tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mārtiņš Freimanis

Mārtiņš Freimanis (7. veebruar 1977 Liepāja – 27. jaanuar 2011 Riia) oli läti laulja, helilooja, laulukirjutaja ja näitleja.
2003. aastal esindas ta ansambliga F.L.Y. Eurovisiooni lauluvõistlusel Lätit lauluga "Hello From Mars". Freimanis kirjutas duetile Valters &amp; Kaža loo "The War Is Not Over", mille duett esitas 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ja sai finaalis 5. koha.
Ba (jumalanna)

Ba on hiina mütoloogias põuajumalanna, müütilise keisri Huangdi tütar.
Elementide lahingu ajal käskis Huangdi teda ähvardava kaotuse tõttu rünnata Chi Yu vägesid lämbe palavusega. See hävitas Chi Yu vaprad sõdalased peaaegu täielikult. Ba kaotas selle tagajärjel taevasse tõusmise väe ning pidi jääma maa peale elama.
Lemony Snicket

Lemony Snicket on mitmete kirjandusteoste autor ja romaanisarja "Sari õnnetuid lugusid" tegelane. Tema kohta on ilmunud fiktsionaalne autobiograafia "Lemony Snicket: The Unauthorized Autobiography".
Romaanisarja järgi tehtud filmis mängib teda Jude Law.
Lissaboni Sporting

Sporting Clube de Portugal (Sporting, Sporting CP) on Portugali spordiklubi, mis on tuntud eeskätt Portugali kõrgliigas Primeira Ligas mängiva jalgpallimeeskonna järgi. 
Klubil on üle 100 000 registreeritud liikme. Lissaboni Sportingis tegeldakse jalgpalli, ujumise, käsipalli, poksi, male ja muude spordialadega.
Jalgpallimeeskond.
Lissaboni Sporting on koos FC Porto ja Lissaboni Benficaga üks kolmest suuremast jalgpalliklubist Portugalis. Sporting on 55 tiitlivõistluste võiduga edukuselt kolmas jalgpalliklubi Portugalis.
Praegune koosseis.
"Seisuga 8. veebruar 2025"
Puuvili

Puuvili on toiduks tarvitatav viljapuu vili.
Tuntumad puuviljad ja neid kandvad viljapuud.
Sageli puuviljadeks peetavad banaanid ja ananassid on tegelikult rohttaimede viljad.
2011. aasta Eesti Muusikaauhinnad

2011. aasta Eesti Muusikaauhinnad ("A. Le Coq Live Eesti Muusikaauhinnad 2011") oli 13. galakontsert, kus Eesti Fonogrammitootjate Ühing jagas iga-aastaseid Eesti Muusikaauhindu. Tunnustuse osaliseks said need Eesti muusikud, kellel oli 2010 aasta jooksul ilmunud album. Üritus toimus 17. veebruaril 2011 Nokia kontserdimajas.
Laval esinesid Ott Lepland, Lenna, Koit Toome, The Sun, Ultima Thule jt. Esmakordselt astus külalisesinejana eesti publiku ette skandinaavia juhtivamaid rokkbände Sunrise Avenue, kelle hittsingel «Fairytale Gone Bad» oli paari aasta eest paljude Euroopa raadiote edetabelite tipus.. 
Kontserdi otseülekande tegi TV3.
Žüriisse kuulus 149 inimest. Auhinnad jagati välja 14. kategoorias. Kokku anti žüriile hinnata 124 eelmise aasta jooksul ilmunud albumit ning 87 muusikavideot. Auhindade 15. kategooria – Panus Eesti Muusikasse võitja, selgus muusikaauhindade taga seisva Eesti Fonogrammitootjate Ühingu liikmete otsusega, mis kuulutati välja auhinnatseremoonial.
Õhtujuhtideks olid lauljad Tanel Padar ja Maarja-Liis Ilus.
Nominendid.
Võitjad on loetletud esimesena ning paksus kirjas. 
Enim figureerivad nominatsioonides Lenna (viies kategoorias), Koit Toome ja Orelipoiss (mõlemad neljas).
Talisuplus

Talisuplus on suplus veekogudes null kraadi lähedasel veetemperatuuril.
Talisuplemise ajaloost.
Juba Vanas-Roomas harjutati lapsi magama kütmata ruumides, et neid ette valmistada tulevaseks sõjamehe elukutseks. Roomlased kasutasid välibasseine aasta läbi. Samuti kasutasid Vana-Rooma arstid külmas vees kümblemist ravivahendina. Filosoof Seneca harrastas 1. sajandil eKr ujumist külmas Tevere jões.
Tulenevalt kiriku vastuseisust keskajal Euroopas talisuplusega ei tegeletud, sest enda avalikku paljastamist peeti amoraalseks. Uuesti hakati sellega tasapisi tegutsema alles 18. sajandil. Kuid ka veel siis tauniti rannas suplemist kõvasti. See olevat amoraalne, sest mehed-naised satuksid seal kokku, ja ka ebahügieeniline, sest tol ajal lasti kõik reoveed otse linnade juurde vette.
Talisuplus raviviisina.
1. sajandil eKr ravis Bitüüniast pärit ja Roomas tegutsenud kuulus arst Asklepiades külmaveevannidega paljusid haigusi. 23 eKr ravis keiser Augustuse ihuarst Antonius Musa keisri nõrka tervist suplustega külmas Gabii järves.
Massilia kreeklasest arst Charmis sai 1. sajandil eKr kuulsaks külmaveeraviga. Ta mõistis hukka eelnevad arstid ja kuumaveevannid ning veenis inimesi hoopis talvekülmaga suplemas käima. Selle ravimeetodi pooldajaid tunti nimetuse all "psychrolutes", sageli lõpetasid nad oma orgiastilise tantsu jääkülma veega basseini hüpates.
Talisuplus Eestis.
Kuna keskajal kirik rannas suplemist ei soodustanud, ei ole sellest ajast ka Eestis toimuva talisupluse kohta teateid. Näiteks veel 1810 seisis Haabersti rannas spetsiaalne suplusvanker, kus sees sai ennast privaatselt lahti riietuda ja siis koos vankriga end vette lükata. 19. sajandist on teateid eesti baptistide poolt korraldatud talvistest ristimistest looduslikes veekogudes.
Kindlad kirjalikud andmed Eestis harrastatavast talisuplusest on Eesti Spordilehes 1926 ilmunud teade: "On veesportlasi, kes oma lemmikala talvelgi hooletusse ei jäta. Enne jõulu, kui natuke soojemad ilmad, võis supelusmajas kentsakat pilti näha. Pool basseini on jääst vaba, seal ujuvad inimesed. Vahetevahel hüppab mõni tornist… Samal ajal ujusid mehed kui ka naised suurima mõnuga."
Nõukogude okupatsiooni ajal levis Eestisse ka ukraina talisupluse praktiku ja koolkonna rajaja Porfiri Ivanovi õpetusi.
Tänapäeval leidub Eestis arvestatav hulk talisuplejaid, kellest osa on liitunud vastavatesse klubidesse. Korraldatakse ka talisupluse võistlusi.
Maria Pietilä-Holmner

Maria Pietilä-Holmner (sündinud 25. juulil 1986 Uumajas) on Rootsi mäesuusataja, kelle suurim saavutus on suurslaalomis saadud hõbemedal 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Åres. Maria Pietilä-Holmnerit treenib tema soomlasest isa Tom Pietilä, kes on endine jäähokimängija.
Pietilä-Holmner sai 2005. aasta MM-il Santa Caterinas slaalomis 13. ja suurslaalomis 16. koha. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos tuli ta suurslaalomis 10. ja slaalomis 21. kohalee. Samal talvel võitis ta slaalomis juunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali.
2007. aasta maailmameistrivõistlustel Åres sai Pietilä-Holmner suurslaalomis hõbemedali suurslaalomis Nicole Hospi järel. 2009. aasta MM-il Val-d'Isères oli ta suurslaalomis kaheksas ja 2010. aasta OM-il Vancouveris slaalomis neljas.
Pietilä-Holmner võistles esimest korda maailma karikasarjas 26. oktoobril 2002 Söldenis suurslaalomis. Kolme parema hulka jõudis ta esimest korda 15. novembril 2008 Levis slaalomis, kui sai 2. koha. 2010.–2011. aasta maailma karikasarja Aspeni etapil 28. novembril 2010 jõudis ta esimest korda poodiumile, kui võitis slaalomi. 
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maria Pietilä-Holmner on startinud maailma karikasarja etappidel 171 korral (). Poodiumile on ta jõudnud 9 korral, millest 3 korda on ta olnud kõige kõrgemal astmel.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Söldeni vald

Sölden on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas Ötztali orus.
1. jaanuaril 2016 elas seal 3199 inimest. Valla pindala on 466,9 km², millest 146 km² on kaetud liustikega, 321 km² mägede, alpiaasade ja metsadega ning vaid umbes 1 km² on asustatud. Valla keskus Sölden on talispordikeskus. Vald on pindalalt suurim riigis.
Loodus.
Kõrgeim tipp on Wildspitze (3768 m), mis on Großglockneri järel kõrguselt teine mägi Austrias.
Transport.
Ötztali liustikumaantee on kõrguselt teine sillutatud tee Euroopas. See on ligipääsutee Söldenist Rettenbachi liustikule ja Tiefenbachferneri liustikele Ötztali Alpides.
Ajalugu.
Tänapäeva Söldeni lähedalt leitud algelised tööriistad annavad aimu, et piirkond on olnud asustatud tuhandeid aastaid. Ötzi, kuulus hästisäilinud muumia mehest, kes elas aastatel 3400–3100 eKr, leiti Ötztali Alpidest Söldeni lähedalt. Tänapäeval tuntud Sölden kasvas välja 20 ehitisest 13. sajandil. Üks nendest ehitistest, mis on siiani alles, on Berghof. Ehitist Berghofi paigas on esmamainitud 1370. aastal. 1588. aastal on Berghofi loetletud St. Petersbergi lossi ürikus kui üht algset talukohta. Maja kasutatakse nüüd külaliste majutamiseks.
Turism.
Rahvaarvu paisutavad turistid, kellest 15 000 on võimalik majutada. Turistide ööbimistega üle 2 miljoni aastas on vald Austria turismisihtkohana Viini ja Salzburgi järel alles kolmas. Sölden on kaotanud natuke oma endisest väikeküla võlust, kuid viimastel aastatel on paranenud muud vaatamisväärsused. Hochsöldenis (2090 m kõrgusel) on viis neljatärnihotelli.
Suusakeskus.
Sölden on ka populaarne suusakeskus ja võõrustab korrapäraselt hooaegade esimesi maailma karikasarja etappe; suurslaalom nii meestele kui ka naistele on tavaliselt kavandatud oktoobri lõpuks Rettenbachi liustikule.
Vääristubakas

Vääristubakas ehk virgiinia tubakas ehk türgi tubakas ehk tubakas ("Nicotiana tabacum") on maavitsaliste sugukonna tubaka perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik. 
Droogina.
Droogina kasutatakse kuivatatud tubaka lehti ("Nicotianae folium"). 
Tubakat on, koos neuroleptikumidega, kasutatud närvisüsteemihäiretega laste ravimisel. 
Raviannustes tõstab tubakas mao limaskesta sekretoorset aktiivsust ja tõstab vererõhku.
Tubakas võeti ametliku ravimina Briti farmakopöasse 1885.aastal.
Sölden

Sölden on asula Austrias Tirooli liidumaal, Söldeni valla keskus. 
See paikneb 1368 m kõrgusel merepinnast. 
2011. aastal elas seal 2378 inimest.
Seal tegutseb talispordikeskus, kus korraldatakse igal aastal maailma karikasarja etappe mäesuusatamises.
Liina Raud

Liina Raud (varem Vahter; sündinud 18. mail 1988) on eesti näitleja ja juuksur.
Haridustee.
Ta kasvas üles Türil ja lõpetas Türi Gümnaasiumi. Sealhulgas õppis ühe õppeaasta (2005–2006) vahetusõpilasena Taanis Kopenhaageni avatud gümnaasiumis ja aastatel 2006–2007 oli Türi Gümnaasiumi õpilasesinduse president. 
2010. aastal lõpetas ta Tallinna Tööstushariduskeskuse juuksuri erialal ja töötas Tallinnas Fahle ilusalongis. 
Sama aasta 2010. aasta detsembris võitis ta koos Mairold Millertiga telesaate "Tantsud tähtedega". 
2023 Detsembris lõpetas Liina Columbia College Chicago ning pälvis Magna cum Laude aukirja. 
Poliitika.
Detsembris 2010 astus ta Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ning kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel Harju- ja Raplamaal. Ta sai 512 häält. 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas 1072 häält, millega valituks ei osutunud. 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Liina Raud SDE nimekirjas Järva- ja Viljandimaal.
Maist 2011 kuni maini 2013 oli Raud MTÜ Noored Sotsiaaldemokraadid asepresident.
Isiklikku.
2013. märtsis abiellus Liina Vahter muusiku ja ajakirjaniku Mihkel Rauaga. Neil on tütar Mirjam ja poeg Joosep. Pere kolis Ameerikasse 2016. aasta lõpus. Paari kooselu sai läbi 2021. aasta novembris. Liina Raud jäi lastega elama Chicagosse, ta töötab 2022. aasta seisuga juuksurina ja õpib Columbia kolledžis fotograafiat. 2023 lõpetas ta Columbia College Chicago BA in Photography Magna cum Laude aukirjaga. 2024 aasta alguses lõi Liina Chicagos kunstigalerii Raud Fine Art Gallery ning töötab fotograafina.
Levi (Soome)

Levitunturi (lühendatult Levi) on tundur ja suusakeskus Soomes Kittilä vallas.
Levi on Soome suurim suusakeskus. Kõrgus on 531 m merepinnast. 
Suusakeskuse tegevus toimub põhiliselt talvel. Levil tegutseb Soome suurim suusakool. Levil on ka kaks Soome kolmest gondeltõstukist. 
Levil korraldatakse igal aastal mäesuusatamise maailma karikasarja etappe slaalomis.
GAZ-61

GAZ-61 oli Nõukogude Liidus Gorki autotehases toodetud auto.
Liiga keerulist ja ebarahuldava läbivusega asendama mõeldud sõiduki konstrueeris Vitali Gratšov. Autot demonstreeriti 1938. aastal, kuid tootmine algas alles 1940. Auto valmistamiseks asetati GAZ-M2 kere neljarattaveoga veermikule. GAZ-61 suutis üles ronida kuni 38-kraadistest kallakutest ja läbida 78 cm sügavusi veetakistusi. 
Auto esimest mudelit toodeti aastatel 1940–1941. See oli viieistmeline nelja uksega faeton. Mootor oli 3,485-liitrine kuuesilindriline ja võimsusega 63 kW (85 hj). Maksimaalne kiirus oli 100 km/h.
Modifikatsiooni GAZ-61-73 hakati tootma 1941. aastal. See oli viieistmeline nelja uksega sedaan. Mootor jäi samaks, kuid maksimaalne kiirus kasvas 107 kilomeetrini tunnis. See oli maailma esimene neljarattaveoga täielikult suletud kabiiniga sedaan.
1941. aasta lõpul hakati tootma kerget suurtükivedukit GAZ-61-417. See komplekteeriti juba tehases 57-millimeetrise tankitõrjesuurtükiga, mis asus eeskärul, ja saadeti kohe Moskva lahingusse. Niimoodi loodi kiire ja manööverdamisvõimeline tankihävitaja ning ainuüksi väike tootmise maht ei võimaldanud nendel autodel oma võimeid täiel määral näidata. Vedukite tootmine lõpetati 1942, kui kuuesilindrilised mootorid ja mõned kasti detailid otsa lõppesid.
Kokku toodeti 238 autot GAZ-61, neist 6 faetonit GAZ-61-40, 194 sedaani GAZ-61-73, 2 pikapit GAZ-61-415 ja 36 vedukit GAZ-61-417.
Paljud Punaarmee staapide kõrgemad komandörid kasutasid seda autot. Nende hulka kuulusid Konstantin Rokossovski, Georgi Žukov ja Ivan Konev. Nad hindasid GAZ-61 suurt kiirust maastikul, vähenõudlikkust ja töökindlust.
Värvilt oli GAZ-61 must, sinine või roheline (4BO). Autod olid varustatud tüüpiliste maastikurehvidega. 
GAZ-61 väljatöötamisel saadud oskusteavet ja detaile (esisilda ja jaotuskasti) kasutati järgmise maasturi, aastatel 1941–1942 toodetud GAZ-64 juures.
Reaalmažoor

Noorteorkester Reaalmažoor oli õpilastest koosnev orkester, mis tegutses aastatel 2007–2017. Orkestri asutasid Edmar Tuul ja Rasmus Puur.
Algsest 18-liikmelisest Tallinna Reaalkooli õpilastel põhinevast orkestrist kasvas enam kui 40-liikmeline orkester, kus lisaks harjumuspärasele koosseisule oli kaasatud ka bänd. Orkestris jõudis selle aja jooksul mängida ligi 115 noort muusikut ja repertuaaris oli üle 180 teose. Ülesastumisi oli ligemale poolsada, esineti alates Eesti suurimatest kontserdimajadest kuni Põhuteatri ja Suure Munamäeni. 
Reaalmažoor tegi tihedat koostööd maestro Erki Pehki ja Mihhail Gertsiga (Rahvusooper Estonia), kes andsid suure panuse orkestri püsimajäämisse ja arengusse. Orkestrile on kirjutanud kaks kontserdietendust ("Pühapäevakontsert", "Kuuekümnendatesse ja tagasi") kirjanik Wimberg (Jaak Urmet).
Kollektiiv on esinenud koos enam kui 30 eesti artistiga, sh Nele-Liis Vaiksoo, Meribel Müürsepa, Kelli Uustani, Hanna-Liina Võsa, Ele Millistferi, Kaire Vilgatsi, Liisi Koiksoni, Hannaliisa Uusma, Evelin Võigemasti, Marta Laane, Sandra Uusbergi, Birgit Õigemeele, Tõnis Mägi, Mikk Saare, Lauri Liivi, Sepo Seemani, Märt Avandi, Andero Ermeli, Priit Võigemasti, Uku Uusbergi, Jarek Kasari ehk Chalice'i, Rolf Roosalu ja paljude teistega.
Jörn Rüsen

Jörn Rüsen (sündinud 19. oktoobril 1938 Duisburgis) on saksa ajaloolane ja kultuuriteoreetik.
Rüsen õppis Kölni ülikoolis ajalugu, filosoofiat, kirjandusteadust ja pedagoogikat. Aastatel 1974–1996 oli ta mitme Saksamaa ülikooli õppejõud, seejärel Witten/Herdecke ülikooli üldajaloo ja ajalookultuuri professor kuni emeriteerumiseni 2009. aastal.
Aastatel 1997–2007 oli Rüsen Kultuuriteaduste Instituudi ("Kulturwissenschaftliches Institut") president. Alates 2004. aastast on ta Kultuuriteaduste Sihtasutuse ("Stiftung für Kulturwissenschaften") esinduse eesistuja. Aastatel 2007–2009 oli ta projekti "Humanism globaliseerumisajastul – kultuuridevaheline dialoog kultuuri, inimlikkuse ja väärtuste üle" ("Der Humanismus in der Epoche der Globalisierung – Ein interkultureller Dialog über Kultur, Menschheit und Werte") juhataja.
Rüseni teaduslikku huvi on eelkõige pälvinud ajalooteooria ja kunstiajaloo teoreetiline pool, samuti ajaloo esitamine nii muuseumides kui ka massimeedias. Kõige enam on ta uurinud 20. sajandi ajalooteooriat. Rüsen uurib ka selliseid tänapäeval aktuaalseid ja vastuolulisi mõisteid nagu progress ja globaliseerumine.
2011. aasta alguses külastas Jörn Rüsen Eestit.
Jauram

Jauram (ka: "umba, sokupill, soku-loku") on muusikariist (idiofon), ühtlasi eesti rahvapill. 
Kirjeldus.
Jauram võeti Lääne-Euroopa eeskujul Eestis rütmipillina kasutusele 20. sajandi alguses. 
Sirgele või paindes kepile tõmmati pingutatud traat, mille külge kinnitati kõrinatega karp. Kepi küljes olid veel tärisevad metallkettad ja kelluke või kuljus. Mängides löödi keppi vastu maad ja tõmmati hambulise puumõõgaga üle traadi. Jauram oli pulmades naljapill ning jõulude aeg santide ja naljameeste mänguriist. 
Tänapäeval kasutatakse seda külakapellides ja rahvapilliorkestrites.
Gavrilov-Jam

Gavrilov-Jam on linn Venemaal Jaroslavli oblastis, Gavrilov-Jami rajooni keskus. Asub Volga lisajõe Kotorosli kaldal.
Linnas on masinaehitustehas ja linatoodete tehas.
Danilov

Danilov (vene "Данилов") on linn Venemaal Jaroslavli oblastis, Danilovi rajooni keskus. 
Asulat on esmamainitud 15. sajandil, linn alates 1777. aastast.
Kaarel Nurmsalu

Kaarel Nurmsalu (sündinud 30. aprillil 1991 Rakveres) on eesti endine suusahüppaja ja kahevõistleja.
Haridus.
Nurmsalu on lõpetanud 2010. aastal Tamsalu Gümnaasiumi. Tallinna Tehnikaülikooli on ta lõpetanud 2018. aastal ärinduse erialal ning 2020. aastal turunduse ja müügijuhtimise magistrina.
Sportlastee ja saavutused.
Ta kuulus suusaklubisse Telemark. Tema koondisetreener oli Petter Kukkonen, klubitreenerid Hillar Hein ja Toomas Nurmsalu. Algul võistles Nurmsalu kahevõistluses ja suusahüpetes. 2011. aasta märtsis teatas ta, et jätkab karjääri suusahüppajana. Aastatel 2012–2014 ja 2016–2017 treenis ta Topi Sarparanta juhendamisel. 2014. aasta suvel teatas Nurmsalu, et lõpetab karjääri rahapuuduse tõttu. Jaanuaris 2017 naasis tippsporti, kuid terviseprobleemide tõttu lõpetas võistlusspordi sama aasta kevadel.
Otepääl peetud 2011. aasta juunioride ja U23 maailmameistrivõistlustel sai ta pronksmedali nii kahevõistluse normaaldistantsil, suusahüpetes kui ka kahevõistluse sprindidistantsil.
Kaarel Nurmsalu nimel on Eesti suusahüpete lennumäe rekord 213 meetriga, mille ta hüppas 23. märtsil 2017.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes tuli Nurmsalu esimese Eesti suusahüppajana maailmameistrivõistlustel 30 parema sekka. Väikesel mäel pääses ta teise vooru (25. koht) ja lõpuks jäi jagama 26. kohta. Suurel mäel sai ta samuti 26. koha.
2012/13. aasta maailma karikasarja etapil Planicas saavutas ta 13. koha. 
2013/14. aasta maailma karikasarja etapil Holmenkollenis saavutas ta 6. koha. Ükski eestlane ei ole suusahüpetes varem nii kõrgele kohale jõudnud. 
Nurmsalu on tulnud suusahüpetes aastatel 2010–2016 individuaalselt 7 korda (sh 4 korda suvistel meistrivõistlustel) ning kahevõistluses 2008–2010 individuaalselt 4 korda (sh 3 korda suvistel meistrivõistlustel) ja 1 korra sprinditeates Eesti meistriks.
Isiklikku.
Nurmsalu on pärit Tamsalust. Tema isa Toomas Nurmsalu on tulnud aastatel 1996–1997 rallikrossis ning 1994 ja 2001 rallisprindis Eesti meistriks. Toomas Nurmsalu on harrastanud ka kahevõistlust ja suusahüppeid.
Kaarel Nurmsalu abikaasa on Ekaterina Nurmsalu, paaril on kaks poega.
Ta on 183 cm pikk ja tema võistluskaal oli 66 kg (normaalkaal 80 kg). Soovitud võistluskaalu saavutamiseks näljutas Nurmsalu end korduvalt, mis põhjustas hiljem tervisehäireid, ning 2016/2017 hooaja järel lõpetas ta võistluskarjääri.
Nurmsalu on olnud aastatel 2009–2016 Tamsalu vallavolikogu liige. Ta on töötanud AS Ramirent Baltic turundusjuhi ja AS Coop Pank tootejuhina. 2016. aastast on ta MTÜ Team Karla juhatuse liige ja spordimänedžer.
Veiko Tali

Veiko Tali (sündinud 20. mail 1960) on Eesti riigiametnik. 
Ta on lõpetanud 1978. aastal Keila 1. Keskkooli ja 1983. aastal Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. 
Aastal 1993 sai temast rahandusministeeriumi omandireformi osakonna juhataja. Aastatel 1997–2000 oli ta omandireformi ja väärtpaberituru osakonna juhataja ning 2000–2004 finantsteenuste osakonna juhataja. 
2004–2005 oli Veiko Tali finants- ja maksupoliitika asekantsleri kohusetäitja ning seejärel finantspoliitika asekantsler. Alates 2008. aastast töötas ta finants- ja maksupoliitika asekantslerina. 
27. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2020 oli ta rahandusministeeriumi kantsler. 
3. novembril 2020 kinnitas Eesti Panga nõukogu Veiko Tali Eesti Panga asepresidendiks, kellena ta alustas tööd 1. jaanuaril 2021. Tema ametiaeg lõpeb 31. detsembril 2025.
Etkloorvünool

Etkloorvünool ehk etkloorvinool ehk etkloorvinüül ehk 1-kloro-3-etüül-1-penteen-4-üül-3-ool ehk 1-kloro-3-etüülpent-1-een-4-üün-3-ool (Placidyl, Arvynol) on lühiajalise uinutina kasutatud keemiline aine. 
See on sedatiivne aine, kesknärvisüsteemi depressant ja lihaste lõdvestaja.
Tänapäeval on see enamasti ravimina kasutuselt kadunud, sest on leitud paremaid ravimeid. Võib tekitada sõltuvust ja võõrutusnähte. Seda kasutatakse mõnel pool veel juhtudel, kui teised ravimid ei sobi; manustatakse suu kaudu või süstitakse.
Sfax

Sfax (araabia keeles صفاقس‎ "Şafāqis") on linn Tuneesias, Sfaxi kubernerkonna halduskeskus.
Sfax asub Tuneesia idarannikul, 270 km Tunisest kagus. Linna geograafilised koordinaadid on .
Linnas elas 2004. aastal 265 131 inimest. Ta on Tuneesia suuruselt teine linn.
Sfax on tööstus- ja kaubanduskeskus ning sadamalinn. Tegeldakse muu hulgas fosfaatide ja oliiviõli tootmise ning kalandusega.
Linnas asub Sfaxi ülikool.
Proflaviin

Proflaviin ehk diaminoakridiin ehk 3,6-diaminoakridiin ehk akridiin-3,6-diamiin on akridiinvärvide hulka kuuluv keemiline aine, akriflaviini derivaat, millel on desinfitseeriv bakteriostaatiline toime paljude grampositiivsete bakterite vastu.
Ta moodustab punakaspruunid vees lahustuvad kristallid. 
Teda on kasutatud dihüdrokloriidi (akridiin-3,6-diamiindihüdrokloriid) või hemisulfaadi kujul toopilise antiseptikumina. Teise maailmasõja ajal kasutati seda haavade ravimisel. Mõju oli kiirem kui antibiootikumidel, ning erinevalt viimastest ei nõrgestanud ta immuunsüsteemi. Praegu aga eelistatakse antibiootikume, sest proflaviinil on leitud mutageenne toime: ta interkaleerub nukleiinhapete aluspaaride vahele.
Sfaxi ülikool

Sfaxi ülikool (araabia keeles جامعة صفاقس) on ülikool Tuneesias Sfaxis.
Ülikool asutati aastal 1986. Sellel on 20 teaduskonda ja instituuti. 
Ülikoolis õpib üle 40 000 üliõpilase.
7-dehüdrokolesterool

7-dehüdrokolesterool ehk desmosterool on steroolide hulka kuuluv kristalliline keemiline aine, mis on vereseerumis kolesterooli prekursoriks ja millest nahas ultraviolettkiirguse toimel sünteesitakse D3-vitamiini.
Tema molaarmass on 384.638 g/mol ja molekulvalem on C27H44O.
Sfaxi kubernerkond

Sfaxi kubernerkond (araabia keeles ولاية صفاقس "Wilāyat Şafāqis") on 1. järgu haldusüksus Tuneesias.
Sfaxi kubernerkond piirneb idas Vahemerega, põhjas Al-Mahdīyah', loodes Al-Qayrawāni, läänes Sīdī Bū Zaydi ja lõunas Qābisi kubernerkonnaga. Kubernerkonda kuuluvad Qarqanah' saared.
Kubernerkonna pindala on 7545 km², elanike arv aastal 2009 oli 917 400. Sfax on Tunise kubernerkonna järel Tuneesia elanike arvult teine kubernerkond.
Sfaxi kubernerkonna halduskeskus on Sfax.
Kubernerkond jaguneb 16 ringkonnaks.
Piirkonnas toodetakse umbes 40 protsenti Tuneesia oliiviõlist ja 30 protsenti mandlitest. Misqaris toodetakse 1,18 miljonit tonni maagaasi aastas.
Amoksitsilliin

Amoksitsilliin on antibiootikumina kasutatav keemiline aine. Teda kasutatakse paljude grampositiivsete ja gramnegatiivsete bakterite vastu, muu hulgas gonorröa raviks ja profülaktika mõttes ka hamba väljatõmbamisele järgneda võiva põletiku vältimiseks. 
Ta kuulub beetalaktaamantibiootikumide hulka.
Amoksitsilliin on poolsünteetiline penitsilliin, mida saadakse 6 APA tuumast (6 amino-penitsilliin happest).
María Mercader

María Mercader (täisnimi María de la Asunción Mercader Forcada; 6. märts 1918 Barcelona – 26. jaanuar 2011 Rooma) oli hispaania filminäitleja.
Aastatel 1923–1992 mängis ta 40 filmis.
Isiklikku.
Ta oli abielus itaalia näitleja ja lavastaja Vittorio De Sicaga. Nende pojad on helilooja Manuel De Sica ja näitleja Christian De Sica.
Lev Trotski tapja Ramón Mercader oli María Mercaderi vend.
Kotzebue

Kotzebue (vene keeles "Коцебу") on Altmarkist Kossebaust pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsaliikmed Saksamaal, Šveitsis, Taanis ja USA-s.
Kotzebued rüütelkonna matriklis.
Suguvõsa immatrikuleeriti rüütelkonna aadlimatriklisse Eestimaal viiel korral. 13. veebruaril (vkj) 1839 võeti matriklisse ümbermaailmasõitja Otto von Kotzebue (1787−1846). 1848. aasta 19. jaanuaril (vkj) võeti sinna tema noorem vend kindralmajor Georg von Kotzebue (1810−1875), 24. novembril (vkj) kindraladjutant Paul Demetrius von Kotzebue (1801−1884). Kindralmajor August Julius von Kotzebue (1799−1876) immatrikuleeriti 23. veebruaril (vkj) 1863. Viimasena võeti matriklisse salanõunik Ernst Paul von Kotzebue (1838−1914) ja endine saadik Wilhelm von Kotzebue (1813−1887), kes mõlemad immatrikuleeriti 1881. aasta 15. jaanuaril (vkj). 
Pärast rüütelkonna kui avalik-õigusliku korporatsiooni kaotamist võeti 1951. aastal Eestimaa rüütelkonda arhitekt Friedrich von Kotzebue (1901−1990). Tema isa Wilhelm Johannes Adolph von Kotzebue (1864−1952) immatrikuleeriti 17. jaanuaril 1906 Baieri kuningriigi matriklisse. Lisaks sellele võeti suguvõsa Peterburi kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Elueerimine

 
Elueerimine on keemias kasutatav protseduur, mille korral rakendatakse täidiskolonnis toimuvaid sorptsiooni ja desorptsiooni protsesse kasutades eluendi (gaas, vedelik) kolonni täidisest läbivoolutamist. Eesmärgiks võib olla ainete puhastamine või kuivatamine (adsorptsiooni- ja absorptsioonikolonnis), ainete segu lahutamine (kromatograafilises kolonnis) või kolonni täidise regenereerimine.
Eluent on gaas või vedelik (vesi, vesilahus, solvent, solventide segu), mis kannab keemilised ained läbi kolonni, seejuures toimuvad molekulide sorptsiooni ja desorptsiooni aktid.
Eluaat on täidiskolonni läbinud eluent koos elueerunud ainetega, mille komponentide sisaldus ajas reeglina muutub.
Kromatograafias on elueerimine ainete segu eluendi vooluga läbi kromatograafilise kolonni voolutamine, kusjuures kolonni lõpus väljuvad teatud ajalises järjestuses üksikud komponendid (või fraktsioonid) koos eluendiga. Segu komponentide spetsiifilise sorptsiooni ja desorptsiooni tulemusena toimub nende jaotumine kolonni täidise ja liikuva faasi vahel vastavalt jaotuskoefitsientidele ning nende aktide paljude korduste tagajärjel komponendid liiguvad edasi erinevate kiirustega. Kõrgsurve vedelikukromatograafias, kolonnkromatograafias ja planaarkromatograafias on eluent solvent või solventide segu. Gaasikromatograafias on eluendiks kandegaas. Elueerimise protsessi iseloomustab elueerimise aeg , see on aeg proovi (analüütide) kolonni sisenemisest kuni väljumiseni.
Rauna

Rauna (saksa keeles "Ronneburg", vanasti ka Raunas pilsmuiža) on küla ("ciems") Lätis Vidzemes, Rauna valla halduskeskus. Asub Rauna jõe mõlemal kaldal.
Seal asuvad Immuri, Rauna ja Raunas pamatskola bussipeatus. 
Ajalugu.
Arvatavasti lasi Riia peapiiskop Raunasse juba 1262. aastal ehitada linnuse, kuid allikais on seda esmamainitud alles 1381. aastal. Sellest sai peapiiskopi üks residentse ja see kuulus peapiiskopkonna tugevamate kindluste hulka. Seal resideeris ka piiskopi kõrge ametnik Rauna stiftifoogt. Linnuse jalamile tekkis alev, mida on esmamainitud 1471. aastal ("villa seu palta"). Hiljem arenes see väikelinnaks, milles kehtis Riia õigus. XVI sajandi keskel Koadjuutorivaenuse ajal põles see maha. Linn suutis sellest toibuda, sest 1590. aastal kinnitas Poola kuningas Zygmunt III kõik õigused. XVII sajandi alguse sõdades laastati taas, kuid ehitati 1665. aastal Rootsi valitsuse toel uuesti üles. Lõplikult hävis väikelinn Põhjasõjas. Edaspidi oli see alev. Nii linnus kui ka linna asukoht on riikliku kaitse all.
Aastatel 2009–2021 oli Rauna Rauna piirkonna halduskeskus.
Vaatamisväärsused.
Rauna üks vanimaid vaatamisväärsusi on Tanīsa linnamägi, kus XIII sajandil asus kindlustatud linnus. Riia peapiiskopile kuulunud linnust on mainitud 1381. aastal, ehkki see ilmselt ehitati juba XIII sajandil. Linnus on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Riikliku kaitse all on ka linnamäe kõrval asuv arsti maja.
Rauna kirikut nimetatakse allikais 1442. aastal, kuid arvatavasti oli see olemas juba XIII sajandil. Praegune hoone pärineb 1906. aastast. Kirik ja selle piirdemüür on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Riikliku kaise all on ka selle kantsel, orel, altar, reljeefid "Kolgata" ja "Aadam ja Eeva" ning G. Grāve hauaplaat. Regionaalse kaitse all on Rauna kiriku keskaegne kalmistu.
Linnuse lähedal on Rauna mõisa park, mõisahäärber ei ole säilinud. Regionaalse kaitse all on Rauna vesiveski. 
Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistu, mis on tähistatud mälestusmärgiga.
Asula lähedal asub looduskaitsealune Rauna tuff ("Raunas Staburags"). Selle ümbruskonna kaitseks moodustatud kaitseala ulatub ka Rauna külla. Lisaks on looduskaitse all kaheksa külas kasvavat tamme, seitse pärna, üks suurelehine pärn ja hall pähklipuu.
Aiva

Aiva ehk küdoonia on hariliku küdoonia ("Cydonia oblonga") vili. Sõna marmelaad on tuletatud portugalikeelsest sõnast marmelo, mis tähistab küdooniat.
Kirjeldus.
Aiva meenutab välimuselt pirni ("C. oblonga" var. "pyriformis" puhul, kuid leidub ka õunakujulise viljaga sorte, "C. oblonga" var. "maliformis") ning muutub küpsedes rohelisest kollaseks. Seest on selle viljaliha helebeež, kuid pruunistub õhuhapnikuga kokku puutudes üsna kiiresti. Viljalihal on tugev meeldiv aroom, see on enamasti kõva, pektiini- ja paljudel sortidel tanniinirikas, mis muudab selle värskelt söömiseks ebasobivaks, kuid leidub ka pehmemaid ja madalama tanniinisisaldusega sorte (nt 'Portugal', 'Orange', 'Aromatnaja' ja 'Kuganskaja'), mille viljad on eriti soojema kliimaga piirkondades valmides pirnisarnase tekstuuriga ja värskelt söödavad. Jahedama kliimaga piirkondades saab küdoonia vilju pärast koristamist lasta järelvalmida ja süüa vilju siis, kui need on muutunud pehmemaks.
Küdoonia viljad kaaluvad olenevalt sordist 250–750 grammi või isegi kuni üks kilogrammm. Vilja keskel on õunaseemne kujuga seemned, mida on seemnekambrites enamasti palju arvukamalt kui õunas. Küdooniad on rikkad kiudainete, kaaliumi, foolhappe ning C- ja A-vitamiini poolest. Küdoonia sisaldab rohkem C-vitamiini kui õun.
Kasvatamine.
Küdooniat kasvatatakse viljapuuna, aga oma atraktiivsete suurte kahvaturoosade õite ja muude dekoratiivsete omaduste tõttu sageli ka ilupuuna aedades ja haljastuses. 
Küdoonia on populaarne Türgis, Hiinas, Usbekistanis, Iraanis, Marokos, Azerbaidžanis ja Argentinas. Maailmas toodeti 2022. aastal ligi 700 000 tonni küdoonia vilju, millest peaaegu 200 000 tonni toodeti Türgis ja umbes 100 000 tonni nii Hiinas, Usbekistanis kui ka Iraanis. Euroopa Liidus toodeti 2024. aastal umbes 34 000 tonni küdoonia vilju, suurimad panustajad olid Hispaania, Rumeenia ja Portugal, kes kolmekesi koos andsid ligi 2/3 Euroopa Liidu kogutoodangust. Kuid veel kuni eelmise sajandi kaheksakümnendate lõpuni oli Euroopa Liit maailma suurim küdooniakasvataja, tootes aastas enamasti üle 100 000 tonni küdoonia vilju. 
Kasutamine.
Küdooniaid hinnatakse nende intensiivse aroomi, maitse ja hapukuse pärast. Enamiku küdooniasortide viljad on aga liiga kõvad ja hapukad, et neid toorelt süüa. Neid saab keeta või röstida ning kasutada keediste, marmelaadide, kompottide, siirupite ja veinide valmistamiseks. Küdoonia viljahooaeg algab septembris, mil turgudele jõuavad värsked viljad Lähis-Idast, Türgist, Armeeniast ja Gruusiast. Vilju ostes tasuks eelistada hästi arenenud, tihkeid, erkkollaseid vilju.
Inimesed on omistanud küdooniatele tervendavat jõudu (ravimina nii palaviku ja köha kui ka seedetrakti probleemide korral).
Alõtša

Alõtša on haralise ploomipuu ("Prunus cerasifera") vili. Lääne-Euroopas tuntakse kultuuris kasvatatavat alõtšat mürobalaani nimetusega. 
Tema suureviljalisi sorte kasvatatakse omaette puuviljakultuurina ka Ukrainas ja Venemaal. 
Alõtša on ploomist veidi väiksem luuvili. Värvuselt võib see olla kollane või punane, harva ka tumelilla. Maitselt on alõtša hapum kui ploom. Vili sobib hästi keediste valmistamiseks ja küpsetistesse.
Küdoonia

Küdoonia ("Cydonia") on taimeperekond roosõieliste sugukonnast, mille ainsaks liigiks on harilik küdoonia ("Cydonia oblonga").
Harilik küdoonia on 5–8 meetri kõrgune heitlehine puu, mis kannab õunte ja pirnidega sarnaseid õunvilju. Pirnikujulisi kollaseid 7–12 cm pikki ja 6–9 cm läbimõõduga vilju kutsutakse aivadeks.
Hariliku küdoonia looduslik levila on Edela-Aasia ja Kaukaasia.
Torakaalkirurgia

Torakaalkirurgia on kirurgiline eriala, mis hõlmab rindkereseina, kopsukelme, trahheobronhiaalsüsteemi, kopsude, vahelihase ja keskseinandi organite kaasasündinud ja omandatud haiguste ning vigastuste instrumentaalseid uurimismeetodeid, konservatiivset ja kirurgilist ravi, spetsiifilist intensiivravi ning pre- ja 
postoperatiivset rehabilitatsiooni.
Torakaalkirurgiat grupeeritakse sageli kardiokirurgiaga ja seda kutsutaks kardiotorakaalkirurgiaks.
Üleandmise leping

Üleandmise leping oli Eesti esimene välisleping, mis sõlmiti 19. novembril 1918 Riias Saksa valitsuse esindaja August Winnigi ja Eesti Ajutise Valitsuse esindajate vahel. 
Üleandmise leping..
RT 1918, 1.
Baltimaade jaoks määratud Saksa riigi peavoliniku hra August Winnigi ja Eesti Ajutise Valitsuse esitajate hrade teedeministri Petersoni, Dr. Koniku, vann. adv. Birki, kaupm. Puhki ja Heinrich Luhti vahel:
1. Ülemat riigivõimu Eesti etnografilises piirkonnas käsitab Eesti ministerium Ajutise Valitsuse kujul, kes Eesti Maapäeva ees vastutav.
2. Kogu valitsemine selles piirkonnas läheb, niivõrd kui see juba sündinud ei ole, 21. novembrist saadik Eesti Valitsuse asutuste kätte. Ühtlasi võetakse üle kõik bürood, laduruumid, inventar, tagavarad ja kassaseisud, niivõrd kui palju nad mitte sõjaväe omandus ei ole. Idapanka ja teistesse rahaasutustesse mahutatud avalikud (riigi ja kogukonna asutuste) rahad lähevad Eesti Valitsuse omandusesse üle.
3. Kuni sõjaväed maale jäävad, pole neil mingit õigust valitsuse ja administratiiv-asjadesse segada. Maavalitsus muretseb, sõjaväelaste teenistuse kohtadega käsikäes käies ja ladudes olevaid tagavarasid kaasa tarvitades, sõjaväelaste korterite ja söögi eest. Eesti Valitsus saab vägede väljaviimise sammude üle alatasa informeritud. Väljaviimise juures tulevad üle anda sõjavägee poolt tarvitatud sisseseaded, niivõrd kui nad maal eest olid leitud.
4. Postiühenduse võtab Eesti Valitsus üle. Telegrahv ja telefon jäävad ajutiselt kuni edaspidise kokkuleppimiseni sõjaväevalitsuse alla. Elanikud võivad olevaid sisseseadeid piiramatalt tarvitada; Eesti Valitsus võib võrgu ülesehitamist ja uute sisseseadete ehitamist viibimata alustada.
5. Raudtee asjanduse ülevõtmiseni saadab Eesti Valitsus oma komissarid Sõjaväe-Raudtee-Direktsioni (M. E. D.) selle alam-asutuste ja jaamade juure, et niihästi sõjaväelise, kui ka kodanlise läbikäimise tarvidust täita. Raudtee tööliste ja teenijate töötingimised saavad kohe läbi katsutud ja parandatud.
6. Väljavedu seatakse Eesti Valitsuse asutuste kontrolli alla, kes seda niivõrd, kui see mitte sõjaväe varandusse ei puutu, takistada võivad. Esialgu lahtiseks jääb kokkulepe maal kokkuostetud tooresainete kohta.
7. Eesti etnografiline piirkond lahkub Ülem-ida tollipiirist välja. Sissevõetud tollimaksud käivad üleüldisesse lõpuarvesse.
8. Tartu ülikool läheb kõige hiljem praeguse semestri lõpul Eesti Valitsuse kätte üle.
9. Mõlemad pooled soovivad edaspidiseid läbirääkimisi kõige paremas läbisaamises korraldada.
Valmistatud: Riias, 19. Novembril 1918.
August Winnig. F. Peterson.
V. Puhk.
Dr. Konik.
H. Luht.
A. Birk.
Tõlge alguskirjast õige:
E. A. V. asjade valitseja: Ed. Laaman.
Ääremängija

Ääremängija on sportmängus mängija positsioon.
Venemaa Föderatsiooni Välisministeeriumi Moskva Riiklik Rahvusvaheliste Suhete Instituut

 
Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riiklik Rahvusvaheliste Suhete Instituut (lühend MGIMO; vene "Московский государственный институт международных отношений МИД России", venekeelne lühend "МГИМО") on rahvusvaheliste suhete ja diplomaatia õpetamisele spetsialiseerunud riiklik kõrgkool Venemaal.
Ajalugu.
MGIMO asutamisajaks loetakse 14. oktoobrit 1944, kui Moskva Riikliku Ülikooli Rahvusvaheliste Suhete Kooli baasil moodustati iseseisev instituut. Algul õppis instituudis 200 üliõpilast ning selles olid rahvusvaheline, majandus- ja õigusteaduskond. 
1946. aastal muutus instituut rahvusvaheliseks. 1954. aastal liideti instituudiga Moskva Idauuringute Instituut ning moodustati ida osakond. 1969. aastal rajati rahvusvahelise õiguse teaduskond ja rahvusvahelise ajakirjanduse teaduskond. 1991. aastal loodi rahvusvahelise ettevõtluse ja asjaajamise teaduskond. 
1994. aastal sai instituut ülikoolistaatuse. 1998. aastal rajati politoloogia teaduskond. 2000. aastal moodustati eraldi rahvusvahelise energiapoliitika ja diplomaatia instituut.
MGIMO-s õpib ligikaudu 6000 üliõpilast ning selle on läbi aegade lõpetanud ligikaudu 30 000 inimest. MGIMO all tegutseb 7 teaduskonda ja 6 instituuti ning koolis on võimalik õppida 53 võõrkeelt.
Aasta treener

Aasta Treener on auhind, mida antakse aastast 1988. Aasta treener valitakse interneti vahendusel toimunud rahvaküsitluse, spordiliitude hinnangute ja spordiajakirjanike valikute liitmisel. Võitja kuulutatakse välja Eesti Olümpiakomitee auhinnagalal "Spordiaasta tähed".
Aasta võistkond

Aasta võistkond on aunimetus, mida antakse Eestis aastast 1969. 
Aasta võistkond valitakse interneti vahendusel toimunud rahvaküsitluse, spordiliitude hinnangute ja spordiajakirjanike valikute liitmisel. Võitjad kuulutatakse välja Eesti Olümpiakomitee auhinnagalal Spordiaasta Tähed.
Daniel Sturridge

Daniel Andre Sturridge (sündinud 1. septembril 1989 Birminghamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Australia kõrgliiga klubis Perth Glory ründajana.
Klubikarjäär.
Manchester City.
2006–09 mängis Sturrindge Manchester Citys. Premier League'is saavutas Manchester City neil hooaegadel vastavalt 14., 9. ja 10. koha.
Suuremad saavutused olid klubil karikavõistlustel, kus 2007 jõuti veerandfinaali ja kaotati Blackburn Roversile 0:2, ja liiga karikavõistlustel, kus 2008 jõuti veerandfinaali ja kaotati Tottenham Hotspurile 0:2, kuigi mängiti alates 19. minutist arvulises ülekaalus.
Kokku mängis Sturridge Manchester Citys 21 mängu ja lõi neis 5 väravat. Sealjuures hooajal 2007/8 mängis ta üksnes 4 mängus, neist 2 korda sekkus vahetusest, aga lõi ikkagi 2 väravat.
Chelsea.
Kui Sturridge'i leping Manchesteriga otsa sai, sõlmis ta uue Chelseaga. Kuna ta oli sel ajal alla 24 aasta vana, ei olnud tal õigust ise üleminekusummat kokku leppida, vaid selle asemel tegi seda tribunal. Otsuse järgi pidi Chelsea maksma Manchester Cityle kõigepealt 3,5 miljonit naelsterlingit, millele lisandub pool miljonit nii 10., 20., 30. kui 40. mängu järel, mille Sturridge Chelseas mängib (teise koondise mängud ei tule siin arvesse). Summale lisandub 1 miljon naela, juhul kui Sturridge debüteerib Inglismaa täiskasvanute jalgpallikoondises, ja kui Sturridge kunagi edasi peaks müüdama, saab Manchester City sellest summast 15%.
31. jaanuaril 2011 laenati Sturridge hooaja lõpuni Bolton Wanderersi. Ta mängis Boltonis 12 mängu ja lõi neis 8 väravat, sealhulgas neljas esimeses mängus. Ta on alles kuues mängija Premier League'i ajaloos, kes oma neljas esimeses mängus klubi meeskonnas värava lõi. Hooaja viimases mängus Manchester City vastu sai Sturridge punase kaardi – kunagi varem polnud ta kaarti saanud.
Koondisekarjäär.
Sturridge on mänginud Inglismaa kuni 16-aastaste koondises ja hiljem kõigis teisteski oma vanusele vastavates noortekoondistes. 2011 mängis ta alla 21-aastaste Euroopa meistrivõistlustel Taanis ja kuigi ta ei löönud ainsatki väravat (Inglismaa lõi üldse ainult 2 väravat, jäi alagrupis 2 viigi ja 1 kaotusega kolmandaks ning langes välja), valiti ta turniiri sümboolsesse koondisse.
Rangers FC

Rangers FC (tuntud ka nimega Glasgow Rangers) on Šotimaal Glasgow's tegutsev jalgpalliklubi, mis mängib Šotimaa kõrgliigas Scottish Premiership. Klubi kodustaadion on Ibrox Stadium, mis mahutab 50 817 pealtvaatajat, asub linna edelaosas.
Rangers on Egiptuse klubi Al Ahly järel teine enim tiitleid võitnud jalgpalliklubi maailmas. Rangers on tulnud 55 korda Šotimaa meistriks ning võitnud 27 Scottish League Cupi ja 33 Scottish Cupi karikat. 1961. aastal mängis klubi UEFA karikavõitjate karika finaalis. See oli esimene UEFA võistluste finaal Briti jalgpalliklubide jaoks. Rangers võitis 1972. aastal selle turniiri kolmandal katsel (oli finaalis ka 1961. ja 1967. aastal). 2008. aastal mängiti UEFA karikavõistluste finaalis Peterburi Zeniti vastu, kuid seal tuli kaotus 0:2.
Rangersi suurimaks rivaaliks on Celtic FC ning nende klubide vaheline derbi Old Firm on maailma üks tuntumaid ja vanemaid.
Praegune koosseis.
"Seisuga 31. jaanuar 2022"
Andrei Lobov

Andrei Lobov (vene keeles: Лобов Андрей Сергеевич; sündinud 10. mail 1979 Tallinnas) on Eesti ühiskonnategelane, Eesti venekeelsete koolide ühiskondliku nõukogu liige.
Haridus ja töö.
Andrei Lobov lõpetas Tallinna Mustjõe Gümnaasiumi. 2008. aastal sai ta doktorikraadi Tampere Tehnikaülikoolis tööstusautomaatika erialal. Ta töötab sealsamas dotsendina.
Poliitiline tegevus.
2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Andrei Lobov valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Kristiine, Põhja-Tallinn) Vene Erakonna Eestis nimekirjas. Ta sai 683 häält, kuid ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Andrei Lobov on abielus. 
Ta oskab vene, eesti, inglise ja soome keelt.
Pirnisortide loend

"Siin on loetletud hariliku pirnipuu sorte"
Tehnikamaailm

Tehnikamaailm (lühend TM) on 1998. aastast ilmuv tehnikaajakiri, mis kirjutab alates autodest ja elektroonikast teaduse ja tehnikaajalooni välja. 
Tehnikamaailma annab välja OÜ Ühinenud Ajakirjad.
Tehnikamaailma sisu põhineb osaliselt Soome kirjastuses Otavamedia alates 1953. aastast ilmuval ajakirjal Tekniikan Maailma.
Tehnikamaailma eestvedamisel valivad Eesti autoajakirjanikud alates 2001. aastast Eesti aasta autot. Aastaid korraldas Tehnikamaailm koostöös Tallinna Konverentsidega Eesti Auto Aastakonverentsi.
Tehnikamaailmast on välja kasvanud ehitusajakiri TM Kodu ja Ehitus.
Tehnikamaailma toimetuses on töötanud ajakirjanikud Vello Kala (1952–2012), Tõnu Ojala, Tormi Soorsk ja Kaido Soorsk.
Tehnikaülikooli Akadeemiline Meeskoor

Tehnikaülikooli Akadeemiline Meeskoor on Eesti suurim meeskoor, mis tegutseb alates 1945. aastast Tallinna Tehnikaülikooli juures.
Koor on osalenud paljudel koorikonkurssidel ja paistab silma mitmekülgse tegevusega nii muusika alal (võitnud koorikonkursse Austrias, Iirimaal, Soomes, Walesis, Eestis) kui ka seltsielus. Andnud välja ohtralt helikandjaid – seda nii ainult oma kooriga kui ka koostöös Eesti juhtivate muusikutega (ERSO, tšellokvartett C-Jam, Eesti Piirivalve Orkester, Mati Palm jpt).
Meeskoor on käinud kontserdireisidel Austraalias, Uus-Meremaal, USAs, Kanadas, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Argentinas, Uruguays, Lõuna-Koreas ja paljudes Euroopa riikides. Oma jõulu- ja kevadkontsertidel on esitatud ohtralt uut originaalloomingut Eesti heliloojatelt (Aare Kruusimäe, Tauno Aints, Tõnu Kõrvits, Pärt Uusberg jt) ja esinetud paljude muusikutega (Annely Peebo, Heigo Rosin, Siim Aimla, C-Jam, Cätlin Jaago, Sandra Sillamaa, Helen Lokuta, Pirjo Levandi, Ain Anger, Rauno Elp, René Soom jpt).
Alates 2020. aastast on koori peadirigent Valter Soosalu, teda abistab dirigendina Heldur Harry Põlda.
Peeter Speek

Peeter Aleksander Speek (USA-s ka Peter; 16. juuni 1873 Lipardi, Pangodi vald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 17. juuni 1968 Arlingtoni maakond, Virginia, Ameerika Ühendriigid) oli eesti ajakirjanik, poliitik ja ühiskonnategelane.
Ta sündis taluperemees Peeter Speek vanema ja Ann Kruuse pojana. Tema vanem vend oli kirjanik ja kooliõpetaja Jaan Speek.
Ta sai hariduse Laguja külakoolist ja Kastolatsi õigeusu kihelkonnakoolist, 1890. aastal lõpetas ta Tartu Õpetajate Seminari, misjärel ta täiendas end veel Peterburis kuni 1894. aastani. 1894–1899 töötas ta Lõuna-Eestis kooliõpetajana, tõustes viimaks koolijuhatajaks. 1899–1901 töötas ta Pihkvas statistikuna, misjärel sai aga ajalehe Olevik toimetajaks.
1903. aastal asutas ta uue ajalehe Uudised, millega sekkus otsustavalt Eesti avalikku ellu. Speek väljendas oma ajalehes sotsialistlikke vaateid ning kui puhkes 1905. aasta revolutsioon, siis asus ta korraldama Eesti-põhist sotsialistlikku parteid. Tema juhtimisel loodigi Eesti Sotsiaaldemokraatlik Ühisus, mis kasvas 1905. aasta lõpuks Eesti kõige suuremaks poliitiliseks ühenduseks.
1905. aasta revolutsiooni põgenes Speek aga Eestist ega pöördunudki enam tagasi. 1906–1907 oli ta põrandaalusena Peterburis, toimetades ajalehte Kiir, seejärel veetis ta aasta Berliinis.
1908. aastal siirdus Speek USA-sse, kuhu jäi elu lõpuni. Kuni 1910. aastani toimetas ta sotsialistlikku ajalehte Uus Ilm, aastatel 1917–1929 töötas ta aga Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogus ametnikuna. Ta suri 95-aastaselt Arlingtonis Virginia osariigis.
Larissa Preobraženskaja

Larissa Preobraženskaja (Лариса Дмитриевна Преображенская; 3. oktoober 1929 Kiiev – 15. september 2009 Moskva, teistel andmetel 16. september) oli vene tennisist ja tennisetreener. 
Tema õpilaste hulgas on olnud Anna Kurnikova, viimase nõbu Jevgeni Koroljov, Jelena Granaturova, Jevgenija Kulikovskaja, Jekaterina Makarova ja Tatjana Panova.
Krista Kodres

Krista Kodres (kuni 1979. aastani Krista Saar; sündinud 15. oktoobril 1957 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane.
Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 42. Keskkooli ja 1980. aastal kunstiajaloolasena Tartu Riikliku Ülikooli.
1993. aastast töötab ta Eesti Kunstiakadeemias, 2003. aastast professor. 2007. aastast on ta Tallinna Ülikooli ajaloo instituudi vanemteadur.
Isiklikku.
Tema elukaaslane on arhitekt Emil Urbel.
Tartu roos

Tartu roos ehk Tartu roosõun on õunasort.
Seda peeti esialgu originaalsordiks ning pandi talle ka vastav nimi. Hiljem määrati ta arvatav identsus Ameerika Ühendriikidest pärit sordiga 'Wealthy'.
Gerhard Hansman

Gerhard Hansman (17. detsember 1911 Tallinn – 22. september 1983 Tallinn) oli eesti pomoloog.
Hansman elas keskkooli lõpetamiseni Tallinnas. 1929. aastal astus ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomiaosakonda. Õpinguaja jooksul töötas ta Pärnus aednikuna ja lõpetas ülikooli 1941. aastal.
Eesti NSV teeneline agronoom 1965.
Gerhard Hansman maeti 25. septembril 1983 Metsakalmistule.
Mart Meri

Mart Meri (sündinud 15. veebruaril 1959) on eesti filoloog ja poliitik.
Meri on lõpetanud 1977. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. 
Aastatel 1996–2006 oli ta ajakirja Keel ja Kirjandus peatoimetaja.
1999. aastal astus ta Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ja ta oli IX Riigikogu liige 1999–2003 ning oli X Riigikogu liige 2006. aastast. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta taas SDE nimekirjas ning sai 1833 häält, kuid valituks ei osutunud. Mart Meri on 4. novembrist 2011 Riigikogu asendusliige.
1. septembrist 2007 kuni 2011. aastani oli ta Eesti Instituudi tegevjuht.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 191 häält ning ei osutunud valituks.
Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel Mustamäe linnaosas, sai 141 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Ta on Lennart Meri ja Regina Meri poeg.
Ta on abielus Kai-Riin Meriga, neil on tütar ja poeg.
Romed Baumann

Romed Baumann (sündinud 14. jaanuaril 1986 St. Johann in Tirolis) on Austria mäesuusataja.
Baumann tuli 2004. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Mariboris kiirlaskumises juunioride maailmameistriks. 2006. aasta juunioride MM-il Québecis sai ta hõbemedali kiirlaskumises ja slaalomis. Täiskasvanute arvestuses sai ta Alpi kahevõistluses 2007. aasta MM-il Åres 7. koha ja 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is 8. koha. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris oli Baumann suurslaalomis viies.
2011. aasta MM-il Garmisch-Partenkirchenis võitis ta võistkonnavõistluses hõbemedali. 2013. aasta MM-il Schladmingis võitis ta Alpi kahevõistluses pronksmedali.
Maailma karikasarjas osales Baumann esimest korda 13. märtsil 2004 Sestrieres kiirlaskumises ja sai 26. koha. Esimest korda jõudis ta kolme parema hulka 10. detsembril 2006 Reiteralmis Alpi kahevõistluses, kui oli teine. Esimese võidu sai ta MK-võistlustel 22. veebruaril 2009 Sestrieres Alpi kahevõistluses. 
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Romed Baumann on osalenud () 209 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 9 korda, millest 2 korral kõige kõrgemale astmele.