tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
New York Times Building (41 Park Row)

The New York Times Building on 16-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 41 Park Row, New Yorgi raekoja läheduses. 
See oli aastatel 1889–1903 ajalehe The New York Times toimetuse peakontor. See on ainuke säilinud kõrghoone kunagisest ajalehetoimetuste peakontorite rivist Park Row kvartalis, mis oli 19. sajandi uudiste epitsenter. 1955. aastal lammutati linna moderniseerimise käigus lähedal asunud New York World Building ning 1966. aastal New York Tribune Building. 
57 meetri kõrgune hoone valmis arhitekt George Browne Posti projekti järgi historitsistlikus uusromaani stiilis 1889. aastal. Ajaleht kolis aastal 1903 uude asukohta Times Square'il. Hoone ostis 1951. aastal ülikool Pace University, kes on seda kasutanud klassiruumide ja kontorina. 1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks ("New York City Landmark").
Fürstenwalde

Fürstenwalde on linn Saksamaal Brandenburgi liidumaal.
Marvelė

Marvelė on Kaunase linnaosa, mis asub linna lääneosas Aleksotase valla territooriumil Nemunase kaldal. Marvelė piirneb idas Aleksotasega, üle Nemunase viib sild Veršvaisse.
Marvelė liideti Kaunasega osaliselt aastal 1926, osaliselt aga aastal 1946. Aastal 1951 sai linanosa omale raamatukogu. Aastal 2014 rajati sinna Kaunase kaubasadam
Marva.
Marvelė läänepoolseim osa kannab nime Marva. Seal asub Marvelė ehk Marva mõisa hoonetekompleks, ka paiknevad seal Kaunase veepuhastusjaam ja hobusetallid. Marva idapiiriks on Via Baltica, mis ühendab Marvelėt Vilijampolė vallaga.
Marva läänepoolseimas otsas Via Baltica ääres asub Marvelė linnamägi. See on 17–20 meetri kõrgune küngas, mis oli kasutusel teise aastatuhande algul. See on nelinurkse põhiplaaniga, 13 meetrit pikk ja 7 meetrit lai. Selle ligipääsutee asus lõunaküljel, tee-ehitus on seda osaliselt rikkunud. Linnuse all Nemunase orus asub samast ajast pärit ühe hektari suurune aastal 1986 uuritud muinasasula.
Marvelė muinaskalmed.
Marvelės asub ka muistne kalmistu, mis on pindalalt Baltimaade suurim. Sealsete kalmete kogupindala on 58 995 m², kalmistu on aastast 1912 muinsuskaitse all. Kalmistu koosneb kahest kalmete rühmast.
Kalmete uuringud kestsid vahemikus 1991–2006. Kalmed olid kasutusel II–XII sajandil. Matusekombed varieeruvad läbi aegade, kalmetes on nii laibamatuseid kui ka põletusmatuseid. Mõned hauad olid hauapanusteta, teised olid ohtrate hauapanustega. Kokku oli kalmistule maetud vähemalt 1500 inimest. Lisaks inimestele maeti sinna ka hobuseid – kalmetest leiti ligi 300 hobusehauda (mujalt Leedust on neid teada vaid üksikuid). Märkimisväärne on asjaolu, et kuigi kalmistu oli kasutusel sajandeid, ei kattunud seal mitte ühtegi hauda.
Park Row Building

Park Row Building (teatud ka kui Ivins Syndicate Building) on 30-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 15 Park Row. See oli aastatel 1899–1908 maailma kõrgeim hoone, mis oli ühtlasi üks esimesi, mida kutsuti pilvelõhkujaks.
119,2-meetri kõrgune terasstruktuuriga ja kaksikkuplitega hoone valmis arhitekt Robert Henderson Robertsoni kavandite järgi isepärases "beaux-arts"'i stiilis 1899. aastal. 
1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks ("New York City Landmark"). 2005. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse ("National Register of Historic Places").
Tirkiliškiai mõis

Tirkiliškiai mõis (leedu "Tirkiliškių dvaras") on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Kazliškiai linnaosas. 
Mõisa peahoone asub aadressil Kalvarijos g. 72, praktiliselt asub see linna piiril.
Mõis rajati XX sajandi alguses. Aastal 1928 ostis selle Leedu jurist ja poliitik Martynas Yčas. Tänapäeval on mõisakompleksi ümbrusse kerkinud arvukalt eramuid.
Säilinud on mõisa kahekorruseline puidust peahoone, samuti ka selle teine eluhoone, mõisa tall-tõllakuur, saun, pruulikoda ja ait. Alles on ka mõisa tiik. Mitmed mõisakompleksi kuulunud hooned on hiljem ümber ehitatud. Hävinud on mõisa teenijatemaja, laut ja sepikoda.
Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut

Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut (vene keeles Арктический государственный институт искусств и культуры) on kõrgkool Sahha Vabariigi pealinnas Jakutskis, üks Venemaa kultuuriministeeriumi valitsemisalas olevast 48 kõrgkoolist.
Instituut asutati 2000. aastal. Instituudi loomisel osalesid mitmed Sahha vabariigi tuntud kunsti- ja kultuuritegelased, sealhulgas Andrei Borissov, Artur Vassiljev, Aja Jakovleva, Albina Borissova-Kõtškina, Stepanida Borissova, Jefim Stepanov, Konstantin Mamontov ja Juri Spiridonov.
Instituut asub Jakutskis aadressil Ordžonikidze 4. Instituudi rektor on 2008. aastast dotsent Sargõlana Ignatjeva. Prorektor teadusuuringute ja rahvusvahelise tegevuse alal on filosoofiadoktor, professor Juri Kitov.
Instituudis õpib päevases ja kaugõppes üle 900 üliõpilase; nende seas on üliõpilasi väljastpoolt Sahhat – Hakassiast, Tõvast, Altai Vabariigist, Amuuri oblastist, Irkutski oblastist, Krasnojarski krai Evengi rajoonist ja Taimõri Dolgaani-Neenetsi rajoonist ning Kamtšatka krai Korjaki ringkonnast. Lühiajalisel stažeerimisel käivad seal üliõpilased välismaa kõrgkoolidest, mis kuuluvad Arktika Ülikooli liikmete hulka.
Instituudi kateedrid.
Instituudis puuduvad teaduskonnad. Instituudis on 9 kateedrit:
Muromi rajoon

Muromi rajoon (vene keeles "Муромский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Muromi linn (ei kuulu Muromi rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Gorohhovetsi rajooniga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Melenki rajooniga, läänes Selivanovo rajooniga ja loodes Vjazniki rajooniga.
Rajooni pindala on 1050 km². Elanike arv oli 2012. aastal 16 305, 2009. aastal 24 744 ja 2002. aastal 26 382.
Muromi rajoonis on 90 asulat, mis kuuluvad kahe külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Ušna, Motra ja Ilevna.
Arteesia hagijas

Arteesia hagijas on Prantsusmaalt pärinev koeratõug. 
Tõug on saanud nime endise Põhja-Prantsusmaa provintsi Artois' (hollandi keeles "Artesië") järgi.
St. Paul Building

St. Paul Building oli 26-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Broadway ja Ann Streeti nurgal. Hoone sai nime üle tänava asunud kabeli St. Paul's Chapel järgi ning see oli oma aja üks kõrgeimaid hooneid.
Aastatel 1895–1898 valminud 96 meetri kõrguse ehitise projekteeris arhitekt George Browne Post historitsistlikus uusklassitsistlikus joonia stiilis. See lammutati ilma avaliku tähelepanuta linna moderniseerimise käigus 1958. aastal, et teha ruumi Western Electric Buildingule.
George B. Post

George Browne Post (15. detsember 1837 Manhattan New Yorgi osariik – 28. november 1913 Bernardsville New Jersey osariik) oli Ameerika Ühendriikide teenekas arhitekt, kes väljaõppinult viljeles "beaux-arts"'i traditsiooni uusbarokis.
Mitmed tema kõige iseloomulikumad projektid oli tehtud ärihoonetele, mille uuenenud nõudmised muutsid traditsioonilisi disainilahendusi. Paljud tema valminud ehitistest on tänapäevaks lammutatud, kuna asusid New Yorgi ja teiste linnade kinnisvaraliselt pidevalt arenevates piirkondades ehk ärikeskustes ning olid moderniseerimise käigus likvideeritavad. Mõned tema nüüdseks kadunud hooned olid ajastutruud eeskujud ja maamärgid. 
Tema kaheksakorruseline Equitable Life Assurance Society hoone (1868–1870) oli esimene büroohoone, mis oli mõeldud liftide kasutamiseks. Lower Manhattani tänavas Dey Streetis asunud Western Union Telegraph Building (1872–1875) oli esimene 10-korruseline büroohoone, tulevastele kõrghoonetele eelkäijaks. New York World Building (1889–1890) oli mõnda aega kõrgeim hoone New Yorgis. Samuti projekteeris ta silmapaistvaid avalikke ja poolavalikke hooneid, mille hulka kuuluvad näiteks New York Stock Exchange Building, Bronx Borough Hall ja Wisconsini osariigi kapitoolium.
Ta oli Ameerika Arhitektide Instituudi VI president aastail 1896–1899, pälvides selle kuldmedali aastal 1911.
Rojā Chamankār

Rojā Chamankār (pärsia keeles روجا چمنکار‎‎; sündinud 20. mail 1981 Borāzjānis Būshehri provintsis Lõuna-Iraanis) on pärsia luuletaja, näitekirjanik, filmitegija ja tõlkija.
Elulugu.
Enne näitekirjanduse erialal magistrikraadi omandamist õppis Rojā Chamankār Teherani ülikoolis filmikunsti. 2010. aastal jätkas ta õpinguid Prantsusmaal Strasbourgis, kaitses filosoofiadoktori väitekirja kaasaegses pärsia kirjanduses ja magistritöö filmikunsti alal. 
Tema esimesed luuletused, mis avaldati Shīrāzis, olid kirjutatud 11-aastaselt. Tema esimene luulekogu "Tu es allée m'apporter un peu de Sud" ilmus 2001. aastal. 2014. aastal ilmus järgmine luulekogu "J'étais toujours une porte ouverte à l'errance", mis sai pealkirja samanimelise luuletuse järgi. 
2011. aastal autasustas Iraani kultuuriministeerium teda Qaysar Aminpouri auhinnaga noore poeedi kategoorias. Valikut kritiseeris avalik meedia, eriti Fars News. Samal aastal andsid ühing Minuscule ja ajakirja Cyclocosmia toimetaja Prantsusmaal Chamankāri tõlgitud luuletustest välja kogumiku "Mes souffles coupés par le milieu". 2014. aastal tõlkis ta Henri Meschonnici luulekogu "De Silence en Silence" pärsia keelde, teose avaldas kirjastus Cheshmeh. 2015. aastal ilmus pärsia-prantsuse kakskeelne kogumik "Je ressemble à une noire", mille avaldas Bruno Doucey. 
2005. aastal osales ta rahvusvahelisel prantsuse luule festivalil Pariisis ja Nantes'is ning sellest ajast alates on teda kutsutud paljudele luulefestivalidele, näiteks Göteborgi, Viini, Pariisi, Strasbourgi ja Nantes'i. Samal aastal osales ta ka Val-de-Marne'i festivalil ning 2013. aastal Voix vives de Méditerranée en Méditerranée festivalil Sète'i linnas.
Tema luuletusi on ilmunud Iraani ajalehtedes ja ajakirjades. Ta on teinud ka ühe filmi ning tutvustanud Iraanis laste telesaateid.
Elektrik (ajakiri)

Elektrik oli elektrotehniline ajakiri, mida andis välja Tallinna Elektrikute Ühing aastail 1935–1937. Ajakirja vastutav toimetaja oli Oskar Gerber. Ajakirja ilmumissagedus oli 6 korda aastas, kokku ilmus 14 numbrit.
Gorohhovetsi rajoon

Gorohhovetsi rajoon (vene keeles "Гороховецкий район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Gorohhovetsi linn.
Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Muromi rajooniga ja läänes Vjazniki rajooniga.
Rajooni pindala on 1487 km². Elanike arv oli 2012. aastal 22 739, 2009. aastal 23 109 ja 2002. aastal 25 832.
Gorohhovetsi rajoonis on 146 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Gorohhovetsi linna) ja kolme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Kljazma.
Aime Sügis

Aime-Ingrid Sügis (neiuna Aime Rulli; 21. jaanuar 1935 Tallinn – 29. august 2017) oli Eesti keemik ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1958 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna silikaatide tehnoloogia erialal. Ta töötas Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudis, hiljem Keemia Instituudis.
Aime Sügisest sai tervislike eluviiside ja taimetoitluse propageerija ning rohelise mõtteviisi toetaja.
Aime Sügis kandideeris 1992. aasta Riigikogu valimistel Valimisliidus Eesti Kodanik (selle moodustasid Eesti Vabariigi Partei ja Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts). Ta sai 69 häält ning osutus valituks. Ta oli 1992–1995 VII Riigikogu liige. 1994. aasta kevadel liitus Sõltumatute fraktsiooniga, kus viimased kuud oli aseesimees. Töötas majanduskomisjonis.
Isiklikku.
Ta oli taimetoitlane ja abielus Anatol Sügisega, kes oli samuti taimetoitlane
Mary Haas

Mary Rosamund Haas (23. jaanuar 1910 – 17. mai 1996) oli ameerika keeleteadlane, kes uuris põhjaameerika indiaani keeli ja tai keelt ning tegeles ajaloolise keeleteadusega.
Ta oli 1963. aastal Ameerika Keeleteaduse Seltsi president.
Panus indiaani keelte uurimisse.
Haas õppis Chicago Ülikoolis kraadiõppes Edward Sapiri käe all võrdlevat filoloogiat. Kui Sapir lahkus Yale'i Ülikooli, järgnes talle sinna ka Haas. Sellal alustas ta ka keeleteaduslike välitööde tegemist, uurides suvekuudel keelejuhtide abiga mitesuguseid indiaani keeli.
1931. aastast 1941. aastani uuris Haas peaaegu kümmet peamiselt edelaosariikide keelt.
1935. aastal kaitses Mary Haas 25 aasta vanuselt Yale'i Ülikooli juures oma doktoriväitekirja "Tunica keele grammatika." 1930. aastatel töötas Haas viimase tunika keele kõneleja Sesostrie Youchigantiga. Tema käest kogus Haas suure hulga sõnavara ja tuunikakeelseid tekste.
Hiljem töötas Haas natšese keelejuhtide Watt Sami ja Nancy Raveniga, kes olid natšese keele viimased emakeelena kõnelejad Oklahomas. Mary Haasi välitööde materjalid moodustavad nüüdseks väljasurnud natšese keele suurima korpuse. Lisaks tegi ta mahukaid välitöid kriiki keelega.
Pedagoogiline tegevus.
Mary Haasi õpilane Karl V. Teeter osutas Haasi nekroloogis, et Haas õpetas välja rohkem amerikaniste, kui tema enda õpetajad Edward Sapir ja Franz Boas kahe peale kokku. Mary Haas juhendas rohkem kui saja doktorandi välitöid ameerika indiaanlaste keeltega. Paljudest Haasi juhendatavatest on hiljem saanud mõjukad amerikanistid. Mary Haasi juhendatavate hulka kuulusid näiteks William Bright (karuki keel), William Shipley (maidu keel), Robert Oswalt (kašaja keel), Karl Teeter (vijoti keel), Margaret Langdon (kumiai keel), Sally McLendon (idapomo keel), Victor Golla (hupa keel), Marc Okrand (mutsuni keel), Kenneth Whistler (vintu keel), Douglas Parks (pooni keel), William Jacobsen (vašo keel) ja paljud teised. Tema õpilaste hulka kuulus ka Eero Vihman.
Isiklikku.
Mary Haas oli abielus keeleteadlase Morris Swadeshiga, abielu lahutati 1937. aastal.
Valeri Konovalov

Valeri Konovalov (sündinud 20. juunil 1952 Tallinnas) on endine Eesti NSV julgeolekutöötaja ja ettevõtja. 
2007. aastast on ta Keskerakonna liige.
Pürenee mäestikukoer

Pürenee mäestikukoer on Prantsusmaalt pärinev koeratõug. 
Esimesed täpsed kirjeldused sellest koerast avaldati krahv de Bylandt’i raamatus aastal 1897.
Marva mõis

Marva mõis (leedu "Marvos dvaras"; ka Marvelė mõis, leedu "Marvelės dvaras") on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Marvelė linnaosas. Mõisa peahoone asub aadressil Marvelės g. 192, praktiliselt asub see Via Baltica ääres.
Kohanime Marva on esimest korda mainitud aastal 1514, ent mõis rajati sinna arvatavasti XVI sajandil. XVIII sajandi alguses, Põhjasõja ajal laastasid mõisa Rootsi väed. Aastal 1795 läks mõis Preisimaa valdusse ja mõisa omanikeks said sakslased. Aastast 1815 sai mõisa omanikuks Venemaa kindral Šahhovski. Hiljem kuulus see preisi päritolu Lorchedele ja vendadele Gavronskistele. Aastal 1889 sai mõisa omanikus Vene vägede polkovnik Wojciech Falewicz, kellest aastal 1918 sai Poola kindral. Esimese maailmasõja ajal oli mõisas Paul von Hindenburgi residents.
Pärast sõda konfiskeeriti mõisa maad, kuna selle omanik oli Poola sõjaväelane. Suurem osa maadest jagati laiali. Mõisa peahoone koos järelejäänud 80 hektari suuruse maaga läks Petras Maikauskase valdusse. Osa mõisa hoonetest jäi aga konfiskeeritud maadele.
Aastal 1920 rajas Leonas Gogelis mõisa juurde bakterioloogia- ja seroloogiajaama, mis oli Leedu alade esimene mikrobioloogia labor. Seal kavatseti hakata tootma vaktsiine, selle tarbeks oli kavas remontida mõisa laut ja tall. Epideemia taandudes sealne jaam suleti, selle inventar anti aga üle Vytautas Suure Ülikooli meditsiiniteaduskonnale.
Petras Maikauskase valdustesse rajati 1930. aastatel vanadekodu, aastal 1940 aga kurtide instituut. Teise maailmasõja ajal asus mõisas haigla, hiljem aga lasteaed. Aastast 1961 sai mõisakompleksi omanikuks Aleksandras Stulginskise Ülikool, peahoones asus selle töötajate lasteaed.
Mõisakompleksi jaoks kujunes katastroofiliseks aasta 1991, mil sinna rajati linna veepuhastusjaam. Algul jäi mõisakompleks veepuhastusjaama sanitaartsooni, mistõttu sealsed hooned jäid tühjalt seisma. Aastal 1996 lisati mõisakompleks erastatava kinnisvara nimekirja, kuid kuna selle pärijad Argentinas ja Austraalias taotlesid hoonete tagastamist, peatati erastamisprotsess. Aastal 1997 tagastatigi hooned pärijatele, kuid enne, kui need jõudsid hakata hooneid korda tegema, põles mõisa peahoone maha. Aastal 2001 panid omanikud mõisakompleksi enampakkumisele, kuid see kukkus läbi, kuna nõukogude ajal mõisakompleksi juurde rajatud muude hoonete (tallid, garaažid, laohooned) tõttu tekkisid hoonete müügil juriidilised probleemid.
Hoonetest on säilinud mõisa tall ja kaks lauta. Peahoone, ait ja kaks teenijatemaja on lagunenud. Mõisakompleksi juurde viiv tee on kujundatud alleena.
Aastal 2014 tähistati Marvelės Marva asumi viiesajandat aastapäeva. Sellega seoses pandi mõisa juurde viiva tee otsa juurde teadetetahvel, kus tutvustatakse Marva mõisa ajalugu.
Melenki rajoon

Melenki rajoon (vene keeles "Меленковский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Melenki linn.
Rajoon piirneb põhjas Selivanovo rajooniga, kirdes Muromi rajooniga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Rjazani oblastiga ja läänes Guss-Hrustalnõi rajooniga.
Rajooni pindala on 2221 km². Elanike arv oli 2012. aastal 35 880, 2009. aastal 37 348 ja 2002. aastal 41 125.
Melenki rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Melenki linna) ja kuue külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Unža.
Maryam al-‘Ijlīyah

Al-‘Ijlīyah bint al-‘Ijlī al-Asțurlābī (araabia keeles العجلية بنت العجلي الأسطرلابي), tuntud ka kui Maryam Asţurlābī (مریم اسطرلابی
), oli 10. sajandi naisastronoom ja astrolaabide valmistaja. Ta oli pärit Aleppost. Tema elust on vähe teada ja teda mainitakse ainult Ibn an-Nadīmi raamatus.
Ta oli astrolabist al-‘Ijlī al-Asțurlābī tütar. Ibn an-Nadīmi andmetel oli ta Nasţūluse õpilane ("tilmīthah").
Al-‘Ijlīyah konstrueeris ja valmistas astrolaabe. Tema tööandja oli Aleppo emiir Sayf al-Dawlah (valitses 944–967).
Tema auks nimetati asteroidide vöösse kuuluv asteroid 7060 Al-'Ijliya, mille avastas 1990. aastal Palomari observatooriumis Henry E. Holt.
Maryam Heydarzādeh

Maryam Heydarzādeh (pärsia keeles مریم حیدرزاده‎‎) (sündinud 20. novembril 1977 Teheranis) on Iraani luuletaja, laulukirjutaja ja laulja.
Luuletused ja stiil.
Heydarzadeh on pime. Ta kirjutab lihtsaid, kuid sügavamõttelisi luuletusi, peaaegu alati armunud olemisest. Just tema luule lihtsus on selle suure populaarsuse põhjus iraanlaste seas.
Tema teosed muusikas.
Mõned Iraani lauljad on loonud tema luuletustest laule. Tema sõnu on lauludes kasutanud näiteks poplauljad Kamran ja Hooman oma debüütalbumil "20". Temal põhineb ka Benyamin Barani laul "Begoo Nemiri" ("Ütle, et sa ei lähe"), milles Heydarzādeh oma laulusõnu ise retsiteerib.‎‎
Mona Borzūī

Mona Borzūī (pärsia keeles مونا برزویی‎‎; sündinud 9. mail 1984) on Iraani luuletaja ja laulukirjutaja. 
Ta on tuntud romantiliste laulusõnade, eriti lauljatele Ebi ja Shadmehr Aghili kirjutatute poolest.
Isiklikku.
Ta on õppinud inglise keele tõlgiks. Luuletusi hakkas kirjutama 14-aastaselt.
Sobinka rajoon

Sobinka rajoon (vene keeles "Собинский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Sobinka linn.
Rajoon piirneb põhjas Jurjev-Polski rajooniga, kirdes Suzdali rajooniga, idas Sudogda rajooniga, kagus Radužnõi kinnise linnaga, lõunas Guss-Hrustalnõi rajooniga, edelas Moskva oblastiga, läänes Petuški rajooniga ja loodes Koltšugino rajooniga.
Rajooni pindala on 1524 km². Elanike arv oli 2012. aastal 58 011, 2009. aastal 58 596 ja 2002. aastal 24 864.
Sobinka rajoonis on 198 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Lakinski ja Sobinka linna ning Stavrovo alevi) ja üheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Vorša ja Kolokša.
Tosa

Tosa on Jaapanist pärinev koeratõug. 
Eesti Kennelliidu avaldatud standardis on kirjas: "Tosale tüüpilisteks iseloomuomadusteks peetakse tema vastupidavust ja võitlusinstinkti, mis on omased molossidele ja esinevad tosal tema aretuses kasutatud tõugude mõjutusena."
Meelis Arulepp

Meelis Arulepp (sündinud 9. mail 1965 Tallinnas) on eesti animafilmirežissöör ja animaator.
Ta on õppinud Tartu 10. Keskkoolis ja lõpetanud 1984. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli. 
Arulepp on töötanud animatsioonistuudiotes Stuudio B, Eesti Joonisfilm, Trickfilm Hamburg jne. ning teinud kaastööd Taani, Prantsusmaa, Hispaania, USA, Norra, Suurbritannia, Saksa, Ungari ja Kanada animastuudiotele.
1994. aastal oli Arulepp üks ettevõtte A Film Eesti asutajaid ning töötab tänini selle kunstilise juhina. Ta on illustreerinud raamatuid ja osalenud enam kui 250 reklaamfilmi loomises.
2002. aastal uuendas ta Eesti Televisiooni lastesaadete logo – Telepoisi. Tema karikatuure on ilmunud väljaandes «Edasi».
Andrei Krivošapkin

Andrei Vassiljevitš Krivošapkin (vene keeles Андрей Васильевич Кривошапкин; sündinud 17. oktoobril 1940 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on eveeni rahvusest Sahha poliitik (rahvasaadik), ühiskonnategelane ja eveeni kirjanik, Sahha rahvakirjanik.
Ta oli aastatel 1990–1993 Vene NFSV rahvasaadik ja on Sahha (Jakuutia) Vabariigi parlamendi Il Tümene rahvasaadik alates selle loomisest. 2008. aastast on ta Il Tumeni aseesimees.
Ta alustas kirjanduslikku tegevust 1962. aastal. Esimene raamat – "Opo" ("Опо") – ilmus 1969. aastal eveeni keeles. 1982. aastal valiti ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks.
Haridustee ja töökäik.
Ta lõpetas 1970. aastal Herzeni-nimelise Leningradi Riikliku Pedagoogilise Instituudi ja 1985. aastal Habarovskis kõrgema parteikooli. Ta töötas aastatel 1970–1977 koolidirektorina Kobjai rajoonis ning 1981–1990 instruktorina NLKP Jakuudi oblastikomitees. Ta on kaitsnud sotsioloogiateaduste kandidaadi kraadi.
Petuški rajoon

Petuški rajoon (vene keeles "Петушинский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Petuški linn.
Rajoon piirneb põhjas Koltšugino rajooniga, idas Sobinka rajooniga, lõunas Moskva oblastiga ja loodes Kiržatši rajooniga.
Rajooni pindala on 1692 km². Elanike arv oli 2012. aastal 67 384, 2009. aastal 64 047 ja 2002. aastal 69 364.
Petuški rajoonis on 160 asulat, mis kuuluvad viie linnaasunduse (Kosterjovo, Petuški ja Pokrovi linna ning Volginski ja Gorodištši alevi) ning kolme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Bolšaja Ušma, Pekša ja Volga.
Park Row

Park Row on edela-kirdesuunaline tänav Lower Manhattanil, mis asub Financial Districti ärikeskuses Civic Centeri linnajaos, Chinatowni naabruses. See piirneb City Hall Parkiga.
Tänavat on kutsutud hüüdnimega "Newspaper Row", kuna sajand tagasi asusid seal mitmed ajalehetoimetuste peakontorid, millest mõned on tänapäevaks lammutatud. See oli 20. sajandi vahetuse maailmauudiste suurim keskus.
Oja tänav (täpsustus)

Oja tänav on paljudes Eesti asulates.
Romainiai mõis

Romainiai mõis (leedu "Romainių dvaras") on endine mõis Leedus Kaunases Šilainiai vallas Romainiai linnaosas ja Kaunase rajooni Užliedžiai valla Romainiai külas. Mõisa peahoone asub Kaunases aadressil Romainių g. 67.
Mõis rajati XVI sajandil, toona valmis ka selle peahoone. Mõisa õitsenguaeg saabus aga XVII sajandil, mil selle omanikuks sai Vitebski kastellaan Simonas Sirutis. Tema lasi vana hoone restaureerida. Hoonele lisati marmortrepid, valmisid hoone põhjaserva ehtivad sambad, luksuslikud vannitoad, uhkete freskodega saal. Toona sai hoone ka keskkütte. Arvatakse, et hoone keldris asusid ruumid vangistatud pärisorjadele.
XVIII sajandi keskpaigas sai mõisa omanikuks Kosciuszko ülestõusus osalenud Karolis Prozoras. Tema poeg osales Novembriülestõusus, kui ülestõusnud lüüa said, suundus ta Prantsusmaale.
Järgmiseks omanikuks oli Adomas Medekša, seejärel läks mõis Tyszkiewiczite valdusse. Seejärel ostis mõisa tsaariarmee polkovnik Alexandre von Waxeliga. Too oli abielus Aleksei Lvovi tütrega. Lvov ise veetis selles mõisas oma üheksa viimast eluaastat. Esimese maailmasõja ajal asusid mõisas Saksa väeosad, von Waxel ise suundus aga elama Veliuonasse.
Sõja järel müüs Leedu riik mõisa kindral Jonas Galvydis-Bykauskasele, mõisa hooned läksid aga Kaunase tuberkuloosivastase võitluse ühingule. Aastal 1936 rajati peahoonesse tuberkuloosidispanser. Nõukogude ajal oli hoone kasutusel kohaliku kolhoosi kultuurimaja, algkooli ja Veterinaarakadeemia õppehoonena.
Peahoone on tänapäeval ainus hoone, mis mõisakompleksist säilinud on. See on muudetud korterelamuks. Lisaks on mõisakompleksist säilinud tiik.
Digestiiv

Digestiiviks (ladina keeles "digestivus", prantsuse keeles "digestif" aine, mis aitab seedimist) nimetatakse tumedaid alkohoolseid jooke, millega lõpetatakse peoõhtut. Arvatakse, et see jook aitab seedimist.
Võrreldes aperitiiviga on digestiiv kangem. Kombe kohaselt pakutakse aperetiividena heledaid ja digestiividena tumedaid jooke.
Tihti kasutatakse digestiiviks viskit, brändit või konjakit. Samuti võivad digestiiviks olla liköörid ja palsamid, samuti kangestatud veinid, näiteks heres, madeira või portvein. Arvatakse, et digestiiv tuleb kombineerida varem tarbitud söögikäigus jookidega. Näiteks kui süües joodi õlut, siis digestiiviks pigem sobiks viski aga mitte konjak või kalvados.
Digestiivina kasutatakse mõningaid kokteile.
Tihti pärast sööki joodavat teed või kohvi digestiiviks ei loeta.
Jurjev-Polski rajoon

Jurjev-Polski rajoon (vene keeles "Юрьев-Польский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Jurjev-Polski linn.
Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Suzdali rajooniga, kagus Sobinka rajooniga, lõunas Koltšugino rajooniga, läänes Aleksandrovi rajooniga ja edelas Jaroslavli oblastiga.
Rajooni pindala on 1910 km². Elanike arv oli 2012. aastal 36 744, 2009. aastal 37 378 ja 2002. aastal 39 023.
Jurjev-Polski rajoonis on 149 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Jurjev-Polski linna) ja kolme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Selekša ja Kolokša.
Löbbus Juttustaja armsaks aeawiteks

Löbbus Juttustaja armsaks aeawiteks, oli Perno Postimehe lisaleht, mis ilmus 1865 juulist kuni 1866, sagedusega kaks korda kuus. Ajalehte oli võimalik tellida ka põhilehest eraldi. Väljaandjaks oli Friedrich Wilhelm Borm ja toimetajaks Berend Gildenmann. 1866. aasta viimaste numbrite vastutava toimetaja kt. oli Caspar Franz Lorenzsonn. Valdava osa lisalehe mahust hõlmas Napoleon I elulugu ja tema Venemaa sõjakäigu kirjeldus, lisaks oli seal juttu ka Napoleon III, Napoleoni I õemehe Joachim Murat', Giuseppe Garibaldi, George Washingtoni ja James Watti eludest ning tegemistest. Kokku ilmus 64 numbrit. Leht on digiteeritud.
Eesti politseiprefektide loend

Eesti politseiprefektide loend sisaldab Eesti politsei politseiprefektide loetelu aastail 1926–1940.
4. novembril 1925 vastu võetud Politseiasutuste kujundamise määruse alusel loodi alates 1. jaanuarist 1926 seniste välispolitsei maakonna ja linna (Tallinna, Tartu ja Narva) politseiringkondade asemele prefektuurid (Tallinna-Harju, Tartu-Valga, Rakvere-Paide, Lääne-Saare, Pärnu, Viljandi, Võru, Petseri ja Narva).
25. märtsil 1927 vastu võetud määruse alusel nimetati Rakvere-Paide prefektuur ümber Viru-Järva prefektuuriks, sellega ühendati Narva prefektuur, Viljandi ja Pärnu prefektuur liideti (Viljandi-Pärnu prefektuur).
8. jaanuaril 1932 vastu võetud määruse alusel asutati Petseri-Võru (senise Võru-Petseri prefektuuri asemele) ja muudeti taas iseseisvaks Narva prefektuur.
Alates 1. aprillist 1935 nimetati senine raudteede politseikomissar Raudteede prefektiks.
Seoses Nõukogude Liidu sõjaväebaasidega lahutati 13. oktoobril 1939 Lääne-Saare prefektuur Lääne ja Saare prefektuuriks.
Senešall

Senešall oli kõrgem õukonna-, haldus- või kohtuametnik keskaegsel Lõuna-Prantsusmaal.
Sarjaja

Sarjaja ": Päevalehe, Aja ja Koidu hinnata kaasanne" oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus jaanuarist 1912 kuni juunini 1914 Tallinnas. 
Ajakirja levitati tasuta koos ajalehtedega Päevaleht, Aeg ja Koit. Ajakiri ilmus sagedusega 1 kord kuus. Väljaandjad olid Juhan Luiga ja Bernhard Mäns. Vastutavad toimetajad olid Georg Eduard Luiga ja T. Kurrikoff (1912 nr 3–10). 
1914. aastal oli ajakirja alapealkirjaks "Piltidega pilke- ja naljaleht 1914".&lt;br&gt;Väljaannet trükiti Tallinna trükikojas "Pert". 
Kaastöölised.
Kunstnikud ja karikaturistid olid Gori ja Otto Krusten. 
Lisaks: Nadežda Butšinskaja, Juhan Hurt, Bernhard Julius Mäns, Eduard Pertman, Viktor Paul Hugo Raudsepp, Jaan Vahtra, Eduard Vilde, Juhan Weidenstrauch, August Galit.
Kiržatši rajoon

Kiržatši rajoon (vene keeles "Киржачский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Kiržatši linn.
Rajoon piirneb kirdes Koltšugino rajooniga, kagus Muromi rajooniga, lõunas ja läänes Moskva oblastiga ning loodes Aleksandrovi rajooniga.
Rajooni pindala on 1135 km². Elanike arv oli 2012. aastal 41 104, 2009. aastal 40 768 ja 2002. aastal 45 188.
Kiržatši rajoonis on 149 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kiržatši linna) ja nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Kiržatš, Šerna ja Dubna.
Orasmaa

Orasmaa on eesti perekonnanimi.
Johannes Roska (vt. Roska) eestistas oma perekonnanime Orasmaaks ja laskis selle kanda Perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 142 all.
Nime kandjaid:
Shoira Otabekova

Shoira Otabekova (ka Şoira Otabekova) (aserbaidžaani keeles Şaire Atabekova, vene keeles Шоира Отабекова) on Usbekistani laulja.
Elulugu.
Ta hakkas laulmise vastu huvi tundma juba lapsepõlves. Otabekova hakkas kunsti õppima oma kunstialal töötava vanaema Fazilatkhan Aya Otabekova käe all. 4. klassis astus ta muusikakooli. 
Shoira Otabekova esimene album ilmus 1998. aastal ja sellelt on pärit laul "Muhabbat Qasri". Sellesse laulu kaasati laulja laulud "Muhabbat qasri", "Dilim uzra", "Alamli", ja "Yurak". Praegu saab laulja nendest lauludest üle 70 laulu ja umbes 25 laulu. Ta on andnud oma fännidele "Dilim uzra", "Seni sog'indim", "Leyli", "Bir o'zing", "O yurak" ja "Mening baxtim". 
Shoira Otabekova on saanud ka auhindu. "Tarona-2004" oli duett laul Abduvali Rajaboviga, mille eest ta võitis "Yil qo'shig'i" ('aasta laul") auhinna. "Tarona-2005" oli nomineeritud Estradamiz Umidiy auhinnale, kuid ei võitnud. 2005. aastal osales laulja ka filmis "Yangi yil parisi" ('vana-aastaõhtu').
Palusalu (perekonnanimi)

Palusalu on eesti perekonnanimi.
Palusalu on eestistatud perekonnanimi (endine Trossmann) Tallinn linnas ja Saulepi vallas Varbla kihelkonnas Läänemaal.
Kristjan Palusalu laskis nime kanda perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 284 all.
Nime kandjaid:
Aleksandrovi rajoon (Vladimiri oblast)

Aleksandrovi rajoon (vene keeles "Александровский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Aleksandrovi linn.
Rajoon piirneb põhjas Jaroslavli oblastiga, idas Jurjev-Polski rajooniga, kagus Koltšugino rajooniga, lõunas Kiržatši rajooniga ja läänes Moskva oblastiga.
Rajooni pindala on 1834 km². Elanike arv oli 2012. aastal 113 414, 2009. aastal 115 299 ja 2002. aastal 55 207.
Aleksandrovi rajoonis on 233 asulat, mis kuuluvad nelja linnaasunduse (Aleksandrovi, Karabanovo ja Strunino linna ning Balakirevo alevi) ja nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Bolšaja Dubna, Bolšoi Kiržatš ja Malõi Kiržatš.
Lutsu tänav (Viljandi)

Lutsu tänav on tänav Viljandi kesklinnas.
Tänav algab Johan Laidoneri platsilt, kulgeb lõunakirde suunas ja lõpeb Pikal tänaval.
Tänava pikkus on 117 m.
Lutsu tänaval asub Viljandi Vaba Waldorfkool (Lutsu 3) ja ehitismälestis Villa Engelhardt (Lutsu 5).
Ajalugu.
Lutsu tänav on linnaplaanidel alates 18. sajandi lõpust. Veel 19. sajandi keskel paiknesid tänava alal aiad. Nõukogude okupatsiooni perioodil kandis nime Säde tänav.
Arheoloogia.
Praeguse Lutsu tänava alal säilinud varaseim kultuurkiht sisaldab leide 13. sajandi teisest poolest kuni 15. ja 16. sajandini. Peetakse võimalikuks, et tänavat on mainitud ka Poola revisjonis, milles räägitakse kruntidest tänava ja linnamüüri vahel.
Eero Vihman

Eero Vihman (19. detsember 1927 – 18. detsember 2000) oli eesti päritolu Ameerika Ühendriikide keeleteadlane ja amerikanist, kes dokumenteeris ja kirjeldas pomo keeli.
Elulugu.
1944. aastal põgenes Eero Vihman Eestist ning jõudis 1952. aastal Ameerika Ühendriikidesse. 1964. aastal sai temast keeleteaduse doktorant California Ülikoolis Berkeleys. Aastatel 1966–1967 tegi Eero Vihman keeleteaduslikke välitöid põhja- ja keskpomo keelega. Tema välitööde materjale säilitatakse Berkeleys California Ülikooli juures asuvas California Keelearhiivis.
Isiklikku.
Tema abikaasa Marilyn Vihman on keeleteaduse professor Yorki Ülikoolis Ühendkuningriigis. Tütar Virve-Anneli Vihman töötab Tartu Ülikoolis.
Spiridon Grigorjev

Spiridon Aleksejevitš Grigorjev (vene keeles Спиридон Алексеевич Григорьев; 12. detsember 1910 Hangalassõ uluss, Jakuudi oblast – 1986 Jakutsk) oli jakuudi teatrilavastaja, näitleja ja teatripedagoog, Vene NFSV rahvakunstnik.
Ta oli esimene jakuudi rahvusest kutseline teatrilavastaja. Ta oli kauaaegne Jakuudi draamateatri (hilisem Jakuudi muusika- ja draamateater) kunstiline juht (aastatel 1933–1935, 1938–1942 ja 1943–1961). Ta on teinud üle saja lavastuse. Ta on tegutsenud ka teatripedagoogina teatri draamastuudios.
Haridustee.
Ta mängis aastatel 1928–1930 Jakuudi Vene draamateatri jakuudi näitetrupis. Aastatel 1930–1933 õppis ta GITIS-e režiiteaduskonnas, 1937–1938 oli ta režiialasel stažeerimiselVahtangovi-nimelises Moskva teatris.
Film.
Ta on mänginud Agassi Babajani filmis "Dersu Uzala" (1961) ja Riia Kinostuudio filmis "Ilgās dienas rīts" ('Pika päeva hommik'; 1968).
Aukštoji Freda mõis

Aukštoji Freda mõis (leedu "Aukštosios Fredos dvaras"; ka Freda mõis, leedu "Fredos dvaras") on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Freda linnaosas. Mõisa peahoone asub aadressil Ž. E. Žilibero g. 6.
1673. aastal andis Krzysztof Zygmunt Pac itaalia arhitektile Lodovico Fredole töö eest Pažaislise kloostri rajamisel parunitiitli ja maad, millest kujunes Aukštoji Freda mõis. Mõisa nimi tuleneb arhitekti nimest. Sealse mõisakompleksi rajas siiski Józef Godlewski, kelle valdusse see mõis läks 1795. aastal. XIX sajandi keskel kuulus see Gawrońskitele, Kaunase kindluse rajamise järel sai mõisast aga riigimõis.
Sealse mõisa peahoones elas Kaunase kindluse esimene komandant Oskar von Klemm, teised hooned muudeti kasarmuteks. Sisuliselt kujunes mõisakompleks suurtükiväelaste asulaks. Mõisa parki rajati reduut, valdustesse rajati teed ja raudtee, sinna ehitati sõdurite tarbeks ka õigeusu kirik. Mõisakompleksist ida pool asuv põld võeti kasutusele suurtükiväe harjutusväljakuna. Lisaks rajati mõisa juurde aastal 1880 sõjaväekalmistu, 0,6 hektari suurune matmisplats õigeusu kiriku juures, mis suleti 1952. aastal. Esimese maailmasõja ajal maeti sinna nii sõjas langenud Vene kui ka Saksa sõdureid.
Mõisa peahoone on XIX sajandi algul valminud klassitsistlik hoone. 1920. aastal rajati sinna põllumajandus-aianduskool. Nõukogude ajal oli see Kaunase Mitšurini-nimelise sovhoostehnikumi õppehoone.
Lisaks peahoonele on säilinud muidki mõisakompleksi kuulunud hooneid. Alles on kaks kontorihoonet, kolm teenijatemaja ja kaks elumaja, lisaks tall, tall-tõllakuur, kaks kasvuhoonet, paviljon ja õigeusu kiriku varemed. Hävinud on mõisa keldrihoone.
Mõisakompleksi juurde XIX sajandi teisel poolel rajatud park asub peahoonest läänes. Seal asub neli tiiki, mis õhust vaadatuna annavad Józef Godlewski initsiaalid J ja G. 1923. aastal rajati sinna Kaunase botaanikaaed, mis tänapäeval allub Vytautas Suure Ülikoolile.
Õigeusu kirik.
Õigeusu kirik rajati mõisakompleksi juurde Kaunase kindluse komandantuuri initsiatiivil ja see valmis 1891. aastal. Kirik oli mõeldud sealse suurtükiväepolgu tarbeks ja on üks kuuest Kaunase kindluse juurde ehitatud õigeusu kirikust. Tegemist on muinsuskaitse all oleva ajaloolise ja kultuurimälestisega.
1919. aastal jäi kirik tühjaks ja selle võttis üle Leedu katoliku kirik. Hoone hakkas kuuluma Aleksotase kihelkonnale. 1948. aastal võttis nõukogude võim kiriku oma valdusse. Hoonest sai sovhoostehnikumi spordisaal, ümberehituste käigus hävitati kellatorn ja võeti maha kuppel. 1982. aastal hoonet remonditi. 2013. aastal läks hoone katoliku kiriku valdusest eraomandisse. Tänapäeval on hoone arendamiseks mitu plaani. Ühe kohaselt peaks kirikust saama Armeenia kiriku pühakoda, teise kohaselt tuleks sinna rajada botaanikamuuseum.
Raivo Rimm

Raivo Rimm (sündinud 23. novembril 1967 Valgas) on eesti teleajakirjanik.
Raivo Rimm on Kanal 2 uudistesaate "Reporter" reporter ja liiklussaate "Rooli võim" saatejuht. 
Ta alustas ajakirjanikutööd raadiojaamas Raadio Ruut 1. mail 1994.
31. juulil 1997 asus ta eratelejaamas TV 1 tööle spordiuudiste diktorina. 
Ta on töötanud raadiojaamade Raadio 2 ja Kuku Raadio spordiuudiste toimetaja ja saatejuhina.
Raivo Rimm on Niitvälja Golfiklubi volikogu liige ja Eesti Golfiliidu võistlusspordi toimkonna liige.
Vassili Mestnikov

Vassili Vassiljevitš Mestnikov (vene keeles Василий Васильевич Местников; 14. jaanuar 1908 Jakutsk, Jakuudi oblast – 18. oktoober 1958) oli jakuudi teatrilavastaja, näitleja ja teatripedagoog, NSV Liidu rahvakunstnik.
Ta oli aastatel 1935–1938 ja 1942–1943 Jakuudi draamateatri kunstiline juht ja pealavastaja. Ta on tegutsenud ka teatripedagoogina ning tõlkinud näidendeid vene keelest jakuudi keelde.
1940. aastal tõi ta lavale koostöös näitekirjanik Dmitri Sivtsevi ja heliloojate Mark Žirkovi ja Genrihh Litinskiga valminud esimese jakuudi muusikalise draamalavastuse "Djurulujar Njurgun Bootur" ("Дьурулуйар Ньургун Боотур", 'Tarmukas Njurgun Bootur') samanimelise olongho ainetel (hiljem, 1947. aastal, loodi samanimeline ooper).
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 1925. aastal Jakutski Pedagoogilise Tehnikumi. Ta hakkas 1925. aastal mängima rahvateatris. Pärast rahvateatri likvideerimist sa temast 1926. aastal asutatud Jakuudi rahvusteatri näitetrupi liige. Aastatel 1931–1934 õppis ta GITIS-es. Lavastama hakkas 1934. aastal. Ta on töötanud Jakuudi draamateatri pealavastaja ja kunstilise juhina.
Toomas Uudeberg

Toomas Uudeberg (sündinud 16. jaanuaril 1960) on Eesti kohalik poliitik. 
Ta on pärit Uudekülast Kubja talust ja lõpetanud 1983. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimise erialal. 
Aastatel 1983–1996 oli ta tegev Tamsalu piirkonna põllumajanduses (osakonnajuhataja, peainsener). 
Aastail 1993–1996 oli ta Tamsalu Vallavolikogu esimees, 1996–2004 Tamsalu vallavanem, 2004–2005 Tamsalu linnapea, 2006–2015 Tamsalu vallavanem, 2015–2017 Tamsalu Vallavolikogu esimees, 2017–2018 Tapa Vallavolikogu esimees.
Toomas Uudebergil on märkimisväärne isiklik panus rahvuslike monumentide rajamisel endises Tamsalu vallas (Vistlas Naisteväljal).
Tapa valla aukodanik (2020).
Lelde Dreimane

Lelde Dreimane (sündinud 2. detsembril 1989 Riias) on läti näitleja ja modell.
2015. aastal lõpetas ta Läti Kultuuriakadeemia näitekunsti erialal. Samast aastast alates töötab Lelde Dreimane Läti Kunstiteatri näitlejana.
Raul Öpik

Raul Öpik (sündinud 3. juulil 1951 Mustjala vallas) on eesti purilendur, kolonelleitnant erus ja poliitik. 
Öpik lõpetas 1977 Tartu Ülikooli bioloogina. Ülikooli ajal hakkas harrastama purilendu. Ta osales 1993. aasta purilendamise maailmameistrivõistlustel Eesti võistkonna kaptenina. 1993–1995 oli Öpik Eesti Lennuspordi Föderatsiooni aseesimees. Ta on avaldanud purilennuteemalisi kirjutisi. 1976–1978 töötas ta Võrumaal ja 1978–1979 Tallinnas kalakasvatajana. 1988–1993 oli ta õpetaja Kopli Kunstikeskkoolis. 
1993–1994 oli Öpik kaitsejõududes juhttöötaja. 1994. aastal oli ta kaitseministri kandidaat. 1996. aastal oli ta Kaitseministeeriumi rahvusvaheliste suhete osakonna rahuvalve laua juhataja. 2002. aastal oli ta Rahuoperatsioonide Keskuse staabiülem, major. Ta on Eesti Eruohvitseride Kogu liige.
Ta on lahutatud ja tal on üks tütar.
Ta on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige alates 2013. Ta on valitud EKRE Ida-Tallinna ringkonna esimeheks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 36 häält ning ei osutunud valituks.
Kai (koeratõug)

Kai on Jaapanist pärinev koeratõug. 
Tõug on saanud nime Yamanashi prefektuuri territooriumil asunud Kai provintsi (甲斐国) järgi.
Margus Välja

Margus Välja (sündinud 18. märtsil 1958 Tallinnas) on eesti ajakirjanik.
Lõpetanud Haapsalu 1. keskkooli 54. lennu 1976. aastal ja Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal kaugõppes 1991. aastal.
Elanud Haapsalus ja töötanud seal ilmunud ajalehe Läänlane toimetuses a-il 1978–92 korrespondendi, osakonnajuhataja ja tegevtoimetajana; Tallinnas töötanud Eesti ajalehtede Rahva Hääl, Eesti Sõnumid ja Sõnumileht toimetuses 1992–96 erikorrespondendina. Olnud (1997. a) riigiametnik Tallinnas kaitseministeeriumi avalike suhete büroo juhataja.
2008. aastast elab USA-s Californias ja Eestis Haapsalus: 2008–11Los Angeleses, aastast 2011 San Francisco lahe ääres San Joses.
Tegev vabakutselise ajakirjaniku ja toimetajana Eestis ja USA-s. Töötanud internetiettevõtete juures Californias Mountain View's ja Sunnyvale'is.
Kirjutisi ja fotosid ilmunud peamiselt Eesti ajalehtedes, ajakirjades ja veebiväljaannetes, s.h al a 2008 Ameerika-eestlastest ning elust ja sündmustest USA-s. Aastail 2009–11 oli tegev veebiväljaande – Los Angelese Eesti Seltsi häälekandja, infokirja Los Angelese Eestlased juures. Esines fotonäitusega "Ajalehepildid Ameerikast. Uudisloo vaateline pool. Haapsalust pärit kirjutav ajakirjanik pildistab New Yorgis, Los Angeleses, San Franciscos ja Silicon Valleys 2008–2015", mis oli eksponeeritud Haapsalu kultuurikeskuses 2015. aasta juulis–augustis.
Kishū

Kishū on Jaapanist pärinev koeratõug. 
Tõug on saanud nime tänapäeva Wakayama ja Mie prefektuuri territooriumil asunud Kii (紀伊国) ehk "Kishū" (紀州) provintsi järgi.
Koltšugino rajoon

Koltšugino rajoon (vene keeles "Кольчугинский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Koltšugino linn.
Rajoon piirneb kirdes Jurjev-Polski rajooniga, kagus Sobinka rajooniga, lõunas Petuški rajooniga, läänes Kiržatši rajooniga ja loodes Aleksandrovi rajooniga.
Rajooni pindala on 1170 km². Elanike arv oli 2012. aastal 55 581, 2009. aastal 55 890 ja 2002. aastal 58 464.
Koltšugino rajoonis on 143 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Koltšugino linna) ja viie külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Pekša.
Vjazniki rajoon

Vjazniki rajoon (vene keeles "Вязниковский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Vjazniki linn.
Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Gorohhovetsi rajooniga, lõunas Selivanovo rajooniga ja läänes Kovrovi rajooniga.
Rajooni pindala on 2251 km². Elanike arv oli 2012. aastal 78 932, 2009. aastal 81 907 ja 2002. aastal 50 692.
Vjazniki rajoonis on 231 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Vjazniki linna ning Nikologorõ ja Mstjora alevite) ja nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Luhh ja Suvoroštš.
Aleksandrovi rajoon

Aleksandrovi rajoon on mitme rajooni nimi:
Bombay Dreams

"Bombay Dreams" on Aneela Mirza ja Rebecca Zadigi debüütsingel. See avaldati aastal 2004. Laul oli Aneela Mirza albumil "Mahi". 
Aastal 2005 ilmus sellest laulust Arashi versioon tema debüütalbumil "Arash".
Papillon

Papillon ehk kontinentaalne kääbusspanjel on Prantsusmaalt pärinev koeratõug. 
Tõug on saanud nime oma püstiste suurte kõrvade järgi, mis meenutavad liblikatiibu.
Sama tõu lontkõrvalist isendit kutsutakse phaleniks (prantsuse keeles 'ööliblikas').
Pärast prantsuse revolutsiooni sattus tõug põlu alla, kuna varem olid seda tõugu koerad kuulunud kuninganna Marie Antoinette'ile.
Tihti aetakse tõugu segamini pikakarvalise "chihuahua"'ga, sest välimuselt näevad nad sarnased välja. Tegelikult on tegu siiski üpriski teise tõuga, kuigi vereside neil eksisteerib. Nimelt kasutati papillone pikakarvaliste "chihuahua"'de aretamiseks.
Malaysia Airlines

Malaysia Airlines Berhad (MAB) (malai keeles "Penerbangan Malaysia Berhad"), varasema nimega Malaysian Airline System Berhad (MAS), on Malaisia lennufirma.
81 eKr

81. aasta eKr oli 81. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" DCLXXIII (673).
Hokkaido (koeratõug)

Hokkaido on Jaapanist pärinev koeratõug. 
Tõug on saanud nime Hokkaidō (北海道) saare järgi.
Egon Günther

Egon Günther (30. märts 1927 Schneeberg – 31. august 2017 Potsdam) oli saksa filmilavastaja ja kirjanik.
Õppis Leipzigi Ülikoolis aastatel 1948–1951.
Güntheri lavastatud Thomas Manni jutustusel "Lotte Weimaris" põhinev film "Lotte in Weimar" kandideeris Kuldsele Palmioksale. Aastal 1985 valminud film "Morenga" kandideeris Kuldkaru auhinnale.
Jefim Stepanov

Jefim Nikolajevitš Stepanov (vene keeles Ефим Николаевич Степанов; sündinud 10. novembril 1950 Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi näitleja ja teatripedagoog, Sahha rahvakunstnik.
Ta on Oiunski-nimelise Sahha akadeemilise teatri näitleja. Ta on teinud ka mitu lavastust. Lisaks tööle teatris tegutseb ta õppejõu ja teatripedagoogina Arktika Riiklikus Kunstide ja Kultuuri Instituudis, kus ta juhatab teatrikunsti kateedrit.
Talle anti 1999. aastal Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia Leari rolli eest Sahha teatri lavastuses "Kuningas Lear" (William Shakespeare'i tragöödia alusel; esietendus toimus 1997. aastal)
2011. aastal pälvis Stepanov viieliikmelise autorite grupi koosseisus Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimelise riikliku preemia kolmeköitelise "Antologija Saha teatra" ("Антология Саха театра", 'Sahha teatri antoloogia') väljaandmise eest.
Haridustee.
Pärast Štšepkini-nimelise Kõrgema Teatrikooli lõpetamist näitekunsti erialal 1974. aastal Moskvas asus ta näitlejana tööle Jakuudi draamateatrisse.
Film.
2009. aastal mängis ta Andrei Borissovi lavastatud mängufilmis "Taina Tšingis Haana" ("Тайна Чингис Хаана") Tšingis-khaani ülemšamaan Hohotšoi rollis.
Aleksander Ristmägi

Aleksander Ristmägi (kuni 1937. aastani Aleksander Eisvald "(Alexander Eichwald)"; 6. november 1902 Uuemõisa vald, Saaremaa – 14. veebruar 1972 Rootsi) oli eesti maalikunstnik.
1921. aastal õppis lühikest aega Tallinnas maalikunstnik Ants Laikmaa juures. 1940. aasta sügisel asus õppima kunstikooli Pallas. Näitustel hakkas esinema 1920. aastate teisest poolest. Joonistas karikatuure ka Meie Matsi, Esmaspäeva ning huumori- ja pilkealbumisse Pisuhänd. Tema loomingu vastu hakati suuremat huvi tundma aastatel 1940–1943. 
1944. aastal emigreerus Rootsi. Seal osales ta mitmel näitusel koos teiste Läti ja Eesti kunstnikega Liljevalchi Kunstihoones Stockholmis.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli luuletaja Muia Veetamm (aastast 1937 Elts Ristmägi).&lt;br&gt;Tema tütar Eili Ristmägi sündinud 29.11.1933
Enu oja

Enu oja on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Halliste jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 7,2 km, valgla pindala 9,6 km², langus 30,5 m ja lang 4,24 m/km. Oja saab alguse 65,5 m kõrgusel Sarja külas ja suubub 35 m kõrgusel Maru külas vasakult poolt Halliste jõkke 54,6 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Lopado­temacho­selacho­galeo­kranio­leipsano­drim­hypo­trimmato­silphio­parao­melito­katakechy­meno­kichl­epi­kossypho­phatto­perister­alektryon­opte­kephallio­kinklo­peleio­lagōio­siraio­baphe­tragano­pterygōn

Lopado­temacho­selacho­galeo­kranio­leipsano­drim­hypo­trimmato­silphio­parao­melito­katakechy­meno­kichl­epi­kossypho­phatto­perister­alektryon­opte­kephallio­kinklo­peleio­lagōio­siraio­baphe­tragano­pterygōn on sõna, mida kasutatakse väljamõeldud roa tähistamiseks Aristophanese teoses "Naised rahvakoosolekul" ("Ekklēsiazousai", kirjutatud arvatavasti aastal 392 eKr).
Teadaolevalt on tegemist pikima kirjandusteoses avaldatud sõnaga.