tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Šāriputra

Šāriputra (sanskriti keeles "Śāriputra"; paali keeles "Sāriputta") on budismi pärimuse järgi üks kahest peamisest Šākjamuni õpilasest Maudgaljājana kõrval.
Ta olevat olnud päritolult braahman, kuid ühinenud Buddha sanghaga varsti pärast seda, kui kuulis seadmust, ning jõudis peagi arhati seisundisse. 
Buddha ise hindas teda väga kõrgelt ja pidas tarkuse poolest endast järgmiseks. Anupada Suttas iseloomustab Buddha teda targa, suure, sügava, avara ja lõbusana ning kirjeldab siis üksikasjalikult "jhānade" tasemeid vastavalt Šāriputra kogemustele. Mitmes paali kaanoni tekstis kuulutab Šāriputra seadmust Buddha asemel ja tema heakskiidul.
Hinajaanas on Šāriputrale omistatud ülim mõistmisvõime (sanskriti keeles "prajñā"), kuid mahajaanas jääb ta selles osas alla Subhūtile.
Teda peetakse abhidharma traditsiooni rajajaks.
Šāriputra, kes oli ea poolest Buddhast vanem, suri mõni kuu enne teda.
Polli

Polli on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Külas asub ajalooline Polli mõisasüda.
Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus küla Karksi valda.
Külast voolavad läbi Halliste jõgi, millele on paisutatud Karksi järv ja Saksaveske järv, ja Kutsiku oja, millele on paisutatud Linnutare paisjärv ja Kutsiku paisjärv ehk Kutsiku veehoidla. Karksi järv on kaitse all Karksi maastikukaitseala koosseisus, Saksaveske järve kaldal kasvab kaitsealune Polli elupuu.
Asulas tegutseb Polli aiandusuuringute keskus.
Tuhalaane

Tuhalaane on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas tegutsevad Lõuna-Mulgimaa Kunsti- ja Käsitöökoda, 1997. aastal loodud Tuhalaane Külaperede Selts ja 2003. aastal loodud MTÜ Tuhalaane, mis toetab küla säilimist ja arengut. Külavanem on Enn Sarv.
Geograafia.
Külast voolab läbi Tuhalaane oja, mis küla keskuses läbib Loisu järve, Kutsiku järve ja Lossi järve, küla edelaserveas Mäejärve ja Vahejärve ning suubub edelapiiril asuvasse Paluküla järve. Paluküla järvest voolab läbi küla edelapiiril kulgev Vidva oja. Küla lääneservas asub Elujärv. 
Ajalugu.
1846. aastal asutati külas õigeusu kogudus. Aastatel 1870–1873 ehitatud Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik süttis 1950. aastal pikselöögist põlema ja seisab tänini varemetes. 1952. aastal kogudus likvideeriti. 2008. aastal see taasasutati Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku kogudusena ning on sealtpeale korraldanud kiriku taastamiseks heategevuskontserte.
1900. aastal rajati õigeusu koguduse tarvis Tuhalaane kalmistu.
Sudiste

Sudiste on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asuvad Iivakivi rändrahn ja Kaprali hiiepuu. Külast voolab läbi Kõpu jõgi, külas saab alguse Morna oja.
Äriküla

Äriküla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas saab alguse Kõpu jõgi. Küla idapiiril asub Ikeperä järv.
Vadžra

Vadžra või vajra (sanskriti keeles वज्रम् "vajra"; tiibeti keeles རྡོ་རྗེ། "rdo rje" või "dorje"; hiina keeles ⾦剛 "jingang"; jaapani keeles "kongō") on vanaindia mütoloogias algupäraselt veedade jumala Indra välgusarnane relv, millega ta võis purustada kõike. Vadžra ise oli aga purustamatu. Hiljem hakkas vadžra tähendama ka teemanti.
Vadžra on oluline mõiste ja sümbol nii hinduismis, budismis kui ka džainismis. 
Nimetus.
Sanskriti tekstides esineb "vajra" nii välgu kui ka teemandi tähenduses. Selle sõna algupära pole päris selge. See võib pärineda protoindoeuroopa tüvest "weg" tähendusega "võimsaks saama" või "võimas olla". On oletatud ka seost protosoomeugri tüvega "vaśara".
Budism.
Vadžra on oluline sümbol budismis, väljendades virgumise purustamatut ja hävimatut loomust. Vadžra sümboolika on keskne vadžrajaanas, mille nimetus on sellest tuletatud.
Konkreetse sümbolina esineb vadžra erilise kahe poolega saua kujul, millel on kummaski otsas üks, kolm, viis või üheksa haru ja keskel käepide. See on paljude budade, bodhisattvate ja idamite atribuut, sageli on vadžra paaris kellukesega (sanskriti keeles "ghaṇṭā"; tiibeti keeles "dril bu"), mille käepide sarnaneb vadžraga.
Vadžra sümboliseerib aktiivsust, mehelikkust, kaastunnet ja vahendeid (sanskriti keeles "upāya"), kelluke aga passiivsust, naiselikkust ja mõistmist (sanskriti keeles "prajñā").
Lilli (Mulgi)

Lilli on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas) Läti piiri ääres.
Kuni 1977 oli küla nimi Peraküla, ka Polli-Peraküla. Lilli oli vaid alevik küla keskuses.
Külas asub Lilli külamaja, kus tegutseb ka Lilli raamatukogu.
Varem on külas tegutsenud Peraküla kool, Ruhijärve veski ja Lilli meierei.
Loodus.
Külas asub Ruhijärv, mille kaitseks on moodustatud Ruhijärve hoiuala. Järvest saab alguse Ruhja jõgi, mis voolab läbi küla Lätti. Väiksematest järvedest asuvad seal ka Alatsi järv ja Lilli järv. Alatsi järv on Teringi rabas ja raba kaitseks on moodustatud Teringi maastikukaitseala. Lilli järve läbib Ruhijärve suubuv Lilli oja. Samuti jääb külla väike osa Tündre järvest ning osa Tündre looduskaitsealast. Alatsi järvest voolab Tündre järve Tündre oja. Kaitsealadest on külas ka Alliku liigikaitseala. Rändrahnudest asub külas kaitsealune Viirapuu rändrahn.
Kultuurimälestised.
Kultuurimälestistest asuvad külas asulakoht, kalmistu, Ussikivi ning ohverdamiskohad Lilli Hiiemägi ja Annemägi.
Rahvaarv.
Rahvaarv on antud 1. jaanuari seisuga.
Metsaküla (Mulgi)

Metsaküla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asuva Tätta talu hooned on arvatud ehitismälestisteks.
Küla põhjapiiril voolab Pöögle oja. Küla põhjaosas voolab Viivre oja, millele on paisutatud Veevre paisjärv ja mis suubub küla põhjapiiril Pöögle ojasse. Põhjapiiril asuvad ka Killaste järv, Nuuda järve lõunakallas ja osa Kopli järve lõunakaldast.
Pärsi

Pärsi on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Morna ja Pärsi küla piiril (katastrikaardi järgi ei kulge piir täpselt mööda jõge) voolab Kõpu jõgi.
Leeli

Leeli on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas tegutses Pöögle-Maie külakool. Külas asub Leeli järv.
Kõvaküla

Kõvaküla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Pöögle

Pöögle on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asub Pöögle järv. Küla põhjapiiril voolab Halliste jõgi ja edelapiiril Pöögle oja, mis suubub küla loodetipus Halliste jõkke.
Morna

Morna on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asus Morna mõis. Morna ja Pärsi küla piiril (katastrikaardi järgi ei kulge piir täpselt mööda jõge) voolab Kõpu jõgi, küla kirdepiiril voolab Vidva oja, mis läbi samuti kirdepiiril asuvat Paluküla järve.
Karksi

Karksi (saksa keeles "Karkus") on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asub Karksi külamuuseum.
Külas asub Karksi veehoidla. Küla idapiiril ja ka läbi idaosa voolab Kõpu jõgi, millele on idapiiril paisutatud Turva järv. Edelapiiril voolab Halliste jõgi.
1920. aastatel moodustati Karksi mõisa maadest Karksi asundus. 1977 muudeti asundus külaks.
Majandus.
Karksis oli kogu kolhoosiaja Karksi kolhoosi keskus.
1977. aastal hakkas Karksis tööle õlletehas (Karksi õlletehas).
Muri (Mulgi)

Muri on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asuvad Müüri järv ja suurem osa Nuudsaku järvest. Küla edelapiiril voolab Vidva oja.
Oti (Mulgi)

Oti on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Mellini atlases on Oti märgitud Polli mõisa Ottenhofi karjamõisana. 19. sajandi esimesel poolel tekkis mõisamaale kahe taluga Oti küla. Talude nimed olid Oti (tuntud ka Tanni nime all) ja väike-Oti. Hiljemalt 20. sajandi alguseks jagati Oti talu kaheks väiksemaks rendikohaks, tagumise elanikke kutsuti terakesteks. 1904. aastal põles Oti (Tanni) eesmine rehemaja, mis veel samal aastal taastati.
Enne teist maailmasõda rentisid Oti (Tanni) talu tagumist rendikohta Ants ja Ella Sikk, kes pidasid ka oma osa ostuplaani ja valmistusid ehitama rehielamu asemele häärberit, millele tõmbas kriipsu peale sõda. Eesmist kohta rentisid algul Animäed, hiljem Ruusid. Kahe talu peale oli krundil ka suur karjalaut. Talu omanik oli keegi Tünder, kellele kuulus veel rendikohti üle Karksi kihelkonna. Sõja ajal põgenes Tünder Eestist ja suri Austraalias pärijateta. Ka Ruusid lahkusid Otilt. 
Tühjaks jäänud eesmisse rehielamusse asustas Karksi külanõukogu pärast sõda Luigad ja Särevid, tagumine rehielamu jäi Sikade valdusse. Kolhoos omistas heinaküüni ja karjalauda. 1980. aastate lõpus kasutati lauda ümbrust romulana. 1990. aastatel proovis omandireformi käigus valla maakorraldajaga kokku mängides Otit Särevite pärijatelt enda omandusse saada naaberküla Pärsi taluperemees Ants Koppel.
Hiljem on algupärasele Oti külale külge liidetud veel ümbruskonna talusid.
Aastal 1962 pildistati Oti talu loodava Vabaõhumuuseumi arhiivi jaoks üles. 
Väike-Oti talu maadel kasvab Eesti vanim ja jämedaim õunapuu – Oti mets-õunapuu. Külast voolab läbi Kõpu jõgi, küla idapiir kulgeb suuremas osas mööda jõge.
Suuga

Suuga on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asub Nuudsaku järve kirdetipp.
Univere

Univere on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Mööda küla lõunapiiri voolab Pöögle oja. Lõunapiiril asub Killaste järv ning lõunapiiri lähedal Nuuda järv ja Kopli järv.
1977. aastal liideti Univere külaga Riuküla.
Hirmuküla

Hirmuküla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asub Turva vesiveski.
Mööda küla läänepiiri voolab Kõpu jõgi, millele on paisutatud Karksi Turva järv, kirdeosas voolab külast läbi Vidva oja.
Allaste

Allaste on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asub Maimu koobas.
Henrik Visnapuu preemia

Henrik Visnapuu preemia on väliseesti kirjanduspreemia. Preemia pälvib eesti kirjandusteose autor proosa, luule või memuaristika vallas. 
Ajalugu.
Preemia väljaandmise algatas Ülemaailmne Eesti Kirjanduse Selts pärast Henrik Visnapuu surma 1951. aastal New Yorgis. Preemia väljaandmiseks loodi 21. oktoobril 1952 Henrik Visnapuu Fond. Esimene reaalne panus Rootsist oli Henrik Visnapuu mälestusaktuse sissetulek ja tema mälestusteraamat „Päike ja jõgi” autoritasu. 1991. aastast haldas Henrik Visnapuu Fondi arhitekt Herk Visnapuu ja tema perekond. Fondi on hallanud muu hulgas veel Andres Visnapuu, Elmar Tampõld, Tõnu Parming ja Mardi Valgemäe. 
Kuni 1990. aastate alguseni olid auhinna saajad ainult väliseesti kirjanikud. Siiski sai 1983. aastal preemia Eestis elanud Annus Rävala (Helmut Tarand) "Vorkuta värsside" eest. 
Preemia väljaandmine katkes 2007. aastal korraldavate asjaosaliste lahkumise tõttu. 
Auhinna taastamine.
2020. aasta novembris toimunud täiskogu aastakoosolekul otsustas Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides (ERKÜ) Henrik Visnapuu kirjandus- ja kultuuriauhinna taastada. Kui varem anti Henrik Visnapuu preemiad välja igal aastal, siis ERKÜ Visnapuu auhinna laureaat kuulutatakse välja igal teisel aastal luuletaja sünniaastapäeval, 2. jaanuaril laureaadi silmapaistva teose, uurimuse või elutöö eest.
ERKÜ annab auhinda välja koos Eesti Kirjanike Liidu ja Luunja vallavalitsusega. ERKÜ rahastab auhinda kuni 3000 USA dollari ulatuses, auhinnaga kaasneb ka originaalne kunstiteos, mis tellitakse eesti kunstnikult. 
Taastatud auhind anti esimest korda välja 2. jaanuaril 2022, Henrik Visnapuu 131. sünniaastapäeval.
Orajõe

Orajõe on mitme Eesti asula nimi:
Dissonantsi emantsipatsioon

Dissonantsi emantsipatsioon on muusikas Arnold Schönbergi kasutatud mõiste, mille kohaselt hinnang muusika konsoneerivusele või dissoneerivusele ei ole absoluutne, vaid ajalooline. Dissonantsi emantsipatsiooni teooria järgi on dissonantsid vaid ülemhelirea põhihelist kaugemateks konsonantsideks. 
"Minu koolkond /…/ ei taotle tonaalsuse taastamist, aga ei välista seda ka täielikult. Eelduseks on minu ‘dissonantsi emantsipatsiooni’ teooria. Selle teooria järgi on dissonantsid vaid ülemhelirea kaugemateks konsonantsideks. Olgugi et kaugemate ülemhelide puhul sarnasus põhiheliga järk-järgult väheneb, sarnaneb neist "arusaamine" arusaamisega konsonantsidest. Nende emantsipeerumine on niisama õigustatud, nagu see oli õigustatud varasematel aegadel väikese tertsi puhul." (Arnold Schönberg 1957: "Die formbildenden Tendenzen der Harmonie". Schott, Mainz)
Vaskrääma

Vaskrääma on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paikuse valda.
Vaskräämalt oli pärit eesti helilooja, koorijuht ja organist Mihkel Lüdig.
Kuni 2008. aastani läbis küla territooriumit Pärnu–Mõisaküla raudteelõik, kus varem asus ka Vaskrääma raudteepeatus.
Tammuru

Tammuru on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paikuse valda.
1977. aastal liideti Tammuru külaga Ange.
Vängla

Vängla küla asub Märjamaa vallas Velise jõe mõlemal kaldal. Küla läbib Avaste-Vana-Vigala kohalik tee.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Valdavalt on asustus piki jõe kaldaid. Tihedaim hoonestus on vaid endise vesiveski naabruses. 
Külast põhja suunas on suur majandushoonete kompleks (Maivälja), mille rajatised pärinevad kolhooside ajast.
Vängla küla huviväärsemad objektid on vana kivist vesiveskihoone (halvas seisukorras) koos paisuga, vana karjamõisahoone ning Veskimägi turismitalu.
Looduslikult ulatub Vängla külla Kasari luhtade sisemaapoolseim jätk, mille tõttu esineb Vänglas suurvee ajal üleujutusi. Üleujutuste takistamiseks on jõe ääres vallid.
Ajalugu.
Vängla küla tekkis Velise jõe koolmekoha juurde. Varasem nimi oli Mullaste. Mullaste vesiveski kohta pärinevad varaseimad teated aastast 1556. 
18. sajandi esimesest poolest on teateid küla piires kahe Vana-Vigala mõisale kuuluva karjamõisa kohta. Jõe põhjakaldal oli Vängla (Vengle; nimi tulnud ühe omaniku Schwengelni nimest) ja jõe lõunakaldal Keelitse ("Kelitze") karjamõis. Keelitse karjamõisa hoonestu on nüüdseks hävinud.
1930. aastatel ja Nõukogude perioodi algul töötas Vänglas piirkonna olulisim meierei.
Põlendmaa

Põlendmaa on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paikuse valda.
Küla edelaosas tegutseb Paikre prügila.
Põlendmaa küla territooriumile jääb mitu raba. Küla lääneosas on Kõrsa raba, keskosas Mustraba ja Ümmargune raba ning idaossa jäävad osaliselt Kikepera raba ja Suuremetsa raba.
Külast voolab läbi Kurina jõgi, samuti Kivinina oja ja Põlendmaa oja.
Seljametsa

Seljametsa on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paikuse valda.
Külas asub Seljametsa muuseum.
1977. aastal liideti Seljametsa külaga Juhasselja.
Silla (Pärnu)

Silla on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paikuse valda.
Amersfoort

Amersfoort on linn Hollandis Utrechti provintsi idaosas. Elanike arv on 138 226. Linn on tähtis raudteesõlmpunkt.
Amersfoort tekkis Eemi (Amer = Eem) jõe koolme (foort = voorde = koole) juures. Amersfoorti nime on esmamainitud 1028. aastal. 1259. aastal andis Utrechti piiskop Hendrik van Vianden Amersfoortile linnaõigused. Linnamüürid sai ta kaks korda: kuna esimene müür oli liiga kitsas, algas 1388. aastal uue müüri ehitamine. Pärast ehitati praegused müürimajad ("Muurhuizen") esimese müüri vastu.
Amersfoorti kaitsepühak on püha Jüri. Püha Jüri rist on linna (Tallinna vapiga sarnasel) vapil. Pühale Jürile on pühitsetud ka linna kõige vanem kirik – "Sint-Joriskerk".
Amersfoort on maalikunstnik Piet Mondriani sünnilinn.
Kristjan Raua preemia

Kristjan Raua preemia (ka Kristjan Raua kunstipreemia ja Kristjan Raua aastapreemia) on Eesti vanim ja auväärseim kunstipreemia, mida annavad alates 1973. aastast välja Eesti Kunstnike Liit ja Tallinna linnavalitsus. Tallinna linn rahastab preemiat alates 1994. aastast.
Kristjan Raua preemia antakse eelmise aasta jooksul valminud või esimest korda avalikustatud loomingu, kunstiprojekti või -sündmuse eest kunstnikule, kunstiteadlasele või loomingulisele rühmale; erandina võidakse preemia määrata ka varem valminud teoste või elutöö eest. Igal aastal määratakse neli preemiat.
Preemia on rahaline ja sellega kaasneb Enn Johannese kujundatud medal.
Hapukurk

Hapukurk on toiduaine, mida valmistatakse kurkide konserveerimisel piimhappelise käärimise abil.
Arvatakse et kurkide hapendadamine oli tuntud juba Mesopotaamias 2400 aastat eKr. Samuti usutakse, et Kleopatra sai oma ilu tänu hapukurkide söömisele, muidu ta oleks olnud kole.
Kurkide hapendamisel valitakse ilusad, ühesuurused noored kurgid, mis laotakse hapendamisnõusse (näiteks puutünni, klaaspurki, roostevabast terasest mahutisse, nüüdisajal üha sagedamini plastanumasse) vaheldumisi maitseainetega.
Olenevalt retseptist ja maitse-eelistustest lisatakse mustasõstralehti, mädarõika- või kirsilehti, tilliõisikuid, koriandriseemneid, küüslauguküüsi, mädarõikajuurikaid jm. Kurkidele valatakse peale külm soolvesi. Toatemperatuuril algab kurginõusse paigutatud kurkidel ja lehtedel leiduvate piimhappebakterite elutegevuse, ensüümide ning mikroorganismide mõjul käärimine. Tekib piimhape, mis takistab riknemist põhjustavate soovimatute mikroorganismide kasvu. Ägeda käärimise lõppedes tuleb hapukurgid paigutada säilitamiseks jahedasse. Hapendatud kurke võib ka pastöörida.
Kääritamisprotsessi käigus võib küll väheneda kurkide C-vitamiini sisaldus, kuid enamik B-rühma vitamiine jääb kääritamisel (kuumutamiseta) siiski alles.
Marineeritud kurk

Marineeritud kurk on äädikhappe abil konserveeritud kurk.
Soolakurk

Soolakurk on soolvee abil konserveeritud kurk. 
Hapukurk sisaldab soolakurgiga võrreldes vähem soola, samuti võib erineda kasutatud maitseainete valik.
Piklid

Piklid (inglise "pickles") on äädikhappe abil konserveeritud (marineeritud) väikesed köögiviljad.
Kornišon

Kornišon (prantsuse "cornichon") on eriti väike marineeritud kurk.
Sageli kasutatakse kornišone maitselisandina, nende sissetegemisel tehakse marinaad tugevama maitsega kui tavaliselt.
Väluste

Väluste on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tarvastu vallas.
Suur trumm

Suur trumm ehk aerotrumm (inglise keeles "bass drum", itaalia keeles "grancassa", prantsuse keeles "grosse caisse", saksa keeles "Große Trommel") on löökpill, mis kuulub ebamäärase helikõrgusega membranofonide hulka. Suur trumm on basspill. Orkestris kasutatava suure trummi suurus on tavaliselt 32 tolli. Trummikomplektis on suure trummi suurus tavaliselt kas 20, 22 või 24 tolli.
Suurel trummil on kas üks või kaks nahast või tehismaterjalist membraani. Mängimise ajal on suur trumm kinnitatud alusele, telje ümber liikuvale raamile või seda kantakse rihmaga kinnitatult mängija kõhul. Suurt trummi mängitakse vildist, puidust, plastmassist või harvem ka metallist nuiaga. Trummikomplektis mängitakse suurt trummi pedaalnuia abil jalaga.
Suure trummi partii kirjutatakse noodikirjas ühele noodijoonele. Puhkpilliorkestris mängib üks mängija tihti korraga nii suurt trummi kui ka taldrikuid, millest üks on kinnitatud suure trummi korpuse külge. Lihtsamal juhul kirjutatakse mõlema pilli partii samale noodijoonele, suure trummi partii noodivarred alla- ja taldrikute partii noodivarred ülespoole.
Suure trummi eelkäijaid leidub Aasia ja Aafrika maade rahvamuusikast. Euroopasse jõudis suur trumm 17.-18. sajandil janitšaride muusika kaudu. Tänapäeva orkestris kasutatav suur trumm on 14. sajandi türgi davuli järeltulija. 
Suure trummi erikujuks on gongtrumm.
Jassi Zahharov

Jassi Zahharov (sündinud 29. mail 1954 Tartus) on eesti ooperilaulja (bariton).
Ta on õppinud Tartu 2. Keskkoolis, hiljem Ida Urbeli balletistuudios. 1973. aastal lõpetas ta Tartu kaugõppekeskkooli.
Lauljakarjäär.
Aastatel 1980–1997 oli ta Vanemuise solist. 
1997. aastast on ta rahvusooperi Estonia solist. Ta on laulnud peaosi muusikalides ("Vampiiride tants" – krahv von Krolock, "Hüljatud" – Jean Valjean) ning astunud üles estraadi- ja šlaagrilauljana.
Isiklikku.
Jassi Zahharov on alates 2009. aastast abielus Vene päritolu pianisti Zoja Hertziga. Ta on dirigent Mihhail Gertsi kasuisa.
Bob Dylan

Bob Dylan (sünninimi Robert Allen Zimmerman, heebrea keeles שבתאי זיסל בן אברהם [Shabtai Zisl (ka Zushe) ben Avraham]; sündinud 24. mail 1941 Duluthis Minnesotas) on USA laulja, muusik ja luuletaja.
Ta on olnud alates 1960. aastatest folkroki juhtfiguure ja üks andekamaid laulukirjutajaid. Tema tekstid olid eriti karjääri alguses sotsiaalse, poliitilise ja filosoofilise sisuga, hiljem muutusid tekstid isiklikumaks. Mitmed tema laulud on ka sõjavastased, nagu "Blowin' in the Wind" ja "The Times They Are a-Changin".
Tema omapärasele stiilile on mõju avaldanud nii folk, kantri, bluus, "rock'n'roll" kui ka džäss. Ta on musitseerinud koos selliste tuntud muusikutega nagu Paul Simon, Johnny Cash ja Eric Clapton. Koos George Harrisoni, Jeff Lynne'i, Roy Orbisoni ja Tom Pettyga kuulus ta supergruppi Traveling Wilburys.
Martin Scorsese on temast teinud dokumentaalfilmi "No Direction Home: Bob Dylan".
2007. aastal esilinastunud Todd Haynesi film "Kus on Bob Dylan?" ("I'm Not There") on inspireeritud Bob Dylani eluloost. Dylanit tema eluloo eri etappidel mängivad kokku kuus näitlejat: Marcus Carl Franklin, Ben Whishaw, Heath Ledger, Christian Bale, Richard Gere ja Cate Blanchett. Film on võitnud auhindu ning Cate Blanchett kandideeris parima naiskõrvalosa Oscarile.
2001. aastal võitis Dylani esitatud ja kirjutatud laul "Things Have Changed", mis kõlas filmi "Imepoisid ("Wonder Boys") filmimuusikas, parima originaallaul Oscari ja Kuldgloobuse. Dylan on võitnud kokku kümme Grammy auhinda. 1998. aastal võitis Dylani album "Time Out of Mind" parima albumi Grammy. 1991. aastal tunnustati teda Grammy elutööauhinnaga.
2016. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna uue poeetiliste väljendusviisi loomise eest Ameerika laulutraditsioonis. Dylani plaate on müüdud üle 100 miljoni eksemplari, mis teeb temast ühe maailma edukama artisti.
Dylan on kasutanud palju esinejanimesid: Elston Gunn, Blind Boy Grunt, Bob Landy, Robert Milkwood Thomas, Tedham Porterhouse, Lucky Boo Wilbury, Jack Frost, Sergei Petrov.
Dylan on enda eeskujudeks pidanud selliseid Ameerika folkmuusikuid nagu Woody Guthrie, Pete Seeger, Odetta Holmes ja Leadbelly.
Katvanga

Katvanga, (skt. "trišūla")
Kolmeharuline sau (skt. trišūla) vasaku käe küünarnuki õnaruses on suuresti sümboolne. Kolm haru tähistab kolmikilma (skt. "trailokja") ja osutab nende ja kolme põhilise meelepleki - himu viha ja nõmeduse (sõgeduse) valdamisele. Ta sümboliseerib ka kolme aega - minevikku, olevikku ja tulevikku. Trišūlast kiirguvad leegid on jumaliku tarkuse leegid, mis hävitavad nõmeduse juhmuse (skt. avidjā). Kolp kolme haru all sümboliseerib dharmakājat, esimene inimese pea kolba all sümboliseerib sambhoga-kājat ja teine nirmana-kājat
Kuldurn peade all on täidetud (ületavate) õnnistuste ja täiustega. Kuldset topeltdordžed urni all kirjeldavad laamad nii: lõunapoolne (alumine) tipp kujutab rahu, läänepoolne paljusust, põhjapoolne (urni taga) algatusvõimet, idapoolne kartmatust ja keskpunkt kõigi vaimsete annetuste ja täiuste ühtsust. Valgest siidist paelataoline võidulippu meenutav lipp dopeltdordže all, millest ta tuleneb, tähistab suure Guru võitu sansaara üle. Sau ise tähistab jumalikku Šaktid
Irbit

Irbit on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Irbiti rajooni keskus.
Seal asub Irbiti mootorrattatehas.
Paul Pinna

Paul Otto Hermann Pinna (3. oktoober (vkj 21. september) 1884 Tallinn – 29. märts 1949 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht.
Teda on nimetatud "alguste alguseks", "muusade lemmikuks", "eesti kutselise teatri isaks".
Pinna oli üks neist, kes panid 1906. aastal alguse kutselisele Estonia teatrile.
Elulugu.
Pinna sündis Tallinna linnaametnike peres. Ta õppis Tallinna linnakoolis ja lõpetas 1916. aastal eksternina Tallinna Reaalkooli.
Aastatel 1910–1911 andis koos Theodor Altermanniga välja teatriajakirja Näitelava.
Aastal 1934, 1936–1940 oli Pinna Eesti Näitlejate Liidu esimees.
Teatritegevus.
Lavategevust alustas ta 1899. aastal Estonia Seltsis.
1906. aastal oli ta kutselise Estonia teatri üks rajajaid ja juhte ning lavastas ja näitles seal kuni 1914. aastani. 
Täiendas end 1908. aastal Berliinis Emanuel Reicheri teatrikursustel, hiljem käis õppereisidel Peterburis, Pariisis ja Brüsselis.
1914. aastal siirdus ta lahkhelide tõttu Venemaale, kus töötas samuti teatritruppidega.
Esimese maailmasõja puhkemisel naasis Eestisse ning leidis eest olukorra, kus Estonia teater oli muudetud hospidaliks ning osa meesnäitlejatest olid mobiliseeritud sõjaväkke. Pinna otsustas teatritegevust jätkata Moskvas, ent juba järgmisel aastal tuli kodumaale tagasi, et elavdada Eesti teatritegevust.
Vabadussõja ajal sidus ta end Draamateatriga, kus töötas aastatel 1918–1921 komandandi, näitleja ja lavastajana. 
1923. aastal pani ta aluse Rahvateatrile, kus osalesid asjaarmastajatest näitlejad. Rahvateater polnud eriti populaarne ning 1927. aastal läks see pankrotti. Karl Jungholzi kutsel jätkas ta teatritegevust Estonias.
Teise maailmasõja ajal mobiliseeriti ta tööpataljoni, hiljem määrati Eesti NSV Riiklikesse Kunstiansamblitesse.
Pärast sõja lõppu töötas ta elu lõpuni Estonias.
Paul Pinna on maetud Metsakalmistule. Pinna ärasaatmine Estonia kontserdisaalis ja matus toimus 1. aprillil 1949 koos 28. märtsil 1949 lahkunud Agu Lüüdiku matusega. 
Mälestuse jäädvustamine.
Lasnamäel on Paul Pinna tänav.
Tallinnas tegutses aastatel 1949–1989 Paul Pinna nimeline Rahvateater.
Isiklikku.
Oli aastatel 1908–1937 abielus Netty Pinnaga, 1938. aastast Milly Altermanniga. Tal oli lapsi mõlemast abielust.
Prantsuse köök

Prantsuse köök on Prantsusmaal levinud toidutraditsioon. See on saavutanud ülemaailmse kuulsuse peenemaitseliste, hoolikalt valmistatud ning kaunilt serveeritud toitudega.
Toiduainete kõige hinnatavamaks omaduseks peetakse maitsvust, seetõttu kasvatatakse ja aretatakse parima kvaliteediga aedviljasorte, õlipuid ja seeni – šampinjonikasvatus on väga levinud. Soodsama kliima ja viljaka pinnase tõttu on põllumajandus, puuvilja- ja viinamarjakasvatus ning karjapidamine mitmekesine, liigi- ja sordirohke.
Toite valmistatakse nii, et toiduainete algsed omadused ja toiteväärtus säiliksid maksimaalselt. Rikkalikult süüakse toorsalateid, aedviljatoitude valik on lai. Maitseaineid lisatakse mõõdukalt, kuid sellises valikus, nagu toiduainete enda maitse esiletõstmiseks paremini sobib. Kastmete koostis on väga mitmekesine. Pole ime, et Prantsuse köök on suurel määral mõjustanud Euroopa toitlustamist ja paljud tuntud toidunimetused pärinevad prantsuse keelest. Muide, Prantsuse toidud kannavad tihti päritolu – maakoha, esmaselt valmistanud koka või seda toitu eelistanud inimese nime.
Toite serveeritakse kaunilt, kuigi lihtsalt. Soojade toitude jaoks vaagnad soojendatakse. Toidud asetatakse nii, et on selgelt näha, millistest toiduainetest need koosnevad. Toiduained ei segata palju, vaid kasutatakse eri liikidena. Piima ja koort tarvitatakse ainult rõõsalt, hapendamata.
Prantsusmaal on päevas kaks tähtsamat söögikorda: kella 13.30–14 antav eine ("déjeuner") ja kella 17–18 ajal söödav lõuna ("diner").
Eine koosneb järgmistest toitudest:
Lõunasöögil on välja kujunenud järgmine toidusedel:
Nagu näha, erineb Prantsuse toidusedel veidi Eesti tavadest: salat ja aedvili antakse omaette toiduna, mitte soojade liha- ja kalatoitude kõrvale. Menüüst võib mõne toidu välja jätta, kuid järjekorda ei muudeta.
Tainaliikidest on eelistatud leht-, biskviit- ja keedutainas. Neist valmistatakse rohkesti soolaseid ja magusaid pagaritooteid.
Pikkus

 
Pikkus on füüsikaline suurus, mis kirjeldab keha lineaar- ehk joonmõõtmeid. 
Pikkus on rahvusvahelises suuruste süsteemis üks seitsmest põhisuurusest. Pikkuse tähis on formula_1, mis tuleneb ladina keele sõnast "longitūdō" (pikkus, kestus). Pikkuse mõõtühik SI-süsteemis on meeter (tähis m).
Ruumala

Ruumala on füüsikaline suurus, mille abil väljendatakse keha mahtu või aine mahulist kogust. Tavapäraselt (kolmemõõtmelises ruumis) leitakse ruumala mõõdetava ruumiosa kolme mõõtme – pikkuse, laiuse ja kõrguse – korrutisena.
Ruumala tähis füüsikalise suurusena on "V", mis tuleneb ladina sõnast "volūmen" ('raamat, rull, pööre').
SI-süsteemis on ruumala põhiühik kuupmeeter. Igapäevaelus kasutatakse ka muid ruumalaühikuid, millest üks levinumaid on liiter. 1 liiter = 1 kuupdetsimeeter.
Kuusiku (Hiiumaa)

Kuusiku on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Kuusiku piirneb idas ja põhjas Lelu, põhjas Kaderna, läänes Metsapere ja Nurste ning lõunas Leisu, Lassi ja Emmaste-Kurisu külaga.
Nimi.
Kohanime on esmamainitud 1687. aastal kujul "Kusiko". Algne talunimi laienes aja jooksul piirkonnas kujunenud külale.
Loodus.
Külas asuvad kaitsealused Leetselja kadakad. Küla läbib Leetselja peakraav.
Ajalugu.
Küla kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla. 1687 oli Agapäe vakuses talunik Kusiko Hans, 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis vabadikud Kusiko Jürri, Kusiko Peter, Kusiko Hinrich ja Kusiko Tönno. 1844 oli kujunenud välja Kuusiku küla.
Kuusiku kuulus 1977–1997 Nurste koosseisu.
Taristu.
Küla läbib Nurste–Kuriste tee.
Kuusiku

Kuusiku on alevik Rapla maakonnas Rapla vallas.
Kuusikul asub Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudi meteoroloogiajaam.
Aleviku elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 171 inimest. Neist 155 (90,6%) olid eestlased.
Kõmmusselja

Kõmmusselja on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lõunaosas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Kõmmusselja piirneb põhjas Prassi, läänes Metsalauka ning lõunas ja idas Tilga külaga.
Nimi.
Kohanime on mainitud 1684 "Kemmeßelle", 1687 "Germonsellie", 1688 "Commosellia", 1732 "Köme Selja", 1744 "Kummoselja", 1755 "Kömaselja" ja 1795 "Kömmeselja".
Leo Tiik pakkus kohanimele vasteiks sõnu kömmus ’kummis’ + selg. Marja Kallasmaa pakub vasteks sõna 'kõmm' ’küngas, kõrge, lage ja vähese mullaga koht heinamaal’.
Loodus.
Küla alale jääb Tilga looduskaitseala. Küla läbib Ollima kraav.
Ajalugu.
Kõmmusselja kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla. 1684 elas Agapäe vakuses vabadik Kemmeßelle Hans. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis on mainitud vabadik Kommeselja Hans.
Kõmmusselja kuulus 1977–1997 Prassi koosseisu.
Taristu.
Küla idaosa läbib Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee. Külas asub Tilga bussipeatus. Küla lõunaosa piirneb Tilga–Ollima teega.
Tšistopol

Tšistopol (tatari Çistay) on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis. Asub Kama jõe kaldal Kaasanist 114 km idas.
Tšistopol asutati 17. sajandil, linnaõigused sai 1781. aastal.
1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tšistopoli elanikest venelasi 65,8%, tatarlasi 30,2% ja tšuvašše 2,1%.
Asbest (linn)

Asbest on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Jekaterinburgist 86 km kirdes.
Asutati 1889 ja kandis linnaõiguste saamiseni 1933. aastal nime Kudelka, uus nimi pandi asbestitootmise järgi.
Estlink

Estlink ehk Estlink 1 on 350 MW elektrikaabel Eesti ja Soome vahel.
Paigaldatud on kaks 105 km pikkust kaablit, millest 74 km kulgeb Soome lahe põhjas ja 31 km maismaal. Merekaabli läbimõõt on 96 mm ja maakaablil 93 mm. Vahelduvvoolu pinge on Harkus 330 kV ja Espoos 400 kV ning alalisvoolu pinge kaablis ± 150 kV. Kasutatav energiaedastustehnoloogia on ABB HVDC Light® ning kaabli rajas ABB.
Algselt kuulus Estlinki kaabel ettevõttele Nordic Energy Link, mille omanikeks olid Eesti Energia (39,9%), Latvenergo (25%), Lietuvos Energija (25%) ning Pohjolan Voima ja Helsingin Energia (kokku 10,1%) ning seda rentisid elektrisüsteemioperaatorid. 2013. aasta novembris sõlmitud ostu-müügitehinguga omandasid merekaabli alates 30. detsembrist 2013 elektrisüsteemioperaatorid Elering ja Fingrid. Tehingu maksumus oli 77,6 miljonit eurot ja selle hindamisel võeti aluseks amortiseeritud ehitusmaksumus. Kaabli algne maksumus oli 110 miljonit eurot.
Estlink avati pidulikult 4. detsembril 2006. 6. märtsil 2014 avati ka Estlink 2. Arutusel on ka EstLink 3 ühenduse rajamine, mis võiks valmida 2030. aastate esimeses pooles.
Kaabli rajamine oli oluline Eesti liitmiseks Põhjamaade elektrisüsteemi, et suurendada Eesti elektrivõrgu töökindlust, varustuskindlust ja energeetilist sõltumatust. Euroopa Liidu liikmesriigid olid kokku leppinud elektrituru avamises hiljemalt 2007. aasta juuliks. Eesti oli saanud erandi, mille kohaselt pidi turg avanema suurtarbijatele 1. aprillil 2010 ja kodutarbijatele 1. jaanuaril 2013.
Leemeti

Leemeti on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Marna

Marna on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Matapera

Matapera on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külast voolab läbi Kapsi oja, mis küla kagunurgas suubub lõunapiiril voolavasse Raudna jõkke.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Põt-Jahh

Põt-Jahh on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas.
Põt-Jahh on rajatud 1968. aastal Mamontovi naftavälja juurde. 1990. aastal sai linnaõigused.
Mustivere

Mustivere on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külast voolab läbi Kavaku oja, millele on paisutatud Riiska järv ja Mandle järv. Küla läänepiiril voolab lõiguti Sanga oja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Pinska

Pinska on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Viljandi linnast vahetult läänes.
Külas asuvad Kirikumõisa järv ja Jaanuse paisjärv. Külast voolab läbi Kavaku oja, samuti voolab oja mööda küla põhpiiri. Külast saab alguse Kapsi oja.
Küla läbivad Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee ja Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee.
Külas tegutseb alates 1999. aastast puidutööstusettevõte OÜ Pinska.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Raudna

Raudna on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asuvad Männa tehisjärv ja kaitsealune Raudna tehisjärv.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Tallinna rae liikmete loend

Tallinna rae liikmete loendis loetletakse ajaloolise Tallinna rae liikmeid.
Esimest korda mainitakse Tallinna raadi ("consilium consulum civitatis") Taani kuninga Erik IV Adraraha 15. mail 1248 antud ürikus, millega Tallinna all-linnale kinnitati Lübecki õiguse kasutamise luba. 1333. aastast on teada nimeliselt, valitud rae liikmed, mis on esimene teadaolev Tallinna rae liikmete loend. 
Tallinna rae ülesanneteks olid: linna esindamine rahvusvahelisel areenil – lepingute sõlmimine välismaiste valitsejate ja linnadega, hoolitsemine Tallinna kohustuste täitmise eest Hansa liidu liikmena ja osalemine hansapäevadel, kaubandusläbirääkimiste pidamine, oma kodanike huvide kaitsmine välismaal, õiguslikkuse ja korra tagamine (vaata Võllamägi), linna kaitsevõime eest vastutamine, arvepidamine linna kinnisvarade üle, kodanikumaksude ja muude maksude kogumine, osaline arvepidamine kirikute ja seekide tulude ja kulude üle jne. Raad pidas linna arve-, rendise-, kinnistu- ja kodanikeraamatuid, pidas kirjavahetust teiste sise- ja välismaiste võimukandjatega, vaatas läbi linnakodanike palveid ja kaebusi.
Tallinna linna valitsus- ja kohtuasutus, raad tegutses oma algetapil, keskajal, aastakaupa kahe vahetusena: korraga tegutsesid linnavalitsemisel vaid pooled raeliikmed, kes moodustasid nn. istuva ehk istungeid pidava rae ("sitzender Rat"). Teist osa aktiivsest tegevusest tagasi tõmbunud raeliikmetest nimetati vanaks raeks ("alter Rat"). Vahetus toimus 1. augustil ("Petri ad vincula" – Peetruse ahelate päeval).
13. sajandi teisest poolest oli raeistungite eesotsas kaks bürgermeistrit, raehärrade arv aga varieerus 19 ja 25 vahel. Kuna algselt oli raehärra amet auamet, oli raehärradel istungitest vaba aastat vajalik oma elu- ja vemajandustegevuse korraldamiseks. Siiski võtsid “vana rae” liikmed osa oluliste otsuste langetamisest või täitsid tähtsamaid avalikke ameteid nagu näiteks Kämmerei arveraamatupidaja ehk laekur ("kemmerer", "Kämmerer") või Püha Vaimu seegi eestseisja.
1651. aastast on Tallinna Raekoja seinal tahvel tekstiga 
Tallinna raad ehk Tallinna magistraat oli Tallinna linna kodanike valitsus- ja kohtukolleegium keskajast kuni 2. detsembrini 1889. Tallinna rae asemel moodustati kohaliku omavalitsusorganina Tallinna Linnavalitsus 1887. aasta 26. märtsil Venemaa keisri Aleksander II ukaasiga, kui kehtestati Läänemere kubermangude linnades 1870. aasta Vene üldine linnaseadus. Uue linnaseaduse kohaselt said linna omavalitsusorganiteks neljaks aastaks valitav linnavolikogu (Linnaduuma), kes omakorda valis neljast linnanõunikust koosneva Tallinna Linnavalitsuse (vene k. "uprava").
Bürgermeistrid ehk konsulid ("Bürgermeistern oder Consuln" ())
Sündikud ("Syndicen"), Tallinna raes tegutsesid sündikud 1474–1688 ja 1710–1889. Aastatel 1688–1710 oli sündikute asemel kuninglik ülemsekretär. 
Raehärrad ehk senaatorid ("Ratsherren oder Senatoren")
Raudna jõgi

Raudna jõgi (Varem tuntud ka kui Viljandi oja) on jõgi Eestis, Halliste jõe suurim lisajõgi.
Jõe pikkus on 62,9 km (koos lisaharudega 68,6 km), langus 24,5 m ja lang 0,42 m/km. Valgla pindala on 1122,5 km² ja see moodustab Halliste jõe 1890,7 km² valglast suurima osa (59%).
Raudna jõgi saab alguse Sakala kõrgustikul asuvast Viljandi järvest ja suubub Vahe-Eestis Halliste jõkke. Jõgi paikneb peamiselt Viljandi maakonna territooriumil, ainult lühike suudme-eelne osa paikneb Pärnu maakonnas.
Kirjeldus.
Raudna jõgi saab alguse Viljandi linnas Viljandi järve edelaküljes Orika otsast ja voolab mööda Sammuli sood mööda edela suunas. Mõnisada meetrit pärast algust läheb jõgi Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maanteel asuva Järveotsa silla alt läbi ja voolab edasi mööda Raudna orgu. Umbes ühe kilomeetri pikkuses voolab jõgi mööda süvendatud ja õgvendatud sängi. Pärast Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudteetammile ehitatud silla alt läbi voolamist hakkab jõesäng mööda oru põhja looklema. Pärast Sinialliku ojaga ühineist pöörab jõgi loodesse ja voolab umbes 500 m pärast Viljandi–Heimtali tee alt läbi. Umbes 3,5 km pärast voolab jõgi Raudna truubi kaudu Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee alt läbi. Jõe säng muutub vähem looklevamaks. Vastemõisa ojaga ühinemise järel pöörab jõgi läände ja õige pea ühineb Kõpu jõega ning pöörab taas loodesse. Lemmjõega ühinemise järel pöörab jõgi läände, pärast Tõramaa jõega ühinemist ja enne suubumist Halliste jõkke pöörab taas loodesse.
Jõgi on piiriks järgmiste külade vahel:
Lisajõed.
"Sulgudes suubumine vasakult või paremalt – lisajõe suudme kaugus peajõe suudmest." 
Ajalugu.
Raudna jõgi on osa oletatavast Pärnu–Viljandi–Tartu veeteest.
XIX sajandi teisel poolel süvendati jõe sängi Viljandi järvest väljuval lõigul. Jõel asus varem palju kalatõkkeid, mis soodustasid jõe kinnikasvamist .
XX sajandi alguses loeti kogu seda jõge parvetatavaks veeteeks (sobis puidu parvetamiseks).
Looduskaitse.
Raudna jõgi kuulub suudmest kuni Järveotsa sillani Viljandi maastikukaitseala koosseisu, sealt edasi voolab jõgi mööda osaliselt Loodi looduspargi koosseisu kuuluvat Raudna ürgorgu. Jõe alamjooks voolab alates Tohvri külas asuvast Tohvri luhast kuni suudmeni Soomaa rahvuspargis.
Sinialliku oja suudmest kuni Kõpu jõe suudmeni kuulub jõgi "Lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaikade nimistusse". Jões elab ohustatud liigina registreeritud paksuseinaline jõekarp.
Davise karikavõistlused

Davise karikavõistlused ehk Davis Cup on iga-aastane riikidevaheline meeste meeskonnamängu võistlus tennises.
Seda korraldab Rahvusvaheline Tenniseföderatsioon.
Võistlus sai alguse 1900. aastal, kui vastamisi astusid Suurbritannia ja Ameerika Ühendriigid. 2013. aastal osalesid 130 riigi meeskonnad. Kõige edukam osaleja on seni olnud Ameerika Ühendriigid (32 korral esikoht ja 29 korral teine koht). Austraalia on turniiri võitnud 28 korral ja teiseks tulnud 19 korda.
Võistlus on saanud nime tennisisti ja hilisema poliitiku Dwight Davise järgi, kes tellis esimeseks võistluseks karika ja maksis selle eest.
Vigala

Vigala on kihelkond Rapla maakonna edealaosas. Haldusüksused on muutunud aja jooksul.
Paikkonna muutused ajaloos.
Kitsamas mõttes loetakse Vigalaks Jädivere-Silla maantee ääres olevat piirkonda, mis hõlmab Kivi-Vigalat, Kesk-Vigalat ja Vana-Vigalat. 
Tänapäevases Vigala osavallas on piirkondi, mida harvemini traditsiooniliselt seostatakse Vigalaga – Päärdu ja Jädivere piirkonnad. See on seotud sellega, et veel 1920. aastatel moodustasid nad omaette valla. 
Vigala paikkonnast eristub kohati ka Avaste piirkond osavalla edelanurgas, mis Velise jõega eraldatult on tänapäeval võrreldes muu Vigalaga suhteliselt hõredalt asustatud.
Vigala kihelkond hõlmas omal ajal ka Velise ja Nurtu piirkonna.
Kesk-Vigala

Kesk-Vigala on paikkond Märjamaa vallas Jädivere–Silla maantee ääres ja Velise jõe paremal kaldal. Kesk-Vigala hõlmab ositi Vanamõisa ja Tõnumaa küla. Kesk-Vigala nime kasutatakse palju.
Ajalooliselt on tegemist endise Vigala valla ühe kesksema paikkonnaga. Seal asusid vallamaja, valla tähtsaim kool, postkontor ja kultuurimaja. Paikkonna alevikulaadne süda on hävinud aja jooksul mitme hoone põlenguga. Oma ajaloolise tähtsuse on Kesk-Vigala minetanud.
Huviväärsed objektid on Kesk-Vigalas magasiaidast ümber ehitatud endine kultuurimaja (kehvas seisukorras) ning kunagise Peru kooli asukohas asuv mälestuskivi.
Praegu kannab maantee ääres Kesk-Vigala nime bussipeatus.
Shingon

Shingon on Jaapani budismi tantristlik koolkond, mille õpetused sarnanevad Tiibeti budismi vadžrajaana koolkonna omadega. 
Kui zen-budism 1100. aastatel Jaapanis levima hakkas, jäid vadžrajaana koolkondadest alles "shingon" ja "tendai".
Rõhuepüür

Rõhuepüür on rõhujaotuse graafiline kujutis.
Kuna rõhk vastavalt hüdrostaatika põhivõrrandile jaguneb lineaarselt, on epüüri koostamiseks vaja arvutada rõhk vaid paaris punktis.
Rõhuepüür joonistatakse seina sellele poolele, kust rõhk mõjub, sest epüür kirjeldab koormust.
Hüdrostaatika põhivõrrand

Hüdrostaatika põhivõrrand on võrrand, mille järgi on rõhu tasakaalus olevas vedelikus võrdne vedeliku samba poolt avaldatava lisarõhu ja vedeliku pinnale mõjuva rõhu summaga. Formaalselt: 
 formula_1
kus formula_2 on rõhk vedeliku pinnal, "g" on raskuskiirendus ja "h" on vedelikusamba kõrgus.
Hüdrostaatika põhivõrrandi tuletamine.
Samarõhupinna võrrand on tuletatav Newtoni kolmanda seadusest. Eeldades, et vedelik on tasakaalus, saab viimase viia kujule
 formula_3 
kus formula_4 on vedeliku tihedus, "p" on rõhk, formula_5 on kiirendus ja formula_6 on infitesimaalne nihe ruumis.
Hüdrostaatika põhivõrrand leitakse viimase võrrandi integreerimisel tingimusel, et vedelik on absoluutses tasakaalus, st vedelikule mõjub vaid raskuskiirendus. Üldsust kitsendamata võib koordinaatsüsteemi valida nii, et "z" koordinaat tähistaks kõrgust maapinnast. Sel juhul on kiirenduse komponentidel väärtusedformula_7. Ülalantud võrrand võtab kuju
 formula_8 
Integreerime viimast eeldades, et formula_4 ja formula_10 on konstandid:
formula_11
Integreerimiskonstant "C" määratakse tingimusest, et vedeliku vabapinnale (formula_12) mõjuv rõhk on formula_2. Leiame, et formula_14. Leiame, et
formula_15
kus formula_16 on vedelikusamba kõrgus.
Vladimír Vašíček

Vladimír Vašíček (29. september 1919 Mistřín – 29. august 2003) oli tšehhi maalikunstnik, keda peetakse üheks tšehhi modernistliku ja abstraktse kunsti teerajajaks pärast Teist maailmasõda. 
Vašíček õppis Brno tehnikaülikoolis ja hiljem Praha Kaunite Kunstide Akadeemias, kus kujunes välja tema huvi modernismi ja abstraktse kujutamislaadi vastu. Ta töötas pikka aega vabakutselise kunstnikuna, peamiselt Lõuna-Moraavias, kus ta leidis inspiratsiooni nii loodusest kui ka teadusest ja filosoofiast.
Tema loomingus on näha mõjutusi konstruktivismist, suprematismist, abstraktsest ekspressionismist ja hilisematest avangardliikumistest. Vašíček katsetas julge värvikasutuse, geomeetriliste vormide ja dünaamilise kompositsiooniga. Tema tööd peegeldavad sageli sügavamaid mõtisklusi maailma, elu ja kosmilise korra üle.
Nõukogude perioodil ei saanud tema looming ametlikku tunnustust, kuid hiljem, pärast poliitilisi muutusi 1990. aastatel, pälvis ta laiemat tunnustust nii Tšehhis kui ka rahvusvahelisel tasandil. Tema töid on eksponeeritud mitmetes galeriides ja muuseumides.
Vladimír Vašíček suri 2003. aastal 83-aastaselt. Teda peetakse tänapäeval üheks olulisemaks 20. sajandi Tšehhi abstraktse kunsti esindajaks.
Samarõhupind

Samarõhupinnaks nimetatakse pindu seisvas vedelikus, mille kõigis punktides valitseb ühesugune rõhk. 
Samarõhupinna võib leida võrrandist
 formula_1
kus formula_2 on kiirendus ja formula_3 on infitesimaalne nihe ruumis. Viimane võrrand on geomeetriliselt tõlgendatav nii, samarõhupind on selline pind, mis on igas punktis risti kiirendusvektoriga.
Samarõhupinna võrrandi tuletamine.
Samarõhupinna võrrand on tuletatav Newtoni kolmanda seadusest. Eeldades, et vedelik on tasakaalus, saab viimase viia kujule
 formula_4 
kus formula_5 on vedeliku tihedus ja "p" on rõhk. Samarõhupinnal on rõhk konstantne (formula_6), mistõttu formula_7 ning järelikult 
 formula_8
Näide.
Sagedane erijuht on absoluutne tasakaal, mil vedelikule mõjub vaid raskuskiirendus. Üldsust kitsendamata võib koordinaatsüsteemi valida nii, et formula_9 ja formula_10, kus z koordinaat tähistab kõrgust maapinnast. Ülalseisvast võrrandist leiame, et 
 formula_11
millest järeldub, et formula_12. Viimast võrdust integreerides leiame pinna võrrandi:
 formula_13
Seega on absoluutse tasakaalu korral kõik vedelikus olevad rõhtsad pinnad samarõhupinnad. Üks neist on vabapind, see tähendab vedeliku ja gaasilise keskkonna eralduspind.
Injektor

Injektor on aurujoa abil aurukatlasse toitevett suruv jugapump. 
Injektori võttis kasutusele 1858. aastal prantslane Henri Giffard.
Greizi kreis

Greizi kreis [gr'aitsi] on kreis Saksamaal Tüüringi liidumaa idaosas.
Kreis koosneb 62 omavalitsusüksusest.
Füüsikaline suurus

Füüsikaline suurus on füüsikalise objekti mõõdetav omadus või olek, mida saab matemaatiliselt tõlgendada suurusena ning mis võimaldab antud objekti tähise ja mõõtühiku abil arvuliselt kirjeldada. Näiteks mõõtes mingi keha massiks 13 kg on 13 füüsikalise suuruse – massi – arvväärtus ja kg mõõtühik, milles massi mõõdeti.
Füüsikalised suurused on näiteks skalaarsed suurused, vektorsuurused või üldiselt tensorsuurused.
Suurust väljendatakse selle arvväärtuse ja mõõtühiku korrutisena. Kuigi mõõtmisel saadakse suuruste väärtuseks alati ratsionaalarvud, vaadeldakse füüsikateooriates suurusi tavaliselt reaalarvulistena.
Ühikud ja dimensioonid.
Ühikud.
Üldiselt eelistatakse ja eeldatakse tänapäeval SI-süsteemi ühikute kasutamist nende laialt levinud rakendatavuse ja hõlpsa kasutuse tõttu.
Dimensioonid.
Dimensiooni mõiste füüsikas võttis esimesena kasutusele Joseph Fourier 1822. aastal. Tava kohaselt rühmitatakse füüsikalised suurused dimensioonide alusel vastavalt põhisuurustele, millel igaühel on oma dimensioon.
Põhisuurused.
Põhisuurusteks on suurused, mis on looduses eristatavad ja mida ei saa avaldada läbi teiste suuruste. Seega saab kõiki teisi suurusi esitada erinevate põhisuuruste kombinatsioonidena. Seitse põhisuurust on loetletud Rahvusvahelises suuruste süsteemis (ISQ) ja neile vastavad SI-süsteemi ühikud.
Kordiljeerid

Kordiljeerid on mäestik Ameerika lääneosas. Kulgeb piki Vaikse ookeani idakallast. Kordiljeeride Lõuna-Ameerikas asuvat osa nimetatakse Andideks, see on Kordiljeeride kõrgeim osa, kõrgusega kuni 6960 m.
Terschelling

Terschelling on saar Põhjameres, üks Friisi saartest. 
Kuulub Madalmaadele. 
Pindalaon 92 km². Saarel on luiteid, mille kõrgus kuni 31 meetrit. 
Terschellingi saar moodustab koos asustamata Griendi saarega Terschellingi valla.
Stooks

Stooks (tähis St) on kinemaatilise viskoossuse ühik CGS-süsteemis. Tänapäeval seda ühikut ei kasutata.
Ühik nimetati inglise teadlase George Gabriel Stokesi järgi.
Tänapäeva SI-süsteemi ühikutes oleks üks stooks 1 cm²/s ehk 10−4 m²/s.
Kasutati ka ühikut sentistooks (cSt), kus 1 cSt = 1 mm²/s = 10−6 m²/s.
Laeng

Laeng on füüsikaline suurus, mis iseloomustab elementaarosakest ja on selle kõigis vastastikmõjudes jääv suurus. Laengu väärtus võib olla ±1 (barüonlaeng, leptonlaeng) või 0 ja ±1 (elektrilaeng); ühikuks on siin elementaarlaeng. 
Laengu mõistet kasutatakse ka elektromagnetilise induktsiooni tugevuse iseloomustajana. Selles tähenduses on laeng elektromagnetvälja allikas.
Füüsikas peetakse laengu all silmas tihti just elektrilaengut. Elektrilaengut kannavad kõik elektriliselt laetud osakesed (elektronid, prootonid, ioonid). 
Formaalne definitsioon.
Üldiseimal juhul, kui vaatlusalune väljateooria omab mõnd pidevat sisemist sümmeetriat, siis nimetatakse laenguks vastava sümmeetriarühma suvalist generaatorit. Noetheri teoreemi järgi vastab igale sümmeetriale jääv vool. Suurus, mida see vool kannab, on vastav laeng. Viimast nimetatakse mõnikord ka Noetheri laenguks.
Näiteks elektrilaengule vastab Lie rühm U(1) ja värvilaengule rühm SU(3).
Näited.
Osakestefüüsika teooriatest on teada mitmesuguseid laengu kavantarve. Osakestefüüsika standardmudelis on need
Ligikaudsetele sümmeetriatele vastavad laengud: