tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pierre de Ronsard

Pierre de Ronsard (11. september 1524 – detsember 1585) oli prantsuse luuletaja.
Tema eluajal kutsuti teda poeetide vürstiks ja vürstide poeediks ("Prince des poètes et poète des princes") 
Alghariduse sai ta kodus. Üheksa-aastaselt saadeti ta õppima Pariisi Collège de Navarre'i. 
1. jaanuaril 1537 abiellus Prantsusmaa printsess Madeleine de Valois Šotimaa kuninga James V-ga ja Ronsard läks printsessi kaaskonnas Šotimaale. Juba juulis Madeleine suri. Ronsard veetis mõne aja Inglismaal, enne kui naasis 1540 Prantsusmaale ja asus Orléansi hertsogi teenistusse. Hertsogi kaaskonnas sai ta reisida Flandriasse ja taas Šotimaale.
Ronsardi paljulubava diplomaadikarjääri lõpetas kurdiksjäämine. Selle asemel pühendus ta seitsmeks aastaks õpingutele ja hakkas kirjutama. Ta asutas kirjandusliku rühmituse Plejaad, mis koosnes seitsmest omal ajal tuntud kirjanikust, luuletajast ja dramaturgist.
Kirjanikuna sai ta otsekohe väga kuulsaks, sealhulgas kuningakojas. Kuningate soosingut ei vähendanud ka tollased sagedased monarhide vahetumised.
See oma korda kutsus esile hugenottide pahameele, kes tema pihta paskville kirjutasid, kujutades teda libertiini ja ateistina ning püüdes teda tülli ajada Plejaadi teiste liikmetega.
Pärast Charles IX surma 1574 Ronsard siiski lahkus Pariisist oma kodulinna Vendôme'i, kus elas üsna tagasihoidlikult. Tema tervis muutus järjest halvemaks, kuid talle kirjutasid sellegipoolest tähtsad isikud, näiteks Elizabeth I, Mary Stuart vanglast ja Torquato Tasso.
Tema järgi on nimetatud asteroid 10139 Ronsard.
Rahumäe raudteejaam

Tallinnas Rahumäel on ajaloo jooksul asunud kaks raudteejaama:
Artur Laats

Artur Johannes Laats VR I/3 (26. august 1892 Põlgaste vald, Võrumaa – 15. juuni 1942 Solikamsk, Venemaa (hukati)) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Elukäik.
Lõpetas 1912. aastal Võru linnakooli ning õppis seejärel Tallinnas pedagoogikakursustel. Esimese maailmasõja puhkedes mobiliseeriti. 1915. aastal lõpetas Gattšina lipnikkude kooli ja ülendati ohvitseriks. 
1. Eesti polgu loomisel tuli esimeste hulgas sinna üle ja määrati õppekomando ülema abiks. Oli samal ajal eestikeelseid oskussõnu väljatöötanud komitee sekretär.
Haljasala

Haljasala on linna roheala, mis koosneb erineva suurusega looduslikest ja poollooduslikest kooslustest, nagu metsatukad, sood, heinamaad, istandikud ja hekid. See toimib kultuurmaastikus kompensatsioonialana, biokeemilise barjäärina, liikide migratsiooniteena ja rekreatsioonialana.
Asula haljasala hõlmab avamaakattega alasid nagu aiad, pargid, puiesteed ja kalmistud, olles keskkonnakaitseliselt oluline. Seda võib jagada kvartalisisesteks ja kvartalivahelisteks aladeks, rõhutades esteetilisi ja ökonoomseid kaalutlusi.
Haljasalasid liigitatakse taimestiku kõrguse järgi madalateks (müürid, põõsad), kõrgeteks (puud) ning sega- ja seinahaljastuseks (vertikaalne haljastus). Haljasvöönd ümbritseb äri- ja tööstusettevõtteid, kogudes looduslikke ja poollooduslikke alasid, pakkudes kultuurmaastiku kompensatsiooni.
Haljasalad on puhke otstarbeks mõeldud alad, mida linnaelanikud kujundavad või mis on aja jooksul avalikuks kasutamiseks kujunenud. Oluline on taimkatte olemasolu, kuna "haljastamine" viitab roheliseks muutmisele. Avaliku haljasala mõiste hõlmab linnaelanike poolt kasutatavaid alasid, mis võivad juriidiliselt olla ebaselged, kuid täidavad olulist puhkefunktsiooni.
Euroopa säästva arengu seiremetoodika määratleb avaliku haljasala parkideks, aedadeks ja haljasaladeks, mille kasutamine on ette nähtud ainult jalakäijatele ja jalgratturitele, samuti vabaõhu-spordirajatisteks. Haljasaladel on oluline roll linnakeskkonnas, mõjutades positiivselt linnaelanike heaolu.
Haljasalade väärtus ei ole pelgalt dekoratiivne, vaid aitab luua ka esteetilisemat ja tervislikumat linnakeskkonda. Nad täidavad mitmeid olulisi funktsioone, sealhulgas esteetilist, bioloogilist ja sotsiaalset rolli, ning on vajalikud kõigis linna tsoonides.
Haljasalade funktsioonid hõlmavad maastikulisi, ökoloogilisi, rekreatsiooni, kergliiklust, kultuuriloolisi ja kliimaalaseid aspekte. Seega on haljasaladel mitmekülgne tähtsus, mõjutades linna elukeskkonna mitmekesisust, inimeste tervist ja üldist heaolu.
Ants Matsalo

Ants Matsalo VR II/3 (kuni 1935. aastani Hans Matson, 1935–1939 Hans Matsalo, 16. märts (vkj)/ 28. märts 1895 Kolube talu, Turvaküla, Aidu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 2. veebruar 1945 Siblagi vangilaager, Mariinsk, Kemerovo oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Teenistuskäik.
Arreteeriti NKVD poolt 18. juunil 1941 Tallinnas.
Tara

Aed ehk tara on piirdeehitis, mis märgistab mingi territooriumi piire või piirab loomade või inimeste liikumist mingil maa-alal.
Aed ehk tara on piirdeehitis, mis märgistab mingi territooriumi piire või piirab loomade või inimeste liikumist mingil maa-alal.
Tara võib olla ehitatud kivist (kiviaed), puust (lippaed, plankaed), metallist (võrkaed) jm.
Tara võib piirata aeda (aiapiire), õue, karjamaad, aedikut, teed, kinnisasja jm.
Puhvermahtuvus

Puhvermahtuvus on tugeva happe või aluse moolide arv, mille lisamisel 1 liitrile puhverlahusele selle pH muutub ühe ühiku võrra.
Kiil (lauseliige)

Kiil on lauses esinev sõna või fraas, mis on lausega seotud üksnes sisulisel tasandil ega mõjuta seda grammatiliselt.
Iga kiilu võib käsitada kiillausena. Struktuurilt on kiilud üsna tihti vaeglaused.
Kiilu abil võib väljendada näiteks suhtumist ("Järgmisel korral, ma loodan, seda enam ei juhtu") või kellegi poole pöördumist ("Kuhu sa, Peeter, lähed?").
Kiilu eraldavad kirjavahemärgid.
Kiil on lauses mõlemalt poolt kas sulgude, mõttekriipsude või komadega eraldatud.
Nt "Hambaarst rõhutas – näol tõsine ilme –, et hammaste eest peab hoolitsema nagu heade sõprade eest."
Nt "Sellega on neil, tõsi küll, viimasel ajal hirmus kiire olnud".
Saksamaa Eurovisiooni lauluvõistlusel

Saksamaa on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates võistluse algusest 1956. aastast, puududes vaid 1996. aasta võistluselt. Sellega on Saksamaa kõige enam Eurovisiooni lauluvõistlusel osalenud riik. Talle järgnevad Prantsusmaa ja Suurbritannia.
Olenemata suurest osaluste arvust, on Saksamaa võitnud lauluvõistluse vaid kahel korral. 1982. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas riiki 17-aastane abiturient Nicole Hohloch, kes oma maailmakuulsa lauluga "Ein bißchen Frieden" tõi kodumaale võidu. 2010. aastal võitis lauluvõistluse mõned päevad enne selle toimumist 19-aastaseks saanud Lena Meyer-Landrut lauluga "Satellite".
Saksamaa koos Suurbritannia, Prantsusmaa, Itaalia ja Hispaaniaga kuuluvad "Suurde viisikusse". Need on riigid, mis kvalifitseeruvad igal aastal automaatselt lauluvõistluse finaali olenemata tulemustest. Sellise süsteemi põhjuseks on nelja suurriigi suur vaatajate hulk ning raha, mida suurriigid Eurovisiooni kassase maksavad.
Eurovisiooni lauluvõistluse poolfinaale kandis üle NDR ja finaali ADRi esimene kanal Das Erste.
2009. aastal esimest korda ei korraldatud Saksamaal riiklikku eelvooru. Selle põhjuseks oli vähene huvi ning langevad reitingud. Saksamaad esindav laul valiti ARD poolt välja ilma eelvooruta. Valituks sai Alex Christensen ja Oscar Loya lauluga "Miss Kiss Kiss Bang". Moskvas toimunud lauluvõistlusel oli koos nendega laval ka maailmakuulus burleskiartist Dita von Teese. Saksamaa pidi leppima 20. kohaga.
2010. aastal palus ARD endisel esindajal ja laulukirjutajal Stefan Raabil teha nendega koostööd, et leida Saksamaa esindaja. Raab kirjutas laulu ning korraldati talendiotsing "Unser Star für Oslo", mille võitis Lena Meyer-Landrut, kes 246 punktiga võitis ka kogu Eurovisiooni lauluvõistluse Oslos. Sellega läks Saksamaale ajaloo teine Eurovisiooni lauluvõistluse võit. Laulja Lena Meyer-Landrut esindas Saksamaad ka aasta hiljem lauluga "Taken by a Stranger", mis saavutas 10. koha.
Hääletamise ajalugu (1975–2016 finaalid).
Saksamaa on "andnud" kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Saksamaa on "saanud" kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Rakukest

Rakukest on rakumembraanist väljaspool olev kest. 
Rakukest esineb taimerakkudel, seenerakkudel, arhedel ja enamikul bakteritel, loomarakkudel aga enamasti puudub. Rakukest annab rakule tugevuse ja kindla kuju.
Rakukesta materjal on taimedel enamasti tselluloos, hemitselluloos ja ligniin, seentel kitiin, bakteritel peptidoglükaan ehk mureiin.
Taimede rakukesta ehitus.
Rakukest koosneb kolmest kihist, moodustades küllalt tugeva rakuümbrise, mis suudab vastu seista osmootsele rõhule. Rakukestade paksus kõigub 0,1 kuni mõne mikromeetrini ja nende ehitus annab taimele tugevuse.
Maal levinud taimsest materjalist moodustavad põhimassi kolm biopolümeeri, mis on põhilised rakukesta ehitusmaterjalid. Need on tselluloos, ligniin ja hemitselluloos, vastavalt keskmiselt 33, 30 ja 20 protsenti biomassist. Puidus on nende sisaldus vastavalt 40–50%, 20–30% ja 20–30%. Erinevalt tselluloosist ja hemitselluloosist, mis on polüsahhariidid, on ligniin oluliselt varieeruva struktuuriga polümeer, milles prevaleerivad aromaatsed (benseeni) tsüklid. Ligniin seondub keemiliselt hemitselluloosiga (polüsahhariididega), seega aitab tugevdada rakukesta ja kogu taime. Lisaks nimetatud põhikomponentidele on rakukestades mitmeid ühendeid, mis modifitseerivad selle tugevust ja läbilaskvust.
Puitumine on polüsahhariidide ja ligniini ladestumine taime raku seintesse, mille tulemusena muutub taime vars jäigaks.
Raudteejaam

Raudteejaam on raudteetaristu rajatis, mis võimaldab rongide vastuvõtmist, ärasaatmist ja peatusteta läbilaskmist, rongide kohtumise ja möödasõidu korraldamist ning manöövritöö tegemist. Tulenevalt vastava raudteetaristu olemasolust ja otstarbest võimaldavad raudteejaamad ka veoste vastuvõtmist-väljaandmist ja reisijate teenindamist ning muid raudteeliiklusega seotud tehnilisi operatsioone. 
Raudteejaamad ehitatakse tavaliselt raudteeliini sirgele ja tasasele või väikse kaldega osale (jaamatee kasuliku pikkuse ulatuses võib raudtee kalle olla kuni 0–2,5‰); erandjuhul võivad nad paikneda kallakul või kõveral liiniosal (horisontaalkõvera raadius ei tohi olla alla 1200, mägises kohas alla 500 m).
Liigitus.
Raudteejaamasid saab kasutuseesmärgist tulenevalt liigitada järgmiselt:
Mitme raudteeliini ühinemiskohtades moodustuvad raudteesõlmed, millesse võib kuuluda mitu raudteejaama. 
Jaamavahedes võivad asuda raudteepeatused (nn teivasjaamad) reisijaile reisirongidesse sisenemiseks või neist väljumiseks.
Eesti Raudtee AS tugi- ja vahejaamad.
Eesti Raudtee eristab oma haldusstruktuuris väiksemaid ehk vahejaamu, mis on halduslikult kinnitatud suuremate ehk tugijaamade juurde järgmiselt:
Rudolf Vakmann

Rudolf Vakmann (vene keeles "Рудольф Иоганнович Вакман"; 5. mai 1894 Saidapere, Kehtna vald, Harjumaa – 11. november 1937 Leningrad, NSV Liit) oli eesti päritolu Nõukogude poliitikategelane.
Elulugu.
Vakmann oli erialalt elektrimontöör.
Ta oli VSDT(b)P liige 1913. aastast, VSDT(b)P Tallinna Komitee eesti sektsiooni juhataja 1917. aastal, Eestimaa kubermangu saadik 1917. aastal valitud Ülevenemaalises Asutavas Kogus "maata- ning väiketalupoegade Täitevkomitee" poolt. Aastast 1918 EKP Keskkomitee liige ning Kommunistliku Internatsionaali Eesti sektsiooni liige.
Tegevus Eesti Vabadussõja ajal.
18. septembril 1918 lõpetas Vakmann koos teiste eesti kommunistlike komandöridega (Jaan Anvelt, Jaan Sihver, Davõdov, A. Krik, Paul Leevald, Harald Tummeltau, J. Pruun, W. Neumann) suurtükiväekooli. Nad asusid looma Punaarmee Eesti kütivägede 1. Tallinna kütipolgu juurde 1. eesti kommunistlikku kergesuurtükiväe divisjoni, mille komandöriks sai Arno, komissariks sai Rudolf Vakmann. Oktoobris siirdus divisjoni 1. patarei koos Tallinna kütipolgu 2. pataljoniga Idarindele ning võitlustes Eesti Vabadussõjas Vakmann ei osalenud.
1. detsembri riigipöördekatse.
1924. aastal tegid Nõukogude Venemaal asunud EKP Keskkomitee liikmed koostöös Kominterniga ettevalmistusi relvastatud ülestõusuks Eestis. Mässuplaani koostajateks olid Jaan Anvelt ja Karl Rimm. Mässuplaan nägi ette pealöögi andmise Tallinnas ning seejärel võimuhaaramised Tartus, Narvas, Pärnus, Viljandis, Rakveres, Kundas ja Kohilas. Mässu üldjuht oli Jaan Anvelt. 
Venemaalt mobiliseeriti seal asunud eesti päritolu kommuniste ning anti nad Kominterni Eesti Sektsiooni ja Eesti sektsiooni välisbüroo sekretäri Vakmanni käsutusse. Tema organiseeris ka mässajate toimetamise Jamburgi ja Pihkva piirilõigus üle piiri. 
Päast 1924. aastat oli ta Petrogradis asuva ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee juures asuva Parteiaktiivi Massihariduse Instituudi poliitökonoomia kateedri juhataja ("зав. кафедрой политэкономии Института массового заочного обучения партактива при обкоме ВКП(б)") ja 1930. aastail J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli eesti sektoris poliitökonoomia õppejõud.
Vahistamine ja surm.
Vakmann vahistati 6. september 1937, mõisteti süüdi NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ja Prokuratuuri komisjoni otsuse alusel 4. november 1937, Vene SFNV KrK § 58-1a alusel, maha lastud 11. november 1937 Leningradis.
Mälestuse jäädvustamine.
Kauka tänav Tallinnas kandis aastatel 1959–1991 Rudolf Vakmanni nime.
Rudolf Vakmanni nime sai Leedu NSVs Klaipeda laevaehitustehases 1973. aastal ehitatud kalalaev. 
Isiklikku.
1. detsembri mässu ajal pidas patrull Tondi sõjakooli juures kinni linnast tulnud sõiduauto. Kaks autos olnuist olid Rudolf Vakmanni vennad Richard ja Erich. Moodustatud sõjaväljakohus mõistis tabatud riigipöörajad surma, mis viidi sama päeva hilisõhtul täide. 
Vakmanni esimene abikaasa Linda Salm, kes töötas Leningradi Konservatooriumis laulu- ja muusikaõpetajana, vahistati 1937. aastal samuti rahvavaenlasena, mõisteti süüdi ning saadeti asumisele Siberisse.
Šalakuša külaasundus

Šalakuša külaasundus (vene keeles "Шалакушское сельское поселение") on 3. järgu haldusüksus ja esimese astme omavalitsusüksus (munitsipaalmoodustis) Venemaal Arhangelski oblastis Njandoma rajoonis.
2011. aasta alguses oli elanike arv 4100.
Halduskeskus on Šalakuša alevik.
Suur-Begitševi saar

Suur-Begitševi saar (vene остров Большой Бегичев) on Venemaale kuuluv saar Sahha vabariigis Laptevite meres Hatanga lahe suus. 
Saare pikkus 61 km, laius 57 km, pindala 1800 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 201 meetrit.
Saar on kaetud tundrataimestikuga. Saarel elavad polaarrebased ja põhjapõdrad, rannikul morsad. 
Suur-Begitševi saarest 7 km kaugusel lääne pool asub Väike-Begitševi saar, mille pindala on 15 km². Sahha ja Krasnojarski krai piir läheb nende vahelt läbi, nii et Väike-Begitševi saar kuulub Krasnojarski kraisse.
Mõlemad saared on nimetatud Nikifor Begitševi järgi, kes need saared 1923–1924 avastas ja neid uuris.
Taani Eurovisiooni lauluvõistlusel

Taani on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel aastatel 1957–1966 ja taas 1978. aastast kuni tänapäevani. Riik on võitnud lauluvõistluse kolmel korral ja saavutanud koha esikolmikus seitsmel korral. Taani ei osalenud võistlusel aastatel 1967–1977, kuna DR toonane direktor arvas, et lauluvõistlusele minevat raha saab ka "mõistlikumalt kasutada". 
1950. aastad läksid hästi. Taani debüüt õnnestus suurepäraselt, kui saavutati kolmas koht. 
1960. aastate algus läks vägagi edukalt, kui jõuti mitu korda esikümnesse. 1963. aastal võitis Taani esimest korda, kui riiki esindas Grethe &amp; Jørgen Ingmann lauluga "Dansevise". 
Taanit saatis suur edu 1980. aastatel: 1984., 1986., 1987. ja 1989. aastal saavutas Taani head kohad. Kuid 1982. ja 1983. aastal saadi ühed kehvemad kohad Taani Eurovisiooni-ajaloos, ka 1990. aastad oli taanlastele kasinad. Taanlased eemaldati võistlusest kolmel korral (1994, 1996, 1998) ja osalemise korral nad enamasti lõpetasid tabeli teises pooles, välja arvatud aastatel 1990, 1995 ja 1999. 
Teine võit tuli siis, kui riiki esindas Olsen Brothers lauluga "Fly on the Wings of Love". 
Sestpeale on taanlastel lauluvõistlusel läinud nii hästi kui ka halvasti. 2001. aastal, kui võistluse korraldas Taani ise, saavutati pingelises heitluses teine koht, jäädes alla Eestile. Pärast kaheaastast edu pidi Taani leppima Tallinnas toimunud lauluvõistlusel viimase kohaga, mistõttu Taani diskvalifitseeriti 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistluselt. Taas esines Taani edukalt 2005. aastal, mil Taani pääses esikümnesse, olles 9. kohal. Järgmisel kahel aastal jäid Taani tulemused tagasihoidlikuks. 2008. ja 2009. aastal kvalifitseeruti taas finaali. Kuid esikümnesse finaalis ei pääsenud riik kummalgi korral. 
2010. aastatel on Taanil hästi läinud. Riik jõudis 2010. ja 2011. aastal esiviisikusse. 2013. aastal tuli Taanile kolmas võit, kui riiki esindas Emmelie de Forest lauluga "Only Teardrops". 2014. ja 2018. aastal jäi Taani üheksandaks, kuid 2015. ja 2016. aastal ei pääsenud Taani finaali. 
Hääletamise ajalugu (1978–2015 finaalid).
Taani on "andnud" kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Taani on "saanud" kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Madis Aruja

Madis Aruja (16. jaanuar 1936 Kuigatsi – 12. märts 1995 Tallinn) oli eesti looduskaitsetegelane, geograaf ja orienteeruja.
Haridus.
Ta lõpetas 1954. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafia eriala.
Töö.
1963. aastast töötas looduskaitse ja kalakaitse valdkonnas. Aastatel 1963–1981 töötas Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumi Looduskaitse Valitsuses, 1963-1967 vaneminspektor, 1967. aastast Looduskaitse Valitsuse juhataja asetäitja. 
1980. aastal oli Madis Aruja üks 40 kirjale allakirjutajatest. Selle tõttu kaotas ta töökoha Looduskaitse Valitsuses. Aastatel 1982–1992 töötas Eesti Põllumajandusprojektis looduskaitse peaspetsialistina.
Sporditulemused.
Aastatel 1959–1970 võitis orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 10 kulda (8 orienteerumisjooksus ja 2 suusaorienteerumises), 5 hõbedat ja 2 pronksi.
1960. aastal tuli esimeseks Eesti meistriks suusaorienteerumises.
Meistersportlane orienteerumises (1968).
Bakteriofaagid

Bakteriofaagid ehk bakteriviirused ehk faagid on bakterite viirused. 
Mõõtmetelt jäävad nad vahemikku 8–100 nm. Nad on enamasti oluliselt suuremad kui muud viirused.
Bakteriofaagid sisaldavad valgulisi ühendeid (nukleoproteiide), mis erinevad bakteri valkudest. Nad on võimelised omastama toitekeskkonnast lämmastikku ja mõningaid fosforiühendeid.
Bakteriofaagid jagunevad kahte rühma:
Antibiootikumiresistentsuse põhjustatud hädad on tekitanud huvi bakteriofaagide kasutamiseks antibiootikumidele resistentsete bakterite tapmiseks (faagiteraapia).
Augusti keskmine õhutemperatuur

Augusti keskmine õhutemperatuur on kliimanäitaja, mis arvestatakse mingis kohas tehtud mitmeaastaste vaatluste alusel. 
Augusti jooksul mõõdetud õhutemperatuuride alusel arvestatakse kuu keskmine õhutemperatuur. Kogu vaatlusperioodi andmed liidetakse ja jagatakse aastate arvuga.
August on kõige soojem kuu põhjapoolkera mõnes mereäärses kohas, näiteks Tōkyōs, Sŏulis, Vladivostokis, Sotšis, İstanbulis, Roomas, Los Angeleses, Miamis.
Tabel.
Tabelis on toodud augusti keskmine õhutemperatuur aastatel 1981–2010 maailma eri paikades.
Septembri keskmine õhutemperatuur

Septembri keskmine õhutemperatuur on kliimanäitaja, mis arvestatakse mingis kohas tehtud mitmeaastaste vaatluste alusel. 
Septembri jooksul mõõdetud õhutemperatuuride alusel arvestatakse kuu keskmine temperatuur. Kogu vaatlusperioodi andmed liidetakse ja jagatakse aastate arvuga.
Tabel.
Tabelis on toodud septembri keskmine õhutemperatuur aastatel 1981–2010 maailma eri paikades.
Koidula (laev)

Koidula on Eestis projekteeritud ja ehitatud parvlaev, mis alates 2009. aasta juunist peab ühendust Laaksaare ja Piirissaare sadama vahel.
Laeva omanik on Eesti riik, käitusfirma AS Kihnu Veeteed. Projekteeris OÜ MEC Insenerilahendused, ehitas OÜ Reval Shipbuilding.
Laeva pikkus on 32 meetrit, laius 7 meetrit, kiirus kuni 10 sõlme. Alus mahutab 50 reisijat ja kuus sõiduautot. Kaptenid (seisuga 2016) on Aare Heinmets ja Uno Raudsik .
Kõrgema Sõjakooli lõpetanud ohvitseride loend

"Siin loetletakse Kõrgema Sõjakooli lõpetanuid."
Dinara Assanova

Dinara Assanova (vene keeles Динара Кулдашевна Асанова; 24. oktoober 1942 Frunze, Kirgiisi NSV – 4. aprill 1985, Murmansk, Vene NFSV) oli kirgiisi rahvusest Nõukogude Liidu filmilavastaja.
1968. aastal lõpetas ta Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi filmilavastajana, diplomitöö kaitses 1970. aastal.
Šveits Eurovisiooni lauluvõistlusel

Šveits on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates esimesest lauluvõistlusest, mis toimus 1956. aastal. Šveits oli esimese lauluvõistluse korraldaja. Riiki esindas Lys Assia, kes lauluga "Refrain" ka lauluvõistluse võitis. Lys Assia esindas Šveitsi ka järgneval kahel aastal, saavutades lisaks 8. ja 2. koha. 
1988. aastal Dublinis toimunud lauluvõistlusel esindas Šveitsi Kanada laulja Céline Dion. Dion esitas lauluvõistlusel prantsuskeelse laulu "Ne partez pas sans moi", millega ta tõi Šveitsile ajaloo teise ja senini viimase võidu. 
1958. aastal Lys Assia, 1963. aastal Esther Ofarim ja 1986. Daniela Simons on viinud Šveitsi kolmel korral teisele kohale. 
1961. aastal Franca Di Reinzo, 1982. aastal Arlette Zola ja 1993. aastal Annie Cotton viisid Šveitsi kolmandale kohale. 
Pärast 1988 aasta võitu on Šveitsi pidanud enamasti leppima tagasihoidlike kohtadega. Riik on jõudnud esikümnesse vaid kolmel korral: 1991, 1993 ja 2005. aastal.
Alates 2004. aastast, mil hakati korraldama poolfinaale on Šveits osalenud finaalis vaid kahel korral. 2005. aastal kutsuti riiki esindama Kesk-Euroopas kuulsust kogunud Eesti ansambel Vanilla Ninja. Lauluga "Cool Vibes" viis Vanilla Ninja Šveitsi finaali ning saavutas seal 8. koha. See oli parim koht. Lõpetamine esikümnes andis Šveitsile õiguse osaleda 2006. aasta võistluse finaalis läbimata eelnevat poolfinaali. 2019. aastal esitas riiki Luca Hänni lauluga "She Got Me" mis saavutas 4. koha mis on parim tulemus aastast 1993. 
2007. aastal esindas riiki väljaspool Šveitsi tuntud DJ BoBo, kes lauluga "Vampires Are Alive" oli enne võistlust üks favoriite. Kuid Helsingis toimunud poolfinaalis pidi Šveits leppima kõigest 20. kohaga. 
Šveits on pidanud leppima lauluvõistlusel viiel korral viimase kohaga. Neist neljal korral on lõpetatud 0 punktiga. Olenemata pidevatest halbadest tulemustest ja Šveitsi ringhäälingule pealsuruvatest soovitustest eemalduda võistlusest pole SRG SSR seda teinud. Ringhääling väidab, et Eurovisioonil osalemine on odavam, kui mõni muu meelelahutusprogramm. 
Šveitsil on neli riigikeelt: romaani, prantsuse, saksa ja itaalia. Lauluvõistluse ajaloo jooksul on riiki esindanud 23 prantsus-, 12 saksa- , 9 itaalia-, 6 inglis- ja 1 romaanikeelne laul. 
Šveits on puudunud lauluvõistlusest neljal korral. Eelneva aasta halva tulemuse tõttu on Šveits pidanud olema pealtvaataja rollis 1995, 1999, 2001 ja 2003. aasta võistlustel. 
Hääletamise ajalugu (1975–2016 finaalid).
Šveits on "andnud" kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Šveits on "saanud" kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Jugapuu (perekond)

Jugapuu ("Taxus") on jugapuuliste sugukonda kuuluv väikeste igihaljaste okaspuude ja -põõsaste perekond. 
Jugapuud on suhteliselt aeglase kasvuga, kuid enamasti pikaealised. Eri liikide tüve pikkus ulatub 1 meetrist 40 meetrini, tüve ümbermõõt kuni 4 m. Puukoor on enamasti punakas.
Jugapuud on mürgised. Mürgised on eelkõige okkad ja seemned.
Taksonoomia.
Maailmas eristatakse ligikaudu 7 liiki jugapuid. Need eristuvad oma vähekattuvate areaalide poolest, kuid on morfoloogiliste tunnuste osas võrdlemisi sarnased. Väga palju on aga jugapuude aretatud vorme ehk kultivare.
Eestis kasvab siia perekonda kuuluv harilik jugapuu ("Taxus baccata").
Surnud 3. juunil

"Siin loetletakse 3. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 2. juunil

"Siin loetletakse 2. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 1. juunil

"Siin loetletakse 1. juunil surnud tuntud inimesi.
Kammerkoor Head Ööd, Vend

Kammerkoor Head Ööd, Vend on kammerkoor Eestis, mille asutaja ja peadirigent on helilooja ja koorijuht Pärt Uusberg.
Koor sai alguse William Shakespeare'i ainetel loodud Uku Uusbergi diplomilavastusest ("Head ööd, vend") 2008. aasta märtsis. Lavastaja palus oma vennal Pärt Uusbergil kokku kutsuda koor, mis laulaks Knut Nystedti seades laulu "Immortal Bach". Lauljad kogunesid ja pärast viimast etendust sügisel 2008 otsustati koorina tegutsemist jätkata.
Koori tuumiku moodustavad aastaid Rapla Riinimanda koorides Urve Uusbergi juhendamisel koos laulnud noored, samuti laulusõbrad Eesti Koolinoorte Segakoorist ja muusikat õppivad üliõpilased. Suure osa koori repertuaarist moodustab Pärt Uusbergi omalooming.
Koor on andnud hulganisti kontserte Rapla, Tallinna, Tartu ja teistes Eesti kirikutes ning Gotlandil Visby St. Mary Toomkirikus. 2014. aastal oli koor Vaasa koorifestivali üks peaesinejatest.
Koor on Eesti Kammerkooride Liidu liige.
Osalemine teatrilavastustes.
Lisaks Uku Uusbergi diplomilavastusele ("Head ööd, vend") on kammerkoor Head Ööd, Vend osalenud Teatri NO99 lavastustes "Pea vahetus" ja "Ühtne Eesti suurkogu". Koor oli kaastegev ka Tõnis Mäe koolioratooriumis "Tarkus". 2015. aasta alguses valmis koostöös Eesti Tantsuagentuuriga kontsert-lavastus "Eesti pildid".
Punktihulk

Punktihulk on matemaatikas hulk, mille elementideks on punktid.
Geomeetrias, eriti elementaargeomeetrias, nimetatakse punktihulki ka kujunditeks.
Liibanon Eurovisiooni lauluvõistlusel

Liibanon ei ole kunagi osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel. Liibanoni rahvusringhääling Télé Liban pidi minema 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele Aline Lahoudi esitatava lauluga "Quand tout s'enfuit", kuid jäi võitlusest eemale Liibanoni seaduste tõttu, mis keelavad Iisraeli sisu ülekandmist televisioonis. 
Eelvalik.
2004. aasta oktoobris teatas Télé Liban, et Liibanon teeb oma debüüdi 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis. Novembris avalikustati, et Liibanoni sõidab esindama Aline Lahoud ning 2005. aasta veebruaris kinnitati, et tema esituses kõlab prantsuskeelne laul "Quand tot s'enfuit", mille heliloojad on Jad Rahbani ja Romeo Lahoud. 
Eemalejäämine.
2004. aasta detsembris teatas Télé Liban, et majanduslikud raskused sunnivad riiki eemale jääma. Viis päeva hiljem teatas EBU, et jõudis Liibanoni rahvusliku ringhäälinguga kokkuleppele ja Liibanon lisati osalejate ametlikku nimekirja. 
Märtsi alguses ei lisanud Liibanoni rahvuslik Eurovisiooni veebisait osalevate riikide nimekirja Iisraeli. EBU palus Télé Libanil parandada see puudus 24 tunni jooksul või ootab riiki ees diskvalifitseerimine võistluselt. Leheküljelt kustutati seejärel kogu osalejate sektsioon ja asendati lingiga Eurovisiooni ametlikule leheküljele. 
Hiljem samal kuul küsis EBU Télé Libanilt kinnitust, kas nad näitavad kogu võistlust, sealhulgas Iisraeli laulu, ilma katkestusteta. Télé Liban ei saanud garanteerida selle nõudmise täitmist, sest Liibanonis on keelatud näidata Iisraeli-sisulisi ülekandeid. 18. märtsil 2005 teatas Liibanon oma eemalejäämisest Eurovisiooni lauluvõistlusest. Kuna Télé Liban loobus peaaegu kolm kuud pärast tähtaega, kaotas ringhääling trahviks oma osalustasu ja sai kolmeaastase osalemiskeelu.
Tants aurukatla ümber

"Tants aurukatla ümber" on 1971. aastal ilmunud Mats Traadi romaan, mis tugineb eesti talupojaromaani traditsioonile. Esimest korda ilmus romaan ajakirja Looming kahes numbris aastal 1970. 
Romaanis on viis peatükki, kus valgustatakse "tantsus" läbi viis ajahetke, mis esindavad eesti maaelu. Romaanis valitseb argine õhkkond. Kuid samal ajal ei puudu pidulikud toonid. Igas "tantsus" juhtub ka naljakaid hetki. Kaunis või kurb põimub tihti koomilisega.
Romaan on tõlgitud kümnesse keelde.
"Tantsu aurukatla ümber" lavastas Voldemar Panso Draamateatris 1973. aastal. Lavastus püsis mängukavas lühikest aega ning avalikke retsensioone-arvustusi oli vähe. 
Filmi "Tants aurukatla ümber" lavastas Peeter Simm 1987. Selles on viiele novellile-tantsule kirjutatud juurde ka kuues, mille tegevusaeg on talvel 1987. Kaheseerialine film esilinastus aprillis 1988.
Kupar

Kupar ("capsula") on taimede hulgaseemneline kuivvili, mille seemned võivad asuda ühes või mitmes pesas; üks levinumaid viljatüüpe. Kupar on tekkinud kahest või rohkemast emaka viljalehest. 
Seemned pääsevad viljast välja tekkivate avade või lõhede kaudu (vilja pakatamise teel).
Kupart esineb näiteks mailaseliste (harilik sealõuarohi jpt), magunalistel (unimagun jpt) ja nelgiliste sugukonna liikidel.
Surnud 4. juunil

"Siin loetletakse 4. juunil surnud tuntud inimesi.
John Campbell Ross

John Campbell Ross (ka Jack Ross; 11. märts 1899 – 3. juuni 2009) oli Austraalia vanim mees ja viimane elusolev inimene, kes Esimese maailmasõja ajal teenis Austraalia relvajõududes.
Tõlvik

Tõlvik ("spadix") on jämenenud ja lihaka peateljega (õieraoga) piklik õisik, mille teljele kinnituvad õied. Tõlviku alusel võib olla putukate ligimeelitamiseks ja õisiku kaitseks eredavärviline kandeleht.
Tõlvik esineb võhalistel, hundinuialistel, kõrrelistel jt. 
Tõlvik on ka sellest õisikust moodustund liitvilikond.
Lasnamäe FC Ajax

Lasnamäe FC Ajax on 1993. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Tallinn.
Nimi.
Aastatel 2003–2004 oli klubi nimeks F.C.A. Estel Tallinn.
Mirnõi

Mirnõi võib tähandada mitut kohta ja isikut, mis enamasti on vene päritoluga:
Monino lennundusmuuseum

Monino lennundusmuuseum (Vene Föderatsiooni Sõja-Õhujõudude keskmuuseum) asub Monino lennuväljal Monino külas Moskvast 40 km idas. See on maailma üks suuremaid lennundusmuuseume ja suurim omataoline Venemaal. Ekspositsioonis on näha 173 lennukit ja 127 lennukimootorit. Samuti on muuseumis näha relvi, lennundusinstrumente, kunstiteoseid ja muud lennundusse puutuvat. Muuseumis on näha ka haruldasi fotosid, dokumente, filmikaadreid ja raamatuid.
Muuseum asutati 1958. aastal, aga kuni 2001. aastani oli see rahvale suletud, sest seal hoiti ka salastatud prototüüpe NSV Liidu aegadest.
BTR-4

BTR-4 ( "БТР-4 Буцефал", inglise keeles "BTR-4 Bucephalus") on Ukrainas valmistatud soomustransportöör.
Selle mootor on toodud tagant ette juhi selja taha ja väljumisluugid on tagaseinas. Mitmed agregaadid on pakutava valikvariandina ka läänes valmistatud. BTR-4 võib omada erinevaid tornimooduleid erineva relvastusega.
Tursunzoda

Tursunzoda on linn Tadžikistanis, Tursunzoda rajooni keskus. Asub 60 km Dušanbest läänes Usbekistani piiri lähedal.
1978. aastani oli linna nimi Regar, mis tähendab 'linn liival'. Praeguse nime sai linn ja kogu rajoon luuletaja Mirzo Tursunzoda auks. Ainult raudteejaam kannab endiselt Regari nime.
Linna ümbrus on rikkalikult veega varustatud. Vahetult linna servas asuvad Širkenti jõgi läänes ja Karatagi jõgi idas, kaugemal idas on Kofarnihoni jõgi.
Regari küla tekkis põllumajanduspiirkonna keskusena. Sealkandis kasvatati puuvilju, eriti greipi, juurvilju ja puuvilla. 
1960. aastatel rajati lähedusse Vahši jõele Nureki hüdroelektrijaam, mistõttu linna asukoht muutus tööstuse arengu jaoks soodsaks. Linnas asuvad portselani-, tellise- ja kaablitööstus ning puuvillapuhastusettevõtted.
Tursunzodas asuv TALCO alumiiniumitehas on Kesk-Aasia suurim ja üks maailma suurimaid. Tadžikistanis endas ei ole alumiiniumimaaki, nii et tooraine tuleb importida. Tehase ehitus algas 1972 ja pandi tööle 31. märtsil 1975. See on kogu Tadžikistani tähtsaim tööstusettevõte ja tarvitab 40% Tadžikistanis tarbitavast elektrist. 2002. aastal tehtud uurimus näitab, et tehas on põhjustanud piirkonnas tehasest allavoolu fluorireostuse.
Linnas on telejaamad TV-REGAR ja TV-TADAZ, ajalehed Aluminiy Tojikiston ja Regar ning raadiojaam.
Surnud 5. juunil

"Siin loetletakse 5. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 6. juunil

"Siin loetletakse 6. juunil surnud tuntud inimesi.
Ehitajate tee jalakäigusild

Ehitajate tee jalakäigusild (ka "Mustamäe suusasild", "Nõmme suusasild") on jalakäijatele mõeldud terasraamsild Tallinnas Nõmme linnaosas. Sild paikneb Mustamäe nõlval ja ületab Nõmmelt Mustamäele viiva Ehitajate tee. Silla pikkus on 72 meetrit.
Sild kannab TTÜ deviisi "Mente et Manu" (ladina "mõistuse ja" "käega").
Silla projekteerisid Johannes Aare ja Valdek Kulbach. See valmis 1986 aastal Tallinna Tehnikaülikooli 50. aastapäevaks..
Terasraamsild on ehitatud 3-sildelise (silded 23-30-23 m) kaldtugedega raamina. Profiilterasest käigutee laius on 3 m.
Gary Numan

Gary Numan (õieti Gary Anthony James Webb; sündinud 8. märtsil 1958) on inglise laulja, helilooja ja instrumentalist. 
Teda peetakse üheks kommertsiaalse elektronmuusika teerajajaks ning teda on nimetatud "süntpopi kuningaks" ("King of Synthpop"). Laialt tuntud on tema 1979. aastal edetabelites figureerinud hitid "Are 'Friends' Electric?" ja "Cars". 
Tema lugusid on esitanud või töödelnud David Bowie, Nine Inch Nails, Beck, Grant Nicholas, Tricky, Damon Albarn &amp; Matt Sharp, Jarvis Cocker, Queens of the Stone Age, Noel Fielding, Afrika Bambaataa jt.
Surnud 7. juunil

"Siin loetletakse 7. juunil surnud tuntud inimesi.
Surnud 8. juunil

"Siin loetletakse 8. juunil surnud tuntud inimesi.
Johannes Green

Johannes Green (Venemaal ka Ivan Gren, "Иван Иванович Грен"; 25. detsember 1898 Villevere, Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa; praegu Türi vald, Järvamaa – 19. detsember 1960 Moskva, NSV Liit) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu sõjaväelane (viitseadmiral).
Eluloost.
Green (kirikukirjade järgi Johannes Grön) õppis Retla ministeeriumikoolis 1910–1914. Asus 1914. aastal õppima Kroonlinna jungadekooli ja teenis 1916. aastast suurtükiväelasena Balti laevastikus, 1918. aastast Tööliste ja Talupoegade Punalaevastikus.
1924. aastal lõpetas laevastiku juhtiva koosseisu kõrgemad kursused ja 1926. aastast juhatas Balti laevastiku suurtükiväge, aastatel 1930–1935 oli Musta mere laevastiku rannakaitseülem, aastatel 1935–1940 Leningradi mereväe uurimisinstituudi ülem. 1940. aastal ülendati kontradmiraliks. 
1943. aasta detsembris edutati Punalaevastiku õppeasutuste suurtükiväe peainspektoriks. 
Green oli Teise maailmasõja ajal, 1941–1942 Leningradi kaitsvat Nõukogude Läänemere-laevastiku meresuurtükiväe ülem, 1942. aastal ülendati viitseadmiraliks ja Balti Laevastiku rannakaitseülemaks ja hiljem kogu Nõukogude sõjalaevastiku suurtükiväe ülem. 
1946. aastal määrati kuulmiskao tõttu Leningradi NSV Liidu mereväe mereväeakadeemia täienduskursuste ülemaks (1946–1959). 
Johannes Green suri 19. septembril 1960 Moskvas ja maeti Novodevitšje kalmistule.
Isiklikku.
Greenile avati 1978. aastal Retla vana kooli seinal mälestustahvel, mis püsib vana koolimaja seinal siiani.
Mälestusest.
Greeni nimi anti 1975. aastal Eesti NSV BMRT (394RM-Lutšegorsk) tüüpi kalapüügilaevale. Laevale pandi 1992. aastal uus nimi Tammsaare. Laeva saatusest ei ole pärast 2003. aastast andmeid.
Kaliningradis alustati 2008. aastal Vene mereväele suure dessantlaeva (vene keeles "Большой десантный корабль", lühend БДК) ehitamist (Projekt 11711), mille nimeks sai Ivan Gren. Laev anti laevastikule üle 2018. aastal.
Surnud 9. juunil

"Siin loetletakse 9. juunil surnud tuntud inimesi.
Üügu pank

Üügu pank (ka Anduvälja pank) on pank ja looduslik pühapaik Muhu vallas Saare maakonnas.
Panga pikkus on umbes 300 meetrit. See jääb Üügu maastikukaitsealale.
Pangal asub püha Silmaallikas.
Üügu panga koobas Soku tuba on varisemisohus.
Alfred Kongo maalis 1968. aastal õlimaali "Motiiv Üügu panga alt".
Pank on siluri Muhu kihistu stratotüüp. Panga läbilõige on väga varieeruv. Üleval moodustab õhukese kihi kihistunud läätsjas dolomiit, selle all on biohermne dolomiit. Veel allpool on keskmisekihiline dolomiit, selle all aga keskmise- ja õhukesekihiline püriiti ja savi vahekihte sisaldav dolomiit. Veel allpool on valkjashall keskmisekihiline dolomiit, mis samuti savikaid vahekihte sisaldab. Ka võib panga alumist osa moodustada domeriit.
Surnud 10. juunil

"Siin loetletakse 10. juunil surnud tuntud inimesi.
Punapea-tsiitsitaja

Punapea-tsiitsitaja ("Emberiza bruniceps") on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.
Liik on levinud Kasahstanis, Kesk-Aasias, Afganistanis ja Iraanis nii steppides kui kultuurmaastikul, kõrbevööndis ka mägedes . Euroopas pesitseb Volga alamjooksul. Lääne-Euroopas on teda kohatud sageli, kuid viimasel ajal harvem. Kahel korral (mõlemad 1996) on teda kohatud isegi Soomes. Talvitub Indias.
Erekollane sulestik on kombineeritusd niisama ereda pruuni värviga. Selle poolest erinevad isaslinnud hästi teistest tsiitsitajatest, emaslind ja noorlinnud on tagasihoidlikuma välimusega. Emas- ja noorlinnud sarnanevad väga mustpea-tsiitsitajatega, mistõttu neid liike peetakse omavahel eriti lähedasteks. On täheldatud isegi nende liikide ristumist.
Punapea-tsiitsitaja kehapikkus on 15–17 cm ja kaal 25 g.
Punapea-tsiitsitaja teeb pesa põõsa otsa. Sinna muneb ta 3–5 muna, mida haub 10–14 päeva. Poegi toidab ta putukatega, muidu sööb seemneid.
Rootsiitsitaja

Rootsiitsitaja ("Emberiza schoeniclus") on linnuliik värvuliste seltsist tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.
Levila.
Rootsiitsitaja on mitme alamliigina laialt levinud Euraasias Atlandi ookeani rannikult läbi Siberi ja Hiina kuni Kamtšatka ja Hokkaidōni.
Eestis on rootsiitsitaja ebaühtlaselt levinud harilik haudelind ja haruldane talvituja, kelle pesitsusaegset arvukust on hinnatud 50 000 – 100 000 paarile, ning talvist arvukust 10–100 isendile. 
Rootsiitsitaja saabub Eestisse märtsis, lahkub septembris-oktoobris. Rändel esineb teda tavaliselt üksikult, harva väikeste salkadena.
Välimus ja käitumine.
Üldpikkus 13,5–15,5 cm. Keskmise suurusega tsiitsitaja. Hundsulestikus isaslind kergesti eristatav musta pea ja kurgualuse ning valge kaeluse ja lahuriba järgi. Emaslinnu sulestik on rohkem varieeruv, tavaliselt laia musta lõuariba, pruunikirju põseala ja hallika külgkaelaga. Puhkesulestikus on isas- ja emaslind sarnased. Tihti tegutseb varjamatult, tehes roostiku või põõsastiku kohal lühikesi lende. 
Tüüpiline häälitsus on venitatud "tsiiü". Kutsehüüd on venitatud "tssii" või "tsiip". Laul on enamasti aeglane ja koosneb sirtsuvatest silpidest, näiteks "tsri, tsri, tsüri, tsri". Laul varieerub isenditi. Rootsiitsitaja laulab põõsa väljaulatuval oksal või roovarrel. Lauluperiood kestab kuni juuli keskpaigani. 
Rootsiitsitajaga võrdlemisi sarnane on lapi tsiitsitaja.
Elupaik.
Asustab roostikke, veekogude kallaste ja märgalade põõsastikke (sealhulgas pajustikke), luhtasid.
Pesitsemine.
Emaslind ehitab pesa maapinnale või selle ligi kulu sisse, mätta või põõsa varju. Pesa on poolkerajas ja koosneb väljastpoolt tarna- ja roovartest, vanadest roolehtedest ja muust jämedamast taimsest materjalist, seestpoolt on vooderdatud peenema rohuga. Kurnas on 4–6 muna. Täiskurna leidub mai algul. Munad on valkjad kuni pruunikashallid, kirjatud tumedama mustriga. Pojad väljuvad pesast umbes kahe nädala vanustena.
Eestis pesitseb osa rootsiitsitajaid suve jooksul kaks korda.
Toitumine.
Rootsiitsitaja toidu moodustavad seemned ja taimepungad, putukad ja teised selgrootud.
Nimetus.
Linnuvaatlejate slängis tuntakse teda ka "rootsi itsitaja" nime all.
Kuldtsiitsitaja

Kuldtsiitsitaja ("Emberiza aureola") on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast. 
Levila.
Kuldtsiitsitaja on levinud Euraasia taigavööndis Soomest läbi Siberi kuni Hiina kirdeosa, Korea, Jaapani põhjaosa, Kuriilide ja Kamtšatkani. Talvitub Aasia kaguosas Indiast ja Lõuna-Hiinast Malai saarestikuni. Soomes on ta väga haruldane ebajärjekindel haudelind, Eestis eksikülaline. Kuldtsiitsitajat nähti linnuvaatlusel Eestis esimest korda 1972. aasta juunis Soome lahes asuval Malusi saarel. 
Välimus.
Üldpikkus 14–15,5 cm.
Elupaik.
Kuldtsiitsitaja asustab lopsaka taimestikuga soiseid niite ja põõsastikke jõelammidel, metsaservi, subalpiinseid põõsasniite. Tema meeliselupaiku on kõrgrohustud, kus kasvab hobuoblika puhmaid. 
Pesitsemine ja toit.
Pesa rajab maapinnale puhma varju. Kurnas 4–5 muna. Toiduks on putukad ja seemned.
Saabub mai lõpus-juuni alguses, lahkub augustis.
Talvike

Talvike ("Emberiza citrinella") on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.
Rahvapäraseid nimetusi: talvik, talvikene, külmatihane, talitsiitsitaja, tits, jõhvilind. 
Levila.
Talvike on levinud Euraasia parasvöötmes Hispaania põhjaosast, Briti saartest ja Norrast kuni Baikalini ja Mongooliani. Aastal 1862 introdutseeriti talvike Uus-Meremaale, kus ta kohanes hästi ning on muutunud levinud haudelinnuks. 
Eestis on talvike üldlevinud arvukas haudelind. Osa talvikesi rändab talveks lõuna poole, teine osa jääb Eestisse. Talvikese siinset pesitsusaegset arvukust on hinnatud 150 000 – 200 000 paarile, talvist arvukust 100 000 – 400 000 isendile. 
Välimus.
Üldpikkus 15,5–17 cm. Suur tsiitsitaja, varblasest natuke suurem. Kõigis sulestikes on tunnuslik punapruun päranipuala. Isaslinnu tume näomuster varieerub.
Kutsehüüd on lühike järsk "tsik", ka kõhiseva kõlaga "tselip" või "tsilip". Hoiatushüüd on "tsii". Talvikese laul on lühikeste silpide rida, laulu lõpusilp on venitatud ja madalama kõlalisem. Näiteks "tsi-tsi-tsi-tsi-tsi trüü". Vahel jääb lõpusilp laulmata.
Talvikese laulu kuuleb märtsi keskpaigast kuni juuli keskpaigani, harva sügisel. Laulab puu või põõsa ladvas, traadil, hoone katusel ja mujal väljapaistval kohal.
Elupaik.
Asustab mitmesugust ava- ja pool-avamaastikku. Väldib soid ja märgalasid.
Pesitsemine.
Pesa rajab maapinnale või madalale tiheda okaspõõsa võrasse. Kurnas 4–5 muna. Täiskurni leidub alates aprilli lõpust. Pesitseb kaks korda suve jooksul.
Toitumine.
Suvepoolaastal sööb putukaid ja värskeid võrseid, talvepoolaastal viljateri ja seemneid. Toitu otsib maapinnalt.
Idatalvike

Idatalvike ("Emberiza citrinella erythrogenys") on talvikese alamliik. Ta on levinud Venemaa lääneoblastitest ja Balkani poolsaare idaosast kuni Kaukasuse, Altai, Baikali ja Mongooliani.
Ta erineb meil tavalisest talvikese nominaatvormist sulestiku heledama värvuse järgi.
Idatalvike on Eestis talikülaline novembrist märtsini. Siin täheldati seda alamliiki esmakordselt Saaremaal 20. sajandi teisel kümnendil.
Hangelind

Hangelind ("Plectrophenax nivalis"), vana nimetusega lumetsiitsitaja, on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast.
Teda tuntakse ka lumelõokese nime all. Ta on ainus laululind, keda on korduvalt kohatud põhjapoolusel.
Levila.
Hangelind on levinud Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas. Eestis on ta harilik läbirändaja ja väikesearvuline talvituja. Sügisene läbiränne kestab septembri lõpust novembri lõpuni, kevadine läbiränne märtsi teisest poolest aprilli lõpuni. Hangelind rändab talveks mererannikule ja põldudele. Hangelind tegutseb rändel salkades, milles harva võib olla sadasid linde. Meil talvituvate hangelindude arvukust hinnatakse 200–1000 isendile.
Välimus.
Üldpikkus 15,5–18 cm. Hundsulestikus hangelinnu isaslind on eksimatult määratav. Hangelind tegutseb peamiselt maapinnal. Suured valged tiivalaigud on lennul hästi näha. Kutsehüüde on mitmeid. Laul on tasane sädin, sarnaneb põldlõokese ja kivitäksi lauluga.
Elupaik ja pesitsemine.
Hangelind pesitseb tundravööndis. Tema iseloomulikeks elupaikadeks on kivitundra klibused alad, jõgede ja mereranniku kaldajärsakud ja kaljud. Arktikas pesitseb tihti ka asulates. Hangelind saabub pesapaikadele varakult, olenevalt piirkonnast alates märtsi lõpust kuni maikuu esimese pooleni. Emaslinnud saabuvad isaslindudest palju hiljem, enamasti maikuus. Paarid moodustuvad alles mai lõpul-juuni algul.
Hangelind rajab pesa kivide alla, kaljulõhedesse, harvem nõlvakule mätta või majade jm ehitiste varjulistesse kohtadesse. Tavaliselt 5–6 munaga kurna leidub juunis ja juuli esimesel poolel.
Pojad lahkuvad pesast kahe nädala vanuselt. Suve teisel poolel kujunevad parved. Hangelinnud lahkuvad enamikust pesitsuspiirkondadest septembris.
Toitumine.
Talvel söövad hangelinnud peamiselt rohttaimede seemneid, suvel putukaid.
Uhta linnaringkond

Uhta linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis.
Ringkonda kuulub Uhta linn, 4 alevit ja 3 külanõukogu.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Uhta linnaringkonna elanikest venelasi 75%, komisid 9%, ukrainlasi 6%, valgevenelasi 2% ja tatarlasi 1%.
Vorkuta linnaringkond

Vorkuta linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis.
Ringkonda kuulub Vorkuta linn, 9 alevit ja 2 külanõukogu.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vorkuta linnaringkonna elanikest venelasi 71,6%, ukrainlasi 10,8%, tatarlasi 3,6% ja valgevenelasi 2,1%.
Inta linnaringkond

Inta linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis.
Ringkonda kuulub Inta linn, 2 alevit (Kožõm ja Verhnjaja Inta) ja 4 külanõukogu.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Inta linnaringkonna elanikest venelasi 68,2%, komisid 10,6%, ukrainlasi 10,0%, tatarlasi 2,4% ja valgevenelasi 2,1%.
Linnaringkonna alale jääb osa Jugõd Va rahvuspargist.
Pähklike

Pähklike on õistaimede kuivvili, mille viljasein on nahkjas või puitunud, kusjuures viljasein pole seemnega kokku kasvanud. Pähklike erineb tõelisest pähklist selle poolest, et pähklike on arenenud ühest, pähkel mitmest viljalehest moodustunud sigimikust. 
Pähklike esineb näiteks pärnal ja kibuvitsal.
Marmara saar

Marmara on saar Marmara meres.
Kuulub Balıkesiri provintsi Marmara ringkonda.
Pindala 117,8 km². See on Marmara mere suurim saar ning Türgi saartest suuruselt teine.
Saarele pääseb İstanbulist parvlaevaga.
Vale-Dmitri

Vale-Dmitri nime all tuntakse inimesi, kes nimetasid end Ivan Julma pojaks Dmitri Ivanovitšiks (1582–1591):
Jon Sivewright

 
Jon Sivewright (sündinud 22. mail 1965 Fremantle'is) on Austraalia näitleja. Tema kehastatud tegelaskuju on Tony Holden seriaalist "Kodus ja võõrsil", kus Sivewright on mänginud 2005. aastast. 
Elulugu.
Enne näitlejaks saamist töötas Sivewright kaevandustöölisena ning oli 12 aastat tuletõrjuja. 
2003. aastal kolis ta Sydneysse ning astus Surry Hillsis asuvasse näitlejate keskusse (Actors' Centre), kus ta läbis kahe ja poole aastase juunioride kursuse. 
Sivewrighti esimene näitlejatöö seriaalis oli Austraalia telesarjas "Fireflies" 2004. aastal. Seejärel oli tal kõrvalosi mitmes muus seriaalis.
"Kodus ja võõrsil".
2005. aasta augustis sai Sivewright oma esimese püsirolli teleseriaalis – hakkas mängima Tony Holdenit Austraalia seriaalis "Kodus ja võõrsil". Ta on seal Lucas ja Jack Holdeni isa. Tonyl oli suhe Beth Hunteriga (Clarissa House), kes hukkus liiklusõnnetuses. Nüüd on tema elukaaslane doktor Rachel Armstrong, keda kehastab Amy Mathews.
Ussinski linnaringkond

Ussinski linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Piirneb põhjas Neenetsi autonoomse ringkonnaga.
Ringkonda kuulub Ussinski linn, Parma alev ja 6 külanõukogu. Elanike arv oli 51 400 (2007).
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ussinski linnaringkonna elanikest venelasi 54,8%, komisid 14,8%, ukrainlasi 10,2%, tatarlasi 7,3% ja valgevenelasi 1,8%.
Amy Mathews

Amy Mathews (sündinud 29. märtsil 1980) on Austraalia näitleja.
Amy kasvas üles Sydneys. Ta õppis Philadelphia koolis The University of the Arts ning läbis kaheaastase näitlemiskursuse Surrey Hillsis Sydneys. 
Mathews on mänginud sellistes Seven Networki seriaalides nagu "Always Greener", "All Saints" ja "Blue Heelers".
2006. aastast mängis ta Austraalia seebiseriaalis "Kodus ja võõrsil" doktor Rachel Armstrongi. 2007. aastal võitis Amy Logie auhinna kõige populaarsema uue naisuustulnukana. 
2007. aastal mängis ta filmis "Gabriel" meditsiiniõde.
Vesinikbromiid

Vesinikbromiid (keemiline valem HBr) on värvusetu terava lõhnaga gaas. 
Vees lahustudes moodustab vesinikbromiid vesinikbromiidhappe. Ta on õhus suitsev gaas  (moodustab õhuniiskusega udutaolise happeaerosooli).
HBr saadakse peamiselt:
• Br₂ aurude ja H₂ reaktsioonil 500–550 °C juures (katalüsaator- platineeritud asbest)
• kõrvalproduktina orgaaniliste broomiühendite sünteesil
Ernest Gellner

Ernest André Gellner (9. detsember 1925 Pariis – 5. november 1995 Praha) oli juudi filosoof, sotsioloog ja sotsiaalantropoloog. Ta oli üks tähtsamaid kaasaegse ühiskonna teoreetikuid, kelle mõju ulatus paljudesse teadusvaldkondadesse. Ta oli kriitilise ratsionalismi esindaja. Tuntud on ta modernse identiteedi ja rahvuslusteooria rajajana.
Elukäik.
Ta sündis saksakeelsete Tšehhimaalt pärit juudi emigrantide Rudolfi ja Anna lapsena. Vanemad kolisid peatselt Prahasse tagasi, kus Ernest lõpetas tšehhikeelse algkooli ja ingliskeelse põhikooli. 1939 kolis pere natside eest Inglismaale, Londonist pisut põhjas asuvasse St. Albansisse, kus ta sai keskhariduse.
Praha oli Gellneri jaoks unistuste linn, kuid raudse eesriide tõttu ei saanud ta seal elada. Alles 1993 sai ta Prahasse tagasi kolida. Seal elas ta oma surmani.
Ta oli 1962–1984 London School of Economics and Political Science'i filosoofiaprofessor ja 1984–1993 Cambridge'i Ülikooli sotsiaalantropoloogia professor. Ta oli 1993. aastast George Sorosi rahastatud Kesk-Euroopa Ülikooli õppejõud ja selle natsionalismi uurimiskeskuse direktor. Ta valiti 1974 Briti Akadeemia liikmeks.
Ta oli Anthony D. Smithi õpetaja.
Gellner suri südamerabanduse tagajärjel.