tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mark Rutte

Mark Rutte ['mark 'rüte] (; sündinud 14. veebruaril 1967 Haagis) on Hollandi poliitik, kes oli 14. oktoobrist 2010 kuni 2. juulini 2024 Hollandi peaminister. Alates 1. oktoobrist 2024 NATO peasekretär. 
Aastatel 2006–2023 oli ta liberaalse Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest liider. 
Mark Rutte on õppinud Leideni Ülikoolis ajalugu. 
Aastatel 2002–2006 töötas ta aseministrina sotsiaal- ja tööministeeriumis ning haridus- ja kultuuriministeeriumis. 2006. aastast kuni peaministriks saamiseni oli ta parlamendi liige. 
23. aprillil 2012 astus Rutte valitsuskabinet ametist tagasi, kuna ei suutnud kokku leppida 2013. aasta eelarvekärbetes, kuid Rutte jäi kuni uute valimisteni edasi peaministri kohusetäitjaks. 
Detsembris 2020 avaldati raport, mille kohaselt olid maksuametnikud tuhandeid lapsevanemaid alusetult süüdistanud maksupettuses ning nad pidid lapsetoetused tagasi maksma. 15. jaanuaril 2021 teatas Rutte, et astub skandaaliga seoses ametist tagasi. 
2023. aasta 7. juulil teatas Rutte, et esitab kuningale tagasiastumisavalduse.
Maxamed Cabdullaahi Maxamed

Maxamed Cabdullaahi Maxamed (sündinud 11. märtsil 1962 Muqdishos) on Somaalia poliitik ja diplomaat, alates 8. veebruarist 2017 kuni 23. maini 2022 Somaalia president.
31. oktoobrist 2010 kuni 19. juunini 2011 oli ta Somaalia peaminister.
Tal on magistrikraad politoloogias New Yorgi Osariigi Ülikoolist. Tal on nii Somaalia kui ka USA kodakondsus.
Aastatel 1985–1988 töötas ta Somaalia saatkonnas Washingtonis.
Kesk-Kongo provints

Kesk-Kongo provints (varem "Alam-Kongo provints") on 1. järgu haldusüksus (provints) Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Kesk-Kongo provints asub riigi lääneosas. Ta on ainuke Kongo DV provints, millel on merepiir. Provints piirneb lõunas Angolaga, põhjas Kongo Vabariigiga, kirdes Kinshasaga ja kagus Kwango provintsiga.
Provintsi halduskeskus on Matadi. Suurim linn on Boma. Teised suuremad asulad on Banana, Muanda, Mbanza-Ngungu, Kitona, Lukula, Maduda, Kimpese ja Vivi.
Provintsi läbib Kongo jõgi.
2006. aastal jõustunud põhiseadusega planeeritud haldusjaotuse järgi moodustati Kesk-Kongo provints senise Alam-Kongo provintsi piirides. Nime "Kesk-Kongo" kannab provints alates 2015. aastast, mil kavandatud haldusreform täide viidi.
Howard Jacobson

Howard Eric Jacobson (sündinud 25. augustil 1942 Manchesteris) on Suurbritannia kirjanik ja ajakirjanik.
Ta on kirjutanud eelkõige humoristlikke romaane, sageli Briti juutide elust.
Aastal 2010 sai ta romaani "The Finkler Question" eest Bookeri auhinna.
Meadi järv

Meadi järv on Ameerika Ühendriikide suurim veehoidla. See on moodustunud Colorado jõele Hooveri paisu taha. 
Paisjärv asub Nevada ja Arizona osariigi territooriumil.
Järve pindala on 640 km², suurim sügavus 150 m, maht 35,2 km³ ja rannajoone pikkus 890 km.
Punane elavhõbe (film)

"Punane elavhõbe" on Eesti 2010. aasta põnevusfilm, mille on lavastanud Andres Puustusmaa. Film põhineb Andres Anvelti esikromaanil "Punane elavhõbe", Anvelt on kirjutanud ka filmi stsenaariumi ja oli võtteplatsil konsultant. 
Filmi võtted kestsid 2009. aasta 6. augustist 15. septembrini. Filmimas käidi peale Tallinna ja Harjumaa, Narva ja Ida-Virumaa ka Venemaal Moskvas Šeremetjevo lennujaamas. Filmis teevad kaasa ka vene näitlejad Aleksandr Baširov ja Kirill Käro.
Algselt planeeriti filmi esilinastus 1. märtsile 2010, mil möödus 19 aastat Eesti politsei tööleasumisest, kuid lõplikuks kuupäevaks jäi 9. aprill 2010.
Süžee.
Filmi tegevusajaks ja -paigaks on 1990. aastate alguse Eesti kriminaalmaailm, mida raputavad jutud "punasest elavhõbedast". Sündmustik keerleb ümber värskelt vanglast vabanenud Repsi (Juhan Ulfsak), tema sõprade Korba (Kristjan Sarv) ja Holtsi (Mait Malmsten) ning noorpolitseinik Sanderi (Märt Avandi), kurja politseiülemuse Buldooseri (Peeter Oja) ja Repsi tüdruksõbra (Inga Salurand).
Film arvudes.
2010. aastal käis filmi Eesti kinodes vaatamas 27 235 inimest.
Oskar Hoffmann

Oskar Georg Adolf Hoffmann (5. veebruar (vkj 24. jaanuar) 1851 Tartu – 3. märts 1912 Peterburi, Novaja Derevnja) oli baltisaksa maalikunstnik.
Elukäik.
Tulevane kunstnik sündis Tartus pagarmeistri peres kolme tütre kõrval ainsa pojana. Kunstiande päris ta tõenäoliselt emalt Emilie Aurora Hoffmannilt (neiuna Frischmuth), kelle isa ja onu olevat olnud kunstialaselt tegevad. Paar aastat töötas Oskar Tartu foto- ja litograafi Karl Schulzi ateljees, omandades muuhulgas teadmised fotograafiast, mis tol ajal olid maalijale peaaegu endastmõistetavad. Hoffmann oli ka hiljem innukas fotografeerija ja võib oletada, et 1880.–1890. aastail Peterburis valminud maalid on maalitud fotode põhjal.
Peagi esines ta juba Tartu Käsitööliste Seltsi näitustel maalidega ja 3. veebruaril 1872 immatrikuleeriti Düsseldorfi kunstiakadeemiasse. Pärast antiigiklassi pääses ta baltisaksa päritolu 1874 professor Eduard von Gebhardti õpilaseks, kuid pidas tema ateljees vastu vaid kolm kuud. Tema teiseks õpetajaks oli eestimaalasest Düsseldorfi professor Eugen Dücker. Hiljem lisandus õpetajate mõjule veel ühe kuulsa baltisakslase Gregor von Bochmanni sõprus ja eeskuju. Hoffmannist vaid aasta vanem Bochmann oli tulnud Düsseldorfi õppima juba 18-aastaselt. Just temalt õppiski Hoffmann oma Rembrandti meenutava väljavalgustumise haljustast foonist, hallikaspruuni koloriidi ning portreede nägude rõhutatud ilmestuse.
Lõpetas akadeemia 1877 ja töötas lühemat aega F. Cormoni juures Pariisis. Asutas 1878 Düsseldorfis oma ateljee ning omandas oforditehnika. Elas 1880. aastate alguses Tartus, kust siirdus 1883. aastal Peterburi, kus sai järgmisel aastal Peterburi kunstiakadeemia vaba auliikme nimetuse. Peterburis elades esines kunstnik korduvalt rahvusvahelistel näitustel Viinis, Berliinis ja mujal. Hoffmanni teosed said küllaltki populaarseks ja 1884 valiti ta Düsseldorfi Akvaofortistide Seltsi liikmeks. Endiselt oli Oskar Hoffmann tihedates sidemetes Eestiga. 
Looming.
Loonud hulga karakteerseid eesti talupoegade portreid ja rühmapilte ning olustiku- ja maastikumaale. Viljelnud akvarelli ja oforti. Tema eesti talupoja tüüp on maani vammuses või kuues, rebasenahkse mütsi või viltkaabuga, pikkade juuste ja tõsimeelse ilmega. Kõik Hoffmanni suuremad talupoegadega stseenid on nähtud justkui läbi akna. Need on hea kompositsiooniga ja hoolega valitud värvigammas. Portreeliselt on Hoffmann kujundanud omamoodi koondportreed eesti 19. sajandi talupojaelu hierarhiast: taluperemehed, kaupmehesellid, sekka üksik hingestatud näoga külakooliõpetaja, kaubajuudid, joodikud ja kerjused. Eksootiline talupojatemaatika oli arvestatav müügiartikkel. Tolle aja maitsele vastavad teosed müüsid hästi nii Saksamaal ja Venemaal kui ka Inglismaal ja Hollandis.
Elu teisel poolel Peterburis elades lisandusid tema loomingusse mütoloogilised ja sümbolistlikud suuremõõtmelised kompositsioonid, millest vaid vähesed on tänapäevani säilinud.
Esines arvukail näitustel Düsseldorfis, Münchenis, Viinis, Berliinis jm.
Theodor Alexander Benedict Frese

Theodor Alexander Benedict Frese (17. veebruar 1838 Lääne-Nigula – 15. september 1872 Lääne-Nigula) oli eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1852–1857 Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1857–1861. Oli seejärel mõnda aega koduõpetaja. Ordineeriti 9. mail 1865 õpetajaks.
Oli seejärel 19. maini 1866 Eestimaa vikaarõpetaja. Oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse adjunktõpetaja (introdutseeriti 29. mail 1866), sama koguduse õpetajaks kutsuti 20. oktoobril 1866, introdutseeriti 12. veebruaril 1867 (oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse vaimulikuks aastatel 1866–1872).
Isiklikku.
Tema isa Theodor Benedict Frese oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja, vend Christian Wilhelm Benedict Frese oli Tallinna Püha Vaimu-, Tallinna Jaani-, Kuressaare Laurentiuse- ja Käina Martini koguduse õpetaja, poeg Eduard Paul Benedict Frese oli Vaivara koguduse õpetaja.
Katrin Saukas

Katrin Saukas (sündinud 6. aprillil 1958 Tapal) on eesti näitleja ja näitekirjanik.
Ta on lõpetanud 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (IX lend, juhendaja Merle Karusoo). 
Koosseisulise näitlejana on Katrin Saukas töötanud Eesti Riiklikus Noorsooteatris. Hiljem on ta osalenud näitlejana Pirgu Arenduskeskuse mälusektori töös ja loomingulise ühenduse R.A.A.A.M. lavastustes. 
Katrin Saukast võib pidada Merle Karusoo näitlejaks. Ta on mänginud paljudes Karusoo lavastustes Eesti Draamateatris ("Kured läinud..."), Vanemuises ("Pisuhänd" – Matilda), Endlas ("Täieline Eesti Vabariik" – Karin Paas), Vargamäe rehetares ("Saunaeide tõde ja õigus" - saunaeit) ja VAT Teatris ("Agnes, kroonikud ja psühhokroonikud" - Agnes). 
Saukase tipprollid on olnud peaosa Merle Karusoo lavastuses "Elektra saatus on lein", mida Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri trupp mängis Tallinnas vanalinnas dominiiklaste kloostri õuel, ja õde Ratchedi roll Vjatšeslav Gvozdkovi lavastuses "Lendas üle käopesa".
Rain Tolk

Rain Tolk (sündinud 9. juunil 1977 Tallinnas) on eesti filminäitleja, -režissöör ja stsenarist. 
Haridus.
Ta õppis aastatel 2001–2003 Tartu Ülikoolis filosoofiat. 
Töö.
1990. aastatel töötas seltskonnaajakirjanikuna Postis, Seltskonnas ja Kroonikas, seejärel "copywriter"'ina reklaamiagentuuris Age.
2002. aastast on ta režissöör, stsenarist ja produtsent iseenda filmi- ja reklaamiproduktsioonifirmas Kuukulgur Film. 
Aastatel 2014–2015 tegi ta ühe saatejuhi-toimetajana Eesti Televisiooni kultuurisaadet "OP!".
"Esto TV".
Rain Tolk äratas Eesti avalikkuse tähelepanu Eesti Televisiooni skandaalses musta huumori saatesarjas "Esto TV", kus nad koos Ken Saaniga süüdimatute provokaatoritena esinedes "paljastasid ühiskonnas lokkavat silmakirjalikkust ja lollust". Saatesari oli eetris aastatel 2001–2002, sellele järgnesid libadokumentaalid „Welcome to Estonia“ (2002) ja „Vali kord!“ (2004). 
Isiklikku.
Tema vanemad olid Hille Rool ja Rein Tolk. Ta bioloogiline isa oli Abram Berezkin. Tal on kaks poolõde.
Tema endine elukaaslane on Helina Risti. Nende lapsed on Ruben (sündinud 2007) ja Lukas (sündinud 2010).
Tema abikaasa alates 2024. aasta juunist on Eliisa Puudersell.
Sergei Narõškin

Sergei Narõškin (Сергей Евгеньевич Нарышкин; sündinud 27. oktoobril 1954 Leningradis) on Venemaa riigiametnik, alates 5. oktoobrist 2016 Venemaa Föderatsiooni Välisluure Teenistuse direktor, 2011–2016 Riigiduuma esimees.
Elulugu.
Kasvas üles Vsevoložskis Leningradi oblastis. 1972. aastal lõpetas kuldmedaliga Leningradi 190. keskkooli ja 1978. aastal Leningradi Mehaanikainstituudi insener-raadiomehaanikuna. Ajakirjanduses avaldatud mitteametlikel andmetel õppis aastatel 1978–1982 mitmes KGB koolis: algul KGB esimese peavalitsuse (välisluure) 101. koolis Moskvas, kus tutvus ka Vladimir Putiniga, seejärel Moskva kõrgema KGB kooli 8. teaduskonna nn prantsuse grupis.
Majandusteaduste kandidaat aastast 2004, majandusteaduste doktor aastast 2010.
1982. aastast Leningradi Polütehnilise Instituudi prorektori abi. 1980. aastatel töötas ka Nõukogude Liidu Belgia saatkonnas (ametlikult teaduse ja tehnika eksperdina), oli seal kuni Nõukogude Liidu lagunemiseni 1991. aastal. Aastatel 1992–1995 Peterburi linnavalitsuse majandusarengu komitee osakonnajuhataja. 1995–1997 Peterburi Promstroibanki välissuhete osakonna juhataja. 1997–1998 Leningradi oblastivalitsuse majanduse ja investeeringute komitee esimehe asetäitja. 1998–2004 Leningradi oblastivalitsuse välismajanduse ja rahvusvaheliste suhete komitee esimees. 1996–2004 Venemaal Philip Morrise sigarette tootva suurettevõtte Philip Morris Ižora direktorite nõukogu liige. 2004 veebruar–märts Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni majandusvalitsuse ülema asetäitja. 2004–2007 Venemaa presidendi aparaadi juhataja asetäitja (alates 2004. aasta sügisest minister). 2007–2008 Venemaa Föderatsiooni valitsusaparaadi juhataja.
Aastast 2004 on ta Venemaa riikliku naftaga tegeva laevanduskompanii Sovkomflot juhatuse liige ja Venemaa juhtiva energeetikafirma Rosneft direktorite nõukogu esimehe asetäitja.
Enne Riigiduuma esimeheks valimist töötas ta alates 12. maist 2008 Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni personaliülemana. Alates 2008. aasta detsembrist juhtis Narõškin ka presidendi riiklike autasude komisjoni ja oli aastatel 2009–2012 Venemaa ajaloo võltsimise vastu võitlemise komisjoni esimees.
Narõškin oli 2011. aasta 1. märtsist Venemaal ümber nimetatud miilitsa – Venemaa politsei juhtivkoosseisu atestatsioonikomisjoni juht.
Narõškin valiti Riigiduuma esimeheks 2011. aasta 22. detsembril, tema asemel sai Venemaa Föderatsiooni Presidendi Administratsiooni juhiks Sergei Ivanov.
Aastast 2012 Venemaa Ajaloo Seltsi (RIO) esimees.
Alates 5. oktoobrist 2016 Venemaa Föderatsiooni Välisluure Teenistuse direktor. Kannab Venemaa Föderatsiooni kõrgeimat teenistustiitlit – Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Gennadi Oništšenko

Gennadi Oništšenko ("Геннадий Григорьевич Онищенко"; sündinud 20. novembril 1950 Oši oblastis Kirgiisi NSV-s) on Venemaa riigitegelane, Venemaa riiklik peasanitaararst alates 1996. aastast, Föderaalse tarbijate õiguste ja inimese heaolu järelevalveteenistuse (Rospotrebnadzor) juht 2004–2013.
2016. aastal valiti ta Riigiduuma liikmeks.
Lohisti

Lohisti on rataste ja jalasteta transpordivahend koormate vedamiseks maismaal.
Lohisti koosneb kolmnurgakujuliselt või paralleelselt raamiks seotud kaustadest, mille vahele on tavaliselt kinnitatud võrgust, loomanahast, pulkadest või muust taolisest valmistatud põhi. Lohistiga veetav koorem kinnitatakse kaustade vahel asuvale põhjale. Lohistit veetakse kas käsitsi või veoloomaga, kelleks lohistit kasutatavates kultuurides on tavaliselt koer või hobune.
Lohistit eristab muudest maismaal kasutatavatest transpordivahenditest rataste ja jalaste puudumine. Siledapõhjalist järelveetavat transpordivahendit nimetatakse kelguks. Siledate jalastega järelveetavat transpordivahendit nimetatakse kelguks või reeks. Ratastega järelveetavat transpordivahendit nimetatakse käruks või vankriks.
Lohistit on kasutatud isegi peale ratta leiutamist või rattaga tutvumist maastikel, kus ratasveokite kasutamine on raskendatud või võimatu, näiteks soisel või ebaühtlasel pinnasel.
Lohisti kasutamise kohta on kõige rohkem etnograafilisi andmeid põhjaameerika indiaanlaste seast. 1924. aastal Gilbert Wilsoni sulest ilmunud koera- ja hobulohisti valmistamise ja kasutamise kirjeldus hidatsa kultuuris kuulub ameerika etnograafilise kirjelduse klassikasse.
Kaust (ree osa)

Kaust (lõunaeesti murdes ka seba) on ree jalasega paralleelne külgmine pealispuu, mis on enamasti tapitud ree kodarate otsa. Kaustad tugevdasid rege ja olid ka osa veoraamist.
Slavistika

Slavistika on teadusharu, mis uurib slaavi kultuure, sealhulgas slaavi keeli, kirjandust ja rahvaluulet.
Slaavi filoloogia

Slaavi filoloogia on teadusharu, mis uurib slaavi keeli ja kirjandust.
Andreas Ventsel

Andreas Ventsel (sündinud 21. märtsil 1976) on eesti kultuuriuurija ja semiootik. Ta töötab Tartu Ülikoolis poliitika- ja sotsiosemiootika professorina ja Tartu Kõrgemas Kunstikoolis Pallas semiootika lektorina.
Ta kaitses 2005. aastal Tartu Ülikoolis semiootika ja kulturoloogia erialal magistritöö ""Meie"-konstrueerimine Eesti poliitilises retoorikas 1940–1953" ning 2009. aastal doktoritöö hegemoonia semiootilisest teooriast ("Towards semiotic theory of hegemony").
Juri Lotmani Fond

Juri Lotmani Fond on Juri Lotmani mälestuseks loodud mittetulundusühing, mis toetab tema töö jätkamist semiootikas ja vene filoloogias.
Aastal 2001 otsustas fond hakata välja andma Juri Lotmani stipendiumi.
Kronotoop

Kronotoop (ehk ajapaik) on kokkupaigutatud eriaegsus, ehk teatud paigale iseloomulikud ajalised suhted — mingis tekstis loodud ajalis-ruumiline suhtestik. 
Mõiste võttis kasutusele füsioloog Aleksei Uhtomski, ning seda rakendas kirjanduse uurimisel Mihhail Bahtin, kelle tööde kaudu sai see mõiste laialt kasutatavaks ja tuntuks. Kronotoobi mõistet kasutatakse narratoloogias, kuid ka muude kultuurinähtuste puhul (nt arhitektuuris).
Mellunmäki

Mellunmäki (rootsi "Mellungsbacka") on asum Helsingi Mellunkylä linnaosas. Piirneb põhjas Vantaaga.
Mellunmäkis asub ka metroojaam.
2005. aastal oli Mellunmäkis 7987 elanikku.
Asumis on mitmekorruselised kortermajad.
Puotila

Puotila (rootsi "Botby gård") on asum Helsingi Vartiokylä linnaosas.
Asumis on umbes 4800 elanikku ja ligi 700 töökohta.
Kontula

Kontula (rootsi "Gårdsbacka") on asum Helsingi Mellunkylä linnaosas. Ta piirneb Kurkimäki, Vesala ja Kivikkoga. 
Elanike arv on umbes 13 000.
Tiina Tauraite

Tiina Tauraite (sündinud 2. juunil 1976 Tallinnas) on eesti näitleja ja ettevõtja.
Ta on lõpetanud 1994. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (18. lennus). 
Aastatel 1998–2008 töötas ta näitlejana Von Krahli Teatris, pärast seda on ta vabakutselise näitlejana mänginud paljudes filmides ja telesarjades. 
Alates 2021. aastast on ta ka Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitlejatöö vanemlektor. 
Ta on Eesti Teatriliidu ja Näitlejate Liidu liige (1998. aastast).
Looming.
Teatrilavastused.
Monolavastus.
8.–22. juunil 2013 mängis Tauraite üle-eestilisel ringreisil 17 etenduspaigas monolavastust "Näitlejannast põllumeheks ehk 900 km traktoril mööda Eestimaad". Teksti autor, lavastaja, traktorist ja esitaja oli Tiina Tauraite. Ka ühest etenduskohast teise sõitis ta ehtsat John Deere'i traktorit juhtides ise. Esietendus toimus 7. juunil 2013 Tallinnas Kultuurikatla aias.
Kunstiteadlane Reet Varblane on toonitanud selle monotüki publikumenu ning öelnud, et Tauraite muutis "selle abil nõukogude ajal nii-öelda kollektiivses tavateadvuses tihtipeale naeruvääristatud sootu naistraktoristi kuvandi vaata et seksikuse sümboliks. Millekski, mis on heteropatriarhaalses ühiskonnas ka naise puhul sama ahvatlev kui modelli või filmitähe oma. Tauraite etendus ei olnud iseseisva töötava naise ajakohastatud, endale võõra rolli etendamine, osalemine nii-öelda järjekordses reklaamikampaanias, kus mehist värki müüakse mehistele meestele kauni naise kui seksisümboli abil. Tauraite on teinud läbi traktoristi koolituse ning traktor on tema töövahend".
Näitekirjandus.
Tiina Tauraite kirjutatud näidend "Libera!" osales Eesti Teatri Agentuuri 2023. aasta näidendivõistlusel ja pääses näitekirjanduse arendamise mentorprogrammi. 2024. aasta detsembris oli see Eesti Draamateatri Maalisaalis esimesel lugemisel. 
Õhtujuhtimine.
2015. aastal oli ta koos Tarmo Tiisleriga aastalõpugala "Spordiaasta tähed" õhtujuht.
Ettevõtlus.
Tiina Tauraite on 2012. aastast diplomeeritud taimekasvataja. 2013. aastal hakkas ta koos elukaaslase Erki Lauriga ettevõttes Sõstar &amp; Pipar OÜ välja töötama kodumaisest toorainest napse ning kasvatab suure osa taimsest toorainest ise Viljandimaal ja Iklas. Tema lemmikkultuurid on must sõstar ja tšillipipar. Et toota neid oskuslikult ja tänapäevaselt tööstuslikus koguses, läks ta Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskooli taimekasvatuse mehhaniseerimist õppima. 
Kaubamärgi Tiina Tauraite™ omanik on Osaühing Kalamaja Grupp. Ettevõtte toodete seas on liköörid, mahlad, siirupid jms. "Tunneme, et on äge kasvatada Eestimaal ka taimi ning väärindada neid jookideks," on näitlejatest elu- ja firmakaaslaste Tiina Tauraite ja Erki Lauri ettevõtluskreedo.
VIP-ide künnivõistluse võit.
27. septembril 2013 toimus Olustveres Teenindus- ja Maamajanduskooli õppetalu maadel Eesti künnimeistrivõistluste raames eraldi VIP-ide künnivõistlus, mille võitis Tiina Tauraite Helir-Valdor Seedri ja Ülo Kivise ees. Osalesid veel näiteks Urmas Vaino, Ivo Linna, Marilyn Jurman, Igor Mang ja Meelis Annus.
Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest

 
Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest (hollandi: "Volkspartij voor Vrijheid en Democratie", lühendatult VVD) on Hollandi konservatiiv-liberaalne partei. 
2010. aasta parlamendivalimistel saavutas partei suurima häältesaagi ning sai 31 kohta 150-kohalises alamkojas. 
Partei kuulub Euroopa liberaalsete ja reformiparteide ühendusse. 
Parteijuht on alates 14. augustist 2023 Dilan Yeşilgöz-Zegerius, tema eelkäija aastatel 2006–2023 oli Mark Rutte.
Vartiokylä

Vartiokylä on linnaosa Helsingis. See asetseb Ida-Helsingis.
Praeguse linnaosa maast kuulus suurem osa Puotila mõisale. 1930. aastatel hakati sinna ehitama väikesi eramaju. 1946 liideti piirkond Helsingiga.
Vartiokylä asumid on Vartioharju, Puotila, Puotinharju, Myllypuro, Marjaniemi, Roihupello tööstusala ja Itäkeskus.
Linnaosas asuvad Helsingi metroo Itäkeskuse, Myllypuro ja Puotila metroojaam.
Szigetszentmiklós

Szigetszentmiklós on linn Ungaris Pesti komitaadis, Szigetszentmiklósi kreisi keskus. Asub Budapestist vahetult lõunas Csepeli saarel Doonau ääres.
Linnaõigused sai 1986.
Budapesti XXI ringkond

Budapesti XXI ringkond (ungari keeles "Budapest XXI. kerülete") on linnaringkond Budapestis, mis asub kesklinnast lõunas Csepeli saarel. Ringkond kasutab ka nime Csepel.
XXI ringkond jaguneb 13 asumiks: Csepel-Belváros, Csepel-Kertváros, Csepel-Ófalu, Csepel-Rózsadomb, Csepel-Szabótelep, Csillagtelep, Erdőalja, Erdősor, Gyártelep, Háros, Királyerdő, Királymajor und Szigetcsúcs.
2010. aastast on linnaosavanem Szilárd Németh.
Jennette McCurdy

Jennette Michelle Faye McCurdy (sündinud 26. juunil 1992 Long Beachis Californias) on ameerika kirjanik, endine lapsnäitleja, laulja ja laulukirjutaja. Ta on tuntud Sam Pucketti kehastajana Nickelodeoni teleseriaalis "iCarly". 
Noorus.
McCurdy lapsepõlvekodu oli USA California osariigis Garden Grove'is. Tema pere kuulus Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikusse. Tüdruk oli kuueaastane, kui ema hakkas teda näitlejaks koolitama ning järjekindlalt telesarjade ja filmide prooviesinemistele viima.
Elulooraamat.
2022. aastal ilmus temalt humoorikas (kriitik Mariann Vendelini hinnangul õõvastav) elulooraamat "I'm Glad My Mom Died", mis pealkirjaga "Mul on hea meel, et ema ära suri" jõudis 2024. aastal Hanna-Leana Kuuse vahendusel ka eesti keelde.
Pandora (kuu)

Pandora on üks Saturni kaaslane.
See avastati oktoobris 1980 Voyager 1 fotode põhjal. 1985. aastal pandi talle nimi vanakreeka mütoloogia tegelase Pandora järgi.
Pandora tiirleb ümber Saturni, asudes selle F-rõnga läheduses, välimisel poolel.
Pandora mõõtmed on 104 × 81 × 64 km.
Pandora on kaetud kraatritega tihedamalt, lähedal asuv Prometheus. Tal leidub vähemalt kaks üle 30 kilomeetrise läbimõõduga kraatrit. Enamik kraatreid Pandoral on madalad ning täitunud pinnase ja purdmaterjaliga. Esineb veel vagujaid ning künklikke pinnavorme.
Pandora ja Prometheuse vahel neljaste seeriatena esineva orbitaalresonantsi 118:121 tõttu tundub Pandora orbiit olevat kaootiline. Kõige märgatavam muutus nende kuude orbiitides toimub iga 6,2 aasta tagant, kui Pandora joondub oma orbiidi periapsises Prometheusega, mis samal ajal on oma orbiidi apoapsises, mille tõttu need kuud lähenevad teineteisele umbes 1400 kilomeetri kaugusele. Pandoral on orbitaalresonants ka Mimasega (3:2, Pandora teeb 2 tiiru ümber Saturni samal ajal kui Mimas teeb 3).
Oma väikese tiheduse ja suhteliselt suure albeedo tõttu on tõenäoline, et ta koosneb peamiselt vee jääst ja on väga urbse struktuuriga. Kuigi midagi kindlat ta koostise kohta praeguseks veel öelda pole.
Theodor Benedict Frese

Theodor Benedict Frese (13/25. juuni 1805 Tallinn – 1/13. september 1866 Lääne-Nigula) oli Eestimaa vaimulik.
Pärnu bürgermeistri Thomas Benedict Frese poeg.
Õppis aastatel 1817–1823 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1823–1826. Korporatsioon Estonia liige.
Oli seejärel Kasti mõisas perekond Sieversite juures koduõpetajaks. Ordineeriti 28. aprillil 1829 õpetajaks.
Oli aastatel 1829–1866 (kutsuti 26. veebruaril 1829) Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetajaks. Sai 21. oktoobril 1853 Ranna-Lääne praostkonna praostiks ja Eestimaa konsistooriumi assessoriks 8. augustil 1863.
Asutas 17. augustil 1847 abipiibliseltsi ja oli selle juhataja.
Isiklikku.
Tema poeg Christian Wilhelm Benedict Frese oli Tallinna Püha Vaimu-, Tallinna Jaani-, Kuressaare Laurentiuse- ja Käina Martini koguduse õpetaja, poeg Theodor Alexander Benedict Frese oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja, pojapoeg (Theodor Alexander Benedict Frese poeg) Eduard Paul Benedict Frese oli Vaivara koguduse õpetaja.
2010. aasta Läti parlamendivalimised

2010. aasta Läti parlamendivalimised peeti 2. oktoobril.
Läti seimi sajale kohale kandideeris 1239 inimest 13 parteist ja valimisliidust.
Lääne-Siber

Lääne-Siber (vene keeles Западная Сибирь) on piirkond Venemaal, Siberi lääneosa. Ta piirneb läänes Uurali mäestiku ja idas Jenisseiga. Piirkonna pindala on 2 600 000 km² (14% Venemaa territooriumist), rahvaarv on umbes 15 miljonit inimest (10% Venemaa rahvastikust), rahvastiku tihedus 6,25 in/km².
Lääne-Siber ulatub 2500 km kaugusele Põhja-Jäämerest kuni Kasahstani kuivade rohtlateni ning 1500 km kaugusele Uurali mäestikust Jenissei jõeni. Umbes 80% pindalast paikneb Lääne-Siberi lauskmaa territooriumil. 
Lääne-Siberi territooriumil paiknevad osa Sverdlovski ja Tšeljabinski oblastist, Kurgani oblast, Tjumeni oblast, Handi-Mansimaa, Jamali Neenetsi autonoomne ringkond, Omski oblast, Tomski oblast, Novosibirski oblast, Kemerovo oblast, Altai krai, Altai Vabariik, Hakassia Vabariik ning Krasnojarski krai läänepoolsemad piirkonnad.
Ajalooliselt kuuluvad Lääne-Siberisse ka Kirde- ja Põhja-Kasahstani piirkonnad.
Lääne-Siberi suuremad linnad on Novosibirsk, Omsk, Tjumen, Barnaul, Novokuznetsk, Tomsk, Kemerovo, Kurgan, Surgut.
Ultši rajoon

Ultši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Kaug-Ida föderaalringkonnas Habarovski krai keskosas. Rajooni läbib Amuuri jõgi.
Rajoon jaguneb 14 külaasunduseks.
Rajooni rahvaarv oli 1989. aasta rahvaloenduse andmeil 28 746 ja 2002. aasta rahvaloenduse andmeil 23 930. Asulaid on 32. Suurim asula on Bogorodskoje. Rajooni põliselanikud on ultšid, kes moodustavad 9% rajooni elanikest.
Ultši rajoon moodustati 1933. aastal.
Suntari uluss

Suntari uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigis. Rajooni läbib Viljui jõgi.
92,5% elanikest olid 2002. aastal jakuudid ja 5% venelased.
Uluss jaguneb 26 kolmanda järgu haldusüksuseks, kus on kokku 39 asulat.
Srednekolõmski uluss

Srednekolõmski uluss ehk Orto Halõma uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigi põhjaosas. Asub Kolõma jõe keskjooksul ja piirneb idas Tšuktšimaa ja Magadani oblastiga.
Ulussi halduskeskus on Srednekolõmski linn, kus elab umbes 40% ulussi elanikest.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 8353, neist 81% jakuudid, 12% venelased ja 4% eveenid.
Uluss jaguneb 10 kohalikuks omavalitsuseks.
Baldwin Spencer

Winston Baldwin Spencer (sündinud 8. oktoobril 1948) on Antigua ja Barbuda poliitik. Ta oli 24. märtsist 2004 kuni 13. juunini 2014 Antigua ja Barbuda peaminister.
Alates 6. jaanuarist 2005 oli ta ka välisminister.
Enne poliitikasse siirdumist oli ta ametiühinguliider. Aastal 1989 valiti ta parlamenti.
Ta on Ühendatud Progressiivse Partei esimees.
Hubert Ingraham

Hubert Alexander Ingraham (sündinud 4. augustil 1947) on Bahama poliitik.
Ta oli 21. augustist 1992 kuni 3. maini 2002 ja 4. maist 2007 kuni 8. maini 2012 Bahama peaminister.
Hubert Ingraham on hariduselt jurist.
Ta on erakonna Vaba Rahvuslik Liikumine esimees.
Esimest korda valiti ta parlamenti aastal 1977 ning on seejärel kuuel korral tagasi valitud.
Black Canyon

Black Canyon on Colorado jõe moodustatud kanjon Ameerika Ühendriikides Arizona ja Nevada osariigi piiril.
Selle geograafilised koordinaadid on .
1930. aastatel rajati kanjonisse Hooveri pais.
Keith Donnellan

Keith Sedgwick Donnellan (25. juuni 1931 Washington – veebruar 2015) oli USA filosoof, kes tegeles põhiliselt keelefilosoofiaga. Ta õppis Marylandi Ülikoolis ja Cornelli Ülikoolis, sai doktorikraadi 1961. Ta töötas Cornelli ülikoolis ja 1970. aastast California Ülikoolis Los Angeleses.
Looming.
Tema tuntuim töö on "Reference and Definite Descriptions" ("Osutus ja määravad kirjeldused"). Seal väidab ta, et määravaid kirjeldusi kasutatakse kahel moel. Omistava kasutuse ("attributive use") puhul osutab määrav kirjeldus entiteedile, millel ainsana on kirjelduses välja toodud omadus. Bertrand Russell pidas silmas ainult määrava kirjelduse omistavat kasutust. Osutava kasutuse ("referential use") puhul kasutatakse määravat kirjeldust antud entiteedile osutamiseks, ja see võib õnnestuda ka juhul, kui tol entiteedil pole omadust, mille kirjeldus välja toob. Näiteks küsib keegi: "Kes see mees on, kes seal martiinit joob?" Vestluskaaslane teab, et see mees joob tegelikult vett, kuid ometi vastab: "See on Fred."
Mirnõi uluss

Mirnõi uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha lääneosas. Piirneb loodes Krasnojarski kraiga ja läänes Irkutski oblastiga.
Ulussi halduskeskus on Mirnõi, suuremad asulad on veel Aihhal, Udatšnõi ja Tšernõševski.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 86 013, neist 6% jakuudid, 69% venelased ja 10% ukrainlased.
Uluss jaguneb üheksaks kohalikuks omavalitsuseks, neist kuus linnaringkonda ja kolm külaasundust ("nasleg"'i).
Aihhal

Aihhal on alev Venemaal Sahhas Mirnõi ulussis. Asub Viljui platool 500 km Mirnõist põhjas.
Aihhal asutati 1961. aastal kimberliidileiukoha juurde, aleviks sai 1962. aastal.
Lõuna-Siber

Lõuna-Siber (vene keeles Южная Сибирь) on piirkond Venemaal, Siberi lõunaosa. See on mägine ala, mille ulatus Lääne-Siberi lauskmaast kuni Zeja-Bureja madalikuni on üle 3000 km. Selle laius on 200–800 km. Lõunapiiriks arvatakse Venemaa riigipiir Kasahstani, Mongoolia ja Hiinaga.
Lõuna-Siberis vahelduvad mäeahelikud ja mägedevahelised nõod. Selles piirkonnas paiknevad Vitimi kiltmaa, Aldani mägismaa, Altai, Ida- ja Lääne-Sajaan, Kuznetski Alatau, Salair, Stanovoi mäestik, Jablonovõi ahelik. Piirkond on väga seismiline.
Lõuna-Siberis on mandriline paraskliima. Talv on külm (−32 °С, nõgudes −48 °С). Suvi on soe (+16 °С, nõgudes kuni +24 °С). Aastane sademete hulk väheneb läänest itta 600–400 mm. Suurimad jõed on Jenissei, Angara, Argun, Bija, Katun, Ob, Selenga, Šilka ja Tom. Suurimad järved on Baikali ja Teletsi järv ning Bratski ja Krasnojarski veehoidla.
Umbes 3/4 Lõuna-Siberi territooriumist hõlmavad mäetaiga lehise- ja tumeokasmetsad. Kõrgustel üle 2000–2500 m on mäetundra. Lõunanõlvadel ja nõgude põhjas on rohtla. Loomastikus esineb Siberi taiga ja Kesk-Aasia poolkõrbete liikide esindajad.
2010. aasta Tšiili kaevandusõnnetus

2010. aasta Tšiili kaevandusõnnetus juhtus 5. augustil 2010 Tšiili põhjaosas Copiapó lähedal San José vase- ja kullakaevanduses, kus varises kaevanduskäik.
Kaevanduses viibis sel ajal kaks gruppi kaevureid. Üks grupp oli kaevanduse sissekäigu lähedal ja pääses tervena. Suurem grupp - 33 kaevurit - jäi lõksu viie kilomeetri kaugusel kaevanduse sissekäigust umbes 700 m sügavusel. 
Lõksu jäänud kaevurid üritasid välja pääseda ventilatsioonikanaleid pidi, aga neis puudusid redelid. Katsed rajada ummistunud käigu kõrvale tunnel põhjustasid uusi varinguid ja tööd peatati. Lõksujäänud kaevurite leidmiseks puuriti kaheksa 15 cm läbimõõduga puurauku. 19. augustil jõudis üks puurauk piirkonda, kus arvati olevat kaevurid, aga elumärke ei leitud. 22. augustil jõudis teine puurauk 688 m sügavusel kaldkäiku umbes 20 m kaugusel lõksujäänud kaevurite varjendist. Kaevurid kinnitasid käiku jõudnud puuriotsa külge kirja teatega, et 33 kaevurit on elus ja terved. 
Kaevurite päralt oli 50 m² varjend kahe pingiga, aga ventilatsiooniprobleemide tõttu pidid nad varjendist väljuma kaevanduskäikudesse. Neil oli liikumisruumi umbes 2 km. Vee kogumiseks kaevasid nad auke, vett saadi ka kaevanduses olevate masinate jahutusradiaatoreist. Toiduvaru oli igal kaevuril kaheks-kolmeks päevaks, aga toitu kasutati kokkuhoidlikult ja nii suutsid nad vastu pidada 17 päeva, kuni saadi kontakt päästjatega. Varjendini puuriti veel kaks puurauku ja nende kaudu toimetati varjendisse hapnikuga rikastatud õhku ning toitu.
Kaevurid toodi maa alt välja ükshaaval trossi otsas rippuva 54 cm läbimõõduga kapsliga Fénix-2 13. oktoobril. Kapsel liikus tunnelis kiirusega 1 m/s, ühe kaevuri ülesviimine kestis veidi üle kümne minuti. Kogu päästeoperatsioon esimese päästja laskumisest kaevandusse, kuni viimase päästja maapinnani jõudmiseni kestis veidi üle 25 tunni. Ühelgi 69 päeva kaevanduses lõksus olnud kaevuril ei olnud tõsiseid terviseprobleeme.
Raadio Uuno

Raadio Uuno oli eestikeelne raadiojaam Eestis.
Raadio Uuno alustas tegevust 1. novembril 1994, olles esimene muusikaraadiojaam Eestis. Raadiojaama omanik oli AS Trio LSL. 2004. aastast oli raadio peatoimetaja Andres Panksepp.
5. septembril 2016 teatas Trio LSL, et Raadio Uuno lõpetab peagi tegevuse ja selle asemele luuakse sarnasele sihtrühmale suunatud raadiojaam. Raadio Uuno lõpetas tegevuse 16. oktoobril 2016 ja selle asemel alustas tööd uus raadiojaam MyHits.
John Sheppard

John Sheppard (teda mängib Joe Flanigan) on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-USA ulmetelesarjas "Tähevärav Atlantis". 
Sheppardil on kolonelleitnandi auaste ning pärast Marshall Sumneri surma (osas "Rising") saab temast Atlantise ekspeditsiooni teine juht. 
John Sheppard ja Rodney McKay (David Hewlett) on ainsad tegelaskujud, kes ilmuvad igas sarja osas.
Teyla Emmagan

Teyla Emmagan (teda mängib Rachel Luttrell) on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-USA ulmetelesarjas "Tähevärav Atlantis". Ta on esimene inimene, kes Pegasuse Galaktikast Atlantise ekspeditsiooniga liitub. 
Teyla on Tagani tütar ning oli küla pealik Athose planeedil. Suurem osa tema perekonnast on Wraithide lõikusel otsa leidnud, kuigi tema ja mõned inimesed Athosialt omavad võimet "tunnetada" Wraithe. Lisaks on ta osav sõjalises strateegias, võitluskunstis, Pegasuse Galaktika taktilisuses ja omab teadmisi Maa tehnoloogia kasutamiseks; ta harjutab John Sheppardiga mingit kaikavõitluse stiili (mis põhineb Eskrimal) ja kasutab osavalt Maa relvi (nagu näiteks FN P90).
Faime Jurno

Faime Jurno (sünninimi Faime Sprenk; ka Jürno; sündinud 28. veebruaril 1951 Lääne-Berliinis) on eesti näitleja ja modell.
Päritolu.
Tema ema Meeta Sprenk abiellus 1944. aastal Saksa sõjaväelasega ja läks koos mehega enne teise Saksa okupatsiooni lõppu Saksamaale. Noorpaar asus elama Baierisse, kuid läksid siiski lahku ja Meeta asus elama Berliini.
Meetal ja kohalikul sakslasel Hans Prehnil sündis Lääne-Berliinis tütar Faime. Isaga kohtus Faime uuesti alles 1978. aastal. Varem kokkulepitud kohtumine leidis aset Rootsis Stockholmis Faime välismaareisil viibides.
Elukäik.
1957. aastal tuli ema koos Faime ja kahe (pool-)õega Eesti NSV-sse.
Faime Sprenk lõpetas 1969. aastal Tallinna 1. Keskkooli.
Modellina.
Tööd Tallinna Moemaja modellina alustas ta juba 9. klassi õpilasena ja oli peagi moeajakirja Siluett tuntud kaanetüdruk. Moskvas toimunud suurtel moeetendustel oli ta tavaliselt ainus Eesti NSV esindaja. Viimase moedemonstratsiooni tegi ta kaasa 1992. aastal, kui Tallinna Moemaja lõpetas tegevuse.
Näitlejana.
Rahvusvahelises filmilevis on tema nimi esinenud ka kujul F. Yurna, F. Yurno ja Faime Yurno.
Isiklikku.
Tema õde on näitleja Nady Sprenk-Dorn.
Tal on poeg Tambet.
Navigaator Pirx

"Navigaator Pirx" (poola keeles "Test pilota Pirxa", vene keeles "Дознание пилота Пиркса") on poola kirjaniku Stanisław Lemi jutustusel "Juurdlus" põhinev stuudiote Zespoły Filmowe (Poola) ja Tallinnfilm (Eesti) koostööna valminud ulmefilm.
Sünopsis.
Ulmefilmi nimikangelane on seatud raske ülesande ette: tal tuleb sooritada kosmoselend meeskonnaga, kelle hulgas on roboteid. Katselend peab tõestama, kas robotid, kes ei allu inimlikele nõrkustele, on võimelised asendama inimest. Navigaatori hinnang meeskonnaliikmetele peab olema aluseks otsusele, kas inimrobotite tootmine ja kasutamine võiks saada massiliseks. 
Pirxile tundub ülesanne ebameeldiv, kuid et keegi iga hinna eest püüab teda selle täitmiselt kõrvaldada, võtab ta väljakutse vastu. Meeskonnaliikmed, kes ei reeda end alguses millegagi, annavad talle pidevalt vihjeid, kes kaaslastest võiks olla robot. Viimane, anonüümne sõnum tuleb robotilt, kes kavatseb võimu kosmoselaevas ja seejärel kogu maailmas enda kätte võtta. Ta on kindel oma edus, sest peab ennast inimesest igas suhtes tugevamaks. Kuid Pirx usub, et roboti täiuslikkusele saab vastu panna just nimelt inimliku nõrkuse.
Film jõuab tõdemuseni, et teaduslik-tehniline revolutsioon ei ole võimeline välja vahetama inimese hingelisi väärtusi ning tema südametunnistust asendama.
Filmi tegemisest.
Poola jaoks oli "Navigaator Pirx" esimene ulmefilm, millest sai ühtlasi oluline ekspordiartikkel. Ulmeseiklust müüdi rohkem kui 20 riigi kinolevisse ja sellest kirjutas kiitvalt filmiajakiri Variety. 
Poola stuudiotel puudus kombineeritud võtete ehk trikkvõtete kogemus, otsiti koostööpartnerit Saksa DV-st, Tšehhoslovakkiast ja Nõukogude Liidust ning jõuti Tallinnfilmini, kes võttis koostööpakkumise vastu. Filmi võtete tegemiseks rentis Tallinnfilm Kiievis Dovženko-nimelises filmistuudios hiigelsuure angaari. Sinna ehitati kohaliku lennukitehase abiga kolmekorruselise maja kõrgune kosmoselaeva makett ja disainiti interjöörid, kuigi defitsiitsete materjalide hankimine oli raske. Kombineeritud võtted olid toonaste tingimuste kohta eeskujulikult teostatud, arvuti kasutamist filmi loomisel tol ajal ei tuntud.
Lisaks Poola Wrocławi stuudiole ja Kiievi Dovženko stuudiole tehti osa võtteid Pariisis (tegevus toimub kapitalistlikus läänes), aga ka Krimmi mägiteedel, Elbrusel, Moskvas. Tallinnas on tehtud ainult üks sisevõte – Kirovi-nimelise kalurikolhoosi kontoris.
Film esilinastus 26. mail 1979 Varssavis ja 21. juuli 1980 Tallinnas. Esimesel linastusaastal oli NSV Liidus 15,78 miljonit vaatajat, 10 välisriigis 2,0 miljonit, Eestis 154 000 vaatajat.
Osatäitjad.
Dublaažis osalesid teiste seas Aarne Üksküla (Pirx), Lembit Ulfsak (Mitchell) ja Tõnu Mikiver (Brown).
Nicolaus Michael Bremer

Nicolaus Michael Bremer (15. aprill 1826 – 19. veebruar 1898) oli Pärnu raehärra.
Ta oli raehärra 18/30. maist 1869 kuni rae likvideerimiseni 24. novembril/6. detsembril 1889. Hiljem oli ta linnanõunik ja Pärnu linnapanga direktor. Ta oli abielus Anna Rosalie de Bruye'ga.
Justus Friedrich Specht

Justus Friedrich Specht (27. jaanuar/8. veebruar 1822 – 28. märts/10. aprill 1907) oli Pärnu raehärra.
Ta oli raehärra Justus Bernhard Spechti ja Maria Elisabeth Siegeli poeg. Ta oli raehärra kaks korda: 15/27. märtsist 1859 kuni 15/27. detsembrini 1869 ja 24. maist/5. juunist 1883 kuni rae likvideerimiseni 24. novembril/6. detsembril 1889. Ta oli abielus kaks korda, Julie Luise de Bruye' ja Justine Sophie Auguste Bornholdiga.
Paul Schneider (arst)

Paul Heinrich Schneider (12/24. märts 1839 Halliste – 27. juuli/8. august 1910) oli arst ja Pärnu raehärra.
Ta oli Halliste kirikuõpetaja Johannes Wilhelm Schneideri poeg. Õppis Tartu ülikooli arstiteaduskonnas 1858–1864, alates 1865 oli arst Pärnus. Sai Pärnu kodanikuks 1867, oli Pärnu linnaarst 1873–1890. Raehärra oli ta 13/25. maist kuni rae likvideerimiseni 24. novembril/6. detsembril 1889. Kuni 1905. aastani oli ta linnavolinik.
Kui 1896. aastal asutasid kohalikud baltisaksa haritlased Pärnu Muinasuurimise Seltsi, siis oli Schneider üheks selle eestvedajaks. Seltsitegevuse käigus loodi ka väike muuseum, millest kujunes hiljem välja Pärnu Muuseum.
Karl Siider

Karl Siider (30. märts 1905 Peterburi – 8. aprill 1988 Västerås, Rootsi) oli eesti notar.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1931, oli alates 1933 notar Järva-Jaanis. 
Põgenes 1944 Rootsi.
Johan Pill

Johan Pill (8. mai 1890 Tarvastu vald, Viljandimaa – 28. september 1981 Tallinn) oli eesti notar.
Ta õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1911. aastal ning õigusteaduskonnas 1915–1918 ja 1920–1924 (lõpetas), Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane.
Osales Vabadussõjas. Aastail 1924–1932 oli ta Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat ja kohtu-uurija, 1932–1939 ja 1942–1944 oli ta notar Viljandis, seejärel invaliidina kodus. 
Alates 1970 elas Iru vanadekodus.
Adõgee keel

Adõgee keel (varem eesti keeles "tšerkessi keel", "adõõgi keel"; adõgee keeles адыгабзэ) on üks kahest Adõgee Vabariigi riigikeelest Venemaal (teine on vene keel). 
Adõgee Vabariigis on umbes 128 000 adõgee keele kõnelejat, kellest enamik räägib seda emakeelena. Kokku räägib adõgee keelt ligikaudu 300 000 inimest. Suurim adõgee kogukond on Türgis, lisaks sellele räägitakse adõgee keelt Krasnodari krais.
Adõgee keel kuulub Kaukaasia keelte hulka (abhaasi-adõgee keelkonda). Adõgee keelega sarnaneb väga ka kabardi-tšerkessi keel, mida on käsitletud ka adõgee murdena. Abhaasi ja abasiini keel on samuti adõgee keelele lähedased.
Keel standardiseeriti pärast Oktoobrirevolutsiooni. Aastal 1918 võeti kasutusele araabia kiri, 1927 ladina kiri. Alates 1938. aastast on kasutusel kürilliline kiri.
Morfoloogia.
Nimisõna.
Mitmus.
Mitmuse tunnus on -хэ. Näiteks sõna 
кӀалэ 'poiss' on mitmuses кӀалэхэ, шы 'hobune' on mitmuses шыхэ.
Robert Johann Dietrich Luther

Robert Johann Dietrich Luther (5. oktoober 1816 Tallinn – 4. märts 1888 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastani 1823 Hageni erakoolis, aastatel 1824–1834 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1835–1841 (lisaks õppis ta aastatel 1835–1837 arstiteadust). 
Seejärel oli aastaid koduõpetaja, lõpuks Ambla pastori Alexander Leopold Paulseni juures. Ambla Maarja koguduses oli ta ka prooviaastal. Ordineeriti 9. märtsil 1847 ordineeriti ta õpetajaks.
Oli aastatel 1847–1884 Jüri koguduse õpetaja. Jäi 20. aprillil 1884 emerituuri.
Andis koostöös Carl Russwurmiga Lutheri perekonna ajaloo Eestis ja Venemaal.
Isiklikku.
Tema vend Theodor Dietrich Witgenstein Luther oli Tallinna Püha Vaimu ja Tallinna Jaani koguduse õpetaja. Tema isa, Tallinna suurgildi oldermann Dietrich Martin Luther oli ajalehe Revalsche Zeitung toimetaja.
SWIFT

SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication) on üleilmne pankadevahelise finantstelekommunikatsiooni ühing, millel on üle 9000 kliendi.
Ühing asutati 1973, selle peakorter ja üks kontoritest asub Belgias. SWIFT haldab pangatehingute teabe edastamiseks kasutatavat ülemaailmset sõnumiedastussüsteemi. Süsteem omistab kõigile rahvusvahelistele pangaülekannetele unikaalse koodi, mis võimaldab tuvastada ülekande tegija ja kande vastuvõtja.
SWIFT-süsteemist saadavate finantstehingute andmed võivad sisaldada teavet, mille abil saab tuvastada tehingu sooritaja/vastuvõtja, sealhulgas tema nime, kontonumbri, aadressi, isikukoodi ja muid isikuandmeid.
SWIFT tegeleb ka tarkvara ja teenuste müügiga finantsasutustele.
Ulatus.
Enamiku rahvusvaheliste pankadevaheliste sõnumite edastamisel kasutatakse SWIFT-võrku. 2015. aastal ühendas SWIFT üle 11 000 finantsasutuse rohkem kui 200 riigis ja territooriumil, kes vahetasid keskmiselt üle 32 miljoni sõnumi päevas (võrreldes 1995. aasta keskmiselt 2,4 miljoni sõnumiga).
Seoses 2022. aasta Venemaa sissetungiga Ukrainasse otsustasid lääneriigid piirata Venemaa ligipääsu SWIFT süsteemile. Varem on kehtestatud sanktsioone ka Iraani vastu seoses nende tuumaprogrammiga.
SWIFTi eripärad ja toimimine.
SWIFT transpordib finantsteateid turvalisel viisil, kuid ei hoia oma liikmete kontosid ega täida kliiringu (vastastikuste nõudmiste ja kohustuste tasaarvestus sularahata arveldustena) või arveldamise vorme. SWIFT ei hõlbusta rahaülekannet: selle asemel saadab see maksejuhiseid, mis tuleb tasuda korrespondentkontode (konto, mille pank on arvelduste tegemiseks avanud mõne teise riigi pangas) kaudu, mida institutsioonid omavahel omavad. Igal finantseerimisasutusel peab pangatehingute vahetamiseks olema pangasuhe, selleks tuleb olla pank või liituda ühe või mitme pangaga, et neid konkreetseid teenuseid kasutada.
Tähtsad isikud ja asukoht.
SWIFT on Belgia seaduste alusel tegutsev ühistu, mille omanikud on selle liikmeks olevad finantsinstitutsioonid, kellel on kontorid üle maailma. Ricardo Bofill Taller de Arquitectura disainitud SWIFTi peakontor asub Belgias La Hulpe lähedal Brüsselis. SWIFTi esimees on Yawar Shah, pärit Pakistanist ja selle juhatuse esimees on Gottfried Leibbrandt, pärit Madalmaadest.
Leeklill

Leeklill ehk floks ("Phlox") on mitmeaastaste taimede perekond siniladvaliste sugukonnast.
Johann Christian Luther

Johann Christian Luther (1/13. juuni 1804 Tallinn – 28. juuli/9. august 1853 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna kreiskoolis ja aastatel 1817–1823 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1823–1826 (grad. Stud.), Berliini Ülikoolis aastatel 1826–1827 ja Heidelbergi Ülikoolis aastal 1828. Ordineeriti 5. detsembril 1834 õpetajaks. Suri aastal 1853 koolerasse.
Oli aastatel 1834–1853 Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja.
Luther oli Eesti Piibliseltsi komitee liige ja Eestimaa Kirjanduse Ühingu üks asutajaid. Tema matustel peetud jutlused ja kõned andis välja C. J. Paucker ("Reden zum Gedächtnisz des weiland Herrn Predigers und Diaconus zu St. Nicolai Johann Christian Luther". Reval, 1853.), kus on leinajutlused August Ferdinand Huhnilt (Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja), Wilhelm Bräunlichilt (Pärnu Nikolai koguduse ülemõpetaja), Christoph Heinrich Otto Girgensohnilt (Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja Tallinna superintendent), teol dr. Carl Christian Friedrich Reinilt (Eestimaa kindralsuperintendent) ja dr. Eduard Weberilt (Tallinna Toomkooli ülemõpetaja).
Isiklikku.
Tema esimene abikaasa oli Fredericke Amalie Luther, kelle isa Dietrich Martin Luther oli Tallinna suurgildi oldermann ja ajalehe Revalsche Zeitung toimetaja. Abikaasa vend Robert Johann Dietrich Luther oli Jüri koguduse õpetaja, teine vend Theodor Dietrich Witgenstein Luther oli Tallinna Püha Vaimu ja Tallinna Jaani koguduse õpetaja. Johann Christiani isa Christian Wilhelm Luther oli kaupmees ja raehärra, vend Alexander Martin Luther oli tööstur ja Tallinna Niguliste koguduse eestseisja.
Cibitoke

Cibitoke on linn Burundi loodeosas 111 km kaugusel Bujumburast Kongo DV piiri lähedal, Cibitoke provintsi keskus. Geograafilised koordinaadid on 2° 53' S, 29° 07' E.
Elanike arv on olnud:
Aastal 1990 oli Cibitoke elanike arvu poolest riigi viies linn, 2005. aasta hinnangu järgi 11. kohal.
Kõrgus merepinnast on 915 m. teistel andmetel on keskmine kõrgus merepinnast 932 m.
Linnas on toiduainete- ja tekstiilitööstusettevõtteid.
Cibitoket läbib maantee Route Nationale 5.
Burundi linnade loend

"Siin on loetletud Burundi linnu. 
Suuremad linnad.
Suurim linnastu on Bujumbura linnastu, kus 1. jaanuaril 2005 elas 901 345 inimest, mis moodustab riigi rahvastikust umbes 12%. 
Järgnevas tabelis on toodud üle 4000 elanikuga linnad. 1990. aasta rahvaloendue (16. august) andmed, elanike arvu hinnangud 1. jaanuari 2005 seisuga ning provintsid. Elanike arv on toodud ilma eeslinnadeta. Linnad on järjestatud suuruse järgi 2005. aasta hinnangu põhjal.
Cibitoke provints

Cibitoke provints (rundi keeles "iProvense ya Cibitoke", prantsuse keeles "Province de Cibitoke") on provints (1. järgu haldusüksus) Burundi loodesopis Rwanda ja Kongo DV piiri ääres. Ta piirneb Kongo DV Lõuna-Kivu provintsiga edelas, Rwanda Lääneprovintsi ja Lõunaprovintsiga põhjas, Burundi Kayanza provintsiga kirdes ja Burundi Bubanza provintsiga kagus. 
Provintsi pindala on 1635,52 km².
Rahvastik.
Elanike arv on olnud:
Aastal 1990 oli rahvastiku tihedus 150–200 in/km².
Provintsi asulate seas on Bigeri, Bihembe, Bisiza, Bitare, Bubenga, Bucuzi, Buganda, Buhayira, Buhoro, Bukinanyana, Bumba, Burimbi, Butahana, Butara, Cibitoke, Cunyu, Gabiro, Gafumbegeti, Gahabura, Gahabwa, Gahoma, Gahuru, Gakoko, Gakome, Gasebeyi, Gasenyi, Gasheke, Gasurubwe, Gihango, Gihomba, Gisaba, Giserama, Gisovu, Gitanga, Gitebe, Gitera, Gitukura, Gitumba, Kabamba, Kabere, Kaburantwa, Kagogo, Kagunuzi, Karurama, Kibande, Kibati, Kibaya, Kigazi, Kinama, Kinazi, Kiripinga, Kivuruga, Kumparo, Mabayi, Mageyo, Mahande, Manege, Maramvya, Marumpu, Masango, Masha, Mayuki, Miduha, Mirombero, Mubanga, Mucagara, Mugerero, Mugimbu, Mugina, Muhingo, Muhoroge, Muhungu, Mukingiro, Mukoma, Mumbanza, Murambagize, Murambi, Muremera, Muremera, Murwi, Musaga, Mushanga, Muyange, Mwarambago, Myave, Ndava, Nderama, Ndora, Ngara, Ngoma, Ngoma, Nyabugimbu, Nyabuhuna, Nyagaseke, Nyakibanda, Nyamusenyi, Nyamyeha, Nyangwe, Nyankubati, Nyankubushi, Nyarubugu, Nyarugaga, Nyarusebeyi, Nyarwumba, Nyeshenza, Remba, Remera, Rtyazo, Rubirizi, Rubona, Rugajo, Rugano, Rugendo, Rugombo, Ruhagarika, Ruhembe, Ruhogwe, Ruhororo, Rujeni, Rukana, Rungogo, Rurinzi, Rusagara, Rusenda, Ruseseka, Rushiha, Rusororo, Rutabo, Rutorero, Ruvyagira, Ruzirasazi, Sehe, Shimwe.
Loodus.
Idas on iseloomulik troopiline mäestikumets. Põhjas ja läänes on palju rohusavanni, kohati metsasaartega. 
Cibitoke provints on eriti viljaka mullaga. 
Seal on kulda ja naftat.
Haldus.
Provintsi keskus ja suurim linn on Cibitoke.
Haldusjaotus on järgmine:
Standardi ISO 3166-2 järgi on Cibitoke provintsi tähis BI-CI. HASCi kood on BI.CI, FIPS PUB 10-4 kood BY12.
Majandus.
Kasvatatakse puuvilla, kohvi, banaane ja maapähkleid. 
On tubakatööstusettevõtteid. Cibitokes on toiduainete- ja tekstiilitööstusettevõtteid.