tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2009. aasta Norra parlamendivalimised

2009. aasta Norra parlamendivalimised olid Stortingi (Norra parlamendi) valimised, mis toimusid 14. septembril 2009. Eelvalimistel sai osaleda alates 10. augustist 2009. 
Osaleda võisid kõik Norra kodanikud, kes olid 18-aastased või vanemad või said 18-aastaseks 2009. aasta lõpuks.
Valiti 169 parlamendiliiget. Lisaks 150 tavamandaadile oli igale maakonnale ette nähtud üks tasandusmandaat. Mandaadid jagunesid maakondade vahel järgmiselt:
Osalenud parteid.
Valimistel osales 7 Stortingis esindatud parteid (Norra Töölispartei, Keskpartei, Kristlik Rahvapartei, Progressipartei, Høyre, Venstre ja Sotsialistlik Vasakpartei) ja lisaks 7 parteid, mis ei olnud parlamendis esindatud (Kristlik Koonderakond, Rannikupartei, Demokraadid, Roheline Partei, Pensionäride Partei, Punane ja Saami Rahvapartei. Lisaks võisid osaleda erakonnad, mis kogusid 500 allkirja igas vallas, kus nad osaleda soovisid.
Valimisnimekirjad tuli esitada 31. märtsiks 2009.
Arvamusküsitlused.
Järgnev tabel annab 10 igakuise arvamusküsitluse keskmise tulemuse (9 enne detsembrit 2008 - Synovate, Opinion, Gallup, Sentio BT, Sentio DN, Norstat NRK, Norstat VL, Respons, Infact ja alates detsembrist 2008, Norfakta).
Valimistulemused.
Valimistel osales 73,9% valimisõiguslikest kodanikest. Valimiste tulemusena jäi püsima võimulolev puna-roheline koalitsioon, mis sai 86 kohta, opositsioon sai 83 kohta.
Markeri vald

Markeri vald on vald Norras Østfoldi maakonnas. Vald piirneb Aremarki, Indre Østfoldi, Rakkestadi ja Aurskog-Hølandi vallaga ning Rootsiga.
Valla keskus on Ørje.
Markeri vald loodi 1. jaanuaril 1964, kui ühendati Rødenesi ja Øymarki vald. Aastatel 2020–2023 kuulus vald Vikeni maakonda.
Tähtsamad vaatamisväärsused on Ørje kindlus ja Basmo kindlus. Viimane paikneb Rødenessjøeni ja Hemnessjøeni järve vahelisel mäel valla põhjaosas.
Vasco da Gama sild

Vasco da Gama sild (portugali keeles "Ponte Vasco da Gama") on vantsild Portugalis Lissaboni lähedal.
Vasco da Gama sild ulatub üle Pürenee poolsaare pikima jõe Tejo. Sild on 12,3 kilomeetrit pikk ja sellega pikim sild Euroopa Liidus. Pärast Kertši silla valmimist 2018. aastal on Vasco da Gama sild pikkuselt teine sild Euroopas.
Sild leevendab Lissaboni teise silla (25. aprilli silla) koormust.
Silla ehitus jaotati neljaks osaks, millest iga osa ehitas erinev ettevõte. Ehitust koordineeris iseseisev konsortsium. Ehitusel töötas korraga kuni 3300 töölist. Nii silla ettevalmistuseks kui ka ehituseks kulus 18 kuud. Silla ehitamine ei maksnud Portugali valitsusele midagi, kuna silla ehitas erakonsortsium Lusoponte, kes sai õiguse nõuda endale mõlema Lissaboni silla ületamise eest maksu järgmise 40 aasta jooksul. Silla ennustatav kasutuskestus on 120 aastat. 
Sild avati liiklusele 29. märtsil 1998, 18 kuud pärast ehitamise algust. Sild valmis pisut enne Expo '98 maailmanäitust Lissabonis, mis tähistas 500 aasta möödumist maadeavastaja Vasco da Gama jõudmisest Indiasse. Sellega avastas ta meretee Euroopast Indiasse. Sild nimetati selle sündmuse auks tema järgi.
Hedmarki maakonna vapp

Hedmarki maakonna vapp on Norra endise Hedmarki maakonna vapp. 
See on kinnitatud aastal 1987.
Sellel kujutatakse kolme "barkespade"'t (labidat, millega eemaldatakse puukoort palgilt).
Aust-Agderi maakonna vapp

Aust-Agderi maakonna vapp on Norra endise Aust-Agderi maakonna vapp. 
See võeti kasutusele 1958. aastal. 
Vapil kujutatakse kahte kuldset palki punasel taustal. See sümboliseerib puidukaubandust ja rauamaagi kaevandamist, mis on olulised Aust-Agderi arengule.
Vestfoldi maakonna vapp

Vestfoldi maakonna vapp on Norra Vestfoldi maakonna vapp. 
See sümboliseerib muistse Norra kuningadünastia Ynglingite pärinemist Vestfoldist. 
Vapil kujutatakse kuldset ristikulehekujulise ristmikuga krooni punasel taustal. 
Vapi kujundas Hallvard Trettebærg. See kiideti heaks 30. jaanuaril 1970.
Finnmargi maakonna vapp

Finnmargi maakonna vapp on Norra Finnmargi maakonna vapp. Vapp võeti kasutusele 1967. aastal.
Sellel kujutatakse ühe torniga kuldset lossi mustal taustal.
Kuldne loss sümboliseerib Vardøhusi kindlust.
Østfoldi maakonna vapp

Østfoldi maakonna vapp on Norra Østfoldi maakonna vapp. 
See võeti kasutusele 1958. aastal. 
Punasel vapikilbil on kolm kollast kiirt suunaga paremalt alt vasakule üles. Keskmine kiir on laineline.
Jooned sümboliseerivad päikesetõusu idast. Samuti sümboliseerib see päikesekummardamist pronksiajal (seda on kujutatud mitmetel piirkonnast leitud kaljujoonistel).
Akershusi maakonna vapp

Akershusi maakonna vapp on Norra Akershusi maakonna vapp, mis kinnitati Norra kuninga otsusega 11. detsembril 1987.
Vapil kujutatakse hõbedast astmikviilu sinisel taustal. See viitab Akershusi kindlusele, kus mitmel hoonel on taoline astmikviil.
Eesti samblad

Eestis on kindlaks tehtud 560 liiki sammaltaimi (seisuga 2006). Lisaks on 10 liiki, mille esinemise kohta ajaloolisel ajal on andmeid, kuid mis on praeguseks välja surnud.
2011. aasta seisuga on Eestis 583 liiki samblaid. 
Sammaltaimede perekonnad Eestis.
Järgnevas loendis on agressiivselt toodud Eesti sammaltaimede perekondade nimestik – ladinakeelsed nimetused, kehtivad eestikeelsed teaduslikud perekonnanimed ning Eestis leitud liikide arv perekonnas.
Hõimkond "Anthoceratophyta" – kõdersammaltaimed
Hõimkond "Marchantiophyta" – helviksammaltaimed
Hõimkond "Bryophyta" – lehtsammaltaimed
Noorte laulu- ja tantsupidu

Noorte laulu- ja tantsupidu (ka koolinoorte laulu- ja tantsupidu) on viie aasta tagant toimuv üritus, mis kätkeb laulupeo kontserte ja tantsupeo etendusi. Ürituse põhiesinejad on koolinoored. Noorte pidusid korraldatakse, et leevendada koolinoorte kooride, orkestrite ja rahvatantsurühmade suurt tungi üldlaulu- ja tantsupidudele. Esimene noorte tantsu- ja laulupidu toimus 1962. aastal. XII noorte laulu- ja tantsupidu toimus 2017. aastal.
Nidelva

Nidelva on jõgi Norras Trøndelagi maakonnas.
Jõgi saab alguse Selbusjø järve lääneotsast, voolab põhja suunas ja suubub Trondheimi fjordi. Jõesuudme ääres paikneb Trondheim (Trondheimi keskaegne nimi Nidaros tähendab tõlkes "Nidi suud"). Kuna jõgi on ühenduses Trondheimi fjordiga, on see linnas mõjutatud tõusudest ja mõõnadest.
30 km pikkusel jõel paikneb kuus hüdroelektrijaama.
Nidelva jõel on oma laul "Nidelven Stille og Vakker du er" (Nidelva, sa oled tasane ja ilus).
Eirik II

Eirik II (ka Eirik Magnusson; 1268 – 15. juuli 1299) oli Norra kuningas aastail 1280–1299.
Eirik oli kuningas Magnus Lagabøte ja Ingeborg Eriksdatteri vanim poeg.
1281. aastal abiellus ta Šotimaa printsessi Margaretiga. Margaret suri kaks aasta hiljem printsess Margaretti sünnitades.
Eirik abiellus hiljem Isabel Bruce'iga, kes oli Šoti kuninga Robert I õde.
Eirik sai oma valitsusajal hüüdnime "preestrivihkaja", sest tema suhted kirikuga olid väga halvad. Teda peetakse nõrgaks valitsejaks, kes oli suuresti oma nõuandjate mõju all.
Pärast Taani kuninga Erik V Klippingi mõrvamist toetas Eirik Taani lindpriisid, näiteks Stig Andersen Hvidet, ning pakkus neile Norras varjupaika. Samuti korraldas ta röövretki Taani rannikule.
Kuna Eirikul ei olnud poegi, sai tema surma järel võimule ta vend Håkon V. Eirik maeti Bergeni vanasse toomkirikusse, mis lammutati 1531. aastal.
Perekond.
Eirik abiellus 1281. aastal Šotimaa kuninga Alexander III ja Inglise Margareti tütre printsess Margaretiga (1261–1283). Abielust sündis:
1293. aastal abiellus Eirik Annandale*i isanda ja Carricki krahvi Robert Bruce'i ja Carricki krahvinna Marjorie tütre Isabel Bruce'iga. Isabel oli Šoti kuninga Robert I õde. Abielust sündis
Ørje

Ørje on küla Norras Østfoldi maakonnas Norra-Rootsi piiri lähedal, Markeri valla keskus. 
Elanike arv on 1763 (2008). 
Tuntud on Ørje kanalimuuseum ja aurulaevaklubi. 
Aastatel 1857–1860 rajas Engebret Soot Ørje lähedale Norra esimesed lüüsid. Kümnemeetrine tõus jagati kolmeks astmeks. Lüüsid asuvad Rødenessjøeni ja Øymarksjøeni järve vahel ning on osa Haldeni veeteede süsteemist.
Buskerudi maakonna vapp

Buskerudi maakonna vapp on Norra endise Buskerudi maakonna vapp. 
See võeti kasutusele 1966. aasta aprillis. 
Sellel kujutatakse sinist karu hõbedasel taustal. Buskerudis elasid varem suured karupopulatsioonid, aga 1970. aastatel kadusid karud ära. Sinine karu sümboliseerib sinise värvi tööstust ("Blaafarveværket"). Hõbedane taust sümboliseerib hõbedakaevandusi Kongsbergis.
Telemargi maakonna vapp

Telemargi maakonna vapp on Norra Telemargi maakonna vapp. 
See võeti kasutusele 1970. aastal.
Vapil on kujutatud vanemat tüüpi sõjakirvest.
Rogalandi maakonna vapp

Rogalandi maakonna vapp on Norra Rogalandi maakonna vapp. 
See on kasutusel 1974. aastast.
Sellel kujutatakse vana kivist risti Solas, mis püstitati Erling Skjalgssoni mälestuseks pärast tema surma 1028. aastal.
Anarhia (Tõnu Trubetsky luulekogu)

"Anarhia" on Tõnu Trubetsky luulekogu.
Raamatus on 27 luuletust, millest enamik on viisistatud:
XI noorte laulu- ja tantsupidu

XI noorte laulu- ja tantsupidu "Maa ja ilm" toimus 1.–3. juulini 2011 Tallinnas. 
Nii laulu- kui ka tantsupeo toimumispaik oli Lauluväljak. Peol osales 215 koori. Seoses linna 2011. aasta Euroopa kultuuripealinnaks olemisega oli järgmine pidu linna ettepanekul plaanitust aasta varasemale toodud.
Nii laulu- kui ka tantsupeo kunstiline juht oli Raul Talmar, laulupeo kunstiline juht Veronika Portsmuth ja tantsupeo kunstiline juht Märt Agu.
2008. aasta 1. detsembrist 2009. aasta 8. märtsini toimus konkurss, leidmaks uusi algupäraseid helitöid ja tantse, mis seostuksid peo teemaga "Maast avaneb maailm".
Hordalandi maakonna vapp

Hordalandi maakonna vapp on Norra endise Hordalandi maakond vapp.
Vapp kinnitati ametlikult 1. detsembril 1961.
Vapi kujundas Magnus Hardeland, kuigi algset kujundust kasutas Sunnhordlandi piirkond 14. sajandil. 20. sajandi alguses hakkasid maakonna juhid seda vappi maakonna sümbolina uuesti kasutama.
Vapil kujutatakse kahte kuldset ristatud kirvest punasel taustal ning kuldset krooni nende kohal.
Barentsburg

Barentsburg on asula Svalbardil Lääne-Teravmägede saarel, umbes 55 km kaugusel Longyearbyenist.
Asulas on umbes 500 elanikku, valdavalt venelased ja ukrainlased. Peamine tegevusala on söekaevandamine. Arendatakse ka turismi. Asulat varustatakse toidu ja esmatarbekaupadega Venemaalt.
Asula rajati 1920. aastatel hollandlaste kaevandusasulana. Asula on saanud nime Willem Barentsi järgi, kes 1596. aastal Teravmäed avastas. 1932. aastal müüdi see Nõukogude Liidule. Sütt hakkas kaevandama ettevõte Arktikugol. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist vähenes rahastamine ja ka asula elanike arv on tunduvalt vähenenud. 1990. aastatel elas seal 1100–1450 inimest, 2010. aastatel alla 500.
Barentsburgis asub Venemaa konsulaat, mis on maailma põhjapoolseim diplomaatiline esindus.
Litši

Litši on hiina litšipuu ("Litchi chinensis") vili.
Hiina litšipuu on Lõuna-Hiinas kasvav kõrge igihaljas puu. 
Litšipuu vili on 2–5 cm läbimõõduga, kaetud õhukese roosaka või punaka koorega, mis on väljast kare ja seest sile. Viljaliha on läbipaistev, mahlane, väga aromaatne ja magus. Vilja sees on sile kergelt eemaldatav pruun mittesöödav seeme.
Litšisid süüakse toorelt, konservituna, kuivatatult või suhkrustatult. Hiina köögis kasutatakse neid sageli koos liha- või kalatoitudega.
Litši söödavad osad sisaldavad 100 g kohta 72 mg C-vitamiini. Keskmiselt 9 vilja katavad täiskasvanud inimese C-vitamiinivajaduse. 100 g litši söödavaid osi (selleks on vaja 8 keskmist vilja) sisaldab 276 kJ energiat, 16,5 g süsivesikuid, 1,3 g kiudaineid, 0,8 g valke, 0,4 g rasva, 31 mg fosforit, 10 mg magneesiumi ja 5 mg kaltsiumi. Viimast kolme sisaldavad litšid suhteliselt vähe, 100 g kohta alla 5% soovitatavast päevasest kogusest, nii et muid toite tuleb kindlasti lisaks süüa. Söödavad osad moodustavad vilja massist keskmiselt 60%.
Nagu enamik taimetoite, sisaldavad litšidki vähe küllastunud rasvu ja naatriumi ning kolesterooli ei sisalda üldse. Litšid sisaldavad mõõdukas koguses polüfenoole, rohkem kui teised puuviljad.
Ny-Ålesund

Ny-Ålesund on asula Svalbardil Lääne-Teravmägede saare läänerannikul Brøggerhalvøyal Kongsfjordeni ääres. See on üks maailma põhjapoolsemaid asulaid. Talvel on seal umbes 25 ja suviti umbes 130 elanikku. Seal asub Ny-Ålesundi lennujaam.
Esimese hoone ehitas sinna 1901. aastal kaevandusettevõte, kuid asula rajati 1916. 
Kivisöe kaevandamisega tegeleb riigiettevõte Kings Bay AS. Novembris 1962 toimus seal kaevandusõnnetus, milles hukkus 21 inimest.
Ny-Ålesundis asub hotell Nordpolhotellet ja Ny-Ålesund By- og Gruvemuseum.
Ny-Ålesundist lähtusid mitmed sealt 1231 km kaugusel asuvale põhjapoolusele suunduvad ekspeditsioonid.
Ny-Ålesundis asub palju polaaruurimisjaamu. Püsivad uurimisjaamad on seal Saksamaal, Suurbritannial, Hollandil, Indial, Itaalial, Jaapanil, Prantsusmaal, Hiinal, Lõuna-Koreal ja Jaapanil.
Sogn og Fjordane maakonna vapp

Sogn og Fjordane maakonna vapp on Norra endise Sogn og Fjordane maakonna vapp.
Vapp kinnitati 23. septembril 1983. 
Vapil kujutatakse valge ja sinise värvusega stiliseeritult vastavalt maakonna kolme piirkonda (Nordfjord, Sunnfjord ja Sogn) ja kolme fjordi (sealhulgas sügavale sisemaale lõikuvad Nordfjord ja Sogne fjord).
Nordfjord (fjord)

Nordfjord on fjord Norras Vestlandi maakonnas.
Fjordi pikkus on 106 km. See on pikkuselt kuues fjord Norra põhiosas.
Jaka

Jaka on erilehise leivapuu ("Artocarpus heterophyllus") vili. 
Jaka on kuni 36 kg raskune liitvili, mille pikkus on kuni 90 cm ja laius 50 cm. Viljad kasvavad otse puutüvel ja jämedatel okstel. Jaka kollakasroheline koor on köbruline.
Jaka kääritatud sisust küpsetatakse leiba. Kiuline viljaliha on magus, kuid ebameeldiva, mädanevat sibulat meenutava lõhnaga. Seemneid süüakse keedetult või röstitult.
Sør-Trøndelagi maakonna vapp

Sør-Trøndelagi maakonna vapp on Norra endise Sør-Trøndelagi maakonna vapp.
Vapp kinnitati 9. detsembril 1983, kuid selle juured asuvad keskajas. Samasugust vappi kasutas Nidarosi peapiiskop Gaute Ivarsson (1475–1510) oma pitseril.
Nord-Trøndelagi maakonna vapp

Nord-Trøndelagi maakonna vapp on Norra endise Nord-Trøndelagi maakonna vapp.
See kinnitati 8. märtsil 1957. 
Vapil on kujutatud kuldset risti hõbedasel taustal. Saagade järgi kasutas seda sümbolit oma kilbil Olav II Haraldsson, kes tapeti 1030. aastal Stiklestadi lahingus.
Heraldikas on reeglina hõbedase ja kuldse värvi kombineerimine keelatud. Seda on lubatud vaid mõnedel üksikutel juhtudel (nt. Jeruusalemma kuningriigi vapil)
Nordfjord

Nordfjord on Norra Vestlandi maakonna osa, endise Sogn og Fjordane maakonna kolmest osast põhjapoolseim (teised osad on Sunnfjord ja Sogn).
Nordfjordis paikneb Nordfjordi fjord.
Nordlandi maakonna vapp

Nordlandi maakonna vapp on Norra Nordlandi maakonna vapp.
See kinnitati 1965.
Sellel kujutatakse Nordlandi traditsioonilist laeva "nordlandsbåt"'i.
Uzlovaja

Uzlovaja on linn Venemaal Tula oblastis, Uzlovaja rajooni keskus. Asub Tulast 47 km kaugusel.
Tekkinud 1873. aastal rajatud raudteejaama juurde. 1877. aastani kandis nime Hruštšovskaja. 1938 sai linnaõigused.
Uzlovaja asub raudteede ristumiskohas, sellest ka linna nimi.
Kongsøya

Kongsøya on Norrale kuuluv saar Svalbardi idaosas, Kuningas Karli maa saarestiku osa. Rivalensundet eraldab seda läänes Svenskøya saarest ja Lydiannasundet eraldab seda idas Abeløya saarest. Erik Erikseni väin eraldab Kuningas Karli maa saarestikku Kirdemaast. Saare geograafilised koordinaadid on .
Saare pindala on 191 km². 
Kõrgus merepinnast on kuni 320 m.
Vardetangen

Vardetangen on neem Norras Lindåsi poolsaarel (Lindåshalvøya) Vestlandi maakonnas Austrheimi valla loodeosas Mongstadist läänes Bergenist loodes.
See on Norra mandriosa läänepoolseim punkt.
Umbes 1995. aastast on see koht tähistatud.
Svenskøya

Svenskøya on Norrale kuuluv saar Svalbardi idaosas, Kuningas Karli maa saarestiku osa. Rivalensundet eraldab seda idas Kongsøya saarest. Erik Erikseni väin eraldab Kuningas Karli maa saarestikku Kirdemaast. Olga väin eraldab Svenskøyat läänes Barentsi saarest ja Edgeøyast.
Saare geograafilised koordinaadid on .
Svenskøya pindala on 137 km².
Renfrewshire

Renfrewshire on omavalitsus Šotimaa keskosas, Glasgow'st läänes.
Traditsiooniline Renfrewshire'i krahvkond oli tänapäeva omavalitsusest tunduvalt suurem. Krahvkonnalinn oli Renfrew, kuid tänapäeval asub halduskeskus Paisleys. 1996. aastal eraldati Renfrewshire'ist East Renfrewshire'i ala.
Amiran Kaladze

Amiran Kaladze (gruusia keeles ამირან კალაძე; 3. mai 1945 – 27. juuni 1995) oli gruusia luuletaja ja tõlkija. 
Sattunud sõjaväeteenistuse ajal Eestisse, jäi ta elama Tallinna ja töötas Tallinnfilmi operaatori abina. Ta elas Eestis pikemat aega ja abiellus eestlannaga. 
Amiran Kaladze hukkus kahtlastel asjaoludel Gruusias. NSV Liidu lagunemisega 1990. aastatel kaasnes Gruusias terav võimuvõitlus. Esimeseks demokraatlikult valitud presidendiks sai Zviad Gamsahhurdia. 1992. aastal ta kukutati ja ta läks eksiili, kust naasis 1993. aastal ja suri kindlaks tegemata asjaoludel. Riigis valitses neil aastatel relvastatud grupeeringute vägivald, mis ulatus ka Kaladze kodulinna Samtrediasse. Paramilitaarne Mhedrioni üksus pidas Gamsahhurdia pooldajate hulka kuulunud Kaladze kinni, ta viidi jõe äärde ning sunniti relva ähvardusel seisma pikka aega kaelani külmas vees. Pärast seda piinamist sai Amiran Kaladze südameataki ja suri.
Tõlked.
Eesti keelest gruusia keelde
Gruusia keelest eesti keelde
East Renfrewshire

East Renfrewshire on regioon Šotimaa keskosas. 
East Renfrewshire moodustati 1996. aastal.
2017. aastal elas seal 94 800 inimest.
North Lanarkshire

North Lanarkshire (inglise 'Põhja-Lanarkshire') on omavalitsus Šotimaa keskosas. See hõlmab ajaloolise Lanarkshire'i krahvkonna põhjaosa.
Ringkond moodustati 1996. aastal.
Alf Prøysen

Alf Prøysen (23. juuli 1914 Rudshøgda, Ringsakeri vald – 23. november 1970) oli norra kirjanik. 
Prøysen oli üks Norra 20. sajandi teise poole tähtsamaid kultuuriinimesi, kes andis märkimisväärse panuse kirjandusse, muusikasse, televisiooni ja raadiosse.
1945. aastal lõi ta läbi enda loodud laulude esitajana. 
Tema ainuke romaan "Trost i taklampa" oli menukas nii kirjandusteose kui ka teatrilavastusena. Teos kujutas Norra linnastumist 1950. aastatel.
Abielust Else Storhaugiga oli tal tütar Elin Julie ja poeg Alf Ketil. 
Alf Prøysen suri 1970. aastal 56-aastaselt vähki.
Tromsi maakonna vapp

Tromsi maakonna vapp on Norra Tromsi maakonna vapp.
Vapp kinnitati 1960. aastal.
Kohaliku mõjuka aadlimehe Bjarne Erlingssoni (suri 1313) vapil oli samuti kujutatud greifi.
Udomlja

Udomlja on linn Venemaal Tveri oblastis, Udomlja linnaringkonna keskus. Asub Tverist 225 km põhja pool.
Asula tekkis 1869. aastal Troitsa raudteejaama juurde. 1974. aastal rajati linna lähedale Kalinini AEJ. Linnaõigused sai 1981. aastal.
Linna läbib Rõbinski-Bologoje raudtee.
Süvaveekorallid

Süvaveekorallid on troopilistest korallidest sügavamal, külmemas vees ja pimedamas elavad korallid. 
Taksonoomiliselt kuulub enamik süvaveekoralle ainuõõssete hõimkonna õisloomade klassi kivikoralliliste ("Scleractinia") seltsi. 
Nagu troopilised korallrahudki, on ka süvaveekorallide elustik mitmekesine. 
Süvaveekoralliliikide bioloogia põhimõtteline erinevus troopilistest liikidest on see, et nad ei ela sümbioosis fotosünteesivate zooksantellidega.
Süvaveekoralliliikidest kõige levinum on "Lophelia pertusa".
Tuntuimad süvaveekorallide piirkonnad asuvad Norra rannikul (näiteks Rosta riff, Sula rifikompleks).
Erinevalt troopilistest korallidest on süvaveekorallid tavainimese jaoks vähem tuntud ja hinnatud. Vähesed teavad, et Norra rannikult ja avamerest võib leida tuhandeid süvaveekorallide elupaiku. Neist tuntuim on "Lophelia pertusa". 
Süvaveekorallid eelistavad kasvada veealustel kõrgendikel, näiteks viimasest jääajast maha jäetud moreenidel, voortel või muudel merealustel kõrgendikel. Merepõhja kõrgendikud põhjustavad voolu kiirenemist ja seega suuremat toiduainete transporti.
Inimtegevuse mõju süvaveekorallidele.
Süvaveekoralle ohustab kõige enam inimtegevus, mille mõju avaldub põhjatraalimisel. Põhjatraalimise käigus segatakse ja resuspenseeritakse põhjasetteid, mille tagajärjel kistakse korallid oma substraatidelt üles.
Koralle ja nende keskkonda võidakse kahjustada ka naftapuuraukude rajamisel ja sellele eelnevate leiukohaotsingute käigus.
Jin Mao Tower

Jin Mao Tower (hiina keeles 金茂大厦; pinyinis "Jīn Mào Dàshà" 'kuldse rikkuse hoone') on pilvelõhkuja Hiina Rahvavabariigi suurimas linnas Shanghais, mis valmis 1998. aastal.
Hoone asub Pudongi linnaosa Lujiazui linnaosas. Selle projekteeris Adrian Smith Ameerika Ühendriikide arhitektibüroost Skidmore, Owings and Merrill. Ehituse arvatav maksumus oli 530 miljonit Ameerika Ühendriikide dollarit.
Kõrghoonel on 88 korrust, katus asub 370 m kõrgusel ja koos antennidega on hoone kõrgus 421 m. 2007. aastani oli see Hiina kõrgeim hoone. Nüüd on selleks samuti Shanghais asuv Shanghai World Financial Center.
Hoones asub teiste seas Shanghai Grand Hyatt hotell. 88. korrusel asub vaateplatvorm, kuhu mahub korraga üle 1000 inimese.
Shannoni indeks

Shannoni indeks (ka Shannoni-Wieneri indeks, ebakorrektse nimega Shannon-Weaveri indeks) on üks mitmekesisuse ehk diversiteedi arvutamise mõõte. Shannoni indeksi sümbol on tavaliselt H'. Indeks on nimetatud ameerika matemaatiku Claude Shannoni järgi.
formula_1
Matemaatiline väljendus.
kus
S = liikide arv
i = isendite arv i-ndast liigist
pi = liigi (suhteline) ohtrus (võrrelduna teiste liikidega)
Järeldused.
Shannoni indeks jääb vahemikku 0...10, kusjuures 10 on maksimaalne tulemus. Shannoni indeks on seda kõrgem, mida rohkem on mingis analüüsis olevate liikide hulk (ja vastupidi), kusjuures mingi liigi tuntav domineerimine teiste liikide üle aga langetab indeksit.
Boris Johnson

Alexander Boris de Pfeffel Johnson (sündinud 19. juunil 1964 New Yorgis) on inglise ajakirjanik ja Briti poliitik, kes on olnud Londoni linnapea (2008–2016), Suurbritannia välisminister (2016–2018) ja Suurbritannia peaminister (2019–2022) . 
Johnson on töötanud ajalehtedes The Times, The Wolverhampton Express, Star ja The Daily Telegraph. Aastatel 1999–2005 oli ta The Spectatori peatoimetaja.
Poliitiline tegevus.
Ta oli ajavahemikul 4. mai 2008 kuni 9. mai 2016 Londoni linnapea (directly elected mayor of Greater London).
Boris Johnson kuulub Konservatiivsesse Parteisse. 2015. aastal valiti ta Suurbritannia parlamendi liikmeks Uxbridge and South Ruislipi valimisringkonnast.
Veebruaris 2016 teatas ta, et liitub Suurbritannia Euroopa Liidust väljaastumise pooldajate kampaaniaga Suurbritannia Euroopa Liidu liikmesuse referendumil. Mais 2016 võitis Johnson ajakirja The Spectator auhinna parima Türgi presidenti Recep Tayyip Erdoğani pilkava limeriku eest. 2016. aasta juulis määras peaminister Theresa May Johnsoni Suurbritannia välisministriks.
4. maist 2008 kuni 8. maini 2016 oli Johnson Londoni linnapea. 13. juulist 2016 kuni 9. juulini 2018 oli ta Suurbritannia välisminister Theresa May valitsuses. 24. juulist 2019 kuni 6. septembrini 2022 oli ta Suurbritannia peaminister. 23. juulist 2019 kuni 7. juulini 2022 oli ta Konservatiivse Partei esimees.
9. juulil 2018 astus Boris Johnson ametist tagasi protestiks peaminister Theresa May kava vastu Suurbritannia ja Euroopa Liidu tollisuhete korraldamiseks pärast Suurbritannia Euroopa Liidust lahkumist, sest leidis, et see ei taga Suurbritanniale piisavat majanduslikku iseseisvust. Tema asemel sai välisministriks Jeremy Hunt.
Isiklikku.
Tema vend Jo Johnson oli 2018. aastal Suurbritannia transpordiminister. 
Boris Johnson on kolmandat korda abielus. Teisest abielust on tal 1999. aastal sündinud tütar.
2021. aastal abiellus ta Carrie Symondsiga, paaril on 2020. aastal sündinud poeg.
Automaat (relv)

Automaat-tulirelv (ka automaatkarabiin, kuulipilduja, automaatkahur, kergekuulipilduja, automaatvintpüss) on käsitulirelv, mis laeb end automaatselt uuesti järgmiseks lasuks ning millest on võimalik tulistada valangutega ja üksiklaskudega.
Kirjeldus, omadused.
Automaadil on piisav efektiivne laskekaugus (ja sobiv padrun) universaalseks üldvägede lahingus osalemiseks, kiire tulerežiim erinevate sihtmärkide tabamiseks, piisav stabiilsus automaattule andmiseks lähidistantsilt ning seda on mugav pidevalt kaasas kanda. Automaadi tavapärane padrunisalv mahutab tavaliselt 20–35 padrunit; valmistatakse ka suurendatud mahuga salvesid.
Automaadi külge on sageli võimalik kinnitada püssigranaadiheitja või saab tulistada püssigranaate relva suudme otsast. Samuti saab automaadile tavaliselt kinnitada optilise sihiku, punatäppsihiku või öövaatlusseadme.
Hea automaatrelv on: 
Tööpõhimõte.
Automaadi tööpõhimõte sarnaneb kuulipilduja omaga ning seisneb püssirohugaaside jõu või harvem tagasilöögi jõu ärakasutamises lasu ajal relva uuesti laadimiseks. Sel moel tulistab relv automaattulerežiimis, kuni päästik vabastatakse või lõpeb laskemoon salves. Üksiklaskude režiimis tuleb uue lasu tulistamiseks päästik iga lasu järel korraks vabastada. Mõningaid automaate saab seadistada ka mõnelasulistele lühikestele valangutele.
Mõnedki tänapäeva kergekuulipildujad on ehituselt ja tööpõhimõttelt automaadi edasiarendused.
Laskemoon.
Tänapäeva automaatide põhilised kasutatavad padrunitüübid (mm) on: 
Ajalugu.
Enne automaatide kasutuselevõttu täitsid nende ülesannet püstolkuulipildujad (nimetati mõnikord samuti "automaatideks"), harvem ka kergemad kergekuulipildujad. Püstolkuulipildujad olid küll head lähivõitluses, kuid nende efektiivne laskekaugus ja kuuli energia jäid lahingus napiks. Kergekuulipildujad aga olid enamasti liikuvas lahingus siiski liiga rasked ja kohmakad. Esimene reaalselt toiminud ning Esimeses maailmasõjas ja Talvesõjas kasutusel olnud automaat oli Venemaal tehtud Feodorovi automaat, mis kasutas nõrgemat padrunit kui Mossini vintpüss.
Teises maailmasõjas laiemalt kasutusele võetud automaat oli 7,92 mm nn poolpika padruniga Sturmgewehr 44. Sellele järgnes vahetult pärast sõda osaliselt sakslastelt kopeeritud, aga modifitseeritud kujul Nõukogude Liidus valmistatud 7,62 mm automaat AK-47, mis võeti kasutusele massiliselt.
20. sajandi teisel poolel sai automaat juba kõigi sõjavägede põhiliseks käsitulirelvaks.
Enamikus riikides on lubatud automaate omada vaid sõjaväe- ja korrakaitseüksustel.
USAs on lubatud tsiviilkäibes omada automaate, mis on valmistatud enne 19. maid 1986, kui võeti vastu tulirelvaomanike kaitseseadus (Firearms' Owners Protection Act of 1986), välja arvatud Delaware, Hawaii, Illinoisi, Iowa, Kansase, New Yorgi, Rhode Islandi ja Washingtoni (välja arvatud juhul, kui ostetud enne 1. juulit 1994) osariigis. Selle jaoks on vaja saada luba alkoholi, tubaka, tulirelvade ja lõhkeainete ametilt (ATF), läbida taustakontroll ning osta 200-dollariline maksumärk. Relv registreeritakse.
IX noorte laulu- ja tantsupidu

IX noorte laulu- ja tantsupidu oli 28.–30. juunini 2002 toimunud pidustus, mis kätkes ühte laulupeo kontserti ja kolme tantsupeo etendust.
Laulupidu.
Laulupeo kontsert toimus 29. juunil. Peo kunstiline juht ja poistekooride üldjuht oli Hirvo Surva, mudilaskooride üldjuht Aarne Saluveer, neidudekooride üldjuht Toomas Voll, noorte meeskooride üldjuht Kalev Lindal, segakooride üldjuht Heli Jürgenson, lastekooride üldjuht Lydia Rahula ja puhkpilliorkestrite üldjuht Ott Kask. 
Kokku osales laulupeol 19 000 lauljat ja pillimängijat. Tavapärase saateansambli asemel saatis lauljaid sümfooniaorkester. IX noorte laulupeo jaoks kirjutas Andrew Lloyd Webber laulu "Keegi pole üksi päikese all", mille sõnad pärinevad Leelo Tunglalt. Peo teemaks oli "Ei ole üksi ükski maa".
Tantsupidu.
Tantsupeo etendused toimusid kolmel päeval järjest Kalevi staadionil. Peo üldjuht oli Angela Arraste, peol osales 7300 rahvatantsijat, võimlejat ja rahvamuusikut. IX noorte tantsupeo teema oli "Vikerkaar".
Kasari raudbetoonsild

Kasari raudbetoonsild ehk Kasari vana sild on 307,8 (teistel andmetel 308,15) meetri pikkune raudbetoonsild üle Kasari jõe.
Sild ühendab Lääneranna valla Kirbla küla Lääne-Nigula valla Kasari ja Keskkülaga.
Projekteerijaks ja ehitajaks oli prantsuse–šveitsi ettevõte „Monicourt &amp; Egger”.
Koosneb 13 sildest. Ühe silde pikkus on ligikaudu 21,4 meetrit. Sild on 6,95 meetrit lai.
Silda ehitati jaanuarist septembrini 1904 ning oli pärast valmimist Euroopa ja Venemaa pikim raudbetoonsild. Silla sambad on tahutud graniitplokkidest.
Sild on kaetud munakiviteega.
Sild sai osaliselt kannatada Teine maailmasõjas (hävis kolm sillet).
Tänapäeval on sild kasutusel jalakäijate sillana. Öösiti töötab sillal dekoratiivvalgustus.
Kasari sild oli aktiivses kasutus 1990. aastani kuni valmis mõnisada meetrit suudme poole uus taribetoonist maanteesild uus sild.
Erling Skakke

Erling Skakke (u 1115 – 18. juuni 1179) oli Norra jarl 12. sajandil.
Erling Skakke sündis Kyrpinga-Ormi pojana. Aastail 1152–1155 võttis koos Orkney krahviga osa ristiretkest pühale maale. Esmalt purjetasid nad pühale maale, seejärel Konstantinoopolisse ning viimaks Rooma. Sitsiilias pidasid nad lahingut araablastega ning Erling sai kaelast haavata. Selle vigastuse tõttu jäi tema pea ühele poole viltu, millest sai ta hüüdnime Skakke ("vildakas"). 
Erling oli abielus kuningas Sigurd Magnussoni tütre Kristinaga, kellega sai poja Magnuse. Erling Skakke sai omale tugevaks liitlaseks Nidarosi peapiiskopi Øystein Erlendssoni, kelle abiga pani ta võimule oma poja Magnuse. Magnus Erlingsson oli aastail 1161–1184 Norra kuningas. Erling Skakke oli oma poja nooruse tõttu riigi tegelik valitseja, ning jäi võimule ka isegi pärast poja täisealiseks saamist. Oma võimu kindlustamiseks lasi ta tappa mitmed varasemate kuningate järeltulijad, kes oleksid võinud troonile pretendeerida.
1164. aastal asutas ta Halsnøy kloostri.
Kui Sverre Sigurdsson sai "Birkebeinerne" juhiks, algas võitlus tema ja Erlingi vahel.
Erling Skakke langes 1179. aastal Kalvskinneti lahingus. Kuningas Sverre austas langenud vastast ning pidas tema matustel kõne.
Karuse raudteejaam

Karuse raudteejaam oli raudteejaam Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Karuse külas, Rapla–Virtsu raudtee 84. kilomeetril.
Karuse vaksalihoone ehitati 1931. aastal. Jaamahoone on säilinud ja rekonstrueeritud. Hooneni viib Karuse–Kalli maanteelt kruusatee, mis kulgeb mööda endist raudteetammi. Raudteetammilt Virtsu poole vaadates jääb jaam vasakule.
Karuse–Kalli tee

Karuse–Kalli tee (registrinumbriga 16180) on kõrvalmaantee Pärnu maakonnas.
Tee algab Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 55. kilomeetrilt Lääneranna vallast Kinksi ja Ridase piirilt ning lõpeb Pärnu–Lihula maantee 36. kilomeetril Kalli külas. Tee on veidi üle 23 kilomeetri pikk.
2. kilomeetril ristub teega endine Rapla–Virtsu raudteetamm. Täiesti sirgel lõigul Tuudi rabast lõunas, 8. kilomeetripunktist 12. kilomeetripunktini on olnud maantee laiendusena Vatla varulennuväli. Seal on soovitatud pidada kiirendusvõistlusi, et neid ei korraldataks Pärnu linnatänavatel.
Karuse–Kalli teega on ühendatud veel mitu kõrvalmaanteed. Tee 3. kilomeetril eraldub Karuse–Nehatu tee. 8. kilomeetril liitub teega Audru–Tõstamaa–Nurmsi tee ja eraldub Nurmsi–Risti tee. 12. kilomeetripunkti juures ristuvad teega Tuudi–Risti tee ja Risti–Hallivanni tee. 18. kilomeetril ristub Varbla–Väänja tee.
Tee on terves ulatuses mustkattega.
Holmebåen

Holmebåen on väike laid Norra meres Norras Vestlandi maakonnas Solundi vallas Sogne fjordi suudmest põhjas, Utværi saarest põhjas. 
Sellel asub Norra põhiosa läänepoolseim punkt.
Tallinna JK Vall

JK Vall oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tallinnas. 
Hooajal 1996/97 mängis meistriliigas ja jäi üleminekuturniiril sinna püsima, kuid loovutas koha FC Flora tütarklubile Lelle SK. Flora toonase pressiesindaja Tarmo Lehiste sõnul tasuti Vallile valuraha (kinnitamata andmeil seitsmekohalise), mis "majandusraskustes virelevale klubile pidi olema hädapärasem kui koht meistriliigas".
Lelle SK

Lelle SK oli aastail 1996–2005 tegutsenud Eesti jalgpalliklubi ja Tallinna FC Flora tütarklubi, mis pidas kodumänge Kehtnas.
Moodustati 1996. aastal FC Flora teise tütarklubi Pärnu Tervise põhjal. Debüteeris meistriliigas hooajal 1996/97, kui saavutas neljanda koha. Nimetati juunis 1997 ümber JK Viljandi Tulevikuks. Lelle SK tegutses edasi FC Flora esiliigasse kuulunud tütarklubi FC Lelle baasil ning säilitas koha meistriliigas pärast JK Vallilt liigakuuluvuse äraostmist. Flora toonase pressiesindaja Tarmo Lehiste sõnul tasuti Vallile valuraha (kinnitamata andmeil seitsmekohalise), mis "majandusraskustes virelevale klubile pidi olema hädapärasem kui koht meistriliigas". Pärast 1999. aasta hooaega loovutas Lelle SK meistriliiga koha FC Valgale, meeskonna põhjal moodustati uuesti Pärnu Tervis.
Utvær

Utvær on saar Norra meres Vestlandi maakonnas Solundi vallas Sogne fjordi suudmest loodes.
Saare pindala on 0,2 km².
Varem oli saarel kaluriküla, praegu alalisi elanikke ei ole. Utværi tuletorni teenindas 2004. aastani kaks inimest.
Utværi ümbritsevad saared ja meri on looduskaitseala, saar ise ja selle vahetu ümbrus, välja arvatud tuletorni ümbrus, jäävad sellest välja.
Saarele pääseb ainult paadiga. Aasta läbi saab sinna tellimisel Kolgrovist, suviti on regulaarne ühendus Hardbakkest, Eivindvikist ja Korssundist.
Saarel oli Utværi kabel.
Utværi tuletornis on ka Utværi raadiomajakas.
Norra Eurovisiooni lauluvõistlusel

Norra on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 1960. aastast. Norra ei osalenud kahel korra: 1970 ja 2002.
Norra on võitnud Eurovisiooni lauluvõistluse kolm korda; Bobbysocks võitis 1985. aastal lauluga "La det swinge", aastal 1995 Secret Garden lauluga "Nocturne" ning Alexander Rybak aastal 2009 lauluga "Fairytale". Vaatamata edule on Norral olnud kõige rohkem 0 punkte läbi Eurovisiooni ajaloo. Norra on olnud ka 11 korda viimane, mis on samuti rekord.
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli Norra favoriit juba pikka aega enne lauluvõistlust. Finaali edasipääsukaart tõsteti finaalis Norrale eelviimasena. Norra siiski võitis II poolfinaali. Finaalis läks Norra võistlust juhtima juba päris esimeste hääletajatega, laskmata mitte ühelgi riigil mitte korrakski mööduda ning võites lauluvõistluse sellise suure punktisummaga nagu seda on 387 punkti. Seda on 169 punkti rohkem, kui teise koha saavutanud Island.
Kasari maanteesild

Kasari maanteesild (ka Kasari uus sild) on 237,1 meetri pikkune sild üle Kasari jõe, vanast sillast mõnesaja meetri kaugusel.
Silda ületab Risti–Virtsu maantee. Sillast edelasse jääb Lääneranna vald (Kirbla) ja kirdesse Lääne-Nigula vald (Keskküla).
Sild valmis 1990.
Silla projekteerija oli Peeter Klausen.
Sina ja Mina

Sina ja Mina oli esimene uus kultuuriajakiri iseseisvuse taastamise järgses Eestis. Ajakiri ilmus aastal 1992.
Ajakirja idee andis ja ajakirja algatas Kalle Kurg, kes koostas ka esimese maketi. Idee kohaselt oli ajakiri mõeldud laiale lugejale ja pidi toonitama mõtet, et ühiskonda ja kultuuri kuuluvad võrdväärsetena ka need inimesed, kes ei tule eluga toime. Kultuuri esitlemise ja käsitlemise kõrval oli oluliseks teemaks eesti ühiskonna psühholoogiline kliima nn üleminekuajal. Esiknumbri avasõnas öeldakse: "Peaksime end tundma õppima, Sina ja mina." ja toonitatakse vajadust kujundada oma hoiakuid püsiväärtuste toel.
Ilmuda jõudnud numbrid sisaldasid algupärast ja tõlkelist ilukirjandust, esseid, artikleid, arvustusi, intervjuusid, reisikirju, uudiseid teiste maadest, huumorit, testide tekste, lugejate kirju, karikatuure ja eesti tuntud fotograafide kunstilisi fotosid. Ajakiri, mille toimetus oli tegutsenud Eesti Televisiooni ruumides, lõpetas ilmumise tootmisbaasi äkilise kaotamise tõttu. Nüüdseks on ajakirja numbrid rariteetsed.
Ajakirja toimetus.
Peatoimetaja: Kalle Kurg.
Toimetajad: Pekka Erelt, Raul Kilgas, Ann Must, Tarmo Vahter, Tiina Aug.
Kunstnik: Jaan Klõšeiko.
Fotograaf: Heiki Sirkel.
Ajakirja andmed.
Kaanel: "Sina ja Mina. Esimene/1992", "Sina ja Mina. Teine/1992". 
Maht 48 lk. (ISSN märkimata). Neljavärvikaas, sisu kahevärvitrükis. Illustreeritud joonistuste, kunstiliste fotode ja arvutigraafikaga. Formaat 19,5 x 27,5 cm. Esiknumbri tiraaž 20 000 eksemplari, teise numbri tiraaž 15 000 eksemplari. Väljaandja ETV kirjastus. Trükikoda Oktoober.
Ülevaade ajakirja sisust.
Sina ja Mina. Esimene/1992.
Rubriigid "Vaateid ja sissevaateid", "Uskumatust ja võimalikust", "Maast ja ilmast", "Tekste ja tõlgendusi", "Küsimusi ja vastuseid". 
Luule
Proosa
Kirjandusarvustus
Reisikiri
Intervjuud 
Kirjutisi sotsiaalsete suhete ja psühholoogia teemal 
Huumor
Lisaks referatiivseid kirjutisi pereelust, surmakogemusest, sõltuvusriskidest, reklaami suundumustest, massikirjandusest, seksuoloogiaprobleemidest ja teste jm.
Arvutigraafika: Jaan Klõšeiko.
Joonistus: Ain Kaalep. 
Fotod. Esikaas: Heiki Sirkel, tagakaas Jaak Kadak, esikaane sisekülg Peeter Linnap, tagakaane sisekülg Gunnar Meyer. Fotod sisus: Toomas Vendelin, Peeter Linnap, H. Loodus, Peeter Tooming, Heiki Sirkel, Gunnar Meyer, H&amp;H. Laan, Ann Tenno, Peeter Sirge.
Sina ja Mina. Teine/1992.
Rubriigid "Vaateid ja sissevaateid", "Uskumatust ja võimalikust", "Maast ja ilmast", "Mõttevahetusi ja seisukohavõtte", "Kirju ja pöördumisi", "Tekste ja tõlgendusi", "Nõuandeid ja soovitusi".
Luule
Proosa
Portree
Intervjuud
Kirjutisi sotsiaalsete suhete, psühholoogia ja tervishoiu teemal
Huumor
Lisaks referatiivseid kirjutisi moehullusest, reisietiketist, luuretegevusest ja teste, lugejate kirju jm.
Arvutigraafika: Jaan Klõšeiko.
Joonistused: Tõnu Reeveer.
Fotod. Esi- ja tagakaanel: Peeter Piirmets. Esikaane ja tagakaane siseküljel: Toomas Kaasik. Sisus: Peeter Piirmets, Kalju Suur, Peeter Tooming, Herkki-Erich Merila, Heiki Sirkel, Satu Aaltonen, Peeter Müürsepp, Arno Saar.
"Selgitatud pseudonüümid": Kalle Kurg: Karl Kelgu, Karl Kranig, Karl Ludens. Raul Kilgas: Laur Saglik.
Kirna talu

Kirna talu asus praeguse (2009. aasta) haldusjaotuse järgi Jürikülas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.
Kirna talu territooriumil asub tänapäeval Kaitseliidu Jõgeva maleva Kirna Õppekeskus.
Kaitseliit haldab talu territooriumi alates 1992. aastast. Enne seda asus talus NSV Liidu sõjaväe raadiotehnikarood koos kasarmute ja muude vajalike hoonetega. NSV Liidu sõjavägi omandas talu 1950. aastate alguses.
Talu viimane hoone, ärklikorrusega elumaja, oli veel alles 2006. aastal. Kuid õppekeskuse ehitusega seoses määrati elumaja lammutamisele.
Kuigi talu ennast enam ei ole, on Kirna talu nimest tuletatud "Kirna" ametlikus kasutuses:
Jalka

Jalka on Eesti jalgpalliajakiri, mis ilmub 2007. aastast.
2007–2008 ilmus Jalka iga kahe kuu tagant, alates 2009. aastast ilmub Jalka iga kuu. Ühe numbri maht on 68 lk. 
Jalka peatoimetaja on Indrek Schwede. 
Jalkas avaldavad arvamusi näiteks Aivar Pohlak, Andres Must jt. Lisaks on seal postrid, lugusid Eesti jalgpalliklubidest, jalgpalli perekondadest, Eesti treeneritest ja mängijatest, maailma jalgpallistaaridest jms.
Rivitants

Rivitants (ka "line"-tants; inglise keeles "line dance") on kindlal koreograafial põhinev tantsustiil, kus teatud grupp inimesi olenemata soost või vanusest esitab korduvaid sammutsükleid ühes või mitmes reas või veerus. Kõik tantsijad on näoga samas suunas ning teevad samal ajal samu samme, olemata seejuures teiste tantsijatega füüsilises kontaktis. Vanemates rivitantsudes esineb ka "ridu", kus tantsijad on teineteise poole näoga, "rea" moodustab ring või järgnevad tantsijad pikas rivis juhttantsijale hoides näiteks kätt eesliikuja õlal.
Ajalugu ja kultuur.
Paljudes varastes kultuurides viljeleti rivitantsu enne kui kehtestati sotsiaalsed normid, mis pani mehed ja naised omavahel paaris tantsima. Varasemast ajast on sageli teada tantsudest, kus mehed ja naised tantsisid eraldi rivides ning tänapäeval on sellest välja kujunenud segarivid. Näiteks Balkani maades on paljude teiste hulgas tänaseni säilinud rikkalik rivitantsutraditsioon. Selliseid rahvalikke rivitantse esitatakse sageli erinevatel rahvatantsuüritustel ning seda tüüpi rahvatantsudel on palju vorme: paarisrivid, kus tantsijad seisavad näoga vastamisi, ringikujuline rivi või rivid, kus tantsijad liiguvad eestantsija kannul. Tantsijad võivad seejuures hoida käsi kõrvalolijate vöökohal, õlal või hoida kätest kinni.
Kuigi rivitantsu samastatakse enamasti kantrimuusika- ja vesterniajastuga, on sel siiski palju sarnasusi ka rahvatantsudega. Paljusid rahvatantse tantsitakse üksikult, olles mittesirges rivis, kuid samas seotud ka teiste tantsijatega. Füüsilise kontakti puudumine tantsijate vahel on siiski väga iseloomulik just kantritantsule. Alates 1970. aastatest on rivitantsule lisandunud uusi elemente mitmest muustki muusika- ja tantsustiilist, näiteks popp, sving, "rock'n'roll", disko, salsa, džäss jm.
Mihhail Vassiljevitš Aleksejev

Mihhail Aleksejev (vene keeles Михаил Васильевич Алексеев; 3. november 1857 Tveri kubermang, Venemaa Keisririik – 25. september 1918 Jekaterinodar) oli vene sõjaväelane, Venemaa sõjavägede ülemjuhataja, Venemaa kodusõja üks juhte ning ideolooge. Vabatahtlike Armee ülemjuhataja, kindraladjutant (1916). 
Elulugu.
Aleksejev sündis sõjaväelase perekonnas. Ta lõpetas Moskva Junkrukooli (1876), misjärel asus teenima 64. Kaasani polku. Polgu koosseisus osales ta Vene-Türgi sõjas 1877–1878, 1885–1887 oli roodukomandör. 
1887. aastal asus Aleksejev õppima Nikolai Kindralstaabi Akadeemiasse, mille lõpetas 1890. aastal, hiljem oli samas Akadeemias õppejõud.
1890. aastal astus Aleksejev teenistusse 1. Armeekorpuse vanemadjutandina, 1894. aastal viidi ta üle Vene Keisririigi sõjaväe peastaapi, kus teenis Sõjaarvestuskomitees noorem- ja hiljem vanemasjaajana. 1904. aastal edutati Aleksejev Kindralstaabi kindralmajoriks, samal ajal ka õppejõud Nikolai Kindralstaabi Akadeemias. 1900. aastal sai temast Peastaabi kindralkortermeistri teenistuse jaoskonnaülem. 
Vene-Jaapani sõja ajal oli Aleksejev 1904–1905 3. Mandžuuria armee kindralkortermeister. 
Septembrist 1906 oli Aleksejev Kindralstaabi peavalitsuse ülemkortermeister, augustist 1908 Kiievi sõjaväeringkonna staabiülem. Juulist 1912 kuni juulini 1914 teenis ta 12. armeekorpuse komandörina.
Esimese maailmasõja alguses (19. juulist 1914) oli Aleksejev Austria-Ungari vägede vastase Edelarinde armeede staabiülem, 17. märtsist 1915 Edelarinde armeede ülemjuhataja.
4. augustist 1915 sai temast Läänerinde armeede ülemjuhataja. Pärast seda, kui keiser Nikolai II kuulutas end suurvürst Nikolai Nikolajevitši asemel sõjaväe kõrgeimaks ülemjuhatajaks, määrati Aleksejev kõrgeima ülemjuhataja peakorteri staabiülemaks 18. augustil 1915. Staabiülemana juhatas ta faktiliselt kogu Venemaa Keisririigi armee sõjategevust kuni Veebruarirevolutsioonini 1917. aastal.
Mihhail Aleksejev ja Kerenski Venemaa Ajutine Valitsus.
Olles 1. aprillist 21. maini 1917 Vene armee Kõrgeim ülemjuhataja, püüdis Aleksejev takistada Venemaa Ajutise Valitsuse ja Petrogradi Nõukogu tegevust armee lagundamisel ning säilitada armee võitlusvõimet toimuva maailmasõja tingimustes. 
Mihhail Aleksejev ja oktoobrirevolutsioon.
Pärast oktoobrirevolutsiooni lahkus Aleksejev Petrogradist Novotšerkasskisse, kus oli üks valgekaartliku liikumise algatajaid. 1917. aasta lõpul moodustas ta nn Aleksejevi organisatsiooni, mis hiljem sai Vabatahtlike Armee tuumikuks, kus ta oli vägede ülemjuhataja.
Aleksejev organiseeris mitte üksnes sõjalise vastuhaku bolševistlikule Punaarmeele, vaid ka laialdase vastupanuliikumise bolševike hõivatud territooriumitel.
8. oktoobril 1918 suri Mihhail Aleksejev kopsupõletikku.
Mihhail Aleksejev ja tekkinud rahvusriigid.
Oma eesmärke võitluses võimu haaranud bolševike ja tekkinud rahvusriigide suhtes väljendas Aleksejev nii:
Just Knud Qvigstad

Just Knud Qvigstad (4. aprill 1853 Lyngseidet – 15. märts 1957 Tromsø) oli norra keeleteadlane, folklorist ja pedagoog. 
Ta oli Tromsø Õpetajate Seminari rektor. Uuris saami keeli ja folkloori. Ta oli ka Tromsø muuseumi saami osakonna juhataja.
1910–1912 oli ta Norra kiriku- ja haridusminister.
Newtontoppen

Newtontoppen on Teravmägede kõrgeim mägi. Mägi sai nime Isaac Newtoni järgi. 
Newtontoppen asub Lääne-Teravmägede saare idaosas Ny-Frieslandis. Mäe geograafilised koordinaadid on .
Mäe kõrgus on 1713 meetrit. Varem oli nii Newtontoppeni kui ka Perriertoppeni kõrguseks mõõdetud 1717 meetrit, kuid 1996. aastal sooritatud uue mõõtmise tulemusel tunnistati Newtontoppen Perriertoppenist ühe meetri võrra kõrgemaks.
Esimesena vallutas Newtontoppeni tipu rootslane Helge Backlund 1900. aastal. Tänapäeval ronitakse mäe otsa harva, sest see on inimasustusest kaugel ning seal valitseb karm kliima.
Hans Silla

Hans Silla (30. detsember 1870 Kabala vald, Viljandimaa – 13. juuni 1939 Pärnu) oli Pärnu majaomanik.
Ta oli Majaomanikkude Koja liige, Pärnu linnavolinik alates 1934. aastast, Pärnu Majaomanike Seltsi esimees, Pärnu Majaomanike Panga nõukogu esimees ja üleriiklise pensionäride ühingu esimees.
Abeløya

Abeløya on Norrale kuuluv saar Svalbardi idaosas, Kuningas Karli maa saarestiku osa. Lydiannasundet eraldab seda läänes Kongsøya saarest. Erik Erikseni väin eraldab Kuningas Karli maa saarestikku Kirdemaast. Saare geograafilised koordinaadid on .
Saar saanud nime norra matemaatiku Niels Henrik Abeli auks.
Saare pindala on 13,2 km².
Vladimir Hütt

Vladimir Hütt (vene keeles "Владимир Платонович Хютт", transliteratsioon "Vladimir Khyutt"; 18. aprill 1936 Venemaa, Leningrad – 4. juuni 1997) oli Nõukogude Eesti filosoof.
Ta sündis Vene NFSVs ja asus elama Eestisse pärast Eesti annekteerimist NSV Liitu. Lõpetas 1959 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna, uurimusi peamiselt füüsika filosoofilistest probleemidest ja tunnetusteooriast. Kaitses 1965 Leningradi ülikoolis filosoofiakandidaadi kraadi teemal ""Absoluutse ja suhtelise" kategooriate roll kvantmehaanika tõlgenduses", 1979 samas filosoofiadoktori kraadi teemal "Füüsikalise teadmise objektiivsuse probleem".
Hütt oli 1965–1971 mitme kõrgkooli õppejõud, 1971–1981 ja 1986. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi vanemteadur, 1981–1984 Eesti NSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi ja 1984–1986 Obninski Aatomienergeetikainstituudi kateedrijuhataja. 1980. aastate lõpul pooldas ta Interliikumist.
Tallinna KSK Vigri

KSK Vigri oli 1980–2000 tegutsenud Tallinna jalgpalliklubi, mis on eeskätt tuntud FC Tevalte nime all 1995. aasta korruptsiooniskandaali tõttu.
Kandis tegevuse vältel nimesid Vigri (1980–198?, 1991–1993, 1996–1999), Vigri/Marat (198?–1991) ja FC Tevalte (1993–1995). Kevadel 1994 diskvalifitseeriti meeskond voor enne hooaja lõppu Meistriliiga liidrikohalt väidetava korruptsiooni tõttu. Klubi süüd ei tõestatud, kuid ta jäi kindlana näinud meistritiitlist ilma. FIFA otsusega taastati hooajaks 1995/96 FC Tevalte koht Meistriliigas, mille ostis aga ära AS Marlekor. Senine Tevalte meeskond jätkas 1996. aastal tegevust, võttes nimeks taas Vigri. 1998. aastal jõuti meistriliiga üleminekumängudele, kus jäädi alla Jõhvi EP-le (0:2, 0:0).
FC Tevalte põhjal loodi 1995. aastal uus klubi Tallinna FC Lantana.
Kuningas Karli maa

Kuningas Karli maa (norra keeles "Kong Karls Land") on Norrale kuuluv asustamata saarestik Põhja-Jäämeres Svalbardi idaosas. 
Saarestiku pindala on 322 km².
Selle koosseisu kuuluvad Kongsøya, Svenskøya, Abeløya, Helgolandøya ja Tirpitzøya saar. Olga väin eraldab saarestikku läänes Barentsi saarest ja Edgeøyast ning Erik Erikseni väin eraldab seda põhjas Kirdemaast.
Koos Kirdemaa ja Kvitøya saarega moodustab Kuningas Karli maa Kirde-Svalbardi looduskaitseala, kus on jääkaru suurim asustustihedus. 
Saarestiku avastas 1617 Moskva kompanii Barentsi saare kõrgemast punktist ning andis sellele nimeks Wiche saared.
Saarestiku geograafilised koordinaadid on .
1. juulist 1985 kehtib Kuningas Karli maa kõikidel saartel ja laidudel maaleminekukeeld ja lähenemine lähemale kui 500 m kaugusele.
Rossi meri

Rossi meri on Lõuna-Jäämere või Vaikse ookeani osa, mis piirneb läänes Victoria maaga, lõunas Rossi jääbarjääriga ja idas Edward VII poolsaarega. 
Rossi meri on kõige lõunapoolsem meri. Rossi šelfiliustiku kaudu toimusid esimesed lõunapooluse rünnakud 1911–1912 (Amundsen ja Scott).
Barsakelmes

Barsakelmes oli saar Araali meres. Araali mere kuivamise tõttu sai saarest 1990. aastatel poolsaar. 
Poolsaare geograafilised koordinaadid on 
Enne Araali pindala kiire vähenemise algust 1960. aastatel oli saare pikkus umbes 23 km ja laius 7 km. 
Kõrgus kuni 113 meetrit üle maailmamere pinna, pindala 1980. aastatel oli 133 km².
Otto Merimaa

Otto Merimaa (20. juuni 1920 Taagepera vald – 15. august 2001) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Mihhail Aleksejev

Mihhail Aleksejev on olnud mitme inimese nimi:
Puurmani–Jüriküla–Kirna tee

Puurmani–Jüriküla–Kirna tee on kõrvalmaantee Põltsamaa vallas Jürikülas.
Maantee algab Puurmani lähedal Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteest edelas () ja lõpeb Kirna talus (). Maantee pikkus on 5,2 km.
Tee registrinumber on 14179.