tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Veriora raudteejaam

Veriora raudteejaam on raudteejaam Põlvamaal Räpina vallas Verioral.
Veriora jaam asub Tartu–Koidula või selle suveperioodi pikendusena käigus oleval Tartu–Piusa raudteeliinil. 
Pärast renoveerimist on Veriora jaamas üks madal ja pikk perroon.
Veriora läbib kummaski suunas kaks reisirongi päevas. Rong sõidab Tartust Veriorale 57 minutit. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ja neilt maha laadimine.
2017. aastal avati Tallinna Tehnikakõrgkoolis Baltimaade moodsaim raudteeautomaatika labor, kus asub näiteks ka õppemudel Veriora jaamast koos kõikide lõppelementidega. Tubases raudteejaamas on võimalik õppida ja simuleerida ülesõidu tõkkepuude, rööbasahelate, valgusfooride, pöörmete, rongide rattapaaride temperatuurikontrollsüsteemide ning liikluskorraldustarkvara võimalikke rikkeid ja nende kõrvaldamist.
Ajalugu.
Jaam avati aastal 1931, seoses Tartu–Petseri raudteeliini rajamisega. Avamise ajal kuulus jaam Veriora valda.
Veriora raudteejaam oli üks punkte, kust algas paljude selle piirkonna eestlaste teekond Siberisse.
Jaamahoone.
Avamise aasta suvel valmis tüüpprojekti järgi ehitatud jaamahoone (analoogne Paeküla, Rumba, Tuudi jm jaamahoonega). Koos abihoonete ja veetorniga moodustas see kauni ansambli, mis hävis Teises maailmasõjas. Algsest vaksaliansamblist on säilinud erinevaid abiehitisi (näiteks puidust raudteetööliste elamu).
Uus, kergete modernismi sugemetega stalinistlikus stiilis jaamahoone valmis 1960. aastal. Ülimadala kelpkatusega hoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Reola, Mustjõe, Piusa jmt jaamahoonega.
Andres Lember

Andres Lember (sündinud 17. augustil 1972 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Ta on õppinud Tallinna 9. Keskkoolis (1979–1987). Aastatel 1987–1991 õppis ta Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis ehitust ning 1992–1996 Tallinna Kunstiülikoolis arhitektuuri.
Aastatel 1999–2002 töötas Andres Lember Architec OÜ-s, 2002–2004 oli vabakutseline arhitekt. 2004. aastast töötab ta Lember arhitektuuribüroos Male Arhitektid OÜ (aastast 2006 Male Maja OÜ).
Tema projekteeritud on näiteks Hansaport elu- ja ärihoone Pärnus ning Lasteaed Veskimöldres, mis pälvis aasta betoonehitise 2004 võistlusel eriauhinna. Andres Lemberi töid on saatnud edu ka mitmel arhitektuurivõistlusel.
Andres Lember on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1999. aastast.
Ilumetsa raudteepeatus

Ilumetsa raudteepeatus on raudteepeatus Tartu–Koidula raudteeliinil Põlvamaal Räpina vallas Kikkal.
Raudteepeatuse kõrval asub ka Ilumetsa bussipeatus.
Ilumetsa peatuses asus üks madal perroon pikkusega 67 meetrit, mis 2012. aastal lammutati. Praegu asub peatuses lühike, uue disainiga ooteplatvorm, mille tõttu toimub väljumine ja sisenemine rongi ainult läbi C-ala. Tartu–Orava raudteeliinil (alates 1. septembrist 2011 Tartu–Koidula raudteeliin) sõidab vastavalt nädalapäevale ning aastaajale 1–4 reisirongi päevas. Rong sõidab Tartust Oravale umbes 1 tund 20 minutit.
Ilumetsa raudteepeatuse lähedal asub metsas neli meteoriidikraatrit, mille vanus on umbes 6000 aastat.
Ajalugu.
Pooljaam avati 1931. aastal seoses Tartu–Petseri raudteeliini rajamisega. Avamisajal jäi see Kahkva valda.
21. sajandi algul ähvardas peatust lagunenud perrooni ja väheste sõitjate pärast sulgemine, kuid peatus jäi siiski püsima.
Jaamahoone.
Ilumetsa jaamahoone ehitati sama tüüpprojekti järgi nagu Taevaskoja, Kliima ja Raikküla jaamahoone. Tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi valminud kahekorruselisi jaamahooneid iseloomustab ristkülikulise põhiplaani ja iseseisva telkkatusega polügonaalne keskrisaliit esifassaadil ning väljasopistuv trepikoda tagaküljel. Hoone on nüüdseks kasutusel elamuna.
Praeguseks on kunagisest raudteejaamast saanud peatuskoht.
Orava raudteejaam

Orava raudteejaam on raudteejaam Tartu–Koidula raudteeliinil Võrumaal Võru vallas Rõssal (nime saanud läheduses asuva Orava küla järgi).
Reisirongid sõidavad Oravalt edasi Koidula jaama. Nende peatuste vahel on olnud ka Kliima peatus. 30. augustil 2011 lõppes reisirongiliiklus Oraval.
Orava jaamas asus üks madal perroon pikkusega 89 m, mis 2012. aastal lammutati ja asendati uue disainiga lühikese ooteplatvormiga (35 m), mille tõttu toimub väljumine ja sisenemine rongi ainult läbi C-ala. Jaamas asub lisaks peateele neli kõrvalteed ja kauba laadimiseks üks tupiktee – kokku üheksa pöörmega. 
Raudteejaam asub Balti jaamast 262 km kaugusel ja Tartust 73 km kaugusel. 
Tartu–Koidula raudteeliinil sõidab sõltuvalt nädalapäevast ja aastaajast 1–4 reisirongi päevas. Rong sõidab Tartust Oravale umbes 1 tund ja 25 minutit.
Ajalugu.
Jaam avati 1931. aastal seoses Tartu–Petseri raudteeliini rajamisega. Avamisel jäi jaam Orava valda. Algne jaamahoone ehitati sarnaselt Kirbla raudteejaama peahoonega, hoone hävis II maailmasõjas.
1960. aastal valmis tüüpprojekti järgi ehitatud stalinistlikus stiilis uus kivist jaamahoone, mis on analoogne samal perioodil Eestis ehitatud Abja ja Keeni jaamahoonega.
Martin Wood

Martin Wood on Kanada telelavastaja ja produtsent, kes hakkas filme lavastama 1990. aastate keskel. Ta on spetsialiseerunud ulmeteemadele ning on tuntud sarjade "Tähevärav SG-1" (46 osa) ja "" (30 osa) lavastajana.
Kinnitus

Kinnitus on vaatlusandmete või muude tõendite tugi teaduslikule teooriale või muule hüpoteesile. Sel juhul öeldakse, et tõendid kinnitavad ehk toetavad teooriat või hüpoteesi.
Induktiivselt tugeva arutluse eeldus kinnitab selle järeldust. 
Näited.
Kraadiklaasi näit 38,0 kinnitab hüpoteesi, et inimesel, kelle kaenla alt kraadiklaas võeti, on palavik. 
Krõbin aknaklaasil kinnitab oletust, et väljas sajab.
Kvalitatiivne kinnitus.
Kvalitatiivses mõttes vaadeldakse kinnitust suhtena kinnitavate tõendite, kinnitatava oletuse ja taustinfo vahel. 
Kvantitatiivne kinnitus.
Kvantitatiivses mõttes vaadeldakse kinnitust suhtena kinnitavate tõendite, kinnitatava oletuse, taustinfo ning kinnitamise määra ehk kinnitamisastme vahel. 
On võimalik võrrelda määra, millel ühed tõendid ühe taustinfo juures kinnitavad üht oletust, määraga, millel teised tõendid teise taustinfo juures kinnitavad teist oletust.
Induktiivne tugevus

Induktiivne tugevus on induktiivse arutluse omadus, mis seisneb selles, et eelduste tõesuse korral on järeldus tõenäoline. Teiste sõnadega, arutluse induktiivne tugevus seisneb selles, et arutluse eeldused kinnitavad tema järeldust. 
Induktiivne tugevus on deduktiivse arutluse kehtivuse analoog.
Induktiivset tugevust vaadeldakse ka suurusena, mis iseloomustab seda, kui tõenäoliseks eeldused järelduse teevad. Sel juhul võrdub ta määraga, mil arutluse eeldused kinnitavad selle arutluse järeldust, kinnitamisaste.
Induktsiooniprobleem

Induktsiooniprobleem ehk induktsiooni õigustuse probleem on filosoofiline probleem induktsiooni õigustuse kohta.
Probleemile andis klassikalise sõnastuse David Hume raamatus "Traktaat inimloomusest": "Olgu inimesed kord täielikult veendunud neis kahes printsiibis, et mingis objektis ei ole iseenesest võetuna mitte midagi, mis võiks anda aluse teha sellest järeldusi objektide kohta peale selle objekti; ning et isegi pärast objektide sagedase ja püsiva ühenduse vaatlemist ei ole meil alust teha mingit järeldust mingi objekti kohta peale nende, mille kohta meil oli kogemus;" (Hume 1739)
Cool FM

Cool FM on Cool D album, mis anti välja 2009. aastal.
Dodoma piirkond

Dodoma piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Ta piirneb põhjas Manyara, idas Morogoro, lõunas Iringa ja läänes Singida piirkonnaga.
Dodoma piirkonna pindala on 41 310 km². See moodustab umbes viis protsenti Tansaania mandriosast. Dodoma on pindalalt Tansaania 26 piirkonna seas 12. kohal. Aastal 2002 elas piirkonnas umbes 1,7 miljonit inimest.
Piirkonna keskus on riigi pealinn Dodoma.
Suurem osa Dodoma piirkonnast paikneb põhja suunas kõrgeneval lavamaal, mille kõrgus merepinnast on 830–2000 meetrit. Aprilli lõpust detsembri alguseni kestab kuiv periood; ülejäänud kuudel sajab ka vihma. Dodoma linnas sajab aastas keskmiselt 570 mm. Õhutemperatuur jääb tavaliselt 18 ja 31 °C vahele.
Piirkonna põhjaosas asuvad UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvad Kondoa kaljujoonised.
Dodoma piirkonnas kasvatatakse peamiselt ube, teravilja, maapähklit, kohvi, teed ja tubakat. Tegeldakse ka karjakasvatuse ja mesindusega. Põlluharimiseks soodsamad tingimused on Mpwapwa ja Kondoa ringkonnas.
Dodoma piirkond jaguneb viieks ringkonnaks:
Iringa piirkond

Iringa piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias.
Iringa piirkonna pindala on 35 503 km². Elanike arv 2002. aastal oli ligi 1,5 miljonit.
Piirkonna halduskeskus on Iringa.
Iringa piirkonna lõunaosa läbib Kipengere mäeahelik.
Piirkonnas asub Ruaha rahvuspark.
Iringa piirkond jaguneb kuueks ringkonnaks:
Varem Iringa piirkonda kuulunud Njombe ringkond viidi 2012. aastal uue Njombe piirkonna koosseisu.
Veronika Valk

Veronika Valk (ka Veronika Valk-Siska; sündinud 21. novembril 1976 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Veronika Valk on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 2001. aastast (aastatel 2004–2008 eestseisuse liige). Lisaks on Veronika Valk MTÜ Kultuurikatel juhatuse liige ning olnud tegev Tallinna Valgusfestivali korraldamisel. 2015. aastast on Valk kultuuriministeeriumi arhitektuuri- ja disaininõunik.
Elulugu.
Keskhariduse omandas Veronika Valk Tallinna 21. Keskkoolis aastatel 1991–1994 ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas aastatel 1994–2001. Aastatel 1996–1997 täiendas Veronika Valk end arhitektuuri erialal õppeasutuses Rhode Island School of Design Ameerika Ühendriikides.
Aastatel 1995–1999 töötas ta arhitektuuribüroos Akvar AS, 1999–2002 arhitektuuribüroos V. ja R. Valk OÜ, 2002–2005 ühena asutajatest ja osanikest arhitektuuribüroos Kavakava OÜ. Alates 2005. aastast töötab ta Zizi&amp;Yoyo OÜ-s arhitektina ning täidab ka juhatuse liikme kohuseid.
Looming.
Veronika Valgu tuntumad tööd on Rakvere keskväljaku planeering, Suure-Jaani Gümnaasiumi spordihoone, Eduard Tubina monument Tartus ning Lasva veetorni rekonstrueerimine. Neid iseloomustab hea keskkonnatunnetus, kirevad värvitoonid, mängulised lahendused ning kohaspetsiifilisus. 
Lisaks projekteerimisele on Veronika Valk avaldanud üle saja arhitektuuri- ja urbanistika teemalise artikli, essee, analüüsi ja ettekande kodumaistes ja rahvusvahelistes meediaväljaannetes ning osalenud ettekannetega mitmetel konverentsidel ja näitustel.
Eero Palm

Eero Palm (sündinud 21. juunil 1974 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Eero Palm Tallinna 13. Keskkoolis aastatel 1981–1992 ning arhitektuurialase kõrghariduse Tallinna Kõrgemas Tehnikakoolis aastatel 1992–1996.
Eero Palm töötas aastatel 1995–2002 arhitektuuribüroos Künnapu &amp; Padrik AS. Alates 2002. aastast töötab ta Palm-E Arhitektibüroo OÜ-s.
Tema tuntumad tööd on A. Le Coq Sport spordihoone Tartus, büroohoone Meistri tänaval Tallinnas ning Pärnu spordihall Riia maanteel. Lisaks ühiskondlikele hoonetele on Eero Palm projekteerinud mitu kortermaja ja eramut. A. Le Coq Spordi spordihoone eest pälvis Eero Palm võistlusel "Terasehitis 2006" parima terviklahenduse auhinna.
Eero Palm on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 2001. aastast.
Ott Ojamaa (arhitekt)

Ott Ojamaa (sündinud 15. aprillil 1963 Türil) on Eesti arhitekt. 
Põhihariduse omandas ta Türi Keskkoolis 1979. aastal ja keskhariduse Nõo Keskkoolis 1981. aastal. 1981–1984 õppis Ojamaa Tartu Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonnas. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas 1986–1991.
Aastatel 1990–2004 töötas Ojamaa OÜ-s Tartu Arhitektuuribüroo ja 2004–2011 projektbüroos OÜ Projekt O2; praegu töötab ta arhitektuuribüroos Arhitektum.
Töid.
Ott Ojamaa tuntuim töö on raskuste kiuste valminud korterelamu Kalda tee 24 Tartu Annelinnas, mis paistab silma hea keskkonnatunnetuse, materjalikasutuse ja põneva fassaadilahenduse poolest. 
Hiljem on põhiliselt teostanud koolide rekonstrueerimisi, eraldi võiks välja tuua
Järva-Jaani põllumeeste konvent

Järva-Jaani põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Järva-Jaani alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Albu, Võhmuta ja Vajangu vald.
Konvendi poolt valitud Põllutöökoja liige oli Valde Uuekareda.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Hendrik Tammaru, August Vask, Gustav Tammets, Karl Anton, Arvo Lillerand, Hans Liiv, Gustav Preesalu, Otto Romberg, Aleksander Kalani, August Lääne, Valde Uuekareda, Ottomar Rooba, Johannes Grauen, Johannes Külle ja Karl-Friedrich Tamm.
Ambla põllumeeste konvent

Ambla põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Ambla alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Ambla ja Lehtse vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Anton Jairus, Jaan Kents, August Lutsius, Mikk Ilves, Aleksander Toomsalu, Dietrich Aron, Anton Kuldna, Gustav Lemming, Mihkel Kamla, Herman Berendsen, August Lubi, Aleksander Kuusik, Gustav Kilkmees, Aleksander Klaar ja Aleksander Berendsen.
Tallinna põllumeeste konvent

Tallinna põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Tallinna linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Iru, Rae, Tõdva, Naissaare ja Prangli vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Vladimir Roopere, Eduard Appelberg, Johannes Velleste, Martin Laast, Kustav Kurg, Viktor Päts, Johannes Mõisama, Gustav Laidma, Jaan Saar, Hans Kibovits, Hans Põldmäe, Jaan Virkepuu, August Birkan, Erik Milkop ja Tõnis Künnapuu.
Lihula põllumeeste konvent

Lihula põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Lihula alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Lihula, Karuse ja Varbla vald.
17. augustil 1936 valiti konvendi liikmeteks Jüri Mets, Jaan Hell, Tõnis Viherpuu, Jaan Raudsepp, Voldemar Reimann, Martin Tammik, Ado Peensalu, Karl Laev, Jaan Brandt, Jaan Rähesoo, Mihkel Kuimann, Juhan Pärna, Andrei Ojangu, Mihkel Aru ja Georg-Robert Ervin.
Räpina põllumeeste konvent

Räpina põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Räpina alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Räpina, Veriora ja Orava vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Samuel Narusberg, Hendrik Zernask, Gustav Häidesk, Jaan Kuus, Eduard Kresson, Jaan Mälberg, Feodor Menov, Rudolf-Adalbert Raiesmaa, August Sibul, Ernst Haamer, Albert Niklaus, Richard Birnbaum, Alfred Kraak, Juhan Plado ja Daniel Mällo.
Kärdla põllumeeste konvent

Kärdla põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Kärdla linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kõrgesaare ja Pühalepa vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Joann Marimaa, Friedrich Espenbaum, Joann Kaev, Johannes Remmelkoor, Johannes Arusoo, Aleksei Maar, Anton Silde, Jüri Koit, August Tartu, Johannes Klee, Joann Laid, Johannes Tuisk, Villem Börjer, Peeter Küttim ja Julius Kask.
Merje Müürisepp

Merje Müürisepp (sündinud 16. jaanuaril 1975 Tapal) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Merje Müürisepp Vinni-Pajusti Gümnaasiumis aastatel 1982–1993 ning arhitektuurialase kõrghariduse Tallinna Tehnikakõrgkoolis aastatel 1994–2001. Aastatel 2006–2007 läbis Merje Müürisepp Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri restaureerimise ja konserveerimise täiendõppe kursuse.
Aastatel 1997–2006 töötas Merje Müürisepp arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks OÜ, 2005–2006 Tartu Linnavalitsuse arhitektuuriosakonnas arhitektina ja 2006–2010 Tartu Ülikooli arhitektina. Alates 2015. aastast töötab Merje Müürisepp Arhitektuuribüroo Sport OÜ-s ja on selle üks omanikest.
Merje Müürisepa tuntumad tööd on eramu Tallinnas Naeri tänaval, kortermaja rekonstruktsioon ja laiendus Koidula tänaval Kadriorus ning terrassmajad Tiskres. Ülikooli arhitektina on Merje Müürisepp projekteerinud Tartu Üliõpilasmaja sisekujunduse ja ülikooli Iuridicumi aia kujunduse. Töid iseloomustavad mitmekülgne materjalikasutus, oskuslik planeering ja hea keskkonnatunnetus.
Keila põllumeeste konvent

Keila põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Keila linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Harku, Saue ja Keila vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Juhan Ploompuu, Juhan Tui, Aleksander Tammisoo, Eduard Peanberg, August Alter, August Luhalaid, Johannes Rondik, Johannes Paalberg, Aleksander Kutser, Johannes Põldvere, August Ventsel, Osvald Leemann, Hans Reintam, August Kaps ja Johannes Reintalu.
Padise põllumeeste konvent

Padise põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Vasalemma külas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Nissi, Padise, Nõva ja Pakri vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Jakob Hiietamm, Gustav Klaamann, Rudolf Kuris, Johannes Trikk, Aleksander Laur, Kristjan Rannasalu, Richard Palmre, Eduard Uusmaa, Jaan Edovald, Aleksander Silver, Johannes Pillapart, Johannes Reinsalu, Johannes Ney, August Rosvald ja Jaan Neo.
Noarootsi põllumeeste konvent

Noarootsi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Haapsalu linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Vormsi, Noarootsi, Riguldi, Oru ja Taebla vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Voldemar Allpere, Hugo Põlluste, Villem Niinelaid, Juhan Tormet, Jüri Pedruk, Aleksander Laving, Peeter Kopamees, Paul Treiberg, Anton Fagerlund, Hermann Bruus, Johannes Orgla, Aleksander Saar, August Trikk, Andres Vikström ja Johannes Ahlros.
Haapsalu põllumeeste konvent

Haapsalu põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Haapsalu linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Asuküla, Ridala ja Martna vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Aleksander Adler, August Rauendorf, Villem Maaker, Johannes Prooso, Gustav Tomberg, Anton Altmäe, Karl Valper, Priidu Iisberg, Gustav Mölder, Jaan Saagelmann, Friedrich Kelemit, Evald Langeberg, Gustav Kroon, August Kaubi ja Harald Karja.
Jaanuaris 1939 taotles konvent Sotsiaalministrilt üheaastase sundusliku tööteenistuse sisseseadmist.
Kullamaa põllumeeste konvent

Kullamaa põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Silla alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Piirsalu, Kullamaa ja Kirbla vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Karl Aavekukk, Karl Tiitsmann, Jüri Kummisson, Jüri Aven, Johannes Saalberg, Eduard Arnover, Pärni Limberg, August Roomet, Ruut Kurepalu, Jaan Laurik, Juulius Tuulpärg, Johannes Zimmermann, Johannes Tohver, Aleksander Einlo ja Jüri Hellmann.
Märjamaa põllumeeste konvent

Märjamaa põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Märjamaa alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Märjamaa, Velise ja Vigala vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Mihkel Luht, Karl Tamberg, Johannes Vannastu, Hans Littover, Karl Oldekop, Gustas Viisemann, Karl Lutter, Mihkel Lauter, Jüri Kamarik, Mihkel Miil, Johannes Kaer, Karl Illimar, Jaan Üürike, Madis Reemann ja Jüri Jeeser.
Pärnu-Jaagupi põllumeeste konvent

Pärnu-Jaagupi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Pärnu-Jaagupi alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Halinga, Are ja Kaisma vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Juhan Eensoo, Jaan Vunk, Arnold Prints, Johan Hansen, Hendrik Rehe, Aleksander Riid, Mart Uva, Mihkel Viljak, Mihkel Annusver, Joosep Johanson, Kristjan Kõnela, Peeter Teng, Albert Sinka, Aleksander Veersalu ja Andres Juuriksoo.
Lembit-Kaur Stöör

Lembit-Kaur Stöör (sündinud 8. detsembril 1976 Viljandis) on eesti arhitekt.
Ta on õppinud Viljandi Valuoja Põhikoolis aastatel 1984–1992 ja Viljandi C. R. Jakobsoni nimelises Gümnaasiumis 1992–1995. Aastatel 1995–2001 õppis ta Eesti Kunstiakadeemias arhitektuuri.
Stöör on töötanud aastatel 1999–2000 Indrek Näkk Arhitektid OÜ-s ja 2001–2008 arhitektuuribüroos KOKO Arhitektid OÜ. 2008. aastast töötab ta arhitektuuribüroos ÖÖ-ÖÖ OÜ.
Tema projekteeritud on näiteks Kuldala elurajoon, Tallinna Inglise Kolledži võimla, Tallinna sünagoog ning Metro Plaza äri- ja büroohoone. Neid iseloomustab julge materjalikasutus, värvirohkus ning ülimodernne vormikeel. Lembit-Kaur Stööri on saatnud edu ka mitmel arhitektuurivõistlusel.
Isiklikku.
Tema isa on arhitekt Ülo Stöör.
Pärnu põllumeeste konvent

Pärnu põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Pärnu linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Sauga, Paikuse, Tahkuranna ja Häädemeeste vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Jaan Viilik, Martin Koger, Kristjan Nurmoja, Tõnis Alasoo, Andres Heinluht, Kaarel Kandla, Voldemar Raba, Kustas Juhanson, Aleksander Kolla, Johann Laas, Kaarel Toomela, Voldemar Soovik, Jüri Kosenkranius, Daavet Martinson ja Nikolai Pull.
Viljandi põllumeeste konvent

Viljandi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Viljandi linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Holstre, Tänassilma, Võisiku ja Viljandi vald.
Esimees: Eduard Aasnurm.
Juhatuse liikmed: Karl Moks ja Jakob Korts.
Põllutöökoja liige: Hans Kunstal.
Konvendi liikmed: Oskar Parvet, Jaak Koort, Tõnis Pedak, Jaan Põru, Jaan Siilak, Hans Mikk, Johan Reier, Julius Ott, Jaan Soots, Hans Karu, Johan Koni, Karl Vabrit (seltskondlikkude organisatsioonide poolt), Jaan Pullisaar (ühistegeliste asutuiste poolt), Marie Erits (maanaiste poolt).
Konvendi piirkonnas 1796 talu, valimisõiguslikke majapidajaid 1936. aastal 1508, nendel kokku 98 562 puhaskasurubla.
Talundite rahvastik kokku 8606 inimest, kellest talupidaja perekonnaliikmeid 6854 ja töölisi 1752.
Maad konvendi piirkonna taludel 46 681 hektarit.
Lehmade arv 7767.
Paistu põllumeeste konvent

Paistu põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Viljandi linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Rimmu, Kõpu, Raudna, Paistu ja Karksi vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johan Sumeri, Jaan Viilip, Heinrich Lauri, Karl Joosep, Julius Kõrb, Mihkel Laarmann, Peeter Kallit, Karl Laatsarus, August Roger, Johan Pruuden, Jüri Martinson, Märt Meet, Aleksander Arak, August Halme ja Juhan Hion.
Suure-Jaani põllumeeste konvent

Suure-Jaani põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Suure-Jaani linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Vastemõisa, Olustvere ja Taevere vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Jüri Soolo, Martin Mein, Julius Kool, August Vomm, Hans Vaga, Jaan Hansen, Ado Tirmann, Jaan Talur, Peet Siim, Johan Pooland, Johan Ihloff, Johan Johanson, Jaan Vahtramäe, Karl Hansen, Theodor Koppel.
Pilistvere põllumeeste konvent

Pilistvere põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Võhma alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kabala, Kõo ja Imavere vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Jaak Kask, Hans Sukk, Joosep Rätsepson, Jüri Martin, Jüri Vain, Mart Arro, Karl Rass, Jaan Ilumäe, Hans Leis, Bernhard Raadik, Hans Israel, Jaan Reinik, Tõnis Lükk, Martin Nõmmeots ja Vidrik Rebane.
Põltsamaa põllumeeste konvent

Põltsamaa põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Põltsamaa linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Põltsamaa, Lustivere ja Pajusi vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Aleksander Pedriks, August Lehtsaar, Arnold Martins, Hans Kalep, Karl Vulff, Juhan Rämma, August Tiimann, Karl Rump, Emil Mällo, Eduard Tael, Elmar Andressoo, August Laur, Ernst Alles, Julius Mänd ja Evald Kutsar.
Alatskivi põllumeeste konvent

Alatskivi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Pala alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Saare, Pala, Kasepää, Peipsiääre ja Alatskivi vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks August Kivitare, Johannes Rüütel, Aleksander Soo, Johannes Elken, August Villemson, Aleksander Rips, August Pender, Gustav Kreos, August Piiri, August Tõruvere, August Lindpere, Eduard Paapsi, Johannes Vooder, Albert Lepik ja Villem Mihkelsoo.
Voldi põllumeeste konvent

Voldi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Voldi alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kursi, Kaarepere, Saadjärve ja Kudina vald.
Esimees: Eduard Matto.
Juhatuse liikmed: Rudolf Suits ja Mihkel Selgis.
Põllutöökoja liige: Voldemar Visser.
Konvendi liikmed: Elmar Järviste, Paul Kahro, Leo Peetsu, Karl Pender, Osvald Abroi, Johannes Mugra, Ferdinand Ilves, Johannes Sikkar, Samuel Saul, Mihkel Melts, Eino Linnumägi (seltskondlikkude organisatsioonide poolt), Julius Annok (ühistegeliste asutuste poolt), Ada Pärlin (maanaiste poolt).
Konvendi piirkonnas oli 1936. aastal 1702 talu, valimisõiguslikke majapidajaid 1429, nendel kokku 17 093 puhaskasurubla.
Talundite rahvastik kokku 18 646 inimest,kellest talupidaja perekonnaliikmeid 7008 ja töölisi 1638.
Maad konvendi piirkonna taludel kokku 41 092 hektarit.
Lehmade arv 6803.
https://agrt.emu.ee/pdf/chronicle/1996_2_annuk.pdf
Võnnu põllumeeste konvent

Võnnu põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Kastre-Võnnu alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Meeksi, Ahja, Võnnu ja Mäksa vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Oskar Täll, Jaan Paap, Karl Punning, Jaan Käärik, Oskar Kripson, Gustav Pung, Karl Lenzius, August Plaks, Voldemar Sugasepp, Eduard Kübar, August Rootsmann, August Nursi, August Ahman, Oskar Laarman ja Peeter Saar.
Kambja põllumeeste konvent

Kambja põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Kambja alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kuuste, Kiidjärve, Veski ja Kambja vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Osvald Treial, Oskar Savik, Jüri Ottas, Adolf Pastel, Rudolf Riives, Oskar Kull, August Kallas, Rudolf Lilla, Albert Kevend, Tavet Lall, Jaan Saks, August Nukk, Aleksander Kulasalu, Jaan Ots ja Raivo Niinekuru.
Elva põllumeeste konvent

Elva põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Elva linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Nõo, Elva, Konguta ja Rannu vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Herbert Pallon, Rudolf Maks, Johannes Palo, Meinhard Irs, Paul Timse, Peeter Lamp, Aleksander Saarema, Karl Põldoja, August Orav, Karl Püssa, Franz Martin, Endel Haljasmaa, Johannes Lõhmus, Hugo Kikerpill ja Oskar Halling.
Otepää Põllumeeste Konvent

Otepää Põllumeeste Konvent oli põllumeeste konvent Otepää linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Rõngu, Otepää, Pühajärve ja Aakre vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Rudolf Andrei, Samuel Kulasalu, Villem Susi, August Madissoo, Karl Lind, August Toom, Siegfried Sarv, Arnold Türk, Jaan Tilk, Johan Miks, August Jaama, Oskar Hint, August Tammiste, Karl UIbo ja Karl Käppa.
Hanno Grossschmidt

Hanno Grossschmidt (sündinud 7. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Hanno Grossschmidt Tallinna 7. Keskkoolis aastatel 1980–1991, aastatel 1991–1993 õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas aastatel 1993–1997. 1998–1999 õppis ta Virginia Polütehnilises Instituudis (Virginia Polytechnic Institute and State University, USA).
1997. aastal töötas Hanno Grossschmidt Entec AS-is arhitekt-planeerijana ning 1998. aastal arhitektina arhitektuuribüroos Urbel ja Peil OÜ. 1998–1999 töötas ta arhitektina büroos Lee McAllister Architectural Consulting Services. Alates 1999. aastast töötab ta arhitektuuribüroos COO Arhitektid (alates 2004 HG Arhitektuur OÜ).
Hanno Grossschmidti tuntumateks töödeks on Foorumi kortermaja-kaubanduskeskus Tallinnas, Rotermanni jahulao rekonstruktsioon ja juurdeehitis, Lootsi maja Tallinna sadamapiirkonnas ning Lasnamäe Kergejõustikuhall. Tema töid iseloomustavad oskuslik materjalikasutus, mänglevad vormid ja hea keskkonnatunnetus. 2003. aastal anti Hanno Grossschmidti projekteeritud Lasnamäe Kergejõustikuhallile tiitel "Aasta Betoonehitis 2003" ja Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia.
Hanno Grossschmidt on alates 2001. aastast Eesti Arhitektide Liidu liige.
Kanepi põllumeeste konvent

Kanepi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Kanepi alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kooraste, Valgjärve, Kõlleste ja Kanepi vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johan Pittin, Ernst Keller, Jaan Kelp, Aleksander Maala, Jaan Kallev, Otto Jõgi, Ilmar Lilliallik, Jaan Mühlberg, Arnold Mõrd, Hugo Leis, Elmar Saag, Eduard Lõhmus, Valter Leis, Eduard Väits ja Johannes Raig.
Põlva põllumeeste konvent

Põlva põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Põlva alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Laheda, Põlva ja Mooste vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Otu Sokk, Jaan Lepasson, Johannes Plado, Jaan Ilus, Richard Viiard, Jaan Soosaar, Samuel Kibena, Jaan Ritson, Johan Raudsepp, Peeter Piho, Julius Kottise, Gustav Loks, Albert Tamm, Elmar Ojamaa ja Daniel Polakes.
Võru põllumeeste konvent

Võru põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Võru linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Leevi, Võru, Sõmerpalu ja Kasaritsa vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Samuel Lutsuveer, Richard Andreson, Julius Keerberg, Jaan Kibena, Otto Tint, Julius Langer, Joosep Sokk, Peeter Kaust, Juhan Haagivang, Jaan Peterson, Oskar Kabun, Bruno Engelberg, Arnold Kann, Eduard Rikand ja Mihkel Nassar.
Rõuge põllumeeste konvent

Rõuge põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Rõuge alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Haanja, Rõuge, Varstu, Ruusmäe ja Mõniste vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Konrad Kõiv, Reinhold Urbanik, Gerhard Raup, Edgar Piir, Jaan Vaino, Artur Raha, Nikolai Sokk, Albert Kendra, Aksel Sprenk, Eduard Kokk, Aleksander Kütt, Aleksander Silman, Elmar Harju, Aleksander Koemets ja Eduard Leies.
Vastseliina põllumeeste konvent

Vastseliina põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Vastseliina alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Misso, Vastseliina ja Lasva vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Jefim Kaljuorg, Aleksander Pilt, Oskar Kiudsoo, Karl Tirul, Arnold Pilt, Gothard Sippol, Gustav Habersack, Nikolai Frey, Elmar Niilo, Nikolai Fluss, Valter Maad, Gustav Kenk, Eduard Rebane, Osvald Puusepp ja Alfred Truija.
Villem Tomiste

 
Villem Tomiste (sündinud 8. augustil 1975 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Villem Tomiste on õppinud Tallinna Liivalaia Gümnaasiumis (1982–1993) ja Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonnas (1993–1994). Ta on lõpetanud 2000. aastal Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri alal.
Aastatel 1993–1997 töötas Villem Tomiste ajalehes Post valvetoimetajana. Aastatel 1995–1997 musitseeris ansamblis Must Q. 2000–2002 oli vabakutseline arhitekt. Alates 2002. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Kosmos OÜ, mis 2012. aastast kannab nime Stuudio Tallinn.
Tema tuntumad tööd on Rakvere keskväljaku planeering, Laagri kortermajad, neli linnamaja Rotermanni kvartalis ning linnamaja Aia tänaval Tallinna vanalinnas. Arhitekti tavapraktikale lisaks on koostatud omaalgatuslikult alternatiivseid visioone Tallinna Püha Vaimu kiriku tules hävinud tornikiivrile (2003) ning Tallinna Viru liiklussõlme muutmiseks jalakäijate platsiks (2004). Koos Ott Kadariku ja Mihkel Tüüriga (Arhitektuuribüroo KOSMOS OÜ) loodud hooneid iseloomustavad põnev materjalikasutus, mänglevad vormid ning ultramodernne mahujaotus. Villem Tomiste on edukalt osalenud mitmetel Eesti ja rahvusvahelistel arhitektuurivõistlustel. Villem Tomistele on antud Arhitektuuribüroo KOSMOS OÜ kollektiivi koosseisus Eesti Vabariigi riiklik kultuuripreemia Rotermanni kvartali linnamajade eest 2008. aastal. 2003. aastal anti Villem Tomistele Eesti Kultuurkapitali urbanistika preemia.
Villem Tomiste on 2001. aastast Eesti Arhitektide Liidu liige, 2002. aastast liidu eestseisuse liige ja 2010. aastast liidu aseesimees. 
Aastatel 2005–2006 kuulus Tallinna Kesklinna Valitsuse arhitektuurinõukokku. 2011. aastal korraldas ta Eesti Arhitektuurikeskuses esimese Tallinna Arhitektuuribiennaali.
Hingamiskeskus

Hingamiskeskus on organismi peaajus (täpsemalt piklikus ajus) paiknev närvirakkude rühm, mis reguleerib hingamist. 
Hingamisel kopsude maht vaheldumisi suureneb ja väheneb. See toimub rinnaõõne mahu muutumise tõttu. Sissehingamisel tõmbuvad roietevahelised lihased kokku ja roided liiguvad üles- ja väljapoole.Samal ajal tõmbub kokku rindkere altpoolt piirav vahelihas ja rindkere põhi laskub allapoole.
Rinnaõõne ruumala suureneb ja õhk tõmmatakse kopsudesse. Väljahingamisel eelnimetatud lihased lõtvuvad, rinnaõõne ruumala väheneb ja õhk surutakse kopsudest välja. Kopsu osalevad sisse- ja väljahingamises passiivselt, sest nende endi lihased hingamises ei osale.
Martin Aunin

Martin Aunin (sündinud 17. mail 1971 Tartus) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Aunin Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1989–1993. 1993–1994 viibis Aunin täiendõpingutel Helsingi Tehnikaülikooli arhitektuuriosakonnas. Alates 1995 on ta diplomeeritud arhitekt (vastab magistrikraadile). Aunin läbis täiendavad magistriõpingud Eesti Kunstiakadeemias ja Helsingi Tehnikaülikoolis aastatel 1996–1997.
Alates 1991 on Martin Aunin töötanud Arhitektuuribüroos Masso ja Luup, Rein Murula Arhitektuuribüroos ja Masso Arhitektuuribüroos. Alates 1997 on ta töötanud peamiselt aktsiaseltsis EA-Reng arhitektina, alates 2006 koos arhitektide Martin Melioranski ja Marti Kahuga. 2008 sai ta volitatud arhitekti V kvalifikatsiooni.
Martin Aunini tuntuimad tööd on Eesti Energia maja rekonstrueerimine Lemoni kaubamajaks, Viimsi Püha Jaakobi kirik, Ülemiste hotell ja Hotell Telegraaf Tallinna vanalinnas. Neid töid iseloomustab väljapeetud materjalivalik, hea keskkonnatunnetus ja põnev mahujaotus . Lisaks on Aunin osalenud edukalt mitmel arhitektuurivõistlusel ja saanud mitu arhitektuuripreemiat. Ta on kahel korral olnud nomineeritud Mies van der Rohe auhinnale European Union Prize for Contemporary Architecture: 2003 (Villa Orro) ja 2005 (Ülemiste hotell).
Velle Kadalipp

Velle Kadalipp (sündinud 25. märtsil 1963 Viljandis) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Velle Kadalipp Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1981–1986.
Aastatel 1986–1993 töötas Velle Kadalipp riiklikus projekteerimisinstituudis Eesti Tööstusprojekt. 1993–1997 töötas ta arhitektuuribüroos Entec AS arhitektina. 1997–1999 tegutses Velle Kadalipp vabakutselise arhitektina. Alates 1999. aastast on Velle Kadalipp olnud tegev arhitektuuribüroos JVR OÜ.
Velle Kadalipu tuntumad tööd on kortermaja Kaupmehe tänaval Tallinnas, korterelamud Pähkli tänavas Maarjamäel ja kortermaja Tatari tänaval. Lisaks nendele on Velle Kadalipp projekteerinud büroohooneid ja osalenud arhitektuuribüroo JVR kollektiivi koosseisus arhitektuurivõistlustel.
Velle Kadalipp on Eesti Arhitektide Liidu liige.
Riigireetur (film)

"Riigireetur" on 2009. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm Herman Simmist. 
Filmi režissöör on Erle Veber, stsenaristid Mihkel Kärmas ja Rasmus Kagge. 
Tootja on Testfilm/NBN, koostööpartner Eesti Rahvusringhääling.
Vikerkaarelipp

Vikerkaarelipp on mitmevärviline lipp, mis koosneb vikerkaarevärvidest. Vikerkaarelippude värvid võivad varieeruda, kuid üldiselt lähtutakse traditsioonilisest vikerkaare skeemist: punane, oranž, kollane, roheline, sinine, tumesinine ja violetne.
Vikerkaarelipul on pikk traditsioon. 1920. aastail oli vikerkaarelipp Eestis ühistegelaste lipp. Seda on kasutanud mitmed kultuurid mitmekesisuse ja ühtsuse väljendamiseks. Euroopas teatakse vikerkaarelippu põhiliselt LGBT sümbolina. Vikerkaarelipu variatsioone kasutavad mitmed Lõuna-Ameerikas Andides elavad põlisrahvad, näiteks ketšuad, ning see on Peruu Cuzco linna ametlik lipp.
Enn Rajasaar

Enn Rajasaar (sündinud 8. novembril 1961 Tartus) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Enn Rajasaar Saku Keskkoolis aastatel 1969–1980 ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1980–1985.
1984–1985 töötas Enn Rajasaar Kultuuriväärtuste Riiklikus Projekteerimisinstituudis tehnikuna. Ülikooli lõpetamisele järgnes töötamine projekteerimisinstituudi Tsentreosojuzprojekt Tallinna Filiaalis aastatel 1985–1990. Alates 1990 aastast töötab Enn Rajasaar arhitektuuribüroos JVR OÜ ning on üks selle osanikest.
Suure osa Enn Rajasaare loomingust moodustavad erinevad kortermajad ja eramud Tallinnas, selle lähiümbruses ja kaugemal. Neid iseloomustab lihtne funktsionalistlik laad, mis arvestab asukoha spetsiifikat ning ei püüa materjalikasutusega end silmatorkavaks teha. Lisaks on Enn Rajasaar projekteerinud veel ka mitmeid büroohooneid. Arhitektuuribüroo JVR OÜ kollektiivi kuuludes on Enn Rajasaar saavutanud edu mitmetel arhitektuurivõistlustel.
Enn Rajasaar on Eesti Arhitektide Liidu liige.
Jaan Tiidemann

Jaan Tiidemann (sündinud 21. augustil 1971 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas aastatel 1991–1997.
Aastatel 1996–1999 töötas ta Mai Šeini Arhitektibüroos. Alates 1999. aastast töötab ta omanimelises arhitektibüroos.
Tiidemanni loomingu moodustavad mitmesugused rekonstrueerimisprojektid, eramud, ühiskondlikud hooned, büroohooned, sisekujundused ja planeeringud. Tema tuntumad tööd on Tallinna Golfiklubi Niitväljal ja Veskimöldre lasteaed. Viimane pälvis aasta betoonehitise 2004 valimistel eriauhinna. Tiidemann oli 2008. aastal üks noore arhitekti preemia nominente. 
Tiidemann on ka Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonna ning disainiteaduskonna õppejõud.
Tiidemann on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1999. aastast.
Isiklikku.
Ta on tehnikateadlase Tiit Tiidemanni poeg.
Kriiva (pinnavorm)

Kriiva (vähem on kasutatud sõna "griiva"; vene грива) on Lääne-Siberi lauskmaal levinud pinnavorm.
Kriivad on kirdest edelasse sirutatud mäeharjad, künnised (pikad lamedanõlvalised kõrgendikud) ja leetseljakud suhtelise kõrgusega 3-10, mõnikord 20 m; laius kõigub 300 m kuni 1 km-ni, pikkus kuni 15 km.
Kriivad Eestis.
Eestis nimetatakse kriivadeks sooseljandikke, mis esinevad peamiselt Ida-Virumaal, eriti Alutaguse ja Alutaguse vallas. Nendel on vastavad kohanimed, näiteks Pikk kriiva, Tinasinakünka kriiva, Tsorti kriiva, Samoljotnaja kriiva, Bandiidi kriiva, Järvemäe kriiva jne.
Sõna on laenatud tõenäoliselt vene keelest.
Serval

Serval ("Leptailurus serval") on Aafrika kaslane. 
Serval elutseb savannialadel Saharast lõunas, peamiselt põõsastikus. Servali arvukus ja levila vähenevad. 
Serval on punakaspruuni mustatäpilise karvastikuga, pikkade kõrvadega ja kõrgejalgne karusloom. Tema tüvepikkus 100–120 cm. 
Serval suudab ligi 3 m kõrgusele õhku hüpata ning õhus suunda muuta. 
Ta sööb linde, närilisi, jäneseid ja väikesi antiloope.
Vibeke Skofterud

Vibeke Westbye Skofterud (20. aprill 1980 Askim – 29. juuli 2018 Arendal) oli Norra murdmaasuusataja. 
Skofterud sai 2003. aastal Val di Fiemmes toimunud maailmameistrivõistlustel hõbemedali teatevõistluses. Kaks aastat hiljem tuli ta Oberstdorfi MM-il teatesõidus maailmameistriks. 2007. aastal Sapporos peetud MM-il sai Skofterud kolmanda medali teatesõidus – seekord pronksi. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli ta teatesõidus olümpiavõitjaks. Tema parim koht tiitlivõistluses individuaalarvestuses oli kuues koht Oslos 2011. aasta maailmameistrivõistlustel 30 km vabatehnikas.
Suusatamise maailma karikasarja etappidel jõudis Skofterud esikolmikusse 15 korral, millest üheksa korda oli ta kolmas ja kuus korda teine. Parim koht maailma karikasarja üldjärjestuses oli 11. (hooaegadel 2001–2002 ja 2011–2012).
2002. aastal tuli Skofterud sprindidistantsil Norra meistriks. Lisaks sai ta riigi meistrivõistlustelt veel hõbeda ja neli pronksi.
2008. aastal kinnitas ta armusuhet naisega.
Juulis 2018 hukkus ta skuutriõnnetuses 38-aastaselt.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Vibeke Skofterud osales individuaalarvestuses 191 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse 15 korral, kuid ei võitnud ühtki etappi.
Runaway (Sahlene'i laul)

"Runaway" on laul, mis esindas Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel 2002. aastal Tallinnas. Loo meloodia autorid on Pearu Paulus, Ilmar Laisaar ja Alar Kotkas, sõnad kirjutas Jana Hallas. Laulu esitas rootsi laulja Sahlene.
Finaalõhtul, 25. mail, astus "Runaway" Saku Suurhallis lavale kaheksandana. Hääletuse lõppedes kogus laul 111 punkti, jagades 3.-4. kohta Suurbritannia looga "Come back". Maksimumpunktid andsid Eestile naaberriigid Rootsi ja Läti.
Koos Sahlene'iga astus Saku Suurhalli lavale viieliikmeline ansambel, mis koosnes kolmest rootslasest: Charlotte Berg, Lena Olsson-Björkén ja Joel Sahlin, kes on Sahlene'i vend. Eesti muusikutest olid laval trummar Jüri Mazurtšak ja taustalaulja Jelena Juzvik.
Sahlene seisis lavaesituse ajal eurolava küljes olnud "catwalk"'il. Ta kandis valgest nahast lõhikuga seelikut, nahast toppi ja kõrgeid valgeid nahksaapaid. Lavakostüümi oli Sahlene'ile disaininud Jana Hallas.
Varia.
"Runaway" pääses Eurolaulu Eesti eelvooru hoopis Inese esitatuna, ent Eda-Ines Etti loobus võistlusel osalemisest ja loole hakati uut esitajat otsima. Enne, kui laulu autorid jõudsid Sahlene'ini, kaaluti esitajaks ka mitmeid eesti lauljaid (sh Koit Toome).
Tallinna Linnahallis peetud Eesti eelvoorus laulsid "Runawayle" tausta Kaire Vilgats, Dagmar Oja, Pearu Paulus ja Johannes Lõhmus, ent segastel asjaoludel (väidetavalt "imagoloogilistel põhjustel") vahetati taustalauljad enne Eurovisiooni finaalkontserti välja. Ometigi osalesid nii Vilgats kui ka Oja Eurovisioonil – samal aastal Maltat esindanud Ira Losco taustalauljatena (neile lisaks Liisi Koikson, Airi Allvee ja Jelena Juzvik). Malta delegatsioon lubas eestlannad tasuta Maltale lennutada, kui laul jõuab esikolmikusse – ja nii ka läks.
John Corbett

John Joseph Corbett (sündinud 9. mail 1961 Lääne-Virginias) on USA näitleja ja kantrilaulja.
John Corbett kehastas sarjas "Seks ja linn" Carrie Bradshaw (Sarah Jessica Parker) kallimat Aidanit. Samuti näitles ta filmides "Seks ja linn" ja "Seks ja linn 2".
Robert C. Cooper

Robert C. Cooper (sündinud 14. oktoobril 1968 Torontos) on Kanada stsenarist ja produtsent, keda on tunnustatud töö eest "Tähevärava" ("Stargate") telesarjades.
Ta oli sarjade "Tähevärav SG-1" ja "Tähevärav: Atlantis" juhtivprodutsent ning osales ka sarja "" tootmises. "Atlantis" ja "Universum" ongi sündinud tema ja Brad Wrighti koostöös. Cooper on kirjutanud ja produtseerinud kõigi kolme sarja osi.
Robert Byrd

 
Robert Carlyle Byrd (20. november 1917 North Wilkesboro, Põhja-Carolina – 28. juuni 2010 Virginia) oli Ameerika Ühendriikide poliitik. 
Ta kuulus Demokraatlikku Parteisse ja alates 1959. aastast Ameerika Ühendriikide Kongressi ülemkotta senatisse. Ta valiti senatisse Lääne-Virginiast üheksa korda järjest ning oli kõigi aegade kõige kauem ametis olnud kongressi liige. Ta oli Ameerika Ühendriikide Senati president "pro tempore".
Elulugu.
Ta oli vaid aastane, kui ta ema suri Hispaania grippi. 
1942. aastal liitus ta Ku Klux Klaniga.
Jäätmed

Jäätmed (ainsuses "jääde") on inimtegevuses moodustunud, oma tekkimise ajal või tekkekohas kasutuselt kõrvaldatud ained, esemed või nende jäägid. Jäätmeseaduse kohaselt jäätmed on mis tahes vallasasi või kinnistatud laev, mille valdaja on ära visanud, kavatseb seda teha või on kohustatud seda tegema. Äraviskamine tähendab vallasasja kasutuselt kõrvaldamist, loobumist selle kasutusele võtmisest või kasutuseta hoidmist, kui selle kasutusele võtmine ei ole tehniliselt võimalik, majanduslikest või keskkonnakaitselistest asjaoludest tulenevalt mõistlik.
Looduslikus aineringes, jäätmeprobleemi pole, sest kõik see, mis biosfääris orgaaniliste ainetena, organismidena tekib ka lagundatakse bioloogiliste lagundajate poolt. Vaid inimene oma keskkonda muutva tegevusega toodab jäätmeid, mis loodust saastavad ja reostavad. Inimene muudab ümbritsevat keskkonda, näiteks luues materjale, mis lagunevad looduses väga kaua. Teaduse ja tehnika revolutsioon valgustusajastul tõi kaasa tööstuse arengu ja rahvastiku plahvatusliku suurenemise. Enne seda aega oli jäätmete probleem, looduse saastamine suhteliselt väike. Jäätmed on inimtsivilisatsiooni, selle progressi pahupool, üks globaalsetest probleemidest. Seda probleemi teadvustatakse ja püütakse leida lahendusi rahvusvahelisel tasemel kokkulepeid sõlmides. Näiteks Pariisi kliimakonverents võttis vastu otsused, mis püüavad pidurdada tööstuse poolt põhjustatud kliima soojenemist. 
Inimtegevuse jäätmed võivad osutuda mingis teises kohas kasulikeks, näiteks orgaanilisi olmejäätmeid saab kasutada kompostimisel. Jäätmeid saab teatud juhtudel kasutada soojuselektrijaamade kütusena.
Jäätmete liigid.
Jäätmeseaduse kohaselt jagunevad jäätmed järgmiselt:
Mary Tamm

Mary Tamm (22. märts 1950 Dewsbury, West Yorkshire – 26. juuli 2012 London) oli eesti päritolu inglise näitleja. 
Ta sai laialdaselt tuntuks 1978. aastast seriaalis "Doctor Who" mängitud mõistatusliku Doctor Who assistendi Romana rolliga.
Ta õppis eesti koolis Bradfordis ja lõpetas Londonis Briti Teatri Akadeemia (Royal Academy of Dramatic Art) kahe ja poole aastase kursuse.
Mary Tamm mängis muuhulgas filmides "Tales that Witness Madness" (1973) "The Odessa File" (1974) ja "The Likely Lads" (1974), teatrilaval "The Bitter Tears of Petra von Kant" ("Petra von Kanti kibedad pisarad") ja seriaali "Pühak" viimases osas.
Tehnoloogiline tööpuudus

Tehnoloogiline tööpuudus ehk tehnoloogiline töötus on inimtööjõu asendamine masinatega.
Selleks, et suurendada tootmist ja vähendada kulutusi, kasutab iga ettevõte töö automatiseerimist. Olgu see siis kas haridus, kaubandus, tootmine, tööstus, teenindus, finants või meditsiini valdkond. Kõikjal võetakse kasutusele hetkel maksimaalselt võimalikud automatiseerimise tehnoloogiad ja meetodid. Selle tagajärjel vähenevad ettevõtte kulutused palkadele ning suureneb tootmise maht. Suurema hulga toodangu tarbimiseks on tarbijal vaja raha (palka), kuid kui potentsiaalsete töökohtade arv järjest väheneb siis väheneb ka tarbija ostujõud. Mis omakorda sunnib ettevõtteid järjest rohkem ja rohkem kokku hoidma kulutustelt ja nõudlus töö optimeerimise (automatiseerimise) vastu järjest kasvab. Läbi ajaloo on selgelt näha kuidas tehnoloogia kasutusele võtmine on inimtööjõu peaaegu välja söönud põllumajanduse ja tootmise sektoritest samas kui teenindussektor on kasvanud kordades. Nüüd oleme jõudnud tehnoloogia arenguga staadiumisse, kus töökohad vähenevad ka teenindussektoris meeletu kiirusega. Selle tagajärg on meie igapäeva reaalsus kus 10% on endiselt töötuid, samas kui majandusanalüütikud on ühel meelel, et majandus on juba terve ja tugev.
Seega tööpuudus ei ole majanduslangusest tingitud vaid majanduslangus on vähendanud üle mõistuse kasvanud tarbimist ning protsent, kes on hetkel töötud on need, kelle tehnoloogia on juba asendanud, kuid metsiku tarbimise tõttu ei olnud seda siis veel näha.
Mõni võib probleemile pakkuda lahenduseks tarbimise suurendamist. Kuid fakt on see, et lõpmatuseni suurenev tarbimine suurendab ka lõpmatuseni vajaminevate loodusressursside hulka ning meie planeet on kõike peale lõpmatu.
Kigoma piirkond

Kigoma piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Kigoma piirkond asub riigi läänepiiril Tanganjika järve ääres ning piirneb Kongo DV ja Burundiga. Põhjas piirneb ta Kagera, idas Geita ja Tabora ning lõunas Katavi piirkonnaga.
Kigoma piirkonna pindala on 37 037 km². Piirkonnas elab umbes 1,74 miljonit inimest (2009; arvestamata põgenikke). Aastal 2002 elas piirkonnas umbes 1,67 miljonit inimest, kellest umbes 20 protsenti olid põgenikud Burundist, Rwandast ja Kongo DV-st. Osa põgenikke on koju tagasi pöördunud.
Kigoma piirkonna suurim linn ja halduskeskus on Kigoma. Teised suuremad linnad on Kasulu Mjini, Nguruka ja Kibondo Mjini. Umbes 22 protsenti inimestest elab linnades.
Tanganjika järve ääres asub Gombe rahvuspark, kus Jane Goodall tegi oma tuntud uuringuid šimpansite käitumise kohta.
Piirkond jaguneb neljaks ringkonnaks:
Kilimanjaro piirkond

Kilimanjaro piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias.
Kilimanjaro piirkond asub Tansaania kirdeosas Keenia piiri ääres. Kagus piirneb ta Tanga, edelas Manyara ja läänes Arusha piirkonnaga.
Piirkonna halduskeskus ja suurim linn on Moshi. Teised suuremad linnad on Hai Mjini, Same Mjini, Hedaru ja Mwanga.
Kilimanjaro piirkonna pindala on 13 309 km². Aastal 2002 elas piirkonnas 1 381 149 inimest.
Piirkonna põhjaosas asub Kilimanjaro mägi.
Kilimanjaro piirkond jaguneb kuueks ringkonnaks:
Moshi

Moshi on linn Tansaanias, Kilimanjaro piirkonna halduskeskus.
Moshi asub Kilimanjaro jalamil. Linna geograafilised koordinaadid on .
Aastal 2002 elas linnas 144 739 inimest.
Linnas on muu hulgas karastusjookide, toiduaine-, mööbli- ja metallitööstusettevõtteid.
Kigoma

Kigoma on linn Tansaanias, Kigoma piirkonna halduskeskus.
Kigoma asub Tanganjika järve ääres Burundi piiri lähedal. Linna geograafilised koordinaadid on .
Kigoma asub merepinnast 775 meetri kõrgusel.
Aastal 2002 elas linnas 130 142 inimest.
Linnast 6 km kaugusel kagus asub ajalooline kaubalinn Ujiji.
Aastal 1915 valmis raudteeliin Kigoma ja Dar es Salaami vahel. Kigoma sadam on üks Tanganjika järve olulisemaid sadamaid. See on ainuke sadam, millel on raudteeühendus. Laevaühendus on Burundi pealinna Bujumburaga, Kalundu-Uviraga Kongo DV-s, Mpulunguga Sambias ja mitme Tansaania asulaga.