tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Egiptuse pass

Egiptuse kodaniku pass (araabia keeles: جواز السفر المصري) on dokument, mis väljastatakse Egiptuse kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Lisaks Egiptuse kodakondsuse tõendamisele hõlbustavad nad vajaduse korral ka Egiptuse konsulaarametnike abi tagamise protsessi.
Egiptuse passid kehtivad täiskasvanutele seitse aastat ja neid väljastatakse kooli- või kolledžiõpilastele või neile, kes ei ole lõpetanud sõjaväelaste staatusega. Egiptuse passi ei saa uuendada; pärast uue dokumendi kehtivuse lõppu tuleb taotleda uut passi.
Alates 2008. aastast tutvustas Egiptuse valitsus uuemaid masinloetavaid passe, et täita rahvusvahelisi passi standardeid ja nõudeid 96,7% vastavusega ICAO dokumendile 9303. Uuemad passid pakuvad paremat turvalisust ja tipptaset .
Austraalia pass

Austraalia pass on ametlik dokument, mida väljastatakse Austraalia kodanikule Austraalia passiameti poolt Austraalia passiseaduse alusel nii Austraalias kui ka välismaal. 
Austraalia kodanikele on lubatud topeltkodaondsus.
Alates 1988. aastast on igal aastal väljastatud üle miljoni Austraalia passi ja see jõudis 2007. aastal 1,4 miljonini ning 2021. aastaks prognoositakse, et üle 3 miljoni passi väljastatakse igal aastal.
Indoneesia pass

Indoneesia kodaniku pass on Indoneesia valitsuse poolt Indoneesias või välismaal elavatele Indoneesia kodanikele väljastatud reisidokument. 
Indoneesia on üks paljudest riikidest, kus kodanikel ei või olla mitut kodakondsust, ning sellised kodanikud kaotavad automaatselt oma Indoneesia kodakondsuse, kui teine kodakondsus omandatakse vabatahtlikult. Topeltkodakondsus on lubatud alla 18 aasta vanustel kodanikel. 
2014. aasta 30. oktoobril kehtestatud Indoneesia passi igal lehel kujutatud eri linde ja maastikke.
Valgevene pass

Valgevene kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Valgevene kodanikele ja, mida kasutatakse nii välis- kui ka sisereiside jaoks. Erinevalt Venemaast ja Ukrainast ei ole Valgevenes sisepassi. Passid väljastab siseministeerium Valgevenes ja välisministeerium välismaal elavatele kodanikele.
Passi võib väljastada kodanikele igas vanuses. 14-aastaseks saamisel soovitatakse igal kodanikul saada passi. Valgevene passidel on sinised kaaned.
Tänapäev (ajaleht)

Tänapäev oli 1989-1992 Pärnus ilmunud nädalaleht, mis muu hulgas vahendas uudiseid poliitikast. 
1989 oli leht Pärnu kooperatiivi Erg häälekandja. Lehte toimetas Matti Vaga. Lehe numbrid 3-17 ilmusid nime all Tänapäevane.
Bestiasammas

Bestiasammas on sammas või piilar, mille tüves on tervenisti moodustatud läbipõimunud loomade, harvem inimeste kujutistest. Esineb romaani kunstis. Tuntuimad näited on Souillaci kloostrikiriku, Moissaci kloostrikiriku ja Freisingi kiriku bestiasambad. Väiksemaid sambaid müütiliste loomadega tüvesel leiab ka Lucca toomkiriku fassaadil.
Muud.
Bestiasamba ideest lähtub Gustav Vigelandi teos "Monolitten" ('monoliit'), terrassil seisev inimkehadest sammas Vigelandi skulptuuripargis Oslos (modelleeritud 1924, valmis 1938).
Ragne Kõuts-Klemm

Ragne Kõuts-Klemm (sündinud 14. oktoobril 1977) on eesti sotsioloog ja õppejõud. 
Tema peamised uurimisteemad on meediasüsteem, meediakasutus ja ajakirjandus.
Haridus- ja töökäik.
Ta on lõpetanud Viljandi Carl Robert Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi matemaatika-füüsika eriklassi (25. lend). 2002. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli sotsioloogia bakalaureuse- ja magistriõppe. 2013. aastal omandas doktorikraadi meedia ja kommunikatsiooni erialal. Tema doktoritöö teema oli "Media-connected society: the analysis of media content and usage patterns from a systems-theoretical perspective" ("Meedia kaudu seostatud ühiskond: meedia sisu ja kasutusmustrite analüüs süsteemiteoreetilisest perspektiivist", juhendaja Peeter Vihalemm). 
Ragne Kõuts-Klemm töötab alates 2021. aastast Tartu Ülikooli ajakirjandussotsioloogia kaasprofessorina, varem oli sealsamas lektor (aastast 2002). Ta on pidanud meedia ja kommunikatsiooni teooriate loenguid ka Tallinna Ülikoolis. 2022. aasta augustist on ta Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi juhataja. 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Ragne Kõuts-Klemm oli 1999–2002 integratsiooni meediamonitooringu koordineerija ja aastatel 2008–2015 tegeles ajakirjandusmuuseumi asutamisega. 
Alates 2007. aastast on ta Balti Ajakirjandusuurijate Assotsiatsiooni juhatuse esimees, 2010. aastast Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi revisjonikomisjoni liige, 2017. aastast Bibliotheca Mediorum et Communicationis kirjastuskolleegiumi liige ning 2020. aastast Pressinõukogu liige.
Vaba Saaremaa

Vaba Saaremaa oli 1919. aastal Kuressaares ilmunud ajaleht. 
Lehte andis välja C. Palk (numbrid 1–18), seejärel Saaremaa Kirjastusühisus (numbrid 19–43).
Riigi Teataja, nr. 39, 20. juuni 1919 andmetel oli ajalehe Waba Saaremaa väljaandja 27. märtsist Saaremaa Kirjastuse Ühisus ja vastutav toimetaja Adolf Aulik, 32 a. wana, elukoht Kuresaares, Komendandi uul.; nr. 9 lehte trükitakse Saaremaa Kirjastuse Ühisuse trükikojas Kuresaares, Lossi uul. nr. 3. 2. aprillist oli vastutav toimetaja Aleksander Lepik, 30 a. wana; elukoht Kuresaares, Suure-Põllu uul. nr. 9.
UNESCO maailmapärand Bosnias ja Hertsegoviinas

Bosnia ja Hertsegoviina alal on UNESCO maailmapärandi nimistus neli objekti ja 10 objekti kandidaati.
Nimistusse on kantud:
Inimese saatus

„Inimese saatus” (vene keeles: „Судьба человека” "Sudba tšeloveka") on vene kirjaniku Mihhail Šolohhovi jutustus, mis ilmus 1956. aastal.
Süžee.
Suure Isamaasõja puhkemise tõttu peab veoautojuht Andrei Sokolov jätma hüvasti oma perekonnaga ning liituma Punaarmeega, et võidelda sakslaste vastu. Juba esimestel sõjakuudel saab ta haavata ning langeb sakslaste kätte vangi. Vangistuses olles kogeb ta kõiki laagrieluga kaasnevaid piinu. Samas näitab Andrei Sokolov laagris üles suurt julgust, kui keeldub laagriülema pakkumisest sakslaste võitu tähistada. Lõpuks leiab Andrei võimaluse laagrist põgeneda ja pääseb seetõttu hukkamisest. Kodulinna naasnud, saab ta teada, et tema naine Irina ja nende kaks tütart on pommiplahvatuses hukkunud. Uudis vapustab Andreid ning ta läheb kohe tagasi rindele. Ainus ellujäänud pereliige on nüüd tema poeg, kes teenib sõjaväes ohvitserina. 9. mail saab Andrei teada, et ka poeg on sõja viimasel päeval hukkunud. Sõja lõppedes ei taha ta enam kunagi oma kodulinna tagasi minna. Mõned aastad hiljem kohtab ta väikest Ivani, kes on jäänud orvuks. Ivani ema suri sõjategevuse käigus ja isa jäi lahinguväljal kadunuks. Sokolov ütleb poisile, et ta on tema isa ning see annab väikesele Ivanile ja ka temale endale lootust uueks ja paremaks eluks.
Taust.
Jutustus põhineb tõsielusündmustel. 1946. aasta kevadel kohtas Šolohhov meest, kes rääkis talle selle loo. Šolohhov oli kuuldust rabatud ja ütles:„Ma kirjutan selle põhjal mõne jutustuse, kohe kindlasti kirjutan”. Kümme aastat hiljem, pärast Hemingway ja Remarque'i teoste lugemist kirjutas Šolohhov „Inimese saatuse” valmis seitsme päevaga.
Film.
1959. aastal ilmus selle jutustuse põhjal tehtud samanimeline mängufilm, mille režissöör on Sergei Bondartšuk. Film võitis Moskva rahvusvahelisel filmifestivalil peaauhinna ja tegi Bondartšukist kinomaailma kuulsuse.
Sammas (ajaleht)

Sammas oli teaduse infoleht, mida andis välja Tartu Ülikooli teadus- ja arendusosakond.
Ajaleht ilmus aastail 2000–2004 sagedusega kuus korda aastas Tartu Ülikooli Kirjastuselt. 
Ajalehe toimetaja oli Andrus Tasa.
Meie Leht

Meie Leht on/oli mitme Eesti väljaande nimi
Vaivara Kaja

Vaivara Kaja oli 1993-2017 Sinimäel ilmunud ajaleht, mis vahendas Vaivara valla uudiseid. Lehte andis välja Vaivara vallavalitsus. Lehte toimetas Anne Jundas. 2010-2017 ilmus leht tirelköites koos venekeelse samanimelise lehega.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus Vaivara vald liitus Narva-Jõesuu linnaga, annab endise Vaivara valla aladel toimuva kohta uudised edasi Meie Leht.
Oe oja

Oe oja (ka Parika oja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Navesti jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 17,2 km, valgla pindala 98 km², langus 25,5 m ja lang 1,48 m/km. Oja saab alguse 64,5 m kõrgusel Aimla külas ja suubub Maalasti, Ülde ja Venevere küla piiril 39 m kõrgusel vasakult poolt Navesti jõkke 63,2 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Višegradi Mehmed Paša Sokolovići sild

Višegradi Mehmed Paša Sokolovići sild (prantsuse "Pont Mehmed Pacha Sokolović de Višegrad", inglise "Mehmed Paša Sokolović Bridge in Višegrad") on UNESCO maailmapärandi objekt nr 1260 Bosnias ja Hertsegoviinas Serblaste Vabariigis Višegradi vallas Višegradi linnas. Objekt asub sillal üle Drina jõe ja selle mõlemal kaldal.
Sild.
Põhiosa objektist moodustab Mehmed Paša Sokolovići sild.
Objekti muud osad.
Lisaks sillale kuulub maailmapärandi objekti ka silla-äärne jõeosa nii sillast alla- kui ka ülesvoolu, parema kalda mõlemad pealesõidurambid ning kaldaosade vaheline jõeosa nii sillast alla- kui ka ülesvoolu. Vasakul kaldal kuulub küll riba kallast objekti koosseisu, kuid sinna ei kuulu pealsõiduramp. 
Kaitsevööndisse kuulub kaugem jõeosa nii sillast alla- kui ka ülesvoolu, vasaku kalda pealesõiduramp ning osa vasaku kalda mägesid, mis ümbritsevad silda. Paremal kaldal kaitsevöönd puudub.
Maailmapärandi objekti pindala on kokku 1,5 ha ja kaitsevööndi pindala on 12,2 ha.
Objekt kanti Maailmapärandi nimekirja 2007. aastal.
Jonathan Banks

Jonathan Ray Banks (sündinud 31. jaanuaril 1947) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
UNESCO maailmapärand Bulgaarias

Bulgaaria alal on UNESCO maailmapärandi nimistus 10 objekti ja 16 objekti kandidaati.
Nimistusse on kantud:
Tallinna Uue Linna Päevad

Tallinna Uue Linna Päevad (lühendatult TULP) on Tallinnas Rotermanni kvartalis toimuv koguperefestival.
Esimene festival toimus 2009.
Tartu Vaskpilliansambel

Tartu Vaskpilliansambel on Tartus tegutsev vaskpilliansambel.
Ansambel asutati 5. novembril 2014.
Eesti Evangeelne Allianss

Eesti Evangeelne Allianss (lühend EEA) on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärk on ühendada Eesti evangeelseid kristlasi ja mille tegevus on suunatud Eesti evangeliseerimisele. EEA president on Mihkel Kukk.
Põhikirja järgi on EEA põhitegevused järgmised:
Mihkel Kukk

Mihkel Kukk on mitme isiku nimi:
Szczucin

Szczucin on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Dąbrowa Tarnowska maakonnas, Szczucini valla halduskeskus. Szczucin asub Visla jõe paremal kaldal.
Szczucinit on ürikutes esmamainitud 1326. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Szczucin 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Linnaõigused sai Szczucin 1786. aastal. 1888. aastal, 1903. aastal ja 1912. aastal sai Szczucin tulekahjude tagajärjel kannatada. Raudteeühenduse sai Szczucin 1905. aastal. Szczucin kaotas linnaõigused 1934. aastal, kuid sai need tagasi 2009. aastal.
Aastatel 1975–1998 kuulus Szczucin Tarnówi vojevoodkonna koosseisu.
Szczucinis asub maanteemuuseum.
Eesti 2020. aasta suveolümpiamängudel

Eestit esindas 2021. aastal Tōkyōs toimunud 2020. aasta suveolümpiamängudel 34 sportlast 14 spordialal. See oli 13. kord, kui Eesti suveolümpiamängudel osales. 
Eestile tõi olümpiakulla epeevehklemise naiskond koosseisus Julia Beljajeva, Erika Kirpu, Katrina Lehis ja Irina Embrich. Katrina Lehis võitis lisaks individuaalvõistluses pronksmedali. 
Kergejõustik.
Mehed
Naised
Maadlus.
Mehed
Naised
Purjetamine.
Mehed
Laser-klassis
Naised
-klassis
Hoburaudkaar

Hoburaudkaar on kaaretüüp, mis meenutab kujult hobuserauda. See tähendab, et kaar on kahe kolmandiku kuni kolmveerandi ringjoone pikkune ning kaare suurim laius ei asu mitte lähtekividel, vaid neist kõrgemal.
Hoburaudkaar on tuntud eeskätt islamimaade arhitektuuri kaudu (Euroopas nimetatakse seda mauri arhitektuuriks) ning kaart on kasutatud sellest lähtunud stiilides, näiteks mosaraabia ja "mudéjar"-stiilis ehitistes.
Konstrueerimine.
Hoburaudkaare keskpunkt, millest lähtub kaare raadius, ei asu mitte kaare lähtejoonel nagu ümarkaare puhul, vaid lähtejoonest kõrgemal. Tavaliselt võetakse kaare keskpunktiks sildeava keskpunkti ja lähtekividelt (joonisel A ja B) umbes 30-kraadise nurga all tõusvate sirglõikude lõikumispunkt. Kaare raadius võrdub siin kaare suurima laiusega, mis võib olla laiem kui sildeava.
Hoburaud-teravkaar koosneb kahest kaarest, mille keskpunktid asuvad lähtekividelt (A ja B) 45-kraadise nurga all tõusvatel sirglõikudel.
Ajalugu.
Rooma, Armeenia ja läänegooti arhitektuuris.
Tegelikult esineb hoburaudkaar juba islamieelses Süüria varakristlikus kunstis ja sellest mõjutatud Armeenia ehituskunstis (näiteks Ani katedraalil).
Hoburaudkaare varaseim kasutus Euroopas on läänegootide kirikuehitistes 7. ja 8. sajandil (varaseim San Juan de Baños, mis pühitseti 661. aastal), seega ammu enne islami jõudmist Pürenee poolsaarele. Erandlik on hoburaudkaarse ukseavaga Eulalia tempel (Santalla de Bóveda) Lugos Galicias, mis on hoopis Rooma-aegne ehitis ning on inspireerinud oletust, et hoburaudkaar on provintsiaalrooma päritolu.
Eelromaani ehitiste vahendusel jõudis hoburaudkaar ka Roussilloni ja Languedoci romaani arhitektuuri (esineb näiteks romaani kirikuis Palairacis St. Gaudensis).
Mauri arhitektuuris ja sellest mõjustatud stiilides.
Varaseim islamiga seotud ehitis, millel esineb hoburaudkaar, on Damaskuse Suur mošee Süürias, mis ehitati ajavahemikus 706–715. Kuid oma hiljem enim kasutatud kuju sai hoburaudkaar Hispaania territooriumil ja Põhja-Aafrikas. Muslimitest valitsejate dünastiad Pürenee poolsaarel võtsid hoburaudkaare laialt kasutusele oma ehitistes, aktsentueerisid seda ornamentide ja värvidega ning kujundasid sellest uusi variante, nagu teravkaarne hoburaudkaar või lehvikkaar. Mauri arhitektuurist jõudis hoburaudkaar ringiga tagasi mosaraabia arhitektuuri, samuti käsikirjade illustratsioonidesse. Hoburaudkaar esineb mudejar-stiilis ehitistel Hispaanias veel 16. sajandil.
India arhitektuuris.
Hoburaudkaart leidub ka Vana-India arhitektuuris, arhitektuurilise elemendina budistlikel tšaitjadel ("gavaksha"-kaared) alates 3. sajandist eKr.
Mujal.
Uuema aja arhitektuuris leiab hoburaudkaart historitsistlikus mauri arhitektuuri kopeerivas uusmauri stiilis ("Moorish Revival", neo-"mudéjar").
Hoburaudkaarega sarnanevat lukuauk-akent on arhitektuurilise elemendina kasutatud juugendarhitektuuris.
Valga Kommunist

Valga Kommunist oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1952–1962 Valgas ning vahendas Valga linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Leht oli EKP Valga Rajoonikomitee ja Valga Rajooni TSN häälekandja. Leht ilmus kolm korda nädalas.
1960. aastal ilmus lehe lisa Meie Sport.
1963–1988 oli ajalehe uus pealkiri Kommunist.
Elva Elu

Elva Elu oli aastatel 1932–1937 ilmunud ajaleht, mis vahendas Elva linna ja selle lähiümbruse uudiseid. 
Ajalehe viimane väljaandja oli usaldusühisus Elva Elu ja viimane tegevtoimetaja oli M. Lukk. Leht ilmus sagedusega üks kord nädalas (1936. aastal kaks korda kuus).
Elva Filatelist

Elva Filatelist oli Elva Filatelistide Seltsi infoleht, mis ilmus aastatel 1992–2001. Seda koostas Gunnar Kirs. Leht ilmus kuus korda aastas.
Elva Noorsoolane

Elva Noorsoolane oli aastatel 1935–1936 Elvas ilmunud ajaleht. Lehte andis välja Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Elva osakond. Lehe vastutav toimetaja oli Mart Lukk. Leht ilmus sagedusega üks kord kuus.
Elva Tulevik

Elva Tulevik oli aastatel 1934–1935 Elvas ilmunud ajaleht, mis vahendas Elva linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehte andis välja kirjastusühisus Tulevik. Lehe vastutav toimetaja oli A. Ojasalu ja tegevtoimetaja M. Lukk.
Żabno

Żabno on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tarnówi maakonnas, Żabno valla halduskeskus. Linn asub Dunajeci jõe kaldal, Tarnówist umbes 16 km põhjakirdes.
Ürikutes on Żabnot esmamainitud 12. sajandil. Magdeburgi linnaõigused sai Żabno 1385. aastal. 1501. aastal põletasid linna maha tatarlased ja 1655. aastal Rootsi sissetungi ajal hävitati linn peaaegu täielikult. Esimese Poola jagamise tulemusel läks Żabno 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi koosseisu. 1799. aastal hävitas tulekahju peaaegu kogu linna. Esimeses maailmasõjas oli rindejoon mõnda aega Dunajeci jõel ja Żabno sai tugevast kannatada.
Żabno kaotas linnaõigused 1909. aastal, kuid sai need tagasi 1934. aastal.
Aastatel 1975–1998 kuulus Żabno Tarnówi vojevoodkonna koosseisu.
Słomniki

Słomniki on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas, Słomniki valla halduskeskus. Linn asub Krakówist ligikaudu 24 km põhja pool.
Słomnikit ürikutes esmamainitud 1287. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai 1358. aastal. Rootsi sissetungi ajal aastatel 1655–1660 hävitati linn täielikult. Kolmanda Poola jagamise tagajärjel läks Słomniki 1795. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. 1809. aastal läks linn Varssavi hertsogiriigi koosseisu. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Słomniki 1815. aastal Venemaa Keisririigiga personaalunioonis olnud Kongressi-Poola koosseisu. Słomniki kaotas linnaõigused 1870. aastal, kuid sai need tagasi 1917. aastal. Słomniki sai raudteeühenduse 1934. aastal. Aastatel 1975–1998 kuulus Słomniki Krakówi vojevoodkonna koosseisu.
Biecz

Biecz on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas, Bieczi valla halduskeskus.
Bieczi on ürikutes esmamainitud 11. sajandil. 1257. aastal sai Biecz Magdeburgi linnaõigused. 1306. aastal kuulutati Biecz kuningalinnaks. 14. sajandi esimesel poolest alates sai Bieczist oluline kaubanduse ja käsitöö keskus. Biecz oli ka üheks kuninga residentsiks. 
Linna õitseaeg oli 16. sajandi esimesel poolel. 17. sajandil algas linna langus. 
Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Biecz 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.
Aastatel 1975–1998 kuulus Biecz Krosno vojevoodkonna koosseisu.
Lood (laev)

Lood on Eesti meremuuseumi uurimislaev, mis oli algselt ehitatud sisevete poilaevaks ja on olnud ka mereväe tuukrikaater. 
Kirjeldus.
Klaasplastkerega laev on 16,09 m pikk, 4,62 m lai süvisega 0,7 m. Peamasina võimsus on 856 kW ja see annab jugakäituriga kiiruseks umbes 20 sõlme. Poilaeva laevaperes oli 5 liiget.
Ajalugu.
Poilaev on valmistatud 2000. aastal Orissaares Eesti Veeteede Ameti Tornimäe tsehhis algse nimetusega EVA-321. Seda kasutati Emajõel ning Peipsi ja Pihkva järvel hüdrograafiakaatrina.
2007. aastal lõpetati Veeteede Ametis EVA-321 aktiivne kasutamine ja laev jäi seisma. 
2012. aastal anti alus üle Eesti mereväele, kus sai tuukrikaatriks Lood. Pardatähiseks sai A530. Kaater oli algul küll tuukrigrupi kasutuses, kuid jäeti Miinisadamas lõpuks kaile seisma. 
2019. aasta novembris otsustati Lood anda üle Eesti Meremuuseumile. Laev veesati ja viidi Lennusadamasse.
2020. aasta 30. märtsi hommikul toimus Lennusadamas remondis oleval Loodil tulekahju. Tuli ei jõudnud jõuseadmeteni ja kustutati. Alus on kavas taastada ja kasutusele võtta.
Laxmi Prasad Devkota

Laxmi Prasad Devkota (nepali keeles लक्ष्मीप्रसाद देवकोटा; 12. november 1909 Nepal – 14. september 1959) oli nepali luuletaja ja proosakirjanik (sealhulgas näitekirjanik).
Aleksandr Suhharev

Aleksandr Suhharevi nime on kandnud mitmed isikud:
UNESCO maailmapärand Montenegros

Montenegro alal on UNESCO maailmapärandi nimistus neli objekti ja ootenimistus kuus objekti.
Nimistusse on kantud:
Ootenimistus on kuus objektiː
Aleksandr Petrovitš Suhharev

Aleksandr Petrovitš Suhharev (vene Александр Петрович Сухарев; 30. september 1919 – 15. november 1943) oli Nõukogude Liidu kangelane.
Aleksandr Jakovlevitš Suhharev

Aleksandr Jakovlevitš Suhharev (vene keeles "Александр Яковлевич Сухарев"; 11. oktoober 1923 Malaja Trešeševka küla, Voroneži kubermang – 7. märts 2021 Moskva) oli NSV Liidu riigiametnik, Vene NFSV justiitsminister (1984–1988), NSV Liidu peaprokurör (1988–1990).
NSV Liidu Prokuratuur

NSV Liidu Prokuratuur (vene keeles Генеральная прокуратура СССР, ka Прокуратура СССР) oli NSV Liidu riigiasutus, mis juhtis kuritegude menetlemist.
NSV Liidu peaprokurör

NSV Liidu peaprokurör oli NSV Liidu Prokuratuuri kõrgeim juht, juhataja.
Kuni NSV Liidu Ülemnõukogu otsuseni 1946. aasta märtsis, oli vastava ametikoha nimetus NSV Liidu prokurör.
Venemaa Föderatsiooni Prokuratuur

Venemaa Föderatsiooni Prokuratuur (vene keeles Прокуратура Российской Федерации) on Venemaa justiitsministeeriumi valitsemisalas olev riigiasutus, millest juhitakse kuritegude menetlemist.
23. juunist 2006 juhib asutust riigi peaprokurör Juri Tšaika.
Juri Tšaika

Juri Tšaika (vene keeles Юрий Яковлевич Чайка; sündinud 21. mail 1951 Nikolajevskis Amuuri ääres) on riigiametnik, Venemaa Föderatsiooni Prokuratuuri juhataja (peaprokurör) 23. juunist 2006 kuni 22. jaanuarini 2020. Alates 22. jaanuarist 2020 on ta president Vladimir Putini eriesindaja Põhja-Kaukaasia föderaalses ringkonnas. 
Elulugu.
1976. aastal lõpetas kohtupraktika erialal Sverdlovski Riikliku Õigusinstituudi. Alates 1976. aastast Irkutski oblasti Ust-Udinski rajooni prokuratuuris esmalt praktikandi, seejärel uurijana ja hiljem Irkutski oblasti Tuluni rajoonide vahelise prokuratuuri aseprokurörina. 1979–1984 Ida-Siberi transpordiprokuratuuri uurimisosakonna juhataja. 1984–1986 ja 1988–1990 oli parteitööl NLKP Irkutski oblastikomitees (NLKP Irkutski oblastikomitee haldusorganite osakonna instruktor, NLKP oblastikomitee osakonna juhataja). 1986–1988 Irkutski oblasti prokuröri esimene asetäitja – uurimisosakonna juhataja. 1990–1992 Ida-Siberi transpordiprokuratuuri prokurör. 1992–1995 Irkutski oblasti prokurör. 1995–1999 Vene Föderatsiooni peaprokuröri esimene asetäitja. Aprillist augustini 1999 ja 23. juunist 2006 kuni 22. jaanuarini 2020 Vene Föderatsiooni peaprokurör. 1999–2006 Vene Föderatsiooni justiitsminister.
20. jaanuaril 2020 astus ta tagasi seoses üleminekuga Venemaa presidendi täievolilise esindaja ametikohale Põhja-Kaukaasia föderaalringkonnas.
Sanktsioonid.
6. aprillil 2022 kehtestas USA ja 21. juulil 2022 Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid.
Venemaa justiitsministeerium

Venemaa Föderatsiooni Justiitsministeerium on Venemaa valitsusasutus, mis korraldab riigi õigus- ja kriminaalpoliitikat.
12. maist 2008 on asutuse juht justiitsminister Aleksandr Konovalov.
Silovik

Silovik (vene keeles силовик) on poliitik Venemaa Föderatsioonis, kes varem on töötanud julgeolekuametkonnas.
Venemaa kaitseministeerium

Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeerium (vene keeles Министерство обороны Российской Федерации, lühemalt Минобороны России) on Venemaa valitsusasutus, mis korraldab riigikaitset.
Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu

Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu (vene keeles Совет Безопасности Российской Федерации) on Venemaa presidendi moodustatud institutsioon erinevate riigiasutuste juhtidest, kes annavad presidendile nõu riigikaitse küsimustes.
Julgeolekunõukogu koosseisu kuuluvad esimees, 12 alalist liiget ja 18 nõuandva häälega liiget.
Muszyna

Muszyna on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas, Muszyna valla halduskeskus.
Muszyna paikneb Popradi jõe orus 450 meetri kõrgusel merepinnast.
Muszyna kesklinn asub Slovakkia piirist umbes pooleteise kilomeetri kaugusel.
Muszynat on ürikutes esmamainitud 1209. aastal, alates 1288. aastast oli Krakówi piiskopi omanduses. Muszyna sai linnaõigused 1356. aastal. 14. sajandil võeti Muszyna kuninga valdusse, kuid kuningas Władysław II Jagiełło andis linna 1391. aastal tagasi Krakówi piiskopkonna omandusse. Muszyna jäi Krakówi piiskoppidele kuuluvaks kuni 1781. aastani.
Aastatel 1975–1998 kuulus Nowy Sączi vojevoodkonna koosseisu.
Korbinian Holzer

Korbinian Holzer (sündinud 16. veebruaril 1988 Münchenis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler.
2006. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i "draft"is 111. valikuna. Aastatel 2007–2010 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis DEG Metro Stars. Alates hooajast 2010–11 mängis ta Põhja-Ameerikas. Ta mängis viiel hooajal Leafsi noorteklubi Toronto Marliesi rivistuses AHL-is ning sai aeg-ajalt Leafsi meeskonnas ka väljakule NHL-is. Aastatel 2015–2020 mängis ta NHL-is Anaheim Ducksi ridades. Hooaja 2019–20 lõpus mängis ta lisaks veel ka Nashville Predatorsis.
2020. aasta novembris sõlmis Holzer üheaastase lepingu KHL-i klubiga Jekaterinburgi Avtomobilist. 2021. aasta mais liitus ta Mannheimi Adleriga.
Holzer on kuulunud Saksamaa jäähokikoondise koosseisu 2010. aasta taliolümpiamängudel ja kuutel maailmameistrivõistlustel. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel valiti Holzer turniiri sümboolsesse koosseisu.
Heie Treier

Heie Marie Treier (sündinud 15. jaanuaril 1963) on eesti kunstiteadlane.
Ta lõpetas 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena.
Ta on ajakirja Kunst.ee toimetaja (oli aastail 2000–2008 peatoimetaja). Ta töötab Tallinna Ülikoolis kunstiajaloo õppejõuna.
Martin Marinčin

Martin Marinčin (sündinud 18. veebruaril 1992 Košices) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři.
2010. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i "draft"is 46. valikuna. Seejärel suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse. Ta mängis esmalt Western Hockey League'i klubides Prince George Cougars ja Regina Pats ning American Hockey League'i (AHL) klubis Oklahoma City Barons. Oilersi meeskonnas tegi ta oma NHL-i debüüdi hooajal 2013–14.
2015. aasta juunis liitus ta NHK-i klubiga Toronto Maple Leafs. Hooajal 2017–18 mängis ta põhiliselt Leafsi noorteklubi Toronto Marliesi rivistuse AHL-is. Ta tuli sel hooajal Marliesiga AHL-i meistriks.
2021. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu Třineci Ocelářiga.
Ta on kuulunud Slovakkia jäähokikoondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel ja kolmedel maailmameistrivõistlustel (2014, 2016 ja 2019). 2019. aasta maailmameistrivõistlustel lõi Marinčin kaitsemängijatest enim väravaid (3).
Maurus (kirjastus)

Maurus on Eesti kirjastus.
Maurus kirjastab õppematerjale.
Kirjastus asutati aastal 2010. Kirjastusel on kontorid Tallinnas ja Tartus.
Jegor Kreed

Jegor (Egor) Kreed (sündinud 25. juunil 1994 Penzas Venemaal) on vene räppar, laulukirjutaja ja muusik.
Elukäik.
Jegor Kreed (kodanikunimega Jegor Bulatkin) sündis vene isa ja vene-eesti ema pojana Penzas.
2011. aastal ilmus internetis tema esimene video "Любовь в сети" ("Ljubov v seti" 'Armastus võrgus'). 2012. aastal võitis ta lauluvõistluse "Zvezda VKontakte" (Звезда ВКонтакте — Пятый канал) parima hiphopprojekti kategoorias, mille järel ta esines oma lauluga "Вдохновение" ('inspiratsioon') ühes Peterburi peamises meelelahutuskohas – Oktjabrski kontserdisaalis. 
2013. aasta aprillis sõlmis Kreed lepingu plaadifirmaga Black Star Inc.
2014. aastal avaldas ta laulu "Samaja samaja" ("Самая самая"); 135 mln vaatamist), mille tema ja teised loomeprotsessis osalenud kirjutasid 15 minutiga. 17. detsembri 2017 seisuga on laulu videot YouTube'is vaadatud veidi üle 120 miljoni korra.
2. aprillil 2015 ilmus Kreedi esimene stuudioalbum "Холостяк/"Holostjak"". Sellest albumist pärinevad hitid "Невеста/"Nevesta"" (70 mln vaatamist) ja "Будильник/"Budilnik"" (150 mln vaatamist). 25. juulil 2015 esines ta festivalil Europa Plus LIVE 2015, mis toimus Moskvas Lužniki spordikompleksis.
31. detsembril 2015 esitas ta aastavahetuse telesaadetes laulu "Самая самая" ('Kõige-kõige') ja "Закрой глаза" ('Sule silmad'). 1. jaanuaril 2016 esitas ta telesaates "Uusaasta Goluboi Ogonjok 2016" koos Jossif Kobzoniga laulud "Самая самая" ja "Надежда" ('Lootus').
26. märtsil 2016 ei lubatud Kreedi Ukrainasse. Sissesõidukeelu põhjuseks võis olla see, et laulja hakkas müüma pileteid oma eelseisvatele kontsertidele annekteeritud Krimmis, mis pidid toimuma 22. aprillil ja 1. mail.
2016. aasta mais andis Kreed koos Timatiga välja laulu "Где ты, где я" ('Kus oled, kus olen'), mis sai YouTube'is üle 190 miljoni vaatamise. Seejärel avaldas Kreed hitid "Мне нравится" ('Mulle meeldib'), "Мало так мало" ('Vähe siis vähe') ja "Если ты меня не любишь" ('Kui sa mind ei armasta').
2018. aastal tõestas Kreed populaarsust selliste hittidega nagu "Gucci" (koos Timatiga) ja "Цвет настроения чёрный" ('Meeleolu on must'; koos Filipp Kirkoroviga).
2019. aastal loobus Kreed plaadifirmast Black Star.
Muusikalised minifilmid.
Pärnu Börs

Pärnu Börs on Pärnu uudiste ja kuulutuste nädalaleht. Ajaleht ilmus aastatel 1999–2009 iseseisvana. 2009. aastast ilmub see Pärnu Postimehe lisana. Ajalehte annab välja AS Pärnu Postimees. Aastatel 1999–2009 ilmus ajaleht üks kord nädalas (esmaspäeviti).
Tallinna Tööline

Tallinna Tööline oli 1922 Tallinnas ilmunud Töörahva Ühise Väerinde häälekandja. Lehte andis välja M. Palsa (numbrid 1-11) ja E. Puhtvendt (numbrid 12-26). Lehe vastutav toimetaja oli M. Palsa. Leht ilmus kaks korda nädalas.
Tālis Linkaits

Tālis Linkaits (sündinud 18. augustil 1970 Riias) on Läti ökonomist ja poliitik, ta kuulub Uue Konservatiivse Partei ridadesse. Ta oli 23. jaanuarist 2019 kuni 14. detsembrini 2022 transpordiminister Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses.
Ta on lõpetanud Riia 1. Keskkooli ja Läti Ülikooli majandusteaduskonna.
Isiklikku.
Ta on abielus ajakirjanik Baiba Rullega.
Võitluse Lipp

Võitluse Lipp oli 1933 Tallinnas ilmunud ajaleht, mis oli pahempoolsed tööliste ja kehvikute häälekandja. Lehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli Priidik Kroos. 
Leht ilmus üks kord nädalas. Leht konfiskeeriti 24. novembril 1933, kuna see sisaldas riigivastaseid kirjutusi.
Eesti Demokraat

Eesti Demokraat oli 1972-1974 Eesti NSVs ilmunud põrandaalune ajaleht,
mis oli Eesti Demokraatliku Liikumise häälekandja. Leht oli käsikirjaline.
Lehele tegi kaastööd teiste seas Johannes Hint (pseudonüümi all Aivars Krauklis).
Vietnami pass

Vietnami kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Vietnami kodanikele rahvusvahelise reisimise hõlbustamiseks.
Praegune Vietnami pass sisaldab 48 lehekülge ja 2 helerohelist kaanelehekülge.
Gislebertus

Gislebertus, ka Gislebertus d'Autun ('Gislebertus Autunist'), oli keskaegne skulptor, kes tegutses Burgundia aladel (tänapäeva Prantsusmaal) umbes 1120.–1140. aastatel.
Ainuke allikas tema kohta on raidkiri Autuni katedraali tümpanonil (mõned uuema aja uurijad on seda pidanud ka viiteks hoopis patroonile, mitte kunstnikule). Stiililt on ta Burgundia romaanika koolkonna esindaja (Autuni St. Lazare'i katedraal, Vezelay Ste. Marie-Madeleine'i katedraal, ka hävinud Cluny klooster).
Raidkiri.
Tekst tümpanonil vasakul, pääsenute all:
QUISQUE RESURGET IT A QUEM NON TRAHIT IMPIA VITA ET LUCEBIT EI SINE FINE LUCERNA DIEI 'nõnda tõuseb igaüks, kes ei juhi jumalakartmatut elu, ja lõppematu valgus paistku talle'
Kristuse jalgade all:
GISLEBERTUS HOC FECIT 'gislebertus tegi selle'
Äraneetute all:
TERREAT HIC TERROR QUOS TERREUS ALLIGAT ERROR NAM FORE SIC VERUM MOT AT HIC HORROR SPECIERUM 'siin hirm tabagu neid, keda seovad maised vead, nende saatust näidaku nende kujude õudus'
Skulptuurid.
Sama kunstnikukäekiri nagu tümpanoni "Viimse kohtupäeva" skulptuuridel ilmneb ka enamikul kapiteelidel katedraalis: figuurid on saledad ja pisut väljavenitatud, väikeste ovaalsete peadega ja peenelt väljatöötatud miimikaga.
Tšehhi pass

Tšehhi kodaniku pass (tšehhi keeles: "cestovní pas, pas") on Tšehhi Vabariigi kodanikele väljastatud rahvusvaheline reisidokument, mis võib olla ka tõend Tšehhi kodakondsuse kohta. Lisaks sellele, et pass võimaldab hõlbustada reisimist rahvusvahelisel tasandil ja osutada Tšehhi kodakondsusele, hõlbustab pass abi osutamist Tšehhi konsulaarametnikele välismaal või teistes Euroopa Liidu liikmesriikides, kui Tšehhi konsulaar puudub.
Iga Tšehhi kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Kodakondsus võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu, Šveitsi ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides, kuid identifitseerimiseks on praktikas vaja passi või riiklikku isikutunnistust.
Ungari pass

Ungari kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Ungari kodanikele Ungari siseministeeriumilt rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Iga Ungari kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Andmeleht / infoleht on trükitud ungari, inglise ja prantsuse keeles; tõlge kõikidesse teistesse Euroopa Liidu ametlikesse keeltesse on olemas mujal passis.
Bulgaaria pass

Bulgaaria kodaniku pass on rahvusvaheline reisidokument, mis on välja antud Bulgaaria kodanikele ja võib olla ka tõend Bulgaaria kodakondsuse kohta. Lisaks sellele, et pass võimaldab hõlbustada reisimist rahvusvahelisel tasandil ja olla Bulgaaria kodakondsuse märk, hõlbustab Bulgaaria konsulaarametnike abistamise protsessi välismaal või teistel Euroopa Liidu liikmesriikidel, kui Bulgaaria konsulaar puudub.
Iga Bulgaaria kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu, Euroopa Majanduspiirkonna ja Šveitsi riikides.
Küprose pass

Küprose kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Küprose kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Iga Küprose kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Küprose pass ja Küprose isikutunnistus võimaldavad vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides ning Šveitsis.
Küprose kodanikud võivad elada ja töötada ükskõik millises ELis riigis, mis tuleneb ELi lepingu artiklis 21 sätestatud õigusest vabalt liikuda ja elada.
Luksemburgi pass

Luksemburgi kodaniku pass on rahvusvaheline reisidokument, mis on väljastatud Luksemburgi Suurhertsogiriigi kodanikele. See võib tõendada ka kodaniku Luksemburgi kodakondsust.
Iga Luksemburgi kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass koos riikliku isikutunnistusega võimaldab viisavabalt liikuda Euroopa Liidu, Euroopa Majanduspiirkonna riikides ja Šveitsis.
Malta pass

Malta kodaniku pass (malta keeles: "passaport Malti") on Malta kodanikele väljastatav reisidokument. Iga Malta kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides ning Šveitsis.
Malta passides on ühised Euroopa Liidu passide kujundamise standardid. Kaas on burgundia värvi, mille keskel on Malta vapp. Vormi kohal on kiri "UNJONI EWROPEA" (eesti keeles: Euroopa Liit) ja "MALTA", mille all on "PASSAPORT" (eesti keeles: pass) ja tegu on rahvusvahelise biomeetrilise passiga.
Piwniczna-Zdrój

Piwniczna-Zdrój (kuni 6. veebruarini 1998 Piwniczna) on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas, Piwniczna-Zdrój valla halduskeskus.
Läbi linna voolab Popradi jõgi. Piwniczna-Zdrój kesklinn asub Slovakkia piirist umbes 2 kilomeetri kaugusel.
Linn on asutatud ja sai Magdeburgi linnaõigused 1348. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.
Aastatel 1975–1998 kuulus linn Nowy Sączi vojevoodkonda.
Rumeenia pass

Rumeenia kodaniku pass on rahvusvaheline reisidokument, mis väljastatakse Rumeenia kodanikele ja mis võib olla ka tõend Rumeenia kodakondsuse kohta. Lisaks sellele, et pass on võimaldab reisida välismaal ja osutada Rumeenia kodakondsusele, hõlbustab pass passiivselt Rumeenia konsulaarametnike tööd välismaal või teistes Euroopa Liidu liikmesriikides abi osutamisel ja selle protsessil, kui Rumeenia konsulaar puudub.
Iga Rumeenia kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass koos riikliku isikutunnistusega võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides ning Šveitsis.
Transnistria hümn

"Slăvită să fii, Nistrene" (moldaavia (rumeenia) keeles "Слэвитэ сэ фий, Нистрене"; vene keeles "Мы славим тебя, Приднестровье"; ukraina keeles "Ми славимо тебе, Придністров’я"; 'Me ülistame sind, Transnistria') on Transnistria riigihümn. Viisi on kirjutanud Aleksandr Aleksandrovi poeg Boriss Aleksandrov. Sõnad on kirjutanud Boriss Parmenov, Nikolai Božko ja Vitali Pištšenko. Hümnil on erinevad sõnad kõigis kolmes Transnistria ametlikus keeles: moldaavia (rumeenia), vene ja ukraina keeles.
Ajalugu.
1943. aastal kuulutas Nõukogude Liidu juht Jossif Stalin välja konkursi Nõukogude Liidu hümni kirjutamiseks. Nii Aleksandr kui ka Boriss Aleksandrov võtsid konkursist osa. Boriss esitas konkursile laulu "Да здравствует наша держава" ('Elagu meie riik'). Kuigi Stalin valis välja Aleksandri kirjutatud laulu, sai populaarseks ka Borissi oma. 1990. aastal võttis Transnistria viisi kasutusele ning Boriss Parmenov, Nikolai Božko ja Vitali Pištšenko kirjutasid uued sõnad.
Slovakkia pass

Slovakkia kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Slovakkia kodanikele, et võimaldada seaduslikku rahvusvahelist reisimist. Iga Slovakkia kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass koos riikliku isikutunnistusega võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa majanduspiirkonna riikides.
Igal Slovakkia kodanikul on õigus omada kahte sama liiki passi, kui ta seda soovib. Teine pass kehtib 5 aastat (tavalise 10 aasta asemel), samas kui tasu jääb samaks. Slovakkia passid väljastab politsei.
Sloveenia pass

Sloveenia kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Sloveenia kodanikele rahvusvahelise reisimise hõlbustamiseks. Iga Sloveenia kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Sloveenia isikutunnistus kehtib ka reisimiseks teistesse endistesse Jugoslaavia vabariikidesse: Horvaatiasse, Bosnia ja Hertsegoviinasse, Makedooniasse, Montenegrosse, Serbiasse.
Šveitsi pass

Šveitsi kodaniku pass on Šveitsi kodanikele väljastatav pass rahvusvahelise reisimise hõlbustamiseks. Euroopas reisimiseks (väheste eranditega) võivad Šveitsi kodanikud kasutada isikutunnistust.
Alates 1. märtsist 2010 ja vastavalt Schengeni viisaruumi lepingule on Šveitsi passid biomeetrilised. See on vajalik viisavabaks reisimiseks Ameerika Ühendriikidesse.
Ibrahima Kassory Fofana

Ibrahima Kassory Fofana (sündinud 15. aprillil 1954) on Guinea poliitik. Ta on Guinea peaminister alates 24. maist 2018. Kuulub erakonda Guinea Kõigile (Guinée Pour Tous).
Aastatel 1997–2000 oli ta Guinea rahandus- ja majandusminister. Vastuolude tõttu president Lansana Contéga lahkus ta riigist ning sai asüüli Ameerika Ühendriikides, kus ta õppis American Universitys Washingtonis. 2010. aastal osales ta Guinea presidendivalimistel, kuid sai vaid 0,66% häältest.
President Alpha Condé määras peaministriks 24. mail 2018.
Grybów

Grybów on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas, Grybówi valla halduskeskus. Grybów asub Nowy Sączist umbes 18 km idas.
Grybów sai linnaõigused 1340. aastal. 16. sajandil oli Grybów arenenud kaubanduskeskus. 17. sajandil algas linna tähtsuse langus. 1621. aastal rüüstasid linna Rootsi väed. Esimese Poola jagamise tulemusel läks Grybów 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.
Udeva soo

Udeva soo on soo Järva maakonnas Järva vallas Udeva küla lähedal. Udeva soo piirneb põhjas Vao sooga.
Koduküla

"Koduküla" on 1969. aasta Eesti dokumentaalfilm. Filmi režissöörid on Peeter Tooming ja Peep Puks. Filmi tootis Tallinnfilm. Film räägib Eesti külaelust ja selle hääbumisest.
Eesti Õde

Eesti Õde on Eesti Õdede Liidu ajakiri, mis ilmub alates 1996. aastast. See on õendusalane ajakiri, milles käsitletakse õenduse arengut kõigis tema valdkondades, arutletakse eriõdede, õdede, ämmaemandate, hooldajate ja laborantide igapäevatöös esilekerkivate probleemide üle ning käsitletakse õendusteaduse arengu seisukohalt olulisi küsimusi. 
Ajakirja Eesti Õde on toimetanud:
1996–1999 – Ilme Aro
1999–2000 – Tatjana Oolo
2001– Mait Lepik
2002–2003 – Anu Ruusmann
2004–2005 kevad – Tiina Tõemets
2005–2019 – Tatjana Oolo
2020– … – PR Partner (Jaanika Palm, Karoli Noor, Ilona Leib, Marin Soomets)
Aastatel 1996–2012 ilmus ajakiri kolm kuni viis korda aastas, 2013.–2017. aastal ilmus ajakiri kaks korda aastas. Alates 2018. aastast ilmub ajakiri Eesti Õde neli korda aastas.
Eesti Õe eelkäija oli infoleht Õe Sõna, mis ilmus 1991–1995. Ajaleht valgustas õdede, velskrite, ämmaemandate, laborantide tööalaseid muresid ja rõõme. Lehe nime autor oli Pärnu õde Margit Seppik ja toimetaja oli õde Malle Laursoo.
Eesti ulukid

"Eesti ulukid" on aastast 1982 ilmuv jahindusväljaanne, mis keskendub ulukitele. Väljaannet annab välja Eesti Terioloogia Selts. Väljaanne ilmub ebaregulaarselt. 1988 ilmus viies köide ja 1998 kuues köide. Alates seitsmendast köitest ilmuvad väljaanded eripealkirjadega.
Heuningvlei

Heuningvlei on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis John Taolo Gaetsewe ringkonnas Joe Morolongi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Heuningvlei elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,83%, India või Aasia päritolu inimesi 0,60%, värvilisi 0,26%, valgeid 0,19% ja teisi 0,08%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 92,77% inimesi, ndebele keelt 2,33%, inglise keelt 1,58%, suulu keelt 0,94% ja afrikaani keelt 0,49%.
Mente et Manu (ajakiri)

Mente et Manu on Tallinna Tehnikaülikooli ajakiri.
Tallinna Tehnikaülikooli oma väljaanne ilmub 1949. aastast. 1989. aastani kandis see nime "Tallinna Polütehnik". Aastatel 1989–2000 kandis nime "Tehnikaülikool". 2000. aastast kannab nime Mente et Manu.
Tehnikaülikool

Tehnikaülikool (vananenud kirjanduses "tehniline ülikool") on ülikool, mis on keskendunud tehnikateaduste õpetamisele.
Agapitus (Gumenjuk)

Agapitus (ukraina keeles Агапіт; kodanikunimega Павло Зіновійович Гуменюк "Pavlo Zinovjovõtš Gumenjuk"; sündinud 23. mail 1980 Novosilkas Pidvolotšõskõi rajoonis Ternopili oblastis) on Ukraina Õigeusu Kiriku Võšgorodi ülempiiskop ja Püha Miikaeli Kuldsete Kuplitega kloostri ülem.
Charmides (dialoog)

"Charmides" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.
"Charmideses" jutustab Potedaia lahingust naasnud Sokrates, kuidas ta hiljuti Taurease palestra juures Kritiasega vesteldes kuulis nooruk Charmidesest. Nad tutvusid ja Sokrates alustas Charmidesega vestlust mõõdukuse ("sophrosyne") üle. Charmides esitas mitu mõõdukuse definitsiooni, määratledes seda algselt teatava vaikse olemisena, seejärel aga tagasihoidlikkusena. Kui Sokrates mõlemad määratlused kummutas, väitis Charmides, et mõõdukus on oma asjade ajamine, olles eeldatavasti kuulnud seda määratlust Kritiaselt. Seejärel pakkus Kritias välja, et mõõdukus on enese tundmine.
Nagu Platoni varasematele dialoogidele üldiselt omane, nii jääb ka selles dialoogis lahendus leidmata ja mõõdukus määratlemata.
Dialoog on eesti keeles ilmunud aastal 1987 ja hiljem Platoni kogutud teostes aastal 2003.
Tomáš Tatar

Tomáš Tatar (sündinud 1. detsembril 1990 Ilavas) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New Jersey Devils ründajana vasakäärel.
Ta alustas karjääri Slovakkia klubis HKm Zvolen.
2009. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i "draft"is 60. valikuna. Seejärel suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, mängides neli esimest hooaega põhiliselt Red Wingsi noorteklubi Grand Rapids Griffinsi rivistuses AHL-is. Debüüdi NHL-is tegi ta Red Wingsi meeskonnas 31. detsembril 2010 mängus New York Islandersi vastu ja lõi selles mängus ka oma esimese värava. 2013. aastal tuli ta Grand Rapids Griffinsiga AHL-i võitjaks. Alates hooajast 2013–14 kuulus ta Red Wingsi põhikoosseisu.
2018. aasta veebruaris liitus ta Vegas Golden Knightsiga, kus mängis hooaja lõpuni. Aastatel 2018–2021 mängis ta Montreal Canadiensis. 2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu New Jersey Devilsiga.
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2012. aasta maailmameistrivõistlustelt hõbemedali. Ta kuulus Slovakkia koondisse ka 2014. aasta taliolümpiamängudel.
Tartu Tudeng

Tartu Tudeng on 2005-2014 ilmunud Tartu ülikooli üliõpilasesinduse kuukiri. Ajakirja peatoimetaja oli Piia Puuraid. Ajakiri ilmus kaheksa korda aastas.
2005-2007 oli see Tartu ülikooli ja Eesti Maaülikooli üliõpilasesinduse ühisleht.
Laches

"Laches" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.
"Lacheses" pöörduvad Lysimachos ja Melesias kahe väepealiku, Lachese ja Nikiase poole, küsides neilt nõu, kas nende pojad peaksid õppima turvises võitlemise kunsti või ei. Nikias peab seda vajalikuks, spartalasi eeskujuks pidav Laches leiab aga, et seda ei peaks õpetama. Seejärel pöörduvad nad Sokratese poole, paludes, et ta oleks vahekohtunikuks.
Sokrates leiab, et kuna erinevused arvamustes on tingitud vapruse küsimusest, siis tuleks enne otsuse langetamist määratleda, mis on vaprus. Laches vastab, et vaprus on see, kui sõdur jääb lahingus paigale ja võitleb, Sokrates leiab aga, et see definitsioon on liiga spetsiifiline. Seejärel pakub Laches välja, et vaprus on teatav visa enesele kindlaksjäämine, ent Sokrates laidab ka seda definitsiooni, öeldes, et vahel on vapram lahingust taanduda, ja Laches nõustub sellega. Seejärel tunnistab kindral, et ei suuda vaprust määratleda.
Nüüd küsib Sokrates abi Nikiaselt, kes arvab, et vaprus on teadmine tulevaste lootuste ja ohtude kohta, millest tulenevalt omistab ta vapruse üksnes täiskasvanud inimestele. Sokrates leiab seevastu, et tulevaste asjade teadmiseks peab see sisaldama ka teadmisi olnu ja oleva kohta, määratledes seega mitte vaprust, vaid kogu vooruslikkust, millest vaprus moodustab vaid ühe osa.
Nagu Platoni varasematele dialoogidele üldiselt omane, nii jääb ka selles dialoogis lahendus leidmata ja vaprus määratlemata.
Dobczyce

Dobczyce on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Myślenice maakonnas, Dobczyce valla halduskeskus. Dobczyce asub Krakówi kesklinnast umbes 23 km lõunakagus.
Läbi Dobczyce voolab Raba jõgi. Linn asub aastatel 1985–1987 rajatud tehisliku Dobczyce järve ääres.
Tõenäoliselt sai Dobczyce linnaõigused 1310. aasta paiku, esimesed kirjalikud ürikud selle kohta on aastast 1340. aastast.
Linnas asub 14. sajandil rajatud Dobczyce kindlus.
Proszowice

Proszowice on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, Proszowice maakonna ja Proszowice valla halduskeskus.
Proszowice asub Krakówist umbes 25 km kirdes.
Proszowicet on ürikutes esmamainitud 1222. aastal, linnaõigused sai 1358. aastal.
Kolmanda Poola jagamise tagajärjel läks Proszowice 1795. aastal Habsburgide Austria keisririigis võimu alla. 1809. aastast oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Proszowice 1815. aastal Venemaa Keisririigiga personaalunioonis olnud Kongressi-Poola koosseisu. 
Proszowice kaotas linnaõigused 1869. aastal, kuid sai need tagasi 1923. aastal. Maakonnakeskuseks sai 1999. aastal.