Riidest kott

Riidest kott on puuvillasest, linasest või muust tekstiilist valmistatud kott esemete kandmiseks või pakendamiseks. 
Riidest koti ajalugu.
Erinevast materjalist kotte on kogu maailmas läbi ajaloo kasutatud igapäevaste esemete, kaupade, aga ka pühade objektide pakendamiseks ja kandmiseks. Kotte valmistati käepärasest materjalist, näiteks Filipiinidel kasutati banaanikiudu, Põhja-Ameerikas heintaimi või nende kiude, tohtu, juukseid ja loomakarvu, mehhiklased aga kasutasid agaavilõnga.
Kotti pakkimine.
Kottide valmistamiseks on kasutatud laia valikut tekstiilkangaid. Pakendatava või transporditava materjali iseloom määrab üldiselt tekstiilivaliku. Peened pudisevad materjalid nagu suhkur, jahu ja teatud tüüpi väetis nõuavad tiheda koega kangast. Mõnel juhul on kangas üsna avara koega. Apelsinid, sibulad ning muud puu- ja köögiviljad tarnitakse sageli võrgus. Kõikidel juhtudel peavad kottide jaoks kasutatavad materjalid olema tugevad, elastsed, odavad ja suutma transporditavat kaupa kinni pidada. Kangastel on sageli kas kootud või trükitud triibud toote identifitseerimiseks või kaunistuseks. Kottidesse pakkimisega on hakanud tugevalt konkureerima pakendamine paber- ja kilekottidesse ning tavalistesse papp- ja lainepapist kastidesse.
Ajalooarhiive uurides on näha, et peaaegu kõigis kultuurides kujutatakse mehi ja naisi, kes kannavad mõnda varasemat tüüpi tekstiilist valmistatud kaugast või kotti, millega nad saavad oma asju kaasas kanda. Aegade algusest on kõikvõimalike tarbekottide valmistamiseks kasutatud nahka, riiet ja erinevaid taimseid kiude, aga ka vilti või villa.
Enamikku riistu ja toiduaineid hoiti ilmselt mitmesugustes tekstiilist kottides, mis olid spetsiaalselt ette nähtud selleks otstarbeks.
Tekstiilist mahuteid kasutatakse laialdaselt toiduainete talletamiseks ja transpordiks. Iraani ja Kesk-Aasia rändrahvaste seas peeti soolakotte hädavajalikuks, kuna loomad, kellest nad sõltusid, vajasid ellujäämiseks soola. Nende kottide disain oli üsna praktiline: need olid valmistatud kitsa avaga, mis sarnaselt pudelikaelaga hõlbustas valamist ja takistas sisu soovimatut väljavalgumist. Need olid kaasaskantavad, nii et karjased said neid seljas vedada.
Tänapäevane riidest kott.
Inglise keeles nimetatakse riidest kandekotti "tote bag"'iks ning selle laiemasse kasutusse tuleku algusajaks peetakse aastat 1944, kui USA-s Maine'i osariigis lõi jaekaubandusettevõte LL Bean lõuendist koti, millega sai kanda jääd autost kodusesse sügavkülmikusse. Siiani on kasutusel sama, eripärane disain: suur ruudukujuline lõuendist valmistatud vastupidav kott. Tarbijad hakkasid seda peagi lisaks jääle ka muu kandmiseks kasutama, koduperenaised käisid kotiga poes või kasutasid seda majapidamistöödes.
LL Bean läks trendiga kaasa, kujundas koti ümber ning kaunistas selle värviliste paeltega, tugevdas nahast sangade ja põhjaga. Algse kujuga kotte saab ka tänapäeval osta, tootja on materjali puhul truuks jäänud vastupidavale lõuendile. 
"Täna näete meie tuntud kandekotti kõikjal raskusi tõstmas – nii toidupoes, rannas, raamatukogus kui ka metroos. Katsetuste põhjal kannatab kott kuni 225 kg raskust." 
Teine tuntud riidest kandekott on New Yorgi ligi saja-aastase ajalooga raamatukaupluse Strand poolt 1980. aastatel loodud kott. "Esimese Strandi koti tõime välja 1980. aastal," selgitab The Strandi juhtivdisainer Lise Jee. "Ilma trükita kandekotte ostsime laost hulgi. See oli valmistatud naturaalsest puuvillasest lõuendist, sisevoodriga. Punaste Helvetica kirjas tähtedega reklaamis kotile trükitud graafika silmatorkava poe nime, aadressi, telefoninumbrit ja hüüdlauseid nagu "18 miili raamatuid"."
Just selline klassikaline ristkülikukujuline lihtsate, üle õla ulatuvate sangadega kott on tänaseks vallutanud terve maailma ning seda valmistatakse kõikvõimalikest materjalidest, kaunistuste ja muude variatsioonidega. 
Itaalia moefirma Bottega Veneta andis 2022. aastal New Yorgi moenädalaks välja Strandi kotist välja kolm nahast luksusmudelit. Oma variandi luksuslikust kandekotist on loonud ka väga paljud teised moemajad.
Tänapäevaste riidest kottide materjalid.
Levinuim riidest koti materjal on puuvill. Tugevamad kotid tehakse telgiriidest, kergemad õhemast puuvillasest riidest ning valmistatakse ka eriti keskkonnasõbralikke orgaanilisest puuvillasest riidest kotte. Kõige keskkonnasõbralikumaks peetakse aga "non-woven" ehk valukangast kotte. Valukangas on toodetud ümbertöötatud plastist.
Riidest koti eelised.
Vastupidavamaid asju on mõistlik osta ja just see on üks põhjustest, miks riidest kott on kasulik ja arukas tarbeese.
Riidest kotte valmistatakse puuvillast, mis on taastuv loodusvara. Riidest kotid on otstarbekad, need mahuvad peaaegu kõikidesse käekottidesse ning neid on mugav üha uuesti kasutada.
Lisaks on riidest koti kandevõime oluliselt suurem kui kilekotil või paberkotil. Riidekott on vastupidav ja kestab kaua – seda saab tarvitada tavaliselt kuni 500 korda.
Kilekotti kasutatakse enamasti vaid üks kord, kuid kile on väga keskkonnavaenulik materjal, sest selle lagunemiseks kulub umbes 1000 aastat. 
Riidest kotti saab pesta, seega näeb see rohkest kasutamisest hoolimata kaua hea välja. Selleks, et bakterid riidest poekotis vohama ei hakkaks, soovitatakse seda pesta kord nädalas kas käsitsi sooja vee ja seebiga või pesumasinas.
Lisaks riidest kandekottidele valmistatakse riidest ka väiksemaid kotte, mida saab kasutada pakendamata kaalukauba (näiteks puuviljad) pakendamiseks.
Taaskasutatud puuvillast kott on tavaliselt valmistatud 70% ümbertöötatud puuvillast ja 30% polüestrist.
Lisaks sellele valmistatakse spetsiaalsest 100% orgaanilisest puuvillast kotte. See tähendab, et puuvill kasvatatud ilma kahjulikke kemikaale kasutamata, mistõttu on sellest tehtud kotid keskkonnasõbralikud.