Aschach an der Donau

Aschach an der Donau on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Eferdingi ringkonnas.
Aschach asub Doonau orus, Eferdingi nõo serval, "Hausruckviertelis". Umbes 2% piirkonnast on kaetud metsaga.
Vallaosad on: Aschach an der Donau (keskus), Ruprechting ja Sommerberg.
Ajalugu.
Esmakordselt mainitud 777. aastal seoses Kremsmünsteri kloostri asutamisega. Aschach kuulus algselt Baieri hertsogkonna idaossa ja kuni 12. sajandini Austria hertsogkonda.
1490. aastal omistati Aschach "Österreich ob der Ennsi" vürstkonnale, ning sai 1512. aastal keiser Maximilianilt turuõiguse ja vapi. Napoleoni sõdade ajal oli linn mitu korda okupeeritud. Alates 1918. aastast kuulub linn Ülem-Austria liidumaasse. Pärast Austria annekteerimist 13. märtsil 1938 Saksa Riiki kuulus linn "Gau Oberdonausse". 1945. aastal Ülem-Austria taastati.
Keldid ja roomlased Aschachis.
Keldi nimi "Joviacum" ilmus "Itinerarium Antoninianumis" esimest korda ajal, kui aastatel 211–217 valitses Rooma keiser Marcus Aurelius Antoninus, hüüdnimega "Caracalla".
1838. aastal leiti Schlögenis toimunud väljakaevamistel ulatuslikud roomaaegse "castra" müürijäänused. Seetõttu eeldati selle sajandi keskpaigaks, et Schlögen oli Rooma leegionide loendis nimetatud "Joviacum". Pärast dr Lothar Eckharti juhitud väljakaevamisi aastatel 1957–1959 tõestati: Schlögen ei saa olla "Joviacum". Eckhart seostab "Militum Liburnariorumit", omamoodi Italia leegioni merejalaväelasi, Aschachiga, sõjaväeüksusi "Ad Mauros" Eferdingiga. Muud kui strateegilised põhjused, mis räägivad sellest, et Aschach on "Joviacum", on kalmistul asuv Püha Laurentiuse patroneeritud kabel, tõendid rooma ruudukujulise põhiplaani kohta ning tänavasillutiskivide ja vankriroobaste leidmine ("limesi" tee?) "Abelstraßel".
Kuna Aschach on Joviacum, viib see meid abt Eugippiuse "Püha Severinuse eluga" lähimasse ühendusse lahkuva antiikaja kõige hämmastavamate allikatega. Püha Severin ilmus Noricumi ajal, mil Rooma valitsemine lõppes. Munga ja imetegijana avaldas ta vastupanu germaani vürstidele, kes istusid koos oma hõimudega kahel pool Doonaud. Tühjenenud Rooma asulates veenis ta kaitsetut vaest Rooma rahvast kristlikule elustiilile. Kui asjaolud olid muutunud vastuvõetamatuks, ennustas ta neile oma paiga peatset lüüasaamist ja andis korralduse ala evakueerida. Nii ka Aschachile (Joviacum). Loeme "Vita Sancti Severini Eugippii'st":
"... Jumala sulane saatis kirikulaulja "Moderatuse" "Joviacumi" nimelise linna elanike juurde, mis asus Batavisest rohkem kui 20 miili kaugusel ja kes peaksid paluma seal viivitamatut põgenemist haavatavast linnast. Ka siin jäi kuulmata hästimõeldud nõuanne, et pühak saatis taas kulleri, kes peaks vähemalt "Joviacumi" kirikupea "Maximianuse" külast lahkuma ajendama. Kui ka seda sõnumitoojat ei usutud, lahkus ta kiiresti linnast. Veel samal ööl tungisid herulid "Joviacumi", hävitasid asula ja viisid enamiku elanikest orjusesse. Preestri tõmbasid nad võlla."
"Vita" üksikasju peetakse usaldusväärseks, varasemaid kahtluseid lahendavad värskemad uuringud. Seega eeldusel, et Aschach on "Joviacum", tunnistatakse, et hilisantiigi märter on Aschachi "MAXIMIANUS".
Transport.
Lisaks tuhandeid aastaid peamiseks liiklusteeks olnud Doonaule ühendati Aschach 1886. aastal "Aschacher Bahniga" (Aschach–Eferding–Wels) tänapäevase transpordisüsteemiga.
Elektrijaama ehitamise ajal pikendati raudteed läbi Aschachi kuni elektrijaamani (seejärel see lammutati).
1962. aastal ehitati parvlaevaühenduse ("Lendav sild") asendamiseks jõele sild, mis hakkas ühendama "Mühlvierteli" piirkonda ja keskset piirkonda.
Mitmete naaberlinnade vahel, sealhulgas Wels, Linz ja Passau Baierimaal, on regulaarne bussiühendus.