tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Œuf-en-Ternois

Œuf-en-Ternois on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Œuf-en-Ternois asub 47 km Arrasist läänes, teede D99 ja D105 ristumiskoha ümbruses.
Oisy-le-Verger

Oisy-le-Verger on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 24 km Arrasist idas, teede D21 ja D14 ristumiskoha ümbruses.
Oppy

Oppy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Oppy asub 11 km Arrasist kirdes, teede D33, D48 ja D50 ristumiskoha ümbruses.
InterLAN

InterLAN-i käivitamine.
Idee korraldada InterLAN-i nimeslit tehnoloogiafestivali sündis Roger Otel 2013 aasta talvel. InterLAN-i sündis soovist korraldada Viljandi Ühendatud Kutsekeskkoolis võrgupidu ja selle nimi on inspireetirutd kahest sõnast inter ja LAN. Sõna esimene osa "inter" tähistab interaktiivust ja teine pool - "LAN" tähistab võrgupidu. InterLAN-i algne eesmärk oli korraldada tavapärasest interaktiivsem võrgupidu kõigile tehnoloogiahuvilistele inimestele.
Võrgupidude sari kasvas kiiresti ja saavutas oma tipu 2017 aasta. InterLAN-i korraldamise tuumikusse kuulusid Ott Kukk, Mikk Mihkel Vaabel ja Roger Ote. Viimane võrgupidu interLAN-i nime alt toimus 08.2017. 
Toimunud võrgupeod.
interLAN-i meeskonna korraldas 2013 aastast alates 13 võrgupidu.
interLAN vol.1.
I võrgupidu, mis toimus Viljandis Vana-Võidu külas kohaliku kutsekooli ühiselamu söögisaalis. Sellel võrgupeol mängiti järgnevaud arvutimänge: Counter-Strike 1.6 ja FlatOut 2. 
Toimumisaeg: 28.02.2013
Osalejate arv: 32
Plakat
interLAN vol.2.
Toimumisaeg: 30.04 - 01.05.2013
Osalejate arv: 100
interLAN vol.3.
Toimumisaeg: 13-15.12.2013
Osalejate arv: 180
interLAN vol.4.
Toimumisaeg: 12-14.12.2014
Osalejate arv:
interLAN vol.5.
Toimumisaeg: 11-13.12.2015
Osalejate arv:
interLAN tuur #1 @Saarepeedi.
Toimumisaeg: 23.09.2016
Osalejate arv:
interLAN tuur #2 @Tänasilma.
Toimumisaeg: 07.10.2016
Osalejate arv:
interLAN tuur #3 @Ramsi.
Toimumisaeg: 21.10.2016
Osalejate arv:
interLAN tuur #4 @Mustla.
Toimumisaeg:28.10.2016
Osalejate arv:
interLAN vol.6.
Toimumisaeg: 9-11.12.2016
Osalejate arv:
interLAN Abja tuur.
Toimumisaeg: 21.10.2017
Osalejate arv:
interLAN Uku tuur.
Toimumisaeg: 18.11.2017
Osalejate arv:
interLAN 2017.
Toimumisaeg: 8-10.2017
Osalejate arv:
Orville (Pas-de-Calais)

Orville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Orville asub 32 km Arrasist edelas, teede D24 ja D938 ristumiskoha ümbruses, Authie jõe kallastel, Somme'i departemangu piiri ääres.
Ajalugu.
20. sajandi alguses elas Orville'i külas enam kui tuhat inimest, nende hulgas enam kui 500 Belgia töölist, keda olid meelitanud fosfaadikaevandused. Fosfaatide avastamist võis tollal võrrelda Ameerika kauglääne kullapalavikuga. Fosfaadirikast liiva kaevandas kuni 30 karjääri. 1887. aastal avastatud fosfaadikaevandused olid kasutusel kuni 20. sajandi alguseni, mil sai kättesaadavaks rikkalikum ja odavam Maroko ja Tuneesia import. Liiva kaevandamine ehituseks ja muuks otstarbeks toimis veel 1970. aastatel. Selle koha praegune nimi on "Orville'i märklauad" ja seda kasutatakse praegu rahvusvaheliselt tuntud savituvide laskepaigana.
Ostreville

Ostreville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Ostreville asub 35 km Arrasist loodes, teede D81 ja D86 ristumiskoha ümbruses.
Togliatti HK Lada

HK Lada Togliatti on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Togliattis.
Hantõ-Mansiiski HK Jugra

HK Jugra Chanty-Mansijsk on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Hantõ-Mansiiskis.
XV Riigikogu

XV Riigikogu on Riigikogu 15. koosseis, mille valisid Eesti kodanikud 2023. aasta Riigikogu valimistel 5. märtsil 2023. XV Riigikogu liikmete volitused algasid 1. aprillil 2023, Riigikogu avaistung toimus 10. aprillil 2023.
XV Riigikokku kandideeris 968 inimest, neist 958 olid üles seatud üheksa erakonna nimekirjas ja kümme üksikkandidaatidena.
Valituks osutunud XV Riigikogu liikmed.
Reformierakond.
Reformierakonnast osutus valituks 37 kandidaati:
Annely Akkermann, 
Yoko Alender, 
Anti Haugas, Karmen Joller, 
Mario Kadastik, Kaja Kallas, Siim Kallas, 
Erkki Keldo, 
Liina Kersna, 
Meelis Kiili, 
Signe Kivi, 
Toomas Kivimägi, Urmas Klaas, 
Eerik-Niiles Kross, 
Urmas Kruuse, 
Ants Laaneots, 
Kalle Laanet, 
Maris Lauri, 
Jürgen Ligi, 
Kristen Michal, 
Marko Mihkelson, 
Urmas Paet, 
Pärtel-Peeter Pere, 
Hanno Pevkur, 
Heidy Purga, 
Signe Riisalo, 
Maido Ruusmann, 
Luisa Rõivas, 
Andrus Seeme, 
Pipi-Liis Siemann,
Timo Suslov, 
Andres Sutt, 
Aivar Sõerd, 
Kristina Šmigun-Vähi,
Vilja Toomast, 
Kristo Enn Vaga ja 
Mart Võrklaev.
Eesti Konservatiivne Rahvaerakond.
Eesti Konservatiivsest Rahvaerakonnast osutus valituks 17 kandidaati:
Arvo Aller, 
Rain Epler, 
Ants Frosch, 
Helle-Moonika Helme,
Mart Helme,
Martin Helme,
Kert Kingo,
Rene Kokk,
Leo Kunnas,
Alar Laneman,
Jaak Madison,
Siim Pohlak,
Anti Poolamets,
Evelin Poolamets, 
Henn Põlluaas,
Jaak Valge ja 
Varro Vooglaid.
Eesti Keskerakond.
Eesti Keskerakonnast osutus valituks 16 kandidaati:
Jaak Aab,
Vadim Belobrovtsev,
Andre Hanimägi, 
Maria Jufereva-Skuratovski,
Jaanus Karilaid,
Ester Karuse,
Tanel Kiik, 
Andrei Korobeinik,
Anastassia Kovalenko-Kõlvart, 
Mihhail Kõlvart,
Lauri Laats, 
Tõnis Mölder, 
Jüri Ratas,
Vladimir Svet,
Yana Toom ja Aleksandr Tšaplõgin.
Eesti 200.
Eesti 200-st osutus valituks 14 kandidaati:
Lauri Hussar, 
Kristina Kallas, 
Johanna-Maria Lehtme, 
Irja Lutsar, 
Liisa-Ly Pakosta, 
Marek Reinaas,
Grigore-Kalev Stoicescu,
Kadri Tali, 
Peeter Tali, 
Tarmo Tamm, 
Igor Taro, 
Hendrik Johannes Terras, 
Margus Tsahkna ja
Toomas Uibo.
Sotsiaaldemokraatlik Erakond.
Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast osutus valituks üheksa kandidaati:
Anti Allas, Raimond Kaljulaid, 
Marina Kaljurand,
Madis Kallas,
Helmen Kütt,
Lauri Läänemets,
Jevgeni Ossinovski,
Heljo Pikhof ja
Riina Sikkut.
ISAMAA Erakond.
Isamaa Erakonnast osutus valituks kaheksa kandidaati:
Aivar Kokk, 
Tõnis Lukas, 
Andres Metsoja, 
Urmas Reinsalu, 
Helir-Valdor Seeder, 
Riina Solman,
Priit Sibul ja
Riho Terras.
Palluel

Palluel on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Palluel asub 31 km Arrasist idas, teede D21 ja D13 ristumiskoha ümbruses, Sensée jõe orus.
Ajalugu.
Kogu küla ehitati pärast Esimest maailmasõda uuesti üles. 
24. juunil 1967 laastas valda kitsas F5 tromb, tappes 6 ja vigastades 30 inimest. Mõjutatud sai veel 7 küla. 17 kodu hävis täielikult, sõidukid tõsteti üles ja paiskusid üle kodude ning puud said tugevalt kannatada. Kuigi selle laius ulatus 250 meetrini, läbis see 23 km. See on Prantsusmaad tabanud ägedaim tromb alates 19. augustist 1845, kui F5 tromb tabas Montville'i, tappes umbes 70 inimest.
Bogislaus von der Pahlen

Bogislaus von der Pahlen (1646 – 27. august 1719) oli Rootsi ohvitser ning riigimees, kes osales Põhjasõjas ning tõusis oobersti auastmeni. Vabahärra.
Lapsepõlv ja noorus.
Bogislaus von der Pahlen sündis 1646. aastal, tema vanemad oli Johan von der Pahlen ja Anna von Farensbach. 
Sõjaväekarjääri alustas ta 1658. aastal, kui astus vabatahtlikuna Kuramaal asuva kindral Robert Douglase armeesse, aasta hiljem oli kornet Jakob Üxkülli rügemendis. Rootsi sõjateenistusest lahkus ta 1662, kui asus pooleteiseks aastaks Prantsuse vägede teenistusse. Hiljem naasis ta taas Rootsi teenistusse ning teenis 1666. aastal rittmeistrina Turku ratsarügemendis, omandades majori auastme 1676 ja kolonelleitnandi auastme ühes aadlilipkonnas. 1678. aastal lahkus ta sõjateenistusest.
1670. ja 1672. aastal taotles ta 4000 riigitaalri eest Bernhard Otto von Liewenilt Rägavere mõisa pandilepingut ning sai selle omanikuks 1682. aastal. 
1679. aastal sai Bogislaus von der Pahlen koos oma vendadega vabahärra tiitli ning immatrikuleeriti Rootsi aadelkonda. 1697. aastal sai ta Põltsamaa (Oberpahlen) mõisa rentnikuks.
Teenistus Põhjasõjas.
1701. aasta 5. märtsil sai ooberstiks ülendatud Bogislaus von der Pahlen Harjumaa jalaväerügemendi ülemaks. 
1706. aastal tekkis Gustav von Wrangellil ja Bogislaus von der Pahlenil ühel pool ning Otto Friedrich von Buxhövdeni pärijatel teisel pool vaidlus Tallinna all asuva kümne rukkikoorma üle.
1710. aastaks, kui sõjaolukord oli Rootsile kehvaks kujunenud, jõudsid Vene väed Tallinna alla, kus von der Pahlen oma rügemendiga garnisonis oli. Tema oli üks neljast, kes kirjutas alla Rootsi Tallinna garnisoni kapitulatsioonileppele 29. september 1710. 
Bogislaus von der Pahlen suri 27. augustil 1719 Amblas.
Isiklik elu.
Bogislaus von der Pahlen abiellus kaks korda: Elsa Kyle ja Helena Wrangelliga.
Tal oli kolm last: Gustav Otto Pahlen, Hedwig Margaretha von der Pahlen ja Christina Catharina von der Pahlen.
Zagrebi KHL Medveščak

KHL Medveščak Zagreb ("Klub hokeja na ledu Medveščak Zagreb") on Zagrebis asuv Horvaatia jäähokiklubi. Klubi asutati 1961. aastal. 
Klubi koduväljak on Arena Zagreb.
Viktorina Kriger

Viktorina Vladimirovna Kriger (vene keeles Викторина Владимировна Кригер; 9. aprill (vkj 28. märts) 1893 Peterburi – 23. detsember 1978 Moskva) oli Nõukogude Liidu balletitantsija ja teatritegelane.
Viktorina Kriger lõpetas 1910. aastal Moskva keiserliku koreograafiakooli. 
Aastatel 1910–1920, 1925–1931 ja 1934–1948 tantsis ta Suures Teatris. Käis võõrusetendustel välismaal, sealhulgas Eestis. 1922. aastal lavastas ta Estonia teatri laval Léo Delibesi balleti "Coppélia". Peaosa tantsis Kriger ise. See oli esimene täispikk balletietendus Eestis.
1929. aastal lõi Kriger balletitrupi Moskva Kunstiballett ning oli ise selle kunstiline juht ja priimabaleriin. Krigeri juures täiendas end koreograafina Vladimir Burmeister, hilisem tuntud ballettmeister. 1939. aastal sai Moskva Kunstiballett Nemirovitš-Dantšenko muusikastuudio osaks. Seejuures Kriger jäi balletitrupi kunstiliseks juhiks edasi.
Margo Klaos

Margo Klaos (sündinud 2. juunil 1976 Tartus) on Eesti riigiametnik, alates 2. aprillist 2023 Päästeameti peadirektor. 
Klaos on lõpetanud Jõgeva gümnaasiumi, sisekaitseakadeemia päästekolledži cum laude päästeinsenerina (1998) ja Tallinna tehnikaülikoolis magistriõppe haldusjuhtimises (2009). 
Kolledžis õppimise ajal töötas päästjana. Pärast seda oli Jõgevamaa päästeteenistuse peaspetsialist ja häirekeskuse juhataja ning Järvamaa päästeteenistuse direktor (2000–2006). 
Aastatel 2006–2016 ja 2018–2023 oli Klaos ligi 700 töötajaga Lõuna-Eesti päästekeskuse direktor ja Lõuna-Eesti regionaalse kriisikomisjoni juht. 
Lisaks on Klaos Päästeameti esindaja Euroopa Päästepealike Assotsiatsioonis FEU ning Eesti Tuletõrje- ja Päästepealike Liidu juhatuse esimees. 
12. jaanuaril 2023 kinnitas Kaja Kallase teine valitsus Margo Klaose Päästeameti peadirektoriks.
Eero Tölpt

Eero Tölpt (sündinud 30. oktoobril 1988 Tallinnas) on Eesti ettevõtja. Ta on ettevõtte Zen Native asutaja ja tegevjuht.
Haridus.
Eero Tölpt on õppinud Haapsalu Linna Algkoolis ning Tallinna Üldgümnaasiumi põhikoolis. Gümnaasiumis õppis ta Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumis. Ta on õppinud ka klaverimängu Haapsalu muusikakoolis ja Tallinna Nõmme Muusikakoolis. Ta on tegelenud karatega, korvpalli ja viievõistlusega. 2025. aasta seisuga täiendab ta end Suuremõisa Ametikoolis.
Ettevõtlus.
Eero Tölpt asutas 2006. aastal graafilise ja veebidisaini ettevõtte, kus 2009. aastal andis ta oma panuse korduvkasutatava riidemähkme Hipsik loomisse. 
Aastatel 2012–2019 oli ta turunduse ja brändikonsultant lennuettevõttes Airest. 2019. aastal lõi ta brändi Zen Native, mis tegeleb tervisetoodete arendamise, tootmise ja müügiga ning heaoluteraapiateenuste osutamisega. 
Alates 2022. aastast esindab ta Eesti tervisetoodete tootjaid Ettevõtjate Liidus.
Poliitilised vaated.
Tölpt on alates 2023. aastast erakonna Eestimaa Rohelised liige. Oma valimiskampaanias 2023. aasta Riigikogu valimistel kasutas Eero Tölpt sloganit "Terveks koos loodusega!". Olulist rõhku paneb ta just ravimtaimede, loodusravi ja täiendmeditsiini toetamisele ja tunnustamisele koos Lääne meditsiiniga.
Luunja sadam

Luunja sadam on jõesadam mis paikneb Tartu maakonnas Luunja vallas Emajõe ääres. Peamiselt sõidavad Emajõel väiksed lõbusõidulaevad.
Ajalugu.
Luunja sadam sai valmis aastal 2023. Ehitus läks maksma 204 753 eurot.
Luunja Roosiaed

Luunja Roosiaed on Luunja vallas asuv roosiaed, mis on EV 100 raames kavandatud kingitus vallale. Luunja roosiaed on Emajõe-äärne pika ajalooga kontserdipaik, kus kasvab kokku 58 roosisorti. 
Ajalugu.
Lohkva Külaseltsi eestvedamisel algatatud rosaariumi rajamise projekt sai rahastuse EV100 meetme raames ning 2018. aastal alustati projekti elluviimisega. Lisaks sai taastatud roosiaed täienduse uue Luunja-nimelise roosisordi näol, mille autoriks on Eesti roosiaretaja Mart Ojasalu.
Roosiaia projekti on koostanud Väli Maastikuarhitektid. Emajõe-äärse rosaariumi valmimisse panustasid mitmed Luunja valla ettevõtjad, vabaühendused, omavalitsus ja kodanikud.
Korvpalliklubi KAPA

KAPA on omaaegse Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI), hilisema Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ), korvpalliklubi, mis rajati vaba algatuse korras ja toimib demokraatliku ühistegevusena, pakkudes oma liikmetele võimalust ühiseks sporditegevuseks ja vaba aja sisustamiseks nii treeningutel kui ka võistlustel. See on Eesti vanim tänini tegutsev korvpalliklubi.
Klubi liikmesuse eeldus on (üksikute eranditega) olnud seotus tehnikaülikooliga, liikmeks saamise eel tuleb aga läbida ka kandidaadiaeg. Liikmeid valib klubi kõrgeim organ – üldkoosolek.
Üldkoosolekute vahelisel ajal juhib klubi tegevust juhatus koos presidendiga. Senised KAPA presidendid on olnud
Kapa sünnilugu.
26. aprillil 1951 toimus TPI võimlas Koplis ajalooline korvpallimäng. TPI korvpallimeistrivõistluste otsustavas kohtumises läksid vastamisi õppejõudude meeskond ja turniiril väljaspool arvestust osalenud õpilased instituudi nn šefluskoolist (instituudi poolt tolleaegses ühiskondlikult levinud vaimus “vabatahtlikku süvendatud tähelepanu ja abi” pälvinud koolist) Tallinna 2. Keskkoolist.
Mitmete kogenud spordimeeste toel enesekindlalt mängule läinud õppejõudude meeskond koosseisus Johannes Palu, Harri Erm, Jevgeni Petuhhov, Raimond Räämet, Roman Ott, Herbert Neider, Harri Aumere, Leonid Allikas ja Jaroslav Dudkin kaotas tulemusega 31:38. Koolipoiste võistkonnas tegi kaasa ka Peep Teder, hilisem KAPA liige nr 58!
Mehed tegid kaotusest järelduse: tuleb alustada õppejõudude regulaarseid ja organiseeritud ühistreeninguid. Seetõttu loetaksegi korvpalliklubi KAPA sünnipäevaks mainitud korvpallimatši toimumise päeva, 26. aprilli 1951.
Sammhaaval hakkas ühine treenimine omandama klubilise tegevuse vormi. 1961. aastal alustati regulaarsete aastakoosolekute korraldamist ning algas klubiliikmete üle arvestuse pidamine, 1963. aastal said kõik mängijad tänini toimiva tava kohaselt püsivalt kindlad (rinna)numbrid.
KAPA nime kannab klubi aastast 1967. Selle idee – nimetada klubi Kreeka tähestiku kümnenda tähe järgi – pakkus välja Vello Volt (Kapa liige nr 7). Nimi annab võimalusi mitmesugusteks sõnamängudeks, näiteks on seda kasutatud lühendina sõnadest „karasta end palliga“.
Luunja sild

Luunja sild on autode ja jalakäijate raudbetoonsild, mis asub Tartumaal Luunja valla lähedal üle Emajõe.
Süvendus- ja õgvendustööd tegi Veeteede Valitsus, silla pealesõiduteed rajas Maanteede Valitsus 1930. aastatel. 1935.–1937. aastal ehitas silla valmis Soome ehitusfirma OY Cyclop.
Mõõtmed.
Tartumaal Luunjas 1930. aastatel valminud sild oli toona Eesti kõrgeim. Uue raudbetoonsilla ehitamisel rajati Emajõele ligi 700 m pikkuses uus säng.
Silla kõrgus maapinnast oli ette nähtud 10 m ja veepinnast 12 m selleks, et silla alt pääseksid läbi sõitma suuremad laevad ja kõrgemate mastidega lodjad.
Sillal on kolm sildeava: üks laiusega 32,4 m ja kaks laiusega 25,8 m. Silla pikkus koos tiibadega kavandati 102 m.
Ajaloolisi fakte.
Luunja sild lasti 1941. aastal taganevate punaarmeelaste poolt õhku. Uus, vana silla vundamentidele toetuv sild, valmis 1953. aastal.
3.-4. septembril 1939 tegi president Konstantin Pätsi ringsõidu Tartus ja Tartumaal ning külastas ka Luunja silda, kus olid üles rivistatud Kaitseliidu organisatsioonide ja kooliõpilaste spaleerid. Sillal tervitas presidenti Mäksa vallavanem Leonhard Keskpalu. President vaatles Eesti kõrgeimal sillal Emajõe uut sängi, mille kohta andis seletusi Tartu maainsener J. Lenzius. Presidendi sillale ilmumisel alustasid Emajõel sõitu lipuehtes sõjalaev Uku, kaitseliidu Tartu maleva mootorpaadid ja sisevete sadamakapteni laev, millel olid meeskonnad üles rivistatud.
Vladimir Burmeister

Vladimir Pavlovitš Burmeister (vene keeles Владимир Павлович Бурмейстер; 15. juuli (vkj 2. juuli) 1904 Viciebsk, Mogiljovi kubermang – 5. märts 1971 Moskva) oli Nõukogude Liidu ballettmeister. Ta oli esimene nõukogude koreograaf, kes tegi koostööd kuulsa Pariisi Grand Opéra balletitrupiga.
Vene koreograafia ajaloo silmapaistvaks sündmuseks oli 1953. aastal esietendunud Pjotr Tšaikovski ballett "Luikede järv" Burmeisteri koreograafias.
Päritolu.
Burmeisterite suguvõsa on kestnud mitu sajandit. Teada on, et 1570. aasta suvel, kui hertsog Magnus oma väega Tallinna alla tuli, laagri püstitas ja linna piirama hakkas, suri selles laagris Magnuse kantsler, sünnilt sakslane Konrad Burmeister. Vladimir Burmeisteri vanavanaisa, ametilt arst ja rahvuselt rootslane, kutsuti 19. sajandi esimesel poolel Peterburi. Vladimir Burmeisteri vanaisa õppis Peterburi Kunstiakadeemias. Teistel andmetel oli Vladimir Burmeisteri isa põlisaadlik, pärit venestunud rootsi suguvõsast.
Vladimir Burmeisteri ema (sünninimi Natalja Tšaikovskaja) oli helilooja Pjotr Tšaikovski nõotütar.
Vladimir Burmeisteri emapoolse vanaema sünninimi oli Maria Weber (abiellus kindral Andrei Tšaikovskiga) ja emapoolse vanavanaema sünninimi von Behren.
Loomekarjäär.
Burmeister õppis aastatel 1925–1929 Moskvas Teatrikunsti Kesktehnikumis. Koreograafina täiendas end Viktorina Krigeri juures. 1930. aastatel töötas ta Moskva Kunstiballetis ballettmeistrina. Aastatel 1941–1960 ja 1964–1970 oli ta Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Akadeemilise Muusikateatri peaballettmeister.
1956. aasta suvel andis Moskva muusikateater võõrusetendusi Pariisis. Edu oli nii suur, et Burmeister sai pakkumise lavastada Grand Opéras "Luikede järv". See teostuski 1960. aastal. Pariisis viibides sai Burmeister balletikollektiivilt London Festival Ballet kutse lavastada veel üks ballett Tšaikovski muusika järgi. Nii ilmus "Snegurotška" ("Lumivalgeke"), mis esietendus 1961. aastal Londonis ja 1963. aastal Moskvas.
Pas-en-Artois

Pas-en-Artois on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pas-en-Artois asub 26 km Arrasist edelas, teede D1, D6 ja D25 ristumiskoha ümbruses, Kilienne'i jõe orus, mis on Authie väike lisajõgi.
Pelves

Pelves on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pelves asub 10 km Arrasist idas, teede D33E ja C4 ristumiskoha ümbruses, Scarpe'i jõe orus ning Autoroute A1 ja Autoroute A26 liiklussõlmest lõunas.
Penin

Penin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Penin asub 23 km Arrasist läänes, teede D77 ja D82 ristumiskoha ümbruses.
Herman von Fersen

Herman von Fersen (1630–1709) oli Rootsi vabahärra, sõjaväelane, maanõunik ja parun, kes teenis Põhjasõjas, jõudes oobersti auastmeni, ta oli Cronendahli, Raikküla ja Uuemõisa parun.
Elulugu.
Herman von Fersen sündis 1630. aasta paiku, tema isa oli Herman von Fersen ja ema Margarita von Anrep.
Ta alustas sõjaväeteenistust Volckmari jalaväerügemendis kaptenina 1649–1651. Herman, koos oma venna Otto Wilhelmi ja nõbude Hansi ja Fabianiga said 1674. aasta 4. novembril vabahärra tiitli, kuigi ta ise sai selle kätte alles järgmisel aastal. Samal, 1675. aastal 11. augustil tõusis ta Claes Johan von Baranoffi ratsaväerügemendis ooberstleitnandi auastmeni. 
1678. aastal tekkis tal vaidlus Tallinna lossifoogti Daniel Schultziga seoses ühe krundiga Tõnismäel. 
Põhjasõja alguspoolel, 1701. aasta 5. märtsil määrati ta Läänemaa jalaväerügemendi ülemaks. Novembris saatis ta kapten Bistrami rügementi mitte kohale ilmumunud talupoegi, väejooksikuid ja asendusmehi kokku koguma.
Ta langes Narva piiramise ajal, 10. augustil 1704 venelaste kätte vangi ja viidi Venemaale.
Herman von Fersen suri 1709. aasta 12. oktoobril Moskvas.
Isiklik elu.
Herman von Fersen abiellus esimene kord Magdalena von Buchwaldiga ning teine kord Augusta Elisabeth von Plesseniga.
Tema esimesest abielust sündis kolm last: Herman Otto, Helmuth Reinhold ja Juliana von Fersen.
Tema teisest abielust sündis neli last: Magdalena Dorothea, August Wilhelm, Joakim Friedrich ja Anna Magdalena von Fersen.
Eva Elise Oll

Eva Elise Oll (24. september 1988 – 16. veebruar 2023) oli Tartust pärit maalikunstnik ja kunstiajaloolane, kes viljeles figuraalset ja ekspressiivset maalikunsti. 
Tartu Ülikoolis õppis ta algselt kirjandust ja rahvaluulet ning hiljem läbis sealsamas kunstiajaloo stuudiumi, Tartu Kõrgemas Kunstikoolis täiendas ta end maalimise erialal 2008–2011. Oll oli lõpetanud Tartu Kunstigümnaasiumi, tõenäoliselt sai ta edasist inspiratsiooni Lätilt. Teisalt mõjutas teda ekspressionistlik saksa traditsioon Austriast, ta püüdis kujutada inimhinge ebakindlust juhuse ja teadlikkuse tasakaalus. Tema looming keskendus inimesele, kujutatuna üksinduses või väga keerukates kompositsioonides, paljastades ning näidates, et ka kõige humoorikamates olukordades võib naeratus olla vaid mask.
Inimhinge kannatavaid seisundeid väljendas ta kujundites, nägudes ja vormides sümmeetriliselt nihestatult, paljud tema teosed manavad destruktiivsust ja skisoidsust ehk ärapööratust ja kahestumist, küll ilma sügavama kaoseta. "Art brut" sarnasustes kasutas ta segatehnikaid paberil, lõuendil ja vineeril, tema põhilisteks töödeks jäid õlimaalingud ja eksliibrised. Teadaolevalt imetles ta Kokoschkat, Gerstlit, aga eelkõige Schielet. Kriitik Mait Vaigu hinnangul võis tema pisut kaheldavusi, küsitavusi ja imestavusi tekitavas traagikakäsitlemises leida sarnasusi Munchi maaliga "Karje" ja Chagalli maaliga "Viiuldaja". 
Tartu Ülikoolis kaitses 2020. aastal Oll bakalaureusetöö "Loovuse ja vaimuhaiguse psühholoogilised seosed. Johannes Saali näide" (juhendaja Tõnis Tatar). Katkenud magistriõpingute käigus uuris ta sealsamas loovuse ja psüühikahäirete kattuvusi psühholoogias ning analüüsis psüühikahäiretega kunstnike loomingut, uurides, kas nende patoloogia on nõnda tuvastatav. Ta oli alates 2020. aastast Tartu Kunstnike Liidu liige, kuuludes 2021. aastast ka liidu juhatusse. Ta kuulus ka Kesk-Eesti Kunstnike Liitu. 
Ta kavatses doktorantuuri astuda Ungari pealinnas Budapestis.
American Hockey League

American Hockey League (AHL) on tugevuselt teine jäähokiliiga Põhja-Ameerikas. See on loodud 1936. aastal.
AHL-is mängib 32 klubi, millest 26 tegutseb USA-s ja kuus Kanadas. Klubid jagunevad Idakonverentsi ja Läänekonverentsi vahel. Mõlemas konverentsis on kaks divisjoni: Idakonverentsis Atlandi divisjon ja Põhjadivisjon ning Läänekonverentsis Keskdivisjon ja Vaikse ookeani divisjon.
Sarnaselt NHL-iga pääsevad põhihooaja parimad klubid väljalangemismängudele. Idakonverentsi ja Läänekonverentsi võitjad kohtuvad lõpuks finaalmängudes, mille võitja pälvib Calderi karika.
Mihkel Kirves

Mihkel Kirves (sündinud 6. detsembril 1996) on Eesti korvpallur.
Klubikarjäär.
Mihkel Kirves on SK Saku Fortuna ja KK Pärnu kasvandik. Esimesed mängud Korvpalli Meistriliigas pidas hooajal 2012/2013 korvpalliklubis Pärnu. Pärnu klubis on ta mänginud püsivalt, välja arvatud hooaeg 2019/2020, kui Kirves mängis välismaal, klubide Levickí Patriot (SVK) ja Basket Brno (CZE) koosseisus.
MIhkel Kirves tuli Korvpalli Meistriliiga võitjaks 2021/2022 hooajal Pärnu Sadama meeskonna koosseisus. Hooajal 2020/2021 tuli ta hõbemedalile, 2018/2019 võitis pronksmedali. Eesti-Läti Korvpalliliigas saavutas Kirves hooajal 2021/2022 pronksmedali.
Ta tuli 2022. aastal Eesti meistriks ka 3x3 korvpallis Team Estonia U23 meeskonnas (koosseisus veel Robin Kivi, Hendrik Eelmäe ja Aleksander Oliver Hint).
Mihkel Kirvese parimad näitajad mängudes Alexela Eesti Korvpalli Meistriliigas ja Eesti-Läti Korvpalliliigas olid (22.02.2023.):
Tunnustus.
Hooaegadel 2016/2017, 2017/2018 ja 2018/2019 hooaegadel valiti Kirves Alexela Korvpalli Meistriliiga parimaks kaitsemängijaks. 
Mängud koondises.
Mihkel Kirves on mänginud Euroopa meistrivõistlustel Eesti U18 (2014) ja U20 (2016) vanuseklassi koondises.
Eesti meeste korvpallikoondises pidas ta esimese mängu 6. septembril 2018 Belgia vastu (8 punkti, 3 lauapalli).
2023. aasta Baieri parlamendivalimised

2023. aasta Baieri parlamendivalimised olid Saksamaal toimunud Baieri liidumaa Maapäeva (saksa "Bayerischer Landtag") 19. koosseisu valimised, mis toimusid 8. oktoobril 2023. Samal päeval toimusid korraga ka Hesseni liidumaa Maapäeva valimised. Valimiste eel oli võimul Kristlik-Sotsiaalse Liidu (CSU) ja Vabade Valijate (FW) koalitsioon eesotsas peaminister Markus Söderiga (CSU).
Valimiste korraldamine.
Baieri põhiseaduse kohaselt peavad Maapäeva valimised toimuma pühapäeval mitte varem kui 59 kuud ja mitte hiljem kui 62 kuud peale eelmise Maapäeva valimisi, välja arvatud juhul, kui Maapäev saadetakse ennetähtaegselt laiali, mispeale toimuvad valimised hiljemalt kuuendal pühapäeval laialisaatmise järel. Viimased Maapäeva valimised toimusid 14. oktoobril 2018, seega tohivad valimised toimuda perioodil 17. september kuni 10. detsember 2023. Alates 1978. aastast on kõik valimised toimunud septembri keskpaigast oktoobri keskpaigani. 15. novembril 2022 tegi Baieri valitsus ettepaneku valimiste korraldamisteks 8. oktoobril 2023, peale Maapäeva parteide ärakuulamist fikseeriti kuupäev 13. detsembril 2022.
Sarnaselt teiste liidumaadega (välja arvatud Bremen, Hamburg ja Saarimaa) toimuvad valimised segasüsteemi alusel. Igal valijal on kaks häält - esimene hääl läheb kohaliku valimisringkonna lemmikkandidaadile, teine hääl läheb valija lemmiknimekirja kandidaadile administratiivringkonnas (valimised on avatud nimekirjadega), mandaatide jagamisel võetakse arvesse mõlemaid hääli. Minimaalne kohtade arv on 180, kohad jagatakse vastavalt rahvaarvule Baieri seitsme administratiivringkonna vahel (2018. aasta valimistel oli Ülem-Baieril 61, Švaabimaal 26, Kesk-Frangimaal 24, Alam-Frangimaal 19, Alam-Baieril 18, Oberpfalzil ja Ülem-Frangimaal mõlemal 16 kohta). Iga administratiivringkond on korraga valimisringkonnaks ("Wahlkreis") ja on ka jagatud eraldi väiksemateks kohalikeks valimisringkondadeks ("Stimmkreis"), millest igaühest valitakse üks liige lihthäälteenamusega (esimesed hääled) ja ülejäänud mandaadid jaotatakse proportsionaalselt administratiivringkonna tasemel (teised hääled), 2022. aasta valimisseaduse järgi Sainte-Laguë meetodiga. Valimisringkondade arv on pool administratiivringkonna mandaatide koguarvust, kui administratiivringkonnal on paaritu arv mandaate, on eelis valimisringkondade mandaatidel. Valimiskünniseks on 5% koguhäältest (ühemandaadiliste ja nimekirjahäälte summa).
Valimised.
Valimisõiguslikke kodanikke Baieris oli 9 430 600, valimas käis 6 895 807 ehk 73,12%.
Ringkondade järgi jagunesid mandaadid järgmiselt:
Koos samal päeval toimunud Hesse maapäeva valimistega võitsid valimistel parempoolsemad parteid. CSU valimistulemus palju ei muutunud, partei sai vaid 0.2% vähem hääli, kuid AfD ja FW tulemused olid 4% paremad kui 2018. aastal. Samas kõik föderaalvalitsuse parteid kandsid kaotusi - SPD ja rohelised teenisid kokku vaid 22.8% häältest ning FDP, jäänud alla 5% valimiskünnise, jäi Maapäevast välja. Valimiste tulemusena jätkus senine CSU-FW koalitsioon, olles suurendanud oma enamust 10 koha võrra.
Riia mnt 273

Riia mnt 273 on hoone Pärnus aadressil Riia maantee 273.
Hoone ehitas Eesti esimese presidendi Konstantin Pätsi isa Jakob Päts ning see oli Konstantin Pätsi lapsepõlvekoduks.
2024. aasta seisuga on hoone kasutuseta ning halvas seisus.
Ajalugu.
Konstantin Pätsi ehitusmeistrist isa Jakob Päts otsustas 1882. aastal kolida perega Tahkurannast Pärnuse. 1885. aastal ostis ta Pärnu külje alla Riia maantee äärde kümme tiinu maad koos seal paiknenud Petlemma kõrtsiga. Pere asus algul elama kõrtsihoonesse, kuid see põles peagi maha. Seejärel tükeldas Jakob Päts oma maa väiksemateks kruntideks, ehitas kruntidele eluhooned ning müüs need Pärnus asunud tehaste töölistele majutuseks. Endale ehitas ta põlenud kõrtsi kohale moodsa kahekorruselise kivist hoone, kus all oli trahter ja üleval eluruumid. Uus hoone valmis 1891. aastal.
Pärast Jakob ja Olga Pätsi surma jäi maja pere noorima venna Peeter Pätsi käsutusse. 2000. aastate keskel müüsid Peetri Rootsis elavad pärijad maja ettevõttele Knoke AS, mille omanikeringis oli ka Rein Valk. 2008. aasta majanduskriisi ajal sai hoone omanikuks Luite Arenduse OÜ, mille ainuomanik oli taas Rein Valk. Omanik on püüdnud hoonet korduvalt müüa, kuid edutult. 2010. aastate keskel oli Pärnu linnal plaan hoone ära osta ja sinna muuseum rajada, kuid see plaan ei saanud teoks. 2011. aastal avati maja seinal mälestustahvel.
Gustav Reinhold Skogh

Gustav Reinhold Skogh (1692–1739) oli Rootsi sõjaväelane ja ooberst, kes sõdis Põhjasõjas. 
Elulugu.
Gustav Reinhold Skogh sündis 1692. aastal Claes Johan von Skoghi ja Margareta Elisabeth Armfelti peres.
Juba 13-aastaselt (1705. aastal) astus ta Otto Vellingki jalaväerügementi. 1708. aastal oli ta lipnik Saksi jalaväerügemendis ning sai 1710. aastal leitnandiks. 1711. aastal ülendati ta kapteni auastmesse Västmanlandi rügemendis. 1713. aastal langes ta Tönningi piiramise ajal vangi, kust naasis koju 1716. aastal. 1717. aastal sai ta Hälsingi rügemendis ooberstiks ja 1718. aastal Jämtlandi armee kindraladjutandiks. Samal aastal sai ta ka ooberstleitnandiks ning suundus järgmisel aastal Viborgi maamiilitsarügementi. Põhjasõja lõpus teenis ta Kymmenegärdi jalaväerügemendis.
Pärast Põhjasõja lõppu jätkas ta teenistust Hälsingi rügemendis.
Gustav Reinhold Skogh suri 9. aprillil 1739.
Isiklikku.
Gustav Reinhold Skogh abiellus Helena von Beckeringa, neil oli kaks last: Carl Gustav ja Claes Johan Skogh.
Eesti Rahvusballett

Eesti Rahvusballett on Eesti juhtiv balletitrupp, mis kuulub rahvusooper Estonia koosseisu.
Alates 2010. aastast kannab Estonia balletitrupp nimetust Eesti Rahvusballett.
Ajalugu.
Eesti balleti algusajaks loetakse 1918. aastat, kui Estonia teatris loodi esimene palgaline tantsutrupp, kuhu kuulusid trupijuht Jenny Smironina-Sevun, Lilian Looring, Rahel Olbrei, Robert Rood ja Emmy Holz. Esimese täispika balletilavastuseni jõuti 28. septembril 1922, kui lavale jõudis Léo Delibesi "Coppélia" Moskva külalislavastaja Viktorina Krigeri käe all, kes tantsis ka peaosa.
Balletitrupp.
2023. aasta veebruari seisuga kuulus balletitruppi 70 inimest, sealhulgas 4 esitantsijat, 13 solisti, 6 nooremsolisti, 21 naistantsijat, 13 meestantsijat, 3 praktikanti, 5 repetiitorit, 2 kontsertmeistrit, kunstiline juht, etenduse juht ja lavastaja assistent.
Esitantsijad.
2023. aasta septembri seisuga oli trupis viis esitantsijat:
Balletitrupi juhid.
Estonia teatris loodi balletijuhi ametikoht 1926. aastal. Ametikoha nimetust on hiljem korduvalt muudetud. Alates 2010. aastast juhib balletitruppi Eesti Rahvusballeti kunstiline juht
Muude auhindade laureaadid.
Eesti Teatriliidu balletiauhind.
Eesti Rahvusballeti trupp pälvis selle auhinna 2011. aastal lavastuste "Pähklipureja", "Othello" ja "Teine sümfoonia" eest. Balletilavastajaist on laureaadiks saanud Marina Kesler ja Mai Murdmaa, repetiitoritest Helmi Puur ning balleti kunstnikutöö teinutest Andris Freibergs. 
Tantsijaist on balletiauhinna saanud Anna Roberta, Eve Andre, Vladimir Arhangelski, Toomas Edur, Luana Georg, Jevgeni Grib, Tiit Helimets, Viesturs Jansons, Kaie Kõrb, Artjom Maksakov, Olga Malinovskaja, Marcus Nilson, Age Oks, Maria Seletskaja, Alena Škatula, Marina Tširkova ja Sergei Upkin.
Rahel Olbrei balletiauhind.
Auhinna on saanud Elita Erkina, Tiit Härm, Mai Murdmaa, Tiiu Randviir ja Enn Suve.
CDawgVA

 
Connor Marc Colquhoun (sündinud 26. juulil 1996), esinejanimega CDawgVA, on Walesi päritolu juutuuber ja podcaster, kes tegutseb Tōkyōs. 
Karjäär.
Colquhoun lõi oma YouTube'i kanali CDawgVA 2014. aasta veebruaris. Samal aastal hakkas ta lisaraha teenima reklaamtekstide sisselugemisega.
2019. aasta novembris kolis Colquhoun Tōkyōsse ja hakkas Kadokawa toetatud agentuuri GeeXPlus palgalisena sotsiaalmeedias turundustööd tegema. Tema loodud sotsiaalmeedia sisu eesmärk oli reklaamida/tutvustada anime ja Jaapani kultuuri. 2020. aasta veebruaris lõi Colquhoun koos Joey Bizingeri (The Anime Man) ja Garnt Maneetaphoga (Gigguk) iganädalase taskuhäälingusaate "Trash Taste", kus nad arutlevad anime, manga, otaku kultuuri ja Jaapanis elamise kogemuste teemade. Esimene jagu ilmus 5. juunil 2020, kõik jaod on saadaval YouTube'is, Spotifys ja iTunesis.
Nii 2020. kui ka 2021. aastal oli Colquhoun Crunchyroll Anime Awardsi auhinna üleandja. 2020. aasta augustis osales Colquhoun Twitchis maleturniiril Tournament Arc, mille korraldas Chess.com anime juutuuberitele. Finaalis kaotas Colquhoun "Trash Taste'i" kaassaatejuhile Garnt Maneetaphole. 2021. aasta juuli meistrivõistlustel "Tournament Arc 2" saavutas Colquhoun kokkuvõttes neljanda koha.
29. augustist 2022 osalesid Colquhoun ja Chris Broad 750 km pikkusel rattamaratonil üle Hokkaidō, millega koguti immuunpuudulikkuse fondi jaoks üle 310 000 dollari. 11. detsembril 2022 osales Colquhoun Ameerika Ühendriikides Los Angeleses Galeni keskuses peetud Moguli malepoksi meistrivõistlustel Ludwig Ahgreniga.
Videod.
Paljudes Colquhouni videotes teeb ta cosplayd ja tutvustab vaatajatele Jaapani asutusi, kus ta töötab eri rollides (teenri, postitantsija ja visual kei muusikuna jne). Tema YouTube'i kanal saavutas populaarsuse tänu selle animega seotud sisule, tema lemmikuks oli JoJo's Bizarre Adventure.
Kanepipruun

Kanepikarva ehk kanepipruun, ka kanepikollane on beež kuni kahvatupruun värvitoon, mis vastab kanepikiu või kanepinööri värvusele.
Kanepikarva värvus on karakterilt pooltooniline, looduslik ja robustne.
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab kanepipruuni ("chanvre", "brun chanvre") vasteks toonivahemiku beežist heledama jaheda pruunini 
Pantone värvikaardi toon 14-0721 "Hemp" on kollakasbeež 
Veebivärv "Hemp" on jahe helepruun , "Hemp Fabric" on veidi rohekas kollakasbeež .
Gigguk

Garnt Maneetapho (sündinud 31. mail), rohkem tuntud kui Gigguk, on Tai-Briti YouTuber ja podcaster, kes on tuntud oma koomiliste juttude ja arvustuste poolest anime ja otaku kultuuri kohta. Ta on seotud Kadokawa toetatud agentuuriga GeeXPlus . 
Karjäär.
Ta kasutas internetis pseudonüümi "Gigguk", mis on kombinatsioon tema perekonna hüüdnimest "Gigg" ja UK, tema elukoht (hääldatakse siiski Gigguk ühe sõnana), ning nimetas oma kanali Anime Zone'iks. 2012. aastal oli ta populaarsete animete lühendamise produtsent, alustades "Evangelionist" "EvAbridged" sarjaga. 
2017. aastal kaotas Maneetapho oma kanali Anime Zone'i hüüdnime, kasutades ainult Giggukit. 2018. aasta veebruaris andis Maneetapho Los Angelese Ricardo Montalbáni teatris koos YouTuber LilyPichuga üle 2. Crunchyrolli animeauhindade jagamisel parima komöödia auhinna. 
2019. aasta novembris kolis Maneetapho koos YouTuberi ja tulevase abikaasaga, Sydney Poniewaziga (Sydsnap) Jaapanisse Tokyosse, et asuda tööle GeeXPlusi influencerina. Ta proovib aidata oma sisu kaudu reklaamida/tutvustada anime ja Jaapani kultuuri ülejäänud maailmale. 
2020. aasta veebruaris lõi Maneetapho koos Connor Colquhouni (CDawgVA) ja Joey Bizingeriga (The Anime Man) iganädalase heli- ja videopodcasti "Trash Taste", kus nad arutlevad animest, mangast, otaku kultuurist ja oma kogemustest Jaapanis elamisega. Esimene jagu ilmus 5. juunil 2020 ning igal reedel on YouTube'is ja suurematel podcasti platvormidel saadaval uued osad. 2020. aasta augustis osales Maneetapho maleturniiril, millest võtsid osa anime YouTuberid. Finaali jõudes alistas Maneetapho "Trash Taste'i" kaassaatejuhi Connor Colquhouni. Juulis 2021 kaitses Maneetapho edukalt oma tiitlit "Tournament Arc 2" turniiril, mille korraldas taas Chess.com. 
Isiklik elu.
Maneetapho vanemad on pärit Taist ,kuid ta sündis ja kasvas üles Ühendkuningriigis. Ta on praktiseeriv budist ja kaks korda oma elus mungana teeninud, kord teismelisena ja kord täiskasvanuna. Maneetapho kihlus kaas YouTuberi Sydney Poniewaziga 12. aprillil 2019. 5. juunil 2022 abiellusid nad Ühendkuningriigis toimunud tseremoonial.
Kaamelipruun

Kaamelipruun ehk kaamelikarva värvus on hele kollakaspruun värvitoon, mis seostub kaameli karvkatte värvusega.
Värvinimetust kasutatakse eelkõige tekstiilide värvuse kirjeldamiseks.
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 17-1224 "Camel" on kerge helepruun .
Poripruun

Poripruun ehk porikarva on keskmise tumedusega pruun värvitoon, mis on pori värvi, tuhmi ja määrdunud tooniga.
Sõnal on sageli pejoratiivne varjund, see seostub määrdunu, häguse, vana, vastiku, niiske ja räpasega.
Variatsioonid.
Veebivärv "Mud Brown" on keskmine soojatooniline pruun , "Mud" on sellest veidi tuhmim keskmine pruun .
Pernes (Pas-de-Calais)

Pernes (või "Pernes-en-Artois") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pernes asub poolel teel Saint-Pol-sur-Ternoise'i ja Lillersi vahel, teede D70 ja D916 ristumiskoha ümbruses. Seda läbib Clarence'i jõgi, mille läte on naaberkülas Sains-lès-Pernes'is, kohas nimega "Le Buich".
Linna pääseb SNCF TER (piirkondlik ekspressrong) teenustega Pernes-Camblaini jaama, millel on ühendus Calais', Boulogne-Sur-Meri ja Lille'iga.
Ajalugu.
Rooma päritolu kirjalikud tõendid Pernesi olemasolust pärinevad umbes aastast 823. Linn sõltus rikkast Saint-Riquieri kloostrist. Lugematute sissetungide tõttu tugevdati linna kaitsemehhanisme sajandite jooksul tõeliseks kindluseks. Mõisahärrad ehitasid vallutamatu lossi sooga ümbritsetud künkale. Nagu paljudes keskaja Prantsusmaa linnades, valitses ka Pernesi rida feodaalisandaid. Esimesed neist olid St. Poli krahvid. 1569. aastal olid nad veel oma jurisdiktsiooni alla kuuluvate lossi, veski, aedade, soode ja kõigi oluliste hoonete peremehed.
1627. aastal müüdi domeen ja parunlus François de Cuinchyle. Tema võlgades poeg pidi selle 1648. aastal loovutama oma võlausaldajale Pierre de Predhomme d'Haillyle. Linn jäi Cuinchy perekonna juhtimise alla, kuni liin 1772. aastal välja suri. Seejärel läks isandkond Wassier' krahvile. Vaatamata krahvi emigreerumisele välismaale ei võtnud Prantsuse revolutsioon 1792. aastal perekonnalt omandiõigust, kuna nad olid Belgia kodakondsusega.
1520. aastal võõrustas linn François I-t, kui ta valmistus lahinguks Henry VIII-ga, mille tulemuseks oli Kuldrõiva väli.
Berend Johann von Mellin

Berend Johann von Mellin (1659–1733) oli Rootsi sõjaväelane ja vabahärra, kes osales Põhjasõjas (kindralmajor). 
Elulugu.
Berend Johann Mellin sündis 6. veebruaril 1659 Hamburgis Jürgen Mellini ja Anna Magdalena von Löweni perekonda. 
Sõjaväes alustas ta teenistust oma isa rügemendis ja liitus 1674. aastal feldmarssal Wrangelli ratsarügemendiga, kus sai 1675. aastal lipnikuks. Järgmise kahe aasta jooksul sai ta veel kornetiks ja leitnandiks. 1679. aastal osales ta Lundi rahu sõlmimisel. 1684. aastal sai ta Mellini jalaväerügemendis kortermeistriks ja 1688. aastal Wismari kuberneri rügemendis kapteniks. 1693. aastal võeti ta vastu maapäeva.
Tegevus Põhjasõja ajal.
Põhjasõja algul, 1702. aasta 6. märtsil määrati Mellin Eestimaa jalaväerügemendi ülemaks, millega kaasnes ka ülendus oobersti auastmesse. Augustis kaebas Mellin, et mõisavalitsejad ei aita maal värbamisega kaasa, mille kohta ta esitas siis Eestimaa kindralkubernerile kaebuse. 1707. aastal oli Mellini rügemendi suuruseks Tallinna garnisonis 790 meest. 1709. aasta augustis esitas ta ka kindralkubernerile aruande Rootsi sõdurite suremuse kohta:
"Palju alamväelasi, keda küll aidata võiks, kui neil oleks ainult süüa, on pikaliste haiguste läbi jõuetuks jäänud, sest nad ei suuda nälja tõttu taas kosuda, nõnda, et tema" (pastor Knieper) "ei või leida küllalt sõnu, et kirjeldada viletsust ning häda, millesse vaesed mehed saamata palga tõttu on sattunud" [...]. "Nagu tema siis seletab, on ta 2 kuu jooksul minu rügemendist üle 100 surnukeha maha matnud[...]."
Ta oli üks neljast Tallinna garnisoni ohvitserist, kes kirjutas 29. septembril 1710 alla Vene vägede piiratud Tallinna linna kapitulatsiooniaktile. Peale linna kapituleerimist ta vara konfiskeeriti, kuid ta suutis osa sellest tagasi saada kui oli venelastele kontributsiooni maksnud.
Ta jätkas veel teenistust Rootsi armees, kuni läks 1723. aastal kindralmajorina erru. Berend Johann von Mellin suri 19. detsembril 1733 Tuhalas ("Toal").
Isiklik elu.
Berend Johann von Mellin abiellus kaks korda: Anna Helena Wrangelli (abiellusid 1692) ja Gertruda Strykiga (abiellusid 1712).
Esimesest abielus sündis kuus last: Margareta Elisabeth, Georg Johan, Eva Sofia, Anna Charlotta, Georg Bernhard Petrus ja Carl Johann von Mellin.
Teisest abielust sündis Peter Alexander von Mellin.
Clarence (jõgi)

Clarence on jõgi Põhja-Prantsusmaal, mille vool kulgeb Pas-de-Calais' departemangus.
Selle läte on Sains-lès-Pernesi küla lähedal. See voolab läbi Sachini, Pernesi, Calonne-Ricouarti, Calonne-sur-la-Lysi ja Gonnehemi valdade, suubudes lõpuks Merville'i lähedal Lysi.
Sel on kaks lisajõge, Nave ja Grand Nocq.
Otto Friedrich Brakel

Otto Friedrich Brakel (1615–1702) oli Rootsi sõjaväelane ja aadlik, kes osales Põhjasõjas ja saavutas oobersti auastme.
Tema isa oli Lokuta mõisnik Klaus Brakel ja ema Anna von Buddenbrock.
1672. aastal palus Brakel Eestimaa kindralkuberneri, et too ta trahvist vabastaks. 1676. aastal kandis leitnant Otto Friedrich Brackel isalt päritud Lokuta mõisa koos küladega üle kapten Gotthard Wilhelm von Essenile (sünd. 1644).
Põhjasõja algul, 1700. aasta 15. oktoobril sai temast ooberstina Liivimaa aadlilipkonna ülem. Ta osales aadlilipkonnaga Hummuli lahingus 1702. aastal, kus ta ka hukkus. 
Isiklikku.
Otto Friedrich Brakel abiellus 1642. aastal Magdalena Dorothea Brakeliga, nende tütar oli Dorothea Louisa Brakel.
Siim Jõgioja

Siim Jõgioja (sündinud 11. juunil 1989) on eesti muusik, trummar, DJ ja meelelahutaja.
Aastal 2002 osales populaarses Eesti Televisiooni muusikasaates 7 vaprat looga "Ootan Sind", millega pääses finaalsaatesse.
2020. aasta talvel andis artistinime Rivercreek alt välja debüütsingli "Young Love" ja asutas Trummishow.ee nimelise meelelahutusprojekti.
Isiklikku.
Tema isa on trummar Peeter Jõgioja, vanaisa Heldur Jõgioja oli eesti muusik, helilooja ja kirjanik.
Rancho Palos Verdes

Rancho Palos Verdes on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. See paikneb Palos Verdese poolsaarel Vaikse ookeani ääres. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 42 287. Aastal 2010 oli elanikke 41 643.
Rancho Palos Verdes tähendab tõlkes umbkaudu "roheliste okste rantšo". Rancho Palos Verdes on tuntud tänu seal asuvatele kallitele häärberitele, kust avanevad miljonivaated Vaiksele ookeanile.
Rancho Palos Verdese naaberlinnad on Rolling Hills põhjas, Rolling Hills Estates ja Lomita kirdes ja Palos Verdes Estates loodes. Lisaks piirneb see idas Los Angelese linnaosa San Pedroga.
Piirkonna esmaasukad olid tongva indiaanlased. Esimese eurooplasena sõitis mööda California rannikut 1542. aastal Hispaania meresõitja Juan Rodríguez Cabrillo, möödudes seejuures ka praeguse Rancho Palos Verdese asukohast. 1846. aastal rajati sinna esimene rantšo. Rancho Palos Verdes sai linnaõigused 7. septembril 1973.
Rancho Palos Verdesis asuvas Point Vicente Interpretive Center paikneb loodusloomuuseum ja oluline vaalade vaatlemise keskus. Selle lähedal asub 1920. aastatel ehitatud Point Vicente tuletorn, mis kuulub USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse National Register of Historic Places. Lisaks kuulub Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse Frank Lloyd Wrighti poja Lloyd Wrighti projekteeritud modernistlikus stiilis Wayfarersi kabel. Rancho Palos Verdes hõlmab suure osa Rancho Palos Verdese küngastest ja neil asuvad pargid. Küllaltki suured looduslikud alad on Rancho Palos Verdese piires säilinud tänu geoloogilisele ebastabiilsusele, mis ei võimalda teatud piirkondades ehitiste rajamist. Linnas asub mitu golfirada, sealhulgas The Trump Organizationile kuuluv Trump National Golf Club.
Midjourney

Midjourney on sõltumatu arendusasutus, mis toodab samanimelist tehisintellektiprogrammi, mille abil on võimalik teksti kujul koostatud kirjeldustest luua piltkujutisi.
Mikkelin Jukurit

Mikkelin Jukurit on Soome jäähokiklubi, mis tegutseb Mikkelis. Klubi mängib Soome kõrgliigas.
Soome kõrgliigas on see mänginud alates hooajast 2017/18. Esimest korda jõudis see Soome kõrgliigas väljalangemismängudele hooajal 2021/22, kui põhihooaeg lõpetati teise kohaga, kuid veerandfinaalis kaotati KooKoole mängudega 3:4.
Praegune koosseis.
"Seisuga hooaeg 2024/25"
"Vaata ka ."
IK Oskarshamn

IK Oskarshamn on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Oskarshamnis. Klubi mängib Rootsi kõrgliigas Svenska Hockeyligan (SHL).
Vladivostoki Admiral

Vladivostok Admiral on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Vladivostokis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Idakonverentsis Tšernõšovi divisjonis.
Tiit Helimets

Tiit Helimets (sündinud 29. mail 1977 Vabamatsi külas Viljandi rajoonis) on eesti koreograaf ja endine balletitantsija. Ta on esinenud paljudel maailma lavadel ning olnud ka Eesti Rahvusballetis lavastaja rollis.
Loomekarjäär.
Pärast 1998. aastal Tallinna Balletikooli lõpetamist oli Helimets kuni 1999. aastani Estonia solist ja esitantsija. Alates 1999. aastast töötas ta välismaal – alguses Suurbritannias ja seejärel Ameerika Ühendriikides. Ta on olnud aastatel 1999–2005 Birminghami Kuningliku Balleti solist ja esitantsija ning 2005–2023 San Francisco Balleti esitantsija.
Veebruaris 2023 lõpetas Tiit Helimets 26 aastat kestnud lavakarjääri.
Isiklikku.
Tiit Helimetsa abikaasa on ameerika balletitantsija Molly Smolen, kes aastatel 1997–1998 on olnud külalisesineja Rahvusooperis Estonia. Estonia laval 1998. aastal etendunud Mai Murdmaa balletis "Romeo ja Julia" tantsis Smolen Juliana meedia väitel lavapartner Helimetsa (esines Romeo osas) südamesse.
Vööloomalised

Vööloomalised ("Cingulata") on selts loomi imetajate klassis. Sinna kuulub üks nüüdisaegne sugukond,
vöölased, ja hulk väljasurnud sugukondi.
Varem paigutati vöölased napihambuliste seltsi koos sipelgaõgilaste ja laisiklastega. Vööloomaliste seltsi eristamise põhjuseks on nende evolutsioonilise liini varajane lahknemine ning suured morfofunktsionaalsed erinevused võrreldes napihambuliste liikidega.
Pierremont

Pierremont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pierremont asub 45 km Arrasist läänes, teede D99 ja N39 ristumiskoha ümbruses.
Plouvain

Plouvain on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Plouvain asub 8 km Arrasist idas, teede D42 ja D46 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A1 ja Autoroute A26 liiklussõlm on vähem kui 1,6 km kaugusel.
Pommera

Pommera on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pommera asub 32 km Arrasist edelas, maantee N25 ääres.
Pommier

Pommier on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pommier asub 24 km Arrasist edelas, teede D8 ja D30 ristumiskoha ümbruses.
Donkervoort

Donkervoort on sportautode tootja Hollandis Lelystadis.
Ettevõte keskendub käsitsi valmistatud ülikergete sõidukite tootmisele.
Banér

Banér [banéer] on Rootsi põlisaadlisuguvõsa Upplandist.
Banéri suguvõsa liikmed olid kantud Rootsi rüütelkonna aadlisuguvõsade loendisse vabahärrasuguvõsana nr 22 ja krahvisuguvõsana nr 11.
Banéri suguvõsa mõisavaldused.
Banéri suguvõsa :
Le Ponchel

Le Ponchel (pikardi: "Ponché") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Le Ponchel asub 55 km Arrasist läänes, teede D121 ja D119 ristumiskoha ümbruses, Authie jõe kallastel, Somme'i departemangu piiri ääres.
Prédefin

Prédefin (pikardi: "Prudefin") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Prédefin asub 55 km Arrasist loodes, maantee D93 ääres.
Pressy

Pressy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pressy on Pernesi agul, mis asub 43 km Arrasist loodes, maantee D77E3 ääres.
Pronville-en-Artois

Pronville-en-Artois (enne 2017. aastat "Pronville") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pronville-en-Artois asub 24 km Arrasist kagus, maantee D22 ääres.
Puisieux (Pas-de-Calais)

Puisieux või Puisieux-au-Mont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Puisieux asub 23 km Arrasist lõunas, teede D919, D27 ja D6 ristumiskoha ümbruses.
Quéant

Quéant on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Quéant asub 24 km Arrasist kagus, teede D14 ja D22 ristumiskoha ümbruses.
Quiéry-la-Motte

Quiéry-la-Motte (pikardi: "Chiéry-l'Motte") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Quiéry-la-Motte asub 19 km Arrasist kirdes, teede D39 ja D48 ristumiskoha ümbruses. "Autoroute A1" läbib valda.