Heliefekt

Heliefekt on heli või helikujunduse element, mida kasutatakse audiovisuaalsetes meediumites, näiteks filmides, tele- ja raadiosaadetes, videomängudes ja teatrilavastustes, et rõhutada, täiendada või luua teatud atmosfääri, tegevust või emotsiooni. Heliefektid täidavad olulist rolli kaasaegses meedias ja kunstis, aidates luua realistlikku või kujutlusvõimelist maailma. Need võivad olla nii loodushelide jäljendused kui ka tehnoloogiliselt loodud unikaalsed hääled.
Heliefektide loomisega tegelevad kitsama eriala spetsialistid, kelle rollid ja spetsiifika varieeruvad sõltuvalt projektist ja loomeprotsessi etappidest.
Ajalugu.
Heliefektide kasutamine ulatub tagasi teatri ajastusse, kus heli loodi mehaaniliste vahenditega. Näiteks kasutati tormi jäljendamiseks metallplaate, hobuste kapjade heli loomiseks puuklotsidega kloppimist ja ukse kriuksumist erilise puidust mehhanismi abil.
Raadio tõi kaasa järgmise etapi heliefektide arengus. Esimestes raadiosaadetes kasutati reaalajas loodud helisid, näiteks papist tiibade lehvitamist, et matkida lindude lendu, või veeanumaid, et simuleerida vee sulinat. 1920. aastatel hakati seoses helifilmi tulekuga kasutama salvestatud heliefekte, mis võimaldasid neid täpsemalt ja korduvalt kasutada. Esimene helifilm, "The Jazz Singer" (1927), illustreerib hästi seda tehnoloogilist läbimurret. 1950. aastatel hakkasid ulmefilmid kasutama elektroonilisi instrumente, nagu teremin, et luua futuristlikke ja ebatavalisi helisid. Näiteks filmis "The Day the Earth Stood Still" (1951) kasutati teremini, et rõhutada ulmelist atmosfääri. 1980. aastateks muutus digitaalne helitöötlus tavaliseks, võimaldades luua keerukaid helimaastikke. "Star Wars" filmides (1977–1983) kasutati nii analoog- kui ka digitaaltehnoloogiaid.
Videomängudes mängivad heliefektid olulist rolli mängumaailma elavdamisel ja mängija kogemuse rikastamisel. Näiteks mängus "The Legend of Zelda" kasutatakse helisid, et suunata mängijat ja anda tagasisidet tegevustele, samas kui mängus "The Last of Us" loovad heliefektid pingelise ja emotsionaalse atmosfääri. 
Tänapäeval võimaldavad sellised tarkvarad nagu Pro Tools ja Ableton Live heli salvestada, töödelda ja kombineerida väga suure täpsusega, mis aitab loojatel saavutada järjest paremat helikvaliteeti ja suuremat mitmekesisust.
Eestis.
Eesti Rahvusringhääling (ERR) hakkas heliefekte salvestama ja koguma juba 1950. aastatel. Selles arhiivis talletatavaid helimaterjale kasutatakse filmides ja raadiosaadetes tänapäevalgi. ERR-i arhiiv sisaldab unikaalseid ajaloolisi helisalvestisi, mis on oluline osa Eesti audiovisuaalsest kultuuripärandist. Eestis on heliefektide loomisel pikk ajalugu. 1970. aastatel kasutas Sven Grünberg elektroonilist muusikat ja helikujundust filmides, nagu "Hukkunud Alpinisti hotell" (1979). 1980. aastatel lõi Arvo Pärt minimalistliku muusika, mida on kasutatud paljudes filmides; tema tintinnabuli-stiil mõjutas ka helikujundust. 
Tänapäeval on võimalik Eestis õppida heliefektide loomist mitmes õppeasutuses. Näiteks Tallinna Ülikooli Balti Filmi, Meedia ja Kunstide Instituudis (BFM) saab õppida heli eriala, mis keskendub helirežii, helikujunduse ja heliefektide loomise õpetamisele. Samuti korraldab Tallinna Muusika- ja Balletikool (MUBA) täienduskoolitusi, sealhulgas heli- ja videosalvestuse kursusi, kus käsitletakse ka heliefektide loomise teemasid.
Eestis tegutseb mitmeid stuudioid, mis on spetsialiseerunud heliefektide loomisele. Näiteks Film Audio osutab helisalvestusteenust, sealhulgas heliefektide loomist filmidele, reklaamidele ja muusikale. Heliefektidega tegeleb ka Ajar Stuudiod, mis keskendub filmidele, helisalvestusele ja postproduktsioonile ning osutab muude teenuste hulgas ka erinevatele meediaplatvormidele heliefektide loomise teenust.
Liigitamine.
Heliefekte võib liigitada nende eesmärgi ja kasutusviisi järgi.
Looduslikud helid.
Looduslikud helid on helid, mis jäljendavad looduses esinevaid nähtusi, nagu vihm, tuul, äike või loomade häälitsused.
Mehaanilised helid.
Siia kuuluvad inimeste loodud objektide ja masinate helid, näiteks autode mootori müra, relvade laskmine või ukse kriuksumine.
Foley-helid.
"Foley" on tehnika, mille käigus kunstnikud loovad ja salvestavad helisid, mis sünkroonitakse visuaalse tegevusega, näiteks sammud, riiete sahin või klaaside kokkupõrge.
Nimetus "foley" viitab Jack Foleyle, kes töötas Universal Studios 1920.–1930. aastatel ja töötas välja tehnikaid realistlike heliefektide (nt sammud ja uksekääksud) loomiseks. Tänapäeval nimetatakse seda tehnikat vahel ka "foley"-kunstiks.
Funktsioonid.
Heliefekte kasutatakse abstraktsete helide loomiseks, mis kujutavad vaid fiktsionaalses maailmas eksisteerivaid helisid (näiteks ulmefilmides kasutatavad tulnukate ja koletiste häälitsused või maagilised helid). Oluline roll on heliefektidel ka emotsiooni või atmosfääri edasiandmisel heli kaudu (näiteks kõhe õhkkond õudusfilmis või rahustav taustamuusika loodusdokumentaalis). Lisaks toetavad realistlikud heliefektid filmis autentsust ja usutavust, matkides pärismaailmas esinevaid looduslikke helisid.