tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Katarina Barley

Katarina Barley (sündinud 19. novembril 1968 Kölnis) on saksa-inglise päritolu Saksamaa poliitik, ta kuulub aastast 1994 Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse. Ta on alates 14. märtsist 2018 Saksamaa justiits- ja tarbijakaitseminister. Ta oli 2. juunist 2017 kuni 14. märtsini 2018 Saksamaa perekonna-, nais- ja noorsooasjade minister ning 28. septembrist 2017 kuni 14. märtsini 2018 Saksamaa töö- ja sotsiaalminister.
Ta sündis aastal 1968 Kölnis saksa-inglise segaperekonnas, tema isa (sündinud 1935 Lincolnshires) oli Deutsche Welle ajakirjanik, ema oli arst. Ta õppis õigusteadust Marburgi ülikoolis ja Pariisi 11. Ülikoolis, kust ta omandas aastal 1990 kraadi Prantsuse õiguse alal (Diplôme de droit français) ja aastal 1993 Saksamaa õiguse alal. Aastal 1998 kaitses ta Münsteri ülikoolis doktorikraadi Euroopa Liidu õiguse alal.
Mai Väljas

Mai Väljas (sündinud Mai Goetz; 5. mai 1935 Oruveski, Virumaa – 1. märts 2018) oli eesti pedagoog, Eestimaa Kommunistliku Partei endise juhi Vaino Väljase abikaasa.
Elulugu.
Ta tegeles nooruses ilu- ja sportvõimlemisega ning soovis saada võimlemisõpetajaks. Õpingutele Leningradi Kehakultuuri Instituudis tõmbas kriipsu peale põlvevigastus.
1956. aastal astus ta Tallinna Pedagoogilisse Instituuti õppima eesti keele, kirjanduse ja ajaloo osakonda. 1960. aastal abiellus ta Eestimaa Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu tollase juhi Vaino Väljasega.
Aastail 1965–1980 töötas Mai Väljas Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis eesti keele ja kirjanduse õpetajana ning hiljem direktori asetäitjana kasvatusalal. 
Kui Vaino Väljas esindas aastatel 1980–1988 NSV Liitu suursaadikuna Venezuelas ja Nicaraguas, oli Mai Väljas mehega kaasas. Pärast Eestisse naasmist oli ta Eesti Heategevusfondi esimees.
Mai Väljas sai eestlastele tuntuks 1988. aasta laulva revolutsiooni massikogunemistel. Tal oli oluline roll abikaasa eestimeelse poliitika toetamisel.
Isiklikku.
Mai ja Vaino Väljasel on kaks last.
Intersektsionaalsus

Intersektsionaalsus on analüütiline tööriist, millega püütakse välja selgitada, kuidas vastastikmõjus võimusuhted mõjuvad neile, kes on ühiskonnas kõige tõrjutumad. Intersektsionaalsus on seisukoht, et inimest iseloomustavad eri aspektid nagu klass, rass, seksuaalne sättumus, puue ja sugu ei eksisteeri üksteisest eraldi, vaid on keeruliselt põimunud.
Ajalooline taust.
Mõiste "intersektsionaalsus" püüab valgustada dünaamikat, mis on liiga sageli jäänud feministliku liikumise ja teooria raames tähelepanuta. Nii on bell hooks öelnud, et selline lähenemine "vaidlustas arusaama, et "sugu" on peamine tegur, mis määrab naise saatuse". See käsitlus tärkas sellest, et mustanahalised naised olid ajalooliselt feministlikust liikumisest välja tõrjutud, asjaolu, mille vastu juba 1800. aastatest alates astusid mustanahalised feministid, nagu Anna Julia Cooper. Intersektsionaalsuse mõiste kasutuselevõtt toetas väga mitmel viisil värvilise taustaga naiste nõudeid, et nad kuuluvad mõlemasse poliitilisse sfääri.
Liikumine, mille eesotsas olid värvilise taustaga naised, vaidlustas varasemates feministlikes liikumistes nii tavapärase idee, et naised on homogeenne kategooria, kes jagavad olemuslikult samu elukogemusi. See väide tulenes arusaamast, et valged keskklassi naised ei esinda kuigi täpselt feministlikku liikumist tervikuna. Tõdemus, et rõhumise vormid, mida on kogenud valged keskklassi naised, erinevad neist, mida kogevad mustanahalised, vaesed või puudega naised, viis feministid selliste käsitluste otsinguni, mis ühendaks viisid, kuidas sugu, rass ja klass "naise saatust määravad".
Feministlik vaade.
Intersektsionaalse feministliku teooria võttis kasutusele "black feminism"’i liikumises osaleja Kimberlé Crenshaw 1989. aastal.. Crenshaw kritiseeris soouuringute arusaama, et naised on “ainult” naised, ning osutas sellele, et on olemas teisi tegureid, mis mõjutavad diskrimineerimist, näiteks rahvus ja nahavärv, vanus või klass.
Draakonipuu

Draakonipuu (ld "Dracaena") on taimeperekond aspariliste sugukonnast, kuhu kuulub ligikaudu 120 puu- ja põõsasliiki. Ladinakeelne nimi "Dracaena" tuleb vanakreekakeelsest romantiseeritud sõnast "drakania", mis tähendab emast draakonit.
Tuntuim liik ja tüüpliik on harilik draakonipuu. 
Nomenklatuur.
Ladinakeelne taimeperekonna nimi "Dracaena" tähendab emast draakonit (vanakreeka keeles "δράκαινα"). 
Perekonda mainis 1767. aastal loodusteadlane Carl Linné, kes omistas selle autorsuse Domenico Vandellile. 
Süstemaatika.
APG III süsteemi ja APG IV süsteemi järgi kuulub draakonipuu koos tõlvpuu ja tääkliiliaga aspariliste sugukonda ja noliinaliste alamsugukonda (varem ruskuseliste sugukond). Perekond arvati algul koos tõlvpuu ja tääkliiliaga agaaviliste sugukonda (praegu alamsugukond), hiljem draakonipuuliste sugukonda.
Liike on eri andmetel 40–150.
Levik.
Enamik liike kasvab Aafrikas, mõned Lõuna-Aasias ja Põhja-Austraalias ning kaks Kesk-Ameerikas. 
Välimus ja ehitus.
Draakonipuud ei ole suured, vaid madalad, kuni keskmise kõrgusega puud või kõrged põõsad. Osa liike võivad elada mitme tuhande aastaseks, kuid nende vanust on raske täpselt määrata, sest neil puuduvad aastarõngad. Nime on saanud draakonipuu selle järgi, et taime kahjustades immitseb haavast välja tumepunast vedelikku, mis meenutab verd.
Kasvutingimused kultuurtaimena.
Draakonipuu on tubase potitaimena üsna laialt levinud. Põhjuseks on selle pikk eluiga, ilus välimus ja õhku puhastav toime. Kahjurid ja haigused valmistavad neile harva muret. Vahel võivad taime kahjustada kilptäid, villtäid või kedriklestad. Vältida tuleb ülekastmist, sest nagu looduses vabalt kasvades, ei kannata ka potitaime juured liigset niiskust. Draakonipuu kasvuks sobilik õhutemperatuur on üldjuhul vahemikus 18–23 kraadi, öösel võiks olla paar kraadi jahedam. Sobilik õhuniiskus on 30–40%. Noori taimi tuleb iga aasta ümber istutada, et nende eluiga oleks pikem. Vanemaid taimi nii tihti ümber istutama ei pea. 
Kasutamine.
Draakonipuud kasutatakse eeskätt haljastuses või toataimena. See on üks parimaid taimi toas õhu parandamiseks. Looduses kasvavatel taimedel, täpsemalt selle tumepunasel vedelikul, on uskumustes ja erinevates rituaalides tähtis koht.
Seefeldi platoo

Seefeldi platoo (saksa: "Seefelder platoo") on mägiorumaastik Põhja-Tirooli Lubjakivi Alpides umbes 500 m Inntali kohal Austria Tirooli liidumaal. Platoo katab orulammi ümber Seefeld in Tiroli ja Scharnitzi külade, samuti "Leutaschtali" oru.
Paiknemine.
Seefeldi platoo ulatub Inni alangu servast Zirli mäel põhja poole. See asub Põhja-Tirooli Lubjakivi Alpides kõrgusel umbes 1200 m Wettersteini mägede (loodes), Miemingi mägede (läänes) ja Karwendeli (idas) vahel. Seefeldi sadul (1185 m), mäekuru ja sadul Seefeldist lõunas, moodustab veelahkme, millest põhja pool valgub platoo Isari suunas ja lõuna pool Inni suunas.
Geoloogia ja taimestik.
Seefeldi platoo domineerivad kivimid on Wettersteini lubjakivi ja peadolomiit koos bituumenkilda hajusa esinemisega. Jääaegse Inni liustiku haru pesi välja mitu ladet ja jättis selja taha järvi, nagu Wildsee, Möserer See ja Wildmoossee, samuti arvukalt rabasid, nagu Reither Moor, mis moodustus järvede mudastumisega.
Platoo asub mäestikuvööndis. Selle nõlvadel on nulu ja pöögi segametsad vaheldumisi kuusikutega. Külasid ümbritsevad niidud on peamiselt raiheina karjamaad, mida kasutatakse heinamaana või karjatamiseks.
Majandus ja transport.
Umbes 1,74 miljoni ööbimisega aastas, talve ja suve vahel võrdsena jaotatuna (nagu 2013. aastal), on turism ülekaalukalt kõige tähtsam majanduslik tegur Seefeldi platool. Ala on arenenud Põhja suusaalade keskuseks ning oli 1964. ja 1976. aasta taliolümpiamängude, 1985. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistluste ning paljude muude suurte sündmuste toimumiskohaks. Suviti on Karwendeli Alpid peamine tõmbenumber matkajatele ja mägijalgratturitele.
Platoole pääseb "Seefelder Straße" (B 177) kaudu, mis kulgeb Inntalist üle Seefeldi sadula, samuti muude riigiteede. Ka Mittenwaldi raudtee kulgeb põhjast lõunasse üle platoo, peatused mitmes jaamas, sealhulgas Scharnitz, Seefeld ja Reith.
Helsingi Kodanike Komitee

Helsingi Kodanike Assamblee (inglise k. "Helsinki Citizens Assembly", HCA) on rahvusvaheline valitsusväline pluralistlik kodanike sõltumatu liikumine. 
Innustatuna Berliini müüri avamisest ning kahe Saksamaa ühinemisprotsessi algamisest kogunes 19.–21. oktoobril 1991 Prahas rahuaktivistide foorum. Seda juhatas tšehhi president Václav Havel. Juhindudes Euroopa Julgeoleku- ja Koostöönõupidamise (CSCE) 1975. aasta Helsingi lõppakti sätetes fikseeritud inimõiguste austamise ja avaliku arvamuse ning seisukohtade väljaütlemise õiguse printsiipidest ning Praha 1989. aasta sametrevolutsiooni apellatsioonidest formuleeriti Praha Üleskutse. Selles seati eesmärgiks asutada Helsingi lõppaktile alla kirjutanud riikide ja Helsingi järelevalvegruppidega seotud kodanike ning sotsiaalsete ja poliitiliste rühmituste vabatahtlik foorum, kus on võimalik välja öelda oma seisukohti ja nägemusi Euroopa ühiskonna arengu ning julgeoleku kohta, vahetada mõtteid Euroopa integratsiooni, riikidevaheliste suhete, keskkonna- ning majandusprobleemide ja mistahes aktuaalsete sotsiaal-majanduslike ja poliitiliste küsimuste üle.
Külma sõja lõppemine ning sotsialistliku maailmasüsteemi lagunemine on temaatikat muutnud. Inimõiguste problemaatika pole täielikult päevakorrast kadunud, kuid enam mitte peateema. Aktuaalseks on muutunud keskkonnaküsimused, inimeste vaba liikumise küsimused rahvusvahelisel tööturul samuti massiimmigratsioon Euroopa välistest riikidest.
Assamblee seadis eesmärgiks koguneda foorumitele kord kahe aasta tagant, mida pole alati suudetud järgida. Foorumitel analüüsitakse Helsingi protsessi üldist kulgemist ja kavandatakse tegevussuunad. Jooksvat tööd korraldab Koordineerimiskomitee (peab istungeid vähemalt 2 korda aastas), kuhu kuulub igast liikmesorganisatsioonist 2 esindajat. Koordineerimiskomitee valib 12-liikmelise Presiidiumi, mis peab koosolekuid 4 korda aastas ning moodustub Euroopa erinevate regioonide ja Põhja-Ameerika esindajatest põhimõttel, et oleks esindatud 6 naist ja 6 meest. Sellel arutatakse Euroopa, eriti Kesk- ja Ida-Euroopa sotsiaal-majanduslikke ja poliitilisi küsimusi, korraldatakse seminare ja kõnekoosolekuid, koostatakse üksikute probleemide kohta raporteid ning antakse välja uudislehti.
Liikmed.
Albaania, Armeenia, Aserbaidžaani, Austria, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Eesti, Gruusia, Hispaania, Hollandi, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Kanada, Kreeka, Leedu, Läti, Põhja-Makedoonia, Moldova, Norra, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Serbia ja Montenegro (Jugoslaavia), Slovakkia, Sloveenia, Soome, Suurbritannia, Šveitsi, Taani, Tšehhi, Türgi, Ukraina, USA, Valgevene ning Venemaa ühiskondlikud ja inimõigusi kaitsvad organisatsioonid ning üksikisikud. Assamblee tööst võtavad hääleõigusega osa ka Austraalia, Iisraeli, India, Iraagi, Islandi, Jordaania, Küprose, Malta, Pakistani, Portugali, Tuneesia ja Ungari üksikisikud. Peakorter asub Haagis (Holland).
Philadelphia rahvusvaheline lennujaam

Philadelphia rahvusvaheline lennujaam (IATA: PHL, ICAO: KPHL, FAA LID: PHL), mida tihti nimetatakse ainult selle IATA koodi PHL kaudu, on peamine lennujaam Philadelphias Pennsylvanias Ameerika Ühendriikides. Lennujaam on peamine American Airlinesi rahvusvaheline kodulennujaam ja UPS Airlinesi regionaalne kaubajaam. 
Lennujaam teenindab sihtkohti Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Kariibi mere piirkonnas, Ladina-Ameerikas, Euroopas ja Lähis-Idas. 2018. aasta suvel saab lennujaamast 132 sihtkohta, sealhulgas 97 riigisisest ja 35 rahvusvahelist sihtkohta.
Asta Niinemets

Asta Niinemets (sündinud 18. märtsil 1953) on eesti ajakirjanik, toimetaja ja tõlkija.
Asta Niinemets õppis reaalteaduste kallakuga Nõo Keskkoolis 1960–1971, jätkas õpinguid 1973–1980 Tartu Riiklikus Ülikoolis, kus õppis eesti keelt ja kirjandust.
Töötas sept 1971-juuni 1977 sekretärina Tartu Linna Rahvakohtus, juulist 1977 – juulini 2007 oli ametis ajakirjaniku ja tegevtoimetajana AS Postimees (kuni 1990 kandis päevaleht nime Edasi), septembrist 2007 – Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna perioodiliste teadusväljaannete ja väljaannete keeletoimetaja, kuulub Eesti-uuringute tippkeskuse koosseisu.
1990. aastatel toimetas ta ajalehes Postimees rahvakalendrit ja rahvaluule lühivorme tutvustavaid rubriike. Pärimushuvi sidus teda alates 2000. aastast MTÜ Eesti Folkloori Instituudi tegevusega, ta oli abiks nii instituudi kui ka Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristikaväljaannete toimetamisel ja tõlkimisel, aga ka rahvaluule kogumisel.
Aastast 2007 on Asta Niinemets teadusväljaannete Folklore, Mäetagused, Sator tegevtoimetaja ja paljude Eesti Kirjandusmuuseumi väljaannete keeletoimetaja. Ta on tõlkinud vene, soome ja inglise keelest, sh soome-ugri rahvaste mütoloogiat puudutavaid teoseid. väljaanded.
Ta on kuulunud teaduskonverentside ja seminaride korraldustoimkondadesse, kogunud rahvaluulet.
Asta Niinemets on rahvusvahelise naisteorganisatsiooni Zonta International Tartu klubi asutaja- ja tegevliige.
Väino Kaljuvee

Väino Kaljuvee (sünninimi Aksel Sprenk; perekonnanimi muudetud 11. aprillil ja eesnimi 14. aprillil 1938; 22. oktoober 1924 Tsooru vald, Võrumaa – 14. juuli 1993 Põlva) oli eesti põllumajandustegelane, majandijuht ja rahvasaadik.
Aastatel 1967–1971 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu saadik, seaduseelnõude komisjoni liige.
1962. aastast oli ta Partisan Lembitu nimelise kolhoosi esimees, seejärel aastatel 1968–1989 Taevaskoja kolhoosi esimees.
1957. aastast oli ta Eesti NSV Ülemkohtu rahvakaasistuja.
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Joosep Parktali mälestuskivi

Joosep Parktali mälestuskivi on mälestusmärk Kuusalu kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vanakülas Kuusalu vallas Harju maakonnas.
See püstitati Vabadussõjas langenud leitnant Joosep Parktalile ja asub tema sünnikohas.
Kivi avati 20. augustil 1939.
Nõukogude ajal püsis kivi oma paigas, ent peidetud oli kivil olnud tahvel. Kivi koos sellele tagasi pandud tahvliga taasavati 21. juulil 1990.
Stubai Alpid

Stubai Alpid (saksa: "Stubaier Alpen"; itaalia: "Alpi dello Stubai") on mäestik Kesk-Ida-Alpides Euroopas. See on nime saanud ida pool asuva Stubaitali oru järgi. Paikneb Austrias Innsbruckist edelas ja mitu mäestiku tippu moodustavad osa Austria piirist Itaaliaga. Mäestikku piiravad Inni org põhjas, Silli org ("Wipptal") ja Brenneri mäekuru idas (eraldades selle Zillertali Alpidest), Ötztal ja Timmelsjoch läänes (eraldades selle Ötztali Alpidest) ning Passeri lisajõed ja Eisack lõunas.
Geograafia.
Stubai Alpid on nime saanud Stubaitali järgi, mis kulgeb Innsbruckist lõunast edelasse sügavale mäestikku.
Stubai Alpide tähtsad osad näitavad jäätumise märke.
Põhjaosa ümber Sellraini oru ja Kühtai sadula on praegu vaid kergelt jäätunud ning populaarne suusaturismi sihtkoht (Zischgeles, Lampsenspitze, Pirchkogel, Sulzkogel). Kõrg-Stubai ümber ülemise Stubaitali on ikka veel raskelt jäätunud ja klassikaline kõrgmäestiku turismipiirkond Ida-Alpides. Siin on Stubai liustiku suusapiirkond.
Koos Ötztali Alpidega läänes, millega nad on ühendatud Timmelsjochi sadula kaudu, moodustavad Stubai Alpid ühe suurima mäerühma Ida-Alpides.
Piirid ja naabermäerühmad.
Alpi Klubi Ida-Alpide klassifikatsioonis (AVE) on Stubai number 31. Piir järgib järgmist joont:
Alamrühmad.
Alpi Klubi juhend Stubai Alpidele jagab mäestiku 15 alamrühmaks järgmiselt:
Tipud.
Kümme kõrgeimat tippu Stubai Alpides on:
Stubai Alpides on kokku alla 500 nimega ja uuritud mäe. Pareminituntute hulgas on (kõrguse järjekorras ja esikümne järel):
Kurud.
Peamised mäekurud Stubai Alpides on:
Franciscuse kuulutatud pühakud ja õndsad

Paavst Franciscus kuulutas pühakuks 905 ja õndsaks 1431 isikut. 
12. mail 2013 kanoniseeris ta 800 isikut, mis oli suurim hulk korraga pühakuks kuulutatud isikuid ajaloos. 
13. oktoobril 2013 kuulutas ta õndsaks 502 Hispaania kodusõja märtrit, mis on suurim hulk korraga õndsaks kuulutatud isikuid ajaloos.
Ta kuulutas 18. oktoobril 2015 esmakordselt ajaloos pühakuks abielupaari. Ta on pühakuks kuulutanud ema Teresa, paavstid Johannes Paulus II, Johannes XXIII ja Paulus VI ning Fátima pühakud Francisco Marto ja Jacinta Marco. Ta kuulutas õndsaks paavst Johannes Paulus I.
Maie Orav

Maie Orav (sündinud 28. mail 1941 Kolga vallas Uuri külas) on eesti rahvatantsujuht ja tantsupedagoog.
1955. aastal lõpetas ta Kolga Mittetäieliku Keskkooli ja 1958. aastal Tallinna Kultuurharidusala Kooli kultuuritöötaja-tantsujuhina. 
Aastatel 1958–1968 oli ta Väike-Maarja kultuurimaja instruktor, kunstiline juht ja rahvatantsujuht. 1968. aastast folklooriseltsi Tarvanpää kunstiline juht, koreograaf ja pärimuskultuuri õpetaja. 
1986. aastal oli ta pärimuskultuuri festivali Viru säru algatajaid.
Ta oli XIV, XV ja XVI üldtantsupeo üldjuhte.
Ta on esimese Eesti meeste tantsupeo mõtte algataja ja pealavastaja. 
Ta on loonud tantsu "Ukuaru valss".
Piret Põldver

Piret Põldver (sündinud 29. jaanuaril 1985 Tartus) on eesti kirjandusuurija, kirjanduskriitik, toimetaja, kirjanik ja luuletaja. 
Töökäik.
Aastatel 2007–2013 on ta töötanud praktikandina Tammsaare muuseumis Vargamäel, Eesti Kirjandusmuuseumi assistendina, redigeerijana Eesti Kirjanduse Seltsi projektide raames, Tartu Üliõpilasküla administraatorina, Johannes Mihkelsoni Keskuse tugiisikuna ning ajalehes Postimees keelekorrektorina. 
2013–2023 töötas Põldver kirjastuse Maurus keeletoimetajana ning alates 2023. aastast on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste instituudis eesti kirjanduse doktorant-nooremteadur.
Hiina Rahvavabariigi lauljate loend

"Siin loetletakse Hiina lauljaid."
Alex Florea

Alexandru Ionuț "Alex" Florea (sündinud 15. septembril 1991) on Rumeenia laulja.
2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Ilinca Băcilăiga Rumeeniat lauluga "Yodel It!".
Ramón del Castillo

Ramón del Castillo Palop (sündinud 3. mail 1985) on Hispaania laulja.
2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hispaaniat lauluga "Para llenarme de ti"
Raquel del Rosario

Raquel del Rosario Macías (sündinud 3. novembril 1982) on Hispaania laulja.
2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hispaaniat lauluga "Contigo hasta el final".
Benjamin Ingrosso

Benjamin Daniele Wahlgren Ingrosso (sündinud 14. septembril 1997 Danderydi vallas) on Rootsi laulja ja laululooja.
Lapsepõlves mängis ta peaosa mitmes muusikalis. 2006. aastal võitis Rootsi lastelauluvõistluse Lilla Melodifestivalen.
2018. aastal võitis ta Melodifestivaleni lauluga "Dance You Off" ja pääses Rootsit esindama 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele Lissabonis.
2017. aastal sai ta Melodifestivalenil lauluga "Good Lovin'" viienda koha.
Ștefan Tașnadi

Ștefan Tașnadi (ungari keeles István Tasnádi; 21. märts 1953 Cluj – 28. veebruar 2018 Bukarest) oli Rumeenia tõstja, rahvuselt ungarlane.
1984. aasta suveolümpiamängudel võitis ta kaalukategoorias kuni 110 kg hõbemedali. 1980. aasta suveolümpiamängudel Moskvas tuli ta samas kaalukategoorias kuuendaks.
Lahinguväljal näeme, raisk!

"Lahinguväljal näeme, raisk!" on ansambli Metsatöll album, mis ilmus 2006. aastal Nailboard Recordsi väljaandel.
"Lahinguväljal näeme, RAISK!"on ka ansambli Metsatöll üks soovitumaid palasid kontsertidel.
Hartenbos

Hartenbos on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Mossel Bay vallas. Linn asub India ookeani rannikul.
Hartenbos on rajatud 1933. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hartenbosi elanikest valgeid 71,50%, värvilisi 17,52%, mustanahalisi aafriklasi 9,91%, India või Aasia päritolu inimesi 0,48% ja teisi 0,60%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 93,36%, inglise keelt 4,26% ja koosa keelt 0,75%.
Kiiruisutamise Eesti rekordid

Siin on kirjas kiiruisutamise Eesti rekordid ja tipptulemused. Seisuga 27. jaanuar 2025.
Nikolai Plavilštšikov

Nikolai Plavilštšikov (Николай Николаевич Плавильщиков, 17(29) mai 1892 – 7. veebruar 1962) oli vene zooloog. 
Ta oli entomoloog, spetsialist siklaste taksonoomia alal. Samuti kirjutas ta rea populaarteaduslikke raamatuid bioloogiast.
Jüri Metsar

Jüri Metsar (21. aprill 1928 – 11. juuli 2004) oli eesti kirjastustöötaja ja tõlkija.
Ta on tõlkinud vene keelest eesti keelde palju bioloogia-alast kirjandust (sealhulgas Nikolai Plavilštšikovi, Jossif Halifmani jt raamatuid).
Pere.
Tema vend oli tõlkija Leo Metsar.
André S. Labarthe

André S. Labarthe (18. detsember 1931 Oloron-Sainte-Marie – 5. märts 2018 Pariis) oli prantsuse filminäitleja, -produtsent ja režissöör. 
Labarthe tuntumad näitlejatööd on filmides "Vivre sa vie: Film en douze tableaux" (eesti keeles "Elada oma elu"), "L'Amour fou" ja "Les Enfants jouent à la Russie". 
Ta on lühifilmi "" režissöör.
Ökoskoop

"Ökoskoop" on Vikerraadio saade, mis algab esmaspäeviti kell 10.05.
Saatesari alustas septembris 2012.
Saadet juhivad Krista Taim ja Kristo Elias.
Saate valmimist toetavad Keskkonnaamet ja Euroopa Sotsiaalfond.
Tardumusuni

Tardumusuni ehk letargia ehk torpor on mitmetel lindudel ja mõnedel imetajatel esinev ajutine kehatemperatuuri langus koos ainevahetuse intensiivsuse vähenemisega, mis on seotud toitumiseks sobimatute ilmadega. 
Tardumusund esineb näiteks piirpääsukesel, räästapääsukesel, kaldapääsukesel, mõnedel öösorri liikidel jt.
Eestis on lindude tardumusund uurinud Jüri Keskpaik.
Öösorr (perekond)

Öösorr ("Caprimulgus") on lindude perekond öösorriliste seltsis.
Eesti esineb üks selle perekonna liik – öösorr ("Caprimulgus europaeus").
Euroopas esineb veel punakael-öösorr ("Caprimulgus ruficollis"), kelle levila on Pürenee poolsaarel.
2010. aastal moodustati varem öösorri perekonda kuulunud Ameerikas levinud liikidest uus perekond "Antrostomus".
Elada oma elu

"Elada oma elu" (prantsuse keeles "Vivre sa vie: film en douze tableaux") on 1962. aastal valminud Prantsusmaa film.
Filmi lavastas Jean-Luc Godard, peaosades mängisid Anna Karina, Sady Rebbot ja André S. Labarthe. Filmi muusika kirjutas Michel Legrand.
Eesti Loodusturismi Ühing

MTÜ Eesti Loodusturismi Ühing esindab loodusturismiga tegelevaid ettevõtjaid. MTÜ Eesti Loodusturismi Ühing teadvustab Eesti kui loodusriigi tähtsust, säilitab ja parandab selle mainet ning kuvandit. MTÜ asutati 20. veebruaril 2018 Märjamaa rahvamajas ja registreeriti sama aasta 5. märtsil.
MTÜ asutasid Eesti loodusturismiga tegelevad ettevõtted ja ettevõtjad: OÜ Viis aastaaega, OÜ Natourest, Naturum OÜ (Thea Perm ja Mati Kose), Kumari Reisid OÜ, Sea Kayaking Estonia OÜ, OÜ Estonian Nature, Kaks Hunti OÜ, Urban Pirate OÜ ja Peeter Vissak.
Liikmed.
Aivar Ruukel, Aivar Merila, Algirdas-Andrus Martsoo, Bert Rähni, Eleri Lopp-Valdma, Mariell Jüssi, Marika Mann, Marko Poolamets, Mati Kose, Peeter Vissak, Tarmo Pilving, Tauri Purkas ja Thea Perm.
Stratotüüppaljand

Stratotüüppaljand ehk stratotüüpne paljand on kindlat stratotüüpi esindav paljand, mis illustreerib maapõue ehitust ja ajalugu, hõlbustab geoloogiahariduse edasiandmist ja eriala edendamist. Stratotüüpsed paljandid on olulised uurimis- ja loodusturismiobjektid.
Spotify

Spotify on muusika, taskuhäälingu ja video voogedastuse teenus. Tasuta kasutusega kaasnevad mõningad piirangud ja reklaamid. Kasutajale, kes teenuse eest maksab, lubatakse paremat helikvaliteeti ja allalaadimisvõimalust.
Spotifyd saab kasutada enamikus Euroopa riikides, suuremas osas Ameerikast, Austraaliast ja Uus-Meremaast ning mõnes Aasia riigis. Teenust osutatakse kõigil tänapäevastel platvormidel. Spotify tagab juurdepääsu rohkem kui 30 miljonile laulule. 2017. aasta juuni seisuga on Spotifyl 140 miljonit aktiivset kasutajat kuus ja 70 miljonit kasutajat, kes teenuse eest maksavad.
English Football League

English Football League (lühend EFL) on Inglismaa ja Walesi jalgpalliliiga, mis koosneb 3 divisjonist: Championship, League One ja League Two.
See oli kuni 1992. aastani Inglismaa kõige kõrgema tasemega liiga, kuid siis moodustati Premier League.
Laavatunnel

Laavatunnel on laava kiire voolamise tagajärjel laavavoolu sisse tekkinud tunnel.
Moodustumine.
Laavatunnel tekib vulkaanipurske käigus, kui purske avausest väljuva laavavoolu pind jahtudes tardub, aga seespool voolab laava vedelas olekus edasi. Tunnelite moodustumine on omane madala viskoossusega laavadele, eelkõige basaldile. Laavavoolu pinnale tekib järjest paksenev kõva koorik, mis isoleerib ja kaitseb jahtumise eest seespool liikuvat kuuma voolu. Kooriku all on laaval võimalik püsida kaua mobiilsena ning voolata pikki vahemaid. Vulkaani purske lõppedes või laavavoolu suuna muutudes võib tunnel laavast osaliselt tühjaks joosta ja alles jääb maa-alune piklik torukujuline tühimik.
Iseloomustus.
Laavatunnelite diameeter võib varieeruda vähem kui meetrist mitmete meetriteni. Laavatunnelid võivad olla kilomeetreid pikad ning hargneda laiaulatuslikeks põimuvate ja mitmekorruseliste tunnelite süsteemideks.
Moodustised laavatunnelites.
Sarnaselt karstikoobastega, võib laavatunnelisse moodustuda speleoteeme. Lakke võivad tekkida tilkuvast laavast stalaktiidid ning nende alla põrandale langenud laavatilkadest kuhjuda stalagmiidid. Stalagmiidid on haruldasemad, kuna laes asuvast stalaktiidist tilgub materjal tihti veel sulas olekus laavavoolu, mis kas kandub või sulab ära. Mõlemad moodustised kujunevad lühikese aja jooksul, tundidest nädalateni ja vaid sel juhul, kui laava veel vedelas olekus voolab. Niipea kui voolamine lõppeb ja laava tardub, peatub ka stalagmiitide ja stalaktiitide teke.
Tuntud laavatunneleid.
Laavatunneleid leidub mitmel pool maailma vulkaanilistes piirkondades ja neid teatakse rohkem kui 200. Hawaii saare Kīlauea vulkaani nõlval asuv Kazumura Cave on teadaolevalt maailma kõige pikem ja sügavam laavatunnel. Ta moodustab voolukanalite süsteemi, mille pikkus on 65,5 km, ulatudes 1102 m sügavuseni. Väljaspool Hawaii saart on kõige pikem laavatunnelite süsteem Kanaari saarestikus Tenerifel asuv rohkem kui 17 km pikk Cueva del Viento. Islandi kõige pikem ja tuntum laavatunnel on 1970 m pikkusega Surtshellir, mille kõige avarama osa kõrgus on kuni 10 m ning mille laius ulatub kuni 15 m-ni. 
Maavälised laavatunnelid.
Ka Kuu pealt on täheldatud laavatunneleid. On uuritud nende sobivust inimkõlbulikuks elamiseks, kuna need pakuksid looduslikku kaitset kosmilise kiirguse eest. Päikesesüsteemi teadaolevalt kõige ulatuslikumad laavatunnelid asuvad Veenusel. Laavatunnelid Marsil on seostatavad arvukate laavavoolude ja laavakanalitega vulkaani Olympus Mons nõlvadel.
Tallinna Mõõk (võistlus)

Tallinna Mõõk on Tallinnas toimuv vehklemisturniir.
Esimest korda peeti turniir 1971. aastal meeste epees.
1992. aastal arvati Tallinna Mõõk meeste epee vehklemise maailma karikasarja etapiks.
2016. aastal lisati turniir naiste epee MK-sarja, kuid eemaldati meeste MK-sarjast.
Jossif Halifman

Jossif Halifman (Иосиф Аронович Халифман, 13. september 1902 – 1988) oli ukraina ja vene entomoloog ja looduskirjanik.
Kitarrimängija (Vermeer)

„Kitarrimängija“ on 1672. aastal maalitud Jan Vermeeri teos, mida eksponeeritakse Kenwood House'is Londonis osana Iveagh Bequesti kogust. 
2012. aastal suleti Kenwood renoveerimise ajaks 2013. aasta sügiseni ja sel ajal oli maal väljas Rahvusgaleriis koos nende enda kahe Vermeeri teosega. Maal viidi Kenwood House'i tagasi detsembri lõpus.
23. veebruaril 1974 varastati maal Kenwood House'ist ning nõuti 1 000 000 USA dollari suurust lunaraha toidus, mis jaotataks Grenada saarel laiali. Muidu oleksid vargad maali hävitanud. Hiljem saadeti The Timesile teade koos nõudega, et Iiri vabariiklased Marion ja Delours Price võiksid oma vanglakaristust kodus kanda. Maali sai Scotland Yard tagasi Londoni ärilinnaosas asuva St Bartholomew-the-Greati kiriku kalmistul 7. mail 1974. Kuigi maalil oli märke niiskusest, oli see muidu terve.
Maali koopia "Kitarri mängiv daam" asub Philadelphia Kunstimuuseumis.
Madonnaliilia

Madonnaliilia ("Lilium candidum") ehk valge liilia on taimeliik liilia perekonnas ning on üks vanemaid kultuuriliiliad. 
Levila.
Peamiselt kasvab Balkani maades ning Kesk- ja Ida-Euroopas: Prantsusmaal, Itaalias ja Ukrainas. Arvatavasti pärineb Türgi ja Afganistani poolkõrbelistelt aladelt, kust jõudis tõenäoliselt foiniiklastega Kartaagosse ja Kreekasse, kust omakorda jõudis roomlaste vahendusel Inglismaale.
Morfoloogia.
Hiliskevadel tärkavad tõrvikut meenutavad lehtedega kaetud varred, millel arenevad iseloomuliku lõhnaga õiekobarad. Igas kobaras on 5–10 valget trompetikujulist õit, mille keskel on pikad kollased tolmukad. Madonnaliilia sibulad koosnevad tihedatest ja lihakatest sibulasoomustest. 
Kasvatamine.
Madonnaliiliaid on kasvatatud sajandeid. Eelistavad hea drenaažiga, huumuserikast ja viljakat liivsavimulda. Kasvukohaks on parim tuulevaikne päikesepaisteline koht, kuid talub ka varju. Kasvab hästi nii happelises kui ka aluselises mullas, kuid eelistab pigem viimast. Üldiselt on madonnaliilia vastupidav liik kuid on vastuvõtlik seenhaigustele. 
Parim aeg madonnaliilia sibulate istutamiseks on augusti lõpus või septembri alguses. Madonnaliilia sibul on varrejuurteta, mis tähendab, et istutada tuleb suhteliselt maapinna lähedale, nii et sibula tipp oleks ainult õhukeselt kaetud (kuni 3 cm). Taimed õitsevad juunis ja juulis ning eritavad tugevat ja magusat aroomi. Õied on silmatorkavad ka ööpimeduses, valendavad kuuvalgel.
Mürgisus.
Madonnaliilia on mürgine taim. Eriliselt tundlikud madonnaliilia mürgisusele on kassid, kellele võib mürgistus lõppeda surmaga. Seega pole soovitatav kasvatada madonnaliiliaid majapidamistes ja aedades, kus on kassid. Samuti ei tasu kuivatatud lilli hoida kassidele ligipääsetavates kohtades, kus nad võivad kokku puutuda õietolmuga, mida end hiljem puhastades sisse söövad. Mürgistussümptomite hulka kuuluvad oksendamine, uimasus ja söögiisu kadumine. Ravita jätmise korral põhjustab neerude ja maksa ülesütlemist, mis omakorda viib surmani. Võimaliku mürgistuse korral pöörduda kiiresti loomaarsti poole. 
Inimesele väikeses koguses surmavalt ohtlik pole. Põhjustab maoärritust, oksendamist, peavalu, nägemise hägustumist ja nahaärritust.
Kultuuris.
Esimeste kristlaste aegadest on seda taime peetud neitsi Maarja lilleks ning kujutatud kui puhtuse ja süütuse sümbolit.
Lille-Astra Arraste

Lille-Astra Arraste (sünninimi Lille-Astra Ruus; sündinud 15. aprillil 1933 Karksi-Nuias) on eesti rahvatantsujuht.
Ta oli XIII ja XIV üldtantsupeo üldjuhte.
Ta on olnud paljude Viljandimaa rahvatantsupidude üldjuht ja lavastaja.
Isiklikku.
Tema tütar on rahvatantsujuht, Tallinna Ülikooli professor Angela Arraste.
Washington Dullesi rahvusvaheline lennujaam

Washington Dullesi rahvusvaheline lennujaam (IATA: IAD, ICAO: KIAD, FAA LID: IAD) on rahvusvaheline lennujaam Loudouni ja Fairfaxi maakonnas Virginia osariigis Ameerika Ühendriikides. 
Lennujaam on United Airlinesi kodulennujaam.
Lennujaam on nime saanud Ameerika Ühendriikide 52. riigisekretäri John Foster Dullesi järgi.
Enginaator

Enginaator on üle-eestiline insenerivõistlus, kus osalevad inseneritudengid Eesti kõrgkoolidest. 
Võistluse käigus lahendavad osalejad kuni neljaliikmeliste meeskondadena inseneriülesandeid. Võistlus koosneb eelvoorust, kus osalejad jaotuvad nelja valdkonda, ning finaalist, kus kõik finalistid lahendavad ülesannet, mis hõlmab kõiki valdkondi.
Struktuur.
Eelvoor.
Eelvooru valdkonnad:
Eelvooru ülesanne koosneb kahest alaülesandest, mida nimetatakse "Sprint" ja "Stamina".
Sprint.
Ülesande kestus on kuni neli tundi.
Ülesandel on kindel vastus, mis tuleb esitada žüriiliikmele.
Stamina.
Ülesande kestus on kuni 17 tundi, milles osa kuulub "Sprint" ülesande lahendamisele.
Ülesande lahendus koosneb eri etappidest, mille eest saab punkte. 
Stamina ülesandel toimub ka lõpus lahenduse presenteerimine žüriile.
Maksimaalsete punktide saamiseks tuleb täielikult lahendada kõik ülesanded ning saada maksimaalne hinne presenteerimisel.
Finaal.
Finaali pääseb igast valdkonnast kaks tugevamat tiimi ehk finaalis võistleb 8 tiimi.
Finaalis selgitatakse võitja ühe ülesande põhjal, mida lõpus demonstreeritakse žüriile.
Finaali ülesanne hõlmab kõiki nelja valdkonda: ehitust, infotehnoloogiat, mehhatroonikat, loodusteadusi.
Kategooriad 2018.
Võisteldakse neljas valdkonnas: ehitus, infotehnoloogia, elektroonika ja loodusteadused.
Eike Rõõmus

Eike Rõõmus (sünninimi Eike Peets; 5. märts 1931 – 4. november 2009) oli eesti rahvatantsujuht.
Ado Kosk

Ado Kosk on (sündinud 1954) eesti sportlane, kes 1993. aastal Pärnus leiutas kiikingu.
Ants Tamme

Ants Tamme (sündinud 18. mai 1988) on Eesti Kiikinguliidu juhataja ning kiikingu kui spordiala ja meelelahutuse edendaja Eestis. 
Ants Tamme nimel on kiikingus mitu Eesti rekordit ning ka Guinnessi rekord.
Eesti Kiikinguliit

Eesti Kiikinguliit (ametlik lühend on EKiikL) on organisatsioon, mis loodi 26. augustil 1999. 
EKiikLi peamine eesmärk on kiikingu kui spordiala arendamine ja populariseerimine ning uute spordiklubide loomise soodustamine. Ühtlasi on Eesti Kiikinguliit ainus organisatsioon maailmas, kes reguleerib kiikingureegleid ning kinnitab kõiki maailmas tehtud kiikingurekordeid ja tippmarke. 
EKiikLi kuulub neli spordiklubi: SK Vabariigi Võllimees, SK Kiva-Kiiking, SK Lenger ja SK Vabadussport.
Ajalugu.
Eesti Kiikinguliidu asutasid SK Vabariigi Võllimees esindaja Rein Lepik, SK Väike-Maarja Võllimees esindaja Raigo Valmsen, SK Julged esindaja Jüri Murumägi, FIE Valma Tamme talu esindaja Tarmo Männigo, FIE Ado Kosk esindaja Ado Kosk.
Eesti Kiikinguliidu esimene juhataja oli Jüri Murumägi.
23. märtsil 2000 astus EKiikL Eesti Spordi Keskliidu liikmeks. Samal aastal Eesti Olümpiakomitee (EOK) ja Eesti Spordi Keskliit ühinesid ning kiikinguliidust sai sellega ka EOK täieõiguslik liige.
2003. aastal kinnitas EOK spordiala liikmeskonda kuulumiseks vajalikud reeglid, mida Eesti Kiikinguliit ei suutnud täita ning 27. aprillil 2006 lõppes EKiikLi liikmesus EOKs.
Rõõmus

Rõõmus on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Rõõmus (Remus, Romus, Römmus, Römus) on pandud 12 mõisas Harju-, Lääne-, Saare-, Viljandi- ja Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Rõõmus uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Remus, Rooberg ja Toomson.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rõõmus Eestis 60 mehel ja 66 naisel.
Aadma (perekonnanimi)

Aadma on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadma uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adams, Adamson, Andreson ja Andresson. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aadma Eestis alla viiel mehel ja 6 naisel.
Alfamitmekesisus

Alfamitmekesisus (lühendina formula_1-mitmekesisus) on bioloogias indeks, millega saab arvuliselt väljendada ühe ala liigilist mitmekesisust. Alfamitmekesisuse mõiste võttis kasutusele Robert Whittaker koos beeta- ja gammamitmekesisusega. 
Whittaker uuris eri organismide mitmekesisust mitmetes elupaikades ning jagas selle määratavaks kahe näitaja järgi. 1) alfamitmekesisus, mis kirjeldab kindla ala liigilist mitmekesisust ja 2) beetamitmekesisus, mis kirjeldab samatasemeliste koosluste liigilise koosseisu omavahelist erinevust. Nendest kahes kokku tekib gammamitmekesisus, mis väljendab kindla ala liigilist mitmekesisust.
Mõiste.
Alfamitmekesisust mõistetakse tihti erinevalt. Ka Whittaker ise kasutas seda mitmes mõistes. Seda saab hinnata liikide arvuga pinnaühikul või lisaks hinnates liikide osalevuse hulgalisi suhteid.
Whittaker kasutas oma uurimustes alfamitmekesisuse definitsiooni erinevalt. Esmalt nimetab ta alfamitmekesisust liigirikkuseks kindla kogukonna sees. Teiseks defineerib ta alfamitmekesisuse liikide arvu keskmisega ja viimaks kirjeldab seda ühes proovide komplektis, ühe proovi liikide arvuna, võrreldes keskmise liikide arvuga proovides kokku.
Viimase definitsiooni juurde lisas Whittaker ka valemi, milles ütles, et β= γ/formula_1 on võimalik arvutada läbi formula_3, kus formula_4 on kõikide liikide arv terves proovide komplektis ning formula_5 on keskmine liikide arv ühes proovis. Kui alfaks loetaks liikide mitmekesisust ühes kindlas proovis, siis iga uurimus omistaks endale sama palju alfa parameetreid, kui oleks proove. 
Whittakkeri idee aga oli kirjeldada ühte andmete kogumikku ühe alfa- ja ühe beetaväärtusega, mistõttu kõige õigem alfamitmekesisuse definitsioon on keskmine liikide mitmekesisus proovide kohta.
Arvutamine.
Kõige asjakohasem mõõt alfamitmekesisusele on lihtsalt "S" (keskmine liikide arv proovis). Kui andmestik on korjatud eri elupaikadest samal alal, on valemis "S"’i parameetriks "M", mis tähistab erinevaid elupaiku sama ala siseselt. 
Sellest lähtuvalt näitab alfa-"S" mitmekesisuse väärtus keskmist liikide arvu proovi kohta, kus formula_6 on liikide arv alal.formula_7
Andmestik.
Alfamitmekesisust mõõdetakse kindla ala ja kindla koosluse peal. Selleks, et tulemused oleksid võimalikud veatud, on vaja proovid korjata kindlate kriteeriumite järgi.
Oluline on jälgida: 
Mitmekesisuse uurimine keskendub primaalselt liigirikkusele ja sellepärast oleks hea, kui mitmekesisuse mõõtmised oleks tõlgendatavad liikide arvuliseks väärtuseks.
Skisoidne isiksushäire

Skisoidne isiksushäire on A-klastri isiksushäire, mille puhul inimesel puudub huvi teistega suhelda; ta eelistab üksindust, emotsioone tunneb ja väljendab väga piiratud koguses. 
Skisoidne isiksushäire ei ole sama mis skisofreenia või skisotüüpne isiksushäire, kuigi neil võib esineda sarnasusi; lisaks on skisoidne ja skisotüüpne isiksushäire sageli komorbiidsed. 
Milloni alatüübid.
Theodore Millon esitas neli skisoidse isiksushäire alatüüpi, mis kõik kombineerivad skisoidseid jooni teiste isiksushäirete joontega, sest tegelikult on väga vähe n-ö puhtaid skisoide. Ta lisab siiski, et reaalsuses esinevad juhtumid võivad, ent ei pruugi sobituda ühega neist alatüüpidest.
Diagnoosimine.
RHK-10.
RHK-10 ("ICD-10") on skisoidsele isiksushäirele antud tähis F60.1 ja kirjeldatud seda jaotises "F60–F69 Täiskasvanu isiksus- ja käitumishäired".
Skisoidne isiksushäire vastab järgmistele kriteeriumidele (ei pruugi aga vastata eranditult kõigile nendest):
Skisoidid kipuvad olema õnnelikumad suhetes, kus neile ei esitata palju emotsionaalseid või intiimseid nõudmisi ja neilt ei eeldata faatilisi või sotsiaalseid mugavusi. Nad ei soovi tingimata teisi inimesi vältida, pigem negatiivseid või positiivseid emotsionaalseid lootusi, emotsionaalset lähedust ja enesepaljastust. Seega suudavad skisoidid luua suhteid, mis baseeruvad intellektuaalsetel, füüsilistel, perekondlikel, kutse- või vabaajategevustel, nii kaua kui neilt ei nõuta emotsionaalset lähedust. Donald Winnicott kirjeldas, et skisoidid eelistavad luua suhteid oma tingimustel, mitte teiste inimeste tõukel ja kui see neil ei õnnestu, eelistavad nad üksindust. Ernst Kretschmer kirjeldas, et skisoididel on tavaliselt ainult üks sõber, kes on tihti ka ise skisoid, luues nn. kahe ekstsentriku liidu, milles "sees on ekstaatiline isikukultus, kõike sellest väljaspool aga põlastatakse".
Isiksushäireid diagnoositakse enamasti täiskasvanueas, tihti pärast 25. eluaastat. Isiksushäire diagnoosiks on vajalik paljude (aga mitte kõigi) joonte koosesinemine pikaajaliselt, püsivalt ja paljudes olukordades ning keskkondades. Diagnoosi saab panna ainult vastava eriharidusega arst. Isiksushäire diagnoosi eelduseks on, et iseloomu muutused ja teistest erinev käitumine häirivad inimest ennast või teisi inimesi.
Aaron T. Beck kirjeldab, et skisoidid on üldiselt rahul oma eemalehoiduva elustiiliga ja peavad end neid ümbritsevas maailmas pigem vaatlejaks kui osalejaks.
Skisotüüpne isiksushäire

Skisotüüpne isiksushäire on isiksushäire, mida iseloomustab püsiv sotsiaalse suhtluse piiratus, mis tuleneb inimese tugevast ebamugavustundest suhtlusolukordades ja võimetusest lähedasi suhteid luua.
Skisotüüpsete joontega inimesti tabavad suhtlusolukorras ülemäärane ärevus ja paranoilised hoiakud. Paranoilliste uskumuste tõttu ("Niikuinii mõeldakse minust halba, tahetakse mulle halba, minuga manipuleeritakse") nende ärevustunne suhtlemise ajal ei vähene, nagu tavaliselt inimestel juhtub.
Skisotüüpse isiksushäirega inimeste emotsioonide kogemine ja väljendamine on vähene või kohatu, inimene võib näida külm ja äraolev. Erinevalt skisoidsest isiksushäirest lisanduvad skisotüüpse isiksushäire puhul suhtlusraskustele veel taju eripärad: lühiajalised hallutsinatsioonilaadsed kogemused, mida teised ei koge (näiteks valgussähvatuste, varjude nägemine). Veel võib skisotüüpse isiksushäirega inimesel olla uskumusi, mis ei ole tavareaalsusega kooskõlas, mõjutavad tema käitumist ning erinevad väga kohalikest kultuurinormidest (näiteks oskab ta teiste mõtteid lugeda).
Et skisotüüpse häirega inimestel on ebaratsionaalseid uskumusi ja nad võivad olla väga ebausklikud, võivad teised end nende seltskonnas imelikult tunda. Ka skisotüüpse häirega inimestel on seetõttu sage tunne, et nad on teistmoodi ja üksikud, ei sobi seltskonda. Mõnikord lisanduvad ka eripärased kõne- või keelekasutusmaneerid, mida teistel on raske mõista.
Isiksushäireid diagnoositakse enamasti täiskasvanueas, tihti pärast 25. eluaastat. Isiksushäire diagnoosiks on vajalik paljude (aga mitte kõigi) joonte koosesinemine pikaajaliselt, püsivalt ja paljudes olukordades ning keskkondades. Diagnoosi saab panna ainult vastava eriharidusega arst ja isiksushäire diagnoosi eelduseks on, et iseloomu muutused ja teistest erinev käitumine häirivad inimest ennast või teisi inimesi, kuna ta läheb vastuollu ühiskondlike reeglitega.
Iphigeneia Taurises (Goethe)

"Iphigeneia Taurises" (saksa keeles "Iphigenie auf Tauris") on saksa kirjaniku Johann Wolfgang von Goethe 1787. aastal avaldatud draama. Goethe antiigiainelistest draamateostest on "Iphigeneia Taurises" tähtsaim. Goethe on säilitanud antiikse faabula, kuid tema draamas on kõik pehmem ja inimlikum. Vähenenud on iidse loo religioossed motiivid, fataalsus ja väline dünaamika, mille asemele on rohkem ruumi antud inimese hingeelamustele, kannatustele ja pürgimustele.
Tegelased.
Iphigeneia, Agamemnoni tütar&lt;br&gt;
Thoas, tauride kuningas&lt;br&gt;
Orestes&lt;br&gt;
Pylades, Orestese sõber&lt;br&gt;
Arkas
Panorpa vulgaris

Panorpa vulgaris on putukaliik koonlaste sugukonnast. Levinud on ta Euroopas teadaolevalt Norrast ja Baltimaadest kuni Prantsusmaa, Itaalia ja Bulgaariani.
On kujunenud üheks mudelorganismiks sugulise valiku uurimisel.
Kirjeldus.
"Panorpa vulgaris" sarnaneb väga teise Eestis leiduva liigi, hariliku koonlasega ("Panorpa communis"). Eristada on neid võimalik jälgides esimest musta laiku tiivakinnituse läheduses, mis harilikul koonlasel on väiksem või puudub üldse. "Panorpa vulgaris"’el aga ulatub üldjuhul üle kahe segmendi. Isastel koonlastel on suurenenud genitaalid, mis meenutavad skorpioni mürgiastelt. Emaste saba on lühem ja väiksem.
Eluviis.
Igal aastal areneb kaks põlvkonda. Munad arenevad vastseteks 20–21 °C juures kuue päevaga. Vastsed elavad maapinnal või pealispinda kaevandatud tunnelites, kus toituvad surnud või nõrgenenud putukatest. Vastsete arengus eristatakse nelja etappi. 20 °C juures kestab L1 staadium neli päeva, L2 etapp kolm päeva, L3 neli päeva ja viimane staadium 8–10 päeva, mille järel moodustub nukk. Kui diapausi ei teki, areneb nukust vastne 3–4 nädala jooksul. Kui nukkumine toimub enne talve, lähevad nukkunud vastsed puhkeseisundisse, mis kestab umbes kuus kuud. Sellele järgneb ettevalmistusjärk ja lõpuks metamorfoos. Nuku puhkeseisundisse minek sõltub päeva pikkusest, mis vastavalt asukohale võib varieeruda, kuid on näidatud, et kui päevavalgust on pikemalt (üle 16 tunni 20 minuti), siis jätkub areng ilma diapausita, ja kui päevavalgust on alla 16 tunni 10 minuti, läheb nukk puhkeseisundisse.
6–17 päeva pärast nukust väljumist algab paaritumine, mille käigus esitavad isased putukad keeruka tantsu. Peale selle pakuvad nad emastele kopulatsiooni ajal ka surnud lülijalgseid või süljest moodustunud massi. Emased näitavad oma valmisolekut tagakeha väristamisega. Munevad nad 3–9 (keskmiselt 6) päeva pärast paaritumist.
Nad toituvad peamiselt mädanevatest puuviljadest ja taimedest, kuid ka surnud putukatest ja tigudest ning õietolmust. Nad on suutelised toituma ka ämblikuvõrkudes leiduvatest putukatest.
Emmelie Prophète

Emmelie Prophète (kodanikunimi Emmelie Prophète-Milcé; sündinud 5. juunil 1971 Port-au-Prince'is) on Haiti kirjanik ja diplomaat.
Ta õppis Port-au-Prince'i ülikoolis õigusteadust ja nüüdisaegset kirjandust. Ta on töötanud diplomaadina Genfis. 2014. aastal alustas ta tööd Haiti rahvusraamatukogu juhina.
Emmelie Konradsson

Emmelie Konradsson (sündinud 9. aprillil 1989) on Rootsi endine jalgpallur.
Ta kuulus poolkaitsjana aastatel 2007–2014 klubisse Umeå IK ja aastatel 2011–2014 Rootsi naiste jalgpallikoondisse.
2014. aasta lõpus teatas ta jalgpallurikarjääri lõpetamisest.
Michael von Agthe

Gottfried Michael von Agthe (ristitud 7/18. novembril 1767 Kuressaares – 1/13. jaanuar 1814 Kuressaare) oli Torgu mõisarentnik, auastmelt kolleegiumiassessor.
Vanemad Andreas von Agthe (1733–1806) ja Christina Elisabeth Schultz (1739–1772).
10/22. veebruaril 1800 abiellus Kuressaares Juliane Margarethe Markoffiga, kolm poega, kaks tütart.
Várkert Bazár

Várkert Bazár ehk Várbazár (eesti keeles kui 'lossiaia turg' või 'lossi turg') on kunagine basaar, mis asub Miklósi väljaku ääres Budapesti I ringkonnas, Buda kindluslossi ja Doonau jõe vahelise nõlvaku jalamil. 
Várkert Bazár ehitati uusrenessanslikus stiilis aastatel 1875–1883. Ehitise esmane funktsioon kindluse basaarina oli kaubanduspindade pakkumine, selle kaaristu oli täis poekesi. Aastatel 1883–1888 asus põhjatiivas Buda naiste töökoda, 1890–1895 oli seal ajalooline portreegalerii. Aastatel 1890–1918 asus hoones naiskunstikool. Teises maailmasõjas sai Várkert Bazár suuri kahjustusi. Tänapäeval on see osana Doonau kallaste ja Buda kindluse kvartali mälestisest UNESCO kaitse all.
Aadna

Aadna on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadna uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamson (Koonga vallas 1936. aastal) ja Aderka (Rakveres 1937. aastal). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aadna alla viiel mehel ja 8 naisel.
Aaliste

Aaliste on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aaliste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ahlberg. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aaliste Eestis 16 mehel ja 17 naisel.
Makk

Makk on perekonnanimi.
Ungaris kandis 2014. aasta seisuga üle 750 inimese perekonnanime Makk.
Eestis on perekonnanime Makk (Mack) pandud 19. sajandi algul pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Lagedi mõisavallas Jüri kihelkonnas ja Ohtu mõisavallas Keila kihelkonnas Harjumaal ning Uue-Põltsamaa mõisavallas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.
2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Makk Eestis vähem kui viiel mehel ja 8 naisel.
Juut (perekonnanimi)

Juut on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Juut on pandud Metstaguse mõisas Järva-Jaani kihelkonnas ja Ervita mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal ning Abja ja Vana-Kariste mõisas Halliste kihelkonnas ja Karksi mõisas Karksi kihelkonnas Pärnumaal. Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Aia, Allik, Jalvendi, Jutt, Jõeäär, Mändla, Ollino, Pärnpuu, Põllussaar, Rainurm, Udumäe ja Velling. 
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Punapõsk

Punapõsk on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Punapõsk (Punnapaesk, Punnapesk) on pandud Jõgeveste ja Lõve mõisas Helme kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Punapõse-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Puna (1939. aastal Mõisakülas).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Loll

Loll on perekonnanimi.
Eestis on perekonnanime Loll pandud Pagari mõisas Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Hiljem võtsid perekonnanime Loll kandvad inimesed nime muutes endale uuteks perekonnanimedeks Lall, Lilleoja, Salle, Soomets ja Toomel.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Jessy Matador

Jessy Matador (õieti Jessy Kimbangi; sündinud 27. oktoobril 1983) on Prantsuse-Kongo laulja.
2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Prantsusmaad lauluga "Allez Ola Olé" ning saavutas finaalis 12. koha. Lauluga promoti 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusi ning selle pealkiri on võetud 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ametlikult albumilt "". Laul jõudis Prantsusmaa singlimüügiedetabelis esikohale ning on enam kui 57 miljoni vaatamiskorraga (2018. aasta märtsi seisuga) YouTube'is Eurovisioni ametliku kanali enim vaadatud laul.
Stella Mwangi

Stella Nyambura Mwangi (sündinud 1. septembril 1986 Nairobis) on Keenia päritolu Norra laulja.
Norras elab ta alates 1991. aastast.
2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Haba Haba", mis kogus 30 punkti ja saavutas 17. koha.
Can Bonomo

Can Bonomo (sündinud 16. mail 1987 İzmiris) on Türgi laulja.
2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Türgit lauluga "Love Me Back".