Apelsin

Apelsin on apelsinipuu ("Citrus × sinensis") vili.
Vilja ehitus.
Apelsin on vilja ehituselt mari. Rohkelt eeterlikke õlisid sisaldav koor koosneb oranžist näärmelisest väliskestast (eksokarbist) ja selle all asuvast heledast ja säsikast vahekestast (mesokarbist). Vilja mahlakas sisekest on jaotunud kilejate vaheseintega kümneks sektoriks. Sektorites asuv viljaliha koosneb mesokarbist sissepoole sopistunud pikkadest peenikestest mahlaga täidetud kotikestest. Sektorites asuvad ka apelsini seemned.
Ajalugu.
Eurooplased nägid apelsine esimest korda umbes aastal 100, kui Lõuna-Indiast toodud eksootilised viljad ilmusid rikaste roomlaste toidulauale. Rooma impeeriumi õitseajal rajati apelsiniistandikke Liibüast Marokoni. Tõsi, kohalikud viljad polnud küll nii magusad kui Indias kasvanud. Pärast impeeriumi langust, langesid unustusse ka Euroopa apelsiniaiad.
11. sajandil hakkasid Põhja-Aafrika islamiriigid taas apelsine Euroopasse tooma. Lõuna-Euroopas, eeskätt Itaalias, hakati tegelema mõrude viljadega nn Pärsia apelsini aretusega. Tõeliselt magusa apelsini tõid 15. sajandil Indiast Euroopasse Portugali meresõitjad. Portugali, Hispaania ja araabia meresõitjad istutasid apelsinipuid vilkamate laevateede äärde, et suure C-vitamiini sisaldusega viljad oleksid skorbuudi vältimiseks alati lähedalt võtta. 1493. aastal viis Christopher Columbus apelsini, sidruni ja tsitron ehk näsasidruni seemned Haitile ja teistele Kariibi mere saartele. Esimesed apelsinipuud istutas Ameerika mandrile Ponce de Leon 1513.
Levinumad sordirühmad.
Nabaapelsin ("Citrus × sinensis") Navel-rühm – geenimutatsiooni tulemusena areneb sellel sordil vilja ülaossa, koore alla, veel teinegi kogum viljasektoreid. Väljastpoolt jääb mulje nagu oleks viljal "naba", sellest ka nimi. Tõenäoliselt tekkis selline mutatsioon umbes 1810–1820 ühel Brasiilias apelsinipuuistanduses kasvaval puul. 1873 rajas keegi Eliza Tibbets Californiasse istanduse ning esimesed Riverside'i nabaapelsinid valmisid 1878. aastal.
Peatselt muutus magus ja mahlakas nabaapelsin ülipopulaarseks ning California puuviljaaedades kandis seda sorti üle poole miljoni apelsinipuu.
Kuna mutatsioon on muutnud selle sordi partenokarpseks ehk viljad on ilma seemneteta, saab nabaapelsinipuid paljundada vaid pookimise teel.
Veriapelsin ("Citrus × sinensis") Blood-rühm – on tumepunase viljalihaga apelsin. Vili on väiksem kui tavaline apelsin, koor on reeglina näärmeline, kuid võib olla ka sile. Veriapelsinile iseloomuliku punase värvi annab viljale antotsüaniin, mis on tavaline lilledes ja näiteks viinamarjades, kuid haruldane tsitruselistes. Sõltuvalt sordist on mõnikord punane ka vilja koor. Värvi toon sõltub sordist, temperatuurist ja valgustingimustest, milles vili kasvas (mida rohkem varjus, seda intensiivsem punane). Veriapelsini koor on märksa tugevam ja seda on raskem koorida kui tavalist apelsini.
Veriapelsini on peetud ka pomeli ja tangeriini või apelsini ja granaatõuna (mis on küll bioloogiliselt võimatu) ristandiks, kuid eksperdid on arvamusel, et tegu on siiski tavalise apelsini mutatsiooniga. Veel hiljuti usuti, et veriapelsin pärineb Vahemere maadest, tõenäoliselt kas Sitsiiliast või Maltalt, siiski on leidnud tõestust, et punaseid apelsine tunti Hiinas juba 4. sajandil. Euroopa kontekstis mainitakse punaseid apelsine üheksa sajandit hiljem (1646) ooperis "Hesperiidid". Firenze botaanik Micheli (1679–1737) on kujutanud ühel oma käsikirja illustratsioonil "Aurantium hierochunticumi" veinikarva mahla.
On ka pruunika koorega apelsinisorte, näiteks Kumato tomat ja apelsinisort "Brownie".
Kasutamine.
Apelsinimahl on pressitud kas koos koorega purustatud tervetest apelsinidest (tööstusliku apelsinimahla kontsentraadi tarbeks) või pooleks lõigatud apelsiniviljast, kohe tarbimiseks. Apelsinimahl sisaldab C-vitamiini, kaaliumi, tiamiini, fosforit, foolhapet (B9-vitamiini) ja B6-vitamiini.
Apelsiniõli on mahlatööstuse kõrvalsaadus. Seda kasutatakse jookide ja toitude maitsestamiseks ning lisandina parfüümides ja aroomiõlides. Apelsiniõli sisaldab 90% limoniini, koos teiste tsitrusõlidega lisatakse seda mitmete majapidamiskemikaalide koostisse (näiteks mööblipoleerimisvahadesse ja kätepesuvahenditesse). Õli on tuntud karastusjoogi Fanta koostisosa.
Apelsinipuu õis on meeldiva lõhnaga ning seda on traditsiooniliselt peetud õnnetoovaks sümboliks. Ühendriikide lõunaosariikides on apelsiniõied armastatud osaks pruudikimbust. Apelsiniõie essents on kasutusel parfümeeriatööstuses. Apelsinipuu õielehti kasutatakse "roosivee" analoogi valmistamiseks. See meeldivalt tsitruselõhnaline vesi on leidnud oma kindla koha Prantsuse ja Lähis-Ida köögis, kus seda kasutatakse magustoitude ja küpsetiste koostises. Apelsiniõielehe teed juuakse Hispaanias.
Apelsinimee saamiseks viiakse mesitarud tolmeldamist ootavasse tsitruseistandikku. Apelsiniõie mesi on kõrgelt hinnatud ning maitseb apelsini järele.
Apelsinimarmelaad on hoidis, mida valmistatakse reeglina pomerantsidest ehk mõruapelsinidest. Hoidise tegemiseks kasutatakse ära terve vili. Säsi ja seemned pannakse eraldi kotti ning keedetakse koos mahla ja kooreribadega, et neist eralduks marmelaadi tarretumiseks vajalik pektiin.
Apelsinikoort kasutavad aednikud tigude peletamiseks ning koduperenaised riidekoide riidekapist eemal hoidmiseks. Apelsinikoore sukaadi kasutatakse kulinaarias.
Kuivatatud apelsinid leiavad kasutust floristikas ja dekoratiivesemete valmistamisel.
Alkoholitõmmist tarvitatakse mõningate ravimite, toidulisandite ja loodustoodete värvimiseks ning maitse parandamiseks.
Apelsin ravimtaimena.
Soodustab seedimist ja viib organismist välja jääkained. On tõestatud, et apelsinikoores sisalduvad vitamiinid ja pigmendid stimuleerivad nakkuste eest kaitsvate antikehade teket, tõrjuvad vabu radikaale ja kiirendavad haavade paranemist. Antioksüdantsete omaduste tõttu vähendab apelsin vähiriski. Omalt poolt aitab sellele kaasa ka C-vitamiin, mis takistab kantserogeensete ainete teket seedetraktis sisalduvatest nitrititest ja nitraatidest. Bioflavonoidid muudavad veresooned elastsemaks, väheneb trombi- ja ateroskleroosioht. Apelsinide söömine korrastab seedetegevust ja aitab ära hoida kõhukinnisust. Apelsini viljalihas sisalduvad kiudained vähendavad tühja kõhu tunnet. Migreeni puhul on ammusest ajast soovitatud süüa 4–5 apelsini korraga.
Aroomteraapias kasutatakse apelsini söögiisu suurendamiseks ja seedimise soodustamiseks, spasmide lõõgastamiseks, ülemiste hingamisteede ja nahapõletike, külmetushaiguste jm korral.
Inimestel, kel esineb apelsinide vastu ülitundlikkus, tuleks apelsinide ning neist valmistatud toitude ja jookide tarvitamist vältida.
Apelsin kultuuris.
Inimese pikaaegne ja hea suhe selle maitsva viljaga on olnud loomulikult ka väga inspireeriv:
Apelsini nimetati renessansiajal "malus medicus"'eks ehk ravimõunaks ja see on Medicite perekonna sümbol.