Mercedes-Benz W113

Mercedes-Benz W113 on kaheistmeline rotster/kupee, mida tootis Mercedes-Benz aastatel 1963–1971.
Arendus.
1954. aastal laskis Mercedes-Benz välja sportauto 300 SL (W198) ja järgmisel aastal väiksema grand toureri 190 SL (W121 B II). Ajapikku selgus, et kuigi 300 SL oli kiire, oli ta laiema ostjaskonna jaoks liiga kallis; 190 SL aga oli veidi alajõustatud.
Algselt plaaniti välja arendada 190SL baasil kuuesilindrine variant 220 SL (W127), kuid selle tootmisse minek viibis. Kuna aga samal ajal hakati planeerima uut kandilisema, sabauime (Heckflosse)-disainiga autodeseeriat (W110, W111 ja W112), otsustati W127 lõpuks tootmisse mitte anda ja selle asemel disainida täiesti uus auto. Uue mudeli šassii saadi W111 sedaani platvormilt, mida lühendati 30 cm võrra.
W113 oli esimene sportauto, millel kasutati Béla Barényi disainitud turvakere: sellel oli struktuurselt jäik sõitjateruum ning deformeeruvad mootori- ja pagasiruumid, mis pidid kokkupõrke korral neelama kineetilist energiat. Ka sisemuses pöörati turvalisusele tähelepanu: sarnaselt W111-le oli sisustus "ümardatud", et vältida ohtlikke teravaid nurki või servi. Roolisammas oli nüüd universaalliigenditega nurga all, et vältida laupkokkupõrkel juhi läbistamist. Hilisemate turvalisusuuendustena lisandusid teleskoopiline roolisammas ja polsterdatud rooliratta rumm.
Barényi disainis ka sõitjateruumile suure jäikuse andnud kumera katuse, mille pind oli keskel sissepoole kõver, meenutades Aasia templiarhitektuuri. Seetõttu sai W113 hüüdnime **Pagoda**.
Mudelivalik.
230 SL (1963–1966).
W113 esitleti Genfi autonäitusel märtsis 1963. Peainsener Fritz Nallinger tutvustas seda kui "turvalist ja kiiret sportautot, mis vaatamata sportlikkusele pakub ka palju reisijate mugavust."
Esimese mudelina läks juulis 1963 tootmisse 230 SL (113.042). See oli 2306 cm³ M127 R6-mootoriga (127.981), võimsusega 110 kW (150 hj), hinnaks 20 600 DEM. 230SL oli standardis neljakäigulise manuaalkäigukastiga, lisavarustusena oli saadaval ka Mercedese uus neljakäiguline automaatkäigukast K4A-025, mis oli populaarne USA turul. Maist 1966 oli saadaval ka viiekäiguline ZF S5-20 manuaalkast, millega toodeti kokku 882 autot.
230SL toodeti kuni 1966. aasta lõpuni, lõpphinnaks oli 21 100 DEM. Kokku toodeti kolme aastaga 19 831 230SL eksemplari, millest USA turule läks veidi alla veerandi (4752 autot).
230SL oli edukas ka mootorispordis: augustis 1963 võitsid Eugen Böhringer ja Klaus Kaiser 230SLga 5000-kilomeetrise Spa-Sofia-Liege ralli.
250 SL (1967).
1967. aastal vahetas 230SL välja mudel 250 SL (113.043). Sellel oli endiselt eelmiste SL-de jäik vedrustus ja sportlikum tunnetus, kuid nüüd ka suurenenud kütusepaak (82 liitrit senise 65 vastu) ja tagumised ketaspidurid. Mootoriks oli uus 2496 cm³ M129 (129.982) sama võimsusega (110 kW / 150 hj), hinnaks 21 600 DEM.
250SL toodeti terve 1967. aasta vältel, kokku 5196 autot, millest USA turule läks kolmandik (1761 eksemplari).
280 SL (1968–1971).
Juba 1968. aasta alguses vahetas 250SL välja uus mudel 280 SL (113.044). Seegi sai uue mootori – 2778 cm³ M130 (130.983). Võimsus kasvas 125 kW (170 hj)-le, hinnaks 23 045 DEM.
280SL toodeti kuni märtsini 1971, kokku 23 885 autot, millest USA turule läks juba rohkem kui pool (12 927 eksemplari). Lõpphinnaks jaanuaris 1971 oli 26 640 DEM.
Pärand.
Aprillis 1971 hakati tootma W113 järglasmudelit R107. Tootmise lõpuks oli W113 muutunud sportautost mugavaks "grand toureriks": enamusel USA turul müüdud autodel olid neljakäiguline automaatkast ja õhukonditsioneer, samal ajal kui Euroopa turu autod olid valdavalt manuaalkastiga ja ilma konditsioneerita.