tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
SS-korpus

SS-korpus oli operatiiv-taktikaline väekoondis, mis kuulus II maailmasõja aegsesse Relva-SSi ("Waffen-SS") ja allus Wehrmachti operatiiv-taktikalisele juhtimisele. 
Korpus koosnes harilikult 2–4 diviisist või brigaadist ja eriotstarbelistest väeosadest ning tagalaüksustest. 
Korpuse suurus ning sinna kuuluvate väeüksuste koosseis ja struktuur ei olnud kindlaks määratud. Seda muudeti vastavalt korpuse lahinguülesannetele ja rinde vajadustele. 
SS-korpuseid hakati eraldi moodustama alles 1943. aasta teisel poolel. Kuni selle ajani oli Relva-SS-i kuuluvate väeüksuste arv liiga väike, et iseseisvalt suuremaid väekoondisi luua. Kuni 1943. aastani kuulus sinna ainult 8 diviisi ja brigaadi, mis võitlesid Wehrmachti väeüksuste (korpuste ja armeede) koosseisus.
Uute Relva-SS-i väeüksuste (diviiside, korpuste) moodustamiseks andis tõuke 14. märtsil 1943 toimunud Harkovi tagasivallutamine SS-korpuse poolt, kuhu "Obergruppenfürer" Paul Hausselil oli õnnestunud koondada kolm tugevat SS-diviisi: LAH, "Das Reih" ja "Totenkof". See oli sakslaste suurim võit üle pika aja. Pärast seda andis Hitler loa uute Relva-SS-i üksuste ja ka korpuste moodustamiseks, mis tõi kaasa nende arvu kiire kasvu.
Ajavahemikus 1943–1945 moodustati 16 SS-korpust, kuigi nende numeratsioon ei ole järjepidev nagu SS-diviisidel. 
Moodustatud SS-korpused.
Ei ole teada, kas rohkem korpuseid moodustati ja millised üksused moodustati ja kas neid üldse moodustati numbrite 7 ja 8 all. Pidevalt muutus ka moodustatud korpuste koosseis. 
Ebastandardse koosseisuga olid ka IX. Mägikorpus ("IX. Gebirgskorps"), kuhu kuulusid kaks ratsaväediviisi. 
XV. Kasakate SS-Ratsaväekorpus ("XV. Kosaken SS-Kavalleriekorps") eksisteeris korpusena ainult paberil. Selle korpuse koosseisu paberite järgi kuulunud ratsaväelased ei kuulunud Relva-SS-i ega kannud selle vormi.
Hohhot

Hohhot (sisemongoli 'sinine linn') on 2. järgu haldusüksus (ringkonna õigustega linn) Hiinas, Sise-Mongoolia autonoomse piirkonna halduskeskus. Asub Huang He orus.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hohhoti elanikest 8,56% mongoleid ja 88,42% hiinlasi.
Linna asutas Altan-khaan 1580. aasta paiku.
1954. aastani oli linna nimi Guisui (歸綏 Guīsuī; inglise "Kweisui").
Haldusjaotus.
Linn jaguneb halduslikult neljaks linnarajooniks, neljaks maakonnaks ja üheks hošuuniks:
Veelahe

Veelahe on piir või piirivöönd valglate, vesikondade või jõgikondade vahel. 
Tavaliselt on veelahkmeks mäeahelikud, mäestike kõrgemad osad või kõrgustikud.
Krivasoo

Krivasoo on soo Ida-Virumaal Alutaguse madalikul. 
Krivasoo on osaliselt üle ujutatud Narva veehoidla rajamise tõttu.
Krivasoo küla ümbruses Krivasoos toimus 16. novembrist kuni 30. detsembrini 1919 Krivasoo lahing Eesti Vabadussõjas.
1944. aasta kaitselahingutest oli seal alates veebruarist Krivasoo kott, mis piirnes läänes Tannenbergi liiniga.
Endla (teater)

Endla on kutseline teater Pärnu linnas.
Endla on traditsiooniline riiklik repertuaariteater, pakkudes lavastusi alates maailmaklassikast kuni tänapäeva algupäraste näitemängudeni. Aastas annab teater ligi 300 etendust.
Kutselise teatrina tegutseb Endla 4. novembrist 1911, kui valmis juugendstiilis teatrihoone kesklinnas. 23. veebruaril 1918 kuulutati Endla teatri rõdult välja Eesti Vabariik.
Teises maailmasõjas sai hoone tugevasti kannatada ning lõhuti 6. märtsil 1961. 
Uus teatrimaja valmis 1967. aastal. Hoone renoveeriti põhjalikult 2001. aastal. Teatrihoones on 565-kohaline suur saal ja "black box" nimega Küün, kuhu mahub kuni 150 vaatajat.
Ajalugu.
Teatri eelkäija oli mängu- ja lauluselts "Endla". Teatri loojaks on Kablist pärit Pärnu linnanõunik, "Endla" seltsi esimees, kaugsõidukapten ja laevaehitaja August Klein (1865–1940).
Endla seltsi teatri-seltsimaja.
Endla seltsi teatri-seltsimaja projekteerisid insener Georg Hellat ning arhitektid Alfred Jung ja Erich von Wolffeldt. Juugendstiilis teatrimaja avati 4. novembril 1911 August Kitzbergi "Libahundi" esmalavastusega. Komplekteeriti seitsmeliikmeline püsitrupp, punktitasu eest tegi kaasa veel viis näitlejat. 
1915. aastal katkes teatri tegevus Esimese maailmasõja tõttu. Teatrihoonet kasutati 1917. aastani sõjaväehaiglana. 23. veebruaril 1918 loeti Endla teatri rõdult ette "Manifest kõigile Eestimaa rahvastele". Manifesti luges linnakodanikele ja Eesti pataljoni sõduritele ette Maapäeva pärnakast saadik Hugo Kuusner. 24. veebruaril loeti manifest ette Toris ja Viljandis ning 25. veebruaril Tallinnas ja Paides.
Teater alustas uuesti tööd 1920. aastal ja 1923. aastal pandi alus orkestrile. 1923. aastal oli trupis 16 liiget.
1926. aastal lõid Endlas pettunud haritlased Pärnu Töölisteatri. Teater tegutses kuni 1932. aastani.
Endla algne teatrihoone sai kannatada 1944. aastal, kui taganevad Saksa väed selle põlema panid. Allesjäänud varemed, mida oli vahepeal kasutatud laopinnana, lasti õhku 6. märtsil 1961.
Aastatel 1944–1967 tegutses Endla Rüütli platsil asunud pangahoone Rüütli 40a II ja III korrusel.
Aastatel 1953–1988 kandis teater nime "Lydia Koidula nimeline Pärnu Draamateater".
Endla uus teatrihoone.
Uus L. Koidula nim. Pärnu Draamateatri teatrihoone ehitati kunagise Pärnu vanalinna lääneossa Pika tänava algusse.
1967. aastal valmis Endla Uus Endla teatrihoone ja hoones Keskväljak 1 tegutseb teater tänapäevani. 1969. aastal pandi alus suvehooaja traditsioonile.
1977. aastast tegutses teatri juures kaheaastase õppeajaga õppestuudio.
2001. aastal toimusid teatrihoones ümberehitused. Avati uus väike saal, mille nimeks sai Küün.
Teatrijuhid.
Näitejuhid.
1951. aastal lahutati peanäitejuhi ja direktori ametikoht.
MTV

MTV (akronüüm nimest Music Television) on Ameerika Ühendriikide kaabeltelevisioonis edastatav muusika-telekanal.
Ajalugu.
MTV alustas tööd laupäeval 1. augustil 1981 kell 00:01, vastavalt Idaranniku ajavööndile. Esimeseks videoks, mida kanalil näidati, oli The Buggles'i lugu "Video Killed The Radio Star". Kokku näidati esimesel päeval 209 muusikavideot.
Telekanal keskenduski algselt muusikavideote näitamisele ning sellest kujunes oluline nähtus popkultuuris. Märgiliste hetkena on välja toodud näiteks Michael Jacksoni loo "Thriller" muusikavideo maailmaesitlust ja 16-tunnist ülekannet heategevuslikelt Live Aidi kontsertidelt aastast 1985.
MTV Europe alustas üleeuroopaliselt tööd 1. augustil 1987. 2006.–2009. aastani tegutses kohalikult ka MTV Eesti.
Hiljem tõusid esile tõsielusarjad ning muusikavideote osa hakkas vähenema. 2010. aastate algusest viidi nende näitamine üle vastavatesse teemakanalitesse.
Muusikavideote näitamise lõpetamine.
2025. aasta lõpust hakatakse sulgema muusikavideotele pühendatud teemakanaleid Euroopas, Austraalias ja Lõuna-Ameerikas. MTV Europe (Ühendkuningriigis MTV HD) jätkab ainsa allesjääva telekanalina vaid tõsielusarjade näitamist.
Omanikud.
MTV Entertainment Group alla kuulub nii MTV, kuid ka näidetena Comedy Central, Paramount Network ja VH1. Sama valdusühing kuulub omakorda Paramount Skydance TV Media ettevõtte osakonnale Paramount Media Networks. Need kuuluvad ühtlasi konglomeraati Paramount Skydance Corporation, mis moodustati Paramount Globali ja Skydance Media liitmisel aastal 2025.
Pier Paolo Pasolini

Pier Paolo Pasolini (5. märts 1922 Bologna – 2. november 1975) oli Itaalia luuletaja, romaanikirjanik ning filmilavastaja ja -stsenarist. Ta oli väga mitmekesine ja vastuoluline loomeinimene, kirjutas ka publitsistikat.
Ta kirjutas sageli rahva- ja murdekeeles.
Meskaliin

Meskaliin ehk 3,4,5-trimetoksüfenetüülamiin on looduslik hallutsinogeen, millel on väga pikk kasutamise ajalugu. Kõige rohkem esineb meskaliini peioote-uimakaktuses, mis kasvab peamiselt Mehhikos. Vähem leidub seda San Pedro kaktuses.
Meskaliini valmistatakse ka sünteetiliselt.
Esimesena isoleeris ja tuvastas meskaliini sakslane Arthur Heffter 1897. Esimesena sünteesis meskaliini Ernst Späth 1919.
Meskaliin on A-klassi narkootikum, mis põhjustab väga tugevaid hallutsinatsioone. Transpersonaalse psühholoogia järgi tekitab meskaliin muutunud teadvuse seisundi, mis avardab teadlikkuse piire, võimaldades ligipääsu alateadvuses peituvale informatsioonile.
Meskaliini korduv kasutamine suurendab organismi tolerantsust selle aine suhtes ehk teisisõnu on sama toime saamiseks vaja järjest suuremat annust. Meskaliin põhjustab ka risttolerantsust LSD, psilotsübiini, psilotsiini ja dimetüültrüptamiiniga ehk teisisõnu nendest ainetest ühe tarvitamine suurendab organismi tolerantsust ülejäänute suhtes. Kõik need ained on seotud virgatsaine serotoniiniga, mis põhjustab head meeleolu, mingil määral kontrolli kadumist lihaste üle ja millel on arvukalt muid kõrvaltoimeid, millest kõiki tänapäeval ei mõisteta. Seevastu tetrahüdrokannabinooli ja mustsimooliga risttolerantsust ei teki, sest need ained mõjuvad teistsugustele retseptoritele.
Õiguspiirangud.
Eestis on meskaliin sotsiaalministri 21.11.2013. aasta määrusega kantud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete nimekirja: "Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete meditsiinilisel ja teaduslikul eesmärgil käitlemise ning sellealase arvestuse ja aruandluse tingimused ja kord ning narkootiliste ja psühhotroopsete ainete nimekirjad" I nimekirja – selles loetletud ainete ning neid sisaldavate ravimite sisse- ja väljavedu toimub Ravimiameti sisse- või väljaveoloa alusel.
I nimekirja kantud ainete käitlemine, mille all peetakse silmas narkootiliste või psühhotroopsete ainete või lähteainete omamist, valdamist, vahendamist, tarbimist, kasvatamist, korjamist, valmistamist, tootmist, töötlemist, pakkimist, säilitamist, hoidmist, laadimist, vedu jm, tasu eest või tasuta tarnimist kolmandale isikule peab vastama II nimekirja ainete ja neid sisaldavate ravimite käitlemise nõuetele.
Ajaloolist.
Dachau koonduslaagris tegi "SS-Hauptsturmführer" dr Kurt Plötner vangidega katseid. Vangide teadmata manustati neile meskaliini (looduslikult peioote-uimakaktuses esinevat ainet), selgitamaks välja, kas ajupesu kaudu oleks võimalik ülekuulamisel paremaid tulemusi saavutada (Ohler, 209:2017). Kuid ameeriklaste sissetungi tõttu ei saanud Plötner oma katsete sarja lõpetada. Ameeriklased konfiskeerisid Plötneri andmed ja edaspidi viidi katseid läbi Washingtonis Mereväe Meditsiiniuuringute instituudis Charles Savage'i, ka Harvardi meditsiiniteadlase Henry K. Beecheri juhendamisel koodnime ('projekt lobisemine') all (Ohler, 209:2017).
Α-metüülfentanüül

α-metüülfentanüül ehk alfametüülfentanüül on sünteetiline opioid. Narkomaanide seas on see ühend tuntud nimetusega "valge hiinlane".
α-metüülfentanüüli keemiline valem on C23H30N2O, molekulmass 350,4971 g/mol.
α-metüülfentanüül töötati välja põrandaaluste keemikute poolt 1976. aastal ja läks kohe mustale turule müüki. Seega läks preparaat kasutusse varem, kui seda oli teaduslikult uuritud. α-metüülfentanüüli olemasolu fikseeriti ametlikult alles 1979. aastal kahe α-metüülfentanüüli üledoosi tõttu surnud kehadest.
Eestis on "valge hiinlase" nime all tuntud narkootikum keemiliselt fentanüül. "Valgeks hiinlaseks" hakati seda kutsuma 2000. aastal, kui narkootikum Eesti turule jõudis. "Valge hiinlane" kui kaubaartikkel sisaldab peale fentanüüli veel mitmeid täiteaineid.
Erinevalt Eestist oli 2009. aastal fentanüül kui narkootikum Lääne-Euroopas tundmatu.
"Valget hiinlast" manustatakse veenisiseselt, suitsetades või nuusutades. Andmed "valge hiinlase" suu kaudu manustamise kohta puuduvad.
"Valge hiinlase" paralleelnimetusena kasutatakse ka valget pärslast, mis on keemiliselt hoopis 3-metüülfentanüül.
2009. aasta kevadel ilmus Eesti turule "valge hiinlase" fentanüüli ülikõrge puhtuseastmega produkt, mida kutsutakse "afgaaniks". Tingituna oma kõrgest puhtuseastmest tuleks "afgaani" manustada väiksemas koguses kui "valget hiinlast", ent selle reegli eiramine (peamiselt teadmatusest) on põhjustanud Eestis mitmeid surmajuhtumeid üledoosi kätte. "Afgaan" erineb "valgest hiinlasest" nii keemiliselt kui ka toime pikkuselt. "Valge hiinlase" mõju kestab kauem ja on eufoorilisem. "Afgaani" toime aga kestab vähem ja tekitab rohkem sõltuvust ning seetõttu on "afgaan" selle "valge hiinlase" turult välja surunud. "Afgaani" suitsetades jõuab see ajuni kiiremini kui süstides, vastupidi laialt levinud väärarusaamale.
Sea Diamond

Sea Diamond oli kõigest aasta Kreeka laevakompaniile Elona Maritime kuulunud ja kaubamärgi Louis Cruise Lines all sõitnud parvlaev, mis oli ehitatud 1986. aastal Helsingis Soomes kui "Birka Princess".
Birka Princess sõitis 20 aastat Ahvenamaa lipu all ööpäevapikkustel ristlustel Stockholmist Maarianhaminasse ja tagasi, nädalavahetustel ka Visbysse ja Gdyniasse ning vahel Tallinna. 2006. aastal müüdi laev Küprose ja seejärel Kreeka laevakompaniile ning sai nimeks "Sea Diamond". Laev oli Kreeka lipu all ristlusi teinud vaid neli kuud.
Sea Diamond uppus 6. aprillil 2007 Santorini saare lähedal, olles eelmisel päeval karile sõitnud. Enamik reisijaid pääses katastroofist eluga. Kaks inimest jäi kadunuks. Kreeka ja Küprose valitsused nõudsid laevahuku põhjuste väljaselgitamist. Uppunud laeva asemele ostis Kreeka laevakompanii endise Silja Opera.
Laevahukk.
5. aprillil 2007 kella nelja paiku (EEST) sõitis laev poole meremiili kaugusel Santorini saarest karile ja uppus 15 tundi hiljem reede varahommikul. Laeval olnud 1195 reisijat ja 391 laevapereliiget suudeti päästa. Kaks inimest, 45-aastane prantsuse mees ja tema 16-aastane tütar jäid õnnetuses kadunuks ja arvatakse, et nad on hukkunud. Nende surnukehi pole leitud.
Fincantieri

Fincantieri on Itaalia laevatehaste grupp. Tegemist on ühega juhtivatest laevatehastest maailmas. Fincantieri keskendub ristluslaevade, parvlaevade ja sõjalaevade ehitamisele. Laevatehase allüksuses Anconas ehitati ka Tallinki kiire parvlaev Superstar.
Maximilian Maksolly

Maximilian Maksolly (õieti Feichter, eesnimi kirjapildis ka Maksimilian; 19. august 1880 Tallinn – 9. september 1968 Rio de Janeiro) oli Eesti kunstnik, batalist (lahingumaalija).
Elulugu.
Sündis 1880. aastal Tallinnas ungarlasest isa ja eestlannast ema perekonnas. Üldhariduse omandas Tallinnas Peetri Reaalkoolis ja kunstihariduse Alexander von Stieglitzi kunsttööstuskoolis Peterburis, mille lõpetas 1909. aastal. Töötas seejärel kunstnikuna Venemaal ning aastatel 1910–1911 Saksamaal. Abiellus 1912. aastal Peterburis Klikeria Taigatšovaga. Elas aastatel 1917–1923 Venemaal, restaureeris seinamaalinguid ja maalis portreid.
1923. aastal naasis Maksolly Poola kaudu Eestisse, kus hakkas 1926. aastal tegelema batalistikaga, kuna Kultuurkapitali kaudu anti kunstnikkonnale ulatuslik temaatiline tellimus muinasmütoloogiast muistse vabadusvõitluse ja Eesti Vabadussõjani. Maksolly maaliski Vabadussõda ja selle silmapaistvaid tegelasi, samuti Eesti riigitegelasi, osaledes oma maalide ja portreedega aastatel 1924–1929 mitmetel näitustel. Ta maalid kaunistasid sõjaväe- ja riigiasutusi, väeosi ja Vabadussõja muuseumi; nende maalide reproduktsioone levitati piltpostkaartidel, ajakirjanduses ja raamatutes.
Maksolly tuntuimad maalid on "Paju lahing 31. jaanuaril 1919. a." ja "Need, kes vabastasid isamaa". Maksolly maale on kiidetud nende dünaamilise ülesehituse, efektsuse, detailide ja situatsioonide tõepära pärast, kuid laidetud nende pealiskaudsuse, värvivahekordade robustsuse ja fotolikkuse pärast. Enamik Maksolly sõjamaale hävitati Nõukogude Liidu poolt okupeeritud Eestis.
Maksolly lahkus 1929. aastal Eestist Prahasse, töötas kunstnikuna mitmel pool Euroopa riikides ja USA-s ning asus pärast Teist maailmasõda 1948. aastal elama Brasiiliasse.
Maximilian Maksolly suri 9. septembril 1968 Rio de Janeiros, ta on maetud sealsele São João Batista kalmistule.
Sisters by Mistake

Sisters by Mistake on eesti etnomõjutustega alt-rokkansambel. 
Ajalugu.
Sisters by Mistake (SbM) tegutseb alates 2001. aastast Tartus, kuigi bändi asutajaliikmed Maali Käbin ja Kariina Tšursin olid tolleks ajaks juba paar aastat Tallinnas koos mänginud ning teinud ka paar kontserti koos absurdibändiga KooBaZ. Tartus leiti teiseks kitarristiks Diana ning alustati proove Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli keldris ja pööningul, ühikates ning tänaval. 30. jaanuaril 2002 toimus esimene kontsert Helleri kohvikus, kus oli kaastegev juba ka praegune viiulimängija Kreete Mägi ning klaveril Tiina Põllu. 
Esimeste kontsertide hulka kuulusid poolakustilised ülesastumised mh Akustilise Ribafiltri nime all peamiselt üliõpilasüritustel ja Tartu Laululava kohvikus. 
Aasta 2003 sügiseks oli kinnistunud nimi Sisters by Mistake ning bassimängijaks leitud Liina Allikas, trummariks Siim Lilienthal. 2004. aasta kevadel vahetas Astrid Valdmann välja senise bassimängija Liina Allika ning samuti leiti uueks trummariks Liina Amon. Saabus periood täielikult tüdrukutebändina kuni sügiseni 2004, mil bändiga liitus kitarrist Indrek Haav, tänu kellele SbM'i tegemised veel suurema hoo sisse said.
2005. aasta oli eriti viljakas: ansambliga liitus trummar Tauno Viira, valmis suur hulk uusi lugusid ja esinemisgraafik tihenes. 
Aasta 2006 algas Sisters by Mistake'i jaoks üsna kurvalt: avastati endid olukorrast, kus polnud ei trummarit ega ka lauljat: Tauno Viira lahkus bändist juba sügisel ja Kariina Tšursin koos aastavahetusega. Kuid kus häda kõige suurem, seal abi kõige lähem ning bassimängija Astrid Valdmann näitas üles suurt otsusekindlust ja leidis veebruarikuuks trummar Aladar Rebase ning aprilliks uue laulja Kristi Kongi.
2007. aasta on SbM-il möödunud aktiivse tegutsemise tähe all, seda eelkõige Mooste rahvamuusikatöötluste festivali pärast, kus Sisters by Mistake viibis lavalaudadel nii Eesti esimese folkmuusikali "Nuga terava" koosseisus kui ka võistluskontserdil. Sisters by Mistake avas koos Pelgulinna Folklooriklubiga muusikaliga Mooste mõisa hobusetalli lava. Juunis muutus bändi koosseis jälle – lahkus Aladar Rebane ning tema trummitooli võttis uuesti üle Tauno Viira. 
Augustis salvestas bänd oma esimese singelplaadi "Teisel pool aknaid" (sisaldab peale nimiloo ka lugu "Hipid").
2008. aasta alguses saadi linti veel kaks lugu "Kärbes-spioon" ja "Kahe klaasi killud".
Sisters by Mistake'i stiilimääratlus on aegade jooksul muutunud koos koosseisu- ja kontseptsioonimuutustega; nüüd defineerib SbM oma stiili kui eklektilist etnomõjutustega alt-rokki.
Rauni Mollberg

Rauni Antero Mollberg (15. aprill 1929 Hämeenlinna – 11. oktoober 2007 Loimaa linn) oli soome filmilavastaja. Ta töötas 1963. aastast YLE TV-teatri lavastajana. 1968–1986 oli ta YLE2 teatriosakonna juht. Ta on pälvinud Pro Finlandia medali ja 5 Jussi auhinda.
Mollberg hakkas kinofilme lavastama alles neljakümnendates eluaastates. Ta saavutas rahvusvahelistel festivalidel märkimisväärse edu 1974. aastal oma debüütfilmiga "Maa on patune laul" (1973), mis oli maalähedane, erootiliselt laetud ja verine lugu noore külatüdruku õnnetust afäärist saami põhjapõdrakarjusega.
Ren TV

Ren TV (vene keeles "Рен ТВ") on üks Venemaa suuremaid telekanaleid. See alustas saateid 1. jaanuaril 1997. 
Enne seda tootis ettevõte saateid teistele kanalitele. Kanali asutasid Irena Lesnevskaja ja tema poeg Dmitri Lesnevski. Kanalil on üle 120 miljoni potentsiaalse vaataja SRÜ riikides ja Baltimaades.
2005. aastal ostis Bertelsmanni RTL Group 30% ettevõtte aktsiapakist, Severstal ja Surgutneftegaz aga omandasid kumbki 35% aktsiatest.
2005. aastal vallandati saatejuht Olga Romanova, kes oli teinud uudiseloo Sergei Ivanovi poja autoõnnetusest. Romanova väitel oli hakatud tema tööd tsenseerima ja mitu lugu ära keelatud. Pärast Romanova vallandamist lahkus kanalist veel mitu saatejuhti.
2006. aasta lõpus müüsid Severstal ja Surgutneftegaz osa oma aktsiatest uuele aktsionärile, panga Rossija tütarettevõttele IK Abros. IK Abros suurendas oma aktsiaosalust veelgi 2007. aprillis, sestpeale on REN TV aktsiate jaotus järgmine: 56% IK Abros, 30% RTL Group, 7% Severstal, 7% Surgutneftegaz.
Noa

Noa (heebrea keeles נֹחַ "No'aẖ"; araabia keeles نوح "Nūḩ") oli Piibli järgi kümnes ja viimane patriarhidest enne veeuputust. Tema lugu on kirja pandud Esimeses Moosese raamatus, peatükkides 5–9. 
Noa oli Lemeki poeg, kümnendast inimpõlvkonnast pärast Aadamat. Tal oli kolm poega, Seem, Haam ja Jaafet, kelle järeltulijad on kõik inimesed maailmas. 
Kui Noa oli kuussada aastat vana, otsustas jumal saata suure veeuputuse Maale karistuseks inimeste patususe eest, ning hävitada inimsoo maa pealt. Aga ta nägi, et Noa oli õiglane ja hea mees, mistõttu otsustas ta viimase koos perekonnaga päästa. Ta käskis Noal ehitada suure laeva (Noa laeva) iseenda ja ta perekonna jaoks, kuhu mahuksid ka kõik loomad, kes maa peal elavad. Noa ehitaski laeva ning läks oma perega sinna sisse, võttes kaasa paari igast looma- linnu- jms liigist, kes maa peal elavad. Siis tuli veeuputus, mis kattis veega terve maailma. Kõik elav suri selle tagajärjel, ainsad elusolendid, kes ellu jäid, olid Noa laevas. Laev hulpis vetes sada viiskümmend päeva, kuni lõpuks Jumal otsustas lasta veel alaneda ning laev jäi peatuma Ararati mäe tipul. 
Kui maa sai kuivaks, tulid Noa ja ta perekond ja kõik elusolendid laevast maale ning Noa ehitas Jumalale altari ja ohverdas. Jumal leppis inimkonnaga Noa vahendusel ära ning otsustas, et ta ei nea enam kunagi tervet maad inimese pärast ning ei hävita enam kunagi kõike, mis elab, nõnda nagu ta oli teinud. Jumal tegi lepingu Noa ja ta järeltulijatega mille märgiks ta pani taevasse vikerkaare. 
Pärast veeuputust istutas Noa mäe jalamile viinamarjaistanduse. Saadud saagist jõi ta veini ja jäi purju ning jäi alasti oma telgis magama. Noa poeg Haam nägi oma isa paljalt ning teatas sellest ka oma vendadele, kes katsid Noa, samal ajal hoidudes oma isa peale vaatamast. Noa ärkas ning needis Haami igavese orjusega, ning õnnistas Seemi ja Jaafetit. Haami järeltulijatest pidid saama Seemi ja Jaafeti orjad. 
Noa suri 350 aastat pärast veeuputust, 950-aastaselt.
Reofiil

Reofiil ehk vooluveelemb (&lt; kreeka "rheos" 'vool' + "phileō" 'armastan') on veeorganism, kes eelistab elada kiirevoolulises vees (tavaliselt jões).
Reofiilid on näiteks vesihobulaste vastsed.
Sigar

Sigar on suitsetatav tubakatoode, mille ümbriseks keeratud tubakaleht. Sigarid on tavaliselt paksemad ja kangemad kui sigaretid.
Mark Twain suitsetas iga päev 20 sigarit.
Tunnused.
Sigarid on üldiselt suuremad ja kangemad kui sigarillod. Erinevalt sigarillost ei ole sigar tubakalehe sisse keeratud tubakapuru.
Iisak

Iisak (heebrea keeles יִצְחָק "Yiṣḥāq", araabia keeles إسحٰق "Ish'aq" 'ta saab naerma') on Aabrahami ja Saara poeg ning Eesavi ja Jaakobi isa. Ta lugu on kirja pandud Piiblis, Esimeses Moosese raamatus. Iisak elas vanimaks patriarhidest ning on ainus Piibli patriarhidest, kelle nimi elu jooksul ei muutunud. Ta oli ka ainus patriarh, kes ei lahkunud Kaananimaalt. Võrreldes teiste Piibli patriarhidega, on tema lugu veidi vähem värvikas.
Iisakit on mainitud ka koraanis ning muslimid peavad teda üheks islami prohvetitest. Koraanis kirjeldatakse Iisakit õiglase mehena, Jumala teenijana ja juutide esiisana. 
Iisaki elulugu Piiblis.
Jumal kuulutas Aabrahamile ja Saarale ette Iisaki sündi. Et Saara oli juba väga vana, liiga vana, et enam lapsi saada, siis ta naeris, kui ta seda ettekuulutust kuulis. Kui aga laps sündis, ütles ta: "Jumal pani mind naerma! Igaüks, kes sellest kuuleb, naerab mind." Sealt tuleb ka Iisaki nimi, "ta naerab". Iisak oli ainus laps Aabrahamil ja Saaral. Aabrahamil oli küll veel üks laps, Ismael, kelle ta oli saanud oma orjatari Haagariga, ent pärast Iisaki sündi Ismael ja ta ema pagendati kõrbesse, et Iisakist saaks ainus pärija Aabrahamile. 
Palju aastaid hiljem katsetas Jumal Aabrahami lojaalsust, käskides Aabrahamil Iisak ohverdada. Aabraham allus Jumala tahtele ning tõigi Iisaki Moria mäele, kus ta kinni sidus ja põletuspuudele asetas. Kui ta oli juba käe noaga tõstnud ning oli valmis oma poega tapma, ilmus talle aga Jumala ingel ning keelas tal seda teha, ning teatas Aabrahamile, et Jumal tahtis vaid katsetada ta ustavust ja kuulekust. Aabraham ohverdas selle asemel ühe jäära. 
Kui Iisak oli neljakümneaastane, saatis Aabraham ühe oma sulase Mesopotaamiasse, et Iisakile naist leida. Leitigi naine, Rebeka. Rebeka sünnitas Iisakile kaks poega, Eesavi ja Jaakobi. Iisaki lemmikpoeg oli Eesav, kes oli jahimees ja kütt, Rebekale meeldis Jaakob, kes oli kodune. 
Mõne aasta pärast oli Iisak sunnitud kolima Gerarisse, kuna maal oli näljahäda. 
Iisakist sai aja jooksul väga rikas mees ning tema kari aina kasvas. Peagi hakkasid Geraris elavad vilistid Iisakit kadestama. Nad täitsid kõik kaevud, mille Iisaki teenrid olid kaevanud. Iisak kaevas uued kaevud veidi eemal, aga teda ahistati edasi ning sooviti, et ta maalt lahkuks. Lõpuks Iisak koliski tagasi Beer-Sebasse. Seal ilmutas ennast talle Jumal, uuendas lepingut ning õnnistas teda. Ka Gerari kuningas Abimelek külastas Iisakit, et temaga liitu moodustada.
Iisak elas väga vanaks (137-aastaseks) ning jäi täiesti pimedaks. Vanas eas kutsus ta enese juurde Eesavi, oma vanima poja, ning käskis tal küttida natuke liha ning valmistada sellest mõni maitsev roog, et Iisak saaks oma poega enne surma veel õnnistada. Aga kui Eesav oli jahil, valmistas Jaakob ise talle toidu ning esitles ennast oma pimedale isale Eesavina, pettes nii enesele isa õnnistuse, mis tegi Jaakobist Iisaki peamise pärija. Iisak elas veel natuke aega pärast seda ning saatis Jaakobi Mesopotaamiasse, et too saaks võtta naise oma rahva seast. Siis millalgi ta suri.
Béla Lugosi

Béla Lugosi (õieti Béla Ferenc Dezső Blaskó; 20. oktoober 1882 Lugos (Austria-Ungari); praegune Lugoj (Rumeenia) – 16. august 1956 Los Angeles, California osariik) oli ungari ja ameerika näitleja. 
Lugosi alustas oma karjääri Ungaris, kus ta mängis mitmetes lavastustes ja filmides. Pärast Esimest maailmasõda emigreerus ta esmalt Saksamaale ja seejärel, 1920. aasta detsembris Ameerika Ühendriikidesse. Ta jätkas seal edukalt oma näitlejakarjääri, esinedes nii teatris kui ka filmides.
Tema tuntuim roll oli krahv Dracula 1931. aasta õudusfilmis "Dracula", mis põhines Bram Stokeri romaanil "Dracula". 
Aastal 1931 sai Béla Lugosist Ameerika Ühendriikide kodanik.
Isiklikku.
Elu lõpus sai Béla Lugosist morfiumisõltlane. Ta suri vaesena. Tema matused maksis kinni Frank Sinatra.
Peppino di Capri

Peppino di Capri (õieti Giuseppe Faiella; sündinud 27. juulil 1939 Napolis) on itaalia poplaulja ja pianist.
Ta alustas karjääri The Rockersi lauljana. 1958. aastal ilmus singel hittlugudega "Malatia" ja "Nun è Peccato".
1970. aastatel esines ta ansambliga New Rockers.
Ta on võitnud mitme muusikafestivali peaauhinna. Ta esindas Itaaliat 1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Comme è ddoce 'o mare" ning sai 89 punktiga seitsmenda koha.
Filippus

Filippus oli üks Jeesuse kaheteistkümnest apostlist. 
Hilisem kristlik traditsioon on kirjeldanud Filippust apostlina, kes kuulutas kristlust Kreekas, Süürias ja Früügias. Ta suri märtrina Hierapolise linnas, kus ta löödi risti. Katoliku kirikus oli traditsiooniliselt Püha Filippuse päev 1. mail, 1955. aastal viidi püha üle 11. maile. 
Meie aastatuhande esimestel sajanditel omistati talle hulk gnostilisi tekste, millest kuulsaim on Filippuse evangeelium. 
Uues Testamendis.
Johannese evangeelium kirjeldab Filippuse kutsumist Kristuse jüngriks (Jh. 1:43). Filippust kirjeldatakse olevat pärit Betsaida linnast, ta on koos Andrease ja Siimon Peetrusega, kes on samast linnast pärit. 
Neljast evangeeliumist mainitakse Filippust kõige enam Johannese evangeeliumis. Jh. 12: 20-36 mainitakse teda suhtlemas kreeka keelt rääkivate juutidega, kes tahavad Jeesust näha. Jh 14:8-11, viimse õhtusöömaaja ajal ütleb ta veel ühe lause: "Issand, näita meile Isa, ja me jääme rahule!", mille peale õpetab Jeesus Isa ja Poja ühtsusest. 
Kui loendatakse apostleid, siis Filippust on piiblis alati mainitud viiendana.
Kristlik traditsioon.
Kristlikke lugusid Filippuse elust ja kuulutusest võib leida Uue Testamendi järgsetest mittekanoonilistest kristlikest kirjutistest. Üks usaldusväärsemaid lõike temast tuleb Aleksandria Kleemensilt, kes mainib, et Filippus oli abielus, tal olid lapsed ja üks tema tütardest oli abielus. Ülejäänud legendaarse materjali tõeväärtus on kaheldav, eriti kuna paljud kirjanikud on segi ajanud apostel Filippuse evangelist Filippusega, keda mainitakse Apostlite tegude 6. peatükis. Eusebius näiteks on seda teinud, koostades selle põhjal üsnagi ebaõige eluloo Filippusest. 
Hilisemaid lugusid Filippuse elust võib leida ka anonüümsest teosest "Filippuse teod", 1974. aastal avastatud tekstist, mis on vist kirjutatud Eusebiuse kaasajal. Selles mittekanoonilises raamatus räägitakse Filippuse õpetusest ja imetegudest. Pärast Jeesuse ülestõusmist olevat Filippus saadetud oma õe Mariamme ja Bartolomeusega Kreekasse, Früügiasse ja Süüriasse rõõmusõnumit kuulutama. Tekst räägib ka Filippuse märtrisurmast Hierapolise linnas. Filippus pööras ristiusku Hieropolise prokonsuli naise. See ajas prokonsuli vihaseks ning ta lasi Filippust, Bartolomeust ja Mariammet piinata. Filippus ja Bartolomeus löödi seejärel tagurpidi risti. Filippus pidas ristil jutluse, mille tulemusena võeti Bartolomeus ristilt maha, aga Filippus nõudis, et teda ei vabastataks, ning suri märtrina.
Peetruse evangeelium

Peetruse evangeelium oli laialt levinud Jeesuse elulookäsitlus esimestel sajanditel, ent aja jooksul läks see kaduma ning tänapäeval on teada sellest vaid fragmendid. Järelejäänud tekst on tähelepanuväärne, sest ta paneb vastutuse Jeesuse ristilöömises kuningas Herodesele, mitte Pontius Pilatusele, pakub, et Jeesus ei kannatanud ega surnud ristil (mis annab alust süüdistuseks doketismis) ning esitab risti antropomorfsena – rist on võimeline iseseisvaks kõneks ja liikumiseks. 
Markuse evangeeliumi on nimetatud Peetruse, kelle õpilaseks ja sekretäriks Markus oli, otsustava osa tõttu selle koostamises ka Markuse ja Peetruse evangeeliumiks.
Avastamine.
Peetruse evangeeliumi avastas aastal 1886 prantsuse arheoloog Urbain Bouriant, kes leidis 8. või 9. sajandist pärit käsikirja. Käsikiri oli maha maetud koos ühe egiptuse mungaga ning säilinud tänu Egiptuse kuivale liivale. See fragmentaarne Peetruse evangeelium asub praegu Kairo muuseumis. Tegemist oli esimese taasavastatud mittekanoonilise evangeeliumiga. Raamat avaldati aastal 1892 ning see tekitas kohe laialdast huvi. Oli selge, et tegemist on Jeesuse elulooga seotud jutustustega, ning ka see, et vaatamata paljudele kattuvustele erineb evangeelium oluliselt kõigist kanoonilistest evangeeliumidest.
Dateerimine.
Õpetlased vaidlevad tänini, kas tekst sõltub neljast kanoonilisest evangeeliumist, ehk kas see on kirjutatud nende põhjal või neid tundes või mitte. Üldiselt ollakse üksmeeles, et tekst on pärit 2. sajandist pKr, kuna sellest ajast on teada, et see oli hukka mõistetud Serapioni poolt, umbes aastal 190–203. Siis oli see tekst juba kasutusel.
Autor.
Peetruse evangeeliumis on väidetud, et selle kirjapanija on apostel Peetrus. Oli üldlevinud tava anda tekstile apostli nimi, et suurendada selle autoriteetsust, kuid on üsna kindel, et Peetrus seda evangeeliumi tegelikult ei kirjutanud. Üldiselt arvatakse, et tekst on pärit ajast pärast Peetruse surma.
Loomulik duur

Loomulik duur ehk loomulik mažoor ehk naturaalne mažoor ehk naturaalduur on mažoorne helirida, mille kõrgusastmik on toonide vahekaugustega.
 1 - 1 - ½ - 1 - 1 - 1 - ½
 loomulik mažoor C-st c d e f g a h c 
 1 2 3 4 5 6 7 8
 T – T – P – T – T – T – P
Helirea moodustab viiest kõrvutiasetsevast astmest koosnev pentahord (c, d, e, f, g) ja sellega ühise heliga (g) seotud neljast astmest koosnev tetrahord (g, a, h, c).
Loomuliku mažoori I ja III astme vahel on suur terts (intervall) ja esimeselt astmelt moodustub mažoorkolmkõla. Mažoorkolmkõla moodustub ka IV (subdominantkolmkõla) ja V (dominantkolmkõla) astmelt.
Loomuliku mažoori tähistatakse suure tähega M.
Kolmkõlad loomulikus mažooris.
 Kolmkõlad C-duuris:
 M m m M M m &gt; 
 
 g a h c d e f
 e f g a h c d
 c d e f g a h
 I II III IV V VI VII
Vanem

Vanem tähistab kogukonna, seltsi või haldusüksuse juhti. 
Selles tähenduses on sõna laiemalt kasutusele võetud 19. sajandi lõpus. 
Pulmavanemaks või saajavanemaks on eesti pulmakommetes nimetatud rahvaluulekogude andmetel isameest.
F.J. Wiedemannil Eesti-Saksa Sõnaraamatus (1869) tähendab sõna "vanem" üksnes ea poolest vanemat.
Mõiste "vanem" levikut mõjutasid nii tärkav rahvuslus kui germaani ja slaavi eeskuju (ealdorman, altester, staarost, stareišina). 
"Henriku Liivimaa kroonikas" eestlaste ülikuid tähistav ladinakeelne sõna "senior" on tõlgitud (Richard Kleis ja Enn Tarvel) vanemaks. Feodaalses kontekstis tähendab "senior" senjööri, maaisandat, peremeest.
Provintsiaalõiguse alusel valisid eestlastest ja venelastest linnaelanikud Tartus kummadki endi seast ühe vanema.
Vanemaks nimetatakse Maavalla Koja juhatuse esimeest, samuti Maavalla Kotta kuuluvate kohalike kodade juhatuste esimehi.
Kaitseliidul on vanematekogu, vanematekoguks nimetatakse ka Seto Kongressi täidesaatvat ja püsivat kogu ning Riigikogu erakondadevahelist mitteformaalset koostöökogu.
Kurdi kirjandus

Kurdi kirjandus on kurdi keeles kirjutatud kirjandus. 
Kurdikeelne kirjandus piirdus 20. sajandi alguseni peamiselt luulega, hiljem on loodud ka teistes kirjandusžanrites.
Notker Labeo

Notker Labeo, tuntud kui Notker Teutonicus (umbes 950 Sankt Gallen – 28. juuni 1022) oli benediktiini munk, kes oli esimene Aristotelese kommentaator keskajal.
Ta tõlkis antiikautorite (Seneca, Cicero, Boëthius ja Martianus Capella) teoseid vanaülemsaksa keelde.
Likasi

Likasi on linn Kongo DV kaguosas Ülem-Katanga provintsis. 
1966. aastani oli linna nimi "Jadotville" insener Jean Jadot' järgi.
Linna lähedal asub endine Shinkolobwe uraanikaevandus, kust USA sai uraanimaaki 1945 Jaapanile heidetud tuumapommide valmistamiseks.
Likasi on Laurent Kabila sünnilinn.
Sergei Tšavain

Sergei Tšavain (mari "Сергей Чавайн"; (6. oktoober 1888 – 11. november 1937) oli mari luuletaja ja näitekirjanik, mari kirjanduse klassik. 
Ta õppis Kaasani õpetajate seminaris. Seal kirjutas ta 2. detsembril 1905. aastal luuletuse "Oto" ("Salu"), mis oli esimene marikeelne luuletus.
Hiljem kirjutas ta muuhulgas romaani "Elnet" ja ajaloolise draama "Akpatõr". Ta tõlkis ka vene draamaklassikat mari keelde.
Tšavain hukati stalinlike repressioonide käigus. 1956. aastal rehabiliteeriti postuumselt.
Eesti keeles on Tšavaini luulet ilmunud kogumikus "Enne koitu" (1996).
Pärand (Paolini sari)

"Pärand" on USA kirjaniku Christopher Paolini romaanisari. 
Esimene osa "Eragon" ilmus aastal 2003 ja teine osa "Vanem" aastal 2005. Kolmas osa "Brisingr" ilmus septembris 2008. Kuigi esialgu oli sari plaanitud triloogiana, otsustas Paolini, et kirjutab ka neljanda raamatu, et kõikidele vastamata küsimustele vastus anda.
Neljas osa kannab pealkirja "Pärand" ja ilmus novembris 2011.
Jana Rawlinson

Jana Rawlinson (sünninimi Jana Pittman; sündinud 9. novembril 1982 Eastwoodis) on Austraalia kergejõustiklane, kelle põhidistants on 400 m tõkkejooks. Kahekordne maailmameister (2003 ja 2007).
Rawlinson tuli 1998. aastal Austraalia alla 18-aastaste meistriks 400 m tõkkejooksus. Järgmisel aastal tuli ta alla 18-aastaste meistriks 200 m ja 400 m jooksus ning 400 m tõkkejooksus. Samal aastal võistles ta Bydgoszczis noorte maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis kuldmedali 400 m tõkkejooksus ajaga 57,87 ja jäi 400 m seitsmendaks ajaga 55,06. 2000. aastal kordas Rawlinson noorte maailmarekordit 400 m tõkkejooksus. Ta osales ka kodustel Sydney olümpiamängudel 400 m tõkkejooksus, kuid ei jõudnud ajaga 56,76 eeljooksudest edasi. Hiljem samal aastal võitis ta Santiagos juunioride MM-il kuldmedali nii 400 m jooksus ajaga 52,45, kui ka 400 m tõkkejooksus ajaga 56,27. 
Rawlinson tuli 400 m tõkkejooksus riigi meistriks aastatel 2001 ja 2002. 2002. aastal Rahvaste Ühenduse mängudel võitis ta kuldmedali 400 m tõkkejooksus ja kuulus kulla võitnud Austraalia 4×400 m teatejooksu naiskonna koosseisu. Ta tuli maailmameistriks 2003. aasta MM-il Pariisis 400 m tõkkejooksus ajaga 53,22. Järgmisel aastal jäi ta Ateena olümpiamängudel oma lemmikdistantsil viiendaks. 2006. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel võitis ta 400 m tõkkejooksu ja kuulus 4x400 m kulla võitnud naiskonda.
2007. aasta MM-il Osakas tuli ta teist korda maailmameistriks 400 m tõkkejooksus ajaga 53,31 ja edestas 0,19 sekundiga Julija Petšonkinat. 
Saavutused.
Maailmameistrivõistlustel.
maailmameister 400 m tõkkejooksus 53,22
maailmameister 400 m tõkkejooksus 53,31
Maailma karikavõistlustel.
3. koht 400 m tõkkejooksus 55,15
IAAF-i finaalvõistlustel.
2. koht 400 m tõkkejooksus 54,19 
Juunioride maailmameistrivõistlustel.
juunioride maailmameister 400 m jooksus 52,45
&lt;br&gt;juunioride maailmameister 400 m tõkkejooksus 56,27 
Noorte maailmameistrivõistlustel.
noorte maailmameister 400 m tõkkejooksus 57,87 
Rahvaste Ühenduse mängudel.
1. koht 400 m tõkkejooksus 54,40
&lt;br&gt;1. koht 4x400 m teatejooksus 3.25,63
1. koht 400 m tõkkejooksus 53,82
&lt;br&gt;1. koht 4x400 m teatejooksus 3.28,66
Isiklikku.
Jana Rawlinson on 182 cm pikk ja kaalub 70 kg. Ta on abielus Suurbritannia 400 m tõkkejooksja Chris Rawlinsoniga.
Linnaseadus

Linnaseadus on 19. aprillil 1938 riigihoidja Konstantin Pätsi poolt dekreedina antud seadus, mis jõustus 1. mail 1938.
Selle seaduse alusel muutusid Antsla, Elva, Jõgeva, Jõhvi, Kallaste, Keila, Kilingi-Nõmme, Kunda, Kärdla, Mustla, Mustvee, Mõisaküla, Sindi ja Suure-Jaani alevid samanimelisteks linnadeks. Võõpsu alev kaotati ja ühendati Räpina vallaga. 1934. aastal Narvaga ühendatud Narva-Jõesuu sai Narva linnaosaks. 
Tallinna linnapea nimetati ümber ülemlinnapeaks ja abilinnapea linnapeaks.
Linnad jagati elanike arvu järgi esimese, teise ja kolmanda astme linnadeks. Tallinn oli pealinnana astmetest väljaspool.
Linnaseaduse § 6 põhjal liigitati linnad elanike arvu järgi esimese, teise ja kolmanda astme linnadeks järgmiselt:
Zürichi kanton

Zürichi kanton on üks Šveitsi 26 kantonist. Asub Šveitsi põhjaosas.
Zürichi kantoni pindala on 1729 km², millega on 7. kohal, kuid elanike arvu poolest on ta Šveitsi suurim.
Zürichi kanton paikneb Alpidest põhjas. Selle naaberkantonid on Schaffhausen põhjas, Aargau läänes, Zug ja Schwyz lõunas ning Thurgau ja Sankt Gallen idas. Enamik Zürichi järvest asub kantonis.
Kantoni saab laias laastus jagada linnaks ja järveks, Unterlandiks loodes, Oberlandiks kagus, Weinlandiks ja Winterthuriks kirdes ning Knonaueramtiks edelas. Suur-Zürichi ala ulatub kantoni piiride taha.
Zürichi pindala on 1728,8 km². Sellest 43,4% on põllumajanduslik maa, samas 30,7% on metsa all. 20,1% maast on asustusmaa (hooned või teed) ja 5,8% on tühermaa.
Loodus.
Peamised järved on Zürichi järv, Greifensee ja Pfäffikersee. Väiksemad järved on Türlersee, Katzensee, Hüttnersee, Grosser Husemersee, Mettmenhaslisee, Lützelsee, Egelsee ja Seeweidsee.
Suurem osa kantonist koosneb madalatest jõeorgudest, mis laskuvad Reini suunas kantoni põhjaosas. Kantoni loode- ja kaguosas on mägiseimaid piirkondi. Linthi jõe org viib Zürichi järve ja jätkub Limmati jõena. See org on tähtsaim org Zürichi kantonis. Glatti jõe org saab algusethe Greifenseest ja on Limmatist eraldatud mäeahelikuga. Tössi jõe org on kuristik. See paikneb kantoni idaosas ja on Toggenburgi piirkonnast Sankt Galleni kantonis eraldatud mägise alaga. Hörnli (1133 m) on kõrgeim tipp selles mäeahelikus. Sihli jõe org paikneb kantoni lääneosas. Suubub Limmati jõkke Zürichi linnas. Sihli jõgi on Zürichi järvest eraldatud Albise mäeahelikuga, mille kõrgeim tipp on Albishorn (915 m). Kõrgeim tipp kantonis on Höhrohnen kantoni kaguosas.
Uetliberg on Albise mäeaheliku osa. See mägi on populaarne puhkekoht Zürichi linnarahvale. Uetlibergile viib raudtee.
Haldusjaotus.
Kanton on jagatud 12 ringkonnaks (saksa "Bezirke"):
Kantonis on 171 valda ("Politische Gemeinden").
Ajalugu.
Zürichi kanton koosneb pealinn Zürichi poolt omandatud maadest pärast seda, kui sellest sai aastal 1218 "Reichsfrei", eriti pärast tsunftide revolutsiooni aastal 1336. Zürich ühines Šveitsi Konföderatsiooniga aastal 1351. Kantoni madalam osa liideti Zürichi territooriumidega aastal 1362. Zürich omandas ja kaotas 1440. aastate Vana Zürichi sõjas Toggenburgi. Põhjapoolsed osad Reini ülemjooksul tulid kantonile pärast seda, kui Zürichi linn ostis Habsburgidelt aastal 1468 Winterthuri. Valdused läänes saavutasid aastal 1803 Aargau kantoni osana Zürichist iseseisvuse. Rahvas kiitis veebruaris 2005 heaks kantoni uue põhiseaduse, mis asendas 1869. aasta põhiseaduse. Uus põhiseadus jõustus jaanuaris 2006.
Antiquarische Gesellschaft in Zürich on kantoni ajaloo säilitamisele pühendunud organisatsioon.
Avoni jõgi (Warwickshire)

 
Avon on jõgi Inglismaal. Voolab valdavalt edelasse. Suubub paremalt Severnisse.
Avon voolab läbi Stratford-upon-Avoni.
Semidüstroofne järv

Semidüstroofne ehk poolhuumustoiteline järv on järv, millele on iseloomulik keskmine huumusainete, väike mineraalainete ja keskmine biogeensete ainete sisaldus.
Aare Mäemetsa klassifikatsiooni ja uurimistulemuste järgi on Eesti järvedest semidüstroofsed 5,8%.
Düstroofne järv

Düstroofne ehk huumustoiteline järv on järv, millele on iseloomulik väike mineraalainete ja biogeenide sisaldus ning suur huumusainete sisaldus.
Empire

"Empire" on mitme teose pealkiri või perioodilise väljaande nimi:
Düseutroofne järv

Düseutroofne ehk segatoiteline järv on järv, millele on iseloomulik suur biogeenide ja huumusainete sisaldus ning üldjuhul väike mineraalainete sisaldus.
Aare Mäemetsa klassifikatsiooni ja uurimistulemuste järgi on Eesti järvedest düseutroofsed 36,6%.
Düseutroofsed on enamasti soojärved või mudase põhjaga soostuvad järved. Neid leidub valdavalt Madal-Eestis.
Järve vesi on kollakat või rohekat tooni. Taimestik on üsna tihe, tüüpilised taimeliigid on ujuv ja pikk penikeel, kollane vesikupp, väike vesiroos, vesikarikas, konnakilbukas jt.
Düseutroofse järve näide on Endla järv.
Lõuna-Eesti

Lõuna-Eesti on Eesti lõunaosa, millele maastikuteaduslikult seisukohalt vastab Lõuna-Eesti maastikuvaldkond, mis hõlmab Eesti kaguosa Sakala kõrgustikust läänes, Vooremaast lõunas kuni Haanja kõrgustikuni kagus. 
Keeleliselt ja kultuuriliselt mõistetakse Lõuna-Eesti all eelkõige lõunaeesti keele leviala.
Eesti Statistikaamet arvab Lõuna-Eesti alla Jõgeva, Põlva, Tartu, Viljandi, Valga ja Võru maakonna.
Ajalooliselt olid Lõuna-Eesti alad Liivimaa sõja ja Vene-Poola sõja (1562–1582) järel, erinevalt Põhja-Eestist, Poola (Rzeczpospolita) Liivimaa hertsogkonna võimu alla jäänud: Pärnu vojevoodkonna ja Tartu vojevoodkonna alad. Rootsi võimu ajal Läänemereprovintside Liivimaa kindral/kubermangu eesti Liivimaa Tartumaa ja Pärnumaa ja Venemaa keisririigi valitsusajal Eestis, Liivimaa kubermangu koosseisus Pärnu kreis, Viljandi kreis, Tartu kreis, Võru kreis, Valga kreisid.
Counter-Strike

"Counter-Strike" on esimeses isikus arvutimäng, mis arenes välja "Half-Life'i" modifikatsioonist. 
Mängus on vastamisi terroristid ja eriüksuslased. Võitmiseks peab meeskond täitma teatud ülesande (nt paigaldama pommi, päästma pantvangid) või tapma kõik vastasmeeskonna liikmed.
Nüüdseks on kujunenud välja terve mängude sari (", ", "").
Mängu olemus.
Mängijal on mängides valida kolme võimaluse vahel: olla terrorist, eriüksuslane või pealtvaataja. Igas raundis üritavad meeskonnad täita oma missiooni ja/või elimineerida vastasmeeskonna. Raund algab n-ö "freeze time"'iga, mängija ei saa liikuda ega tulistada. Sel ajal saab mängija valmistuda ja osta endale varustust. Kui raund on läbi, jääb mängijale tema ostetud varustus alles, eeldusel, et ta surma ei saanud. Kui mängija raundis hukkus, peab ta omale varustuse uuesti ostma.
Teatud tegude eest saab rahalist boonust. Näiteks saab boonust vaenlase tapmise, esimesena pantvangideni jõudmise, (terrorist) pommi paigaldamise ja (eriüksuslane) pommi demineerimise eest.
Edetabel näitab meeskonna skoori ja infot iga mängija kohta. Näiteks saab sealt teada, kui palju on mängija vastaseid tapnud, surma saanud, kas ta on elus või surnud ja kas ta kannab pommi või on VIP. Kaks viimast on ainult teatud kaartides ja see info on vastasmeeskonnale väga oluline, siiski näeb vastane seda infot alles siis kui on hukkunud.
Hukkunud mängijast saab pealtvaataja ja talle rakenduvad piirangud. Näiteks ei saa hukkunu omadega sidet pidada. Mõned serverid ei lase hukkunutel vastasmeeskonna mängijaid jälgida, et vältida nende asukoha paljastamist teisele meeskonnale.
Nestori kroonika

Nestori kroonika ehk leetopiss "Jutustus möödunud aegadest", täpsemalt "Ajalike aastate lugu" (vanavene keeles "Повѣсть временныхъ лѣтъ") on Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Kiievi metropoolia Kiievi koobaskloostri ("Киево-Печерская лавра") munga Nestori kirjutatud Kiievi-Vene leetopiss, mis valmis 1113. aastal. Seda peetakse Vene vanimaks kroonikaks.
Kroonika ise ei ole originaalis säilinud, kuid selle eri säilinud koopiatest koostas kompilatsiooni vene ajaloolane Vassili Tatištšev (1735–1800).
Eric Burdon

Eric Victor Burdon (sündinud 11. mail 1941 Newcastle upon Tyne'is) on inglise laulja, ansamblite The Animals ja War endine liider.
1971. aastast esineb ta sooloartistina.
Tartu raad

Tartu raad oli Tartu linna kohtu- ja valitsusorgan keskajast (olemasolu esimest korda mainitud 1262) kuni 1889. aastani. 
Tartu rae koosseisu kuulus kaks bürgermeistrit (saksa k. "Bürgermeister zu Dorpat") ja seitse raehärrat, kellest üks oli ka sündik. Rae eesistujat nimetati justiits- ja teist bürgermeistrit kommertsbürgermeistriks.
Rootsi valitsusajast, kehtis Riia õiguse järgi Tartus Rootsi kuninganna Kristiina poolt 1646. aastast kinnitatud Tartu rae kohtuasutuste korraldus, mis püsis oluliste muutusteta kuni uue Vene linnaseaduse kehtestamiseni 1877. aastal. Rae foogtikohus oli esimese astme kohus raskemates kriminaalsüüdistuste ja pärandivaidluste küsimustes. Vähemtähtsate asjade arutamine toimus raeliikmetest moodustatud alamkohtutes. Rae alamkohtuid oli viis: üldisi tsiviilja kriminaalasju arutav foogtikohus ("Voigteigericht"); kaubandusega seotud küsimusi arutav kaubakohus ("Wettgericht"); käsitöö ja tsunftidega seotud asju arutav tsunftikohus {"Amtsgericht"), kinnisvarade hindamise, ehitiste ja kruntidega seotud küsimusi arutav kammerkohus ("Kämmereigericht") ning vaeslastekohus ("Waisengericht").
Rae ametnike koosseisu kuulusid ülemsekretär (ka avalik notar), arhivaar, vene keele tõlk, likvidatsioonikomissar, kantseleiametnikud ja kohtuteenrid.
Tartu bürgermeistri ametikoht andis teenistusastmete tabeli IX astme ja raehärra ametikoht XIV astme.
Asehalduskorra ajal valiti uue linnaseaduse järgi, veebruaris 1787 linnapea (Georg Friedrich von Kymmel), uus magistraat ja linnanõukogu. Magistraadile jäid ainult kohtu funktsioonid, tulunduslikkude asjade jaoks 6-liikmeline (kindralkuberneri määruse põhjal 3 kaupmeeste ja 3 tsunftiliikmete edustajast) linnanõukogu ("Stadtrath"). Üleminek uuele korrale toimus ligikaudu kahe aasta jooksul: aprillist 1785 kuni 28. augustini 1787, mil uus linnanõukogu tegevust alustas.
Tartu Linnavalitsust või volikogu nimetatakse ka tänapäeval vahel raeks.
Raadi mõis sai nime selle järgi, et kuulus Tartu raele. Ajal, mil mõis rajati, oli eesti keeles laadivaheldus välja kujunenud ainult Põhja-Eestis, mitte aga veel Lõuna-Eestis. Sel põhjusel käänati sõna "raad" vältevahelduslikult raad: raadi, võrdluseks Põhja-Eestis käänati seda sõna juba laadivahelduslikult raad : rae, nagu näha Rae valla nimest.
Tartu raehärrad.
Vt. ja