Žanna Friske

Žanna Friske (vene keeles Жанна Владимировна Фриске; 8. juuli 1974 Moskva – 15. juuni 2015 Balašihha) oli Venemaa filminäitleja, laulja ja fotomodell.
Karjäär.
Žanna õppis Perovo rajoonis Moskva 406. keskkoolis, osales kooli isetegevuses. Ta tegeles balleti, tantsu, akrobaatika ja iluvõimlemisega. Ta õppis pärast keskkooli lõpetamist Moskva Kultuuriinstituudi koreograafiaosakonnas ja seejärel ajakirjandust kaugõppes Moskva Humanitaarülikoolis, kuid ei lõpetanud kumbagi kõrgkooli. Mõnda aega töötas ta sekretärina ettevõttes, mis müüs kontorimööblit.
Lauljakarjääri alustas Friske 1996 popbändis Blestjaštšije. See oli Venemaa üks esimesi tüdrukutebände, mida võiks võrrelda Spice Girlsiga. Bändiga sai ta Venemaal väga populaarseks ja esines ka välismaal. See bänd tegutseb tänapäevani, aga just seda koosseisu, milles Friske esines, nimetatakse kuldseks ja peetakse kõige kuulsamaks.
Aastal 2003 osales Friske tõsielusõus "Последний герой-4" ("Viimane kangelane", Eestis "Robinsonid"), kus jõudis neljanda hooaja finaali. Saarelt tagasi koju jõudes teatas Friske, et lahkub bändist ja alustab soolokarjääri. Aastal 2005 osales ta "Viimase kangelase" viiendal hooajal ning seejärel projektides "Aafrika süda" ("Сердце Африки") ja "Impeerium" ("Империя").
4. oktoobril 2005 ilmus tema esimene sooloalbum "Žanna" ("Жанна"). 2008. aastal osales Friske projektis "Jääaeg 2" ("Ледниковый период 2", Eestis "Tantsud jääl"), kus ta uisutas esialgu Vitali Novikovi ja hiljem olümpiavõitja Maksim Marininiga.
Aastal 2004 mängis ta Sergei Lukjanenko filmis "Öine vahtkond" ("Ночной дозор") ja 2006 filmis "Päevane vahtkond" ("Дневной дозор"). Mõlemas mängis ta peategelase Zavuloni armastatut nõid Alissa Donnikovat. Esimeses filmis lõigati enamik tema stseenidest välja, sealhulgas pikk armastusstseen, aga teises filmis oli tal juba märksa suurem osa ja tema kehastatud tegelane oli filmi postritelgi. Ta tegi trikid enamasti ilma dublante kasutamata, sest oli väga heas kehalises vormis.
Friske mängis naispeaosa kriminaalfilmis "Kes ma olen?" ("Кто я?"), mis esilinastus 2010. See film räägib mälukaotusega dokumentideta noormehest, kes leitakse Sevastopoli raudteejaamast.
Friske poseeris ajakirjadele Penthouse, Maxime ja Elle.
Mõningaid Žanna Friske laule ("Ла-ла-ла", "Где-то летом") esitab eesti keeles Kairit Tuhkanen.
Friske elukaaslane oli telesaatejuht Dmitri Šepelev. 7. aprillil 2013 sündis paaril Miamis poeg Platon.
Haigus ja surm.
2013. aasta keskel hakkas ta kaebama peavalude üle. Pärast diagnostikat sai ta ravi USA-s ja Saksamaal. Avalikkusest kadus ta 2013. aasta sügisel. Esimesed teated haigusest ilmusid ajakirjanduses 15. jaanuaril 2014. 
20. jaanuaril kinnitasid Žanna rasket haigust tema pere ja lähedased, isa sõnul oli tütrel ajukasvaja glioblastoom. 
2014. aasta jaanuarist alates raviti teda New Yorgi kliinikus Memorial Sloan-Kettering Cancer Center. 
Venemaa telekanal PBK korraldas korjanduse Friske ravimiseks, ühe nädalaga koguti 66,5 miljonit rubla. 
Alates 2014. aasta suvest oli ta pärast pikka ravi taastusravil Jūrmalas, kus tähistas oma 40. sünnipäeva. Samuti raviti teda Hiinas. 
Oktoobris 2014 naasis lauljatar Moskvasse, loobus ratastoolist ja hakkas iseseisvalt liikuma. 7. veebruaril 2015 teatati televisioonis, et Friske saab jälle ravi USA-s. Hiljem raviti teda veel Moskvas. Vaatamata intensiivsele teraapiale lauljatari seisund halvenes ja viimased kolm kuud oli ta koomas. 
Žanna Friske suri 15. juunil 2015 vanematekodus Balašihhas Moskva lähedal.
Ta on maetud Nikolo-Arhangelskoje kalmistule.