tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Virelindlased

Virelindlased ("Vireonidae"), varem lehtõgijalased, on Ameerikas levinud värvuliste sugukond.
Süstemaatika.
Virelindlasi arvatakse olevat suguluses vareslastega ja õgijalastega. Liike on 50 ringis.
Perekonnad
Levila.
Virelindlased on levinud Kanadast Argentina põhjaosani . Enamik liike asustab Kesk-Ameerikat ja Lõuna-Ameerika põhjaosa. Mõned paiksed liigid elavad ka Lääne-India saarestikus ja üks liik Brasiilias Fernando de Noronha saarestikus. Parasvöötme virelindlased on rändlinnud, nad talvitavad Mehhikos ja Kesk-Ameerikas. 
Hallkiird-virelind ("Vireo olivaceus"), kuldkurk-virelind ("Vireo flavifrons") ja kanada virelind ("Vireo philadelphicus") on vähestel kordadel sattunud ka Euroopasse.
Välimus.
Virelindlased on umbes 10–17 cm pikkused laululinnud. Välimuselt meenutavad ühed liigid lehelinde ja põõsalinde, teised liigid väikeseid õgijaid. Virelindlaste sulestik on üldiselt tagasihoidlik tuhm ja rohekas, vähesed liigid (perekondadest "Vireolanius", "Cyclarhis") on värvikama sulestikuga. Sugupooled on sarnased. Kõigil virelindudel on konksja tipuga nokk.
Virelindlaste laul on tavaliselt üsna lihtne ja mõnel liigil monotoonne.
Elupaik, pesitsemine ja toit.
Virelindlased asustavad põõsastikke, metsi ja mangroove. Rippuva kausikujulise pesa ehitavad nad puude ja põõsaste oksaharule. Põhjapoolsete liikide kurnas on 3-4, troopikaliikidel 2-3 muna. Söövad putukaid ja vahel ka marju.
Kaitse.
Kuus liiki ("Vireo atricapilla", "Vireo bellii", "Vireo caribaeus", "Vireo gracilirostris", "Vireo masteri", "Vireo osburni") on ohustatud .
Vireolanius pulchellus

Vireolanius pulchellus on virelindlaste sugukonda kuuluv lind.
Ta on levinud Kesk-Ameerika subtroopilistes või troopilistes metsades Panamast Lõuna-Mehhikoni. 
Täiskasvanud isend on keskmiselt umbes 14 cm pikk ja kaalub 30 grammi.
Eristatakse mitmeid alamliike: "V. p. pulchellus", "V. p. deaborni", "V. p. verticalis", "V. p. viridiceps" ja "V. p. ramosi".
Hellmuth Frey

Hellmuth Karl Frey (20. detsember 1901 Tori – 27. detsember 1982 Bielefeld) oli baltisakslasest Eesti ja saksa vaimulik ja teoloog.
Lõpetas Tallinna toomkooli. Õppis Tartu Ülikoolis, aastal 1921 õigusteaduskonnas, aastatel 1922–1927 usuteaduskonnas. Täiendas end 1927–1928 Tübingeni Ülikoolis. Saavutas aastal 1928 mag. theol. kraadi Vana Testamendi alal. Oli prooviaastal Tartu Ülikooli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 13. aprillil 1930.
Oli 1930–1939 Tartu Jaani koguduse diakonõpetaja, kusjuures ta oli eriti sisemisjoni alal juhtival kohal, kus ta tegutses alates aastast 1928. 1932–1939 oli ta dotsendi ametikohal Tartu Lutheri Erainstituudis. Oma õpetaja professor Alexander von Bulmerincqi hakkas ta juba Tartus kirjutama seletusi Vana Testamendi kohta, mis kirikurahvale arusaadavad pidid olema. Ilmus 11 köidet, mis ka mitmetesse keeltesse tõlgitud. Samuti on tema trükiste hulgas tähtis koht tema Ilmutusraamatu kommentaaridel "Das Ziel aller Dinge". Tema vaated Eestis olid lähedased Vennastekogudusele ja ta tegutses esmajoones alkohoolikute hooldamise alal sisemisjonitöös.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1941–1945 vaimulikuks Lissa's (praegu Leszno, Suur-Poola vojevoodkonnas). Mobiliseeriti aastal 1943 Wehrmachti. Langes Prantsusmaal sõjavangi. Aastatel 1947–1967 oli Betheli Teoloogilise Ülikooli dotsendiks Vana Testamendi alal. Läks 31. detsembril 1967 emerituuri.
Pühitses aastal 1962 eesti ja läti pastorite assisteerimisel Beckhofi evangeelse kiriku. Ta oli pikemat aega juhtival kohal liikumises "Kein anderes Evangelium", mis võitleb väärõpetuste ja väärmõjude vastu evangeelses kirikus.
Jaak Kilmi

Jaak Kilmi (sündinud 23. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti filmilavastaja ja -produtsent.
Ta on 1998. aastal lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli, kus õppis filmi- ja videokooli esimeses lennus režii erialal. Tema diplomitööks oli lühimängufilm "Külla tuli". Filmikunsti hakkas ta aga õppima juba Westholmi Gümnaasiumis, kus 1989. aastal alustas Helle Karise eestvedamisel tegevust filmiklass Oriest Studio.
Ta on kuulunud 1990. aastatel tegutsenud filmiüliõpilaste rühmitusse TUKK (koos Taavi Eelmaa, Rein Paku, Marko Raadi ja Rainer Sarnetiga).
Ta on näiteks mängufilmi "Sigade revolutsioon" (2004) stsenarist, dokumentaalfilmi "Revolutsioon, mida ei tulnud" (2008) produtsent ning dokumentaalfilmi "Disko ja tuumasõda" (2009) ja lastepõneviku "Tagurpidi torn" (2022) režissöör. 2020. aasta seisuga on ta teinud poolsada mängu- või dokumentaalfilmi, lisaks on ta ligikaudu 70 reklaamfilmi režissöör.
Töökäik.
Kilmi töötas aastatel 1998–2004 režissöörina produktsioonifirmas Rudolf Konimois Film ning on 2004. aastast filmistuudio Kuukulgur Film režissöör ja produtsent. Selle kõrvalt on ta teinud filme ja telesaateid mitmele Eesti telekanalile ning kirjutanud filmikriitikat.
Alates 2001. aastast õpetab Jaak Kilmi Tallinna Kunstiülikoolis stsenograafiaüliõpilastele dokumentalistikat.
Ta on Eesti Filmiajakirjanike Ühingu liige (1995).
Jim Dine

Jim Dine (sündinud 16. juunil 1935 Cincinnatis) on Ameerika Ühendriikide maalikunstnik, graafik ja skulptor, popkunsti esindaja.
Dine liitus popkunstnikega 1960. aastate algul ning äratas suurt tähelepanu oma häppeningidega. Tema loomingut on mõjutanud ka abstraktne ekspressionism, dadaism ja sürrealism. Dine kavandab ka lavadekoratsioone ja kostüüme.
Aleksandr Bortnikov

Aleksandr Bortnikov (vene keeles Александр Васильевич Бортников; sündinud 15. novembril 1951 Permis) on Venemaa Föderatsiooni , alates 2008. aastast FSB direktor. Bortnikovil on armeekindrali auaste, Venemaa Föderatsiooni kangelane (2019).
Aleksandr Bortnikov lõpetas 1973. aastal Leningradi raudteetranspordi inseneride instituudi. 
Enne NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee teenistusse asumist lõpetas Aleksandr Bortnikov Dzeržinski-nimelise NSV Liidu KGB Kõrgkooli ning 1975. aastal asus KGB tegevteenistusse. 
Ta töötas Leningradi linna ja oblasti KGB valitsuses ja tegeles vastuluurega. Kuni 1991. aastani kuulus ta NLKP-sse. Kuni 2003. aasta juunini oli ta Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Peterburi ja Leningradi oblasti valitsuse ülema asetäitja ning kureeris vastuluureoperatsioone. Alates 1. juulist 2003 kuni 28. veebruarini 2004 oli ta Venemaa FSB Peterburi ja Leningradi oblasti valitsuse ülem. 
Alates 2. märtsist 2004 oli ta Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse direktori asetäitja ning kureeris valitsuse tööd, mis tegeles Venemaa krediidi- ja finantsasutuste vastuluurealase tegevusega.
Alates 2004. aasta juunist oli ta ametkondadevahelise kriminaaltulu vastu võitlemise kontseptsiooni väljatöötamise töögrupi liige. 11. juulil 2004 sai ta FSB majandusohutusteenistuse juhiks. Alates 2004. aasta oktoobrist on ta majandusintergratsioonialase valitsuskomisjoni liige, 2004–2008 Sovkomfloti direktorite nõukogu liige, alates 2005. aasta aprillist Venemaa ekspordikontrollikomisjoni liige, alates 2005. aasta detsembrist kütuse- ja energeetikakompleksi ning mineraalainete ja maavarade taastootmise valitsuskomisjoni liige, alates 2006. aasta aprillist Venemaa lennutööstuskompleksi ettevõtete integratsiooni kindlustamise valitsuskomisjoni liige.
Alates 2008. aasta 12. maist on Bortnikov Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse juht, alates 2010. aasta märtsist Venemaa Riikliku Terrorimisvastase komitee juht.
Aleksandr Bortnikovi on autasustatud ordeni "Teenete eest Isamaa ees" I, II, III ja IV järguga, ordeniga "Sõjaliste teenete eest", Aleksander Nevski ordeniga ja Austuse ordeniga. 
15. novembril 2006 pälvis ta Venemaa valitsuse aukirja suure isikliku panuse eest riigi majandusliku ohutuse tagamisse ja pikaajalise kohusetruu teenistuse eest.
Ta on saanud ka Venemaa Föderatsiooni kangelase aunimetuse. 
Abikaasa Tatjana on kodune. Poeg Deniss Bortnikov on pankur, lõpetas Peterburi riikliku majandus- ja rahandusülikooli ning on alates 2011. aastast VTB panga nõukogu esimees.
Fokker 70

Fokker 70 on Hollandi lennukitehase Fokker, 70-kohaline kahe reaktiivmootoriga reisilennuk. Woensdrechtis kolm tundi kestnud esmalend toimus 4. aprillil 1993.
Projekteerimis-ja arendusetapp.
Lennukiehitusfirma Fokker hakkas lennukit arendama novembris 1992, eesmärgiga asendada vananenud Fokker F28 suurema, kaasaegsema ja kütusesäästlikuma lennuki vastu. Esimene lennuk anti tellijale Ford Motor Company üle 1994. aastal, viimane F.70 tuli ellingult aastal 1997 kui Fokkeri firma oli pankrotti läinud. Kokku valmis 47 F.70-et.
Operaatorid.
Seisuga november 2009 oli kasutusel 43 lennukit:
Austrian Arrows (9), KLM Cityhopper (26), Carpatair (3), Vietnam Airlines (2),Hollandi valitsus (1), Casa Air Service (1), Ford Motor Company (2), Kenya (1), Sempati Air ja Silkair (2)
Sergei Bogdantšikov

Sergei Bogdantšikov (Сергей Михайлович Богданчиков; sündinud 10. augustil 1957) on Vene ärijuht, Rosnefti president alates 1998. aastast.
Erik Frey

Erik Julius Hugo Frey (8. juuni 1895 Moskva – 16. detsember 1952 Baden-Baden) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1905–1915 Peeter-Pauli gümnaasiumis Moskvas ja 1914–1920 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli aastatel 1915–1917 Vene armees ja võttis 1918–1920 Balti pataljoni koosseisus osa Vabadussõjast. Oli prooviaastal Tartu Jaani ja Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 17. juulil 1921.
Oli aastatel 1922–1923 vikaar ja abiõpetaja Valga, Laiuse ja Viljandi Pauluse koguduses. Töötas aastatel 1923–1939 Põltsamaa Niguliste koguduse õpetajana, olles ühtlasi gümnaasiumiõpetaja ja skaudijuht.
1939. aastal asus ümber Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 Schönbergi koguduse (Karthausi maakond; praegu Szymbark Kartuzy maakonnas Pomorze vojevoodkonnas) ja 1945–1947 Hemmingstedti (Schleswig-Holsteini liidumaa) pastor. Aastatel 1947–1950 oli Pforzheimis (Baden-Württembergi liidumaal) usuõpetaja. Aastatel 1950–1952 oli Baden-Badenis pastor.
Isiklikku.
Tema isa Oskar Johannes Frey oli vaimulik Moskvas ja Valgas, õde Ellen Frey oli Põltsamaal arst.
Mari Männiko

Mari Männiko (sündinud 18. oktoobril 1972) on eesti advokaat ja pankrotihaldur. 
Männiko on Eesti Advokatuuri liige ja kuulus peaminister Mart Laari moodustatud töögruppi, mille ülesanne oli välja selgitada, kuidas oleks võimalik osta Eesti riigi funktsioonide täitmist sisse teistelt riigiasutustelt välismaal. 
Mari Männiko kuulus Balti Baasi Aktsiaseltsi nõukogusse kuni ettevõtte pankrotistumiseni. Tallinna Linnavalitsus määras tema asendajaks Toomas Vitsuti. Balti Baas AS tegeles Bekkeri sadama haldamisega.
Männiko kuulus peaminister Mart Laari poolt haldusreformi edendamiseks moodustatud töögruppi "Avaliku halduse ülesannete ja funktsioonide täitmise võimalikkusest eesti eraõiguslike isikute ja/või välisriikide eraõiguslike isikute ja/või avaliku halduse kandjate poolt". Töögrupp sai ülesande vastavat teemat uurida 1. detsembril 1999. Detsembri keskel toimus peaministri eesistumisel töögrupi juhtide nõupidamine, kus täpsustati teemat, mis oli esialgu "Riigi funktsioonide täitmise sisseostmine teistelt riigiasutustelt välismaal". Töögruppi juhtis eksjustiitsminister ja vandeadvokaat Urmas Arumäe. Töögruppi kuulusid advokaadibüroo Concordia advokaadid.
2002. aastal töötas Männiko advokaadibüroos Landwell, osutades teenuseid Tallinna Linnavalitsusele. Aastatel 2003–2017 töötas Männiko advokaadibüroos LEXTAL, 2017–2020 oli Ekspress Grupi õigusosakonna juhataja, seejärel on töötanud advokaadibüroos HEED Entsik.
2010. aasta juunis oli Männiko Üllar Õuna pankrotihaldur. Õun oli Kuressaare linnavalitsuses osakonnajuhataja ning tegutses hiljem kinnisvaraäris. Õun väitis, et Märt Vooglaid tegi pankrotiavalduse, kuna Reformierakond soovis Õuna kui erakonna kriitikut vaikima sundida.
Johann-Christian Põder

Johann-Christian Põder (sündinud 11. jaanuaril 1977) on eesti vaimulik, teoloog ja eetik.
Ta lõpetas aastal 1995 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ja aastal 2001 Tartu Ülikooli usuteaduskonna "cum laude" ja Göttingeni Ülikooli usuteaduskonna doktorantuuri 2010. Kõrgeima hinde ("summa cum laude") saanud väitekirja teema kuulub filosoofilise ja teoloogilise eetika dialoogi valdkonda . 
Ta ordineeriti Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku diakoniks 16. augustil 2007 ja õpetajaks 27. septembril 2009. Ta töötab justiitsministeeriumi vanglate osakonna nõunik-peakaplanina. 
2008-2011 oli ta osalise koormusega EELK Usuteaduse Instituudi eetika lektor. 2011 sügisest on ta ühtlasi osalise koormusega Greifswaldi ülikooli süstemaatilise usuteaduse õppetooli juures meditsiinieetika külalisteadur . 
Tema abikaasa on taanlasest teoloog Christine Svinth-Vaerge Põder, PhD. Tema isa on emeriitpeapiiskop Andres Põder, vend Thomas-Andreas Põder on teoloog ja vaimulik.
Iurie Leancă

Iurie Leancă (sündinud 20. oktoobril 1963 Cimișlias) on Moldova poliitik, kes oli 15. maist 2013 kuni 18. veebruarini 2015 Moldova peaminister.
Alates 25. septembrist 2009 oli ta Moldova välisminister.
25. aprillil 2013 sai ta peaministri kohusetäitjaks.
Iurie Leancă on Moldova Liberaaldemokraatliku Partei liige.
Veebruaris 2015 tehti talle ülesandeks uue valitsuse moodustamine, kuid see ei kogunud parlamendis vajalikku toetust. 18. veebruaril 2015 kinnitas parlament uueks peaministriks Chiril Gaburici.
Celso Amorim

Celso Luiz Nunes Amorim (sündinud 3. juunil 1942 Santoses) on Brasiilia poliitik ja diplomaat. Alates 1. jaanuarist 2003 kuni 1. jaanuarini 2011 oli ta Brasiilia välisminister. 4. augustist 2011 kuni 1. jaanuarini 2015 oli ta Brasiilia kaitseminister.
Ta oli välisminister ka aastatel 1993–1995. Ta on olnud ka Brasiilia suursaadik Suurbritannias.
Kalju Orro

Kalju Orro (sündinud 27. märtsil 1952 Tartus) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta on lõpetanud 1971. aastal Tartu 17. Kutsekeskkooli ja 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennu näitlejana. 
Ta on töötanud aastatel 1971–1972 Vanemuises ja 1976–1978 Eesti Draamateatris näitlejana. Alates 1978. aastast kuni 31. maini 2023 töötas Kalju Orro näitlejana Tallinna Linnateatris, kus on ka lavastanud. 
Õppejõuna on ta töötanud aastatel 1976–1994 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris, aastatel 1995–1999 Tallinna Pedagoogikaülikooli režii õppetoolis ja aastatel 1998–2002 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis.
Ta on jäädvustanud teatrielu fotograafina (ilmunud fotoraamat "Vana album", 2002), intervjueerija ja arhivaarina. Ta on ka kogumike "Tühi ruum ehk Meie elu kunstis" (1996), "Minu Linnateater" (2006) ja "Elmo Nüganen. Esimene vaatus" koostajaid (2012), samuti "Lavakooliraamatu" I (2007, 2. tr. 2010) ja II (2010) koostaja. Tema ettepanekul antakse alates 2003. aastast välja Karl Adra nimelist auhinda.
Näitlejatöid.
Kalju Orro on mänginud filmides "Enn Vetemaa kinovariatsioonid teemal "Püha Susanna ehk Meistrite kool"" (Eesti Telefilm 1984), "Lammas all paremas nurgas" (Tallinnfilm 1992) ning telelavastustes "Kuidas kuningas kuu peale kippus" (1976), "Pärast viimast ööd" (ETV 1979), "Kollane mask" (ETV 1979), "Üle linna Vinski" (ETV 1983) ja "Wikmani poisid" (ETV 1995), lastesaatesarjas "Saame kokku Tomi juures" (ETV 2007–2011), krimisarjas "Kelgukoerad" (2012), komöödiasarjas "Naabriplika" (alates 2013) jm.
Isiklikku.
Kalju Orro abikaasa oli teatriteadlane ja teatrikriitik Reet Neimar. Tema poeg on arhitektuuriteadlane Oliver Orro.
Käosulane

Käosulane ("Hippolais icterina") on roolindlaste sugukonda sugukonda käosulase perekonda kuuluv lind.
Taksonoomia.
Liigi kirjeldas 1817. aastal esimesena teaduslikult prantsuse ornitoloog Louis Jean Pierre Vieillot, pidades teda põõsalinnuks ja andes tema teaduslikuks nimeks "Sylvia icterina". Šveitsi ornitoloog Thomas Conrad von Baldenstein kirjeldas 1827. aastal põõsalindlaste sugukonna all perekond käosulase ("Hippolais"), mis andis käosulase praeguse teadusliku liiginimetuse esimese poole.
Tänapäeval eristatakse kolme käosulase alamliiki: "Hippolais icterina (icterina)", "Hippolais icterina (alaris)" ja "Hippolais icterina (magnioculi)".
Rahvapäraseid nimetusi.
Ööbikuköster, jõhvilind, heinalind, heinaniitja, vikatiluiskaja.
Levila.
Käosulase pesitsusaegne levila hõlmab Euraasia lääneosa. Eraldi levila on Iraani põhjaosas. Ta on rändlind ja talvitub troopilises Aafrikas peamiselt lõuna pool ekvaatorit.
Eestis on käosulane võrdlemisi üldlevinud harilik haudelind, tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 120 000 – 200 000 paarile.
Käosulane saabub Eestisse enamasti mai keskel; enamik linde lahkub augusti jooksul, üksikud veel septembris.
Välimus.
Üldpikkus 12–14 cm. Üsna püstise kehahoiakuga lehelinnu sarnane laululind. Ülapool on pruunikashall ja alapool valkjaskollane, vähestel isenditel luitunud valkjas. Tiival on hele laik.
Jalad on hallid. Isas- ja emaslind on sarnased. 
Hüpleb vilkalt lehestikus, turritades sageli peasulgi. Maapinnale tuleb harva.
Kutsehüüd on järsk "piti-üü" või "tekterüi". Käosulane laulab puuvõra keskmises või alumises osas, ta eelistab laulda ilusa ilmaga.
Laul on vali, hoogne ja vaheldusrikas, selles korduvad tunnuslikud kõrged kääksuvad helid ja kutsehüüud. Iga fraas kordub 2–5 korda. Käosulane võib oma laulus jäljendada paljude teiste linnuliikide häälitsusi.
Elupaik.
Käosulane asustab lopsaka alustaimestikuga salulehtmetsi, puisniite, parke, kalmistuid ja aedu, samuti alusmetsaga kuivi valgusrikkaid männikuid. 
Pesitsemine.
Käosulase pesitsusaeg on maist juulini. Pesa valmistab umbes ühe nädalaga puule või põõsasse.
Hästi viimistletud õhukeste seintega tihe ja vastupidav kausjas pesa koosneb rohukõrtest, lehetükikestest, taimevillast ja ämblikuvõrgust. Sisevooderduses on peen rohi ja jõhv. Pesa on väljast sageli kaetud kasetohu helvestega. Kurnas on neli kuni kuus heleroosat, hõredate mustade tähnidega muna, mida mõlemad vanemad hauduvad 12–14 päeva. Poegi toidavad mõlemad vanemad.
Toitumine.
Toiduks on mitmesugused putukad ja nende vastsed (sealhulgas kärbsed, liblikad ja nende röövikud), ämblikud ja sügise poole ka marjad.
Aposterioorne teadmine

Aposterioorne teadmine ehk empiiriline teadmine on teadmine, mille õigustus sõltub meeltekogemusest (või üldisemalt kogemusest) saadud tõenditest ehk mille õigustus saab olla ainult aposterioorne õigustus. 
Aposterioorset teadmist vastandatakse aprioorsele teadmisele, mida pole tarvis meeltekogemuse põhjal tõendada. 
Aposterioorsed paratamatud tõed.
Saul Kripke väidab raamatus "Nimetamine ja paratamatus", et on paratamatult tõeseid propositsioone, mida on võimalik teada ainult aposterioorselt, näiteks "Õhtutäht on Koidutäht". Oponendid on väitnud, et sellised samasusväited ei ole paratamatult tõesed.
Sixten Sild

Sixten Sild (sündinud 19. juunil 1964 Tartus) on eesti orienteeruja, spordi- ja omavalitsustegelane.
Haridus.
Ta lõpetas 1982. aastal Nõo Keskkooli, 1991. aastal Tartu Ülikooli (keemia) ja 1995. aastal Karlstadi Ülikooli (turism).
Töö.
2013. aastast on ta Võru abilinnapea.
Sporditegevus.
Orienteerumises oli tema esimene treener Toivo Kotov, hilisem Valeri Kisseljov. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel aastatel 1985–2003 kokku 51 medalit (35 kulda, 5 hõbedat ja 11 pronksi) ning Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kuld-, hõbe- ja pronksmedali. 1990. aastal saavutas Sild Nõukogude Liidu koondises üliõpilaste maailmameistrivõistluste pronksmedali. 1991. aastal võitis ta orienteerumisjooksu maailmameistrivõistlustel Tšehhoslovakkias Mariánské Lázněs tavarajal pronksi.
Ta on Orienteerumisklubi Võru president.
2019 novembrist 2021 novembrini oli ta Eesti Orienteerumisliidu president.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Sarmite Sild, neil on pojad Timo ja Lauri Sild. Terve pere tegeleb orienteerumisega.
Toomas Edur

Toomas Edur (sündinud 20. jaanuaril 1969 Tallinnas) on eesti ballettmeister ja endine balletitantsija.
Ta lõpetas 1988. aastal Tallinna Koreograafiakooli ja oli seejärel kuni 1990. aastani Estonia solist. Aastatel 1990–1996 oli Edur Inglise Rahvusliku Balleti solist, 1996–1997 Birminghami Kuningliku Balleti solist ja 1998. aastast töötas ta jälle Inglise Rahvuslikus Balletis.
2009. aasta veebruaris valis Rahvusooper Estonia nõukogu Toomas Eduri Estonia balleti kunstiliseks juhiks, tööle asus ta augustis 2009. Ta töötas Estonia balleti kunstilise juhina kuni 2019. aastani. Toomas Eduri juhtimise ajal nimetati Estonia ballett Eesti Rahvusballetiks.
Isiklikku.
Tema ema hukkus Estonia katastroofis.
Ta oli abielus Age Oksaga. Nende tütar Elizabeth sündis 1. jaanuaril 2010. Aastast 2016 Alena Shkatulaga neile sündis oktoobris 2021 tütar ja aprillis 2024 poeg.
Ellef Ringnesi saar

Ellef Ringnesi saar on saar Põhja-Jäämeres, üks Sverdrupi saartest. 
Saare pindala 11 295 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 260 m. 
Kuulub Kanadale. Saar on asustamata.
Kurekell-ängelhein

Kurekell-ängelhein ("Thalictrum aquilegiifolium") on rohttaim tulikaliste sugukonnast ängelheina perekonnast.
Ta kasvab Euroopa kesk- ja idaosa niisketes metsades. Eestis kasvab ta hajusalt.
Taim kasvab 50–150 cm kõrguseks. Ta õitseb juunist juulini, õie kõige nähtavama osa moodustavad helelillad tolmukad. Vili on pähklike.
Kurekell-ängelhein on hea meetaim.
Kiudrünkpilved

Kiudrünkpilved (ladina keeles "cirrocumulus", lühend Cc) on kõrgete pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik, põhiliikidest kõige haruldasem. Pilvede ladinakeelne nimi tähendab "kuhilakujulisi juuksekiharaid".
Kiudrünkpilved tekivad kõrgusevahemikus 6–8 km ja moodustavad õhukese kihi paksusega 200–400 m. Kujult sarnanevad nad peenikeste lainete, virgede, lumehelveste või topikestega.
Kiudrünkpilved on valged säravad õhukesed pilved, mõnikord on neil kumava sinise taeva tõttu sinakas varjund. Kuigi nende esinemiskõrgusel on väga madalad õhutemperatuurid (kümneid kraade alla nulli), võivad kiudrünkpilved koosneda nii jääkristallidest kui ka veepiisakestest või veepiisakeste ja jääkristallide segust, eriti kui nad on tekkinud konvektsiooni tõttu. Sel juhul jäätuvad veepiisakesed madala temperatuuri tõttu kiiresti, ja kiudrünkpilved transformeeruvad kiudpilvedeks.
Nad ei anna varju, Päike ja Kuu paistavad neist läbi. Harva võib esineda irisatsioon, st pilveservad võivad vikerkaarevärviliselt helendada.
Et kiudrünkpilvede veesisaldus on väike, siis ei anna nad sademeid.
Tavaliselt esinevad nad koos kiudpilvede ja kiudkihtpilvedega.
CC

CC tähistab järgnevat:
Cc tähistab järgnevat:
cC
cc
.cc tähistab järgnevat:
Pärnu Eliisabeti kogudus

EELK Pärnu Eliisabeti kogudus on luterlik kogudus Pärnus.
Kogudus kuulub EELK Pärnu praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Toomas Nigola ja abiõpetaja Joel Pulk. Organist on Aaro Tetsmann. Juhatuse esimees on Andres Riivits. 
Jumalateenistused (missad) on igal pühapäeval algusega kell 10 ja kell 18, samuti teisipäeval, kolmapäeval ja reedel algusega kell 9 ning neljapäeval algusega kell 18 Pärnu Eliisabeti kirikus.
Ajalugu.
Poola võimu ajal (1582–1617) tegutses Pärnu Nikolai kirikus katoliku kiriku kogudus. Luterlased said Poola valitsuselt endale kiriku ehitamiseks ühe kokkuvarisenud maja ja 12. augustil 1590 pandi uuele luteri koguduse kirikule nurgakivi. Ehitus kestis kümme aastat ja 1600. aastal õnnistati uus kirik sisse. Kirikule Hommiku ja Põhja tänava nurgal anti evangelist Johannese nimi (Jaani kirik). Nikolai kiriku uuesti pühitsemisega kolis Nikolai saksa kogudus oma vanasse kirikusse ja Jaani kirik anti eesti kogudusele. 
Põhjasõja päevil kapituleerus Pärnu linn venelastele 12. augustil 1710 ja 1714. aastal võttis Vene komandant eesti koguduselt Jaani kiriku vene garnisonikirikuks. Jaani kirik õnnistati vene õigeusu jumalateenistuseks. 1731. aastal saavutati kiriku linnale tagastamine, kuid seda ei saadud enam kasutada, sest kirik oli õigeusu kombe kohaselt õnnistatud. Järgnevate rasketel sõjajärgsetel aastatel kasutasid saksa ja eesti kogudus kuni Eliisabeti kiriku valmimiseni koos Nikolai kirikut. 
1741. aastal andis Venemaa keisrinna Jelizaveta Petrovna käsu eraldada riigikassast 8000 rubla luterliku kiriku ehitamiseks Pärnusse. Senine eesti Jaani kogudus sai endale ja pühakojale uue nime – Eliisabeti. 25. juunil 1744 pandi nurgakivi Pärnu Eliisabeti kirikule. Püha Johannese (Jaani, Uspenija Bogoroditsõ) õigeusu kirik lammutati pärast uue õigeusu Pärnu Suurmärter Katariina kiriku ehitamist.
19. sajandi alguses, pastor Johann Heinrich Rosenplänteri ajal haaras Eliisabeti kogudus nii Pärnu linna- kui ka maarahvast, eesti ja saksa pihtkonda. Kiriku patrooniks oli Pärnu raad. Maal kuulusid kogudusse Sauga, ülejõe, Rääma, Tammiste, Reiu, Uulu ja Surju elanikud. Eliisabeti saksa kogudusse kuulus hiljem linna ümbruskonnas elav aadel, kuna Pärnu Nikolai kirik oli puht linnakodanike koguduseks.
EELK Konsistooriumi 28. augusti 1940 otsusega nimetati senine EELK Pärnu Eliisabeti II kogudus EELK Pärnu Niguliste koguduseks.
Saarde Katariina kogudus

EELK Saarde Katariina kogudus on luterlik kogudus Saardes.
Kogudus kuulub Pärnu praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Arvet Ollino, organist Tiia Hermann. Juhatuse esimees on Kristi Ollino.
Jumalateenistus on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Saarde Katariina kirikus.
Haapsalu Püha Johannese kogudus

EELK Haapsalu Püha Johannese kogudus on luterlik kogudus Haapsalus.
Kogudus kuulub EELK Lääne praostkonda. 
Koguduse pikaaegne õpetaja (1975–2023) oli piiskop Tiit Salumäe, organist Lia Salumäe. Juhatuse esimees on Madis Kütt. 
Alates 1. jaanuarist 2024 on koguduse õpetaja Mart Salumäe (snd 13.03.1963). Koguduses teenivad ka jutlustaja
Kalle Jätsa ja Teno Ilves. 
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Haapsalu toomkirikus. Kogudus kasutab ka Haapsalu Jaani kirikut, mille juures on kaks koguduse hoonet, sealhulgas koguduse kantselei. 
Haapsalu koguduse vaimulikud.
Koguduseõpetaja pastoraadihoonena kasutati ka 17. sajandi lõpul ehitatud ja 1772. aastal ümberehitatud hoonet Jaani tänav 2. Hiljem, 1840. aastast tegutses hoones apteekri ja mudaravila omaniku ning Haapsalu bürgermeistri Carl Leopold Bergfeldti apteek.
Lääne-Nigula Püha Nikolause kogudus

EELK Lääne-Nigula Püha Nikolause kogudus on luterlik kogudus Lääne-Nigulas.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda. 
Viimased 40 aastat (1982–2022) on koguduse õpetaja olnud Leevi Reinaru ja organist Helle Reinaru. Juhatuse esimees oli pikka aega Tiina Võsu (snd 1956). 
Oktoobrist 2022 on koguduse õpetaja Kristo Hüdsi (snd 1988) ja juhatuse esimees Agne Viilma (snd 1966). Endine õpetaja Leevi Reinaru on nüüd abiõpetaja. 
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12 Lääne-Nigula Püha Nikolause kirikus.
Koguduse vaimulikud.
Vt
Kuusalu Laurentsiuse kogudus

EELK Kuusalu Laurentsiuse kogudus on luterlik kogudus Kuusalus.
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda. 
Koguduseõpetaja on Peeter Paenurm, organist Anne Jalakas. Juhatuse esimees on Martin Urva.
Jumalateenistused toimuvad pühapäeviti kell 11 Kuusalu Laurentsiuse kirikus. 
Peapiiskop Urmas Viilma peatas 18. juunil 2024 kolmeks kuuks EELK kirikuseadustiku alusel Kuusalu koguduse õpetaja Jaanus Jalaka volitused vaimulikuna, et selgitada Kuusalu kirikus 16. juunil aset leidud ning jumalateenistuse ärajäämisega päädinud isikutevahelise konfliktiga seonduvaid asjaolusid. Nii vastas Sõnumitooja küsimusele Kuusalus koguduses toimuva kohta EELK konsistooriumi suhtekorraldaja, assessor Toomas Nigola. 
Ta kirjutas veel, et õpetaja Jaanus Jalakas esitas kirikuvalitsusele omapoolse seletuskirja ning andis selgitusi ka konsistooriumi 2. juuli korralisel istungil. Seetõttu otsustas kirikuvalitsus vabastada ta Kuusalu koguduse õpetaja ametist ning arvata alates 2. juulist EELK vaimulike reservi. See tähendab, et õpetaja Jalakale jääb alles õigus teenida EELK vaimulikuna, kui näiteks mõne koguduse õpetaja teda palub endale appi jumalateenistust pidama või ametitalitust läbi viima. Kuid ta ei ole vaimulikuna vastutav ühegi koguduse, ka mitte Kuusalu koguduse juhtimise eest.
Kuusalu koguduse hooldajaõpetajaks on määratud kuni 1. oktoobrini Tallinna Jaani koguduse abiõpetaja Urmas Nagel. Selleks ajaks loodetakse kogudusele valida uus korraline õpetaja, kandideerimisavalduste esitamise tähtajaks on määratud 15. september. 
Kuusalu koguduse õpetaja vahetumisega seonduva sujuvamaks korraldamiseks on kirikuvalitsus moodustanud komisjoni, kuhu kuuluvad Põhja-Eesti piiskop Ove Sander, kes on komisjoni esimees, ning kantsler Andrus Mõttus, Ida-Harju praostkonna praosti kt Tauno Toompuu ja Kuusalu koguduse hooldajaõpetaja Urmas Nagel. Komisjoni ülesanne on hinnata Kuusalu koguduse majandustegevust, dokumendihaldust ja vaimulikku teenimist.
Keila rajoon

Keila rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1962. 
Keila rajoon moodustati 1950 septembris Harjumaa lääneosast seoses maakondade likvideerimisega. Rajooni keskus asus Keilas. Rajooni kuulusid algselt Keila ja Paldiski linn ning Haiba, Joa, Keila, Klooga, Kloostri, Laitse, Nissi, Põllküla, Risti, Ruila, Turba, Vasalemma ja Vihterpalu külanõukogu.
Pärast külanõukogude ühendamisi 1954 juunis jäi Keila rajooni 7 külanõukogu: Keila, Kernu, Klooga, Nissi, Padise, Risti ja Vasalemma külanõukogu.
1959 veebruarist liideti Keila rajooniga Harku ja Saue külanõukogu Harju rajoonist.
Keila rajoon likvideeriti 1962 märtsis ja selle territoorium liideti Harju rajooniga.
Rajoonileht oli algul Bolševistlik Sõna, hilisem Kollektiivne Töö. See lõpetas ilmumise 1962. aasta aprilli alguses.
Jüri kogudus

EELK Jüri kogudus on luterlik kogudus Jüris.
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Tanel Ots, organist Jüri Vaino. Juhatuse esimees on Talvi Abram.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12 Jüri kirikus. 
Koguduse vaimulikud.
Vt.
Türi Püha Martini kogudus

EELK Türi Püha Martini kogudus on luterlik kogudus Türil.
Kogudus kuulub EELK Järva praostkonda ning koguneb Türi linnas Wiedemanni tänav 7 asuvas Türi kirikus.
Koguduse hooldajaõpetaja on Jaanus Noormägi, juhatuse esimees on Andrus Lehis.
Türi koguduse õpetajad.
Esimest Türi koguduse õpetajat on mainitud aastal 1347.
Ambla Maarja kogudus

EELK Ambla Maarja kogudus on luterlik kogudus Amblas.
Kogudus kuulub Järva praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Tõnu Linnasmäe, organist Evely Piksar. Juhatuse esimees on Tanel Kumpas.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Ambla Maarja kirikus.
Põlva Püha Neitsi Maarja kogudus

EELK Põlva Püha Neitsi Maarja kogudus on luterlik kogudus Põlvas.
Kogudus kuulub EELK Võru praostkonda. 
Koguduse õpetaja on 2024. aastast alates Robert Bunder, abiõpetaja Urmas Koorits (alates 29. maist 2025) ning organist Külvi Paide. Juhatuse esimees on alates 2016. aasta lõpust Aare Lepaste (eelmine: Andres Lehestik). 
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Põlva Püha Neitsi Maarja kirikus. Sügisest kevadeni toimuvad pühapäevakooli tunnid ja noorteõhtud.
2019/20 õppeaastast alustas koguduse pastoraadis tööd MTÜ Tartu Luterlik Peetri Kool peetav Põlva Jakobi Kool, mis 2023/24 õppeaastast jätkab iseseisva, koguduse poolt asutatud sihtasutuse peetava kristliku erakoolina.
Rõuge Maarja kogudus

EELK Rõuge Maarja kogudus on luterlik kogudus Rõuges.
Kogudus kuulub Võru praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Mait Mölder, organist Ele Vakk. Juhatuse esimees on Jaak Pächter.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Rõuge Maarja kirikus.
Nissi Maarja kogudus

EELK Nissi Maarja kogudus on luterlik kogudus Riisiperes.
Kogudus kuulub EELK Lääne-Harju praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Lea Jants, organist Jaan Vaidla. Juhatuse esimees on Argo Kroon.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Nissi Maarja kirikus.
Koguduse vaimulikud.
Alates aastast 1645 on Nissi kogudust teeninud järgmised pastorid ja kirikuõpetajad:
Kiudkihtpilved

Kiudkihtpilved (ladina keeles " cirrostratus", lühend Cs) on kõrgete pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik. Kiudkihtpilved tekivad tavaliselt kõrgusevahemikus 6–8 km, troopikas ja suvel kõrgusel 8–10 km. Sageli on nende teke seotud sooja frondi või tsükloni lähenemisega. Tavaliselt enne neid tekivad kassiküüsi meenutavad kiudpilved ("Cirrus uncinus"), mis hiljem tihenevad ja ühinevad.
Kiudkihtpilved moodustavad pisut kiulise või täiesti ühtlase valkja või piimja või nõrgalt sinaka katte paksusega sajast meetrist mitme kilomeetrini, mõnikord võivad nad olla mitmekihilised ("duplicatus"). Algul ilmuvad kiudkihtpilved horisondi lähedal, hiljem kerkivad kõrgemale, ja lõpuks katavad kogu taeva.
Kiudkihtpilved koosnevad jääkristallidest. Eestis nad sademeid ei anna, aga väga madala õhutemperatuuri ja sellega seoses väikese aurumisega piirkondades (nt Ida-Siberis) võib kiudkihtpilvedest langeda väga nõrka lund või jääkristalle. Päike ja Kuu paistavad selgelt neist läbi, seetõttu võivad sageli esineda halonähtused: valkjad või nõrgalt vikerkaarevärvilised rõngad ümber Päikese või Kuu, valepäikesed (eba-päikesed), poolringid, kaared, valgussambad. Udutaoliste kiudkihtpilvede puhul on see ainus märk nende olemasolust.
Kuressaare Laurentiuse kogudus

EELK Kuressaare Laurentiuse kogudus on luterlik kogudus Kuressaares.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Anti Toplaan, abiõpetaja Tiina Ool, organist Rita Naaber. Juhatuse esimees on Kaalep Koppel.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11 Kuressaare Laurentiuse kirikus.
Ajalugu.
14. sajandil ehitati lisaks Kuressaare piiskopilinnuse kabelile Kuressaare linnuse lähedale püha Laurentiuse kirik (tõenäoliselt puukirik), mis oli mõeldud alevi ning hiljem linna elanike jaoks, kuid oli ilmselt ka toomkirikuks. Kuressaare kirik asus tõenäoliselt praeguse Tolli tänava esimeste kinnistute piirkonnas. 1612. aastal Rootsi vägede Taanile kuulunud Saaremaale tungimisel, laastamise käigus põles maha Laurentiuse kirik. Linna taastamisel kinkis Taani kuningas Christian IV kogudusele uue krundi linna keskele, kuhu 1630. aasta paiku ehitati ühelööviline kivikirik. Põhjasõjas põletasid venelased 1710. aastal maha Kuressaare linna, kirikust jäid alles müürid. Hävingust pääses vaid pastoraadihoone Kauba tänav 5, mis on täna Kuressaare vanim eluhoone. Kuressaare kirikut hakati taastama 1721. aastal ja pidulik pühitsemine oli 1729. aastal, kuid lõplikult sai kirik valmis 1733. aastal. Välgulöögi tagajärjel puhkenud tulekahjus hävis hoone 1828. aastal, tulekahjujärgset taastamist alustati 1835. aastal. Tulekahjujärgsel kiriku taastamisel leiti seni Johannese järgi nimetatud kiriku tornikiivri munast leiti dokument Laurentiuse nimega ja 29. novembril 1836 pühitseti taastatud palvekoda Kuressaare Laurentiuse kirikuks.
29. novembril 1936 toimus koguduse 100 aasta juubeli puhul eesti ja saksa koguduse esimene ühine pidulik jumalateenistus eesti keeles. Seni oli jumalateenistusi peetud eraldi eesti ja saksa keeles.
Karja Katariina kogudus

EELK Karja Katariina kogudus on luterlik kogudus Karjas.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Veiko Vihuri. Juhatuse esimees on Indrek Aavik.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11 Karja Katariina kirikus.
Kaarma Peeter-Pauli kogudus

EELK Kaarma Peeter-Pauli kogudus on luterlik kogudus Kaarmal.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda. 
Koguduse hooldajaõpetaja on Hannes Nelis, organist Tiiu Tõhk. Juhatuse esimees on Eve Mägi.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 15 Kaarma Peeter-Pauli kirikus.
Nõmme Rahu kogudus

EELK Nõmme Rahu kogudus on luterlik kogudus Tallinnas.
Kogudus kuulub EELK Tallinna praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Marek Alveus. Juhatuse esimees on Indrek Tiido.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 10.30 Nõmme Rahu kirikus.
Viimsi Püha Jaakobi kogudus

EELK Viimsi Püha Jaakobi kogudus on luterlik kogudus Viimsis.
Kogudus kuulub Tallinna praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Mikk Leedjärv, abiõpetaja on Külli Suurevälja, diakon Ann Tamme, organist Hille Poroson. Juhatuse esimees on Erko Veltson .
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Viimsi Püha Jaakobi kirikus ja kuu esimesel pühapäeval algusega kell 13.00 Rohuneeme kabelis ning iga kuu viimasel kolmapäeval kell 14.00 Rannapere pansionis.
Sangaste Püha Andrease kogudus

EELK Sangaste Püha Andrease kogudus on luterlik kogudus Sangastes.
Kogudus kuulub Valga praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Ivo Pill, organist Eve Tamm. Juhatuse esimees on Jaan Luther.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Sangaste kirikus.
Viljandi Jaani kogudus

EELK Viljandi Jaani kogudus on luterlik kogudus Viljandis.
Kogudus kuulub Viljandi praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Marko Tiitus, muusikajuht Tuuliki Jürjo. Juhatuse esimees on Marko Mägi.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11 Viljandi Jaani kirikus.
1860. aastal kinnitati kohaliku vaimuliku Valentin von Holsti initsiatiivil koostatud kava Viljandi luterliku koguduse lahutamiseks Viljandi linna- ja Viljandi maakoguduseks. Linnakogudusele sai Jaani kirik.
Viljandi Pauluse kogudus

EELK Viljandi Pauluse Kogudus on luterlik kogudus Viljandis.
Kogudus kuulub Viljandi praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Marek Roots, organistid Anu Röömel ja Tuuliki Jürjo. Segakoori juhatab Külli Salumäe. Juhatuse esimees on Kalle Lillemets. 
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 10.00 ja keskpäevapalvused kolmapäeviti algusega kell 12.00 Viljandi Pauluse kirikus. 
Kirik ja kantselei on avatud teisipäevast reedeni kell 10–15.
Ajalugu.
1860. aastal kinnitati kohaliku vaimuliku Valentin von Holsti initsiatiivil koostatud kava Viljandi luterliku koguduse lahutamiseks Viljandi linna- ja Viljandi maakoguduseks (Viljandi Pauluse kogudus). Linnakogudusele sai Jaani kirik.
Viljandi Pauluse kiriku abikirik oli Kõpu Peetri kirik.
Viljandi mõisnik ja Liivimaa maanõunik parun August Paul Adolph von Ungern-Sternberg eraldas oma maadest krundi Viljandisse maakoguduse kiriku ehitamiseks. Lisaks Jaani kirikule, mida nimetati saksa kirikuks, ehitati linna uus, Pauluse kirik, mida nimetati maakoguduseks. Jaani kirik jäi linna kaupmeestele ja käsitöölistele, Pauluse kirikusse hakkasid käima eestlased ja piirkonna aadlikud.
vt.
Rakvere Kolmainu kogudus

EELK Rakvere Kolmainu kogudus on luterlik kogudus Rakveres.
Kogudus kuulub EELK Viru praostkonda. 
Koguduse kirikuõpetaja on Tauno Toompuu, organist Mart Siimer. Juhatuse esimees on Olev Rohumäe.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Rakvere Kolmainu kirikus. 
Aastal 1835 moodustati eraldi Rakvere saksa kogudus. Aastal 1931 lõi Kolmainu kogudusest lahku Rakvere Pauluse kogudus.
Koguduse vaimulikud.
Vt.
Martin Ustaal

Martin Ustaal (sündinud 6. veebruaril 1993) on eesti jalgpallur (poolkaitsja). 
Ta mängib Eesti klubis Paide Linnameeskond.
Koondisekarjäär.
Ta kuulus Eesti U19 koondisse, mis osales kodusel 2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril .
Viljandi kogudus

Viljandi koguduse all võidakse mõista mitut Viljandis tegutsevat kogudust:
Ruwenzori mäestik

Ruwenzori mäestik on mäestik Aafrika keskosas Uganda ja Kongo Demokraatliku Vabariigi piiril.
Mäestiku geograafilised koordinaadid on . Mägede ulatus kirde-edela suunas on umbes 120 km ja kagu-loode suunas 65 km.
Kõrgeim mägi mäestikus on mitme tipuga Stanley mägi. Selle 5109 meetri kõrgune Margherita mäetipp on Aafrika kõrguselt kolmas tipp. Teised kõrgemad mäed on Speke (4890 m), Baker (4843 m), Emin (4798 m), Gessi (4715 m) ja Luigi di Savoia (4627 m). Mägesid eraldavad sügavad mäekurud.
Mitu kõrgemat tippu on kaetud püsiva lumikattega. Mäetippe ümbritsevad umbes 300 päeva aastas pilved. Aasta keskmine sademete hulk on 1990 mm.
Esimese eurooplasena jõudis Ruwenzorini Henry Stanley ekspeditsioon aastal 1889. Et mäetippe varjavad tavaliselt pilved, ei olnud eelmised maadeavastajad paarikümne aasta jooksul Ruwenzorit märganud. Stanley esimene abi ja ekspeditsiooni sõjaline ülem William Stairs ronis mägedes 3254 m kõrgusele. Esimesena tõusis Stanley mäe tippu Itaalia prints Luigi Amedeo di Savoia-Aosta aastal 1906.
Mäed kuuluvad Ugandas Ruwenzori rahvusparki ja Kongos Virunga rahvusparki. Alates 1994. aastast kuulub mäestik UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Mäestiku liustikud toidavad muu hulgas Mubuku ja Luusilubi jõge. Liustike pindala on viimase saja aastaga vähenenud kolmveerandi võrra. Aastal 1906 oli liustikke kuuel Ruwenzori tipul. Kokku 43 liustiku kogupindala oli 7,5 km². Aastaks 2005 oli neist alles alla poole; liustikke oli üksnes kolmel tipul ja nende kogupindala oli 1,5 km². 1990. aastal tehtud mõõtmised näitasid, et alles oli ainult 40 protsenti 1955. aastal mõõdetud liustikest . 2010. aasta mais teatasid Uganda looduskaitseametnikud, et mäestiku suurim liustik Margherita mäetipul on lõhenenud .
Ruwenzoris eristatakse viit taimkatteala: 1–2 km kõrgusel asuvad ülesharitud maad, 2–3 km kõrgusel mägimetsad, 2,5–3,5 km kõrgusel bambuseala, 3–4 km kõrgusel kanarbikuala ja 4–4,5 km kõrgusel alpiniidud ja -nõmmed. Sellest kõrgemal valitseb mägikõrb.
Ruwenzori mägede loodus on lopsakas ning seal elab palju haruldasi ja ohustatud taime- ja loomaliike, sealhulgas endeemseid liike. Mägedes elab teiste seas elevante, mitu esikloomaliseliiki ning 89 linnuliiki. Nõlvadel kasvavad muu hulgas kuni kuue meetri kõrgused puis-eerikad, keenia puisristirohi ja lobeelia "Lobelia deckenii".
Kanepi Jaani kogudus

EELK Kanepi Jaani kogudus on luterlik kogudus Kanepis.
Kogudus kuulub EELK Võru praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Margit Lail, organist Meeli Rammul. Juhatuse esimees on Mart Kukk.
Jumalateenistused on pühapäeviti algusega kell 10.30 Kanepi Jaani kirikus.
Mehikoorma kogudus

EELK Mehikoorma kogudus on luterlik kogudus Mehikoormas.
Kogudus kuulub EELK Võru praostkonda. 
Koguduse hooldajaõpetaja on Jaak Pärnamägi, organist Merike Paap. Juhatuse esimees on August Marge.
Räpina kihelkonna Ismene-Mehikoorma abikirik sai iseseisva koguduse 1680. aastal, kuid taasühendati hiljem taas Räpina kihelkonnakogudusega.
Mehikoorma kirik ehitati aastatel 1895–1896 Räpina kiriku abikirikuna. Teise maailmasõja ajal sai kirik purustusi ja jäi aastast 1944 varemetesse.
Ruwenzori rahvuspark

Ruwenzori rahvuspark on rahvuspark Ugandas, mis hõlmab suurema osa Ruwenzori mäestiku Uganda piiresse jäävast alast.
Park asub Kongo Demokraatliku Vabariigi piiri ääres ning piirneb sealse Virunga rahvuspargiga.
Ruwenzori rahvuspark asutati 1991. aastal. Aastal 1994 kanti ta UNESCO maailmapärandi nimistusse; aastatel 1999–2004 kuulus park ohustatud objektide hulka.
Rahvuspark hõlmab 996 km² suuruse ala; 70 protsenti sellest on kõrgemal kui 2500 meetrit.
Pindi kogudus

EELK Pindi kogudus on luterlik kogudus Lasval.
Kogudus kuulub Võru praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Argo Olesk, organist Anne Trumm. Juhatuse esimees on Agu Palo.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 10.30 Pindi kirikus.
Petseri Peetri kogudus

EELK Petseri Peetri kogudus on luterlik kogudus Petseris.
Kogudus kuulub EELK Võru praostkonda. 
Koguduse hooldajaõpetaja on Andres Mäevere. Juhatuse esimees on Roman Grušin. 
Jumalateenistus pühapäeviti kell 15.00 Eesti aja järgi Petseri Peetri kirikus.
Ajalugu.
1904. aastal sai Petserist Vastseliina Katariina koguduse abikogudus ja 1921. aastal tunnistati Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Petseri Peetri kogudus iseseisvaks. 1921. aastal hakati ehitama oma punastest tellistest kirikut, pühakoja maksumuseks olnud u kaheksa miljonit Eesti marka. Petseri Peetri kirikuhoone valmis Eesti riigi toetusel 1926. aastal. Kiriku pühitsemise aastal 1926 oli koguduses 478 liiget.
1936. aastal määras EELK Konsistoorium järgmiselt oma otsusega kindlaks EELK Petseri Peetri koguduse piirid: Vana-Irboska, Pihkva-Riia kivitee kuni Pankjavitsani, sealt Duulova, Kitse, Serga, Roikina, Obinitsa, Tuderna, Orava asundus, Kamenitsa, Niitsiko, Koksino, Karisilla, Värska, Pihkva järv, Petški, Eesti-Vene piir, Uue-Irboska kuni kiviteeni. Koguduses on 1500 hinge.
Jäävihm

Jäävihm on omapärane laussaju liik, mille teke on seotud sooja frondi, harvem ka külma frondi lähenemisega. Seda esineb hilissügisel, talvel või varakevadel, kui ilm muutub pärast külmaperioodi soojemaks. 
Jäävihma moodustavad peenikesed tugevad läbipaistvad jääterad diameetriga 1–3 mm. 
Vihmapiisad langevad kihtsajupilvedest läbi külma õhu, kus nad külmuvad täielikult või osaliselt. Kui külmub ainult veepiisa pealmine kiht, siis säilib südamikus vesi. Need terakesed kukuvad maapinnale ja purunevad ning maapinnale jäävad pähklikoori meenutavad jäätükid. 
Jäävihm tekib ka juhul, kui lumi langeb läbi sooja õhukihi ja sulab. Pärast satub ta jälle külma (alla null kraadi) õhku. 
Mõnikord võib jäävihm olla päris tihe ning maapinnale tekib väga libe läbipaistvatest jääteradest kate.
Meteoroloogid tunnevad jäävihma ära kuulmise järgi, sest jääterade langemist saadab omapärane sahisev-krabisev-sisisev heli.
Roosa Jakobi kogudus

EELK Roosa Jakobi kogudus on luterlik kogudus Vana-Roosas. Kogudus tegutseb Roosa Jakobi kirikus.
Kogudus kuulub Võru praostkonda. 
Koguduse hooldajaõpetaja on Mait Mölder. Juhatuse esimees on Marika Parv.
Räpina Miikaeli kogudus

EELK Räpina Miikaeli kogudus on luterlik kogudus Räpinas.
Kogudus kuulub EELK Võru praostkonda. 
Koguduse pikaaegne (2000–2024) õpetaja oli Urmas Nagel, organist Kristiina Nagel. Juhatuse esimees on Vello Kasearu. 
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Räpina Miikaeli kirikus. 
Räpina kogudusel oli ka abikirik, Mehikoormal (saksa k. "Ismene").
Elva kogudus

EELK Elva kogudus on luterlik kogudus Elvas.
Kogudus kuulub EELK Valga praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Vallo Ehasalu, organist Stefan Groote, koorijuht Edith Groote, pühapäevakooliõpetaja Kristiina Lõhmus jt. Juhatuse esimees on Stefan Groote.
Jumalateenistused toimuvad igal pühapäeval algusega kell 11.00 Elva kirikus.
1938. aastal oli koguduse õpetaja palk 40 krooni kuus.
EELK Elva koguduse vaimulikud
Viited.
Mandeltuum

Mandelkehad ehk amügdalad ehk amügdaloidkehad (ladina keeles "corpus amygdaloideum", kreeka keeles ἀμυγδάλη 'mandel') on 
selgroogsete loomade aju oimusagaras asuvad paarilised ganglionirühmad. 
Aju külgvatsakese temporaalsarve ees paiknevad mandlikujulised mandelkehad, millel on 13 tuuma, kuuluvad basaaltuumade (hallaine kogumikud) hulka. 
Mandelkehad on limbilise süsteemi osa, mis tegeleb inimese emotsioonide ja motiividega.
Amügdala saadab impulsse hüpotalamusele sümpaatilise närvisüsteemi aktiveerimiseks.
Keerulisemate selgroogsete, sh inimeste mandeltuumadel on esmane roll emotsionaalsete sündmustega seotud emotsioonide, mälestuste tekkimisel ja säilimisel ning hirmu ja naudingute, aga ka vägivaldse käitumise tekkimisel.
Amügdalade suurus on meestel ja naistel erinev, kastreeritud meestel väheneb amügdalade suurus ligi 30%. 
Mandeltuumade arengu, liigse aktiivsuse, kurnatuse, tasakaalu häirumise ja/või funktsioonide häirumisega seostatakse inimestel depressiooni, autismi, posttraumaatilist stressi ja foobiaid.
Sotsiaalne taju.
Funktsionaalne magnetresonantstomograafia näitab, et amügdala aktiveerub, kui inimene märkab teise inimese füüsilist lähedust – näiteks kui skaneeritav teab, et uuringu läbiviija seisab skanneri lähedal.
Hargla kogudus

EELK Hargla kogudus on luterlik kogudus Harglas.
Kogudus kuulub EELK Valga praostkonda. 
Koguduse hooldajaõpetaja on Vallo Ehasalu, organist Katrin Rogenbaum. Juhatuse esimees on Rein Paas.
Jumalateenistused on üle pühapäeva algusega kell 14.30 Hargla kirikus. 
Koguduse õpetajad.
Koguduse abiõpetajad, õpetajaameti kandidaadid, diakonid ja jutlustajad
Karula kogudus

EELK Karula Maarja kogudus on luterlik kogudus Lüllemäel.
Kogudus kuulub EELK Valga praostkonda ja kasutab Karula Maarja kirikut Lüllemäel. 
Koguduse õpetaja on Enno Tanilas, organist Merike Mõttus. Juhatuse esimees on Jaan Kõvask.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.
Laatre Püha Laurentsiuse kogudus

EELK Laatre Püha Laurentsiuse kogudus on luterlik kogudus Laatres.
Kogudus kuulub Valga praostkonda ja kasutab Laatre Püha Laurentsiuse kirikut. 
Koguduse hooldajaõpetaja on Ivo Pill, organistid Jaan Sõrmus ja Eve Tamm. Juhatuse esimees on Olev Tammela.
Jumalateenistused on igal kuu teisel ja neljandal pühapäeval algusega kell 10.00 Laatre kirikus.
Rannu Püha Martini kogudus

EELK Rannu Püha Martini kogudus on luterlik kogudus Neemiskülas.
Kogudus kuulub Valga praostkonda. Kogudus kasutab Rannu Püha Martini kirikut.
Koguduse õpetaja on Robert Bunder, organist Meelis Olev. Juhatuse esimees on Jaan Eensaar.
Rõngu Mihkli kogudus

EELK Rõngu Mihkli kogudus on luterlik kogudus Rõngus.
Kogudus kuulub EELK Valga praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Tiit Maasikmäe. Organist Helve Päid. Juhatuse esimees on Maria Peri
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Rõngu Mihkli kirikus.