Ennetusteadus

Ennetusteadus (inglise keeles "prevention science") on interdistsiplinaarne teadusharu, mis uurib, kuidas ennetada erinevaid probleeme, näiteks vaimse tervise häireid, uimastite tarvitamist, kuritegevust, haridus- või terviseprobleeme. Ennetusteaduse eesmärk on uurida, arendada ja hinnata tegevusi ja programme, mis aitaksid ära hoida probleemide väljakujunemist, edasiarenemist ja korduvust.
Ennetustasemed.
Vastavalt sihtrühmale kirjeldatakse ennetust kolmel tasandil:
Uurimissuunad ennetusteaduses.
Epidemioloogia.
Epidemioloogia on teadusharu, mis uurib rahvastikurühmade terviseseisundit ja seda mõjutavaid tegureid. Epidemioloogia aitab mõista, kuidas probleemid rahvastiku seas jagunevad, näiteks kas probleemi levimus erineb vanuserühmade vahel, piirkonniti, teatud haavatavate gruppide seas või muude taustatunnuste lõikes. Samuti võimaldab epidemioloogia uurida ajalisi muutusi probleemi levimuses või võrrelda olukorda eri riikides. Andmete kogumiseks kasutatakse nii laialdasi rahvastikupõhiseid küsitlusi ja seiret, kui ka kitsamate populatsioonide lõikes korraldatud uuringuid.
Etioloogia ning riski- ja kaitsetegurid.
Etioloogia püüab selgitada probleemide põhjuseid või soodustavaid tegureid. Ennetusteaduses on olulisel kohal riski- ja kaitsetegurid ehk probleemi kujunemise või süvenemise tõenäosust suurendavad või vähendavad tegurid. Riski- ja kaitsetegurid võivad esineda nii individuaalsel tasandil (nt isiksuseomadused, hoiakud, teadmised, oskused), sotsiaalses keskkonnas (nt suhted pere, sõprade, eakaaslastega, sotsiaalsed normid), töö- või õpikeskkonnas (nt kaasatus või eemalejäämine, koolikliima, õpiedukus), elupiirkonnas või kogukonnas (nt uimastite kättesaadavus, vaba aja veetmise võimalused) ning laiemas ühiskonnas (ühiskonna hoiakud ja normid, seadusandlus). Ennetusteadlased uurivad muuhulgas näiteks, milliste probleemidega erinevad riski- ja kaitsetegurid seotud on, milliste mehhanismide läbi need probleemi kujunemiseni viivad, ning kui levinud teatud riski- ja kaitsetegurid erinevates piirkondades ja inimrühmades on.
Mõjususe ja tulemuslikkuse uuringud.
Probleemide ennetamiseks töötatakse pidevalt välja erinevaid ennetustegevusi, programme või poliitikaid. Selleks, et suunata ressursse tõhusatele sekkumistele ning hoida ära võimalikku ebatõhusatest tegevustest tekkivat kahju, on oluline ennetustegevuste mõjususe ja tulemuslikkuse uurimine. Mõjususe uuring viitab ennetustegevuse mõju või toime uurimisele kontrollitud uuringutingimustes, näiteks teadlaste poolt valitud koolides. Tulemuslikkuse uuringu puhul uuritakse ennetustegevuse toimet tavatingimustes, näiteks õpetaja tavatöös. 
Üheks kõige usaldusväärsemaks viisiks ennetustegevuse toimimist hinnata on juhuslikustatud kontrolluuring ehk JuKU (inglise keeles "Randomized Controlled Trial", RCT). See põhineb osalejate juhuslikul jaotamisel kahte või enamasse rühma, et minimeerida kõrvaliste tegurite mõju. Juhuslikustatud kontrolluuringu puhul on lisaks sekkumisrühmale (ehk neile, kes ennetustegevusest osa võtavad või teenust saavad) olemas ka kontrollrühm, mis toimib võrdlusalusena, et hinnata, kas uuritav sekkumine on tõhusam kui mitte midagi tegemine või tavapärane praktika. Alati ei ole sellise uuringu läbiviimine võimalik või praktiline, seega kasutatakse ennetustegevuste uurimisel ka ilma kontrollrühmata enne-pärast võrdlusi, etnograafilist uurimust või vaatlusi, juhtumianalüüse ja intervjuusid. Igal juhul on aga mõju hindamiseks vajalik uurida muutust probleemi levimuses või riski- ja kaitsetegurites, mida tegevus sihtis; mitte ainult osalejate rahulolu programmiga vms.
Ennetustegevuste rakendamise uurimine.
Lisaks tegevuste mõjule uurib ennetusteadus ka tegevuste rakendamise protsessi, ehk kuidas viia tõhusad ennetustegevused ja -programmid edukalt praktikasse nii, et need oleksid jätkusuutlikud ja annaksid soovitud tulemusi. Rakendusteadus ("implementation science") uurib, millised strateegiad ja tingimused toetavad või takistavad ennetustegevuste edukat rakendamist (nt toetavad koolitused, tugisüsteemid, poliitikad). Samuti uuritakse, kuidas kohandada ennetustegevusi erinevatele sihtrühmadele ja kontekstidele, ning kuidas tõhusaid tegevusi skaleerida ehk laiemalt kättesaadavaks muuta. 
Lapse areng.
Kuna paljude probleemide riski- ja kaitsetegurid ilmnevad juba lapseeas, on paljud ennetustegevused suunatud just lastele. Seejuures on oluline uurimissuund lapse arengu mõistmine. Lapsed liiguvad läbi erinevate arenguetappide, kus on vaja täita erinevaid arenguülesandeid. Seega on ka käitumist mõjutavad tegurid arenguetappides erinevad. Ennetustegevus, mis toimib hästi näiteks eelkooliealistel lastel ei pruugi toimida teismelistel. Seega on tõhusaks ennetustegevuseks tarvis uurida ja arvesse võtta ka arenguteooriat.
Ennetusteadus Eestis ja maailmas.
Eestis on loodud ennetuse teadusnõukogu, kelle eesmärk on hinnata ennetustegevuste tõendatuse taset, toetada ennetustegevuste arengut ning andmetel ja tõendusel tuginevat otsusetegemist ennetuses. Ennetuse teadusnõukokku kuuluvad Eesti kõrgkoolide ja teadus-arendusasutuste esindajad. Tegevust juhib Tervise Arengu Instituut. Lisaks on loodud riigitasandi asutuste esindajaid koondav ennetusnõukogu ja valdkonnaülese ennetuse töörühm, mille eesmärk on luua ühine arusaam valdkonnaülesest ennetusest ja kokku leppida põhimõtted, millest tegevuste planeerimisel ja elluviimisel lähtutakse.
Euroopa ennetusteadlasi koondab Euroopa ennetusuuringute ühing ("European Society for Prevention Research", EUSPR) ning USAs tegutseb ennetusuuringute ühing "Society for Prevention Research" (SPR).