tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
QRpedia

QRpedia on mobiilsel internetil põhinev süsteem, mis kasutab QR-koode, et edastada kasutajatele Vikipeedia artiklid nende valitud keeles. QR-koode saab kergesti panna linkima otse veebiaadressile, kuid QRpedia süsteem pakub ka lisavõimalusi.
QRpedia leiutasid Wikimedia UK esimees Roger Bamkin ja mobiiliinternetikonsultant Terence Eden. Projekt toodi avalikkuse ette 2011. aasta aprillis. Praeguseks kasutavad seda mitmed asutused, sealhulgas muuseumid Suurbritannias, USA-s ja Hispaanias. Projekti lähtekood on kasutamiseks vabalt saadaval MIT-i litsentsi all.
Tööprotsess.
Kui kasutaja skaneerib QRpedia QR-koodi oma mobiilseadmesse, dekodeerib seade QR-koodi veebiaadressiks, kasutades domeeninime "qrwp.org" ning aadressi lõpuosana Vikipeedia artikli nime, ning saadab artiklipäringu QRpedia veebiserverisse. Seade edastab ka enda keelesätted.
QRpedia server kasutab Vikipeedia rakendust, määramaks, kas Vikipeedias leidub soovitud artikkel vajalikus keeles, ning positiivse vastuse korral saadab selle seadmele mobiiliformaadis. Kui artiklit valitud keeles ei ole, pakub QRpedia server välja valiku olemasolevatest keeltest või Google'i tõlke.
Sel viisil saab üks QR-kood anda sama artikli paljudes keeltes, isegi kui muuseum ise seda tõlkida ei saa. Samuti kogub QRpedia kasutusstatistikat.
Algus.
QRpedia leiutasid Wikimedia UK esimees Roger Bamkin ja mobiiliinternetikonsultant Terence Eden. Projekt jõudis avalikkuse ette 9. aprillil 2011&lt;ref name="GLAM/D-1"&gt;Wikipedia:GLAM/Derby/QR code experiment Vikipeedia (vaadatud 25. august 2011)&lt;/ref&gt; Derby muuseumi üritusel Backstage Pass ("Pääs lavatagusesse") osana Vikipeedia ja muuseumi koostööprojektist Vikipeedia mäluasutuste programmi GLAM raames, mille käigus loodi üle 1200 Vikipeedia artikli paljudes keeltes. Projekti nimi on "portmanteau", milles on liidetud tähed "QR" terminist "QR-kood" ("Quick Response") ja "pedia" nimest "Wikipedia".
Projekti lähtekood on kasutamiseks vabalt saadaval MIT-i litsentsi all.
Rakendused.
Ehkki QRpedia loodi Suurbritannias, saab seda tarvitada kõikjal, kus kasutaja telefonil on levi. 2012. aasta märtsi seisuga kasutavad QRpediat järgmised asutused ja paigad:
QRpediat saab kasutada ka väljaspool muuseume ja kunstigaleriisid. Näiteks tarvitab Occupy liikumine QRpedia koode oma plakatitel.
Esimese asutusena Eestis hakkas juunis 2012 QRpediat kasutama Eesti Spordimuuseum.
Tunnustus.
2012. aasta jaanuaris oli QRpedia üks neljast projektist (79 kandidaadi seast), mis valiti Smart UK Projecti raames võistlema 29. veebruaril 2012 maailma mobiilitööstuse kongressil (Mobile World Congress) Barcelonas. Valikukriteeriumid olid "tõhus, kergesti mõistetav ning ülemaailmse potentsiaali ja mõjuga".
Saksa okupatsioon Taanis

Saksa okupatsioon Taanis algas operatsiooniga "Weserübung" 9. aprillil 1940 ning kestis kuni sakslaste kapituleerumiseni lääneliitlastele 5. mail 1945. Erinevalt teistest riikidest, mis langesid Saksamaa okupatsiooni alla Teise maailmasõja sündmuste käigus, säilitasid taanlased oma ametkondade tavapärase töö kuni 1943. aastani. Esialgu jäid ametisse nii Taani kuningas Christian X kui ka Taani valitsus. Riik tervikuna laveeris demokraatia ja totalitarismi vahel, kuni Saksa ametivõimud saatsid Taanis toimuvate streikide ja sabotaažiaktide tõttu 1943. aasta augustis valitsuse laiali.
Sissetung.
Kuigi Jüütimaa lõunapoolses piirkonnas elasid valdavalt sakslased ja et territoorium oli saadud Esimese maailmasõja järel sõlmitud Versailles' lepingust, ei kiirustanud Saksamaa seda enesele nõudma sarnaselt Danzigi või Klaipedaga. Saksa pool väitis, et Taani okupeerimise vajaduse tingis brittide võimalik invasioon Norrasse.
9. aprillil 1940 kell 4.15 varahommikul ületasid Saksa regulaarväed Taani riigipiiri, rikkudes sellega mittekallaletungilepingut, mis oli sõlmitud 1939. aastal. Sakslased ei kohanud taanlaste poolt kuigi tugevat vastupanu, kõige ägedamaid lahinguid peeti kuningliku ihukaitsega (Den Kongelige Livgarde) Kopenhaagenis ja Lõuna-Jüütimaal. Samal ajal visati Saksamaa lennukitelt alla kuulsaid lendlehti "OPROP!", mis kutsusid taanlasi üles vastupanu mitte osutama. Propagandalehtedes selgitati, et Saksamaa hõivab Taani kaitsmaks viimast prantslaste ja brittide eest.
Kuigi Taani luure ja saadik Saksamaal Herluf Zahle hoiatasid Saksamaa peatse sissetungi eest aprillis 1940, ei võtnud Taani valitsus selles osas midagi ette. Kui rünnak oli alanud, polnud enam piisavalt aega end sakslaste eest kaitsta. Taani valitsus kapituleerus mõne tunni järel pärast invasiooni. Selleks ajaks oli hukkunud 16 Taani sõdurit.
Island, Fääri saared ja Gröönimaa.
Aastatel 1918–1944 allusid Island ja Fääri saared küll formaalselt Taanile, kuid tegelikult olid need autonoomsed piirkonnad. Islandi ja Fääri saarte riigipea oli Taani kuningas. Teise maailmasõja ajal okupeerisid britid nii Fääri saared kui ka Islandi, ennetamaks nende maa-alade hõivamist natside poolt. Pärast Teist maailmasõda Island iseseisvus, Fääri saared jätkasid Taani autonoomse piirkonnana.
Gröönimaa sõlmis aprillis 1941 Ameerika Ühendriikidega kokkuleppe, lubamaks viimastel kaitsta neid Saksamaa eest. Ameeriklaste okupatsioon Gröönimaal kestis kuni 1945. aastani. Samal ajal elavnes kahe piirkonna vahel kaubavahetus.
Taani Saksa protektoraadina 1940–1943.
Telegrammikriis.
1942. aastal saatis Adolf Hitler pika ja meelitava telegrammi Taani kuningale Christian X-le. Kuninga vastus viimasele oli väga lakooniline, mis ajas Hitleri sedavõrd raevu, et ta kutsus Saksamaa saadiku Taanist tagasi ja saatis välja ka Taani saadiku Saksamaalt. Suhted kahe riigi vahel halvenesid oluliselt. Kõik Taani järelejäänud relvajõud saadeti Jüütimaalt välja.
Filibuster

Filibuster on poliitilise venitamis- või viivitustaktika ehk obstruktsionismi vorm, millega püütakse seadusandlikus kogus seaduseelnõu hääletusele panekut edasi lükata. Tavapäraselt on selle aluseks rahvaesindajate õigus piiramatuteks sõnavõttudeks, samuti kasutatakse õigust esitada eelnõusse parandusettepanekuid. Enamasti kasutab filibustrit, nagu ka teisi obstruktsionismi vorme, opositsioon, kuna koalitsioonil on võimalik soovimatud eelnõud häälteenamusega maha hääletada.
Sageli peetakse filibustri käigus asjakohatuid kõnesid, lugedes ette näiteks rongide sõiduplaani või Homerose eeposi. Samas võivad ka teemakohased sõnavõtud kesta tunde.
Filibustri ajalugu on pikk, teada on Cato Noorema Caesari-vastased filibustrikatsed vabariikliku Rooma senatist.
Mitmel pool maailmas on filibuster keelustatud või on seatud piirangud sõnavõttude pikkusele, arvule ja sisule. USA Kongressi Esindajatekojas keelustati filibuster 1842. aastal, ehkki 1854. aastal toimus Esindajatekojas taas üks tuntumaid filibustreid Kansase-Nebraska seaduse arutelu käigus. USA Kongressi Senatis on filibuster ent tänaseni lubatud, ehkki praktiliselt kasutatakse seda harva - enamasti piirdutakse ähvardustega.
Filibustrit on eri erakonnad korduvalt kasutanud ka Eestis. Selle kasutamist on USA eeskujul õigustanud Igor Gräzin, filibustri keelustamist on nõudnud Juhan Telgmaa.
Tarmo Tulva

Tarmo Tulva (sündinud 13. detsembril 1978) on eesti kabetaja ja Eesti Kabeliidu president 2015. aastast.
Ta on Eesti võistkondlik meister rahvusvahelises kabes 2003, 2009, 2011, 2014 ja 2016. aastal ning Eesti meister inglise ja pöördkabes 2013. aastal.
Tarmo Tulva on kutsetunnistusega kabetreener.
Isiklikku.
Tarmo Tulva poeg Andreas Tulva (sündinud 23. veebruaril 2000) on kabetaja ja Eesti võistkondlik meister (2016. aastal).
Johannes-Voldemar Holland

Johannes-Voldemar Holland VR II/2 ja VR II/3 (15. aprill (vkj)/ 27. aprill 1899 Õisu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 9. mai 1942 Ussollagi vangilaager, Solikamsk, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Johannes-Voldemar Holland teenis Vabadussõja ajal 2. jalaväepolgus, Viljandi kaitsepataljonis ja leitnandina Sakala Partisanide polgus rooduülemana.
23. veebruaril 1934 seati ta vapside poolt Viljandi linnapea kandidaadiks, kuid kaotas (12 häält poolt, 1 vastu) senisele linnapeale August Maramaale, kes sai 17 poolt- ja 12 vastuhäält. 
1936. aastal alanud Vapside riigipöördekatse kohtuistungil süüdistati: Andres Larkat, Johannes Woldemar Hollandit, Aleksander Seimani, Paul-Georg Laamani, August-Julius Klasmani, kapten Ants Pedakut, Leonhard-Hermann Pallonit, Karl Podrätsikut, Aleksander Wilti, Nikolai Tuimanit, Arnold Liivakut, Anton Allikut, Mihhail Kalmu, Viktor Puskarit, Hjalmar Mäed, Eduard-Alfred Kubbot, Alfred Sampkat, Hans-Walter Parist ja Bernhard Välit, selles et nemad 1935. aastal Tallinnas ja Tartus kaitseseisukorra maksvuse ajal ja maksvuse piirkonnas kokkuleppel teiste, isikutega valmistasid ette Eesti vabariigis põhiseadusega maksma pandud riigikorra vägivaldset muutmist. Selleks organiseerisid nad lööksalku kallaletungimiseks riigivanemale, kaitsevägede ülemjuhatajale, vabariigi valitsuse liikmetele ja Valitsusasutustele. Nende sihiks oli vägivaldselt Eesti vabariigi etteotsa seada teisi isikuid, kes selleks seaduslikus korras ei ole volitatud, ja riigi üldjuhtimine panna oma meestest koosneva asutuse, „rahvuskongressi" peale, milline põhiseaduses pole ette nähtud, ühtlasi muretsesid nad kallaletungi teostamiseks 1O kilo dünamiiti, 77 käsigranaati, püstolkuulipilduja ja käsirelvi ning jaotasid omawahel osad ja ülesanded kallaletungimise teostamisel, määrates kallaletungi aja 8. detsembriks 1935. aastal, kui vabariigi valitsus pidi minema Estonia teatrihoonesse Isamaaliidu kongressile. Selle raske kuritöö ettevalmistamine katkes mässumeestest enestest mitteolenevail põhjustel, sest et nemad tabati politseivõimude poolt ja wahistati ööl vastu 8. detsembrit.
Vabanes vanglast 1938. aasta 7. mai amnestia põhjal
Arreteeriti NKVD poolt 26. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha.
Isiklikku.
Tema tütar oli insener ja muinsuskaitsja Kalli-Maia Holland.
Nokia 6125

Nokia 6125 on Nokia klapptelefon, mida hakati tootma 2006. aastal.
Nokia 6125-l on 16-bitine graafika, 6,00 MB RAMi ja MicroSD mälukaardi pesa. Mudelil on sisseehitatud 1,3 MP foto- ja videokaamera. Telefonil on Bluetooth 1.2 ja infrapunaliides, samuti USB-kaabli ja kõrvaklapipesa. Ekraane on Nokia 6125-l kaks: siseekraan suurusega 128×160 ja klapi peal miniekraan suurusega 96×65.
Flashi tarkvara on Adobe Flash Player 1.1.
Songi dünastia

Songi dünastia (hiina keeles "Sòng Cháo"; Wade-Giles'i transkriptsioonis "Sung Ch'ao") oli Hiina keisririigi dünastia, mis valitses 960–1279. Songi dünastia tuli võimule pärast Viie dünastia ja Kümne Kuningriigi ajastut, sellele järgnes Yuani dünastia.
Songi valitsus oli maailmas ajaloos esimene, mis andis välja paberraha. Samuti oli see esimene Hiina valitsus, mis rajas püsiva laevastiku. Sellal võeti esimest korda kasutusele püssirohi ning hakati määrama põhja-lõunasuunda kompassi abil.
Songi dünastia valitsusaeg jaguneb kaheks: Põhja-Song ja Lõuna-Song. Põhja-Songi (hiina keeles 北宋, 960–1127) pealinn oli Bianjing (tänapäeval Kaifeng) Põhja-Hiinas ning dünastia võimu alla jäi enamik Sise-Hiinast. Lõuna-Songi (hiina keeles 南宋, 1127–1279) ajastuks kaotas Songi dünastia Põhja-Hiina Jini dünastiale (1115–1234). Songi õukond taandus Jangtse jõest lõunasse ning viis pealinna Lin'ani (tänapäeval Hangzhou). Ehkki Songi dünastia oli kaotanud kontrolli Hiina tsivilisatsiooni sünnikoha üle Kollase jõe ääres, ei varisenud Songi majandus kokku, kuna Lõuna-Songi riiki kuulus 60 protsenti Hiina rahvastikust ja enamus viljakamast põllumaast. Lõuna-Songi dünastia tugevdas oluliselt oma laevastikku, et kaitsta oma maismaavaldusi ja merepiiri ning korraldada mereretki.
Fiskari

Fiskari (rootsi kl. "Fiskars") on küla Raseborgi linna lääneosas Uusimaa maakonnas. Külas asub endine Fiskarsi rauatehas ("Fiskarsin rautaruukki"), mis on asutatud 1649. aastal. Fiskari väljapaistvamaks vaatamisväärsuseks on 1818. aastal ehitatud Charles Bassini projekteeritud mõisahoone. Tänapäeval on alla 1000 elanikuga küla suvel populaarne turismisihtkoht, kus tegutseb käsitöö- ja kunstnike ühing. Külast läbi voolav Fiskarsi jõgi või Fiskari jõgi ja selles olev Fiskari kosk on kaasa aidanud sellele, et külasse sai rajada kunagi rauatehase. Uusimaa maakonna valitsus valis Fiskari 2000. aasta Uusimaa aasta külaks.
Ajalugu.
Fiskari küla arenes 1649. aastal sakslase Peter Thorwöste loodud sepikoja ja valukoja ümber, kus toodeti rauda ja vaske. 1822. aastal ostis sepi- ja valukoja Turu apteeker John Jacob von Julin. 1830. aastatel hakati tehases tootma majapidamises vajaminevaid tarbeesemeid, nagu näiteks nuge, kääre ja söögiriistu. 1836. aastal asutati seal Soome esimene rauatehas. Tööstuse areng oli kiire. Toodete veoks rajati Fiskarist Pohjankuru sadamasse kitsarööpmeline raudtee, mis oli kasutusel aastatel 1891–1952. Ettevõtte Fiskars OY ajalugu algab Fiskari rauatehasest, kuid äriühingul ei ole enam külas tööstuslikku tegevust.
Helena Virt

Helena Virt (sündinud 30. aprillil 1983 Põlvas) on eesti laulja. 
2002. aastal lõpetas ta Põlva Ühisgümnaasiumi ja 2006. aastal Tartu Tervishoiu Kõrgkooli bioanalüütikuna. 
Jätkab õpinguid Tartu Ülikoolis rahvatervishoiu magistrantuuris.
Karmen Turk

Karmen Turk (sündinud 5. veebruaril 1982) on Eesti vandeadvokaat, kes tegeleb intellektuaalse omandi, meedia-, tarbija- ning rahvusvahelise ja Euroopa Liidu majandusõigusega.
Turk lõpetas 2004. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Teadusmagistri õppekava on ta läbinud nii Tartu kui ka Helsingi Ülikoolis. 2010. aastast õpib ta Tartu Ülikoolis doktorantuuris, väitekirja teema on "Infoühiskonna teenuse vahendajate vastutuse reguleerimise küsimused". 
Alates 2014 on ta külalislektor Tartu Ülikooli õigusteaduskonna IT-õiguse programmis ning ta loeb aineid "Intellektuaalne omand infoühiskonnas" (koos Peeter P. Mõtskülaga) ning "Inimõigused infoühiskonnas". 
Turk on töötanud Eesti Rahvusringhäälingus, praegu töötab ta vandeadvokaadina ning on partner Pan-Balti advokaadibüroos TRINITI, töötab Tallinna kontoris.
Ühiskondlik tegevus.
Karmen Turk osaleb mitme inimõiguste kaitse, interneti- ja ajakirjandusvabadusega tegeleva rahvusvahelise valitsusvälise organisatsiooni töös. 
Ta on ÜRO Internet Governance Forumi väljendus- ja ajakirjandusvabaduse koalitsiooni liige ning osaleb interneti inimõiguste ja printsiipide harta väljatöötamises.
Alates 2014 on Karmen Turk osalenud Euroopa Nõukogu töös eksperdina intenetivabadusega seotud komiteedes: 
2016. aastal nimetati ta Veneetsia Komisjoni eksperdigrupi liikmeks, mille ülesandeks oli Türgi interneti regulatsiooni osas eksperdiarvamuse koostamine Veneetsia Komisjoni plenaaristungiks.
Ta on osalenud idapartnerluse raames kohtunike ja prokuröride täiendkoolitamisel Ukrainas ja Moldovas inimõiguste kohaldamisest Internetis ning Euroopa Nõukogu ja Euroopa Liidu tellimusel õpiku koostamisel kohtunike täiendõppe läbiviimiseks idapartnerluse riikides (koostöös professor Joanna Kuleszaga Lodzi Ülikoolist jt). 
Turk on Eesti Advokatuuri Intellektuaalse omandi ja IT-õiguse komisjoni liige.
Isiklikku.
Karmen Turk valdab eesti, inglise, vene ja prantsuse keelt. Ta tegeleb lume- ja lohelauaspordi, sukeldumise ning fotograafiaga.
Vilho Meier

Vilho Meier (sündinud 10. mail 1983 Tõraveres) on eesti muusik.
Ta on lõpetanud Nõo Reaalgümnaasiumi 2001. aastal ja Tartu Ülikooli materjaliteaduse erialal 2006. aastal.
Ta musitseerib ansamblites Supernova ja Cathouse Radio.
Haloo Helsinki!

Haloo Helsinki! on soome ansambel. See sai alguse 2000. aastal Helsingis, kui ansambli liikmed Leo ja Jere kohtusid. Debüütalbum "Haloo Helsinki!" ilmus 2008. aastal.
Anton Hermann Haller

Anton Hermann Haller (30. oktoober/11. november 1833 Rakvere – 31. detsember 1905/13. jaanuar 1906 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Haller viibis aastatel 1845–1847 Gattšina orbudekodus. Aastatel 1847–1851 õppis ta Tallinna Kubermangugümnaasiumis, 1852–1856 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Käina Martini koguduses (Georg Friedrich Ignatiuse juures). Ordineeriti 21. juunil/3. juulil 1859 Tallinnas õpetajaks.
Ta oli aastatel 1859–1861 Käina Martini koguduse adjunktõpetaja, 1861–1864 oli ta (kutsuti 30. augustil/11. septembril 1861, introdutseeriti 29. oktoobril/10. novembril) Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, 1864–1875 oli ta (kutsuti 11. augustil/23. augustil, introdutseeriti 27. septembril/9. oktoobril) Käina Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1875–1886 oli ta (kutsuti 26. septembril/8. oktoobril, introdutseeriti 26. oktoobril/7. novembril) Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja, lisaks 1883–1886 konsistooriumi assessor. Aastatel 1886–1889 oli ta Tallinna superintendent ja Tallinna koolikolleegiumi asepresident. Aastatel 1897–1898 oli ta luterlik vaimulik Nervis (Genova lähedal Itaalias). Seejärel elas emeeritusena Märjamaal ja Tallinnas.
Haller asutas ajakirja Ristirahva Pühapäeva Leht ja andis seda välja aastatel 1875–1876. Ta kirjutas ka ajalehtedele Tallinna Sõber ja Tartu Eesti Seitung. Aastal 1872 avaldas ta jutluseraamatu "Iggapäwane Hinge toidusse ramat", jutluseraamatud ilmusid ka aastatel 1878 ja 1891.
Isiklikku.
Tema isa, Anton Hermann Haller (1800–1833) oli dr. med, kolleegiuminõunik, kasuisa (isa vend) Karl Haller oli Gattšinas õpetaja, poeg Gotthard Haller oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja. Emapoolne vanaisa Heinrich Johann Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, Simuna koguduse õpetajad olid ka tema onud Heinrich Wilhelm Christoph Paucker ja Hugo Richard Paucker ning onupoeg Eduard Peter Heinrich Paucker.
Poeg Johannes Haller oli ajaloolane, Gotthard Haller oli Märjamaa koguduse ja Peterburi Anna koguduse pastor, Bernhard von Haller (1874–1957) oli vaimulik Saksamaal.
MARPOL 73/78

MARPOL 73/78 ehk rahvusvaheline laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsioon (inglise "International Convention for the Prevention of Pollution From Ships, 1973 as modified by the Protocol of 1978") on üks olulisemaid rahvusvahelise merekeskkonna kaitse konventsioone, puudutades merereostust seoses merrekaadamise, õlide ja heitgaasidega. Konventsiooni eesmärgiks on säilitada merekeskkonda, lõpetades täielikult naftajäätmete ning teiste heitmete merrelaskmise ning viia selliste heitmetega seotud õnnetuste arv miinimumini. 
MARPOLi konventsioon allkirjastati 17. veebruaril 1973, kuid siis konventsioon veel ei jõustunud. Praegu kehtiv konventsioon on 1973. aastal allkirjastatud ning 1978. aastal valminud protokolli kombinatsioon, mis jõustus 2. oktoobril 1983. 2005. aasta detsembri seisuga oli konventsiooniga ühinenud 136 riiki, kelle laevad moodustavad 98% kogu maailma laevaliiklusest.
MARPOLi konventsiooniga liitunud riikide lipu alla registreeritud laevad peavad järgima konventsiooniga kehtestatud nõudeid, olenemata piirkonnast, kus toimub laevatamine. Samuti on liikmetest lipuriikide haldusasutustel kohustus teostada enda lipu all sõitvate laevade suhtes kontrolli konventsiooni täitmise üle.
Vesiklosett

Vesiklosett ehk veeklosett (ingl lühend WC "water closet") on klosett, kus uriin ja roe uhutakse veega ära.
Klosett

Klosett on hoones asuv käimla.
Klosett võib olla kuivklosett või vesiklosett.
Klosett võib olla vannitoaga kokku ehitatud.
Tualett

Tualett ehk tualettruum on klosett koos ruumiga, kus on tavaliselt ka pesemisvõimalus kas samas või kõrvalasuvas ruumis.
Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamat

Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamat on ainus Eestis ilmuv perioodiline teaduslik väljaanne, mis avaldab artikleid orientalistika eri valdkondadest. Aastaraamatu peatoimetaja on Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usundiloo professor Tarmo Kulmar, tegevtoimetajaks on ajakirja "Akadeemia" tegevtoimetaja Indrek Ude.
Eesti Akadeemiline Orientaalselts valmistas aastal 1939 ette köite pealkirjaga “Akadeemilise Orientaalseltsi kirjutisi”, millest pidi saama eestikeelse orientalistika esimene perioodiline väljaanne. Teose trükk hävitati 1940. aasta suvel NSV Liidu võimu poolt. 1940. aastal ilmuma pidanud "Kirjutistest" on säilinud ainult tiitelleht eesti ja prantsuse keeles.. Aastal 2006 taastatud aastaraamat ilmub korra aastas ning seal ilmuvad teaduslikud uurimused, raamatuarvustused ja sündmuste ülevaated erinevatest orientalistika harudest nagu indoloogia, budoloogia, tibetoloogia, sinoloogia, assürioloogia, arabistika. Aastaraamatutes ilmuvad ka ülevaated Eestis ilmunud ja Eesti autorite koostatud orientalistikaalastest raamatutest. 
Toimetuse kolleegium.
Endised kolleegiumi liikmed:
Spiooniromaan

Spiooniromaan on romaan, mille traditsioonilisteks osadeks on luure ja spionaaž, tegelaskujudeks luurajad, spioonid ja nendega seotud organisatsioonid.
Mihhail Šolohhov (jõelaev)

Mihhail Šolohhov (vene keeles "Михаил Шолохов") on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 "esimene seeria") Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1985. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev sai nime vene romaanikirjaniku Mihhail Šolohhovi auks.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 384 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Doni ääres Rostovis asuvale Volga-Doni Laevakompaniile (ГП Волго-Донское речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1985. aastal. Riigiettevõte Volga-Doni Laevakompanii ja hiljem eraettevõte OAO Volgo-Donskoje Parohodstvo (ОАО Волго-Донское пароходство) on kasutanud jõelaeva Mihhail Šolohhov enne ja pärast täielikku moderniseerimist 2001. aastal Volgal, Donil ja Neeval välismaa turistide jaoks. 27. aprillil 2012. aastal sõidab laev Doni äärsest Rostovist Peterburi, et seal suvel välisturistidega töötada.
Juhtumid.
3. septembril 2012 põrkasid öösel Peterburist Moskvasse sõitev Mihhail Šolohhov ja puksiir kokku Rõbinski veehoidlal Karagatši saare lähistel.
Spioonikirjanike loend

"Siin on loetletud spioonikirjanikke."
A.
Eric Ambler
B.
Desmond Bagley
- Ted Bell
- Raymond Benson
- John Buchan
- William F. Buckley Jr.
- A.J. Butcher
C.
John le Carré
- Ally Carter
- Robert Erskine Childers
- Tom Clancy
- Brian Cleeve
- Manning Coles
- Arthur Conan Doyle
- Stephen Coonts
- Desmond Cory
- Joe Craig
- Charles Cumming
D.
Len Deighton
F.
Joseph Finder
- Ian Fleming
- Vince Flynn
- Ken Follett
- Frederick Forsyth
- Alan Furst
G.
John Gardner
- Michael Gilbert
- Tony Gilroy
- Graham Greene
- John Griffiths
- Jan Guillou
H.
Adam Hall
- Donald Hamilton
- Robert Harris
- Jack Higgins
- Charlie Higson
- R J Hillhouse
- Anthony Horowitz
- E. Howard Hunt
I.
David Ignatius
L.
Robert Littell
- Robert Ludlum
- Gayle Lynds
M.
Helen MacInnes
- Ian Mackintosh
- Alistair MacLean
- Norman Mailer
- Somerset Maugham
- Charles McCarry
- Andy McNab
- Kyle Mills
- David Morrell
- Robert Muchamore
- James Munro
O.
Manning O'Brine
- E. Phillips Oppenheim
- Baroness Orczy
P.
James Phelan
- Anthony Price
Q.
William le Queux
S.
Daniel Silva
- Desmond Skirrow
T.
Ross Thomas
- Brad Thor
U.
Leon Uris
W.
Dennis Wheatley
Ivan Bunin (jõelaev)

Ivan Bunin (vene keeles "Иван Бунин") on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 "teine seeria") Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1985. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev sai nime vene kirjaniku Ivan Bunini auks.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 385 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Kiievis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1985. aastal nime "Aleksei Vattšenko" all. Kuni 1988. aastani oli laevaomanik RE Glavnoje Upravlenije retšnogo flota (ГП Главное Управление речного флота при Совете Министров УССР) kuni 1990. aastani PO Glavretšflot (ПО Главречфлот). Laevakompanii RE UkrRetšFlot (Межотраслевое государственное объединение Укрречфлот), Laevakompanii UkrRetšFlot ja alates 2000. aastast KSK Kiiev on kasutanud laeva NSVLi ja Ukraina lipu all.
Aastail 2001–2004 andis KSK Kiiev Ukraina lipu all oleva laeva Moskva reisisadamale rendile. Rentnik ostis laeva 2005. aastal, vahetas lipu ja müüs laeva edasi Doni ääres Rostovis asuvale OOO Doninturflotile, kus vahetati ka laeva nimi.
3. mail 2012 sõitis laev pärast talvitumist Rostovist Doni ääres Peterburi, et seal suvel välisturistidega töötada.
Michael Heltzer

Michael Heltzer (1. mai 1928 Tallinn – 6. juuni 2010) oli Eesti juudi päritolu orientalist, Haifa ülikooli Vana-Idamaa ajaloo professor ja Tartu Ülikooli usuteaduskonna külalisprofessor, Tartu Ülikooli audoktor usuteaduses (1998).
Elulugu.
Heltzer alustas kooliteed Eestis, kuid 1940. aastal küüditati ta koos vanematega Tatarstani, kus ta õppis 1941–1945 keskkoolis. 1945. aastast õppis ta Leningradi ülikooli orientalistikateaduskonnas Vana-Idamaade ajalugu ja semitistikat, kuid poliitilistel põhjustel ei saanud ta pärast lõpetamist jääda tööle ülikooli juurde. 1950. aastate esimesel poolel töötas Heltzer õpetajana Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis ja Pärnu Lydia Koidula nimelises 2. Keskkoolis. 1954. aastal läks ta Tallinna Kaugõppekeskkooli tööle õppealajuhatajana ning 1955. aastal kaitses ta Leningradis Ermitaaži juures kandidaaditöö.
1958. aastast töötas ta Vilniuse Pedagoogilise Instituudi vanaaja ajaloo õppetoolis, 1965. aastast dotsendina. Pärast doktoritöö kaitsmist Nõukogude Liidu orientalistika instituudi juures Moskvas 1969. aastal sai ta 1971. aastal ka professoriks. 1972. aastal emigreerus Michael Heltzer koos perekonnaga Iisraeli. Kõige kauem töötas ta Haifa ülikooli Vana-Idamaa ajaloo korralise professorina.
Michael Heltzer kirjutas üle 300 teadustöö, eelkõige Iisraeli ajaloo Pärsia perioodist, foiniikia ja piibliajastu epigraafikast ja ugaritoloogiast. Tartu ülikoolis usuteaduskonnas pidas ta külalisprofessorina loenguid alates usuteaduskonna taasavamisest 1993. aastal kuni 2009. aastani, muuhulgas Vana-Iisraeli ajaloo, piibli eksegeesi ja vanaheebrea raidkirjade teemal.
Reaktsiooni mehhanism

Reaktsiooni mehhanism on kogu keemilise reaktsiooni (brutoreaktsiooni) olemuse kirjeldus kõikide üksteisele järgnevate elementaarreaktsioonide kaudu. Täielik reaktsiooni mehhanism kirjeldab kõiki reaktsiooni staadiume, intermediaate, siirdeseisundeid, keemiliste sidemete katkemisi ja moodustumisi, katalüsaatori toimimist, tasakaalusid, stereokeemiat ja reaktsiooni staadiumide suhtelisi kiirusi.
Mehhanism on reaktsioonietappide järjestus, mis näitab, kuidas reaktsioon kulgeb, see on lähteainetest produktideni ülemineku vaheühendite ja siirdeolekute kirjeldus. Kõikides keemilistes reaktsioonides toimub mingite keemiliste sidemete katkemine ja uute sidemete tekkimine.
Näiteks bensoiini kondensatsioonireaktsiooni mehhanism. Siin on kasutatud painutatud nooli näitamaks elektronide liikumist sidemete katkemisel või tekkel.
Reaktsiooni mehhanismi – keemiliste sidemete katkemist ja uute sidemete teket – vaadeldakse lähtudes erinevatest seisukohtadest. 
a) Keemiliste sidemete katkemise ja uute sidemete tekke viisid tulenevalt elektronide ümberpaiknemisest:
b) Reaktsiooni tee iseloom ehk reaktsioonikoordinaadil esinevad energeetilised barjäärid ja reaktsiooni staadiumid: siirdeolekud, intermediaadid, elementaarreaktsioonid, kiirust limiteeriv staadium, reaktsiooni järk. Selle alusel võib välja tuua mõned lihtsamad mehhanismid:
Tallinna restoranide loend

Tallinna restoranide loend on loetelu Tallinnas tegutsevatest ja tegutsenud restoranidest
2012. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

Võistlused toimusid 4. veebruaril Jõgeval.
Eesti meistriks tulid:
Kaarlo Julius Kalpa

Kaarlo Julius Kalpa (varem Karl Julius Sandbäck; 2. aprill 1867 Kristiinankaupunki – 13. veebruar 1918 Suodenniemi) oli soome ja Eesti vaimulik.
Kalpa õppis Pori lütseumis ja aastatel 1887–1892 Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 16. veebruaril 1892 õpetajaks.
Ta oli 1892. aastal Nakkilas (asub Satakunta maakonnas) vikaarõpetaja. Aastatel 1892–1896 oli ta (introdutseeriti 13. augustil / 25. augustil 1892) Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Seejärel oli ta aastatel 1897–1899 Hakkila koguduse õpetaja, aastal 1899 oli ta veel Vampula (asub Satakunta maakonnas) koguduse õpetaja. Aastal 1900 oli ta kaplan Perniös (asub Päris-Soome maakonnas), aastatel 1901–1902 Lietos (asub Päris-Soome maakonnas) ja 1902–1903 Vetelis (asub Kesk-Pohjanmaa maakonnas). Lisaks teenis ta aastatel 1903–1907 vikaarina Ruhnu kogudust. Aastatel 1904–1916 teenis ta kaplanina ja 1916–1918 koguduseõpetajana ("kirkkoherra") Suodenniemis (Pirkanmaa maakonnas).
Tema Ruhnus sündinud poeg Karlo Ilmari Kalpa oli üks juhtivaid Soome sõjaväepsühhiaatreid.
Kalpa tapeti 13. veebruaril 1918 Suodenniemis punaste poolt.
Papiss Cissé

Papiss Demba Cissé (sündinud 3. juunil 1985 Dakaris) on Senegali jalgpallur. Ta mängis viimati Türgi kõrgliigaklubis Çaykur Rizespor ründajana.
2012. aastal liitus ta Inglismaa Premier League'i klubiga Newcastle United. Oma esimeses mängus Newcastle Unitedi meeskonnas lõi ta värava Aston Villa väravasse. Mäng lõppes Newcastle'i meeskonna 2:1 võiduga.
Klubikarjääri jooksul on ta muuhulgas mänginud veel Prantsusmaa klubis FC Metz, Saksamaa kõrgliigaklubis SC Freiburg, Hiina kõrgliigaklubis Shandong Luneng ning Türgi kõrgliigaklubides Alanyaspor ja Fenerbahçe.
Donald Sassoon

Donald Sassoon (sündinud 1946 Kairos) on juudi päritolu Suurbritannia ajaloolane.
Sassoon omandas hariduse Pariisis, Milanos, Londonis ja Ameerika Ühendriikides. Doktorikraadi sai ta Birkbeck College'is. 
Ta on kirjutanud raamatuid Euroopa ühiskonna ja kultuuri ajaloost 19. ja 20. sajandil. 2008. aastal ilmus eesti keeles üks tema peateoseid "Euroopa kultuuri ajalugu aastast 1800 kuni tänapäevani", mis inglise keeles ilmus 2006. aastal. Tema teiseks olulisemaks teoseks peetakse raamatut "One Hundred Years of Socialism" (1996).
Sassoon töötab Londoni ülikooli Queen Mary kolledžis.
2012. aastal pidas Sassoon Tallinnas loengu Euroopa kultuurituru ajaloost.
Rudno

Rudno on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krzeszowice vallas.
See asub 6 km Krzeszowicest edelas ja 26 km Krakówist läänes.
Elanike arv 2009. aastal oli 745.
Rudnos on Tenczyni linnuse varemed.
Rudawa

Rudawa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Zabierzówi vallas.
Küla asub umbes 19 km Krakówist lääne pool.
Elanike arv 2009. aastal oli 2045.
Młoszowa

Młoszowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Chrzanówi maakonnas Trzebinia vallas.
Küla asub umbes 29 km Krakówist lääne pool.
Wola Filipowska

Wola Filipowska on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krzeszowice vallas.
Küla asub umbes 27 km Krakówist lääne pool.
Seal elab umbes 2700 inimest.
Külas on raudteejaam, kirik, kool, raamatukogu, tankla.
Nowa Góra

Nowa Góra on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Krzeszowice vallas. 
Küla asub umbes 29 km Krakówist lääne pool.
Nawojowa Góra

Nawojowa Góra on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Krzeszowice vallas.
Küla asub umbes 23 km Krakówist lääne pool.
Oskar Ferdinand Sevelius

Oskar Ferdinand Sevelius (15. jaanuar 1873 Tammela – 11. jaanuar 1946 Pirttikylä) oli Soome ja Eesti vaimulik.
Sevelius lõpetas Porvoos lütseumi. Aastatel 1891–1897 õppis ta Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 9. juunil 1892 Porvoos õpetajaks.
Ta oli 1892. aastal lühikest aega Pornainenis kaplan. Aastatel 1892–1902 oli ta Eestis Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1902–1905 oli ta Viitasaaril adjunktõpetaja, 1905. aastal adjunktõpetaja Sipool, 1906. aastal kaplan Pohjas. Aastatel 1908–1910 oli ta Vårdö (Ahvenamaal) koguduse õpetaja. Aastatel 1911–1916 oli ta Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Aastatel 1916–1922 oli ta Purmo (asub Pohjanmaa maakonnas) koguduse õpetaja. 
1922. aastal kaitses ta cand. phil. ja mag. phil. väitekirja, 1923. aastal sooritas õpetajaeksamid, töötas seejärel õpetajana ja oli aastatel 1924–1932 Soome misjoniseltsis rootsikeelse töö peal. Aastatel 1932–1946 Pirttikylä (Pohjanmaa maakonnas) koguduse õpetaja, sai 1933. aastal praostiks.
Tõnis Kivisild

Tõnis Kivisild (sündinud 29. jaanuaril 1985) on eesti basskitarrist.
Ta on koostööd teinud ansamblitega Traffic, Lenna ning Mihkel Raud.
Isiklikku.
Tema vend on vaimulik Madis Kivisild ning vanaisa oli insener ja vaimulik Dimitri Lipping.
Nils Ramm

Nils Arvid (Nisse) Ramm (1. jaanuar 1903 Stockholm – 8. november 1986 Linköping) oli Rootsi poksija.
Harrastajana.
Ramm oli kahekordne Rootsi meister poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1926–1927.
Ramm sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Arturo Rodríguezele (Argentina).
Ramm võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1. Euroopa meistrivõistlustel (Stockholm, 1925) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Thyge Petersenile (Taani).
Elukutselisena.
Ramm poksis oktoobrist 1928 kuni novembrini 1931 elukutselisena. Ta pidas kokku 22 kohtumist, millest võitis 17 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist ühe nokaudiga) kohtumist ning üks kohtumine jäi viiki. 
Ta tuli elukutselise poksijana võisteldes nii Rootsi kui ka Skandinaavia meistriks.
Ballast

Ballast (ka pallast) on vajaliku püstivuse ja trimmi saavutamiseks alatiselt või ajutiselt laevale paigutatav last.
Ballast võib olla nii vedel (ballastvesi) kui ka tahke (nt känkmalm, kivid, liiv).
Lais

 
Lais on väike ja madal (suviti peaaegu kuivaks jääv) rannikujärv. 
Nimetus on kasutusel peamiselt Hiiumaal Kõrgessaare ja Reigi ümbruses.
Eduard-Alfred Kubbo

Eduard-Alfred Kubbo VR II/3, VR I/2 (vkj 16./28. detsember 1887 Helme vald Helme kihelkond Viljandimaa – 10. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Elulugu.
Eduard-Alfred Kubbo sündis 28. (vkj 16.) detsembril 1887 Viljandimaa Helme kihelkonna Helme vallas kõrtsmiku peres. Õppis Viljandi linnakoolis ja Vilno sõjakoolis, mille lõpetas 1908. aastal. 
Teenis 25. Siberi kütipolgus ja viidi sealt 1914. aasta augustis üle 45. Siberi kütipolku. Esimese maailmasõja puhkemise ajal oli Kubbo leitnandi auastmes. Sõjas võttis osa lahingutest Karpaatides, Poolas, Galiitsias ja Lätis ning sai kahel korral haavata. Teda autasustati Georgi mõõgaga 22. aprillil 1915. Autasu anti 5–6. detsembril 1914 toimunud lahingu eest, kus leitnant Kubbo lõi oma rooduga tagasi mitu vastaste rünnakut ja sattunud piiramisrõngasse, murdis sellest täägirünnakuga välja. Ülendati alampolkovnikuks 1917. aasta juunis. 
Eduard Kubbo tuli 1918. aastal Eestisse ning oli jaanuarist kuni märtsini Viljandis asuva 2. Eesti jalaväepolgu majandusülem. Vabadussõja eel 1918. aasta 11. novembrist määrati ta Viljandi maakonna ja Viljandi linna Kaitse Liidu ülemaks.1918. aasta 21. novembrist oli ta 3. jalaväepolgu ülem, 1919. aasta veebruarist 2. diviisi I brigaadi ülem ning 1919. aasta aprillist 2. diviisi ülema abi. Aastal 1919. ülendati koloneliks (polkovnikuks). 
Pärast Vabadussõda oli 1921–1924. aastani 1. diviisi ülema abi, 1924–1930. aastani 2. diviisi ülema abi ja 1927–1929. aastani 2. diviisi ülema kohusetäitja. Läks erru 1934. aastal. 
Lisaks sõjaväelisele karjäärile õppis Eduard Kubbo aastatel 1925–1930 Tartu Ülikoolis õigusteadust. Õpingute ajal astus korp! Sakalasse. Kuulus ka Vabadussõjalaste Keskliidu juhatusse ja arreteeriti selle tõttu 1934. aastal ning viibis aastatel 1936–1938 vangis. Vabanes vanglast 1938. aasta 7. mai amnestia põhjal. Peale vangistust oli aastatel 1938–1939 vandeadvokaat Hilda Reiman-Poomi abi ja alates 1939. aastat vandeadvokaat Tartus. 
Eduard-Alfred Kubbo arreteeriti pärast Eesti okupeerimist nõukogude võimu poolt 6. novembril 1940 ja hukati nõukogude julgeolekuorganite poolt Tallinnas 10. juunil 1941. Tõenäoliselt maeti tundmatuna Tallinna Liiva kalmistule.
Pilss

Pilss ehk nõru ehk veevagu on koht trümmi alumises osas, kuhu koguneb laeva sisemusse sattunud vesi (pilsivesi) ja kust see välja pumbatakse.
Moodsates laevades on vee kogunemiseks topeltpõhja ahtriosas süvendid – pilsikaevud.
Rôtânăh Kĭri provints

Rôtânăh Kĭri provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Piirneb põhjas Laose ja idas Vietnamiga.
Provintsi põhjaosa jääb Annami mäestikku.
Rôtânăh Kĭri provints on hõredalt asustatud. Elanike arv on 150 000, mis moodustab umbes 1% Kambodža rahvaarvust. Suurim linn on Ban Lŭng. Suuremad rahvad on tampuanid, džaraid, krõngid ja laved, keda nimetatakse mägikhmeerideks. Suuremad immigrantide rühmad on khmeerid ja laod.
Provintsis asub Virachey rahvuspark.
Haldusjaotus.
Provints jaguneb üheksaks ringkonnaks:
Tõusulaine

Tõusulaine (inglise "tidal bore", "bore") on vahutava harjaga järsk laine, mis liigub koos tõusuhoovusega ülesvoolu mõnel ookeani suubuval jõel.
Tõusulaine kõrgus on harilikult 1–2 m ja kiirus 3–7 m/s.
Seine'i jõe tõusulainet kutsutakse nimega "barre", üldiselt "mascaret" (maskara). Amazonase tõusulaine nimeks on "pororoca". Severni, Mersey ja Trenti jõel esineb kuni 2 m kõrgune "bore".
Tõusulaine on ohtlik aeglastele laevadele ning eriti kai ääres seisvatele laevadele, sest järsk tõusulaine koos mitme väiksema järellainega paneb laevad liikuma, mille tulemusena nõrgalt kinnitatud kinnitusotsad annavad sageli järsult suurenenud liikumisjõule järele ja purunevad.
Môndôl Kĭri provints

Môndôl Kĭri provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Piirneb idas Vietnamiga.
Môndôl Kĭri provints on pindalalt riigi suurim, kuid hõredalt asustatud. Elanike arv on 60 800.
Haldusjaotus.
Provints jaguneb viieks ringkonnaks:
Lenin (1987)

Lenin (vene keeles "Ленин") on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 "teine seeria") Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud 1987. aastal VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev sai nime vene poliitiku, bolševike juhi Lenini auks.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 390 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorkis asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1987. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Lenin kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2012. aastal kasutatakse laeva välisturistide jaoks kruiisiliinil Moskva-Peterburi.
Laeva kapten (seisuga 2014) on Vladimir Andreev.
ESTER

E-kataloog ESTER on suuremaid Eesti raamatukogusid ühendav elektronkataloog, mida haldab MTÜ Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsium (ELNET).
E-kataloogi ametlik nimi on "E-kataloog ESTER", nimi inglise keeles on "Online Catalogue ESTER". ESTER tuleneb kahest e-kataloogis kasutatavast MARC21 koodist: EST (eesti keel) ja ER (Eesti riik).
Kataloogi alustati kahes regionaalses serveris, Tallinna serveri nimekujud on olnud helios.nlib.ee, ester.nlib.ee ja tallinn.ester.ee. Tartu serveri nimekujud on olnud merihobu.utlib.ee, ester.utlib.ee ja tartu.ester.ee. 
2014. aasta juuli algul liideti Tartu ja Tallinna kataloogid üheks, mida saab 9. juulist 2014 kasutada aadressil www.ester.ee.
Kasutuses on integreeritud raamatukogusüsteem Sierra, Sierra tarkvara arendab firma Innovative Interfaces, USA. Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsium on lisanud kasutajaliidesele, tarkvarasüsteemile ja andmebaasile täiendusi.
Russ (jõelaev)

Russ (vene keeles "Русь") on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 "teine seeria") Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1987. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 389 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorkis asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1987. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Russ kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2012. aastal kasutatakse laeva välisturistide jaoks kruiisiliinil Moskva-Peterburi
Laeva kapten (seisuga 2012) on Sergei Stepanov.
Madis Raukas

Madis Raukas (sündinud 1. aprillil 1966) on eestlasest füüsik, kes tegeleb luminestsentsil põhinevate valgusallikate arendamisega.
Madis Raukas omandas füüsikadoktori kraadi Georgia Ülikoolis Ameerika Ühendriikides, kus ta uuris stsintsillaatoreid ja muid valgust kiirgavaid materjale professorite Wiliam Yeni ja Uwe Happeki käe all, et mõista efektiivse või kadudega toimuva konversiooni kriteeriume. 1997. aastal alustas tööd Osram Sylvania Põhja-Ameerika Keskuurimislaborites Bostoni lähedal, ning on sellest alates tegelenud valgustustööstuse tarbeks optiliste süsteemide arendamisega, sealhulgas pooljuhtide ja luminofooridega. Pärast lühikest perioodi Osram Opto Semiconductorsi laborites Regensburgis Saksamaal on tema juhitava grupi olulisteks teemadeks kujunenud monoliitsete keraamiliste sinist valgust teistesse spektripiirkondadesse konverteerivate ja muude materjalide (mitmesugused polümeerid, klaasid) arendamine valgusdioodide (LED) tarbeks Osrami laborites Massachusettsis. Huvi pakuvad valguse parameetritega manipuleerimise viisid metamaterjalide ja optiliste skeemide näol. Avaldanud üle 40 publikatsiooni ja patendi (koos taotlustega). 2011. aasta Osrami Innovatsiooniauhind anti keraamiliste luminofooridega tegelevale uurimisrühmale tunnustusena olulise tehnoloogilise panuse eest. Tänu sellele on võimalik paljudes rakendustes saavutada selliseid valgustugevusi, mis varem olid kättesaamatud. Neid kasutatakse näiteks valgusdioodidel põhineval projektsioonil, autode tuledes, kuvariekraanidel jne.
Zossima Šaškov (jõelaev)

Zossima Šaškov (vene keeles "Зосима Шашков") on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1986. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev sai nime NSV Liidu jõelaevastiku ministri Zossima Šaškovi auks.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 387 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorki asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1986. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Zossima Šaškov kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2012. aastal kasutatakse laeva välisturistide jaoks kruiisiliinil Moskva-Peterburi.
Laeva kapten (seisuga 2012) on Vladimir Mironov.
Reaktsiooni kiiruskonstant

Keemilises kineetikas on reaktsiooni kiiruskonstant (tavaliselt tähistatakse "k") keemilise reaktsiooni kiiruse kvantitatiivne näitaja.
Näiteks lihtne teist järku reaktsioon:
 A + B → C
Selle reaktsiooni kiirus "v" ehk produkti C kontsentratsiooni kasv ajas "t" avaldub:
"v" = "d"[C]/"dt" = "k"[A][B], 
kus [A], [B] ja [C] on vastavate ainete kontsentratsioonid.
Kiiruskonstandi "k" väärtus ei sõltu ainete kontsentratsioonidest, kuid sõltub temperatuurist ja reaktsiooni aktivatsioonienergiast Ea ning avaldub Arrheniuse võrrandi kaudu järgmiselt:
formula_1
Kiiruskonstandi ühikud sõltuvad reaktsiooni summaarsest järgust ja on järgmised:
Ardo Arusaar

Ardo Arusaar (sündinud 24. juunil 1988) on Eesti maadleja.
Saavutused.
Kuuekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (2010, 2011. aastal absoluutkaalus ja 2010, 2012. aastal kehakaalus 96 kg. 2014 ja 2015. aastal kehakaalus 98 kg).
2007. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;
2009. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht
Saavutas 2012. aasta Londoni olümpiamängude valikturniiril Sofias Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg teise koha ja tagas sellega Eestile pääsme olümpiamängudele poolraskekaalus.
2012. aasta Londoni olümpiamängudel saavutas Arusaar Kreeka-Rooma maadluses poolraskekaalus 8. koha. Arusaar võitis esimeses matšis Venezuela maadleja Caraballo Cabrera vastu 2-0. Teises matšis oli tema vastaseks 2011. aasta Euroopa meister ja 2010. aasta MM-il hõbemedali võitnud Valgevene maadleja Timofei Dzejnitšenko kellele Arusaar kaotas 1–2.
Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses.
2007. aasta – Peking kehakaalus 84 kg – 16. koht (osavõtjaid 31) (juuniorid);
2008. aasta – İstanbul kehakaalus 84 kg – 18. koht (osavõtjaid 30) (juuniorid);
2009 Hering kehakaalus 84 kg – 16. koht (osavõtjaid 33);
2011 İstanbul kehakaalus 96 kg – 29. koht (osavõtjaid 43);
2014 Taškent – 8. koht (98 kg) (osavõtjaid 29)
Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses.
2004. aasta – Albena kehakaalus 63 kg – 11. koht (osavõtjaid 23) (kadetid);
2007. aasta – Belgrad kehakaalus 84 kg – 5. koht (osavõtjaid 25) (juuniorid);
2008. aasta – Košice kehakaalus 84 kg – 3. koht (osavõtjaid 24) (juuniorid);
2010 Bakuu kehakaalus 96 kg – 12. koht (osavõtjaid 20);
2011 Dortmund kehakaalus 96 kg – 12. koht (osavõtjaid 24);
2014 Vantaa kehakaalus 98 kg – 20. koht (osavõtjaid 25)
OM valikturniir.
2008 Rome-Ostia – 28. koht (osavõtjaid 35);
2012 Sofia – 2. koht (osavõtjaid 18);
Rahvusvahelised turniirid.
Põhjamaade meistrivõistlused
2005. aasta – 3. koht (kadett)
2006. aasta – 3. koht (juunior)
2007. aasta – 1. koht (juunior)
2009. aasta – 4. koht;
2011. aasta – 2. koht.
Golden Grand Prix
2011. aasta – 13. koht (96 kg);
2012. aasta – 15. koht (96 kg).
Grand Prix of Germany 
2008. aasta – 5. koht;
2012. aasta – 3. koht;
2014. aasta – 5. koht.
Herman Kare Tournament 
2008. aasta – 1. koht;
2011. aasta – 1. koht;
2012. aasta – 3. koht;
2013. aasta – 6. koht.
Vantaa Painicup 
2010. aasta – 1. koht.
2013. aasta – 1. koht.
Arvo Haavisto Cup 
2010. aasta – 1. koht
Wladyslaw Pytlasinski Cup 
2009. aasta – 5. koht;
2010. aasta – 3. koht;
2011. aasta – 32. koht.
Dan Kolovi ja Nikola Petrovi nimeline turniir 
2014. aasta – 3. koht
Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused 
2012. aasta – 3. koht.
Kristjan Palusalu mälestusvõistlused 
2007. aasta – 2. koht;
2008. aasta – 15. koht;
2010. aasta – 1. koht;
2012. aasta – 1. koht;
2013. aasta – 1. koht.
Georg Lurichi mälestusvõistlused 
2006. aasta – 3. koht;
2007. aasta – 3. koht;
2009. aasta – 1. koht;
2011. aasta – 1. koht.
Vertikaalmigratsioon

Vertikaalmigratsioon on veeorganismide (peamiselt plankterite ja kalade) korrapärane ränne vees üles-alla. 
Vertikaalmigratsioon on kas ööpäevane või aastaajaline. Vertikaalmigratsiooni põhjustab eeskätt vee temperatuuri, valguse, toidu ning vaenlaste paiknemissügavuste muutumine.
Carl Hellén

Carl Hellén (ka Karl Hellén; 4. september 1806 Korpilahti, Soome – 28. veebruar 1874 Taipalsaari, Soome) oli Eesti ja Soome vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1827 Porvoos gümnaasiumi. Aastatel 1833–1835 (immatrikuleeriti 1. märtsil 1833) õppis ta Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 19. juulil 1836 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1836–1839 Ilomantsi (asub Põhja-Karjala maakonnas) koguduse abiõpetaja ja aastal 1839 Korpilahti (asub Kesk-Soome maakonnas) koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1840–1845 oli ta Suursaare ja Tütarsaare koguduse õpetaja. Aastatel 1845–1855 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1855–1856 oli ta vikaarõpetaja Markkova ja Järvisaari koguduses Ingerimaal. Aastal 1857 oli ta leseaastapastor Kivennapa (praeguse nimega Pervomaiskoje, asub Viiburi rajoonis Leningradi oblastis) koguduses. Aastast 1858 oli ta kaplan Petäjävesil (asub Kesk-Soome maakonnas), aastast 1862 Heinolas (asub Päijät-Häme maakonnas) ja aastast 1862 Taipalsaaris (asub Lõuna-Karjala maakonnas).
Mulla lupjamine

Mulla lupjamine ehk muldade lupjamine on maaparandusvõte, kus lubiväetis viiakse happelisse mulda mulla happesuse vähendamise ja mulla toiterežiimi parandamise eesmärgil. Lisaks paraneb lupjamisel ka mulla füüsikaline ja bioloogiline seisund.
Eestis vajab perioodilist lupjamist umbes 40% haritavast maast. Kõige enam vajavad lupjamist Lõuna- ja Kagu-Eesti näivleetunud, leetunud ja leet-gleimullad.
Kõige enam kasutatakse lupjamiseks põlevkivituha mitmesuguseid liike, vähem karbonaatsete kivimite jahu, allika- ja järvelupja. Lupjamist tehakse sageli lubjatarbekaartide alusel.
Juri Andropov (jõelaev)

Juri Andropov (vene keeles "Юрий Андропов") on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 "teine seeria") Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksa DV-s 1986. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M (Binnenfahrgastschiff, 129 meetrit), moderniseeritud. Laev sai nime nõukogude poliitiku Juri Andropovi auks.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 386 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorkis asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1986. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Juri Andropov kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2010. aastast kasutatakse laeva hotellina naftaleiukohal Kaspia merel.