tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mwanza piirkond

Mwanza piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Piirkond asub riigi põhjaosas. Mwanza naaberpiirkonnad on läänes Kagera ja Geita, idas Mara ja Simiyu ning lõunas Shinyanga piirkond. Mwanza piirkonna põhjapiiri vormib Victoria järv.
Piirkonna administratiivne keskus on Mwanza, mis on ka riigi suuruselt teine linn.
Piirkond jaguneb seitsmeks ringkonnaks: Ilemela, Kwimba, Magu, Misungwi, Nyamagana, Sengerema ja Ukerewe.
1963. aastal moodustatud Mwanza piirkonna pindala on 9 467 km². Aastal 2012 elas piirkonnas 2 772 509 inimest.
Mbeya piirkond

Mbeya piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Piirkond asub riigi põhjaosas. Mbeya naaberpiirkonnad on põhjas Tabora, läänes Songwe, idas Iringa ning kagus Njombe piirkond. Mbeya piirkonna lõunapiiri moodustab riigipiir Malawi riigiga.
Piirkonna administratiivne keskus on Mbeya, mis on ka riigi suuruselt viies linn.
2016. aastal eraldati Mbeya piirkonna lääneosast Songwe piirkond. Enne uue piirkonna moodustamist oli Mbeya piirkonna pindala 62 420 km² ning 2012. aasta seisuga elas seal 2 707 410 inimest. Mbeya piirkond jagunes kaheksaks ringkonnaks: Chunya, Ileje, Kyela, Mbarali, Mbeya, Mbozi, Momba ja Rungwe.
Morogoro piirkond

Morogoro piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Morogoro naaberpiirkonnad on põhjas Tanga, idas Pwani ja Lindi, lõunas Ruvuma, edelas Njombe ning läänes Iringa ja Dodoma piirkond.
Piirkonna administratiivne keskus on Morogoro, mis on ka riigi suuruselt kuues linn.
Piirkond jaguneb kuueks ringkonnaks: Gairo, Kilombero, Kilosa, Morogoro, Mvomero ja Ulanga.
Morogoro piirkonna pindala on 70 799 km². Aastal 2012 elas piirkonnas 2 218 492 inimest.
No Prejudice

"No Prejudice" (islandi keeles "Enga fordóma", eesti keeles "Eelarvamusi pole") on Islandi 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse laul.
Valimisprotsess.
Islandil valitakse laul lauluvõistlusel "Söngvakeppnin". Finaalis osales kuus võistlejat, kes olid edasi pääsenud poolfinaalist. Algselt pidi laul olema islandi keeles, finaalis aga otsustati inglise keele kasuks, ingliskeelse versiooniga mindi ka Eurovisioonile. Finaalis valiti kaks parimat laulu žürii- ja rahvahääletusel. Kuna mõlemale laulule laekunud häälte osakaal oli 50%, otsustas finaaltulemuse rahvas. 
Kuigi Pollapönk laulis finaalis nii islandi- kui ka ingliskeelset versiooni, otsustati Eurovisioonil esitada ingliskeelne variant.
Robin Lakoff

Robin Tolmach Lakoff (27. november 1942 – 5. august 2025) oli keeleteaduse emeriitprofessor California Ülikoolis Berkeleys. Lakoffi 1975. aastal ilmunud raamatut "Language and Woman’s Place" peetakse soouuringute lingvistikasse toojaks.
Elukäik.
Lakoff sai bakalaureusekraadi Radcliffe College'ist, magistrikraadi Indiana ülikoolist ja doktorikraadi Harvardi Ülikoolist. Ta oli abielus keeleteadlase George Lakoffiga, kuid nad lahutasid. Alates 1972. aastast on ta õpetanud Berkeleys.
Radcliff'’i bakalaureusetaseme üliõpilasena käis Lakoff Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis Noam Chomsky loenguid kuulamas. Tol ajal tegutses Chomsky oma üliõpilastega transformatsioonilise grammatika loomise kallal. 
Lakoff on uurinud ja õpetanud keele ja soo vahelisi suhteid, keelepoliitikat ning keelt ja popkultuuri. Oma akadeemilises töös on ta tegelenud sotsiolingvistikaga (kuidas keelekasutajate sotsiaalne taust mõjutab nende käsutuses olevaid keelelisi valikuid) ja pragmaatikaga (uurib keele vormi ja funktsiooni vahelist suhet).
Lakoff tegi regulaarselt kaastööd Huffington Posti jaoks.
"Language and Woman’s Place".
1973. aastal ilmunud artiklis ja sellele 1975. aastal järgnenud samanimelises raamatus "Language and Woman’s Place" tõi Lakoff sotsiolingvistikasse paljud nüüdseks tavateadmiseks muutunud ideed naiste keelekasutusest. Lakoff pöörab oma töös lisaks soole tähelepanu ka klassisuhetele, võimule ja ühiskondlikule õiglusele.
Lakoff märkis, et naiste keelekasutus erineb mitme tunnuse poolest meeste keelekasutusest. Naiste keelekasutusele iseloomulike tunnuste hulka kuuluvad:
1. Kõhklevam keelekasutus ja öeldu pehmendamine ("hedges"): "umbes", "tundub"
2. Sisutühjad omadussõnad: "jumalik", "võluv", "suurepärane"
3. Üliviisakad pöördumised: "Ega sa ei saaks…?" "Kas sulle sobib kui…?"
4. Sagedasem vabandamine: "Vabandust aga minu arvates…"
5. Jutukorra harvem ülevõtmine
6. Ebaviisaka keelekasutuse ja vandesõnade vältimine
7. Mõistmist kontrollivad küsimused ("tag guestions"): "Sa ei pane pahaks, kui ma selle ära söön, ega ju?"
8. Ülikorrektne grammatika ja hääldus
9. Kaudsed küsimused: "Oh milline janu mul on" – selle asemel, et otse juua küsida
10. Kursiivis rääkimine: hääletooni abil teatud sõnade rõhutamine "Niiii"
Lakoff töötas välja "Viisakuse printsiibi" ("Politeness Principle"), mille raames juhtis tähelepanu kolmele maksiimile, mida suheldes tavaliselt järgitakse. Need on: ära suru end teisele peale, anna vastuvõtjale valikuvõimalusi ja tee vastuvõtja enesetunne heaks. Lakoffi sõnul on need hea suhtluse jaoks esmatähtsad, neid järgides minimeeritakse konflikte. 
"The Language War".
Raamat "The Language War" pakub kaasaegsete teemade kajastuse lingvistilist analüüsi. Lakoff kirjutab seal näiteks O. J. Simpsoni kohtuprotsessist, Lewinsky skandaalist ja poliitilisest korrektsusest. Lakoff väidab, et keel ise on poliitiline võitlustanner, kus vähemuste esindajad ja naised võitlevad narratiivi ja keele üle kontrolli omavate valgete meeste vastu. Võideldakse õiguse üle tähendusi määrata ja seega kultuuri mõjutada. Keelesõdade tulemuseks on üha õelam avalik diskursus ehk "vaidluskultuur" ("argument culture").
Mari-Ann Karupää

Mari-Ann Karupää (sündinud 29. detsembril 1937 Pärnus) on eesti ajakirjanik ja ühiskonnategelane.
1944. aastal põgenes koos ema Sentaga (sündinud Jürgens) sõja eest Saksamaale, 1947 isa juurde Rootsi.
Mari-Ann Karupääst sai 1963. aastal esimene välismaalane akadeemilise ajakirjanduseksamiga Rootsis. 
1965 kaitses ta filoloogiakandidaadi kraadi Stockholmi ülikoolis.
1963–1979 oli ta ajakirjanik Bonnieri meediagrupis Ahlen&amp;Akerlund.
1979–1995 tegeles ta Rootsi vanuritehoolduse arendamisega, oli ka Rootsi valdade valitsuse referent uue vanuriteseaduse loomisel. 
Olnud Rootsi Eestlaste Esinduse liige mitmes koosseisus. 
Aastast 1991 elab taas Eestis ning on alates 1996 Otepää lähedal Nüplis asuva Gustav Wulff-Õie Muuseumi perenaine.
2011. aastal andis ta välja oma mälestusteraamatu "Minu kodu on Nõukogude Eesti".
Isiklikku.
Tema isa oli Leo Karupää, vanaisa oli Gustav Wulff-Õis.
Emakalimaskest

Emakalimaskestaks ehk emakasisekestaks ehk endomeetriumiks (ka emaka limaskest; ladina keeles "endometrium"; "tunica mucosa uteri"; "tunica mucosa corporis uteri") nimetatakse osade selgroogsete emasloomade (sh naise) emakakõõne sisepinda katvat limaskesta.
Emakalimaskesta areng, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Imetajatel.
Naistel.
Emakalimaskest sisaldab emakanäärmeid ("glandula uterina"), mis eritavad seroosset sekreeti – lima.
Suguküpsuse saabudes toimuvad emakalimaskestas munasarja hormonaalsel toimel keskmiselt 28–31 päeva tagant tsüklilised muutused, mida nimetatakse menstruaaltsükliks (ovariaal-endometriaaltsükkel), mille faasid on järgmised:
Endomeetrium allub hüpotalamuse kontrollile – hüpotalamuse-hüpofüüsi-munasarjade (telg) regulatsioonile ja nimetatud telje kaudu ringlevatele hormoonidele. Endomeetriumi rakuproliferatsiooni koordineerib östrogeen.
Menstruatsioonieelses faasis tungivad leukotsüüdid stroomasse ja emakalimaskest hakkab õhenema, lõpeb progesterooni eritus ja algab menstruaalverejooks.
Emakalimaskest irdub menstruatsiooni ajal hematoomide tõttu osaliselt. Kui toimub munaraku viljastumine, siis pesastub idulane emakalimaskesta ja algab rasedus.
Üleminekuaastate järel ühineb emakalimaskest müomeetriumiga, pärast menopausi aga kärbub – epiteelirakud tõmbuvad kokku ja strooma sidekoestub.
Immuunsus.
Normaalse füsioloogia korral toimivad endomeetriumis nii kaasasündinud kui ka omandatud immuunsus. Endomeetriumis on hulgaliselt lümfotsüüte, granulotsüüte ja makrofaage. Endomeetriumi lümfifolliikulites ringlevad B- ja T-rakud. Limaskesta immuunrakkudel on arvukalt geenide kodeeritud looduslikke antimikroobseid peptiide.
Naiste kasutatavad suukaudsed rasestumisvastased vahendid mõjutavad nii kaasasündinud immuunsust kui ka rakulist immuunsust, muutes emakalimaskesta katva lima viskoossust, võimaldades seega teoreetiliselt mitmete bakterite ja viiruste (näiteks HI-viiruse) seondumist ja sisenemist organismi.
Täpset mehhanismi ei osata veel kirjeldada, kuid arvatakse, et see seostub nimetatud tablettide toimega endokriin- ja lümfoid(-immuun)süsteemile, edastades signaale, justkui oleks naine juba lapseootel.
Terminoloogia.
Emakalimaskest on kantud kehtivasse rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica ning inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.
Günekoloogia.
Patoloogia.
Naistel seostatakse emakalimaskestaga mitmesuguseid haiguslikke seisundeid, näiteks endometriit, endometrioos, endomeetriumi hüperplaasia, endomeetriumi polüübid, endomeetriumivähk (histoloogilised tüübid: adenokartsinoom, adenoakantoom, adenokvammoosne kartsinoom, eredarakuline vähk, kartsinoomid, seroosne papillaarne kartsinoom jt).
Pētersala-Andrejsala

Pētersala-Andrejsala on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 2,773 km². Asub Daugava jõe kaldal. Asum piirneb lõunas Centrsi, idas Skanstega, põhjas aga Sarkandaugava asumiga. 5407 elanikku (2010).
Pētersala-Andrejsala asub endistel Daugava jõe saartel, alal, mis ulatub 3–4 meetrit üle merepinna. Asumi alal on kaks Daugava jõe lahte: Andrejosta ja Eksportosta.
Ajalugu.
Pētersala-Andrejsala asum kujunes samanimelistele saartel Daugava jões Riia vanalinnast põhja pool ning Daugava kaldal nende saarte vastas. Andrejsala oli osalt juba XVII sajandil Riia koosseisus, osalt liideti aga linnaga aastal 1786. Pētersala kuulus alates XIII sajandist Riia linna patrimoniaalringkonda. Linnale mitte kuuluvatel aladel asusid Hermelingi mõis ja Mölleri mõis.
Vanadelt kaartidelt on näha, et piirkonnas asusid põhiliselt linna karjamaad ja majaomanike aiad. Asumit läbis Sarkandaugavasse viiv tee Ganību dambis, mis on üks vanemaid Riia tänavaid väljaspool vanalinna. Karjamaale viiva tee otsa juures asus nn. Pullimõis. Aedade juurde kerkisid ka suvemõisad (nende seas olulisim oli Pihli mõis), muutes selle piirkonna vanimaks suvituspiirkonnaks Riias.
Pētersala saar kandis varem Gustavsala nime. Saar sai uue nime, kuna tsaar Peeter I rajas saarele suvelossi. Kunagi saart eraldanud jõeharu on aja jooksul täitunud, sellest on säilinud vaid väike jupike Laulupeo pargis. Pargi territooriumil asus ka endine Mengdeni mõis. Tsaar lasi piirkonda rajada ka pargi, mis on üks vanemaid parke Riias. Teine, Andrejsala saar tekkis XIX sajandil, kasvades kiiresti kaldaga ühte. Endistest sängidest, kus Daugava voolas, jäid mälestuseks Andrejosta ja Eksportosta lahed.
Piirkonna arengut takistasid aastani 1858 mitmed piirangud, nagu näiteks keeld eeslinnadesse kivihooneid ehitada, samuti mitmed ettevõtlust reguleerivad reeglid. Aastal 1895 kujunes piirkond sadamaks, sinna kerkisid viljaelevaatorid ning rajati sadamasse viiv raudtee. XX sajandi alguses paiknes sadama juures ka linna elektrijaam. Pärast teist maailmasõda muudeti kogu asum Riia Kaubasadama territooriumiks. Sadama juurde kerkisid hruštšovkad, varasemad suvemõisad hävisid. Aastast 2006 asub piirkonnas Riia vabasadam.
Hajciuniški mõis

Hajciuniški mõis ehk Gaitsjuniški mõis on mõis Valgevenes Hrodna oblastis Voranava rajoonis Kanvieliški külanõukogus Hajciuniški asulas.
Hajciuniški mõis sai alguse aastal 1565, mil asula omanikud olid Rymszad. Toona oli mõisas kolm elumaja, selle juures olid tallid ja ka juurviljaaed. Järgmisteks omanikeks olid Nonhardtid, kes rajasid ka mõisa praeguse peahoone. Seejärel kuulusid sealsed valdused Chreptowiczitele, Szretteritele, Puttkameritele. Põhjasõja ajal piirasid Rootsi väed edutult mõisa, mida kaitsesid August II Tugeva väed. XIX sajandi algul kuulus mõis Osten-Sackenitele, aastast 1830 aga taas Rymszadele.
Mõisa kindlustatud peahoone ehitati aastal 1613. Hoone on Valgevenes unikaalne, olles üks vähestest säilinud keskaegsetest kindlusmõisatest. Hoone esimesel korrusel asusid ruumid lossi väikese garnisoni jaoks, teisel korrusel olid aga majaperemehe eluruumid.
Mõisa juurde rajati XIX sajandil ka 15 hektari suurune park. Pargis asub kabel, kunagine Hajciuniški luteri kirik. Põhiliselt kasvavad seal pärnad ja lehised, nende seas ka mitmed põlispuud.
Hoone pole säilinud stiilipuhtalt, aastail 1900–1905 laiendati hoonet ja lisati terrass. Esimese maailmasõja ajal läbis Hajciuniškit Saksa-Vene vägede vaheline rindejoon. Vana mõisahoone sai lahinguis kannatada, hävisid sinna varjule viidud arhiiv ja raamatukogu.
Teise maailmasõja järel tegutses mõisas mehhanisaatorite kool. Aastast 1960 asub seal psühhiaatriahaigla.
Euroopa palee

Euroopa palee (prantsuse keeles "Palais de l'Europe") on Prantsusmaal Strasbourgis asuv hoone, mis on olnud Euroopa Nõukogu töökohaks alates aastast 1977, mil see asendas senise "Euroopa maja". Aastatel 1977–1999 oli see ka Euroopa Parlamendi töökoht Strasbourgis.
Taust ja ajalugu.
Euroopa Nõukogu esimesed assambleed toimusid Strasbourgi Ülikooli (varasema nimega "Kaiser-Wilhelm-Universität") väärikas 1880. aastatest pärinevas peahoones. Vahemikus 1950–1977 toimusid kokkusaamised aga ajutises funktsionaalse arhitektuuriga betoonist hoones, "Euroopa majas" (inglise keeles "House of Europe", prantsuse keeles "Maison de l'Europe"), mis seisis kohas, kus nüüd on Euroopa paleeni viiv muruplats. Selle betoonist rajatise arhitekt oli Bertrand Monnet.
Euroopa paleele pani nurgakivi 15. mail 1972 Šveitsi poliitik Pierre Graber. Arhitekt Henry Bernardi projekteeritud hoone avati 1977. aasta 28. jaanuaril. Palee ehitati kohale, kus varem asus 1930. aastatel avatud tenniseväljak, mida talviti kasutati uisuplatsina.
Kujundus.
Euroopa palee on ruudukujulise põhiplaaniga, selle iga külg on 106 meetrit pikk ja hoone on 38 meetrit kõrge (majal on üheksa korrust). Maja kogu tööala suurus on 64 000 m² ning hoonest leiab 17 koosolekuruumi ja tuhat kontoriruumi Euroopa Nõukogu sekretariaadi personalile. Hoone väliskülg on punast, hõbedast ja pruuni värvi. Euroopa palee asub Strasbourgi nii-öelda Euroopa linnaosas, umbes kaks kilomeetrit linna ajaloolisest keskusest, Grande Île saarest, kirdes.
Väljast meenutab Euroopa palee kindlust, kuna akenderead on paigutatud laskeavasid meenutavalt. Parlamendi koosolekusaali katab hiiglaslik kuppel.
1996. aastal kui Eesti oli esimest korda Euroopa Nõukogu eesistuja, kinkis Eesti riik Euroopa Nõukogule valge Estonia tiibklaveri, mis seisab Euroopa palee fuajees ja mida seal ürituste ajal mängitakse.
Hoone kasutajad.
Hoone idatiivast eenduvas ringikujulises ruumis kohtub Ministrite Komitee, keda reeglina esindavad ministrite asetäitjad. Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee kasutab hoone keskosas asuvat suurt koosolekuruumi, mida kutsutakse selle kujust lähtuvalt nimega "Hemicycle" ning mis on tuntud oma ebatavalise arhitektuuri poolest. Samas ruumis peab oma täiskogu istungjärke ka Euroopa Nõukogu kongress. Euroopa palees leidub ka Euroopa Nõukogu peasekretäri erakabinet.
Kuni aastani 1999 toimusid hoones ka Euroopa Parlamendi täiskogu istungjärgud. Nüüd on Euroopa Parlamendil oma hoone, mis asub Euroopa palee lähedal, kohe üle Illi jõe.
Katrin Maandi

Katrin Maandi (neiuna Katrin Soo; sündinud 24. veebruaril 1943 Tallinnas) on eesti lingvist ja kultuuriametnik.
Ta sündis 1943. aastal Tallinnas. 1944. aastal pages ta koos vanematega Rootsi. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta farmaatsiat, seejärel Stockholmi Ülikoolis lingvistikat, erialaks kakskeelsus. Ta on Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige. 1979. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja. Ta alustas ka doktoritöö kirjutamist, mis jäi pooleli seoses kolimisega Lesothosse (kus abikaasa töötas).
Ta on töötanud Stockholmi Ülikoolis lektorina. Aastatel 1989–1992 töötas ta Lesothos Machabeng College'is lektorina. Pärast Euroopasse naasmist töötas ta Eesti suursaatkonnas Stockholmis, Eesti Vabariigi sotsiaalministeeriumis ja kultuuriatašeena Rootsi suursaatkonnas Tallinnas.
Isiklikku.
Ta on 1966. aastast abielus Eesti riigiametniku Jaak Maandiga; neil on kolm poega ja üks tütar.
Dmitri Peskov

Dmitri Peskov (vene keeles "Дмитрий Сергеевич Песков"; sündinud 17. oktoobril 1967 Moskvas) on Venemaa diplomaat.
2005. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Peskov lõpetas 1989. aastal Moskva Ülikooli juures asuva Aasia ja Aafrika maade instituudi ning asus samal aastal tööle NSV Liidu Välisministeeriumis. Aastatel 1990–1994 ja 1996–2000 töötas mitmel ametikohal Venemaa saatkonnas Türgis. 
Inglise, türgi ja araabia keelt valdav Peskov on Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja alates 2012. aasta 21. maist. Aastatel 2008–2012 oli ta Venemaa peaministri Vladimir Putini pressiesindaja.
Isiklikku.
Peskovi isa Sergei Peskov on samuti diplomaat.
Peskovil on neli last (kolme naisega). 2015. aasta 1. augustil vormistati Sotšis abieluks tema viimase viie aasta kooselu jäätantsijannast olümpiavõitja Tatjana Navkaga. Paaril on ühine tütar. Peskov äratas pulmapeol avalikkuse tähelepanu sellega, et kandis käekella, mille väärtus 670 000 USA dollarit on suurem kui kogu Peskovi poolt riigiteenistuses oldud aja jooksul saadud palk.
Sanktsioonid.
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides asuv vara külmutati.
Tanel Veeremaa

Tanel Veeremaa (sündinud 15. novembril 1977) on eesti muuseumijuht. 
Ta lõpetas 1996. aastal Paide Ühisgümnaasiumi.
Veeremaa on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli kunstiajaloo ja joonestamise õpetaja erialal. 2008. aastal kaitses ta Eesti Muusikaakadeemias magistritöö "'Culture-educational programs of museums: the necessities and possibilities of linking to state curriculum". 2018. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli kommunikatsioonijuhtimise magistrieriala.
Ta on töötanud Eesti Vabaõhumuuseumis muuseumipedagoogi ja hariduskeskuse juhatajana. 2009–2012 töötas Veeremaa Tallinna Linnamuuseumi filiaali Miia-Milla-Manda muuseumijuhina.
1. jaanuarist 2013 kuni märtsini 2019 (kuni muuseumi liitmiseni Eesti Ajaloomuuseumiga) oli ta Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi direktor.
Alates 1. jaanuarist 2019 on ta SA Eesti Vabaõhumuuseum juhatuse liige.
RIA Novosti

RIA Novosti (Российское агентство международной информации «РИА Новости») on Venemaa riiklik uudisteagentuur peakorteriga Moskvas. 9. detsembril 2013 andis president Vladimir Putin korralduse agentuuri seoses agentuuri Russia Today loomisega likvideerida. Uue agentuuri juhiks määrati Dmitri Kisseljov.
RIA Novosti loeb oma tegevuse alguseks 24. juunit 1941, mil NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu ja NLKP Keskkomitee avaldasid Nõukogude Infobüroo (Sovinformbjuro) loomise otsuse.
1961. aastal loodi Sovinformbjuro asemele pressiagentuur Novosti (APN, Агентство печати «Новости»).
1990. aastal asutati president Mihhail Gorbatšovi dekreediga APN-i järglasena infoagentuur Novosti (IAN, Информационное агентство «Новости»).
Septembris 1991 loodi IAN-i baasil Venemaa infoagentuur Novosti (Российское информационное агентство «Новости»).
Detsembris 2013 loodi RIA Novosti välismaale suunatud haru ja välisauditooriumile mõeldud Vene riikliku raadiokanali Voice of Russia ühendamise teel Rossija Segodnja.
Andri Parubi

Andri Parubi (Андрій Володимирович Парубій; 31. jaanuar 1971 Tšervonograd, Lvivi oblast – 30. august 2025 Lviv) oli Ukraina poliitik. 
Ta oli 14. aprillist 2016 kuni 29. augustini 2019 Ukraina Ülemraada esimees. 
1994. aastal lõpetas ta Lvivi ülikooli ajalooteaduskonna.
Ukraina poliitikas.
2013. aasta detsembrist 2014. aasta veebruarini oli ta Euromaidani omakaitse komandant. 
Ta oli 27. veebruarist 2014 Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretär. President Petro Porošenko rahuldas tema tagasiastumisavalduse 7. augustil 2014. Ülemraada 6. ja 7. koosseisu liige Batkivštšõna esindajana. 2016 valiti ta Ülemraada esimeheks ning oli selles ametis 29. augustini 2019.
Noore mehena tegi Parubi kampaaniat Ukraina iseseisvumise nimel Nõukogude Liidust.
Ajaloolase haridusega Parubi oli ka ukraina keele kasutamise suur toetaja vene keele asemel, mis on poliitiliselt väga tundlik teema.
Atentaat.
Parubi langes 2025. aasta 30. augusti hommikupoolikul umbes kell 10:35 Lvivis ohvriks.
President Volodõmõr Zelenskõi mõistis tapmise hukka kui õõvastava mõrva ja ütles, et uurimisel kasutatakse kõiki vajalikke jõude ja vahendeid.
Ukraina rahvusringhääling Suspilne tsiteeris anonüümseid allikaid, kelle sõnul oli tulistaja riietatud toidukulleriks ja liikus elektrirattaga.
Ekspresident Petro Porošenko avaldas austust ja ütles, et see oli lask Ukraina südamesse. "Vaenlane ei suuda kunagi tappa ideaale, mille nimel Andri Parubi elas ja võitles," ütles ta, nimetades tapmist terroriaktiks.
Peaminister Julija Svõrõdenko nimetas Parubit patrioodiks, kes andis suure panuse riigi loomisse.
“Parubi pühendas oma elu juba väga noorest east alates võitlusele Ukraina iseseisvuse eest”, ütles praegune parlamendispiiker Ruslan Stefantšuk.
“Ta oli üks tänapäeva Ukraina rajajatest”, ütles seadusandja .
Tšervona Voloka

Tšervona Voloka (ukraina keeles Червона Волока) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Lugõnõ rajoonis. Elanike arv on 638. Pindala on 1,68 km².
Sjomakõ

Sjomakõ on mitme Ukraina küla nimi:
Omnikanal

Omnikanal (inglise keeles "omnichannel") tähendab kliendi tellimuse täitmiseks ja teenindamiseks erinevate kanalite sidumist ja kombineerimist. Omnikanali mõiste on rohkem kasutusel logistikavaldkonnas ja e-kaubanduses, kirjeldamaks "kõik ühes" lähenemist.
Omnikanali tarbija soovib kasutada mitmeid olemasolevaid kanaleid samaaegselt või liikuda ühest kanalist teise. Näiteks uurib klient e-poes kauba hinda telefoni teel, seejärel külastab poodi kaubanduskeskuses ja suhtleb müüjatega ning kauba tellib arvutit või nutiseadmeid kasutades kodust. Klient saab kauba või teenuse osta kergesti, kiiresti ja mugavalt ükskõik millisest kanalist. Erinevate kanalite vahel liikumine peab olema kliendi jaoks sujuv ja lihtne. Omnikanali pakkuja jälgib kliendi huvisid ja tagab ajakohase informatsiooni kauba kohta igas kanalis.
Omnikanali mõistet saab laiendada ka väljapoole logistikavaldkonda. Sõna "omni" on pärit ladina keelest ja tähendab 'kõigile' ja 'kõikjal'. Kliendi vajaduste väljaselgitamine, tema huvide kaardistamine ja erinevate teenuste ühitamine võimaldab igale kliendile läheneda personaalselt ja välja pakkuda omnikanalite kombinatsiooni – kõik teenused ühest kohast.
Küüditamise ohvrite mälestusmärk

Küüditamise ohvrite mälestusmärk on Pärnus Riia maantee äärses Leinapargis asuv mälestusmärk küüditamise ohvritele. Mälestusmärk kujutab enesest kivist tekstitahvliga kivirahnu. 
Leinapargis asub ka põlvele laskunud inimest kujutav kivist taies ning mälestusmärgi kõrval loomavaguni makett.
Mälestuskivil on tekst
Arseni Jatsenjuk

Arseni Petrovõtš Jatsenjuk (ukraina keeles "Арсеній Петрович Яценюк"; sündinud 22. mail 1974 Tšernivtsis) on Ukraina poliitik ja riigitegelane.
Töökäik.
27. veebruaril 2014 moodustati valitsus eesotsas Jatsenjukiga ning kuni 14. aprillini 2016 oli ta Ukraina peaminister. 24. juulil 2014 teatas ta, et astub tagasi. See jõustunuks, kui parlament selle heaks kiitnuks.
31. juulil toimunud Ülemraada istungil hääletas Jatsenjuki tagasiastumisavalduse rahuldamise poolt vaid 16 rahvasaadikut ja seega jätkas Jatsenjuki valitsus ametis.
27. novembril 2014 valis Ülemraada uus koosseis Jatsenjuki uuesti peaministriks.
Ta on olnud Ukraina keskpanga juhataja, majandusminister 27. september 2005 – 4. august 2006 ja välisminister 21. märts 2007 – 4. detsember 2007. 4. detsembril 2007 valiti ta Ülemraada esimeheks. Selles ametis oli ta 12. novembrini 2008.
Novembris 2007. aastal andis Ukraina president Viktor Juštšenko välisminister Jatsenjukile (eluaegse) erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme.
2010. aastal kandideeris ta Ukraina presidendivalimistel ning sai 6,96% häältest.
2013. aastani juhtis Jatsenjuk parteid Muutuste Rinne (Фронт Змін), mis seejärel ühines Üleukrainalise Ühendusega Isamaa.
Teresa Claramunt

Teresa Claramunt i Creus (4. juuni 1862 Sabadell, Hispaania – 11. aprill 1932 Barcelona, Hispaania) oli katalaani päritolu Hispaania anarhosündikalist.
Elulugu.
Teresa Claramunt oli tekstiilivabriku tööline. Ta rajas Sabadellis anarhistliku rühma, mida mõjutas Fernando Tarrida de Mármol. Rühm osales 1883. aastal seitsmenädalases streigis, millega nõuti tööpäeva lühendamist vähemalt kümnetunniseks. 1884. aasta oktoobris oli ta üks anarhokollektivistliku töölissektsiooni loojatest Sabadellis ("Secció Vària de Treballadores Anarco-col·lectivistes de Sabadell").
1892. aastal kuulutas ta koos Ángela Lopez de Ayala ja Amàlia Domingoga välja Hispaania esimese feministliku ühingu, Barcelona Naiste Autonoomse Seltsi ("Sociedad Autónoma de Mujeres de Barcelona").
Teresa Claramunt arreteeriti pärast pommiplahvatust Barcelona Gran Teatre del Liceus 1893. aastal ning hiljem veel kord Montjuïci protsessi ajal 1896. aastal. Tol korral peksti teda rängalt, nii et see rikkus ta tervise kogu eluks. Ehkki teda ei mõistetud üheski kuriteos süüdi, pidi ta jääma 1898. aastani Inglismaale. Ta asutas 1901. aastal ajakirja El Productor (Tootja) ning osales 20. sajandi alguse sotsiaalses protestiliikumises. Ta tegi kaastööd ajakirjadele La Tramuntana ja La Revista Blanca ning oli 1907–1908 ajalehe El Rebelde peatoimetaja.
1902. aastal osales Claramunt meeleavaldustes streikivate metallitööliste toetuseks ja 1902. aasta veebruari üldstreigis. Pärast Kataloonia Traagilise nädala ("Setmana Tràgica") sündmusi augustis 1909 arreteeriti ta taas. Ta oli vangis Zaragozas, kus 1911. aastal aitas kohalikel ametiühingutel suurendada Rahvusliku Tööliste Konföderatsiooni ("Confederación Nacional del Trabajo") liikmeskonda. 1911. aasta üldstreigi järel vangistati ta uuesti. Ehkki ta oli juba väga haige ning liikus vaevalt voodi ja tooli vahel, otsis politsei ta korteri läbi pärast kallaletungi kardinal Juan Soldevilla y Romerole Zaragozas 4. juunil 1923, otsides süüdimõistvaid tõendeid. 1924. aastal naasis ta Barcelonasse, kuid süvenev halvatus ei lasknud tal avalikus elus osaleda.
Rosa Sensat

Rosa Sensat i Vilà (17. juuni 1873 El Masnou, Maresme, Hispaania – 1. oktoober 1961 Barcelona, Hispaania) oli katalaani pedagoog. Ta aitas arendada Kataloonia koolisüsteemi 20. sajandi esimesel kolmandikul.
Elulugu.
Rosa Sensat i Vilà õppis pedagoogikat Barcelonas ja Madridi Pedagoogikakeskkoolis ("Escuela Central de Magisterio"). Ta jätkas pedagoogikaõpinguid Genfis Institut Rousseaus ja teistes Euroopa koolides.
1900. aastal läbis ta riigieksamid ning temast sai kodunduskooli juhataja Alacantis. 1903. aastal abiellus ta David Ferreriga ning nad kolisid Barcelonasse. Järgmisel aastal sündis neil tütar, hilisem pedagoogikaprofessor Àngels Ferrer i Sensat.
Rosa Sensat levitas uusi haridussuundi. 1914. aastal sai temast Barcelona kooli Escola de Bosc tüdrukuteharu esimene direktor. 1921. aastal anti talle ülesandeks kujundada õppekavad Barcelonas paikneva, 1909. aastal Francesca Bonnemaisoni loodud Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Dona jaoks, mis oli Euroopa esimene naiste kultuurilise ja töökasvatuse keskus. Sel ajal juhendas Rosa Sensat kursusi ja korraldas konverentse Mancomunitat de Catalunya haridusprogrammides, suvekoolides ning ka Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Donas. Ta osales ka mitmel rahvusvahelisel hariduskonverentsil, näiteks Hispaania 1. alghariduse konverentsil Barcelonas 1909. aastal, 3. rahvusvahelisel konverentsil "Enseignement Menager" (Pariis, 1922) ning Écoles Nouvelles'i konverentsil (Nizza, 1932).
Sensat jätkas Escola de Bosci direktorina 1930. aastani, mil temast sai Barcelonas tegutsenud Grup Escolar Milà i Fontanalsi direktor. Tema tööd mõjutasid tugevalt Hispaania kodusõda ja selle järelmõjusid. 1939. aastal läks ta pensionile.
1955. aastal rajas rühm õpetajaid temanimelise pedagoogilise kooli Escola de Mestres Rosa Sensat, et tunnustada tema tööd uute haridussuundade levitamisel ja koolijuhtimisel.
Tehniline atmosfäär

Tehniline atmosfäär (tähis at) on mittesüsteemne (SI-väline) rõhuühik. Rõhu 1 at tekitab jõud 1 kgf (jõukilogramm), mis on ühtlaselt jaotatud oma mõjumissuunaga risti olevale 1 cm2 suurusele pinnale. Et 1 kgf = 9,80665 N (njuutonit), 1 m2 = 104 cm2 ja 1 N/m2 = 1 Pa (paskal), siis
1 at = 9,80665  N/cm2 ∙ 104 98066,5 N/m2 = 98066,5 Pa (täpselt). Ümardatult 1 at ≈ 0,1 MPa.
Tehnilist atmosfääri on määratletud ka kui rõhku, mida avaldab 10 m kõrgune veesammas (VS):
1 at = 10 m VS = 9,80665 N/cm² = 0,980665 bar.
Atmosfäärirõhku ületavat rõhku tehnilise atmosfäärides on nimetatud ülerõhuks (tähis atü).
Long Islandi väin

Long Islandi väin on Atlandi ookeani osa, ms eraldab Long Islandi saart (New Yorgi osariik) Põhja-Ameerika mandrist (Ameerika Ühendriikide Connecticuti osariik).
Riigi Infosüsteemi Amet

Riigi Infosüsteemi Amet (lühend RIA; ebakorrektselt "Riigi Infosüsteemide Amet")
Vastavalt hädaolukorra seadusele korraldab Riigi Infosüsteemi Amet ulatusliku küberintsidendi üleriigilist lahendamist.
Eestis küberturvalisuse eest vastutav Riigi Infosüsteemi Amet on seisukohal, et Huawei seadmeid ei tohiks riigi enda tuumikvõrkudes turvalisuskaalutlustel kasutada. Huawei seadmed on sattunud eeskätt USAs põlu alla seoses kahtlustega, et firma on liialt seotud Hiina valitsusega ja paneb nii ohtu kasutajate info. Huawei juhtkond on eitanud, et nad kasutajate andmeid kuidagi kuritarvitaks või oleks süsteemidesse tagauksi loonud.
Alates jaanuarist teeb RIA järelevalvet usaldusteenuse üle. Nende kohustus on usaldusteenuste jaoks anda välja tegevuslube, kvalifitseeritud staatusi, hallata usaldusnimekirja ning teha järelevalvet teenuse osutamise üle. Kolm põhilist usaldusteenust on digitaalse allkirja teenus, aja- ja digitempli teenus. Eestis pakub usaldusteenuseid SK ID Solutions AS ja ajatempli teenust osutab veel GuardTime AS.
Ajalugu.
1990. aasta detsembris moodustati Riigikantselei haldusalas Eesti Informaatikafond (EIF), mis oli aasta varem moodustatud Eesti Informaatikanõukogu tööorgan. 1996 korraldati Eesti Informaatikafond ümber Eesti Informaatikakeskuseks. 2003. aasta mais loodi Eesti Informaatikakeskuse ja Riigihangete Keskuse liitmisel Riigi Infosüsteemide Arenduskeskus (RIA) ja 1. juunil 2011 sai Riigi Infosüsteemide Arenduskeskusest Riigi Infosüsteemi Amet.
Jonesboro

Jonesboro on linn Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis Graigheadi maakonnas.
See on osariigi suuruselt viies linn. 2010. aasta rahvaloenduse järgi elab seal 67 263 inimest. 
Jonesboros asub ülikool.
Fort Smith

Fort Smith on linn Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis, üks kahest Sebastiani maakonna keskusest. See asub Oklahoma osariigi piiri ääres.
2012. aastal elas seal hinnanguliselt 87 443 inimest.
Plano

Plano on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Collini maakonnas. 
Plano elanike arv aastal 2012 oli 272 068 inimest.
Bakersfield

Bakersfield on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis, Kerni maakonna halduskeskus ja suurim linn. Asub San Joaquini oru lõunaosas Los Angelesest umbes 180 km põhjas.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 403 455. Aastal 2010 oli elanikke 347 483. See on elanike arvult California üheksas linn ja USA sisemaa linnadest kolmas. See on ka üks kõige kiiremini kasvavaid linnasid riigis.
Bakersfield on saanud nime asuniku Thomas Bakeri järgi, kes asus elama Kerni jõe kaldale 1863. aastal. Bakersfield oli linn juba aastatel 1873–1876. Bakersfield sai linnaõigused uuesti tagasi 11. jaanuaril 1898. Bakersfield on olnud Kerni maakonna halduskeskus alates 1874. aastast.
Aastatel 1970–2010 kasvas Bakersfieldi elanike arv 400% (70 000-lt 350 000-le).
Kuigi piirkonnas on palju rohelisi alasid, valitseb Bakersfieldis pikkade, kuumade ja kuivade suvede ning lühikeste, jahedate ja niiskete talvedega ariidne kliima. Sügised on pikad ja pehmed ning kevaded soojad, tänu millele on piirkonnas võimalik kasvatada paljusid erinevaid põllukultuure. Sademeid esineb aastas 164 mm. Kõige enam langeb sademeid novembrist märtsini, teistel kuudel vähem või peaaegu üldse.
Suvel võib õhutemperatuur tõusta üle 40 °C. Talvel võib õhutemperatuur langeda alla nulli, kuid sageli esineb sellega koos tihe udu. Lumesadu esineb väga harva, tavaliselt iga paarikümne aasta tagant. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Bakersfieldis on 48 °C, mis mõõdeti 28. juulil 1908. Madalaim temperatuur on registreeritud 3. jaanuaril 1908, mil oli –12 °C külma.
Linnas on probleemiks suur õhusaastatus. Ameerika Kopsuliidu hinnangul oli Bakersfield perioodil 2020–2022 õhusaastatuse poolest riigis esikohal.
Peamised majandusharud on naftatööstus ja põllumajandus.
Läbi linna kulgevad maanteed State Route 99 ja State Route 58. Linnas saab alguse maantee State Route 178. Linnast mõni kilomeeter läänes kulgeb kiirtee Interstate 5. See on üks suurimaid linnu riigis, mis ei ole otseselt ühendatud ühegi USA kiirteede süsteemi kiirteega. Läbi linna kulgevad Union Pacific Railroadi ja BNSF Railway raudteeliiniga. Linna lähedal asub Meadows Fieldi lennujaam. Linna teenindav bussiettevõte on Golden Empire Transit.
Linnas pakub kõrgharidus California osariigi ülikool Bakersfieldis.
1950. aastatel arenes Bakersfieldis välja kantrimuusika alamžanr "Bakersfield sound", mille tegid tuntuks Buck Owens ja Merle Haggard.
Linnas tegutseb jäähokiklubi Bakersfield Condors, mis mängib American Hockey League'is.
Huntington

Huntington on linn Ameerika Ühendriikides Lääne-Virginia osariigis, Cabelli maakonna halduskeskus ja suurim linn. 
Elanike arvu poolest on see osariigi suuruselt teine linn, 2012. aastal oli seal 49 160 elanikku.
Esimene Rootsi ristiretk

Esimene Rootsi ristiretk oli 1150. aasta paiku toimunud võib-olla müütiline sõjaline retk, mida on traditsiooniliselt nähtud Soome vallutamisena Rootsi poolt ning paganlike soomlaste ristiusku pöördumisena. Vastavalt legendile juhtis ristiretke kuningas Erik IX. Teda saatis Uppsala piiskop Henrik, kes jäi soome ning kellest sai seal ka märter.
Teadlased arutlevad jätkuvalt selle üle, kas see ristisõda üldse toimus. Seda ei tõenda mingidki arheoloogilised andmed ja ükski säilinud kirjalik allikas ei kirjelda Soomet Rootsi võimu alla kuuluvana ajal enne 1240. aastaid. Veelgi enam, allikates, mis on koostatud enne 1250. aastaid, ei mainita ei Soome piiskopkonda ega piiskoppi Rootsi vastavate institutsioonide kõrval.
Sel ajal oli "leidangi" juhatamine jarli kohustus. See andis tõuke teooriale, et Erik viis retke läbi enne kui ta sai kuningaks või trooninõudlejaks. Legend ise ei sisalda viidet retke toimumise aastale ning püüd seda dateerdia täpse aastaga 1150. aastatel on hilisem teoretiseering. Kõik, mis on kuningas Eriku ja piiskop Henriku kohta teada, on see, et nad olid mingil hetkel 12. sajandi keskpaigas Rootsis kõrgel positsioonil.
Idapoolsete sõjaretkedega oli reeglina seotud Linköpingi piiskop, mitte Uppsala piiskop.
12. sajandi keskpaik oli Läänemere põhjaosas väga vägivaldne aeg, mil soomlased ja rootslased olid sageli konfliktis Novgorodiga; sel ajal võis toimuda Rootsi sõjaretk Soome vastu. Novgorodi esimeses kroonikas leidub lugu, mille järgi rüüstas 1142. aastal 60 laevast koosnev Rootsi laevastik eesotsas "printsi" ja piiskopiga vaid kolme Novgorodi kaubalaeva kusagil "teisel pool merd", olles ilmselt mingil tähtsamal retkel.
Biarozaŭka

Biarozaŭka (transkribeerituna Bjarozavka) on linn Valgevenes Hrodna oblastis Lida rajoonis. Poola keeles on asula nimi "Brzozówka." 
Linna keskuseks on klaasitehas Нёман. Linnas on ka klaasitööstusmuuseum ja seal asub ka kunagise klaasivabriku omaniku Stolle häärber koos pargiga.
Ajalugu.
Biarozaŭka tekkis XIX sajandi lõpus, kui kohalik mõisnik asutas seal klaasivabriku. Aastal 1891 hakkasid seda rentima Julius Stolle ja Wilhelm Krajewski. Aastal 1892 tootis vabrik esimest korda kristallklaasi. Aastal 1894 hakkasid Stolle ja Krajewski rajama uut vabrikut. Aastal 1898 ehitati selle lähedusse veel kolmaski vabrik. Aastal 1900 ostsid Stolle ja Krajewski selle viimase ja ühinenud vabrik sai nimeks Нёман, aga Lenskite vabrik lõpetas aastal 1902 tegevuse.
Vabrikute juurde kerkinud tööliselamutest sai alguse Biarozaŭka. Aastast 1921 oli asula Poola koosseisus, 1939. aastal liideti see aga Valgevene NSV-ga. Aastal 1968 sai Biarozaŭkast alev, aastal 1990 aga linn.
Cronartium flaccidum

Cronartium flaccidum on seeneliik viltrooste perekonnast, viltroosteliste sugukonnast.
"Cronartium flaccidum"i lähedaseks sugulaseks on liik "Endocronartium pini", kuid erinevalt viimasest vajab see liik elutsükli lõpetamiseks vaheperemeest. Peremeespuudeks, kellel liik ka suguliselt paljuneb, on männid, sh harilik mänd.
"Cronartium flaccidum" esineb Põhja-Euroopas.
Portfellita minister

Portfellita minister on valitsuse liige, kes ei juhi ühtegi ministeeriumi. Porfellita minister võib olla sinekuurne positsioon koalitsioonivalitsustes, aga ka valdkonna edendamiseks loodud sisuline ametikoht.
Eestis on portfellita ministri juhtida olnud ministeeriumi osakond (nt regionaalminister) või oma büroo (nt rahvastikuminister). Kui ministeerium on allutatud mitme ministri juhtimisele, siis on määratletud neile alluvad ametkonnad või osakonnad ning vastutus kattuvate alade puhul, nt Kaja Kallase teises valitsuses jagavad majandusministeeriumi majandus- ja taristuminister ning ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister, rahandusministeeriumi rahandusminister ja riigihalduse minister ja sotsiaalministeeriumi sotsiaalkaitseminister ning tervise- ja tööminister.
Semjon Mogilevitš

Semjon Mogilevitš (ukraina: Семен Юдкович Могилевич, vene Семён Юдкович Могилевич; sündinud 30. juuni 1946 Kiievis) on Ukraina päritolu globaalse haardega kuritegelik autoriteet, kellel on Venemaa, Ungari ja Iisraeli kodakondsus.
2009. aastal nimetas Föderaalne Juurdlusbüroo Mogilevitšit kümne kõige tagaotsituma kurjategija (FBI's Ten Most Wanted Fugitives) hulgas. FBI on teda seostanud relvaäri, prostitutsiooni vahendamise, väljapressimiste, palgamõrvade korraldamise, finantspettuse ja rahapesuga.
2008. aasta jaanuaris vahistati Mogilevitš Moskvas maksupettuse kahtlustusega. 2009. aastal juulis vabastati ta kautsjoni vastu. 2011. aastal loobus Venemaa siseministeeriumi uurimisüksus kriminaalasjast Mogilevitši vastu kuriteokoosseisu puudumise tõttu.
USA on korduvalt taotlenud Venemaalt Mogilevitši väljaandmist, kuid Venemaa seaduste kohaselt SRÜ kodanikke välisriikidele välja ei anta.
Mogilevitšil arvati olevat mõjuvõimu Venemaa ja Ukraina vahelistes tülides maagaasitarnete üle.
Ta on lõpetanud Lvivi ülikooli majanduse erialal.
Eesti terviseminister

Terviseminister oli Vabariigi Valitsuse liige, kes juhtis koos sotsiaalkaitseministriga Sotsiaalministeeriumi. 
Terviseministri ülesanneteks oli osalemine rahvatervise, tervishoiu, e-tervise, ravimite alase poliitika kujundamisel, selle elluviimise koordineerimisel ja finantseerimise kavandamisel, poliitika mõju seire korraldamisel ning osalemine sotsiaalministeeriumi ja tema valitsemisala asutuste tegevustes Euroopa Liidu otsustusprotsessis ja rahvusvahelises koostöös. 
Ministri nimetas ametisse ja vabastas ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astus ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. 
Ajalugu.
Tervise- ja tööministri ametikoht loodi 2014. aastal, mil jagati senise sotsiaalministri ülesanded sotsiaalkaitseministri ja tervise- ja tööministri vahel. Vabariigi Presidendi otsusega nimetati senine portfellita minister Urmas Kruuse alates 2. juulist 2014 tervise- ja tööministriks.
29. aprillil 2019 ametisse astunud Jüri Ratase teises valitsuses tervise- ja tööministri ametikohta ei olnud.
Uuesti loodi tervise- ja tööministri ametikoht 26. jaanuaril 2021 ametisse astunud Kaja Kallase esimeses valitsuses. 2023. aastal nimetati tervise- ja tööminister ümber terviseministriks. 2025. aastal liideti terviseministri ja sotsiaalkaitseministri ametikohad taas kokku sotsiaalministri ametikohaks. Viimane terviseminister oli 17. aprillist 2023 kuni 11. märtsini 2025 Riina Sikkut. 
Ministrite loend.
Parteid
Riigikogu esimene aseesimees

Riigikogu esimene aseesimees on Riigikogu juhatuse liige. Ta asendab riigikogu esimeest tema äraolekul, tema volituste peatumise korral Vabariigi Presidendi ülesannete täitmise ajaks ning riigikogu esimehe volitusel. Riigikogu kahel aseesimehel on oma büroo. 
Alates 10. aprillist 2023 on Riigikogu esimene aseesimees Toomas Kivimägi.
Sotsiaalhoolekandeminister

Sotsiaalhoolekandeminister on minister, kes tegutseb sotsiaalhoolekande valdkonnas ning võib vastutada ka mõne teise valdkonna eest.
Eesti majandus- ja tööstusminister

Majandus- ja tööstusminister on Vabariigi Valitsuse liige, kes juhib Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi. 
Ministri nimetab ametisse ja vabastab ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astub ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. Alates 23. juulist 2024 on Eesti majandus- ja tööstusminister Erkki Keldo
Ajalugu.
Majandusministri ametikoht loodi 1. juulil 1929 rahaministri ning kaubandus- ja tööstusministri ametikohtade liitmisel.
2002. aastal liideti majandusministri ning teede- ja sideministri ametikoht majandus- ja kommunikatsiooniministriks. 2. juulil 2014. aastal jagati majandus- ja kommunikatsiooniministri ametikoht majandus- ja taristuministri ning väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministri ametikohtadeks. 2023. aastal ühendati Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumit juhtinud ministrid majandus- ja infotehnoloogiaministriks, sama aasta juulist kannab see majandus- ja tööstusministri nimetust.
Eesti majandusminister 1929–1940.
Parteid
Eesti majandusminister 1991–.
Parteid
Kolme sepa kuju

Kolme sepa kuju on Felix Nylundi skulptuur Helsingis Kolme sepa väljakul. Väljak asub Mannerheimintie ja Aleksanterinkatu ristumiskohas. See realistlik skulptuur loodi 1932. aastal ja see kujutab kolme seppa alasit löömas. Sepad on alasti.
Pronkskuju graniidist alusele on ladina keeles kirjutatud "monumentum – curavit – legatum – j. tallbergianum – pro helsingfors a.d. mcmxxxii" Kuju annetas linnale Pro Helsingforsi fond, mis oli saanud rahalise annetuse ärimehelt Julius Tallbergilt. Tallbergi maja asub Kolme sepa väljaku põhjaosas.
Kuju sai 1944. aastal Jätkusõja ajal toimunud Helsingi suurpommitamistes kahjustada. Kuju graniitalusel on tänapäevalgi näha pommikahjustusi ja alasis on auk, mille tekitas šrapnell.
Aleksanterinkatu

Aleksanterinkatu (rootsi:"Alexandersgatan") on tänav Helsingi kesklinnas. Tänav algab presidendilossi lähedal ja lõppeb Mannerheimintiega ristumisel. Tänava ääres on teiste seas Helsingi toomkirik, Helsingi Ülikooli peahoone, Nordea Soome peakorter ja Stockmanni kaubamaja.
Aleksanterinkatu (rahvasuus ka Aleksi) nimetati Aleksander I auks 1833. aastal. Algselt kandis tänav Suurkatu nime, kuid nimetati peale Aleksander I surma tema auks ümber. Mõned Aleksanterinkatuga ristuvad tänavad on nimetatud tema ema, õdede ja vendade järgi.
Jõulude ajal ehitakse tänav igal aastal jõulutuledega ja avatakse pidulikult jõulutänav.
Helsingi trammiliinidest kasutab tänavat 2, 3, 4, 4T, 7A ja 7B, kuid tänava sõidab kogu pikkuses läbi ainult 4 ja 4T.
Aleksanterinkatu nime kannab ka Lahti peatänav, samuti on sellenimeline suur tänav Oulus ja Tamperes.
Korphöövel

Korphöövel ehk rupphöövel on käsitööriist, mida kasutatakse suurema hulga materjali eemaldamiseks puidupinnalt, näiteks mõne kõrgema muhu või laua kõveruse silumiseks. Samuti kasutatakse korphöövlit selleks, et toorikut ligikaudsesse paksusesse töödelda. 
Korphöövlil on tavaliselt lühike tald, suhteliselt kitsas, kuid paks tera, väga lai suu ja väga kumer teraserv (umbes 7–8 cm raadiusega), et sellega saaks lõigata paksu laastu. Üldiselt hööveldatakse korphöövliga diagonaalselt detaili pinna suhtes. Tavaliselt hööveldatakse korphööveldatud pind veel üle pikkhöövli ja siluhöövliga.
Korphöövli funktsioonid on suurelt osalt ülevõtnud masinad nagu rihthöövelpink ja paksusmasin. Korphöövel leiab siiski kasutust juhul, kui toorik ei mahu paksusmasinasse.
Siluhöövel

Siluhöövel on tavaliselt viimane höövel, mida kasutatakse puidu pinna silumiseks. Kui siluhöövel on korrektselt seadistatud ja seda kasutatakse õigesti, siis annab see puidule palju parema pinnaviimistluse kui lihvimine või kaapimine kaaplehega. 
Tavaline siluhöövel on 20–25 cm pikk. Höövli suu on reguleeritud miinimumini, et vähendada puidu kildumist ja rebimist, ja tera lõikeserv on väga kergelt kaarjas, et vältida servade rebestamist. Siluhöövlit kasutatakse mõlema käega.
Vaata ka.
kaaphöövel
CAS-i registreerimisnumber

CAS-i registreerimisnumber (Chemical Abstracts Service'i number, lühendatult CAS-number) on keemilistele ainetele ja paljudele materjalidele unikaalne numbriline identifikaator, mis on antud Chemical Abstracts Service'i poolt.
CAS-i registreerimisnumbreid kasutatakse teaduskirjanduses alates vähemalt 1957. aastast keemiliste elementide, orgaaniliste ja anorgaaniliste ühendite, aga ka polümeeride, mineraalide, isotoopide, sulamite ja varieeruva koostisega või bioloogilise päritoluga materjalide korral.
CAS-numbrid ei ole seotud ainete keemilise olemusega ega ühegi varasema klassifikatsiooniga. Neid on lihtne kasutada otsingutes andmebaaside kaudu ilma ainete täpseid nimetusi teadmata.
Greg Jones

Greg Jones (sündinud 3. detsembril 1953 Tahoe Citys) on Ameerika Ühendriikide mäesuusataja.
Ta spetsialiseerus suurslaalomile, kuid osales ka teistel aladel. Jonesi ainus tiitlivõistluste medal pärineb 1976. aasta maailmameistrivõistlustelt Innsbruckist, kus ta võitis Alpi kahevõistluse pronksmedali. Samas toimunud olümpiamängudel osales ta kõigil kolmel alal: suurslaalomis sai ta 9., kiirlaskumises 11. ja slaalomis 19. koha.
Maailma karika sarjas saavutas ta suurslaalomis kaks poodiumikohta: hooajal 1974/75 Madonna di Campiglios 2. koha ja hooajal 1975/76 Copper Mountainis võidu.
Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteem

Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemiks ehk RAA-süsteemiks (lüh:RAAS) nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel (sh inimestel) teatud hormoonide ja ensüümide ringlust reguleerivat regulatsioonimehhanismi. 
RAA-süsteemi, mis on humoraalne regulatsioon, loetakse käesoleval ajal tähtsaks vererõhu regulatsioonimehhanismiks ja tähtsaimaks elundiks nimetatud süsteemis on neerud. 
Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi füsioloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Teatud kudedes nagu neerud, neerupealised, süda ja närvisüsteem eristatakse ka kohalikke reniin-angiotensiin-aldosteroon süsteeme. 
Toime.
Neerude eritatud reniin muundab maksas sünteesitud angiotensinogeeni angiotensiin I-ks. Kopsudest pärit angiotensiini konverteeriv ensüüm (AKE) katalüüsib angiotensiin I angiotensiin II-ks. Angiotensiin II seondub neerupealistes spetsiifiliste retseptoritega, vabaneb aldosteroon ja tõuseb vererõhk. Angiotensiin II mõjutab ka hüpotalamuses asuvat janu reguleerivat ala. 
Kliiniline kasutus.
RAASi mõjutavaid ravimeid – angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitoreid kasutatakse palju südamepuudulikkuse ja kõrgrõhu ning müokardiinfarkti korral.
Vatsakestevahesein

Vatsakestevaheseinaks (ladina "septum interventriculare") nimetatakse enamiku selgroogsete loomade südame vasaku ja parema vatsakese vahelist, peamiselt südamelihaskoest seina.
Imetajatel.
Inimestel.
Vatsakeste vahesein formeerub lootel 4.–8. rasedusnädalal, arenedes südame tipust ülespoole kasvava kurru liitumisel endokardi padjandist allapoole areneva õhukese membranoosse vaheseinaga. 
Patoloogia.
Vatsakestevaheseinas olevat auku klassifitseeritakse nii loomadel kui ka inimestel kaasasündinud südamerikkena ja diagnoosiks on vatsakestevaheseina defekt.
70–90% vatsakestevaheseina defektidest asuvad vatsakeste vaheseina basaalses (membranoosses) osas.
Sõltuv muutuja

Sõltuv muutuja (inglise k. "dependent variable" ehk DV) on muutuja, mis on mingi protsessi väljund või efekt, või mida alles kontrollitakse, kas see on väljund. Tihti vaadeldakse sõltuvat muutujat koos sõltumatu muutujaga, kus eksperimentaator muudab sõltumatut muutuja väärtusi, et mõõta selle mõju sõltuvale muutujale.
 Näide: Uurimaks paberi paksuse mõju paberi puruks rebimise tajutud raskusastmele, võime koostada eksperimendi, kus paberi paksus on sõltumatu muutuja ja tajutud raskusaste sõltuv muutuja. Eksperimentaator annab katseisikule järjest puruks rebimiseks 0,1, 0,2, 0,3, 0,5 ja 1 mm paksuseid pabereid ja mõõdab katseisiku tajutud rebimise raskusastet küsimustiku teel.