tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2021. aasta Saksamaa parlamendivalimised

2021. aasta Saksamaa parlamendivalimised olid Saksamaa 20. Liidupäeva valimised, mis toimusid 26. septembril 2021. 
Valimised võitis Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei, mis sai 25,75 % valijate toetuse ja 206 kohta Liidupäevas. Teiseks tuli Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit, mis koos Baieri sõsarpartei Kristlik-Sotsiaalse Liiduga sai 24,1 % häältest (196 kohta). Kolmanda koha said Rohelised (Liit 90 / Rohelised) 14,8 protsendiga (118 kohta). Järgnesid Vaba Demokraatlik Partei (FDP) 11,5 protsendiga (92 kohta) ja Alternatiiv Saksamaale (AfD) 10,3 protsendiga (83 kohta). Vasakpartei sai 4.9% häältest ja 39 kohta Liidupäevas. Taani ja friisi rahvusvähemust esindav Lõuna-Schleswigi Valijate Liit sai Liidupäevas 1 koha.
Thomas Schmidt

Thomas Gottfried Schmidt (sündinud 7. märtsil 1961 Burgstädtis) on Saksamaa poliitik (Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit, CDU). Ta on Saksimaa liidumaa regionaalarengu minister alates 2019. aastast. Aastatel 2014–2019 oli ta Saksimaa keskkonna- ja põllumajandusminister.
Elu ja karjäär.
Lisaks keskkooli lõpetamisele õppis Thomas Schmidt põllumajandusinseneriks ja õppis 1982–1987 Halles Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis põllumajandustehnika erialal. Aastatel 1987–1991 oli ta mitmesugustel juhtivatel ametikohtadel Hartmannsdorfi põllumajanduslikus tootmiskooperativis (Landwirtschaftliche Produktionsgenossenschaft, LPG) ja 1991–2014 tegevjuht ettevõttes Gruma agrar GmbH Tauscha.
Thomas Schmidt on luterlane, ta on abielus ja tal on kaks last.
Poliitika.
Thomas Schmidt on CDU Saksimaa liidumaa täitevkomitee liige. Alates 2004. aastast on ta Saksimaa liidumaa parlamendi otse valitud liige. Aastatel 2010–2013 oli ta Saksimaa liidumaa tulevikku suunatud tehnoloogia- ja innovatsioonipoliitika strateegiate uurimiskomisjoni esimees, kes esitas oma lõpparuande 2013. aasta esimeses kvartalis. 2014. aastal määrati ta Saksi osariigi valitsuse Keskkonna- ja Põllumajandusministriks. 2019. aastal vannutati ta Saksimaa regionaalarenguministriks.
Birka Cruises

Birka Cruises (varem Birka Line) oli Ahvenamaa laevandusettevõte, mis käitas Läänemerel kruiisilaeva Birka Stockholm, mille lähtepunktiks oli Stockholm. Birka Line'il on kaubalaevanduse tütarettevõte Birka Cargo. 
1970. aastatel turundati ettevõtet sageli nimega Ålandslinjen. Alates 2007. aasta maist on Birka Line Rederiaktiebolaget Eckerö tütarettevõte.
Juulis 2020 teatas Eckerö Line, et sulgeb pärast 49-aastast tegutsemist oma tütarettevõtte Birka Cruises.
Vardo Tikas

Vardo Tikas (1. juuli 1962 Pärnu – 15. mai 1995 Pärnu) oli Eesti võrkpallur.
Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli (TSIK). 
Alustas võrkpallitreeninguid Pärnu laste- ja noortespordikoolis Johannes Noormäe õpilasena, TSIK-is jätkas Raimund Pundi juhendamisel.
Tuli neli korda Eesti NSV meistriks: aastatel 1984–1986 Tallinna Autobussikoondise ja 1991. aastal Pärnu KEK-i meeskonnas.
Sai NSV Liidu noortemeistrivõistlustel 1978. aastal hõbe- ja 1980. aastal pronksmedali. Mängis aastatel 1982–1989 NSV Liidu meistrivõistlustel Eesti NSV koondises ja Tallinna Kalevi meeskonnas. 
Rannavõrkpallis võitis 1989. aastal NSV Liidu karika, maailmameistrivõistlustel sai samal aastal 16. koha.
Edward Deci

Edward L. Deci ([ˈdiːsi]; sündinud 1942. aastal) on ameerika psühholoog. Ta on psühholoogia emeriitprofessor Rochesteri ülikoolis ja inimese motivatsioonikäitumise uurimise töörühma juht.
Psühholoogias on Edward Deci uurinud põhjalikult inimese motivatsioonikäitumist ja loonud teooria sisemise ja välise motivatsiooni toimimisest ("intrinsic motivation", "extrinsic motivation") ning inimese psühholoogilistest põhivajadustest. Koos Richard Ryaniga sõnastas ta 1980. aastate keskpaigas isemääramisteooria ("self-determination theory", "SDT"), mis on tugevalt mõjutanud kaasaegset motivatsiooniuurimist ja kasvatusteadusi. Isemääramisteooria jagab inimese motivatsiooni autonoomseteks ja kontrollitud motivatsiooni vormideks ja võimaldab ennustada inimese käitumist ja selle muutumist erinevates situatsioonides, sealhulgas õpikäitumist. Teooriat saab praktikas rakendada paljudes valdkondades, nagu haridus, tervishoid, töökollektiivid, lapsevanemlus, sport jm).
Richard Roberts

Sir Richard John Roberts (sündinud 6. septembril 1943) on Briti biokeemik ja molekulaarbioloog.
1969. aastal sai Roberts Sheffieldi Ülikoolist doktorikraadi keemias. Roberts läbis järeldoktorantuuri Harvardi Ülikoolis ning asus seejärel James Watsoni kutsel tööle Cold Spring Harbor Laboratory'sse. 1992. aastal asus ta tööle New England Biolabsi.
1993. aastal sai Roberts koos Phillip Sharpiga Nobeli meditsiiniauhinna splaissimise ja eukarüootse DNA intronide avastamise eest.
Linji

Linji (hiina keeles 臨濟; jaapani keeles "rinzai") on Linji Yixuani ja tema järeltulijate rajatud chan- ehk zen-budismi alakoolkond, mis lähtus Mazu Daoyi rajatud Hongzhou koolkonna õpetustest ning sai mõjukaks nii Hiinas kui ka Koreas, Jaapanis ja Vietnamis.
"Linji" koolkond kujunes välja Hiinas Songi dünastia ajal (960–1279), mil loodi selle institutsiooniline baas, pandi paika õpetusliini järjepidevus (tagasiulatuvalt Huinengi ja Bodhidharmani) ning õpetuse stiil ja traditsiooni edasiandmise põhimõtted.
"Linji "koolkonna esimesed õpetajad rakendasid õpilaste meele äkiliseks virgutamiseks Linji Yixuani eeskujul laialdaselt nn šokimeetodeid (karjumine, löömine, pealtnäha mõttetud sõnamängud jms). Hiljem taoliste meetodite aktuaalsus vähenes ja asendus "gongan"'ide (jaapani keeles "kōan") harjutamisega. Seepärast on "linji" koolkond praegu tuntud pigem kui "gongan chan" või "kanhua chan", s.t "gongan"'idel ja "huatou"'del põhinev mõtlusmeetod.
Mõnes mõttes vastandatakse "linji "koolkonda "caodong"'i koolkonnale, kus pannakse rohkem rõhku vaikse valgustuse harjutamisele.
13. sajandil viisid Eisai ja Enni (1202–1280) "linji" õpetuse Jaapanisse ning panid aluse selle jaapanipärasele versioonile "rinzai".
Étienne Marcel

Étienne Marcel (1300. aastad – 31. juuli 1358) oli Prantsusmaa kuninga Jean II ajal Pariisi kaupmeeste praost. Ta asus kaitsma käsitöölisi ja gildivendi, kes moodustasid suurema osa linnaelanikest.
Seisuse esindajana kandis ta olulist rolli Saja-aastase sõja ajal toimunud üldkogudel. Aastal 1357 leidis ta end reformiliikumise eesotsast, mis püüdis kehtestada rohkem kontrollitud Prantsuse monarhiat, vastamisi Dofääni või troonipärija võimuga.
Jean-Antoine-Marie Idrac

Jean-Antoine-Marie Idrac (14. aprill 1849 Toulouse – 28. detsember 1884 Pariis) oli prantsuse skulptor.
Londoni linnaosad

Londoni linnaosad on 32 kohaliku omavalitsuse linnaosa, mis moodustavad Suur-Londoni krahvkonna. Igaühte neist juhib vastav linnaosanõukogu. 1963. aasta Londoni valitsuse seadusega loodi praegused linnaosad kõik samaaegselt krahvkonnaga 1. aprillil 1965. Kaksteist määrati Sise-Londoni linnaosadeks ja kakskümmend Välis-Londoni linnaosadeks. City of London, linna ajalooline keskus, on eraldi tseremoniaalkrahvkond ja "sui generis" kohaliku omavalitsuste piirkond, mis toimib Londoni linnaosadest üsna erinevalt. Siiski hõlmavad need kaks krahvkonda Suur-Londoni piirkonna, mida kokku juhib Suur-Londoni Administratsioon.
Barking and Dagenham

Barking and Dagenham on Londoni linnaosa. 
Barking and Dagenhami pindala on 36,09 km² ja seal elab 212 906 inimest (2019).
Maria Evestus

Maria Evestus (sündinud 5. septembril 1986 Kuressaares) on eesti maalikunstnik ja illustraator.
Aastatel 2004–2007 õppis ta Kuressaare Ametikoolis ja 2008–2014 Tartu Kunstikoolis. Alates 2017–2022 aastatel õppis ta Tartu Ülikoolis.
Tema loomingu iseloomustamiseks on kirjutatud, et see on "inspireeritud keskaegsest ja sakraalkunstist, müstitsismist, muinasjuttudest, müütidest, popsürrealismist, psühhedeeliast ja loodusest" ning seda saab iseloomustada märksõnadega "rütmid, sakraalsus, iidsus, pop, sümmeetria, nihe, dekoratiivsus, jutustavus".
Eestis on korraldanud üle 20 isikunäituse ning osalenud enam kui 40 ühisnäitusel Eestis ja Soomes.
2019. aastast kuulub Maria Evestus Tartu Kunstnike Liitu.
Aastatel 2010–2012 kujundas ta huumoriajakirja Pilkaja.
2018. aastal illustreeris ta Silly Jaanuse raamatu "Tähesadu apelsinipuul".
Isiklikku.
Maria Evestuse isa on kunstnik ja karikaturist Erki Evestus, tema vend on muusik Ott Evestus.
Karin Strohm

Karin Strohm (sündinud 5. detsembril 1986 Tartus) on eesti kunstnik.
Aastatel 2002–2010 õppis ta Tartu Kunstikoolis ja 2011–2015 Eesti Kunstiakadeemias. Lisaks on ta ennast täiendanud Imatra kunstikoolis (2006) ja Willem de Kooningi akadeemias Hollandis (2012–2013).
Tema loomingu iseloomustamiseks on kirjutatud, et see on sulam popkunstist ja ekspressionismist ning üheks läbivaks teemaks on kultuuriruumi arhetüübid, mida õgib loodus.
Ta kuulub Tartu Kunstnike Liitu, Eesti Kunstnike Liitu ja Eesti Maalikunstnike Liitu.
Kõvertrapets

Kujundit formula_1, mis on piiratud joonega formula_2 (mis võib olla mingi funktsiooni formula_3 graafikuks), formula_4-telje lõiguna formula_5 ning formula_4-teljega ristuvate sirglõikudega formula_7 ja formula_8, nimetatakse kõvertrapetsiks.
Kõvertrapetsi pindala avaldub valemiga formula_9 (kus formula_10).
Brtnice

Brtnice (varem Trhová Brtnice, saksa keeles "Pirnitz") on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Jihlava ringkonnas. Brtnice asub Jihlavast ligikaudu 12 km lõunakagus.
Brtnicet on esmamainitud 1234. aastal, linnaõigused sai 2000. aastal.
Brtnice vanalinn on alates 20. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Brtnices on sündinud austria arhitekt ja disainer Josef Hoffmann (1870–1956).
Elmo Tempel

Elmo Tempel (sündinud 16. juunil 1980) on eesti astronoom (astrofüüsik) ja kosmoloog, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2021).
Tema peamised uurimisvaldkonnad on astrofüüsika ja kosmoloogia. Tema uurimistöö keskmes on matemaatiliste meetodite arendamine ja nende rakendamine kosmoloogiliste vaatlusandmete suhtes.
Haridus.
Tempel on lõpetanud Türi majandusgümnaasiumi. Juulis 1999 osales ta Padovas XXX rahvusvahelisel füüsikaolümpiaadil, kus tuli auhinnalisele kohale. Sama aasta sügisel astus ta Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonda füüsika erialal. 
Pärast bakalaureuseõppe lõpetamist 2003. aastal (bakalaureusetöö käsitles Andromeeda galaktika modelleerimist) jätkas ta õpinguid magistriõppes (sai juunis 2005 teadusmagistri kraadi astrofüüsikas; magistritöö käsitles Sombreero galaktika hüdrodünaamilist mudelit). 
Aastatel 2005–2011 oli Elmo Tempel Tartu Ülikooli doktoriõppes. Juunis 2011 kaitses ta Tartu Ülikooli füüsika instituudis doktoritöö "Tracing galaxy evolution by their present-day luminosity function" ('galaktikate evolutsiooni mõistmine nende heledusfunktsiooni abil'; juhendajad Enn Saar ja Peeter Tenjes). Talle anti filosoofiadoktori (PhD) kraad astrofüüsikas.
Töökäik.
Alates 2007. aastast töötab Elmo Tempel Tartu Observatooriumis (mis on alates 2018. aastast Tartu Ülikooli struktuuriüksus). Tempel töötas seal algul teadurina, aastatel 2015–2018 vanemteadurina ja alates 2018. aastast juhib ta observatooriumis galaktikate füüsika ja kosmoloogia osakonda. Ühtlasi on ta 1. oktoobrist 2018 Tartu Ülikooli astronoomiaprofessor. 17. aprillil 2019 pidas ta Tartu ülikooli aulas inauguratsiooniloengu "Universum astronoomi pilgu läbi".
Aastatel 2011–2014 oli ta järeldoktor Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (uurimisteema "Dark Matter search using astrophysical sources") ja hiljem järeldoktor Potsdamis asuvas Leibnizi Astrofüüsika Instituudis (2016–2018).
2021. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks astronoomia ja astrofüüsika alal, ta kuulub akadeemia astronoomia ja füüsika osakonda. Ta on Eesti Vabariigi teaduspreemiate komisjoni liige (alates 2022).
Teadus.
Tempel analüüsib universumi kesksete struktuurielementide – kosmiliste filamentide – ruumilise jaotuse ja nendesse kuuluvate tähesüsteemide omaduste seoseid. Ta on koostanud filamentide esimese avalikult kättesaadava kataloogi ja näidanud, et nende keskkond mõjutab erinevat tüüpi (spiraalseid ja elliptilisi) galaktikaid erinevalt ning on oluline komponent satelliitgalaktikate tekkimises. Teisisõnu, galaktikate paigutus filamentides määrab nende tekke ja arengu põhijooned.
Kristjan Bachman

Kristjan Bachman, kunstnikunimega Bach Babach, (sündinud 25. juulil 1977 Helmes Valgamaal) on eesti tänavakunstnik, kaitseliitlane ja restauraator.
Ta lõpetas 1992. aastal Laupa kooli, 1996. aastal Tartu Kunstikooli ja 2009. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli. 2015. aastal sai ta pärandtehnoloogia erialal magistrikraadi Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. Tema magistritöö valmis teemal "Ruhnu talutoa mööbel - kaardistamine ja uuendamise võimalused".
Alates 1995. aastast on ta Kaitseliidu liige ning 2013. aastal nimetati ta aasta katseliitlaseks. Alates 2020. aastast on ta Kaitseliidu Tartu maleva pealiku abi. 
2015 – 2022 oli ta ühtlasi Tartu maleva esimese malevkonna pealik. 
Oma esimesed pildid joonistas ta seintele 1995. aastal olles sellega üks esimesi Tartu ja üldse Eesti grafitikunstnikke. Tema tänavakunstiteostel on autorimärgiks väikesed mustad mehesiluetid.
Tema teoste kujutisi kasutati ka näiteks ansambli Kõrsikud 2013. aasta CD-l "Heli jälgedes".
Ta kuulub Tartu Kunstnike Liitu ja Eesti Konservaatorite Ühingusse.
Ta juhib osaühingut Babach, millel on muinsuskaitse luba restaureerida väga väärtuslikku mööblit ja ehitiste puitdetaile.
Bachman töötab ka Kõrgemas Kunstikoolis Pallas osakonnajuhataja abi ja lektorina.
Küpspuit

Küpspuit on puutüve keskosas paiknev madalama niiskusega puit. See ei ole maltspuidust värvuselt eristatav.
Maris Tammer

Maris Tammer (sündinud 18. juunil 1994 Tallinnas) on eesti kunstnik.
Ta lõpetas 2019. aastal Kõrgema Kunstikooli Pallas maaliosakonna.
Ta kuulub Tartu Kunstnike Liitu.
Joseph Karl Stieler

Joseph Karl Stieler (1. november 1781 Mainz – 9. aprill 1858 München) oli sakslasest maalikunstnik. Aastatel 1820–1885 töötas ta Baieri kuningate juures õukonnamaalijana. Ta on tuntud oma uusklassitsistlike portreede poolest, eriti Münchenis Nymphenburgi lossis asuva Iluduste Galerii poolest. Tema üks kuulsamaid teoseid on aga portree Ludwig van Beethovenist.
Ülo Kestlane

Ülo Kestlane (23. mai 1943 – 9. august 2021) oli eesti geoloog ja meteoriitik.
Bratislava I ringkond

Bratislava I ringkond on Slovakkia pealinna Bratislava linnaringkond Bratislava maakonnas. Selle pindala on 9,59 km² ja seal elab 42 546 elanikku (2020). See on Bratislava kesklinn ja sellel on oma piirides ainult üks linnaosa – Staré Mesto.
Bratislava II ringkond

Bratislava II on Slovakkia pealinna teine linnaringkond Bratislava maakonnas. Selle pindala on 92,49 km² ja seal elab 116 669 elanikku (2020).
See asub Bratislava idaosas ja on suuruselt kolmas linnaosa ning rahvaarvult suuruselt teine ​​linnaosa. See asub Doonau jõe vasakul kaldal ja hõlmab kolme linnaosa: Podunajské Biskupice, Ružinov, Vrakuňa.
Bratislava III ringkond

Bratislava III on Slovakkia pealinna kolmas linnaringkond Bratislava maakonnas. Selle pindala on 74,67 km² ja seal elab 70 641 elanikku (2020).
See asub Bratislava kirdeosas. Selle piirides on 3 linnaosa: Nové Mesto, Rača, Vajnory.
Bratislava IV ringkond

Bratislava IV on Slovakkia pealinna neljas linnaringkond Bratislava maakonnas. Selle pindala on 96,7 km² ja seal elab 98 404 elanikku (2020).
Ringkond asub Bratislava lääneosas Austria piiri lähedal. See on pindalalt suuruselt teine ​​linnaosa. See on jagatud linnaosadeks: Devín, Devínska Nová Ves, Dúbravka, Karlova Ves, Lamač ja Záhorská Bystrica.
Bratislava V ringkond

Bratislava V on Slovakkia pealinna viies linnaringkond Bratislava maakonnas. Selle pindala on 94,2 km² ja seal elab 112 688 elanikku (2020).
See asub Bratislava edelaosas ja piirneb läänes Austriaga ja lõunas Ungariga. See on linna rahvastatuim ringkond, mis on jagatud linnaosadeks: Čunovo, Jarovce, Petržalka ja Rusovce.
Samuti on see riigi ainuke piirkond, mis asub Doonau jõe paremal kaldal.
Staré Mesto

Staré Mesto (slovaki keeles "Staré Mesto", ungari keeles "Óváros", saksa keeles "Altstadt") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, ainus Bratislava I ringkonna linnaosa. 
Seal asub väike, kuid säilinud keskaegne Bratislava vanalinn Bratislava linnuse ja muude vaatamisväärsustega. Seal on palju kirikuid, Doonau jõeäärse asustus ja kultuuriasutused. Samuti asub seal enamik välisriikide saatkondi ja olulisi riigiasutusti.
Bratislava linnus

Bratislava linnus (slovaki keeles "Bratislavský hrad", ungari keeles "Pozsonyi vár", saksa keeles "Pressburger Burg") on restaureeritud keskaegne linnus Slovakkia pealinnas Bratislavas.
Massiivne ristkülikukujuline ja nelja nurgatorniga ehitis seisab Väikeste Karpaatide üksildasel kivisel künkal otse Doonau jõe kohal keset vanalinna. Oma suuruse ja asukoha tõttu on see sajandeid olnud linna domineeriv maamärk.
Linnusest avaneb suurepärane vaade linnale, Austriale ja selge ilmaga Ungarile.
Ružinov

Ružinov (ungari keeles "Főrév") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub II ringkonnas.
Vrakuňa

Vrakuňa (ungari keeles "Vereknye", saksa keeles "Fragendorf") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub II ringkonnas.
Podunajské Biskupice

Podunajské Biskupice (ungari keeles "Pozsonypüspöki") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub II ringkonnas.
Nové Mesto

Nové Mesto ('uuslinn') on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub III ringkonnas.
Rača

Rača on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub III ringkonnas.
Vajnory

Vajnory (ungari keeles "Pozsonyszőlős", saksa keeles "Weinern") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub III ringkonnas.
Petržalka

Petržalka (ungari keeles "Pozsonyligetfalu", saksa keeles "Engerau"/"Audorf") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub V ringkonnas.
Čunovo

Čunovo (ungari keeles "Dunacsún"/"Duna-Csún", saksa keeles "Sandorf") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub V ringkonnas.
Rusovce

Rusovce (ungari keeles "Oroszvár", saksa keeles "Karlburg"/"Rossenburg"/"Kerchenburg") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub V ringkonnas.
Jarovce

Jarovce (ungari keeles "Horvátjárfalu"/"Horvát-Járfalu", saksa keeles "Kroatisch Jahrndorf") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub V ringkonnas.
Dúbravka

Dúbravka (ungari keeles "Pozsonyhidegkút", saksa keeles "Kaltenbrunn") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Devín

Devín (ungari keeles "Dévény", saksa keeles "Theben") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Devínska Nová Ves

Devínska Nová Ves (ungari keeles "Dévényújfalu", saksa keeles "Theben-Neudorf") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Karlova Ves

Karlova Ves (ungari keeles "Károlyújfalu", saksa keeles "Karlsdorf") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Lamač

Lamač on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Záhorská Bystrica

Záhorská Bystrica (ungari keeles "Pozsonybeszterce", saksa keeles "Bisternitz") on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Vallikraavi paviljon

Vallikraavi paviljon on 1935. aastal ehitatud endine turistide paviljon Tartus Vallikraavi tänaval.
Ajalugu.
Tartu Noorte Meeste Kristlik Ühing ostis 1925. aastal krundi, mille alale jääb praegu mitu hoonet, nende seas endine Park hotell ja ka paviljon. 1935. aastal püstitati selle servale turistide teenindamise kiosk (maksumus 3000 krooni), samal aastal asuti krundi keskele matkakodu, hilisemat hotelli planeerima. Kioskist sai osta suveniire ja jooke. Ühingu liikmetel tekkis mõte paviljon püstitada seoses turistide arvu kasvuga, aga kuna ühingul raha nappis, otsiti toetust kohalikelt ärimeestelt; ehitamist toetasid ärimehed Silvere, Zimmermann, Gustavus, Luik, Brandmann ja mitmed teised.
Turistide paviljon oli Nõukogude ajal lillekiosk ja kohvik, Eesti Vabariigi taastamise järel seisis see valdavalt tühjana. Hoone taastati 2020. aastal, selles asub Tartu väikseim baar ULA.
Kirjeldus.
Arhitekt Arnold Matteuse kavandatud ning insener Edenbergi juhtimisel ehitatud endine turistide kiosk asub Toomemäe lähedal, kunagisest vallikraavist väljapoole jääva Vallikraavi tänava ääres, see on omamoodi Toomemäe ala jätk. Hooned on selles piirkonnas kruntide sisemuses, paviljon on üks väheseid, mis asub tänava ääres ning on tänu sellele silmatorkav. Hoone on L-kujulise plaaniga, tänavaäärne haru madalam. Paviljonil on plekist kelpkatus, selle varjualusel on ülevalt laienevad sambad, stiil järgib funktsionalismi. Algselt samas stiilis aknad asendati Nõukogude perioodil, samuti ehitati kaks akent ja üks uks tol ajal kinni.
Hoone algne aadress oli Vallikraavi 17/19, praegu on aadress Vallikraavi 23.
Tegevus.
Kioskis müüdi käsitööna valminud suveniire, nii Ruhnu saarelt toodud kui ka Tartu Naisseltsi liikmete valmistatuid. Seal müüdi ka karastusjooke, nahast tooteid, ajalehti ja postkaarte.
Tänapäeval baarina kasutatava hoone tegevus on laienenud rohkem sisehoovi rohealale ning korraldatakse kultuuriüritusi.
Bratislava peaväljak

Bratislava peaväljak (slovaki keeles "Hlavné námestie") on Slovakkia pealinna esindusväljak, kus asuvad Bratislava raekoda ja Rolandi purskkaev. Vanalinnas ("Staré Mesto") asuvat raekoja platsi peetakse linna keskpunktiks.
Bratislava raekoda

Bratislava raekoda (slovaki keeles "Stará radnica", ungari keeles "Régi városháza", saksa keeles "Altes Rathaus") on Slovakkia pealinna Bratislava raekoda, mis asub sealses vanalinnas (I ringkonnas).
See paikneb peaväljaku ja esiväljaku vahel.
Bratislava esiväljak

Bratislava esiväljak (slovaki keeles "Primaciálne námestie") on Slovakkia pealinna esindusväljak, mille ääres asub Bratislava raekoda.
Amatöörastronaut

Amatöörastronaut ehk amatöörkosmonaut on kosmoselennul osalev eriväljaõppeta isik.
Amatöörastronaudi mõistet on kasutatud nelja eraisiku tähistamiseks, kes osalesid kosmosemissioonil Inspiration4 – kolm päeva kestnud lend Maa orbiidil.
Hillar Irves

Hillar Irves (sündinud 22. detsembril 1967 Võrus) on eesti sporditegelane.
Ta on Võhandu maratoni idee autor ja peakorraldaja.
Ta on osalenud Yukoni jõe aerutamismaratonil Yukon 1000 Team Estonia paatkonnas.
Spordiühing Ekstreempark

Spordiühing Ekstreempark loodi grupi aktivistide poolt 12.aprill 2002.aastal eesmärgiga ühendada erinevaid huvigruppe ja populariseerida ekstreemsporti, matkamist ja vabaaja veetmist looduses. Järgime taastuvturismi põhimõtteid, edendamine, looduse ja puhta elukeskkonna kaitsmist. Algatame projekte ja tegevusi matka- ja turismi marssruutide väljatöötamiseks, matkaspordi arendamiseks ning võistluste korraldamiseks. Osaleme turismi alases koostöös.
Ekstreempark kuulub Võrumaa Spordiliitu "www.vorumaaspordiliit.ee" ja Võrumaa Turismiliitu "www.visitvoru.ee" ning on Eesti Aerutamisföderatsiooni "www.aerutaja.ee", Haanja Rattaklubi "www.haanjarattaklubi.ee" ja Eesti Ronimisliidu "www.facebook.com/ronimisliit" liige.
Spordiühingus tegutseb kärestikuaerutajate ja kaljuronijate treeningugrupp.
Ekstreempargil on hea koostöö Võru- ja Põlvamaa Arenduskeskuse ja piirkonna turismivõrgustikega, ning mitmete Eestis tuntud koolitus- ja seiklusfirmadega.
Ekstreempargi hallata on kaks kodulehte "www.ekstreempark.ee" ja "www.vohandumaraton.ee"
Spordiühing Ekstreempark MTÜ on Võhandu Maratoni korraldaja.
Liinat

Liinat on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Liinat 18 mehel ja 21 naisel. Perekonnanimede levikult on Liinat meeste puhul 6913. ja naiste puhul 6433. kohal.
Perekonnanime Liinat kandja on keskmiselt 46 aasta vanune (mediaanvanus on 46).
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Liinat Vigala kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus sellist perekonnanime keegi ei võtnud ja senised nime kandjad seda ei muutnud.
Agris

Agris on eesnimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Agris 74 mehel ja 6 naisel. Agris on populaarsuselt 750. mehenimi ja 3768. naisenimi.
Vanim Agris on vanuserühmas 65–69, noorim vanuserühmas 0–4. Agris on keskmiselt 35 aasta vanune (mediaanvanus on 37). Kõige populaarsem on eesnimi Agris vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,38. Kõige rohkem on eesnimega Agris sündinuid veebruaris, kokku 12. Kõige populaarsem on eesnimi Agris Lääne-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 1,87.
Agris Peedu

Agris Peedu (sündinud 10. juunil 1981) on Eesti ärijuht.
Jäätma (perekonnanimi)

Jäätma on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jäätma 17 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimede levikult on Jäätma meeste puhul 7345. ja naiste puhul 4698. kohal.
Perekonnanime Jäätma kandja on keskmiselt 37 aasta vanune (mediaanvanus on 39). Kõige levinum on perekonnanimi Jäätma vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,70. Perekonnanimi Jäätma on levinuim Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 3,35.
19. sajandi algul perekonnanimede määramise käigus seda ühelegi perekonnale teadaolevalt ei antud.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimi Jäärmann perekonnanime Jäätma vastu. Samas, nime Jäätma mõne muu perekonnanime vastu keegi ei vahetanud.
Janar Jäätma

Janar Jäätma (sündinud 18. augustil 1984) on Eesti jurist, kohtunik.
Jäätma on süüteomenetluses tekitatud kahju hüvitamise seaduse eelnõu ja seletuskirja üks koostajatest. Ta on ka halduskohtumenetluse seadustiku kommenteeritud väljaande (2013) kaasautor. Tema peamised uurimisvaldkonnad õiguses on konstitutsiooniõigus, haldusõigus, politsei- ja korrakaitseõigus, hankeõigus.
Liina Naaber-Kivisoo

Liina Naaber-Kivisoo (sündinud 28. oktoobril 1980) on eesti jurist, kohtunik.
2003. aastal sai Naaber-Kivisoo Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas õigusteaduse erialal "baccalaureus artium" kraadi.
Naaber-Kivisoo oli Advokatuuri liige 2003–2018. 23. mail 2006 sai ta vandeadvokaadi kutsenimetuse. Enne kohtunikuks nimetamist töötas ta advokaadibüroos COBALT.
19. detsembril 2018 nimetas president Kersti Kaljulaid Riigikohtu üldkogu ettepanekul Liina Naaber-Kivisoo alates 20. detsembrist esimese astme kohtunikuks. Ta asus tööle Viru maakohtusse.
22. veebruaril 2021 nimetas justiitsminister Maris Lauri ta Viru Maakohtu juhatajaks.
Kivisoo

Kivisoo on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivisoo 8 mehel ja 16 naisel. Perekonnanimede levikult on Kivisoo meeste puhul 14993. ja naiste puhul 8560. kohal.
Perekonnanime Kivisoo kandja on keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus on 43). Perekonnanimi Kivisoo on levinuim Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 1,67.
19. sajandi algul perekonnanimede määramise käigus seda ühelegi perekonnale teadaolevalt ei antud.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimed Gruusvelt, Kruberg, Kruusberg, Kruusvelt perekonnanime Kivisoo vastu. Samas, Kivisoo nime mõne muu perekonnanime vastu keegi ei vahetanud.
Naaber (perekonnanimi)

Naaber on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Naaber 81 mehel ja 75 naisel. Perekonnanimede levikult on Naaber meeste puhul 1106. ja naiste puhul 1376. kohal.
Perekonnanime Naaber kandja on keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus on 38). Kõige levinum on perekonnanimi Naaber vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,85. Perekonnanimi Naaber on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 8,93.
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Naaber Muhu kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimed Kärtmann, Nabrus-Orrav, Nachbar perekonnanime Naaber vastu. Samas, nime Naaber mõne muu perekonnanime vastu keegi ei vahetanud.
Maarjo

Maarjo on mehenimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Maarjo 49 mehel. Maarjo on populaarsuselt 923. mehenimi.
Vanim Maarjo on vanuserühmas 45–49, noorim vanuserühmas 5–9. Maarjo on keskmiselt 26 aasta vanune (mediaanvanus on 26).
Kõige populaarsem on eesnimi Maarjo vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,46. Kõige rohkem on eesnimega Maarjo sündinuid juulis, kokku 7. Kõige populaarsem on eesnimi Maarjo Viljandi maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 1,09.
Mändmaa

Mändmaa on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Mändmaa 39 mehel ja 58 naisel. Perekonnanimede levikult on Mändmaa meeste puhul 2877. ja naiste puhul 1940. kohal.
Perekonnanime Mändmaa kandja on keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus on 43). Kõige levinum on perekonnanimi Mändmaa vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,33. Perekonnanimi Mändmaa on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 5,36.
19. sajandi algul perekonnanimede määramise käigus seda ühelegi perekonnale teadaolevalt ei antud.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimed Dööring, Ehrt, Flinkenberg, Mänberg, Mühling, Peterberg, Prener, Promet, Puhv, Shtshigelski perekonnanime Mändmaa vastu. Samas, Mändmaa nime mõne muu perekonnanime vastu keegi ei vahetanud.
Maarjo Mändmaa

Maarjo Mändmaa (varem Maarja Mändmaa; sündinud 8. detsembril 1974) on Eesti riigiametnik. 
1996. aastal lõpetas Mändmaa Eesti Riigikaitse Akadeemia korrektsiooni kolledži kriminoloogia eriala ("cum laude"). Ta on õppinud avalikku haldust Tartu Ülikoolis ning haldusjuhtimist Tallinna Tehnikaülikooli magistrantuuris. 
1996–2000 oli Mändmaa Justiitsministeeriumi kriminaalhoolduse osakonna juhataja, 2000–2002 Justiitsministeeriumi siseauditi osakonna juhataja ja aastatel 2002–2007 Sotsiaalministeeriumi kantsler, 2007–2021 ASi Hoolekandeteenused juhataja. 
Alates 23. augustist 2021 on ta taas Sotsiaalministeeriumi kantsler. 
Mändmaa on olnud Praxise nõukogu esimees ja MTÜ Sõbralik Eesti juhatuse liige ning MTÜ Naabrivalve asutajaliige.
Mikli

Mikli on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mikli 23 mehel ja 29 naisel. Perekonnanimede levikult on Mikli meeste puhul 5283. ja naiste puhul 4524. kohal.
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Mikli Lääne-Nigula kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimi Mikli Lehtkivi ja Lehtma vastu. Samas, keegi ei võtnud Mikli nime.
Airi Mikli

Airi Mikli (sündinud 28. septembril 1964 Tallinnas) on Eesti jurist ja riigiametnik. 
1989. aastal lõpetas Mikli Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Aastatel 1984–1997 oli ta Justiitsministeeriumi ametnik ja 1997–2006 Keila linnasekretär. 
Alates 2006. aastast töötab Mikli Riigikontrollis (esmalt oli ta vanemaudiitor, 2007–2017 kohaliku omavalitsuse auditi osakonna peakontrolör ning aastast 2018 on riigikontrolöri nõunik). 
Ta on ka EELK Tallinna Jaani koguduse nõukogu liige ja Vabariigi Valimiskomisjoni liige.
Mari-Anne Härma

Mari-Anne Härma (sündinud 22. märtsil 1988) on Eesti riigiametnik ja geneetikateadlane.
Mari-Anne

Mari-Anne on naise eesnimi.
Eestis.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mari-Anne 71 naisel. Mari-Anne on populaarsuselt 944. naisenimi.
Vanim Mari-Anne on üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim vanuserühmas 15–19. Mari-Anne on keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 58). Kõige populaarsem on eesnimi Mari-Anne vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,22.
Kõige rohkem on eesnimega Mari-Anne sündinuid juulis, kokku 9. Kõige populaarsem on eesnimi Mari-Anne Põlvamaal, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 2,02.
Härma (perekonnanimi)

Härma on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Härma 89 mehel ja 106 naisel. Perekonnanimede levikult on Härma meeste puhul 976. ja naiste puhul 869. kohal.
Perekonnanime Härma kandja on keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus on 42). Kõige levinum on perekonnanimi Härma vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,13. Perekonnanimi Härma on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 10,51.
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Härma Kodavere kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania määrati Härma uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Blaubrik, Brikker, Brücker, Eermann, Ermann, Hakmann, Hammel, Henrikson, Herberger, Herman, Hermann, Hermburg, Herrmann, Järmann, Jermann, Mauer, Möllerson, Oermann, Rikken, Tein, Teinmann ja Venig, aga senised nime kandjad seda ei muutnud.
Siigur

Siigur on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Siigur 61 mehel ja 73 naisel. Perekonnanimede levikult on Siigur meeste puhul 1601. ja naiste puhul 1434. kohal.
Perekonnanime Siigur kandja on keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus on 40). Kõige levinum on perekonnanimi Siigur vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,97. Perekonnanimi Siigur on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,95.
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Siigur Jõhvi ja Pärnu-Elisabethi kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimi Siigur Lehari vastu. Samas, keegi ei võtnud nime Siigur.
Kristjan Siigur

Kristjan Siigur (sündinud 2. juulil 1980) on Eesti jurist, kohtunik.
2003. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Enne kohtunikuks nimetamist töötas ta Justiitsministeeriumis. Algul kohtute osakonnas, hiljem õiguspoliitika osakonnas.
28. novembril 2007 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Kristjan Siiguri esimese astme kohtunikuks alates 1. detsembrist 2007. Ta asus tööle Tallinna Halduskohtusse.
2020. aasta kohtunike täiskogul valiti ta kolmeks aastaks ühe esindajana kohtute haldamise nõukotta. 2023 valiti ta uuesti nõukotta.
20. märtsil 2024 nimetas justiitsminister Tallinna ringkonnakohtu üldkogu ja kohtute haldamise nõukoja heakskiidul Kristjan Siiguri apellatsioonikohtu esimeheks, tähtajaga seitse aastat.
Kruusvee

Kruusvee on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kruusvee 8 mehel ja 16 naisel. Perekonnanimede levikult on Kruusvee meeste puhul 14 993. ja naiste puhul 8560. kohal.
Perekonnanime Kruusvee kandja on keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus on 43). Perekonnanimi Kruusvee on levinuim Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 1,67.
19. sajandi algul perekonnanimede määramise käigus seda ühelegi perekonnale teadaolevalt ei antud.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimed Gruusvelt, Kruberg, Kruusberg, Kruusvelt perekonnanime Kruusvee vastu. Samas, Kruusvee nime mõne muu perekonnanime vastu keegi ei vahetanud.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne teine parandus

Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne teine parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse muudatus, mis piiras presidendi ametiaja kahe korrani.
Parandus võeti vastu Kongressis 24. märtsil 1947 ning ratifitseeriti osariikide tasemel 27. veebruaril 1951.
Kaupo Kruusvee

Kaupo Kruusvee (sündinud 13. oktoobril 1979) on Eesti jurist, kohtunik.
Kruusvee omandas Õigusinstituudis "baccalaureus artium" kraadi 2002. aastal. Ta on töötanud Maksu- ja Tolliameti juriidilise osakonna juhataja asetäitjana ja juhatajana. 2013–2015 Tallinna ringkonnakohtus kohtujuristina.
12. novembril 2015 nimetas president Toomas Hendrik Ilves Riigikohtu üldkogu ettepanekul Kruusvee esimese astme kohtunikuks alates 1. detsembrist 2015. Ta asus tööle Tallinna Halduskohtusse.
2019. aasta detsembris nimetas justiitsminister kohtunik Kruusvee Tallinna Halduskohtu esimeheks, tähtajaga 7 aastat.
Priit Vaikmaa

Priit Vaikmaa (sündinud 23. mail 1978 Kuressaares) on Eesti ettevõtja, tehnoloogiaettevõtte TextMagic omanik, SOS Lasteküla suurim eraisikust toetaja ning Jõhvi Tehnoloogiakooli toetaja.
Haridus.
Priit Vaikmaa alustas kooliteed 1985. aastal Kärla 8-klassilises Koolis. 1993. aastal jätkas ta õpinguid Kuressaare 2. Keskkoolis, mille lõpetas 1996. aastal. Seejärel alustas ettevõtlusega ja astus 2002. aastal Estonian Business Schooli kaugõppesse, mille lõpetas aastal 2007.
Karjäär.
Priit Vaikmaa lõi Eesti esimese internetiportaali XXL.ee, mis liitus 1998. aastal Martin Villigi asutatud veebidisaini firmaga Zero Media.
1999. aasta suvel ostis Tallinna börsil noteeritud tehnoloogiaettevõte AS PCT Priidu ettevõtte ja kogu kontsern keskendus internetiärile, ettevõtte nimeks sai XXL.EE AS.
2001–2002 läbis Priit Vaikmaa Eesti Kaitseväes ajateenistuse.
2002–2005 tegutses Vaikmaa erinevates üritusturundusettevõtetes turundus- ja PR-juhina.
2005–2007 vastutas Priit Vaikmaa tarkvaraarendusfirma Modera turunduse eest.
2007. aastal liitus ta TextMagic'uga ja asus selle tegevjuhiks.
Aastal 2013 tegi Priit Vaikmaa MBO (Management Buyout'i) ning temast sai TextMagic Ltd. omanik ja CEO.
Isiklikku.
Abikaasa Kärtu ja 2 last.
Bagramjani pataljon

Bagramjani-nimeline pataljon, tuntud ka kui Marssal Ivan Hristoforovitš Bagramjani nimeline üksik motoriseeritud pataljon, armeenia Bagramjani-nimeline pataljon oli Abhaasia separatistide poolel võidelnud üksus Gruusia-Abhaasia konflikti ajal; koosnes etnilistest armeеnlastest ja oli nimetatud nii Nõukogude marssali Ivan Bagramjani auks. Võttis osa võitlusest Gruusia valitsusvägede vastu. Sõja järel lõpetas tegevuse.
Rene Laur

Rene Laur (sündinud 1. aprillil 1993) on eesti klassikaline saksofonist.
Õpingud.
Rene Laur alustas muusikaõpinguid 6-aastaselt Vastseliina Muusikakoolis ja jätkas Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis. Ta omandas bakalaureusekraadi c"um laude" klassikalise saksofoni erialal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Olavi Kasemaa saksofoniklassis. Magistrikraadi omandas Rene Hollandis Utrechti Konservatooriumis Johan van der Lindeni juhendamisel.
Karjäär.
Rene on edukalt osalenud konkurssidel nii Eestis kui ka välismaal kus on võitnud auhinnalisi kohti: Grand Prix konkursil "Renaissance" (Gyumri, Armeenia 2016); Eriauhind konkursil "The Voice of the Saxophone in the Modern World" (Moskva, Venemaa 2011); 1. koht konkursil "International Competition of Student and Schoolchildren’s Chamber Ensembles and Accompanists" (Klaipeda, Leedu 2015). Samuti võttis ta osa telekonkursist "Klassikatähed 2014".
Rene on osalenud järgmiste nimekate saksofonistide meistrikursustel: Nobuya Sugawa, Sergey Kolesov, Daniel Gauthier, Christian Wirth, Jean-Denis Michat, Masataka Hirano. Veel on ta end täiendanud Habanera suvekoolis Prantsusmaal Poitier’is ning saksofonistide kursustel Saksamaal Lübeckis.
Rene on aktiivne muusik esinedes solistina kui ka erinevates ansamblites. Koos pianist Joonatan Jürgensoniga on ta kontserte andnud Eestis, Poolas, Leedus ning Armeenias ja koos on konkurssidel võidetud ka auhinnalisi kohti. Veel on ta koostööd teinud selliste muusikutega nagu Johan Randvere, Heigo Rosin, Kaspar Uljas jpt. Rene Laur on teinud koostööd Vanemuise Sümfooniaorkestri, Rahvusooper Estonia SO ja ERSOga ning on Eesti Saksofonikvarteti, Baltic Sea Saxophone Quarteti ja Eesti Interpreetide Liidu liige.
Rene töötab Tartus Heino Elleri Muusikakoolis saksofoni õpetajana.
Salvestised.
Oktoobris 2021 andis ta välja uue albumi eesti kammermuusikaga saksofonile ja klaverile koos eesti pianisti Joonatan Jürgensoniga. Albumil kõlab ka tellitud teos eesti-ameerika heliloojalt Jonas Tarmilt. Lisaks kõlab plaadil ka Eduard Tubina ja Hillar Kareva saksofoni ja klaveri sonaadid. Esmaesitlus toimus 22. oktoobril.
Ogier Ghiselin de Busbecq

Ogier Ghiselin de Busbecq (1522 Comines – 28. oktoober 1592 Rouen; ladina keeles "Augerius Gislenius Busbequius") oli 16. sajandi flaami taimetark, kirjanik ja diplomaat, kes töötas kolme põlvkonna Habsburgide monarhide heaks. Ta oli suursaadik Osmanite riigi pealinnas Ḳosṭanṭīnīyes (Konstantinoopolis). 1581. aastal avaldas ta raamatu "Itinera Constantinopolitanum et Amasianum" oma seal viibitud ajast, see ilmus uuesti 1595. aastal pealkirja "Turcicae epistolae" all. Tema kirjade seas on ka ainus säilinud sõnade nimekiri Krimmi gooti keelest. Talle omistatakse tulpide sissetoomist Lääne-Euroopasse ja nendele nime andmist.
Sailor (laev)

Sailor on Eesti laevandusettevõtte Tallink ro-pax-laev, mis sõidab Paldiski–Kapellskäri liinil. Laev ehitati Poolas Gdanskis 1987.
Khethevan Lomthathidze

Khethevan Lomthathidze (gruusia keeles ქეთევან ლომთათიძე; 11. veebruar 1911 Hidistavi, Kutaisi kubermang – 22. september 2007) oli gruusia lingvist-kaukasioloog, kartvelistika ja abhasistika eriteadlane; esimene gruusia naine, kes sai teaduste doktoriks. Gruusia NSV Teaduste Akadeemia akadeemik (1979).
Kaiserlich und königlich

Fraas keiserlik ja kuninglik viitab Habsburgide õukonnale või valitsusele laiemas ajaloolises perspektiivis. Mõned kaasaegsed autorid piiravad selle kasutamist Austria-Ungari kaksikmonarhia ajale aastail 1867–1918.
Sel perioodil, kui need kaks territooriumi toimisid reaalunioonina, valitses Habsburgide monarh samal ajal keisrina (Austria keiser) ja kuningana (Ungari kuningas). Ühise valitsuse seadusandlus kohustas välisministeeriumit, sõjaministeeriumit ja rahandusministeeriumit (rahastades ainult kahte esimest) toimima "Tema keiserliku ja kuningliku majesteedi" nimel. Seega oli keskvalitsusorganite nimedel eesliide k. u. k (saksa keeles kaiserlich und königlich 'keiserlik ja kuninglik').
Tavaliselt lühendati seda saksa keeles veel k. und k. ja k. &amp; k. (kõigil juhtudel hääldatakse "und" välja), ungari keeles cs. és k. ("császári és királyi"), tšehhi keeles c. a k. ("císařský a královský"), poola keeles C. i K. ("Cesarski i Królewski"), sloveeni keeles c. in k. ("cesarski in kraljevski"), horvaadi keeles c. i kr. ("carski i kraljevski"), serbia keeles ц. и кр. ("царски и краљевски"), ukraina keeles ц. і кор. ("цісарський і королівський"); itaalia keeles I.R. ("Imperiale Regio").
Fin de siècle

Fin de siècle on prantsuskeelne väljend, mis tähendab sajandi lõppu.
See viitab ühe ajastu lõppemisele ja teise algusele. Enim kasutatakse seda väljendit 19. sajandi lõpu (mida laialdaselt peeti mandumise perioodiks) tähistamiseks. Samas loodeti uut algust. Antud vaimsus viitab sageli kultuurilistele tunnustele, mis avaldusid 1880. ja 1890. aastatel: vaenulikkusele, küünilisusele, pessimismile ning laialt levinud arvamusele, et tsivilisatsioon viib dekadentsini.
Väljendit kasutatakse tavaliselt prantsuse kunsti ja kunstnike puhul, kuigi see hõlmas paljusid Mandri-Euroopa maid. Sajandilõpu kunstnikke puudutanud ideed ja mured andsid tõuke sellistele liikumistele nagu sümbolism ja modernism. Poliitiline kultuur oli aga vastuoluline, mis andis alge fašismile ja geopoliitikale, sealhulgas "Lebensraum"-i teooriale. Tehnoloogia ja ülemaailmastuv kommunikatsioon muutsid Maa nii-öelda väiksemaks ja ühtsemaks.
Tollast aega iseloomustab mäss materialismi, ratsionalismi, positivismi kui ka kodanliku ühiskonna ja liberaalse demokraatia vastu. See põlvkond toetas emotsionalismi, irratsionalismi, subjektivismi ja vitalismi, samas kui ajastu mõtteviis nägi tsivilisatsiooni kriisis, mis nõudis ulatuslikku ja täielikku lahendamist.
Stocleti palee

Stocleti palee (prantsuse keeles "Palais Stoclet", hollandi keeles "Stocletpaleis") on Belgia pealinnas Brüsselis asuv häärber. Selle projekteeris austerlasest arhitekt Josef Hoffmann rahandustegelase Adolphe Stocleti jaoks. Viini Setsessiooni stiilis ehitis valmis aastail 1905–1911. See on 20. sajandi üks kõige rafineeritumaid ja luksuslikumaid eramaju.
Atlas (skulptuur)

"Atlas" on Ameerika Ühendriikides New Yorgis Rockefeller Centeri juures asuv pronksskulptuur, mis kujutab Vana-Kreeka titaani Atlast, kes hoiab taevavõlvi oma õlgadel. Selle lõi skulptor Lee Lawrie koos Rene Paul Chambellani abiga ning teos paigaldati avalikku ruumi 1937. aastal.
"Art déco" stiilis skulptuur on 4,6 meetri kõrgune, samas kui kogu kuju on 14 meetrit kõrge. See kaalub üle 7 tonni. Õlgadel hoitava kera põhja-lõuna telg on suunatud Põhjanaelale.
See asub Fifth Avenue lähistel Püha Patricku katedraali vastas.
Füüsikainstituut

Füüsikainstituut (inglise keeles "Institute of Physics"; akronüüm IOP) on Suurbritannia ja Iirimaa professionaalne organ ja teadusühing füüsika valdkonnas, mille eesmärk on arendada inimeste füüsikalaseid teadmisi.
Tänapäevane Füüsikainstituut loodi 1960. aastal Londoni Füüsikaseltsi ja 1920. aastal asutatud Füüsikainstituudi ühendamise tulemusena. Presidendiks valiti nobelist John Cockcroft. Ühendorganisatsioon kandis aastatel 1960–1970 nime Füüsikainstituut ja Füüsikaselts. 
Füüsikainstituudi peakorter asub Londonis. 2019. aastal oli instituudil üle 23 000 liikme ("members"). Lisaks liikmetele on Füüsikainstituudil valitud liikmed ("fellows") ja auliikmed ("honorary fellows").
2018. aastal oli Füüsikainstituudi eelarve 72 miljonit naelsterlingit.
Füüsikainstituudi auhinnad.
Füüsikainstituut annab välja mitut auhinda, sealhulgas:
Füüsikainstituudi auliikmeid.
Füüsikainstituudil on kodulehe andmeil 69 auliiget (2021. aasta septembri seisuga), teiste seas:
Jonathan Richard Ellis

Jonathan Richard Ellis, ka John Ellis, (sündinud 1. juulil 1946 Londonis) on Briti füüsik (füüsikateoreetik ja kõrge energia füüsik).
Ellis on King's College Londoni teoreetilise füüsika professor ja ühtlasi Eesti teadusuurimisinstituudi KBFI tippteadlane.
Haridus.
Ellis lõpetas 1967. aastal Cambridge'i Ülikooli bakalaureusekraadiga matemaatika erialal. 1971. aastal sai samas filosoofiadoktori (PhD) kraadi teoreetilise kõrge energia füüsika alal.
Töökäik.
Pärast doktorikraadi saamist oli Ellis järeldoktor Stanfordi Ülikoolis (1971–1972) ja California Tehnoloogiainstituudis (1972–1973).
1973. aastal pääses ta tööle teadurina Euroopa Tuumauuringute Keskusse (CERN), kus sai 1978. aastal tähtajatu töölepingu ja töötas seal kuni 2011. aastani. Aastatel 1988–1994 juhtis Ellis CERN-is teooria osakonda. 1999. aastal sai ta CERN-i peadirektori nõustajaks suhetes CERN-i mitteliikmesriikidega (sealhulgas Eestiga, kes sai CERN-i liikmeks alles 2021. aastal).
2011. aastal sai Ellis King's College Londoni Clerk Maxwelli teoreetilise füüsika professoriks. Sellel ametikohal on ta tänini.
Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks teoreetilise füüsika alal valiti 2015. aastal. 
Külalisprofessor.
Külalisprofessorina on Ellis töötanud Stanfordi Ülikoolis (1978, 1982–1983), California Ülikoolis Berkeleys (1988; "Miller Professor"), Melbourne'i Ülikoolis (1997), Viini Ülikoolis (1998–1999; "Schrödinger Professor"), King's College Londonis (2005–2010), University College Londonis (2006. aastast), Imperial College Londonis (2010. aastast) ja Hongkongi Teadus- ja Tehnikaülikoolis (2013. aastast).
Teadus.
Ellis on füüsikateoreetik, kelle uurimisvaldkonnad on osakestefüüsika, astrofüüsika, kosmoloogia ja kvantgravitatsioon. Gluuoni avastamine 1979. aastal Saksamaal osakestefüüsika uurimiskeskuses DESY eksperimentaalrühma poolt põhines Ellise 1976. aastal avaldatud uurimistööl.
Ellis on olnud Higgsi bosoni (1976), supersümmeetria ja tumeaine (1983), stringimudelite (1988) ning kvantgravitatsiooni (1997) fenomenoloogiliste uuringute algataja.
Suurem osa tema uurimistööst on olnud eksperimentaalne ja ta on olnud sageli ka eksperimentaalfüüsikute teadustööde kaasautor.
Eestis uurimisprojekti juhtimas.
Tuntud teadlasena kutsuti Ellis 2017. aastal oma uurimisrühma looma Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis. Ta nõustus ja asus teadusprojekti "Beyond the Standard Model of Particle Physics" ('elementaarosakeste standardmudeli edasiarendused'; 2017–2022) vastutavaks täitjaks. Projekti uurimistoetuse kogusumma on 750 000 eurot. Projekti on kaasatud 11 KBFI teadlast.
Abai (Altai Vabariik)

Abai (, lõuna-altai keeles "Абай") on küla Venemaal Altai Vabariigis Ust-Koksa rajoonis, Amuri külaasunduses.
Küla loodi 1864. aastal. Nimi on antud kohaliku jõe auks.
2016. aastal elas seal 362 inimest.
Põlva Elu Sõna kogudus

Põlva Elu Sõna Kogudus on kristlik kogudus Põlvas.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 16.00 Põlvas aadressil Võru 23.
Rādžagriha

Rādžagriha (sanskriti keeles "rājagṛha"; paali keeles "rājagaha") on ajalooline linn Põhja-Indias praeguse Rajgiri kohal Bihari osariigis.
I aastatuhande keskpaiku eKr oli Rādžagriha Põhja-India võimsaima riigi Magadha pealinn. Rādžagriha on hästi tuntud budistlikust kirjandusest kui linn, kus Buddha sageli viibis.
Rādžagriha lähedal asub Raisakulli mägi (Ghridrakūta, Gijjhakuta, sanskriti keeles "ghṛdrakūṭa") kus Buddha on andnud mitmeid õpetusi, sh Kaheksatuhandeline ületava mõistmise suutra, Lootossuutra, Südasuutra jpt.
Rādžagriha kujunes varajase budismi tähtsaks keskuseks ja seal toimus esimene budismi suurkogu.