tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Basan

Basan (波山), alternatiivne nimetus Basabasa (婆娑婆娑) või Inuhōō (犬鳳凰) on Jaapani folklooris yōkai, mis näeb välja nagu kana. Teda on illustreeritud Takehara Shunseni raamatutes "Ehon Hyaku Monogatari" ("Illustreeritud raamat saja looga") ja "Gazu Hyakki Yagyō" ("Illustreeritud saja deemoni öine paraad").
Mütoloogia.
Välimus.
Basan meenutab välimuselt kalkunisuurust kana. Ta on äratuntav erkpunase harja ja leekjate toonidega erksa sulestiku järgi. Tema eripäraks on hingeõhk, mis sarnaneb draakonileegiga, mis aga ei tekita soojust ega süüta tuleohtlikke materjale. Väidetavalt hingab lind oma nokast kummituslikku tuld, mis pole kuum, vaid jahe, hõõguv tuli.
Käitumine.
Basan elab bambusmetsades ja on eranditult öise eluviisiga. Teda võib leida ainult Ehime prefektuuris saarel Shikoku mägedes. Basanid toituvad söest ja tuhast, kuigi elavad inimtegevusest kaugel, seetõttu rändavad nad öösiti kaugetesse küladesse, et süüa seal lõkkejääke või hõõguvat süsi. Kui nad on õnnelikud või hirmunud, lehvitavad basanid tiibu, tekitades sahinat, mida nimetatakse "basabasa" heliks.
CHEP

CHEP (Commonwealth Handling and Equipment Pool) on 1945. aastal Austraalias asutatud rahvusvaheliselt tegutsev organisatsioon, juhtiv kaubaaluste ja plastikust konteinerite ühiskasutusfondi teenuste osutaja autotööstusele, keemiatööstusele ning tarbe- ja toidukaupade tootjatele.
CHEP on kaubaaluste ja konteinerite ühisvaru haldamise globaalne liider, kes teenindab paljusid maailma suurettevõtteid. Ettevõttele kulub üle 300 miljoni kaubaaluse ja tagastatava konteineri. 45 riigis töötab kokku ettevõtte teenistuses 7000 inimest. CHEP ühiskasutusfondis oli 2018. aastal 238 miljonit kaubaalust, 14 miljonit erinevat konteinerit ja 170 miljonit korduvkasutusega plastikust konteinerit.
Alates 1958. aastast on ettevõtte omanik Brambles Limited.
CHEP kaubaalused.
CHEP eri tüüpi kaubaaluseid ja konteinerid kasutatakse ainult kindlaksmääratud riikides. Nii näiteks on puidust kaubaalus tüübitähisega B1210A (1200x1000x162 mm) kasutusel enamikus Euroopa riikides, Ladina Ameerikas, Indias ja Uus-Meremaal. Puidust ja metallist kaubaalus B0806A (800x600x163 mm) ja plastikust kaubaalus P0604A (600x400x145 mm) on kasutusel Euroopa riikides. Puidust kaubaalust tüübitähisega B1060B (1000x600x162 mm) kasutatakse ainult Prantsusmaal.
Plastikust valmistatud kaubaalused P1208B (1200x800x160 mm) ja P1210B (1200x1000x160 mm) on kasutusel paljudes Euroopa riikides, autotööstuse kaubaalus B1210E on kasutatav Euroopa, Brasiilia ja Argentina autotootjate tarneahelates.
Tabel. Enamkasutatavad CHEP kaubaalused.
Heino Kermik

Heino Kermik (18. jaanuar 1931 Saaremaa – 25. september 2013 Haapsalu) oli eesti ajakirjanik, koduloolane, spordiajakirjanik ja -ajaloolane.
Ta lõpetas 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna.
Töötanud ajakirjanikuna ajalehes Kommunismiehitaja, Oma Saar, Sirbis ja Vasaras, Maalehes ning toimetajana kirjastuses Eesti Raamat ja ajakirjas Tennis.
Isiklikku.
Oli aastatel 1977–1994 abielus mäesuusataja ja spordiajakirjaniku Maie Mäega.
Kirde-Itaalia

Kirde-Itaalia on üks viiest Itaalia ametlikust statistilisest piirkonnast, mida kasutab Riiklik Statistikainstituut} (ISTAT), mis on esimese taseme NUTS-piirkond ja Euroopa Parlamendi valimisringkond. Kirde-Itaalia hõlmab nelja riigi 20 piirkonnast:
Põhjas piirneb see Austria ja Šveitsiga, idas Sloveeniaga, lõunas Liguuria, Toscana, Marche ja väikese San Marino liidumaaga, läänes Lombardiaga ja väga lühikesel lõigul Piemonte'ga. Emilia-Romagna, Friuli-Venezia Giulia ja Veneto piirnevad Aadria merega.
Rokurokubi

Rokurokubi (ろくろ首, 轆轤首; "kael nagu potikeder") on Jaapani folklooris yōkai. Nad näevad välja nagu tavalised inimesed, kuid mõne märgatava erinevusega. Ühel tüübil on veniv kael, teisel aga pea, mis võib kehast eralduda ja vabalt ringi lennata ("nukekubi"). Rokurokubid esinevad klassikalistes kaidanites (vaimulugudes) ja "yōkai"-teostes.
Etümoloogia.
Sõna "rokurokubi" võib olla tulnud sõnast "rokuro", mis tähendab "potiketra", "kaevu vintsi" (sest see pikeneb) või "vihmavarju käepidet", mis samuti pikeneb.
Mütoloogia.
Lendav pea – Nukekubi "(抜け首)".
Nukekubi on rokurokubi alamliik, kelle pea eraldub kehast ja lendab ringi. Seda alamliiki mainitakse Jaapani folklooris juba enne pikliku kaelaga "rokurokubi"'sid. Klassikalises kirjanduses leidub lugusid inimestest, kes nägid ööpimeduses lendavaid päid. Mõnikord panevad "nukekubi"'d toime hirmuäratavaid tegusid, näiteks ründavad inimesi ja joovad nende verd.
Lafcadio Hearn raamat "" ("Kwaidan: Kummaliste asjade lood ja uuringud") kirjeldab "nukekubi"'sid, kes söövad usse ja putukaid. Samuti kirjeldatakse meetodit rokurokubi tapmiseks. Teoreetiliselt on neil nõrkus, mida saab ära kasutada siis, kui keha magab ja pea lendab ringi: kui keha liigutada või peita, ei suuda pea sellega ühendust taastada. "See... lööb kolm korda maapinnale, põrgates nagu pall, seejärel hakkab lämbuma justkui surmahirmust ja sureb." Samuti on kirjutatud, et rokurokubi ei saa rünnata inimest, kes loeb budistlikke palveid või suutraid.
Veniv kael.
Edo perioodil hakati jäädvustama lugusid inimestest, kelle kaelad unes pikenesid. Arvatakse, et see idee tekkis nukekubi kujutiste väärtõlgendusest: peenikest "niiti", mis ühendas pead kehaga, peeti ekslikult pikaks kaelaks.
Mitmed kogumikud, näiteks Kasshi Yawa "(甲子夜話)", sisaldavad lugusid naistest, kelle kael näis unes pikenevat – seda seostati tavaliselt hinge eraldumisega kehast ehk "ektoplasmaga" parapsühholoogiast. Vaatamata ilmsete füüsiliste kõrvalekallete puudumisele peeti selliseid inimesi sageli rokurokubideks ja neid kardeti. Teistes kirjandusallikates, näiteks Jippensha Ikku, seostatakse venitatud kaela päritolu karmaga: inimesest saab rokurokubi karistuseks mõrva või julmuste eest.
Mõnes loos ei ole "rokurokubi"'d üldse yōkai, vaid inimesed, keda vaevab salapärane füüsiline seisund, mis põhjustab une ajal nende kaela pikenemist.
Ngọc Linh

Ngọc Linh on mägi Vietnamis, mille kõrgus on 2598 meetrit üle merepinna. 
Mägi asub Kesk-Vietnamis, Kon Tumi ja Quảng Nami provintside piiril ning kuulub Annami mäestikku, mis kulgeb läbi Vietnami, Laose ja Kambodža.
Ngọc Linhi ümbrus on üks bioloogiliselt mitmekesisemaid piirkondi Vietnamis. Siin kasvab mitmeid endeemseid taimeliike, näiteks haruldane Ngọc Linhi ženšenn (Panax vietnamensis), mida hinnatakse kõrgelt traditsioonilises meditsiinis ja peetakse üheks haruldasemaks ženšenni liigiks maailmas. 
Mäe piirkonnas on täheldatud ka ohustatud loomaliike, nagu saola (Pseudoryx nghetinhensis), indohiina tiiger ja mitmed ahviliigid. Lisaks leidub siin haruldasi kahepaikseid, sealhulgas Ngọc Linhi puukonn (Gracixalus lumarius) ja Triengi puukonn (Gracixalus trieng), kes elavad ainult selle mäe vihmametsades.
Ngọc Linhi mägi ja selle ümbrus kuuluvad Ngọc Linhi looduskaitseala koosseisu, mis loodi kohaliku ökosüsteemi ja ohustatud liikide kaitseks. Looduspargis tehakse nii teadusuuringuid kui ka keskkonnaharidusprojekte.
Ngọc Linhi piirkonnas elavad mitmed etnilised vähemusrahvad, kelle kultuur ja eluviis on tihedalt seotud mäe ja loodusega – nad kasutavad metsataimi ravimitena ning peavad mäge pühaks paigaks.
Helminthosphaeriaceae

Helminthosphaeriaceae on kottseente sugukond.
Ruzenia

Ruzenia on kottseente perekond, kuhu kuulub ainult üks liik.
Georg Stiernhielm

Georg Stiernhielm (sünninimega Göran Olofsson; 7. august 1598 Dalarna – 22. aprill 1672 Stockholm) oli Rootsi luuletaja, matemaatik ja keeleteadlane. Stiernhielmi kuulsaim poeetiline teos on "Musæ Suethizantes" ("Seutizantese muusad") tsüklist esimene poeem "Hercules", mis on kirjutatud heksameetris; nimed ja motiivid on laenatud antiikkreeklastelt.
Teda nimetatakse "Rootsi luule isaks". Tema teost "Musæ Suethizantes" peetakse esimeseks oluliseks rootsikeelseks luuleraamatuks. 
Venemaal sai luuletaja tuntuks kui "Rootsi Lomonossov".
Elulugu ja karjäär.
Georg Stiernhjelm pärines Dalarna kaevurite perekonnast ja sündis Göran Olofssonina, kuid hiljem kasutas pseudonüümi "Lilia". Ta õppis Uppsala ülikoolis ja Greifswaldi ülikoolis Saksamaal. 1631. aastal sai ta aristokraatliku tiitli ja võttis nimeks Georg Stiernhielm. 
1626. aastal sai temast Västeråsi gümnaasiumi õpetaja ja juba sel ajal äratas ta kuningas Gustav II tähelepanu. 1631. aastal sai ta apellatsioonikohtu kohtuniku abi ameti Dorpatis. Vaatamata lihtrahvalikule päritolule tegi ta edukat karjääri riigiametnikuna. 
Ta oli polümaat: õppis õigusteadust, filosoofiat ja meetrikat, töötas kaalude ja mõõtude reformi kallal ning uuris keelte päritolu, uskudes, et rootsi keel on gootide algkeel. Tema klassikalises stiilis kirjutatud luuletus "Hercules" (1648. a) tõi talle kuulsuse ja sai uue poeetilise vormi eeskujuks. Ta püüdis rootsi keelt puhastada ja õilistada, luues rahvuskultuurile väärilise kirjandusliku stiili. Tema looming, mis ühendas klassikalised traditsioonid realistliku elukujutusega, avaldas sügavat mõju rootsi kirjanduse arengule.
Stiernhielm oli esimene Rootsi luuletaja, kes rakendas antiikluuletajate värsimõõte rootsi keeles, muutes nende pika ja lühikese silbi põhimõtte rõhutatud ja rõhutamata silpide põhimõtteks, mis sobib paremini rootsi keele fonoloogiaga. Ta kasutas ideid, mille arendas esmalt välja Martin Opitz ja mida rakendas hiljem rootsi keelele teoreetiliselt Andreas Arvidi.
Messingkollane

Messingkollane ehk messingivärvi on kollaste värvitoonide hulka kuuluv, messingi toonile sarnane kollakas värvus. Messingkollane võib olla ka läikega või sädelusega metalliktoon.
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." paigutab messingkollase ("messinggelb") metalliläikega värvuste hulka ja kirjeldab seda veidi roheka ja hallika kollasena, millel on metalliläige.
Prantsuskeelsete värvinimetuste portaal pourpre.com nimetab messingivärvi ("laiton") vasteks tooni "bronze florentin" ('Firenze pronks') ja annab selle värvuseks ookerja murtud kollase .
RAL Design värvikaardi toon 080 60 50 "Messinggelb" on soojema ookerja tooniga tumekollane 
Veebivärv "Brass" on kergelt tuhm ookerkollane või rohekas tumekollane , "Brass Yellow" on kergelt rohekas keskmise erksusega kollane
Grège

Grège ([ɡʁɛʒ]) on toorsiidi värvi hallikasbeež kuni beež värvitoon. Ekrüüvärvist on see hallima ja tumedama tooniga, kotiriide või pleegitamata lõuendi värvi. Ingliskeelses ruumis vastab sellele toon "greige", mis võib olla tuletatud ka värvinimedest "grey" 'hall' ja "beige" 'beež'.
Prantsuskeelsete värvinimetuste portaal pourpre.com annab tooni vasteks beežide toonide vahemiku soojast hallist pruunikamani .
Veebivärv "Greige" on soe helehall , "Light Greige" valkjashall .
Catherine Connolly

Catherine Martina Ann Connolly (sündinud 12. juulil 1957 Galways) on Iiri poliitik, kes on alates 11. novembrist 2025 Iirimaa president. Ta oli Dáil Éireanni liige ("Teachta Dála"), valitud Galway Westi valimisringkonnast, aastatel 2016 kuni presidendiks valimiseni 2025. aastal.
Connolly sündis Galway linnas ning alustas oma poliitilist karjääri Tööpartei liikmena, mille esindajana ta valiti 1999. aastal Galway linnavolikokku. Ta oli Galway linnapea aastatel 2004–2005. 2006. aastal lahkus ta erakonnast erimeelsuste tõttu. Pärast ebaõnnestunud katseid 2007. ja 2011. aasta üldvalimistel kandideerida sõltumatuna, valiti Connolly 2016. aastal Dáil Éireanni liikmeks. Ta sai Iirimaa esimeseks naiseks, kes täitis "Leas-Cheann Comhairle" (aseesimehe) ametit, olles selles rollis 33. Dáilis juulist 2020 kuni novembrini 2024.
Connolly kandideeris sõltumatu kandidaadina 2025. aasta presidendivalimistel, teda toetasid Sinn Féin, Sotsiaaldemokraadid, Tööpartei, People Before Profit, Roheline Partei, 100% Redress ning mitmed sõltumatud Oireachtase liikmed. Ta võitis presidendivalimistel Heather Humphreysi ja Jim Gavinit, saades 10. inimeseks ja kolmandaks naiseks, kes on valitud Iirimaa presidendiks.
Ideoloogiliselt vasakpoolne Connolly kirjeldab end sotsialisti ja patsifistina. Iiri neutraliteedi pooldajana on tema välispoliitilisi vaateid ajakirja Politico sõnul sageli iseloomustatud kui "lääneskeptilisi"; ta on kriitiline NATO, Euroopa Liidu kasvava kaitse- ja sõjalise kulutamise ning üldise Euroopa militariseerumise suhtes. Connolly on hukka mõistnud Venemaa sissetungi Ukrainasse, kuid on samas nimetanud NATO hoiakut Venemaa suhtes "sõjardlikuks".
Ta on avalikult väljendanud toetust Palestiinale, olles samas Iisraeli terav kriitik ja nimetanud seda "genotsiidiriigiks". Connolly pooldab Iirimaa taasühinemist. Siseriiklikult on ta toetanud samasooliste abielu seadustamist ja abordi legaliseerimist. Connolly räägib iiri keelt ning on varem töötanud kliinilise psühholoogi ja advokaadina.
Rahid Ulusel

Rahid Ulusel (täisnimega Rahid Süleyman oğlu Xəlilov) on Aserbaidžaani teadlane, Aserbaidžaani Riikliku Teaduste Akadeemia vanemteadur ja Lääne Ülikooli professor (2005–2007).[1]
Biograafia.
Rahid Ulusel sündis Aserbaidžaani Vabariigis Masally rajooni Kəlbəhüseynli külas 13. augustil 1954. Uluseli lapsepõlv on väga ebamäärane, kuigi on teada, et ta kaotas oma isa umbes 15-aastaselt ja teda kasvatas üles ema.[1] Lõpetas Aserbaidžaani Riikliku Pedagoogikaülikooli. Tema doktoritöö teema on "Aserbaidžaani kaasaegsed filosoofilised laulud". Uluseli trükitud teaduspublikatsioonide koguarv on 215.[1]
Uluseli väärtuslikud teosed käsitlevad filosoofia, esteetika, kulturoloogia, filoloogia ja kriitika aktuaalseid probleeme. Neid on avaldatud nii Aserbaidžaanis kui ka välismaal. Ulusel on Aserbaidžaani Kirjanike Liidu, ANAS-i Filosoofiainstituudi dissertatsiooninõukogu ja Rahvusvahelise Filosoofiaseltside Föderatsiooni liige ning Lähis-Ida Biokosmoloogia Assotsiatsiooni asepresident. Rahid Ulusel esindas Aserbaidžaani mitmel rahvusvahelisel humanitaarteaduste kongressil (USA, Rootsi, Kreeka, Korea jne).[2]
Tatsuya Nakadai

Tatsuya Nakadai (jaapani keeles 仲代 達矢 Nakadai Tatsuya, sünninimega Motohisa Nakadai; 13. detsember 1932 Meguro, Tokyo – 8. november 2025 Tokyo) oli Jaapani näitleja. Teda peetakse laialdaselt Jaapani kinoajaloo üheks suurimaks näitlejaks,[1][2][3] ta tegi ulatuslikku koostööd paljude Jaapani tuntumate ja tunnustatumate režissööridega. Oma enam kui seitsme aastakümne pikkuse karjääri jooksul on ta mänginud enam kui 160 filmis[4]. Aastaks 2006 oli ta mänginud 126 Jaapani filmis, sealhulgas peaosas Akira Kurosawa kuulsates filmides "Ran" ja "Kagemusha" – varikindrali Takeda Shinge daimyo ja tema asendaja Kagemusha kaksikrollis – ning kõrvalosades paljudes teistes Kurosawa filmides, samuti mõõgavõitleja Tsuji Gettani kõrvalosas auhinnatud filmis "Pärast vihma".
Ta sündis aastal 1932 Meguros (praegu Tokyo linnaosa) neljalapselises perekonnas vanuselt teise lapsena. Ta kasvas üles Chibas, kus tema isa töötas bussijuhina. Tema isa suri aastal 1941 ja ema kolis seejärel astega Aoyamasse.
Ta alustas aastal 1952 õpinguid Haiyūza teatrikoolis. Kool praktiseeris uut tüüpi shingeki't, mis hülgas klassikalised Jaapani nō ja kabuki traditsioonid ning otsis mõjutusi lääne realismist.
Ta pälvis esmakordselt tähelepanu aastal 1955 lavastusega nimega "Yurei". Järgmisel aastal tegi ta oma filmidebüüdi. Aastaks 1960 oli ta teinud üle 20 filmi, sealhulgas kolm Masaki Kobayashi sarjas "Inimese saatus". Kobayashi ja Nakadai olid teinud koostööd alates Nakadai esimesest filmist ja nende koostöö kestis kolm aastakümmet.
Ta on tuntud oma paljude chanbara ehk samurai filmide poolest. Nende hulgas on tähelepanuväärsed Kobayashi "Harakiri" (1962), milles Nakadai mängib peaosa meistrita samuraina, ja komöödia "Kiru" (1968).
Ta tegi pikka aega koostööd režissöör Akira Kurosawaga. Ta mängis kangelase Toshirō Mifune antagonisti Kurosawa samuraifilmides "Yojimbo" (1961) ja "Samurai Sword" (1962). Kurosawa filmis "Taevas ja põrgu" (1963) mängis ta detektiivi. Nakadai naasis Kurosawa filmide juurde 1970. aastate lõpus, kui ta mängis peaosa ajaloolistes jidaigeki filmides "Kagemusha" (1980) ja "Ran" (1985). Viimases filmis mängis Nakadai oma 50ndate alguses palju vanemat, maailmakartlikku ja lohutamatut sõjapealikku, kes oli maskeerunud kummituseks.
Kuigi Nakadai jätkas oma filmikarjääri ka 21. sajandil, pidas ta end teatrinäitlejaks. Tema viimaste aastate tuntuimad teosed on pärit teatrist, kus ta mängis peaosa sellistes lavastustes nagu "Müügimehe surm", "Barrymore" ja "Don Quijote".
Makseleevendus

Makseleevendus või leevendus makseraskuste tõttu ("ingl k. "forbearance"") on laenulepingute tingimuste muudatus, mis võimaldatakse kliendile makseraskuste tõttu maksevõime taastamise eesmärgil.
Juhan Mandre

Juhan Mandre (kuni 1936 Johannes Mihkelson; 14. mai 1922 Valguta vald, Rannu kihelkond, Tartumaa – 4. august 2008 Tabasalu) oli eesti kergejõustiklane, spordiajakirjanik, -tegelane ja -ajaloolane.
Lõpetas 1939. aastal Tartu 1. Reaalkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
On töötanud komsomolijuhina, oli aastatel 1951–1953 Kehakultuuri toimetaja, 1953–1955 Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja ja Eesti NSV Spordikomitee esimees, 1955–1982 Kehakultuuri peatoimetaja.
Sportlasena.
Hakkas sportima 1934. aastal Valguta Arengus, jätkas aastatel 1937–1939 Tartu Kalevi noortekoolis, 1940–1941 Valguta rahvamaja spordiringis, Nõukogude–Saksa sõja ajal Nõukogude tagalas Ivanovos ja Moskvas.
Võitis Leningradi–Eesti NSV sõpruskohtumisel 1944. aastal teivashüppe (3.20) ja oli kaugushüppes (6.34) Eesti NSV ametiühingute meister.
Looming.
Toimetas, koostas ja kirjutas spordiraamatuid, brošüüre jm väiketrükiseid.
Edgar Remmel

Edgar Remmel (kuni 1935 perenimi Remmelmann; 12. veebruar 1915 Tallinn – 21. aprill 1999 Tallinn) oli eesti lauatennisist, sporditegelane ja -ajaloolane.
Lõpetas 1934. aastal Tallinnas kolledži.
Sportlasena.
Sportimima hakkas koolipõlves.
Mängis Eesti meistermeeskonnas Puhkekodu jalgpalli.
Kuulus 1950. aastal Eesti NSV lauatennisekoondisse.
Sporditegelasena.
Oli aastatel 1953–1969 Eesti NSV Spordikomitees auto-ja mootorrattaspordi, laskmise ja lauatennise peatreener.
Spordikohtunikuna.
Tegutsenud lauatennisekohtunikuna (vabariiklik kategooria). 
Looming.
On teinud kaastööd Kehakultuurile ja Spordilehele ning on olnud spordiaastaraamatute koostajaid.
Mihkel Kleis

Mihkel Kleis (sündinud 1977. aastal Tallinnas) on eesti kunstnik, muusik ja graafik, kelle looming liigub abstraktse visuaalkunsti, eksperimentaalse heli ja tähendusevaba esteetika piiril. 
Tema tööd hõlmavad maali, graafikat, raamatukujundust, performance’i ja heliloomingut. Muusikuna tegutseb ta peamiselt pseudonüümi Ratkiller all. 
Kleisi loomingu keskne teema on tähenduse ja vormi vahekord, mille kaudu ta uurib taju, keele ja visuaalse kogemuse piire.
Ajalugu.
Mihkel Kleis õppis:
1990. aastate lõpus alustas ta oma esimesi isikunäitusi. Tema varajane looming kasutas sageli õudusfilmide ja popkultuuri motiive, mis olid esitatud stiliseeritud, groteskses ja mängulises võtmes. 
2000. aastate teises pooles hakkas Kleis liikuma abstraktsema ja kontseptuaalsema visuaali suunas, kus kujutised ja tekstid muutusid osaliselt loetamatuteks või vormiliselt iseseisvateks.
Lisaks visuaalkunstile on Kleis tegelenud eksperimentaalse helikunstiga ning avaldanud mitmeid albumeid nime all Ratkiller, kasutades kollaažilikke, müralisi ja absurdseid helistruktuure.
Eestis.
Kleis on olnud aktiivne Eesti kaasaegse kunsti skeenel alates 2000. aastate algusest. Tema töid on eksponeeritud mitmes Eesti galeriis, sh:
Kleisi teoseid on käsitletud nii Eesti Kunstiakadeemia publikatsioonides kui ka kultuuriväljaannetes, näiteks "Kultuur.err.ee", "Postimees" ja "Eesti Ekspress". 
Tema 2021. aasta näitus „Tähenduseväline vaade“ Rüki galeriis tõi taas fookusesse maalilise mõtlemise ja tähenduse kadumise teema, mida võib pidada oluliseks verstapostiks tema hilisloomingus.
Aasia madukael

Aasia madukael ("Anhinga melanogaster") on madukaellaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Aasia madukael on 85–97 cm pikk. Tiibade siruulatus on 116–128 cm. Nokk on 71–87 mm pikk. Saba pikkus on 202–240 mm. Kaalub 1058–1815 g.
Sulestik on peamiselt must. Pea ja kael on pruunid. Kurgualune ja triibud kaela külgedel on valged. Tiibadel on hõbedased triibud. Noka ülapool on must või pruun, alapool on kollakas. Jalad on mustad.
Noorlinnu pea ja kael on helepruunid. Selg on punakas. Hõbedased triibud tiibadel on tuhmimad. Alaselg ja saba on tumepruunid. Sabaots on helepruun. Alapool on pruun.
Vastkoorunud pojad on sulgedeta. Udusuled on valged.
Levik.
Aasia madukaela levila ulatub Indiast Filipiinide ja Sulawesini.
Elavad jõgede ja tiikide ääres ning soodes.
Toitumine.
Toituvad peamiselt kaladest, kuid ka kahepaiksetest, madudest, putukatest, koorikloomadest ja limustest.
Pesitsemine.
Pesitsevad kolooniates koos kormoranide, haigrutega, iibiste ja toonekurglastega. Pesa asub puu otsas.
Põhja-Indias ja Myanmaris pesitsevad juulist augustini, Lõuna-Indias ja Sri Lankal jaanuaris ja veebruaris. Kurnas on 3–4 muna mõõtmetega 53 × 35,5 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 26–30 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks seitsme nädala vanuselt.
Looduslikud vaenlased.
Aasia madukaela poegi söövad vöötsaba-merikotkad.
Vendzavas

Vendzavas on küla ("ciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Užava valla lõunaosas. 
Vendzavas jääb valla keskusest Užavast 13,4, piirkonna keskusest Ventspilsist 36 ja Riiast 224,2 kilomeetri kaugusele. Küla teenindab Vendzavase bussipeatus.
Aastal 2005 oli külas 15 elanikku, aastal 2025 oli elanikke 17.
Sārnate

Sārnate on küla ("ciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Užava valla lõunaosas. Sārnate jääb valla keskusest Užavast 13,4, piirkonna keskusest Ventspilsist 36 ja Riiast 224,2 kilomeetri kaugusele. Külas asuvad Priednieki, Ozoli, Līdumi, Burtnieki ja Sārnate bussipeatused.
TI-solk

TI-solk (ing k "AI-slop") on generatiivse tehisintellekti rakendustega loodud rämpssisu. See on sageli suurtes kogustes toodetud, madalakvaliteediline, banaalne, sügavama tähenduseta ja kitš. Tuntud näited on sürrealistlikud klipid ning pildid nagu 2024. aastal Facebookis levinud "krevett-Jeesus" (ing k "Shrimp Jesus").
See on tavaliselt seotud sisuloojatega ühismeedias ja veebireklaamijatega, seda võib kohata e-raamatutes, meedias, muusika voogedastusplatvormidel, reklaamides, videomängudes ning teaduses. 2020-aastatel käibele tulnud mõistel on halvustav tähendus, sarnane rämpskirjadega.
Mõiste päritolu.
Esimesed suured keelemudelid (LLM) ja nendega kaasnenud pildiloomemudelid kiirendasid massilise, kuid madalakvaliteedilise teksti ja piltide loomist, tekitades selle üle ajakirjanduses ja ühismeedias arutelu. Pakuti mõisteid nagu TI-prügi, TI-reostus, TI-sodi. 2022. aastal avaldatud TI pildirakenduste avaldamisega tuli kasutusele ka TI-solgi slängilik mõiste näiteks 4chanis, Hacker Newsis ja YouTube'i kommenteerijate seas.
Solkijateks (ing k "slopper") on hakatud nimetama neid, kes kipuvad peamiselt generatiivseid TI tööriistu (nt ChatGPT) kasutama.
Solkimise põhjus.
TI-solki toodetakse majandusliku ja omakasu pärast, teadlasi ajendab avaldamissurve, sest nende karjäär sõltub avaldatud artiklite ning tsiteerimiste arvust. Nii sotsiaalmeedias solkijaid kui ka generatiivse TI arendajaid motiveerib raha, sest ühismeediaplatvormid maksavad suure publikuga kontode omanikele teatud protsendi reklaamituludest. Publikut ning vaatamisi või kuulamisi aitavad suurendada populaarsed postitused ja populaarsuse tagamiseks postitavad kontod regulaarselt ja massiliselt TI-solki. Eurooplaste jaoks tagasihoidlikud summad on arvestatav sissetulek Hiinas, Indias ning Vietnamis, kus paljud neist kontodest asuvad.
TI-solgi sürreaalne väljund võib tulenedagi sellest, et viibad on antud hindi, urdu või vietnami keeltes, mida LLM-id valdavad kehvemalt kui inglise keelt.
Ukraina justiitsministeerium

Ukraina justiitsministeerium (ukraina keeles Міністерство юстиції України) on Ukraina riikliku õiguspoliitika eest vastutav ministeerium. Justiitsministeeriumi eelkäija asutati juba 20. sajandi alguses ning on seega üks riigi vanematest ministeeriumitest.
Pjotr Zenkov

Pjotr Zenkov (eestipäraselt ka Peeter Zenkov; 29. jaanuar 1933 Kürsinä küla, Kulje vald, Petserimaa – 12. august 2013 Tallinn) oli eesti poksija.
Õppis 6. kutsekoolis Tallinnas. 
Alustas poksitreeninguid Tallinna Tööjõureservides Martin Linnamäe ja Raimond Turja juhendamisel. Pidas 147 kohtumist ja võitis neist 109.
Tuli 1952. aastal kergekaalus (kuni 60 kg) ja aastatel 1954–1956 I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) Eesti NSV meistriks.
Sai 1951. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) pronksi, 1952. aastal Tööjõureservide üleliidulistel meistrivõistlustel pronksi ja 1956. aastal Nõukogude relvajõudude meistrivõistlustel hõbeda.
Tērande

Tērande on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Zirase valla lõunaosas. Tērande asub Užava jõe ääres ja jääb valla keskusest Zirasest 9,6, piirkonna keskusest Ventspilsist 37,9 ja Riiast 182,3 kilomeetri kaugusele.
Tērande on kujunenud endise Tērande karjamõisa juurde.
Vendzavas (Zirase vald)

Vendzavas on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Zirase valla idaosas. Vendzavas asub Venta jõe ääres ja jääb valla keskusest Zirasest 9,6, piirkonna keskusest Ventspilsist 37,9 ja Riiast 182,3 kilomeetri kaugusele. Küla teenindab Vendzavase bussipeatus.
Vendzavas on kujunenud endise Vendzavase mõisa ("Wensau") juurde.
Harry Teeveer

Harry Teeveer (18. september 1932 Jõhvi kihelkond, Virumaa – 28. august 1998 Ida-Viru maakond) oli eesti poksija ja poksitreener.
Ta töötas hiljem ka Tammiku kaevanduses puurijana, Kohtla-Järve spordikoolis ning Tammiku kolhoosis põllutööriistade lukksepana.
Sportlasena.
Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel Jõhvi Kalevi esindajana raskekaalus (üle 81 kg) 1957. aastal 2. koha ja 1958. aastal 3. koha.
Teda peeti andekaks ja heade eeldustega poksijaks, kuid kehvad harjutamistingimused olevat takistanud tema jõudmist tippu.
Treenerina.
Ta oli hiljem poksitreener Jõhvis ja Kohtla-Järvel. Tema õpilasi on olnud ka Priidik Kippar.
Arno Kukk

Arno Kukk (7. veebruar 1936 Krüüdneri – 6. juuli 1963) oli eesti botaanik.
Ta lõpetas Tartu 1. Keskkooli (1954) ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajanduse insenerina.
Loodusuurijate Seltsi liige alates 1957, oli ta Nigula Riikliku Looduskaitseala esimene juhataja kuni surmani.
Plaatinavärvus

Plaatinavärvus, plaatinavalge ehk plaatinahall on plaatina värvusega sarnanev valkjashall värvitoon, millel on metalliläige (veebivärvil see puudub) ja mis on hõbehallist heledam.
Karvavärvus.
Karvavärvusena on plaatinavärvus ("platinum") kassidel roosaka varjundiga hõbejasbeež kasukavärv.
Juuksevärvus.
Plaatinablondiks nimetatakse väga heledat, külma varjundiga blondi juuksevärvust, vahel kerge kuldse alltooniga.
Oliver Puri

Oliver Puri (23. september 1925 Velise vald, Vigala kihelkond, Läänemaa – 5. mai 2003 Rapla) oli eesti kergejõustiklane, maadleja, sporditegelane ja -kohtunik.
Lõpetas 1949. aastal Tihemetsa metsatehnilise tehnikumi metsatööstuse tehniku-tehnoloogia erialal.
Töötas 1949–1951 Pärnumaal ja Kilingi-Nõmme rajoonis Massiaru ja Laiksaare metsapunktis tehnikuna ning tehnilise juhatajana. 
Oli 1951–1952 Kilingi-Nõmme rajooni spordikomitee ja 1953–1956 Kolhoosniku Kilingi-Nõmme rajooninõukogu esimees.
Oli aastatel 1956–1985 kombinaadi Järvakandi Tehased puidutsehhi meister ja juhataja.
Alates 1947. aastast tegutses mitme spordiala ja -seltsi juhtorganites.
Avaldas ajakirjanduses spordiartikleid.
Sportlasena.
Sportimist alustas 1936. aastal Läänemaal Nurtu algkoolis, jätkas Rapla Keskkoolis, Tihemetsa tehnikumis ning hiljem mujal Pärnu, Kilingi-Nõmme ja Rapla rajoonis.
Tuli 3 korral kergejõustikus ja 1 korral maadluses Eesti NSV maasportlaste meistriks.
Mälestuse jäädvustamine.
Alates 2004. aastast korraldatakse Rapla maakonnas tema mälestusvõistlust vibuspordis.
Austraalia madukael

Austraalia madukael ("Anhinga novaehollandiae") on madukaellaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Varem peeti teda aasia madukaela alamliigiks.
Välimus.
Austraalia madukael on 85–97 cm pikk. Tiibade siruulatus on 116–128 cm. Nokk on 71–87 mm pikk. Kaalub 1058–1815 g.
Isaslinnu sulestik on peamiselt must või tumehall. Kaelal on valge mustade servadega triip. Nokk on pikk ja terava otsaga. Noka ülapool on oliivikarva, alapool on tuhmkollane. Nokatüvik on eredamat tooni kui ots. Tiibadel on heledad triibud. Saba on pikk ja ümmarguse otsaga. Jalad on kollakad.
Emaslinnu ülapool on hallikaspruun, alapool helehall. Kaelal on valge triip.
Noorlinnu sulestik sarnaneb emaslinnu omaga, kuid on heledam ja kaelatriipu pole hästi näha.
Alamliigid ja levik.
Liigil on kaks alamliiki:
Elavad jõgede ja järvede ääres ning soodes.
Toitumine.
Toituvad peamiselt kaladest, kuid ka kahepaiksetest, madudest, putukatest, koorikloomadest ja limustest.
Pesitsemine.
Pesitsevad üksikult või kolooniates koos kormoranidega. Pesa asub puu otsas. Vanalinnud ehitavad pesa koos. Isaslind toob oksi kaugemalt, emaslind sama puu küljest. Pesa läbimõõt on 40 cm.
Kurnas on 2–6 helerohelist muna mõõtmetega 59 × 38 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 26–30 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks seitsme nädala vanuselt.
Looduslikud vaenlased.
Austraalia madukaela mune söövad halavaresed.
Aia tänav (Aruküla)

aia on tänav arukülas
tänava pikkus on umbes 100 meetrit. tänaval on tupik
Järsi tee (Aruküla)

Järsi tee on tänav arukülas ja järsil
Järsi tee algab raudteeülesõidust ja lõpeb Lagedi-Aruküla-Peningi maanteel ja tänava pikkus on umbes 3 km
tänav lõpeb aruküla õigeusu kiriku varemete juures
ASUSTUSED JÄRSI TEEL
Falkonet Metall OÜ, Järsi tee 1
Aave Transport OÜ, järsi tee 10
2025.–2026. aasta maailma karikasari mäesuusatamises

2025.–2026. aasta mäesuusatamise maailmakarikavõistlused, mida korraldab Rahvusvaheline Suusaliit (FIS) nii meestele kui naistele on 60. maailmakarika hooaeg.
Hooaeg algas traditsiooniliselt Austrias Söldenis suurslaalomivõistlustega nii naistele (25. oktoober) kui ka meestele (26. oktoober) ja lõppeb Norras Lillehammeris 25. märtsil 2026. aastal. Sari hõlmab 38 võistlust 19 võistluspaigas meestele ja 37 võistlust 20 võistluspaigas naistele. 
Valitsevad maailmakarika üldvõitjad on Marco Odermatt ja Federica Brignone.
Lisaks mäesuusatamisele on kõigil FIS-i reguleeritavatel aladel nüüd suuremad auhinnafondid, mis makstakse välja eurodes, mitte enam Šveitsi frankides pärast aastakümneid.
Hooaja tipphetk on 2026. aasta taliolümpiamängud, mis toimuvad 7.–18. veebruarini 2026. aastal Bormios (mehed) ja Cortina d'Ampezzos (naised).
Meeste hooaeg.
Meeste hooajal on kavas 38 võistlust, sealhulgas:
Need võistlused toimuvad 19 võistluspaigas üle Euroopa ja Põhja-Ameerika.
Naiste hooaeg.
Naiste hooajal on kavas 37 võistlust, sealhulgas:
Need võistlused toimuvad 20 toimumiskohas üle Euroopa ja Põhja-Ameerika.
Ajakava ja tulemused.
Mehed.
Edetabelid.
Üldkarikas.
Toimunud 5/38
 Cup Standings
Kiirlaskumine.
Toimunud 0/9
 
Ülisuurslaalom.
Toimunud 1/9
 Cup Standings
Suurslaalom.
Toimunud 1/9
 Cup Standings
Slaalom.
Toimunud 1/11
 Cup Standings
Auhinnarahad.
Toimunud 2/38
 Prize Money Standing
Naised.
Edetabelid.
Üldkarikas.
Toimunud 2/27
 Cup Standings
Kiirlaskumine.
Toimunud 0/9
 
Ülisuurslaalom.
Toimunud 0/8
 
Suurslaalom.
Toimunud 1/10
 Cup Standings
Slaalom.
Toimunud 1/10
 Cup Standings
Auhinnarahad.
Toimunud 2/37
Palgas

Palgas on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Zlēkase valla keskosas.
Külas kasvav Palgase tamm on looduskaitse all. Sealsed Ēčkalni muinaskalmed on regionaalse kaitse all.
Rootsipunane

Rootsipunane ehk Faluni punane (rootsi keeles "Falu rödfärg") on punane raudoksiidi sisaldav värvipigment, mida toodeti Rootsis Faluni vasekaevanduste tootmisprotsessis alates 17. sajandist. Traditsiooniliselt on seda pigmenti kasutatud värviandjana punases keeduvärvis (ka punamuldvärv ja muldvärv), millega on värvitud puumajade välisseinu Rootsis, Soomes ja Norras.
Falu Rödfärg on kaubamärknimetus, mida tohib kasutada üksnes värvi kohta, mis sisaldavad Faluni kaevandusest pärit lähtekomponente. Rootsikeelne "Rödfärg", soomerootsi "rödmylla" ja soome "punamulta" on nimetused värvi kohta, mis sisaldavad igasugust looduslikku punaookrit või tööstuslikku raudoksiidpunast.
Värvus.
Värvinimetus "rootsipunane" tähistab selle punamuldvärvi tooni. Rootsipunasena on kirjeldatud mitte üksnes punast keeduvärvi, vaid ka puidulasuure ja muude kui keeduvärvide tooni. Samuti on rootsipunasena kirjeldatud selle värvusega ehitisi.
Veebivärv "Falu red" on tume-punakaspruun mitmes variandis .
Rodrigo Paz Pereira

Rodrigo Paz Pereira (sündinud 22. septembril 1967) on Boliivia poliitik, kes on alates 8. novembrist 2025 Boliivia president. Ta on endise presidendi Jaime Paz Zamora vanim poeg. Aastatel 2020–2025 oli ta Tarija departemangu senaator. Aastatel 2015–2020 oli Paz Pereira Tarija linnapea ning aastatel 2002–2010 Esindajatekoja liige, kuuludes oma isa erakonda Revolutsiooniline Vasakliikumine ("Movimiento de la Izquierda Revolucionaria – Nueva Mayoría"; MIR–NM).
Paz Pereira sündis Hispaanias Santiago de Compostelas kus ta isa oli paguluses. Ta on lõpetanud Ameerika Ülikooli Washingtonis. Ta valiti esimest korda Esindajatekotta 2002. aasta valimistel oma isa MIR-NM nimekirjas ning teenis seal kuni 2010. aastani. Pärast MIR-i lagunemist läks Paz oma perekonna poliitilisse tugipiirkonda Tarijasse, töötades Tarija linnavolikogu esimehena aastatel 2010–2015 ja Tarija linnapeana aastatel 2015–2020. Aastal 2020 valiti ta Tarijast Senatisse.
2025. aasta üldvalimistel kandideeris Rodrigo Paz Pereira Kristlik-Demokraatliku Partei presidendikandidaadina ja tema asepresidendikandidaadiks oli endine politseinik Edmand Lara. Pereira võitis presidendivalimiste esimese vooru 32 % ning esimest korda Boliivia ajaloos tuli korraldada presidendivalimiste teine voor. Teises voorus võitis Paz Pereira endist presidenti Jorge Quirogat.
Karkjalg (perekond)

Karkjalg ("Himantopus") on karkjalglaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Karkjalad on keskmise suurusega kahlajad, kes elavad parasvöötmes ja troopikas. Karkjalgadel on pikad jalad, tagumist varvast ei ole ja varvaste vahel on lestad. Nokk on peenike ja sirge. Udusulis poegade ülapool on hall, seljal on kaks tumedat triipu.
Perekonda kuulub viis liiki:
Harilik karkjalg on Eestis eksikülaline.
Zūru mežniecība

Zūru mežniecība on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Piltene valla põhjaosas.
Küla asub Vēždūka jõe kaldal. Čunči keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. 
Külas kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 4,14 m. 1978. a 17. märtsil kinkis Läti metsandus- ja metsatööstusminister Leons Vītols selle männi 50. juubeli puhul dramaturg Gunārs Priedele.
Eugen Piisang

Eugen Piisang (22. detsember 1916 (vkj)/ 4. jaanuar 1917 Tallinn – 2. detsember 2003 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane, spordikohtunik, -tegelane, -ajakirjanik ja -ajaloolane.
Lõpetas 1936. aastal Tallinna Linna Poeglaste Kommertsgümnaasiumi.
Töötas alates 1934. aastast Kopli Kinnisvarade kortermeistrina ning Lutheri vabrikus palgaarvestaja ja -maksjana.
Mobiliseeriti Nõukogude–Saksa sõja ajal 1941. aastal Punaarmeesse, 1942. aastal suunati õppima Nõukogude tagalasse Moskvasse Kehakultuuri Keskinstituuti Eesti NSV spordikaadri ettevalmistuskursustele.
Oli aastatel 1944–1947 Kalevi pearaamatupidaja ning 1948–1977 Kehakultuuri kirjanduslik kaastööline ja vastutav sekretär.
Sportlasena.
Harrastas kergejõustikku ning jalg-, korv- ja võrkpalli.
Võistles pallimängudes Lutheri vabriku NMKÜ (treener Artur Pihlak) ja kergejõustikus ÜENÜ Tallinna osakonna (ÜENÜTO) (treener Hilmar Kadak) liikmena. 
Eesti ja Eesti NSV meistrivõistlustel võitis 1939–1947 14 korda medali (sh 1947. aastal 400 m tõkkejooksus kulla), Balti riikide esimesel kohtumisel 1940. aastal jagas 800 m jooksus esikohta ja jooksis 4 × 400 m teatejooksus Eesti rekordi püstitanud meeskonnas. Võistles 5 korda Eesti ja Eesti NSV koondises. 
Looming.
Tegi kaastööd teatmeteostele "Eesti nõukogude entsüklopeedia", "Eesti entsüklopeedia", "Tallinn" (1979), "Olümpiamängud" (1980) ja "Eesti spordi biograafiline leksikon" (2001).
Isiklikku.
Tema abikaasa oli kergejõustiklane ja sporditegelane Eugenia Piisang, nende tütar oli kergejõustiklane ja spordipedagoog Marion Piisang ning poeg on pedagoog ja haridusjuht Erkki Piisang.
Desuciems

Desuciems on küla ("mazciems") Lätis Ventspilsi piirkonnas Usma valla keskosas. Desuciems jääb valla keskusest Usmast 5,1, piirkonna keskusest Ventspilsist 49,6 ja Riiast 143,2 kilomeetri kaugusele.
Küla on asub Ventspils—Tukums II raudteeliini ääres.
Dhahabīyah

Dhahabīyah (araabia keeles ذهبية /ðahabīya/) on Niiluse jõel kasutatav reisipurjekas. Tavaliselt kasutatakse seda terminit madala põhjaga, pargaselaadse aluse kohta, millel on kaks või enam ladinapurje tüüpi purje. Tuulevaiksel ajal või ebasoodsa tuulega liikusid need aerude abil, aerutajad kasutasid eesmist madalamat tekiosa, mis hõlmas enamasti kolmandiku kuni pool laeva kogupikkusest. Need laevad on enamvähem sarnasel kujul eksisteerinud tuhandeid aastaid ning neid on kujutatud Egiptuse vaaraode hauakambrite seintel. Nimi tuleneb araabiakeelsest sõnast "kuld" (ذهب "dhahab" /ðahab/) ning on kasutusele võetud sarnastelt kullatud pargastelt, mida Egiptuse moslemi valitsejad keskajal kasutasid.
Ajalugu.
Kuni 1870. aastateni olid dahabiyad enamlevinud alused turistide sõidutamiseks Niilusel. Donald Reidi sõnul maksis 1858. aastal "neljakümnepäevane edasi-tagasi reis Kairost Luxorisse umbes 110 naela; viiekümnepäevane reis Assuani ja tagasi umbes 150 naela". Thomas Cook Ltd võttis aga jõel kasutusele aurulaevad, mis muutsid kolmekuulise reisi 28-päevaseks vaatamisväärsuste ringreisiks. 
1900. aastaks, kui rongid olid hakanud aurulaevadega konkureerima, olid dahabiyad reserveeritud ainult kõige jõukamatele ja lõbusõitjatest reisijatele. See on ka aeg, mil dahabiyade kasutamises ja neisse suhtumises toimusid suured muutused. Veel Sir John Gardner Wilkinsoni 1847. aasta raamat "Hand-book for travelers in Egypt" kirjeldab üksikasjalikult, kuidas dahabiyat rentida. Reisija, kes soovis Niilusel reisida, pidi laeva rentimisajaks hoolitsema ka selle varustamise, putukatest ja rottidest puhastamise, paadimeeste järelevalve ja isegi ülevärvimise eest. Kuid 1897. aastaks olid reisifirmad reisi palju tsiviliseeritumaks muutnud. Thomas Cook lubas: "giidid ja muud vajalikud teenijad ning toiduvarud valitakse ja pakutakse hoolikalt."
Tänapäevastel dahabiyadel puudub endiselt laevamootor. Neid pukseerivad tuuleta ajal ja vastutuult sõites diiselmootoriga puksiirlaevad ja neil on elektrienergia tootmiseks pardal diiselgeneraator. Nädalane kruiis Niilusel maksab suurusjärgus 1500...3500 USD reisija kohta. Hinna sees on harilikult kõik, toitlustamisest ja majutusest ekskursioonideni.
Pilaff

Pilaff, ka plov, on riisitoit, mida valmistatakse riisi puljongis keetes ja aurutades või pannil hautades, nii et terad ei kleepu kokku. Lisatakse vürtse, aedvilju või liha. See toit on pärit Kesk-Aasiast. Nimi "Pilaff" tuleneb Sanskriti sõnast "pulaka", mis tähendab riisipalli. Pilaff on levinud muuhulgas Iraanis, Türgis, Indias, Pakistanis, araabiamaades, Jaapanis, Keenias, Albaanias, Kariibi mere maades, Kreekas, Rumeenias, Leedus, Azerbaidžanis, Usbekistanis, Kasahstanis ja Türkmenistanis.
Eduard Hallberg

Eduard Hallberg (sündinud 6. augustil 2003 Sipoos) on Soome mäesuusataja. Ta on spetsialiseerunud suurslaalomile ja slaalomile.
Hallberg kuulub Soome rootsikeelse vähemuse hulka ja on pärit kakskeelsest Sipoolt (rootsi keeles Sibbo). Ta debüteeris rahvusvahelisel võistlusel 21. novembril 2019. aastal Bjorlis toimunud FIS-i suurslaalomis. Oma esimesel suurel rahvusvahelisel võistlusel osales ta vaid mõni kuu hiljem Lausanne'is toimunud noorte taliolümpiamängudel jaanuaris 2020. aastal, kus tema parim tulemus oli slaalomis 13. koht.
Hallberg tähistas oma esimest suurt edu 2023. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. St. Antonis võitis ta suurslaalomis hõbemedali, lõpetades prantslase Alban Elezi Cannaferina järel teisena. Seni oli ta peamiselt võistelnud FIS-i võistlustel. Selle tulemuse põhjal valiti Hallberg samal aastal Courchevelis/Méribelis toimunud maailmameistrivõistlustele, kuid ta ei suutnud lõpetada ei suurslaalomit ega slaalomit. Hooaja lõpus võitis Hallberg oma esimese Soome meistritiitli, edestades suurslaalomis Samu Torstit. 9. detsembril 2023. aastal tegi Hallberg oma maailmakarikavõistluste debüüdi slaalomis Val-d'Isère'is, kuid teisele sõidule ei kvalifitseerunud. 10. märtsil 2024. aastal võitis ta oma esimese Euroopa karikavõistluse, slaalomi Kläppenis. Hallberg lõpetas 2023/24 Euroopa karikavõistluste hooaja slaalomi edetabelis kolmandana, kindlustades endale seega kindla stardikoha 2024/25 maailmakarika hooajaks slaalomis riiklikku kvoodi.
Hooaja esimesel slaalomi etapil, 17. novembril 2024. aastal Levis, teenis Hallberg oma esimesed maailmakarika punktid 24. kohaga. Vaid nädal hiljem, 24. novembril, lõpetas ta Gurgli slaalomis esimest korda maailmakarika võistlusel esikümnes.
Saalbachis toimunud 2025. aasta maailmameistrivõistlustel lõpetas ta slaalomis 12. kohal. Ta langes välja suurslaalomis ja võistkonnavõistluses (kiirlaskumine + slaalom) koos Elian Lehtoga.
16. novembril 2025. aastal saavutas Hallberg oma esimese maailmakarika poodiumikoha Levi slaalomis. See oli ka esimene poodiumikoht Soome suusatajale pärast seda, kui Kalle Palander võitis suurslaalomis Alta Badias 16. detsembril 2007. aastal.
Jaanus Salm

Jaanus Salm (sündinud 4. detsembril 1969) on eesti trummar.
Ta on ansamblite Horoskoop ja Revals trummar.
Varem on ta mänginud löökriistu ansamblites Ummamuudu ja The Sun.
Harissa (puder)

Harissa on puder või kört, mis koosneb keedetud jämedast nisujahust, segatuna liha ja maitseainetega. Nimi "harissa" tuleneb araabia sõnast "haras", mis tähendab "purustama". Harissa on levinud araabia maades ja Armeenias.
Dionysius Fabri

Dionysius Fabri oli Pommerist pärit Liivimaa ordu ordukantsler, kes tegutses Liivimaa ordu maameister Wolter von Plettenberg ajal (1494–1535) ja keda Dionysius Fabriciuse Liivima kroonikas on nimetatud Liivimaa sündikuks. Ta koostas 1533–1538 „Formulare procuratorum Proces vnde Rechtes ordeninge, Rechter arth vnde wise, der Ridderrechte yn Lifflande, So wol yn den Stifften, alse yn Harrien vnde Wirlande, vnde gemennichliken ym gebruke auer gantzem Lifflande“ ehk „Prokuraatorite vormelid. Liivimaa rüütliõiguste protsessi- ja õiguskord, õigel kujul ja viisil, kehtiv niihästi stiftides kui ka Harju- ja Virumaal ja üldiselt tervel Liivimaal“.
Kiufta

Kiufta on suured veiselihast, kanast, lambalihast või kaamelilihast lihapallid, mis on maitsestatud ning millele võib olla lisatud purustatud nisu, pähkleid, juustu või muna. Nimetus "kiufta" tuleneb pärsiakeelsest sõnast "kofta", mis tähendab tambitud liha. Kiufta on levinud Lõuna-Aasias, Kesk-Aasias, Lähis-Idas, Balkanil ja Kaukaasia lõunaosas, muuhulgas Armeenias, Afganistanis, Albaanias, Bosnias, Bulgaarias, Gruusias, Liibanonis, Süürias, Egiptuses, Kreekas, Indias, Marokos, Pakistanis, Rumeenias, Serbias ja Türgis.
Hakuzōsu

Hakuzōsu (白蔵主), ka Hakuzosu ja Hakuzousu, on Jaapani folklooris populaarse tegelase kitsune (rebane või rebasevaim) nimi, kui ta esines preestrina.
Lugu.
Legendi tuntuima versiooni tegevus toimub Shōrin-ji templis (小林寺) Sakai linnas Osaka prefektuuris ja on kokku võetud Ōkura Toramitsu (大蔵虎光) näidendis "Kyōgen fushin gami" ("Kyōgen kahtlaselt paberilt") (1823. a) ja samuti Shōrin-ji templi ajaloos.
Rebane, kes jahimehe petmiseks maskeerub preestriks Hakuzōsuks, sai kuulsate "kyōgen"-näidendite "Tsuri-gitsune" ("Kuidas rebast püüda") ja "Koe-kitsune" ("Rebase haugatus") aluseks. 
Shōrin-ji templi enda ajalooversiooni kohaselt oli Shōrin-ji templi külge lisanud "tacchū" (塔頭) ehk väikese saali nimega Kōun-an (耕雲庵), kus 1526–1555 aastatel elas preester Hakuzōsu (伯蔵司), kellel puudus sissetulek ja ta oli vaene. Ta palvetas seitse päeva ja seitse ööd, kuni seitsmendal päeval hüppas altarist välja kolmejalgne valge rebane. Preester arvas, et see on jumala Inari kingitus ja võttis rebase endale ja sellest ajast alates sai ta usklikelt rohkelt almusi. Ühel korral muutus rebane isegi vapraks sõdalaseks, kes peletas röövlid minema.
Preestril oli vennapoeg, kes teenis raha rebasejahiga. Valge rebane kasutas oma kuju muutmise võimet, et kehastada preester Hakuzōsut. Jahimehe juurde tuleb tema onuks kehastunud rebane ja ütleb, et loomade, eriti rebaste tapmine on raske budistlik patt. Kui tema "onu" lahkub, kuuleb jahimees ootamatult kinnipüütud rebase kisa ja saab aru, et tema juurde tulnud preester polegi päris Hakuzōsu, vaid kaval rebane, kes üritab teda oma jutuga eksitada. Seejärel püüdis ta looma tabamiseks kasutada kõiki oma jahinippe.
José Jerí

José Enrique Jerí Oré (sündinud 13. novembril 1986 Limas) on Peruu poliitik ja jurist, kes on alates 10. oktoobrist 2025 Peruu 65. president pärast oma eelkäija Dina Boluarte umbusaldamist ja ametist tagandamist. Enne presidendiametisse asumist oli Jerí 2025. aasta juulist oktoobrini Vabariigi Kongressi president, olles alates 2021. aastast Kongressi liige, kes esindas partei We Are Peru liikmena Limat. Ta on 2025. aasta seisuga seitsmes Peruu president vähem kui kümne aasta jooksul. 38-aastaselt on ta ka kolmas noorim ja esimene Y-põlvkonna esindaja, kes on Peruu president.
Jerí valiti esmakordselt Vabariigi Kongressi Martín Vizcarra asendusliikmena pärast seda, kui Vizcarra oli väidetavalt COVID-19 vaktsiini saamiseks järjekorras vahele trügimise tõttu oma kohast ilma jäänud. Ta oli tsentristliku partei We Are Peru liige. 26. juulil 2025 valiti ta Vabariigi Kongressi presidendiks.
Pärast Dina Boluarte ühehäälset umbusaldusavaldust ja ametist tagandamist 10. oktoobril 2025 protestide ajal sai temast Peruu president. Oma ametisseastumiskõnes lubas Jerí "moodustada ja juhtida ülemineku-, empaatia- ja rahvusliku leppimise valitsust" ning ütles, et rahvas "peab kuulutama sõja kuritegevusele".
Peruu president

Peruu president (hispaania keeles: "presidente del Perú"), ametlikult Peruu Vabariigi põhiseaduslik president ("presidente constitucional de la República del Perú"), on Peruu riigipea ja valitsusjuht. President on täidesaatva võimu juht ning Peruu relvajõudude ja riikliku politsei ülemjuhataja. 1993. aasta Peruu põhiseaduse laialt tõlgendatava tagandamissõnastuse tõttu võib Peruu Kongress presidendi ilma põhjuseta tagandada, mistõttu allub täidesaatev võim sisuliselt seadusandlikule võimule.
President valitakse juhtima valitsuse üldpoliitikat, töötama koos Vabariigi Kongressi ja ministrite nõukoguga reformide elluviimisel ning olema riigikorralduse haldaja, täites põhiseadust, mis sätestab presidendi õigused ja kohustused. President on põhiseaduse järgi tagasivalitav, kuid ametiajad ei tohi olla järjestikused. Presidendi residents asub pealinna Lima ajaloolises keskuses.
Ametisolev president on José Jeri. Kongressi presidendina vannutati ta ametisse 10. oktoobril 2025 pärast seda, kui tema eelkäija Dina Boluarte tagandati ja eemaldati ametist.
Aksel Himma

Aksel Himma (3. juuli 1912 Tartu – 10. mai 1977 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitegelane.
Ta sündis lasterikkas töölisperekonnas. Raske majandusliku olukorra tõttu pidi ta juba 14-aastaselt katkestama kooliõpingud ja minema ehitustööle.
1940. a. juunipöördest võttis teadlik töölisnoor aktiivselt osa. Pärast 1940. aasta riigipööret siirdus ta sporditööle. Ta kutsuti äsjamoodustatud spordiühingu «Lokomotiiv» aseesimeheks.
Nõukogude–Saksa sõja ajal oli ta mobiliseeritud Punaarmeesse, osales lahingutes Velikije Luki all, Emajõe ääres, Muhu- ja Kuramaal. Viimases lahingus sai ta raskelt haavata.
Pärast demobiliseerimist 1945. aastal oli ta Pärnu linna kehakultuuri- ja Spordikomitee esimees ning Pärnu 1. 7-klassilise kooli kehalise kasvatuse õpetaja.
Mõne aasta pärast tuli ta tagasi Tallinna, kus asus tööle tootmiskoondises «Kommunaar», kus ta töötas mitmel kohal kuni pensionileminekuni 1973. aastal. 
Sportlasena.
Koolist suunasid teda kehalise kasvatuse õpetajad Aleksander Kalamees ja Johannes Laidvere. Ta tegeles võimlemise, kergejõustiku ja korvpalliga, kus ta kuulus 3 aastat Tartu linna noortekoondisse.
Ta siirdus 1929. aastal Tallinna, kus jätkas korvpallitreeninguid Tallinna Töölisspordiühingus (TTÜ).
Siin kujunes poksist tema põhiala. Juba 1930. aastal sai ta Eesti Töölisspordiliidu meistriks keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) ning edaspidi veel viiel korral. Ta tuli Töölisspordiliidu meistriks veel korvpallis 6 korda, võrkpallis 7 korda ning aerutamises 1 korra.
Ta sai Eesti Raskejõustikumängude poksivõistlusel 19.–20. oktoobril 1935 Viru- ja Järvamaa esindajana kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 2. koha.
Poksikohtunikuna ja -tegelasena.
Ta on olnud Eesti NSV Poksiföderatsiooni kohtunike kolleegiumi liige, Kalevi vabariikliku poksisektsiooni presiidiumi liige, Kalevi Tallinna poksisektsiooni kauaaegne esimees ja aseesimees.