tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Minoorne helirida

Minoorne helirida on helirida, mille I ja III astme vahel on väike terts (intervall) ja esimeselt astmelt moodustub minoorkolmkõla.
Nende heliridade gruppi kuuluvad dooria, eoolia ja früügia.
Minooris on keskseks helireaks eoolia ja teised samasse gruppi kuuluvad heliread erinevad kesksest helireast ühe võtmemärgi võrra.
Dooria minoor erineb eoolia minoorist kõrge VI astme poolest, mida nimetatakse dooria sekstiks (intervall suur sekst 
Früügia minoor erineb eoolia minoorist madala II astmepoolest, mida nimetatakse früügia sekundiks (intervall väike sekund) 
Eoolia on tänapäeval tuntud loomuliku minoorina ehk naturaalse minoorina (naturaalmollina). Eoolia on enamasti modaalne helirida, loomulik minoor aga tonaalne helirida (seotud funktsionaalse harmooniaga).
Loomulik minoor võeti kasutusele 17. sajandist.
Eoolia helilaad

 
Aeoolia (Väike-Aasias asunud Aiolise või aioollaste järgi) on diatooniline helilaad, mille kõrgusastmik on
 1 - ½ - 1 - 1 - ½ - 1 - 1
 aeoolia c-st c d es f g as b c
 eoolia a-st a h c d e f g a
Vastab loomulikule minoorile.
Saksi-Weissenfelsi Magdalena Sibylle

Saksi-Weissenfelsi Magdalena Sibylle (2. september 1648 - 7. jaanuar 1681) isa oli August I (Saksi-Weissenfielsi hertsog) ja ema Mecklenburg-Schwerini Anna Maria. Magdalena Sibylle isapoolne vanaisa oli Johann Georg I (Saksimaa kuurvürst) ja vanaema oli Preisi Magdalena Sibylle.
14. novembril 1669 abiellus Magdalena Sibylle Saksi-Gotha-Altenburgi hertsogi Friedrich I-ga.
Raudkärblased

Raudkärblased ("Hippoboscidae") on sugukond kahetiivaliste seltsis.
Enamik liike on imetajate ja lindude ektoparasiidid. 
Maailmas ligi 250 liiki, Eestis kümmekond. 
Raudkärblase keha on lai ja lame, tiivad on tihedalt keha vastu surutud või puuduvad hoopis. Kehakatted on raudkärblastel väga tugevad. Pikad hambuliste küünistega varustatud jalad aitavad putukal liibuda kindlalt karvadesse, sulestikku või nahale, et seal siis verd imeda. 
Raudkärblased toituvad ainult peremehe verest. Vastne teeb kogu arengu läbi emaslooma kehas ja nukkub kohe pärast sünnitamist. Vastsed sünnivad ükshaaval, seetõttu pole raudkärbeste viljakus eriti suur.
Lindudel parasiteerivad liigid võivad edukalt elada mitmel linnuliigil, imetajatel elavad liigid aga on tavaliselt monofaagsed. Nii elab hobuse-raudkärbes ainult hobustel, lamba-raudkärbes vaid lammastel. Raudkärblaste hulka kuulub ka põdrakärbes, keda võib eriti suve lõpul Eesti metsades palju kohata.
Feodaal

Feodaal ehk läänimees oli keskajal feoodi ("feodum") ehk läänimaa saaja, kes vastutasuks kohustus teenima maaisanda sõjaväes. Seda kinnitas vasallivanne ehk investituur, mis kehtestas senjööri ja vasalli vahekorra. 
Läänisüsteemi tekke tõi kaasa ratsasõdalaste üha tugevnev ja kallinev varustus – sõdalastele anti maad enese ülalpidamiseks. Algselt ei olnud feoodid automaatselt pärandatavad vaid vasallilepingud tuli alati uuendada. Feoodi vastand oli allood ("allodium") ehk pärusvaldus. Aja jooksul muutus feood aadliku eraomandiks.
Kõrgeim feodaal ehk süserään omas nominaalselt kogu maad riigis. Feodaalses hierarhias allpool seisid hertsogid (kunagiste hõimupealike järglased) ja krahvid (kuninga piirkondlikud asevalitsejad) ning neist omakorda allpool väikefeodaalidena parunid ja rüütlid. 
Mandri-Euroopas kehtis keskajal põhimõte “minu vasalli vasall pole minu vasall”. Inglismaal olid kõik feodaalid kuninga vasallid. 
Veel Karl Suure valitsusajal 8. sajandil olid feodaalid kuningale kuulekad, kuna kuningas võis sõnakuulmatu feodaali maa ära võtta ja teisele feodaalile anda. Karl Suure poegade valitsemisajal 9. sajandil hakkas feodaalide sõltumatus kasvama – nad omasid tihti sama suuri väesalku kui kuningas ning nad said nn immuniteedikirjaga kuningalt õiguse oma maadel oma suva järgi makse koguda ja kohut pidada. Tekkis feodaalne killustatus – kuningast vähesõltuvate suurfeodaalide valdused muutusid omavahel sõdivateks "riikideks riigis".
20 (Terminaator)

"20" on Eesti ansambli Terminaator kaheteistkümnes album, mis anti välja 2007. aastal.
Albumile "20" on koondatud kahekümne tegutsemisaasta jooksul ilmunud tuntuimad lood. Albumikaane pildil oleva maskoti on joonistanud Mart Himbek.
Lood albumil.
CD1
CD2
Organisation Todt

Organisation Todt (lühend OT) oli Fritz Todti asutatud Saksa riiklik ehitusorganisatsioon, mis tegutses aastail 1938–1945. 
Organisation Todt Eestis.
OT osales aastatel 1941–1944 Saksa okupatsioonivõimude korraldatud sõjalistel ja riiklikel ehitustel ka Eesti aladel, muuhulgas paiknes Tallinnas, Harju tänav 45 OT Ostlandi peakorter. 
Juba 20. september 1941 keelati Tallinna Majanduskomando korraldusega kõigile ehitusmaterjali- ja ehitusmaterjalitööstustele ilma Organisatsioon Todti erilise loata igasugu ehitusmaterjalide väljaandmine. Keeld hõlmas eriti järgmisi ettevõtteid: tellisetehaseid, silikaattehaseid, katusekivitehaseid, lubjatööstusi, isoleerplaatidevabrikuid, šamottkivitööstusi, ehitusettevõtteid, ehitusabimaterjalivabrikuid, katusepapivabrikuid, bituumenitööstusi. Ehitusmaterjali- ja ehitusabimaterjali-kauplustel oli keelatud ilma Organisatsioon Todt loata välja anda ehitusmaterjali ja ehitusabimaterjali.
Augusta (Saksi-Gotha printsess)

Augusta, Saksi-Gotha printsess, Walesi printsess (alates 1751 Walesi leskprintsess) (30. november 1719, Gotha, Saksamaa – 8. veebruar 1772, Carlton House, Inglismaa) oli Saksi-Gotha-Altenburgi hertsogi Friedrich II ja Anhalt-Zerbsti Magdalena Augusta tütar. Ühtlasi oli ta Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninga George III ema.
Abielu.
17. aprillil 1736 abiellus Augusta St Jamesi palee Chapel Royal'is, Suurbritannia ja Iirimaa kuninga ning Hannoveri kuurvürsti George II poja, Walesi printsi Frederickiga (1707–1751). 
Augusta oli abielludes 16-aastane ega osanud peaaegu üldse inglise keelt. Hoolimata abikaasade 12-aastasest vanusevahest tundus abielu olevat õnnelik. Abielust sündis üheksa last.
Paari esimene laps sündis St Jamesi palees pärast seda, kui Frederick oli sundinud sünnitusvaludes naist reisima sinna Hampton Courtist. Põhjuseks oli see, et Frederick ei tahtnud oma vihatud vanemaid sünnituse juurde.
Abielu algusest peale oli Augusta pingelistes suhetes Fredericki vanematega. Kui pärast Fredericki surma nimetati Augusta tulevaseks regendiks, põhjustas see poliitilise poleemika. Teda hakkas mõjutama ta vanima poja õpetaja, John Stuart, 3. Bute'i hertsog, ning kuulujuttude järgi olevat neil olnud romaan. Sellele andis ainest seik, et õpetaja külastas oma õpilast tagaukse kaudu. Nii Augustat ja kui John Stuartit häbistati ajakirjanduses. Isegi pärast George III troonile saamist ei lakanud Augustat alandavad jutud.
Surm.
Augusta suri 52-aastaselt Carlton House'is kõrivähki ning ta matuserongkäiku segasid tülinorijad, kes karjusid solvanguid.
Kew' palee aiad.
Pärast abikaasa surma laiendas Augusta Kew' palee aedu ning William Chambers ehitas aedadesse mitmesuguseid majakesi. Praeguseni on säilinud neist 1761. aastal ehitatud Hiina pagood.
Misjonär

Misjonär on kristluse levitaja.
Ülekantud tähenduses võidakse misjonäriks nimetada ka mõne muu õpetuse levitajat.
Eestist pärit misjonäre.
19. sajandil reisisid või töötasid misjonäridena Aafrikas mitmed mehed Eestist: Gustav Nyländer Sierra Leones, Otto von Richter Egiptuses, Hans Tiismann Keenias, Oskar Thal Kullarannikul, Evald Oviir Tanganjikas. Lisaks veel Carl Otto Johannes Hesse Indias.
Christian Kelch

Nicolai Christian Kelch (15. detsember (vkj 5. detsember) 1657 Greifenhagen, Rootsi Pommeri – 2. detsember 1710 Tallinn) oli saksa päritolu Eestimaa pastor ja kroonik.
Noorus.
Christian Kelchi isa oli Gottfried Kelch (surn. 1666), kirikuõpetaja Rootsi võimu all olnud Pommeri Greifenhageni linnas, isaisa oli Paulus Kelch, Greifenhageni linna pürjermeister; emaisa Samuel Brauer oli ka kirikuõpetaja Greifenhagenis. Christian Kelch käis 1668–1675 koolis Stettinis. Pärast Skåne sõja puhkemist Rootsi ja Brandenburgi vahel jätkas ta õpinguid Berliini ülikoolis.
1678. aastast õppis ta Oderi-äärse Frankfurdi ülikoolis peamiselt ajalugu. 1679. aastal astus Kelch Rostocki ülikooli, kus võttis osa ka August Vareniuse ja Michael Cobabusi teoloogialoengutest.
Pastorina.
Rahalise kitsikuse tõttu pidi Kelch oma õpingud katkestama ning siirdus 1680. aasta mais Liivimaale, et seal teenistust leida. Kaks aastat töötas ta Põltsamaa pastori Andreas Forseliuse (1637–1678) ja hiljem Laiuse pastori Reiner Brockmann noorema (1640–1704) laste koduõpetajana. Seal omandas ta väga hea eesti keele. Nagu tema eeskuju Reiner Brockmann vanem (1609–1647), nii hoolitses ka Kelch talupoegade haridustaseme tõstmise ja kirikutöös eesti keele kasutamise eest.
1682 sai Christian Kelch Järva-Jaani pastoriks (1682–1697). Ta asutas seal ühe esimese maarahvale mõeldud kooli. 1697 nimetati ta Viru-Jaagupi pastoriks (1697–1706). 
Ta kritiseeris Liivi- ja Eestimaa talurahva halba kohtlemist härrasrahva poolt.
Põhjasõja puhkemisel muutus tema kihelkond sõja tallermaaks. 1706 nimetati Kelch Alutaguse praostkond praostiks (1706–1710).
1710. aastal nimetati Christian Kelch Tallinna Niguliste koguduse ülempastoriks. Kuid ta suri veel enne ametisse asumist sama aasta detsembris Tallinnas katku. Ta on maetud Niguliste kiriku lõunaküljel oleva Kelchi pärna alla.
Isiklikku.
Christian Kelch oli abielus kaks korda: 
"Liefländische Historia".
Aastatel 1688–1691 koostas Christian Kelch oma ajaloolise peateose "Liefländische Historia", mis ilmus 1695 Tallinnas Johann Mehneri trükikojas. Seal kirjeldas ta Eesti ja Läti ajalugu varasest ajast kuni 1690. aastani. Eriti tähelepanuväärne on trükis esmakordselt 1875 ilmunud jätkuteos "Continuation", mis hõlmas aastaid 1690–1707 ning mis on tänapäevani oma aja parimaks allikaks jäänud. Kelchi ja tema kaasaegsete poolt kirjeldati seal eriti ilmekalt suure näljahäda aastaid (1695–1698) ning Põhjasõja esimesi aastaid. Kelchi nimetatakse meie historiograafias viimaseks tähtsamaks Balti kroonikuks.
Lahn

Lahn [laan] on jõgi Saksamaal. 
Jõe pikkus on 246 km. Valgla on 5925 km². Keskmine vooluhulk suudmes on 54 m³/s.
Jõgi algab Reini Kiltkivimäestikust 602 m kõrguselt. Esimesed 23 km voolab ta NordRhein-Westfaleni liidumaal. Seejärel ületab ta Hesseni piiri, kuhu jääb suurem osa tema voolusängist. Ülemjooksul voolab jõgi itta. Ta läbib Biedenkopfi ja pöördub pisut enne Marburgi lõunasse. Giessenis pöördub jõgi läände ja edelasse ning läbib Wetzlari, Weilburgi ja Limburgi. Limburgis ületab jõgi Rheinland-Pfalzi piiri ja voolab sellel liidumaal oma alamjooksu viimased 57 km. Ta läbib Bad Emsi ja suubub Lahnsteinis Reini. Jõe suue asub 61 m kõrgusel merepinnast ja jõe lang on seega 541 m.
Lahnil ei ole suuri lisajõgesid. Tema lisajõed on Ohm (suubub Marburgis vasakult), Lumda (enne Giessenit vasakult), Dill (Wetzlaris paremalt), Weil (Weilburgis vasakult), Elbbach (Limburgis paremalt) ja Aar (Limburgis vasakult).
Lahn on laevatatav kuni Limburgini. Selles vahemikus tagab Saksamaa Veeteede ja Laevanduse Amet minimaalse veesügavuse 160 cm. Kuid Lahnil on suhteliselt levinud sõitmine aeru- ja sõudepaatidega ning seda saab teha praktiliselt lähteni välja. Üleujutuste vältimiseks on Lahnile rajatud tamme ja nendel on küll lüüsid, kuid paatidega on nende kasutamine raske.
Galápagose saared

Galápagose saared (Ecuadori haldusüksusena Colóni saarestik) on saarestik Vaikses ookeanis. Sellesse kuulub 13 suuremat ja 6 väiksemat saart.
Saarestiku pindala on 7994 km². Saared on mägised ja vulkaanilised (kõrgeim tipp 1707 meetri kõrgune Wolfi vulkaan Isabela saarel).
Saared avastas 1535. aastal Panama piiskop Fray Tomas de Berlanga.
Saared on endeemsete hiidkilpkonnade – elevantkilpkonnade – elukoht, saare nimi on tulnud nende kilpkonnade hispaaniakeelsest nimest (hispaania keeles "galápago" 'sadul').
Galápagose saartel elab palju endeemseid loomaliike. Neid uurides töötas Charles Darwin välja oma loodusliku valiku teooria.
Suuremad saared on Isabela, Santa Cruz, San Salvador (Santiago, James), Fernandina, San Cristóbal, Floreana (Santa Maria), Marchena, Española, Pinta, Santa Fe, Genovesa, Pinzón ja Baltra.
Galápagose saartel elab üle 25 000 inimese. Neist kolmveerand on mestiitsid.
Suurimaks linnaks on Puerto Ayora Santa Cruzi saare lõunarannikul.
Eutrofeerumine

Eutrofeerumine ehk eutrofikatsioon (&lt; "eu" + kreeka "trophē" 'toit') on tavaliselt veekogude, harvem maa, rikastumine taimede toitainetega, peamiselt fosfori- ja lämmastikuühenditega. Terminit kasutatakse tavaliselt iseloomustamaks ökosüsteemi esmatootjate (enamasti fütoplanktoni ja kõrgema veetaimestiku) suurenenud produktsiooni ehk teisisõnu taimede ülemäärast kasvu ja sellega kaasnevat lagunemisprotsessi, mis toob sageli kaasa hapnikupuuduse ja veekvaliteedi halvenemise, mõjutades negatiivselt kalade ja teiste veeloomade elukeskkonda.
Eutrofikatsioon võib aset leida nii mageveelistes kui soolase veega veekogudes.
Ökoloogilised tegurid.
Paljud ökoloogilised tegurid võivad stimuleerida esmatootjate produktsiooni. Enamikul juhtudest on tegemist küll kolme probleemiga: vähenenud biodiversiteet, muutused liikide koosseisus ja domineerimises ning toksilised efektid.
Anaheim

Anaheim on linn USA-s California osariigis Orange'i maakonnas. Ta on Los Angelese eeslinn. Linna peamiseks tööstusharuks on turism, Anaheimis asub Disneyland.
Linna jäähokimeeskond Anaheim Ducks mängib NHLis.
Kurtna Valgejärv

Kurtna Valgejärv (ka: Valgejärv) asub Ida-Virumaal Illuka vallas Konsu külas. Järv kuulub Kurtna järvestiku koosseisu.
Järv paikneb Kirde-Eestis ja on Kurtna järvedest idapoolseim. Valgejärvest umbes 300 m lääne pool asub Jaala järv. Järv on põhikujult ovaaljas. Kaldad on valdavalt madalad ja liivased, kohati turbased. 
Taimestik on liigivaene: esineb 10 liiki makrofüüte.
Kaladest esineb ahven, haug ja särg.
Rauno Thomas Moss

Rauno Thomas Moss (sündinud 29. detsembril 1977 Tallinnas) on eesti õigeusu vaimulik, maalikunstnik ja tarbegraafik. 
Aastal 1993 lõpetas ta Tartu 12. Keskkooli ning alustas õpinguid Tartu Kunstikoolis skulptuuri erialal, millest siirdus üle kunstilise kujundamise ja maali erialale, lõpetades selle 1998. aastal. Kunstiõpingud jätkusid Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna all asuvas kunstide osakonnas maalikunsti erialal professor Jaan Elkeni käe all. Tal on magistrikraad semiootikas. Moss lõpetas Tartu Ülikooli 2002. aastal. 
Aastast 2002 on Moss Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kultuuriteaduste ja kunstide instituudi joonistamise, plastilise anatoomia ja üldkompositsiooni lektor. Ta Publitseerib filmi- ja kujutavakunsti kriitilisi artikleid. 
Moss on Eesti Semiootika Seltsi (ESS) liige aastast 2001 ja Tartu Kunstnike Liidu liige aastast 2004. 
27. aprillil 2013 pühitses Tartu piiskop Eelija ta Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku diakoniks. Samast päevast alates kuni jaanuarini 2019 oli Moss Põltsamaa Pühavaimu Koguduse diakon. 
Alates 14. jaanuarist 2019 on ta EAÕK Tartu Jumalaema Uinumise Koguduse mittekoosseisuline diakon. 
Vaimulikuna kannab ta nime Herman Moss.
Saksimaa kuurvürst

Saksimaa suurvürstid olid iseseisva Saksimaa kuurvürstiriigi valitsejad aastatel 1356–1806.
Askaania dünastia.
Pärast Askaania dünastia väljasuremist päris Meißeni markkrahv Friedrich IV Saksi-Wittenbergi valdused ja kuurvürsti tiitli. Tekkis uus Saksimaa kuurvürstiriik, mida tuleb eristada vanast Saksi hõimuhertsogkonnast (peamiselt praeguse Alam-Saksimaa territooriumil).
Leipzigi jagamine.
Pärast Friedrich II surma valitsesid vennad Ernst ja Albrecht algul koos, kuid aastal 1485 sõlmisid Leipzigis lepingu, millega jagasid Wettinite valdused ja tiitlid omavahel. Ernstile ja tema järglastele (Ernesti liin) jäid Saksi-Wittenberg (ka hilisem Kuurkreis), suurem osa Tüüringist ja kuurvürsti tiitel. Albrechtile ja tema järglastele (Alberti liin) jäid Meißeni tuumikala ja Dresden ning Saksi hertsogi tiitel.
Wettini dünastia, Ernesti liin.
Schmalkaldeni sõdade tulemusena pidi Schmalkaldeni Liiga juht Johann Friedrich loovutama suure osa oma maadest ja kuurvürsti tiitli oma nõole ja rivaalile Moritzile.
Margarete Buber-Neumann

Margarete Buber-Neumann (sündinud Margarete Thüring; 21. oktoober 1901 Potsdam – 6. november 1989 Frankfurt) oli saksa kommunist, Gulagi ja koonduslaagrivang ning publitsist.
1919. aastal õppis Buber-Neumann Berliinis lasteaiakasvatajaks, kus ta tutvus Martin Buberi poja Rafaeliga, kellega ta abiellus kas 1921. või 1922. aastal. Neil sündisid tütred Barbara (1921–2013) ja Judith (1926–2018). Pärast Buberite lahutust 1929. aastal jäid nende tütred vanavanemate Martin Buberi ja Paula Winkleri kasvatada, 1938. aastal kolisid nad Palestiinasse. 
1926. aastal sai Buber-Neumannist Saksamaa Kommunistliku Partei liige, 1929. aastal tutvus ta Kominterni Saksamaa esindaja Heinz Neumanniga. Nad elasid koos, kuid ei abiellunud. Mais 1935 kolisid nad Moskvasse.
27. aprillil 1937 suure terrori ajal vahistas NKVD Heinz Neumanni, ta hukati 26. novembril 1937. Buber-Neumann ei teadnud tema saatusest, 19. juunil 1938 arreteeriti ta ka ise, teda hoiti algselt Lubjanka ja siis Butõrka vanglates, lõpuks saadeti "rahvavaenlase abikaasana" Kasahhi NSVsse sunnitöölaagrisse.
Pärast Molotovi-Ribbentropi pakti saadeti Buber-Neumann veebruaris 1940 toimunud NKVD ja Gestapo vangide vahetuse käigus Saksamaale tagasi, kus ta saadeti Ravensbrücki koonduslaagrisse, kus ta töötas Siemensi tehases. Ta vabastati 21. aprillil 1945 ja asus elama ema juurde Baieris, hiljem elas ta kolm aastat Rootsis, kus ta kirjutas raamatu "Als Gefangene bei Stalin und Hitler", mis avaldati 1949. aastal, kus ta kirjeldas oma elu nii Nõukogude Liidu kui ka Natsi-Saksamaa vangilaagrites. Ta sai heaks sõbraks ka Arthur Koestleriga, kes oli samuti astunud Saksamaa Kommunistlikku Parteisse 1931. aastal, kuid pettununa stalinismis sealt 1938. aastal lahkunud.
23. veebruaril 1949 tunnistas Buber-Neumann Pariisis Ukraina põgeniku Viktor Kravtšenko poolt, kui üks Prantsusmaa Kommunistliku Parteiga seotud ajakiri oli Kravtšenko kohtusse kaevanud laimu eest tema GULAGi kirjelduste pärast. Buber-Neumann kirjeldas oma üleelatut, ning Kravtšenko võitis kohtuasja.
1950. aastal asus Buber-Neumann elama Frankfurti, siis juba kommunismivastasena, jätkates kirjutamist. 1975. aastal astus ta Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu.
1980. aastal anti Buber-Neumannile Saksamaa Liitvabariigi Teeneteordeni suurrist.
Imestus

Imestus on inimese seisund, mille kutsuvad esile ebatavalised nähtused. 
Imestuse määratlused ja tõlgendused filosoofias ja filosoofilises psühholoogias.
René Descartes ütleb: "Niipea kui meile tuleb ette mõni harjumatu objekt, mida me peame uueks või väga erinevaks sellest, kuidas me varem teadsime või vääralt arvasime, et peab olema, paneb ta meid enda üle imestama ja jahmatuma" ("Hinge passioonid", II, 53). 
Étienne Bonnot de Condillaci järgi tekib tema väljamõeldud "kujul" imestus ("étonnement"), "kui ta satub järsku seisundist, millega ta oli harjunud, täiesti teistsugusesse seisundisse, millest tal veel aimu ("idée") pole olnud" ("Traité des sensations" I, ptk 2, § 17). "See imestus annab hinge toimingutele rohkem aktiivsust" (samas, § 18). 
Ernst Platneri järgi on imestus "tähelepanu kiire ja tugev vapustus uuele ootamatule esemele, millest hing esialgu ei tea, kas ta on hea või kuri, st ei tea selle ilmnemise esimesel silmapilgul tema suhet iseendaga". 
Immanuel Kant ütleb: "Imestus ("Verwunderung") aga on meelemõistuse ("Gemüts") pahameel ("Anstoß") selle üle, et mingi ettekujutus ja selle läbi antud reegel ei ole ühendatavad temas juba aluseks olevate printsiipidega, seega [pahameel], mis kutsub esile kahtluse, kas on ka õigesti nähtud või otsustus tehtud. Imetlus ("Bewunderung") on aga üha korduv imestus hoolimata selle kahtluse kadumisest. ("Puhta mõistuse kriitika, § 62). 
Gottlob Ernst Schulze järgi saab imestus alguse "meie mõtlemise takistatuse tundest ning on seetõttu midagi ebameeldivat. Kui see takistus aga möödas on, läheb ta üle meeldivaks tundeks, mida kutsub esile kõik uus ja meie teadmiste laiendamist tõotav." 
Wilhelm Jerusalem nimetab imestust kõige algsemaks intellektuaalseks tundeks. See tekib, "kui meile astub vastu uus nähtus, mida me ei suuda paigutada oma seni omandatud kogemusringi, oma maailmapilti." Arenenud tunnetustung tekitab kartuseta imestuse, "teoreetilise imestuse".
Imestus kui filosoofia algus.
Platoni dialoogis "Theaitetos" ütleb Sokrates, et imestus on filosoofia ("philosophia") ainus algus (155d). 
Aristoteles ütleb "Metafüüsika" 1. raamatus: "nagu enne, nii ka nüüd ärgitab inimesi filosofeerima imestus" (982b).
Francis Baconi järgi on imestus "teaduse seeme".
Imestus kurja üle.
Arthur Schopenhaueri järgi tekib maailmas oleva halva ja kurja nägemisest "jahmunud ja kurb" filosoofiline imestus.
Pooltoon

Pooltoon võib olla
Pooltoon on 1/12 oktavit. Kui võtta oktav kõrgusmahu mõõtühikuks, siis oktavis on 12 pooltooni. Klaveril teevad pooltoone mustad klahvid.
Alo Ritsing

Alo Ritsing (sündinud 4. novembril 1936) on eesti koorijuht ja helilooja.
Õpingud ja töö.
Ta on lõpetanud 1955. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bibliograafina. 1963. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal oma isa, õpetaja Richard Ritsingu klassis ja 1966. aastal laulueriala õpetaja Alma Kurtna õpilasena. 1969. aastal lõpetas Alo Ritsing kaugõppes Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal Gustav Ernesaksa klassis.
Alo Ritsing on töötanud Tartu linna keskraamatukogus vanembibliograafina, õppejõuna Tartu lastemuusikakoolis ja alates 1966. aastast Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis koorijuhtimise osakonnas ning 2000. aastast ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kaugõppeosakonna õppejõuna. Ta oli 1990–2000. aastal Tartu Ülikoolis muusikaprofessor.
Kooris laulis ta juba algkoolis ja esines ka suuremale publikule, sest valiti lavastuse “Carmen” (teater Vanemuine) poistekoori. Pärast keskkooli lõpetamist 1955. aastal, Tartu Ülikoolis bibliograafiat õppides, laulis Ritsing Tartu Akadeemilises Meeskooris (TAM) ja sealtpeale võiski märgata tema järjest süvenevat huvi koorilaulu ja dirigeerimise vastu. Aktiivse osalejana erialaorganisatsioonides on prof. A. Ritsing kolleegide seas tunnustatud kõrgetasemelise koorijuhina ja filigraanse töötlejana. Ta on olnud külalisdirigendiks nii Eestis kui ka välismaal.
Alo Ritsing on alates 1971. aastast dirigeerinud üliõpilaslaulupidudel. Ta oli XII ja XV Gaudeamuse kunstiline juht ja peadirigent. 1985. aastast alates on ta dirigent üldlaulupidudel, XXIV üldlaulupeo ja 2009. aasta Tartu juubelilaulupeo kunstiline juht. 
1981. aastast on Alo Ritsing Eesti Heliloojate Liidu liige. 
Õpilased.
Alo Ritsingu õpilasi: Ants Soots, Mart Kivastik, Ilmari Johansson, Kadri Joamets, Lilyan Kaiv, Kuno Kerge, Martti Meumers, Kadi Ritsing, Made Ritsing.
Looming.
Alo Ritsing on Eesti üks viljakamaid eri kooriliikide laulude autoreid, kokku on ta kirjutanud umbes 400 koorilaulu. Ta on kirjutanud ka keelpillikvartette.
Pentakord

Pentahord ehk pentakord (kr. "pentas" - viis) on 5-heliline helirida.
Heptakord

Heptahord ehk heptakord (kr "hepta" seitse) on seitsmeheliline helirida.
Jertis

Jertis, minevikus Irtõšsk (vene keeles Иртышск) on asula Kasahstanis Pavlodari oblastis Irtõši jõe kaldal, Jertisi rajooni keskus.
Jertisi aasta keskmine temperatuur on +3 °C. Kõige soojemad kuud on juuli (+21 °C) ja juuni (+19 °C). Kõige kõrgemad temperatuurid on mõõdetud juulis (+42 °C) ja juunis (+41 °C). Kõige külmemad kuud on jaanuar (–18 °C) ja veebruar (–17 °C). Kõige madalamad temperatuurid on mõõdetud veebruaris (–44 °C) ja detsembris (–43 °C).
Jertis asub oblastikeskusest Pavlodarist 175 km kaugusel loodes. Sinna saab sõita nii jõge kui ka maanteed mööda.
Jertisis elas 1970. aastal umbes 11 000 ja 1991. aastal 11 300 inimest. 1973. aastal sai ta linna õigused, aga pärast Kasahstani iseseisvumist võeti Jertisilt linnaõigused ära.
Jertisis on jõesadam, mööblivabrik ja mõned toiduainetetööstuse ettevõtted.
Ioonium

Ioonium (sümbol Io) ehk toorium-230 on tooriumi isotoop 230Th.
Selle radioaktiivse aine abil saab näiteks määrata korallide vanust.
Maasikas

Maasikas ("Fragaria") on roosilaadsete seltsi roosõieliste sugukonda kuuluv perekond.
Maasika perekonda kuulub umbes 20 liiki ning hulgaliselt hübriide ja kultivare. Ka tuntuim maasikas aedmaasikas on virgiinia ja tšiili maasika hübriid.
Maasikaliikide eristamisel on oluline kindlaks määrata tema kromosoomide arv. Iga maasika perekonna liigi genoomi aluseks on seitset kromosoomi sisaldav kromosoomikomplekt. Mõned maasikaliigid on diploidsed (2 komplekti ehk 14 kromosoomiga), mõned aga tetraploidsed (4 komplekti ehk 28 kromosoomiga), heksaploidsed (6 komplekti ehk 42 kromosoomiga), oktoploidsed (8 komplekti ehk 56 kromosoomiga) või dekaploidsed (10 komplekti ehk 70 kromosoomiga). Üldreeglina on need liigid, millel on rohkem kromosoome, vastupidavamad ning suuremate taimede ja viljadega kui väiksema kromosoomiarvuga liigid.
Maasika lehed on kolmetised ja pikkade, kuni 10 cm pikkuste lehevartega. Võsud on roomavad ja vastu maapinda puutudes juurduvad kergesti. Niimoodi ongi neid suhteliselt kerge paljundada: võsu juurdumise kohale kasvab tütartaim ning kui emataime ja tütartaime vaheline võsu läbi lõigata, saab tütartaime ümber istutada. Juurestik on narmaline ja ulatub kuni 25 cm sügavusele. Õielehed on valged, vahel ka kollakad. Õies on palju tolmukaid ja emakaid. Õisi tolmeldavad putukad. Maasikad õitsevad Eestis mai lõpust juuli alguseni.
Ka maasika (välja arvatud muuluka) vilja nimetatakse maasikaks. Maasikas ei ole mari, vaid koguvili, mis koosneb mahlasest õiepõhjast ja sellele kinnitunud pähklikestest, milles asuvad maasika seemned. Ühtlasi on maasika vili rüüsvili, sest selle tekkimisest on osa võtnud lisaks sigimikule teisedki õie osad.
Kultuurtaimena hakati maasikat kasvatama alates 15. või 16. sajandist.
Maasikate maitse sõltub sordist. Mõnel on see üsna magus, mõnel pigem hapukas. Maasikas sisaldab 8% süsivesikuid, kuni 2% valke ja kuni 1,5 C-vitamiini. 1 kg maasikate toiteväärtus on umbes 400 cal.
Maasikas on suhteliselt tugev allergeen.
Majanduslikus mõttes on maasikas tähtis vili, mida kasvatatakse kõikjal parasvöötmes.
Liigid Eestis.
Eestis kasvavad pärismaisena kaks selle perekonna liiki: metsmaasikas ja muulukas. Naturaliseerununa leidub ka kolmas liik – kõrge maasikas. 
Tavaliselt kasvatatakse aedades kultuurliigi aedmaasika sorte.
Mindless Self Indulgence

Mindless Self Indulgence (MSI) on neljaliikmeline ansambel New Yorgist.
Ansambel loodi 1997. aastal.
Vastseliina Katariina kogudus

EELK Vastseliina Katariina kogudus on Võru praostkonna kogudus, mis tegutseb Vastseliina kiriku juures Külaoru külas Võrumaal.
Koguduse õpetaja on aastast 2024 Jaanus Torrim, juhatuse esimees Eve Turvas.
Kogudust on esimest korda mainitud 1273. aastal. 
Koguduse pastoraat asub kiriku taga Külaoru külas.
Tomb Raider

"Tomb Raider" on seiklusarvutimängude sari. Selle praegune tootja on Crystal Dynamics ja praegune avaldaja on Square Enix. Esimene mäng tuli välja 1996. aastal Core Designi ja Eidos Interactive'i koostöös.
Mängu peategelane on väljamõeldud Briti harrastusarheoloog Lara Croft. Lisaks mängudele on avaldatud "Tomb Raideri" teemalisi koomiksiraamatuid, filme ja romaane.
Mängud.
Sarja esimesed kuus mängu lõi Core Design, mis oli üks Eidos Interactive'i mängutootmisstuudiotest. Aastal 2003 sai Eidose otsusega "Tomb Raideri" arendajaks Crystal Dynamics, ning Lara taustalugu muudeti.
Filmid.
Tomb Raideri maailma põhjal on loodud kaks täispikka filmi: "Lara Croft: Tomb Raider" (2001) ja selle järg "Tomb Raider: The Cradle of Life" (2003). Mõlemas kehastab Lara Crofti Angelina Jolie. 2018. aasta filmiverisioonis ("Tomb Raider") kehastab Lara Crofti Rootsi näitleja Alicia Vikander.
Kurtna Liivjärv

Liivjärv (ka "Kurtna Liivjärv, Liivajärv") on järv Kirde-Eestis Ida-Virumaal Illuka vallas Vasavere külas. Järv jääb Kurtna maastikukaitsealale ja on osa Kurtna järvestikust. Teda ümbritseb looduskaitsealune Kurtna nõmm.
Liivjärv on põhja-lõuna suunas pikliku kujuga. Kaldad on valdavalt soised, kohati liivased. 
Taimestik on liigivaene. Helofüütidest kasvavad valdavalt tarnad.
Järves on püütud nii roosärge kui haugi.
Joe Cocker

Joe Cocker (kodanikunimega John Robert Cocker; 20. mail 1944 Sheffield, Inglismaa – 22. detsember 2014 Crawford, Colorado, USA) oli inglise roki- ja bluusilaulja.
Liivjärv

Liivjärv on mitme Eesti järve nimi või variantnimi:
Kukkurhunt

Kukkurhunt ("Thylacinus cynocephalus") on kiskeluviisiga kukkurloom, keda peetakse väljasurnuks. Kukkurhunt oli ajaloolisel ajal levinud kogu Austraalia mandril. 
Välimus.
Kukkurhundi kehapikkus oli 85–130 cm, sabapikkus 38–65 cm, kaal 15–30 kilogrammi. Õlakõrgus oli umbes 60 cm.
Karv oli lühike, värvuselt hall või kollakashall, keha tagaosal oli 13–19 tumepruuni ristvööti. Vöötide tõttu nimetati teda ka tasmaania tiigriks. Tal oli lai kolju, lõualuudes oli 46 hammast. Silmahambad olid pikad ja teravad nagu koeral või hundil. Kukkruhunt suutis oma lõugu väga laialt (kuni 90 kraadi) avada.
Levik ja eluruum.
Kukkurhunt elas Austraalias ja Uus-Guineas, kus ta suri välja juba enne eurooplaste saabumist. On arvatud, et üheks põhjuseks olid dingod, sest Tasmaanias, kus säilis viimane kukkurhuntide populatsioon, dingosid ei ole. Kuid ka seal surid nad välja ulatusliku küttimise tõttu farmerite poolt, kes arvasid, et kukkurhundid ohustavad nende karja. Austraalia valitsus maksis alates 1830. aastatest iga kukkurhundi pea eest 25 senti. 
Kukkurhunt oli öise eluviisiga avamaa loom, kuid viimased asurkonnad põgenesid jälitamise eest tihedasse vihmametsa.
Väljasuremine.
20. sajandi alguses muutus kukkurhunt haruldaseks. Viimane teadaolev kukkurhunt suri Hobarti loomaaias 1936. aastal. Samal aastal võeti kukkurhunt looduskaitse alla. Looduses nähti teda viimati 1945. aastal. Hilisemad otsingud Tasmaania sisemaa metsades pole tulemusi andnud ja liiki peetakse üldiselt väljasurnuks. Siiski on palju entusiaste, kes usuvad, et liik on siiani säilinud. Võimalike säilinud isendite kaitseks loodi 1966. aastal Tasmaania edelaosas 647 000 hektari suurune kaitseala. 21. sajandil on üritatud uurida kukkurhundi DNA-d, kuid säilinud materjal on osutunud liiga halvas seisukorras olevaks.
Vapiloom.
Kukkurhunti on kujutatud Tasmaania vapil.
Iž

 
Iž (Itaalia "Eso", Saksa "Ese") on saar Zadari saarestikus, Vahemere osas, Aadria meres. Kuulub Horvaatiale. Pindala 17,6 km². Elanikke umbes 550.
Kivitsõõr

Kivitsõõr oli 2004. aastal loodud rollimänguselts, kuhu kuulusid inimesed, kes soovisid edendada rollimängu Eestis. 
Kivitsõõr avas Tartus noortekeskusena tegutseva rollimängukeskuse Urg. Keskus alustas tööd endises tuumavarjendis, kus varem oli tegutsenud ööklubi Varjend. Seal korraldati larpe, kohtuti rolli-, laua- ning arvutimängude mängimiseks. Keskuses tegutsesid filmiklubi ja harrastusteater. Aastal 2005 valiti Urg Tartu parimaks noortekeskuseks.
Kivitsõõri tegemisi vedasid Raul Kübarsepp ja Tiit Joala.
Urg suleti aastal 2009 seoses varjendis niiskuse toel levima hakanud tervisele ohtliku hallitusega. Asenduseks leitud ajutised ruumid klubitegevuseks ei sobinud ning organisatsioon lõpetas varsti sisulise tegevuse. Aastal 2012 kustutati MTÜ registrist.
Rollimängukeskusest välja kasvanud entusiastide toel avati 2011. aastal Tartus Kivitsõõrist sõltumatu rollimängukeskus Nurg.
Kardinaalsüsteem

Kardinaalsüsteem on Rahvusvaheline Mereorganisatsiooni (IMO) ja Rahvusvahelise Meremärgistuse ja Tuletornide Administratsioonide Assotsiatsiooni (IALA) loodud ühtsete meremärkide süsteemi A osa.
Kardinaalsüsteem määrab erinevate poide ja toodrite asetuse ilmakaarte järgi eraldi seisva ohu või madaliku suhtes: põhjapoi või -tooder asub ohtlikust kohast põhja pool, lõunapoi või -tooder lõuna pool, idapoi või -tooder ida pool ja läänepoi või -tooder lääne pool.
Psühhotroopne aine

Psühhotroopne aine on psühhoaktiivne keemiline aine, mis mõjub (kesk)närvisüsteemile ning võib toimida taju, mõtlemist, emotsioone, käitumist mõjutavana. Muu hulgas võivad psühhotroopsed ained tekitada hallutsinatsioone. 
Psühhotroopsed ained võivad olla legaalsed, näiteks teatud ravimid, või illegaalsed. 
Sõna "psühhotroopne" aluseks on vanakreekakeelsed sõnad "psychē" ('hing') ja "tropos" ('ümberpööramine').
Psühhotroopse toimega on paljud alkaloidid.
Lateraalsüsteem

Lateraalsüsteem on navigatsiooni ohtude tähistamise süsteem, mille abil tähistatakse faarvaatri või kanali asetuse.
Süsteem A.
Avamere või suurema veekogu poolt väiksema poole vaadatuna:
Süsteem B.
Avamere või suurema veekogu poolt väiksema poole vaadatuna:
Pidevkehalised

Pidevkehalised ("Symphyta") on alamselts kiletiivaliste seltsist, kuhu kuuluvad putukad, kelle rindmik on tagakehaga laialt ja jäigalt ühendatud. 
Pidevkehaliste valmikud on üsna väheliikuvad ja ilma astlata, emastel on hästi arenenud muneti. Pidevkehaliste vastsed arenevad taimekudede sees või taimede peal. Paljudel liikidel ongi vastseteks ebaröövikud. 
Männikutes võib võrdlemisi sageli kohata männivaablast, kelle vastsed arenevad männiokastel. Võrgendivaablaste ebaröövikud elavad koos ühises võrgendpesas, mille nad valmistavad oksi võrgendiniidiga kokku põimides. Suured puiduvaablased arenevad nii elavas kui surnud puidus. Oma tugeva munetiga saeb emane puitu kuni 2 sentimeetri sügavuse käigu, kuhu muneb munad.
Süsteem A

Süsteem A (inglise keeles "IALA Maritime Buoyage System A", lühidalt IALA-A) on süsteem navigatsiooniliste ohtude ja vaba vee tähistamiseks. Süsteem A regioonid asuvad Euroopa, Aafrika, Austraalia ja Venemaa vetes.
See koosneb:
Süsteem realiseeritakse poide ja toodrite abil.
Kardinaalsed märgid.
Tähistavad ohtlikku piirkonda ilmakaartest orieteeritutest märkidest:
Märke iseloomustavad märkide värvused, topimärgid ja tulede karakteristika.
"Vaata: Kardinaalsüsteem."
Lateraalsed märgid.
Tähistavad faarvaatrite ja kanalite asetuse:
Eraldi asuvate väiksemate ohtude tähistamise märgid.
Tähistavad ohtlikke piirkondi, mille diameeter on kuni 1 kaabeltau.
Poi või tooder on horisontaalselt musta-punase triibuline, topimärgiga vertikaalselt asetsevad kaks musta kera, tulekarakteristikaga kaks lühikest plinki ja paus.
Faarvaatrite ja kanalite alguspunkte ja telge tähistavad märgid.
On asetatud ohutu vee teljele, eraldab erinevaid sõidusuundi. Mööduda tuleb sellest paremalt poolt.
Poi või tooder on vertikaalselt valge-punase triibuline, topimärgiga üks valge kera, tulekarakteristikaga üks pikk plink ja paus.
Eriotstarbelised märgid.
Tähistavad spetsiaalseid objekte.
Poi või tooder on kollane, topimärgiga kollane horisontaalne rist, plinkiv kollane tuli.
Schönbachi vald

Schönbachi vald on mitme valla nimi:
Glükooleetrid

Glükooleetrid on etüleenglükooli alküüleetritel põhinevate lahustite rühm.
Neid kasutatakse näiteks kosmeetikatoodetes, värvides, puhastusvahendites. Enamik neist on vees lahustuvad, biolagunevad ja mittemürgised.
Väikejärv

Väikejärv on mitme Eesti järve nimi:
Tihu

Tihu on mitme Hiiumaal oleva loodusobjekti ja -ala nime osa:
Tihumeeter (kõnekeeles tihu) on mahuühik.
E-demokraatia

E-demokraatia ühendab kahte põhimõistet – elektroonika ja demokraatia, kus elektroonilised kommunikatsioonitehnoloogiad, näiteks internet, on abiks demokraatlike protsesside täiendamisel ja täiustamisel.
E-demokraatia ülesandeks on teha kodanike osalemine avalike poliitikate otsustusprotsessis lihtsamaks ja otsesemaks. E-demokraatia abil saab kodanikke paremini kaasata poliitikate välja töötamisesse, muuta otsustusprotsess läbipaistvamaks ja tuua valitsus inimestele lähemale ehk suurendada poliitilist legitiimsust.
Elektrooniline hääletamine on üks osa e-demokraatiast, olles üks aspekt demokraatlikust protsessist.
E-demokraatiat on kutsutud ka küberdemokraatiaks ja digitaalseks demokraatiaks.
Kodanike kaasamine interneti kaudu.
Kohalikel omavalitsustel ja teistel avaliku halduse asutustel on kaasamiseks mitmeid võimalusi:
Hüdrograafia

Hüdrograafia (kreeka keeles "hydōr" 'vesi' + "graphō" 'kirjutan') on hüdroloogia haru, mis uurib ja kirjeldab veekogusid (jõgesid, järvi, veehoidlaid, ookeane jne.) ning nende osi.
Teise definitsiooni kohaselt on hüdrograafia merenduse haru, mis selgitab ja kavandab merede ning suurte siseveekogude laevasõiduteid ja -tingimusi, tagades ohutu laevaliikluse.
Hüdrograafia arenes välja kaartide koostamisest ohutu laevasõidu jaoks. See on hüdrograafia olulisim rakendus tänapäevalgi. Hüdrograafia alla kuulub kõigi mere- ja jõelaevasõitu soodustavate ja takistavate asjaolude väljaselgitamine ja kaardistamine. Hüdrograafilistele kaartidele kantakse laevavrakid, rifid, kaldaehitised, näiteks kaid, majakad ja nende tuled, meremärgid ja poid ning ranniku iseloomulikud tunnused. Hüdrograafia uurib ka tõusu ja mõõna ning veeseisu veekogudes eri aastaaegadel. Kuid hüdrograafia ei uuri vee koostist ega kvaliteeti, ka mitte kalastikku – need jäävad hüdroloogia teistele harudele.
Ajalooliselt tegelesid hüdrograafiaga peamiselt riikide laevastikud. Koostatud kaarte peeti enamjaolt riiklikeks või sõjasaladusteks ning püüti vältida nende sattumist välisriikidesse, et see neid kaarte võimaliku sõja korral kasutada ei saaks.
Tänapäeval on enamikus riikides spetsialiseerunud hüdrograafiaamet. Eri riikide hüdrograafiaameteid ühendab ja nende tegevust kooskõlastab Rahvusvaheline Hüdrograafiaorganisatsioon. Euroopast kuuluvad sellesse organisatsiooni 2009. aasta seisuga kõik mereriigid peale Bulgaaria ja Leedu.
Hüdrograafia on tihedalt seotud mitme teadusharuga, nagu geodeesia, topograafia, geoloogia, bioloogia, matemaatika jt.
Eiv Eloon

Eiv Eloon (kodanikunimi Lea Soo; sündinud 27. novembril 1945 Tartu) on Eesti ulmekirjanik. 
Tema ema oli kauplusejuhataja ja isa sõjalise kasvatuse õpetaja.
Õppis Tartu 7. keskkoolis, hiljem Tartu Riiklikus Ülikoolis – aastail 1964–1965 arstiteaduskonnas ning aastail 1966–1972 bioloogia-geograafiateaduskonna bioloogiaosakonnas.
Ülikooliõpingute vahel, 1965. aastal töötas ta Irkutski oblastis vaigutajana. Hiljem on ta pidanud Tartus laborandi, raamatukoguhoidja, valvuri ja sekretär-masinakirjutaja ametit.
Ulmes debüteeris 1981. aastal, mil avaldas Eiv Elooni nime all romaani «Kaksikliik», mis pälvis palju tähelepanu (sai nii positiivset kui ka negatiivset kriitikat) ning mis tunnistati parimaks sel aastal ilmunud Tartu kirjaniku raamatuks.
Eiv Eloon on üks esimesi eesti ulmekirjanikke, kes on käsitlenud soo- ja sugulise identiteedi küsimusi.
Kindlustusmatemaatika

Kindlustusmatemaatika on distsipliin, mis rakendab matemaatika ja statistika meetodeid rahanduses ja kindlustuses, eelkõige riskide hindamiseks.
Kindlustusmatemaatika asjatundja on aktuaar.
Distsipliini rajajaks peetakse Suurbritannia kindlustusseltsi Equitable Life Assurance Society aktuaari William Morganit.
Cecilia Bowes-Lyon, Strathmore ja Kinghorne'i krahvinna

Cecilia Nina Cavendish-Bentinck, hiljem Strathmore'i ja Kinghorne'i krahvinna (11. september 1862 – 23. juuni 1938) oli Elizabeth Bowes-Lyoni ema ning Elizabeth II emapoolne vanaema ja ristiema.
Elukäik.
Cecilia sündis Londonis Charles Cavendish-Bentincki ja Caroline Cavendish-Bentincki perekonnas. 
16. juulil 1881 abiellus Cecilia Claude Bowes-Lyoniga ning nad said kümme last. 1904. aastal sai Claude'ist Strathmore'i ja Kinghorne'i krahv ning Ceciliast krahvinna.
I maailmasõja ajal oli nende kodus, Clamise lossis Šotimaal, hospidal, kus ka Cecilia agaralt tegutses kuni vähki haigestumiseni. 1921. aasta oktoobris opereeriti Cecilialt emakas ja 1922. aasta maiks oli ta nii palju paranenud, et suutis järgmise aasta veebruaris osaleda oma noorima tütre Elizabethi ja prints Alberti kihlusel. 
Cecilia oli sügavalt usklik, kiindunud aiandusse ja tikkimisse ning eelistas vaikset pereelu. Kui Edward VIII troonist loobumise kriisi ajal Ceciliat pildistati, olevat ta öelnud: "Minu peale ei tohiks fotot raisata."
1938. aasta aprillis, oma tütretütre Anne Bowes-Lyoni pulmade ajal tabas Ceciliat infarkt ning ta suri 8 nädalat hiljem Cumberland Mansionis, Bryanston Streetil Londonis. Surres oli ta 75aastane.
27. juunil 1938 maeti ta Clamise lossi.
Anne (Taani printsess)

Anne, Taani printsess (Anne Ferelith Fenella; sünninimi Anne Bowes-Lyon) (4. detsember 1917 – 26. september 1980) oli Elizabeth II nõbu ja fotograaf Patrick Ansoni (Lichfieldi hertsogi) ema.
Vanemad.
Anne'i isa oli John Herbert Bowes-Lyon (Elizabeth Bowes-Lyoni vend) ja ema Fenella (Clintoni paruni tütar).
Esimene abielu.
28. aprillil 1938 abiellus Anne Thomas Ansoniga, Lichfeldi 4. hertsogi pojaga, ning Anne sai vikontessi tiitli. 
Lapsed: 
Abielu lahutati 1948. aastal.
Abielu Taani printsiga.
16. septembril 1950 abiellus Anne Clamise lossis Taani printsi George Valdemariga (Christian IX ja Oskar II pojapoeg). Anne sai tiitliks Taani printsess.
Surm.
Anne suri 1980. aastal Londonis infarkti, olles 62-aastane.
Wynton Marsalis

Wynton Learson Marsalis (sündinud 18. oktoobril 1961 New Orleansis Louisiana osariigis) on USA džässtrompetist ja -helilooja. Ta on üks modernse džässmuusika eestvedajaid, kuid tuntud ka klassikalist muusikat esitava trompetistina.
Heli tulendnimetus

Heli tulendnimetus ehk heli põhinimetuse teisendus on diatoonilise heli kõrgusteisendus.
Tulendnimetused silpnimetustel:
Tulendnimetused tähtnimetustel:
Noodikirjas tähistavad helide kõrgusteisendusi alteratsioonimärgid.
William Marshall

William Marshalli nime all võivad olla tuntud järgnevad isikud:
Konsoon

Konsooniks (ehk kooskõlaks) muusikas nimetatakse mitme heli samaaegset kõlamist. Akord on kolme või enama eri kõrgusega heli kooskõla. 
Juhusliku kooskõla helisid pole võimalik paigutada tertsidena või mõnes teises süsteemis. 
Kooskõla liigitus helide arvu järgi.
Konsoon ehk kooskõla võib helide arvult olla
Kolm- ja enamkõla nimetatakse mitukõlaks ehk multisooniks. Tertsidena paigutatavat mitukõla nimetatakse akordiks.
Henry IV

Henry IV ("Henry Bolingbroke"; 3. aprill 1367 – 20. märts 1413) oli Inglismaa kuningas aastatel 1399–1413.
Henry oli Edward III poja Genti Johni poeg ning esimene Lancasteri dünastia valitseja.
Henry IV esimene abikaasa oli Northamptoni krahvinna Mary de Bohun, kes suri enne oma abikaasa troonile tõusmist, ja teine abikaasa Navarra Joanna.
Diatooniline intervall

Diatooniline intervall ehk alusintervall on defineeritav mõnediatoonilise helirea kaudu. Diatoonilised on kõik järgmised intervallid ja nende ühendid:
Tritooni on diatoonika seisukohalt traditsiooniliselt defineeritud kui puhta intervalli alteratsiooni ehk järelikult kromaatikat kas 
Duur-moll-süsteemis moodustuvad diatoonilised intervallidloomulike heliridade astmete vahel. Diatoonilised on puhtad, suured ja väikesed intervallid. Peale nende on diatoonilised veel loomuliku mažoori IV ja VII astme ning loomuliku minoori vi ja ii astme vahele moodustuv suurendatud kvart ja pöördintervallina loomuliku mažoori VII ja IV astme ning loomuliku minoori ii ja vi astme vahele moodustuv vähendatud kvint.
Henry V

Henry V (16. september 1387 – 31. august 1422) oli Inglismaa kuningas 1413–1422.
Henry nimetati oma isa, Inglismaa kuningas (1399–1413) Henry IV poolt 13-aastaselt Walesi printsiks ning osales Walesis toimunud Owain Glyndwri mässu mahasurumises, mille käigus kasutati ka esimest korda Inglismaal kahureid.
Henry V oli väga edukas väejuht, kes võitis Saja-aastases sõjas, Prantsusmaal 1415. aastal Agincourti lahingu ning neli aastat hiljem vallutasid inglased tema juhtimisel kogu Põhja-Prantsusmaa. 
1419. aastal võttis ta naiseks Prantsusmaa Catherine'i.
Inglismaa liitlaseks ajavahemikul 1420–1435 sai seni Prantsuse kuningale allunud Burgundia hertsogkond, kes vallutas antud perioodil suuri alasid Prantsusmaal ja Madalmaades. Henry sundis seejärel 1420. aastal Prantsusmaa kuningat Charles VI-t sõlmima Troyes' lepingut, et tolle surma järel saab temast kogu Inglise ja Prantsusmaa monarh. Kuid sõjaleeris olles tabas Henryt surmav haigus ning ta suri mõned nädalad enne Charles VI-t. 
Tema alaealine poeg Henry VI päris ametlikult küll Inglise ja Prantsusmaa troonid, kuid pärast Henry V surma ei suutnud inglased Prantsusmaa tähtsamaid linnu enam kuigi kaua enda kontrolli all hoida.
Isiklikku ja järglased.
Henry V oli Inglismaa kuninga (1399–1413) Henry IV ja tolle esimese abikaasa Northamptoni krahvinna Mary de Bohun poeg.
Henry V oli abielus Prantsusmaa kuninga Charles VI tütre Prantsusmaa Catherine'iga, kellega ainus järglane:
Helirea püsivad astmed

Helirea püsivad astmed on I, III ja vahel ka V aste. Nad mõjuvad lõpetavalt ja jätavad mulje rahunemisest, olles tugihelideks.
Navarra Joanna

Navarra Joanna (u 1370 Pamplona – 10. juuni 1437) oli Navarra kuninga Charles Paha ja ema Prantsuse Joani tütar. 
Joanna emapoolsed vanavanemad olid Prantsusmaa kuningas Jean II ja Luksemburgi Bonne.
Esimene abielu ja lapsed.
2. oktoobril 1386 abiellus Joanna Bretagne'i hertsogi John V-ga ja abielust sündis 9 last.
Joanna esimene abikaasa suri 1. novembril 1399. Ta pidas neli aastat lesepõlve ja valitses oma poja, Bretagne'i hertsogi John IV eest regendina.
Teine abielu.
7. veebruaril 1403 abiellus Joanna Inglismaa kuninga Henry IV-ga. Sellest abielust lapsi ei sündinud, kuid Joanna sai väga hästi läbi Henry IV varasemate lastega. Naine sai kõige paremini läbi tulevase Inglismaa kuninga Henry V ning isa-poja tülides oli alati tema poolt.
Kui Henry V sai Inglismaa kuningaks, hakkas ta Joannat süüdistama, et too kasutab tema mürgitamiseks nõidust. Joanna mõisteti 1419 süüdi ja vangistati neljaks aastaks Pevensey lossi Sussexis Inglismaal. Seal elas Joanna Henry V valitsusaja üle ning nägi ka Henry VI kuningaks saamise ära. 
Surm.
Joanna suri 1437. aastal ja maeti Canterbury katedraali oma teise abikaasa, Henry IV kõrvale.
Diatooniline pooltoon

Diatooniline pooltoon on pooltoon, mis esineb kahe kõrvuti oleva erineva astme vahel. 
Näiteid: e-f, h-c, c-des, dis-e.
Altereeritud helirida

Altereeritud helirida on helirida, milles kasutatakse diatoonilise helirea astmete altereerimist. Altereeritud helireas "asendatakse" diatooniline heli altereeritud heliga.
Altereeritud heliread on:
Krüogeen

Krüogeeni ajastu on geoloogiline periood, mis kestis 850–630 miljonit aastat tagasi. Ajastu sisaldas Sturtiani ja Marinoan/Varangian jäätumist, mis on teadaolevalt suurimad jäätumised Maa ajaloost. Krüogeeni ajal jäätusid kõik mandrid, mered ja ookeanid. Ekvaatoril oli jää paksus 10 meetrit. Sellisele totaalsele külmumisele aitas kaasa suurema osa maismaa asumisest lõunapoolusel ning kasvuhoonegaaside vähenemine atmosfääris elutegevuse tagajärjel. Seletamatu on, kuidas suutis Maa väljuda totaalsest külmumisest ning miks elu ei hävinenud. Arvatavasti ekvatoriaalses vöötmes merepind ei olnud kogu aeg jääs või oli seal õhuke läbipaistev jää. Vulkaaniliselt aktiivsemas piirkonnas (analoogselt Islandiga) võisid säilida oaasid. Tõenäolisemalt vulkaanide poolt paisatud CO2 tõstis kasvuhoonegaaside taseme piisavaks, mille tagajärjel Maa soojenes ning algas uus geoloogiline Ediacara ajastu.
Krüogeeni ajastul eraldus supermandrist Rodina Baltikumi, Amazonase ja Laurentia Laamad.
Hobby Hall

Hobby Hall on SGN Group kontserni kuuluv postimüügiettevõte Soomes.
Suurema osa Hobby Halli tootevalikust hõlmavad kodu ja vaba-aja tooted, mida turustatakse kataloogide, internetipoe ja oma kaupluste kaudu. Kolm kauplust asuvad Helsingis, Vantaas ja Tallinnas. Hobby Halli müük aastal 2008 ulatus 191 miljoni euroni. Hobby Hallis töötab ligi 650 inimest.
2021. a. algul ühines Hobby Hall Leedu ettevõtte Pigu Groupiga, uueks nimeks sai PHH Group.
Isomeerid

Keemias on isomeerid ühesuguse atomaarse koostise (molekulaarvalemi) ja molekulmassiga, kuid struktuurilt ning füüsikalistelt ja keemilistelt omadustelt erinevad keemilised ained. Seda nähtust nimetatakse isomeeriaks. Isomeerid jagunevad kahte põhitüüpi – struktuuriisomeerid ja stereoisomeerid –, mida omakorda võib jagada mitmeks alamtüübiks.
Keemilist protsessi, mille käigus üks isomeer läheb üle teiseks, nimetatakse isomerisatsiooniks.
=Näiteid=
Kristo Viiding

Kristo Viiding (sündinud 27. juunil 1984 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2008. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitleja erialal (23. lend) ning 2011. aastal Balti Filmi- ja Meediakooli magistriõppes filmirežii erialal. 
Ta oli aastatel 2008–2013 Eesti Draamateatri näitleja, seejärel 2013–2019 vabakutseline näitleja ja režissöör. 2019–2024 oli ta taas Eesti Draamateatri näitleja. Alates 2025. aastast on ta Tallinna Linnateatri näitleja.
Naked Truth Live At Bad Girls Club

"Naked Truth Live At Bad Girls Club" on Jeanette Biedermanni neljas DVD.
Lugude nimekiri.
DVD 1
Muusikavideod
Boonus
Regiviis

Regilaulu viis (rahvapäraselt nimetatud ka toon või mõnu) on lühike ja väikese ulatusega (3–6 astet). Regiviis on retsitatiivne (st kõnelähedane) ja ühe viisiga lauldi paljusid tekste (rühmaviisid). Regiviise liigitatakse üherealisteks ja kaherealisteks. Regiviisid olid enamasti ühehäälsed, kuid Lõuna- ja Kagu-Eestis leidus ka mitmehäälseid regiviise (põhjuseks mõjud vene ja läti rahvamuusikast).