tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aivar Riisalu

Aivar Riisalu (sündinud 13. märtsil 1961 Märjamaal) on eesti laulja, poliitik ja ärimees, alates 3. juulist 2023 Mustamäe linnaosa vanem. 
20. jaanuarist 2022 kuni 5. aprillini 2023 oli ta Lääne-Nigula vallavanem ning 
9. novembrist 2017 kuni novembrini 2021 Tallinna abilinnapea. 
Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1984. aastal ökonomistina. 
Ta on populaarse ansambli Meie Mees solist. 
Ta oli Eesti Maarahva Ühenduse liige 1993–1996 ning Keskerakonna liige 1996–2014, kust astus välja septembris 2014. Päev hiljem teatas oma liitumisest Isamaa ja Res Publica Liiduga, kust lahkus novembris 2017, et asuda Keskerakonna juhitava linnavalitsuse abilinnapeaks. Veebruaris 2018 võeti Riisalu taas Keskerakonda vastu. 
Riisalu oli XI Riigikogu liige, pääsedes parlamenti Euroopa Parlamendi liikme Siiri Oviiri asendusliikmena. 2011. aasta Riigikogu valimistel kogus Riisalu 2195 häält ja sai sellega XII Riigikogu liikmeks. Kandideeris 2019, aasta riigikogu valimistel keskerakonna nimekirjas, saavutas varasemaga võrreldes suhteliselt mõõduka tulemuse. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 296 häält ning ei osutunud valituks. Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel Mustamäe linnaosas, sai 252 häält ning osutus valituks.
Aivar Riisalu oli AS Hansabalt juhatuse esimees 2001–2007, Tallinna Mustamäe linnaosa vanem 2004, AS Bit (nüüd kirjastus Avita) juhatuse esimees 1999–2001, 1993. aastal üks AS Alexela asutajalikmetest ja AS Autokütus juhatuse esimees 1994–1999. 
Riigikogu andmetel oli ta 2009. aasta seisuga 15 äriühingu juhatuse või nõukogu liige. 2000–2001 andis välja huumoriajakirja Pikker.
Ta on Kaitseliidu liige ja Sõjalis-Sportliku Seltsi Erna juhatuse liige. Kaitseliidus oli Riisalu varem Männiku malevkonna pealiku abi, nüüd on Kaitseliidu Harju maleva pealiku abi, Kaitseliidu vanematekogu liige. 
2006. aastal osales Riisalu telesaates "Tantsud tähtedega", kus tema partner oli võistlustantsija Kristina Tennokese. Tantsusaates jõudis ta neljandale kohale. 
Samal aastal juhtis ta Kanal 2 mitme tunni pikkust aastavahetusprogrammi koos Elo Mõttuse ja Mart Sanderiga. Aastatel 2007–2009 juhtis ta aeg-ajalt TV3 telesaadet "Kaua võib!". 
Ta on OÜ Kuutsemäe Puhkekeskus osanik ja juhatuse liige.
Tower Hamlets

Tower Hamlets on Londoni linnaosa, mis asub Londoni kesklinnast (City of London) idas.
Linnaosas on mitmed kõrghooned.
Hapnikuringe

Hapnikuringe on hapniku liikumine anorgaanilistest ühenditest elusorganismide orgaanilistesse ühenditesse ja tagasi, samuti elusorganismide poolt vahendatud hapniku konversioonid anorgaaniliste ühendite vahel. Vaba hapnik Maa atmosfääris on fütoplanktoni ja taimede elutegevuse tulemus: vee fotolüütilisel lagunemisel fotosünteesis eraldub vesinik, mis seondub süsinikuga, ja hapnik, mis jääb vabaks. 
Aeroobsetes organismides läheb hapnik taas rakuhingamise käigus veemolekuli koostisse. 
Hapniku ja süsihappegaasi sisalduse muutused atmosfääris on omavahel stöhhiomeetriliselt seotud, sest mõlemad osalevad peaaegu fikseeritud vahekorras nii fotosünteesi kui hingamise protsessides. Kuna aga hapnikku on atmosfääris süsihappegaasiga võrreldes väga palju rohkem, siis on ka inimtegevusest tingitud hapnikusisalduse suhteline muutumine süsihappegaasisisalduse vastava muutumisega võrreldes tühine.
Traavisport

Traavisport tähendab eelkõige võidusõidukaarikut vedavate ja kutsari poolt kutsitud traavlite võidusõitu. 
Mõningail puhkudel korraldatakse traavlite võidusõite ilma kaarikuteta. Sel puhul on hobuse juht sadulas. Sellise võistluse nimetus on monte.
Traavivõistlus peetakse hipodroomil.
Erialasläng.
Traavisportlased on ammusest ajast kasutanud normitud eesti keelest veidi erinevat erialakeelt.
Näiteid:
Võidusõidukaarik

Võidusõidukaarik on traavispordis kasutatav kerge kaherattaline, istme ja aistega hobukaarik. Kaariku telje tavalaius on 165–170 cm ja kaal paarkümmend kilo.
Hipodroom

Hipodroom on hobuste võidusõidurada, mille levinuim pikkus on 1000 m. Rada on enamasti kaetud graniitkillustikuga, raja laius on tavaliselt 20,6 m. Otsaviraažide kõrgus 15 kraadi.
On ehitatud ka hipodroome, mille sirged on erineva pikkusega. Sel puhul on tribüünide esine nn. tribüünisirge pikem ja tagasirge lühem.
Poliitiline korrektsus

Poliitiline korrektsus ehk poliitkorrektsus on mõiste, mis tähistab mõtteviisi, keelepruuki ja poliitikat, mis püüab vältida vähemusrühmadele või muudele huvirühmadele potentsiaalselt solvavaid väljendeid, stereotüüpe ja eelarvamuslikke hinnanguid. 
Poliitilise korrektsuse taotlus selle tänapäevasel kujul sündis 20. sajandi teisel poolel Ameerika Ühendriikides feministliku ja rassismivastase liikumise ning rahvus-, seksuaal- ja muude vähemuste õiguste eest seisva liberaalse vasakideoloogia mõjul. Konservatiivid on poliitilist korrektsust hukka mõistnud kui sõnavabadust piiravat "kultuurilist marksismi"
Poliitiline korrektsus ja vastav keelepruuk on inspireerinud paljusid satiirikuid ja parodiste.
Eeskätt ingliskeelse ja Skandinaavia kultuuriruumi mõjul on poliitiliselt korrektse keelepruugi mõjud jõudnud ka Eestisse. Puuetega inimeste asemel soovitatakse rääkida erivajadustega inimestest, meedia kasutab pigem sõna "mustanahaline" kui "neeger" jne.
Tallinna Hipodroom

Tallinna Hipodroom oli Tallinna põhjaküljes, linnulennult Kopli lahest 1400 m kaugusel asuv hipodroom.
Ajalugu.
Tallinna Hipodroom avati 25. novembril 1923. Esialgu oli seal nii 1000 m galopirada kui ka 1100 m traavirada.
Esialgsest hoonestusest on säilinud kõigest üks 1938. aastal ehitatud tallihoone. 1944. aasta märtsipommitamises hävis puhvetipaviljon ja restoran ning 1961. aastal hävis tulekahjus ka kontorihoone ja tribüün. Algne hoone taastati 1960. aastate teisel poolel. 1990. aastatel rajati tänapäevasem restorani osa.
Tallinna Hipodroomil on alates esimesest võistluspäevast korraldatud totalisaatorit.
1930. aastail oli naabruses asuva vaimuhaigla patsientidel hipodroomile tasuta sissepääs, kuid nad ei võinud totalisaatoril mängida ega restorani külastada.
21. mail 1933 toimus hipodroomil umbes 50 osavõtjaga mäss, kui publik hakkas süüdistama hobuste juhte ja kohtunikke kokkumängus. Korra taastasid 15 jala- ja 2 ratsapolitseinikku. Friedrich Assentok ja Paul Valdson arreteeriti, Karl Ots ja 3 tuvastamata isikut said kumminuia.
Tallinna hipodroomi viimased võistlused toimusid 3. detsembril 2022 kell 11:00 kuni 16:00. Teated Hipodroomi lammutamisest suurendasid huvi nii seal tegutseva kogukonna kui ka paiga ajaloolise väärtuse vastu. Selle kadumise hirm tõi kaasa avaliku arutelu ja dokumenteerimise laine, sealhulgas Vladimir Loginovi 2021. aastal valminud dokumentaalfilm “Hipodroom” , mis jälgis viie aasta vältel seal tegutsenud kogukonda, töötajaid ja igapäevaelu.
Hipodroom kolitakse Saue valda Tuula külla, kus on selleks 25-hektariline krunt. Tallinnas asuvale krundile püstitatakse aga elu- ja ärihooned.
Totalisaator

Totalisaator on õnnemäng, mille sisuks on võimalus ennustada hobuvõiduajamise tulemus. Osalejad mängivad "üksteise vastu". Panustatud raha eraldatakse kahte ossa. Üks osa moodustab võidufondi totalisaatoril mängijatele ja teine osa moodustab rahalise auhinnafondi hobustele. Seetõttu on totalisaator ainus isereguleeruv majanduslik mehhanism, mille abil peetakse üleval riigi hobutööstust.
Vanim totalisaatorit reguleeriv seadusandlus on pärit 16. sajandi Inglismaalt.
Kuiva kehaehitusega hobune

Kuiva kehaehitusega on hobuse eksterjööri e välimiku iseloomustamiseks kasutatav väljend. Tegemist on mõõdukalt saleda, kuid mitte kurtunud eksterjööriga. Sellisel loomal on liigesed reljeefsed ja hästi vaadeldavad, pikkade luude piirkonnad on saledad, üldiseloomult "kerget" tüüpi välimik.
Ühel loomal võivad erinevad keha piirkonnad olla erineva iseloomuga (näiteks pea toores, keha õrn, jalad kuivad jne.)
Katk (Camus)

"Katk" on Albert Camus' üks tuntumaid teoseid. Romaan räägib Orani nimelise linna tegemistest ja juhtumistest, kui seda tabab katk. Linn pannakse karantiini ja romaani üheks ülesandeks olekski justkui lugejani tuua seda, kuidas üks või teine inimene selle maailmast äralõigatuse ja surmaohuga hakkama saab. Katku eest ei ole kaitstud ükski linna kodanik. Autor püüab kogu tegevustikku edasi anda ilma midagi ülistamata ega kõrvale jätmata.
Sisukokkuvõte.
Esimese asjana tutvustatakse lugejale linna, kus kogu lugu ennast aegamisi lahti kerib. Esimese katku märgina tulevad aprilli alguses rotid, mida ei osatud alguses halva endena võtta. Kõigepealt leitakse mõni surnud rott, siis mõnikümmend ja lõpuks on kõik kohad surnud rotte täis. Paanika inimeste seas hakkab vaibuma, kuid kui ilmnevad esimesed surmajuhtumid linnaelanike seas, näevad võimumehed, et on aeg hakata tegutsema. Esimese asjana ei tahetudki uskuda, et tegemist on katkuga, kuid kui surmajuhtumite arv tõuseb, pannakse linn karantiini. Enamus linna karantiini jäänud inimesi elavad lootuses, et katk kiirelt möödub, kuid mida pikemaks karantiin venib, seda lootusetumaks nad muutuvad. Samuti on paljud neist eraldatud oma perekondadest, sest häireolukorras on raskendatud suhtlemine välisilmaga. Lubatud on küll tulla linna, aga linnast väljumine on kõigile keelatud. Paljud püüavad leida viisi, kuidas linnast lahkuda, samas kui teised üritavad katkuga silmitsi seista. Kui hukkunute arv on juba mõeldamatult suur ja katkuga võitlemine näib lootusetu, otsustavad inimesed hakata töötama koos, lootuses sel moel katkust võitu saada. Nad jätavad kõrvale oma hädad ja ebaõnnestumised, peaasi, et nende tegudest oleks kasu kõigile. Pärast pikka ja rasket võitlust ellujäämise nimel katk möödub. See, kuidas inimesed sellele reageerivad, on erinev. Siiski, nagu juba kombeks saanud, tiksub kõik aegamisi oma vanasse rutiini. Siiski jääb alati võimalus, et katk tuleb tagasi.
Võrkurlased

Võrkurlased ("Araneidae") on sugukond ämblikuliste seltsist. 
Võrkurlased koovad ümmargusi spiraalseid võrke, ja neid võib leida nii aedades, metsas kui põldudel. See on suuruselt kolmas ämblikuliste sugukond, kuhu kuulub üle 2800 liigi ämblikke 160 perekonnast. Veel suuremad sugukonnad on hüpikämbliklased ("Salticidae") ja kangurlased ("Linyphiidae"). 
Eri võrkurlastel on võrk erinev. Leidub ka liike (mitte Eestis), kes võrku ei koogi. Aluseks on "Y" taoline kujund, mille ümber on kootud spiraalselt rõngad mittekleepuvast materjalist. Lõpuks koob ta kleepuvast niidist veel uued ringid. Kolmas jalg on neil mõeldud nendel mittekleepuvatel niitidel kõndimiseks. Ise ta selles võrgus ei ela vaid ainult püüab sellega saaki. Kui putukas satub võrku, püüavad nad ta sealt kiirelt kinni, hammustavad ta liikumisvõimetuks ja mähivad niitidesse.
Eestis hästi tuntud võrkurlane on ristämblik. Lisaks saagi tabamisele kasutatakse püünisvõrku veel paaritumisrituaalis. 
Teised aias elavad võrgupunujad on kangurlased, kelle püünisvõrgud asetsevad maapinnaga rööbiti ning ämblik istub seal selg allapoole. Vastupidi võrkurlase ristämblikule võib kangurlaste võrgus elada korraga mitu isendit. Ristämblikud teisi liigikaaslasi ei salli.
Ristämbliku närvisüsteem on koondunud pearindmikusse ning koosneb pea ja rindmikutängust ning viimasest tagakehasse kulgevatest närvijätketest. Lisaks nägemismeelele on neil hästi arenenud kompimismeel. Eriti tundlikud on ämbliku jäsemed, mis lõpevad võrgu kudumiseks kohastunud nn sugaküünistega. Seedeelundkond on kohastunud ebaregulaarsele toitumisele. Suule järgneb neel, imimagu, arvukate umbsoppidega pugu (jätked ulatuvad isegi jäsemetesse) ja lühike sooltoru. Seedimine toimub peamiselt maksas, mis täidab suure osa tagakeha sisemusest. Seedenõred eritatakse toitumisel ohvri kehasse ning hiljem imetakse poolvedel toidukört pugusse.
Sofiero

Sofiero on Rootsi õlletootja Kopparbergi õllemark.
See on hele laagriõlu.
Steninge

 
Steninge on tiheasustusega paikkond Rootsis Hallandi läänis Halmstadi vallas. 
Pindala on 161 ha, elanike arv 2005. aasta lõpus 769.
Steningest on pärit laululooja ja kirjanik Alf Hambe.
Ameerika traavel

Ameerika traavel ehk ameerika kuumavereline traavel on 19. sajandil aretatud traavlitõug. Kuigi tänapäevased traavlid jagatakse ameerika traavli kõrval veel kolme tõugu, on kõigi kolme aretuses kasutatud ameerika traavlit.
Ameerika traavli levinuim värvus on kõrb koos kõigi varjunditega. 
Kuni 20% ameerika kuumaverelistest traavlitest on sünnipärased teldrid ehk küliskäijad. Teldrid viivad traavis ühe külje jalad korraga ette ning selline allüür on tavalisest traavist veidi kiirem. Seetõttu korraldatakse teldritele eraldi võidusõite.
Põhiseaduse Pilsner

Põhiseaduse Pilsner oli Eesti Vabariigi põhiseaduse 15. aastapäeva puhul õlletehases A. Le Coq pruulitud pilsen, mis tuli müügile 9. augustil 2007. Õlle alkoholisisaldus oli 4,2 protsenti.
Põhiseaduse Pilsneri projekti üks algatajaid oli justiitsminister Rein Lang. Õlle müügiletulek tekitas avalikkuses vastakaid arvamusi.
Leonid Markelov

Leonid Igorevitš Markelov (vene keeles Леонид Игоревич Маркелов; sündinud 25. mail 1963 Moskvas) on Venemaa endine poliitik. Ta oli aastatel 2001–2017 Mari Eli Vabariigi riigipea. 
Markelov on olnud NLKP ja hiljem Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei liige. 2007. aastal astus ta parteisse Ühtne Venemaa.
Ta on venelane ja mari keelt ei oska. Ta on astunud samme maride allasurumiseks.
Markelov valiti 1995. aastal üheks tähtajaks Riigiduumasse. 
2000. aastal määrati ta kindlustusettevõtte Rosgosstrahh asepresidendiks. 
1996. aasta Mari Eli presidendivalimistel jäi ta alla Vjatšeslav Kislitsõnile. Markelov võitis 2000. aasta Mari Eli presidendivalimised ning 2004. aasta Mari Eli presidendivalimised.
Markelovi valitsusajal on Marimaa eelarvedefitsiit tohutult suurenenud. 2000. aastal, mil ta ametisse astus, oli see 36,2 miljonit rubla, aga 2008. aastal küündis juba miljardi rublani. Oponendid süüdistavad Markelovit vääras rahanduspoliitikas ja raha mittesihipärases kasutamises.
2003 keelati erinevatel ettekäänetel Markelovi suhtes kriitiliste ajakirjandusväljaannete trükkimine Marimaal. Nad olid sunnitud kasutama väljaspool Marimaad asuvaid trükikodasid. 2005 lõpetati võimude suhtes kriitiliste veebisaitide peamise teenusepakkuja tegevus.
Marimaa ametlikus ajalehes Mariiskaja Pravda on korduvalt avaldatud antisemiitlikke ning (maride, venelaste ja tatarlaste vahel) rahvastevahelist vaenu õhutavaid materjale. Marimaa prokuratuur ja FSB on ajalehte selle eest ametlikult hoiatanud. 
Samal 2005. aastal võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni "Inimõiguste rikkumisest ja demokraatiast Venemaa Föderatsiooni kuuluvas Mari Eli Vabariigis". 
2015. aasta septembris toimunud Marimaa Vabariigi juhi valimistel osutus ta valituks 50,78%-ga häältest. Valimas käis 47,09% hääleõiguslikest kodanikest. 
6. aprillil 2017 vabastas Venemaa president Vladimir Putin Leonid Markelovi ametist. Väidetavalt oli Markelov ise esitanud tagasiastumispalve. .
13. aprillil 2017 ta vahistati süüdistatuna altkäemaksu võtmises. Tema aresti on korduvalt pikendatud.
24. veebruaril 2021 mõisteti talle 13 aastat vangistust range režiimiga koloonias ja trahv 235 miljoni rubla ulatuses altkäemaksu võtmise eest. Lisaks konfiskeeriti Markelovilt 2,7 miljardi rubla väärtuses kinnis- ja vallasvara .
Prantsuse traavel

Prantsuse traavel on Normandiast pärit hobusetõug.
Ajalugu.
Prantsuse traavli aretustööga tehti algust 19. sajandi algupoolel. Aretajate eesmärk oli muuta Norfolki traavel aktiivsemaks ja kergemaks. Selle tarbeks importisid Normandia hobusekasvatajad Inglismaalt inglise täisverelisi ratsahobuseid. 1922. aastal sai prantsuse traavlist tunnustatud tõug.
Peter Englund

Peter Mikael Englund (sündinud 4. aprillil 1957 Bodenis Norrbotteni läänis) on rootsi ajaloolane ja kirjanik, Rootsi Akadeemia liige aastast 2002.
Englund õppis arheoloogiat, ajalugu ja teoreetilist filosoofiat Uppsala ülikoolis ja sai sealt kandidaadikraadi (bakalaureusekraadi) 1983. aastal. Doktoriväitekirja kaitses ta 1989. aastal, see kandis pealkirja "Det hotade huset" ('Ohustatud/ähvardatud maja') ning see käsitles 17. sajandi rootsi aadli maailmapilti.
Seejärel avaldas ta teoseid Rootsi suurvõimu ajastust ning 1996. aastal ilmus tema ajalooliste esseede kogumik "Brev från nollpunkten" ("Kirjad nullpunktist"). Raamat koosnes kuuest kirjutisest, mis käsitlesid 20. sajandi hämaramaid tahke: Esimest maailmasõda, Stalini terrorit, arhitektuuri Nõukogude Liidus ning Saksamaal, Hitleri terrorit, Saksamaa linnade pommitamist ja tuumapommide heitmist Jaapanile (ja lisaks Natsi-Saksamaa sõja-aegset tuumaprogrammi).
Sturefors

Sturefors on asula Rootsis Östergötlandi läänis Linköpingi vallas. Geograafilised koordinaadid on 58°20' N, 15°44' E.
Elanike arv oli 2000. aasta andmetel 2241. 
Enamik inimesi käib tööl Linköpingis. 
Mõni kilomeeter asulast ida pool on Stureforsi loss.
Tyresö vald

Tyresö vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Södermanlandi maakonnas Stockholmi läänis Läänemere ääres. See asub Stockholmist kagus. Suurem osa vallast on osa Stockholmi asulast
Valda jääb osa Tyresta rahvuspargist.
Vadstena

Vadstena on tiheasustusega paikkond Rootsis Östergötlandi maakonnas Östergötlandi läänis Vadstena vallas. 
Linna pindala on 333 hektarit ja elanike arv 5651 (2000. aasta lõpu andmed).
Linköpingi vald

Linköpingi vald on 2. järgu haldusüksus (vald) Rootsis Östergötlandi läänis.
Vallas asuvad Ekenäsi, Bjärka-Säby ja Stureforsi loss.
Alice (Hesseni suurhertsoginna)

Alice, Hesseni suurhertsoginna (Alice Maud Mary; 25. aprill 1843 Buckinghami palee – 14. detsember 1878 Darmstadt, Hesseni suurhertsogkond) oli kuninganna Victoria ja prints Alberti kolmas laps ja teine tütar ning Hesseni suurhertsog Ludwig IV abikaasa.
Printsess Alice oli prints Philipi emapoolne vanavanaema.
Ristimine ja suhted pereliikmetega.
Printsess Alice'i ristis 2. juunil 1843 Buckinghami palee erakabelis Canterbury peapiiskop William Howley ning printsessi ristivanemad olid Hannoveri kuningas Ernst August I, Saksi-Coburgi ja Gotha hertsog Ernst II, Suurbritannia ja Iiri Sophia ja Hohenlohe-Langenburgi printsess Feodora. Sünnijärgselt sai Alice tiitli Suurbritannia ja Iiri printsess (Tema Kuninglik Kõrgus; "Her Royal Highness The Princess").
Alice'i õpetas kodus tema vanem õde printsess Victoria, kuid eriti oli Alice kiindunud oma vanemasse venda, prints Albert Edwardisse. Pärast printsess Victoria abiellumist lootis kuninganna Victoria, et Alice võtab koduse abistamise ja vanema õe kohustused enda peale. 18-aastane Alice põetas oma isa, prints Albertit kuni viimase surmani 1861. aasta detsembris.
Abielu ja lapsed.
1. juulil 1862 abiellus printsess Alice Hesseni ja Reini printsi Ludwigiga (1837–1892) ning pulmapäeval andis kuninganna Victoria prints Ludwigile tiitli Kuninglik Kõrgus, mis kehtis ainult Suurbritannias. Alice ja Louis kolisid Darmstadti. Hessenis said Ludwig ja Alice kuninglikeks kõrgusteks 20. märtsil 1877, pärast Ludwigi isa, pärusprints Karli surma.
Alice'i kaudu kandus edasi kuninganna Victorialt saadud hemofiiliageen.
Lapsed:
Hilisem elu.
Austria-Preisi sõja ajal 1866 asutas Alice Naiste Ühenduse ("Alice-Frauenverein"), kus koolitati medõdesid ja abitöölisi. 13. juunil 1877 sai prints Ludwigist Hesseni ja Reini suurhertsog ja Alice'ist suurhertsoginna. 1878. aasta novembris haigestus suurhertsog ja ta lapsed peale printsess Elisabethi difteeriasse ning samal aastal suri haiguse tagajärjel printsess Marie. Kurnatuna pereliikmete põetamisest alistus ka Alice haigusele ning suri Darmstadt'is 14. detsembril, oma isa surma-aastapäeval. Printsess Alice maeti Hesseni suurhertsogite mausoleumi Rosenhöhes.
Veduk

Veduk, ka vedukauto (inglise keeles "road tractor; tractor unit"), on jõuallikaga mootorsõiduk, mis on ette nähtud jõuallikata veoühikute teisaldamiseks (enamasti poolhaagised, võivad olla ka haagised või muud iseseisvalt liikumisvõimetud transpordivahendid). Vedukil on diisel-, bensiini- või elektrimootor. Vanasti kasutati ka aurumootorit.
Lisaks poolhaagistele võivad piisava mootorivõimsusega vedukautod vedada mõnes EL liikmesriigis (Saksamaa, Holland, Taani, Rootsi, Soome) ka pikki, 25,25m pikkuseid autoronge (gigalainer, eurokombi), kus poolhaagise taha on haagitud ka täishaagis.
Megaveduk (ingl.k. "megatractor") on kõrge (3,0 m) lastiruumiga poolhaagiste vedamiseks ette nähtud vedukauto, mis on tavalisest vedukautost väiksema kliirensiga, väiksema läbimõõduga ratastega ja väiksema haakesadula kõrgusega.
Militaarotstarbelisi vedukeid kasutatakse tavaliselt haakes veetavate relvasüsteemide pukseerimiseks ja tavaliselt ka nende meeskonna ning varustuse transpordiks.
Asustus

Asustuseks ehk inimasustuseks nimetatakse mingi maa-ala rahvastikku koos asulastiku ehk asulavõrguga või viisi, kuidas maa-ala on asulastikuga kaetud.
Asustuse iseloomu mõjutavad looduslikud, ajaloolis-kultuurilised ja transpordigeograafilised tegurid.
Eristatakse tiheasustust ja hajaasustust.
Asustuse kompaktsust mõõdetakse asustustiheduse ehk rahvastikutihedusega (elanike arv pindalaühiku kohta).
Asulad moodustavad oma funktsioonide järgi hierarhia, mida nimetatakse asustussüsteemiks.
Eesti.
Eestis on kogu territoorium jagatud asustusüksuste (linnade, alevite, alevike ja külade) vahel. Linnad võidakse jaotada asumiteks.
Tiheasustust iseloomustatakse tiheasustusega paikkondade kaudu.
Fikseeritakse ka asustussüsteemi, milles muu hulgas eristatakse ühest või mitmest asustusüksusest koosnevaid kante.
Asustust uurivad asustusgeograafia, asustusarheoloogia ja asustuslugu.
Mootorsõiduk

Mootorsõiduk on autonoomse jõuallikaga varustatud transpordivahend inimeste ja kaupade veoks.
Eesti liiklusseaduses ei loeta mootorsõidukiks üksnes piiratud liikumisvõimega isikule kasutamiseks ettenähtud mootoriga sõidukit, elektrimootoriga jalgratast, tasakaaluliikurit, pisimopeedi, robotliikurit, maastikusõidukit, trammi ega sõidukit, mille valmistajakiirus ei ületa 6 km/h.
Väikesemõõtkavaline kaart

Väikesemõõtkavaline kaart on kaart, mille mõõtkava on 1:1 000 000 ja vähem. 
Nendel kaartidel kujutatakse suure pindalaga maa-alasid. 
Väikesemõõtkavaliste kaartide hulka kuuluvad maailmakaardid, mandrite või nende osade kaardid, riikide kaardid jne. 
Igapäevaelus on väikesemõõtkavalised kaardid näiteks seinakaardid, "Maanteede atlase" kaardid jm.
Kurrutus

Kurrutus on termin, millel on geoloogias mitu omavahel seotud, kuid mõnevõrra erinevat tähendust.
Rannu valla vapp

Rannu valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Rannu valla vapp.
Vapp kinnitati 21. juunil 1994 Riigisekretär Ülo Kaevatsi poolt.
Rannu valla vapi on kujundanud riigikantselei riigisümboolika osakonna nõunik Ivo Manfred Rebane 1994. aastal. 
Vapi kirjeldus.
Sinisel alt ümardunud tipuga kilbil kroon, ristikuleht ja lainelõikeline vapitüvi, kõik kuldsed. Vapil on kolm kuju: värviline, must-valge – sinise asemel must, kuldse asemel valge ning valge, joonega ääristatud kujunditega vapp.
Põhjendus.
Vapikilbi sinine värvus viitab Võrtsjärvele, aadlikroon meenutab lugu Barbara von Tiesenhausenist. Ristikuleht ja vapitüvi sümboliseerivad valla elanike peamist tegevusala – põllumajandust.
Vapi kasutamise kord.
Valla vappi võis kasutada:
Kambja valla vapp

Kambja valla vapp on Tartu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kambja valla vapp.
Vapp on kinnitatud vallavolikogu poolt 2020. aasta augustis .
Vapi kirjeldus.
Rohelisel kilbil on kuldset värvi püstine helihark ja seda ümbritsev viljateradest moodustuv võru.
Hillingdoni linnaosa

Hillingdon ("London Borough of Hillingdon") on Londoni (Suur-Londoni) läänepoolseim halduslik linnaosa ("London borough").
Ta piirneb Harrow' linnaosa, Hounslow' linnaosa ja Ealingi linnaosaga.
Linnaosa keskus on Uxbridge.
Hillingdoni linnaosa on Inglismaa 354 ringkonna tüüpi haldusüksuse seas pindalalt 227. kohal (115,70 km²).
Elanike arvult on ta 36. kohal (2005. aasta hinnangul 252 400). 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 243 006.
Rahvastiku tihedus on 2182 in/km² (Londoni linnaosade seas kõige väiksem). 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli rahvastiku tihedus 2100 in/km².
Elanikkonnast moodustavad 70,1% valged, 13,6% Briti aasialased ja 13,3% Briti afrokariiblased.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli 13,9% elanikest üle 65 aastased. Töötus oli 2,7%.
ONS-i kood on 00AS.
Hillingdoni linnaosas asuvad Heathrow' lennujaam, Bruneli Ülikool ja sõjaväelennuväli RAF Northolt.
Haldusajalugu.
Londoni Hillingdoni linnaosa moodustati 1965. aastal järgmistest Middlesexi haldusüksustest:
Ühinevad omavalitsusüksused ei suutnud algul kokku leppida uue haldusüksuse nimes. Keith Joseph pani oktoobris 1963 ette "Uxbridge'i linnaosa", hiljem jäädi "Hillingdoni" juurde.
Poliitika.
Linnaosas on võimul Konservatiivne Partei.
2005. aasta Suurbritannia parlamendivalimistel valiti Alamkotta Nick Hurd, John McDonnell ja John Randall.
Londoni Kogu saadik Ealimgi ja Hillingdoni valimisringkonnast on Richard Barnes.
Pargid ja haljasalad.
Hillingdoni linnaosa haldab 239 parki ja haljasala. Neist suurima moodustavad Colne'i jõe kaldad. Suur osa piirkonnast jääb Londoni rohelisse vööndisse.
Bromley linnaosa

Bromley on Londoni kagupoolseim linnaosa.
Charing Cross

Charing Cross on ristmik Londoni kesklinnas City of Westminsteri linnaosas Trafalgar Square'ist vahetult lõunas, kus saavad kokku kirdesse suunduv Strand, lõunasse suunduv Whitehall ja läände suunduv Cockspur Street.
Koha nimi pärineb Charingi külalt, kuhu kuningas Edward I lasi 1291–94 püstitada risti (inglise keeles "cross") oma surnud abikaasa Kastiilia Eleonora mälestuseks. Esialgne rist lammutati Inglise kodusõja ajal parlamendi käsul 1647. Pärast kuningriigi taastamist lasi Charles II 1675 selle kohale püstitada oma isa, 1649 hukatud Charles I ratsamonumendi, mis seisab seal tänapäevani.
Tänapäeval on Charing Cross üksnes ristmik. Minevikus on olnud ka sellenimeline tänav, mis suundus Scotland Yardist Trafalgari väljakule. Tänapäeval kannab see tänav Whitehalli nime.
Alates 18. sajandi teisest poolest on Charing Crossi loetud Londoni keskpunktiks. Mingi koha kaugus Londonist tähendab selle kaugust Charing Crossist. Varem peeti Londoni keskpunktiks teisi kohti, sealhulgas Saint Pauli katedraali. 1829 võeti vastu metropoli politsei seadus, mis muutis Charing Crossi ametlikult Londoni keskpunktiks.
1865 püstitati Charing Crossist mitusada meetrit ida poole Strandile uus Eleanori rist, mis aga ei ole üldsegi vana risti koopia, vaid on palju rohkem kaunistatud.
Alates Suur-Londoni loomisest 1965. aastal on Charing Crossist kauguste arvestamine ametlikus asjaajamises lõpetatud. Londoni taksojuhid peavad tundma tänavaid 6 miili (umbes 10 km) raadiuses Charing Crossist.
Charing Crossi järgi on nimetatud selle lähedal asuvad Charing Crossi raudteejaam, Charing Crossi metroojaam, Charing Crossi haigla, Charing Crossi teater, hotell, politseijaoskond ja ooperimaja.
Finlandia Vodka

Finlandia on Soome viinamark, mida valmistatakse kuuerealisest odrast ja jää sulaveest. Viin on läbipaistev ning ei sisalda suhkruid. Finlandia kõrgema klassi viin, mis on maailmas enim müüdud viinamarkide järjestuses viiendal kohal. 
Seda valmistab Soome riigiettevõtte Altia Koskenkorva külas Ilmajoki vallas. Puhas piiritus viiakse Rajamäki tootmisüksusesse, kus piiritus segatakse jääveega, lisatakse sõltuvalt sordist ekstrakte ja valatakse valmis toode pudelisse. 
Finlandia viina müüakse 135 riigis. Lisaks klassikalisele Finlandia viinale toodetakse erinevaid maitseviinu, näiteks piparmündi-, greibi-, mandariini-, mango-, kookose- ja marjamaitselisi viinu. Finlandia esmaesitlus oli aastal 1970.
Finlandia viinamark kuulus Põhja-Ameerika ettevõttele Brown-Formanile, kuid Soome riigiettevõte Altia jätkab viina valmistamist 2025. aastani. 2023. aastal omandas Coca-Cola HBC, Finlandia vodka kaubamärgi €200m eest.
Ajalugu.
Piiritustehas väikses Rajamäki külas Soomes ehitati 1888. aastal Wilhelm Juslini korraldusel.
Kõo valla lipp

Kõo valla lipp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kõo valla lipp.
Lipu kirjeldus.
Kollasel (kuldsel) lipukangal on sinine andrease rist, mille keskel must kellatorn.
Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ja tavasuurus 105x165 cm.
Värvid rahvusvahelise Pantone värvitabeli järgi on kollane 116C ja sinine on 285C ja must Black C.
CMYK: kollane – C0;M10;Y100;K0, sinine – C91;M43;Y0;K0 ja must – C0;M0;Y0;K100.
RGB: kollane – R255;G259;B0, sinine – R26;G117;B208 ja must – R0;G0;B0.
Põhjendus.
Kollane tähistab piirkonna peamist majandusharu – põllumajandust (viljakasvatust). Kald- ehk Andrease rist on Pilistvere kiriku kui endise kihelkonnakeskuse sümbol ning sümboliseerib lootust paremale tulevikule. Kõo mõisaansambli kellatorn aga sümboliseerib rahva ühtekuuluvust ning vallaelanike ärksust ja kaitstust.
Lindi looduskaitseala

Lindi looduskaitseala on viiest lahustükist koosnev ning Pärnumaal Tõstamaa ja Pärnu linna piiridesse jääv looduskaitseala, mille pindala on 10,95 km². Looduskaitseala suurima osa moodustab Lindi raba.
Lindi soo asub Pärnu madaliku edelaosas loode-kagusihilises nõos. Soo tekkis Litoriinamere laguunis ja tänapäevani piirab seda luitevall. Selle taha moodustuvad tiigid, mis enamasti kesksuveks ära kuivavad, kuid leidub ka palju mudaälveid ja laukaid. Suurema osa soost moodustab lageraba. Soo idaosas on kaks peaaegu kinni kasvanud järve.
Lindi kaitsealasse jäävad hariliku jugapuu kasvukohad, mis võeti kaitse alla 12. septembril 1958 Pärnu linna RSN TK otsusega nr. 376. 1981. aastal, kui hakati moodustama sookaitsealasid, võeti kaitse alla Lindi soo. Eesti NSV Ministrite Nõukogu võttis vastava määruse nr. 340 vastu 25. mail 1981. 1999. aastal liideti Lindi raba ja kõik selle ümbruses esinevad kaitsealuste liikide leiukohad üheks looduskaitsealaks.
Looduskaitsealal on täheldatud järgmisi haudelinde: merikotkas, must-toonekurg, sarvikpütt, sookurg, teder, rüüt, mudatilder, metstilder, punajalg-tilder, kägu, öösorr, põldlõoke, sookiur, metskiur, linavästrik, käblik, punarind, kadakatäks, laulurästas, vainurästas, väike-lehelind, salu-lehelind, must-kärbsenäpp, punaselg-õgija ja metsvint.
Kaitsealustest taimedest kasvavad Lindi looduskaitsealal väike käopõll, laialehine neiuvaip ja harilik jugapuu.
Sorgu

Sorgu (rootsi ja saksa keeles "Sorkholm") on 5,88 hektari suurune asustamata saar Pärnu lahe ja Kihnu väina piiril, Manilaiust 5,5 kilomeetrit kagus. Halduslikult kuulub Pärnu maakonda Pärnu koosseisu. Saare rannajoone pikkus on 2 kilomeetrit.
Saar asub devoni aluspõhjalisel moreenkõrgendikul. Saare suurim kõrgus on 4,5 meetrit üle merepinna.
Saarel kasvab rohttaimestik. Lagealad hõlmavad saare maismaa-alast 79% ja põõsastik 21%. Puittaimede liikidest on esindatud harilik kadakas, kibuvits, verev kontpuu, harilik saar, harilik toomingas ja harilik pihlakas.
Saar on tähtis veelindude pesitsusala. Saarel on loendatud 12 haudelinnu liiki, sealhulgas kormoran. Sorgu saare linnustiku kaitseks nimetati kogu saar Sorgu saare kaitsealaks. Saar on looduskaitse all alates 12. juulist 1991. 2014. aastal moodustati Sorgu saare kaitseala ja Pärnu lahe hoiuala baasil Sorgu looduskaitseala.
Saarel asub Sorgu tuletorn, majakavahi maja, kelder, saun, ladu ja kaev, seal on 20. sajandil elanud majakavahid oma perega. Kirjanik Aadu Hint soovis saarele ehitada onni, vastavat luba saamata lasi ta oma onni rajada Ruhnu saarele.
Tõrvanõmme mänd

Tõrvanõmme mänd on Pärnu linnas Tõlli külas Tõrvanõmme talu juures kasvav looduskaitsealune põlispuu.
Mänd on 8-haruline. Puu kõrgus on 14,5 meetrit, võra läbimõõt 24 meetrit ja tüve ümbermõõt 90 sentimeetrit kõrguselt üle 4,5 meetri. 
Mänd võeti looduskaitse alla 1991. aastal.
Tõstamaa luitestik

Tõstamaa luitestik on luidete rühm Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Luidetel kasvab looduskaunis männik.
Luitestiku kõrgeim küngas on Levaroti mägi (28 m üle merepinna).
Tõstamaa paisjärv

Tõstamaa paisjärv on Tõstamaa aleviku piires paiknev paisjärv. Järv rajati 1972. aastal, kui Tõstamaa jõel Laagisoos toimusid melioratsioonitööd.
Järve juurde ehitati 1991. aastal laululava.
Pootsi mõis

Pootsi mõis (saksa keeles "Podis") oli rüütlimõis Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal, tänapäeval asuvad endise mõisa alad Pärnu linna territooriumil.
Ajalugu.
Pootsi mõis rajati Poola võimu ajal 16. sajandi teisel poolel. Algselt olid mõisa omanikeks Pahlenid.
19. sajandi algul omandasid mõisa Lilienfeldid, kelle ajal püstitati ka esinduslik mõisakompleks.
1856. aastal läks mõis Maydellide kätte, kelle valdusse jäi see kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Mõisasüda jäi aga nende kätte kuni 1939. aasta baltisakslaste ümberasumiseni.
Enne kui parun Heinrich Gotthard von Maydell 1939. aastal Saksamaale siirdus, müüs ta mõisa Hans Põldsamile. Mõisas tegeleti põllumajanduse ja loomakasvatusega. Kasvatati teravilja ja köögivilja, oli suur kanafarm, peeti kalkuneid ja hanesid, kasvatati lambaid ja noorloomi, peeti lehmi ja hobuseid. Mõisa heinamaad oli ka Manija saarel, kus suviti käis suur heinategu, millest võttis peale oma pere osa ka saarerahvas. Mõisa arendamine jätkus 1940. aasta oktoobrini.
1940. aasta oktoobris vahistati Hans Põldsam talle kuuluvas Pärnu hotellis Bristol ning viidi Venemaale Kirovi vangilaagrisse, kus ta 1942. aastal tapeti.
1941. aasta sügisel vahetus võim, venelaste asemele saabusid sakslased ja Põldsamitele tagastati Pootsi mõis. Mõisa tegevust korraldas kolme poja ema Maria Põldsam. Mõisas ehitati ümber hobusetallid, uuendati kanalat ja teisi abihooneid.
1944. aasta sügisel okupeerisid Nõukogude väed uuesti Eesti. Mõisahoonesse majutati üks Nõukogude sõjaväe üksus. Põldsamite perele jäeti elamiseks üks ruum. 1944. aasta lõpul vahistati Maria Põldsam ning saadeti kaheksaks aastaks Venemaale vangilaagrisse.
Aastatel 1962–1997 tegutses mõisa peahoones Pootsi põhikool, seejärel tegutses kool algkoolina mõisa valitsejamajas. Nüüdseks on kool suletud.
Mõisakompleks tagastati Põldsamitele alles 2001. aastal. Alates 2017. aastast on Pootsi mõisa omanikud Hans Põldsami poeg Ants Põldsam ja tema noorim poeg Ants Põldsam.
Mõisakompleks.
Algne klassitsistlikus ühekorruseline peahoone on tänapäevaks tundmatuseni muutunud. 1962. aastal tehti suuri ümberehitusi, mille käigus lisati hoonele teine korrus.
Härrastemaja peatrepil asub mansardkorruse toestamiseks ehitatud nelja sambaga portikus. Lisaks peahoonele on säilinud ka hulk kõrvalhooneid: valitsejamaja, tall, kasvuhoone varemed, tuuleveski ja ait-kuivati.
Mõisakompleksi ümbritseb ligi viiehektarine park, mis oli kunagi väga liigirikas. Praeguseks on suur osa liike aga pargist hävinud.
2017. aasta septembris valmis mõisahoone taastamise esimene etapp, renoveeritud sai suur osa esimesest korrusest ja peasissekäigu trepikoda. Hoone on saanud uued aknad ja uksed, mis meisterdati vanade piltide põhjal arhitekt Jaan Tiidemanni tehtud jooniste järgi. Pootsi mõisa taastamine jätkub.
Seli Püha Vassili kirik

Seli Püha Vassili kirik ehk Seliste Püha Vassili kirik on õigeusu kirik Pärnumaal Pärnu linnas Seliste külas.
Kirik püstitati Riia munkade poolt 1861. aastal. Hoone ehitati algselt Riias, võeti seejärel koost lahti, toimetati jääteed mööda praegusesse asupaika ja pandi uuesti kokku. Kirik pühitseti 1864. aastal. Kiriku kogudus asutati 1847. aastal ning see tegutses 1987. aastani. 1998. aastast alates on kirikut tasapisi korrastatud, praeguseks on ta tuntud kontsertide toimumiskohana. Sisetööd lõpetati aastal 2004. Kirikut kasutab Seli-Tõstamaa Püha Vassilius Suure kogudus.
Tõstamaa kirik

Tõstamaa Maarja kirik on kirik Pärnu maakonnas Pärnu linnas Tõstamaa aleviku lõunaosas.
Tõstamaa kirik praegusel kujul ehitati aastatel 1763–1768. Varem asus selles paigas 1674. aastal rajatud puukirik.
Ebastabiilse pinnase tõttu hakkasid kiriku külgseinad 19. sajandil vajuma ja need toestati tugipiilarite rajamisega.
Kiriku kellatorn varises kokku 1972. aasta jaanipäeval, võttes kaasa kiriku lääneseina ja mattes enda alla oreli. Varingu põhjustas veetrassi rajamine kiriku juures.
Taastamistöid alustati 1983. aastal ning tänase kuju sai kirik 2000. aastal. Torn valmis 2001. aastal.
Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kirik

Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kirik asub Pärnu linnas Kõpu külas ja on EAÕK haldusalas olev pühakoda.
Ajalugu.
Kirik valmis 1873. aastal Riia arhitekt Heinrich Scheeli 1871. aasta tüüpprojekti järgi. Pühakoda on Kreeka risti kujulise põhiplaaniga viie kupliga kirik maakivist seintega ning osaliselt krohvitud. Erinevalt teistest Pärnumaa pühakodadest puudub sellel hoonel peasissepääsu kohal olev kellatorn. Sama projekti järgi valmisid ka Uruste Issanda Taevaminemise kirik Pärnumaal, Arussaare Issanda Taevaminemise kirik Viljandimaal ning Ööriku Püha Kolmainu ja Leisi Püha Olga kirik Saaremaal. Kohalik õigeusu kogudus oli olemas juba 1847. aastast. Miks Kõpu külas asuva kiriku kogudus kannab ka Pootsi nime, pole selge.
Kirikus on mälestustahvel Eesti apostliku õigeusu kiriku esimesele piiskopile Platonile. Pootsis kirikuköstri pojana sündinud püha märterpiiskop Platon, kodanikunimega Paul Kulbusch, oli esimene eestlasest õigeusu märter-pühak.
Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kirikut ja katust renoveeriti aastatel 2013–2016.
Kogudus.
Tänapäeval tegutseb hoones Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kogudus.
Kastna kirik

Kastna Püha Arseniuse kirik on apostlik-õigeusu kirik Pärnumaal Pärnu linnas Ranniku külas. Kirik ehitati 1904. aastal.
Kirikus tegutses aastani 1986 Kastna Püha Arsenius Suure kogudus.
Praegu (aastal 2007) seisab kirik tühjana.
Södertälje vald

Södertälje vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Södermanlandi maakonnas Stockholmi läänis Läänemere ääres. Ta asub Stockholmist edelas Mälareni lõunakaldal.
Suuremad asulad on Södertälje, Järna, Pershagen, Hölö, Mölnbo, Ekeby, Tuna, Viksberg, Vattubrinken ja Sandviken.
Vallas asub vabaõhumuuseum ja bioloogiamuuseum.
Nykvarni vald

Nykvarni vald on vald Rootsis Stockholmi läänis. See asub Stockholmist kagus.
Vald moodustati 1999. aastal, kui see eraldati Södertälje vallast.
Nykvarni vald hõlmab endiste Taxinge ja Turinge kihelkonna alad, mis liideti 1971–1998 Södertälje vallaga.
Vallas on vaid üks linnaline asula, valla keskus Nykvarn.
Norrtälje vald

Norrtälje vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis Läänemere ääres. Ta asub Stockholmist kirdes. See on lääni põhjapoolseim ja pindalalt suurim vald. Valda kuulub ka väike osa Märketi saarest, kus on ka jupike maismaapiiri Soomega.
Suuremad asulad on Norrtälje, Hallstavik, Rimbo ja Älmsta.
Peterburi metroo

Peterburi metroo (kuni 1992. aastani V. I. Lenini nimeline Leningradi metroo; vene "Петербургский метрополитен") on Peterburis alates 1955. aastast töötav metroo.
Peterburi metrool on 5 liini kogupikkusega 112,5 km ja 67 jaama.
Metroo rajamist alustati 1940. aastal. Metroo rajati geoloogiliste tingimuste tõttu tavalisest sügavamale. 
Liinid ja jaamad.
Paksus kirjas on märgitud ümberistumisjaamad teisele metrooliinile.
Peterburi metroos on ärilise eesmärgiga pildistamine ja filmimine ilma metroo kirjaliku loata keelatud. Juuresoleva Avtovo metroojaamas oleva foto autorit trahviti pildistamise eest 100 rublaga.
Hylte vald

Hylte vald on 2. järgu haldusüksus (vald) Rootsis Hallandi läänis.
Esialgsetes piirides loodi Hylte vald 1952. aastal.
Paul Burman

Paul Wilhelm Burman (28. veebruar (vkj 16. veebruar) 1888 Kamjanets-Podilskõi, Ukraina – 3. juuni 1934 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti maalikunstnik ja graafik, Karl Burman vanema vend.
Burman oli esimene animalist Eesti kunstis.
Elukäik.
1892. aastal kolis pere Tallinna, kus Paul Burman õppis Peetri Reaalkoolis.
Hiljem õppis ta Ants Laikmaa ateljeekoolis ja 1907 vabakuulajana Peterburi Kunstide Akadeemias professor Roubaud' loomamaaliklassis. Täiendas ennast 1908–1909 Moskvas Stroganovi kunstikoolis graafika osakonnas ning 1911 Riia linna kunstikoolis Vilhelms Purvītise juures. Viibis 1912 lühemat aega Pariisis Académie Russe'is.
1912–1913 elas Pariisis eesti kunstnike koloonias, kus suhtles lähemalt Jaan Koorti, Nikolai Triigi ja Aleksander Tassaga.
Aastal 1914 viibis Krimmis ja Saksamaal, 1915. aastast vabakunstnik Tallinnas.
1918. aastast kuni surmani elas ta Seewaldis. Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule, sektor Jaani vana M I.
Looming.
Loomingu algperioodil maalis ja joonistas peamiselt looma- ja looduspilte, maastikuvaateid ning natüürmorte. On loonud ka mõned portreed, joonistusi, oforte, puulõikeid ning illustreerinud lasteraamatuid ("Koduloomad", "Metsloomad" 1912). Tema maalitud oli dekoratiivne pannoo "Kari" vend Karl Burman vanema projekteeritud "Kalevi" seltsimajja.
Kujutuslaadilt on tema linna-, lille- ja maastikupildid maalilised, koloriidilt heledad, vaheldusrikkad. Teda on peetud üheks Eesti esimeseks impressionistiks. Hilisem looming oli rahutum, teosed väljendusjõulised.
III Eesti kunsti näitusel 1910 oli väljas juba 46 tema teost. 1911 esines koos vennaga Riias. 1919. eesti kunsti esimesel ülevaatenäitusel oli välja pandud 15 tema maali ning Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu (EKKKÜ) esimesel näitusel koguni 35. Tema isikunäitused olid Tallinnas 1917. ja 1924. aastal. Lisaks näitustele Eestis esines ta ka näitustel Moskvas, Pariisis, Roomas jm.
Hampshire

Hampshire on krahvkond Lõuna-Inglismaal La Manche'i ääres.
Hampshire jaguneb 11 omavalitsusüksuseks (ringkonnaks): 
Ajaloolisest krahvkonnast on eraldatud kaks tervikomavalitsust: Southampton (12) ja Portsmouth (13).
Anaesthesia dolorosa

 
Anaesthesia dolorosa ehk valuline tundetus on tundeelu häire, mille puhul haige on kaotanud võime läbi elama positiivseid tundmusi. Ja see asjaolu, et ta ei suuda rõõmu tunda, vaevab patsienti. Sageli võib patsient vääriti kasutada mõistet apaatia – "Ma olen apaatne", mis võib anda aluse patsiendi seisundit tõlgendada kui tundeelu tuimenemine. Kuid tundeelu tuimenemise korral on hääbunud nii positiivsed kui negatiivsed tundmused.
Valuline tundetus väljendab depressiooni olemasolu.
Hüpopaatia

Hüpopaatia on seisund, mille puhul tundmuste tekitamiseks on vaja tunduvalt intensiivsemat ärritust, kui tavaliselt. 
Hüpopaatia puhul ei ole inimene kaotanud võimet tundmusi läbi elada, nagu apaatia korral, kuid tema tundmused on tagasihoidliku intensiivsusega. 
Üsna raske on tõlgendada hüpopaatiat kliinilisest vaatevinklist – on ju küllalt palju inimesi, kelle tundmused on tagasihoidliku intensiivsusega. Tõlgendamisel tuleb arvestada inimese eelnevaid eluetappe – kas on ta olnud kogu aeg selline või on muutus toimunud mingil teadaoleval ajaperioodil? Kuna ollakse arvamusel, et inimese isiksus kujuneb põhijoontes välja juba kolmandaks eluaastaks, siis elava ja rõõmsameelse inimese muutumine tuimaks omab kliinilist tähendust.
Kõrge päritolu luul

Kõrge päritolu luul on luul, mille puhul haige on ekslikult veendunud, et ta on kõrgest soost vanemate järeltulija.
Sageli ei avalda inimene kõrge päritolu luulu, kuid käitub sellest veendumusest lähtuvalt, ootab erilist kohtlemist, käitub "aristokraatlikult" vms.
Kõrge päritolu luul kuulub suurusluulude hulka.
Leidurlusluul

Leidurlusluul on luul, mille puhul haige on ekslikult veendunud, et ta on leiutanud midagi väga olulist. Sageli on haige veendunud, et ta on leiutanud "perpetum mobile" või mingi universaalse ravimi kõigi haiguste vastu. Tavaliselt pole inimese taust selline, et ta saaks oma avastuse tõelevastavust kontrollida või tõestada.
Leidurlusluul kuulub suurusluulude hulka.
Missiooniluul

Missiooniluul on luul, mille korral on haige ekslikult veendunud, et tal on mingi ülioluline ülesanne siin elus täita. Haige võib näiteks rääkida, et tema ülesandeks on kogu maailma inimeste pööramine headuse rajale või panna kõiki inimesi uskuma Jeesuse kõikvõimsusesse.
Inimese mõttekäigu tõlgendamine on komplitseeritud, kui ta väljendab religioosseid tõekspidamisi ja sellega seotud missioonimõtteid.
Missiooniluul kuulub suurusluulude hulka.
Reformaatorlusluul

Reformaatorlusluul on luul, mille korral haige on ekslikult veendunud, et ta on viinud või viib läbi mingit ühiskonna aspektist olulist muudatust. Näiteks võib inimene uskuda, et ta on leidnud kõigi haiguste ravimi, leiutanud uue kütuse, leidnud viisi, kuidas kuritegevusest lõplikult lahti saada või hakkama saanud muu inimkonda ulatuslikult muutva teoga. Tavaliselt pole sel inimesel tausta, mis võimaldaks tal selliseid muudatusi teha. Nagu iga luulu puhul, pole inimest ennast võimalik veenda tema tegude, avastuste või saavutuste ebaotstarbekuses.
Reformaatorlusluulu võib pidada spetsiifiliseks missiooniluulu juhuks. Mõlemad kuuluvad suurusluulude hulka.
George Mountbatten, teine Milford Haveni markii

George Louis Victor Henry Serge Mountbatten, teine Milford Haveni markii (6. detsember 1892 – 8. aprill 1938) oli Battenbergi printsi Louisi ja printsess Victoria poeg. 
George'il olid õed printsess Alice (prints Philipi ema) ja Louise ning vend Louis. 
1916. aasta 15. novembril abiellus George Londonis Torby krahvinna Nadežda Mihhailovnaga. Nad elasid Lyndeni mõisas Holyportis Berkshire'is. 
Lapsed:
George Mountbattenil oli suur erootilise kirjanduse kogu, mida praegu säilitatakse Briti Raamatukogus.
George Mountabtten suri 45-aastaselt luuüdivähki.
Konguta valla vapp

Konguta valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Konguta valla vapp.
Vapp kinnitati 2. mail 1996.
Vapi kirjeldus.
Paremalt langeva hõbedase kaldvardaga poolitatud vapikilbi ülemisel, rohelisel väljal tammeleht ja alumisel, sinisel väljal veskikivi - mõlemad hõbedased.
Õlikanep

Õlikanepiks nimetatakse kanepit, mida kasvatatakse tema seemnetes sisalduva õli pärast. 
Kanepiseemnetest pressitud õli saab tarvitada toiduks või kosmeetikatoodete valmistamiseks, samuti saab sellest valmistada biodiislikütust. Kanepiõli sisaldab palju küllastumata rasvhappeid ning on seega toiduks tarvitamiseks kasulik, kuid rikneb õhuga kokkupuutumisel kiiresti. 
Kanepiõli kasutatakse värnitsa, laki, värvide jms valmistamiseks.
Laeva valla vapp

Laeva valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Laeva valla vapp.
Vapp kinnitati 4. detsembril 1998.
Vapi kirjeldus.
Kuldsel kilbil kahe punase õie ja marjaga roheline jõhvikas; selle all sinine ja kuldne varras ning roheline vapitüvi - kõik lainelõikelised.
Kiukanep

Kiukanep on kultuurkanep, mida kasvatatakse kiu saamise eesmärgil. Kanepi kiud leiavad kasutamist "mööbli- ja tekstiilitööstuses, sellest saab valmistada mitu korda rohkem tselluloosi kui puidust, kiud ja puitlaastud sobivad ehitusmaterjaliks, kiudu on kasutatud isegi luksusautode sisustuse valmistamisel"
Kiukanepit kasutatakse ka kanepiõlle tootmiseks.
Luunja valla vapp

Luunja valla vapp on Tartu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Luunja valla vapp.
Vapp kinnitati 29. septembril 1994.
Vapi kirjeldus.
Rohelisel kilbil rukkihakk ja lainelõikeline langetatud varras, mõlemad kuldsed; vapitüvi sinine.
Põhjendus.
Vapikilbi roheline värvus ja kuldne rukkihakk sellel sümboliseerivad eestlaste põlist tegevusala - põlluharimist ning nende peatoitu - rukkileiba. Need kuuluvad ka valla elanike elulaadi koostisse. Kuldne lainelõikeline varras ja sinine vapitüvi viitavad asjaolule, et vald asub Emajõe läheduses.
Meeksi valla vapp

Meeksi valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Meeksi valla vapp.
Vapp kinnitati 23. oktoobril 2002. See oli kasutusel kuni 2017. aastal aset leidnud Eesti omavalitsuste haldusreformini, mille käigus ühines Meeksi vald Räpina ja Veriora vallaga.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil hõbedane majakas kuldse tule ja kahe musta aknaavaga ning lainelõikeline hõbedane vapitüvi kahe sinise kalaga 1+1.
Mäksa valla vapp

Mäksa valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Mäksa valla vapp.
Vapp kinnitati 4. juulil 1997.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil tuulik ja selle all lainelõikeline palk - mõlemad hõbedased ning roheline vapitüvi.
Põhjendus.
Sinine ja roheline, mis on ka Tartumaa vapi värvused, meenutavad, et Mäksa vald asub selles maakonnas. Sinine on ühtlasi vaimsuse ja karskuse värvus ning taeva sümbol. Roheline on looduse ja põllunduse, samuti nooruse ja lootuse võrdkuju. Põllumehe töö eesmärgi ning tulemuse - leiva ja üldisemalt toiduga on otseses seoses vapi keskne kujund tuulik. Lainelõikeline hõbedane palk on vallaga piirneva Emajõe sümbol.
Staffa

Staffa on Suurbritanniale kuuluv saar.
Staffa kuulub Sise-Hebriidide hulka. Saare pindala on 33 hektarit. Suurim kõrgus on 42 meetrit. Lähimaks maismaapunktiks on umbes 10 km kaugusel asuv Mulli saar.
Saar on väike ja asustamata, kuid on ometi turistide poolt sagedasti külastatud. Põhjuseks on saare rannikul paljanduv sammasbasalt, mis on üks ilusamaid omataolisi maailmas. Basaldist koosneb ka ülejäänud osa saarest.
Nõo valla vapp

Nõo valla vapp on Tartu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Nõo valla vapp.
Vapp kinnitati 27. mail 1996.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil selle alumisest servast tõusev hõbedane kiriku viiluväli koos torniga; saatena kaks kaheksaharulist kuldset tähte - 1+1.