tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Reichsarbeitsdienst

Reichsarbeitsdienst (RAD, 'riigi tööteenistus') oli ühendus, milles pidi pooleaastase riigitööteenistuse läbima iga Saksa noor enne sõjaväkke astumist. Teise maailmasõja ajal täitis RAD peamiselt Saksa Wehrmachti tööjõuvajadusi. RAD-i liikmed olid riigis klassifitseeritud kui "Wehrmachtsgefolge" ('Relvajõudude abilised'). Nende osutatud abi sõjaväele oli nii suur, et RAD-i kuuluvatele inimestele laienes ka Genfi konventsiooni kaitse. 
RAD moodustati 1934. aasta juulis ametliku tööjõusuunamiskeskusena, kuhu ühendati mitmed 1920. aastatel loodud tööorganisatsioonid. RAD-i liikmed töötasid mitmesugustel ehitustöödel nii sõjalistes, põllumajanduslikes kui ka tsiviilprojektides. Ühenduse kogu eksisteerimisajal juhtis seda Konstantin Hierl. Rõhutati, et tööteenistus õpetab noortele distsipliini, kogemusi iseseisvaks eluks ja suhtlemist eakaaslastega kõigist ühiskonna kihtidest.
RAD oli jaotatud kaheks erinevaks sektsiooniks, "Reichsarbeitsdienst Männer" (RAD/M) meestele ja "Reichsarbeitdienst der weiblichen Jugend" (RAD/wJ) naistele.
1935. aasta 26. juunil võeti Saksamaal vastu tööteenistusseadus, mille järgi kogu Reichi territooriumil oli tööteenistus kohustuslik. Alates 1935. aasta 26. juunist kõik Saksamaa 17–25-aastased noormehed teenima kuus kuud Tööteenistuses.
Tööteenistusest sai Teise maailmasõja algusega Saksa sõjaväe toetaja nii insenertehnilise ehituse kui ka muude sõjaväeobjektide püstitamisel. Tööteenistusüksused jagati kuni 2000-mehelisteks rügementideks. Need jagunesid kolmeks tööpataljoniks, mis omakorda jagunesid neljaks töökompaniiks.
Tööteenistustuslaste hooleks jäeti kaitseehitiste püstitamine, teede korrashoid ja remont, sõjalennuväljade ehitamine, sõjaväemoona kohaletoomine jne. 1943. aastal relvastati tööteenistus ning muudeti sõjaväestatud teenistuseks. Lisaks põhiülesannetele tuli tööteenistustuslastel hakata tegelema miinide paigaldamisega rindelõikudel, keeruliste fortifikatsiooniobjektide püstitamisega. 1944. aastast hakati tööteenistustuslastest moodustama ka tankitõrjeüksusi. Ülesannete hulka kuulusid ka pommirünnakute tagajärgede likvideerimine, blindaažide ehitamine ja kaevikute kaevamised ning nendele ülesannetele lisandusid ka õhutõrjeülesanded.
Eestlased Riigitööteenistuses.
1941–1944 läbis Saksa Riigitööteenistuse umbes 1000 noormeest ja 100 neidu. Saksa noortele oli Riigitööteenistuse läbimine kohustuslik. Okupeeritud Eesti abiturientidel tuli enne ülikooli astumist läbida kas pooleaastane sõjaväeteenistus või aastane riigitööteenistus. Okupeeritud alade noortele (sh eestlastele) oli see formaalselt vabatahtlik, kuid ilma Riigitööteenistust läbimata oli võimatu edasi ülikooli astuda. Nii oli Riigitööteenistusse astumine oma olemuselt sunnitud käik. Sellega liituti ka puhtalt seiklushimust.
Riigitööteenistuse 1943. ja 1944. aastakäigu poisid viidi automaatselt üle sõjaväkke; tüdrukud peamiselt õppima sõjaõdedeks.
Raivo Piirsalu

Raivo Piirsalu (hüüdnimi Kuriraivo ehk KuriRaivo, sündinud 8. juulil 1975) on eesti muusik, ansambli Metsatöll basskitarrist ja laulja.
Žilina

Žilina (saksa "Sillein", ungari "Zsolna") on linn Slovakkias, Žilina maakonna ja Žilina ringkonna halduskeskus. Asub Váhi jõe kaldal. Žilina on elanike arvult neljas linn Slovakkias.
Ajalugu.
1208. aastal on linna esmamainitud kirjalikes allikates ("terra de Zelinan"). Enne 1312. aastat sai linnaõigused. 19. sajandi lõpus sai linnast raudteede sõlmpunkt ja tähtis kaubanduslinn.
Sport.
Linna jalgpalliklubi MŠK Žilina on 7-kordne Slovakkia meister.
Dramaatika

Dramaatika (varem "draama") ehk näitekirjandus ehk draamakirjandus on üks kolmest ilukirjanduse põhiliigist lüürika ja eepika kõrval. 
Dramaatika põhižanrid on tragöödia, komöödia ja draama.
Näitekirjanduse teoses kujutatakse dialoogi vormis vastuoludest ja konfliktidest lähtuvat tegevust olevikus toimuva sündmuste reana. 
Näitekirjanduse teos on mõeldud etendamiseks, välja arvatud lugemisdraama. Seetõttu on draamateose sündmustik tavaliselt keskendatud, tihendatud, dünaamiline ja dramaatiline. Reeglina jaotub ta vaatusteks, piltideks ja stseenideks ehk etteasteteks.
Banská Bystrica

Banská Bystrica (saksa keeles: "Neusohl", ungari keeles: "Besztercebánya") on linn Slovakkias, Banská Bystrica maakonna ja Banská Bystrica ringkonna keskus. Banská Bystrica on elanike arvult kuues linn Slovakkias. Asub Hroni jõe orus. Linn paikneb Slovakkia keskosas, umbes 200 kilomeetrit riigi pealinnast Bratislavast kirdes. Linn on Kesk-Slovakkia majandus-, haldus- ja kultuurikeskus. 
Rahvastik.
98% linna elanikest on slovakid. Järgmised suuremad rahvusrühmad on ungarlased, rumeenlased ja tšehhid. 
Linna elanikest 97% emakeel on slovakkia keel. 
Majandus.
Enne 20. sajandit oli linna peamiseks majandusharuks vasekaevandamine. Kui linna maavarad olid 20. sajandiks praktiliselt ammendatud, on Banská Bystricast saanud tekstiili, paberi, metalltoodete ja tsemendi tootmise tööstuskeskus. 21. sajandi alguses on linna jaoks suurenenud turismi majanduslik tähtsus. Linnast on saanud populaarne suve- ja talvekuurort. Linna lähedus Alam-Tatra mägedele muudab selle matkajatele ja suusatajatele ligitõmbavaks.
Transport.
Linna viib hea maanteevõrk. Linna saab jõuda nii auto, bussi kui rongiga. Linna läbib Euroopa maantee E77. 
Linnasisene ühistransport on korraldatud bussi- ja trolliliinidega ning taksoteenuse osutamisega.
Meditsiin.
Linnas on F. D. Roosvelti Ülikooli haigla ja Lastehaigla. 
F. D. Roosvelti Ülikooli haigla loodi 1991. aastal. Selles haiglas raviti enam kui kahe nädala jooksul ka Slovakkia peaministrit Robert Ficot pärast talle 15. mail 2024 tehtud atentaati.
Lastehaigla avati 2014. aastal.
Cácerese provints

Cácerese provints on 2. järgu haldusüksus (provints) Hispaanias Extremadura autonoomses piirkonnas.
Cácerese provints on jagatud järgmisteks maakondadeks:
Kliima.
Cácerese aasta keskmine temperatuur on +16,0 °C, jaanuaris +8,3 °C, augustis +25,6 °C.
Aastas sajab keskmiselt 487 mm, sealhulgas jaanuaris 56 mm ja augustis 6 mm sademeid.
Taupo järv

Taupo järv (kirjutatakse ka Taupō; maoori: "Taupō-nui-a-Tia" või "Taupōmoana") on kraatrijärv Uus-Meremaa Põhjasaarel Waikato piirkonnas
See asub Taupo vulkaani kaldeeras. Järv on andnud nime Taupo linnale, mis asub järve kirdekaldal. Järve pindala on 616 ruutkilomeetrit, millega see on pindalalt Uus-Meremaa suurim järv. Järve suurim sügavus on 186 meetrit.
Jüri Toit

Jüri Toit (sündinud 18. märtsil 1957) on eesti õpetaja ja koolijuht.
Ta on olnud Jõgeva Ühisgümnaasiumi direktor ja õpetaja. Aastatel 2013–2016 oli ta Vara Põhikooli direktor ja seejärel alates 2016. aastast Oskar Lutsu Palamuse Gümnaasiumi õppealajuhataja.
Gustaf V

Gustaf V (ka Gustav V; 16. juuni 1858 Stockholm – 29. oktoober 1950) oli Rootsi kuningas 8. detsembrist 1907 kuni surmani.
Ta on kõige kauem elanud, kõige pikem ja kõige kauem valitsenud Rootsi kuningas.
Gustaf V oli Oskar II ja tema naise Sophia vanim poeg. Ta sündis Drottningholmi lossis ja sai sündides Värmlandi hertsogiks.
Ta abiellus 20. septembril 1881 Badeni printsessi Victoriaga, kes oli Rootsi kuninganna Sofia lapselaps. Pärast oma venna surma sai Victoria Rootsi kuningate Adolf Frederiki, Gustav III ja Gustav IV Adolf pärijaks. Ka Gustaf V ise pärines Vasade dünastiast nii ema Sophia kui ka vanaema Josephine kaudu.
Gustaf V-l oli kolm last:
Gustaf V oli viimane Rootsi kuningas, kes otseselt poliitikasse sekkus. See juhtus 1914. aastal väitlustes kaitse-eelarve üle. Ta oli konservatiivne mees, kes oli vastu demokraatlikele liikumistele ja tööliste õiguste suurendamisele. Ta oli ka viimane Rootsi kuningas, kes oli sõjaväe ülemjuhataja (aastatel 1907–1939).
Ta pooldas mõlema maailmasõja ajal sakslasi, ehkki Rootsi jäi kummaski sõjas ametlikult neutraalseks. Natsionaalsotsialistide toetajaks peetakse ka tema poega Gustaf Adolfit. Peaminister Per Albin Hansson on rääkinud, et kuningas ähvardas tagasi astuda, kui Rootsi ei täida natsionaalsotsialistide valitsetud Saksamaa palvet lubada oma armeel liikuda mööda raudteed läbi Rootsi Põhja-Norrast Põhja-Soome juunis 1941.
Gustav V Eestis.
Gustav V külastas Eestit mitmel korral. Esimene kord oli 30. aprillil 1908 (ukj).
Ta külastas Eestit ka 1929. aastal.
Hando Kruuv

Hando Kruuv (sündinud 13. mail 1937 Tartus) on eesti sportlane, sporditegelane ja leiutaja (leiutas kahekohalise hiirelõksu).
Hando Kruuvile kuulub Eesti vanim puulaev Tempo, mille tema sünni puhul ehitas tema isa, Tartu lodjameister August Kruuv.
Poliitiline tegevus.
Ta kandideeris Riigikogu valimistel aastatel 1992 (sai 82 häält) ja 1999 (sai 40 häält). 
Ta oli Põllumeeste Kogu juhatuse liige (erakonna liige alates 25. juulist 1997).
Isiklikku.
Tema isa oli laevandusettevõtja August Kruuv.
Tema tütar on purjetaja ja meditsiinitegelane Krista Kruuv.
Aribert

Aribert Joachim Alexander, Anhalti prints (18. juuni 1864 – 24. detsember 1933) oli Anhalti printsregent 13. septembrist kuni 12. novembrini 1918 hertsog Joachim Ernsti valitsusajal.
Aribert oli abielus Schleswig-Holsteini printsessi Marie Louisega.
Antoine de Saint-Exupéry

Antoine Marie Roger de Saint-Exupéry [antu'an mar'i rož'e(r) dö sää(n)teksüper'i] (29. juunil 1900, Lyon, Prantsusmaa – 31. juuli 1944) oli prantsuse kirjanik ja lendur.
Ta sai maailmakuulsaks oma romaanilaadsete jutustuste ja mõtisklustega. Tähtsamad neist: "Lõunapost" (1928), "Öine lend" (1931), "Tuul, liiv ja tähed" (1939), "Lend Arrasse" (1942). Aasta enne surma kirjutas ta kujunditerohke muinasjutu "Väike prints" (1943). 
Tema teiste raamatute hulka kuuluvad mõtiskluste kogu "Liivade tarkus" (avaldatud postuumselt 1948. aastal) ning kaks raamatut lennundusest. 
Saint-Exupéry teosed tuginevad peaaegu alati autori elukogemustele ja on lahutamatult seotud kirjaniku tõelise kire ja kutsumusega – lendamisega. 
Ta hukkus, kui ta lennuk luurelennul merre kukkus. Märtsis 2008 väitis 88-aastane endine Saksa õhujõudude (Luftwaffe) lendur Horst Rippert end olevat allatulistaja. 
Saint-Exupéry järgi on nimetatud Lyoni rahvusvaheline lennujaam ja asteroid 2578 Saint-Exupéry. Väikese printsi järgi on nime saanud asteroidikuu Petit-Prince.
Marie-Adélaïde (Luksemburgi suurhertsoginna)

Marie-Adélaïde (sünninimi Marie-Adélaïde Thérèse Hilda Wilhelmine; 14. juuni 1894 – 24. jaanuar 1924) oli Luksemburgi suurhertsoginna 25. veebruarist 1912 kuni 14. jaanuarini 1919.
Ta on tuntud ka saksapärase nimekuju Marie-Adelheid all.
Marie-Adélaïde oli suurhertsog Guillaume IV ja tolle abikaasa Maria Anna vanim tütar. Seoses asjaoluga, et tema isal meessoost järeltulijaid ei olnud, muudeti troonipärimisseadust ja Marie-Adélaïde'ist sai 10. juulil 1907 Luksemburgi troonipärija. Pärast oma isa surma 1912. aastal krooniti ta suurhertsoginnaks. Temast sai esimene naine Luksemburgi troonil. Ühtlasi oli ta esimene Luksemburgi valitseja pärast 1296. aastat, kes oli sündinud Luksemburgi territooriumil.
Ta oli poliitiliselt aktiivne ja väga saksameelne valitseja, mistõttu tegi ta Esimese maailmasõja päevil aktiivset koostööd Saksamaa okupatsioonivõimudega. See tõi sõja lõppedes kaasa tugeva kriitika tema suhtes ja kuigi ta ei olnud teinud midagi seadusevastast, loobus ta pärast nõupidamist peaministriga 14. jaanuaril 1919 vabatahtlikult troonist oma noorema õe Charlotte'i kasuks.
Pärast troonist loobumist kolis vallaline Marie-Adélaïde Itaaliasse. Seal astus ta Modenas karmeliitide nunnakloostrisse, hiljem liitus aga Roomas vaeste eest hoolitsemisega tegelenud nunnaorduga. Halb tervis sundis teda siiski kloostrielust loobuma – ta asus elama oma ema juurde Hohenburgi lossi Baieris, kus ta 1924. aastal grippi suri.
Christina Stürmer

Christina Stürmer (sündinud 9. juunil 1982 Linzis) on Austria poplaulja.
Elulugu.
13-aastaselt mängis saksofoni.
Simeon II

Simeon II (kodanikunimi Simeon Sakskoburggotski; sündinud 16. juunil 1937) on endine Bulgaaria tsaar (oli troonil 28. augustist 1943 kuni 15. septembrini 1946) ja Bulgaaria poliitik. Ta oli 24. juulist 2001 kuni 16. augustini 2005 Bulgaaria peaminister.
Ta abiellus Margarita Gomez-Acebo y Cejuelaga, kellega tal on viis last:
Tahkis

Tahkis ehk tahke keha on keha, mis on tahkeks olekuks nimetatavas agregaatolekus. Tahkiste tunnuseks on võime avaldada erinevalt gaasidest ja vedelikest vastupanu nihkedeformatsioonile: tahkiseid iseloomustavad suured nihkemooduli väärtused.
Tahke oleku korral mõjuvad aineosakeste, molekulide või aatomite vahel tugevad seosejõud, nii et need osakesed saavad üksteise suhtes ainult võnkuda, säilitades olemasoleva temperatuuri ja rõhu juures aineosakeste kogumi kui terviku kindla kuju.
Enamiku ainete puhul on tahkise tihedus suurem kui vedeliku ja gaasi oma. Tuntud erandiks on jää, mis on vedelast veest väiksema tihedusega.
Veeaur

Veeaur on vesi gaasilises olekus. 
Vesi aurab nii tahkes kui ka vedelas olekus sõltumata temperatuurist, kui ümbritseva keskkonna veeauru osarõhk on väiksem kui küllastunud auru rõhk vastaval temperatuuril.
Kuigi kõnekeeles kasutatakse sõna veeaur tihti nähtava udu kirjeldamiseks, on veeaur ehk gaasiline vesi nähtamatu. Nähtav udu koosneb pisikestest tahke vee kristallidest või vedela vee piiskadest.
New Orleans

New Orleans (prantsuse keeles "La Nouvelle-Orléans") on linn USA-s Louisiana osariigis Mehhiko lahe ääres.
New Orleansi (Nouvelle-Orléans) asutasid prantslased 1718. aastal. Alates 1722. aastast oli see Prantsusmaale kuulunud Louisiana piirkonna halduskeskus.
New Orleans on üks kahest USA piirkonnast, mis asub merepinnast madalamal (teine on Surmaorg). Suur osa linnast jäi vee alla 2005. aasta augustis orkaani Katrina tõttu. Linnas ja selle lähiümbruses hukkus umbes 1500 inimest, kümned tuhanded jäid koduta. 2007. aastal elas linnas hinnanguliselt 273 000 inimest.
New Orleans on liigas NFL mängiva jalgpallimeeskonna New Orleans Saints kodulinn. Meeskonna kodustaadion on Louisiana Superdome.
Linna korvpalliklubi New Orleans Hornets mängib liigas NBA.
Korporatsioon Leola

Korporatsioon Leola (Korp! Leola, Üliõpilaskorporatsioon Leola) on 1920. aastal asutatud akadeemiline organisatsioon.
Korp! Leola alustas tegevust 16. oktoobril 1920. aastal esimese Tallinnas loodud üliõpilasorganisatsioonina ning esimese iseseisvas Eesti Vabariigis loodud korporatsioonina.
Korp! Leola tegevus Eestis taastati 1988. aastal.
Lipukiri: truudus, tublidus, ausus.
Deviis: "Age quod agis".
Ajalugu.
Juba 1920. aasta sügissemestrist kujunes grupp üliõpilasi, kes pidas vajalikuks tihedamat liitumist. Põhimõtteliselt valitses grupis üksmeel, kuid organisatsiooni vormi suhtes tekkisid lahkhelid. Küsimus pandi hääletamisele. Enamus hääletas korporatsiooni poolt. Vähemus sellega ei nõustunud ja lahkus koosolekult. Korporatsiooni pooldav rühm võis asuda põhikirja koostama. Selles nähti eesmärkidena ette isamaa teenimist, rahvusliku vaimu süvendamist, iseloomu kujundamist, demokraatliku mõtteviisi arendamist ja vastastikust abistamist.
Alustada tuli tühjalt kohalt, sest Tallinnas puudusid üliõpilasorganisatsioonid. Värvide valikul konsulteeriti väljapaistvate kunstnikega. Valik langes Estonia teatri dekoraatori Eduard Polandi kavandile. Värvidele punakasviolett, kuldkollane ja valge anti tähendus: truudus, tublidus ja ausus. Deviisiks valiti "age quod agis" ("tee mis teed", mille mõte on, et mida iganes sa teed, tee seda hästi). Korporatsiooni nimeks pakuti kas Ridala, Leola, Varbola või Valjala. Leola kui Lembitu linnuse nimi vaimustas asutajaid, kellest enamik oli tulnud võidukast sõjast. Nii sai Liivimaa kroonikas märgitud Castrum Leola endale veel teise tähenduse.
Tänapäevase Tallinna Tehnikaülikooli eksisteerimistki võib mõneti pidada ka Leola toonaste vilistlaste teeneks, kes pärast Tallinna Tehnikumi sulgemist 1933. aastal otsustasid Leola tegevust siiski Tallinnas jätkata. Tallinnas tehnilise kõrghariduse jätkamise vajalikkuse teemal tehtud selgitustöö tulemusel alustaski 1936. aastal tegevus juba Tallinna Tehnikainstituut, tänapäevane Tallinna Tehnikaülikool.
Korporatsioon "Leola" suleti Siseministri resolutsiooniga 15. novembrist 1939 ja likvideerimiskomisjoni üleskutse avaldati Riigi Teataja Lisas 20. veebruaril 1940.
Algatused.
Eesti Korporatsioonide Liidu eesistujana alustas korporatsioon Leola koos teiste liidu liikmetega 2009. aastal Vastupanuvõitluse päeva avaliku tähistamise traditsiooni sellisel kujul, nagu seda tänapäevani tähistatakse.
Asutajaliikmed.
Asutajaliikmete mälestuseks on Korp! Leola värvitekli rosetil üheksa aasa ning vapil kujutatud müüris
üheksa telliskivi.
Trumani doktriin

Trumani doktriin oli USA välispoliitiline doktriin, mis lubas Kreeka ja Türgi valitsustele sõjaväelist ja majandusabi, vältimaks nende riikide langemist Nõukogude Liidu mõjusfääri. Doktriini tegi avalikuks president Harry S. Truman 12. märtsil 1947 ettekandega Kongressile. Doktriin viis USA välispoliitika "détente"'ilt lähemale George F. Kennani sõnastatud ohjeldamispoliitikale. Paljude ajaloolaste arvates märgib Trumani doktriini väljakuulutamine külma sõja algust.
Teisele maailmasõjale järgneval ajal võistlesid USA ja Nõukogude Liit jõutasakaalu pärast. Suurbritannia teatas, et ei saa pärast 1947. aasta 31. märtsi enam lubada Kreeka ja Türgi toetamist. Pärast Trumani kõnet Kongressile eraldas viimane kiiresti abiks 400 miljonit dollarit.
Ettekandes ütles Truman järgmist:
"Maailm pole staatiline ning "status quo" ei ole püha. Siiski ei saa me lubada muudatusi "status quo"'s ÜRO harta vastaselt, kasutades selliseid meetodeid nagu ähvardus või petlikke vahendeid nagu poliitiline sisseimbumine. Aidates vabadel ja sõltumatutel rahvastel säilitada vabadust, aitab USA ÜRO harta põhimõtteid ellu viia."
Sellest tulenevalt võisid edaspidi analoogsele abile loota ka teised riigid.
Aljoša

Aljoša on hüüdnimi vene eesnimest Aleksei.
Ka Tallinnas varem Tõnismäel asunud, praegu Tallinna Kaitseväe kalmistul asuvat pronkssõdurit kutsutakse rahva seas selle nimega, kuigi tegemist on eestlasega Nõukogude sõjaväemundris.
Selle nime all on tuntud Fjodor Dostojevski romaani "Vennad Karamazovid" tegelane Aljoša Karamazov.
Eisenhoweri doktriin

Eisenhoweri doktriin ehk tagasitõrjumisdoktriin oli USA välispoliitiline doktriin, mille kohaselt USA oli valmis kasutama sõjalist jõudu tõrjumaks kommunismi levikut. Eisenhower väljendas seda ettekandes Kongressile 5. jaanuaril 1957.
President Dwight Eisenhoweri arvates oli pidurdamisdoktriin liiga passiivne, mistõttu ta deklareeris, et Ühendriikide südametunnistus ei rahunevat seni, kuni Ida-Euroopa rahvad (sealhulgas eestlased) "kes meie verd ja kel meie elulaad, ei pöördu tagasi vabade rahvaste perre". Kui pidurdamisdoktriin piirdus ohustatud maadele majandusliku ja sõjalise abi andmisega, siis lubas tagasitõrjumisdoktriin ka relvajõu kasutamist. USA riigisekretär John Foster Dullese väitel olevat USA vajadusel valmis kasutama ka tuumarelva ning andma tuumalöögi NSV Liidule endale. Selle eesmärgi saavutamise võimaldamiseks suurendati strateegilist lennuväge.
Hallsteini doktriin

Hallsteini doktriin, mis on nime saanud Saksamaa välisministri Walter Hallsteini järgi, oli Saksamaa Liitvabariigi (Lääne-Saksamaa) olulisim välispoliitiline doktriin pärast 1955. aastat. Walter Hallstein avaldas 22. septembril 1955 seisukoha, mis kuulutas, et Lääne-Saksamaa loobub diplomaatilistest suhetest iga riigiga, mis tunnustab Saksa DV-d. Saksamaa Liitvabariik kuulutati ainsaks Saksa riigiks. Nõukogude Liidule tehti erand ja aktsepteeriti tema lähedasi suhteid Saksa DV-ga. Need seisukohad ähvardasid viia Lääne-Saksamaa välispoliitilisse isolatsiooni. Pärast diplomaatiliste suhete sõlmimist Rumeeniaga 1967. aastal kuulutati välja pragmaatilisem reguleeritud kooseksisteerimise ("Geregeltes nebeneinander") poliitika, mis väljendas leppimist reaalse olukorraga ning rahumeelsema idapoliitika ("Ostpolitik") viljelemist nii Saksa DV-ga kui ka Nõukogude Liiduga. 1968. aastal taastati 1957. aastal katkenud suhted Jugoslaaviaga. 1969. aastal ametisse asunud kantsler Willy Brandt deklareeris doktriinist loobumist. Detsembris 1972 sõlmiti kahe Saksa riigi vahel leping, et kumbki ei saa tegutseda teise nimel, mis tähendas ametlikku loobumist Hallsteini doktriinist.
600

Sajandid: 5. sajand - 6. sajand - 7. sajand
Kümnendid: 550. aastad 560. aastad 570. aastad 580. aastad 590. aastad - 600. aastad - 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad
Aastad: 595 596 597 598 599 - 600 - 601 602 603 604 605
1008

1008. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad - 1000. aastad - 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad
Aastad: 1003 1004 1005 1006 1007 - 1008 - 1009 1010 1011 1012 1013
Olaf Sild

Olaf Sild (2. jaanuar (ukj) 1880 Rõngu – 20. mai 1944 Tartu) oli eesti vaimulik, usuteadlane ja usuteaduse professor.
Elulugu.
Sündis Rõngus ja õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja ajaloo-keeleteaduskonnas, ülikooli lõpetas 1904. aastal. Korp! Fraternitas Estica asutajavilistlane. Fraterintas Estica auvilistlaseks valiti 1927. aastal.
Ordineeriti 5. märtsil 1906. Aastatel 1905–1907 oli ta abiõpetaja Võrus ja Peterburi Jaani koguduses, 1907–1911 õpetaja Teškovo ja Jamburgi koguduses. 1918–1919 Valga koolide usuõpetaja ja Valga Poeglaste Gümnaasiumi juhataja.
Aastatel 1919–1921 oli ta Tartu Ülikooli ajaloolise usuteaduse professori kohusetäitja ja professor, 1921–1926 Tartu Ülikooli usuteaduskonna dekaan. 
Ta oli 1921. aastal asutatud Tartu Ülikooli usuteaduskonna Ristiusu Arheoloogia Muuseumi juhataja. Aastatel 1926–1928 oli ta Usuteadusliku Ajakirja toimetaja. 1928–1940 ajaloolise usuteaduse korraline professor Tartu Ülikoolis. 
Avaldanud uurimusi üld- ja eesti kirikuloo alalt.
Salza

Salza (ka Saltza) oli Tüüringist pärit aadlisuguvõsa. 
Suguvõsa tuntuim esindaja oli 13. sajandil tegutsenud Saksa ordu kõrgmeister Hermann von Salza. 
Enne 1610. aastat tuli Tüüringist Brückenist pärit Bernhard von Salza Eestimaale, kus sai Triigi mõisnikuks.
Suguvõsa liikmed introdutseeriti vabahärrasuguvõsana 1731. aasta Rootsi rüütelkonda nr 1849 ja 1776. aastal nr 260 all, 1778. aastast krahvisuguvõsana nr 96 ja 1845. aastast nr 142 all, ja kanti 1746 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 48 all, Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ning 1855. aastal Venemaa parunitiitliga Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Kavkaz Center

Kavkaz Center on radikaalne tšetšeeni uudisteagentuur, mis edastab uudiseid Kaukaasiast, Venemaalt ja mujalt maailmast, lähtudes islami vaadetest. Agentuuri asutas 1999. aastal Groznõis Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi infominister Movladi Udugov. 
Nende internetiportaal on korduvalt suletud olnud Venemaa võimude, FSB ja vene häkkerite rünnakute tõttu. Vene võimude väitel on tegemist terroristide infoportaaliga.
Nende server on paiknenud Leedus, Lätis, Rootsis, Eestis, Soomes ja USAs. Internetiportaal on vene-, inglis- ja türgikeelne.
Lublin

Lublin on suurim linn Ida-Poolas, Lublini vojevoodkonna halduskeskus. 
Ajalugu.
Juba 6. sajandil oli Lublini Czwarteki linnaosa maa-ala asustatud. See nimi (poola keeles 'neljapäev') on arvatavasti mälestus kunagisest turupäevast. Juba 10. ja 11. sajandil kujunes sinna tähtis kaubanduskeskus. Esimesed kindlusrajatised ilmusid 8. sajandil Lossimäele. 10. sajandil asus seal silmapaistev linnus, mille ümber kasvas asula. Esialgne linnus oli ehitatud puidust, hilisem kindlus juba kivist.
Keskaeg.
Lublinit on kirjalikes allikates esmamainitud 1198. aastal. Linna kindlustusi on mainitud 1224. aastal, ent nad on märksa varasemad.
1317. aastal vürst Władysław I ajal sai Lublin linnaks Magdeburgi õiguse alusel.
Lublin sai võõrvõimude (tatarlaste, leedulaste) rünnakute objektiks ning vallutati korduvalt. Kuningas Kazimierz Suur hindas linna strateegilist tähtsust ning 1341. aastal ehitas sinna lossi ja linna ümber kaitsemüüri. Samal aastal võitis ta linna all tatarlasi.
1474 tegi Kazimierz IV Lublini vastmoodustatud Lublini vojevoodkonna keskuseks.
1392 andis Jogaila (Jagiełło) Lublinile tähtsad kaubandusprivileegid. Koos Poola ja Leedu vahel sõlmitud rahuga pani see aluse linna edaspidisele tõusule. 26. juunil 1569 sõlmiti Lublini unioon, mis ühendas Poola ja Leedu Rzeczpospolitaks. 16. sajandil pidas Poola seim mitu korda oma istungi Lublinis.
15. ja 16. sajandil arenes Lublin intensiivselt tänu seda läbivatele kaubateedele Musta mere äärest Lääne-Euroopasse. Lublini laadad olid laialt tuntud. 
Uusaeg.
17. sajandil tabas linna epideemia. Algul purustasid linna kasakad ja pärast rootslased. Ka edaspidi ei läinud linnal hästi: linn kannatas Põhjasõjas. Lõpetati Lublini laatade pidamine. Lääne-Euroopa kaupmehed hülgasid linna, ehkki August II andis Lublinile Krakówiga võrdsed õigused. Alles pärast Põhjasõja lõppu hakkas linn jälle kosuma.
1792 hõivasid linna Vene väed, ent Kolmanda Poola jagamise käigus läks Lublin Austriale. 1809 läks linn äsja moodustatud Varssavi hertsogiriigi koosseisu ja 1815 Poola Kuningriigi koosseisus Venemaale. 1897. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid juudid 50,9% linna elanikest. 
Uusim aeg.
Esimese maailmasõja ajal hõivasid linna 1915 Saksamaa ja Austria-Ungari väed. Alates Poola riigi taastamisest kuulub Lublin Poolale ja lühikest aega paiknes seal Poola valitsus.
Teise maailmasõja ajal oli 1939–1944 Saksa vägede poolt okupeeritud. See aeg oli linlastele eriti raske, sest umbes 40% linnaelanikest moodustasid juudid ja Lublinisse viidi juutide hävitamise programmi operatsiooni Reinhardt keskus. Pärast hõivamist Punaarmee poolt kuulutati Lublinis välja Poola Rahvavabariik ja Lublin oli riigi pealinn, kuni jaanuaris 1945 vabastati sakslastest ka Varssavi.
Maania

Maania ehk maniakaalne episood ehk mania [man'iia] (ladina keeles "mania") on meeleoluhäire, mida iseloomustab patsiendi meeleolu haiguslik kõrgenemine. Reeglina kaasub ka mõttekäigu kiirenemine ja tahteaktiivsuse tõus. Nimetatud kolme sümptomi koosesinemist nimetatakse maniakaalseks triaadiks.
Meeleolu kõrgenemine võib esineda ka ilma tahteaktiivsuse tõusuta (loid maania) või võivad kaasuda tigeduse episoodid (pahur maania).
Meeleolu on kõrgenenud sõltumata olukorrast ning võib varieeruda lihtsalt heast tujust eufoorilisuseni. Sageli kaasneb meeleolutõusuga kõnetulv, suurenenud tegutsemistung, vähenenud unevajadus. Väheneb kriitikameel iseenda tegemiste suhtes: enesehinnang on tõusnud, vahel suurusmõtete tasemele. 
Kuigi maania kirjeldus võib tunduda positiivne, on see raske haiguslik seisund. Maania puhul ei ole haige võimeline adekvaatselt olukorda hindama ja seetõttu võtab vastu vääraid otsuseid, mis tulenevad tema kõrgenenud enesehinnangust. Maania puhul võtab inimene liigseid riske: näiteks kihutab autoga ohtlikke manöövreid tehes, kulutab mõtlematult raha või muutub teistele ohtlikuks. Piltlikult öeldes on maaniaseisundis viibival inimesel "meri põlvini".
Tulenevalt suurenenud energiatulvast ning kõrgenenud enesehinnangust võivad maaniaga patsiendid mõnel juhul kergesti ja valimatult armuda. Maniakaalne isik suudab suhteid kiirelt luua, kuid mitte kaua hoida. Suureneb sugutung, mida rahuldatakse tihti valimatult ning ka inimese haigusvaba perioodi eelistusi silmas pidades ebaloomulikul viisil. 
Mõnel juhul kaasnevad maaniaga psühhootililised sümptomid. Sellistel patsientidel võib kõne ja mõtlemise tempo muutuda nii kiireks, et kõnest ei ole võimalik aru saada. Söömise, joomise ja unevajaduse eiramine võib tekitada eluohtlikke seisundeid. Võib esineda fragmentaarset tagakiusamisluulu või näiteks religioosse sisuga suurusmõtteid.
Kui maniakaalsele episoodile järgneb depressioon või teine maniakaalne episood, on tegemist bipolaarse meeleoluhäirega.
Maniakaalseid patsiente tuleb äärmuslikel juhtudel sundhospitaliseerida. Üldjuhul ei saa maniakaalne patsient ise oma seisundist aru ning ka teda ümbritsevatel inimestel võib esialgu jääda mulje kui tegusast inimesest, kellega paljud läbi ei saa.
Murdskriptimine

Murdskriptimine (ka ristskriptimine; ingl "cross-site scripting", lüh XSS) on arvutiturbes kasutatav termin kindlat tüüpi rünnakute kirjeldamiseks. Vahel kasutatakse ka lühendit CSS, kuid see kattub veebinduses kasutatava kaskaadlaadistiku lühendiga ning on eksitav. X-täht lühendis tuleneb ingliskeelsest sõnast "cross", mis on eesti keeles "rist".
Tehnika alus seisneb ühe serverarvuti mõjutamises, mille tulemusena server edastab oma kasutajale ründaja etteantud sõnumi. Sõnum võib olla nii kuuldelis-vaateline kui ka peidetud instruktsioon, mille käigus kasutaja arvuti teeb midagi ettearvamatut.
Manana Estios Primi-Futu Bänd

Manana Estios Primi-Futu Bänd oli 1980. aastatel tegutsenud ansambel, milles osalesid Hardi Volmer (trummid), Villu Veski (süntesaator, saksofon), Olavi Kõrre ja Peeter Oja (laul).
Bändi repertuaaris oli kolm-neli lugu, millest kuulsaim on "Today I kiss you».
Solingen

Solingen on kreisivaba linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Asub Wupperi jõe ääres. Solingeni naaberlinnad on Düsseldorf, Wuppertal, Remscheid ja Leverkusen.
Ajalugu.
Solingen sai linnaõigused 1374. aastal.
Solingen on keskajast alates tuntud kui terariistade – mõõkade, nugade ja kääride – tootmise paik. Ka tänapäeval valmib umbes 90% Saksamaal toodetud nugadest Solingenis.
Loteristika

Loteristika on loteriipiletite kogumine.
Kogutakse mis tahes loteriipileteid, kuid kõige rohkem kraabitavaid pileteid.
Faleristika

Faleristika on rinnamärkide (sealhulgas ordenite, teenetemärkide ja medalite) uurimine ja kogumine.
Faleristika uurib ühelt poolt autasude ajalugu, sotsiaalset tausta, ühiskondlikke nähtusi, mis põhjustavad autasude asutamist, autasude saajaid, autasude sotsiaalset väärtust, sümboleid, kunstilist kujundust, valmistustehnoloogiaid, juriidilisi aluseid jne. Ometi on faleristika rohkem tuntud kui autasude välismärkide (insiigniate), teatud tähendusega esemete, enamasti kullassepatoodete uurimine, olles seega numismaatika haru. Termini "faleristika" võttis kasutusele Václav Mericka 30. aastatel ja see on tuletatud Vana-Rooma sõjalise aumärgi "falera" nimetusest.
Bibliofiilia

Bibliofiilia on harrastus, mis seisneb haruldaste või muul põhjusel tähelepanuväärsete raamatute kogumises.
Bibliofiiliaga tegeleja on bibliofiil.
Rasketel juhtudel võib bibliofiilia areneda bibliomaaniaks.
Bonistika

Bonistika (prantsuse "bonistique") on 20. sajandi alguses numismaatikast eristunud ajalooteaduse haru, mis uurib finantsajalugu rahatähtede, boonide, assignaatide, obligatsioonide, panga- ja kassatähtede jms põhjal.
Bonistikaga tegelevaid ka harrastuskogujad, keda nimetatakse bonistideks. Mõnikord eristatakse otseselt maksevahenditena mittemõeldud väärtpaberite (osatähtede, võlatähtede jms) kogujaid, keda nimetatakse skripofiilideks.
Ekslibristika

Ekslibristika on eksliibriste kogumine ja uurimine. Ekslibristikaga tegeleja on ekslibrist.
Eesti esimesi ekslibriste oli Udo-Nestor Ivask. Ta oli eksliibrisekunstnikuna arvatavasti esimese eesti eksliibrise looja (oma isale, 1898), ent ka eksliibriste uurija.
Tuntud eesti ekslibrist oli Julius Genss.
Lipumast

Lipumast on vertikaalne mast, mille otsa heisatakse lipunööri abil lipp. Lipumast vastandina lipuvardale on ilmselt alguse saanud merendusest, kus lipp heisati laevamasti otsa. Lipumaste valmistatakse tavaliselt puidust või metallist, viimasel ajal enam ka plastist. 
Soovituslik mastilipu laius on ligikaudu 1/6 lipumasti pikkusest.
Maailma kõrgeim lipumast on alates 2011. aastast Tadžikistanis Dušanbes asuv mast, mis on 165 m kõrge. Eelmine rekordiomanik oli 162-meetrine mast Aserbaidžaanis Bakuus ning veel enne seda 160 meetri kõrgune mast Põhja-Koreas Gijeong-dongis.
Eksliibris

Eksliibris ehk raamatuviit on omanikumärk raamatus.
Eksliibris on eraldi leheke, etikett, mis kleebitakse tavaliselt raamatu kaane siseküljele. Selle ülesandeks on näidata raamatu omanikku, kaitsta omaniku huve raamatu kaotamisel või varastamisel. Tavaliselt moodustab ühe eksliibrise osa pilt/joonistus, mis tõstab esile selle omaniku tegevust, harrastusi, samuti nimest tuletatud kujundust jne, ning omaniku nimi ja ladinakeelne väljend "ex libris". Eksliibriseid valmistatakse graafikatehnikates (puulõige, vasegravüür, kivitrükk, tsinkograafia), mis võimaldavad olla sellel hõlpsasti paljundatavad.
Nimetus.
Sõna "eksliibris" on tulnud tavaliselt eksliibristel leiduvatestladinakeelsetest sõnadest "ex libris" – "raamatute seast", millele lisatakse omaniku nimi ("Ex libris N. N." – "N. N. raamatute seast"). Vahel kasutatakse ka muid sõnu, näiteks "Minu raamat".
Ajalugu.
Eksliibriste kasutuselevõtmist ja selle arengut tuleks siduda tõenäoliselt juba trükikunsti leiutamisega. Kuna eksliibriseid tavaliselt ei dateerita, siis on raske piiritleda, millal on ühel või teisel alanud eksliibriste kasutuselevõtt. Üks vanemaid eksemplare on teada 1502. aastast Šveitsist. Eksliibriste kasutamine muutus kombeks ja raamatuviit sai nimetuse 17. sajandil Prantsusmaal. Seal ka muutus väljend "ex libris" nimisõnaliseks, tihti kirjutatuna "ex-libris" või "exlibris". Selle kombe levik võttis siiski aega. Näiteks Ameerika Ühendriikides hakkas see levima 19. sajandil, mil see vahetas välja raamaturiimid. 19. sajandi lõpul hakati eksliibriseid koguma, kirjeldama ning nende uurimine võeti eriharuna raamatuteadusse.
Eksliibris Eestis.
Eestis on eksliibriste kasutamine olnud erakordselt populaarne. Kaua aega peeti vanimaks eesti eksliibriseks Kristjan Raua oma sõbrale kunstnik Gori Ristile ofordis loodud eksliibrist (1903). Paul Ambur väidab oma suurteoses "Eesti kunstipärasest eksliibrisest" (1958), et Eesti vanim on Kristjan Raua eksliibris (1900) vend Paul Rauale. Nüüd peetakse siiski vanimaks Udo-Nestor Ivaski oma isale loodut, mis on signeeritud 14. märtsil 1898.
Eksliibrise populariseerimisel on suur teene kunstiühingul Pallas. 1922. aastal korraldatud raamatunäitusel oli eksliibriste jaoks juba eraldi osakond. Selle osakonna moodustamisel oli suur roll Udo Ivaskil, kes lubas näitusele osa oma eksliibriste kogust ning koostas kataloogi tarbeks ajaloolise ülevaate. Pallase 1925. aasta graafikanäituselt leiame juba terve rea eesti eksliibriseid.
Eesti vanematest kunstnikest on eksliibriseid valmistanud näiteks Aleksander Tassa, Nikolai Triik, Ado Vabbe, Peet Aren, Jaan Vahtra, Eduard Wiiralt jt. Väga viljakas eksliibriste valmistaja oli näiteks kunstnik Arkadio Laigo.
Fillumeenia

Fillumeenia on tikutooside, tikutoosietikettide ja muude tuletikkudega seotud esemete kogumine.
Terminit "fillumeenia" (inglise keeles "phillumeny") kasutas esimesena Suurbritannia koguja Marjorie S. Evans 1943. aastal.
Välislingid.
https://phillumeny.info/
https://phillumeny.info/wp-content/uploads/2023/04/Gallaher-Tony-The-Baltic-States-1919-1939-4.pdf Baltimaade tikuvabrikute ajalugu ja tikutooside etikette aastani 1939. (inglise keeles)
https://www.filateelia.ee/ElvaFilatelist/ElvaFilatelist1999_1.pdf lk 7-9, Eestimaal tegutsenud tikuvabrikud ja nende etikette aastani 1939.
Nikolai Kummits

Nikolai Kummits (7. jaanuar 1897 Tartu – 20. aprill 1944 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.
Nikolai Kummits sündis Tartu Ülejõe agulis kingsepaperes. Võttis osa nii Esimesest maailmasõjast kui Vabadussõjast. Pärast Kõrgema Kunstikooli Pallas lõpetamist 1929. aastal sulandus Kummits leplikult samasse olustikku. Iialgi Euroopa kunstikeskustes käimata, arenes tema žanripiltides Pallase üldisest orientatsioonist erinev mahe kolorism. 
1943. aasta 26. mail arreteerisid Saksa okupatsioonivõimud Kummitsa Tartus Jaama tn 25. Vangistuses viibis Kummits Tallinna Keskvanglas, kus ta töötas trükikojas koos mitmete teiste tuntud kultuuritegelastega, seal hulgas Arkadio Laigo, Romulus Tiituse, Evald Tammlaane ja Rudolf Pangsepaga. 1944. aasta kevadel hakkas juba varem kehva tervisega Nikolai Kummitsa tervis veelgi halvenema, reuma tõttu muutus töö tegemine tema jaoks peaaegu võimatuks ning 1944. aasta 20. aprillil ta suri.
Looming.
Kunstiajaloolase Juta Kivimäe sõnul hingestas Kummits Tartu aguliolustikku, poetiseeris oma maalides ja joonistustes leebelt seda ainust keskkonda, mida tõesti väga hästi tundis. "Kummitsa kujutatud allajäänud ja viletsad on oma toakeste lambi- ja küünlavalguse hägusas nimbuses peaaegu religioosselt ülendatud. Ta on maalinud nende üksildase ja armetu elu väikesed hetked kütkestavaks." 
Tema kõige kallimalt müüdud teoseks on "Tänav õhtul" (1940), mis müüdi Allee galerii 2024. aasta kevadoksjonil 94 000 euroga.
Katharina von Bora

Katharina von Bora (Katharina Luther; 29. jaanuar 1499 Lippendorf (Neukieritzsch) – 20. detsember 1552 Torgau) oli Martin Lutheri abikaasa alates 13. juunist 1525.
Katharina sündis Saksimaa väikeaadliku peres. Kui ta oli viieaastane, siis saatsid vanemad ta Brehnasse (see asub tänapäeval Saksi-Anhaltis) benediktiini kloostrisse haridust omandama. Üheksa-aastaselt läks tsistertslaste Nimbscheni kloostrisse Grimma lähedal, mis asus 25 km kaugusel Leipzigist ja kus abtissiks oli tema ema õde.
Reformatsiooni mõjul, tüdinenud kloostrielust, konspireerides teiste nunnadega võttis ta ühendust reformaator Martin Lutheriga, paludes abi. 4. aprillil 1523 saatis Luther kloostrisse Torgau linna volikoguliikme, kaupmehe Leonhard Köppe, kes aeg-ajalt kloostrisse heeringat vedas. Katharina ja teised nunnad peitsid end Köppe kaetud vankris kalatünnide vahel ja põgenesid nii Wittenbergi. Seal tutvus ta mehega, kellega abiellus ja sünnitas talle kuus last. Luther oli kahe aastaga leidnud põgenenud nunnadele uued kodud – peale Katharina enda. Teda kosisid näiteks Nürnbergi linnavolikogu liige Hieronymus Baumgartner kui ka Orlamünde pastor Kaspar Glatz, kuid Katharina keeldus. Ta ütles Lutheri sõbrale Nikolaus von Amsdorfile, et on nõus abielluma vaid tema või Lutheriga. Kuigi Luther polnud algul kindel, kas ta peaks abielluma, lõpuks ta siiski nõustus ja 13. juunil 1525 nad abiellusidki.
Katharina ja Martini abielu oli protestantismi ajaloos väga tähtis, sest aitas kujundada Martin Lutheri vaateid abielule ja soorollidele. Kuigi Luther polnud esimene vaimulik, kes abiellus reformatsiooniideede mõjul, oli ta kõige kuulsam. Kuna Luther kirjutas palju antikatoliiklikku propagandat ja kõneles vaimulike abiellumise poolt, sai tema abielu tema vaenlaste märklauaks.
Kuigi Katharina ja Martin ei abiellunud armastusest, õppisid nad abielu jooksul teineteist armastama. Katharinale ei meeldinud Martini poissmehelik elustiil, niisiis võttis ta majapidamise enese kätte.
Abielust sündis kolm poega ja kolmtütart. Kaks vanemat tütart (nad sündisid peres teise ja kolmanda lapsena) surid noorelt, esimene 7 kuu ja teine 13 aasta vanuselt, ülejäänud elasid oma mõlemad vanemad üle. Lapsed ei saanud kuulsaks, erandina eelviimasena sündinud noorim poeg Paul Luther (1533–1593), kes oli paljude saksa valitsejate õukonnaarst ja alkeemik. Paul elas oma õdedest-vendadest nii kauem kui vanemaks.
Abikaasa kõrval sai Katharinast üks 16. sajandi silmapaistvamaid naisi, kes rääkis kaasa oma mehe elutöös ning keda maalisid Lucas Cranach vanem ja Tizian. Katharina sai hüüdnime Wittenbergi hommikutäht.
Martin Luther suri 1546. Oma armastuse märgina kirjutas ta testamendis, et usaldab oma naist täielikult oma laste eest hoolitsemisel isegi juhul, kui too peaks uuesti abielluma. Niisugune ebatavaline usaldus naise vastu oli tollal tehniliselt võttes isegi seadusevastane ja 16. sajandil ainulaadne.
Torgau

Torgau on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Elbe kaldal, Põhja-Saksi kreisi halduskeskus.
1. jaanuaril 2009 liideti linnaga Pflückuffi vald.
Hiiu Raadio

Hiiu Raadio oli Hiiumaa kohalik raadiojaam. Tegutses 1993–2000 osalise programmiga.
Hiiu Raadio pani 1993. aasta suvel tööle ajakirjanik Madis Salum, kes oli ka raadiojaama esimene peatoimetaja.
Hiiu Raadio kuulus Kohalike Raadiote Liitu (KORAL).
Hiiu Raadio kunagisel sagedusel 100,4 MHz hakkas 2006. aasta lõpust eetrisse minema Kuku Raadio.
Läbisõidumõõdik

Läbisõidumõõdik ehk hodomeeter ehk kilomeetriloendur (ka "läbisõidunäidik", inglise keeles "odometer") on auto või mõne muu liikuvvahendi läbitud tee pikkuse mõõtmiseks kasutatav elektrooniline või mehaaniline seade.
Mu‘āwīyah I

Mu‘āwīyah I ehk Mu‘āwīyah ibn Abī-Sufyān (ka "Mu‘āwiyyah I" ehk "Mu‘āwiyyah ibn Abī-Sufyān"; araabia keeles معاوية بن أبي سفيان ;i 602–680) oli Umaijaadide dünastia teine kaliif Araabia Kalifaadis aastatel 661–680.
Aastatel 640–661 oli Muawiya Süüria asevalitseja ning sõdis pidevalt Bütsantsiga. Ta alistas moslemitele ka suure osa Kaukasusest. Omaijaadist kaliifi Uthmani ajal läks tal kõik hästi, kuid 656. aastal kaliifiks saanud Ali ibn Abu Talibiga tekkisid tal tõsised lahkarvamused. Kui Ali tahtis teda vallandada, algatas Muawiya kodusõja. Ali väed olid küll edukamad, kuid Muawiya liitlane Amr ibn al-As suutis korraldada läbirääkimised, mille tulemusel sai Muawiya endale õiguse kaliifikohale. Nii oli 660. aastal kalifaadis kaks kaliifi. Segase olukorra lõpetas aga haridžiitide tegevus, kes Ali tapsid ning Muawiyat haavasid. Et pärast Ali surma Muawiyale võrdset figuuri vastasrinnas ei leidunud, saigi ta üldtunnustatud kaliifiks. Ta viis riigi pealinna Damaskusesse, kus see oli 762. aastani.
Muawiyat on mõnikord peetud Araabia Kalifaadi kui riigi tegelikuks rajajaks, kuna tema ajal kujunesid konkreetne haldusaparaat, maksusüsteem ning kalifaadi keskusest Damaskusest sai tõeline valitsusasutustega pealinn. Muawiya oli osav poliitik, kes suutis sisepoliitilisi pingeid maandada ning välisvallutusi jätkata. Tema ajal ühendati kalifaadiga suur osa Kesk-Aasiast ja Põhja-Aafrikast.
Savala jõgi

Savala [saval'aa] (vene "Савала") on jõgi Euroopas Oka-Doni madalikul. Voolab valdavalt edelasse ja lõunasse. Suubub paremalt Hopjori. Pikkus 285 km, valgla 7720 km².
Lipari

Lipari on Türreeni meres olevate Lipari saarte suurim saar.
Saar on mägine ja vulkaaniline. Selle pindala on 37 km² ja kõrgus 602 meetrit.
Lipari kuulub Itaaliale Messina provintsi. Saarel asub ka samanimeline asula. Seal elab 11 000 inimest, kuid turismihooajal ulatub inimeste arv saarel 20 000-ni.
Üldiselt usutakse, et saar tekkis nelja vulkaanilise aktiivsuse tsükli tulemusena, millest tähtsaim oli kolmas 22 000 – 15 000 aastat tagasi. Viimane tsükkel algas 11 000 aasta eest ja viimased pursked toimusid 5. sajandil, mil vulkaanid katsid saarel asuvad rooma külad pimsi tükkidega. Tänapäeval ei peeta vulkaane aktiivseteks.
Saar oli asustatud juba neoliitikumis. See oli tähtis obsidiaaniga kaubitsemise koht. Obsidiaan on must paks vulkaaniline klaas, mida kiviaja inimesed hindasid tema terava lõikeserva pärast. Oletatavasti on saart juba kiviajal korduvalt vallutatud, nagu näitavad arheoloogide poolt välja kaevatud surnuaiad.
580 eKr rajasid kolonistid Cnidiast Pentathlose juhtimisel saarele kreeka koloonia.
Tänapäeval on saare tähtsaim majandusharu turismi kõrval pimsi ja obsidiaani tootmine.
The Rasmus

The Rasmus (varasema nimega Rasmus) on Soome rokkansambel. Bänd moodustati 1994. aasta lõpul, kui selle liikmed käisid veel keskkoolis.
Ajalugu.
1995. aastal salvestasid nad oma esimese singli "1st", mille järel said plaadilepingu Warner Music Finlandiga. 1996 ilmus nende esimene stuudioalbum "Peep", mis sai Soomes kuldalbumi staatuse. Bänd andis üle 100 kontserdi Soomes ja Eestis.
1997. aastal ilmus nende teine album "Playboys", mille müügiedu oli samuti suur.
1998. aastal ilmus bändi kolmas album "Hell of a Tester", mille singli "Liquid" valisid Soome kriitikud aasta looks.
The Rasmus oli soojendusbänd Garbage ja Red Hot Chili Peppersi turneel Soomes.
Aastal 2000 võtsid nad ansambli nimeks The Rasmus, et mitte segi minna Rootsi artisti DJ Rasmusega.
2001. aastal andis The Rasmus välja albumi "Into", mida müüdi Soomes topeltplaatinaplaadi jagu. Albumi esimene singel "F-F-F-Falling" püsis Soome singlite edetabelis esikohal 3 kuud.
Albumi "Dead Letters" salvestas bänd aastal 2003 Rootsis. Albumi edu Soomes, Austrias ja Saksamaal ajendas selle avaldamist ka teistes riikides. Album pääses Inglismaa Top 10-sse ja singel "In the Shadows" oli singlite edetabeli 3. kohal. Suur edu Euroopas tegi plaadi populaarseks ka mujal maailmas.
Kuues album "Hide From the Sun" tuli välja 2005. aastal, sellelt ilmusid singlid "No Fear", "Shot" ja "Sail Away".
The Rasmus Eestis.
The Rasmus on Eestis esinenud mitmel korral, sealhulgas 2004. aasta septembris klubis Hollywood, 2017. aasta juunis ja 2022. aasta juulis Pirita kloostri varemetes.
VR

VR on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Edinburgh

Edinburgh (eestikeelne hääldus ['edinburg], ingliskeelne hääldus ['edinbərə]) on linn Suurbritannias, Šotimaa pealinn.
Edinburghis tegutsevad Šotimaa parlament, Šotimaa valitsus ja Šotimaa ülemkohus. Holyroodhouse'i palee on Suurbritannia monarhi ametlik residents Šotimaal.
Edinburgh on rahvaarvult Šotimaa suuruselt teine ja Suurbritannia suuruselt seitsmes linn.
Edinburghi vanalinn (Old Town) ja uuslinn (New Town) kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Linnas asub 1583. aastal asutatud Edinburghi Ülikool. Seal asuvad Šotimaa rahvusmuuseum, Šotimaa rahvusraamatukogu ja Šotimaa rahvusgalerii.
Nimi.
Mitmed keskaegsed Walesi kirjalikud allikad viitavad sellel paigale kui "Eidyn", mida arvatakse olevat ka koha algupäraseks nimeks. Liide "-burgh" viitab linnusekohale.
Linna tuntakse mitme hüüdnime all. Nende seas näiteks Auld Reekie ("Old Smoky" šotipärane versioon) ja Põhjala Ateena ("Athens of the North"). Neist esimene on seotud küttekolletest tõusnud suitsuga, mis linna kohal heljus. Teine pärineb aga paljuski šoti valgustusajastust, kus Edinburghi Ülikool mängis olulist rolli linna kujunemisel teaduskeskuseks. Samas omab asula ka sarnast topoloogiat Ateena linnaga ning mõlemad asuvad lahe kaldal.
Savala

Savala on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. Asub Purtse jõe ääres.
Savalas on rahvamaja ja raamatukogu.
Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.
Enne Maidla valla liitumist Lüganuse vallaga 2013. aastal oli Savala Maidla valla halduskeskus.
Rasmus

Rasmus on mehenimi.
Rasmus on koht Kanadas Alberta provintsis. 
Rasmus on tegelane Soome telesarjas "Varjatud elud".
Rasmus Persson on tegelane Astrid Lindgreni raamatus "Rasmus, Pontus ja Lontu".
Balašov

Balašov on linn Venemaal Saratovi oblastis, Balašovi rajooni keskus. Asub Hopjori jõe ääres.
Balašov on rajatud 18. sajandi alguses ja saanud nime vürst Ivan Balašovi järgi. Linnaõigused sai 1780. aastal.
Peamised tööstusharud on tekstiili- ja toiduainetööstus.
Elanikke oli linnas 2005. aastal 96 700, 2007. aastal 93 400 ja 2009. aastal 91 600.
Olli Rehn

Olli Ilmari Rehn (sündinud 31. märtsil 1962 Mikkelis) on Soome ja Euroopa Liidu poliitik, pikaaegne Euroopa Komisjoni volinik ja Soome majandusminister (2015–2016).
Olli Rehn on õppinud USA-s Minnesota osariigis Saint Paulis majandust, rahvusvahelisi suhteid ja ajakirjandust ning saanud 1989. aastal Helsingi Ülikoolis magistrikraadi politoloogias. Doktorikraadi sai ta 1996. aastal Oxfordi Ülikoolist väitekirjaga "Korporatiivsus ja väikeste Euroopa riikide konkurentsivõime".
Ta on mänginud aastatel 1979–1982 jalgpalli klubis Mikkelin Palloilijat ja olnud aastatel 1996–1997 Soome meistriliiga Veikkausliiga juht.
Poliitikukarjäär.
Poliitikukarjääri alustas Olli Rehn Soome Keskerakonna noortekogust. 1987. aastal valiti ta Soome Kesknoorte presidendiks ja peatselt ka Põhjala Kesknoorte presidendiks. Need kohad ennustasid kõrget poliitikukarjääri. 1988. aastal valiti ta Helsingi linnavolikokku. Aastatel 1988–1994 oli ta Keskerakonna aseesimees. Aastatel 1991–1995 oli ta Soome parlamendi liige. Aastatel 1992–1993 oli ta Soome peaministri Esko Aho nõunik.
Euroopa Parlamendi liige.
Aastatel 1995–1996 oli Olli Rehn Euroopa Parlamendi liige, kuuludes Euroopa liberaalsete ja reformiparteide ühendusse.
Teist korda oli ta Euroopa Parlamendi liige 1. juulist 2014 kuni 27. aprillini 2015. 29. maist 2015 kuni 29. detsembrini 2016 oli Rehn Soome majandusminister Juha Sipilä valitsuses.
Euroopa Komisjoni volinik.
Aastatel 1998–2002 oli Olli Rehn Euroopa Komisjoni ettevõtlus- ja informatsioonivoliniku Erkki Liikase büroo direktor. 
2002. aastal sai Olli Rehnist Helsingi Ülikooli Euroopa asjade keskuse juht ja 2003. aastal Soome peaministri Matti Vanhase majandusnõunik. 
12. juulil 2004 võttis ta Erkki Liikaselt üle Prodi komisjoni ettevõtlus- ja informatsioonivoliniku koha. Sel kohal oli ta kuni 11. novembrini 2004. Seejärel oli ta alates 22. novembrist 2004 kuni 9. veebruarini 2010 Barroso esimeses komisjonis laienemisvolinik. Äsja oli toimunud suur Euroopa Liidu laienemine, mida juhtis tema eelkäija Günter Verheugen. Siiski ei vähenenud Rehni juhtimise ajal laienemisvoliniku tähtsus kuigivõrd. Tema ametiajal liitusid Euroopa Liiduga Bulgaaria ja Rumeenia, liitumiskõnelused jätkusid Horvaatiaga ja algasid Türgiga. Rehni seisukoht Türgi liikmesuse osas on vastuoluline: ühelt poolt ta toetab Türgi liikmesust, teiselt poolt pooldab igavest piirangut tööjõu vabale liikumisele Türgist teistesse Euroopa Liidu maadesse.
Barroso teises komisjonis 9. veebruarist 2010 kuni 1. juulini 2014 oli Olli Rehn Euroopa Liidu majandus- ja rahandusvolinik.
Isiklikku.
Olli Rehn on abielus Merja Rehniga ja neil on tütar Silva (sündinud 1998).
Lisaks oma emakeelele soome keelele oskab Rehn inglise, prantsuse, rootsi ja natuke saksa keelt.