tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aleksandr Lukanin

Aleksandr Lukanin (vene keeles Александр Луканин; sündinud 1955) on Venemaa füüsik, kes istub riigireetmises süüdimõistetuna Venemaa vanglas.
Elulugu.
Õppis Tomski Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonnas, kuid ei lõpetanud (lahkus tööle neljandal või viiendal kursusel). 1998–2002 töötas Tomski Polütehnilises Ülikoolis, seejärel asus tööle Venemaa Teaduste Akadeemia Siberi filiaali tugevusfüüsika ja materjaliteaduse instituudi katmismeetodite laborisse vanemtehnikuna, kus ta töötas välja kõrgepinge toiteallikad. Tema uurimisvaldkonnad olid osakeste kiirendite ja gaaslahendusseadmete toiteallikad, elektroonikaseadmed laengute ja elektromagnetilise kiirguse ülinõrkade voogude mõõtmiseks tuumafüüsikas, aga ka osonisaatorid. Pärast pensionile jäämist tegi ta koostööd Hiina teadusorganisatsioonidega ja töötas Hiinas Shenyangi ülikoolis. 2020. aastal ei saanud koroonapandeemia tõttu enam Hiinasse minna.
Vahistati FSB poolt 29. septembril 2020. aastal Tomskis süüdistatuna riigireetmises. Tema süüasi on salastatud. Vene meedia viidatud õiguskaitseallika sõnul peeti ta kinni kahtlustatuna alternatiivsete jõuallikatega seotud salajaste teabe edastamises Hiinale. 20. oktoobril 2022 mõistis Tomski oblastikohus talle riigireetmise eest seitsme ja poole aastase vangistuse range režiimiga koloonias. Kohtuistung toimus kinniste uste taga. 
Tema kolleegid peavad talle esitatud süüdistuse jamaks. "Keegi tema sõpradest ei kujuta ette, milliseid salatehnoloogiaid ja kellele ta võis edasi anda, tal polnud neile juurdepääsu."
9K35 Strela-10

9K35 Strela-10 (vene keeles 9K35 Strela-10, "Nool"; NATO koodnimetus SA-13 Gopher, "Uuriklane") on Nõukogude Liidust pärit õhutõrjesoomuk. See on mõeldud peamiselt madalalt lendavate õhukite, näiteks helikopterite tõrjumiseks.
FC København

FC København (taanikeelse täisnimega "Football Club København", lühend FCK) on Taanis Kopenhaageni linnas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi asutati 1. juulil 1992 pealisehitusena KB ja B1903 vahel.
København on tulnud Taani meistriks viisteist korda, millega on see praegustest Taani klubidest kõige edukam. Taani karikavõistlused on võidetud üheksa korda (sama palju karikavõite on veel ainult AGF-il). Alates 1992. aastast on København pidevalt osalenud Euroopa klubide karikasarjades. Hooaegadel 2010/11 ja 2023/24 jõudis København UEFA Meistrite Liiga kaheksandikfinaali ning hooajal 2019/20 UEFA Euroopa Liiga veerandfinaali.
2022. aastast on klubi peatreener Jacob Neestrup.
Københavni linnarivaal on Brøndby.
Mängijad.
Praegune koosseis.
"Seisuga 5. september 2024"
Valeri Mitko

Valeri Bronislavovitš Mitko ("Валерий Брониславович Митько"; 12. juuli 1941 Tšernigov – 2. oktoober 2022 Peterburi) oli vene teadlane, hüdroakustika spetsialist, Arktika ühiskondliku teaduste akadeemia president. Suri koduarestis, süüdistatuna riigireetmises.
Elulugu.
1963. aastal lõpetas A. S. Popovi nimelise Mereväe Kõrgema Raadioelektroonika Kooli Leningradis ja määrati päästelaeva raadiotehnilise talituse juhiks Nõukogude Liidu Vaikse ookeani laevastikus. Oma laevaga sõitis ta Musta mere ääres asuvast Nikolajevist oma Kaug-Idas asuvasse teenistuskohta mööda Põhja-Jäämerd, kus ta nägi esimest korda Arktikat. 1966-1969 tuumaallveelaeva raadiotehnilise talituse ülem. 1969–1972 õppis N. G. Kuznetsovi nimelises Mereväeakadeemias Leningradis, pärast lõpetamist jäi sinna teadus- ja õppetööle. Osales pikkadel teaduslikel ekspeditsioonidel NSV Liidu Hüdrograafiateenistuse ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia laevadel. Tehnikateaduste doktor (1986), professor (1990). 1990–1994 Mereväeakadeemia hüdroakustika osakonna juhataja. 1994. aastal siirdus erru. 1994–2001 Mereväeakadeemia, Peterburi Elektrotehnikaülikooli ja Venemaa Riikliku Hüdrometeoroloogiaülikooli hüdroakustika osakonna professor, interdistsiplinaarse labori “Keskkonna ja objektide kaugseire tehnoloogiad” juhataja. Peterburi linnavalitsuse alluvuses oleva riigiasutuse "Põhjafoorumi sekretariaat" teaduse ja projektide direktor. Valiti Venemaa Loodusteaduste Akadeemia täisliikmeks ja Venemaa Loodusteaduste Akadeemia geopoliitika ja julgeoleku sektsiooni Peterburi haru esimeheks, Peterburi Tehnikaakadeemia korrespondentliikmeks, asepresidendiks ja esimeheks. Ida-Euroopa Akustikaühingu hüdroakustika sektsiooni, Ameerika Akustilise Seltsi ja Ameerika Füüsika Instituudi liige ning alates 2003. aastast Peterburi Arktika Ühiskondliku Teaduste Akadeemia president. Enam, kui 200 teadustöö autor, sealhulgas õpikud, monograafiad, patendid, leiutised, teaduslikud artiklid ja aruanded Venemaa ja välismaistes väljaannetes.
Süüdistus riigireetmises.
Aastatel 2014–2018 oli Hiinas Daliani mereülikoolis külalisprofessor. Kaks korda aastas sõitis ta Hiinasse, et pidada loenguid hüdrofüüsikast. 11. veebruaril 2020 viidi teadlase korteris läbi läbiotsimine ja Peterburi Dzeržinski rajoonikohus mõistis ta FSB palvel koduaresti. Talle esitati süüdistus Venemaa Föderatsiooni kriminaalkoodeksi paragrahvi 275 alusel (reetmine). Süüdistuse kohaselt andis ta oma reiside ajal Hiina luureteenistustele üle riigisaladust sisaldavaid materjale. Teadlane oma süüd ei tunnistanud. Kohus pikendas korduvalt koduaresti ja keelas tal välja minna vaatamata kehvale tervisele (südamehaigus, kolm infarkti, viis stenti koronaarsoontes), tal keelati isegi tervisele vajalikud jalutuskäigud ("jalutuskäigu ajal võib ta edastada salastatud informatsiooni"). Suri 2. oktoobril 2022 koduarestis ja maeti Peterburi Bogoslovskoje kalmistule.
Massikot

Massikot, ka massikoo ehk pliikollane on valkjaskollane kuni punaka varjundiga kollane anorgaaniline värvipigment, koostiselt plii(II)oksiid (PbO). Oli tuntud juba antiikajal, kasutati käsikirjade illumineerimisel ning sikatiivõlide (olifa) koostisosana. Tänapäeval kasutatakse enim klaasitööstuses kristallklaasi valmistamiseks.
Saamine.
Massikoti valmistatakse pliivalgest selle kuumutamisel kuni 300° C juures.
Pigment esineb ka looduslikul kujul mineraalina, ent väikestes kogustes ja minevikus kasutati ka loodusest leitut. Massikot võib looduses tekkida pliid sisaldavate mineraalide, nagu galeniit, burnoniit, bulanžeriit, oksüdatsiooniprotsessil.
Omadused.
Pliioksiid esineb kahes struktuurivormis, rombilise ja tetragonaalsena. Tetragonaalne vorm (inglise keeles "litharge") on punakaskollane tahke aine, stabiilne temperatuuridel kuni 488° C. Rombiline vorm on kollane tahke kristalliline aine, stabiilne kõrgematel temperatuuridel.
Toatemperatuuril on massikot pehme (Mohsi skaala järgi kõvadus 2) kollane kuni punakaskollane mullataoline kihiline väga tihe mass, suhtelise tihedusega 9,64.
Kasutamine.
Massikot on hästi kattev ja valguskindel värv, pliisisalduse tõttu mürgine. Värvipigmendina oli see tuntud juba Vana-Egiptuses, hiljem Roomas, Lääne-Euroopa maades keskajal. Massikoti pole teadaolevalt kasutatud õlivärvides, kuid kasutati käsikirjade illumineerimisel munatempera- ja akvarellvärvidega, samuti enkaustika- ja freskomaalis.
Massikot kuulus, otsustades apteegis müüdavate värvide hindade järgi, sh Tallinna apteegi 1695. aasta hinnakirjas, maalipigmentide hulgas pigem odavamate hulka.
Jalgrattasport 2024. aasta suveolümpiamängudel

2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude jalgrattavõistlused oli kavas läbi viia neljas kohas (Pont d'Iéna maantee- ja grupisõiduvõistlusteks; Vélodrome de Saint-Quentin-en-Yvelines trekisõiduks ja BMX-i võidusõiduks; Élancourt Hill mägisõiduks ja Place de la Concorde BMX freestyle jaoks) 27. juulist 11. augustini, kus toimus 22 võistlus viiel spordialal.
Jalgrattavõistlustel on võisteldud kõikidel suveolümpiamängudel alates kaasaegse olümpiaadi taaselustamisest 1896. aastal, koos kergejõustiku, iluvõimlemise, vehklemise ja ujumisega.
2024. aasta Pariisis võistles kokku 514 jalgratturit, kus meeste ja naiste vahel oli esimest korda spordi ajaloos võrdne jaotus, saavutades soolise võrdõiguslikkuse eesmärgi, mis on üks Union Cycliste Internationale (UCI) poolt ratifitseeritud eesmärkidest. Olles Tokyo 2020 programmis juba saavutatud mägirattasõidus, BMX-i võidusõidus ja BMX-i vabastiilis, oli maanteesõidus sisse viidud mitmeid olulisi muudatusi, kus osad meeste kvoodikohad oli üle viidud naiste poolele ja sõitjate arv naiste arvestuses suurenes. Võistkondlik sprint kasvas kahelt kolmele. Rahvusvahelise Olümpiakomitee soovituste kohaselt oli rattaspordil nendel mängudel neliteist kohta vähem kui 2020. aastal, mis mõjutas maantee- ja maastikurattasõitu. Sellegipoolest tasakaalustas nendel mängudel pakutavate rattasõidukohtade mõõdukat vähenemist osaliselt grupisõidu lisakoha ja kuue koha jagamine BMX-i vabastiilis, kusjuures meeste ja naiste arvestuses võistlevate sportlaste arv kasvab üheksalt kaheteistkümnele. 
Vaatamata kvootide tagasihoidlikule vähendamisele oli rattaspordis sarnaselt 2020. aasta programmivormingule kokku kakskümmend kaks medalivõistlust viiel alal. Kuigi spordiala jätkus kõikidel päevadel ava- ja lõputseremooniate vahel, toimus 2024. aasta Pariis ajakavas mõningaid muudatusi võrreldes eelmiste olümpiamängudega; näiteks autasustatai meeste ja naiste individuaalse grupisõidu medaliste esimesel võistluspäeval.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 2. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 24
&lt;br&gt;Riike: 17
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: Beth Shriever, Suurbritannia 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Poolfinaal - Finaal
Plii(II)oksiid

Plii(II)oksiid ehk pliimonooksiid on anorgaaniline ühend molekulivalemiga PbO. Ainel esineb polümorfism - see võib esineda nii tetragonaalse kui ka rombilise kristallistruktuuriga aine kujul. Tegemist on amfoteerse oksiidiga. Pliimonooksiidi kasutatakse laialdaselt klaasitööstuses pliiklaaside valmistamiseks, samuti tööstuslikus keraamikas, sealhulgas arvuti komponentide tootmisel.
Keemilised omadused.
Metalliline plii saadakse PbO redutseerimisel süsinikmonooksiidiga temperatuuril umbes 1200 °C:
PbO + CO → Pb + CO2
Ühendi värvus on seotud entalpia väikese muutusega:
PbO(punane) → PbO(kollane) Δ"H" = 1,6 kJ/mol
PbO on amfoteerne oksiid, mis tähendab, et see reageerib nii hapete kui ka alustega. Hapetega reageerides moodustab PbO Pb2+ soolasid, moodustades vaheühendeid nagu [Pb6O(OH)6]4+. Tugevates alustes PbO lahustub ja moodustab plumbaate:
PbO + H2O + OH− → [Pb(OH)3]−
Kasutamine.
Pliiklaasi tootmisel lisatakse plii klaasile reeglina PbO kujul. Olenevalt klaasisordist suurendab pliilisand klaasi murdumisnäitajat, dispersiooninäitajat (vähendab Abbe arvu), vähendab klaasimassi viskoossust, vähendab klaasi elektritakistust ja tõstab klaasi võimet neelata röntgenikiirgust. PbO lisamine nii klaasile kui ka tööstuslikult toodetud keraamikale muudab materjalid magnetiliselt ja elektriliselt inertsemaks, tõstes nende Curie punkti.
Ajalooliselt kasutati pliioksiidi laialdaselt ka majapidamiskeraamika keraamilistes glasuurides (pliiglasuur) ja seda kasutatakse siiani, kuid mitte enam massiliselt. Muud harvemad kasutusalad on kummi vulkaniseerimine ning värvipigmentide ja värvide valmistamine (pliikollane, plii-tinakollane, Napoli kollane).
Esto TV

"Esto TV" oli huumorisaade, mida näidati Eesti Televisioonis 2000-2001.
Saadet juhtisid Rain Tolk ja Ken Saan.
Saatele järgnesid filmid "Welcome to Estonia" (2002) ja "Vali kord" (2004).
Lyngby Boldklub

Lyngby Boldklub (taanikeelse täisnimega "Lyngby Boldklub af 1921", lühemalt "Lyngby BK"; ka "LBK") on Tannis Kongens Lyngby linnas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi asutati 1921. aastal.
2022. aastal avaldati plaan ehitada klubile uus staadion. Staadioni ehitusega loodetakse alustada aastal 2025. Uus staadion mahutab 6500 pealtvaatajat ja 4 tribüüniosaga.
Jalgpallis on klubi kahel korral Taani meister: 1983, 1992. Samuti on klubi kolmel korral võitnud Taani karika jalgpallis: 1984, 1985, 1990. 
2024. aastast on klubi peatreener Morten Karlsen.
Ivo Palu

Ivo Palu (sündinud 26. juulil 1979 Rakveres) on eesti energeetikateadlane.
Haridus.
Ta lõpetas Rakvere Reaalgümnaasiumi 1998 ning omandas Tallinna Tehnikaülikoolis elektroenergeetika alal tehnikateaduste bakalaureuse (2002), magistri (2005) ja doktori (2009) kraadi.
Töökäik.
Töötab 2002. aastast Tallinna Tehnikaülikoolis: elektroenergeetika instituudis laborant 2002–2005, assistent 2005–2011, dotsent 2011–2015, professor 2015–2016, instituudi direktor 2014–2016; alates 2017 elektroenergeetika ja mehhatroonika instituudi professor (kaasprofessor tenuuris 2020–2024, täisprofessor tenuuris aastast 2024), instituudi direktor 2017–2024.
Teadustöö.
Uurimistöö põhisuunad: tuuleenergeetika, taastuvate energiaallikate ühendamine elektrivõrku, pingekvaliteedi alased uuringud ja mõõtmised.
Randers FC

Randers FC (taanikeelse täisnimega "Randers Football Club", lühemalt "Randers FC"; ka "RFC") on Tannis Randers linnas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi asutati 2003. aastal kuue Randersi jalgpalliklubi vaheliseks pealisehitiseks.
Klubi on kahel korral võitnud Taani karika jalgpallis: 2006, 2021.
2023. aastast on klubi peatreener Rasmus Bertelsen.
AGS-17

AGS-17 Plamja (vene keeles Пламя, "Leek") on Nõukogude Liidu automaatgranaadiheitja, mis on kasutusel üle maailma.
Vabariigi väljak (Berliin)

Vabariigi väljak (saksa keeles Platz der Republik; kuni 1926 ja 1933–1948 Kuninga väljak (Königsplatz)) on väljak Saksamaal Berliinis. See asub Mitte linnaosa Tiergarteni rajoonis Riigipäevahoone ees. Väljakul oli Berliini võidusammas kuni see 1939. aastal praegusesse asukohta viidi.
Maastikusemiootika

Maastikusemiootika on teadusharu, mis uurib semiootilisi protsesse, mis kujundavad maastikke, ning tegeleb maastike tõlgendamise uurimisega. 
Maastikusemiootika on ühtaegu nii maastikuteaduse kui ka semiootika haru.
Maastikusemiootika kui teadussuuna rajajaid on eesti semiootik Kati Lindström, kes oma sellealastes töödes uuris Jaapani maastikke. Ta oli ühtlasi esimene, kes õpetas ülikoolis maastikusemiootika kursust.
CrowdStrike

CrowdStrike Holdings on 2011. aastal Texases Austinis asutatud Ameerika Ühendriikide küberturbe tehnoloogiaettevõte.
2024. aasta 19. juulil põhjustas ettevõtte loodud vigane tarkvarapaik tõrkeid (BSoD) arvutite töös kogu maailmas.
Vaseresinaat

Vaseresinaat oli 15.–17. sajandi maalikunstis kasutatud läbipaistev roheline värvipigment, mis saadi vasesoolade lahustamisel Veneetsia tärpentinis. Vaseresinaati kasutati läbipaistva laseeriva kihina vaserohelise ("verdigris") aluskihil, et saavutada küllastunud sügavroheline värvus. 
Kirjeldus.
Vaseresinaat on läbipaistev erkroheline lasuurvärv, mis sisaldab vase soolasid vaikhapetega. Molekulivalem on Cu(C19H29COO)2. Üksikuid näiteid vaseresinaadi kasutusest on teada juba 8. sajandist, ent enim kasutati seda 15.–17. sajandi maalidel. Säilinud retseptid kirjeldavad seda kui vaserohelise segu Veneetsia tärpentiniga, mida tehti Euroopa lehise ("Larix decidua") vaigust, või vaserohelise segu õli või vaiguga. Ühendi valmistamiseks looduslik vaik sulatati ja segati mõne kergesti reageeriva vaseühendiga nagu vaskatsetaat, vaskhüdroksiid, vaskoksiid või aluseline vaskkarbonaat.
Omadused.
Vaseresinaat lahustub eetris, õlides ja paljudes orgaanilistes lahustites, nagu näiteks benseenis, kloroformis, lakibensiinis jm, kuid ei lahustu vees.
Pigment võib tugeva ultraviolettvalguse käes tumeneda pruuniks või mustjaks, nõrk päevavalgus ent värvimuutust ei põhjusta. Ühend on keskmiselt mürgine, võib põhjustada sissevõtmisel kopsukahjustusi, aurude sissehingamisel ja nahaga kokkupuutel ärritusnähtusid.
Mikroskoobi all on ühend äratuntav ebakorrapäraste roheliste osakestena.
Poola Vabariigi teeneteorden

Poola Vabariigi teeneteorden (poola "Order Zasługi Rzeczypospolitej Polskiej") on teenetemärk, mis antakse inimestele, kes on teinud Poola riigile olulisi teeneid. Teeneteorden antakse tavaliselt välismaalastele või välismaal elavatele poolakatele, kes on andnud märkimisväärse panuse Poola rahvusvaheliste suhete parandamisse.
Autasu on 1974. aastal asutatud ja antakse üle Poola presidendi poolt. Orden jaguneb viieks klassiks:
2025. aasta Hamburgi parlamendivalimised

2025. aasta Hamburgi parlamendivalimised on kavandatud toimuma 2. märtsile 2025, et valida Hamburgi parlamendi 23. koosseis. Valimiste eel on ülemlinnapeaks Peter Tschentscheri (SPD) SPD-roheliste koalitsioon. Valimised toimuvad nädal aega peale föderaalvalimisi.
Saksamaa suuruselt teine linn - Vaba Hansalinn Hamburg (Freie und Hansestadt Hamburg) - moodustab omaette liidumaa, seega on parlament (Bürgerschaft) samaaegselt nii linnavolikogu kui ka maapäev; mis valib ka ülemlinnapea (Erster Bürgermeister), kes on korraga linnapea ja Hamburgi Senati (valitsuskabineti) juht.
Hamburgi vaba hansalinna põhiseadus näeb ette parlamendivalimised iga viie aasta järel - 57-60 kuud peale jooksva valimisperioodi algust. Kuna 22. parlamendi esimene istung toimus 18. märtsil 2020 ning valimispäevaks peab olema pühapäev või riigipüha, tohivad valimised toimuda ajavahemikus 22. detsember 2024-16. märts 2025. 10. aprillil 2024 kiitis parlament heaks Senati ettepaneku valimiste korraldamiseks 2. märtsil 2025.
Hamburgi parlamendis on 123 kohta; linn on jagatud 17 3-5-mandaadiliseks valimisringkonnaks, kust valitakse kokku 71 saadikut (esimesed hääled), ülejäänud 50 valitakse ülelinnaliselt (teised hääled). Valimised on avatud nimekirjadega, igal valijal on kümme häält: viis häält lähevad valimisringkondade otsekandidaati(de)le ja teised viis häält ülelinnaliselt kas terve(te)le parteinimekirja(de)le või nimekirja(de) üksikkandidaati(de)le. Viis häält võib ühe isiku (või nimekirja) peale kumuleerida (Kumulieren) või jaotada neid vastavalt soovile (Panaschieren). Valimisõigus on kõigil Saksamaa kodanikel, kes on vähemalt 16-aastased ja on linnas elanud valimiste ajaks vähemalt kolm kuud; passiivne valimisõigus (õigus kandideerida) on vähemalt 18-aastastel.
Valimisõiguslikke kodanikke Hamburgis oli 1 312 974, valimas käis 888 911 ehk 67.7%.
SPD-roheliste koalitsioon säilitas enamuse, kuigi kaotas senise kahe kolmandikuse enamuse; CDU tõusis roheliste ees teiseks, FDP langes parlamendist välja. Kuna CDU tõusis roheliste ees teiseks, teatas ülemlinnapea Tschentscher, et on valmis pidama CDUga koalitsioonikõnelusi, kuid see oleks alles tema teine valik ja ta eelistanuks senise punarohelise koalitsiooni uuendamist. Koalitsioonikõnelused rohelistega õnnestusid ja 7. mail valiti ta ülemlinnapeaks tagasi.
Värtahamnen

Värtahamnen on sadam Stockholmis Rootsis. Värtahamnen ja sellega piirnev Stockholmi Vabasadam Lilla Värtanis on Stockholmi peamine sadam. Värtahamnen teenindab peamiselt laevafirma Silja Line'i reisiparvlaevu Soome ning Tallinki parvlaevu, mis tegutsevad Ahvenamaal, Lätis ja Eestis.
Rumeenia Tähe rahvuslik orden

Rumeenia Tähe rahvuslik orden (rumeenia keeles "Ordinul național "Steaua României"") on Rumeenia kõrgeim tsiviilorden ja teine ​​kõrgeim riiklik teenetemärk Vapra Miikaeli ordeni järel. See on Rumeenia vanim orden, asutati 1877. aastal.
Selle annab välja Rumeenia president ja sellel on kuus astet madalaimast kõrgeimani: rüütel, ohvitser, komandör, suurohvitser, suurrist ja suur kraega rist.
Jonas Deichmann

Jonas Deichmann (sündinud 15. aprillil 1987 Stuttgardis) on saksa ekstreemsportlane. Tal on mitu maailmarekordit jalgrattaspordis, triatlonis ja vastupidavuses. Jonas on kogu maailmas tuntud oma hüüdnime "Saksa Forrest Gump" all.
Käsipall 2024. aasta suveolümpiamängudel

Käsipalliturniirid 2024. aasta suveolümpiamängudel Prantsusmaal Pariisis toimusid 25. juulist 11. augustini. Alagrupimängud toimusid South Paris Arenal, viimane etapp Lille'i Pierre Mauroy staadionil. Formaat oli jäänud samaks alates 2000. aastast meeste ja 2008. aastast naiste jaoks, sest kaksteist võistkonda kahes alagrupis võitlesid omavahel ringis, millele järgnesid väljalangemismängud kaheksa parema hulka, mis algasid veerandfinaalist ja lõppesid finaali ja pronksimänguga.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
Mazandaraani araabia tähestik

Mazandaraani araabia tähestik (mazandaraani keeles "Xertȧvij" 'idamaine') on pärsia tähestiku eeskujul loodud araabia kirja variant, mida kasutatakse mazandaraani keele puhul.
Mazandaraani keele jaoks on olemas ka mazandaraani ladina tähestik ja mazandaraani pahlavi tähestik.
Ram Dass

""Richard Alpert" suunab siia. Teiste kasutuste kohta vaata artiklit Richard Alpert (täpsustus)."
Ram Dass (ka Baba Ram Dass; kodanikunimega Richard Alpert; 6. aprill 1931 – 22. detsember 2019) oli Ameerika Ühendriikide vaimne õpetaja, joogaguru, psühholoog ja kirjanik. Ta oli tuntud oma töö poolest teadvuse uurimise, vaimsuse ja heategevuse valdkonnas.
Richard Alpert sündis 6. aprillil 1931 Bostonis Massachusettsis jõukas juudi perekonnas. Ta omandas bakalaureusekraadi Tuftsi Ülikoolis, magistrikraadi Wesleyani Ülikoolis ja doktorikraadi psühholoogias Stanfordi Ülikoolis. 1958. aastal sai Alpertist Harvardi Ülikooli kliinilise psühholoogia abiprofessor. Seal kohtas ta Timothy Learyt ja koos alustasid nad psühhedeelsete ainete, eriti LSD uurimist.
1967. aastal reisis Alpert Indiasse, kus ta kohtus oma guru Neem Karoli Babaga, kes andis talle nime Ram Dass, mis tähendab "Jumala teenijat". See kogemus muutis põhjalikult tema elu ja maailmavaadet.
1997. aastal sai Ram Dass insuldi, mis jättis ta osaliselt halvatuks. Vaatamata sellele jätkas ta õpetamist ja kirjutamist, kasutades oma kogemust vaimse kasvamise võimalusena. Ram Dass suri 22. detsembril 2019 oma kodus Mauis Hawaiil 88-aastaselt.
Koiott (mütoloogia)

Koiott on müütiline tegelaskuju paljude Põhja-Ameerika indiaanlaste pärimuses, tekkinud koioti ("Canis latrans") järgi. Koiott on tavaliselt meessoost ja antropomorfne, kuigi tal on koiotilik karvkate, silmad, saba ja küünised. Koiott esineb hõimuti väga erinevates muistendites.
Koioti rolli täidab mõnes kultuuris ronk.
Kate Upton

"Mitte segi ajada Cate Blanchettiga."
Katherine Elizabeth Upton (sündinud 10. juunil 1992) on Ameerika Ühendriikide modell ja näitleja. 
Kate Upton sündis St. Josephis Michigani osariigis. Ta kasvas üles Florida osariigis ja tegeles noorena võistlusratsutamisega.
Modellitöö.
Upton alustas modellikarjääri 2008. aastal, kui sõlmis lepingu Elite Model Managementiga. Tema fotosid on ilmunud ajakirjas Sports Illustrated Swimsuit Issue alates 2011. aastast (toona tutvustati teda aasta uustulnukana) ning selle ajakirja esikaanel 2012., 2013. ja 2017. aastal. 
Näitlejatöö.
Upton on esinenud mitmes filmis, sealhulgas "Mäss pilvelõhkujas" (ingk "Tower Heist", 2011), "Kättemaks kõrgetel kontsadel" ("The Other Woman", 2014) ja "The Layover" (2017).
Isiklikku.
Kate Upton abiellus 2017. aastal pesapallur Justin Verlanderiga. Neil on 2018. aastal sündinud tütar ja 2025. aastal sündinud poeg.
Judith Suminwa

Judith Suminwa Tuluka (snd 19. oktoobril 1967) on Kongo Demokraatliku Vabariigi poliitik, alates 12. juunist 2024 Kongo Demokraatliku Vabariigi peaminister. President Félix Tshisekedi nimetas ta ametisse 1. aprillil 2024 ning kui parlament tema valitsusele mandaadi andis, sai temast riigi esimene naispeaminister.
Enne peaministriks saamist oli ta alates 24. märtsist 2023 Jean-Michel Sama Lukonde valitsuse planeerimisminister. Ta on töötanud ka ÜRO juures.
Suminwa lõpetas Université libre de Bruxellesi magistrikraadiga majandusteaduses ning sai lisadiplomi arenguriikide tööuuringutes.
Egiptuse uus pealinn

Egiptuse uus pealinn (araabia keeles العاصمة الإدارية الجديدة, "al-ʿĀṣima al-ʾIdārīya al-Jadīda"; inglise keeles "New Administrative Capital") on ehitusjärgus linn Kairo kubernerkonnas Egiptuses, Kairo satelliitlinn. Seda hakati ehitama 2015. aastal ning plaanide kohaselt saab sellest Egiptuse uus pealinn. 
Idee avalikustas elamumajandusminister Muşţafā Madbūlī märtsis 2015 Egiptuse Majandusarengukonverentsil. Projekt peaks valitsuse sõnul elavdama majandust ning on osa laiemast initsiatiivist Egypt Vision 2030.
Uuele linnale ei ole veel nime pandud. Nime ja vapi valimiseks käivitati linna kodulehel ideekonkurss, valiku teevad valitud spetsialistid. Seisuga juuli 2024 ei ole veel valikut tehtud, oktoobris 2021 mainis transpordiminister Kamel al-Wazir, et uue pealinna nimeks võiks saada Masr, mis on Egiptuse vanaaegne nimi. Teiste kõlanud valikute seas on Kemet, Al Mustaqbal ja Al Salam.
Linn rajatakse Kairost 45 kilomeetrit ida poole vähearenenud piirkonda, mis on Kairost umbes poolel teel Suessi linna poole. Kava järgi kolitakse suur osa riigi haldus- ja rahandustegevusest uude linna ning seal hakkavad tegutsema peamised valitsusasutused, ministeeriumid ja saatkonnad. Linna pindalaks peaks saama ligi 700 ruutkilomeetrit ning seal võiks elada 6,5 miljonit inimest (kuigi arvatakse, et rahvaarv võib kasvada 7 miljonini).
Valitsuse sõnul aitab projekt võidelda Kairo ülerahvastatusega. Kairo linnastus elab ligi 20 miljonit inimest.
American Near East Refugee Aid

American Near East Refugee Aid (Anera; inglise keelest "Ameerika Lähis-Ida Pagulasabi") on Ameerika Ühendriikide vabaühendus, mis tegeleb humanitaar- ja arenguabi andmisega Lähis-Itta, eriti Jordani Läänekaldale, Gaza sektorisse, Liibanoni ja Jordaaniasse. Anera asutati 1968. aastal pärast kuuepäevast sõda ning algne eesmärk oli pakkuda esmaabi sadadele tuhandetele Palestiina põgenikele. Kuigi organisatsioon tegeleb esmaabi andmisega ka praegu, on hakatud pakkuma ka pikaajalisemaid projekte haridus-, tervishoiu- ja töövaldkonnas.
Anera on suurim Ameerika Ühendriikide päritolu vabaühendus Läänekaldal ja Gazas ning teeb tihedat koostööd kohalike koolide, ülikoolide, haiglate, ettevõtete ja omavalitsustega. Anerat saab raha eraannetajatelt ning nii avalikest kui erakapitalil põhinevatest toetusfondidest.
World Central Kitchen

World Central Kitchen (WCK; inglise keelest "Maailma Keskköök") on Ameerika Ühendriikides asuv vabaühendus, mis tegeleb toiduabi andmisega. Selle asutas 2010. aastal Hispaania kokk ja ettevõtja José Andrés pärast Haiti maavärinat. Aastate jooksul on WCK olnud abiks orkaan Harvey (2017), Alam-Puna vulkaanipurske (2018), Türgi-Süüria maavärina (2023) ja Gaza humanitaarkriisi tõttu kannatanutele (2023–).
WCK on konfliktide tõttu vabatahtlikke kaotanud. Aastal 2023 hukkus üks vabatahtlik Harkivis. Aprillis 2023 hukkus seitse WCK töötajat kui Iisraeli droon tabas abikonvoid.
Aix-en-Issart

Aix-en-Issart on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. "in Ascio" nime kandvat kohta mainitakse juba 800. aastal pKr, samas kui keskajal nimetasid flaami keelt kõnelevad inimesed seda kohta "Rodenaken".
Väike küla asub u. 7 km Montreuil-sur-Merist idas, teede D149 ja D129 ristumiskoha ümbruses, väikese Bras de Bronne'i jõe kallastel, mis on Canche'i lisajõgi.
Tuntud inimesi.
Jean de Beaurain (1696–1771), geograaf
Laskmine 2024. aasta suveolümpiamängudel

Laskmisvõistlused 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis toimuvad 27. juulist 5. augustini Châteauroux' riiklikus laskekeskuses. Erinevalt eelmistest olümpiamängudest on nendel mängudel viieteistkümnel alal võistlevate laskurite arvu vähendatud 360-lt 340-le, kusjuures meeste ja naiste vahel on võrdne jaotus. Lisaks on olümpialaskmisprogrammis sisse viidud mitmeid olulisi muudatusi, sealhulgas uus finaaliformaat segavõistkondlike kaevikrajavõistluste asendamine segavõistkonna kaarrajaga.
Võistluse formaat.
9. juunil 2017. aastal teavitas Rahvusvaheline Laskespordi Föderatsioon Rahvusvahelise Olümpiakomitee otsust kiita heaks mitmed muudatused olümpialaskmisprogrammis, et suurendada spordiala populaarsust ja ülemaailmset atraktiivsust. Üheks oluliseks muudatuseks programmis oli segavõistkondliku kaevikrajavõistluse asendamine segavõistkonna kaarrajaga kui vahendiga laskmises soolise võrdõiguslikkuse säilitamiseks ja saavutamiseks. Muud kinnitatud muudatused hõlmasid sportlaste arvu vähendamist 360-lt Tokyos 2020 340-le ja uut väljalangemise lõppvormingut iga üksiku laskevõistluse jaoks.
Kõik laskurid, kes pääsevad oma individuaalaladel olümpiafinaali, peavad alustama nullist ja tabama väljalangemisetappides kindla arvu laskusid. Väikeraudse püstoli ja jahipüssi aladel võistleb mõlemas kahes väljalangemise teatevõistluses neli finalisti, võitja ja teise koha omanik pääseb medalivooru. Vintpüssi ja õhupüstoli turniiridel võistlevad kaheksa finalisti omavahel kuni väljalangemisvooruni, kus vaid kaks laskurit võitlevad kuld- ja hõbemedali üle kahevõitluses.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 30. juuli 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Riike: 24
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: Jiří Lipták, Tšehhi 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal
Viborg FF

Viborg FF (taanikeelse täisnimega "Viborg Fodsports Forening", lühemalt "Viborg FF"; ka "VFF") on Tannis Viborg linnas tegutsev jalgpalliklubi.
Klubi asutati 1. aprill 1893.
Klubi on võitnud jalgpallis ühe korra: 2000. 
2023. aastast on klubi peatreener Jakob Poulsen.
Aubin-Saint-Vaast

Aubin-Saint-Vaast on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Sardiinia Kuningriik (1720–1861)

"Vaata ka artikleid Sardiinia Kuningriik ja Sardiinia Kuningriik (1324–1720)."
Sardiinia Kuningriik (ka Sardiinia-Piemonte, Piemonte-Sardiinia või ekslikult "Piemonte Kuningriik") oli Savoia riik aastatel 1720–1861, mille alla kuulusid Sardiinia saar ja Savoiade dünastia valdused mandril. Enne 1847. aastat kuulus otse Sardiinia Kuningriigi koosseisu ainult Sardiinia saar, mandrialad (peamiselt Savoia hertsogkond, Piemonte vürstiriik, Nice'i krahvkond ja Genoa krahvkond) kuulusid otse Savoiadele ning sellega tekkis komposiitmonarhia ja personaalunioon. Alad liideti ühe kuningriigi koosseisu 1847. aasta Fusione perfetta lepinguga.
Enne Savoiade kätte langemist kuulus keskaegne Sardiinia Kuningriik kõigepealt Aragoni krooni alla ning seejärel Hispaania koosseisu. 1720. aastat sõlmitud Haagi lepinguga loovutasid Hispaania troonile kandideerivad Habsburgid ja Bourbonid Sardiinia Kuningriigi Savoia hertsogile Viktor Amadeus II-le. Savoiad liitsid selle enda valdustega Itaalia poolsaarel, kus neile kuulusid peale Savoia ja Aosta ka Piemonte ja Nice.
Savoiade valitsusajal asusid Sardiinia Kuningriigi valitsus ja aristokraadid ning kultuuri- ja rahvastikukese täielikult mandril, monarhia jaoks oli Sardiinia saar ise teisejärguline. Kuigi "de jure" oli riigi pealinn Sardiinia keskus Cagliari, oli Savoiade pealinn 16. sajandi keskpaigast olnud "de facto" Torino. 1847. aastast sai ametlikult pealinnaks Torino.
Kui Napoleoni Prantsusmaa Savoiade mandrivaldused okupeeris ja annekteeris, kolis Sardiinia kuningas esimest korda Savoiade valitsusaja jooksul Sardiiniale. Viini kongressi otsusega tagastati valdused Savoiadele ning lisaks anti varem Genova Vabariigile kuulunud Liguuria. Kui Genf Šveitsi koosseisu läks, liideti 1816. aastal Torino lepinguga vastloodud Genfi kantoniga ka Carouge ja seda ümbritsevad alad. Aastatel 1847–1848 koondati Savoiade alad unitaarriigiks, mille pealinnaks sai Torino ning võeti vastu põhiseadus.
1853. aastal alanud Krimmi sõja ajaks oli Sardiinia Kuningriik kasvanud võimsaks. 1859. aastal annekteeris Sardiinia Kuningriik Lombardia, järgnesid Kesk-Itaalia Ühendatud Provintsid ja Mõlema Sitsiilia Kuningriik (1860), Veneto (1866) ning Kirikuriik (1870). Kuna Sardiinia Kuningriik kasvas sellega suureks riigiks, otsustati nime muuta ning 17. märtsil 1861 kuulutati välja Itaalia Kuningriik. Pealinn oli algul Firenze ja hiljem Rooma. Seega oli Savoiade Sardiinia Kuningriik Itaalia Kuningriigi õiguseellane. Itaalia Kuningriik omakorda on tänapäevase Itaalia Vabariigi õiguseellane.
Prekursor

Prekursor tähendab keemias lähteaine rollis kasutatavat orgaanilist molekuli, millest moodustub järgneva orgaanilise sünteesi või biokeemiliste reaktsioonide käigus mingi huvipakkuv ühend. Prekursoril ja huvipakkuval lõppühendil peab seega olema äratuntav struktuurne sarnasus. 
Mõiste tuleneb ladina sõnast "praecursor", kus "prae-" (või "pre-") eesliide tähendab eelnevat või varasemat ning "curro" tähendab jooksmist (st otsetõlkes on prekursor see, kes jookseb ees). Rõhutamaks seda, kui vähe tuleb prekursorit muuta, sünteesimaks huvipakkuvat lõppühendit, kasutatakse erialakirjanduses ka mõistet "vahetu prekursor" (ingl k "direct precursor"). Näiteks võib öelda, et aminohape histidiin on signaalmolekuli histamiini vahetu prekursor, sest histidiinist saab histamiini ainult ühe ensüümkatalüüsitud reaktsiooni tulemusena.
Prekursori mõiste omab seega tähendust konkreetse ühendi valmistamise või tekke kontekstis, kuid prekursoriks nimetatav ühend võib omada paljusid muid rolle ka väljaspool seda konteksti. Näiteks on bensaldehüüd looduslik ühend, mis leidub mõrumandli õlis ja kasutatakse laialdaselt nii toiduainete- kui kosmeetikatööstuses, kuid samas võib bensaldehüüd olla narkootikumi amfetamiini prekursoriks.
Prekursori mõistet keemilises tähenduses kasutatakse põhiliselt järgmistes valdkondades:
Ravimiarenduse kontekstis kasutatakse ravimite prekursorite puhul, mis muutuvad aktiivseteks ravimiteks organismis toimuvate kindlate ensümaatiliste reaktsioonide tulemusena, pigem mõistet eelravim (ingl k "prodrug").
Rakubioloogias kasutatakse mõistet prekursor-rakk: see on osaliselt diferentseerunud tüvirakk, millest võib edasise diferentseerumise tulemusena tekkida vaid ühte tüüpi rakk (ehk siis prekursor-rakk on unipotentne). Mõiste on kasutusel enamasti vereloome kontekstis.
Sinikala

Sinikala ehk lufaar ("Pomatomus saltatrix") on troopiliste merede kalaliik, ainus sinikalalaste sugukonna liik.
Leviala ja elutsemine.
Sinikala on levinud troopilistes ja lähistroopilistes meredes.
Välimus.
Sinikala võib kasvada kuni 130 cm pikkuseks ja 14 kg raskuseks.
Toitumine.
Sinikalad on agressiivsed röövkalad, kes toituvad väikestest kaladest või peajalgsetest.
Sinikala toidukalana.
Sinikala liha on kõrgelt hinnatud. Süüakse praetult või küpsetatult.
Auchy-lès-Hesdin

Auchy-lès-Hesdin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Auchy asub tee D94 ääres u. 29 km Montreuil-sur-Merist idakagus Ternoise'i jõe kallastel, mis on Canche'i lisajõgi.
Ajalugu.
Varem Auchy-les-Moines'iks nimetatud küla võlgneb oma päritolu kloostrile, mille rajas Püha Silvin, kes läks 700. aastal sinna Toulouse'ist. Normannide poolt hävitatud klooster ehitati 11. sajandil Hesdini krahvide poolt uuesti üles ja usaldati 1072. aastal Püha Bertinuse benediktiini munkadele (vaata Saint-Omer).
Vaatamisväärsusi.
Kloostrikirik.
Löövi sambad ja koori esimene sille pärinevad 12. sajandi keskpaigast, viimased kaks kooriosa umbes 1200. aastast. Need on ainsad jäänused algsest kirikust, mis tuli pärast selle kokkuvarisemist 1280. aastal peaaegu täielikult ümber ehitada.
1415. aastal maeti sinna mitu Azincourt'is tapetud rüütlit, sealhulgas Prantsusmaa admiral Jacques de Châtillon. Kaks aastakümmet hiljem sundis pidev sõjaseisukord mungad kloostrist lahkuma, kuhu nad pöördusid tagasi 1457. aastal. 16. sajandi jooksul vägede poolt mitmel korral rüüstatud ja põletatud kloostri hooned taastati 17. sajandi alguses. Neid kasutati pärast revolutsiooni tekstiili tootmises ja peale kloostrikiriku hävisid need lõplikult 1834. aasta tulekahjus.
Pais.
Suur ja muljetavaldav pais jõel on turismimagnet.
Prostyń

Prostyń on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Ostrów Mazowiecka maakonnas Małkinia Górna vallas. Prostyń asub Ostrów Mazowieckast umbes 18 km lõunakagus ja Varssavist ligikaudu 80 km kirdes.
Prostyńi on esmamainitud 1344. aastal.
Lauatennis 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude lauatenniseturniirid olid kavas 27. juulist 10. augustini Versailles' näituse- ja konverentsikeskuses. Kokku toimus võistlus viiel medalialal (kaks meeste ja naiste arvestuses, ning segapaarismängus), kus osales kokku 172 lauatennisisti, mis on võrdselt jaotatud meeste ja naiste vahel, mis on täpselt sama palju kui eelmistel olümpiamängudel Tokyos. Pärast üliedukat Tokyo 2020 turniiri oli segapaaride turniir olümpiamängudel teist korda lauatennise programmis.
Medalitabel.
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
&lt;br&gt;Finaal: 30. juuli 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 32
&lt;br&gt;Riike: 16
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2020: &lt;br&gt;Jun Mizutani&lt;br&gt;Mima Ito 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal 
Välislingid.
[[Kategooria:Spordialad 2024. aasta suveolümpiamängudel]]
[[Kategooria:Lauatennis olümpiamängudel]]
Azincourt

Azincourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See asub 19 km Saint-Pol-sur-Ternoise'ist loodes Hesdini ja Fruges'i vahelise tee D71 ääres. Inglise keeles tuntakse seda sageli ekslikult Agincourt'ina, kuna küla pole ajaloo jooksul kunagi nii nimetatud, kuid on küla nimega Agincourt, mis asub Ida-Prantsusmaal Meurthe-et-Moselle'i departemangus.
Hiliskeskaegne Azincourt'i lahing inglaste ja prantslaste vahel toimus valla territooriumil 1415. aastal.
Toponüüm.
Nimi on 1175. aastal kinnitatud kui "Aisincurt", tuletatud germaani mehenimest Aizo, Aizino ja vanapõhjaprantsusekeelsest sõnast "curt" (mis tähendas õuega talu; tuletatud hilisladinakeelsest sõnast "cortem"). Nimel ei ole etümoloogilist seost Agincourt'iga (tõendatud kui "Egincourt" 875. aastal), mis on tuletatud eraldi teisest germaani mehenimest "*Ingin-".
Ajalugu.
Azincourt on tuntud selle poolest, et asub 25. oktoobril 1415 peetud lahingu koha lähedal, kus Inglismaa kuninga Henry V juhitud armee alistas Prantsusmaa Charles VI nimel võidelnud Charles I d'Albret' juhitud väed, mis on ajalukku läinud kui Azincourt'i lahing. Väidetavalt olid Prantsuse rüütlid oma raudrüüdega sedavõrd koormatud, et olid kurnatud juba enne lahingu algust.
Väidetavalt tellis Henry VIII pärast kuningaks saamist 1509. aastal Henry V eluloo ingliskeelse tõlke, et saaks teda jäljendada, kuna ta arvas, et Prantsusmaa-vastase kampaania käivitamine aitaks tal end Euroopa areenil kehtestada. 1513. aastal ületas Henry VIII La Manche'i väina, peatudes Azincourt'is.
Lahing sai traditsiooniliselt nime lähedalasuvalt linnuselt nimega Azincourt. Sellest ajast peale on loss kadunud ja praegu Azincourt'i nime all tuntud asula võttis selle nime 17. sajandil.
John Cassell kirjutas 1857. aastal, et "Azincourt'i küla ise on praegu rühm räpaseid talumaju ja armetuid suvilaid, kuid seal, kus möllas kuumim lahing, selle küla ja Tramecourt'i vahel on alles mets, mis vastab täpselt sellele, kuhu Henry oma varitsuse asetas; ja veel on alles Azincourt'i linnuse vundament, mille järgi kuningas väljale nime andis".
Vaatamisväärsusi.
Küla algses lahinguväljamuuseumis olid Action Mani kujudest valmistatud rüütlid. Seda asendab nüüd "Centre historique médiéval d'Azincourt" (CHM) - professionaalsem muuseum, konverentsikeskus ja näitusepind, mis sisaldavad laser-, video-, slaidiesitlusi, helikommentaare ja mõningaid interaktiivseid elemente. Muuseumihoone on pikkvibu kujuga, mis sarnaneb nendega, mida lahingus kasutasid kuningas Henry juhitud vibulaskjad.
Alates 2004. aastast on külas peetud suurt keskaegset festivali, mille on korraldanud kohalik kogukond, CHM, The Azincourt Alliance ja mitmed teised Ühendkuningriigi seltsid, mis meenutavad lahingut, kohalikku ajalugu ja keskaegset elu, kunsti ja käsitööd. Varem peeti festivali oktoobris, kuid kehva ilma ja kohaliku raske savipinnase (nagu lahingu ajal) tõttu, mis muutis festivali keeruliseks, viidi see juuli viimasele pühapäevale.
Kofaktor

Kofaktor on biokeemias orgaaniline molekul või metalliioon, mis seostub ensüümi mitteaktiivse vormi (apoensüümi) katalüütilisse saiti ja muudab selle aktiivseks. Seega on kofaktorid hädavajalikud ensüümkatalüüsi jaoks. Orgaanilised kofaktorid kannavad ka nimetust koensüümid: nende hulka kuuluvad näiteks elektronide doonorid NADH, NADPH ja FADH2, atsetüülrühma doonor koensüüm A, metüülrühma doonor S-adenosüülmetioniin, fosforüülrühma doonor ATP ja paljud teised. Koensüümi ja apoensüümi kompleks on holoensüüm. Metalliioonid, mida liigitatakse kofaktorite hulka, võivad kuuluda heemide koostisse (nt Fe2+, Cu+), kuid võivad seonduda ensüümi aktiivsaidiga ka otse, kuuludes enamasti glutamaadi, aspartaadi ja/või histidiini osavõtul moodustunud kelaatide koostisse (ng Mg2+, Ni2+, Zn2+).
Kofaktoreid on mõnevõrra keeruline eristada ensüümide aktivaatoritest, sekundaarsetest virgatsainetest või substraatidest – neid mõisteid kasutatakse sageli sünonüümidena isegi erialakirjanduses. Siiski on igal terminil olemas oma konkreetsem määratlus:
Esimestena kirjeldasid orgaanilist kofaktorit (NAD+/NADH) Briti biokeemikud Arthur Harden ja William John Young aastal 1906.
Kōki Machida

Kōki Machida (jaapani keeles 町田 浩樹, "Machida Kōki", sündinud 25. augustil 1997 Tsukubas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Royale Union Saint-Gilloise ja Jaapani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Jaapani klubis Kashima Antlers, millega ta liitus 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aastal Jaapani liigakarikavõistlustel, aasta hiljem tegi ta debüüdi Jaapani kõrgliigas. Jaapani kõrgliigas lõi Machida esimese värava 28. juulil 2018 mängus Gamba Osaka vastu. Rohkem hakkas Machida Antlersi meeskonnas mänguaega saama 2019. aastal.
2022. aasta jaanuaris läks ta Kashima Antlersist laenule Royale Union Saint-Gilloise'isi, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu. 9. mai 2024 lõi ta Belgia karikavõistluste finaalis Royal Antwerpi vastu mängu ainsa värava, millega tõi Royale Union Saint-Gilloise'ile esimese Belgia karikavõidu pärast 110 aastat.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus Machida Jaapani meeskonda. Jaapani jalgpallikoondises debüteeris Machida 12. septembril 2023 sõprusmängus Türgi vastu. Ta kuulus Jaapani koondisse 2024. aasta Aasia meistrivõistlustel, kus ta kuulus algkoosseisu viimases alagrupimängus Indoneesia vastu ning pääses vahetusest sisse kaheksandikfinaalis Bahreini vastu.
Chrístos Tzólis

Chrístos Tzólis (kreeka keeles Χρήστος Τζόλης; sündinud 30. jaanuaril 2002 Thessaloníkis) on Kreeka jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge ja Kreeka jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Kreeka kodulinnaklubis PAOK. Kreeka kõrgliigas debüteeris ta 7. juunil 2020 mängus Olympiakóse vastu, kus ta sekkus mängu teises pooles Chuba Akpomi asemele. Järgmises mängus 20. juunil Kreeta OFI vastu lõi ta oma esimese värava Kreeka kõrgliigas. 25. augustil 2020 lõi ta UEFA Meistrite Liiga teises kvalifikatsiooniringis kaks väravat Türgi klubi Beşiktaşe vastu. Samal hooajal osales PAOK UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril, kus Tzólis lõi kolm väravat. Hooajal 2020/21 lõi ta Kreeka kõrgliigas 33 mänguga viis väravat ning ta valiti samal hooajal Kreeka kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks.
12. augustil 2021 sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Norwich City. Norwich City meeskonnas debüteeris ta 24. augustil 2021 Inglismaa liigakarikavõistluste mängus AFC Bournemouthi vastu ja lõi selles mängus kohe kaks väravat. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 11. septembril mängus Londoni Arsenali vastu. Kokku pääses Tzólis sel hooajal Inglismaa kõrgliigas väljakule 14 mängus, kuid vaid kolmes neis kuulus ta algkoosseisu. Hooaja 2022/23 esimeses pooles oli ta Norwich Cityst laenul Hollandi kõrgliigaklubis FC Twente. Hooaja teises mängis ta Norwich City meeskonnas Inglismaa esiliigas, kus lõi oma ainsa värava 21. veebruaril 2022 mängus Birmingham City vastu. Hooajal 2023/24 oli Tzólis Norwich Cityst laenul Saksamaa esiliigaklubis Düsseldorfi Fortuna. Ta lõi sel hooajal 22 väravat, millega oli Hamburger SV mängija Robert Glatzeli ja Hertha BSC mängija [Haris Tabaković]]i kõrval liiga suurim väravalööja. 
2024. aasta juulis liitus Tzólis Club Bruggega. 20. juulil 2024 lõi ta Belgia superkarika finaalis Royale Union Saint-Gilloise'i vastu värava, kuid Brugge kaotas 1:2.
Kreeka jalgpallikoondises tegi Tzólis debüüdi 7. oktoobril 2020 mängus Austria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. novembril sõprusmängus Küprose vastu.
Aleksander Krims

Aleksander Richard Voldemar Krims (1938. aastast ka Aleksander Krims-Radava või Aleksander Radava; 1. oktoober (vkj 19. september) 1893 Tallinn – 19. aprill 1947 Ellamaa) oli Eesti kunstnik.
Ta sündis Otto ja Sophie (sünd. Sillart) Krimsi perekonnas Tallinnas. Kunstiõpingutega tegi ta algust Eesti Kunstiseltsi õhtustel joonistuskursustel. Aastail 1913–1915 oli Krims Ants Laikmaa õpilane ning esines ka esimesel näitusel 1915. aastal koos kaasõpilastega. 1917. aasta novembris kuulus ta koos Roman Espenberg-Haavamägi, Oskar Kallise, Aleksander Mülberi, Välko Tuule ja Balder Tomasbergiga noorte kunstnike ühingu Vikerla asutajate hulka. Reet Mark on nimetanud teda Vikerla liikmeist kõige kaalukamaks. 1918. aastal esitas ta VI Eesti kunstinäitusele juba 22 maali, 1920. aastatel osales näitustel Eestis ja välismaal (Soomes, Saksamaal, Nõukogude Liidus, Taanis) ning sai 1928. aastal stipendiumi toel külastada Pariisi.
Kunstnikuna oli Aleksander Krims aktiivne ja viljakas, kuid tema tööd pärssis kunstikriitika ebasoosing, mistõttu ta ei saanud enam stipendiumeid ja 1935. aastal loobus lõpuks oma teoste eksponeerimisest (erandiks üks näitus 1942. aastal). Eero Epneri hinnangul ei leidnud Krimsi looming ta eluajal heakskiitu, kuna tema tööd ei sobinud 1920. aastatel kujunenud Eesti kunsti realistlikku ja looduslähedasse peavoolu. Pigem iseloomustasid neid stiliseeritud ja eksperimentaalsed vormid ning pehme ja napp koloriit. Kriitiliselt arvustasid seda Hanno Kompus (1920, 1924), August Gailit (1920), Hugo Raudsepp (1922), Rasmus Kangro-Pool (1924) jts. Positiivsed hinnangud nagu Bernhard Lindelt (1931) ja Märt Laarmanilt (1930. aastate algus) jäid harvadeks. Epneri sõnul said Krimsi maalid rehabiliteerituks alles Tiina Abeli, Mai Levini ja teiste käsitlustega 1980. aastate keskel. Kuid tänini pole tema teosed muuseumikogudes esindatud kuigi arvukalt ning Krims ise on jäänud laiemale publikule suuresti tundmatuks. Ka tema teoste hilisemad määratlused konkreetsete kunstivoolude termineis on eri allikais vastukäivad: nii näiteks nimetas Reet Mark Krimsi maali "Talu" (1923) kubismi klassikaks, Eero Epner aga ei pea võimalikuks Krimsi kubismi alla liigitada ning Eesti Vabaõhumuuseumi maa-arhitektuuri keskuse tutvustuses kirjeldatakse sama teost hoopis iseloomuliku metafüüsilise maalina.
Krims oli Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu ja Pallase kunstiühingu liige, kuid kui Pallas 1926.–1927. aastal sundis oma liikmeid teistest ühingutest välja astuma, loobus Krims Pallase liikmesusest. 1934. aasta seisuga kuulus Krims aga juba Eesti Kunstnikkude Rühma.
Vähemalt 1924. aastast kuni 1928. aasta Pariisi-reisini eel elas ja töötas Aleksander Krims Haapsalus, kus elas ka tema sõber ja koolikaaslane Roman Haavamägi, kellega ta pidas kirjavahetust välismaaltki. 1935. aasta juunis kolis ta tollasesse Kolovere-Kalju valda Ellamaale.
Elulõpul täidetud ankeedis kinnitas ta, et on vallaline ja lastetu, valdab prantsuse ja vene keelt, pole osalenud mingis ühiskondlikust ega pedagoogilisest tegevuses ning elab 15-ruutmeetrises ateljeekorteris.
1947. aastal suri Krims gripi tüsistusena tekkinud kopsupõletikku. Ta maeti Nissi kalmistule.
Stadsgårdshamnen

Stadsgården on sadamaala Stockholmis, Södermalmi linnaosa põhjaosas. Piirkond asub Stockholmi kesklinnas, Slusseni vahetus läheduses ja Saltsjöni järve kaldal. Södermalmi kitsa kaiala ja järskude kaljude vahele jääb tiheda liiklusega Stadsgårdsleden, mis viib muu hulgas Nackasse.
Stadsgårdenis asub Viking Line'i terminal, mis teenindab laevu Helsingist, Turust ja Ahvenamaalt. Fotografiska fotomuuseum asub nende terminalide vahel vanas sadamaladuumis.
Rohepiimane riisikas

Rohepiimane riisikas ("Lactifluus glaucescens") on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Kasvab tammede või sarapuude all. Seene piimmahl muutub KOHi toimel kohe kollaseks. Mõne aja möödudes kuivab piimmahl rohekaks. Sarnane piparriisikas värvi ei muuda.
Deconica coprophila

Deconica coprophila on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Suzanne Lenglen

Suzanne Lenglen (24. mai 1899, Pariis – 4. juuli 1938, Pariis) oli Prantsusmaa tennisist, kahekordne olümpiavõitja ja Wimbledoni turniiri kuuekordne võitja.
Lenglen tuli olümpiavõitjaks 1920. aasta suveolümpiamängudel nii üksik- kui paarismängus.
Karjääri jooksul võitis ta üksikmängus 332 kohtumist ja kaotas vaid 7.
Béalencourt

Béalencourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Béalencourt asub u. 26 km Montreuil-sur-Merist idas, tee D107E ääres.