Rasmus, Pontus ja Lontu

"Rasmus, Pontus ja Lontu" on rootsi lastekirjaniku Astrid Lindgreni 20. raamat. Lugu on ilmunud ka kogumikus "Rasmuste raamat", kus on lisaks "Hulkur Rasmus" ning "Kalle Blomkvist ja Rasmus". Kolmel Rasmusel pole omavahel midagi ühist peale eesnime, ei tegelased ega kohad ole seotud.
See on lugu 11-aastasest Rasmusest, kes asutab oma õe häbist päästmiseks koos sõber Pontusega Armastuse Ohvrite Päästesalga, kuid raamat lõppeb ootamatult sellega, et nad aitavad hõbedavargaid kinni võtta. 
Sisukokkuvõte.
Raamatu tegevus toimub Rootsi väikelinnas Västanvikis. Peategelane on 5. klassi poiss Rasmus, kes satub koos oma sõbra Pontuse ja koer Lontuga ootamatult hõbedavaraste jälgedele. Esimestes peatükkides veedavad poisid aega tivolit külastades ja kohtavad seal kuulsat mõõganeelajat Alfredot. Poistel on raha peaaegu otsas ja lootuses siiski mõõganeelajat näha küsib Pontus: "Öelge, onu, kas me ei saaks poole hinnaga sisse, kui lubame, et vaatame üheainsa silmaga?" Seda neile siiski ei lubata ja Rasmuse algatusel roomavad nad katteääre alt telki etendust vaatama. Seal lähevad nad aga lollitamisega liiale ja Alfredo märkab neid. Poisid põgenevad ja kohtuvad vorstisabas tundmatu mehega, kes küsib Alfredo telgi asukohta. Vankrite vahel jalutades satuvad nad taas Alfredo vaatevälja. Nüüd on temaga liitunud ka tundmatu nimega Ernst. Alfredo üritab poisse kätte saada, kuid komistab pesukausi taha ning Rasmus ja Pontus jooksevad minema. 
Neljandas peatükis saab Rasmus teada, et tema õde Trips on õnnetu, kuna Joakim jättis ta maha. Nimelt oli teinegi poiss, Jan, Tripsust sisse võetud ja suudles tüdrukut ootamatult. Joakim aga nägi seda ja arvas, et Jan suudleb tüdrukut tema soovil. Nüüd on Trips ilma poisist, kellesse ta on hullupööra armunud, ja kardab sattuda väljamüügikataloogi. Joakimil on selline album, kuhu ta kleebib oma endiste pruutide pildid, et nad "odavalt maha müüa". Rasmus otsustab oma õe sellest häbist päästa ja asutab koos Pontusega Armastuse Ohvrite Päästesalga. Nende plaan on hiilida öösel Joakimi majja ja varastada temalt väljamüügikataloog koos Tripsu pildiga. 
Poisid hiilivad keldri kaudu Joakimi koju ja saavad kätte väljamüügikataloogi. Nad kuulevad majas samme ja ronivad akna kaudu välja. Tänavale jõudnud ja oma saaki uurides avastavad nad, et Tripsu pilti kataloogis ei ole. Nad ronivad tagasi Joakimi juurde, leiavad pildi rahakotist ja hakkavad taas alla ronima. Redelil kükitades näevad nad aga hõbedavargaid keldriakna kaudu koos Joakimi isa hõbedaga lahkumas. Poisid jälitavad vargaid tivoli vankriteni. Varasteks on mõõganeelaja Alfredo ja tema sõber Ernst. Just siis, kui poisid plaanivad politsei kutsuda, tuleb jooksuga Rasmuse koer Lontu, kes nad oma haukumisega reedab. Sulid olid Rasmust ja Pontust majas näinud, kuid olid selle hetkeni veendunud, et poisid ei tea neist midagi. Nüüd lärmi peale välja tulles leiavad nad akna tagant pisikesed nuuskurid ja püüavad nad kinni. Ernst ütleb, et kui poisid midagi välja räägivad, lööb ta Rasmuse koera maha. Kui nad aga vait on, saab ta Lontu tagasi niipea, kui nad on hõbeda maha müünud ja jalga lasknud.
Pontuse ettepanekul luuravad nad tivoli ees põõsastes, et näha, kuhu Lontu viiakse. Nad jälitavad Alfredot ja tema naist Bertat ning selgub, et nood suunduvad Pontuse kodu poole, tema naabrinaise proua Anderssoni keldrisse. Juttude põhjal saavad nad aru, et proua Andersson, kes on parajasti haiglas, on Berta õde. Pontusel on keldri võti, mille proua Andersson talle koristamas käimiseks andis. Selgub, et keldris pole mingit koera, küll aga on seal varastatud hõbe. Järgmisel päeval otsustab Rasmus pättide tagant hõbeda ära varastada ja asendab selle vanarauaga. Kott on küll plommiga kinni pitseeritud, kuid poisid lõikavad koti põhja katki ja õmblevad selle pärast kinni. Parajasti tuleb Ernst koos Alfredoga varandust kontrollima, kuid poistel õnnestub napilt vaateväljast kaduda. 
Lontu kättesaamise kohaks määratakse eemalseisev talu. Sinna jõudnud Alfredo teatab, et paneb poisid ööseks luku taha ja näitab neile, et Lontu on maja kõrval keldris. Hommikul peab Berta tulema neid välja laskma. See annab sulidele võimaluse ilma temata lahkuda. Poisid aga põgenevad majast oma pükstest tehtud köie abil, mida mööda nad teise korruse aknast välja ronivad. Seejärel võtavad nad Lontu kaasa ja tormavad politseisse Rasmuse isa juurde. Politseinikud käivad välja plaani – röövlid jalutavad ise otse politseijaoskonda, arvates, et sinna pani Rasmus nende tagant sissevehitud varanduse. Raamat lõpeb kevadpeoga, kus Trips ja Joakim ära lepivad. Poisid vaatavaid armunuid ja Rasmus rahustab Pontust: "Ei, ole päris kindel, meie ei saa mitte k u n a g i niisuguseks!"
Tegelased.
Veel mainitakse raamatus Rasmuse isa ülemust ja sõpra ülemkonstaablit, turrisjuukselist politseinikku Söderlundi, tädi Ruti, kes emale helistab, vanakraamikaupmeest Vanakraami-Johanit ja sulide klienti Antiikhaid.