Georg Ots

Georg Ots (21. märts 1920 Petrograd – 5. september 1975 Tallinn) oli eesti laulja, näitleja, maalikunstnik (akvarellist) ning ujuja. 
Ta lõpetas Tallinna Prantsuse Lütseumi 1938. aastal. Samal perioodil tuli ka mitu korda Eesti meistriks ujumises. Õppis Tondi sõjakoolis ja teenis lühikest aega Eesti sõjaväes. Aastatel 1940–1941 õppis Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonnas. 
18. augustil 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja viidi meritsi Tallinnast Leningradi. Ta tuli Eestisse tagasi 1944. aastal. 
1951. aastal lõpetas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumi (Tiit Kuusiku lauluklassis). 1951. aastast kuni surmani laulis ta Estonia teatris. Laiem tuntus saabus 1958. aasta filmiga "Mister X", mille järel hakkas tema hääl kõlama raadios ja televisioonis üle kogu Nõukogude Liidu. 
Georg Ots valiti Eesti NSV saadikuks NSV Liidu IX Ülemnõukogu (1974–1979) koosseisus. 
Aastatel 1975–2022 kandis tema nime Tallinna Muusikakool. Tema järgi on nimetatud ka tänav Tallinnas ning Eesti Teatriliit annab välja Georg Otsa nimelist auhinda. 
Georg Otsa elulool on valminud muusikal "Georg" (2005) ja samanimeline mängufilm (2007).
Ujujana.
Sporti hakkas Ots harrastama 1933. aastal ning algul kuulus ta Tallinna NMKÜ, hiljem Tallinna Kalevi liikmeskonda. 
Ots tuli vaba- ja teateujumises kahel korral (1939–1940) Eesti meistriks ning võitis Eesti meistrivõistlustel lisaks kaks hõbedat ujumises (1939) ja ühe hõbeda veepallis (1938). Ta parandas kolmel korral Eesti rekordit, sealhulgas kahel korral teateujumises. 
Augustis 1938 korraldati esimene ametlik üle Tamula järve ujumise võistlus ja selle võistluse võitjale pandi välja hõbedane karikas. Võistlusest võttis osa ka Georg Ots, kes viibis parasjagu ajateenistuses Taara kasarmutes (praegu Kuperjanovi pataljon). Ots võitis selle võistluse. 
Aastatel 1939–1940 võistles Ots Eesti ning aastatel 1940–1945 Eesti NSV koondises. Augustis 1940 kuulus ta võidukasse Eesti NSV 4x200 m vabaujumise meeskonda maavõistlustel Läti NSV ja Leedu NSV-ga. 
Viimase võistluse veerajal tegi Ots 14. juulil 1946 Mustamäe ujulas, võites Kalevi meistrivõistlustel 400 m vabaujumise tulemusega 6.49,8.
Lauljana.
Georg Ots hakkas laulmisega tegelema Aleksander Arderi käe all Nõukogude tagalas Jaroslavlis, kus Teise maailmasõja ajal moodustati Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid Punaarmee rindeüksuste ja tagala teenindamiseks. Alates 1944. aastast õppis Ots Tallinna Konservatooriumis, kus tema õpetaja oli Tiit Kuusik. Selle kõrvalt töötas ta koorilauljana Estonia ooperiteatris. 
Georg Otsa esimene etteaste ooperisolistina oli väike osa ooperis "Jevgeni Onegin" 1944. aastal. Peatselt sai temast Estonia ooperiteatri hinnatuim solist. Estonia laval laulis Ots alates 1951. aastast kuni surmani. Teda kutsuti regulaarselt esinema Leningradi ja teistesse tähtsamatesse ooperiteatritesse üle Nõukogude Liidu, mitmel korral ka Moskva Suurde Teatrisse. 
Otsa repertuaari kuulusid sellised rollid nagu Jevgeni Onegin, Jeletski, Escamillo, Renato, Don Giovanni, Papageno, Rigoletto, Jago, Porgy, Figaro, nimiosa Kabalevski "Colas Breugnonis", kaksikroll Cervantes/Don Quijote Leigh' muusikalis "Mees La Manchast". Tema tuntuim roll oli nimiosa Rubinsteini "Deemonis". 
Mitmete Eesti heliloojate looming on laiemalt tuntuks saanud just tänu Georg Otsale. 
Tema laiemale tuntusele aitas kaasa Imre Kálmáni opereti "Tsirkusprintsess" ainetel Lenfilmi stuudios 1958. aastal valminud muusikaline draamafilm "Mister X" (tsirkusenumbrites esines dublant Mstislav Zapašnõi). Sellest alates hakkas tema hääl kõlama raadios ja televisioonis üle kogu Nõukogude Liidu, ka tema plaadid osteti poest kiiresti ära. Eesti filmiajalukku kirjutas Georg Ots ennast filmiga "Kolme katku vahel" (Jaan Krossi samanimelise romaani ainetel), mängides selles Tallinna kroonikut ja pastorit Balthasar Russowit. 
Ots oli suurepärane eesti laulude interpreteerija, aga ta esitas unustamatult ka Franz Schuberti, Modest Mussorgski, Pjotr Tšaikovski ja paljude teiste heliloojate loomingut. 
Noil aegadel oli Nõukogude artistide reisimine välismaale praktiliselt võimatu, seetõttu jäi tema tuntus laias maailmas piiratuks. Siiski, lisaks Nõukogude Liidule õnnestus Georg Otsal esineda ka mõnes Euroopa riigis, eriti populaarseks ja armastatuks sai ta Soomes, aga Ots esines ka Egiptuses ja Mongoolias. 
2004. aastal ilmus tema kogumikalbum "Eesti kullafond".
Isiklikku.
Georg Otsa ema oli Lydia Ots (neiuna Viikholm, 1898–1988) ja isa tunnustatud tenor Karl Ots (1882–1961).
Tema õde on arstiteadlane Maret Purde.
Georg Ots oli kolm korda abielus:
Georg Ots suri ajukasvajasse.