tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kristel Maruste

Kristel Maruste (aastani 2016 Kristel Kermes; sündinud 29. novembril 1991) on eesti rahvatantsujuht ja koreograaf. 
Ta on lõpetanud Viljandi Kultuuriakadeemia bakalaureuseõppe tantsukunsti erialal "cum laude". Tal on 7. taseme tantsuspetsialisti kutsekvalifikatsioon spetsialiseerumisega eesti rahvatantsule. 
Kristel Maruste on alates 2022. aastast Eesti Maaülikooli rahvatantsuansambel Tarbatu kunstiline juht. 
Tegevus tantsujuhina.
Kristel Maruste on ambitsioonikas ja loov Tartu tantsujuht, kes paistab silma oma tohutu pealehakkamise ja loovusega, inspireerides ja innustades sellega kõiki oma ümber.
2022. aasta Tarbatu 70+1 juubelikontserdiks lõi ta kümnest tantsust koosneva tantsulavastuse "Nukiplika" Luke mõisapargis. Kavalehel seisis: "Igaühel on elus oma eesmärk, oma koht ... Tuleb lihtsalt see üles leida ja kõige selle juures jääda endaks. Olla südames aus ja mitte petta ... ennekõike ennast."
Ta on olnud mitmete tantsupidude lavastusmeeskondades. 
Kristel oli 2024. aasta Tartu tantsupeo “Juure juures” kunstiline juht. See pidu oli pühendatud peresidemetele ning laste ja vanavanemate lähedusele ning tõi suvisesse Tartusse kokku erinevad põlvkonnad ja sidus nende loo tervikuks unikaalses tantsupaigas. Lisaks algatas ta perepärimuse salvestiste kogumise projekti, et säilitada olulised vestlused tulevastele põlvedele.
Samuti oli idee autor ja kunstiline juht 2018. aasta Tartumaa tantsupeol VABA SADA, mis vaatas Eestit ja eestlust läbi silmade, mis on kõike näinud. Tantsupidu jutustas meie riigi loo tagurpidi: tänapäevast algusesse. Otsides sildu toonase ja tänase vahel – noorte ja vanade vahel. Mõtestades hetke, mil meie riik on vanem kui meie inimesed. 
Tartumaa tantsupidudel olnud veel mudilasrühmade liigijuht (2019, 2022), B-segarühmade liigijuhi assistent (2016). 
XIII noorte tantsupeol Sillad (2023) 2.-3. klassi segarühmade liigijuhi assistent.
III Eesti naiste tantsupeol "PereLugu" (2022) N4-rühmade liigijuhi assistent. 
Tunnustus.
2018 - Tartumaa noore rahvatantsujuhi preemia
2022 - Eesti Kultuurkapitali Tartumaa ekspertgrupi tunnustus - Tartumaa Kultuuritäht
2023 - Helju Mikkeli nimeline Tartumaa rahvatantsupreemia
2024 - Eesti Kultuurkapitali Tartumaa ekspertgrupi aastapreemia
2024 - Tartu linna kultuurikandja - aasta looja
2024 - Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi tunnustus lokulaud - aasta looja
Hanoi Rahvusülikool

Hanoi Rahvusülikool (vietnami keeles "Đại học Quốc gia Hà Nội"; inglise keeles "Vietnam National University, Hanoi") on ülikool Vietnamis Hanois.
Ülikool asutati 1906.
Negatiiv-positiivmenetlus

Negatiiv-positiivmenetlus on protsess fotograafias, kus pildistamisel saadud negatiivist tehakse positiiv foto. Negatiivfotol on pildi tumedad alad heledad ja heledad alad tumedad. 
Leiutamine.
Negatiiv-positiivmenetluse leiutas inglise teadlane William Henry Fox Talbot (1800-1877) 1841. aastal. 
William Henry Fox Talbot alustas otsinguid kiirema ilmutusprotsessi leidmiseks juba aasta 1834, kui tegi katsetusi hõbenitraadiga immutatud paberi asetamisega camera obscurasse. Oma suureks pettumuseks võttis see protsess ka eredas päikesevalguses liiga kaua aega. Seejärel proovis ta katsetusi hõbejodiidiga ja pealeseda veel hõbekloriidiga. Kumbki aine ei andnud soovitud tulemusi. Alles 1835. aasta suvel osutus edukaks katseks fotopaberi valmistamine hõbenitraadi ja soolhappelahuse abil. Keskmiseks säriajaks tuli 1-2 tundi.
Järgneva kolme aasta jooksul tegeles Talbot vaid hõbejodiidi omaduste uurimisega ja teoreetiliste arvutustega (1836-1837). Kinnitisena katsetas ta algul keedusoola ja kaaliumjodiidi lahust, hiljem aga J. W. F. Herscheli soovitusel naatriumtiosulfaati. 21. veebruaril 1839. aastal andis Talbot avalikkusele teada hõbekloriidpaberi leiutamisest. 15. märtsil tutvustas Talbot Parantsusmaa Teaduste Akadeemia teadlastele hõbebromiidemulsiooniga paberi valmistamist. Sama aasta augustis näoitas Talbot Birminghamis oma pabernegatiividest tehtud koopiaid.
18. jaanuaril 1841. aastal andis W.H.F. Talbot Parantsusmaa Teaduste Akadeemiale teada, et sündinud on maailma esimene negatiiv-positiivprotsess, tänu millele sai ühest negatiivist teha piiramatu arvu positiivkoopiaid. 8. veebruaril võttis Talbot sellele Inglismaal patendi. Paberit töödeldi hõbenitraadi ja kaaliumjodiidi lahuses. Ainete omavahelise reaktsiooni tulemusena sadestus fotomaterjalile valgustundlik hõbejodiid. Sellele tehti võte ja kujutis ilmutati gallushappes. Valmis fotonegatiiv muudeti püsivaks naatriumtiosulfaadi abil ja pärast kuivamist muudeti paber vaha või õli toimel läbipaistvaks ja sellest kopeeriti vajalik hulk positiive.
Negatiiv

Negatiiv fotograafias on valgustundlikul materjalil (fotopaberil või filmil) ümberpööratud toonidega kujutis. Negatiivil on foto heledad alad tumedad ja tumedad alad heledad.
Ajalugu ja leiutamine.
Aastal 1725 tegi Altdorfi ülikoolis Johann Heinrich Von Schulze (1682-1744) katsetusi fluorentseeruvate omadustega ainetega. Ta seadis endale eesmärgiks leida aine, mis päevavalguse akumuleerimisel selle pimedas välja kiirgab. Selle käigus avastas ta hoopis, et kivim muutub päikesevalguse pealelangemisel hoopis tumedmaks. Enesele teadmata oli Schulze kasutanud segu valgustundlikest ühenditest: hõbekloriidist, hõbenitraadist ja hõbekarbonaadist. Tumenemise põhjusest aru saamiseks, tegi Schulze oma seguga katseid ka pimedas ruumis lahuse kuumutamisega. Katsed ei andnud mingit tulemust. Suunates aga valguskiiri materjalile läbi koondava läätse, jõudis katse oodatud tulemuseni. Asetades lõpuks oma fotomaterjalile väljalõigatud tähed, sai Schulze tulemuseks valged tähed mustad foonil ehk negatiivse kujutise.
Tulikakollane

Tulikakollane on kollaste värvitoonide hulka kuuluv erkkollane värvus, tulika kroonlehtede toon..
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab tulikakollase ("jaune bouton d'or") vasteks erkkollaste toonivahemiku .
Pantone värvivaliku toon 12-0752 "Buttercup" on keskmine erkkollane .
Kunstitarvete tootja Cansoni Mi-Teintes' seeria pastellpaberi toon nr 400 on "bouton d'or" 'tulikas', see on oranžikaskollane .
Veebivärv "Buttercup" on tumekollane .
Rudolf (aurik)

Rudolf (ex Rut) oli Eesti reisi-kaubaaurik, mis teenindas Virtsu-Kuivastu liinil. Laev osteti Taanilt 1929. aastal Gustav Sergo &amp; Ko poolt. Pärast teist maailmasõda sõitis laev ikka samal liinil kuni 1952. aastani kui see kasutati praamina süvenduskaravanis. Laev hiljem lammutati 1955. aastal.
Ajalugu.
Laev ehitati 1894. aastal Helsingøris Jernskibs og Maskibyggeri poolt. Esimeseks nimeks sai Rut.
Uus Gustav Sergo &amp; Ko ostis 1929. aastal Rudolf ja Gustav ja hakkasid Lääne-Eesti saarte vahel sõitma. Rudolf hakkas sõitma Virtsu-Kuivastu vahel ja Gustav Heltermaa-Rohuküla vahel. Sõit kestis umber 40 minutit ja maksis 6 senti. Kapten Mihkel Sergo loal anti kruus õlut tasuta. 1933. aastal hakkas koos Rudolfiga sõitma samal liinil uus laev Viire, ning piletihind tõusis 75 sendile ja tasuta õlle pakkumine lõppes.
1940. aastal natsionaliseeriti Gustav Sergo &amp; Ko ja Rudolf läks uuele Eesti Merelaevanduse kätte, aga hiljem anti punalaevastikule ja laev hakkas kandma nime VT-585. 1941. aastal sai laev bommi tabamuse ja uppus, aga hiljem sügisel tõsteti laev sakslaste poolt üles.
Pärast sõda sõitis hakkas sõitma laev jälle Virtsu-Kuivastu liinil kuni 1952. aastani kui laev muudeti süvenduskaravanile praamiks. Laev oli veel alles kuni 1955. aastani kui otsustati, et laev lammutada.
Paco Rassat

Paco Rassat (sündinud 13. novembril 1998 Chambérys) on Prantsusmaa mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomile. Ta debüteeris maailmakarikaetappidel 2022. aastal, saavutades oma esimese esikümne koha 19. jaanuaril 2025. aastal Wengenis Šveitsis. Rassat saavutades oma karjääri esimese maailmakarika võidu 22. novembril 2025. aastal Austrias Gurglis.
Ta on Aillonsi suusakooli direktori Yann Rassati poeg. Isa treenis oma poega alates viiendast eluaastast. Ta treenis Aillonsi suusaklubis ja on siiani selle liige. Tema ema töötab samas klubis. Rassat sai 2019. aasta taliuniversiaadil slaalomis pronksmedali.
2025.–2026. aasta FIS-i mäesuusatamise maailmakarikavõistluste alguses lõpetas Rassat Soomes Levil kuuendal kohal, mis oli tema seni parim karjääri tulemus. Järgmisel võistlusel Gurglis saavutas Rassat tugeva teise vooru järel esikoha, edestades Armand Marchanti 0,07 sekundiga, saades 17. prantslaseks, kes selles distsipliinis võitnud on. Paco Rassat, keda hinnatakse tema pühendumuse, võime saavutada kiirust tehnilistes lõikudes ja vaimse tugevuse eest teisel laskumisel, on end kehtestamas kui üks Prantsuse slaalomi suurimaid lootusi lähenevatel rahvusvahelistel suurvõistlustel. NBC spordi reporter Macklin Stern nimetas seda "potentsiaalselt staariloovaks esituseks". Ta võttis juhtpositsiooni ka maailmakarikavõistluste hooaja üldarvestuses. Mõlemad tema vanemad olid tema esimesel võidul kohal.
Välislingid.
Maxime du Camp

Maxime Du Camp (8. veebruar 1822 – 9. vebruary 1894) oli Prantsuse kirjanik ja fotograaf.
Biograafia.
Maxime du Camp sündis Pariisis eduka kirurgi pojana. Pärast ülikooli lõpetamist andis du Camp järele oma suurele reisiarmastusele, mida ta tänu oma isa varale teostada sai. Du Camp reisis Euroopas ja idas aastatel 1844–1845 ning uuesti aastatel 1849–1851 koos Gustave Flaubert'iga. Pärast tagasipöördumist kirjutas Du Camp oma reisikogemustest. Flaubert kirjutas ka oma kogemustest Maxime'iga.
1851. aastal lõi Du Camp ajakirja Revue de Paris (mis keelati 1858. aastal), kus tema sõbra Flaubert'i "Madame Bovary" avaldati esmakordselt järjejutuna 1856. aastal. Ta oli sagedane kaastööline ajakirjale Revue des deux mondes. 1853. aastal sai temast Auleegioni ohvitser. Olles koos Garibaldiga vabatahtlikena 1860. aastal Kahe Sitsiilia kuningriigi vallutamisel, kirjeldas ta oma kogemusi teoses „Expédition des deux Siciles” (1861). 1870. aastal esitati ta senati kandidaadiks, kuid keisririigi langus nurjas tema valimise. 1880. aastal valiti ta Prantsuse Akadeemia liikmeks, väidetavalt peamiselt tänu oma kommuuni ajaloole, mis avaldati pealkirjaga „Les Convulsions de Paris” (1878–1880).
Du Camp oli varajane amatöörfotograaf, kes õppis fotograafiakunsti Gustave Le Gray käest vahetult enne oma 1849–1859. aasta reisi Egiptusesse. Prantsuse haridusministeeriumi tellimusel pildistasid Maxime du Camp koos Gustave Flaubert'iga Egiptust, Nuubiat, Süüriat ja Palestiinat fotoreportaaži eesmärgil. Tema reisiraamatud olid ühed esimestest, mida illustreeriti fotodega.
Du Camp, oma aja kuulsaim rändur, oli Baudelaire'i teose „Les Fleurs du Mal” viimase poeemi „Le Voyage” pühendaja, mis kirjutati 1859. aastal. Du Campi 1855. aasta luulekogus „Les Chants Modernes” on luuletus pealkirjaga „Le Voyageur”. Baudelaire’i algne pealkiri teosele „Le Voyageurs” oli „Les Voyageurs”. Algsel pealkirjal on ilmseid kajasid Du Campi luuletusest.
Maxime Du Camp suri 1894. aastal ja maeti Pariisi Montmartre’i kvartalis asuvasse Cimetière de Montmartre’i.
Tehtud tööd.
Reisi ajal tehtud tööd:
Kunstikriitika:
Novellid:
Kirjanduslikud uuringud:
Du Camp kirjutas väärtusliku 6-köitelise raamatu Pariisi igapäevaelust, "Paris, ses organes, ses fonctions, sa vie dans la seconde moitié du XIXe siècle" (1869–1875). Ta avaldas mitu teost sotsiaalsetel teemadel, millest üks, „"Auteurs de mon temps"”, hoiti pitseeritult Bibliothèque Nationale'is kuni 1910. aastani. Tema teos „Souvenirs littéraires” (2 köidet, 1882–1883) sisaldab palju teavet kaasaegsete kirjanike, eriti Gustave Flauberti kohta, kellega Du Camp oli varajane ja lähedane sõber. 1878. aastal avaldas ta Pariisi kommuuni kohta ülevaate pealkirjaga „Les Convulsions de Paris”, tuginedes samateemalistele artiklitele, mida ta oli kirjutanud ajakirjale "Revue des deux mondes".
Avokaadoroheline

Avokaadoroheline on roheliste värvitoonide hulka kuuluv soe sügav-tumeroheline kollaka varjundiga värvus, mis sarnaneb avokaado koore värvusega.
Värvus seostub küpsuse, värskuse, jõulisuse ja lopsakusega.
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab avokaadovärvi ("avocat", "vert avocat") vasteks soojade roheliste toonivahemiku .
Prantsuskeelse värvuste portaali Code-Couleur järgi on värvus "Avocat" soe roheline 
Pantone värvitoon 18-0430 "Avocado" on ligikaudu oliivroheline , 16-0640 "Avocado oil" sellest heledam ja kollakam toon .
Veebivärv "Avocado" on soe roheline , "Avocado Green" on soe kollakas heleroheline .
Kaardimast

Kaardimastid on kategooriad, millesse mängukaardid on jaotatud, igalühel neist on oma sümbol.
Hiinas hakati teatud kaardimänge mängima pärast puulõikega trükkimise leiutamist umbes aastal 600. Hiljem väljakujunenud kaartidel oli neli masti: münt, mündiahel, müriaad ja kümme müriaadi. Need kaardid võisid levida islamimaadesse juba 12. sajandil. Pärsias muudeti mastisid: münt jäi mündiks, mündiahel nimetati sauaks ning müriaad ja kümme müriaadi sarnasuse järgi hiina hieroglüüfidega karikaks ja mõõgaks. Need mastid olid ka kõigil hilisematel mängukaartidel kuni ladina kaartideni.
Euroopasse levisid mängukaardid 14. sajandil Mamelukkide riigist. Itaalia, hispaania ja portugali mängukaartidel on samad mastid väikeste erinevustega. 15. sajandil tekkisid samade mastidega taro kaardid ning saksa ja šveitsi mängukaardid. Saksa mängukaartidel on mastide münt, sau, karikas ja mõõk asemel vastavalt kell, tammetõru, süda ja leht. Hiljem 15. sajandil tekkisid saksa mängukaartidest prantsuse mängukaardid, kus mastideks on vastavalt ruutu, risti, ärtu ja poti, neid nimetatakse ka anglo-ameerika mängukaartideks ning need on tänapäeval kõige rohkem levinud.
Kožiškės

Kožiškės (žemaidi "Kuožėškės") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. 
Muinsuskaitse all on Kožiškėse küla vana kalmistu. See oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. Nähtaval on kaks kalmistul asuvat maakivide rida.
Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel.
Dusai

Dusai (žemaidi "Dosā") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asub Eglesysi jõe ääres.
Tegemist on ühe piirkonna vanima külaga, arvatakse, et seda mainiti esmakordselt aastal 1253. Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad. Hiljem küla tühjenes.
Mažūnaičiai

Mažūnaičiai (žemaidi "Mažūnātē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.
Muinsuskaitse all on Mažūnaičiai küla vana kalmistu. Kalmistu alal kasvavad laialehised puud.
Aastal 1923 asus küla aladel Mažūnaičiai mõis. Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel.
Hubert Raudaschl

Hubert Raudaschl (26. august 1942 Sankt Gilgen – 26. november 2025 Bad Ischl) oli Austria purjesportlane ja paadimeister.
Raudaschl kasvas üles Salzburgi piirkonnas Wolfgangsee ääres ning puutus juba varakult kokku nii purjetamise kui ka paaditööga. Tema sportlaskarjäär kujunes pikaks ja edukaks. Aastatel 1964–1996 osales ta kokku kümnel suveolümpiamängul, mis oli pikka aega Austria sportlaste seas rekord. Ta võitis hõbemedali 1968. aasta suveolümpiamängudel Finn-klassis ning hõbemedali 1980. aasta suveolümpiamängudel (regatt toimus Tallinnas) Star-klassis. Lisaks tuli ta maailmameistriks kahes erinevas paadiklassis ning võitis mitmeid Euroopa ja Austria meistritiitleid.
Võistluskarjääri kõrval oli Raudaschl tunnustatud paadimeister ja purjede valmistaja. Tema pereettevõte tootis purjesportlastele kõrgelt hinnatud purjesid ja paate, mille kaudu ta andis olulise panuse Austria purjespordi arengusse.
Marcel Vichmann

Marcel Vichmann (sündinud 17. jaanuaril 1965) on Eesti ettevõtja, kes on tegutsenud mitmes valdkonnas, sealhulgas transpordi-, investeerimis- ja infrastruktuurisektoris. Ta on pälvinud meediatähelepanu nii oma ettevõtmiste kui ka nendega seotud vaidluste ja ärikriitika tõttu. Mõned majandusajakirjanikud on nimetanud Vichmanni üheks Eesti skandaalsemaks ettevõtjaks, viidates keerukatele ja vastuolulistele äriskeemidele.
Taust ja 1990. aastate tegevus
aastatel töötas Vichmann Hoiupangas juristina. Meedia teatel langesid sel perioodil turumajanduse nõrkus ja finantsjärelevalve puudujäägid kokku skeemidega, mis võimaldasid juhtkonnal ja sidusrühmadel saada soodsaid aktsiatehinguid.
Kuigi kriminaalmenetlusi ei järgnenud ja süüdistusi ei esitatud, on kriitikud toonud välja, et toonane õiguslik raamistik ei võimaldanud selliste skeemide olemust täielikult hinnata.
Go Grupp ja Edelaraudtee
aastatel juhtis Vichmann Go Grupi, mis hõlmas bussiettevõtteid ja Edelaraudteed. Meedia on käsitlenud Edelaraudtee majandustegevust kui vastuolulist — ettevõtte võlakoormus kasvas kiiresti, sisemised laenud ja tütarfirmade suhted olid keerukad ning äritegevus tugines olulisel määral riigi toetustele.
Kriitikud on tõstatanud küsimusi ettevõtte rahavoo struktuuri, läbipaistvuse ja järelevalve tõhususe kohta. Kuigi rikkumisi ei ole ametlikult tuvastatud, on Go Grupile ja Edelaraudteele suunatud kriitika toonud esile mure, et ettevõtete toimimine illustreeris nõrku kohti riigi ja erasektori vahelises suhtes.
Kohtuvaidlus Oliver Kruudaga
aastate lõpus sattus Vichmann avalikkuse tähelepanu alla kohtuvaidluse kaudu ettevõtja Oliver Kruudaga. Vichmanni ettevõte OÜ Best Idea väitis, et oli andnud Kruudale ja tema ettevõttele AS Rubla laene, mille olemasolu Kruuda eitas.
Kohtuvaidlus tõi esile keeruka ärisuhete võrgustiku ja kinnitas meediapildis kuvandit Vichmannist kui ettevõtjast, kelle tehingud võivad kujuneda konfliktseteks.
Panama dokumendid
aastal avaldatud Panama paberites esines Vichmanni nimi. Dokumentide kohaselt oli Briti Neitsisaartel registreeritud ettevõttele Brokaw Inc. antud volitus tegutsemiseks Kalle Norbergi ja Vichmanni nimel.
Vichmann on avalikult eitanud teadlikku osalust offshore-skeemides ning ametlikud finantskontrollid rikkumisi ei tuvastanud. Meedia ja analüütikute hinnangul lisas episood küsimusi Vichmanniga seotud ettevõtete läbipaistvuse kohta.
Avalik kriitika
Avalikkuses on Vichmanni tegevus saanud tähelepanu kui näide keerukatest äristruktuuridest ja ettevõtluspraktikatest, mis on tekitanud küsimusi läbipaistvuse, järelevalve ja ärieetika kohta Eestis. Kriitikud on toonud esile, et isegi kui seaduslikke rikkumisi ei ole tuvastatud, võib ettevõtluse struktuur ja strateegia mõjutada avalikku usaldust ning näidata regulatiivsete ja kontrollimehhanismide piiranguid.
Tähefüüsika

Tähefüüsika (inglise keeles "stellar physics") on astrofüüsika allharu, mis tegeleb tähtede omaduste (näiteks heledus, tihedus, temperatuur ja keemiline koostis) uurimisega.
Tähed on nähtava universumi peamised ehituskivid. Tähed toimivad termotuumareaktoritena, milles sünteesitakse kõik vesinikust ja heeliumist raskemad keemilised elemendid.
Tartu observatooriumis.
Tartu observatooriumi tähefüüsika osakonna astronoomid uurivad eri tüüpi tähti nii vaatluslikult kui ka teoreetiliselt.
Osakonna peamised uurimisteemad on massiivsete tähtede ning eksoplaneetide ematähtede uurimine.
Lõokannus-narmasnutt

Lõokannus-narmasnutt ("Inocybe corydalina") on šampinjonilaadsete seltsi narmasnutiliste sugukonda kuuluv liik.
Seen on tugeva aromaatse lõhnaga.
Nicolaus (munk)

Nicolaus oli eesti päritolu katoliku munk, kes oli Fulco abiline, kes omakorda oli umbes 1165/u 1167. aastal nimetatud Eestimaa piiskopiks.
Fulco piiskopiametisse nimetamise järel, esitas Rooma paavst (1159–1181) Aleksander III 1171/1172 ka palve Norra Stavangeri piiskopi määrata Fulco abiliseks Stavangeri kloostri eestlasest munk Nicolaus ja soovitas 9. septembril 1171 või 1172 Trondheimi peapiiskopil (E)Øystein Erlendssonil määrata tema abiliseks eestlasest munga Nicolause ("Nicolaum monachum, qui de gente illa sicut accepimus est oriundus").
Riopa metamorphosa

Riopa metamorphosa on kandseente liik.
Selle haruldase seene leidis Eestist esmakordselt, tamme lamapuidult, Sven Pruul aastal 2024. Seen kuulus varem võrkpooriku perekonda.
Kārlis Aperāts

Kārlis Aperāts (5. märts 1891 Vilce vald – 16. juuli 1944 Mozuli küla, Krasnogorodski rajoon, Pihkva oblast) oli Läti sõjaväelane (kolonelleitnant). Hiljem, saksa sõjaväes oli 26. Tukumsi politseipataljoni ülem. Seejärel oli ta 15. Relvagrenaderide SS-diviisis 32. Relva-SS grenaderirügemendi ülem standartenführeri auastmes. Teda autasustati 21. septembril 1944 (postuumselt) Raudristi Rüütliristiga.
Ta töötas pärast gümnaasiumi lõpetamist Riias raamatupidajana. Aastal 1915 astus ta Vene sõjaväkke ning ta osales Esimese maailmasõjas. Ta võttis osa Jelgava operatsioonist ja Riia lahingust. Pärast lahinguid ülendati allohvitseriks.
Hebeloma theobrominum

Hebeloma theobrominum on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Seent on leitud Eestist.
Carsten Dominik

Carsten Dominik (sündinud 1961. aastal Berliinis) on saksa astrofüüsik.
Dominik kaitses 1992. aastal Berliini Tehnikaülikoolis doktoritöö "Dust Formation in Stellar Winds" ("Tolmu teke tähetuultes"). Sai filosoofiadoktori (PhD) kraadi füüsikas. Habiliteerus 2002. aastal Berliini Tehnikaülikoolis habilitatsioonitööga "Views on the Cosmic Dust Cycle" ("Vaateid kosmilise tolmu tsüklile"). Sai "dr. habil." kraadi füüsikas.
1995. aastast töötab Dominik Hollandis. 2014. aastal sai Dominik astronoomiaprofessoriks Amsterdami Ülikooli Anton Pannekoeki astronoomiainstituudis. Tema peamised uurimisvaldkonnad on eksoplaneedid ja protoplanetaarsed kettad. Alates 2021. aastast on ta ühtlasi Anton Pannekoeki astronoomiainstituudi direktor.
Tolmav jahusirmik

Tolmav jahusirmik ("Cystolepiota adulterina") on šampinjoniliste sugukonda kuuluv seen.
Seen sai eestikeelse liiginime jaanuaris 2025, nimekomisjoni juht Irja Saar.
Habilitatsioon

 
Habilitatsioon on kõrgeim ülikoolis antav akadeemiline kraad (või protseduur, mille abil see saavutatakse) Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias ja mõnes teises riigis. Kandidaat selle kraadi saamiseks täidab ülikooli seatud teaduse, õpetamise ja täiendõppe tipptaseme kriteeriumid, mis tavaliselt sisaldab teadusliku uurimuse väitekirja näol (habilitatsioonitöö). 
Saadav kraad "Doctor habilitatus" (lühendatult Dr. habil.) annab "venia legendi" ehk "venia docendi" ehk loengupidamisloa (õiguse oma erialal ülikoolis loenguid pidada).
Saksa keelt kõnelevates riikides võimaldab see kraadiomanikul kanda tiitlit "PD" (eradotsent). Tavaliselt kaasneb kraadi omistamisega avalik suuline kaitsmisüritus (prooviloeng või kollokvium) ühe või mitme oponendiga. Habilitatsioon antakse tavaliselt 5–15 aastat pärast doktorikraadi või sellega samaväärset kraadi. 
Selle akadeemilise kraadi saavutamine ei anna teadlasele automaatselt tasustatud kohta, kuigi paljudel kraadi taotlejatel on juba püsiv ülikoolitöö olemas.
Roosa jahusirmik

Roosa jahusirmik ("Cystolepiota moelleri") on šampinjoniliste sugukonda kuuluv seen.
Seene leidis Eestist esmakordselt aastal 2024 Sven Pruul. See sai eestikeelse liiginime jaanuaris 2025, nimekomisjoni juhiks Irja Saar. Seene nime pakkus välja seene leidja.
Klenica

Klenica (saksa keeles "Kleinitz") on küla Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Zielona Góra maakonnas Bojadła vallas. Klenica asub Zielona Górast ligikaudu 20 km idakirdes.
Küla on esmamainitud 1424. aastal.
Klenicas on üles kasvanud kirjanik Olga Tokarczuk.
Sühbaatar

Sühbaatar (mongoli keeles Сүхбаатар) on linn Mongoolias, Selenge aimaki halduskeskus. Sühbaatar asub Orhoni jõe ääres, lähedal suubumiskohale Selengesse. Venemaa piirini on linnast ligikaudu 8 km.
Sühbaatarit läbib Trans-Mongoolia raudtee.
Sühbaatar on asutatud 1940. aastal. Linn on saanud nime revolutsionääri ja riigitegelase Damdin Sühbaatar järgi.
Tuuli Maarja Möller

Tuuli Maarja Möller (kuni 2023. aastani Tuuli Maarja Põldma; sündinud 29. märtsil 1998) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2022. a Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia 30. lennu - kursusejuhendajad Lembit Peterson ja Indrek Sammul.
Aastast 2023 töötab ta Rakvere Teatri näitlejana.
Rollid teatris.
2024
2023
2022
2021
2020
Isiklikku.
Tuuli Maarja Möller on abielus näitleja Hardi Mölleriga.
Use Your Illusion II

"Use Your Illusion II" on USA "hard rock"'i ansambli Guns N' Roses neljas stuudioalbum. See ilmus 1991. aasta septembris. 
Album ilmus samal päeval albumiga "Use Your Illusion I". Album oli natuke populaarsem kui "Use Your Illusion I", müües esimesel nädalal 770 000 eksemplari. Album debüteeris Billboard 200 edetabelis esikohal.
Kõdunääts

Kõdunääts ("Porpomyces mucidus") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab kuuskede lagutüvedel.
Uliastaj

Uliastaj (mongoli keeles Улиастай) on linn Mongoolias, Dzavhani aimaki halduskeskus. Uliastaj asub Ulaanbaatarist ligikaudu 1115 km läänes.
Uliastaj on asutatud 1733. aastal. Aastatel 1780–1911 oli Uliastaj üks kolmest Qingi dünastia asevalitseja residentsist Halhas (Välis-Mongoolias).
Mihkel Kama

Mihkel Kama (sündinud 4. mail 1984) on eesti astrofüüsik.
Tema peamine uurimisvaldkond on planeetide tekkimine ja nende keemilise koostise algupära. Tema laiem huvi on elu levik universumis. Kama teisi uurimisvaldkondi: infrapunaastronoomia, tähtede tekkimine, eksoplaneedid, astrokeemia ja kosmiline tolm.
Haridustee.
Ta on lõpetanud 2006.aastal Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga (BSc) füüsikas. Samal aastal oli ta aastasel praktikal USA-s Baltimore'is asuvas Space Telescope Science Institute'is.
2008. aastal sai Kama Amsterdami Ülikoolist magistrikraadi astronoomias ja astrofüüsikas ning 2013. aastal kaitses ta samas doktoritöö "Young intermediate-mass stars: from a HIFI spectral survey to the physics of the disk inner rim" ("Noored keskmise massiga tähed: HIFI spektraalülevaatest ketta siseserva füüsikani"; juhendaja Carsten Dominik). 
Töökäik.
Pärast kraadikaitsmist oli Kama aastatel 2013–2016 järeldoktor Leideni observatooriumis ja 2016–2019 Cambridge'i Ülikooli astronoomiainstituudi Marie Skłodowska-Curie "fellow".
2019. aastal naasis ta Eestisse, kus töötas Tartu observatooriumis tähefüüsika vanemteadurina (2019–2021) ja tähefüüsika kaasprofessorina (2021–2022 osalise tööajaga). Ülikooli kodulehe andmeil jätkab Kama osalemast tähefüüsika osakonna uurimistöös külalisprofessorina (0,2 kohaga).
Alates 2020. aastast on Kama põhitöökoht University College Londoni (UCL) füüsika ja astronoomia osakonnas, kus ta on lektor (UCL-is on lektor 8. klassi akadeemilise töötaja ametikoht ja vastab mujal kasutatava abiprofessori ametikohale).
Lumbres

Lumbres on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Lumbres on tööstuslinn, mis on rajatud endistele paduratele Aa ja Bléquini jõeorgude ristumiskohas, u. 10 km Saint-Omerist edelas, teede D342 ja D225 ristumiskoha ümbruses. Valda läbib tee N42. Maastikku rikuvad tohutud karjäärid ja tsemenditehase tohutu korsten.
Ajalugu.
Tõendid eelajaloolise asustuse kohta paigas nimega "Montagne de Lumbres" avastasid Pontier ja Wisques' kloostri kanoonik Collet, kes olid esimesed, kes uurisid selle piirkonna, sealhulgas Arques'i, Elnes'i ja Wavransi eelajalugu.
Oma tööstusliku tähtsuse ja kindlustatud V-2 objektide läheduse tõttu kannatas vald Teise maailmasõja ajal Liitlaste pommirünnakutes rängalt.
Transport.
"Chemin de fer Anvin - Calais" avas Lumbres'i raudteejaama 1881. aastal. Raudtee suleti 1955. aastal. Lumbres'i jaam on ka Boulogne – Saint-Omer liinil.
Nielles-lès-Bléquin

Nielles-lès-Bléquin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Nielles-lès-Bléquin asub u. 19 km Saint-Omerist edelas, teede D191 ja D202 ristumiskoha ümbruses, väikese Bléquini jõe kallastel.
Ouve-Wirquin

Ouve-Wirquin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Ouve-Wirquin asub u. 16 km Saint-Omerist edelas, teede D225 ja D341 ristumiskoha ümbruses, mis on Rooma tee "Chausée Brunehaut" marsruut. Aa jõgi voolab läbi valla.
Transport.
"Chemin de fer Anvin - Calais" avas Ouve-Wirquini raudteejaama 1881. aastal. Raudtee suleti 1955. aastal.
Mandalgov

Mandalgov (mongoli keeles Мандалговь) on linn Mongoolias, Kesk-Gobi aimaki halduskeskus. Mandalgov asub Gobi kõrbe serval, Ulaanbaatarist ligikaudu 245 km lõunas.
Mandalgov on asutatud 1942. aastal.
Remontowa laevatehas

Teenused.
[ redigeeri ]
Remontowa laevatehases on uus laevatehas ja eraldi laevaremonditehas/ümberehitustehas.  Sellel saidil on ka projekteerimisametnik ja mõned komponentide tootmisrajatised.
Laura Anga

Laura Anga (sündinud 20. oktoobril 2009 Tallinnas) on eesti freestyle lumelaudur. Ta tegeleb lisaks veelauaga.
Lumelaud.
Laura Anga tegi 13-aastaselt oma esimese ülemaailmse võistluse lumelaua pargisõidus 17. jaanuaril 2023 Livignos Itaalias World Rookie Touril, kus ta saavutas U15 vanuseklassis 2. koha (1 punkt esikohast) ning sai juunioride arvestuses 4. koha.
Ta on võitnud rahvusvahelistelt võistlustelt medaleid nii lumelaua pargisõidus kui ka BigAiris ja reilisõidus.
2024 FIS Kasurila BigAir 1. koht, FIS Landgraaf reilid 1. koht ja pargisõidus 3. koht.
2024. aastal osales Laura Anga kõigest 14-aastaselt noorte taliolümpiamängudel Gangwonis Lõuna-Koreas, saades nii pargisõidus kui ka BigAiris 13. koha.
Ta on osalenud juunioride maailmameistrivõistlustel Uus-Meremaal Cardronas (2023) ja Itaalias Livignos (2024). Livignos sai ta rasketes ilmastikutingimustes peetud võistlusel BigAiris finaali, mis halva ilma tõttu ära jäeti, kokkuvõttes 9. koht.
Laura Anga on nimetatud Eesti Suusaliidu poolt 2023. ja 2024. aastal Eesti parimaks noorlumelauduriks. 2023. aastal sai ta Haridus- ja Teadusministeeriumi tunnustuse "Tähelend 2023" rahvusvahelistel võistlustel saavutatud silmapaistvate tulemuste eest.
2024/25 hooajal 15-aastaselt kvalifitseerus Laura Anga lumelaudurina freestyle lumelaua World Cup võistlustele.
Veelaud.
Veelauas on Laura Anga mitmekordne Eesti juunioride meister ning 2023. aastal saavutas ta Eesti meistrivõistlustel naiste arvestuses teise koha.
2022 võitis Laura Anga Latvian Wakeboard Open-il U14 esikoha.
2021 3. koht (U14) International Waterski &amp; Wakeboard Federationi ülemaailmsel võistlusel veelauas.
Solastalgia

Solastalgia (ladina "sōlācium" 'lohutus, troost' + vanakreeka "- algia"  'valu') on keskkonnakriisist ja kliimamuutusest tingitud vaimne stress või eksistentsiaalne kannatus. See on segu leinast ja nostalgiast, mida inimene tunneb, kui talle tuttav ja kodune keskkond märkimisväärselt muutub. Muutus võib olla nii looduslik (nt maavärin, metsapõleng, üleujutus) kui inimtekkeline (nt sõda, lageraie, kaevandamine). Nostalgilisest koduigatsusest eristab solastalgiat see, et ollakse endiselt samas kohas, kuid kodukeskkond on muutunud.
Termini pakkus välja austraalia keskkonnafilosoof Glenn Albrecht oma 2005. aastal ilmunud artiklis. Termin juhib tähelepanu sellele, millist mõju võivad kliima- ja keskkonnamuutused avaldada inimese vaimsele heaolule.
Ellujääjate efekt

Ellujääjate efekt ehk ellujääja kallutatus on loogikavea tüüp, mille puhul keskendutakse uuringu või muu protsessi tulemuste tõlgendamisel ainult isikute, sündmuste või juhtumite rühmale, mis läbis teatud eelnevat selektsiooni (nn ellujäänud – kas otseses või ülekantud tähenduses), jättes seejuures arvestamata selektsiooni mitteläbinud populatsiooni. Teisiti öeldes keskendutakse ellujääja kallutatuse korral kergesti hinnatava eduka alarühma omadustele, pidades seda ekslikult terveks valimiks.
Ellujääte efekti riskiga tuleb lisaks teadustegevusele arvestada ka muudes eluvaldkondades, sh majanduses, ettevõtluses ja meditsiinis.
Näiteid reaalelust.
Lennundus.
Teise maailmasõja ajal teostas Columbia ülikooli juures tegutsev ekspertrühm statistilisi uuringuid eesmärgiga vähendada pommituslennukite kaotusi vaenlase tule all. Selleks analüüsisid eksperdid missioonidelt naasnud lennukite kahjustusi. Statistik Abraham Wald arvestas ellujääjate efektiga oma arvutustes ja soovitas lisada soomust lennukikere piirkondadele, mis näitasid kõige vähem kahjustusi. Nimelt näitasid Waldi sõnul kuulijäljed naasnud lennukitel just neid alasid, kus pommitaja võis kahjustada saada, kuid siiski piisavalt hästi õhus püsida, et ohutult baasi tagasi jõuda. Seetõttu tegi Wald ettepaneku tugevdada lennukikorpuse alasid, mis naasnud lennukitel olid puutumata, järeldades, et nendes piirkondades tabatud lennukid olid kõige tõenäolisemalt kaotatud.
Veterinaaria.
1987. aastal ilmus ajakirjas "Journal of the American Veterinary Medical Association" teaduslik uuring, mille kohaselt kassid, kes kukkusid alla hoone kõrgematelt korrustelt, jäid ellu suurema tõenäosusega kui kassid, kes kukkusid alla madalamatelt korrustelt. Uuringus esitati teoreetiline füüsikaline mudel, mis pidi selgitama nähtud statistikat. 1996. aastal ilmus aga ajakirjanduslik uuring, kus juhiti tähelepanu, et algses teadusuuringus nähtud statistika arvestas ainult kasse, kes jõudsid loomaarsti vastuvõtule. Seega jäid vaatluse alt välja kassid, kes kukkusid alla hoone kõrgetelt korrustelt ja surid kohapeal, ning ka kassid, kes kukkusid alla hoone madalamatelt korrustelt ja olid piisavalt hea tervise juures (st kelle omanikud ei pidanud tarvilikuks teostada lemmiklooma veterinaarset ülevaatust).
Vaktsiiniskeptitsism.
Vaktsiiniskeptikute sagedaseks argumendiks on asjaolu, et vaktsineerimisega kaasnevad eelised ei kaalu üles võimalikke kõrvaltoimetega seotud riske, sest ka vaktsineerimata inimesed jäävad viirustega kokkupuutel ellu. See argument toetub sageli isiklikule kogemusele, eriti lapseeas läbipõetud infektsioonihaiguste kontekstis. Samas unustatakse ära, et nakkuse tõttu surnud isikute kogemus selles arvamuses ei kajastu.
Pihem

Pihem on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Pihem asub u. 8 km Saint-Omerist lõunas, tee D195 ääres.
Andra Kütt-Leedis

Andra Kütt-Leedis (sündinud 25. septembril 1989 Viljandis) on eesti keeleteadlane, kelle peamine uurimisvaldkond on esimese keele omandamine. Tema teadustöö huvikeskmes on erineva kasvukeskkonna mõju laste keelelisele arengule.
Hariduskäik
Andra Kütt-Leedis lõpetas 2009. aastal Viljandi Paalalinna Gümnaasiumi ja alustas Tallinna Ülikoolis õpinguid eesti filoloogia alal. Aastal 2015 lõpetas Tallinna Ülikoolis lingvistika eriala ("cum laude"). Kaitses 2023. aastal doktoriväitekirja teemal "5-8-aastaste eesti laste keeleline areng ja selle seos keelelise kasvukeskkonnaga.
Töökäik
Töötab Tallinna Ülikoolis eesti keele lektori ja teadurina. On asutanud Keeleilu Erahuvikooli, mille õpe on suunatud eesti keeleõpetamisele.
Teadusorganisatsiooniline ja -administratiivne tegevus
On Emakeele Seltsi liige (2016-...), kuuludes 2021. aastast Emakeele Seltsi juhatusse. Eesti Rakenduslingvistika Ühingu liige (2018-...) ja ajakirja Oma Keel toimetuskolleegiumi liige (2024-...). Kuulub 2015. aastast Eesti Lugemisühingusse. Alates 2018. aastast on ta rahvusvahelise lingvistikaorganisatsiooni Societas Linguistica Europaea liige.
Tšojbalsan

Tšojbalsan (kuni 1941. aastani Bajan-Tümen või Bajantümen; mongoli keeles Чойбалсан) on linn Mongoolias, Idaaimaki halduskeskus. Tšojbalsan asub Herleni jõe ääres, Hiina piirist ligikaudu 75 km kaugusel.
Tšojbalsan on suuruselt neljas linn Mongoolias Ulaanbaatari, Erdeneti ja Darhani järel.
Asula hakkas arenema 19. sajandil. 1941. aastal sai senine Bajan-Tümen Mongoolia Rahvavabariigi kommunistliku liidri ja marssali Horloogijn Tšojbalsani auks uueks nimeks Tšojbalsan.
Uldis Bērziņš

Uldis Bērziņš (17. mai 1944 Riia – 24. märts 2021 Riia) oli läti luuletaja ja tõlkija.
Ta on tõlkinud luulet ja proosat paljudest keeltest, nt türgi, aserbaidžaani, pärsia, poola, vene, rootsi, vanaislandi, araabia, heebrea ja hiina keelest.
Bērziņš on õpetanud türgi keelt Läti Ülikoolis.
Eesti keeles on ilmunud tema luulekogu "Kahekõne ajaga" Helvi Jürissoni ja Mats Traadi tõlkes (Tuum, 1998) ning luuletusi kogumikus "Läti uuema luule valimik" (Eesti Raamat 1997).
Mercedes-AMG

Mercedes-AMG GmbH on Mercedes-Benzi võimsaimate autode tootmisega tegelev tütarettevõte. Firma peamiseks konkurendiks on BMW ///M.
1960. aastatel olid Hans Werner Aufrecht ja Erhard Melcher insenerid Mercedes-Benzi arendusosakonnas, kuni 1967. aastal rajasid nad Burgstall an der Murris (Stuttgardist 30 km kirdes) vanas veskis oma firma AMG, mis tegeles Mercedes-Benzi mootorite baasil võistlusmootorite väljatöötamise, projekteerimise ja katsetamisega. Firma nimi moodustati kahe mehe perekonnanimede initsiaalidest (Aufrecht ja Melcher, lisaks Aufrechti sünnilinna Großaspach esitäht). 1976. aastal kolis AMG lähedal asunud Affalterbachi. Samal ajal lahkus Melcher ettevõtte juhatusest, kuid töötas ettevõttes edasi.
1993. aastal sõlmis AMG Mercedes-Benziga koostöölepingu, nüüd sai AMG autosid osta Mercedese esindustest ja hooldada Mercedese töökodades. Hakati ka autosid ühiselt koos tootma, esimeseks koos toodetud autoks oli W202 C36 AMG.
1999. aastal omandas Mercedes AMG-s 51% osaluse, saades nii ettevõtte omanikuks, firma uueks nimeks sai Mercedes-AMG GmbH. Võidusõidumootorite tootmine aga eraldati, sellega hakkas tegelema uus firma HWA AG (Aufrechti initsiaalid). 2005. aastal müüs Aufrecht oma viimased osakud AMG-s Mercedesele, alates sellest ajast on AMG olnud täielikult Mercedese omanduses.
AMG esimeseks autoks oli 1971. aastal Mercedes-Benz W109 300 SEL 6.3 baasil toodetud nn Rote Sau ('punane siga'), mille mootorit suurendati 6834 cm3-le, võimsuseks 430 hj. Auto osales 1971. aastal Spa 24 tunni sõidul, kus tuli teiseks. Kokku toodeti viis 300 SEL 6.8 autot: kaks test- ja kolm võistlusautot. 1988. aastal tegi AMG Mercedesega koostööd Mercedese W201 autodega DTMi ringrajasarjas.
El Chavo del Ocho

"El Chavo del Ocho" on Mehhiko komöödiasari, mille lõi Roberto Gómez Bolaños (Chespirito) ja produtseeris Televisa. See esilinastus 26. veebruaril 1973 ja lõppes 7. jaanuaril 1980.
Pszczew

Pszczew (varasem poolakeelne nimi Pczew, saksa keeles "Betsche") on küla Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Międzyrzeczi maakonnas, Pszczewi valla halduskeskus. Pszczew asub Międzyrzeczist ligikaudu 14 km idas.
Pszczewi on esmamainitud 1256. aastal. Tol ajal oli küla Poznańi piiskoppide omanduses. Linnaõigused sai Pszczew 1288. aastal. 1631. aastal põletasid Rootsi väed linna maha. Teise Poola jagamise tagajärjel läks Pszczew 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Lühiajalisest oli linn aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Tagasi Poolale läks linn 1945. aastal. Linnaõigused kaotas Pszczew 1946. aastal.
Valikuline faktide esitamine

Valikuline faktide esitamine ehk faktinope (ka tõiganope) on mitteformaalse arutlusvea tüüp ja sageli ka demagoogiline võte, mille puhul juhitakse tähelepanu üksikutele faktidele või juhtumitele, mis toetavad teatud teooriat või arvamust, ning ignoreeritakse ülejäänud infot. 
Ingliskeelne vaste "cherry picking" illustreerib seda nähtust viljade korjamise analoogiaga: kui kirsipuult noppida vaid küpseid vilju, võib välisvaatlejale jääda korjatud kirsside põhjal mulje, et kõik viljad puu otsas on küpsed.
Faktinope võib olla tahtlik või tahtmatu ning seda liigitatakse mõnikord ka kinnituskalduvuse alatüübiks. Faktinopet esineb nii pseudoteaduslikus argumentatsioonis, mis vastandab ennast klassikalisele teadusele (nt evolutsiooniõpetuse või kliimamuutuste eiramine), kui ka teadusliku väärkäitumise (ingl "scientific misconduct") alatüübina, kus püütakse näidata mudeli või hüpoteesi kehtivust, sobitades analüüsitud andmeid teatud mustrit jäljendama või tekitades infofiltrite süsteemi, mis võimaldab lõppjäreldusi teha vaid kallutatud valimi alusel.
Samuti võib faktinope olla seotud äriliste ja poliitiliste huvidega. Nii on vastastikused süüdistused faktinoppe kasutamises kõlanud tubakatoodete tootjate ning tervise- ja keskkonnakaitse organisatsioonide arvamusavaldustes, mis keskenduvad tubakatoodete mõju hindamisele aktiivsete ja passiivsete suitsetajate tervise seisukohalt. Tubakatoodete tootjad on rahastanud teadusuuringuid, mis peaksid korreleerima tubakatoodete kasutust vähi, südame- ja veresoonkonna haiguste jm terviseprobleemide esinemisega populatsioonis. Selliste uuringute kvaliteedi hindamisel tuleb arvestada huvide konfliktiga, kus uuringu rahastaja võib mõjutada uuringu tulemusi, sätestades uuringu tingimusi ning kontrollides avalikustatavat infot.
Tahtmatu faktinope võib kaasneda ka süstemaatilise kvaliteetse teadustegevusega: näiteks ülevaateartikli või metaanalüüsi koostamisel toetuvad autorid varem ilmunud uuringutele, kuid publitseerimise protsess ise soosib vaid õnnestunud uuringute raporteerimist (publitseerimise kallutatus, ingl "publication bias").
Limapontiidae

Limapontiidae on sugukond tigusid.
Niedoradz

Niedoradz (saksa keeles "Nittritz") on küla Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Nowa Sóli maakonnas Otyńi vallas. Niedoradz asub Otyńist 4 km loodes, Nowa Sólist umbes 8 km põhjaloodes ja Zielona Góra kesklinnast ligikaudu 14 km kagus.
Küla on esmamainitud 1376. aastal, kuid tõenäoliselt oli küla olemas juba 12. sajandil. Raudteeühenduse sai küla 1870. aastal. Poola koosseisu läks Niedoradz 1945. aastal.
Mallocybe

Mallocybe on šampinjonilaadsete seltsi narmasnutiliste sugukonda kuuluv seeneperekond.
Czartajew

Czartajew on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Siemiatycze maakonnas Siemiatycze vallas. Czartajew asub Siemiatyczest ligi 4 km põhjaloodes, Valgevene piirist 29 km kaugusel.
Otidea cantharella

Otidea cantharella on liudikulaadsete liik.
Seen kasvab ka Eestis.
Piotr Serafin

Piotr Arkadiusz Serafin (sündinud 12. jaanuaril 1974 Sulęcinis) on Poola poliitik ja jurist. Ta on alates 1. detsembrist 2024 Euroopa Komisjoni eelarve, pettusevastase võitluse ja avaliku halduse volinik von der Leyeni teises komisjonis.
Haridus.
Piotr Serafin on lõpetanud Varssavi majanduskooli majandusteaduse erialal ja Varssavi ülikooli õigusteaduse erialal. Ta on õppinud ka Sussexi Ülikoolis Euroopa integratsiooni magistriõppes.
Poliitiline karjäär.
Piotr Serafin alustas oma tööd Euroopa Integratsiooni Komitee (UKIE) büroos 1998. aastal. 2004. aastal sai temast analüüsi- ja strateegiaosakonna juhataja. Alates 16. jaanuarist 2008 kuni 31. detsembrini 2009 oli Serafin UKIE asekantsler ning Phare ja Transition Facility programmide riigiabi koordinaator. Pärast UKIE ja välisministeeriumi ühendamist 2010. aastal sai temast Poola välisministeeriumi asekantsler.
2010. aasta veebruaris määrati Serafin Euroopa Komisjoni finantsplaneerimise ja eelarve voliniku Janusz Lewandowski kabinetiülema asetäitjaks. 
22. maist 2012 kuni 24. septembrini 2014 oli ta Poola välisministeeriumi kantsler. 1. detsembril 2014 sai Piotr Serafinist Euroopa Ülemkogu eesistuja Donald Tuski kabineti juht.
Alates 13. detsembrist 2023 kuni 14. oktoobrini 2024 oli Piotr Serafin Poola alalise esindaja kohusetäitja Euroopa Liidu juures. 
Euroopa Komisjoni volinik.
2024. aasta augustis nimetas Poola valitsus Piotr Serafini Euroopa Komisjoni voliniku kandidaadiks. 17. septembril 2024 nimetas Ursula von der Leyen ta Euroopa Komisjoni eelarve, pettusevastase võitluse ja avaliku halduse voliniku kandidaadiks. Tema kuulamine Euroopa Parlamendis toimus 7. novembril 2024. Von der Leyeni teine komisjon astus ametisse 1. detsembril 2024.
Quelmes

Quelmes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Quelmes asub u. 8 km Saint-Omerist läänes, teede D208 ja D207 ristumiskoha ümbruses, kiirtee A26 läbib valda.
Quercamps

Quercamps on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Quercamps asub u. 16 km Saint-Omerist läänes, teede D206 ja D225 ristumiskoha ümbruses.
Jessika Roswall

Jessika Elisabeth Roswall (neiupõlvenimi Vilhelmsson; sündinud 18. detsembril 1972 Uppsalas) on Rootsi poliitik, Mõõduka Koalitsioonipartei liige. Ta oli aastatel 2022–2024 Rootsi Euroopa Liidu asjade ja Põhjamaade koostöö minister Ulf Kristerssoni valitsuses. Alates 1. detsembrist 2024 on ta Euroopa Komisjoni keskkonna, veemajanduse kriisivalmiduse ja konkurentsivõimelise ringmajanduse volinik von der Leyeni teises komisjonis.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1991. aastal keskkooli ja õppinud aastatel 1995–1997 Stockholmi Ülikoolis ajalugu. Seejärel kolis ta Uppsalasse, et õppida Uppsala Ülikoolis õigusteadust. Ta lõpetas 2002. aastal Uppsala Ülikooli õigusteaduse magistri kraadiga. 
Pärast Uppsala Ülikooli lõpetamist asus ta tööle advokaadibüroos Wigert &amp; Placht abinõunikuna. Seejärel sai temast advokaat, spetsialiseerudes kriminaal- ja perekonnaõigusele.
Poliitiline karjäär.
Advokaaditöö kõrvalt oli Jessica Roswall Enköpingi linnavolikogu asejuht.
Rootsi 2010. aasta parlamendivalimistel valiti Jessica Roswall Mõõduka Koalitsioonipartei nimekirjas Rootsi parlamenti. Värskelt ametisse nimetatud parlamendiliikmena sai temast maksukomisjoni liige. Alates 2011. aastast on ta tsiviilasjade komisjoni liige, kus tegeleb muu hulgas tarbijapoliitika küsimustega. Alates 2015. aastast on ta ka Rootsi Tarbijaameti läbipaistvusnõukogu liige. 2019. aastal sai temast Mõõduka Koalitsioonipartei ELi suhete eestkõneleja.
Alates 18. oktoobrist 2022 kuni 10. septembrini 2024 oli Jessika Roswall Ulf Kristerssoni valitsuses Euroopa Liidu asjade ja Põhjamaade koostöö ministrina.
Euroopa Komisjoni volinik.
Pärast 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimisi nimetas Rootsi valitsus Jessika Roswalli Euroopa Komisjoni voliniku kandidaadiks von der Leyeni teises komisjonis. 17. septembril nimetas Ursula von der Leyen ta Euroopa Komisjoni keskkonna, veemajanduse kriisivalmiduse ja konkurentsivõimelise ringmajanduse voliniku kandidaadiks. Tema kuulamine Euroopa Parlamendis toimus 5. novembril 2024. Von der Leyeni teine komisjon astus ametisse 1. detsembril 2024.
Isiklikku.
Jessika Roswalli isa on advokaat Anders Roswall, tema ema on õpetaja.
Safaviidide Iraan

Safaviidide Iraan oli riik Aasias, üks ajaloo tugevamaid ja kauem kestnud Pärsia riike. Seda valitses Safaviidide dünastia ning see eksisteeris aastatel 1501–1736. Seda loetakse tihti tänapäevase Iraani ajaloo esimeseks osaks ning üheks Lähis-Ida nn püssirohuimpeeriumitest. Safaviidide šahh Ismail I asutas šiia islami kaheteistkümnendike haru ning tegi sellest Pärsia riigiusu. See oli üks islami ajaloo tähtsamatest pöördepunktidest.
Safaviidide dünastia kasvas välja sufistlikust Safaviidide ordust, mille olid loonud kurdi šeigid. Safaviidid abiellusid tihti turkomani, gruusia, tšerkessi ja Pontose kreeka päritolu aadlikega ning turgistus seetõttu. Safaviidid juhtisid riiki Ardabīli linnast ning võtsid oma kontrolli alla ning levitasid iraani identiteeti üle kogu Suur-Iraani. Seega oli Safaviidide Riik pärast bujiiide esimene Pärsia rahvusriik.
Safaviidid olid võimul 1501. aastast 1722. aastani ning uuesti lühikest aega 1729–1736 ja 1750–1773. Dünastia hiilgeajal katsid nende riigi alad tänapäeva Iraani, Aserbaidžaani, Armeenia, Gruusia idaosa, osad Põhja-Kaukaasiast (sh Venemaa ja Iraagi alad) ning osad Türgist, Süüriast, Pakistanist, Afganistanist, Türkmenistanist ja Usbekistanist.
Kuigi dünastia lagunes suuresti aastal 1736, jäi nendest maha siiani piirkonda mõjutav pärand. Iraanist sai taas majanduslik suurtegija ida ja lääne vahel, neist jäi maha võrdlemisi efektiivselt toimiv bürokraatia ning arhitektuurilised ja kunstilisd edasiminekud. Lisaks jäi riigis kehtima Safaviidide algusajaga kaasa tulnud šiiism. Dünastia ajal levis usulahk üle Lähis-Ida, Kesk-Aasia, Kaukaasia, Anatoolia, Pärsia lahe piirkonna ja Mesopotaamia.
Rasvauim

Rasvauim asub seljauime ja sabauime vahel. Rasvauim on lõheliste määramise tunnuseks.
Durian Sukegawa

Durian Sukegawa (jaapani ドリアン助川 Dorian Sukegawa, pärisnimi Tetsuya Sukegawa (助川哲也 Sukegawa Tetsuya, sündinud 17. juunil 1962) on Jaapani proosakirjanik, luuletaja ja muusik.
Sukegawa on õppinud Waseda ülikoolis filosoofiat.
2013. aastal ilmunud romaan "Oamoos" (あん) on tõlgitud paljudesse keeltesse ja selle põhjal lavastas Naomi Kawase 2015. aastal esilinastunud mängufilmi "Magusad oad".