tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sułoszowa

Sułoszowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas, Sułoszowa valla halduskeskus. Sułoszowa asub Krakówist umbes 27 km loodes.
Artea Bank

Artea Bank (leedu keeles AB Šiaulių bankas, inglise keeles Siauliu Bankas) on Leedu pank, mis loodi 1991. aastal. Pank tegutseb peamiselt Leedus. 
Pangal on Leedus 59 harukontorit (sh Vilniuses 9, Šiauliais 8 ja Kaunases 7). Pank omab hoiuseid, väljastab laene, teeb rahaülekandeid ja arveldusi, vahetab valuutat, emiteerib ja töötleb deebet- ja krediitkaarte, pakub laene ning investeerib ja kaupleb väärtpaberitega. Šiauliai pank on keskendunud väikese ja keskmise suurusega ettevõtete finantseerimisele. Lisaks finantseeritakse keskmisest enam kortermajade renoveerimisprojekte. 
Pank omab Leedus suuruselt neljandat turuosa Swedbanki, SEB panga ja Revolut panga järel. Nad omavad 7,5% Leedu pangandussektoris olevatest varadest (märts, 2023). Kokku tegutseb Leedus 13 panka ja 6 välispanga haru. Tegemist on suurima valdavalt Leedu kapitalil põhineva pangaga. 
Panga aktsiad on noteeritud Nasdaq Balti börsil. Lisaks noteerib pank Balti börsil ka võlakirju.
Ajalugu.
Pank registreeriti Leedu äriregistris 4. veebruaril 1992. Esimene korrespondentkonto avati 1994. aastal. Konto avati tollal Svenska Handelsbankenile. 1994. aasta detsembris avati panga esimene haru. Alates novembrist 1999 on nad SWIFTi liikmed. Juulist 2000 võeti kasutusele Maestro ja Eurocardi / MasterCardi pangakaardid. 2000. aasta augustist on panga teenuseid võimalik tarbida ka e-panga keskkonna kaudu. Alates 2002. aasta detsembrist pakutakse ka tarbimislaene eraklientidele. 4. augustil 2005 võeti kasutusele kiibiga VISA maksekaardid.
22. novembril 2022 allkirjastasid Šiauliai pank ja Invalda INVL jaeäride ühendamise lepingu. Pärast tehingu lõpuleviimist hakkab Šiauliai panga kontsern lisaks juba pakutavatele finantsteenustele haldama Leedus teise ja kolmanda samba pensionifonde ja investeerimisfonde.
Šiauliai pank börsil.
Panga aktsiad on noteeritud alates 29. novembrist 1994 Vilniuse börsi lisanimekirjas ja alates 11. detsembrist 2006 põhinimekirjas. Aktsia lühinimi Vilniuse börsil on SAB1L. 2. augusti 2023 seisuga on pangal noteeritud 600 726 263 aktsiat.
2019. ja 2020. aastal oli Šiauliai panga aktsia Nasdaq Balti börsi enim kaubeldud aktsia (käibe alusel). 2021. ja 2022. aastal oli nende aktsia kauplemismahult teine vastavalt Ignitis grupi ja Enefiti Greeni aktsiate järel. 
Seisuga 3. august 2023 oli Šiauliai pank turuväärtuselt Nasdaq Balti börsi suuruselt kaheksas ettevõte. Panga turuväärtus oli 401,3 miljonit eurot. Turuväärtuselt on nad võrreldavad Tallinna Kaubamaja Grupiga. 2022. aastal vähenes nende turuväärtus 10%.
Seisuga 31. detsember 2022 oli pangal 18 524 aktsionäri (võrreldes eelneva aasta lõpuga on aktsionäride arv suurenenud +11,8%). 
Suurimad aktsionärid.
Aktsionäridest on 64% juriidilised ja 36% füüsilised isikuid. 55% aktsiatest kuulub Leedu isikutele ja 45% välisinvestoritele. Šiauliai panga aktsia on suhteliselt populaarne ka Eesti investorite seas.
Heleri-Anete Neider

Heleri-Anete Neider (sündinud 29. novembril 2005) on eesti jalgpallur ja näitleja.
Ta näitleb seriaalis "Pilvede all".
Ta mängib jalgpalli Tabasalu Jalgpalliklubis.
Chirimen

Chirimen on säbrulise pinnaga traditsiooniline Jaapani kangas, mida sarnasuse tõttu krepiga on nimetatud jaapani krepiks. Traditsiooniliselt siidkangas, kuid kootakse ka tehiskiust "chirimen"'i.
Ajaloost.
"Chirimen"'i kudumise tehnika arendati välja 16. sajandi lõpul. Kangas kootakse labases siduses, kuid koelõng, mis on lõimest kümme kord paksem, hoitakse kudumise vältel suure pinge all ja kasutatakse kordamööda erisuunalise keeruga koelõnga. Nii saadakse kangapinnale iseloomulikud väga peened kurrukesed (jaapani keeles "shibo"). Katsudes on kangas sile ja pehme, see ei kortsu kergesti. Kangas värvitakse enamasti pärast kudumist.
"Chirimen" on Jaapanis traditsiooniline esinduslike kimonote õmblemise materjal, kuid sellest tehakse ka pakkekangaid ("furoshiki") ning tänapäeval ka pisiesemeid nagu kotte, mündikukruid, rahakotte ja kaunistusi.
Jaotus.
"Chirimen" jaotatakse omakorda kuude klassi materjali ja kaalu järgi, kergeim on 525 grammi ja raskeim 899 g rull. Sõltuvalt sellest, kuidas lõng on kootud ja kedratud, erinevad kanga omadused. Kareda tekstuuriga "chirimen" kannab nimetust "Oni chirimen" 'koletis-chirimen', sellest tehakse enamasti pakkekangaid. Pehmem "Hitokoshi chirimen" on naiste ametlikuks kandmiseks mõeldud kimonote riie. "Rinzu" on siidist "chirimen"'i liik, mis on läikiv nagu satään, seda kasutatakse eriti pidulike kimonote valmistamiseks.
Viskoosist:
"Hito Koshi chirimen"
"Yu Zen chirimen"
"Kin Sha chirimen"
"Oni chirimen"
Polüesterkiust "chirimen"
Looduslikust siidist "chirimen"
Advokatuuri kutsesobivuskomisjon

Advokatuuri kutsesobivuskomisjon on Eesti Advokatuuri organ. Kutsesobivuskomisjon moodustatakse viieks aastaks ning vähemalt kümneliikmelisena.
Kutsesobivuskomisjoni liikmed.
Kutsesobivuskomisjoni liikmesust reguleerib advokatuuriseaduse § 29 lõige 3, mille kohaselt on komisjoni liikmed:
Kutsesobivuskomisjoni esimees valitakse komisjoni vandeadvokaatide seast. Valiku teevad komisjoni liikmed.
Kutsesobivuskomisjoni liikmed 2020. aasta novembri seisuga:
Kutsesobivuskomisjoni asendusliikmed 2020. aasta novembri seisuga: 
Advokatuuri kutsesobivuskomisjoni ülesanded.
Kutsesobivuskomisjon eksamineerib advokatuuri astuda soovijaid ning advokaadikutse taotlejaid, viib läbi sobivustesti välisriigis omandatud kutsekvalifikatsiooni kohta ning hindab perioodiliselt või juhatuse ülesandel advokaatide kutsesobivust.
Lisaks erialastele teadmistele kontrollitakse advokatuuri astujate puhul nende isikuomadusi. Advokatuuri astuja pädevust hinnatakse kindlaksmääratud õigusteemal kirjutatud essee ja vestluse alusel.
Eksamid.
Advokaadieksam koosneb suulisest ja kirjalikust osast. Kirjalik osa koosneb kaasusest, mille lahendamisel on lubatud kasutada õigusakte, kommentaare ja Riigikohtu lahendeid. Suulise eksami küsimustele vastamisel ei ole abivahendite kasutamine lubatud.
Vandeadvokaadi eksami sooritajatel on võimalik eksamiks valida valdkond (eraõigus, karistusõigus ja kriminaalmenetlus, riigi põhikord ja haldusõigus või tsiviil- ja haldusmenetlusõigus). Vandeadvokaadi abi ja vanemabi eksam hõlmab kõiki põhilisi õigusharusid. Eksam loetakse sooritatuks, kui iga küsimuse keskmine hinne on vähemalt pool maksimaalsest hindest.
Käsipall 2016. aasta suveolümpiamängudel

Käsipall 2016. aasta suveolümpiamängudel toimus 6.–21. augustini. 2016. aasta Rio de Janeiro suveolümpiamängudel oli käsipall 13. korda olümpiamängude programmis. Peeti nii naiskondade kui ka meeskondade võistlused. Naised osalesid käsipallis olümpiamängudel 11. korda. Nii meeste kui ka naiste turniiril osales 12 võistkonda. Käsipalli turniiri mängud toimusid Futra Arenal Barra olümpiapargis.
Meeste turniiri võitis Taani, kellele see oli esimene olümpiakuld, samas kui naiste turniiri võitis esimest korda Venemaa.
Eneli Jefimova

Eneli Jefimova (sündinud 27. detsembril 2006 Tartus) on Eesti ujuja. Ta on Euroopa meister pika ja lühiraja 100 m rinnuliujumises. Lühiraja maailmameistrivõistlustel võitis Jefimova 2024. aastal Eestile pronksmedali. Ta on kahekordne Eesti aasta naissportlane ja kolmekordne aasta noorsportlane.
Haridustee.
Eneli Jefimova kodune keel on vene keel. Ta käis Sillamäe eestikeelses Pääsupesa lasteaias ja Sillamäe Eesti Põhikoolis. Alates 7. klassist õppis Jefimova Tallinnas Audentese Spordigümnaasiumis, mille lõpetas 2025. aastal.
Sportlikud saavutused.
Ujumistreeninguid alustas Eneli Jefimova Sillamäe ujumisklubis Kalev, kus treeneriteks olid Jevgeni Bugakov, Aleksandr Tšerednikov ja Sergei Maksimov. Aastast 2019 on ta jätkanud treeninguid Tallinnas Kalevi Ujumiskoolis Henry Heina juhendamisel.
Jefimova võitis 2017. aastal oma esimese Eesti täiskasvanute meistrivõistluste medali kümneaastasena, saavutades 200 m rinnuliujumises pronksmedali. Ta on parandanud lühikeses ja pikas basseinis 43 korral Eesti rekordit, sealhulgas 6 korral teateujumises (seisuga 2025). Eesti koondisse kuulub ta 2019. aastast.
Ta osales rinnuliujumises Tōkyō suveolümpiamängudel 2021. aastal 100 m ja 200 m distantsidel.
Jefimova võitis 2021. aastal lühiraja Euroopa meistrivõistlustel uue Eesti rekordiga 100 m rinnuliujumises teise koha. Ta nimetati samal aastal aasta noorsportlaseks.
Juunioride maailmameistrivõistlustel Iisraelis Netanyas võitis Jefimova 2023. aastal rinnuliujumises 50 m distantsil kuldmedali ajaga 30,42. Tegemist oli Eesti läbi aegade esimese medaliga ujumises juunioride maailmameistrivõistlustel.
2023. aasta ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlustel Otopenis tuli ta uue Eesti rekordiga 1.03,21 100 m rinnuliujumises Euroopa meistriks. 50 m rinnuliujumises võitis ta hõbemedali. 
2024. aasta Eesti noorte- ja juunioride meistrivõistlustel Tallinnas Kalev Spa Veekeskuses 16. mail võitis ta kuldmedali 200 meetri rinnuliujumises ajaga 2.29,87. 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Belgradis tuli ta 100 meetri rinnuliujumises Euroopa meistriks ajaga 1.06,41.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis sai ta 100 meetri rinnuliujumises 7. koha ajaga 1.06,50 ning 200 meetri rinnuliujumises 23. koha.
2025. aastal USA-s Carmelis peetud lühiraja MK-etapi Eneli Jefimova näitas naiste 50 meetri rinnulidistantsil aega 29,33 ning saavutas 1. koha.
Rekordid.
Eneli Jefimova nimel on kõikide rinnuliujumise distantside Eesti rekordid. Ta on 4 x 50 m (25 m bassein) ja 4 x 100 m (50 m bassein) kombineeritud teateujumiste Eesti rekordi püstitanud võistkondade liige nii naiste teateujumises kui ka segateateujumises. 
Talle kuulub Juunioride ujumise maailmameistrivõistluste rekord 100 m rinnuliujumises (50 m bassein) ajaga 1.06,23, püstitatud 6. septembril 2023 Iisraelis Netanyas.
Välislingid.
[[Kategooria:Eesti ujujad]]
[[Kategooria:Sündinud 2006]]
Kašmiirikeelne Vikipeedia

Kašmiirikeelne Vikipeedia (kašmiiri keeles ویکیپیٖڈیا) on Vikipeedia kašmiirikeelne versioon.
Kašmiirikeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.
Sothokeelne Vikipeedia

Sothokeelne Vikipeedia on Vikipeedia sothokeelne versioon.
Sothokeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.
Šventa

Šventa on küla Leedus Švenčionyse rajooni Švenčionysi vallas. 
Šventas on raamatukogu, seal asub Sirvėta regionaalpargi administratsioon.
Külas kasvab looduskaitsealune Šventa tamm, küla juures paikneb tunnelorg. Šventas paiknevates IX–XII sajandil kasutusel olnud tumulustesse on maetud põletatud inimeste ja põletamata hobuste surnukehasid.
Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasula.
Aida (riie)

Aida ehk kongressriie, ka juteriie on kombineeritud siduses kootud ja jäigaks apreteeritud tikkimise põhikangas. Rahvapärane nimetus "jute" tuleb kiutaime džuudi nimest, millest käsitöökangaid algselt valmistati, tänapäeval on selleks enamasti puuvill.
Aidariides ristuvad lõngad neljakaupa, kaks seesmist ristuvad üle nelja lõnga, äärmised kummalgi pool üle ühe ja üle kahe, koes ja lõimes ühtemoodi. Neljaste lõngagruppide vahele jäävad augukesed, nii et kangas on võrgutaoline – see teeb tikkimisel lõngade lugemise lihtsamaks. Kangas on mõlemast poolt ühesugune ja selle mõlemad pooled on ühtviisi tarvitatavad. Aidariiet toodetakse erineva lõngade tihedusega pinnaühiku kohta, samuti erineva laiusega paelana.
Jason Denayer

Jason Grégory Marianne Denayer (sündinud 28. juunil 1995 Jette'is) on Belgia jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Fateh ja Belgia jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
2013. aastal sõlmis ta lepingu Manchester Cityga. Klubi põhikoosseisu ta ei jõudnud, mängides aastatel 2014–2018 laenul teistes klubides. Profidebüüdi tegi ta 2014. aastal Šotimaa kõrgliigaklubis Celtic. Ta lõi hooajal 2014–15 Šotimaa kõrgliigas viis väravat ja tuli klubiga Šotimaa meistriks. Samal hooajal valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja liiga hooaja parimaks noormängijaks. Järgmisel hooajal mängis ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray. Hooajal 2016–2017 mängis ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis Sunderland. Järgmisel hooajal naasis ta laenule Galatasaraysse, tulles sel hooajal klubiga Türgi meistriks.
2018. aasta augustis sõlmis Denayer nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lyoni Olympique.
Hooajal 2022/23 mängis ta Araabia Ühendemiraatide klubis Shabab Al Ahli.
2023. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Al Fatehiga.
Koondisekarjäär.
Belgia jalgpallikoondises tegi Denayer debüüdi 31. märtsil 2015 EM-i valikmängus Iisraeli vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 5. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Taani vastu.
Ta kuulus Belgia koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Norfukikeelne Vikipeedia

Norfukikeelne Vikipeedia (norfuki keeles "Wikkapedya") on Vikipeedia norfukikeelne versioon.
Norfukikeelsele Vikipeediale pandi alus 2005. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.
Lorenzo Insigne

Lorenzo Insigne (sündinud 4. juunil 1991 Napolis) on Itaalia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis Toronto FC ja Itaalia jalgpallikoondises.
2006. aastal liitus ta kodulinnaklubiga Napoli. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta 24. jaanuaril 2010 mängus Livorno vastu. Hooajal 2010–11 mängis ta laenul Itaalia tugevuselt kolmanda liiga klubis Foggia, lüües sel hooajal liigas 19 väravat. Järgmisel hooajal mängis ta laenul Itaalia esiliigaklubis Pescara. Ta lõi sel hooajal liigas 18 väravat ja võitis klubi meeskonnaga liiga.
Alates hooajast 2012–13 kuulus Insigne Napoli põhikoosseisu. Aastatel 2014 ja 2020 võitis ta klubiga Itaalia karika. Itaalia kõrgliigas olid tema edukamad hooajad 2016–17 (18 väravat) ja 2020–21 (19 väravat). 
2022. aasta juulis siirdus ta Torontosse.
2013. aastal võitis Insigne Itaalia kuni 21-aastaste koondises omavanuste Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Itaalia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. septembril 2012 MM-i valikmängus Malta vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. augustil 2013 sõprusmängus Argentina vastu.
2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks. Ta lõi finaalturniiril kaks väravat: esimeses alagrupimängus Türgi vastu ja veerandfinaalis Belgia vastu.
Shane Prince

Shane Prince (sündinud 16. novembril 1992 Rochesteris New Yorgi osariigis) on USA-Valgevene jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva Spartak ründajana vasakäärel.
Aastatel 2009–2012 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Kitchener Rangers ja Ottawa 67's.
2011. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i "draft"is 61. valikuna. Aastatel 2012–2015 mängis ta American Hockey League'i Ottawa Senatorsi noorteklubis Binghamton Senators. 2015. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule.
NHL-is tegi Prince Ottawa Senatorsi meeskonnas debüüdi 16. veebruaril 2015 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 25. novembril mängus Colorado Avalanche'i vastu. 2016. aasta veebruaris müüdi tema mängijaõigused New York Islandersile.
2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga HC Davos. Sama aasta novembris liitus ta KHL-i klubiga Novosibirski Sibir. Aastatel 2019–2021 mängis ta KHL-is Minski Dinamo ridades. Hooajal 2020–21 oli Prince Minski Dinamo resultatiivseim mängija (25+24). 2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Jekaterinburgi Avtomobilistiga. Hooaja 2021/22 lõpus mängis ta lisaks Šveitsi kõrgliigaklubis HC Lugano.
2022. aasta juulis naasis ta KHL-i, kui sõlmis lepingu Moskva Spartakiga.
2021. aasta jaanuaris sai Prince Valgevene kodakondsuse ning osales samal aastal Valgevene jäähokikoondise koosseisus maailmameistrivõistlustel.
Dominik Furch

Dominik Furch (sündinud 19. aprillil 1990 Prahas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib väravavahina Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad.
Ta alustas klubikarjääri Praha Slavias, mille koosseisus debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2007–08.
Aastatel 2015–2018 mängis ta KHL-is Omski Avangardi ridades. Hooajal 2018–19 mängis ta Tšerepovetsi Severstalis. Hooajal 2019–20 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Örebro HK. Seejärel naasis Furch KHL-i, liitudes Minski Dinamoga, kus mängis hooajal 2020–21.
2021. aasta augustis liitus ta Tšehhi kõrgliiga klubiga Plzeň, kuid juba pärast kuute liigamängu siirdus ta tagasi Rootsi kõrgliigasse, liitudes 2021. aasta oktoobris Färjestadiga.
Furch on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2016. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2018. aasta taliolümpiamängudel. 2016. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta parima tõrjeprotsendiga väravavaht (96%), samuti lasi ta keskmiselt mängus sisse kõige vähem väravaid (0,94 väravat mängus).
Paide kaubahoovi ärihoone

Paide kaubahoovi ärihoone on kultuurimälestiseks arvatud hoone Paides Pikal tänaval.
See on klassitsistlik puitehitis endise turuplatsi ääres.
Piiri tänav (Jõgeva)

Piiri tänav on tänav Jõgeval.
1940. aastal kujutas tänav endast Jõgeva linna läänepiiri ja sellest kaugemale ulatus ainult Suure tänava äärmine, kuni maanteeni ulatuv osa. Hiljem on tänavat ja Jõgeva linna administratiivpiire mõlemas suunas laiendatud. Ka tänapäeval on tänava keskosa läänekülg hoonestamata, seal asub park. 
Aadressil Piiri tänav 2 asub Jõgeva haigla.
Kurt Sprengel

Kurt Polycarp Joachim Sprengel (3. august 1766 Boldekow – 15. märts 1833 Halle an der Saale) oli saksa arstiteadlane, botaanik ja meditsiiniajaloolane.
1795. aastast oli ta Halle botaanikaaia direktor. Halles suhtles ta ka Johann Wolfgang von Goethega.
Pere.
Tema onu oli botaanik Christian Konrad Sprengel (1750–1816).
Nupedia

Nupedia oli ingliskeelne veebipõhine vabatahtlike kirjutatud entsüklopeedia, mille asutas 1999. aasta oktoobris Jimmy Wales. 2003. aasta septembris pandi Nupedia kinni. Nupedia oli Vikipeedia eelkäija. 
Nupediat eristas Vikipeediast see, et Nupedial oli seitsmesammuline heakskiitmisprotsess, mille käigus kontrolliti artiklite sisu.
Linus Hultström

Olof Linus Hultström (sündinud 9. detsembril 1992 Vimmerbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Linköping.
Ta alustas Linköpingis ka profikarjääri. Linköpingi koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10. Hooajal 2011–12 ja hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta Rootsi esiliiga klubis IK Oskarshamn.
2014. aasta oktoobris liitus ta Rootsi kõrgliigas mängiva Leksands IF-iga. Hooajal 2014–15 tegi ta Rootsi kõrgliigas oma seni parima hooaja, lüües liigas 10 väravat ja andis 23 väravasöötu. 2015. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Djurgårdensiga. 2015–16 põhihooajal oli ta resultatiivseim kaitsemängija (31 punkti) ja kaitsemängijatest enim väravaid (12 väravat). Kuigi ta langes väljalangemismängudes Djurgårdensiga välja juba veerandfinaalis, oli Hultström väljalangemismängudes resultatiivseim kaitsemängija 3+9). Hooajal 2018–19 jõudis ta klubiga Rootsi meistrivõistluste finaali, kus kaotati Frölunda HC-le mängudega 2:4. Sama hooaja väljalangemismängudes oli ta Frölunda mängija Chay Genoway kõrval resultatiivseim kaitsemängija (5+8). Hooajal 2019–20 lõi Hultström Rootsi kõrgliigas kaitsemängijatest enim väravaid (15).
2020. aasta mais liitus ta KHL-i klubiga Vitjaz. 2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Magnitogorski Metallurgiga.
2022. aasta mais naasis ta Linköpingi, kellega sõlmis ta nelja-aastase lepingu.
Rootsi jäähokikoondise koosseisus osales Hultström 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Wielmoża

Wielmoża on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Sułoszowa vallas. Wielmoża asub Krakówi kesklinnast umbes 23 km põhjaloodes.
Minoga

Minoga on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Skała vallas. Minoga asub Skałast ligi 4 km idakirdes ja Krakówi kesklinnast umbes 21 km põhjas.
Kanada relvajõud

Kanada relvajõud (inglise keeles "Canadian Armed Forces"; prantsuse keeles "Forces armées canadiennes") on Kanada sõjavägi.
Relvajõudude väeliigid on maavägi, merevägi ja õhuvägi. Sõdurid võivad olla tegevväelased või reservväelased. Kanada relvajõudude suuruseks on planeeritud 71 500 tegevväelast ja 30 000 reservväelast.
Relvajõudude ülemjuhataja on Kanada monarh, kelleks on Charles III. Kanada monarhi esindab Kanada kindralkuberner. Kanada relvajõudusid juhatab staabiülem, keda abistab ja nõustab relvajõudude nõukogu.
Nicolae Ciucă

Nicolae Ionel Ciucă (sündinud 7. veebruaril 1967) on Rumeenia poliitik ja sõjaväelane.
Nicolae Ciucă lõpetas 1985. aastal Craiovas militaarlütseumi "Tudor Vladimirescu" ja 1988. aastal Sibius ohvitseride sõjakooli "Nicolae Bălcescu". Doktorikraadi sõjateaduste alal sai ta 2003. aastal Riiklikus Kaitseülikoolis "Carol I". Sõjaväelasena on ta osalenud ka välismissioonidel Angolas, Bosnias ja Hertsegoviinas, Afganistanis ja Iraagis. Kindrali aukraadi sai ta 27. novembril 2015. 2015–2019 oli ta Rumeenia armee kindralstaabi ülem.
Alates 4. novembrist 2019 kuni 25. novembrini 2021 oli ta Rumeenia kaitseminister. 7. detsembrist kuni 23. detsembrini 2020 oli ta ühtlasi Rumeenia peaministri kohusetäitja.
Alates 25. novembrist 2021 kuni 12. juunini 2023 oli ta Rumeenia peaminister.
Rain Epler

Rain Epler (sündinud 6. juunil 1977 Tallinnas) on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna poliitik, XV Riigikogu liige. Ta oli Eesti keskkonnaminister (2020–2021).
Poliitiline tegevus.
Aastatel 2000–2006 kuulus Rain Epler Isamaaliitu.
2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel kandideeris Epler Eesti Reformierakonna nimekirjas Võru vallas. Ta sai kaks häält ega osutunud valituks. 
Aastatel 2019–2020 oli ta rahandusminister Martin Helme nõunik ja astus oktoobris 2020 EKRE liikmeks. 16. novembrist 2020 kuni 26. jaanuarini 2021 oli ta Eesti keskkonnaminister. Epler on kuulunud Riigimetsa Majandamise Keskuse, Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ja KredExi nõukokku.
2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel oli Rain Epler EKRE linnapeakandidaat Võrus. Ta kogus valimistel 221 häält ning valiti Võru Linnavolikogusse, kus tegutseb revisjonikomisjoni esimehena. 
Rain Epler on EKRE energeetika ja keskkonnatoimkonna juht. 2023. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 11 (Võru-, Valga- ja Põlvamaa) kandideeris Epler EKRE nimekirjas ning osutus valituks.
Ta kandideeris 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogus 632 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Rain Epler on abielus ja tal on kolm last. 
Ta on töötanud pikemat aega kindlustuse vallas (AON ja RSA ning Swedbanki kindlustusselts), praegu on Epler Võru vallas Kärgula külas 2016. aastal asutatud ettevõttes Pühajõe Pruulikoda OÜ osanik. Talle kuulub ka Kolmejalgne mündiga konn OÜ, mis pakub arvutialaseid konsultatsioone.
Bengalin

Bengalin on keskmise paksusega kuni raske tihe labases siduses kootud kangas, mille lõim on traditsiooniliselt tiheda asetusega siidist ja kude jämedamalt kedratud puuvillasest lõngast. Nimi tuleneb sellest, et originaalkangas oli pärit Indiast Bengalist. Tänapäeval toodetakse sarnast kangast sama nime all igasugustest kiududest, lisatakse ka elastaani.
1930. aastate eesti moesõnavaras esineb nimetus kirjakujuga "bengaliin". Nimetus "bengaliin" sisaldub ka 2012. aastal raamatuna ilmunud „Võõrsõnade leksikonis“ ja selle operatiivselt täiendatavas veebiversioonis, kus sõna tähendus on "ripskoes poolsiidriie".
Omadused.
Kangas on tihe ja keskmise paksusega kuni raske, meenutab popliini; ta pind on horisontaalsuunas kergelt ribiline ja katsudes tundub ta seepärast tugevamana kui ta tegelikult on. Võimalik kanga koostis on traditsiooniline siid/puuvill, aga tänapäeval ka siid/vill või eelmiste segud polüesterkiu, nailoni, atsetaatkiu või viskoosiga.
Kangale on selle ribilisuse pärast raske trükkida või maalida. Pikisuunas bengalinist lõigatud lindid sarnanevad ripspaelaga ("grosgrain ribbon").
Ajaloost.
Bengalin oli moes 1880. ja 1890. aastatel, eriti laste- ja naisteriietes; selle eeliseks loeti asjaolu, et ta nägi välja nagu siidkangas, kuid siidi kulus kanga tootmiseks poole vähem ja riie oli selle võrra odavam.
Kangas minetas oma populaarsuse, kui moodi läksid täiesti siledapinnalised rõivamaterjalid. Bengaliniga sarnanevad pikee, diagonaalsarž ja villa-siidisegukangas "surah".
Filipp Starikov

Filipp Nikanorovitš Starikov (vene keeles Филипп Никанорович Стариков; 14. november (vkj 2. november) 1896 Vjatka kubermang – 2. oktoober 1980) oli Nõukogude Liidu väejuht, kindralleitnant. 
Ta alustas sõjaväeteenistust 1915. aastal Esimeses maailmasõjas Rumeenia rindel. Aastast 1918 oli ta Punaarmee koosseisus ida- ja lõunarindel rühmakomandör, kus sõdis valgekaartlaste ja basmatšidega. Pärast jalaväekomandöride kursuste lõpetamist juhtis ta roodu. Aastast 1928, pärast taktikaliste kursuste lõpetamist, asus ta juhtima pataljoni. Aastal 1931 määrati ta diviisi staabiülemaks ja seejärel polgukomandöriks. Aastal 1937 juhtis ta laskurdiviisi, aga aastal 1938 edutati ta 9. laskurkorpuse komandöriks. 
Aastatel 1939–1940 võttis ta osa Talvesõjast, misjärel sai ta kindralmajori auastme. 
Sõjas Saksamaaga 1941. aastal juhtis ta algul 23. armee 19. laskurkorpust, tõrjudes Leningradile suunatud rünnakuid. Sama aasta novembris ülendati ta 23. armee juhataja asetäitjaks. Detsembris aga määrati ta juba Volhovi Sinjavinovi grupi 8. armee juhataja asetäitjaks. 
1942. aasta aprillist kuni sõja lõpuni juhtis ta 8. armeed. Ta võttis Volhovi rinde koosseisus osa Leningradi blokaadi vabastamisest ning novembris 1942 ülendati ta kindralleitnandiks.
Zalavase mõis

Zalavase mõis (leedu keeles "Zalavo dvaras", poola keeles "Zułów") on endine mõis Leedus Švenčionyse rajoonis Pabradė vallas Zalavase külas.
Mõis rajati XIX sajandil. Selle esimesed omanikud olid Michałowskid, 1863. aastal läks see abielu teel Piłsudskite valdusse. 1867. aastal sündis seal Józef Piłsudski, mõis oli tema ja ta vendade lapsepõlvekodu. 1875. aastal põles mõis maha ja jäi pikaks ajaks tühjaks; Piłsudskid elasid siis Vilniuses. 1882. aastal ostsid mõisa Ogińskid. 1921. aastal oli mõisa suurus 65 hektarit. 
1934. aastal ostis mõisa Poola sõjaveteranide liit, kes alustas kompleksi korrastamist. Selle tulemusel taastati mõisakompleks osaliselt. Rajati kontorihoone-sulaste maja, tehti korda leivaküpsetushoone ja sepikoda, vanadest ehitistest säilis suitsutuskamber. Leivaküpsetushoonesse rajati Józef Piłsudski muuseum. 1937. aastal istutati mõisa juurde tamm. Nõukogude perioodil seisis mõisakompleks tühjana. 2005. aastal paigaldati mõisakompleksi juurde mälestustahvel Józef Piłsudskile.
Mõisakompleks on muinsuskaitse all, eraldi on kaitse all kelder, teenijatemaja ja suitsutuskamber.
Jane Harper

Jane Harper (sündinud 1980 Manchesteris) on Austraalia kirjanik, kes võitis oma kriminaalromaani "Põud" ("The Dry") eest 2017. aastal Kuldse Pistoda auhinna.
Harper on sündinud Suurbritannias Manchesteris, kuid kui ta oli kaheksa-aastane, kolis pere Austraaliasse ja võttis Austraalia kodakondsuse. Kõrghariduse omandas ta inglise keele ja kirjanduse erialal Kenti ülikoolis Inglismaal. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Inglismaal ajakirjanikuna. 2008. aastal kolis ta tagasi Austraaliasse, kus jätkas ajakirjanikutööd, esmalt Geelong Advertiseri ja hiljem Melbourne'is Herald Suni juures. 
Romaanid.
Tema esikromaan "Põud" ilmus 2016. aastal (eesti keeles 2018). Kriminaalromaani peategelane on föderaalagent Aaron Falk. Romaan on võitnud mitu auhinda ning olnud New York Timesi bestseller; filmiõigused on omandanud Reese Witherspooni produktsioonifirma. Romaanist sai esimene teos tema Aaron Falki romaanisarjas, millele on järgnenud romaanid "Force of Nature" (2017) ja "Exiles" (2023).
Lisaks on Harper avaldanud kaks eraldiseisvat kriminaalromaani: "The Lost Man" (2018) ja "The Survivors" (2020).
Aleksei Viilup

Aleksei Viilup (24. november 1916 Valga – 31. juuli 1978 Tallinn) oli Eesti kunstnik.
Lõpetas 1935. aastal Valga Ühisgümnaasiumi ja 1941 Jaan Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Kooli. 
Töötas teise maailmasõja ajal Tallinnas V. Tomassovi ja 1965–1978 Arsi dekooriateljees kujunduskunstnikuna. Sõjajärgsel ajal teati Viilupit peamiselt plakatikunstnikuna.
Ta oli 1939. aastast Eesti Kunstnikkude Liidu ja 1946. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige. Kujundas näitusi ja suurüritusi (sh 1947 XII üldlaulupeo ning 1950. aastail Tallinna laulupäevi ja rongkäike). Muuhulgas kujundas ta omaaegse Eesti NSV paviljoni NSV Liidu rahvamajanduse saavutuste näitusel. 
Viljeles ka portree- ja dekoratiivmaali. 
Aleksei Viilup on maetud Metsakalmistule.
Kolhoosidevaheline Laevatehas

Kolhoosidevaheline Laevatehas oli Tallinnas Kalasadamas asunud laevaremondi- ja paadiehitustehas.
Laevaremondi- ja paadiehitusettevõte asutati 1947. aastal artellina Rool. 
Eesti NSV Ministrite Nõukogu 1. juuni 1950. aasta määrust nr 483 ja Eesti NSV kalatööstuse ministri 17. jaanuari 1951. aasta käskkirja nr 16 täites loodi 1951. aastal Tallinna Laevatehas. Aastail 1951–1962 tegutses Tallinna Laevatehas ja 1962. aastast kalurikolhoosidevaheline iseseisev ettevõte Kolhoosidevaheline Laevatehas.
27. aprillist 1953 viidi Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega ettevõte ENSV Kalatööstuse Ministeeriumi alluvusest üle Eesti NSV Kerge- ja Toiduainetetööstuse Ministeeriumi Kalatööstuse Peavalitsuse alluvusse ja sama aasta 19. septembrist Eesti NSV Toidukaupade Tööstuse Ministeeriumi Kalatööstuse Peavalitsuse alluvusse. 16. juulist 1954 allus taas ENSV Kalatööstuse Ministeeriumile. Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu loomise järel 1957. aasta suvel allutati Tallinna Laevatehas ENSV RMN Kalatööstuse Valitsusele. 
ENSV Rahvamajanduse Nõukogu 29. septembri 1962. aasta määruse nr 184 alusel anti Kalatööstuse Valitsus koos oma ettevõtetega üle NSVL Kalamajanduse Ministeeriumi Läänebasseini Kalatööstuse Peavalitsuse alluvusse ja senise Tallinna Laevatehase baasil organiseeriti Kolhoosidevaheline Laevatehas.
Kolhoosidevaheline Laevatehas oli iseseisev kalurikolhooside vaheline tootmisüksus, mille liikmeteks olid kõik Eesti Kalurikolhooside Vabariikliku Liidu süsteemi kuuluvad kalurikolhoosid. Laevatehase kõrgeim juhtorgan oli Eesti Kalurikolhooside Vabariikliku Liidu volinike koosolek ning kogu tehase tegevust korraldas Liidu juhatus.
1949. aastal Kalasadamas moodustatud Tallinna Merekalasadam müüs senise vana kalasadama (572 m kaid, ehitised jm) 1968. aastal Kolhoosidevahelisele Laevatehasele.
Kolhoosidevaheline Laevatehas oli peamine kaluripaatide ehitaja Eestis; valmistati üle 4000 mitut tüüpi kaluripaadi, sh. mootor- ja aerupaadi, suurimad neist kakuam-, väiketraal- ja veopaadid (mõõtudega 11,7–15,7 m). Paate eksporditi ka Jaapanisse, Sierra Leonesse, Angolasse, Kuubale jm.
Kalarannas ehitati päris algusest lõpuni uusi laevu. Tehasel oli lõpuks suur peahoone kontoritega ja keretsehhiga, kus oli korraga isegi kaks traali ja viis kakuami (teatud tüüpi kalapaat) korraga ehitusel. Samas hoones asus ka diislitsehh, kus remonditi ja koostati laeva diiselmootoreid. Elektrimootoreid mähiti ja hooldati kõigi laevade jaoks ning uutele laevadele paigaldati elektriseadmed.
1. juulist 1990 jätkas Eesti Kalurikolhooside Vabariiklik Liit tegevust nimega Eesti Kalandusliit. 1995. aastal muutus laevatehase nimetus ja staatus ning jätkas 19. septembril 1995 Tallinna Linnavalitsuses registreeritud Kalaranna Aktsiaselts. Ettevõtte hooned müüdi ettevõttele Pro Kapital ning Tallinna Linnavalitsus võimaldas ettevõttele hoonete teenindusmaana erastada ka tolleks ajaks lagunenud kaidega Kalasadama.
Büroo 39

Büroo 39, ka kontor 39, on Põhja-Korea salajane organisatsioon, mis vastutab sealse totalitaarne režiimi püsimiseks tarviliku välisvaluuta hankimise eest.
Selle majandustegevus on suuresti ebaseaduslik ning hõlmab muuhulgas valeraha trükkimist, sunnitöölaagrite pidamist, inimkaubandust, relvakaubandust, kindlustuspettusi, uimastikaubandust ja lunavararünnakuid. Sellel on oluline roll ka Põhja-Koreale kehtestatud sanktsioonidest möödahiilimisel.
On hinnatud, et organisatsiooni tulu on 500 miljoni ja 1 miljardi USA dollari vahel aastas, kuid võib olla ka üle selle.
Büroo 39 on oluline ka Põhja-Korea tuumarelvade ja raketiprogrammi arendamise rahastamisel.
Kuigi asutuse tegevusest on valminud dokumentaalfilm "Büroo 39: Kimi rahamasin" (Saksamaa, 2020) ning sellest on kirjutatud raamatuid, siis on selle tegevus tugevalt varjatud ning põhineb paljuski hinnangutel ja Põhja-Korea põgenike ütlustel.
William Sanderson

William Sanderson (sündinud 10. jaanuaril 1944 Memphises Tennessee osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Aleksandr Burmistrov

Aleksandr Olegovitš Burmistrov (vene keeles Александр Олегович Бурмистров; sündinud 21. oktoobril 1991) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Kaasani AK Bars.
Ta alustas Kaasan AK Barsis ka klubikarjääri. KHL-is debüteeris ta hooajal 2008–09.
2009. aastal suundus Burmistrov mängima Põhja-Ameerikasse. Ta liitus Ontario Hockey League'i klubiga Barrie Colts. 2010. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Atlanta Thrashersi poolt kaheksanda valikuna. NHL-is debüteeris ta 8. oktoobril 2010 mängus Washington Capitalsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 29. oktoobril mängus Buffalo Sabresi vastu. 2011. aastal kolis Atlanta Thrashers Kanadasse ja hakkas tegutsema nime all Winnipeg Jets.
Aastatel 2013–2015 mängis Burmistrov AK Barsis. Seejärel naasis ta Jetsi. 2017. aasta jaanuaris liitus ta Arizona Coyotesiga. 2017. aasta juulis siirdus ta Vancouver Canucksi, kuid ta sai seal minimaalselt mänguaega. 24 mänguga sai ta kirja kaks väravat ja neli väravasöötu. Sama aasta detsembris teatas tema agent, et Burmistrov on oma NHL-i karjääri lõpetanud. Tema edukamaks hooajaks NHL-is jäi 2011–12, kui ta lõi Jetsi meeskonnas liigas 13 väravat ja andis 15 väravasöötu.
Hooaja 2017–18 teises pooles liitus ta taas AK Barsiga. Samal hooajal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2018. aasta septembris siirdus ta Ufa Salavat Julajevi. Ta mängis seal kuni hooaja 2019–20 lõpuni ja naasis seejärel Kaasanisse.
2014. aastal tuli Burmistrov Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Lisaks võitis ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Judit Varga

Judit Varga (sündinud 10. septembril 1980 Miskolcis) on Ungari poliitik, alates 12. juulist 2019 kuni 31. juulini 2023 Ungari justiitsminister. 
Ta lõpetas Miskolci Ülikooli õigusteaduskonna "summa cum laude" 2004. aastal. Seejärel töötas ta praktikandina Budapesti advokaadibüroodes. Ta sooritas advokaadieksami 2009. aastal ja töötas seejärel üheksa aastat mitme Euroopa Parlamendi liikme poliitilise nõunikuna. 
Ta oli 2. maist 2022 kuni 16. veebruarini 2024 Ungari Rahvuskogu liige. 
Judit Varga astus 2024. aasta veebruaris armuandmisskandaali tõttu Rahvuskogu liikme kohalt tagasi ja lahkus poliitikast. Ta oli olnud justiitsminister ajal, mil president andis armu lastekodu direktori asetäitjale Endre Kónyale, kes aitas asutuse direktoril pedofiiliakuritegusid varjata.
Metslemming

Metslemming ("Myopus schisticolor") näriliste seltsi hamsterlaste sugukonda kuuluv liik. Selle lähimad sugulased on harilik leethiir, lemming ja ondatra.
Tema looduslik levila on Hiinas, Soomes, Mongoolias, Norras, Venemaal ja Rootsis asuvad okasmetsad. Eestis leiti esmakordselt 2019. aastal, seejärel veel mitmel korral – Lääne-Virumaalt, Viljandimaalt ja Pärnumaalt.
Ei ole selge, kuidas metslemming Eestisse jõudis. Selle kohta on kolm hüpoteesi. Esiteks võib olla tegemist sellega, et metslemming on Eesti looduses seni märkamata jäänud ammune liik, teiseks võis Põhja-Euraasia taigametsades elav näriline Eestisse jõuda mõnel tema kõrge arvukusega aastal ning kolmandaks on võimalik, et metslemming toodi Eestisse juhuslikult inimese poolt puidukoormatega.
Maret Kaik

Maret Kaik (sündinud 19. märtsil 1955 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, tõlkija ja toimetaja.
Elukäik.
Maret Kaik on lõpetanud Tallinna 7. Keskkooli (1973), Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal (1979, "cum laude"), EELK Usuteaduste Instituudi kultuuriloo magistriõppes (2009, "cum laude").
Aastatel 1979–1999 töötas ta ajalehtedes Noorte Hääl ja Sõnumileht ning ajakirjades Nõukogude Naine / Eesti Naine, Aja Pulss ja Luup. Publitsistikat, lühijutte ja värsse on avaldanud ka mitmes muus väljaandes.
Loominguline tegevus.
2002. aastast on Maret Kaik vabakutseline tõlkija ja toimetaja. Ta on toimetanud ligikaudu 30 ilu- ja aimekirjandusteost. Tema eestindatud teostest võib vast esile tõsta Anna Dostojevskaja mälestusraamatut "Elu Fjodor Dostojevski kõrval", Iris Murdochi romaani "Liivaloss", Nick Hornby romaani "Pikk tee alla", aga ka Esther de Waali keldi kultuuriloo poeetilist käsitlust "Keldi palvemeel", mis hõlmab lisaks hulga vanu palvelaule.
Maret Kaik on avaldanud kaks luulevihikut: "Üle valuläve" (2008) ja "Mustade jälgede rida" (2013).
Isiklikku.
Maret Kaigi isa oli ajakirjanik ja kirjastaja Lembit Kaik (1923–1988), ema (südame)arst Larissa Kaik (1925–2017). Professor Jüri Kaik (1953–2017), teenekas kardioloog ja arstiteadlane, oli tema vend.
Tema pojad on Anto Kaik ja Indrek Kaik.
Škoda Octavia (1959–1971)

Škoda Octavia on sedaan- või universaalkerega väikeauto, mida tootis Tšehhoslovakkia autotootja AZNP oma Mladá Boleslavi tehases aastatel 1959–1971.
Sedaankerega Octavia oli tootmises kuni 1964. aastani, kui selle vahetas välja uus mudel Škoda 1000 MB. Universaalkerega Octavia tuli müügile 1961 ning viimaseks tootmisaastaks jäi 1971.
Octavia nimi võeti uuesti kasutusele 1996. aastal.
Kutsekindlustus

Kutsekindlustus ehk erialane vastutuskindlustus või ametikindlustus on kindlustuse liik, mis katab erialase vea tegemisel tekitatud kahju. Sellise kahju hüvitamiseks sõlmitakse kutsekindlustuse leping sobiva kindlustusandjaga. Kutsekindlustus võib olla vabatahtlik või kohustuslik. Vabatahtlikult võib end kindlustada mistahes ametis töötav inimene.
Kohustuslik kutsekindlustus.
Seadus ei kirjuta üheselt ette erialade või ametite täielikku loetelu, mille puhul on kutsekindlustuse olemasolu kohustuslik. Riskantsemad erialad, tulenevalt võimaliku kahju tekkimise iseloomust ametikohustuse rikkumisel (kahju eelkõige patsiendi/kliendi elule, tervisele või varale), on näiteks tervishoiuteenuste pakkujad, audiitorid, advokaadid, notarid, kohtutäiturid, kindlustusmaaklerid, pankrotihaldurid jne. Nende puhul on enamasti seaduses märge, mis tingimustel tuleb kindlustus sõlmida. Üldiselt on keelatud töötada eelmainitud erialadel, kui puudub kehtiv kutse- või ametikindlustus.
Kohustusliku kindlustusega kaetud ametid.
Tervishoiuteenuse osutaja vastutuskindlustuse seaduseelnõu väljatöötamise kavatsuse algatas Sotsiaalministeerium 2017. aastal. Kavatsuse kontseptsiooni loomisele andis tõuke „Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius“, mis rakendus liiduüleselt oktoobris 2013. Mittesüülise kahju tekitamise korral oleksid kindlustusega kaetud nii arstid ja arst-residendid kui ka teised tervishoiutöötajaid.
Sõltumata sellest, millal seadus jõustatakse ja rakendub, on Eesti Arstide Liit juba katnud erialase vastutuskindlustusega liitu kuuluvad arstid ja arst-residendid. Kindlustus hõlmab kõiki töölepingu, käsunduslepingu või töövõtulepinguga Eestis töötavaid arste ja arst-residente. Tervishoiutöötajate kindlustusele esitatavad täpsed tingimused on väljatöötamisel.
Seadusega määratud kohustuslik kutsekindlustus.
Riskantsemate juriidiliste erialade puhul on lisaks kohustuslikkusele vastavates seadustes määratud ka sellise kindlustuse täpsemad tingimused nagu miinimumsumma, periood ning keeld teenust osutada kehtiva kindlustuse puudumisel.
Audiitorite kutsekindlustuse vajaduse ja kohustuse määrab audiitortegevuse seadus, mille järgi tuleb kutsekindlustuse leping sõlmida kõigil kehtiva tegevusloaga Eestis teenust oma nimel osutavatel audiitoritel. Miinimumsumma kindlustusjuhtumi kohta on 64 000 eurot.
Advokaatide kohustusliku kutsekindlustuse tingimused on sõnastatud advokatuuriseaduses. 
Notarite ametialaste vigade hüvitamiseks kohustab notariaadiseaduse sõlmima ametikindlustuse. 
Kohtutäiturite ametikindlustuse nõuded määrab kohtutäituri seadus.
Pankrotihalduritele kohaldub pankrotiseadus, milles sõnastatakse nõuded halduri kutsekindlustusele. 
Advokaatidel, notaritel, kohtutäituritel ja pankrotihalduritel on miinimumsummaks kindlustusjuhtumi kohta 63 910 eurot. 
Kutsekindlustuse pakkuja.
Kutsekindlustuse pakkujaks võib olla Eestis kindlustustegevuseks luba omav äriühing. Vastava tegevusloa väljastab Finantsinspektsioon.
Indiana Jones and the Infernal Machine

"Indiana Jones and the Infernal Machine" on LucasArtsi loodud videomäng Indiana Jonesist.
Mäng anti 1999. aastal välja Microsoft Windowsis, hiljem ka teistel platvormidel mängimiseks.
Indiana Jones and the Emperor's Tomb

Indiana Jones and Emperal's Tomb on LucasArtsi loodud videomäng Indiana Jonesist.
Mäng avaldati 2003. aastal platvormidele Xbox, Microsoft Windows, PlayStation 2 ja OS X.
Mängu pealkirjas mainitud "keisri hauakamber" on Hiina esimese keisri Qin Shi Huangdi oma.
Tallinna Kalakombinaat

Tallinna Kalakombinaat (vene keeles "Таллинский рыбокомбинат") oli Eesti NSV kalatööstusettevõte
Ettevõte asutati 1945. aastal mitmest väikekäitisest ning kandis aja jooksul erinevaid nimetusi 1945–1947 Eesti NSV Toiduainete Tööstuse Rahvakomissariaadi Kalatööstuse Peavalitsuse Tallinna Kalakombinaat (mille koosseisus oli 5 konservitööstust ja Harjumaal asuvad kalavastuvõtupunktid): Kalakonservitööstus nr. 1 Tallinn, Sõja 35; Kalakonservitööstus nr. 2 Tallinn, Võrgu 27; Kalakonservitööstus nr. 3 Tallinn, Suur-Patarei 16; Kalasuitsutamistööstus nr. 4 Tallinn, Võrgu 23; Kalakonservitööstus nr. 5 Tallinn, Tornimäe 5; Plekitööstus Tallinn, Võrgu 27; Konservitööstus Tallinn, Suurtüki 13; Kalajahutööstus Tallinn, Pallasti 28; Kastitööstus Tallinn, Jahu 12; Pakkematerjali remonttöökoda Tallinn, Suurtüki 26-a; Autoremonttöökoda Tallinn, Suurtüki 26-a; Kalasoolamistööstus Tallinn, Uus-Hollandi 11; Nööritööstus Tallinn, Pärnu mnt. 356; Õliriidetööstus Tallinn-Nõmme, Oleviste 13; Tallinna Tünnivabrik Tallinn, Pärnu mnt. 176. 
Aastatel 1947–1953 Eesti NSV Kalatööstuse Ministeeriumi Tallinna Kalakombinaat.
Aastatel 1947–1956 artell Konserv ja aastatel 1953–1954 Eesti NSV Kerge- ja Toiduainete Tööstuse Ministeeriumi Kalatööstuse Peavalitsuse Tallinna Kalakombinaat ja 1954–1958 Eesti NSV Kalatööstuse Ministeeriumi Tallinna Kalakombinaat. 1952–1955 Tallinna Külmhoone, 1953–1959 Tallinna Mootor- Kalapüügijaam ja 1958–1988 ENSV MN Kalatööstuse Valitsuse Tallinna Kalakombinaat. 
Aastatel 1988–1991 NSVL Kalamajanduse Ministeeriumi Tallinna Kalakombinaat.
Kalakombinaati varustasid toorainega peamiselt Kirovi-nimeline kalurikolhoos ja kalurikolhoos Majak. 1957. aastal ehitati Kalaranda Tallinna Kalakombinaadi hooned.
1990. aastate alguses erastati Tallinna Kalakombinaat töökollektiivile, alates 1991. aastast oli kombinaadi omanik AS Maseko. Masekole kuulusid tehased Tallinnas, Pärnus, Narvas ja Virtsus.
United States Marshals Service

United States Marshals Service ("Ameerika Ühendriikide marssaliteenistus", USMS) on föderaalne õiguskaitseamet Ameerika Ühendriikides. USMS on justiitsministeeriumi alluvuses tegutsev ametkond, mis tegutseb föderaalkohtusüsteemi täitevasutusena õiguskaitselistes ülesannetes. See on USA vanim föderaalne õiguskaitseamet, mis loodi 1789. aasta kohtute seadusega George Washingtoni presidendiajal Ameerika Ühendriikide marssaliametina ("Office of the United States Marshal"). Tänapäevasel kujul loodi USMS 1969. aastal, et koondada föderaalkohtupiirkondades seni eraldiseisvalt tegutsenud marssalid keskse organisatsiooni alla.
USMS vastutab peamiselt kohtunike ja teiste kohtutöötajate ihukaitse, põgenenud kurjategijate püüdmisoperatsioonide korraldamise, kuritegeliku vara haldamise, föderaalse tunnistajakaitseprogrammi ning vangide ja illegaalsete immigrantide transpordisüsteemi toimimise, föderaalsete vahistamismääruste jõustamise ja föderaalvalitsuse kõrgemate ametnike turvamise eest. Oma ajaloo vältel on marssalid pakkunud ka ainulaadseid turvateenuseid, sealhulgas näiteks kodanikuõiguste liikumise ajal lõunaosariikides õppinud afroameeriklastest üliõpilaste kaitset, Ameerika Ühendriikide õhuväe LGM-30 Minutemani tuumarakettide transpordi turvamist, korrakaitset Ameerika Ühendriikide Antarktika-programmile ning riigi strateegilise ravimitagavara valvet.
Marssalid nimetab ametisse Ameerika Ühendriikide president senati ettepanekul ja kinnitusel. Teenistust juhib direktor, kelle ametisse määramine toimub samasugusel viisil.
BMW 6. seeria

BMW 6. seeria on keskklassi "grand-tourer" auto, mida Saksa autotootja BMW tootis ajavahemikus 1976–1989 ja uuesti aastast 2003. Kõik 6. seeriad on toodetud 5. seeria platvormil.
1. põlvkond (E24).
Esimene 6. seeria kandis keretähist E24, seda toodeti 1976–1989, vahetades välja E9 kupee. Seda toodeti ainult 2-ukselise kupeena. 1989. aastal sai selle järglaseks BMW 8. seeria (E31). 
2. põlvkond (E63/E64).
Teine 6. seeria tuli välja aastal 2003, keretähisega E63 (kupee) ja E64 (kabriolett). Seda toodeti kuni 2010.
3. põlvkond (F12/F13/F06).
Kolmas 6. seeria tuli välja 2011, lisaks 2-ukselisele kupeele (F12) ja kabrioletile (F13) lisandus 2012. aastal mudelisarja 4-ukseline "Gran Coupé" kupee (F06). Kolmandat põlvkonda toodeti aastani 2018. Selle vahetas välja 8. seeria.
4. põlvkond (G32).
Neljas 6. seeria tuli välja 2017, seda toodetakse ainult 5-ukselise "Gran Turismo" laugpärana (G32), vahetades välja endise 5. seeria "Gran Turismo" (F07).
Anton Kasemets

Anton Kasemets (10. detsember 1890 Rabivere mõis, Kohila vald, Hageri kihelkond, Harjumaa – 11. jaanuar 1978 Toronto, Kanada) oli eesti muusikateadlane, koorijuht ja helilooja.
1908–1914 õppis ta Peterburi konservatooriumis orelit Louis Homiliuse ja Jacques Samuel Handschini klassis ning kompositsiooni Vassili Kalafati, Mihhail Tšernovi ja Maximilian Steinbergi klassis. Täiendas end seejärel Berliinis (1922) ja Viinis (1928) muusikapedagoogika ja koorijuhtimise alal. 1935. aastal lõpetas ta eksternina Tallinna Konservatooriumi keskkooli laulu- ja muusikaõpetaja erialal.
1922. aastal valiti ta Eesti Lauljate Liidu nõukogu ja juhatuse liikmeks. 1929–1933 oli ta ametis „Estonia“ teatri direktorina, kus läks kompromissitu tööstiili ning ägeda iseloomu tõttu teatri kollektiiviga vastuollu ja lahkus ametist. Seejärel jätkas 1933. aastast pedagoogilist tegevust Inglise Kolledži abijuhatajana ja Tallinna Konservatooriumis koorijuhtmise ja muusikaajaloo õppejõuna (1941–1944). 
Kasemets oli üks üldjuhte VIII ja IX üldlaulupeol. 
Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli Geislingenis ja Bambergis eesti kooride juht ja muusikaõpetaja. 1950. aastal siirdus USA-sse, töötas Detroitis muusikaõpetajana ning esines organistina. 1957 valiti ta Põhja-­Ameerika Kooride Liidu poolt 1957. aastal korraldatud laulupeo üldjuhiks. 1972. aastast elas Kanadas.
Isiklikku.
Tema poeg on helilooja Udo Kasemets.
Frywałd

Frywałd (saksa keeles "Freiwalde") on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Krzeszowice vallas. Frywałd asub Krzeszowicest umbes 5 km lõunakagus ja Krakówi kesklinnast 20 km läänes.