tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johan Lepik

Johan Lepik (ka Johannes Lepik ja Ivan Lepik) (vene keeles "Иван Фомич Лепик") (22. aprill 1859 Võnnu kreis, Liivimaa kubermang – surmaaeg ja -koht teadmata) oli eesti päritolu Venemaa keisririigi kindralmajor (1915) ja Nõukogude sõjaväelane.
Johan Lepik lõpetas Riia linnakooli ja seejärel 1883. aastal Riia jalaväe junkrukooli 2. järgus. Alamleitnandiks ülendati 1885. aastal, 1903. aastal lõpetas ohvitseride kütikooli Oranienbaumis.
Johan Lepik osales Vene-Jaapani sõjas kõigepealt 241. Orša polgu rooduülemana ja kolm kuud hiljem juba 105. diviisi ühe pataljoni ülemana. Ülendati vahvuse eest 1905. aastal alampolkovnikuks ja 1911. aastal polkovnikuks.
Esimese maailmasõja puhkedes nimetati Lepik formeeritava 80. jalaväediviisi 318. Tšernojarski polgu komandöriks, mille koosseisus suunati Edelarindele. 1915. aasta oktoobris ülendati ta lahinguliste teenete eest kindralmajoriks ning kolm kuud hiljem nimetati ta 105. diviisi 1. brigaadi ülemaks. Lahingutegevuse eest autasustati teda ordenitega, muuhulgas Pruti jõe forsseerimise eest Püha Georgi ordeniga. 
Polkovnik Johan Lepikut autasustati Georgi mõõgaga. VP 07.02.1916: 
1916. aastal oli raske haava tõttu Kiievi sõjaväeringkonnas reservis, kust läks 6. augustil 1916. aastal erru. 1917. aastal oli ta uuesti Venemaa sõjaväeteenistuses 24. diviisi ühe brigaadi komandörina.
1917. aastal valiti Johan Lepik kui üks kõrgema sõjaväelise auastmega sõjaväelane I Eesti sõjaväelaste kongressi delegaadina Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee liikmeks.
1918. aastal aga sattus Johan Lepik Venemaale, Siberisse, kus mobiliseeriti Punaarmeesse ning juhtis Pensas nõukogude 2. Pensa jalaväediviisi organiseerimist ja sõjategevust admiral Aleksandr Koltšaki vägede vastu. Pärast seda, 6. oktoobrist 1918 kuni 12. juunini 1919 juhtis Punaarmee Idarinde 2. jalaväediviisist 5. Vitebski kütidiviisiks ümbernimetatud diviisi, võttis osa Kama jõe forsseerimisest ja Kurgani linna vallutamisest. Hiljem osales ka Punaarmee sõjategevusest Ukrainas.
1919. aasta juulist arvati Johan Lepik Moskva sõjaväeringkonna juhtivkoosseisu reservi.
1920. aastal opteerus Johan Lepik koos abikaasaga (sündinud ) Lätisse, kust emigreerus edasi Saksamaale.
Maardu algkool

Maardu algkool oli aastatel 1919–1956 endise Maardu mõisa peahoones tegutsenud algkool.
Maardu algkooli õpilastest on tuntuim näitleja ja lavastaja Evald Hermaküla.
Petrooleum

Petrooleum ehk petrool (inglise keeles "kerosene", vahel ka "kerosine", Inglismaal ja Lõuna-Aafrikas "paraffin") on 175–325 °C keemistemperatuuride vahemikuga süsivesinikest koosnev naftasaadus. 
Kasutatakse näiteks reaktiivmootorite kütusena (nn Jet-oil), ka diiselmootorite ja petrooleumilampide kütusena.
Gaasiõlid

Gaasiõlideks nimetatakse vedelaid naftasaadusi, mille mahust (k.a kaod) destilleerub temperatuuril 250 °C alla 65% ja temperatuuril 350 °C destilleerub 85% või rohkem. 
Gaasiõlide hulka kuuluvad näiteks diislikütus ja petrooleum.
Argo Kirss

Argo Kirss (sündinud 17. oktoobril 1969 Haapsalus) on Eesti poliitik ja õpetaja.
Argo Kirss on lõpetanud 1987. aastal Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa 1. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli keemiateaduskonna.
Ta on õpetanud Kuressaare Gümnaasiumis keemiat.
Ta oli 1999–2015 Erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige.
Ta on olnud 2005–2017 Kuressaare linnavolikogu liige.
Diana Aitai

 
Diana Aitai (3. september 1988 Pärnu – 26. jaanuar 2011 Pärnu) oli eesti luuletaja ja esperantist. 
Hariduskäik.
Diana koolitee algas 1995. aastal Pärnu Kuninga Tänava Põhikoolis, paralleelselt õppis ta Pärnu Muusikakoolis. Muusikakooli lõpetas ta 2003. aastal klaveri erialal. Põhikooli eripära oli soome keele õpe alates esimesest klassist. Soome keel oli Dianale juba neljas keel lisaks kodus omandatud eesti, vene ja esperanto keele. Isa rääkis Dianaga eesti keeles, ema vene keeles ja omavahel kasutasid vanemad vaid esperanto keelt.
Diana osales kooli võistkonnas mitmel linna- ja üleriigilisel olümpiaadil, kus saavutas korduvalt väga häid tulemusi. Näiteks 2001. aastal pälvis ta esikoha inglise keele olümpiaadil, millele järgnes kutse vastuvõtule Briti Nõukogusse.
2004. aastal alustas Diana õpinguid Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis. Gümnaasiumis lisandusid keeleloetellu prantsuse ja ladina keel. Kui mõned aastad hiljem oli vaja Hispaanias õppimiseks omandada suhteliselt kiiresti hispaania keel, õnnestus seegi Dianal üsna sujuvalt. Gümnaasiumis õppimise ajal käis ta mitmel rahvusvahelisel aineolümpiaadil, kus teenis välja auhinnalisi kohti (IV Rahvusvaheline Lingvistikaolümpiaad 2006 Tartus – pronksmedal, V Rahvusvaheline Lingvistikaolümpiaad 2007 Peterburis Venemaal, 15. Rahvusvaheline Filosoofiaolümpiaad 2007 Antalyas Türgis).
2007. aastal lõpetas ta gümnaasiumi hõbemedaliga ja valiti Pärnu linna aasta õpilaseks.
Muu tegevus.
2002. aastal oli Diana üks kahest Eesti noorest, kes osales New Yorgis ÜRO ja UNICEFi korraldatud ülemaailmsel laste- ja noorsoofoorumil ning seejärel ÜRO Peaassamblee eriistungjärgul. Dianast oli saanud maailmaparandaja, kes pidas õhinal plaani, kuidas elu enda ümber paremaks muuta.
Diana osales B. G. Forseliuse Seltsi tegevuses: oli enne Hispaaniasse minekut 2009. aastal Forseliuse Noorte juhatuse liige ja esines loengutega seltsi suvekoolitustel, näiteks B. G. Forseliuse Seltsi suvekoolis Olustveres 2008. aastal.
Võttis osa mitmest rahvusvahelisest esperantoüritusest, sh ülemaailmsest esperanto kongressist 2008. aastal Rotterdamis ja 2009. aastal Białystokis. Oli UEA individuaalliige.
Hukkumine.
Puhkuse ajal 26. jaanuari pärastlõunal 2011 kodulinnas Pärnus jõe ääres jalutades kukkus Diana lume all märkamatuks jäänud kaaneta kanalisatsioonikaevu ja uppus. Diana Aitai on maetud Vana-Pärnu kalmistule.
Filosoofiaolümpiaadil antakse Diana Aitai mälestuseks välja igal aastal temanimelist eriauhinda eelvooru parima essee eest.
Loomingut.
Diana Aitai kirjutas luuletusi ja lühemaid proosatekste pseudonüümi "Andeora Astraea" all. Ta oli Eesti Luuleliidu ja Pärnu Luuleklubi liige ning osales nende üritustel.
Sergei Kovaljov (laevakonstruktor)

Sergei Nikititš Kovaljov (vene Сергей Никитич Ковалёв; 15. august 1919 Petrograd – 24. veebruar 2011 Peterburi) oli vene insener ja tehnikateadlane, Nõukogude Liidu allveelaevade konstruktor.
Ta õppis aastatel 1937–1942 Leningradi laevaehitusinstituudis, kuid lõpetas õpingud Teise maailmasõja tõttu evakueerituna 1943. aastal Mõkolajivi laevaehitusinstituudis.
Pärast instituudi lõpetamist asus ta tööle konstrueerimisbüroos Rubin. Alates 1948. aastast osales ta allveelaeva S-99 konstrueerimisel ning 1954. aastal sai projekti peakonstruktoriks. S-99-st sai tollase Nõukogude Liidu kiireim allveelaev. 
Aastal 1958 sai temast tuumaallveelaevade peakonstruktor.
Sergei Kovaljovi käe all on valminud 92 erinevat allveelaeva. Hiljem tegeles ta muu hulgas naftaplatvormide ja teiste energeetikarajatiste konstrueerimisega.
Sergei Kovaljov oli alates 1981. aastast Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia ja 1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemik.
Maksumaksja sõber

Maksumaksja sõber on aunimetus, mille annab Eesti Maksumaksjate Liit eelnenud aastal kõige paremini maksumaksja õigusi kaitsnud isikule või organisatsioonile.
Nimetust antakse alates 1999. aastast.
Maksumaksja vaenlane

Maksumaksja vaenlane on nimetus, mille annab Eesti Maksumaksjate Liit isikule või organisatsioonile, kes käitus Eesti Maksumaksjate Liidu hinnangul eelnenud aastal maksumaksja suhtes kõige vaenulikumalt.
Nimetust antakse alates 1999. aastast.
Hannu Aravirta

Kari Hannu Juhani Aravirta (sündinud 26. märtsil 1953 Savonlinnas) on soome jäähokitreener ja endine jäähokimängija.
Ta on Soome meistriliigas mängiva meeskonna Oulun Kärpät treener.
Aastal 1992 sai ta Soome jäähokikoondise treeneriks; aastatel 1998–2003 oli koondise peatreener.
Tema kui treeneri käe all tuli meeskond kaks korda Soome meistriks ning võitis kolm hõbemedalit ja kaks pronksmedalit. Aastal 1989 valiti ta liiga parimaks treeneriks.
Hannu Aravirta oli Curt Lindströmi kõrval koondise teine treener, kui Soome tuli 1995. aastal esimest korda maailmameistriks. Ta oli peatreener, kui Soome koondis võitis pronksmedali Nagano olümpiamängudel, hõbemedali 1999. ja 2001. aasta maailmameistrivõistlustel ning pronksmedali 2000. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kohtla-Järve rajoon

Kohtla-Järve rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1965–1989. Kohtla-Järve rajoon moodustati 15. detsembri 1964 otsusega alates 1. jaanuarist 1965. See hõlmas 19 külanõukogu, Kiviõli linn ning Püssi ja Viivikonna alevid jäid Kohtla-Järve linnanõukogu alluvusse.
Kohtla-Järve rajooni ei kuulunud vabariiklikus alluvuses olnud Kohtla-Järve, Sillamäe ja Narva linnad. 
Seisuga 1. jaanuar 1965 oli rajooni pindala 3186,7 km², maaelanikke arv 29 783 inimest. Rajooni koosseisu kuulusid Alajõe (740 in.), Alutaguse, Aseri (2507 in.), Avinurme, Iisaku, Illuka, Jaama (498 in.), Jõhvi (2432 in.), Kohtla, Lohusuu, Lüganuse, Maidla, Mäetaguse, Sonda, Toila, Tudu, Tudulinna, Ulvi ja Vaivara külanõukogu.
1967. aastal likvideeriti Jaama külanõukogu. 1976. aastal likvideeriti Alutaguse külanõukogu, mis liideti Vaivara külanõukoguga (alates 1977. aastast Sinimäe külanõukogu), ja Ulvi külanõukogu, mis liideti Avinurme külanõukoguga.
Seisuga 1. jaanuar 1978 oli rajooni pindala 3204,6 km², elanikke 25 935. Rajooni koosseisus oli 15 külanõukogu (Alajõe (356 in.), Aseri (3572 in.), Avinurme, Iisaku, Illuka, Jõhvi (2432 in.), Kohtla, Lohusuu, Lüganuse, Maidla, Mäetaguse, Sinimäe (2385 in.), Sonda, Toila ja Tudulinna (813 in.)), neis 14 alevikku ja 171 küla.
Seoses maakondade taastamisega nimetati Kohtla-Järve rajoon Kohtla-Järve maakonnaks ja seoses ajaloolise nime taastamisega 26. märtsil 1990 nimetati Kohtla-Järve maakond Ida-Viru maakonnaks.
Vedelkütus

Vedelkütus on vedel, s.t valatav ja pumbatav põlevaine, mida saab kasutada energiaallikana soojusjõumasinates ja muudes selleks sobivates energiamuundamisseadmetes.
Vedelkütuste hulka kuuluvad kõigepealt naftast toodetud naftasaadused (gaasiõlid, bensiin, petrooleum, diislikütus, kerged ja rasked kütteõlid). Samuti kuuluvad nende hulka tahketest kütustest (kivi- ja pruunsöest, põlevkivist) saadetud kütteõlid. Vedelkütus on ka mootorsõidukites kasutatav vedelgaas.
2022. aasta oktoobris tarbivad Eesti kodumajapidamised ligi 200 000 eluruumis 3,4 miljonit liitrit vedelkütust.
Taivalkoski vald

Taivalkoski on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Läbi valla voolab Iijoki.
Taivalkoskis on Ämmänsaari-Taivalkoski raudtee lõppjaam.
1976–1985 tegutses vallas Mustavaara kaevandus, mis tootis vanaadiumpentoksiidi.
Vallast on pärit kirjanik Kalle Päätalo.
Külad.
Inkee, Jokijärvi, Jokikylä, Jurmu, Koitila, Kosto, Kurtti, Loukusa, Metsäkylä, Pisto, Polo, Taivalkoski, Tyrävaara ja Vaarakylä.
Kangasala linn

Kangasala on linn Soomes Pirkanmaa maakonnas.
Valla pindala on 870,85 km², millest 212,83 km² on veega kaetud. Suuremad järved on Vesijärvi, Längelmävesi ja Roine.
Naabervallad on Kuhmoineni vald, Lempäälä vald, Orivesi linn, Padasjoki vald, Pälkäne vald, Tampere ja Valkeakoski linn.
2005 liideti Kangasalaga Sahalahti vald ja 2011 Kuhmalahti vald.
Raimu Aardam

 
Raimu Aardam (sündinud 9. aprillil 1952 Nõmme külas Leisi vallas) on Eesti poliitik.
. Aardam oli alates 2009. aasta novembrist kuni 2017. aasta kohalike omavalitsuste haldusreformini Kihelkonna vallavanem.
Ta oli 1994–2010 Eestimaa Rahvaliidu liige ja on alates 2011. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Isiklikku.
Raimu Aardamil on kolm last, tema poeg on näitleja Ott Aardam.
Roland Laasmäe

Roland Laasmäe (kuni veebruarini 1939 Roland Lamann; 20. august 1922 Tallinn – 12. november 1975 Tartu) oli eesti koorijuht ja pedagoog.
Vanemad Kustas Laasmäe (1885–1953) ja Katarina Kurrema (1890–1969).
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal.
Roland Laasmäe asutas 1958 Tartus Kõrgemate Koolide Lõpetanute Meeskoori, mis kannab alates 1970. aastast nime meeskoor Gaudeamus. Ta oli kuni 1975. aastani selle dirigent.
Ta oli 1969. ja 1975. aasta üldlaulupeol meeskooride üldjuht.
Johan Berendes

Johan Berendes vanem (ka Berndes; surnud 1612) oli Rootsi riigitegelane, Tallinna linnuse ja Tallinna linnuselääni asehaldur Tallinnas, Eestimaa Maanõukogu maanõunik, Eestimaa mõisnik.
Johan Berendes (rootsipäraselt Johan Jakobsson Berendes, ) sündis Jacob Johansson Berendesi ja Anna von der Lij pojana. 1554. aastal saabus ta Brandenburgist Rootsi ja temast sai kuningas Gustav I Vasa poegade hertsog Magnuse (1542–1595) ja hertsog Karli (1550–1611) õpetaja, ning 1571. aastal kuningas (1568–1592) Johan III (1537–1592) kuninglik sekretär. 
Johan Berendes aadeldati 1574. aastal, ta oli 1574. aastast Tallinna Toompea linnuse linnusepealik.
Ta oli Rootsi Upplandi Strömsbergi ja Eestimaa Keila kihelkonna Voore mõisa ning Ambla kihelkonna Rägavere mõisa läänimõisnik.
1569. aastal panditi talle riigile antud laenu tagatiseks Harjumaa Keila kihelkonnas Ääsmäe piirkond ja Rahula küla, 9. augustil 1574 tõsteti ta aadliseisusse ja talle läänistati truu teenistuse eest Ääsmäe ja "Rauke" (Rahula mõis) päruseks. 
1578. aastast oli ta Tallinna linnuse ja Tallinna linnuselääni asehaldur Tallinnas ning Eestimaa hertsogkonna Harju-Viru Eestimaa maanõunik Eestimaa rüütelkonna maanõunike kolleegiumis.
Ta järglased introdutseeriti 1625. aastal Rootsi rüütelkonda vabahärrasuguvõsana nr 55 all ning oli
Perekond.
Johan Berendesi abikaasa oli Strömbergist pärit Christina Båår. Abielust sündisid:
Joachim Berendes oli 1. abielust Anna von Roseniga (surn. 1604), Rootsi riigitegelase, Stockholmi ülemasehalduri Johan Berendes noorema (1603–1652) ja 2. abielus Henrich von Wrede lese Gertrudiga (sünd. Ungern-Sternberg) Rootsi sõjaväelase (kindralmajori) Taani-Rootsi sõjas (1657–1658), vabahärra (1654), Voore mõisniku Fabian Berendesi (1610 Porvoo – 1678 Stockholm) isa. Joachimi poeg, järglasteta Fabian Berendes ja tema vennatütred (Märta, Anna) aadeldati 1654. aastal ning introdutseeriti Rootsi rüütelkonda vabahärrasuguvõsana nr 46 all
Arnošt Lustig

Arnošt Lustig (21. detsember 1926 Praha – 26. veebruar 2011 Praha) oli juudi soost Tšehhi kirjanik.
Aastal 2008 sai Arnošt Lustig Franz Kafka auhinna.
Viis lehte

Viis lehte on kaardimäng. Kaardipaki kaartide arv ei ole oluline.
Igale mängijale jagatakse viis kaarti. Lauale pannakse trump ja alguskaart. Alguskaardi peale laotakse kaarte kordamööda, tappes üksteise kaarte. Kui kaart on tapetud, pannakse järgmisele mängijale käest veel üks kaart tapmiseks. Pakist võetakse juurde nii palju kaarte, et kõigil oleks neid käes alati viis. Kui mängija ei suuda talle suunatud kaarti tappa, peab ta tapetud kaartide hulgast võtma viis kaarti. Mängitakse nii kaua, kuni algsest virnast on kaardid otsa saanud, kaasa arvatud trump. Kes esimesena kaartidest vabaneb, on võitja.
Tuija Brax

Tuija Kaarina Brax (sündinud 6. jaanuaril 1965 Helsingis) on Soome poliitik.
Ta oli justiitsminister aprillist 2007 kuni juunini 2011, alguses Matti Vahnase valitsuses ja juunist 2010 kuni juunini 2011 Mari Kiviniemi valitsuses. 
Ta on Rohelise Liidu esindajana Eduskunna liige alates 1995. aastast.
Tuija Brax on hariduselt jurist. Tema eriala on inimõigused ja keskkonnaõigus.
Ta on abielus Antti Braxiga ja neil on kaks last.
Rotilõks

"Rotilõks" on Eesti-Vene-Prantsusmaa koostööna 2011. aastal valminud Andres Puustusmaa mängufilm.
Filmi turulinastus toimus veebruaris 2011 Berliini filmifestivalil. Eesti kinodesse jõudis teos 5. märtsil. 2011. aastal käis Eesti kinodes filmi "Rotilõks" vaatamas 9816 inimest.
Rünno Saaremäe

Rünno Saaremäe (27. august 1966 – 12. veebruar 2011) oli eesti näitekirjanik ja ajakirjanik.
Elukäik.
Rünno Saaremäe õppis Kohtla-Nõmme Koolis ja Tallinna Merekoolis.
Ta on pidanud meremehe ametit kaubalaevadel. 
Ta on töötanud ajakirjanikuna ajalehtedes Õhtuleht (uudistetoimetuse juht) ja Virumaa Teataja (uudistereporter), ajakirjades Kroonika ning Nädal (toimetaja), samuti olnud Tallinna Linnakantselei meediaosakonna juhataja. 
Looming.
Rünno Saaremäe on kirjutanud näidendid "Jaanituli", "Kui Kungla rahvas ..." ja kahasse venna Üllar Saaremäega näidendi "Käpipuu vennaskond". Rakvere Teatris mängiti tema näidendit "Täismäng" (kasutas autorina pseudonüümi Fr. Echrenbusch, näidend on kirjutatud Püksid maha / Full Monty ainetel) läbi aegade ühe menukamana 200 korda. Rünno Saaremäe on dramatiseeringute "Ma armastasin sakslast" (Kuressaare Teater 2008) ja "Muumitrolli jõuluuni" (Rakvere Teater 2007) autor, lisaks teinud tõlketöid (Mihhail Bulgakovi, Vladimir Nabokovi jt teosed) ning kirjutanud lühinäidendeid.
Isiklikku.
Tema noorem vend on Üllar Saaremäe. Tema abikaasa oli Karin ja poeg Kevin.
Esiliiga 2010

Esiliiga 2010 võitis Tallinna FC Levadia II. Järgmiseks hooajaks pääses Meistriliigasse Lasnamäe FC Ajax, mis oli Tallinna FC Levadia ja Tallinna FC Flora duublite järel parim iseseisev klubi. Neljanda kohaga lõpetanud Kiviõli Tamme Auto pääses üleminekumängudele, kuid kaotas kahe mängu kokkuvõttes 2:4 FC Kuressaarele. Kaheksandana lõpetanud Valga FC Warrior kaotas kokkuvõttes 1:3 II liiga võistkonnale Tallinna FC Atletik, kuid säilitas oma koha tänu Tartu FC HaServi loobumisele.
2
Liigatabel.
Esiliiga üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad 8. kohale jäänud võistkond üleminekumängudel II liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga. Üleminekumängude võitja mängib järgmisel hooajal Esiliigas ning kaotajad II liigas.
"HÜJK Emmaste loobus üleminekumängudest."
"Tallinna FC Atletik võitis koondtulemusega 3:1 ja tõusis Esiliigasse."
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|2 : -2
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja teine pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 32
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|0 : -3
Esiliiga 2009

Esiliiga 2009 võitis Tallinna FC Levadia II, millele oli see juba neljas järjestikune Esiliiga võit. Järgmiseks hooajaks pääses Meistriliigasse Kohtla-Järve FC Lootus, mis oli Tallinna FC Levadia duubli järel parim iseseisev klubi. Kolmanda kohaga lõpetanud Valga FC Warrior pääses üleminekumängudele, kuid kaotas kahe mängu kokkuvõttes 1:2 Paide Linnameeskonnale. Kaheksandana lõpetanud Viljandi JK Tulevik II säilitas oma koha Esiliigas, alistades kahe mängu kokkuvõttes 3:2 II liiga võistkonna Tartu JK Tammeka II. Parimaks väravakütiks oli ülekaalukalt Tõnis Starkopf, kes lõi kokku 32 väravat.
Liigatabel.
1&lt;br&gt;2
Esiliiga üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad 8. kohale jäänud võistkond üleminekumängudel II liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga. Üleminekumängude võitja mängib järgmisel hooajal Esiliigas ning kaotajad II liigas.
"Tartu JK Tammeka II võitis koondtulemusega 1:0."
"Viljandi JK Tulevik II võitis koondtulemusega 3:2 ja säilitas koha Esiliigas."
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 22
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 23
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 14
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja teine pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|2 : -2
Esiliiga 2007

Esiliiga 2007 võitis Tallinna FC Levadia II.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
2
Esiliiga 2006

Esiliiga 2006 võitis Tallinna FC Levadia II.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
2
Esiliiga 2005

Esiliiga 2005 võitis Pärnu JK Vaprus.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
2&lt;br&gt;
3&lt;br&gt;
4&lt;br&gt;
5&lt;br&gt;
Esiliiga 2004

Esiliiga 2004 võitis Tartu Tammeka.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Esiliiga 2003

Esiliiga 2003 võitis Kohtla-Järve Lootus.
Hooaeg.
Maardu JK ei suutnud täita kõiki litsentsitingimusi, ning kaotas Esiliiga koha Tartu JK Merkuurile (eelmise hooaja välja langejale).
Liigatabel.
1&lt;br&gt;
2
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Esiliiga 2002

Esiliiga 2002 võitis FC Valga.
Hooaeg.
Maardu S.C. Realu uueks nimeks sai Maardu JK.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Esiliiga 2001

Esiliiga 2001 võitis Pärnu FC Levadia.
Hooaeg.
Hooaja eel loodi FC M.C. Tallinn põhjal uus klubi Maardu S.C. Real, mis võttis üle FC M.C. Tallinna koha esiliigas. FC M.C. Tallinn mängis 2001. aastal III liigas.
JK Sillamäe Kalev ja Narva SK Alstom Kick Sai (kes võitis 2001. aasta II liiga ida/põhi) vahetasid nimed ja säilitas seeläbi koha Esiliigas.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Esiliiga 2000

Esiliiga 2000 võitis FC Maardu.
Hooaeg.
Hooaja eel liitusid Tartu KSK Vigri mängijad FC Maardu.
Esiliiga võitnud FC Maardu kolis Tallinna ning hakkas kandma nime Tallinna FC Levadia.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Esiliiga 1999

Esiliiga 1999 võitis FC Kuressaare.
Hooaeg.
Eelneval hooajal meistriliigasse tõusnud Maardu FC Levadia liitus JK Tallinna Sadamaga; Esimene meeskond hakkas mängima meistriliigas ja teine meeskond esiliigas nime all FC Maardu.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Esiliiga 1998

Esiliiga 1998 võitis Maardu FC Levadia.
Hooaeg.
Maardu FK Olümpia põhjal loodi Maardu FC Levadia.
Esiliiga üleminekumängud.
Hooaja lõpus mängis 8. kohale jäänud võistkond üleminekumängudel II liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga. Ülemineku mängude võitja sai õiguse osaleda järgmisel hooajal Esiliigas ning kaotajad II liigas.
Korporatsioon Teutonia

Korporatsioon Teutonia oli 1908. aastal Tartus asutatud saksa üliõpilaskorporatsioon. 
Ajalugu.
1908. aastal asutatud Lõuna-Vene Sakslaste Üliõpilaskogu registreeriti korporatsiooniks Teutoniana 9. aprillil 1912 ning võeti "Chargiertenconvent"i liikmeks. Liikmed olid peamiselt Bessaraabia sakslastest kolonistid. 
Korporatsioon saadeti 1. aprillil 1915 laiali, sest liikmed olid Saksamaal osalenud poliitilises tegevuses. Pärast Esimest maailmasõda kolis Tübingeni ülikooli juurde.
Venjamin Porõvkin

Venjamin Jefimovitš Porõvkin (vene keeles "Вениамин Ефимович Порывкин"; 22. detsember 1924 – 19. juuli 2010) oli kõrgem Nõukogude partei- ja julgeolekutöötaja Eesti NSV-s. Eesti NSV RJK esimehe asetäitja (1971–1989).
Elulugu.
1940–1942 külakaupluse juhataja, puidutööstuse tööline ja külanõukogu täitevkomitee sekretär Tomski oblastis. 1942–1949 Punaarmees, maavägede poliitüksuse major. ÜK(b)P (NLKP) liige aastast 1948. 
1950–1953 Eesti NSV Metsaministeeriumi inspektor ja osakonnajuhataja.
1953–1955 Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee parteiorganite osakonna instruktor, 1955–1959 parteiorganite osakonna parteiinformatsiooni sektori juhataja. Lõpetas 1958 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ja 1961 NLKP Keskkomitee juures asuva Kõrgema Parteikooli, õppis 1959–1961.
1961–1963 EKP Tartu Linnakomitee 2. sekretär.
21.01.1963–10.06.1971 EKP KK administratiivorganite osakonna juhataja.
1967–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu, VIII koosseisu, IX koosseisu, X koosseisu, XI koosseisu saadik.
23.06.1971–19.04.1977 Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimehe asetäitja., 19.04.1977–25.01.1989 1. asetäitja Riikliku Julgeoleku Komitee kindralmajor 27. oktoobrist 1977.
16. novembril 1988 hääletas Eesti NSV Ülemõukogu saadikuna Eesti NSV suveräänsusdeklaratsiooni poolt.
Pärast KGB-st erruminekut suunati NLKP KK administratiivorganite osakonna poolt Moskvasse. Hiljem elas Moskva lähedal Balašihhas.
Ta maeti Moskvasse Trojekurovo kalmistule, kuhu on maetud paljud juhtivad KGB töötajad.
Me olime kaheksateistkümneaastased

"Me olime kaheksateistkümneaastased" on Tallinnfilmi film aastast 1965. Filmi tegevustik põhineb 1940. aasta sündmustel.
Sisu.
Filmi tegevustik leiab aset 1940.–1941. aasta Nõukogude okupatsiooni ajal Saaremaal. Rühm noori elluastujaid peab valima, kas jääda truuks iseseisvale Eesti Vabariigile või toetada uut kommunistlikku režiimi.
Filmis mängis keskset rolli Viktor Oxfordi kirjutatud sõdurilaul "Jää vabaks, Eesti meri", mis Nõukogude ajal ei olnud otseselt keelatud.
Tootmine.
"Me olime kaheksateistkümneaastased" oli Kaljo Kiisale režissöör-lavastajana kolmas mängufilm. Film valmis kirjanik Ants Saare algupärase stsenaariumi põhjal.
Arvustused.
Film esilinastus Eesti NSVs 19. juulil 1965 ja mujal NSV Liidus 11. jaanuaril 1966 pealkirjaga “Nad olid kaheksateistkümneaastased” ("Им было восемнадцать").
Film sattus kohe pärast selle valmimist ägeda kriitikatule alla. Isegi üleliidulises ajakirjanduses paigutati see halbade filmide kategooriasse. Muuhulgas kritiseeriti pealiskaudset suhtumist filmitavasse ja illustratiivsust ning seda, et "tekstid, dialoogid ja kõned mõjuvad mitte lihtsalt räigelt, vaid ka lamedalt, ilma alltekstita." "Kuigi näitlejad andsid endast parima, on tegelaskujude karakterid edasi antud liiga mustvalgetena." "Neid, kes iga hinna eest püüdsid Eesti iseseisvust päästa, näidatakse üdini negatiivsetena ja Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi loojaid-tekitajaid ülipositiivsetena. Nii ühe kui teise leeri karakterite puhul ei toimu kogu filmi jooksul vähimatki arengut."
Vaatamata kõigele tõsteti siiski esile karismaatilised noored näitlejad Evald Hermaküla ja Peeter Kard, samuti oma näitlejateed alles alustanud Mare Hellaste ja Tiina Ideon. Üksmeelse tunnustuse pälvis Hugo Laur vana muusikaõpetaja Teenusena.
7. armee

7. armee nimetust on kandnud mitmete riikide erinevad väeüksused, sealhulgas:
Jüri Poolus

Jüri Poolus (sündinud 11. veebruar 1941 Narvas) on endine Eesti NSV riigiametnik ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee ohvitser.
Jüri Poolus lõpetas Eestis Tallinna Polütehnilise Instituudi keemikuna 1964. aastal, seejärel õppis aastatel 1977–1979 Moskvas NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee kõrgkoolis.
Jüri Poolus töötas Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 5. osakonnas 1. jaoskonna ülemana, mis tegeles ideoloogilise luurega väliseestlaste seas välismaal.
Aastatel 1982–1988 oli Jüri Poolus Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee parteiorganisatsiooni sekretär (partorg), aastatel 1988–1991 ENSV RJK 10. osakonna ülem.
Hiljem töötas Jüri Poolus AS-i Mainor haldusdirektorina.
Daniil Savitski

Daniil Savitski (sündinud 4. mail 1989) on Eesti vandeadvokaat ja endine jalgpalliväravavaht, kes mängis Eesti Meistriliigas. Ta on Eesti Jalgpalli Liidu juhatuse liige ja UEFA juriidilise komitee liige.
Klubikarjäär.
FC TVMK.
2007. aastal liitus noormängija FC TVMK-ga, kuid oli seal kogenud Vitali Teleši ja lätlase Antons Trifonovsi järel alles kolmas valik ning pääses kahe hooaja jooksul vaid kahel korral esindusmeeskonna väravat kaitsma. Oma Meistriliiga debüütmängus 26. juulil 2008 Sillamäe Kaleviga hoidis mängija värava puhta. Esiliigas käis platsil 56 mängus. 2008. hooaja lõppedes sai mängijast vabaagent kuna TVMK lõpetas rahaliste probleemide tõttu tegevuse.
Nõmme Kalju.
Hooajal 2008 liitus mängija Nõmme Kaljuga, kus tuli võidelda põhiväravavahi koha pärast Rene Kaasiga. Tollal 19-aastane väravavaht tegi Nõmme klubis debüüdi 11. aprillil FC Levadia vastu, kui tuli võtta vastu 1–2 kaotus. Hoolimata kaotusest valiti Savitski Meistriliiga vooru sümboolsesse koosseisu. 2010. aastal alustas ta võistkonna kindla esiväravavahina, kuid sai aprilli keskel vigastada ning loovutas pärast seitsmendat vooru koha Kert Kütile ega naasnudki tol hooajal enam väljakule.
Koondisekarjäär.
Savitski, kandes kaptenipaela, tüüris meeskonna Leedus Palangas toimunud U19 vanuseklassi Balti turniiril eduka võiduni, hoides enda värava mõlemas mängus puhtana.
Advokaadi karjäär.
Pärast profijalgpallist taandumist alustas Savitski juristikarjääri. Ta on litsentseeritud advokaat ja osalenud mitmetes kõrgetasemelistes kohtuasjades. Ta töötab ka Eesti Jalgpalli Liidu juhatuses ja on UEFA õiguskomisjoni liige.
Daniil Savitski on Tallinnas asuva advokaadibüroo K &amp; S LEGAL vanempartner. Firma on spetsialiseerunud spordiõigusele, krüptovaradele ja äriõigusele. Savitski esindab kliente vahekohtu- ja kohtumenetlustes, keskendudes eelkõige tsiviilvaidlustele. Õigusteaduse kraadi omandas ta Tartu Ülikoolis ning on Eesti Advokatuuri liige alates 2014. aastast.
Kriminaalasi.
1. novembril 2017 avaldas Pealtnägija loo, kus Advokaadibüroo Laus ja Partnerid vandeadvokaat Daniil Savitski ja tema äripartnerit süüdistatakse vaestelt inimestelt korterite väljapetmises. Kriminaalasjas oli kolm kannatanut. Süüdistuse järgi ostsid kohtualused Delta Property OÜ nimele võlgnikele kuulunud korteriomandeid, valides selleks välja sotsiaalselt vähekindlustatuid ning kinnisvara vallas nappide kogemustega inimesi. Pärast seda, kui kohtutäitur oli võlgniku vara või selle osa enampakkumisel maha müünud ja saadud summa jäägi endise korteriomaniku pangakontole üle kandnud, vormistasid Savitski ja Staislav Borodin endise omanikuga näilise üürilepingu, mille alusel kanti kohtutäiturilt saadud raha hoopis Delta Property arveldusarvele. Põhja ringkonnaprokuratuur lõpetab kriminaalmenetluse kelmuses ning prostitutsioonile kaasa aitamises süüdistatava kinnisvarafirma juhi Daniil Savitski suhtes. Savitski hüvitanud kahele kannatanule tekitatud kahju täies ulatuses ehk ligi 28 000 eurot.
Pello vald

Pello on vald Soomes Lapi maakonnas. Pello naabervallad on Ylitornio, Rovaniemi ja Kolari vald ning Övertorneå ja Pajala vald Rootsis.
Vald on soomekeelne.
Lauris Reiniks

Lauris Reiniks (sündinud 11. juulil 1979 Dobeles) on läti laulja, näitleja, saatejuht ja helilooja. 
Ta õppis Jelgava muusikakoolis ja Läti Ülikoolis. Näitlejaks õppis ta Los Angeleses California osariigis USA-s. 
Ta on välja andnud seitse sooloalbumit. Helilooja ja artistina on ta saanud üle 20 auhinna ja on saavutanud rahvusvahelise tuntuse.
Muusikakarjäär.
Lauris sündis Dobeles. Laurise esimene esinemine televisioonis oli viieaastaselt, kui ta laulis saates "Neighbors Meet". Lapse ja teismelisena oli Lauris solist pop-rokkansamblis AURI, mis oli tema isa moodustatud. Selle bändiga sai ta esimese lavakogemuse, osaledes lastefestivalidel ja -võistlustel.
1998. aastal pakkus Läti Televisioon talle saatejuhi kohta uues muusikasaates "Nošu Spēles".
Saade viis ta kokku Läti populaarse helilooja Raimonds Paulsiga, kes kutsus teda osalema oma muusikaprojektidesse ja esitama tema laule. See koostöö kestis ühe aasta, kuni Lauris mõistis, et ta saab kirjutada oma muusikat ja olla iseseisev artist.
Eau Claire

Eau Claire on linn Ameerika Ühendriikides Wisconsini osariigis, Eau Claire'i maakonna halduskeskus.
Eau Claire asub Minnesota pealinnast Saint Paulist 90 km ida poole Chippewa jõe kaldal, mis voolab kirdest edelasse ja suubub Mississippisse.
Linna pindala on 83,8 km². Aastal 2000 elas Eau Claire'is 61 704 inimest.
Eau Claire'is sajab aastas keskmiselt 800 mm. Sademed on jaotunud ebaühtlaselt, suvel sajab rohkem. Kõige sademeterohkemad kuud on juuni (119 mm) ja mai (102 mm), kõige sademetevaesemad jaanuar ja veebruar (28 mm).
Linna nimi tuleb prantsuse keelest. Eau Claire'is suubub Eau Claire'i jõgi Chippewasse. Jõgi sai nime selle järgi, et 19. sajandi algul sõitsid prantsuse maadeavastajad mööda mudast Chippewa jõge ülesvoolu ja kui nad jõudsid Eau Claire'i suudmesse, nägid nad, et selle jõgi on täiesti selge, ja hüüdsid: «"Voici l'eau claire!"», mis tähendab 'Siin [on] selge vesi!'. Selle järgi sai nime alguses jõgi, siis jõe suudmesse rajatud asula, aga see prantsuskeelne lause sai linna motoks.
Ajalugu.
1856 asutati Eau Claire'i jõe suudmesse asula, mis esialgu kandis nime West Eau Claire. 1872 sai see kohaliku omavalitsuse. 3 km Chippewa jõge mööda allavoolu rajas Daniel Shaw &amp;Co. puidutööstus Shawtowni asula, mis peagi kasvas West Eau Claire'iga kokku ja 1930. aastatel liideti omavahel. 1950. aastateks oli linn laienenud nii kaugele itta, et kasvas sisuliselt kokku Altoonaga, kuigi tänapäevani on nad formaalselt eri asulad (ehkki kohalik ajaleht on alates 2009 ühine). Altoonas oli 2010. aastal 6706 elanikku.
1948 muutis Eau Claire linna valitsemise süsteemi ja linnapea ametikoht kaotati ära. Linna juhib 11-liikmeline nõukogu, mis koosneb 5 saadikust, mis esindavad linnaosi, 5 saadikust, mis on valitud üle linna, ja linnanõukogu presidendist, kes samuti valitakse üle linna. Linnanõukogu istungid toimuvad raekojas.
Kohalikud valimised toimuvad igal aastal ja linnanõukogu liikme volitused kestavad kaks aastat. Nimelt valitakse igal paaritul aastal linnaosade saadikud ja linnanõukogu president ning igal paarisaastal ülelinnalised saadikud.
19. sajandil oli põhiline tegevusala linnas puidutööstus ja saeveskeid oli seal üle 20. Tänapäevaks on need suletud. Alates 1990. aastatest on kõige suurem tööstusharu linnas elektroonikatööstus, täpsemalt riistvara tootmine.
Linnas asub Wisconsini Eau Claire'i ülikool.
Transport.
Linnast 6 km põhja pool on Chippewa oru piirkondlik lennujaam, mille pindala on 32 ha. Seda hakati rajama 1923 ja see valmis 1929.
Eau Claire'ist saab kiirteed mööda sõita lääne poole Saint Pauli ning kagu poole osariigi pealinna Madisoni, osariigi suurimasse linna Milwaukeesse ja Chicagosse. Maantee läheb ka loode poole Rice Lake' kaudu Ülemjärve läänesopis olevasse Duluthisse.
Raudtee kulgeb Eau Claire'ist kagusse Milwaukee kaudu Chicagosse ja itta Saint Pauli. Kuid reisirongiliiklus sellel liinil lõpetati 1963. Tänapäeval plaanitakse see taastada.
Õhuluure

Õhuluure on õhujõudude luurelennukite või mehitamata luurelennukite (UAV) poolt regulaarsete/rutiinsete või sihipäraste lendude käigus rahu- ja sõjaajal teostatav teabehankeprotsessi osa, mille käigus vastavalt lennukõrgusele fikseeritakse visuaalse vaatluse või video-fotoaparatuuri abil vaadeldaval territooriumil, objektil või infrastruktuuriobjektil huvipakkuvad objektid või sündmused: raudtee-ešelonid, väeosade, sõjatehnika kogunemised, vägede dislotseerumispiirkonnad jne. 
Õhuluurega kogutud esmased andmed analüüsitakse ja kontrollitakse täiendavalt lahinguluure ja agentuurluure teel.
Musiqq

Musiqq on Läti ansambel, mis tegutseb alates 2009. aastast. Ansambli liikmed on Marats Ogļezņevs ja Emīls Balceris. 
Musiqq võitis võistluse "Eeirodziesma 2011" lauluga "Angel In Disguise" ning esindas Lätit Eurovisiooni lauluvõistlusel Düsseldorfis, kus oma poolfinaalis saadi 25 punktiga 17. koht.
Almedalen

Almedalen on park Ojamaal Visbys.
Park asub Läänemere ääres Visby sadama lähedal Visby kõrgkooli ja raamatukogu kõrval. Pargi geograafilised koordinaadid on .
Keskajal oli praeguse Almedaleni rannikul sadam, mille kaitseks ehitatud Visby ringmüüri vanim torn Kruttornet on siiani säilinud. Pargi keskel on tiik. 
Pargis toimub Visby iga-aastane volbriöö tähistamine. Kruttorneti juurest saab alguse igasuviste keskaja päevade rongkäik.
Almedaleni pargis peetakse igal suvel Olof Palme algatatud Almedali nädalat, mille jooksul peetakse arutelu kõigi Rootsi parteide esindajate osalusel.
Ylitornio vald

Ylitornio on vald Soomes Lapi maakonnas. Asub Tornio jõe vasakul kaldal, mis on piiriks Rootsiga.
Naabervallad on Pello vald, Rovaniemi linn, Tervola vald ja Tornio linn Soomes ning Övertorneå vald Rootsis.
Ylitornio vallas asub Aavasaksa mägi.
Vald on soomekeelne.
Valda läbib raudtee ja Valtatie 21.
Dundaga

Dundaga (liivi Duoņig; eesti keeles mööndav ka Tooninga) on küla ("ciems") Lätis Kurzemes Talsi piirkonnas, Dundaga valla halduskeskus. 
Asulat on esmamainitud 1245. aastal "Donedange" nime all. Asula keskuse hoonestus pärineb XIX sajandi lõpust, suurem osa sealsetest hoonetest rajati 1020.–1940. aastatel. Sealsed korterelamud, koolimaja ja lasteaed rajati 1970. aastatel. 1950. aastal sai Dundaga aleviks. 1949–1956 oli seal Dundaga rajooni keskus. 1990. aastast on küla. 2009. aastani kuulus Talsi rajooni.
Külas on raamatukogu. Sinna jäävad ka Ozollapase, Slimnīca, Vidusskola, Dundaga ja Liepgaļi bussipeatus.
Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda, olles selle halduskeskus.
Kaitstavad objektid.
Dundaga kiriku muinaskalmed, Dundaga kirikumõisa hoone ja selle juures asuv park on regionaalse kaitse all.
Dundagas asuvad Dundaga piiskopilinnus ja seda ümbritsev park, Dundaga luteri kirik koos altari, oreli, kantsli ja altarimaaliga, Dundaga linnamägi, Dundaga keskaegne kindlus ja linnamägi Kalna dārzs on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Dundagast viib lääne suunas looduskaitsealune Dundaga pärnaallee. Ka külas kasvavad magus kirsipuu, üheksateist nimetut tamme, mänd, lossipargis kasvav sanglepp (kõrgus 25, ümbermõõt 2,6 m) ja viis külas kasvavat nimetut pärna on looduskaitse all.
Dundaga piirkond

Dundaga piirkond oli 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2009. aastal Dundaga ja Kolka vallast.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Dundaga piirkonna elanike seas lätlasi 94,25%, venelasi 2,52% ja muudest rahvustest inimesi 3,22%.
Piirkonna põhjaosas asus viimaste liivlaste asuala Liivi rand.
2021. aastal liideti piirkond Talsi, Mērsragsi ja Roja piirkonnaga uueks, Talsi piirkonnaks.
Rockefeller Street

"Rockefeller Street" on Sven Lõhmuse laul, mis Getter Jaani esituses esindas Eestit 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Düsseldorfis Saksamaal.
Laulu looja Sven Lõhmus on varem kirjutanud kaks Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel esindanud laulu: "Let's Get Loud" 2005. aastal ja "Rändajad" 2009. aastal. 
Koos Getter Jaaniga esinesid Eurovisiooni lauluvõistlusel taustalauljad Marilin Kongo ja Anna Põldvee ning taustatantsijad Ahto Paasik, Eghert-Sören Nõmm ja Ahti Kiili. 
Laul võistles 12. mail teises poolfinaalis, jõudis 9. kohale ja pääses finaali. Finaalis sai see 44 punkti ja platseerus eelviimasele, 24. kohale.
"Rockefeller Street" valiti 2011. aastal Raadio 2 iga-aastasel "Aastahiti" auhinnavõistlusel kodumaiste lugude kategoorias 14. kohale.
Charles Curtis

Charles Curtis (25. jaanuar 1860 North Topeka, Kansase territoorium – 8. veebruar 1936 Washington) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, asepresident aastail 1929–1933.
Tema ema oli päritolult kansa ning isa inglise, šoti ja kõmri päritolu.
Aastatel 1893–1907 kuulus ta USA Esindajatekotta ning 1907–1913 ja 1915–1929 USA Senatisse. Aastatel 1924–1929 oli ta senati enamuse juht. Curtis oli esimene põlisameeriklasest USA Kongressi liige ning ka esimene põlisameeriklasest ja segarassiline Ameerika Ühendriikide asepresident.
1932. aastal avas Curtis Los Angelese suveolümpiamängud. Ta on olnud ainus Ameerika Ühendriikide asepresident, kes on olümpiamängud avanud.
Kansad

Kansad on indiaani rahvas Põhja-Ameerikas.
Kansad räägivad kansa keelt. 
Kansade järgi on nime saanud Kansase osariik. Kansade omanimetus on "kaáⁿze".
Peetrikese unenägu

"Peetrikese unenägu" on 1958. aastal valminud Eesti nukufilm, mille lavastaja on Elbert Tuganov, kes on ka nukufilmi žanri rajaja Eestis. 
Film põhineb taani kirjaniku Jens Sigsgaardi muinasjutul "Palle üksi maailmas". Animafilmi keskne tegelane on Peetrike, kes leiab ühel hommikul, et on maailmas täiesti üksi. Ta hakkab vallatusi tegema ja satub pööraste tempude tõttu väga täbarasse olukorda. Viimaks selgub, et see kõik oli üksnes halb unenägu.
Animafilmi filmimist alustati 8. novembril 1957. aastal. Tollal algajate Eesti animafilmitegijate tööd kergendas asjaolu, et filmis tegutses vaid üks nukk. Filmi andis käiku Tallinnfilmi stuudio direktor Nikolai Danilovitš omal riisikol, sest tegemist oli tollal ühe esimese katsetusega selles animafilmi valdkonnas. Hiljem kiideti film Moskvas heaks ja rahastati see tagantjärele.
Film on digitaalselt taastatud 2014. aastal.
Mikkeli linn

Mikkeli (rootsi keeles "Sankt Michel") on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Ida-Soome lääni Lõuna-Savo maakonnas.
Mikkeli linnas elab 54 686 inimest (seisuga 31. jaanuar 2014), kellest umbes 34 000 elab keskuses Mikkelis. Mikkeli linna pindala on 3229,56 ruutkilomeetrit, sellest veepindala 680,49 ruutkilomeetrit on vesi. Mikkeli rahvastiku tihedus on umbes 21,5 inimest ruutkilomeetri kohta.
Tihedamalt asustatud alad on Mikkeli ning sellega kokku kasvanud Rantakylä ja Moisio-Tuukkala, samuti Anttola, Ristiina ja Asemankylä.
Mikkelis asus Teise maailmasõja ajal Soome Kaitseväe peastaap. Seetõttu on linna vapil kaks marssalikeppi ja linn sai Soome Vabadusristi.
Mikkeli linn on peaaegu täielikult soomekeelne (ainult 0,15% Mikkeli elanikest räägib emakeelena rootsi keelt).
Haldusajalugu.
Mikkeli linnaga on liidetud Anttola vald ja Mikkeli vald 1. jaanuaril 2001.
1. jaanuaril 2013 liideti linnaga Suomenniemi vald ja Ristiina vald. 1. jaanuaril 2007 liideti linnaga Haukivuori vald.
Linnast.
Mikkeli asub umbes 500 meetri kaugusel Saimaa järvest. Linnas ja selle lähiümbruses on palju järvi. Linna idaosas asuvad järved kuuluvad Vuoksi jõe vesikonda. Linna idaosa ulatub Puula järveni, mis kuulub Kymijoki jõe vesikonda. Linna keskus on ehitatud ümber turuplatsi, kus turgu peetakse ka tänapäeval.
Naisvuori mäel asub vaatetorn, mida saab väikese tasuga külastada. Torn ehitati sõja ajal vaatetorniks ja seal asus ka sõjaväe raadioside saatja.
Mikkelil on oma Mikkeli (teenindab riigisiseseid lende), raudteejaam ja kontserdimaja. Kontserdimaja on maailmaklassitasemega ja see ehitati 1988. aastal linna 150. aastapäevaks. Kontserdimajas tegutseb Mikkeli linnaorkester ja seda kasutatakse ka Mikkeli rahvusvahelise muusikafestivali pealavana. Festival meelitab igal aastal muusikuid ja pealtvaatajaid kogu Euroopast.
Dinosaurusteemaline lõbustuspark Visulahti asub Mikkelis.
Linna suurim tööandja on Mikkeli Rakenduskõrgkool, kus töötab umbes 1300 inimest.
Mikkeli on ka populaarne kuurort.
Ajalugu.
Vanim kirjalik ülestähendus asustusest praeguses Mikkeli piirkonnas on aastast 1323, kui Nöteborgi rahulepinguga läks Savilahti kirikupiirkond Novgorodilt Rootsile. Mikkeli sai praeguse nime 16. sajandi alguses peaingel Miikaeli järgi.
Mikkeli sai linnaõigused 1838. aastal ja Mikkeli provintsivalitsus kolis 1843. aastal Heinolast Mikkelisse. 1918. aastal Soome kodusõja ajal asus Mikkelis valgete vägede staap. Mikkeli oli sel ajal põllumajanduspiirkond ja valgete poolel. Piirkonnas asunud Vene garnison pooldas punaseid. Mantyharju rongijaama juures, mis asub umbes 20 km linnast lõunas, peeti maha lahing ja valged kaitsesid linna edukalt. Kouvolast tulnud punaste jõud tõrjuti tagasi.
Talvesõjas ja Jätkusõjas paiknes linnas Soome armee peastaap. Peastaap asus kohalikus põhikoolis ja seal asub tänapäeval väike Peakorteri muuseum ("Päämajamuseo"). Kuna linnas asus soomlaste peastaap langes linn tugeva pommitamise alla. Linnas ei olnud ühtegi kõrghoonet ja kahjustused parandati kiiresti. Arhitektuuriliselt pole sõjaeelsest linnast midagi säilinud.
Mikkeli

Mikkeli on linn Soome idaosas Saimaa järve põhjasopi Savilahti ääres, Ida-Soome lääni, Lõuna-Savo maakonna ja Mikkeli linna keskus.
Mikkelis elab umbes 34 000 inimest (seisuga 31. jaanuar 2014).
Raadiovõrk

Raadiovõrk (inglise "radionet") on kahe või enama samade parameetritega töötava raadiojaama vahel moodustuv sidevõrk, mille kaudu toimub raadiosageduste vahendusel sidepidamine: informatsiooni edastamine ja vastuvõtmine.
Indiana Pacers

Indiana Pacers on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub idakonverentsi keskdivisjoni ja peab oma kodumänge Indianapolises Bankers Life Fieldhouse'is.
Ajalugu.
1967. aastal asutatud Pacers mängis kuni NBA ja ABA liitumiseni 1976. aastal korvpalliliigas American Basketball Association, tulles 1970., 1972. ja 1973. aastal ka ABA meistriks.
Pacersi parim hooaeg NBA-s pärineb aastast 2000, kui jõuti idakonverentsi meistritena NBA finaali, kus aga kaotati 2 : 4 Shaquille O'Neali ja Kobe Bryanti juhitud Los Angeles Lakersile.
Kutsung

Raadiokutsung ehk kutsung (inglise "Call sign") on tähtedest ja/või numbritest koosnev kombinatsioon, mis tähistab sidekeskust, üksust, isikut või raadiovõrku.
Raadiokutsungeid kasutatakse põhiliselt suhtluseks lennukite ja laevadega, aga ka amatöör- ja militaarraadiosides.
Kutsungite edastamisel kasutatakse tähestikulist hääldamist.
Kutsungeid võib liigitada järgmiselt:
Amatöörraadiojaamade kutsungid.
Eestis vastutab amatöörraadiojaamadele kutsungite moodustamise eest Tehnilise Järelevalve Amet ning kutsung algab eesliitega ES. Sellele järgneb number, mis vastab piirkonnale. Vastavad numbrid on kirjas allolevas tabelis.
Raadioamatööride kutsungid jagatakse Eestis kategooriatesse A, B ja D.
Eestis oma kutsungipiirkonnast väljaspool töötav eesti raadioamatöör peab murruga lisama oma kutsungile lõppu vastava piirkonna numbri (näiteks ES5EC/3), välismaised Eestit lühiajaliselt külastavad raadioamatöörid peavad oma koduriigi kutsungile liitma murruga prefiksi ES/ (näiteks ES/OH2BH).
Aeg-ajalt kasutavad raadioamatöörid ka erikutsungeid, mille puhul ülalolevad reeglid täielikult ei kehti. Nii võib numbriosa olla pikem (ES375UT – Tartu Ülikooli 375. aastapäeva auks kasutatud raadiokutsung) ja järelliites võib olla üle 4 sümboli (ES3JAMBOREE – skautide jamboree raadiojaama erikutsung).
Tähestikuline hääldamine

Tähestikuline hääldamine (inglise keeles "pronunciation of letters", ametlikus kasutuses "NATO phonetic alphabet") põhineb ladina tähestikku kuuluvate tähtede vastavusele raadiosides edastamiseks kasutatavate sõnadega ja seda kasutatakse kutsungites, üksikute tähtede, lühendite ning halva side korral teksti ja raskesti hääldatavate sõnade edastamiseks.
Alljärgnevas tabelis on toodud igale tähele vastav foneetiline sõna.
Savukoski vald

Savukoski on vald Soomes Lapi maakonnas. Piirneb kirdes Venemaaga.
Naabervallad on Pelkosenniemi vald, Salla vald ja Sodankylä vald.
Vald on soomekeelne.
Savukoski vallas asub Korvatunturi, kus legendi järgi on Jõuluvana kodu.
Vallas on ka osa Urho Kekkoneni rahvuspargist.
Savukoski alal paikneb Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä soopiirkond, mis kannab Soome pikimat kohanime.
Sacramento Kings

Sacramento Kings on Põhja-Ameerika korvpalliliiga NBA klubi. Meeskond mängib läänekonverentsi Vaikse ookeani divisjonis ja peab oma kodumänge Sacramentos asuvas Golden 1 Centeris.
Ajalugu.
Klubi asutati 1923. aastal Rochesteris ja on aastate jooksul kandnud mitut eri nime. Rochester Royalsi nime all mängides tuli klubi 1946. aastal NBL-i meistriks. 1948. aastal NBA-ga liitunud klubi ainus meistritiitel pärineb aastast 1951, kui finaalis alistati mängudega 4 : 3 New York Knicks.
Sacramento Kings pääses hooaegadel 1998/99–2005/06 kaheksa korda järjest väljalangemismängudele. Neist kõige edukamaks kujunes 2001/02, kui jõuti läänekonverentsi finaali, kus tuli tunnistada mängudega 3 : 4 Los Angeles Lakersi paremust. Pärast 2005/06. hooaega ei ole Kings enam "play-off"'i pääsenud.