tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pliit

Pliit on seade, mille kuumutataval horisontaalsel pinnal (pliidiplaadil, -raual või -rõngal) valmistatakse toitu või soojendatakse midagi.
Ajaloost.
Eesti talumajadesse alustati pliitide rajamist 19. sajandi teisel poolel. Tellistest pliit või sissemüüritud pada, mõnel juhul ka mõlemad, ehitati reheahju kolde kõrvale, hiljem eeskambrisse või ruumi rehetoa ja kambrite vahele, millest kujunes köök. Pliidi kütmisel tekkiv suits juhiti mööda lõõre reheahju kummi alla, hiljem korstnasse.
Põhja-Eestis ehitati tihti kummid otse pliidi kohale, Lõuna-Eestis ehitati pliit või pajamüür ka suvekööki.
Tüübid.
Puuküttega pliit.
Puuküttega pliidil kasutatakse kütusena puitu. Sellise pliidi külge ehitatakse ka soemüür, et suurendada pliidi kasutegurit. Kagu-Eestis ehitatakse soojamüüri külge omakorda ka leso.
Gaasipliit.
Kütusena kasutatakse maagaasi. Gaasipliit kujutab endast gaasipõletit ja praeahjukappi. Gaas tuleb põletisse läbi ventiili ja põleb hapniku juurdepääsu tõttu.
Maagaas tuleb linna gaasivõrgust. Maagaas koosneb gaasisegust, mis on tekkinud maapõues orgaanilise materjali kõdunemisel. Maagaasi kasutamise korral ei ole vaja reduktorit gaasi rõhu vähendamiseks.
Ballonngaasiga kütmisel kasutatakse butaani. Butaani kasutamisel on vaja ka reduktorit rõhu vähendamiseks, kuna butaan balloonis on kõrge rõhu all.
Tuli süüdatakse tikkude või tulemasinaga. Kaasaegsetel gaasipliitidel on elektroonilised süüteregulaatorid, mis sulgevad gaasi, kui põletis pole tuld.
Kuna gaas on kergesüttiv aine, siis on gaasipliidi kasutamine seotud plahvatus- ning tuleohuga. Nõukogude Liidus lõpetati gaasipliitide paigaldamine uutele korteritele 1975. 
 
Elektripliit.
Elektripliit on elektripaigaldis toidu soojendamiseks ja küpsetamiseks.
Esimestes elektripliitides muutus elektrienergia soojuseks takistustraadist spiraalis, mis paiknes lahtiselt keraamilise pliidiplaadi loogelistes vagudes. Sellised elektrilöögiohtlikud plaadid asendusid möödunud sajandi keskpaiku keeduplaatidega, milles küttespiraali keraamilist kandjat ümbritses kettakujuline kinnine teraskest või siis oli küttetraat tsementeeritud spiraalseks painutatud lamedasse isekandvasse terastorusse. Niisugused küttekehad vajavad kuumenemiseks võrdlemisi kaua aega ja seega ka lisaenergiat.
Nüüdisaegsetes elektripliitides on kandvaks pinnaks teraskesta asemel klaaskeraamiline plaat. Soojuse ülekandmise põhimõttest lähtuvalt on kasutusel peamiselt kaht tüüpi elektripliidid: 
Elektripliidi paigaldusnõudeid:
Ohutus.
Kuna pliidi temperatuur ulatub 170 °C, võib ettevaatamatu pliidiga ümberkäimine tekitada põletushaavu.
Eesti rahvusköök ja pliit.
1860. aastatel hakati ka taluhoonetesse (ilmselt vaesemates majapidamistes) pliite ehitama ja toiduvalmistamine kandus koldel rippuvast pajast patta pliidi peale. Seoses soojendus- ja toiduvalmistamisseadmete uuendustega hakati ka meelsasti küpsetatud kakkude asemel praetud toite valmistama.
Destiny's Child

Destiny's Child on USA bänd, kes viljeleb R&amp;B-d.
Andmekaitse Inspektsioon

Andmekaitse Inspektsioon (mitteametlik lühend AKI) on Justiitsministeeriumi valitsemisalas tegutsev sõltumatu järelevalveasutus.
Inspektsioon teostab järelevalvet isikuandmete kaitse seaduse, avaliku teabe seaduse ja elektroonilise side seaduse täitmise üle.
Isikuandmetega seotud õiguste kaitsmisel valvab inspektsioon, et inimeste eraeluline teave oleks piisavalt kaitstud.
Avaliku teabe valdkonnas valvab inspektsioon, et teave asutuste tegevuse kohta oleks piisavalt kättesaadav.
Õigus isikuandmete kaitsele ja õigus avalikule teabele on põhiseaduslikud õigused. Samuti annab põhiseadus õiguse igaühel küsida, milliseid andmeid on tema kohta kogutud.
Elektroonilise side seaduse üle teostab Andmekaitse Inspektsioon kontrolli osas, mis puudutab reegleid elektrooniliste sidevahendite kaudu tehtava otseturustuse kohta (rämpspostitused, SMS-reklaam).
1. oktoobrist 2008 kuni 30. septembrini 2018 oli Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor Viljar Peep. 2018. aastal peadirektori ametikohale toimunud konkursi luhtumise tõttu, kuivõrd uus peadirektor ei läbinud Kaitsepolitseiameti tehtud taustakontrolli, täidab peadirektori ülesandeid kohakaasluse alusel õigusdirektor Raavo Palu.
Alates 19. augustist 2019 on inspektsiooni peadirektor Pille Lehis.
Ojat

Ojat (vepsa keeles "Ajät"; vene keeles "Оять") on jõgi Põhja-Euroopas Neeva jõgikonnas.
Ojat saab alguse Vepsa kõrgustikult, voolab peamiselt läände. Suubub Sviri jõkke.
Pikkus 266 km, valgala 5220 km².
Suuremad asulad jõe ääres on Kurba, Vinnitsõ ja Aljohhovštšina.
Peeter Ulas

Peeter Ulas (7. aprill 1934 Tallinn – 15. detsember 2008) oli eesti graafik.
Elulugu.
Ulas lõpetas Tallinna 10. Keskkooli 1952. aastal. Ta alustas oma kunstiõpinguid keraamika alal, kuid vahetas peagi ala ning lõpetas 1959. aastal ERKI graafikuna. Joonistas karikatuure, mida avaldati ka ajakirjas Pikker. Seejärel tegutses ta vabakutselise kunstnikuna.
Aastal 1963 asus ta õppejõuna tööle Tallinna Pedagoogilisse Instituuti, kus töötas üle 30 aasta: 1973. aastast dotsendi, 1992–1998 professori ja 1994–1998 TPÜ kunstiosakonna juhatajana.
Koos Herald Eelmaga viis Ulas eesti graafikas läbi uuendamise: joonistuse ja litotehnika valitsemine asendus eri graafilistes tehnikates (linoollõige, söövitus jne) otsingutega. Ulas ja Eelma olid oma teostega 1960. aastate teise poole ANK rühma estetismi eelkäijad. Legendaarseks said tema kõrgtrükigraafikas valminud teosed "Õhtu sadamas" (1962), "Suur kammeljas" (1963), "Magav laps" (1965) ja mitmed teisedki, milleta ei koostatud ühtegi toonast kaasaegse graafika näitust, mis esindasid Eestit väljaspool. Vähem kui kümne aastaga oli ta sisuliselt jõudnud tippu. 1968. aastal pälvis Peeter Ulas peapreemia I Tallinna graafikatriennaalil teosega "Ohver". 
1970. aastatel võttis Ulase loomingus võimust sürrealistlik vaimsus. Kõige enam inspireerisid teda sellel perioodil linn üldisemas tähenduses, selle rütmid ja arhitektoonika ning Itaalia reisi muljed. Kunstnik avastas enda jaoks pehmelaki tehnika ning kombineeris seda embossinguga (värvita reljeeftrükk), klišeetrükiga jne. 1970. aastatel võitis tema looming juba üleüldise tunnustuse. 
1980. aastatel järgnes suures formaadis tööde sari "Pidulik graafika". 1990. aastate lõpust muutus Ulase looming lakoonilisemaks ja samas värvikamaks. Oluliseks muutusid kompositsioon, rütm ja värv. Just selle perioodi sarjadega pälvis kunstnik 2004. aastal Eesti graafikale suunatud Eduard Wiiralti preemia. Ulase looming oli veenvalt isikupärane, salapärane ning filosoofiline.
Ta oli üks silmapaistvamaid Friedrich Reinhold Kreutzwaldi loomingu illustreerijaid. Kreutzwaldi muinasjutu "Paristaja-poeg" kujundamise eest pälvis ta Jaan Jenseni preemia (1987).
Isiklikku.
Peeter Ulase abikaasa oli Concordia Klar. Nende tütar on Maria-Kristiina Ulas. Tema õde Aime Ulas (1937–2012) oli moekunstnik.
Igor Pavlov

Igor Pavlov (sündinud 18. juulil 1979 Moskvas) on Vene kergejõustiklane, teivashüppaja. 
Ta tuli 2004. aastal sisemaailmameistriks ja 2005. aastal Euroopa sisemeistriks. 
Tema isiklik tippmark on 5.80.
Heinaste merekooli muuseum

Heinaste merekooli muuseum (läti keeles "Ainažu jūrskolas muzejs") on Riia ajaloo ja laevanduse muuseumi filiaal, mis asub Lätis Heinastes (Ainaži) kunagise Baltimaade esimese merekooli hoones. Muuseum avati külastajaile 20. juulil 1969.
Anton Vill

Anton Vill (sündinud 18. augustil 1979 Tartus) on eesti kunstnik.
Ta sündis Tartus füüsikute pojana. Kasvas üles Tallinnas ja lõpetas Tallinna 37. Keskkooli. 
Esimesed kunstikatsetused olid vihikuservadele klassikaaslastest joonistatud eri süžeedega karikatuurid. Proovis astuda Eesti Kunstiakadeemiasse graafika erialale, kuid need katsed ebaõnnestusid. Vend Artur Villa eeskujul hakkas iseseisvalt 3D-programme õppima. Kasutas neid oskusi telereklaamides ning tegi aastal 1999 Eesti esimese 3D-lühifilmi "Fro:d".
2000. aastal tegi ta 3D-animatsioone Eesti paviljonile EXPO-l.
2003. aastal sõitis Austraaliasse, elas Brisbane'is ning töötas firmas Creative Assembly mängusarja "Total War" animaatorina.
2003. aasta lõpul asus tööle Sydney firmas Animal Logic multifilmi "Lustakad jalakesed" (inglise k "Happy Feet") kontseptuaalse disainerina. Film pärjati Oscariga täispika animafilmi kategoorias. Töö käigus sõbrunes filmirežissöör George Milleriga. George'ile meeldisid Antoni maalid ning ta kutsus teda enda firmasse tööle. Kennedy Miller Mitchellis töötas Anton Vill filmidega "Mad Max", "Justice League of America" ja "Happy Feet 2".
Jevgeni Lukjanenko

Jevgeni Lukjanenko (vene Евгений Лукьяненко; sündinud 23. jaanuaril 1985 Slavjansk-na-Kubanis Krasnodari krais Venemaal) on Vene teivashüppaja. 2008. aastal tuli ta Valencias sisemaailmameistriks ning Pekingi olümpiamängudel sai hõbemedalini.
Tema isiklik tippmark on 6.01, mille ta püstitas Bydgoszczis 2008. aasta juulis.
Gustav von Ewers

Johann Philipp Gustav von Ewers (Evers) (4. juuli 1779 Amelunxen, Corvey an der Weser Vestfaal, Saksamaa – 8. november / 20. november 1830 Tartu) oli saksa päritolu Eesti ajaloolane, jurist, publitsist ja teadusorganisaator, Tartu Ülikooli rektor.
Taluniku pojana sündinud Ewers lõpetas 1798 Holzmindeni kloostrikooli ja astus 1799 Göttingeni ülikooli usuteaduskonda, kuid huvitus rohkem ajaloost (sh Venemaa ajaloost) ja statistikast. Pärast ülikooli lõpetamist tuli ta 1803 Väimela mõisa Otto Magnus von Richteri laste koduõpetajaks. 
Ta asus 1810 tööle Keiserlikus Tartu Ülikoolis Vene riigi ajaloo, statistika ja geograafia professorina, 1816–1817 oli ka üldajaloo professor, aastast 1820 geograafia ja statistika kateedri juhataja, 1826 läks üle professoriks õigusteaduskonda. Ta oli 1811 ja 1816 filosoofiateaduskonna dekaan ning 1813–1814 Tartu koolide direktor, valiti 1816 Keiserliku Tartu Ülikooli prorektoriks ja ülikooli kohtu eesistujaks ning 1818 Tartu Ülikooli rektoriks, oli rektor surmani (13 korda järjest). Tänu temale tõusis Keiserlik Tartu Ülikool Euroopa ülikoolide , saavutas peaaegu topeltrahastamise, uute instituutide ja kabinettide loomise ja Professorite Instituudi rajamise 1828.
Johann Philipp Gustav Ewersi peamine uurimisala oli Vene riigi ja õiguse ajalugu. Peateoses „Das älteste Recht der Russen in seiner geschichtlichen Entwickelung“ esitas ta teooria, mille järgi riik on tekkinud sugukondliku korra arengu tagajärjel. Ta sai tuntuks publitsistlike kirjutistega eesti talupoegade kaitseks.
Ta oli Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1809) ja auliige (1826), Göttingeni Ülikooli audoktor (1826). 1827 nimetati ta tõeliseks riiginõunikuks ja tõsteti aadliseisusse.
Pere.
Gustav von Ewersi väimees Theodosius Harnack oli Tartu Ülikooli praktilise ja süstemaatilise usuteaduse professor. Tütrepoeg Adolf von Harnack oli kirikuajaloo professor Leipzigi, Giesseni, Marburgi ja Berliini ülikoolis. Tütrepoeg Axel von Harnack oli matemaatikaprofessor, tütrepoeg Erich Harnack oli farmakoloogiaprofessor ja tütrepoeg Otto Harnack kirjandusteadlane.
Inverter

 
Inverter ehk vaheldi on elektriseade, mis muundab alalisvoolu energia vahelduvvoolu energiaks tüüritavate (juhitavate) elektronlülitite abil. Elektronlülitiks võib olla näiteks IGBT-transistor või GTO-türistor. Vahelduvpinge poolperioodid formeerib tüürlülitus elektronlülitite perioodilise avamise ja sulgemisega. Vajaliku sageduse tagamiseks ning siinuselise lainekujuga pinge saamiseks rakendatakse tüürlülituses impulsilaiusmodulatsiooni.
Elektritoitesüsteemis kasutatakse vaheldit, kui alalisvooluallika olemasolul on tarvis saada vahelduvvoolu (näiteks puhvertoiteallika akupatareist 230 V pingega vahelduvvoolu), või siis selleks, et saaks juhtida alalisvooluenergiat vahelduvvooluvõrku.
Eugenia Gurin-Loov

Eugenia Gurin-Loov (3. juuni 1922 Noua Suliţă, Rumeenia (praegu Novoselõtsja, Ukraina) – 8. aprill 2001 Tallinn) oli juudi päritolu Eesti kultuuritegelane.
1925. aastal asus Gurinite pere elama Tallinna, kus Eugenia Gurin lõpetas 1940. aastal Juudi Gümnaasiumi. 
Sõja-aastad (1941–1944) möödusid põgenikuna Nõukogude Liidu tagalas. Aastail 1948–1952 õppis ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas. Pärast lõpetamist tegi pedagoogitööd Tallinna Rahanduse ja Krediidi Tehnikumis, Tallinna Polütehnilises Instituudis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis. 1968. aastal kaitses väitekirja majanduse alal ning sai majanduskandidaadi kraadi ning dotsendi kutse.
1988. aastal valiti ta Eesti Juudi Kultuuriseltsi ja hiljem Eesti Juudi Kogukonna aseesinaiseks. 
Teoseid ja esinemisi.
1994. aastal ilmus Eugenia Gurin-Loovi raamat "Suur häving", mis käsitleb Eesti juutide holokausti ning sisaldab ka natsistide käe läbi hukkunud Eesti juutide nimekirja. 
1998. aastal ilmus temalt raamat "Tallinna Juudi Gümnaasium". Sel aastal möödus 75 aas­tat kooli asutamisest. Raamat sisaldab ülevaadet kooli tegevusest kuni selle likvideerimiseni 1941. aastal, üht­lasi ka põgusat ülevaadet juutide elust Eesti Vabariigis.
Eugenia Gurin-Loovi juudi kultuuri ja ajaloo alaseid artikleid ilmus nii kogukonna ajalehes Hašachar (toimetaja Elhonen Saks) kui ka muudes väljaannetes. Ta korraldas kaks juudi kultuuri näitust ning käsitles juudi kultuuri teemasid raadios ja televisioonis nii Eestis kui ka välismaal.
Saasteaine

Saasteaine (ka reoaine, pollutant) on inimtegevuse tagajärjel keskkonda (õhku, vette, mulda) sattunud aine, mis enamasti mõjub negatiivselt inimesele ja teistele organismidele. Saasteaine võib olemuselt olla nii tahke, vedel kui ka gaasiline.
Kui tavaliselt räägitakse saasteainetest kui keemilistest ühenditest, siis lisaks neile arvatakse siia ka müra ja vibratsioon, mõnikord ka ümbritseva keskkonna temperatuuri esilekutsutud muutumine.
Saasteainete sattumist keskkonda nimetatakse saastumiseks.
Sõltuvalt sellest, millisesse keskkonda saasteaine jõuab saab eristada õhusaastust, veereostust, mullasaastust jne.
Paljude saasteainete kohta on fikseeritud lubatud piirkontsentratsioonid (LPK), mille juures need ained veel otseselt keskkonnale ega inimesele ohtlikud pole.
Ökotüüp

Ökotüüp (ka "ökoloogiline rass", "ökorass") on mingi suhteliselt laia levikualaga liigi populatsiooni lokaalne rühm, millel on võrreldes teiste populatsioonidega iseäralikke morfoloogilisi ja/või füsioloogilisi kohastumusi. 
Sageli loetakse ökotüübiga samaväärseks mõistet "biotüüp".
Väetamine

Väetamine on põllumajanduslik tegevus, mille käigus mulda viiakse taimede kasvu soodustamiseks väetist, mis sisaldab taimetoiteelemente. 
Sõltuvalt väetamise ulatusest saab eristada hajusat ja paiklikku väetamist, esimesel juhul väetatakse taimi kogu nende kasvuala (põllu) ulatuses, paiklikul väetamisel aga suunatakse väetis taimele võimalikult lähedale.
Nen Jiang

Nen Jiang ehk Nonni (hiina keeles 嫩江 (Nèn Jiāng), mandžu keeles ("Non ula")) on jõgi Kirde-Hiinas Heilongjiangi provintsi põhjaosas ning Sise-Mongoolia kirdeosas, olles osalt nende piirijõeks ning lõpuks Heilongjiangi ja Jilini piirijõeks. 
Saab alguse Väike-Hinganist või Yilehuli Shanist või Suur-Hingani idanõlvadelt. Voolab Suur-Hingani ja Väike-Hingani vahelisel Songneni tasandikul (Mandžuuria tasandiku viljakas põhjaosas) meandritega, sageli harusid moodustavas jõesängis valdavalt lõunasse. Suubub Da'ani lähedal Suudme]] [[geograafilised koordinaadid]] on 45°26'17" N, 124°39′26″ E.
Jõe pikkus on umbes 1380 km, 1370 km või 1089 km. Ta on [[Songhua]] pikim [[lisajõgi]].
Alamjooksul on jõe laius 500–1000 m, suvise suurvee ajal, mida tekitavad [[mussoonvihm]]ad, kuni 15–20 km.
[[Valgla]] pindala on 244 000 km² või 283 000 km².
[[Keskmine vooluhulk]] on 700 m³/s.
Toitub põhiliselt vihmaveest. 
Jõgi külmub novembris, [[jääminek]] on aprillis. 
Nenjiang on [[laevatatav jõgi|laevatatav]] [[Qiqikar]]i linnani, madala põhjaga alustele [[Nenjiang]]i linnani. Jõel toimub palgiparvetamine.
Jõel on olnud [[üleujutus]]i, viimati 1998 ja 2005. 
Nen Jiangi tähtsamad lisajõed on:
Tähtsamad jõeäärsed linnad on [[Nenjiang]] (nimetatud jõe järgi), [[Qiqihar]], [[Jiangqiao]] ja [[Nehe]].
Ajalugu.
17. sajandi vene rändurid nimetasid Nen Jiangi "Naun-jõeks ning kirjutasid, et seal "elatuvad (...) Bogdoi khaani [ Hiina keisri ] inimesed rändkarjakasvatusest ja külvavad teravilja".
Qingi dünastia ajal oli Nen Jiang tähtis ühendustee Mandžuuria lõunaosa ning Qigihari ja Mergeni (Nenjiangi) linna vahel, millest kumbji oli mingil ajal Heilongjiangi keskus. Kaubaveetee ühendas Nenjiangi ülemjooksu ka Aiguniga Amuuri ääres. 
Novembris 1931 toimus Nen Jiangi sillal Jiangqiao lähedal Nen Jiangi silla lahing, üks Teise Hiina-Jaapani sõja esimesi lahinguid.
Onega laht

Onega laht on osa Valgest merest. 
Laht piirneb edelas Pomorje rannikuga, kirdes Onega poolsaarega. Põhjas on ühenduses ülejäänud Valge merega, suudmes on Solovetsi saared. 
Lahte suubub Onega jõgi.
Antíparos

Antíparos (Vana-Kreeka kontekstis Oliaros) on saar Egeuse meres, üks Küklaadidest. 
Saare geograafilised koordinaadid on .
Saare pindala on 45,182 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 310 meetrit. Antíparos kuulub Kreekale.
Võsa

Võsa (ka "võsastik", "võserik", "põõsastik") on jäätmaale, raiesmikule vm tekkiv looduslik kooslus, milles on enamuses peenetüvelised ja madalad lehtpuud nagu pajud, lepad jts.
Et võsakooslus (eriti lepavõsa) rikastab mulla kiiresti lämmastiku ja huumusega, paneb see aluse järgnevale suktsessioonile, milleks on üldjuhul suuremad leht- ja okaspuud, Eesti kliimatingimustes tavaliselt okaspuuenamusega mets.
Väravavaht

Väravavaht on sportmängudes mängija, kelle peaülesanne on takistada mänguvahendi (palli, litri vms) sattumist oma võistkonna väravasse.
Selline positsioon on teiste seas jalgpallis, jääpallis, maahokis, saalihokis, jäähokis, käsipallis, lakrossis ja veepallis.
Väravavahtidele kehtivad tihtilugu erireeglid (nt käega mängimine jalgpallis) ja nad kannavad erivarustust (nt kaitsemask ja -polsterdus jäähokis).
Jalgpall (spordivahend)

Jalgpall on pall, mida kasutatakse spordivahendina jalgpallis. See on kaetud naha või mõne muu IFAB-i heaks kiidetud materjaliga. Palli ümbermõõt peab olema 68–70 cm (27–28 tolli) ja mängu alguses kaaluma 410–450 g (14–16 untsi). Palli rõhk on vahemikus 0,6–1,1 atmosfääri. Tänapäeva jalgpallid on vettpidava pealispinnaga, mistõttu jääb palli kaal isegi märjal ja porisel väljakul enam-vähem samaks. Palli võib mängu ajal vahetada ainult väljakukohtuniku loal.
Aprill 2020 seisuga on nõuded pallile, millega mängivad täiskasvanud, järgmised
Jalgpalli pall on kasutusel ka Ameerika jalgpallis, Austraalia jalgpallis, Gaeli jalgpallis, Kanada jalgpallis ja Ragbis, kuid seal on need teistsugused.
Sulgpall 2008. aasta suveolümpiamängudel

Sulgpall 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–17. augustini. Välja jagati 5 komplekti medaleid. Kavas olid nii meeste kui ka naiste üksik- ja paarismäng ning segapaarismäng. Võistlused toimusid Pekingi Tehnikaülikooli spordisaalis.
Tulemused.
Mehed.
Üksikmäng.
&lt;br&gt;Finaal: 17. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 64
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng
&lt;br&gt;Finaal: Lin Dan - Lee Chong Wei 2:0 (21:12, 21:8)
&lt;br&gt;Pronksimäng: Chen Jin - Lee Hyun-il 2:1 (21:16, 12:21, 21:14)
&lt;br&gt;Eesti esindaja Raul Must kaotas esimeses ringis Poola sportlasele Przemyslaw Wacha 0:2 (14:21, 15:21) ja edasi ei jõudnud.
Paarismäng.
&lt;br&gt;Finaal: 16. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16 paari
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng
&lt;br&gt;Finaal: Cai Yun - Fu Haifeng ja Markis Kido - Hendra Setiawan 2:1 (12-21, 21-11, 21-16)
&lt;br&gt;Pronksimäng: Lee Jae-jin, Hwang Ji-man - Lars Paaske, Jonas Rasmussen 2:1 (13-21, 21-18, 21-17) 
Naised.
Üksikmäng.
&lt;br&gt;Finaal: 16. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 64
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng
&lt;br&gt;Finaal: Zhang Ning - Xie Xingfang 2:1 (21:12, 10:21, 21:18) 
&lt;br&gt;Pronksimäng: Maria Kristin Yulianti (Ina) - Lu Lan 2:1 (11:21, 21:13, 21:15)
&lt;br&gt;Eesti esindaja Kati Tolmoff kaotas avaringis iirlasele Chloe Noelle Mageele 1:2 (21:18, 18:21, 19:21). 
Paarismäng.
&lt;br&gt;Finaal: 15. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng
&lt;br&gt;Finaal: Du Jing, Yu Yang - Lee Hyo-jung, Lee Kyung-won 2:0 (21:15, 21:13) 
&lt;br&gt;Pronksimäng: Wei Yili, Zhang Yawen - Miyuki Maeda, Satoko Suetsuna 2:0 (21:17, 21:10)
Segapaarismäng.
&lt;br&gt;Finaal: 17. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng
&lt;br&gt;Finaal: Lee Hyo-jung, Lee Yong-dae - Liliyana, Nova Widianto 2:0 (21:11, 21: 17)
&lt;br&gt;Pronksimäng: He Hanbin, Yu Yang - Flandy Limpele, Vita Marissa 2:1 (19:21, 21:17, 23:21)
Välislingid.
&lt;br&gt;
Benoît Mandelbrot

Benoît Mandelbrot [benuaa mändelbroot] (20. november 1924 Varssavi – 14. oktoober 2010 Cambridge) oli juudi päritolu prantsuse-ameerika matemaatik, fraktali leiutaja.
Mandelbrot sündis Poolas. Tema isa oli riidekaupmees ja ema oli hambaarst. Matemaatikaga tutvustasid teda ta onud, sealhulgas Szolem Mandelbrojt, kes oli matemaatikaprofessor Pariisis Collège de France'is.
1936 kolis pere Prantsusmaale, tunnetades Natsi-Saksamaalt lähtuvat ohtu juutidele. Algul elas pere Pariisis, kus Mandelbrot õppis Lycée Rolinis. Teise maailmasõja algul kolis pere Limousinis olevasse Tulle'i, mis jäi Vichy vabariigi maa-alale. Kuigi ümbruskonnas oli teada, et nad on juudid, ei andnud keegi nende peret üles ja nad pääsesid eluga.
1944 naasis perekond Pariisi. Benoît õppis Lyonis Lycée du Parcis ning 1945–47 École Polytechnique'is Gaston Julia ja Paul Lévy juures, seejärel 1947–49 California Tehnoloogiainstituudis, kus sai magistrikraadi aeronautikas. Siis tuli ta Prantsusmaale tagasi ja sai Pariisi Ülikoolist 1952 doktorikraadi matemaatikas.
Enamiku oma elust on ta elanud Prantsusmaal ja USA-s ning tal on mõlema riigi kodakondsus. 1958 asus ta tööle IBM-i, kuhu jäi 35 aastaks. Ta pälvis 1974 tiitli "IBM Fellow". See on ettevõttesiseselt määratav kõrgeim autasu, mida teadlane, insener või programmeerija võib IBM-is pälvida. See määratakse igal aastal 1–9 inimesele.
Juurdepääsu tõttu võimsatele arvutitele oli Mandelbrot üks esimesi, kes kasutas arvutigraafikat fraktaalsete geomeetriliste kujundite loomiseks ja kuvamiseks. See viis ta Mandelbroti fraktali avastamiseni 1979. Selle abil sai ta näidata, kuidas lihtsate reeglite abil saab luua keerukaid kujundeid. Ühtlasi näitas ta, et asjad, mida tavaliselt nimetatakse karedateks, segasteks või kaootilisteks, näiteks pilved või kaldajoon, on sageli sisemise korrapäraga. Teaduse propageerija Arthur Clark nimetas Mandelbroti fraktalit kogu matemaatika ajaloo kõige hämmastavamaks avastuseks.
Oma karjääri lõpul oli Mandelbrot Yale'i ülikoolis matemaatika sterlingprofessor, mis on Yale'i ülikooli sisene kõrgeim akadeemiline kraad. Ta oli läbi aegade vanim isik, kes sterlingprofessoriks sai.
Tunnustus.
Elu jooksul pälvis Mandelbrot hulgaliselt auhindu, mille seast tähtsaimad on Franklini medal (1986), Harvey auhind (1989), Wolfi füüsikaauhind (1993), Jaapani auhind (2003) ja Auleegioni orden. Ta on üle 15 ülikooli audoktor.
German Titov

German Stepanovitš Titov (vene keeles Герман Степанович Титов; 11. september 1935 Verhneje Žilino, Kossihha rajoon, Altai krai – 20. september 2000 Moskva) oli Nõukogude Liidu teine kosmonaut.
German Titov lõpetas Stalingradi sõjaväelendurite kooli ning valiti seejärel 1960. aastal kosmoseprogrammi liikmeks. Ta oli esimese kosmonaudi Juri Gagarini varupiloot.
German Titov tegi 6. augustil 1961 kosmoselaevaga Vostok 2 esimese üle ööpäeva kestnud kosmoselennu, mis kestis ühe päeva, ühe tunni ja 11 minutit. Ta tegi Maa orbiidil 17 tiiru.
German Titov oli kuni 2021. aastani kõige nooremana kosmoses käinud inimene (tema vanus oli umbes 25 aastat ja 11 kuud). Ta oli ka esimene, kes kosmoses magas, ning esimene, kes kannatas vestibulaaraparaadi häirete all.
Titov osales kosmoseprogrammis kuni pensionileminekuni 1992. aastal. Aastal 1995 valiti ta kommunistliku partei esindajana Venemaa Riigiduuma liikmeks. 
Ta suri 65-aastaselt oma kodusaunas infarkti ning maeti Novodevitšje kalmistule.
German Titovi järgi on nimetatud kraater Kuu tagaküljel. Ta oli Nõukogude Liidu kangelane ning teda autasustati paljude aumärkidega.
Guajuula

Guajuula ehk hõbeparteenium ("Parthenium argentatum") on korvõieliste sugukonda kuuluv Põhja-Ameerika mitmeaastane põõsas, mille koor ja puusüda sisaldavad kautšukit.
Helmindid

Helmindid (ka "nugiussid" ja "ussnugilised") on looma (ka inimese) kehas, tavaliselt soolestikus, elav parasiitsed ussid. Helminte esineb ka taimedel.
Helmindid võivad olla ainupõlvsed, paelussid, ümarussid või kahepõlvsed.
Helmintoosid

Helmintoosid (ka "helmintiaasid") ehk usstõved või nugiusstõved on zoonooside hulka kuuluvad haigused, mida tekitavad kehas (enamasti soolestikus) nugivad ussid (helmindid).
Parasiitusside vastu kasutatakse anthelmintikume. Vahel võib olla tarvilik ka kirurgiline sekkumine.
Kanapimedus

Kanapimedus ehk nüktaloopia on võimetus hämarikus ja öösel näha.
Puudulik võime väheses valguses näha võib olla pärilik, tingitud A-vitamiini puudusest või mõnest haigusest.
Hemiparees

Hemiparees on keha osaline ühepoolne halvatus.
Broadway torn

Broadway torn ehk Broadway Tower on üle 16 m kõrgune dekoratiivne torn ("folly") Inglismaal Worcestershire'is Broadway külast 1,6 km kagus Broadway mäel (üle 312 m üle merepinna; torni tippu hüütakse Cotswoldsi kõrgeimaks tipuks).
Tornist mööduvad matkarada Cotswoldi tee ning pisut kaugemalt maantee A44 (Eveshami ja Moreton-in-Marshi vaheline lõik). Torni juurde pääseb maanteelt Fishi mäe juurest mööda matkarada või Broadway küla poolt järsust mäest üles ronides. 
Torn paistab selge ilmaga ära 13 krahvkonda: Worcestershire, Gloucestershire, Warwickshire, Oxfordshire, Wiltshire, Staffordshire, Shropshire, Herefordshire, Northamptonshire, Leicestershire ja veel kolm krahvkonda. Paistavad muu hulgas Eveshami org ja Walesi mäed teisel pool Severni orgu. 
Lossi imiteeriva torni projekteeris James Wyatt (on säilinud 1794. aastaga dateeritud joonised). See ehitati George Coventry, kuuenda Coventry krahvi abikaasa Barbara Coventry jaoks (valmis 1799). Viimane tahtis teada, kas majakatuli paistab mäe otsast tema koju Croome Courti, ning finantseeris sellepärast torni ehitamist. Tuli paistis selgesti ära. Broadway mäel oli vanasti teatud puhkudel süüdatud märgutulesid arvatavasti Coventry krahvide mõisatesse Springhilli mõisa (mille territooriumil torn asub) ja Croome Courti (Worcesteri lähedal). 
Aastatel 1822–1862 asus seal Thomas Phillipsi trükipress. Seal peatusid ka prerafaeliitidest kunstnikud, sealhulgas William Morris. Torni on kasutatud ka talumajana. 
Torni juures on teinud väljakaevamisi Arthur Evans. 
Tornis on näitusesaalid ning seda saab tasu eest külastada. 
Torni lähedal on mälestuskivi Teise maailmasõja ajal õppelennul 2. juunil 1943 alla kukkunud pommituslennuki viiele meeskonnaliikmele.
Koletsüstiit

Koletsüstiit ehk sapipõiepõletik ehk K81 (ladina keeles "cholecystitis") on sapipõie akuutne või krooniline haiguslik seisund inimestel.
Tihti kulgeb haigus asümptomaatiliselt, kuid ägeda sapipõiepõletikku haigestumise korral muutub sapipõis mitmete patoloogiliste (sh ka põletikuliste) protsesside tulemusel sümptomaatiliseks ja ka valulikuks.
Klassifikatsioon.
Rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis (RHK-10) tähistab sapipõiepõletikku kood K81, mida vajadusel täpsustatakse vastavate alamjaotistega:
Põhjused.
Sapipõiepõletiku tekkepõhjused on erinevad, kuid enamasti seostatakse haiguslikku seisundit sapikivide (koleliit) põhjustatud sapijuhapõletiku, sapikivitõve (kolelitiaas), sapipõiekivitõve, aga ka hea- ja pahaloomuliste kasvajate, bakternakkuste ja/või sapphapete metabolismi häirumisega jms.
Levinumateks põhjusteks peetakse ka rasestumisvastaseid hormoonpreparaate, suhkurtõbe, tsöliaakiat, maksatsirroosi ja pankreatiiti.
Eristusdiagnoos.
Sapipõiepõletiku korral kurdavad patsiendid pistvat valu kas vasakul või paremal roidekaare all, mis võib kanduda ka seljapiirkonda. Selleks, et valude põhjus selguks ja teised haigused välistuksid, tuleb panna eristusdiagnoos:
Diagnostilised protseduurid.
Diagnostilised protseduure tuleks kaaluda, kui on sapipõiepõletiku kahtlus (vereanalüüs on paljudel patsientidel sapipõie haiguslike seisundite puhul normväärtustele vastav):
Ravi.
Kui sapipõiepõletiku põhjus saab tuvastatud, siis teostatakse kas medikamentoosset ravi või soovitatakse sapipõis kas avatud lõikuse või laparaskoopiameetodil eemaldada.
Tavern

Tavern (kreeka keeles "ταβέρνα") on kõrts või trahter.
Tuulepõhi

Tuulepõhi on oreli hermeetiline õhukast, mille peal paiknevad oreliviled. 
Tuulepõhja sees asuvad ventiilid. Kui organist vajutab klahvile, siis ventiilid avanevad, õhk pääseb vilesse ja tekib heli.
Orelivile

Orelivile on vile, milles õhuvoolu läbimisel tekib orelis heli. Tavaliselt vastab igale klahvile üks orelivile; kuid on olemas ka mitmekordseid registreid, kus ühele klahvile vastab korraga mitu vilet. Näiteks "Mixtur 3 fach" ehk kolmekordne "Mixtur", kus ühele klahvile vastab korraga kolm vilet. Sõltuvalt oreli suurusest ja registrite arvust võib vilede arv orelis ulatuda mitme tuhandeni. 
Metallviled.
Metallviled valmistatakse plii ja inglistina sulamist. Igal orelimeistril oli vanasti oma metallvilede valmistamise "retsept" ehk vilede valmistamise tehnoloogia ja sulami koostisosade proportsioonid. Metallvilede kõla on selge, läbipaistev. Reas asetsevad viled moodustavad oreliregistri. Näiteid metallvilede registritest: "Prinzipal", "Octave", "Quinte", "Mixtur", "Cornett".
Puuviled.
Puuviled on pedaalregistrite viled. Nagu nimi juba ütleb, on nad valmistatud puidust. Vilede valmistamiseks kasutatavat puitu kuivatatakse teatud aega. Puuviled annavad mahedat ja madalat bassiheli. Tavaliselt asuvad nad orelis tagapool. Puuvilede registrid on mitmesugused flöödiregistrid, "Burdon", "Bassflöte", "Subbass", "Violon", "Cello". 
Keelviled.
Keelviled on keelregistri viled. Vile sees hakkab keel õhuvoolu tõttu vibreerima, mis tekitab erilise põriseva heli. Keelvilede registrite on näiteks "Trompet", "Posaune", "Oboe", "Clarinette".
Orelivilede suurus.
Oreliviled on lahtised, kui vile on ülevalt lahti, ja kinnised, kui vile on ülevaltpoolt kinni. Vilede pikkusest ja suurusest sõltub tekitatava heli kõrgus. Mida lühem ja kitsam on vile, seda kõrgemat heli ta tekitab, ja vastupidi: mida pikem ja jämedam on vile, seda madalamat ja massiivsemat heli ta tekitab.
Karksi foogt

Karksi foogt (saksa keeles "Vogt von Karkus") oli Liivi ordu käsknik (foogt), kes valitses Karksi foogtkonda.
Kaks esimest teadaolevat Karksi foogti astus ametisse 1248. aastal, kuid nende puhul pole täiesti kindel, et nad just seda ametinimetust kandsid, küll aga valitsesid nad sama piirkonda. Esimene kindlalt teadaolev foogt astus ametisse 1346. aastal. Viimane Karksi foogt lahkus ametist 1534. aastal, mil foogtkond likvideeriti ja liideti ordumeistri valdustega.
Karksi foogt polnud eriti oluline käsknik ega kuulunud tavaliselt ordut juhtivasse sisemisse nõukokku. Erandiks on hilisem maamarssal Johann von dem Broele, kes juba Karksi foogtina kuulus ordumeistri siseringi.
Johannes Tark

Johannes Tark (24. märts 1900 – 26. detsember 2004) oli eesti pikaealine, Vabadussõja veteran.
Veebruaris 2001 autasustati teda Kotkaristi III klassi mõõkadega teenetemärgiga.
Alates 15. detsembrist 2004 oli ta Eesti vanim elusolev mees.
Broadway mägi

Broadway mägi ("Broadway Hill") on mägi Inglismaal Worcestershire'is Broadway külast 1,6 km kagus.
Mägi kuulub Cotswoldsi ahelikku ning on seal Cleeve'i mäe järel kõrguselt teine. 
Kõrgus merepinnast on 312 m. 
Vanasti süüdati Broadway mäel teatud puhkudel märgutulesid. Praegu on mäel Broadway torn ning selle lähedal Teise maailmasõja ajal treeninglennul alla kukkunud pommitaja mälestuskivi.
Oi!

Oi! on 1970. aastate lõpul Inglismaal alguse saanud töölisklassi liikumine. Muusika ja sellega seotud subkultuur ühendas omavahel punk- ja skinheedide liikumise.
Oi!-d kui muusikastiili on kutsutud ka nimega "street punk", "streetpunk", "new punk", "real punk", "street rock", "street rock'n'roll", "Oi!/street punk" ja "streetpunk/Oi!".
Läbi aegade mõjukamate Oi!-bändide hulka on kuulunud:
Barbara Coventry

Barbara Coventry, Coventry paruness (sünninimi Barbara St. John; suri 25. november 1804) oli George Coventry, kuuenda Coventry krahvi teine abikaasa. 
Tema vanemad olid John St. John, kümnes parun St. John of Bletso ja Elizabeth Crowley. 
Ta abiellus 27. septembril 1764. Tal olid pojad John (20. juuni 1765 – 12. november 1829) ja Thomas William (24. detsember 1778 – aprill 1816).
Barbara Coventry laskis ehitada Broadway torni, et näha, kas majakatuli paistab tema majja.
Krahvkond

Krahvkond (inglise keeles "county") on territoriaalüksus Suurbritannias. 
Inglismaa.
Inglismaa on tänapäeval jaotatud linnkrahvkondadeks ja mittelinnkrahvkondadeks. Peale selle on olemas tseremoniaalkrahvkonnad, mis ühendavad väikesed mittelinnkrahvkonnad piirkondadeks, mis laias laastus põhinevad ajaloolistel krahvkondadel. Aastatel 1889–1974 oli Inglismaa jaotatud halduskrahvkondadeks ja "county borough"'deks. 
Enamikul mittelinnkrahvkondadel on krahvkonnanõukogud ning nad on jaotatud mittelinnaringkondadeks, millest igaühel on oma nõukogu. Kohalike võimude pädevuses on tavaliselt haridus, päästeteenistused, planeerimine, sotsiaalteenused jt ülesanded. 
Inglismaa krahvkondadele panid aluse anglosaksi Inglismaa aegsed "shire"'id – kindlustatud keskusega maksukogumispiirkonnad. Viimastest kujunesid hiljem krahvkonnalinnad. Krahvkonnad said nime enamasti krahvkonna linna järgi: selle nimele lisati "-shire" (näiteks Bedfordshire Bedfordi järgi). Eranditeks on näiteks Cumberland, Norfolk ja Suffolk. Mõnel juhul (näiteks Buckinghamshire) ei ole "-shire"-lõpuline nimi saadud krahvkonnalinna nimest. 
Sõna "county" võeti kasutusele normannide ajal. Normannidel tähendas see krahvi ("count") hallatavat ala. Krahvkonnad säilitasid anglosaksi "shire"'i piirid ja nimed. Mõned traditsioonilised krahvkonnad, näiteks Essex, Sussex ja Kent, olid algselt iseseisvad kuningriigid ning pärinevad ajast, mil Alfred Suur ei olnud Inglismaad ühendanud.
Põhja-Iirimaa.
Põhja-Iirimaal kaotati 1973 krahvkonnad haldusüksustena: krahvkonnanõukogud kaotati ning moodustati 26 omavalitsusringkonda. Kuuel traditsioonilisel krahvkonnal on säilinud kultuuriline tähtsus.
Jim Jones (räppar)

Joseph Guillermo Jones II (rohkem tuntud esinejanimega Jim Jones) on Ameerika Ühendriikide räppar ja muusik. 
Jim Jones kuulub hiphopbändi The Diplomats ja on samanimelise plaadifirma omanik. 
Samuti teeb ta soolot Columbia plaadifirma all ja on kuulunud Bloodsi jõuku. 
Oma esimese sooloalbumi "On My Way to Church" andis Jim Jones välja 2004. aastal. Plaadi suurimaks hitiks sai "Certified Gangsta", mida räpiti koos kuulsa The Game ja Lil'Flipiga. Järgmine album "Harlem: Diary of a Summer" anti välja 2005. aastal singliga "What You Been Drankin On?". Kolmas album on seni tema kuulsaim koos singliga "We Fly High". See lugu tõusis suurimas muusikaedetabelis "Billboard 200" koguni viiendale kohale. 
Filmograafia.
Lisaks muusika tegemisele on Jim Jones osalenud kolmes mängufilmis ja kehastanud vaid iseennast.
James Wyatt

James Wyatt (3. august 1746 Burton Constable – 4. september 1813 Marlborough' lähedal) oli inglise arhitekt, üks 18. sajandi viimase kolmandiku tähtsamaid inglise arhitekte. 
Noore arhitektina projekteeris ta uuspalladionistlikus klassitsistlikus stiilis hooneid, hiljem pöördus üha rohkem uusgooti stiili poole. 
Kriitikud on nimetanud teda Wyatt Lõhkujaks, pidades silmas rohkeid näiteid tema halastamatust tööst gooti stiilis katedraalide restaureerimisel ja tema tehtud täiendusi (näiteks Salisbury katedraal, Durhami katedraal ja Herefordi katedraal).
Preadaptatsioon

Preadaptatsioon ehk eelkohastumine on evolutsioonibioloogias organismi iseärasus, mis on olemas enne seda, kui see kohastumuseks osutub, ning mille teke on sõltumatu tingimustest, milles ta kohastumuseks osutub. Seejuures võivad need tingimused tekkida juhuslikult või seetõttu, et organism otsib endale sellised tingimused. 
Mõned bioloogid väldivad terminit "preadaptatsioon", nähes selles vihjet teleoloogiale. 
Terrence Deacon kasutab raamatus "The Symbolic Species" ka väljendit "premaladaptation", tähistamaks olukorda, milles organismi iseärasused, mis võivad kujutada endast kohastumisi, osutuvad uues olukorras takistuseks. 
Preadaptatsiooni näiteid.
Dinosaurustel olid suled algselt põhiliselt soojusisolatsiooniks, hiljem osutusid need kasulikuks lendamisel. 
Imetajate eellastel olid olemas higinäärmed, millest arenesid välja piimanäärmed. 
Jonathan Kingdon on oletanud, et inimese lamedad jalad arenesid välja algselt kohastumisena toitumisele kivide ja lehtede alt leitud pisiloomadest ja muust. Alles hiljem osutusid need kasulikuks kahel jalal käimisel.
Riin Magnus

Riin Magnus (sündinud 16. märtsil 1982) on eesti semiootik. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli semiootika ja bioloogia alal. 2007. aastal sai ta Tartu Ülikoolis biosemiootika magistrikraadi tööga "Holism ja Jakob von Uexkülli biosemiootika: kas vormis on väärtus ja funktsioonis eesmärk?" ning 2015. aastal doktorikraadi tööga "The Semiotic Grounds of Animal Assistance: Sign Use of Guide Dogs and Their Visually Impaired Handlers". 
Ta on Jakob von Uexkülli Keskuse juhataja.
Motoorne afaasia

Motoorne afaasia ehk Broca afaasia on ekspressiivne kõnehäire, mida kutsub esile kahjustus või arenguhäire inimese aju eesosas põhiliselt vasakpoolses alumises otsmikupiirkonnas (Broca keskuses (Brodmanni ala 44 ja Brodmanni ala 45)).
Kahjustuse põhjus võib olla südame-veresoonkonna haigus, kasvajad ja metastaasid, entsefaliit ja subduraalne hematoom.
Termin "Broca afaasia" tuleneb prantsuse neuroloogi Paul Broca nimest.
Haiguspilt.
Broca afaasiale on iseloomulik agrammatism. Kõnet on raske alustada, puudub kõne sujuvus, kõne on vaevaline ja takerduv (sõnade otsimine). Sõnades võib häälikute järjekord segi minna. Sama raske on kirjutamine. Intonatsioon ja lauserõhk on puudulikud. Kõne koosneb üksikutest sõnadest, mis ei moodusta korrektset lauset (telegraafistiil). Abisõnad ja sõnamuutmine kipuvad puuduma.
Äärmuslikel juhtudel suudab patsient välja öelda ainult ühe sõna. Kõige tuntum juhtum on Paul Broca patsient Leborgne, keda hüüti "Tan", sest see oli ainus silp, mida ta suutis välja öelda. Isegi säärastel juhtudel võivad säilida kindlalt pähe õpitud kõnefragmendid: näiteks suudavad mõned patsiendid lugeda ühest kümneni, kuid tavalise kõne sees numbreid öelda ei oska.
Sõnadest arusaamine on üldiselt säilinud, kuigi süntaksist ja fraasistruktuurist sõltuv tähendusetõlgendus on oluliselt kahjustatud. Keerukama ehitusega, näiteks passiivse konstruktsiooniga lauseid tõlgendatakse valesti. Suhteliselt hea arusaamisvõime tõttu on patsiendid oma häirest sageli hästi teadlikud ning kannatavad selle all väga.
Haruldasemad sümptomid on tundlikkuse kaotus, suu ja keele apraksia ning hemiparees.
Paranenud patsiendid ütlevad, et nad teadsid, mida nad öelda tahavad, kuid ei osanud end väljendada. Sageli esineb jääknähte.
Ravi.
Töö afaatikutega on võimalik arstide, logopeedi ja teiste spetsialistide tihedas koostöös.
Laura Prepon

Laura Helene Prepon (sündinud 7. märtsil 1980 New Jersey) on USA filminäitleja.
Arkna mõis

&lt;mapframe latitude="59.393889" longitude="26.378333" zoom="16" width="220" height="220" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {},
 "geometry": {
 "type": "Point",
 "coordinates": [
 26.378324,
 59.393941
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Arkna mõis (saksa keeles "Arknal") oli mõis Rakvere kihelkonnas Virumaal, nüüdisajal jääb Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.
Arkna mõis asutati 1772 aastal Varangu mõisast eraldumisel. Alates 1881. aastast oli Arkna Schubertite fideikomiss.
Peahoonest ida poole jääb park, mida läbib Selja jõgi. 
Arkna mõisa peahoones tegutses 1920. aastatest kuni 1990. aastateni Arkna loomakasvatuskool.
Arkna mõis on innustanud Marek Sadamat looma lühifilmi "Snowflake".
Pesapall 2008. aasta suveolümpiamängudel

Pesapall 2008. aasta suveolümpiamängudel toimusid 13.–23. augustini, kus 17. ja 21. augustil olid puhkepäevad. Pesapalli võistlused peeti Pekingi Wukesongi kultuuri ja spordikeskuses. Pesapallis mängiti välja kaheksa meeskonna poolt üks komplekt medaleid. Naistel toimus samal ajal võistlus pesapalliga sarnaneval alal softpallis.
Rahvusvaheline Olümpiakomitee hääletas pesapalli olümpiaalade programmist välja 2012. aasta olümpiamängudelt Londonis, seega on need viimased pesapalli võistlused olümpiamängudel, kui hiljem ROK ei otsusta jälle pesapalli tagasi võtta olümpiaprogrammi.
Võistluste formaat.
Kaheksa meeskonda võistlesid turniiril, mis koosneb kahest etapist. Esimesel etapil võisteldi ühes alagruppis, kus kõik meeskonnad kohtusid omavahel. Pärast seda mängisid neli paremat kaks poolfinaali, mille võitjad kohtusid finaalis ja kaotajad mängisid kolmandale kohale.
Tulemused.
Alagrupimängud.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt; Lõuna-Korea ja Hiina mäng lükati edasi ja see peeti 17. augustil
Süvikute loend

"Siin on loetletud süvikuid."
Maailmamere nõgude loend

"Siin on loetletud maailmamere nõgusid."
Kristallid

Kristallid oli Tallinnas aastatel 1966–1969 tegutsenud isetegevuslik biitmuusikaansambel, milles andsid tooni Tallinna Muusikakooli õpilased.
Ansambel alustas tegevust juba 1965. aasta kevadel Olev Künnapi juhtimisel nimega Secundo, aga vahetas nime 1966. aasta kevadel ja koosseisu sügisel. 
Ta eristus teistest tolleaegsetest Eesti biitmuusikaansamblitest puhkpillide kasutamise ja laenrepertuaari valiku poolest, eelistades eeskujuna "mustade muusikat". 
Kristallid tulid 1967. aastal Eesti Televisiooni teisel ülevabariigilisel kerge muusika konkursil instrumentaalansamblite kategoorias laureaadiks. Sama aasta 22. oktoobril oli neist ETV eetris pooletunnine saade "Biitmuusika sõpradele", mille autor, saatejuht ja toimetaja oli Kustas Kikerpuu.
Saates esitati järgmised lood:
Eesti disainerite loend

"Siin on loetletud eesti disainereid".
Veehoidlate loend

"Siin on loetletud veehoidlaid."
Vibulaskmine 2008. aasta suveolümpiamängudel

Vibulaskmine 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–15. augustini. Vibulaskmise võistlustel osales 128 sportlast 49 riigist ja välja jagati 4 komplekti medaleid. Võistluste programm koosnes nii meeste kui ka naiste individuaalvõistlusest ning võistkondlikust võistlusest, kus osalesid kolmeliikmelised võistkonnad. 
Tulemused.
Mehed.
Individuaalne.
&lt;br&gt;Finaal: 15. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 64
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2004: Marco Galiazzo, Itaalia 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Võistkondlik.
&lt;br&gt;Finaal: 11. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 12 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2004: Lõuna-Korea
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Naised.
Individuaalne.
&lt;br&gt;Finaal: 14. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 64
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2004: Park Sung-hyun, Lõuna-Korea
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Võistkondlik.
&lt;br&gt;Finaal: 10. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 10 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2004: Lõuna-Korea
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: Finaal
Hoiatushüüd

Hoiatushüüd on loomade kommunikatsioonis häälitsus, mis hoiatab liigikaaslasi ohu (kiskja) eest. See on auditiivne alarmsignaal.
Lindude hoiatushüüud on sageli mõistetavad ka teistele linnuliikidele. 
Eri tüüpi kiskjate, näiteks õhust ja maa pealt lähenevate kiskjate jaoks võivad olla erinevad hoiatushüüud. Seyfart, Cheney ja Marler (1980) kirjeldasid rohepärdikutel kolme tüüpi alarmhäälitsusi. Kotkaste puhul reageeritakse häälitsusele puudelt maha tulemisega, leopardi puhul puu otsa ronimisega, mao puhul püstitõusmisega ja ümbruse tähelepaneliku jälgimisega. Need autorid on seda asjaolu tõlgendanud sõnavara olemasoluna loomadel. Terrence Deacon on raamatus "The Symbolic Species" selle tõlgenduse tagasi lükanud, osutades olulisele erinevusele osutamise vahel loomade kommunikatsioonis ja inimkeelele omaste sõnade sümbolilise osutamise vahel. Eri tüüpi hoiatushüüdude olemasolu on seletatav lõhestava valikuga. 
Mõnikord reageerivad liigikaaslased hoiatushüüule valikuliselt, jättes tähelepanuta väheusaldatavate isendite häälitsused. 
Hoiatushüüud on üldiselt häälitsejale endale kahjulikud, sest nendega tõmbavad nad endale kiskjate tähelepanu. Mõned uurijad on sellele tuginedes vaidlustanud teooriat, et evolutsioon toimib ainult või põhiliselt geeni tasandil ning põhineb geeni huvil kanduda üle uutele põlvkondadele. Kui hoiatushüüdude puhul on tegu altruismiga, siis ei taandu looduslik valik kõige kohasema geeni ellujäämisele, vaid toimub ka liigi tasandil. Seetõttu on hoiatushüüde laialdaselt uuritud, et heita valgust inimese altruismile. Hoiatushüüdude näitele tuginedes on rünnatud ka loodusliku valiku teooriat ennast. Teised uurijad, eriti iseka geeni teooria pooldajad, on vaidlustanud hoiatushüüdude altruistlikkust. Näiteks on leitud, et kollakõht-ümisejad mõnikord saadavad kiskja juuresolekul hoiatushüüu välja, mõnikord mitte. Arvatakse, et nad teevad seda pigem siis, kui neid ümbritsevad nende enda järglased või muud sugulased, kellega neil on palju ühiseid geene. Samuti on leitud, et mõned hoiatushüüdude vormid, näiteks susliku "Spermophilus beldingi" "õhukiskjaviled" ei suurenda tõenäosust, et kiskja häälitseja ära sööb; hoiatushüüd on kasulik nii saatjale kui ka vastuvõtjatele, peletades kiskja eemale. 
On oletatud, et hoiatushüüud tõmbavad ligi veel kiskjaid, kes hakkavad saaklooma pärast omavahel võitlema, andes viimasele parema võimaluse põgeneda. Teised väidavad siiski, et hoiatushüüud peletavad kiskjaid, andes neile teada, et saakloomad on valvel. 
Valehoiatushüüud.
Isastel suitsupääsukestel on täheldatud valehoiatushüüde Isased toovad selliseid häälitsusi kuuldavale siis, kui emased paaritumisajal pesa piirkonnast lahkuma kipuvad. Häälitsuste eesmärk on hoida ära paarivälist paaritumist. 
Valehoiatushüüde kasutavad ka rästad, et vältida liigisisest konkurentsi. Õhukiskja eest hoiatav häälitsus peletab liigikaaslased eemale, võimaldades rahus süüa.
Derek Bickerton

Derek Bickerton (25. märts 1926 – 5. märts 2018) oli USA keeleteadlane. Ta oli Hawaii Ülikooli emeriitprofessor. 
Tuginedes oma uurimistööle Guyana ja Hawaii kreoolkeelte alal, on ta esitanud teooriaid keele päritolu ja inimese keelelise arengu kohta. 
Raamatus "Roots of Language" püüdis ta vastata küsimustele, kuidas on tekkinud kreoolkeeled, kuidas lapsed keelt omandavad ja kuidas tekkis inimese keelevõime.
Raamatus "Language and Species" pakub ta neile küsimustele vastuse, mille kohaselt keele päritolu on tagasi viidav representatsioonisüsteemide ja sümbolilise mõtlemise arengule, millele hiljem lisandus formaalse süntaksi kujunemine. Vaimsetest mudelid allusid rööbiti arenevate algeliste kommunikatsioonivõimete toel kultuurilisele evolutsioonile. 
William Calviniga kahasse kirjutatud raamatus "Lingua ex Machina: Reconciling Darwin and Chomsky with the Human Brain" on võetud arvesse ka sümbolilise representatsiooni bioloogilisi aluseid ning nende mõju aju evolutsioonile. 
Isiklikku.
Kunstnik Ashley Bickerton on Derek Bickertoni poeg.
Philip Lieberman

Philip Lieberman (25. oktoober 1934 – 12. juuli 2022) oli USA keeleteadlane. Ta oli Browni Ülikooli professor. 
Ta kirjutas väitekirja intonatsioonist, kuid on hiljem tegelnud keele evolutsiooniga, eriti kõnetrakti evolutsiooni ning keele ja kõne evolutsiooni vahekorraga.
Lõhestav valik

Lõhestav valik ehk disruptiivne valik (ka diferentseeriv valik) on populatsioonigeneetikas loodusliku valiku vorm, mis soosib isendeid, kellel mingi muutuja väärtused on äärmuslikud (skaala mõlemas otsas). See on üks kolmest loodusliku valiku põhitüübist stabiliseeriva valiku ja suunava valiku kõrval. 
Lõhestav valik võib viia liigitekkeni, kuid toimib aeglasemalt kui suunav valik, sest selle tulemused ei ole nii stabiilsed. Ta nõuab geograafilist või nišiisolatsiooni, et takistada eri äärmustesse kuuluvate isendite omavahelist paaritumist. Arvatakse, et lõhestav valik on sümpatrilise liigitekke mehhanism. 
Näited.
Oletame, et meil on küülikute asurkond, kus küülikute värvus oleneb kahest mittetäielikult dominantsest tunnusest: musta karva esindab "B" ja valget karva "b". Genotüüp BB annab fenotüübiks musta karva, genotüüp Bb halli karva (mustad ja valged karvad on segamini) ja genotüüp bb valge karva. Keskkonnas, kus leidub väga tumedaid musti kaljusid ja väga valgeid kaljusid, saavad valged küülikud varjuda valgete kaljude taustal ja mustad küülikud mustade kaljude taustal, hallid küülikud aga varjuda ei saa ega jää ellu. 
Charles Darwin jälgis Galápagose saartel vintide asurkondi. Osa vindiliike olid nii sarnased, et nad nähtavasti põlvnesid ühest liigist. Ent noka suurus erines liigiti väga palju. See tundus olevat kohastumus eri saartel leiduvate seemnete suuruse järgi. Keskmise nokasuurusega vindid ei oleks kummagi suurusega seemneid hästi kätte saanud.