Alice Oseman

Alice May Oseman (sündinud 16. oktoobril 1994 Chathami linnas Kenti maakonnas Inglismaal) on auhinnatud inglise kirjanik, stsenarist ja illustraator. Ta on tuntud tänu oma graafiliste romaanide sarjale "Heartstopper", mille põhjal tehti 2022. aastal telesari.
Elukäik ja haridus.
Alice Oseman sündis Inglismaal Chathami linnas. Tema ema Trudi töötab Kenti ülikoolis ja tema isa Matthew on arvutiinsener ning tal on noorem vend William. Oseman omandas keskhariduse Rochesteri gümnaasiumis (ingl Rochester Grammar School) ja 2016. aastal bakalaureusekraadi inglise kirjanduse erialal Durhami ülikoolis. 
17aastaselt kirjutas Oseman raamatu "Solitaire", mille näidispeatükid saatis ta üheksale kirjastajale ning ühelt neist sai ta vastuse. Claire Wilson kirjandusagentuurist Rogers, Coleridge &amp; White nägi kirjutises potentsiaali. 31. juulil 2014, kui Oseman oli 19aastane, ilmus tema esimene teos nimega "Solitaire" Suurbritannia kirjastuses HarperCollins. Tehingud sõlmiti lisaks veel kümnes riigis.
Oseman on saanud tunnustust nii oma raamatute kui ka nende teleadaptatsiooni eest, näiteks on mitmete nominatsioonide ja võidetud auhindade hulgas nii Goodreads Choice Awards kui ka TV Choice Awards ja GLAAD Media Awards.
Looming.
"Solitaire" (2014).
"Solitaire" on Alice Osemani esikromaan, mille avalikustamisega algas Osemani kirjanikukarjäär. Teos räägib 16aastasest Tori Springist, kellel pole palju lähedasi sõpru. Tema parim sõbranna Becky on ekstravert ja üritab introvertset Torit innustada rohkem väljas käima, kuid Tori on rohkem huvitatud kodus blogide lugemisest ja muusikast. Uue kooliaasta alguses ilmub Tori kooli tema kunagine parim sõber Lucas ja ka poiss nimega Michael Holden, kes mõlemad üritavad tüdrukuga sõprussuhet luua. Lisaks kõigele hakkab aktiivsemalt tegutsema rühmitus Solitaire, mis korraldab aina julgemaid vempe ja paistab proovivat võita just Tori tähelepanu.
Oseman on ise hiljem raamatu kohta öelnud, et teda häirib, et selles on esindatud ainult sarnase rassikuuluvuse ja kultuurilise taustaga tegelased. Ta leiab, et kirjanikuna on tal kohustus tuua lugejani mitmekülgseid lugusid ja üks osa sellest oleks luua tegelased, kes on eri kultuurilise või usulise taustaga, eri rahvusest või rassikuuluvusest, eri soo ja seksuaalse sättumusega.
"Nick and Charlie" (2015).
"Nick and Charlie" on novell, mis räägib "Solitaire'i" tegelastest, Tori vennast Charlie'st ja tema poiss-sõbrast Nickist. Nick on just lõpetanud kooli ja saanud sisse ülikooli, kuid Charlie'l on vaja üks aasta veel koolis käia. Koos peavad nad leidma viisi, kuidas vaatamata lähenevale lahusviibimisele oma suhet hoida.
Novell ilmus kõigepealt 2015. aastal e-raamatuna ja 2020. aastal illustreeritud füüsilise raamatuna.
"This Winter" (2015).
Alice Osemani teine novell "This Winter" ilmus samuti 2015. aastal e-raamatuna ja 2020. aastal illustreeritud füüsilise raamatuna. Lugu räägib ühe aasta jõulupühadest varasematest teostest tuntud Springide peres. See keskendub raskustele, millega Tori ja Charlie silmitsi seisavad ja toime tulema peavad.
"Radio Silence" (2016).
"Radio Silence" on Alice Osemani teine täispikk romaan, mis ilmus 2015. aastal. Lugu räägib 17aastasest Francesest, ideaalsest õpilasest, kelle elu keerleb pealtnäha Cambridge'i ülikooli sissesaamise ümber. Kui Frances saab aga tuttavaks Alediga, kes on tema lemmiktaskuhäälingu autor, saab ta endale tõelise sõbra ja avastab, et elus on ka palju teisi võimalusi lisaks ülikooli minekule. Kui taskuhääling hakkab aga populaarsust koguma ning nende identiteedid ähvardavad avalikuks tulla, paneb see Francesi ja Aledi sõpruse proovile. Teos räägib sõprusest, iseendaks jäämisest, läbipõlemisest, vaimsest tervisest ning elu paljudest võimalustest.
Oseman kirjutas selle raamatu suuresti oma kogemusest akadeemilise surve ja ülikooliga. Ta teadis juba 9aastaselt, et läheb ülikooli, sest see oli midagi, mida temalt oodati. Kui ta aga lõpuks ülikooli jõudis, vihkas ta seda kogemust. "Radio Silence'i" kirjutamist alustaski ta ülikoolis ning valas sinna nii oma kogemused kui ka selle, mida ta enda ümber teistes üliõpilastes nägi. Raamatu kirjutamine aitas ka Osemanil endal avastada, kes ta on väljaspool akadeemilist maailma.
"I Was Born For This" (2018).
2018. aastal ilmus Alice'i kolmas romaan nimega "I Was Born For This". Teos räägib teismelisest muusikafännist Angel Rahimist, kelle elu keerleb bändi The Ark ümber. Just tänu nende muusikale on ta on leidnud sõbrad ja oma koha maailmas. Jimmy Kaga-Ricci on The Arki esilaulja ning tema unistus bändis mängida on teoks saanud. Kui Jimmy ja Angeli elud aga ristuvad, avastavad mõlemad, et päriselu on internetis toimuvast väga erinev. Loos on suur rõhk fännikultuuril ja fännikogukonnal.
"Heartstopper".
"Heartstopperi" lugu sai alguse veebilehelt Tapas ja suhtlusvõrgustikust Tumblr, kuhu Oseman hakkas peatükikaupa koomikseid postitama. 2018. aastal, kui loole oli tekkinud üle 50 000 lugeja, alustas Alice Oseman ühisrahastusprojekti, et koomiks ka füüsilisel kujul trükki anda. 9000-naelane eesmärk ületati kahe tunniga ning järgmiseks päevaks ulatus summa üle 23 000 naela. 2019. aastal avaldas Hachette Children's Group graafilise romaani esimese osa ja sama aasta juulis ka teise osa. 2020. aastal ilmus kolmas köide ja loo tegelastega värviraamat. 2021. aastal ilmus teose neljas osa ning 2022. aastal avaldati "The Heartstopper Yearbook", mis sisaldab eri tüüpi kirjutisi "Heartstopperi" loo tegelastest. Sarja viies osa ilmus 2023. aasta novembris.
"Heartstopper" räägib kahest teismelisest poisist Nickist ja Charlie'st, nende kohtumisest, sõprusest ja viimaks armumisest. Lugu käsitleb nii eneseleidmist kui ka vaimset tervist ning kuna suurem osa tegevusest toimub koolis, ei jää tagaplaanile ka sõprussuhted ja noortevahelised konfliktid.
2022. aasta aprillis ilmus raamatusarja põhjal ka Netflixi seriaal, mille peaosades mängivad Kit Connor (Nick) ja Joe Locke (Charlie). Sarja stsenarist on autor Alice Oseman ise ning režissöör on Euros Lyn.
"Loveless" (2020).
"Loveless" on 2023. aasta seisuga Alice Osemani uusim romaan. Tegu on Osemani jaoks kõige isiklikuma teosega ning ta on öelnud, et seetõttu oli seda ka raskem kirjutada – kirjutamisprotsessi käigus pidi ta silmitsi seisma kunagiste negatiivsete tunnete ja kogemustega ning seejärel need veidi helgemas võtmes ka paberile panema. Lugu ise räägib Georgia Warrist, kes alustab oma esimest aastat Durhami ülikoolis lootusega, et seal ta lõpuks armub. Nimelt ei ole ta kunagi armunud olnud või selletaoliseid tundeid tundnud, vaatamata sellele, et talle meeldivad armastuslood, pulmad ja õnnelikud lõpud. Selle asemel avastab ta, et tema identiteedi kirjeldamiseks sobivad sõnad aseksuaalne ja aromantiline ning ta peab leppima reaalsusega, et tal ei pruugigi kellegi vastu romantilisi ega seksuaalseid tundeid tekkida.
Isiklikku.
Alice Oseman on kirjeldanud end aseksuaalse ja aromantilisena. Oma soo kohta on ta öelnud, et see on veel kestev teekond ning seni eelistab ta, et tema kohta kasutataks inglise keeles asesõnu "she"/"her" (naissoole viitavad asesõnad) ja "they"/"them" (sooneutraalsed asesõnad).
Ta räägib avatult oma vaimsest tervisest, läbipõlemisest, depressioonist ja ärevusest. Üks levinud teema tema teostes on teadmatus ja traditsiooniliselt teelt kõrvale kaldumine – enamasti ei sobi tegelastele haridustee jätkamine ülikoolis ning otsustatakse pigem tegeleda millegi loomingulisega. Oseman on rääkinud, et ülikool ei olnud tema puhul õige otsus.