tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Granaatõunapunane

Granaatõunapunane või grenadiinpunane (prantsuse keeles "grenadine", "rouge grenadine") on üks punastest värvitoonidest, heledam, kergelt roosakas punane, mis meenutab granaatõuna koort või granaatõunasiirupit grenadiini. Prantsuse keeles kasutatakse värvisõna enamasti läbipaistvate objektide kohta. 
Värvus seostub värskuse, magususe, siirupisusega ja päikeselisega.
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab grenadiinpunase vasteks roosakaspunaste toonivahemiku .
Pantone värvitoon 17-1558 "Grenadine" on soe punane .
DMC tikkimisniitide valikus on "rose grenadine" heledam pastelne punane toon 
Veebivärv "Grenadine" on vanaroosa taoline murtud punakas mitmes variandis ; värv "Pomegranate" on kerge pisut pruunikas punane .
Vaskpunane

Vaskpunane ehk vasekarva või vaskpruun on oranži, oranžikaspruuni või punakana kirjeldatav värvitoon, oksüdeerumata puhta vase värvi kuldse varjundiga punakas või punakaskuldne, läikivana ka sooja kollase varjundiga.
Värvuse karakter on pehmelt särav ja soe, sageli seostatud metallikläikega. Värvinimetust võidakse kasutada jume, päevituse või nahavärvuse kirjeldamiseks, samuti juuksevärvuse kohta.
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab vaskpunase ("cuivre") vasteks toonivahemiku soojast pruunist punakaspruunini ja punakasbeežini .
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on vasekarva värvus ("Copper", "Copper Red") keskmine punakasoranž , hallikas punakasoranž , keskmine oranž või pruunikasoranž , "Copper tan" on hele punakaspruun , "Copper Bronze" pruunikasoranž , vaskpruun ("Copper Brown") on keskmine punakaspruun või murtud pruun ("strong brown") .
Pantone värvitoon 16-1325 "Copper" on helepruun , 18-1537 "Copper Coin" on punakaspruun , 18-1336 "Copper Brown" on tumedam punakaspruun , 16-1338 "Copper Tan" eelmistest kollakam helepruun .
RAL Classic värvikaardi toon 8004 "Kupferbraun" on soe punakaspruun , metalliktoon 8029 "Perlkupfer" eelmisest kergelt tumedam .
RAL Design värvivaliku toon 050 50 40 "Kupfermetallrot" on kergelt punakas helepruun , toon 040 40 60 "Kupferrot" on pruunikaspunane .
Kanada Heraldikaameti 2002. aastal kasutusele võetud mittetraditsiooniline heraldiline metall vask on soe helepruun.
Veebivärv "Copper" on punakas helepruun .
Semjon Ginsburg

Semjon Ginsburg (sündinud 14. veebruaril 1930 Vitebski oblastis) on Eesti kontrabassimängija.
Muusikaõpinguid alustas Mogiljovi laste muusikakoolis ja pärast sõjaväeteenistust Eestis, jätkas juba kontrabassimängu õppimist TRK-s, mille kontrabassiklassi lõpetas 1960. Aastal Vladimir Luhti juures.
Mängis 1957–1990 ERSO-s.
Pärast pensionile jäämist elab Iisraelis.
Progress ja vaesus

"Progress ja vaesus" (originaalpealkiri "Progress and Poverty") on majandusteadlase Henry George'i raamat, mis esmakordselt avaldati 1879. aastal. 
Raamat uurib, miks vaesus kaasneb majandusliku ja tehnoloogilise progressiga ning miks majandused näitavad tsüklilist tõusu ja langust. George toetab radikaalset lahendust, mis keskendub majandusüüri kogumisele loodusvaradelt ja maakinnistutelt.
Raamat müüs mitu miljonit koopiat, saades üheks kõige rohkem müüdud raamatuks 1800. aastate lõpus. See innustas ideoloogiat, mida nüüd tuntakse kui "Georgism".
Helike

Helike (kreeka: Ἑλίκη) oli muistne linn, mis asus Vana-Kreekas Kórinthose lahe edelakaldal. Linna kaitsejumalaks oli merejumal Poseidon. Soodsa asukoha tõttu merekaldal ja oma paiknemise tõttu teiste linnade suhtes oli Helike tähtis kaubanduslinn. 
Aastal 373 eKr hävines linn võimsas maavärinas, millega kaasnes veeldumisprotsess ja tsunami. Linna hävingut peeti antiikmaailmas kättemaksuks Poseidoni templit külastanud võõraste halva kohtlemise eest.
20. sajandi jooksul tehti mitmeid katseid linna asukoha tuvastamiseks. 1988. aastal alustas oma otsinguid professor Dora Katsonopoulou, tal õnnestus linn leida ja arheoloogilised tööd Katsonopoulou juhtimise all jätkuvad Helike arheoloogilises paigas tänase päevani.
Arhitektuurimäss

Arhitektuurimäss on arhitektuurikriitikute liikumine. Liikumist veab 2016. aasta septembris Rootsis registreeritud mittetulundusühendus Arkitekturupproret.
Ühenduse eesmärk on edendada klassikalistele arhitektuuritraditsioonidele vastavaid uusehitisi koos ümbritsevate alade parema planeerimisega ning kultuuriväärtuslike miljööde tõhustamisega. Ühingut peetakse ideoloogiliselt ja poliitiliselt sõltumatuna, kuigi see sai alguse Facebooki grupist aastal 2014. Toetajasgruppe on sarnaselt tekkinud veel Norras, Soomes, Eestis, Taanis, Saksamaal, Hollandis, Montenegros ja Iisraelis.
Liikumine tõi välja mõiste "võltsvaade", mis viitab planeeritava hoone digitaalsele renderdusele. Arvutites loodut on täpselt samalaadsena üldjuhul võimatu realiseerida. Tihti näeb valmiv hoone tegelikkuses välja erinev kui visioonipildid ette tõotasid. Modernistlikke ja sellele järgnevate arhitektuuristiilide näiteid halvustatakse valitavalt Rootsis priisidega "Kasper Kalkon-priset" ja "Sveriges vackraste nyproduktion" ning Norras priisidega "Arkitekturopprørets hederspris" ja "Grøss-medaljen".
Norrakeelne liikumine kannab nime "Arkitekturopprøret".
Hassoumi Massoudou

Hassoumi Massoudou (sündinud 22. oktoobril 1957 Birni N'Gaourés Dosso piirkonnas) on Nigeri poliitik. Ta oli aastatel 2013–2016 Nigeri siseminister. Aastal 2016 oli ta umbes pool aastat Nigeri kaitseminister ja samal aastal sai temast Nigeri rahandusminister. 7. aprillist 2021 on ta Nigeri välisminister.
Elulugu.
Ta sündis aastal 1957 Birni N'Gaourés Dosso piirkonnas (asub Nigeri edelaosas). Ta lõpetas geoloogiainsenerina Yamoussoukros tsiviilehituse ülikooli ja sai magistrikraadi geostatistika alal École nationale supérieure des mines de Parisis. Aastatel 1982–1993 töötas ta kaevandusettevõttes Compagnie Minière d'Akouta uraanimaardlate arendamisel Nigeris.
Ta oli poliitiliselt aktiivne Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei koosseisus, kus ta oli aastatel 1991–1995 kommunikatsioonisekretär. Kui partei 1993. aastal valitsusse astus, asus Massoudou kommunikatsiooni-, kultuuri-, noorte- ja spordiministri ametikohale, mida ta täitis 1994. aastani. 1995. aastal oli ta partei peasekretäri asetäitja.
Kui Ibrahim Baré Maïnassara 1996. aastal sõjaväelise riigipöördega võimule tuli, oli Hassoumi Massoudou, kes oli väidetavalt suurepärane kõneleja, üks tema otsekohesemaid vastaseid. Ta arreteeriti ja piinati hukkamiste imiteerimise teel. Ta vabastati süüdistust esitamata. Ibrahim Baré Maïnassara valitsemise ajal töötas ta sõltumatu konsultandina Ibrahim Baré Maïnassara valitsusajal, mis kestis aastani 1999. Pärast riigipea surma oli ta üleminekuparlamendi liige ja osales Nigeri uue põhiseaduse koostamises, mis kiideti heaks 1999. aasta rahvahääletusel. Ta valiti 1999. aasta üldvalimistel Rahvusassambleesse, kus ta töötas kuni 2004. aastani. Seal töötas ta Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei parlamendirühma esimehena ja rahanduskomisjoni liikmena. Ta oli ka Pan-Aafrika parlamendi liige.
2005. aastast töötas ta jälle sõltumatu konsultandina. Ta oli ka Riigi majandus-, sotsiaal- ja kultuurinõukogu asepresident. Ta asus aastal 2011 Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei parlamendi- ja presidendivalimiste kampaaniajuhi rolli, mis lõppesid tema partei ja selle presidendikandidaadi Mahamadou Issoufou võiduga. Seejärel töötas ta president Issoufou juures oma kabinetijuhina ministri auastmega. Aastatel 2013–2016 oli ta siseminister, avaliku julgeoleku, detsentraliseerimise, tolli- ja usuasjade minister. Ta on olnud ka Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei peasekretär aastast 2014. 2016. aastal oli ta umbes pool aastat kaitseminister ja samal aastal sai temast rahandusminister. Ta vallandati 2019. aastal valitsusest pärast seda, kui ta teatas oma kavatsusest kandideerida 2021. aasta presidendivalimistel, ilma et oleks partei juhti Mohamed Bazumit sellest sammust eelnevalt teavitanud. Mohamed Bazoum võitis valimised ja tõi Hassoumi Massoudou valitsusse Nigeri välis- ja koostööministrina.
Isiklikku.
Ta on abielus ja ta on nelja lapse isa.
Basilique Notre-Dame de la Paix

Basilique Notre-Dame de la Paix (eesti keeles kui "Rahu Jumalema basiilika") on 1980. aastate lõppedes Elevandiluuranniku poliitilise pealinna Yamoussoukro lähistele tarindatud sakraalehitis, mille kuppel ületab ainsana kõrguselt Vatikani keskset Püha Peetruse basiilikat.
158-meetri kõrguse kupli alla mahub teenistustel siiski Rooma südalinnast kõrguvas originaalist 2/3 vähem jumalakummardajaid. Basiilikas peetavatel liturgiatel osaleb aga tavaliselt vaid paarsada inimest. Poolast pärinevad roomakatoliku pallottiinid haldavad religioosset kompleksi, mille aastased kulutused ulatuvad 1,5 miljoni USA dollarini.
1990. aastal pühitses selle paavst Johannes Paulus II. Ta oli katoliku kiriku nimel võtnud äsjavalminud ehitise kingitusena vastu Elevandiluuranniku esimeselt presidendilt Félix Houphouët-Boignylt. Basiilika kuulub küll Yamoussoukro piiskopkonda, kuid selle piiskop tegutseb 3 km kauguselt Saint Augustine'i katedraalist.
Pühakoda, mille juurde kuulub ka 2015. aastal valminud haigla, projekteeris Liibanoni päritolu arhitekt Pierre Fakhoury.
Aafrika katoliiklastele palverännakute pühapaigaks kujunema pidanud kohta kutsuti “basiilikaks põõsas”.
Xisco Muñoz

Francisco Javier Muñoz Llompart (tuntud ka kui Xisco Muñoz; sündinud 5. septembril 1980 Manacoris) on Hispaania jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Jalgpallurina mängis ta äärepoolkaitsja positsioonil.
Jalgpallurikarjäär.
Ta sündis Mallorca saarel ning alustas sealses klubiks RCD Mallorca ka klubikarjääri. 1998. aastal debüteeris ta Mallorca reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. 1999. aastal liitus ta Valenciaga. Pärast seda, kui ta oli mänginud ühe hooaja Valencia reservmeeskonnas ning laenul Recreativo de Huelvas (2000–2001 ja 2002–2003) ja Tenerifes (2001–2002), kuulus ta Valencia põhimeeskonda aastatel 2003–2005. Hispaania kõrgliigas mängis Xisco esmakordselt hooajal 2001/02, kui kuulus Tenerife koosseis. Hooajal 2003/04 tuli ta Valenciaga Hispaania meistriks. Lisaks võitis ta 2004. aastal Valenciaga UEFA karika ja UEFA superkarika, kuid kummaski finaalis ta pingilt platsile ei pääsenud.
Hiljem mängis Xisco Hispaania klubides Real Betis (2005–2009), Levante (2009–2011) ja Gimnàstic de Tarragona (2014–2016). Tema ainus klubi väljaspool Hispaaniat oli Gruusia klubi Thbilisi Dinamo, kus ta mängis 2011–2014.
Aastatel 1998–2001 mängis Xisco Hispaania noortekoondistes.
Treenerikarjäär.
2020. aasta augustis sai Xisco Thbilisi Dinamo peatreeneriks. Samal aastal tuli ta klubiga Gruusia meistriks.
2020. aasta detsembris sai Xisco Inglismaa klubi Watfordi peatreeneriks pärast seda, kui senine peatreener Vladimir Ivić vallandati. 2021. aasta märtsis valiti Xisco Inglismaa esiliiga kuu parimaks peatreeneriks. Samal hooajal kindlustas ta Watfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse, kui liiga lõpetati teise kohaga. Xisco vallandati Watfordi peatreeneri kohalt 2021. aasta oktoobris, kui Watford paiknes Inglismaa kõrgliigas seitsme mängu järjel 15. kohal.
2021. aasta oktoobris sai ta Hispaania esiliigaklubi Huesca peatreeneriks. Hooajal 2021/22 saavutas ta Huescaga Hispaania esiliigas 13. koha.
2022. aasta oktoobris määrati Xisco Küprose kõrgliigaklubi Famagusta Anorthosise peatreeneriks kuni hooaja lõpuni, kuid ta vallandati juba kolm kuud hiljem, kui Anorthosis oli olnud võiduta viis mängu järjest.
2023. aasta juulis sai Inglismaa esiliigaklubi Sheffield Wednesday peatreeneriks. Ta tõi kaasa mitmed teised treenerid, kes olid temaga koos töötanud Watfordis.
Escarpia laminata

Escarpia laminata on hulkharjasusside liik sugukonnast "Siboglinidae".
Tegemist on habeloomaga, mis on tuntud oma pikaealisuse poolest. Elutseb Mehhiko lahes "cold seep"’ides 1000–3000 meetri sügavuses. Need mereloomad elavad sageli 100–200 aasta vanuseks, kusjuures mõned neist on elanud üle 300 aasta. Võimalik, et mõni isend on elanud ka 1000-aastaseks.
Liigi esmakirjeldus on pärit 1985. aastast Meredith Leam Jonesilt.
Escarpia

Escarpia on hulkharjasusside perekond sugukonnast "Siboglinidae".
Tegemist on habeloomade perekonnaga, mille esindajaid on leitud Atlandi (eelkõige Mehhiko lahes "cold seep"’ides) ja Vaikses ookeanis.
Perekonna tuntuim esindaja on "Escarpia laminata".
Perekonna esmakirjeldus on pärit 1985. aastast Meredith Leam Jonesilt.
Süstemaatika.
Perekonda kuulub neli liiki:
Havannapruun

Havannapruun (prantsuse keeles "havane") on üks pruunidest värvitoonidest, kergelt oranžika varjundiga keskmine või helejas pruun värvus, mis on nimetatud Havanna tubaka iseloomuliku värvuse järgi. Kasutatakse eelkõige moe kontekstis..
Värvinimetus esineb Eesti 1920. ja 1930. aastate moesõnavaras , aga ka 19. sajandi lõpul Tartus asuva Vollmeri värvimistöökoja reklaamides kirjapildiga "hawanna". Tänapäeval leiab värvinimetust kunstitarvete värvuse kirjeldustes .
Havannapruun on üks karvavärvuste nimetustest kassidel ja küülikutel. See tähistab tumedamat pruuni tooni ja on kas šokolaadpruuni või kaneelpruuni sünonüüm
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab havannapruuni vasteks pruunide toonivahemiku .
Veebivärv "Havana" on bisterpruuniga sarnanev sügav tumepruun
Kauksi vald (Iisaku kihelkond)

Kauksi vald (saksa keeles "Kaucks (Kauks)") oli vald Virumaal Iisaku kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1870–1891 ja siis liideti 1891–1892 üks osa Iisaku vallaga, teine osa Tudulinna vallaga.
Valla alal asus Kauksi mõis.
Pootsiku vald (Iisaku kihelkond)

Pootsiku vald (saksa keeles "Potsick (Potzik)") oli vald Virumaal Iisaku kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1870–1891 ja siis liideti 1891–1892 Iisaku vallaga.
Valla alal asus Pootsiku mõis.
Lamellibrachia

Lamellibrachia on hulkharjasusside perekond sugukonnast "Siboglinidae".
Tegemist on habeloomade perekonnaga, kelle esindajad elutsevad peamiselt "cold seep"’ides, kus süsivesinikud (näiteks metaan) immitsevad merepõhjast ja kes eksisteerivad tänu sümbioosile proteobakteritega "Gammaproteobacteria". 
Perekonna tuntuim esindaja on "Lamellibrachia luymesi".
Perekonna esmakirjeldus on pärit 1969. aastast Michael Webbilt.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulub perekonda 10 liiki:
Żerniki Górne

Żerniki Górne on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Żerniki Górne asub Busko-Zdrójst ligi 6 km idas ja Kielcest umbes 45 km lõunas.
Bilczów

Bilczów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Bilczów asub Busko-Zdrójst ligi 9 km ja Kielcest umbes 54 km lõunas.
Zbludowice

Zbludowice küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Zbludowice piirneb põhjas Busko-Zdrójga ja asub Kielcest ligikaudu 47 km lõunas.
Valkirija

ASU-1 Valkirija ("АСУ-1 «Валькірія»") on Ukrainas valmistatud mehitamata õhusõiduk.
Ajalugu.
Drooni kasutati 2022. aastal sõjategevuses.
Miilitsainspektor

Miilitsainspektor (vene keeles инспектор милиции) oli Nõukogude Liidu miilitsa auaste aastail 1936–1943.
Sellest kõrgem auaste oli miilitsadirektor ja madalam miilitsa vanemmajor. Talle vastasid riikliku julgeoleku 3. järgu komissar, korpusekomandör ja 1. järgu flagman.
Auaste anti järgmistele isikutele:
Szczaworyż

Szczaworyż on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Szczaworyż asub Busko-Zdrójst ligikaudu 6 km idakagus ja Kielcest umbes 48 km lõunas.
Galów

Galów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Galów asub Busko-Zdrójst umbes 7,5 km loodes ja Kielcest ligikaudu 39 km lõunas.
Kameduły

Kameduły on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Kameduły asub Busko-Zdrójst umbes 6 km loodes ja Kielcest ligikaudu 42 km lõunas.
Oleszki

Oleszki on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Oleszki asub Busko-Zdrójst ligi 5 km läänes ja Kielcest umbes 46 km lõunas.
Robert Tesche

Robert Tesche (sündinud 27. mail 1987 Wismaris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis VfL Osnabrück.
Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis Bielefeldi Arminia, millega liitus 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2007. aasta märtsis. Saksamaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 17. mail 2008 hooaja viimases mängus Stuttgardi vastu. Pärast seda, kui Arminia hooaja 2008/09 järel Bundesligast välja langes, sõlmis Tesche 2009. aasta suvel kolmeaastase lepingu Hamburger SV-ga. Hooaja 2012/13 teises pooles oli Tesche Hamburgerist laenul teises Saksamaa kõrgliigaklubis, Düsseldorfi Fortunas.
2014. aasta augustis sõlmis Tesche lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Nottingham Forest. Ta asus seal mängima endise klubikaaslasega Hamburgeri päevilt, Michael Manciennega. Esimese värava Inglismaa esiliigas lõi Tesche 5. oktoobril 2014 mängus Ipswich Towni vastu. Pärast seda, kui Nottingham Foresti peatreeneriks sai Stuart Pearce'i asemel Dougie Freedman, kaotas Tesche koha klubi põhikoosseisus. Seetõttu läks ta 2015. aasta märtsis kuni hooaja lõpuni laenule samasse liigasse kuuluvasse klubisse Birmingham City. Nottingham Forestis mängis Tesche veel ka hooajal 2015/16.
Pärast seda, kui tema leping Nottingham Forestiga lõppes, naasis Tesche 2016. aastal Birmingham Citysse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooaja alguses oli ta mõnda aega vigastusega väljas, pärast mida ei olnud tal enam kerge koosseisu pääseda.
2017. aasta augustis naasis Tesche Saksamaale, kui liitus laenulepingu alusel esiliigaklubiga VfL Bochum. 2018. aasta juulis sõlmis ta Bochumiga püsiva lepingu.
2022. aasta juunis sõlmis ta lepingu Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas mänginud Osnabrückiga. 2023. aastal tõusis ta Osnabrückiga Saksamaa esiliigasse.
Bejsce

Bejsce on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kazimierza Wielka maakonnas, Bejsce valla halduskeskus. Bejsce asub Kazimierza Wielkast ligikaudu 5 km idakagus ja Kielcest umbes 70 km lõunas.
Bejscet on esmamainitud 1063. aastal.
Külas asub 1802. aastal ehitatud uusklassitsistlikus stiilis Bejsce loss.
Filip Mihaljević

Filip Mihaljević (sündinud 31. juulil 1994 Livnos) on Horvaatia kuulitõukaja.
Ta võitis 2013. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Rietis hõbemedali. 2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta kuldmedali.
Mihaljević tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2016. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Portlandis, kui võitis tulemusega 20.97 Tomas Walshi ja Andrei Gagi järel pronksmedali.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas pääses ta finaali ja sai tulemusega 20.48 11. koha.
2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis ta tulemusega 21.31 pronksmedali.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis tuli ta Euroopa meistriks tulemusega 21.88, edestades serblast Armin Sinančevići ja tšehhi Tomáš Staněkit. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai ta 21.82-ga 6. koha.
2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas võitis Mihaljević Leonardo Fabbri järel hõbemedali tulemusega 21.20.
Mihaljevići isiklik rekord kuulitõukes on 21.94, mis on püstitatud 5. juunil 2021 Karlovacis. Sisetingimustes on tema isiklik rekord 21.84, mis on püstitatud 27. veebruaril 2020 Belgradis. Mõlemad tulemused on ka Horvaatia rekordid. Kettaheites on tema isiklik rekord 2017. aastal Eugene'is heidetud 63.76.
Isiklikku.
Mihaljević on õppinud Virginia Ülikoolis saksa keelt ja keskkonnateadust.
Eluslaevnikud

"Eluslaevnikud", "Eluslaevnike" triloogia (inglise keeles "The Liveship Traders") on raamatusari, mille autor on USA ulmekirjanik Robin Hobb. Teose tegevus toimub väljamõeldud Elderlingide maailmas ning läbivad teemad on omandisuhe, kuuluvus, identiteediotsingud ja isiklik areng. 
Tegelased.
Raamatu tegelasteks on Bingtowni linna kaubaisandad, Vihmaoru elanikud, piraadid, hoorad, preestrid, meremaod, lohed ja teised. Kogu tegevus keerleb võlupuidust eluslaevade ümber, kes romaanitriloogia sündmuste keerises korduvalt omanikke vahetavad. 
"Eluslaev" on võlupuidust valmistatud, elava käilakujuga laev. Teine võimalik eestikeelne tõlge oleks "elavlaev", see annaks ühtlasi edasi ka nende "elavat" (inglise keeles "lively, vivid") iseloomu ja hingelaadi. Raamatus on kõige enam mainitud eluslaevad Vivacia, kelle käilakujuks on noor iludus, ja Paragon, kelle käilakujuks on jutustuse alguses haavatud ja meeleheitel seisundis robustse olemisega sõjamees. Raamatu sündmuste arenedes hakkavad eluslaevad järk-järgult oma algset identiteeti (taas)avastama. See viib sündmuste käigus pöördeliste muutusteni ja viimaks "Maagilise laeva" viimastes peatükkides ka lennuka lõpplahenduseni.
Rjazani kõrgem õhudessantvägede kool

Rjazani kõrgem õhudessantvägede kool (vene k. "Ряза́нское гвардейское вы́сшее возду́шно-деса́нтное о́рдена Суво́рова два́жды Краснознамённое кома́ндное учи́лище и́мени генера́ла а́рмии В. Ф. Марге́лова") on sõjakool Venemaa Föderatsioonis.
Aserbaidžaani Rahvuslik Teaduste Akadeemia

Aserbaidžaani Rahvuslik Teaduste Akadeemia (aserbaidžaani keeles "Azərbaycan Milli Elmlər Akademiyası"; AMEA) on Aserbaidžaani riiklik teadusasutus, teaduste akadeemia. 
Akadeemia asutati 23. jaanuaril 1945 algselt kui Aserbaidžaani NSV Teaduste Akadeemia ("Azərbaycan SSR Elmlər Akademiyası"). 
Akadeemia peakorter asub Bakuus. Akadeemia president on 2022. aastast İsa Həbibbəyli.
Emma Oosterwegel

Emma Oosterwegel (sündinud 29. juunil 1998 Deventeris) on Hollandi seitsmevõistleja.
Ta sai 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas isikliku rekordiga 6250 punkti 7. koha.
2021. aastal toimunud suveolümpiamängudel Tokyos võitis Oosterwegel pronksmedali isikliku rekordiga 6590 punkti.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta 6440 punktiga seitsmes. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis katkestas ta seitsmevõistluse tõkkejooksu järel.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis püstitas ta iskliku rekordi kuulitõukes ja 800 meetri jooksus ning jagas koos Martha Araújo ja Xénia Krizsániga 6386 punktiga seitsmendat kohta.
Isiklikku.
Oosterwegel on õppinud Wageningeni ülikoolis mulla-, vee- ja atmosfääriteadust.
Martinianus

Martinianus (Imperator Caesar Mar. Martinianus Pius Felix Augustus; surnud 325) oli 324. aasta juulist kuni septembrini Rooma keiser. Martinianuse tõstis sellesse ametisse keiser Licinius. Peale kaotust Chrysopolise lahingus hukati ta Constantinus I poolt vangistuses.
Nimi.
Martinianuse täisnimi pole tänaseni säilinud, kuna tema müntidel on see välja toodud vaid lühendatud vormis. Müntidel olev nimi Mar(...), mis käib Martinianuse ette, võib tähendada perekonnanime ("nomen)" "Marcius" või hüüdnime ("cognomen") "Martinus." Mõnedel müntidel esineb Mar(...) ees ka täht S, mida mõned autorid on pidanud nime "Sextus" lühendiks, teiste arvates tähendab see koos selle ees oleva tähe C-ga tiitli "Caesar" lühendit"." 
Elulugu.
324. aastal oli keiser Licinius sõjajalal keiser Constantinus I-ga. Sama aasta 3. juulil kohtusid nende armeed Adrianoopolis, kus toimus nendevaheline lahing. Licinius taganes üle Bosporuse väina ning määras endale Väike-Aasias kaaskeisriks Martinianuse, kes oli varem tema õukonnas "magister officiorum-"ina (administraator) teeninud. Liciniusel puudus lojaalne alam, nagu oli Crispus Constantinusele. Endale alama saamiseks valiski ta endale kaaskeisriks Martinianuse. 
Peale kaotust Adrianoopoli lahingus saatis Licinius Martinianuse Lambsacusesse, et sealt Constantinuse armee väinaületust takistada. Constantinus suutis siiski oma väed Väike-Aasiasse toimetada, peale mida võitis ta Liciniust Chrysopolise lahingus. Licinius oli Martinianust endale appi kutsunud, kuid pole kindel, kas ta lahingusse ka jõudis.
Tänu Licniuse naise, Flavia Julia Constanta, sekkumisele säästis Constantinus algul Licinuse ja Martinianuse elud. Martinianus vangistati Kapadookias, kus ta ilmselt 325. aasta kevadel-suvel Constantinuse käsul tapeti.
35. üksik merejalaväe brigaad

35. üksik kontradmiral Mõhhailo Ostrohradskõi nimeline merejalaväe brigaad ("35-та окрема бригада морської піхоти імені контр-адмірала Михайла Остроградського") on Ukraina merejalaväe väeüksus.
Ajalugu.
Aastatel 2018–2021 juhtis brigaadi Mõkola Palas.
Brigaad hõivas 2023. aasta juuli lõpus koostöös 129. maakaitsebrigaadi pataljoni Areiga ja Ukraina erioperatsioonijõudude 3. polgu üksusega Donetski oblastis asuva Staromaiorske küla.
Starling

"Mitte segi ajada: Starlink"
&lt;noinclude&gt;
Starling (otsetõlge inglise keelest 'tähelaps'; tavaliselt kasutatakse tähenduses 'kuldnokk (lind)') on NASA 2023. aasta projekt, mille eesmärgiks on testida parvedena orbiidile saadetud satelliitide võimekust tähtede abil oma asukoht kindlaks määrata (seda teeb iga üksik parveliige iseseisvalt, kasutades oma kaamerat), samuti katsetada parve manööverdamisoskust (võimet parve liikumist ette planeerida) ja parve liikmete omavahelise suhtluse taset.
NASA saatis missioonile Starling neli 6U-kuupsatelliiti. Satelliidid saadeti orbiidile 17. juulil 2023 ja projekt kestab plaani kohaselt kuus kuud.
Viited.
Udo Loigom

Udo Loigom (1911–1977) oli eesti ajakirjandusfotograaf ja muusik, kes töötas ajakirja Nädal Pildis (1936–1940) jm väljaannete juures. 
Looming.
Paljude modernsete fotomontaažide autor. Pildistas rohkesti reporteri annet nõudvates žanrites - eriti silmapaistvad on Loigomi spordifotod (kõrgushüpe, motosport, võimlemine jmt). 
Isiklikku.
Udo isa Anton Loigom (Jaan Loigom'i ja Anu Sarek'i poeg) on pärit Jõelähtme kihelkonnast Maardust. Abiellus Lisette Alide Davidsoniga 1910. a. augustis. Udo Loigom oli Helga (neiuna Linkwist, snd 1914) Loigomi (hiljem Christianseni) abikaasa, Mati (1940–...) ja Maie Loigomi (aka Maie Hellak 1935–2020) isa. Udo Loigomi naine Helga L. Christiansen (end Mesikäpp) põgenes ca 1942. a. lastega Saksamaale; sealt edasi Kanadasse Ottawa linna; kuhu ta jäi perega paikselt elama.
Elu Saksamaal.
Udo Loigom jäi Eestisse, kus veel 1940-1941. a. töötas ajalehe Kommunist fotoreporterina. 1944. aastal põgenes Loigom Saksamaale, kuhu jäi elu lõpuni. Elas ja töötas Dieburgis (Frankfurt/Maini lähedal), kus tal oli oma fotoäri. Suri Dieburgis 1977. aastal. 
Bibliograafiat.
Bibl Peeter Linnap, “Eesti fotograafiast 1900-1940”, Mart Kalm (Toim.), Eesti kunsti ajalugu 5.kd. Tallinn: Eesti Kunstiakadeemia, 2010, lk. 525-553; Peeter Linnap, “History of Estonian Photography 1900-1938”, Vaclav Macek (Ed.), The History of European Photography vol 1 1900-1938. Bratislava: Central European House of Photography, 2010.
Carlos Alcaraz (jalgpallur)

Carlos Jonas Alcaraz Duran (sündinud 30. novembril 2002 La Platas) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Southampton.
2017. aastal liitus ta Argentina klubiga Racing Club. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 26. jaanuaril 2020 mängus Atlético Tucumáni vastu. Alcaraz tegi läbimurde 2022. aastal, kui lõi Racing Clubi meeskonnas 42 mänguga kokku üheksa väravat. 2022. aasta detsembris lõi Alcaraz Racing Clubi lisaaja võiduvärava Trofeo de Campeones de la Liga Profesionali finaalis Boca Juniorsi vastu. Mängu lõpus tekkis kahe võistkonna vahel suur rüselus, mille käigus jagati välja kümme punast kaarti, teiste seas sai punase kaardi ka Alcaraz.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Southamptoniga, mis mängis toona Inglismaa kõrgliigas. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta sama aasta 14. jaanuaril mängus Evertoni vastu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 11. veebruaril Wolverhampton Wanderersi vastu. 18 mänguga lõi Alcaraz sel hooajal Inglismaa Premier League'is neli väravat.
Georg Kohlap

Georg Kohlap (ka Georg-Arthur; 30. jaanuar 1932 Tallinn – 2007) oli Uus-Meremaal elanud ja tegutsenud eesti fotograaf. 
Elukäik.
1944. aastal põgenes koos emaga Saksamaale (DP-laager Berliini lähistel; fotograafia aluseid õppis samuti Saksamaal) ja sealt edasi 20-aastaselt 1953 Uus-Meremaale.
Tegevus Uus-Meremaal.
Uus-Meremaal elati algul Pahiatua lähedal immigrantide laagris ning seejärel Christchurchis, kus algas ka Kohlapi fotograafikarjäär. Veidi hiljem sattus Kohlap tööle trükiettevõtetesse, kus tegeles graafikaga ja seejärel fotograafiaga. Kohlap tegi koos oma naisega ka fotoajakirjanduslikke tellimustöid nii Uus-Meremaal kui ka välisriikides. Pärast abielulahutust siirdus UPI telegraafiaagentuuri fotoreporterite grupiga Vietnami. Sealt naasnult elas alates 1960. aastate lõpust Wellingtonis, kus tegi vabakutselise fotograafina peamiselt näitlejate portreesid.
Seejärel tegutses K. Parnellis (Auckland, Uus-Meremaa), kus 1969 avas oma stuudio ja teenis raha Hauraki lahel sõitvate luksuspaatide pildistamisega. Kohlap oli tuntud ka reklaami, laste ja teatripildistajana, ta töötas fotoajakirjanikuna väljaandele Metro, millele tegi sageli fotosid kõrgklasside jõudeelu rubriigis. Oli ühingu Advertising &amp; Illustrative Photographers Association asutaja ning eluaegne liige. Korraldas Uus-Meremaal näitusi, osales konkurssidel ja sai auhindu. Tema tehtud fotosid kasutati peamiselt reklaamis ja ajakirjanduses, samuti Pimedate Abistamise Fondi jms sisendustegevuses. Kohlapi avaliku tuntuse põhiaeg langeb 1980.–1990. aastatesse. 1995. aastal oli Kohlapil näitus ja raamatuesitlus Gow Langsford Gallerys. 
Elu lõpuperioodil oli Kohlap kirjastaja. Tema raamatut ""David. Boy of the High Country". Collins, Auckland 1965, mis oli pühendatud isa Jürile, kasutatakse siiani Uus-Meremaa koolides õppevahendina ülevaate saamiseks kohalikust farmielust mägismaal. Raamatu fotod on pildistatud lõunasaare Mackenzie rajoonis.
Isiklikku.
Jüri Kohlapi (10 aastaks deporteeritud Siberisse) ja Adele Olga Aleksandra Kohlapi poeg.
Gay Kohlapi ja Gwendoline (Glenda) Van der Maa'i (snd 1936) abikaasa ning kahe lapse isa.
Johann Lumme

Evan Antoni Johann Lumme (23. juuni 1865 Narva – 1935) oli eesti fotograaf, kes elas ja töötas Austraalias kutselise fotograafina. 
Isiklikku.
Lumme hariduse kohta pole midagi teada. 19-aastane noormees põgenes Eestist Prantsuse laeval Marseille'sse, sealt siirdus viieks aastaks Briti laevastikku madruseks. Seitsme keele oskaja rändas Lumme 1889. aastal Austraaliasse ja abiellus inglise päritolu Alice Rosinaga (neiuna Rose Vaughan) 1890. Neil sündis viis last: kolm tütart, kes said ülikoolihariduse, ja kaks poega, kes olid politseinikud. 
Töö ja tegevus.
Aastatel 1893–1897 töötas ta Sydneys kommertsfotograafina Liverpooli tänaval Ashfieldis Sydneys, seejärel kolis Orange’isse NSW keskläänes, kus avas oma ettevõtte Orange Art Studios. 1900. aastal asus Lumme elama Lyndhursti, kus tema kui fotograafi töökoormus oli kõige suurem. 1911. aastal kolis perekond Burnt Yardsi, kus peeti väikest farmi ja tegeleti ka pildistamisega. 
Lumme pidas kirjavahetust oma õega Eestis ja 1930. aastal muretses Austraaliasse saabuvatele eestlastest põllutöölistele nii maabumislubasid kui ka viisasid. Muu fototegevuse kõrval pildistasid Lummed 20 aasta jooksul ulatusliku etnograafilise projektina New South Walesi lääneosas asuva Mandurama elanikkonda (u 3500 negatiivi). 
Lumme suri 12. oktoobril 1935 Burnt Yardis NSW keskläänes.
68. üksik jäägribrigaad

68. üksik Oleksa Dovbuši nimeline jäägribrigaad ("68 окрема єгерська бригада імені Олекси Довбуша") on Ukraina maaväe väeüksus. 
Ajalugu.
2022. aastal sai brigaad oma kehtiva ametliku nimetuse. Brigaad osales 2022. aastal sõjategevuses, mis toimus Donetski oblastis.
Struktuur.
"Nimekiri ei ole täielik"
Kolmkümmend türanni (Rooma)

Kolmkümmend türanni (lad.k:"Tyranni Triginta)" olid Rooma keisririigis 3. sajandi kriisi ajal keiser Gallienuse valitsusajal (253–268) üles tõusnud ning end keisriks kuulutanud usurpaatorid ja sõdurkeisrid. Usurpaatorite nimekirja koostas "Historia Augusta" autor.
"Historia Augusta" autor plaanis algselt kirjutada ilmselt kahekümnest usurpaatorist, kuid hiljem suurendas nimekirja kolmekümneni, et tuua paralleele Ateenas valitsenud kolmekümne türanniga. Lõpuks toob autor raamatus välja kolmkümmend kaks nime, kuid tunnistab, et viimased kaks valitsesid keisrite Maximinus I ja Claudius II ajal. Mõned kolmekümnest nimekirjas esinevast usurpaatorist on välja mõeldud ning mõned tegutsesid hoopis teiste keisrite valitsusaegadel. 
"Historia Augustas" välja toodud usurpaatorite arvu on peetud üle liialdatuks ning nimekirja vaid viisiks Gallienuse isiksust ja valitsusaega mustata.
Sechna

Sechna on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Laskowa vallas. Sechna asub Limanowast ligikaudu 12 km idakirdes ja Krakówist umbes 56 km kagus.
Küla on esmamainitud 1280. aastal.
Jaworzna

Jaworzna on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Laskowa vallas. Jaworzna asub Limanowast ligikaudu 7,5 km kirdes ja Krakówist umbes 52 km kagus.
Strzeszyce

Strzeszyce on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Laskowa vallas. Strzeszyce asub Limanowast ligikaudu 10 km kirdes ja Krakówist umbes 55 km kagus.
Küla on esmamainitud 1280. aastal.
Ja jumal lõi naise...

"Ja jumal lõi naise..." (prantsuse keeles "Et Dieu... créa la femme") on 1956. aastal linastunud prantsuse romantiline film. 
Selle lavastas Roger Vadim oma režissööridebüüdina ja peaosa mängis Brigitte Bardot. Kuigi see polnud Bardot' esimene film, oli see linateos, mis äratas tähelepanu tema osatäitmisega naise rollis, kes on seksuaalselt provokatiivse elustiiliga. Osatäitmine oli sensatsiooniline ja tõi Brigitte Bardot’le maailmakuulsuse.
Süžee.
Filmi tegevus toimub Saint-Tropez's. Juliette, kes on 18-aastane orb, ei püüa oma loomulikku sensuaalsust ohjeldada – lamab alasti hoovis, kõnnib paljajalu ning eirab ühiskondlikku moraali ja kõigi teiste arvamusi. Tema käitumine tekitab segadust, kuid tõmbab teda ümbritsevate meeste tähelepanu endale.
Tema esimene kosilane on jõukas ettevõtja Eric Carradine, kes tahab ehitada Saint Tropez'sse uue kasiinot, kuid takistuseks on väike laevatehas arendataval maatükil. Laevatehas kuulub Tardieu perekonnale, kus on kolm venda. Antoine, kolmest vennast vanim, naaseb nädalavahetuseks koju, et kuulda Carradine'i ettepanekut tehase ostuks või koostööks. Samas ootab Juliette, et Antoine ta lahkudes endaga kaasa viiks, kuid too keeldub. 
Tüdruku käitumisest väsinud Juliette'i eestkostjad ähvardavad ta tagasi lastekodusse saata, kus ta peaks olema kuni 21. eluaastani. Et seda ei juhtuks, palub Carradine Antoine'i edutult Juliette'iga abielluda. Antoine armunud ja naiivne noorem vend Michel näeb oma võimalust ja teeb Juliette'ile abieluettepaneku. Vaatamata armastusele Antoine'i vastu tüdruk nõustub.
Kui Antoine'il tööleping lõppeb ja ta koju naaseb, asudes Carradine'i heaks töötama, muutub Juliette'i käitumine abikaasa Micheli suhtes üha lugupidamatumaks. Suhted meeste vahel muutuvad aina keerulisemaks, sest Juliette provotseerib konflikte, millesse segatakse ka Tardieu noorim vend Christian. Intriigid tekitavad olukorra, kus Michel kasutab Carradine'i vastu relva.
Filmi kuulsus.
Kui film «Ja jumal lõi naise» 1956. aastal USAs linastus, vallandus üleriigiline skandaal, filmi näidanud kinoomanikud kaevati kohtusse, linateos keelustati mitmes osariigis ning ajaleheartiklid mõistsid Bardot' lodevuse hukka. Tänu sellele sai filmist kassatükk ning furoori tagasijõudmine Euroopasse suurendas Bardot' skandaalset kuulsust veelgi.
Film sai Prantsusmaal väga suure menu osaliseks, Ühendkuningriigis oli ta ilmumisaastal üks kümnest populaarseimast filmist ja suurima eduga võõrkeelne film sel ajal Ameerika Ühendriikides. Film teenis USA-s piletituluna kokku 12 miljonit dollarit, muus maailmas 21 miljonit.
Euroopas purustas film külastatavuse rekordid Norrast Lähis-Idani. Prantsusmaal teenis see üle 8 miljoni dollari, olles edukam kui Prantsusmaa tolleaegne suurim ekspordiartikkel – Renault Dauphine.
Välislingid.
Ujanowice

Ujanowice on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Laskowa vallas. Ujanowice asub Limanowast ligikaudu 11 km idakirdes ja Krakówist umbes 57 km kagus.
Küla on asutatud 1268. aastal.
Kubani Riiklik Ülikool

Kubani Riiklik Ülikool (vene keeles "Кубанский государственный университет)" on Venemaa avalik-õiguslik ülikool Krasnodaris, mis asutati 1920. aastal. See on üks suurimaid ja vanimaid ülikoole Lõuna-Venemaal.
Ülikooli esimene valitud rektor oli Nikandr Marks, endine Vene keiserliku armee kindral, ajaloolane ja vanavene paleograafia spetsialist.
1994. aastal tunnistati ülikool üheks Venemaa juhtivaks kõrgkooliks.
Aastatel 2004 ja 2005 kuulus ülikool Venemaa 100 parima kõrgkooli hulka ja sai Euroopa kvaliteedimärgi.
Aastal 2008. nimetati ülikooli rektoriks Krasnodari regionaalse haridusosakonna endine juht Mihhail Astapov.
Kubani Riiklik Ülikool on alates 1970. aastast koolitanud välismaalasi ja seal on õppinud inimesi enam kui 120 riigist. Täna jätkab ülikool üliõpilaste koolitamist Aasiast, Ameerikast, Aafrikast ja Euroopast.
Piret Puppart

Piret Puppart (sündinud 26. märtsil 1986) on eesti moelooja ja õppejõud.
Eneseteostus moekunstnikuna.
Saaremaalt kolis ta pärast gümnaasiumi lõpetamist mandrile. 2006. aastast disainis ta Tallinnas moeõpingute kõrvalt rõivaid moebrändile Monton. Temast kujunes brändi peadisainer ja loominguline juht. Ta lõi esindusrõivad Läti rahvuskoondisele Pekingis (2008) ja Eesti rahvuskoondisele Sotšis (2014).
Hiljem töötas ta moebrändi Mosaic heaks.
Eraloomes pühendub ta etnograafiale, väärtustades rahvuslikku järjepidevust.
Tema loodud kleidid järgivad traditsioonilisi mustreid või kannavad käsitööna valminud tikandeid.
Reisidelt on ta eelkõige inspiratsiooni ammutanud Uurali rahvastelt.
Grete Kuuraga ja Kati Nikopensiusega lõi ta 2012. aasta septembris kahasse komi rahvarõivaid järgiva moebrändi Uschanka.
Vilve Undi järel juhatab ta samuti moeosakonda Eesti Kunstiakadeemias.
2023. aasta juulis oli ta üks osalejatest MANIA GRANDIOSA moekõnnil “Tallinnast Pariisi”, mil hulgakesi läbiti jalgsi 4 ööpäevaga 124 km.
Saksamaa kaitseministeerium

Saksamaa kaitseministeerium (" Bundesministerium der Verteidigung") on Saksamaa Liitvabariigi kaitseministeerium.
Otselluvuses asutused.
Saksamaa kaitseministeeriumi otsealluvuses on
Blanc-Nez' neem

 
Blanc-Nezi neem ([kap blɑ̃ ne], sõna-sõnalt "valge nina neem"; hollandi: "Blankenesse") on neem Côte d'Opale'il, Pas-de-Calais' departemangus Põhja-Prantsusmaal, mis kerkib 134 m kõrgusele. Kriidikaljud on väga sarnased Doveri valgete kaljudega La Manche'i teisel kaldal Inglismaal. Blanc-Nezi neem ei ulatu merre nagu tüüpiline neem, vaid on kõrge punkt, kus meri on kärpinud kriidiseljakut, moodustades panga, mille tipus on Doveri patrulli monumendi obelisk, mis mälestab Doveri patrulli, mis hoidis La Manche'i Esimese maailmasõja ajal allveelaevadest vabana.
Blanc-Nezi neem oli oluline mõõtepunkt 18. sajandi trigonomeetrilises mõõdistuses, mis ühendas Pariisi observatooriumi Greenwichi observatooriumiga. Vaatlused tehti üle La Manche'i Doveri linnuse ja Fairlighti tuuleveskini South Downsis. Seda Inglise-Prantsuse mõõdistust juhtis Inglismaal kindral William Roy.
Mõne kilomeetri kaugusel Blanc-Nezi neemest edelas on Gris-Nezi neem.
Ja jumal lõi naise... (film 1988)

"Ja jumal lõi naise..." ("And God Created Woman") on 1988. aastal linastunud Ameerika draamafilm, mis oli Roger Vadimi üks viimaseid režissööritöid. Filmil on sama pealkiri nagu 1956. aasta prantsuskeelsel filmil "Et Dieu ... créa la femme" ("Ja jumal lõi naise..."), mille peaosas on Brigitte Bardot ja mille režissöör on samuti Vadim, kuid selle lugu on täiesti erinev.
Süžee.
Robin Shea (Rebecca De Mornay) on New Mexico vanglas süüdimõistetu. Tal õnnestub põgeneda, kuid ta läheb ekslikult James Tiernani (Frank Langella) limusiini peale, kes külastas vanglat oma kubernerikampaaniaga seoses. Tierman toob naise salaja vanglasse tagasi. Vanglariideid vahetavale Robinile juhtub peale Billy Moran (Vincent Spano), kes teeb vanglaruumides järelevalve all, mis peaks teda naisvangidest isoleerima. Nad hakkavad armatsema.
Robin saab teada, kes James Tiernan on ja helistab talle, paludes abi eelseisval ülekuulamisel tingimisi vabastamiseks. James annab talle nõu abielluda. Robin läheneb Billyle ja pakub talle 5000 dollarit, et ta saaks temaga aastaks abielluda ja pääseks nii vanglast välja. Billy nõustub, nad abielluvad ja Robin vabastatakse varsti pärast seda.
Robin kolib Billy juurde, kes elab koos oma venna Peteri (Donovan Leitch) ja Billy poja Timmyga (Jamie McEnnan). Toimub isiksuste kokkupõrge, mis on tingitud kontrastist Billy tõsise käitumise ja Robini rahutu olemuse vahel. Billy on huvitatud tõelisest suhtest Robiniga, kes väidab aga, et see on lihtsalt kokkulepe ja et ta soovib keskenduda oma muusikukarjäärile. Robin loob bändi, millega Peter liitub ja kohtub uuesti Jamesiga, kes kasutab Robinit oma valimiskampaanias edukalt vanglareformi esitluseks.
Peale mitmeid sekeldusi ja arusaamatusi suhetes võidab James valimised ning Robin ja Billy saavad naasta õnnelikus abielus koos koju.
Filmi taust ja vastuvõtt.
Roger Vadim teatas 1983. aastal oma plaanist teha koos produtsentidega filmist "And God Created Woman" samal teemal uus versioon, öeldes: "1950. aastad oma piirava moraaliga oli ideaalne aeg sellise filmi tegemiseks. 1980. aastatel oleme tagasi sarnases ajastus ja nüüd on tüdruk taas vastamisi moraalse enamusega." Vadim teatas, et võtab koos produtsentidega ette üleriigilise talendiotsingu, et avastada uus 19–20 aastane naisstaar. Saadi teada, et R.J. Stewart kirjutas stsenaariumisse sisse Diane Lane'i peaosatäitjaks, kuid Vadim valis peaosatäitjaks Rebecca De Mornay.
Film sai kehvad hinnangud. Ühe kriitiku sõnul polnud kahel filmil ühist midagi, välja arvatud pealkiri ja režissöör, kirjutades: "Kas see on esimene kord, kui film tehakse ringi, selle asemel et pealkiri ringi teha?"
De Mornay nimetati Kuldse Vaarika auhinna kandidaadiks halvima naisnäitleja kategoorias, kuid ta kaotas Liza Minnellile.
Välislingid.
Bournonville

Bournonville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusvald, u. 16 km Boulogne-sur-Merist idas, teede D253 ja D254 ristumiskoha ümbruses, Liane'i jõe kallastel.
Brunembert

Brunembert (lääneflaami: "Bruinenberg") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusvald, u. 24 km Boulogne-sur-Merist idas, teede D252 ja D215 ristumiskoha ümbruses.
Mordarka

Mordarka on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Limanowa vallas. Idas piirneb Mordarka Limanowaga. Külast kirdes asub Jaworzi mägi (918 m). Küla asub Krakówist ligikaudu 55 km kagus.
Küla on esmamainitud 1415. aastal.
Tylmanowa

Tylmanowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Ochotnica Dolna vallas. Tylmanowa asub Dunajeci jõe ääres, Ochotnica Dolnast 6 km kagus, Nowy Targist ligikaudu 27 km idas ja Krakówist umbes 69 km lõunakagus. Tylmanowast on Slovakkia piirini ligi 9 km.
Küla on asutatud 1336. aastal.
Tylmanowa on suvituskoht. Külas toodetakse piirkondlikke ja ortopeedilisi jalatseid. Arenenud on puuviljakasvatus.
Dino Morea

Dino Morea (sündinud 9. detsembril 1975) on India näitleja, modell, filmiprodutsent, telenägu ja ettevõtja, kes on tuntud oma töö poolest Bollywoodis ning on osalenud ka malajalami, telugu, tamili, marati ja kannada filmides. 
Rohkem kui kaks aastakümmet kestnud karjääri jooksul on Morea võitnud auhindu ja osalenud enam kui 50 filmis romantikast õudusžanriteni, kuigi tavaliselt märuližanrites. Ta on üks populaarsemaid hindi filminäitlejaid alates 2000. aastatest.
Morea tegi edukat karjääri moemudelina. Seejärel hakkas ta saama filmirollide pakkumisi. Ta debüteeris filmis "Pyaar Mein Kabhi Kabhi" (1999). Läbilöögi saavutas filmiga "Raaz" 2002. aastal. Ta on olnud ka kaasprodutsent ja näitleja filmides "Jism 2" (2012) ja "Helmet" (2021).
Lisaks on ta mänginud veebiplatvormidel levitatavates india seebiooperites "Mentalhood" (2020), "Hostages" (2020) ja "Tandav" (2021), "Kaun Banegi Shikharwati" (2022). Morea on pälvinud suuremat tähelepanu "Impeeriumis" (2021) mängimise eest, mis on senini tema kõige menukam roll ja toonud suurt kommertsedu. Lisaks kriitikute kiitusele on ta selle veebisarja eest saanud India televisiooniakadeemia auhindu.
Eesti jalgpallistaadionite loend

"Siin on loetletid Eesti jalgpallistaadione."
Ochotnica Dolna

Ochotnica Dolna on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Ochotnica Dolna valla halduskeskus. Ochotnica Dolna asub Ochotnica jõe ääres, Slovakkia piirist ligi 14 km kaugusel, Nowy Targist umbes 23 km idas, Krakówist ligikaudu 66 km lõunakagus.
Ochotnica Dolna on turismisihtpunkt ja suvituskoht.
23. detsembril 1944 mõrvasid SS-lased 56 Ochotnica Dolna elanikku, sealhulgas 19 last.
Sarah Ashton-Cirillo

Sarah Ashton-Cirillo (sündinud 9. juulil 1977) on ameerika ajakirjanik, Ukraina relvajõudude maakaitsejõudude pressiesindaja.
Ochotnica Górna

Ochotnica Górna on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Ochotnica Dolna vallas. Ochotnica Górna asub Ochotnica jõe ääres, Nowy Targist ligi 16 km idas ja Krakówist umbes 64 km lõunakagus.
Ochotnica Górna on suvituskoht ja turismisihtpunkt.
Ukraina kaitseministeerium

Ukraina kaitseministeerium on Ukraina täitevvõimu organ.
Jahu-punaheinik

Jahu-punaheinik ("Rhodocybe gemina") on liik sugukonnast punalehikulised.
Soome sametpuravik

Soome sametpuravik ("Xerocomus fennicus") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Rohekas sametpuravik

Rohekas sametpuravik ("Xerocomus subtomentosus") on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Ristlill

Ristlill ("Ricotia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Mägikõdrik (perekond)

Mägikõdrik ("Pachyphragma") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Kivikevadik

Kivikevadik ("Petrocallis") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Mägikress

Mägikress ("Pritzelago") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas. Selle perekonna varasem esindaja, alpi mägikress, liigutati aastal 2023 perekonda kaljukress ja sai nimeks alpi kaljukress.
Kahelõpusesed

Kahelõpusesed ("Coleoidea"; varem "Dibranchia") on peajalgsete alamklass.
Tegemist on pehmekehaliste kahe lõpusega vähearenenud sisemise kitiinist või lubiainest kojaga mereselgrootutega.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus alamklassi kaks ülemsugukonda:
Ubiad

Ubiad on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas Chełmieci vallas. Ubiad asub Nowy Sączist umbes 8 km põhjas ja Krakówist ligikaudu 68 km kagus.
Kuldnoklased

Kuldnoklased (ladina keeles "Sturnidae") on värvuliste seltsi kuuluv lindude sugukond.
Kuldnokad on enamasti rästasuurused ja nende sulestik on hall või kirev. Neil on pikk ja sirge, ahenev nokk ning tugevad jalad.
Kuldnoklased on levinud ainult Vanas Maailmas: Euroopas, Aasias, Aafrikas ja Okeaanias. Inimene on aga viinud osad liigid ka Põhja-Ameerikasse, Hawaiile ja Uus-Meremaale, kus nad esinevad võõrliigina.
Kuldnoklased toituvad peamiselt putukatest ja taimede viljadest. Nad eelistav kultuurmaastikel paiknevaid elupaiku. Enamik kuldnoklasi teeb pesa puuõõnsusse.
Sugukonda kuulub umbes 34 perekonda ligi 120 liigiga. Tuntuim ja kõige suurema levilaga kuldnoklane on kuldnokk ("Sturnus vulgaris"). Aasias on levinuim maina ("Acridotheres tristis").
Kümnehaarmelised

 Kümnehaarmelised ("Decapodiformes") on peajalgsete ülemselts.
Tegemist on pehmekehaliste kümne kombitsaga vähearenenud sisemise kitiinist või lubiainest kojaga mereselgrootutega.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus ülemseltsi kuus seltsi.:
Chełmiec

Chełmiec (kuni 29. maini 1953 Chełmiec Polski) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas, Chełmieci valla halduskeskus. Chełmiec asub Nowy Sączist vahetult loodes, Krakówist ligikaudu 69 km kagus.
Ülemselts

Ülemselts (ladina keeles "superordo") on bioloogilises taksonoomias vahel kasutusel olev seltsisisene takson.
Carly

Carly on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusvald, u. 11 km Boulogne-sur-Merist kagus, teede D52 ja D239 ristumiskoha ümbruses, Liane'i jõe kallastel. Tee D901 möödub valla põhjaservas.
Colembert

Colembert (lääneflaami: "Kolesberg") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusvald, u. 19 km Boulogne-sur-Merist idas, teede D252, D253 ja N42 ristumiskoha ümbruses.
Lendkalmaarlased

Lendkalmaarlased, varem kalmaarlased (ladina keeles "Ommastrephidae") on peajalgsete sugukond kalmaariliste seltsist.
Suure levialaga lendkalmaarlasi püütakse laialdaselt toiduks. Lendkalmaarlane "Todarodes pacificus" moodustab umbes poole maailma peajalgsete aastasest püügisaagist.
Süstemaatika.
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus sugukonda viis alamsugukonda:
Condette

Condette on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Suur põllumajandus-, metsandus- ja turismiküla, umbes 9,7 km Boulogne-sur-Merist lõunas, teede D240 ja D940 ristumiskoha ümbruses. Liane'i jõgi moodustab valla kirdepiiri ja valda läbib Autoroute A16.