ÜRO Peaassamblee

ÜRO Peaassamblee ehk Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee on üks kuuest peamisest Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni asutusest ja ainuke ÜRO asutus, kus kõigil liikmesriikidel on võrdne esindatus. Liikmesriikide hulgas ei ole Taiwanit, Palestiina Rahvuslikku Omavalitsust ega Põhja-Küprose Türgi Vabariiki. Püha Tool ja Palestiina on ÜRO-s alalise vaatleja staatuses.
Peaassamblee volitusteks on teostada järelevalvet ÜRO eelarve üle, nimetada ametisse Julgeolekunõukogu mittealalised liikmed, võtta vastu aruandeid ÜRO teistelt osakondadelt ja esitada ÜRO Peaassamblee resolutsiooni vormis soovitusi. Peaassamblee on moodustanud ka arvukalt allasutusi.
ÜRO Peaassamblee kohtub peaassamblee presidendi või peasekretäri eesistumisel iga-aastastel istungjärkudel, mille põhiosa kestab septembrist detsembrini ja jätkub jaanuaris, kuni kõigi küsimustega on tegeldud (mis kestab sageli järgmise istungjärgu alguseni). Peaassamblee võib koguneda ka eriistungitele või erakorralistele istungjärkudele. ÜRO Peaassamblee koosseis, funktsioonid, volitused, hääletamine ja tegevuskord on sätestatud ÜRO põhikirja IV peatükis.
Olulistes küsimustes – rahu ja julgeoleku alased soovitused, eelarvelised küsimused ja valimised, liikmete vastuvõtt, liikmesuse ajutine peatamine või liikmete väljaheitmine – on hääletamisel otsuse vastuvõtmiseks vajalik istungil osalevate ja hääletavate liikmete kahekolmandikuline häälteenamus. Ülejäänud küsimustes võetakse otsused vastu lihthäälteenamusega. Igal liikmesriigil on üks hääl. Välja arvatud eelarveliste küsimuste kinnitamine, sealhulgas hindamistaseme määramine, ei ole assamblee otsused liikmetele siduvad. Peaassamblee võib teha soovitusi ükskõik millises ÜRO tegevusvaldkonda kuuluvas küsimuses, välja arvatud Julgeolekunõukogu pädevusse kuuluvates rahu ja julgeolekuga seotud küsimustes. Võimustruktuuri korral, kus ühel riigil on üks hääl, võib teoreetiliselt tekkida olukord, kus riigid, kes esindavad kokku ainult viit protsenti maailma rahvastikust, moodustavad kahekolmandikulise häälteenamuse ja võtavad vastu olulisi otsuseid.
Ajalugu.
10. jaanuaril 1946 toimus Londonis peaassamblee esimene istung, millest võttis osa 51 riiki.
Alates 1952. aastast, kui New Yorgis valmis Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peakorter, on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee asunud sealses hoones. 1988. aasta detsembris korraldati Yasser Arafati ärakuulamiseks peaassamblee 29. istungjärk Rahvaste Palees Genfis (Šveits).
15.–29. septembrini 2020 toimunud peaassamblee 75. istungjärk oli koroonapandeemiast tingituna esimene peamiselt virtuaalne kohtumine.
Töökava.
Iga istungjärgu töökava plaanitakse kuni seitse kuud ette. Kõigepealt avaldatakse esialgne loend punktidest, mis tuleks lisada esialgsesse töökavva. Esialgne töökava koostatakse 60 päeva enne istungjärgu algust. Istungjärgu alguses toimuval plenaaristungil kinnitatakse lõplik kava ning töö jaotatakse kuue peamise komitee vahel, kes esitavad hiljem aruanded uuesti assambleele, kus need tuleb kas konsensuse või hääletamisega heaks kiita. Peaassamblee korraline istungjärk peaks kava kohaselt kestma kolm kuud, kuid viimastel aastatel on see töökoormuse suurenemise tõttu märkimisväärselt pikenenud. ÜRO menetlusreeglite kohaselt algavad korralised istungid "septembri kolmanda nädala teisipäeval, alustades loendamist esimesest nädalast, kus on vähemalt üks tööpäev" ja need peaksid lõppema kolm kuud hiljem, detsembri keskpaiku, kuid viimastel aastatel on istungid jaanuaris jätkunud ja kestnud peaaegu järgmise istungjärgu alguseni.
Allasutused.
Peaassamblee allasutused on jagatud viide kategooriasse: komiteed (kokku 30, kuus peamist), komisjonid (seitse), ametid ("boards", kuus), nõukogud ja kolleegiumid ("panels", viis), töörühmad ja muud.
Komiteed.
Peamised komiteed.
Korraliste istungjärkude vahepealsel ajal tehakse tööd kuues peamises komitees:
Resolutsioonid.
Peaassamblee hääletab liikmesriikide esitatud resolutsioonide üle. Üldiselt on tegemist seisukohavõttudega, mis sümboliseerivad rahvusvahelise üldsuse arvamust mitmesuguste maailma asjade kohta. Suurem osa peaassamblee resolutsioonidest ei ole õiguslikus ega praktilises mõttes siduvad, sest peaassambleel pole enamiku küsimuste suhtes täidesaatvat voli. Peaassambleel on volitused lõplike otsuste tegemiseks vaid mõnes valdkonnas, näiteks ÜRO eelarve kohta.
Peaassamblee otsused on liikmesriikidele üldiselt mittesiduvad, kuid neil otsustel on märkimisväärne poliitiline kaal ning need on õiguslikult siduvad peaassamblee tegevuse suhtes. Peaassamblee võib esitada otsusele siduva iseloomu saamiseks küsimuse ka Julgeolekunõukogule.
ÜRO eelarve.
Peaassamblee kinnitab Ühinenud Rahvaste Organisatsioon eelarve ja otsustab, kui palju rahalisi vahendeid iga liikmesriik organisatsiooni käigushoidmiseks peab eraldama.
Valimised.
Peaassamblee hääletab Julgeolekunõukogu kümne mittealalise liikme valimistel. Mittealalised liikmed valitakse kaheks aastaks; igal aastal vahetatakse viis liiget välja. Kandidaate valivad välja ÜRO piirkondlikud grupid. Peaassamblee valib ka Majandus- ja Sotsiaalnõukogu liikmed, Tööstusarengu Organisatsiooni liikmed ning mõned Hooldusnõukogu ("Trusteeship Council") liikmed. Peaassamblee nimetab Julgeolekunõukogu soovitusel ametisse ÜRO peasekretäri ja võtab vastu sekretariaadi administreerimist reguleeriva eeskirja. Koos Julgeolekunõukoguga valib peaassamblee ametisse Haagi Rahvusvahelise Kohtu kohtunikud.