tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leifr Eiríksson

Leifr Eiríksson ehk Leifr Õnnelik (ka Leif Eriksson; vanaislandi "Leifr Eiríksson" ehk "Leifr heppni"; islandi "Leifur Eiríksson"; u 970 – u 1020) oli Islandi-Gröönimaa maadeavastaja, kes jõudis esimese eurooplasena Põhja-Ameerikasse. Ta viis kuningas Óláfr Tryggvipoja korraldusel Gröönimaale ristiusu.
Leifrist jutustavad kaks Islandi saagat: "Eiríkr Punase saaga" ("Eiríks saga rauða") ja "Gröönlaste saaga" ("Grœnlendinga saga"). Nende andmetel sündis Leifr Islandil. Tema isa Eiríkr Punane ("Eiríkr rauði") asutas 985. aasta paiku koloonia Gröönimaale ja Leifr kolis koos oma vanematega Gröönimaa Ida-Asulasse.
Aastal 999 või 1000 purjetas Leifr Norrasse. Teel peatus ta Lõunasaartel, kus ta tutvus kohaliku üliku tütre Þórgunnaga. Þórgunna jäi lapseootele ja pärast Leifri lahkumist sündis nende poeg Þorgilsi. Hiljem saatis naine poja Gröönimaale isa juurde.
Norras oli Leifr kuningas Olav Tryggvasoni külaline. Olav oli kristlane ja tema mõjul lasi Leifr end ristida. Olav tegi Leifrile ülesandeks võtta endaga Gröönimaale kaasa preester, kes seal ristiusku levitaks.
"Eiríkr Punase saaga" andmetel ajas torm Leifri laeva koduteel kursilt kõrvale ja mitme päeva pärast nägi ta senitundmatut maad, Vínlandi. Ta läks maale ning nägi seal kasvamas isekülvunud nisu ja viinamarju. Leifr täitis oma laeva selle maa toiduainete ja puudega ning sõitis koju Gröönimaale, päästes tee peal merehädalised. Gröönimaa ristiusustati ja Leifr sai lisanimeks Õnnelik ("Leifr heppni").
"Gröönlaste saaga" annab Leifri osast Vínlandi avastamise juures natuke teistsuguse pildi. See saaga räägib, et Vínlandi nägi 986. aasta paiku esimesena Bjarni Herjólfsson, kelle laeva torm kursilt kõrvale ajas. Bjarni nägi lääne pool kolme maad, kuid maale ta seal ei läinud. Leifr ostis ära Bjarni laeva ja purjetas otsima maid, mida Bjarni oli kirjeldanud. Esimesena jõudis Leifr külmale kivisele maale, millele ta andis nimeks Helluland (arvatavasti Baffini saar), siis metsasele maale, mis sai nimeks Markland (arvatavasti Labradori poolsaar) ja viimaks meeldiva kliimaga maale, mille Leifr nimetas Vínlandiks. Sellel maal kasvasid viinamarjad ja metsik nisu ning jõgedes ujusid lõhed. Leifr ehitas Vínlandi majad ja talvitus seal. Talv oli pehme ja loomad võisid terve talve väljas olla. Järgmisel aastal läks Leifr Gröönimaale tagasi, koduteel päästis ta merehädalised, mistõttu teda hakati kutsuma lisanimega Õnnelik.
Leifr ise Vínlandi tagasi ei sõitnud. Ekspeditsioone jätkasid tema vend Þorvaldr ja õde Freydís ning teised gröönlased. Leifri venna Þorsteinni lesk Guðríðr ja tema mees Þorfinnr Karlsefni tegid katset Vínlandi ümber asuda, kuid see ebaõnnestus.
Vínlandi täpne asukoht ei ole teada, kuid arvatakse, et see asus Saint Lawrence'i lahe piirkonnas või sellest veidi lõuna pool. Aastal 1960 leiti L'Anse aux Meadowsis Newfoundlandil viikingite asulakoht, mis kinnitab, et Gröönimaa päritolu skandinaavlased jõudsid tõepoolest aasta 1000 paiku Põhja-Ameerikasse.
1964. aastal kuulutati USA-s 9. oktoober Leifr Eiríkssoni päevaks.
Aleksandr Pepeljajev

Aleksandr Jurjevitš Pepeljajev (eestikeelsetes materjalides enamasti Saša Pepeljajev, vene keeles Александр Юрьевич Пепеляев; sündinud 1954) on Vene tantsuteatri lavastaja, kes pälvinud oma loometööga olulist rahvusvahelist tähelepanu. Tema "Luikede järv" Von Krahli teatris (koos Peeter Jalakaga) võitis 2004. aastal USA nimeka Bessie auhinna.
23. septembril 2005 esietendus teatris NO99 Pepeljajevi lavastatud Anton Tšehhovi "Kirsiaed", milles mängisid lavakunstikooli 22. lennu üliõpilased. Pepeljajev on Vene kirjandusklassikaga varemgi teatris tegelenud. 2004. aasta kevadel tõi ta lavakunstikooli 21. lennuga lavale Tšehhovi "Kolm õde", 2005. aasta kevadel Soome Teatriakadeemia üliõpilastega lavastuse "Idioodid" (Fjodor Dostojevski teose järgi). 
Pepeljajev on rõhutanud, et klassika puhul huvitavad teda mittetraditsioonilise lavastamise viisid, näidates seega, et need tekstid on suuremad, kui kinnistunud arvamused lubavad oletada.
Usutluses Eesti Päevalehele on Pepeljajev ütelnud: "Kirjandus jääb minu jaoks alati vormi, stiili, kontseptsiooni ja atmosfääri allikaks ega saa kunagi ümberjutustuse objektiks. Kui rääkida väga üldiselt, siis teatris näib mulle kõige huvitavam ja sisukam mitte see, mida öeldakse, vaid see, mida nähakse. Just selles seoses on mul huvitav teatriga tegelda. Teadmaks, et Othello kägistas oma noore naise, ei ole vaja minna teatrisse. Piisab sellest, kui osata lugeda või käia kas või kooli kirjandustundides. Kunstiline tekst erineb ajalehetekstist."
Haridustee.
Ta on lõpetanud 1989. aastal Moskva riikliku ülikooli keemiateaduskonna ja 1990. aastal GITIS-e draamarežii teaduskonna.
Sotsialistlik Vasakpartei

Sotsialistlik Vasakpartei (norra keeles "Sosialistisk Venstreparti", lühend SV) on Norra sotsialistlik partei.
Partei ei poolda Norra astumist Euroopa Liitu ja taotleb Norra väljaastumist NATOst. Partei liider on aastast 1997 Kristin Halvorsen. Parteile kuulub pärast 2005. aasta Norra parlamendivalimisi 15 kohta Stortingi 169 kohast. Partei kuulub Põhjala Vasakrohelisse Allianssi ja Uude Euroopa Vasakfoorumisse.
Ajalugu.
1961–1975.
Partei asutati 1961 Norra Tööpartei lõhenemisel ELi ja NATOt pooldavaks ja vastustavaks tiivaks. Selle algne nimi oli Sotsialistlik Rahvapartei. SRiga tegid koostööd Norra Kommunistlik Partei NKP, mitteorganiseerinud sotsialistid ja euroskeptikud Norra Tööparteist. Liikumise tagajärjel ütles Norra 25. septembril 1972 Euroopa Ühendusega ühinemisele "Ei". 1973. aastal sai Sotsialistlik Rahvapartei 11,6% häältest ja 16 kohta Stortingis. 1974. aasta aprillis otsustas ühenduse kongress Oslos liituda üheks parteiks. 1975. aastal Trondheimis need ühinesidki Sotsialistlikuks Vasakparteiks, kuid NKP otsustas samal aastal säilitada eraldi partei. 
Pärast 1975.
Esimesed aastad ei olnud SVPle edukad, kuid 1980. aastatel partei tähtsus suurenes. Partei võitles tööpuuduse vastu, desarmeerimise poolt ja majandusliku ebavõrdsuse vastu. 1990. aastatel kaotas erakond uuesti populaarsust, kuigi Norra ütles uuesti "Ei" Euroopa Liiduga ühinemisele, mis oli SVPle suur võit. Pärast 1997. aasta Norra parlamendivalimisi sai Kristin Halvorsenist SVP liider ja tema juhtimise all kasvas erakonna populaarsus. Loosungiks võeti "Lapsed ja noored kõigepealt", miilega partei tõstis fookusse hariduse. Erakond kaotas küll hääli 2005. aasta Norra parlamendivalimistel, kuid tuli Tööpartei ja Keskpartei toel võimule, moodustades Norra esimese vasaktsentristliku koalitsioonivalitsuse. SVP jaoks oli see esimene kord kuuluda koalitsiooni.
Spirituaalsus (täpsustus)

"Spirituaalsus" on mitmetähenduslik sõna.
Ain Kalmus

Ain Kalmus (kodanikunimega Evald Mänd; 8. juuni 1906 Hiiumaa, Emmaste kihelkond Tilga küla – 15. november 2001 Amherst, Massachusetts) oli eesti kirjanik ja baptisti vaimulik.
Elukäik.
Ain Kalmus õppis Kuriste apostliku õigeusu koolis, keskhariduse omandas baptisti teoloogilises seminaris Keilas ja kõrghariduse Ameerikas Andover Newtoni teoloogilises kõrgkoolis aastail 1931–1935. 
Pärast USA-st naasmist töötas Ain Kalmus baptisti vaimulikuna mitmel pool Eestis ja oli ajakirjade Elukevade ja Teekäija toimetaja.
Aastal 1944 põgenes Ain Kalmus Rootsi ja 1948 suundus Ameerikasse, kus töötas vaimulikuna ja õppejõuna.
Knud Suur

Knut Suur ehk Knud II, ka Knud Suur (taani keeles "Knud den Store", inglise "Canute the Great", eesti keeles mõnikord ka "Kanut"; umbes 995 – 12. november 1035) oli Inglise kuningas alates 1016, Taani kuningas alates 1018 ja Norra kuningas alates 1028 kuni surmani. 
Knud Suure isa oli Taani (985–1014), Norra (985–995, 1000–1014) ja Inglise kuningas (1013–1014) Svend Harkhabe. 1013. aastal Svend Harkhabeme ja Knudi invasiooni järel Inglismaale pages Ethelred, Normandiasse ning Taani ja Norra kuningas Svend Harkhabe kuulutati Inglismaa kuningaks (1013–1014). Kuid viimane suri juba järgmise aasta alguses ning tema nooruke poeg Knud ei suutnud Inglismaad oma kontrolli all hoida. 
Inglismaal.
Nii sai Ethelred trooni tagasi, kuid juba 1015. aastal tungis Knud uuesti, venna Taani kuninga Harald II antud vägedega Inglismaale ning järgmisel aastal, kui Ethelred suri, oli suur osa Inglismaast juba tema kontrolli all. Inglastepoolset võitlust, Lõuna-Inglismaal jätkas veel Ethelredi poeg Edmund II. Edmund II sai sõjas taanlastelt mitu korda lüüa, ta suutis end siiski kindlustada Wessexis ning Londoni piiramisrõngast vabastada. Ent 18. oktoobril kaotas Edmund otsustavalt Assanduni lahingus. Seejärel sõlmisid Knud ja Edmund rahu, millega Edmundile jäi Wessex, Taani ja Norra kuningas Knud Suurele aga kõik alad Thamesi jõest põhja pool. Samuti lepiti kokku, et ühe valitseja surma korral pärib teine kõik tema valdused. 
Edmund II suri juba poolteist kuud hiljem, 30. novembril 1016. Knud Suur, kes oli pärast venna Harald II surma ka Taani (1018–1035) ja Norra kuningas (1028–1035) abiellus Ethelred II lese ja Normandia hertsogi õe Emmaga ning oli aastatel 1016–1035 Inglismaa kuningas. Emma ja kuningas Knud Suure abielust sündinud Knud III, Inglismaa kuningas (1040–1042) nimetas oma poolvenna (kuningas Ethelred II ja Emma poja) Edward Usutunnistaja enda troonipärijaks Inglismaal.
Norras.
Knud oli küll kristlane ja isegi edendas Inglismaa kirikuelu, kuid näiteks Norras lubas ta jätkuda ka vanadel muinasskandinaavia uskumustel (eelmine Norra kuningas, Olaf Püha, oli just sellepärast kukutatud, et ta püüdis norralastele vägivaldselt ristiusku peale suruda). Knudi peetakse ka viimaseks suureks viikingiaegseks Skandinaavia kuningaks. 
Knudi valitsemisajal Inglismaal püüdsid Norra kuningas Olaf II ja Rootsi kuningas Anund Jakob tema äraolekul suurendada oma mõjuvõimu ning ründasid korduvalt Taanit. Knud alistas nad 1026. aastal Skåne lahingus. Knud oli varakeskaegse Euroopa põhjaosa võimsaim valitseja, võrreldav Saksa-Rooma keisri Konrad II-ga.
1025. aastal loovutas Konrad II (Saksa-Rooma keiser) Schleswigi margi Taani kuningale Knud Suurele.
Põhjamere impeeriumi valitseja Knud Suure huvid ulatusid ka Läänemere idakaldale ning tal olid kontaktid ka Kiievi suurvürsti (1016–1018, 1019–1054) Jaroslav Targaga.
Koopula

Koopulaks ehk köitmeks nimetatakse traditsioonilises loogikas väljendit, mis seob subjekti (seda, mille kohta midagi öeldakse) predikaadiga (sellega, mida subjekti kohta öeldakse). Tavaliselt on koopulaks sõna "on".
Keeleteaduses nimetatakse koopulaks ehk köitmeks sõna või fraasi, mis seob alust öeldistäitega. Eesti keeles on koopulaks kõige sagedamini sõna "on", oleviku sünonüüm.
Koopula ilukirjanduses.
Koopula on olulisel kohal A. H. Tammsaare "Tõe ja õiguse" teise osa 13. peatükis, kus see saab hüüdnimeks saksa keele õpetajale, kes õpilaste meelest ei paista peale koopula eriti midagi muud õpetavat.
Kaal (täpsustus)

Kaal on mitmetähenduslik sõna:
Stiimul

Stiimul (ladina sõnast "stimulus" 'astel') on füsioloogilist reaktsiooni või psühholoogilist reaktsiooni esile kutsuv fenomen (aisting, taju, mõte, idee, aine vm).
Termini "stiimul" võttis kasutusele šoti arst ja neurofüsioloog Robert Whytt.
Ta mõtles selle all lühiajalist füüsiline mõjutust, mis kutsub närvisüsteemis esile ärrituse
Teos

Teos on üldmõistes loomingulise tegevuse tulemus. Teosel on enamasti autor. Teos võib olla ka ilma konkreetse autorita (näiteks rahvaloominguteos) või selle autor võib olla teadmata (anonüümne autor). Rahvaloominguteos võib esineda mitmetes teisendites ning aja jooksul muutuda. Teos on originaalne, kui see on autori enda intellektuaalse loomingu tulemus. Teos võib olla ka tuletatud (tuletatud teos), näiteks teose tõlge, algse teose adaptatsioon ehk kohandus ning arranžeering ehk töötlus.
Teoseks autoriõiguse seaduse tähenduses loetakse mis tahes originaalset tulemust kirjanduse (kirjandusteos), kunsti (kunstiteos), filmi (filmiteos), muusika (heliteos) või teaduse (teadusteos) valdkonnas, mis on väljendatud mingisuguses objektiivses vormis ja on selle vormi kaudu tajutav ning reprodutseeritav kas vahetult või mingi tehnilise vahendi abil.
Autoriõiguse seadus § 4, p.2
Autorikaitse all oleva loomingulise tegevuse tulemuste liigid.
Teosed, millele tekib autoriõigus, on näiteks:
Kaitse alla kuuluvad ka teose loomise vaheetappide resultaadid (eskiisid, visandid, plaanid, joonised, peatükid, arvutiprogrammi loomise lähtematerjal jms ning teose originaalne pealkiri või teose nimetus.
Loomingulise tegevuse tulemuste liigid, mis ei kuulu autorikaitse alla.
Kaitstud ei ole ning autoriõiguse seadust ei kohaldata:
Kevin Costner

Kevin Michael Costner (sündinud 18. jaanuaril 1955) on filmiauhinnaga Oscar pärjatud Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -režissöör.
Tunnustus.
On pälvinud ka 6 Kuldvaarikat, neist kolm halvima näitleja kategoorias osatäitmiste eest filmides "", "Wyatt Earp" ja "Postimees". Kokku on ta kogunud 16 Kuldvaarika nominatsiooni.
2005. aasta Saksamaa parlamendivalimised

2005. aasta Saksamaa parlamendivalimised on 18. septembril 2005 toimunud Saksamaa alamkoja Bundestagi valimised. Dresdenis korraldati kandidaadi surma tõttu 2. oktoobril järelvalimine.
22. mail 2005 kaotas Saksamaa kõige rahvarohkeimal liidumaal Põhja-Rein-Vestfaalis toimunud Maapäeva valimistel senine sotsiaaldemokraatide ja roheliste koalitsioon (mis valitses ka riiklikul tasandil) enamuse, võimule sai uus kristlike demokraatide ja vabade demokraatide koalitsioon. Nii saavutasid nad enamuse ka Bundestagi ülemkojas – Liidunõukogus. Seepeale teatas liidukantsler Gerhard Schröder, et on otsustanud organiseerida ennetähtaegsed valimised (valimised oleksid pidanud muidu toimuma sügisel 2006).
Ennetähtaegseid valimisi tohib korraldada ainult kahel juhul: kui Liidupäev hääletab kantslerikandidaadi vastu kolm korda, või kui valitsus kaotab umbusaldushääletuse ja ei saavuta Liidupäevas enamust. Selleks paluski Schröder umbusaldushääletust, mis toimus 1. juulil ja mille ta meelega kaotas (151 poolt- ja 296 vastuhäält, 148 ei hääletanud), olles palunud SPD liikmetel hääletusest kõrvale jääda. Seepeale saatis liidupresident Horst Köhler 21. juulil Liidupäeva laiali ja korraldas varajased valimised.
Tulemused.
Valijaskond kokku: 61 870 195&lt;br&gt;Valimisaktiivsus: 77,7% ehk 48 044 841&lt;br&gt;Kehtetuid sedeleid: 1,6% ehk 756 385&lt;br&gt;Kehtivaid sedeleid: 98,4% ehk 47 288 456
Tabelis on Dresdeni järelvalimise tulemused arvesse võetud. Valimiste tulemusena kaotas senine seitse aastat kestnud puna-roheline koalitsioon enamuse, vajalik oleks olnud koalitsiooni kas Vaba Demokraatliku Partei või Vasakpartei kaasamine. Ka kummalgi traditsioonilisel koalitsioonil (SPD-rohelised või CDU-CSU-FDP) ei olnud enamust. Kuid sotsiaaldemokraatliku kantsler Gerhard Schröderi ja endise parteijuhi, nüüd Vasakpartei liidri Oskar Lafontaine'i vaheliste vastuolude tõttu langes koalitsioon Vasakparteiga ära. Sotsiaaldemokraadid ja kristlikud demokraadid olid nõus moodustama koalitsiooni kõigi kohti võitnud parteidega peale Vasakpartei, Vasakpartei keeldus moodustamast koalitsiooni kahe suurema parteiga. 10. oktoobril moodustati koalitsioon Kristlik-Demokraatliku Liidu, Kristlik-Sotsiaalse Liidu ja Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei vahel. Liidukantsleriks sai 22. novembril Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees Angela Merkel, saades Saksamaa esimeseks naisliidukantsleriks.
Suur-Hingan

Suur-Hingan on mäestik Aasias. 
Kulgeb põhja-lõuna suunas, eraldab Sise-Mongooliat (läänes) ja Mandžuuriat (idas). 
Kõrgus kuni 2035 meetrit.
Poks 1968. aasta suveolümpiamängudel

Poks 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 13.–26. oktoober.
Val Barkeri karikas.
Val Barkeri karika parima tehnikaga poksijale sai sulgkaalu (kuni 57 kg) pronksmedalivõitja Philip Waruinge (Keenia).
Helveskaal.
24 võistlejat.
See oli Venezuela ja Tseiloni ainus koht esikuuikus México olümpiamängudelt.&lt;br&gt;
Kärbeskaal.
26 võistlejat.
Kukk-kaal.
39 võistlejat.
Sulgkaal.
32 võistlejat.
Kergekaal.
37 võistlejat.
I kergekeskkaal.
36 võistlejat.
II kergekeskkaal.
34 võistlejat.
I keskkaal.
27 võistlejat.
II keskkaal.
23 võistlejat.
Poolraskekaal.
18 võistlejat.
Raskekaal.
16 võistlejat.
Thomas Rowlandson

Thomas Rowlandson (13. juuli 1757 London – 12. aprill 1827 London) oli Briti karikaturist ja raamatute illustraator.
Rowlandson joonistas väga erinevaid illustratsioone ja karikatuure romaanidele, naljaraamatutele ja topograafilistele teostele. Samuti joonistas ta erootikat, mida 1840. aastatel tsenseeriti. Tema karikatuurid hõlmasid võimulolevaid inimesi nagu Devonshire'i hertsoginna Georgiana Cavendish, Suurbritannia peaminister William Pitt noorem ja Prantsusmaa valitseja Napoleon I.
Elulugu.
Thomas Rowlandson sündis Londonis Georgian Era linnaosas. Ta oli ainus poeg isale William Rowlandson (1756–1789) ja tema naisele Mary. Thomas ristiti 23. juulil 1757 Londonis St Mary Colechurchis kirikus. Ristimisprotokollis, mis on nüüd Londoni arhiivis, annab seal selgelt tema sünnikuupäevaks 13. juuli 1757, mitte 1756, nagu on antud enamikus varasemates elulugudes. Tema isa William oli olnud kangakuduja, kuid asunud tekstiilitööstuse tarnetega kauplema, mis ei olnud edukas ja 1759. aastal kuulutati tema ettevõttele pankrot. Nende elu muutus Londonis raskeks ja 1759. aasta lõpus kolis nende perekond Richmondi maakonda Põhja-Yorkshire. Thomase onu James suri 1764. aastal ja tema lesk Jane muretses arvatavasti nii rahalised vahendid, kui ka majutuse, mis võimaldasid Thomasel Londoni koolis käia.
Rowlandson suri pärast pikka haigust 69-aastaselt 21. aprillil 1827 Londonis Adelphis James Streetil 1 asuvas majutusasutuses. Ta maeti 28. aprillil 1827 Covent Gardeni St Pauli kiriku juurde.
Menševikud

Menševikud ehk vähemlased (vene keeles "меньшевики") olid 20. sajandi alguses Venemaa keisririigis tegutsenud poliitilise partei – Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) mõõdukama fraktsiooni (tiiva) esindajad.
Fraktsiooni moodustumine.
VSDTP II kongressil 1903. aastal said radikaalsed sotsiaaldemokraadid, keda juhtis Vladimir Lenin, partei keskorgani VSDTP Keskkomitee valimisel häälteenamuse. Sellest osaluse jaotusest tekkisidki VSDTP-siseste fraktsioonide jaotuses nimetused "vähemlased" ja "enamlased". Vähemusse jäänud vastaseid hakati nimetama menševikeks (vene keeles "меньше", 'vähem') ehk vähemlasteks. Menševike farktsiooni juht oli Georgi Plehhanov, aktiivsemad fraktsiooniliikmed: Juli Martov (pseudonüüm "Lev Martov", sünnijärgne nimi Juli Zederbaum), Fjodor Dan, Irakli Tsereteli, Pavel Akselrod, Aleksandr Potresov, Veera Zassulitš.
Poliitiline tegevus.
Sotsiaaldemokraadid hindasid aastatel 1905–1907 alanud revolutsioonilist liikumist kui kodanlik-demokraatlikku revolutsiooni, mis oli suunatud tsaari isevalitsuse nõrgestamisele, mitte aga klassivõitlusest lähtuvat proletariaadi diktatuuri kehtestamisele. Bolševike arvates pidi see revolutsiooniline liikumine üle kasvama sotsialistlikuks, menševikud aga arvasid, et Venemaa peab enne sotsialismi läbima rea reforme. Samuti olid bolševikud ja menševikud eriarvamusel VSDTP organisatsioonilise ülesehituse suhtes: bolševikud ja Lenin arvasid, et partei peab olema rangelt tsentraliseeritud, sõjaväe tüüpi organisatsioon, mis võimaldaks saavutada peale taktikaliste eesmärkide ka strateegilisi eesmärke (proletariaadi maailmarevolutsioon jne). 
Vähemlaste parteisisene võitlus enamlaste vastu lõppes VSDTP VI Kongressil 1912. aastal sellega, et vähemlased heideti VSDTP-st välja ning Venemaa Sotsiaaldemokraatlik Partei nimetati ümber Venemaa Sotsiaaldemokraatlikuks (bolševike) Parteiks. 
Parteist eraldunud vähemlaste seast eraldus omakorda väiksemaid poliitiliste erimeelsustega gruppe: menševikud-parteilased ("меньшевики – партийцы" ja menševikud-likvidaatorid ("меньшевики – ликвидаторы").
Menševike tegevus Gruusias.
Menševikel oli suur kandepind Gruusias. 25. novembril 1917 toimunud Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel võitsid menševikud kokku vaid 3 protsenti häältest, kuid Lõuna-Kaukaasia valimisringkonnas olid 27 protsendiga suurimaks parteiks. Lõuna-Kaukaasias võitsid kolm parteid kokku 75% häältest, mis olid selgelt jagunenud etniliselt: grusiinid toetasid menševikke, armeenlased dašnakke ja moslemid (aserid) müsavatte. Lõuna-Kaukaasias olid menševikud põimunud gruusia rahvuslusega, valituks osutunud Gruusia menševikud muutusid ruttu vägagi natsionalistlikeks.
Teenusetõkestusrünne

Teenusetõkestusrünne ehk DoS-rünne (ingl "denial-of-service attack" ehk "DoS attack") on arvuti või arvutivõrgu ülekoormamine samal ajal suure hulga päringute saatmise teel.
Päringuid saadavad kas inimkasutajad või vastavad programmid:
Acheuli kultuur

Acheuli kultuur oli paleoliitiline kultuur, mis järgnes Abbeville'i kultuurile.
Kultuur on saanud nime leiukoha Saint-Acheuli (Põhja-Prantsusmaa, praegu Amiensi eeslinn) järgi.
Acheuli kultuuri kandjad olid inimlased, kes kasutasid kivist tööriistu, sealhulgas pihukirvest. Acheuli kultuurile omane põhiline uuendus oli see, et pihukirveid hakati täksima mõlemast otsast, nii et saadi kahe teraga riistad.
Acheuli kultuuri tööriistad olid palju kavalamad ja tõhusamad kui Olduvai kultuuri omad. Kasutusel olid mitmed uued materjalid ning tehnoloogiad, mis nõudsid ettemõtlemist.
Kasutatav kivi oli hästi murtav, näiteks kaltsedon, jaspis, ränikivi, kvartsiit.
Acheuli kultuuri tööriistad andsid tõhusalt võimaluse jahti pidada ja end kiskjate eest kaitsta. Nii sai inimene võrdväärseks suurimate kiskjatega.
Arvatakse, et Acheuli kultuurile omasele tehnikale pani alguse "Homo erectus" varases paleoliitikumis või keskmise paleoliitikumi alguses, kuigi seda kasutasid ka kromanjoonlased ja neandertallased, kes kuulusid liiki "Homo sapiens".
Acheuli kultuur levis paleoliitikumi algupoolel üle Euroopa, Aafrika ja Aasia. Selle õitseaeg oli umbes 400 000 kuni 100 000 aastat tagasi Ida-Euroopas ja Põhja-Aasias.
Acheuli kultuuri esindajad olid kütid-korilased, kes elasid ürgkogukondadena koobastes ja vabas õhus. Nad oskasid ehitada keerukaid ulualuseid. Paljude uurijate arvates võtsid nad kasutusele tule.
Kliima

Kliima ehk ilmastu on teatud piirkonnale omane pikaajaline keskmistatud ilmade režiim.
Kliimat iseloomustatakse mitmesuguste pikaajaliselt instrumentaalselt mõõdetavate näitajatega: õhutemperatuuri, niiskuse, õhurõhu, tuule, sademete ja muude meteoroloogiliste elementidega. Kliima kirjeldab teatud piirkonnale tüüpilist ilma aastate lõikes. Kliimat iseloomustavad näitajad on ka ilmarekordid ja muud äärmused.
Kliima uurimisega tegelevat teadusharu nimetatakse klimatoloogiaks.
Konkreetse piirkonna kliimat mõjutavad selle geograafiline asukoht (laiuskraad), maapinna reljeef, kõrgus merepinnast, veekogude lähedus ja hoovused. Kliimatüüpe klassifitseeritakse enamasti temperatuuri ja/või sademete mõõdetud väärtuste keskmiste ning tüüpiliste vahemike põhjal. Kõige laiemalt kasutatav kliimaklassifikatsioon maailmas on Köppeni kliimaklassifikatsioon. Thornthwaite'i süsteemis, mis on kasutusel aastast 1948, võetakse temperatuuri ja sademete hulga kõrval arvesse ka aurumist ning seda kasutatakse loomade liigirikkuse ja kliimamuutuste mõju uurimiseks.
Paleoklimatoloogia on teadusharu, mis uurib paleokliimat. Kuna kliimaelementide andmeread on olemas vaid alates 19. sajandist, siis tehakse paleoklimatoloogias järeldusi kaudsete elutu loodusega seotud muutujate järgi, näiteks järvede ja jäässe aastatuhandete jooksul külmunud setete ning elusloodusest saadavate andmete järgi puurõngastest ja korallidest. Kliimamudelid on mineviku, oleviku ja tuleviku matemaatilised mudelid. Kliimamuutused toimuvad erineva pikkusega ajaperioodide jooksul mitmesuguste tegurite tõttu.
Haugaslased

Haugaslased ("Accipitridae") on päevase eluviisiga röövlindude sugukond pistrikuliste seltsist. Süsteemides, kus eristatakse haukaliste ja pistrikuliste selts, kuuluvad haugaslased haukaliste seltsi. 
Neile on iseloomulikud pikad jalad, ümarad tiivad ja sälkudeta nokk.
Korvpall 1952. aasta suveolümpiamängudel

Korvpall 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis
23 meeskonda
1. USA: Ronald Bontemps, Marcus Frieberger, Wayne Glasgow, Charles Hoag, 
William Hougland, John Keller, Dean Kelley, Robert Kenney, Robert Kurland, William Lienhard, Clyde Lovellette, Frank McCabe, Daniel Pippin, Howard Williams&lt;br&gt;
2. NSV Liit: Stepas Butautas, Nodar Džordžikia, Anatoli Konev, Otar Korkia, Heino Kruus, Ilmar Kullam, Justinas Lagunavičius, Joann Lõssov, Aleksandr Moissejev, Juri Ozerov, Kazys Petkevičius, Stasys Stonkus, Maigonis Valdmanis, Viktor Vlassov&lt;br&gt;
3. Uruguay: Martin Acosta y Lara, Enrique Baliño, Victorio Cieslinskas, Héctor Costa, Nelson Demarco, Héctor Garçia Otero, Tabaré Larre Borges, Adesio Lombardo, Roberto Lovera, Sergio Matto, Wilfredo Peláez, Carlos Roselló&lt;br&gt;
4. Argentina: Leopoldo Contarbio, Oscar Furlong, Juan Cazso, Ricardo González, Rafael Iledo, Alberto López, Rubén Menini, Omar Monza, Rubén Pagliari, Raúl Pérez Varela, Ignacio Poletti, Juan Uder, Hugo del Vecchio, Roberto Viau&lt;br&gt;
5. Tšiili: Pedro Araya Zabala, Rufino Bernedo Zorzano, Eduardo Cordero Fernández, Hugo Fernández Diez, Exequiel Figueroa Reyes, Juan Gallo Chinchilla, Eric Maehn Godoy, Victor Mahana Badrie, Juan Ostoic Ostoic, Hernán Ramos Muñoz, Alvaro Salvadores Salvi, Hernán Raffo Abarca, Orlando Silva Infante&lt;br&gt;
6. Brasiilia: Zeny de Azevedo, Wilson Bombarda, Angelo Bonfietti, João Braz, Mayr Facci, Mário da Fonseca Hermes, Ruy de Freitas, Sebastião Giménez, Helio Marques Pereira, Thales Monteiro, Almir Nelson de Almeida, Alfredo Rodrigues da Motta, José Luiz Santos Azevedo&lt;br&gt;
7. Bulgaaria&lt;br&gt;
8. Prantsusmaa
Poolfinaalid: NSV Liit – Uruguay 61:57 (31:28)&lt;br&gt;
USA-Argentina 85:76 (43:39)&lt;br&gt;
5.–8. koha mängud Tšiili-Bulgaaria 60:53 (37:29)&lt;br&gt;
Brasiilia-Prantsusmaa 59:44 (31:26)&lt;br&gt;
Kohamängud.
Finaal: USA – NSV Liit 36:25 (17:15)&lt;br&gt;
Pronksimäng: Uruguay-Argentina 68:59 (31:24)&lt;br&gt;
5. koha mäng: Tšiili-Brasiilia 58:49 (32:24)&lt;br&gt;
7. koha mäng: Bulgaaria-Prantsusmaa 58:44 (22:22)&lt;br&gt;
Compromise Blue

Compromise Blue on 1988. aastast tegutsev bluusi, "funky"'t, souli ja "rhytm and blues"'i viljelev eesti ansambel. Ta on esinenud kontsertidega ka Soomes, Rootsis, Lätis, Leedus, Valgevenes, Venemaal, Saksamaal, Šveitsis, Prantsusmaal ja USAs.
Suur-Kaukasus

Suur-Kaukasus on mäestik Kaukaasias ning moodustab osa kogu Kaukasuse mäestikusüsteemist. 
See kulgeb loode-kagu suunas Musta mere ja Kaspia mere vahel. Suur-Kaukasuse pikkus on üle 1100 kilomeetri.
Mäestik koosneb mitmest ahelikust, sealhulgas Peaahelikust, Kõrvalahelikust, Andi ahelikust, Bogossi ahelikust, Gimrõ ahelikust ja Svanethi ahelikust.
Kõrgeim tipp on Elbrus (5642 m), mis on ühtlasi Euroopa ja Venemaa kõrgeim mägi.
Suur-Kaukasuse põhjakülje madalamad alad on kaetud tamme-, vahtra-, saare- ja valgepöögimetsadega, kõrgemal kasvavad kask ja mänd. Mõned madalamad alad on kaetud steppide ja rohumaadega. 
Loodeküljel kasvab ka kuusk ja nulg. Umbes 2000 m kõrgusel merest algab mägimaastik. Igilumi ja liustikud algavad enamasti umbes 2800–3000 m kõrgusel. 
Kaguküljel kasvavad pöök, tamm, vaher, valgepöök ja saar. Pöögimetsad domineerivad enamasti kõrgematel aladel. 
Edelakülje madalamatel aladel on esindatud pukspuu, tamm, kask, valgepöök, kastan ja jalakas, kõrgematel aladel okaspuu- ja segametsad (kuusk, nulg ja pöök). 
Lõunakülje mägitsoon ulatub kuni 2800 m kõrgusele merepinnast, lumepiir ja liustikud algavad 3000–3500 meetrist.
Paan

Paan (kreeka "Pan") oli vanakreeka mütoloogias kitsekarjuste ning lamburite jumal, lõbus ja lärmakas metsavaim. 
Tal oli palju kultuse- ja ohverdamiskohti, sealhulgas Paani koopad Ateena Akropoli mäekülje sees. Paani kultuse keskus oli Arkaadias.
Paani kujutati üsna inetuna: tal olid kitsejalad ning sageli ka kitsepea ja -sarved. 
Ta uitas metsades ja mägedes ning mängis karjaseflööti süürinksit – pilliroost vilepilli. 
Paan oli alatasa armunud mõnesse nümfi, kuid ebameeldiva välimuse tõttu ta vastuarmastust ei leidnud. 
Oma äkiliste ja ootamatute ilmumiste ning mitmesuguste helide tekitamisega põhjustas ta segadust, mistõttu on tema järgi nime saanud paanika.
Paani vaste rooma mütoloogias on Faunus.
Sfinks

Sfinks on lõvi keha ja inimese peaga mütoloogiline olend. Kõige enam on tuntud Vana-Egiptuse ja Vana-Kreeka sfinksid, kuid samalaadseid olevusi esines ka mujal Vana-Lähis-Idas. Sõna 'sfinks' pärineb vanakreeka keelest (Σφίνξ) ja tähendab kägistajat.
Sfinks Egiptuses.
Egiptuses tähistasid sfinkside skulptuurid valitsejat või päikesejumalat, tavaliselt oli neil mehe pea. Kõik sfinkside kujud pärinevad Vana Riigi perioodist. Egiptlaste sõna sellise skulptuuri tähistamiseks ei ole teada.
Tuntuim sfinksi kuju on Chephreni sfinks, mis asub Egiptuses Giza platool vaarao Chephreni püramiidi kõrval. Samuti on kuulus sfinkside allee, mis kulgeb Karnaki templist Luksori templini. Algselt koosnes see rohkem kui 900 sfinksist, tänaseks on säilinud 300. Karnaki templist Niiluse suunas kulgeb teine, oinapeadega sfinkside (criosfinkside) allee.
Sfinks Kreekas.
Hiljem laenati sfinksitaoline olend tegelasena arhailise perioodi kreeka mütoloogiasse. Kreeklased nimetasid teda Sphinxiks, millest hiljem kujundati üldnimetaja nii mütoloogilisele olendile kui ka egiptlaste kujudele. Kreeka käsitluses muundus mehe pea naise omaks, lisandusid naiserind ja tiivad. Kõige tuntum vanakreeka tekst, milles Sphinx esineb, on Sophoklese "Kuningas Oidipus".
Tänapäeval on sfinks üks tuntumaid mütoloogilisi olendeid, kes esineb sageli kunstis ja kirjanduses.
Teised samalaadsed olevused.
Kõik muistsed inimpäised olendid ei ole sfinksid.
Klassikalises Kreeka mütoloogias on kõik inimese ja looma tunnustega olendid inimlikud, kuid võivad käituda ka oma loomanatuurist lähtudes. Kreeka säärased olendid (kentaurid, Typhon, Medusa jt) on pärit Olümpose-eelsest religioonist.
India mütoloogias on üks Višnu avataarasid Narasimha ehk Narasingh, mis tähistab mees-lõvi. Sellel avataaral oli inimese keha ja lõvi pea.
Akkadi mütoloogias olid jumalused nimega "šedu" või "lamassu", kes kaitsesid maju, losse ja linnu. Tavaliselt kujutati neid tiivuliste härgadena, harvemini tiivuliste lõvidena. Mõlemal juhul oli kujul inimese pea.
Styx

Styx ('vihkamise [jõgi]') oli vanakreeka mütoloogias peal- ja allmaailma (Hades) piiriks olev jõgi, samuti selle jõe personifikatsiooniks olev jumalanna. Styx teeb üheksa tiiru ümber Hadese.
Aruküla hiidrahn

Aruküla hiidrahn ehk Hellama kivi (ka Hellema kivi/rahn) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Raasiku vallas Aruküla alevikus; üks Eesti suuremaid rändrahne. Mahult on see kuues maapealne hiidrahn Eestis (360 m³).
Rändrahnu pikkus on 14,2 m, laius 8,4 m, kõrgus 6,2 m ja ümbermõõt 34,4 m.
Rahn asub võsasel platsil aleviku lõunaosas, vähem kui 100 meetri kaugusel Tallinna maanteest ja Sügise tänavast.
Rahvajutu järgi kavatsenud kunagi Aruküla mõisnik lasta kivi seest tühjaks teha, et sinna tuba teha, kuhu oleks mõnus sisse astuda. Et töö eest küsitud kõrget hinda (ühtedel andmetel 4000, teistel andmetel 10 000 rubla), loobunud mõisnik oma kavatsusest.
Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Perestroika

Perestroika (vene keeles "перестройка" 'ümberehitus', 'rekonstruktsioon', 'ümberhäälestamine', 'ümberrivistumine'; eesti kirjakeelne vaste on uutmine) oli NLKP KK peasekretäri Mihhail Gorbatšovi poolt juunis 1987 välja kuulutatud majandusreformide programm Nõukogude Liidus. 
Laiemas tähenduses mõeldakse perestroika all Gorbatšovi võimuletulekuga 1985. aastal alanud perioodi Nõukogude Liidu ajaloos. 
Iseloomustus.
Nõukogude Liidu riigipea Mihhail Gorbatšov tegi algatust riigi reformimiseks 1980. aastate teisel poolel, mis viisid lõpuks NSV Liidu lagunemisele.
1980. aastate keskpaigaks ei suutnud NSV Liit enam olla maailma supervõim. Hädavajalikud olid reformid välis- ja sisepoliitikas, majanduses jm. Neid asus ellu viima 1985. aastal NSV Liidu juhiks saanud Mihhail Gorbatšov. Tema uuenduspoliitika põhines kahel algatusel: perestroikal ja glasnostil.
Perestroika tähendas poliitilise ja majandussüsteemi reformimist. Teoks said mitme kandidaadiga valimised, mõnevõrra vähenes riigiaparaadi tsentraliseeritus ja rohkem otsustusõigust anti alumistele tasanditele (sh liiduvabariikidele). Ka majanduses vähendati tsentraliseeritud juhtimist, lubades mh kooperatiivide (väikeettevõtete) ja välisinvestoritega ühisettevõtete asutamist.
Pistrikulised

Pistrikulised ("Falconiformes") on lindude selts. 
Süstemaatikas puudub üksmeel selles, millised sugukonnad sellesse seltsi kuuluvad. 
Laiemas mõttes (eesti keeles varem kullilised) haarab pistrikuliste selts haugaslased, pistriklased, kondorlased, kalakotkaslased ja kurgkotkaslased. Pistrikulised kitsamas tähenduses ("Falconiformes") sisaldavad neist ainult pistriklaste sugukonda; süstemaatikates, mis eraldavad pistriklased omaette seltsi alla, arvatakse ülejäänud sugukonnad haukaliste seltsi.
Star Trek (animasari)

"Star Trek" (inglise keeles "Star Trek: The Animated Series", TAS) on Star Treki ulmemaailma teemaline joonissari, mis oli esmaeetris 1973. aasta septembrist 1974. aasta oktoobrini.
Joonissari jätkas samanimelise telesarja lugu. Kuna telesarja filmimise ajal puudus arvutianimatsiooni kaadrisse lisamise võimalus, siis kasutasid joonissarja tegijad neid käsikirju, mis olid esimese sarja tootmisest üle jäänud või oleksid nõudnud liiga kulukate või keeruliste eriefektide kasutamist. Joonissari valmis tollal väga tuntud stuudios Filmation ning seda tehti kokku 22 osa. 
Peategelastele andsid hääled originaalsarjas osalenud näitlejad. Enamikku tulnukate ja puuduvate originaalnäitlejate hääli (ka arvutihääli) tegi Majel Barret, kes oli Gene Roddenberry elukaaslane ja hilisem abikaasa. Samuti andis oma panuse James Doohan, kes mängis nii algses seriaalis, joonissarjas kui esimeses seitsmes täispikas mängufilmis laevamehaanikut.
1974. aastal sai joonissari parima lastesaate Emmy auhinna.
Agali järv

 
Agali järv (ka: "Mäksa Agali järv") on Mäksa küla külje all orus asuv 13 hektari suurune ja 19,5 meetri sügavune järv.
Agali järves leidub särge, ahvenat, haugi, latikat, linaskit, kiiska, roosärge, lutsu, säinast ja angerjat.
Gene Roddenberry

Gene Roddenberry (kodanikunimega Eugene Wesley Roddenberry; 19. august 1921 El Paso, Texas – 24. oktoober 1991 Santa Monica, California) oli Ameerika Ühendriikide stsenarist, kes on eelkõige tuntud "Star Treki" maailma loojana. 
Lisaks "Star Trekile" on Roddenberry loonud vähem tuntud telesarjad "Andromeda" ja "" ning kirjutanud raamatuid.
Roddenberry kasvas üles Los Angeleses, kus tema isa töötas politseinikuna. Roddenberry õppis politseinikuks ja seejärel lenduriks. Teise maailmasõja alguses astus ta Ameerika õhujõududesse, sooritas Vaikse ookeani kohal üle 80 lahingulennu ja pälvis kaks medalit: Distinguished Flying Cross ja Air Medal.
Sõja lõppedes teenis ta leiba tsiviillennukipiloodina ja kui hakkas sündima televisioon, leidis Roddenberry, et just see on koht, kus rakendada oma kirjanduslikku talenti. Hollywoodi jõudes leidis ta aga eest lapsekingades televisiooni veel väiksemate võimalustega. Ta töötas Los Angelese linna politseiametis ja jõudis seal seersandiks saada. Selle töö kõrvalt kirjutas ta mitmele väljaandele ja ka kasvavale televisioonitööstusele.
"StarTreki" tähelend algas madalalt aastal 1960, kui esimene toodetud osa "TheCage" tembeldati liiga "targaks". Vaatamata sellele sai "StarTrek" energia mootoritesse ja kujunes selleks, mis ta tänapäeval on. Sarja populaarsusest kõneleb ka see, et NASA – USA Kosmoseuurimise Administratsioon nimetas ühe oma süstiku "StarTreki" kõige kuulsama laeva Enterprise'i järgi.
Ta oli abielus Majel Barret'ga, kes mängis "Star Trekis" õde Chapelit ja Lwaxana Troid. Paaril on poeg Gene Roddenberry Jr. ja kaks täiskasvanud tütart. Tema hüüdnimi oli The Great Bird Of Galaxy (Galaktika Suur Lind).
Dirigentide loend

"Siin on loetletud orkestridirigente; koorijuhid on loetletud koorijuhtide loendis. Eraldi loend on Eesti dirigentide loend
Alfonso XIII

Alfonso XIII ("Alfonso León Fernando María Jaime Isidro Pascual Antonio de Borbón y Habsburgo-Lorena"; 17. mai 1886, Madrid – 28. veebruar 1941, Rooma, Itaalia) oli Hispaania kuningas sünnist kuni 1931. aastani. 
Ta kuulus Bourboni dünastia Hispaania liini ja oli eelmise kuninga Alfonso XII postuumne poeg. Alfonso XII surma järel oli Hispaania regendiks kuni poja 16-aastaseks saamiseni 1902. aastal Alfonso XIII ema María Cristina. 
Alfonso XIII-l oli valitsema hakates esialgu küllaltki suurt võimu. Kuid pärast Esimest maailmasõda sattus riik majanduskriisi ning seetõttu haaras ohjad enda kätte diktaator Primo de Rivera, kes oli võimul aastatel 1923–1930. Tema karmi diktatuuri kuritegudes süüdistati ka kuningat, mistõttu hakati pärast diktaatori tagasiastumist nõudma ka kuninga troonist loobumist. Teise Hispaania Vabariigi väljakuulutamisel 14. aprillil 1931 läks kuningas pagulusse ja elas Roomas kuni surmani 28. veebruaril 1941. Poolteist kuud varem, 15. jaanuaril 1941 loobus Alfonso XIII oma õigustest Hispaania troonile oma poja, troonipärija Juani kasuks. 
Alfonso XIII pojapoeg Juan Carlos I sai 1975. aastal, pärast Francisco Franco surma, Hispaania kuningaks ning taastas nii Hispaanias Bourbonide võimu.
Alfonso XIII oli abielus Battenbergi printsess Victoria Eugeniega ja neil oli seitse last:
Charles VIII

Charles VIII (hüüdnimena on kasutatud Hiilgav) (30. juuni 1470 – 7. aprill 1498) oli Prantsusmaa kuningas 1483–1498. 
Charles oli Prantsusmaa kuninga (1461–1483) Louis XI ja Savoia Charlotte'i poeg. 
Louis XI suri 1483. aastal ning alaealise Charlesi eest valitsesid regendina tema vanem õde Anne ja Bourboni hertsog Pierre II.
Bretagne'i liitmine kuningriigiga.
Iseseisvalt valitsusasju ajama hakates (1486) oli Charles üliaktiivne ja agressiivne: ta vallutas Bretagne'i hertsogiriigi, Prantsusmaa loodeosas ning sundis selle valitsejanna Anne'i endaga abielluma. Sellega liitis ta Bretagne'i sisuliselt Prantsusmaaga ning tegi seega lõpu Prantsusmaa killustatusele. 
Bretagne'i hertsog Frañsez II pidas kaks sõda Prantsusmaa Charles VIII vastu, mis mõlemad kaotati. Sõjad Prantsusmaaga maksid lõpuks Bretagne'i hertsogkonna iseseisvuse. Frañsez II ainus pärija oli tema tütar Anna, Prantsusmaa kuninga positsioon domineeris neis sündmustes läbi kahe sõja. Pärast esimest sõda vajas Frañsez II ainsa elusoleva järglase Anna abielu Sablé lepingu järgi luba Prantsusmaa kuningalt.
Suhted Bretagne'i ja Prantsusmaa vahel halvenesid ja Frañsez II sunniti viimasesse Prantsuse-Bretooni sõtta, mille ta kaotas. Teise sõja, niinimetatud Hullumeelse sõja lõppedes Frañsez II ja Prantsusmaa Charles VIII vahel kuulutati Bretagne'i hertsoginna Anna esimene abielu Maximilianiga ebaseaduslikuks selle põhjal, et Prantsuse kuningas ei olnud vastavalt Sablé lepingule luba andnud. Anna abiellus Prantsusmaa Charles VIII-ga tseremoonial, mille kinnitas paavst Innocentius III. Pärast abiellumist ei lubanud Charles Annal Bretagne'i hertsoginna tiitlit kasutada.
Itaalia sõjad.
Aastal 1494 kasutas Charles VIII ära Milano hertsogkonna hertsogi Francesco Sforza abipalvet ning viis oma armee Itaaliasse, et prantslastele tagasi vallutada Napoli kuningriik. Samuti oli tal mõttes sealt oma armeega Konstantinoopoli peale minna, et Bütsantsi impeerium taastada. Sellega said alguse Itaalia sõjad, kuid eriti kaugele Charles ei jõudnud. Ta vallutas küll ajutiselt Milano, kuid seejärel hakkasid teised riigid talle vastu ning ta pidi Itaaliast taanduma.
, "Itaalia sõjad, Savoia hertsogkond, Milano hertsogiriik, Napoli kuningriik"
Aastal 1498 suri Charles VIII ootamatult pärast seda, kui oli jooksnud peaga vastu uksepiita. Tal ei olnud üleelanud pärijaid.
Troonil järgnes talle tema kauge sugulane, Valois' dünastia Orléansi harru kuuluv Louis XII.
Isiklikku ja pärijad.
Charles VIII oli Prantsusmaa kuninga (1461–1483) Louis XI ja Savoia hertsogi Ludovico I tütre Charlotte poeg
Charles VIII abiellus pärast võidukat Prantsuse-Bretooni sõda, Bretagne'i hertsoginna Annaga. Charles VIII ja Anna lapsed ei jõudnud täisikka. Charles VIII surma järel (1498) abiellus Anna Prantsusmaa kuninga Louis XII-ga.
Advektsioon

Advektsioon on õhumasside horisontaalsuunaline ümberpaiknemine atmosfääris. Advektsioonina liiguvad näiteks sageli Atlandilt Eesti kohale tsüklonid või Kesk-Venemaalt antitsüklonid. Advektsioon on üks olulisemaid Eesti ilmaolude mõjutajaid, mis suuresti määrab selle, kas meil sajab või on päikseline.
Nähtusi, mis on põhjustatud õhumasside advektsioonist, nimetatakse advektiivseteks. Näiteks advektiivne udu tekib, kui suhteliselt soe ja niiske õhumass liigub märksa jahedama pinna kohale - seda nähtust võib Eestis kevaditi mere ääres küllaltki sageli näha. Advektiivne öökülm tekib, kui päevane plusskraadidega õhumass asendub öösel mujalt tulnud miinuskraadidega õhumassiga (võrdluseks, sageli on öökülmad hoopis radiatsioonilised, kus päeval plussis olnud õhk jahtub tuulevaiksel selgel ööl maapinnalähedases kihis miinuskraadidesse soojuse kõrgemale kiirgumise tulemusel).
Ammoniidid

Ammoniidid on mitmetähenduslik sõna, mis võib tähendada:
Fulda jõgi

Fulda on jõgi Saksamaal. Jõgi on oma 218 km pikkusega riigis 24. kohal, Hesseni liidumaal pikim. Fulda valgala on 6932 km². Tema suurimad lisajõed on Haune ja Eder. Fulda jõe ääres asuvatest linnadest on suurimad Kassel ja Fulda.
Fulda algab 850 meetri kõrgusel üle merepinna Hesseni ja Baieri liidumaa piirilt Rhöni mäeahelikust allikast, mis on tänapäeval vaatamisväärsusena tähistatud. Ta voolab valdavalt põhja. Alam-Saksimaal Hannoveri Mündenis 117,5 meetri kõrgusel üle merepinna ühineb ta Werraga ja moodustab Weseri, mis suubub Bremeni lähedal Põhjamerre. Ka Fulda ja Weseri ühinemiskoht on vaatamisväärsus.
Nime "Fulda" päritolu ei ole teada.
Šõnggõstau ahelik

Šõnggõstau ahelik (kasahhi "Шыңғыстау жотасы") on mäeahelik Aasias, Kasahhi kulumiskingustiku kaguosas. 
Kulgeb loode-kagu sihis. Kõrgus kuni 1305 meetrit.
Varem tuntud venekeelse nimega Tšingiztau ahelik (vene "хребет Чингизтау").
Leyte

Leyte on üks Visayani saartest. Pindala 7250 km². 
Saar on mägine, kõrgus kuni 1349 meetrit. 
Kuulub Filipiinidele.
Zangezuri ahelik

Zangezuri ahelik on mäeahelik Aasias, Armeenia mägismaal. Kulgeb põhja-lõuna sihis Armeenia Sjunikhi maakonna ja Aserbaidžaani Nahhitševani autonoomse vabariigi piiril.
Kõrgus kuni 3904 meetrit.
Nahhitševanis asub aheliku piirkonnas Zangezuri rahvuspark.
Taga-Alai

Taga-Alai ahelik ehk Alai-tagune ahelik (kirgiisi "Чоң Алай кырка тоосу", tadžiki "қаторкӯҳи Паси Олой") on mäeahelik Aasias Tadžikistani ja Kõrgõzstani piiril Alai oru serval. Ta on osa Pamiirist selle põhjaosas. 
Kulgeb 240 km pikkuselt ida-lääne sihis. Jäätunud ala pindala on 1194 ruutkilomeetrit. 
Kõrgus kuni 7134 meetrit. Kõrgeim tipp on Lenini mäetipp. 
Venekeelne nimi on "Заалайский хребет".
Ülem-Angara

Ülem-Angara (vene "Верхняя Ангара") on jõgi Aasias Burjaatias. 
Algab Stanovoi mägismaalt. Ülemjooksul on mäestikujõgi. Alamjooksul voolab rahulikult laias soostunud orus. Suubub Baikali järve kirdetippu moodustades delta.
Pikkus 438 km, valgla 21 400 km². Keskmine vooluhulk 265 km³/s. Toitub valdavalt sademetest, kuid suur on ka põhjavee osa. Külmub oktoobri lõpus, jääkattest vabaneb mai alguses. Laevatatav 270 km pikkuselt suudmest ülesvoolu.
Tereki ahelik

Tereki ahelik (vene "Терский хребет", tšetšeeni "Çergaziyn̩ raġ") on mäeahelik Põhja-Kaukaasias Tšetšeenia, Inguššia ja Põhja-Osseetia alal. Ta on Suur-Kaukasuse eelmäestik. 
Tereki ahelik kulgeb ida-lääne suunas Tereki paremkaldal. 
Kõrgus kuni 664 meetrit.
Samar

Samar on saar Filipiinides.
Samarist itta jääb Filipiini meri, läände Samari meri. Samarist loodesse jääb Luzon, millest teda eraldab San Bernardino väin. Läände jääb Masbate, edelasse Biliran. Lõunasse jääb Leyte, millest teda eraldab San Juanico väin. Viimane on kõigest 2 km lai ja tänapäeval läheb sellest sild üle. Samarist kagusse jääb Homonhon.
Samar on suurim Visayani saartest. Tema pindala on 13 080 km². Ta on pindalalt maailma 63. saar ning Filipiinide suuruselt kolmas saar: temast suuremad on Luzon ja Mindanao.
Saar on künklik, kõrgusega kuni 846 meetrit.
Samar on üsna tihedalt asustatud: seal elab umbes miljon inimest. Põhiline asustus on rannikul, sisemaal suuri asulaid pole. Ka suurim maantee on rannikul, kuid ei kulge ringikujuliselt ümber saare. Kui alustada saare põhjatipus olevast Laoangist ja sõita mööda kallast vastupäeva, siis läbitakse järjekorras järgmised asulad, millest igaühes on üle 10 000 elaniku: Catarman, Allen, Calbayog, Catbalogan, Guiuan, Borongan ja Oras. Oras ei ole Laoangist kaugel, kuid nende kahe vahel maantee puudub. Saare suurimas asulas Catbaloganis elab ligi 100 000 inimest.
Halduslikult kuulub Samar Ida-Visayasi piirkonda. Ida-Visayasi 6 provintsist kolm asuvad Samaril: Samari provints, mille keskus on Catbalogan, Põhja-Samar, mille keskus on Catarman, ja Lääne-Samar, mille keskus on Borongan. Piirkonna keskus Tacloban, kus on üle 100 000 elaniku, asub Leyte saarel otse teisel pool San Juanico väina.
Eurooplastele avastas Samari Hispaania meresõitja Ruy López de Villalobos 1543.
Kohalikud elanikud on rahvuselt enamasti visajad. Nende peamine elatusallikas on põllumajandus. Kasvatatakse riisi, maisi, banaane, tsitruselisi, mangot, kohvi- ja kakaopuid, kanepbanaani ning suhkruroogu, loomadest pühvleid, veiseid, kodukitsi, lambaid, sigu, kanu ja parte. Merel käiakse kalal ning püütakse peamiselt sardiine ja tuune. Elanikud töötlevad puitu ja metalli ning punuvad rotangi ja bambust.
Kalapoeg Nemo

"Kalapoeg Nemo" (inglise "Finding Nemo") on 2003. aastal valminud USA joonisfilm, Pixari stuudio arvutianimatsioon, mis jutustab meriroosahven Marlini ja tema poja Nemo seiklustest.
Film "Kalapoeg Nemo" püstitas esimesel nädalavahetusel kõige vaadatuma joonisfilmi rekordi kassatuluga 70 miljonit dollarit.
Nemo nimi vihjab Jules Verne'i raamatute tegelasele kapten Nemole.
"Kalapoeg Nemo" pälvis parima joonisfilmi Oscari.
Filmide loend

"Siin on loetletud mängu-, dokumentaal- ja animafilme. Teleseriaale on loetletud seriaalide loendis. Õudusfilme loetletakse ka õudusfilmide loendis. Eesti filme loetletakse ka Eesti mängufilmide loendis, Eesti animafilmide loendis ja Eesti dokumentaalfilmide loendis.
Alkaline Trio

Alkaline Trio on Ameerika Ühendriikide "punk rock"'i ansambel. Bändi liikmed on Matt Skiba (kitarr/laul), Dan Andriano (basskitarr/laul) ja Derek Grant (trummid). Nad tulid kokku aastal 1996.
Diskograafia.
Singlid.
Albumilt "From Here to Infirmary":
Albumilt "Good Mourning":
Albumilt "Crimson":
Silur (täpsustus)

Silur on mitmetähenduslik sõna
Nimepäev

Inimese nimepäev on algselt (õigeusu, katoliku ja mõnes teises kirikus) selle pühaku mälestuspäev, kelle järgi inimene on ristimisel ristinime saanud ning kes on tema kaitsepühak. Ühele ja samale eesnimele võib vastata mitu nimepäeva, sest eri pühakutel, kelle mälestuspäev on eri kuupäevadel, võib olla ühine nimi. Mõnel pühakul, näiteks Ristija Johannesel õigeusu kirikus, on mitu mälestuspäeva.
Nimepäevad on mõnikord märgitud ka nende kristlike kirikute kirikukalendrites, kus pühakute mälestuspäevi ei tähistata, ning ilmalikes kalendrites. Neil juhtudel ei ole nimepäev seotud niivõrd pühakuga kui eesnime endaga. Eri kalendrites võib ühele ja samale nimele vastata eri nimepäev. Asi on selles, et kuigi nimepäevakalendrite koostamisel arvestatakse ka pühakute mälestuspäevi ning neist tulenevaid rahvakalendri tähtpäevi, on eriti mittekristlikku päritolu nimede puhul nimepäevad määratud kalendritegijate suva järgi.
James Blunt

James Blunt (James Hillier Blount; sündinud 22. veebruaril 1974 Wiltshire'is Tidworthis) on Briti laulja ja muusik.
Talle tõi tuntuse debüütalbum "Back to Bedlam", eeskätt sellelt pärinev 2005. aastal singlina ilmunud hitt "You're Beautiful", mis juhtis viis nädalat Suurbritannia singlite edetabelit.
Tema muusika on segu džässist, rokist ja soulist. Seda on võrreldud Elton Johni varase loominguga.
Lisaks laulmisele mängib Blunt albumil ka kitarre (akustiline, klassikaline, 12-keelne) ja klahvpille (klaver, elektroonilised klahvpillid, Rhodes, Wurlitzer, mellotron, tiibklaver, orel, elektriorel, kirikuorel, pumporel) ja marimbat.
James Blount (nime muutis ta muusikakarjääri jaoks) sündis armeehospidalis. Nii tema isa kui ka vanaisa olid Briti armee ohvitserid.
Seitsmeaastaselt saadeti ta internaatkooli ning 13-aastaselt võeti vastu Harrow' kooli. Seal õppides sai temast 16-aastaselt Briti saarte üks nooremaid lennukijuhtimisõigusega isikuid.
Bristoli ülikoolis õppis ta lennukiehitust ja sotsioloogiat. Seejärel läks ta Briti armeesse. Ta astus NATO rahutagamisjõududesse Kosovos ning teenis välja kapteni auastme. Üks tema viimaseid kohustusi sõjaväes oli kirstu kandmine kuninganna ema matustel 9. aprillil 2002.
Ta on öelnud, et tema pihta on tulistatud rohkem kordi kui 50 Centi pihta (Nyhetsmorgoni intervjuu TV4-s).