Riia Püha Jakobi kirik

Riia Püha Jakobi kirik (läti keeles "Rīgas Svētā Jēkaba Romas katoļu katedrāle") on katedraal Lätis Riia linnas Vecrīga asumis aadressil Mazajā pils ielā 4.
Katedraal on alates 1923. aastast Läti Rooma-katoliku kiriku Riia peapiiskopkonna katedraaliks.
Kirikuhoone.
Jakobi kirik ehitati algse tsistertslaste kloostri varemetele.
Püha Jakobi kiriku pikkus on 20 meetrit, laius aga 24 meetrit. Kiriku kõrgus on 86 meetrit. Torni tipus on kukke kujutav tuulelipp, mis pandi sinna aastal 1736. Koori osa on ilma apsiidita.
Interjööris on kasutatud gooti stiilis kirikute juures haruldast taimornamenti, mis ehib sammaste kapiteele.
Ajalugu.
Kirikut on esimest korda mainitud aastal 1225, mil hoone sisse pühitseti. Toona oli tegemist tavalise kirikuga, katedraali funktsioone täitis aga Riia toomkirik. Ehitus ise algas ilmselt aastal 1212. 15. sajandil asuti kirikule ehitama kivist torni, samuti ehitati selle juurde Püha Risti kabel.
Aastal 1522 algas Riias jutlustega Püha Jakobi kirikus ja Riia Püha Peetri kirikuis reformatsioon Liivimaal, mis lõpetas Riia peapiiskopi võimu. Püha Jakobi kirikust sai luterlik kirik, kus jutlusi peeti läti keeles (tõenäoliselt ka liivi keeles).
Rzeczpospolita ja katoliku kiriku ülemvõimu taastamise järel tugevnes Rooma paavstile alluva poola katoliku kiriku mõju usupuhastusega luteri usku läinud Läti ja Liivimaa elanikkonnale. Riias tõi see kaasa selle, et Püha Jakobi kirik anti üle katoliiklastele.
1582. aastal kehtestas Rooma paavst Gregorius XIII uue ehk Gregoriuse kalendri järgse ajaarvamissüsteemi, mis Poola kuninga Stefan Batory korraldusega viidi sisse ka 1582. aastal Liivimaa hertsogkonnas ja Riia linnas. Korraldus uuele ajaarvamisele üleminekust täideti Riia rae poolt alles 1584. aastal, pärast suure rahatrahviga ähvardamist. Riia rae allumine Poola keskvõimu nõudmistele, kutsus esile 1584. aasta jõulude ajal rahvarahutused Riias, nn 1584.–1589. aasta Kalendrirahutused. Uue kalendri järgi peetava jõulumissa ajal tungisid Riia linnakodanikud Püha Jakobi kirikusse ning rüüstasid selle. Rahutuste käigus hukati Stefan Bathory poolt aadeldatud ja Poola kuninga kirikule üleandmise käsku täitnud Riia bürgermeister Gotthard Vellingk (1546–1586). 
1621. aastal läks Poola-Rootsi sõja 1621–1625 aastate sõjategevuse tagajärjel Riia nagu kogu Liivimaa Rootsi kuningriigi koosseisu ja protestantism taaskehtestati Rootsi-Liivimaal usundina. Rootsi kuningas Gustav II Adolf muutis Püha Jakobi kiriku Rootsi garnisoni luteri kirikuks, kus peeti jutlusi ka saksa ja eesti keeles. 1621. aastal moodustati rootsi kogudus. Kiriku kõrval kabelis hakkas aastal 1675 tegutsema kool, mis kasvas välja endisest jesuiitide kolleegiumist. See kandis nime "Schola Carolina".
Pärast 1710. aastat sai Jakobi kirik Vene kroonu (nimetatud ka saksa k. "Krons-Kirche zu S. Jakob in Riga") protestantlikuks kirikuks, kus tegutsesid saksa ja rootsi (rootsi-soome-eesti) kogudus. 1736. aasta septembris alustas Riias jutlustusi Riia Jakobi kirikus vendade koguduse ehk hernhuutlaste liikumise rajaja krahv Nikolaus Ludwig von Zinzendorf.
1765. aastal restaureeriti tornikiiver, ühtlasi muudeti see barokseks. Aastal 1782 ehitati ümber peasissekäik. Kirikutorni asetati neli kella, aga Esimese maailmasõja ajal viidi need Venemaale ning need läksid kaotsi. Riia Jaani kiriku altarit ehib Johann Köleri maal "Halastus". 1901. aastal asendati senine vana altar uuega.
1777. aastast pidas Riia Jakobi kirikus eestikeelseid jumalateenistusi Eesti kogudus. Riia Jakobi eesti koguduse kellamees ja koguduse eeslaulja oli Viljandimaalt pärit Kikka Jaak, kelle Riias sündinud poega Kristjan Jaak Petersoni (1801–1822) peetakse eesti rahvuskirjanduse loojaks.
1923. aastal toimus referendum, kus rahvas otsustas, kellele kirik kuuluma peaks. Referendumi tulemusel sai kirik katoliiklastele, kes võtsid selle kasutusele Riia peapiiskopkonna katedraalina.
Riia Jakobi rootsi kogudus.
Rootsi kuningas Gustav II Adolf muutis Püha Jakobi kiriku Rootsi garnisoni luteri kirikuks, kus peeti jutlusi ka saksa ja eesti keeles. 1621. aastal moodustati rootsi kogudus. Riia Püha Jakobi kirikus tegutsesid luteriusu vaimulikena: 
Riia vene võimu alla minekuga ühendati rootsi ja soome kogudused (ja sh eestlased), kus pastoritena tegutsesid:
Riia Jakobi saksa kogudus.
Pärast 1710. aastat sai Jakobi kirik Vene kroonu protestantlikuks kirikuks, kus teenisid saksa koguduse luteriusu pastoritena: 
Riia Jakobi eesti kogudus.
Riia eesti kogudust on mainitud ajalooürikutes 1777. aastal, kuid kuni 1870. aastani tegutses kogudus koos Riia Püha Jakobi kiriku saksa, rootsi ja soome kogudustega, seejärel aga kogudus iseseisvus.