tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Medeia (näidend)

"Medeia" (kreeka "Μήδεια / Mēdeia") on vanakreeka tragöödia, mille kirjutas Euripides Iasoni ja Medeia legendi ainetel ja mis esmakordselt lavastati Ateenas 431 eKr.
Süžee keskendub barbarist nimikangelannale, kes avastab, et tema koht Kreeka maailmas on ohus, ning tema kättemaksule abikaasa Iasonile, kes Medeia teise naise pärast maha jättis. Euripides kirjutas "Medeia" koos nüüdseks kaotsiläinud näidenditega "Philoktetes", "Diktys" ja saatürimänguga "Thersitai", saades tol aastal Ateena dionüüsiate aegsel näidendivõistlusel kolmanda koha (kolmest).
Ilkka Suominen

Ilkka Olavi Suominen (8. aprill 1939 Nakkila – 23. mai 2022 Helsingi) oli Soome poliitik, Rahvusliku Koonderakonna liige.
Ta oli Eduskunna liige aastatel 1970–1975 ja 1983–1994. Suominen oli Rahvusliku Koonderakonna esimees aastatel 1979–1991 ning kaks korda (1987 ja 1991–1994) oli ta parlamendi spiiker. Aastatel 1987–1991 oli ta Harri Holkeri valitsuses kaubandus- ja tööstusminister. 
Ilkka Suominen oli Euroopa Parlamendi liige 1999–2004 (EPP).
1992. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Aastatel 1992–1994 oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni Parlamentaarse Assamblee president.
Sõjamäe hiis

 
Sõjamäe hiis on pargi- ja mälestusehitiste kompleks, mida hakati 1920. aastatel Jüriöö ülestõusu mälestamiseks rajama Tallinna Sõjamäe kõrgendikule.
Praegu on hiiest säilinud üks Kuninga tammedest ja 1343. aasta mälestuskivi. Alates 1990. aastatest on hiie säilinud alale hakatud rajama Jüriöö parki.
Ivalo

Ivalo (põhjasaami keeles Avvil, koltasaami keeles Âʹvvel, Inari saami keeles Avveel) on küla Soomes Lapi maakonnas Inari vallas.
2008. aastal oli külas 3998 elanikku.
Ivalo küla on saanud nime Ivalo jõe järgi (Inari on saami keeles "Avveeljuuhâ", üldise arvamuse järgi on sõna "avveel" tähendus 'voolav').
20. sajandi alguseni kandis küla nime Kyrö. Praegune nimi juurdus 1930. aastatel.
Ludacris

Christopher Brian Bridges (sündinud 11. septembril 1977 Champaignis Illinoisis), esinejanimega Ludacris, on Ameerika Ühendriikide räppar ja näitleja.
Ta on võitnud kolm Grammy auhinda.
Tema abikaasa, modell Eudoxie Mbouguiengue on Gaboni päritolu.
Pärnu Linnameeskond II

Pärnu Linnameeskond II oli Eesti jalgpalliklubi Pärnu Linnameeskond duubelmeeskond.
Chris Brown (jooksja)

Christopher Brown (sündinud 15. augustil 1978) on Bahama jooksja, kes võistleb peamiselt 400 meetri jooksus. Ta on võitnud medaleid individuaalaladel ja ka neli medalit maailmameistrivõistlustelt teatejooksus.
2007. aastal, oma kõige edukamal aastal, võitis Brown Pan-Ameerika mängudel kuldmedali nii individuaalses 400 meetri jooksus kui ka 4×400 meetri teatejooksus. 2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Ōsakas lõi Brown Bahama ametliku rekordi, kui lõpetas 400 m jooksu finaalis neljandana. Samadel maailmameistrivõistlustel võitis Brown koos Avard Moncuri, Andrae Williamsi ja Michael Mathieuga hõbeda 4×400 m teatejooksus.
2008. aastal uuendas ta Oslos taas Bahama rekordit 400 m jooksus, uus tulemus oli 44,40.
2012. aasta olümpiamängudel võitis Brown Bahama teateneliku (Cris Brown, Demetriud Pinder, Michael Mathieu, Ramon Miller) koosseisus olümpiakulla ja püstitas ka uue Bahama rekordi, 2.56,72.
Hannes Anier

Hannes Anier (sündinud 16. jaanuaril 1993 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FCI Levadia.
Klubikarjäär.
Valga FC Warrior.
Hannes Anier alustas jalgpallurikarjääri Esiliiga meeskonnas Valga FC Warrior. Anieri debüüt tuli 31. mail 2009, kui ta sisenes mängu 76. mänguminutil, vahetades välja Bert Klemmeri. Anieri esimene mäng põhikoosseisust alustades tuli 5. juulil 2009 Tallinna FC Flora II vastu, samas mängus lõi Anier ka oma esimese värava Valga FC Warrioris. Anier mängis kokku 4 kohtumist Valga FC Warriori ridades, enne seda kui ta Tallinna FC Flora II ridades mängima hakkas.
FC Elva.
Samal ajal kui Hannes Anier mängis Valga FC Warriori, mängis ta ka Teises liigas FC Elva ridades, mis tegutses 2009. aastal Warriori duublina. FC Elvas tegi Anier kaasa kolm kohtumist ning lõi ühe värava.
Tallinna FC Flora II.
Anier tegi esimese mängu Tallinna FC Flora duubelmeeskonnas 2. augustil 2009 Viljandi JK Tuleviku duubelmeeskonna vastu. Esimesel hooajal tegi Hannes Anier kaasa 11 kohtumises, sealhulgas kahes karikamängus. Kokku lõi ta esimesel hooajal neli väravat.
Oma teisel hooajal Flora II-s tegi Hannes Anier kaasa juba 27 kohtumises ning lõi kokku 13 väravat.
Tallinna FC Flora.
Anier debüteeris Flora esindusmeeskonnas juba 16-aastaselt 4. augustil 2009, kui ta Meistriliiga mängus Nõmme JK Kalju vastu 53. mänguminutil vahetas välja Aivar Anniste. Samal hooajal sai Anier mängida 52 minutit põhikoosseisus kohtumises Paide Linnameeskonnaga, mis lõppes 0:0 viigiga.
Anieri esimene täispikk kohtumine Floras tuli 2011. aasta Eesti Superkarika mängus Tallinna FC Levadia vastu, mis lõppes väravateta viigiga, kuid mille penaltiseerias Tallinna FC Flora võitis.
Thisted FC.
Jaanuaris 2018 siirdus Anier Taani klubisse Thisted FC.
Tallinna Kalev.
Juulis 2018 liitus Anier Tallinna Kaleviga.
Koondisekarjäär.
Hannes Anier tegi debüüdi A-koondises 4. juunil 2014 mängus Islandi vastu. Oma teises koondisemängus 7. juunil 2014 Tadžikistani vastu lõi ta värava.
Ta on esindanud Eestit noortekoondiste tasemel. Ta oli kutsutud Eesti U19 koondisse, mis osales kodusel 2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril.
Isiklikku.
Anieri vanem vend Henrii on samuti profijalgpallur.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 22. november 2017"
Nadežda Krupskaja

Nadežda Konstantinovna Krupskaja (vene keeles Надежда Константиновна Крупская; 26. veebruar 1869 Peterburi, Venemaa Keisririik – 27. veebruar 1939 Moskva, NSV Liit) oli Vene revolutsionäär ja Nõukogude Liidu partei-, ühiskonna- ja kultuuritegelane, noorsoo kommunistliku hariduse ja kasvatuse põhiideoloog ja organisaator. 1898. aastast oli ta Vene revolutsionääri Vladimir Lenini abikaasa. 
Nadežda Krupskaja oli NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu haridusasjade rahvakomissari asetäitja aastail 1929–1939.
Elulugu.
Sündis aadliperes. Isa Konstantin Ignatjevitš Krupski (1838–1883) oli Vene ohvitseride komitee liige ning toetas 1863. aasta jaanuariülestõusu. Ema Elizaveta Vassiljevna Tistrova oli koduõpetaja.
Marksismiga tutvus Krupskaja tunduvalt varem kui Lenin, kuna pärast tema isa surma 1883. aastal jäi isa testamendi järgi Krupskite pere Nikolai Utini hoole alla, kes käis läbi Marxiga. 
1887. aastal lõpetas kuldmedaliga tütarlaste eragümnaasiumi Peterburis.
Tartu Harrastajad

Tartu Harrastajad (Tartu Quattromed) oli Eesti jalgpalliklubi.
Klubi lõpetas tegevuse enne 2013. aasta hooaja algust, nimetades end Tartu FC Santoseks.
FC Kuressaare U21

FC Kuressaare II on Eesti jalgpalliklubi FC Kuressaare duubelmeeskond, mis mängib Esiliiga B-s.
Ajalugu.
Muhumaa JK.
2000. aastal Esiliigas startiv Muhumaa Jalgpalliklubi täitis lagunenud Jõhvi JK Eesti Põlevkivist tühjaks jäänud kohta. "Juriidiliselt muutis Jõhvi klubi oma nime Muhumaa JK-s,” selgitas Eesti Jalgpalli Liidu peasekretär Tõnu Sirel. Tegelikult ei seo Muhumaa klubi Ida-Virumaa jalgpallikantsiga miski. Tegemist oli FC Flora initsiatiivil loodud FC Kuressaare duubelmeeskonnaga.
Sörve JK.
2015. aastal muudeti Sörve JK nimi FC Kuressaare II-ks.
Võitjad (1): 2003
2. koht (4): 2007, 2013, 2021, 2022
3. koht (2): 2001, 2002
1Kuressaare JK Sarma nime all.&lt;br&gt;2Muhumaa JK nime all.
Philip MacDonald

Philip MacDonald (5. november 1900 – 10. detsember 1980) oli inglise stsenarist ja kriminaalromaanide autor. 
MacDonaldi loomingu tuntuim tegelane on kolonel Anthony Ruthven Gethryn.
Kirjanik kasutas pseudonüüme Oliver Fleming, Anthony Lawless, Martin Porlock jm.
Elulugu.
Philip MacDonald sündis 1900. aastal Londonis proosaisti ja näitekirjaniku Ronald MacDonaldi ning näitleja Constance Robertsoni pojana. Philipi isapoolne vanaisa oli šoti luuletaja ja romaanikirjanik George MacDonald. I maailmasõja ajal ja järel teenis MacDonald Briti ratsaväes. Pärast abiellumist kirjanik F. Ruth Howardiga kolis pere 1931. aastal Hollywoodi, kus MacDonald kirjutas proosa kõrval tele- ja raadiosaadete ning filmi stsenaariume.
Tartu FC Santos

Tartu FC Santos on 2006. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tartus.
Ajalugu.
Tartu FC Santos on asutati 17. märtsil 2006 noorteklubina, 2008. aastal liitusid nad Tartu jalgpalliklubiga Välk 494, et osaleda Eesti jalgpallimeistrivõistlustel.
2013. aasta hooaja eel nimetati Tartu Quattromed Tartu FC Santoseks.
Personal.
Peatreenerite ajalugu.
KTKohusetäitja
2. koht (1): 2014
Võitja (3): 2006, 2008, 2013
Võitja (1): 2005
Võitja (1): 2004
Võitja (1): 2003
2. koht (1): 2014
2. koht (1): 2015
Sepistamine

Sepistamine on kuumutatud metalli, tavaliselt raua ja selle sulamite töötlemine. Sepistatud ese, toode on sepis.
Sepistamine koosneb seitsmest põhivõttest: 
Sepistatakse nii tarbe- kui ka kunstsepiseid; nii käsitööna kui ka tööstuslikult.
Sepistamine Eestis.
Esimesed märgid metallitööst Eestist - arvatavalt võõrsilt toodud metalli sepistamisest - pärinevad eelrooma rauaajast. Märksa täpsemad andmed pärinevad aga hilisest eelrooma rauaajast, mil Põhja- ja Lääne-Eesti kalmetesse ilmub arvukalt rauast ehteid, tööriistu ja isegi relvi. Kuna see oli ühtlasi aeg, mil üle Eesti rajati terve rida kindlustusi (mäepealseid asulaid), siis võib kõnelda uue ühiskondliku eliidi esilekerkimisest, kelle võim vähemalt ühes osas tulenes kontrolli omamisest rauatöö üle. Rooma rauaajast tuntakse juba mitmeid rauasulatuskohti; ühtlasi võib kõnelda rauatöö oskuste tuntavast arengust ja jõudmisest samale tasemele lõuna- ja läänepoolsete naabritega.
Iolkós

Iolkós ("Ιωλκός") on küla Kreekas Tessaalia piirkonnas Magneesia piirkonnaüksuses Vólose vallas Iolkósi munitsipaalpiirkonnas (endises Iolkósi vallas) Pagasaí lahe põhjarannikul. 
Külas elas 2001. aastal 103 inimest.
Külas on kool ja külaplats ("plateia"). 
Antiikajal oli küla kohal Iolkose linn.
İzmit

İzmit (türgi keeles ka Kocaeli) on linn Türgi lääneosas Marmara mere İzmiti lahe kaldal, Kocaeli provintsi halduskeskus.
İzmiti varasem kreekakeelne nimi oli Nikomedeia (vanakreeka "Νικομήδεια").
Ajalugu.
İzmiti kohal asus linn, mille nimi oli Astacus või Olbia (asutatud 712 eKr). Pärast selle purustamist ehitas Bitüünia kuningas Nikomedes I 264 eKr samasse kohta uue linna, mille nimeks sai Nikomedeia. Nikomedeiast sai üks Väike-Aasia tähtsamaid linnu.
Nikomedeia oli Rooma riigi idapoolne pealinn 286–324. 324–330 oli Nikomedeia Bütsantsi ajutine pealinn.
17. augustil 1999 toimunud maavärin magnituudiga 7,4 purustas linna ja selle ümbruse.
Vaatamisväärsused.
Linnas on säilinud antiikaegse agoraa, akropoli, amfiteatri ja nekropoli varemed. 
Majandus.
İzmit on tööstuskeskus, seal asub naftatehas, paberi- ja tsemenditehased. Linnas töötab ka Fordi autotehas.
Iolkósi vald

Iolkósi vald ("Δήμος Ιωλκού") on endine vald Kreekas Tessaalia piirkonnas Magneesia maakonnas. Selle territoorium on alates 1. jaanuarist 2011 osa Vólose vallast. 
Vallas oli 2011. aastal 2138, 2001. aastal 2071 ja 1991. aastal 2415 elanikku. 
Pindala oli 1,981 km². See oli väikseimate Kreeka valdade seas 13. kohal ning väikseim, mis ei kuulunud Ateena linnastusse ega Thessaloníki linnastusse. 
Valla halduslik ja asustuslik jaotus oli järgmine:
Vallavalitsus asus Áno Vólose külas. Anakasiá külas oli Iolkósi vallakeskus.
Šolban Kara-ool

Šolban Kara-ool (tõva keeles Шолбан Валерий оглу Кара-оол, vene keeles Шолбан Валерьевич Кара-оол; sündinud 18. juulil 1966) on tõva rahvusest Venemaa poliitik. Ta oli Tõva Vabariigi valitsusjuht alates 6. juunist 2007 kuni 7. aprillini 2021.
2012. ja 2016. aastatel toimunud üldvalimistel valiti ta suure häälteenamusega ametisse tagasi.
Anakasiá

Anakasiá ("Ανακασιά") on küla Kreekas Tessaalia piirkonnas Magneesia piirkonnaüksuses Vólose vallas. See oli Iolkósi valla ärikeskus. 
Elanike arv on 933.
Anakasiás tegutsevad kool, lütseum, gümnaasium, pangad ja postkontor, külas on ka külaväljak ("plateia").
Norden

Norden on suvine sümfooniaorkester, kuhu kuulub 70–100 muusikakõrgkooli õpilast Põhja- või Baltimaadest (Taanist, Islandilt, Soomest, Norrast, Rootsist, Eestist, Lätist, Leedust). Orkestri asutas 1993. aastal kunstiline juht Esa-Pekka Salonen ja orkestri eestvedajaks oli esimesed 15 aastat Rootsi Kontsert. Nordeni keskuseks sai 2008. aastal Kristiansand Norras, kunstiliseks juhiks Rolf Gupta.
Adgeri ülikooli, Kristiansandi sümfooniaorkestri ja rahvusvahelise kirikumuusika festivali ühisel ettevõtmisel loodi orkestrile uus korraldus ning tegevus planeeriti kuni aastani 2012. Kontori- ja prooviruume jagatakse Kristiansandi sümfooniaorkestriga Marvikas.
Esinemisproovid korraldatakse igal aastal jaanuaris ning orkester tegutseb aktiivselt kolmel nädalal igal suvel. Kandidaate võetakse vastu kõigist piirkondadest, paljud pillimängijad osalevad orkestris mitmel hooajal; vanusepiirang liikmetele on 25 eluaastat. Orkester Norden on käinud tuuridel suures osas Põhjamaades, mujal Euroopas ja Hiinas. Orkestrit on juhtinud mitmed tuntud Põhjamaade dirigendid.
Orkestri dirigendid aastatel 1993–2009:
Orkestri repertuaari kuulub nii ajaloolist klassikalist muusikat kui ka improvisatsiooni ja elektroonikat; Mahleri ja teiste romantiliste klassikute teoseid kõrvuti roki-, popi- ja filmimuusikaga; samuti 20. sajandi klassikat Stravinskilt ja Messiaenilt. Kõige selle juures aga on orkestri keskmes Põhjamaade muusika pärand.
Sümfooniaorkester kui kultuuriinstitutsioon on püsivalt arenev, kuigi paljud võivad küüniliselt väita, et suur osa orkestrimuusikast on pärit heliloojatelt, kes surid juba aastakümneid, kui mitte sajandeid tagasi. Orkestril on 21. sajandil aga pidevalt uusi väljakutseid.
Anker Jørgensen

Anker Henrik Jørgensen (13. juuli 1922 – 20. märts 2016) oli Taani poliitik, endine Taani peaminister (1972–1973 ja 1975–1982) ja välisminister (1978).
Jørgensen sündis Kopenhaagenis jõukas peres Johannes Albert ja Maria Jørgenseni pojana. 1948 abiellus ta Ingrid Kvist Pederseniga (1922–1997). Abielust sündis neli last.
Jørgenseni poliitikukarjäär algas varakult. 1950 sai ta ametiühingu liikmeks. 1968–1972 juhtis ta Taani Tööliste Liitu. 1964 valiti ta Sotsiaaldemokraatide esindajana Folketingi saadikuks ja sinna valiti ta palju kordi tagasi.
5. oktoobril 1972 sai Jørgensen sotsiaaldemokraatide juhiks ja ühtlasi Taani peaministriks, kui varem neid ameteid pidanud tema erakonnakaaslane Jens Otto Krag otsustas poliitikast loobuda oma elu tipphetke saabumise järel, milleks oli Taani vastuvõtmine Euroopa Majandusühendusse. Peaministriks oli Jørgensen 14 kuud, mil parlamendivalimiste järel sai 19. detsembril 1973 selleks Venstre juht Poul Hartling, kelle erakonnal oli 175-kohalises Folketingis kõigest 22 kohta ja kes moodustas Taani ajaloo kõige väiksema kandepinnaga vähemusvalitsuse, sest teisi erakondi valitsuses polnudki. Pärast aastat opositsioonis sai Jørgensen 13. veebruaril 1975 taas peaministriks, moodustades oma vähemusvalitsuse. 1978 kaasas ta valitsusse Venstre, moodustades suure koalitsiooni majandusprobleemide lahendamiseks. Koalitsioon kestis 23. oktoobrini 1979, mil Venstre sellest lahkus. Jørgensen astus peaministrikohalt tagasi 10. septembril 1982 ja tema järglaseks sai Konservatiivse Rahvapartei juht Poul Schlüter, kuid Jørgensen jäi erakonna juhiks kuni 1987, mil ta astus selleltki kohalt tagasi ja tema järglaseks erakonnajuhi kohal sai Svend Auken.
Jørgensen oli tugev liider. Ta tugevdas Taani sotsiaalsüsteemi ja ühiskondlikku heaolu, kuid tema poliitika suurendas riigieelarve puudujääki tunduvalt ja see tõi kaasa suured välisvõlad.
1986. ja 1991. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
1990 valiti Jørgensen aasta taanlaseks.
Ta on kirjutanud mitu autobiograafiat.
Páll Pétursson

Páll Bragi Pétursson (17. märts 1937 – 23. november 2020) oli Islandi poliitik, Progressipartei liige. 1990. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Duran Çetin

Duran Çetin (sündinud 15. veebruaril 1964 Konyas) on türgi romaanikirjanik.
Ta on lõpetanud Selçuki ülikooli teoloogiateaduskonna.
Karin Söder

Karin Anne Sofie Söder (neiupõlvenimi Bergenfur; 30. november 1928 Kil – 19. detsember 2015 Täby) oli Rootsi poliitik, Keskpartei liige. 
Aastatel 1985–1987 oli ta Keskpartei esimees. Ta oli esimene naine, kes valiti Rootsi suure erakonna liidriks. Ta oli aastatel 1971–1991 Riksdagi saadik. Ta oli ka üks maailma esimesi naisvälisministreid. Ta oli Rootsi välisminister aastatel 1976–1978 ja Rootsi sotsiaalminister aastatel 1979–1982.
1984. ja 1989. aastal oli Karin Söder Põhjamaade Nõukogu president.
Jason and the Argonauts

"Jason and the Argonauts" on mitme teose pealkiri:
Jüri Jegorov

Jüri Jegorov (26. veebruar 1972 Tallinn – 1. aprill 2011) oli Eesti tarbegraafik.
Ta õppis aastatel 1984–1988 Tallinna Kunstikoolis ja 1992–1996 Tallinna Kunstiülikoolis vabagraafika erialal. Alates 1994. aasta sügisest töötas ta tarbegraafikuna.
Luis Suárez (täpsustus)

Luis Suárez on mitme tuntud inimese nimi:
Elsi Hetemäki

Elsi Maria Hetemäki-Olander (neiupõlvenimi Rinne, varem Hetemäki; 26. september 1927 Oulainen – 3. detsember 2023 Helsingi) oli Soome poliitik, Rahvusliku Koonderakonnna liige. 
Ta oli Eduskunna liige aastatel 1970–1991, sealhulgas Eduskunna aseesimees aastatel 1987–1991.
1984. ja 1987. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
Chris Smalling

Christopher Lloyd "Chris" Smalling (sündinud 22. novembril 1989 Londonis) on inglise jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Roma.
Park Ji-sung

Park Ji-Sung (sündinud 25. veebruaril 1981) on Lõuna-Korea endine elukutseline jalgpallur. 
Aastatel 2005–2012 mängis Park Ji-Sung Inglismaa klubis Manchester United.
13. kromosoom

Inimese 13. kromosoom ehk kromosoom 13 on inimese kromosoom. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka seda kaks koopiat.
Inimese 13. kromosoom sisaldab umbes 115 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 3,5% kogu inimese DNA-st. Geene on leitud 927, mille hulgast 313 kodeerivad valke ja 311 on pseudogeenid.
On leitud seoseid 13. kromosoomis paiknevate geenide ja selliste haiguste vahel nagu rinnavähk, põievähk, mittesündroomne kurtus, MODY tüüp 4 (suhkurtõbi), Wilsoni tõbi, Patau sündroom (trisoomia 13), retinoblastoom, Tourette'i sündroom, Troyeri sündroom, Waardenburgi sündroom.
21. kromosoom

Inimese 21. kromosoom ehk kromosoom 21 on inimese väikseim kromosoom. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka 21. kromosoomi kaks koopiat.
Inimese 21. kromosoom sisaldab umbes 46,7 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 1,5% kogu inimese DNA-st.
2000. aastal jõuti lõpule selle kromosoomi sekveneerimisega ja see oli tol ajal ühtlasi teine täielikult sekveneeritud kromosoom.
Arvatakse, et selles kromosoomis on umbes 600 geeni, mille seas on ka 226 valke-kodeerivat ja 142 pseudogeeni. 
21. kromosoomi trisoomia põhjustab Downi sündroomi.
22. kromosoom

Inimese 22. kromosoom ehk kromosoom 22 on inimese üks väiksemaid kromosoome. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka 22. kromosoomi kaks koopiat.
Inimese 22. kromosoom sisaldab umbes 51 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 1,5% kogu inimese DNA-st.
1999. aastal jõudsid Human Genome Projecti teadlased lõpule selle kromosoomi sekveneerimisega ja sellest sai esimene täielikult sekveneeritud kromosoom.
Selles kromosoomis on leitud 1123 geeni, mille seas on ka 453 valke kodeerivat ja 345 pseudogeeni.
I

"Tehniliste piirangute tõttu on siia suunatud ka väiketäheline ı. Selle tähe kohta vaata artiklit punktita i."
I (väiketähena i) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. I on ladina tähestiku 9. täht. 
I-le vastab kreeka tähestikus ioota.
Jo Benkow

Jo Benkow (sündinud Josef Elias Benkowitz; 15. august 1924 Trondheim – 18. mai 2013 Oslo) oli Norra poliitik, Høyre liige ja 1985–1993 Norra parlamendi Stortingi president.
Benkow sündis Trondheimis, aga kolis lapsena koos vanematega Osloga piirnevasse Bærumi valda. Et ta oli juut, põgenes ta pärast Norra okupeerimist Natsi-Saksamaa poolt Rootsi kaudu Suurbritanniasse, kus ta sõja lõpul teenis Norra õhuväes. Pärast sõda tuli ta sünnimaale tagasi ja hakkas tööle fotograafina.
1965 valiti Benkow Stortingisse Høyre esindajana. Ta sai kiiresti üheks mõjukamaks parlamendi liikmeks. 1980–1984 oli ta Høyre juht ja 1981–1985 Høyre saadikurühma juht Stortingis. 9. oktoobril 1985 valiti ta parlamendi spiikriks ja sellel kohal oli ta kuni pensionile jäämiseni 30. septembril 1993. Ta oli parlamendi liige kokku 28 aastat.
1983. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president. Ta oli muu hulgas Rahvusvahelise Inimõiguste Helsingi Föderatsiooni president ja õpetas Bostoni ülikoolis rahvusvahelisi suhteid. Ta kirjutas raamatuid inimõiguste kohta ja monarhia olukorrast Norras. Tema raamat "Olav – menneske og monark" ("Olav – inimene ja monarh") sai bestselleriks.
Benkow oli nõutud kõneleja Lähis-Ida poliitika ja antisemitismi teemadel. Viimastel aastatel äratas ta tähelepanu sellega, et nimetas oma erakonnakaaslast, endist ministrit ja Høyre juhti Kåre Willochit "kõige suuremate eelarvamustega inimeseks kogu maal", käsitledes Willochi vaateid Lähis-Ida konfliktile ja tema kriitikat Iisraeli suhtes.
Matthías Á. Mathiesen

Matthías Á. Mathiesen (6. augustil 1931 Hafnarfjörður – 9. november 2011 Hafnarfjörður) oli Islandi poliitik. 
Ta oli Iseseisvuspartei liige. 1959. aastal valiti ta esimest korda Alþingi liikmeks. Aastatel 1974–1978 oli Matthías Á. Mathiesen Geirs Hallgrímssonari valitsuse rahandusminister, aastatel 1983–1985 Steingríms Hermannssonari valitsuse kaubandusminister ja 1986–1987 välisminister. 1987–1988 oli ta Þorsteins Pálssonari valitsuse kommunikatsiooniminister. 
Aastatel 1970 ja 1980 oli Matthías Á. Mathiesen Põhjamaade Nõukogu president.
Tema poeg on poliitik Árni M. Mathiesen.
Kristiine Kurema

Kristiine Kurema (sündinud 1. detsembril 1990 Paides) on eesti kirjanik. 
Ta lõpetas 2010. aastal Paide Gümnaasiumi.
Tema tuntuim teos on 2008. aastal ilmunud noorsooromaan "Jäätunud võõras".
Gustav Johann Laurentius

Gustav Johann Laurentius (ka Gustavus Johannes Laurenti; 1658? Tallinn – 1704 Järva-Jaani) oli juhuluuletaja ja vaimulik. 
Tema isa oli Tallinna Oleviste kiriku kantor Joachim Laurentius (maetud 1684), ema Agneta Knemayer (u 1636 – maetud 1705).
Ta lõpetas 1676. aastal Tallinna gümnaasiumi ja õppis 1676–1679 Wittenbergi ülikoolis, kus sai magistrikraadi.
Oli Ambla koguduse pastor 1680–1683, Harju-Madise koguduse abipastor 1683–1684 või 1685–1688 , pärast seda kuni aastani 1696 Risti koguduse diakon, Järva-Jaani koguduse pastor 1697–1704.
Ta tapeti arvatavasti 1704. aasta septembris sõjasündmuste käigus ja maeti 4. märtsil 1706 Oleviste kirikusse.
Caspar Franz Lorenzsonn

Caspar Franz Lorenzsonn (27. detsember 1811 Suigu – 27. august 1880 Pärnu) oli tõlkija, ajakirjanik, köster, eesti kirjanik ja kirjamees.
Kristiina Kass

Kristiina Kass (sündinud 14. mail 1970 Tartus) on eesti lastekirjanik, illustraator ja tõlkija. Ta elab 1990. aastast Soomes ja on kirjutanud ka soome keeles.
1988. aastal lõpetas ta Tallinna 24. Keskkooli kunstiklassi, 1999. aastal sai Helsingi ülikoolis kandidaadi- ja 2020. aastal filosoofiamagistri kraadi soome keele ja kultuuri erialal. 
1999. aastal avaldas Soome ajaleht Hyvinkään Sanomat (hilisem Aamuposti) tema esimesed lastelood ja peagi ka illustratsioonid. Tema lastelugusid ja noorteföljetone ilmus ajalehes üheksa aasta jooksul peaaegu igal nädalal. Kass on teinud kaastööd lasteajakirjadele Täheke ja Hea Laps ning mitmele raamatu- ja õpikukirjastusele.
Esimesed viis lasteraamatut on Kristiina Kass illustreerinud ise, lisaks neile ka Wimbergi "Buratino laulud" ja Jaan Rannapi "Jänesepoeg Juss ja karupoeg Kusti". "Nõianeiu Nöbinina", "Õpetaja Kusti kummitab", "Elle ja Kalle koduvideo" ning "Nõianeiu Nöbinina ja korstnapühkija" on illustreerinud Heiki Ernits.
2011. aastal esilinastus Eesti Televisioonis tema "Nõianeiu Nöbinina" järgi tehtud teleseriaal (nimiosas Mari Pokinen).
Kristiina Kass on tõlkinud soome keelest selliste populaarsete Soome lastekirjanike nagu Sinikka ja Tiina Nopola ("Risto Räppari" sari), Mauri Kunnase, Marjatta Kurenniemi ("Õnneli ja Anneli"), Marko Leino ("Jõululugu") ja Magdalena Hai ("Painajapoe" sari) raamatuid.
Timotheus Kuusik

Timotheus Kuusik (24. detsember 1862 (vkj)/ 5. jaanuar 1863 Lalli, Muhu – 14. mai 1940 Tallinn) oli eesti kooli- ja kirjamees.
Ta lõpetas Lõetsa külakooli, Hellamaa apostlik-õigeusu kihelkonnakooli ja Kuressaare õpetajate ettevalmistamise kooli. Aastatel 1879–1882 õppis ta Tartu Õpetajate Seminaris. 
Aastatel 1882–1892 oli ta kooliõpetaja Harjumaal Arukülas (apostlik-õigeusu kihelkonnakoolis) ning aastast 1892 Tallinna koolides.
Isiklikku.
Ta abiellus aastal 1885 Maria Kuusikuga (neiuna Oniks). Neil oli neli poega (vanim poeg Aleksis Kuusik oli füüsika-, matemaatika- ja kosmograafiaõpetaja ning Gustav Adolfi Gümnaasiumi direktor; teine poeg Vladimir Kuusik oli Viljandi, Tartu ja Tallinna ringkonnakohtu esimees) ning kolm tütart. Tütar Eugenie tütar on kunstnik Vive Tolli
Reinhold Kamsen

Reinhold Kamsen (12/24. oktoober 1871 Imavere – 16. mai 1952 Kiisa) oli eesti lastekirjanik, ajakirjanik ja luuletaja. 
Kamsen õppis Järavere külakoolis. 
1909. aastast pidas ta Pilistvere alevikus seltsimaja ning töötas laenu-hoiuühisuses ja majandusühingu raamatupidajana. 1920. aastast oli ta Põltsamaa tarvitajate ühingu raamatupidaja ning osales kohalikus seltsitegevuses. Aastatel 1927–1931 töötas ta ajalehe Põltsamaa Teataja vastutava toimetajana, aastatel 1930–1931 andis ta välja nädalalehte Põltsamaa Uudised. 
Kamsen on ise väitnud, et kirjutas elu jooksul mitu tuhat luuletust. Tema luuletusi ja lühiproosapalu on avaldatud peamiselt Postimehes ja selle kaasannetes (1896–1913), Lindas (1899–1905) ja Põltsamaa Teatajas (1927–1930). 
Tema loomingus on valdav loodus- ja kodulüürika. Romantilises võtmes antakse edasi kauneid looduspilte ning vahendatakse eleegilisi tundeelamusi, tema isamaaluule sisendab optimismi ja kinnitab autori usku eestlaste tulevikku. Friedebert Tuglas leidis, et ainuke Kamseni sulest pärit väärtluuletus on "Murede maa" (1907). 
1901. aastal hakkas ta kaastööd tegema Lastelehele, vanemas eas kirjutaski peamiselt lastele mõeldud tekste. Mõned Kamseni lastelaulud on saanud viisistatult üldtuntuks (nt "Küll on kena kelguga"). 
1950. aastal kolis ta Tallinna tütre juurde, suri 16. mail 1952 Kiisal. Tema põrm on maetud Pilistvere kalmistule oma perekonna hauaplatsile.
Isiklikku.
Tema tütar oli ehitusinsener ja -teadlane Valve Kikas.
Salongiorkester

Salongiorkester on varieeruva koosseisuga instrumentaalansambel, millega eelkõige aastatel 1880–1950 esitati meelelahutuseks n-ö salongimuusikat. Salongiorkestri funktsioon pärineb 19. sajandi kodanlikest salongidest ja tantsusaalidest. Salongiorkestrite hiilgeaeg oli 1920. ja 1930. aastatel. 
Salongiorkestri repertuaari põhiosa moodustasid ooperi- ja operetimeloodiate, klassikaliste karakterpalade, filmimuusika ja lööklaulude seaded. Terve rida kirjastusi andis teoseid välja nii põhikoosseisule kui ka seades salongiorkestrile.
Salongiorkestrit kasutati eelkõige pidude, tantsuteede ja väiksemate muusikateatrietenduste (sh revüüde) saateansamblina ning n-ö "kuurorkestrina" kuurkontsertidel kuursaalides.
Väikseimaks salongiorkestri koosseisuks on klaveritrio, kuid tavaliselt oli salongiorkestril erinevaid pillirühmi esindav variantne koosseis, millesse kuulus 5–15 muusikut. Ansambli tuuma moodustasid klaver ja keelpillirühm, mida võisid täiendada puupillid, vaskpillid, kitarr ja löökpillid. Varem oli populaarseks salongiorkestri pilliks ka harmoonium. Suurtes salongiorkestrites, mis lähenesid sümfooniaorkestrile või bigbändile, võis olla ka kuni kolm saksofoni. 
Salongiorkestri koosseise on nimetatud ka pariisipäraseks (sisaldab kornetit), viinipäraseks (sisaldab flööti) ja berliinipäraseks (sisaldab klarnetit ja trombooni).
Salongiorkestril oli harva dirigent, kes mingit pilli kaasa ei mänginud. Tavaliselt oli teisi instrumente juhtiva n-ö direktsioonihääle funktsioon esimesel viiulil või klaveril. Salongiorkestri eripäraks oli teise viiuli asemel "violino obligato" kasutamine. 
Salongiorkestri muusikud mängisid tihti kordamööda ka erinevaid instrumente. Maailmasõdadevahelisel ajal oli tavaline, et üks mängija võis mängida vaheldumisi näiteks viiulit ja saksofoni või sõjaväeansamblites tavalist kombinatsiooni tšello-tromboon. Tänapäeval kohtab selliseid multiinstrumentaliste harva, kuid suhteliselt levinud on kombinatsioonid laul-klaver (süntesaator), klarnet-saksofon või viiul-vioola.
Salongiorkestrile on kirjutatud ka originaalrepertuaari. Näiteks Kurt Weilli "Kolmekrossiooperit" saadab salongiorkester. Seadeid salongiorkestrile leiab ka Arnold Schönbergi loomingust.
20. kromosoom

Inimese 20. kromosoom ehk kromosoom 20 on inimese üks väiksemaid kromosoome. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka 20. kromosoomi kaks koopiat.
Inimese 20. kromosoom sisaldab umbes 63 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 2% kogu inimese DNA-st.
Selles kromosoomis on leitud 1025 geeni, mille seas on ka 541 valke kodeerivat ja 204 pseudogeeni. 
On leitud seoseid 20. kromosoomis paiknevate geenide ja selliste haiguste vahel nagu Alagille'i sündroom, Creutzfeldti-Jakobi tõbi, tsöliaakia, leukeemia, Okihiro sündroom, brahhüdaktüülia (lühisõrmsus).
Christian Gottlob Neefe

Christian Gottlob Neefe (5. veebruar 1748 Chemnitz – 26. jaanuar 1798 Dessau) oli saksa helilooja, organist, kapellmeister ja muusikateadlane. 
Neefe oli ka Ludwig van Beethoveni õpetaja.
Unipiha Algkool

Unipiha algkool on algkool Kambja vallas Tartumaal.
Kool asub Pangodi järve kaldal. Selles koolimajas alustati õppetööd 15. jaanuaril 1945.
Kool on neljaklassiline.
Euraasia Majandusühendus

Euraasia Majandusühendus (vene keeles Евразийское экономическое сообщество, lühend ЕврАзЭС) oli rahvusvaheline majanduskoostöö organisatsioon, mille liikmed olid Venemaa, Valgevene, Kasahstan, Kõrgõzstan ja Tadžikistan. Vaatlejaliikmed olid Ukraina, Moldova ja Armeenia. Organisatsiooni eesmärgid olid tolliliidu ja ühise majandusruumi loomise protsessi edendamine ning muude majandus- ja humanitaaralast integratsiooni toetavate ülesannete elluviimine.
Organisatsiooni asutamisleping allkirjastati 2000. aastal Astanas ja see jõustus 2001. aastal. Esialgsele viiele liikmesriigile lisandus 2006. aastal Usbekistan, kes aga peatas organisatsioonis osalemise 2008. aastal ilma põhjust ametlikult ütlemata.
EMÜ alaline organ oli integratsioonikomitee, mis asus Peterburis. See võttis otsuseid vastu kahekolmandikulise hääleenamusega, kusjuures Venemaal oli 40 häält, Kasahstanil ja Valgevenel (ja Usbekistanil) 15 häält ning Kõrgõzstanil ja Tadžikistanil 7½ häält.
Organisatsiooni peasekretäriks nimetati 2007. aastal Tair Mansurov.
29. mail 2014 kirjutasid Venemaa, Valgevene ja Kasahstani liidrid Vladimir Putin, Aleksandr Lukašenko ja Nursultan Nazarbajev Astanas alla lepingu, millega Euraasia Majandusühenduse asemele moodustati Euraasia Majandusliit. 10. oktoobril 2014 kirjutati Minskis alla otsusele lõpetada Euraasia Majandusühenduse tegevus. Euraasia Majandusühendus lõppes 1. jaanuaril 2015.
Euraasia Majandusühenduse liikmed on suuresti samad, ent mitte täiesti. Lisaks kolmele asutajaliikmele kuuluvad sellesse Armeenia ja Kõrgõzstan. Vaatlejaliikmed on Iraan, Kuuba, Moldova ja Usbekistan.
Stabat Mater (Boccherini)

Stabat Mater on itaalia päritolu hispaania helilooja Luigi Boccherini 1781. aastal Stabat Materi tekstile kirjutatud heliteos sopranile ja keelpillikvintetile (keelpilliorkestrile). Teose 1800. aastal valminud teine versioon (trükis avaldatud 1801) on kirjutatud kahele sopranile, tenorile ja keelpillidele. Teosele on hiljem antud oopusenumber 61. Teos valmis Hispaania printsi Don Luis'i tellimusel, selle esiettekande kohta info puudub. 
Boccherini Stabat Mater on isikupärane ja põnev teos, mis kuulub oma aja olulisemate religioossele tekstile loodud teoste hulka. Boccherini muusika ühendab retsitatiivseid, vabu arioosseid ja täiemõõdulisi ooperilaadseid aariaid. Teost võib pidada pigem kultiveeritud meditatsiooniks kui Stabat Materi sünge teksti kehastuseks. Teoses leidub ka ülivirtuoosseid lõike soolotšellole, mida tšellistist helilooja ilmselt ise esitas. 
Uurijad on viidanud Boccherini Stabat Materi seostele Giovanni Battista Pergolesi Stabat Materiga aastast 1736. Sarnasusi leidub nii notatsioonilistes detailides kui ka harmoonias. Mõlemal teosel on sama põhihelistik: f-moll. Samuti võib hoolikal vaatlemisel leida seoseid ka Joseph Haydni teosega "Jeesuse seitse sõna ristil". 
Teosel on 11 osa ja muusikasse on kirjutatud kogu Stabat Materi tekst:
‘Ādil Safar

‘Ādil Safar (araabia عادل سفر; sündinud 1953) on Süüria poliitik, riigi peaminister 3. aprillist 2011 kuni 6. juunini 2012. Aastatel 2003–2011 oli ta põllumajandus- ja agraarreformi minister.
‘Ādil Safar määrati peaministriks pärast seda, kui president 2011. aasta märtsis puhkenud rahutuste vaigistamiseks senise valitsuse erru saatis.
Robert Zoellick

Robert Bruce Zoellick (sündinud 25. juulil 1953) on USA poliitik ja rahandustegelane.
Ta oli 2007–2012 Maailmapanga president. Enne sellele ametikohale määramist töötas ta Goldman Sachsi haldusdirektorina, USA aseriigisekretärina (2005 kuni 2006) ja Ameerika Ühendriikide kaubandusesindajana (2001 kuni 2005).
Sinuhe Wallinheimo

Mika Sinuhe Wallinheimo (sündinud 9. märtsil 1972 Turus) on Soome poliitik ja endine jäähokimängija (väravavaht).
Ta on mänginud Soome klubides JYP ja Lukko, Rootsi klubis Färjestads BK, USA klubides Springfield Falcons, Hershey Bears, Mobile Mysticks ja Mississippi Sea Wolves ning Saksamaa klubides Revierlöwen Oberhausen ja EHC Neuwied. 2008 mängis ta Moskva Dinamos. Ta on tulnud 1 korra Soome meistriks ja 2 korral Rootsi meistriks.
Wallinheimo mängis Soome koondises 11 kohtumises ja kuulus 2007. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali võitnud meeskonda. 
2008. aastal valiti ta Jyväskylä linnavolikokku Koonderakonna nimekirjas. 2011. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Koonderakonna nimekirjas Eduskunna liikmeks 4225 häälega.
Sinuhe Wallinheimo on abielus endise kõrgushüppaja Kaisa Wallinheimoga. Neil on kolm last.
Jalmar Vabarna

Jalmar Vabarna (sündinud 17. aprillil 1987) on eesti muusik, ansamblite Trad.Attack!, Zetod ja Viljandi Guitar Trio liige.
Elukäik.
Jalmar Vabarna on lõpetanud 2005. aastal Värska Muusikakooli ja 2006. aastal Värska Gümnaasiumi ning 2011. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika erialal. Aastatel 2009–2010 õppis ta ühe õppeaasta vahetusüliõpilasena Rootsis Karlstadti Ülikooli Ingesundi Muusikakõrgkoolis.
Ta on mänginud ka ansamblites Curly Strings, Klapp, Gjangsta, Vallatud Vestid ja Johanna-Adele Jüssi Band. Lisaks teeb Vabarna muusikat sooloartistina ning on mänginud paljusid pille koos Sandra Vabarnaga. Jalmar Vabarna on kontserte andnud pea 40 riigis.
Lisaks on Vabarna loonud muusikaagentuuri Folk Massidesse.
Aastatel 2012–2015 töötas ta Eesti Pärimusmuusika Keskuses produtsendina, 2019. aastal oli Seto Folgi muusikaprogrammi juht.
Treski muusika- ja inspiratsioonikeskus.
Jalmar Vabarna on asutanud muusika- ja inspiratsioonikeskuse TRESKI, kus 2015. aastast on toimunud enam kui 50 kultuuriüritust, mh on Treskis üles astunud nublu, Angus, Trad.Attack!, Miljardid, Smilers, Wiiralt, Ewert &amp; The Two Dragons, Vaiko Eplik ja Eliit, Zetod, 5MIINUST, 2 Quick Start, Karl-Erik Taukar ning Terminaator. 
2021. aastal toimus esimene Treski muusika- ja inspiratsioonifestival (#treskifest). Kolmepäevasel festivalil astus üles üle 30 artisti Eestist, Lätist, Ukrainast ja USA-st. Lisaks muusikaprogrammile leidis festivalikülast inspireerivaid tegevusi, nt hommikusaun, jäävannid, hommikuhingamine, arengutöötoad, puuronimine, raamatutelk, vaimse tervise kohvik jne. Festivali üks võimsamaid osasid oli vanasse siloauku ehitatud 50-meetrine ööklubi, kus kahel ööl toimusid peod Silo Soul (Heidy Purga, Henrik Ehte, Dr. PhilGood) ning Treski Tehno (Jozels, Keplér, Tiit Sei, Prof. Palm). 
Jalmar Vabarna kitarrikool.
15. mail 2020 asutas Vabarna veebipõhise kitarrikooli. Koos foto- ja videograaf Silver Tõnissoniga on Vabarna loonud üle 100 kitarriõppevideo ning kooli materjali hulgast leiab ka teiste õpetajate tunde, sh Andre Maaker, Jaan Jaago ja Villu Talsi. 
Isiklikku.
2016. aastal abiellus ta Sandra Sillamaaga, neil on pojad Villem (sündinud 2018) ja Kuu (sündinud 2021). Juulis 2023 andis paar teada, et on otsustanud abielu lahutada. 
Jalmar Vabarna vanavanaema oli setu lauluema Anne Vabarna.
Lehelind

Lehelind ("Phylloscopus") on värvuliste seltsi põõsalindlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Lehelinnud on umbes varblasesuurused roheka värvusega linnud. Enamik on ülalt rohekad või pruunikad ja altpoolt valkjad või kollakad. Üldiselt on nad väga vähemärgatava ja mittekontrastse sulestikuga. Mõnel Aasia liigil on tiibadel ja sabal hele ääristus, samuti heledad laigud silmade all. Suguline dimorfism puudub täiesti, noor- ja vanalinnud näevad samuti ühtmoodi välja. Põõsalindudega võrreldes on lehelindudel lühem saba ja pikemad varbad. Nokk on peenike. Sabal on 12 suurt sulge.
Lehelindude laul on väga lihtne. Kuna nende välimus on üsna sarnane, kuid kaugele kostev laul väga erinev, tehaksegi neil tavaliselt vahet laulu järgi.
Lehelinnud elavad metsas, niihästi okas- kui lehtmetsas. Üksnes mõningaid Aasia liike kohatakse põõsastikes metsapiirist kõrgemal. Lehelinnud on üldiselt putuktoidulised. Eri liigid korjavad putukaid eri rinnetelt, alates puulatvadest kuni rohurindeni. Nad on aktiivsed linnud, liiguvad peaaegu lakkamatult ja toidu otsimise ajal lehvitavad nad sageli tiibu. Enamik liike on rangelt territoriaalsed niihästi suvel kui talvitumispaigas.
Lehelinnud teevad pesa enamjaolt maapinnale, aga mõned ka vahetult selle kohale või puudele keskmisele kõrgusele. Pesa on kerakujuline, väljast kaetud sammalde ja kõrtega. Sissepääs pessa asub küljel. Munad on kas täiesti valged või vaevumärgatavate pruunikate või punakate tähnidega.
Talveks rändavad nad Aafrikasse.
Indrek Sei

Indrek Sei (sündinud 26. juulil 1972 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja endine ujuja. 
Sei lõpetas 1991. aastal Eesti Spordigümnaasiumi ja on õppinud TTÜ majandusteaduskonnas. Ta hakkas ujumist harrastama 1979. aastal Elle Ernesaksa juhendamisel. Tallinna Kalevi ujumiskoolis olid tema treenerid Leili Hein ja Urmas Jaamul, hiljem Kalle Liivamägi ja Tõnu Meijel.
Muud.
Indrek Sei on spordiselts Kalevi auliige 2001. aastast. Ta on Eesti Sportlaste Ühenduse asutaja (1999), kuulunud aastatel 1999–2005 ja aastast 2009 selle juhatusse. 
Sei oli aastatel 2005–2008 Eesti Ujumisliidu president ning Eesti Olümpiakomitee esindajate kogu liige. Ta on aastast 2007 Keila Swimclubi Indrek Sei Ujumiskooli juhatuse liige ning olnud tegev ettevõtja-investorina.
KREANORD

KreaNord on ulatuslik Põhjamaade algatatud ühing, mille eesmärk on parandada piirkonna kultuuri- ja loomemajanduse raamtingimusi. 
Kreanord asutati 2008. aastal ja on Eestis tuntud Põhjamaade Ministrite Nõukoguna. 
Põhjamaade Ministrite Nõukogu oluliseks algatuseks on "Põhjamaade võimalused - vastus globaliseerimisele". Selle üheks osaks on Põhjamaade, kui piirkonna, profiili tõstmine selleks, et maailmalaval suuremat mõju avaldada. Loomemajandus on maailmas kasvavas järgus, mistõttu on oluline tagada selles valdkonnas juhtiv positsioon. 
Edukas "liikmesriik" püüdleb kultuuri- ja ärisektori partnerlusele. KreaNord vastab pädevusenõuetele esitades üldtuntud asutusi neile vastavate püüdlustega Põhjamaades. Seejuures on KreaNord võimeline esindama riigi seisukohti ja tagama riigi pingutused ja meetmete rakendamised koostöös Põhjamaadega, vastates samal ajal poliitilise programmi arengunõudlustele loomemajanduses. 
Distsiplineeritud KreaNord keskendub kogemuste, teadmiste ja arengu läbinud visioonidele, et hõlmata nii äri-kui kultuurisektorit. KreaNord aitab kaasa tõhustatud Põhjamaade koordineerimisele, koostab poliitilisi soovitusi ja algatab ühendatud-Põhjala arengu ja profileerimise tegevust.
Turundustemise läbi viimine maailmaareenil nõuab teadmisi ja vahendeid. KreaNord tahab toetadada tegevusi Põhjamaades ja nende majandusharude töövõtjate omaalgatusi.
Roostepääsuke (perekond)

 
Roostepääsuke ("Cecropis") on värvuliste seltsi pääsulaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Pääsulaste sugukonnas on roostepääsukesed suhteliselt hiljuti välja arenenud linnurühm. Areng on kulgenud pesa keerukamaks muutumise suunas. Kõige vanapärasemad pääsulased pesitsevad avatud pesades, näiteks kivipääsuke ja suitsupääsuke. Nendest on arenenud suletud pesades pesitsevad pääsulased, näiteks räästapääsuke, ning neist omakorda need linnud, kes pesitsevad pika sissekäiguga suletud pesades, näiteks roostepääsuke ja kaljupääsuke.
Perekonda kuulub 7 liiki. Eestis on kohatud eksikülalisena roostepääsukest ("Cecropis daurica").
Lotka-Volterra mudel

Lotka-Volterra mudel on ökoloogias kiskja ja saaklooma vastastikku sõltuvat populatsioonidünaamikat kirjeldav matemaatiline mudel.
Mudeli töötasid välja (sõltumatult) Alfred Lotka ja Vito Volterra.
Tavaliselt esitatakse see mudel kahest võrrandist koosneva diferentsiaalvõrrandite süsteemina:
formula_1
formula_2
kus
Mudel võimaldab kirjeldada kiskja ja saaklooma püsivat kooseksisteerimist, kusjuures mõlema arvukus on võnkuv, teineteise suhtes faasinihkega.
Süsinikuskeleti hargnemine

Süsinikuskeleti hargnemine tähendab, et orgaanilise ühendi mingi süsinikuaatom on kovalentse sideme kaudu seotud kas kahe, kolme või nelja kõrvaloleva süsinikuaatomiga.
Vastavalt hargnemise astmele on kasutusel järgmised nimetused:
Süsinikuskeleti hargnemise aste omab mõju ühendi stabiilsusele, nii et stabiilsemad on primaarset ja kõige vähem stabiilsed on kvaternaarset süsinikuaatomit sisaldavad ühendid:
primaarne (tähistatakse 1°) &gt; sekundaarne (2°) &gt; tertsiaarne (3°) &gt; kvaternaarne (4°).
Näiteks polümeersetes ahelates on kvaternaarne ja tertsiaarne süsinikuaatom nõrgaks kohaks muutes selle kergemini degradeeruvaks ning oksüdeeruvaks. Ja vastupidi, liitumisreaktsioonides kvaternaarse ja tertsiaarse süsinikuaatomi teke on raskendatud, ning eriti, kui kõrvu tekiks kaks hargnemisega tsentrit.
Funktsionaalrühma sisaldavate ühendite korral omab funktsionaalrühmaga (üldjuhul Y) seotud süsinikuaatomi juures (α-asendis) esinev hargnemise aste märkimisväärset mõju ühendi keemilistele omadustele. Tihti on mõju ka ühendi ß-asendis esineval hargnemisel. Eristatakse primaarseid (RCH2-Y), sekundaarseid (R2CH-Y) ja tertsiaarseid (R3C-Y) ühendeid. 
Näiteid: metanool CH3OH (0° alkohol), bensüülkloriid C6H5CH2Cl (1° kloriid), N,N-dimetüülaniliin C6H5N(CH3)2 (3° amiin), neopentüülalkohol (CH3)3CCH2OH (1° alkohol, mis sisaldab ß-asendis 4° süsinikuaatomi).
Ka aktiivsete intermediaatide (vabad radikaalid, karbokatioonid, karbanioon) korral on aktiivse tsentri juures olevate süsinikuaatomite arv olulise tähtsusega intermediaadi stabiilsusele. Näiteks jagatakse karbokatioonid primaarseteks, sekundaarseteks ja tertsiaarseteks. Siin on oluliseks stabiliseerivaks teguriks hüperkonjugatsioon ja stabiilsus kasvab vastupidi ülaltoodule: 
+CH2(CH3) &lt; +CH(CH3)2 &lt; +C(CH3)3
Seega aine molekuli iseloomustamisel vaadeldakse funktsionaalrühmaga seotud süsiniku aatomit, kas funktsionaalrühm on seotud primaarse, sekundaarse või tertsiaarse süsiniku aatomiga. Teiselt poolt saavad alküülrühmad ja karbokatioonid, karbanioonid ning vabad radikaalid ise olla kas primaarsed, sekundaarsed või tertsiaarsed.
Heikki Aaltoila

Heikki Johannes Aaltoila (aastani 1934 Aalto; 11. detsember 1905 Hausjärvi – 11. jaanuar 1992 Helsingi) oli soome helilooja ja dirigent. 
Aaltoila õppis Helsingi Konservatooriumis 1928–1934. Ta oli alates 1945. aastast Soome Rahvusteatri dirigent. 40 aasta jooksul (1934–1973) kirjutas ta muusika umbes 150 näidendile.
Aaltoila lõi ka filmimuusikat. Ta tegi palju koostööd Edvin Laine ja Matti Kassilaga. Heikki Aaltoila teine abikaasa oli alates 1950. aastast Inkeri Hupli. 
Aaltoila oli ka ajalehe Uusi Suomi muusikakriitik.
Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Rosalina Abejo

 Maria Rosalina Madroñal Abejo (13. juuli 1922 Tagoloan – 5. juuni 1991 Fresno) oli helilooja ja dirigent ning nunn Virgin Mary's. 
Ta õppis kompositsiooni Filipiinide Naiste Ülikoolis. 1977. aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse, kus õppis muusikat Eastman School of Musicus ja katoliiklikus ülikoolis Ameerikas. 
Ta õpetas kompositsiooni ja muusikateooriat Kansase Ülikoolis ja St Piusi Seminaris USA Kentucky osariigis. Enne seda ta reisinud, et rahastada reise ja osaleda rahvusvahelistel muusikafestivali konverentsidel. 
Abejo on saanud mitmeid auhindu, sealhulgas Vabariigi kultuuripärandisse auhinna (1967), Filipiinide "Iseseisvuspäeva auhinna" (1973), ta valiti presidendiks Filipiinide Sihtasutus Performing Arts in America 1980.
Eesti Põhjala Ühing

Eesti Põhjala Ühing (rootsi "Föreningen Norden i Estland", inglise "Norden Association of Estonia") on 20. oktoobril 1989 asutatud mittetulundusühing, mille eesmärk on arendada Eesti ja Põhjamaade rahvaste koostööd ja ühistegevust nende ajaloo, ühiste huvide ning kultuuritraditsioonide alusel.
Ühing tegutseb koostöös Taani, Soome, Rootsi, Norra, Islandi, Gröönimaa, Fääri saarte ja Ahvenamaa Põhjala Ühingute ning neid ühendava katusorganisatsiooni Föreningarna Nordens Förbundiga.
Ajalugu.
Eesti Põhjala Ühingu loomise ajendas 1989. aasta mais Rahvarinde büroosse sattunud norra ajakirjaniku Morten Bakkeli kiri, kus too juhtis tähelepanu Põhjamaades tegutsevaile Põhjala Ühingutele ja neid ühendavale liidule. Bakkel pakkus välja idee luua Eestis samalaadne ühing, avardamaks Eesti demokraatlike liikumiste kontakte Põhjamaades.
Oleg Kangur ja Rein Tamsalu koostasid seepeale ühingu põhikirja ning kutsusid kokku asutamiskoosoleku, mis leidis aset 20. oktoobril 1989. Asutajaliikmeid oli 12: Mati Hint, Ülo Kaevats, Oleg Kangur, Marju Lauristin, Jüri Luik, Eino Muruste, Rein Tamsalu, Andres Tarand, Mari Tarand, Mart Tarmak, Sirje Trei ja Peeter Vihalemm.
1989 ja 1990. aasta valimiskampaaniate tõttu ühenduse tegevus soikus, kuid elavnes taas pärast esimest suurkogu, mis peeti 12. mail 1990 Kirjanike Maja saalis. Suurkogul osales 47 inimest ning sellel kinnitati põhikiri, kiideti heaks tegevussuunad, valiti juhatus ja esimees, kelleks sai Oleg Kangur.
20. maiks 1991 oli ühingul juba 328 individuaalliiget ning 10 kollektiivliiget. Allorganisatsioonid tegutsesid Tartus, Pärnus, Kilingi-Nõmmes, Kuressaares, Muhus ja Hiiumaal. Ühingul puudusid oma ruumid ning tegutseti Looduskaitse Seltsilt üüritud ruumides Tatari tänaval.
Krisostomus

OÜ Raamatukauplus Krisostomus on Eesti ettevõte, mis tegeleb raamatute ja ajakirjade tellimisega välismaalt ning raamatute jaemüügiga, korraldab raamatunäitusi, koolitusi jm. 
Raamatukaupluse Krisostomus asutas 1991. aastal Tõnn Sarv. 
Ettevõte asub Tartus aadressil Raekoja plats 11. 
Raamatukauplusel Krisostomus on esindused ka Lätis ("Krisostomus Latvija") ja Leedus ("Knygynas Krisostomus").
Lihula JK

Lihula JK on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Lihulas.
Juta Bedia

Juta Bedia (aastani 1963 Juta Palm; 16. veebruar 1944 Pärnu – 22. november 1996 Thbilisi) oli eesti tõlkija.
Ta õppis aastatel 1951–1962 Tallinna 20. Keskkoolis ja aastatel 1966–1973 Tbilisi võõrkeelte instituudis, mille lõpetas saksa filoloogina. Ta oli aastast 1978 Gruusia Kirjanike Liidu liige ja selle tõlkekolleegiumi teadustoimetaja-konsultant. Ta tõlkis raamatuid gruusia keelest eesti keelde, avaldas eesti perioodikas mitmete gruusia autorite tõlkeid ja Gruusias artikleid eesti kirjanduse kohta.
Isiklikku.
Ta elas aastast 1963 Gruusias. Tema abikaasa oli gruusia põllumajandusteadlane Dato Bedia. Neil olid poeg ja tütar. Juta Bedia suri aastal 1996 Thbilisis ning ta on maetud aedlinna Bagebi kalmistule.
Lääne-Nigula JK

Lääne-Nigula JK (aastani 2014 "Taebla JK") on Eesti jalgpalliklubi, mis mängib 2011. aastast Eesti Meistrivõistlustel jalgpallis madalamas liigas lääne tsoonis. 
Klubi nime muudeti 2014. aastal seetõttu, et 2013. aastal ühines Taebla vald Lääne-Nigula vallaga. Meeskond on olnud aga vallapõhine, mõned mängijad ka Haapsalust ja Saaremaalt.
Klubi on toetanud Cipax Eesti AS ja Lääne-Nigula vald.
Haapsalu kunstmuruväljak

Haapsalu kunstmuruväljak on 2008. aastal avatud kunstmurukattega jalgpalliväljak Haapsalus, mis asub Haapsalu linnastaadionil.
Haapsalu kunstmuruväljaku suurus on 90x45 meetrit.
2018. aastal sai väljak uue katte.
Aleksei Aleksejev (jalgpallur)

Aleksei Aleksejev (sündinud 14. aprillil 1989) on elukutseline Eesti jalgpallur. 
Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis JK Sillamäe Kalev.
Käolised

Käolised ("Cuculiformes") on lindude selts.
Eestis elab selle seltsi ainult ühe sugukonna kägulased ("Cuculidae") üks liik – kägu ("Cuculus canorus").