tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Antonio Luna

Antonio Narciso Luna de San Pedro y Novicio Ancheta (29. oktoober 1866 Urbiztondo, Binondo – 5. juuni 1899) oli Filipiinide Revolutsioonilise Sõjaväe kindral Filipiinide-Ameerika sõjas, teadlane, publitsist ja Filipiinide esimese sõjaväeakadeemia rajaja. Ta mõrvati 32-aastaselt.
Oma aja üheks ägedamaks peetud kindraliks sai ta Artemio Ricarte järel Filipiinide armee ülemkindralina. Ta püüdis oma sõjateaduste tausta rakendada alles asutatud sõjaväes. Olles ise täpsuslaskja, organiseeris ta koos Michael Joaquiniga elukutselisi sissisõdureid, keda hiljem nimetati "Luna Sharpshooteriks" ja "Mustaks kaardiväeks". Tema kolmeastmeline kaitse, mida nüüd tuntakse Luna kaitseliinina, andis Ameerika vägedele Manilast põhja pool asuvates provintsides kampaania ajal keerulisi ettevõtmisi. See kaitseliin kulmineerus sõjalise tugipunkti loomisega Cordillerasse.
Hoolimata tema pühendumusest armeed distsiplineerida ja vabariiki teenida, tekitasid tema temperament ja tulised löömingud mõnedes inimestes jälestust, sealhulgas inimestes Aguinaldo kabinetist. Sellegipoolest tunnustati Luna jõupingutusi tema ajal ja ta pälvis 1899. aastal Filipiinide Vabariigi medali. Ta oli ka Malolose kongressi liige. Lisaks sõjalistele õpingutele õppis Luna ka farmakoloogiat, kirjandust ja keemiat.
Elulugu.
Tema vanemad olid Joaquín Luna ja Laureana Novicio, kes olid pärit Ilocos Nortest. Tema vanem vend oli maalikunstnik Juan Luna. 
Aastatel 1876–1881 käis ta keskkoolis Ateneo de Manila, mille ta lõpetas bakalaureusekraadiga kirjanduses ja keemias. Seejärel asus ta Santo Tomási Ülikoolis farmaatsiat õppima. 
Õpingute ajal osales ta tööga "Dos cuerpos fundamentales en la química" ("Kaks fundamentaalkeha keemias") teaduskonkursil ja sai esimese auhinna. Hiljem läks ta venna kutsel Hispaaniasse, kus omandas Barcelona ülikoolis farmaatsialitsentsiaadi kraadi. 1890. aastal sai ta Madridi ülikoolist doktorikraadi farmaatsias.
Discovering the Waterfront

"Discovering the Waterfront" on Kanada ansambli Silverstein teine stuudioalbum. See ilmus 2005. aasta augustis. 
Albumilt ilmus kolm singlit: "Smile in your Sleep", "Discovering the Waterfront" ja "My Heroine". Singlitele tehti ka videod.
2005. aasta lõpuks oli albumit müüdud Ameerikas üle 100 000 eksemplari. Albumi 10. aastapäeval postitas ansambel foto, milles mainiti, et albumit on müüdud 400 000 eksemplari.
Püha Eliisabeti kindlus

Püha Eliisabeti kindlus (ukraina Фортеця Святої Єлисавети) on endine kindlus Ukrainas Kropõvnõtskõi linnas.
Ajalugu.
Pärast Uus-Serbia moodustamist rajati kindlus serbia asunike kaitseks tatari rüüsteretkede eest. See ehitati vastavalt samale senati dekreedile, millega moodustati Uus-Serbia. Dekreedile kirjutas alla keisrinna Elisabet 4. jaanuaril 1752. 
Kindluse ehitas Ukraina kasakate polk (1390 meest), kes lõpetas põhitöö nelja kuuga: juunist oktoobrini 1754. Tööde käigus suri 72 ukrainlast, haigestus 233 ja põgenes 855 inimest .
Kindlus osales sõjategevuses vaid korra. See juhtus Vene-Türgi sõja (1768–1774) ajal. Selle sõja esimene sõjakäik algas 1769. aastal Krimmi khaani Qırım Giray sissetungiga Ukrainasse. 4. jaanuaril ületas tema juhitud 70 000-meheline türgi-tatari armee piiri ja peatus 7. jaanuaril kindluse juures, kus varjas end kindral Issakov koos garnisoni ja kohalike elanikega. Krimlased rüüstasid ümberkaudseid külasid ja orjastasid kohalikke elanikke, kuid linna kaitsjad tõrjusid edukalt tatarlaste rünnakud ja ajasid sissetungijad minema. See oli krimmitatarlaste viimane rünnak Ukrainale.
Alates 1775. aastast kaotas kindlus lõplikult oma kaitselise tähtsuse, seal hoiti kuni 1917. aastani likvideeritud Zaporižžja Sitši arhiivi. 1784. aastal see likvideeriti ja kogu suurtükivägi toimetati Hersoni. Järk-järgult, mitme aasta jooksul, kindlus desarmeeriti. 1794. aastal hoiti seal veel 162 relva, mida teenindas 277 laskurit. Piirilinnadesse, peamiselt Hersoni, viidi suurtükke ja suurtükivarustust. 1795. aasta aprillis saadeti Novomõrhorodi viis kahurit. Endisest kindlusest on säilinud vaid kaks suurtükki, need on paigaldatud kivist postamentidele kunagise peavärava juures.
Kindluse staatus tühistati täielikult 15. märtsil 1805, selle kontuure kujutatakse linna vapil.
Endise kindluse territooriumil asuvad memoriaalkompleksid, mis on pühendatud Teise maailmasõja ja Vene-Ukraina sõja kangelastele. 2016. aastal püstitati ka holodomori ohvrite mälestusmärk.
Mart Vabar

Mart Vabar (26. november 1934 Nõo – 29. mai 2011 Tallinn) oli eesti majandusgeograaf.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ), 1965. aastal omandas ta geograafiakandidaadi kraadi.
Vabar töötas aastatel 1959–1974 ja 1984–1985 ENSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis, oli 1974–1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi dotsent, 1979–1984 TRÜ majandusgeograafia kateedri juhataja, 1985–1989 Eesti Informatsiooni Instituudi välismajandussektori juhataja, 1990–1997 Tallinna Pedagoogikaülikooli dotsent ja 1995–2000 Tallinna Tehnikaülikooli territoriaalmajanduse instituudi avaliku sektori ökonoomika õppetooli dotsent, täitis aastatel 1973 ja 1989–1992 õppeülesandeid Helsingi ja Turu ülikoolis.
Ta avaldas uurimusi Eesti, Soome jt Põhjamaade geograafia, urbaniseerumise, globaliseerumise, väliskaubanduse ökonoomika, üleminekumajanduse, keskkonnakaitse, geograafia teooria ja metodoloogia alalt ning õppemetoodilist kirjandust kõrgkoolile. Ta oli Eesti Geograafia Seltsi ja Eesti Looduskaitse Seltsi liige.
Isiklikku.
Tema õed olid sõudjad ja aerutajad Koidu Einla ja Leili Holopainen.
Jaan Jürimäe

Jaan Jürimäe (20. aprill 1935 Rae vald – 7. november 1998 Tallinn) oli eesti võrkpallitreener. 
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Jürimäe mängis aastatel 1951–1954 Tallinna Kalevis Ivan Dratšovi juhendamisel võrkpalli, 1955. aastal alustas samas noorte võrkpalluritega treeneritööd, 1960–1962 oli ka Dünamo naiskonna ja meeskonna treener, 1962–1968 Tallinna Kalevi ja Eesti koondnaiskonna treener. 1963. aastal tuli Eesti naiskond NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 6. kohale ning 6 tema hoolealust täitsid meistersportlase normi, 6 korral (aastatel 1962–1966 ja 1968) tulid tema hoolealused Tallinna Kalevi naiskonnas Eesti meistriks.
Jürimäe oli aastatel 1968–1980 Kalevi Tõnismäe spordibaasi juhataja ja 1980–1991 Kalevi spordikombinaadi direktor.
Isiklikku.
Tema vend on matemaatik Endel Jürimäe.
Kaka ja kevad (animafilm)

"Kaka ja kevad" on 2021. aasta juunis esilinastunud Eesti animafilm. See on neljas film animakogumikust "Kaka, kevad ja teised", mis tehti Andrus Kivirähki lasteraamatute "Kaka ja kevad", "Karneval ja kartulisalat" ning "Tont ja Facebook" ainetel.
Filmist.
Peategelane Kaka sünnib ühel imelisel kevadpäeval „tänu“ hulkuvale koerale. Ta saab sõbraks Varblasega, kes talle elutarkusi õpetab. Oma vast valminud majakeses vaatab Kaka, kuidas Varblane ja tema armastav pere sügisel ja talvel toimetavad. Kakal tekib soov endalegi kaaslane leida. Kevade tulles avastab Kaka oma majakese kõrvalt imeilusa Võilille, kelle ta viivitamatult omale naiseks palub. Võilillepreilil pole midagi abielu vastu kena Kakaga. Kibekiiresti peetaksegi imeilusad pulmad!
Filmi tegemist toetas Eesti Filmi Instituut. Peategelasele andis hääle Mait Malmsten.
Gennadi Avdienko

 
Gennadi Valentõnovõtš Avdienko (ukraina keeles Генна́дій Валенти́нович Авдє́єнко; sündinud 4. novembril 1963 Odessas) on Ukraina kergejõustiklane, kõrgushüppaja, olümpiavõitja ja maailmameister. Ta esindas NSV Liitu ja hiljem Ukrainat. Ta treenis Odessas relvajõudude spordiseltsis.
Avdienko pääses esimestele 1983. aasta maailmameistrivõistlustele Helsingis tundmatuna. Tema isiklik rekord oli vaid 2,25 m ja peaproovil, 1983. aasta spartakiaadil, oli ta saavutanud 6. koha; kõrgushüppetreener Kęstutis Šapka ja koondise treener Igor Ter-Ovanesjan tegid aga lobitööd, et ta koondisse kaasataks. Maailmameistrivõistluste finaalis kolmeteistkümne sportlase vastu, kelle parimad tulemused olid 2,30 m või rohkem, parandas Avdienko oma isiklikku rekordit 7 sentimeetriga ja võitis üllatuslikult kuldmedali 2.32-ga, alistades sama tulemuse saanud USA kõrgushüppaja Tyke Peacocki paremate katsetega.
Seoses idabloki riikide boikoteerimisega 1984. aasta olümpiamänge Los Angeleses nappis tal rahvusvahelises konkurentsis võistlemise kogemusi, kuid ta oleks tahtnud mängudest osa võtta.
Avdienko saavutas 1987. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Indianapolises teise koha, hüpates uue isikliku rekordi 2,38 m, kuid kaotades hüppevõistluses meeskonnakaaslasele Igor Paklinile. Ta võitis samal aastal välismeistrivõistlustel Roomas veel ühe hõbemedali, hüpates taas 2,38 m. Sama tulemusega võitis Patrik Sjöberg.
Seejärel võitis Avdienko 1988. aasta suveolümpiamängudel Seoulis veel ühe kuldmedali, kui võistlemas polnud Kuuba maailmarekordiomanikku Javier Sotomayori, kelle riik olümpiamänge boikoteeris. Ta hüppas taas 2,38 m ja seekord oli ta ainus hüppaja, kes selle kõrguse ületas.
Tippsportlasena oli ta 202 cm pikk ja kaalus 82 kg.
Avdienko on lõpetanud Odessa Polütehnilise Instituudi ja töötanud külmutusseadmete eksperdina.
Välislingid.
[[Kategooria:Ukraina kõrgushüppajad]]
[[Kategooria:Nõukogude Liidu kergejõustiklased]]
[[Kategooria:Sündinud 1963]]
I Heard a Voice – Live from Long Beach Arena

"I Heard a Voice – Live from Long Beach Arena" on ansambli AFI kontsertalbum, mis ilmus DVD kujul 2006. aasta detsembris. CD versioon ilmus 2007. aasta novembris.
Miss Murder

"Miss Murder" on ansambli AFI singel, mis ilmus 2006. aasta aprillis.
Lood.
UK / AU singel
Promo CDM
Arrivals &amp; Departures

"Arrivals &amp; Departures" on Kanada ansambli Silverstein stuudioalbum, mis ilmus 2007. aasta juulis.
Kaka, kevad ja teised

"Kaka, kevad ja teised" on Eesti animafilmide kogumik, mille filmid põhinevad Andrus Kivirähki lastejuttudel "Kaka ja kevad", "Karneval ja kartulisalat" ja "Tont ja Facebook". Kogumikus on viis filmi:
Kogumikust.
Animafilmid räägib igatsusest, sõprusest, armastusest, perekonnast ja hirmudest, millel on sageli suured silmad. Kummaliste tegelaste seiklused on vürtsitatud Kivirähkile iseloomuliku sooja ja julge huumoriga, kududes vaimukalt kokku lastele omase piiritu fantaasia ja moodsa maailma eluolu. Kogumik pakub emotsioone, põnevust ja tibake ka närvikõdi nii väikestele kui suurtele vaatajatele.
Kogumiku teostuse toetajad olid Eesti Filmi Instituut ja Eesti Filmi Instituut. Animafilmide vahel on ühendavaks tegelaseks lugude autor Andrus Kivirähk.
Iiri Vabariigi väljakuulutamine

Iiri Vabariigi väljakuulutamine (iiri "Forógra na Poblachta", inglise "Proclamation of the Republic") on lihavõtteülestõusu ajal 24. aprillil 1916. aastal toimunud Iirimaa iseseisvuse väljakuulutamine. Tegemist oli esimese katsega luua kaasaegset ja iseseisvat Iirimaad.
Ajalugu.
Trükkal Christopher Brady ning toimetajad Michael Molloy ja Liam Ó Briain trükkisid dokumendi Liberty Hallis lihavõttepühapäeval ja ülestõusmispühade esmaspäeva hommikul. Tööd tehti kiirustades: nappis nii aega kui ka trükipressi tähetempleid. Seetõttu tuli dokument trükkida kahes osas. Peale teksti esimese osa trükkimist tõsteti tähetemplid lahti, et saaks laduda teksti teine pool. Trükimasina vanuse ja halva töökorra tõttu on üksikutel eksemplaridel näha ka eripärasid tindisurves ja sõnavahedes. Ei ole teada mitu eksemplari Iiri Vabariigi proklamatsioonist trükiti, kuid on arvatud, et ligemale 2500.
Ülestõusmispüha esmaspäeval, 24. aprillil 1916. aastal kell 12.45 luges Dublini peapostkontori ees Patrick Pearse ette “Iiri Vabariigi proklamatsiooni”. Dokument oli ametlik taotlus Iiri Vabariigi iseseisvuseks ja ühtlasi Iirimaa õiguste deklaratsioon. Samal päeval saadeti kella 12 ja 13 vahel trükitud koopiad Ühendkuningriigi peapostkontorisse (G.P.O.) ja sealt edasi erinevatesse piirkondadesse.
Seitse allakirjutanut - Thomas J. Clarke, Seán Mac Diarmada, Patrick H. Pearse, James Connolly, Thomas MacDonagh, Éamonn Ceannt ja Joseph Plunkett, mõisteti surma sõjakohtu all ja hukati pärast rahvusliku lihavõtteülestõusu ebaõnnestumist.
Schärdingi ringkond

Schärdingi ringkond on ringkond Austrias Ülem-Austria liidumaal.
Vallad.
Ringkond jaguneb 30 omavalitsusüksuseks:
Crash Love

"Crash Love" on ansambli AFI kaheksas stuudioalbum. See ilmus 2009. aasta septembris.
Girl's Not Grey

"Girl's Not Grey" on ansambli AFI singel, mis ilmus 2003. aasta jaanuaris. See oli esimene singel, mis avaldati albumilt "Sing the Sorrow".
Lood.
Euroopa
Saksamaa
UK CD 1
UK CD 2
Steyri maaringkond

Steyri maaringkond on ringkond Austrias Ülem-Austria liidumaal.
Vallad.
Ringkond jaguneb 20 omavalitsusüksuseks:
Urfahr-Umgebungi ringkond

Urfahr-Umgebungi ringkond on ringkond Austrias Ülem-Austria liidumaal. See on nime saanud endise linna Urfahri järgi, mis on tänapäeval Linzi linnaosa, ringkonna administratsiooni ("Bezirkshauptmannschaft") asukoht.
Vallad.
Ringkond jaguneb 27 omavalitsusüksuseks
Euroopa Kergejõustikuliit

Euroopa Kergejõustikuliit (enam tuntud kui European Athletics) on Euroopa kergejõustiku juhtorgan. See on üks maailma kergejõustiku juhtorgani World Athletics kuuest alaliidust. European Athleticsil on 51 liiget ja selle peakorter asub Lausanne'is.
Algselt 1932. aastal Euroopa komiteena loodud see iseseisev organ muudeti 1969. aasta Bukaresti konverentsi ajal. Esimene Euroopa kergejõustikukongress toimus 6.–8. oktoobril 1970 Pariisis, mille esimeseks presidendiks valiti hollandlane Adriaan Paulen. Sekretäri kohusetäitja koduriigis asuvast vabatahtlike juhitavast organisatsioonist on Euroopa kergejõustik arenenud professionaalseks organisatsiooniks, mille alaline asukoht on Šveitsis.
European Athletics korraldab ja reguleerib mitmeid meistrivõistlusi ja spordiüritusi üle Euroopa – nii sise- kui välistingimustes.
Pärast Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu (IAAF) asutamist 1912. aastal oli selge, et juhatuse koosseisus on vaja Euroopa komiteed. Kuigi idee tabas algselt mõningast vastupanu, jõudis algatus ellu pärast 1932. aasta IAAF-i Los Angelese kongressi Ungari esindaja Szilard Stankovitsi aktiivne edendamine. Pärast seda kohtumist määras nõukogu ametlikult Euroopa Komisjoni eesistujaks Stankovitsi ülesandega vaadata üle kergejõustiku Euroopa meistrivõistluste korraldamise tingimused.
Ikarus 412T

Ikarus 412T on Ikarus 412-bussi kerel põhinev trollibuss.
Ikarus 412T trollibusside eelkäijaks oli Ikarus 411T tüüpi üksikeksemplar. 
Ikarus 411T sõiduki tootis Ikarus 1994. aastal Ikarus-Obus-Kiepe koostöös ja seda esitleti 1995. aastal nii Ungaris kui ka mujal. 
Trolli veomootorit toidab alalisvoolu IGBT katkestiga impulsiedastaja. Veojõu süsteem võimaldab kasutada regenereerivat elektripidurit. 
Trolli töö ja seadmete kontrolli tagab mikrokompuuter-kontroller diagnoosimisseade.
Tallinn.
1999. aastal võeti Tallinnas kasutusele viis seda tüüpi Ikaruse trolli, numbritega 310-314 ja sinimustvalge värviskeemiga. Kuna Tallinn tellis 411T-st meetri võrra pikemad trollid, tehti mudelinumbriks 412T (412,81). Neid opereeris TTTK (hiljem TLT). 
Ikarus 412T trollid sõitsid Tallinnas 2015. aastani ning läksid kõik pärast mahakandmist ka lammutamisele.
Jacob Jacke &amp; Co

Jacob Jacke &amp; Co oli Pärnus tegutsenud kaubandusettevõte.
Kaubamaja rajas Pärnu 1. gildi kaupmees Jacob Jacke (1712–1780), 01.10.1734 ja saavutas kiirelt õitsengu. Pärnus tegutsenud kaubamaja Jacob Jacke &amp; Co. eksportis esmajoones Liivimaalt lina, linaseemet, vilja ja propse Kesk- ja Lääne-Euroopasse (Danzigi, Dundee, Austria-Ungari, Belgia, Hollandi (sh Amsterdami, Rotterdami jt linnade sadamate ning Riia, Peterburi, Kuressaare, Tallinna sadamatesse) ning kauples kaupadega (lina, vili, sool, heeringas, silgud, vein, kohvi, kivisüsi, põlluväetised, kips). Samuti pakkus ettevõte transiitkaupade ladustamise teenust. 
Kaubamaja valduses oli Pärnu linnas hulk kinnisvara, 1838. aastast hooned Rüütli tänav 21/23 ja Rüütli tänav 30, Balti Krediitpanga maja, sh laohooneid, sadama rajoonis 5‒6 aita ja rendimõisu 18. saj teisel poolel (Viluvere, Kastna, Audru ja Pootsi mõis).
19. sajandi keskel ehitasid Pärnu kaubamajad Jacob Jacke ja Co, Hans Dietrich Schmidt ning kaupmees ja Pärnu rae politseibürgermeister Julius Romanus Jacoby (1818–1916) ühiselt Pärnu lootsitorni.
Oma testamendiga, kui ta 1780. aastal poissmehena ja järglasteta suri, moodustas ta ettevõttest fideikomissi ja pärandas kaubamaja Jacob Jacke &amp; Co. oma kolmele sugulasele, "et see senise nime Jacob Jacke &amp; Co all ja samas majas, kus mina seni olen elanud, muutmatult peab edasi kestma". Kaubamaja juhatajaiks ja valdajaiks oma testamendis määras Jacob Jacke õepojad Otto ja Gottlieb Staackid ja kauaaegse äri raamatupidaja Johan Casanski, keda kohustati ärist hoidma eemale kahjud ja selle varandusi suurendama. Tasuks nende töö eest oli neil õigus saada Otto Staackil ja H. J. Casanskil kaks viiendikku, Gottlieb Staackil üks viiendik iga-aastasest äri puhaskasust. Firma juhtisid järgnevalt, tema õepoeg Otto Staack jun. (1744–1814), tema kaasjuhtideks said Johann Hinrich Staack ja Gottlieb Staack. 
Jacob Jacke &amp; Co firmajuhtideks olid järgnevalt Johann Andreas Nagel (1771–1831), kellele järgnes poeg Jacob Diedrich Nagel (1817–1875). Seejärel olid firma eesotsas Alexander Diedrich Rodde (1829–1899) ja Diedrich Emanuel Rodde (1837–1895) ning hiljem Jacob Diedrich Nagel jun. (1860–1925), lisaks mitu kaasjuhti. Viimased juhid olid Heinrich Rambach (1887–1964) ning Reinhold Schmidt (1872–1954).
1940. aastal 2. augustil Siseministri, Vabariigi Presidendi ülesannetes Maksim Undi poolt antud dekreediga „Fideikomissi Kaubamaja Jakob Jacke ja Ko likvideerimise seaduse“ alusel kaubamaja likvideeriti ja tema vara anti üle Pärnu linnavalitsusele.
I Hate Everything About You

"I Hate Everything About You" on ansambli Three Days Grace singel, mis ilmus 2003. aasta aprillis. See oli esimene singel, mis avaldati albumilt "Three Days Grace".
Lood.
Akustiline singel
CD singel
Three Days Grace (album)

"Three Days Grace" on ansambli Three Days Grace debüütalbum, mis ilmus 2003. aasta juulis.
Eesti noortekirjandus

Eri aegadel Eesti noortekirjanduses domineerinud aktuaalsed teemad on olnud üksikvanemad, välismaal töötavate vanemate lapsed, joomine ja narkootikumid, liiklusõnnetused, teise nahavärviga õpilased, geid jne. “Nooruse allakäigu igavene narratiiv, milles peegeldub noortekultuuri pahupool, hõlmab esmajoones noorte riskikäitumist: see avaldub koolikiusamise, suhtevägivalla, kuritegevuse, rassi- ja klassivaenu, alkoholi ja uimastite pruukimise, juhu­suhete, psüühikahäirete (söömishäired, depressioon, suitsiidikatsed) ja paljude muude teemadena, mis tihedalt täidavad selle sajandi noorteromaanide lehekülgi. Noorust kajastatakse kui sotsiaalselt ebaküpset ja psühholoogiliselt ebastabiilset perioodi, mille valud ja vaevad tuleb ära kannatada," lausub Andrus Org "Loomingu" artiklis, 2022. aastal.
Väljundid Eesti noortekirjanikele.
Värske Rõhk.
Värske Rõhk on noore kirjanduse ajakiri, mis on ilmunud juba alates 2005. aastast. Värske Rõhu eesmärk on tutvustada laiemale publikule uuemat noort kirjandust, vahendades nii luulet, proosat, tõlkeid, kriitikat kui esseistikat. Ajakiri ilmub iga kahe kuu tagant ning avaldab kuni 33-aastaste noorte loomingut.
Värske Novell.
Tegemist on 2023. aastast korraldatava Värske Rõhu ja Eesti Novelli konkurssiga. Konkurssi eesmärgiks on julgustada noori kirjutama ja avaldama proosat. Võistlusel saavad osaleda kõik 15-19- aastased noored. Kõige paremad tekstid avaldatakse Värskes Rõhus ja kogumikus “Eesti novell...”
Kräu Teater

Kräu Teater on aktiivne harrastusteater, kuhu kuuluvad lavakunsti kogemusega inimesed, kes sõbrunesid Polygoni Teatrikoolis ning tahtsid teha ka ise midagi põnevat. Kräu Teater tegutseb alates 1.11.2022.
Meie soov on harrastusteatrina edendada Eesti lavakunsti, tuues lavale nii omaloomingut kui ka teiste näitekirjanike teoseid. Pikaajalises perspektiivis on plaan Eesti harrastusteatrite maastikule veelgi innovatiivsust lisada ning pöörata tähelepanu teemadele, mis huvitavad meid, maailma ja miks mitte ka universumit.
Kräu Teatri asutajaliikmed on Kristo Klausson ja Rauno Einula. Lisaks kuuluvad Kräu Teatrisse Anneli Ojaste, Kati Aid ja Liisi Einula.
"Kräu Teater on Eesti Harrastusteatrite Liidu liige."
Lavastused:
Jasmine Paolini

Jasmine Paolini (itaalia hääldus [ʒaˈzmin paoˈliːni]; sündinud 4. jaanuaril 1996 Castelnuovo di Garfagnanas) on Itaalia elukutseline tennisist. Tema parimad kohad WTA edetabelis on 4. koht (28. oktoobrist 2024) üksikmängus ja 4. koht (30. juunist 2024) paarismängus.
Paolini on võitnud WTA süsteemis kolm turniiri üksikmängus ja üheksa turniiri paarismängus; ITF-i süsteemis üheksa turniiri üksikmängus ja ühe turniiri paarismängus. Suure slämmi turniiridel on ta jõudnud kaks korda finaali: 2024. aasta Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel jäi ta finaalis alla Iga Świątekile (2:6, 1:6) ja 2024. aasta Wimbledoni turniiril Barbora Krejčíkovále (2:6, 6:2, 4:6).
Paolini kasvas üles Itaalias Carrara ja Forte dei Marmi lähistel. Tema isa Ugo on itaallane ja ema Jacqueline on pärit Poolast Łódźist. Tema emapoolne vanaema, kes elab Łódźis, on poolakas, ja tema emapoolne vanaisa, kes elab Kopenhaagenis, on taanlase ja ghanalase järeltulija. Tema vend William mängib samuti tennist.
Tennise juurde jõudis ta viieaastaselt tänu isale ja onule. Noorpõlves treenis ta Bagni di Luccas Mirafiume tenniseklubis. 15-aastaselt kolis ta tennise nimel Tirreniasse, mis asub Pisa lähistel.
Jander Heil

Jander Heil (sündinud 20. aprillil 1997) on Eesti kergejõustiklane, kes on spetsialiseerunud kuulitõukele. Ta on pärit Abja-Paluojalt.
Sportlik karjäär.
Ta on tulnud Eesti noortemeistriks kuulitõukes ja vasaraheites. Tema treeneriks Viljandis olid Hannes Männik ja Tiit Aru. Tallinnas Audentese Spordigümnaasiumis oli juhendajaks Ants Kiisa. Hiljem on tema treeneriks olnud ka Raigo Toompuu ja Indrek Tustit. 
Ta on kaks korda parandanud Eesti juunioride siserekordit kuuekilose kuuliga (parim 19.57). Esimese rahvusvahelise kogemuse sai Jander Heil 2013. aasta Euroopa noorte olümpiafestivalil Utrechtis, kus saavutas kettaheites 46.48 meetriga kümnenda koha. 2015. aastal oli ta valitud kuulitõukes juunioride EM-i koondisse Eskilstunas, kuid kvalifikatsioonis ta ei osalenud; sama kordus järgmisel aastal Bydgoszczis toimunud U20 MM-il. Kettaheites ta osales, kuid 53,19 meetrist ei piisanud finaali pääsemiseks. 
2017. aastal osales ta U23 EM-i kvalifikatsioonis, kuid 16.01 meetrit kuulitõukes ei viinud finaali ja kaks aastat hiljem tuli ta Gävles U23 EM-il 18.39 meetriga üheksandaks.
Heil on osalenud Euroopa talvistel heitjate karikavõistlustel: 2019. aastal oli ta Šamorinis (Slovakkia) 4. tulemusega 18.40, 2021. aastal Splitis (Horvaatia) 15. tulemusega 18.63, 2023. aastal Leiras (Portugal) 12. tulemusega 19.30 ja 2024. aastal samas 6., saades tulemuseks 19.40.
2023. aastast elab ja treenib ta Norras, kus tema treener on Thomas Rosvold.
Jander Heil võistles 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Roomas, kuid jäi tulemusega 19.14 kvalifikatsioonis 19. ning finaali ei pääsenud. 
Eesti meister.
Väljas:
Hallis:
Ann Marii Kivikas

Ann Marii Kivikas (sündinud 12. augustil 2002) on Eesti kergejõustiklane, kes on spetsialiseerunud sprindile.
Ann Marii Kivikas sai oma esimese rahvusvahelise kogemuse 2018. aastal, kui ta langes Győris U18 EM-il poolfinaalis 100 meetri jooksus 12,18 s., samuti kvalifitseerus 200 meetri jooksus 24,83 s. noorte olümpiamängudel Buenos Aireses, kus ta saavutas 15. koha. Järgmisel aastal langes ta Bakuus toimuval Euroopa noorte olümpiafestivalil 400 meetri jooksu esimeses ringis 57,77 sekundiga ega pääsenud Eesti sprindi teatejooksuga (1000 meetrit) 2.15,09 minutiga finaali.
2020. aastal tuli Kivikas Eesti meistriks 200 meetri jooksus välitingimustes ja 2019. aastal hallis.
Vöcklabrucki ringkond

Vöcklabrucki ringkond on ringkond Austrias Ülem-Austria liidumaal.
Vallad.
Ringkond jaguneb 52 omavalitsusüksuseks:
Welsi maaringkond

Welsi maaringkond on ringkond Austrias Ülem-Austria liidumaal.
Vallad.
Ringkond jaguneb 24 omavalitsusüksuseks:
Otto Sponheimer

Otto Sponheimer (19. detsember 1886 – 14. märts 1961 Theuernis Ambergi lähedal) oli Saksamaa sõjaväelane, ta oli Teises maailmasõjas Saksa jalaväekindral.
Ta astus oktoobris 1907 vabatahtlikuna Baieri armeesse ja ülendati mai lõpus 1909 14. jalaväerügemendi "Hartmann" leitnandiks. Selle ühinguga võttis ta osa Esimesest maailmasõjast, ülendati aastal 1918 kapteniks ning autasustati nii Mõõkade Sõjateenete ordeni Raudristi kui ka Rüütliristi IV klassi klassiga. Pärast sõja lõppu teenis ta Reichswehris, kuid vabastati septembris 1920 ja viidi Baieri politseiteenistusse.
Märtsis 1935 võeti ta kolonelina vastu Wehrmachti. Oktoobrist 1937 kuni septembrini 1939 oli ta Braunsbergi 24. jalaväerügemendi ülem. Seejärel oli ta Teise maailmasõja ajal 21. jalaväediviisi ülem, algul kindralmajorina (ülendatud juunis 1939) novembri algusest 1939 kuni 10. jaanuarini 1943 ning teda asendas korraks kindralleitnant Wilhelm Bohnstedt aprillis 1942. Juulis 1941 ülendati kindralleitnandiks. Ta oli diviisiga Eifelis ja osales Läänekampaanias. Septembris 1940 siirdus tema üksus Ida-Preisimaale 1. armeekorpusesse. Ta võttis muuhulgas võttis osa Luga lahingust ja Volhovi lahingust ning asendati vahetult enne Teist Laadoga lahingut.
Juulis 1943 oli ta lühikest aega X armeekorpuse komandör. Augusti alguses 1943 asus ta (kes ülendati samal kuul jalaväekindraliks) LIV armeekorpuse komandöriks. Armeekorpus (nimetatakse ka Sponheimeri rühmaks ja viidi pärast tema lahkumist üle Armeegruppi Narwa) ja jäi sellele ametikohale kuni veebruarini 1944. Ta taandus koos armeekorpusega Leningradist Panther-liinile ja suutis seal sobiva kaitsetaktikaga kuus kuud Vene rünnakuid tõrjuda.
Juuli lõpust 1944 kuni oktoobrini 1944 oli ta LXVII armeekorpuse komandör (korpus tegutses Amiensi ja hiljem Breda ümbruses). Septembri lõpust 1944 töötas vähema arvuga sõduritega (sest Antwerpenit ei suutnud ta säilitada).
Vaja

Vaja (varem Nyírvaja) on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Mátészalka kreisis.
Vaja lossis asub riigitegelase Ádám Vay muuseum, mis on Ungari Rahvusmuuseumi filiaal.
Geograafiline asend.
Vaja asub kreisikeskusest umbes 12 km lääneloodes ja komitaadikeskusest Nyíregyházast ligikaudu 33 km idas. Linna läbib Nyíregyháza–Vásárosnamény raudteeliin.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1272. aastal. Suurkülaks sa Vaja 1970. aastal.
Vaja sai linnaks 2009. aastal.
Silla tänav (Põltsamaa)

Silla tänav on tänav Põltsamaal.
Tänav algab Lossi tänava ristmikult ületab Suure sillaga Põltsamaa jõe ristub Veski tänava, Kesk tänava, Aia tänava ning lõppeb Tartu maantee, Marja tänava ja Pajusi maantee ringristmikul.
Silla tänav tänaval asuvad: Põltsamaa HEJ hoone Silla tn 1a, elamu-ärihoone, Lossi tänav 6//Silla tänav 2. Kultuurimälestis nr 24004, Silla tänava ääres asub Põltsamaa Roosisaar.
Põltsamaa hüdroelektrijaam alustas tööd 1929. aastal. Elektrijaam sai kannatada Teise maailmasõja aastail ning taastati 1950. aastal, kuid lõpetas tegevuse 1994. aastal. Elektrijaam koosnes jaamahoonetest kummalgi pool Põltsamaa jõge ja paisust, mis on ühtlasi ka maanteesild üle Põltsamaa jõe.
Aleksejevskoje kalmistu

Aleksejevskoje kalmistu (vene keeles Алексеевское кладбище) on kalmistu Moskvas Kirderingkonnas Aleksejevski rajoonis aadressil Rahu prospekt (Проспект Мира) 132.
Kalmistu pindala on 2,26 hektarit. Kalmistul on ka kolumbaarium.
14. sajandil rajati Kopõtovka jõe äärde küla, mis sai nimeks Kopõtovo. 17. sajandi keskel sai küla tsaar Aleksei I Mihhailovitši järgi uueks nimeks Aleksejevskoje. 17. sajandil ehitati külasse Jumalamehe Aleksei kirik, mille kõrvale tekkis surnuaed. Hiljem kirik lammutati ja surnuaed jäeti maha. Külas oli ka 1680. aastal rajatud Tihvini Jumalaema Ikooni kirik, mille juurde tekkis hiljem kalmistu, mis on tänapäeval tuntud Aleksejevskoje kalmistu nime all. 1990. aastatel suurendati kalmistu territooriumi peaaegu kaks korda.
Moskva linna piires on kalmistu alates 1950. aastast.
Noorsookirjandus

Öeldakse, et noorteilukirjandus on ilukirjandus, mis on kirjutatud 12–18-aastastele lugejatele ning mille tegelased on ka ise teismeeas (vanuses 12-18), kuid mida võivad kirjutada igas vanuses inimesed. Noortekirjandus hõlmab enamikku täiskasvanutele mõeldud ilukirjanduses leiduvatest žanridest, mille teemadeks on sõprus, seksuaalsus, narkootikumid ja alkohol ning seksuaalne ja sooline identiteet. Lugusid, mis keskenduvad noorte väljakutsetele, võib liigitada probleem romaanide (olulis(t)ele probleemi(de)le keskenduv romaan) või täiskasvanuteromaanide kategooriasse.
Heinrich Brandt

Heinrich Brandt (8. november 1886 Feudingen – 9. oktoober 1954 Halle) oli saksa matemaatik, kes 1926. aastal esitas rühmoidi mõiste.
Elu ja looming.
Brandt oli rahvakoolidirektori poeg. Ta õppis Göttingeni ülikoolis ja 1910–1913 Straßburgi ülikoolis. Aastal 1909 astus ta akadeemilise organisatsiooni Göttinger Wingolf. 1910 organisatsiooni Wingolfsverbindung Argentina Straßburgis. Aastal 1912 promoveerus ta Heinrich Weberi juures väitekirjaga "Zur Komposition der quaternären quadratischen Formen" ("Kvaternaarsete ruutvormide kompositsioonist") ja sooritas 1913 õpetajaeksami matemaatikas, füüsikas, botaanikas, zooloogias). Aastal 1913 sai ta assistendikoha Karlsruhe Tehnikakõrgkoolis, pidi aga varsti asuma sõjaväe- ja sõjateenistuse. Aastal 1916 lasti ta erru raskelt haavatuna ja amputeeritud jalaga ning autasustatuna II klassi Raudristiga. 
Brandt läks Karlsruhe tehnikakõrgkooli tagasi ning habiliteerus seal 1917 matemaatika ja mehaanika erialal. Aastal 1921 sai ta kutse Aacheni Tehnikakõrgkooli, kus ta oli kujutava geomeetria ja asendigeomeetria korraline professor. Tema peamised töövaldkonnad olid kvaternaarsete ruutvormide kompositsiooniteooria, kvaternaarsete ruutvormide bilineaarne teisendus ja kvaternioonide arvuteooria. Aastast 1930 õpetas ta Halle ülikoolis, kus ta sai matemaatika õppetooli. Rahvussotsialismi ajal oli Brandt SSi toetajaliige ja teiste rahvussotsialistlike organisatsioonide liige. Hallesse jäi ta kuni emeriteerumisele aastal 1950; pärast teist maailmasõda oli ta valitud dekaaniks. Ka pärast emeriteerumist õpetas ta Halle ülikoolis.
Tema doktorantide seas oli Martin Eichler, kes jätkas Brandti tööd kvaternioonide arvuteooria alal.
Isiklikku.
Brandti abikaasa oli Eva-Maria, Halle ülikooli zooloogiaprofessori Ulrich Gerhardti tütar.
Kevad-kännumampel

Kevad-kännumampel ("Kuehneromyces lignicola") on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Piimvalge peenpoorik

Piimvalge peenpoorik ("Skeletocutis nemoralis"), ka "S. semipileata", varem "S. nivea", on peenpooriku perekonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab murdunud lehtpuudel, eriti nende okstel.
21st Century Breakdown

"21st Century Breakdown" on ansambli Green Day album, mis ilmus 2009. aastal.
2010. aasta detsembri seisuga oli albumit müüdud Ameerikas üle miljoni eksemplari ja üle nelja miljoni kogu maailmas.
Gustav Ernst von Albedyhl

Gustav Ernst von Albedyhl (1655–1721), Liivimaal tuntud kui Gustav Ernst von Albedyll oli Albedyhlide aadlisuguvõsast pärit Rootsi kindralmajor ning hiljem Vene kindralleitnant, kes osales Põhjasõjas. Ta juhatas Liivimaa tragunirügementi ning oli Riia viitsekuberner. 
Elulugu.
Gustav Ernst von Albedyhl sündis 1655. aastal Heinrich Albedyhli ja Barbara von Tiesenhauseni perekonda. Ta abiellus Juliane Auguste von Offenbergi ning 1702. aastal Anna Elisabeth von Strykiga.
1675. aastal oli ta lipnik Ihukaitsekompaniis. 1678. aastal oli ta Liivimaal kindraladjutant ning järgmisel aastal ülendati ta Björneborgi jalaväerügemendi ooberstleitnandiks. 1680. aastal oli ta Anklami komandant. 1684. aastal oli ta Österbotteni jalaväerügemendi ooberstleitnant.
1695. ja 1697. aastal oli Gustav Ernst von Albedyll, Liivimaa maapäeva direktor.
Põhjasõja algul määrati Albedyhl Liivimaal värvatud tragunirügemendi ooberstiks. 1703. aastal määrati ta Savolaxi ja Nyslotti jalaväerügemendi ooberstiks. Samal aastal määrati ta Daugavgrīva kindluse ning 1705. aastal Dünamünde komandandiks. 1710. aastal ülendati Albedyhl kindralmajoriks ning määrati Riia viitsekuberneriks. 
Pärast Riia langemist läks Albedyhl üle Venemaa teenistusse, kus tõusis kindralleitnandi auastmesse. 1711. aastal oli ta Pärnu kreisis ülemkirikeestseisja. ja oli 1710−1721 Liivimaa maanõunik,
Gustav Ernst von Albedyhl suri 1721. aastal.
Raffenaldia

Raffenaldia on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Kadri Männasoo

Kadri Männasoo (kuni 2002 Kadri Ojasalu; sündinud 9. novembril 1972 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.
Haridus.
Lõpetas Tallinna 13. Keskkooli 1991 ja Tartu Ülikooli majandusteaduskonna bakalaureusekraadiga 1995. Omandas magistrikraadi ärijuhtimise ja majandusteaduse alal Stockholmi Ülikoolis 1998 ning majandusteaduse doktori kraadi Tartu Ülikoolis 2008.
Töökäik.
Töötas Eesti Panga erinevates osakondades juhtivspetsialistina 1998–2007 ning Swedbank ASi jaekaubanduse kliendianalüütika valdkonna juhina 2007–2009 ja 2011–2013. Oli Tartu Ülikooli majandusteaduste doktorikooli erakorraline teadur 2005–2008 ja Eesti Panga külalisuurija 2010–2011. Aastast 2010 töötab Tallinna Tehnikaülikooli majandusanalüüsi ja rahanduse instituudis (kuni 2011 rahvamajanduse instituut, 2011–2013 rahanduse ja majandusteooria instituut): vanemteadur 2013–2016, professor aastast 2016 (täisprofessor tenuuris alates 2021). Oli instituudi direktor 2015–2021.
Teadustöö.
Uurimistöö põhisuunad: ettevõtete investeerimisstrateegiad, mikromajanduse paneelandmete ökonomeetriline analüüs, ettevõtete teadus- ja arendustegevuse tsüklilisus ning seda mõjutavad tegurid.
Zamárdi

Zamárdi (aastatel 1932–1943 Balatonzamárdi) on linn Ungaris Somogyi komitaadis Siófoki kreisis.
Zamárdi kuulub Balatonboglári veinipiirkonda.
Linnas toimuvad mitmed festivalid (Balaton Sound, Strand Fesztivál).
Geograafiline asend.
Zamárdi asub Balatoni järve lõunakaldal, kreisikeskusest Siófokist vahetult lääneedelas ja komitaadikeskusest Kaposvárist ligikaudu 60 km põhjakirdes. Linna läbib Székesfehérvár–Gyékényesi raudteeliin.
Ajalugu.
Piirkond on olnud asustatud juba tuhandeid aastaid. 1972. aastal avastati suur avaaride kalmistu. Asulat on esmamainitud 1082. aastal. 16. sajandil Türgi ikke ajal jäi asula inimtühjaks ja taasasustati uuest 18. sajandi algupoolel. 1774. aastal ehitati Zamárdisse kirik. Suurkülaks sai Zamárdi 1927. aastal. Turism hakkas asulas hoogsamalt arenema 1960. aastatel. Linnaks sai Zamárdi 1. juulil 2008.
Adolfas Ramanauskas-Vanagas

Adolfas Ramanauskas-Vanagas (6. märts 1918 New Britain, Hartfordi maakond, Connecticut – 29. november 1957 Vilnius) oli Leedu metsavendade komandör.
Ta sündis aastal 1918 Ameerika Ühendriikides Connecticutis Hartfordi maakonnas New Britainis. Aastal 1921 naasis perekond Ramanauskas Leetu ja ostis säästude eest 6 hektarit maad. Aastal 1930 lõpetas ta algkooli ja aastal 1936 Lazdijais gümnaasiumi. Seejärel asus ta õppima Klaipeda Pedagoogilisse Instituuti, kus õppis aastani 1939, mil Klaipeda sakslaste poolt okupeeriti ja instituut viidi üle Panevėžysesse. Seejärel asus ta õppima Kaunase sõjakooli ja lõpetas ohvitseride viimase lennu.
Pärast sõjakooli lõpetamist õpetas ta Druskininkai lähedal külakoolis. Aastal 1941 juunimässu ajal ühines ta mässulistega, kuid Druskininkai ümbruses ei olnud tegevus aktiivne. Aastatel 1940–1945 õpetas ta Alytuse Õpetajate Seminaris.
Pärast teise Nõukogude okupatsiooni algust, 25. aprillis 1945 hakkas ta metsavennaks, ta asus kiiresti juhtivatele kohtadele.
Sơn Mỹ mälestusmärk

Sơn Mỹ mälestusmärk (vietnami keeles "Di tích Sơn Mỹ") on mälestusmärk My Lai veresauna ohvritele Vietnamis Son Mys. Monumendi kujundas ja kinkis riigile kunstnik Ho Thu, veresauna üle elanud Vo Thi Lieni abikaasa. Vo Thi Lien oli Son My katastroofi ajal vaid 13-aastane.
1978. aastal ehitatud monument asub veresauna mälestamiseks pühendatud muuseumi välisosas Tịnh Khê külas Sơn Tịnhi ringkonnas Quảng Ngãi provintsis. Ameerika Ühendriikide sõdurid tapsid selles piirkonnas 16. märtsil 1968 347–504 vietnamlast. Sel ajal oli Sơn Mỹ asula, mille alla kuulusid Mỹ Lai ja mitu muud küla. Kuna veresaun toimus ka teistes külades, nimetatakse sündmust Sơn Mỹ veresaunaks.
2003. aastal sõlmis Vietnami kultuuri-, spordi- ja turismiministeerium 11,7 miljardi đồngi suuruse lepingu mälestusmärgi renoveerimiseks.
Jaapani sild

Jaapani sild (vietnami keeles "Chùa Cầu", otsetõlkes "Pagoodisild") on jalakäijatele mõeldud katustatud sild Hội Ani linnas Quảng Nami provintsis Vietnamis. Silla peal on väike tempel. Silla ehitasid jaapani kaupmehed 16. sajandi lõpus ning seda on mitmeid kordi renoveeritud ning parandatud.
It Ends Tonight

"It Ends Tonight" on ansambli The All-American Rejects singel, mis ilmus 2006. aasta septembris.
Serhi Holubtsov

Serhi Holubtsov on Ukraina sõjaväelane, brigaadikindral (28. II 2022).
Hengo Kings

Hengo Kings (26. september 1935 Tallinn – 29. veebruar 1980 Moskva) oli eesti õigusteadlane.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ). 1963. aastal astus ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia mittestatsionaarsesse aspirantuuri, 1965. aastal läks üle TRÜ statsionaarseks aspirandiks kriminaalõiguse erialal ja 1968. aastal sai õigusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga noorukite retsidiivse kuritegevuse probleemidest.
Kings oli 1959. aastal Tallinna abiprokurör, aastatel 1959–1965 Harju rajooni prokuröri asetäitja, 1967–1971 TRÜ õigusteaduskonna vanemõpetaja, 1971–1980 dotsent ja 1976–1980 kriminoloogia laboratooriumi teadusjuhendaja, 1977–1980 dekaan. Ta käsitles uurimustes peale retsidiivse kuritegevuse ka kohtupsühholoogiat ja kriminoloogilise prognoosi tähtsust.
Perfume of the Timeless

"Perfume of the Timeless" on ansambli Nightwish singel, mis ilmus 2024. aasta mais. See on esimene singel 2024. aasta septembris ilmunud albumilt "Yesterwynde".
They're Only Chasing Safety

"They're Only Chasing Safety" on ansambli Underoath album, mis ilmus 2004. aasta juunis.
Varjukivirik

Varjukivirik ("Saxifraga umbrosa") on kiviriku perekonda kivirikuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Simontornya

Simontornya (saksa keeles "Simonsturm") on linn Ungaris Tolna komitaadis Tamási kreisis.
Geograafiline asend.
Simontornya asub kreisikeskusest Tamásist umbes 24 km kirdes ja komitaadikeskusest Szekszárdist ligikaudu 47 km põhjas. Linna läbib Pusztaszabolcs–Pécsi raudteeliin.
Ajalugu.
Piirkond on olnud asustatud iidsetest aegadest saadik. Pärast ungarlaste saabumist Pannooniasse 9. sajandi lõpul kuulus piirkond Árpádite suguvõsale ja nad asustasid sinna petšeneegid. Simontornya moodustati 13. sajandil, mil ühendati kolm küla. Lossitorn ehitati aastatel 1270–1273. Turulinnaks sai Simontornya kuningas Lajos I valitsusajal 14. sajandil. Türgi ikka ajal põgenesid piirkonnast katoliiklased ja enamuse elanikkonnast moodustasid reformeeritud protestandid. Rakoczi iseseisvussõja ajal oli Simontornya oluline vabadusvõitluse keskus. Austria väed vallutasid Simontornya 1709. aastal.
Linnaks sai Simontornya 1995. aastal.
Heino Türkson

Heino Türkson (sündinud 15. veebruaril 1934 Tartus) on eesti tehnikateadlane ja Virumaa Kõrgkooli rektor.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1957. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPI) füüsikaõpetaja erialal ja sai 1972. aastal tehnikateaduste kandidaadi kraadi tööga "Põlevkivitööstuse fenool- ja heitvete korrodeerivad omadused ning nende vete kasutamisvõimalused tehnilistel eesmärkidel".
Türkson alustas 1957. aastal tööd Jõhvi 1. Keskkoolis õpetajana, 1961. aastal läks tööle Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituuti. Aastatel 1979–1989 töötas ta TPI Kohtla-Järve üldtehnilises teaduskonnas vanemõpetaja ja dotsendina, oli 1989–1992 teaduskonna dekaan ning 1992–2000 Virumaa Kõrgkooli rektor, pärast seda õpetas ta 13 aastat Tallinna Tehnikaülikooli Virumaa Kolledžis. Türkson õpetas füüsikat ja matemaatikat, tema käe all on õppinud üle 3000 üliõpilase.
Eerik Kedars

Eerik Kedars (sündinud 29. novembril 1936 Tallinnas) on eesti endine tennisist ja sporditegelane. 
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1964. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna. 
Kedarsit suunas koolis spordiga tegelema kehalise kasvatuse õpetaja Bernhard-Johannes Lillemägi, tennisetreeninguid alustas ta 1948. aastal Evald Kree juhendamisel. Ta tuli 1954. aastal paarismängus Nõukogude Liidu noortemeistriks ning 1958. aastal üksikmängus Dünamo üleliiduliseks meistriks, võitis 1960. ja 1961. aastal paarismängus NL-i meistrivõistlustel pronksmedali, oli 1957. aastal NL-i edetabelis 9. kohal. Ta kuulus 1961. ja 1965, aastal NL-i võistkondlikuks meistriks tulnud Eesti võistkonda, 3 korral kuldmedali võitnud üleliidulisse Dünamo võistkonda ja maavõistlusel Rumeeniaga NL-i koondisse. Ta võitis Eesti meistrivõistlustel 1955. aastal üksikmängus kuldmedali ja aastatel 1954–1964 paarismängus 7 kuldmedalit, sai ka 10 hõbe- ja 6 pronksmedalit, mängis 75 korda Eesti koondises.
Kedars tegutses vabariikliku kategooria tennisekohtunikuna, kuulus aastatel 1960–1988 tenniseföderatsiooni presiidiumi ja 1989–1993 Eesti Tennise Liidu juhatusse, töötas 1976–1980 Tallinna Mererajooni RSN täitevkomitee esimehe asetäitjana ja 1980–1984 Eesti NSV tervishoiuministri asetäitjana.
Hội An

Hội An (varem läänemaailmas "Faifoo" või "Faifo") on linn Vietnamis Quảng Nami provintsis. Seal elab ligi 150 000 inimest.
Hội Ani vanalinn kuulub aastast 1999 UNESCO maailmapärandi nimistusse. Aastal 2023 lisati Hội An ka UNESCO loovlinnade võrgustikku. Hội Ani vanalinn on hästi säilinud näide Kagu-Aasia kauba- ja sadamalinnast, selle 15.–19. sajandist pärit ehitiste juures tulevad esile nii kohalik kultuur kui ka välismõjutused. Vanalinna tuntuim vaatamisväärsus on 16. sajandi lõpust pärit Jaapani sild.
Makenson Gletty

Makenson Gletty (sündinud 2. aprillil 1999 Mirebalais's Haitil ) on Prantsusmaa kergejõustiklane. Ta on riigi meister kümnevõistluses ja seitsmevõistluses.
Sportlaskarjäär.
Gletty krooniti Prantsusmaa seitsmevõistluse meistriks kergejõustiku sisemeistrivõistlustel Aubière'is veebruaris 2023, kui ta kogus 6090 punkti. Ta võistles 2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel kergejõustikus Istanbulis, kus saavutas seitsmevõistluses 9. koha.
Ta võitis 2023. aasta juulis Albis Prantsusmaa kümnevõistluse meistritiitli 8279 punktiga. Seejärel võitis Gletty 2023. aasta septembris Talence kümnevõistluse, püstitades uue isikliku rekordi 8443 punktiga.
Glasgow 2024. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel saavutas ta seitsmevõistluses viienda koha tulemusega 6187 punkti. 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus, mis toimusid Roomas, võitis Gletty pronksmedali isikliku rekordiga 8606 punkti.
Samsung Galaxy S5

Samsung Galaxy S5 on Lõuna-Korea elektroonikafirma Samsung Electronicsi toodetud ja turustatud nutitelefon. See kuulub Samsung Galaxy S-seeriasse ning on Galaxy S4 järeltulija. Galaxy S5 tutvustati avalikkusele 24. veebruaril 2014 ja see jõudis turule aprillis 2014.
Samsung Galaxy S5 sai turuletoomise järel üldiselt positiivseid hinnanguid, kiideti selle ekraani, tugevat jõudlust ja kasulikke lisafunktsioone, nagu veekindlus ja sõrmejäljelugeja. Siiski kritiseeriti telefoni disaini, eriti plastikust tagakaant, mis tundus paljudele odav. Galaxy S5 oli edukas müügitoode, seda müüdi esimese kolme kuuga üle 12 miljoni. Galaxy S5 oli Samsungi üks enimmüüdud mudeleid, säilitades oma populaarsuse ka pärast järeltulija Galaxy S6 turuletulekut.
Samsung Galaxy S5 järeltulija, Galaxy S6, toodi turule 2015. aastal. See tõi kaasa suured muutused disainis, sealhulgas metallist ja klaasist korpuse; kaotati eemaldatav aku ja microSD-kaardi pesa.
Povilas Plechavičius

Povilas Plechavičius (1. veebruar 1890 Bukančiai Židikai vald – 19. detsember 1973 Chicago) oli Leedu sõjaväelane (kindral) ja riigimees.
Ta sündis aastal 1890 Bukančiais talupidaja ja aadliku pojana, ta ristiti Pikeliai kirikus. Ta oli suure pere teine ​​laps - tal oli viis venda ja kuus õde. Kaks õde surid väikestena, kaks venda surid Siberis, ülejäänud pereliikmed tulid erinevatel viisidel USA-sse.
Ta lõpetas aastal 1908 Moskvas gümnaasiumi ja aastal 1911 kaubandsinstituudi. Aastal 1914 lõpetas ta Orenburgi ratsaväe sõjakooli. Esimesest maailmasõjast võttis ta osa ratsaväelasena Venemaa Imperaatorliku Armee ridades. Aastal 1917 sõdis ta Kaukaasia rindel. Ta võttis osa ka Venemaa kodusõjast valgete poolel.
Leetu naasis ta suvel 1918.
Phan Thiết

Phan Thiết on linn Vietnamis, Bình Thuậni provintsi keskus. Suurem osa linna elanikest elab kesklinnas, kuid halduslikult kuuluvad linna alla ka kolm rannikuäärset kvartalit Suối Nướci rannast kirdes kuni Kê Gà neemeni edelas.
Traditsiooniliselt on Phan Thieti inimesed elatunud kalapüügist ning kalasaaduste tootmisest, kuid viimastel kümnenditel on linnalähedased rannad meelitanud ligi palju turiste ning kalandussektor on turismisektori varju jäänud.
Riho Illak

Riho Illak (16. aprill 1955 Tšerlaki asula, Omski oblast, Vene NFSV – 11. juuni 2024) oli eesti kultuuri- ja sporditegelane. 
Ta lõpetas 1970. aastal Tartu 5. Keskkoolis põhikooli, 1974. aastal Väimela näidissovhoostehnikumi ja 2009. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Koolipäevil harrastas ta poksi, korvpalli, jäähokit, jalgrattasporti ja ujumist ning tuli 1973. aastal Eesti tehnikumide meistriks poksis. 
Riho Illak töötas aastail 1978–1986 Tartu noortemaja Sõprus direktorina, 1986–1994 Tartu linnavalitsuse kultuuri- ja spordiosakonna juhatajana, 1994–1998 Tartu ülikooli haldusprorektorina ja 1998–2009 haldusdirektorina. 
Aastatel 2012–2015 oli ta Haridus- ja Teadusministeeriumi rahandusosakonna investeeringute strateegia koordinaator ja tugitegevuste juht ning aastal 2018 Põlva kultuuri- ja huvikeskuse direktor. 
Riho Illak oli judoklubi DO auliige (1982). Aastail 2002–2009 oli ta Tartu ülikooli akadeemilise spordiklubi juhatuse esimees ja spordinõukogu aseesimees. Aastast 1996 tegutses ta Kaitseliidus ning oli 2011–2014 Kaitseliidu keskjuhatuse liige. 
Riho Illak oli abielus Rita Illakuga (sünd 1957), neil on kolm last.
Valdur Topaasia

Valdur Topaasia (sündinud 30. oktoobril 1936 Tallinnas) on eesti endine tennisist ja spordipedagoog. 
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, 1971. aastal sai ta pedagoogikakandidaadi kraadi.
Topaasia hakkas spordiga tegelema 1951. aastal, tema tennisetreeninguid Kalevi LNSK-s juhendas Guido Taft, hiljem Evald Kree. Ta võitis 1954. aastal Eesti noorte meistrivõistlustel medaleid.
Topaasia tegutses kohtunikuna (1982. aastast vabariiklik kategooria), kuulus aastatel 1983–1986 tenniseföderatsiooni presiidiumi ja 1959–1963 Kalevi Tenniseklubi juhatusse, oli 1966–2002 Tallinna Tehnikaülikooli kehalise kasvatuse kateedri ja spordikeskuse õppejõud (1976–1992 dotsent, 1992–2002 lektor), 2007–2020 MTÜ Õpime koos juhatuse liige, 1994. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Markus Rooth

Markus Rooth (sündinud 21. detsembril 2001) on Norra kergejõustiklane. 
Sportlaskarjäär.
Rooth võitis kümnevõistluse pronksmedali Euroopa U20 meistrivõistlustel kergejõustikus 20. juulil 2019 Borås tulemusega 7692 punkti. 
Euroopa U23 meistrivõistlustel kergejõustikus 11. juulil 2021 Tallinnas tuli ta pronksmedalile, kogudes kümnevõistluse punktisummaks 7967. 
8000 punkti piiri ületas Rooth 1. mail 2022 aastal Itaalias Grosettos peetud võistlusel, kui ta kogus 8307 punkti.
2023. aastal Espoos peetud Euroopa U23 meistrivõistlustel kergejõustikus kogus ta 8608 punkti, millega tuli Euroopa meistriks. 
2023. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel, mis toimusid Budapestis, tuli Rooth kümnevõistluses 8. kohale 8491 punktiga.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli Rooth Norra rekordiga 8796 punkti olümpiavõitjaks.
Nata de coco

Nata de coco on Filipiinidelt pärit nätske tarretisesarnane toit, mida toodetakse kookosvee kääritamise teel. Toidu leiutas aastal 1949 Teódula Kalaw África alternatiiviks Filipiinide traditsioonilise ananassist valmistatud "nata de piña"‘le.
"Nata de coco"‘t süüakse tavaliselt magustatud kujul kommina või magustoiduks. Lisaks tarbitakse seda näiteks jookide, jäätise, pudingi ja puuviljakokteiliga.
Nikolai Kalmakov

Nikolai Konstantinovitš Kalmakov (vene Николай Константинович Калмаков; 23. jaanuar 1873, Nervi, Itaalia – 2. veebruar 1955, Chelles, Prantsusmaa) oli vene-itaalia päritolu maalikunstnik, graafik, illustraator ja teatridekoratsioonide kujundaja. 
Kalmakov viibis Eestis 1921–1923.