tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Estoloppet

Estoloppet on Eesti suurim pikamaasuusatamise maratonide sari, mis ühendab endas mitmeid Eestis toimuvaid traditsioonidega suusamaratone. Sari on suunatud nii tipp- kui ka harrastussportlastele ning selle eesmärk on edendada suusatamist ja tervislikke eluviise. Estoloppet on tuntud oma hästi korraldatud etappide, mitmekesiste radade ja tugeva kogukonnatunde poolest.
Ajalugu.
Estoloppeti sari asutati 1998. aastal eesmärgiga koondada Eesti suurimad suusamaratonid ühise nime ja punktisüsteemi alla. See andis harrastajatele võimaluse võistelda hooaja vältel süsteemselt ja püüda sarja üldvõitu. Esimesest hooajast alates on sari pidevalt kasvanud, muutudes Eesti talvise spordielu üheks keskseks sündmuseks.
Sarja on kohandatud vastavalt lumeoludele, mistõttu on mõnikord tulnud etappe ära jätta, asendada või muuta nende toimumiskohta.
Sarja kuuluvad maratonid.
Tavapäraselt kuulub Estoloppeti sarja 6 etappi, mis toimuvad erinevates paikades üle Eesti. Igal maratonil on oma iseloom, ajalugu ja rajaprofiil.
Arvestus ja reeglid.
Estoloppeti sarja üldvõitja selgitatakse hooaja jooksul kogutud punktide alusel. Igal etapil antakse punkte vastavalt saavutatud kohale. Hooaja kokkuvõttes läheb arvesse kindel arv parimaid tulemusi (näiteks kuuest etapist neli). Arvestust peetakse eraldi meeste ja naiste seas ning erinevates vanuseklassides.
Estoloppeti Meister on aunimetus, mis antakse suusatajale, kes on edukalt läbinud teatud arvu Estoloppeti maratone kindlaksmääratud aastate jooksul. See on tunnustus pikaajalise pühendumuse ja vastupidavuse eest.
Alates 2020. aastate algusest on sarjas kehtestatud fluorivabade suusamäärete reegel, mis tähendab, et osalejate suuskadel ei tohi kasutada keskkonnale kahjulikke fluorimäärdeid. See tagab võrdsemad tingimused ja on osa laiemast rahvusvahelisest suunast suusaspordi keskkonnasõbralikumaks muutmisel.
Harrastajad ja pered.
Lisaks pikale põhidistantsile pakutakse igal Estoloppeti etapil ka lühemat distantsi harrastajatele ja algajatele. Samuti toimuvad lastesõidud, et spordipisikuga nakatada ka kõige nooremaid pereliikmeid. See muudab maratonipäevad kogu pere sündmuseks.
Võitjad.
Igal aastal selgitatakse sarja üldvõitja nii meeste kui ka naiste arvestuses. Aastate jooksul on Estoloppeti võitjate hulgas olnud mitmeid Eesti tippsuusatajaid. Täpne võitjate nimekiri ja tulemused on leitavad sarja ametlikult kodulehelt.
Maret Kalviste

Maret Kalviste (aastani 1981 Ints, sündinud 19. aprillil 1955 Keilas) on Eesti endine kergejõustiklane, odaviskaja.
Sportlastee.
Maret Ints (Kalviste) õppis TSIK-is, kus tema meelisalaks kujunes odavise ja treeneriks sai Toomas Merila.
1973 võitis ta X Ülemaailmsel Noorsoo- ja Üliõpilasfestivalil Berliinis tulemusega 50.96 esikoha. Samal aastal saavutas sportlane juunioride EM-il Duisburgis 7. koha tulemusega 45.70.
1974 tuli Maret Ints (Kalviste) NSV Liidu juunioride meistriks. Tema tulemus oli 56.44, mis jäi Virve Põldsamile kuuluvale Eesti rekordile alla vaid 3 cm-ga.
Veel on ta tulnud spordiseltsi Dünamo ja maaspordiühingute üleliiduliseks meistriks. Ta on tulnud odaviskes viis korda Eesti meistriks ning saanud kuus hõbemedalit, lisaks on võitnud noorteklasside medaleid..
Tulemused (vana oda) Eesti meistrivõistlustel:
1990. aastatel võistles Maret Kalviste edukalt muudelgi kergejõustikualadel. Teivashüppes püstitas ta 1994. aastal 35–39-aastaste naiste maailmarekordi tulemusega 2.90. Ta on võitnud veteranide MM-il 4 kuldmedalit (2 odaviskes, 1 teivashüppes ja 1 seitsmevõistluses) ning lisaks muid medaleid.
Isiklikku.
Sportlasena oli Maret Kalviste pikkus 173 cm ja kaal 62 kg.
Pärast TSIK-i lõpetamist on ta end täiendanud ärijuhtimis-, arvuti- ja keelekursustel. Ta on töötanud Kirovi-nimelises kalurikolhoosis, müügi- ja projektijuhina turvafirmas ESS ning müügiesindajana Infokaitsesüsteemide OÜ-s.
Murphy seadus

Murphy seadus on ütlus: "Kui midagi saab untsu minna, siis ka ta läheb."
Dingleton

Dingleton (kuni 1990. aastani Sishen) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis John Taolo Gaetsewe ringkonnas Gamagara vallas.
Dingletoni lähedal asub 1947. aastal rajatud Sisheni kaevandus, kus kaevandatakse rauamaaki. Dingleton on tekkinud kaevurite asulana.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dingletoni elanikest mustanahalisi aafriklasi 78,53%, värvilisi 18,97%, India või Aasia päritolu inimesi 0,82%, valgeid 0,21% ja teisi 1,47%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 57,13% inimesi, afrikaani keelt 26,25%, inglise keelt 4,41%, sotho keelt 1,61%, suulu keelt 1,59%, koosa keelt 1,43% ja ndebele keelt 1,37%.
Reageeriv veebidisain

Reageeriv veebidisain (inglise keeles "responsive web design", lühend RWD) on lähenemisviis veebidisainile, mis muudab veebilehe kujundust vastavalt erinevate seadmete, akende või ekraanide suurustele. Hiljutised uuringud käsitlevad vaataja lähedust kui osa konteksti vaatamist RWD laiendusena. Sisu, disain ja jõudlus on vajalikud kõigis seadmetes, et tagada kasutatavust ja rahulolu.
RWD-ga loodud veebileht kohandab kujundust vaatamiskeskkonnale, kasutades paindlikke, proportsionaalsusel põhinevaid võrgustikke, paindlikke kujutisi, ja CSS3 meediumi päringuid.
Reageeriv veebidisain on muutunud olulisemaks, kuna mobiilseadmed hõlmavad ligi poole kogu Interneti-liiklusest. Seepärast kuulutas välja Google 2015. aastal Mobileengdoni ja hakkas mobiilisõbralike veebilehtede hinnangut tõstma, kui otsing tehti mobiilseadmelt. Veebidisain on näide kasutajaliidese plastilisusest.
Seotud mõisted.
Mobiilid esimesena, märkamatu JavaScript ja progressiivne täiustus.
"Mobiilid esimesena", märkamatu JavaScript ja progressiivne täiustus on sarnased kontseptsioonid, mis eelnesid RWD-le. Mobiiltelefonide brauserid ei mõista JavaScripti ega meedia päringuid, seega on soovitatav luua veebisaidi põhialus ja täiustada seda nutitelefonide ja arvutite jaoks, selle asemel et teha veebileht, kasutades sujuvat vähendust ("graceful degradation"), mis muudaks lehe keeruliseks ja koormaks seda piltidega.
Progressiivne täiustus, mis põhineb brauseril, seadmel või funktsioonide tuvastamisel.
Inimesed kasutavad internetti palju mobiilseadmetel. 2014. aastal kasutasid inimesed esimest korda ajaloos Interneti pääsemiseks rohkem mobiiltelefone kui lauaarvutiteid. Kui veebileht peab toetama põhilisi mobiilseadmeid, millel puudub JavaScripti toetus, on kaks võimalust saada aru, kas teatud HTML-i ja CSS-i funktsioonid on toetatud: brauseri tuvastamine ("user agent") ja moobilseadme tuvastamine. Need meetodid on aga usaldusväärsed ainult juhul, kui seade on kooskõlas andmebaasiga.
Võimekamate mobiiltelefonide ja personaalarvutite jaoks on populaarsed JavaScripti raamistikud nagu Modernizr, jQuery ja jQuery Mobile, mis suudavad otse testida brauseri HTML/CSS-funktsioonide tugifunktsiooone (või tuvastavad mobiilseadet või brauserit). Polyfills saab kasutada, et lisada funktsioonide tuge, nt toetada meediapäringuid (vajalikud reageeriva veebidisaini jaoks) ja täiustada HTML5 toega Internet Explorerit. Funktsioonide tuvastamine ei pruugi olla täiesti usaldusväärne; mõned võivad teatada, et funktsioon on saadaval, isegi kui see on puuduv või nii halvasti rakendatud, et ei toimi.
Põlva Kool

Põlva Kool on põhikool Põlvas.
Põlva Kooli asutas Põlva vallavolikogu 1. veebruarist 2016. 
Põlva Kool on munitsipaalkool, mis tegutseb Põlva vallavalitsuse haridus- ja kultuuriosakonna haldusalas. Kooli direktor on Janek Riives.
Saldanha

Saldanha on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas. Linn asub Atlandi ookeani rannikul Saldanha lahe ääres.
Linn asub Kaplinnast ligikaudu 110 km põhja pool.
Saldanha ja Saldanha laht on saanud nime Portugali laevakapten ja maadeuurija Antonio de Saldanha järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Saldanha elanikest värvilisi 54,32%, mustanahalisi aafriklasi 29,86%, valgeid 13,54%, India või Aasia päritolu inimesi 1,39% ja teisi 0,89%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 70,32% inimesi, koosa keelt 19,65% ja inglise keelt 6,97%.
Lüneburgi kreis

Lüneburg on kreis Saksamaal Alam-Saksimaal.
Sellega külgnevad (kagust ja päripäeva) Lüchow-Dannenbergi, Uelzeni, Heidekreisi ja Harburgi kreisid ning Schleswig-Holsteini (Lauenburgi kreis) ja Mecklenburg-Vorpommerni (Ludwigslust-Parchimi kreis) liidumaad.
Kreisi pindala on 1323,1 km². 31. detsembril 2017 elas seal 182 930 inimest.
Ajalugu.
Lüneburgi maakond ("Amt Lüneburg") tekkis 1862. aastal. Sel ajal kolis maakond oma keskuse Lüne kloostrist Lüneburgi ratsaakadeemiasse ja selle nimi muutus. Kreis loodi pärast Hannoveri kuningriigi annekteerimist Preisi kuningriigi poolt 1866. aastal. 1867. aastast said Amt Lüneburg, Amt Bleckede ja Lüneburgi linn Lüneburgi kreisi osaks, mis oli ainuõiguslikult vastutav maksude ja sõjaväe eest.
Piirkonna ajalugu on alati mõjutanud Lüneburgi linn.
1993. aastal ühines Amt Neuhausi vald Alam-Saksimaa ja Lüneburgi kreisiga. Piirkonda oli alati valitsenud Lüneburg enne seda, kui Saksamaa jaotamine tegi sellest Ida-Saksamaa osa pärast 1945. aastat. Seepärast on see üks väheseid endise Ida-Saksamaa omavalitsusi, mis on praegu endise Lääne-Saksamaa liidumaal.
Kreis on üks esiajaloo monumentide ja arheoloogiliste avastuste tuumikpiirkondi. Ernst Sprockhoff märkis üles 17 paika Ilmenaust läänes ja 32 sellest idas. Kõige silmapaistvamad paigad on Nekropole von Soderstorf ja Oldendorfer Totenstatt.
Loodus.
Kreisi iseloomustavad Lüneburgi nõmm ("Lüneburger Heide") lõunas ja jõeäärsed metsaalad piki Elbet. Kuigi enamik kreisist paikneb jõest lõunas, on väike osa Amt Neuhausi ümbrusest vastaskaldal.
Linnad ja vallad.
Linnad:
Vabad vallad:
"Samtgemeinden:"
1"Samtgemeinde" keskus
László Krasznahorkai

László Krasznahorkai (sündinud 5. jaanuaril 1954 Gyulas) on ungari kirjanik.
Ta sündis aastal 1954 Gyulas, Békési komitaadis. Aastal 1972 lõpetas ta Gyulas gümnaasiumi ladina keele eriklassis. Seejärel õppis ta aastatel 1974–1976 õigusteadust Szegedi ülikoolis. Seejärel õppis ta Budapestis Loránd Eötvösi Ülikoolis, kuid aastal 1978 läks ta üle sama ülikooli filosoofiateaduskonda, mille lõpetas aastal 1983 ungari keele ja rahvahariduse erialal.
1985. aastal ilmus romaan "Saatana tango" (Sátántangó, eesti keeles 2019).
Tema romaanide põhjal on Béla Tarr teinud mitu mängufilmi.
Võitis Nobeli kirjanduspreemia aastal 2025.
Läti valdade loend

Selles loendis on kõik praegu Lätis olevad vallad. 2021. aastast alates on Lätis 511 valda.
Sergio Pitol

Sergio Pitol Deméneghi (18. märts 1933 Puebla – 12. aprill 2018 Xalapa) oli Mehhiko kirjanik, esseist, tõlkija ja diplomaat.
Ta sündis aastal 1933 Pueblas, Puebla osariigis. 4-aastaselt kaotas ta vanemad, teda kasvatas vanaema. Tema lapsepõlv möödus Potrero suhkruvabriku ümber koondunud asulas Veracruzi osariigis. Keskhariduse omandas ta Córdobas Veracruzi osariigis. Aastal 1950 asus ta Méxicosse, kus ta õppis õigusteadust ja filosoofiat.
Lüne klooster

Lüne klooster (saksa keeles "Kloster Lüne") on klooster Saksamaal Lüneburgis Alam-Saksi liidumaal. Algselt benediktiini nunnadele ehitatud kloostris tegutseb nüüdisajal luterliku konvendi kapiitel. See on üks mitmest endisest kloostrist, mida haldab Hannoveri kloostrikoda ("Klosterkammer Hannover").
Ajalugu.
Lüne klooster asutati 1172. aastal Hildeswidis von Markboldestorpi poolt. Verdeni piiskopi Hugo välja antud asutamisdokumendis ei ole märget eeskirjadele, seepärast arvatakse, et see oli kanoonikute kapiitel. Alles 1272. aastal on nunnakloostrit ühes dokumendis kirjeldatud kui benediktiinide nunnakloostrit ja alles 14. sajandi keskpaigast on täies ulatuses registreeritud benediktiinide kodukord.
Kloostri järelevaataja oli abtiss. Kloostri haldamine ja pastoraalne hooldus oli pandud nunnade poolt valitud praostile. Üks nendest praostidest, Heinrich I von Langeln, valiti Verdeni toomkapiitli poolt 1367. aastal Verdeni vürstlikuks piiskopiks. Lüne nunnaklooster kuulus Bursfelde kongregatsiooni.
Pärast reformatsiooni Lüneburgi vürstkonnas peeti esimene saksakeelne jumalateenistus 26. aprillil 1528 hertsog Ernst Usutunnistaja algatusel, vaatamata nunnade vastuseisule. 1529. aastal läks praosti vara hertsogi haldusesse ja ametisse pandi uus praost, kelle valisid välja kohalikud isandad ja kes pidi tagama luterliku doktriini rakendamise. Ent ortodokssete nunnade märkimisväärse vastupanu tõttu võttis see aega kuni 1562. aastani, enne kui uus doktriin konvendis täielikult üle võeti. Lüneburgi kloostrimäärustiku normi alusel säilitas klooster ka oma iseseisvuse. 1711. aastal muudeti klooster hertsog Georg Ludwigi (hilisema Suurbritannia kuninga George I) korraldusega luterlikuks konvendiks, mille peamine ülesanne oli hoolitsemine Lüneburgi maakonna aadli vallaliste tütarde eest.
Nunnaklooster kuulub 19. sajandist Hannoveri kloostrikotta. Praegu on ametis abtiss Reinhild von der Goltz.
Arhitektuur.
1380. aastal ehitati klooster pärast suurt tulekahju tellisgootika stiilis ümber. Ristikäik, ühelööviline kirik 1412. aastast ja "Nonnenchor" on hästi säilinud, sama kehtib endise dormitooriumi kohta.
Kunst.
Lüne on tuntud oma kudumite ja tikandite (villane linasel) poolest. Väärtuslikud valge tikandiga ("Weißstickerei") altaririided, paasturiided ("Fastentücher") ja vaibad, millest vanimad pärinevad umbes 1250. aastast, on välja pandud kloostri põhikorrusel, 1995. aastal avatud tekstiilimuuseumis. Kirikus "Nonnenchor"'i altaril on maal Lucas Cranach vanema töökojast. Kõrge altari triptühhon (nikerdatud altar) valmis 16. sajandi alguses. Märkimisväärsed on ka seinamaalingud kloostri refektooriumis umbes aastast 1500.
Vello Valdna

Vello Valdna (sündinud 5. novembril 1937) on eesti tehnikateadlane päikeseenergeetika ja optoelektroonika pooljuhtmaterjalide alal.
Ta on lõpetanud 1963. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi laevajõuseadmete insenerina. 1984. aastal kaitses ta Uurali Teaduskeskuse Keemia Instituudis tehnikakandidaadi väitekirja.
Töötas Giprorõbfloti Tallinna Osakonnas insener-konstruktorina 1963–1966.
Tallinna Polütehnilise Instituudi aspirant 1967–1969.
Tehnikakandidaat pooljuhtmaterjalide tehnoloogia alal (Uurali Teaduskeskuse Keemia Instituut, 1984).
TPI/TTÜ keemiateaduskonna vanemteadur ja juhtivteadur (1970–2005), Keemia ja materjalitehnoloogia teaduskonna Materjaliteaduse instituudi pooljuhtmaterjalide tehnoloogia õppetooli erakorraline vanemteadur (2005–2013).
Mürade tekkemehhanismi kindlaksmääramine polükristalsetes fotojuhtides koos A. Jaaksoniga TREKBst (1969).&lt;br&gt;
Fotomodulaatorite väljatöötamine alalisvoolu nanovoltmeetrite jaoks TREKB tellimusel 1971. aastal ja GNIPI tellimusel 1982. aastal, ning nende tootmisse juurutamine tehases Izmeritel (Tsernovtsõ) 1983. aastal.
Madala müranivoo, kõrge tundlikkuse ja töökindlusega fotoresistorite väljatöötamine Eesti Raadio jaoks (1973).
PbS kiirgusdetectorite väljatöötamine koos P. Tõnsbergiga Raadiooptika Instituudi jaoks 1975.
Fotodešifraatorite väljatöötamine koos Mehis Pilvega (TREKB tellimisel 1971. aastal).
Rohkem kui 45 teaduspublikatsiooni autor ja kaasautor.
Tööstusomand (Patentsed leiutised):&lt;br&gt;
High efficiency polycrystalline phosphors and method of making same; Omanikud: Bruker Ax Inc.; Autorid: Vello Valdna, Roger Durst; Prioriteet: US19980093280P; US19990313565; 17.07.1998.&lt;br&gt;
Efektiivsed polükristalsed luminofoorid ja nende valmistamise meetod.; Omanikud: Bruker AXS, Inc.; Autorid: Vello Valdna, Roger D. Durst; Prioriteet: US/17.07.98/US 93280 P; US/14.05.99/US 313565; 12.07.1999.&lt;br&gt;
United States Patent US 6,254,806 B1, Granted on July 3, 2001. Autor: Vello Valdna.
Tunnustus.
Tegevus teadusorganisatsioonides:&lt;br&gt;
- IEEE Communication Society liige (alates a. 2010)&lt;br&gt;
- BWW Society liige (alates a. 2000)&lt;br&gt;
- Materials Research Society liige (alates a. 1995)&lt;br&gt;
- Eesti Füüsika Seltsi liige.&lt;br&gt;
- Eesti Keemia Seltsi liige.&lt;br&gt;
- A.S. Popovi nimelise Raadioelektroonika ja Side Teaduslik-Tehnilise Ühingu (RESTTÜ) liige (1971−1991).
Id Rev

Id Rev (või id_rev, varem Septemberpunk ja Idiootsuse Revolutsioon) on aastatel 1995–2014 tegutsenud Eesti punkrokk, indie rock ja post-rock bänd, kes on oma lugudes kasutanud ka Mihkel Veske, Heiti Talviku, Juhan Viidingu, Viivi Luige, Paul-Eerik Rummo, Hasso Krulli ja Jürgen Rooste luulet.
Oleg Lossev

 
Oleg Vladimirovitš Lossev (vene keeles Оле́г Влади́мирович Ло́сев; 10. mai 1903 Tver – 22. jaanuar 1942 Leningrad) oli vene füüsik ja leiutaja.
Lossevi eksperimentide käigus valmis 1927. aastal esimene valgusdiood. Ränikarbiidil tekkis alalisvoolu läbilaskmisel kontaktikohas roheline helendus. Lossev avaldas selle kohta artikli 1927. aastal vene ajakirjas Телеграфия и телефония без проводов ('traadita telegraaf ja telefon'). Aastail 1924–1930 avaldatud 16 artiklis kirjeldas Lossev põhjalikult seda nähtust ja võimalusi selle kasutamiseks.
Ta sai 16 patenti ja autoritunnistust ning avaldas 43 teadusartiklit pooljuhtide vallas.
Elulugu.
Varajane elu.
Lossev sündis 10. mail (27. aprillil vana kalendri järgi) 1903 Tveris aadliku peres. Kooliõpilasena sattus 1917. aastal Tveri raadiojaama ülema avalikule loengule, mis tekitas temas huvi raadiotehnika vastu. Lossevil ei olnud erialast haridust, raadiotehnika vallas oli ta iseõppija.
Erialane töö.
1920. aastal asus tööle Nižni Novgorodi raadiolaboratooriumi. Seal hakkas uurima kristalldetektorit. 1922. aastal valmis tal oma koduses laboratooriumis Tveris tsinkoksiidi kristallist ja söeniidist detektoriga esimene raadiovastuvõtja. Lossev leidis, et niisugusel kristalldetektoril on eelpingestamise korral negatiivne diferentsiaaltakistus, mis tagas signaali võimendamise. Lossev sai mitu patenti kristalldetektorite valmistamise ja kasutamise kohta. Kaarlahenduse uurimisel märkas Lossev elektroluminestsentsi. Elektroluminestsentsi edasiseks uurimiseks puudusid Lossevil vahendid.
1928. aastal viidi Nižni Novgorodi raadiolaboratoorium Leningradi Keskraadiolaboratooriumi koosseisu, kuhu siirdus ka Lossev ning jätkas pooljuhtkristallide uurimist. Osa katseid tegi Lossev Abram Joffe juures Füüsika-tehnika instituudis. Lossev tegi katseid rohkem kui 90 ainega ning oli lähedal transistori loomisele. Lossev sai aru, et ränikarbiiddetektoril tekkiv kiirgus ei ole termiline. Tal õnnestus tekkinud kiirgust moduleerida kuni 78,5 kHz sagedusega, mis teeb võimalikuks niisuguse seadme kasutamise optilise side jaoks.
Lossevi uurimistöö kaldus kõrvale laboratooriumi temaatikast ning ta läks tööle Leningradi meditsiiniinstituuti. Seal töötamise ajal esitas ta dokumendid (21 ilmunud artiklit ja 12 autoritunnistust) teaduskraadi taotlemiseks. 1938. aastal sai ta füüsika-matemaatika alal teaduste kandidaadiks elektroluminestsentsi alaste uurimuste eest.
Surm.
Lossev suri kurnatuse tõttu Leningradi blokaadi ajal 22. jaanuaril 1942. Tema matmiskoht on teadmata. Lossev avaldas oma uurimistulemused venekeelsetes ajakirjades. Tema tööd jäid pooleks sajandiks unustusse, neid märgati ja tunnustati alles 20. sajandi lõpus ja 21. sajandi alguses.
Tühi metall

Tühi metall (inglise keeles "bare metal", "bare machine") tähistab Informaatikas arvutit, mis kasutab käskude täitmiseks riistvara ilma operatsioonisüsteemi sekkumiseta.
Tänapäeval on see kujundlik väljend enamasti kasutusel ajakriitiliste latentsusnõuetega püsivara ja manussüsteemide puhul. Võrreldes tühjaks metalliks nimetatavate arvutitega, on tavalistes arvutites tuum ning operatsioonisüsteem, mille abil rakendusi käivitatakse ja kasutatakse.
Oldendorfer Totenstatt

Oldendorfer Totenstatt on rühm kuuest matmispaigast ja megaliitilisest kohast Oldendorfis, Amelinghausenist põhjas, Luhe jõe orus, Lüneburgi kreisis Saksamaa Alam-Saksi liidumaal. See koosneb dolmenitest (kohad 1, 3 ja 4) ning tumulustest (kohad 2, 5 ja 6).
Leiud.
Kohtade 2 ja 4 kambritest on leitud erinevates kihtides kellpeekrite, kerajate anforate ja Nöörkeraamika kultuuride jäänukeid.
Hlobane

Hlobane on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Zululandi ringkonnas.
Linn on rajatud 1924. aastal, põhiliseks tegevusalaks on kivisöe kaevandamine.
28. märtsil 1879 toimus piirkonnas Briti vägede ja suulude vahel Hlobane lahing.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hlobane elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,63%, valgeid 0,20%, India või Aasia päritolu inimesi 0,03% ja teisi 0,13%. Suulu keelt pidas emakeeleks 96,18%, inglise keelt 0,82% ja sotho keelt 0,69%.
Jay Leno

James Douglas Muir "Jay" Leno (sündinud 28. aprillil 1950 New Rochelle'is New Yorgi osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
SVT1

SVT1 on Rootsi avalik-õiguslik telekanal. Mida haldab Sveriges Television. 
Kanal alustas tööd 1956. aastal. Kanal näitab uudiseid, filme, loodusfilme ja teadussaateid.
Navinki

Navinki (vene keeles "Novinki") on Minski linnaosa, mis asub linna põhjaosas Centralny rajooni territooriumil. Linnaosa teenindavad ühisveokitena üksnes bussid.
Navinkis asub aastal 1999 asutatud Minski Püha Jelizaveta klooster, mis on ainus tegutsev klooster selles linnas. Linnaosas on üks lasteaed.
Linnaosa on rajatud endise Navinki aleviku küla maadele, mis arvati Minski koosseisu aastal 2003. Küla on esmamainitud XIX sajandil. 2018. aastal rajati sinna psühhoneuroloogiahaigla, algselt "1. Nõukogude vaimuhaigete töökoloonia Navinkis". Teise maailmasõja ajal põletasid Saksa okupatsiooniväed haigla maha, selle patsiendid aga hukati. Sõja järel ehitati küla ja haigla üles, 1949. aastast kannab see nime Riiklik Kliiniline Psühhiaatriahaigla. 1950. aastatel sai küla Minskiga bussiühenduse.
Viimsi JazzPopFest

Viimsi JazzPopFest on Harju maakonnas Viimsi asulas toimuv džäss- ja popmuusikafestival, kus osalevad Eesti koorid ja vokaalansamblid. 
Festivali korraldab Viimsi vallavalitsus. Festivali kunstiline juht on Aarne Saluveer.
Esimene festival toimus 2010.
Jüri Eintalu

Jüri Eintalu (sündinud 8. aprillil 1962 Tallinnas) on eesti teadusfilosoof ja tõlkija. 
Ta töötas aastatel 2003–2004 Tartu Ülikoolis teadurina ja 2004–2008 Sisekaitseakadeemias dotsendina. 2018. aastal vahendas ta eesti keelde Robert Nozicku peateose "Anarhia, riik ja utoopia".
Haridus.
Eintalu on lõpetanud Tallinna 1. Keskkooli ja 1990. aastal Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika erialal. Aastatel 1991–1995 õppis ta Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas magistri- ja 1996–2001 doktoriõppes. Ta sai 1995. aastal teadusmagistri ("Magister artium") kraadi filosoofias ja 2001. aastal doktorikraadi filosoofias (doktoritöö "The Problem of Induction: The Presuppositions Revisited" ('Induktsiooniprobleem: lähte-eelduste taasanalüüs'); juhendaja Rein Vihalemm). 
1998. aastal täiendas ta end Århusi Ülikooli filosoofia teaduskonnas ja 2000. aastal Budapestis Kesk-Euroopa Ülikoolis, kus läbis doktoriõppe abiprogrammi filosoofias.
Pärnumaa meistrivõistlused

Pärnumaa meistrivõistlused on Pärnu maakonnas korraldatavad spordivõistlused (meistrivõistlused), kus selgitatakse individuaalselt või meeskondlikult mingi ala parim, keda nimetatakse Pärnumaa meistriks.
James Tarkowski

James Alan Tarkowski (sündinud 19. novembril 1992 Manchesteris) on Inglismaa jalgpallur. Ta mängib keskkaitsjana Premier League'i klubis Everton.
2009. aastal liitus ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Oldham Athletic. Liigas tegi ta klubi põhimeeskonnas debüüdi 2011. aasta jaanuaris.
2014. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Brentfordiga, mis mängis toona Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Samal aastal kindlustas klubiga pääsu Inglismaa esiliigasse.
2016. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Burnleyga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. Inglismaa kõrgliigas mängis ta Burnleyga pärast seda kuus hooaega.
Pärast seda, kui Burnley oli Inglismaa kõrgliigast välja langenud, sõlmis Tarkowski 2022. aasta juulis nelja-aastase lepingu Evertoniga.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta 27. märtsil 2018 sõprusmängus Itaalia vastu.
Tartumaa Arendusselts

Tartumaa Arendusselts on Tartu maakonnas tegutsev mittetulundusühing. 
Põhikirja järgi on ühingu tegevuse põhieesmärk "kohaliku elu arendamine tuginedes avaliku, era- ja kolmanda sektori koostööle". Ühing on üks LEADERi tegevusgruppe Eestis.
Ühingusse kuulub 38 ettevõtet ja 53 mittetulundussektori esindajat.
Kairi

Kairi on eesti naisenimi. Nime Kairi nimepäev on 9. aprill.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kairi 1665 naisel. Kairi on Eestis populaarsuselt 109. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Kairi vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 38,52 ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 20,04. Vanim Kairi oli vanuserühmas 65–69, noorim vanuserühmas 0–4. Kairi on keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus on 37).
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Kairi 1 inimesel.
Sigrid (eesnimi)

Sigrid on skandinaavia päritolu naisenimi. See on levinud ka Eestis ja Saksamaal.
Nimi on pärit vanapõhja nimest Sigríðr, mis koosneb sõnadest "sigr" 'võit' ja "fríðr" 'ilus'. Ruunikirjas kirjutati seda ᛊᛁᚲᚱᛁᚦ (sikriþ) või ᛊᛁᚱᛁᚦ (siriþ).
Nime levik.
Eestis.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Sigrid 914 naisel. Sigrid on Eestis populaarsuselt 200. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Sigrid vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 15,44 ning Rapla maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,77. Sigrid on keskmiselt 35 aasta vanune (mediaanvanus on 33). 
Norras.
14. sajandil oli Sigrid Norras kõige populaarsem naisenimi. Ka järgmistel sajanditel oli see levinud, kuid nime populaarsus hakkas langema 20. sajandi alguses.
2012. aastal oli Norras 7124 naist, kelle ainuke või esimene eesnimi oli Sigrid. Populaarsuselt oli see 85. naisenimi.
Rootsis.
Rootsis oli 2012. aasta lõpus 13 179 naist, kelle nimi oli Sigrid, neist 5194 oli see esimene või ainuke eesnimi.
Hector Malot

Hector-Henri Malot (20. mai 1830 La Bouille – 17. juuli 1907 Fontenay-sous-Bois) oli prantsuse kirjanik.
Hector Malot õppis ülikoolis õigusteadust, kuid temast sai kutseline kirjanik. Malot kirjutas üle 70 raamatu, millest on kõige tuntum 1859. aastal ilmunud romaan "Perekonnata" ("Sans famille"), eestikeelses tõlkes ilmunud 1931., 1959., 1995. ja 2007. aastal.
Gonubie

Gonubie on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Buffalo City linnaringkonnas. Linn asub India ookeani rannikul, Gonubie jõe suudmes East Londonist ligikaudu 21 km kirde pool.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gonubie elanikest valgeid 68,56%, mustanahalisi aafriklasi 26,68%, värvilisi 2,65%, India või Aasia päritolu inimesi 1,35% ja teisi 0,78%. Inglise keelt pidas emakeeleks 56,57%, afrikaani keelt 20,50% ja koosa keelt 19,72%. 
Suur osa Gonubie elanikest töötab või õpib East Londonis.
Meeta

Meeta on eesti naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Meeta 164 naisel. Meeta on Eestis populaarsuselt 583. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Meeta üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 22,63. Meeta oli keskmiselt 80 aasta vanune (mediaanvanus oli 85). 
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Meeta 115 naisel. Meeta oli populaarsuselt 719. naisenimi. Meeta oli keskmiselt 78 aasta vanune (mediaanvanus oli 86).
Juhan Raude

Juhan Raude (sünninimi Juhan Vinberg; 5. juuli 1919 Anija, Harjumaa – 25. november 1984 Tallinn) oli eesti kultuuritegelane.
Enne Teist maailmasõda oli ta Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Tallinna osakonna tantsija.
1950. aastal oli ta IV üldtantsupeo üks rahvatantsujuhte.
1950. aastatel töötas ta Eesti NSV Rahvaloomingu Keskmaja osakonnajuhatajana, hiljem Laulupeo Büroo töötajana.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Tsomo

Tsomo on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas Lukhanji vallas.
Tsomo on asutatud Briti sõjalise tugipunktina 1877. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tsomo elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,83%, värvilisi 2,13%, India või Aasia päritolu inimesi 1,71%, valgeid 1,28% ja teisi 0,05%. Koosa keelt pidas emakeeleks 88,65% inimesi, inglise keelt 3,14%, afrikaani keelt 1,12% ja suulu keelt 0,96%.
Kasutajakeskne disain

Kasutajakeskne disain või kasutajakeskne arendus (inglise keeles "user-centered design") on protsesside raamistik, kus pööratakse igas disainimise etapis tähelepanu kasutatavusele ja kasutaja käitumisele.
Põhiline erinevus kasutajakeskse disaini ja teiste disainifilosoofiate vahel on, et kasutajakeskne disain üritab optimeerida toodet, lähtudes kasutaja soovidest ja käitumismustritest.
Ajalugu.
Terminit „kasutajakeskne disain" kasutas esimest korda Donald. A. Norman oma uuringus California Ülikoolis San Diegos. Kontseptsioon sai väga populaarseks aastal 1986, kui avaldati raamat „User-Centered System Design: New Perspectives on Human-Computer Interaction" („Kasutajakeskne disain: Uus perspektiiv inimese ja arvuti koostoimimisel").
Mudel ja lähenemine.
Tänu kasutajakesksele disainile on tarkvaraarhitektidel võimalus luua toode, mis keskendub just kasutajale. Kasutajate nõuetega arvestatakse kogu arenduse vältel.
Põhimõtted, mida tuleks kasutajakeskse disaini puhul järgida:
Kasutajakeskse disaini protsess.
Kasutajakeskse disaini põhieesmärk on luua toode, mille kasutatavus on väga suur. Seetõttu peaks toote puhul hindama kasutatavust, juhitavust, efektiivsusest ja kui hästi on toode seotud kasutaja tingimustega.
Järgnevad kasutajakeskse disaini protsessi põhietapid.
Eesmärk.
Kasutajakeskne disain küsib kasutaja eesmärkide kohta küsimusi, seejärel kasutab vastuseid, et teha disaini ja arenduse osas otsuseid. Näiteks veebilehe kasutajakeskne disain otsib vastust järgnevatele küsimustele:
Analüütilised tööriistad.
Kasutajakeskses disainis kasutatakse analüüsimisels mitmeid tööriistu, neid põhilisimad on persooni, stsenaariumid ja kasutusmallid.
Persoon.
Kasutajakeskse disaini protsessis on persoon kasutaja arhetüüp, mida kasutatakse, et teha otsuseid toote omaduste, navigatsiooni, interaktsiooni või isegi visuaalse disaini puhul.
Stsenaarium.
Stsenaarium luuakse kui väljamõeldud lugu, mis kirjeldab kasutaja n-ö igapäevaelu või sündmuste järjekorda põhilise kasutajaga.
Kasutusmallid.
Kasutusmallid on uuritavas valdkonnas toimuvate protsesside kirjeldus. Kasutusmall on dokument, mis kirjeldab soovitavat funktsionaalsust – mida süsteem peab oskama, et klient sellega rahule jääks.
Minski Püha Jelizaveta klooster

Püha Jelizaveta klooster (venekeelse täisnimega "Свято-Елисаветинский монастырь") on Moskva Patriarhaadi Valgevene Eksarhaadi Minski piiskopkonna nunnaklooster Minski linna Navinki linnaosas aadressil ул. Выготского 6.
Klooster asutati aastal 1999. Sealsed nunnad tegelevad Navinkis asuva psühhoneuroloogiahaigla, ent ka teiste Minski haiglate patsientide põetamisega. Klooster kujuneski välja Püha Jelizaveta õdede tegevusest, kes keskendusid heategevuses peamiselt põetamisele. Klooster on nime saanud suurvürstinna Jelizaveta Fjodorovna järgi.
Kloostril on kaks kirikut. Nikolai Imetegija kirik avati aastal 1999, Jelizaveta kirik aastal 2005. Seal kavatsetakse avada ka kolmas kuninglike suurkannatajate kirik. Kloostrikompleksi aladel asub veel aastal 2008 sisse pühitsetud ja üldusele avatud kirik. 
Kloostrile alluvad psühhoneuroloogilise internaadi nr. 3 juures 6. veebruaril 1998 avatud kodukirik, Minski Põhjakalmistul 10. mail 2005 avatud kirik ja Łysaja Hara külas 3. jaanuaril 2010 avatud kirik.
Tartumaa Turism

Tartumaa Turism on Eesti sihtasutus, mis tegeleb eelkõige Tartu turismiga seonduvaga. Sihtasutus haldab Tartu peamist turismiportaali visittartu.com. Sihtasutuse peakontor asub Tartus Jaani tänav 7.
Sihtasutus kanti Äriregistrisse 1999.
Dubleerijad testimisel

Tarkvaraarenduses kasutavad arendajad tarkvara kvaliteedi tõstmiseks tehnikat, mida nimetatakse automatiseeritud testimiseks. Sageli tarkvara versiooniuuendus on keeruline komplekt objektidest ja protseduuridest, mis suhtlevad lõpliku tulemuse loomiseks. Automatiseeritud ühiktestides võib osutuda vajalikuks kasutada objekte või protseduure, mis näevad välja ja käituvad sarnaselt tarnimiseks ette nähtud omadega, kuid on tegelikult lihtsustatud versioonid, mis vähendavad keerukust ja hõlbustavad testimist. Dubleerija on üldine mõiste, mis tähistab objekte või protseduure, mille vastu asendatakse testimisel tarnitavaid objekte.
Dubleerijate tüübid.
Gerard Meszaros määratles mitu erinevat mõistet, mida ta koondas dubleerijate alla. Tema poolt on defineeritud järgmised tüübid:
Gravitrips

Gravitrips (inglise keeles Connect Four) on kahele mängijale mõeldud trips-traps-trulli laadi lauamäng. Eesmärk on seada esimesena neli oma värvi nuppu 6×7-pesalisel mänguraamil diagonaal-, püst- või rõhtasendis üksteise kõrvale ritta.
Nõukogude Liidus Eesti NSV-s toodeti mängu selle nime all ettevõttes Norma, Ukraina NSV tehases Metallist (Tšernivtsis) valmistatud sama mängu nimi oli "Kvartet", Odessa trükimasinate tehases toodeti mängu „Kvadro“ nime all jne.
6×7-pesalisel mänguraamil on 0–42 kaht värvi nupu eri asenditesse paigutamiseks 4 531 985 219 092 võimalust, õige strateegia korral võidab mängu alati esimesena alustanu, kas 41. käigul või varem.
Ameerika Ühendriikides tuli see mäng turule nimega "Connect Four", nime registreeris kaubamärgina Milton Bradley ja mängu tootis tema lauamängude ettevõte alates veebruarist 1974.
Polaarklubi

Polaarklubi on Eesti Meremuuseumi juures tegutsev klubi, mis ühendab neid Arktika ja Antarktika huvilisi, kes on osalenud polaaruuringutes või nende uuringutega seotud tegevustes. Oma tegevusega tutvustab ja populariseerib klubi polaartemaatikaga seotut.
Klubi on asutatud 1. detsembril 1984.
Klubi presidendid.
Alates 2023. aasta oktoobrist on klubi president Andres Kollist.
Heli Tiirmaa-Klaar

Heli Tiirmaa-Klaar on eesti diplomaat.
1989–1993 õppis ta Tartu Ülikoolis sotsioloogiat (bakalaureusetöö "Interaktsioon ja kultuur"), 1993–1994 Århusi Ülikoolis politoloogiat, 1995–1996 Kesk-Euroopa Ülikoolis magistritasemel politoloogiat ja 1998–1999 George Washingtoni Ülikoolis rahvusvahelisi suhteid ja riiklikku julgeolekut.
2004–2006 juhtis ta Tallinna Ülikooli rahvusvaheliste suhete osakonda.
Ta on olnud kaitseministeeriumi nõunik küberjulgeoleku alal, küberkaitse nõunik NATO peakorteris 2010–2011 ja NATO esimese küberpoliitika toimkonna liige. Kuue aasta vältel oli ta Euroopa Liidu Välisteenistuse küberjulgeolekupoliitika koordinatsioonisektori juht.
Septembrist 2018 on ta Eesti küberjulgeoleku erivolitustega diplomaatiline eriesindaja. Euroopa Liidu esimese küberjulgeoleku diplomaadina juhtis ta reeglite väljatöötamist, mille kohaselt võib Euroopa Liit kehtestada sanktsioone vastuseks küberrünnakule.
Detsembris 2018 nimetas ajakiri Politico Heli Tiirmaa-Klaari Euroopa 2019. aasta olulisimate mõjutajate seas, asetades ta edetabelis tegijate kategoorias 4. kohale Euroopa Komisjoni peasekretäri Martin Selmayri järel ja Ukraina ekspeaministri Julia Tõmošenko ees.
Akadeemiline tegevus.
2008. aastal juhendas ta koos Hindrek Lootusega Tallinna Ülikooli riigiteaduste instituudis Anneli Leega-Piiskopi magistritööd "Küprose konfliktist Euroopa Liiduga läbirääkimiste valguses".
Isiklikku.
Tema abikaasa on eesti diplomaat Toivo Klaar. Neil on poeg ja tütar.
Ta valdab eesti, inglise, prantsuse, saksa ja vene keelt.
Lepistu kalmistu

Lepistu kalmistu on kalmistu Räpina kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põlva maakonnas Räpina vallas Sillapää külas. 
Ajalugu.
Räpina kihelkonda asutati õigeusu kirikuaiale lisaks 1834. aastal kirikust umbes 0,8 km kaugusele ka õigeusu kalmistu. Selleks andis Räpina mõisnik tasuta maatüki, mille suurus 800 ruutsülda. 1855. aastal maeti see kalmistu täis ning mõis andis juurde tasuta veel 800 ruutsülda. Algselt maeti sinna koguduse venelastest liikmeid, hiljem ka eestlasi.
Kalmistule ehitati 1911. aastal kivikabel.
Kirjeldus.
Kalmistu asub Sillapää külas Räpina-Kahkva tee ääres. Kalmistu krundi pindala on praegu umbes 0,85 ha.
Seikani tunnel

Seikani tunnel (jaapani keeles 青函トンネル "Seikan tonneru" või 青函隧道 "Seikan zuidō") on Jaapanis Honshū ja Hokkaidō saart ühendav raudteetunnel. 
Tunneli kogupikkus on 53,85 kilomeetrit, millest 23,3 km kulgeb mere all.
Jamali–Euroopa torujuhe

Jamali–Euroopa torujuhe on Venemaalt Saksamaale kulgev maagaasi torujuhe. Torujuhe algab Tveri oblastis Toržoki gaasi sõlmjaamast, kulgeb läbi Valgevene ja Poola ning lõpeb Oderi äärse Frankfurdi lähedal Mallnowi kompressorjaamas. 
Torujuhtme kogupikkus on üle 2000 kilomeetri ning projektijärgne läbilaskevõimsus 32,9 miljardit kuupmeetrit gaasi aastas.
Torujuhe ehitati aastatel 1994–2006.
Helmuth Kasesalu

Helmuth Kasesalu (Helmuth Kasperg; 15. juuni 1929 Ohtu, Harjumaa – 2. mai 2007) oli eesti kirjastustegelane ja mäeinsener.
Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 2. Keskkooli (hõbemedaliga) ja 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeinsenerina. Seejärel töötas 1960. aastani TPI mäekateedri lektorina.
1970.–1980. aastatel oli ta kirjastuse Valgus peatoimetaja, hiljem direktor.
Aastatel 1991–1999 oli ta EELK Konsistooriumi kirjastusosakonna juhataja.
Ta on maetud Ohtu kalmistule.
Darío Benedetto

Darío Ismael Benedetto (sündinud 17. mail 1990 Berazateguis) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors.
Ta alustas klubikarjääri 2008. aastal Argentina kõrgliiga klubis Arsenal de Sarandí.
2013. aasta suvel liitus ta Mehhiko kõrgliiga klubiga Tijuana. Hooajal 2013–14 lõi ta Mehhiko kõrgliigas 12 väravat. 2014. aasta detsembris sõlmis ta nelja aasta pikkuse lepingu teise Mehhiko kõrgliiga klubiga Club América. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 tuli ta klubiga CONCACAF-i Meistrite Liiga võitjaks. CONCACAF-i Meistrite Liiga hooajal 2014–15 lõi ta kokku seitse väravat, millest neli poolfinaalis Costa Rica klubi Herediano ja kolm finaalmängus Kanada klubi Montreal Impacti vastu, ning ta valiti kogu hooaja parimaks mängijaks.
2016. aasta juunis liitus ta Argentina kõrgliiga klubiga Boca Juniors. Hooajal 2016–17 lõi ta Argentina kõrgliigas 21 väravat, millega oli hooaja suurim väravakütt, ning aitas Boca Juniorsi 32. Argentina meistritiitlini. 2017. aastal valiti ta Argentina koduliiga parimaks mängijaks.
2019. aasta augustis sõlmis Benedetto nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Marseille Olympique. Üleminekusumma oli 14 miljonit eurot. Tema edukaim hooaeg Prantsusmaa kõrgliigas oli 2019–20, mil ta lõi 11 väravat. Hooajal 2021–22 oli ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Elche.
2022. aasta jaanuaris naasis ta Boca Juniorsi.
Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi Benedetto 5. septembril 2017 MM-i valikmängus Venezuela vastu.
Swings (räppar)

Moon Ji-Hoon (korea keeles: 문지훈; sündinud 14. oktoobril 1986), esinejanimega Swings (korea keeles: 스윙스), on Lõuna-Korea räppar. 
Varem on ta teinud koostööd plaadifirmaga Brand New Music, kuid nüüd produtseerib oma loomingut iseenda plaadifirma Just Music Entertainment kaudu. 
Karjäär.
Swings tegi debüüdi 2008. aastal EP-ga "Upgrade". 2009. aastal läks ta hiphopansamblisse Uptown, kuid lahkus sealt aasta lõpuks. 2010. aastal andis ta välja oma esimese täispika albumi "Growing Pains".
Populaarsuse tõi talle osalemine räpivõistlussaates "Show Me the Money" 2013. aastal. Sama aasta suvel päästis ta korea hiphopis valla "control diss phenomenon"'i (kriitiline fenomen) oma kritiseeriva teosega "King Swings Part 2". Selle instrumentaal oli võetud Big Seani laulust "Control". Loos süüdistas ta räppar Simon Dominici selles, et ta ei kaitsnud oma hiphopiduo Supreme Team liiget E-Sense'i väidetavalt orjastava lepingu eest, mida pakkus plaadifirma Amoeba Culture. 
Korea hiphopiajakiri Hiphop Playa nimetas Swingsi 2013. aasta artistiks.
2014. ja 2018. aastal oli ta telesaates "Show Me the Money" kohtunik – kolmandal hooajal koos tuntud räpparite San E ja Tabloga, seitsmendal hooajal koos Giriboyga. 
2014. aasta augustis lahkus ta plaadifirmast Brand New Music, et keskenduda iseenda plaadifirmale Just Music Entertainment. Plaadifirmal on leping selliste räpparitega nagu Black Nut, Giriboy, Genius Nochang, C Jamm, Vasco, Han Yo Han, Goretexx ja Osshun Gum. Firma tegevdirektor on Swings ise.
2017. aastal lõi Swings Just Music Entertainmenti all plaadifirma Indigo Music. Uue märgi loomise põhjuseks ütles Swings, et Just Musicu all oli juba liiga palju artiste. Indigo Musicusse kuuluvad Swings ise, JUSTHIS, Kid Milli, Young B, Jvcki Wai ja NO:EL. 2018. aasta juunis avaldati kogumikalbum "IM". Lisaks Indigo Musicule pani ta 2018. aasta oktoobris koos Giriboyga aluse plaadifirmale WEDAPLUGG Records. WEDAPLUGGI kuuluvad peale Giriboy ja Swingsi veel Lil Cherry, Jhnovr, Yunhway, Jito Mo ja muusikaprodutsent sAewoo.
Isiklikku.
Swings valdab ladusalt inglise keelt, sest ta elas Ameerika Ühendriikide Georgia osariigis Atlantas ja õppis inglise keelt Sungkyunkwani ülikoolis.
Novembris 2014 läks ta Lõuna-Korea sõjaväkke, kuigi oli psüühikahäirete tõttu sõjaväekohustusest vabastatud. Järgmise aasta septembris vabastati ta sõjaväest vaimse tervise halvenemise tõttu. Swings ütles, et tal on juba noorest east ravitud obsessiiv-kompulsiivset häiret, traumajärgset stressi, rasket depressiooni ja bipolaarset häiret.
Abdoulay Diaby

Abdoulay Diaby (sündinud 21. mail 1991 Nanterre'is) on Prantsusmaal sündinud Mali jalgpallur, kes mängib ründajana Araabia Ühendemiraatide kõrgliigaklubis Al Jazira ja Mali jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa esiliigaklubis Sedan. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 2010. aasta mais. Esimese värava Prantsusmaa esiliigas lõi ta järgmise aasta märtsis. Klubi põhikoosseisu liikmeks sai ta hooajal 2011–12.
2013. aasta juulis sõlmis ta kolme aasta pikkuse lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Ta suundus kohe pärast seda laenule Belgia esiliigaklubisse Royal Excel Mouscron, mis tõusis hooajaks 2014–15 Belgia kõrgliigasse. Hooajal 2014–15 oli ta liigas 12 väravaga klubi suurim väravakütt. Lille'i meeskonnas tegi ta Prantsusmaa kõrgliigas debüüdi 28. veebruaril 2015 mängus Lyoni vastu. Pärast seda pääses ta Prantsusmaa liigas platsile veel vaid kahes mängus.
2015. aasta mais sõlmis ta nelja aasta pikkuse lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Club Brugge. Hooajal 2015–16 lõi ta liigas 16 väravat ja tuli klubiga Belgia meistriks. Lisaks võideti 2016. aastal Belgia superkarikas. Hooaeg 2016–17 kujunes Diaby jaoks keeruliseks, sest teda segasid vigastused ning sel hooajal tal ei õnnestunudki lõpuks ühtegi väravat lüüa. Brugge jäi sel hooajal liigas teiseks. Hooajal 2017–18 hiilgas ta taas: lõi liigas 15 väravat ja aitas sellega Bruggel liiga meistriks tulla.
2018. aasta augustis suundus Diaby Portugali, sõlmides Lissaboni Sportinguga nelja aasta pikkuse lepingu. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 9. detsembril 2018 mängus Avesi vastu. 2019. aasta septembris siirdus ta laenule Türgi kõrgliigaklubisse Beşiktaş. 2020. aasta oktoobris läks ta laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Getafe. Hispaania kõrgliigas sai ta Getafe meeskonnas väljakule vaid ühes mängus ja läks 2021. aasta jaanuaris laenule Belgia kõrgliigaklubisse Anderlecht.
2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Araabia Ühendemiraatide kõrgliigaklubiga Al Jazira.
Mali jalgpallikoondises tegi Diaby debüüdi 11. oktoobril 2014 mängus Etioopia vastu ja lõi seal ka oma esimese värava koondise särgis. Ta on kuulunud Mali koondisse 2015. ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Lucas Pratto

Lucas David Pratto (sündinud 4. juunil 1988 La Platas) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Argentina kõrgliiga klubis Vélez Sarsfield.
Pratto alustas klubikarjääri 2006. aastal kodumaal Boca Juniorsis. 2007. aastal läks ta laenule teise Argentina kõrgliiga klubisse, Tigre. 2008. aasta augustis liitus ta laenulepingu alusel Norra kõrgliiga klubiga Lyn. Hooajal 2009–10 oli ta veel laenul Argentina esiliiga klubis Santa Fe ja aastatel 2010–2011 Tšiili kõrgliiga klubis Universidad Católica, kellega tuli 2010. aastal Tšiili meistriks. 2011. aasta Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustel Copa Libertadores lõi ta kuus väravat ning jõudis Universidad Católicaga veerandfinaali.
2011. aasta juunis liitus Pratto Itaalia kõrgliiga klubiga Genoa. Debüüdi Itaalia kõrgliigas tegi ta 11. septembril mängus Atalanta vastu. Esimese värava lõi ta liigas 18. detsembril mängus Bologna vastu, kuid see jäi ka tema ainsaks väravaks Itaalia kõrgliigas.
2012. aasta veebruaris suundus ta laenule Argentina kõrgliiga klubisse Vélez Sarsfield. Hooajal 2012–13 võitis ta klubiga Argentina meistrivõistluste turniiri Torneo Inicial ja tuli lisaks hooaja lõplikuks meistriks, kui Vélez Sarsfield alistas finaalmängus Pratto väravast Newell's Old Boysi tulemusega 1:0. 2014. aastal valiti ta parimaks Argentina liiga mängijaks.
2014. aasta detsembris sõlmis Pratto nelja aasta pikkuse lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Atlético Mineiro. 2015. aastal võitis ta klubiga Minas Geraisi osariigi meistrivõistlused Campeonato Mineiro. Sama aasta Brasiilia meistrivõistlustel lõi ta 13 väravat ning oli sellega klubi suurim väravakütt. Atlético Mineiro sai sel hooajal Brasiilia kõrgliigas teise koha. Kokku lõi ta klubi meeskonnas 41 väravat, millega on ta klubi ajaloo resultatiivseim mittebrasiilasest väravalööja.
2017. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu teise Brasiilia kõrgliiga klubiga, São Paulo. Sama aasta Brasiilia kõrgliiga hooajal lõi ta seitse väravat.
2018. aasta jaanuaris müüs São Paulo Pratto 11,5 miljoni euro eest Argentina kõrgliiga klubile River Plate.
2018. aasta Copa Libertadorese finaalis kohtus River Plate Pratto kunagise koduklubi Boca Juniorsiga. Finaalseeria esimene mäng oli lõppenud 2:2 viigiga. Otsustavas mängus läks Boca Juniors esimese poolajal juhtima, kuid River Plate viigistas teisel poolajal Pratto väravat. Mäng läks lisaajale, kus River Plate vormistas 3:1 võidu ja võitis oma ajaloo neljanda Copa Libertadorese tiitli. Hooaja 2020–21 teises pooles mängis ta River Plate'ist laenul Hollandi kõrgliiga klubis Feyenoord.
2021. aasta augustis naasis ta Vélez Sarsfieldi.
Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi Pratto 1. septembril 2016 MM-i valikmängus Uruguay vastu. Esimese värava lõi ta juba oma teises koondisemängus 6. septembril Venezuela vastu.
Vambola Markus

Vambola Markus (5. oktoober 1922 – 26. veebruar 1997) oli eesti kultuuritegelane.
Enne Teist maailmasõda töötas mehaanikuna Tallinna linna elektrijaamas. Juulis 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, teenis tööpataljonis, hiljem Eesti korpuses.
Aastatel 1945–1946 oli ta ELKNÜ Keskkomitee instruktor ja Tartumaa komitee sekretär.
Aastatel 1949–1957 oli ta Vanemuise teatri direktor. 
1960. aastal oli ta VI üldtantsupeo rahvakunstiõhtu üldjuht.
1957–1975 oli ta Eesti NSV Kultuuriministeeriumi Kunstide Valitsuse juhataja, 1975–1977 Teatrite Valitsuse juhataja. 1977–1983 oli ta Viktor Kingissepa nimelise TRA Draamateatri direktor, 1983. aastast Eesti NSV Riikliku Teatri- ja Muusikamuuseumi teadusdirektor.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Félix Savart

Félix Savart (30. juuni 1791, Mézières – 16. märts 1841, Pariis) oli prantsuse füüsik ja matemaatik.
Teda teatakse peamiselt Biot'–Savarti seaduse kirjapanemise tõttu koos oma kolleegi Jean-Baptiste Biot'ga. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid akustika ja mehaaniline võnkumine.
Liivamäe kalmistu

Liivamäe kalmistu on kalmistu Räpina kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põlva maakonnas Räpina vallas Ristipalo külas. 
Ajalugu.
Räpina kihelkonna uus õigeusu kalmistu asutati 1879. aastal Räpina õigeusu kirikust linnulennult umbes 3 km kaugusele itta. Selle suurus oli algselt 1567 ruutsülda ja 17 ruutjalga (kokku umbes 0,71 ha), mille eest maksti Räpina mõisnik Peter Anton von Siversile 250 rubla. Algselt maeti sinna koguduse eestlastest liikmeid, hiljem ka venelasi.
Kirjeldus.
Kalmistu asub Ristipalo külas Räpina-Värska (Võõpsu) tee ääres. Ehkki ametlikult on kalmistu pindala 1,38 ha, on matuseala tegelik suurus praegu umbes 0,63 ha.
Taimar Peterkop

Taimar Peterkop (sündinud 20. jaanuaril 1977 Tallinnas) on Eesti riigiametnik, aastatel 2018–2025 Eesti riigisekretär. 
Ta lõpetas 1995. aastal Jakob Westholmi Keskkooli ja on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ning USA maaväe sõjakolledži (United States Army War College) magistrikraadiga strateegilises juhtimises. 
Aastatel 2000–2001 töötas Peterkop juristina Riigikantseleis. Aastatel 2001–2008 töötas ta Kaitseministeeriumis, millest esimesed neli aastat õigusosakonnas rahvusvahelise õiguse büroo juhatajana ning hilisemad kolm aastat operatsioonide ja kriisireguleerimise osakonna juhatajana. 2008–2010 oli Peterkop kaitsepoliitika nõunik Eesti Suursaatkonnas Washingtonis. 2010–2015 oli ta Kaitseministeeriumi õigus- ja haldusküsimuste asekantsler, vastutades muu hulgas valitsemisala info- ja kommunikatsioonitehnoloogia arendamise ning küberkaitse eest. 
Alates 4. maist 2015 oli ta Riigi Infosüsteemi Ameti (RIA) peadirektor. 
Ta on olnud riigikaitseõpetaja ja rahvusvahelise õiguse lektor. 
Ta on reservohvitser.