tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pedro Almodóvar

Pedro Almodóvar Caballero (sündinud 25. septembril 1949 Calzada de Calatravas) on hispaania filmirežissöör ja stsenarist. Ta on rahvusvaheliselt üks kõige edukamaid Hispaania filmilavastajaid.
Almodóvari sai alguse Francisco Franco surmale järgnenud perioodil "La Movida Madrileña" 1970. aastate teises pooles ja 1980. aastate alguses. Tema esimestele filmidele oli omane sellele perioodile iseloomulik seksuaalse ja poliitilise vabaduse tunne. 1986. aastal asutas ta filmiettevõtte El Deseo koos oma noorema venna Agustín Almodóvariga, kes on produtseerinud kõik tema filmid alates 1987. aasta filmist "Iha reeglid" ("La ley del deseo"). Tema läbimurdefilm oli "Naised närvivapustuse äärel" ("Mujeres al borde de un ataque de nervios"; 1988), mis jõudis parima võõrkeelse filmi Oscari viimase viie nominendi hulka.
Filmide "Kõik minu emast" ("Todo sobre mi madre"; 1999) ja "Räägi temaga" ("Hable con ella"; 2002) eest pälvis ta vastavalt parima võõrkeelse filmi ja parima algupärase stsenaariumi Oscari. Tema hilisemad filmid nagu "Tagasitulek" ("Volver"; 2006), "Murtud embused" ("Los abrazos rotos"; 2009), "Nahk, milles ma elan" ("La piel que habito"; 2011), "Julieta" (2016), "Valu ja hiilgus" ("Dolor y gloria"; 2019) ja "Paralleelemad" ("Madres paralelas"; 2021) on samuti olnud kõik auhindadega pärjatud. Tema esimene ingliskeelne film oli "Kõrvaltuba" ("The Room Next Door"; 2024), mis võitis Veneetsia filmifestivali peaauhinna Kuldlõvi. Ta on lavastanud ka mitu lühifilmi, sealhulgas "Inimese hääl ("The Human Voice"; 2020) ja "Kummaline eluviis" ("Strange Way of Life"; 2023).
Almodóvari filmid käsitlevad kõige sagedamini selliseid teemasid nagu iha, LGBTQ probleemid, kirg, perekond, emadus ja identiteet.
Lisaks Oscarile ja Kuldlõvile on Almodóvar pälvinud muuhulgas veel kaks Kuldgloobust (parima võõrkeelse filmi auhind filmide "Kõik minu emast" ja "Räägi temaga") viis Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinda, kaks Cannes'i filmifestivali auhinda, neli Césarit, kuus Goya auhinda, kuus Euroopa filmiauhinda ja kaks David di Donatello auhinda.
1997. aastal sai ta Auleegioni ordeni ja 2019. aastal Elutöö Kuldlõvi. 2009. aastal sai ta audoktorikraadi Harvardi ülikoolist ja 2016. aastal Oxfordi ülikoolist.
Isiklikku.
Almodóvar on avalikult gei. Ta on öelnud, et ta oli biseksuaal kuni 34. eluaastani. 2002. aastast on tema partner olnud näitleja ja fotograaf Fernando Iglesias, kellele on ta samuti oma filmides andnud sageli väikseid rolle.
Avoni jõgi (Hampshire)

Avon (vanabriti keeles "abona" 'jõgi') on jõgi Inglismaa lõunaosas. Seda võidakse nimetada Salisbury Avoniks või Hampshire'i Avoniks, et eristada seda teistest samanimelistest Inglismaa jõgedest.
Jõgi algab kahe harujõena Wiltshire'i krahvkonnas. Läänepoolne lähtub Devizesi linna lähedalt, idapoolne Pewsey asula idaküljelt. Kaks haru ühinevad Upavoni küla juures. Jõgi voolab valdavalt lõunasse, läbides Abesbury ja Salisbury linna, Hampshire'i krahvkonnas Fordingbridge'i ja Ringwoodi linna ning suubub Dorseti krahvkonnas Christchurchi linna juures La Manche'i. Kõik tähtsamad lisajõed ühinevad Avoni jõega Salisbury ümbruses. Umbes pool jõe pikkusest asub Wiltshire'i krahvkonnas. Jõe kogupikkus on 96 km.
See on üks Suurbritannia jõgedest, kus on täheldatud põhjajääd. Avonit peetakse kalade poolest Suurbritannia kõige liigirikkamaks jõeks.
Lääne-Ghatid

Lääne-Ghatid on mäestik Aasias Hindustani poolsaarel. Kulgeb põhja-lõuna suunas. Läänenõlvad laskuvad järsult Araabia mere rannikule, idanõlvad laugelt Dekkani kiltmaale. 
Mäestiku pikkus põhjast lõunasse on 1600 km ja laius 100 km.
Kõrgus kuni 2698 meetrit.
Mäestiku piirkond on tuntud suure bioloogilise mitmekesisuse poolest, seal on palju rahvusparke ja looduskaitsealasid. Ala kuulub loodusobjektina UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Floreana

Floreana ehk Santa Maria on saar Vaikses ookeanis, üks Galápagose saartest. Kuulub Ecuadorile.
Saare pindala on 173 km². 
Saar on künklik, kõrgus kuni 640 m üle merepinna.
Alkalitroofne järv

Alkalitroofne ehk lubja- ehk allikatoiteline järv on järv, millele on iseloomulik suur mineraalainete, keskmine biogeenide ja väike huumusainete sisaldus.
Eestis kuuluvad sellesse limnoloogilisse tüüpi näiteks Äntu järved (Äntu Sinijärv).
Ajutised alkalitroofsed järved on karstijärved, näiteks Assamalla luht ja Võhmetu-Lemküla-Porkuni järved Virumaal, Koltse järv Saaremaal, Alba järv Läänemaal.
Halotroofne järv

Halotroofne ehk soolatoiteline järv on järv, millele on iseloomulik suur mineraalainete ja väike huumusainete sisaldus.
Aare Mäemetsa klassifikatsiooni ja uurimistulemuste järgi on Eesti järvedest halotroofsed 1,4%.
Halotroofsed järved on tavaliselt kas osaliselt või täielikult merest eraldunud kunagised lahed. Nende sügavus ei ole tavaliselt rohkem kui 1 meeter, vegetatsiooniperioodil võivad nad täielikult kuivada. Suvel soojenevad väga hästi. Järveelustik on tavaliselt liigivaene, kuid taimestiku hulk ja katvus suur. Domineerivad rannikuliigid: mändvetikad, kamm- ja hein-penikeel, niitjas penikeel ja tähkjas vesikuusk.
Homonüümia

Homonüümia on nähtus, mille puhul kirjutatakse või hääldatakse kahte sõnavormi juhuslikult ühtemoodi, kuid neil on erinev tähendus: tegu on kahe erineva lekseemiga. Selliseid sõnu nimetatakse teineteise homonüümideks.
Eesti keel.
Homonüümsed on näiteks nimisõna "palk "tähenduses 'rahatasu tehtud töö eest"' "ja "palk "tähenduses 'langetatud puu laasitud tüvi v. selle osa'.
Samakujulised on ka näiteks nimisõna "mets "ainsuse omastava ja osastava käände vormid: ("suure") metsa ja ("suurt") metsa. Need on vormihomonüümid.
El Aaiún

El Aaiún on Lääne-Sahara suurim linn, Lääne-Sahara pealinn. 
Tänapäevase linna asutajaks on nimetatud Hispaania kolonisaatorit Antonio de Orot (1904–1940) 1938. aastal. 1940 määras Hispaania linna Hispaania Sahara pealinnaks.
2014. aastal elas linnas 217 732 inimest.
El Aaiún on kohalik kalapüügi- ja fosfaadikaevanduskeskus.
Linna teenindab Hassan I nimeline lennujaam.
El Aaiúnil on sõprussidemed Alžiiriga Alžeerias, Almería ja Avilésiga Hispaanias, Caracasega Venezuelas, Lorca ja Málagaga Hispaanias, Montevideoga Uruguays ning Sorrentoga Itaalias.
Agalmatofiilia

Agalmatofiilia (kreeka keeles αγαλμα "agalma" 'kuju' ja φιλία "filia" 'armastus') on seksuaalne kiindumus kujudesse, mannekeenidesse vm liikumatutesse objektidesse, parafiilia liik.
Ollivander

Ollivander on tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter". Ollivander on üks põhilisi võlukeppide valmistajaid. Tal on oma võlukeppide pood, mis asub Diagoni põiktänaval.
Olles võlukeppide valmistaja, on ta ka uurinud kaua iidseid saladusi võlukeppide kohta ning teab neist vägagi palju. Viimases osas röövib Voldemort Ollivanderi, sest Voldemorti on jäänud painama saladus, miks tema võlukepp kohtudes Harry võlukepiga, ööl mil ta naasis, käitus nii imelikult. Ollivanderit piinates saab Voldemort teada, et tema võlukepil ja Harry võlukepil on samad südamikud- mõlemi võlukepi südameks on fööniksi sabasulg. Ollivander soovitab tal kasutada kellegi teise võlukepi, et sel juhul ei tohiks kaksisüdamike side teda takistada. Samuti püüab Voldemort temalt teada saada Leedripuust võlukepi kohta. Kuivõrd aga Ollivaner on sellest vaid kuulnud ja kuulnud ka, et Leedripuust võlukepp olla olnud viimati võlukepi meistri Gregorovitchi käes, siis asub Voldemort otsima Gregorovitchi.
Hiljem kui Harry, ta sõbrad ja ka härra Ollivander on Malfoyde keldrist pääsenud, uurib Harry temalt Leedripuust võlukepi kohta. Ta saab temalt väga palju olulist infot Leedripuust võlukepi kohta ning Ollivanderi jutt veenab isegi muidu nii skeptilist Hermionet, et Leedripuust võlukepp, tuntud ka kui Surmatokk, on tegelikult üks ja seesama võlukepp ning on reaalselt eksisteerv mitte vaid pelgalt legend. 
Välimus ja iseloom.
Ollivander on vana võlur, tal on hall habe ja pikkuselt on ta ka lühikeseks jäänud. Mehel on väga iseäralik iseloom: ta on väga tark ja nutikas, kuid ta mõtleb mõnikord imelike asjade peale.
Luminofoorlamp

Luminofoorlamp on madalrõhu-gaaslahenduslamp, milles elavhõbedaaurus toimuva kaarlahenduse tulemusena tekib peamiselt ultraviolettkiirgus; selle muundab nähtavaks valguseks kolvi sisepinnale kantud luminofoor, s.o aine, mis optilise kiirgusega või elektronidega ergastamisel hakkab helendama, fluorestseerima. Valguse spektri määrab luminofoori koostis; kasutatakse soe-, neutraal- ja päevavalguslampe (värvitemperatuur vastavalt kuni 3300 K, 3300–5300 K ja üle 5300 K).
Luminofoorlampide valgusviljakus on 50–100 lm/W, eluiga paarkümmend tuhat tundi, võimsus enamasti alla 100 W.
Esimesed luminofoorlambid võeti kasutusele 1930. aastail, kompaktluminofoorlambid 1985. aastal.
Toiteskeem.
Luminofoorlampidena on olnud pikka aega kasutusel sirged või U-kujulised luminofoortorud (tuntud ka päevavalguslampidena). Nende toitelülituse põhielemendid on voolu piirav drossel (elektromagnetiline ballast) ja vahetatav süütur (starter). Drossel hoiab ara toitevoolu kontrollimatu suurenemise ja süütur (koos drosseliga) tekitab lambi süütamiseks vajaliku kõrgepingeimpulsi. Sellise toiteskeemi korral väreleb valgus sagedusega 100 Hz. Pulsatsioonivaba valguse ja kiire süütamise tagab elektrooniline toitelülitus. Niisugune elektrooniline liitelülitus võib olla lambi sees, nt kompaktluminofoorlambis. Elektroonilistel toiteplokkidel võib olla ka hämardamise funktsioon, s.t võimalus sujuvalt reguleerida lampide heledust.
Ohud.
Kõik luminofoorlambid sisaldavad elavhõbedat (koguses 1–70 mg), see toksiline aine kuulub ohtlikkuse poolest 1. ohuklassi (väga ohtlik). Sealjuures on lampides sisalduv aurustunud elavhõbe mitu korda ohtlikum kui metalne elavhõbe. Lambis sisalduv annus võib põhjustada tervisehäireid, kui lamp puruneb või kui pidevalt kokku puutuda elavhõbedaaurudega, sest elavhõbedal on omadus akumuleeruda ja põhjustada sellega jäävaid tervisekahjustusi.
Seepärast on väga tähtis, et selliseid lampe ei visataks prügikasti ega purustataks. Elavhõbeda toime organismile on aeglane, kuid õhku, vette või pinnasesse sattumisel pikaajaline.
Bassein

Bassein on suur lahtine veemahuti, tehisveekogu (nt ujumisbassein, katsebassein) või ehitistega piiratud loodusliku veekogu osa (nt sadamabassein).
Savi kuivamine

Savi kuivamine on protsess, mille käigus aurustub savikeha pinnale kogunev niiskus. Kuivamine kestab, kuni peaaegu kogu savimassis olev vesi on aurustunud.
Kuivamisega vähenevad savi mass (kuni kolmandiku võrra) ja savikeha mõõtmed (kuni kümnendiku võrra).
Savi kuivamist mõjutavad tegurid.
Savi kuivamise kiirust mõjutavad:
Ohud savi kuivamisel.
Savist valmistatud esemed võivad kuivamisel praguneda, kui neid kuivatatakse liiga kiiresti või ebaühtlaselt. Liiga kiirel kuivamisel kuivab kiiremini savikeha välispind ja nõnda võib juhtuda, et niiskus, mis püüab välja pääseda savikeha seesmistest kihtidest, ei pääse enam kuivanud välispinnast läbi. Tekkivad pinged löövad aga esemesse praod.
Samade tagajärgede vältimiseks on soovitatav hoida ka esemeid kuivamise ajal eemal otsesest päikesevalgusest või ühesuunalisest õhuvoost, kuna need võivad põhjustada ebaühtlast kuivamist ja sellest tingituna ka sisepingeid savikehas.
Luminofoor

Luminofoor (ladina k sõnast "lumen" ’valgus’ ja kreeka k sõnast "phoros" ’kandev’) on aine, mis ergastatud olekus kiirgab valgust – luminestseerib. Anorgaanilisi luminofoore nimetatakse fosfoorideks. Nende helendumine on määratud lisanditega (aktivaatoriga) või kristallistruktuuri defektidega. Aktivaatoriks on harilikult metalliioonid; näiteks tsinksulfiidi aktiveeritakse vaseioonidega (ZnS:Cu). 
Termin "fosfoor" tuleneb keemilise elemendi fosfori nimetusest, mille nõrk helendus on tegelikult keemilist päritolu (kemoluminestsents) ja seotud fosfori aeglase oksüdeerumisega õhus.
Orgaaniliste luminofooridena on tuntud mitmesugused värvained, näiteks fluorestseiin, mis helendavad ultraviolettkiirguse ja ka nähtava kiirguse toimel (fotoluminestsents). Looduslik luminofoor on näiteks geneetiliselt kodeeritud proteiin GFP ("green fluorescent protein").
Fosfoore kasutatakse näiteks luminofoorlampides, elektronkiiretorude ja röntgeniseadmete ekraanides. Orgaaniliste luminofooride baasil valmistatakse eredalt helendavaid materjale ja signaalseadiseid.
Gary Reed

Gary Reed (sündinud 25. oktoobril 1981) on Kanada kergejõustiklane (jooksja, põhiala 800 m jooks).
Saavutused.
Maailmameistrivõistlustel.
hõbemedal 800 m jooksus 1.47,10
Siderotroofne järv

Siderotroofne ehk rauatoiteline järv on järv, millele on iseloomulik suur rauasisaldus ja tumedaveelisus.
Eesti järvedest on siderotroofsed 0,2%. Siderotroofne on näiteks Räätsma järv.
Panamá

Panamá on Panama pealinn ja suurim linn.
Linn on riigi majandus-, haldus- ja kultuurikeskus ning asub Vaikse ookeani rannikul Panama kanali kõrval.
Ajalugu.
Linna asutas 15. augustil 1519 Pedro Arias Dávila.
Haldusjaotus.
Linn jaguneb 3 piirkonnaks: "Panamá Centro" (Süda-Panamá) ehk "Metro" ("pealinn"), "Panamá Oeste" (Lääne-Panamá) ja "Panamá Este" (Ida-Panamá), mis omakorda jagunevad 19 linnaosaks.
Vanalinn (Panamá la Vieja) kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Liberaalse maksupoliitika tõttu on Panamást kujunenud Ladina-Ameerika suurim finantskeskus. Seal on üle 100 peamiselt rahvusvaheliste pankade kontori ja esinduse.
Halogeenlamp

Halogeenlamp on hõõglamp, mille täitegaasile on lisatud halogeenide rühma kuuluvat keemilist elementi (enamasti joodi), et oleks võimalik tõsta hõõgniidi temperatuuri. Hõõgniidilt aurustunud volfram ühineb siis kolvis volframjodiidiks, mille aurustumistemperatuur on palju madalam kui volframil. Kui kolvi temperatuur on kõrgem kui jodiidi aurustumistemperatuur, siis ei saa volfram sadestuda kolvi sisepinnale, vaid jääb kolbi auruna. Kõrgel temperatuuril toimuvate keemiliste ühinemis- ja lagunemisprotsesside tulemusena hõõgniidi aurustumine lakkab – nii palju kui hõõgniidist volframi aatomeid eraldub, sama palju sadestub neid tagasi hõõgniidile. Et niisugune protsess stabiilselt toimuks, peab kolvi temperatuur olema vähemalt 300 °C.
Halogeenlampide eelised hõõglampide ees:
Halogeenlampe toodetakse pingetele 6 V, 12 V, 24 V, 120 V ja 230 V ja võimsuste vahemikus 5–2000 W. Halogeenlampe on mitmesuguse kuju ja sokliga, sealhulgas ka tavalise keeresokliga E27; neid kasutatakse nii ruumide valgustamiseks kui ka autode esilaternates.
Halogeenlambi pind tuleb hoida puhas. Iga pinnasaaste võib kuuma kvartsklaasist kolbi kahjustada. Näiteks sõrmejäljega jäävad klaasile rasva- ja muud jäägid, nii et need kohad klaasil kuumenevad rohkem ja kvartskolb võib mõraneda. Seetõttu tuleb hoiduda kvartslampi palja käega puudutamast. Saastunud pinnaga lamp tuleb enne kasutamist näiteks alkoholiga puhastada ja seejärel kindlasti kuivatada.
Halogeenlambid kuuluvad energiasäästlikumate lampidega asendamisele nagu tavalised hõõglambid. Pikemaks tähtajaks jäävad kasutusele madalapingelised (12-voldised) halogeenlambid. Samuti ei puuduta hõõglampide keeld eriotstarbelisi lampe (külmikutes, praeahjudes).
Harmooniline mažoor

Harmooniline mažoor ehk harmooniline duur on mažoorne altereeritud helirida, mille tunnuseks on võrreldes loomuliku mažooriga madaldatud VI aste.
Harmoonilise mažoori kõrgusastmik on toonide vahekaugustega
 1 - 1 - ½ - 1 - ½ - 1½ - ½ 
 Harmooniline mažoor c-st c d e f g as h c
 1 2 3 4 5 6 7 8
 T – T – P – T – P – PT – P
 ja 
Kuna harmoonilises mažooris madaldatakse VI astet, siis on ülemises tetrahordis suurendatud sekund ja subdominantkolmkõla muutub minoorseks.
Harmooniline mažoor erineb harmoonilisest minoorist ainult III astme poolest.
 c, d, e, f, g, as, h, c (harmooniline mažoor)
 c, d, es, f, g, as, h, c (harmooniline minoor)
Harmoonilist mažoori tähistatakse tähtedega h M.
Intervallid harmoonilises mažooris.
Harmoonilise mažoori madaldatud VI astme tõttu tekivad nende astmetega seoses iseloomulikud intervallid:
Küdi

Küdi on mehevend ehk meessoost abikaasa vend.
Küdi on 3. astme hõimlane.
Meloodiline mažoor

Meloodiline mažoor ehk meloodilisduur on mažoorne altereeritud helirida, mille tunnuseks on võrreldes loomuliku mažooriga madaldatud VI ja VII aste.
Meloodilise mažoori kõrgusastmik on toonide vahekaugustega terve - terve - pool - terve - pool - terve - terve.
 1 - 1 - ½ - 1 - ½ - 1 - 1
 meloodiline mažoor c-st c d e f g as b c
 ja 
Kuna meloodilises mažooris madaldatakse VI ja VII astet, siis ülemine tetrahord langeb kokku loomuliku minoori ülemise tetrahordiga. Heliridu eristab vaid III aste.
 c, d, e, f, g, as, b, c (meloodiline mažoor)
 c, d, es, f, g, as, b, c (loomulik minoor)
Sven Mikser

Sven Mikser (sündinud 8. novembril 1973 Tartus) on Eesti poliitik, Euroopa parlamendi liige (alates 2019) ja endine kaitse- ja välisminister. Ta on olnud IX, X, XI, XII ja XIII Riigikogu liige. Aastatel 2010–2015 oli ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna esimees.
Haridus.
1992. aastal lõpetas Mikser kuldmedaliga Paide 1. Keskkooli ning 1996. aastal Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal.
Sportlase ja sporditegelasena.
Mikser sai Eesti meistrivõistlustel kolmikhüppes noorteklassis kolm pronksmedalit ja täiskasvanuna sisevõistlustel ühe hõbemedali.
Mikser on olnud Eesti Kergejõustikuliidu president (2005–2006) ja juhatuse liige (2007. aastani).
Poliitiline tegevus.
Sven Mikser kuulus aastatel 1995–2004 Eesti Keskerakonda. Aastatel 1998–1999 oli ta Eesti Keskerakonna Noortekogu esimees ja Keskerakonna poliitiline sekretär.
Alates 2005. aastast kuulub ta Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda, on olnud 16. oktoobrist 2010 kuni 30. maini 2015 erakonna esimees.
Mikseri juhtimisel saavutas Sotsiaaldemokraatlik Erakond 2011. aasta Riigikogu valimistel läbi aegade parima tulemuse. Sotsiaaldemokraatide poolt hääletas 17,1 protsenti valijatest, mis andis 19 mandaati Riigikogus. Mikser ise kandideeris Järva ja Viljandi maakonnas ning kogus 7431 toetushäält.
2013. aasta kohalike omavalitsuste valimiste eel teatas Mikser algul, et parlamendierakondade juhid ei peaks kohalikest valimistest osa võtma. Hiljem otsustas ta siiski kandideerida Lasnamäel, põhjendades seda Marju Lauristini sooviga. Ka Lauristin oli varem teatanud, et ei kandideeri, ent lõpuks ikkagi kandideeris Tartus.
Ta teatas 30. mai 2015 sotsiaaldemokraatide üldkogul, et ei kandideeri Jevgeni Ossinovski vastu esimeheks.
2019. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 663 häält ning ei osutunud valituks.
Ta kandideeris 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogus 9998 häält ning osutus valituks.
Isiklikku.
Sven Mikseri elukaaslane on Eesti Keele Instituudi vanemterminoloog Mari Vaus.
Keelenõuanne

Keelenõuanne on Eesti Keele Instituudi riigieelarvelise keelenõu projekti „Keelehoole” väljund. Küsimustele vastatakse telefoni, kirja ja meili teel. Keelenõuanne on tasuta.
Vastatakse küsimustele, mis puudutavad eesti üldkeele kasutust:
Püütakse ka vastata terminiküsimustele (uute terminite loomine, terminivariantide valimine, terminirühmade korrastamine, terminitähendused jpm).
Ajaloost.
EKI keelenõuande ametlikuks alguseks loetakse 12. augustit 1966, mil küsimusi ja vastuseid hakati dokumenteerima ning pandi alus kõigile kättesaadavale elektroonilisele keelenõuannete andmebaasile (keelenõuannete arhiivile ja keelenõuvakale).
Alates 25. augustist 2005 avaldati Eesti Keele Instituudi keelenõuande kodulehel ka temaatilisi keelenõunuppe, mis kujutasid endast laiendatud keelenõuandeid nii igihaljaste keeleküsimuste kohta kui ka päevakohastel teemadel.
E-keelenõu oli EKI digitaalsetel keeleressurssidel põhinev ühispäringuportaal, mille tehniline lahendus tehti teoks tänu riikliku programmi "Eesti keeletehnoloogia 2011-2017" raames 2013. aastal rahastatud projektile. E-keelenõu peaeesmärgiks oli pakkuda keelekasutajatele intuitiivselt lihtsal viisil vastuseid keelealastele küsimustele, näiteks sõnade normingukohasus, vasted teistes keeltes, selgitused, etümoloogia, kasutusinfo jms. Lisaks juba varem digiteeritud sõnaraamatutele ning keelenõuannete ja muudele andmebaasidele lisati 2015. aastal e-keelenõu päringuressursside hulka rohkesti lisainfot pakkuv "Võõrsõnade leksikon".
Alates 2004. aastast koostatud Keelenõuvakk, mis põhines keelehuviliste esitatud küsimustel ja neile antud lühivastustel, sisaldas umbkaudu 7500 kirjet ja oli kõigile veebikasutajatele kogu aeg tasuta kättesaadav, kuulutati 2022. aasta aprillis vananenuks ja peideti avalikkuse eest. Selle asemel võeti
22. aprillist 2022 kasutusele nn uus Keelenõuvakk uuel aadressil ja uue sisuga. Uue Keelenõuvaka põhieesmärk on anda vastuseid korduma kippuvatele keelenõuküsimustele. Ajakohaseim keeleinfo on EKI teatmikus, mis sisaldab ka 2019. aastal ilmunud õigekirja­osa.
Keelekorraldajad.
Tasuta keelenõutelefonil (631 3731) vastavad tööpäeviti kl 9–13 keeleküsimustele EKI staažikad keelekorraldajad, lisaks juhtivkeelekorraldaja Peeter Pällile ka näiteks Tiina Leemets, Sirje Mäearu, Maire Raadik, Tiina Paet ja teised.
Eesti kirjakeele normi alus.
Eesti kirjakeele normi alus alates 1. jaanuarist 2019 on "Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2018" .
Vikipeedia küsimused ja vastused Keelenõuandele: vaata .
Meltsiveski

Meltsiveski oli veski Tartus Ülejõel.
Krivasoo küla

Krivasoo ehk Kriuša (vene keeles "Криуши") oli küla Narva jõe idapoolsel paremal kaldal, mis jääb tänapäeval Venemaa Leningradi oblasti Slantsõ rajooni territooriumile.
Narva tagused alad kuulusid enne Teist maailmasõda halduslikult Virumaa, Narva-taguse Piiri /Kose valla koosseisu. 
1945. aasta jaanuaris liideti Narva-tagune territoorium Vene NFSV Leningradi oblastiga.
Ajalugu.
1902. aasta augustist-septembrist oli Krivasoo külas veemõõdupost, kuna insener E. Köning alustas Venemaa teedeministeeriumi ülesandel uuringuid, et kavandada Pihkva–Tartu–Narva laevateed.
1919. aasta 16. novembrist kuni 30 detsembrini toimus Eesti Vabadussõjas Krivasoo küla ümbruses Krivasoos Krivasoo lahing.
1944. aasta kaitselahingutest oli seal alates veebruarist Krivasoo kott, mis piirnes läänes Tannenbergi liiniga.
1955. aasta sügisel paisutati üles Narva veehoidla ja vee alla jäänud Krivasoo veemõõduposti vaatluspost suleti. Rajatud Narva veehoidla ja veehoidla alla jäid mitu küla, vana kalmistu ja kabel ning osade külade (Bolšaja Žerdjanka, Ust-Žerdjanka, Krivasoo küla, Dolgaja Niva, Nizõ, Ust-Tšernovo ("Усть-Черново"), Uznovo ("Узново"), Vääska) elanikud asustati ümber.
Shedrack Kibet Korir

Shedrack Kibet Korir (sündinud 12. aprillil 1978 Nandi ringkonnas) on Keenia kergejõustiklane, kelle põhidistantsid on 1500 m ja 3000 m jooks.
2006. aasta võitis ta Keenia meistrivõistlused 1500 m jooksus. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Osakas sai ta 1500 m jooksus pronksmedali ajaga 3.35,04.
Saavutused.
Maailmameistrivõistlustel.
pronksmedal 1500 m jooksus 3.35,04
Lõuna-Eesti maastikuvaldkond

Lõuna-Eesti maastikuvaldkond on maastikuvaldkond Kõrg-Eesti lõunaosas, millele on iseloomulikud lavamaade, kõrgustike (sh suurvoorte), nõgude ja orundite vaheldumine, laialt esinevad ürgorud. Lõuna-Eesti maastikuvaldkonda kuuluvad Vooremaa, Ugandi ja Irboska lavamaad, Sakala, Otepää, Haanja ja Karula kõrgustikud, Valga ja Hargla nõod ning Võru ja Väike-Emajõe orundid.
Nathan Deakes

Nathan Deakes (sündinud 17. augustil 1977 Geelongis Victoria osariigis) on Austraalia kergejõustiklane (käija). 
2002. aastal võitis Deakes Rahvaste Ühenduse mängudel Manchesteris 50 km käimises kuldmedali. 2004. aasta maailma karikavõistlustel sai ta 20 km käimises kolmanda koha. Samal aastal Ateena olümpiamängudel tuli ta 20 km käimises pronksmedalile. 
2006. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Melbourne'is võitis ta kolm kuldmedalit, olles esimene 10 km, 20 km ja 50 km käimises. Ta on tulnud Austraalia meistriks 20 km käimises aastatel 2002–2006 ning 2006. aastal 30 km ja 50 km käimises. 2. detsembril 2006 käis ta Geelongis 50 km uue maailmarekordi ajaga 3:42.53.
2007. aasta maailmameistrivõistlustel Osakas tuli ta maailmameistriks 50 km käimises.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
pronksmedal 20 km käimine 1:20.02 
Maailmameistrivõistlustel.
maailmameister 50 km käimine 3:43.53 
Maailma karikavõistlustel.
3. koht 20 km käimine 1:19.11 
Rahvaste Ühenduse mängudel.
kuldmedal 50 km käimine 3:52.40 
kuldmedal 50 km käimine 3:42.53
&lt;br&gt;kuldmedal 20 km käimine 1:19.55
&lt;br&gt;kuldmedal 10 km käimine 39.36
Käijate maailmakarikavõistlused

Käijate maailma karikavõistlused ("IAAF World Race Walking Cup") on rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF korraldatav käimisvõistlus. Esimene käijate karikavõistlus toimus 1961. aastal. Võistlus toimub iga kahe aasta järel paarisaastatel. Naised võtavad maailma karikavõistlustest osa alates 1979. aastast.
Helir-Valdor Seeder

Helir-Valdor Seeder (sündinud 7. septembril 1964 Viljandis) on Eesti poliitik, 2017–2023 erakond Isamaa esimees ja 2019–2021 ning alates 19. juulist 2022 kuni 10. aprillini 2023 XIV Riigikogu esimene aseesimees. Ta on XV Riigikogu liige. 
6. aprillist 2011 kuni 26. märtsini 2014 oli ta Andrus Ansipi kolmandas valitsuses põllumajandusminister. Ta oli põllumajandusminister ka Andrus Ansipi teises valitsuses. Pärast sotsiaaldemokraatidest ministrite ametist vabastamist oli Seeder 21. maist 4. juunini 2009 ühtlasi rahandusministri kohusetäitja.
Erakondlik kuuluvus, poliitiline tegevus.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 2689 häält ning osutus valituks.
Sõpruse sild (Tartu)

Sõpruse sild on Tartu ja ühtlasi ka Eesti kõige pikem sild. Silla pikkus on 488,2 meetrit ja laius 26,5 meetrit.
Sild kulgeb üle Anne kanali, Emajõe ja Turu tänava. Sillal on 4 sõidurada autodele ja 2 rada jalakäijatele. Sõpruse sillal kulgeb Sõpruse puiestee.
Ajalugu.
Vajadus uue silla järele tekkis Tartus 1960. aastate lõpus, kui rajatav elamurajoon Annelinn sooviti ühendada paremkalda linnaosadega. Projekteerimist alustati 1970. aastate alguses. Tolleaegsete normide kohaselt tohtisid Eesti projekteerimisasutused projekteerida sildu, mille pikkus jäi alla 100 meetri, seega projekteeriti Sõpruse silda Leningradis. Kahe eraldatud sõidusuunaga silla ööpäevaseks läbilaskevõimeks kavandati 20 000 autot, mis arvestuste kohaselt pidi vastama 1990. aastate liikluskoormusele. 
1970 ja 1980. aastate ehitusnormide kohaselt tuli sildade projekteerimisel arvestada kahe etteantud näitajaga. Esimene puudutas 60-tonnist tanki, mille arvestuslik koormus oli 12 tonni meetri kohta. Teine lähtus 80-tonnisest raketivankrist, mille teljekoormus oli 20 tonni ning telgede vahekaugus tsentrist 1,2 meetrit.
Sõpruse silla projekt valmis 1977. aastal.
Ehitamisega tehti algust 1977. aasta septembris. Tartu uut silda hakkas ehitama Riia 5. Trusti sillaehitusrong nr 423. Tegemist oli asutusega, mis oli spetsialiseerunud sildade ehitamisele Balti liiduvabariikides.
Silda toetama ehitati projekti kohaselt 20 sambapaari, neist Emajõkke 4. Esimesel kahel aastal kulgesid ehitustööd tõrgeteta, kuid 1979. aastal hakkas kimbutama materjalipuudus, mis seiskas tööd mitmeks kuuks. Olukorrast väljapääsuna vaadati üle varustuskanalid. Silla talasid hakati tootma Lätis asuvas tehases. Tootja andis ehitajatele lubaduse saata üheksa tala kuus. Uueks tööde lõpptähtajaks määrati 1981. aasta neljas kvartal. Silla valmimistähtaeg lükati 1980. aasta pealt edasi.
Vahetult enne silla avamist poolitati muldvalliga selle alla jääv sõudekanal. Poolitamist põhjendati sellega, et kanali linnavälises osas oli avastatud veereostus ning täidetud kanali lõik pidi tõkestama reovete pääsu ujulapoolsesse otsa. Rajatud muldvall eraldab Anne kanalit praeguseni.
Sõpruse sild avati Bruno Sauli, Indrek Toome ja Nikolai Preiman poolt 5. detsembril 1981. Silla ehitusmaksumus oli 5 miljonit rubla. 
Rahvasuus nimetati silda tollase linna täitevkomitee esimehe Nikolai Preimani järgi "Preimani purdeks", hiljem aga ka lihtsalt "uueks sillaks".
Pärast avamist ei ole sillale suuremat kapitaalremonti tehtud, mille tõttu on sild halvas seisus. Küll korrastati 2013. aastal ühe miljoni euro eest kõige kriitilisemad kohad. 
Silla remondiprojekt valmis 2024. aasta alguses ning hinnati, et silla ja lähiala rekonstrueerimine maksab kokku ligi 12 miljonit eurot. Sõpruse silla ning selle lähiala ümberehituse hanke võitis AS TREF pakkumisega ligi 18,4 miljonit eurot. Ümberehitusega alustati 2024. aasta detsembris ning uuendatud sild valmib 2027. aasta kevadel.
Kingston

Kingston on Jamaica pealinn ja suurim linn. Asub Kariibi mere kaldal.
Vanalinn (Port Royal) asub Kingstoni vallas, kuid suur osa asustusest on Saint Andrew' vallas.
Spanish Town

Spanish Town on linn Jamaicas, St. Catherine'i valla keskus. 
Linn oli 16. sajandist 1872. aastani Jamaica pealinn.
Scania OmniLine

Scania Omniline on Rootsi ettevõttes Scania valmistatav buss, mis on ette nähtud kasutamiseks linnalähi- või linnadevahelistel liinidel. 
Istekohti on 57.
Korporatsioon Baltica

Korporatsioon Baltica oli 1850. aastal Tartus asutatud baltisaksa üliõpilaskorporatsioon.
Ajalugu.
Liikmeskonna enamiku moodustasid tituleeritud Kuramaa aadlikud. Baltica saadeti 25. märtsil (6. aprillil) 1856 Chargiertenconventi poolt laiali, sest Baltica liikmed suhtusid teistesse korporatsioonidesse üleolevalt ning rõhutasid oma seisuslikku üleolekut.
Sümboolika.
Korporandid kandsid tekli asemel cerevis-mütsi.
ATKO

ATKO Grupp on autobussi- ja turismikontsern, mille omanik oli palju aastaid Arvo Sarapuu ja mis asub Tallinnas.
ATKO Gruppi kuuluvad järgmised ettevõtted:
Sõpruse sild

Sõpruse sild on vähemalt kahe Eesti silla nimi:
Irving Saladino

Irving Jahir Saladino Aranda (sündinud 23. jaanuaril 1983 Colónis) on Panama kergejõustiklane (kaugushüpe). 
Noorena harrastas Saladino kergejõustiku kõrvalt ka pesapalli, kuid siiski jäi ta kergejõustiku juurde. Tema esimene treener oli endine pikamaajooksja Florencio Aguilar, kes avastas tema talendi kaugushüppajana. Esimestel rahvusvahelistel võistlustel Guatemalas 2002. aastal hüppas ta 7.51, sai Barbadoses Kesk-Ameerika ja Kariibi noort meistrivõistlustel pronksi tulemusega 7.39, kuid pidi pettuma Jamaicas Kindstonis peetud noorte maailmameistrivõistlustel, mitte jõudmise pärast finaali.
2003. aastal võitis ta Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel pronksmedali tulemusega 7.46. 2004. aastal Saladino hüppas Bogotás 2600 m kõrgusel merepinnast 8.12 ja pääses Ateena olümpiamängudele, kus ta ei pääsenud 7.42 kvalifikatsioonivõistlusest edasi. Olümpiamängude ajal pakuti talle võimalust harjutada São Paulo treeningukeskuses Brasiilias, kus teda hakkas treenima Nélio Moura. Tulemused hakkasid märgatavalt paranema, kui 2005. aasta aprillis hüppas ta riigi rekordiks 8.18 ja hiljem 2,3 meetrit sekundis puhunud taganttuulega 8.51. Mais parandas ta Santiagos riigi rekordiks 8.26 ja veel Sevillas 8.29. Hiljem aga sai ta vigastada ja ei saanud pikka aega võistelda. Siiski Helsingi maailmameistrivõistlustel ta võistles ja jõudis finaali, kus hüppas tuule toetusel tulemusega 8.20 end kuuendaks. 
2006. aasta algas tal edukalt, kui ta kordas veebruaris oma Panama rekordit 8.29. Märtsis sisemaailmameistrivõistlustel Moskvas hüppas ta jälle 8.29, mis andis talle hõbemedali ühe sentimeetrise kaotusega ghanalase Ignisious Gaisahile. Suvistel võistlustel valitses ta võimsalt kaugushüppevõistlustel. Ta võitis kuuest Kuldliiga etapist viis ja hüppas juba mais Rio de Janeiros uue riigi rekordi ja hooaja parimaks jäänud tulemuse 8.56. Ta võitis ka septembris Ameerika koondise koosseisus maailma karikavõistlustel Ateenas.
2007. aasta MM-il Osakas Saladino võitis kuldmedali, olles ühtlasi esimene panamalane, kes on võitnud MM-il medali. Ta võitis võistluse uue Panama ja Lõuna-Ameerika rekordiga 8.57. Viimases voorus möödus itaallane Andrew Howe võistlust juhtinud Saladinost ühe sentimeetriga hüpates 8.47, kuid viimase hüppajana möödus Saladino jälle Howe'ist ja hüppas end võitjaks. 
24. mail 2008 hüppas ta Hengelo kergejõustikuvõistlustel uueks Panama ja Lõuna-Ameerika rekordiks 8.73.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis tuli ta olümpiaõitjaks tulemusega 8.34.
Saavutused.
Maailma karikavõistlustel.
1. koht kaugushüpe 8.26
IAAF-i finaalvõistlustel.
1. koht kaugushüpe 8.41
Isiklikku.
Saladino on 176 cm pikk ja kaalub 70 kg.
700

Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand
Kümnendid: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - 700. aastad - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad
Aastad: 695 696 697 698 699 - 700 - 701 702 703 704 705
Tartu linnavolikogu

Tartu linnavolikogu on 49-liikmeline esindusorgan, mille ülesanne on Tartu linna elu korraldamine vastavasisuliste otsuste vastuvõtmise teel. Otsuste täideviimine on delegeeritud Tartu linnavalitsusele.
Linnavolikogu liikmed valitakse iga nelja aasta tagant oktoobri kolmandal pühapäeval toimuvatel kohalike omavalitsuste volikogude valimistel. Volikogu liikmed on omavalitsuse pädevusse kuuluvate küsimuste otsustamisel sõltumatud ja juhinduvad oma tegevuses seadustest, linna õigusaktidest ning linnaelanike huvidest ja vajadustest. Volikogu ainupädevuses on muuhulgas linna arengukava, eelarvestrateegia ja linnaeelarve vastuvõtmine ja muutmine, kohalike maksude kehtestamine, toetuste andmise ja teenuste osutamise kordade kehtestamine, laenude võtmine ja paljud teised küsimused.
Linnavolikogu liikmete arvu määrab eelmine volikogu koosseis, Tartu-suuruses linnas peab volikogus olema vähemalt 31 liiget. Alates 1989. aastal toimunud valimistest on Tartu volikogu olnud 49-liikmeline. Tartu volikogu töökorraldus on määratletud "Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse" ja Tartu linna põhimäärusega. Pärast haldusreformi on 1. novembrist 2017 alates Tartu linna osa ka Tähtvere vald.
Koosseisud.
Igas koosseisus on liikmeskond esimehega, eestseisus, komisjonid ja fraktsioonid.
Tartu linnavolikogul on pärast Eesti iseseisvuse taastamist olnud kümme koosseisu:
X koosseis.
2021. aasta kohalike valimiste tulemustena sai Reformierakond 19, EKRE ja Eesti 200 kumbki 8, Isamaa ja Sotsiaaldemokraatlik Erakond kumbki 5 ja Keskerakond 4 mandaati. Kokku anti valimistel Tartu linnas 40 381 häält ning 5% künnis oli 2019 häält. Reformierakonna, SDE ja Isamaa sõlmitud koalitsioonilepingu järgi sai Tartu linnavolikogu esimeheks Tõnis Lukas (Isamaa). Reformierakond sai volikogu aseesimehe positsiooni ning arengu- ja planeerimiskomisjoni, majanduskomisjoni, rahanduskomisjoni ja kultuurikomisjoni esimeeste positsioonid. Sotsiaaldemokraatlik Erakond sai volikogus sotsiaalkomisjoni ja keskkonnakomisjoni esimehe ning Isamaa hariduskomisjoni esimehe kohad.
Endiste seadusandlike volikogude struktuur.
1989. aasta Tartu Linnavolikogu I koosseis.
10. detsembril 1989 valiti Tartu Linnavolikogu esimene koosseis. 15. detsembril 1989 tuli kokku Tartu linnavolikogu esimene pärast teist maailmasõda demokraatlikult valitud koosseis.
Komisjonid.
17. novembril 2005 otsustas Tartu linnavolikogu 6. koosseis moodustada üheksa alatist komisjoni:
Veeõitseng

Veeõitseng (ka: veeõitsemine, vee õitseng) on mikroorganismide (tavaliselt vetikate) ajutine vohamine veekogus. Vanemas kirjanduses kasutatakse sageli mõistet "vetikate õitsemine", mis on aga sisuliselt vale, sest vetikatel pole õisi ja nad ei õitse.
Veeõitsengu peamine põhjus on toitainete, eriti fosfaatide üleküllus. See omakorda võib olla tingitud väetiste kasutamisest põllumajanduses, samuti majapidamistes fosforit sisaldavatest puhastusvahenditest. Kui niisugused ained on loodusesse sattunud, võivad nad vihmaveega veekogusse kokku kanduda. Veeõitsengu soodustajateks on peetud ka süsiniku ja lämmastiku üleküllust.
Veeõitseng võib ilmneda nii magedas, riimvees kui ka soolases vees. Tavaliselt põhjustab veekogu õitsengut üks fütoplanktoni liik. Veeõitsenguga kaasneb sageli vee värvuse muutus. Vesi võib muutuda hägusroheliseks, sinakasroheliseks, pruuniks või punakaks – see sõltub vohavast liigist ja veekogu režiimist. Veeõitseng põhjustab veekogus hapnikuvaeguse, mudastumise ja eutrofeerumise. Kõige tavalisemad veeõitsengu põhjustajad on sinivetikad ehk tsüanobakterid, kes tegelikult on bakterid..
Ehkki puudub veeõitsengu üldtunnustatud määramispiir, siis tavaliselt on loetakse veeõitsenguks seda, kui milliliitris vees on 1000–10 000 vetikarakku.
Veeõitseng toimub sagedamini suvel sooja ja tuulevaikse ilmaga, harvem talvel jääkatte all. 
Veeõitsengud Eestis.
Eestis esineb veeõitsenguid peamiselt eutroofsetes ja düseutroofsetes järvedes. Veeõitsemisi esineb suvekuudel ka Eesti suurjärvedes: Peipsis ja Võrtsjärves, samuti Läänemeres.
Eesti veekogudes on veeõitsengute põhjustajateks sageli sinivetikad, sageli ainult üks liik. Eestis teadaolevast umbes 100 sinivetikaliigist on veeõitsengutega seotud 20 liiki.
Maanteejooksu maailmameistrivõistlused

Maanteejooksu maailmameistrivõistlused olid aastatel 2006–2007 rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF-i korraldatavad võistlused, kus võisteldi maanteejooksu maailmameistri tiitlile. Võistluste korraldamist alustati 2006. aastal kui need võistlused asendasid varem korraldatud poolmaratoni maailmameistrivõistlusi. Võisteldi meeste ja naiste individuaalses ja võistkondlikus arvestuses. Võistkondlikus arvestuses liideti kolme parema jooksja tulemused, et parim selgitada. Võistlusdistants oli 2006. aastal 20 km ja 2007. aastal poolmaraton. Peale 2007. aastat toimuvad taas poolmaratoni maailmameistrivõistlused.
Sultan Ibragimov

Sultan Ibragimov (sündinud 8. märtsil 1975 Kaspiiskis) on avaari päritolu Venemaa poksija, endine WBO raskekaalu maailmameister.
Ta alustas elukutselise poksija karjääri 25. mail 2002 ja selles kohtumises nokauteeris ameeriklase Tracey Williamsi 1. raundis. Ka järgmised 4 vastast (kõik ameeriklased) nokauteeris ta esimeses või teises raundis. Ta võitis esimesed 19 kohtumist, neist 18 enne tähtaega. Vastastest 13 olid ameeriklased.
28. juulil 2006 kohtus Ibragimov oma 20. kohtumises Ray Austiniga. Kohtumise võitja pääses IBF MM-tiitlimatšile Volodõmõr Klõtško vastu. Matš oli väga võrdne. Üks kohtunik eelistas lõpus Austinit, teine Ibragimovit ja kolmas arvas, et viik on õige tulemus. Matš tunnistati viigiliseks. MM-tiitlimatšile pääses Austin, kes oli reitingutabelis kõrgemal. Austin kaotas tiitlimatši juba 2. raundis nokaudiga.
2. juunil 2007 pääses Ibragimov WBO tiitlimatšile Shannon Briggsi vastu. 12 raundi peetud kohtumises andsid kaks kohtunikku Ibragimovile suure ja kolmas väikese võidu ning Ibragimov tuli maailmameistriks.
13. oktoobril 2007 kaitses Ibragimov MM-tiitilit endise maailmameistri ameeriklase Evander Holyfieldi. Holyfield pidas lõpuni vastu, ent kõigi kohtunike hinnangul oli Ibragimov väga suures ülekaalus.
23. augustil 2008 kohtus Ibragimov IBO ja IBF maailmameistri Volodõmõr Klõtškoga. Võitja sai endale kõik kolm tiitlit. See kohtumine lõppes Ibragimovi esimese kaotusega. Kohtunikud hääletasid Klõtško üksmeelselt võitjaks.
Pärast seda kaotust ei ole Ibragimov rohkem võistelnud.
Benjamin McKenzie

Benjamin McKenzie (Benjamin McKenzie Schenkkan; sündinud 12. septembril 1978) on Ameerika filmi- ja seriaalinäitleja. 
Tema tuntuim roll on telesarjas "Gotham", kus ta kehastab detektiiv James Gordonit.
Arnold Karu

Arnold Karu nimelisi tuntud isikuid on olnud mitu:
Rapallo leping

Rapallo leping oli 16. aprillil 1922 Itaalias Genova eeslinnas Rapallos Vene SFNV ja Saksamaa Weimari vabariigi vahel sõlmitud rahvusvaheline leping, millega taastati riikide vahel diplomaatilised suhted, loobuti sõjakahjude nõudmistest ning lepiti kokku kaubandus- ja majandussuhete arendamises enamsoodustuse põhimõttel. Lepingu salaklausel nägi ette Saksamaa sõjatööstuse ja väljaõppe korraldamist Nõukogude Venemaal.
See oli vastastikku kasulik leping, sest lepinguga tunnistas Saksamaa esimese suurriigina Nõukogude Venemaa kommunistlikku riigikorda ning leping võimaldas Saksamaal väljuda Versailles' rahulepingu järgsest rahvusvahelisest isolatsioonist.
Maurice Smith

Maurice Smith (sündinud 28. septembril 1980) on Jamaica kergejõustiklane (kümnevõistleja)
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas jäi Smith kümnevõistluses 8023 punktiga 14. kohale.
2005. aasta maailmameistrivõistlustel Helsingis oli ta sunnitud katkestama, kuid 2007. aasta MM-il Osakas võitis ta 8644 punktiga hõbemedali. See oli Jamaica rekord ja tema isiklikust rekordist ligi 300 punkti parem.
Smith tuli 2007. aasta üleameerikaliste mängude meistriks 8278 punktiga, mis on ühtlasi mängude rekord. Ta oli kümnevõistluses ka Kesk-Ameerika ja Kariibi regiooni 2001. aasta meister ning kettaheites Jamaica meister aastatel 2005–2007.
Saavutused.
Maailmameistrivõistlustel.
hõbemedal kümnevõistlus 8644
Isiklikku.
Maurice Smith on 188 cm pikk ja kaalub 86 kg.
Donostia hipodroom

Donostia hipodroom ("Hipódromo Municipal de San Sebastián") on hipodroom Hispaanias Gipuzkoa provintsis Donostia vallas Zubieta külas. See on üks kolmest omataolisest Hispaanias. 
Hipodroom asub küla idaosas Oria jõe tasasel kaldaalal üle jõe asuva Lasarte-Oria asula vastas, mistõttu rahvas kutsub seda Lasarte hipodroomiks ("Hipódromo de Lasarte"). 
Hipodroom rajati 1916. 
Seal peetakse suvehooaja võiduajamisi. Samuti toimub seal rahvusvaheline krossivõistlus Cross Internacional de Lasarte. 
Vanasti etendas hipodroom Donostia seltskonnaelus tähtsat osa.
Donostia vald

Donostia vald ehk San Sebastiáni vald (ametlik nimi "Donostia-San Sebastián") on vald Hispaanias Gipuzkoa provintsis. Valla keskus on Donostia linn.
Valla pindala on 60,89 km2, elanike arv 183 308 (182 900 (2005); INE (Riikliku Statistikainstituudi) andmed). Rahvastikutihedus on 3010,48 in/km². 
"Alcalde" on alates 1991. aastast Odón Elorza (Euskadi Sotsialistlik Partei).
Lamborghini Jalpa

Lamborghini Jalpa on Itaalia autotootja Lamborghini sportauto, mida toodeti aastail 1981–1988.
Jalpa põhines mudelil Lamborghini Silhouette ja seda esitletiGenfi autonäitusel 1981. aastal. Bertone disainitud Jalpa oli mõeldud firma mudelivalikus täitma kalli ja võimsa Lamborghini Countachi kõrval odavama V8-mootoriga auto kohta. Auto oli keskmootori ja tagaveoga ning 3,5-liitrise V8-mootori võimsus oli 190 kW (259 hj), mis võimaldas kiirust kuni 234 km/h. Lamborghini Jalpa nimi tuleb kuulsalt võitlushärgade tõult ning on nagu enamus teisi Lamborghini mudelite nimesid seotud härjavõitlusega.
Algselt olid auto plastist elemendid (põrkerauad, õhuvõtuavad, mootorikate) mustad ning autol olid kandilised tagatuled, kuid aastast 1984 olid plastelemendid kere värvi ning tagatuled ümmargused. 
Aastaks 1988. olid auto müügiarvud langenud ja ettevõtte uus omanik Chrysler otsustas lõpetada Jalpa tootmise. Kokku toodeti 419 Jalpat.
Donostia linnastu

Donostia linnastu ehk San Sebastiáni linnastu on linnastu Hispaanias Gipuzkoa provintsis Donostia linna ümbruses. 
Selle pindala on 393,4 km² ja elanike arv 400 960.
Toivo Hollo

Toivo Hollo (sündinud 8. septembril 1954 Kiislova külas Meremäe vallas) on EELK õpetaja emeeritus, töötas 1991–2021 Vastseliina koguduses vaimulikuna.
Haridus ja töökohad.
Ta lõpetas aastal 1973 Meremäe Keskkooli. Õppis 1983–1986 Räpina Sovhoostehnikumis kaugõppes ja sai aiandusagronoomi diplomi. 1992–1997 õppis ta EELK Usuteaduse Instituudis ja pastoraalseminaris. 
Ordineeriti diakoniks 12. jaanuaril 1994, õpetajaks 9. septembril 1997.
Ta on Võru ingerisoomlaste jutlustaja alates 1990. aastast, Vastseliina Katariina koguduse jutlustaja alates 1991. aastast, diakon alates 1994. aastast, hooldajaõpetaja alates 1997. aastast ja õpetaja 1998–2020. 
Roosa Jakobi koguduse hooldajaõpetaja 2006–2008, Petseri Peetri koguduse hooldajaõpetaja 2009–2010. Kirikukogu liige 1993–1994, 2004–2005, 2005–2009, 2015–2017.
8. septembril 2019 arvati ta emerituuri, kuid töötas 21. juunini 2021 Vastseliina koguduses vaimulikuna.
Muud ametid ja ülesanded.
Töötanud ehitajana Tartu ja Võru KEK-is 1973–1986 ja agronoomina 1987–1992; Võru ingerisoomlaste jutlustaja alates 1990. aasta veebruarist, diakon alates 1994. aasta jaanuarist ning õpetaja 1997. aasta septembrist; hingehoidja Lõuna-Eesti Haiglas 1994–1998, Orava Põhikooli usuõpetuse õpetaja 1998–2010, Misso Keskkooli usuõpetuse õpetaja 2004–2006. Kaitseliidu Rõuge-Vastseliina Üksikkompanii kaplan alates 2013. aastast.
Publikatsioonid.
„Ingeri kiriku ristitee (Ingeri kiriku ajalugu 1917–1996)“ 2011. ISBN 9789949219292
Konsulteerinud "Александрова Е. Л., Браудзе М. М., Высоцкая В. А., Петрова Е. А." «История финской Евангелическо-Лютеранской Церкви Ингерманландии», СПб, 2012, 398 стр., ISBN 978-5-904790-08-0 koostamist
Ingeri kiriku ajalugu. 2023.
Tallinna Täiskasvanute Gümnaasium

Tallinna Täiskasvanute Gümnaasium on Eesti suurim täiskasvanute gümnaasium, mis tegutseb Tallinnas aadressil Katleri tänav 2a. 
Alates 1. juulist 2021 on kooli direktori kohusetäitja Robert Ossipov.
Ajalugu.
Aastatel 1940–1946 tegutses Tallinna kesklinnas Tallinna 9. Keskkool, mis oli loodud Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledži ja Riikliku Inglise Kolledži likvideerimise tulemusel. 1940. aastal oli Tallinna 9. Keskkooli direktori kohuste täitjaks Oskar Peters. 
Pärast Tallinna 9. Keskkooli likvideerimist 1946. aastal loodi selle asemele kaks uut kooli: Tallinna 1. Töölisnoorte Kool (kannab alates 1996. aastast nime Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasium) ja "Tallinna 9. Täiskasvanute Keskkool" (kannab alates 2001. aastast nime Tallinna Täiskasvanute Gümnaasium).
1952. aasta 26. augustist, mil Eesti NSV Haridusministri käskkirja alusel reorganiseeriti Tallinna 9. Täiskasvanute Keskkool Tallinna 6. Töölisnoorte Õhtukeskkooliks. Esialgu tegutses kool Kevade tänaval, seejärel Tallinna 21. Keskkooli ruumides Raua tänaval. Direktoriteks olid Peeter Raudsepp ja hiljem Endel Poom. 1961. aastal liideti kool Tallinna 42. Keskkooliga ja nimetati selle õhtuseks osakonnaks, kuid juba 1964. aastal taastati kool iseseisva õppeasutusena. Seejärel liideti kooliga ka Tallinna 8. Töölisnoorte Keskkooli eesti õppekeelega osakond. 1970. aastal sai kool nimeks Tallinna 6. Õhtukeskkool ning koliti Vene tänavalt uude hoonesse Gildi (endise Kolhoosi) tänaval. Aastate jooksul organiseeriti kooli juurde kaugõppeklassid, mis paiknesid erinevates ettevõtetes ja asutustes, nagu Tallinna Kaubamaja, vabrik Marat ja Pae tänava vabakäigu vangide klass. Samuti õpetati koolis kutsekoolide õpilasi, kellele pakuti üldhariduse aineid. Kool kasvas ja arenes pidevalt, ning 1982. aastal liideti sellega ka Tallinna 10. Õhtukeskkool, millel puudus oma hoone ja mis tegutses päevakooli ruumides. Ühinemise tulemusel liikus enamik õpilasi ja õpetajaid 6. Õhtukeskkooli juurde. Aastate jooksul juhtisid kooli mitmed juhid, sealhulgas taas Endel Poom, kelle järel asus direktoriks Ninel Vest, õppealajuhatajatena töötasid Reet Laigna ja Ago Herbst. 1990. aastate teises pooles sai kooli direktoriks Heiki Kiidli ning õppealajuhatajateks Andres Falk ja Alda Raidmaa. 1998. aastal muudeti kooli nimi Tallinna Kesklinna Täiskasvanute Gümnaasiumiks. Hiljem, 2001. aastal, liideti kooliga ka Tallinna Kesklinna Koolidevaheline Õppekeskus ning jätkati tööd Tallinna Täiskasvanute Gümnaasiumi nime all Tartu maantee 23 hoones. 2005. aasta suvel kolis kool Lasnamäele Martsa tänavale, kus jätkati tegevust endise Katleri Põhikooli ruumides. Seal asub kool ka tänapäeval.
Varem on kool asunud majades Gildi tänav 4 ja Tartu maantee 23. Kuna mõlemad hooned olid väikesed, toimusid kooli aktused Projekteerijate majas (Rävala puiestee 8).
Gray kood

Gray kood on Frank Gray järgi nime saanud peegeldunud kahendkood. See on binaarne mittepositsiooniline kood, kus kaks kõrvutiasetsevat väärtust erinevad ühe koha võrra; see on kahendarvu süsteem, kus kaks järjestikust arvu erinevad teineteisest vaid ühe biti võrra.
Peegeldunud kahendkood loodi algselt elektromehaanilisete lülitite lubamatute seisundite mõju vältimiseks. Tänapäeval on Gray kood laialdaselt kasutusel veaparanduse hõlbustamaks digitaalses sides, näiteks digitaalses televisiooniülekandes. Digitaaltehnikas kasutatakse seda veel pöörlemiskiiruse andurites. 
Nimetus.
Bell Labsi teadur Frank Gray kasutas selle kohta kõigepealt terminit "peegeldatud kahendkood" oma patenditaotluses 1947. aastal. 
Hiljem nimetasid teised selle koodi kasutajad koodi ümber Frank Gray enda järgi. 1953. aasta patendis oli peegeldunud kahendkoodi tähenduses kasutatud ka nimetusi "minimaalne vea kood" ja "tsükliline permutatsiooni kood". 1954. aasta patendis oli seda nimetatud "Belli telefoni Gray koodiks".