tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dmitri Gorelov

Dmitri Vladimirovitš Gorelov ("Дмитрий Владимирович Горелов," sündis 6. augustil 1948 Moskvas) on Venemaa suurärimees ja endine KGB polkovnik, president Vladimir Putini lähikondne.
Elukäik ja tegevus.
Ta lõpetas 1973. aastal Kirovi-nimelise Sõjameditsiini Akadeemia Leningradis. Alates 1977 töötas Leningradi Tervishoiu Peavalitsuse rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja asetäitjana. Mõningatel andmetel asus tööle KGB-s, tõustes seal polkovniku aukraadini. 1989. aastal alustas koos biofüüsik Sergei Kolesnikoviga meditsiiniseadmete tarnimisega seotud äri. 1991. aastal lõi koostöös Peterburi linnavalitsuse välissuhete komiteega, mida juhtis Vladimir Putin, meditsiiniseadmete tarnimise firma Petromed. 1996. aastal sai temast ettevõtte Biotechnotronic Consulting kaasasutaja.
2002. aasta algusest Petromed Holdingu juhatuse esimees. 2000. aastate algusest 2013. aastani – Putini sõprade pangana tuntud pank Rossija vähemusaktsionär (12,6%). 2006. aastal omandas Gorelov koos Nikolai Šamaloviga (Putini endise väimehe isa) Viiburi laevatehase kontrollpaki.
Juunis 2000 anti talle aunimetus "Vene Föderatsiooni austatud tervishoiutöötaja". Tema poeg Vassili Gorelov on ettevõtte Rosinvest peadirektor, Viiburi laevatehase kaasomanik.
Kriitika.
2005. aastal teatas Vladimir Putin tervishoiureformi algusest, mille raames kavatseti läbi viia suuremahuline kallite meditsiiniseadmete, eelkõige tomograafide ost. Nagu selgus, ostsid riigiasutused eelarveraha eest tugevalt paisutatud hindadega meditsiiniseadmeid. Reutersi uurimine 2014. aastal näitas skeemi, mille järgi eelarveraha raisati: meditsiiniseadmeid tarnis riigile Gorelovi firma Petromed, mis omakorda ostis need Briti Greathillilt. Selle Briti ettevõtte lõplikud omanikud olid ka Šamalov ja Gorelov. Tähelepanuväärne on see, et ka Greathill ei tootnud meditsiiniseadmeid, vaid ostis need Saksa Siemensilt vähemalt kahekordsete hindadega. "Nad müüsid valitsusele seadmeid vähemalt 195 miljoni dollari väärtuses, saates Šveitsi pangakontodele tulu kokku 84 miljonit dollarit," selgub Reutersi uuritud pangaandmetest. Nendelt kontodelt läks vähemalt 48 miljonit dollarit ettevõttele, mis ehitas nn. Putini paleed Musta mere äärses Gelendžikis.
Siberi keeled

Siberiturgi või kirdeturgi keeled on turgi keelkonna allharu. Järgnev tabel põhineb Lars Johansoni esitatud klassifitseerimisskeemil (1998).
Siberiturgi keeled emakeelena.
Turgi keeled on keelkond, mis koosneb vähemalt 35 dokumenteeritud keelest, mida räägivad turgi rahvad. Kõnelejate arv tuletati statistikast või hinnangutest (2019) ja ümardati:
Klassifikatsioon.
Aleksandr Vovin (2017) märgib, et tofa ja teistes siberiturgi keeltes, eriti sajaaniturgi keeltes, on jenissei keelte laensõnad.
St. Bartholomew' kirik

St. Bartholomew' kirik (inglise keeles "St. Bartholomew's Episcopal Church"), mida tavaliselt nimetatakse St. Bart'siks, on 1835. aastal asutatud New Yorgi koguduse kirik Midtown Manhattanil, mis asub Park Avenue kaguküljel tänavate 50th Street ja 51st Street vahel. Praeguse ehitise projekteeris arhitekt Bertram Goodhue ja see valmis 1903. aastal.
Kiriku kõrval asuvad Waldorf Astoria New York ja General Electric Building.
31. oktoobril 2016 määrati kirik ja selle kogudusehoone riiklikuks ajaloomälestiseks (inglise keeles "National Historic Landmark").
Bertram Goodhue

Bertram Grosvenor Goodhue (28. aprill 1869 – 23. aprill 1924) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt.
Distsiplinaarvastutus

Distsiplinaarvastutus on distsipliinrikkumisest tulenev vastutus, mille puhul kohaldatakse distsiplinaarkaristust. Distsiplinaarsüütegu on teenistuskohustuse süüline rikkumine. Kohustus võib tuleneda seadusest, ametijuhendist või ametiasutuse kehtestatud aktidest. Distsiplinaarvastutus on seotud ainult töökohustuste rikkumisega ja erineb sellepoolest kriminaal- või väärteovastutusest. Distsiplinaarkaristuse määramine aga ei tähenda, et sama teo eest ei või võtta isikut ka haldus-, kriminaal- või materiaalsele vastutusele. 
Distsiplinaarvaidluste lahendamisel lähtutakse Eestis avaliku teenistuse seadusest ja töötajate distsiplinaarvastutuse seadusest. Osale avalikus teenistuses töötavatele ametnikele kohaldub veel ka valdkonna eriseadus. Näiteks notari distsiplinaarvastutuse seadus kohaldub notarile, notari asendajale ja notariaadikandidaadile. 
Distsiplinaarmenetluse eesmärk on distsiplinaarsüüteo kiire avastamine ja täielik väljaselgitamine, süüdlase väljaselgitamine ning proportsionaalse distsiplinaarkaristuse määramine. Piisavate faktiliste asjaolude olemasolul saab distsiplinaarmenetlust algatada isik, kellel on ametisse nimetamise õigus käskkirjaga või korraldusega. Distsiplinaarmenetlust korraldab distsiplinaarmenetluse algatanud isik või tema volitatud isik. 
Tööandjal on õigus määrata distsiplinaarkaristustena rahatrahv, mille suurus on kuni töötaja kümnekordne keskmine päevapalk, või töötaja töölt kõrvaldada palga maksmise peatamisega kuni kümneks järjestikuseks graafikujärgseks tööpäevaks. Distsiplinaarkaristuse liigid ametnikele on noomitus, põhipalga vähendamine kuni 30% kuni kuueks kuuks või ka teenistusest vabastamine. 
Distsiplinaarkolleegium.
Kohtute seaduse paragrahvi 87 järgi on kohtuniku distsiplinaarsüütegu süüline tegu, mis seisneb ametikohustuste täitmata jätmises, mittekohases täitmises või ka vääritus teos. Distsiplinaarasjade lahendamiseks on Riigikohtu juures distsiplinaarkolleegium. Distsiplinaarkolleegiumi ülesanded on kohtuniku süü tõendamine, süüdimõistmine ja distsiplinaarkaristuse määramine. Kohtunikku saab süüteo toimepanemise eest karistada noomitusega, kuni kuupalga suuruse rahatrahviga, ametipalga vähendamisega või ametist tagandamisega. Kui distsiplinaarsüütegu pole toime pandud, mõistetakse kohtunik õigeks. Distsiplinaarkolleegiumil on menetluse ajaks õigus kohtunik teenistusest kõrvaldada ning vähendada tema palka kuni poole võrra. 
Distsiplinaarkolleegium koosneb viiest riigikohtunikust, viiest ringkonnakohtunikust ja viiest esimese astme kohtunikust. Esimehe ja teised riigikohtunikest liikmed nimetab ametisse Riigikohtu üldkogu ning esimese ja teise astme kohtunikest liikmed valib kohtunike täiskogu. Kolleegiumi liikmed valitakse kolmeks aastaks. Ühe konkreetse distsiplinaarasja lahendamiseks moodustab kolleegiumi esimees viieliikmelise kohtukoosseisu kolmest riigikohtunikust, ühest ringkonnakohtunikust ja ühest esimese astme kohtunikust.
Kinnipidamisõigus (karistusõigus)

Kinnipidamisõigus (ingl "right of detention") on igaühe õigus toimetada kuriteo toimepanemisel või vahetult pärast seda põgenemiskatselt tabatud isik politseisse ning ta kahtlustatavana kinni pidada.
Kinnipidamisõiguse rakendamise alus tuleneb kriminaalmenetluse seadustiku § 217 lõikest 4.
Kinnipidamise alused.
Kuriteo toimepanemises kahtlustatava isiku võib kinni pidada, kuid see peab toimuma seaduslikult ja inimõigusi austades. Kinnipidamine peab vastama kriminaalmenetluse seadustikus ettenähtud alustele. 
Politseil peab olema põhjendatud kahtlus, et toime on pandud kuritegu. Põhjendatud kahtlus tähendab, et politseil on juba teavet, mis rahuldaks objektiivset vaatlejat, et toime on pandud kuritegu. Objektiivne vaatleja on näiteks keegi, kes pole kahtlustatavaga seotud ega huvitatud tema kaitsmisest. Politseil või muudel pädevatel asutustel peab olema kavatsus isikut kahtlustada õiguserikkumises. Kui neil sellist kavatsust ei ole, ei tohi nad teda kinni pidada. Kinnipidamisprotokollis peab olema selgelt kirjas, millist kinnipidamise alust konkreetsel juhul kohaldatakse ja miks. Lisaks tuleb kahtlustatavat hoida kohas, mis on ette nähtud kuriteokahtlusega kinnipeetud isikutele.
Et isikut kahtlustatavana kinni pidada, peab olema legitiimne alus, sest tegemist on isikuvabaduse riivega. Selle riive seaduslik alus tuleneb Eesti Vabariigi põhiseadusest, mille kohaselt võib vabaduse võtta vaid seaduses sätestatud juhtudel ja korras, et vältida kuritegu või haldusõiguse rikkumist, toimetada sellises õigusrikkumises põhjendatult kahtlustatav pädeva riigiorgani ette või ära hoida tema pakkuminek.
Isiku kinnipidamine on sätestatud ka korrakaitseseaduses, mis annab aluse politseil või muul korrakaitseorganil isikut kinni pidada, sulgedes ta sõidukisse või ruumi või piirates muul viisil olulisel määral tema füüsilist vabadust, kui see on vältimatult vajalik.
Kui isik peetakse kriminaalmenetluses kahtlustatavana kinni, kehtivad sellele järgmised piirangud: Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaselt on kinnipidamise maksimaalne kestus mõistlik aeg, mis on Eesti Vabariigi põhiseaduse järgi 48 tundi. 
Kahtlustatavatena kinni peetud isikute ja süüdistatavate õigused.
Kuriteos kahtlustatavana kinnipeetud isikul on õigus:
Kuriteos süüdistataval on õigus:
Üldpreventsioon

Üldpreventsioon (inglise keeles "general prevention") on karistusõiguse põhimõte, mille kohaselt tuleb karistuse mõistmisel võtta arvesse üldsuse huve. Karistus ei saa aga olla eesmärk, vaid selle ülesanne peab olema ära hoida edaspidi toime pandavaid karistatavaid tegusid.
Üldpreventiivse teooria lõi Anselm Feuerbach, kes seostas üldpreventsiooni toimimist psühholoogilise survega. Psühholoogiline surve on seotud erinevate motiividega, mille kaalumise tulemusena teeb isik otsuse, kas käituda õiguspäraselt või mitte. Motiivid võivad olla nii süüteole õhutavad kui ka seda pärssivad. Süüteo ärahoidmiseks peab karistusõigus avaldama mõju eelkõige motiividele.
Üldpreventsiooni liigid.
Üldpreventsioon jaguneb negatiivseks ehk hirmutamispreventsiooniks ja positiivseks ehk integratsioonipreventsiooniks.
Negatiivne üldpreventsioon.
Negatiivse üldpreventsiooni kohaselt tuleb ähvardada isikuid eelkõige sellise karistusega, mis hoiaks ära süütegude toimepaneku. Selle eesmärk ei ole mitte ähvardada või karistada, vaid saavutada olukord, millega hoitaks ära karistatavate tegude toimepanemine tulevikus.
Negatiivne üldpreventsioon on seotud süüteo toimepanemise ning karistuse tõenäosuse ja raskusega. See tähendab, et karistus peab ületama karistatava teoga saadava kasu, et potentsiaalne kurjategija ei sooviks panna toime süütegu.
Et karistusega ähvardamine omaks mõju, peab karistus olema teada isikule, kes mõtleb süüteo toimepanemisest. See teadmine antakse isikule seaduses sätestatud süüteo ja sellega kaasneva karistuse kirjeldamisega.
Negatiivse üldpreventsiooni puuduseks peetakse seda, et karistatavat isikut kasutatakse mõjutusvahendina teiste isikute suhtes. Süüteo korral kasutatakse tihti rangemat karistust, et muuta isiku käitumine õiguskuulekaks. Seetõttu koormab negatiivne üldpreventsioon õigusrikkujat üldsuse huvides.
Positiivne üldpreventsioon.
Positiivse üldpreventsiooni aluseks on eeldus, et ka riiklik karistussüsteem on üks tegureid, mis otseselt või kaudselt mõjutab käitumishoiakute kujunemist ja säilitamist. Õiguspärane vabatahtlik käitumine on selline, kui isikut ei sunnita selleks ähvarduse teel. 
Üldpreventsiooni positiivne aspekt lähtub eelkõige asjaolust, et karistamisega ähvardamine ja selle kohaldamine mõjutavad õiguskorra vastupidavust ning elanikkonna õiguskuulekust positiivselt ehk tugevdavad seda.
Toime alusel eristatakse kolme tüüpi positiivset üldpreventsiooni:
Üldpreventsioon Eesti kohtupraktikas.
Eesti Riigikohus näeb üldpreventsioonina riigipoolset reaktsiooni, mis näitab isikutele, millised teod liigituvad õigusrikkumisteks, mille eest karistab riik rangelt. Nii on Riigikohus rõhutanud, et üldohtlike kuritegude puhul tuleks reaalne vangistus mõista üldpreventiivsel kaalutlusel.
Üldpreventsiooni kohaldamist on käsitletud näiteks kriminaalasjas 1-10-11543, milles kohus on öelnud, et süü suuruse kindlaks tegemisel tuleb üldpreventsiooni alusel võtta arvesse ka õiguskorra kaitsmise huve. Teisisõnu, karistuse peamine eesmärk on kaitsta ühiskonda seda kahjustavate tegude eest. Samas peab üldpreventsioon olema suunatud ka kannatanule, näidates sellega tema tekitatud ülekohtu heastamist ja õiguse taastamist.
Eesti kodakondsuse taotlemine

Eesti kodakondsuse saamiseks on kolm võimalust. Eesti kodakondsust on võimalik omandada sünnijärgselt ja naturalisatsiooni korras ning ka taastada inimesel, kes on alaealisena Eesti kodakondsusest ilma jäänud.
Eestis ei ole topeltkodakondsus lubatud, mistõttu tuleb Eesti riigi kodanikuks saamisel loobuda teisest olemasolevast kodakondsusest. Erandlik on olukord, kus laps omandab sünnijärgselt kaks või rohkem kodakondsust. Sellisel juhul tuleb lapsel peale täisealiseks saamist otsustada, mis riigi kodanik ta soovib olla.
Taotlemise tingimused.
Eestis sündinud Eesti kodakondsusega isikult ei ole lubatud kodakondsust ära võtta. Erandina võib kodakondsuse ära võtta isikult, kes on oma käitumisega reetnud Eesti Vabariiki. Väliskodanikel ja ka kodakondsuse kaotanud isikutel on Eesti kodakondsust võimalik taotleda järgmistel tingimustel:
Alla 15-aastasele isikule saavad kodakondsust taotleda ainult lapsevanemad. Sellisel juhul peavad lapsevanematel olema täidetud järgmised nõuded:
Norra kodakondsus

Norra kodakondsus määratleb isiku suhte Norra riigiga. Norra kodanikuks võib saada sünniga või naturalisatsiooni korras.
Norra kodakondsuse taotlemine.
Väliskodanikel on võimalik Norra kodakondsust taotleda järgmistel tingimustel: 
Kodakondsuse taotlemine on tavalisest erinev, kui isiku elukaaslasel või abikaasal on Norra kodakondsus. Sellisel juhul tuleb lisaks eelnevale täita järgmised tingimused:
Vastupidi Eestile lubab Norra 2020. aasta alguses tehtud otsusega Norra kodanikel omada topeltkodakondsust. Siiski ei saa Eesti kodanik omada Norra kodakondsust, kuna selleks peavad mõlemad riigid lubama topeltkodakondsust.
Ameerika Ühendriikide kodakondsus

Ameerika Ühendriikide kodakondsus määratleb isiku suhte Ameerika Ühendriikidega.
Sarnaselt näiteks Norraga ja erinevalt Eestist lubavad Ameerika Ühendriigid topeltkodakondsust. Ajaliselt võtab USA kodakondsuse taotlemine aega kauem kui Norra või Eesti kodakondsuse taotlemine. Erinev on ka see, et USA kodakondsust ei saa taotleda alaealised.
Kodakondsuse taotlemine.
USA kodakondsust saab taotleda, kui isik:
Valimispõhimõtted

Valimispõhimõtted (inglise keeles "electoral principles") on reeglid, mis tagavad rahva esinduskogu valimiste demokraatlikkuse. Valimised peavad olema vabad, üldised, otsesed, salajased, proportsionaalsed ja ühetaolised.
Sätestus.
Valimispõhimõtted on sätestatud järgmistes õigusaktides.
Vabadus.
Vabadel valimistel peab valimistel osalemine (või mitteosalemine) ning valiku langetamine olema vabatahtlik. 
Üldisus.
Üldiste valimiste põhimõtte järgi peab olema kogu rahvale tagatud võrdne võimalus valimistel osaleda. Mitte kellegi valimisõigust ei tohi takistada tema vaadete pärast. Üldjuhul on lubatud valimistsensused, mis ei diskrimineeri ühtegi isikute rühma alusetult.
Eestis on valimisõigus piiratud neljal isikute grupil.
Otsesus.
Otsestel valimistel selguvad valimistulemused antud häälte ülelugemise teel. Puuduvad valijamehed või muud vaheastmed. Siiski on lubatud mandaatide jaotamine kinniste nimekirjade alusel. Otsesuse põhimõttega vastuolus on olukord, kus pärast valimisi saab erakond ise otsustada, kes tema kandidaatidest saavad mandaadi. Reegli ainus erand tuleb kõne alla riigikogu asendusliikme valimisel. Kui parlamendi liikmest saab valitsuse liige, lõppevad tema volitused ning tema asemele asub asendusliige. Mandaat antakse valimistulemuste alusel. Kui isik on vahepeal erakonda vahetanud, võib ka võimujaotus sellega muutuda.
Salajasus.
Valimiste salajasuse nõue on olemas, et hääletaja saaks valiku langetada vabalt, ilma surveta. Salajaste valimiste põhimõtte järgi ei tohi keegi valija tahte vastaselt teada saada, kelle poolt või kas ta üldse hääletas. Hääletamise salajasus ei ole vabatahtlik, sellest ei saa loobuda. Kui suur osa rahvast avalikustab oma valiku, ilmneb oht, et nad mõjutavad veel hääletamata isikute valikut.
Proportsionaalsus.
Proportsionaalsuse põhimõte näeb ette, et rahvas hääletab üleriigilise nimekirja alusel ning mandaadid jaotatakse vastavalt saadud häälte protsendile. See tagab, et rahva tahe kajastub parlamendis tõetruult. Eestis on seda põhimõtet teisendatud: kandidaadid on jaotatud ringkondadesse ning kehtib 5% valimiskünnis. Mandaatide jaotamiseks on kasutusel modifitseeritud d’Honti meetod.
Valimiste proportsionaalsuse vastand on valimiste majoritaarsus.
Ühetaolisus.
Ühetaolistel valimistel on igaühel võrdne arv võrdse kaaluga hääli. Seega peaks sama suure valijate arvuga piirkonnas olema sama palju mandaate. Valimistel on igal valijal üks hääl. Eestis tagab valimiste ühetaolisust automaatne valijanimekirjade koostamine rahvastikuregistri andmete põhjal. Kui inimene on valinud, kantakse see teave nimekirja. Juhul, kui inimene hääletab pabersedeliga mitu korda, jäetakse kõik tema kasutatud sedelid arvestamata.
Elektroonilise hääletamise korral arvestatakse üksnes viimati antud häält.
Passiivse valimisõiguse puhul peab kandidaatidel olema võrdne võimalus end valijatele tutvustada.
Capilla posa

Capilla posa on väike nelinurkne võlvitud kabelitaoline ehitis, mis on iseloomulik 16. sajandi Uus-Hispaania kloostrikompleksidele. Sellele on iseloomulik suur kaarava ühel või kahel küljel ja ehitist kroonib püramiidikujuline katus, fassaad on sageli kaunistatud raiddekooriga. "Capillas posas" paiknesid mitmekaupa müüriga ümbritsetud kloostriõue ehk aatriumi müüriservades ja neis eksponeeriti pühakukujusid.
Kirjeldus.
Nende kabelite arhitektuuriline lahendus ja dekoor olid omased ainult Uus-Hispaaniale, kusjuures dekoor oli sageli loodud kohalike meistrite poolt ja kombineeris stiilit vallutuseelse mehhiko kunsti ja barokkstiili jooni. Parimad näited sellest on kabelid Huejotzingo ja Calpani kloostrites Pueblas, kus kabelite skulptuurid järgivad keskaja ja renessansi esteetilist kaanonit, kuid on loodud kohalike kiviraidurite iseloomulikus selgejoonelises madalreljeefis ("tequitqui"), mõjudes isegi sünkretistlikuna.
Huejotzingo San Migueli kloostri neli kabelit on pühitsetud Ristija Johannesele, Jaakobus vanemale, Maarja taevaminekule ja Peetrusele ning Paulusele. Kõigi kabelite põhiplaaniks on ruut küljega 5,40 meetrit. Pääs kabelisse on läbi suure kaare, mille profileering jäljendab kloostri peaportaali, ja fassaadi kaunistab sõlmedega köiemotiiv, mis vihjab pühale Franciscusele Assisist.
Õigusvastasus

Õigusvastasus (inglise keeles "illegality") on süüteokoosseisus kirjeldatud teo ebaõigus, mis näitab, et teoga rikutakse õiguskorda. Õigusvastasuse põhimõtte järgi kehtib õiguskord isikute jaoks võrdselt.
Õigusvastasuse olemus ja kujunemine.
Objektiivse õigusvastasuse määratles 1867. aastal R. Ihering, öeldes, et teatud juhtudel ei pruugi selle toime pannud isik olla teos süüdi.
Õigusvastasus on olemuslikult õigusnormi rikkumine, millel saab eristada formaalset ja materiaalset käsitlust. 
Kahe mõiste erinevus seisneb asjaolus, et materiaalne käsitlus avab õigusrikkumise sisu üksikasjalikumalt, käsitledes õigusvastasust kui midagi rohkemat kui vaid normi enda rikkumist – materiaalne õigusvastasus aitab mõista tegeliku kahju teket.
Õigusvastasust välistavad asjaolud.
Õigusvastasuse välistab selle vastand õiguspärasus, mille alusel on tegu tegija jaoks lubatud. Õigusvastasust välistavad asjaolud on hädakaitse, hädaseisund ja kohustuste kollisioon. 
Hädakaitse.
Hädakaitse alusel on isikul õigus kahjustada ründaja õigushüvet, kui ta tõrjub õigusvastast rünnet enda vastu. Hädakaitse võimaldab kaitsta nii ennast kui õiguskorda tänu ründe lõpetamisele. Hädakaitse vastu ei ole lubatud kasutada hädakaitset.
Hädakaitse hõlmab järgmisi põhielemente.
Hädakaitse olukorras tuleks valida ründajat kõige vähem kahjustav vahend, juhul kui leidub samaväärseid vahendeid. See aga ei tähenda, et kaitsja peaks kasutama ründe lõpetamiseks ebakindlat kaitsevahendit, mis võiks teda suuremasse riskiolukorda panna.
Hädaseisund.
Hädaseisund on olukord, kus on tekkinud vahetu oht enda või teise isiku õigustatud huvidele. Hädaseisundi korral on võimalik oht kõrvaldada, tekitades teisele õigustatud huvile kahju.
Hädaseisundi teke on situatsioon, mil isik peab valima kahe hüve vahel ühe, mille ta päästab. Teine mittevalitud hüve saab sel juhul kahjustada. Hädaseisundivõime on olemas kõigil õigushüvedel, sealhulgas nii füüsilistel (näiteks kehaline puutumatus) kui ka vaimsetel. Oluline on meeles pidada, et ühe õigushüve riivamine peab reaalselt aitama teist õigushüve päästa.
Kohustuste kollisioon.
Klassikaline kohustuste kollisioon tähendab tegevusetust. Sellises olukorras on isikul vähemalt kaks tegutsemiskohustust, aga täita on võimalik vaid üks. Isikult ei tohi nõuda võimatu tegutsemiskohustuse täide viimist, mistõttu on tegevusetus ühe tegutsemiskohustuse suhtes õigustatud.
Eristada on võimalik kolme tüüpi kohustuste kollisioone:
Isik peab kohustusi kaaluma ning päästma väärtuslikuma hüve. Selles olukorras on õigustatud loobuda vähem väärtusliku hüve päästmisest.
Kinnipidamisõigus

Kinnipidamisõigus võib tähendada:
Enn Jaanisoo

Enn Jaanisoo (sündinud 18. aprillil 1947) on eesti mehaanikainsener, bibliofiil ja nahakunstihuviline.
Elulugu.
Jaanisoo õppis aastatel 1954–1956 Tallinna 20. Keskkoolis, 1956–1962 Tallinna 4. Keskkoolis ja 1962–1965 Tallinna 7. Keskkoolis. Ta lõpetas 1972. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikainsenerina. 
Ta on töötanud Tootmiskoondises Flora, Rakiste Katsetehases Pioneer, Eksperimentaalkombinaadis Mehis, AS-is Tallinngaas ja AS-is Eesti Gaas.
Jaanisoo on abielus. Peres on kaks poega.
Tegevus bibliofiilina.
Lisaks põhitööle on Jaanisoo tegelenud bibliofiiliaga ning kogunud vanu eesti ajalehti, ajakirju ja raamatuid. Tema eriline huviala on olnud nahkköites Eesti aja- ja kultuuriloolised raamatud. Selleks on ta teinud koostööd ja tellinud Eesti nahakunstnikelt enda antud raamatute nahast autoriköiteid. 2020. aastal oli tema kogus umbes 600 täisnahkköites raamatut. Teostajateks on olnud üle saja Eesti nahakunstniku, Eesti Nahakunstnike Liidu ja Eesti Kunstnike Liidu liikmed.
Oma bibliofiilses kogus olnud vanad piiblid, alates esimesest väljaandest 1739. aastast, on ta kinkinud Tallinna Jaani kirikule selle 150. aastapäevaks 17. detsembril 2017. Samuti lauluraamatud, katekismused ja muud sellised kristlikud raamatud.
Alates 2012. aastast on ta Eesti Nahakunstnike Liidu toetajaliige.
Raamatud.
Üks eksemplar raamatutest on Eesti Rahvusraamatukogus.
Sergei Kolesnikov

Sergei Vladimirovitš Kolesnikov ("Сергей Владимирович Колесников," sündinud 1948 Leningradis) on endine Venemaa suurärimees, kes avalikustas nn Putini paleega seotu.
Elukäik ja tegevus.
1972 lõpetas biofüüsika erialal Leningradi Polütehnilise Instituudi ja töötas järgnevad 20 aastat teadlasena. 1992. aastal osales koos Vladimir Putiniga meditsiiniseadmete importimisega tegeleva ettevõtte Petromed loomises, mis alates 1996. aastast on erastruktuur, mis kuulus Kolesnikovile ja Dmitri Gorelovile, 50/50. Täites Venemaa riiklikke meditsiinitellimusi kanti Putini korraldusel 35 % tehingu maksumusest välismaal asuvatesse "offshore"-firmadesse, millest hiljem rahastati Idokopase neeme residentsi ehk nn Putini palee ehitust. Selle vastu protesteerides kirjutas Kolesnikov septembris 2010 avaliku kirja Venemaa president Dmitri Medvedevile, millele viimane ei vastanud. Kiri avaldati 23. detsembril 2010 ajalehes Washington Post (David Ignatius, Washington Posti personalikolumnist, avaldas artikli K.-st, tema kirjast Medvedevile ja paleest 23. detsembril 2010). 2010. aasta sügisel põgenes Kolesnikov Venemaalt. Ta ostis ühe suuna pileti Türki, kust jätkas teekonda Ameerika Ühendriikidesse. Hiljem asus elama Eestisse, kus tegeleb kinnisvarainvesteeringute ja taaskasutatavate materjalide kasutamise tehnoloogiatega.
Õiguste pantimine

Õiguste pantimine on pandi liik, mis kuulub vallaspandi ehk vallasvara tagatisel antava pandiliigi alla. Pantida on lubatud neid asju ja varalisi õigusi, mille pantimine on seadusega lubatud. Eesti õigussüsteemis on õiguste pantimine reguleeritud asjaõigusseaduses ja võlaõigusseaduses.
Ajalugu.
Eesti õigussüsteemis reguleeriti õiguste pantimine 1. juunil 2003. aastal jõustunud asjaõigusseaduse paragrahvis 314. Järgnevate redaktsioonidega on asjaõigusseaduses õiguste pantimist täiendatud finantstagatise reguleerimisega. Samuti on parandatud erinevate paragrahvide sõnastust. 1. juuni 2003. aasta redaktsiooniga vastuvõetud paragrahv 3197, mis reguleeris õiguste pantimise sätete kohaldamist, tunnistati 2004. aastal kehtetuks.
Õiguste pantimise sisu.
Eestis on õigusi pantida võimalik kolmel viisil:
Õiguste koormamiseks peab tegemist olema varalise õigusega, mis on üleantav ning millele peab kohaldama käsipandi sätteid. Õiguste pantimine on ette nähtud nendele õigustele, mis tulenevad eelkõige intellektuaalsest omandist. Samuti annab õiguste pantimine võimaluse pantida üksnes õigusi, mitte kogu äriühingu vallasvara. See on oluline just nende õiguste puhul, mis ei tulene intellektuaalsest omandist, näiteks aktsiad. Aktsiate pantimise käigus loovutatakse oma õigused aktsiate suhtes pandipidajale.
Õiguse pantimise eeldus on pantija ja pandipidaja vaheline kokkulepe, mis peab olema sõlmitud kirjalikus vormis. Pantimisest tuleb teavitada isikut, kelle nõue panditakse. Üldiselt teeb seda pantija, kuid võib kokku leppida ka teisiti. Sel juhul peab kokkulepe kajastuma ka pandilepingus. Juhul kui võlgnikku ei ole teavitatud temavastase nõude pantimisest ning ta täidab oma kohustuse senisele võlausaldajale (pantijale), siis on võlgnik oma kohuse täitnud õigele isikule, olgugi et nõue on pandilepingu alusel pandipidajal. Ainult pandipidaja saab panditud õiguse lõpetada, kui ta on selles kokku leppinud pantijaga. Pandipidajal ei ole hiljem õigust oma tahteavaldust tagasi võtta.
Panditud nõude rahuldamine.
Pandipidaja nõue on rahuldatud, kui panditud asi on müüdud. Pandipidaja peab pantijale asja müügist ette teatama üks kuu. Panditud asja peab müüma avalikul enampakkumisel. Selle eesmärk on kaitsta pantijat, et tema müüki pandud panditud õiguse eest makstakse õiglast hinda. Avaliku enampakkumise aeg ja koht tuleb teatavaks teha pantijale ja vajadusel ka kolmandale isikule, kellel on panditud asjaga õiguslik suhe. Pantija ja pandipidaja võivad enampakkumisest osa võtta. Kui asi müüakse pandipidajale, tasaarvestatakse tema nõue müügihinnaga.
Pantija kohustus on täidetud asja müügist saadud summa ulatuses, millest on maha arvestatud tehtud müügikulud. Müügikulude tasumisest ja pandipidaja nõude rahuldamisest üle jääv raha tagastatakse pantijale.
Õiguste pantimise kestus.
Õiguste pantimisele kohaldatakse käsipandi sätteid. Käsipant tekib asja üleandmisega pantijalt pandipidajale, kui pandi seadmises on kokku lepitud. Kui asi on juba pandipidaja valduses, tekib pant pandilepingu sõlmimisega. Käsipant saab lõppeda eri juhtudel:
Peterburi Riiklik Arhitektuuri- ja Ehitusülikool

Peterburi Riiklik Arhitektuuri- ja Ehitusülikool (vene keeles "Санкт-Петербургский государственный архитектурно-строительный университет") on tehnikaülikool Venemaal Peterburis, kus koolitatakse ehitusinsenere ja arhitekte. 
Ülikooli deviis on "Ehitame koos tulevikku".
Ajalugu.
Peterburi Riikliku Arhitektuuri- ja Ehitusülikooli asutas 1993. aastal Venemaa Föderatsiooni Teaduse ja Kõrghariduse Ministeerium. 
Ülikool ise peab oma asutamisaastaks 1832. aastat, kui tegevust alustas Tsiviilinsenerde Kool, millest hiljem kujunes Tsiviilinseneride Instituut. 
Pärast Vene impeeriumi kukkumist jätkas instituut uute nimede all:
Maksim Galkin

Maksim Aleksandrovitš Galkin (vene keeles Максим Александрович Галкин; sündinud 18. juunil 1976) on vene-juudi päritolu Venemaa näitleja, laulja, estraadiartist, humorist, telesaatejuht ja kolumnist. Ta on laulja Alla Pugatšova abikaasa.
Elulugu.
Tema isa Aleksandr (1935–2002) oli sõjaväelane (kindralpolkovnik), rahvuselt venelane ja ema Natalja (1941–2004) oli geofüüsik, rahvuselt juut. 
Varases lapsepõlves elas Maksim Saksa DV-s. Kui Maksim oli seitsmeaastane, suunati tema vanemad Odessasse, kus ta käis koolis esimesed 3 klassi. Seejärel asus pere ümber Burjaatiasse, kus Maksim õppis kuni viienda klassini Ulan-Ude koolis nr 5. Perekond elas sõjaväelinnakeses, mis asub 100 km kaugusel Baikali järvest.
Maksimi näitlejaanne avaldus varakult, kui ta esines paljudes koolinäidendites ning hakkas parodeerima oma kaasõpilasi, õpetajaid ja isegi kooli direktorit.
Juba 6. klassis toimus Galkini esimene esinemine: ta korraldas nukuetenduse, kus rääkis eri tegelaste rolle eri häältega.
1993 lõpetas Galkin Moskva gümnaasiumi nr 1543. Seejärel õppis Venemaa Riiklikus Humanitaarülikoolis lingvistikat ja lõpetas ülikooli 1998.
Tema näitlejadebüüt toimus aprillis 1994, kui ta esines Moskva Riikliku Ülikooli näidendis «Фонтаны любви к ближнему». Juunis 1994 osales ta Moskva Riikliku Estraaditeatri meelelahutusprogrammis, kus ta parodeeris poliitikute Boriss Jeltsini ja Vladimir Žirinovski kõnesid. Sellest algas tema tähelend artistina. Tollane tipphumorist Mihhail Zadornov nimetas Galkinit oma mantlipärijaks.
Juulis 2001 toimus Galkini esimene soolokontsert festivalil "Slavjanski bazar b Vitebske" («Славянский базар в Витебске»). Oktoobris 2001 proovis ta end uuel alal – hakkas laulma. Tema esimene esinemine lauljana oli duett koos Alla Pugatšovaga – laul «Будь или не будь». Sellest ajast esineb ta pidevalt Venemaa kontserdilavadel ja telekanalites.
Galkin on juhtinud telemänge, talendisaateid, tõsielusaateid, uusaastakavu ja muusikafestivale, mõnel korral ka tandemina koos Alla Pugatšova, Nikolai Baskovi, Volodõmõr Zelenskõi ja Filipp Kirkoroviga. Detsembris 2000 juhtis Galkin telesaadet, millega tähistati humorist Gennadi Hazanovi 55. sünnipäeva. Veebruarist 2001 kuni septembrini 2008 juhtis Galkin telemängu "Kes tahab saada miljonäriks?". 2011. aastal juhtis ta koos Pugatšovaga telesaadet „Утренняя почта” Ukraina telekanalis «Интер».
Galkin on mänginud mitmes filmis, dubleerinud multifilme ja osalenud reklaamides. 
Galkinil on oma kontod Instagramis ja YouTube'is, millel on üle 8 miljoni jälgija.
Pugatšova ja Galkin hakkasid kohtamas käima 2001. aastal, koos elavad nad alates 2005. aastast, nad abiellusid 23. detsembril 2011 ja nende laulatus toimus novembris 2017 Moskva oblasti ühes väikeses külakirikus.
18. septembril 2013 sünnitas surrogaatema kaksikud Jelizaveta (Liza) ja Garri, kelle Pugatšova ja Galkin lapsendasid. Alates septembrist 2020 õpivad lapsed Moskva 1. Gümnaasiumis (erakool, kus õppemaks on üle 4000 euro kuus).
Külli Urb

Külli Urb (sündinud 9. detsembril 1950) on kultuurikorraldaja, õpetaja ja Tallinna Puuetega Inimeste Koja juht. Tegelenud erivajadustega inimeste ja omastehooldajate huvikaitsega.
Olnud Tallinna volikogu (VIII koosseisus 2013–2017, IX koosseisus 2021) ja sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni liige, lisaks aastaid Nõmme Linnaosakogu liige, juhtinud ka Nõmme linnaosakogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni.
Nõmme Vabakooli Seltsi üks asutajatest 1989, sama selts asutas Tallinna Erakooli. Kool avati 1. septembril 1990, Külli Urb töötas seal klassiõpetajana seitse aastat.
Aastatel 1973–1978 õppis eripedagoogikat.
Ta on kirjutanud 2019. aasta Riigikogu valimiste ajal: "Kuna oleme väike maa, on Eestil suur võimalus muutuda inimkeskseks riigiks, selliseks inimese ja looduse mõõtu riigiks, riigiks, kus igaüks loeb. Tuleb üles leida julgus, et muutuda. Minu arvates ongi nende valimiste põhiküsimusteks demokraatia arendamine, kodanikujulguse esiletõus, kindlasti ka nõrgemate kaitse."
Ta on 3. maist 1998 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Kuulub erakonna volikogusse (erakonna kõrgeim organ üldkogude vahelisel ajal) ja juhib Nõmme osakonda.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 202 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Külli Urbi hobid on lugemine, aiandus, fotograafia, muusika. Tal on kaks poega ja üks tütar. Poeg Aron Urb on fotograaf, tütar on kujundaja. Noorem poeg Andreas on sügava puudega.
Seidi Haarla

Seidi Haarla (sündinud 1984 Kirkkonummi vallas) on soome näitleja.
Ta mängis filmis Kupee nr 6 naispeaosa.
Mari Laanemets

Mari Laanemets (sündinud 31. oktoobril 1975) on kunstiteadlane.
Bakalaureuse- ja magistrikraadi omandas ta Eesti Kunstiakadeemias kunstiteaduse erialal. Doktorantuuri läbis Mari Laanemets Berliini Humboldti Ülikoolis. Tema peamine uurimissuund on 1960. ja 1970. aastate alternatiivne kunst NSV Liidus. Lisaks uurib ta selle lõikumist arhitektuuri ja disainipraktikatega, sõjajärgset abstraktsionismi ja moderniseerumise esteetikat Ida-Euroopas.
Ta töötab Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse ja visuaalkultuuri instituudi vanemteadurina.
Looming.
Lisaks on ta kureerinud näitusi nii Eestis kui ka välismaal.
Konfiskeerimine

Konfiskeerimine (ladinakeelsest sõnast "confiscatio" 'fiskusega ühendamine') on omandi või muu õiguse lõplik, tahtevastane ja tasuta üleminek õiguse seniselt omajalt riigile. Süüteo ja konfiskeeritava eseme omavahelise seose alusel eristab seadus kolme konfiskeerimise liiki:
Konfiskeerimise kui karistusõigusliku meetme eesmärk on võtta ära toimepanijalt kogu sellise rahaliselt hinnatav kasu, mis on omandatud ebaseadusliku tegevuse käigus. Konfiskeerimisotsuse adressaat on süüteo toimepanija või kolmas isik, kes on toimepanija arvel rikastunud.
Carl Klingberg

Carl Andersson Klingberg (sündinud 28. jaanuaril 1991 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug.
Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Frölunda HC, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2008–09. Rootsi kõrgliiga hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta Timrås.
2009. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL "draft"is 34. valikuna. Põhja-Ameerikas suundus Klingberg mängima hooaja 2010–11 lõpus. NHL-is debüteeris Klingberg Thrashersis meeskonnas põhihooaja viimases mängus 10. aprillil 2011 Pittsburgh Penguinsi vastu. Pärast hooaja 2010–11 lõppu kolis Thrashers Kanadasse ja sai nimeks Winnipeg Jets. Aastatel 2011–2015 mängis Klingberg põhiliselt American Hockey League'is Jetsi noorteklubis St. John's IceCaps. NHL-i pääses ta neil aastatel Jetsi meeskonnas väljakule vaid 11 mängus ja lõi NHL-is oma ainsa värava 11. aprillil 2014 mängus Calgary Flamesi vastu.
Hooajal 2015–16 mängis Klingberg KHL-i klubis Nižni Novgorodi Torpedo.
Alates hooajast 2016–17 on ta mänginud Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug. 2019. aastal võitis ta klubiga Šveitsi karikavõistlused ja 2021. aastal Šveitsi meistrifinaali.
2010. aastal võitis Klingberg Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2017. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks. Rootsi koondisse kuulus ta ka 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Tema noorem vend John Klingberg on samuti jäähokimängija.
Ikigai

Ikigai (jaapani keeles 生き甲斐 'elamise põhjus') on jaapani kultuurist pärinev elufilosoofiline mõiste, mis koosneb kahest osast: "iki" (生き 'elu', 'elus') ja "kai" ehk "gai" (甲斐 'tulemus', 'tagajärg', 'vili', 'väärtus', 'kasu'), viidates elu mõttele, elamise põhjusele.
"Ikigai" õpetuste kohaselt tuleks kõigepealt üle vaadata oma mõtteviisid ja olukorrad. Tuleks küsida, (1) millised on mu parimad omadused, oskused ja võimed ning (2) kas mulle meeldiks neid kasutada. Seejärel tuleks küsida, (3) kas sellest oleks ka teistele kasu ning (4) kas ma võiksin sel puhul pälvida ka tasu. Need neli aspekti moodustavad "ikigai" elufilosoofia tuuma.
"Ikigai" on olnud jaapani kultuuris ammu tuntud mõiste, kuid populaarseks sai see tänu Mieko Kamiya 1966. aastal ilmunud raamatule "Elu mõttest" (生きがいについて, "ikigai ni tsuite").
"Ikigai" elufilosoofiat on laialdaselt käsitletud ja kommenteeritud paljude autorite poolt.
Linus Johansson

Nils Linus Emmet Johansson (sündinud 30. novembril 1992 Ljungbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK.
Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis IF Troja-Ljungby, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2010–11 Rootsi esiliigas.
Hooajal 2011–12 mängis ta North American Hockey League'i klubis Topeka RoadRunners. Aastatel 2012–2014 mängis ta põhiliselt Rootsi tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2014–15 mängis ta Norra kõrgliiga klubis Storhamar Dragons ja hooajal 2015–16 Rootsi esiliiga klubis Mora IK.
Rootsi kõrgliigas debüteeris Johansson hooajal 2016–17 Djurgårdensis meeskonnas. Aastatel 2018–2020 mängis ta Färjestadis.
Hooajal 2020–21 mängis Johansson KHL-is HK Sotši ja HK Nižnekamski Neftehimiki ridades.
2021. aasta mais naasis ta Färjestadi.
Rootsi jäähokikoondise koosseisus on Johansson osalenud Euro Hockey Touril.
Joakim Nygård

Johan Alvar Joakim Nygård (sündinud 8. jaanuaril 1993 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib ründajana Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK.
Färjestadiga liitus ta 2011. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2013–14 jõudis ta Färjestadiga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Skellefteåle. Hooajal 2018–19 tegi Nygård Rootsi kõrgliigas oma seni parima hooaja, kui lõi 21 väravat ja andis 14 väravasöötu.
2019. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Edmonton Oilers. Hooajal 2019–20 sai ta NHL-is 33 liigamänguga kirja kolm väravat ja kuus väravasöötu. Enne järgmise NHL-i algust mängis ta hooaja esimeses pooles laenul Färjestadis. Hooajal 2020–21 pääses ta Oilersi meeskonnas NHL-is väljakule üheksas mängus, kuid ei kogunud neis ühtegi resultatiivsuspunkti ning naasis 2021. aasta mais Färjestadi, kellega sõlmis kuueaastase lepingu.
Rootsi jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud Euro Hockey Touril.
Kostabi (perekonnanimi)

Kostabi on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kostabi 87 inimesel (40 mehel ja 47 naisel). Perekonnanimede levikult oli Kostabi meeste puhul 2778. ja naiste puhul 2523.
Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,39.
Kose Huvikool

Kose Huvikool on haridusasutus Kose alevikus. Koolil on muusika-, kunsti-, spordi- ja tehnikaosakond. Huvikooli direktor on Kai Rei-Pikajago.
Huvikooli põhimäärus kinnitati 2019. aastal ja õppeasutus alustas tegevust 1. septembril 2020.
Kose Huvikooli asutamisega lõpetasid eraldi õppeasutustena tegevuse Kose Kunstikool, Kose Muusikakool ja Kose Spordikool. Need on nüüd vastavalt Kose Huvikooli kunstiosakond, muusikaosakond ja spordiosakond.
Kunstiosakond.
Kose Huvikooli kunstiosakond on Kose Kunstikooli õigusjärglane. Kose Kunstikooli alguseks loetakse 29. jaanuari 2000, kui Tiia Rodi ja Margit Mikk (Rodi) asutasid MTÜ Kose Kunstikeskus. 1. oktoobril 2011 avati Kosel aadressil Pikk tänav 15 lastele kolm kunstiõppe rühma ja õpetajatena asusid tööle Kadri Kangilaski, Valdek Alber ja Margit Mikk. Järgmistel aastatel rühmade arv suurenes ja 2003. aastal koliti ruumidesse aadressil Hariduse 2a. 2005. aastal sai kunstikool Haridusministeeriumilt loa tegutseda ametlikult huvikoolina.
Muusikaosakond.
Kose Huvikooli muusikaosakond on 1978. aastast tegutsenud Kose Muusikakooli õigusjärglane. Koolis saab õppida akordionit, klaverit, viiulit ja kitarri, aga ka puu- ja vaskpuhkpille.
Kose Huvikooli muusikaosakond tegutseb endise Kose Teeninduskooli majas aadressil Hariduse 2.
Tehnikaosakond.
Tehnikaosakonnas saab õppida mh robootikat, mida õpetati varem alates 2015/2016. õppeaastast Kose Kunstikoolis.
Westward Ho!

Westward Ho! on kuurortküla Bidefordi lähistel Devoni krahvkonnas Inglismaal. 
Küla on üks kahest asulast maailmas, mis kasutab nimes hüüumärki.
Nicaragua revolutsioon

Nicaragua revolutsioon (hispaania keeles "Revolución Nicaragüense" või "Revolución Popular Sandinista") oli periood Nicaragua ajaloos, mis hõlmab Somozade-vastase opositsiooni tõusu 1960. ja 1970. aastatel, Sandinista Rahvusliku Vabastusrinde (FSLN) diktatuurivastast kampaaniat aastatel 1978–1979, sellele järgnenud perioodi 1979–1990, kui FSLN proovis riiki juhtida, ning contrasõda FSLN-i valitsuse ja Ameerika Ühendriikide toel tegutsenud contrate vahel 1981–1990. Revolutsiooniaastad olid Nicaragua ajaloos ühed märkimisväärsemad ning riigist sai rahvusvaheliselt tuntud külma sõja varisõdade tanner.
Somozade kukutamine 1978–1979 toimus veriselt, ohvriterohke oli ka 1980. aastate contrasõda. Hukkus kümneid tuhandeid ning sõda oli rahvusvahelisel areenilgi vastuoluline teema. Julgeolekuolukorra ebastabiilsuse tõttu oli ebastabiilne ka poliitiline maastik ning üldine majanduslik olukord kehvenes ja valitsuse kontroll riigi üle vähenes. 1980. aastatel said nii vasakpoolne FSLN kui parempoolsed contrad külma sõja suurriikidelt suures mahus abi (vastavalt Nõukogude Liidult ja Ameerika Ühendriikidelt).
Rahuprotsess algas 1988. aastal Sapoá lepinguga. Contrasõda lõppes 1989. aastal Tela lepinguga, laiali saadeti nii FSLN-i kui contrate relvajõud. 1990. aasta valimistel kaotas FSLN enamuse ning sandinistid andsid võimu üle opositsioonile.
Šuhhovi torn

Šuhhovi torn, ka Šabolovka torn (vene keeles "Шуховская башня") on metallist raadio- ja teletorn Moskvas (Danilovski rajoonis), Nõukogude ratsionalistliku stiili arhitektuurimälestis.
Šabolovka ažuurne koonusekujuline terastorn püstitati aastatel 1920–1922 vene inseneri Vladimir Šuhhovi (1853–1939) projekti järgi. Torni 40-meetrise diameetriga ja kolme meetri paksusega vundament rajati betoonist. Sõrestiktorni tarindus koosneb kuuest ruumilisest pöördhüperboloidpinnast (kuuest sektsioonist; iga sektsiooni kõrgus 25 m). Pärast alumise sektsiooni kokkupanekut maapinnal tehti ülemised alumise osa sees, tõsteti siis läbi valmis torni üles ja monteeriti paika. Torni monteerimisel ei kasutatud tellinguid ega tõstekraanasid. Sektsioonide ülestõstmist teostati polüspastide ja vintside abil.
Šabolovka torn ehitati põhiliselt karpterasprofiilidest.
Realiseerimata projekt.
Vladimir Šuhhovi koostatud torni esialgne projekt nägi ette 350 meetri kõrguse torni püstitamist, kuid sellise torni mass olnuks 2200 tonni. Sellist kogust metalli polnud riik võimeline välja käima. Šuhhov oli sunnitud välja töötama uue projekti. Lõpliku projekti (150-meetrine torn) järgi oli torni arvestuslik mass vaid 240 tonni.
Telesaadete edastamine.
1937. aasta lõpus algas eksperimentaalsete telesaadete edastamine Šabolovka tornist ja 1939. aasta märtsis alustas sealsamas lähedal tööd Moskva telekeskus.
Leningrad T-2

Televiisor Leningrad T-2 (vene keeles "телевизор "Ленинград Т-2"") oli Nõukogude Liidus 1940. aastate teises pooles välja töötatud mustvalge televiisor. Sellega oli võimalik ka raadiot kuulata.
Kineskoopteleri Leningrad T-2 seeriatootmist alustati 1948. aastal raadiotehnilise aparatuuri tehastes, mis asusid Leningradis ja Ida-Saksamaal Radebergis (teistel andmetel märgitakse alustamisaastana 1949. aastat). Tootmine lõpetati 1954. aastal. 
Seadme korpuse gabariidid olid 780 х 400 х 460 mm ja kaal 52 kg.
Leningrad T-2 toodeti kokku umbes 6000 eksemplari.
Jānis Maizītis

Jānis Maizītis (18. juuli 1961 Cēsis – 11. november 2021) oli Läti jurist. Ta oli aastatel 2000–2010 Läti peaprokurör. Aastatel 2013–2021 oli ta Konstitutsioonikaitse Büroo direktor.
Ta sündis aastal 1961 Cēsises. Ta lõpetas aastal 1984 Läti Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta oli aastatel 2000–2010 Läti peaprokurör. Aastatel 2010–2011 oli ta Läti justiitsministri nõunik. Aastatel 2011–2013 oli ta Läti presidendi Andris Bērziņši nõunik riikliku julgeoleku alal ja riikliku julgeolekunõukogu sekretär.
Aastatel 2013–2021 oli ta Konstitutsioonikaitse Büroo direktor.
Isiklikku.
Ta on olnud abielus Läti Rahvusooperi direktori Gundega Maizītega (abielu lahutati 2016. aastal). Lisaks oma emakeelele läti keelele rääkis ta ka vene, saksa ja inglise keelt. Vabal ajal tegeles ta ujumise, suusatamise ja õlletopside kogumisega. Ta elas Cēsise lähedal.
Ilo (eesnimi)

Ilo on mehe- ja naisenimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi 23 mehel ja 14 naisel. Nime kandja on keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus on 51), seejuures vanim Ilo oli üle 85-aastaste vanuserühmas ja noorim vanuserühmas 0–4. Kõige populaarsem on nimi vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,72.
Miihkali

Miihkali on soomepärane mehenimi, mis on Miikaeli kohalik mugandus.
Tekla Juniewicz

Tekla Juniewicz (10. juuni 1906 Krupske küla, Lvivi oblast, Ukraina – 19. august 2022 Gliwice) oli poola ülipikaealine.
Ta oli kogu Poola ajaloo vanim tõestatud sünniajaga ülipikaealine ning ühtlasi esimene Ukrainast pärit inimene, kes on elanud üle 115 aasta. Maailma läbi aegade vanimate inimeste edetabelis on ta 21. kohal. Surres oli tema vanus 116 aastat ja 70 päeva. 
Ta abiellus 1927. aastal kaevur Jan Juniewicziga (1884–1980).
Teklal on kaks tütart, viis lapselast, neli lapselapselast ja neli lapselapselapselast (4. lapselapselaps, Iga Tekla, sündis Tekla 115. sünnipäeval, 10. juunil 2021).
Iberoromaani keeled

Iberoromaani keeled või mõnikord ibeeria keeled on romaani keelte rühm, mis arenes välja Pürenee poolsaarel (Hispaania, Portugal, Gibraltar ja Andorra) ning Lõuna-Prantsusmaal, mis on tänapäeval sagedamini eraldatud lääneibeeria ja oksitaaniromaani keelerühmadeks.
Ibeeria vulgaarladina keelest arenenud enimräägitud iberoromaani keeled on hispaania, portugali, katalaani-valentsia-baleaari ja galeegi keel. Nendel keeltel on ka oma piirkondlikud ja kohalikud variatsioonid. Vastastikuse arusaadavuse põhjal loendab Dalby seitse "välimist" keelt või keelerühma: galeegiportugali, hispaania, asturleoni, "laiem"-aragoni, "laiem"-katalaani, provanssaali+langedoki ja "laiem"-gaskooni.
Lisaks nendele keeltele on mitmed portugali keele põhised kreooli keeled ja hispaania keele põhised kreooli keeled, näiteks papiamento keel.
Päritolu ja areng.
Nagu kõik romaani keeled, põlvnevad iberoromaani keeled vulgaarladina keelest, mis on ladina keele mittestandardne vorm, mida rääkisid sõdurid ja kaupmehed kogu Rooma riigis. Riigi laienemisega hakkasid erinevate Rooma kontrolli all olevate territooriumite elanikud rääkima vulgaarladina keelt. Ladina keelt ja selle järglasi on Ibeerias räägitud alates Puunia sõdadest, mil roomlased territooriumi vallutasid.
Kaasaegsed iberoromaani keeled kujunesid ligikaudu järgmise protsessi kaudu:
Olekud.
Poliitiliselt (mitte keeleliselt) on 4 peamist ametlikult tunnustatud iberoromaani keelt:
Lisaks on astuuria keel, kuigi mitte ametlik keel, tunnustatud Astuurias. See on üks asturleoni keeli koos miranda keelega, millel Portugalis on ametlik vähemuskeele staatus.
Keelepuu.
Iberoromaani keeled on romaani keelte tavapärane rühm. Paljud autorid kasutavad seda terminit geograafilises tähenduses, kuigi see ei pruugi olla filogeneetiline rühm (iberoromaani keelteks rühmitatud keeled ei pruugi kõik otseselt ühisest esivanemast põlvneda). Filogeneetiliselt valitseb lahkarvamus selles, milliseid keeli tuleks iberoromaani keelte rühmas arvesse võtta; näiteks arvavad mõned autorid, et idaibeeria ehk oksitaaniromaani keeled võiks olla tihedamalt seotud põhjaitaalia (või ka frankoprovansaali, "d'oïl" ja retoromaani) keeltega. Üldine tavapärane geograafiline rühmitus on järgmine:
Ristid (†) tähistavad väljasurnud keeli
Yanic Wildschut

Yanic-Sonny Wildschut (sündinud 1. novembril 1991 Amsterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib ääremängijana Bulgaaria kõrgliiga klubis Sofia CSKA.
Ta on mänginud Hollandi klubides FC Zwolle, VVV-Venlo, SC Heerenveen ja ADO Den Haag, Inglismaa liigasüsteemi klubides Wigan Athletic, Norwich City, Cardiff City ja Bolton Wanderers, Iisraeli kõrgliiga klubis Maccabi Haifa ning alates 2021. aasta juunist Sofia CSKA-s.
Hooajal 2015–16 võitis Wildschut Wigan Athleticuga Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga ja samal hooajal valiti ta ka liiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2020–21 tuli ta Maccabi Haifaga Iisraeli meistriks.
Aastatel 2012–2013 mängis Wildschut Hollandi kuni 21-aastaste koondises.
Ta on Suriname päritolu.
Thomas Lam

Thomas Anton Rudolph Lam (sündinud 18. detsembril 1993 Amsterdamis) on Soome-Hollandi jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Melbourne City ja Soome jalgpallikoondises.
Lam sündis ja kasvas üles Hollandis. Tema ema on soomlanna ja isa hollandlane. 2005. aastal liitus ta AZ Alkmaari noorteakadeemiaga, debüteerides hooajal 2012–13 Hollandi kõrgliigas.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis PEC Zwolle. 2016. aasta juulis siirdus ta Inglismaa esiliigaklubisse Nottingham Forest. Hooajal 2017–2018 oli ta Nottingham Forestist laenul Hollandi kõrgliigaklubis FC Twente. Aastatel 2018–2021 mängis ta taas PEC Zwolles. 2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Bulgaaria kõrgliigaklubiga Sofia CSKA, kus mängis ühe hooaja.
2022. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Melbourne Cityga.
Aastatel 2009–2014 mängis Lam Soome noortekoondistes. Soome jalgpallikoondises debüteeris ta 9. juunil 2015 mängus Eesti vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Antônia da Santa Cruz

Antônia da Santa Cruz (10. juuni 1905 Bahia – 23. jaanuar 2022) oli Brasiilia ülipikaealine.
Tal on 11 last, 68 lapselast ja 110 lapselapselast.