Eestimaa konsistoorium

Eestimaa konsistoorium (ka "Eestimaa provintsiaalkonsistoorium") oli 1629–1919. aastani Eestimaal Tallinnas Toompeal tegutsenud Rootsi riigikiriku Evangeelse luterliku kiriku, VELK Eestimaa konsistooriumiringkonna, Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku kiriku haldusorgan. 
Eestimaa konsistooriumi juhtis Rootsi ajal kuni 1710. aastani Eestimaa piiskop Eestimaa Evangeelse luterliku kiriku kõrgeim vaimulik juht Eestimaa superintendent, aastast 1638 Eestimaa piiskop. Eestimaa konsistooriumi ülemsuperintendent oli ühtlasi Tallinna toomkiriku ülempastor. Vene valitsusajal oli provintsiaalkonsistooriumi ja VELK Eestimaa konsistooriumiringkonnas konsistooriumi presidendiks, ilmalik Eestimaa rüütelkonna maanõunik.
Kuninglik konsistoorium Tallinnas.
1638. aastal nimetati Tallinna ja Eestimaa piiskopiks Joachim Jhering ning temast sai samal aastal loodud vaimulikest liikmetest koosneva Tallinna kuningliku konsistooriumi eesistuja (president). Talle 2. juunil 1638 antud kuninglik instruktsioon oli kuni 1686. aasta Rootsi kirikuseaduse kehtestamiseni Eestimaa kirikukorralduse ja valitsemise põhialus.
Rootsiaegne kuninglik konsistoorium Tallinnas tegutses Toompeal ja konsistooriumile allusid Eestimaa luterlike praostkondade (Harju, Järva, Viru, Maa-Lääne, Ranna-Lääne ja Saarte-Lääne praostkond) maakogudused ja Toompea Tallinna toomkirikut ning konsistooriumi juhtis Eestimaa piiskop. 
Tallinna linnakoguduste haldus- ja kohtulik kirikuvalitsus Tallinna linnakonsistoorium oli asutatud 1629. aastal, 1686. aasta Rootsi kirikuseadusega kaotati alamkonsistooriumid ja Tallinna linna vaimulikkond allutati 1692. aastast Eestimaa piiskopile ning Tallinna toomkapiitlile. Karl XI poolt 30. novembril 1692 Eestimaa piiskopkonna jaoks välja antud Rootsi 1686. aasta kirikuseaduse täiendusega, muutus Eestimaa territoriaalkirik Rootsi territoriaalkiriku üheks Eestimaa piiskopkonnaks ja sellega liideti ka Tallinna territoriaalkirik.
Alates 17. sajandist toimus Eestis kohtupidamine luterlikus kirikus konsistooriumites. Vaimulike süüasju arutas esmase kohtualluvuse korras konsistoorium, rängemad kuriteod anti üle kaelakohtutele ehk kriminaalõigusemõistmisele, kuid ka seal said konsistooriumi liikmed olla arutamise juures.
Eestimaa provintsiaalkonsistoorium.
Harku kapitulatsiooniaktiga 29. septembrist 1710 Põhjasõjas anti Tallinna linnale selle varasem episkopaalõigus. Eestimaa provintsiaalkonsistoorium organiseeriti 15. märtsil 1715 ja kuni 1833. aastani juhtisid Eestimaa kiriklikku elu selle konsistooriumi esimesed assessorid ehk Tallinna Rüütli- ja Toomkiriku ülemvaimulikud. Eestimaa rüütelkond soovis endale kiriku suhtes ka kõiki neid õigusi, mis olid olnud varem Rootsi kuningal Eestimaa kiriku suhtes. Rüütelkond nõudis ka piiskopiameti kaotamist ja konsistooriumi presidendiks Eestimaa rüütelkonna maanõuniku määramist. Tüli kestis 1743. aastani, mil senat otsustas asja rüütelkonna kasuks. Eestimaa provintsiaalkonsistooriumi (saksa k. "Estländische Provinzialkonsistorium") presidendiks oli Eestimaa rüütelkonna maanõunik, kelle abiks oli Toomkoguduse ülemõpetaja ja ülejäänud liikmed olid (kuni 1832. aastani), vaimulikud: praostid ja lihtpastorid.
Konsistooriumi kõrgemaks kiriklikuks kohtuks oli nn. ülem-apellatsioonikohus.
VELK Eestimaa konsistoorium.
Pärast 1832. aasta kirikuseadust (millega kadusid mitmed kohalikud e provintsiaalkonsistooriumid (Saaremaa provintsiaalkonsistoorium, Tartu linnakonsistoorium, Pärnu linnakonsistoorium jne)) nimetati konsistooriumi kui Eestimaa konsistooriumiringkonna "Eestimaa provintsikonsistoorium". Pärast Tallinna rae kaotamist, 1890. aastal, ühendati Tallinna konsistoriaalringkond Eestimaa konsistoriaalringkonnaga.
Eestimaa konsistooriumi koosseis 1914. aastal: president: parun Alfred Rosen-Wichterpal, Eestimaa rüütelkonna maanõunik; asepresident: Daniel Burchard Lemm, kindralsuperintendent.
Ilmik-assessorid: Alexander von Weiss, Ernst Samson von Himmelstjerna. Vaimulikud assessorid: Konrad von zur Mühlen, Tallinna Niguliste koguduse pastor; Max Krause, Viru-Nigula koguduse pastor. Sekretär, aadli Vaeslastekohtu sekretär. Sekretär ja tõlk: Roman von Bodisco, asjaajaja ja notar: Roman von Bodisco.
Eestimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium.
1919 Tallinnas loodi kirikukongressil Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku (EELK) esimene kirikuvalitsus ehk EELK Konsistoorium, koosseisus: piiskop Jakob Kukk, vaimulikud assessorid Johan Kõpp ja Jaan Lattik, konsistooriumi abipresident dr. Friedrich Akel (presidendiks oli kogu aeg piiskop), ilmalikud assessorid Viktor Kargaja ja G. Soosaar