Ankruketi lõpp on laulu algus

"Ankruketi lõpp on laulu algus" on Ilmar Laabani ainus luulekogu. Raamat ilmus Stockholmis 1946. aastal.
Ilmumine ja vastuvõtt.
"Ankruketi lõpp on laulu algus" avaldati väljaspool kirjastusi pehmekaanelise väljaandena, mida illustreerivad kolm Olev Mikiveri tušijoonistust. Raamat sisaldab 64 luuletust, alapealkiri on "Luuletusi 1943–45". Hiljem on luulekogu terviktekst taasavaldatud raamatus "Oma luulet ja võõrast" (Teosed VII-VIII, Tallinn, 1990), Jaan Malini koostatud koondkogus "Sõnade sülemid, sülemite süsteemid" (Tartu, 2004) ja faksiimileväljaandena Tartus 2008. 1970. aastatel ringles luulekogu Eestis ka samizdat-väljaandena.
Vastse Rootsi pagulaskonna suhtumine Laabani sürrealistlikku luulekogusse oli peamiselt tõrjuv. Raamatu esimene kriitik Karl Ristikivi nimetas autori kirjutamislaadi "iseäratsemiseks". Hiljem leiti, et Laabani luulekogu tegelik mõju tuli nähtavale alles mõne aja pärast "nooremate luuletajate muutuvas värsivormis". Kodu-Eesti ametlikus kirjanduskäsituses Laabanit ignoreeriti, sest sotsialistliku realismi ettekirjutuste järgi oli tegemist formalismiga.
Esimene tõsiselt tunnustav hinnang saabus alles 1959, kui Aleksander Aspel kirjutas ajakirjas Mana : "Meie oma luules on Ilmar Laaban otse üllatava südikusega sukeldunud sürrealistlike vee-, maa- ja taevaruumi tuukrite kannul kujutlusvabade nägemuste laotusse... "Ankruketi lõpp on laulu algus" tähistas juba oma pealkirjaga selle uusi algusi ja olemata lahendusi otsiva luule suunda... Oleks kui tahtnuks Laaban ihuüksi teostada meie kirjanduses seda pööret, mida mujal taotlesid terved rühmitused." Aspel ei tee Laabani luulekogu puhul ühtegi mööndust, vaid seob selle otseselt "rahvusvahelise sürrealismi maailmapildiga".
Hilisemad hoiakud.
Aspeli essee taasavaldati 1989 ajakirja Vikerkaar sürrealismi-teemalises erinumbris koos kuue Ilmar Laabani luuletusega "Ankruketi lõpust". Nii sattusid Laabani luuletused koos neile viitava käsitlusega programmilisele kohale. Sellest on mõni aasta hiljem järeldatud, et "arusaamine sürrealismist oli Eestis 1989 jäänud põhimõtteliselt samaks, mis ta oli Välis-Eestis 1959 – see tähendab, et sürrealismi mõiste ei olnud arenenud ning ta oli omaks võetud ja assimileeritud umbes nõnda, nagu keha võtab omaks ja assimileerib temasse kinnijäänud metallitüki."
Andres Ehin rõhutab 1996 "Ankruketi lõpust" kirjutades, et Laabani luule polevat müstiline, vaid maagiline: "Oma teoreetilistes sõnavõttudes ja ettekannetes on Laaban tavatsenud rõhutada teesi, mille kohaselt sürrealism tahab tühja maailma täita ja on seega vastuolus müstikaga, mis tahab täit maailma tühjendada. Seega on sürrealism maagiline, aga mitte müstiline." Ehin seostab Laabani loomingut otseselt André Bretoni sürrealistlike ideedega, viidates ka Aleksander Aspelile.
Koondkogu "Sõnade sülemid, sülemite süsteemid" järelsõnas on Jaan Malin arvanud, et "käsikirjade järgi otsustades võib Laabanit n.-ö. prantslaslikuks sürrealistiks pidada kõige rohkem kuni aastani 1944. Tollest ajast alates nihkus Laaban bretonlikust sürrealismist üha kaugemale."
Sisu.
Ankruketi lõpp on laulu algus
Kas tõesti?
Lauka ratsu
Selgena nagu talvise mere JAH
Albert Einstein 
Väike Eesti antoloogia 
Kaks gaseeli 
Sonett 
Jääpank täis mürsukilde 
Hinnakiri kahe vihmahoo vahel 
Tänavastseen paranoialikust linnast 
Öine võileib 
Kiiresti silmitult 
Torm on puistanud sadandeid tigusid 
Lips ümber suitsusamba 
Autoportree 
Kalendrileht 
Igapäevane meri 
Saunalaval 
Hermafrodiidi meeleolu 
Kire piim valgub laiali 
Metsik jõgi tormab hääletult 
Ma armastan Teid 
Romantiline päikeseloojak 
Ustavuse õhtu 
Vaikus ja vägivald 
Vesi ja tähed
Ei ole ulmi 
Valge linane kangas 
Maastik rabeleb hommiku võrgus 
Päevast päeva ööst öhe 
Lapsepõlv meheiga vanadus 
Surma läte puhtais pilvis 
Enesemõrva linnud 
Veksel 
André Gaillard'i kääbas 
Ma hajun laiali 
Ma seisin oma meeleheite džunglis 
Pilkamaks valgust 
Paul Valéry mälestuseks 
Arnold Schönberg 
Puhkpillide kvintett 
Pornograafiline 
Järjest kahanevana õnnes 
Üle päeva peatunud jõe 
Mööblite emanatsioonid 
Tornid ja pallid 
Esmaspäev 
Tütarlapseakt 
Portree 
Une Baigneuse de Renoir 
Virmaliste kõlblus 
Mikrokosmos
Sissejuhatus 
Viilipuru 
Laps leiab maanteekraavist kummuli suitsusamba ja poob enda ämblikuvõrgus 
Mänd 
Koer 
Juuli 1941 Tartus 
Õhtune karjamaa 
Lühisulg 
Röövliromaan 
Aastaajad
Mikrokosmos 
Välkude varjud
Kaberneeme 
21. 01. 1924 – 21. 01. 1944 
Elada vabana või surra