tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aarne Pung

Aarne Pung (kuni 1939 Arnold Puns; 30. juuni 1909 Kõnnu vald, Harjumaa – 14. august 1994 Tallinn) oli eesti agronoom ja põllumajandusteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1969).
Elukäik.
Pung õppis 1932. aastast Tartu Ülikoolis agronoomiat ja lõpetas ülikooli 1938. aastal. 1946. aastal sai ta samas teaduste kandidaadi kraadi agronoomias (väitekiri "Tõuaretustöö aluseid Eesti NSV piimakarja taastamisel") ning 1953 doktorikraadi agronoomias (väitekiri "Eesti veisetõugude kujunemine ja teed nende parandamiseks"). Ta oli korporatsioon Rotalia vilistlane.
Aastatel 1936–1939 töötas Aarne Pung Tartu Ülikooli Zootehnika Katsejaama abiassistendina ja 1939–1941 Konjunktuurinstituudis. 1941–1944 teenis Pung Punaarmees. Hiljem oli ta Tartu Riikliku Ülikooli ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud, professor (1954) ja akadeemik (1969). Aastatel 1962–1982 oli Pung tegev Eesti Mustakirju Karja Tõuaretuse Nõukogu esimehena.
Tema initsiatiivil loodi Eesti Teaduste Akadeemia juurde põllumajandusteaduste kraadinõukogu, mis võimaldas eestlastel Venemaa asemel kraade kaitsta kodumaal ja emakeeles.
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks põllumajandusloomade tõuaretuse alal valiti ta 1969. aastal. 
Teadustöö.
Aarne Pung juhatas enam kui kaks aastakümmet EPA põllumajandusloomade aretuse kateedrit ning tal on suuri teeneid Eesti veisetõugude uurimisel.Tema juhtimisel asuti sõja järel välja selgitama tõuveiste arvu. Aastail 1948–1950 korraldas ta lehmade mõõtmise ekspeditsiooni ja 20 aasta pärast kordusmõõtmised.
Vips ja Sulli

"Vips ja Sulli" on Daniel P. Mannixi noorteromaan, mis räägib rebase ja koera sõprusest. See ilmus 1967. aastal.
Aastal 1981 tehti selle järgi joonisfilm "Vips ja Sulli".
Eduard Marguste

Eduard Marguste (kuni 18. veebruarini 1935 Eduard Margusson) VR II/3 (7. märts 1897 Viljandi vald, Viljandimaa – 28. mai 1942 Juhnov, Kaluuga oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1939).
Ta õppis 1927–1930 Kõrgemas Sõjakoolis ja 1931–1933 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. E. Marguste oli korp! Ugala vilistlane.
1939–1940 Kuperjanovi partisanide pataljoni ülem.
Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941, tapeti Venemaal Sverdlovski oblastis 1942.
Krae

Krae on riietuseseme ehk rõiva (näiteks pluusi) detail, mis ümbritseb kaela.
Krae on riietusesemega ühes tükis või selle külge kinnitatav.
Webware 100

Webware 100 Awards (Veebivara 100 auhinda) on igal aastal välja antavad auhinnad, mida jagab portaal CNET. Auhinnad antakse veebihääletuse põhjal 100 veebilehele (-rakendusele), mis on 300 nominendi hulgas külastajatelt enim hääli kogunud.
Paljud peavad vastava auhinna saanud veebilehti oma aja kõige innovaatilisemateks ja populaarsemateks.
Belõi saar

Belõi saar (Белый остров) on saar Kara meres. Pindala 1900 ruutkilomeetrit. Saar on madal, kõrgus kuni 24 meetrit. Kuulub Venemaale. Saar on kaetud tundraga ja tugevalt soostunud. Läänekaldal asub ilmajaam.
Saart eraldab Jamali poolsaarest 8–10 km laiune Malõgini väin.
Kuulub Jamali Neenetsi autonoomsesse ringkonda.
Otto von Möller

Berend Otto von Möller (Moeller, venepäraselt Anton Vassiljevitš Moller ("Антон Васильевич Моллер"); 8. veebruar 1764 Mustja mõis, Urvaste kihelkond, Tartu kreis – 5. oktoober 1848 Peterburi) oli baltisaksa päritolu mereväeohvitser (admiral), senaator, Püha Andrease ordeni ja kõigi Vene ordenite kavaler. Venemaa Keisririigi mereminister 1828–1836. 
Talle kuulusid Suuri-Ruuta (vene "Bolšaja Vruda") ja Sääpitsä (vene "Zjabitsõ") mõis Ingerimaal (praegu Volossovo rajoonis).
Perekond.
Tema vanem vend, viitseadmiral Friedrich Reinhold von Möller (1760–1833; "Федор Васильевич Моллер"), sai Vene-Rootsi sõja 1790 aasta Krasnaja Gorka merelahingu ("Красногорское (Стирсуденское) сражение") eest Püha Georgi 4. klassi ordeni ja oli Kroonlinna sõjakuberner aastatel 1809–1826.
1. juuni 1806 abiellus ta Tallinnas Juliane (Julie) Charlotte Elisabeth von Nolckeniga (1787–1873), kes oli Valkla mõisniku poja Adam Friedrich von Nolckeni (1738–1822) ja Meedla mõisast pärit Martha Beata von Polli (1765–1817) tütar. Abikaasa Juliane oli Püha Katariina ordeni kavaler.
Abielust sündisid:
Kõneviis

Kõneviis e moodus on pöördsõna morfoloogiline kategooria. See väljendab
Kõneviisid eesti keeles.
Eesti keeles on viis kõneviisi:
nt "Mari läks eile reisile". 
nt "Jüri pidi peaaegu auto alla jääma", 
nt "Ema ütles, et isa on juba tööle läinud", 
nt "Selle pudru sööd sa nüüd ära!"
nt "Kui mul oleks raha, ostaksin endale uue telefoni". 
nt "Ma aitaks teid hea meelega. Kas te võiksite nüüd lõpetada?" 
nt "sööksin" asemel öeldakse "(mina) sööks".
nt "laula, laulge, laulgem". 
nt "Mari olgu nüüd tasa". 
nt "söö0". 
nt "söögu, hüpaku". 
nt "söögem, hüpakem". 
nt "Mari olevat koolis tubli olnud". 
nt "Jüri olevat kosmosesse lennanud". 
nt "söövat".
2001. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

2001. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 36. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 29. jaanuarist 10. veebruarini Sankt Antonis Austrias. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala meestele ja viis ala naistele). 
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 10. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 102
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Kalle Palander, Soome
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 8. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 102
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Lasse Kjus, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 30. jaanuar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 55
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Hermann Maier, Austria ja Lasse Kjus,Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
 
&lt;br&gt;Finaal: 7. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 37
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Hermann Maier, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 5. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 36
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Kjetil André Aamodt, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 7. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 83
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Zali Steggall, Austria 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 9. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 76
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Alexandra Meissnitzer, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 29. jaanuar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 46
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Alexandra Meissnitzer, Austria 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
 
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 39
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Renate Götschl, Austria 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
 
&lt;br&gt;Finaal: 2. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 26
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Pernilla Wiberg, Rootsi 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Medalid.
&lt;br&gt;
Tartu Ülikooli kunstimuuseum

Tartu Ülikooli kunstimuuseum on muuseum Tartus. See kuulub Tartu Ülikooli muuseumi koosseisu.
Ajalugu.
1803. aastal Tartu Ülikooli juurde asutatud kunstimuuseum on Eesti vanim kunstimuuseum. Kuigi seda peeti pikka aega ka Eesti vanimaks muuseumiks, siis tänapäeval arvatakse vanemaks Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi.
Aastail 1919–1998 kandis muuseum Klassikalise Muinasteaduse Muuseumi nime.
Muuseumi esimene direktor oli professor Karl Morgenstern (1770–1852). Hiljem on muuseumi juhtinud teiste seas Õie Utter, Jüri Linnus, Anu Laansalu, Inge Kukk ja Jaanika Anderson.
Muuseum asub alates 1868. aastast ülikooli peahoone vasakus tiivas.
Näitused.
Muuseumi püsinäituse moodustavad skulptuurid – kreeka arhailise, klassikalise ja hellenistliku kunsti paremate tööde originaalsuuruses kipsjäljendid, mis on ostetud muuseumile 1860. aastatel Inglismaa, Prantsusmaa, Saksamaa ja Itaalia muuseumidest. Saalide seintel on Pompei stiilis maalingud, mis tehti 1868. aastal, kui muuseum kolis on praegustesse ruumidesse ülikooli peahoone vasakus tiivas. Seinamaalide aluseks olid 1827–1859 ilmunud saksa kunstniku Wilhelm Zahni jooniste järgi loodud litograafiatehnikas lehed. Värvilised seinamaalid tehti selleks, et paremini eksponeerida muuseumi valgeid kipsvalandeid. 
2017. aasta kevadel avati kunstimuuseumis muumiakamber ehk Egiptuse hauakambrist inspireeritud püsinäitus. Muumiad pärinevad Eesti ühe esimese orientalisti Otto Friedrich von Richteri (1791–1816) kogust. Näitusel on üleval kaks ehtsat Egiptusest pärit muumiat ja üks koerlase muumia. 
Püsiekspositsioonis on väljas ka haruldane filosoof Immanuel Kanti (1724–1804) surimask, mida on maailmas teadaolevalt vaid kaks.
Kunstimuuseumi külastuse ühe osana on ühtlasi võimalik tutvuda peahoone klassitsistlikus stiilis aula ja pööningul asuva ajaloolise kartseriga.
2003. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

2003. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 37. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 2.–16. veebruarini Sankt Moritzis Šveitsis. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele, kui naistele). 
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 16. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 123
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Mario Matt, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
 
&lt;br&gt;Finaal: 12. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 127
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Michael von Grünigen, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 2. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 59
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Daron Rahlves, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 8. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 49
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Hannes Trinkl, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 54
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Kjetil André Aamodt, Norra
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 74
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Anja Pärson, Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 13. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 80
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Sonja Nef, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 3. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 40
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Régine Cavagnoud, Prantsusmaa
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 9. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 38
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Michaela Dorfmeister, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 10. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 31
&lt;br&gt;Maailmameister 2001: Martina Ertl, Saksamaa
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Medalid.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Meeste ülisuurslaalomis ja naiste kiirlaskumises jagati välja kaks hõbemedalit.
Sandnes

Sandnes on linn Norras Rogalandi maakonnas, Sandnesi valla keskus. Asub Gandsfjordeni ääres Stavangerist lõunas ja on Stavangeri linnaga kokku kasvanud moodustades Stavanger/Sandnesi asula. 
Sandnes sai linnaõigused 1860. aastal.
Mosterøy

Mosterøy on saar Norras Rogalandi maakonnas Boknafjordeni suudmes Stavangerist põhjas.
Saare pindala on 12 km² ja elanike arv oli 322 (2001).
Saarel asub 1260. aasta paiku rajatud Utsteini klooster, mis on kõige paremini säilinud keskaegne klooster Norras.
1. juulist 1884 läks saar Rennesøy vallast vastmoodustatud Mosterøy valla koosseisu. Aastal 1923 lahutati Mosterøy vallast Kvitsøy saarestik. Aastal 1965 läks Mosterøy taas Rennesøy valla koosseisu.
Meediakonverter

Kiudoptiline meediakonverter on lihtne arvutivõrgu seade, mis teeb võimalikuks ühendada kahte erinevat meedia tüüpi – näiteks keerdpaarikaablit valguskaabliga. Meediakonverterid tulid kasutusele pea 20 aastat tagasi. Kiudoptilised meediakonverteritel on oluline osa arvutivõrkudes, kus nad ühendavad kokku nii vasepaaril ehitatud kohaliku arvutivõrgu (LAN võrgu) ja pikkade magistraalvõrkudega, kus vahemaad võivad ulatud üle 100 km.
Meediakonverterid võivad toetada väga palju erinevaid protokolle – nagu Ethernet, Fast Ethernet, Gigabit Ethernet, T1/E1/J1, DS3/E3 ja palju erinevaid kaabelduse tüüpe – nagu koaksiaal, keerdpaar, multimood ("multi-mode") ja ainumoodkiud ("singel-mode") kiudoptikat. Meediakonverter võib välimuselt olla nii väike – eraldiseisev karbik ja PC võrgukaart konverter kui ka võimas paljudest portidest šassiisüsteem, mis annab arvutivõrgu haldamiseks ja jälgimiseks palju rohkem võimalusi. Selliseid jälgimissüsteeme kutsutakse "Simple Network Management Protocol" (SNMP) lihtsa arvutivõrgu jälgimise protokolli baasil olev arvutivõrk, mis võimaldab arvutivõrgu administraatoril jälgida ühenduste seisundit, kvaliteeti, statistikat ning hälvete korral saadetakse arvutivõrgu administraatorile kohaselt veateateid ühenduse katkemise või mõne muu häire kohta.
Tänapäevaseid kiudoptilisi meediakonvertereid saab ühendada erinevate LAN-meediatega, muutes samas dupleksrežiimi ja kiiruse seadeid. Ümberlülituvad meediakonnektorid võimaldavad näiteks ühele poolele ühendada 10Base-T ja teisele poolele 100Base-TX või 100Base-FX Fast Etherneti infrastruktuuri.
Kiudoptilised meediakonverterid muundavad optilised signaalid elektrilisteks ja vastupidi, jagunevad multimood ja ainumoodkiu konverteriteks. Multimoodi konverterid kasutavad oma ülekandeks odavat LED-tehnoloogiat 850 nm, mis levivad läbi multimoodi kiu (mille paksus on 62,5 või 50 µm) kuni 2 km kaugusele. Ainumood konverterid kasutavad oma ülekanneteks laserit ja kasutavad tunduvamalt peenemat kiudu (8–10 µm), tänu millele nad suudavad ühenduse luua juba üle 130 km kaugusele 1550 nm lainepikkusel.
Üldiselt andmete edastamiseks kasutatakse kahte kiudu (üks kiud saatmiseks ja teine kiud vastuvõtmiseks). Kuid on olemas ka meediakonvertereid, mis suudavad andmeid edastada läbi üksiku kiu. Selliseid konvertereid kutsutakse "Wavelength Division Multiplexing" (WDM) ehk (andmekiirte moduleerimine valgusspektrisse), sellistes konverterites kasutatakse ülekandeks ja vastuvõtuks erinevaid lainepikkusi – vastuvõtuks 1550 nm ja saatmiseks 1310 nm. Sellised meediakonverterid suudavad andmeid edastada kuni 70 km kaugusele läbi ühe kiu.
Üks kasutusvaldkond on meediakonverteritel ka seadmete üksteisest galvaaniline eraldamine, mis takistab igasuguse otsese elektrivoolu kõrvuti asetsevate elektrooniliste lülituste vahel.
Sadie (saksa lambakoer)

Sadie ehk Sedona Louella Trimble (sündinud oktoobris 2001) on Scott Trimble'ile kuuluv emane saksa lambakoer, kes on osalenud mitmes filmis.
Sonny Liston

Sonny Liston, õieti Charles L. Liston (arvatavasti 8. mai 1932 Sand Slough, Arkansas – leiti surnult 5. jaanuaril 1971 ning enamasti pakutakse surmapäevana 30. detsember 1970; Las Vegas, Nevada) oli Ameerika Ühendriikide poksija.
Liston oli pärit paljulapselisest ja vaesest perest. Tema täpne sünniaeg on teadmata, ema väitel sündis poiss jaanuaris 1928, Liston ise pidas oma sünnipäevaks 8. maid 1932. Ta sai 1950. aastal viieaastase vanglakaristuse bensiinijaamade röövimise jms eest. Ta hakkas vanglas tegelema poksiga ja sai 1952. aasta lõpus enne karistuse lõppemise tähtaega vabaks. Oma vähem kui aasta kestnud amatöörikarjääri jooksul võitis ta märtsis 1953 ühe Kuldkinda turniiri ja Helsingi olümpiavõitja raskekaalus Edward Sandersi.
Liston pidas septembrist 1953 juunini 1970 elukutselisena 54 kohtumist ja võitis neist 50, neist 39 nokaudiga. Kriminaalse mineviku tõttu ei lastud teda kaua aega kokku maailmameistri Floyd Pattersoniga, kuid lõpuks septembril 1962 see matš siiski toimus ja Liston võitis 1. ringis nokaudiga. Ka revanšmatš 22. juulil 1963 lõppes nokaudiga 1. raundis. Pärast seda peeti teda võitmatuks ja enne tiitlimatši Muhammad Ali vastu 25. veebruaril 1964 oli kihlveokontorites Listoni kurss 8:1. Ometi lõppes matš 7. raundis, kui Liston keeldus jätkamast, väites, et tema õlg on viga saanud. 25. mail 1965 kaotas Liston Alile ka revanšmatši, 1. raundis nokaudiga. Sealjuures kohtunik ei loendanud numbreid, vaid teatas pärast Listoni püstitõusmist, et 10 sekundit on läbi ja Liston on kaotanud.
Surm.
Sonny Liston leiti surnult 5. jaanuaril 1971 oma kodus. Surm oli saabunud 6–8 päeva varem. Ametliku surmapõhjusena nimetati heroiini üledoosi. Listoni paremalt käelt leiti süstlajälg ja köögist kotikesi heroiiniga.
Ametlik seisukoht seati otsekohe kahtluse alla. Listoni kehas olevad morfiini- ja kodeiinitase oli selleks liiga väike. Vastupidi, üldiselt oli teada, et Liston kartis süsti. Näiteks oli ta algselt keeldunud ringreisist Euroopas, kui talle öeldi, et enne seda tuleb teha kaitsesüstid. Ta keeldus isegi arstiabist, kui see sisaldas süstimist. Kunagi varem polnud teada, et Liston oleks mingeid kahjulikke aineid tarvitanud, kui kõva joomine maha arvata. Seepärast arvatakse, et ta tapeti oma kuritegelike sidemetega seoses. Peale selle ei leitud korterist ühtki narkootimumide tarvitamisega seotud eset, näiteks heroiini keetmise lusikat või sidet käsivarre ümber.
Ei ametlikult ega ajakirjanduses ole kedagi Listoni tapmises süüdistatud.
Üks Listoni sõber kinnitas, et mõned päevad enne surma oli Liston läbi teinud kerge autoõnnetuse. Traumapunktis olevat talle tehtud süst ja ta koju lastud. See seletavat Listoni käsivarrelt leitud süstlajälje.
Naatriumvesinikglutamaat

Naatriumvesinikglutamaat on glutamiinhappe naatriumisool. Sageli tähistatakse naatriumvesinikglutamaati ka lühendiga MSG, mis tuleneb aine ingliskeelsest nimetusest "monosodium glutamate", samuti Euroopa Liidus kehtiva toidulisandinumbriga E621.
Kuna naatriumvesinikglutamaat on lõhna- ja maitsetugevdaja, lisatakse seda paljudele toidukaupadele.
Looduslikult esineb naatriumvesinikglutamaati vetikates ja tomatis.
See lükkab edasi küllastustunnet, soodustades ülesöömist.
Algselt valmistati naatriumvesinikglutamaati nisugluteenist, ent tänapäeval peamiselt tärklisest, suhkrupeedist, suhkruroost või molassist bakteriaalse fermentatsiooni teel, mistõttu seda saavad tarvitada ka tsöliaakiahaiged, kes gluteeni ei talu.
Ehkki Ida-Aasia traditsiooniline köök kasutab juba ammu vetikaekstrakti, millel on kõrge glutamiinhappesisaldus, isoleeris naatriumvesinikglutamaadi alles 1907. aastal Kikunae Ikeda. 1909. aastal patenteeris aine Jaapanis Ajinomoto Corporation. Puhtal kujul on naatriumvesinikglutamaat valge kristalne pulber, mis soolana laguneb lahustudes naatriumkatioonideks ja glutamaatanioonideks.
Naatriumvesinikglutamaadi põhiline kasutusala on lihatoidud, valmistoidud, puljongikuubikud, salatikastmed, kuivkastmed ja maitsesegud.
Naatriumvesinikglutamaat ja tervis.
Naatriumvesinikglutamaadi mõju tervisele on korduvalt kahjulikuks peetud, kuid suurem osa neist väidetest on jäänud teadusliku tõestuseta. Sellegipoolest on aine kasutamine imikute ja väikelaste toitudes keelatud. Naatriumvesinikglutamaati arvatakse põhjustavat nn hiina restorani sündroomi, mille tunnused on südame pekslemine, pearinglus, näo punetus, lihase- ja liigesevalud ning migreenilaadsed peavalud; oletatavasti kuuluvad selle riskirühma allergikud, astmaatikud, peavalu põdevad inimesed ja lapsed.
Naatriumvesinikglutamaat vallandab dopamiini ja serotoniini, tekitades seda sisaldavat toitude sagedasel tarbimisel sõltuvust.
Naatriumvesinikglutamaat mõjub hästi seedimisele.
Franz von Lipperheide

Franz von Lipperheide (surnud 2. augustil 1560) oli Liivi ordu rüütelvend, koadjuutorivaenuse ajal Koknese peamees ehk ordufoogt.
Lipperheide vanemad olid Vivian von Lipperheide Bremenist ja Engel von Oldenbockum. Ta oli pärit Reinimaalt Bergi hertsogkonnast Bermenist Oberhauseni lähedalt. Tema perekonna põlvnemisest on vähe teada, nad kuulusid väikeaadli hulka. 
1550. aastal mainiti Lipperheidet esimest korda Liivi ordu liikmena. 1555. aastal oli ta kumpaniks Võnnus, järgmisel aastal määrati aga koadjuutorivaenuse ajal pärast peapiiskopi pealinnuse Koknese vallutamist selle ülemaks. Ka 1560. aastal oli ta ühe linnuse peamees, kuid langes samal aastal Härgmäe lahingus.
Surnud 2. augustil

"Siin loetletakse 2. augustil surnud tuntud inimesi.
Kiilung

 
Kiilung on sõnajärje viga, mis tekib tihti teonime (tegevust tähistav "mine"-tuletis) sisaldavates lausetes. 
Kiilung ei ole samasugune nagu kiil või üte. Seda eristab neist sõnade vale järjestus.
Kiilungi parandamine.
Sõnade järjestuse poolest arusaamatuid või kohmakaid lauseid saab parandada mitut moodi.
"Juta" (täiend) maasikakorjamise (kiilung) "kavatsus" (nimisõnafraasi peasõna) "nurjus."
"Juta kavatsus maasikaid korjata nurjus."
"Mis oli peamiseks kandideerimise põhjuseks Eesti missivõistlustele?"
"Mis oli Eesti missivõistlustele kandideerimise peamine põhjus?"
"Noor naine jutustas oma reisikogemustest Ameerikasse."
"Noor naine jutustas oma Ameerika-reisi kogemustest."
"Tuntud teadlane mainis enda ettekandes õhusaaste tõusmise võimalust järgnevatel aastatel."
"Tuntud teadlane mainis oma ettekandes võimalust, et õhusaaste tõuseb järgnevatel aastatel."
"Üliõpilaste seas tekitas ärevust õppemaksu tõusmise probleem muude maksude kõrval."
"Üliõpilaste seas tekitas ärevust õppemaksu tõusmine muude maksude kõrval."
Otto Matthisson

Otto Matthisson (27. november 1869 Põlva – 23. oktoober 1933 Tartu) oli Põlva koguduse köster.
Ta lõpetas 1890. aastal Cimze seminari ja oli alates 1897. aastast oma isa ametijärglasena Põlva koguduse köster. Ta võttis koorijuhina osa kõigist üldlaulupidudest. 
Tema kuue põlvkonna esivanemad olid olnud kahesaja aasta jooksul samal ametikohal, kuid tal endal ei olnud meessoost järglasi.
Ikkesvetikad

Ikkesvetikad ("Zygnematophyceae") on klass rohevetikaid.
Sageli arvatakse nad mändvetiktaimede hõimkonda.
Siia arvatakse kaks seltsi: "Zygnematales" ja desmidieed ("Desmidiales").
Rusuvool

Rusuvool ehk seli ehk selivool on mägedes ja mujal positiivsete pinnavormidega alal esineda võiv pinnasest ja veest moodustunud tugev veevool, mis on kaasa haaranud nii jämedateralist (kive, rahne) kui ka peenemateralist ainest. 
Rusuvoolu peamisteks tekke-eeldusteks on tugev vihmasadu või kiire kevadine lumesulamine. Üksnes suhteliselt peeneteralisest ainesest koosnevat rusuvoolu nimetatakse mudavooluks.
Maa-alune jõgi

Maa-alune jõgi ehk salajõgi on maapinnast allpool voolav vooluveekogu. Salajõgesid esineb eriti karstialadel.
Eesti tuntumad salajõed asuvad Uhaku karstialal ja Salajõel.
Peeter Künstler

Peeter Künstler (9. detsember 1958 – 28. detsember 2009) oli eesti kirjanduskriitik.
Ta lõpetas Tartu ülikooli 1982. aastal filoloogina, oli kirjastuse Eesti Raamat toimetaja, pidas loengukursusi kõrgkoolides. Kuni 1997. aastani oli ta Sirbi kirjandustoimetaja, seejärel vabakutseline. 
Tema kirjanduskäsitlusi on avaldatud kõigis olulistes Eesti meediaväljaannetes, ta tegi ka raadiosaateid uudiskirjandusest. 
Arvustustes ja artiklites on ta käsitlenud Nikolai Baturini, Priidu Beieri, Indrek Hirve, Peep Ilmeti, Jaan Kruusvalli, Kalle Kure, Lembit Kurvitsa, Uku Masingu, Aino Perviku, Rein Saluri, Ilmar Talve, Tarmo Tedre, Osvald Toominga, Vaino Vahingu, Enn Vetemaa, Arved Viirlaiu, Tõnu Õnnepalu, Avo Üpruse jt teoseid.
Arno Oja

Arno Oja (sündinud 1. novembril 1950) on eesti ajakirjanik ja kirjandusuurija. 
Ta astus 1969. aastal Tartu Riiklikku Ülikooli, kus õppis eesti keelt ja kirjandust. 
Kirjandusuurijana on ta käsitlenud Ilmar Laabani, arvustaja ja publitsistina Artur Alliksaare, Harri Asi, Nikolai Baturini, Salme Ekbaumi, Indrek Hirve, Enn Kippeli, Andrus Kivirähki, Kalle Kure, Madis Kõivu, Kalju Lepiku, Viivi Luige, Ene Mihkelsoni, Ilmar Mikiveri, Ülar Ploomi, Toomas Raudami, Ott Rauna, Hando Runneli, Rein Saluri, Ilmar Talve, Tarmo Tederi, Peeter Urmi, Märt Väljataga, Ervin Õunapuu jt loomingut. Ta on toimetanud ka raamatuid.
2017. aastast on ta Eesti Kirjanike Liidu liige.
Isiklikku.
Abielust Vilja Ojaga on sündinud tütar Iris Oja.
Marguerite'i laht

Marguerite laht või Margareti laht on laht Bellingshauseni mere idaosas. Piirneb lõunas Fallieresti rannikuga, kagus , idas Antarktika poolsaarega. Lahe rannikul asub Argentinale kuuluv San Martini polaarjaam.
Chloë Grace Moretz

Chloë Grace Moretz (sündinud 10. veebruaril 1997 Atlantas) on USA näitleja. 
Tema tuntuimad rollid on olnud filmides "Kick-Ass", "Kick-Ass 2", "Hugo", "Viies laine", "Carrie", "Kutsuge McCall" ja "Luba mind sisse".
Teda on nimetatud kuus korda noore näitleja auhinna kandidaadiks ja ühe korra teismeliste valiku auhinna kandidaadiks, kuid ühtki neist ei õnnestunud tal võita.
Näitlemist alustas ta 2004. aastal. Tähelepanu äratas ta rolliga oma teises filmis "Amityville'i õudus" (2005). Selle rolli eest nimetati ta järgmisel aastal noore näitleja auhinna kandidaadiks kuni kümneaastase tüdruku filmirolli kategoorias. Samal aastal hakkas ta näitlema ka televisioonis.
2006. aastal mängis ta filmis "Big Momma's House 2". Selle osa eest nimetati ta järgmisel aastal jälle noore näitleja auhinna kandidaadiks kuni kümneaastase tüdruku filmirolli kategoorias. 2007. aastal kandideeris ta sellele auhinnale veel teiseski kategoorias (tüdruku külalisosa telesarjas) rolli eest "Meeleheitel koduperenaistes", ehkki mängis üksnes kahes osas.
2007. aastal hakkas Walt Disney Company tootma animafilme karupoeg Puhhist ning Chloë sai selles Darby häälrolli. Järgmisel aastal nimetati ta selle rolli eest noore näitleja auhinna kandidaadiks noore näitleja häälrolli kategoorias. 2007. aastal mängis ta teleseriaalis "Räpane seksikas raha" kuues osas ja järgmisel aastal veel ühes osas. Sellegi eest nimetati ta 2008. aastal noore näitleja auhinna kandidaadiks televisiooni kõrvalosatäitja kategoorias.
2009. aastal mängis Chloe filmis "(500) päeva armastust" ja teda nimetati selle rolli eest järgmisel aastal noore näitleja kandidaadiks filmi kõrvalosatäitja kategoorias. 2010. aastal mängis ta filmis "Kick-Ass" Hit-Girli rolli ja teda nimetati selle eest samal aastal teismeliste valiku auhinna kandidaadiks naisnäitleja läbimurderolli kategoorias. Veel mängis ta 12-aastast vampiiri Abbyt filmis "Let Me In", mis tehti rootsi filmi "Let The Right One In" järgi.
Chloe pidi mängima nimiosa raamatu "Emily the Strange" järgi tehtavas filmis, aga filmi tegemine tühistati.
Isiklikku.
Chloë elab Los Angeleses, kuhu tema pere kolis 2003. aastal. Tal on neli vanemat venda: Brandon, Trevor, Colin ja Ethan. Tema isa on ilukirurg ja ema on meditsiiniõde. Tal on pruunid lainelised juuksed ja sinakasrohelised silmad.
Chloe oli koduõppel. Tema hobid on näitlemine, korvpall, iluvõimlemine, ballett ja rulatamine. Talle meeldib lugeda, ta lemmikud on "Narnia kroonikad" ja sari "Õnnetuid lugusid". Talle meeldib ujuda ja oma koertega mängida. Talle meeldib käia hambaarsti juures, et hambad korda saada. Ta kardab ämblikke ja kummitusi. Talle ei meeldi kanda meiki, küll aga kasutab ta huuleläiget. Chloe tahaks kohtuda Dakota Fanninguga.
Sim Racing

Sim racing (lühendatud ingliskeelsest väljendist "simulated racing") on ingliskeelne ühisnimetus seda tüüpi arvutitarkvarale, kus üritatakse täpselt simuleerida autode võidusõitu, kasutades selliseid päris-maailma tegureid nagu kütusekulu, purunemist, rehvikulu, pidamist ja rehviseadeid. "Sim racingus" edukas olemiseks peab sõitja mõistma kõiki auto juhtimise võtteid ja omadusi, mis teevad päris-elu võidusõidu nii keeruliseks nagu näiteks tundega pidurdamine, auto stabiilsena hoidmine ning kurvi õigesti sisenemine ja sealt väljumine ilma kiirust kaotamata. Just need detailid eristavad "sim racingut" arkaadidest, kus reaalsuse asemel aetakse taga võimalikult suurt kiirusetunnet.
Üldiselt on "sim racingu" mängud nagu "Live for Speed", "Richard Burns Rally" ja "rFactor" vähem populaarsed kui arkaadmängud nagu "Need for Speed". Põhiliselt seetõttu, et "sim racing" nõuab suuremat pühendumust ja harjutamisaega. On ka erandeid, näiteks "Gran Turismo" on "sim racing" mänguna saavutanud ülemaailmse kuulsuse. Lisaks on "sim racing" ka märksa kallim, sest arvutile tuleb lisaks osta roolikomplekt.
Võrgumängu arenguga saavutatud läbimurre - võimalus mängida teiste inimestega tehisintellekti asemel on paljudele lähim kogemus pärisautoga pärisrajal sõitmisele. Isegi sõitjad, kes võistlevad tõelistel võidusõitudel, kasutavad simulaatoreid oma lõbuks harjutamisel. Jätkuv füüsikamootori ja riistvara areng paneb aluse ühe uutele ja parematele "sim racingu" mängudele, mis sarnanevad ühe enam reaalsusega.
Ajalugu.
Algusaastad.
Esimene sim racing suunitlusega rallimäng oli ilmselt "REVS"(1986). REVS oli Vormel 3 simulatsioon Geoff Crammondilt, mis jooksis 8-bitisel Commodore 64-l jaBBC-l. REVS oli palju fänne inglismaal, kuid mitte nii palju Ameerika Ühendriikides. Sim racingu plahvatuslik levik algas 1990. aastal mänguga "" 16-bitisel riistvaral. "Indy 500"-s said virtuaalvõidusõitjad sõita täispikalt 500 miili (805 km), kus isegi 450 miili selja taga võis mootoripurunemine sõitja raja äärde jätta. See simulaator oli edukas müües üle 200 000 eksemplari.
Järgmine oluline verstapost oli "Formula One Grand Prix" (tuntud ka kui "World Circuit"). See viis žanri märgatavalt edasi. Võimalikuks sai ka mitmikmäng, sõideti kordamööda või kahekesi, kui arvutid spetsiaalse kaabliga ühendati. Ilmusid ka esimesed virtuaalvõidusõiduliigad, kus sõitjad oma üksikmängus sõidetud aegu veebilehele üles laadisid ja teistega võrdlesid.
Brömsebro

Brömsebro on sild üle Brömsebäcki Rootsis umbes 7,5 km Kristianopelist põhjas Brömsebro asulas. 
Kuni 1658. aastani, mil Skåne ja Blekinge läksid Roskilde rahuga Rootsile, oli see Rootsi ja Taani vaheline piir. Praegu on see Blekinge ja Smålandi maakonna, Blekinge lääni ja Kalmari lääni ning Karlskrona valla ja Torsåsi valla piir. 
Selle silla juurde tekkis Brömsebro asula. 
Keskajal oli silla juures Brömsebro linnus, mille Taani rajas arvatavasti Valdemar IV Atterdagi ajal. Säilinud on selle varemed.
Wang Hao

Wang Hao (hiina 王皓, "Wáng Hào"; sündinud 15. detsembril 1983 Mandžuurias Jilini provintsis Changchunis) on Hiina lauatennisist, olümpiavõitja ja maailmameister. Ta oli ITTF meeste edetabelis esikohal oktoobrist 2007 detsembrini 2009.
Wang kasutab sulepeahaaret. Tal on hea rünnaku- ja kaitseoskus kummalgi tiival. Sulepeahaare võimaldab randmel vabamalt liikuda ja Wang saab tagantkäega lüüa mitmesuguseid vintlööke. Seetõttu saab ta paljudest asenditest ja mitme nurga alt edukalt rünnata.
Wang ei pea laua ümber liikuma selleks, et kasutada eestkäelööki, erinevalt enamikust sulepeahaardega mängijatest, kes peavad liikuma, et varjata oma suhteliselt nõrka tagantkäelööki. Selle asemel suudab Wang ka reketi tagaküljega hästi mängida. Reketi tagaküljega mängimist juurutas esimesena maailmameister Liu Guoliang, kuid enne seda, kui Wang seda kasutama hakkas, oli see suuresti tundmatu. Seda peeti ebatüüpiliseks ja maailma paremikku kuuluvad mängijad seda kuigivõrd ei tarvitanud.
Kui võrrelda teiste sulepeahaaret kasutavate mängijatega, siis Wang tarvitab reketi tagakülge peaaegu kõigi tagantkäelöökide jaoks, välja arvatud väga aeglased servipallid. Niisugust mängustiili, kus tagantkäelöökide jaoks kasutatakse reketi tagakülge, peeti varem kohatuks ja kui Wang Hiina koondisse pääses, arvati temast seetõttu halvasti. Ent Wangi tõus maailma tippu näitab, et ka nii saab edukalt mängida, ning tema panus mängustiili arengusse on talle juba praegu kindlustanud koha lauatennise ajaloos.
Saavutused.
Wang jõudis 1996. aastal Jilini provintsi meeskonda. 1998. aastal jõudis ta Hiina koondisse ja hakkas elukutseliseks.
1999 tuli ta oma klubiga maailmameistriks. Aasia juunioride maailmameistrivõistlustel tuli ta hõbedale nii üksik- kui paarismängus.
2000 tuli ta klubide maailmameistrivõistlustel teiseks.
2003 tuli ta maailmameistrivõistlustel meespaarismängus teiseks.
2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas pälvis ta hõbemedali üksikmängus. Lisaks võitis ta 2004 maailma karika üksikmängus ning tuli maailmameistriks nii meespaarismängus kui meeskonnaga.
2005 võitis ta Aasia karika ja Katari lahtised meistrivõistlused, tuli Aasia meeskondlikuks meistriks ja tuli Hiina lahtistel meistrivõistlustel teiseks nii üksikmängus (Shenzhenis) kui meespaarismängus (Harbiinis).
2006 tuli ta meeskondlikuks maailmameistriks ning Aasia meistriks nii meeskonnaga kui üksi, aga maailma karikavõistlustel tuli teiseks.
2007 tuli ta maailmameistrivõistlustel teiseks meespaarismängus ja kolmandaks üksikmängus. See-eest võitis ta maailma karika nii meeskonnaga kui üksi. Aasia meistrivõistlustel tuli ta meistriks nii meeskonnaga kui üksi, lisaks teiseks meespaarismängus.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta taas hõbemedali, alistudes finaalis Ma Linile. Ta tuli meeskondlikuks maailmameistriks.
2009 tuli ta maailmameistriks nii üksikmängus kui meespaaris koos Chen Qiga.
Isiklikku.
Wang Hao on 1.75 pikk ja kaalub 70 kg.
Wang Liqin

Wang Liqin (hiina 王励勤, "Wáng Lìqín"; sündinud 18. juunil 1978 Shanghais) on Hiina lauatennisist, seitsmekordne maailmameister. 
2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys tuli ta olümpiavõitjaks paarismängus koos Yan Seniga. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas pälvis ta pronksmedali üksikmängus. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis võitis ta üksikmängus taas pronksmedali, kuid tuli Hiina meeskonna koosseisus olümpiavõitjaks.
Paavo Pärn

Paavo Pärn (tuntud ka kui Baari-Paavo; sündinud 29. jaanuaril 1979) on eesti tõsielusarja tegelane, poliitik, ettevõtja ja ärijuht.
Elulugu.
Ta lõpetas 1997. aastal Tallinna Reaalkooli ja 2005. aastal Tartu Ülikooli füüsika erialal.
Pärn oli aastatel 2005–2015 projekteerimisettevõtte Sirkel ja Mall tegevjuht ning on 2015. aastast ekspordijuht. Ta asutas 2018. aastal MyWineFortune'i ja on 2020. aastast idufirma Iffent tegevjuht.
Pärn on osalenud tõsielusarjas Baar ja olnud ansambli Quattro laulja. Pärn on Reformierakonna liikmena tegutsenud poliitikas, 2004. aastal valiti ta Reformierakonna noortekogu peasekretäriks.
Isiklikku.
Pärnal sündis 18. jaanuaril 2008 tütar tõsielusarja Baar osalise Telle Vilderseniga.
Eveeni-Bõtantai rahvusuluss

Eveeni-Bõtantai uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis. Asub Leena ja Jana jõe vahel. Lääneosas asub osa Verhojanski mäestikust.
Ulussi halduskeskus on Batagai-Alõta küla.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 2761, neist 68% jakuudid 28% eveenid ja 1% venelased. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 2867.
Uluss jaguneb kolmeks kohalikuks omavalitsuseks ("nasleg"), milles on kokku neli asulat.
Allaihha

Allaihha (vene keeles Аллаиха) on jõgi Venemaa Ida-Siberis Sahhas, Indigirka vasakpoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 563 km.
Hellenurme mõis

Hellenurme mõis (saksa keeles "Hellenorm") oli rüütlimõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval kuulub mõisa süda Elva valda Tartu maakonda.
Ajalugu.
Hellenurme mõisat on esmamainitud 1641. aastal, mil see kuulus Wrangellidele. Põhjasõja järel kuulus mõis Dückeritele ja Bruiningkitele.
1850. aastal ostis mõisa Theodor Johann von Middendorff. Seal elas ja töötas ka tema poeg, tuntud looduseuurija ja akadeemik Alexander Theodor von Middendorff.
Hellenurme mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli ornitoloog Ernst von Middendorff.
Hellenurme mõisa hoonetes asus Eesti NSV ajal Hellenurme Lastekodu.
Varia.
1865–1866 oli Hellenurme mõisas koduõpetajaks Jakob Hurt.
Uderna mõis

Uderna mõis (saksa keeles "Uddern") oli rüütlimõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Elva valda Tartu maakonnas.
Ajalugu.
Uderna mõisat on esmamainitud 1486. aastal, mil see kuulus Tiesenhausenitele. Mõisal oli olnud hulk omanikke. Uderna mõis oli kuulunud näiteks Volskytele, Sbinskytele ja Günsterbergidele.
Viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Oskar Matthias Fuchs.
Substantiivifraas

Substantiivifraasiks nimetatakse nimisõnafraasi, mille peasõnaks on nimisõna ja laiendiks on täiend. Näiteks: "ema põll" (nimisõna "põll" on fraasi peasõna)
Nimisõnafraasi on kaht tüüpi: 
Eesti keel.
Substantiivifraas võib nagu nimisõnagi olla lauses
Minu isa (nimisõnafraas, edaspidi NP, alus) ostis poest uue ülikonna (NP, sihitis);
Eelmisel talvel (NP, määrus) käisid meie lõpukursuse üliõpilased (NP, alus) Rootsi pealinnas Stockholmis (NP, määrus);
Rootsi pealinnas (NP, lisand) Stockholmis.
Gruusia Apostlik Autokefaalne Õigeusu Kirik

Gruusia Apostlik Autokefaalne Õigeusu Kirik ehk Gruusia patriarhaat on üks maailma vanimaid kristlikke kirikuid, mille alusepanijaks peetakse 1. sajandil tegutsenud apostel Andreast. Alates 5. sajandist on Gruusia kirik autokefaalne.
Gruusia põhiseadus tunnistab Gruusia Õigeusu Kiriku erilist rolli, kuigi kuulutab kiriku ja võimu lahusust.
Gruusia kirik kasutab tänini Juliuse kalendrit.
Gruusia kirikut juhib Püha Sinod. Kiriku pea on 1977. aastast alates katoolikos-patriarh Ilia II.
Ust-Janski uluss

Ust-Janski uluss ehk Usujaana uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigi põhjaosas. Piirneb põhjas Laptevite mere Jana lahega.
Läbi ulussi voolab Jana jõgi.
Ulussis halduskeskus on Deputatski alev, kus elab 3052 inimest (2010). Suuremad asulad on veel Ust-Kuiga, Nižnejansk, Sajõlõk, Ust-Jansk ja Jukagir.
1995. aastal oli ulussi rahvaarv 31 100.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 10 009, neist 38% jakuudid, 35% venelased ja 11% eveenid. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 8056.
Uluss jaguneb halduslikult kolmeks aleviks ja seitsmeks "nasleg"iks.
Ulussis kehtib Vladivostoki aeg (UTC+10, MSK+7).
Jukagir

Jukagir (jakuudi Дьүкээгир) on küla Venemaa Sahha Vabariigi Ust-Janski ulussis, Jukagiri naslegi halduskeskus.
Asub Laptevite mere Jana lahe idarannal. Elanike arv on 127 (2007).
Heckmondwike

Heckmondwike (hääldus riimub sõnaga "like", kohalik hüüdnimi "Hecky") on linn Inglismaal Lääne-Yorkshire'is Kirkleesi ringkonnas. 
See asub 14 km Leedsist edelas.
2011. aastal elas seal 16 986 inimest.
Arkadi Harlampijev

Arkadi Harlampijev (vene keeles "Аркадий Георгиевич Харлампиев"; 29. jaanuar 1888 Smolensk – 14. juuni 1936 Moskva) oli Vene, Prantsuse, Eesti, Saksa ja Nõukogude poksija ning poksitreener ja -tegelane. 
Harlampijev õppis Peterburi Kunstide Akadeemia juures asuvas kõrgkoolis. Pärast lõpetamist 1910. aasta paiku sai stipendiumi ja läks edasi õppima Pariisi, kuid raha lõppedes hakkas elukutseliseks poksijaks. Ta tuli väidetavalt Prantsuse meistriks (aeg, kaal ja võistlused ei ole teada) ja Vene meistriks 1913. aastal (kaal ja võistlused ei ole teada).
Harlampijev tuli 1921. aastal Tallinna. Ta asutas Tallinna Spordis poksiosakonna ja korraldas 5. juunil 1921 esimese Tallinna ametliku poksivõistuse. Ta osales ka Tallinna Spordi ja Helsingi poksiklubi HNS vahelisel võistlusel treenerina ning lisaks veel treenerite omavahelisel kohtumisel. Harlampijev võitis selle kohtumise.
Harlampijevi õpilaste seas olid Valter Eenmaa, Hans Greenbaum, Edgar Kolmpere, Herbert Kütt, Nigul Maatsoo, Peeter Matsov jt. 
Ta lahkus Tallinna Spordist ja Eestist 29. oktoobril 1922 ühe Riia spordiseltsiga peetud võistluse ajal tekkinud probleemide tõttu. Ta läks Saksamaale ja oli seal poksitegelane teadmata aja jooksul.
Millalgi 1920. aastatel läks Harlampijev Nõukogude Venemaale. Ta töötas 1930. aastatel poksitreenerina, tema õpilane oli näiteks ka Nikolai Koroljov. Võimalik, et ta sai kannatada Nõukogude Liidus 1936.–1937. aastal toimunud massirepressioonide käigus. Tema surma asjaolud pole teada.
Isiklikku.
Arkadi Harlampijevi poeg oli Nõukogude sporditegelane ja üks sambo leiutajaid Anatoli Harlampijev.
Oimjakoni uluss

Oimjakoni uluss ehk Öjmökööni uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis. Asub Oimjakoni kiltmaal Indigirka valglas. Põhjaosa jääb Tšerski mäestikku.
Ulussi halduskeskus on Ust-Nera. Kehtib Magadani aeg (Moskva aeg +8 tundi).
1989. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 32 320. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 14 670, neist 57% venelased, 23% jakuudid, 10% ukrainlased ja 2% eveenid. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 10 102.
Uluss jaguneb 7 kohalikuks omavalitsuseks.
Suuremad asulad on Ust-Nera, Artõk, Elginski, Predporožnõi ja Nelkan. Oimjakoni küla on üks põhjapoolkera külmapooluse kandidaate.
Ulussis leidub kulda, hõbedat, tina-, volframi, plii-, tsingi- ja antimonimaaki.
Oimjakoni ulussi läbib föderaalse tähtsusega maantee M56 "Kolõma".
Oimjakon

Oimjakon (jakuudi keeles Өймөкөөн) on küla Venemaa Sahha Vabariigi Oimjakoni ulussis, Borogonski 1. naslegi halduskeskus.
Asub Indigirka vasakul kaldal. Elanike arv on 521 (2001).
Oimjakon on üks põhjapoolkera külmemaid paiku. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on −47,0 °C. Madalaim mõõdetud õhutemperatuur oli −67,7 °C 1933. aastal. Ekstrapoleerimise teel saadi 1924. aastal õhutemperatuuriks −71,2 °C. Ilmajaam asub tegelikult 40 km kaugusel Oimjakoni lennuväljal, mis asub 2 km kaugusel Tomtori külast.
Kriis

Kriis (kreeka keeles: κρίσις) on olukord, mis nõuab muutmist ning võib esineda isiklikul või sotsiaalsel tasandil. See võib olla traumaatiline või pingeline muutus inimese elus või ebastabiilne ja ohtlik sotsiaalne situatsioon poliitilises, sotsiaalses, majanduslikus, sõjategevuses või oluline looduskeskkonna nähtus, millega kaasneb ähvardavalt järsk muutus.
Nerjungri

Nerjungri on linn Venemaal Sahhas, Nerjungri ulussi keskus. Asub Stanovoi mäestiku põhjanõlval Tšulmani jõe ääres 740 km Jakutskist lõuna pool.
Ajalugu.
Nerjungri linn loodi 1975. aastal 1967. aastal avatud kivisöekaevanduse juurde.
Transport.
Linna läbib Amuuri-Jakutski raudtee ja föderaalse tähtsusega maantee M56 "Lena".
Elanikkond.
Elanikest on venelasi 92%, jakuute 5% ja teisi rahvusi 3%.
Nerjungri uluss

Nerjungri uluss (jakuudi "Nüörüŋgürü") on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigi lõunaosas. Asub Aldani mägismaal.
Ulussi halduskeskus on Nerjungri.
1989. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 120 157. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 89 796, neist 76% venelased, 9% ukrainlased ja 2% jakuudid.
Uluss jaguneb seitsmeks kohalikuks omavalitsuseks.
Suuremad asulad on Nerjungri linn ning Tšulmani, Berkakiti, Zolotinka, Serebrjanõi Bori, Hani ja Nagornõi alevid.
Vahtkond

Vahtkond on sõjaväelastest koosnev relvastatud üksus, mis täidab õigusaktidega sätestatud korras vahiteenistuse ülesandeid. 
Vahtkonna ülesanne.
Vahtkonna ülesanne on valvata ja vajadusel ka kaitsta enda poolt valvatavaid objekte. Vahtkond on selle tõttu alalises lahinguvalmiduses. Vahtkond võib olla osa väeüksuse või sõjaväeasutuse teenistustoimkonnast. 
Vahtkonna ülesandeks võib olla ka vahialuste (arreteeritute) valve. Tseremoniaalülesandeid täitvat vahtkonda nimetatakse auvahtkonnaks.
Vahtkonna koosseis.
Vahtkonna koosseisus on vastavalt vajadusele ja kinnitatud vahtkonnakoosseisule: 
Kooskõlas valveobjekti tähtsusele on vahtkonnaülemaks ohvitser, allohvitser või vanem sõdur. Iga 24 tunni tagant toimub vahtkonnavahetus. Tunnimehi vahetatakse postidel tavaliselt 2 tunni tagant.
Vahtkonna paiknemine ja vahendid.
Vahtkond paikneb reeglina eraldatud ja nõuetele vastavates ruumides või omaette hoones, kuhu on lubatud siseneda vaid isikutel, kellele vahtkond otseselt allub ja kellel on vahtkonna revideerimise õigus. Vahtkonna vahipostid paiknevad või liiguvad skeemidel kindlaks määratud kohtadel. Vahipostidel võivad asuda spetsiaalrajatised (näiteks vahitorn), mis hõlbustavad tunnimehel valveülesande täitmist.
Vahtkondlased on varustatud vähemalt lahinguvarustusega ja neile kinnistatud tulirelvadega koos ette nähtud koguse laskemoonaga. Relvade laadimine, tühjakslaadimine ning hoiustamine toimub ohutuse mõttes kindlaks määratud kohas ja käsklustega.
Verhneviljuiski uluss

Verhneviljuiski uluss ehk Üöhee Bülüü uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis. Asub Viljui keskjooksul.
Ulussi halduskeskus on Verhneviljuisk. Suuremad asulad on veel Nam ja Horo.
1989. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 20 756. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 21 383, neist 98% jakuudid ja 1% venelased. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 21 660.
Uluss jaguneb 21 kohalikuks omavalitsuseks ("nasleg").
Tiksi

Tiksi (jakuudi keeles Тиксии) on alev Venemaal, Sahha Vabariigi Buluni ulussi halduskeskus.
Asub Laptevite mere Tiksi lahe kaldal Leena suudme lähedal. Elanike arv oli 5400 (2008). 1989. aasta rahvaloenduse andmeil oli alevi elanike arv 11 649. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanike arv 5055.
Tiksi on tähtis sadam Kirdeväila ääres. Navigatsiooniperiood kestab alla 3 kuu. Asula tekkis 1933. aastal aasta varem valminud polaarjaama lähedale.
Alevis asub geokosmofüüsika observatoorium ja lennuväli, mida kasutavad Tupolev Tu-95 kaugmaapommituslennukid.
Alamkate

Alamkate on matemaatikas vaadeldava hulga mõne katte selline alamsüsteem, mis osutub samuti katteks.
Gustav Pihlakas

Gustav Pihlakas (17. veebruar 1864 Kiiu vald, Harjumaa – 4. juuli 1937 Tallinn) oli eesti kirjastaja ja raamatukaupluse omanik.
Ta õppis ühe aasta Sompa vallakoolis, seejärel läks 15-aastaselt Tallinna, kus sai tööd rändava raamatukaupmehena ja rändas raamatuid müües mööda Eestit. 
Ta oli aastatel 1885–1931 tegutsenud omanimelise kirjastuse omanik ja juht.
Ta avas 1899. aastal Tallinnas raamatu- ja kirjutustarvete äri ning hiljem asutas selle juurde köitekoja ja paberilao, 1922. aastal ka kartonaažitöökoja. Pihlaka kirjastuses ilmus nii õpperaamatuid kui ka ilukirjandust.
1912. aasta detsembris kolis Pihlakas oma äri Jaani tänav 6 (praegu Pärnu mnt 10) ruumesse.
Ta tegi annetusi kultuuri ja heategevuse jaoks, näiteks andis ta 1 000 000 marka Tallinna konservatooriumile maja ehitamiseks.
Gustav Pihlakas on koos perekonnaga maetud Tallinna Vana-Kaarli kalmistule. Matmispaika tähistab monumentaalne hallist graniidist hauasammas.
Viljuiski uluss

Viljuiski uluss ehk Bülüü uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis. Asub Viljui alamjooksul.
Ulussi halduskeskus on Viljuisk. Suurem asula on veel Kõssõl-Sõr.
1989. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 28 924. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 25 696, neist 83% jakuudid ja 12% venelased. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 25 219.
Uluss jaguneb 21 kohalikuks omavalitsuseks (1 linn, 1 alev ja 19 "nasleg"i).
Hulga kate

Hulga kate on matemaatikas niisugune hulkade süsteem, mille ühend sisaldab (katab) vaadeldavat hulka. Tihti nimetatakse katteks just vaadeldava hulga sellist alamhulkade süsteemi, mille ühend vaadeldava hulgaga kokku langeb.
Sellist katte alamsüsteemi, mis on vaadeldava hulga kate, nimetatakse selle katte alamkatteks.
Lahtine kate

Hulga lahtine kate on topoloogias selline lahtiste hulkade süsteem, mis osutub mõne topoloogilises ruumis vaadeldava hulga katteks.
Lenski uluss

Lenski uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigi edelaosas. Asub Leena ülemjooksul.
78% elanikest on venelased ja 10% jakuudid.
Hulkade süsteem

Hulkade süsteem on matemaatikas selline hulk, mille elementideks on hulgad.
Gornõi uluss

Gornõi uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigi keskosas.
Ulussi halduskeskus on Berdigestjahhi küla.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussis 11 422 elanikku, neist 95% jakuudid ja 2% venelased. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikke 11 703.
Uluss jaguneb üheksaks kohalikuks omavalitsuseks ("nasleg").
Topoloogia

Topoloogia on matemaatika haru, mis uurib kujundite omadusi, mis on invariantsed topoloogiliste teisenduste suhtes. Sõna "topoloogia" tuleb kreekakeelsetest sõnadest "topos" (koht) ja "logos" (sõna, mõiste, õpetus).
Kujundi all mõeldakse topoloogias punktihulka, mille alamhulgad rahuldavad teatud aksioome. Neid kujundeid nimetatakse topoloogilisteks ruumideks. Praktiliselt iga kujundit mõne teise geomeetria (afiinse geomeetria, projektiivse geomeetria, diferentsiaalgeomeetria jne) tähenduses saab loomulikul moel vaadelda topoloogilise ruumina. Selles mõttes on topoloogia kõige üldisem geomeetria. Topoloogia uurib ka sõlmedega seotut.
Topoloogia peamine ülesanne on tuua välja ja uurida ruumide selliseid topoloogilisi omadusi, mis ei muutu topoloogilistel teisendustel – topoloogilisi invariante. Tähtsaimate topoloogiliste invariantide hulka kuuluvad näiteks sidusus, kompaktsus, mõõde, kaal, fundamentaalrühm, homoloogiarühmad jne. 
Samuti selgitab ja uurib topoloogia pidevuse ideed. Intuitiivselt väljendab see ruumi ja aja fundamentaalseid omadusi ning järelikult on sel tunnetuse seisukohast fundamentaalne tähtsus. Vastavalt ilmub topoloogia, milles pidevuse idee saab matemaatilise kehastuse, loomulikul moel enamikus matemaatika harudes. Ühenduses algebraga moodustab topoloogia matemaatika üldise aluse ja aitab kaasa selle ühtsusele.
Topoloogiline teisendus

Topoloogiline teisendus on topoloogilise ruumi homöomorfism iseendale.
Oljokminski uluss

Oljokminski uluss ehk Ölüöhhüme uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigi lõunaosas. Asub Leena ülemjooksul ja selle lisajõe Oljokma ääres.
Ulussi halduskeskus on Oljokminski linn.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 27 563, neist 42% jakuudid ja 48% venelased.
Uluss jaguneb 24 kohalikuks omavalitsuseks: Oljokminski linn ja 23 "nasleg"'i.