tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jyväskylä linn

Jyväskylä on linn Soomes Kesk-Soome maakonnas. Selle keskus on Jyväskylä, mis asub Päijänne järve põhjakaldal.
Jyväskylä linna naabrid on Joutsa vald, Jämsä linn, Laukaa vald, Luhanka vald, Muurame vald, Petäjävesi vald, Toivakka vald ja Uuraineni vald. Jyväskylä linna naabervallad enne valdade liitmist 2009. aastal olid Jyväskylä vald ("Jyväskylän maalaiskunta"), Muurame vald ja Toivakka vald.
Jyväskylä linn on soomekeelne.
Jyväskylä sai linnaõigused 22. märtsil 1837.
Jyväskylä linna pindala on 1466,46 km² (maapindala 1171,19 km²). Enne valdade liitmist oli pindala 137,47 km² (maapindala 105,85 km²). Linna algupärane territoorium haaras ainult nüüdset kesklinna.
Jyväskylä linna territooriumil elab 143 485 (2020) inimest, nendest 120 000 tiheasustusega Jyväskylä paikkonnas, ja kogu valla rahvastiku tihedus on 109 in/km². Enne territooriumi suurenemist 2009. aastal elas Jyväskylä linnas 86 250 inimest ja rahvastiku tihedus oli 814,8 in/km².
Jyväskyläs asub 1966. aastal asutatud Jyväskylä Ülikool. Linnas alustas tegevust 1858. aastal esimene soomekeelne keskkool Soomes, "Jyväskylän yläalkeiskoulu".
Jyväskyläs asub Kesk-Soome Keskhaigla.
1993 liideti linnaga Säynätsalo vald. 1. jaanuaril 2009 liideti Jyväskylä linnaga Jyväskylä vald ja Korpilahti vald.
Jyväskylä jalgpalliklubi mängib Veikkausliigas ja jäähokiklubi JYP Soome jäähokiliigas. Linn on tuntud kui autoralli maailmameistrivõistluste Soome ralli keskus.
Valla territooriumil Oravivuori mäel asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare mõõdupunkt ().
Eunice Barber

Eunice Barber (sündinud 17. novembril 1974 Freetownis Sierra Leones) on Sierra Leone ja Prantsusmaa endine kergejõustiklane (seitsmevõistleja ja kaugushüppaja).
Barber on kahekordne maailmameister (1999 ja 2003).
1999. aasta 2. veebruarist esindas Barber Prantsusmaad, sest sai Prantsusmaa kodanikuks. Varem esindas ta sünnimaad Sierra Leonet.
Saavutused.
Maailmameistrivõistlused.
Sevilla 1999
Pariis 2003
Helsingi 2005
Isiklikku.
Eunice Barber oli tippsportlasena 175 cm pikk ja kaalus 68 kg.
Fiona May

Fiona May (sündinud 12. detsembril 1969 Sloughtis Suurbritannias) on Itaalia kergejõustiklane (kaugushüppaja). 
Kahekordne olümpiamängude (1996 ja 2000) hõbemedali omanik ja kahekordne maailmameister (1995 ja 2001).
Fiona May oli algul Suurbritannia koondise liige, kuid pärast abiellumist itaallasest teivashüppaja Gianni Iapichinoga 1993. aastal hakkas võistlema Itaalia värvides.
Tema isiklik rekord on 7.11 (1988).
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1996 hõbemedal 7.02
&lt;br&gt;2000 hõbemedal 6.92
Maailmameistrivõistlustel.
1995 maailmameister 6.98
&lt;br&gt;1997 pronksmedal 6.91
&lt;br&gt;1999 hõbemedal 6.94
&lt;br&gt;2001 maailmameister 7.02
Sisemaailmameistrivõistlustel.
1997 sisemaailmameister 6.86
Euroopa meistrivõistlustel.
1994 pronksmedal 6.90
&lt;br&gt;1998 hõbemedal 7.11
Euroopa sisemeistrivõistlustel.
1998 Euroopa sisemeister 6.91
Isiklikku.
Fiona May on 182 cm pikk ja kaalub 61 kg.
Javier Sotomayor

Javier Sotomayor Sanabria (sündinud 13. oktoobril 1967 Limonaris Matanzas) on Kuuba endine kergejõustiklane (kõrgushüppaja). Olümpiavõitja (1992), kahekordne maailmameister (1993 ja 1997) ja kehtiva maailmarekordi 2,45 m valdaja.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1992 olümpiavõitja 2.34
&lt;br&gt;2000 hõbemedal 2.32
Maailmameistrivõistlustel.
1991 hõbemedal 2.36
&lt;br&gt;1993 maailmameister 2.40
&lt;br&gt;1995 hõbemedal 2.37
&lt;br&gt;1997 maailmameister 2.37
Sisemaailmameistrivõistlustel.
1985 hõbemedal 2.30
&lt;br&gt;1989 sisemaailmameister 2.43
&lt;br&gt;1991 pronksmedal 2.31
&lt;br&gt;1993 sisemaailmameister 2.41
&lt;br&gt;1995 sisemaailmameister 2.38
&lt;br&gt;1999 sisemaailmameister 2.36
Isiklikku.
Tema vennapoeg on Kuuba ja Aserbaidžaani poksija Lorenzo Sotomayor.
Inha Babakova

Inha Babakova (sündinud 27. juunil 1967 Aşgabadis Türkmenistanis) on endise NSV Liidu ja Ukraina kergejõustiklane (kõrgushüppaja). Ta on olümpiamängude (1996) pronksmedali omanik ja maailmameister (1999).
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1996 pronksmedal 1.96
Maailmameistrivõistlustel.
1991 pronksmedal 1.96
&lt;br&gt;1995 pronksmedal 1.99
&lt;br&gt;1997 pronksmedal 1.96
&lt;br&gt;1999 maailmameister 1.99
&lt;br&gt;2001 hõbemedal 2.00
Sisemaailmameistrivõistlustel.
1993 pronksmedal 2.00
&lt;br&gt;1997 hõbemedal 2.00
Ramses II

Ramses II (umbes 1300 eKr – 1224 või 1213 eKr) oli Egiptuse vaarao 19. dünastiast 13. sajandil eKr, tõenäoliselt aastatel 1290–1224 eKr või 1279–1213 eKr. Ta oli Seti I poeg. Troonile saades oli Ramses umbes 20-aastane ning ta valitses 66 aastat (suri ligi 90-aastaselt).
Ramsest peetakse Egiptuse Uue Riigi üheks silmapaistvamaks valitsejaks, ta taastas Egiptuse kontrolli Palestiina üle ning sõdis Süürias hetiitidega. 1274 toimus sõja suurim Kadeši lahing, kus kumbki pool ei saavutanud otsustavat edu. 1269 või 1258 eKr sõlmisid Ramses ja hetiitide kuningas Hattušili III rahu- ja liidulepingu ning jagasid Lähis-Ida omavahel: Egiptusele jäi Palestiina, hetiidid said enamiku Süüriast.
Ramsese ajal ehitati palju, muuhulgas rajati ka uus pealinn Per-Ramses. Ramses II kivikujud on ühed tänapäeva tuntumad Vana-Egiptuse arhitektuurimälestised Giza püramiidide ja sfinksi kõrval. 1930. aastal avastas saksa egüptoloog Günther Roeder koos oma meeskonnaga kunagise Hermopolis Magna linna alalt Ramsese kuju alumise osa. 2024. aasta märtsis avastas egiptlastest ja ameeriklastest koosnev meeskond alumise osa leiukoha lähedalt Ramsese kuju ülemise osa. Kuju kogupikkuseks hinnatakse seitse meetrit.
Ramsese surma järel nõrgenes Egiptuse poliitiline ja majanduslik võim taas, kuna riiki tungisid sisse nn. mererahvad. Peagi peatas selle tendentsi ta järeltulija Ramses III, kes nad Egiptusest eemale tõrjus.
Ramses II on peetud ka vaaraoks, kelle ajal toimus juutide väljaränne Egiptusest, kuid otseseid tõendeid selle kohta pole.
Aruba Dushi Tera

"Aruba Dushi Tera" on Aruba ametlik hümn. 
Laulu sõnad kirjutas Juan Chabaya Lampe ning selle viisistas Rufo Wever. Meloodia on valsitaktis. 
18. märtsil 1976 võeti see ametlikult hümnina kasutusele ja kanti ette. Samal päeval heisati esmakordselt Aruba lipp. 18. märts on rahvuspüha lipu- ja hümnipäev. 
Papiamentokeelsed sõnad.
Aruba patria aprecia
nos cuna venera
chikito y simpel bo por ta
pero si respeta.
Refrään:
O, Aruba, dushi tera
nos baranca tan stimabo
nos amor p’abo t’asina grandi
cu n’tin nada pa kibre
cu n'tin nada pa kibre 
Bo playanan tan admira
cu palma tur dorna
bo escudo y bandera ta
orguyo di nos tur!
Refrään
Grandeza di bo pueblo ta
su gran cordialidad
cu Dios por guia y conserva
su amor pa libertad!
Refrään
Mitteametlik eestikeelne tõlge.
Aruba, armastatud kodu,
meie austatud häll,
olgu sa pealegi väike ja lihtne,
ikkagi oled austatud.
Refrään: 
Aruba, meie kallis maa,
meie nõnda armastatud kalju,
meie armastus sinu vastu on nii tugev,
et miski ei saa seda hävitada,
et miski ei saa seda hävitada. 
Sinu nõnda imetletud rannad,
mida kaunistavad palmipuud,
sinu vapp ja lipp,
meie uhkuse sümbolid.
Refrään
Meie rahva suurus
on suur südamlikkus
ning juhtigu ja hoidku Jumal
rahva vabadusarmastust.
Refrään
Nevėžis

Nevėžis on jõgi Leedus, Nemunase paremoolne lisajõgi. 
Jõe pikkus on 210 km, valgala pindala 6140 km².
Jõe ääres asuvad Kėdainiai ja Panevėžysi linn.
Vanasti peeti Nevėžist Aukštaitija ja Žemaitija piiriks.
Antifa

Antifa (saksakeelsest sõnast "Antifaschismus") on militantne antifašistlik liikumine, mis ühendab eeskätt vasakäärmusliku ja anarhistliku maailmavaatega inimesi, kes seisavad enda väitel vastu rassismile, islamofoobiale, homofoobiale ja seksismile, samuti fašismi soodustavatele nähtustele. Antifa liikumine pole seotud Eesti Antifašistliku Komiteega.
Antifa liikumine Eestis.
Eestis on antifa liikumine suhteliselt noor; tähelepanuväärseid aktsioone pole toimunud. Eesti antifa liikumise eestvedajateks on punkarid ja anarhistid. Peavaenlasteks peab antifa neonatsistlike ja patriotistlike vaadetega noori, näiteks natsiskinheede ja natsionaalsotsialistlikku "black metal"'it.
Antifa lääneriikides.
Antifa on suhteliselt tugev mitmes lääneriigis, nagu Saksamaa, kus selle ridadesse kuuluvaid aktiviste võib näha paremäärmuslike ja parempoolsete organisatsioonide ürituste vastu protestimas, 1945. aasta Dresdeni pommitamise mälestamise vastu meelt avaldamas jne.
Parempoolne politoloog Claus Wolfschlag, kes on tuntud antifa kriitik, on öelnud, et "antifašism" on tänapäeval suuresti vaid fassaad, mille taga peituvad sageli selle aktivistide psüühilised probleemid või asotsiaalsus, "mis võib end agressiivsetes aktsioonides välja elada"
Ameerika Ühendriikide president Donald Trump on teatanud kavast kuulutada antifa terroriorganisatsiooniks.
Aruba floriin

Aruba floriin (hollandi keeles "Arubaanse florin") on Aruba rahaühik. 
Mõnikord kasutatakse ka ekslikku nimetust "Aruba kulden" ("Arubaanse gulden"). 
Aruba floriin jaguneb 100 sendiks ("cent"). 
Valuuta ISO 4217 kood on AWG. Lühend on "Afl". 
Aruba floriin võeti Aruba ametliku valuutana kasutusele 1986, kui Aruba sai autonoomseks maaks ("status aparte") Madalmaade Kuningriigi koosseisus. Varem oli Arubal kasutusel Antillide kulden.
Aastast 1986 on Aruba floriinil fikseeritud vahetuskurss USA dollariga: dollar võrdub 1,7900 floriiniga. Euro võrdus (seisuga 14. juuli 2005) 2,1708 Aruba floriiniga.
Kasutusel on järgmised mündid: * 5, 10, 25 ja 50 senti, 1 floriin, 2 1/2 floriini ja 5 floriini.
Käibel on järgmised rahatähed: 
Rahatähtede käibelelaskmise kohustus on Keskpangamääruse kohaselt Aruba Keskpangal "(Centrale Bank van Aruba"). Aastatel 1986–1989 laskis pank käibele üleminekurahatähti. Aastatel 1990 ja 1993 lasti käibele Evelino Fingali kujundatud rahatähed, mis on trükitud Hollandi trükikojas Joh. Enschedé en Zonen. 
Keskpank laseb valitsuse nimel käibele münte Evelino Fingali kujundatud münte, mis on vermitud Hollandi ettevõttes Nederlandse Munt N.V..
2003. aasta rahatähtedele lisati turvaelemente.
Åbo Akademi

Åbo Akademi [oobu akademii] (rootsi keeles 'Turu akadeemia') on rootsi õppekeelega ülikool Soomes Turu linnas. 
Asutati 1918. aastal. Ülikoolis oli seitse teaduskonda, millest viis asusid Turus ja kaks Vaasas. Åbo Akademi oli eraülikool 1981. aastani, kui see riigistati. 2010. aastast on Åbo Akademi avalik-õiguslik juriidiline isik, millel on teaduskondade asemel 12 instituuti.
Åbo Akademis õpib umbes 8000 üliõpilast.
Ülikooli rektor on alates 1. augustist 2019 Moira von Wright.
Death metal

Death metal on muusikastiil, "heavy metal"'i alaliik, mida on mõjutanud "thrash metal". Tüüpilised tunnused on madalalt häälestatud instrumendid, kurguhääl, sageli kaks basstrummi ("Double Bass Drumming") ja eriti kiire nn "blastbeats". Tekstid kätkevad tihti surma-, kannatuse- ja hävingutemaatikat. Leida võib ka filosoofilisi (nihilistlikke), aga ka satanistlikke osi.
Esile kerkis see 1980. aastate lõpus Ameerika Ühendriikides (Florida ja California osariigis), Euroopas (Suurbritannias, Rootsis) ja Kanadas. 1990. aastate algusel tegutses üle tuhande bändi üle maailma ning neist üle viiesaja tuntuma üllitasid oma CD.
Surnud 2006

Sellel leheküljel on loetletud 2006. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Lipu- ja hümnipäev

Lipu- ja hümnipäev (papiamento keeles "Dia di Himno y Bandera") on tähtpäev Arubal, Bonairel ja Curaçaol. 
Aruba.
Arubal on lipu- ja hümnipäev rahvuspüha, mida tähistatakse 18. märtsil. 
18. märtsil 1976 heisati Oranjestadil esmakordselt Aruba lipp ning esitati esmakordselt Aruba hümni "Aruba Dushi Tera". 
Bonaire.
Bonaire lipu- ja hümnipäeva tähistatakse 6. septembril. 
Curaçao.
Curaçaol tähistatakse 2. juulil kuupäeva, mil Saarenõukogu 1951 esimest korda kokku tuli. 
2. juulist 1984 nimetatakse seda päeva lipu- ja hümnipäevaks. 
Lipu- ja hümnipäeva hommikul on ametlikud pidustused Otrobandas Brionpleinil ja saare lääneosas Barberis Parke Himno y Banderas (Hümni ja Lipu pargis). Curaçao lipp on paljudes kohtades väljas ja kohalikus televisioonis on temaatilised saated. Teemakohased üritused on ka Willemstadis.
Papiamento keel

Papiamento keel (Curaçaol "Papiamentu", Arubal "Papiamento", Bonairel "Papiamen") on kreoolkeel, mida kõneldakse Hollandi Antillide Tuulealustel saartel (Curaçao ja Bonaire) ning Arubal. 
Nimetus.
Keele nimetus tuleb papiamento keele sõnast "papia" kõnelema' (portugali "papear"). 
Papiamento keeles kirjutatakse keele nimetus kujul Arubal "Papiamento" ja Curaçaol "Papiamentu". Hääldus on ühesugune, vahe on ainult kirjaviisis, mis Curaçaol lähtub rohkem hääldusest, Arubal rohkem etümoloogiast. Bonairel on keele nimetus "Papiamèn".
Staatus.
Kuigi Hollandi Antillidel on ametlik keel hollandi keel, kõneleb seda suur osa Madalmaade Tuulealuste saarte elanikkonnast. Madalmaade Tuulepealsetel saartel (Sint-Eustatius, Saint-Martini saar ja Saba saar) on kõige kõneldavam keel inglise keel. Arubal on papiamento keel alates 2004. aastast hollandi keele kõrval ametlik keel, kuigi ka seal kasutavad võimud seni kõige rohkem hollandi keelt. 
Papiamento keelel on kaks põhikuju, mis erinevad põhiliselt ortograafia poolest. 
"Papiamento" on Arubal kõneldav keelekuju, mille kirjaviis on etümoloogilise orientatsiooniga. "Papiamentu" on Curaçaol kõneldav keelekuju, mille kirjakeel on foneetiline. Ka Bonaire murret ("Papiamen") kirjutatakse foneetilisel põhimõttel.
Päritolu.
Kuigi papiamento päritolu on palju uuritud, ei ole õnnestunud selle allikat täpselt kindlaks teha. On teada, et keel tekkis 17. sajandi paiku, mil Curaçaol oli orjanduse õitseaeg. Hollandi Lääne-India Kompaniil oli tol ajal Curaçaol orjaturg, kust orje osteti ja müüdi kõikjale maailmas. Suur osa neist orjadest pärines Lõuna-Ameerikast ja Aafrikast. Neid orje kasutati ka Hollandi kolooniate istandustes ja soolakaevandustes. Kõige varasema avaldatud iseloomustuse Curaçao rahvakeelele andis paater Schabel, kelle järgi Curaçao neegerorjad kõnelesid "murtud hispaania keelt". 
Kõige tõenäolisema teooria järgi on papiamento keel välja kasvanud orjade soovist omavahel suhelda. Papiamento keel tekkis pidžinkeelena hispaania, portugali, hollandi ja inglise keelest ning Aafrika murretest ja aravakkide keelest. Pole teada, millisel keelel oli kõige suurem mõju ja kuidas täpselt keel edasi arenes. Mõne uurimuse järgi oli kõige suurem mõju hispaania keelel (otsustades paljude sarnaste tegusõnade järgi). Teised uurimused postuleerivad mingi Brasiilia kreoolkeele mõju. Viimane uurimus lähtub suurest Aafrika portugali keele mõjust ning otsib seost Aafrika maadega. On ka avastatud, et Venezuelas on papiamento keelt kõnelev kogukond. Mõne uurija väitel tekkis "Papiamentu" Curaçaol ning jõudis sealt Venezuela kaudu Arubale. Seepärast sarnanebki Aruba "Papiamento" kõlalt ja sõnavaralt hispaania keelega. 
Tänapäeva papiamento keeles on palju uusi sõnu inglise ja hispaania keelest ning toorlaene hollandi keelest. 
Papiamento keele kõnelejaid.
Arubalt pärit Dave Bentoni emakeel on papiamento.
Nikosia

Nikosia on Küprose pealinn. Linn asub Küprose keskosas Pedieose jõe kaldal. Nikosia on kõige kagupoolsem Euroopa Liidu liikmesriigi pealinn
Nikosia on olnud katkematult asustatud üle 5500 aasta ning on olnud Küprose pealinn alates 10. sajandist. Tegemist on viimase jagatud pealinnaga Euroopas: kolm aastat pärast seda, kui Küpros sai iseseisvaks Suurbritannia võimu alt 1960. aastal, puhkes verine konflikt kreeka ja türgi küproslaste vahel, mis vallandas kogukondadevahelise vägivalla üle kogu saare. 1964. aastal jagunes Nikosia kaheks ja lõunaossa jäid kreeka küproslased, põhja poole türgi küproslased.
Kümme aastat hiljem kui Küprosel toimus Kreeka toetusel edukas riigipööre, tungis Türgi Küprosele ning asutas Põhja-Küprose Türgi Vabariigi. Riigipöörde juhid astusid küll hiljem tagasi, kuid Nikosia jagav joon (nagu ka ülejäänud saart läbiv joon, mida katkestavad vaid Briti sõjaväebaasid) muutus demilitariseeritud tsooniks, mis jäi Küprose Vabariigi kontrolli alla, kuid mida valvab ÜRO. Seda nimetatakse nüüd ÜRO Küprose puhvertsooniks, mis eraldab rahvusvaheliselt tunnustatud Küprose Vabariiki ja ainult Türgi poolt tunnustatud Põhja-Küprost. Nii Küprose Vabariik kui ka rahvusvaheliselt tunnustamata Põhja-Küprose Türgi Vabariik peavad Nikosiat oma pealinnaks. Kestev konflikt kahe kogukonna vahel on tuntud kui Küprose probleem.
Piusa jõgi

Piusa jõgi (ka "Pimža jõgi"; vene "Пиуза, Пимжа") on jõgi Kagu-Eestis. Selle alamjooks kuni 14 km ulatuses asub Venemaa territooriumil.
Piusa jõgi saab alguse Küläjärvest Haanja kõrgustikul ja suubub Pihkva järve. Voolab käänulises Piusa ürgorus.
Jõe pikkus on 108 km, valgala 796 km², millest 508 km² on Eesti territooriumil, langus 214 m. Piusa on Eesti suurima langusega jõgi. Piusa jõel on paiknenud 39 vesiveskit.
Jõe ääres asub Vastseliina alevik.
Suuremad lisajõed on Meeksi oja, Tuderna oja, Tuhkvitsa oja (ka Obinitsa oja) ja Pelska jõgi.
Piusa jões elab palju kalaliike, neist arvukamad on harjus, särg, haug ja trulling.
Piusa jõe ürgoru kaitseks on loodud Piusa jõe ürgoru maastikukaitseala, mis algab Vana-Vastseliina piiskopilinnuse varemetest ja kulgeb allavoolu. Kaitseala pindala on 720 hektarit. Kaitsealal paikneb ka Piusa ürgoru matkarada.
Piusa jõgi on piirijõeks setude ja võrukeste vahel: paremal kaldal on setude asualad ja vasakul kaldal võrukeste asualad. Jõgi on ka piiriks Liivimaa ja Setumaa vahel, mis kujunes välja Saksa ekspansiooni pidurdumisel 1240. aastatel. Selline poliitiline piir tähistas ka piiri eri uskude – õigeusu ja katoliku usu vahel.
Kaluga

Kaluga (mööndav nimekuju "Kaluuga") on linn Venemaal, Kaluga oblasti keskus. Asub Kesk-Vene kõrgustikul Oka jõe vasakul kaldal.
Kaluga on asutatud Moskva vürstiriigi piirikindlusena. Asulat on esimest korda maininud 1371. aastal Leedu suurvürst Algirdas.
Kaluga oli Moskva suurvürstiriigi koosseisus alates 15. sajandist. 1505–1518 oli see omaette osastisvürstiriigi keskus.
1708. aastast oli Moskva kubermangu koosseisus, 1796. aastal loodi Kaluga asehaldurkond ("Калужское наместничество") ja 1796. aastal Kaluga kubermang. 
1924 läks Moskva oblasti koosseisu ja 1934 Tula oblasti koosseisu, kuni 1944. aastal loodi Kaluga oblast.
Aastatel 1892–1935 elas Kalugas raketiteadlane Konstantin Tsiolkovski. Linnas asub kosmonautika ajaloo muuseum.
Linnas on sündinud helilooja ja pianist Nikolai Rakov.
Rjazan

Rjazan on linn Venemaal, Rjazani oblasti keskus. Asub Oka jõe paremal kaldal, Kesk-Vene kõrgustiku idaserval. Kaugus Moskvast mööda autoteed on 164 km. 
Ajalugu.
Rjazani kreml olevat ehitatud vene hõimude poolt soomeugrilaste maale 1095. aastal. 12. sajandist oli Rjazani vürstiriigi keskus. 1237. aastal rüüstasid asulat mongolid. 1521. aastal liideti Moskva suurvürstiriigiga.
Linnaõigused sai 1719. aastal.
Haldusjaotus.
Linn jaguneb 4 linnaosaks (rajooniks): Moskovski, Sovetski, Železnodorožnõi ja Oktjabrski. Rjazani haldusalasse (Sovetski linnaossa) kuulub ka 20 km linnast põhja pool asuv Solottša alevik (umbes 2500 elanikku).
Rahvastik.
1. septembril 2010 oli linna arvestuslik elanike arv 508 100. Jaanuarist augustini oli sündimus 10,1‰ ja suremus 15,4‰.
Majandus.
Linnas on mitu masinaehitusettevõtet. Arenenud on ka kergetööstus ja ehitusmaterjalide tööstus.
Vaatamisväärsused.
Linnas on mitu 15.–17. sajandist pärinevat kirikut.
Kaluuga

Kaluuga ("Huso dauricus") on suur röövkala tuurlaste sugukonnast.
Ta eluneb Amuuri jõgikonnas ning meres Amuuri suudmealal. Noored isendid elavad Ohhoota ja Jaapani mere rannikualadel. Kaluuga on kriitilises seisundis liik. Liigi arvukus on vähenenud alates 19. sajandi lõpust, eriti järsult 20. sajandi lõpus ja 21. sajandi alguses seoses röövpüügiga.
Väidetavalt on tegemist maailma suurima mageveekalaga. Tema maksimaalne kehamass on vähemalt 1000 kg. Pikkus võib ületada 5 m. 
Eluiga on 17–20 aastat. 
Kaluuga on üks kaladest, kellelt saadakse musta kalamarja.
David Thompson (korvpallur)

David O'Neil Thompson (sündinud 13. juulil 1954 Shelbys Põhja-Carolinas) on endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigades ABA ja NBA kokku üheksa hooaega, esindades klubisid Denver Nuggets ja Seattle SuperSonics.
Invertsiirup

Invertsiirup on toiduaine, fruktoosi ja glükoosi segu, mee põhiosa. Kasutatakse pagari- ja kondiitritööstuses präänikute ja saiade valmistamisel. Hoiab tooted kauem pehmed. Kasutatakse ka suhkrusiirupites nende suhkrustumise vältimiseks.
Valmistamine.
Invertsiirupi valmistamiseks võetakse üks osa vett ja 1,75 osa suhkrut. Valmistamiseks võib kasutada kahte moodust.
Esimene moodus.
Suhkur lahustatakse vees, lastakse keema tõusta, riisutakse vaht, jahutatakse 90 kraadini ja lisatakse toiduhappe lahus (3% äädikhapet või 10 piimhapet) kuumutatakse segades 20–30 minutit. Selle aja jooksul toimub inversioon.
Teine moodus.
Suhkru ja vee pikemaajalisel keetmisel toimub samuti inversioon.
Mõlema valmistusviisi puhul siirup jahutatakse ja aromatiseeritakse.
Ion Dosca

Ion Dosca (sündinud 2. jaanuaril 1955 Bucovățis) on Moldova kabetaja, 1999. aasta maailmameister Brasiilia kabes.
Järvere

Järvere on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil elab külas 242 elanikku.
Küla lõunapiiriks on Valga–Koidula raudteelõik.
Uniejów

Uniejów on linn Poola keskosas Łódźi vojevoodkonnas Poddębice maakonnas, Uniejówi valla halduskeskus. Uniejów asub Suur-Poola vojevoodkonna piiri ääres.
Uniejówit on esmamainitud 1136. aastal, linnaõigused sai enne 1331. aastat. Uniejów kaotas linnaõigused, kuid sai need 1919. aastal tagasi.
Sargon

Sargon ehk Sargon I (vanasemiidi Šarrukin 'tõeline kuningas') oli Akadi riigi looja, kes võis valitseda aastatel 2340–2284 e.m.a. Ta muutus Mesopotaamias ideaalse valitseja sümboliks, olles seega analoogne Karl Suure staatusega keskajal.
Sargon oli Sumerist põhja poole jäävate alade valitseja, algselt suhteliselt vähetähtsa semiidi riigi juht. Kui Kiši kuningas Sargon alustas oma sõjaretke Mesopotaamias, oli Lagaši riik kuningas Uru'inimgina juhtimise all. Kuid oma valitsusaja jooksul alistas ta nii kogu Mesopotaamia kui ka Elami ning Süüria ja Palestiina. Sargoni valdused olevat ulatunud Pärsia lahest Vahemereni. Seega vallutas Sargon Sumeri mitte ainult Lugalzagesilt, vaid ka Lagaši kuningalt Uru'inimginalt. 
Sargon I-e loodud Akadi riik oli maailma esimesi impeeriume. Sargon I rajas riigi uue pealinnana Akadi (Agade) linna, mis andis nime kogu tema Akadi riigile. Akadi keelest, mis kuulus semiidi keelte hulka, sai enam kui tuhandeks aastaks Mesopotaamia peamine kõnekeel.
Pärast Sargoni surma Akadi riik nõrgenes, kuid selle sisemise stabiilsuse taastas peagi tema lapselaps Narāmsu'en (Naramsin).
Sargon I hakkas esimesena rakendama uut religioonipoliitikat. Tema pojad Rīmuš ja Maništūšu ning lapselaps Narāmsu'en järgisid tema eeskuju ja allutasid templid oma kontrollile. 2. aastatuhande alguses eKr soovis juba iga enam-vähem võimu omav kuningas määrata oma tütreid ning poegi preestriteks tähtsamates religioossetes ja poliitilistes keskustes nagu Nippur või Ur. Mesopotaamia valitsejatel muutus selline religioonipoliitika üsnagi tavaliseks praktikaks. Mõned hilisemad valitsejad isegi imiteerisid Sargon I nimevormi, nagu näiteks Uus-Assüüria kuningas Sargon II (721–705 eKr).
Sargon I ja Narāmsu'eni tiitleid nagu "nelja ilmakaare valitseja" või "kõiksuse valitseja" imiteerisid hilisemad kuningad. Sargon I ja Narāmsu'eni uus ideoloogiline suund riigivalitsemises muutus eeskujuks hilisematele kuningatele. Järgmistel kuningatel oli juba üks kindel eesmärk: allutada templid oma kontrollile.
Nebukadnetsar II

Nebukadnetsar II (akkadi keeles Nabû-kudurri-uṣur; umbes 630 – 562 eKr) oli Uus-Babüloonia tuntuim ja edukaim kuningas, kes valitses aastail 605–562 eKr. Nebukadnetsar on tuntud oma ulatuslike vallutuste ja ehitustegevuse tõttu Babülonis.
Nebukadnetsar oli Babüloonia kuninga Nabopolassari poeg ja troonipärija. Enne valitsejaks saamist oli ta oma isa vägede juht ning vallutas Egiptuselt Süüria ja Palestiina. 597 eKr allutas ta Jeruusalemma ja Juuda riigi ning püüdis seejärel vallutada Egiptust. Kuid see ei õnnestunud tal ning Juuda ja mitmed teised riigid hakkasid mässama. Seetõttu pidi Nebukadnetsar 587 eKr uuesti Jeruusalemma vallutama. Ta purustas templi ning viis suure osa juutidest Paabeli vangipõlve. Pärast seda piiras ta üle kümne aasta Tüürost ning saavutas selle alistumise Babüloonia ülemvõimule. 
Nebukadnetsari ajal ehitati ka nn Paabeli torn ehk peajumal Marduki tempel. Samuti seostatakse teda kuulsate Babüloni rippaedade ehitamisega.
Frangi kuningate loend

Frangi kuningate loend loetleb teadaolevaid Frangi riigi ja frankide kuningaid kuni Verduni leppeni.
Venelased

Venelased (endanimetus русские "russkije") on idaslaavi rahvus, kes räägib vene keelt ja elab peamiselt Venemaal ja selle naaberriikides.
Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmetel moodustavad venelased Venemaa rahvastikust ligi 81%.
Venelased kujunesid omaette rahvaks 14.–15. sajandil idaslaavlaste ehk nn vanavene rahva põhjapoolsest harust, kelle eelkäijad olid vjaatitšid, krivitšid, Ilmeni slaavlased (sloveenid) ja teised nendega segunenud idaslaavi hõimud. Põhja ja ida suunas edasi liikudes assimileerisid idaslaavi keelte kõnelejad kohalikke soome-ugri keeli kõnelevaid hõime, sealhulgas merjalasi, muromlasi jt. 
16. sajandil alanud Siberi koloniseerimise tagajärjel sai venelastest ka üks (praeguseks arvukaim) Siberis elavatest rahvustest. 15.–19. sajandil nimetati venelasi ka suurvenelasteks. 
Antropoloogiliselt peetakse venelaste enamust europiidide hulka kuuluvaiks. Keele ja rahvakultuuri erinevuste alusel eristati 19. sajandil nn põhjasuurvenelasi (umbes Pihkva – Moskva – Saranski – Saratovi – Samara joonest põhja pool), lõunasuurvenelasi ja nende vahel kitsal vööndil paiknevaid kesksuurvenelasi. 
Etnograafiliste rühmadena eristatakse:
Usklikud venelased on peamiselt õigeusku. Suurem enamus õigeusklikest venelastest kuulub Vene Õigeusu Kirikusse, väiksem osa vanausuliste hulka ja sektidesse.
Suure-Jaani Kooli Sürgavere õppekoht

Suure-Jaani Kooli Sürgavere õppekoht (endise nimega Sürgavere Põhikool) on Suure-Jaani Kooli õppekoht Sürgavere külas vanas mõisamajas. 2014. aastani oli see iseseisev põhikool.
Samas hoones asub ka Sürgavere lasteaed Vembu.
Ajalugu.
Kool moodustati 1921. aastal Lõhavere ja Kookla kooli liitmisel. Mõisa härrastemajas alustati tööd kolmeklassilisena, 1944. aastaks oli kasvatud seitsme- ja 1988. aastaks üheksaklassiliseks. 2005. aasta suvel remonditi koolimaja põhjalikult.
Sürgavere

Sürgavere küla asub Viljandi maakonnas Viljandist umbes 20 km põhja pool Põhja-Sakala vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Sürgaveres asub Sakala kõrgustiku põhjaosa kõrgeim tipp – 128 meetri kõrgune Sürgavere mägi. Külast saavad alguse Ängi oja ja Liiduvere oja.
1,5 km kaugusel asub Tallinna–Viljandi raudteeliini Sürgavere raudteepeatus. 
Külal on bussiühendus Viljandi ja Suure-Jaaniga. Sürgaverest lähevad läbi Epra–Sürgavere–Klaassepa tee ja Mudiste–Kobruvere tee, mis ristuvad küla keskuses. Küla lõunaosas algab Auksi tee.
Küla keskpunktis asub kunagise Sürgavere mõisa peahoone, milles praegu tegutsevad Suure-Jaani kooli Sürgavere õppekoht, lasteaed ja raamatukogu. Endist mõisahoonet, mis kuulus minevikus Wahlide perekonnale, ümbritseb 4,7 hektari suurune looduskaitsealune park.
Külas on oma spordihoone ja kauplus. 
Raamatukogu asub suurtes ruumides. Lugejate käsutuses on paljundusmasin ja Interneti püsiühendusega arvutid.
Külas on Keskkonnaagentuuri ilmavaatlusradar.
Sürgaveres tegutseb 2005. aastast Sürgavere Küla Selts.
Irkutsk

Irkutsk (vene Иркутск) on linn Venemaal, Irkutski oblasti keskus.
Loodus.
Geograafiline asend.
Irkutsk asub Angara kaldal Irkuti jõe suudmes, 66 km Baikali järvest läänes. Linna geograafilised koordinaadid on 52°17'N, 104°18'E. Irkuti jõest tuleb ka linna nimi.
Kliima.
Linna aasta keskmine temperatuur on 1,0 °C. Kõige kuumem kuu on juuli (keskmiselt 18,3 °C), kõige külmem jaanuar (keskmiselt –17,8 °C). Aprillist kuni septembrini on esinenud sooja vähemalt 29 °C, absoluutne maksimum 37,2 °C on mõõdetud juulis. Plusskraade on mõõdetud igas kuus. Novembrist kuni veebruarini on esinenud külma alla –40 °C, absoluutne miinimum –49,7 °C on mõõdetud jaanuaris. Juulis pole kunagi öökülma mõõdetud. Aastas sajab 480 mm sademeid, kusjuures suvi on märksa märjem: juulis sajab 114 mm, veebruaris ainult 8 mm sademeid.
Ajalugu.
Irkutski asutasid 1661. aastal sõjaväepostina Jakov Pohhabovi juhatusel kasakad. Linnaõigused sai Irkutsk 1686. aastal. Alates 1764. aastast oli Irkutsk Irkutski kubermangu (esialgu Siberi kubermangu) keskus. Alates 1822. aastast asus Irkutskis Ida-Siberi kindralkuberner.
Irkutsk oli tähtis keskus kaubavahetuses Hiinaga. Irkutski läbisid peaaegu kõik Hiinasse minevad kaubakaravanid, seevastu suured tööstusettevõtted ilmusid linna alles 20. sajandil.
Linna esimene üldplaneering töötati välja 1791. aastal. Selle täpne autor on teadmata, ehkki sellega tegelenud inimeste ring on üsna selge. Katariina II kinnitas üldplaneeringu 4. augustil 1792. Selle plaaniga pandi paika linna peamiste tänavate asukoht. Ärihooned nähti ette tähtsate tänavate ja väljakute äärde. Projektis arvestati juba väljakujunenud tänavasüsteemiga ega tehtud seda radikaalselt ümber. Selle üldplaani järgi rajati uusi tänavaid ja hooneid kuni 1830. aastateni.
19. sajandi alguses saabus Irkutskisse palju Siberisse asumisele saadetud dekabristide ülestõusust osavõtnuid.
1879. aastal hävitas tulekahju suure osa linna keskusest.
1898. aastal jõudis Irkutskisse Siberi raudtee.
1920. aastal hukati Irkutskis admiral Aleksandr Koltšak.
Haldusjaotus.
Linn jaguneb neljaks elanike arvult umbes võrdseks linnarajooniks. Need on Lenini, Oktoobri, Paremkalda (Pravoberežnõi) ja Sverdlovski rajoon.
Transport.
Irkutsk on tähtis raudteesõlm Siberi raudteel, Ida-Siberi kultuuri- ja teaduskeskus.
Linnas on olemas trammi-, trollibussi-, autobussi-, liinitakso- ja taksoliiklus. Plaanitakse ehitada kiirtrammivõrgustik, mis ulatuks lähedalasuvatesse Angarskisse ja Šelehhovisse.
Majandus.
Linnas asub Irkutski lennukitehas, mis kuulub kontsernile Irkut.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2005. aastal umbes 582 500 ja 2014. aastal umbes 588 000. Sellega on ta suuruselt neljas linn Siberis.
Haridus.
Irkutskis asub 1918. aastal asutatud Irkutski Ülikool.
Saatkonnad ja konsulaadid.
Irkutskis on Hiina, Leedu, Lõuna-Korea, Mongoolia ja Poola peakonsulaat.
Sõpruslinnad.
Irkutski sõpruslinnad on Dijon (Prantsusmaa), Eugene (USA), Evian (Prantsusmaa), Grenoble (Prantsusmaa), Kanazawa (Jaapan), Novi-Sad (Serbia), Pforzheim (Saksamaa), Pordenone (Itaalia), Shenyang (Hiina), Strömsund (Rootsi) ja Ulaanbaatar (Mongoolia).
Noah Ngeny

Noah Kiprono Ngeny (sündinud 2. novembril 1978 Kabenas) on Keenia kergejõustiklane (jooksja, põhidistantsid 800 m ja 1500 m). Olümpiavõitja (2000).
Enne Sydney olümpiamänge oli Maroko mailer Hicham El Guerrouj üks kindlamaid olümpiakulla taotlejaid.
Eeljooksus ja poolfinaalis võitiski marokolane mängeldes, finaalis aitas tal esimesel distantsipoolel kõrget tempot hoida kaasmaalane Youssef Baba. Kui Baba väsis, asus El Guerrouj ise juhtima ja oli ees ka lõpusirgele tulles.
Siis kiirendasid end kogu aeg marokolase tempot hoidnud keenialased Noah Ngeny ja Bernard Lagat. Neist Ngeny samm oli nii värske, et El Guerrouj ei suutnud oma liidrikohta enam hoida. Viimastel meetritel möödus Ngeny suurfavoriidist ja võitis uue olümpiarekordiga 3.32,07 olümpiakulla.
Senine olümpiarekord 3.32,53 oli 16 aastat vana ja kuulus inglasele Sebastian Coe'le.
1999. aasta maailmameistrivõistlustel Sevillas oli 21-aastane Ngeny lõpetanud El Guerrouj'i järel teisena.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
2000 olümpiavõitja 3.32,07
Maailmameistrivõistliustel.
1999 hõbemedal 2.28,73
Sisemaailmameistrivõistlustel.
2001 pronksmedal 3.51,63
Isiklikku.
Noah Ngeny on 182 cm pikk ja kaalub 68 kg.
Olümpos

Olümpos (vanakreeka keeles Ὄλυμπος ehk "Olympos", uuskreeka keeles hääldatud ka kui "Olimbos") on kõrguselt teine mäemassiiv Balkani poolsaarel, asukohaga Egeuse mere ranniku lähistel. Sellel asub Kreeka kõrgeim mäetipp. Massiivi kõrgemad tipud formuleerivad Kesk-Makedoonia ja Tessaalia piirkondade piirilõigu.
Olümpose nime päritolu ei ole teada. Tõenäoliselt on see indoeuroopa-eelset päritolu.
Hellase mütoloogias oli Olümpose mägi 12 peajumala elukohaks. Legendi kohaselt tekkis mägi pärast seda, kui jumalad võitsid titaane titaanide sõjas. Mägi on mütoloogias paljude lugude toimumiskohaks.
Peajumala Zeusi trooniks peetakse järsku Stefani tippu (2909 m).
Olümpose mäel on 52 tippu, millest kõrgeim on 2918-meetrine Mýtikas, mis on oma suhtelise kõrguse poolest üks Euroopa kõrgemaid.
Olümpose mäeseljakutel on väga rikkalik taimestik, mitmed taimeliigid on endeemsed. Mäel asub Olümpose rahvuspark, samuti üks kahest Kreekas asuvast biosfäärikaitsealast.
Mägironimine.
Olümpose otsa ronimine ei kujuta endast tehnilist ronimist, välja arvatud viimane osa Skala tipust Mýtikasele, mis on YDSi järgi 3. klassi skrambleerimine. Hinnanguliselt ronib Olümposele igal aastal 10 000 inimest, enamik neist piirdub Skolio tipuga. Enamasti alustatakse teekonda Litóchorost, mida on asukoha tõttu ajalooliselt kutsutud Jumalate Linnaks. Litochorost viib tee mäe jalamil asuvasse Prioniasse (1100 m), kust algab matkarada. Mäel on mitu ööbimispaika, kus matkajad saavad puhata. 
Kirjapandud andmetel jõudsid esimeste inimestena Mýtikase tippu 2. augustil 1913 Litóchorost pärit kohalik kaljukitsekütt Chrístos Kákalos ning Šveitsi mägironijad Frédéric Boissonnas ja Daniel Baud-Bovy.
Florida

Florida [ˈflɒrɪdə] on Ameerika Ühendriikide osariik riigi kaguosas Florida poolsaarel Atlandi ookeani ja Mehhiko lahe vahel. Põhjas piirneb Florida Georgia ja Alabama osariigiga.
Osariigi suurim linn on Jacksonville ja suurim linnastu Miami-Fort Lauderdale-West Palm Beach.
Florida on USA madalaim osariik: selle kõrgeim looduslik punkt Britton Hill osariigi loodeosas Waltoni maakonnas asub 105 meetri kõrgusel merepinnast, mis jääb alla paljudele Miami, Jacksonville'i, Tampa ja Orlando pilvelõhkujatele.
Ajalugu.
Esimese eurooplasena saabus Juan Ponce de León Floridasse 2. aprillil 1513. Esimese eurooplaste asula rajas Floridasse Tristán de Luna y Arellano aastal 1559. Florida kuulus Hispaaniale. 1565 asutati St. Augustine, mis sai paarisajaks aastaks Hispaania Florida pealinnaks ja on vanim pidevalt asustatud linn USA mandriosas. Hispaania kuningas lubas kõigile põgenenud orjadele Floridas vabaduse, kui nad lasevad end ristida ja saavad katoliiklasteks. Samal 1565. aastal registreeriti Floridas esimene katoliiklik laulatus USA mandriosas, kui abiellusid Segoviast pärit valge Miguel Rodríguez ja Sevillast pärit vaba neegrist teenija Luisa de Abrego.
3. märtsil 1835 sai Florida USA 27. osariigiks.
Majandus.
Florida 2009. aasta SKP oli 729,4 miljardit USA dollarit.
2011. aasta märtsis oli töötus 11,1%.
Rahvastik.
Floridas elab 2010. aasta seisuga 18 801 310 inimest. Rahvaarv kasvab pidevalt eriti osariigi kesk- ja lõunaosas sisserände tõttu nii teistest osariikidest kui ka välismaalt, peamiselt Ladina-Ameerikast.
Floridasse on kolinud paljud eakad ameeriklased, eriti Kirdeosariikide ja Kesk-Lääne nn külmavööndist (Frost Belt). Floridas elab rohkem üle 65-aastaseid kui üheski teises osariigis (17,3%), samas alla 18-aastaste arvult on osariik tagantpoolt kaheksas (21,9%).
Enguri

Enguri (gruusia ენგური, vene "Ингури") on jõgi Lääne-Gruusias, Gruusia ja Abhaasia piirijõgi. Saab alguse Šhara mäe lähedalt. Pikkus 213 km. Suubub Musta merre.
Enguri jõel asuv hüdroelektrijaam toodab aastas keskmiselt 3,8 miljardit kilovatt-tundi elektrienergiat (46% Gruusia toodangust). Tammi kõrgus on 271,5 meetrit. Tammi ehitamist alustati 1971. aastal, veehoidla täitmist 1978. aastal. Valmis 1987. Juba 1994. aastal täheldati tammi lagunemist ja 1999. aastal algatati Euroopa Komisjoni toetusel kiireloomulised remonttööd.
Šhara

Šhara (gruusia keeles შხარა) on Gruusia kõrgeim mäetipp, mis asub Gruusia ja Venemaa koosseisu kuuluva Kabardi-Balkaaria piiril. See on osa Suur-Kaukasuse Peaahelikust ning kuulub Bezingi massiivi, kuhu jäävad ka mitmed teised üle 5000 meetri kõrgused tipud.
Šhara on Kaukasuse kõrguselt kolmas mägi, mille kõrguseks on eri allikate järgi märgitud 5068 m kuni 5201 m. Kõige sagedamini tsiteeritud kõrgus on 5201 meetrit, kuigi ka 5068 m põhineb usaldusväärsetel mõõtmistel. Kõrguste erinevus tuleneb sellest, kas mõõdetakse Šhara peatippu (5201 m) või läänepoolset alamtippu Šhara West (5068 m), mis on samuti tuntud ronimisobjekt.
Esma­tõus Šhara tippu toimus 1888. aastal, mil sinna jõudsid briti alpinist John Garford Cockin ja šveitsi mägironija Ulrich Almer.
Rioni

Rioni (gruusia keeles რიონი) on jõgi Kaukaasias, Gruusia lääneosas. 
Jõgi saab alguse Svanethi aheliku lõunanõlvalt Ratša piirkonnas. Suubub Musta merre Phothi linna lähedal. 
Rioni pikkus on 327 km, valgala pindala 13 400 km² . 
Rioni oli muinaskreeklastele tuntud kui Phasis, seda mainivad Hesiodos, Apollonios Rhodoselt ja Vergilius.
Jõe ääres asuvad Khuthaisi, Vani, Samtredia, Phothi.
Šešupė

Šešupė (poola "Szeszupa", vene "Шешупе") on jõgi Euroopas. 
Saab alguse Poolast Suwałki kõrgustikult, voolab kirdesse ja põhja läbi Leedu Marijampolė maakonna. 
Suubub vasakult Nemunase jõkke enne Nemani (Ragnit) linna. Šešupe on olnud alates 15. sajandist piir Preisimaa ja Leedu vahel, tänapäeval Kaliningradi oblasti ja Leedu vahel.
Jõe pikkus on 298 km, valgala pindala 6104 km².
Šešupė ääres asuvad Kalvarija ja Marijampolė linn.
Välislingid.
Vanadzor

Vanadzor on linn Armeenias, Lori maakonna keskus. 
Kuni 1935. aastani oli linna nimi Gharakhilisa (armeenia Ղարաքիլիսա, vene "Караклис", türgi "Karakilisa" 'must kirik'). Aastatel 1935–1990 kandis nime Kirovakan.
Elanike arvult on Vanadzor Armeenia kolmas linn.
Šamanism

Šamanism on üldistav nimetus mitmes kultuuris tuntud usundilistele praktikatele, mille keskmes on vaimudega suhtlemine teatud ekstaatiliste teadvuseseisundite kaudu. Usutakse, et teatud isikutel (šamaanidel; eri rahvastel on kasutusel erinevad nimetused) on kaasa sündinud, õpitud või üleloomulike jõudude või olendite antud võime astuda ühendusse väljaspool inimeste maailma asuvate jõudude või vaimudega, tavaliselt ravimise, ennustamise või mõnele ettevõtmisele soodsate tingimuste loomise eesmärgil. Selleks viib šamaan ennast transiseisundisse (lovesse), kasutades erinevaid tehnikaid nagu laulmine, tantsimine, trummilöömine, hallutsinogeensete ainete manustamine vm. Šamaani sotsiaalne positsioon on erinevates kultuurides olnud erinev. Preestrist eristab šamaani see, et tema autoriteet tugineb pigem tema enda isikule kui formaalsele positsioonile. Siiski on Siberis olemas hierarhilisi šamaanikultuure, milles astmelt madalamad šamaanid saavad kõrgemate šamaanide käest pühitsuse. 
Arvatakse, et šamanism (vaimude maailmaga suhtlemine eriliste vahendajate kaudu) on olnud üks vanimaid ja üldisemaid religioosseid praktikaid, mis oli tuntud juba hiljemalt nooremal kiviajal. Tänapäeval on šamanism teatud määral levinud väheste traditsionaalsete kultuuride juures. Suhteliselt hilise ajani oli šamanism levinud saamidel ja sealt on ka eesti rahvapärimusse jõudnud teated "lapi nõidadest". Šamanistlikku nõida tähistav põhjasaami kirjakeelne sõna "noaidi", soomekeelne "noita" ja eesti sõna 'nõid' on pärit samast sõnatüvest. 
Enim uuritud on Siberi rahvaste ja Põhja-Ameerika põlisrahvaste šamanismi traditsioonid. 
Sõna "šamaan" on rahvusvahelisse kasutusse tulnud evengi keele kaudu, kuid selle etümoloogia pole lõplikult selge. Ühe versioon järgi on sõna tuletatud tüvest "sa-", mis tähendab teadma ja šamaan on seega teadja. Teise hüpoteesi järgi on sõna evengi keelde laenatud hiina keele kaudu ja tuleneb algselt sanskriti sõnast šramana, mis tähendas askeeti. Vene ja saksa keele kaudu on šamaani nimi laienenud erinevate kultuuride vaimudega suhtlejatele. Mitmed uurijad (nt Alice Kehoe, Mihály Hoppal, Tatjana Bulgakova) on kritiseerinud "šamanismi" mõiste kasutamist, mis võimaldab eksitavalt panna ühte patta väga erineva algupära ja olemusega traditsioonid ja vaimsed tehnikad ning implitseerib ühtse õpetuse või distsipliini olemasolu. Alternatiivina on välja pakutud terminit šamaanlus (vene "šamanstvo", inglise "shamanhood"), mis järgib 19. sajandi vene Siberi šamaanide uurijate kasutust.
Esimesi šamanismi tähelepanuväärseid käsitlusi Lääne-Euroopas oli Mircea Eliade 1951. aastal ilmunud "Le Chamanisme et les techniques archaiques de l'extase". Šamanismi on uurinud antropoloogid, folkloristid ja usundi-uurijad, näiteks Åke Hultkrantz, Anna-Leena Siikala, Mihály Hoppál, Juha Pentikäinen ja paljud teised.
Eesti teadlastest on šamanismi käsitlenud Aado Lintrop, Art Leete ja Anzori Barkalaja.
Saadjärv

Saadjärv on järv Eestis Tartumaa põhjaosas, Tartust 15 km põhja pool Tabivere ja Äksi aleviku lähedal. Saadjärv on suurim Vooremaa järv ja jääb Vooremaa maastikukaitseala piiridesse. Pindala 723 ha, suurim sügavus 25 m. Saadjärv on ainus järv, mis kuulub nii Eesti 10 kõige suurema kui ka 10 kõige sügavama järve hulka. Järve ääres on supelrannad.
Saadjärvest kagus asub Saadjärve küla, kus paiknevad Saadjärve mõis ja Saadjärve ohvrikivi.
Kalastik.
Saadjärv on kalarikas, leidub särge, ahvenat, rääbist, haugi, angerjat, kiiska, viidikat ja teisi kalu. 
Saadjärve on toodud introduktsiooni eesmärgil ramuuli Sevani järvest.
Louis III Pime

Louis III Pime ehk Ludwig Pime (umbes 880 – 928) oli Provence'i ehk Alam-Burgundia kuningas 887–928, Itaalia kuningas 900–905 ja Frangi riigi keiser 901–905 (Louis III ehk Ludwig III).
Louis oli eelmise Alam-Burgundia kuninga Boso poeg. Ta ema oli keiser Ludwig II tütar, seega omas ta õigusi keisritiitlile. Kuid 899, kui keiser Arnulf suri, haaras võimu Itaalias enda kätte hoopis Berengar Frioolist, kelle võim oli aga paljudele vastukarva, ning nii kutsuti Itaaliasse appi Louis. 900. aastal lõigi ta Berengari ning sai Itaalia (langobardide) kuningaks. Järgmisel aastal kroonis paavst Benedictus IV ta ka keisriks. Kuid Berengar koondas vahpeal vägesid ning asus vasturünnakule. 902. aastal lõi ta Louis' Itaaliast välja ning keelas tal tagasi tulla, mida too ka pühalikult tõotas. Kuid 905. aastal üritas Louis siiski veel kord Itaaliasse tungida, mistõttu Berengar lasi ta vande murdmise eest pimedaks torgata. Louis kaotas ametlikult nii Itaalia kuninga kui ka keisritiitli, mis läksid üle Berengarile. Kuni oma surmani valitses Louis Alam-Burgundiat, ehkki tegelikult oli riigi valitsejaks Hugo Arles'ist. 
Louis Pime oli viimane Karolingist valitseja, kes püüdis keisritiitlit ja võimu Itaalias enda kätte saada.
Salt Lake City

Salt Lake City on Ameerika Ühendriikide Utah' osariigi pealinn (aastast 1859).
Salt Lake City asub Suure Soolajärve idakaldal. Läbi linna voolab Jordani jõgi, mis suubub Soolajärve. Salt Lake City asub 1300 m kõrgusel merepinnast.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse andmetel 200 133. Aastal 2000 oli elanikke 181 743. See on rahvaarvult osariigi suurim linn.
Ajalugu.
Linna esialgne asula rajati 24. juulil 1847 Brigham Youngi juhitud 1700-liikmelise rühma mormoonide poolt. Nad otsisid eraldatud paika, kus elada oma usukommete järgi eemal tagakiusamisest ja vägivallast, mis neile USA-s osaks sai.
Raudtee jõudis Suure Soolajärve põhjakaldale 1869. aastal ja aasta hiljem valmis raudteeharu sealt Salt Lake Citysse. See hõlbustas transporti ja soodustas elamaasumist linna.
Kui Utah sai 1896 USA osariigiks, sai Salt Lake City selle pealinnaks ja on seda tänini.
Salt Lake Citys oli ulatuslik trammisüsteem, mis algas juba 1872. Alates 1889 see elektrifitseeriti. 20. sajandi alguses hakkasid inimesed eelistama autoliiklust ja 1941 võeti vastu otsus trammiliiklus linnas lõpetada, kuid sõja tõttu täideti see alles 1945. Järgmisel aastal lõppes linnas ka trollibussiliiklus. Trammiliiklus taastati linnas 1999.
Kliima.
Sal Lake City keskmine temperatuur on kõige kõrgem juulis (+27 °C) ja augustis (+26 °C), kõige külmem jaanuaris ja detsembris (0 °C). Absoluutne maksimum on mitmel suvekuul mõõdetud +42 °C, kõige madalam on see jaanuaris (+17 °C). Kõige madalamad temperatuurid on mõõdetud veebruaris (-34 °C) ja jaanuaris (-30 °C). Juulis ja augustis pole kunagi külmakraade täheldatud.
Aastas on keskmiselt 394 mm sademeid, kõige rohkem aprillis (55 mm) ja mais (46 mm), kõige vähem juulis (12 mm) ja augustis (15 mm). Aastas on keskmiselt 92 sajupäeva, kõige rohkem jaanuaris ja aprillis (10), kõige vähem juulis (4).
Päikest paistab aastas keskmiselt 3029 tundi, kõige rohkem juulis (381) ja juunis (361), kõige vähem detsembris (113) ja jaanuaris (127).
Sport.
8.–24. veebruarini 2002 toimusid Salt Lake Citys XIX taliolümpiamängud.
Linna korvpalliklubi Utah Jazz mängib NBA-s ja jalgpalliklubi Real Salt Lake Major League Socceris (MLS).
Aljona Sidko

Aljona Sidko (sündinud 20. septembril 1979 Krasnojarskis) on Venemaa endine murdmaasuusataja (sprinter). 
Tema 26. detsembril 2009 antud dopinguproov osutus positiivseks. Jaanuaris 2010 sai ta kaheaastase võistluskeelu dopingu kasutamise tõttu.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Aljona Sidko osales 117 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile kahel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.
Jerevan

Jerevan (armeenia keeles Երևան või Երեւան) on Armeenia pealinn ja suurim linn. Asub Türgi piiri lähedal, Ararati tasandikul, Hrazdani jõe kaldal. 
Tekkis 782 eKr urartulaste rajatud Erebuni kindluse juurde. Jerevan on olnud araablaste, pärslaste, Osmanite riigi ja Venemaa valduses. Aastatel 1917–1920 ja alates 1991 on iseseisva Armeenia pealinn.
Jerevanis asub Jerevani Riiklik Ülikool.
Armeenia peamine lennujaam Zvarthnotshi rahvusvaheline lennujaam asub kesklinnast 12 kilomeetrit edelas.
Rahvastik.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jerevani elanike seas 98,6% armeenlasi, 0,6% venelasi ja 0,4% kurde.
Kliima.
Jerevanis on mandriline paraskliima parajalt külma talve ja palava kuiva suvega.
Transport.
Metroo.
Jerevani metroo (Երեւանի մետրոպոլիտեն, "Jerevani metropoliten") avati 1981. aastal.
Krasnodar

Krasnodar on linn Venemaal, Krasnodari krai keskus. Asub Põhja-Kaukaasias Kubani jõe ääres. 2010. aasta rahvaloenduse andmete järgi Krasnodaris oli 744 995 elanikku.
Linn on Kubanimaa keskus. Ta on üks linnadest, mida hüütakse Venemaa lõunapealinnaks.
Ajalugu.
Asutatud Katariina II korraldusel Musta mere kasakate poolt kindlusena Kubani jõe põhjakaldal 1793. aastal. Enne Adõgee ja Kaukaasia liitmist Venemaa Keisririigi koosseisu oli linn venelastele tähtsaks sõjaväe tugikohaks. Aastatel 1794–1920 kandis nime Jekaterinodar ('Katariina and'; kasakatele Kubanimaa elamiseks andnud Katariina II ning linna kaitsepühaku Katariina järgi). Linnaõigused sai 1867. aastal.
Venemaa kodusõja ajal toimusid linnas ägedad lahingud. Aastatel 1922–1936 oli Adõgee (Tšerkessi) autonoomse oblasti pealinn.
Linn on tööstuskeskus. Seal valmistati kolhoosides laialt levinud autobusse Kuban.
Krasnodaris on mitmed kõrgkoolid, sealhulgas Kubani Riiklik Ülikool, põllumajandusülikool ja tehnikaülikool.