tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Seljaküla

Seljaküla on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Seljaküla küla on mõlemal pool Vihterpalu jõge asetsev hajaküla. Seljaküla nimi võib pärineda küla asukohta iseloomustavast sõnast "seljandik".
Vihterpalu jõest läände jääv küla koosnes varem Aasa ja Põltsamaa külast (nn Lutika linn). Selles küla osas paiknes vana koolimaja (rajatud 19. sajandil) ja külakõrts-trahter (asus praeguse Trahtle(li) maadel).
Kinnitamata andmetel paiknes Pärna talu maadel külakabel, mille varemed on siiani alles.
Vihterpalu jõest itta jääv küla koosnes Lehtmetsa ja Nõmmukse külast.
Lehtmetsa külla tee äärde ehitati eelmise vabariigi ajal uus koolimaja, mis hävis tulekahjus 1985. aasta kevadel (kahtlustati süütamist).
Kahte küla ühendas 1930. aastal üle Vihterpalu jõe rajatud ligi kolme meetri laiune massiivne, kaheavaline paekivisild, mis asendati Nõukogude ajal uue ja laiema betoonsillaga.
Küla Põltsamaa-poolses osas asub varemetena säilinud Seljaküla rüütlimõis (saksa keeles "Sellenküll"). Viimane Seljaküla mõisa omanik oli eesti soost. Seljaküla mõisaga on seotud mitmeid rahvapärimusi.
Külas on Valgeristi, Seljaküla ja Aasa bussipeatus. 
Küla kirdeosa jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitsealale. 
1977. aastal liideti Seljakülaga Aasaküla.
19. juulil 2008 toimus Seljaküla küla endiste ja praeguste elanike kokkutulek.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.
Soolu

Soolu on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Küla põhjaosa jääb Leidissoo looduskaitsealale. 
Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.
Uugla

Uugla on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.
Külas on Uugla bussipeatus. 
Muinsuskaitse all on Uugla kivikalme ja veel kolm kivikalmet (mälestised nr. 10085, 10083 ning 10084), Uugla asulakoht, teine asulakoht (mälestis nr. 10081), Uugla rauasulatuskoht, Uugla lohukivi ja ohvrikivi (mälestis nr. 10090).
Boksitogorski rajoon

Boksitogorski rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblasti kaguosas.
Rajoonis on metsa- ja puidutööstusettevõtteid, tegeletakse põllumajandusega.
Rajoon jaguneb 11 kohalikuks omavalitsuseks. Rajooni keskus on Boksitogorsk, kuid suurim asula on Pikaljovo.
Rajooni põhjaosas elavad vepslased.
Ammuta (Haapsalu)

Ammuta on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Emmuvere

Emmuvere on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Erja

Erja on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Espre

Espre on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Herjava

Herjava on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Herjava külas 203 elanikku, neist eestlasi 83,7%.
Kingissepa rajoon (Leningradi oblast)

Kingissepa rajoon (soome keeles "Jaaman piiri") on haldusüksus Venemaal Leningradi oblasti lääneosas. Piirneb läänes Eestiga ning idas Leningradi oblasti Lomonossovi ja Volossovo rajooniga.
Rajoon moodustati 1927. aastal Peterburi kubermangu Jamburgi maakonnast.
Haldusjaotus.
Rajoonis on kaks linnaasundust ("городское поселение") ja üheksa külaasundust ("сельское поселение"):
Ajalugu.
Alade põliselanikud on vadjalased ja isurid. Kingissepa rajoon moodustati 1927. aastal Peterburi kubermangu Jamburgi maakonnast. Jamburgi linn nimetati Kingisseppa linnaks, 1922. aastal eesti enamliku tegelase Viktor Kingissepa järgi.
Aastatel 1918–1940 ehk pärast Eesti Vabadussõda oli osa Narva-taguseid alasid ja Eesti Ingeri (Narva, Piiri (end Kose) vald) ning Jaanilinn, Tartu rahulepingu alusel Eesti Vabariigi territoorium. Nõukogude võimud eraldasid 1945. aasta jaanuaris Narva-tagused vallad Eesti NSV-st ja viisid selle ala Vene NFSV Leningradi oblasti koosseisu.
Hobulaiu

Hobulaiu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas Hobulaiul.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Asulas puuduvad püsielanikud.
Jõõdre

Jõõdre on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Kabrametsa

Kabrametsa on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Kadaka (Haapsalu)

Kadaka on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Kaevere

Kaevere on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Koheri

Koheri on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Kolila

Kolila on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Külas asub Ridala kirik.
Kolu (Haapsalu)

Kolu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Alexander Berzin

Alexander Berzin (sündinud 1944 Patersonis New Jerseys USAs) on Tiibeti budismi õpetaja.
Magusgreip

Magusgreip on magusa greibipuu ("Citrus" ×"paradisi" × "Citrus maxima") vili. Viimane on saadud pomelipuu ja greibipuu ristamisel.
Magusgreip on pärit Iisraelist. Üldiselt on magusgreip pompelmuusist väiksem, greibist aga suurem. Magusgreibid on pirnikujulised, nende koor on paks, valkjaskollakas või -rohekas. Maitselt on nad hapukad.
Euroopas müüakse magusgreipe vähe. Magusgreibi koorte õli kasutatakse pagaritööstuses.
Talvepalee

Talvepalee (vene "Зимний дворец") on Peterburi kesklinnas asuv endine Venemaa keisrite palee. Palee on osa Paleeväljakut ümbritsevast hoonekompleksist. Tänapäeval on Talvepalee osa Ermitaaži kunstimuuseumi hoonekompleksist.
Hoone on suurepärane näide vene barokkarhitektuurist. Talvepalee ehitati aastatel 1754–1762 itaalia arhitekti Bartolomeo Rastrelli projekti järgi.
Talvepalees on kokku 1886 ust, 1945 akent, 1500 tuba ja 117 treppi.
Ajalugu.
Aastatel 1732–1917 oli Talvepalee Venemaa keisri ametlik residents. Vene keisrid elasid Talvepalees talvekuudel, suvel aga 20 kilomeetri kaugusel Tsarskoje Selos (praegune Puškin).
Aastal 1917 kogunes Talvepalees Venemaa Ajutine Valitsus. Talvepalees istungit pidanud Venemaa Ajutine Valitsus aeti relvaähvardusel laiali VSD(b)TP-d pooldanud Balti laevastiku Kroonlinnas asunud madruste poolt oktoobrirevolutsiooni ajal 7. oktoobril 1917.
Vulkaaniline materjal

Vulkaaniline materjal on aine, mille vulkaan oma tegevuse käigus Maa või mõne teise taevakeha pinnale väljutab.
Vulkaanilise materjali hulka kuuluvad nii vedelas (laava), tahkes (püroklastid) kui ka gaasilises (vulkaanilised gaasid) olekus komponendid.
Vulkanoloog

Vulkanoloog on geoloog, kes on spetsialiseerunud vulkanoloogiale ehk vulkaanide uurimisele.
Sviiti

Sviiti on sviitipuu ("Citrus × paradisi" 'Oroblanco') vili.
Päritolu.
Sviitipuu on saadud greibi- ja pomelipuu ristamisel geneetikute R. K. Soosti ja J. W. Cameroni poolt 1958. aastal. Sort 'Oroblanco' patenteeriti 1981. aastal.
Välimus.
Vili on lapik või ümmargune, keskmise suurusega (läbimõõt 9–12 cm). Koor on roheline või kollane ja paksem kui greibil, vahekest hele, vili keskelt õõnes. Segmente on lihtne koorida. Segmente ümbritsev kest on mõru ja seda ei sööda. Viljaliha on mahlane ja magus, toorestel või külmemates tingimustes kasvanud viljadel veidi mõrkjas.
Maitse.
Meenutab maitselt greipi. Meenutab ka pomelit.
Kasvatamine.
Sviitipuu on suur, vastupidav ja saagikas. Kasvab kiiresti ning kohaneb hästi erinevate kasvutingimustega. Sviitisid kasvatatakse palju USA-s California osariigis ja Austraalias. 1984. aastast kasvatatakse sviitisid Iisraelis, kust on ka pärit kaubamärk "Sweetie".
Saint Helens

Saint Helens on tegev kihtvulkaan Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis.
Saint Helens on Kaskaadide mäeahelikku kuuluv subduktsioonilise geneesiga vulkaanilise kaare vulkaan.
18. mail 1980 toimus võimas vulkaanipurse. Purske vahetu initsiaator oli maalihe, mis oli põhjustatud vulkaani paisumise tõttu gravitatsiooniliselt ebastabiilseks muutunud nõlvade varisemisest. Maalihke tagajärjel vähenes vulkaani all paikneva magmakambri kohal olevate kivimite mass ja alanes rõhk, mis sarnaselt gaseeritud joogi pudelilt korgi eemaldamisega tekitas gaaside eraldumise magmast ning plahvatusliku purske, mis viis ära vulkaani tipu, tehes selle 400 meetri võrra madalamaks.
Aleksander Nevski sild

Aleksander Nevski sild on sild Peterburis üle Neeva jõe. Sild on nime saanud Aleksander Nevski auks.
Sild valmis aastatel 1960–1965 ja avati 5. novembril 1965.
Sild ühendab Aleksander Nevski väljakut Zanevski prospektiga. Aastani 2004 oli see linna pikim sild: ilma kaldarajatisteta on pikkus 629 meetrit, koos nendega 905,7 meetrit. Silla laius on 35 m. Enne seda oli pikimaks sillaks 582-meetrine Kolmainu sild. 
Aastast 2004 peetakse linna pikimaks sillaks Bolšoi Obuhhovski silda.
Finlandia kirjandusauhind

Finlandia kirjandusauhind on Soome prestiižseim kirjandusauhind. Auhind antakse igal aastal Soome parima romaani, lasteraamatu või dokumentaalteose autorile. 
Auhinna rahaline väärtus on alates 2010. aastast 30 000 eurot. Varem oli see 100 000 Soome marka.
Ellen Johnson Sirleaf

Ellen Johnson Sirleaf (sündinud 29. oktoobril 1938) oli aastatel 2006–2018 Libeeria president, esimene naispresident Aafrikas.
2021. aasta detsembris suri James Sirleaf üks Ellen Sirleafi poegadest teadmata asjaoludel oma elukohas Libeerias.
201

201. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 196 197 198 199 200 - 201 - 202 203 204 205 206
Imīl Laḩūd

Imīl Jamīl Laḩūd‎ (araabia اميل لحود, armeenia Իմիլ Լահուտ; sündinud 12. jaanuaril 1936) on Liibanoni poliitik ja sõjaväelane (kindral). 1998–2007 oli ta Liibanoni president.
Tema isa oli maroniidist kristlane ja ema armeenia päritolu.
Zantānī Muḩammad az-Zantānī

Zantānī Muḩammad az-Zantānī (araabia زنتاني محمد الزنتاني sündinud 1937 – 26. mai 2025) oli Liibüa poliitik. 
Ta oli Liibüa nominaalne riigipea, Suure Rahvuskongressi peasekretär, 18. novembrist 1992 kuni 3. märtsini 2008.
Aleksandr Nevski

Aleksandr Nevski (sündinud 21. veebruaril 1958) on ukraina päritolu endine Nõukogude Liidu kümnevõistleja. 
Tema isiklik tippmark oli 8476 (20. mail 1984 Götzises).
Slantsõ rajoon

Slantsõ rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Rajoon koos Kingissepa rajooniga piirnevad läänes Eestiga.
Rajoonis on Slantsõ linnaasundus ("Сланцевское городское поселение") ja 6 külaasundust (varem vallad) 156 külaga. Rajoonikeskus on Slantsõ linn.
Külaasundused.
Külasid: Šahta Nomer 3.
Kivioja (Pärnu jõgikond)

Kivioja (ka "Sigaste oja") on oja Pärnumaal, Reiu jõe parempoolne lisajõgi. 
Oja saab alguse metsakraavidest, läbib Mägipõllu paisjärve ja suubub Reiu jõkke.
1950. aastate paiku kaevati oja maaparanduse käigus sirgeks.
Varem leidus Kiviojas kala, aga pärast kopratammide teket ei ole Lodja tiigist kala sinna kudema pääsenud. Praegu esineb ojas vähesel määral lepamaimu ja särge.
Oudova rajoon

Oudova rajoon (ka Gdovi rajoon) on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis. Asub Peipsi järve idakaldal.
2023. aasta alguses oli rajoonis 8832 elanikku. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli rajooni rahvaarv 17 715.
Haldusjaotus.
Rajoonis on Oudova linnaasundus ja 7 külaasundust (valda) kokku 333 külaga.
Vallad ja linna-asundus.
19. sajandi lõpus tekkis Oudova ümbrusse palju eesti külasid.
Storožinetsi külas Juškino vallas asub jõesadam.
Viiburi rajoon

Viiburi rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis, asub Soome lahe kaldal ja piirneb loodes Soomega.
Rajoonis on 14 kohalikku omavalitsust – 8 linna ja alevit ("городское поселение") ja 6 külaasundust ("сельское поселение").
Suuremad asulad on Viiburi, Svetogorsk, Roštšino, Sovetski ja Kamennogorsk.
Ülo Pikkov

Ülo Pikkov (sündinud 15. juunil 1976) on eesti filmirežissöör ja -produtsent.
Ülo Pikkov on õppinud Tallinna 49. Keskkoolis. 1998. aastal lõpetas ta Turu Kunsti ja Meedia Kooli Soomes ja 2005. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 2011. aastal alustas Ülo Pikkov Eesti Kunstiakadeemias doktoriõpinguid. Doktorikraadi kaitses ta 2018. aastal tööga "Anti-animatsioon, Ida-Euroopa animatsioonfilmi eripära".
Aastatel 2007–2011 oli Ülo Pikkov Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali esimees. Kevadeni 2016 oli ta Eesti Kunstiakadeemia animatsiooniosakonna dotsent ja 2022 alates Eesti Kunstiakadeemia professor. 
Ülo Pikkov Eesti Kinoliidu esimees (2020).
Ta on kirjutanud ja illustreerinud raamatuid ning samuti avaldanud karikatuure, koomikseid ja illustratsioone ajakirjanduses. Tema karikatuur avaldati 2006. aastal Viljandis toimunud V Edmund Valtmani nimelise karikatuurivõistluse "Sigalahe elu" kogumikus. 2010. aastal ilmus raamat "Animasoofia: teoreetilisi kirjutisi animatsioonfilmist" (Animasophy. Theoretical Writings on the Animated Film).
Isiklikku.
Tema abikaasa on filmitegija ja kultuurikorraldaja Heilika Pikkov, kelle õde on Anne Pikkov.
Ervin Lázár

Ervin Lázár (5. mai 1936 Budapest – 22. detsember 2006 Budapest) oli ungari kirjanik, kes oli eelkõige tuntud muinasjuttude kirjutajana.
Ta oli Attila Józsefi auhinna ja Kossuthi auhinna laureaat.
Marek Roots

Marek Roots (sündinud 6. jaanuaril 1976 Elvas Tartumaal) on eesti luterlik vaimulik, alates 1. juunist 2024 Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ning Viljandi Jaani koguduse abiõpetaja. 
Ta lõpetas aastal 1994 Rõngu Keskkooli. Aastatel 1995–2002 õppis Roots usuteadust Tartu Teoloogia Akadeemias. Seejärel jätkas ta ettevalmistust vaimulikutööks EELK Usuteaduse Instituudi pastoraalseminaris. 
8. augustil 2003 ordineeriti Roots EELK õpetajaks. Kirikutööle asus ta esmalt Pärnu praostkonna Häädemeeste, Treimani ja Tahkuranna kogudustes. Aastatel 2008–2018 oli ta Keila koguduse õpetaja ning alates 2018. aasta 1. augustist kuni 2024. aasta 26. maini oli Roots Tartu Pauluse koguduse abiõpetaja. Alates 1. jaanuarist 2022 on Marek Roots ühtlasi ka Tartu Luterliku Peetri Kooli kaplan. 
24. märtsil 2024 valiti Roots Viljandi Pauluse koguduse õpetajaks, selles ametis alustas ta tööd alates 1. juunist 2024. 
2. mail tegi peapiiskop Urmas Viilma otsuse, et Viljandi Jaani koguduse abiõpetaja ametisse määratakse piiskop Marko Tiituse ettepanekul ja Viljandi Jaani koguduse nõukogu 25.04.2024 otsuse alusel alates 1. juunist õpetaja Marek Roots. 
Kaitses diplomitöö teemal "Eestikeelsed suured jutlusekogud aastani 1907 (näidetega Rudolf Kallase ja Jakob Hurda suure nädala jutlustest)". Aastal 2008 kaitses EELK Usuteaduse Instituudis magistritöö teemal „Eestikeelne jutlus postillides 1779–1907 (Suure Nädala tekstide näitel)“. 
Roots on avaldanud luulekogu "Tuuletund" (Tallinn 2000) ning artikleid ajalehtedes Eesti Kirik ja Postimees. Pikem kirjutis "EELK olustik aastail 1940–1945 Viru praost Jaan Kiiviti aruandeis" ilmus koguteoses "Kristuse täisea mõõtu mööda" (Tallinn 2005). 
Ta on ka Eesti Evangeelse Vennastekoguduse eestseisuse liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa on teoloog ja Tartu Pauluse koguduse sekretär, lastetöö juhataja, pühapäevakoolitöö üldkoordinaator ning sihtasutuse Tartu Pauluse Kirik juhataja Pirjo Roots (sündinud 7. juulil 1980). Peres kasvab kolm last.
Käpla

Käpla (1977–1997 "Käbla") on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Laheva

Laheva on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Lannuste

Lannuste on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Liivaküla (Haapsalu)

Liivaküla on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Külas asub Ridala vana ja Ridala uus kalmistu; mõlemad kalmistud on tunnistatud kultuurimälestisteks.
Litu

Litu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Lõbe

Lõbe on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Metsaküla (Haapsalu)

Metsaküla on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Mäeküla (Haapsalu)

Mäeküla on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Mägari

Mägari on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Nõmme (Haapsalu)

Nõmme on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Hõlmab ka Pullapää.
Panga (Haapsalu)

Panga on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Külas asuvad Ridala Põhikool, spordihoone ja avatud noortekeskus.
1977–1997 oli küla teisel pool Parila–Kiideva teed oleva Sinalepa küla osa.
Nime võis Panga küla saada 1907. a Mäemõisa mõisa maa ostnud ja taludeks tükeldanud Talurahva Põllupanga järgi.
Parila (Haapsalu)

Parila (kohakääne Parilasse) on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Parilat on esmamainitud 1591. aastal külana kujul "Pariell", 1594. aastal kujul "Bargell", 1598. aastal vakusena "Pargeli Wacke" ja külana "Pargell by", 1687. aastal mõisana "Pergell" ja 1798. aastal kujul "Pargel". Mõis saksakeelse nimega "Pargel" eraldati Mäemõisast 1594; tänapäeval jääb see Jõõdre küla piiresse. Küla asus Ridala kihelkonnas.
Parila oli alates 1920. aastatest asundus. Aastatel 1977–1997 oli ta Ridala osa, seejärel jälle iseseisev.
Nime päritolu on segane. Kui saksakeelses nimes olev "g" on algupärane, siis lähtub nimi sõnast "parg : paru ~ para" ('kõrkjate ja rooga segatud rohi'). Ent kui "g" on hiline või hääldus esialgu "j"-na, siis võib nimi lähtuda sõnast "pari" ('padrik'). Kirjapanekute järgi näib tegu olevat algselt "la"-liitelise nimega.
Kõigest kümmekond kilomeetrit ida pool asuva Suure-Kullamaa mõisa esialgne nimi oli "Pargenthal" ja seda on esmamainitud 1456. aastal kujul "Parientall". Matthias Johann Eisen tuletas mõisanime esimese poole sõnast "park : pargi", mis oleks seotud nahaparkimisega, pidades võimalikuks ka pärinemist sõnast "park : parga" 'vana kuivanud rohi, alaväärtuslik hein, pahn, rämps'.
Puiatu (Haapsalu)

Puiatu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Ansip

Ansip on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Ansip on pandud Elistvere mõisas Äksi kihelkonnas Tartumaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ansip 55 mehel ja 50 naisel.
Pusku

Pusku on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Küla järgi on nimetatud siluri Pusku kihid.
Rohense

Rohense on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Rummu (Haapsalu)

Rummu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Saanika

Saanika on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Sepaküla (Haapsalu)

Sepaküla on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Sinalepa

Sinalepa on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Ridala valda.
Ajalugu.
Külas asus Sinalepa mõis. Paekivist peahoone on hävinud, säilinud on aga mõisa park, mis on eraomanduses.
1939. aastal majutati Sinalepa mõisa punaväelased, kes ehitasid Sinalepa lennuvälja. Seda kasutasid ka Talvesõjas Soomet pommitama suundunud lennukid. Sõjavägi lahkus juulis 1941 ja süütas ühtlasi mõisahooned. Teise maailmasõja järel kasutati lennuvälja veel vaid mõnel üksikul suvel.
Loodus.
Sinalepast saab alguse Saardu peakraav. Seevastu Sinalepa peakraav jääb aga hoopis naaberkülade territooriumitele.
Küla põhjaosas on põllumaa ja lõunaosa katab mets. Küla põhjakülge märgib Parila–Kiideva tee.
Suure-Ahli

Suure-Ahli on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Tammiku (Haapsalu)

Tammiku on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Tanska

Tanska on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Uneste

Uneste on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Valgevälja

Valgevälja on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Varni

Varni on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Vilkla

Vilkla on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Külas asub Ridala Baptisti palvemaja (Ridala palvela).
Võnnu (Haapsalu)

Võnnu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Võnnus on sündinud helilooja Cyrillus Kreek.
Külas kasvab Lusti tamm.
Väike-Ahli

Väike-Ahli on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Vätse

Vätse on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Arvid Aae

Arvid Aae (1. juuli 1877 Rootsi, Blekinge lään, Ronneby vald, Hjortsberga kihelkond – 12. august 1913 Taani, Ludvigslyst Silkeborgi lähedal) oli rootsi päritolu taani maalikunstnik ja graafik.
Elulugu.
Tema vanemad olid Christian Peder Erhard Aae (metsaülem Johannishusis Karlskrona lähedal) ja Thora Vilhelmine Hviide.
Ta oli kolm aastat dekoratiivmaalija õpipoiss, käis S. ja G. Vermehreni maalikoolis ning lõpetas 1901. aastal Kopenhaageni kuningliku kunstiakadeemia. 
13. veebruaril 1903 sai ta Taani kodakondsuse.
Aastatel 1905–1906 viibis ta koos abikaasaga akadeemia reisistipendiumi toel Itaalias ja Pariisis. 
Ta on maetud Århusi.
Looming.
Tema loomingus on erinevaid žanreid. Ta maalis portreid, sageli laste portreid. Peale portreede eksponeeris ta Charlottenburgis žanrimaale. Itaalias maalis ta ka maastikke. 
Tema pintslilöök oli Laura Bjerrumi hinnangul elav ja kerge. Brande kiriku altarimaali iseloomustab Bjerrumi järgi religioosne sügavus. 
Tema töid on Koldingshusi muuseumis ja erakogudes.
Isiklikku.
15. aprillil 1905 abiellus ta Frederiksbergis maalikunstnik Olga Harriet Rasmusseniga (Olga Aae).
Lõsva

Lõsva on linn Venemaal Permi krais. Asub Lõsva jõe kaldal, 206 km Permist idas.
Lõsva on rajatud 17. sajandil, 1785. aastal rajati sinna terasevabrik. Linn alates 1926. aastast.
Linna läbib raudtee.
Peamised tööstusharud on metallurgia ja masinatööstus.
Micheline Calmy-Rey

Micheline Calmy-Rey (sündinud 8. juulil 1945 Sionis Valais' kantonis) on Šveitsi sotsiaaldemokraatlik poliitik. 2003–2011 oli ta Šveitsi Liidunõukogu liige. Aastatel 2007 ja 2011 oli ta ühtlasi Šveitsi liidupresident.
Ta sündis Charles ja Adeline Rey' prantsuskeelses perekonnas ning sai keskerihariduse Saint-Maurice'i linnas. Pärast kaubanduskooli lõpetamist 1963. aastal asus ta õppima politoloogiat Genfis. Ülikooli lõpetas Micheline Calmy-Rey 1968 litsentsiaadi kraadiga.
Poliitikasse suundus Calmy-Rey 1981. aastal, mil ta valiti Šveitsi Sotsiaaldemokraatliku Partei liikmena Genfi kantoni suurnõukogu liikmeks. Sellele ametikohale jäi ta 1997. aastani, olles perioodil 1992–1993 ühtlasi nõukogu president. Ühtlasi oli Calmy-Rey 1986–1990 ja 1993–1997 Sotsiaaldemokraatliku Partei Genfi piirkonna esimees. Aastatel 1994–1997 oli ta ühtlasi Genfi lennujaama nõukogu liige.
Novembris 1997 valiti Micheline Calmy-Rey Genfi kantoni riiginõukogu ehk valitsuse liikmeks. Aastatel 2001–2002 oli ta Genfi kantoni riiginõukogu president. Aastal 2002 kuulus ta ühtlasi Šveitsi Riigipanga nõukogusse.
4. detsembril 2002 valiti ta Ruth Dreifussi järglasena Šveitsi Liidunõukogu liikmeks ja on alates 1. jaanuarist 2003 Liidunõukogus vastutav välissuhete eest, olles sisuliselt riigi välisminister. Aastal 2006 oli ta ühtlasi Liidunõukogu asepresident.
Välispoliitikas on Calmy-Rey olnud nn. aktiivse neutraliteedipoliitika toetaja, nähes Šveitsi rolli rahvusvahelistes suhetes inimõiguste ja Genfi konventsiooni kaitsjana. Tema kriitika Iisraeli ja Ameerika Ühendriikide tegevuse suhtes rahvusvaheliste konfliktide lahendamisel on muutnud ta Šveitsi parempoolsete seas ebapopulaarseks. Calmy-Rey poliitikat on teravalt kritiseerinud peamiselt saksakeelse valijaskonna huve esindav konservatiivne Šveitsi Rahvapartei. 
13. detsembril 2006 valiti Micheline Calmy-Rey Liidukogu mõlema koja ühisel istungil 147 häälega Šveitsi liidupresidendiks. Ta võttis ameti parteikaaslaselt Moritz Leuenbergerilt üle 1. jaanuaril 2007.
9. aprillil 2007 viibis ta töövisiidil Eestis.
1. jaanuaril 2008 sai uueks liidupresidendiks Pascal Couchepin. Micheline Calmy-Rey jätkas tööd Liidunõukogu liikmena, vastutades endiselt välissuhete valdkonna eest.
9. detsembril 2010 valis parlament Micheline Calmy-Rey liidupresidendiks 2011. aastaks.
Isiklikku.
Micheline Calmy-Rey on 1966. aastast abielus André Calmyga, neil on kaks last.
Valais' kanton

Valais' [val'ee] ehk Wallis (v'allis) on kanton Šveitsis. Piirneb lõunas Itaaliaga ja läänes Prantsusmaaga.
Kantonit läbib Rhône'i jõgi.
Kantoni kõrgeim tipp on Dufourspitze (4634 m), kuid seal asub ka muid tuntud mägesid, näiteks Matterhorn (4478 m). Elanike suurim sissetulekuallikas on turism.
Suuremad asulad on Sion, Monthey, Sierre ja Martigny.
Eavere

Eavere (ka: "Eapere") on küla Pärnu maakonna Tori vallas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Elbu

Elbu on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Oeti

Oeti on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Kurena

Kurena on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Kaaruka

 
Kaaruka on küla Järva maakonnas Paide linnas, asukohaga Peetri – Roosna-Alliku tee ääres, Allikjärve ja Kodasema küla vahel.
Haldusajalugu.
Kaaruka küla kuulus Roosna-Alliku mõisa ja Järva-Jaani kihelkonna alla. Kuulus 1892. aastani Roosna-Alliku valda, 1892–1939 aastatel Kuksema valda. Võhmuta ja Kuksema valla ühinemisel sai nimeks 1939.aastal Võhmuta vald, milles eraldati 1945.aastal Roosna-Alliku külanõukogu, hiljem 1954. aastast Järva-Jaani külanõukogusse. 26 märtsil 1987. aastast otsustati Järva-Jaani külanõukogust eraldada Roosna-Alliku külanõukogu mis 1992. aasta. 7. maist hakkas kandma nime Roosna-Alliku vald. 2017. aasta haldusreformi käigus läks Paide linna koosseisu.
Kohalik seltsielu.
Aastast 1998 oli Kaaruka külavanem Malle Rooba. Alates 2000. aastast tegutseb Kaarukas külaselts. Selle eestvedamisel valmis 2005. aasta augustis küla vanasse kooli- ja vallamajja, hilisemasse pritsikuuri ja sovhoosi tsemendilattu rajatud seltsimaja, mis kandideeris Järvamaa aasta teole 2005 ja on järgnevatel aastatel muutnud küla seltsielu poolest lähikonna aktiivseimaks paigaks. Aastal 2005 kandideeris Kaaruka Järvamaa aasta küla tiitlile, pälvides koha esikolmikus (võitis Vao küla Koeru vallas, kolmikusse kuulus veel Sargvere küla Paide vallas).
Alates 2006. aastast on Kaarukas toimunud seppade päevad, kus kogunesid ja andsid õpitube sepad üle Eesti ning esinesid tuntud muusikud ja ansamblid. 2007. aastal oli Kaaruka küla seltsimajas üleval Ly Lestbergi fotonäitus 2006. aasta seppade päevadest. Sama näitus oli üleval ka detsembris Riigikogus ja 2008. aastal Berliini kunstigaleriis.
Inimesed.
Kaaruka külast on pärit Eesti koondise jalgpallurid Urmas ja Meelis Rooba.
Valasti

Valasti on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Haldusjaotus.
Küla kuulus aastatel 1892–1939 Kuksema valda. Võhmuta ja Kuksema valla ühinemisel sai nimeks 1939–1950 Võhmuta vald, millest eraldati 1945–1953 Roosna-Alliku külanõukogu, hiljem 1954. aastast Järva-Jaani külanõukogusse. 26. märtsil 1987 otsustati Järva-Jaani külanõukogust eraldada Roosna-Alliku külanõukogu, mis 1992. aasta. 7. maist hakkas kandma nime Roosna-Alliku vald. 2017. aasta haldusreformi käigus läks Paide linna koosseisu.
Lepplaane

Lepplaane on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
2011. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 47 inimest.
Küla rajati aastail 1929–1932 uudismaa-asundusena arhitekt Erika Nõva projekti järgi. Talude reeglipärane paigutus ja grupeerimine teostati uudseil põhimõtteil. Keskuse kahe peatee ristumiskohale ehitati Lepplaane koolimaja (arhitektid A. Esop ja J. Ulmar), kauplus, käsitööliste elamud.
Viisu

Viisu on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Viisu küla territooriumil asub endine Vodja raudteejaam.
Seal asub Viisu rahvamaja, kus tegutseb Viisu Raamatukogu.
Murru

Murru on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Ronneby vald

Ronneby vald on vald Rootsis Blekinge läänis.
Vald piirneb Tingsrydi valla, Emmaboda valla, Karlskrona valla ja Karlshamni vallaga. Ronneby vallal on väike eksklaav Karlskrona vallas; sinna kuuluvad Skillingsboda, Lönnemåla ja Stora Lönnemåla küla ning suurem osa Stora Skäleni ja Långasjöni järvest.
Vald asub Blekinge ajaloolises maakonnas ja Blekinge kohturingkonnas.
Valla halduskeskus on Ronneby.
Valla pindala on 828 km² (teistel andmetel 829,0 või 829,80 km²; 124. koht Rootsi valdade seas).
Elanike arv on 28 443 (seisuga 30. september 2006; 84. koht Rootsi valdade seas). Seisuga 31. märts 2006 oli elanike arv 28 421. Aastal 2004 registreeriti elanike arv 28 283, neist 13 904 (49,16%) naissoost ja 14 379 (50,84%) meessoost. Välismaalasi oli 832.
Rahvastiku tihedus on 34 in/km².
Vallakood on 1081.
Haldusajalugu.
Kui 1863 jõustusid Rootsi vallaeeskirjad (1862. aasta omavalitsusreform), koosnes piirkond Ronneby alevist ja mitmest kihelkonnast. Aastal 1870 eraldati Tvingi kihelkonnast Eringsboda kihelkond. Aastal 1882 sai Ronneby alevist linn. 1952. aasta omavalitsusreformiga moodustati "suurvallad". Need olid Bräkne-Hoby vald (Bräkne-Hoby kihelkonna baasil), Hallabro maavald (Backarydi ja Öljehulti kihelkonnast), Tvingi maavald (Eringsboda ja Tvingi kihelkonnast), Ronneby maavald (Ronneby kihelkonnast) ja Listerby vald (Edestadi, Förkärla, Hjortsberga ja Listerby kihelkonnast). Enne 1971. aasta omavalitsusreformi kavandati nende haldusüksuste ühendamist. Juba 1963 moodustati Kallinge maavald (Hallabro, Tvingi ja Ronneby maavalla baasil). Aastal 1967 liideti Ronneby linnaga Bräkne-Hoby vald, Kallinge maavald ja Listerby vald. 1971. aasta vallareformiga vallatüübid ühtsustati ning vallast sai Ronneby vald.
Sõjavägi.
Rootsi Õhujõudude Blekinge hävitajate eskadrill (F17) baseerub Kallinges.
Niidu

Niidu on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Külas asub Lõimemäe linnamägi, mis on arheoloogiamälestisena arvele võetud.
Parisselja

Parisselja on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Pärivere

Pärivere on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Päriveres on sündinud poliitik Mihkel Mathiesen.
Suigu (Tori)

Suigu on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Küla kuulus Tori kihelkonda ja külas oli Suigu mõis.
Aastatel 1945–1992 kuulus küla Are külanõukogu koosseisu. Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Tabria

Tabria on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Võlla (Tori)

Võlla on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Külas asub Suigu Evangeeliumi kristlaste palvela, mida kasutab Suigu Evangeeliumi Kristlaste Vabakogudus.
Leida Kibuvits

Leida Kibuvits (sündinud Leida Kupits, 1948. aastast Leida Aisenstadt; 18. oktoober 1907 Haaslava vald, Tartumaa – 5. detsember 1976 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Elulugu.
Leida Kibuvits sündis Kurepalu karskusseltsi majas rätsepaks õppinud isa ja aastaid sakste teenijana töötanud ema ainukese lapsena.
Lapsepõlveaastad möödusid Emajõe ääres. Umbes 4-aastaselt kolisid vanemad Tartusse ja pidasid seal nii kojamehe, vürtspoodniku kui ka apteekriabilise ametit. Isa hukkus, kui Leida oli 12-aastane.
Leida koolitee sai alguse 1913. aastal Tartu Salomoni saksakeelses tütarlastekoolis, kus ta õppis aastani 1919. Hiljem jätkas haridusteed 1927. aastani Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi humanitaarharus. Aastail 1922–1924 täiendas end Pallase kunstikoolis. Sellega tema haridustee ka piirdus. Olude sunnil algasid teenistusaastad.
Abikaasa Leo Aisenstadt vahistati 4. veebruaril 1950 ja mõisteti kaheksaks aastaks vangi rahandusdistsipliini rikkumise eest Eesti Bolševikus töötamise ajal. Leida Kibuvits vahistati 13. veebruaril 1950 poliitilistel ajenditel. Süüdistus Kibuvitsa vastu oli, et ta avaldas Saksa okupatsiooni ajal 1942. aastal Petseri ajalehes Uus Rada nõukogudevastaseid kirjutisi, tegi sakslastega koostööd, kahjustas ja laimas nõukogude võimu. Leida Kibuvits saadeti karistust kandma Solikamskisse Ussolje paranduslike tööde laagrisse. "Raske haiguse" tõttu karistusaega lühendati, misasjas olevat instrumentaalne osa olnud Aadu Hindi pingutustel; esialgu 25 aastaks määratud karistusajast tuli tal ära kanda neli ja 1954. aastal pääses ta Siberist tagasi Tallinna.
Looming.
Tema debüütromaan oli 1932. aasta romaanivõistluse võitnud romaan "Soomustüdruk". Järgnesid romaanid "Rahusõit" (1933), "Paradiisi pärisperenaine" (1934), "Manglus Sepapoeg", (1936), "Kass arvab, et..." (1936).
Hilisemas loomingus jäigi ta novelli juurde, sellest sai tema peamine žanr. Temalt ilmusid novellikogud "Rist ja rõõm" (Tartu, 1938); "Sipelgaõli" (Tartu, 1941). "Kaks meest on ikka kaks meest" (Tallinn, 1947) ning "Tuljak ja Tups" (Tallinn, 1948).
Ta on avaldanud ajakirjanduses kirjanduskriitikat, följetone, olustikukirjeldusi ja vesteid. Sealhulgas pikema sarja oma “Rahva Hääle” toimetaja karjääri jooksul, nime all “Kilde ja killukesi”.
Postuumselt ilmus 1977. aastal proosakogumik “Endistest aegadest”, kus olid ka romaanide “Paradiisi pärisperenaise” ja “Kass arvab, et…” uustrükid (sealsamas). Eesti novellivaramu sarjas trükiti Linda Uustalu koostamisel Leida Kibuvitsa valimik “Lepatriinupunane” (1987). Uustalu kirjutas sellele valimikule ka järelsõna. 
Ta on tõlkinud Goethe “Wilhelm Meisteri õpiaastad” (1958) ning “Wilhelm Meisteri rännuaastad” (1959) ja valimiku Stefan Zweigi “Novelle” (1965) koos Nigol Andreseniga.
Karlskrona vald

Karlskrona vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Blekinge lääni idaosas. Piirneb Emmaboda valla, Torsåsi valla ning Ronneby vallaga.
Varbergi vald

Varbergi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Hallandi läänis. 
Vallas asuvad Ringhalsi tuumaelektrijaam ja Grimetoni raadiojaam.
Suuremad asulad on Varberg, Tvååker, Veddige, Träslövsläge ja Bua.
Kungsbacka vald

Kungsbacka vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Hallandi läänis. Asub Göteborgist vahetult lõunas.
Suuremad asulad on Kungsbacka, Onsala ja Billdal.
Wilamowice

Wilamowice (saksa keeles "Wilmesau") on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Bielsko-Biała maakonnas, Wilamowice valla halduskeskus.
Linn on asutatud umbes 1250. aastal, linnaõigused sai 1818.
Wilamowices räägib veel umbes 100 inimest keskülemsaksa keele murdevarianti, nn wilamowice keelt (Wymysöryś).
Imola

Imola on linn Itaalias Emilia Romagna maakonnas città metropolitana di Bolognas.
Imolas asub ringrada Autodromo Enzo e Dino Ferrari, kus peetakse Vormel 1 San Marino Grand Prix' etapp. Imola ringrajal kaotasid 1994. aastal elu austerlane Roland Ratzenberger ja järgmisel päeval brasiillasest kolmekordne maailmameister Ayrton Senna.
Ajalugu.
422. aastal sai Imolast piiskopi asukoht. 6. sajandil purustasid langobardid linna. 11. sajandil sai Imola vabalinnkas, 1262–1292 oli Bologna valitsuse all. 1424–1438 oli Milano hertsogite Viscontide valduses. 1504. aastast kuulus Vatikanile ja alates 1861 oli osa Itaalia kuningriigist.
Eesti Piibliselts

Eesti Piibliselts (harva ka "Eestimaa Piibliselts") on 1813. aastal asutatud vanim rahvuslik organisatsioon Eestis.
1940. aasta sügisel Eesti Piibliselts suleti. 14. detsembril 1991 selts taastati.
Piibliselts tähistas 2006. aasta novembris taasavamise 15. aastapäeva ja 2008. aastal oma asutamise 195. aastapäeva. Eesti Piibliseltsi ülesandeks on organiseerida Piibli tõlkimist, trükkimist, levitamist ja tutvustamist. Eesti Piibliseltsi peasekretär ja juhatuse esimees on Jaan Bärenson.
Miami Heat

Miami Heat on Põhja-Ameerika korvpalliliiga NBA klubi, mis tegutseb USA Florida osariigis Miamis. Meeskond mängib idakonverentsi kagudivisjonis. Oma kodumänge peab klubi American Airlines Arenal. 1988. aastal asutatud Heat on NBA meistriks tulnud kolmel korral. 
Ajalugu.
Miami Heati korvpallimeeskond liideti NBA-sse 1988. aastal, koos nendega pääses liigasse veel kolm meeskonda. Klubi esimesed hooajad ei olnud edukad, kuna kaotati enam kui pooled mängudest. Glen Rice'i lisandudes pääseti 1991/92. hooajal esmakordselt "play-off"'i ehk väljalangemismängudele, kuid kaotati kohe avaringis 0 : 3 Chicago Bullsile. NBA "draft"'ist valiti Steve Smith ning vahetusest Bostoniga saadi Brian Shaw.
Heat pääses taas väljalangemismängudele hooajal 1993/94, kuid seekord kaotati esimeses ringis 2 : 3 Atlanta Hawksile. Seejärel tehti vahetustehing, kus Smithi ja veel paari mängija vastu saadi Kevin Willis.
Hooajast 1995/96 asus klubi peatreeneriks Pat Riley, kes juhtis Heati regulaarselt väljalangemismängudele. Vahetustehinguga saadi endale esmalt hinnatud keskmängija Alonzo Mourning ja seejärel Tim Hardaway, kellest said klubi uued staarid. Millenniumi ajal kolis Miami Heat uuele koduareenile: American Airlines Arena. 
Heat on olnud tugev klubi ka uuel aastatuhandel: klubi on tulnud kolm korda NBA meistriks. 2006. aastal alistati Dwyane Wade'i juhtimisel 4 : 2 Dallas Mavericks ning 2012. ja 2013. aastal alistas Heati trio LeBron James, Chris Bosh ja Wade esmalt 4 : 1 Oklahoma City Thunderi ja aasta hiljem 4 : 3 San Antonio Spursi.
Game Wave Family Entertainment System

Game Wave Family Entertainemt System on meelelahutuskomplekt, mis koosneb DVD-mängijast ja seitsmenda generatsiooni mängukonsoolist. 
Erinevalt traditsioonilistest mängukonsoolidest (nagu Sony Playstation 3 või Microsoft Xbox 360) on Game Wave peresõbralikum, enamik selle mänge põhineb viktoriinil või on traditsiooniliste mängude videoversioonid (nagu Puzzle või Blackjack). Komplekt maksab ligikaudu 50 USA dollarit.
Marc Ravalomanana

Marc Ravalomanana (sündinud 12. detsember 1949 Imerinkasininas) on Madagaskari poliitik.
Aastatel 2002–2009 oli ta Madagaskari üheksas president. Ta kuulub malagasside merina hõimu. Valiti esimest korda presidendiks 2001–2002 toimunud valimistel. 3. detsembril 2006 valiti ta 54,8% toetusega esimeses ringis teiseks ametiajaks.
Enne poliitikasse minekut oli Ravalomanana edukas ärimees. Talle kuulub riigi suuruselt teine piimatööstusettevõte. Ravalomanana alustas oma ärimehe karjääri jogurtimüüjana, kuni võttis pangalaenu ja ostis piimatoodete tehase.
1999. aastal kandideeris ta edukalt Madagaskari pealinna Antananarivo linnapeavalimistel.
5. augustil 2001 teatas ta, et kandideerib sama aasta 16. detsembril toimuvatel presidendivalimistel. Tegemist oli väga segaste valimistega. Kuigi ametlikel andmetel kogus Ravalomanana esimeses voorus 46% toetuse oma pearivaali Didier Ratsiraka 40% ees, ning reeglite järgi pidi tulema veel teine voor, kuulutas Marc Ravalomanana ennast valimiste võitjaks ning nõudis, et talle antaks amet üle. Vastaspool ei olnud sellega muidugi nõus ning asi jõudis kohtusse, kus mõlemad pooled süüdistasid teineteist valimistulemuste võltsimises. Pealinna Antananarivo tänavatel toimusid kummagi kandidaadi pooldajate meeleavaldused ning tänavakaklused. Blokeeriti tänavaid ning kogu elutegevus pealinnas oli häiritud.
Kohus kuulutas 29. aprillil 2002 küll valimiste võitjaks Marc Ravalomanana, et tal aga polnud 50-protsendilist toetust, toimus 6. mail uus voor, mille ta võitis juba kindlalt. Tema vastaskandidaat endine president Didier Ratsiraka aga läks 5. juulil 2002 eksiili.
Ravalomana on võtnud riigi arenguks palju välislaene, millega on parandatud infrastruktuuri, remonditud koole ja haiglaid.
18. novembril 2006, kui Marc Ravalomanana lendas parasjagu tagasi visiidilt Euroopast, toimus Antananarivos riigipöördekatse, mis siiski kiiresti maha suruti.
Ravalomanana on tulihingeline kristlane. Ta on korduvalt välja öelnud, et tema unistuseks on kristlik rahvas. Ravalomananat on selle eest teravalt kritiseeritud, sest Madagaskari põhiseaduse kohaselt peavad riik ja religioon olema lahus.
Marc Ravalomanana poeg abiellus märtsis 2004 bulgaarlanna Gergana Georgievaga.
17. märtsil 2009 astus Marc Ravalomanana Andry Rajoelina ja teda toetava armee survel presidendiametist tagasi.
2. juunil 2009 mõisteti ta võimu kuritarvitamise eest tagaselja neljaks aastaks vangi.
Branko Crvenkovski

Branko Crvenkovski (makedoonia "Бранко Црвенковски"; sündinud 12. oktoobril 1962 Sarajevos) on Põhja-Makedoonia poliitik, endine president.
1986. aastal lõpetas ta Skopjes Kyrillose ja Methodiose Ülikooli automaatikateaduskonna elektriinseneri erialal bakalaureuseastmes. Mitu aastat juhtis ta Skopjes ettevõtet Semos. Ta kuulus Makedoonia Kommunistlikku Parteisse.
Ta valiti Jugoslaavia esimestel mitmeparteilistel valimistel 1990 Makedoonia Assamblee liikmeks. 5. septembril 1992 sai ta Makedoonia esimeseks peaministriks pärast riigi eraldumist Jugoslaaviast. Sel kohal jätkas ta 1994. aasta valimisteni ja veel neli aastat kauemgi, 1998. aastani. Uuesti oli ta peaminister 2002–2004, kui tema juhitav Makedoonia Sotsiaaldemokraatlik Liit (endine Kommunistlik Liit) võitis parlamendivalimised.
Juulis 1996 andis ta korralduse eemaldada Makedoonia lääneosa valitsusasutuste eest Albaania lipud. See otsus tekitas rahvarahutused, mille käigus üks inimene sai surma ja mitu vigastada. 2005 legaliseeris tema valitsus jällegi Albaania lipu kasutamise.
Aprillis 2004 võitis Crvenkovski pärast eelmise presidendi Boris Trajkovski hukkumist peetud Makedoonia presidendivalimised Saško Kedevi vastu, saades 62,70% häältest. Ta astus ametisse 12. mail 2004 ja astus ühtlasi peaministri kohalt tagasi. Teiseks ametiajaks ta märtsis 2009 toimunud presidendivalimistel ei kandideerinud. Seda otsust võis mõjutada tema erakonna ränk kaotus 2008. aasta parlamendivalimistel.
Branko Crvenkovski on Rahvusvahelise Raoul Wallenbergi Fondi auliige.
Tal on kaks last, Ljubčo ja Maria.
Bingu wa Mutharika

Bingu wa Mutharika (24. veebruar 1934 Thyolo – 5. aprill 2012 Lilongwe) oli Malawi poliitik, president 24. maist 2004 kuni oma surmani 5. aprillil 2012.
31. jaanuarist 2010 kuni 31. jaanuarini 2011 oli ta Aafrika Liidu esimees.
Ta sündis 30 km kaugusel Blantyre'ist algkoolijuhataja pojana. Tema sünninimi oli Brightson Webster Ryson Thom. Aafrikapärase nime võttis ta 1960. aastatel panafrikanistliku meelsuse märkimiseks.
Bingu wa Mutharika lõpetas Delhi ülikooli majandusmagistrina. Hiljem sai ta California Miramari Ülikoolis filosoofiadoktoriks majanduse arengu alal. Seda ülikooli on korduvalt kritiseeritud diplomiveskina kraadide müümises.
Pärast lühiajalist tööd Sambia valitsuse juures töötas ta 1979–1991 ÜROs, kus sai lõpuks Aafrika kaubanduse ja rahanduse arengu osakonna direktoriks. 1991 määrati ta 20 riiki ühendava Ida- ja Lõuna-Aafrika ühisturu peasekretäriks. 1994 naasis ta Malawisse pärast seda, kui senine president Hastings Kamuzu Banda oli sunnitud oma režiimi liberaliseerima ja järgnenud presidendivalimistel lüüa sai.
2004. aastal läks ta tülli endise presidendi Bakili Muluziga ja lahkus 2005. aastal tema juhitud Ühinenud Demokraatlikust Rindest ning asutas Demokraatliku Progressiivse Partei.
19. mail 2009 toimunud presidendivalimistel valiti Bingu wa Mutharika tagasi uueks ametiajaks.
5. aprillil 2012 suri Bingu wa Mutharika südame seiskumise tagajärjel.
Bingu wa Mutharika noorem vend Peter Mutharika valiti Malawi presidendiks 2014. aastal.
Maumoon Abdul Gayoom

Maumoon Abdul Gayoom (maldiivi keeles މައުމޫނު އަބްދުލް ގައްޔޫމް; sündinud 29. detsembril 1937) on Maldiivide poliitik, Maldiivide president aastatel 1978–2008. Ta valiti 2003. aasta oktoobris kuuendaks viieaastaseks ametiajaks presidendiks 90,28% poolthäältega. Vastaskandidaate ei olnud.
Teda on süüdistatud autoritaarses valitsemises ja onupojapoliitikas.
Maldiivide esimestel demokraatlikel mitmeparteilistel presidendivalimistel kaotas ta 28. oktoobril 2008 peetud teises voorus opositsioonijuhile ja endisele poliitvangile Mohamed Anni Nasheedile.
Amadou Toumani Touré

Amadou Toumani Touré (4. november 1948 Mopti – 10. november 2020) oli Mali poliitik, riigi president aastatel 1991–1992 ja 2002–2012. Tuli võimule riigipöördega 1991. aastal, kui kukutas sõjaväelise diktaatori Moussa Traoré. Järgnevatel aastatel taastas samm sammult riigis demokraatlikud institutsioonid. Võitis 2002. aastal toimunud presidendivalimised.
Elulugu.
Amadou Toumani Touré sündis 4. novembril 1948 Mopti linnas Malis. Põhikooli lõpetas kodulinnas, aastatel 1966–1969 õppis Bamakos Badalabougou keskkoolis. Keskkooli lõpetamise järel oleks Toure võinud hakata õpetajaks, kuid ta valis sõjaväelise karjääri. Toure astus sõjaväkke ning läks õppima Kita linnas asuvasse sõjaväeülikooli. Kooli lõpetanud, sai temast Mali armee lennuväe dessantnike eriüksuse liige. Osales mitmetel treeningkursustel Nõukogude liidus ja Prantsusmaal ning tõusis 1984 lennuväe dessantnike eriüksuse juhiks.
Märtsis 1991, olid riigis diktatuuri vastased rahvarahutused, mis võimude poolt vägivaldselt maha suruti. Siiski oli diktaator Moussa Traore vastu ka armee ning senine dessantnike eriüksuse juht Amadou Toumani Touré viis läbi eduka riigipöörde. Toure kuulutas välja ülemineku valitsuse ja võttis endale riigipea funktsioonid.
1992. aastal toimusid riigis presidendivalimised, kus Amadou Toumani Touré jäi napilt kaotajaks. Uueks presidendiks sai Alpha Oumar Konaré. Selle kaotuse tõttu pandi talle hüüdnimeks "demokraatia sõdur".
Juunis 2001 sai Tourest ÜRO peasekretäri Kofi Annani eriesindaja Kesk-Aafrika Vabariigis peale nurjunud riigipöördekatset.
2002. aastal valiti Amadou Toumani Touré teises valimisvoorus Mali presidendiks. Ta kogus 64,35% häältest. Tema vastaskandidaat teises voorus endine minister Soumaila Cissé sai 35,65% häältest.
2007. aasta aprillis toimunud uutel presidendivalimistel valiti ta teiseks viieaastaseks ametiajaks. Valimistel kogus ta 71,20 % valijate toetuse.
22. märtsil 2012, vähem kui kuu aega enne uusi presidendivalimisi, kukutati president Touré kapten Amadou Sanogo juhitud sõjaväelise riigipöördega. Presidendil õnnestus ümberpiiratud paleest põgeneda ja ennast riigipöörajate eest varjata. 8. aprillil astus ta vastavalt Lääne-Aafrika Riikide Majandusühenduse ja sõjaväehunta vahel kokku lepitud võimu üleandmise kavale ka ametlikult presidendiametist tagasi, et presidendikohuseid saaks üleminekuajaks täitma asuda parlamendi esimees Dioncounda Traoré.
Amadou Toumani Touré oli üpris ebatüüpiline president. Ta polnud ühegi partei liige, kuid tema valitsuses olid esindatud kõik riigis olevad parteid.
Amadou Toumani Tourél oli kindrali auaste.