tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Patrick Süskind

Patrick Süskind (sündinud 26. märtsil 1949 Ambachis) on saksa kirjanik.
Elukäik.
Kirjanik on pärit kirjanduslikust keskklassist. Tema isa Wilhelm Emanuel Süskind oli samuti kirjanik ja publitsist ning kauaaegne Süddeutsche Zeitungi kaastööline. 
Süskind õppis Müncheni ja Aix-en-Provence'i ülikoolis 1968–1974 kesk- ja uusaja ajalugu. 
Ta on elatist teeninud juhutöödega (näiteks olnud lauatennisetreeningutel sparringupartner) ning selle kõrvalt teinud kirjanduslikke katsetusi, mille hulgas on ka avaldamata jäänud lühemaid proosapalu ja pikemaid stsenaariume. 
Süskind on vältinud igasugust lävimist pressiga, püüdes oma eraelu avalikkuse eest varjata. Inimpelglik kirjanik elab vaheldumisi Münchenis ja Pariisis "üha väiksemaks muutuvais tubades, kust lahkumine muutub üha raskemaks".
Looming.
Süskindi tuntus põhineb peamiselt kahel teosel: ühevaatuselisel monodraamal "Kontrabass" (1980) ja romaanil "Parfüüm: Ühe mõrvari lugu" (1985).
"Kontrabass" esietendus 1981 Münchenis, seda on mängitud nii saksakeelses teatriruumis kui ka esinduslikes Londoni ja New Yorgi teatrites, samuti Tallinnas. Vaimuka monoloogi vormis kirjutatud tragikoomiline lugu räägib orkestrandist, kes kõneleb tähtsale ooperietendusele mineku eel oma suhetest pilliga ning paljastab seejärel oma elu varjukülgi. See monodraama oli 1984/85 hooajal 522 etendusega ja 25 lavastusega kõige enam mängitud sõnalavastus saksakeelses teatriruumis.
Romaani "Parfüüm" edu nii lugejate kui ka retsensentide seas on võrreldud Erich Maria Remarque'i menuteose "Läänerindel muutuseta" läbimurdega. Teos on tõlgitud ligi 40 keelde, kogutiraažiga üle 7 miljoni eksemplari. Romaani tegevus toimub 18. sajandi Prantsusmaal. Peategelane, sõna otseses mõttes rentslis sündinud Jean-Baptiste Grenouille on lõhnade geenius, kelle enda keha on sündides igasugusest lõhnast ilma jäetud. Soov luua "absoluutne" lõhn, mille abil temast, ühiskonna heidikust, saaks inimkonna lemmik, viib pärast tavatuid läbielamisi 25 imekauni süütu neiu tapmiseni, kelle kehade lõhna ta endaleiutatud meetodiga püüab "igavikustada". Sel moel saadud "täiuslik parfüüm", mis tekitab rahvamassides lausa transilähedase seisundi ning sunnib ohvrite omakseid mõrtsukat kättemaksu asemel rõõmuga embama, saab aga tema loojale saatuslikuks. Fantaasiarikkus, keelenaljad, varjatud kirjanduslikud tsitaadid, kujundirikkus ja vaimukad detailsed kirjeldused mahendavad loo eemaletõukavat faabulat. Süskind pälvis selle romaani eest 1987. aastal Gutenbergi auhinna.
Oma hilisemate teostega pole Süskindil õnnestunud eelmainitute edu korrata. 1987. aastal ilmunud jutustus "Tuvi" on lugu inimvihkajalikust erakust, kelle koridori lennanud tuvi toob kaasa katastroofi mehe fanaatiliselt korrastatud maailmas.
Tema seni viimane teadaolev teos "Die Geschichte von Herrn Sommer" ('härra Sommeri lugu', 1991) on muinasjutuline ja nostalgiline jutustus kirjaniku lapsepõlvest, mis põimub looga kummalisest härra Sommerist.
Süskind on koos Helmut Dietliga kirjutanud teleseriaalide stsenaariume: "Monaco Franze" (1984), "Kir Royal" (1986), lisaks filmi "Rossini" (1987) stsenaarium.
Teosed.
Lavastused Eestis.
"Kontrabassi" on Eestis lavastatud kaks korda:
Aleksandr Dõbman

Aleksandr Dõbman (vene keeles Александр Борисович Дыбман; sündinud 1962) on praegu Saksamaal elav juudi päritolu kabetaja, 2-kordne maailmameister (1986, 1987) rahvusvahelises kabes.
Ladina-Ameerika kirjanike loend

"Siin on loetletud Ladina-Ameerika kirjanikke.
Narva Mihkli kirik

Narva Mihkli kirik ehk EELK Narva Püha Miikaeli kirik, endine Narva Aleksandri kirik on hoone Narvas Kreenholmi tänav 22, mida kasutas jumalateenistusteks Narva Aleksandri kogudus.
Varem nimetati Narva Aleksandri kirikuks praegust Narva Aleksandri Suurkirikut. Seda nime kasutatakse Suurkiriku kohta mõnikord praegugi. 
Hoone on kunagise Zinovjevi malmivalu- ja masinaehitustehase malmitöökoja barakk, mis anti koguduse kasutada 1962. aastal, kui praeguse Suurkiriku hoone koguduselt ära võeti. Endine diiselelektrijaama hoone oli ümber ehitatud ja renoveeritud. 
Kiriku orel on saadud Saksamaalt annetusena 2001. aastal ja valmistatud Lübeckis Kemperi firmas. 
Klaasist altarimaali valmistas ja kinkis 2002. aastal kirikule Henn Männik.
2012. aastal pühitseti kirik peaingel Miikalile ja nimetati ümber. 
Suviti on kirik suletud, talviti korraldatakse seal eesti- ja soomekeelseid jumalateenistusi ning orelikontserte.
Saksakeelne kirjandus

Saksakeelne kirjandus on saksa keeles kirjutatud kirjandus.
Bruce'i dünastia

Bruce'i dünastia on normanni päritolu dünastia, mis valitses Šotimaad 1306–1371.
Bruce'd pärinesid tõenäoliselt Normandiast ja Inglismaale jõudsid nad William Vallutaja kaaskonnas. Inglismaalt siirdusid Bruce'id Šotimaale, kus nad said enda valdusse Annandale'i krahvkonna ja ka muid maavaldusi.
Esimesena Bruce'i dünastiast sai Šoti troonile Carricki krahv Robert Bruce, kes valitses Robert I nime all. Pärast Robert I surma sai võimule tema poeg David II.
Holstein-Gottorp-Romanovite dünastia

Holstein-Gottorp-Romanovite dünastia valitses Venemaad 1761–1917. Dünastiale pani aluse Holstein-Gottorpi hertsog Karl Peter Ulrich, kes Vene keisrina kandis nime Peeter III. Ta päris Vene trooni, sest tema ema oli Peeter I tütar Anna Petrovna.
Heraldika

Heraldika on vapindusega tegelev teadusharu ehk vapiteadus, ajalooteaduse osa, mis uurib nii vappide ajaloolist kui ka kunstilist arengut.
Sõna pärineb muinasgermaanikeelsest väljendist "harja waldaz" ('sõjaväe käsutaja'; vt ka "hröpu-waldaz" ja "habuku"), millest tuletati anglonormanni ja hilisladina sõna "herald(us)", mis märgib heeroldit ehk kuulutajat.
Heraldika mõiste.
Teaduslik heraldika on loonud vapiteaduse põhimõtted ja reeglid ning heraldilise sõnavara, mis on aluseks heraldilise kujunduse uurimisel. Vapiteadur ei vaja kunstiannet, aga kunstistiili ja -ajaloo tundmine tuleks talle kasuks.
Kunstiline heraldika on vapi või muu sümboolika kujundamine (kavandamine, joonistamine, maalimine, vormimine jne) heraldiliste tunnuste järgi, nii uue kujundamine kui ka olemasolevate uuendamine, ka koopiate valmistamine eriotstarbeks või erilisele materjalile, näiteks mündile. Heraldilist kunsti aga ilma teoreetiliste teadmisteta on võimatu luua.
Teadus ja kunst üheskoos moodustavad heraldika vundamendi, mis on aluseks vapi loomisel. 
Aja jooksul on heraldika kujundlikkus ja otstarve vaheldunud vastavalt ühiskonna arengule ja tellimusele. Tänapäevaks on kujunenud ranged heraldilised reeglid, mida reguleerivad õigusaktid, nii kohalikud kui ka rahvusvahelised kokkulepped, näiteks Eestis kehtiv riigivapi seadus, kus leidub järgmine heraldiline kirjeldus:
§ 3. Riigivapi heraldiline kirjeldus 
(1) Riigivapil on kaks kuju: suur riigivapp ja väike riigivapp. 
(2) Suurel riigivapil on kuldsel kilbil kolm sinist sammuvat otsavaatavat lõvi. Külgedelt ja alt ümbritsevad kilpi kaks kilbi allosas ristuvat kuldset tammeoksa. 
(3) Väike riigivapp on käesoleva paragrahvi lõikes 2 kirjeldatud vapp ilma tammeoksteta.
Heraldika ajalugu.
Juba muinasajal kasutasid paljud rahvad sõjanduses kaitsekilpidel maalinguid, pilte ja sümboleid, millel oli küll enam maagiline tähendus või mõeldud vaenlase hirmutamiseks. Juba Vana-Egiptuse vaaraode üks võimusümbolitest kotkas oli kujundlikult heraldiline.
Euroopa kultuuris esineb juba antiikajal kilbi ornamentaalne ehtimine. Kreeklaste ja roomlaste sõjandussümboolika oli laiemini kasutusel kui ainult kilpidel. Antiikaegsetel rahadel oli tihti heraldilise kujutamisviisiga sarnaseid tunnuseid loomade-lindude ja taimede kujutistega. Siiski ei olnud see veel heraldika.
Heraldika sai alguse 12. sajandi viimasel veerandil, mil hakati valitsejate ja kõrgaadlike pitserite tagumisele küljele vajutama selle õigsuse tõestamiseks eraldi kilbipildiga pitseripilti nn sekreetumit. Koos pitseripilti raamiva tiitlilegendiga omandas kilbipilt õigusliku tähenduse ja sellest kujunes välja vanem heraldiline vapp, tiitlivapp. Peagi hakati tiitlivappide eeskujul õiguslikult tähtsustama vappidena ka alamate läänimeeste ja rüütlite kilpe. Sellele aitasid oluliselt kaasa turniiride võitlustest osavõtvate rüütlite kilbipilte välja hõikavad ja neid vapirulladele registreerivad heeroldid. Siit sai alguse vappide reeglipärane kujundamine ja kirjeldamine. Lõplikult kujunes heraldika omaette teaduseks 15. sajandil, mil kilp kaotas kaitserelvana oma tähtsuse.
Vapp

Vapp on heraldika reeglite järgi keskaegse relvastuse elementidest koostatud embleem, mida isik (näiteks riik, valitseja, maakond, linn, vald, äriühing, sugukond (suguvõsa), perekond või üksikisik) kasutab püsiva tunnusena.
Uuemal ajal nimetatakse vappideks ka (eriti riikide) embleeme, mis ei ole koostatud heraldika reeglite järgi. 
Ka tänapäevaste sõjaväeüksuste embleemid võivad olla vapikujulised ja järgida heraldika reegleid.
Ajalugu.
Vapid tekkisid Lääne-Euroopas 12. sajandil, kui ristirüütlite kilpe hakati kaunistama värviliste maalingutega. Värvilised sümboolsed kilbimärgised olid kaugele nähtavad, mistõttu raudrüü alla varjuv rüütel oli äratuntav. Rüütlid hakkasid oma vappi kandma nii lahingutes kui ka turniiridel. Vapi põhielementideks kujunes kilp ja kiiver, algselt gooti stiilis.
Heeroldid hakkasid koostama ja kirjeldama rüütlite isikuvappe. Vappe hakati kasutama ka lippudel, pitsatitel, rõivastel ja muudel esemetel. Vappide hulga suurenemine tingis kindlate reeglite koostamise. Teoreetiliselt ei tohiks olla kahte täiesti ühesugust vappi. Konkreetse isikuga seotud vapp muutus pärandatavaks. 
Valitsejatel oli õigus anda teenete eest vapikandmise õigus, sageli koos aadlitiitli ja maavaldustega. Sellisest vapist kujunes privilegeeritud isiku staatuse tunnus. Nii tekkisid perekonnavapid, sugukonnavapid, valitsejate vapid, linnavapid (anti või kinnistati koos linnaõigusega), maavapid (millest arenesid välja riigivapid).
13. sajandil levima hakanud linnapitsat oli ei pruukinud olla seotud hilisema linnavapiga. Linnapitsatitel kujutati tihti väravaid, müüri, linnavaateid, kaitsepühakuid jne. Hiljem võidi pitsatipilt kasutusele võtta vapina. 
16. sajandi alguses toimus üleminek renessanss-stiilile, mis andis ruumi vappide kunstilisele arengule. Vapikilbi figuure stiliseeriti kunstiliselt, senised ranged vormid ja nad muutusid elegantsemaks. Vapi stiliseeritud kujundid võimaldasid edasi anda isikuomadusi, aateid, ideid, rahvuslikku ja riiklikku kuuluvust, nõudmata lugemisoskust ega keeletundmist.
A+

A+ (õieti André Levins; sündis 29. augustil 1982 USA-s New Yorgi osariigis Hempsteadis) on USA räppar. 
Poissi kasvatas üksikema. Algul huvitus ta jalgpallist. 
A+ karjäär algas 1995, kui ta 12-aastaselt võitis plaadifirma "Def Jam Records" korraldatud räpivõistluse. Talle pööras tähelepanu D'Angelo mänedžer Kedar Massenburg, kes valis ta uue plaadifirma Kedar Entertainment esimeseks esitajaks.
Oma esimese albumi ""The Latch-Key Child" avaldas A+ 1996. Laulud rääkisid muuhulgas vaesuses veedetud lapsepõlvest. Plaadil esinesid ka Q-Tip, Prodigy ja AZ. Plaadistamise ajaks palgati talle eraõpetaja. 
Plaat äratas kriitikute tähelepanu. Sellest kirjutati ajakirjades Vibe (ajakiri), Rolling Stone, Black Beat ja Right On. Ühel Vibe'is avaldatud fotol näidati A+ koos Mary J. Blige'iga. Teda peeti lootustandvaks räppariks. 
Aastal 1999 ilmus album "Hempstead High". Plaadil esinesid ka Chico DeBarge, Erykah Badu, Lost Boyz ja Canibus. Sellel leidub laul "Enjoy yourself"", milles A+ ehitab räpi üles Ludwig van Beethoveni viiendale sümfooniale. Selle lauluga jõudis ta rahvusvahelistesse edetabelitesse (veebruaris Suurbritannia edetabelis viies). Kriitikute silmis märgistas see album A+ lähenemist peavoolule. 
Vahepeal oli A+ silmapiirilt kadunud, kuid tema uus album ilmus firma Masta Mix Records väljaandel detsembris 2005. 2009. aastal antud intervjuus lubas A+, et järgmine album "Without A Trace" ilmub samal aastal Smith Brothers'i väljaandel.
Avel

Avel ['aavel] (Авель; 1757–1841) oli vene munk, ennustaja.
Ta oli talupojapäritolu.
Ta ennustas Katariina II ja Paul I surma kuupäeva ja kellaaega, prantslaste sissetungi ja Moskva mahapõletamist.
Oma ennustuste tõttu sattus Avel mitu korda vangi, sealhulgas kindlusvangistusse. Kokku oli ta vangis umbes 20 aastat.
Nikolai I käsul suleti Avel Spasso-Jefimijevi kloostrisse (Спасо-Ефимиев монастырь), kus ta ka suri. 
Russkaja Starina 1875. aasta väljaandes ilmus katkendeid tema kirjadest, teosest "Житие" ja teistest teostest ning mõned tema joonistused.
Itaalia kunstnike loend

Itaalia kunstnike loend loetleb itaalia kunstnikke, sealhulgas arhitekte.
Habsburgid-Lotringid

Habsburgid-Lotringid olid Habsburgide valitsejasoo haru, mille esindajad olid 1745–1806 Saksa-Rooma keisrid, 1804–1918 Austria keisrid, 1780–1918 Ungari ja Böömimaa kuningad ning 1737–1859 Toscana suurhertsogid. Sellest valitsejasoost pärinevad ka Parma hertsoginna 1814–1847 Maria Luisa ja Mehhiko keiser 1864–1867 Maximilian I.
Habsburgide-Lotringite dünastia sai Saksa-Rooma keisri troonile 1745, mil Lotringi hertsog François Stephane abiellus Saksa-Rooma keisrinna Maria Theresiaga.
Habsburgide-Lotringite dünastiast Saksa-Rooma keisrid.
Keisrid olid ühtlasi ka Austria ertshertsogid ning Ungari ja Böömimaa valitsejad.
Tuulepealne väin

Tuulepealne väin on väin, mis ühendab Kariibi merd ja Atlandi ookeani ning eraldab Kuuba ja Haiti saart. 
Laius 80 km, sügavus 1700 m.
Villu Põldma

Villu Põldma (sündinud 29. septembril 1943) on eesti astroloog.
Ta on spetsialiseerunud isiku- ja riigiastroloogiale.
Sünnikaarte ja horoskoope hakkas ta koostama 1970. aastate keskel. 
Teoseid.
Ta on osalenud ka Eestimaa Budistliku Vennaskonna budistlike stuupade ehitusel Tuuru külas 1984. aastal.
1900 (film)

"1900" (ka "Novecento", eesti keeles on kasutatud ka pealkirja "XX sajand") on Bernardo Bertolucci 1976. aastal valminud suurfilm. See originaalis peaaegu kuuetunnine film käsitleb kahe sõbra elu Itaalia poliitilistes tõmbetuultes 20. sajandi esimesel neljakümne viiel aastal. 
Alfredo (Robert de Niro) ja Olmo (Gérard Depardieu) sünnivad samal päeval aastal 1901, kuid erineva sotsiaalse staatusega peredes. Alfredo on viinamarjaistanduse omaniku poeg, samas kui Olmo isa töötab selles istanduses. Neist saavad ometigi sõbrad. Kogu filmi tegevus toimubki selles istanduses ja selle lähedases külakeses. Istandus ja küla kujutavad endast Itaaliat, erinevad tegelased erinevaid ühiskonnaklasse. Pärast Esimest maailmasõda nende sõprus jätkub, kuid tasapisi tõstab maal (Itaalias) pead fašism. Alfredo valibki fašismi, samas kui Olmo liitub kommunistidega.
See film, mis ei ole mõeldud meelelahutuseks ja nõuab teadmisi Itaalia lähiajaloost, pakub visuaalset naudingut ja tekitab vaidlusi. Selle poliitilise filmi muudavad suhteliselt lihtsast süžeest hoolimata nauditavaks elamuseks suurepärased itaalia, prantsuse ja ameerika näitlejad.
Steven Spielberg

Steven Allan Spielberg (sündinud 18. detsembril 1946 Cincinnatis Ohios) on kahe filmiauhinnaga Oscar pärjatud juudi päritolu USA filmirežissöör ja produtsent. 2001. aastal sai tema Briti impeeriumi ordu rüütelkomandöriks (KBE).
Auhinnad.
Oscar
Kuldgloobus
Kinnistäht

Kinnistäht (ladina keeles "stella fixa") on taevakeha, mis näib Maalt vaadates teiste öötaeva tähtede suhtes liikumatuna. 
Kinnistähed paistavad liikumatutena sellepärast, et nad paiknevad kaugel väljaspool Päikesesüsteemi, mistõttu nende omaliikumine on aeglane (suurima omaliikumisega kinnistähel Barnardi Kiirjooksjal on see alla 10 kaaresekundi aastas). Kinnistähtede omaliikumise avastas James Bradley 1728. Enamiku tähtede omaliikumine on nii väike, et tähistaevas näeb tänapäeval välja enam-vähem samamoodi nagu antiikajal.
Kinnistähtede aastaparallaks on nii väike, et seda märgati alles uusajal. 
Kinnistähed on seega kõik tähed peale Päikese. 
Nimetus "kinnistähed" pärineb ajast, kui planeetide ("rändtähtede") ja tähtede loomuse erinevus ei olnud teada. Kinnistähtedest sai moodustada tähtkujusid, rändtähed aga (mille hulka arvati ka Päike ja Kuu) muutsid oma asendit tähtkujude suhtes.
Ridley Scott

Sir Ridley Scott (sündinud 30. novembril 1937) on Suurbritannia filmilavastaja, produtsent ja Tony Scotti vend.
Ridley Scott on tuntud eri žanritele iseloomulike elementide julge kokkusegajana, mille heaks näiteks on teadusfantastika ja "film noir’i" tunnustega "Blade Runner". Lisaks kasutab ja eksperimenteerib ta oma linateostes kõikvõimalike uuenduslike tehnoloogiliste võimalustega ("Gladiaator", "Allatulistatud Black Hawk").
Elulugu.
Ridley Scott omandas filmikunstihariduse Royal College of Artis. Oma karjääri algul, 1960. aastatel lavastas ta BBC-s telesarju. 1970. aastatel asutas Ridley koos Alan Parkeri, Hugh Hudsoni ja noorema venna Tony Scottiga reklaamifirma, kus jõudis toota üle 2000 reklaami.
Esimene mängufilm "Duellandid" valmis 1977. aastal, kuid publiku vastuvõtt oli leige. Edu ja tuntus saabus Ridley Scottile alles kahe aasta pärast ulmeõudusfilmiga "Tulnukas". Sellele järgnenud düstoopne ulmetriller "Blade Runner" (1982) sai kultusfilmiks. Ulmefilmidega eksperimenteeris Scott kuni 1987. aastani, mil valmis romantiline triller "Keegi jälgib mind", mis leidis suhteliselt külma vastuvõttu publiku hulgas. Trilleriga "Must vihm" (1989) võitis ta oma reputatsiooni filmiringkondades tagasi.
Oscari nominatsiooni pälvis ta filmiga "Thelma ja Louise" (1991). Pärast seda on valminud ajaloolised filmid "" ja Oscari saanud "Gladiaator". Õudusklassika "Hannibal" kuulub samuti Scotti parimate näidete hulka.
Mitmele tema filmile on muusika loonud Vangelis.
Filmioperaatorite loend

Filmioperaatorite loend loetleb filmioperaatoreid.
Flevolandi provints

Flevolandi provints on Hollandi 1. järgu haldusüksus. Provints paikneb tervikuna kunagise Zuiderzee merelt võidetud aladel ehk siis allpool merepinda.
Provints asutati 1. jaanuaril 1986 ja pealinnaks on Lelystad. Suurim linn on Almere.
Kuninganna esindajaks provintsis on Leen Verbeek.
Gelderlandi provints

Gelderlandi provints on Hollandi 1. järgu haldusüksus.
Kuninganna esindajaks provintsis on Clemens Cornielje.
Suuremad linnad on Nijmegen, Arnhem ja Apeldoorn.
Aharon ben Eliyyahu Nicomediast

Aharon ben Eliyyahu Nicomediast (ka: Aaron ben Elia; umbes 1300 Kairo – 1369 Konstantinoopol) oli juudi filosoof ja dogmaatik, karaiimide usulahu tähtsaim filosoof ja dogmaatik. 
Aastal 1330 asus Aaron elama Nicomediasse Väike-Aasias (praegune İzmit).
Rovaniemi linn

Rovaniemi linn (saami keeles "Roavenjárga", "Roavvenjárga") on omavalitsusüksus (vald) Soomes, Lapi maakonna keskus. Linna keskus asub Ounasvaara ja Korkalovaara mäe vahel, Kemijoki ja Ounasjoki ristumiskohal ja jääb umbes 10 km kaugusele polaarjoonest. Elanike arv on 61 784 (31. märts 2016).
Rovaniemi on linn aastast 1960. 1. jaanuaril 2006 liideti Rovaniemiga Rovaniemi maavald ("Rovaniemen maalaiskunta"). Seeläbi muutus Rovaniemi pindalalt Soome suurimaks end linnaks nimetavaks vallaks pindalaga 8017,2 km².
Lapi ülikool asub Rovaniemis. Õppeasutus asutati 1. märtsil 1979 kõrgkoolina, ülikooliks sai see 1991. aastal.
Linna keskuse lähedal, polaarjoone kohal asub Pajaküla, kus töötab jõuluvana (kuid elab Korvatunturil Savukoskis). Rovaniemis ilmub maakondliku leviga ajaleht Lapin Kansa.
Ajalugu.
Rovaniemi aladel on asustus olnud ilmselt alates kiviajast. Ajavahemikust 750 kuni 530 eKr on leitud märke alepõllundusest.
Rovaniemi elanikkond hakkas suurenema 19. sajandil, kui kasutusele võeti Lapimaa maavarad. Metsatööstus, kaevandamine ja kullapalavik tõid Lapimaale elama tuhandeid inimesi ning Rovaniemist sai Lapimaa ärikeskus.
Teine maailmasõda.
Teises maailmasõja käigus (Lapi sõjas) oli Soome sunnitud, pärast Moskva rahulepingu sõlmimist, ründama Lapimaal paiknenud Natsi-Saksamaa üksusi. Taganevad Saksa väed kasutasid põletatud maa taktikat ning kindral Lothar Rendulic käskis esialgu hävitada kõik Rovaniemi avalikud hooned. 13. septembril 1944 kästi hävitada kõik Rovaniemi hooned peale haiglate ja majade, kus olid elanikud sees. Saksa järelvägi kavatseski linna maatasa teha, kuid ootamatult plahvatas Rovaniemi rongijaamas laskemoona vedanud rong, mis süütas linna põlema. Rongi õhkija pole teada ja selles on kahtlustatud nii soomlasi kui ka sakslasi. Sõjategevuses hävis lõpuks 90% linnast.
Linn ehitati uuesti üles arhitekt Alvar Aalto kava ja projektide järgi. Uue Rovaniemi tänavatevõrgustik meenutab linnulennult vaadatuna põhjapõdra sarvi.
Transport.
Rovaniemil on igapäevane rongiühendus Oulu, Tampere, Helsingi ja Turuga ja linnas asub ka lennujaam.
Abraham ibn Daud

Abraham ben David Halevi ibn Daud (ka: Rabad I; umbes 1110 Toledo – umbes 1180 Toledo) oli Hispaania juudi ajaloolane, filosoof, arst ja astronoom.
Uriel da Costa

Uriel Acosta (1585–1640) oli Portugalist pärit juudi filosoof.
Acosta sündis Oportos ning tema sünninimi oli Gabriel da Costa. Tema vanemad olid kuningas Manuel I käsul katoliiklusse pöördunud juudid. Ta veenis oma perekonda pöörduma tagasi judaismi ning nad olid sunnitud asuma elama Amsterdami. Sealsed juudi autoriteedid kiusasid teda tema filosoofiliste vaadete pärast taga ning ta sooritas enesetapu.
Wallace Fard Muhammad

Wallace Fard Muhammad (1877–1934?) oli USA jutlustaja, organisatsiooni Nation of Islam esimese mošee rajaja. Tema nimedena figureerivad teiste seas veel Wali Farad, Farrad Mohammed, F. Mohammed Ali ja Wallace Dodd Fard. 
Fard immigreeris USA-sse arvatavasti 1930. aasta paiku. Ühe versiooni järgi oli tema õige nimi Wallace Dodd Ford ning ta sündis Hawaiil 25. veebruaril 1891. 
Detroitis rajas ta Islami Templi ("Temple of Islam"), Islami Ülikooli ("University of Islam"), ihukaitsjate grupi Fruit of Islam ja teisi islamiorganisatsioone. 
Aastal 1934 andis ta organisatsiooni juhtimise üle oma jüngrile Elijah Muhammadile ning kadus seejärel jäljetult. FBI teatel on teda arreteeritud. On vaieldud selle üle, kas arreteeritud Wallace Dodd oli Wallace Fard Muhammad. Mõlemat on pildistatud. 
Elijah Muhaamad hakkas õpetama, et Wallace Fard Muhammad oli "Elav Jumal". Praegu pühitseb Nation of Islam tema sünnipäeva nimetuse "Saviour's Day" all. 
Õpetus.
Fard väitis, et tulemas on rassisõda. Afroameeriklaste kohus on leida üles oma päritolu ja missioon. Kristlus on orjapidajate usund, islam aga on mustanahaliste algne usund enne nende orjastamist ja Ameerikasse viimist. Afroameeriklased on ainuke rahvas, kes ei tea midagi oma minevikust, kellel ei ole kontrolli oma oleviku üle ning kellel puudub juhendus tuleviku jaoks. 
Fard Muhammadi järgijatele antakse orjuses saadute asemele araabiakeelsed nimed. Fard pakkus mustanahalistele usu moraalsesse ja kultuurilisse üleolekusse oma valgetest rõhujatest.
Denis Diderot

Denis Diderot (5. oktoober 1713 Prantsusmaa, Langres – 31. juuli 1784 Pariis) oli prantsuse filosoof ja kirjanik, entsüklopedist.
Diderot sündis käsitööliste suguvõsas. Tema vanaisa oli valmistanud söögiriistu, isa Didier Diderot (1685–1759) meditsiinitarbeid ja tema skalpellid olid kuulsad. Ema Angélique Vigneron (1677–1748) oli parkali tütar. Diderot' vanematel sündis kolm poega ja neli tütart. Vanim laps, poeg, suri pisikesena ja Denis oli vanuselt järgmine laps. Ülejäänud lastest suri väiksena ainult teine tütar.
1751 asutas ta koos Jean le Rond d'Alembert'iga prantsuse esimese entsüklopeedia. Diderot oli selle peatoimetaja ja d'Alembert kaastoimetaja. See oli maailma esimene entsüklopeedia, millel oli palju nimekaid kaastöölisi. Entsüklopeedia ilmalik toon ja kriitiline suhtumine piiblisse, eriti selle imedesse pahandas nii ilmalikke kui vaimulikke võime. 1758 kanti Entsüklopeedia katoliku kiriku keelatud raamatute loendisse Index Librorum Prohibitorumisse ja 1759 keelustas selle ka Prantsusmaa valitsus, ehkki kumbagi keeldu ei järgitud rangelt. Paljud kaastöölised, sealhulgas d'Alembert, loobusid 1759 entsüklopeediaga tegelemast ja Diderot jätkas kuni 1765. aastani peaaegu üksi, kirjutades entsüklopeediasse umbes 7000 artiklit.
Diderot teised tuntumad teosed on "Rameau vennapoeg" ja "Fatalist Jacques ja tema isand". Mõlemad on ilmunud ka eesti keeles. Diderot' ülejäänud teosed peale Entsüklopeedia on kirjutatud põhiliselt 1740. aastatel.
Diderot oli kogu elu rahalistes raskustes. Need leevenesid märgatavalt 1766, kui Venemaa keisrinna Katariina II ostis Diderot' ligikaudu 3000 köitest koosneva raamatukogu 15 000 liivri eest ja kutsus ta enda õukonda Peterburi, kus Diderot viibiski aastatel 1773–1774 viis kuud.
Diderot abiellus 1743 Anne-Antoinette Championiga (1710–1796). Neil sündis neli last, kellest mõlemad pojad ja vanem tütar surid väikelapsena, aga noorem tütar Marie Angélique Diderot (1753–1824) sai täiskasvanuks. Diderot polnud oma naisele truu ja tal oli palju armukesi, siiski kestis abielu tema surmani.
Elijah Muhammad

Elijah Muhammad (sünninimi: Elijah Poole; ka: Elijah Karriem) (7. oktoober 1897 Sandersville, Georgia – 25. veebruar 1975 Chicago) oli organisatsiooni Nation of Islam (NOI) rajaja.
Ta väitis, et on 1931 saanud Chicagos Wallace Fard Muhammadilt Allahi sõna. Sellest õpetusest sai NOI poliitiliselt radikaalse teoloogia alus. 
Muhammad rändas Ameerikas ringi ning rajas mošeesid ehk templeid. Need said asutamise järjekorras numbrid.
Muhammadil oli väidetavalt armulugusid mitme NOI liikmest noore naisega. See süüdistus viis lõpuks lõheni Elijah Muhammadi ja tema soosiku Malcolm X-i vahel.
Pärast Muhammadi surma sai tema järeltulijaks NOI juhina tema poeg Warith Deen Muhammad, kes viis läbi reforme, mis lähendasid NOI-d sunnismile, ning lõpuks nimetas organisatsiooni ümber. Hiljem lõi NOI-st lahku Louis Farrakhan, kes lõi oma organisatsiooni, mille õpetus oli lähem Elijah Muhammadi esialgsele õpetusele, ning andis sellele nime Nation of Islam.
Kabala (täpsustus)

Kabala võib tähendada mitut asja:
Eesti asulad.
Eestis on kolm Kabala-nimelist asulat:
Lovati jõgi

Lovat (valgevene "Ловаць", vene "Ловать") on jõgi Valgevenes ning Venemaa Pihkva ja Novgorodi oblastis. 
Algab Haradoki kõrgustiku jalamilt Lovatetsi järvest, voolab valdavalt põhja, suubub Ilmjärve, moodustades delta. Jõe pikkus on 530 km, valgla 21 900 km². Jõel on laevatatavaid lõike 112 km pikkuselt. 
Jõe ääres on muu hulgas Velikije Luki ja Holm. 
Ta oli osa teest varjaagide juurest kreeklaste juurde.
Valge mere kurk

Valge mere kurk (vene "Горло Белого моря") ühendab Valget ja Barentsi merd ja eraldab Koola poolsaart Kirde-Euroopa mandriosast. 
Väina laius on 46 km ja sügavus 35 m. Looded on tugevad. Vee soolsus on 30,5 promilli. Talviti kattub ta triivjääga.
Assoorid

Assoorid (portugali Açores) on Portugali autonoomne piirkond ja saarestik Atlandi ookeani põhjaosas.
Avastati portugallaste poolt 1427.
Loodus.
Saared jagunevad kolme rühma.
Läänerühma moodustavad:
keskrühma:
idarühma:
Saared on vulkaanilised ja mägised, kõrgus kuni 2351 meetrit. Valitseb pehme kliima, hoolimata Assoori kõrgrõhkkonna olemasolust sajab suvelgi vihma.
Benjamin Karim

Benjamin Karim (ka: Benjamin 2X; 14. juulil 1932, Virginia osariik Suffolk – 2. august 2005) oli USA usutegelane, organisatsiooni Nation of Islam abivaimulik, Malcolm X-i abi.
Väike-Belt

Väike-Belt (taani keeles "Lillebælt") on Taani väin, mis ühendab Kattegatti Beldi merega ja eraldab Fyni saart Jüüti poolsaarest. 
Väina laius on 700 meetrit ja sügavus 13 meetrit. Kitsuse ja käänulisuse tõttu väin suurtele laevadele hästi ei sobi. Väina ületab kaks silda. Väike-Beldis on ka laevavrakke kuna väin on suurtele laevadele liiga väike.
Foneetika

Foneetika ehk häälikuõpetus on keeleteaduse osa, mille huviobjektiks on inimkõne kui heli, uuritavateks nähtusteks prosoodia ja segmentaalfoneemid ehk häälikud.
Foneetika uurimissuunad.
Foneetikale lähedane teadus on fonoloogia. Neid eristab aspekt, millest kõnet uuritakse: foneetika uurib kõnet füüsikaliste meetoditega, fonoloogia aga otsib häälikusüsteemile sarnasusi keelesüsteemist.
Foneetika uurimistulemusi rakendatakse tänapäeval kõnesüntesaatorite ja kõnetuvastuse loomisel.
Foneetika Eestis.
Eksperimentaalse foneetika rajajaid Eestis oli Georg Liiv. Eestis tegelevad foneetikaga Tartu Ülikool, TTÜ Küberneetika Instituut ja Eesti Keele Instituut. Ühiselt on välja töötatud eesti keele kõnesüntesaator.
Kõnesüntesaator

Kõnesüntesaator on inimkõnet jäljendav arvutiprogramm, mis suudab digitaalkujul (numbriliselt) salvestatud teksti lugeda.
Kõnesüntesaatorite väljatöötamisega tegeleb keeletehnoloogia alamharu kõnetehnoloogia; seejuures rakendatakse mitmeid muid keeleuurimise meetodeid: foneetikat, morfoloogilist analüüsi, süntaksianalüüsi ja semantikaanalüüsi.
Kõnesüntesaatorit kõneanalüsaatoriga kombineerides on võimalik luua keskkond, kus inimene saab arvuti või mõne arvutit sisaldava seadmega suhelda ainult kõne vahendusel. See on eriti vajalik puuetega inimestele.
Eesti keele kõnesüntesaatori arendamisega tegelevad Eesti Keele Instituut, TTÜ Küberneetika Instituut ja Tartu Ülikool.
Suffolk (Virginia)

Suffolk ("City of Suffolk") on iseseisev linn ("independent city") USA Virginia osariigis Hampton Roadsis.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 63 677 inimest. Linna pindala on 1111,3 km², sealhulgas veepindala 75,2 km². Suffolk on pindalalt suurim linn Virginias ja suuruselt üheteistkümnes USA-s.
Linn moodustati 1974. aastal endistest Suffolki, Hollandi ja Whaleyville'i asulast ning Nansemondi linnast, mis omakorda oli 1972. aastal moodustatud endise Nansemondi maakonna baasil. 
Ajalugu.
Linna territooriumil elasid indiaanlased. 1609. aastal ajasid Nansemondi indiaanlased ära kapten John Smithi, kes oli huvitatud Nansemondi jõe austripankadest. Inglise asunikud rajasid Nansemondi jõe kaldale 1742. aastal Suffolki asula ("Town of Suffolk"), mis on saanud nime kuberner William Goochi kodukrahvkonna Suffolki järgi. 
1779. aastal põletasid Briti väed asula maha. Suffolk sai tulekahjudes kannatada ka 19. sajandil.
1912. aastal asus Pennsylvaniast Suffolki elama itaalia immigrant Amedeo Obici, kes asutas maapähklite töötlemise ettevõtte Planters Nut and Chocolate Company.
Alizée

Alizée [aliz'ee] (sünninimega Alizée Jacotey, 2016. aastast Alizée Lyonnet; sündinud 21. augustil 1984 Korsikal Ajaccios) on prantsuse poplaulja. 
Tema eesnimi on naissoo vorm sõnast "alizé", mis tähendab passaattuult; nimelt armastasid tema vanemad väga purjelauaga sõita.
Juba nelja-aastaselt hakkas ta käima tantsu-, näitlemis- ja laulutundides, kuid tuntuks sai ta hoopis sellega, et võitis 11-aastaselt Air France'i korraldatud laste lennukijoonistamisvõistluse. Tema joonistuse järgi värviti üle ka üks lennuk ja sellele anti tema nimi.
1999. aastal osales ta televisioonis talendiotsimissaates "Graines de Star". Esialgu kavatses ta osaleda tantsijana, kuid tantsukategooriasse üksiktantsijaid ei lubatud. Siis pani ta end kirja lauluvõistlusele, esitades Axelle Redi laulu "Ma prière". Sellega võitis ta talendisaate lauljate kategoorias.
Tema esitust nägid lauljatar Mylène Farmer ja Laurent Boutonnat, kes otsisid oma laulule "Moi... Lolita" ("Mina... Lolita", Farmeri sõnad ja Boutonnat' viis) esitajat. Veel samal, 2000. aastal ilmus Alizée debüütalbum "Gourmandises", mille kõik lood on samade autorite kirjutatud. Kohe oma esikalbumiga tegi ta Prantsusmaa naislauljate albumimüügi rekordi: seda albumit müüdi Prantsusmaal 788 100 eksemplari ja üle maailma enam kui 4 miljonit eksemplari (2002. aastaks). See on tänapäevani Alizée edukaim album.
Lisaks Prantsusmaa edetabelile on ta juhtinud edetabeleid Itaalias, Saksamaal, Suurbritannias, Hispaanias, Hollandis, Venemaal, Poolas ja Koreas.
Oma muusikas jätab Alizée seksika ja lolitaliku mulje, aga väljaspool seda on ta tagasihoidlik ja kinnine ning ta pole osalenud mingites skandaalides.
Alizée abiellus 2003. aasta lõpus prantsuse laulja Jérémy Chatelainiga. Neil on tütar Annily. Pärast abiellumist tõmbus Alizée avalikust elust kaheks ja pooleks aastaks täielikult tagasi, võttes maha isegi oma saidi. Jérémy ja Alizée lahutasid abielu 2012. aastal. 2016. aastal abiellus ta Grégoire Lyonnet'ga.
2013. aastal võitis Alizée meelelahutussaate "Danse avec les stars" (Prantsuse versioon saatest "Tantsud tähtedega"). Tema tantsupartner oli seal Grégoire Lyonnet.
Võru Instituut

Võru Instituut (võru keeles "Võro Instituut") on riiklik teadus- ja arendusasutus, mis tegeleb võru keele ja kultuuri uurimise ja arendamisega. Instituudi alla kuuluvad ka Vana-Võromaa muuseumid.
Tegevus.
Instituut korraldab võru keele ja kultuuri õpetamist ning õpetajate ettevalmistamist ja täiendõpet. 
Koostatakse võrukeelseid õppematerjale, korraldatakse teaduskonverentse ja antakse välja mitmesugust võrukeelset kirjasõna teaduslikest uuringutest ja artiklikogumikest ilukirjanduseni. Instituut tegeleb ka keelehoolde ja keelenõuandega ning kohanimeuuringutega. Uuemaks töösuunaks on võru keele populariseerimine laste ja lastevanemate hulgas ning keele üldine mainekujundus. Muuhulgas osaleb instituut lastele mõeldud võrukeelsete multifilmide ja arvutimängude tootmises.
Võru Instituut asub Võru linnas ja tema tegevuspiirkonnaks on traditsiooniline võru keele ja kultuuri ala ehk ajalooline Vana-Võrumaa.
Võru Instituut annab alates 1997. aastast välja perioodilist artiklikogumikku Võro Instituudi toimõndusõq, mida oli 2023. aasta seisuga ilmunud 37 numbrit.
Ajalugu.
Instituudi asutamise idee pakkusid välja 1980. aastate lõpul hoogustunud nn võru liikumise aktiivsemad tegelased. 1990. aastate keskel peeti ilmseks, et võru keel ja kultuur vajab selget riiklikku toetust ega saa enam piirduda ainult ühiskondliku tegevusega. Seepärast asutas Vabariigi Valitsus 1995. aastal riikliku teadus- ja arendusasutuse Võru Instituut.
Alluvus ja töökorraldus.
Võru Instituut asub Kultuuriministeeriumi valitsemisalas. Oma tegevuses juhindub instituut teadus- ja arendustegevuse korralduse seadusest ning oma põhimäärusest. Instituudi tööd suunab teadusnõukogu, mille tegevust korraldab nõukogu esimees. Instituudi tegevust juhib direktor, kelle nimetab avaliku konkursi korras viieks aastaks ametisse kultuuriminister. 
2015. aastast on Võru Instituudis eraldi teadus- ja arendusosakond ning muuseumiosakond (Vana-Võromaa muuseumid). Muuseumiosakonda kuuluvad Fr. R. Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum, Mõniste Talurahvamuuseum, Põlva Talurahvamuuseum ja Võrumaa Muuseum (endine Vana-Võromaa Kultuurikoda). 
Võru Instituudi direktor on alates 2024. aastast Ivari Padar. Varem on instituuti juhtinud Enn Kasak (1995–1997), Kaido Kama (1997–2004), Külli Eichenbaum ja Rainer Kuuba (2010–2024).
Rahastus.
Instituuti rahastatakse riigieelarvest, suuremateks tegemisteks saadakse raha juurde fondidest ja programmidest. Peamised instituudi toetajad on olnud Kultuurkapital, Hasartmängumaksu Nõukogu ja riiklik programm "Lõunaeesti keel ja kultuur".
Harlem

Harlem on New Yorgi asum, mis asub Upper Manhattanil Manhattani linnaosas.
1920. aastatest on Harlem olnud afroameeriklaste kultuuri ning ettevõtluse keskus.
Mõnikord nimetatakse Harlemiks Manhattani põhjaosa tervikuna, kuid traditsiooniliselt on Harlemi piirideks põhjas 155. tänav, idas East Riveri, lõunas Broadway Riverside Churchist kuni Hudsoni jõeni ja läänes Hudsoni jõgi
Ajalugu.
Praeguse Harlemi ala asustasid esimestena Euroopast saabunud hollandi asunikud, kes 1658. aastal panid oma asula nimeks Nieuw Haarlem, Hollandi linna Haarlemi järgi.
1542

1542. aasta (MDXLII) oli 16. sajandi 42. aasta.
Kognitiivne lingvistika

Kognitiivne lingvistika on teadusharu, mis uurib inimese mõtlemise, tunnetuse ja keele vahelisi seoseid, kuuludes nii keeleteaduse kui ka psühholoogia alla. 
Kognitiivses lingvistikas uuritakse näiteks metafoore ja maailma kirjeldamiseks kasutavate mõistete ülekandmist ühest valdkonnast teise. Kognitiivne lingvistika võimaldab heita valgust ka kultuuri ja keele seostele; mõne koolkonna arvates ongi need kognitiivse lingvistika peamiseks huviobjektiks.
Thomas 15X Johnson

Thomas 15X Johnson (sünninimi Thomas Johnson; nimed organisatsioonis Nation of Islam Thomas 15X ja hiljem Khalil Islam; sündinud 1935) on organisatsiooni Nation of Islam liige, kes mõisteti süüdi Malcolm X-i mõrvas.
Pärast Malcolm X-i mõrvamist New Yorgis Auduboni tantsusaalis ("Audubon Ballroom") 21. veebruaril 1965 vahistati sündmuspaigal Talmadge Hayer (Thomas Hagan) ning pisut hiljem tunnistajate ütluste põhjal Thomas 15X Johnson ja Norman 3X Butler. Kõik nad olid organisatsiooni Nation of Islam liikmed. 
Kõik kolm kinnitasid oma süütust, kuid neil olid nõrgad alibid. Johnson, kes oli sel ajal 29-aastane, ütles, et ta oli tulistamise ajal kodus. Johnsonit nähti kodus pisut aega pärast mõrva. See jättis väikese võimaluse, et ta võis pärast Malcolm X-i tulistamist kiiresti koju joosta, et alibit saada. 
Kuulati üle palju tunnistajaid, et Thomas 15X-i ja Norman 3X-i osalusele kinnitust saada. Malcolm X-i abid (sealhulgas Benjamin Karim) ja ihukaitsjad vannuvad, et kumbagi meest polnud kohal. Malcolm X-i abilise James Shabazzi väitel olid mõlemad mehed hästi tuntud ja neid poleks sisse lastud. Ent Malcolm X-i lesk Betty Shabazz kinnitas, et mõlemad mehed viibisid kohal. 
Asi võttis uue pöörde, kui Hagan tunnistas üles oma osaluse mõrvas ning kinnitas, et teised kahtlusalused on süütud. Ta ei avaldanud mõrva üksikasju ega kaasosaliste nimesid, vaid kirjeldas üksnes üldjoontes oma kaasosaliste välimust ja asukohta saalis. Süüdistajad ja Hagani advokaadid tegid kõik, et seda tunnistust diskrediteerida. Kaitsjad kinnitasid, et ta on süütu, süüdistajate versiooni järgi püüdis ta oma kaasosalisi päästa. Lõpuks tunnistatigi 10. märtsil 1966 kõik kolm süüdi ettekavatsetud tapmises ja mõisteti eluks ajaks vangi. 
Aastal 1977 avaldas Hagan oma kaasosaliste nimed kõneluses advokaat William Kunstleri ja islamivaimulik Nurridin Faiziga. Aastal 1979 tunnistas Hagan üles kogu mõrvaloo, andes kahes kirjalikus tunnistuses välja oma neli kaasosalist organisatsiooni Nation of Islam Newarki mošeest nr 25 ning kinnitas jälle Butleri ja Johnsoni süütust. Kohtud ei võtnud seda tunnistust arvesse. New Yorgi Osariigi Ülemkohus (esimese astme kohus) ei pidanud Azizi tunnistusi piisavateks kohtuasja taasavamiseks ning Butlerit ja Johnsonit ei vabastatud. Kunstleri hinnangul ei tahtnud kohtunik Harold Rothwax paati kõigutada.
Aastal 1984 esitas grupp väljapaistvaid ameeriklasi, sealhulgas ajakirja National Review väljaandja William F. Buckley juunior, kes uskus tema süütusse, palvekirja Azizi vabastamiseks. Ta vabastati pärast 19-aastast vangistust 1985.
Advokaat William Kunstler, kes kahetses oma kunagist keeldumist Butleri ja Johnsoni kaitsmisest, tegi kõik, et tema nime puhtaks pesta. Ta jõudis veendumusele, et kohtuasja taasülesvõtmisest keeldumine tulenes püüdest varjata FBI ja selle kunagise direktori Edgar Hooveri osa Malcolm X-i surmas. 
Filmis "Ali" (2001) mängis Thomas 15X Johnsonit Bobby Stuart (Bob Stuarti nime all).
Metafooriteooria

Metafooriteooria on keeleteaduse, konkreetsemalt kognitiivse lingvistika osa, mis tegeleb metafooride uurimisega. 
Varem uuriti metafoore kui kirjanduslikke nähtusi, tänapäeval käsitletakse metafooridena peaaegu kõike keeles leiduvat, välja arvatud inimese otsese füüsilise kogemusega seotud väljendid.
"Näide. Väljend "kärbes lendab" on füüsilise kogemusega seotud, seetõttu metafooride hulka ei kuulu, küll aga on metafoor "aeg lendab" – siin on ruumis liikumist tähistav sõna ülekantud tähenduses." 
Metafooriteooria uurimistulemuste põhjal püütakse teha üldistusi inimeste mõttemudelite kohta.
Isabelle A

Isabelle A (Isabelle Adam; sündis 25. mail 1975 Belgias Gentis) on flaami tantsumuusikalaulja. 
12-aastase Isabelle'i avastas ühelt noorte talentide võistluselt veebruaris 1987 muusikaprodutsent Marc Van Beveren (Isabelle võitis selle võistluse). Ta laskis tüdrukul salvestada singli Nicca Costa lauldud laulu "On my own" kaveriga. Sellega osales ta novembris 1987 ajakirja Joepie võistlusel "Nationale Soundmix" ja võitis selle.
Oktoobris 1987 salvestas ta esimese oma singli ""De Troika". 
Aastal 1990 ilmusid singlid "Te Jong" ja "Hé lekker beest". Viimane oli üheksa kuud edetabelis ja sai plaatinaplaadiks. Aastal 1991 ilmus singel "Ik Weet Wat Ik Wil" (Ma tean, mida ma tahan), mis sai kuldplaadiks. Esik-CD "Isabelle A." sai plaatinaplaadiks. 
Oma kolmanda singliga "Blank of Zwart" (Must või valge), mille ta laulis kuulsas saates "Panorama", väljendas ta oma rassismivastast hoiakut. Ka neljas singel "Stap voor stap"" jõudis edetabeli tippu.
Setu keel

Setu keel ehk seto keel (setu ja võru keeles "seto kiil´") on Eesti põline piirkondlik keel ehk regionaalkeel, mis kuulub läänemeresoome keelte hulka. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Eestis (peamiselt Kagu-Eestis, Setumaal) setu keelt 12 549 või 12 532 inimest.
Setu keel on üks lõunaeesti keeltest ja sarnaneb väga võru keelega, kuid kuna setudel on alles väga omapärased iidsed kombed ja tugev identiteet, siis räägitakse sageli võru ja setu keelest eraldi. Teiste käsitluste järgi on setude keel eesti, lõunaeesti või võru keele Setu murre, murrak või murrakurühm.
Setu keel (koos võru keelega) on UNESCO ohustatud keelte nimekirjas.
Sügisest 2021 töötab Värska lasteaias setukeelne rühm.
ISO 216

ISO 216 on Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) määratud standard kirjapaberi suurustele. See standard on enim kasutatavate paberisuuruste standard ja määratleb muu hulgas laialt levinud paberisuuruse A4.
Standardi võttis esimesena kasutusele standardimisasutus DIN (sks. k. Deutsche Institut für Normung) 1922. aastal Saksamaal.
ISO 216 määratleb kolm paberisuuruse seeriat: A, B ja C. C-seeria on peamiselt kasutusel ümbrikute puhul.
Mõõdud.
A-seeria paberid kujutavad endast kindla pikema ja lühema külje suhtega ristkülikuid. See suhe on valitud nii, et ristküliku vähendamisel või suurendamisel saaks samasuguse külgede suhtega, sama proportsiooniga ristküliku. Lühema külje suhe pikemaga on 1:√2 (u 1:1,4142), mis ümardatakse lähima täismillimeetrini. Kui jagada paberilehe pikem külg lühemaga on suhe samuti alati samasugune: √2. Sisuliselt on A-seeria paberi formaadiks ruudu külje ja ruudu diagonaali suhtega ristkülik ja selle ristküliku diagonaal omakorda √3. See põhineb Pythagorase teoreemil, sest 1 + √2 = √3. Võib öelda, et tegemist on kuubi ühe külgvaatega, mis on risti kuubi külje, ruudu diagonaaliga. Selline formaatide seeria, kus kehtib kõikide formaatide samasugune proportsioon, saab olla ainult ühel juhul: kui pikema ja lühema külje suhe on irratsionaalarv √2. (Selle tõestust vaata välislinkides lisatud videost). A0 suurus on määratud nii, et selle pindala on 1 m². Järgnevad suurused – A1, A2, A3 jne – määratletakse eelnevat suurust lühema küljega paralleelselt poolitades. Enim levinud paberi suurus on A4, mille mõõdud on 210 × 297 mm.
B-seeria mõõdud on geomeetrilised keskmised A-seeria sama numbri ja ühe võrra väiksema numbri mõõtudest. Näiteks suuruse B1 mõõdud on geomeetriline keskmine A1-st ja A0-st. C-seeria mõõdud on geomeetrilised keskmised B-seeria sama numbri ja A-seeria sama numbri mõõtudest. Näiteks suuruse C2 mõõdud on geomeetriline keskmine B2 ja A2 mõõtudest.
C-seeria mõõte kasutatakse peamiselt kirjaümbrike valmistamisel. A4 suurus mahub C4 ümbrikku. Kui murda A4 pooleks nii, et ta on A5 suurune, siis mahub ta C5 ümbrikku jne. C4 jällegi mahub B4 suurusesse ümbrikku.
Biograafiad (Õ)

Biograafiad (Õ) loetleb Vikipeedias juba olemasolevad ja kavandatavad artiklid isikutest, kelle nimi algab Õ-tähega.
Auduboni tantsusaal

Auduboni tantsusaal ("Audubon Ballroom") oli tantsusaal New Yorgis Washington Heightsis (Manhattanil Harlemist põhja pool) aadressil 3940 Broadway 165th Streeti ja 166th Streeti vahel asunud teatri San Juan Theater ülakorrusel. 
Selles tantsusaalis mõrvati 21. veebruaril 1965 Malcolm X.
Saal mahutas umbes 400 inimest. 
2004. aastal või pisut varem lammutati saal hoolimata paljude inimeste vastuseisust, sest jäi ette kliiniku New York-Presbyterian Hospital uurimiskeskuste laiendusele. Kompromissina rajati uurimiskeskuse kõrvale Malcolm X-i memoriaal.
Folklorist

Folklorist ehk rahvaluuleteadlane on spetsialist folkloori ehk rahvaluule alal. 
Vaata ka.
Folkloristide loend
Ilukirjandus

Ilukirjandus ehk belletristika on kirjandus kui kunst. 
Traditsiooniliselt peetakse ilukirjanduse põhiliikideks (kirjanduse põhiliikideks) eepikat, lüürikat ja dramaatikat ehk näitekirjandust, kuid on ka muid liigitusi ja täiendavaid kategooriaid.
Ilukirjandusliikide jaotuse juures on ligikaudu samas tähenduses kasutusel ka mõisted proosa, luule ja draama (näitekirjandus). Mõiste "draama" kasutamisel "dramaatika" sünonüümina tuleb siiski tähele panna, et esimene käibib ka kitsamas tähenduses. Draama märgib üht näitekirjanduse kolmest klassikalisest žanrist (tragöödia, komöödia ja draama ehk tragikomöödia). Kumma tähendusega on ühel või teisel puhul tegemist, peaks selguma kontekstist, milles seda mõistet kasutatakse. 
Teises tähenduses on ilukirjandus see osa kirjandusest, millel ei pea olema tõe väärtust ("fiktsioon" ehk väljamõeldis).
1594

1594. aasta (MDXCIV) oli 16. sajandi 94. aasta.
Raimond Valgre

Raimond Valgre (kuni 1937 Raimond Tiisel; 7. oktoober 1913 Riisipere – 31. detsember 1949 Tallinn) oli eesti helilooja ja instrumentaalmuusik. 
Elulugu.
Valgre isa oli ametilt kingsepp ja ema õmbleja. Valgre huvitus muusikast juba lapsepõlves: ta mängis klaverit, akordioni, trumme ja kitarri. 1931. aastal lõpetas ta Tallinna Riigi Ühistehnikagümnaasiumis ehitustehnikakursuse. Pärast kaitseväeteenistust Pioneerpataljonis algas tema kutselise muusiku tee restoraniansamblites. 
Valgre oli Eesti esimesi levimuusikaloojaid ja sai innustust just 1920. aastate algul Eestisse jõudnud džässmuusikast.
Nõukogude okupatsiooni ajal mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja võitles Teises maailmasõjas Eesti laskurkorpuses. 
Pärast sõda sai Valgre muusaks temast kümme aastat noorem Niina Vassiljeva (sündinud 1. veebruaril 1923, surnud 2019), hilisem inglise filoloog, kellega ta tutvus Leningradis 1944. aastal, kus Valgre ansambel esines kontsertidega ja mängis raadios. Seal sündis meloodia "Vaid sina, Niina", millele hiljem kirjutati ka sõnad. Raimond rääkis vene keelt halvasti, seepärast suhtlesid nad omavahel inglise keeles. Pärast Valgre Eestisse naasmist jäid nad kirjavahetusse. 
Raimond Valgre on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Valgre elu ja looming lava- ja ekraaniteostes.
Valgre laulude põhjal on loodud muusikal "Muinaslugu muusikas" (libreto Ülo Raudmäe, Sulev Nõmmik ja Enn Vetemaa; esietendus Estonias 1967). Valgrest on tehtud muusikaline telefilm "Igavesti Teie" (stsenarist Lembit Lauri, režissöör ja operaator Mati Põldre; Eesti Telefilm 1976), eluloofilm "Need vanad armastuskirjad", Juhan Saare dokumentaalnäidend "Valge tee kutse" (lavastatud Noorsooteatris 1985), näidend "Autori surm" (lavastaja Ivar Põllu; esietendus Tartu Uues Teatris 6. märtsil 2013), näidend “Laul, mis jääb” (autorid Merle Karusoo, Liis Aedmaa, Jan Rahman ja Piret Saul-Gorodilov; esietendus Eesti Draamateatris 13. juunil 2014) ning lavastus "Peaksime rääkima Raimondist" (2023, autor Mart Sander).
Mälestuse jäädvustamine.
1988. aastal avati Raplas Valgre kodumajal mälestustahvel. 
2003. aastal avati Pärnus Raimond Valgre mälestusmärk (skulptor Rait Pärg). Aastatel 2003–2017 toimus Pärnus igasuvine muusikafestival "Kummardus Valgrele".
2010. aastal avati Raplas Valgre tuba.
7. oktoobril 2013 andis Eesti Post välja Raimond Valgre 100. sünniaastapäeva postmargi (kunstnik Vladimir Taiger). Kasutusel oli ka esimese päeva eritempel ja eriümbrik.
7. oktoobril 2014 avati Riisiperes Raimond Valgre mälestuspink.
7. oktoobril 2018 avati Tallinnas Vene 7 Raimond Valgre mälestustahvel.
17. aprillist 2019 sõidab Tallinnas tema järgi nimetatud muusikatramm Raimond. 
Looming.
Valgre lauludest ilmus esimesena trükis "Blond Aleksandra" 1933. aastal. See avaldati G. Dieseli varjunime all väljaandes "Modern lööklaulud". 
Kokku on teada ligi sada tema laulu. Suure osa oma loomingust kirjutas ta looduse, tunnete ja ühiskonna teemadel. 
Valgre loomingut on kasutatud ka teiste eesti heliloojate teoste, samuti mitmes Eesti filmis.
Aapeli

Aapeli ['aabeli] (õieti Simo Tapio Puupponen; 23. oktoober 1915 Kuopio – 11. oktoober 1967 Helsingi) oli soome kirjanik.
1669

1669. aasta (MDCLXIX) oli 17. sajandi 69. aasta.
Kreeka tähestik

Kreeka tähestik on kreeka keele kirjutamiseks alates 9. sajandist eKr kasutatav tähestik. Kreeka tähestiku eeskujuks oli foiniikia tähestik. Kreeka tähestik on olnud aluseks ladina, kürillilisele ja kopti tähestikule.
1641

1641. aasta (MDCXLI) oli 17. sajandi 41. aasta.
1565

1565. aasta (MDLXV) oli 16. sajandi 65. aasta.
Üheksanda Kraadi väin

Üheksanda Kraadi väin eraldab Minicoy saart Lakadiividest. Ta on 183 km laiune.
Väin on nimetatud paiknemise järgi paralleelil, mis on ekvaatorist 9° põhja pool.