tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
St. Johni ülikool

St. Johni ülikool ("St. John's University") on eraõiguslik katoliiklik ülikool USA-s New Yorgis. Ülikooli deviis on "Educatio Christiana Animae Perfectio" ('Kristlik haridus täiustab hinge'). Ülikoolis õppis 2020. aasta seisuga üle 20 100 üliõpilase.
Ülikooli asutas 1870. aastal Misjonikogudus (C.M.) eesmärgiga pakkuda kasvavale sisserändajatest elanikkonnale paremat kõrgharidust. Algselt paiknes ülikool Brooklyni linnaosas, 1950. aastatel kolis ülikooli linnak oma praegusesse asukohta Queensi linnaosas Jamaica paikkonnas. Lisaks asuvad ülikooli linnakud New Yorgis Staten Islandil ja Manhattanil ning välismaal Pariisis Prantsusmaal, Roomas Itaalias ja Limerickis Iirimaal.
St. Johni ülikoolil on kokku kuus kolledžit: vabade kunstide ja teaduste kolledž, "School of Education", õigusteaduste kool, ärikolledž ("The Peter J. Tobin College of Business"), farmaatsia ja tervishoiuteaduste kolledž ning "College of Professional Studies". Ülikool pakub üle saja bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppe programmi.
Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust "St. John's Red Storm". Ülikool on alates 2013. aastast olnud USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Big East Conference'i liige. 1996. aastal tuli ülikooli jalgpallimeeskond USA ülikoolide meistriks, 2001. aastal võideti ülikoolide meistritiitel vehklemises.
Ülikooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste seas New Yorgi osariigi 51. kuberner Hugh Carey ja 52. kuberner Mario Cuomo, California osariigi 35. kuberner George Deukmejian, Keskluure peadirektor William J. Casey, poliitik Ron Brown, korvpallur Chris Mullin ning räppar J. Cole.
Nikolai Meževitš

Nikolai Maratovitš Meževitš ("Николай Маратович Межевич", sündinud 13. mail 1966 Leningradis) on Venemaa politoloog ja majandusteadlane, seotud Eesti-vastase mõjutustegevusega.
Elulugu.
1988. aastal lõpetas Herzeni nimelise Leningradi Riikliku Pedagoogilise Instituudi geograafiateaduskonna. 1988–1992 NSVL Teaduste Akadeemia Sotsioloogilise Uurimise Instituudi aspirant Peterburis. 1994. aastal kaitses samas kandidaadikraadi majandusteaduste alal teemal “Regionaalne majanduspoliitika uutes majandustingimustes.” 2003. aastal kaitses Peterburis doktorikraadi teemal "Vene Föderatsiooni regionaalmajanduspoliitika: piiriülese koostöö mõju traditsioonilistele ja uutele rakendusmehhanismidele."
1989–1991 NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi rahvasaadiku abi, Leningradi Riikliku Ülikooli majandusgeograafia kateedri õppejõud. 1991–1997 Peterburi linnavalitsuse välissuhete komitee referent, Leningradi oblasti migratsiooniteenistuse juhataja, Leningradi oblastivalitsuse rahvusvaheliste suhete komitee osakonnajuhataja. 1998–2020 Peterburi Riikliku Ülikooli Euroopa uuringute osakonna dotsent, hiljem professor. 2006–2013 külalisprofessor Toruńi ülikoolis (Poola). 1991–1997 Vene Föderatsiooni ekspert läbirääkimistel Eesti Vabariigiga majandus-, poliitika- ja piiriküsimustes. “SRÜ riikide, Kesk- ja Ida-Euroopa Majandusliku ja Sotsiaalkultuurilise Arengu Uurimiskeskuse” peadirektor. 2015–2020 Venemaa Balti Uuringute Assotsiatsiooni ("Российская ассоциация прибалтийских исследований" RAPI) president. RAPI eesmärgiks on Eesti Välisluureameti sõnul Venemaa riiklik mõjutustegevus Balti riikide diskrediteerimisel.
Venemaa Teaduste Akadeemia Euroopa Uuringute Instituudi Valgevene Uuringute Keskuse juhataja.
Seisukohad.
Ta on väitnud, et Eesti poliitikat juhitakse USA Tallinna saatkonnast. Eesti partei on aga natslikud: "Kujutlege olukorda, kus teie ees on üks partei – avalikult natsistlik tõrvikurongkäikude ja pruunide särkidega, jutt käib konservatiivsest rahvaerakonnast (EKRE); teine on Reformierakond, EKRE liitlased, aga see on, ütleme nii, hästi haritud natsid frakkides.” Ta on nimetanud peaminister Kaja Kallast „absoluutselt ärapööranud fašistitariks“ ja „inimsööjaks“, väites, et „Eesti, Läti ja Leedu unistavad rebida Venemaa tükkideks." 
Vesteldes 2023. aastal videosilla vahendusel Oleg Bessediniga väidab Meževitš, et nende üle, kes saadavad inimesi Eestist ära Venemaale (jutt on Eesti valitsusest ja riigiametnikest, kes saadavad Kremli propagandat tegevaid Venemaa kodanikke Eestist välja) korraldatakse "uus Nürnbergi tribunal."
Meževitši seisukohad Balti riikide poliitikast ja ajaloost: https://www.youtube.com/watch?v=gRNiJ5Mfkt0
Jean-Guy Talbot

Jean-Guy Talbot (11. juuli 1932 Cap-de-la-Madeleine, Québec – 22. veebruar 2024 Trois-Rivières, Québec) oli Kanada jäähokimängija (kaitsja) ja jäähokitreener.
Talbot oli üks kaheteistkümnest Montreal Canadiensi mängijast, kes võitis Canadiensi meeskonna koosseisus aastatel 1956–1960 Stanley karika viis korda järjest. Canadiensiga võitis ta Stanley karika veel ka 1965. ja 1966. aastal. Hooajal 1961/62 valiti ta NHL-i esimesesse sümboolsesse koosseisu.
Canadiensi meeskonnas debüteeris Talbot hooajal 1954/55, kuid Canadiensi põhikoosseisu kuulus ta alates järgmisest hooajast kuni hooaja 1966/67 lõpuni, kokku kaksteist hooaega. NHL-is mängis ta hiljem veel Minnesota North Starsis (hooajal 1967/68), Detroit Red Wingsis (hooajal 1967/68), St. Louis Bluesis (1968–1970) ja Buffalo Sabresis selle NHL-i debüüthooajal 1970/71. NHL-is mängis Talbot kokku 1066 põhihooaja mängus, mille jooksul lõi ta 43 värvat, andis 242 väravasöötu ning teenis 1014 karistusminutit.
Pärast mängijakarjääri lõppu töötas Talbot treenerina. Aastatel 1972–1974 oli ta St. Louis Bluesi ja hooajal 1977/78 New York Rangersi peatreener. Lisaks töötas ta treenerina veel mitmes Põhja-Ameerika jäähokiliigas.
Kuveidi relvajõud

Kuveidi relvajõud (araabia keeles القوات المسلحة الكويتية, "Al-Quwwat Al-Musallahah Al-Kuwaitiyah") on Kuveidi Riigi sõjavägi. Relvajõud koosnevad õhuväest, armeest, mereväest ja rahvuskaardist. Kuveidi sõjavägi kuulub kaitseministeeriumi, siseministeeriumi ja tuletõrjedirektoraadi haldusalasse. Ülemjuhataja on Kuveidi emiir ning aseülemjuhataja kroonprints.
Kuveidi organiseeritud sõjalväe esimeseks ülesandeks oli jala- ja ratsaväega kaitsta kolme kaitsemüüri enne esimest maailmasõda ja selle ajal. Sõdadevahelisel perioodil moodustati praeguse siseministeeriumi eelkäija Avaliku Julgeoleku Jõudude Direktoriaat, mille ülesanded laienesid pärast teist maailmasõda. Kui Kuveit 17. juunil 1962 iseseisvus, olid olemas juba eraldiseisvad armee ja politsei. Aastal 1953 väljus Kuveidi armee Direktoriaadi haldusalast ning aastal 1959 moodustati Avaliku Julgeoleku Jõudude Direktoriaadi ja Politseidirektoriaadi liitmisel Kuveidi Siseministeerium. Siseministeeriumi alla kuulub ka Kuveidi rannavalve, mille juhtkonda kuulub ka sõjaväelasi.
Pärast Direktoriaadi haldusalast väljumist sai Kuveidi armee juhtkonnast "de facto" kõikide Kuveidi kaitsejõudude juhtkond. Kuveidi armee oli loodud aastal 1949, 13 aastat enne kaitseministeeriumit, ning koosnes alguses ainult jalaväest, kuna õhuvägi loodi aastal 1953. Aastal 1963 moodustati Kuveidi relvajõud, mis kuuluvad kaitseministeeriumi haldusalasse ning koosnevad kõikidest sõjaväeüksustest. Üksuste ülemad alluvad kindralstaabi ülemale, kes annab aru kaitseministrile, kelle nimetab ametisse asepeaminister.
Kuveidi rahvuskaart on eraldiseisev üksus, mis ei kuulu kaitse- ega siseministeeriumi alla ning aitab Kuveidi sõjaväge vastavalt vajadusele. Ka Kuveidi tuletõrje on eraldiseisev üksus, kuid kasutab sõjaväelisi auastmeid ja paguneid.
Marriott Hotels &amp; Resorts

Marriott Hotels &amp; Resorts on Ameerika Ühendriikide ettevõttele Marriott International kuuluv hotellikett, mis on registreeritud Bethesdas Marylandi osariigis. Seisuga juuni 2020 oli Marriott Hotels &amp; Resortsi 582 hotellis 205 053 tuba ning plaanis rajada veel 160 hotelli 47 765 toaga.
Tarmo Noormaa

Tarmo Noormaa (sündinud 14. oktoobril 1980) on eesti lõõtspillimängija ja kultuurikorraldaja.
Ta on lõpetanud Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. 2005. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia rahvamuusika eriala, kirjutades diplomitöö "August Teppo ja tema lõõtspill".
2006. aastast on ta olnud Viljandi folgi programmijuht. 2013. aastast on ta Eesti Pärimusmuusika Keskuse juhataja. 
Rahvamuusikuna on ta tutvustanud ja populariseerinud Teppo tüüpi lõõtspilli.
Ta esineb folkansamblis Ülemakstud Rentslihärrad koos Lauri Õunapuuga.
Ta on kuulunud Eesti Pärimusmuusika Keskuse muusikaauhinna Etnokulp žüriisse.
Laivi Laidroo

Laivi Laidroo (sündinud 5. mail 1978 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.
Haridustee.
Ta lõpetas Tallinna Nõmme Gümnaasiumi 1996 ning omandas Tallinna Tehnikaülikoolis sotsiaalteaduste bakalaureuse (2000) ja majandusteaduste magistri (2002) kraadi. Kaitses samas finantsökonoomika alal 2008 doktoritöö "Public Announcements' Relevance, Quality and Determinants on Tallinn, Riga and Vilnius Stock Exchanges" ("Börsiteadete olulisus, kvaliteet ja mõjutegurid Tallinna, Riia ning Vilniuse Börsil").
Teenistuskäik.
Oli Data Accounting OÜ raamatupidaja 2000-2002, AS Tallinna Vesi analüütik 2002-2007 ja Danske Bank AS Eesti filiaali krediidianalüütik 2007-2010.
Töötab Tallinna Tehnikaülikooli majandusanalüüsi ja rahanduse instituudis (kuni 2016 rahanduse ja majandusteooria instituut) aastast 2005: tunnitasuline õppejõud 2005-2010, vanemteadur 2010-2015, dotsent 2015-2022, alates 2022 kaasprofessor. Oli TTÜ majandusuuringute teaduskeskuse erakorraline teadur 2007-2008 ja TTÜ majandusteaduskonna õppeprodekaan 2017-2023.
Teadustöö.
Põhilised uurimisvaldkonnad: kestlik rahandus, finantskirjaoskus, pangandustegevuse protsüklilisus, kapitalituru reaktsioonid informatsioonile.
Lisaks ülikoolitööle on ta tegev muu hulgas Eesti Hariduse Kvaliteediagentuuris, FinanceEstonia, European Finance Association, seltsis The Society for the Study of Emerging Markets ja Eesti Majandusteaduse Seltsis.
Tunnustus.
2018 Tallinn Tehnikaülikooli 100. juubeli medal „Tallinna Tehnikaülikool tunnustab“.
Oranjemund

Oranjemund on linn Namiibias ǁKarasi piirkonnas. Oranjemund asub Lõuna-Aafrika Vabariigi piiri lähistel, Oranje jõe suudmest põhja pool, Atlandi ookeanist ligikaudu viie kilomeetri kaugusel. Teisel pool Oranje jõge asub Lõuna-Aafrika Vabariigi linn Alexander Bay.
Oranjemund on asutatud 1936. aastal. Linnas tegeldakse teemantide kaevandamisega.
Karasburg

Karasburg (nama keeles ǀNomsoros) on linn Namiibias ǁKarasi piirkonnas.
Asula varasem nimi oli kuni 1939. aastani "Kalkfontein". Linnaõigused sai Karasburg 1938. aastal.
Karasburg on Namiibia üks olulisemaid lambakasvatuspiirkondi. Karasburg on tuntud äärmuslike ilmastikuolude poolest, õhutemperatuur võib seal tõusta üle 40 kraadi.
Otjiwarongo

Otjiwarongo on linn Namiibias, Otjozondjupa piirkonna halduskeskus.
Linna läbib Walvis Bay – Oshikango raudteeliin.
Otjiwarongo on asutatud 1892. aastal. Esimesed saksa asukad saabusid Otjiwarongosse 1904. aastal.
Grootfontein

Grootfontein (herero keeles "Otjivanda") on linn Namiibias Otjozondjupa piirkonnas.
Grootfontein asutati 1885. aastal, kui sinna saabus 40 buuri ümberasujate perekonda.
Grootfonteinis on sündinud poliitik Hage Geingob (1941–2024), kes oli Namiibia peaminister aastatel 1990–2002 ja 2012–2015 ning Namiibia president aastatel 2015–2024.
Mecano

Mecano oli Hispaania popansambel, mis tegutses aastatel 1981–1992 ja tuli lühikeseks ajaks uuesti kokku 1998. aastal. Mecano oli oma hiilgeajal üks edukamaid Hispaania popansambleid. 
Ansambli koosseisu kuulusid laulja Ana Torroja ning vennad Nacho ja José María Cano. Trio kaasas ka teisi muusikuid nagu Arturo Terriza, Manolo Aguilar, Nacho Mañó, Javier Quílez, Ángel Celada ja Óscar Astruga. 
Kuni 1985. aastani viljeles ansambel põhiliselt süntpoppi. Hiljem liikus Mecano akustilise pop-roki suunda ning tegi muusikat, milles oli ballaadilikke ning flamenko, bossanoova, tango, salsa, rumba flamenca, boolero, pasodoobeli ja isegi "reggae" elemente.
Wiener Neudorf

Wiener Neudorf on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas.
Ajalugu.
4000. aasta paiku eKr asustatuna on Wiener Neudorfi esmamainitud kui "Nowendorf" 12. sajandi keskpaigas. 1270. aastal mainiti ühes ürikus Sollenaust ja "Neudorfist" reisimise tasusid. 1500. aasta paiku hävitati 'Feste Neudorfi' kindlustused kaks korda sissetunginud türklaste poolt. 1854. aastal sai ametlikuks nimeks Wiener Neudorf, mis tulenes postisüsteemi arengust 19. sajandi alguses (Wiener Neudorf sai tähe 'W' nime eristamiseks).
Wiener Neudorfi industrialiseerimine algas 19. sajandi keskpaigas, eelkõige tänu saadaolevale savile, mida kasutas Wienerbergeri "Neudorfer Ziegelwerke". "Austria Brauerei" suur õlletehas asus samuti Wiener Neudorfis. 1900. aastaks ühendati telefonivõrk naaberomavalitsustega ja laiendati kanalisatsiooni.
Mödling läks Alam-Austria koosseisu tagasi 1954. aastal.
Liiklus.
Wiener Neudorf asub otse B-17 'Wiener Neudstädter Strassel', mis on suur liiklustee. Shopping City Südi läheduse tõttu on teel sagedased ummikud. Linna lähedal asub ka A2 'Südautobahn'.
Majandus.
Wiener Neudorfis asub 'Industriezentrum NÖ Süd', mis on erinevate tööstusharude konglomeraat ja suur majandustegur Viini lõunaosas.
Hijo de la Luna

"Hijo de la Luna" ('Kuu poeg') on hispaania ansambli Mecano laul, mis sisaldub nende 1986. aasta albumil "Entre el cielo y el suelo". Laulu kirjutas ansambli liige José María Cano ja seda esitab nende solist Ana Torroja. 
"Hijo de la Luna" oli väga edukas hispaaniakeelsetes maades, kus see jõudis paljude riikide singlite edetabelis esikohale. Hollandi singlite edetabelis (Nederlandse Top 40) jõudis see kolmandale kohale ja Prantsusmaal kuuendale kohale.
1998. aastal avaldas laulust kaveri Hollandi laulja Loona. Tema esituses jõudis see Saksamaa singlite edetabelis esikohale.
Laulu sisu.
Laul räägib loo mustlasneiust, kes palub Kuud, et see annaks talle mehe, keda neiu ihaldab. Kuu nõustub, aga seda tingimusel, et saab endale esimese lapse, kes paaril sünnib. Sündiv laps on albiino, üldse mitte mustlase moodi. Mees arvab, et naine on teda petnud, tapab naise ja viib lapse mägedesse. Kui nüüd laps mägedes nutab, lohutab teda Kuu.
Laulu refrään kõlab:
"Luna quieres ser madre"
"Y no encuentras querer que te hagan mujer"
"Dime luna de plata"
"¿Qué pretendes hacer con un niño de piel?"
"Hijo de la luna"
ehk
"Kuu tahaks olla ema" 
"Aga pole kedagi, kes teeks temast naise"
"Ütle mulle, kuu hõbedane,"
"milleks on sulle vaja ihu sees last?"
"Kuu poeg"
Jonathan Viera

Jonathan Viera Ramos (sündinud 21. oktoobril 1989 Las Palmases) on Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Almería.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Las Palmas. Las Palmase klubiga liitus ta 2005. aastal. Las Palmase põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2010/11 Hispaania esiliigas ning lõi sel hooajal liigas seitse väravat. Hooajal 2011/12 lõi Viera Hispaania esiliigas üheksa väravat.
2012. aasta mais sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Valencia. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi Viera 29. septembril 2012 mängus Real Zaragoza vastu. Hooajal 2013/14 oli ta Valenciast laenul Hispaania kõrgliigaklubis Rayo Vallecano, kus lõi 26 mänguga viis väravat.
2014. aasta septembris liitus Viera Belgia kõrgliigaklubiga Standard Liège, kuid naasis juba 2015. aasta jaanuaris Hispaaniasse, kui naasis laenulepingu alusel Las Palmasesse. Samal hooajal kindlustas ta Las Palmasega pääsu Hispaania kõrgliigasse ning sõlmis Las Palmasega püsiva lepingu. Hooajal 2015/16 lõi Viera Hispaania kõrgliigas kümme väravat.
2018. aasta veebruaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hiina kõrgliigaklubiga Beijing Guoan. Hooaja 2019/20 esimeses pooles oli ta laenul Las Palmases. Las Palmasesse naasis ta jällegi 2021. aasta augustis, kui sõlmis klubiga viieaastase lepingu. Hooajal 2021/22 lõi Viera Hispaania esiliigas 14 väravat. 2023. aastal tõusis ta Las Palmasega tagasi Hispaania kõrgliigasse.
2023. aasta detsembris lõpetas ta Las Palmasega osapoolte kokkuleppel lepingu. Mõni aeg enne seda oli jalgpallis pausi teinud, et pühenduda abikaasale, kellel oli diagnoositud vähk.
2024. aasta veebruaris sõlmis Viera kuni 2025. aasta juunini kehtiva lepingu 
Ainsal korral on Viera mänginud Hispaania jalgpallikoondises 9. oktoobril 2017, kui MM-i valikmängus kohuti Iisraeliga.
Punakirmik

Punakirmik ("Peniophora rufa") on pilvikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Seen sai liiginime jaanuaris 2025, nimekomisjoni juhiks Irja Saar.
Mai Beilmann

Mai Beilmann (sündinud 5. mail 1984 Tallinnas) on eesti sotsioloog. 
Tema peamised uurimisteemad on laste- ja noorteuuringud, lapse- ja teismeea heaolu ja haavatavus, noorte kodanikuosalus, noorsootöö ja NEET-noored ning sotsiaalne kapital ja üldistatud usaldus. 
Haridus ja erialane tegevus.
Mai Beilmann on lõpetanud 2002. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ning 2005. aastal Tartu Ülikooli sotsioloogia, sotsiaaltöö ja sotsiaalpoliitika bakalaureuseõppes, 2007. aastal sotsioloogia magistriõppes "(cum laude)" ja 2017. aastal sotsioloogia doktoriõppe. Aastatel 2008–2009 ja 2011–2012 tegi Beilmann oma doktoriõpingute raames uurimistööd Konstanzi Ülikoolis Saksamaal. 2017. aastal kaitses ta doktoritöö "Sotsiaalne kapital ja individualism-kollektivism indiviidi tasandil" (juhendaja Anu Realo).
2012. aastast töötab Mai Beilmann Tartu Ülikoolis: algul töötas ta Tartu Ülikooli Euroopa Kolledžis analüütikuna ja alates 2014. aastast töötab Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudis. Ta on empiirilise sotsioloogia kaasprofessor. 2023. aastal töötas Beilmann külalisteadlasena Johann Wolfgang Goethe Frankfurdi ülikooli juures Saksamaal.
Ta on populaarse veebiõpiku “Sotsiaalse analüüsi meetodite ja metodoloogia õpibaas” toimetaja (koos Veronika Kalmuse, Dagmar Kutsari, Anu Masso, Signe Opermanni, Kadri Rootalu, Ave Rootsi ja Triin Vihalemmaga). Alates 2019. aastast on ta selle veebiõpiku tegevtoimetaja. 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Mai Beilmann kuulus aastatel 2007–2012 üliõpilasorganisatsiooni Sotsioloogiaüliõpilaste Liit Eestimaal (SÜLEM) juhatusse. Beilmann kuulub 2013. aastast Eesti Sotsioloogide Liitu, sealhulgas oli ta aastatel 2014–2025 valitud liidu juhatusse ja juhtis aastatel 2018–2025 Eesti Sotsioloogide Liidu tegevust presidendina. 2023. aastal valiti Beilmann Eesti Noorte Teaduste Akadeemia (ENTA) liikmeks ja 2025. aastal ENTA juhatusse.
Ühiskondlik tegevus.
Ülikooliõpingute ajal oli Beilmann vabatahtlik noorsootöötaja Tartu noortekeskuses nimega Koht, kus tegutses projektijuhina ning juhtis muuhulgas projekti "Mäng elu eest", mille raames töötati koos noortega välja harivad lauamängud HIV/AIDS ja narkoennetuseks. 
Saksamaal õppides käis Beilmann koos kaasüliõpilase Kerli Graubergiga "Europa macht Schule" programmi raames projektiga "Estland – ein kleines Land ganz groß" Baden-Württembergi koolides Eestit tutvustamas. Beilmann tõi programmi Eestisse ning juhtis aastatel 2012–2015 Teaduse ja Kultuuri Sihtasutus Domus Dorpatensis juures programmi "Europe makes School in Estonia", mis valiti Karl Suure Euroopa noorteauhinna (The European Charlemagne Youth Prize) 2015 Eesti vooru võitjaks. 
Beilmann on Eesti õpilaste teadusajakirja Akadeemiake toimetuskolleegiumi liige.
Andris Širjakovs

Andris Širjakovs (sündinud 12. oktoobril 2000) on läti võrkpallur.
Verhni Ufalei

Verhni Ufalei on linn Venemaal Tšeljabinski oblasti põhjaosas, samanimelise linnaringkonna keskus. Asub Ufaleika jõe ääres.
Linn on asutatud 1761. aastal metallurgiatehase juurde. 1774. aastal osalesid töölised Pugatšovi ülestõusus ja põletasid tehased maha. 1776. aastal hakkas tehas taas tööle. Linnaõigused sai 1940. aastal.
2023. aasta alguses oli linna elanike arv 22 548.
Peamised majandusharud on masinaehitus ja metallurgia. Kaevandatakase raua- ja niklimaaki.
Julian Ryerson

Julian Ryerson (sündinud 17. novembril 1997 Lyngdalis) on Norra jalgpallur, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Dortmundi Borussia ja Norra jalgpallikoondises.
Jalgpallitreeninguid alustas ta kodukohaklubis Lyngdal IL. 2013. aastal liitus ta Vikingiga, mille meeskonnas debüteeris ta Norra kõrgliigas 2015. aastal. Aasta hiljem murdis ta ennast Vikingi põhikoosseisu.
2018. aasta juulis sõlmis Ryerson lepingu Saksamaa esiliigaklubiga 1. FC Union Berlin. Alates hooajast 2019/20 mängis ta klubiga Saksamaa kõrgliigas.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kuni 2026. aasta juunini kehtiva lepingu Dortmundi Borussiaga.
Aastatel 2015–2018 mängis Ryerson Norra noortekoondistes. Norra jalgpallikoondises tegi Ryerson debüüdi 18. novembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Austria vastu.
Sõstrataelik

Sõstrataelik ("Phellinus ribis") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Selle viljakehi võib sagedamini leida magesõstra põõsashekkidest, näiteks Tartus Emajõe-äärsetest parkidest.
Ansambel &quot;Lilleke&quot;

Ansambel "Lilleke" oli Rakvere teatris tegutsenud näitlajate kooslus. Sinna kuulusid 1980. aastast: Feliks Kark, Tõnu Kark, Arvi Mägi, Väino Laes, Üllar Võrno. Koosseisu on kuulunud ka Teet Hanschmidt.
Negeri Sembilani osariik

Negeri Sembilan on Malaisia osariik. Asub Malaka poolsaare läänerannikul Malaka väina ääres.
Negeri Sembilanis on troopiline vihmamets ja ekvatoriaalne kliima.
2020. aastal oli osariigi rahvaarv 1 199 974. 56,6 % elanikest olid malailased ja 21,3 % hiinlased.
Osariigi pealinn on Seremban.
Osariik jaguneb seitsmeks ringkonnaks.
Kammloomade loend

"Siin on loetletud kammloomi. 
Selles nimekirjas on kammloomade liigid ja teised taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. 
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes |ladinakeelne nimetus kaldkirjas. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Wilfried Singo

Wilfried Stephane Singo (sündinud 25. detsembril 2000 Ouragahios) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Jalgpalli hakkas ta mängima Elevandiluuranniku klubis AS Denguélé. 2019. aasta suvel liitus ta Itaalia klubiga Torino. Torino põhimeeskonnas debüteeris ta 1. augustil 2019 UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumises Ungari klubi Debreceni vastu. Itaalia kõrgliigas tegi ta debüüdi 27. juunil 2020 mängus Cagliari vastu. Itaalia kõrgliigas lõi ta esimese värava 29. juulil 2020 mängus Roma vastu. Alates hooajast 2020/21 kuulus ta Torino põhikoosseisu.
2023. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Monacoga.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Elevandiluuranniku võistkonna koosseisus. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 21. mail 2021 sõprusmängus Burkina Faso vastu. 2024. aastal tuli ta Elevandiluuranniku koondisega Aafrika meistriks.
Youssouf Fofana

Youssouf Fofana (sündinud 10. jaanuaril 1999 Pariisis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Ta kuulus noorena mitme Pariisi klubi akadeemiasse. 2017. aastal liitus ta Strasbourgiga. Hooajal 2017/18 debüteeris ta Strasbourgi reservmeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt viiendas liigas. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta Strasbourgi meeskonnas debüüdi 24. augustil 2018 mängus Lyoni Olympique'i vastu. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 19. jaanuaril 2019 mängus Monaco vastu.
2020. aasta jaanuaris siirdus ta 15 miljoni euro eest Monacosse.
Aastatel 2018–2019 mängis Fofana Prantsusmaa noortekoondistes. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 22. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Taani vastu. Samal aastal kuulus ta Prantsusmaa koondisse maailmameistrivõistlustel, kus ta pääses väljakule kõigis mängudes, välja arvatud veerandfinaalis Inglismaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2023 EM-i valikmängus Gibraltari vastu.
Massidefekt

Massidefekt (ka massikadu) on materiaalset süsteemi moodustavate alasüsteemide vabaolekumasside summa ja süsteemi kogumassi vahe. Massidefekt tuleneb massi ja energia ekvivalentsusest formula_1.
Massidefekti väärtus oleneb süsteemi siduvatest jõududest. Aatomituumas on see jõud seoseenergia 
formula_2
kus
formula_3 on massidefekt ja formula_4 valguse kiirus.
Aatomituuma massidefekt, väljendub kõigi tuuma nukleonite (prootonite ja neutronite) summaarse massi ja tuuma tegelikult mõõdetava (alati väiksema) massi erinevusena:
 formula_5
kus
formula_6 ja formula_7 on vastavalt neutronite prootonite arv;
formula_8 ja formula_9 on vastavalt vabaolekus prootonite ja neutronite mass;
formula_10 on tuuma mass.
See massikadu formula_3 vastab aatomituuma moodustumisel vabanevale seoseenergiale, mis väljub tekkivast seotud süsteemist elektromagnet- või, neutriinokiirgusena või gravitatsioonienergiana.
Praktikas ei määrata massidefekti mitte isoleeritud aatomituuma, vaid pigem vastava nukliidi kogu laenguta aatomi, seega aatommassi kohta. Sellel on eksperimentaalsed põhjused: täielikult ioniseeritud, s.t “paljaid” aatomituumasid on raske saada ja käsitleda, sest nende kõrge positiivne elektrilaeng haarab kohe keskkonnast elektrone.
Osakesi moodustavate kvarkide korral põhjustavad massidefekti kvarke siduvad tugeva vastastikmõju jõud ja see on suurusjärgult võrreldav kvarkide seisumassiga. Kosmoseobjektide korral põhjustab massidefekti peamiselt gravitatsioonijõud. Näiteks Päikese gravitatsiooniline massidefekt on suurusjärgus 10–6 Päikese kogumassist.
Massidefekti mõiste võttis 1927. aastal kasutusele Francis William Aston pärast seda, kui ta avastas 1919. aastal esimesena, et aatomituumad on kergemad kui nende oletatavad tuumaosakesed kokku.
Osteina

Osteina on torikulaadsete seltsi kuuluv seeneperekond.
Labuan

Labuan on Malaisia liiduala. See asub Kalimantani saarel asuva Sabahi osariigi ranniku lähedal Labuani saarel ja kuuel väiksemal saarel. Kaugus Kalimantani rannikust on umbes 10 km.
15. sajandist alates kuulus Labuan koos aladega Kalimantani lääne- ja põhjarannikul Brunei sultanaadile.
1846. aastal sõlmiti Brunei sultanaadi ja Suurbritannia vahel leping, millega Labuani saar läks Suurbritannia valdusse.
1984. aastal loovutas Sabahi osariik Labuani Malaisia liiduvalitsusele ning sellest moodustati liiduala ja erimajandusterritoorium.
Putrajaya

Putrajaya on linn Malaisias, mis moodustab 1. järgu haldusüksuse, liiduala. Asub 25 km kaugusel riigi pealinnast Kuala Lumpurist enklaavina Selangori osariigis.
Putrajayat hakati ehitama 1985. aastal valitsusasutuste jaoks. 1999. aastal valmis valitsushoone Perdana Putra ja Malaisia valitsus viidi üle Putrajayasse. 2001. aastal loodi ametlikult uus liiduala. 2012. aastaks olid kõik Malaisia ministeeriumid kolinud Putrajayasse.
2010. aastal oli Putrajaya elanike arv 68 361 ja 2020. aastal 109 202.
Aprill 2024

Aprill 2024, kroonika.
2024. aasta aprill algas esmaspäeval ja lõppes 30 ööpäeva hiljem teisipäeval.
Andre Maaker

Andre Maaker (sündinud 9. juunil 1980) on eesti kitarrist ja muusik. 
Maaker alustas kitarriõpinguid hinnatud jazzkitarristi ja õpetaja Tiit Pauluse juhendamisel, olles eelnevalt õppinud klarnetit ja saksofoni. Hiljem viisid õpingud teda Georg Otsa nimelisse Tallinna muusikakooli ja TÜ Viljandi kultuuriakadeemiasse, mille lõpetas 2018. aastal.
Ta on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kitarriõppejõud, aktiivne sooloartist ja teeb kaasa ka erinevates muusikakollektiivides, nagu näiteks Bad Habits Trio, muusikaline kitarripõnevik Triller koos Ain Agani ja Vaiko Eplikuga või Trio Romansid. Tema sagedased lavapartnerid on olnud Jaan Sööt, Susanna Aleksandra, Pille-Rite Rei, Kadri Voorand, Liisi Koikson ja Sofia Rubina. Ta on koostööd teinud välisartistidega nagu Deniss Pashkevich, Daniel "Pipi" Piazzolla, Ian Ethan Case, Laima Jansone, Saulius Petreikis, Teemu Viinikainen, Mārcis Auziņš, Jānis Aišpurs and Ned Ferm.
Maaker on välja andnud kolm soolokitarrialbumit ja tema mängu on kuulda enam kui 30 albumil.
Strelasund

 
Strelasundi väin ehk Strelasund on väin Läänemere lõunarannikul, Rügeni saare ja Saksamaa ülejäänud mandriosa vahel. 
Strelasundi väin kulgeb loodest kagusse ning on ligikaudu 25 km pikk ning kuni 3 km lai. Väin on võrreldes teiste Saksamaa põhjaranniku madalamate rannavetega ebatavaliselt sügav (kohati rohkem kui 10 m sügavune). 
Strelasundi mandripoolsel edelakaldal asub tänapäeval ajalooline hansalinn Stralsund.
Ajalugu.
Pärast viimast jääaega jätsid 13 000 aastat tagasi sulanud liustikud Strelasundi kanti endast maha rohkete rändrahnude ja voortega kaetud maastiku. Veel umbes 7000 aastat tagasi oli seal kunagise liustikujää sulavetest tekkinud jõeorg koos metsaste kallastega. Jääajale järgnenud merevee taseme tõusu tõttu tungis tollane Litoriinameri mõlemalt poolt sellesse orgu ja nii tekkis Strelasundi väin oma praegusel kujul. 
Strelasundi väinas toimusid Taani kuninga Valdemar IV ja hansalaevastiku vahelised merelahingud aastatel 1362 ja 1369. Teise lahingu tulemusena sõlmiti 1370. aastal Stralsundi rahuleping, mis oli suureks löögiks Taani rahvusvahelisele mõjule. Samal ajal jõudis Hansa Liit selle lepingu tingimustega oma võimu tippu. 
Lisaks parvlaevaühendustele viib alates 1930. aastatest üle Strelasundi Rügeni saarele ka maantee- ja raudteesild.
Dória

Matheus Dória Macedo (tuntud lihtsalt kui Dória; sündinud 8. novembril 1994 São Gonçalos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Mehhiko kõrgliigaklubis Santos Laguna.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Botafogo, mille meeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 2012. aastal. 2013. aastal tuli ta Botafogoga Rio de Janeiro osariigi meistriks.
2014. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Olympique de Marseille. Marseille meeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas alles hooajal 2016/17. Enne seda mängis ta Marseille reservmeeskonnas Prantsusmaa madalamates liigades ning oli laenul Brasiilia kõrgliigaklubis São Paulo (2015) ja Hispaania kõrgliigaklubis Granada (2015–2016). 2018. aasta esimeses pooles oli ta Marseillest laenul Türgi kõrgliigaklubis Yeni Malatyaspor.
Alates hooajast 2018/19 on Dória mänginud Santos Lagunas. Hooajal 2020/21 valiti Dória Mehhiko liigahooaja parimaks kaitsjaks.
Ainsal korral on Dória mänginud Brasiilia jalgpallikoondises 6. aprillil 2013, kui sõprusmängus kohtuti Boliiviaga.
Koporje lään

Koporje lään (rootsi "Koporje län") oli haldusüksus Rootsi Ingeris.
Koporje lääni kuulusid:
Santos Laguna

Club Santos Laguna S.A. de C.V. on Mehhiko jalgpalliklubi, mis tegutseb Coahuila osariigis Torreónis. See mängib Mehhiko kõrgliigas Liga MX.
Klubi on asutatud 1983. aastal. Mehhiko kõrgliigas on see mänginud alates hooajast 1988/89. Mehhiko meistriks on Santos Laguna tulnud kuus korda, viimati 2018. aasta "Clausura"-hooajal. 2014. aasta "Apertura"-hooajal võideti Mehhiko karikafinaal, kui penaltiseeria järel alistati Puebla. 2015. aastal võitis Santos Laguna Mehhiko superkarikafinaalis Club Américat tulemusega 1:0.
Kahel korral on Santos Laguna jõudnud Põhja- ja Kesk-Ameerika klubide meistrivõistlustel (CONCACAF Champions Cup) finaali – 2012. ja 2013. aastal ning mõlemal korral kaotati teisele Mehhiko klubile, Monterrey.
Alates 2009. aastast on klubi kodustaadion olnud Estadio Corona, mis mahutab 30 000 pealtvaatajat. See asendas samanimelise 1970. aastal ehitatud staadioni, mis oli klubile jäänud liiga väikeseks.
Santos Laguna naiskond mängib Mehhiko naiste kõrgliigas Liga MX Femenil. 
Praegune koosseis.
"Seisuga 1. juuli 2023"
"Vaata ka ".
Vesikütuseelement

Vesikütuseelement on mittetoimiv igiliikuri konstruktsioon, mille töötas välja Stanley Alley Meyer (1940–1998). Meyer uskus, et vesikütuseelement võimaldab kasutada bensiini asemel kütusena vett. Meyeri väited vesikütuseelemendi abil töötava auto kohta kuulutati 1996. aastal Ohio kohtus petturluseks.
Stanley Allen Meyer.
Meyeri väidetav vesikütuseelement eraldas vee vesinikuks ja hapnikuks ning põletas energia tootmiseks vesinikku, taastades veemolekulid. Meyer kinnitas, et seade vajab elektrolüüsi teostamiseks vähem energiat kui bensiinimootoriga auto ning kasutas elektrolüüsi jaoks hapnikku ja vesinikku sisaldavat Browni gaasi segu. Selline seade eirab termodünaamika seadusi, olles igiliikur. 
Stanley Meyer kasutas oma patentides termineid "kütuselement" või "vesikütuseelement", viidates seadmele, kus vesi toodab energiat elektrolüüsi teel. Sellist seadet nimetatakse tavaliselt elektrolüütiliseks elemendiks. Meyeri 1990. aasta patendis nimetatakse seadet "vesikütuseelemendi agregaadiks", mis koosneb veekondensaatorist ja toodab energiat elektrolüüsi teel. Meyeri veekütuselement tarbis elektrit, mitte ei tootnud seda. 
Meediakajastus.
Ohio telejaama uudistesaates demonstreeris Stanley Meyer enda ehitatud sõidukit, väites, et selle kütuse tootis tema leiutatud vesikütuseelement. Ta ütles, et sõiduks Los Angelesest New Yorki piisab vaid 100 liitrist veest. Tema väiteid kritiseeris Philip Ball, nimetades Meyeri põhimõtteid pseudoteaduseks. Kaks investorit süüdistasid teda petturluses ning kaebasid Meyeri kohtusse. Meyer suri ootamatult 1998. aastal restoranis einestades, mis tekitas spekulatsioone tema surma põhjuste kohta. Meyeri vend kahtlustas mõrva, kuid ametlikuks surmapõhjuseks kuulutati kõrge vererõhk ja ajuaneurüsm.
Patendid.
Meyeri patendid on aegunud. Tema leiutised on nüüd piiranguteta ja autoritasudeta avalik omand, mis on kõigile kasutada. Ükski mootori- ega sõidukitootja ei ole Meyeri ideid kasutusele võtnud.
Marek Unt

Marek Unt (sündinud 20. juulil 1981) on eesti suhtekorraldaja ja muusik, kes on töötanud Eesti idufirmades nagu Wise ja Bolt.
Haridus ja töökäik.
Unt on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi 1999. aastal ning õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja kommunikatsiooni.
Ta on töötanud Wise'i Euroopa kommunikatsioonijuhina (2015–2018), Bolti globaalse kommunikatsioonijuhina (2018–2020) ja Grünfini turundusjuhina (2021–2022). Aastatel 2011–2015 oli ta kommunikatsioonibüroo JLP konsultant ja partner. Vabakutselise konsultandina on Unt töötanud ettevõtetega nagu Scoro, Jobbatical, Yaga, Katana, Rendin, Cachet, Planet42, Respiray, Grünfin ja Single.Earth.
Muusikaline tegevus.
Unt on lõpetanud Ülenurme Muusikakooli klaveri erialal ja õppinud WAFi laulukoolis.
Ta on kaasa teinud lauljana Kalmu albumil "Generalissimus Kalm" (2004), s'Poomi albumil "Nii Peakski Seda Asja Tegema" (2009) ning Genka ja Paul Oja albumil "Genka / Paul Oja" (2014). Samuti on ta tegutsenud DJna ja avaldanud elektroonilist muusikat plaadifirma Laks Recordings kogumikalbumitel.
Isiklikku.
Ta abiellus 11. augustil 2025 džässlaulja ja helilooja Kadri Voorandiga.
Anett Tamm

Anett Tamm (sündinud 8. augustil 1997) on eesti džässmuusik, kes on tuntud laulja, helilooja ja arranžeerijana.
Tamm on ansambli Alfa Collective liige ja asutaja. 2017. aastal alustanud kollektiiv on tuntud oma eklektilise muusikastiili poolest, milles kombineeritakse džässmuusikat, uussouli ja progressiivset funki. Kollektiivi kuuluvad lisaks Tammele ka Johannes Laas (elektrikitarr), Taaniel Pogga (elektriklaver), Robert Nõmmann (kontrabass ja basskitarr) ja Martin Petermann (trummid). Lisaks põhikoosseisule on Alfa Collective'i muusikasse panustanud ka kitarrist Erki Pärnoja ja laulja Marianne Leibur.
Tamm laulab ka 2019. aastal loodud ansamblis The Nonconceptual Art Club, mis on esinenud mitmetel muusikafestivalidel, sealhulgas Tudengijazz ja Valka Jam. Peale Tamme musitseerivad seal ka Ilja Gussarov (flööt, taustalaul), Triin Metshein (klahvpillid, taustalaul), Monika Erdman (basskitarr) ja Jeremia Kangas (trummid).
2019. aastast esineb Tamm koos bassist Karl Tammaruga ansamblina TamTam. 
2024. aastal andis Tamm välja debüütsingli artistinime Alonette all. Alonette'i debüütalbum „Compass“ ilmus märtsis 2025.
Tallinna Kaubahall

Tallinna Kaubahall oli Tallinna vanalinnas, aadressil Aia tn 7 asunud kaubanduskeskus.
Hoone valmis 1979. aastal Eesti arhitekt Eva Hirvesoo ja konstruktor Tiit Masso poolt "Tsentrosojuzprojekti" Tallinna osakonnas koostatud projekti järgi. Ehitis valmis 1980. aasta Moskva Olümpiamängude Tallinna purjeregatti silmas pidades. Tööjooniste koostamisel osalesid Soome ettevõtted Gripenberg &amp; Co ning Juva. Hoone valmimise ajal asus hoones Tallinna suurim toiduainetekauplus, mille müügisaal oli 1200 m2. Hooneosade omavahelise paiknemise määras tehniline sisseseade ning ostjate ja kaubatranspordi juurdepääsu vajadused. Hoone oli hästi liigendatud, et hoone vanalinna miljöös liiga suurena ei mõjuks. Fassaadidel oli teine korrus liigendatud rütmiliste tagasiastetega ja kaldkatusega, mille tulemusena sellele paigaldatud raudbetoonkarkass ei kajastu hoone välisilmes. Sissepääsu rõhutas varikatus, millele oli paigutatud valgustatud reklaamtähed hoone nimetusega ja hoone logo. Müügisaali markeerisid välisvaates suured klaaspinnad. Hoone oli müügisaali osas 1- ja abiruumide osas 2-korruseline. Müügisaali interjööri valitses sinepikollastele 24-meetrise sildega terasfermidele toetuv pruumist profileeritud terasplekist lagi koos suurte rühmadena rippuvate reklaamkuplite ja siltidega. Tüüpsete selveriiulite ja konteinerite vahel pakkusid meeldivat vaheldust lõbusailmelised kioskid (reklaamkujundus E. Lepp). Abiruumide osa välisseinad olid lillakaspruunidest kareda faktuuriga kolmekihilistest raudbetoonpaneelidest, müügisaali seinad ja lagi kergkonstruktsioonis (plekk teraskarkassil, mineraalvattsoojustus).
Tänapäeval on hoone ümber ehitatud, kuid toidupood tegutseb seal edasi.
Muru raudteepeatus

Muru raudteepeatus oli raudteepeatus Sonda–Mustvee raudteeliinil Jõgevamaal Paadenurme küla territooriumil.
Muru peatuskohas oli kaks teed. Muru peatuskoha ja Avinurme jaama vahelt algasid kaks 3 km pikkust metsaveo haruteed.
Punasoo raudteepeatus

Punasoo raudteepeatus oli raudteepeatus Sonda–Mustvee raudteeliinil Lääne-Virumaal Punasoo külas. 
Peatus asus raudtee 37,9 kilomeetril.
Alfred Grass

Alfred Johannes Jakob Grass (25. märts 1862 Tartu – 18. august 1933 Mainz) oli Eesti pedagoog, kunstikriitik ja teatritegelane.
Sündis Tartus teenri perekonnas. Õppis aastail 1876–1881 Tartu kubermangugümnaasiumis ja 1881.–1888. aastal Tartu Ülikoolis filoloogiat ning lõpetas filosoofiakandidaadi ("cand phil") kraadiga. Töötas seejärel mitmes Tartu koolis saksa keele ja vanade keelte õpetajana. Asutas 1893. aastal Tartus saksakeelse tütarlaste erakooli, mida hakati nimetama tema nime järgi (sks keeles Grass'sche höhere Töchterschule). 1925. aastal lõpetati Tartus saksakeelsete eragümnaasiumide tegevus ja Grassi kool suleti. 1925.–1929. aastal töötas Alfred Walteri saksa eragümnaasiumi õpetajana. 1928.–1929. aastal oli Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi teatrikomitee ja draamaühingu esimees. 
1929. aastal kolis Grass Saksamaale ja töötas 1929.–1933. aastal Berliini Rahvahariduse Seltsi kunstiajalooõppejõuna ning 1933. aastal Mainzi Rahvapedagoogikainstituudi direktori abina. 
Alates 1890. aastatest arvustas Grass peamiselt Tartu ajalehes "Nordlivländische Zeitung" kunstinäitusi, mis paistavad silma kunstiajaloolise eruditsiooni poolest. Korraldas Tartus ka kunstiajalookursusi. Avaldas esteetikaalase brošüüri "Über Kunstsinn" (1895) ja Raadi mõisa tutvustuse – "Schloss Rathshof und die Galerie Liphart" (Heimatstimmen 2, 1906).
Viited.
Arthur Behrsing

Arthur Alfred Behrsing, pseudonüüm Erich Grote (17. jaanuar 1873 vkj Velēna – 26. juuni 1929 Köln) oli baltisaksa ja eesti pedagoog, kunstikriitik, kirjanik, tõlkija ja näitleja.
Arthur Behrsing sündis Liivimaa kubermangus Velēna külas (sks k "Wellan") läti päritolu kirikuõpetaja Peter Behrsingi ja Charlotte Knappe pojana. Õppis Riia kubermangugümnaasiumis ning 1893.–1896. aastal Tartu Ülikoolis usuteadust ning 1901. aastal Jena Ülikoolis. 
Alates 1897. aastast töötas koduõpetajana Liivimaal ja Saksamaal, sh aastatel 1902–1907 Paide lähedal Prääma mõisas, kus juhatas ka käsitöökursusi ja korraldas Paides kunstinäitusi. 
1902. aastal abiellus hilisema keeleteadlase Helene Siegfriediga. 
1907.–1921. aastal elas Tallinnas ning töötas aastail 1907–1914 Tallinna Hansakooli, 1915–1920 Tallinna Toomkooli ja 1919–1920 Eliisekooli õpetajana ning 1920/21. aastal Tallinna Hansa-kooli juhatajana. 1921. aastal kolis Viljandisse ja töötas aastail 1921–1927 Viljandi Saksa Gümnaasiumi juhatajana. Seejärel kolis Võrru ja oli aastail 1927–1929 Võru Õpetajate Seminari saksa keele ja käsitööõpetaja. 26. juunil 1929 suri Kölnist Inglismaale reisides äkksurma. 
1906.–1914. aastal avaldas baltisaksa ajakirjanduses (peamiselt ajalehes "Revalsche Zeitung") asjatundlikke kunstinäituste arvustusi, milles jälgis sümpaatiaga ka eesti kunsti arengut. Käsitles baltisaksa ja eesti kirjandust, kirjutas luuletusi ja näidendeid. Tõlkis eesti kirjandust saksa keelde, mh August Gailiti romaani "Nipernaadi".
Alates 1908. aastast oli Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige.
Olga Berendsen

Olga Berendsen (sündinud Olga Paris, 9. detsember 1916 (vkj) Moskva – 6. november 2003 New York) oli Eesti ja Ameerika Ühendriikide kunstiajaloolane ja pedagoog. 
Olga Berendsen sündis Tartu Ülikooli keemiaprofessori August Parise (1888–1944) tütrena Moskvas. Tema onu oli Eesti kunstiajaloolane Rudolf Paris (1896–1973). 1920. aastal opteeris perekond Eestisse. Olga Paris lõpetas 1935. aastal Tartu tütarlastegümnaasiumi ning õppis seejärel aastail 1935–1943 vaheaegadega Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. Tema õpetajateks olid Sten Karling ja Voldemar Vaga. Lõpetas Tartu Ülikooli kunstiajaloo magistrina väitekirjaga Johann Wilhelm Krausest. Aastail 1938–1939 täiendas end erialaselt Pariisis Sorbonne'i ülikoolis. Aastail 1941–1944 oli Tartu Ülikooli kunstiajaloo instituudi assistent.
Teise maailmasõja ajal, 1944. aastal põgenes koos ema ja õega Saksamaale ja elas üle Dresdeni pommitamise. Pärast sõda töötas aastail 1947–1948 Frankfurdis Ameerika Ühendriikide sõjaväe peakorteris ameerika kooli saksa keele õpetajana. 1948–1949 oli Lutheri kiriku maailmateenistuse (Lutheran Church World Service) ümberasumise korraldajana. 1949. aastal emigreerus Ameerika Ühendriikidesse ja asus New Yorgis tööle Lutheri kiriku ümberasumise teenistusse (Lutheran Resettlement Service in New York).
1951–1956. aastal õppis New Yorgi Ülikooli Kaunite Kunstide Instituudis (Institute of Fine Arts) tuntud ameerika kunstiteadlase Richard Krautheimeri juures kunstiajalugu. 1953. aastal asus Berendsen tööle kunstigaleriis French &amp; Company raamatukoguhoidja ja uurijana. 1958–1960. aastal töötas ta New Yorgi Cooperi Ühingu Muuseumis (Cooper Union Museum) kuraatori assistendina. 1962. aastal kaitses New Yorgi Ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga 16.–17. sajandi Itaalia surnuvankrite kaunistamisest (16.–17. Century Italian Catafalques). 1960–1965. töötas vaheajaga Ohio Ülikooli kunstiajaloo õppetoolis. 1965. aastal siirdus sealt New Jersey Rutgersi Ülikooli kunstiosakonda, kus asutas 1970. aastal kunstiajaloo doktoriõppe programmi ja oli selle juhiks. Töötas Rutgersi Ülikoolis kuni pensioneerumiseni 1984. aastal. 
Alates 1960. aastast oli Berendsen Ameerika Kõrgkoolide Kunstiühingu (College Art Association) liige ning 1989. aastast Lakewoodis, New Jerseys asuva Eesti Arhiivi juhatuse esimees. 
Berendsen uuris itaalia barokk-kunsti (I primi catafalchi del Bernini...– Immagini del Barocco, Roma, 1982). Eesti kunstist käsitles peamiselt 20. sajandil loodut ja pööras peatähelepanu väliseesti graafikale (Eduard Rüga graafikuna – E. Rüga: graafik ja maalija, Rooma, 1980; Agaate Veeber – "Triinu", 1990, nr 150; Harry Nurmet – "Triinu", 1994, nr 165). Berendsen on avaldanud leksikoni "Välis-Eesti kunstnikke" (Rooma, 1980, koos M. Puhmi ja Vello Saloga) ja 1970. aastaist pagulaskunstnike loomingu arvustusi (peamiselt ajalehes "Vaba Eesti Sõna"). 
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist ja Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamist käis Berendsen korduvalt Eestis ja kohtus Tartus ka oma kunagise õpetaja Voldemar Vagaga. 
Olga Berendsen on maetud Kensico surnuaia eestlaste matmispaigale Valhallas New Yorgi osariigis.
Baltiiski väin

Baltiiski väin (varem ka Pillau väin, saksa keeles "Pillauer Tief", poola keeles "Cieśnina Piławska", vene keeles "Балтийский пролив") on väin, mis ühendab Läänemere lõunasopis asuvat riimveelist Wisła lahte ja Gdański lahte. Väina mõlemad kaldad kuuluvad tänapäeval Venemaa Kaliningradi oblastile, selle põhjakaldal asub Baltiiski sadamalinn koos Vene sõjalaevastiku baasiga.
Baltiiski väin tekkis 1497. aastal, kui tugev tormituul, lained ja hoovused kandsid selles kohas osa kitsast liivaluitelisest Wisła maasäärest täielikult ära merre. Väina laiendati 1960. aastatel 400 m laiuseks ja 12 m sügavuseks. 
Kuni 2022. aastani pääses Wisła lahelt laevatades Gdański lahele ning avamerele ainult läbi Baltiiski väina. Aastatel 2019–2022 rajati Poola territooriumile (teine) Wisła maasääre kanal.
ZOTAC

ZOTAC Technology Limited on Hongkongis asutatud ettevõte, mis toodab arvuteid ja nende lisaseadmeid. Ettevõtte tooteportfelli kuuluvad graafikakaardid, miniarvutid, pooljuhtkettad, emaplaadid ja muud arvutitarvikud. ZOTAC-i tooted valmivad firma emaettevõtte PC Partner tehastes Dongguani linnas Hiinas.
Ajalugu.
Graafikakaartide tootmise algus.
ZOTAC-i asutas firma emaettevõte PC Partner 20. juulil 2005, kuigi brändi hakati kasutama alles 2006. aastal. Firma nimi on lühend, mis tuletati ingliskeelsetest sõnadest "zone" ja "tact". ZOTAC-i esimene toode oli 2007. aastal turule toodud GeForce 7300GT graafikakaart. Aja jooksul on ettevõte toodete valikut laiendanud, kuid graafikakaardid on jätkuvalt üks ZOTAC-i peamisi tootegruppe.
Esialgu tegeleski ZOTAC riistvara tootmisega, keskendudes just graafikakaartidele. Firma väitel oli ZOTAC esimene graafikakaartide tootja, mille tooted on alates 2008. aastast tulnud juba tehasest ülekiirendusega ("overclock").
Miniarvutite turule toomine.
2008. aastal valmis MAG ND01 – esimene paljudest ettevõtte miniarvutitest. 2014. aastal tõi ZOTAC turule oma esimese passiivse jahutusega ZBOX C-seeria miniarvuti, mille jahutussüsteemis puudusid liikuvad osad. Samal aastal tuli firma välja esimese arvutimänguritele ja võimsamat graafilist nõudlust vajavatele tarbijatele suunatud ZBOX E-seeria miniarvutiga. Hilisematel ZBOX E-seeria eksemplaridel on kas eraldiseisev sülearvuti või siis standardmõõdus vahetatav graafikakaart.
Väiksem kõrvalepõige oli 2015. aastal konstrueeritud NEN nime kandnud Steam Machine mängukonsool. Kuigi olemuslikult oli ikkagi tegu kompaktse arvutiga, mille operatsioonisüsteem oli Valve'i Linuxil põhinev SteamOS. Ettevõtmine ei osutunud eriti edukaks ühelegi Steam Machine'i tootjale ja ZOTAC-i konsoolid kadusid peagi müügilt.
Muude tegevussuundade areng.
Lisaks graafikakaartidele ja miniarvutitele toodab ZOTAC emaplaate, mille üks varaseim mudel on 2008. aastal turule tulnud AMD Socket AM2+ ühilduvaid protsessoreid kasutav GF8300. Uuendusliku tootjana hakkas ZOTAC 2009. aastal esimesena pakkuma Nvidia Ion platvormi kasutavaid mini-ITX emaplaate, millel oli Intel Atom seeria protsessor ja GeForce 9300 või hilisem graafikaprotsessor. Ion platvormi kasutava GeForce graafikaga emaplaadi üllitamise tingis ZOTAC-i ja Nvidia partnerlus – ZOTAC toodab ainult Nvidia graafikakaarte.
2015. aastal avalikustas ettevõte esimesed ZOTAC-i pooljuhtkettad, millele lisaindusid 2016. aastal PCIe siiniga mudelid. Lisaks tõi firma 2017. aastal turule Thunderbolt 3 liidest kasutavad AMP BOX ja AMP BOX Mini graafikakaardi dokid sülearvutite jaoks, millest teisena nimetatu oli turustamise ajal kõige kompaktsem väline graafikakaardi dokk. ZOTAC suudab pakkuda erinevaid lisaseadmeid, sest ettevõtte emafirma PC Partner on originaalseadmete tootja.
Balanus crenatus

Balanus crenatus on vääneljalaliste alamklassi kuuluv vähilaadne, üks tavalisemaid sublitoraalseid tõruvähke Põhjameres; asustab ka Läänemere lääne- ja lõunaosa, eriti Taani väinasid. Eesti merevetes pole liiki leitud.
Kirjeldus.
"Balanus crenatus"e lubikoda on umbes 2,5 cm läbimõõduga; koja kuus plaati on hästi eristatavad ja nende ülaserv on hambuline. Koda on ebasümmeetriline, küljelt vaadates paistab see olevat ühele küljele kaldu. Koja ava on laia rombi kujuline, avast paistvad koed kollaste ja purpursete vöötidega.
Eluviis.
Looma eluiga on ligikaudu poolteist aastat. "Balanus crenatus" on eelkõige sublitoraali liik, keda võib mõnikord leida ka kivide või längus rannakalju alt. Loom kinnitub nii kividele, limuste kodadele, merepõhjale kui ka tehissubstraadile. Ta võib elada nii lainetusele avatud kui ka lainetuse eest varjatus vetes ja talub ka vee madalamat soolsust kuni 14 psu.
Levik.
"Balanus crenatus" asustab Kirde-Atlandi meresid ja on tavaline liik Briti saarte rannikutel. Leide on ka Prantsusmaa läänerannikult Bordeaux'ni lõunas, Põhja-Ameerika idarannikult ja Jaapani läänerannikult.