Piastide dünastia

Piastide dünastia oli esimene ajalooline Poola valitsev dünastia. Esimene dokumenteeritud Poola monarh oli vürst (hertsog) Mieszko I (u. 930–992). Piastide kuninglik võim Poolas lõppes 1370. aastal kuningas Kazimierz III surmaga.
Piastide dünastia harud jätkasid valitsemist Masoovia hertsogkonnas ja Sileesia hertsogkondades, kuni viimane meessoost Sileesia Piast 1675. aastal suri. Piastid abiellusid mitme Euroopa aadliliini vahel ja omasid arvukalt tiitleid, mõned Saksa-Rooma riigis. Naisliinis põlvnesid ka Jan I järgsed Jagelloonide kuningad Kazimierz III tütrest.
Nime päritolu.
Väidetavalt pidasid Poola varased hertsogid ja kuningad end poollegendaarse Piasti ("Piast Kołodziej") järeltulijateks, keda on esmamainitud teoses "Cronicae et gesta ducum sive principum Polonorum" ("Poolakate hertsogite või vürstide kroonikad ja teod"), kirjutatud u 1113. aastal Gallus Anonymuse poolt. Siiski kasutatakse mõistet "Piastide dünastia" alles 17. sajandist. Ajaloolises teoses võttis väljendi "Piastide dünastia" kasutusele Poola ajaloolane Adam Naruszewicz, seda kaasaegsetes allikates ei dokumenteerita.
Ajalugu.
Esimesed "Piastid", tõenäoliselt polaani päritolu, ilmusid 940. aasta paiku Suur-Poola territooriumil Gieczi linnuses. Varsti pärast seda viisid nad oma residentsi Gnieznosse, kust vürst Mieszko I valitses umbes 960. aastast "Civitas Schinesghe" üle. Nimetus "polani", slaavi: "pole" ("väli"), ilmub alles 1015. aastal. Piastid valitsesid ajutiselt ka Pommeri, Böömimaa ja Lausitzi üle, samuti Ruteenia ja Ungari Spiši piirkonna üle tänapäeva Slovakkias. Valitseja kandis tiitlit hertsog või kuningas, olenevalt võimupositsioonist.
Poola monarhia pidi läänes tegelema Saksa-Rooma riigi ekspansionistliku poliitikaga, mille tulemuseks oli ruuduline kooseksisteerimine, kus Piastidest valitsejad nagu Mieszko I, Kazimierz I või Władysław I Herman püüdsid kaitsta Poola riiki lepingutega, truudusvannetega ja abieluühendustega keiserlike Ottoonide ja Saali dünastiatega. Böömimaa Přemysliidide dünastia, Ungari Árpádi dünastia ja nende Anjou dünastia järglased, Kiievi-Vene, hiljem ka Saksa ordu riik ja Leedu suurvürstiriik olid vägevad naabrid.
Piastide positsiooni tabas otsustavalt killustatuse ajastu, mis järgnes 1138. aasta Bolesław III Krzywousty testamendile. Ligi 150 aastaks killustus Poola riik mitmeks hertsogkonnaks, kus Piastist hertsog võitles vormiliselt kehtiva senioraadiprintsiibi vastaselt trooni eest Krakówis, Väike-Poola Krakówi hertsogkonna pealinnas. Krooniti arvukalt hertsogeid, nagu Mieszko III Stary, Władysław III Laskonogi või Leszek Biały, ainult et kukutati veidi pärast seda. Sileesia Piastide vanem haru, Bolesław III Krzywousty vanima poja hertsog Władysław II Wygnaniec järglased, läks eraldi teed ja oli alates 14. sajandist Böömimaa krooni vasall.
Pärast seda, kui Poola kuninglik liin ja Piastide noorem haru 1370. aastal hääbus, läks Poola kroon Anjou kuningas Lajos I-le, hilisema kuninga Kazimierzi õe Elżbieta Łokietkówna pojale. Piastide Masoovia haru hääbus 1526. aastal hertsog Janusz III surmaga. Viimane Sileesia Piastide valitsev hertsog oli Jerzy Wilhelm, kes suri 1675. aastal. Tema onu krahv August, viimane meessoost Piast, suri 1679. aastal. Viimane seaduslik pärija hertsoginna Karolina Piastówna suri 1707. aastal ja on maetud Trzebnica kloostrisse. Sellegipoolest seovad arvukad perekonnad, nagu Sileesia hertsogi Adam Wacławi (1574–1617) abieluvälised järglased, oma sugupuu dünastiaga.
Vapp.
Umbes 1295. aastal kasutas Przemysł II valge kotkaga vappi – sümbolit, mida hiljem nimetati Piastide vapiks või Piastide kotkaks. Sileesia Piastid kasutasid 14. sajandil kuusirbikujulist kotkast, millest sai Sileesia hertsogkonna vapp.
Piastidest valitsejad.
Piastidest Poola kuningad ja valitsejad on toodud järgnevas tabelis. Kõigi valitsejate loendiks vaata Poola monarhide loend.