Jaanilinn

Jaanilinn, ka Ivangorod (vene keeles Ивангород) on linn, mis asub piki Eesti ja Venemaa vahelist ajutist kontrolljoont voolava Narva jõe idakaldal, 159 km Peterburist läänes, Jaanilinna linnaasunduse keskus. See kuulub Venemaa Föderatsioonis kehtiva haldusjaotuse kohaselt Leningradi oblasti Kingissepa rajooni koosseisu. Linna pindala on 7,7 km², elanike arv 10 502 (1. jaanuar 2016).
Jaanilinn on tänapäeval Venemaa kontrolli all, kuigi Eesti ja Venemaa vahel 1920. aastal sõlmitud rahulepingu ja Eesti Vabariigi põhiseaduse järgi asub see osa Narva jõe idakaldast endiselt Eesti Vabariigi territooriumil. 
Ajaloolisel Ingerimaal asuv Jaanilinn on saanud nime Moskva suurvürsti Ivan III (1440-1505) järgi. Jaanilinn oli aastatel 1649-1945 Narva linna osa, Jaani eeslinn. Alles 1954. aastal sai Nõukogude Liidu võimude otsusega Ivangorodist ametlikult omaette linn.
Kesklinn on 32 m kõrgusel merepinnast.
Jaanilinn asub Venemaa piiritsoonis ja pääs linna on piiratud, sh Venemaa kodanikele. Jaanilinnas on mitu piiripunkti: eraldi kaubaveokitele, muudele sõidukitele ning jalgratturitele ja jalakäijatele, samuti rongide piiriületuspunkt, peale selle lihtsustatud piiriületuspunkt jalakäijatele (kuid mitte jalgratturitele). Lihtsustatud piiriületuspunkt on avatud kella 8–17, teised piiriületuspunktid ööpäev läbi. Teiste piiripunktide läbijatel on võimalik külastada ka "tax-free"-kauplust, piiri lihtsustatud korras ületajatel see võimalik ei ole. Autojuhtidele on oma, jalakäijatele ja jalgratturitele oma "tax-free"-kauplus.
Alates 14. märtsist 2004 oli Jaanilinna linnapea Nikolai Kolomeitsev. 22. oktoobrist 2009 oli linnapea Vassili Kaprijantšuk, 19. maist 2016 on linnapea Viktor Karpenko.
Jaanilinnal on kaks aukodanikku: kirjanik Pavel Tsubko (1922–2003) ja KGB töötaja Aleksei Bõstrov (1921–2002).
Linnas paikneb Venemaa relvajõudude väeosa nr 32229, mis on Venemaa sõjaväeluure keskasutuse GRU eriteenistuse OSNAZ-i üksus. Selle ülesanne on raadio- ning raadiotehniline luure.
Rahvastik.
Elanike arv on olnud:
Ajalugu.
1254. aastast pärinevad esimesed teated Taani kuningas Christoffer I käsul rajatud, arvatavasti puidust linnusest, mis asus Narva jõe idakaldal, praeguse Jaanilinna kohal. Hiljem ehitati suurem kivist linnus jõe läänekaldale praeguse Narva Hermanni linnuse alale, oletatavasti samasse kohta, kus olid paiknenud nii varasem muinaseestlaste linnus kui ka Taani hindamisraamatus märgitud Narvia küla. 
Jaanilinn on saanud nime Moskva suurvürsti Ivan III järgi. Tema valitsemisajal Moskva-Leedu sõja ajal alustati kevadel 1492 Jaanilinna linnuse rajamist. Leetopiss ütleb: "suurvürst Ivan Vassiljevitši käsul rajati linnus Saksa piirile, Saksa linna Rugodivi vastu. Narva jõele Neitsimäele Sludale, nelinurkse ja pani sellele nimeks Ivangrad.". See oli esimene korrapärase nelinurkse põhiplaaniga linnus, mis rajati tänapäeva Venemaa territooriumile. See oli juba kohandatud tulirelvadele ning selle ehitamist juhtisid Itaalia meistrid, kes tõenäoliselt olid ka uut tüüpi linnuse projekti autorid.
Linna asukohta hakati varakult valima: juba 1480ndatel oli suurvürst andnud oma Leedusse lähetatud saadikutele käsu hankida üksikasjalisi andmeid Läänemere sadamate kohta. Läänemere kaubatee muutus sel ajal Moskva suurvürstile majanduslikuks arenguks ning Euroopa maadega läbikäimiseks oluliselt tähtsaks. Ivangorodist pidi saama Moskva valitsejate esimene meresadam ning ühtlasi Läänemere-äärne kindlus.
Rootsi vallutas 1492 rajatud Ivangorodi linnuse 1495–1497 peetud Rootsi-Vene sõja käigus 1496. aastal ja põletas selle maha. Linnust üritati müüa Liivi Ordule, kuid tehing ebaõnnestus. Rootslased tõmbusid Soome lahe põhjakaldale tagasi. Linnus ehitati uuesti üles. Paari aastakümnega kujunes selle kõrvale ka asula. 1509. aastaks oli Ivangorodi linnus praeguses mahus valmis.
Rootsi vallutas Jaanilinna uuesti 1581. aastal, kuid 1590. aastal võitis Moskva selle tagasi ja Täyssinä rahuga aastal 1595 jäi Jaanilinn Vene (Moskva) tsaaririigile.
Uuesti vallutasid rootslased Jaanilinna 1612. aastal. Rootsi kuningas Gustav II Adolf andis Jaanilinnale 1617. aastal linnaõigused ja kuni 1649. aastani oli Jaanilinn iseseisev linn. Siis liideti Jaanilinn Narvaga (kuni jaanuarini 1945 oli Jaanilinn Narva linna osa).
Pärast vasakkalda-Narva langemist 1704. aastal vallutasid tsaar Peeter I väed ka Jaanilinna ning ametlikult jäi see Venemaa Keisririigile Uusikaupunki rahuga 1721. Seejärel kuulus Jaanilinn Narva linna osana Ingeri ehk Peterburi kubermangu koosseisu.
Jaanilinn Eesti Narva linnaosana.
1917. aastal toimunud Narva linnavolikogu valimiste järel sai Narva linnapeaks Ants Dauman, kelle juhtimisel korraldati linnas rahvahääletus, et teada saada, kas Narva koos Jaani eeslinnaga peaks liituma autonoomse Eestimaa kubermanguga (eraldi Narva maakonnana). 21. detsembril 1917 tunnistas seda otsust (Narva ja Jaani eeslinna eraldumist Jamburgi maakonnast ja eraldi Narva maakonna loomist) ka võimul olnud Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee ning kogu Narva linn koos Jaani eeslinnaga liideti Eestimaa kubermanguga. Sakslased vallutasid Jaani eeslinna 1918. aasta veebruaris, kuid sama aasta novembris langes linnaosa Nõukogude punavägede kätte. Sealt valmistati ette nii ülejäänud Narva kui ka kogu Eesti vallutamist.
Jaanuaris 1919 läks kogu Narva linn (koos Jaanilinnaga) ja Narva-taguse alaga Eesti Vabariigi kontrolli alla ning Nõukogude Venemaa tunnustas seda ametlikult Tartu rahulepingus (1920). Narva linnaosana oli Jaanilinna ametlik nimetus Jaani eeslinn.
Eesti 5-kroonise rahatähe tagaküljel on kujutatud vaadet 1930. aastate Jaanilinna linnusele koos Narva jõe ja Narva Hermanni ordulinnusega.
Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. aastal kohalike haldusüksuste koosseisu esialgu ei muudetud ning Jaani eeslinn jäi koos Narva linnaga edasi Eesti piiridesse. 
1944. aasta Narva lahingu ajal moodustasid Saksa väed Jaanilinna idaküljel Jaanilinna sillapea ja õhkisid osaliselt Jaanilinna kindluse läänemüüri.
Jaanilinn Nõukogude Liidu ja Venemaa koosseisus.
Pärast järjekordset Eesti okupeerimist 1944. aastal eraldasid Nõukogude Liidu võimud jaanuaris 1945 Jaanilinna halduslikult ülejäänud Narvast, viisid selle üle Vene NFSV Leningradi oblasti koosseisu ning andsid Jaanilinnale 1954. aastal eraldi linnaõigused.
Pärast Eesti Vabariigi taastamist 1991. aastal ei ole Venemaa pidanud Tartu rahulepingut endale siduvaks, mistõttu Jaanilinn kuulub praegu "de facto" Venemaa Leningradi oblasti Kingissepa rajooni koosseisu.