tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Merike Aarma

Merike Aarma (aastani 1972 Merike Tamverk; sündinud 26. juunil 1950) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Ta on lõpetanud 1969. aastal Tallinna Muusikakeskkooli klaveri erialal (Maie Aasa ja Bruno Luki õpilasena) ning 1974. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal (Harri Ilja klassis). 
Ta on kaitsnud Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö muusika alal "Johan Tamverki elu ja vaimulik helilooming 1925–1940" (2003, juhendajad Toomas Paul ja Kerri Kotta). Aastatel 2003–2009 õppis ta Tallinna Ülikoolis doktoriõppes (teadustöö teema: "Vaimulikud suurvormid Eesti ja Soome muusikas kahe maailmasõja vahelisel ajal").
Ta on töötanud Tallinna 22. Keskkoolis muusikaõpetaja ja koorijuhina (1973–1981) ning Tallinna Pedagoogikaülikooli koorijuhtimise eriala vanemõpetajana (1979–2000). 
Seejärel töötas ta Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledži metoodiku ja didaktikaõppejõuna (2000–2009). Alates 2002. aastast on ta olnud ühtlasi Tallinna Ülikooli muusikaosakonna koorijuhtimise eriala lektor, sh 2007–2012 dotsent. Ta on õpetanud muu hulgas dirigeerimist ning muusikaõpetuse teooriat ja didaktikat. 
Alates 2019. aastast õpetab ta Tallinna Rahvaülikoolis klaverimängu.
Ta on juhatanud segakoori Kungla (1980–1983) ning Tallinna Ülikooli kammerkoori (1997–2013, sh 2003. aastast koos Aivar Leštšinskiga ja 2009. aastast koos Aarne Saluveeriga ja hiljem koos Sander Tammega). Alates 2014. aastast juhendab ta koos Raul Talmariga Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudi segakoori.
Ta on 2004. aastast Eesti Koorijuhtide Liidu liige.
Isiklikku.
Tema isa oli helilooja Johan Tamverk ja vend on helilooja Jüri Tamverk.
Tema abikaasa oli näitleja ja kultuuriajakirjanik Jüri Aarma; neil on poeg Kiur Aarma ja tütar Roosi-Mae Aarma.
Cessna 172

Cessna 172 Skyhawk on USA firma Cessna ühemootoriline, ülatiivaline neljaistmeline väikelennuk. See on üks läbi aegade enim ehitatud tsiviillennukeid maailmas (kokku üle 43 000) ja üks kõige populaarsemaid õppe- ja harrastuspilootide lennukeid.
Cessna 172 lähedaseks eelkäijaks oli suhteliselt lihtne sabakarguga Cessna 170, mille esmalend toimus 1955. aasta novembris.
Alates 2003. aastast kuulub üks Cessna 172 ka Politsei- ja Piirivalveameti lennusalgale.
Gustav Ernesaksa heliteoste loend

"Siin on loetletud Gustav Ernesaksa heliteoseid. Enamik loetletud teostest on käsikirjadena hoiul Teatri- ja muusikamuuseumis (TMM) või Eesti Rahvusraamatukogus (RR).
Soololaulud klaverisaatega.
Loomisaasta teadmata:
osad: Hommik — Meri laulab — Mehe töö — Kalamees naerab — Laine tõuseb, laine vaob — Paadivanem — Miks sa, Ott, nii vaikne oled (1952) — Kalamees tuleb koju — Päev on lõpul (Juhan Smuul)
Koorilaulud.
Segakoorile.
Loomisaasta teadmata:
Lastekoorile ning 1- ja 2-häälsed laulud.
Lastelaulud Ellen Niidu sõnadele: 1. Pidupäev. 2. Muri mure. 3. Tammetõru. 4. Õunakorjamise õpetus. 5. Ninatark. 6. Kreegipuu. 7. Võilill. 8. Kevadkuul. 9. Kalad. 10. Jussi suss. 11. Lõoke .12. Karupätsu sünnipäev (käsikiri TMMis)
Rongid, rongid (Erika Esop) (käsikiri TMMis)
Kõnelus kuuga (Heljo Mänd) (käsikiri RRs)
Vikerkaar (Heljo Mänd) (käsikiri RRs)
Külalised Jonnilast (Heljo Mänd) (käsikiri RRs)
Meelespea (Ellen Niit) (käsikiri RRs)
Tiritamm (Ellen Niit) (käsikiri RRs)
Mai seelik (Ellen Niit) (käsikiri RRs)
Õhulaev (Ellen Niit) (käsikiri RRs)
Head teed, kel jalad kannavad (Ellen Niit) (käsikiri RRs)
Kirsisöömise õpetus (Ellen Niit) (käsikiri RRs)
Marsilaul (A. Aguraiuja) (käsikiri RRs)
Pidupäev (S. Maršak)
Kangelane (Erika Esop) (käsikiri RRs)
Kimbuke, süit: Lumikelluke. Sinilill. Ülane. Takjas. Kullerkupp. Kõrvenõges. Meelespea. Kellukas (Heljo Mänd) (käsikiri RRs)
Loomisaasta teadmata:
Instrumentaalmuusika.
"Randlaste tants" rahvapilliorkestrile
Hendrik Adamson

Hendrik Adamson (6. oktoober 1891 Kärstna vald – 7. märts 1946 Tuhalaane vald) oli eesti luuletaja, õpetaja ja esperantist.
Elulugu.
Hendrik Adamson sündis Metsakuru külas Patsi talus. Tema isa oli rätsep. 1901–1907 õppis ta Kärstna valla- ja ministeeriumikoolis ning 1907–1911 Tartu Õpetajate Seminaris.
Aastal 1911 töötas ta õpetajana Tormas Võtikvere ministeeriumikoolis, 1912–1918 õpetajana ja juhatajana Kasepää vallas Raja küla ministeeriumikoolis ning 1919–1927 Kärstna algkooli juhatajana. Seejärel sai temast kutseline kirjanik Kärstnas Kodu pisitalus. Ta oli Eesti Kirjanikkude Liidu liige. Hiljem oli ta lühikest aega õpetaja Valgamaal Lõvel (1940) ja Kärstnas (1944).
Teosed.
1913. aastast avaldas ta ajakirjanduses miniatuure, dialooge, vesteid, hiljem arvukalt värsse, jutustusi ja novelle. Ta äratas tähelepanu mulgi murdes luulega. Ta avaldas luulekogud "Mulgimaa" (Tartu, 1919), "Inimen" (Tartu, 1925), "Tõus ja mõõn" (Tartu, 1931), "Kolletuspäev" (Tartu, 1934), "Mälestuste maja" (Tartu, 1936) ja "Linnulaul" (Tartu, 1937), novellikogud "Kuldblond neitsi" (1925) ja "Roheline sisalik" (Tartu, 1925) jm. Kujundirikkais ja humoorikais luuletustes kasutab H. Adamson tihti murdekeelt. Kirjutanud ka esperanto keeles. 1928. aastal ilmus lapsepõlvemälestusraamat "Kuldsel elukoidikul".
Hiljem on avaldatud luulekogud "Kolm pilku" (Geislingen, 1947), "Kogutud luuletused" (Stockholm, 1963) ja "Luuletused" (Tallinn, 1965) sarjas "Väike luuleraamat", "Vikerkaar ja vari" (Tartu, 1998) ning "Laotuse õlman: ma muigan mu mulgi murden" (Tartu, 2001). Lastele avaldati 1989 raamat "Auli: lugu ühest väikesest poisist".
Tema üksikluuletusi on tõlgitud vene, inglise ja itaalia keelde.
Hendrik Adamson suri 1946 ja maeti Helme kalmistule, kus talle on pühendatud mälestustahvel.
Hentai

Hentai (jaapani keeles 変態) on pornograafiline anime, manga ja neil põhinevad arvutimängud ("eroge"). 
Hentai võib eksisteerida erinevates meediumites, sealhulgas kunstiteostes. 
Laiemas mõttes võidakse hentai all mõista mis tahes pornograafilist animafilmi.
Algne termin ei kirjelda pornograafia alamžanri, vaid pigem ebanormaalset seksuaalset iha või tegu (perverssus).
Armavia

Armavia (armeenia "Արմավիա") oli Armeenia suurim lennufirma. Selle peakorter asus Jerevani lähedal Zvarthnotshis. 
Armavia asutati 1996. aastal ja alustas lende 2001. aastal. 2003. aastal ostis Venemaa firma Siberia Airlines (nüüd S7 Airlines) 68% Armavia aktsiatest. 2005. aastal osteti aktsiad S7 käest tagasi. Lennufirma aktsiate omanikeks olid Avifin (70%) ja MIKA Armenia Trading (30%).
Regulaarsed lennuliinid hõlmasid mitmeid Euroopa, Venemaa ja Lähis-Ida linnu. 
2013. aastal läks Armavia pankrotti.
Lennukipark.
Armavia lennukid (2012. aasta aprilli seisuga):
Koodijagamine.
Armavial olid koodijagamise lepingud järgmiste lennufirmadega:
Lennuõnnetused.
3. mail 2006 kell 2.15 kohaliku aja järgi kukkus rasketes ilmastikuoludes Sotši lennujaama lähedal Musta merre Armavia lennuk Airbus A320 (Armavia lend 967).
Hukkusid kõik pardal olnud 113 inimest.
Kananga

Kananga on linn Kongo DV-s, Kesk-Kasaï provintsi halduskeskus. Asub Lulua jõe ääres.
Linna kohale asutas saksa maadeuurija Hermann Wißmann 1885. aastal Luluaburgi uurimisjaama, mille ümber tekkis linn.
Mobutu Sese Seko nimetas linna ümber Kanangaks.
Kananga on teemandikaubanduse keskus.
Wittenberge

Wittenberge on linn Saksamaal Brandenburgi liidumaal Prignitzi kreisis. Asub Elbe jõe ääres.
Ajalugu.
Wittenberge sai linnaõigused 1300. aastal.
Peressaare

Peressaare (varem ka Peresaare) on küla Alutaguse vallas. Küla on rajatud asundusena 1930. aastatel. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda.
Küla asub Oonurmest edelas ja ulatub endise Sonda-Mustvee raudtee juurde välja, kus asus ka raudteepeatus.
Enne 1930. aastaid oli külas kolm talu. Aastatel 1933–1937 rajati sinna umbes 130 asundustalu. Uusasunduse kavandaja ja asundustalude tüüpprojekti autor oli Erika Nõva.
Küla on nüüdseks üsna välja surnud, kuid omal ajal oli see suur küla kahe poe, tellisevabriku, parkali ja koolimajaga. Peressaare koolis õppis parimatel aegadel 170 õpilast.
Külasse üritati luua Narva narkomaanide narkokommuuni, kuid idee sai ümbruskonna elanike terava vastuseisu osaliseks.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel kolm inimest.
Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liit

Euroopa liberaalsete ja reformiparteide ühendus ("European Liberal, Democrat and Reformist Party" ehk ELDR) on Euroopa tasandi liberaalide erakond, mis on asutatud 1993. Erakond kuulub Euroopa Parlamendi fraktsiooni Uuenev Euroopa (Renew Europe).
ELDR ei soovi föderaalsemat Euroopat, pooldab liikmesriikidele oma maksusüsteemi, soovib reformida ühist põllumajanduspoliitikat (CAP – "Common Agricultural Policy") ning toetab seeläbi konkurentsivõimelisema Euroopa teket.
Eestist kuuluvad ELDR-sse Reformierakond alates 1998. aasta detsembrist ja Keskerakond alates 2004. aasta maist.
ELDRi liikmesparteid osalevad 11s valitsuses 27-st Euroopa Liidu liikmesmaast, sealhulgas neist nelja liikmesmaa peaminister kuulub ELDRi liikmesparteisse:
ELDRil on EP-s 65 kohta 705-st ja 4 liiget Euroopa Komisjonis. See teeb ELDRi suuruselt kolmandaks Euroopa Liidu poliitiliseks jõuks.
Liberaalne Internatsionaal

Liberaalne Internatsionaal on rahvusvaheline organisatsioon, mis ühendab liberaalseid parteisid. Peakorter asub Londonis ja organisatsioon on asutatud 1947. aastal. Internatsionaali esimene president oli Salvador de Madariaga.
Alates aprillist 2006 on Liberaalse Internatsionaali president Briti liberaaldemokraat parun John Alderdice ja asepresident Hollandi Parlamendi liige Hans van Baalen.
Eesti parteidest on Liberaalse Internatsionaali liige Reformierakond. Aastatel 1998–2002 oli organisatsiooni vaatlejaliige Koonderakond. Samuti on püüdnud Liberaalse Internatsionaali liikmeks saada Keskerakond.
Fidži asulate loend

"Siin on loetletud Fidži asulaid."
Armeenia linnade loend

"Siin on loetletud Armeenia linnu.
Jan Palach

Jan Palach (11. august 1948 – 19. jaanuar 1969) oli Praha Karli Ülikooli filosoofiateaduskonna üliõpilane.
Protestiks Nõukogude invasiooni vastu Tšehhoslovakkiasse süütas ta end 16. jaanuaril 1969 Prahas Václavi väljakul põlema. Ta suri kolm päeva hiljem haiglas põletushaavadesse.
Jan Palachi matused 25. jaanuaril kujunesid suureks protestimeeleavalduseks, kus osales umbes 10 000 inimest.
Tema mälestuseks on nimetatud Prahas Jan Palachi väljak ja asteroid 1834 Palach.
Dragonfly CMS

Dragonfly CMS on tasuta, avatud lähtekoodiga, PHPs loodud sisuhaldustarkvara.
Kaasapandud moodulid.
Dragonflyl on ka mitmeid ametlikke ja mitteametlikke allalaaditavaid mooduleid, mida siin nimekirjas ei ole.
Toetatud keeled.
Afrikaani, albaania, عربي, bosnia, baski, Brasiilia portugali, lihtsustatud hiina, bulgaaria, tšehhi, taani, hollandi, eesti, پارسى, soome, prantsuse, galeegi, saksa, kreeka, ungari, islandi, indoneesia, itaalia, kurdi, läti, leedu, makedoonia, Melayu, norra, poola, portugali, rumeenia, vene, serbohorvaadi, slovaki, sloveeni, hispaania, suahiili, rootsi, ไทย, türgi, Uyghurche, ukraina, vietnami ja inglise.
Eesti rahvuslill

Eesti rahvuslill on alates 1969. aastast rukkilill.
Rukkilill valiti Eesti rahvuslilleks Eesti Looduskaitse Seltsi tegevjuhi Jaan Eilarti eestvõtmisel. Eilart sillutas rukkilillele teed arvukates raadioesinemistes.
Rahvuslille valimine sai alguse 1968. aastal Eesti Televisiooni saatesarjas "Tammelehe viktoriin". Eesti Televisiooni ja Eesti Looduskaitse Seltsi koostööna valminud saadetes küsiti inimestelt arvamust, milline võiks olla meie rahvuslill. Pakuti kokku 38 lille. 
Esikuuikusse jõudsid rukkilill, harilik sinilill, härjasilm (koos valge karikakraga), maikelluke, kullerkupp ja pääsusilm. 
Rukkilille kinnitamisest Eesti rahvuslilleks teatati 1969. aastal ajakirja Eesti Loodus juuninumbris.
Lõputu päev

"Lõputu päev" on Eesti ansambli Terminaatori esimene album (on ilmunud ainult kassetina). See anti välja 1994. aastal.
Terminaatori toonane koosseis oli järgmine:
Kogu kassett ja viimane, surmast rääkiv lugu, olid pühendatud ansambli endisele trummarile Tiit Mustale, kes oli surnud.
Albumi pealkiri sümboliseerib Jaagup Kreemi sõnul surematust.
Kassett annab läbilõike ansambli loomingust alates 1989. aastast kuni veel esitamata lugudeni. Viis lugu on rahulikud ballaadid, ülejäänud on kiiremad. Mõned lood on pungilikud.
Kasseti produtseeris Aarne Valmis. Album salvestati Tallinna Linnahalli stuudios.
Tiraaž oli 3000+3000. Kassett on stereofooniline ja sellega on kaasas voldik. Fotod on teinud Kadi Asmer ja Rudolf Ein.
Kassetti esitleti klubis Piraat.
Lood albumil.
"Alcohol".
See lugu pärineb 1989. aastast ja on USA ansambli Poison, "Want Some, Need Some" loo kaver.
"Charleen".
See on üks tuntumaid lugusid kassetil.
"Teel ära".
Kaverlugu, USA "glam metal"'i ansamblilt Cinderella, "Coming Home".
"Suudlused".
See on kiire ja agressiivne laul. Jaagup Kreem pidas seda üheks paremaks looks kassetil. See oli esimene laul, millega esineti telesaates "7 vaprat". Laul langes kohe välja.
"Lõputu päev".
Jaagup Kreem pidas seda lugu kasseti parimaks. See on ballaad.
"Torm".
See on üks tuntumaid lugusid kassetil ja ansambli esimene suurem hitt. Ta püsis "Raadio 2" edetabelis Kuraditosin üle 30 nädala. Laulu uusversioon on ka albumil "Kuld" ning laivina albumil "Go Live 2005".
"Ainult sina võid mu maailma muuta".
See on üks tuntumaid lugusid kassetil. Selle lauluga esineti saates "7 vaprat" ja ta hääletati sisse. Jaagup Kreem istus tanksaabastega klaveril, mis kutsus esile paljude vaatajate pahameele. Laul on ka albumil "Kuld" ning laivina albumil "Go Live 2005".
"Meeletu maailm".
See laul räägib surmast ja on pühendatud Tiit Mustale. Laul kujunes hitiks.
Pärsti valla lipp

Pärsti valla lipp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pärsti valla lipp.
Lipp kinnitati riigisekretäri Uno Veeringu poolt 1. aprillil 1996 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui ühineti Paistu, Saarepeedi ja Viiratsi vallaga uueks omavalitsusüksuseks Viljandi vallaks.
Lipu kirjeldus.
Pärsti valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud diagonaalse lainelõikelise kollase laiuga (vardapoolsest alanurgast lehvipoolsesse ülanurka) kaheks võrdseks väljaks. Vardapoolne väli on sinine ning sellel on kollane viljavihk. Lehvipoolsel, punasel väljal on kolm kollast püstist odaotsa.
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 (2:3).
Põhjendus.
Sinine sümboliseerib tulevikulootust, noorust, vaimsust ja kodumaa taevast. Kollane viljavihk meenutab, et vald asub Eesti ühel põlisemal põllumajanduslikul alal ning et siinsed inimesed on saanud läbi aegade elatist ennekõike põllult. Kollane lainelõikeline laid sümboliseerib kohaliku maastiku silmapaistvat objekti, Raudna ürgorgu jõega, samuti teisi veekogusid, mis ilmestavad siinset looduskeskkonda. Telliskivipunane värvus meenutab valla pinnast, turvast ja kohalikku mitmekesist tööstust. Kolm kollast odaotsa osutavad paikkonna kuulsusrikkale muinasajale, mil siinmail lõid vallutajatega lahinguid eestlaste sõdalased vaprate vanemate Lembitu, Vootele ja Maniwalde juhtimisel.
Lipu ajalugu.
Pärsti valla vapi ja lipu etalonkujutis kinnitati Eesti Vabariigi riigisekretäri poolt 1. aprillil 1996.
11. septembril 1996 kinnitas vallavolikogu määrusega nr 63 valla lipu ja vapi kasutamise korra.
Valla lipp ja vapp pühitseti Viljandi Pauluse kirikus 5. oktoobril 1996.
20. oktoobril 2013, ühinesid Pärsti, Paistu, Saarepeedi ja Viiratsi vald uueks omavalitsusüksuseks Viljandi vallaks ning Pärsti vald lõpetas koos oma lipuga tegevuse.
Põlva valla lipp

Põlva valla lipp on Põlva maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Põlva valla lipp.
22. oktoobril 2017 Ahja valla, Mooste valla, Laheda valla, Põlva valla ja Vastse-Kuuste valla ühinemisel moodustatud Põlva valla lipp oli ametlikult kinnitatud 1. aprillil 2018 jõustunud uue Põlva valla põhimääruses.
Lipu kirjeldus.
Põlva valla lipp on kaldjaotatud roheliseks ja valgeks väljadeks. Rohelisel väljal on kujutatud valge mänd ja valgel väljal on kujutatud sinine jäälind.
Mänd sümboliseerib piirkonna võimsaid metsamassiive, roheline värv sümboliseerib sealset looduslähedast elukeskkonda. Sinine jäälind viitab puhtale loodusele ja veekogudele. Kaldjaotus näitab künklikku maastikku ja Taevaskoda. Valge on hea vaimsuse värv.
Põlva valla lipp 1995–2013.
Põlva valla esimene lipp kinnitati ametlikult 17. veebruaril 1995 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013 kui ühineti Põlva linnaga.
Aastatel 1995–2013 oli Põlva valla lipp ristkülikukujuline vapilipp, mille valge kanga keskosas oli tugeva juurestikuga roheline mänd. Männi kohal lipu ülaääres oli kolm sinist viie haruga õit.
Lipu normaalmõõtmed olid 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11. 
Piduliku kandelipu varras oli valge ning vardaehiseks hõbedane muna.
Põlva valla lipp 2013–2018.
20. oktoobril 2013 toimunud Põlva valla ja Põlva linna ühinemisel ühtseks Põlva vallaks võeti kasutusele Põlva linna lipp. 
Valla lipp koosnes võrdse laiusega triipudest: roheline, valge, sinine kuni keskkohani ja siis keskelt alla sinine, valge ja roheline. Lipu keskel moodustasid sinised jooned laia triibu, mille keskel paiknes Põlva valla vapi kujutis.
Lipu normaalsuurus oli 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe oli 7:11.
Propüleenglükool

Propüleenglükool (täpsemalt 1,2-propüleenglükool; keemiline nimetus propaan-1,2-diool) on dioolide hulka kuuluv keemiline aine. Selle keemiline valem on C3H8O2 ehk HO–CH2–CHOH–CH3.
Ainet kasutatakse nt lennunduses lennuki kere kaitsmisel jäätumise eest ja toiduainetes niiskusesäilitajana (E1520).
Füüsikalised omadused.
Propüleenglükool on värvitu läbipaistev nõrga iseloomuliku lõhnaga magusavõitu maitsega viskoosne hügroskoopne vedelik.
Tema tihedus on väiksem kui etüleenglükoolil ja glütseriinil ning suurem kui etanoolil.
Molekulmass on 76,094.
Keemistemperatuur on 189 °C.
Viskoossus 20 °C juures on 45,66 sentipuaasi. See on suurem kui etüleenglükoolil ja ühealuselistel alkoholidel, eriti madalatel temperatuuridel.
Isomeerid.
1,2-propüleenglükooli isomeer on 1,3-propüleenglükool.
Keemilised omadused.
Propüleenglükool on dioolide hulka kuuluv alkanool.
Süttimistemperatuur on 111,1 °C.
Lahustuvus ja lahustavus.
Propüleenglükool seguneb hästi veega (lahustumine toimub soojuse eraldumisega). Ta seguneb hästi ka dietüüleetriga, etüleenklorohüdriini, kloroformi, tärpentini, atsetooni ja paljude teiste orgaaniliste lahustitega.
Lahstumine bensooliga on piiratud.
Propüleenglükool lahustab hästi nii hüdrofiilseid kui ka hüdrofoobseid aineid, mistõttu tema abil saab segada aineid, mis muidu ei segune.
Propüleen lahustab hästi enamikku madalmolekulaarseid hapnikku ja lämmastikku sisaldavaid orgaanilisi ühendeid, nagu näiteks ühealuselised alkoholid, etüleenglükoolid ja nende eetrid, orgaanilised happed, aldehüüdid ja ketoonid, liiteetrid, amiinid ja muud lämmastikku sisaldavad ained.
Mitme ühendiga moodustab propüleenglükool aseotroopseid segusid, st selliseid segusid, mis destillatsioonil fraktsioonideks ei jagune. Ta moodustab aseotroopseid segusid aniliiniga (sulamistemperatuur 179 °C, propüleenglükooli massiprotsent 43%), oksülooliga (135,8 °C; 10,0%), toluooliga (110,5 °C; 1,5%).
Kiriku vandenõud

Kiriku vandenõud on rida vandenõuteooriaid, mille kohaselt kirik (eriti katoliku kirik) varjab paljusid saladusi (nt oma tekkimise saladus, katarite hävitamine jms) või on seotud mingite teiste vandenõudega.
Jeesuse küsimus.
Esimesel sajandil pKr polnud Iisraelis Flavius Josephuse järgi Naatsareti-nimelist asulat. Et varjata Jeesuse päritolu, hakati Jeesus Natsoraid (või Jeesus Natsareeni) nimetama hiljem Jeesuseks Naatsaretist. Toomas Paul selgitab: "algteksti sõna "natsoraios" seostamine kohanimega Naatsaret on vaieldav" (UT1989:46).
Jeesuse vereliin.
Religioossetes tõdedes kahtlemine on läbi ajaloo tavapärane. Viimasel ajal on tähelepanu (ja müügiedu) pälvinud autorite Michael Baigenti, Richard Leigh', Henfy Lincolni "Püha veri ja Püha Graal" (1982) ja Dan Browni "Da Vinci kood" (2003).
Kuigi D. Browni teoses on palju ajaloolisi ja teoloogilisi valeväiteid (nt Maarja põgenemisest Prantsusmaale), on tema peateema Jeesuse ja Magdala Maarja lähedaste suhete kohta leidnud toetust Maarja evangeeliumi ja Nag Hammadist leitud Filippose evangeeliumi alusel.
Teemaga on seotud ka Siioni prioraat.
Gnostiline algkristlus.
Kõik kristlikud organisatsioonid varjavad (salastavad) algkristluse uuringuid, sest olemasolev müüt ja ajalooline olukord esimesel sajandil pKr pole vastavuses. 
Karl Deschner kirjutab oma saksakeelse teose "Abermals krähte der Hahn" (Stuttgart 1961) 21. peatükis, kuidas Paulus võitles apostlite vastu. Järgmises 22. peatükis kirjeldab ta, kuidas Paulus kujundas prohvet Jeesusest hellenistlikule maailmale müüdi Jeesus Kristusest. 
Paavstikiriku tekkimine.
Adolf von Harnack oletas, et kristlik organisatsioon on rajatud Markioni kirikule, mitte algkristlusele, sest Vatikani arhiivi vanim dokument on markionlaste oma.
Katarite hävitamine.
Katarite vastu suunatud ristisõda oli esimene, mida paavstlus pidas kaaskristlaste vastu Euroopa pinnal. Katarid olid 13. sajandini säilitanud gnostilised õpetused, budistliku ümbersünniõpetuse ja vägivaldsusetuse, ning heatahtliku (võrdse) suhtumise naisesse. Naised olid preestrid ja õpetajad. 15. märtsil 1244 põletati tuleriidal need katarid, kellel ei õnnestunud põgeneda. See oli keskaegse Euroopa kohutavaim julmus. Põgenenud katarid võtsid kaasa mingi aarde. Selle kohta, mis see olla võis, pole vähematki teavet. Seda on püütud seostada "tarkade kivi" ja Püha Graaliga.
Piimhape

Piimhape ehk 2-hüdroksüpropaanhape (inglise k "lactic acid") on orgaaniline ühend, mille keemiline valem on C3H6O3 ja lihtsustatud struktuurivalem CH3CH(OH)COOH. Piimhape kuulub karboksüülhapete hulka ning mängib mitmes biokeemilises protsessis olulist rolli. 
Piimhappe deprotoneerumisel lahuses moodustuvat aniooni CH3CH(OH)COO- nimetatakse laktaatiooniks ja piimhappe soola laktaadiks.
Piimhape tekib lihastes hapnikuvaeguses suure koormusega töötamisel, kuid ka mikroorganismide elutegevuse jääkainena, näiteks piima, kurkide ja kapsaste hapendamisel ehk kääritamisprotsessis, mille käigus muudetakse toiduainetes leiduvad suhkrud piimhappeks.
Piimhapet kasutatakse ka toidulisaainena (lühend E270). 
Piimhappe sisaldus on piima kvaliteedi näitaja. 
Polüpiimhape (PLA) on biolagunduv polümeer, millest valmistatakse looduslikult lagunevaid kilekotte jm.
Piimhappe struktuur ja keemilised omadused.
Piimhape kuulub alfahüdroksühapete hulka, kuna tema molekulis on karboksüülrühma (-COOH) kõrval hüdroksüülrühm (-OH). Neid rühmi ühendav vesinikside stabiliseerib piimhappest moodustuva laktaatiooni ja suurendab niiviisi piimhappe happesust (pKa=3,86). Piimhappe molekul on kiraalne ja esineb kahe optilise isomeerina: L-(+)-piimhape ehk (S)-piimhape ja selle peegelisomeer D-(-)-piimhape ehk (R)-piimhape. Keemilises sünteesis saadakse ka nende isomeeride segu ehk DL-piimhapet.
Piimhape on niiskust imav, vees hästi lahustuv valge tahke aine. D-piimhape ja L-piimhape sulavad 53 °C juures. DL-piimhape on toatemperatuuril vedel (sulamistemperatuur 16,8 °C) ning seguneb vee ja etanooliga.
Triviaalnimetus

Triviaalnimetus on mittesüstemaatiline ehk mitteteaduslik nimetus keemilisele ühendile või bioloogilisele objektile. See nimetus ei ole tuletatud vastavalt kehtivatele keemianomenklatuurireeglitele, nagu näiteks IUPACi nomenklatuur keemias. Triviaalnimetusi kasutatakse, kuna nende süsteemsed vasted oleksid igapäevases kasutuses liiga ebamugavad. Mitmed triviaalnimetused on välja kujunenud ajalooliselt juba enne süsteemsete nimetuste väljatöötamist. Triviaalnimetusi kasutatakse tihti kõnekeeles, aga mõningaid üldtunnustatuid isegi teaduspublikatsioonides nagu näiteks sidrunhape (2-hüdroksü-1,2,3-propaantrikarboksüülhape) või potas (kaaliumkarbonaat) jm.
Triviaalnimetuste hulka tuleks arvata ka laiema kasutuse (paljud ka teaduskirjanduses) saanud lühendid. Näiteks mõned keemias levinud lühendid: ATP – adenosiintrifosfaat, DMF – N,N-dimetüülformamiid, UV – ultraviolett, Ph – fenüülrühm jt.
Eesliited keemias.
Keemiliste ainete triviaalnimetustes kasutatakse kindla tähendusega eesliiteid, mis iseloomustavad süsinikuskeleti hargnemist või asendusrühmade vastastikust asendit molekulis. 
Tihti kasutatakse asendusrühma reaktsioonitsentrist või aktiivsest tsentrist (tähistatud C*) kauguse märkimiseks kreeka tähestiku tähti. Loendamist alustatakse reaktsioonitsentris olevast süsinikuaatomist, millega on seotud α-asendusrühm ja edasi järgmiste süsinikuaatomite juures on vastavalt β-, γ-, δ-, ε- jne asendusrühmad. Molekuli (makromolekuli) põhiahela "viimase" süsinikuaatomi juures olevat rühma tähistatakse ω:
C*Rα-CRβ-CRγ-CRδ-…-CRω
Näiteid.
Biokeemia.
Aminohapped:
Surgut

Surgut on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas ja on ringkonna suurim linn. See on Surguti rajooni halduskeskus. Asub Obi jõe ääres.
Surgut on rajatud 1594. aastal ja on üks vanimaid Siberi linnu. 17. ja 18. sajandil oli vene kolonisatsiooni keskus Siberis. 19. sajandil sai korduvalt linnaõigused, kuid hiljem võeti need ära. Linnaõigused sai uuesti 1965. aastal.
1960. aastatel hakkas linn kasvama seoses gaasi- ja naftamaardlate kasutuselevõtuga. 
Peamine tööstusharu on nafta- ja gaasitööstus. Suurimad ettevõtted on Surgutneftegaz ja Surgutgazprom.
Linnas asub mitu kõrgkooli.
Surgutis asub maailma pikim ühe tugipostiga rippsild.
Loodus.
Kliima.
Surgutis valitseb parasvöötme teravalt mandriline kliima sooja suve ning külma talvega. Kõige soojem kuu on juuli, kui keskmine õhutemperatuur on +18,2 °C. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga −20,0 °C. Õhutemperatuuri senine registreeritud miinimum on −55,2 °C (1918. aasta veebruar) ja maksimum +34,7 °C (1989. aasta juuli).
Sademetehulk on keskmiselt 580 mm aastas (minimaalselt 260 mm ja maksimaalselt 728 mm). Veebruaris on sademetehulk keskmiselt 22 mm, septembris sajab keskmiselt 85 mm.
Rahvastik.
Rahvaarv rahvaloenduste andmetel (tuhat inimest)
Transport.
Surgutis on raudteejaam, lennujaam ja jõesadam, mis seovad linna teiste asulatega.
Linnatransport on bussid, marsruuttaksod ja taksod.
Kõue vald

Kõue vald oli kohalik omavalitsusüksus Harju maakonnas. Vald hõlmas ajaloolise Kose kirikukihelkonna lõuna- ja edelapoolseid alasid.
Kõue vald liitus 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimiste järel Kose vallaga.
Asustusjaotus.
Kõue valla haldusalasse kuulus kaks alevikku (Ardu ja Habaja) ja 36 küla:
Aela, Alansi, Harmi, Kadja, Kantküla, Katsina, Kirivalla, Kiruvere, Kukepala, Kõrvenurga, Kõue, Laane, Leistu, Lutsu, Lööra, Marguse, Nutu, Nõmmeri, Ojasoo, Pala, Paunaste, Paunküla, Puusepa, Rava, Riidamäe, Rõõsa, Saarnakõrve, Sae, Silmsi, Sääsküla, Triigi, Uueveski, Vahetüki, Vanamõisa, Virla ja Äksi.
Saatan kõneleb

"Saatan kõneleb" on Anton Szandor LaVey satanistlikus võtmes kirjutatud ühiskonnakriitiliste esseede kogu (valminud 1997). 
Eestikeelne tõlge ilmus 2003. aastal organisatsiooni Musta Veenuse Ordu kirjastamisel.
Freim

Freim (inglise keeles "frame"), ka raam, on 1970. aastate keskel algselt tehisintellekti uurimisel kasutusele võetud teadmiste esitamise vahend.
Mõiste "freim" võttis kasutusele 1974. aastal Marvin Minsky. Raamid on ka teadmiste esitus- ja arutlusskeemide ulatuslik osa. Need tuletati algselt semantilistest võrgustikest ja on seetõttu osa struktuuripõhistest teadmiste esitusviisidest.
Tänapäeval on "freimi" mõiste kasutusel peamiselt keeleteaduses (Charles J. Fillmore'i loodud freimisemantikas).
Karl Litzmann

Karl Litzmann (22. jaanuar 1850 Neu Globsow, Brandenburg – 28. mai 1936 Neu Globsow, Brandenburg) oli Saksamaa sõjaväelane ja poliitik, aastast 1898 jalaväekindral.
1895 nimetati Karl Litzmann ooberstiks ja ta oli ametis Berliini Sõjaakadeemia direktsiooni liikmena. 1898 sai temast kindral. Aastatel 1902–1905 oli Karl Litzmann Berliini Sõjaakadeemia ülem. 
1905 saadeti ta vastuolude tõttu maaväe juhtkonnaga erru, kuid Esimese maailmasõja puhkedes 1914 kutsuti teenistusse tagasi. Oktoobris 1914 nimetati ta 3. jalaväediviisi ülemaks, mis paistis novembris 1914 silma kangelasliku läbimurdega Vene piiramisrõngast Poola linna Brzeziny lähistel. Łódźi juures õnnestus tema diviisil peatada Vene vägede pealetung Berliini ja Poznani suunal. Nende kangelastegude eest autasustati kindral Litzmanni ordeniga Pour le Mérite ja ta pälvis hüüdnime "Brzeziny lõvi". 1915. aastal juhatas ta 40. reservkorpust.
Aastatel 1926–1928 kirjutas Karl Litzmann oma kaheosalised memuaarid ja kuigi tema sõjaline karjäär oli selleks ajaks lõppenud, astus ta veel 1930 poliitikasse, asudes 80-aastaselt toetama Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteid (NSDAP). 1932 valiti ta NSDAP liikmena Riigipäeva liikmeks ning ta jäi sellele ametikohale kuni surmani. Litzmann oli vanim parlamendiliige ja kuni Riigipäeva juhataja valimiseni juhatas istungeid just tema. 1934 nimetati ta ühtlasi Adolf Hitleri poolt kokku kutsud Preisimaa Riiginõukogu liikmeks.
Kindral Litzmann suri 1936. aastal ja talle korraldati riiklikud matused. Pärast Poola okupeerimist Saksamaa poolt nimetati Łódźi linn 11. aprillil 1940 ümber Litzmannstadtiks ja Brzeziny linn Löwenstadtiks (lõvilinn). 1945. aastal ennistati linnadele nende endised nimed.
Baieris Passaus oli Litzmanni järgi tänav nimetatud.
Litzmann oli Brandenburgis asuva Neuruppini linna aukodanik. 2007. aastal võeti talt aukodaniku nimetus ära.
Karl Litzmanni poeg Karl Siegmund Litzmann oli SA ohvitser, aastatel 1941–1944 Eestimaa kindralkomissar. Karl Litzmanni tütrepoeg Walter Lehweß-Litzmann oli tuntud hävituslendur ja Rüütliristi kavaler.
Liit Rahvusriikide Euroopa Eest

Liit Rahvusriikide Euroopa Eest (UEN) oli fraktsioon Euroopa Parlamendis aastail 1999–2009. See uskus rahvusriikidest koosnevasse Euroopasse, kus valitsustel ja riikidel on võimalus ühtlustada ja teha koostööd ühtekuuluvama ja stabiilsema mitmekesisusel põhineva Euroopa ehitamise nimel. 
Fraktsioon toetas tugevalt subsidiaarsust, mis nende arvates on hädavajalik, et tagada võimu õiglane jaotumine ELi, riikide ja kohalike omavalitsuste vahel, ning seda kõikide kodanike parimates huvides.
2004. aastal Euroopa Parlamendi valimistel saadud 3,7% häältest tõi neile 27 parlamendikohta, mis on täienenud detsembris lisandunud kolme Poolat esindava parlamendi­liikmega. 30 parlamendliikmega oli suurim delegatsioon Poolal, kuhu kuulus 10 parlamendiliiget kahest erakonnast, kellele suuruselt järgnes Itaalia 9 esindajaga. Ülejäänud neli UEN fraktsiooni kuuluvat riiki olid Leedu, Läti, Iirimaa ja Taani.
Carl Jonas Love Almquist

Carl Jonas Love Almquist (Almqvist; "Carl Jonas Ludvig Almquist"; 28. november 1793 Stockholm – 26. september 1866 Bremen, Saksamaa) oli rootsi kirjanik ja helilooja. 
Tema tuntumad teosed on "Kuninganna juveelehe" ("Drottningens juvelsmycke"), kus figureerib androgüünne tantsija Azouras Lazuli Tintomara, ja "Sobib küll" ("Det går an"), mis omal ajal kutsus esile palju vaidlusi ja mida praegu võib lugeda panusena diskussiooni soorollide üle. 
Ta põgenes USA-sse, sest teda süüdistati oma võlausaldaja mõrvakatses.
Rootsi kirjanike loend

"Siin on loetletud rootsi keeles kirjutanud või kirjutavaid kirjanikke. On olemas ka rootsi luuletajate loend."
Epitaaf (kunst)

Epitaaf on surnu mälestuseks kirikuruumi, kiriku välisseinale või kiriku vahetusse lähedusse paigaldatud mälestustahvel, tavaliselt figuraalse kompositsiooniga. Epitaaf võib olla kas raidkunstiteos, enamasti reljeef, või tahvelmaal.
Ajaloost.
Epitaaf kujunes välja 14. sajandil. Varased epitaafid olid enamasti surnu matusekohaga vahetult seotud (epitaafi üks tähendusi ongi hauakiri), need kandsid surnu nime ja tiitlit ning vahel lisandus neile tekst palvega paluda lahkunu hinge eest. Alates 16. sajandist hakkas epitaaf olema hauakohaga füüsiliselt mitte seotud memoriaalkunstiteos.
16.–17. sajandi luterlikus matusekultuuris olid kiriku seintele üles seatud epitaafid ehk mälestuspildid üks tähelepanuväärsemaid mälestamiskunsti teoseid. Epitaafe tellisid endale jõukad linnakodanikud, aadlikud ning pastorid. Erinevalt hauakivist ei olnud epitaafi asukoht seotud matmiskohaga, samuti võis selle tellida juba inimese eluajal ning ammulahkunud pereliikme mälestuseks. Epitaafidel täiendati tekstiosa vahel surmasümbolitega, nagu kolp ja ristatud luud; maalitud pilti või madalreljeefi võis ümbritseda ümarplastiline dekoor, näiteks inglid või leinavate perekonnaliikmete kõrgreljeefsed kujutised. Barokis võidi epitaafile anda altariretaabli kuju ja seda kasutatigi mälestusteenistuste pidamisel altarina.
Tavaliselt koosnes epitaaf kolmest osast: mäletatavate portreedest, usulisest stseenist ja tekstist. Enimkujutatud usulised stseenid olid Kristuse ristilöömine ning Kristuse ülestõusmine. Portreedel kujutati inimesi lähtuvalt nende sotsiaalsest positsioonid ja seisusest. Tavaliselt esitleti mehi vaatajast vasakul ja naisi paremal poolel. Epitaafil kujutati ka varalahkunud pereliikmeid ning lapsi. Tekstiline osa koosnes peamiselt lühikesest eluloost ning piiblitsitaadist. Eesti kirikutes on säilinud rikkalik kogu kiriku eestseisjate, pastorite, jõukate kodanike ja aadlike epitaafe.
17.–18. sajandil levis laialdaselt komme jäädvustada väljapaistvate isikute mälestust kiriku seinale paigutatud, aadliku vapina kujundatud surnusildi ehk vappepitaafi abil. Matuserongkäigus kanti vappepitaafi sarga ees ja see riputati hiljem lahkunu haua lähedusse kiriku seinale. Komme hakkas hääbuma pärast kirikutesse matmise keelamist 1772. aastal
Esplanaadi park

Esplanaadi park (soome keeles "Esplanadin puisto", rootsi keeles "Esplanadparken") on park Helsingi kesklinnas Lõuna- ja Põhjaesplanaadi vahel.
Esplanaadi park ulatub läänes Mannerheimintieni. Põhja-lõunasuunalised Mikonkatu ja Fabianinkatu jagavad pargi kolmeks, millel igaühel on oma nimi: läänest ida poole Teatriesplanaad (seal asuva Rootsi teatri järgi), Runebergi esplanaad ja Kappeli esplanaad.
Esplanaadi parki mainitakse esimest korda 1812, samal aastal, mil Helsingi sai Soome pealinnaks.
Esplanaadi pargis on Johan Ludvig Runebergi ausammas, mille valmistas tema poeg Walter Runeberg 1885. Esplanaadi pargis on teisigi skulptuure, aga Runebergi oma on neist vanim.
Mani lipp

Mani lipp on Briti Krooni sõltkonna – Mani saare lipp.
Mani saare lipuks on punane kangas, mille keskel on kujutatud kolme mehe jalast moodustatud antiikne sümbol triskele.
Mani saare laevadel kasutatakse ka omaette lippu, milleks on punane kangas Suurbritannia lipuga vardapoolses ülaosas ning kolmjala kujutsega lehvpoolsel väljal.
Sarnast sümbolit (kolmjalga) on kasutatud ka Sitsiilia lipul.
Ubinas

Ubinas on tegev kihtvulkaan Lõuna-Ameerikas Andides. 
Vulkaani kõrgus on 5672 meetrit.
Avogadro seadus

Avogadro seadus on ideaalsete gaaside seadus. Seadus on nimetatud Amedeo Avogadro auks, kes 1811. aastal oletas, et kindlal temperatuuril ja kindla rõhu all on kõikide gaaside moolruumalad võrdsed.
formula_1
Näiteks normaalrõhul on null kraadi Celsiuse juures meelevaldse gaasi ühe mooli ruumala 22,421 liitrit.
Metanool

Metanool ehk metüülalkohol ehk karbinool (triviaalnimetusega puupiiritus) keemiline ühend valemiga CH3OH. See on lihtsaim alkohol.
 H
 H — C — O — H
 H
Füüsikalistelt omadustelt on metanool kergesti lenduv värvitu tuleohtlik mürgine nõrga alkoholilõhnaga vedelik. Metanool põleb praktiliselt nähtamatu leegiga:
2CH3OH+2O2=2CO2+2H2O
Metanool on kasutusel antifriisi, lahusti ja kütusena. Samuti lisatakse teda etanoolile selle denatureerimiseks.
Metanool tekib looduses mõningate anaeroobsete bakterite ainevahetuse tulemusena, päikesevalguse toimel oksüdeerub see aja jooksul taas süsihappegaasiks ja veeks.
Mürgisus.
Et metanool sarnaneb lõhnalt ja maitselt etüülalkoholi ehk etanooliga, tuleb tihti ette metanoolimürgistusi. Surmavaks annuseks loetakse koguseid alates ~100 ml (rottidele suukaudsel manustamisel LD50 = 5,6 g/kg).
Ensüüm alkoholi dehüdrogenaas lagundab metanooli mürgiseks sipelghappeks ja formaldehüüdiks, mis kahjustavad nägemisnärvi; tagajärjeks võib olla pimedaks jäämine. Teine oluline kahjustus tekib neerudes. Kolmas toime, peamine surmapõhjus, on kesknärvisüsteemi depressioon mürgiste metaboliitide tõttu. 
Metanoolimürgistuse raviks kasutatakse põhiliselt fomepisooli (selle puudumisel etanooli) koos fool- ja foliinhapete ning hemodialüüsiga. Etanool toimib maksaensüümidele konkureeriva inhibiitorina, suurema afiinsuse tõttu jääb metanool lagundamata ning eritatakse neerude kaudu.
Keskmine surmav annus

Keskmine surmav annus (inglise keeles "median lethal dose") ehk mediaanne letaaldoos (lühendatult LD50) on standardne viis märkida aine minimaalset mürgiannust, mis on surmav pooltele isenditele katsepopulatsioonist. 
LD50-ga märgistatavad mürgikogused tuvastatakse enamasti laboratoorsete katsetuste käigus ja rangelt etteantud protseduure järgides.
Tavaliselt väljendatakse LD50-t mahu- või kaaluühikus kehakilogrammi kohta (nt rottidele on metanooli suukaudsel manustamisel (PO) LD50 väärtus 5,6 g/kg).
Märgitakse ka biotestis kasutatud loomaliik ja manustamisviis:
Nii on nokisrästiku LD50 laborihiir(t)ele manustatuna: SC 6,59 mg/kg ja IV 0,8 mg/kg 
ja hariliku rästiku LD50 laborihiir(t)ele manustatuna :SC 6,45 mg/kg ja IV 0,55 mg/kg.
Talõši mäed

Talõši mäed (aserbaidžaani "Talış dağları", pärsia کوهاى طوالش (Kūhhā-ye Ţavālesh)) on mäestik Aasias Kaspia edelarannikul. Kulgevad loode-kagu suunas, piirnevad kirdes Lənkərani madalikga, kagus on ühenduses Alborzi mäestikuga. 
Kõrgus kuni 2477 meetrit.
Príncipe

Príncipe on saar Guinea lahes.
Pindala 136 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 948 meetrit (Pico de Príncipe). Saar on vulkaanilise päritoluga ning arvatavalt üle kolme miljoni aasta vana.
Kuulub São Toméle ja Príncipele ja moodustab koos ümbruse pisisaartega Príncipe provintsi.
Saarel elab umbes 5000 inimest. Ainus linn on Santo António (1357 elanikku), millest 3 km põhja pool asub Príncipe lennujaam.
Portugallaste saarele jõudmise ajal oli see asustamata. Saarele pandi nimi ('printsi saar') Portugali kuninga João II lemmikpoja Afonso auks. Saare põhja- ja keskosa muudeti istandusteks, kus töötasid orjad. Algul toodeti seal põhiliselt suhkrut, hiljem kakaod. Pärast São Tomé ja Príncipe iseseisvumist on istandused enamjaolt metsastatud.
Príncipel tõestas Arthur Stanley Eddington koos oma meeskonnaga Albert Einsteini relatiivsusteooria paikapidavust 29. mai 1919 päikesevarjutuse ajal.
Botuliin

Botuliin on mürkaine, mida eritavad ainetegevuse käigus grampositiivsed anaeroobsed bakterid (eriti "Clostridium botulinum", aga ka "Clostridium baratii" ja "Clostridium butyricum").
Mürgistust, mida põhjustab "Clostridium botulinum"'i toodetav botuliin, nimetatakse botulismiks.
Mürgil on seitse alatüüpi, mida tähistatakse tähtedega A kuni G.
Keemiliselt toimelt on botuliin tsinkproteaas, mis lagundab pöördumatult valke, mille abil koliinergilises sünaptilises ülekandes toimub atsetüülkoliini vabanemine vesiikulitest sünaptilisse pilusse.Tulemuseks on lihaste lõtv halvatus.
Tegemist on kõige kangema loodusliku mürgiga, mille LD50=1 ng/kg kõhuõõnde süstituna ja LD50=3 ng/kg inhaleerides. (Ühe grammiga saab tappa miljon 100-kilost inimest).
Meditsiiniline kasutus.
Botuliin on meditsiiniliselt kasutusel tüübina A ja tüübina B. Esimest tüüpi kasutatakse esmajoones järgmistel näidustustel: blefarospasm; näo hemispasm ja muud fokaalsed düstooniad; spastiline kõõrkaelsus; laste tserebraalparalüüsist tingitud dünaamilist hobupöida tekitava spastilisuse leevendamine alates teisest eluaastast; insuldijärgse küünarvarre ja labakäe lihaste spastilisuse leevendamine täiskasvanutel; püsiv raske primaarne aksillaarne hüperhidroos, mis häirib elukvaliteeti ja on resistentne paiksele ravile.
Botuliin tüübina A.
Botuliini sisaldavaid iluprotseduure viivad kosmeetiliselt läbi vaid sertifitseeritud tervishoiutöötajad. Ka ohutusnõuetele vastavates kliinikutes teostatakse täitesüstimisi enamasti näopiirkondadesse, et silendada nahakortse. Sarvkihti läbivate pindmiste süstetega (0-2 mm) või sügavate süstetega (2-10 mm) viiakse aine hoolikalt nahakihtide alustesse näolihastesse. Nende kangestumisega vähenevad eluaastatega miimikast tekkinud kortsukesed. Esteetilisel eesmärgil kestev efekt taandub paraku umbestäpselt kolme kuuga kuni poole aastaga. Terviseohtlikud on protseduurid lehmapiimavalgu-allergia või ka neuromuskulaarsete häirete või neuroloogiliste haiguste all kannatavatele inimestele. Samuti ei sobi protseduurid rasedatele ning rinnaga toitvatele naistele. Ilusüsted nooremate kui 18-aastastele on mitmetes riikides keelatud.
2010. aastaist on botuliini süstimisele püütud leida alternatiive nagu frotox.
Sitsiilia lipp

Sitsiilia lipp on Itaalia haldusüksuse (maakonna) Sitsiilia lipp.
Lipukangas on jagatud diagonaalselt (vardapoolsest ülanurgast lehvipoolsesse alanurka) kaheks väljaks. Vardapoolne, alumine väli on kollane ning lehvipoolne, ülemine punane. Lipu keskel on kujutatud antiikne sümbol, triskele, kolme mehe jalast moodustatud niinimetatud kolmjalg.
Sarnast sümbolit (kolmjalga) on kasutatud ka Mani lipul.
2005. aasta Austraalia grand prix

2005. aasta Vormel 1 etapp Austraalia Grand Prix toimus 6. märtsil Melbourne'is Albert Parki ringrajal.
Võistluse kiireima ringi sõitis Fernando Alonso (24. ring) 1.25,683 – 222,807 km/h.
Võistluse pikkus oli 57 ringi.
Tulemused.
Sõidu katkestasid:
Krimmi lipp

Krimmi lipp on Ukraina haldusüksuse Krimmi Autonoomse Vabariigi ametlik lipp.
Lipp on kasutusel 1992. aastast, kuid ametlikult kinnitatud alles 21. aprillil 1999.
Lipukangas on jagatud horisontaalselt kolmeks laiuks, sini-valge-punane. Sinine ja punane laid moodustavad kumbki 1/6 ning valge 2/3 lipu laiusest.
2006. aasta Euroopa grand prix

2006. aasta Vormel 1 etapp Euroopa Grand Prix toimus 7. mail Nürburgringil.
Põhivõistlusel alustas esikohalt valitsev maailmameister ja karikasarja toonane liider Fernando Alonso. Alonso jaoks oli see sel aastal esimene kvalifikatsioonivõistluse võit.
Kvalifikatsioonivõistluse teise aja sõitis välja seitsmekordne maailmameister Michael Schumacher ja kolmanda Felipe Massa. Neljandalt kohalt alustas võistlust Rubens Barrichello, viiendalt Kimi Räikkönen. Kümnenda aja välja sõitnud Mark Webber pidi mootorivahetuse tõttu loovutama 10 kohta.
Lõppvõistluse tulemused.
Sõidu katkestasid:
2005. aasta Malaisia grand prix

2005. aasta Vormel 1 etapp Malaisia Grand Prix toimus 20. märtsil Malaisias Sepangi ringrajal.
Tulemus.
Sõidu katkestasid:
Aleksandr Gomelski

Aleksandr Gomelski (hüüdnimi Papa Gomelski; 18. jaanuar 1928 Kroonlinn – 16. august 2005 Moskva) oli Venemaa korvpallitreener, NSV Liidu teeneline treener ja Leedu teeneline treener.
Gomelski oli NSV Liidu korvpallikoondise treener aastail 1961–1970, 1977–1983 ja 1987–1988. Tema käe all võideti olümpiakuld 1988. aastal Seoulis ning maailmameistritiitel 1967 ja 1982.
Põhja suusaalad 1992. aasta taliolümpiamängudel

Põhja suusaalad 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is peeti 9.–22. veebruarini.
Tulemused.
Murdmaasuusatamine mehed.
10 km klassikat.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 13. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 110
&lt;br&gt;Lõpetajaid: 105
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
25 km tagaajamisvõistlus viitstardist.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 102
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
&lt;br&gt;15 km vabadistantsile starditi viitstardist kaks päeva varem sõidetud 10 km klassikadistantsi alusel.
30 km klassikat.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 10. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 87
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
50 km vabalt.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 22. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 73
&lt;br&gt;Lõpetajaid: 63
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
4x10 km teatesõit.
18. veebruar&lt;br&gt;
16 meeskonda
Murdmaasuusatamine naised.
5 km klassikat.
13. veebruar&lt;br&gt;
62 võistlejat
10 km vabalt viitstardist.
15. veebruar&lt;br&gt;
62 võistlejat
15 km klassikat.
9. veebruar&lt;br&gt;
53 võistlejat
30 km vabalt.
21. veebruar&lt;br&gt;
57 võistlejat
4x5 km teatesõit.
17. veebruar&lt;br&gt;
13 naiskonda
Suusahüpped.
Väike mägi (90 m).
9. veebruar&lt;br&gt;
58 võistlejat
Suur mägi.
16. veebruar&lt;br&gt;
59 võistlejat
Meeskonnavõistlus.
14. veebruar&lt;br&gt;
14 meeskonda
McLaren

МcLaren (ametlik nimi McLaren Racing Limited) on eelkõige tuntud kui Vormel 1 meeskond, samas lööb meeskond kaasa ka Indianapolise 500 miili sõidus ja Le Mansi 24 tunni võidusõidus. 
2018. aastast kannab tiim nime McLaren-Renault. McLareni peakontor asub Suurbritannias Wokingis. Alates 2016. aastast on meeskonnajuhiks on Zak Brown.
Ajalugu.
McLareni meeskonna asutas 1963. aastal Bruce McLaren.
Mercedes-Benz oli partneriks aastatel 1995–2014 ning Honda 2015–2017.
2006. aasta hooajal kasutas McLareni meeskond Mercedes FO 108S 2.4 V8 mootorit ja Michelini rehve.
Saavutused.
McLaren on alates 1966. aastast (debüüt Monaco Grand Prix'l) Vormel 1 karikasarjas tulnud 12 korda maailmameistriks sõitjate arvestuses: Emerson Fittipaldi (1974), James Hunt (1976), Niki Lauda (1984), Alain Prost (1985, 1986, 1989), Ayrton Senna (1988, 1990, 1991), Mika Häkkinen (1998, 1999) ja Lewis Hamilton (2008).
Konstruktorite karikas on võidetud kaheksa korda: aastatel 1974, 1984, 1985, 1988–1991 ja 1998.
Vello Toomemets

Vello Toomemets (sündinud 1. oktoobril 1954 Tartus) on eesti muusik ja helilooja.
Ta õppis viiulit Pärnu Lastemuusikakoolis. 
Muusikukarjääri alustas 1970. aastate alguses Pärnu ansamblis Con Amore. Ansambli koosseisus olid veel Hillar Sutt, Urmas Rondo, Kalju Ammer jt. Aastatel 1973, 1976–1983 mängis ja taas 1995. aastast mängib Toomemets ansamblis Fix. Hiljem on ta mänginud veel mitmes ansamblis, sealhulgas ka Kuldses Trios ja Kukerpillides. 
Ta on kirjutanud muusika lauludele "Tsirkus", "Jaanipäev", "On kevad Tartu peal", "Tõuse üles ja läheme ära", "Kaua sa kannatad", "Maa tuleb täita lastega" jpt.
Beowulf

 
"Beowulf" on vanim germaani sangarieepos. Selle loojaks on oletatud 8. sajandil elanud anglosaksi munka, kes Vergiliuse eeskujul liitis kaks sakside ja anglite poolt mandrilt kaasa toodud skandinaavia kangelaslugu. Praegu peetakse usutavamaks, et lugulaul on sündinud siiski suulises rahvatraditsioonis, kuna sellele leidub vasteid nii skandinaavia saagades kui ka Euraasia rahvapärimustes.
Lugulaulu ajalooline taust on aastad 512–520. "Beowulfi" vanim tuntud versioon ja säilinud käsikiri pärineb 10. sajandist ning on muinas-ingliskeelne. See arvatakse olevat koopia 8. sajandil kirjutatud algupärandist.
Lugulaul sisaldab 3182 värssi, jaotub kahte ossa ja räägib götalaste kuninga Beowulfi seiklustest. Esimeses osas surmab Beowulf taanlaste kuningat Hrothgari kiusanud koletis Grendeli ja selle ema. Teises osas aga hukkub kangelane 50 aastat hiljem lohega võideldes ja selle tappes.
"Beowulf" on ilmunud eesti keeles Rein Sepa tõlkes 1990. aastal (Tallinn: Eesti Raamat, 150 lk; illustreerinud Eve Kask).
Seade (täpsustus)

Seade on mitmetähenduslik sõna:
Giuseppe Arcimboldo

Giuseppe Arcimboldo (1527 Milano – 11. juuli 1593), itaalia maalikunstnik, manerismi üks peaesindajaid
1549–1551 töötas Arcimboldo oma kunstnikust isa Biagio Arcimboldo töökojas, kus nad valmistasid vitraaži- ja vaibakartoone Milano toomkirikule. Seda tööd jätkas Arcimboldo ka pärast oma isa surma kuni aastani 1558. 
1562. aastast töötas Viinis keiser Ferdinand I ja hiljem Prahas Maximilian II ja Rudolf II õuekunstnikuna. Seal valmisid ka esimesed maalid seeriatest "Aastaajad" ja "Elemendid". 1591. aastal naasis kunstnik Milanosse.
Arcimboldo karjääri kõrghetk saabus Rudolf II valitsemisajal.
Arcimboldo tegid tuntuks tema allegoorilis-fantastilised maalid, millel naturalistlikult kujutatud lilledest, loomadest, puuviljadest, taimedest ja tarbeesemetest moodustuvad inimolendid ja portreed.
Giorgione

Giorgione (kodanikunimega Giorgio Barbarelli da Castelfranco; 1477 Castelfranco – 1510 Veneetsia) oli itaalia maalikunstnik renessansiajast. Tema nimi tähendab tõlkes 'Suur Jüri'.
Giorgione sündis Veneetsia provintsis Treviso provintsis Castelfrancos. Maalikunsti õppis ta Giovanni Bellini juures. 
Aastail 1508–1510 maalis Giorgione oma kuulsaima teose "Magav Venus". Tema teiseks kuulsaks teoseks peetakse maali "Kontsert vabas looduses". 
Giorgione oli tuntud ka monumentalistina. Ta maalis Veneetsia paleedele freskosid, mis on aga hävinud. 
Ta suri 33-aastaselt 1510. aastal katku. Hoolimata lühikesest elueast oli tal palju õpilasi, kellest tuntuim on Tizian, ja veel rohkem jäljendajaid, mistõttu tema tööde autorsuse määramine ei ole lihtne. Ainult 6 maali kohta on kindlalt teada, et need on tema omad; ülejäänud on talle omistatud stiili põhjal.
Muud.
Tema eluloo on kirja pannud Giorgio Vasari.
Eesti keeles on ilmunud hollandi kirjanike C. ja M. Scharten-Antinki kirjutatud biograafiline romaan "Giorgione". Saksa keelest tõlkinud Agnes Kerge ja Viktor Tomberg; värsid tõlkinud E. Valdna. (1966; Tallinn: Kunst)