Väliseestlased

Väliseestlased on väljaspool Eestit alaliselt elavad eestlased.
Väljarände ajalugu.
Eestlaste esimene suur väljaränne algas 1850. aastatel. Järgnenud poole sajandi jooksul tekkisid eesti asundused Loode-, Põhja- ja Kesk-Venemaal, Siberis, Kaug-Idas, Kaukaasias, Krimmis, Volgamaal ja mujal. Pärast väljarännet elas 20. sajandi teisel kümnendil Venemaa Keisririigi aladel väljaspool Balti kubermange umbes 200 000 eestlast.
Väljarände peamisteks põhjusteks olid rahvastiku kiire juurdekasv ja maapuudus. Talupojad, kellele maju ja maatükke ei jätkunud, ei tahtnud linna elama asuda, pealegi soosis Venemaa Keisririigi koloniaalpoliitika talupoegade väljarännet riigi väheasustatud aladele.
19. ja 20. sajandi vahetusel rändasid mitmed Venemaale asunud eestlased edasi Ameerika Ühendriikidesse ja Kanadasse. 20. sajandi alguses elas Põhja-Ameerikas umbes 10 000 eestlast, vähemal määral elas eestlasi ka Austraalias ning tollal veel Vene impeeriumile kuulunud naabermaades Soomes ja Lätis.
Palju eestlasi siirdus välismaale ka 1920. aastatel. Väljarände peamiseks põhjuseks oli inimeste soov oma majanduslikku olukorda parandada. Suuremad eestlaste kogukonnad tekkisid sel ajal nt Argentinas, Brasiilias ja Austraalias.
Suur eestlaste väljaränne toimus Teise maailmasõja lõpuaastatel, kui pagulastena siirdus Saksamaale ja Rootsi üle 70 000 eestlase, suurem osa neist 1944. aasta sügisel Eestisse tungivate Nõukogude Liidu vägede eest nn Suure põgenemise laine ajal. Sõjajärgsetel aastatel tekkisid suuremad väliseesti pagulaste kogukonnad peale Saksamaa ja Rootsi ka Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Austraalias ja Suurbritannias.
Pärast Nõukogude okupatsiooni lõppu ja Eesti riikliku iseseisvuse taastamist 1991. aastal on mitukümmend tuhat eestlast rännanud Eestist välja, peamiselt Põhja- ja Lääne-Euroopasse, USA-sse ja Kanadasse. Arvukas värskemate väljarändajate kogukond on tekkinud Soomes, samuti Saksamaal, Rootsis, Ameerika Ühendriikides ja Kanadas. Väljaspool Eestit elab mõnedel hinnangutel üle 160 000 eestlase. Kui arvestada, et Eestis on umbes 950 000 eestlast, siis ulatub eestlastena määratletavate inimeste üldarv maailmas 1,1 miljonini ning neist umbes 14% elab praegu väljaspool oma ajaloolist kodumaad. 
Suurim väliseesti kogukond asub tänapäeval Soomes. Enam kui kümnetuhandelise liikmeskonnaga väliseestlaste kogukonnad elavad Ameerika Ühendriikides, Rootsis, Kanadas ja Suurbritannias. Seevastu tänapäeva Venemaa territooriumile, kus veel 1989. aastal elas Nõukogude Liidus avaldatud andmete järgi 46 000 eesti rahvusest inimest, oli 2021. aastaks ametliku statistika järgi jäänud elama vaid 7778 eestlast.
Mitmes riigis on eestikeelsed koolid, kirikud, koorid ja teised tegevusrühmad. Näiteks saatis Toronto eesti kool 2004. aastal koori Tallinnas toimunud laulupeole.
Väliseestlaste asulad ja asumid.
Rootsis on väliseestlaste põhiosa koondunud kolme suurema keskuse ümber: Stockholm, Göteborg ja Malmö-Lundi piirkond. Rootsis tegutsevad või on tegutsenud Stockholmi Eesti Ühing (1904), Rootsi Eestlaste Liit, Rootsi Eesti Komitee, Stockholmi Eesti Maja, Lundi Eesti Maja, Göteborgi Eesti Kodu, Eskilstuna Eesti Kodu, Uppsala Eesti Kodu, Eesti Skautlike Noorte Malev Rootsis.
Saksamaal elavaid eestlasi ühendab Eesti Ühiskond Saksa Liitvabariigis (EÜSL). Aktiivsemateks eestlaste keskusteks on kujunenud Hamburg, Köln ja München. EÜSL annab 1945. aastast välja ajalehte Eesti Rada.
Ameerika Ühendriikides: Livonia, Michigani osariik; Livonia linn ja Livonia küla Livingstoni maakonnas, New Yorgi eeslinn;
Ukraina Eesti Selts, esimees Mare Litnevska.