tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Analüütiline keemia

Analüütiline keemia on keemia haru, mis tegeleb ainete koostise, struktuuri ja koguse määramisega. Selleks kasutatakse mitmesuguseid määramismeetodeid.
Analüütiline keemia kasutab ainete keemiliste ja füüsikaliste omaduste erinevusi proovi koostise osaliseks või täielikuks määramiseks ja koostisosade kindlakstegemiseks. Analüütilise keemia alla kuuluvad ka proovide võtmise ja analüüsiks ettevalmistamise tehnikad, mõõtmistulemuste töötlemine, metoodikate valideerimine, analüüsimetoodikate arendamine jm. Analüütiline keemia leiab rakendust paljudes valdkondades: keemiatööstuses, keemiateaduses, biokeemias, meditsiinis, toiduainete tootmisel, keskkonnauuringutes, kohtukeemias, materjalide analüüsil jt.
Uuritava materjali olemuse põhjal jaguneb analüütiline keemia anorgaaniliseks ja orgaaniliseks analüüsiks.
Eesmärgid.
Analüüsi eesmärgid puudutavad kas ühte, mõnd (näiteks ainete gruppi) või kõiki aine komponente ja eesmärgid võivad olla järgmised:
Meetodid.
Analüütilise keemia põhilised meetodid jagunevad järgmiselt:
Instrumentaalanalüüsi meetodite rakendamine.
Ainete segu komponentideks lahutamine on tihti vajalik aine puhta proovi saamiseks ja edasiseks identifitseerimiseks näiteks spektroskoopia abil. Suure efektiivsusega lahutusmeetoditest (efektiivsuse tagab protsessi toimumine loendamatu arv kordi) on levinumad gaasikromatograafia, vedelikukromatograafia ja kapillaarelektroforees. Need meetodid on vastava metoodika rakendamisel kasutatavad ka segu kvalitatiivseks ja kvantitatiivseks analüüsiks, näiteks retentsiooniindeksite määramise või proovile sisestandardi lisamise abil. 
Keemiliste ainete kvalitatiivseks või kvantitatiivseks määramiseks (tihti identifitseerimiseks) on kasutusel suur hulk erinevaid instrumentaalmeetodeid, milles uuritakse teatud füüsikalise mõjuri (elektromagnetiline kiirgus, magnetväli) vastastikust toimet aine aatomituumadega, elektronidega, aatomitega, molekulidega või kristallidega. Seejuures registreeritakse ainele iseloomulik spekter. Olulisemad spektraalmeetodid on järgmised:
Analüütiliste seadmete järjestikune ühendamine, nii et esmalt toimub proovis sisalduvate komponentide lahutamine ja seejärel lahutatud ühendite spektroskoopiline analüüs, võimaldab määrata individuaalsete komponentide sisaldust ja keemilist struktuuri. Seejuures vajalik proovi kogus on väga väike ja tulemused saadakse kiiresti. Mõned tänapäeval levinumad tandemtehnikad on järgmised:
Analüüsi käik.
Keemiline analüüs tähendab üldjuhul proovi võtmist, proovi ettevalmistust, metoodika valimist, võimalike kõrvaltoimete elimineerimist, vajalike reaktiivide lahuste valmistamist, analüüsi läbiviimist (füüsikaliste või keemiliste suuruste mõõtmist), tulemuse arvutamist ja selle usaldatavuse hindamist.
Analüüsiaparatuuri korral on enamasti vajalik selle kalibreerimine, s.t tehakse kindlaks mõõdetud tulemuse ja aine kontsentratsiooni sõltuvus. Kõrvaloleval joonisel on illustratsiooniks toodud tüüpiline kalibreerimisgraafik.
Analüüt

Analüüt on analüütilise keemia mõiste, see on keemiliseks või füüsikokeemiliseks analüüsiks võetud proovis olev aine (komponent), mille sisaldust või keemilist olemust (struktuuri) määratakse.
Proovi kõikide komponentide – välja arvatud analüüt – kooslust nimetatakse maatriksiks.
Elva jõgi

Elva jõgi (ka "Ulila jõgi") on Emajõe parempoolne lisajõgi. Saab alguse Valgjärvest Põlva maakonnas.
Jõe pikkus on 82,4 km ja valgla 451,4 km², üldine langus on 144 meetrit. Voolab läbi Elva linnast ja Keeri järvest.
Jõe alguses nimetatakse teda Tamme ojaks, Hellenurme kandis Hellenurme ojaks ning Keeri järvest allavoolu nimetatakse teda ka Ulila jõeks. Tõravere lähistel on seda nimetatud Tõravere jõeks.
Elva jõele on ehitatud mitmeid paisusid ja nende äärde veskeid: Palu, Hellenurme, Rundsu, Peedu, Voika, Tõravere. Jõe alamjooks oli XX sajandi alguses veetee, mis suurema veega sobis puidu parvetamiseks.
Tähtsamad lisajõed on Pulga oja ning Rõhu oja.
Rialto sild

Rialto sild (itaalia "ponte di Rialto") on üks Veneetsia Canal Grande (Suure Kanali) kolmest sillast, olles neist vanim ja tuntuim.
Esimene sild üle Suure Kanali oli 1181. aastal Nicolò Barattieri ehitatud pontoonsild "ponte della Moneta". Seoses Rialto tähtsuse kasvuga asendati see 1250 aastal puusillaga, mille keskosa oli suuremate laevade möödalaskmiseks ülestõstetav. Sellest ajast on pärit ka silla nimi "ponte di Rialto". 
1310. aastal Bajamonte Tiepolo juhitud rahutustes sild osaliselt põletati. 1444 kukkus sild kokku veeparaadi jälgima kogunenud rahvamassi all.
15. sajandil ehitati sillale väiksed poekesed, mille linnakassasse makstavast rendist kaeti silla hoolduskulud.
1503. aastal tõstatati uue silla ehitamise vajalikkuse küsimus ja asuti vaagima erinevaid projekte; silla projekteerimise juures harjutasid kätt mitmed tuntud arhitektid, teiste hulgas ka Jacopo Sansovino, Palladio ja Vignola. Lõpuks valmis uus kivisild 1591. aastal Antonio da Ponte kavandatuna. 
Rialto sild jäi kuni 1854. aastani, mil valmis Academia sild, ainsaks sillaks üle Suure Kanali.
Floyd Landis

Floyd Landis (sündinud 14. oktoobril 1975) on USA elukutseline jalgrattur.
Floyd Landis võitis 2006. aasta Tour de France'i, kuid oli sunnitud võidust loobuma. Nimelt osutus 20. juulil toimunud 17. etapi järel Landisele tehtud dopinguproov Rahvusvahelise Jalgrattaliidu teate kohaselt positiivseks. Proov näitas liiga kõrget testosterooni taset. Positiivseks osutus ka B-proov. Landis ise teatas enne B-proovi tulemuste selgumist, et ei tunnista ennast olukorras süüdi ning kõrge testosteroonitase on tingitud tema keha iseärasustest. Alles 2010. aastal tunnistas ta, et tarvitas keelatud aineid alates 2002. aastast.
Lisaks üldvõidule kaotas ameeriklane ka auhinnaraha 450 000 eurot ning sai kaheaastase võistluskeelu. Phonaki meeskond teatas tulemuste selgumise järel Landise vallandamisest meeskonnast. Floyd Landisest sai esimene rattur tuuri ajaloos, kellelt võeti võit dopingu kasutamise tõttu.
Prantsusmaa velotuuri üldvõitjaks tõusis Landisele 57 sekundiga kaotanud hispaanlane Óscar Pereiro.
Kodori mäekuru

Kodori mäekuru (; gruusia ყადორის უღელტეხილი, vene "Кодорский перевал") on mäekuru Suur-Kaukasuse Peaahelikus Gruusia ja Venemaa (Dagestani) piiril. Ühendab Andiiskoje Koissu ülemjooksu Dagestanis Alazani oruga Gruusias.
Imavere valla vapp

Imavere valla vapp on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Imavere valla vapp.
Vapp on kinnitatud 11. oktoobril 1996.
Vapi kirjeldus.
Rohelisel kilbil kuldne tüvimik ja sellest tõusev vai, millel saateks paremal pool ristikuleht ja vasakul okaspuutaim, kõik kuldsed.
Põhjendus.
Roheline värv sümboliseerib metsa ja rohumaid, kollane värv sümboliseerib põlluharimist ja viljakasvatust. Kuuse oks sümboliseerib metsandust, ristik sümboliseerib põllumajandust.
Bari

Bari on sadamalinn Itaalias, Apuulia maakonna ja città metropolitana di Bari halduskeskus. Asub Aadria mere ääres.
Bari on suuruselt teine Lõuna-Itaalia linn Napoli järel.
Baril on parvlaevaühendus Dubrovniki, Durrësi ja Kérkyra saarega.
Linnas asub Bari Ülikool.
Kliima.
Baris on kõige soojem kuu juuli, mille keskmine temperatuur on +23 °C. Kõige külmemad kuud on jaanuar ja veebruar, mille keskmine temperatuur on +8 °C. On juhtunud, et talvel sajab lund.
Sademeid on aastas 570 mm, neist kõige rohkem märtsis ja detsembris (70 mm) ning kõige vähem juulis (20 mm).
Ajalugu.
Bari asutati illüürlaste poolt. Ta oli Kreeka ja siis Rooma linn. Antiikajal oli linna nimi "Barium". See polnud kuigi tähtis koht, sest ehkki läks Rooma võimu alla 3. sajandil eKr, mainitakse Bari sadamat esimest korda alles 181 eKr.
Hiljem valitsesid Bari üle üksteise järel idagoodid, Bütsants, Põhja-Aafrika saratseenid ja Robert Guiscardi normannid, kes vallutasid linna 1071. aastal. Barist sai tugev sadam ja kaubanduskeskus, mis rivaalitses 11. sajandil Veneetsiaga.
Linn käis aga endiselt ühe võimu käest teise kätte: seal peremehetsesid Friedrich II, Anjou krahvid ja Sforzad. 1558. aastal liideti Bari Napoli kuningriigiga.
Bari sai sõdade käigus korduvalt rängalt kannatada, kuid toibus alati. Laastav oli ka 1656.–1657. aasta katk, mis viis hauda ligi 80% elanikest.
Sõpruslinnad.
Bari sõpruslinnad on Baalbek (Liibanon), Bandung (Indoneesia), Banja Luka (Bosnia), Bathumi (Gruusia), Durres (Albaania), Guangzhou (Hiina), Korfu (Kreeka), Mar del Plata (Argentina), Patras (Kreeka) ja Sumgait (Aserbaidžaan).
Kodori jõgi

Kodori (vene "Кодори" (Kodori), abhaasi "Кәыдры" (Kvõdrõ)) on jõgi Abhaasias. Saab alguse Suur-Kaukasuse Peaaheliku nõlvadelt lähtuvate Sakeni ja Gvandra jõe ühinemisel. Voolab sügavas orus, suubumisel Musta merre moodustab delta. Jõe pikkus on 105 km (Abhaasias pikkuselt teine).
889

889. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 884 885 886 887 888 - 889 - 890 891 892 893 894
888

888. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 883 884 885 886 887 - 888 - 889 890 891 892 893
887

887. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 882 883 884 885 886 - 887 - 888 889 890 891 892
886

886. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 881 882 883 884 885 - 886 - 887 888 889 890 891
Gütersloh

Gütersloh on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Gütersloh' kreisi keskus. 
Asulat on esmamainitud 1184. aastal. 1825. aastal sai linnaõigused.
Rovigo

Rovigo on linn Itaalias Veneto maakonnas, Rovigo provintsi halduskeskus. 
Ajalugu.
Rovigo ("Rhodigium") nime on esmamainitud ühes 838. aasta Ravenna dokumendis.
Durrës

Durrës on Albaania peamine sadamalinn, Durrësi maakonna halduskeskus.
Ajalugu.
Tänapäeva Durrësi kohale asutasid 627 eKr Kórinthose ja Kérkyra elanikud (Korfu) "Epidamnos"'e linna. Roomlased nimetasid linna "Dyrrhachium"'iks.
885

885. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 880 881 882 883 884 - 885 - 886 887 888 889 890
884

884. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 879 880 881 882 883 - 884 - 885 886 887 888 889
883

883. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 878 879 880 881 882 - 883 - 884 885 886 887 888
882

882. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 877 878 879 880 881 - 882 - 883 884 885 886 887
881

881. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 876 877 878 879 880 - 881 - 882 883 884 885 886
880

880. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 
Aastad: 875 876 877 878 879 - 880 - 881 882 883 884 885
878

878. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 873 874 875 876 877 - 878 - 879 880 881 882 883
879

879. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 874 875 876 877 878 - 879 - 880 881 882 883 884
Diplomaatiline korpus

Diplomaatiline korpus (ka corps diplomatique) on riiki akrediteeritud diplomaatide kogum. Diplomaatilise korpuse moodustavad välisesinduste juhid ja välisesinduste töötajad.
Diplomaatilise korpuse hierarhias võib riigiti leida põhimõttelisi erinevusi. Näiteks on mõnes riigis diplomaatiliste ametikohtadena esindatud jurist ja/või pressiesindaja, kes tegelikult on seotud teiste eluvaldkondadega.
Mõningates riikides antakse pikima staažiga suursaadikule või nuntsiusele tiitel diplomaatilise korpuse vanem. Võib juhtuda, et diplomaatiline korpus teeb omavahel koostööd, sealjuures suhete osas asukohariigiga.
Mõningates riikides, eriti Aafrikas, loetakse rahvusvaheliste organisatsioonide esinduste liikmed või juhid diplomaatilise korpuse liikmeteks.
Kvalitatiivsed uurimismeetodid

Kvalitatiivuuring on teadusliku uurimise meetod, millega otsitakse esmajoones vastust küsimusele, kas mingi tunnus või omadus (kvaliteet) uuritaval esineb või mitte. Sellega üritatakse anda uuritava ammendav kirjeldus lähtuvalt uurimisprobleemist (vrd kvantitatiivsed uurimismeetodid, mis üritavad mõõta mingi omaduse või tunnuse esinemise hulka). Metodoloogiliselt erineb kvalitatiivne uuring kvantitatiivsest selle poolest, et esimeses toimub andmete kogumine ja tõlgendamine ühel ajal.
Kvalitatiivse uurimise puhul ei ole tegemist mõõtmisega.
Analüütiline keemia.
Analüütilises keemias on kvalitatiivse uuringu eesmärk aine kindlaksmääramine selle keemiliste, bioloogiliste või füüsikaliste omaduste põhjal või aine koostisosade võimalikult täpne määramine (s.o aine kirjeldamine). Kvalitatiivne analüüs – see on uuritava aine keemilise koostise ja struktuuri määramine või kas mingi uuritav ühend esineb analüüsitavas proovis. Eesmärk võib olla aine koostisse kuuluvate elementide või funktsionaalsete rühmade kindlakstegemine või ühendi keemilise struktuuri identifitseerimine.
Sotsiaalteadused.
Sotsiaalteadustes on kvalitatiivuuringute eesmärk kirjeldada ühiskonnas toimuvat ning mõtestada seda lahti mingist teoreetilisest raamistikust lähtuvalt. Olulised andmete kogumise meetodid on vaatlus, intervjuu, vestlus; andmete analüüsi võtteks kontentanalüüs.
Humanitaarteadused.
Humanitaarteadustes on kvalitatiivsed uurimismeetodid levinuimad, kuna enamik humanitaarvaldkondi ei oma mõõdetavat uurimisainest.
Kvalitatiivne meetod sotsiaal- ja humanitaarteadustes on sõltuv uurija tõlgendustest – kogutud andmed on hinnangulised. Seetõttu on andmed omavahel raskesti, kuid tinglikult siiski võrreldavad.
Kunda tuletorn

Kunda tuletorn oli tuletorn Kunda sadamas. See hävis tulekahjus 1999. aasta suvel. 
Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 068.
12. märtsil 1998 anti välja postmark Kunda tuletorni kujutisega.
Mohni tuletorn

Mohni tuletorn on tuletorn Mohni saare loodeosas.
Ajalugu.
Mohni esimene tuletorn oli puust ja ehitati saarele 1806. aastal.
Praegune tuletorn valmis 1871. aastal.
1996. aastast toodavad selle tarbeks elektrit päikesepaneelid ja tuulegeneraator.
Iseloomustus.
See Eesti tuletorn asub merepinnast 33 meetri kõrgusel ja on 27,4 m kõrge. Nähtav 10 meremiili (18,5 km) kaugusele igas suunas (tule sektorit ei ole piiratud).
Laidunina tuletorn

Laidunina tuletorn (ka "Laidunina päevamärk, Kahtla majakas") on endine tuletorn ja päevamärk Saare maakonnas Saaremaa vallas Kahtla laiul.
Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .
Punase tellistorni kõrgus jalamist on 24 meetrit ja merepinnast on 27 meetrit.
Torn ehitati 1907. aastal. Tuletornina kasutati seda 1924. aastani. Hiljem on torn kasutusel olnud päevamärgina. 2004. aastast pole torn enam navigatsioonimärgina kasutusel.
Ehitis on arhitektuurimälestis.
Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 983.
Siegen

Siegen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Siegen-Wittgensteini kreisi keskus. Asub Siegi jõe kaldal.
Siegeni linn rajati 1224. aastal Nassau krahvi ja Kölni peapiiskopi ühisvaldusena. 1303. aastal sai Siegen linnaõigused ja 1381 läks Nassau krahvi ainuvaldusesse.
16. sajandil ümbritseti linn paksude müüride ja 16 müüritorniga.
Siegenis on sündinud Peter Paul Rubens.
16. detsembril 1944 hävis Briti lennuväe pommirünnaku tagajärjel 80% linnast.
Iisaku valla vapp

Iisaku valla vapp on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Iisaku valla vapp.
Vapp on kinnitatud 20. detsembril 1994.
Vapi kirjeldus.
Rohelisel kilbil on hõbedane alt saehambuline palk. Selle kohal on kaks ja all üks kuldne istuv orav.
Põhjendus.
Vapil kajastub mets ja selle töötlemine. 3 oravat sümboliseerivad hoolsust, töökust ja kokkuhoidlikkust ning neil omadustel põhinevad vallarahva tulevikulootused.
Illuka valla vapp

Illuka valla vapp on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Illuka valla vapp.
Vapp on kinnitatud 29. novembril 1993.
Vapi kirjeldus.
Punase kilbi keskel allasuunatud hõbedase tera ja kuldse käepidemega mõõk, saatena säärest äralõigatud labajalad 1 + 1, varbad väljapoole. Jalgade kohal mõõgast läbistatud kuldne viie kolmiklehega kroon.
Põhjendus.
Illuka vald oli tuntud Kalevipoja muistendite rohkuse poolest. Legendaarne Eestimaa kuningas leidis oma lõpu vaenlase käe läbi Kuremäel ja on rahvajutu järgi maetud Kivinõmme metsa. Vapi punane värv ja mõõk räägivad muistsest kuritööst, kroon (eeposes on kuningakssaamisel mainitud kuldset kübarat, kuid kuna Kalevipoja täpset tegutsemisaega on võimatu kindlaks teha, siis on kasutatud Euroopas tuntud kuningavõimu sümbolit - krooni.) sümboliseerib legendaarset hiidu - kuningat Kalevipoega. Hiiu jalgadega on seotud ka Konsu järve tekke muistend.
Raul Mälk

Raul Mälk (sündinud 14. mail 1952 Pärnus) on Eesti ajakirjanik, riigitegelane ja diplomaat.
Ta on olnud Eesti välisminister (1998–1999), Eesti suursaadik Suurbritannias (1996–2001) ja Eesti suursaadik Euroopa Liidu juures (2007–2011).
Haridustee.
Ta on lõpetanud 1970. aastal Nõo Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusküberneetika erialal "cum laude". Aastatel 1975–1977 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia majandusinstituudis nooremteadurina. 1983–1985 õppis Leningradi Kõrgemas Parteikoolis ajakirjandust ja oli kuni 1990. aastani NLKP liige.
Töö ajakirjaniku ja pressiesindajana.
Aastatel 1977–1990 töötas Raul Mälk Eesti Raadio välisuudiste toimetuses (vanemtoimetaja, peatoimetaja asetäitja ja seejärel peatoimetajana), kus tegi paljudes poliitika- ja uudistesaadetes eeskätt välispoliitika ülevaateid. 
1990. aastast töötas ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu esimehe Arnold Rüütli kantseleis ja oli ülemnõukogu pressiesindaja.
Raul Mälk on hinnatud välispoliitikaekspert. Ta on esinenud välispoliitilisi teemasid lahkavates tele- ja raadiosaadetes ning avaldanud artikleid välispoliitika ajakirjas Diplomaatia, mille toimetuskolleegiumisse on ta aastaid kuulunud. Ta on olnud ka "Eesti entsüklopeedia" toimetuskolleegiumi liige.
Kolleegid on esile tõstnud nii tema silmapaistvat töövõimet, head huumorimeelt ja laia silmaringi kui ka diplomaatilist tasakaalukust. 
Töö välisministeeriumis ja diplomaadina.
Alates 1992. aastast on Raul Mälk töötanud välisministeeriumis. Aastatel 1992–1993 oli ta välisministri nõunik, 1993–1994 ministri kantseleiülem, 1994–1996 asekantsler poliitika- ja pressiküsimustes ning 1996–2001 suursaadik Suurbritannias. Aastatel 1996–2003 oli ta ka Eestit esindav suursaadik Iirimaal ning 2000–2003 mitteresideeriv (asukohaga Londonis) erakorraline ja täievoliline suursaadik Portugalis.
Välisministeeriumi asekantslerina töötades juhtis Mälk Eesti delegatsiooni Eesti-Läti merepiiri läbirääkimistel,
1996. aasta jaanuarist juhtis ta ühtlasi Eesti delegatsiooni piiriläbirääkimistel Venemaaga.
14. oktoobrist 1998 kuni 25. märtsini 1999 (pärast Toomas Hendrik Ilvese tagasiastumist) oli Raul Mälk välisminister. Seejärel töötas ta välisministeeriumi poliitika planeerimise osakonna peadirektorina. 
1. juunist 2007 kuni 29. augustini 2011 oli ta Eesti Vabariigi suursaadik Euroopa Liidu juures. Pärast seda on ta töötanud välisministeeriumi Euroopa Liidu osakonna Läänemere piirkonna erivolitustega diplomaatilise esindajana. 
Akadeemiline tegevus.
Raul Mälk on olnud Eesti Diplomaatide Kooli õppejõud ja kuulunud aastatel 1998–2002 Eesti Diplomaatide Kooli Sihtasutuse nõukokku.
Jõhvi valla lipp

Jõhvi valla lipp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Jõhvi valla lipp.
Lipu kujundus on kinnitatud Jõhvi linnavolikogu poolt 20. juulil 1992.
20. juulist 1992 kuni 1. jaanuarini 2006 oli lipp kasutusel Jõhvi linna sümboolikana. 2005. aastal Jõhvi linn ja Jõhvi vald ühinesid ning senine linna lipp sai tekkinud omavalitsuse, Jõhvi valla sümboliks. Varasemal Jõhvi vallal lipp puudus.
2025. aastal aset leidnud Jõhvi ja Toila valla ühinemise lepingu alusel kasutab ühinenud Jõhvi vald sama sümboolikat.
Lipu kirjeldus.
Jõhvi valla lipp on täisnurkne riidelaid, mille kõrguse ja laiuse suhe on 1:2. Lipp koosneb viiest ribast: äärtel ja keskel 1/7 laiused valged ribad, nende vahel 2/7 laiused rohelised ribad.
Jõhvi valla vapp

Jõhvi valla vapp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Jõhvi valla vapp.
Vapi tänapäevane kujundus on kinnitatud Jõhvi linnavolikogu poolt 2. detsembril 1938 ning 20. juulil 1992. 
20. juulist 1992 kuni 31. detsembrini 2005 oli vapp kasutusel Jõhvi linna sümboolikana. 2005. aastal Jõhvi linn ja Jõhvi vald ühinesid ning senine linna lipp sai tekkinud omavalitsuse, Jõhvi valla sümboliks.
2025. aastal aset leidnud Jõhvi ja Toila valla ühinemise lepingu alusel kasutab ühinenud Jõhvi vald sama sümboolikat.
Vapi kirjeldus.
Jõhvi valla vapp on kilbikujuline. Vapi välja alumine 2/3 on rohelise põhjaga, millel on on vasakust äärest eenduv kuldne hirvepea, suust väljaulatuva punase keelega. Vapi välja ülemisel 1/3 punase põhjaga osal on kujutatud kolme hõbedavärvilist kuuske. 
Vapi põhjendus.
Kuldne hirv ja hõbedane kuuserida sümboliseerivad Alutaguse metsi.
Vana vapp.
Aastatel 1992–2005 töötanud Jõhvi valla vapp oli kasutusel 2005. aastani.
Kohtla valla vapp

Kohtla valla vapp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kohtla valla vapp.
Vapp kinnitati 10. septembril 1997.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil on kuldne kroon ja sellest vasakul hõbe-sinine piit ning lainelõikeline vastandvärvides hõbe-sinine vapitüvi.
Põhjendus.
Kroon viitab eeposele "Kalevipoeg", mille järgi saabus Kalev põhjakotka seljas ja maandus kõrgel Viru kaldal, milleks tõenäoliselt oli Ontika (56 m). Hõbedane piit on Ontika paekallas heraldilisel kujul. Vasakul asuv paekallas kujutab Kohtla valla paiknemist Toila vallast läänes. Toila vapil on paekallast kujutav piit paremal. Lainelõige ja jalus tähistavad vett ja veerikkust.
Kohtla-Nõmme vapp

Kohtla-Nõmme valla vapp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kohtla-Nõmme valla vapp.
Vapp kinnitati 16. aprillil 1997.
Valla vapi kavandi autor on Viktor Roosipuu.
Vapi kirjeldus.
Püstiselt poolitatud kuldsel-rohelisel vapikilbil on vastandvärvides tammelehed ja langetatud vastandvärvides lainelõikeline varras.
Põhjendus.
Vapikilbi kuldne väli sümboliseerib Kohtla-Nõmme liivast pinda ja põlevkivi. Roheline tammeleht kuldsel väljal sümboliseerib Kohtla-Nõmme parki. Vapikilbi roheline väli sümboliseerib rohelust ja kuldne tammeleht iidset tamme. Lainelõikeline varras sümboliseerib Kohtla jõge.
Slovakkia valitsusjuhtide loend

"Siin on loetletud Slovakkia valitsusjuhte".
OpenStreetMap

OpenStreetMap (lühend OSM) on avatud lähtekoodiga projekt, mille raames luuakse vabalt kasutatavaid geograafilisi andmeid, näiteks tänavakaarte.
Andmeid kogutakse nii käsitsi sisestamise teel kui ka automaatselt mõnedelt GPS-seadmetelt. Kaardi andmed on avaldatud Open Database License litsentsi all.
Ajalugu.
OpenStreetMapi asutas Steve Coast 2004. aasta juulis. Aprillis 2006 asutati vabade geoandmete kogumise ja levitamise edendamiseks fond.
Kaardistamise protsess.
Siiani on kaardi andmeid kogutud ühtses kaardistamisprotsessis. Tavaliselt algab asi sellest, et kasutaja laadib andmed OSMi oma käsi-GPS seadmest. Pärast seda algab käsitöö, mille tulemusena tehakse "punktid" ("nodes"), "segmendid" ("segments") ja "teed" ("ways"), millele antakse võti-väärtus paarid, mis kirjeldavad punkti, segmendi või tee omadusi näiteks tee nimi, laius või tähtsus.
GPS.
Paljud inimesed kasutavad kaardistamise juures sellist programmi nagu GPSBabel, et muuta GPS-i andmed NMEA vormingust GPX vormingusse. 
Andmeid kogutakse WGS84 vormingus laiuskraad/pikkuskraad ja on tavaliselt esitatud Mercatori projektsioonis.
Vaatamata sellele, et andmeid saab sisestada iga Maal asuva punkti kohta, on seni kaardistatud peamiselt Prantsusmaad, Skandinaaviat ja Suurbritanniat.
Litsents.
Kaardi andmed on avalikustatud Open Database License (ODbL) alusel. 2012. aasta septembrini oli litsentsiks Creative Commons Attribution-ShareAlike 2.0.
Paljud programmid, mis on seotud OpenStreetMapiga, on avalikustatud GNU GPL litsentsi või mõne muu avatud litsentsi alusel.
Andmete vorming.
OpenStreetMap kasutab topoloogilist andmestruktuuri, koosnedes:
Vaatamisvahendid.
OpenStreetMap veebileht pakub Ajaxi stiilis brauserit veebis vaatamiseks .
Töötlusvahendid.
Selleks, et kaardi andmeid nende rakendustega muuta, peab olema registreeritud kasutajanimi, mis on täiesti tasuta. Kõik on kutsutud kaasa lööma.
Peamine veebikaardi vaade esitatakse kasutades vabavaralist Mapniki mootorit.
OSM andmeid saab vaadata ka NASA World Windiga kasutades "add-on" i.
Legnano

Legnano on linn Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas città metropolitana di Milanos.
Ajalugu.
Siin leidis 1176. aastal Lombardia Liiga ja Friedrich I Barbarossa vägede vahel aset Legnano lahing, mis tähistas gvelfide ja gibelliinide vahelise võitluse kulminatsiooni ja pani punkti imperaatori püüdlustele domineerida Lombardia linnriikide üle. Lahing lõppes Lombardia Liiga ehk gvelfide poole võiduga.
Morimondo

Morimondo on vald Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas città metropolitana di Milanos. Asub 30 km Milanost edelas.
Valla keskus on Morimondo. Peale selle on vallas veel Fallavecchia osavald.
Morimondos asub 1135. aastal asutatud tsistertslaste klooster. Kloostri asutanud mungad olid pärit Morimondist Burgundias Prantsusmaal.
Kloostri omaaegset jõukust peegeldab kloostri põhjatiivas asuv imposantne gooti stiilis Santa Maria kloostrikirik. Punastest tellistest ehitatud lihtsa kividekooriga basiilikal on kolm löövi ja silindrilised tellistest laotud nikerdatud kivikapiteelidaga sambad.
Castrop-Rauxel

Castrop-Rauxel on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Recklinghauseni kreisis. Asub Ruhri linnastus; Dortmundi, Bochumi ja Herne naaberlinn.
Linnas oli 19. sajandil seitse söekaevandust. Viimane neist suleti 1984. aastal.
Moers

Moers on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Weseli kreisis. Asub Reini jõe kaldal. Moersi naaberlinnad on Duisburg ja Krefeld.
Moersi on ürikutes esmamainitud 9. sajandil. 1300. aastal sai linnaõigused.
Maastricht

Maastricht on linn Hollandi kaguosas, Limburgi provintsi halduskeskus, üks Hollandi vanemaid linnu. Asub Maasi jõe kallastel Belgia piiri ning Flandria ja Valloonia piiri lähedal.
Vanade kirikute seas on Sint-Servaasi kirik 6. sajandist ja Onze Lieve Vrouwe kirik 11. sajandist. 17. sajandist pärineb Maastrichti raekoda. 
Linnas asub 1976. aastal asutatud Maastrichti ülikool, kunstiõppeasutus Jan van Eyck Academie, kunstiakadeemia Academie Beeldende Kunsten Maastricht ja Maastrichti Konservatoorium.
Linnas on kunstimuuseum Bonnefantenmuseum, arheoloogiamuuseum Centre Céramique, kunsti- ja ajaloomuuseum Museum aan het Vrijthof, Rooma-aegsete jäänuste muuseum Museumkelder Derlon, Sint-Servaasi basiilika varakamber, Onze-Lieve-Vrouwe basiilika varakamber, Maastrichti Loodusmuuseum, koduloomuuseum Sint Pieteri Muuseum ja De Keyzeri Aurupruulikoda. 
Maastrichtis kirjutati 7. veebruaril 1992. aastal alla Maastrichti lepingule.
Maastrichtis on arenenud keraamikatööstus. Linnast lõunas jõe ääres on Hollandi suurim tsemendivabrik, kuhu tuuakse merglit Sint Pietersbergist. Toodetakse ka autoosi, büroomööbli metallosi, paberit, klaasi, kondiitritooteid, elektroonikat ja jõelaevu. 
Linn on jõetranspordi- ja raudteesõlm.
Kiasma

Kiasma on Helsingis Mannerheimintiel asuv nüüdiskunsti muuseum.
Ekspositsiooni põhiosa moodustab Riigi Kunstimuuseumi nüüdiskunsti kogu.
Kiasma projekteerimise konkurss kuulutati välja 1992. aastal. Konkursil võisid osaleda Põhjamaade ja Baltimaade arhitektid, kutsututena osales 5 rahvusvaheliselt tunnustatud arhitekti. Konkursi võitis USA arhitekt Steven Holl. Muuseumi hakati ehitama 1996. aastal ja see avati 1998. aastal.
Mais 2006 jõudis külastajate arv 2 miljonini.
Selja jõgi

Selja jõgi (ka "Selgejõgi", "Karepa jõgi", "Rutja jõgi") on jõgi Lääne-Viru maakonnas. Saab alguse Pandivere kõrgustikult Hulja alevikust. Ülemjooksul voolab kirdesse, keskjooksul põhjaloodesse. Alamjooksul pöörab kirdesse ja suubub Karepa külas Soome lahte.
Jõe pikkus on 46,4 km ja valgla pindala 422,6 km².
Tähtsamad lisajõed on Hulja oja, Veltsi oja, Sõmeru jõgi, Haljala oja, Soolikaoja.
Jõe org.
Alamjooksul on Selja jõe org alates 1978. aastast looduskaitse all. Alates 2005. aastast kuulub Selja jõe org Varangu sillast alates Selja jõe maastikukaitseala koosseisu.
Selja jõe kaldal asub Varangu lademe ja Varangu kihistu stratotüüp.
875

875. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 870 871 872 873 874 - 875 - 876 877 878 879 880
874

874. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 869 870 871 872 873 - 874 - 875 876 877 878 879
873

873. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 868 869 870 871 872 - 873 - 874 875 876 877 878
872

872. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 867 868 869 870 871 - 872 - 873 874 875 876 877
871

871. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 866 867 868 869 870 - 871 - 872 873 874 875 876
870

870. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 865 866 867 868 869 - 870 - 871 872 873 874 875
Sesto San Giovanni

Sesto San Giovanni on vald Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas città metropolitana di Milanos.
Olnud kuni 1800. aastate alguseni vaid väike külake, kasvas Sesto San Giovanni 19. sajandi vältel suureks tööstusasulaks. Pärast Teist maailmasõda meelitasid töökohad sinna tuhandete kaupa immigrante Lõuna-Itaaliast.
Unna

Unna on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Unna kreisis. 
Unnat on ürikutes esmamainitud 1032. aastal. 1278. aastal sai linnaõigused.
Unna asub vana soolakaubatee Hellwegi ääres.
Linnas peetakse üle aasta itaalia festivali "Un(n)a festa Italiana".
Martin Jürman

Martin Jürman (Martin Jyrman) (sündinud 19. veebruaril 1982 Tallinnas) on ansambli Smilers endine soolokitarrist.
Varem on Jürman mänginud ansamblites Blood for Blood ja P.V.A. Pink Bullets, Pedigree, Beebilõust&amp;Lihaloff, Ines, TLN Chaos
Ta on Eesti Autorite Ühingu liige.
Qeqertarsuatsiaq

Qeqertarsuatsiaq (taani "Hareøen") on asustamata saar Gröönimaa läänerannikul Baffini lahes Qeqertarsuaqi saarest põhjas. Kuulub Avannaata valda.
Saare pindala on 126 km². Qeqertarsuatsiaq on kagus asuvast märksa suuremast Qeqertarsuaqi saarest eraldatud Maligaati väinaga ja kirdes asuvast Nuussuaqi poolsaarest Sullorsuaqi väinaga.
Mardikalised

Mardikalised ("Coleoptera") on lülijalgsete selts putukate klassist.
Mardikalised on loomariigi liigirikkaim selts. Neid on kirjeldatud umbes 350 000 liiki, kuid hinnanguliselt on neid mitu korda rohkem. Eestis on leitud 3073 liiki, kuid neid arvatakse leiduvat vähemalt 3400. Neist enamik on maismaalised, kuid osade mardikate elutegevus on seotud ka veekeskkonnaga. Oma suure isendite hulga, biomassi ja ökoloogiliste seoste tõttu on mardikad tähtsad maismaakoosluste komponendid. 
Nende teaduslik nimetus tuleb kreekakeelsetest sõnadest "koleos" ('tupp', 'kate') ja "pteros" ('tiib'). Mardikate uurimisega tegeleb koleopteroloogia
Toitumistüübi järgi on mardikad fütofaagid, adefaagid, saprofaagid, koprofaagid, nekrofaagid või polüfaagid. Parasiite on suhteliselt vähe. Need elavad koos mesilaste, sipelgate, termiitide, herilaste ja ämblikega. Partneri leidmiseks kasutavad feromoon-, heli (siklased) ja ka valgussignaale (jaanimardikas). Mardikalised liigitatakse kolme alamseltsi:
Mardikalisi elab palju ka inimelamutes. Lahtiselt seisma jäänud jahusse ning jahusaadustesse asuvab peagi elama harilik jahumardikas ning väike-jahumardikas.
Mardikaliste eripäraks on enamasti kogu tagakeha katvad jäigad ja tugevad eestiivad. See eesmine paar tiibu on kujult muutunud ja moodustavad nn kattetiivad ("elytrae"). Teise tiivapaari tiivad on kilejad ja mardikad kasutavad neid lendamiseks. Kattetiivad asetatakse lennu ajal seljale kokku või kasutatakse lennul kandepindadena. Suised on haukamistüüpi. 
Eesti mardikaliste täielik süsteem sugukondadeni.
Mõned varem sugukondadena käsitletud rühmad on käesolevas süsteemis alamsugukondadeks:
Villu Veski

Villu Veski (sündinud 19. jaanuaril 1962 Hellamaa külas Muhus) on Eesti saksofonist, helilooja, muusikaprodutsent ja pedagoog.
Ta lõpetas 1980. aastal Orissaare Keskkooli, õppis aastatel 1980–1985 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Olavi Kasemaa saksofoniklassis ja sai esimese Eesti saksofonistina klassikalise muusikahariduse, täiendades end sel alal ka Prantsusmaal Pariisi Konservatooriumi suveakadeemias Nice’is prof. Claude Delangle’i juhendamisel. 
Džässmuusikuna on Villu Veski loonud ansamblid Villu Veski kvartett (1985), Avicenna (1987), Saxappeal Band (1992). Tallinna Saksofonikvartett (1983). 
Duo Villu Veski – Tiit Kalluste NordicSounds (1998) on põhjamaist etnodžässi esitav muusikaprojekt. Duo on välja andnud kolm albumit: "Põhjala Saarte Hääled", "Sounds of the Nordic Islands II" ja "NordicSounds vol. 3", Villu Veski JazzGroup (2006). 
Villu Veski
Kontserdireisid on teda viinud paljudesse Euroopa maadesse, endise Nõukogude Liidu aladele, Hiinasse, Jaapanisse, Taisse, Lõuna- ja Põhja-Ameerikasse, Aafrikasse, Gröönimaale, Fääri saartele. Villu Veski on plaadifirma TUTL artist.
Kärde

Kärde on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
1. juulil 1661 sõlmiti Kärde mõisas Venemaa ja Rootsi vahel Kärde rahu. Kärdes asub Kärde rahumajake, kus rahvapärimuse järgi peeti rahuläbirääkimisi.
Kärdes elab 149 inimest (2006).
Külas asub Kärde mõisa kalmistu ja muistsed Kärde kivikalmed.
Eesti kõrgendike loend

Siin on loetletud Eestis asuvaid künkaid (Eesti kõrgeim "mägi" on tegelikult küngas), kõrgustikke ja muid kõrgendikke.
A.
=E=
=H=
=I=
=J=
=K=
=L=
=M=
=N=
=O=
=P=
=R=
=S=
=T=
=U=
=V=
=Õ=
Jõestik

Jõestik on peajõgi koos lisajõgede ja harujõgedega.
Kui jõestiku keskmeks on peajõgi, siis jõevõrk hõlmab kõiki mingil vaadeldaval alal olevaid vooluveekogusid.
Representatsioon

Representatsioon (inglise keeles "representation", saksa keeles "Repräsentation") on mitte kohaloleva või esiloleva tegemine kohal- või esilolevaks, niisugune esindussuhe või entiteet, mis teist entiteeti sel viisil esindab.
Representatsiooni käigus tehakse presentseks see, mis parajasti tegelikult või veel presentne pole ning esitatakse see kohalolevana. Enamasti kõneldakse filosoofias representatsioonist subjekti vaimse tegevuse kontekstis, kus representeerimine toimub subjekti vaimus (representatsiooni objekt representeerub ettekujutuses ehk kujutluses) või tajudes (objekti tajutav kujutus kui asi meie jaoks, vastandatuna asjale iseeneses). Samas kasutatakse mõistet ka objektide puhul, millest üks teist representeerib ja on niimoodi tolle representatsiooniks (suhe võib olla ka vastastikune).
Funafuti

Funafuti on atoll Vaikses ookeanis, Tuvalu suurim atoll, kus asub riigi pealinn. Atoll koosneb vähemalt 33 saarest, millest vähemalt 3 on asustatud. Rahvaarv on 4500 (2002).
Suurim saar on Fongafale, kus asub Vaiaku külas ka riigi valitsus ja rahvusvaheline lennuväli.
Funafutil on 9 küla (sulgudes elanike arv 2002): Lofeagai (399), Teone (540)
Fakaifou (1007), Senala (589), Alapi (1024), Vaiaku (516), Tekavatoetoe (343), Funafara (22), Amatuku (52).
Lüganuse valla vapp

Lüganuse valla vapp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Lüganuse valla vapp.
2013–2017.
Valla vapil on kujutatud kuldsel kilbil sinine ärastala ning viimasel kolm hõbedast kala.
Valla vapi laiuse ja kõrguse suhe on 9:12.
Põhjendus.
Kuldne sümboliseerib küpset viljapõldu, iidset põlluharimise traditsiooni ja maapõue rikkusi, sinine ärastala viitab valda ühendavale Purtse jõele, kolm kala tähistavad 2013. aastal ühtseks Lüganuse vallaks ühinenud Lüganuse valda, Maidla valda ning Püssi linna.
Vapi kasutamise kord.
Valla vappi kasutatakse:
Vapi ajalugu.
Ajalooline vapp.
Saksa ordu Liivi haru meister Konrad von Vietinghoff annab teada Cēsises koostatud dokumendis, et ta on läänistanud Henneke Maydeli pojale Hinke Maydellile ja tema pärijatele lääniõiguse alusel Maidla külas ühe adramaa ja tiigikoha. Hinke Haydelli on ajalooallikais esmamainitud 1378. aastal. Tal oli valdusi nii Tarakuse kui ka Pungerja ümbruses. Maydellide vapp on kõnelev vapp. Selle kilbil on kujutatud kolme kalaga äraspalki. On arvatud, et palk oli Maidla küla läbinud Purtse jõe sümbol ja kalad olid selles elanud maidlad ehk ründid.
Lüganuse valla vapp aastatel 1997–2013.
Lüganuse valla endine vapp kinnitati 9. juunil 1997. Selleks oli kilp, mis oli jagatud hõbedase tõstetud ja tipust tagasipööratud otstega sarikaga siniseks ja rohelise väljaks. Alumisel rohelisel väljal kolmeharuline leek ja selle all avatud raamat – mõlemad hõbedased. Ülemine väli oli sinine.
Valla vapi kujundid sümboliseerisid selliseid eestlastele igiomaseid väärtusi nagu oma kodu (talu) ja talupidamist – sarikas. Kodusoojus ja läbi põlvkondade püsiv tugev eesti pere – tuleleek. Haridus ja vaimuvalgus üldiselt – avatud raamat. Sinine värvus on taeva ja vee (mere), samuti vaimsuse võrdkuju, roheline värvus sümboliseerib loodust, noorust ning lootust.
Uue vapi valimine.
2013. aasta augustis kuulutasid Lüganuse vald, Maidla vald ning Püssi linn välja ühinemisel moodustuva uue omavalitsusüksuse Lüganuse valla sümboolikakonkursi. Selle eesmärgiks oli leida kolmele ühinenud omavalitsusele kõiki ühendav lipp ja vapp. Lõpptulemusena sai ühinenud omavalitsus nime Lüganuselt, vapi Maidla vallalt ja lipu Püssi linnalt.
Lohusuu valla vapp

Lohusuu valla vapp on endise Ida-Viru maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Lohusuu valla vapp.
Vapp kinnitati 7. veebruaril 1997.
Vapi kirjeldus.
Põigiti poolitatud rohelisel-sinisel kilbil on hõbedane laineline palk. Kilbi ülemisel väljal kaks hõbedast hobuserauda, otsad ülespidi. Alumisel väljal kaks lainelisest palgist laskuvat hõbedast õngekonksu, asetatud seljakuti.
Põhjendus.
Vapivärvid viitavad valla metsadele, põldudele ja Peipsi järvele. Vapivärvid märgivad ka paikkonna ajaloolist kuulumist Tartumaa koosseisu. Sinine ja hõbe on samuti Virumaa värvid. Laineline palk tähistab valla jõgesid. Hobuseraud on õnne sümbol. Kaks hobuserauda valla vapil sümboliseerivad ka Lohusuu valla eesti ja vene kogukondi. Hobuserauad märgivad samuti Lohusuud läbivat pika ajalooga maanteed ning osutavad Lohusuu arengus suuri teeneid omavale Bernhard Reinhold von Skoghile. Õnged tähistavad kalapüüki.
Alexandre Dumas vanem

"Vaata ka artiklit Alexandre Dumas noorem Alexandre Dumas vanema poja ja "Kameeliadaami" autori kohta.
Alexandre Dumas vanem, sündinud Alexandre Dumas Davy de la Pailleterie (24. juuli 1802 Villers-Cotterêts, Aisne'i departemang – 5. detsember 1870 Puys Dieppe'i lähedal) oli prantsuse kirjanik, kes on tuntud ajalooliste seiklusromaanide autorina. Ta on kõige loetum prantsuse kirjanik maailmas.
Nimi.
Kirjaniku sünnitunnistusel oli nimeks Alexandre Dumas Davy de la Pailleterie. Davy de la Pailleterie nimi pärines vanaisalt, kes põlvnes normanni aadlisuguvõsast. Kirjaniku isa läks oma isaga riidu ja hakkas kasutama ema nime Dumas. Umbes 1815. aastast hakkas kirjanik kasutama üksnes nimekuju "Alexandre Dumas".
Elukäik.
Dumas' isa, Thomas-Alexandre Dumas Davy de la Pailleterie oli markii de la Pailleterie ja Santo Domingo mustanahalise orjatari Marie Cessette Dumas' poeg. "Ancien régime"'i ajal oli Thomas-Alexandre reamees, kes võttis 1786. aastal Dumas' nime. Hiljem sai temast Napoleoni armees kindral. Pärast kindral Dumas' surma 1806. aastal sattus perekond raskesse majanduslikku olukorda ning Alexandre läks Pariisi eesmärgiga juristina töötada. Tal õnnestus Orléansi hertsogi, tulevase kuningas Louis-Philippe'i õukonnas koht saavutada, kuid seejärel asus ta teatris õnne proovima. Kuigi Alexandre Dumas vanem on tänapäeval tuntud seiklusjuttude poolest, saavutaski ta omal ajal tuntuse draamakirjanikuna.
Teosed.
Tema tuntuimad teosed on "Kolm musketäri" ("Les Trois Mousquetaires", avaldatud 1844, etendatud 1845); "Kakskümmend aastat hiljem" ("Vingt Ans après", avaldatud 1845); "Krahv Monte-Cristo" ("Le Comte de Monte Cristo" avaldatud 1844–1845); "Vikont de Bragelonne, ehk, Kümme aastat hiljem" ("Dix Ans plus tard ou le Vicomte de Bragelonne", avaldatud 1848–1850 ja "Must tulp" ("La Tulipe noire", avaldatud 1850).
Alexandre Dumas

Alexandre Dumas on kahe prantsuse kirjaniku nimi:
Kudjape

Kudjape ("Kudjapea, Kudjapä, Kudjapäh") on alevik Saaremaal Saaremaa vallas. Alevik asub Kuressaarest idas.
1997. aasta asulareformini kandis Kudjape nime "Kuressaare küla". 2009. aastal sai Kudjape külast Kudjape alevik. 2014. aasta detsembrini kuulus alevik Kaarma valla ja enne 2017. aasta haldusreformi Lääne-Saare valla koosseisu.
2. novembril 2004 oli Kudjapel 463 elanikku, seisuga 1. jaanuar 2011 oli seal 531 alalist elanikku.
Alevikus asuvad Kudjape kalmistu, tammik, jäätmejaam, aiand ja samanimeline talu. Alevik on nime saanud lähedal asunud Kudjape mõisa järgi.
Kalmistu juurest algab laialehise metsa ja loomännikuga Kudjape–Upa loodusrada (5 km).
Kudjape aleviku lähedal asuvad Kuressaare Ida-Niidu ja Marientali (sh Lilleküla) linnaosa, olles sisuliselt linnaga kokku kasvanud.
Okasmetsavöönd

Okasmetsavöönd ehk taiga on loodusvöönd, mis on levinud peamiselt põhjapoolkeral, Põhja-Ameerikas ja Euraasias parasvöötme põhjaosas. Okasmetsavöönd on kõige laiemalt levinud loodusvöönd, millega on kaetud suurem osa Kanadast ja Venemaast. Lõunapoolkeral on okasmetsi väga vähe.
Paluküla hiiemägi

Paluküla Hiiemägi on hiiemägi, mis asub Rapla ja Juuru kihelkonna piiril ajaloolisel Lõuna-Harjumaal. Tänapäevaste kaartide järgi leiab hiiemäe Rapla maakonna kagusopist Kehtna valla maadelt vana Paluküla küla südamest. 
2009. aastal said Paluküla hiiemäe kaitsjad Arvi Sepp, Lembi Välli ja Toivo Sepp aunimetuse Hiie sõber.
Looduslik tähtsus.
Paluküla Hiiemäe kõrgus on 106,4 meetrit üle merepinna. Tegu on ajaloolise Harjumaa ja praeguse Raplamaa kõige kõrgema mäega. Siinse kauni, omapärase ja liigirikka looduse kaitsmiseks on loodud Kõnnumaa maastikukaitseala. Paluküla hiiemäe lõunakülge kutsutakse Reevimäeks. Sõna "reev" tähendab rannikumurdes serva, äärt. Reevimägi on Paluküla hiiemäe üks osa, nagu kinnitab ka kohalik pärimus.
Pärimus.
Hiiemäel asub Tõnni auk, kuhu on toodud ja siiamaani tuuakse värsket (uudset, esimest). Mäel on peetud jaanituld, tänapäeval tehakse seal sageli vastlasõitu.
Hiiemägi vanemates allikates.
"Vastu Iiekõnnu põldusid, Harjumaa peal, viimase Liumäe kingu ääres, on Lalli küla. Põhjapool kaugemal seisab Palu küla, mäekinkude vahel. Paluküla põhjapoolses osas on pühakspeetud palvetamiskoht, kõrge kingu peal, mille otsas vanad elupõlised kased kasvavad. Vanadusest on nad juba nõrgaks jäänud, nii et neist tuul mõned juba maha on murdnud. Siit on ka vist küla oma nime saanud. Iiekõndu ja Lalli küla lahutab Palu külast kitsas mädasoo; ka siia oli piiri peale sild tehtud, nüüdse Lelle Piirisilla talu lähedal. Palukülast võis soode ja rabade vahelt mööda mäeseljandikkusid kuni nüüdse Ingliste mõisa juurde pääseda ja siit oli tee takistamata Lindanisasse ja mereäärde lahti."
Kalkar

Kalkar on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Kleve kreisis. 
Kalkaris asub tuumareaktor, mis ehitati aastatel 1972–1985, kuid mida ei võetud kasutusse.
Doodžide palee

Doodžide palee ("Palazzo Ducale") on gooti stiilis palee Veneetsias, ajalooline doodžide residents, kust valitseti Veneetsia vabariigi üle. Palees käisid koos vabariigi nõukogud ja peeti kohtuistungeid. Doodžide palee asub Püha Markuse väljaku ("piazza di San Marco") ääres.
Esialgne, 9. sajandil ehitatud palee meenutas pigem kindlust kui lossi. Sel oli neli esiletungivat torni ja kõrge kaitsemüür.
Praeguse ilme sai palee aastatel 1309–1424. Tõenäoliselt Filippo Calendario projekteeritud ehitis järgis suures osas esialgse palee eeskuju. Vajaduse ümberehituse järele põhjustasid korduvad põlengud. Palee põles täielikult maha 976 ja 1106; 1483, 1574 ja 1577 hävis tulekahjus osa ruumidest. Püha Markuse sadamabasseini poolne lõunafassaad valmis 14. sajandi alguses ja Püha Markuse väljaku poole avanev fassaad sajand hiljem. Palee tiibfassaade peetakse gooti kunsti tippnäideteks maailmas. Neile omast Veneetsia gooti stiili iseloomustavad idamaised mõjutused. 
Väravad.
Sadamabasseini poole avaneb Teravilja värav ("Porta del Frumento"). Siin asub tänapäeval sissepääs muuseumi.
Palee paraadvärava, väljaku poole avaneva Paberivärava ("Porta della Carta") on 1438–1443 hilisgooti stiilis projekteerinud Giovanni ja Bartolomeo Buon. Värav on nimetatud tõenäoliselt selle järgi, et värava kõrval asus Riigiarhiiv. Värav on rikkalikult kaunistatud kivinikerdustega, mis omal ajal olid osaliselt kaetud lehtkullaga. Ukse kohal paikneb tiivuline Püha Markuse lõvi, kelle ees põlvitab doodž Francesco Foscari: selle kujutise on Luigi Ferrari 1885. aastal taastanud esialgse, Napoleoni käsul lõhutud reljeefi eeskujul.
Saalid.
Palee suurim ja tuntuim ruum on Suure Nõukogu saal ("Sala del Maggior Consiglio"), kus käis koos legistratuur. Tohutu saali ülaserva ääristavad doodžide portreed. Otsaseina katab Tintoretto "Paradiis", mida peetakse maailma suurimaks lõuendil teostatud maaliks.
Palee tagaosas ühendab Ohete sild ("ponte dei Sospiri") lossi vanglaga. Sild on saanud nime selle järgi, et üle selle viidi kurjategijaid hukkamisele.