tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viking XPRS

Viking XPRS on Soome laevakompanii Viking Line kiire parvlaev, mis on ehitatud STX Europe'i laevatehases Helsingis. Viking XPRS sõidab liinil Tallinn–Helsingi, esimese reisi tegi laev 28. aprillil 2008.
Viking XPRS.
Viking XPRS on esimene spetsiaalselt Viking Line'i jaoks ehitatud laev pärast 1990. aastal valminud Kalypsot. Ühtlasi on tegemist Viking Line'i esimese kiire parvlaevaga. Laeva maksumus oli 120–130 miljonit eurot. Laev teeb mõlemas suunas kaks reisi päevas.
Aluse ristiema on Soome laulja Paula Koivuniemi.
Laev sõitis varem Rootsi lipu all ja tema kodusadam oli Norrtälje. 24. jaanuarist 2014 kuni 7. märtsini 2023 töötas laev Eesti lipu all ning kodusadamaks sai Tallinn. Laeval vahetati välja kõik rootsikeelsed sildid eestikeelsete vastu ning tööd sai uus, ligi 200-liikmeline laevapere. Alates 7. märtsist 2023 hakkas laev sõitma Soome lipu all ning kodusadamaks sai Maarianhamina.
Kolga looduskaitseala

Kolga looduskaitseala on kaitseala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Looduskaitseala suurus on 274,5 hektarit. Kaitseala asub Kulli, Maade ja Õhu külas.
Kaitseala (tollase nimega "Kolga oja ja luidete kaitseala", pindala 125 ha) moodustati 1991. aastal. 2006. aastal nimetati see ümber Kolga looduskaitsealaks.
Kaitseala jaguneb Saulepi ja Kolga sihtkaitsevööndiks. 
Looduskaitseala eesmärk on kaitsta väärtuslikke metsakooslusi, eriti luitemetsi (Kolga luited), Kolga jõge ning kaitsealuseid linnu- ja loomaliike. Lindudest pesitsevad seal rariteetsed merikotkas ja kassikakk. Loomadest elutsevad looduskaitsealal rebane, põder, kährik ja metssiga. 
Metsakooslustes vahelduvad loodusmetsad kultuurpuistutega.
Skulptuurigrupp 100 000. tartlase sünni tähistamiseks

Skulptuurigrupp 100 000. tartlase sünni tähistamiseks asub Tartus Emajõe vasakul kaldapealsel Atlantise klubi ja Kaarsilla vahel.
Skulptuurigrupi autor on Mare Mikof ja see valmis 1977. aastal.
Benny Goodman

Benny Goodman (õieti Benjamin David Goodman; 30. mai 1909 Chicago, Illinoisi osariik – 13. juuni 1986 New York, New Yorgi osariik) oli USA džässklarnetimängija ja -orkestrijuht, hinnatuim klarnetimängija džässiajaloos.
Tema muusika on enamjaolt kiire ja keerulise rütmiga. 
Aastal 1986 pälvis ta Grammy elutööauhinna.
Mineraalvesi

Mineraalvesi on vesi, mis sisaldab mineraal- või teisi lahustunud aineid, mis annavad veele maitse või terapeutilise omaduse. Soolad, väävliühendid ja gaasid on kõige tavalisemad ühendid, mis võivad olla lahustunud vees. 
Eestis loetakse mineraalveeks vett, milles on mineraalainete sisaldus üle 2 grammi ühe liitri kohta. Venemaal ja USA-s loetakse mineraalveeks vett, milles on mineraalainete sisaldus üle 0,25 grammi ühe liitri kohta. 
Traditsioonilist mineraalvett võib kasutada või tarbida kohe leiukohast, näiteks ravilistel eesmärkidel spaad või tavakasutuses kaevud. Sarnaselt antiikajaga on ka tänapäeval paljudesse mineraalvee leiukohtadesse koondunud turismikeskused – nõnda on tekkinud mitmed spaalinnad (näiteks Tšehhis asuv Karlovy Vary) ja vesiravihotellid. 
Eesti tähtsamad mineraalvee leiukohad on: Kärdla, Kuressaare, Häädemeeste, Võru ja Värska (Värska mineraalvesi). 
Tänapäeval on mineraalvett sageli serveeritud pudelites, tehes selle nõnda kättesaadavaks paljudele inimestele. Poest ostetud vesi võib olla kas gaseeritud või naturaalne. Praegu on maailmas üle 3000 mineraalveebrändi. 
Tänapäeval on reisid mineraalvee leiukohtadesse, kus saaks otseselt kokku puutuda mineraalveega, väga harvad ja sageli võimatud, sest tavaliselt on need era- või kaitse all olevad alad. 
Mineraalveeallikates ravimist nimetatakse balneoteraapiaks, mineraalvee raviomadused ja mõju tervisele uurib balneoloogia ehk kümblusteadus. Balneoloogia seisukohalt saab mineraalvee liigid jagada kolmeks:
Naumburg

 
Naumburg ("Naumburg an der Saale") on linn Saksamaa idaosas Saksi-Anhaldi liidumaal Burgenlandkreisis. Asub Unstruti suudmes Saale ääres.
Ajalugu.
Naumburgi on esmamainitud 1012. aastal. 1029. aastal sai linnast piiskopi residents. Naumburgil on linnaõigused 1144. aastast. Kuulus Hansa Liitu ning oli katoliku kiriku Naumburgi piiskopkonna keskus.
Väliskõrv

Väliskõrv (ladina keeles "auris externa") on paljude selgroogsete kõrva osa, mis koosneb harilikult kõrvalestast ja välimisest kuulmekäigust. 
Väliskõrva areng, anatoomia, kuju, sooned, lihased ja morfoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 
Imetajatel koosneb väliskõrv reeglina kõrvalestast ja välimisest kuulmekäigust. Välimise kuulmekäigu ("meatus acusticus externus") lõpus paikneb trummikile ("membrana tympani"), mis eraldab väliskõrva keskkõrvast. Väliskõrva ülesanne on kanda õhus leviv helilaine trummikileni. 
Erandiks on ürgimetajad ja vees elavad imetajad, kellel kõrvalest puudub.
Samuti puudub kõrvalest lindudel, roomajatel (sh madudel) ja kahepaiksetel. 
Asend.
Väliskõrv asetseb anatoomilis-topograafiliselt trummikilest külgmiselt ehk lateraalselt.
Kuulmiselundid

Kuulmiselundiks nimetatakse imetajate puhul enamasti kõrvu, mis näiteks inimesel koosnevad väliskõrvast, keskkõrvast ja sisekõrvast.
Samas pole kuulmiselundi mõiste siiski üheselt määratletud: inimese kuulmiselundiks võidakse pidada ka Corti elundit ehk tiguorganit, kuulmissüsteemi tervikuna kuuluvad aga ka närvid ning peaaju kuulmiskeskused.
Teiste loomade puhul võib kuulmiselunditeks pidada mitmesuguseid elundeid, mille abil nad tajuvad väliskeskkonna vibratsiooni. Sageli kasutavad nad selleks mitte spetsiifilist elundit, vaid keerukamat süsteemi, vahel võivad seda funktsiooni täita ka üksikud rakud – see kõik teeb kuulmiselundi mõiste piiritlemise veelgi raskemaks.
Füsioloogiline akustika

Füsioloogiline akustika on akustika haru, mis uurib inimeste ja loomade heli tajumise ja tekitamisega seotud elundite ehitust ja talitlust.
Kuulmine on närviimpulssideks muudetud heli. Inimese kuulmiselund on kõrv. Kõrvad aitavad meil orienteeruda ruumis, määrata heliallikate kaugust ja suunda. Kuulmiselundiga on otseselt seotud tasakaaluelund. Kuulmiskeskus asub oimusagarates, tasakaaluelund asub sisekõrvas.
Kõrva ülesanne on vastu võtta helivõnkeid õhust, ja kodeerida heli närvisüsteemile arusaadavasse keelde; seejärel saadetakse see edasiseks töötlemiseks ajju. 
Helilained kanduvad kõrvalesta ja välise kuulmekäigu kaudu trummikilele, mis hakkab võnkuma. Keskkõrvas olevad kuulmeluukesed suunavad võnked sisekõrva, kus helilained muudetakse närviimpulsiks. Sisekõrvast väljuva kuulmisnärvi kaudu liiguvad närviimpulsid peaajus oimusagarani, kus asub kuulmiskeskus. Selle füsioloogilise protsessi tulemusena muudetakse närviimpulss meile arusaadavaks heliks või sõnaks.
Kõrvalest

Kõrvalest (ladina keeles "auricula") on paljudel selgroogsetel loomadel väliskõrva nähtav osa, mis on nahaga kaetud ja koosneb kõrvalestakõhrest. Kõrvalesta abil toimub helide koondamine kuulmekäiku. Kõrvalestal on oluline osa ka ruumilisel kuulmisel.
Ürgimetajatel ja vees elavatel imetajatel kõrvalest puudub.
Samuti puudub kõrvalest lindudel, roomajatel (sh madudel) ja kahepaiksetel.
Inimese kõrvalesta saab kasutada peale kuulmistajule ka kõrvarõngaste riputamiseks ja nõelraviks. Armastajatele on kõrvalest erogeenne tsoon.
Paljudel imetajatel (kass, koer, hobune) kõrvalest liigub ja pöördub heliallika suunas. Ruuporitaolise kuju tõttu koondab helid kuulmekäiku. Inimese kõrvalesta lihased on evolutsiooni käigus taandarenenud ja seetõttu ei saa inimene oma kõrvalesti heliallika suunas pöörata.
Ants Simm

Ants Simm (aastani 1938 Hans Simm, 9. oktoober 1877 Kivilõppe küla, Tarvastu vald (endine Vana-Suislepa vald) – 14. märts 1946) oli eesti näitleja, lavastaja, diplomaat ja ajakirjanik.
Elukäik.
Ants Simm sündis Simmi talus Jaan Simmi ja Ann Simmi (sündinud Jaas) peres. Tema noorem vend oli Juhan Simm. Õppis Vana-Suislepa vallakoolis ja Tarvastu kihelkonnakoolis. Jätkas õpinguid Tartus gümnaasiumis 1891–1899.
Õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust 1899–1905.
Seltskondlik tegevus.
Taara" Seltsi juhatuse liige; Tartu Eesti Laenu ja Hoiu Ühisuse nõukogu liige 1910–20, "Vanemuise" Seltsi esimees 1932–34, Eesti Rahvapanga nõukogu liige a-st 1937.
Isiklikku.
Abiellus 19.02.1905 Linda Kaartiga (16.12.1882 – 8.12.1958 Tallinn). Ants Simm on maetud Simmi talu kalmistule Kivilõppe külas Tarvastu vallas.
Lapsed: Eha Simm (Kitsapea) *1906; Jaan Simm 1907–1976, Anneliis Simm 1920–2013.
Naiste Partei

Naiste Partei (Partia Kobiet) on Poola endine erakond, mis esindas naiste huve. Erakond registreeriti 11. jaanuaril 2007. 27. septembrist 2016 kandis see nime Feministlik Initsiatiiv (Inicjatywa Feministyczna). Erakond lõpetas tegevuse 19. jaanuaril 2020.
Erakonna asutaja on kirjanik ja publitsist Manuela Gretkowska.
2007. aasta parlamendivalimistel kogus partei 45 000 häält (0,28%). Hiljem on partei liikmed kandideerinud valimistel teiste parteide nimekirjades (Poola Roheline Partei, Poola Sotsialistlik Partei, Nowoczesna jt).
2008. aasta Venemaa presidendivalimised

2008. aasta Venemaa presidendivalimised toimusid 2. märtsil 2008. Neil valiti uus Venemaa president järgmiseks 4 aastaks. Praegune president Vladimir Putin ei saanud uuesti kandideerida, sest ta oli olnud presidendiametis maksimaalselt lubatud 2 ametiaega. Valimised võitis Dmitri Medvedev kogudes 70,28% häältest. Teda toetas ametis olev president Putin. 
10. detsembril teatas Putin, et toetab Dmitri Medvedevi kandidatuuri. Medvedev kinnitas oma kandideerimist ja lubas presidendiks valimise korral esitada peaministri kohale Putini kandidatuuri. Enne seda nimetati võimalike kandidaatidena praeguseid esimesi asepeaministreid Sergei Ivanovi ja Dmitri Medvedevit. 
Oma kandideerimist ei välistanud ka peaminister Viktor Zubkov.
Opositsioonierakondade kandidaadid olid Gennadi Zjuganov (Venemaa Kommunistlik Partei) ja Vladimir Žirinovski (Venemaa Liberaaldemokraatlik Partei). Liikumise Teine Venemaa juht Garri Kasparov teatas 12. detsembril, et loobub kandideerimisest. 
Oma kandideerimiskavatsusest teatasid, kuid registreerimiseni ei jõudnud:
Erakonna Õiglane Venemaa esimees Sergei Mironov teatas, et nende partei ei kavatse esitada 2008. aasta presidendivalimistele oma kandidaati, vaid võidakse toetada mõne teise partei kandidaati.
22. detsembril lükkas Venemaa keskvalimiskomisjon tagasi seitsme sõltumatu kandidaadi avaldused kandideerimiseks presidendivalimistel. Teiste seas lükati tagasi ka Vladimir Bukovski kandidatuur.
26. detsembril teatas Paremjõudude Liidu üks liidreid Boriss Nemtsov, et ei kandideeri presidendivalimistel, põhjendades seda võrdsete võimaluste puudumisega teha valimiskampaaniat.
Mihhail Kasjanov kogus 2 miljonit toetusallkirja, kuid Keskvalimiskomisjon väitis, et 13,36% allkirjadest on kehtetud või võltsitud ja jättis Kasjanovi registreerimata. Demokraatliku Partei juht Andrei Bogdanov kogus samuti 2 miljonit allkirja ja tema registreerimisega probleeme ei olnud. Küsitluste andmeil jääb tema toetus valijate seas alla 1 protsendi. Valimisõiguslikke kodanikke on Venemaal 108 miljonit.
Luis Buñuel

Luis Buñuel Portolés (22. veebruar 1900 Calanda – 29. juuli 1983 México) oli hispaania filmirežissöör, sürrealist.
Teda loetakse üheks olulisimaks filmilavastajaks kino ajaloos.
Buñuel sündis Aragónis Terueli provintsis Calandas Leonardo Buñueli ja Maria Portolési vanima lapsena. Tal olid vennad Alfonso ja Leonardo ning õed Alicia, Concepción, Margarita ja Maria.
Kui Buñuel oli kõigest neli ja pool kuud vana, kolisid tema vanemad Saragossasse, kus nad kuulusid linna kõige jõukamate perede hulka. Buñuel sai hariduse jesuiitide ranges erakoolis Colegio del Salvador.
Kaks aastat enne kooli lõpetamist juhtus enne õppeaasta viimast eksamit, mille aineks oli maailma ajalugu, et kooli proktor lõi ja solvas Buñueli. Poiss tegi eksami ära, kuid ei läinud enam kunagi sellesse kooli tagasi, väites vanematele, et ta visati välja, kuigi see polnud tõsi, vastupidi, ta sai sellel eksamil kõrgeima hinde. Buñuel lõpetas keskhariduse omandamise kohalikus avalikus koolis.
1917 astus ta Madridi Ülikooli, mis tänapäeval kannab nime Madridi Complutense Ülikool. Algul õppis ta agronoomiat, siis tööstuse planeerimist ja lõpuks filosoofiat. Ülikoolis sai ta lähedaseks sõbraks maalikunstnik Salvador Dalí ja luuletaja Federico García Lorcaga.
1925 asus Buñuel Pariisi, kus hakkas tööle Intellektuaalse Koostöö Rahvusvahelise Ühingu sekretärina. Hiljem sai ta tööd režissöör Jean Epsteini assistendina, osaledes 1926–1928 kolme filmi tegemises.
Sel ajal tutvus ta Jeanne Rucarit, kellega 1934 abiellus. Abielust sündis kaks poega, Juan-Luis ja Rafael.
1929 tootis Buñuel oma esimese filmi "Andaluusia koer". See on 16 minutit pikk tummfilm. Kõrvalosas näitlesid filmis ka Buñuel ja Dalí, kuigi tiitrites pole nende nimesid kirjas. Prantsuse sürrealistlik liikumine võttis selle filmi entusiastlikult vastu ning seda näidatakse filmiühingutes tänapäevani.
1930 valmis Buñueli järgmine film "Kuldajastu", mis oli saanud inspiratsiooni markii de Sade'i teosest "120 päeva Soodomas". Film oli 63 minutit pikk ning ründas katoliiklust nagu eelminegi film, ainult veel teravamalt. Politsei keelustas selle filmi 50 aastaks.
Seejärel naasis Buñuel Hispaaniasse. 1933 valmis tal 27 minuti pikkune film "Leivata maa", mida on nimetatud nii dokumentaalfilmiks kui ka maailma esimeseks pseudodokumentaalfilmiks. Filmi tegevus toimus Extremaduras, mis oli tollal üks Hispaania vaeseimaid piirkondi, nii vaene, et seda nimetati leivata maaks. Film oli Hispaanias keelustatud kuni Hispaania kodusõjani.
Tunnustus.
Oscar 
Cannes'i filmifestivali auhind
Veneetsia filmifestivali auhind
Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhind
Danderydi vald

Danderydi vald on vald Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis Läänemere ääres. Ta asub Stockholmist põhjas.
Vald koosneb neljast osast: Danderyd, Djursholm, Enebyberg ja Stocksund.
Valla lõunapoolne asustus kuulub Stockholmi asulasse.
Danderydi valla elanike keskmine maksustatav sissetulek on üks Rootsi kõrgemaid.
Vallas on kaks Stockholmi metroo peatust.
Abava jõgi

Abava on jõgi Lätis, Venta parempoolne lisajõgi. 
Jõgi saab alguse Pālanda järvest, voolab algselt põhja, seejärel lääne suunas. Kandava ja Sabile vahel voolab ürgorus. Oru kaitseks on moodustatud Abava ürgoru looduspark. 
Abava pikkus on 129 km, valgala pindala 2042 km².
Vallentuna vald

Vallentuna vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis. Ta asub Stockholmist põhjas.
Praegune omavalitsusüksus moodustati 1971. aasta haldusreformi tulemusena.
Suudlevad tudengid

"Suudlevad tudengid" on Tartus Raekoja platsil asuva Suudlevate tudengite purskkaevu keskne skulptuur. Skulptuuri autor on kujur Mati Karmin.
Kuigi skulptuur on võistluskorras valminud purskkaevu detail, viidatakse sellele ka kui iseseisvale kunstiteosele. Skulptuuri koopiaid müüakse eraldi, intervjuudes Mati Karminiga kõneldakse skulptuurist kui iseseisvast loomingust ning teabeallikates viidatakse eraldi nii skulptuurile kui ka purskkaevule.
Mati Karmin sai kuju loomiseks inspiratsiooni perekonnaringist. Kujur näinud, kuidas tema õe vanem poeg suudelnud vihma käes oma tüdrukut, ja pildistanud seda. Hiljem andis purskkaevu kujundamiseks väljakuulutatud Tartu Linnavalitsuse võistlus kujurile innustust suudlevate noorte skulptuuri loomiseks.
Naksurlased

Naksurlased ("Elateridae") on tugeva kehaga sihvakad mardikad. 
Värvuselt hallid, pruunid või mustad, mõned liigid metalse läikega või eredavärvilised. Nimetuse on nad saanud omapärasest valmikutele omasest käitumisest: selili olles löövad nad end tugeva tõukega naksatades jalgadele. Nende eesrinna ja keskrinna vaheline ühendus võimaldab end vedrutaoliselt liigutada. Selline naksutamine kaitseb ka võimalike vaenlaste eest. Näiteks võib libeda ja voolujoonelise kehaga naksur ennast naksutades linnu noka vahelt välja libistada. Ohu korral teesklevad naksurid surnut. Nad suruvad jalad ja tundlad tihedalt vastu keha. Tundlate jaoks on neil rindmiku all väikesed vaokesed.
Naksurlaste valmikud elavad peamiselt põõsastel ja rohul. Naksurite vastsed elavad metsakõdus, mädas puidus, mullas ja taimede maa-alustes osades. Munad on naksuritel hallikasvalged. Vastsed on 20–35 millimeetri pikkused kollakad või pruunid tõugud, kaetud kõva kitiinkestaga, millest ka nende rahvapärane nimetus: traatussid. Nukud on valged. Emased munevad kevadel kas üksikud munad või väikesed kogumikud mulda ning surevad varsti pärast munemist. Umbes kuu aja pärast kooruvad munadest tõugud. Enamik tõuke areneb mullas 3–5 aastat, läbides selle aja jooksul üheksa kasvujärku. Nukkudest väljunud noormardikad talvituvad mullas. 
Põllukahjurid.
Eestis esineb ligi 70 liiki naksurlasi, kellest paljud on arvestatavad põllu- ja metsakahjurid. Vastsed toituvad taimejuurtest, seemnetest, mugulatest, aga ka kõdunevast puidust ja taimejäänustest, olles majanduslikult indiferentsed. Valmikud närivad noori võrseid ja õisi.
Eestis on naksurlastest ohtlikemad põllukahjurid tume viljanaksur ("Agriotes obscurus"), triibuline viljanaksur ("Agriotes lineatus"), valkjas nurmenaksur ("Selatosomus aeneus") ja must lehenaksur ("Athous niger"). Taimi kahjustavad tõugud (traatussid), vigastades algul idanevaid seemneid, hiljem noorte taimede maa-aluseid osi, mille tagajärjel juba tärganud taimed kolletuvad ja tulevad kergesti mullast välja. Vähem vigastatud taimed känguvad. Tugevamini kahjustuvad liiga sügaval mullas olevad taimed.
Osa naksurite vastseid on aga röövtoidulised – nad toituvad putukate vastsetest ja nukkudest.
Sok

Sok (vene "Сок") on jõgi Venemaal. Saab alguse Bugulma-Belebei kõrgustikult. 
Suubub vasakult Volga jõkke Samara linna lähedal.
Pikkus 364 km.
Kuulmekäik

Kuulmekäik ehk välimine kuulmekäik (ladina keeles "meatus acusticus externus") on paljudel selgroogsetel peas paiknev kõrva osa, mis algab välimise kuulmeavaga ning lõppeb trummikilega.
Välimine kuulmekäik moodustub oimuluust ja kõhrest. Oimuluu vastav kanal on välimise kuulmekäigu luulise osa toeseks ja kõhreline osa on kõrvalesta kõhre jätkuks.
Välimisele kõhrelisele kuulmekäigule kinnitub kõrvalest (olemasolul). Kõhrelist osa vooderdav nahk on õhuke ning seda katavad karvad ja kõrvavaigunäärmed. Kõrvavaigunäärmed komplekteerivad kõrva kaitsvat nõret – kõrvavaiku ("cerumen").
Välimise kuulmekäigu areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Imetajatel.
Inimestel.
Kuulmekäigu ülesanne on edasi juhtida helilainete võnkeid. Akustiliselt toimib väline kuulmekäik resonaatorina, mille maksimum on umbes 4 kHz.
Österåkeri vald

Österåkeri vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis. Ta asub Stockholmist kirdes Läänemere kaldal. 
1974–1982 oli Österåkeri vald osa Vaxholmi vallast.
Valla piires on umbes 800 saart ja laidu. Neist suurim on Ljusterö. 
Vallas asuvad Rydboholmi ja Östanå loss ning Österåkeri vangla.
Michael Mann (sotsioloog)

Michael Mann (sündinud 1942 Inglismaal) on Los Angelese California Ülikooli (UCLA) sotsioloogiaprofessor ja Belfasti Queeni Ülikooli külalisprofessor. Mannil on nii inglise kui ka USA kodakondsus. Ta sai B.A. modernses ajaloos Oxfordi Ülikoolis 1963. ja D. Phil. sotsioloogias 1971. aastal.
Mann on olnud sotsioloogiaprofessor UCLA-s alates 1987. aastast. 1977–1987 pidas ta loenguid Londoni Ülikoolis. Samuti kuulub ta ajakirja Social Evolution &amp; History Journal toimetusse.
1984. aastal Mann avaldas oma töö "The Autonomous Power of the State: its Origins, Mechanisms, and Results" ajakirjas European Journal of Sociology, mis sai aluseks uuringutele tänapäeva riigi institutsioonilise võimu despootsusest.
Manni kuulsaim töö on "The Sources of Social Power and The Dark Side of Democracy", mis räägib 20. sajandi Armeenia genotsiidiist Türgis, natsistlikust genotsiidist ja Rwanda hutude vastastest kampaaniatest. Tal on ilmunud ka "Incoherent Empire", kus ta ründab USA terrorismivastast sõda kui kohmakat uusliberalismi eksperimenti.
Courtney Love

Courtney Love Cobain (sünninimega Courtney Michelle Harrison; sündinud 9. juulil 1964 San Franciscos, California osariigis) on Ameerika Ühendriikide muusik, laulja ja näitleja. Ta on tuntud eelkõige alternatiivroki ansambli Hole solisti ja laulukirjutajana.
Love on mänginud ka mitmes filmis. Tema roll filmis "The People vs. Larry Flynt" (1996) tõi talle kriitikute tunnustuse ja Kuldgloobuse nominatsiooni. 
Ta oli abielus Nirvana solisti Kurt Cobainiga kuni tema surmani 1994. aastal. Neil on ühine tütar Frances Bean Cobain (sündinud 1992).
Elektrodünaamika

Elektrodünaamika on füüsika haru, mis uurib liikuvate elektrilaengute ja ajas muutuva elektromagnetvälja vastastikust mõju. Elektrodünaamika erijuht on elektrostaatika, mis käsitleb statsionaarseid (liikumatuid) elektrilaenguid ja nende välju.
Elektri ja magnetismi seose avastajaks peetakse Hans Christian Ørstedi, kes 1820. aastal avastas elektrivoolu mõju magnetnõelale. Mõiste "elektrodünaamika" võttis kasutusele André-Marie Ampère 1823. aastal. Klassikalise elektrodünaamika teooria formuleeris oma võrranditega James Clerk Maxwell aastatel 1865–73. 1940. aastatel sai võimalikuks ühendada kvantelektrodünaamikas elektrodünaamika ja kvantmehaanika.
Pierre Barbaud

Pierre Barbaud (10. oktoober 1911 – 10. september 1990) oli prantsuse helilooja, muusikateadlane ja programmeerija. Algoritmilise kompositsioonimeetodi üks rajajaid.
Elulugu.
1954. aastal huvitudes dodekafoonilise tehnika rakendamisest modaalse muusika loomisel, saab idee defineerida seriaalset tüüpi transformatsioonid heliklasside hulga Z/12 siseste lihtsate aritmeetiliste operatsioonidena. Laiendades järk-järgult oma uurimisvaldkonda, pühendub järjest keerukamatele arvutustele, mille eesmärgiks vormistada partituurid lõpetatud operatsioonide nimekirjana. Asudes tööle infotehnoloogia firmasse Honeywell Bull, saab võimaluse töötada välja arvutipõhise automaatse muusikalise kompositsiooni põhimõtted.
1961. aastal tutvustab esimest täielikult arvuti abil loodud heliteost "Factorielle 7". Teose loomisel on kasutatud arvuteid Gamma ET ("ordinateur à tambour"), arvatavasti programmeerimiskeelt AP2 ning hiljem arvutit Gamma 60 ja programmeerimiskeelt Algol.
1968. aastal ilmub Dunod' kirjastuses tema raamat "La musique, discipline scientifique" ("Muusika, teaduslik distsipliin). Asutab rühma BBK, tehes ettepaneku rakendada CNET'i uhiuut digitaal-analoog konverterit, mis leidub ka IRCAM'is.
1975. aastal nimetatakse projekti INRIA juhiks. Projekti meeskond tegeleb lähiaegadel turule jõudvate mikroarvutite jaoks automaatse komponeerimise süsteemide loomisega.
Barbaud' raamat "Vademecum de l'ingénieur en musique" (Muusikainseneri taskuraamat) ei jõudnud ilmuda autori eluajal. Raamatu lõpetas Barbaud' üks lähemaid kolleege Rémi Lengagne, kes toimetas käsikirja pika perioodi jooksul trükikõlbulikuks. Raamatu põhiliseks eesmärgiks on tutvustada uudsel, läbini ratsionaalsel moel lääne muusika arengu põhialuseid. Originaalse ideena pakub Pierre Barbaud välja, et erinevaid muusikalisi kontseptsioone on võimalik näha arnevate programmikoodidena ning teostada arvutipõhise kompositsiooni meetodite abil. 
Samuti postuumselt ilmus kirjastuselt Main d'Oeuvre sarjas "musique mémoire" Barbaud' raamat "Schoenberg", mille eessõna kirjutas André Riotte. Kirjutatud (kuid avaldamata) aastal 1963, tuletab Barbaud meelde Arnold Schönbergi eluloo ja "revideerib" tema loomingut (ning koos sellega kogu Uue viini koolkonna muusikat) oma muusika teadusliku formaliseerimise pioneeritöö valguses. Sellel hiilgaval analüüsil pole tänapäeval võrdset. Illustreerituna muusikanäidetega, on see suunatud nii spetsialistidele kui ka asjaarmastajatele, keda huvitab nüüdismuusika.Pierre Barbaud tööd, milles tegeldi eelkõige algoritmilise muusika ja arvutipõhise automaatse kompositsiooni uurimisega, mõjutavad veel tänapäevalgi muusikalist informaatikat.
Teosed.
Heliteosed.
"Factorielle 7", 1961. Teose katkend:
 MIDI simulatsioon 
 salvestus Luksemburgi raadios. November, 1962. mp3
Aube'i jõgi

Aube on jõgi Prantsusmaal.
Jõgi saab alguse Langres'i platoolt. Ta voolab algul loodesse, pärast läände. Kogu oma pikkuses voolab ta Champagne-Ardenne'i departemangus, ainult mõnekilomeetrine lõik ülemjooksul kulgeb Burgundias. Suurimad asulad jõe kaldal on Bar-sur-Aube (seal ületab jõe raudtee) ja Brienne-le-Chateau. Aube suubub Seine'i natuke Romilly-sur-Seine'ist allavoolu. 
Jõe pikkus on 248 km. Ta algab 390 m kõrgusel ja suubub 68 m kõrgusel merepinnast, nii et jõe lang on 322 m. Jõe valgla pindala on 4660 km².
Laevatatav on Aube üksnes alamjooksul.
Abakani ahelik

Abakani ahelik (vene "Абаканский хребет") on mäeahelik Aasias. Kulgeb edela-kirde suunas. Kõrgus kuni 1978 meetrit (Suur Atalõk). Edelas on ühenduses Altaiga.
San Salvador (täpsustus)

San Salvador on laialt levinud kohanimi:
San Salvadori saar

San Salvadori saar on vähemalt kahe erineva saare nimi:
Rõngu jõgi

Rõngu jõgi on jõgi Tartu maakonnas. Rõngu jõgi möödub Rõngu alevikust ning suubub Võrtsjärve.
Jõe ülemjooksul on kasutatud ka nime "Miku jõgi".
Turberaie

Turberaie on uuendusraie, mida pika aja (paarikümne aasta) jooksul korduvate raiejärkudega (raiejärkude vahe peab olema vähemalt viis aastat, raieaastaid arvestamata) tehakse loodusliku uuenduse saamiseks, selle kasvutingimuste parandamiseks ja uuenduse üleviimiseks uue metsapõlve koosseisu.
Turberaie jaguneb aegjärkseks, häil- ja veerraieks:
Penig

Penig on linn Saksamaal Saksimaa Kesk-Saksimaa kreisis.
Linnaosad.
Dittmannsdorf, Arnsdorf, Amerika, Thierbach, Zinnberg, Tauscha, Chursdorf, Langenleuba-Oberhain, Wernsdorf, Niedersteinbach, Markersdorf, Obergräfenhain I ja Obergräfenhain II.
Alfred Tooming

Alfred Tooming (5. juuli 1907 Ülejõe, Anija vald – 5. oktoober 1977 Tallinn) oli eesti vaimulik, EELK peapiiskop 1967–1977.
Ta õppis aastatel 1916–1919 Kehra vallakoolis ning aastal 1927 lõpetas Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1927–1932 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Kuulus korporatsiooni Fraternitas Liviensis.
Aastal 1934 oli ta Võnnu koguduse õpetaja August Eini isiklik adjunkt, 1934–1935 Käina koguduse asetäitja-õpetaja, 1935–1941 Harju-Jaani koguduse õpetaja, (1941–1945 oli mobiliseerituna Punaarmees, kaardiväe jefreitor), 1945–1949 Harju-Jaani koguduse õpetaja, 1946–1949 Jõelähtme koguduse hooldajaõpetaja, 1949–1967 Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, 1949–1967 Viljandi praostkonna praost, periooditi hooldajaõpetaja Paistu, Kõpu, Karksi, Mõisaküla, Tarvastu, Viljandi Jaani koguduses, 1954–1967 EELK Konsistooriumi assessor.
Ta nimetati 1956. aastal Viljandi Pauluse koguduse õpetajana EELK lauluraamatukomisjoni koosseisu.
12. oktoobril 1967 valiti pärast Jaan Kiivit seeniori sunnitud lahkumist EELK peapiiskopiks, introdutseeriti peapiiskopiks 9. juunil 1968 Tallinna Toomkirikus, 1968–1977 oli Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja.
Isiklikku.
25. mail 1935 abiellus Senta Kikerpilliga. Neil oli neli last, kellest tütar Maare Kümnik (1936–2015) oli bibliograaf.
Alfred Toominga pojapoeg on kirikuõpetaja Ants Tooming.
Rochlitz

Rochlitz on suur kreisilinn Saksamaal Saksimaa Kesk-Saksimaa kreisis.
Linnaosad.
Breitenborn, Noßwitz, Penna, Stöbnig, Wittgendorf ja Zaßnitz.
Altmittweida

Altmittweida on vald ja küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus Mittweida kreisi.
San Salvador

San Salvador on El Salvadori pealinn ning riigis ka kõige suurem linn. 
Oma 1,77 miljoni inimesega on ta Kesk-Ameerikas Guatemala linna järel rahvaarvu poolest suuruselt teine. 
Hispaania keeles tähendab "San Salvador" püha vabastajat.
Ajalugu.
Tänapäeva linna lähedal asus pipilite pealinn Cuscatlán. 
Viimase viie sajandi kestel on San Salvador üle elanud rohkem kui kakskümmend maavärinat, neist suurim 1854. aastal.
Ajaränd

Ajaränd on hüpoteetiline ränd ajas edasi või tagasi analoogiliselt rändamisega ruumis. 
See on sagedane motiiv teadusulmes. Ilukirjanduses saavutatakse ajareis tavaliselt ajamasina nimelise seadme abil. Ajamasina idee muutis populaarseks H. G. Wellsi 1895. aasta romaan "Ajamasin". 
Ajaränd tulevikku on erirelatiivsusteooria järgi võimalik, kuid pole teada, kas kaugele tulevikku rändamine on teostatav. Pole selge, kas on võimalik rändamine ajas tagasi. 
Iga teooria, mis lubaks ajas tagasi rännata, tooks kaasa potentsiaalseid põhjuslikkuse probleeme. Klassikaline näide põhjuslikkuse probleemist on "vanaisa paradoks", mis postuleerib minevikku reisimist ja sekkumist oma esivanemate eostamisse (sageli viidatakse sellele, et see põhjustab esivanema surma enne eostamist). Mõned füüsikud, näiteks Novikov ja Deutsch, pakkusid välja, et selliseid ajalisi paradokse saab vältida Novikovi enesekonsistentsi printsiibi või paljude maailmade tõlgenduse variatsiooni abil interakteeruvate maailmade puhul.
Ajamasin

Ajamasin on hüpoteetiline seade, mis võimaldab ajarändu mõlemas minevikku või tulevikku või mõlemasse.
Ajamasina motiiv on teadusulmes sagedane. 
Pole selge, kas tänapäeval tunnustatud füüsikateooriate järgi on ajamasin teoreetiliselt võimalik.
Helitugevus (muusika)

Helitugevus (inglise keeles "volume", saksa keeles "Tonstärke") on muusikas helitaju omadus, mis sõltub helivaljusest ja heliintensiivsusest. 
Helitugevust mõistetakse relatiivse suurusena ning seda tähistatakse noodikirjas helitugevuse astme märgiga. 
Muusikakirjanduses leidub helitugevuse definitsioone, mille kohaselt helitugevus sõltub heliallika võnkumise amplituudist ning erineva tugevusega heli tekitab muusik nõrgema või tugevama heliallikat võnkuma paneva jõu abil.
Helitugevus on üks muusikalistest parameetritest.
Helitugevuse muutumist nimetatakse muusikas dünaamikaks.
Helitugevuse astmete märgid:
Paul Dirac

Paul Adrien Maurice Dirac (8. august 1902 Bristol, Inglismaa, Suurbritannia – 20. oktoober 1984 Tallahassee, Florida, USA) oli Suurbritannia füüsikateoreetik, tuumafüüsika rajaja. Ta oli esimene füüsik, kes ennustas antiaine olemasolu.
Dirac jagas Nobeli füüsikaauhinda 1933. aastal koos Erwin Schrödingeriga "uute produktiivsete aatomiteooria vormide avastamise eest".
Dirac on üks kvantmehaanika ja kvantelektrodünaamika rajajaid. Tema relativistlik elektroni lainevõrrand rajas kvantväljateooria.
Tema järgi on nimetatud termin "Diraci meri". Nimelt võimaldab elektroni olekuvõrrand positiivse energiaga lahendeid, mis on aga vaatlusega vastuolus. Dirac selgitas asja nii, et vastavalt keeluprintsiibile tohib elektron olla ainult kindlas positsioonis ning igas positsioonis tohib olla korraga ainult üks elektron. Elektron tohib liikuda ühelt positsioonilt teisele, kui vastav positsioon on vaba. Üleminekul suurema energia tasemele neelab elektron footoni, üleminekul väiksema energia tasemele ta kiirgab footoni. Me ei tähelda positiivse energiaga elektrone sellepärast, et kõik vastavad positsioonid on hõivatud ja nendele liikumine ei ole seetõttu võimalik. Kõiki nähtamatuid hõivatud positsioone ühtekokku nimetatakse Diraci mereks.
Diraci mere olemasolu saab tõestada niiviisi, et sellele energiat juurde andes võib sellest mõne elektroni tõsta kõrgemale tasemele. Niimoodi tekib vaakumist elektron, millega koos tekib elektroni antiosake. Antiosake käitub nagu elektron, ainult on positiivse energiaga. Osakese ja antiosakese põrkudes nad annihileeruvad: mõlemad kaovad ja kiirgub footon. Elektroni antiosakest hakati nimetama positroniks.
Dirac avastas meetodi, kuidas mis tahes naturaalarvu N saab esitada kolme numbri 2 ja matemaatiliste tehtemärkide abil:
formula_1 , kus ruutjuurte arv on N.
V.92

V.92 on Rahvusvahelise telekommunikatsiooniliidu (ITU, "International Telecommunications Union") standard modemitele. V.92 standardile modem võimaldab peaaegu 56 kbit/s alla- ja 48 kbit/s üleslaadimiskiirust.
V.92 esitleti 1999. aasta augustis. Standard pidi asendama V.90 standardi, kuid lairibaühenduste leviku tõttu oli V.92 levik väike.
Kotelnitš

Kotelnitš on linn Venemaal Kirovi oblastis, Kotelnitši rajooni keskus. Asub Vjatka jõe ääres 87 km Kirovist edelas.
Kotelnitši kohal asus maride linn Käkšär (venepäraselt Kokšarov), mida on mainitud juba 1143. aastal. 1181. aastal vallutasid selle novgorodlased ja nimetasid linna ümber.
26. mail 1926 põles linn suures tulekahjus peaaegu täielikult maha, kuid ehitati uuesti üles.
Kotelnitš on sadamalinn ja raudteesõlm.
Linna lähedal Vjatka kaldal on suur pareiasauruste kivististe leiukoht.
Vlorë

Vlorë on sadamalinn Albaanias Otranto väina ääres. Linn on Vlorë maakonna ja Vlorë ringkonna keskus. 
Vlorë on üks Albaania vanimaid linnu, selle asutasid kreeklased 6. sajandil eKr.
Jaosvara

Jaosvara (inglise keeles "shareware") on arvutiprogramm, mida tohib vabalt jaotada. 
Programm on vabaks kasutamiseks teatud arvu päevade (harilikult 15 või 30 päeva) jooksul või saab seda vabalt käivitada teatud arv kordi. Pärast sellise "testimisperioodi" lõppemist tuleb programm selle loojalt teatud summa eest osta või arvutist kustutada. Mitmed jaosvara programmid töötavad ka pärast testperioodi, mistõttu kasutatakse seda sageli kurjasti ära.
Neftejugansk

Neftejugansk on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas, Neftejuganski rajooni keskus. Asub Obi jõe ääres.
Neftejugansk on asutatud 1961. aastal naftamaardla juurde. Linnaõigused sai 1967. aastal.
Peamine tööstusharu on nafta- ja gaasitööstus. Linnas tegutsev endine Jukose tütarettevõte Juganskneftegaz kuulub nüüd Rosneftile.
Setod

Setod (seto keeles "setoq" või "setokõsõq"), ka "setud" ja "setukesed", on eestlaste etniline rühm, kelle põline asuala on Kagu-Eestis Setomaal. Setode üldarv on ligi 10 000.
Vanavene kroonikais on setod tuntud kui Pihkva tšuudid. Nende asuala I aastatuhandel ulatus praegusest kaugele lõuna poole, hõlmates suuremat osa Pihkva Emajõe (Velikaja jõgi) valgalast. Põhja pool ulatusid setode valdused Oudovani. Krivitšite hõimu saabudes 7. sajandil taandus osa setosid loodesse Ugandi maakonda, osa jäi kohale ja teatud määral venestus.
Tänapäeval elab suur osa setosid Tartus ja Tallinnas. Pärast 1991. aastat jäi osa setosid Venemaa poolele Petseri rajooni. Setosid elab ka Venemaa Föderatsiooni Krasnojarski krais, kuhu asuti ümber Setomaal valitseva maanappuse tõttu 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses.
Jakob Hurda arvamusel "Setukeste laulude" eessõnas: kuigi setud on üle võtnud mitmeid vene mõjustusi, on nad eestlased, kelle eripära tuleneb eelkõige sellest, et nad kauem ja paremini kui teised on säilitanud igivana algupärase rahvakultuuri. Setod on õigeusklikud, kuid säilinud on paganlikke uskumusi. Nad räägivad võru murdele või võru keelele lähedast setu murret või setu keelt (üks lõunaeesti keeltest), milles on palju vene mõjusid.
17. juunil 2010 lisas Venemaa valitsus setod 46. rahvusena väikesearvuliste põlisrahvaste nimekirja.
Elektrostaatika

Elektrostaatika on füüsika haru, mis uurib inertsiaalse taustsüsteemi suhtes paigalseisvate elektriliselt laetud osakeste ja kehade elektrilise vastastikmõju ja tasakaalu tingimusi.
Elektrostaatika põhiülesanne on elektrivälja kuju leidmine laengute, juhtide, dielektrikute ja muude laetud kehade etteantud paigutuse järgi. Elektrivälja kuju järgi on võimalik arvutada ka laengutele mõjuvaid jõude. Elektrivälja kuju arvutamise üks põhivõrrandeid on Poissoni võrrand.
Elektrostaatika nähtused põhinevad jõududelt, mida elektrilaengud vastastikku avaldavad. Neid jõude kirjeldab Coulomb'i seadus (1785), millele 19. sajandi esimesel poolel lisandus vajalik matemaatiline teooria. 
Ajaloost.
Juba iidsetel aegadel oli teada, et mõned materjalid, nagu näiteks merevaik, tõmbavad pärast riide või karusnahaga hõõrumist ligi väikseid kergeid osakesi (vt Staatiline elekter). William Gilbert jätkas Petrus Peregrinuse 13. sajandist pärit tööd ja leidis, et samasuguse efekti võib saavutada ka muid materjale hõõrudes, ning töötas välja varajase elektroskoobi mudeli. Oma 1600. aastal ilmunud raamatus "De Magnete, Magnetisque Corporibus, et de Magno Magnete Tellure" ('magnetist, magnetilistest kehadest ja suurest magnetist Maa') võttis ta kasutusele merevaiguga seotud nähtuste kohta uusladinakeelse termini "electrica", (merevaik on ladina keeles "electron").
Ülevaade.
Jõud, mida laeng "Q" objektile avaldab, on võrdeline objekti laenguga "q". Seega saab seda kirjeldada valemiga formula_1, kus "E" on laenguga "Q" kaasneva elektrivälja tugevus.
Väline staatiline elektriväli mõjub elektrijuhtidele ja dielektrikutele erinevalt. Vabad elektrilaengud juhtides, näiteks elektronid metallides, paiknevad makroskoopiliselt ümber nii, et elektriväli kaob kogu juhi sisemuses (vt Faraday puur). See nähtus põhineb elektrostaatilisel induktsioonil. Isoleerainetes reageerivad seotud laengud, s.t aatomite elektronid ja aatomituumad, väljale lokaalselt (mikroskoopiliselt) vastastikuse nihkega, mille käigus ainepolariseerub.
Jõud "F", mida elektrostaatiline väli tugevusega "E" avaldab proovilaengule (idealiseeritud elektriliselt laetud punktikujulisele proovikehale) "q", on konservatiivne jõud. See tähendab, et proovilaengu potentsiaalne energia "W" elektrostaatilises väljas sõltub ainult proovilaengu asendi muutusest, mitte aga teekonnast, mida mööda proovilaeng viidi ühest punktist teise. See tähendab ka seda, et elektrostaatilist välja saab esitada elektrilise potentsiaali formula_2 gradiendina. Proovilaengu potentsiaalne energia on seega formula_3. Kahe elektripotentsiaali erinevust väljendav füüsikaline suurus on elektripinge. Elektrivälja kadumine formula_4 on samaväärne ruumiliselt konstantse elektripotentsiaaliga formula_5 = const.
Staatiliste laengute esinemine, tekitamine, rakendused.
Esinemine looduses ja igapäevaelus:
Kõrgepinge tekitamine staatiliste laengute ülekandmise teel (teaduses, õppetöös):
Rakendusi:
Seitsmes taevas

"Seitsmes taevas" (varem "Seitsmendas taevas", originaalpealkirjaga "7th Heaven") on USA telesari Camdenite perekonnast. Perekonda kuuluvad: Eric Camden, Annie Camden, Matt Camden, Mary Camden, Simon Camden, Lucy Camden-Kinkirk, Ruthie Camden ning kaksikud Sam ja David Camden. "Seitsmes taevas" koosneb 11 hooajast ning sarja esimesed jaod said valmis 1997. aastal. Sarja autor ja looja on Brenda Hampton. Eestis näitasid sarja TV1 ja TV3.
Soojuspilt

Soojuspilt on termofoto esemelt kiirgunud või peegeldunud soojusest. Saadud tuletis muudetakse termokaameras meile nähtavaks kujutisteks, piltideks. Termopilt on analoog meie poolt nähtavatele esemetele (objektidele) ja nende esemete visualisatsioon temperatuuri(de) erinevustest. 
Soojuspildistamine ehk termograafia põhineb esemelt (objektilt) kiirgunud infrapunase kiirguse inimsilmale nähtavaks tegemises.
Ülo Krigul

Ülo Krigul (sündinud 7. novembril 1978) on eesti helilooja.
Ta õppis Nõmme Muusikakoolis viiulit. 1997. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakeskkoolis kompositsiooni ja kaugõppes tuuba eriala. 1997. aastal jätkas ta õpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias kompositsiooni erialal 2001. aastani Raimo Kangro, alates 2001. aastast René Eespere ja hiljem Tõnu Kõrvitsa juhendusel. 2004. ja 2005. aastal täiendas Krigul end Viini Muusika ja Kaunite Kunstide Ülikoolis professor Detlev Müller-Siemensi juures ja 2006. lõpetas ta juhendaja Tõnu Kõrvitsa käe all Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrikraadiga.
Ülo Krigul on ka muusikaorganisaator: ta on asutanud Eesti Muusikaakadeemia sügisfestivali, aastatel 2004–2014 oli ta koos Timo Steineriga iga-aastaste Eesti muusika päevade kunstiline juht ja produtsent. 
Ülo Krigul on mänginud klahvpille mitmes džäss- ja rokkansamblis (näiteks The Sun) ja tegutsenud arranžeerijana. Samuti on ta mänginud bluusiansamblis Compromise Blue. Krigul on esitanud sümfooniat, elektroakustilisi installatsioone, teatri- ja filmimuusikat.
Ülo Kriguli loomingut on ette kantud uue muusika festivalidel Eestis ning kontsertidel Saksamaal Berliini Kontserdimajas, Austrias Viini Muusikaühingus, Tšehhis, Lätis, Ukrainas, Soomes Helsingi Finlandia-talos, Portugalis Gulbenkiani Kunstide Keskuses jm.
Orkestriteos "JenZeits" pälvis Berliini muusikafestivalil young.euro.classic 2005 auhinna Europäische Komponistenpreis 2005. Teos kõlas maailmaesiettekandes 9. augustil 2005 Berliini Kontserdimajas Eesti Muusikaakadeemia Sümfooniaorkestri esituses Paul Mägi dirigeerimisel. 54. rahvusvahelisel heliloojate rostrumil Pariisis võitis "JenZeits" alla 30aastaste heliloojate teoste hulgas esikoha.
Krigul resideeris 2019. aastal Eesti Filharmoonia Kammerkoori juures. Samal aastal avaldas ta Eesti Filharmoonia Kammerkoori tellimusel kaks uut lugu: „And the sea arose“ ja "a cappella" uudisteos.
Laagri (Tallinn)

Laagri on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum piirneb Pääsküla asumi ja Saue vallaga. Laagri asumi lõunapiiril kulgeb Pääsküla jõgi, mis lahutab asumit Laagri alevikust. Asumi pindala on 0,41 km2.
Laagri asum on saanud nime selle järgi, et asumi territooriumil asus I maailmasõja ja Vabadussõja ajal vangilaager ning 1920. aastatel sõjaväelaager.
Ajalugu.
Laagri oli kunagi osa Pääskülast, kuid vangilaagri ja hiljem sõjaväelaagri tekkimine tõrjus Pääsküla nime kõrvale. Sõjaväelaste transpordi paremaks korraldamiseks avati Laagris 1932. aastal raudteepeatus. Peatus asus Pääsküla jõest lõuna pool ning kujutas endast tüüpilist teivasjaama "piletimüügiga vagunis".
1957. aastal otsustas Eesti NSV põllumajandusministeerium luua Laagrisse individuaalelamute elamurajooni. Tol ajal kuulusid Laagri alad Tuleviku kolhoosile, mis tähendas, et krundi suurus võis olla 1200 m2 (linnas 600 m2). 1958. aastal puhastati maa võsast, loodi tänavavõrgu planeering, märgiti maha trassid jne. Kuna Laagri maa oli soostunud, tuli seda kuivendada, milleks loodi üle 10 kilomeetri drenaaži.
Laagri maa-ala jaotati 151 krundiks, mille arv vähenes hiljem 109-le. Laagrisse lisandusid mõned korterelamud, 1962. aastal ehitati kauplus. 
1958. aastal rajati raudteepeatusse perroon ja piletimüügiruum.
Laagri asumi need alad, mis jäid Pääsküla jõest põhja poole, liideti Tallinnaga 1968. aastal. Jõest lõuna pool olev osa jäi Harju rajooni osaks.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased 10–19%. Eestlaste osakaal oli 80–100%.
Laagri asumi tänavad.
Laagri asumis on järgmised tänavad: Arukaskede puiestee, Kaskede puiestee, Lehiste puiestee, Männimetsa põik, Männimetsa tee, Pajude puiestee, Paplite puiestee, Põdra tänav., Pärnade puiestee, Saarvahtra puiestee, Sookaskede puiestee ja Tammede puiestee.
Liivika Lukkering

Liivika Lukkering (aastani 2023 Liivika Hanstin; sündinud 4. juulil 1971 Tartus) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud Tallinna 1. Keskkooli matemaatika-füüsika eriklassi 1989. aastal, seejärel Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna näitejuhtimise eriala Rudolf Allaberdi käe all 1993. aastal ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli nukukunsti magistriõppe 2004. aastal. 
Ta oli Eesti Noorsooteatri näitleja aastatel 1995–2021.
Muud.
Ta on lugenud raadiojärjejutte ja dubleerinud multifilme (sh "Autod", "Garfield 2", "Jääaeg 2", "Charlotte koob võrku") ning audioraamatuid.
Prikaas

Prikaas (vene keeles "приказ") oli haldusasutus Tsaari-Venemaal. 
Prikaasid tekkisid 16. sajandil, moodustades Vene riigi administratiivaparaadi põhiosa. Romanovite valitsemisaja alguses oli neid 22, 17. sajandi keskel aga juba üle 40. Nende asutamisel puudus kindel süsteem. Enamik oli loodud eri valitsemisharude järgi, ühe osa moodustasid territoriaalsed prikaasid, teised olid asutatud mingi kindla ülesande lahendamiseks. Mõne valitsemisharuga tegeles mitu prikaasi.
Upplands-Bro vald

Upplands-Bro vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis. Ta asub Stockholmist loodes Mälareni põhjakaldal.
Vald moodustati 1952. aastal viie Uppsala lääni maaomavalitsuse ühendamise teel. Stockholmi lääni kuulub Upplands-Bro vald 1971. aastast.
Valla suurimad asulad on Kungsängen (7500 inimest), Bro (6200) ja Brunna (4000).
Upplands Väsby vald

Upplands Väsby vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis. Ta asub Stockholmist põhjas.
Lisaks keskasulale on vallas 500 elanikuga asula Löwenströmska lasarettet.
Värmdö vald

Värmdö vald on vald Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis. See asub Stockholmist idas.
Vald hõlmab umbes 24 000 saart, millest suurimad on Värmdö (osa sellest kuulub Nacka valda), Svartsö, Möja, Runmarö, Sandhamn ja Nämdö.
Kungsängen

Kungsängen on tiheasustusega paikkond Rootsis, Stockholmi eeslinn, Upplands-Bro valla halduskeskus. Asub Mälareni ääres Stockholmist loodes.
2005. aastal elas Kungsängenis umbes 7400 inimest.
Kungsbacka

Kungsbacka on tiheasustusega paikkond Rootsis Hallandi läänis, Kungsbacka valla keskus.
1846. aastal hävis linn tulekahjus.
Aastal 2005 oli tiheasustusega paikkonnas 17 800 elanikku.
Helivõimsus

Helivõimsus väljendab mehaanilist energiat (helienergiat), mis läbib 1 sekundi kestel ristsuunas pinda suurusega "A":
formula_1 
kus
"P"ak – helivõimsus ehk akustiline võimsus vattides (W)
"I" – heliintensiivsus (W/m2)
"A" – pindala (m2)
 "p" – helirõhk (Pa)
 "v" – helikiirus (m/s)
Helivõimsus "P"ak kasvab võrdeliselt helirõhu "p" ruuduga:
 "P"ak ~ p2.
Helivõimsuse tase.
Helivõimsuse tase "P"ak on suhteline helivõimsus, mis määratakse detsibellides (dB) kuuldeläve helivõimsuse "P"0 suhtes:
formula_2
kus "P"0 = 10−12 W = 1 pW.
Carlo Ginzburg

Carlo Ginzburg [k'arlo g'intspurg] (sündinud 15. aprillil 1939 Torinos) on juudi päritolu Itaalia ajaloolane, üks mikroajaloo kui uurimissuuna algatajaid. Ta on Leone Ginzburgi ja Natalia Ginzburgi poeg.
Ta oli 1970–1988 Bologna ülikooli professor ja hiljem California Ülikooli Los Angeleses professor.
Ginzburg on uurinud peamiselt rahvakultuuri, eriti nõiakunsti, religiooni ja maagia käsitust selles. Tema kuulsaim teos on "" (see ilmus eesti keeles 2000. aastal, kirjastus Varrak), mis käsitleb ketserina süüdi mõistetud möldri Menocchio religioosseid arusaamu ning mida on peetud ka esimeseks mikroajaloo teoseks. Ta on uurinud 16. ja 17. sajandi Itaaliat, religioosseid teisitimõtlejaid, nõiaprotsesse, ikonograafiat ja historiograafiat. Ta on kirjutanud metodoloogilisi ja ajalooteoreetilisi töid, kus ta on püüdnud ühendada kunstiajalugu (Giovanni Morelli), kriminoloogiat (Sherlock Holmes) ja psühhoanalüüsi (Sigmund Freud), ning lahendada ratsionalismi ja irratsionalismi vastuolu.
Seoses nõiaprotsessidega on ta rääkinud Euroopa šamanismist.
Raamatuga "Il giudice e lo storico" püüdis ta edutult saavutada Adriano Sofrile omistatud mõrva uut uurimist ning üldisemalt võrdles ajaloolase ja kohtuniku tööd.
Carlo Ginzburg käis Eestis 2014. aasta septembris, esinedes loengutega Tallinnas ja Tartus.
Menocchio

Menocchio, kodanikunimega Domenico Scandella, (umbes 1532 – 1599) oli Friuli mölder, kes on tuntuks saanud itaalia ajaloolase Carlo Ginzburgi raamatu "Juust ja vaglad" peategelasena.
Menocchio elust ja usulistest tõekspidamistest on teada tänu inkvisitsiooniprotokollidele, ta oli kahel korral inkvisitsioonikohtu ees: 1583. ja 1599. aastal. Tegu oli oma aja kohta haritud mehega, sest ta oskas nii lugeda kui ka kirjutada, samuti oli ta loonud originaalse maailma- ja usunägemuse, mistõttu ta katoliku kiriku huviorbiiti sattuski. Tema arusaamades segunesid raamatutest loetu ning sajanditevanune talurahvakultuur, mis andsid tulemuseks maailmapildi, kus kristlikel dogmadel kuigivõrd kohta polnud, ka tema käsitlus Jumalast oli tunduvalt erinev kiriku omast. Memnocchio ei hoidnud oma arusaamu ainult enda teada, vaid püüdis neid laiemalt levitada, kuid kohalik preester kaebas tema tegevuse peale inkvisitsioonile. Kohtus püüdis Menocchio oma seisukohti innukalt põhjendada ja kaitsta, mistõttu teda nimetati kohtuotsuses isegi peaketseriks. Et parajasti oli käimas vastureformatsioon ning kiriku ametlikust doktriinist kõrvalekaldujaid karistati karmilt, mõisteti Menocchio 1584. aastal eluks ajaks vangi. 1586. aastal vabastati ta siiski tema pere palvete tõttu ning järgnevalt püüdis ta hoida madalamat profiili. Siiski kippus ta endiselt inimestega usuküsimuste üle vaidlema ning 1599. aastal, pärast korduvaid kaebusi, pidi ta taas inkvisitsioonikohtu ette tulema. Seekord püüdis ta väita, et ei usu enam oma endisi tõekspidamisi, kuid kohus otsustas, et ta on oma arusaamadele siiski kindlaks jäänud ning on endiselt ketser. Menocchio kohtuasi jõudis isegi paavst Clemens VIII-ni, kes käskis ta hukata.