tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Peterburi Ksenija

Püha õnnis Peterburi Ksenia (vene keeles Святая блаженная Ксения Петербургская; kodanikunimega Ксения Григорьевна Петрова) on õigeusu kiriku pühak, Peterburi kaitsepühak.
Püha õnnis Ksenia sündis 18. sajandi esimesel poolel, arvatavasti 1719. ja 1730. aasta vahel Venemaal ja suri umbes 1803. aastal. Dokumenteeritud andmed tema elu kohta puuduvad, esimesed suuliste pärimuste publikatsioonid ilmusid trükis alles 1840. aastatel. Ta elas suurema osa oma elust Peterburis Kristuse pärast meeletuna.
Ksenia abiellus Peterburi Püha Andrease katedraali keiserliku koorilaulja, polkovnik Andrei Fjodorovitš Petroviga. Pärast abikaasa ootamatut surma jättis ta 26-aastaselt oma maise vara vaestele ja veetis ülejäänud 45 eluaastat kodutu palverändurina Peterburi tänavatel. Ta riietus enamasti abikaasa mundrikuube, kõnetamisel vastas ainult tema nimele ja rääkis, et tema elab, Ksenia aga on surnud. Ta paistis silma tasaduse, alandlikkuse, lahkuse ning palve- ja prohvetianni poolest.
Püha Ksenia on maetud Peterburi Smolenka õigeusu kalmistule. Tema hauda tähistab 1902. aastal ehitatud kabel.
Vene Õigeusu Kirik Välismaal kanoniseeris ta pühakuks 1978. aastal ja Vene Õigeusu Kirik 1988. aastal.
Püha õndsa Ksenia mälestuspäev on 6. veebruaril (24. jaanuaril Juliuse kalendri järgi). Teda austatakse paljudel maadel.
Tema eestkostet ja abi otsivad kodutud, inimesed, kellel on muresid töö leidmisel ja abielus, abikaasade ja kadumaläinud laste pärast, kaitseks tulekahju vastu.
Ikoonidel kujutatakse teda punase seeliku ja rohelise jakiga (või vastupidi), rätikuga peas ja õlgadel, toetumas pahema käega kepile; taustal Jumalaema Smolenski ikooni kirik ja õndsa Ksenia kabel Peterburi Smolenski kalmistul.
Karakulino rajoon

Karakulino rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Udmurtias. Piirneb läänes ja lõunas Tatarstaniga ja idas Baškortostaniga.
Rajooni idapiiril voolab Kama jõgi.
Rajoon jaguneb 12 külaasunduseks ("сельское поселение").
2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid 5% elanikest udmurdid, 72,6% venelased, 16,9% marid ja 3,7% tatarlased.
Nurlat

Nurlat (tatari Norlat) on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis, Nurlati rajooni keskus. 
Asub Tatarstani lõunaosas, 224 kilomeetrit pealinnast Kaasanist kagus. 
1961 sai linnaõigused.
40,7% elanikest on tatarlased, 37,5% venelased ja 19,9% tšuvašid.
Ksenia

Ksenia (kreeka keeles ξενία "xenia") on naisenimi. Võimalikud kirjutisviisid Xenia, Xena, Xeniya, Ksenija, Kseniya.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 147. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Ksenia 1260 naisel.
Siuntio vald

Siuntio on vald Soomes Uusimaa maakonnas. Asub umbes 40 km Helsingist lääne pool.
Naabervallad on Inkoo vald, Kirkkonummi vald, Lohja linn ja Vihti vald.
66,3% elanikest räägib soome keelt ja 30,4% rootsi keelt.
Valla suuremad asulad on Siuntio jaamaküla ja Siuntio kirikuküla, millest jaamaküla on valla halduskeskus.
Båtsuoj saami keskus

Båtsuoj saami keskus (rootsi keeles "Båtsuoj skogssamecenter") asub Arvidsjauri vallas Rootsis.
Båtsuoj saami keskus on turismiga tegelev perefirma, mille eesmärgiks on saami kultuuri tutvustamine.
Ettevõtte andmetel paiknes selles piirkonnas umbes 300 aastat tagasi elujõuline saamide asustus. Kuid aja jooksul asustus hääbus. Ettevõte otsustas umbes 15 aastat tagasi sinna uuesti asustuse rajada. Allikmaterjalina kasutati olemasolevaid ürikuid ja eesmärgiks võeti kogu asustus nende järgi uuesti üles ehitada.
Praeguseks on taastatud nii mõnigi ehitis sellisel kujul, nagu need olid varem.
Keskus on jaotatud kaheks piirkonnaks:
2008. aastal pälvis keskus Sparbanken Nord kultuuripreemia
Valik

Valik on protsess, mille käigus subjekt otsustab ühe võimaluse kasuks vähemalt kahe seast. 
Valikuks nimetatakse ka
Pornaineni vald

Pornainen on vald Soomes Uusimaa maakonnas.
Nädalategu

Nädalategu (ka: "ordinaarne tegu") oli teoorjuse vorm, mille aeg ja maht nädalas olid fikseeritud, vahel poolaastate kaupa.
Nädala-rakmetegu, mille raames saadeti mõisa täisjõus mees koos hobuse või härjapaari ja rakendiga, tekkis Eestis teoorjuse levides 16. sajandil. Nädala-jalategu, kus mõisa saadeti naised või noorukid (nn vaimud) kujunes 17.–18. sajandil suvisest abiteost.
Enamasti oli nädalategu teoorjuse suurem osa, kuid 18. sajandi lõpust 19. sajandi alguseni oli Liivimaa mõisades sageli abiteol suurem roll.
Nädalateo maht.
Luunja mõisa vakuraamatu andmeil oli Polla talu nädalategu 2,5 päeva. Aastaringne orjus jagunes kaheks: jüripäevast mihklipäevani hobusega 130 ja jalgsi 53 päeva, mihklipäevast jüripäevani hobusega 29 päeva. Sellele lisandus 24 vooripäeva ja loonusandam.
17. sajandil oli Tartumaal nädalateo maht väiksem kui mujal Liivimaal; samavõrd suurem oli seal abitegu, mis kattis mõisate jooksvaid vajadusi hooajatöödeks.
Karjalohja vald

Karjalohja oli vald Soomes Uusimaa maakonnas. 2013. aasta alguses liideti see Lohja linnaga.
Mirjam Mölder-Mikfelt

Mirjam Mölder-Mikfelt (sündinud Rakveres) on eesti maalikunstnik.
Triinu Meriste

Triinu Meriste (sündinud 3. augustil 1972) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu 16. Keskkooli ja 1994. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16. lend, kursusejuhendaja Ingo Normet).
Aastatel 1994–2002 töötas Meriste Tallinna Linnateatri ja 2002–2022 Ugala teatri näitlejana. Alates 2022. aastast on ta vabakutseline.
Ta on mänginud peaosi Tennessee Williamsi suhtedraamas "Orpheus allilmas" (Ugala, 2017) ja Lev Tolstoi "Anna Kareninas" (Ugala, 2005), aga näidelnud ka mängufilmis "Põud ja vihm" (1994), ETV telelavastuses "Kallima naeratus", telesarjas "Õnne 13" (Aime), ETV keeleõppesaates "Kõll. Eesti keele õpik-laulik-lugemik" ja mujal.
Triinu Meriste on Eesti Teatriliidu (1994. aastast) ja Eesti Näitlejate Liidu (1995. aastast) liige.
Isiklikku.
Triinu Meriste on alates 1996. aastast abielus lavastaja Peeter Tammearuga. Nende pojad on saksofonist Tobias Tammearu ja Pärtel Tammearu.
Oma 30. abieluaastat tähistavad nad Ohtu mõisa teatritallis 2025. aasta juulis esietendunud suvekomöödia "Vana armastus" peaosalistena abielupaari mängides.
Peter O'Neill

Peter Charles Paire O'Neill (sündinud 13. veebruaril 1965) on Paapua Uus-Guinea poliitik, Paapua Uus-Guinea peaminister 2. augustist 2011 30. maini 2019.
Ta on Rahva Rahvuskongressi Partei esimees.
Alates 2002. aastast kuulub ta parlamenti.
Peter O'Neill õppis Paapua Uus-Guinea ülikoolis raamatupidamise ja äri alal ning tegutses enne poliitikasse siirdumist ettevõtluses.
2000. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 2000. aasta maavõistlus poksis toimus 22. oktoobril Helsingis. Võistlus kavandati 12 kehakaalus, poksiti 4x2-minutilist raundi. Soome võitis 7:4.
Helveskaal (kuni 48 kg): mõlemal võistkonnal puudus selles kaalus esindaja
Kärbeskaal (kuni 51 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus
Kukk-kaal (kuni 54 kg): ? (Soome) – Andrei Malahhov (Eesti) tulemus on teadmata
Sulgkaal (kuni 57 kg): ? (Soome) – Roman Pavlenko (Eesti) tulemus on teadmata
Kergekaal (kuni 60 kg): ? (Soome) – Nikolai Bondarev (Eesti) tulemus on teadmata
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Albert Starikov (Eesti) – Samuli Leppiaho (Soome) RSC 4
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): ? (Soome) – Andrei Jeremejev (Eesti) tulemus on teadmata
I keskkaal (kuni 71 kg): Amin Asikainen (Soome) – Ruslan Lopuhhin (Eesti) tulemus on teadmata
II keskkaal (kuni 75 kg): ? (Soome) – Aleksei Poluhhin (Eesti) tulemus on teadmata
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Deniss Kondrašov (Eesti) – Sami Selesmaa (Soome) 3 – 0
Raskekaal (kuni 91 kg): Tambet Leetsi (Eesti) – Tuomo Paavola (Soome) 3 – 0
Üliraskekaal (üle 91 kg): Pavel Maslov (Eesti) – Jaakko Lundén (Soome) AB 3
Jana Kolukanova-Haitz

Jana Kolukanova-Haitz (neiupõlvenimi Jana Kolukanova; sündinud 4. augustil 1981 Tallinnas) on endine Eesti ujuja. 
Ujumist õppis Kalevi Ujumiskoolis Tallinnas ja Auburni Ülikoolis USA-s.
2000. aasta Sydney olümpiamängudel saavutas Jana Kolukanova 50 meetri vabaujumises 16. koha.
2004. aasta Ateena olümpiamängudel saavutas ta 100 m vabaujumises 23. koha.
2002. aasta lühiraja maailmameistrivõistlustel Moskvas sai Jana Kolukanova 50 meetri vabaujumises 17. koha ja 100 m vabaujumises 30. koha.
2005. aasta maailmameistrivõistlustel Montréalis sai Jana Kolukanova 50 meetri vabaujumises 8. koha ja 100 meetri vabaujumises 14. koha.
2008. aasta lühiraja maailmameistrivõistlustel Manchesteris naiste 50 vabaujumises sai ta 10. koha.
Isiklikku.
Kasv 182 cm, kaal 67 kg. Tema abikaasa on Christopher Haitz.
Vikarism

Vikarism ehk vikareerimine on biogeograafias nähtus, mille puhul suguluselt lähedased liigid asustavad eri levilaid (geograafiline vikarism) või sama levila erinevaid kasvukohti või elupaiku (ökoloogiline vikarism). 
Vikareerivaid liike kutsutakse vikariantideks. 
Mõnikord räägitakse ka pseudovikarismist, mille puhul eri mandrite sarnaseid kasvukohti ja elupaiku asustavad ökoloogiliselt ja välisilmselt sarnased, kuid päritolult kauged liigid.
Atmosfäärikaitse

Atmosfäärikaitse ehk õhkkonnakaitse on õhusaastuse vähendamise või vältimise meetmestik; välisõhukaitse ulatuslikum valdkond. 
Atmosfäärikaitse olulised teemad on näiteks osoonikihi hõrenemine ja globaalse soojenemise kontrolli all hoidmine.
Välisõhukaitse

Välisõhukaitse ehk õhuhoid on keskkonnakaitse osa, tegeleb võõriste atmosfääri heitmise piiramisega. Välisõhukaitse hõlmab õhkkonnakaitse.
Siuntio kirikuküla

Siuntio ehk Siuntio kirikuküla on asula Soomes Uusimaa maakonnas Siuntio vallas. Siuntio kolmelööviline maakivikirik on ehitatud arvatavasti 1460. ja 1489. aasta vahel ning pühitsetud Peetrusele.
Viis kilomeetrit lõuna pool asub Siuntio jaamaküla, praegune valla halduskeskus.
Nikolai Petrov

Nikolai Arnoldovitš Petrov (14. aprill 1943 Moskva – 3. august 2011 Moskva) oli vene pianist, Nõukogude Liidu rahvakunstnik.
Petrov sündis muusikute perekonnas. Tema isa oli tšellist Arnold Ferkelman (1914–1992) ning onu Moissei Ferkelman oli helilooja. Nikolai Petrovi emapoolne vanaisa Vassili Petrov oli ooperilaulja, bass.
Moskva konservatooriumis õppides võitis ta Van Cliburni nimelise konkursi USA-s ja Kuninganna Elizabethi nimelise konkursi Brüsselis.
Nikolai Petrov oli Moskva konservatooriumi professor. Ta pälvis rea Venemaa riiklikke autasusid ning Venemaa riikliku preemia.
Jaroslavli kubermang

Jaroslavli kubermang (vene "Ярославская губерния") oli Venemaa Keisririigi ja Vene SFNV koosseisus eksisteerinud haldusüksus aastatel 1777–1929, mille keskus oli Jaroslavli linn.
Nikolai Petrov (täpsustus)

Nikolai Petrov on vene isikunimi:
1999. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 1999. aasta maavõistlus poksis toimus 26. septembril Sillamäel. Võistlus kavandati 12 kehakaalus, poksiti 4x2-minutilist raundi. Eesti võitis 6:6, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav üliraskekaalu võit.
Helveskaal (kuni 48 kg): Roman Iljin (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Juho Tolppola (Soome) – Sergei Tassimov (Eesti) 2 – 1
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Vjatšeslav Ossipenko (Eesti) – At-Hit Thiangtrong (Soome) 3 – 0
Sulgkaal (kuni 57 kg): Roman Pavlenko (Eesti) – Teemu Lindqvist (Soome) – 3 – 0
Kergekaal (kuni 60 kg): Samuli Leppiaho (Soome) – Maksim Kotšetkov (Eesti) 3 – 0
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Albert Starikov (Eesti) – Sami Sipilä (Soome) 3 – 0
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): ? (Soome) – Andrei Jeremejev (Eesti) 3 – 0
I keskkaal (kuni 71 kg): ? (Soome) – Dmitri Protkunas (Eesti) 3 – 0
II keskkaal (kuni 75 kg): ? (Soome) – Daniel Sternfeld (Eesti) 3 – 0
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Deniss Kondrašov (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus
Raskekaal (kuni 91 kg): Aki Kalke (Soome) – Peeter Saat (Eesti) TKO 3
Üliraskekaal (üle 91 kg): Sergei Masterov (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus
Erna retk

Erna retk oli sõjalis-sportlik võistlus, mida peeti Eestis iga aasta augustis aastatel 1994–2011. Seda on nimetatud maailma üheks pikemaks ja raskemaks militaarvõistluseks.
Võistlus oli rahvusvaheline. Aastatel 2004–2010 võitsid retke Eesti meeskonnad, 2003. aastal soomlased ja 2002. aastal hiinlased.
Erna retke korraldas MTÜ Sõjalis-sportlik selts Erna ja seda rahastas kaitseministeerium. Peakorraldaja oli seltsi president Meelis Rätsep.
Retkega mälestati Soome ja Saksamaa koostöös moodustatud, Talvesõjas osalenud eestlastest koosnenud luureüksuse Erna operatsiooni Eestis Nõukogude tagalas 1941. aasta suvel. Erna tegi dessandi Salmistusse ning liikus edasi Kautlasse, kus pidas lahingu ülekaaluka vastasega. Seejärel siirdus salk üle rinde tagasi Saksa poolele.
Retke kirjeldus.
Erna retk algas kummipaatides maabumisega "vaenulikule" rannale. Sellele järgnes 150 km pikkune jalgsirännak, mille käigus püüti vältida "vaenulikke" jõude. Aastate vältel lisandus retkesse erinevaid alavõistlusi sõjalis-sportlikes oskustes, näiteks laskmine, sideülesanded, granaadiheide, esmaabi andmine jms.
Käsi

Käsi (ladina keeles "manus") on inimese ülajäse, õlast kuni sõrmeotsteni. Käe all võidakse mõista ka labakätt.
Inimese käe osad on labakäsi, küünarvars ja õlavars. Labakätt ühendab küünarvarrega ranne ning küünarvart õlavarrega küünarliiges (sealhulgas küünarnukk).
Nicki Minaj

Nicki Minaj (; õieti Onika Tanya Maraj-Petty; sündinud 8. detsembril 1982 Saint Jamesis, Trinidadi ja Tobago pealinna Port of Spaini eeslinnas) on Trinidadi ja Tobago päritolu Ameerika Ühendriikide naisräppar. Teda on nimetatud räpikuningannaks. 
Ta on välja andnud neli stuudioalbumit, millest 3 on jõudnud USA-s plaatinaplaadi staatuseni. 2010. aastast alates on temalt 84 laulu sooloartistina või äranimetatud artistina jõudnud edetabelisse Billboard Hot 100, mis on enam kui ühelgi teisel naisräpparil ning selle arvuga ületas ta kõik naisartistid, teine koht kuulub Taylor Swiftile. Sooloartistina on ta selles edetabelis olnud 25 lauluga.
Ta asus elama New Yorki, kui oli viiene. Nicki Minaj on lõpetanud Fiorello H. LaGuardia keskkooli ning pärast kooli üritas saada näitlejaks. Muusikaga hakkas ta rohkem tegelema 2004. aastal ning 2007. aastal jõudis ta esimese plaadilepinguni. Samal aastal ilmus ta esimene "mixtape". 
Ta on ülemaailmselt müünud üle 65 miljoni singli, samuti on ta albumid olnud väga edukad. 
Nicki Minaji debüütalbumit "Pink Friday" müüdi esimesel nädalal 375 000 eksemplari. See oli Nicki Minaji esimene esikohaalbum. 2016. aasta keskpaigaks oli albumit müüdud üle 2 miljoni eksemplari. Hetkeseisuga on see album kõige kõrgemate esinädala müükidega debüütalbum naisartistilt sellel aastakümnendil. 
Nicki Minaji teist albumit, "", osteti esimesel nädalal üle 253 000 eksemplari. See oli Nicki Minaji teine esikohaalbum. 2016. aasta keskpaigaks oli albumit müüdud üle 1,4 miljoni eksemplari. 
Nicki Minaji kolmas stuudioalbum "The Pinkprint" avaldati 15. detsembril 2014. Selle läbimüük esimesel nädalal oli üle 244 000 eksemplari ja see sai Nicki Minaji kolmandaks esikohaalbumiks. 
Nicki Minaji kolmandalt stuudioalbumilt pärinev laul "Anaconda" on YouTube'is üks enim vaatamisi-kuulamisi saanud video 24 tunniga. 24 tunniga sai "Anaconda" üle 19,6 miljoni vaatamise, mis ületas Miley Cyruse laulu "Wrecking Ball" rekordi. Laulu läbimüük on üle 2 miljoni eksemplari. 
Nicki Minaji kõige edukam laul on "Super Bass", mida on müüdud üle 10 miljoni eksemplari ning mis on RIAA kaheksa-kordse plaatina tunnistusega.
Õlavars

Õlavars (ladina kelles "brachium") on inimesel käe osa õlaliigesest kuni küünarliigeseni. Õlavars on levinud koht nii vererõhu mõõtmisel kui ka vaktsiinide ja ravimite süstimisel.
Õlavarre asend, funktsioonid, lihased, luud ja morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Madudel puudub õlavööde ja eesjäsemed on täiesti kadunud ning õlavarred puuduvad.
Paljudel loomadel on õlavars paariliste eesjäsemete üks alaosadest.
Lindudel on õlavars üks tiiva alaosadest.
Õlavarre luuliseks aluseks on õlavarreluu ("humerus").
Kalmistu paljand

Kalmistu paljand on Tartu linnas Emajõe ürgoru vasakul kaldal asuv devoni liivakivi paljand. Paljand asub Puiestee tänava kalmistute (Uus-Jaani ja Vana-Peetri kalmistu) kohal.
300 meetri pikkust paljandit lõikab Ujula tänav. 20. sajandi keskel oli paljandi seina kõrgus 9,5 meetrit. Hiljem on osa sellest mattunud jalamil mitme meetri paksuse settekihi alla. 2007. aastal puhastati paljandi jalamit ja sellega suurenes paljandi kõrgus kohati meetri jagu. Paljanduva osa kõrgus on ligi 5 meetrit.
Kalmistu paljand on keskdevoni Aruküla lademe stratotüüp.
Kalmistu paljandi kaitseala moodustati 1957. aastal Tartu linna TSN täitevkomitee otsusega.
Puiestee tänav

Puiestee tänav (saksa keeles "Alleestraße") on tänav Tartus. Ta on veidi alla 3 km pikk.
Tänav algab Põllu tänava ristist, kus Aruküla tee jätkub Puiestee tänavana. Tänav kulgeb kuni ristumiseni Jaama tänavaga Paju ja Männi tänava ristmikul.
Puiestee tänaval on algusest lõpu poole minnes ühine ristmik Põllu tänavaga (paremalt), Muru tänavaga (paremalt), Ujula tänavaga (vasakult), Nurme tänavaga (paremalt), Lubja tänavaga (risti), Risti tänavaga (paremalt), Liiva tänavaga (risti), Narva maanteega (risti), Kingu tänavaga (vasakult), Mäe tänavaga (risti), Roosi tänavaga (risti), Kasarmu tänavaga (vasakult), Raatuse tänavaga (vasakult), Peetri tänavaga (paremalt), Pärna tänavaga (vasakult) ja Jaama tänavaga (risti).
Puiestee tänav on peamine tee, mida mööda Tartust Jõgeva poole sõidetakse. Vastav maantee kannab järjenumbrit 39.
Puiestee tänav ristub Narva maanteega Tartu Peetri kiriku juures. Puiestee tänava serva jäävad Uus-Jaani kalmistu, Vana-Peetri kalmistu ja Uus-Peetri kalmistu. Aadressil Puiestee tänav 78 asub Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledž.
Suurim majanumber Puiestee tänaval on 128.
Ajalugu.
Puiestee tänaval asuv sõjaväelinnak koosneb kümnetest eri ajal ehitatud hoonetest ja seal, Krasnojarski kasarmutes, 20. sajandi alguses asus Venemaa keisririigi 23. jalaväediviisi 95. Krasnojarski jalaväepolgu osad. Tartu linna piiril paiknenud kasarmukompleksi hakati planeerima Jaama mõisa maadest eraldatud alale. 1913. aastast pärit piirkonna plaanil on kokku 29 erineva funktsiooniga hoonet, sealhulgas tellistest kahekorruseline kasarmuhoone, tall, erinevad kuurid, laohooned, vankrikuurid, pesuköök, saun, kuivatusmaja, kasarmubarakid ja kirik koos sööklaga. Territoorium asus alal, mis piirneb praeguste Kasarmu ja Puiestee tänavaga loodes ja edelas ning Jänese tänava mõttelise pikendusega kirdes ja kirde-edelasihilise joonega praeguste Raatuse ning Pärna tänava vahel.
Eesti Vabariigi ajal 1920.–1930. aastatel Lembitu kasarmud, kus paiknes Ratsarügement ja 2. üksik jalaväepataljon ja olid alates 1940. aastast NSV Liidu okupatsioonivägede kasutuses. Teise maailmasõja ajal hävisid mitmed hooned Lembitu platsil, sealhulgas kahekorruseline kasarmuhoone. Nõukogude perioodil toimusid ulatuslikud ümberehitustööd, mille käigus laienes kasarmuplats koos hoonetega loode suunas endise Jaama mõisa maadele. Uusehitistena kerkisid mitmed kivi- ja paneelmajad, töökojad ning garaažid. Eesti iseseisvuse taastamise järel asus seal Eesti kaitseväe Tartu kompanii, mis formeeriti hiljem Tartu üksikuks jalaväepataljoniks. Tartu Üksik-jalaväepataljon oli linnakus kuni 2002. aastani. Algupärasest Krasnojarski jalaväepolgu hoonestikust on ainus täiel määral säilinud hoone kivitall (Jänese tänav 23), kus tegutseb Tartu Ratsakool.
Aadressil Puiestee tänav 9/11 tegutses enne teist maailmasõda AS Tartu Telefonivabrik.
Põllu tänav (Tartu)

Põllu tänav on tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas.
Tänav algab Aruküla tee ja Puiestee tänava ühinemiskohal. Tänav lõpeb Kruusamäe tänava ja Välja tänava ristis, kust läheb edasi Kummeli tänavana.
Tänav on 430 meetrit pikk.
TeadusTeave

MTÜ TeadusTeave oli Eesti mittetulundusühing, mis haldas veebisaiti teadus.ee ja umbes 5000 lugejaga nädalakirja Teadus.ee.
2006. ja 2007. aastal korraldas MTÜ teadusfoto konkursi. Koostöös Wikimedia Eestiga toimus 2011. aastal eestikeelses Vikipeedias.
MTÜ juhatuse liikmed olid teadusajakirjanik Tiit Kändler, Tiit Lepik ja Eerik Kändler.
Suvekool.
TeadusTeave korraldas igal aastal Käsmus peetavat suvekooli, kus teadlased esinesid populaarteaduslike ettekannetega. 2014. aastal toimus suvekool kümnendat korda, teemaks oli "Igaüks on teadlane". Varem on teemadeks olnud "Lummavad arvud" (2013), "Teaduse keel" (2012), "Elust elusalt" (2011), "Energiliselt energiast" (2010), "Eeter: nähtamatust nähtavaks" (2009) ning 2005–2008 ürgelemendid nagu maa, tuli, vesi ja õhk.
Ujula tänav

 
Ujula tänav on tänav Tartus Ülejõel.
Tänav algab Sauna tänavalt ja lõpeb Puiestee tänaval. Sel on ühine ristmik Liiva ja Lubja tänavaga. Selle pikkus on umbes 1,5 kilomeetrit.
Hoonestus.
Ujula tänaval asus Tartu Teoloogia Akadeemia (Ujula 1A, hiljem Riia 22A). Ujula 2 tegutseb kauplus Meltsiveski (algselt kauplus Leninakan).
Ajalugu.
Ujula tänav Tartus on kandnud ajalooliselt nimetusi Meltsiveski tänav, Maltsaweske-ulits, Meltsiweski ulits, (saksa keeles "Malzmühlenstraße, Mühlen-Straße, an der Mühlenteich", vene keeles "Солодомельничная ул, Солодо-Мельничная ул.") Meltsiveski muudeti Ujulaks 1950.aastal. 
1999. aastal kogus üliõpilaspoliitik Arne Otter üle 300 allkirja protestiks Tartu linnas kavandatud üldplaneeringu vastu, mis nägi ette Otteri kodutänava, Ujula tänava asfalteerimise ja muutmise põhiteeks. Plaani kohta avaldati vastakaid arvamusi. Ujula tänaval elanud jurist ja ettevõtja Tõnu Põder leidis, et kahesuunaline sõidutee tänavale ei mahu, üldplaneeringu projekti koordinaator Indrek Ranniku oli aga vastupidisel seisukohal. Tartu Ülikooli toonase prorektori, geoloog Volli Kalmu hinnangul oli Ujula tänava lõpuosa seisnud sajandeid majadeta, mistõttu kujuneb pehme pinnase vajumisega toimetulek raskeks.
Supilinna tiik

Supilinna tiik on tiik Tartus Supilinnas, mis tekkis sinna 1950. aastatel, kui sellest kohast võeti pinnast ehitustööde jaoks.
See tiik on väheseid järvekonna elupaiku Eestis. Samuti rohukonnale ja tiigikonnale ning on oluline toitumiskoht ka nahkhiirtele ning lindudele.
1998. aastal oli linnavalitsusel plaan ehitada üle tiigi autosild. Plaani ei viidud ellu.
Kevadeti ja ka muul ajal, kui Emajões veetase tõuseb, voolab jõevesi ka Supilinna tiiki (tavaliselt voolab vesi tiigist jõkke) ja tõstab selle veetaset.
Kuna tiik hakkas kinni kasvama, tehti sellele 2023. aasta sügisest kuni 2024. aasta kevadeni puhastustööd, puhastati setetest ja liigselt vohavast taimestikust. Ära veeti umbes 15 000 kuupmeetrit setteid.
Anne kanal

Anne kanal on kunstlik veekogu Tartus Annelinnas.
Kanal on kaheosaline, osade vahelt läheb läbi Sõpruse sild. Kanali I osa paikneb kesklinna pool, Emajõe suhtes ülesvoolu, II osa Ihaste pool ehk allavoolu. Anne kanali I osa on kasutusel supluskohana, selle kaldal asub Kanali park. Kanali ja Emajõe vahel kulgeb loodusrada, ümber kanali I osa on rajatud kergliiklustee. Kanali II osa Annelinna ja Emajõe vahel on kasutusel peamiselt veemotospordiks. Kanali mõlemas osas elavad kalad. Kanali I osal pole ühendusi teiste veekogudega, see toitub peamiselt sademetest ja põhjaveest, II osa on otseühenduses Emajõega.
Anne kanal rajati algselt sõudekanalina, kuid neis plaanides ei arvestatud Sõpruse sillaga, mis kanali läbi lõikas. Ehkki tänapäeval on tehtud aeg-ajalt ettepanekuid kanali osad ühendada või kanali II osa pikendada, et anda sellele algupäraselt planeeritud funktsioon, ei ole see enam võimalik, kuna kanali tagumise osa äärde jääb Natura ala, mis on veelindude pesitsusala ja haruldaste taimede (eelkõige käpaliste) asukohana looduskaitse all.
Tartu botaanikaaia tiik

Tartu botaanikaaia tiik on tiik Tartus, Tartu Ülikooli botaanikaaias.
Tiik on jäänuk ajaloolisest vallikraavist. Tiigis on väike saar ning vees elavad kogred.
Jaamamõisa oja

Jaamamõisa oja ehk Juudaoja on oja Tartus. Tartu äärest vanast karjäärist algav oja voolab kilomeetri maa peal kuni Jaama tänavani, sealt edasi Annelinna tänavate alustes veetorudes ligi kolme meetri sügavusel ning suubub Emajõkke Turusilla juures.
Selle kaldal asub endine Jaama mõis.
Arendaja

Arendaja võib olla inimene mitmel elualal.
Lipuliik

Lipuliigid ehk sümbolliigid (inglise "flagship species") on karismaatilised, tihti sümboolse tähendusega liigid, kes köidavad avalikkust ja pälvivad ka looduskaitses teiste liikidega võrreldes ebaproportsionaalselt palju tähelepanu.
Lipuliigid kuuluvad looduskaitsebioloogia valdkonda. Tegu on n-ö esindusliikidega (inglise "focal species", "surrogate species"). Esindusliikide alla kuuluvad veel tugiliigid (inglise "keystone species"), indikaatorliigid (inglise "indicator species"), katusliigid (inglise "umbrella species") ja karismaatilised liigid (inglise "charismatic species").
Lipuliigid on enamasti üksikud liigid, mis on valitud, juhtimaks tähelepanu suurematele looduskaitseprobleemidele. Kuna looduskaitsebioloogia sisaldab palju tehnilisi ja abstraktseid kategooriaid, mida inimestel võib olla keeruline mõista, siis on lipuliigid efektiivne vahend, motiveerimaks avalikkust looduskaitset väärtustama. Traditsiooniliselt on lipuliigid peaaegu alati loomad, üldjuhul imetaja- või linnuliigid. Tuntuimateks lipuliikideks olevad loomad on sageli laialt tuntud oma kuju, värvi või ründamisviiside poolest. Enamasti kipuvad lipuliigid olema karismaatilised suured selgroogsed, üldjuhul tippkiskjad. Neid iseloomustab enamasti pikk sigimisaeg ja suur koduterritoorium.
Lipuliiki on võimalik defineerida ka kui üksnes turunduskampaania sümbolilist konstrukti, millel ei ole mingit seost tegeliku liigi ja tema potentsiaalse rolliga ökosüsteemis. Lipuliik on sel juhul justkui maskott, mis peab kehastama tervet bioloogilise mitmekesisuse kriisi (näiteks on hiidpanda kogu maailma bioloogilise mitmekesisuse sümboliks, olles näiteks Maailma Looduse Fondi logol), pidamata olema seejuures tugi- või katusliik ega isegi hävimisohus.
Lipuliike võidakse valida erinevate omaduste järgi, olenevalt sellest, mida väärtustab sihtrühm. Näiteks mingi piirkonna kohalikele elanikele ja turistidele suunatud lipuliikide valimise juures tuleb silmas pidada erinevaid asju.
Probleemid.
Lipuliikidega kaasnevad mitmed probleemid:
Näited.
Näited lipuliikidest on Bengali tiiger ("Panthera tigris"), hiidpanda ("Ailuropoda melanoleuca"), Aafrika elevant ("Loxodonta africana") ja India elevant ("Elephas maximus"). Samuti kuuluvad lipuliikide alla näiteks delfiinlased ("Delphininae"), kiusvaalalised ("Mysticeti") ja ahvilised ("Hominoidea").
Lipuliigid võivad esindada mingit taksonoomilist üksust (näiteks liiki või ökosüsteemi), eesmärki (näiteks kliimamuutustele või ookeanide hapestumisele tähelepanu juhtimine), organisatsiooni (näiteks valitsuse osakonda või mittetulundusühingut) või geograafilist ala (näiteks riiki või kaitseala).
Tugiliik

Tugiliik ehk päiskiviliik (inglise "keystone species") on liik, millel on suhteliselt väikesest arvukusest hoolimata koosluse talitluse ja selle struktuuri hoidmise seisukohalt suur tähtsus ning selle liigi kadumisel koosluse struktuur muutub.
Koosluse tugiliikideks on sageli kiskjad. Klassikaliseks näiteks on merisaarmad, kes hoiavad meredes nn vetikametsi (inglise "kelp forests") merisiilikute liigse ärasöömise eest. Kui merisaarmad sellisest ökosüsteemist kaovad või hävitatakse, siis võib ökosüsteemi talitlus tugevalt häiruda.
Puidu tänav (Tartu)

Puidu tänav on tänav Tartus Veeriku linnaosas.
See algab Ravila tänava lõpust ja on umbtänav (kulgeb kuni raudteeni). Tänava pikkus on 400 meetrit.
Tänav jääb Ravila Tööstuspargi planeeringualasse.
Klaasi tänav

Klaasi tänav on tänav Tartus Veeriku linnaosas, linna piiri lähedal.
See algab Puidu tänavalt.
Tänava pikkus on umbes 790 m. 
Klaasi tänav sai nime 15. märtsil 2007.
Servaefekt

Servaefekt (inglise keeles "edge effect") on ökosüsteemi servaalal ehk ökotonil või oleluskeskkondade piirialadel avalduv elupaiga mitmekesistumine ja liigirikkuse suurenemine. Servaefekti tingib nii keskkonnatingimuste erinevus koosluse ääreala (serva) ja siseosa vahel kui ka üksteisega piirnevate alade koosluste kooseksisteerimine.
Servaefekti tüübid.
Servaefekti tüüpe võib eristada ka servaalal leiduvate liikide alusel:
Bioloogiline mitmekesisus.
Mitmed keskkonnategurid võimaldavad teatud taime- ja loomaliikidel elada ökotonides. Tavalisemad piirialasid asustavad taimed taluvad varju ja kuivemaid tingimusi, näiteks erinevad puhmad ja põõsad. Loomadest võib ökoton olla sobiv elupaik neile, kes vajavad kahte või enamat elupaigatüüpi (nt põder, punarind). On nii liike, kes kasutavad servasid läbirändel, kui ka neid, kes elavad neis paikselt. Suuremates elupaikades on ka suurem bioloogiline mitmekesisus. Hinnates mitmekesisust serva tüübi järgi, on elustik rikkalikum rohkem liigestatud servaga aladel.
Kahjuliku servaefekti korral võib mitmekesisus hoopis langeda ja algne ökosüsteem võib kahjustuda. Seda tingivad nii abiootilised kui ka biootilised tegurid. Näiteks haritava põlluga külgnevasse metsa võib sattuda suures koguses väetist, mis muudab sealseid elutingimusi.
Tegurid, mis servasid mõjutavad: 
Näiteid.
Kimalased.
Servaalade olemasolu on oluline näiteks kimalaste säilimise seisukohalt. Eesti kimalaste elupaiku uurides selgus, et suurem liikide ja isendite arvukus esines eelkõige metsaga piirnevatel põlluservadel. Eeldatavasti on metsades kimalaste jaoks rohkem pesapaiku ja sealne mikrokliima on sobivam (soojem ja tuulevaiksem). Samas oli lageda alaga külgnevatel põlluservadel kimalaste arvukus väiksem. Mida laiemad olid põlluservad, seda rohkem leidus kimalasi. Kimalaste jaoks on eriti oluline servaalade säilimine just metsaga külgnevatel põldudel. Toodi välja, et kimalaste säilimiseks tuleks põldude servaalasid laiendada.
Amazonase vihmamets.
Amazonase piirkonnale avaldavad suurt mõju põlengud, mis muudavad sealseid kooslusi ja metsi. Amazonase metsafragmentide uuringutes on ilmnenud mikroklimaatilised mõjud, mis ulatuvad kuni 100 meetri kaugusele metsafragmendi sisemusse. Mida väiksemad on fragmendid, seda tundlikumad on need näiteks põllumaadest alguse saavatele tulekahjudele. Metsatulekahjud on sagedasemad servade läheduses, kuna seal on rohkem valgust, mistõttu on ala kuivem ja taimede kasv aeglasem. Kuiv biomass loob soodsad tingimused tulekahjude kiireks levikuks. Temperatuuri, niiskuse ja valguse muutused soodustavad mittemetsaliikide, sealhulgas invasiivsete liikide sissetungi. Selle tagajärjeks on see, et metsas väheneb elurikkus sõltuvalt fragmendi suurusest ja kujust, selle isoleeritusest teistest metsaaladest ja metsamaatriksist.
Eerika tiik

Eerika tiik on tiik Tartumaal Kambja vallas.
Tiigi pindala on 0,6 ha.
Populatsiooni elujõulisuse analüüs

Populatsiooni elujõulisuse analüüs (inglise "population viability analysis", lühendatult PVA) on demograafiline populatsiooni riskianalüüs, mis ennustab matemaatika ja statistika meetodeid kasutades, kui suur on tõenäosus, et populatsioon jääb praeguste keskkonnatingimuste (sh inimmõju) juures mingi tulevase perioodi jooksul püsima. 
Tavaliselt eri liikide populatsioonide elujõulisuse ennustamisel kasutatakse erinevaid meetodeid.
Populatsiooni efektiivne suurus

Populatsiooni efektiivne suurus (inglise "effective population size") on paljunevate isendite arv populatsioonis. Populatsioonigeneetilistes töödes kasutatakse tähist Ne.
Mõiste võttis kasutusele USA geneetik Sewall Wright.
Riho Västrik

Riho Västrik (sündinud 4. augustil 1965 Abja-Paluojal) on eesti dokumentalist, stsenarist, filmiprodutsent ja ajaloolane. 
Aastatel 1988–2000 õppis Riho Västrik Tartu ülikoolis, kus sai bakalaureusekraadi ajaloo ja ajakirjanduse alal, 2000–2002 jätkas Tartu ülikoolis magistriõppes. Alates 2006. aastast õppis ta Balti Filmi- ja Meediakoolis magistriõppes produtseerimise erialal.
Töökäik.
1987–1990 oli Riho Västrik VAT-teatri näitleja. 1990–1993 töötas ta Eesti Raadio Noorteraadio toimetuse juhatajana. 1993–1995 oli ta Reklaamitelevisiooni uudisteosakonna vastutav toimetaja. Alates 1996. aastast on Riho Västrik OÜ Vesilinnu juhataja. Aastatel 1997–2001 töötas ta Eesti Televisiooni uudistetoimetajana.
Alates 2009. aastast õpetab ta Balti filmi- ja meediakoolis.
Riho Västrik on Euroopa Dokumentalistika Võrgustiku (EDN) liige. Ta on Eesti Filmitootjate Liidu juhatuse liige.
1998. aastal osales ta esimesel Eesti ekspeditsioonil Himaalajasse.
2011. aasta juuli lõpul osales Riho Västrik Hermann Walteri ümbermatmisel Kotelnõi saarel.
Mohamed Said Fofana

Mohamed Said Fofana (sündinud 1952 Forécariah's) on Guinea poliitik, kes oli 24. detsembrist 2010 kuni 29. detsembrini 2015 Guinea peaminister.
Ta on õppinud majandusteadust ning töötanud muu hulgas Guinea kaubanduskojas ja kõrgema ametnikuna mitmes ministeeriumis.
Ta ei kuulu ühtegi parteisse.
15. jaanuaril 2014 astus tema valitsuskabinet ametist tagasi, kuid juba 18. jaanuaril nimetas president Alpha Condé ta uuesti peaministriks.
23. detsembril 2015 teatas ta uuesti oma tagasiastumisest ja 29. detsembril sai uueks peaministriks Mamady Youla.
Enda Kenny

Enda Kenny (sündinud 24. aprillil 1951) on Iirimaa poliitik, kes oli alates 9. märtsist 2011 kuni 14. juunini 2017 Iirimaa peaminister ("taoiseach").
Ta on alates 2002. aastast Fine Gaeli esimees. Aastast 2002 kuni valimisvõiduni 2011 oli ta opositsiooniliider.
Aastatel 1994–1997 oli ta turismi- ja kaubandusminister.
Ta on kuulunud parlamenti alates 1975. aastast ning on praeguse koosseisu staažikaim liige.
Albert Camille Vital

Albert Camille Vital (sündinud 18. juulil 1952 Toliaras) on Madagaskari sõjaväelane, Madagaskari peaminister (2009–2011).
Vital õppis sõjakoolis Madagaskaril ja hiljem kõrgemas sõjakoolis Pariisis. Ta sai ka insenerihariduse Nõukogude Liidus.
Ta oli Madagaskari armee ohvitser. 2009. aasta sündmustes, mille käigus Andry Rajoelina võimu haaras, ta otseselt ei osalenud. President Andry Rajoelina nimetas Albert Camille Vitali peaministriks pärast seda, kui oli poliitiliste jõudude kompromissina ametisse nimetatud peaministri Eugène Mangalaza ametist vabastanud. Vital oli peaminister 20. detsembrist 2009 17. oktoobrini 2011.
10. märtsil 2011 astus Albert Camille Vitali valitsus tagasi, järgides rahvusvaheliste nõustajate lepitusplaani. 16. märtsil 2011 nimetas Andry Rajoelina Vitali uue üleminekuvalitsuse juhina ametisse tagasi.
17. oktoobril 2011 astus Vitali valitsus ametist tagasi. Ta jätkas peaministri kohuste täitmist kuni ameti üleandmiseni Omer Berizikyle sama aasta 2. novembril.
Toliara

Toliara on linn Madagaskaril, Atsimo-Andrefana piirkonna halduskeskus. Linn oli ka varasema Toliara provintsi keskus.
Linn asub saare edelarannikul Fiherenana jõe lõunakaldal. Selle geograafilised koordinaadid on .
2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 101 661 inimest. 
Toliara on oluline sadamalinn ja kaubandussõlm, mille kaudu veetakse muu hulgas sisalit, seepi, kiukanepit, puuvilla, riisi ja maapähkleid.
Linnas on siselende teenindav Toliara lennujaam.
Jaama mõis

Jaama mõis (saksa keeles "Jama") oli linnamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb mõisasüda Tartu linna Jaamamõisa asumisse.
1597. aastal kinkis Poola kuningas Zygmunt III Waza Jaama mõisa katoliiklasele Otto Schenkingile, aga Tartu linna vallutamise järel 1600. aastal, 13. juunil 1601 nimetas Södermanlandi hertsog Karl selle Tartu linna omaks. Mõis oli järgnevalt riigimõis ja eramõis, kuni Karl von Stiernhjelm, 9. juunil 1733. aastal mõisa Tartu linnale müüs 1560 rubla ja paari hobuste eest.
Mõisaansambel.
Peahoone (ehitati 1847. aastal) praegune aadress on Puiestee tänav 126. Selles tegutseb Tartu Maarja Kool. Härrastemaja ees on park, mille servas voolab Jaamamõisa oja (Juudaoja).
Välislingid.
Jaamamõisa tänav

Jaamamõisa tänav on tänav Tartus Jaamamõisa ja Raadi-Kruusamäe linnaosa piiril.
Narva maantee (Tartu)

Narva maantee on tänav Tartus Ülejõe ja Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tänava pikkus on 2,8 km.
Narva maantee algab Võidu sillalt, möödub Tartu Peetri kirikust ja Raadi mõisast. Tänav ristub esmalt Fortuuna (paremalt) ja seejärel Raatuse tänavaga (samuti paremalt), mis jätkub teispool Narva maanteed jalakäijate teena, viies üle Kaarsilla Raekoja platsile. Enne ristmikku paikneb maantee ja Emajõe vahel Holmi park. Pärast ristmikku jäävad Narva maantee äärde vasakul Tammsaare park ja Tartu Ülikooli Delta keskus (carem asus samas Oeconomicum), paremale Tartu linnamuuseumi hoone (nn Katariina maja ehk Pistohlkorsi maja, mis jäi kunagi Henningi platsi veerde), seejärel aga Tartu ülikooli ühiselamud, ristumised paremalt mitme väiksema tänavaga ning mäenõlva alla Püha Jüri õigeusu kirik. Delta juures pöördub Narva maantee järsult paremale ning tõuseb Narvamäkke, kus mäenõlval seisab kohe pärast ristmikku Staadioni (vasakul) ja Jaama (paremal) tänavaga vasakul Peetri kirik. Edasi kulgeb maantee Raadi suunas.
Tuule tänavaga ristumiskoha lähedal kõrgendikul (maanteest paremal) asub arheoloogiamälestis Püha Jüri kalmistu. 2005. aastal tehti seal arheoloogilisi väljakaevamisi ning 2007. aastal ehitati Narva mnt poolsele küljele korruselamu.
Raadi järve lõunakaldal pargis asusid Teises maailmasõjas hukkunute ja terroriohvrite ühishaud.
Tänava nimi.
Tänava vanim nimi on "Narwische Weg", 19. sajandil "Petersburger Straße", "Peterburi tänav" (esimese maailmasõja ajal lühikest aega "Petrogradi tänav". Linnavolikogu otsusega 14. novembrist 1927 nimetati tänav Narva maanteeks, Eesti NSV-s oli tänava nimi kuni 2. märtsini 1989 "Leningradi maantee".
Lohkva juudi kalmistu

Lohkva juudi kalmistu on kalmistu Lohkva külas Luunja vallas Tartu maakonnas.
Kalmistu peavärav asub Tartu linna piirist umbes 100 m kaugusel Räpina maantee ääres. Kinnistu on algse suurusega, 15760 m² ehk umbes 1,58 hektarit. Matuseala on aluliselt väiksem.
Ajalugu.
1930. aastal taotles juudi kogukond Tartu linnavalitsuselt maad, et laiendada 1859. aastal Roosi ja Jänese tänava nurgale rajatud juudi kalmistut. Kuna siseministri määrusega oli lubatud matmispaikade laiendamine ainult väljaspool linna piire, pakuti juutidele maad Räpina maantee ääres. 
Juudi kogukond oli sellega nõus ning maa kalmistu rajamiseks omandati 1935. aastal, kui juudi kogukond oli ostnud Lohkval tuhande krooni eest 15760 m² maad. Kalmistu pühitseti 22. septembril 1935, esimesena maeti uuele kalmistule kasutusest väljajäänud pühi raamatuid ja jm rituaalesemeid.
Kalmistu pühitsemise tseremoonia.
Kalmistu avati pidulikult pühapäeval, 22. septembril 1935 suure rahvahulga osavõtul Jaama tänaval. Tseremoonia algas hommikul kell 10, kui suur hulk kohalikke juute kogunes juudi palvemaja juurde Turu tänavas, kuts hakkas liikuma sümboolne leinarong vanade pühakirjade ja kultusesemete matmiseks. Selliseid esemeid oli kogunud ligikaudu 20 aastat. Leinarong liikus läbi linna ja jõudis spetsiaalselt tseremoonia jaoks ettevalmistatud platsile, kus toimus ametlik kalmistu õnnistamine. Tseremooniat juhtisid kogukonna esindajad, nende seas farmaatsiakandidaat H. Beltzickoff ning Tartu juudi koguduse vaimulik juht rabi Mostovski, kes pidas kõne. Seejärel maeti mulda pühad raamatud ja esemed ning kalmistule istutati puud.
Arhitektuur ja ehitus.
Kalmistu kujundusprojekti koostasid ja viisid ellu arhitektid Arnold Matteus ja Herbert Johanson. Kogu ehitustööde maksumuseks kujunes umbes 15 000 Eesti krooni.
Projekti raames ehitati kalmistule abiehitis, mis oli kujundatud funktsionalistlikus stiilis. Hoonesse kuulusid kaks eraldi eluruumi, ärasaatmiste saal, palveruum ning Mikva – rituaalseks puhastumiseks mõeldud vann.
Kirjeldus.
Kalmistu on sõidutee ääres piiratud krohvitud telliskivimüüriga. Müür on korrapäraselt liigendatud katustatud postidega. Müüri pinnal postide vahel on Taaveti täht. Müüris on sepisväravad. Linnapoolsel küljel on lippaed, vastasküljel võrkaed.
Kalmistul on perpendikulaarsete teedega planeering. Värava juures asub abihoone. Kalmistul on kõrghaljastus.
Kalmistu territooriumil tohib vastavalt juudi tavadele viibida ainult peakattega.
Tartu juudi kalmistu

Tartu juudi kalmistu on endine kalmistu Tartus.
Kalmistu asub Roosi ja Jänese tänava ääres, vanausuliste kalmistu kõrval.
Selle kalmistu kohta on kasutatud ka nimetust "vana juudi kalmistu", ehkki vana juudi kalmistu asub umbes 650 meetrit loode pool Jaani kalmistu kaguküljel. See kalmistu on seega "uus juudi kalmistu", veelgi uuem juudi kalmistu asub väljaspool Tartu linna piire Lohkva külas.
Ajalugu.
Tartu vana juudi kalmistul ei olnud 1895. aastaks enam matmiseks ruumi.
Juudi koguduse esindajad rabi Meier Kropman ja Elieser Ferkin kirjutasid Tartu linnavalitsusele maa saamiseks kirja. Linn andis uue kalmistu jaoks maad Tartu vanausuliste kalmistu kõrval Roosi ja Jänese tänava ristmikul. Tartu juudi kogukond maksis iga ruutmeetri eest linnale 1 kopika renti. Värava ja ümbritseva aia ehitamiseks annetas raha rikas juudi kaupmees Itschok Kahn. 1896. aastal ehitas kogudus kalmistule matusekambri.
Tartu linn andis kalmistu juudi kogukonnale 2000. aastal.
Tänapäev.
Tänapäeval kalmistut matmiseks ei kasutata. Algupäraste ehitistena on säilinud betoonist piirdemüür ja kaks mausoleumi kalmistu põhjaosas. Piirdemüüre uuendati 2015. aastal.
Praegu kasutusel olev juudi kalmistu asub Lohkva külas.
Tartu vanausuliste kalmistu

Vanausuliste kalmistu on kalmistu Tartus.
Kalmistu asub Jänese tänava ääres, Vana-juudi kalmistu kõrval.
Rahumäe kalmistu (Tartu)

Rahumäe kalmistu on kalmistu Tartus ja Lohkva külas Luunja vallas.
Rajati 20. sajandi algul Tartu Peetri koguduse uue kalmistuna, seetõttu on seda nimetatud ka 'Peetri kalmistuks', mis aga põhjustab segiajamist Peetri koguduse teiste kalmistutega.
Puidust kontorihoone ehitati 1910. aastal. Hiljem on kalmistut laiendatud ida poole, nii et tänapäeval on osa kalmistut Lohkva külas Luunja vallas.
Tartus asub kalmistu Jaama tänava ääres (algselt nimetatud ka 'Räpina tee' ääres). Seetõttu on kalmistut nimetatud ka 'Jaama kalmistuks'.
1930. aastail maeti iga aasta mais või juunis kalmistu ühishaudadesse Vanas Anatoomikumis lahatud laipu (üle 30 aastas).
Kalmistul asub 1996. aastal valminud Tartu krematoorium.
Tartu Krematoorium

Tartu Krematoorium on krematoorium Tartus Rahumäe kalmistul.
Hoones on leinatalituste jaoks kaks saali – suur ja väike (nimetatud ka suur ja väike kabel).
Hoone ehitati 1996. aastal (arhitekt Ott Ojamaa) projekti järgi.
Tartu Aleksander Nevski kalmistu

Tartu Aleksander Nevski kalmistu on kalmistu Tartus.
Kalmistu on praegusajal osa Pauluse kalmistust (selle kagunurgas).
Aleksander Nevski õigeusu kogudus asutati 1914. aastal, Püha Aleksandri kirik ehitati Sõbra tänavale aastatel 1914–1915. 1917. aastal taotleti Pauluse kalmistu kõrval maad Aleksander Nevski koguduse kalmistu jaoks ja koostati surnuaia plaan.
Kalmistu on regulaarse planeeringuga, hõreda kõrghaljastusega (valdavalt lehtpuud). Võru tänava poolsel küljel on lihtne betoonpostidele kinnitatud metallvärav ning metallist piirdeaed. Kalmistu lõunakülg on piiratud osaliselt sepisaiaga, osa metall-lehtedest valmistatud aiaga.
Hästi on säilinud aastatel 1919–1921 ehitatud kabel.
Tsiviilkaitse

Tsiviilkaitse ehk kodanikukaitse on süsteem elanikkonna ja vara kaitseks, päästetöödeks eriolukordades ning elanikkonna hoiatamiseks.
Tsiviilkaitseehitised on varjendid, juhtimiskeskused, laod jm, millele paljudes riikides kehtivad erinõuded.
Romi Hasa

Romi Hasa (2010. aastani Romi Erlach; sündinud 5. augustil 1977) on eesti ajakirjanik. 
Haridus.
Ta on lõpetanud 1995. aastal Tallinna Reaalkooli (hõbemedaliga) ja 2000. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Töö ja looming.
Kirjutava ajakirjanikuna.
Õpingute kõrvalt tegi ta alates 1996. aastast kaastööd ajalehele Postimees. Aastatel 1998–2004 töötas ta kultuuriajakirjanikuna Eesti Päevalehes. Artikleid on ta kirjutanud ka ajalehele Eesti Ekspress ning ajakirjadele Pere ja Kodu, Anne &amp; Stiil, Kodukiri ja Oma Maitse.
Aastatel 2016–2017 oli ta väljaande Edasi.org Helsingi kirjasaatja.
Raadio- ja teleajakirjanikuna.
Reporteritööd alustas Romi Erlach 16-aastaselt. 
1990. aastate lõpus ja 2000. aastate alguses juhtis ta Eesti Televisioonis eeskätt muusika- ja muid meelelahutussaateid, raadiotööd tegi Raadio 2 saatejuhina. Ta oli toona näiteks saate "Eesti muusika karikas" saatejuht. 
2011. aasta juunis kolis Romi Hasa perega Helsingisse.
Pärast 15-aastast pausi töötas Romi Hasa aastatel 2019–2021 taas Eesti Rahvusringhäälingus, juhtides ühe saatejuhina Vikerraadios "Vikerhommikut". 
Alates 2021. aasta augustist töötas Romi Hasa Kuku Raadios, kus ta oli üks "Kuku pärastlõuna" saatejuhte. 
2023. aastast töötab ta Kanal 2-s, kus on tõsielusarja "Sellest saab meie suvi" saatejuht. ja 2024. aastast ka Kanal 2 hommikuprogrammi "Telehommik" üks saatejuhte.
Isiklikku.
Ta oli 15 aastat abielus Soomest pärit trummari Petteri Hasaga, neil on tütar ja kaks poega.
Alates 2024. aastast on tema elukaaslane telerežissöör Indrek Simm.
Ökosüsteemne käsitlus

Ökosüsteemne käsitlus (inglise "ecosystem approach") on maa- ja veevarude ning eluslooduse terviklik majandamine, mis soosib nende kaitset ja säästvat kasutust õiglasel viisil. 
Ökosüsteemsest käsitlusest hakati lähtuma 1990. aastate teisest poolest, eriti pärast 1992. aasta bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni jõustumist. 
Ökosüsteemse käsitluse järgi vaadeldakse inimest ja sotsiaalset organisatsiooni ökosüsteemi olulise osana.
Maksimaalne jätkusuutlik saak

Maksimaalne jätkusuutlik saak (inglise "maximum sustainabile yield", lühendatult MSY) on suurim teoreetiline saak (jätkusuutlik saak), mida on populatsioonist selle juurdekasvu kahjustamata võimalik välja püüda, küttida või muul viisil tarbida.
1998. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 1998. aasta maavõistlus poksis toimus 21. novembril Lahtis. Võisteldi 12 kehakaalus, poksiti 4x2-minutilist raundi. Soome võitis 7:5.
Helveskaal (kuni 48 kg): Antti Pelli (Soome) – Maksim Botšin (Eesti) RSC 1
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Sergei Tassimov (Eesti) – At-Hit Thiangtrong (Soome) 2 – 1
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Joni Turunen (Soome) – Vjatšeslav Ossipenko (Eesti) 3 – 0
Sulgkaal (kuni 57 kg): Jevgeni Golovatš (Eesti) – Teemu Lindqvist (Soome) 3 – 0
Kergekaal (kuni 60 kg): Jouni Hartman (Soome) – Sergei Bahhir (Eesti) 2 – 1
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Sami Rantala (Soome) – Herki Polli (Eesti) 3 – 0
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Amin Asikainen (Soome) – Roland Karindosk (Eesti) AB 3
I keskkaal (kuni 71 kg): Jani Rauhala (Soome) – Aleksandr Kuzmin (Eesti) RSC 2
II keskkaal (kuni 75 kg): Petri Männikkö (Soome) – Daniel Sternfeld (Eesti) 2 – 1
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Deniss Roštšin (Eesti) – Ari Korhonen (Soome) 3 – 0
Raskekaal (kuni 91 kg): Valeri Semiškur (Eesti) – Kai Brännkärr (Soome) AB 3
Üliraskekaal (üle 91 kg): Igor Šibalov (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus
2005. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 2005. aasta maavõistlus poksis toimus 9. oktoobril Tartus. Võistlus kavandati 11 kehakaalus, poksiti 4x2-minutilist raundi. Soome võitis 7:4.
Helveskaal (kuni 48 kg): Toni Hämäläinen (Soome) – Robin Soo (Eesti) 2 – 1
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Ari-Pekka Tervahauta (Soome) – Irek Dolgonossov (Eesti) RSC 3
Kukk-kaal (kuni 54 kg): Jevgeni Gorbatšov (Eesti) – Tommy Heiniemi (Soome) 2 – 1
Sulgkaal (kuni 57 kg): Vladimir Nikiforov (Eesti) – Joonas Koivuranta (Soome) 2 – 1
Kergekaal (kuni 60 kg): Jussi Koivula (Soome) – Dmitri Popov (Eesti) 3 – 0
I kergekeskkaal (kuni 64 kg): Lasse Käkelä-Petäys (Soome) – Roman Pavlenkov (Eesti) 3 – 0
II kergekeskkaal (kuni 69 kg): Pavel Semjonov (Eesti) – Anssi Korhonen (Soome) 2 – 1
Keskkaal (kuni 75 kg): Aleksandr Rubjuk (Eesti) – Eemeli Katajisto (Soome) 2 – 1
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Teppo Laine (Soome) – Anton Nikolajev (Eesti) DQ 4
Raskekaal (kuni 91 kg): Jarno Rosberg (Soome) – Raido Ossip (Eesti) RSC 2
Üliraskekaal (üle 91 kg): Robert Helenius (Soome) – Dmitri Šolopahhov (Eesti) KO 1