Alar Laneman

Alar Laneman (sündinud 6. mail 1962 Vändras) on Eesti erusõjaväelane (brigaadikindral) ja poliitik.
Aastatel 2002–2007 oli ta kaitsejõudude peastaabi ülem ja aastatel 2020–2021 siseminister. Ta oli aastatel 2019–2020 ja 2021–2023 XIV Riigikogu liige ning alates 2023. aastast on ta XV Riigikogu liige. 2024. aastal lahkus ta EKRE-st ja astus Reformierakonda.
Haridus.
Alar Laneman lõpetas 1980. aastal Pärnu 2. Keskkooli.
Sõjaväelise hariduse sai ta aastatel 1981–1985 Tallinna Kõrgema Ehitusvägede Poliitilise Sõjakoolist. 1999. aastal alustas ta õpinguid Rootsi Kuningriigi Sõjaväeakadeemias, lõpetades kooli 2001. aastal.
Ta on lõpetanud esimese Eesti ohvitserina Suurbritannias Kuningliku Kaitseuuringute Kolledži.
Sõjaväeline karjäär.
Varasem teenistus.
Aastatel 1981–1991 teenis Laneman Nõukogude Liidu sõjaväes.
1991. aastal alustas ta kaitsejõudude peastaabi ülema kohusetäitja Ants Laaneotsa kutsel teenistust iseseisvuse taastanud Eesti kaitsejõududes, olles aastatel 1991–1992 esimese üksusena formeeritud peastaabi staabikompanii ülemana kohusetäitja ja seejärel ülem. Seejärel juhtis ta 1993. aastast Kalevi üksik-jalaväepataljoni kuni määrati 1994. aastal kaitseväe välisoperatsioonide üksuse Eesti rahuvalve üksikkompanii ülemaks. Sellelt kohalt tõusis Laneman 1995. aastal Eesti, Läti ja Leedu ühise elukutselise üksuse Balti pataljon (BALTBAT) esimene ülemaks, teenides ametis kuni 1998. aastani.
Maaväe staabi ja peastaabi ülemana.
2001. aastal nimetati ta maaväe staabiülemaks, aasta hiljem tõusis koloneliks edutatud Laneman kaitsejõudude peastaabi ülemaks. 2005. aastal andis president Arnold Rüütel talle brigaadikindrali auastme.
Talle kui kaitsejõudude peastaabi ülemale allusid peastaabi luureosakonna sõjaväeluure (ülem kolonelleitnant Risto Lumi) ja luurepataljon. 2007. aastal läks ta õppima Londonisse. Lanemani õpingute ajal täitis kaitsejõudude peastaabi ülema kohuseid tema asetäitja kolonel Neeme Väli.
Kaitseväe operatiivülemana.
3. märtsist 2008 määrati Laneman kaitseväe operatiivülemaks. Ta täitis ka maaväe ülema kohuseid.
2009. aasta algul koondati kaitseväe kaitsejõudude peastaabi operatiivülema ametikoht seoses struktuurimuudatustega ning sel kohal teeninud Alar Laneman vabastati tegevteenistusest ja arvati reservi.
Töökäik pärast kaitseväge.
Aastatel 2011–2020 oli Laneman sõjaline nõunik kaitsetööstusettevõttes Milrem Robotics, töötades 2011–2016 nõunikuna ka Eesti Kaitsetööstuse Liidu juures.
Nõunikuameti kõrvalt oli ta vahemikus 2011–2019 ajalooõpetaja Sauga põhikoolis.
Poliitiline karjäär.
2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel kandideeris Laneman Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmena Pärnu linnavolikokku, ent ei kogunud vajalikke hääli.
XIV Riigikogus.
Alar Laneman kandideeris Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimekirjas 2019. aasta Riigikogu valimistel 12. valimisringkonnas ning osutus 673 häälega valituks.
Siseministrina.
18. novembril 2020 nimetas peaminister Jüri Ratas ta oma teises valitsuses siseministriks. Laneman oli ametis kuni valitsuse tagasiastumiseni 26. jaanuaril 2021.
XV Riigikogus.
Laneman kandideeris EKRE nimekirjas 2023. aasta Riigikogu valimistel ja osutus valituks.
Laneman kuulub Riigikaitsekomisjoni. Ta on pooldanud Eesti lahkumist jalaväemiinide kasutamist keelavast Ottawa konventsiooni, nimetades lepingut kahjulikuks ja Vene-Ukraina sõjale viidates ebaefektiivseks.
14. juuni 2024 lahkus Laneman EKRE-st, 12. juulil 2024 liitus ta Eesti Reformierakonnaga.