tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kurnamissõda (Egiptuse-Iisraeli)

Kurnamissõda (araabia keeles حرب الاستنزاف,‎ "Ḥarb al-Istinzāf", heebrea keeles מלחמת ההתשה‎, "Milhemet haHatashah") oli sõda aastatel 1967–1970. Selle ühel poolel oli Iisrael ning teisel poolel olid Egiptus, Jordaania, Palestiina Vabastusorganisatsioon (PVO) ja nende liitlased.
Aastal 1967 oli küll kuuepäevane sõda lõppenud, kuid Araabia-Iisraeli konflikti põhjuste väljajuurimiseks eriti midagi ei tehtud. Samal aastal toimunud Araabia Liiga tippkohtumisel lepiti kokku kolmes põhimõttes ehk öeldi "ei" rahule Iisraeliga, Iisraeli tunnustamisele ja Iisraeliga läbirääkimisele. Egiptuse president Jamāl ‘Abd an-Nāşir uskus, et Iisraelit saab vaid sõjalise jõuga sundida Siinai poolsaarelt lahkuma ning varsti algasid Suessi kanali ääres taas kokkupõrked.
Algselt oli sõda piiratud vaid vastastikusele suurtükitulele ja väiksemõõdulistele sissetungidele Siinaisse, kuid aastal 1969 hindas Egiptuse armee end suureks pealetungiks piisavalt tugevaks. Märtsis 1969 kuulutas Nasser välja ametliku kurnamissõja, mida iseloomustasid suurtükituli, õhulöögid ja reidid. Sõjategevus kestis augustini 1970 ning lõppes vaherahuga, piirid ei olnud kolme aasta jooksul muutunud. Ka pärast kurnamissõda ei toimunud tõsiseid rahuläbirääkimisi.
Kunovice

Kunovice (saksa keeles "Kunowitz") on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Uherské Hradiště ringkonnas. Linn asub Uherské Hradištěst vahetult lõunas.
Kunovice paikneb merepinnast 198 meetri kõrgusel.
Linnast voolab läbi Olšava jõgi.
Kunovicet on esmamainitud 1196. aastal, linnaõigused sai enne 1466. aastat. Kolmekümneaastase sõja ajal sai linn rängalt kannatada. 19. sajandi teisel poolel algas linna kiire areng, Kunovicest sai raudteesõlm ja rajati tööstusettevõtteid.
Tallinna linnavolinike loend (1924)

Tallinna linnavolinike loend (1924) on 8. ja 9. detsembril 1923 Tallinnas valitud Tallinna Linnavolikogu linnavolinike loetelu. 
Tulemused avaldatud Riigi Teatajas nr. 50 11. aprillil 1924.
Hendrik Otstavel

Hendrik Otstavel (2. oktoober 1888 Laiksaare vald, Pärnumaa – 7. mai 1942 Ussollagi vangilaager, Permi oblast, Venemaa) oli Eesti poliitik. 
Hendrik Otstavel oli Saare ajutise maavalitsuse esimees ja Saare maavanem (1938–1940), I Riiginõukogu liige (valitud põllumajanduse alalt ühes kalandusega) ja Põllutöökoja liige ning Kuressaare põllumeeste konvendi esimees.
Sitsiilia romaanika

Sitsiilia romaanika on mitmekultuurilises keskaegses Sitsiilia kuningriigis valitsenud kristluse ja islami sulamkultuurile omane arhitektuuri- ja kunstistiil, mis sai alguse 11. sajandil pärast Palermo vallutamist normannide poolt, ja sulandus 13. sajandil, Staufenite valitsusajal gootikasse. Selle ehitusstiili mõjusid on märgata hilisemas Itaalia gooti arhitektuuris isegi väljaspool Sitsiiliat, Apenniini poolsaarel kuni Salernoni.
Üheksa Palermo vanalinna ehitist kuuluvad alates 2015. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse koondnime "Araabia-normanni Palermo" all, samuti Monreale ja Cefalu toomkirikud.
Taust.
Omapärase sulamkultuuri tekkimise põhjuseks oli asjaolu, et normannid ei rüüstanud Sitsiiliat pärast vallutamist, vaid asusid seal ülemkihina valitsema. Kohalik rahvastik, sealhulgas käsitöölised ja kunstnikud, oli varasemast ajast kreeka-bütsantsi päritolu ja 9. sajandil lisandusid sinna asunud muslimitest araablased; need oskustöölised jäid paigale ning püstitasid ehitisi ja lõid kunstiteoseid uutele valitsejatele. Normanni kuningad, olgugi kristlased ja paavstile lojaalsed valitsejad, laenasid ja mõtestasid ümber kohalikku kultuuripärandit, nad võtsid ametisse kreeklastest ja araablastest nõunikke ja ametnikke, pidasid muslimi valitsejate eeskujul idamaist haaremit, leidsid oma valitsejajuhtmõtteid koraanist ja vermisid oma müntidele tekste kreeka ja araabia keeles.
Iseloomulikud jooned.
Sitsiilia keskaegsetes ehitismälestistes esinevad kõrvuti Põhja-Euroopa romaanikast, Bütsantsi ja islami arhitektuurist pärit elemendid:
Tarbekunstis kasutatakse palju idamaiseid panustehnikaid, geomeetrilist ornamenti, bütsantsi siidist tekstiile, idamaiseid loomi (lõvid, leopardid, kaamelid jm) jm motiive dekooris.
Nancy Faeser

Nancy Faeser (sündinud 13. juulil 1970 Bad Soden am Taunuses) on Saksamaa sotsiaaldemokraatlik poliitik ja jurist, alates 8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 Saksamaa siseminister; ta on esimene naine Saksamaa siseministri ametis.
Ta on olnud alates 2. novembrist 2019 Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei (SPD) Hesseni osakonna esimees. 
Aastatel 2003–2019 oli ta Hesseni liidumaa parlamendi liige ja alates 2019. aastast Hesseni SPD parlamendirühma esimees ja seega ka opositsiooni juht.
Ta sündis aastal 1970 Bad Soden am Taunuses Darmstadti ringkonnas Hesseni liidumaal. Aastal 1990 lõpetas ta samas gümnaasiumi ning asus õppima Johann Wolfgang Goethe Frankfurdi ülikooli õigusteadust. 1996. aastal lõpetas ta õpingud esimese riigieksamiga. Aastatel 1996–1998 töötas ta Günter Frankenbergi avaliku õiguse, õigusfilosoofia ja võrdleva õiguse õppetoolis Frankfurdis. Pärast õiguspraktikat Maini-äärse Frankfurdi kõrgema piirkonnakohtu ringkonnas sooritas ta 2000. aastal teise riigieksami ja töötas advokaadina (viimati Maini-äärses Frankfurdis äriadvokaadibüroos Görg) aastani 2021.
Isiklikku.
Ta on abielus ja poja ema.
Eurojackpot

Eurojackpot on rahvusvaheline Euroopa riike kaasav loteriimäng, mille loosimist alustati märtsis 2012. Peaauhind algab 10 000 000 eurost ja võib ulatuda kuni 90 000 000 euroni. Eurojackpoti mängimine maksab 2 eurot rea kohta. Eesmärk on leida 5 õiget numbrit 50-st pluss veel 2 lisanumbrit 10-st. Peamise võidusumma võitmise tõenäosus on 1 : 95 344 200. Loteriil on 12 vahevõidusummat. Loosimine toimub igal reedel kell 21.00 kohaliku aja järgi Helsingis. Võitnud loteriipiletite hindamine toimub Saksamaal ja Taanis.
Eestis vastutab loteriipiletite müümise ja võidusummade väljastamise eest Eesti Loto.
Morcheeba

Morcheeba on inglise elektroonilise muusika ansambel, mis loodi 1990. aastatel. Selle vokalist on Skye Edwards.
Skye Edwards

Skye Edwards (sündinud nimega Shirley Klaris Yonavieve Edwards 27. mail 1974 Londonis) on Jamaica päritolu Briti lauljatar, ansambli Morcheeba vokalist.
Chrastava

Chrastava (saksa keeles "Kratzau") on linn Tšehhis Libereci maakonnas Libereci ringkonnas. Chrastava asub Libereci kesklinnast ligikaudu 8 km põhjaloodes.
Chrastava paikneb merepinnast 295 meetri kõrgusel.
Chrastavat on esmamainitud 1352. aastal. Kuni 17. sajandini oli Chrastava kaevanduslinn. 19. sajandil algas linnas tööstuse areng, raudteeühenduse sai Chrastava 1859. aastal.
Zaretšje (Kingissepa rajoon)

Zaretšje (vene keeles "Заречье, Зарѣчье") on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Bolšoi Lutski külaasunduses.
Ajalugu.
Tartu rahu järgse Eesti-Venemaa piiri kokkuleppimisel kuulus Peterburi kubermangu Jamburgi maakonna Saretšje, Saretschje küla Eestile ja küla moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Virumaa ja Vaivara kihelkonna Narva valda.
Robert F. Furchgott

Robert Francis Furchgott (4. juuni 1916 – 19. mai 2009) oli Ameerika Ühendriikide biokeemik. 
1998. aastal sai Furchgott koos Ferid Muradi ja Louis José Ignarroiga Nobeli meditsiiniauhinna, sest avastas, et lämmastikoksiid toimib kardiovaskulaarse süsteemi töö reguleerimisel signaalmolekulina.
Sametkõrges

Sametkõrges ("Flammulina") on "Physalacriaceae" sugukonda kuuluv perekond seeni.
Eesti liigid.
Eestis on leitud kasvamas vähemalt 5 liiki sametkõrgeseid. Puidu-, soome- ja võsa-sametkõrgesed on söödavad.
Mustamäe Maarja Magdaleena kirik

Mustamäe Maarja Magdaleena kirik on kirik Mustamäel Tallinnas aadressil Kiili 9, mida kasutab EELK Mustamäe Maarja Magdaleena kogudus. 
Ehitus algas 2017. aastal. Esimesed ruumid said valmis 2019. aastal.
Ajalugu.
3. juulil 2012 allkirjastati leping Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku ja Tallinna linna vahel, mille järgi anti EELK-le hoonestusõigus kiriku ehitamiseks Tallinna Kiili 9 kinnistule.
2013. aastal laekus kiriku arhitektuurivõistlusele 31 võistlustööd. Augustis selgusid kolm võidutööd ja võitjaks valiti arhitektuuribüroo Karisma Arhitektide töö (autorid Margit Valma, Mait Väljas, Risto Parve, Kai Süda ja Martin Kinks).
2016. aasta juulis anti ehitusluba kiriku ehitamiseks. 28. septembril 2016 asutati sihtasutus Mustamäe Kirik, kuhu kuuluvad EELK Mustamäe Maarja Magdaleena kogudus, EELK Konsistoorium ja Tallinna linnavalitsus. Sihtasutuse juhiks sai konkursi teel Taavi Turvas.
14. märtsil 2017 allkirjastati kiriku ehitusleping SA Mustamäe Kirik ja firma Ehitus5ECO OÜ vahel.
Kommunistide ülestõus Malaisias (1968–1989)

Kommunistide ülestõus Malaisias (ka teine Malaya kriis; malai keeles "Perang insurgensi melawan pengganas komunis" või "Darurat Kedua") oli aastatel 1968–1989 Malaisia valitsuse ja Malaya Kommunistliku Partei (MKP) vahel toimunud relvakonflikt.
Aastal 1960 oli lõppenud Malaya kriis ning peamiselt Malaisia hiinlastest koosnev MKP relvastatud tiib Malaya rahvavabastusarmee taganes Tai piiri äärde uueks pealetungiks valmistuma. Kokkupõrked algasid taas 17. juunil 1968, kui MKP väed korraldasid Malaisia poolsaare põhjaosas Krohis valitsusvägedele varitsuse. Relvakonfliktile lisasid pinget kohalike hiinlaste ja malaide halvenevad suhted ning Vietnami sõjast tingitud kogu regiooni ebastabiilsus.
Malaya Kommunistlik Partei sai alguses Hiinalt vähesel määral toetust, kuid 1974. aastal sõlmisid Malaisia ja Hiina diplomaatilised suhted ning MKP aitamine lõpetati. Aastal 1970 toimus MKP-s lõhenemine ning moodustusid kaks rühmitust: marksistlik-leninistlik pool (MKP-ML) ja revolutsiooniline pool (MKP-RF). Kuigi komparteid prooviti reklaamida ka malaidele, koosnes selle liikmeskond endiselt peamiselt hiinlastest. Malaisia valitsus ei võtnud Suurbritanniast eeskuju ning ei kuulutanud välja eriolukorda. Selle asemel algatati ülestõusu mahasurumiseks mitmeid tsiviilkaitseprogramme.
Ülestõus lõppes 2. detsembril 1989, kui MKP ja Malaisia valitsus sõlmisid Lõuna-Tais Hat Yais rahulepingu. Samal ajal lagunesid kommunistlikud režiimid kõikjal maailmas.
Samal ajal Malaisia kommunistide ülestõusuga toimus kommunistide ülestõus ka 1963. aastal Malaya Föderatsiooniga liidetud Borneo Sarawaki osariigis.
Alika

Alika Milova (esinejanimega ALIKA; sündinud 5. septembril 2002 Narvas) on Eesti laulja.
Ta on edukalt ja väga hästi osalenud paljudel laulukonkurssidel, mille hulgas on The Baltic Voice, New Wave Junior, Kaunas Talent, Bravo Laulukonkurss, Euro Pop Contest "Berliner Perle" (Euro Pop, EPC).
Ta võitis saatesarja "Eesti otsib superstaari" kaheksanda hooaja (2021).
Eesti Laul ja Eurovisioon.
2023. aastal võitis ta konkursi "Eesti laul 2023" looga "Bridges". Ta sai 42 protsenti häältest ning tema lugu pidas parimaks ka "Eesti laulu" rahvusvaheline žürii.
Ta oli Eesti esindaja Liverpoolis toimunud 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus jõudis kaheksandale kohale 168 punktiga.
Suhkruasendaja

Suhkruasendaja on toidu lisaaine, mis annab suhkruga sarnase magusa maitse, olles väga madala kalorisisaldusega. Võrreldes suhkru baasil magusainega, kasutatakse suhkruasendajat väga väikeses koguses, mille tulemusena on suhkruasendaja toiduenergia kogus olematu. Enamus suhkruasendajaid on kunstlikud magusained. Suhkruasendajad on väga levinud suhkruvabades toodetes.
Kuna sel teemal on tehtud liiga vähe uuringuid, on kindlaid järeldusi ohust ja kasuteguritest tervisele on raske teha. Suhkruasendaja on potentsiaalselt abiks inimesele, kellel on probleeme kaalukaotusega, aidates neil süüa tavatoitu, kuna sisaldab ligikaudu null kalorit. Leidub ka vastupidist infot – suhkruasendaja hoopis soodustab kehakaalu tõusu ja rasvumist. Reguleeritud suhkruasendajad sobivad diabeetikutele, kellel on probleeme veresuhkru ehk vere glükoosi reguleerimisega.
Suhkruasendajate põhilised esindajad.
Atsesulfaam K.
Atsesulfaam K (atsesulfaamkaalium, E950) on lubatud alates aastast 1988 üldkasutamiseks. On ligikaudu 200 korda magusam suhkrust. Kasutatakse peamiselt jookides, koos teiste magusainetega. Ohutu päevadoos on 9 mg/kg. 
Aspartaam.
Aspartaam (aspartüülfenüülalaniini metüülester, E951) on lubatud alates aastast 1981. On ligikaudu 160–200 korda magusam suhkrust. Ohutu päevadoos on 40 mg/kg. 2023. aasta suvel liigitas Maailma Terviseorganisatsioon selle võimalike vähkitekitavate ainete hulka.
Erütritool.
Erütritool (erütriit, tetrahüdroksübutaan, meso-erütritool, E968) on suhkrust 70 korda magusam. 2022. aastal tuvastati, et see soodustab vere hüübimist, trombooside teket ning suurendab seetõttu infarktiohtu.
Sahhariin.
Sahhariin (E954) on kõige vanem magusaine, olles kasutusel olnud ligikaudu 100 aastat. On ligikaudu 300 korda magusam suhkrust. Sahhariini kasutamine on mõnes Euroopa Liidu riigis keelatud ning ohutus on küsitav. Ohutu päevadoos on 5 mg/kg
Sukraloos.
Sukraloos (4,1',6'-triklorogalaktosahharoos, E955) on üks populaarsemaid magusaineid turul. On ligikaudu 600 korda magusam suhkrust. Ohutu päevadoos on 15 mg/kg.
Neotaam.
Neotaam (N-[N-(3,3-dimetüülbutüül)-L-α-aspartüül]-L-fenüülalaniin-1-metüülester, N(3,3-dimetüülbutüül)-L-aspartüül-L-fenüülalaniini metüülester) on lubatud alates aastast 2002. On ligikaudu 8000 korda magusam suhkrust. Kuigi see sisaldab fenüülalaniini, ei ole see ohtlik, sest kogused on üliväiksed. Ohutu päevane annus on 2 mg/kg.
Stevioolglükosiid.
Stevioolglükosiid on looduslik magusaine, mis pärineb suhkrulehtedest (stevia). On 200–300 korda magusam suhkrust. Paraguai suhkrulehe lehed on Euroopa Liidus keelatud, küll aga on lubatud lehtedest eraldatud magusaine stevioolglükosiid.
Merle Kääri

Merle Kääri (10. november 1951 – 11. detsember 2021) oli eesti bioloog.
Ta lõpetas 1970. aastal Tartu 5. Keskkooli bioloogia-geograafia klassi ning 1976. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal. 
Ta töötas pikka aega Õngu kalakasvatuse juhatajana Hiiumaal.
Pere.
Tema ema oli Tartu lastearst Haldja Kääri (1921–2008) ja isa kirjandusteadlane Kalju Kääri (1921–1982).
Jahihooaeg

Jahihooaeg ("hunting season") on kindlaks määratud aeg, millal võib küttida teatud ulukeid. Igal aastal määratakse kindel arv ulukeid, mida võib küttida. 
Ameerika Ühendriikides määrab iga osariik kindla arvu ulukeid, kui palju võib jahtida, määratakse ka kindlad alad. Igal Ameerika osariigil on seaduslikult jahtimiseks kindlaks määratud kuupäevad.
Parim aeg küttimiseks on talv. Talv on ka parim aeg algaja jahimees viia esimesele jahile. Jahihooajal kasutatavad jahipidamisviisid on hiilimisjaht, varitsusjaht, peibutusjaht, ajujaht, otsijaht ja urujaht.
Jahikalender.
Jahikalendris on kirjas, millist ulukit tohib millal küttida. Jahihooaeg saab Eestis alguse 1. märtsil ja lõppeb veebruari viimasel päeval. Jahiuluk ehk jahiloom, kellele tohib jahti pidada jahiajal, jahiseaduse järgi. Jahiulukite liha, sarvi, nahka, sulgi ja muid kehaosi tarvitatakse söögiks või muuks otstarbeks. Jahiulukid liigitatakse suurulukiteks ja väikeulukiteks.
Jahiturism.
Jahihooajaga käib kokku ka jahiturism. Igal aastal meelitab hooaeg kohale jahimehi välismaalt, kelle peamiseks kütitavateks atraktsioonideks on hunt, ilves, kobras, põder, metssiga ja punahirv. Kõigile turistidel kehtib jahiseadus, lisaks peab turist olema täisealine, et omada jahirelvaluba. Teisest riikidest Eestisse tulevad jahimehed peavad näitama ette kehtiva välisriigi jahitunnistuse, sellega saab tutvuda jahieeskirjas. Vajalike tunnistuste taotlemisel on abiks Eesti Jahimeeste Selts.
Jahipiirkonnad.
Jahimaa on jahiulukite vabaks elamiseks sobiv ja jahipidamiseks kasutatav ala.
Jahimaa on jagatud jahipiirkondadeks, mis on suurulukijahi pidamiseks moodustatud ala, mille jahimaa pindala ühes ringpiiris on vähemalt 5000 hektarit. Erandina võib see väikesaarel olla ka väiksem, kui saar ise ei ole liidetud mõne teise jahipiirkonnaga. Eestis on kokku 331 jahipiirkonda. Väikseim jahipiirkond on Kihnu 1750 hektarit ja suurim Ida-Harju 118 930 hektarit. Rohkem infot jahipiirkondade kohta leiab Keskkonnaportaalist.
Jahipidamine Eestis.
Eestis seaduslikult ulukite küttimiseks on vaja
Vürst-abtkond

Vürst-abt (saksa keeles "Fürstabt") on tiitel vaimulikule, kes on kirikuvürst (nagu vürst-piiskop) feodaalüksuse, tavaliselt Saksa-Rooma riigi osariigi "ex officio" ilmaliku isanda tähenduses. Omanik aga ei pea piiskopi kiriklikku ametit.
Määratud abtkond võib olla kas munkade või nunnade kogukond. Seega, kui tegemist on naistekloostriga, on abt-vürstkond üks väheseid juhtumeid, kus valitsemist saab piirata naissoost valitsejatega, tiitliga vürstinna-abtiss.
Mõnel juhul oli omanik riigivürst ("Reichsfürst"), koha ja otsese häälega ("votum virile") Riigipäeval. Enamik keisrile otsealluvaid abte, kandes küll "vürst-abti" tiitlit, omas vaid riigiprelaadi staatust kollektiivse häälega Riigipäeval. Riigiprelaadid olid Riigipäeval esindatud Švaabi ringkonna ja Reini kolleegiumi saadikutega, mõlemal oli üks kollektiivne hääl. Tegelikud vürst-abtid olid:
Varssavi Lepingu Organisatsiooni sissetung Tšehhoslovakkiasse

Varssavi Lepingu Organisatsiooni sissetung Tšehhoslovakkiasse (ametlikult operatsioon Doonau) oli nelja Varssavi Lepingu Organisatsiooni (VLO) riigi (Nõukogude Liit, Poola, Bulgaaria ja Ungari) vägede sissetung Tšehhoslovakkiasse ööl vastu 21. augustit 1968. Tšehhoslovakkiasse tungis ligi pool miljonit sõdurit, VLO riikidest keeldusid osalemast Rumeenia ja Albaania. Ida-Saksamaalt osales invasioonis vaid paar instruktorit, kuna mõni tund enne sissetungi algust tuli Moskvast käsk Ida-Saksamaalt mitte piiri ületada. Okupatsiooni käigus hukkus 137 Tšehhoslovakkia tsiviilisikut ning 500 sai raskelt haavata.
Sissetungiga katkestati Alexander Dubčeki Praha kevade liberaalsed reformid ning anti võim Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei (KSČ) autoritaarsele tiivale. Selle ajastu Nõukogude Liidu välispoliitikat tunti Brežnevi doktriini nime all.
Sissetung oli rahvusvaheliselt vastuoluline ning tekitas väga vastakaid arvamusi. Kuigi enamik Varssavi pakti riikidest oli sissetungi poolt ning seda toetasid ka mõned kommunistlikud riigid mujal maailmas, oli sellel palju vastaseid. Sissetungi mõistsid kommunistlikest režiimidest hukka Albaania, Rumeenia ning Hiina. Paljud kommunistlikud parteid üle maailma kaotasid populaarsust, kritiseerisid Nõukogude Liitu, lõhenesid või lõpetasid tegevuse. Sissetungist sai alguse sündmuste jada, mis päädis Leonid Brežnevi ja USA presidendi Richard Nixoni rahuga pärast viimase visiiti Hiinasse aastal 1972.
Tšehhoslovakkia invasiooni mõjusid on ajaloolased palju analüüsinud ning seda peetakse üheks külma sõja tähtsamaks sündmuseks. Paljude hinnangul algas sissetungist kommunistlike režiimide allakäik kõikjal maailmas, mis lõpuks viis 1989. aasta Nõukogude režiimi vastaste revolutsioonide ja Nõukogude Liidu lagunemiseni.
Euroopa aasta auto

Euroopa aasta auto (The European Car of the Year, ka ECOTY) auhind on rahvusvaheline auhind, mida antakse välja alates 1964. aastast. Auhind antakse välja Euroopa autoajakirjade koostöös, kuhu 2022. aastal kuuluvad Auto (Itaalia), Autocar (Suurbritannia), Automobil Revue (Šveits), Autopista (Hispaania), Auto Trends (Belgia), Autovisie (Holland), firmenauto (Saksamaa), L'Automobile Magazine (Prantsusmaa) ja Vi Bilägare (Rootsi).
Žürii koosneb Euroopa ajakirjandusväljaannete autoajakirjanikest, kusjuures iga riigi žürii liikmete arv sõltub konkreetse riigi autoturu suurusest ja autotööstuse olemasolust. Eraldi klassidele auhindu ei jagata, vaid välja kuulutatakse üks ja ainus võitja.
Euroopa aasta autoks 2021 osutus Toyota Yaris ja see otsus kuulutati välja 1. märtsil 2021 Šveitsis Genfis.
Rudolf Walden

Karl Rudolf Walden (1. detsember 1878 Helsingi – 25. oktoober 1946 Sysmä) oli Soome tööstusdirektor ja Ühendatud Paberivabriku asutaja, Soome sõjaminister ja relvajõudude ülemjuhataja ning kaitseminister vaherahu ja Jätkusõja ajal. Jalaväekindral.
Ta sündis Ähtäri ringkonnakohtuniku Walfrid Waldeni ja Mathilda Christina o.s. Sommeliuse pere teise pojana. Ta alustas kooliteed Jyväskylä Lütseumis, kuid koolis ei läinud ta hästi. Tema isa tegi seejärel otsuse suunata mõlemad nooremad pojad Rudolf ja Nils 1890. aastal Hamina kadetikooli. Soome kadetikool oli sel ajal tunnustatud seitsmeklassiline asutus nelja üld- ja kolme eriklassiga. Esimene vastas koolide kõrgematele klassidele ja viis bakalaureusekraadini, eriklassid aga lõpetasid ohvitseridena. Rudolfi poeg oli Haminasse tulles 11-aastane. Rudolf näitas Haminas üles usinust ja peagi oli ta oma klassis esimene. Tema andekus ilmnes eriti matemaatikas ja sõjaväes ning ta äratas näitamishimu. Pärast üldklasside läbimist liikus Rudolf edasi eriklassidesse; seetõttu oli ta otsustanud ohvitseriks hakata. Õpetajad ja kamraadide ring kasvatasid noormeest positiivselt.
Kadetiveeblina ja kadettide kursuse priimusena olnuks tal õigus astuda Venemaa eliitrügementi, kuid venestamismeetmete tõttu ta keeldus ja võeti augustis 1900 Soome kaardiväe leitnandiks. Suvel 1901 astus Suurhertsogiriigi sõjalisele süsteemile lojaalne Walden tagasi, kuid seda ei aktsepteeritud ja ta määrati Kuopio 1. ringkonna sõjaväelaseks. Kui Walden keeldus, siis ähvardati teda karistusega ja juhtumit arutati sõjaväekohtus. Nõnda sai asi nn repressiivperioodide legaalsusvõitluse osaks ja nii Waldens asjast aru sai. Talle määrati karistus, ta vallandati ja kaotas töösuhtejärgsed hüvitised. Lühike sõjaväelasekarjäär katkes ja algas pikk töösturi karjäär.
V2

Kui otsid artiklit, mis räägib V2-mootorist, siis hetkel on Vikipeedias ainuke seletus teema kohta artiklis sisepõlemismootorist.
Győri raekoda

Győri raekoda on uusbarokne linnavalitsuse hoone Győris Ungaris. Ehitise keskosa ilmestab kellatorn, peafassaadist eenduvad kaks väiksemat torni. See asub linna kõige elavamas kohas, tänavate Szent István út ja Baross út ristumiskohas, Városház téri lõunaküljel.
Kõrreliste-tõlvtõvik

Kõrreliste-tõlvtõvik ("Epichloë typhina") on tungalteraliste sugukonda kuuluv liik seeni. 
Kõrreliste-tõlvtõvik on mikroseen, mis kasvatab niidukõrreliste ülemistele lehetuppedele paksu valge-kollase-helepruunika koorikja katte.
Ta valiti aasta seeneks 2022.
Fettuccine

Fettuccine (itaalia keeles 'väiksed lindid') on Itaalia köögis populaarne lindikujuline pastaliik. Üldiselt liigitatakse pastad kahte suurde rühma: pikad pastad (spagetid, "fettuccine", "linguine") ja lühikesed pastad ("penne").
"Fettuccine" on pastaliik, mis on pärit renessansiaegsest üliõhukesest "capelli d'angelo"'st. "Fettuccine" on lamedam ja paksem pastaliik. Traditsiooniliselt on see valmistatud munast ja jahust, tavaliselt üks muna 100 grammi jahu kohta. 
Jahu, vesi ja muud vajalikud koostisained segatakse, sõtkutakse ja rullitakse õhukesteks lehtedeks, mis lõigatakse hiljem ribadeks või vormitakse spetsiaalsete pressidega erikujulisteks pastatoodeteks. Fettuccine'i kirjeldatakse sageli kui üht esimest pastatüüpi, mille pikad nuudlid on rullitud ja käsitsi lõigatav. "Fettuccine" on umbes 6,4 mm lai. "Fettuccine"'t valmistatakse traditsiooniliselt värskelt (kas kodus või kaubanduslikult), kuid seda on võimalik osta ka kuivatatult.
Seda sorti pasta puhul kasutatakse sageli sünonüümidena termineid "fettucce" ja "fettuccelle", kuid esimest terminit kasutatakse täpsemalt laiemate umbes 13 mm ja teist kitsamate umbes 13,2 mm vormide jaoks. Fettuccinet on ka võrreldud tagliatellega, ainus erinevus on laiuses, tagliatelle on 6 mm lai.
"Fettuccine"'t süüakse sageli klassikaliselt koos "sugo d'umido" (veiseliharaguu) või "ragù di pollo"'ga (kanaraguu). "Fettuccine't" süüakse veel koos riivjuustu ja võiga, selline kooslus sündis Roomas koduse pastaroana.
Fettuccine Alfredo.
"Fettuccine" serveerimist või ja juustuga mainis esimesena 15. sajandi "maccaroni romaneschi" (Rooma pasta) retseptis Martino da Como, Roomas tegutsev Põhja-Itaalia kokk.
Modernse "fettuccine Alfredo" leiutas Alfredo di Lelio Roomas. Tema loodud "fettuccine alfredo" kuulsus levis kõigepealt Itaalias ja seejärel jõudis ka teistesse riikidesse. Alfredo kastet on müüa paljude riikide toidupoodides sageli valmistoiduna. Erinevalt algsest valmistisest, mida paksendab juust, paksendab Alfredo kiirtoiduversioone muna ja tärklis.
Väino Viilup

Väino Viilup (21. oktoober 1928 Karula vald, Valgamaa – 12. detsember 2021) oli Eesti tööstusjuht ja poliitik. 
Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna ja täiendas end Moskvas söetööstuse akadeemias ja söetööstuse kvalifikatsiooni tõstmise instituudis.
Viilup oli aastatel 1972–1988 Estonia kaevanduse direktor, 1988–1991 Eesti Põlevkivi kapitaalehitusvalitsuse asejuhataja, 1991–1999 Eesti Põlevkivi peadirektor, aastast 1998 ühtlasi juhatuse esimees ja tegevdirektor, 1999–2000 juhatuse esimehe nõunik. 
1968–1971 oli Viilup Eesti NSV Ülemnõukogu saadik, 1991–1994 Kohtla-Järve linnavolikogu esimees, olnud ka Jõhvi linnanõukogu aseesimees.
Veise valgupulber

Veise valgupulber on valgupulber, mida valmistatakse veiseliha keetmisel, mille käigus tekib toitainerikas vedelik. See kooritakse ning kõrvaldatakse rasvad ja süsivesikud. Pärast seda vedelik kuivatatakse pihustusmeetodil.
Toote kvaliteet sõltub kasutatavast veiselihast. Tihtipeale valmistavad tootjad pulbrit veiseliha töötlemise kõrvalsaadustest, mis vähendab aminohapete sisaldust lõppsaaduses, sest enamik valku asub tailihas. Aminohapete tarbimine aitab kaasa lihasemassi kasvatamisele ja kaalulangetusele, aga on kasulik ka nahale, liigestele ja luudele. 
Nagu ka kollageen, sisaldab veise valk märkimisväärselt palju nelja eristuvat aminohapet: glütsiini, proliini, hüdroksüproliini ja arginiini.
Samas kui võrrelda vadakuvalguga, siis veise valgul puuduvad sama kontsentratsiooniga vajalikud aminohapped, täpsemalt hargnenud ahelaga aminohapped leutsiin, isoleutsiin ja valiin, mis aitavad kaasa lihasevalgu sünteesile.
Euroopa ühistu

Euroopa ühistu (ladina keeles "Societas cooperativa Europeae" ehk SCE) on oma liikmete huvides majandustegevusega tegelev riikideülene üksus, mille liikmete arv on määramata ja mille osakapital on vähemalt 30 000 eurot. SCE eesmärk on toetada oma liikmeid rahaliste vahenditega, kasutades ühistu teenuseid või osaledes selle tegevuses. Äriühinguna meenutab Euroopa ühistu ELi liikmesriikide ühistuid.
Asutamine.
Euroopa ühistu asutatakse selle kandmisega Eesti äriregistrisse Registrite ja Infosüsteemide Keskuses.
Euroopa ühistu võivad asutada vähemalt kahes eri EMP riigis asuvad füüsilised või juriidilised isikud järgmiselt:
Euroopa ühistu (SCE) minimaalne osakapital on vähemalt 30 000 eurot. See summa tuleb ühistu asutamisel täielikult märkida, kuid seda ei pea kohe täies ulatuses sisse maksma.
Osade märkimisel tuleb tasuda vähemalt 25 % iga osa nimiväärtusest. Ülejäänud summa tuleb tasuda viie aasta jooksul, kui põhikirjaga ei ole määratud lühemat tähtaega.
Näiteks kui SCE osakapital on 30 000 eurot ning see on jagatud 100 osaks nimiväärtusega 300 eurot, siis tuleb märkimise ajal iga osa eest tasuda vähemalt 75 eurot (25 % 300 eurost). Seega laekub märkimise käigus vähemalt 7500 eurot.
Selline paindlik maksekord võimaldab SCE-l alustada tegevust väiksema sissemakstud kapitaliga, tagades samas, et kogu nõutav osakapital koguneb hiljemalt viie aasta jooksul pärast asutamist.
Euroopa ühistu ärinimi peab algama või lõppema lühendiga "SCE". Kui ühistu liikmete vastutus piirdub nende osaga ja tasutud sissemaksega, peab ühistu ärinimi lõppema sõnadega „"piiratud vastutus"“. Äriühingud, mis on registreeritud enne ühistu asutamist ja mille nimes esineb lühend SCE, ei pea oma ärinime muutma.
Euroopa ühistut reguleerivad Euroopa ühistu määrus, töötajate kaasamise direktiiv, nendele vastavad riiklikud seadused ning vastavalt vajadusele ka ühistute põhikiri. Euroopa ühistu määrus ei sisalda maksueeskirju.
Euroopaühistupank.
Pangandustegevust teostav Euroopa ühistu kannab hallatavas nime Euroopaühistupank (inglise keeles "European Co-operative Bank", soome keeles "eurooppaosuuspankki" ja soomerootsi keeles "europaandelsbank").. 2014 aastal tegutsenud äriühingute nimekirjas ei ole ühtegi Euroopa pangandusühistut.
Maakrahv

Maakrahv (saksa: "Landgraf", hollandi: "landgraaf", rootsi: "lantgreve", prantsuse: "landgrave"; ladina: "comes magnus", "comes patriae", "comes provinciae", "comes terrae", "comes principalis", "lantgravius") oli aadlitiitel, mida kasutati Saksa-Rooma riigis ja hiljem selle endistel territooriumitel. Saksa tiitlid "Landgraf", "Markgraf" ("markkrahv") ja "Pfalzgraf" ("pfaltskrahv") kuuluvad samasse auastmesse kui "Herzog" ("hertsog") ja on kõrgemal astmel kui "Graf" ("krahv").
Etümoloogia.
Maakrahv on sama mis saksakeelne Landgraf, liitsõna sõnadest "Land" ja "Graf" (krahv).
Kirjeldus.
See tiitel viitas algselt krahvile, kes oli otse keisrile alluv ehk feodaalse kohustusega otse Saksa-Rooma keisri ees. Tema jurisdiktsioon ulatus mõnikord üsna märkimisväärsele territooriumile, mis ei allunud vahepealsele võimule, nagu hertsog, piiskop või pfaltskrahv. Tiitel on säilinud Saksa-Rooma riigi aegadest (esmakordselt kirja pandud Alam-Lotringis 1086. aastal: Henri III de Louvain, Brabanti maakrahv). Määratluse järgi kasutas maakrahv suveräänseid õigusi. Tema otsustusõigus oli võrreldav hertsogi omaga.
"Maakrahvi" kasutati aeg-ajalt ka selliste aadlike kõrvaltiitlina nagu Saksi-Weimari suurhertsog, kes toimis 20. sajandi esimesel kümnendil "Tüüringi maakrahvina", kuid pärast Teist maailmasõda langes tiitel kasutusest välja.
Maakrahvi jurisdiktsioon oli "maakrahvkond" (saksa: "Landgrafschaft") ja maakrahvi naine või naissoost maakrahv oli "maakrahvinna" (saksa keeles "Landgräfin", "Gräfin" on "Graf" naissoost vorm)
Mõistet on brittide valitsemise ajal kasutatud ka Carolinades (mis on nüüd Põhja- ja Lõuna-Carolina Ameerika Ühendriikides). "Maakrahv" oli "krahvkonna aadlik Briti eraomandis olevas Põhja-Ameerika Carolina koloonias, mis jäi omandiõigusest veidi allapoole (kuningliku vasalli privilegeeritud vaste)".
Hiina-Nõukogude piirikonflikt

Hiina-Nõukogude piirikonflikt oli 1969. aastal Hiina-Nõukogude vastasseisu kulminatsiooniks seitse kuud väldanud kuulutamata relvakonflikt Hiina ja Nõukogude Liidu vahel. Konflikti teravaim kokkupõrge, mis viis kaks suurimat kommunistlikku riiki sõja piirile, toimus märtsis 1969 Mandžuuria lähedal Zhenbao saarel Ussuri (Wusuli) jõel. Konflikt lõppes 1969. aasta teises pooles "status quo ante bellum".
Győri raudteejaam

Győri raudteejaam (ungari keeles "Győr vasútállomás") on Ungari suuruselt kuuenda linna Győri peamine raudteejaam. Viini ja Budapesti vahelisel põhiliinil asuv raudteejaam avati 24. detsembril 1855. See teenindab samuti liine Budapest–Hegyeshalom ning Győr–Sopron, Győr–Celldömölk ja Győr–Veszprém; neid opereerib MÁV START.
Thomas Savery

Thomas Savery [/ˈseɪvəri/] (u 1650 – 15. mai 1715) oli inglise leiutaja ja insener. 
Ta leiutas esimese praktikas rakendatava auru jõul töötava seadme – aurupumba, mida sageli nimetatakse aurumootoriks, kuigi see ei ole tehnilises mõttes mootor. Tema aurupump oli efektiivne vahend vee pumpamiseks. Seade lahendas kaevanduste äravoolu probleemi ja muutis ühisveevarustuse üldsusele kättesaadavaks.
Ameerika paalia

Ameerika paalia ehk oja-mägihõrnas ("Salvelinus fontinalis") on kalaliik, kes kuulub lõhelaste ("Salmonidae") sugukonda ja paaliate ("Salvelinus") perekonda. Ameerika paalia looduslikuks levilaks on Põhja-Ameerika idapoolsed osariigid ja Kanada. Tänapäevaks on teda asustatud mujale Põhja-Ameerikas ja ka mõnda Euroopa riiki.
Ameerika paalia on üheksa USA osariigi (Michigani, New Hampshire'i, Lääne-Virginia, New Jersey, New Yorgi, Pennsylvania, Põhja-Carolina, Vermonti ja Virginia osariigi) ametlik tunnuskala. Lisaks on ameerika paalia ka Kanada Nova Scotia provintsi ametlik tunnuskala. 
Süstemaatika.
Ameerika paalia sai esimese kirjeldamise järel teaduslikuks nimeks "Salmo fontinalis". Liigiepiteet "fontinalis" tähendab umbkaudu tõlkides "allikast", viidates külma- ja selgeveelistele veekogudele, mida ameerika paalia elupaigana eelistab. Hiljem tõsteti ameerika paalia lõhe perekonnast ("Salmo") paaliate perekonda. Vaatamata sellele nimetatakse ameerika paaliat inglise keeles tänapäevani ojaforelliks ("brook trout").
Kirjeldus.
Ameerika paalia on pikliku kehaga, keskmiselt 30–50 cm pikk. Lõhelaste sugukonda kuuluvatele liikidele omaselt on ka ameerika paalial olemas rasvauim. Värvuse poolest on ameerika paalia üks silmapaistvamaid liike paaliate perekonnas. Kala selg on tume oliiviroheline, pruun või isegi must, küljed aga veidi heledamad. Seljal ja pea peal on ameerika paalial usjad, kreemjat värvi lainelised jooned, mis kala külgedel muutuvad tähnideks. Lisaks heledatele tähnidele võivad kalal esineda ka veel pisemad punakad täpid, mille ümber võib tihti ka näha sinakaid toone. Ameerika paalia kõhu- ja rinnauimede alumine serv on lumivalge, saba- ja seljauime katavad aga tumedad jooned. Valged triibud kõhu- ja rinnauimedel on paaliate perekonnale omane tunnus.
Erki Õunap

Erki Õunap (sündinud 5. juulil 1977) on eesti entomoloog.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 2002. aastal teadusmagistrina.
Ta on spetsialist lepidopteroloogia alal.
Ta esmakirjeldas liigi eesti kääbuskaruslane.
Ta töötab alates 2005. aastast Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudis (enne seda Zooloogia ja Botaanika Instituudis).
Alates aastast 1999 on ta Eesti LUSi entomoloogiaajakirja Lepinfo tegevtoimetaja.
Tunnustus.
2025 Tartu Ülikooli aumärk
Dipteroloogia

Dipteroloogia on teadusharu, mis tegeleb kahetiivaliste ("Diptera") putukate uurimisega.
Kahetiivaliste seltsi kaks peamist rühma (alamseltsi) on sääselised ja kärbselised. 
Rahvusvahelisi dipteroloogia kongresse peetakse aastast 1986 iga nelja aasta tagant.
Eesti dipteroloogid.
Eestis on peamised dipteroloogid olnud Hans Remm, Kaupo Elberg ja Olavi Kurina.
Koleopteroloogia

Koleopteroloogia on teadusharu, mis tegeleb mardikaliste ("Coleoptera") putukate uurimisega.
Mardikaliste liikide arv on väga suur, seepärast on ka nende uurijaid maailmas rohkesti.
Eesti koleopteroloogid.
Eestis on peamised koleopteroloogid olnud Georg von Seidlitz, Johannes Miländer, Georg Miländer, Valentin Soo, Uno Roosileht jt.
Atkarsk

Atkarsk on linn Venemaal Saratovi oblastis, Atkarski rajooni keskus. Asub Medveditsa lisajõe Atkara suudmes, 92 km Saratovist loodes.
Tänase linna asukohas oli juba 1358. aastal tatarlaste asula. Linn rajati 18. sajandil. Linnaõigused sai 1781. aastal.
2020. aastal oli linnas 24 125 elanikku.
Norberto Murara Neto

Norberto Murara Neto (tuntud ka kui lihtsalt Neto; sündinud 19. juulil 1989 Araxás) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis AFC Bournemouth.
Aastatel 2009–2011 mängis ta Brasiiliakõrgliiga klubis Athletico Paranaense, 2011–2015 Itaalia kõrgliigaklubis Fiorentina, 2015–2017 Itaalia kõrgliigaklubis Juventus ja 2017–2019 Hispaania kõrgliigaklubis Valencia. Juventusega tuli ta kaks korda Itaalia meistriks.
Aastatel 2019–2022 kuulus ta Hispaania kõrgliigaklubi FC Barcelona ridadesse. Ta oli kolme hooaja jooksul Marc-André ter Stegeni järel teine valik Barcelona väravavahikohale ning sai kolme hooaja jooksul Barcelona meeskonnas kirja 21 mängus.
2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Bournemouthiga.
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Neto Brasiilia olümpiameeskonna koosseisus hõbemedali. Ta oli Brasiilia jalgpallikoondise varuväravavaht 2015. aasta Copa Américal, kuid koondisedebüüdi tegi ta 12. septembril 2018 sõprusmängus El Salvadori vastu.
Frank Fabra

Frank Yusty Fabra Palacios (sündinud 22. veebruaril 1991 Nechís) on Colombia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors ja Colombia jalgpallikoondises.
Klubikarjääri algusaastetel mängis ta Colombias – aastatel 2010–2015 Envigados, 2014–2015 Deportivo Calis ja 2015. aasta teises pooles Independiente Medellínis. 2015. aastal tuli ta Deportivo Caliga Colombia meistriks.
2016. aasta jaanuaris liitus ta Boca Juniorsiga. Hooaegadel 2016–17, 2017–18 ja 2019–20 on ta klubiga tulnud Argentina meistriks.
Colombia jalgpallikoondises tegi Fabra debüüdi 8. septembril 2015 sõprusmängus Peruu vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2016. aasta Copa América Centenario viimases alagrupimängus Costa Rica vastu (samas mängus lõi ka omavärava). Ta kuulus Colombia koondisse ka 2021. aasta Copa Américal. 2018. aasta maailmameistrivõistlustest jäi ta vigastuse tõttu eemale.
Marco Buschmann

Marco Buschmann (sündinud 1. augustil 1977 Gelsenkirchenis) on Saksamaa poliitik, ta on Vaba Demokraatliku Partei liige. Ta oli 8. detsembrist 2021 kuni 6. novembrini 2024 Saksamaa justiitsminister.
Ta sündis aastal 1977 Gelsenkirchenis. Ta lõpetas aastal 1997 Gelsenkirchenis gümnaasiumi. Aastal 2004 lõpetas ta Bonni ülikooli, sooritades esimese õigusteaduse riigieksami; aastal 2007 sooritas ta teise riigieksami ja võeti vastu advokatuuri ridadesse. Aastal 2016 omandas ta Kölni ülikoolis õigusteaduse doktori kraadi.
Aastal 1994 iitus ta Vaba Demokraatliku Partei noorteorganisatsiooniga "Noored Liberaalid", aastatel 1998–2003 oli ta selle organisatsiooni laiendatud föderaalnõukogu liige. Aastal 2009 valiti ta Bundestagi ja aastal 2010 juhtis ta (Vaba Demokraatliku Partei) FDP ringkonnabürood Gelsenkirchenis.
Aastal 2013 lahkus ta Bundestagist, aastatel 2012–2014 töötas FDP haru peasekretärina Nordrhein-Westfaleni liidumaal, 2014. aasta juunis sai temast partei poliitiline direktor. Aastal 2017 naasis ta Bundestagi, sama aasta oktoobris valiti ta FDP parlamendi peaorganisaatoriks.
8. detsembril 2021 sai ta Saksamaa justiitsministriks. Ta astus tagasi 6. novembril 2024, kui kantsler Scholz vabastas ametist ta parteikaaslase, rahandusminister Christian Lindneri.
Harnaaz Sandhu

Harnaaz Kaur Sandhu (sündinud 3. märtsil 2000) on India modell ja iluduskuninganna, 2021. aasta Miss Universum võitja.
Unilever House

Unilever House on uusklassitsistlikult viimistletud "art déco" stiilis muinsuskaitse all olev büroohoone Suurbritannia pealinnas Londonis. See asub Blackfriarsi tänavas New Bridge Street, Victoria kaldapealsel. Hoonel on kõrge koolduv fassaad, kust avaneb vaade Thamesi jõge ületavale Blackfriarsi sillale.
Samas kohas asus varem Henry VIII elukoht Bridewell Palace, millest hiljem sai vaestemaja ja vangla. Need hooned hävitati 1864. aastal, tehes ruumi De Keyser's Royal Hotelile. 1920. aastal rentis William Lever krundi oma seebitootmise ettevõttele Lever Brothers, et ehitada sinna peakontor. Ehitust alustati alles 1929. aastal, aasta hiljem võttis ettevõte endale uue nime Unilever.
De Keyser's Royal Hotel

De Keyser's Royal Hotel oli kõrgetasemeline majutusasutus Suurbritannia pealinnas Londonis. See teenindas peamiselt Mandri-Euroopast saabujaid. Esimese maailmasõja ajal hotell suleti, seda ei taasavatud enam kunagi.
Bridewelli palee

Bridewelli palee (inglise keeles "Bridewell Palace") ehitati Inglismaa kuninga Henry VIII elukohaks Londonis. 
Tema poeg kuningas Edward VI andis ehitised City of London Corporationile, et sinna saaks rajada lastekodu ja eksinud naiste paranduskoha. 1556. aastaks oli sellest saanud esimene vangla ja vaestemaja, kus oli olemas regulaarne arstivalve. Need asutused suleti 1855. aastal ning hooned lammutati aastatel 1863–1864.
Asukoht.
See oli ehitatud City of Londonisse Fleeti jõe kallastele, Thamesi jõe ja Fleet Streeti vahelisse piirkonda, New Bridge Streeti lähedale. Tänapäeval tuntakse seda Bridewell Place'ina.
Fleeti jõgi

Fleeti jõgi (inglise keeles "Fleet River") on Londoni suurim maa-alune jõgi, mis tänapäeval kannab puhastamiseks saastevett. Selle ülemjooks algab kahe ojana, millest mõlemad tammiti 18. sajandil mitmeks tiigiks – Hampsteadi tiikideks ja Highgate'i tiikideks, nõmmel Hampstead Heath. Nõmme lõunaservas laskuvad ojad kanalisatsioonitorudena maa alla ja ühinevad Camden Townis. Vesi voolab kanalisatsioonitorudes 6 km kaugusele Thamesi jõkke. Taolise süsteemi töötas väljas Victoria ajastu tsiviilehituse insener Joseph Bazalgette.
Jõgi annab oma nime tänavale Fleet Street, mille idapoolne ots kulgeb üle jõe, mida tuntakse Fleet Bridge'ina, ja kus praegu asub Ludgate Circus.
Victoria kaldapealne

Victoria kaldapealne (inglise keeles "Victoria Embankment") on Thamesi kaldapealse osa, mis kulgeb Londonis mööda Thamesi jõe põhjakallast. See kulgeb Westminsteri paleest kuni Blackfriarsi sillani ning toimib peamise läbikäiguna Westminsteri ja City of Londoni vahel. See on tuntud mitmete mälestusmärkide, alaliselt sildunud laevade (näiteks President) ja avalike aedade poolest.
Käitumuslik rahandus

Käitumuslik rahandus on käitumusliku ökonoomika aladistsipliin, mis uurib finantsotsuste tegemise protsessi ebakindluse ja riski tingimustes, võttes arvesse inimeste irratsionaalset käitumist .
Ajalugu.
Ratsionaalne käitumine ja käitumisökonoomika tekkimine.
Mudel Homo Economicus (lad. "majandusinimene", "ratsionaalne inimene"), mis on sõnastatud 17. sajandil, põhineb indiviidi majanduskäitumise ratsionaalsusel, mille eesmärgiks on maksimaalse tulemuse saavutamine minimaalsete kuludega piiratud ressursside tingimustes . Sellele käitumismudelile on üles ehitatud enamik klassikalisi finantsteooriaid. 
1950. aastate alguses pakkus majandusteadlane Herbert Simon välja piiratud ratsionaalsuse idee vastandina Homo Economicus mudelile ning hakkas kujunema käitumisökonoomika . Uues irratsionaalses käitumismudelis baseerub inimene mitte ainult oma mõistusel, vaid ka psühholoogilistel omadustel .
Käitumusliku rahanduse tekkimine.
Alates 1960. aastatest on psühholoogid Amos Tversky ja Daniel Kahneman uurinud seoseid psühholoogiliste otsustusmudelite ja ratsionaalse käitumise majanduslike mudelite vahel. Tänu sellele uurimistööle on majanduses tekkinud uus suund, mida nimetatakse käitumisrahanduseks . 
Teadusena tekkis käitumuslik rahandus 1985. aastal pärast Werner De Bondti ja Richard Taylori artikli "Kas aktsiaturg on ülereageeritud?" avaldamist ajakirjas Journal of Finance ning Hersh Shefrini ja Meir Statmani artikli «Eelsoodumus müüa võidetud aktsiaid liiga kiiresti ja hoida kaotajaid liiga kaua: teooria ja tõendid» .
Peamised teaduslikud suunad.
Kuna käitumuslik rahandus on distsipliin, mis arvestab sotsiaalsete, emotsionaalsete ja kognitiivsete tegurite mõju majandusotsuste tegemisele, rakendatakse käitumusliku rahanduses kõiki sotsiaalteaduste teadmisi. Kõigist sotsiaalteadustest on kõige olulisemad psühholoogia ja sotsioloogia . 
Finantsturgudel osalejate käitumise psühholoogilised lõksud.
Käitumusliku rahanduse arendamisel on läbi viidud palju eksperimente ja välja töötatud palju teooriaid, mis kirjeldavad finantsotsuseid mõjutavaid käitumuslikke tegureid.
Ankurdamine.
Ankurdamise efekt tekib, kui inimene keskendub ja koondab oma tähelepanu teatud detailidele teiste kahjuks. Näiteks finantsturgudel “kui investoritel ei ole paremat informatsiooni, siis toetuvad nad aktsiate hindade ajaloole teatud kindla aja või lühikese aja jooksul ning ei võta arvesse minevikus toimunud hinnamuutusi" .
Karjakäitumine.
Karjakäitumist on määratletud, kui inimeste rühma mõju selle rühma konkreetsetele liikmetele. Sellest tulenevalt on loomulik, et inimene käitub grupis teist moodi kui muidu, alludes kollektiivsele meelele. Tänaseks on mõned uuringud näidanud, et just karjakäitumise efekti tõttu toimuvad järsud hinnamuutused, kui turg saavutab oma maksimum- ja miinimumväärtused .
Vale ettekujutuse efekt.
Vale ettekujutuse efekt seisneb selles, et inimesed tajuvad saadud infot erinevalt ja oskavad teha erinevaid järeldusi .
Ülemäärase enesekindluse efekt.
Efekt, mis kirjeldab olukorda, kui subjektiivne hinnang enda oskustele, kvalifikatsioonile, professionaalsusele jne ületab objektiivse hinnangu .
Chelsea kaldapealne

Chelsea kaldapealne (inglise keeles "Chelsea Embankment") on Thamesi kaldapealse osa, mis kulgeb Londonis mööda Thamesi jõe põhjakallast. See kulgeb Westminsterist kuni Kensingtoni ja Chelsea linnaosani.
Lõvilakk-korallnarmik

Lõvilakk-korallnarmik ("Hericium erinaceus") on pilvikulaadsete seltsi korallnarmikuliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Lõvilakk-korallnarmiku viljakeha on tarvitatud söögina ja traditsioonilises meditsiinis. Seen esineb Põhja-Ameerikas, Euroopas ja Aasias. Lõvilakk-korallnarmiku tunneb ära tema pikkade valgete narmaste järgi ning ta kasvab üldiselt kõdunevatel kändudel, aga ka elavatel puudel parasiidina.
Kasvatamine.
Lõvilakk-korallnarmikut kasvatatakse kunstlikult ülemaailmselt. Seen kasvab nii tahkel subrstraadil, milleks on enamasti leht- ja okaspuu saepuru segu koos mitmesuguste lisanditega (nisukliid, maisijahu, riisikliid jne) kui ka vedelal substraadil, milleks võib olla näiteks kompleksne lämmastikuallikas ja glükoos süsinikuallikana. Kasvamiseks optimaalne pH ehk vesinikueksponent on sellel seenel 6,0.
Kasvamiseks parim keskkond on 85–90% õhuniiskusega ning sobivaim temperatuur inkubatsiooniks on 25 °C ning vegetatiivseks kasvuks 26 °C.
Uuringud.
Ajakohaste seadustega kooskõlas tehti katseid keskealiste ja vanemate hiirte peal, manustades neile lõvilakk-korallnarmiku polüsahhariide. Tulemuseks saadi teada, et seen aitab kaasa mikrobioomi mitmekesisusele soolestikus. Lisaks sellele tulemusele leiti ka seene hea mõju immuunsussüsteemi tugevdamisel ning närvirakkude taastamisel. Lõvilakk-korallnarmiku polüsahhariididel on suur kaubanduslik arengupotentsiaal, kuna neid on lihtne lisada erinevatele toitudele, jookidele ja ravimitele ning seeläbi tõsta nende toodete väärtust.
Lisaks füsioloogilistele tulemustele võib lõvilakk aidata ka mentaalsete probleemide puhul. Katseid tehti nii inimeste kui ka loomadega, kellel tuvastati depressioon. Täheldati antidepressandilaadset toimet lõvilaka suukaudsel manustamisel ning leiti, et see taastab norepinefriini, serotoniini ja dopamiini tasemed.
Inimtarbimise ohutuse tagamiseks pole korallnarmikut piisavalt uuritud.
Saepuruplaat

Saepuruplaat on puitplaat, mis on valmistatud kõrgel temperatuuril ja survel kokku pressitud saepurust, puidulaastudest ja sideainest. Selle tootmiseks kasutatakse enamasti spetsiaalses seadmes purustatud okaspuidu laastu ja saepuru. Saepuruplaat on väga levinud materjal ehituses ja mööblitööstuses, kuid ka näiteks pakendite valmistamisel. Plaadi niiskusesisalduse jääb vahemikku 5–13%. (4)
Kasutusalad.
Saepuruplaati kasutatakse ehitusel ja mööblitootmisel. Mööblitööstuses on saepuruplaat juba pikka aega olnud üks levinumaid puidu asendajaid nii korpusmööbli kui ka pehme mööbli konstruktsiooni elementides. Ehitusel kasutatakse saepuruplaati peamiselt vooderdus- ja alusmaterjalina ning ka vahe seinapaneelide valmistamisel (4).
Koostis.
Saepuruplaat koosneb peamiselt puitlaastudest, -helvestest, -kildudest, -kiududest, -villast ja -pindudest, puiduhakkest, vahvelpuidust ja saepurust (3).
Puiduhake paikneb enamasti pinnaga paralleelselt. Hake on pinnakihis õhem kui keskosas, seega on pinnakiht keskosast tihedam (2).
Saepuruplaat koosneb 10% ulatuses liimist (2).
Tootmine.
Saepuruplaadi tootmine algab sobiliku toormaterjali kogumisega, mille hulgast sorditakse välja metall ja muud reostusained (5). Edasi läheb materjal masinasse, mis toodab puhastatud toormaterjalist sobiliku kuju ja suurusega laastud (5). Enne töötlemist läbivad laastud kuivatusperioodi, mille järel laastud sõelutakse, selleks et saepuruplaadi pinnad koosneksid peenemate osakestega kihist ning keskosa jämedama fraktsiooniga kihist (5). Enne järgneva kihi laotamist lisatakse laastumassi pindadele liimi või siduvusainet (5). Pärast kihtide lõplikku laotamist toimub eelpressimine, et anda saepuruplaadile siledus ja vastupidavus, ning kuumpressimine, mille käigus antakse saepuruplaadile lõplik tihedus ja luuakse parem side liimi ning laastude ja kihtide vahel (5). Enne saepuruplaatide viimast lihvimist toimub nende lõikamine ja jahutamine (5).
Viited.
1 https://link.springer.com/article/10.1007/s00226-021-01265-x
2 https://puuinfo.fi/puutieto/wooden-boards/particle-board/?lang=en
3 https://www3.epa.gov/ttnchie1/ap42/ch10/final/c10s06-2.pdf
4 https://kodus.ee/artikkel/kuhu-sobivad-erinevad-ehitusplaadid-osb-plaadist-vineerini
5.