tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Artur Alliksaar

Artur Alliksaar (kuni 17. juuni 1936 Artur Alnek; 15. aprill 1923 Tartu – 12. august 1966 Tartu) oli eesti luuletaja, näitekirjanik ja tõlkija. 
Elukäik.
Õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1941 astus vabatahtlikuna 182. Eesti julgestusgruppi. 1943–1944 teenis ta Relva-SSi, 20. Relvagrenaderide SS-diviisi sõjakirjasaatjate rühmas. Aastatel 1944–1949 töötas ta Eesti NSV raudteevalitsuses.
Ta arreteeriti 30. jaanuaril 1950, teda süüdistati ametiseisundi kuritarvitamises ning talle määrati 8 aastat vangilaagrit. Aastatel 1950–1957 oli ta vangilaagrites Narvas, Gorki oblastis ja Mordvas. 1954. aastal lisati talle "kodumaa reetmise" süüdistus (teenimine Saksa sõjaväes) ning tribunal määras talle 25 aastat vangistust.
Pärast vangistust elas asumisel Vologda oblastis. 1958. aastal tuli ta salaja Tartusse, kus töötas õlletehases, ehitustöödel ja raudteel.
Artur Alliksaar on maetud Tartu Pauluse kalmistule.
Vaatamata tõrjutusele ametlikust kirjanduspildist oli Alliksaar tuntud kirjandusringkondades ja salongides, avaldades ulatuslikku mõju ka teistele kirjanikele. Luuletaja Andres Ehin on tituleerinud teda Tartu boheemlaste kuningaks.
Looming.
Ta tõlkis vene keelest Sergei Jessenini ja Anna Ahmatova luulet, saksa keelest Rainer Maria Rilke loomingut.
Osaline järjestus

Osaline järjestus on matemaatikas binaarne seos, mis on refleksiivne, antisümmeetriline ja transitiivne. Sageli nimetatakse osalist järjestust ka lihtsalt järjestuseks ehk järjestusseoseks. Osalist järjestust tähistatakse tavaliselt sümboliga ≤.
Eelnevalt defineeritud seost nimetatakse ka mitterangeks osaliseks järjestuseks. Sellele vastandub siis range osaline järjestus (mida sageli nimetatakse ka lihtsalt rangeks järjestuseks), mis on defineeritud kui irrefleksiivne ning transitiivne binaarne seos. Ranget järjestust tähistatakse enamasti märgiga &lt;.
Osutub, et kui X on mingi hulk ning ≤ on mitterange järjestus hulgal X, siis järgnevalt defineeritud seos &lt; on range järjestus hulgal X: × &lt; y, kui × ≤ y ning × ≠ y. Vastupidi, kui &lt; on range järjestus hulgal X, siis saame hulgal X defineerida mitterange järjestusseose ≤ nõnda: × ≤ y, kui × &lt; y või × = y. Nii saab defineerida mingil hulgal rangete osaliste järjestuste ning mitterangete osaliste järjestuste vahel loomuliku üksühese vastavuse. Seetõttu peetakse sageli enesestmõistetavaks, et kui hulgal on defineeritud mitterange osaline järjestus ≤, siis on defineeritud seal ka sellele vastav mitterange järjestus &lt; ning vastupidi.
Naturaalarvude loomulikule mitterangele osalisele järjestusele ≤ vastab seejuures naturaalarvude loomulik range osaline järjestus &lt;.
Ühikelement

Ühikelement ehk neutraalne element mingi binaarse algebralise tehte * suhtes hulgal "H" on element "e", mille puhul hulga "H" mis tahes elemendi "a" korral kehtivad võrdused
 (1) "e"*"a"="a"
ja
 (2) "a"*"e"="a".
Ühikelemendi ainsus.
"Teoreem". Kui ühikelement eksisteerib, siis ta on ainus.&lt;br&gt;
"Tõestus". Olgu meil kaks ühikelementi "e" ja "E". Siis võrduse (1) põhjal 
 "e"*"E"="E"
ning võrduse (2) põhjal 
 "e"*"E"="e".
Järelikult 
 "e"="E",
nii et ühikelemendid langevad kokku.
Termini päritolu ja tähistused.
Ühikelemendi prototüübiks on arv 1, mis on arvude korrutamise suhtes ühikelement.
Sellepärast on ühikelemendi tähiseks sageli 1. Vahel kasutatakse tähisena tähte "e" või "E" (saksa sõnast "Einheit" 'ühik'). 
Nullelement.
Arvude liitmise suhtes on ühikelemendiks arv 0.
Kui vaadeldavaks tehteks on liitmine või kui kasutusel on aditiivne tähistus, nimetatakse ühikelementi nullelemendiks ja tähistatakse sümboliga 0.
Ringi ühikelement.
Ringi ühikelemendiks nimetatakse ühikelemendi selle ringi korrutamistehte suhtes.
Võre ühikelement.
Võre ühikelemendiks nimetatakse võre suurimat elementi. Ta on ühikelement võre ühenditehte suhtes.
Nullitegur

Nullitegur on ringi nullelemendist ehk nullist erinev element "a", mille korral leidub selle ringi nullist erinev element "b", nii et "a" korrutamisel "b"-ga või "b" korrutamisel "a"-ga, saadakse tulemuseks null.
Nulliteguri saab defineerida ka (multiplikatiivse) nullelemendiga rühmoidi, eriti nullelemendiga poolrühma jaoks.
Nullelement

Nullelemendiks nimetatakse algebras arvule 0 omadustelt sarnast elementi, kusjuures täpne tähendus oleneb kontekstist. 
Nullelementi defineeritakse tavaliselt kui elementi, mis sarnaneb arvuga 0 selle poolest, et temaga liitmisel (või tehe, mis on liitmise üldistus) saadakse (olenemata liidetavate järjekorrast) summaks teine liidetav, või selle poolest, et temaga korrutamisel (või tehte puhul, mis on korrutamise üldistus) saadakse (olenemata tegurite järjekorrast) korrutiseks tema ise, või mõlema omaduse poolest. Kui nullelemendil on esimene omadus, nimetatakse teda aditiivseks nullelemendiks; kui tal on teine omadus, nimetatakse teda multiplikatiivseks nullelemendiks. Arv 0 on tavalise arvude (täisarvude, ratsionaalarvude, reaalarvude, kompleksarvude) liitmise ja korrutamise suhtes aditiivne ja multiplikatiivne nullelement. 
Multiplikatiivne nullelement.
Olgu antud mingi binaarne tehe formula_1 hulgal formula_2. Siis nimetatakse (multiplikatiivseks) nullelemendiks hulga formula_2 elementi formula_4, mille puhul hulga formula_2 mis tahes elemendi formula_6 korral kehtivad võrdused
 (1) formula_7
ja 
 (2) formula_8.
Nullelemendi ainsus.
"Teoreem". Kui nullelement eksisteerib, siis ta on ainus.
"Tõestus". Olgu meil kaks nullelementi formula_4 ja formula_10. Siis võrduse (1) põhjal
 formula_11 
ja võrduse (2) põhjal
 formula_12.
Järelikult 
 formula_13,
nii et nullelemendid langevad kokku.
Näiteid.
Tavalise arvude (naturaalarvude, täisarvude, ratsionaalarvude, reaalarvude korrutamise suhtes on arv 0 nullelement. 
Vektorite vektorkorrutise suhtes kolmemõõtmelises eukleidilises ruumis on nullvektor nullelement. 
Hulkade ühisosa suhtes on tühi hulk nullelement.
Aditiivne nullelement.
Liitmise ning mis tahes aditiivselt tähistatud binaarse tehte puhul nimetatakse nullelemendiks ühikelementi ehk neutraalset elementi 0, st (ainsat) elementi, mille puhul hulga mis tahes elemendi "a" korral kehtivad võrdused
 formula_14
ja
 formula_15.
Tavaliselt eeldatakse sel puhul, et vaadeldav binaarne tehe on kommutatiivne.
Ringi nullelement.
Ringi nullelemendiks nimetatakse ringi liitmistehte ühikelementi ehk neutraalset elementi (aditiivset nullelementi). 
Korpuse nullelement on korpuse kui ringi nullelement. 
Et ringi elemendid moodustavad liitmise suhtes rühma, siis ringil alati eksisteerib (ainus) nullelement 0. 
Multiplikatiivse ja aditiivse nullelemendi kokkulangemine ringis.
"Teoreem". Ringi nullelement 0 on ühtlasi multiplikatiivne nullelement korrutamise suhtes.
"Tõestus". On tarvis näidata, et ringi mis tahes elemendi "a" korral kehtivad võrdused
 formula_16
ja
 formula_17.
Et ringi elemendid moodustavad liitmise suhtes rühma, siis kehtib
 formula_18.
Seega, arvestades distributiivsust, 
 formula_19
ja
 formula_20.
Näiteid.
Arv 0 on nullelemendiks täisarvude ringis, ratsionaalarvude ringis, reaalarvude korpuse ja kompleksarvude korpuse nullelement. 
Võre nullelement.
Võre nullelemendiks nimetatakse selle võre vähimat elementi. Vähim element on võre ühenditehte multiplikatiivne nullelement.
Ring (algebra)

Ring on hulk "R" koos liitmise ja korrutamisega, mis on sellel hulgal defineeritud nii, et "R" moodustab liitmise suhtes Abeli rühma ning korrutamine on liitmise suhtes distributiivne. Et terminit "ring" kasutatakse sageli ka kitsamas tähenduses (nõutakse, et korrutamistehe oleks assotsiatiivne), siis nimetatakse ringe sageli (tinglikult) mitteassotsiatiivseteks ringideks (kasutatakse ka väljendit "mitte tingimata assotsiatiivsed ringid" ).
Rühma, mille ringi elemendid liitmise suhtes moodustavad, nimetatakse ringi aditiivseks rühmaks. Korrutamise suhtes moodustab ringi elemendid rühmoidi, mida nimetatakse ringi multiplikatiivseks rühmoidiks. 
Definitsioon.
Formaalsemalt defineeritakse ring universaalalgebrana, kus on antud kaks binaarset tehet (liitmine ja korrutamine), mis rahuldavad järgmiseid tingimusi:
Üldjuhul ei ole korrutamine assotsiatiivne. Mõnel ringide klassil on assotsiatiivsuse asemel mõni muu tingimus, näiteks Lie ringidel Jacobi samasus ja Jordani ringidel Jordani samasus.
Sõna "ring" kasutamine kitsamas tähenduses.
Matemaatilises kirjanduses ei ole algebraterminil "ring" ühtset tähendust. Käesolevas artiklis kasutatakse seda sõna selle kõige üldisemas tähenduses. Kirjanduses esineb ringi definitsioone, milles esitatakse assotsiatiivse ringi või assotsiatiivse ühikelemendiga ringi mõiste. 
Matemaatilises kirjanduses kasutatakse sõna "ring" sageli ka kokkuleppelise lühendina väljendite "assotsiatiivne ring", "assotsiatiivne ühikelemendiga ring" või "assotsiatiivne kommutatiivne ühikelemendiga ring" asemel. 
Omadused.
Mitteassotsiatiivsetel ringidel puuduvad paljud assotsiatiivsete ringide omadused. 
Ühikelemendiga ringide puhul:
Alamringid.
Ringi "R" mittetühja alamhulka nimetatakse alamringiks, kui "A" ise on ringi "R" liitmise ja korrutamise suhtes ring. Selleks peab "A" olema ringi "R" aditiivse rühma alamrühm ja selle ringi multiplikatiivse rühmoidi alamrühmoid. 
Iga ringi alamringide seas on see ring ise ja nullalamring, mille ainus element on nullelement. 
Ringi alamringide ühisosa on selle ringi alamring. Ringi "R" alamringide "A""α" ühendiks nimetatakse kõikide selliste alamringide ühisosa, mis sisaldavad kõiki alamringe "A""α". Alamringide ühisosa ja ühendi võtmise suhtes moodustavad ringi "R" alamringid võre "S"("R"). Ringi "R" ideaalide hulk moodustab võre "S"("R") alamvõre.
Difteeria

Difteeria (ladina keeles "Diphtheria") ehk kurgutõbi on bakteriaalne nakkushaigus, mille põhjustab "Corynebacterium diphtheriae". Haigus levib piisknakkusena. RHK-10 järgi klassifitseeritakse difteeria järgmiselt:
Patogenees.
Difteerial eristatakse 2 põhivormi: kurgudifteeria ja kõridifteeria. Haigusetekitaja tungib esmalt limaskesta sisse ja paljuneb seal. Mikroobi poolt produtseeritud endotoksiinid kutsuvad esile kudede nekrotiseerumise. Eelkõige on ohustatud neerud, süda ja närvisüsteem. 
Peamised kliinilised sümptomid on
Ravi.
Difteeria raviks kasutatakse järgmisi ravimeid:
Profülaktika.
Profülaktiliselt on kõige lihtsam kurgutõppe nakatumise vältimiseks end vaktsineerida. Esimene vaktsiin manustatakse 3. elukuul, teine ja kolmas vastavalt kuuenädalaste vahedega ning neljas 21 kuud pärast esimest kaitsepookimist. Seejärel vaktsineeritakse 7-aastaselt ja 17-aastaselt ning nii iga 10 aasta tagant elu lõpuni.
Adenoviirusinfektsioon

Adenoviirusinfektsioon on äge hingamisteede nakkus, mis kutsub inimesel esile palaviku, hingamisteede põletiku ja konjunktiviidi. Adenoviirusinfektsiooni kutsuvad esile adenoviirused. Nakkuskandjaks on inimene. Adenoviirusinfektsioon võib levida nii piisknakkuse teel kui ka sekreedi ja fekaalidega kokkupuutel.
Patogenees.
Adenoviirus tungib ülemiste hingamisteede Limaskesta ja hakkab epiteelkoerakkudes paljunema. Sealt võib ta edasi levida lümfaatilisse koesse. Teatud juhtudel haarab adenoviirusinfektsioon ka alumised hingamisteed. Haiguse peiteperiood on keskmiselt 5–7 päeva.
Haiguse peamised sümptomid:
Ravi.
Adenoviirusinfektsiooni ravil on esmatähtsaks range voodirežiimi järgmine. Haige peab lisaks tarbima piisavas koguses vett ning vältima raskesti seeditavaid ja suure kalorsusega toite. Valuliku ärritusköha leevendamiseks võib tarvitada ka rögalahtisteid.
Brutselloos

Brutselloos (varem kasutatud ka nimetusi Bangi tõbi, Bangi infektsioon) on nakkushaigus, mida põhjustavad kepikujulised bakterid "Brucella melitensis", "Brucella abortus", "Brucella suis" ja "Brucella canis".
Nakkus kandub edasi koduloomade kaudu. Bakterid levivad järgmistel viisidel:
RHK-10 alusel klassifitseeritakse brutselloosi järgmiselt:
Ajalugu.
Esimest korda puutusid selle haigusega kokku Briti põetajad 1850. aastatel Krimmi sõjas Maltas.
1887. aastal selgitas David Bruce välja haiguse põhjusliku seose organismiga.
1897. aastal eraldas taani veterinaar Bernhard Bang bakteri "Brucella abortus", mis põhjustas brutselloosi. Hiljem hakatigi haigust sageli nimetama Bangi tõveks.
Patogenees.
Haigusetekitaja tungib esmalt epiteelkoerakkudesse. Organismi vastureaktsiooni tulemusena püüavad leukotsüüdid bakterit seedida, kuid see ei õnnestu. Mikroob transporditakse seejärel maksa, põrna ja luuüdisse, kus nad liiguvad makrofaagidesse ja hakkavad paljunema ning eritavad endotoksiine, mis kanduvad üle kogu organismi laiali. Brutselloosi peiteaeg on sõltuvalt raskusastmest 10–30 päeva. Eriti ohtlik on brutselloos rasedatele naistele, sest võib esile kutsuda abordi.
Kliinilised sümptomid:
Ravi.
Brutselloosi korral kasutatakse järgmisi medikamente:
USA korvpallinaiskond 2004. aasta suveolümpiamängudel

USA korvpalli naiskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
USA varasemad saavutused olümpiamängudel:
1976 Montréal hõbemedal
&lt;br&gt;1984 Los Angeles olümpiavõitja
&lt;br&gt;1988 Seoul olümpiavõitja
&lt;br&gt;1992 Barcelona pronksmedal 
&lt;br&gt;1996 Atlanta olümpiavõitja
&lt;br&gt;2000 Sydney olümpiavõitja
Järjestus

Järjestuseks ehk järjestusseoseks nimetatakse matemaatikas binaarset seost, mis on kas
Enamikus allikates nimetatakse järjestuseks ranget või mitteranget osalist järjestust, mõnes allikas aga lineaarset järjestust (osalise järjestuse erijuhtu). 
Järjestuse mõiste on saadud reaalarvude loomuliku järjestuse ≤ üldistamisel mis tahes hulkadele.
Oro

Oro on küla Võru maakonna Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla lõunapiiri märgib Valga–Petseri raudtee.
Küla läbib Hanikase–Oro tee.
Seal asub Munkülä järv.
Doris Kareva

Doris Kareva (sündinud 28. novembril 1958 Tallinnas) on eesti luuletaja, tõlkija ja toimetaja.
Elulugu.
Doris Kareva sündis helilooja Hillar Kareva perekonnas. Aastatel 1966–1977 õppis ta Tallinna 7. Keskkoolis, 1977. aastal astus Tartu Riiklikku Ülikooli filoloogiat õppima. Kareva lahkus ülikoolist 1979. aastal seoses süveneva survega dissidentlikele ringkondadele.
1979. aastal leidis Kareva tööd kultuurilehe Sirp ja Vasar toimetuse korrektorina. 1982. aastast on ta Kirjanike Liidu liige. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes "cum laude" inglise filoloogina.
1992–2008 töötas Doris Kareva UNESCO Eesti Rahvusliku Komisjoni peasekretärina. 1997–2002 oli ta Sirbi kirjandustoimetaja, 2009–2010 ajakirja Meie Pere peatoimetaja. 2011–2013 oli ta ajalehe Sirp kirjandustoimetaja.
Ta oli kirjandusrühmituse Wellesto liige ja üks selle asutajaid.
Ta esines ühe luulelugejana 17. augustil 2018 toimunud üldluulepeol.
Looming.
Doris Kareva esimene avaldatud luuletus ilmus 1960. aastate lõpus koolialmanahhis "Trükitähed". Laiema avalikkuse ette jõudsid tema luuletused ajakirjas Noorus 1974. aastal. Abituriendina osales Doris Kareva Kirjanike Liidu Tallinna noortesektsiooni ja Eesti Televisiooni kirjandussaadete toimetuse algatatud "Noorte kirjandussündmusel '76", valik tema luuletustest ilmus seejärel välja antud kogumikus "Viis tüdrukut ja kaheksa poissi". 1978. aastal avaldati ka esikkogu "Päevapildid".
Kui 2007. aastal tõlgiti Göteborgi raamatumessi jaoks rootsi keelde 21 eesti kaasaegset kirjandusteost (seda nimetati sajandialguse suurimaks eesti kultuuriekspordiks), oli nende seas ka Doris Kareva luulekogu "Aja kuju". Eesti kutsuti selle raamatumessi peaesinejaks.
Koostatud ja tõlgitud luulekogud ja antoloogiad.
Doris Kareva loomingut on ilmunud antoloogiates, ajakirjades ja kogumikes saksa, inglise, vene, prantsuse, hollandi, rootsi, norra, ungari, poola, tšehhi, sloveeni, läti, leedu, kõmri, kreeka, hindi ja heebrea keeles.
Kareva on tõlkinud luulet, esseid ja näidendeid (Anna Ahmatova, W. H. Auden, Samuel Beckett, Jossif Brodski, Emily Dickinson, Kahlil Gibran, Kabir, William Shakespeare jt), koostanud antoloogiaid, kirjutanud esseid ja artikleid, saatesõnu raamatutele ja näitustele, tekste teatri- ja muusikateostele, pidanud ettekandeid hariduse, kultuuri ja eetika teemal. Stipendiaadina on ta töötanud Prantsusmaal, Rootsis, Taanis, Ameerika Ühendriikides, Kreekas, Itaalias, Flandrias ja Iirimaal.
Eesti kultuuris.
Doris Karevast inspireerituna on Priidu Beier kirjutanud luuletuse "Dostojevskilik Doris", mis ilmus Matti Moguči varjunime all.
Isiklikku.
Dramaturg ja luuletaja Maria Lee on Doris Kareva ja Lembit Liivaku tütar.
August Mälk

August Mälk (4. oktoober 1900 Kipi-Koovi (praegu Koovi) küla, Lümanda vald, Saaremaa – 19. detsember 1987 Huddinge haigla, Flemingsberg, Huddinge vald, Stockholmi lään, Rootsi) oli eesti romaani- ja novellikirjanik.
Elulugu.
Augusti isa Toomas oli põllupidaja ja kalur, ema Marii hoolitses majapidamise eest ja toimetas ka kalad Kuressaarde. Isal olid ka ühiskondlikud huvid ning ta oli mõne aasta abivallavanem ja ka kohtumees.
August Mälk õppis Koovi koolis (aastail 1908–1910), Lümanda ministeeriumikoolis (aastail 1910–1914) ja Kuressaare linnakoolis (aastail 1914–1915). Pärast sõjaväeteenistust omandas ta õpetajakutse suvekursustel Kuressaares (aastail 1918 ja 1919–1921) ning Tartu Ülikooli juures (aastail 1923–1925).
Ta töötas Koovi kooli juhatajana-õpetajana (aastail 1916–1920), õpetajana Torgu koolis (aastail 1922–1923) ja Mõntu koolis (aastail 1923–1925). Aastatel 1925–1935 töötas August Mälk Lümanda kooli ja täienduskooli juhataja ja õpetajana. 1926. aastal sooritas ta aineõpetaja eksami.
Alates 1935. aastast pidas August Mälk võimalikuks end koolitööst vabaks võtta ja kirjandusele pühenduda ning asus elama Tallinna, kuni president Konstantin Päts andis talle 1937. aastal Tallinna külje all Õismäel auhinnaks Lagle talu. 
1937. aastal oli ta Rahvuskogu ja alates 1938. aastast I Riigivolikogu liige. Tallinna Kirjanike Ühingu abiesimees.
1944. aastal põgenes Mälk perekonnaga Rootsi, kus elas elu lõpuni. Ta töötas Stockholmis arhiiviametnikuna Kuningliku Draamateatri raamatukogus aastail 1948–1971. Samas jätkas ta oma kirjandusliku tegevusega. Lisaks romaanidele kirjutas ta näidendeid ja kuuldemänge, mida on esitatud nii Rootsi kui ka Soome raadios. Tema teoseid on tõlgitud teistesse keeltesse, sh soome, rootsi, inglise, saksa, läti, hollandi ja "Taeva palge all" ka tšehhi keelde.
Ta oli ajalehe Välis-Eesti toimetuse kolleegiumi liige alates 1944. aastast, Välismaise Eesti Kirjanike Liidu üks asutajaist ja esimene esimees aastail 1945–1982.
Isiklikku.
August Mälk abiellus 9. septembril 1933 Lümanda vallamajas kooliõpetaja Pauline (kutsuti Pouli; eestistatult Leini) Triipaniga (Leini Mälk; 1904–1986). Ainsa lapsena sündis 1936. aastal tütar Elna-Halliki.
Teosed.
Romaanid
Jutustused, novellid
Näidendid, dramatiseeringud
Mälestused
Lipariit

Lipariit on happelise (ränirikka) koostisega purskekivim.
Lipariit on rüoliidi sünonüüm, vähemalt üldgeoloogias on see nii. Et rüoliit on eelistatavam termin, tuleks hoiduda nimetuse "lipariit" kasutamisest. See termin on laiemalt kasutusel saksa- ja venekeelses geoloogias.
Petroloogias ehk kivimiteaduses siiski tehakse neil väikest vahet. Lipariit on nimelt pisut leeliselisema koostisega kui rüoliit.
Nimetus on pandud vulkaaniliste Lipari saarte järgi, kus nimetatud purskekivimeid esineb.
Taani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Taani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Taani meeskond jõudis kolmandat korda MM-finaalturniirile. Võrreldes nelja aasta taguse koosseisuga olid koondisest lahkunud meeskonna säravaimad liikmed – vennad Michael ja Brian Laudrup ning väravavaht Peter Schmeichel, kelle teene suuresti oli taanlaste edukas esinemine 90. aastatel. 2002. aasta Taani koondis oli kindlasti ühtlasem ja see oli ka üks meeskonna trumpe sellel finaalturniiril. Valikturniiri kaotusteta läbinud Taani edestas oma alagrupis tugevat Tšehhi koondist.
Hispaania jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Hispaania jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Hispaanlased pääsesid 11. korda MM-le ja olid seni finaalturniiril peetud 40-st mängust võitnud vaid 16. Nelja parema hulka oli Hispaania MM-idel jõudnud vaid korra ja sellestki oli möödas juba üle poole sajandi.
Peatreener.
[[Jose Antonio Camacho]] 
Vaata ka.
[[Kategooria:2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused]]
[[Kategooria:Hispaania jalgpallikoondis‎]]
Prantsusmaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Prantsusmaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Valitsev maailma- ja Euroopa meister Prantsusmaa oli üks suurimaid tiitlipretendente jalgpalli MM-il. Neli aastat tagasi MM-kulla teeninud mängijatest sõitis enamik ka Lõuna-Koreas ja Jaapanis toimunud 2002. aasta finaalturniirile.
Senegali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Senegali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Senegali meeskonna esmakordne pääs MM-finaalturniirile üllatas maailma jalgpalliavalikkust juba alagrupiturniiril, tõrjudes välja sellised tuntud Aafrika jalgpalliriigid nagu Maroko, Egiptus ja Alžeeria. Pikka aega mitte millegagi silma paistnud Senegal suutis ka MM-il üllatada, võites alagrupis Prantsusmaad ning viigistades Uruguay ja Taaniga, jõudes kaheksandikfinaali, kus õnnestus võita ka Rootsit. Veerandfinaalis tuli mängida Türgiga, kellele aga kaotati 0:1.
Peatreener.
Bruno Metsu
Randvere kirik

Randvere Peetri kirik on kirik Harjumaal Viimsi vallas Randvere külas. 
Kiriku ehitamist alustati 1848. aastal ja see valmis 1852. aastal. Kirikut kasutab Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Randvere kogudus. 1923. aastani oli kirik Jõelähtme koguduse abikirik, siis kogudus iseseisvus ning jäi Tallinna Jaani koguduse õpetaja teenida.
Juba enne kiriku ehitamist asus selles paigas kalmistu. Vanim teadaolev ristikivi on dateeritud aastaga 1803.
Randvere

Randvere on eesti koha- ja perekonnanimi.
Randvere (perekonnanimi)
Proosa

Proosa (ladina keeles "prōsa") on levinuim keelekasutamise vorm. Seda iseloomustab sidumata kõne ning seda vastandatakse luulele, mida iseloomustab seotud kõne. Proosa ja luule vahel on üleminekuvorme (rütmiline proosa, vabavärss). 
Proosavormi kasutatakse osas ilukirjandusest ([[proosakirandus]es]), [[ajakirjandus]]es, [[entsüklopeedia]]tes, [[film]]ides, [[filosoofia]]s ja paljudes muudes [[kommunikatsioon]]ivormides. Inimest, kes kirjutab ilukirjanduslikku proosat, nimetatakse [[proosakirjanik]]uks. Teine keelekasutusvorm on [[luule]].
[[Pilt:Prose and Verse on one page.jpg|pisi|Tekstinäide proosa ja värsi erinevuse illustreerimiseks]]
Proosa liigid: 
Välislingid.
[[Kategooria: Kirjandusteadus]]
[[Kategooria:Proosa| ]]
Eleegia

Eleegia on lüürilise luule žanr. Algselt tähendas eleegia itku ehk nutulaulu, laiemalt kaebelaulu, milles kasutati kindlat värsimõõtu: eleegilist distihhoni. Sellest tulenes ülekantud tähendus: kurb lugu või jutt. Tänapäeval nimetatakse eleegiateks väga mitmesuguses vormis lüürilisi luuletusi.
Antiikkirjandus.
Eleegia on üks antiiklüürika kolmest põhivormist.
Eleegia eripäraks on värsiehitus, heksameetri korrapärane vaheldumine pentameetriga, mille tulemusena kujuneb kahest värsist salm: eleegiline distihhon (eleegiline kaksikvärss).
Kreekas tunti ainult kaebe- ja leinaeleegiat, mida viljelesid näiteks Tyrtaios, Archilochos ja Solon. Rooma kirjanikest kirjutas kaebeeleegiaid üksnes Ovidius ("Kurvad laulud", "Kirjad Musta mere äärest").
Armueleegiad.
Aastail 40-0 eKr viljeldi Roomas uut, lühiajaliseks kujunenud luuležanri: armueleegiaid, mida Kreekas ei tuntud.
Armueleegiate autoritest on tuntud Cornelius Gallus, Propertius, Tibullus ja Ovidius. Tähelepanuväärne on ka anonüümne tekstikogu Corpus Tibullianium, kus leidub ka Sulpicia, 6 luuletusega ainus teadaolev Rooma naisautor.
Erinevalt epigrammist ei ole armueleegia kunagi obstsöönne, vaid pigem erootiline.
Armastust käsitletakse eleegilises luules püsiseisundina ("foedus aeternum"), mis sarnaneb orjusele ("servitium amoris") ja mis eluviisina on eleegiku igapäevategevus ("militia amoris", armuvõitlus). Reaalsuses erines eleegikute elu sellest kardinaalselt.
Rooma armueleegia sotsiaalsete tekkepõhjustena on toodud naiste juriidilist emantsipatsiooni 1. sajandis eKr, hetääri kui uue naisetüübi jõudmist Rooma, kus ülikutel kujunesid nendega abielulaadsed püsisuhted, ning suure hulga noormeeste tagasitõmbumist poliitilisest elust protestina keisririigi tõttu. Armueleegia kui žanri kadu langes kokku Augustuse abieluseaduste kehtestamisega.
Tänapäeval.
Eleegia on tänapäeval lüürikažanr, mis tähendab nukrat ja leinameeleolulist luuletust.
Maailmakirjandusest üks kuulsamaid Rainer Maria Rilke "Duino eleegia".
Eesti kirjanduses on parimad eleegiad Anna Haava "Ööbiku surm", Karl Eduard Söödi "Metsateel" ja Gustav Suitsu "Ühele lapsele".
Teistes kunstiliikides.
Eleegia sõna laiemas tähenduses on kasutusel ka muusikateoste (eesti näited: Eduard Tubin – "Eleegia", Vennaskond – "Eleegia") ja kujutava kunsti teoste (Oskar Kallis – "Eleegia" (1915, pastell, Tartu Kunstimuuseum)) kohta.
Rüoliit

Rüoliit (vanakreeka keeles ῥύαξ 'vool' + λίθος 'kivi') on tardkivim, happelise (ränirikka) koostisega purskekivim. Vastavalt TAS-diagrammile peab rüoliit sisaldama vähemalt 69% ränidioksiidi.
Keemiliselt koostiselt on rüoliit ja graniit sama koostisega kivimid. Erinevus on struktuuris: graniit süvakivimina on jämedakristalliline (faneriitne), rüoliit purskekivimina aga peenekristalliline. Koostiselt sarnanevad rüoliidiga pimss ja obsidiaan.
Rüoliidi kõige levinumad lisamineraalid on biotiit ja küünekivi.
Rüoliidi pind võib olla kas klaasjas, afaniitne või porfüüriline, kuid ta on tihti vesikulaarse tekstuuriga ehk sisaldab palju väikseid tühimikke. See tuleneb sellest, et ränirikka koostisega kivimid on väga suure sisehõõrdega (viskoossed), mistõttu ei vabasta nad gaase kuigi hõlpsasti. Tühimikud ongi avad, mille sisse on kogunenud magmast vabanenud gaas. Tekstuuri tõttu on ka rüoliidi murdejälg ebaühtlane, krobeline.
Rüoliit koosneb peamiselt kvartsist, leelispäevakivist ja plagioklassist (vt QAPF-diagramm). Ta on suure kvartsi- ja kaaliumpäevakivisisalduse tõttu heledat värvi. Levinud on valged, punakad, hallid, rohekad ja pruunikad toonid. Porfüürilise rüoliidi korral esineb peenes põhimassis jämedamaid fenokristalle.
Kuna rüoliit sisaldab eriti palju räni ning vähe rauda ja magneesiumi, siis moodustab rüoliit sulades eriti viskoosseid ja väga polümeriseerunud laavasid. Rüoliiti võib sageli kohata bretšades, nekkides ja daikides.
Kui rüoliit jahtub nii kiiresti, et selles ei jõua kasvada kristallid, mis moodustaksid loodusliku klaasi, siis nimetatakse tekkinud mineraali obsidiaaniks ehk vulkaaniliseks klaasiks. Ehkki rüoliit on hele, on obsidiaan sageli tume, pruun või isegi must. Aeglasel jahtumisel tekivad laavas mikroskoopilised kristallid ja tulemuseks on niisugused struktuurid nagu suunatud tekstuur, sfäroliitne struktuur ja poorne struktuur.
Mõned rüoliidid on vesikulaarse struktuuriga pimsid. Need tekivad siis, kui purse toimub vee all.
Paljud rüoliidilademed on plahvatusohtlikud ning võivad sisaldada tefrat, tuffi või ignimbriiti.
Keskmise ilma veesisalduseta rüoliidi koostis oksiidsel kujul massiprotsentides on järgmine:
Nimetuse "rüoliit" võttis kasutusele saksa rännumees ja geoloog Ferdinand von Richthofen pärast oma ekspeditsioone Kaljumäestikku 1860. aastatel.
Rüoliiti kasutatakse teekatteks ja ehitusel.
Gert Helbemäe

Gert Helbemäe (kuni 18. märtsini 1935 Gert-Joachim Einborn; 10. november 1913 Tallinn – 15. juuli 1974 London) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Elukäik.
Gert Helbemäe lõpetas Tallinna Prantsuse Lütseumi 1933. aastal. Seejärel töötas Vaba Maa reporterina, kus kirjutas ka ilukirjanduslikke palu. Tegi kaastööd ka ajalehtedele Roheline Post ja Uudisleht. Uudislehte kirjutas palju artikleid Tallinna ajaloost. Ajateenistuses viibides kirjutas kuuldemängu "Lumikellukeste sünd", mille saatis ringhäälingule. Kuuldemäng võeti rõõmuga vastu ja paluti lisa. 
Helbemäe on kirjutanud umbes 30 kuuldemängu. Riigi Ringhäälingu kuuldemängude võistluselt 1939. aastal sai Helbemäe kaks auhinda: "Maria viiul" sai esikoha ja "Augusta Carolina" kolmanda koha. Helbemäe hakkas Riigi Ringhäälingu juures vabakutselisena tööle. Raadiotöö kõrvalt kirjutamiseks eriti aega ei jäänud. 
1941. aastal abiellus Gert Helbemäe Hans Vanaveski tütre Are Vanaveskiga.
Nõukogude okupatsiooni ajal oli ta ringhäälingus heliplaadikontsertide koostaja. Kuuldemänge rohkem ei kirjutanud. Saksa okupatsiooni ajal töötas raadio kirjandusosakonnas. 1944. aastal põgenes perekonnaga Saksamaale, kust siirdus 1947. aastal Inglismaale. Oli 1947. aastast ajalehe Eesti Hääl toimetaja.
Looming.
Gert Helbemäe romaanide tegevuskoht on enamasti Eesti ja Tallinn, ajaline perspektiiv ulatub keskajast kaasajani. Kirjutusviisis domineerib psühholoogiline realism.
Gert Helbemäe kirjutas 1943. aastal Eesti Leegionäride laulu sõnad (viis Priit Veebel).
Šlakikoonus

Šlakikoonus on vulkaanilise tekkega kooniline küngas või mägi, mis koosneb peamiselt šlakist ja muust püroklastilisest materjalist.
Püroklastiline materjal, millest šlakikoonused on moodustunud, on enamasti basaltse või andesiitse koostisega. Koonused on enamasti järsu kaldega (10...40°). Aluselise koostise ja sellele vastava mineraalide sisalduse tõttu on šlakikoonused tumedat värvi. Vulkaaniline materjal, millest koonused on moodustunud, on kiirest jahtumisest tulenevalt enamasti klaasja struktuuriga. Koonuste kõrgus ulatub enamasti mõnekümnest mõnesaja meetrini.
Šlakikoonused esinevad tihti kiht- või kilpvulkaanide jalamitel, moodustades nn parasiitkoonuseid, mis toituvad peavulkaaniga samast magmakambrist. Šlakikoonuse tipus on kausisarnane kraater.
Maailma kuulsaim šlakikoonus on ilmselt Parícutin, mis on nime saanud samanimelise küla järgi, mille ta hävitas. Ainsa hoonena jäi külas püsti kirik. Kuulus on ta seepärast, et selle moodustumist on geoloogidel õnnestunud jälgida peaaegu algusest peale. See Mehhiko keskosas asuv andesiitne koonus hakkas moodustuma 20. veebruaril 1943. aastal ühe kohaliku taluniku maadele. Esimese päevaga kasvas koonus 40 meetri kõrguseks ja viie päevaga ületas juba 100 meetri piiri. Kaheaastase tegevuse jooksul kasvas koonus üle 400 meetri kõrguseks. Nagu enamik teisi šlakikoonuseidki, ei hakka ta tõenäoliselt enam kunagi tegutsema ehk tegemist on monogeneetilise vulkaaniga.
Hugo Raudsepp

Viktor Paul Hugo Raudsepp (varjunimi Milli Mallikas, 10. juuli 1883 Vaimastvere mõis, Tartumaa – 15. september 1952 Ozjorlagi vangilaager, Irkutski oblast) oli eesti kirjanik.
Elukäik.
Hugo Raudsepp õppis Raduvere külakoolis, Laiuse kihelkonnakoolis ning Tartu linnakoolis, mille lõpetas 1900. Töötas Tartus renteis, äriteenijana Rakveres ning pidas Tartus kauplust.
1907–1908 toimetas Valgas ajalehte Sõna, 1908–1911 töötas Postimehes nii Tartus kui Pärnus ning seejärel 1911–1914 följetonistina Päevalehe juures. 1914 toimetas Tallinna Kaja, 1914–1917 Sakalat, 1920–1924 oli Vaba Maa kirjanduse- ja teatrikriitik. Aastast 1925 oli vabakutseline kirjanik.
1919–1920 Asutava Kogu liige.
Aastal 1951 Hugo Raudsepp arreteeriti. Suri 1952. aastal Siberis Ozjorlagi vangilaagris.
Looming.
Kirjanikuteed alustas luuletajana, aga tuntuks sai vestekirjanikuna Milli Mallika varjunime all. Oli viljakas teatri- ja kirjanduskriitik. Kirjaniku loominguliseks pärisosaks kujunes dramaturgia, kus tema põhižanriks kujunes komöödia.
Hugo Raudsepa proosale on iseloomulik sündmuste satiiriline käsitlemine ja iroonia.
Isiklikku.
Tema noorem vend oli kirjandusteadlane Ernst Raudsepp.
Mälestuse jäädvustamine.
Hugo Raudsepale on püstitatud mälestuskivi Rakkes 7. augustil 1983 ja mälestussammas kodulinnas Elvas 9. juulil 1989 (autor Aivar Dominiq Ennet).
H. Raudsepa nimeline tänav asub Elva linnas.
Viivi Luik

Viivi Luik (sündinud 6. novembril 1946 Viljandimaal Tänassilmas) on eesti luuletaja, proosakirjanik ja esseist.
Elukäik.
Aastatel 1954–1965 õppis Viivi Luik Risti algkoolis, Kalmetu 8-klassilises Koolis ja Tallinna Kaugõppekeskkoolis. 
1965.–1967. aastani töötas ta Tallinnas arhivaarina ja raamatukoguhoidjana, seejärel sai temast kutseline kirjanik. 2025. aastal valiti ta õppeaastaks 2025–26 Tartu Ülikooli vabade kunstide professoriks.
Alates 1970. aastast on ta Kirjanike Liidu liige.
1974. aastal abiellus eesti kirjaniku ja hilisema diplomaadi Jaak Jõerüüdiga. Eeskätt abikaasa töö tõttu on Luik elanud Helsingis (1993–1997), Roomas (1998–2003), New Yorgis (2004), Riias (2006–2011) ja Stockholmis (2011–2014). 1996. aastal elas ta Saksa Akadeemilise Vahetusteenistuse (DAAD) stipendiaadina Berliinis.
Juhan Liivi luuleauhind

Juhan Liivi luuleauhind on kirjandusauhind, mida antakse eelmisel kalendriaastal esmatrükis avaldatud silmapaistva eestikeelse luuletuse eest, mida kannab liivilik vaimsus. Auhinda annab välja Peipsiääre vald koos Juhan Liivi nimelise Alatskivi Kooli ja Liivi Muuseumiga.
Juhan Liivi luuleauhinna laureaat tehakse teatavaks 30. aprillil. Auhinna saajale ei anta raha, vaid ta saab nahakunstnik Ülle Paabu ainueksemplarina valmistatud karjasemärsi. Samal päeval kirjutab laureaat Juhan Liivi kodutalu kambris auhinnatud luuletuse Liiviliku Luule Raamatusse.
Auhind asutati 1965. aastal ja on seega Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna kõrval Eesti vanim kirjandusauhind. Algselt andsid auhinda välja Alatskivi sovhoos ja Juhan Liivi nimeline Alatskivi Keskkool, seejärel tegid seda Alatskivi vald, Alatskivi Keskkool ja Liivi Muuseum. 2019. aastast annavad auhinda välja Juhan Liivi nimeline Alatskivi Kool, Peipsiääre vald ja Liivi Muuseum.
1970. aastatel oli auhinna väljaandmine keelatud, kuid 1984. aastast on auhinda jälle välja antud igal aastal.
Tööleping

Tööleping on töötaja ja tööandja kokkulepe, mille alusel füüsiline isik (töötaja) teeb teisele isikule (tööandjale) tööd, alludes tema juhtimisele ja kontrollile. Tööandja kohustub maksma töötajale töö eest tasu ning kindlustama talle poolte kokkuleppe, kollektiivlepingu, seaduse või haldusaktiga ettenähtud töötingimused.
Tööleping on reguleeritud töölepingu seadusega (lühendatult TLS, jõustunud 01.07.2009).
Eestis kehtiv tööleping.
Kui tekib vaidlus lepingu vormi üle, siis loetakse, et pooled sõlmisid töölepingu. Seda juhul, kui väidetav tööandja ei tõenda vastupidist või kui pole ilmne, et pooled sõlmisid teistsuguse lepingu.
Kui ettevõte on sõlminud isikuga lepingu ja väidab, et see ei ole tööleping, kuid tegevus toimub ettevõtte määratud kohas määratud ajal ja tingimused on ette nähtud ettevõtte poolt, siis on tegemist töölepinguga. Sellisel juhul kehtivad ettevõtjale samad kohustused, mis töölepingu puhul:
Töölepingu sisu.
Vastavalt töölepingu seadusele peavad töölepingus olema kirjas järgmised andmed:
Andmed esitatakse töölepingus heauskselt, selgelt ja arusaadavalt.
Töölepingu kehtivus.
Tööleping sõlmitakse reeglina tähtajatult. Tähtajaliselt võib töölepingu sõlmida kuni viieks aastaks, kui seda õigustavad töö ajutisest tähtajalisest iseloomust tulenevad mõjuvad põhjused, näiteks teatud töö tegemise ajaks (ehitad valmis selle maja), ajutiselt äraoleva töötaja asendamiseks, hooajatööde tegemiseks (marjade korjamiseks) jm.
Kui töötajal ja tööandjal tekib arusaamatusi töölepingu tingimuste täitmisel, siis töötajal on õigus pöörduda kas ametiühingu või tööinspektsiooni poole.
Puhkepäev

Puhkepäevadeks loetakse Eestis üldiselt laupäeva ja pühapäeva. Laiemas tähenduses on puhkepäev töövaba ehk tööst puhkamise päev, samuti on puhkepäevad kehtivad riiklikud pühad.
Riigipühad.
Riigipühad ja puhkepäevad
Uusaastale, Eesti Vabariigi aastapäevale, võidupühale ja jõululaupäevale vahetult eelnevat tööpäeva lühendatakse Eestis töö- ja puhkeaja seaduse järgi kolme tunni võrra.
Lõngused

Lõngused, ka motolõngused, olid 1950. aastate teisel poolel Eestis kujunenud noorte subkultuur, õieti valitsevate või ametlike ringkondade poolhalvustav tõlkenimetus nii Eesti kui välismaa rockerite kohta. Samad või analoogilised subkultuurid Lääne-Euroopas ja USA-s kandsid nimetusi "rockerid", "teddyboyd", "Greasers" (USA) või "raggare" (Skandinaavia). Eestikeelne tõlkenimetus "lõngused" pärineb Juhan Smuulilt. (Sõna "rocker" tähendab inglise keeles 'rappuja' või 'kõikuja', aga seda võib tõlkida ka kui 'lõnkuja' või 'lõngus'. Eesti lõngused ise nimetasid ennast rockeriteks.
Lõngused olid üks esimesi noorte subkultuuri ilminguid Nõukogude Eestis ning see põhjustas ühiskonnas hulgaliselt kriitikat ja diskussioone. Maailmasõdade vahelisel ajal olid Eestis eksisteerinud juba graadepoisid, shimmypoisid ja schickid. Lõngustele järgnev subkultuur oli hipid. 
Lõngustele oli iseloomulik eriline, lõnkuv kõnnak, kitsad püksid, batad (inglise keeles "nancy boy shoes", "stompers" või "creepers"), metallesemete kasutamine, agressiivne käitumine ja kalduvus tavakodanikke šokeerida. Kasutati erilist venitatud kõnemaneeri ja slängi. ("Segens, krae, kuhu kursid?" - "Mul täna kärulükkamine.") jne. Muusikas eelistati rock'n'rolli.
Tähtsamad kogunemiskohad olid Tallinnas Viru tänava alguses ning Tartus Raekoja platsi ja Rüütli (tol ajal 21. juuni) tänava nurgal. 
Lõnguste subkultuuri on kirjeldanud oma jutustustes Teet Kallas ja poeesias Arvi Siig.
""Käes kirjud lehed, sügis käib nüüd laialt
"kui mees, kes
"plankudele
"peoafišše kleebib.
"Rändlindudena
"Viru nurgal aial
"reas poisid, seljas plastikaadist keebid."
"Ma neid ei tunne.
"Minu ajal, tollal,
"siin kogunesid hoopis teised vennad.
"Siin käisid
"Viru Hirm
"ja Nõmme Krahv
"ja Dollar
"ning nähti hulkumas siin
"vahel
"ka mind ennast."
"Arvi Siig"
Lõuna-Aafrika Liit

Lõuna-Aafrika Liit (inglise keeles "Union of South Africa", hollandi keeles "Unie van Zuid-Afrika", afrikaani keeles "Unie van Suid-Afrika") oli Suurbritannia dominioon Aafrikas, Lõuna-Aafrika Vabariigi eelkäija.
Lõuna-Aafrika Liit eksisteeris 31. maist 1910 kuni 31. maini 1961.
Hando Runnel

Hando Runnel (sündinud 24. novembril 1938 Järvamaal Võhmuta vallas Liutsalu külas Vainu talus Võrumaalt pärit vanemate peres) on eesti luuletaja ja kirjastaja, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2012). 
Elulugu.
Hando Runnel omandas hariduse Jalgsemal, Amblas ja Järva-Jaanis, keskhariduse Tartu 1. Keskkoolis ja Paide Keskkoolis. Hiljem õppis Eesti Põllumajanduse Akadeemias agronoomiat, mis jäi lõpetamata.
Runnel töötas Loomingu toimetuse publitsistikaosakonnas aastail 1966–1971. Alates 1971. aastast on ta vabakutseline kirjanik. Aastatel 1992–1993 oli Runnel esimene kutsutud Tartu Ülikooli vabade kunstide professor, ta oli üks Tartu Ülikooli usuteaduskonna taastajatest 1991. aastal ning aastatel 2004–2008 Tartu Ülikooli kuratooriumi kahe järjestikuse koosseisu liige. Aastal 1992 asutas ta kirjastuse Ilmamaa. Runnel on sarja Eesti mõttelugu käivitaja ja peatoimetaja aastast 1995, samuti sarja kümnete köidete koostaja ja saatesõnastaja. Alates 1995. aastast on ilmunud 172 mahukat köidet väärtuslikumast osast eesti mõttevarast läbi aegade. 
Hando Runnel on Eesti Kirjanike Liidu liige alates 1969. aastast ning valitud korduvalt selle juhatusse. Aastail 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi ja 1991–1992 Põhiseaduse Assamblee liige. Ta on Tartu ülikooli Rahvusmõtte auhinna üks asutajatest 2003. aastal ning auhinnakomisjoni pikaajaline liige. Ta on osalenud ülikooli juures tegutseva Ernst Jaaksoni mälestusfondi stipendiumikomisjoni töös. 
5. detsembril 2012 valis Eesti Teaduste Akadeemia üldkogu Hando Runneli akadeemikuks kirjanduse alal. Ta kuulub akadeemia humanitaar- ja sotsiaalteaduste osakonda.
Väide, et Runnelist sai Eesti ainus professor (ja hiljem ka ainuke akadeemik), kes pole lõpetanud ühtegi kõrgkooli, ei vasta tõele. 1946. aastal valiti Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks Friedebert Tuglas, kel samuti polnud kõrgharidust.
Isiklikku.
Hando Runneli lapsed on meedia antropoloogia uurija Pille Runnel, kirjanik ja ajaloolane Simo Runnel, programmeerija Klaus-Eduard Runnel, veebidisainer Tõnu Runnel, maastikuarhitekt Henn Runnel ja biotehnoloog Toomas Runnel. Tema vennapoeg on bioloog Veljo Runnel. Hando Runnel on abielus luuletaja Katre Ligiga.
Isaac Asimov

Isaac Asimov (sünninimi Issaak Judovitš Ozimov (Исаак Юдович Озимов); 2. jaanuar 1920 Venemaa – 6. aprill 1992 New York) oli juudi päritolu ameerika ulmekirjanik, aimekirjanik ja biokeemik.
Elulugu.
Isaac Asimov sündis Petrovitši külas Mogiljovi kubermangus, mis tänapäeval asub Smolenski oblasti Šumjatši rajoonis. 1923. aastal asus ta koos vanematega elama Ameerika Ühendriikidesse, mille kodakondsuse sai ta 1928. aastal. Vanemad rääkisid Isaac Asimoviga jidiši ja inglise keelt. 
1939. aastal sai ta Columbia Ülikoolist keemia alal bakalaureusekraadi, 1941. aastal magistrikraadi ja 1948. aastal doktorikraadi.
Asimov elas 1977. aastal üle müokardi infarkti. Detsembris 1983 tehti talle südameoperatsioon - aortokoronaarne šunteerimine, mille käigus tehtud vereülekandega sai ta HIV-nakkuse. Asimov suri neeru- ja südamepuudulikkuse kätte.
Lewis Carroll

Lewis Carroll (õieti Charles Lutwidge Dodgson; 27. jaanuar 1832 – 14. jaanuar 1898) oli Briti kirjanik, matemaatik ja fotograaf.
Elulugu.
Charles Dodgson sündis Cheshire'i krahvkonnas Dareburys. Tema esiisad olid põlvkondi olnud sõjaväelased ja vaimulikud, mitmed neist tähtsatel kohtadel. Ta oli pastoripere 11 lapsest vanim poeg ja tal oli 2 vanemat õde. Aastal 1843 kolis pere elama North Yorkshire'i.
1846–1849 käis Dodgson koolis Rugbys. 1851. aastal astus Oxfordi ülikooli Christ Church College'isse, kus paistis silma matemaatikavõimetega ning sai aeg-ajalt isegi stipendiumi. Pärast õpingute lõpetamist 1855 jäi ta samasse kolledžisse tööle loogika ja matemaatika õppejõuna, kellena töötas aastani 1881. Hiljem pühendus ta kirjanduslikule tegevusele.
Ajal, mil Dodgson töötas kolledžis, oli selle asutuse dekaaniks Henry Liddell, kelle tütar Alice Liddell oli raamatu "Alice Imedemaal" nimitegelase prototüüp.
Juba noorena hakkas Dodgson kirjutama luulet ja lühijutte, mida saatis ajakirjadele, saavutades mõõdukat edu. Enamjaolt olid need teosed humoorikad või satiirilised. Tema enese hinnangul polnud nende kirjanduslik tase kuigi kõrge ja ka tänapäeval neid eriti ei teata.
Esimest korda kasutas Dodgson varjunime Lewis Carroll 1856. aastal, kui avaldas romantilise poeemi "Üksindus". Lewis on inglispärane vorm ema keskmisest nimest Lutwidge ja Carroll on inglispärane vorm eesnimest Charles. 1865. aastal ilmus Dodgsonil Carrolli nime all esimene raamat "Alice Imedemaal" ja 1871 detsembris „Alice peeglitagusel maal ja mida ta seal nägi”. 
Fotograafia.
Lewis Carrolli hobi oli fotograafia, mida ta hakkas harrastama 1856. aastal. Tänapäeval peetakse teda üheks Victoria ajastu parimaks fotograafiks. Fotograafia aitas tal pääseda Inglismaa kõrgseltskonda. Ta tegi kokku umbes 3000 fotot, millest säilinud on alla 1000. Pildistamisest loobus ta 1880. aastal ja selle põhjus on teadmata.
Ta pildistas lapsi (eriti väikseid tüdrukuid). Säilinud fotodest üle poole kujutavad tüdrukuid. Ta pildistas ka täiskasvanuid, poisse, maastikke, samuti maale ja skulptuure, puid ja koeri, nukke ja muud. Hulgaliselt on ta pildistanud kaasaegseid suurkujusid, näiteks Michael Faradayd, Alfred Tennysoni, John Everett Millaisi ja Dante Gabriel Rossettit.
1920.–1960. aastatel olid tema fotod suuresti unustatud.
Jane Austen

Jane Austen (16. detsember 1775 Hampshire, Inglismaa – 18. juuli 1817 Winchester, Inglismaa) oli inglise romaanikirjanik ja novellist.
Elukäik.
Jane Austen sündis Hampshire'i krahvkonnas Steventonis pastoripere kaheksast lapsest seitsmendana. Jane hakkas väljamõeldud jutte kirjutama 12-aastaselt, esitades neid perele.
1801. aastal kolis pere Bathi. Jane, nagu ka tema vanem õde Cassandra, ei abiellunud kunagi. Mõlemad õed elasid vallalistena vanemate juures. Pärast isa surma 1805. aastal kolis pere Southamptonisse. Hiljem koliti Chawtoni külla, rikaste sugulaste poolt lapsendatud venna mõisa. 
Jane Austen suri tuberkuloosi Winchesteris, kus ta oli elanud pärast tervise halvenemist (arvatavasti kannatas ta Addisoni tõve käes). Ta on maetud sealsesse katedraali.
Peeter Torop

Peeter Torop (sündinud 28. novembril 1950) on eesti kirjandusteadlane ja semiootik. 
Torop õppis aastatel 1969–1974 Tartu Riiklikus Ülikoolis vene filoloogiat ja 1992–1995 Helsingi Ülikoolis ning kaitses 1995. aastal doktoriväitekirja "Тотальный перевод" ("Totaaltõlge").
Peeter Torop on uurinud tõlketeaduse aluseid, eesti keelde tõlkimise ajalugu ja tekstide käitumise semiootikat. Ta on Fjodor Dostojevski tekstide tõlgetest kokku pannud raamatu "Inimene on saladus" ning õpetanud Tartu Ülikoolis vene kirjandust.
Ta on Eesti Semiootika Seltsi esimees ja Tartu Ülikooli kultuurisemiootika professor.
Isiklikku.
1969. aasta septembrist alates on Peeter Torop abielus Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõu ja treeneri Tiina Toropiga (neiupõlvenimi Kampus). Neil on kaks last, Liisi (s. 1991) ja Kaarel (s. 1992).
Saksamaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Saksamaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Kolmekordse maailmameistri Saksamaa eesmärgid olid MM finaalturniiril tagasihoidlikumad kui kunagi varem. Valusalt tunda andnud põlvkondade vahetuse läbi teinud Saksamaa koondis oli läbi aegade ühes suuremas kriisis. Lothar Matthäusi, Jürgen Klinsmanni ja tollase peatreeneri Rudi Völleri asemele ei olnud kasvanud väärilisi järeltulijaid ja sellest lähtuvalt oli meeskond Lõuna-Koreas ja Jaapanis seadnud endale sihiks pääsemise veerandfinaali. 
Valikturniiril Inglismaa järel alagrupis teiseks jäänud sakslased pääsesid MM-ile läbi play-off ringi, kus nad suhteliselt kindlalt olid paremad Ukrainast.
Aleksander Lipschütz

Aleksander Lipschütz (eesnime variandid: Alexander, Alejandro; Tšiilis ka kujul Alejandro Lipschutz; 28. august 1883 Riia – 10. jaanuar 1980) oli juudi päritolu füsioloog, endokrinoloog ja antropoloog.
Tema vanemad olid litograafiatehnik ja kunstiteoste reproduktsioone müüv kaupmees Aaron Lipschütz ning maalikunstnik Frida Friedmann. Aleksander oli seitsmest vennast kolmas.
1901. aastal lõpetas ta Riia Nikolai I gümnaasiumi. Teda huvitas antropoloogia, kuid isa soovitusel läks ta Berliini ülikooli meditsiini õppima. Ta õppis ka Zürichi ülikoolis.
1905. aastal astus ta VSDT(b)P-sse, katkestas märtsis õpingud ning tegutses Riias agitaatorina.
1906. aastal hakkas ta Göttingeni ülikoolis Max Verworni juhendamisel doktoritööd kirjutama. 1907. aastal kaitses ta väitekirja "Idiopaatilisest osteoporoosist" ning sai üldarsti kvalifikatsiooni.
Aastast 1911 töötas ta Bernis August Pütteri laboratooriumis assistendina ning sai 1914 Berni ülikooli füsioloogiaprofessoriks.
Aastatel 1919–1926 oli ta Tartu Ülikooli professor (füsioloogia instituudi juhataja).
Tema tööd seksuaalse endokrinoloogia alal äratasid Tšiili Concepcióni ülikooli professori Ottmar Wilhelmi tähelepanu. Wilhelmi vahendusel sai Lipschütz samas ülikoolis füsioloogiaprofessori koha ning sõitis Liverpoolist Talcahuano sadamasse. Sellele ametikohale jäi ta 1937. aastani.
1937. aastal asutas ta Santiagos eksperimentaalmeditsiini instituudi ning oli samast aastast selle juhataja.
Lipschütz tegi koostööd Sigmund Freudi, Albert Schweitzeri ja Carl Gustav Jungiga.
Lipschützi peamised tööd käsitlevad endokrinoloogia ja pahaloomuliste kasvajate teket.
Lipschütz on saanud tuntuks üldbioloogiaalaste ja populaarteaduslike teoste autorina.
Isiklikku.
14. mail 1914 abiellus ta Margarita Vogel-Leechiga.
16. aprillil sündis tütar Marion ja 1925. aastal tütar Justine.
Puritaan

 
Puritaan (ladina keeles "pūritas" - 'puhtus') oli ajalooliselt "puhtausuline" ehk range usulise elukorraldusega protestantliku usulahu liige Inglismaal või Uus-Inglismaal 16. ja 17. sajandil.
Tänapäeval tähistab see pigem liialdatud usulist rangust ning silmakirjalikku kõlblust.