Vaenulik arhitektuur

Vaenulik arhitektuur on linnakujundusstrateegia, mis kasutab käitumise mõjutamiseks ehitus- ja kujunduselemente. See on sageli mõeldud nende inimeste tõrjumiseks, kes kasutavad avalikku ruumi keskmisest rohkem, näiteks noored, vaesed inimesed ja kodutud.
Seda arhitektuurivormi leidub kõige sagedamini tihedalt asustatud ja linnapiirkondades. Tõrjumisvahendid võivad olla kaldus servad istumise takistamiseks; pingid, mille käetoed on paigutatud nii, et inimesed ei saaks pingil pikutada; regulaarselt käivituvad veepihustid; ja avalikud prügikastid, mille suudmed on ebamugavalt väikesed, et vältida mahukate jäätmete sinna sisestamist. Vaenulikku arhitektuuri kasutatakse ka rulaga sõitmise, BMX-sõidu, rulluisutamise, prügi, avaliku urineerimise ja mitte ettenähtud kohtade läbikäigu tõkestamiseks ning kahjuritõrjeks.
Taust.
Kuigi mõiste "vaenulik arhitektuur" on üsna, on tsiviilehitust kasutatud sotsiaalse käitumise mõjutamiseks varemgi: eelkäijateks on 19. sajandi urineerimise tõrje ja segregeeriv linnaplaneerimine Ameerika Ühendriikides. Ameerika linnaplaneerija Robert Moses kavandas Long Islandi lõunaosariigi teed madalate kivisildadega, et bussid ei saaks nende alt läbi sõita. See raskendas ühistransporti kasutavatel inimestel (peamiselt afroameeriklastel ) käimise rannas, mida jõukamad autoomanikud võisid külastada. 
Selle kaasaegne vorm on tuletatud disainifilosoofiast kuritegevuse ennetamine keskkonnadisaini kaudu (CPTED), mille eesmärk on ennetada kuritegevust või kaitsta vara kolme strateegia kaudu: loomulik jälgimine, loomulik juurdepääsu kontroll ja territoriaalne jõustamine. Ekspertide sõnul on tõrjuv disain muutumas üha tavalisemaks, eriti suurtes linnades nagu Stockholm.
Enamik CPTED lahendusi põhinev alates 2004. aastast üksnes teoorial, et ehitatud keskkonna õige kavandamine ja tõhus kasutamine võib vähendada kuritegevust, vähendada kuritegevuse hirmu ja parandada elukvaliteeti. Eesmärk on heidutada kurjategijaid kuritegusid toime panemast, manipuleerides keskkonnaga, milles need kuriteod toimuvad.
Lisaks kuritegevust ennetavale disainile on teadusuuringud leidnud, et kaasaegsed kapitalistlikud linnad on huvitatud kodutuse märkide kaotamisest oma avalikest ruumidest, kartes, et see võib pärssida jõukamate inimeste investeeringuid. Inglismaal on suur osa nende vaenulikust arhitektuurist tingitud valitsuse soovist võidelda antisotsiaalse tänavapildiga, mis väljendub kerjamises ja tänaval alkoholi tarvitamises.
Rakendused.
Ogad
Vaenulik arhitektuur võib esineda ogade, konaruste või muud tüüpi teravate struktuuridena. Tavaliselt asetatakse need hoonete välisservadele, katuste alla või muudesse kohtadesse, kus inimesed puhkavad või peavarju otsivad. Kinnisvarahaldusfirma Jernhusen kasutab varianti, kus Stockholmi pearaudteejaamas asetatakse mitmes kohas ogade asemel torud. 2014. aastal levisid internetis pildid ühest kohast Londonis, kus varem magasid kodutud. Maapinnale olid paigaldatud teravad ülespoole suunatud ogad, et tõrjuda seal maganud inimesi, kuid pärast ulatuslikke proteste need eemaldati. Samuti on olemas kodututevastased ogad, mille eesmärk on tagada, et inimesed ei toetuks näiteks vastu majaseina või ei seisaks kindlas kohas.
Magamist takistavad vahendid.
Paljudes suurlinnades, näiteks Tokyos ja Londonis, on pingid kavandatud nii, et inimesed ei saaks nende peal magada. Need pingid on konstrueeritud viltuse istmega, mis sunnib kasutajat end jalgadega toetama. Sellised pingid on kõikjal Ühendkuningriigi bussipeatustes. Veel üks tõrjuva disaini näide on pingi keskele asetatud madalad käetoed, mis ei lase kasutajal pingile pikali heita.
Pärast 2010. aastal Rootsis Malmös linnatunneli avamist teatati võrdõiguslikkuse ombudsmanile uute rongiplatvormide pinkide disainist, kuna kaebajate sõnul olid pingid nii suure kaldega, et neid oli raske või võimatu istumiseks kasutada. Rootsi riiklik kinnisvarafirma Jernhusen on Luleå raudteejaamas kasutanud ka nn kodutukindlaid pinke, millel on iga 47 cm järel rõhtne toru. Jernhuseni pressiesindaja väitis, et nad "panid käetoed eelkõige selleks, et eakatel ja puuetega inimestel oleks lihtsam istuda ja püsti tõusta", kuid tunnistas intervjuus, et jaamahoones täheldatud korraprobleemid mõjutasid pinkide kujundust.
Telkimise tõrjevahendid.
Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Seattle'is paigaldas linnavalitsus jalgrattahoidjad, et takistada kodutute telkimist.
Alates 2013. aastast on Ameerika Ühendriikides Oregonis asuv Oregoni transpordiosakond paigutanud suuri rahne kaheksasse kohta, mis olid Portlandi ajutiste laagrite asukohaks. Need rahnud paigaldati kiirteede läheduses ebaseadusliku telkimise tõrjumiseks.
Aiad või võred.
Aiad või võred on tavapärane välistava disaini vorm, mida kasutatakse sageli selleks, et takistada juurdepääsu kohtadesse, mis on ilmastiku eest kaitstud, näiteks treppide ja sildade all või kuuma õhku välja puhuvate ventilaatorisüsteemide lähedal. Näiteks 2015. aasta kevadel püstitas Stockholmi linn Rootsis 200 000 krooni maksva tara, et takistada kodututel Kungsholmenis trepi all peavarju otsimast.
Demonteerimine.
Mõnikord ei tähenda välistav disain funktsioonide lisamist, vaid pigem nende demonteerimist. Välistavast disainist raamatu kirjutanud Fredrik Edin ütleb, et demonteerimine on kõige levinum välistava projekteerimise tüüp, kus näiteks avalikult kasutatavad pingid eemaldatakse just seetõttu, et neid kasutab avalikkus. Üks näide on see, kui New York City Subway esindajad teatasid 2021. aastal sotsiaalmeedia vahendusel, et "jaamadest eemaldati pingid, et kodutud ei saaks nende peal magada". Hiljem teatas agentuur, et teade oli viga. 2015. aastal asendati Stockholmi pearaudteejaamas teatud kohtades pingid toolidega ja pingid eemaldati ka Luleå raudteejaamast. Pressiesindaja teatas, et neil on probleeme jaama kasutamisega soojendava varjupaigana. 
Turvakaamerad.
Üks levinumaid vaenuliku arhitektuuri vorme on valve. Kuigi turvakaamerad ei takista inimestel füüsiliselt teatud käitumist, võivad nad piirata tegevust avalikus ruumis, võimaldades kaugjärelevalvet ja suurendades hirmu kättemaksu eest sotsiaalselt tabutegude eest. Sellistes linnades nagu Cincinnati on alates 1990. aastatest avalikes kohtades CCTV kaamerate arv järsult kasvanud. 
Vihmutid.
Sprinklereid võib leida piirkondadest, kus naelu peetakse liiga püsivateks; see lahendus hõlmab vee pihustamist neile, kes viibivad kindlal ajal kindlas kohas. 
New Yorgi raamatupood Strand kasutas sellist süsteemi 2013. aastal, et takistada kodutuid öösiti väljaspool poodi magamas. San Franciscos asuvat Bonhamsit kritiseeriti välise sprinklersüsteemi pärast, mida väidetavalt kasutati hoonete ja kõnniteede puhastamiseks töövälisel ajal 48-tunnise perioodi jooksul ja mis oli samas koht, kus kodutud kogunesid. 
Reaktsioonid.
Vaenuliku arhitektuuri vastased väidavad, et selline arhitektuur muudab avalikud ruumid kõigi inimeste suhtes vaenulikuks ja on eelkõige suunatud kodutute vastu. Pooldajad ütlevad, et ruumi omanditunde selge kehtestamine aitab säilitada korda ja turvalisust ning hoida ära kuritegevust ja soovimatut käitumist.
Sageli on osana suuremast taktikalisest urbanismist mõned vaenuliku arhitektuuri vastased sellele otse reageerinud, et õõnestada selle kavandatud mõju. Kui avalikud istmed puuduvad või on ebapiisavad, on mõned inimesed ise istmed ehitanud ja paigaldanud "toolipommitamise" raames. Teised on eemaldanud või lõhkunud kodututevastaseid ogasid ja käetugesid, protesteerides kodutusevastaste õigusaktide vastu. Mõned Inglismaa kodutute kogukonna liikmed, keda uurijad küsitlesid, on märkinud, et vaenulik disain süvendab nende tõrjutust ja tähtsusetuse tunde tekkimist, kuna näib, et kohalikud ärihuvid on nende ellujäämisest tähtsamad.