Evelyn Waugh

Arthur Evelyn St. John Waugh (28. oktoober 1903 – 10. aprill 1966) oli inglise romaanikirjanik, kes kirjutas ka biograafiaid ja reisiraamatuid. Waugh'd loetakse üheks 20. sajandi tähtsamaks ingliskeelse proosa kujundajaks. Samuti oli ta viljakas ajakirjanik ja kirjanduskriitik. 
Tema kuulsaimateks teosteks on tema esimesed satiirilised kirjutised "Decline and Fall" (1928) ja "A Handful of Dust" (1934), romaan "Brideshead Revisited" (1945) ning Teise maailmasõja teemaline triloogia "Sword of Honour" (1952–61). 
Tema kolmas satiiriline romaan "Black Mischief" on avaldatud ka Valve Ristkoki tõlkes eesti keeles nime all "Must murjan" (1962 Orto, Kanada ning 1994 Olion, Tallinn). 
Eesti keeles on ilmunud ka tema romaanid "Tagasi Bridesheadi”, „Allakäik ja langus”, „Peotäis põrmu” ja "Pommuudis". 
Lapsepõlv.
Arthur Evelyn St. John Waugh sündis 28. oktoobril 1903. aastal kirjastaja Arthur Waugh' (1866–1943) ja Catherine Charlotte Rabani (1870–1954) teise pojana. Nende pere oli inglise, šoti, walesi, iiri ja hugenoti päritolu. Evelyni esimesed koolitunnid möödusid kodus ema käe all ning just emaga oli tal ka edaspidi lähedane suhe, samas kui isa hoidis rohkem vanema poja poole. Venna ja isa parema läbisaamise tõttu tundis Evelyn end tihti kõrvalejäetuna. 1910. aasta septembris asus Evelyn õppima Heath Mounti kooli. Selleks ajaks oli ta juba kirjutanud oma esimese lühijutu "The Curse of the Horse Race" ning oli muidu elava loomuga ja uudishimulik laps. Omaenda mäletamist mööda oli ta "üsna tarmukas väike poiss", kellele koolitunnid ja kodused ülesanded erilist peavalu ei valmistanud. Küll oli tal aga kalduvus endast nõrgemaid kiusata. Tema ohvrite seas oli ka tulevane fotograaf Cecil Beaton, kellele jäi see kogemus eluks ajaks meelde. 
Väljaspool kooli andis Evelyn ühes ümbruskonna lastega etendusi, mis olid enamasti tema enda kirjutatud. Sõjaeelsest kirjandusest ja üldisest meeleolust mõjutatuna, moodustas Evelyn koos sõpradega väikese väesalga oma kindluse ja vormiriietusega. 1914. aastal algas sõda ning Waugh ja teised Heath Mounti kooli skaudid olid nüüd tegeliku sõjandusministeeriumi käskjalgadeks. 
Perepuhkused veedeti tavaliselt Midsomer Nortonis Waugh' tädide juures. Nende külaskäikude ajal tärkas Evelynis huvi anglikaani kiriku rituaalide vastu ning just sealt sai alguse tema eluvaatele iseloomulik spirituaalsus. Oma viimasel õppeaastal Heath Mounti koolis pani Waugh aluse kooli ajakirjale The Cynic. 
Haridus.
Lancing College.
Nagu nende isagi, käis Evelyni vend Alec Sherborne'i koolis ning ka Evelyn oleks pidanud oma haridusteed just seal jätkama. 1915. aastal aga paluti Alecil koolist lahkuda tema ilmsikstulnud homoseksuaalse suhte tõttu. 1917. aastal avaldas Alec romaani "The Loom of Youth", mis kirjeldas koolielu ning sisaldas viiteid samasoolistele suhetele. Oli ilmselge, et romaani tegevuspaigaks oli just Sherbourne'i kool, mille juhtkond oli antud intsidendi tõttu sedavõrd solvunud, et Evelyni sinna enam vastu ei võetud. 1917. aasta mais saadeti Evelyn Lancing College'isse, mis oli tema hinnangul oluliselt vähem väärt. 
Üsna pea aga leppis ta uue keskkonnaga ning saavutas esteedi maine. 1917. aasta novembris avaldati tema essee "In Defence of Cubism" ajakirjas Drawing and Design. Pärast sõda naasis kooli noor õpetaja J. F. Roxburgh, kes julgustas Evelyni kirjutama ning ennustas talle suurt tulevikku. Oma viimastel aastatel Lancing College'is oli Evelyn kooli ajakirja toimetaja ja väitlusklubi president ning võitis auhindu kirjandus- ja kunstikonkurssidel. Samal ajal alustas ta ka romaani, mille keskmes oli koolielu, ent jättis selle pooleli. Viimaks võitis ta stipendiumi ajalooõpinguteks Hertford College'is. 
Hertford College.
1922. aasta jaanuaris kolis Evelyn Oxfordi, et jätkata õpinguid Hertford College'is. Esimese kahe semestri vältel oli ta üsna tavapärane õpilane, kuulus väitlusklubisse, kirjutas väitlusdebattide kohta kooli ajakirjades Cherwell ja Isis ning esines viimases ka filmikriitikuna. Ehkki Evelyn võttis stipendiumi pigem kui preemiat seniste pingutuste eest ning mitte kui olulist sammu tulevase karjääri suunas, suutis ta siiski esimese olulise eksami edukalt läbida. 
Evelyni elu Oxfordis muutus drastiliselt 1922. aasta oktoobris kui ülikoolilinnakusse saabusid Harold Acton ja Brian Howard Eton College'ist.