tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vaal (tähtkuju)

Vaal (ladina "Cetus", lühend Cet) on suur põhjataeva tähtkuju.
Vaal katab 1231 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 4. kohal. Heledaim täht on β Ceti ehk Deneb Kaitos (2,04m). Ekliptika möödub Vaalast vähem kui 1 kraadi kaugusel ja seetõttu võivad Kuu ja planeedid ning osa Päikesest lühikest aega Vaala tähtkujus olla.
2022. aastal avastas Hubble'i kosmoseteleskoop Vaala tähtkujust tähe WHL0137-LS, mis on teadaolevalt kõige kaugemal asuv täht (asub 28 miljardi valgusaasta kaugusel).
Tähelepanuväärne täht on veel Mira ehk ο Ceti, mis oli esimene vaadeldud muutlik täht ja sai seega omasuguste prototüübiks. Selle heledus võib muutuda kuni 1700 korda.
Vaala tähtkujus asuvad mitmed süvataevaobjektid nagu NGC 247, NGC 1042, IC 1613. Ainus Vaala tähtkujus asuv Messier' kataloogi objekt on spiraalgalaktika Messier 77.
Vaal on Ptolemaiose poolt loetletud 48 tähtkuju seas. Vanakreeka mütoloogias oli see merekoletis Ketos, kes saadeti Andromedat tapma ja kelle Perseus tappis.
Suur Peni

Suur Peni (ladina "Canis Major", lühend CMa) on lõunataeva tähtkuju.
Suur Peni katab 380 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 43. kohal. Heledaim täht on Siirius ehk α Canis Majoris (−1,46m), mis on kogu tähistaeva heledaim täht. Heleduselt teine on Adhara ehk ε Canis Majoris. VY Canis Majoris on seni teadaolevalt Linnutee galaktika suurim täht.
Suur Peni on Ptolemaiose loetletud 48 tähtkuju seas. Vanakreeka mütoloogias on seda seostatud mitme koeraga, näiteks Zeusi poolt Europele kingitud Lailapsiga.
Eestis on Suur Peni nähtav sügis-talvisel perioodil. Selle otsetõus on 7 h ja kääne –20°.
Laukasoo Suurlaugas

Laukasoo Suurlaugas on järv (laugas) Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Uuskülas. Järve pindala on 4 ha.
Kutskalomp

Kutskalomp on järv (lomp) Valga maakonnas Otepää vallas Meegaste külas. Järve pindala on 0,4 ha.
Lasteaia tänav (Kuressaare)

Lasteaia tänav on tänav Kuressaares. 20. sajandi algul kandis tänav nimesid "Pruuli" ja "Kõrtsi tänav" (saksa keeles Schäugasse, vene keeles Шиночная ул.). 1940.a sügisest Proletaari.
Lasteaia ja Lossi tänava ristmikul asub Kuressaare Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas.
Väike Peni

Väike Peni (ladina "Canis Minor", lühend CMi) on väike põhjataeva tähtkuju.
Väike Peni katab 183 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 71. kohal. Heledaim täht on kollakas kääbus Prooküon ehk α Canis Minoris (0,38m), mis asub 11,4 valgusaasta kaugusel.
Väike Peni on Ptolemaiose poolt loetletud 48 tähtkuju seas.
Eestis on Väike Peni nähtav talvel. Selle otsetõus on 8 h ja kääne 5°. Rahvaastronoomias olid Väikse Peni α ja β Suure Looga põhjaotsas.
Vähk (tähtkuju)

Vähk (ladina keeles "Cancer") on sodiaagi tähtkuju (sümbol ♋), mis piirneb Lõvi, Ilvese, Kaksikute, Väikese Peni ja Hüdra tähtkujudega. Eesti laiuskraadil on Vähi tähtkuju hästi vaadeldav talvises taevas.
Vähi tähtkuju katab 506 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 31. kohal. Päike asub Vähi tähtkujus 21. juulist 10. augustini.
Tähed.
Heledaim täht on Beta Cancri (β Cancri). Kokku kuulub tähtkujusse üle 120 tähe, neist vähemalt kümnel on teada planeete. YBP 1194 on Päikese-sarnane täht, millel on vähemalt kolm planeeti.
Süvataeva objektid.
Vähi tähtkujus asuvad hajusparved M44 ("Praesepe", Sõim) ja M67.
KÜS

KÜS on lühend, mis võib tähendada:
Jäär (tähtkuju)

Jäär (ladina keeles "Aries") on sodiaagi tähtkuju (sümbol ♈). See asub põhjataevas, olles Kaladest läänes ja Sõnnist idas. Jäär on 48 Ptolemaiose tähtkuju seas ja üks 88 tänapäeva tähtkujust. Jäära tähtkuju katab 441 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 39. kohal. Päike asub Jäära tähtkujus 20.märtsist 20.aprillini.
Eesti laiuskraadil on Jäära tähtkuju hästi vaadeldav sügiseses taevas.
Heledaim täht on Hamal (α Arietis, 2,01m).
Mütoloogia.
Kreeka mütoloogia järgi on Jäär Krios Khrysomallos, kuldne jäär, keda seostatakse Phrixose ja Helle ja Kuldvillaku müütidega.
Veevalaja

Veevalaja (ladina keeles "Aquarius", lühend Aqr) on sodiaagi tähtkuju (sümbol ♒). Eestis on Veevalaja tähtkuju hästi vaadeldav suvel ja sügisel.
Veevalaja tähtkuju katab 980 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 10. kohal. Päike asub Jäära tähtkujus 16. veebruarist 12. märtsini.
Vaatamata suurele ulatusele ei ole Veevalajas väga heledaid tähti. Heledaim täht on Sadalsuud (β Aquarii, 2,89m). Järgnevad Sadalmelik ehk α Aquarii (2,94m) ja δ Aquarii (Skat, 3,3m). Veevalajas asub Helixi udukogu, mis on meile üks lähimaid udukogusid.
Eesti rahvaastronoomias asus Veevalajas Kolmkanda ehk Kerikand.
Maris

Maris on eesti naisenimi.
Maris on Maria teisendnimi. Nimi on kirikuraamatuis esinenud juba sajandeid.
Leelo (eesnimi)

Leelo on eesti naisenimi.
Julius Mägiste esitas nime Oskar Kallase ettepanekuna tähenduses 'laul, poeesia', kuid Leelu leidub juba 1914. aastal Mats Tõnissoni kalendris.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Leelo 319 naisel. Leelo on Eestis populaarsuselt 390. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Leelo vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 7,69 ning Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,5. Leelo on keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus on 52).
Aive

Aive on eesti naisenimi.
Nime Aive nimepäev on 9. juuli.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Aive Eestis alla viiel mehel ja 560 naisel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Aive 1 inimesel.
Parheelia

Parheelia (kreeka keelest παρά "pará" – 'kõrval' ja ήλιος "hélios" – 'päike') ehk kõrvalpäiksed ehk ebapäiksed ehk päikesesapp on halode hulka kuuluv atmosfäärinähtus. Parheelia kujutab enesest Päiksest 22 kraadi paremal, vasakul või mõlemal pool asetsevaid valguslaike. Vaatlejal on seejuures mulje, nagu Päikse kõrval asuks teised, nõrgema valgusjõuga Päiksed.
Kuigi parheelia puhul on tihti nähtavad ka vikerkaarevärvid, on parheelia tekkemehhanism vikerkaarest erinev. Parheelia tekib taevas Päikse läheduses, vikerkaar seevastu Päiksele vastupidises suunas. Samuti on erinevuseks, et parheelia tekib päiksekiirte peegeldumisel jääkristallidelt ning vikerkaar veepiiskadelt. 
Parheeliale sarnast atmosfääri valgusnähtust võib täheldada ka Kuu puhul. Kõrvalkuud võib näha teatud valgustugevuse puhul ning üldiselt ainult täiskuuga.
Vanemas perioodikas on sarnast nähtust nimetatud näiteks ka päikesesabaks või ka päikesepostiks ning on arvatud et see tähendab suurt ilmamuutust, torme, sadusid ja tuiske.
Kollaselehine kühmik

Kollaselehine kühmik ("Melanoleuca cognata") on klassi "Agaricomycetes" hulka šampinjonilaadsete seltsi kühmiku perekonda kuuluv seeneliik.
Kübar on ookerkollane kuni hallikaspruun, keskel tumedama kühmuga, 5–10 cm laiune. Jalg on sihvakas, õõnes ja pruunide pikikiududega.
Kollaselehine kühmik on hea söögiseen. Kasvab valgusküllastes okasmetsades ja metsaservades maist oktoobrini.
Maalimine

Maalimine on mingile pinnale visuaalsete kujundite tegemine maalimisvahenditega – värvi ning pintsli, sõrme või pahtellabidaga. Maalimisega tegeleja on maalija või maalikunstnik. Maalimise lõpptulemus on maal ehk maaling.
Väike Magalhãesi Pilv

Väike Magalhãesi Pilv (NGC 292) on udulaiguna paistev kääbusgalaktika Tuukani tähtkujus. See sai koos Suure Magalhãesi Pilvega nime portugali maadeavastaja Fernão de Magalhãesi järgi. 
Selle läbimõõt on 7000 valgusaastat ja see sisaldab kolme miljardit tähte.
See kuulub koos Linnuteega Kohalikku Galaktikarühma ja on kaugusega 200 000 valgusaastat Linnuteele lähimaid galaktikaid.
Väike Magalhãesi Pilv on kaugeim palja silmaga nähtav objekt. Selle näiv heledus on 2,7m.
Väike Magalhãesi Pilv sisaldab hajusparvesid NGC 265, NGC 290, NGC 346, NGC 347 ja NGC 602.
2023. aastal tehti kindlaks, et Väike Magalhãesi Pilv koosneb kahest galaktikast, mis Maalt vaadates asuvad üksteise taga. Lähem neist on meist umbes 199 000, kaugem umbes 215 000 valgusaasta kaugusel.
Hesseni valitsejate loend

See on Hesseni valitsejate loend läbi Hesseni ajaloo Lääne-Kesk-Saksamaal. Need valitsejad kuulusid dünastiasse, mis on kollektiivselt tuntud kui Hesseni dünastia ja Brabanti dünastia, algselt Reginari dünastia. Hessen oli maakrahvkond, kuurvürstkond ja hiljem aastani 1918 suurhertsogkond.
Kõigi järgnevate valitsejate tiitel oli "maakrahv" (saksa: "Landgraf"), kui ei ole teisiti märgitud.
"aastal 1500 taasühendati Alam-Hesseniga Wilhelm II valitsemise alla"
"aastal 1806 annekteeriti Vestfaali kuningriigi poolt, aastal 1813 taastati Hesseni kuurvürsti ülemvõimu all"
"aastal 1834 hääbus, taasühendati Hessen-Kasseliga"
"aastal 1655 hääbus, läks Hessen-Rotenburgile"
"aastal 1755 ühendati Hessen-Rotenburgiga"
"aastal 1658 päris Ernst Hessen-Rotenburgi, vaata eespool"
"aastal 1806 annekteeriti Vestfaali kuningriigi poolt, aastal 1813 taastati Hesseni kuurvürsti ülemvõimu all"
"aastal 1866 annekteeriti Preisimaa poolt"
"aastal 1806 annekteeriti Vestfaali kuningriigi poolt, aastal 1813 taastati Hesseni kuurvürsti ülemvõimu all"
"aastal 1866 annekteeriti Preisimaa poolt"
"aastal 1604 hääbus ning muutus vaidlusküsimuseks Hessen-Kasseli ja Hessen-Darmstadti vahel, aastal 1648 jagati nende kahe vahel"
"aastal 1583 hääbus ning jagati Hessen-Kasseli, Hessen-Marburgi ja Hessen-Darmstadti vahel"
Hessen-Darmstadt, 1567–1806.
Hessen-Butzbach, 1609–1643.
Philipp III, maakrahv 1609–43 (1581–1643), "Hessen-Darmstadti maakrahvi Georg I teine poeg"
"hääbus aastal 1643, läks tagasi Hessen-Darmstadtile"
"hüpoteek kahele kaupmehele (1671–1673) ja Hessen-Darmstadti maakrahvidele (1673–1679), lunastati Friedrich II poolt"
"aastal 1806 annekteeriti Hessen-Darmstadti poolt, aastal 1815 taastati Viini kongressi poolt"
"hääbus aastal 1866, läks tagasi Hessen-Darmstadtile"
Hessen-Braubach, 1626–1651.
Johann, maakrahv 1626–51 (1609–1651), "Hessen-Darmstadti maakrahvi Ludwig V teine poeg"
"hääbus aastal 1651, tagastati Hessen-Darmstadtile"
Hessen-Itter, 1661–1676.
Georg III, maakrahv 1661–76 (1632–1676), "Hessen-Darmstadti maakrahvi Georg II teine poeg"
"hääbus aastal 1676, tagastati Hessen-Darmstadtile"
"1866 annekteeriti Preisimaa poolt"
Tmutarakani vürstkond

Tmutarakani vürstkond oli Aasovi ja Musta mere vahel asuva Kertši väina, Kertši poolsaarel ja Tamani poolsaarel asunud vürstkond, 10. sajandi II poolest kuni 12. sajandi I pooleni. Kertši väin ühendab Musta- ja Aasovi merd ning eraldab loodusgeograafilist Euroopat Aasiast.
Osastisvürstkond allus algselt Kiievi-Vene riigile, 11. sajandi II poolel aga Kiievi suurvürst Jaroslav Targa surma järel (1054) toimunud valduste jagamise ajal tema poegade vahel, Tšernigivi vürstile.
Wormsi piiskopkond

Wormsi piiskopkond ehk Wormsi vürstlik piiskopkond oli Saksa-Rooma riigi kiriklik vürstkond. Paiknedes Reini mõlemal kaldal ümber Wormsi vahetult Neckari suudmest põhjas, oli see suuresti ümbritsetud Pfalzi kuurvürstkonnast. Wormsis on olnud piiskopitool Rooma-aegadest. Kõrgkeskajast alates ei kuulunud Wormsi linn enam vürstlike piiskoppide ilmaliku võimu alla, vaid see oli vaba riigilinn ja muutus reformatsiooniga ametlikult protestantlikuks. Kuid vürstlikud piiskopid säilitasid võimu Wormsi toomkiriku üle linna sees.
Aastal 1795 okupeeriti Worms, samuti kogu vürstliku piiskopkonna territoorium Reini vasakkaldal, ja annekteeriti Prantsusmaa poolt. Territoriaalsete ümberkorralduste koidikul, mis tulid Saksamaa mediatisatsiooniga aastatel 1802-1803, ilmalikustati ülejäänud piiskopkonna territoorium, koos sellega peaaegu kõik teised kiriklikud vürstkonnad. Antud juhul annekteeriti see Hessen-Darmstadti poolt.
Aleksei Bobrinski (1826−1894)

 
Krahv Aleksei Pavlovitš Bobrinski (vene keeles "Алексей Павлович Бобринский"; 19. veebruar (vkj) 1826 Pavlovsk, Peterburi kubermang – 7. november (vkj) 1894 Cannes, Prantsusmaa) oli Venemaa riigimees ja suhkrutööstur. Kindralleitnant (1872). Riiginõukogu liige (1871–1874). Ta võttis osa keiser Aleksander II reformidest.
Elulugu.
Päritolu ja haridustee.
Põlvnes nimekast aadlisuguvõsast. Tema isa oli noorelt surnud kaardiväerittmeister Pavel Aleksejevitš Bobrinski (1801−1830), ema Julia Stanislavovna Junoša-Belinskaja (1804−1899). Tema isa oli keisrinna Katariina II ja vürst Grigori Orlovi vallaslapse krahv Aleksei Bobrinski poeg. Hariduse omandas Aleksei Keiserlikus Aleksandri Lütseumis, mille lõpetas 1844. aastal. 
Teenistuskäik kuni Krimmi sõjani.
Pärast õpingute lõppu astus ta 1844. aastal Venemaa riigiteenistusse. Teenis Venemaa välisministeeriumis ja sai kubermangusekretäri teenistusastme. 1846. aastal läks ta aga varakult erru. Järgnevalt majandas ta oma Tuula kubermangus asunud Bogoroditski mõisa. 1849. aastal valiti ta Bogoroditski maakonna aadlimarssaliks. 1851. aastal sai temast ühtlasi Bogoroditski maakonnakooli aukuraator. 1852. aastal valiti ta uuesti maakonna aadlimarssaliks. 1854. aastal anti talle kolleegiumiassessori teenistusaste.
Sõjaväeteenistuses.
1855. aastal astus ta sõjaväeteenistusse ja sai staabikapteni auastme. Teenis Keiserliku perekonna Kütipolgus, kus nimetati roodukomandöriks. Osales aastatel 1855−1856 oma väeosaga Krimmi sõjas. 1856. aastal võttis ta osa keiser Aleksander II kroonimisest Moskvas. Samal aastal viidi ta üle Keiserliku perekonna kaardiväe kütipolku, kus sai roodukomandöriks. Kaks aastat hiljem nimetati keisri tiibadjutandiks. Aastatel 1858−1868 teenis Venemaa siseministeeriumis. Alates 1861. aastast oli ta ühtlasi Bogoroditski maakonna rahukohtunik.
Teenistus teedeministeeriumis.
1869. aastal nimetati ta Venemaa teedeministeeriumi ministri nõukogu liikmeks. Kaks aastat hiljem sai temast ministri abi ehk aseminister; ministriks oli tollal tema sugulane krahv Vladimir Bobrinski. Seejärel oli ligi kolm kuud ajutine ministeeriumi juht. 1871. aasta septembri nimetati ministeeriumi direktoriks ja Riiginõukogu liikmeks.
Venemaa teedeminister.
1872. aasta 16. aprillil anti talle kindralleitnandi auaste ja ta nimetati teedeministriks. Ministrina pooldas ta riigiraudteede ehitamist ja raudteevõrgu laiendamist. Tema ametiaja lõpuks oli Venemaa raudteede kogupikkus rohkem kui 21 000 versta. Läks erru 1874. aasta 10. juulil.
Viimased eluaastad ja surm.
Pärast riigiteenistusest lahkumist elas oma Bogoroditski mõisas. Ta suri Prantsusmaal Cannes'is ja on maetud sealsele kalmistule.
Suhkrutööstur.
1848. aastal lasi ta oma Bogoroditski mõisa rajada suhkrutehase, mis töötas kuni 1922. aastani.
Clifford Graham

Clifford John Graham (eesnimi ka Cliff või Chris; 18. märts 1900 Toronto – 24. mai 1986 Toronto) oli Kanada poksija.
Graham sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) hõbemedali 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Clarence Walkerile (Lõuna-Aafrika Liit). Ta osales kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
Elukutselisena.
Graham poksis märtsist 1925 kuni maini 1930 elukutselisena. Ta pidas kokku 30 kohtumist, millest võitis 21 (neist 5 nokaudiga) ning kaotas 9 (neist 3 nokaudiga) kohtumist.
Etnobioloogia

Etnobioloogia on teadusharu, mis uurib inimese suhteid ja seoseid taimede, loomade ning ökosüsteemiga.
Etnobioloogia üks eesmärk on uurida traditsioonilisi teadmisi looduskultuurist. Arvatakse, et see aitab tagada loodusressursside jätkusuutliku kasutamise ja inimeste heaolu säilitamise. Samuti uuritakse pärandkultuuri teadmisi, näiteks taimedega inimeste ja loomade ravimine, looduslike liikide söögiks kasutamine, loodusmärkide järgi ilma ennustamine, küttimine-kalastamine jms.
Etnobioloogia uurimismeetodid on mitmest valdkonnast, näiteks antropoloogiast, bioloogiast (botaanikast), ökoloogiast, farmakoloogiast, ökosemiootikast, lingvistikast, etnoloogiast.
Tuntumaid Eesti etnobiolooge on: filoloog Mart Mäger, kelle uurimisteemaks oli linnu ja kalanimed ning lindude rahvalik tähendus; etnoloog Gustav Ränk, kes uuris rahvalikku kalandust; filoloog Mari Kendla on avaldanud uurimusi kalanimedest; folklorist Mall Hiiemäe, kelle uurimisvaldkond on laiahaardeline alustades metsloomade ja lindudega ja lõpetades putukate tähendustest ning uskumustest.
Georges Prud'Homme

Georges Arthur Prud'Homme (eesnimi ka Art; 12. märts 1898 Ottawa – 7. jaanuar 1978 Athabasca, Alberta) oli Kanada poksija.
Prud'Homme sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) hõbemedali 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Harry Mallinile (Suurbritannia). 
Elukutselisena.
Prud'Homme poksis novembris 1922 elukutselisena. Ta pidas kokku 2 kohtumist, millest võitis 1 (selle nokaudiga) ning kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise.
Vello Jaakon

Vello Jaakon (15. detsember 1936 Tartu – 18. september 2016) oli eesti põllumajandustegelane.
1961. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal.
1970. aastatel töötas ta Põlva rajooni põllumajandusvalitsuse peaagronoomina ja kolhoosi Koit peaagronoomina, aastatel 1983–1991 oli Põlva kolhoosi esimees.
1990. aastatel töötas ta Põlva Maavalitsuse majandusosakonna põllumajandustalituse peaspetsialistina.
Ta kandideeris 1999. aasta Riigikogu valimistel Isamaaliidu nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. 
2011. aastal võitis ta eriauhinna Põlva Talurahvamuuseumi IX kodu-uurimistööde võistlusel kodu-uurimuslike töödega "Põlvamaa – 60" ja "Maaelu Eestis 1945–2010 (Mammaste)".
Tamsalu (Kohila vald)

Tamsalu (ka "Tukamäe") oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Pahkla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hageri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pahkla külaga.
Asula moodustati Pahkla mõisasüdamest ja kandis aastani 1939 nime "Pahkla asundus".
Suudla

Suudla (allikates ka "Soodla", vananenud nimi "Vastse-Piigaste") oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Tiido küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kanepi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tiido külaga.
Küla on esimest korda mainitud 1450 (Sotell). Hiljem on mainitud 1582 (Sotla), 1638 Sodla kyllo, 1722 Dorff Sohdel.
Vello Kümmel

Vello Kümmel (sündinud 21. augustil 1940 Viljandis) on eesti põllumajandus- ja omavalitsustegelane.
Ta on lõpetanud 1967. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal.
1970.–1980. aastatel töötas ta Pärnu rajooni Halinga kolhoosi peaagronoomina.
Aastatel 1996–1999 oli ta Ruhnu vallavanem. Aastatel 2002–2013 oli ta Ruhnu vallavolikogu liige, 2009–2013 vallavolikogu esimees.
Ta on Ruhnu saarel Rooslaiu talu peremees ja mesinik.
Raudna (Viru-Nigula)

Raudna oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Tüükri küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Nigula kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tüükri külaga.
1241 mainitakse kohta nimega Raudanal. 1553 kohta nimega Roudnall, 1589 Raudinall, 1726 Raudna.
Alates 16. sajandist on teateid Raudna mõisa kohta.
Raisma

Raisma oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Liiguste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Haljala kihelkonda. Küla asutati 1922. Küla kaotati 1977, mil see liideti Liiguste külaga.
Haavassoo

Haavas(s)oo on paikkond Saare maakonnas Saaremaa vallas Koimla küla alal. Enne 1940. aastaid oli Haavassoo küla staatuses. Küla on mainitud 17. sajandil (Habasoh).
Kanaküla (Puka)

Kanaküla oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Aakre küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõngu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Aakre külaga.
Kirikumõisa (Pärsti)

Kirikumõisa oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Mustivere ja Pinska küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viljandi kihelkonda. Küla moodustati 1970 ja kaotati 1977, mil osa külast liideti Mustivere ja osa Pinska külaga.
Maarja (Kernu)

Maarja oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Muusika küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hageri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Muusika külaga.
Küla rajati 1920. aastatel endisaegse Ruila mõisa karjamõisa (saksa keeles Marienberg) alale. Saksakeelse nime järgi on nimetatud ka Maarja küla.
Päri (Kaiu)

Päri oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Põlliku ja Suurekivi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Juuru kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põlliku ja Suurekivi külaga.
Päri küla moodustus peamiselt Põlliku mõisa südamest.
Ivanivka (Kupjanski rajoon)

Ivanivka on küla Ukrainas Harkivi oblastis Kupjanski rajoonis.
2001. aasta Ukraina rahvaloenduse andmeil elas 1900. aastal asutatud külas 135 inimest.
Róża Thun

Róża Thun (täielik nimi Róża Maria Gräfin von Thun und Hohenstein, neiuna Róża Woźniakowska; sündinud 13. aprillil 1954 Krakówis) on Poola poliitik, ta kuulub erakonda Kodanikuplatvorm. Ta oli aastast 2009–2024 Euroopa Parlamendi liige.
Ta sündis aastal 1954 Krakówis. Ta lõpetas aastal 1979 inglise filoloogina Krakówi ülikooli, tema magistritöö oli pühendatud Oscar Wilde'i draamaloomingule. Ta oli aastatel 1977–1980 ametiühingu Solidaarsus üliõpilaskomitee liige ja kõneisik, samuti oli ta Tööliste Kaitsekomitee (Komitet Obrony Robotników) liige. Aastatel 1981–1991 elas ta Lääne-Saksamaal. Aastatel 1991–2005 oli ta tegev valitsusvälises organisatsioonis "Poola Robert Schumani fondis" (fondi põhikirjaline eesmärk on edendada Euroopa integratsiooni ideed), sealhulgas esimehe ja peadirektorina. Aastatel 1998–2000 oli ta Varssavi linnavolikogu liige.
Isiklikku.
Ta abiellus 20. septembril 1980 Krakówis Franz Graf von Thun und Hohensteiniga. Neil on kolm tütart ja üks poeg. Tema isa Jacek Woźniakowski (1920–2012) oli kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija, vend Henryk Woźniakowski on ajakirjanik, kirjastaja ja tõlkija.
Eesti Haridusteaduste Ajakiri

Eesti Haridusteaduste Ajakiri (ingliskeelse paralleelpealkirjaga Estonian Journal of Education) on 2013. aastast ilmuv eelretsenseeritav elektrooniline teadusajakiri, mis avaldab eestikeelseid akadeemilisi originaaluurimusi ja teaduspõhiseid artikleid kasvatusteadustest, haridusest ja õpetajakoolitusest. Ajakirja antakse välja Tartu Ülikooli ja Tallinna Ülikooli koostöös Tartu Ülikooli Kirjastuse väljaandena.
Ajakirja vastutav toimetaja on Krista Uibu.
Torbikseen

Torbikseen ("Craterellus") on perekond seeni kukeseeneliste sugukonnast.
Toruseen

Toruseen ("Pseudocraterellus") on perekond seeni kukeseeneliste sugukonnast.
Eestis kasvavad liigid on väga head söögiseened.
Kukeseen (perekond)

Kukeseen ("Cantharellus") on perekond seeni kukeseeneliste sugukonnast.
Kukeseen valiti Eesti Mükoloogiaühingu poolt 2017. aastal aasta seeneks.
Varem arvati kukeseene perekonda kuuluvat ka lilla kukeseen ja lehter-kukeseen.
Porphyriose puu

Porphyriose puu ("arbor porphyrii") on filosoofias soo-liigisuhtel põhinev vahend "olemise astmete" ("scala praedicamentalis") illustreerimiseks. Selle leiutas 3. sajandil tegutsenud kreeka uusplatooniline filosoof ja loogik Porphyrios.
Porphyrius soovitas puukujulist struktuuri kasutada oma sissejuhatuses ("Isagoge") Aristotelese "Kategooriatele". Ta esitas Aristotelese kategooriate sisese klassifikatsiooni viisil, mida hiljem on kasutatud paljudes puuskeemides ja muudes dihhotoomsetes jaotustes. Porphyriose puu näitab, et liike defineeritakse lähima soomõiste ("genus proximum") ja liigierisuse ("genus et differentia") kaudu ning see loogiline protsess jätkub kuni madalaima liigini, mida pole enam võimalik dihhotoomselt jaotada. Porphyriose enda teostest ei leia ühtegi diagrammi pilti, kuid Aristotelese kategooriaid kirjeldavaid diagramme on joonistatud tema kirjelduse järgi hiljem. 
Porphyriose "Sissejuhatus" oli algselt kirjutatud vanakreeka keeles; 6. sajandi teisel poolel tõlkis Anicius Manlius Severinus Boethius selle ladina keelde. Boethiuse tõlkest sai keskaja filosoofilise loogika tüvitekst. Loogikaüliõpilased käsitlesid Aristotelese kategooriaid Porphyriose tekstile tuginedes kuni 19. sajandi lõpuni.
Enno Puks

Enno Puks (18. märts 1939 – 24. august 1992) oli eesti põllumajandustegelane.
1950. aastate teises pooles töötas ta Viljandi rajooni kehakultuurikomitees.
1960. aastatel oli ta ELKNÜ Abja Rajoonikomitee sekretär.
1970.–1980. aastatel oli ta Karksi kolhoosi esimees, 1980. aastate teises pooles ka Eesti NSV kolhooside nõukogu esimees.
Ta on maetud Halliste kalmistule.
Jüri Simovart

Jüri Simovart (sündinud 9. juunil 1941) on eesti maakarjakasvataja. 
Ta pidas koos abikaasa Maarja Simovartiga Harju maakonnas Nissi vallas Pala talus ligi 30 Eesti maatõugu lehma.
Kaugida unimudil

Kaugida unimudil ("Perccottus glenii") on unimudila perekonda ahvenaliste seltsi kuuluv kalaliik. 
Liigi pärismaine levila haarab Amuuri jõe basseini.
Euroopasse toodi ta akvaristide poolt 20. sajandi algul. Eestis leiti ta esmakordselt 2005. aastal Narva veehoidlast.
Ameerika kevadvõhk

Ameerika kevadvõhk ("Lysichiton americanus" Hultén et St. John) on võhaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Pärismaisena kasvab Põhja-Ameerika lääneosas, Euroopas kasvatatakse aedades dekoratiivtaimena alates 20. sajandi algusest. Naturaliseerununa on muutunud invasiivseks võõrliigiks.
Bogusław Liberadzki

Bogusław Marian Liberadzki (sündinud 12. septembril 1948 Sochaczewis) on Poola majandusteadlane ja poliitik. Ta oli aastatel 1993–1997 Poola transpordi ja meremajanduse minister. Aastast 2004 on ta Euroopa Parlamendi liige.
Ta sündis aastal 1948 Sochaczewis Sochaczewi maakonnas Masoovia vojevoodkonnas. Ta lõpetas aastal 1970 Varssavi Kaubanduskõrgkooli. Ta sai seal ka majandusteaduse doktoriks.
Aastatel 1989–1993 oli ta Poola transpordi ja meremajanduse aseminister, aastatel 1993–1997 Poola transpordi ja meremajanduse minister. 2004, 2009 ja 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks.
Boris Gavronski

Boris Gavronski (14. detsember 1934 – 25. veebruar 1999) oli eesti põllumajandustegelane.
Ta lõpetas 1958. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaararsti erialal.
Aastatel 1958–1961 oli ta Annikvere Veterinaarjaoskonna juhataja, 1961–1967 Rakvere rajooni Haljala kolhoosi esimees, 1967–1991 Väike-Maarja kolhoosi esimees.
Ta on maetud Rahumäe juudi kalmistule.
Isiklikku.
Tema pojatütar on teleajakirjanik Anna Pihl.
Xavier Eluère

Xavier Marie Louis Antoine Eluère (8. september 1897 Issé vald, Loire-Atlantique'i departemang – 5. veebruar 1967 Saint-Privat-des-Prés vald, Dordogne'i departemang) oli Prantsusmaa poksija.
Eluère sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ronald Rawsonile (Suurbritannia) ning saades 3. koha kohtumises William Spenglerilt (USA) loobumisvõidu.
Elukutselisena.
Eluère poksis veebruarist 1922 kuni juunini 1924 elukutselisena. Ta osales kokku 19 kohtumisel, millest võitis 14 (neist 9 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.
Mira

Mira ("ο Ceti") on täht Vaala tähtkujus. See oli esimene vaadeldud muutlik täht ja sai seega omasuguste tähtede (miriidide) prototüübiks. Selle tähesuurus võib muutuda kuni 1700 korda. 332-päevase tsükli jooksul kõigub selle näiv heledus palja silmaga nähtava 3m ja 10m vahel. Näiva kadumise ja uuesti ilmumise tõttu sai ta Johannes Heveliuselt nimeks Mira (ladina k 'imepärane, imeline').
Mira on kaksiktäht, mille põhitäht Mira A on muutlik punane hiid ja kaaslane on valge kääbus Mira B. 
Mira kaugus Maast on umbes 300 valgusaastat. Selle avastas David Fabricius 1596. aastal. Johann Holwarda avastas 1639. aastal, et Mira heledus muutub enam-vähem reeglipärase intervalliga. 1936. aastal esitas Mira pulsatsiooniteooria Tartu matemaatik Jakov Gabovitš.
2007. aastal avastati NASA kosmoseteleskoobi GALEX abiga, et Miral on komeetidega sarnaselt saba, mis on 13 valgusaasta pikkune. Selle põhjuseks peetakse Mira suurt relatiivset kiirust 110 km/s.
Klemm

Klemm (saksa keeles "Klemme" näpits) on seadis juhtmeotsa kinnitamiseks ja elektrilise ühenduse loomiseks elektriseadmetes (toite-, sisend-, väljund-, jätkuklemm). Paljudel juhtudel on klemmid koondatud klemmiplaadile, -liistule või -karpi. 
Juhtmeotsa kinnitamiseks ja elektrilise kontakti loomiseks vajalik survejõud saadakse keermesliitega (kruviklemm) või vetruvate (ja fikseerivate) kontaktide abil (vedruklemm).
Elektriahelate teoorias on klemm elektriahelate või nende lülide ühenduspunkt. Klemmide arv iseloomusta ahela keerukust (kaksklemm, neliklemm, hulkklemm).
Ülle Õun

Ülle Õun (sündinud 10. aprillil 1957 Tallinnas) on eesti telerežissöör. 
Ta on lõpetanud 1975. aastal Tallinna Muusikakeskkooli ja õppinud aastatel 1975–1977 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. 
Töötanud 1977. aastast Eesti Televisioonis administraatorina, 1979. aastast režissööri assistendina ja 1993. aastast muusikasaadete režissöörina. 
Tema režissöörikäe all on valminud näiteks ETV muusikasaatesarjad “MI”, „Klassikatähed“, "Laululahing". Ülle Õun on olnud paljude Estonia kontserdisaalist tehtud teleülekannete režissöör. 
2008. aastal valmis tema režiiga muusikateemaline dokumentaalfilm "Laulutaadi hümnid" (tootnud Laara Production), kus otsitakse eesti koorimuusika suurimat korüfeed. Filmi stsenaristid on Andres Laasik, Vello Mäeots ja Ruth Alaküla.
Kõrveküla (Paasvere)

Kõrveküla oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Paasvere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Paasvere külaga. 1930. aastatel kandis küla nime "Paasvere-Metsaküla".
Koigi (Haljala)

Koigi oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Kõldu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Haljala kihelkonda. Küla moodustati pärast 1919. aasta mõisate riigistamist Koigi mõisast (saksa keeles Koik). Küla kaotati 1977, mil see liideti Kõldu külaga.
Kivirehe

Kivirehe oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Aakre küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõngu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil selle ala liideti Aakre külaga.
Küla asus endisaegse Aakre mõisa südames.
Haigri

Haigri oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Raiste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Raiste külaga.
Külas on sündinud eesti kaevur, ametiühingutegelane ja poliitik Endel Paap.
Koolitarõ

Koolitarõ (ka "Koolitare") on paikkond Põlva maakonnas Põlva vallas Tilsi küla alal. 20. sajandi algul oli praegune paikkond küla staatuses. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tilsi külaga.
Korgõmäe

Korgõmäe (ka "Kõrgemäe") oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Loosu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Loosu külaga.
Lahokülä

Lahokülä (varem ka "Laho") oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Himma küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Himma külaga.
1896 on mainitud nime Lahho ja umbes 1900 Лаго. 1896. aasta kaardi alusel saab öelda, et tollal oli see (Lahho) Vardja mõisa renditalu, mida hakati koos naabertaludega nimetama Lahoküläks.
Lüüsi (Põlva kihelkond)

Lüüsi oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Suurküla idaossa. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Lüüsi oli küla staatuses 1930. aastatel.
Meltssaarõ

Meltssaarõ (kirjakeeles varem ka "Melsaare") oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Suurküla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Suurkülaga.
1744 on mainitud kohta nimega Dorf Meltsahr, 1798 Melzara ja umbes 1900 Мельсаре.
Mäni

Mäni oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Mustajõe küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Mustajõe külaga.
1627 on esimest korda mainitud kohta fraasis Meni Thootz. 1783 on mainitud Menni ja Männi, 1866 Männi ja umbes 1900 küla Менни.
Ortuskülä

Ortuskülä (ka "Ortuse") oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Vardja küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vardja külaga.
Vedo

Vedo oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Pragi küla lääneossa. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla eksisteeris 1930. aastatel.
Võõrtäht

Võõrtäht on täht, mida kasutatakse ainult võõrnimedes ja tsitaatsõnades.
Eesti keel.
Eesti keele seisukohalt nimetatakse võõrtähtedeks ladina kirja tähti, mida ei kasutata oma- ja võõrsõnades, küll aga eestikeelses tekstis kasutatavates võõrkeelsetes nimedes ja sõnades. Sellised tähed on näiteks c, č, q, w, x, y.
Võõrtähed nime andmisel.
Eesti nimeseaduse järgi peab eestikeelse isikunime kirjapilt vastama eesti õigekirjutuse reeglitele, võõrkeelse isikunime kirjapilt aga asjaomase võõrkeele õigekirjutuse reeglitele. Lapsele pandav Eestis haruldane nimi peab olema kas mingis võõrkeeles sellisena kasutusel, mispuhul nime kirjapilt vastab selle keele reeglitele, või täiesti väljamõeldud nime puhul vastama eesti õigekirjareeglitele ehk mitte sisaldama võõrtähti.
António Guterres

António Manuel de Oliveira Guterres (; sündinud 30. aprillil 1949 Lissabonis) on Portugali Sotsialistliku Partei poliitik, endine Portugali peaminister (1995–2002) ja alates 2017. aasta jaanuarist praegune ÜRO peasekretär.
Elulugu.
Ta sündis aastal 1949 Lissabonis, kus kasvas üles ja lõpetas keskkooli. Seejärel õppis ta Instituto Superior Técnicos (praegu on see Lissaboni Ülikooli osa) füüsikat ja elektriinseneriasjandust, instituudi lõpetas ta aastal 1971. Seejärel alustas ta akadeemilist karjääri abiprofessorina.
Poliitiline karjäär.
Tema poliitiline karjäär sai alguse aastal 1974, pärast Nelgirevolutsiooni, mil kukutati Marcelo Caetano diktatuur. Ta astus Sotsialistlikku Parteisse ja hakkas elukutseliseks poliitikuks. Ta oli Lissaboni volikogu ja hiljem Castelo Branco vallavolikogu liige. Aastatel 1976–1995 oli ta Portugali parlamendi liige, lisaks kuulus ta aastatel 1981–1983 Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assambleesse. 23. veebruarist 1992 kuni 20. jaanuarini 2002 oli ta Sotsialistliku Partei peasekretär. Pärast 1992. aasta Portugali parlamendivalimisi sai Sotsialistlik Partei võimule ja Guterresist sai 28. oktoobril 1995 Portugali peaminister. Lisaks oli ta aastatel 1999–2005 Sotsialistliku Internatsionaali president. Portugali peaminister oli ta kuni 6. aprillini 2002. 15. juunist 2005 kuni 31. detsembrini 2015 oli ta ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ülemkomissar.
13. oktoobril 2016 valis ÜRO Peaassamblee Guterrese alates 2017. aasta 1. jaanuarist ÜRO peasekretäriks.
Juulis 2021 valiti ta samale kohale teiseks 5-aastaseks ametiajaks, mis algas 1. jaanuaril 2022.
Isiklikku.
Tema esimene naine Luísa Amelia Guimarães e Melo (1946–1998) oli lastepsühhiaater, abielust sündis kaks last; aastal 2001 abiellus ta jurist Catarina Marques de Almeida Vaz Pintoga (1960–).
Kärt Miil

Kärt Miil (kuni 1974 Kärt Kaasikmäe; 14. august 1951 Rakvere – 14. september 2016 Tartu) oli eesti raamatukogutegelane ja õigusinfospetsialist.
1958–1969 õppis ta Rakvere 1. Keskkoolis. 1978. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti filoloogia erialal ning sügisel asus tööle sama ülikooli raamatukogusse. Esialgu töötas ta hoiu-, seejärel vanaraamatu ja siis teenindusosakonnas. 1989. aastal sai Kärt Miilist Tartu Ülikooli Raamatukogu teenindusdirektor. 
1990. aastatega algas Eesti raamatukogunduses suurte muutuste aeg. Oli igati loogiline, et otsiva vaimu, uutele ideedele avatud ja probleemidele süsteemselt läheneda eelistava inimesena pidas Kärt Miil vajalikuks oma praktilisi oskusi täiendada teoreetiliste teadmistega ning 1993. aastal omandas ta töö ja pere kõrvalt teise kõrghariduse Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduskonna infoteaduste osakonnas. 
1996. aastal sai Kärt Miil vastrajatud Eesti Õiguskeskuse raamatukogu juhatajaks. Osalemisega õigusalastel koolitustel ja töötamisega suurte andmebaasidega kujunes temast väga hinnatud õigusinfospetsialist. 
2000. aastal sai Miil Tartu Ülikooli Raamatukokku teatme- ja erialainfoteeninduse juhiks. Olulisele kohale tema töös tõusis infopädevuse kursuste väljatöötamine ja läbiviimine nii üliõpilastele kui ka õppejõududele.
Kööna vald

Kööna vald (ka "Ķoņi vald", läti keeles "Ķoņu pagasts") on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ruhja linnaga ning Naukšēni, Loodi, Vilpulka ja Jeri vallaga, samuti ka Viljandimaa Mulgi vallaga.
Valla pindala on 88 km². 2010. aasta seisuga elas seal 764 inimest. Valla keskus on Kööna küla, vallavanem on Ņina Krastiņa.
Ajalugu.
Vald moodustati Kööna mõisa maadele aastal 1866. Aastal 1903 liideti sellega Dīķeri mõisa maadele moodustatud Dīķeri vald. Aastal 1935 oli valla pindala 57,6 km². 1945. aastal jagati vald Kööna ja Dīķeri külanõukoguks, ent aastal 1954 ühendati need taas. Aastal 1975 liideti külanõukoguga ka osa Ruhja linna aladest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu taas vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Naukšēni piirkonda.
Loodus.
Vald jääb osalt Talava madalikule, osaliselt aga Sakala kõrgustikule. Valla kõrgeim koht on voor Kööna mägi (92,6 m).
Vallas voolab Ruhja jõgi. Looduslikud järved vallas puuduvad, küll on seal aga mitmed tiigid ja Kööna veski paisjärv. Valda jääb Murši rahn, mille pikkus on 5,2, laius 2,9 ja kõrgus 4 meetrit. Maavaradest leidub seal turvast, liiva ja kruusa. Metsa all on 35,3% valla maadest.
Looduskaitse all on Kalniņi pärn, endise Sinepesi pargi pärn, Kalnlungase pärn, endise Unguriņi pargi künnapuu, Dīķeri park, Maratase pärnad, Polbrenči kask, Kööna mõisa paju, Eriņi mõisapargi kask, Polbrenči vaher, Eriņi mõisapargi vaher, Vecglāznieki tamm ja Eriņi mõisapargi tammed. Arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid kasvab Dīķeri pargi lähistel.
Muinsusmälestised.
Regionaalse kaitse alused muinsusmälestised vallas on Eriņi mõisa häärber koos sealse vestibüüli trepikäsipuuga ja Kalēji muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Jurata linnamägi ja Tilikase muinaskalmed.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 651 lätlast, 18 venelast, 8 valgevenelast, 5 ukrainlast, 5 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad:
Visvaldis Lācis

Visvaldis Bruno Lācis (12. märts 1924 Valmiera – 18. aprill 2020) oli Läti ajakirjanik, keeleteadlane, ajaloolane ja poliitik, Laulva revolutsiooni üks liidreid. Ta oli seimi 9. ja 10. koosseisu liige.
Ta sündis aastal 1924 Valmieras, kuid õige pea pärast tema sündimist kolisid vanemad Riiga. Tema isa oli Läti Vabadussõja veteran ja Läti armee ohvitser. Ta õppis Riia klassikalises gümnaasiumis. Aastal 1943 asus ta Läti leegioni 19. Relvagrenaderide SS-diviisi 44. rügementi. Ta sõdis ka Kuramaa lahingutes, saades kaks korda haavata.
Erich von Stroheim

Erich von Stroheim (sünninimega Erich Oswald Stroheim 22. september 1885 Viin – 12. mai 1957) oli Austria juudi päritolu Ameerika Ühendriikide filmilavastaja ja näitleja.
Ta oli pärit keskklassist ning tema vanemad olid juudid, kuid ta ise nimetas end Austria aadlikuks. Ta kolis USA-sse 1909. aastal.
Tema lavastatud filmidest on tuntumad "Ahnus" ("Greed"; 1924) ja "Pulmamarss" ("The Wedding March"; 1928). Ta ei töötanud ainult Hollywoodis, vaid ka Prantsusmaal ja sai veidi enne surma Auleegioni ordeni.
Stroheim kandideeris näitlemise eest filmis "Päikeseloojangu bulvar" ("Sunset Boulevard"; 1950) Oscarile parima meeskõrvalosatäitja kategoorias.
Hollywoodi kuulsuste alleel on tema nimega täht.
Joe DiMaggio

Joseph Paul DiMaggio (hüüdnimega "Joltin' Joe"; 25. november 1914 Martinez, California – 8. märts 1999 Hollywood, Florida) oli Ameerika Ühendriikide pesapallur.Tema mängupositsiooniks oli "center fielder".
Ta mängis kogu karjääri Major League Baseballi klubis New York Yankees. Esimese mängu pidas ta klubis 3. mail 1936 ja viimase 30. septembril 1951. Teise maailmasõja ajal värvati ta United States Army Air Forcesi (USAAF) ning ta teenis Hawaiil California osariigis Santa Anas ja New Jersey osariigis Atlantic Citys.
Ta tuli New York Yankeesiga kümnel korral American League'i võitjaks ja üheksal korral World Seriesi võitjaks (1936–1939, 1941, 1947, 1949–1951). DiMaggio valiti kolmel korral MLB kõige väärtuslikumaks mängijaks (1939, 1941, 1947) ja 13 korral MLB tähtede mängule (1936–1942, 1946–1951). Aastal 1955 võeti ta pesapalli kuulsuste halli liikmeks. 1999. aastal valiti ta MLB sajandi meeskonda. New York Yankees on igavikustanud numbriga 5 särgi, mis oli DiMaggio särginumbriks.
15. maist kuni 16. juulini 1941 sai ta järjest 56 mängus kirja vähemalt ühe "hit"i. See rekord püsib siiani tema nimel.
Karjääri lõppedes oli ta kodujooksude arvult (361) MLB kõigi aegade edetabelis viiendal kohal.
Pärast sportlaskarjääri lõppu abiellus ta 1954. aastal filmitäht Marilyn Monroega, kellest aga lahutas juba üheksa kuud hiljem. Pärast seda jäid nad üksteisega lähedasteks ka edaspidi, nii et veidi aega enne Monroe surma rääkis DiMaggio sõpradele, et nad kavatsevad uuesti abielluda.
DiMaggio suri 1999. aasta 8. märtsil 84-aastaselt kopsuvähki.
Ka tema vennad Vince (1912–1986) ja Dom (1917–2009) olid pesapallurid.
Ansambli Simon &amp; Garfunkeli laulus "Mrs. Robinson" on üks tuntumaid popkultuuri viiteid DiMaggiole ("Where have you gone, Joe DiMaggio"). Teda mainitakse ka Billy Joeli laulus "We Didn't Start the Fire" ja John Fogerty laulus "Centerfield".
Kanepi kolhoos

Kanepi kolhoos oli kolhoos Põlva rajoonis Kanepi külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Kanepis.
Kanepi kolhoosi nime kandis kolhoos 1970. aastast kui liideti kolhoosid "Suur Oktoober" ja "Ühisjõud".
Kolhoosi kogupindala oli ligi 7400 ha, millest ligi 3200 ha haritavat maad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 410 töötajat.
Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm, tegeleti ka lambakasvatuse ja seakasvatusega.
Kolhoosi esimees 1964. aastast 1990. aastate alguseni oli Henno Meeliste.
Saverna kolhoos

Saverna kolhoos oli kolhoos Põlva rajoonis Valgjärve külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Savernas.
Saverna kolhoos moodustati 1972. aastal, sellega liideti endine Veski sovhoos. 1987. aastal eraldus Saverna kolhoosist Maaritsa kolhoos.
Kolhoosi kogupindala 1978. aasta seisuga oli 7900 ha, 1987. aasta seisuga oli üldpindala suurenenud 10 500 hektarini, millest ligi 4500 ha oli haritavat maad ja üle 3000 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 470 töötajat.
Kolhoosi peamised tegevussuunad olid veisekasvatus ja seakasvatus. Kolhoosil oli eesti punase karja ja suurt valget tõugu sigade tõufarm. Tegeleti ka kartulikasvatusega.
Kolhoosi esimees aastatel 1953–1988 oli Pjotr Basistjuk, aastatel 1988–1994 Ervin Antalainen.
Suur Magalhãesi Pilv

Suur Magalhãesi Pilv (LMC) on galaktika Kuldkala ja Lavamäe tähtkujus, meie Galaktika üks lähimaid naabergalaktikaid. See sai koos Väikse Magalhãesi Pilvega nime portugali maadeavastaja Fernão de Magalhãesi järgi, kes märkas seda 1519. aastal, misjärel sellest saadi teada Euroopa kultuuriruumis. 
Arvatavasti märkas Suurt Magalhãesi Pilve juba Amerigo Vespucci oma 1503–1504 toimunud merereisil, kuid sellest ei saadud laiemalt teada. Idamaades tunti Suurt Magalhãesi Pilve palju varem, kirjalikult on seda mainitud 964. aastal, mil pärsia astronoom Abd Al-Rahman Al Sufi kirjutas sellest oma kinnistähti käsitlevas raamatus. Ta kirjutas, et see on nähtav vaid Araabia poolsaare lõunaosas aga mitte põhja pool.
Suure Magalhãesi Pilve läbimõõt on umbes 14 000 valgusaastat ja see sisaldab hinnanguliselt 30 miljardit tähte.
See kuulub koos Linnuteega Kohalikku Galaktikarühma ja on meist 179 000 valgusaasta kaugusel. Pikka aega arvati, et see on meile lähim galaktika, kuid 1994 leiti Amburi tähtkujust tuhm galaktika, mis on meile lähemal ning 2003. aastal leiti veel lähemal Suure Peni tähtkujust Suure Peni kääbusgalaktika, kuid selle olemuses pole üksmeelt.
Suures Magalhãesi Pilves asub Taranteludu ning mitmeid udukogusid ja täheparvi. 24. veebruaril 1987 avastati pilves supernoova SN 1987A.
Mõttekeel

Mõttekeel ehk mentalees (ladina keeles "lingua mentis") on hüpoteetiline loomuliku keele eelne keel, milles toimub mõtlemine. 
Hüpotees mõttekeele olemasolust oli olemas juba Vana-Kreekas: Platon võrdles mõtlemist lugemisega hingeraamatust ning Aristoteles leidis, et kõneldud sõnad on üksnes vaimsete olekute märgid ("Zeichen für Geisteszustände").
18. sajandil postuleerib iseennast interpreteeriva mõttekeele olemasolu Gottfried Wilhelm Leibniz.
Mõttekeelealase diskussiooni taaskäivitas Gilbert Harman oma 1973. aastal ilmunud artiklis "Mõte" ("Thought") ja jätkas Jerry Fodor oma 1975. aastal ilmunud raamatus "Mõttekeel" ("The Language of Thought"). 
Ansgar Beckermann võtab mõttekeele hüpoteesi kokku järgmiselt:
(1) Vaimsed representatsioonid on struktureeritud ("Mentale Repräsentationen sind strukturiert").
(2) Nende struktuuride osad on 'liigutatavad': need osad (tüpiseeritavad osad) võivad esineda erinevates representatsioonides ("Die Teile dieser Strukturen sind ‚transportierbar‘; dieselben Teile (d. h. typidentische Teile) können in verschiedenen Repräsentationen auftreten").
(3) Vaimsetel representatsioonidel on kompositsiooniline semantika. Komplekssete representatsioonide tähendus tuleneb reeglipäraselt osade tähendustest ("Mentale Repräsentationen haben eine kompositionale Semantik; die Bedeutung komplexer Repräsentationen ergibt sich in regelhafter Weise aus der Bedeutung der Teile").
Mõttekeel omab struktuuri, mis koosneb tähendust kandvatest osadest (nagu loomulik keel sõnadest). Need tähendust kandvad osad võivad esineda erinevates representatsioonides, nii nagu ka sõnad või lausekatkendid võivad esineda erinevates lausetes. Mõttekeel erineb loomulikest keeltest selle poolest, et ta ei ole akustiliselt või visuaalselt realiseeritav, meenutades pigem neuronaalset bitimustrit arvutimälus. 
Mõttekeele hüpoteesi eesmärk on viia kokku füsikalism ja intentsionaalne realism. Nii on võimalik selgitada, kuidas kausaalselt toimivad propositsioonilised hoiakud ("propositionale Einstellung") (nagu soovid, veendumused jne.) füüsiliselt realiseeruvad ja eelnevad sellistele nähtustele nagu kvaalid ("Qualia"), unenäod, auditiivsed ja visuaalsed ettekujutused. 
Et selliseid propositsioonilisi hoiakuid realiseerida, eeldab mõttekeel vaimse arvutusmudeli olemasolu. See mudel postuleerib, et inimese vaim töötab teatud mõttes nagu arvuti. Mõtteid võiks võrrelda arvutuslike sammudega, mis toimivad keele osade süntaktiliste omaduste pinnal (vaata ka von Neumanni arhitektuur.
Predikatsioon (filosoofia)

Predikatsioon ehk preditseerimine (ladina sõnast "praedicatio" 'väljaütlemine, teatavakstegemine') on filosoofias esemele, asjale, objektile või asjaolule (laias mõttes) omaduse omistamine või selle omaduse eitamine sellel.
Loogikas nimetatakse üksikut eset tähistavat väljendit ka üksikterminiks ("Nominator", "proper name") ning (laias tähenduses) omadusega seotud väljendit predikaadiks. Wilhelm Kamlah defineerib predikatsiooni oma "Loogilises propedeutikas" ("Logische Propädeutik") kõneaktina, mille puhul objekti üksiktermin ja predikaat identifitseeritakse ning objektile omistatakse omadus või eitatakse sellel seda omadust. 
Predikatsioon toimib klassifitseerija või kategoriseerijana. Predikatsiooni kaudu toimuvad keelelised eristamised. Koos osutamisega viib predikatsioon maailma keelelise jaotamiseni.
Predikatsioon võib olla ka preditseerimise kui toimingu tulemus, st väljend ise või ka tähistatava esemega seotud predikaat (omadus, suhe ("Relation")), st väljendi väljendamine, väljaütlemine, tähendus või sisu (vt propositsioon).
Lennundusmuuseum

Lennundusmuuseum on lennunduse ajaloo uurimise, jäädvustamise ja eksponeerimisega tegelev muuseum.
Eestis tegutseb Tartu lähedal Eesti Lennundusmuuseum.
Ranna kolhoos

Ranna kolhoos (kolhoos "Ranna") oli kolhoos Põlva rajoonis Alaküla külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Lintes.
Ranna kolhoos moodustati 1968. aastal NLKP XXII Kongressi nimelise kolhoosi ja Lembitu kolhoosi ühinemisel.
Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli üle 6100 ha, sellest 3500 ha haritavat maad ja alla 1000 ha metsamaad. Kolhoosil oli veidi üle 400 töötaja.
Kolhoosi peamised tegevussuunad olid veisekasvatus ja seakasvatus.
1974. aastal valmis kolhoosi kontorihoone Lintes.
Ranna kolhoos lõpetas tegevuse 1993. aastal, kolhoosi hooned ja tehnika erastati.
Kalev (Põlva rajooni kolhoos)

Kolhoos "Kalev" (Kalevi kolhoos) oli kolhoos Põlva rajoonis Kanepi külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Põlgastes.
Kalevi kolhoos moodustati 1970. aastal varasemate kolhooside "Kalevipoeg" ja "Külvaja" liitmisel.
Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli ligi 8200 ha, millest üle 4650 ha oli haritavat maad ja ligikaudu 2000 ha metsamaad. Kolhoosil oli 1976. aasta seisuga üle 550 töötaja.
Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm. Tegeleti ka kartuli- ja teraviljakasvatusega ning hobusekasvatusega. Kolhoosil oli Tori hobuste tõufarm, mille suurim tall asus Magaris.