Vahur Kersna

Vahur-Üllar Kersna (sündinud 4. aprillil 1962 Võrus) on eesti ajakirjanik. 
Ta on lõpetanud 1980. aastal Antsla Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjandusosakonna.
Sportlasena.
Vahur Kersna täitis 11. klassis NSV Liidu meistersportlase kandidaadi normi VTK talvises mitmevõistluses, pälvis 1980. aastal Eesti NSV noorte meistrivõistlustel hõbemedali vasaraheites, tuli 1981. aastal Tartu meistrivõistlustel karate "kumite"'s kaalukategoorias kuni 72,5 kg teiseks. Kersna on ka mitmekordne eesti ajakirjanike meister kümnevõistluses (parim tulemus 2003. aastal tehtud 5184 punkti).
Looming.
Karikatuurid.
1976. aastal ilmusid tema esimesed karikatuurid ajalehes Säde. Hiljem ilmus neid ajalehtedes Töörahva Elu ja Edasi ning ajakirjas Pikker. 
Telesaated.
Vahur Kersna esimene telesaade oli 1982. aastal TRÜ praktika päevil Tallinna Masinatehases filmitud "Ühises töös" (koos Mart Riikojaga). Teletööd Eesti Televisioonis alustas Kersna 1985. aastal "Prillitoosi" spordinurga ja mitmesuguste meelelahutussaadete ("Naeroobika", "Kõverpeegliklassika") toimetajana. Ta on teinud peamiselt meelelahutus- ja publitsistikasaateid. Tema esimeste saadete hulgas olid sarjad "HTV esitab", "Meie Mats", "Kama kaks", "HÄM-TV", "Neljas mõõde", "Hommiku TV". Läbilöök saabus 1986. aastal saatega "Noortestuudio pärastlõuna" (režissöör Jüri Pihel, toimetajad Ulvi Funk ja Urve Tiidus).
Kersna on teinud portreesaateid ka Eino Baskinist "Eino Baskini juubel" 1989 Gunnar Grapsist ("Raudmees" 1991), Sulev Nõmmikust ("Sulev" 1994, "Sulev Nõmmik. Rohkem kui Ärni" 2021), Ervin Abelist ("Ervin" 1994), Kalmer Tennosaarest ("Calmeriino Tenorotti" 1998), Jaak Joalast ("Tundmatu Jaska" 1996 ja "Jaak Joala tähtkuju" 2015), Urmas Otist ( "Urmas Ott. One man show" 2018), Ivo Linnast ("Kõigile Iff" 1996), Tõnis Mäest ("Rohkem kui Mäks" 1996, "Ränd üle raja. Tõnis Mägi 50" 1998), Alo Mattiisenist ("Alo elu" 1997, "Alo. Surematu" 2016), Oleg Sõlest ("Oleg Sõlg – naised ja muusika" 2014), Andrus Veerpalust ("Lõpuks ometi! 1998), ansamblitest (Ruja "Need ei vaata tagasi?" 1999), "Kuldne Trio 25" 1998, "Raugematu "Laine"" 2020, "Kukerpillid. Pikk ja kõrge lend" 2022) ning põhjalikke intervjuusaateid Lennart Meri ("Lihtne, vaene ja ilus" 1998, "Palju õnne, Lennart Meri!" 1999, "Lennart Meri viimane intervjuu presidendina" 2001), Eri Klasi ("Iga hommik on juubel" 1999), Mati Talviku ("Aga Sina, Mati Talvik" 2002, "Mees televisioonist" 2012, "Talvik, Eesti Televisioonist" 2017), Rein Rannapi ("Klaveripoeg Rannap" 2003), Erki Noole ("Peab kõva mees olema" 1998), Edgar Valteri "Edgar Valter – viimane kohtumine" 2006) ja Evelin Ilvesega ("Nähtus nimega Evelin" 2019) ning Juhan Peegli kohta ("Juhan Peegel. Esimesed 100 aastat" 2019); samuti muid kultuuridokumentaale ("Oli kord Rock Summer" 2013, "Koeratüdruk Lotte lugu" 2015, "Kersna Kõnnib Kadriorus" 2018, koondportree presidendikandidaatidest "8 Eestit miljonist" (2016), saateid Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks ("PÕS, kallis juubilar", "100 aastat elu" 2018, "100 aastat siia-sinna. Vahur Kersnaga" 2019) ja ringhäälingust ("Raadiolainetel kroolides ja surfates. Esimene sajand" 2021).
Tema saadetes on jõudnud ekraanile Onu Bella ("Eesti anderkraund" 1989), Vormsi Enn ("Monoloog tundmatuga" 1989), Contra alias Margus Konnula ("Kuniks elu. Palace" 1995) Koit Toome ("Hommiku TV" 1995), ansamblid "Terminaator" ("Hommiku TV" 1993) ja "Smilers" (Jah! Show 1991).
Juunis 1990 osales Kersna Eesti Televisiooni pikimas otsesaates "Öö-TV". Ta juhtis ja toimetas 1988. aastal esimest sõjajärgse "Miss Estonia" valimiste otseülekannet.
Filmid.
Ta on 2003. aastal valminud BEC toodetud kuueosalise Eesti esimest Džomolungma ekspeditsiooni dokumenteerinud filmi "Everest" autor.
Kirjutisi.
Kirjutanud tekstid mitmele Alo Mattiiseni laulule ("Ei ole ime ükski ime", "Eestile on kombeks üks president korraga", "Lumi on muinasjutt", "Ära ütle, et sina ei naera", "Hiinlase laul", "Elektra ja Must Mees").
Avaldanud hulgaliselt arvamusartikleid, 2017. aastal olid Postimehe veebikeskkonnas kolm tema artiklit loetavuselt 1., 7. ja 13. kohal, 2019. aastal 3., 4. ja 5. kohal, 2020. aastal 1. kohal.
Isiklikku.
Tema isa oli spordipedagoog Aksel Kersna.
Mais 2010 abiellus ta ajakirjanik Liina Lepikuga. Neil on 2006. aastal sündinud poeg Kelvin.