tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Metropolis (Vilnius)

Metropolis (poola keeles "Waka Metropolitalna") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Metropolis piirneb loodes Naujakiemisega, põhjas Kazbėjaiga, idas Vaidotaiga, lõunas aga Daniliškėsega. 
Linnaosa kohal asus varem samanimeline huutor, mis kujunes kloostrile kuulunud Metropolito Vokė karjamõisa kohale. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Daniliškės

Daniliškės (poola keeles "Daniliszki") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Daniliškės piirneb põhjas Kazbėjaiga ja Metropolisega, idas Vaidotaiga, edelas Guobosega, kagus aga Pagiriaiga. 
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996. Idaosas on see laienenud ka endise Vaidotai küla alla kuulunud põldudele. Põhjas Kazbėjai lähistel asub Daniliškėse kalmistu
KF Teuta Durrës

Klubi Futbollit Teuta Durrës, rohkem tuntud kui lihtsalt Teuta, on Albaania jalgpalliklubi. Klubi põhineb Durrësis. Nad mängivad Albaania kõrgliigas Kategoria Superiore ning nende kodustaadion on Niko Dovana staadion.
Klubi asutati 29. jaanuaril 1920 "Klubi Sportiv Urani" (Uraani Spordiklubi). Kategoria Superiore on nad võitnud kahel korral: aastal 1994 ja 2021. Samuti on neljal korral võidetud Kupa e Shqipërisë ning kolmel korral Superkupa e Shqipërisë'is teine koht saavutatud.
Mängijad.
Praegune koosseis.
"7. augusti 2021 seisuga"
Guobos

Guobos on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Guobos piirneb loodes Daniliškėsega, idas aga Pagiriaiga. 
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Pagiriai (Vilnius)

Pagiriai on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Pagiriai piirneb loodes Daniliškėsega, põhjas Vaidotaiga, lääns aga Guobosega. 
Linnaosa on kujunenud samanimelise alevi idaossa, aladele, mis liideti Vilniusega aastal 1996. Linnaosa lõunapoolne osa on kujunenud Keturiasdešimt Totorių nime kandva küla Vilniusega liidetud põhjapoolsest osast.
Vaidotai

Vaidotai on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Vaidotai piirneb põhjas Degeniaiga ja Aukštieji Paneriaiga, loodes Metropolisega, läänes Daniliškėsega, edelas Guobosega, lõunas aga Pagiriaiga. 
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996. Vaidotai kuulus varem Trakų Vokė külanõukokku, sellest idas asuv samanimeline küla aga Vaidotai külanõukokku. Vaidotais asub muinsuskaitse all olev Vaidotai linnamägi, mis oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande alguses.
Vaidotais asub Vaidotai raudteejaam.
Kulokiškės

Kulokiškės (poola keeles "Kułakowszczyzna") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Kulokiškės piirneb idas Liudvinavasega, lõunas Mūrinė Vokėga, edelas Bališkėsega ja läänes Mačiuliškėsega.
Kulokiškės jääb osaliselt Vokė hüdrograafilisele kaitsealale. 
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Mūrinė Vokė

Mūrinė Vokė (poola keeles "Waka Murowana") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Mūrinė Vokė piirneb idas Liudvinavasega, lõunas Gureliaiga, põhjas Kulokiškėsega ja läänes Bališkėsega.
Mūrinė Vokė jääb osaliselt Vokė hüdrograafilisele kaitsealale. 
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Mūrinė Vokė tööstuskompleks, sealhulgas pais, vesiveski-paberi- ja kartongivabrik ning hüdroelektrijaam, on muinsuskaitse all. Pais ja veski rajati XIX sajandil, aastal 1887 ehitati sealne vesiveski ümber paberi. ja kartongivabrikuks, mis tegutses aastani 1964. Hüdroelektrijaama võimsus on 300 kW.
Gureliai

Gureliai (poola keeles "Górale") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Gureliai piirneb idas Liudvinavasega, põhjas Mūrinė Vokėga, lõunas Trakų Vokėga, edelas Vaidegiaiga, loodes Bališkėsega ja läänes Mačiuliškėsega.
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega 1996. aastal. Tegemist oli ühega vähestest Leedu tänavküladest, milles majad olid tänava poole pööratud fassaadiga.
Lingvist Jonas Jurkštase andmetel on koha nime esmamainitud 1630. aastal ("Gurałay, Gurale"). Nimi tuleneb sõnast "guras", mis tähendab mäetippu või eraldiseisvat küngast.
Muinsuskaitse all on Vokė jõe raudteesild.
Bališkės

Bališkės (poola keeles "Błotnia") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Bališkės piirneb põhjas Kulokiškėsega, lõunas Gureliaiga ja läänes Mačiuliškėsega.
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Mačiuliškės

Mačiuliškės (poola keeles "Maciuliszki") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Mačiuliškės piirneb läänes Kulokiškėsega, Bališkėsega ja Gureliaiga, lõunas aga Vaidegiaiga.
Mačiuliškės jääb osaliselt Naujoji Lentvarise botaanilisele kaitsealale. 
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Ismael Huerta

Ismael Huerta Díaz (13. oktoober 1916 Talcahuano – 9. juuni 1997 Santiago) oli Tšiili sõjaväelane (viitseadmiral), poliitik, diplomaat ning ülikooliõppejõud ja -rektor.
Mereväelasena.
Ta astus 23. veebruaril 1931 Tšiili mereväkke.
Auastmes ülendamine toimus järgnevalt:
Poliitikuna.
12. detsembril 1972 nimetas president Salvador Allende ta oma "sõjaväekabineti" koosseisus avalike tööde ministriks.
Pärast Augusto Pinocheti sõjaväelist riigipööret 11. septembril 1973 määrati ta välisministriks. Ta osales ÜRO üldkogul New Yorgis, et kaitsta 1973. aasta Tšiili riigipööret. Veebruaris 1974 kohtus ta México linnas Henry Kissingeriga, et pidada aru USA toetuse üle. Sõjaväelise riigipöörde ajal tekkinud halva maine pärast asendati ta juunis 1974 välisministri kohal admiral Patricio Carvajaliga.
Diplomaadina.
30. juulil 1974 nimetati ta suursaadikuks ja Tšiili alaliseks esindajaks ÜRO -s. Selles ametikohal oli ta kuni 16. maini 1977, sama aasta 2. juunil lahkus ta ka mereväest.
Ülikoolitegelasena.
14. septembril 1977 sai temast Valparaísos asuva Federico Santa María Tehnikaülikooli ("Universidad Técnica Federico Santa María") õppejõud ja rektor, kuhu ta jäi kuni 17. maini 1984, mil ta lahkus terviseprobleemide tõttu ametist. Ta oli ka "Compañía de Acero del Pacífico" (CAP) juhatuse liige. Ta suri 9. juunil 1997 südamehaiguse tagajärjel.
Tegelaskuju kultuuris.
Tema tegelaskuju Soome ja Tšiili 2019. aastal valminud kuueosalises telesarjas "Nähtamatud kangelased" mängib näitleja Cristián Carvajal.
Piz Palü

Piz Palü on mägi Alpide Bernina mäestikus, mis paikneb Šveitsi ja Itaalia vahel. See on suur liustikega kaetud massiiv kolme peamise tipuga läänest itta kulgeval seljandikul. Peamine (ja keskne) tipp on 3900 m kõrge ja asub Šveitsi Graubündeni kantonis, kuigi piir Itaalia Lombardia piirkonnaga kulgeb sellest u. 100 m läänes peaaegu samal kõrgusel (3898 m). Läänetipp (3823 m; riikidevahelisel piiril) on nimega "Piz Spinas" ja on ainus, mis pole jääga kaetud. Idatipp (3882 m; Šveitsis) on nimega "Piz Palü Orientale". Nimi "Palü" tuleb ladinakeelsest sõnast "palus", mis tähendab sood, ja öeldavasti sai mägi nime "Alpe Palü" järgi, mis on kõrge alpikarjamaa u. 4 km sellest idas.
Ronimisajalugu.
Juba 12. augustil 1835 ronisid idatippu Oswald Heer ning Peter ja M. Flury koos giidide Johann Madutzi ja Gian Marchet Colaniga ('Bernina mägikitsekuningas'), kellele jäi mulje, et see on mäe kõrgeim tipp. See on endiselt tavaline marsruut Šveitsist, sealt pääseb kerget rada pidi kesktipule. Teise tõusu idatippu tegid 24. juulil 1864 Edward N. Buxton, W.F. Digby, William Edward Hall, J. Johnston ja Montagu Woodmass koos Pontresina giidide Peter Jenny, Alexander Flury ja J. B. Waltheriga. See rühm ei teadnud peaaegu 30 aastat varem toimunud mäkketõusust ja uskus ka jõudmist kõrgeimasse tippu (neil ei olnud tipust ettekujutust). Itaalia (lõuna) poolelt lähenedes ronisid Douglas Freshfield, J. D. Walker ja R. M. Beachcroft koos giid François Devouassoudiga neli nädalat hiljem (17. augustil 1864) kesk- ja idatippude vahelisele kurule, kuid valisid taas idatippu ronimise.
Pole kindel, millal jõuti esimest korda kesksesse ja kõrgeimasse tippu (mida mõnikord eristatakse nimega "Muot da Palü"). Robin Collomb usub, et sellega sai hakkama 1866. aastal Kenelm Edward Digby koos eelnevalt mainitud giidi Peter Jenny ja portjeega. Kindlasti tõusid sinna 28. juunil 1868 Adolphus Warburton Moore, Horace Walker ja Jakob Anderegg. Vaid neli nädalat hiljem 22. juulil 1868 tegid tõusu kõigile kolmele tipule Albert Wachler, Wallner ja George koos giidide Hans ja Christian Grassiga.
Mägi on saavutanud mõningase silmapaistvuse tänu filmile "Die weiße Hölle vom Piz Palü" (1929), kaasrežissöörideks mägifilmide pioneer Arnold Fanck ja Georg Wilhelm Pabst ning peaosas noor Leni Riefenstahl.
Sala (Kingissepa rajoon)

Sala (vene "Сала") on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Bolšoi Lutski külaasunduses.
Gazmend Oketa

Gazmend Oketa (sündinud 14. detsembril 1968 Durrësis) on Albaania poliitik. Märtsist 2008 kuni septembrini 2009 oli ta Albaania kaitseminister.
Novembris 2008 viibis ta NATO-Ukraina kohtumise raames Tallinnas.
30. mail 2012 lõi ta koos mõnede teiste endiste Albaania Demokraatliku Partei liigetega uue erakonna nimega Uus Demokraatlik Vaim.
Emiliano Marcondes

Emiliano Marcondes Camargo Hansen (sündinud 9. märtsil 1995 Hvidovres) on Taani jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis AFC Bournemouth.
2010. aastal liitus ta FC Nordsjællandiga, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2012–13 Taani kõrgliigas. Hooajal 2016–17 lõi ta Taani kõrgliigas 12 väravat ja hooajal 2017–18 17 väravat.
2018. aasta jaanuaris liitus ta Inglismaa esiliiga klubiga Brentford. Hooaja 2019–20 esimeses pooles mängis ta laenul Taani kõrgliiga klubis FC Midtjylland. Seejärel naasis ta Brentfordi ja lõi 7. märtsil 2020 mängus Sheffield Wednesday vastu oma esimese värava Inglismaa esiliigas.
2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bournemouthiga.
Tema isa on taanlane ja ema brasiillanna.
Aastatel 2011–2017 mängis Marcondes Taani noortekoondistes.
Genc Pollo

Genc Pollo (sündinud 7. aprillil 1963 Tiranas) on Albaania poliitik ja ajaloolane. Alates aastast 1996 on ta Albaania Parlamendi liige. 10. septembrist 2005 kuni 28. juulini 2008 oli ta Albaania haridus- ja teadusminister ning septembrist 2009 septembrini 2013 oli ta innovatsiooni- ja IKT-minister.
Aastal 1986 lõpetas ta Tirana Ülikooli ajaloo erialal ning, saades Austria valitsuselt stipendiumi, jätkas õpinguid Viini Ülikoolis.
Novembris 2011 oli ta visiidil Tallinnas.
Ta on abielus ja tal on kaks last. Lisaks emakeelele oskab ta veel ka inglise, saksa, prantsuse ja itaalia keelt.
Maxime Colin

Maxime Jean-Yves Colin (sündinud 15. novembril 1991 Arrasis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Birmingham City.
2010. aastal debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas US Boulogne'i meeskonnas. 2012. aasta septembris sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Troyes. Hooajal 2014–15 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Anderlecht.
Aastatel 2015–2017 mängis Colin Inglismaa esiliiga klubis Brentford. 2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Birmingham Cityga.
2011. aastal osales Colin Prantsusmaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus saavutati neljas koht.
Seko Fofana

Seko Mohamed Fofana (sündinud 7. mail 1995 Pariisis) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Nassr.
Aastatel 2004–2010 kuulus ta Paris FC ja 2010–2013 Lorient' noortekadeemiasse. 2013. aastal liitus ta Manchester Cityga, kuid ta mängis vaid klubi noortevõistkondades. Hooajal 2014–2015 oli ta Manchester Cityst laenul Inglismaa esiliiga klubis Fulham ja 2015–2016 Prantsusmaa kõrgliiga klubis SC Bastia.
Aastatel 2016–2020 mängis Fofana Itaalia kõrgliiga klubis Udinese. 2020. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu RC Lensiga.
Suvel 2023 liitus ta ligi 19 miljoni euro eest Al Nassriga.
Aastatel 2010–2013 mängis Fofana Prantsusmaa noortekoondistes. Tänu sellele, et tema vanemad on pärit Elevandiluurannikult, sai ta võimaluse hakata koondises esindama Elevandiluurannikut. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. novembril 2017 MM-i valikmängus Maroko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 sõprusmängus Tuneesia vastu.
Albula Alpid

Albula Alpid on mäestik Ida-Šveitsi Alpides. Neid peetakse Kesk-Ida-Alpide, täpsemalt Lääne-Reetia Alpide osaks. Nad on nimetatud Albula jõe järgi. Albula Alpid on eraldatud Oberhalbsteini Alpidest läänes Septimeri kuru ja Julia oruga; Plessuri Alpidest loodes Landwasseri oruga; Silvretta rühmast kirdes Flüela kuruga; Bernina mäestikust kagus Maloja kuru ja Inni oruga (Ülem-Engadin).
Albula Alpide peamine tipp on Piz Kesch, mis on ka Ida-Alpide kõrgeim tipp Innist põhja pool. Teised kõrged mäed on Piz Calderas, Piz Ela, Piz Ot ja Piz Vadret. Albula Alpidest voolavad välja Albula, Julia, Landwasseri ja Inni ning Mera jõed. Lunghini kuru lähedal on Julia, Inni ja Mera vaheline kolmikpunkt. See on Põhjamere, Musta mere ja Vahemere vesikondade kolmikpunkt.
Peamised maanteekurud üle Albula Alpide (Graubündeni keskosast Engadini) on Julieri kuru ja Albula kuru. Servas on ka Flüela kuru ja Septimeri kuru (vaid ratsarada). Albula kuru mäestiku keskosas on ka Reetia raudtee oluline telg, ühendades Churi Albula tunneli kaudu Sankt Moritziga. Nii kurumaantee kui ka raudtee läbivad Bergün/Bravuogni paikkonna Albula jõe ääres, mis on kõige kesksem asula Albula Alpides.
Tipud.
Albula Alpide peamised tipud on:
Mäekurud.
Albula Alpe läbib üks raudteetunnel, Albula kuru all. Peamised Albula Alpide mäekurud on:
Milena Harito

Milena Harito (sündinud 4. oktoobril 1966 Tiranas) on Albaania poliitik. Ta on Albaania Sotsialistliku Partei liige. 15. septembrist 2013 kuni septembrini 2017 oli ta Albaania innovatsiooni- ja avaliku halduse minister.
Ta lõpetas 1989. aastal Tirana Ülikooli informaatika erialal. 1991. aastal kolis ta Prantsusmaale, kus ta 1993. aastal omandas Pierre ja Marie Curie Ülikoolist diplomi side- ja infotehnoloogia erialal. Neli aastat hiljem sai ta doktorikraadi. Ta hakkas töötama Prantsusmaa riiklikus telekommunikatsiooniuuringute keskuses ja hiljem Orange S.A.-s. 
Ta astus 2012. aastal poliitikasse ja 2013. aastal valiti ta Albaania Parlamenti.
Pärast 2013. aasta parlamendivalimisi, mille võitis vasaktsentristlik partei, nimetati ta 15. septembril peaminister Edi Rama valitsuse innovatsiooni- ja avaliku halduse ministriks.
Veebruaris 2014 oli ta visiidil Tallinnas.
Ta viis läbi mitmeid reforme, näiteks avalike teenistujate värbamine ja karjäär, mis on üks Euroopa Liiduga integreerumise protsessi tingimustest. Partnerlus École nationale d'administrationiga (ENA) on aidanud tugevdada Albaania Avaliku Halduse Akadeemiat (ASPA).
2016. aastal võttis ta vastu õigusakti, millega muudeti avaliku teenistuse protsesse ja standardeid, suurendades digitaalsete vahendite kasutamist. Selle uuendusliku reformi kohta on avaldatud rahvusvahelisi väljaandeid. Samuti juhtis ta maapealsele digitaaltelevisioonile (DTT) üleminekut, mobiilsideoperaatorite üleminekut 3G-tehnoloogialt 4G-le ning lõi Itaalia valitsuse abiga toetusmehhanisme idufirmadele.
2017. aastal sai ta Prantsusmaa presidendilt Emmanuel Macronilt Ordre national du Mérite.
Ta on abielus ja tal on kaks last. Lisaks emakeelele oskab ta veel inglise, prantsuse ja itaalia keelt.
Mart Maastik

Mart Maastik (sündinud 17. mail 1964 Tartus) on eesti ettevõtja ja poliitik, alates 5. aprillist 2023 XV Riigikogu liige.
Haridus.
Ta lõpetas aastal 1982 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1990 Eesti Maaülikooli hüdrotehnikainsenerina.
Töökäik.
Ta peab turismitalu Saaremaal Karala külas.
Poliitiline karjäär.
Märtsis 2019 peatas ta Saaremaa vallavolikogu Saarlase fraktsiooni esimehena oma rahvasaadiku volitused.
Ta on alates 27. jaanuarist 2021 Isamaa Erakonna liige. Sama aasta juunis valiti ta erakonna Saaremaa piirkonna üldkogul piirkonna esimeheks. Sama aasta augustis valiti ta erakonna volikogu esimeheks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 855 häält ning ei osutunud valituks, kuid sai Riigikokku Riho Terrase asendusliikmena.
Isiklikku.
Tema isa Aleksander Maastik (1929–2025) oli eesti hüdrotehnika- ja melioratsiooniteadlane. Ta on abielus ning on viie lapse isa.
Vaidegiai

Vaidegiai (poola keeles "Wodziagi") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Vaidegiai piirneb põhjas Mačiuliškėsega, loodes Gureliaiga, idas Trakų Vokėga, lõunas Dobrovolėga ja läänes Užukampisega.
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Dobrovolė

Dobrovolė (poola keeles "Dobrowola") on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Dobrovolė piirneb põhjas Vaidegiaiga, idas Trakų Vokėga ja loodes Užukampisega.
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. XX sajandi alguses asus seal ka Trakų Vokė mõisa karjamõis. Küla alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Ditmir Bushati

Ditmir Bushati (sündinud 24. märtsil 1977 Shkodras) on Albaania poliitik. 2013–2019 oli ta Albaania välisminister. 
Haridus.
Bushati lõpetas 1999. aastal Tirana Ülikooli õigusteaduskonna ning omandas aastal 2001 Hollandis asuvast Leideni Ülikoolist magistrikraadi rahvusvahelise õiguse erialal.
Ta oli rahvusvahelise õiguse teadur TMC Asseri Instituudis Haagis. Ta oli ka ühe aasta programmi TEMPUS ("Trans-European Mobility Programme for University Studies") stipendiaadina Kreekas Ateena Ülikooli Euroopa Avaliku Õiguse Keskuses, spetsialiseerudes Euroopa Liidu seadustele, ning on saanud diplomi Harvardi Ülikoolist, Ameerika Rahvusvahelise Õiguse Akadeemiast Dallases ja Åbo Akademist Soomes.
Karjäär.
Enne oma poliitilist karjääri oli Bushati kodanikuühiskonna juht ja üks Albaania Euroopa Liikumise (EMA) asutajaliikmetest.
Ta on Euroopa Välisasjade Nõukogu liige ja on olnud ka Freedom House'i analüütik 2007–2008, Euroopa Rahvusvahelise Õiguse Seltsi (ESIL) riiklik teabeesitaja ja 2006–2008 ka Avatud Ühiskonna Toetusfondi Albaania Euroopa integratsiooniprotsessi edenemist jälgiva projekti riiklik koordinaator. Ta on töötanud mitme Euroopa Liidu, Maailmapanga, USAID, GIZ-i, Friedrich Eberti Sihtasutuse ja IOM-i projekti konsultandina.
Ta töötas Albaania Euroopa integratsiooniministeeriumi õigusaktide ühtlustamise esimehena. Selles ametis kuulus ta meeskonda, kes pidas läbirääkimisi Euroopa Liiduga stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingu (SAA) üle. Ta töötas asepeaministri Euroopa asjade nõunikuna, õigusnõunikuna põhiseaduskohtus, Albaania Vabariigi presidendi kantseleis ja Endise Jugoslaavia Rahvusvahelises Kriminaaltribunalis.
Ta on pidanud loenguid Euroopa õiguse ja ELi laienemisprotsessi kohta Albaania ja Kosovo asutustes ja ülikoolides. Ta on avaldanud teadustöid ja artikleid ELi laienemisprotsessi, rahvusvahelise avaliku õiguse ja Euroopa õigusega seotud valdkondades.
Poliitiline karjäär.
Albaania Sotsialistliku Partei kandidaadina valiti Bushati esimest korda 2009. aasta parlamendivalimistel Tirana ringkonna parlamendiliikmeks. 2013. aasta juunis toimunud parlamendivalimistel valiti ta sama ringkonna jaoks uuesti.
Parlamendiliikmena oli ta Euroopa integratsioonikomisjoni esimees ja ELi-Albaania ühiskomisjoni liige (2009–2013). 2011. aasta novembris valiti ta Sotsialistliku Partei juhtkomitee liikmeks.
2013. aasta septembrist kuni 2018. aasta detsembrini oli ta Albaania välisminister.
2016. aasta augustis kohtus ta Zhongnanhais Hiina riiginõuniku Yang Jiechiga, et arutada Albaania-Hiina suhteid. Jaanuaris 2017 kutsus ta pärast kahepäevast Teheranis viibimist Iraani üles koostööle energeetika, põllumajanduse ja turismi vallas.
Ta osales 7.–9. septembril 2017 Tallinnas toimunud Gymnichil. Välisminister Sven Mikser ja Bushati kohtusid ka üldasjade nõukogu lõunal detsembris 2017. Veebruaris 2018 külastas ta Eestit teist korda.
Ta on ka Euroopa Välissuhete Nõukogu liige.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kaks last: Hera ja Martin. Lisaks emakeelele räägib ta vabalt inglise ja itaalia keelt ning valdab hästi ka prantsuse keelt.
Koomik

Koomik on inimene, kes mängib teatrilavastuses, filmis või mujal koomilisi rolle või kes tegeleb muul sarnasel viisil humoorikate tekstide, näiteks humoreskide, vestete, naljandite, anekdootide või muude huumoriteoste toonitatult ilmeka esitamisega. 
Koomikuks nimetatakse ka inimtüüpi, kes on sageli seltskonna hing ning kellel on kombeks tõsta kaaslaste tuju kõike pisut veiderdades naljaks pöörates. 
Lava- või ekraaniteoses esinevat ja/või näitlejaväljaõppega koomikut nimetatakse komöödianäitlejaks.
Püstijalakomöödiat etendavat või üksi koomilisi lavasketše esitavat inimest nimetatakse püstijalakoomikuks. 
Vanasti nimetati koomikut ka komödiandiks.
Tuntud koomikuid.
Tuntud koomikute hulka kuuluvad näiteks inglane Rowan Atkinson, kes on mänginud Mr. Beani ja muid koomikurolle paljudes telesarjades ja filmides, ning Eesti mastaabis Sulev Nõmmik, kelle populaarseim koomikuroll oli Ernst Kern ehk Kärna Ärni, mida ta esitas nii tele- kui ka raadiosaadetes. 
Tummfilmiajastu tuntuim koomik oli ameeriklane Charlie Chaplin. Euroopa komöödiakuningaks on nimetatud prantslast Louis de Funèsi. 
Rohkesti rahvusvaheliselt tuntud koomikuid on kerkinud esile prantsuse komöödiafilmides (nt Pierre Richard, Jacques Tati, Jean Marais, Gérard Depardieu, Jean Reno jt) ning inglise komöödiasarjades ja -filmides (nt John Cleese, Stephen Fry, Dawn French, Zoë Wanamaker, Roger Moore, Kris Marshall jt). Ameerika Ühendriikide filmidest tuntud koomikute hulka kuuluvad näiteks nii mitmekülgsed filminäitlejad Cary Grant ja Robin Williams kui ka peamiselt komöödiatele spetsialiseerunud Buster Keaton, Eddie Murphy, Steve Martin, Katey Sagal, Fran Drescher jpt. Inglise näitleja Hugh Laurie on aga koomikuna populaarsust kogunud nii Suurbritannias tehtud komöödiasarjarollidega kui ka USA telesarja "Dr House" ekstsentrilise peaosatäitjana. Soome koomikutest on üks tuntumaid olnud Vesa-Matti Loiri; sel sajandil on YouTube'i kaudu rohke rahvusvahelise menu osaliseks saanud Ismo Leikola, kes käsitleb sageli oma lavasketšides humoorikas võtmes keeleteemasid.
Eeskätt suuremates riikides on koomikud sisustanud palju hooaegu kestnud omanimelisi meelelahutussaateid, näiteks Ellen DeGeneres ("Ellen: The Ellen DeGeneres Show"), Jay Leno ("The Tonight Show with Jay Leno"), Conan O'Brien ("Late Night with Conan O'Brien") jt. Soome koomikute omanimelistest sarjadest on tuntumad olnud Spede Pasaneni "Spede show" ja "Speden Spelit".
Užukampis

Užukampis on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Užukampis piirneb idas Vaidegiaiga ja kagus Dobrovolėga.
Linnaosa on kujunenud samanimeline küla idapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Sealsed alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Alberto Bachelet

Alberto Arturo Miguel Bachelet Martínez (27. aprill 1923 Santiago – 12. märts 1974 Santiago) oli Tšiili sõjaväelane (lennuväe brigaadikindral) ja diplomaat.
Ta oli Tšiili sõjaväes alates 1940. aastast.
Ta oli aastatel 1962–1972 Tšiili sõjaväeatašee Ameerika Ühendriikides.
Pärast Augusto Pinocheti sõjaväelist riigipööret 11. septembril 1973 vahistati ja vangistati teda korduvalt, sest ta oli sõjaväelise riigipöörde vastu. Ta suri südamerabandusse järgekordse vangistuse ajal.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli alates 1945. aastast arheoloog Ángela Jeria. Neil on poeg Alberto ja tütar Michelle, viimane on kaks korda olnud Tšiili president.
Philipp Max

Philipp Martin Max (sündinud 30. septembril 1993 Viersenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven.
Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 2014. aasta märtsis Schalke 04 meeskonnas.
Hooajal 2014–15 mängis ta Saksamaa esiliiga klubis Karlsruher SC. Aastatel 2015–2020 mängis Max Saksamaa kõrgliigas FC Augsburgi ridades.
2020. aasta septembris liitus ta PSV Eindhoveniga.
2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Max Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali. Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris ta 11. novembril 2020 sõprusmängus Tšehhi vastu.
Tema isa Martin Max on endine jalgpallur.
Simon Sluga

Simon Sluga (sündinud 17. märtsil 1993 Porečis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib väravavahina Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets ja Horvaatia jalgpallikoondises.
Horvaatia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2014–15 NK Lokomotivas, kus ta mängis HNK Rijekast laenul. Rijeka esiväravavahi kohal oli Sluga aastatel 2017–2019. 2019. aastal võitis ta Rijekega Horvaatia karikavõistlused.
2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu äsja Inglismaa esiliigasse tõusnud Luton Towniga. Üleminekutasu oli 1,5 miljonit naelsterlingit, millega sai Sluga Luton Towni läbi aegade suurimaks ostuks. 2021. aastal valiti Sluga Luton Towni aasta mängijaks.
2022. aasta jaanuaris liitus ta Razgradi Ludogoretsiga.
Horvaatia jalgpallikoondises tegi Sluga debüüdi 11. juunil 2019 sõprusmängus Tuneesia vastu. Ta oli Horvaatia koondisse varuväravavaht 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Mikrofüsiomeetria

Mikrofüsiomeetria on "in vitro" mõõtmine elu või elusa aine (nagu organid, koed või rakud) funktsioonide ja tegevuste ning sellega seotud füüsikaliste ja keemiliste nähtuste mõõtmine väga väikesel (mikromeetri) skaalal. Mõiste mikrofüsiomeetria tekkis teaduskirjanduses 1980. aastate lõpus.
Mikrofüsiomeetrias hinnatavad peamised parameetrid on pH ning lahustunud hapniku, glükoosi ja piimhappe kontsentratsioon, rõhuasetusega kahele esimesele. Nende parameetrite eksperimentaalne mõõtmine koos rakukultuuri säilitamiseks mõeldud vedelikusüsteemiga ja ravimite või toksiinide kindlaksmääratud manustamisega annab kvantitatiivsed väljundparameetrid rakuvälise hapestumise kiirus (EAR), hapnikutarbimise kiirus (OUR) ja glükoosi tarbimise või laktaadi vabanemise kiirus, et iseloomustada ainevahetuse olukorda.
Tänu anduripõhiste mõõtmiste märgistusvabale iseloomule on võimalik rakkude või kudede dünaamiline jälgimine mitme päeva või isegi pikema aja jooksul. Pikemas ajaskaalas saab raku metaboolse reaktsiooni dünaamilise analüüsi abil eristada akuutset mõju (nt üks tund pärast ravi), varajast mõju (nt 24 tunni pärast) ja hilinenud, kroonilist reaktsiooni (nt 96 tunni pärast). Nagu Alajoki jt on öelnud: "Kontseptsioon on, et energia metabolismi aktiivsuse jälgimise abil on võimalik tuvastada retseptorite aktiveerumist ja muid füsioloogilisi muutusi elusrakkudes."
Vedelgaas

Vedelgaas on gaasi jahutamise või kokkusurumise teel osaliselt või täielikult vedeldatud aine, mis püsib vedelana kas normaalrõhu juures piisavalt madalal temperatuuril (näiteks hapnik ja lämmastik) või normaaltemperatuuri juures rõhu all (näiteks propaan ja butaan).
Harilikult mõeldakse vedelgaasi all vedeldatud propaani ja butaani segu (lühend LPG inglise keele sõnadest "Liquefied Petroleum Gas"). Seda kasutatakse veonduses (autokütusena), majapidamises (gaasigrill), ehituses ja tööstuses (gaasipõleti).
Vedelgaasi LPG kõrval kasutatakse kütusena vedeldatud maagaasi LNG ("Liquefied Natural Gas") ja veeldatud biometaani LBN ("Liquefied Biomethane"). Need kütused koosnevad peamiselt fossiilsest või kliimaneutraalsest metaanist, mis vedeldatakse temperatuuril –161 … –164 °C.
Nanotoru

Nanotoru on piklik õõneskeha läbimõõduga mõnest nanomeetrist kuni 100 nanomeetrini. Eriti suure tähtsusega ja hästi uuritud on süsiniknanotorud (lühend CNT, inglise keele sõnadest "carbon nanotube"), kuid on ka nanotorusid boornitriidist, titaandioksiidist, molübdeen- ja volframsulfiidist, samuti halogeniididest (nikkelkloriid, kaadmiumkloriid, kaadmiumjodiid).
Nanotorude tootmist ja võimalikku kasutamist uuritakse intensiivselt nanotehnoloogia raamides; juba aastaks2002 oli ilmunud umbes 3000 sellealast uurimust.
Omadused.
Nanotorud võivad olla ühe- või mitmeseinalised. Seina võivad moodustada suletud ringidekujuline või spiraalitaoline struktuur. Torude otsad võivad olla avatud või suletud. Torud võivad olla tühjad või täidetud, näiteks süsiniktorud vedela pliiga. Vastavalt tootmistingimustele võivad nanotorud moodustada niite ja nende kimpe.
Nanotorude läbimõõt on enamasti mõni nanomeeter. Mitmeseinaliste torude siseläbimõõt võib olla isegi 0,3 nm, seega vaid üks kümnetuhandik juuksekarva jämedusest. Nanotorude pikkus on tüüpiliselt mõned mikromeetrid, süsiniknanotorude pikkus aga võib ulatuda 20 sentimeetrini.
Kasutamine.
Nanotorustruktuuri suurepinnalisus ja väike eritakistus loob eeldused selle kasutamiseks elektrokeemias, näiteks superkondensaatorite, vesinikusalvestite ja päikeseelementide väljatöötamisel.
Nanotorude perspektiivne rakendusvaldkond on mikroelektroonika. Nimelt osutub võimalikuks valmistada elektroonikakomponente molekulaarsel tasemel, milleks ränil põhinev pooljuhtstruktuur pole kasutatav. Niisugused süsiniknanotorudest väljatransistorid teevad võimalikuks elektroonikalülituste (näiteks arvutite mäluseadmete) edasise miniaturiseerimise.
Süsiniknanotorudest väljatransistor

Süsiniknanotorudest väljatransistor, lühend CNTFET (inglise keele sõnadest "carbon nanotube field-effect transistor"), on väljatransistor, mille kanaliks on üksainus nanotoru või nende struktuur pikkusega mõni nanomeeter. Niisugused transistorid on väiksemad kui senised ränil põhinevad isoleeritud paisuga väljatransistorid (MOSFET), ka on neil parem elektrijuhtivus ja seega suurem ümberlülituskiirus (vastavalt võimalik kõrgem taktsagedus). Niisugused väljatransistorid võivad hakata asendama ränistruktuure, kui on lahendatud mitmed tehnoloogiaprobleemid.
Esmakordselt avaldati uurimistulemused üheseinaliste nanotorude elektriliste omaduste kohta 1997. a.
Raivo Öpik

 Raivo Öpik (sündinud 15. augustil 1953) on eesti jurist ja politseiametnik. 
Ta on õppis aastatel 1971–1976 Tartu Riikliku Ülikoolis õigusteadust (lõpetas).
Jefim Berkovitš

Jefim Berkovitš (sündinud 11. juunil 1937 Beršadi linnas Ukraina NSVs) on Eesti tehnikateadlane.
Haridus.
Lõpetas Lvovi Polütehnilise Instituudi elektrotehnika teaduskonna 1959; aspirant Moskva Elektrotehnika Instituudis.
Teaduskraad ja kutse.
Tehnikateaduste kandidaat (Moskva Elektrotehnika Instituut) 1975; tehnikateaduste doktor (Ukraina TA Elektrodünaamika Instituut) 1990; professor 1996. 
Teenistus.
Suunati M. I. Kalinini nim Tallinna Elektrotehnikatehasesse (hiljem firma ESTEL) 1966; töötanud büroo- ja osakonnajuhatajana.
TTÜs 1996/1997: elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi elektriajamite ja elektrivarustuse erakorraline professor 1996/1997.
Teadustöö põhisuunad.
Jõuelektroonika. Avaldanud publikatsioone, omab autoritunnistusi.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus.
Tegelenud pooljuhtmuundurite loomise ja seeriaviisilise tootmise juhtimisega; oli venekeelse erialaajakirja toimetuse liige 1971–1991.
Optofluidika

Optofluidika on uurimis- ja tehnoloogiavaldkond, milles on ühendatud fluidika (eelkõige mikrofluidika) ja optika eelised. Selle tehnoloogia rakenduste hulka kuuluvad näidikud, biosensorid, laboriseadmed, läätsed, molekulaarse pildi ja energia vahendid.
Ajalugu.
Vedelikuoptiliste seadmete idee ulatub tagasi vähemalt 18. sajandisse, mil pakuti välja (ja lõpuks arendati välja) elavhõbeda pöörlevad basseinid vedelik-peegelteleskoopidena. 20. sajandil töötati välja uued tehnoloogiad, nagu värvainelaserid ja vedeliku südamiku lainejuhid, mis kasutasid ära häälestatavust ja füüsikalist kohandatavust, mida vedelikud pakkusid nendele uutele fotoonilistele süsteemidele. Optofluidika valdkond hakkas ametlikult tekkima 2000. aastate keskel, kui mikrofluidika ja nanofotoonika valdkonnad küpsesid ning teadlased hakkasid otsima sünergiat nende kahe valdkonna vahel. Üks selle valdkonna peamisi rakendusi on "lab-on-a-chip" ja biofotoonilised tooted.
Ettevõtted ja tehniline üleminek.
Optofluidika ja sellega seotud teadusuuringud on toonud kaasa uute toodete ja alustavate ettevõtete loomise. Varioptic on spetsialiseerunud elektrifiltril põhinevate läätsede arendamisele arvukateks rakendusteks. Optofluidics, Inc. asutati 2011. aastal Cornelli ülikoolist, et arendada molekulaarse püüdmise ja haiguste diagnoosimise vahendeid, mis põhinevad fotooniliste resonaatorite tehnoloogial. Liquilume UC Santa Cruzist on spetsialiseerunud molekulaardiagnostikale, mis põhineb noole lainerjuhtidel.
Euroopa Komisjon käivitas 2012. aastal uue COSTi raamistiku, mis tegeleb üksnes optofluidikaga ja selle rakendamisega.
Achraf Hakimi

Achraf Hakimi Mouh (araabia keeles أشرف حكيمي موح‎; sündinud 4. novembril 1998 Madridis) on Maroko jalgpallur, kes mängib kaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Maroko jalgpallikoondises.
2006. aastal liitus ta Madridi Reali noorteakadeemiaga. Hooajal 2016–17 debüteeris ta Madridi Reali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas debüteeris Hakimi 1. oktoobril 2017 mängus RCD Espanyoli vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas sama aasta 9. detsembril mängus Sevilla vastu. Aastatel 2018–2020 mängis Hakimi laenul Saksamaa kõrgliiga klubis Dortmundi Borussia.
Hooajal 2020–21 mängis Hakimi Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale ja tuli samal hooajal klubiga Itaalia meistriks.
2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Paris Saint-Germainiga.
Maroko jalgpallikoondises debüteeris Hakimi 11. oktoobril 2016 mängus Kanada vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. septembril 2017 MM-i valikmängus Mali vastu. Hakimi on kuulunud Maroko koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Total Analysis System

Total Analysis System (TAS) kirjeldab automatiseeritud seadet, mis sisaldab kõiki vajalikke etappe proovi keemiliseks analüüsiks, näiteks proovi võtmine, proovi transport, filtreerimine, lahjendamine, keemilised reaktsioonid, eraldamine ja avastamine.
Uus suundumus on tänapäeval mikro-totaalanalüüsi süsteemide (µTAS) loomine. Selline süsteem vähendab kogu laboratooriumi kiibisuuruseks "lab-on-a-chip" süsteemiks. Väga väikeste mõõtmete tõttu saab sellise süsteemi paigutada proovivõtukoha lähedale. Samuti võib see olla väga kuluefektiivne, arvestades kiibitehnoloogiaid, proovide suurust ja analüüsi aega. See vähendab ka laboripersonali kokkupuudet mürgise kemikaaliga, mis on täiendav eelis võrreldes tavapäraste tehnikatega. Selle tehnoloogia teine eelis on see, et kasutuskohajärgsed diagnostikakomplektid ei vaja epideemiate ajal kvalifitseeritud tehnikuid ja aitavad seega päästa miljoneid elusid.
Infotöötlus

Infotöötlus, informaatikas info töötlemine on (andmete kogumine, sisestamine, programmide vahendusel teisendamine, talletamine) automaattöötlusvahenditega, eeskätt arvutitega.
Hufvudstadsbladet

Hufvudstadsbladet (rootsi keeles 'pealinna ajaleht', lühend HBL) on Helsingis avaldatav Soome suurima levikuga rootsikeelne ajaleht.
Maksõm Mõrhorodskõi

Maksõm Mõrhorodskõi (ukraina keeles "Максим Вікторович Миргородський"; sündinud 27. septembril 1979) on Ukraina sõjaväelane. 
Sõjaväeteenistus.
Ukraina dessantvägede ülem 9. augustist 2021 kuni 11. veebruarini 2024.
Nisouri väljaku veresaun

Nisouri veresaun toimus 16. septembril 2007, kui eraturvafirma Blackwater (tänapäeval Academi) töötajad, kes osutasid teenuseid Ameerika Ühendriikide valitsusele, avasid tule Iraagi tsiviilisikute pihta. Ameerika Ühendriikide saatkonna konvoid saatnud turvatöötajate tules sai Bagdadi Nisouri väljakul surma 17 ning vigastada 20 inimest. Juhtum halvendas Iraagi-USA suhteid ning tekitas iraaklaste seas nördimust. Aastal 2014 mõistis USA föderaalkohus neli Blackwateri töötajat süüdi, detsembris 2020 andis Donald Trump neile kõigile armu.
Blackwateri valvurite väitel sattus konvoi varitsusse ning tuli avati kolonni kaitseks. Iraagi föderaalvalitsuse ja politsei uurija Faris Saadi Abduli sõnul tulistati põhjuseta. Päev pärast juhtunut peatati Blackwateri luba Iraagis tegutsemiseks. Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangu väitel "hukkusid süütud inimesed" ning The Washington Posti andmetel kinnitas sõjaväeuurimine "Iraagi valitsuse süüdistusi Blackwateri pihta". Iraagi valitsus lubas Blackwaterit karistada. Veresauna tõttu algatati vähemalt viis uurimist, millest üht viis läbi Föderaalne Juurdlusbüroo (FBI). FBI uurimine kinnitas, et 17 tapetud iraaklasest vähemalt 14 olid täiesti süütud.
Viktor Gyökeres

Viktor Einar Gyökeres (sündinud 4. juunil 1998) on Rootsi jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliigaklubis Arsenal ja Rootsi jalgpallikoondises.
2015. aastal debüteeris ta Rootsi esiliiga klubis IF Brommapojkarna. 2017. aasta hooajal lõi ta Rootsi esiliigas 13 väravat.
2018. aasta jaanuaris liitus ta Inglismaa kõrgliigaklubiga Brighton &amp; Hove Albion, kuid klubi põhimeeskonnas sai ta mänguaega ainult Inglismaa karikavõistlustel ja liigakarikavõistlustel. Ainsa värava lõi ta Brightoni meeskonnas 17. septembril 2020 EFL Cupi mängus FC Portsmouthi vastu. Hooajal 2019–2020 oli ta laenul Saksamaa esiliigaklubis FC St. Pauli, kus 26 liigamänguga jäi tema arvele seitse väravat, ning hooajal 2020–21 Inglismaa esiliigaklubides Swansea City ja Coventry City. 2019. aasta juulis sõlmis ta Coventry Cityga püsiva lepingu. Hooajal 2021/22 lõi Gyökeres Coventry Citys mängides Inglismaa esiliigas 17 väravat ja 2022/23 hooajal 21 väravat. Lisaks oli Gyökeres hooajal 2022/23 Sunderlandi mängija Jack Clarke'i kõrval liigas enim väravasööte andnud mängija (12). Hooaja lõpus valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2023. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Lissaboni Sportinguga. 12. augustil 2023 lõi ta Portugali kõrgliiga hooaja avamängus kaks väravat Vizela vastu.
Ta lõi Sportingu eest 102 mängus 97 väravat. Sportingus võitis ta kaks kõrgliiga karikat ja ühe domestilise karika.
2025. aasta juulis sõlmis ta lepingu Londoni Arsenaliga. Arsenali särgis lõi ta oma esimesed kaks väravat Leeds Unitedi vastu mängus, mis lõppes seisuga 5-0.
Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Gyökeres 8. jaanuaril 2019 mängus Soome vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kolm päeva hiljem sõprusmängus Islandi vastu.
Ta on Ungari päritolu.
Fabiano Ribeiro de Freitas

Fabiano Ribeiro de Freitas (sündinud 29. veebruaril 1988 Mundo Novos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Küprose kõrgliiga klubis AC Omonia.
2006. aastal liitus ta São Pauloga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 2007. aasta oktoobris mängus Fluminense vastu. Aastatel 2009–2010 oli ta laenule Brasiilia madalamate liigade klubides, sh 2010. aastal Brasiilia esiliiga klubis América-RN.
2011. aasta juunis sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliiga klubiga S.C. Olhanense.
2012. aasta mais siirdus ta Portugali suurklubisse FC Porto. Ta oli Portos põhiliselt varuväravavaht. Kõige enam sai ta mänguaega hooajal 2014–15, mil ta käis Portugali kõrgliigas väljakul 27 mängus. Aastatel 2015–2017 oli ta Portost laenul Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe, kuid ta täitis ka seal põhiliselt varuväravavahi rolli.
2019. aasta oktoobris liitus ta Omoniaga. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Küprose meistriks.
Hiina-Tšiili suhted

Hiina Vabariik ja Tšiili olid diplomaatilistes suhtes alates 1931. aastast.
Hiina RV ja Tšiili sõlmisid suhted Salvador Allende marksistliku valitsuse ajal detsembris 1970 nn ühe Hiina põhimõtte alusel. Tšiili oli teine riik Ladina-Ameerikas (Kuuba järel), mis tunnustas Hiina RV-d.
Allende valitsuse ajal (jaanuaris 1973) külastas Pekingit ja kohtus Zhou Enlaiga Tšiili välisminister Clodomiro Almeyda, Sotsialistliku Partei poliitik, keda peeti suhteliselt lähedaseks maoistlikele positsioonidele. Zhou soovitas Tšiili vasakpoolsetel vähendada sotsialistlike reformide tempot, pidadeks mõnda neist enneaegseks.
Hiina oli üks kahest kommunistlikust riigist (Rumeenia kõrval), mis ei katkestanud diplomaatilisi suhteid Pinocheti Tšiiliga: suhted olid stabiilsed ning põhinesid majanduslikul koostööl ja üksteise sisemistesse poliitilistesse küsimustesse mittesekkumise printsiibil. Mitmed Tšiili ministrid külastasid sõjaväediktatuuri ajal Hiinat, Hiina välisminister Wu Xueqian külastas Tšiilit 1987.
Christian Friedrich Ludwig Buschmann

Christian Friedrich Ludwig Buschmann (17. juuni 1805 – 1. oktoober 1864) oli Saksa pillimeister.
Paljud uurijad on Buschmanni pidanud akordioni leiutajaks, viidates tema 1822. aasta patendile pillile nimega Handäoline. Samas on mitmed teised pidanud akordioni leiutajaks Viinis tegutsenud armeenlast Cyrill Demiani, kelle 1829. aastal saadud patendist, mis kujutas endast Buschmanni Händoline'i edasiarendust, tuleneb ka instrumendi nüüdisaegne nimetus.
Pavel Darie

Pavel Darie (6. november 1930 Prajila – 19. november 2015) oli Moldova luuletaja, proosakirjanik ja tõlkija.
Aastail 1950–1955 õppis Darie Moskvas Maksim Gorki nimelises Kirjandusinstituudis.
Ta töötas ajalehe Kolhoznik Moldavii toimetajana, nädalalehe Kultura Moldavii osakonnajuhatajana ning kirjastuse Karta moldovenjaske peatoimetajana.
1954. aastal debüteeris ta lasteluule kogumikuga "Mis oli metsas?", 1959 ilmus luule- ja proosaraamat lastele "Sputnik – meie täht" ning 1962 "Nisutera lugu". Ta avaldas ka mitu luulekogu ja muinasjutu "Nisutera".
Eesti keeles on ilmunud 1963. aastal tema värssjutustus "Nisuterake" (tõlkinud Heljo Mänd) ja 1975. aastal luulekogu "Emaarmastus" (tõlkinud Leelo Tungal).
Darie tõlkis moldaavia keelde Eduard Vilde romaani "Külmale maale", samuti Ivan Turgenevi, Jevgeni Vinokurovi, Janka Kupala, mitme itaalia, prantsuse, india jt kirjaniku teoseid.
Pavel Darie pälvis Moldova kirjanike liidu preemia ning 1988. aastal riikliku kirjastuskomitee auhinna india eepose "Rāmājana" tõlke eest.
Ta on maetud Chișinău katoliku kalmistule.
Buturlinovka

Buturlinovka on linn Venemaal Voroneži oblastis, Buturlinovka rajooni keskus. Asub Osseredi jõe ääres, Voronežist 195 km kagus.
Asula rajati 1740. aastal slobodaana. Linnaõigused sai 1917. aastal.
2020. aastal oli linnas 24 007 elanikku.
Pavlovsk (Voroneži oblast)

Pavlovsk on linn Venemaal Voroneži oblastis, Pavlovski rajooni keskus. Asub Doni vasakul kaldal, Osseredi jõe suudmes, Voronežist 156 km kagus.
Asula tekkis 1709. aastal Peeter I käsul rajatud laevatehase ja kindluse juurde. Kindluse ehitasid Poltava lahingus vangi langenud Rootsi sõjavangid. Linnaõigused sai asula 1779. aastal.
2020. aastal oli linnas 24 453 elanikku.
Povorino

Povorino on linn Venemaal Voroneži oblastis, Povorino rajooni keskus. Asub 220 km Voronežist kagus.
Linn rajati 1870. aastal valminud raudteejaama juurde. Linnaõigused sai 1954. aastal.
Alliklepa sadam

Alliklepa sadam (sadamakood EE ALI) on sadam Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Alliklepa külas. Sadamat peab Alliklepa Sadam OÜ. Sadamakapten on Märt Rask.
Sadamateenuseid osutatakse vaid alla 24-meetrise kogupikkusega veesõidukitele (väikesadam). Sadama navigatsiooniperiood algab 01.05 ja kestab kuni 30.09.
Sadam suudab teenindada väikelaevu pikkusega kuni 12,2 meetrit ja süvisega kuni 1,9 m. Sadamas on 24 kaikohta.
Hebert Conceição

Hebert Wilian Carvalho da Conceição Sousa (sündinud 28. veebruaril 1998 Salvadoris Bahia osariigis) on Brasiilia poksija.
Ta sai keskkaalus (kuni 75 kg) 2021. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Ta sai keskkaalus (kuni 75 kg) 20. maailmameistrivõistlustel (Jekaterinburg 2019) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Gleb Bakšile (Venemaa) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
EKNK Lootuse Küla kogudus

Eesti Kristliku Nelipühi Kiriku Lootuse Küla Kogudus on nelipühi kogudus Laitses, koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 11.00 ja palveteenistused kolmapäeviti 19.00.
Koguduse pastor on Märt Vähi, kaasa aitavad pastor Roman Lunjov ja diakon Raiman Kukk.
2002. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti–Soome 2002. aasta maavõistlus poksis toimus 18. mail Heinolas. Võisteldi 10 kehakaalus. Soome võitis 6:4.
Helveskaal (kuni 48 kg): Sami Hautamäki (Soome) – Anton Kukolev (Eesti) tulemus on teadmata
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Pasi Silvennoinen (Soome) – Nikolai Zaitsev (Eesti) tulemus on teadmata
Sulgkaal (kuni 57 kg): Jussi Koivula (Soome) – Roman Pavlenko (Eesti) tulemus on teadmata
Kergekaal (kuni 60 kg): Igor Agejev (Eesti) – Mika Seppä (Soome) tulemus on teadmata
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Albert Starikov (Eesti) – Sampo Sorri (Soome) tulemus on teadmata
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Aleksandr Grigorjev (Eesti) – Riku Lumberg (Soome) tulemus on teadmata
I keskkaal (kuni 71 kg): Jari Fyhr (Soome) – Ilja Aleksejev (Eesti) tulemus on teadmata
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Jani Rauhala (Soome) – Deniss Kondrašov (Eesti) tulemus on teadmata
Raskekaal (kuni 91 kg): Juha Ruokola (Soome) – Aleksei Zolotenko (Eesti) tulemus on teadmata
Üliraskekaal (üle 91 kg): Tambet Leetsi (Eesti) – Janne Katajisto (Soome) tulemus on teadmata
Ärikonsultant

Ärikonsultant ehk ärinõustaja on inimene, kes annab nõu ettevõte või äriprotsessi juhtimiseks ja kulgemiseks.
Jan Lecjaks

Jan Lecjaks (sündinud 9. augustil 1990 Plzeňis) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis AC Omonia.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Plzeňi Viktoria, debüteerides Tšehhi kõrgliigas hooajal 2007–08. Hooajal 2010–2011 mängis ta laenul Belgia kõrgliiga klubis RSC Anderlecht.
2011. aasta juulis liitus ta Šveitsi kõrgliiga klubiga BSC Young Boys. 2013. aastal mängis ta laenul Norra kõrgliiga klubis Vålerenga.
2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Horvaatia kõrgliiga klubiga Zagrebi Dinamo. Hooajal 2017–18 tuli ta Dinamoga Horvaatia meistriks. Hooajal 2018–19 oli ta laenul teises Horvaatia kõrgliiga klubis, NK Lokomotivas.
2019. aastal liitus ta Omoniga. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Küprose meistriks.
Aastatel 2006–2012 mängis Lecjaks Tšehhi noortekoondistes, osaledes muuhulgas 2009. aastal Tšehhi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel ja 2010. aastal Tšehhi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel.
Tomáš Hubočan

Tomáš Hubočan (sündinud 17. septembril 1985 Žilinas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Slovakkia kõrgliiga klubis AC Omonia ja Slovakkia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis MŠK Žilina, debüteerides Slovakkia kõrgliigas hooajal 2004–05.
2008. aasta veebruaris siirdus ta Venemaa kõrgliiga klubisse Peterburi Zenit. Zenitiga tuli ta kaks korda Venemaa meistriks. Aastatel 2014–2016 mängis ta Venemaa kõrgliigas Moskva Dinamo ridades.
2016. aastal liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Marseille Olympique. Hooajal 2017–18 oli ta laenul Türgi kõrgliiga klubis Trabzonspor. 2019. aastal siirdus ta Omoniasse, kellega tuli hooajal 2020–21 Küprose meistriks.
Slovakkia jalgpallikoondises debüteeris Hubočan 11. detsembril 2006 mängus Araabia Ühendemiraatide vastu. Ta on kuulunud Slovakkia koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Shehu Abdullahi

Shehu Usman Abdullahi (sündinud 12. märtsil 1993 Sokotos) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsja või paremkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis AC Omonia.
Ta alustas klubikarjääri Nigeerias.
Aastatel 2014–2015 mängis ta Kuveidi klubis Qadsia, 2015–2016 Portugali kõrgliiga klubis União da Madeira, 2016–2018 Küprose kõrgliiga klubis Famagusta Anórthosis ja 2018–2020 Türgi klubis Bursaspor. Omoniaga liitus ta 2020. aasta septembris. Hooajal 2020–21 tuli ta Omoniga Küprose meistriks.
Nigeeria jalgpallikoondises debüteeris Abdullahi 2014. aastal. Ta on kuulunud Nigeeria koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Nigeeria olümpiameeskonnaga pronksmedali.
Kallis Mari (aurik)

Kallis Mari on Haapsalu linnale kuuluv ja sihtasutuse Haapsalu ja Läänemaa Muuseumid poolt kasutatav aurumasinaga väike veesõiduk (aurupaat või aurukaater).
Teadaolevalt on tegemist tänaseks ainsa kasutuses ja sõidukorras aurujõuseadmega veesõidukiga Eestis.
Ajalugu.
Alus (varasemad nimed "Varparen" ja "Stjärn") on ehitatud 1955. aastal Rootsis ja ostetud Eestisse Haapsalu linnavalitsuse poolt lõbusõitudeks 2014. aastal. Haapsalu linnavalitsus maksis paadi eest 90 000 eurot, millest suurem osa läks vahendajafirmale renoveerimistöödeks. Soetamist rahastati peamiselt Eesti-Läti projekti Riverways programmi osana.