tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harold I

Harold I ehk "Harold Harefoot" (Harold Jänesjalg; umbes 1015 – 17. märts 1040) oli Inglismaa kuningas aastatel 1035–1040.
Harold oli tõenäoliselt Knud Suure sohipoeg, kes valiti mõnete inglise ülikute poolt pärast Knudi surma Inglismaa kuningaks. Siiski toetasid mitmed olulised tegelased, näiteks Wessexi krahv Godwin ja Canterbury peapiiskop, seaduslikku troonipärijat Hardeknudi. Lisaks ähvardas Haroldit Ethelred II poegade Alfred Æthelingi ja Edwardi invasioon, ent selle suutis ta 1036. aastal just Godwini abiga tõrjuda (viimane ei saanud lubada skandinaavia päritolu dünastia kukutamist). 1037. aastaks oli Harold oma võimu Inglismaal kindlustanud, samas kui Hardeknud pidi tegelema probleemidega Taanis, kus oli karta Norra kuninga Magnus I ja Rootsi kuninga Anund Jakobi sissetungi. 1040. aastaks oli Hardeknud asjad Taanis aga korda ajanud ning tungis seejärel suure väe eesotsas Inglismaale. Harold suri aga mõni päev enne tema sissetungi ning võidukas Hardeknud lasi ta laiba välja kaevata, pea maha lüüa ning sohu visata. Hiljem maeti Harold siiski taas kiriklikult maha.
Erik III

Erik III nime all võib olla tuntud mitu valitsejat:
Erik VII

Erik VII nime all võib olla tuntud mitu monarhi:
Ballangen

Ballangen (põhjasaami Bálak) on asula Norras Nordlandi maakonnas Narviki vallas.
Kuni 2020. aastani oli see Ballangeni valla keskus.
2008. aastal oli elanike arv 1000.
Abdullah Tammi

Abdullah Tammi (varasema nimega Risto Olavi Tammi, sündinud 11. juulil 1949 Paimios) on soome usutegelane ja endine ettevõtja. Ta on Soome Islamipartei asutaja.
Ta on elanud Eestis ja oskab eesti keelt.
Tammi oli aastakümneid Nõukogude Liidu julgeolekukomitee KGB agent, keda koolitati ebaseaduslikult okupeeritud Eestis Tallinna lähedal.
Männimetsa tee

Männimetsa tee on tänava nimi mitmes Eesti asulas:
Männimetsa

Eestis on mitu kohta, mis kannavad Männimetsa nime:
Männimetsa tee (Tallinn)

Männimetsa tee on kohalik tee (tänav) Tallinnas Nõmme linnaosas Laagri asumis. 
Tänav saab alguse Pajude puiesteelt ning kulgeb ligikaudu edela suunas, ristudes Paplite puiestee ja Kaskede puiesteega. Väljaspool linna jätkub samanimeline Saue valla kohalik tee Laagri alevikus. Tallinnast Laagrisse ulatub samanimeline aadressiobjekt (liikluspind), mis kattub mõlema kohaliku teega.
Männimetsa tee ääres paiknevad põhiliselt eramud, ka kortermajad. Osa tänavast kuulub Veskimöldre elamurajooni. 
Männimetsa tee Tallinna osa on Tallinna Pääsküla Kooli ja Tallinna Kivimäe Põhikooli teeninduspiirkonnas. 
Läbi Männimetsa tee kulgeb liinitaksoliini nr 224 marsruut. 
Männimetsa tee sai nime 4. septembril 1970. 
Majad.
44.
Männimetsa tee 44 on Sae tänava nurgal asetsev kolmekorruseline korterelamu. Majas on 15 korterit.
Dunckerstraße

Dunkerstraße on tänav Berliinis Prenzlauer Bergi linnaosas.
Tänav on nime saanud kommunaalpoliitiku Hermann Carl Rudolf Dunckeri järgi.
Thomas Brussig

Thomas Brussig (sündinud 19. detsembril 1965 Berliinis Saksamaal) on Ida-Saksa päritolu kirjanik. Tema tuntud romaan, mis on ilmunud ka eesti keeles, kannab pealkirja "Kangelased nagu meie".
Upplands Väsby

Upplands Väsby on tiheasustusega paikkond Rootsis Upplandi maakonna Stockholmi läänis, Upplands Väsby valla keskus. 
Asula moodustab põhiosa vallast.
Õismäe

Õismäe on asum Tallinnas Haabersti linnaosas. Elanike arv seisuga 1. jaanuar 2020 on 1234. Asum asub Kopli lahe ääres ning piirneb Kakumäe, Vismeistri, Pikaliiva, Haabersti ja Rocca al Mare asumiga. Õismäe asumi pindala on 1,78 km2. 
Esalgu tähistas Õismäe nimi Kakumäe ja Rocca al Mare vahelist pangapealset. Arvatavasti on asum saanud nime rannikualadel rohkesti kasvava haruldase rootsi kukitsa järgi. 
Ajalugu.
Õismäe nimi leidis esimest korda kirjalikku märkimist 1646. aastal, mil kirjutati Õismäe heinamaast. Õismäe küla mainiti 1697. aastal ja Õismäe mõisa 1873. aastal.
Hilisemasse Õismäe külla rajati 1932. aastal aedlinn. August Mälgule anti riigivanema poolt 1937. aastal kirjandusliku auhinnana eluaegseks kasutamiseks Lagle talu, mis asus praeguse Õismäe asumi territooriumil. Õismäe küla idaosa ühendati Tallinnaga 1958. aastal, ülejäänu liideti 1975. aastal.
1960. aasta linnaplaneeringu järgi oleks Õismäest pidanud saama suur linnaosa, mis ulatunuks Kakumäest Haaberstini (Suur-Õismäe). Sellest esimesena projekteeriti ja ehitati valmis Väike-Õismäe. 2000. aastal hakati Õismäele rajama Merirahu elamurajooni, mis sai nime Merirahu kinnistu järgi.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased Õismäe elanikkonnast 23–31%, üle 68-aastased aga 10–19%.
Territoorium.
Õismäe on peamiselt eramutega aedlinn. Õismäel asub Õismäe raba, mis tekkis umbes 1000 aastat tagasi. Raba ümbritsevad piirdekraavid ning tänapäevaks on suurem osa rabast kuivendatud. Asumi territooriumile jääb Merirahu jahisadam.
Õismäe asumi tänavad.
Mitmed asumi tänavanimed on seotud tuletegemisega, näiteks Lõuka tänav, Lee tänav, Tulekivi tänav jne. Endisi talunimesid mälestavad Hälli tänav (ka Hälli põik) ja Selja tänav. Asumis on lisaks veel Kätki tänav, Merekalju tänav, Merirahu tänav, Paljandi tänav, Rannamõisa tee, Taela tänav, Tanuma tänav, Tuleraua tänav, Tuluste tänav, Umboja tänav, Vabaõhumuuseumi tee ja Vana-Rannamõisa tee.
Oissaare

Oissaare on küla Pärnu maakonnas Saarde vallas. 
1970. aastatel liideti küla Kanakülaga. Eraldi külaks sai Oissaare taas 2007. aastal. Vahetult enne Kanakülast eraldamist oli küla uusim ehitis 1964. aastal metskonna töötajate korterelamu, ülejäänud eluasemed pärinesid maailmasõjaeelsest ajast.
Akustika ja helitehnika

"Akustika ja helitehnika" on Ilmar Eiskopi ja Aleksander Sillarti raamat, milles antakse ülevaade mitmesuguste heliallikate omadustest ja heli tajumisest inimkõrva poolt. Raamatus selgitatakse ruumi mõju helikvaliteedile ja ruumide akustilist kujundamist ning räägitakse mikrofonide, valjuhääldite ja reverberaatorite talitluspõhimõtetest. Raamatus on esitatud ka helivõimenduse arvutusmeetodid ruumide ja väljakute jaoks. Eraldi vaadeldakse kõnesüntesaatoreid ja digitaalseid kajaseadmeid. 
Raamat on välja antud Tallinnas kirjastuses Valgus aastal 1988. Raamatus on 240 lehekülge. ISBN 5-440-00378-9
Ѫ

Ѫ (vene "большой юс" 'suur jus') on kirillitsa täht, mida kasutati kirikuslaavi keele ja bulgaaria keele kirjutamisel. 
See tähistas algselt nasaliseerunud vokaali [ɔ̃], hiljem hääldus [u]-na, näiteks рѫка (vene keeles рука) 'käsi'.
Ѫ esineb ka ligatuuri Ѭ koosseisus ("joteeritud" kujul).
Sümboli Ѫ Unicode'i kood on 0466.
Sisalikujärv

Sisalikujärv on järv Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kurtna järvestikus.
Sirje Tamul

Sirje Tamul (sündinud 31. augustil 1951 Viljandis) on eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 1970 Tartu 7. keskkooli ja 1975 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna üldajaloo erialal. Tamul sai 2000 ajaloomagistriks uurimistööga "Tartu ülikooli ajaloo küsimusi 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses". 2007 kaitses ta doktoritöö teemal "Eraalgatuslikest stipendiumidest Tartu Ülikoolis 1802–1918" ja sai ajaloodoktori kraadi.
Ta töötab Tartu Ülikooli õppejõuna.
Sirje Tamul on peamiselt uurinud Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi 19. sajandil ja 20. sajandi alguses kuni 1918. aastani, eelkõige Tartu Ülikooli teadussidemed 19. ja 20. sajandi vahetusel kuni 1918. aastani ning naisüliõpilaskonda. Tema praegune uurimisteema on Tartu ülikooli eelarveväline finantseerimine ja erakapital Tartu ülikoolis 1802–1918.
Organisatsiooniline tegevus.
Sirje Tamul on Teadusfilosoofia ja Teadusajaloo Eesti Ühenduse liige, juhatuse liige ja Tartu osakonna teadussekretär.
ERGO maailmamängud

ERGO maailmamängud (ERGO World Games) oli aastatel 2007–2012 toimunud iga-aastane meeskondlik kettaheitevõistlus. Esimest korda toimus 27. septembril 2007 Tallinnas Kadrioru staadionil. Võistluse käigus selgitati välja "maailma parim kettaheiteriik".
Kuni 2009. aastani kandis võistlus nime ERGO maailmamängud kettaheites (ERGO World Discus Challenge).
Peale kettaheite võisteldi ka muudel aladel.
2007. aastal oli kettaheitemeeskonnas kolm liiget, aga alates 2008. aastast kaks liiget.
Võistluste korraldamise idee on pärit Aleksander Tammert seeniorilt, kuid tema ootamatu surma tõttu 2006. aasta oktoobris jäi tal see teostamata. Idee viis ellu tema poeg Aleksander Tammert.
2007.
Osalejad.
Riigid osalesid kolme sportlasega maailma jooksva edetabeli põhjal + maailmakoondis üksikutest tippudest.
2010.
Kaugushüppes tegi Ksenija Balta Eesti rekordi 6.87.
Noor pensionär

"Noor pensionär" on Eesti Telefilmi 1972. aastal tehtud ning Eestis populaarseks saanud komöödiafilm.
Sisu.
Meesballetiartist Pukspuu jääb pensionile ning hakkab uut töökohta otsima. Pärast mitme ameti proovimist satub ta "emalenduri" tütre viiuliõpetajaks. Kuid tüdruk on huvitatud kõigest muust kui kaunitest kunstidest ja viiulimängust.
Huvitavat.
Kuulsas pulmasõidus, kus hobust juhib Ervin Abel, pidi esialgse plaani kohaselt kasutatama kutselist kutsarit. Paraku jõi too end purupurju. Et kallis võttepäev raisku ei läheks, haaras Ervin lõpuks ise ohjad ja Nõmmik vaatas sõitu lubivalge näoga pealt, sest keegi ei osanud arvata, kuidas võiks hobune keset Tallinna Endla tänava tihedat liiklust käituda.
Sirgala

Sirgala on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli Sirgala asum Kohtla-Järve linnaosa Viivikonna haldusalas. Küla asub Järve linnaosast 40 km ida pool.
Sirgalast lõunas asub 14 km2 suurune Sirgala põlevkivikarjäär.
Ajalooliselt kuulus Sirgala küla Vaivara kihelkonda. 
Kuni 1962. aastani kuulusid Sirgala asula ja Sirgala karjääri territoorium Vaivara külanõukogu koosseisu. 
Aastal 1962 läks Sirgala asula ja karjäär alluvusse.
1987. aastal elas Sirgalas 850 inimest, 2002. aastal oli jäänud vaid 323 inimest.
Pljussa jõgi

Pljussa (vene "Плюсса") on jõgi Venemaal, Narva jõe parempoolne lisajõgi. Saab alguse Luuga kõrgustikult Zapljusje järvest ja voolab loodesse, hiljem põhja. Tänapäeval suubub lõunast Narva veehoidlasse. Pikkus 281 km, valgala 6550 km².
Pljussa ääres asuvad Zapljusje ja Pljussa alev ning Slantsõ linn.
Sõnn (tähtkuju)

Sõnn (ladina "Taurus") on ekliptikal asuv tähtkuju. See on üks 48-st Ptolemaiose kirjeldatud tähtkujust ja kuulub 88 tänapäeva tähtkuju hulka. Sõnn on pindalalt 17. tähtkuju, kattes 797 ruutkraadi. 
Tähtkuju heledaim täht on Aldebaran, heleduselt teine on Elnath. Sõnni tähtkujus asuvad supernoova plahvatuse jäänuk Krabi udukogu ja heledad lähedased hajusparved Plejaadid ning Hüaadid.
Sõnni tähtkuju suunas liigub kosmoseaparaat Pioneer 10.
Mütoloogia.
Kreeka mütoloogias on sõnn Kreeta sõnn, "Tauros Kretaios," kelle järglane oli Minotauros kelle tappis Herakles. Teda seostatakse ka Zeusi ja Europe müüdiga.
Pljussa

Pljussa on alev Venemaal Pihkva oblastis, Pljussa rajooni keskus. Ta asub Pljussa jõe ääres 91 km Pihkvast kirdes. 
Elanike arv oli 2006. aasta seisuga umbes 3800. 
Pljussal on alevi staatus alates 1971. aastast. Kasvas alevikuks Pljussa küla ning Pljussa raudteejaama juurde kujunenud asustuse kokkusulamisel.
Pljussa rajoon

Pljussa rajoon on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis.
Rajoonis on kaks alevit: Pljussa ja Zapljusje ning 152 küla.
Rajoon jaguneb 3 omavalitsusüksuseks: Pljussa linnaasundus, Zapljusje linnaasundus ja Ljadõ vald.
Dünaamika (muusika)

Dünaamika (kreeka keeles "dynamikos" – jõusse puutuv, jõu-) on muusikas õpetus muutumisest. Muusika puhul räägitakse dünaamikast tavaliselt seoses helitugevuse muutumisega, kuid muutuda võib ka näiteks tempo, harmoonia, artikulatsioon, karakter, tämber, faktuur, muusikavorm või kontuur.
Dünaamikat on noodikirjas tähistatud varastest aegadest peale. Varakeskaegsete neumade graafiline kontuur andis edasi muusika dünaamikat.
Muusikalise dünaamika vastandmõiste on muusikaline staatika. Muusikas moodustab vastanditepaar "dünaamika-staatika" ühe komplekssetestmuusikalistest parameetritest.
Dünaamika tähistamine noodikirjas.
Põhimärgid.
Helitugevuse astmete märgid.
Vaata täpsemalt Helitugevus (muusika)
Täpsustavad märgid.
Neid märke kasutatakse koos põhimärkidega.
Autosomaalne dominantne polütsüstneer (kassidel)

Autosomaalne dominantne polütsüstneer ehk polütsüstiline neeruhaigus (inglise keeles "autosomal dominant polycystic kidney disease", lühend ADPKD) on peamiselt Pärsia ja lühikarvalist eksootilist tõugu kassidel ning nende ristanditel esinev pärilik haigus, mille korral tekivad tsüstjad moodustised neerudes, maksas, pankreases ja emakas.
Tsüstide suurus varieerub, olles mõnest millimeetrist kuni mitmesentimeetrise läbimõõduga. Ka tsüstide arv võib ulatuda mõnest tsüstist paarisajani.
Keskmiselt kujuneb haigestunud kassidel neerupuudulikkus välja seitsmendal eluaastal.
Haiguse esinemissagedus Pärsia tõugu kassidel ultraheliuuringute põhjal on 35–57% ja lühikarvalistel kodukassidel 4,2%. Haigusel ei ole täheldatud soolist soodumust.
Pärsia kassidel esinev ADPKD sarnaneb inimestel esineva ADPKD haigusega.
Autosomaalne dominantne polütsüstneer

Autosomaalne dominantne polütsüstneer ehk tsüstneer (inglise keeles "autosomal dominant polycystic kidney disease", lühend ADPKD) on polütsüstneeru vorm, mida põhjustab autosomaalne dominantne geen. Seda haigust esineb nii inimesel kui ka teistel loomadel.
RHK-10-s klassifitseeritakse seda haigust koodiga Q61.
See on tavaliselt hilja avalduv häire, mida iseloomustab paljude tsüstide moodustumine mõlemal neerul ja neerude suurenemine. Kaasnevad neerude talitlushäired, hüpertensioon, neeruvalu ja neerupuudulikkus. 
Umbes pooltel selle haigusega inimestel on 60 aasta vanuses terminaalne neerupuudulikkus.
Bielsko-Biała

Bielsko-Biała (saksa "Bielitz-Biala"; tšehhi "Bělsko-Biala") on maakonna õigustes linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Ülem-Sileesia linnastus. 
Linn loodi 1941 kahe linna, Bielitzi ja Biala liitmise teel. Pärast Teise maailmasõja lõppu linnad lahutati, kuid liideti taas 1951. aastal.
Asub Biała jõe ääres.
1972–2000 valmistati linnas sõiduautosid Polski Fiat.
Aerofoto

Aerofoto ehk õhufoto on maapinna foto, mis on saadud õhust pildistamisel. Aerofotosid tehakse lennukitelt, kopteritelt, droonidelt või kuumaõhupallidelt. Aerofotode tegemist nimetatakse aerofotograafiaks.
Neid kasutatakse kartograafia, arheoloogia, filmitootmise, metsakorralduse ning keskkonnauuringute otstarbel.
Esimese aerofoto tegi prantsuse fotograaf Gaspard-Felix Tournachon 1858. aastal.
Tupolev Tu-22

Tupolev Tu-22 (NATO koodnimega Blinder) (projekt 105) oli Nõukogude Liidus Tupolevi konstruktsioonibüroo loodud ülehelikiiruseline pommituslennuk, mis on olnud ka Venemaa Föderatsiooni lennuväe relvastuses.
Ajalugu.
Tu-22 töötati välja pommituslennuki Tu-16 asenduseks. 
Tupolevi konstruktsioonibüroos alustati Tu-22 (projekt 105) projekteerimist 15. augustil 1955. 1957. aasta augustiks sai valmis lennuki prototüüp. 21. juunil 1958. aastal lendas katselenduri Juri Alasjevi meeskond lennukiga esimese lennu. Katsesarja teisel lennukil tehti suuri  areodünaamilisi muudatusi, näiteks lennuki kere kujunduses rakendati pindala reeglit. Sellest prototüübist sai hiljem Tu-22.
Tu-22 ehitati aastast 1959 kuni 1969. aasta detsembrini. Kokku ehitati koos kahe prototüüpiga 311 lennukit (Tu-22A ja Tu-22B, luurelennuk Tu-22R, raketikandja Tu-22K, raadiohäirete Tu-22P ja Tu-22R 22U õppelennukid).
Tehnilised andmed.
Lennuki eripäraks on kere tagumise osa kohal, kahel pool kiilu kõrvuti paiknevad kaks mootorit. Lennuki kandevkonstruktsioon on valmistatud duralumiiniumist D-16ATV, AK-8 ja V-95 ning magneesiumsulamist ML5-T4, kinnitussõlmed terassulamitest 30HGSA ja 27HGSNA. Antenni katted on valmistatud klaaskiudkomposiidist.
Lennuki poolmonokokk-kere on ümmarguse ristlõikega. 
Lennuki kliimaseadmeks oli mootorikompressorite õhuvõtusüsteem. Kuna õhk oli kuum, tuli seda enne piloodikabiini pumpamist jahutada, milleks kasutati suure täieliku kaduga aurustit, mis töötas seguga, koostisega 40% etanool ja 60% destilleeritud vesi - väga sarnane viinale. Sealt sai lennuk hüüdnime "ülehelikiirusega alkoholiveok" (сверхзвуковой спиртовоз). Lisaks kasutati alkoholisegusid ka raketi- ja raadiosideseatmete jahutamiseks, mistõttu oli sagedaseks probleemiks segude vargus ja joomine õhuväebaasides.
Tu-22 tehnilised andmed:
Kasutus sõdades.
Tu-22 on osalenud järgmistes konfliktides:
Radom

Radom on maakonna õigustega linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Radomi maakonna halduskeskus (ei kuulu ise maakonna koosseisu). Asub Varssavist 100 km lõuna pool. 
Linn on asutatud 1340. aastal.
Enne Teist maailmasõda elas Radomis palju juute. 1931. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid juudid 32,3% Radomi elanikest. Saksa okupatsiooni ajal koondati juuditest elanikkond Radomi getosse. 
Radomis on 13. sajandil ehitatud gooti stiilis katedraal.
Radomis toimub igal teisel aastal Poola suurim lennundusnäitus Radom Air Show.
Suurimad Radomi spordiklubid on jalgpalliklubi Radomi Radomiak, korvpalliklubi Rosa Radom ja võrkpalliklubi Czarni Radom.
Sõpruslinnad.
Seoses 2022. aasta veebruaris alanud Venemaa sissetungiga Ukrainasse arvas Radom sõpruslinnade hulgast välja Venemaa linna Ozjorõ ja Valgevene linna Homieli.
San Salvadori saar (Galápagose saared)

San Salvador ehk Santiago on saar Vaikses ookeanis, üks Galápagose saartest. Kuulub Ecuadorile. 
Saare pindala on 572 km². Saar on künklik, kõrgus üle merepinna on kuni 905 meetrit.
Saar on asustamata.
Antonov An-124

Antonov An-124 Ruslan on Nõukogude Liidus, Venemaal ja Ukrainas ehitatud nelja turboventilaatormootoriga transpordilennuk, mis oli maailma suurim sarjana ehitatud lennuk enne Airbus A380-t. An-124 esmalend toimus 24. detsembril 1982.
Lennuk on konstrueeritud NSV Liidu Kaitseministeeriumi tellimusel, eeskätt mandritevaheliste ballistiliste rakettide, samuti suuremõõtmelise raskema sõjavarustuse ja isikkoosseisu transportimiseks.
Ülatiivalise An-124 superkriitlise profiiliga tiiva ulatus on 73,2 m, lastiruumi laius 6,4 m ja kõrgus 4,4 m. Lennuki ülestõstetavast ninaosast avaneb pääs lastiruumi esiossa. Lennuki kiire laadimise lihtsustamiseks on lastiruumi eesmine ja tagumine ava varustatud laadimisrampidega.
Lennuki militaarvariandile võib laadida maksimaalselt 150 tonni, tsiviilvariandile 120 tonni. Lennuk on kohandatud suurekabariidiliste seadmete transportimiseks.
Mõne võimekuse näitaja ja suuruse poolest ületab An-124 pisut 1960. aastate lõpul konstrueeritud, pikka aega maailma suurimat Ameerika Ühendriikide transpordilennukit Lockheed C-5 Galaxyt, kuid moderniseeritud C-5 Super Galaxy on paljus senini ületamatuks jäänud. Nagu C-5 Galaxyis, saab langevarjurite paigutamisel An-124 lastiruumi hoida selles mõõdukat ülerõhku. Lennuki ülemisel tekil, tiiva kesksektsiooni joonel, asub eraldi salong 88 reisijakohaga.
An-124 esmalend toimus 1982. aastal, viimane lennuk pandi kokku 2004. aastal. Venemaa plaanib lähitulevikus hakata uuesti lennukeid An-124 ehitama, sest nõudlus nende järele on endiselt olemas. Kuni 2030. aastani kavatsetakse vastavalt vajadusele ehitada paar-kolm An-124 aastas.
Kokku on ehitatud 56 An-124. 2006. aastal oli käigus 26 lennukit: Venemaal (16), Ukrainas (8) ja Liibüas (2). 
2007. aastal oli kasutuses 24 lennukit: Venemaal (14), Ukrainas (7), Liibüas (2) ja Araabia Ühendemiraatides (1).
Arteesia vesi

Arteesia vesi ehk surveline põhjavesi on maa-alune survevesi, mis asub kahe vettpidava kihi – lamami ja lasumi – vahel. 
Sügavamal esineb põhjavesi harilikult vettpidavate kihtide vahel ning on seetõttu surveline. Survelist põhjavett nimetatakse ka arteesia veeks. 
Arteesia vesi on nimetuse saanud Prantsusmaa Artois' piirkonna järgi, mille ladinakeelne nimi oli "Artesium" (teistel andmetel "Artesia").
Marne

Marne (ladina keeles "Matrona") on jõgi Euroopas Prantsusmaal. 
Marne'i jõgi algab Langresi platoolt ning kulgeb valdavalt loodesse ja läände. Suubub Pariisi lähistel paremalt Seine'i jõkke. 
Jõe pikkus on 525 km.
Marne'i jõe ääres asuvad Chaumont, Saint-Dizier, Châlons-en-Champagne, Épernay, Meaux, Neuilly-sur-Marne ja Créteil. 
Jõe järgi on saanud nime neli Prantsusmaa departemangu: Haute-Marne'i departemang, Seine-et-Marne'i departemang, Marne'i departemang ja Val-de-Marne'i departemang.
Kuznetski Alatau

Kuznetski Alatau (vene "Кузнецкий Алатау") on mäestik Venemaal Lõuna-Siberis, peaahelik kulgeb põhja-lõuna suunas u. 300 km ulatuses. Kõrgus kuni 2178 meetrit (platoo Staraja Krepostj). Lõunas on mägismaa ühenduses Abakani ahelikuga. Läänenõlvad laskuvad järsult Kuznetski nõkku (Kuzbass), idanõlvad laugelt Minussinski nõkku. Mäestikust läände jääb tunduvalt madalam Salairi seljandik.
Croydon

Croydon on Londoni lõunapoolseim linnaosa.
Järve mõis

Järve mõis (saksa keeles "Türpsal") oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Jõhvi valda Ida-Viru maakonnas.
Mõisa keskus asus Järve külas.
Ajaloost üldiselt.
Juba 1241. aastal mainitakse Taani hindamisraamatus Tõrvasküla ("Torvascula") ja Järve ("Jeruius") küla. Mõis rajati hiljem Tõrvasküla küla asemele. Seda on allikais esmamainitud 1497. aastal, mil see kuulus Margarete Szoyele (sündinud Lode). Päriluse kaudu siirdus mõis Claus Wedwesile. Seejärel oli mõis viimase lese ja tema noorema poja Gerth Wedewesi valduses, kelle käest läks mõis 1508. aastal Hans Paykulli omandusse. Tõenäoliselt just tema lasi rajada ka Järve vasallilinnuse.
Paykullide kätte jäi Järve mõis XIX sajand alguseni. Järgemööda pärandati mõisa 300 aasta jooksul isalt pojale. Paykullide soost Järve mõisnikud olid: Johann Paykull (? – enne1572), Jürgen (Georg) Paykull (? – pärast 1596), Georg (Jürgen) Paykull (? – enne 1651), Johann Friedrich Paykull (? – pärast 1684), Friedrich Reinhold Paykull (1659–1730), Hans Heinrich von Paykull (1700–1781) ja Georg Friedrich von Paykull (1737–1815). Viimane sõlmis 1808. aastal oma lastega lepingu, mille järgi sai Järve omanikuks Johann Friedrich von Arnold (1765–1838), kes oli abielus Georg Friedrichi tütre Juliane Henriette von Paykulliga.
Pärast Johann Friedrich von Arnoldi surma läks mõis tema pärijate kätte, kes valdasid seda 1842. aastani üheskoos. Siis sai mõisnikuks Wittgenstein Reinhold Sergei Gregor von Arnold (1812–1880). 1882. aastani oli mõis viimase pärijate ühisomand. Seejärel sai omanikuks varajagamislepingu järgi Johann Friedrich Reinhold von Arnold (1854–1902). 1891. aastal ostis mõisa tema käest Alfred Rurik Heinrich von Wetter-Rosenthal (1862–1928). 1911. aastal sai ostu läbi Järve mõisnikuks Georg Joachim Alexander von Dehn (1863–?), kellelt mõis 1919. aastal võõrandati.
Järve mõisas tegutses enne Teist maailmasõda Järve-Ontika piiritustehas.
Mõisakompleks.
16. sajandi alguses rajati mõisa Järve vasallilinnus. Nelinurkse põhiplaaniga hoone oli tõenäoliselt kolmekorruseline: soklikorrust kasutati laona, teisel korrusel asusid eluruumid, ning kolmas korrus oli kaitsekorrus. Kaitsekorrus hävis tõenäoliselt Liivi sõjas või Põhjasõjas.
Tõenäoliselt 19. sajandil ehitati linnuse mõlemasse otsa tiibehitised.
Hoone põles teises maailmasõjas. 1960. aastatel puhastati keskaegse linnuse osa varemetest välja ning alustati hoone restaureerimist, mis jäi 1970. aastatel pooleli.
Nüüdisajal on härrastemaja hilisematest lisandustest alles vaid vähesed varemed. Säilinud on ka mõni ümberehitatud kõrvalhoone.
Lisa.
2023.-2024. aastal uurisid Kohtla-Järve Gümnaasiumi õpilased Järve mõisa ajalugu ning koondasid Järve mõista kohta käiva informatsiooni kokku. Noorte koostatud uurimistöö alusel valmis 2024. aastal Järve mõisa ajaloost veebileht.
Żywieci piirkond

Żywieci piirkond (poola keeles "Żywiecczyzna", "Ziemia Żywiecka") on ajalooline piirkond ja etnograafiline piirkond Poola lõunaosas Sileesia vojevoodkonna lõunaosas, Väike-Poola ajalooline osa. 
Ta hõlmab Żywieci nõo ja osa Beskiididest. Tema piirid kulgevad Przełęcz Wilkowickast üle Väike-Beskiidide Soła jõe mõlemal kaldal läbi Sucha Beskidzka ümbruse sinna, kus Väike-Beskiidid Peweli-Ślemieńi aheliku kaudu ühinevad Jałowieci mäe poolt Babia Góra massiivi juures Żywieci Beskiididega. Edasi kulgeb piir lõunas piki riigipiiri ja piki Żywieci Beskiidide mägesid kuni Przełęcz Koniakowskani. Lääne poolt kulgeb piir piki Sileesia Beskiide (Barania Góra, Magurka Wiślańska, Zielony Kopiec, Malinowska Skała, Przełęcz Salmopolska, Przełęcz Karkoszczonka) ning edasi Szczyrkist läbi Żywieci nõo lääneosa Brama Wilkowickani.
Kultuur.
Żywieci piirkonnas elavad Żywieci mägilased, kellel on oma murre. Iseloomulik puitarhitektuur on säilinud mõnes külas; tüüpiline väikelinnaarhitektuur hävis Teise maailmasõja ajal. 
Puitarhitektuuri mälestiste seas on kirikud Lachowices (Lachowice Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kirik), Gilowices, Cięcinas ja Łodygowice, külakellatornikesed Sólis, Rycerkas, Żabnicas, Siennas, Leśnas, Zarzeczes, Międzybrodzie Żywieckies ja mujal, Stara Chałupa Milówkas, kõrts Jeleśnias, samuti sellised reliktid nagu karjaseonnid mägiaasadel ja väludel.
Żywieci piirkonna külad.
Piirkonna ajalugu ulatub keskaega. Juba 15. sajandil olid olemas sellised külad nagu 
Milówka, Radziechowy, Wieprz, Cięcina, Lipowa, Pietrzykowice, Łękawica, linna lähedal asetsev Łodygowice ning Stary Żywiec, Zabłocie i Sporysz, mis on saanud Żywieci linna osadeks.
Żywieci nõgu

Żywieci nõgu (poola keeles "Kotlina Żywiecka") on mägedevaheline ala Poolas. Teda piiravad läänest Sileesia Beskiidid, põhjast Väike-Beskiidid ning idast ja põhjast Żywieci Beskiidid. 
Soła jõe veed läbivad Tresna küla kohal paisu ning moodustavad Żywieci järve, mis võtab enda alla nõo põhjaosa. Järvest lõuna pool, nõo keskel on Żywieci linn.
Poola maastikulises liigenduses kuulub Żywieci nõgu Lääne-Beskiidide regiooni, see omakorda Lääne-Välis-Karpaatide allprovintsi, Lääne-Karpaatide provintsi ning megaregiooni, mille nimi on Karpaatide regioon. 
Halduslikult kuulub Żywieci nõgu Sileesia vojevoodkonda. 
Nõo pindala on 321 km2.
Żywieci järv

Żywieci järv ehk Żywieci paisjärv ehk Treska paisjärv on paisjärv Poolas Żywieci lähedal Soła jõel Żywieci nõo ja Väike-Beskiidide piiril. Pais on Tresna küla kohal. 
Pais rajati 1966. Paisjärve alla jäid osalt Tresna, täielikult Zadziele, Stary Żywiec ja teisi külasid. 
Paisjärve pindala on 1000 hektarit, pikkus 8 km, laius 2 km, sügavus 20 m, maht 100 miljonit kuupmeetrit, pinna kõrgus merepinnast 341 m. 
Paisu kõrgus on 38 m. Paisul on hüdroelektrijaam võimsusega 21 MW. 
Paisjärve kasutatakse puhkeobjektina, hüdroelektrienergia saamiseks, kaitseks üleujutuste eest ning Wisła vooluhulga reguleerimiseks. 
Augustis toimuvad järvel Adam Banaszeki mälestusregatid. 
15. novembril 1978 kella viie paiku kukkusid kaks bussi Autosan H09 ja H9 PKS, mis vedasid Brzeszcze kivisöekaevanduse kaevureid, vaevalt veerandtunnise vahega Oczkówi lähedal Wilczy Jarzis 18 m kõrguselt külma Żywieci järve vette. 30 inimest hukkus kohe, 9 inimest suri hiljem. Õnnetuskohal on mälestustahvel.
Järvede loend

Järvesid on loetletud mitmes loendis:
Silvia (eesnimi)

Silvia on naisenimi.
Eestis oli 2025. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Silvia 792 naisel. Silvia oli populaarsuselt 229. naisenimi. Silvia oli keskmiselt 60 aasta vanune (mediaanvanus oli 69). Kõige populaarsem on eesnimi Silvia Võru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 11,63.
USA-s kuulus see nimi 1948–2001 pidevalt 1000 populaarseima naisenime hulka. Kõrgeim koht oli 1974. aastal: 495. koht. Mis tahes aastal on see nimi jäänud populaarsuselt alla Sylviale.
Soła

Soła on jõgi Poola lõunaosas, Wisła esimene parempoolne suurem lisajõgi. 
Jõgi saab alguse mitme Żywieci Beskiidide mägioja ühinemisel. Jõe alguseks võib pidada kahe suure mägioja (Rycerka oja ja Ujsoły oja) ühinemiskohta Rajczas raudteejaama lähedal. Sellest kohast alates asendub mägiojade tormiline vool jõele omase rahuliku vooluga. Mõnel kaardil märgitakse jõe alguseks koht 5 km ülesvoolu, kus Sólis suubub Czerna ojja (Czarna Soła) Solanka oja. Neist moodustuv oja on siiski mitu korda väiksem kui Rycerka oja, kuhu see oja pool kilomeetrit enne Ujsoły ojaga ühinemist suubub. 
Soła voolab läbi Żywieci nõo, Väike-Beskiidide ja Sileesia mägede.
Ta suubub Wisłasse Oświęcimi lähedal. 
Jõe pikkus on 88,9 km, valgala 1400 km². 
Keskmine vooluhulk on 18 m³/s, minimaalne vooluhulk 1 m³/s, maksimaalne vooluhulk on registreeritud 1958 Tresnas (1382 m³/s). 
Soła üleujutuste potentsiaal on väga suur. Ta on selle poolest Wisła Karpaatide lisajõgede seas teisel kohal. 
Soła jõe ääres on järgmised asulad:
Soła jõele on rajatud kolm veehoidlat:
&lt;small&gt;"Artiklis on kasutatud poola, inglise, itaalia ja ungari vikipeediat seisuga 29. september 2007."
Sola

Sola on asum Norra Rogalandi maakonnas Stavanger/Sandnesi asula edelaosas. See on Sola valla keskus.
Elanike arv on 9640 (1. jaanuar 2009). 
Solas asub Stavangeri lennujaam.
Ujsoły vald

Ujsoły vald on vald Poolas Sileesia vojevoodkonnas Żywieci maakonnas. Aastatel 1975–1998 kuulus ta Bielsko-Biała vojevoodkonda.
Ujsoły vald paikneb Sileesia vojevoodkonna lõunaosas Żywieci Beskiidides vahetult Slovakkia piiri ääres. Naabervallad Poolas on Jeleśnia vald, Milówka vald, Rajcza vald ja Węgierska Górka vald.
Vald asetseb mägedes. Tema pindala on 10 995 hektarit.
Elanike arv on 4813 (2005), rahvastiku tihedus 43 in/km².
Vallas on Ujsoły, Glinka, Złatna ja Soblówka küla. Soblówka küla juurde arvatakse eraldi asuvad paigad Młada Hora, Smereków, Kiełbasówka, Słonkówka, Sliwkówka ja Na soblówce. Glinka, Złatna ja Soblówka (koos nimetatud paikadega) moodustavad osavallad ("sołectwo").
Valla keskus on Ujsoły. Foogt (vallavanem) on 2006. aastast Tadeusz Piętka.
Żywieci maakond

Żywieci maakond (poola keeles "powiat żywiecki") on maakond Poolas Sileesia vojevoodkonnas, vojevoodkonna kõige lõunapoolsem maakond. Praegune maakond loodi 1999. aasta Poola haldusreformi käigus.
Aastatel 1945–1975 eksisteeris Żywieci maakond Krakówi vojevoodkonna koosseisus.
Praeguse Żywieci maakonna halduskeskus on Żywieci linn. See on ka maakonna ainus linn.
Maakonna pindala on 1039,96 km².
Maavanem on Andrzej Kalata.
Haldusjaotus.
Maakonna koosseisu kuuluvad:
Rahvastik.
Elanike arv ja rahvastiku jaotus olid 2005. aasta 30. juuni seisuga järgmised:
Elanike arv on muutunud järgmiselt:
Śniardwy järv

Śniardwy järv (saksa keeles "der Spirdingsee") on järv Poolas Masuuria järvedelaval Warmia-Masuuria vojevoodkonnas. See on Poola suurim järv pindalaga 113,8 km2. Järve pikkus on 22,1 km ja laius 13,4 km. Suurim sügavus on 23 m. Järves on kaheksa saart, suurimad neist on Szeroki Ostrów, Czarci Ostrów, Pajęcza ja Kaczor. 
Suuruselt teine järv Poolas on Mamry järv ("der Mauersee"), mis koosneb kuuest omavahel ühenduses olevast järvest (Mamry, Kirsajty, Kisajno, Dargin, Święcajty ja Dobskie järv) kogupindalaga 104 km2. Mamry suurim sügavus on 44 m ja saari on kokku 33. Järvestik asub samas piirkonnas Śniardwyst 20-30 km põhja pool.
Masuuria kõrgustik

Masuuria kõrgustik ehk Masuuria järvedelava (poola keeles "Pojezierze Mazurskie", saksa keeles "Masurische Seenplatte") on maastikurajoon Poola kirdeosas, kus paikneb üle 2000 järve.
Masuuria järvedelava ulatub 290 km kaugusele ida suunas Wisła jõe alamjooksult Poola-Leedu piirini. Selle pindala on umbes 52 000 km². Halduslikult asub see Warmia-Masuuria vojevoodkonnas (13. sajandist kuni 1945. aastani oli see Ida-Preisimaa osa). Piirkonna väikesed osad asuvad Masoovia ja Podlaasia vojevoodkonnas.
Järvedelava kujunes Pleistotseeni jääajal. Paljud künkad ja järved on moreentasandiku osad.
Żywieci õlu

Żywiec on Poolas populaarne õllemark. Seda toodab Żywieci õlletehas, mis kuulub firmale Grupa Żywiec S.A. Żywieci õlut müüakse 0,33-, 0,5- ja 0,65-liitristes pudelites ja 0,5-liitristes plekkpurkides.
Seda õlut pruulitakse Żywiecis 19. sajandi keskpaigast.
Poola Kaubandus-Tööstuskoja ning Poola majandusministeeriumi uuringute järgi peab 43% poolakatest seda õlut rahvuslikuks (kolmas koht) ning 39% kõige tugevamaks ja väärtuslikumaks margiks (samuti kolmas koht).
Koszarawa jõgi

Koszarawa jõgi on mägijõgi Poolas, Soła parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 33,7 km.
Jõgi voolab läbi Koszarawa valla, Jeleśnia valla, Świnna valla ja Żywieci linna.
Koszarawa jõe ääres on järgmised asulad: Koszarawa, Przyborów, Jeleśnia, Mutne, Pewel Mała, Świnna ja Żywiec.
"
Duchałówka

Duchałówka on Poolas Sileesia vojevoodkonnas Żywieci maakonnas Koszarawa valla ja Koszarawa küla osa. 
Duchałówka paikneb Lachów Grońi nõlvadel 700 m kõrgusel merepinnast, Koszarawa keskusest 1 km kaugusel. 
Ta koosneb 20 kivimajast ja ligi 10 mägilaste puuhütist. 
Elanike arv on 20.
Duchałówkat läbib kaks teed – Koszarawa Cicha–Duchałówka tee ja Zimna woda tee.
Lachów Groń

Lachów Groń (ka "Buciorysz") on mägi Poolas Karpaatides Żywieci Beskiidides Jałowieci ahelikus. Mäetipu kõrgus merepinnast on 1045 m. 
Põhja poole jääb Koszarawa küla, lõuna poole Bystra küla. 
Mäetipult avaneb ilus vaade. Kagus paistab Babia Góra massiiv Mała Babia Góra mäetipuga, kirdes Jałowieci mäetipp, lõunas Pilsko massiiv. 
Mäetipul ja selle ümber on "Janoszkowa" alpiaas. Selle idaosas on vana karjaseonn, kus saab vajaduse korral ööbida. 
Matkarada läheb Koszarawast mäetippu. Selle läbimiseks kulub kaks tundi. Rada läheb edasi Sucha Góra suunas (üks tund).
Jałowieci ahelik

Jałowieci ahelik ("Pasmo Jałowieckie") ehk Babia Góra eelahelik ("Pasmo Przedbabiogórskie") on mäeahelik Poolas Żywieci Beskiidides (Lääne-Beskiidides). Mõnikord arvatakse ta Makówi Beskiidide alla. Żywieci Beskiidides võib Jałowieci ahelikku võtta Babia Góra aheliku submesoregioonina.
Jałowieci ahelik kulgeb umbes 20 km pikkuselt edelast kirdesse. Lääne poole jääb Koszarawa jõe org, ida poole Skawa jõe org. 
Peweli ahelikust eraldab 
Jałowieci ahelikku Lachówka jõe ja Stryszawka jõe org, Babia Góra ahelikust Skawica jõe org. Jałowieci aheliku ja Babia Góra aheliku vahele jääb Przełęcz Jałowiecka (1017 m). 
Jałowieci aheliku peaseljaku kõrgemad tipud on:
Buddy DeFranco

Buddy DeFranco (õieti Boniface Ferdinand Leonard DeFranco; 17. veebruar 1923 Camden, New Jersey – 24. detsember 2014 Panama linn) oli USA džässklarnetimängija. 
Ta alustas oma muusikukarjääri 1940. aastal, kuid erinevalt teistest kuulsatest klarnetimängijatest Artie Shawst, Benny Goodmanist ja Woody Hermanist ei saavutanud ta algul suurt menu. 1950. aastal liitus ta Count Basie orkestriga, kus ta oli umbes aasta. Samuti oli ta Glenn Milleri orkestri juht aastatel 1966–1974. 1954. aastal oli ta Euroopa kontserditurneel koos laulja Billie Holidayga.
Vesikond (veemajandus)

Vesikond (ka "valglapiirkond") on veemajanduses üht või mitut külgnevat valglat koos põhjavee ja rannikuvetega hõlmav maismaa- ja mereala.
Eesti vesikonnad.
Eesti ala jaguneb ühe võimaliku jaotuse järgi Liivi lahe (Väinamere – Liivi lahe), Soome lahe, Peipsi järve ja saarte vesikonnaks. Sarnane vesikondade jaotus pärineb ka Arvi Järveküljelt, kes eristas kuut vesikonda: Peipsi-Võrtsjärve, Soome lahe, Väinamere, Liivi lahe, Hiiumaa ja Saaremaa vesikond.
Veeseaduse alusel eristatakse kolme vesikonda: Lääne-Eesti, Ida-Eesti ja Koiva vesikond. Need jagatakse omakorda kaheksaks alamvesikonnaks: Ida-Eesti vesikonnas Viru, Peipsi ja Võrtsjärve alamvesikonnaks, Lääne-Eesti vesikonnas Harju, Matsalu, Pärnu ja Läänesaarte alamvesikonnaks ning nimetatud kahe vesikonna piiril eristatakse ka Pandivere põhjavee alamvesikonda.
Reini-Maini-Doonau kanal

Reini-Maini-Doonau kanal ehk Euroopa kanal (saksa keeles "Main-Donau-Kanal") on kanal Euroopa keskosas Saksamaal Baieri liidumaal, mis ühendab Maini ja Doonau jõe kaudu Atlandi ookeani Põhjamerd ja Musta merd.
Kanal ulatub Mainzist Austria piirini. Veetee kogupikkus on 677 km, millest Maini-Doonau osa on 171 km.
Viivikonna

Viivikonna on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne 2017. aasta haldusreformi oli Viivikonna Kohtla-Järve linnaosa, mille koosseisu kuulus ka Sirgala asum. Linnaosa pindala oli 2,45 km² ning see asus Kohtla-Järve keskusest linnulennul umbes 25 km kaugusel idas.
Ajalugu.
Viivikonna küla on mainitud Ludwig August Mellini Liivimaa atlases, mis ilmus 1798–1810. Aastatel 1935–1936 rajati külast edelasse põlevkivikaevandus. Aastal 1950 nimetati Viivikonna aleviks, mis aastatel 1950–1960 oli Narva linna halduses, 1960 liideti Kohtla-Järvega.
1987. aastal elas Viivikonnas 750 inimest ja linnaosas 1600. 2006. aastaks oli linnaosa elanike arv vähenenud 312-ni 2010. aasta alguse seisuga oli linnaosa elanike arv 208. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Viivikonnas 99 inimest. Eestlasi oli neist 24 (24,2%).
Viivikonna järgi on nime saanud Kukruse lademe Viivikonna kihistu.
Kanal

Kanal (&lt; ladina "canalis" 'toru, renn') on pinnasesse rajatud kindla ristlõikega tehisveekogu. Kanalid on tavaliselt vooluveekogud. 
Enamasti on kanalid trapetsikujulise ristlõikega.
Valdav osa kanaleid kuulub kahte tüüpi: irrigatsioonikanalid (maade niisutamiseks ja kuivendamiseks, näiteks Karakumi kanal) ja veeteed, mis on laevatatavad ja sageli ühenduses järvede, jõgede või ookeanidega, näiteks Suessi kanal.
Vähem on energeetika otstarbelisi kanaleid (näiteks soojuselektrijaamades veeauru jahutamiseks).
Välismaa kanalite loend

"Siin on loetletud välismaa kanaleid. Eesti kanaleid on loetletud Eesti kanalite loendis.
Niidu maastikukaitseala

Niidu maastikukaitseala asub Pärnu linna territooriumil Pärnu jõe ääres. Selle suurus on 85 hektarit. Maastikukaitseala kuulub Pärnumaa keskkonnateenistuse egiidi alla.
Niidu maastikukaitseala loodi 2007. aasta veebruaris. Varem oli seal 1958. aastast kaitstud üksikobjektina Niidu metsa ("Niidu metsa kaitseala"). 
Maastikukaitseala olulisimaks objektiks on vanametsade vääriselupaigad, mis hõlmavad maastikukaitsealalast üle 20 hektari. Vaatamata linnahaljasalale elutseb kaitsealal palju linnuliike, näiteks koldvint, õõnetuvi, jäälind, vaenukägu jt. Harrastusornitoloog Tenno Lauri andmeil on kaitsealal kokku loendatud 65 pesitsevat liiki.
Niidu metsa on varem kasutatud palju puhkepaigana, nüüdisajal vähem.
Maastikukaitseala probleemideks on linnaarendus ja jäätmemajandus.
Kaitseala läbib Tammiste tee. Kaitseala lähedal asub ka Niidu tänav.
Kaitsealal voolab Niidu oja.
ZZ Top

ZZ Top on Ameerika Ühendriikide "blues rock"'i ansambel.
Selle moodustasid 1969. aastal Texase osariigis Billy Gibbons (kitarr, laul), Lanier Greig (basskitarr, klahvpillid) ja Dan Mitchell (trummid). Bändi tegevuse esimesel aastal vahetusid basskitarrist ja trummar ning 1970. aastaks moodustus koosseis, kus lisaks Gibbonsile olid Dusty Hill (basskitarr, laul) ja Frank Beard (löökpillid). Selles koosseisus tegutses ansambel 51 aastat, kuni Hilli surmani 2021. aasta 28. juulil.
Ansambel esitas algul bluusilaule, hiljem hakkas mängima oma muusikat, mis põimib "texas blues"'i, kantrit, "boogie"''t ja "hard rock"'i.
Eriti populaarne oli ta 1970. ja 1980. aastatel. Nad on teinud väga menukaid turneesid üle maailma. Hoolimata populaarsuse langusest teevad nad seniajani ringreise ja annavad välja uusi albumeid.
Pärast Hilli surma sai ZZ Topi basskitarristiks Hilli endine kitarritehnik Elwood Francis.
Ansambli liikmed on tuntud kõige pikemate habemetega muusikutena. Gibbonsi habe ulatub ja Hilli habe ulatus kõhuni, Beardil on ainult vuntsid või lühike habe. Ka Francisel on üsna pikk habe. ZZ Topi kitarristid on enamasti esinenud pikkades kaherealistes vihmamantlites, päikeseprillides ja kübarates.
Nad on osalenud ka filmides, sealhulgas Robert Zemeckise "Back to the Future Part III".
Zjednoczenie Zawodowe Polskie

Zjednoczenie Zawodowe Polskie (lühend ZZP; 'Poola Kutseühendus') on endine Poola ametiühinguorganisatsioon. 
ZZP tekkis poola ametiühingute keskusena Saksamaal Westphalenis Bochumis 1902. Algselt piirdus organisatsiooni tegevus Rheinlandi ja Westphaleniga. Aastal 1908 liitus selle organisatsiooniga umbes 4000 liikmega Poznańi ametiühing Polski Związek Zawodowy, aastal 1909 Bytomi ühing Związek Wzajemnej Pomocy Chrześcijańskich Robotników Górnośląskich (umbes 5000 liiget).
ZZP osales kaevurite streikides Westphalenis 1912 ja Ülem-Sileesias 1913. 
Aastal 1911 viidi ühingu peakorter üle Katowicesse ja Poznańisse. 
Aastatel 1908–1919 oli ühingus ligi 50 000 töölist. 
Alates 1913. aastast oli ZZP esimees Józef Rymer, kes oli ühingu esindaja Ülemrahvanõukogus Poznańis 1918. aastast ja Plebistsiidikomitees Bytomis 1920. aastast. 
ZZP pooldas ühistegevust, 1930. aastate keskpaigast alates korporatsionismi. 
Z inicjatywy władz ZZP w 1917 roku założono Narodowe Stronnictwo Robotników, które współtworzyło w 1920 roku Narodową Partię Robotniczą. 
Aastal 1938 oli ühingus umbes 350 000 liiget. 
Aastal 1945 läks ZZP üle ühingu Zrzeszenie Związków Zawodowych koosseisu.
Poola Sotsialistide Välismaine Liit

Związek Zagraniczny Socjalistów Polskich (lühend ZZSP; 'Poola Sotsialistide Välismaine Liit') oli poola sotsialistide välismaine organisatsioon.
Organisatsioon rajati Poola Sotsialistliku Partei asutamiskongressil novembris 1892. Selle eesmärk oli toetada sotsialistide tegevust Poolas. 
Alates 1894. aastast esindas ta parteid autonoomse Välismaa Osakonnana. Tal olid sektsioonid Austrias, Belgias, Saksamaal, Šveitsis, Suurbritannias ja USA-s. 
Alates 1900. aastast oli ZZSP osa välismaa osakonnana.
Liikmeid oli sadakond. Juhtivad tegelased olid nende seas Edward Abramowski, Kazimierz Kelles-Krauz, Bolesław Limanowski, Mendelson, Aleksander Józef Dębski, Feliks Perl, Aleksander Sulkiewicz, Stanisław Wojciechowski, Stanisław Grabski ja Leon Wasilewski. 
Organisatsiooni väljaanded olid Przedświt ja Bulletin officiel du Parti socialiste. 
Tehti koostööd parteidega Polska Partia Socjalno-Demokratyczna Galicji i Śląska Cieszyńskiego ja Polska Partia Socjalistyczna Zaboru Pruskiego.
Organisatsiooni peakorter oli algul Pariisis, hiljem Londonis ja 1902. aastast Krakówis. 
Organisatsioon töötas välja Poola Sotsialistliku Partei programmi.
Aleksander Pulver

Aleksander Pulver (sündinud 5. jaanuaril 1956) on eesti psühholoog.
Ta lõpetas aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal.
Ta on Tallinna Ülikooli õppejõud, Loodus- ja terviseteaduste instituudis, psühholoogia ja käitumisteaduste suuna juht. Aastatel 2002–2007 oli ta Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduskonna dekaan.
Mumifitseerimine

Mumifitseerimine on surnukeha spetsiaalne töötlemine selle paremaks säilimiseks. Mumifitseerimise tulemus on muumia.
Mumifitseerimine moodustas Vana-Egiptuse matuserituaalide keskse osa.
Zrzeszenie Związków Zawodowych

Zrzeszenie Związków Zawodowych (lühend ZZZ; kuni 1949. aastani Zrzeszenie Pracowniczych Związków Zawodowych) oli Poola ametiühingute keskorganisatsioon aastatel 1945–1980. 
Poola Rahvusliku Vabastamise Komitee moodustas 12. augustil 1944 kokku Ametiühingute Ajutise Ringkonnanõukogu ning tegi sellele ülesandeks kutsuda kokku I Delegaatide Kongress ning allutada vanriku komiteed korraldavale keskorganile. 
Organisatsiooni juhtorgan oli 1945–1949 Ametiühingute Keskkomisjon (Komisja Centralna Związków Zawodowych, KCZZ) ja alates II Ametiühingute Kongressist (juuni 1949) Ametiühingute Kesknõukogu (Centralna Rada Związków Zawodowych, CRZZ). 
Organisatsiooni kõrgeim organ oli nelja aasta tagant kokku kutsutav Kongress. 
Organisatsioon tegutses kommunistliku partei juhtimisel ning oli konfliktide korral valitsuse poolel. Tööliste streigid ja väljaastumised toimusid ametiühingutest mööda minnes. Aastal 1980] nõudsid Wybrzeżi streikivad töölised õigust legaalsete vabade ametiühingute moodustamisele. Loodi ametiühing Solidarność ja teised sõktumatud ametiühingud, mis koondati ühingusse Ogólnopolskie Porozumienie Związków Zawodowych (OPZZ). ZZZ lagunes. 
Juhid.
ZZZ juhid olid tähtsad parteitegelased.
Eile/Täna

"Eile/Täna" on vokaalansambli KLÜKK esimene promoalbum, mis salvestati 2003. aasta suvel Rapla kirikus ning Eesti Raadio stuudios.
Determinatiiv

Determinatiiv on ideogramm, mida kasutatakse sõnade semantiliste kategooriate tähistamiseks logograafilistes kirjades, et aidata kitsendada kirjutatud sõnade tähenduse tõlgendamist. Determinatiivil endal ei ole vastet kõnes, kuid märk võib olla aja jooksul arenenud glüüfist, mis vastab (on vastanud) sõnale. Funktsioonilt sarnanevad determinatiivid klassifikaatoritega.
Näiteks Egiptuse hieroglüüfide puhul on determinatiivid seletavad märgid, mis osutavad, kummal viisil, mõiste- või häälikutähisena, tuleks eelnevat hieroglüüfi lugeda.
Tsikuraat

Tsikuraat (akadi "ziqqurrat", tüvest "zaqāru") ehk astmiktempel on Mesopotaamia kultusehitiste tüüp: massiivne, astangutena ülespoole ahenev torn. 
Astangute seinad olid eenduvate osadega liigendatud ning mitmesuguste vahenditega, näiteks bituumeni ja põletatud tellistega, erivärvilisteks tehtud. Tsikuraadi tipus asus väike tempel – jumala elukoht –, mida katvate glasuurtelliste helesinine värvus rõhutas veelgi tsikuraadi seost taevaste jõududega. Tsikuraadi tippu viisid trepid.
Arvatavasti oli kõige suurem tsikuraat Babülonis asunud Etemenanki (alus 91x91, kõrgus 91 m). Seda peetakse piiblis kirjeldatud Paabeli torni prototüübiks ning on nimetatud üheks maailmaimedest, ehkki klassikalistes seitsme maailmaime loendites seda ei mainita. Etemenanki kuulus Babüloonia riigijumala Marduki templi Esagila kompleksi.
Vaatamata tsikuraatide mõningasele sarnasusele Vana-Egiptuse püramiididega on nendevaheline seos tänini vaieldav. Ka erinevused on silmapaistvad; eelkõige olid püramiidid mitte templid, vaid hauaehitised. Samas ei saa Mesopotaamia ja Egiptuse vahelisi kultuurisidemeid eitada.
Związek Związków Zawodowych

Związek Związków Zawodowych (lühend ZZZ) oli ametiühinguorganisatsioon Poolas (1931–1939). 
Organisatsioon loodi 25. mail 1931 eesmärgiga koondada tervendusrežiimi pooldavaid ametiühinguid. 
Organisatsioonil oli üle 160 000 liikme ning see oli üks Poola kolmest suuremast ametiühingute keskorganisatsioonist. 
Ta toetas valitsevat režiimi ning sai tuge ka valitsuselt. 
Alates 1935. aastast oli ta antifašistlik. Aastast 1936 võeti anarhistide mõjul suund sündikalismile. 
ZZZ kolmas kongress märtsis 1937 väljendas solidaarsust Hispaania ametiühingu CNT võitlusele Francisco Franco vastu. Sellest ajast hakkasid võimud ühingut represseerima (tsensuuri sekkumised, arreteerimised, kohtuprotsessid meeleavaldustes osalemise ja riigivastaste avalduste asjus). 1937. aastal ajas politsei ühingu välja selle ruumidest Sileesias. 
Et enamik ühingu liikmetest oli pooldanud tervendusrežiimi ja nüüd lahkunud, jäi 1938. aastaks alles ainult 35 000 liiget. 
ZZZ juhtivad tegelased olid Jędrzej Moraczewski (esimees), Jerzy Szurig (peasekretär), Stefan Kapuściński (Ülem-Sileesia aktivist) ja Kazimierz Zakrzewski (Lwówi ringkonna sekretär). 
Pole lõpuni selge, kas ühingus leidis aset ka juhtkonna eest varjatud anarhistlik tegevus. Peamised anarhistlikud tegelased ZZZ-s olid Tomasz Pilarski (Sosnowiec, 1939. aastast juhtorganis), Władysław Głuchowski (Częstochowa) ja Wiesław Protschke (Lwów).
Grünewaldt

Grünewaldt on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Grünewaldtide perekond kanti 9. veebruaril 1745 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 69 all, Rootsi kuningas Gustav II Adolfi poolt välja antud 1624. ja 1631. aastast pärinevate läänistuskirjade alusel. Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 323 all kanti perekond detsembris 1818.
Mõisavaldused.
Grünewaldtidele kuulusid eri aegadel Ahula, Huuksi, Järlepa, Koigi, Prandi, Laimetsa, Esna, Triigi ja teised .
Perekonna esindajaid on esmamainitud 15. sajandi lõpus. Esimene kindlalt teada olev suguvõsa esindaja oli Jürgen Gruenewaldt, kelle nimi esineb 16. sajandi lõpust pärit allikates. Eestimaa Rüütelkonna genealoogilises käsiraamatus ("Genealogisches Handbuch der Estländischen Ritterschaft") on Eestimaa haru esimeseks kindlaks esivanemaks Jürgen I Gruenewaldt, kes suri (tapeti) 1605. aastal.
Claußnitzi vald

Claußnitz on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.
Vallaosad.
Claußnitz, Markersdorf/Chemnitztal, Diethensdorf ja Röllingshain.
Tollundi mees

Tollundi mees (taani "Tollundmanden") on 6. mail 1950 Taanis 10 km Silkeborgist lääne pool Bjældskovdalis rabast leitud muumia. Laip oli nii hästi säilinud, et leidjad pidasid seda esialgu kaasaegse mõrva ohvriks, sest mehe kaela ümber oli poomisköis. Nad andsid leiust teada politseile.
Leiukoha geograafilised koordinaadid on .
Tollundi mees lebas külili, jalad vastu kõhtu tõmmatuna. Tema vanuseks hinnati 30–40 aastat, pikkus oli 161 cm. Eriti hästi oli säilinud nägu.
Radiosüsinikumeetodiga määrati Tollundi mehe eluajaks 400–350 eKr, mis on varane rauaaeg.
On arvatud, et Tollundi mees võis olla kurjategija või rituaalne inimohver. Mehe maosisu analüüs näitas, et ta oli söönud mõni tund enne surma köögiviljast ning odra- ja linaseemnetest putru.
Muumia pea konserveeriti polüetüleenglükoolis, kuid keha lagunes. Tänapäeval on keha silikoonist rekonstrueeritud ning Tollundi mees on vaatajatele välja pandud Silkeborgi muuseumis.
Taani soodest on leitud veelgi muumiaid, näiteks Haraldskæri naine, Ellingi naine ja Grauballe'i mees.
Sarnaluu

Sarnaluu (kõnekeeles ka "põseluu"; ladina keeles "os zygomaticum", "zygoma") on üks paarilistest luudest inimese ja teiste imetajate koljus. 
Inimese sarnaluu.
Sarnaluu on näokolju paariline luu silmakoobaste külgservas. 
Tema tahapoole suunatud oimujätke moodustab oimukaare eesmise osa. Peale selle moodustab sarnaluu osa silmakoopa ja ninakoopa seinast.