteel: algul korraldas uuringuid raudtee lääneosas (Kuenga jõest Urka jõeni), 1908. aasta veebruarist 1909. aasta juulini ehitas Tšasovinskaja haruteed Tšasovoi kailt Šilka jõel Taptugarõni ning 1909. aasta augustist töötas raudtee 1. ja 2. põhilõigu ehitusel.
1. detsembril 1910 määrati ta Amuuri raudtee põhilõigu ajutiste operatsioonide juhiks. 15. oktoobril 1913 sai läänepoolne lõik valmis. Pärast raudtee keskosa valmimist jagati jagati ülejäänu kaheks: läänepoolne osa Kuengast Blagoveštšenskini ja idapoolne osa Botškarevost Habarovskini. Seest nimetati läänepoolse osa juhiks. 
Pärast veebruarirevolutsiooni 1917. aastal toetas ta ajutist valitsust. Tema saatus pärast oktoobrirevolutsiooni on teadmata.
Ommastrephinae

Ommastrephinae on peajalgsete alamsugukond lendkalmaarlaste sugukonnast.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus alamsugukonda viis perekonda:
İstanbuli Medipoli Ülikool

İstanbuli Medipoli Ülikool (türgi keeles "İstanbul Medipol Üniversitesi") on ülikool Türgis Istanbulis.
Ülikool asutati 2009.
Ülikoolis õpib üle 37 000 üliõpilase.
Yao

Yao on linn Jaapanis Ōsaka prefektuuris. Asub Ōsakast idas. Idapiiril asub Ikoma mägi. Linn piirneb idas Nara prefektuuriga.
Yao linn moodustati 1948. aastal.
Linnas on kergetööstusettevõtted. Yao on tuntud kui hambaharjade tootmise keskus.
1. juulil 2023 oli linnas 260 232 elanikku.
Oraczewice

Oraczewice (saksa keeles "Helmersruh") on küla Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Choszczno maakonnas Choszczno vallas. Oraczewice asub Choszczno kesklinnast ligikaudu 2 km põhjas ja Szczecinist ligikaudu 64 km idakagus.
Rzecko

Rzecko (saksa keeles "Rietzig") on küla Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Choszczno maakonnas Choszczno vallas. Rzecko asub Choszcznost ligikaudu 7 km idas ja Szczecinist umbes 71 km idakagus.
Küla on esmamainitud 1296. aastal.
Caesar DePaço

César Manuel Cardoso Matos do Paço, tuntud kui Caesar DePaço (sündinud 21. septembril 1965 Assooridel) on Ameerika Ühendriikides tegutsev Portugali ettevõtja.
Ta elab New Jersey osariigis, kus ta on asutanud ettevõtte Summit Nutritionals International.
Caesar DePaço on toetanud FC Portot ja talle kuulub CF Canelas 2010.
Aastatel 2014–2020 oli ta Portugali aukonsul Floridas. Selle järel nimetati ta Roheneemesaarte aukonsuliks, kuid ta kaotas selle positsiooni juba jaanuaris 2021 seoses esile kerkinud väidetega parempopulismi toetamise kohta, kui ilmnes, et ta on rahastanud 2019. aastal asutatud Portugali parempopulistliku erakonda Chega. Sellega seoses astus tagasi ka Roheneemesaarte välisminister.
Ta käib kohut Wikimedia Foundationiga, mida viimane nimetab vaigistuskaebuseks (SLAPP).
Fennoskandia riisikas

Fennoskandia riisikas ("Lactarius fennoscandicus") on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Fennoskandia riisikas on värskelt söödav.
Lõvinapsik

Lõvinapsik ("Pluteus leoninus") on šampinjonilaadsete seltsi napsikuliste sugukonda kuuluv seen.
Viltjas vöötnarmik

Viltjas vöötnarmik ("Phellodon tomentosus") on seeneliik.
Alessandro Orefice

Alessandro Orefice (sündinud 31. augustil 1984 Bolognas) on Itaalia võrkpallitreener.
Ta oli aastatel 2022–2023 Eesti naiste võrkpallikoondise peatreener (eelnevalt täitis ta aastatel 2020–2021 Lorenzo Micelli kõrval abitreeneri rolli). Ühtlasi on ta alates hooajast 2022/23 Prantsusmaa võrkpalliklubi Pariisi Saint-Cloud Levallois peatreener.
Alessandro Orefice juhendamisel võitis Eesti naiste võrkpallikoondis 2023. aastal esmakordselt Euroopa Hõbeliiga. 2024. aasta jaanuaris teatati, et Orefice loobub Eesti naiste võrkpallikoondise edasisest juhendamisest ning asub juhendama Sloveenia naiste võrkpallikoondist.
Jonathan Cafú

Jonathan Renato Barbosa (tuntud lihtsalt kui Jonathan Cafú või Cafú; sündinud 10. juuli 1991 Piracicabas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Cuiabá.
Klubikarjääri alguses mängis Cafú Brasiilia väiksemates klubides, sealhulgas Desportivo Brasil ja XV de Piracicaba.
2014. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Brasiilia esiliigaklubiga Ponte Preta. 32 mänguga lõi ta 2014. aastal Brasiilia esiliigas kuus väravat. 2015. aasta jaanuaris siirdus ta kolme miljoni Brasiilia reaali eest Brasiilia kõrgliigaklubisse São Paulo. 2015. aastal tuli ta São Pauloga São Paulo osariigi meistriks. 25. veebruaril 2015 lõi ta Copa Libertadorese alagrupimängus värava Uruguay klubi Danubio vastu – see jäi tema ainsaks väravaks São Paulos.
2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Bulgaaria kõrgliigaklubiga Razgradi Ludogorets Üleminekusumma oli 2,2 miljonit eurot, mis oli toona Ludogoretsi suurim ost. Hooaegadel 2015/16 ja 2016/17 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks. Kahe hooajaga lõi Cafú Bulgaaria kõrgliigas 17 väravat. UEFA Meistrite Liiga 2016/17 alagrupiturniiril lõi ta 13. septembril värava Baseli ja 1. novembril Londoni Arsenali vastu.
2017. aasta augustis siirdus ta 7,5 miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Bordeaux' Girondins. Ainsad väravad lõi ta Bordeaux's mängides Prantsusmaa kõrgliigas 23. septembril 2017 Guingamp'i vastu ja 1. detsembril 2017 Dijoni vastu. Hooajal 2018/19 oli ta Bordeaux'st laenul Serbia kõrgliigaklubis Belgradi Crvena Zvezda ja hooaja 2019/20 teises pooles Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al-Hazem.
2020. aasta novembris naasis Cafú Brasiiliasse ning sõlmis lepingu kõrgliigaklubiga Corinthians. 2021. aastal läks ta Corinthiansest laenule Cuiabásse.
Victor Sá

João Victor Santos Sá (tuntud lihtsalt kui João Victor või Victor Sá; sündinud 27. märtsil 1994 São José dos Camposes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Botafogo.
Aastatel 2014–2015 mängis Victor Sá Brasiilias São Paulo osariigi meistrivõistluste kolmanda divisjoni klubis Joseense. Seejärel siirdus ta Euroopasse ning mängis aastatel 2015–2017 kaks hooaega Austria esiliigaklubis Kapfenberger. Aastatel 2017–2019 mängis ta kaks hooaega Austria kõrgliigaklubis Linzi LASK. Hooajal 2018/19 saavutas ta LASK-iga Austria kõrgliigas teise koha. Samal hooajal lõi Victor Sá Austria kõrgliigas 13 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravalööja.
2019. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga VfL Wolfsburg. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 23. novembril 2019 mängus Eintracht Frankfurti vastu. Kui esimesel hooajal kuulus Victor Sá Wolfsburgis algkoosseisu 18 mängus, siis hooajal 2020/21 vaid kolmes mängus. Hooajal 2021/2022 mängis ta Araabia Ühendemiraatide klubis Al Jazira.
2022. aasta märtsis naasis Victor Sá Brasiiliasse ning sõlmis kuni 2025. aasta lõpuni kehtiva lepingu Botafogoga.
Lakkrupik

Lakkrupik ("Laccaria laccata") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seen.
Seenekübara läbimõõt on 0,5–10 cm. Kübar on roosa kuni lihapunakas, kuivalt peaaegu valge. Paksud ja vahajad eoslehekesed laskuvad jalale.
See on üks tavalisemaid lehikseeni Eestis, kasvab augustist novembrini.
Lakkrupik on söödav värskelt.
Lendkalmaar

Lendkalmaar (ladina keeles "Sthenoteuthis") on peajalgsete perekond kalmaariliste seltsist.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus perekonda kaks liiki:
Ommastrephes

Ommastrephes on peajalgsete perekond kalmaarlaste sugukonnast.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus perekonda neli liiki:
Anu Kree

Anu Kree (sündinud 1979) on eesti luuletaja ja 
proosakirjanik.
Ta on lõpetanud gümnaasiumi Viljandis (Viljandi Maagümnaasium) ning õppinud Tartus kunsti ja keeleteadust õppeasutustes Tartu Kunstikool, Tartu Ülikool, Konrad Mägi Ateljee.
Looming.
Esimesed luulekogud "Põhjavalgeni" ja "Kes me, õied, kukume" ilmusid aastatel 1997 ja 1998.
Ta on kaasautor Erakkonna koondkogumikus "Harakkiri".
Anu Kree on aastatel 1999 kuni 2010 valmistanud mõned ise köidetud ainueksemplarides luulekogud. 
Pärast pikka avaldamispausi ilmus autoril 2023 algul luulekogu "Vee pealt lendu".
Alates 2024. aastast on autor kirjutanud pea samas mahus nii luulet kui ka proosat.
Anu Kree luulet ja proosat on avaldanud ka Eesti Kirjanike Liidu ajakiri Looming.
Liikmesus.
Kuulub kirjandusrühmitusse Erakkond.
Alates 28. septembrist 2023 – Eesti Kirjanike Liit
Alates 15. augustist 2025 – Eesti Naiskirjanduse Selts
Tunnustus.
Eesti Kirjanike Liidu loomestipendiaat (aastatel 2024, 2025)
Echinghen

Echinghen (lääneflaami: "Essingem") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla, u. 4,8 km Boulogne-sur-Merist kagus, teede D127 ja D127e4 ristumiskoha ümbruses.
Adam von Gernet

Richard Ernst Adam von Gernet (7/19. august 1878 Kiideva mõis, Läänemaa – 1. juuli 1944 Hamburg, Saksamaa) oli baltisaksa geodeet, hüdrograaf ja sõjaväelane (kaptenleitnant, 1913).
Elulugu.
Gernet sündis Kiideva mõisas ja on pärit Eestimaa Gernetite suguvõsast. Tema isa oli Seljaküla, Sanja ja Kiideva mõisnik, Läänemaa kreisisaadik Magnus Friedrich von Gernet (1824–1909), kes oli abielus Helene Amalie Katharina von Grünewaldtiga (1833–1909). 
Gernet lõpetas 1894. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis Lübeckis ja seejärel Karlsruhe Tehnikaülikoolis. 1897. aastal liitus ta vabatahtlikuna 90. Oneega jalaväepolguga ja 1898. aastal viidi ta armee reservi allohvitserina. Reservväelasena sai ta "feldwebelleutnant"'iks. 
Pärast õpinguid astus ta 1901. aastal Venemaa keiserlikku mereväkke kadetiks. Esimese sõjalise kogemuse sai ta 1904. aastal Vene-Jaapani sõjas: aastatel 1904–1905 oli ta hävitajal Vigorous, seejärel "wachkommandant" ristlejal Dmitri Donskoi, osaledes Tsushima lahingus. 16. mail 1905 võeti Gernet lühikeseks ajaks jaapanlaste poolt sõjavangi. 
Pärast Riiga naasmist teenis ta 3. merekaitsepataljonis, tegeles kadetiõpingutega, ülendati 1906. aastal leitnandiks ja määrati 1908. aastal transpordilaevale Samojed. Ta õppis Nikolai Kuznetsovi nimelises mereväeakadeemias hüdrograafiat aastatel 1908–1910. Seejärel tegeles ta lühiajaliste ülesannetega ja sai ametikõrgendust, jõudes 2. järgu kapteni auastmeni (1913) ning olles keiserliku "Instrumentenkammer"'i ja maakaartide depoo juht Peeter Suure Sadamas.
1918. aastal küüditati Gernet Krasnojarski Siberis, ta vabastati pärast lühikest vangistust Brest–Litovski rahulepingu allkirjastamise järgselt ja liitus Balti pataljoniga samal aastal, tegutses loodearmee mereväes. 1920. aastal arvati ta ohvitseride reservist reservi "asekapteni" auastmes (1923 ümber nimetatud kaptenleitnandiks), 1922. aastani juhtis ta jääpurjetamist Peipsi järvel, mille järel töötas ta eraisikust geodeedina Eesti kaitsevägede kindralstaabi topo-hüdrograafia osakonnas. Seejärel oli ta Eesti maismaa ja veekogude magnetiliste uuringute juht. Gernet töötas enda ehitatud magnetivabal uurimislaeval Cecilie ja uuris Läänemerel (Soomes, Rootsis, Lätis, Leedus ja Saksamaal) magnetilist deklinatsiooni. Aastal 1927 arvati maakaitseväkke, 1934 kustutati tagavaraväe nimekirjast ja sai 1935 topo-hüdrograafia kursuse õppejõuks. 
6. novembril 1939 lahkus ta perega Saksamaale ja töötas Saksa mereobservatooriumis Hamburgis.
Isiklikku.
Gernet abiellus 1906. aastal Juliane Margarethe Maydelliga, neil oli kolm last. Tema vend oli metallurg Adolph von Gernet.
Équihen-Plage

Équihen-Plage (lääneflaami: "Ekingem") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Kalasadam ja põllumajandusküla asub u 4,8 km Boulogne-sur-Merist lõunas, teede D236e ja D119 ristumiskoha ümbruses, La Manche'i kaldal.
Ferques

Ferques on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla, u. 19 km Boulogne-sur-Merist kirdes, teede D231 ja D243 ristumiskoha ümbruses. Gare du Haut-Bancil on raudteeühendused Calais'sse ja Boulogne-sur-Meri.
Maksõm Žorin

Maksõm Žorin ("Максим Борисович Жорін"; sündinud 7. juunil 1989 Rubižnes) on Ukraina sõjaväelane ja poliitik.
Elulugu.
2023. aasta augusti seisuga on ta auastmelt major. Ta oli 3. üksiku ründebrigaadi ülema asetäitja Bahmuti lahingus.
Julian Weber

Julian Weber (sündinud 29. augustil 1995 Mainzs) on Saksamaa kergejõustiklane, odaviskaja.
Ta tuli 2013. aastal Rietis juunioride Euroopa meistriks tulemusega 79.86.
Weber tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros, kui pääses finaali ja oli tulemusega 81.36 üheksas.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas viskas Weber finaalis 81.26 ja oli kuues.
2021. aastal toimunud Tokyo olümpiamängudel sai ta tulemusega 85.30 neljanda koha.
2022. aasta juunis viskas Weber Hengelos isikliku rekordi 89.54. Kodustel Müncheni Euroopa meistrivõistlustel tuli ta Euroopa meistriks tulemusega 87.66.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis sai ta 85.79-ga neljanda koha.
2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas võitis Weber Jakub Vadlejchi järel hõbemedali tulemusega 85.94. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis sai ta 6. koha tulemusega 87.40.
Ta on odaviskes kolmekordne Saksamaa meister (2021, 2022, 2023).
Peruth Chemutai

Peruth Chemutai (sündinud 10. juulil 1999 Bukwos) on Uganda takistusjooksja, olümpiavõitja.
Ta osales 17-aastaselt 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros ja sai isikliku rekordiga 9.31,03 eeljooksus 17. koha.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas oli ta finaalis tulemusega 9.11,08 viies.
2021. aasta toimunud Tokyo olümpiamängudel tuli ta Uganda rekordiga 9.01,45 olümpiavõitjaks. Sellega sai temast esimene Uganda naissportlane, kes võitnud olümpiamängudel medali. 
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis ta Uganda rekordiga 8.53,34 Winfred Yavi järel hõbemedali.
Mürktulikas

Mürktulikas ("Ranunculus sceleratus") on tulikaliste sugukonda tulika perekonda kuuluv rohttaim.
Kollane vesinutt

Kollane vesinutt ("Hygrocybe acutoconica") on šampinjonilaadsete seltsi limanutiliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Seepialised

Seepialised (ladina keeles "Sepiida") on peajalgsete selts kümnehaarmeliste ülemseltsist.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus seltsi kaks alamseltsi:
Kolotilovka

Kolotilovka (vene keeles Колотиловка) on küla Venemaal Belgorodi oblastis Krasnogvardeiskoje rajoonis. Elanike arv oli 2010. aasta seisuga 371.
Seepialased

Seepialased (ladina keeles "Sepiidae") on peajalgsete sugukond seepialiste seltsist.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus sugukonda 13 perekonda:
Kuhik-vesinutt

Kuhik-vesinutt ("Hygrocybe conica") on šampinjonilaadsete seltsi limanutiliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Runö (laev)

Runö on Eestile kuuluv kiire katamaraanparvlaev.
Laeva ehitas AS Baltic Workboats ja laeva opereerib alates 2012. Tegemist on esimese ehitatud kiire katamaraanparvlaevaga Eestis.
Laeva nimi Runö tuleneb Ruhnu saare rootsikeelsest nimetusest.
Aastast 29. mai 2012 sõidab katamaraanparvlaev Ringsu–Pärnu, Ringsu–Munalaiu ja Ringsu–Roomassaare liinil ühendades Ruhnu saart mandriga.
Runöl on 60 reisijakohta ning katamaraanparvlaev mahutab kuni 2 sõidukit või ühe kuni 8 m sõiduki.
2021. aastal hakati uurima Runö sobivust Ruhnu liinile, sest probleemiks on olnud sagedased tehnilised rikked. Rikete tekkele aitab kaasa intensiivne graafik ja tarvidus hoida saare kauguse tõttu suurt kiirust, et sõiduaeg oleks lühike, ning see koormab aluse kahte peamootorit.
Kritiseeritud on laeva peamasina võimsust, mil on raskusi täislastis laeva liigutamisega. Kuna laeva on sageli lastitud maksimaalses ulatuses, siis tekitab see mootoritele ülekoormust ja nii vahetati aastatel 2018–2025 välja seitse peamasinat.
Lämmastiku oksiidid

Lämmastiku oksiidid on lämmastiku binaarsed ühendid hapnikuga. Kuna lämmastik võib keemiliste ühendite koostises omada mitmeid stabiilseid oksüdatsiooniastmeid, siis ka lämmastiku oksiide on mitmeid. Kõik lämmastiku oksiidid on normaaltingimustel gaasilised.
Lämmastiku tuntumate oksiidide alla kuuluvad:
Lämmastiku oksiidid satuvad atmosfääri põlemisprotsesside käigus (nt automootorites) ja käituvad atmosfääri saasteainetena. Keskkonnakaitse-alastes dokumentides tähistatakse lämmastiku oksiide NO ja NO2 üldistatud lühendiga NOx, NOx või NOX. Lämmastiku happelised oksiidid (nt NO2) tekitavad õhuniiskusega reageerides happesademeid. Dilämmastikoksiid käitub aga kasvuhoonegaasina.
Halinghen

Halinghen on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub u. 16 km Boulogne-sur-Merist kagus, teede D125 ja D239 ristumiskoha ümbruses.
Ründebrigaad Ljut

Ukraina Rahvuspolitsei ühendatud ründebrigaad Ljut ("Об'єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють»") on Ukraina politsei väeüksus. 
Koosseis.
Brigaad moodustati järgmisest üksustest.
Ajalugu.
Üksus osales 2023. aasta septembris koos 80. üksiku ründedessantbrigaadi ja 5. üksiku ründebrigaadiga Bahmuti lähedal asuva varem Vene vägede keäs olnud Klištšijivka hõivamises.
Roosipunane

Roosipunane ("rose red") või roosiroosa on üks roosadest värvitoonidest. Eri värvisüsteemides ja -kirjeldustes on selle vaste erineva tooniga, kuid seotud kultuurroosi või kibuvitsa õielehtede värvusega. Omadussõna "roosikarva" tähendab lihtsalt roosat värvust.
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." kirjeldab roosipunast ("rosenroth") kui kahvatut punast, milles on palju valget ja pisut sinist. Näitemineraalidena nimetab ta roosakvartsi ja rodoniiti ("Rothbraunsteinerz") 
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab roosiroosat ("Rose red") kui heledat värvitooni, mis saadakse karmiinpunase värvi segamisel väga suure koguse valgega ja väikese koguse pruunika košenillpunasega. Näidetena loodusest toob ta välja kultuurroosi ("garden rose") õite värvuse ja agalmatoliidi .
1867. aasta Austria-Ungari sõjaväemundrite värvinäidistel on värvinäidis "rosenrot" mitte kahvatu, vaid särav sügavroosa .
RAL Design värvikaardi toon 010 60 35 "Rosenrot" on kergelt murtud tooniga sügavroosa .
Pantone värvikaardi toon 18-1852 "Rose Red" on heleda karmiinpunasega või geraaniumroosaga sarnanev roosakaspunane .
Rēžas

Rēžas on küla ("mazciems") Lätis Ogre piirkonna Rembate vallas.
Küla asub valla loodeosas Ogre jõe kaldal. See asub valla keskusest Rembatest 6,3, piirkonna keskusest Ogrest 19,4 ja Riiast 54 kilomeetri kaugusel.
Rēžas on tekkinud endise Rembate vallamaja ja vallakooli juurde. Külas asus varem Rembate põhikool. Sinna jäävad Rembates pamatskola ja Vecdzilnase bussipeatused.
Küla jääb osaliselt Ogre oru loodusparki. Sinna jäävad osaliselt Kalnrēžase ja Tarbiņase dolomiitliivakivi paljandid. Küla servas asuvad Vecdzilnase muinaskalmed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.
Aastatel 2002–2021 jäi asula Ķegumsi piirkonda.
Duklāvi

Duklāvi on küla ("mazciems") Lätis Ogre piirkonna Rembate vallas.
Küla asub valla idaosas. Külast põhjas asub Lielvārde lennuväli. Duklāvi asub valla keskusest Rembatest 3,8, piirkonna keskusest Ogrest 20,5 ja Riiast 58 kilomeetri kaugusel.
Aastatel 2002–2021 jäi asula Ķegumsi piirkonda.
Achilleas

Achilleas, kreeka keeles Αχιλλέας on kreeka laevafirmale Skyros Shipping Company kuuluv laev, mis ehitati Jaapanis aastal 1987 ja restaureeriti kreeklaste poolt aastal 2004. Laev võeti Kreekas kasutusele märtsis 2005. 
Achilleas vahetas välja laevafirma eelmise laeva Lycomedes. Võrreldes eelmainituga on Achilleas suurem laev, sellel on rohkem kohti reisijatele ja suurem autotekk. Samuti on Achilleas kiirem kui seda oli Lycomedes. Sellel on ka kaks turisti-"Lounge'i" ja üks VIP-"Lounge". Samuti kolm baari, millest üks asub välistekil.
Laeva Achilleas kerepikkus on 90,40 meetrit ja laius 16,60 meetril. Laev mahutab kuni 600 reisijat ja autotekil on ruumi 160 sõidukile.
Laev ühendab Kymi sadamat Skýrose saarega, olles üks viis, kuidas Mandri-Kreekast Skýrosele pääseb.