Hardi Tiidus

Hardi Tiidus (sünninimi Harde Tiitus; 8. november 1918 Tallinn – 21. märts 1999 Tallinn) oli eesti tele- ja raadioajakirjanik, polüglott ja tõlkija. Tema kui silmapaistva erudiidi hüüdnimi oli Vana Hõbe.
Hardi Tiidust kui järjekindlat populaarses vormis antiikajaloo tutvustajat ja vaimukat lugudejutustajat on nimetatud elavaks entsüklopeediaks. Ta oli 135-osalise telesarja "Vana hõbe" ja raamatu "Vana hõbe. Lugusid Vana-Kreekast ja Vana-Roomast" (1997) autor. Samuti üks mälumängutraditsiooni juurutajaid Eestis.
Õpingud.
Tiidus õppis Tallinna 1. Algkoolis ja lõpetas 1937. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Ta soovis astuda Tallinna Konservatooriumi, kuid isa nõudel õppis siiski aastatel 1937–1941 Tallinna Tehnikaülikoolis ehitusteaduskonnas. Astus 1938. aastal korporatsiooni Tehnola. Tehnola liikmed kuulusid kõik ka Kaitseliitu. Kuna Tiidus hiljem seda oma parteiliikme ankeedis ei maininud, sai ta EKP Keskkomitee büroolt parteilise karistuse. Oli ansambli Laulvad Seilorid liige. 
Aastatel 1946–1952 õppis ta kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu.
Teine maailmasõda.
Teisest maailmasõjast võttis ta 1941. aastal osa Oranienburgi platsdarmil (Leningradi blokaadi ajal) Punaarmee 8. armee staabi juures olnud I üksikus side-telegraafiroodus teenides ja 1942. aastast sõja lõpuni Eesti Laskurkorpuse koosseisus. Pärast ÜK(b)P liikmeks astumist 1943. aastal (partei liige oli Tiidus 1990. aastani) oli ta 7. Eesti Laskurdiviisi 23. Suvorovi ordeniga suurtükipolgu 1. divisjoni ülema asetäitja poliitalal, seejärel ka Laskurkorpuse divisjoni partorg ning hiljem diviisi poliitosakonna vaneminstruktor-klubiülem, kellena organiseeris diviisis meelelahutust ja korraldas isetegevust.
Töö ja looming.
Pärast sõda töötas Hardi Tiidus ajalehes Noorte Hääl, Vabariikliku Noorte Maja direktorina ja lektorina ELKNÜ Keskkomitees. Aastatel 1948–1950 ja 1956–1960 oli ta Eesti Raadio vastutav toimetaja, 1950–1955 Eesti Riikliku Kirjastuse vastutav toimetaja. Aastatel 1956–1978 töötas Tiidus Eesti Televisioonis, kus oli vaheldumisi mitme toimetuse peatoimetaja ja toimetaja. 
Lisaks juhtis Hardi Tiidus telesaateid, neist tuntuim oli seitsme aasta jooksul toimetatud 135-osaline telesari "Vana hõbe", mille kaudu oli ta antiikajaloo propageerija. Tiidus oli Eesti Reklaamfilmi egiidi all korraldatud mälumängusarjade "Trips-traps-trull", "Reis ümber maailma", "Viis viie vastu", "Viimane langeb välja", "Parem pääseb edasi", "Kes keda?" jms üks algatajaid ja žürii liige. Ta osales aastatel 1966–1970 Soome-Eesti telemälumängudes "Naapurivisa". 
Tiidus kuulus aastaid Eesti Raadio "Mnemoturniiri" tarkade klubisse, lõi kaasa RAMETO toimetuse initsiatiivrühmas ning osales saadetes üle 800 korra. Ta oli populaarne külaline kõikvõimalikel mälumängudel ja kultuuriüritustel. Aastatel 1989–1992 tegi ta raadiosaatesarja "Silmaring" (vähemalt 43 saadet) maailma kultuuriloost.
Ilukirjandust hakkas Tiidus tõlkima 1940. aastate lõpul, kokku tõlkis enam kui poolsada raamatut peamiselt kas vene, inglise või saksa keelest. Kirjanike Liidu liige oli ta 1951. aastast. Ta on tõlkinud Estonia teatrile neli ooperit: "Carmeni", "Padaemanda", "Nikita Veršinini" ja "Boriss Godunovi" libreto, muu hulgas on ta tõlkinud kreeka keelest eesti keelde ka olümpiahümni. Lisaks on ta tõlkinud paljudest keeltest luulevärsse ja tsitaate, mida on kasutatud muude tõlketeoste osadena.
1995. aasta oktoobris korraldati Olev Remsu eestvõttel ning "Meelejahutaja" ja Eesti Ajakirjanike Liidu toel Hardi Tiidusele elu unistuste tööreis Itaaliasse ja Vatikani, et teenekas erudiit saaks oma silmaga üle vaadata kõik need Rooma ajaloolised kohad, millest ta oli elu jooksul palju lugenud ja rääkinud.
Keelteoskus.
Enda sõnul suutis Hardi Tiidus vestelda kaheksas keeles, lugeda ja aru saada kõnest veel umbes sama paljudes keeltes. 
Muusika ja muud harrastused.
Koolipoisina oli ta visa pikamaajooksja ja huvitus juba siis antiikajaloost. Tol ajal kogus Hardi Tiidus ka riikide lippe, vappe ja hümne, milliseid sai ta ka Tallinnas asunud välisriikide esindustest. Ta võis tähestiku järjekorras loetleda kõik Ameerika Ühendriikide osariigid.
Elu lõpul ütles ta end oskavat klaveril mängida 110 riigi hümni.
Ehkki nooti ta ei tundnud, mängis ta kuulmise järgi paljusid pille (klaver, akordion, bajaan jne) ja komponeeris ka laule ("Hõbedane sõlg", "Sünnipäevalaul" jm). Ta oli sadade kupleede sõnade autor ja esitaja, esimesed kupleed ja laulud sündisid juba Eesti Laskurkorpuse ajal ("Erika", "Seitse patja, neli tekki" jt). Soomlane Kauko Röyhkä on temast teinud laulu "Hardi Tiidus". Soomes on välja antud heliplaat, millel Hardi Tiidus esitab Paul Robesoni laulu „Oo, my baby”. 
Tunnustus.
Mälestuse jäädvustamine.
2000. aastal valmis temast dokumentaalfilm "Tere, kallis inimene!", mille režissöör oli Mati Talvik. 
Koolinoortele on korraldatud Gustav Adolfi Gümnaasiumis Hardi Tiiduse nimelisi mälumänge Uus Hõbe, Pirital peetakse aga Hardi Tiiduse mälestusturniiri Mälugigant, mis näiteks 2023. aastal toimus 19. korda. Eesti individuaalsetel mälumängu meistrivõistlustel antakse välja auhinda Kuldne Hardi.
2015. aastal andsid Hardi Tiiduse omaksed Tiiduse isikliku raamatukogu üle Gustav Adolfi Gümnaasiumi raamatukogule.
2025. aasta mais paigaldati Põhja-Tallinnas majale Uus-Kalamaja 1 Hardi Tiiduse ja tema esimese abikaasa, ooperilaulja Klaudia Tiiduse mälestustahvlid (panuse eest Eesti kultuurilukku).
Isiklikku.
Hardi Tiidus sündis Tallinnas Vene tänava vanglas. Tema sündimise päeval vabastas Saksa okupatsioonivõim ema koos vastsündinuga, isa sai vabaks päev hiljem.
Hardi Tiiduse isa oli August Eduard Tiidus (Tiitus) ja ema Eliise Tiidus. Hardi isa ja lelled olid kaugsõidukaptenid. Tal oli noorem õde Valve (Märtson) (1920–1999) ja vanem vend Erich (suri noormehena). 
Isa pani pojale Hardi nimeks kuulsa Rootsi väejuhi Pontus De la Gardie järgi, muutes Gardie veidi lihtsamaks.
Tema abikaasad olid ooperilaulja ja muusikapedagoog Klaudia Tiidus (s. Ojatar, 1917–1996; nende tütar Tiiu sündis 1942) ja Salme Akel (1926–2010). Viimasest abielust Margi Tiidusega (eluaastad 1942–2013) sündis tütar Maria Tiidus (1981).
Hardi Tiidus on maetud Tallinna Metsakalmistule televisioonikolleeg Valdo Pandi haua naabrusse.