tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Egert Vandel

Egert Vandel (sündinud 26. märtsil 1982 Tallinnas) on eesti ökoloog, järveuurija ja muusik. Ta on ka "heavy metal"'i ansambli Herald kitarrist ja asutajaliige.
Haridus ja töökäik.
Egert Vandel lõpetas 2000. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2005. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli geoökoloogia erialal ja 2007. aastal Tallinna Ülikooli geoökoloogia magistrantuuri (MSc) teemal "Makrojäänuste jaotus Ruusmäe järve põhjasetetes ja selle paleolimnoloogiline indikatiivsus" (juhendaja prof. Tiiu Koff). Doktorantuuri astus Tallinna Ülikooli 2007. aastal ning 2011. aastal kaitses doktoritöö (PhD ökoloogias) teemal "Formation of plant macrofossil records in lacustrine sediments of the Baltic region and their palaeolimnological implications" (Makrojäänuste koosluste moodustumine Baltikumi järvelistes setetes ning nende paleolimnoloogiline indikatiivsus) (juhendaja prof. Tiiu Koff).
Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskusega on seotud aastast 2003 (toona Tallinna Pedagoogikaülikooli Ökoloogia Instituut). Aastal 2007 asus Ökoloogia keskuses tööle assistendina, 2009-2011 oli erakorraline teadur ja alates 2011 on töötanud teadurina. Töötab Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskuses alates 2007. aastast järveuuringute töörühmas.
Teadus.
Tema peamised teadustöö valdkonnad on paleolimnoloogia ja -ökoloogia, hüdrobioloogia ja sedimentoloogia. Väikejärvede arengu uurimisel on peamiselt keskendunud makrojäänuste analüüsi metoodikale, mille alusel on rekonstrueerinud makrofüütide kooslusi ja järvede veetasemete muutusi Holotseenis. Uurimistöödes on lisaks tugev rõhk inimtegevuse mõjul järvede ökosüsteemile viimaste sajandite vältel. Viimastel aastatel on uurimissuunaks olnud tormisuse muutuste rekonstrueerimine rannikualade soosetetes leiduva liivafraktsiooni alusel. On üks Eesti Inimarengu Aruande 2014/2015 autoritest. Egert Vandel on juhendanud bakalaureuse- ja magistritöid.
Muusika.
Kitarrimänguga alustas Egert Vandel 1998. aastal Eero Valdna õpilasena. Aastal 2000 asutas ansambli Herald. Heraldiga on välja andnud kolm albumit: "Heavy Metal Wakes the Beast" (2005), "Gaia" (2010) ja "Masin" (2015). Egert Vandel on mitmete Heraldi lugude ja sõnade autor. Aastal 2016 pälvis auhinna Eesti Muusikaauhindade kategoorias "aasta metal-album" albumiga "Masin".
On mänginud kitarri ka ansamblites Plekksaapad, Instigator of Grief, Almondi Esco Band ja Tribute to Running Wild.
Kalandus.
Egert Vandel on kalandushuviline ja kirglik kalamees. Aastast 2016 on Kalanduse teabekeskuse nõukogu liige. On internetipõhise kalapüügisaate "Oinaga kalal" üks saatejuhte.
Pärtel Lippus

Pärtel Lippus (sündinud 20. märtsil 1980) on eesti foneetik. 
Ta on lõpetanud 1998. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ning 2003. aastal bakalaureuseõppes ja 2005. aastal magistriõppes Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal. 2011. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö "The acoustic features and perception of the Estonian quantity system" ("Eesti välte akustilised tunnused ja taju"), juhendaja oli Karl Pajusalu.
Pärtel Lippus on Tartu Ülikooli eesti foneetika vanemteadur. Oma teadustöös on ta keskendunud eesti keele prosoodia uurimisele ja kirjeldamisele ning on Tartu Ülikooli eesti keele spontaanse kõne foneetilist korpuse arendaja. 
2010. aastast on ta Rahvusvahelise kõnekommunikatsiooni assotsiatsiooni (ISCA) liige ja 2006. aastast Rahvusvahelise kõnekommunikatsiooni assotsiatsiooni (ISCA) kõneprosoodia huvigrupi (SProSIG) liige. Samuti on ta kuulunud mitme konverentsi korralduskomiteesse (nt XXXII Fonetiikan päivät, Nordic Prosody XI).
2003. aastal sai ta Eesti Vabariigi Presidendi rahvaluulepreemia, 2006. aastal Valter Niiluse preemia ja 2012. aastal Üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil 2. preemia.
Isiklikku.
Tema ema oli muusikateadlane Urve Lippus, emapoolne vanaema oli pianist ja muusikapedagoog Virve Lippus, emapoolne vanaisa oli viiuldaja ja muusikapedagoog Endel Lippus. Tema elukaaslane on keeleteadlane Liina Lindström.
Gabriel Iglesias

Gabriel Jesus Iglesias (sündinud 15. juulil, 1976 San Diegois Californias) on Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja.
Felix Kauba

Felix Kauba (1. august 1916 Peterburi – 28. september 1995 Tallinn) oli eesti kirjastus- ja raamatukogundustegelane ning tõlkija.
Ta sündis Peterburis, asus koos vanematega 1920. aastal Eestisse.
1935. aastal lõpetas ta Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 1936–1938 õppis Tallinna Tehnikainstituudi keemiateaduskonnas, 1938–1939 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas vabakuulajana, 1939–1941 statsionaarse üliõpilasena. 1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse, teenis algul Arhangelskis tööpataljonis sanitaarinstruktorina, hiljem Eesti laskurkorpuses.
1951. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstusökonoomika erialal.
1945–1947 töötas ta Riikliku Kirjastuskeskuse müügikeskuse osakonnajuhatajana, aastatel 1947–1961 kirjastuse Pedagoogiline Kirjandus direktorina, Eesti Riikliku Kirjastuse direktori asetäitjana ja seejärel 10 aastat selle kirjastuse peatoimetajana.
Aastatel 1961–1983 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Raamatukogu direktor.
Ta on tõlkinud eesti keelde romaane ja populaarteaduslikku kirjandust vene ja saksa keelest.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema poeg on Tõnu Kauba.
Elastsus (pilvandmetöötlus)

Elastsus on pilvandmetöötluses omadus, mis kirjeldab süsteemi võimekust kohaneda töökoormuse muutustega. See seisneb ressursside automaatses jaotamises, et igal hetkel oleks saadaval süsteemi vajadustele vastav kogus ressursse.
Epifanius

Epifanius (kreeka keeles Ἐπιφάνιος; ukraina keeles Епіфаній; vene keeles Епифаний) on kreeka päritolu mehenimi.
De Rust

De Rust on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Oudtshoorni vallas.
De Rust on asutatud 1900. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli De Rusti elanikest värvilisi 87,35%, valgeid 8,89%, mustanahalisi aafriklasi 2,47%, India või Aasia päritolu inimesi 0,48% ja teisi 0,81%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 93,52%, inglise keelt 4,12% ja tsvana keelt 0,76%.
Doris Laine

Doris Laine (õieti Doris Linnea Laine-Almi; 31. oktoober 1931 Helsingi – 15. detsember 2018 Helsingi) oli soome baleriin, koreograaf ja tantsupedagoog.
Aastal 1957 anti talle Pro Finlandia medal.
Isiklikku.
Ta oli aastast 1952 abielus soome tenori Alfons Almiga (1904–1991).
Annaato

Annaato (tekstiilivärvina ka orlean) on oranžpunane maitseaine ja värvaine, mida saadakse värvibiksa ("Bixa orellana") seemnekestadest. Vürtsina on teda kirjeldatud kergelt piprasena, õrna muskaatpähklimaitsega.
Rahvusvahelises värvainete indeksis on annaato tähistega C.I. NO4 (Natural Orange 4) ja C.I. 75120, toidulisaainena on ta tuntud numbriga E160b (dubleeriva numbriga C.I. Food Orange 4, eesti keeles oranž toiduvärv 4).
Nimetus.
Sõna "annaato" on mugandus kariibikeelsest sõnast "annatto". Nimetus "orlean" on mugandus värvibiksa ladinakeelsest liiginimest "B. orellana" (nimetatud Francisco de Orellana järgi), mis on eesti keelde jõudnud tõenäoliselt saksa keele kaudu (taime üks nimetusi "Orleanstrauch", värvaine "Orlean-Paste", "Orleangelb").
Lõngade värvimiseks kasutatud poevärv annaato on eesti keelde andnud saksa keelest mugandatud värvinimetused "orleanikollane", "ordenikollane", "ordenipunane", "ort" jne, mis tähistavad oranži värvust.
Ajalugu.
Värvibiksa kasvab troopilistes piirkondades Mehhikost Brasiiliani. Arvatavasti kasutasid kohalikud elanikud teda algselt mitte toidu juures, vaid värvi saamiseks keha kaunistamiseks rituaalsetel eesmärkidel (mõnel rahval Brasiilias on see traditsioon tänini säilinud), päikesekaitseks, putukate peletamiseks, aga samuti rahvapärases meditsiinis. Annaatovärvi on kasutatud ka 16. sajandil Mehhiko käsikirjade koloreerimiseks.
Annaato on olnud traditsiooniline tekstiili- ja toiduvärv Ladina-Ameerikas, Kariibi mere saartel ja Filipiinidel alates 16. sajandist (Aasiasse viisid selle Hispaania ja Portugali meresõitjad). Kõigis neis piirkondades on annaatol kohalikud nimetused ning see on jõudnud värvaine ja vürtsina kokandusse ka väljaspool Ameerikat.
Värvaine.
Annaato värv tuleb mitmest karotenoidsest pigmendist, olulisimad neist on biksiin ja norbiksiin, mis sisalduvad seemnete punakas vahajas kattes. Maitseaine valmistatakse seemnete jahvatamisel pulbriks või pastaks. Samuti võib värv- või lõhnaaine osaliselt ekstaheerida seemnetest kuuma vee, õli või rasva sisse, misjärel see lisatakse toidule.
Kasutamine.
Annaatot kasutatakse värvainena kosmeetikas (näiteks huulepulkade värvainena), kokanduses, toiduainetetööstuses, kunstitarvete pigmentide ja lõngade ning muude tekstiilide värvimisel.
Toiduvärvina annab tootele omase värvuse ning hoiab ära võimaliku värvuse kao valguse, temperatuuri ja õhu mõjul. Osal sööjatel võib tekitada allergianähte.
Õlivärvipigmendiks või tindile segatuna annab hästi katva, aga vähese valguskindlusega ereda oranžpruunika kuni kuldkollase värvi.
Tekstiilivärvina kasutati "orleanikollase", "ordenikollase" nimetuse all siidi ja villa värvimiseks 19. sajandini, kuni odavamad ja valguskindlamad aniliinvärvid selle välja tõrjusid. Erinevate peitsidega saadi oranžpunane või kollane värv, peitsidena kasutati tina- ja alumiiniumisoolasid. Venemaal värviti sellega 17.–19. sajandil puuvilla.
Essen (täpsustus)

Essen on kohanimi:
Essen on mitme suguvõsa nimi:
Plokkflöödimängijate loend

"Siin on loetletud plokkflöödimängijaid."
A.
- Aldo Abreu
- Piers Adams
- Giovanni Antonini
B.
- Rachel Begley
- Vicki Boeckman
- Kees Boeke
- Erik Bosgraaf
- Adriana Breukink
- Drora Bruck
- Daniël Brüggen
- Frans Brüggen
C.
- Michael Copley
D.
- Patrick Denecker
- Arnold Dolmetsch
- Bertho Driever
F.
- Horacio Franco
H.
- Walter van Hauwe
- Peter Holtslag
- Friedrich von Huene
- Edgar Hunt
I.
- Jorge Isaac
K.
- Ricardo Kanji
- Erich Katz
- Jill Kemp
- Hans Maria Kneihs
- Bernard Krainis
- Barthold Kuijken
L.
- Genevieve Lacey
- Dan Laurin
- Paul Leenhouts
- Hans-Martin Linde
M.
- Matthias Maute
- Fred Morgan
- David Munrow
O.
- Dorothee Oberlinger
P.
- Michala Petri
- Philip Pickett
- Barnaby Ralph
R.
- Gwyn Roberts
- Pete Rose
S.
- Michael Schneider
- Ashley Solomon
- Hans Ulrich Staeps
- Karel van Steenhoven
- Maurice Steger
- Reet Sukk
T.
- Stefan Temmingh
- Linda Turbett
U.
- Taavi-Mats Utt
V.
- Marion Verbruggen
Port Beaufort

Port Beaufort on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Hessequa vallas. Port Beaufort asub Breede jõe suudmes India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Port Beauforti elanikest valgeid 87,23%, mustanahalisi aafriklasi 9,66%, värvilisi 2,18% ja teisi 0,93%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 72,12% inimesi ja inglise keelt 25,96%.
Die Kelders

Die Kelders (ka De Kelders) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Overstrandi vallas. Die Kelders asub Atlandi ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Die Keldersi elanikest valgeid 95,42%, värvilisi 2,15%, mustanahalisi aafriklasi 1,96%, India või Aasia päritolu inimesi 0,09% ja teisi 0,28%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 84,36% inimesi ja inglise keelt 12,61%.
Piraatraadio

Piraatraadio ehk piraatraadiojaam on asukohariigi kehtiva tegevusloata raadiosaateid edastav raadiojaam.
Esimeseks piraatraadiojaamaks peetakse 1925. aastal saadete edastamist alustanud Mississippi Ülikooli üliõpilaste raadiojaama WUMS (W University of MiSsissippi).
Harmandir Sahib

Harmandir Sahib ehk Kuldne tempel (pandžabi keeles ਹਰਿਮੰਦਰ ਸਾਹਿਬ) on sikhi pühamu Loode-Indias Pandžabi osariigis Amritsaris. See on sikhide kõige olulisem palverännu sihtpunkt.
Esimene tempel ehitati sellele kohale 1604. aastal viienda sikhi guru Arjani poolt. Templile tehti nelja ilmakaarde sissepääsud, sümboliseerides avatust kõigile kastidele ja religioonidele, kuid hoone hävitati korduvalt afgaanidest vallutajate poolt. Aastatel 1801–1839 valitsenud maharadža Ranjit Singhi ajal taastati tempel – see ehitati marmorist ja kaeti kullatud vasega ning hakati seetõttu Kuldseks templiks kutsuma.
J. Cole

Jermaine Lamarr Cole (sündinud 28. jaanuaril 1985), esinejanimega J. Cole, on Ameerika räppar/laulja, laulukirjutaja ja muusikaprodutsent.
Ta on võitnud mitu tunnustatud muusikaauhinda, näiteks aasta album, aasta esineja ("Best Live Preformer"). Ta on olnud nomineeritud viiele Grammy auhinnale.
Cole on kirjutanud laule ka teistele tuntud muusikutele, näiteks Kendrick Lamarile ja Janet Jacksonile.
Elukäik.
Ta on sündinud Saksamaal Frankfurdis Ameerika Ühendriikide armeebaasis.
Tema sõjaväelasest isa lahutas tema emast, Saksa postitöötajast, kui Cole oli alles laps. Ema kolis tema ja ta venna Zachiga Ameerikasse (Fayetteville, Põhja-Carolina), kus perekond elas haagissuvilas. Nooruses mängis ta korvpalli ja huvitus muusikast.
Ameerikas Fayetteville'is avastas Cole oma suure kire muusika vastu, kui ta liitus viiulimängijana Terry Sanfordi orkestriga. Cole õppis iseseisvalt orkestris oleku kõrvalt räppimist ja muusika väljaandmist ("production"). Cole mängis viiulit Terry Sanfordi orkestris kuni 2003. aastani.
Ta hakkas räppima 12-aastaselt ja nägi selles ideaalset eluviisi, olles saanud emalt jõuludeks ASR-X muusikaprogrammi.
Pärast keskkooli lõpetamist asus Cole New Yorgis St. John'si ülikoolis õppima arvutiteadust, mille ta hiljem vahetas turunduse ("communication and business") vastu.
Looming.
Tema esimene album ("mixtape" ehk ilma produktsioonita album) ilmus 2007. aasta algul. Cole'i debüütstuudioalbum ilmus 2011. aastal ("Cole World: The Sideline Story"), mis kerkis Ameerika edetabelis esikohale ja sai peagi ka plaatinaplaadi auhinna.
Tema järgmised kaks plaati: 2013. aasta "Born Sinner" ja 2014. aasta "2014 Forest Hills Drive" said peamiselt positiivset tagasisidet ning mõlemad said USA-s plaatinaplaadiks.
Cole'i neljas stuudioalbum, "4 Your Eyez Only", oli samuti Ameerikas pikka aega esikohal.
Tema viies album "KOD", mis lühendatult kannab kolme tähendust (KOD ehk "Kids on Drugs, King Overdosed ja Kill Our Demons"; eesti keeles "Lapsed laksu all", "Kuningas üledoosis" ja "Tapke meie deemonid".) 
J. Cole sai palju inspiratsiooni tol ajal tipus olnud räpparitelt, nagu Tupac Shakur, Jay-Z, Eminem, Nas ja Andre 3000. "Minu lemmikräppar oli Pac," ütles Cole, "ta oli minu lemmik juba enne, kui mina muusikaga tegelema hakkasin. Enne seda oli üks minu iidolitest Michael Jackson."
Oma plaadifirmad.
Esimese albumi tegemise ajal asutas Cole oma plaadifirma Dreamville Records.
2011. aasta oktoobris asutas Cole mittetulundusühingu Dreamville Foundation. Koos vabatahtlikega korraldavad nad igal aastal heategevuslikke üritusi, nagu näiteks koolitarvete annetus koolidele ("Back To School Supply Giveaway").
Amelinghauseni ühisvald

Amelinghausen on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Selle pindala on 194,48 km². 31. detsembril 2017 elas seal 8360 inimest. Selle keskus on Amelinghausen.
Samtgemeinde Amelinghausen koosneb järgmistest valdadest:
Veekogud.
Lopausee asub Amelinghauseni valla piiril Lopau ülemjooksul. See tehisjärv on pindalaga umbes 12 ha ja on populaarne sihtkoht Lüneburgi nõmmel. See tehti 1970. aastatel osana maaparandusprojektidest.
Bardowicki ühisvald

Bardowicki ühisvald ("Samtgemeinde Bardowick") on ühisvald ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Selle pindala on 100,16 km². 31. detsembril 2017 elas seal 17 754 inimest. Selle keskus on Bardowick.
Bardowicki ühisvald koosneb järgmistest valdadest:
Dahlenburgi ühisvald

Dahlenburgi ühisvald ("Samtgemeinde Dahlenburg") on ühisvald ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Selle pindala on 155,87 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6135 inimest. Selle keskus on Dahlenburg.
Dahlenburgi ühisvald koosneb järgmistest valdadest:
Gellerseni ühisvald

Gellerseni ühisvald ("Samtgemeinde Gellersen") on ühisvald ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Selle pindala on 73,62 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 565 inimest. See asub umbes 5 km Lüneburgist läänes. Selle keskus on Reppenstedt.
Gellerseni ühisvald koosneb järgmistest valdadest:
Riigi järjepidevus

Riigi järjepidevus (ingl "state continuity") on tähendab riigi identiteedi rahvusvahelise õiguse subjektina püsimist hoolimata põhiseadusevastastest või vägivaldsetest võimumuutustest. Riigi järjepidevuse teooria kohaselt jääb riigile tema endine õiguslik identiteet koos õiguste ja võetud kohustustega.
Õigusteoreetiline mõiste ja probleem.
Riigi järjepidevuse määratlus on tihedalt seotud riigi lõppemise ja tema olemasolu alguse määratlustega. Järjepidevuse üle arutledes uuritakse, kas jätkunud on vana riik koos oma endiste õiguste ja kohustustega või tekkinud uus. Küsimuse praktiline olulisus seisneb subjekti positsiooni, õiguste ja kohustuste määramises. Uus riik ei vastuta vana toime pandud õigusrikkumiste eest ega kanna vana riigi tehtud deklaratsioonidest ja sõlmitud rahvusvahelistest kokkulepetest tulenevaid kohustusi. 
Riigi järjepidevuse probleemi praktikas rahu ja stabiilsuse perioodil ei esine. Et küsimuse esitamine oleks põhjendatud, peab alati olema toimunud mingisugune järsk struktuurne muutus riigis.„/---/ šokk peab olema riigikorra ja ühiskonna jaoks piisavalt raputav, et riigi püsimist kahtluse alla seada.“.
Definitsioon.
Riigi järjepidevuse mõiste on eeltoodud definitsiooni kohaselt lahutamatu riigi identiteedist, üks neist ei saa eksisteerida teiseta. Riigi järjepidevuse ja identiteedi defineerimisel tuleb silmas pidada, et mõiste juriidilisel defineerimisel jäetakse kõrvale materiaalne aspekt ja identiteedi defineerimine väljaspool õiguslikku identiteeti ning et „teiseks on igasugune legaalse identiteedi definitsioon mingis ulatuses relatiivne.“. 
Eelnevat arvesse võttes võib riigi õiguslikku identiteeti defineerida kui tema rahvusvahelisest konventsionaalsest ja tavaõigusest tulenevate õiguste ja kohustuste summa ning riigi järjepidevus kui riigi õigusliku identiteedi dünaamiline predikaat. See võtab peale ruumilise, isikulise ja materiaalse valiidsuse sfääri arvesse ka riigi eksistentsi ajalist mõõdet. Dünaamilise predikaadi mõistet võib riigi järjepidevuse näitel lahti seletada nii: see tähendab, et riik („subjekt“, „õigussubjekt“ või ka „õigusliku identiteedi kandja“) kestab, kandes õigusi ja kohustusi, millest moodustub tema õiguslik identiteet. 
Õiglusjärglus ja järjepidevus.
Et kohustused ja õigused rahvusvahelises kogukonnas on vahetult seotud subjekti õigusliku identiteediga ning seeläbi rahvusvahelise positsiooni ja selle püsivusega, eristatakse rahvusvahelises õiguses õigusjärglust ja järjepidevust. 
Riigi õigusjärglus (suktsessioon, ingl succession) tähendab varasema riigi (ingl predecessor State) hävimist ja tema asemel tema järglasriikide (ingl successor state) samadesse õigussuhetesse astumist. Riikide õigusjärglust rahvusvahelistes lepingutes käsitlevas Viini konventsioonis defineeritakse riigi õigusjärglus järgmiselt (artikkel 2 lõige 1 punkt b): 
„b) riikide õigusjärglus – ühe riigi asendamine teisega teatava territooriumi välissuhete eest vastutajana“. 
Järjepidevus (kontinuiteet, riigi samasus) toob kaasa eelduse, et eelnevad õigussuhted jäävad alles olenemata toimunud muutusest. Senise õigussubjekti olemasolu jätkub ja tema identiteet on endine.
Penny Marshall

Carole Penny Marshall (15. oktoober 1943 Bronx, New York – 17. detsember 2018 Hollywood Hills, Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, filmirežissöör ja filmiprodutsent.
Barrydale

Barrydale on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Swellendami vallas.
Asula on rajatud 1882. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Barrydale'i elanikest värvilisi 83,33%, valgeid 11,89%, mustanahalisi aafriklasi 3,59%, India või Aasia päritolu inimesi 0,36% ja teisi 0,84%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 90,59% inimesi, inglise keelt 6,58% ja koosa keelt 1,10%.
Suurbraak

Suurbraak on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas.
Suurbraak on asutatud 1812. aastal misjonijaamana.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Suurbraaki elanikest värvilisi 93,21%, mustanahalisi aafriklasi 3,20%, valgeid 2,62%, India või Aasia päritolu inimesi 0,58% ja teisi 0,40%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 95,87% inimesi ja inglise keelt 3,29%.
Ingeborg Trofimova

Ingeborg Trofimova (aastani 1957 Ernstson, sündinud 17. augustil 1927 Tartus) on eesti endine silmaarst ja sportlane (kiiruisutaja ja jalgrattur).
Ta lõpetas 1944 Tartu 2. Keskkooli ja 1951 silmaarstina TRÜ.
Sportlasena.
Aastatel 1951 ja 1952 tuli ta kiiruisutamise mitmevõistluses ning 1950–1952 kaheksa korda üksikdistantsidel Eesti NSV meistriks.
Parandas 1951. aastal 17 korda Eesti NSV rekordit: 14 korda üksikaladel ja 3 korda suures mitmevõistluses.
Jalgratturina võitis ta Eesti NSV meistrivõistlustel maanteesõidus 1950 eraldistardist sõidus ning 1951 ja 1952 Dünamo naiskonnas pronksi.
Sporditegelasena.
Ta on kuulunud Eesti NSV Jalgrattaspordi- ja Kiiruisutamisföderatsiooni presiidiumi.
Silmaarstina.
Trofimova on töötanud silmaarstina Tartu silmakliinikus ja Tallinna Keskhaigla silmakliinikus, aga ka Belgias, Prantsusmaal ja Tuneesias.
Jan Schmid

Jan Andreas Schmid (sündinud 24. novembril 1983 Trondheimis) on Norra kahevõistleja. Kuni 2006. aastani esindas ta Šveitsi, sest mõlemad tema vanemad on Šveitsi päritolu.
Tema esimesteks olümpiamängudeks olid 2002. aasta Salt Lake City mängud, kus ta sai Šveitsi meeskonnavõistluse koosseisus seitsmenda koha.
2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos sai ta Šveitsi võistkonnaga meeskonnavõistluses neljanda koha.
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris jäi ta Norra võistkonnaga meeskonnavõistluses viiendaks ja sai normaalmäe individuaalvõistluses 23. koha.
2018. aasta taliolümpiamängudelt Pyeongchangis tuli meeskonnavõistluses hõbemedal. Parimaks individuaalkohaks jäi 11. koht suure mäe võistluses.
Kokku on ta osalenud kuutel maailmameistrivõistlustel ning võitnud seitse medalit, millest neli meeskonnavõistluses. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis võitis ta meeskonnavõistluses oma esimese kuldmedali. Individuaalmedalid pärinevad 2009. aasta maailmameistrivõistlustelt Liberecis, kus ta võitis normaalmäel pronksi, ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis suurel mäel hõbeda. Lisaks võitis ta 2019. aasta maailmameistrivõistlustel sprindivõisteluses koos Jarl Magnus Riiberiga hõbeda.
Esimest korda jõudis Schmid MK-sarjas poodiumile 20. detsembril Austrias Ramsaus, kui sai normaalmäel kolmanda koha. Esimese etapivõidu sai ta samuti Ramsaus 10. detsembril 2011.
Hooajal 2017–2018 sai ta MK-sarja üldarvestuses teise koha.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Jan Schmid on osalenud 267 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile 22 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele.
Rossija 24

Rossia 24 (vene keeles Россия 24) on riigi omanduses olev Venemaa televisiooniuudistekanal.
Kanal läks esimest korda eetrisse 1. jaanuaril 2007 ja selle nimi oli kuni 2010. aastani Vesti.
Centrumi keskus

Centrumi keskus on hoone Viljandi maakonnas Viljandis aadressil Tallinna tänav 24.
Keskuse kolmandal korrusel asub kolmetärnihotell, mis mahutab kuni 50 inimest.
Norvalspont

Norvalspont on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Umsobomvu vallas.
Norvalspont on asutatud 1848. aastal.
Teise buuri sõja ajal asus Norvalspontis Briti võimude asutatud koonduslaager, kus hoiti kinni buuri tsiviilelanikke.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Norvalsponti elanikest mustanahalisi aafriklasi 91,7%, värvilisi 7,8%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,1%. Koosa keelt pidas emakeeleks 86,3% inimesi, afrikaani keelt 8,7%, sotho keelt 3,2% ja 1,8%.,
Eksteenfontein

Eksteenfontein on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Richtersveldi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Eksteenfonteini elanikest värvilisi 89,27%, mustanahalisi aafriklasi 0,94% ja teisi 9,79%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 94,16% inimesi, Inglise keelt 1,32% ja tsvana keelt 1,13%.
Animaniakid

"Animaniakid" (ingl "Animaniacs") on USA joonissari. Seriaali hakkasid 1993. aastal tootma Amblin Entertainment ja Warner Bros. Animation. 
Eestis näitab sarja Kanal 2. Eestikeelset teksti loeb Raivo E. Tamm.
Film.
1999. aastal valmis täispikk joonisfilm "" (ingl "Animaniacs: Wakko’s Wish").
Ärimudel

Ärimudel on visuaalne ülevaade ettevõttest või projektist, mis keskendub põhilistele valdkondadele, mida on planeerimise ja analüüsi käigus tarvis arvesse võtta. 
Traditsioonilisteks ärimudeliteks on otsemüük, frantsiis, reklaamipõhine ja telliskivi-mördi mudel. Ärimudelis peaks kajastuma alustuskulud, rahastamise allikad, kliendibaasi põhi, turundusstrateegia ja konkurendid. Tänapäeva ärimaailmas on uudsest ideest olulisem teostus. Uue toote/teenuse loomisel peab ettevõtja aru saama, et tarbija ei taha organisatsiooni toodet/teenust, vaid probleemi lahendust.
Ärimudeli põhipunktid.
Sageli aetakse ärimudel segi äriplaaniga. Vastavalt erialale võib olla ärimudel erinev. Ärimudeli esmased küsimused on: 
Kuna mudeli loojad võivad mõista mudelit erinevalt, tuleb selle loomisel leida esmalt ühine keel. Ärimudeli koostamisel on kolm olulist punkti. Lõpptarbija peab olema võimalikult selgelt kirjeldatud. Mida täpsem on kirjeldus, seda paremini saab selgeks teha kliendi vajadused. Erinevad kliendigrupid võivad vajada erinevaid mudeleid, sel viisil on raskem juhtida, kuid pikas perspektiivis võib lahendus kasulikum olla.
Väärtuspakkumine ehk põhjus, miks klient toodet ostma peaks ja mis probleemi see tema jaoks lahendab, tuleb sõnastada kliendile arusaadavas keeles.
Igale ärimudeli osale tuleb võrdselt tähelepanu pöörata. Klientidele mõtlemine on sama oluline kui logistika. Ühte osa mudelist muutes, on vaja kontrollida kas ja kuidas see mõjutab teisi osasid. Põhiline viga idufirmade puhul on oskamatus ennustada, kui suurel määral on vaja ettevõtet rahastada esmase kasumini.
Kaapsehoop

Kaapsehoop (on esinenud ka nimekujud Kaapschehoop ja Kaapsche Hoop) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas Mbombela vallas.
Kaapsehoop asub Draakonimägedes 1486 meetri kõrgusel üle merepinna.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaapsehoopi elanikest valgeid 75,27% ja mustanahalisi aafriklasi 24,73%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 51,11% inimesi, inglise keelt 25,00%, svaasi keelt 20,00%, viipekeelt 1,11% ja ndebele keelt 1,11%.
Hansa esindajad Ameerika Ühendriikides

Hansa esindajad Ameerika Ühendriikides on loend Lübecki, Bremeni ja Hamburgi hansalinna ühistest esindajatest Ameerika Ühendriikides.
Konsulaarsuhted hansalinnade ja Ameerika Ühendriikide vahel loodi 1794. aastal. Hansalinnade peakonsulid Ameerika Ühendriikides olid:
1811–1814 olid hansalinnad annekteeritud Prantsusmaa poolt.
Diplomaatilised suhted loodi 1827. Saadikud olid:
Üle-eestiline meeskooride võistulaulmine

Üle-eestiline meeskooride võistulaulmine on Eesti Meestelaulu Seltsi korraldatav meeskooride lauluvõistlus.
Võisteldakse neljas kategoorias:
George (LAV)

George on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis, Garden Route'i ringkonna halduskeskus. Linn asub India ookeanist mõne kilomeetri kaugusel.
George on asutatud 1811. aastal. Linn on saanud nime kuningas George III järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli George'i elanikest värvilisi 47,4%, mustanahalisi aafriklasi 32,3%, valgeid 18,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 1,2%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 63,1% inimesi, koosa keelt 25,8%, inglise keelt 7,8% ja teisi keeli 3,2%.,
Espen Andersen

Espen Andersen (sündinud 28. oktoobril 1993 Bærums Verkis) on Norra kahevõistleja.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis sai ta normaalmäel 25. ja normaalmäel kümnenda koha.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta meeskonnavõistluses hõbemedali. Normaalmäe individuaalvõistluses oli ta kümnes ja suurel mäel 22.
Maailma karikasarjas tegi ta debüüdi 2013. aasta märtsis Oslos. 24. novembril 2017 Kuusamo etapil jõudis ta esimest korda poodiumile, kusjuures kohe võitjana.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Espen Andersen on osalenud 62 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile kahel korral, millest mõlemal korral kõige kõrgemale astmele.
AST

AST või Ast võib tähendada järgmist:
AST võib olla ka mitme ajavööndi lühendiks:
Hulusi Akar

Hulusi Akar (sündinud 12. märtsil 1952 Kayseris Türgis) on Türgi sõjaväelane ja poliitik. Ta oli 10. juulist 2018 kuni 3. juunini 2023 Türgi kaitseminister.
Ta sündis aastal 1952 Kayseris Kayseri provintsis Türgis. Ta lõpetas aastal 1972 Türgi Sõjaväeakadeemia.
Tulumaksuseadus

Tulumaksuseadus (ingl "Income Tax Law") on Eesti Vabariigis kehtiv seadus, millega reguleeritakse tulumaksu, selle maksja, maksmise perioodi, maksumäärade ja maksude laekumisega seonduvat. Tulumaksuseaduse ametlik lühend on TuMS.
Sisu.
Tulumaksuseaduses on 67 paragrahvi, mis on jaotatud 14 peatükiks: 
Tulumaksuseaduses on sätestatud, mida maksustatakse. Tulumaksuga maksustamisele kuulub maksumaksja tulu, millest seadusega kooskõlas on tehtud mahaarvamised. Maksumaksja on füüsiline isik, lepinguline investeerimisfond, aktsiaseltsifond ja mitteresidendist juriidiline isik, kellele laekub tulu, mis kuulub maksustamisele. Tulumaksuseaduses määratakse maksustamisperioodiks ühe kalendriaasta. Tulumaksu tavaline määr on kehtiva tulumaksuseaduse järgi 20%, millest võib esineda seaduses sätestatud juhtudel kõrvalekaldeid. Tulumaks laekub riigile.
Tulumaksuseaduse ajalugu.
NSV Liidus ei arvutatud tulumaksu. Selle asemel vaadati tulumaksu suurust vastavast tabelist, mida oli võimalik osta raamatupoest.
Pärast Eesti iseseisvumist kehtisid tulumaksu seadustamiseks eraldi seadused ettevõtetele ja üksikisikutele.
Eesti Vabariigi ettevõtete tulumaksu seadus koosnes 25 paragrahvist, mis jagunesid neljaks peatükiks:
Eesti Vabariigi ettevõtete tulumaksu seaduse paragrahv 8 järgi olid maksumäärad ettevõtetele selle seaduse kehtimise ajal järgmised:
Eesti Vabariigi üksikisiku tulumaksu seadus koosnes 23 paragrahvist, mis jagunesid kolmeks peatükiks:
Eesti Vabariigi üksikisiku tulumaksu seaduse paragrahv 10 järgi olid maksumäärad selle seaduse kehtimise ajal järgmised:
Tulumaksuseadus võeti vastu 8. detsembril 1993 ja kuulutati välja Vabariigi Presidendi 21. detsembri 1993 otsusega nr 237. Algul oli tulumaksu suurus seaduse järgi 26%, seejärel vähendati seda aastatel 2005–2008 21 protsendini. 2015. aastal oli tulumaksumäär 20%. Tulumaksuseadust on selle kehtima hakkamisest praeguseni muudetud üle 50 korra.
Aasta spordihetk

Aasta spordihetk on lõppenud spordiaasta kõige erilisem hetk hääletajate arvates. Hääletust korraldab aasta lõpus veebis Eesti Rahvusringhääling, hääletada saavad kõik soovijad.
Ilmenau ühisvald

Ilmenau on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Selle pindala on 69,70 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 528 inimest. See paikneb piki Ilmenau jõge (sellest ka nimi), umbes 8 km Lüneburgist lõunas. Selle keskus on Melbeck.
Samtgemeinde Ilmenau koosneb järgmistest valdadest:
Ostheide ühisvald

Ostheide on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Selle pindala on 129,78 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 412 inimest. See paikneb umbes 8 km Lüneburgist idas. Selle keskus on Barendorf.
Samtgemeinde Ostheide koosneb järgmistest valdadest:
Jaan Vain

Jaan Vain (14. november 1886 Kõo vald, Viljandimaa – 18. veebruar 1942 Tartu) oli Eesti poliitik.
Scharnebecki ühisvald

Scharnebecki ühisvald ("Samtgemeinde Scharnebeck") on ühisvald ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Selle pindala on 26,88 km². 31. detsembril 2017 elas seal 15 556 inimest. Selle keskus on Scharnebeck.
Scharnebecki ühisvald koosneb järgmistest valdadest:
Louis Metslang

Louis Metslang (17. oktoober 1906 Kaarepere vald, Tartumaa – 8. juuni 1942 Tallinn) oli Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1928 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Aastatel 1929–1930 ja 1935–1937 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (ei lõpetanud).
Aleksander Saar

Aleksander Saar (23. juuli 1883 Lustivere vald, Viljandimaa – 1. aprill 1942 Kirov) oli Eesti põllumees ja poliitik.
Arreteeritud NKVD poolt 1941 Taebla vallas Läänemaal. Surmaotsus, hukatud Kirovis Venemaal.
Safloor

Safloor on värvisafloorist ("Carthamus tinctorius"), nimetatud ka värvohakaks, toodetav värvaine (taime putkõied), millega värvitakse tekstiili. Seda kasutatakse ka toidule värvi andmiseks.
Etümoloogia.
Eesti keelde on sõna "safloor" jõudnud arvatavasti saksa keele kaudu, kus "Saflor" on üks sõna "Färberdistel" 'värvaliohakas' sünonüüme. Saksa ja inglise keelde on sõna jõudnud keskaegsest prantsuskeelsest "safleur", mis omakorda pärineb araabiakeelsest sõnastاَصْفَر, "aṣfar" ('kollane').
Ajalugu.
Värvisafloor kuulub vanimate kultuurtaimede hulka, olles tuntud juba Vanas Egiptuses ja Babüloonias. Taime kreekakeelne nimi κάρθαμος ("kārthamos") esineb mitmes kohas Mükeene lineaarkirjas B tahvlitel, kusjuures kahel viisil: valge (ka-na-ko re-u-ka, 'knākos leukā')ja punane (ka-na-ko e-ru-ta-ra, 'knākos eruthrā'). Selgitatud on seda valgete seemnete (ja nendest saadava saflooriõli) ja punaste õite (värvainena) kasutamisega. Õli kasutati antiigist alates toiduks ja lambiõlina, ka tekstiilivärvina kasutamine ulatub kaugesse minevikku. Egiptuse 12. dünastia hauakambrite kollaseks ja oranžiks toonitud tekstiilidest on leitud safloori jälgi ja vaarao Tutanhamoni hauast värvohakavanikuid. Saflooriga erinevate tekstiilide värvimise retsepte võib Euroopas leida alates 16. sajandist, mil taime hakati ka Põhja-Euroopas kasvatama. Venemaal leidis safloor tekstiilivärvina laiaulatuslikku kasutamist 17.–19. sajandil, kuni 20. sajandi alguseni.
Safloori toiduvärvina kasutamist safrani aseainena mainitakse juba 16. sajandi raamatutes. Võrreldes päris safraniga oli safloor, mille nimetus "bastard Saffron" tähendab tõlkes umbes "sohisafran", kordades odavam toiduvärvaine.
Värvaine.
Saflooriks nimetatakse värvisafloori kuivatatud õisi, mis transpordiks ja müügiks mõnikord pressitakse pallideks või kookideks. Õisi saab kasutada ka värskelt. Kuivatamisel tuleb jälgida, et õied oleks kaitstud otsese päikesevalguse eest, et nad ei kaotaks oma värvivaid omadusi. Kollast värvi annab safloorkollane, värvainete indeksi järgi C.I. Natural Yellow 5, punast värvi andev komponent on oranžpunane flavonoid kartamiin, C.I. Natural Red 26.
Värvohakast tekstiili värvimisel saadavate toonide hulgas on puhas kollane, väga erksad roosad toonid (lõheroosa, magentapunane) ning pehmed korallpunased. Toon sõltub peitsainest, lahuse pH-st ja värvitavast kiust. Saflooriga on värvitud siidi, lina ja puuvilla.
Kartamiini on kasutatud ka värvipigmentide toonimiseks. Pigmendivärvainena ei ole kartamiin eriti valguskindel, samuti kipuvad pleekima saflooriga värvitud roosad ja punased kangad.
Kuivatatud värvohakaõisi müüakse ka toiduvärviks, mõnikord ka safrani nime all, tööstuslikult toodetud toiduvärv on safraniga sarnanev kollane pulber. Annab toidule kollase tooni. Kasutatakse ka muude naturaalsete toiduvärvide koostises.
Värvisafloor

Värvisafloor, vanema nimetusega värvohakas, ("Carthamus tinctorius") on korvõieliste hulka kuuluv õli- ja värvitaim. 
Sõna "safloor" on kasutatud ka värvisafloorist saadava värvaine kohta, millega värvitakse tekstiili ja mida kasutatakse toidule värvi andmiseks. Värvisafloori kasvatatakse ka ilutaimena.
Kirjeldus.
Värvisafloor on ohakasarnane 50–120 cm kõrgune kiire kasvuga üheaastane rohttaim, millel on sirged harunenud varred ja tipus kerajad korvõisikud. Õisik on suhteliselt väike, 3–4 cm läbimõõduga, igas õisikus 20–150 oranžkollast putkõit. Lehed on ogalised, pikkusega 10–15 cm ja 2,5–5 cm laiad. Vili on seemnis, see sisaldab kuni 40% õli.
Taime looduslik leviala ulatub Egiptusest ja Ees-Aasiast Kesk-Euroopani. Tänapäeval kasvab kultuurtaimena nii Euroopas, Põhja-Ameerikas kui ka Austraalias.
Ilutaimena kasvatatavate värvohakate õisik võib olla ka oranž või punane.
Ajalugu.
Värvisafloor kuulub vanimate kultuurtaimede hulka, olles tuntud juba Vanas Egiptuses, Babüloonias ja Kreeta-Mükeene kultuuris. Mükeenest pärit tekstides on vihjeid sellele, et osati kasutada nii värvisafloori õli kui värvainet. Õli kasutati antiigist alates toiduks ja lambiõlina. Egiptuse 12. dünastia hauakambrite kollaseks ja oranžiks toonitud tekstiilidest on leitud saflooriga värvimise jälgi ja vaarao Tutanhamoni hauast värvohakavanikuid. Alates 16. sajandist hakati ka Põhja-Euroopas kasvatama ja oli värvitaimena laialdaselt kasutusel. Venemaal värviti saflooriga 17.–19. sajandil, kuni 20. sajandi alguseni, värvisafloori värvitaimena kasutamine hääbus odavamate ja valguskindlamate sünteetiliste aniliinvärvide ilmumise järel.
Värvisafloori õite toiduvärvina kasutamist nimetuse "bastard Saffron" all on mainitud juba 16. sajandi raamatutes.
Kasutamine.
Õlitaimena.
Õli saamise eesmärgil kasvatati värvohakat juba ammu Hiinas, Iraanis ja Lõuna-Euroopas. Seemnistest pressitud saflooriõli on lõhnata ja maitseta, toiteväärtuselt sarnaneb päevalilleõliga. Kasutatakse kosmeetikas, praadimisõlina, salatikastmena ja margariini koostisainena.
Põllumajanduses eristatakse kaht värvohaka vormi, millest saadakse erinevat tüüpi õli. Üks on rikas monoküllastamata rasvhappeist, nagu oleiinhape, ja teine sisaldab rohkem polüküllastamata rasvhappeid, nagu linoleiinhape. Toiduks soovitatakse tarvitada esimest, teist tüüpi õli kasutatakse näiteks õlimaalis ja õlivärvide koostises linaseemneõli asemel.
Värvitaimena.
Värvi andvaid komponente sisaldavad värvisafloori õielehed, mida kasutatakse nii värskelt kui kuivatatult. Värvohakast tekstiili värvimisel saadavate toonide hulgas on puhas kollane, väga erksad roosad toonid (lõheroosa, magenta) ning pehmed korallpunased. Toon sõltub peitsainest, lahuse pH-st ja värvitavast kiust. Saflooriga on värvitud siidi, lina ja puuvilla.
Toiduvärvina annab safloor kollase tooni.
Mihkel Ilmjärv

Mihkel Ilmjärv (2. detsember 1891 Võisiku vald, Viljandimaa – 30. jaanuar 1951 Viljandi) oli eesti loomaarstiteadlane ja tõuaretaja.
Elulugu.
Mihkel Ilmjärv oli külakooliõpetaja poeg. Ta lõpetas 1913. aastal Riia vaimuliku seminari ja 1917. aastal Tartu veterinaariainstituudi. Ilmjärv töötas loomaarstina aastatel 1916–1920 Kiievis ja 1920 loomaarstina Eesti sõjaväes, 1921 Eesti Vabariigi Põllutööministeeriumi Loomakasvatuse Peavalitsuse veise- ja hobusekasvatuse osakonna juhataja kohusetäitjana, 1921–1922 Lihula jaoskonna ning 1922–1926 Lääne maakonna ja Haapsalu linna loomaarstina, 1926–1947 Tori hobusekasvanduse juhatajana ja 1947–1950 Eesti NSV Teaduste Akadeemia loomakasvatuse ja veterinaaria instituudi hobusekasvatuse sektori juhatajana. Ta oli aastatel 1929–1932 ajakirja Meie Hobune toimetaja. 
Aastatel 1947–1951 oli Ilmjärv Eesti NSV Ülemnõukogu saadik.
Välislingid.
Nõelköis

Nõelköis ("Epipremnum") on võhaliste sugukonda kuuluv taimeperekond. 
Perekonda kuulub umbes 15 liiki. Need on Aasia ja Austraalia päritolu igihaljad ronitaimed.
Julius Tarmisto

Julius Tarmisto (1936. aastani Julius Grünberg; 14. detsember 1890 Otepää – 4. september 1956 Tallinn) oli eesti põllumajandustegelane.
Ta lõpetas 1914. aastal Leipzigi Ülikooli.
Julius Grünberg töötas Õisu mõisas asunud Õisu piimanduskooli direktorina. Ta oli üks ajakirja Piimandus asutajatest ning toimetas seda.
1917. aastal ja 28. novembrist 1918 kuni 1919. aastani oli Julius Grünberg Võru maavalitsuse esimees (Võru maavanem).
Essen (Greifswaldi suguvõsa)

Essen oli Greifswaldist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Essenid siirdusid Greifswaldi Vestfaalist Essenist, kus nad kandsid perekonnanine Schnitzwicke. Veinikaupmees Johann von Essen (u 1500−pärast 1588) võeti 1588. aastal Greifswaldi kodanikuks. Tema pojapoeg Johann von Essen (1585−1639) oli aastatel 1630−1639 raehärra. Viimase vanem poeg Christoph von Essen (suri pärast 1674) oli raehärra aastatel 1671−1674. Tema noorem vend Johann von Essen (1585−1639) oli Greifswaldi ülikooli ajalooprofessor ja hiljem Demmini praost. Viimase poeg Franz von Essen (suri 1714) omandas 1706. aasta 26. märtsil Püha Rooma keisrilt aadliseisuse, sai perekonnanimeks Edler von Essen ja rajas suguvõsa vanema aadliliini. Tema poeg Franz Joachim Edler von Essen (1670−1771) oli Greifswaldi õuekohtu direktor. See liin kustus ilmselt XVIII sajandi lõpul. Raehärra Johann von Esseni noorem vend Theodor von Essen (1592−1666) oli vaimulik; temast alguse saanud liinist võrsus mitmeid vaimulikke. Tema pojapoeg Theodor von Essen (1661−1692) valiti Greifswaldi ülikooli filosoofiaprofessoriks, hiljem oli ta Barthi pastor. Schwerini toomkantori Michael von Esseni (u 1677−1727) poeg Immanuel Justus von Essen (1719−1780) rändas pärast ülikoolistuudiumi lõppu Liivimaale, kus oli koduõpetaja ja hiljem pastor; tema rajas Essenite Liivimaa haru. Tema kolm poega Andreas Immanuel (1757−1815), Paul Melchior (1759−1813) ja Johann Theodor (1761−?) tõsteti 15. juulil (vkj) 1782 Püha Rooma keiser Leopold II poolt aadliseisusse ja nad sai perekonnanimeks Edler von Essen. See liin kustus XIX sajandil.
Sterkstroom

Sterkstroom on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas Enoch Mgijima vallas.
Sterkstroom on asutatud 1875. aastal, linnaõigused sai 1898. aasta.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sterkstroomi elanikest mustanahalisi aafriklasi 92,6%, valgeid 4,2%, värvilisi 2,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 0,5%. Koosa keelt pidas emakeeleks 89,6% inimesi, afrikaani keelt 6,1%, inglise keelt 2,0% ja teisi keeli 2,3%.
Patton Oswalt

Patton Peter Oswalt (sündinud 27. jaanuaril 1969 Portsmouthis Virginias) on Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja.
Pronto

Pronto ('varsti') on Hispaania seltskonnaajakiri, mis ilmub üks kord nädalas. Ajakiri on asutatud 1972. aastal ning selle peakorter asub Barcelonas. 
1993. aastal oli Pronto suurima tiraažiga (695 585 eksemplari) ajakiri Hispaanias. 1997. aastal oli ajakirja tiraaž 807 232 eksemplari, millega ta oli kohalike ajakirjade seas teisel kohal. 
2001. aastal kuulus ajakiri tiraažiga 878 000 eksemplari kogu maailma naisteajakirjade seas 50 edukama hulka. Pronto keskmine tiraaž oli 2003. aastal 921 855 ja 2004. aastal 1 013 016 eksemplari. Aastatel 2003–2005 oli Pronto populaarsuselt teine ajakiri Hispaanias.
2005. aastal oli Pronto kõige populaarsem Hispaania ajakiri tiraažiga 1 000 580. 2006. aastal oli ajakirja tiraaž ligi 962 000. Aastal 2008 oli Pronto Hispaanias kõige populaarsem ajakiri (tiraaž 877 000 eksemplari).
2009. aastal oli Pronto tiraaž 971 248, millega Pronto oli suurima läbimüügiga ajakiri Hispaanias ja läbimüügilt kolmas kord nädalas ilmuvate Euroopa naisteajakirjade seas. Pronto tiraaž oli 2010. aastal 958 374, 2011. aastal 931 419 ja 2012. aastal 910 055 eksemplari. Kord nädalas ilmuvate Hispaania ajakirjade seas oli see 2013. aastal suurima läbimüügiga.
Semana

Semana (hispaania keeles 'nädal') on Colombias ilmuv ajakiri, mille asutas 1946. aastal Alberto Lleras Camargo, kellest 1958. aastal sai Colombia president. 1961. aastal ajakirja väljaandmine katkes, kuid ajakirjanik Felipe López Caballero taastas selle 1983. aastal. 
Felipe López Caballero oli 35-aastane, kui otsustas 1982. aastal ajakirja välja andma hakata. López võttis eeskujuks kaks varem ilmunud Colombia ajakirja, millest üks oli Alberto Lleras Camargo Semana ja teine vasakpoolne nädalaleht Alternativa, mida andsid välja Enrique Santos ja Gabriel García Márquez. Välisajakirjadest inspireerisid teda The Times ja Newsweek.
Et Llerase ajakiri oli aastatega omandanud teatava prestiiži, palus López sama nime kasutamise luba, mis talle ka anti. López komplekteeris vajaliku kontori, ostis Alternativast kasutatud töölauad ja kirjutusmasinad ning hakkas looma riigi ajakirjandusest sõltumatu ajakirja esimest väljaannet. Esimene ajakirjanumber ilmus 12. mail 1982. Selle profiil oli terrorismi kajastamine. Sestsaadik on López jätkanud kriitilise ja range ajakirjandusega.
1980. aastatel suurenes ajakirja väljaandev meediafirma Publicaciones Semana tohutult. Sel ajal võrreldi Lópezt Ameerika filmi Citizen Kane peategelase, ajalehemagnaadi Charles Foster Kane'iga. Lópeze Semana edu võti põhines sõltumatusel. Semana kõige olulisemad teemad sel ajal olid seotud tuntud narkokaupmehe Pablo Escobariga. 1980. aastatel oli López üks suurtest uimastikaubanduse hukkamõistjatest ja kriitikutest. Sellest ajast alates on ajakiri muutunud poliitiliselt vähem oluliseks. 
Viimastel aastatel on Semana kritiseerinud Colombia juhtkondade juhtimisstiili, Colombia parteisid ja paramilitaarseid rühmitusi. 2012. aastal, Semana 30. aastapäeva puhul, kirjutas Ameerika üks suurimaid ja mõjukamaid väljaandeid Finanzas.com, et Semana ajalugu on olnud seotud Colombia kõige olulisemate sündmustega ning kuigi Colombias oli suuri muutusi, ei ole ajakirja põhimõtted kolmekümne aasta jooksul muutunud. 
Tunnustus.
Semana võitis Hispaania kuninga preemia kaks aastat järjest, aastatel 2007 ja 2008. 2007. aastal auhinnati ajakirja Semana 25 aasta jooksul tehtud uurimistööde eest ajakirjanduses. 2008. aastal võitis ajakiri auhinna artiklite eest, mis paljastasid tihedad sidemed poliitiliste juhtide ja ebaseaduslike parempoolsete sõjaväeliste rühmituste vahel. Auhinnakomisjoni žürii kiitis Semana ajakirjanikke väsimatu uurimistöö eest ja kirjeldas nende tehtud tööd moraalseks üleskutseks Colombiale ja maailmale. 
Semana veebileht on võitnud mitmeid riiklikke ja rahvusvahelisi auhindu, sealhulgas Círculo de Periodistas de Bogotá, Premio Rey de España ja Premio de la Sociedad Interamericana de Prensa. Veebileht on kaks korda olnud ajakirjandusauhinna Premio Iberoamericano de Periodismo Cemex-Fnpi finalist. 
Semana välisriikide väljaannete hulka kuulub SoHo Ecuador, mis esmakordselt ilmus 2002. aastal, Fucsia Ecuador, mis on ilmunud alates 2004. aastast, ja 2006. aastal loodud SoHo Costa Rica. Veebileht Semana.com kajastab kogu ajakirja Semana sisu ja igapäevaseid sotsiaal-poliitilisi teemasid. See on teine kõige enam külastatud veebileht Colombias.
Ernst Carl Kessler

Ernst Carl Kessler (1808–1863) oli Tartu orelimeister.
Teadaolevalt ehitas Kessler Eesti- ja Liivimaa kirikutesse, palvemajadesse, koolidesse ja kodudesse 120 orelit. Enamik neist olid väikesed, 5–8 registriga pillid, kuid kirikutesse tegi ta ka märksa suuremaid oreleid. 
Tartu Maarja kirikule ehitas Kessler 1852. aastal oreli, mille saatel toimus ka Eesti esimese üldlaulupeo kooride peaproov. 
Suurimaks peetakse 1860. aastal Tartu Ülikooli kirikule ehitatud orelit, millel oli 28 registrit, kuid suuremate hulka kuulusid ka Otepää Maarja kiriku 12 registriga ja Halliste kiriku 14 registriga orel. 
Tänapäeval on Kessleri orelitest säilinud viis (sh Alaskal Sitkas) ja mängukõlblikud neist on neli: Nõmme Rahu kiriku, Otepää Maarja kiriku, Karksi Peetri kiriku ja Taagepera Jaani kiriku orel.