Siim Ennemuist

Siim Ennemuist (sündinud 5. detsembril 1989 Kuressaares) on eesti võrkpallur.
Ta on mänginud mitmes Eesti meistriliigaklubis ja Eesti võrkpallikoondises. 
Sportlaskarjäär.
Koondis.
Siim Ennemuist mängis Eesti võrkpallikoondises aastatel 2012–2013 ning esindas Eestit kokku 18 mängus. Peatreener Avo Keel kutsus ta esimest korda koondisse 2012. aasta kevadel, kui algasid ettevalmistused EM-valikmängudeks, ning valiti koondisse ka sama aasta sügisel EM-valikmängudel. 2013. aasta suvel mängis ta koondises MM-valikturniiri teises voorus, kus tagati koht järgmises ringi. Ennemuist kutsuti koondisse ka 2014. ja 2015. aastal, kuid mängudel ta erinevatel põhjustel ei osalenud. Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril ega Euroopa liigas pole ta koosseisus olnud.
Klubivõrkpall.
Siim Ennemuist hakkas Selver Tallinna esindusmeeskonnas mängima 2008/09 hooaja keskel, pärast keskblokeerija Ardo Kreegi klubist lahkumist. Sel hooajal võideti klubiga Schenkeri Liiga ja Eesti meistrivõistlused, kuid Siimu mänguaeg oli väga lühike.
Järgmisest hooajast mängis Ennemuist TTÜ võrkpalliklubis. Ta oli Schenkeri liiga põhiturniiri parim blokeerija. Medalid jäid siiski võitmata – Schenkeri liiga ja Eesti meistrivõistlused lõpetati kuuenda kohaga ning Eesti karikavõistlustel langeti konkurentsist poolfinaalis.
Hooajaks 2010/11 liitus ta Tartu meistriliiga klubiga Tartu Pere Leib. Eesti meistrivõistlustel saavutati teine koht. Järgmisel hooajal võideti Schenker liiga ja Eesti meistrivõistlused; Eesti karikavõistlustel jäädi teiseks. Ennemuisti jaoks olid võidud erilised, kuna seekord oli ta ise meeskonnas põhimängija rollis.
Siim Ennemuist alustas 2012. aasta sügisel õpingud Tallinnas ning hakkas uuesti mängima Tallinna Tehnikaülikooli võrkpalliklubis. Eesti meistriliiga žürii valis ta 2013. aastal märtsi parimaks mängijaks. TTÜ võitis sel hooajal Schenkeri liiga, Eesti meistrivõistlustel saadi kolmas koht. Ennemuist mängis klubis ka hooajal 2013/14, kuid sel hooajal vaevasid Ennemuisti põlveprobleemid, mille tõttu tuli treeninguid ja mänge vahele jätta. Võideti Eesti karikavõistlused, kuid ülejäänud võistlustel medaleid ei võidetud. Ennemuist jäi klubisse ka kolmandaks hooajaks. Esimest korda osaleti CEV Challenge Cupil, kus jäädi pidama 1/16 finaali. Saja liigas ja Eesti meistrivõistlustel saadi kolmas koht ning Eesti karikavõistlustel teine koht. Hooajal 2015/16 kandis Ennemuist meeskonna kapteni rolli, medalid jäid saavutamata.
Hooajaks 2016/17 liitus Ennemuist uuesti Tallinna meistriliigaklubiga Selver Tallinn. Klubi osales tugevuselt esimeses ja teises eurosarjas – CEV Meistrite liigas ja CEV Cupil, kus eelringidest kaugemale ei jõutud. Tuldi Eesti meistriks; Eesi karikavõistlustel jäädi teiseks. Ennemuist maadles kevadel finaalturniiride ajal vigastustega.
Uueks hooajaks (2017/18) vahetas ta koduklubi ning liitus Rakvere võrkpalliklubiga. Medalitele üheski liigas küll ei jõutud, kuid Ennemuist valiti Credit24 Meistriliiga parimaks temporündajaks.
Hooajaks 2018/19 liitus Ennemuist Saaremaa võrkpalliklubiga, kes osales ka tugevuselt kolmandas eurosarjas, CEV Challenge Cupil, kus jõuti 1/16 finaali. Võideti Eesti karikavõistlused. Ennemuist oli pikka aega kimpus põlvevigastusega ning hooaja keskel (2019 jaanuari lõpus) liitus ta Pärnu võrkpalliklubiga. Selle klubivahetusega sai temast esimene mängija, kes on samal hooajal mänginud kõikides Eesti meistriliigas osalevate klubide meeskonnas. Klubiga tuldi Eesti meistriks.
Siim Ennemuist ütles meediale 2019. aasta suvel, et lõpetab tervislikel põhjustel meistriliiga tasemel võrkpalli mängimise ning keskendub uutele väljakutsetele. Sellegipoolest on ta üksikutes meistriliiga mängudes eri võistkondade koosseisudes hiljemgi mänginud (2019. aastal Pärnu VK võistkonnas ja 2021. aastal Selver Tallinna ridades).
Rannavõrkpall.
Pärast saalivõrkpallurikarjääri lõppu harrastab ta rannavõrkpalli.
2016. aasta suvel osales Siim Ennemuist koos Dmitri Korotkoviga Pärnus toimunud üliõpilaste maailmameistrivõistlustel, kus saadi 21. koht.
2020. aasta suvel osales ta Kaarel Pomerantsiga Eesti meistrivõistlustel, kuid veerandfinaalis tulid neile vastu hilisemad meistrid Kusti Nõlvak ja Mart Tiisaar ning langeti konkurentsist.
2022. aasta suvest hakkas ta mängima koos Urmas Piigiga Eestis turniire ja meistrivõistlusi. Võideti 2022. aasta Eesti rannavõrkpalli suvine karikasari; Eesti meistrivõistlustel jõuti finaali, kus tuli Kristo Kollo ja Karl Jaani paremust tunnistada. 2023. aasta aprillis plaaniti teha debüüt MK-sarja madalaimas, Futures etapil (Satunis Tais), kuid esimesena jäädi mängijate reservi ja rahvusvaheline debüüt jäi tegemata. Samuti otsustati reisi käigus, et paar sel hooajal rohkem koos ei mängi ja mõlemad mängijad jätkavad uute paarilistega.
2023. aasta suvel sai ta paariliseks Cris Karlis Lepp. Osaleti Eesti rannavõrkpalli suviste karikasarja etappidel, kus jõuti korduvalt finaali, kuid etapivõitu kätte ei saadud. Eesti meistrivõistlustel jäädi pidama veerandfinaalis, kus kaotati 0:2 hilisematele finalistidele Mart ja Rein Tiisaarele. 
Saavutused.
Saalivõrkpall.
Balti liiga
Eesti meistrivõistlused
Eesti karikavõistlused
Individuaalsed auhinnad