tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vana-Koiola

Vana-Koiola on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel on Suujärv ja Vana-Koiola järv.
Küla kuulus Põlva kihelkonda ja külas oli Vana-Koiola mõis.
Aastatel 1945–1990 kuulus küla (1978. aastani Vana-Koiola asundus) Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Laheda valda.
Külas on kultuurimaja ja raamatukogu, mis alustas tööd 2006. aastal. Viimases asub ka avalik internetipunkt.
1926–1946 asus Vana-Koiolas neljaklassiline algkool, 1946–1962 seitsmeklassiline, 1962–1989 kaheksaklassiline kool. Alates 1989. aastast oli koolis üheksa klassi. 2001. aastast oli kool jälle kuueklassiline. 2010. aastal kool suleti. (Vt Vana-Koiola kool.)
Enne Võru linna asustamist asus kreisi keskus mõnda aega Vana-Koiolas.
Kiritöö

Kiritöö oli hilisromantilise folkmuusika ansambel.
Esialgu nime Kiritöö ja Karistus kandnud ansambli asutasid 2000. aasta märtsis Viljandis Margus Põldsepp, Sulev Salm ja Talvo Pabut. Ajendiks sai Ugala teatris etendunud Timo K. Mukka lavastus "Laul Sipirja lastest", mille muusika kujundas Margus Põldsepp ja laulutekstid pärinesid Talvo Pabuti sulest. Loodav ansambel pidigi keskenduma Pabuti tekstiloome esitamisele.
Ansambli algkoosseisu kuulusid veel Kristjan Priks krottatšellol ja Meelika Hainsoo viiulil, kes püsisid seal 2002. aasta sügiseni. Siis kutsuti ansamblisse Marju Varblane ja Peeter Piik.
Talvo Pabuti kirjutatud vaimukaid laulutekste on viisistanud peaaegu kõik ansambli liikmed; lisaks originaalloomele on kasutatud ka teiste rahvaste, eriti bretoonide rahvamuusikat.
2004. aastal ilmus ansambli ainus heliplaat "Oli kord...".
Alexis Carrel

Alexis Carrel (28. juuni 1873 – 5. november 1944) oli prantsuse kirurg, bioloog ja eugeenik, kes pälvis 1912. aastal Nobeli meditsiiniauhinna.
Tema järgi on nimetatud Kuul asuv kraater Carrel.
Grammy

Grammy (inglise Grammy Award; varem tuntud ka kui Gramophone Award) on alates 1958. aastast välja antav rahvusvaheline muusikaauhind. 
Auhinda korraldab ja annab välja Ameerika Ühendriikides tegutsev National Academy of Recording Arts and Sciences (NARAS), tuntud ka kui The Recording Academy. 
Grammy auhind tunnustab aasta parimaid saavutusi muusikatööstuses ning on üks prestiižsemaid ja mõjukamaid muusikaauhindu maailmas.
Esimene Grammy anti välja 1959. aastal. Esimesed laureaadid olid Ella Fitzgerald, Frank Sinatra ja Kingston Trio.
Grammy auhindade kategooriate süsteemi on ajas muudetud, et muuta see lihtsamaks ja läbipaistvamaks. Näiteks 2012. aastal viidi läbi suur reform, mille käigus vähendati kategooriate arvu 109-lt 78-le. Üheks oluliseks muudatuseks oli soopõhiste kategooriate likvideerimine. Aastast 2017 antakse auhindu välja 84 kategoorias.
Tänapäeval hõlmavad Grammy kategooriad erinevaid muusikastiile, tehnilisi saavutusi ning tunnustavad ka produtsente, heliloojaid ja muusikavideote tegijaid. Peamised Grammy kategooriad on:
Himmaste

Himmaste on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Asend.
Himmaste külgneb lõunas Põlva linna ja Orajõe külaga, idas Adiste ja Vanakülaga, põhjas Eoste ja läänes Mammastega. Küla läänepiir kulgeb suuremas osas mööda Orajõge, lõunapiir kulgeb mööda Tartu–Petseri raudteed, idas on looduslikuks piiriks Vanakülaga Kooskora oja.
Ajalugu.
Himmaste küla kohta on andmeid 1638. aastast ("Himmewitz"). Aastatel 1820–2013 tegutses Himmastes algkool.
1929. aastal puhkes Himmaste küla lähedal Tartu–Petseri raudtee ehitusel streik. 
Nõukogude perioodil asus Himmastes Taevaskoja kolhoosi keskus.
Loodus.
Himmaste küla paikneb Orajõe ürgoru liigendatud reljeefiga paremkalda nõlval ja nõlvapealsel platool. Ürgoru veerul asuvad kaitsealused Himmaste allikad.
Tuntud isikuid.
Himmastes sündis külakoolmeistri pojana folklorist, keeleteadlane ja ühiskonnategelane Jakob Hurt. Himmastes on sündinud ka näitleja ja lavastaja Enn Keerd.
2010. aastal valiti külaelanike poolt Himmaste külale külavanem, kelleks sai Himmaste kohalik elanik Andres Vijar. Külavanem on tagasi valitud kolmel korral, volituste periood on 2010–2024. Andres Vijar on Põlva Vallavolikogu liikme kohustusi täitnud nelja valimisperioodi vältel (2009–2025) olles volikogu arengu- ja planeeringukomisjoni ning 2023. aasta seisuga hariduskomisjoni esimees.
Teed ja ühendused.
Himmaste küla läbivad Kanepi–Leevaku maantee (62) ja Himmaste–Rasina tee (18162). Küla läbib ka Põlva-Himmaste-Eoste kergliiklustee, mis ühendab Himmastet Põlva raudteejaamaga.
Holvandi

Holvandi on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla lähistel paikneb Holvandi Kivijärv ja Holvandi raudteepeatus.
Planeetos

Planeetos on taevakeha, mis on asteroididest suurema ja pruunist kääbusest (planeedi ja tähe vahepealne objekt) väiksema massiga. See on objekt, mis ei saavuta tuumareaktsioonide toimumist tuumas oma eluaja jooksul. See on põhimõtteliselt planeet, kuid ta ei pea asuma tähesüsteemis ega ka isegi mõne tähega kuidagiviisi seotud olema, nagu näitavad uued avastused. Planeet erinevalt planeetosest peab defininitsiooni kohaselt olema päikesesüsteemi osa. Planeetosel võib ka endal kuusid ja planeete olla.
Leitud planeetosed väljaspool tähesüsteeme.
Selline kaksikobjekt on näiteks Oph 162225-240515 või Oph 1622 avastatud 2006. aasta augustis Ray Jayawardhana ja Valentin D. Ivanovi poolt Euroopa Lõunaobservatooriumis Tšiilis La Sillas.
Kähri (Põlva)

Kähri on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Külas on olnud Kähri mõis.
Külas asub Kähri ristipuu.
Lutsu (Põlva)

Lutsu on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Lutsu jõe ääres. 
Külas asuvad Lutsu ristipuud ja seafarm.
Lutsu Palojärv asub Lutsu ja Soesaare küla piiril.
Küla lõunaosa läbib Põlva–Karisilla maantee. Küla põhjaosa piirneb Tartu–Koidula raudteelõiguga.
Mammaste

Mammaste (võru keeles Mamastõ) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Mammaste on Põlva valla suurim küla. Kuni 2013. aastani oli Mammaste ka Põlva valla keskus. Pärast Põlva valla ja Põlva linna ühinemist on valla keskus Põlvas.
Asend.
Mammaste asub Põlva maakonna keskosas, piirneb lõunas Põlva linna ja Puuri külaga, läänes Aarna, põhjas Kiidjärve ja Taevaskoja ning idas Himmaste ja Orajõe külaga. Piir Himmaste ja Orajõe külaga kulgeb suuremas osas mööda Orajõge. Mammaste lõunapoolses servas on küla asustus kokku kasvanud Põlvaga.
Rahvastik.
Eesti 2000. ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli 98% Mammaste elanikest eestlased.
Loodus.
Küla piirneb osaliselt Põlva paisjärvega. Küla idaosa maastikku liigendab Orajõe org ja selle külgorud (Kadaja org, Oodsi org, Leppoja org). Küla lääneosas asub Laudsilla soo. Kõrgeim tipp on küla loodeosas asuv Hanijärve mägi (103 m).
Mammaste küla riigimetsad kuuluvad RMK Põlvamaa metskonna Kiidjärve metsandikku. Külas asuvad Mammaste-Kanariku ristipuud.
Ajalugu.
Mammastes Tuksimäel asub vana asulakoht, mis on arheoloogiamälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
17. sajandil kuulusid Mammaste alla Haukakolk, Kunnakolk ja Kurvitsa.
1688. aastal alustas Mammastes Köstremäel tegevust Põlva kihelkonna köstrikool, mis oli esimene talurahvakool Põlvamaal. Koolimaja sai valmis 1693. aastal. Kunagise kooli asukohta tähistab mälestustahvliga suur rändrahn. Mammaste kihelkonnakoolis on õppinud Jakob Hurt ja Johannes Käis. 1913. aastal võeti kihelkonnakooli hoone palkidest lahti ja pandi uuesti kokku Põlvas. Mammaste algkool jätkas tegevust 1920. aastate alguseni.
1888. aastal valmis Mammastes Koiola vallamaja, mida on kirjeldatud kui Lõuna-Eestile iseloomulikku vanabalti tüüpi vallamaja.
1937. aastal alustas tegevust Mammaste tellisetehas, mille omanik oli ettevõtja Voldemar Kaasik. Tehas suleti 1960. aastate alguses.
Nõukogude perioodil asus Mammastes Põlva kolhoosi keskus. 1971. aastal valmis arhitekt Vilen Künnapu projekti järgi ehitatud kolhoosi keskuse hoone.
Mammastes filmiti stseene filmist "Valgus Koordis".
Haldusajalugu.
19. sajandini kuulus Mammaste küla Võrumaa Põlva kihelkonna Vana-Koiola mõisa alla. 1866–1910 oli Mammaste Vana-Koiola valla koosseisus. Mammaste oli valla keskus, seal asus vallamaja. 1910. aastal valla nimi muutus Koiola vallaks. 1939 moodustati Põlva vald. Kuni 1945. aastani kuulus Mammaste Põlva valda ja oli valla keskus. 1945. aastast moodustati Põlva külanõukogu, 1950. aastal seoses Põlva rajooni moodustamisega liikus Mammaste Võrumaa alt Põlva rajooni koosseisu. 1968. aastal Põlva külanõukogu reorganiseeriti ning külanõukogu halduskeskuseks sai Põlva alev. 1991. aastast on Mammaste Põlva maakonna Põlva valla koosseisus ning oli 1991–2013 valla keskus. Pärast Põlva valla ja Põlva linna ühinemist 2013. aastal asub ühinenud valla keskus Põlvas.
Taristu.
Küla läbib Põlva–Reola maantee.
Külas tegutseb Mammaste Lasteaed ja Kool ja ööklubi Life. Küla loodeosas asub Kadaja liivakarjäär.
Tuntud isikuid.
Mammastes on sündinud koolijuht ja kirjamees Albert Ivask ja kirjanik Lembit Kurvits.
Meemaste

Meemaste (kohalik hääldus Meemaskülä, kasutusel ka nimi Meemasküla) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Metste

Metste (võru keeles Mõtstõ) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Metste külgneb idas Meemaste ja Rosma külaga, põhjas Puuri külaga, läänes Tännassilmaga, lõunas Laheda valla Pragi ja Mustajõe külaga. Metste küla idapiir kulgeb suuremas osas mööda Orajõge.
Loodus.
Külast voolavad läbi Orajõe lisajõed Lepä oja, Tännassilma oja, Helloro oja ja Ost'oja. Küla keskel asub Metste järv. Tänassilma oja kaldal asub looduskaitsealune Metste rändrahn. Külas asub ka Metste ristipuu.
Ajalugu.
Metste kuulus Võrumaa Põlva kihelkonda.
Küla lääneosas, Tännassilma oja lõunakaldal asub endine kalmistu, 13.–18. sajandi Lõuna-Eestile omane külakalmistu, mis on arheoloogiamälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Tuntud isikuid.
Metstes on sündinud kultuuritegelane Jaan Plado. 
Metstes asus külakool, kus aastatel 1902–1909 oli koolmeistriks Jaan Vahtra.
Taristu.
Küla läbib Meemaste–Tännassilma tee (18151).
Miiaste

Miiaste (kohalik hääldus Miiastõ) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Asend.
Miiaste asub Põlva valla idaosas, külgneb põhjas Nooritsmetsa, läänes Adiste, lõunas Vanaküla ja idas Kauksi külaga.
Ajalugu.
1798. aasta Mellini Liivimaa atlasel on küla nimeks märgitud "Meyest", 1839. aasta Rückeri Liivimaa kaardil "Miasta".
Loodus.
Külas asuvad Latõrna järv ja Miiaste järv. Idaosas piirneb Miiaste küla Rauhtja oruga, kus asub väike Kükä järv. Kaugosas piirneb küla Kauksi järvega.
Ettevõtlus.
Külas tegutseb Miiaste Põllumajanduslik Osaühing, millel on loomade vabapidamise ja lüpsirobotitega lüpsilaut 300 lehmale.
Taristu.
Küla läbib Kanepi–Leevaku tee.
Tuntud isikuid.
Miiaste külas sündis graafik Ernst Kollom.
Nooritsmetsa

Nooritsmetsa (varasem nimi Noorits-Metsküla, ka Nooritsmetsküla, võrukeelne nimi "Noorits-Mõtskülä") on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla kuulus 20. sajandi keskpaigani Mooste valla koosseisu. Külas tegutsesid Nooritsmetsküla Algkool ja meierei.
Küla elanike arv:
Orajõe (Põlva)

Orajõe on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Asend.
Orajõe külgneb idas ja lõunas Põlva linnaga, läänes Mammaste ja põhjas Himmaste külaga. Küla läänepiiriks on Orajõgi, põhjapiir kulgeb paralleelselt Tartu–Petseri raudteega.
Ajalugu.
Orajõe küla on moodustatud 1979. aastal Himmaste ja Mammaste küla maadest. Asula tekkis 1970. aastatel Taevaskoja kolhoosi töötajate individuaalelamute piirkonnana, esimesed individuaalelamud valmisid 1972–1973. aastal.
Taristu.
Orajõe külas asub Mammaste Tervisespordikeskus terviseradadega, talvel valgustatud suusaradadega.
Loodus.
Küla paikneb Orajõe ürgoru liigendatud reljeefiga paremkaldal. Külas asub Plaki järv.
Partsi (Põlva)

Partsi on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Küla ja mõisa kohta on andmeid Liivi sõja eelsest perioodist, küla nimi oli siis Pikamäe ("Pigmek"). Küla praegune nimi tuleneb Poola võimu aegse mõisaomaniku M. Bartschi nimest.
Partsi mõisa peahoone on ehitismälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Küla piiresse jäävad Kõrdsijärv, Mõisajärv, Pikämäe järv ja Oleski lump.
Külas asuvad Partsi ristipuud, Eesti kõrgeim pärn ja ristimänd.
Peri

Peri on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel voolab Peri oja.
Küla kuulus Põlva kihelkonda, külas asus Peri mõisa keskus.
Külas asuvad Peri Tõnise petai ja Peri ristipuu.
Peril oli Eduard Vilde nimelise kolhoosi keskus.
Puskaru

Puskaru on Põlvamaal Põlva valla lääneosas asuv küla.
Puskaru külgneb põhjas Põlva valla Kiuma külaga, idas Kähri külaga, lõunas Kanepi valla Sõreste külaga ja läänes Varbuse külaga. Küla läänepiir kulgeb mööda Ahja jõge.
Seda kohanime on esmamainitud 1617. aastal kujul "Pusskaro". Siis oli see tühi hajatalu. Puskaru kuulus Piigandi mõisa juurde.
Puskaru nimi tuleb sõnadest "pusk" ja "aru", mis tänapäeval tähendab kuiva rohumaad, aga veel Wiedemanni ajal lihtsalt viljakat kuiva maad. Seda järelosa esineb eriti Põlva ja Kanepi vahelistes kohanimedes sageli.
Nime algusosa tähendus pole selge. Läänemaal asuvad Puski ja Pusku, mille nimi on laen rootsi sõnast "busk" ('võsa, põõsastik'), kuid Kagu-Eestis pole rootsi laen tõenäoline. Pigem on aluseks saksa isikunimi Busch. Soomest on teada isikunimi Puska, Luke kihelkonnas Pusmarga talu ning Kambja kihelkonnas Pusu küla ja kõrts. Vähem usutavad on seosed sõnadega "pusk : pusu" ('pisted, teatud haigus') ja "puskama"/"puskima".
Esmamainimise ajal Puskarus veel kõrtsi polnud, aga 1684 on seal teada juba kõrtsikoht. 1695. aasta Tartumaa teede atlases on näidatud Puskaru kõrts. 1783 mainiti isikut "Puskari Andres", 1798 "Puskari" kõrtsi, 1839 küla nimega "Puskar" ja 1900. aasta paiku külanime Пускаръ. Pärast kõrtsi tekkimist hakati kohanime seostama sõnaga puskar ('puhastama'; 'viin'). See seletab i-d sisaldavaid kirjalikke nimekujusid, aga kõnekeeles säilis aru-lõpuline nimekuju.
19. sajandi teisest poolest kuni 1939. aastani kuulus Puskaru küla Põlgaste valla koosseisu. 1939. aasta vallareformiga muudetud vallapiiridega jäi Puskaru Põlva valla koosseisu.
1909. aasta aadressraamatu järgi asus endises Puskaru kõrtsis Jan Borkmanni talukaupade pood. See jätkas tegevust ka iseseisvas Eestis. Kauplus tegutses Puskaru endises kõrtsis kuni 1990. aastate alguseni. Esimesel iseseisvusajal peeti kõrtsi juures igal aastal laata.
Külas asuvad Puskaru ristipuud.
Puskaru küla läbivad Vooreküla–Puskaru tee (vana Tartu–Võru maantee ehk nn Postitee) ja Kanepi–Leevaku maantee.
Puuri

Puuri (varem ka Puuri-Perametsa) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Puuri küla asub Põlva maakonna keskosas, piirneb idas Põlva linnaga, põhjas Mammaste, loodes Aarna ning lõunas Tännassilma ja Metste külaga.
Küla läbivad Põlva–Saverna ja Kanepi–Leevaku tee.
Külas asub ristimets ja ristikuusk.
Rosma

Rosma on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Võru–Põlva maantee ääres. Küla territooriumi pindala on 11,4 km².
Külas asuvad ristipuud, Rosma ristimets ja Moorimäe ristipuud.
Ajalugu.
Rosma ajalugu ulatub tagasi muinasaega. Liivimaa kroonikas mainitud Valgatabalve ja Ugandi kagupoolse osa piirialal asuv küla oli tolleaegsete kaubateede üks sõlmpunkte.
13. sajandist on esimesed teated Põlva kihelkonna kohta. Esimesed teated Rosma küla kohta pärinevad aastast 1638 ("Rozma Kywi"), mil Liivi sõja järel jäi Rosma Rootsi Kuningriigile kuuluvale territooriumile. 1939. aastast kuulus Rosma küla Põlva valla koosseisu.
Vaatamisväärsused.
Muinsuskaitseseaduse alusel on tunnistatud arhitektuurimälestiseks Rosma külas järgmised ehitised:
Hariduselu.
Rosma koolimajas sündis 26. jaanuaril 1885 nimekas koolimees Johannes Käis.
Johannes Käisi lapsepõlv möödus Põlvamaal Rosma külas. Põlva lähedal laias ja sügavas ürgorus lookleva Peri ja Ora jõe lähedal Päkamäe idapoolse nõlva all seisab tänini Rosma küla koolitare – Johannes Käisi sünnipaik. 1872. aastal valminud koolimajas oli üks klassiruum, palvetuba ja kaks väikest elutuba, kus elas Johannes Käisi isa oma perega alates 1878. aastast.
1965. aastal pandi Rosma koolimajale mälestustahvel, kümme aastat hiljem aga istutasid endise Võru Õpetajate Seminari kasvandikud ja Põlva Keskkooli esindajad mälestustammiku Päkamäe nõlvadele, kus oli Johannes Käisi esimene mängumaa.
1989. aastal asutati Rosmal kodanikualgatusena Waldorfi pedagoogika põhimõtetel tegutsev üldhariduskool ja lasteaed, Johannese Kool ja Lasteaed Rosmal. 1999. aastal sai koolist põhikool. 2011/2012. õppeaastal õppis koolis 45 õpilast ja töötas 14 õpetajat. Koolis õppimine on tasuline. Kooli peab MTÜ Rosma Haridusselts, mille liikmeteks on lapsevanemad. Kooli juures tegutseb ka lasteaed.
Külaelu.
17. märtsil 2008 asutatud Rosma Küla Seltsi asutasid kakskümmend aktiivset külaelanikku. Seltsi eesmärgiks ja ülesandeks on arendada ja elavdada külaelu, tegeleda küla ajaloo uurimise ja kogumisega, traditsioonide taastamisega. 2012. aastal valmis seltsi eestvedamisel ja kaasfinantseerimisel Rosma mänguväljak, küla teedele ja tänavatele paigaldati viidad ja sildid. Iga aasta 1. mail korraldab selts külakeskuseks kujunenud Rosma vesiveski kõrval külapäeva.
Rosma külavanemad:
Soesaare

Soesaare (kohalik hääldus Soessaarõ) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel on Soesaare soo.
Taevaskoja

Taevaskoja (võru murdes Taivaskua) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla on nime saanud Ahja jõe ürgorus asuvate devoni liivakivipaljandite ehk taevaskodade järgi. 
Ajalugu.
Nüüdisaegse Taevaskoja küla põhjapoolne osa kuulus varem Ahja mõisa alla, lõunapoolne osa Vana-Koiola mõisa alla. 1873. aasta Ahja mõisa metsakaardil on mainitud kohanime "Taiwaskodda pallo".
Taevaskoja asundus moodustus 1930. aastatel Tartu–Petseri raudtee rajamise järel. Administratiivselt jäi Taevaskoja asundus 1930–1940. aastatel Tartumaa ja Võrumaa piirile. 1935. aastal võttis Vabariigi Valitsus Taevaskoja (nii Tartumaa kui Võrumaa osas) tervishoiu kaitse alla.
Aastatel 1947–1993 tegutses Taevaskoja Lastesanatoorium. 1957. aastast tänini töötab külas Taevaskoja raamatukogu. Aastatel 1953–2000 tegutses Taevaskoja Algkool.
1950. aastast arvati asundus Põlva rajooni koosseisu. 1977. aastal liideti Taevaskoja asundus ja Saesaare küla Taevaskoja külaks. 1991. aastast kuulub Taevaskoja küla Põlva maakonna Põlva valla koosseisu.
Loodus.
Küla piiresse jääval Ahja jõe lõigul Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal asuvad Väike Taevaskoda ja Suur Taevaskoda, mis on Lõuna-Eesti ühed külastatumad turismiobjektid, samuti Saesaare hüdroelektrijaam. Külas asub ristipuu.
Taristu.
Küla läbib Tartu–Koidula raudteeliin ja küla juures asub Taevaskoja raudteepeatus. Kanariku–Kiidjärve tee ühendab Taevaskoja küla Põlva–Reola maanteega.
Külaliikumine.
2002. aastal asutasid külaelanikud MTÜ Taevaskoja. MTÜ Taevaskoja esindab külaelanike huve, algatab küla elukeskkonda parandavaid ja ühistegevust edendavaid projekte, korraldab küla ühisüritusi, organiseerib küla esinduse osalemist valla üritustel ja haldab kogukondlikku vara, sealhulgas Taevaskoja raudteepeatuse ootepaviljoni, külakeskuses asuvat avatud tulekoda ning Taevaskoja raamatukoguga samas hoones asuvat külakeskuse saali.
Alates 2006. aastast on Taevaskoja külavanem Ahti Bleive.
Tuntud isikuid.
Nüüdisaegse Taevaskoja küla maadel Lutsu talus (toona Võrumaa Koiola vald) sündis ja elas sõjamees ja sõjaajaloolane Oskar Kurvits.
1960.–1970. aastatel veetis suved Taevaskojas Uku Masing.
Taevaskojas oli suvekodu samblikuteadlasel professor Hans Trassil.
Taevaskoja kunstis ja kirjanduses.
Taevaskoja loodust on taiestel kujutanud mitmed kunstnikud:
Uku Masing kirjutas aastatel 1968–1972 luulekogu "Kurtes Taevaskoja varisevat kallast", mis ilmus trükist alles 2004. aastal.
Lembit Kurvits kirjutas 1993. aastal lastejuttude raamatu "Taevaskojalapsed" (illustreerinud Ülle Meister).
Tromsi

Tromsi (kohalik hääldus Trompsi) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel paikneb Tromsi paisjärv.
Küla kuulus Põlva kihelkonda ja külas asus Tromsi karjamõis.
Tännassilma (Põlva)

Tännassilma (kohalik hääldus Tännässilmä) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla lähistel voolab Tännassilma oja.
Külas asub Kähri õigeusu kirik.
Uibujärve

Uibujärve (kasutatud ka nimekuju Uibojärve, varasem rahvapärane nimi Uibumõisa) on küla Põlva maakonnas Põlva valla idaosas. 
Uibujärve piirneb põhjas Põlva valla Holvandi külaga, läänes Lutsu külaga, lõunas Partsi külaga, idas Räpina valla Võiardi ja Soohara külaga.
Küla piires asuvad Uibujärv, Neitsijärv, Uibo Linajärv, Kastijärv ja Kivijärv ning Uibujärve soo.
Külas asus Uibujärve mõis.
Valgesoo küla

 
Valgesoo on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Valgesoo naaberküladeks on läänes ja loodes Kiidjärve, põhjas Akste, loodes Säässaare, idas Eoste ning lõunas ja edelas Taevaskoja küla.
Küla loodeservas asub Valgesoo, mis suuremas osas jääb küll Kiidjärve küla piiridesse. Küla lõuna- ja lääneservas voolab Ahja jõgi. Külas asub ohvrikivi.
Valgesoo küla läbib Kärsa–Eoste tee.
Ajalugu.
Valgesoo küla on esmamainitud 1582. aastal kui "Walkiezo". Ajalooliselt oli Valgesoo küla Võnnu kihelkonna Ahja mõisa all.
1778. aastal avati Valgesoo kool, 1895. aastal ehitati uus koolimaja. Valgesoo kool suleti 1953. aastal õpilaste vähesuse tõttu.
Enne Teist maailmasõda oli Valgesoo küla Tartumaa Ahja valla koosseisus. Aastatel 1945–1954 oli Valgesoo küla Akste-Kärsa külanõukogu koosseisus (1945–1950 Tartumaa, 1950. aastast Põlva rajooni alluvuses), 1954. aastast Põlva rajooni Põlva külanõukogu koosseisus, 1991. aastast Põlva vallas.
Vanaküla (Põlva)

Vanakülä (võru keeles Vanakülä) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Külas asuvad Kalmetimägi, ohvripuud ja ohvrikivi ning Sanksaare ristimets.
Keava raudteepeatus

Keava raudteepeatus on raudteepeatus Raplamaal Kehtna vallas Keaval Tallinna–Viljandi raudteeliinil.
Keava raudteepeatuses on 550 mm kõrgune täismõõdus perroon. Rong sõidab Balti jaamast Keavasse umbes 1 tund ja 8 minutit. Peatuses peatub päevas kaheksa Türi rongi (pooled Türi poole ja pooled Tallinna poole) ja neli Viljandi rongi (pooled Viljandi poole ja pooled Tallinna poole). Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni, olles üleminekupeatuseks tsoonide ja peatusepõhise piletihinnaga ala vahel.
Ajalugu.
Keava jaam (saksa Kedenpäh) rajati koos kitsarööpmelise Tallinna–Viljandi raudteeliinliiniga 1901. aastal.
Lelle ja Keava jaama vahel asus liini algaastatel Ohekatku peatus. Jaamast on saanud Edelaraudtee peatuskoht
Jaamahoone.
Keava jaamahoone valmis samal ajal jaamaga. Hoone ehitati tüüpprojekti järgi analoogselt Käru, Lelle jm jaamahoonetega, kuid erineb välisviimistluse poolest. 
Puidust jaamahooneid iseloomustab ühe-kahekorruseline asümmeetriline fassaad, mille ülesehitus sarnaneb laiarööpmelise raudtee jaamahoonetega. Kitsarööpmelise raudtee jaamahoonena torkab esile aga tagasihoidlikum dekoorikasutus. Hoone keskel asub läbi maja ulatuv vestibüül, millest paremal, ühekorruselises külgtiivas asus reisijate ootesaal. Vasakul asus kontori- ja postiruum koos vestibüüli avaneva piletimüügiaknaga. Teisel korrusel asus jaamaülema ametikorter.
Tänapäeval on hoone kasutusel elamuna.
Pierre-Simon Laplace

Pierre-Simon Laplace (23. märts 1749 – 5. märts 1827) oli prantsuse astronoom, füüsik ja matemaatik.
Ta koostas viieköitelise teose "Mécanique Céleste" ("Taevamehaanika") (1799–1825), milles võttis kokku oma eelkäijate töö alates Isaac Newtonist ja arendas seda edasi teaduslikuks determinismiks. Ta rakendas gravitatsiooniseadust keerulistes juhtumites nagu kolme keha probleem.
Aastal 1796 avaldatud teoses "Exposition du systeme du monde" sõnastas ta Päikesesüsteemi tekkimise teooria, mis tänapäeval on tuntud nebulaarhüpoteesina.
1799 oli ta lühikest aega Prantsusmaa siseminister, seejärel senati liige ja 1803. aastast asepresident, mis tegi ta rikkaks meheks. Aastal 1816 sai ta Akadeemia liikmeks, 1817 anti talle markii aadlitiitel.
Ta oli ka hiljem enda järgi nime saanud võrrandi avastaja.
Laplace'i deemon.
Laplace uskus rangelt põhjuslikku determinismi. Seda väljendab järgmine tsitaat tema "Esseede" sissejuhatusest.
Sellist intellekti nimetatakse Laplace'i supermeheks või Maxwelli deemoni eeskujul Laplace'i deemoniks. Laplace ise talle nime ei andnud.
Selle mõttekäigu ebatõesus sai selgeks Heisenbergi määramatuse printsiibiga, mille järgi pole võimalik samaaegselt teada ühegi keha täpset asukohta ja täpset kiirust.
Acme

Acme on küla Kanadas Alberta provintsis Kneehilli maakonnas, 83 km Calgaryst loodes. 
Elanike arv on 826 (2006).
Külas on Bank of Montreal, General Motor vahendusfirma, paar restorani, paar bensiinijaama koos poega ("The Corner Store", "Roadrunner Stop And Go"), baar, laagriplats, algkool ja keskkool (puudub põhikool), "Royal Canadian Legion Hall", jääkeeglihall, uisuväli, golfirada, ujula. "Community Hall" põles kevadel 2004 maha, kuid taastati ning avati kevadel 2006 uuesti.
Anna Freud

Anna Freud (3. detsember 1895 Viin – 9. oktoober 1982 London) oli Austrias sündinud Briti psühhoanalüütik. Ta oli Sigmund Freudi ja Martha Freudi kuues ja noorim laps.
Anna Freudi peetakse koos Melanie Kleiniga psühhoanalüütilise lapsepsühholoogia rajajaks. Võrreldes oma isa, Sigmund Freudi tööga, rõhutas Anna Freud enam ego rolli ning võimet seda sotsiaalselt treenida. Samuti täpsustas ta ego kaitsemehhanisme.
Elu ja karjäär.
Anna Freud lõpetas 1912. aastal Viinis lütseumi ja sõitis vanaema juurde Itaaliasse. 1914 sõitis ta Inglismaale, et parandada oma inglise keele oskust, kuid pidi sõja puhkemise tõttu sealt kiiresti lahkuma. Samal aastal sooritas ta abiõpetaja eksami ning töötas Viinis oma vanas koolis 1915–1917 abiõpetajana ja 1917–1920 õpetajana. Sellest ametist pidi ta lahkuma, sest haigestus tuberkuloosi.
Freud hakkas oma isa sekretäriks ja õpilaseks. Aastal 1922 sai ta praktikant-analüütikuks. Juba samal aastal avaldas ta oma esimese teadustöö laste unistuste kohta ja sai Viini Psühhoanalüütikute Ühenduse liikmeks. Järgmisel aastal hakkas ta tööle iseseisva psühhoanalüütikuna, keskendudes tööle lastega. 1925. aastal sai ta Viini Psühhoanalüütilise Õppe Instituudi laste analüüsi õpetajaks. Aastatel 1925–1928 oli ta Viini Psühhoanalüütikute Ühenduse juhataja ja aastatel 1925–1934 Rahvusvahelise Psühhoanalüütikaassotsiatsiooni sekretär. 1935. aastal sai ta Viini Psühhoanalüütilise Õppe Instituudi direktoriks.
1936. aastal avaldas ta uurimuse ""Das Ich und die Abwehrmechanismen", kus kirjeldas enesekaitse, eriti noorukite enesekaitse mehhanisme.
1938. aastal pidi tema kui juut Austriast lahkuma. Ta kolis isa juurde Londonisse, kus elasid ka tema teised pereliikmed. Anna elas Londonis kuni oma surmani 1982. Teise maailmasõja ajal otsis ta kodututele lastele elamiskohta ja ravis neid. Sel ajal töötas ta koos ameeriklase Dorothy Burlinghamiga, kellega kahasse kirjutas "Young Children in Wartime" (1942) ja "Infants without Families" (1943).
Aastal 1949 rajas ta Hampsteadi lastekliiniku, mida juhtis oma surmani.
1968. aastal kirjutas ta kokkuvõtva teose "Normality and Pathology in Childhood"".
Anna oli Sigmund Freudi lastest ainus, kes ei abiellunud. Tal ei olnud lapsi.
Bauska rajoon

Bauska rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.
Bauska rajooni koosseisu kuulusid rajooni keskus Bauska linn ja 16 valda.
2009. aastal jagati rajoon Bauska, Iecava, Rundāle ja Vecumnieki piirkonnaks.
Nara

Nara on linn Jaapanis, Nara prefektuuri keskus.
Nara oli 710–784 Jaapani keisririigi pealinn. 1180 hävis suurem osa linnast Taira klanni rünnakus. Templid taastati hiljem.
Linnas asub palju templeid ja pühamuid ning keisripalee (Heijō palee) varemed. Mitmed neist kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse.
8. juulil 2022 mõrvati Naras Jaapani endine peaminister Shinzō Abe, kes oli linnas kampaaniakõnet pidamas.
Xiamen Air

Xiamen Airlines (hiina 厦门航空, Xiàmén Hángkōng) on Hiina esimene eralennufirma. See asutati 25. juulil 1984.
Kodulennuväli on Xiamenis asuv Xiamen Gaoqi rahvusvaheline lennujaam. Lisaks siseliinidele lennatakse ka mitmetesse sihtkohtadesse Aasias (Seoul, Ōsaka, Singapur, Kuala Lumpur, Penang ja Bangkok).
Armeegrupp Narwa

Armeegrupp Narwa (saksa keeles "Armeegruppe Narwa" alates maist 1944 "Armeeabteilung Narwa") oli 23. veebruarist 1944 kuni 25. septembrini 1944 Teises maailmasõjas idarinde põhjalõigus Saksa väegrupi Nord ("Heeresgruppe Nord") koosseisus võidelnud väekoondis.
Ajalugu.
Sponheimeri Grupp (saksa k. "Gruppe Sponheimer") moodustati 27. jaanuaril 1944 Saksa väegrupi Nord 18. armee teistest üksustest eraldunud ja Leningradi alt Narva suunas taandunud LIV armeekorpuse ja III Germaani Soomuskorpuse juhtimiseks.
23. veebruaril 1944 moodustati Sponheimeri Grupi, LIV armeekorpuse staabi ja selles rindelõigus tegutsenud väeosade baasil armeegrupp Narva, mis allutati otse väegrupile Nord. Armeegruppi asus juhtima jalaväekindral Johannes Friessner, kes allutas rinde Narva-Jõesuust kuni Auvereni III Germaani Soomuskorpuse ülemale SS-Gruppenführer Felix Steinerile, Auverest Putkini XXXXIII armeekorpuse ülemale kindralleitnant Ehrenfried Oscar Boegele, kes saabus oma staabiga rindele 29. veebruaril 1944 ja 1. märtsist Putkist Vasknarvani hiljem pikendati vastutusala Mustveeni XXVI. armeekorpuse ülemale jalaväekindral Anton Grasserile, kes saabus oma staabiga rindele 20. märtsil 1944. ,
6. juulil 1944 lahkus Leedusse XXVI armeekorpuse staap ja 20. juulist 1944 ka XXXXIII armeekorpuse staap. 
25. septembril 1944 nimetati armeegrupp Narva ümber armeegrupiks Grasser, mis 1944. aasta oktoobris nimetati ümber armeegrupiks Kleffel ja 1944. aasta novembris kasutati armeegrupi staapi 25. armee formeerimiseks.
1944. aasta juulist viidi üle Väegrupp Mitte 3. tankiarmee aluvusse Leedu aladele
26. augustil allutati seni Väegrupp Nord 18. armeele allunud II armeekorpus, armeegrupile Narva. 26. septembril allutati II armeekorpus taas 18. armeele ning 7. oktoobril väegrupi Nord 16. armeele Riia piirkonnas.
Nara (Mali)

Nara on linn Malis Koulikoro piirkonnas. Ta on Nara "cercle"'i keskus.
String

Stringid on stringiteooria järgi ühemõõtmelised elementaarobjektid, mille võnkumisolekud on elementaarosakesed. 
Aegruumis moodustavad nad maailmalehed ehk maailmapinnad. 
Stringi võnkumise energia tekitab osakese massi. Massita osakesed vastavad kõige "rahulikumatele" võnkumisolekutele. Võnkumisolek määrab ka osakese teised omadused, sealhulgas spinni ja elektrilaengu. Üks ja seesama string saab anda kõik standardmudeli osakesed. Keerukamatel osakestel on suurem mass, sest vastav võnkumisolek vajab rohkem energiat. 
Stringi pinge on pöördvõrdeline tema pikkuse ruuduga. Lühemal stringil on suurem pinge ja ta vajab kõige lihtsamate võnkumisolekute realiseerimiseks rohkem energiat. Stringi minimaalne pikkus on 10–35 m. 
On erinevaid stringiteooriaid, paljusid neist ühtsustab M-teooria. 
Stringi kirjeldused.
Stringi saab kirjeldada mitmel samaväärsel moel.
Stringide tüübid.
Kinnine string on otsteta, lahtine string on kahe otsaga. I tüüpi stringiteooria järgi on olemas ainult lahtised stringid. 
Stringil on orientatsioon, mis määrab tema võnkumissuuna. Stringi, mille mõlemad orientatsioonid annavad ühesuguse võnkumise, nimetatakse mitteorienteeritud stringiks, teistsugust stringi orienteeritud stringiks. 
Kui stringi kirjeldav funktsionaal sõltub ainult bosonmuutujatest, nimetatakse seda bosonstringiks, kui ainult fermionmuutujatest, siis fermionstringiks. Kui funktsionaal sõltub nii boson- kui ka fermionmuutujateks, nimetatakse seda supersümmeetria korral supersümmeetriliseks stringiks ehk superstringiks. Kui supersümmeetria nõue on osaliselt mittetäidetav, nimetatakse seda heterootiliseks stringiks. 
Vastastikmõjud.
Topoloogilise kuju muutumise seisukohast jagunevad stringide teoreetilised võimalikud elementaarsed lokaalsed vastastikmõjuaktid viieks klassiks ja nende pöördprotsesside klassideks:
Häätaru

Häätaru (kohalik hääldus Häätarõ) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Ihamaru

Ihamaru on Põlvamaal Kanepi vallas asuv küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Küla lähistel paikneb Ihamaru Palojärv ja Väikene Palojärv ning voolab Ihamaru oja. Küla lähedal asub 154 ha suurune Ihamaru ürgmetsa kaitseala, mis loodi 1981.
Ajalugu.
Ihamaru on esmamainitud (juba külana) 1617. aastal kujul "Ehamah". Edaspidi on mainitud nimekujusid "Ihammar kylla" (1684), "Ihamar" (1723), "Ihhoma Körtsi Peter" (1783) ja "Ihama" (1798). Küla kuulus Karaski mõisale. 19. sajandil taanduski Ihamaru külanimi Karaski nime ees ja Ihamaruks kutsuti üksnes Ihamaru kõrtsi lähiümbrust. Näiteks 1839. aasta Rückeri kaart esitab Ihamaru kohal suure hulga väikekülasid, tänapäeva mõistes talurühmi nende nimedega. 1861 nimetati "Ehamarro" kõrtsitalu. Alles 1930. aastatel sai Ihamaru taas ametlikuks külanimeks.
Ihamaru peamised oma nimega kohad on Juusa, Runi, Täikülä, Valgõmõisa ja Viia. 1977 liideti Ihamaruga Täikülä, mis varem oli Hilba osa, Viia, mis seni oli omaette küla, ning Varbuse mõisa väikekülad Lukatsi ja Sõra.
Nime päritolu.
Selle küla nime on kirjutatud kahel kujul: "Ihama" ja "Ihama + aro". Tänapäevane külanimi tuleb neist viimasest. Ihama on läänemeresoome isikunimi, mida karjalased kasutasid veel 16. sajandil. Keskajal on eestlastelt ja liivlastelt teada selle nime s-lõpuline vorm: Ihamas, Jamas, Yemas.
Nimevariandis Ihamaru on liitunud sõna "aru" ("aro"), mis tänapäeval tähendab kuiva rohumaad, aga veel Wiedemanni ajal lihtsalt viljakat kuiva maad. Seda järelosa esineb eriti Põlva ja Kanepi vaheliste kohtade nimedes sageli.
Karilatsi (Kanepi)

Karilatsi on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Külas asub Karilatsi Vabaõhumuuseum.
Külas asub Karilatsi ristimänd.
Krootuse

Krootuse on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Kõlleste valla halduskeskus.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda ja külas oli Krootuse mõis.
Külas asub Krootuse Kõrveläte. Küla lähistel voolab Krootuse oja.
Endises Krootuse külakoolis (kultuurimälestis 4191) elas ja töötas aastatel 1872-83 külakoolmeister ning kohalik kultuuri- ja seltskonnategelane Hans Kann.
Palutaja

Palutaja on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Asend.
Palutaja küla asub Põlva maakonna lääneosas. Küla piirneb põhjas Veski, idas Piigaste, lõunas Tuulemäe külaga ning läänes Valgjärve valla Abissaare, Saverna ja Tiido külaga. Küla loodeosas kulgeb piir Abissaare külaga suuremas osas mööda Leevi jõge.
Loodus.
Küla paikneb Otepää kõrgustiku lääneservas, kõrgeim punkt 145 meetrit üle merepinna. Küngaste vahel on mitmeid väiksemaid soid (Kitsõsuu, Lakõssuu, Pirrupuusuu, Putsipurisuu, Ruusuu, Sassisuu).
Ajalugu.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda.
Taristu.
Küla läbib Põlva–Saverna maantee.
Ettevõtlus.
Külas tegutsevad Käbliku puhketalu ja bussireise korraldav OÜ Tuuliku reisid.
Piigaste

Piigaste (kohalik hääldus Piigastõ, kasutatakse ka nime Vana-Piigaste asula) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. Küla lähistel voolab Piigaste oja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda. 
Küla territooriumile on jäänud Piigaste mõis. Piigaste mõisas tegutseb Piigaste pansionaat. Piigaste külaga on 1977 liidetud Tiksi küla, varasema nimega Janokjärve (nt 1582 Janoter, 1638 Jennetjerwe kyllo).
Külas asub Vana-Piigaste mõisa kalmistu.
Prangli küla

Prangli on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Küla kuulus Kambja kihelkonda. Külas olid Vana-Prangli mõis (""Alt"-Wrangelshof") ja Vastse-Prangli mõis ("Neu-Wrangelshof"). 
1977. aastal liideti Prangli külaga Aiaküla.
Tuulemäe

Tuulemäe (kohalik hääldus Tuulõmäe) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Tõdu

Tõdu on küla Põlvamaal Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Küla kuulus Põlva kihelkonda. Praeguse küla põhjaosa kuulus Tõdu mõisale. Tõdu ja Häätaru küla piiril on varem asunud Kõrista küla.
Veski (Kanepi)

Veski (kohalikus kõnepruugis Veskimõisa) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Küla kuulus Kambja kihelkonda ja külas oli Veski mõis.
Küla on nime saanud ilmselt vesiveskite rohkuse tõttu. Küla läbib Leevi jõgi. Veski mõisa lähedal suubub Leevi jõkke Sulaoja. Veski mõisa peahoone vastas (üle tee) asub bussipeatus.
Voorepalu

Voorepalu (kohalik hääldus Voorõpalo) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.
Küla kuulus Põlva kihelkonda.
Bellamy Brothers

Bellamy Brothers on USA kantriduett, mis koosneb kahest vennast, Howard ja David Bellamyst. 
Nende edutee muusikas algas 1970. aastate keskel ning neid peetakse üheks aegade menukamaks kantribändiks kogu maailmas. Nende töö sillutas teed teistele kantriduettidele nagu The Judds, Brooks &amp; Dunn, Montgomery Gentry ja Big &amp; Rich.
Ajalugu.
Bellamy Brothers alustas tegevust 1960. aastate lõpul. Esimest korda esinesid nad ametlikult 1968. aastal oma isa juures karjaajamisvõistlusel Florida osariigis San Antonios. 
Esialgu mängisidki nad peamiselt lõunaosariikides, sageli koos juba selliste tuntud muusikutega nagu Percy Sledge, Eddie Floyd ja teised. Mõned kuud hiljem aga kolisid vennad üle põhja poole, avastades roki ja kantri võimalused Georgia osariigis Atlantas. 
Pikkade ringreiside ajal hakkas David Bellamy katsetama laulusõnade kirjutamist ning just laulusõnad olid need, mis võimaldasid neil lõpuks jõuda ka rahvusvahelisele areenile. Läbimurre toimus hitiga "Spiders and Snakes", mida müüdi üle kolme miljoni eksemplari ning mis viis nad ka Los Angelese muusikaturule.
Kuigi duett võitis aina enam tunnustust, ei tuntud nende nime veel rahvusvahelisel tasandil. See kõik muutus singliga "Let Your Love Flow", mis vallutas 1976. aastal edetabeleid kogu maailmas. See figureeris erinevates edetabelites piisavalt kaua, et kindlustada endale märkimisväärne hulk fänne kõikjal maailmas. Näiteks Saksamaal püsis see edetabelite esikohal kaks kuud.
Aja jooksul omandas nende muusika aina enam kantrile iseloomulikke jooni. 1970. aastate lõpul ilmus neilt hittlugu "If I Said You Had A Beautiful Body ( Would You Hold It Against Me)". Täpselt nii, nagu "Let Your Love Flow" oli pisut varem vallutanud popmuusika edetabelite esikohti, tegi uus laul sedasama nüüd kantrimuusika edetabelites.
1980. aastate esimesel poolel sai Bellamy Brothersist üks olulisemaid kantrimuusikaduette maailmas. Sel ajal üllitasid nad veel kaheksa Billboardi kantrilugude esikohasinglit, nende hulgas "Sugar Daddy" ja "Dancin' Cowboys" (1980); "Do You Love as Good as You Look" (1981); "For All the Wrong Reasons" ja "Redneck Girl" (1982); "When I'm Away From You" (1983); "I Need More of You" (1985); ja "Kids of the Baby Boom" (1987). 1986. aastal jagasid nad esikohta duetiga "Forester Sisters", kellega koos laulsid laulu "Too Much Is Not Enough".
Bellamy Brothersi hitikogumikku saab paigutada veel sellised lood nagu "You Ain't Just Whistlin' Dixie" (1979); "Lovers Live Longer" (1980); "You're My Favorite Star" (1981); "Reggae Cowboy" (1982); "Strong Weakness" ja "I Love Her Mind" (1983); "Forget About Me" ja "World's Greatest Lover" (1984); "Old Hippie" ja "Lie to You For Your Love" (1985); "Feelin' the Feelin'" (1986); "Crazy From the Heart" (1987); "Santa Fe" ning "Rebels Without a Clue" (1988); "Big Love" ja "You'll Never Be Sorry" (1989); "I Could Be Persuaded" (1990); ning "Cowboy Beat" (1992).
Kogu oma pika karjääri jooksul on see duett ilmutanud enam kui paar tosinat hittlugu, millest enamik pole välja antud USA-s.
Mikojan-Gurevitš MiG-23

Mikojan-Gurevitš MiG-23 (vene keeles МиГ-23; NATO koodnimega Flogger) on Nõukogude Liidus Mikojan-Gurevitši konstrueerimisbüroos aastatel 1964–1966 projekteeritud ülehelikiirusel lendav hävituslennuk, millega hakati välja vahetama vananevaid MiG-21-sid.
Aastal 1967 tegi MiG-23 prototüüp esmalennu, esimesed sarjana ehitatud MiG-23-d jõudsid väeosadesse 1973. aastal. Nõukogude Liidus ehitati kokku üle 4000 seda tüüpi lennuki (eri versioonides, sh MiG-27) ning eri riikides litsentsi alusel ehitatutega kokku ligikaudu 11 000 lennukit. Nõukogude Liidus valmistati viimased lennukid (MiG-23UB) 1985. aastal.
Tähtsaim MiG-23 uuendus oli võimalus ka lennu ajal muuta tiiva noolsust, suurema kiiruse saavutamiseks sai tiiva noolsust muuta vahemikus 16–72 nurgakraadini. Tiiva noolsuse vähendamisel 16 nurgakraadini lühenes õhkutõusmiseks ja maandumiseks vajalik teepikkus oluliselt. MiG-23 sai täiesti uue mootori ja ajakohasema avioonika, radari ja infrapunaandurid.
MiG-23MLD on väljas ka Eesti Lennundusmuuseumis.
MiG-23 kasutajad.
Väljaspool Varssavi pakti riike kasutati MiG-23 ka Liibüas, Süürias, Egiptuses, Indias, Kuubas, Alžeerias, Iraagis, Afganistanis, Jeemenis ja Põhja-Koreas. Mitmes riigi lennuväes on MiG-23 veel kasutuses, enamasti viimased MLD modifikatsioonid.
Ameerika Ühendriikide õhujõudude eriüksuses kasutatakse väheseid MiG-23, tähisega YF-113, "agressori" rollis.
Lennukiehitusfirma MiG-MAPO pakub tänapäevani nende lennukite moderniseerimis- ja täiustamisprogramme.
Karilatsi (Põlva)

Karilatsi on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Jääb Vastse-Kuuste alevikust lõunasse.
Aastatel 1990–2017 oli küla Vastse-Kuuste valla koosseisus.
Külast voolab läbi Leevi jõgi.
Kelmikülä

Kelmikülä on paikkond Põlvamaal Karilatsi külas.
Koorvere

Koorvere (kohalik hääldus Kuurvere) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Koorvere piirneb põhjas Leevijõe ja Valgemetsa, idas Kiidjärve, lõunas Aarna ning läänes kahe (nii Põlva kui Kanepi valla) Karilatsi külaga.
Koorvere küla läbivad Põlva–Reola tee ja Akste–Häätaru tee. Küla kirdepiir kulgeb mööda Tartu–Petseri raudteed. 
Külast voolab läbi Ahja jõgi, mis Koorvere sillast allavoolu jääb Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala piiresse. Koorküla piiresse jääval Ahja jõe lõikul asub neli liivakivipaljandit: Kiisa pae, Kuradikoobas, Tsuba pae ja Kiviniidu pae. Küla läänepiiril voolab Leevi jõgi. 
17. sajandist tegutses Koorvere külas Ahja jõel vesiveski.
Aastatel 1945–1990 kuulus Koorvere küla Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.
Külas asub Öpiku talu ristipuu.
Leevijõe

Leevijõe on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Leevi jõe ääres. 
Küla kuulus Võnnu kihelkonda. 1978. aastani oli küla nimi Leevi.
Aastatel 1945–1990 kuulus küla Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.
Küla läbib Põlva–Reola maantee. Idas piirneb küla Tartu–Koidula raudteega.
Logina

Logina on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla kuulus Võnnu kihelkonda. 1978. aastani oli küla nimi Alaküla.
Aastatel 1945–1990 kuulus küla Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.
Külas asus kuni 2001. aastani Laane raudteepeatus.
Lootvina

Lootvina on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel paikneb Lootvina soo ja voolab Lootvina peakraav.
Küla kuulus Võnnu kihelkonda ja külas oli Lootvina kõrvalmõis.
Aastatel 1945–1990 kuulus küla (1978. aastani Lootvina asundus) Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.
Padari

Padari on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla kuulus Võnnu kihelkonda.
Aastatel 1945–1990 kuulus küla Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.
Padari küla idapiiril voolab Kotiku oja, küla läänepiiril kulgeb Tartu–Koidula raudtee.
Küla läbib Ahja–Vastse-Kuuste tee.
Popsiküla

Popsiküla (kohalik hääldus "Popsikülä") on Leevijõe küla osa Põlva maakonnas Põlva vallas.
Valgemetsa

Valgemetsa on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Küla asub Ahja jõe vasakkaldal mõlemal pool Tartu–Petseri raudteed. Külas on Valgemetsa raudteepeatus.
Valgemetsast 1 km läänes asub Leevijõe, 1½ km põhjas Padari, 3 km kagus Kiidjärve ja 2½ km lõunas Koorvere küla. Muudest paikadest asuvad lähemal Leevi asundus ja Popsiküla läänes, Tikutaja 2 km kirdes ja Järve 2 km kagus.
Nime päritolu.
Valgemetsa asub Ahja jõe ääres, mida sealkandis kutsutakse selge jõevee tõttu Valgejõeks.
Koorküla piirilt algavat ja põhja poole ulatuvat metsa nimetatakse Valgemetsaks. Mõne arvates olevat mets saanud nime Valgejõelt, mõne arvates valge liiva järgi, millest koosneb metsaalune pinnas. Selle metsa laskis külvata ja istutada Vastse-Kuuste mõisnik, varem oli seal tühi liivanõmm. Küla on nimetatud metsa järgi.
Ajalugu.
Valgemetsa asundus kujunes pärast 1927–1931 rajatud Tartu–Petseri raudtee valmimist. Naabruses Kongsi talu pidanud loomaarst Robert Friedrich Schab(b)ak (al. 1936 Arani) oli ostnud Vastse-Kuuste mõisalt umbes 200 hektarit maad ja lasi selle jagada suvilakruntideks.
Esimese krundi ostis kunstnik Vanda Juhansoo, kelle omanäoline maja, mida rahvasuus kutsutakse Nõiamajaks, on säilinud tänini. Nõiamaja valmis 1932. Küla sünnipäevaks peetakse 12. juulit 1933, mil Vanda Juhansoo krunt ja maja kanti kinnistusraamatusse.
Valgemetsa kujunes 1930. aastatel Tartu haritlaskonna seas populaarseks suvituskohaks. 1934. aastal asutati Valgemetsa Korraldamise ja Kaunistamise Selts, mille eestvõttel rajati tänavaid ja teid. 1940. aastaks oli suvilaid kokku ligi 60. Külas oli võõrastemaja koos kaupluse ja postkontoriga. 1930. aastatest pärinev krundiplaan on suuremas osas säilinud tänini.
Küla kuulus Tartumaa Võnnu kihelkonda ja Kiidjärve valda. Algselt nimetati seda asunduseks ja isegi alevikuks, aastast 1977 on see küla.
1940. aastate lõpust tegutses külas Valgemetsa pioneerilaager, mille maid ja hooneid kasutavad nüüd Valgemetsa puhkeküla ja noortelaager.
1950. aastal ostis Valgemetsas varem kirjanik Enn Kippelile kuulunud suvila Enn Kippeli leselt endale suvekoduks kunstnik Elmar Kits, kes puhkas Valgemetsas kuni oma surmani 1972. aastal. Elmar Kitse suvemaja on ajaloomälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Aastatel 1945–1990 kuulus Valgemetsa Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus Valgemetsa küla Vastse-Kuuste valda.
2009. aastal asutati MTÜ Valgemetsa, mille eesmärgiks on edendada külaelu.
2020. aasta juunis valiti Valgemetsa külavanemaks Mati Määrits.
Vapp.
Valgemetsa vapp koosneb neljast osast. Kuldkollane vapikilp - liivapaljandid ja päike, valged kuused - metsasümbol, vapi valge keskpõhi - mets mis kasvab heledal liival ning kolm sinist triipu vapi keskel - Ahja jõgi. Vapi ja lipu autorid: Üllar Varik ja Marek Laane
Vooreküla

Vooreküla ehk Voore küla on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Vooreküla on nimetatud ka Liiva külaks.
Enne Põlva rajooni moodustamist 1950. aastal kuulus Tartumaa koosseisu.
Voorekülas on sündinud kirjanik Villem Buk, kes õppis Voore külakoolis ja töötas aastatel 1898–1900 samas koolis õpetajana.
Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.
Küla läbib Põlva–Reola maantee.
Karilatsi

Karilatsi on kahe Eesti küla nimi:
Ajaloos (aastatel 1919–1939) on eksisteerinud ka Karilatsi vald.