Varroalest

Varroalest ("Varroa destructor") on parasiitne lest, kes nakatab mesilasi ja hauet, põhjustades varroatoosi (ladina "varroatosis"). Varroalestast on saanud tänapäeval kõige ohtlikum meemesilaste haigusetekitaja, lisaks on see põhjustanud suurt majanduslikku kahju. 
Väline kirjeldus.
Täiskasvanud emaslestad on silmaga nähtavad ja on isaslestadest suuremad.
Emaslest on läikiv, värvuselt pruun kuni punakaspruun, pikkus 1,1–1,2 mm ja laius 1,5–1,6 mm. Kehakujult on ta lame, mistõttu on tal lihtne mesilaste küljes püsida ja arenevasse mesilashaudmesse tungida.
Isaslesta pikkus on 0,7 mm ja laius 0,7 mm, värvuselt on ta heledamad. Täiskasvanud isased ei toitu, kuna nende suised on sellised, mis ei võimalda toitu kätte saada, väljaspool hauet neid ei leidu.
Arengutsükkel.
30–60 tundi enne haudme kinnikaanetamist ronib emane lest kärjekannu ja hakkab toituma, ta on valmis munema. 3 päeva pärast haudme kinnikaanetamist hakkab emane lest munema. Kokku muneb ta 4–6 muna. Emaslest elab suvel 2–3 kuud ning enamik neist jõuab muneda 2 korda. Talvel elavad emaslestad 5–8 kuud täiskasvanud mesilaste küljes.
Esimesena munetakse üks viljastumata muna ehk isaslest, seejärel viljastatud munad ehk emaslestad. Koorunud kahjurivastsed läbivad 2 arengutsüklit (protonümf ja deutonümf), seejärel arenevad täiskasvanuks. Emase lesta areng lesehaudmel kestab 7 päeva ja töömesilase haudmel 6 päeva; isase lesta areng vastavalt 6 ja 5 päeva. Isaslest viljastab ühe emaslesta, maksimaalselt kaks emaslesta, seejärel isaslest sureb. Tütarlestad lähevad pärast emaga kärjekannust lahkumist 2 nädala pärast uude kärjekannu munema.
Lestale on täiskasvanud mesilane vaheperemeheks ja transportijaks. Varroalest eelistab lesehauet, kuna isasmesilane ehk lesk areneb aeglasemalt. Lest ei elaks ilma mesilasteta ja haudmeta üle 5 päeva.
Varroalesta levik.
Varroalestad levivad tarusiseselt ja mesilaste vahel täiskasvanud mesilaste abil. 
Varroalesta levikule aitavad kaasa:
Varroalesta toitumine.
Varroalestad toituvad haudme ja täiskasvanud mesilaste hemolümfist, häirides perede heaolu ja nii tekitavad lestad mesilastele suuri füüsilisi vaevusi. Võib lõppeda mesilase surmaga.
Varroalesta leidumus mesilastel.
Täiskasvanud mesilastel leidub lesti:
Tagakeha loogete vahelt on lestadel hea ja lihtne tungida läbi peremeesorganismi ja imeda sealt hemolümfi.
Varroatoos.
Varroatoosi põhjustab varroalest. Väljaspool hauet tungib lest enesekaitseks mesilase keha külge, kus mesilasel on teda raske eemaldada. 
Lestad võivad olla ka mitmesuguste viiruste kandjad, näiteks deformeerunud tiibade viiruse, ägeda paralüüsi viiruse kandja jpt.
Haiguse tunnused.
Lestadega mesilased lendavad raskelt/vaevaliselt ja muutuvad jõuetuks. Lestadega mesilaste eluiga on kuni poole võrra lühem lestavabade mesilase omast.
Madal tase.
Madalat haigestumistaset on raske avastada.
Keskmine ja kõrge tase.
Mesilastel:
Ekstreemselt kõrge tase.
Ekstreemselt kõrge lestasustaseme korral muutub pere jõuetuks ja hukkub.
Ravi.
Sipelghape ja oblikhape on inimese tervisele ohtlikud ning neid kasutades tuleb olla ülimalt ettevaatlik ja tarvitada ettevaatusabinõusid. Tänapäevaste ravimite efektiivsus on 80–95% eeldusel, et ravitakse vastavalt juhendile.