Jõgeva raudteejaam

Jõgeva raudteejaam on raudteejaam Jõgevamaal Jõgeval.
2012. aastal valmis Jõgeval uus 550 mm kõrgune ja 150 m pikkune teedevaheline ooteplatvorm. Jõgeval peatuvad Elroni reisirongid liinil Tallinn–Tartu(–Valga). 
2015. aasta seisuga peatus Jõgeval umbes 18 reisirongi päevas. 
Raudteejaamas asub kokku 6 rööpapaari ja 12 pööret, samuti võib jaamas toimuda kaupade rongidele ning neilt maha laadimine, mille tarbeks on eraldi olemas ka kaubaplatvorm. Lisaks kulgeb jaamast kaks haruteed tööstusterritooriumitele. 
Ajalugu.
Jõgeva linna tekkimises on ajalooliselt tähtis osa Tapa–Tartu raudteeliini ehitamisel 1876. aastal. Kuna rong peatus ka Jõgeval, mis toona kandis nime Laisholm, ehitati selle tarbeks puidust jaamahoone, mille ees peatus rong esimest korda 21. augustil 1876. Ajutine liiklus algas 1876. aasta detsembris ning regulaarselt hakkasid rongid sõitma Tapa–Tartu liinil 1877. aasta suvel. Jaam jäi avamisel Laiuse kihelkonda Jõgeva mõisa maadele.
Jõgeva jaamahoone oli kirjelduste järgi kahekorruseline puitehitis. Alumisel korrusel paiknesid eraldi I ja II klassi reisijate ooteruumid ning nende vahel suur vaheruum. I klassi reisijate ooteruumi kuulusid köök, klosett ja puhvetipreili puhketuba. Vaheruumis asusid piletikassa piletiostuks ja kaubakontor kauba vormistamiseks. Lisaks kuulusid sinna veel jaamaülema tööruum, arhiiviruum ja lambikamber. Kelder asus ooteruumi all.
Teisele korrusele olid ehitatud korterid, mis kuulusid jaamaülemale ja jaama sandarmile. Jaamaülema korteri moodustasid köök ja kolm tuba ning sandarmi korteri köök ja tuba.
Aastal 1923 vajas jaamahoone remonti, mille käigus muutus oluliselt fassaadi välisilme.
Jaama juures töötasid teemeister ja tema tööbrigaad, kuhu võis kuuluda kuni kümme töölist. Jõgeva jaam oli majandustegevuselt Vene–Balti raudteel üks mahult suuremaid. Aastail 1919–1923 toimis Jõgeva jaamast Puurmanile suunduv kitsarööpmeline raudtee, mis oli mõeldud metsaveoks. Seda teed haldas Riigi Kütteainete Keskkomitee.
19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses oli Jõgeva jaamahoone kujunenud kohalikule ja ka suurematele turgudele, näiteks Venemaale, oluliseks ekspordi kohaks. Läbi Jõgeva jaama veeti vilja, jahu, lina ja ka elusloomi. Kuna kaubavedu suurenes, sai sellest kasu ka linn ise. Ehitati 1903. aastal ju sellepärast praegusele peatänavale raudkivi killustikust kivitee.
Jõgeva kujunes paikkonna kaubamajanduslikuks keskuseks, mis mõjutas ka Jõgeva jaama tähtsust.
1950. aastateni järgnes Jõgevale Tartu suunal Söödi raudteepeatus, aastani 2001 aga Kalevi raudteepeatus.
2012. aastal rajati Jõgevale uus 150 m pikkune raudteedevaheline perroon.
Kuni 2015. aastani oli Jõgeva ja Tartu vahel käigus ka tööpäeviti sõitnud Jõgeva–Tartu rongiliin, mis suleti väikese kasutajaskonna tõttu mai lõpus.
Jaamahooned.
1876. aastal valminud algne puidust kahekorruseline jaamahoone hävis II maailmasõjas.
Algsest vaksaliansamblist on säilinud kaks puidust raudteelaste elamut, mis on ühekorruselised. Ühes neist asub praegu Betti Alveri muuseum.
1951. aasta algul avati Jõgeval uus, rõhutatult pseudoklassitsistlike detailidega, üleliidulise tüüpprojekti järgi ehitatud kivihoone, mis Eestist on analoogne Jõhvi jaamahoonega. Hoonete arhitektuuris on stalinistlikule stiilile omaselt esile toodud pseudoklassitsistlikud detailid nagu kolmnurkfrontoon keskrisaliidi kohal, pilastrid, sümmeetrilisus jne. Jõgeva jaamahoone keskkorpuses paiknes suur ootesaal ning selle külgedel väike ootesaal ja baariruum. 
Nüüdisajal on hoone renoveeritud, kuid mitte enam jaamahoone funktsioonis.
Nõukogude perioodil oli raudteejaama idaküljel busside peatus, selle kõrval ka taksopeatus. 
Viimane silikaattellistest jaamahoone on ehitatud 1980. aastatel ja kasutusel tänini, hoone renoveeriti 1998. aastal.
Küüditamine Jõgeva raudteejaamast.
Jõgeva raudteejaam on olnud olulise tähtsusega paik mõlema nõukogudeaegse küüditamise ajal, olles üks suuremaid koondamispunkte Kesk- ja Lõuna-Eestis, kus komplekteeriti ešelonid küüditatutega. Tänapäeval asub Jõgeva jaama kõrval asuvas pargis küüditatute mälestuskivi, mis avati 1994. aasta märtsis. Mälestuskivi tahvlil on kiri: ""Siit algas kannatuste tee 14.06.1941, 25.03.1949"."