Sipe kool

Sipe kool oli kool Sipe külas Vana-Kuuste valla (1939. aastast Kambja valla) idaservas Tartumaal.
Sipe kool tegutses aastatel 1765–1961 asukohaga Sipe järvest ehk Küti järvest ligi kilomeeter Lootvina poole. Kooli peetakse Vana-Kuuste piirkonna koolihariduse alguseks. Sellest tulenevalt on Sipe kooli järglane Kuuste Kool (Sipe kool viidi 1951 üle 3 km kaugusel olevasse Vana-Kuuste mõisa härrastemajja, kuid Sipele jäi kuni 1961. aastani 1. klass).
2000. aastal paigaldati Sipe kooli asukohta mälestuskivi, mis tähistab hariduselu algust Vana-Kuuste vallas. Kivi taga olid varem koolimaja varemed, kuid 2006. aastaks oli alles väikese talumaja suurune umbes poole meetri kõrgune kääbas, millest turritab välja korstnajalg.
Ajalugu.
Liivimaa kindralkuberneri George Browne'i 1765. aasta koolipatent ehk koolikorralduse kava nägi ette Lõuna-Eestis külakoolide avamise nii, et igas mõisas pidi olema kool. Selle tulemusel avati 1765. aastal külakool ka Vana-Kuuste vallas Sipel. Esimene õpetaja oli Jaan Põkka, lapsi oli koolis 28.
19. sajandi alguses oli Kuuste kandis kaks kooli: Tõõrastel ja Sipel. Aastatel 1861–1893 töötas Sipe kooli juhatajana rahva hulgas väga hinnatud Peeter Pähn, kes pidi aga ametist loobuma, kui õppekeeleks sai vene keel. Tõõraste kool suleti õpetaja keeleoskuse puudumise tõttu sootuks. Aastatel 1897–1912 oli Sipel koolmeistriks ja juhatajaks Pihkva Kooliõpetajate Seminari lõpetanud Jaan Laurson, kelle eestvedamisel loodi Kuustes laulu- ja mänguselts Koidula. 1904. aastal sai selts mõisahärra Leo von Siversi toetusel oma maja.
1903. aastal nimetati Sipe vallakool Vana-Kuuste 2-klassiliseks ministeeriumikooliks. Kuna riigikoolide eest hoolitseti rohkem, olid ka Sipel loodud õppetööks head tingimused. Kool sai üsna suure raamatukogu, oli rikkalikult pildimaterjali, mineraalide ja taimede kogud ning isegi „udupildiaparaat“, millega korraldati kahe nädala tagant pildivaatamisseansse. 1905. aastal töötas Vana-Kuuste ministeeriumikoolis teiste seas ka tulevane kirjanik Henrik Visnapuu. 1909. aastal lõpetas Vana-Kuuste ministeeriumikooli Julius Kuperjanov ja 1914. aastal Richard Viiard. 
1920. aastatel sai Vana-Kuuste koolist taas Sipe 6-klassiline algkool. Õpilaste arv oli sel ajal 120–140 piires. Aastail 1912–1944 töötas koolijuhatajana Eduard Pügi. 1926. aastal avati koolis avalik raamatukogu. Nii õpetajad kui ka õpilased osalesid seltsides, kohaliku näiteringi hinge Juhan Luukase juhendamisel lavastati „Libahunt“, „Kauka jumal“, „Vedelvorst“ jm. Peoõhtutel laulis kooli koor ja esines õpilasorkester. Sipe algkoolis õppis 1920. aastatel major Paul Maitla, üks neljast eestlasest, kes pälvis Sinimägede lahingutes osalemise eest Raudristi Rüütliristi. 1930. aastatel lõpetasid kooli tulevane kirjanik Kalju Kangur ja kunstnik Lembit Saarts. 
Teise maailmasõja ajal sai kool rängalt kannatada: kooli territooriumi tabas 17 suurtükimürsku. Hävisid nii kõrvalhooned, kaev kui ka õunaaed. Koolimajas peatunud punasõdurid hävitasid mööbli, õppevahendid, raamatukogu ja kooli arhiivi. Õppetöö jätkus taas 1945. aastal Sipe Mittetäieliku Keskkooli nime all, kuid õpilaste arv vähenes ja 1950. aastal muudeti kool Sipe Algkooliks.
1951. aastal viidi kool üle Vana-Kuuste mõisahoonesse, kus asusid seni Kuuste külanõukogu, sidejaoskond, rahvamaja ja raamatukogu, ja uueks nimeks sai Kuuste 7-klassiline Kool. 1. klass jäi kuni 1961. aasta suveni Sipele. 2000. aastal paigaldati sinna mälestuskivi, mis tähistab hariduselu algust Vana-Kuuste vallas.