tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Constance Cummings

Constance Cummings (15. mai 1910 Seattle – 23. november 2005) oli Ameerikas sündinud Briti näitleja.
Elukäik.
Tema sünninimi oli Constance Halverstadt. Ta sündis Dallas Halverstadti ja Kate Cummingsi peres. 
Lavadebüüdi tegi ta New Yorgis Broadwayl 18-aastaselt. Broadwayl esinedes märkas Constance'i Sam Goldwyn, kes viis ta 1931. aastal Hollywoodi. 
Aastatel 1931–1934 mängis ta 21 filmis, neist kuulsaimad olid "Movie Crazy" koos Harold Lloydiga ja "American Madness", mille lavastas Frank Capra. 
Constance Cummings oli abielus näitekirjaniku ja stsenaristi Benn Levyga (1900–1973) kuni viimase surmani. Neil oli poeg ja tütar.
Kooli

Kooli on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 2021. aastal elas Kooli külas 35 inimest. Kooli küla naaberkülad on Aiaste, Hauka, Pikajärve, Puugi ja Valgjärve. 
Küla kuulus Kanepi kihelkonda.
Krüüdneri

Krüüdneri (kohalik hääldus Krüüneli, kasutatakse ka nime Järve) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. Küla lähistel on Krüüdneri järv.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Küla kuulus Kambja kihelkonda ja külas asus Krüüdneri mõis.
Maaritsa

Maaritsa (endine nimi Vastse-Reola) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Küla lähistel voolab Maaritsa oja.
Küla kuulus Kambja kihelkonda ja külas asus Maaritsa mõis.
Mügra

Mügra (kohalik hääldus Mügrä) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda.
Pikajärve

Pikajärve (kohalik hääldus Pikäjärve) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 2021.a elas Pikajärve külas 42 inimest. Pikajärve naaberkülad on Hauka, Kooli, Pilkuse, Puugi ja Vana-Otepää. 
Küla lähistel paikneb Pikajärv.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda, külas on olnud Pikajärve mõis.
Pikareinu

Pikareinu (kohalik hääldus Pikäreinu) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 2021. aastal elas Pikareinu külas 41 inimest. Pikareinu küla naaberkülad on Abissaare, Ivaste, Krüüdneri, Puugi, Sulaoja ja Valgjärve.
Küla lähistel voolab Pikareinu oja.
Küla kuulus Kanepi ja Kambja kihelkonda.
Pikareinu külas on sündinud luuletaja ja proosakirjanik Elise Rosalie Aun.
Puugi

Puugi (ka: Kaarli) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 2021. a elas Puugi külas 42 inimest. Puugi naaberkülad on Ivaste, Kooli, Krüüdneri, Neeruti, Pikajärve, Pikareinu, Valgjärve ja Vana-Otepää.
Küla kuulus Kambja kihelkonda, külas oli Puugi poolmõis.
Saverna

Saverna (kohalik hääldus Savõrna ja Sabõrna, kasutatakse ka nime Saverna-Reino) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Valgjärve valla halduskeskus.
Küla lähistel voolab Saverna oja.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda, külas on Saverna mõis.
Saverna mõis ("Sawwern") on muuhulgas kuulunud eesti päritolu Liivimaa aadlikule Hermann Savijärvele (ka Sawijerwe; surnud pärast 1483. aastat), kelle tütar Anna Savijärve abiellus Rannult pärit Reinhold von Tiesenhauseniga. Samast suguvõsast pärineb ka Tartu piiskop Bartholomäus Sawijerwe (oli piiskop 1441–1459). Sawijerwe nimi esineb Liivimaa ajalooürikutes alates 1289. aastast. Arvatavasti on Savijärve perekonnanimi ja Saverna (saksa "Sawwern") kohanimi omavahel seotud.
Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee.
Savernast on pärit ajakirjanik Valdo Pant ja orienteeruja Maret Vaher.
Sirvaste

Sirvaste on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Küla kuulus Otepää kihelkonda.
Sulaoja küla

Sulaoja (ka: Sulaoja-Lullu) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas Sulaoja lähistel. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Küla kuulus Kambja kihelkonda. Aastatel 1945–1954 asus Sulaojal Krüüdneri külanõukogu halduskeskus.
Sulaojas asub Krüüdneri abikirik.
Pärast II maailmasõda liideti Sulaoja külaga Lullu ja Kula.
Tiido

Tiido (ka: Tiidu, Kure) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda.
Ajalooline koolkond

Saksa ajalooline koolkond on 19. sajandi intellektuaalne liikumine saksa õigusteaduses. Romantismi taustal on see rõhutanud seaduste ajaloolisi piire, vastandudes loomuõiguse koolkonnale ("Vernuftschaft"), mille liikmed arvasid, et õiguse sisu on tuletatav ratsionaalsel teel inimloomusest.
Ajalooline kool põhineb Gustav Hugo ja Friedrich Carl von Savigny kirjutistel. 
Ajaloolise seaduste kooli peamiseks eesmärgiks oli, et seadus ei oleks vaid juhuslik kogum võimude poolt kirja pandud norme, vaid inimeste tõekspidamiste väljendus sarnaselt keele ja tavadega. Seadus pidavat põhinema "rahva vaimul" ("Volksgeist").
Kuigi autorid võivad seadusi mõjutada, arenevad need tavaliselt siiski orgaanilisel kombel läbi aja ilma võimuorganite sekkmuiseta. Alalises muutumises olevad praktilised vajadused mängivad selles orgaanilises arengus väga suurt rolli.
Õigussüsteemi arendamine on professionaalsete juristide kohus – mingis mõttes tööjaotus ühiskonnas. Nende akadeemiline töö seisneb "rahva tahte" kindlakstegemises. Nõnda kehastavad juristid üldist rahva tahet.
Saksa ajalooline koolkond jagunes romanistideks ja germanistideks. Romanistid, kelle hulka kuulus ka Savigny, arvasid, et "Volksgeist" tulenes Rooma õigusest. Germanistid, nagu Karl Friedrich Eichhorn, Jakob Grimm, Georg Beseler, Otto von Gierke, nägid Saksa seadusi Saksa enese "volkgeisti" väljendusena.
Saksa ajalooline koolkond omas arvestatavat mõju akadeemilisele õigusõppele Saksamaal.
Georg Friedrich Puchta ja Bernhard Windscheid jätkasid romanistide suunda, luues pandektilise koolkonna ("Pandektenwissenshaft"), mida peetakse mõistejurisprudentsiks ("Begriffsjurisprudenz").
Ajaloolise koolkonna liikmed rajasid ka võrdleva õigusteaduse akadeemilise distsipliinina.
Valgjärve

Valgjärve on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 
2021. aastal elas Valgjärve külas 171 inimest.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda ja külas olid Valgjärve mõis ja Valgjärve põhikool.
Asukoht.
Valgjärve küla paikneb Põlva maakonna lääneosas. Valgjärvele lähimad suuremad keskused on Otepää linn (11 km edelas) ja Kanepi alevik (15 km kagus). Valgjärve naaberkülad on Abissaare läänes, Aiaste kagus, Kooli edelas, Pikareinu kirdes ja Puugi loodes. Valgjärve ja Abissaare küla vahelist piiri märgib Kavatsi kraav, Pikareinu küla suunas Vallimägi, Puugi külast eraldab Valgjärve küla Valgjärve põhjakallas, Aiaste külast Oinamäe mets, Kooli külast Tamme külla ning Aiaste külla suunduvad kõrvalmaanteed. 
Valgjärve küla läbivad Saverna–Pilkuse maantee (14,294 km) ning Valgjärve–Tamme (2,522 km), Valgjärve–Aiaste (2,157 km) ja Valgjärve–Krüüdneri (5,450 km) kõrvalmaanteed.
Loodus.
Valgjärve küla paikneb Otepää kõrgustiku keskosas. Valgjärve ja selle lähiümbrust ilmestab künklik moreenmaastik. Valgjärve küla territooriumil paiknevatest mägedest suurimad on Tallimägi (206 m), Välimägi (205,4 m) ja Savimägi (201m). Külas asub 65,8 ha suurune ja kuni 5,5 meetri sügavune Valgjärv (mitteametlik nimi ja kohalik kasutus ka Otepää Valgjärv). Valgjärves asub kolm saart: Suur Mustassaar, Väike Mustassaar ja Pajusaar. Valgjärvest saab alguse Elva jõgi (kohalikus keelepruugis ka Tamme oja). Valgjärve suubub Roodeviku kraav. 
Ajalugu.
Vanimatele inimtegevuse jälgedele Valgjärvel ja selle lähiümbruses Pikajärve ja Vana-Otepää külas viitavad järvede (Valgjärv, Pikajärv, Vahejärv) lähistel asuvad kivikalmed ja kääbas. Seni teada olevad vanimad kirjalikud andmed Valgjärve mõisa ja küla kohta pärinevad keskajast.
Vissi (Kanepi)

Vissi on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Küla on esimest korda mainitud 1582. aastal (nimega Wiesth). Küla oli 19. sajandil jagatud Vana-Prangli, Vastse-Prangli ja Raanitsa mõisate vahel. Raanitsa mõisale kuulus külas kõrts, mis suleti 1914. aastal.
Küla kuulus Kambja kihelkonda.
Aarna

Aarna (ka Kiuma-Aarna, kohakääne Aarnale) on küla Põlvamaal Põlva vallas. 
Aarna külgneb lõunas Kiuma, Tännassilma ja Puuri külaga, idas Mammastega, põhjas Kiidjärve ja Koorverega, läänes Kanepi valla Ihamaru ja Karilatsi külaga. Aarna küla läänepiir kulgeb suuremas osas mööda Ahja jõge, küla loodenurgas on piiriks Leevi jõgi, kirdeosas on piiriks Põlva–Reola maantee.
Loodus.
Küla lääneossa jääb Ahja jõe keskjooksu oru nõlv. Põlva–Saverna maantee ja Ahja jõe ristumise kohta kutsutakse Aarna oruks.
Kähri–Koorvere tee ääres asuvad Hatiku järved (Hatiku Edejärv ja Hatiku Tagajärv), Kogresoos asub väike rabajärv Hatiku Kogrõjärv.
Külast voolab läbi Hatiku oja.
Külas kasvab kaks looduskaitsealust põlispuud – Karo kakutu pettai ja Kraaviotsa pettai. Põlva–Saverna maantee ääres kasvavad Aarna ristipuud.
Taristu.
Külas asub Põlva Agro OÜ farmikompleks. Aarna lüpsikarjalaut (arhitekt Andres Tambek) valiti 2003. aastal parimaks puitehitiseks.
Külas asub Järve krossirada.
Aarna küla läbivad Põlva–Saverna maantee (89) ja Kähri–Koorvere tee (18155).
Ajalugu.
Küla edelaosas, Ahja jõe ürgoru paremal pervel asub kaks kääbast, mis on dateeritud I aastatuhande teise poolde. Kääpad on arheoloogiamälestistena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Nõukogude perioodil asusid külas Põlva kolhoosi Aarna suurfarm ja kanala.
Tänapäeval kuuluvad Aarlasse lisaks veski ümbrusele Hatiku, Kiumamõisa, Piirimäe asundustalude küla ja Trohvõ küla. Kuni 1977. aastani kandis see paik Kiuma-Aarna nime.
1977 liideti Aarnaga Mõtsanuka ehk Metsanurga küla, mis ajalooliselt on seotud hoopis Mammastega.
Nime päritolu.
"Aarna" oli algselt vesiveski nimi. 1638 mainiti veskimeest "Ahrna Jacob", 1798 "Orna" veskit ja 1839 "Arna" veskit. Veski asus Põlva kihelkonnas ja kuulus Kiuma mõisale.
1638. aastal nimetati Aarna mõisa selle 16. sajandi omanike Taube (Tuwe, saksa keeles 'tuvi') järgi "Tuwi Kywi". Seda veskit pidaski talupoeg "Ahrna Jacob". Varasemas, 1627. aasta revisjonikirjas pidas seda veskit "Arendt der Moeller". Eesnimi "Ar(e)ndt" on germaani "Arnold"i variant. Sellest tulnud "Arn" või "Orn" võiski olla lisanime Aarna aluseks. Aarna nime pärinemine mölder Arendti nimest pole tõestatav, ent on siiski tõenäoline.
Talupoja lisanimena esines Aarna 17. sajandil mujalgi Põlva kihelkonnas. Alamsaksapärast hellitusliidet sisaldav "Arnke" on aluseks mitmele Lõuna-Tartumaa Aarike talunimele. Moostes olev Aarniku veski ja Võnnu lähedal olev Aarniku võiksid olla sama päritolu.
Lauri Kettunen oletas, et nimi Aarna võiks olla omastav Vana Testamendi eesnimest Aaron.
Adiste

Adiste (kohakääne Adistesse, kohalik hääldus Atstõ või Adistõ, kohakääne Atstõhe või Aditsihe) on küla Põlvamaal Põlva vallas.
Adiste asub Põlvast umbes 5 km kirdes. Näiteks lähim raudteejaam ongi Põlvas.
Küla läbib Kanepi–Leevaku tee. Adiste külast voolab läbi Kooskora oja.
Adiste külas asub kääbaskalmistu, mis koosneb 13 kääpast. Kääpad on arheoloogiamälestistena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Küla on esmamainitud 1627. aastal kujul "Atzi Kuella". Edaspidi mainiti teda 1638 kujul "Atzty külla", 1685 kujul "Addista Kylla" ja 1757 kujul "Addist". Küla asus Põlva kihelkonnas ja kuulus Vana-Koiola mõisale.
19. sajandi esimesest poolest tegutses Adiste Algkool, mis suleti 1965. aastal. Algkooli juhataja aastatel 1929–1940 oli Albert Ivask.
1965. aastal võeti Ibesoo kaguküljel asunud mahajäetud kruusa-liivakarjäär kasutusele prügilana.
Pärast taasiseseisvumist oli Adistes Põlva maakonna ainuke prügila. Prügila suleti 2009. aastal. Ladustatud prügist kujundati kuplikujuline pinnavorm, mis kaeti geotekstiili ja pinnasega.
Adistega liideti 1977. aasta väikekülade ühendamise raames lõuna poole jääv Viiraperä küla ja osa põhja poole jäävast Kooskora külast.
2010. aastal asutati külaliikumist edendav MTÜ Adiste. 2012. aastal avati korrastatud külaplats. Adiste külavanem on Eino Kuivalainen.
Adiste küla osad on Haidaku, Koti, Kriiva ja Tsura.
Adistes on sündinud majandusteadlane Heidi Soe.
Nime päritolu.
Sama päritolu näib olevat Raplamaal olev Adila. Nime aluseks võib oletada mingit isikunime, sest nii "-la" kui "-ste" on sageli isikunimedest tuletatud kohanimede lõpus.
Adiste küla 17. sajandi nimekujud on lähedased tänapäevasele kohalikule hääldusele. 1627. aasta nimekuju saab analüüsida ka kui "Atsi(dõ)" või "Aditsi(dõ)". Selle algusosa "Adi" või "Ati" võib pidada tulnuks muinasgermaani isikunimest, näiteks "Atte, Adde, Ati" või "Adi". Noorema mugandusena võiks "Adi" pärineda Andreasest või Adolfist, aga Adiste küla nimi on nii vana, et see pole tõenäoline.
Andre

Andre on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Külas on olnud Andre karjamõis.
Külas asub Andre Tõnisekivi.
Eoste

Eoste (võru keeles Eostõ) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Eoste külgneb läänes Valgesoo ja Taevaskoja külaga, edelas Mammastega, lõunas Himmastega, idas Adistega, põhjas Mooste valla Säässaare külaga. Eoste küla läänepiir kulgeb mööda Orajõge ja Ahja jõge.
Loodus.
Ahja jõe ääres asub Eoste hoiuala.
Kultuur.
Eoste külas asuvad mitmed arheoloogiamälestisena kaitse alla võetud kääpad. Arheoloogiamälestistena on kaitse all ka Eoste Ristimägi ja Keldrimägi. Külas asuvad ka Eoste ristipuud ja Porgandi ristipuud.
Taristu.
Eoste küla läbivad Himmaste–Rasina tee (18162) ja Kärsa–Eoste tee (18181).
Välisluure

Välisluure on salajase informatsiooni kogumine välisriikidest. Info kogujat nimetatakse luureagendiks ehk spiooniks.
Välisluuret teevad kõik luureametid (v.a vastuluureametid). Neid eristatakse kogutava info erialalisuse (sõjaväeluureametid koguvad sõjaväelist infot, sõjaväeluure hulka liigitatav mereväeluure kogub infot sõjalaevastike ja sõjalaeva tehnika kohta jne) ja info kogumisel kasutatava kogumisvahendi järgi (agentuurluure ja tehniline luure).
Välisriigis tegutsevat agentide võrku nimetatakse residentuuriks, seda juhtivat elukutselist luureohvitseri residendiks. Residentuurid liigitatakse legaalseteks ja illegaalseteks residentuurideks. Legaalne residentuur on seotud suursaatkonnaga, kus diplomaadiameti kattevarjus jadiplomaatilise kaitse all olevad luureohvitserid juhivad agentide võrke. Illegaalsed residentuurid diplomaatilist katet ei kasuta. Ühes riigis võib suurtel luureametkondadel olla mitu üksteisest sõltumatut residentuuri.
Välisluure teeb ka vastuluuret välisriikides: püüab leida informatsiooni kodumaal tegutsevate välisriikide spioonide kohta, samuti vastutab suursaatkondade luurealase kaitse eest.
Vastuluure

Vastuluure (siseluure) ülesanne on riigi poolt riigisaladuseks kuulutatud teabe kaitsmine ja kaitstavale teabele ebaseadusliku ligipääsu (inim- ja tehnilise luure) takistamine. 
Passiivsed meetmed.
Vastuluuret viiakse läbi passiivsete ja aktiivsete meetmetega. Passiivsete meetmete hulka kuuluvad riigisaladuste ja saladusekandjate kaitsmine tehniliste ja teabehankemeetoditega.
Aktiivsed meetmed.
Aktiivsete meetodite hulka kuulub ka potentsiaalsete vastaste (välisriikide) luureagentuuridesse tungimine nende töötajaid koostööle värvates või luureohvitsere nende agentuurvõrku suunates selleks, et saada seestpoolt informatsiooni nende luureteenistuste tegevusest.
Liza Minnelli

Liza May Minnelli (sündinud 12. märtsil 1946 Los Angeleses Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja.
Liza Minnelli ema oli näitleja Judy Garland ja isa filmirežissöör Vincente Minnelli.
Esimese filmirolli tegi Minnelli kaheaastaselt koos emaga filmis "In the Good Old Summertime". Peaosa eest Bob Fosse'i filmis "Kabaree" (1972) sai ta mitu filmiauhinda, sealhulgas ka Oscari ja BAFTA auhinna.
Aastal 1977 mängis Liza Minnelli Robert de Niroga filmis "New York, New York". Tema lauldud ja filmis kõlanud nimilaul sai hitiks.
Isiklikku.
Liza Minnelli on olnud abielus neli korda: Peter Alleniga (1967–1974), Jack Haley juunioriga (1974–1979), Mark Geroga (1979–1992) ja David Gestiga (2002–2007). Kõik abielud lõppesid lahutusega. Lapsi tal ei ole.
Liza Minnellil on olnud probleeme alkoholi ja narkootikumidega.
Luureagentuur

Luureagentuur on luureamet, mis tegeleb agentuurluurega ehk salajase teabe kogumisega välisriikidest, kasutades selleks luureagente ehk spioone.
Luureamet

Luureamet on riigiasutus, mille ülesanne on koguda ja analüüsida salajast või raskelt kättesaadavat teavet ehk teha luuret.
Luureametid liigitatakse peamiselt välis- ja vastuluureametiteks.
Välisluureametid liigitatakse vastavalt infokogumise viisile agentuur- ja tehnilise luure ametiteks.
Luureameteid liigitatakse veel ka vastavalt sellele, kas nad koguvad tsiviil- või sõjaväealast infot, viimast koguvad sõjaväeluure ametid.
Eesti.
Eestis tegeleb välisluurega Välisluureamet ja vastuluurega Kaitsepolitseiamet.
Tehniline luure

Tehniline luure on salajase või raskesti kättesaadava info kogumine tehniliste vahenditega.
Türi kevadfestival

Türi kevadfestival toimub alates 2007. aastast Eesti kevadpealinnas Türil. Festivalil on ühendatud klassikalise muusika ja loodus.
Festivali algataja, kunstiline juht ja produtsent on klavessinist Iren Lill.
Türi kevadfestivali korraldavad Türi Arengu Sihtasutus ja Türi vallavalitsus.
Hanikase

Hanikase (kohalik hääldus Haankasõ) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus Põlva maakonna Orava valda.
Küla territooriumilt voolab läbi Tuderna oja. Küla lõunapiiril voolab Liinamäe oja.
Külas asus kool (1873–1997). Tänapäeval tegutsevad koolimajas Hanikase külakeskus ja raamatukogu.
18.–19. sajandil jagunes küla kaheks ning tekkisid Mäe-Hanikase ja Ala-Hanikase. Need külad liideti uuesti 1977. aastal. Lisaks liideti samal aastal Hanikase külaga ka Süväoja (Süvaoja) ja Varigu (Variku).
Jantra

Jantra on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla läbib Madala oja.
Jantra ja Madala vahel Pokomäel asub arvukalt kaitsealuseid kääpaid.
Kahkva (Võru)

Kahkva on küla Võru maakonnas Võru vallas Tartu–Petseri raudtee ääres.
Külas on tegutsenud Kahkva kool. Tegevus lõpetati 1977. aastal, seejärel asus hoones rahvamaja.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla läbib Niitsiku–Võmmorski tee.
Küla kirdenurk ulatub Mädajõeni. Mööda Mädajõge põhja pool asub teine samanimeline küla.
Kahkval asub arheoloogiamälestiseks arvatud kalmistu.
Vivva

Vivva on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla üheks piiriks on Tartu–Petseri raudtee.
Külas asus Orava mõisa hobusetall.
Loodusobjektidest asub külas Liphardi mänd, mida arvatakse olevat üle 300 aasta vana.
Sõjaväeluure

Sõjaväeluure on riikide sõjalise juhtkonna juhitav teabehankeprotsess, mille eesmärk on erinevatel tasemetel ja viisidel riikide võimalike vastase kohta informatsiooni ja teabe kogumine. 
Sõjaväelise iseloomuga salajase informatsiooni kogumine seisneb riigi ja sõjalise juhtkonna ning selle juhtorgani staabi poolses luuretöö organiseerimises, mis viiakse läbi koostöös riigi luureühenduse sõjaliste luureotstarbeliste allüksuste poolt võimaliku ja reaalse vaenlase kohta info kogumisel ja selle töötlusel (analüüsil), kogutud teabe edastamisel otsuste vastuvõtmiseks sellest huvitatud isikutele ja asutustele. Sõjaväeluuret tehakse nii sõjategevuse eelsel (rahuajal) kui ka sõjategevuse ajal.
Sõjaväeluure eesmärgiks on sõjategevuse ettevalmistusetapil hankida selliseid vajalikke luureandmeid, mis välistaks tõenäolise vaenlase poolt ootamatu tegevuse ja kindlustaks oma kaitseressursside õigeaegse ja efektiivse kasutamise. 
Sõjaväeluuret viiakse läbi kolmel tasandil:
Sõjaväeluureametid on igas riigis välja kujunenud tavade järgi kas ühendasutused või jagunevad vastavalt sellele, millise väeliigi kohta nad infot koguvad.
Kakusuu

Kakusuu (kasutatud ka nimekujusid Kakusoo ja Kahusoo) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Kamnitsa

Kamnitsa (kohalik hääldus Kaamnitsa) on küla Võru maakonnas Võru vallas Tartu–Petseri raudtee ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla lähistel voolab Kamnitsa oja. Külast loodesse jääb Meenikunno looduskaitseala.
Küla äärealal asus Kõrgemäe vahtkonna puukool.
Kliima küla

Kliima on küla Võru maakonnas Võru vallas Tartu–Petseri raudtee ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla lähistel asus Kliima raudteejaam.
Külas on tegutsenud pood.
Kliima külast Pura talust on pärit Leo Kunnas.
Korgõmõisa

Korgõmõisa (ka: Kõrgemõisa) on küla Võru maakonnas Võru vallas. 
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla läbib Niitsiku–Võmmorski tee.
Seal asus Korgõmõisa karjamõis.
Kõivsaare

Kõivsaare (kohalik hääldus Kõivsaarõ) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) kuulud küla Põlva maakonnas Orava valda.
Külas asub mitu väiksemat sooala. Suur osa territooriumist on kaetud metsaga.
Kõliküla

Kõliküla (ka: Kõlli) on küla Võru maakonnas Võru vallas Tartu–Petseri raudtee ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla ääres asub Piiroja soo ja veel mitu väiksemat sooala.
Signaaliluure

 
Signaaliluure (ka "signaalluure", inglise keeles "signals intelligence", SIGINT) on tehniliste ja elektrooniliste tehnikavahenditega sidekanalite kaudu edastatava informatsiooni kogumise ja salvestamise meetod.
Signaaliluure liigid.
Signaaliluureks nimetatakse üldistavalt kõikide info- ja signaalide edastuskanalite kohta informatsiooni kogumist, kuid lähtudes konkreetsest teabehankemeetodist või teabeedastusmeetodist on signaaliluurel ka alldistsipliinid ehk alajaotused:
Eristatakse ka järgmisi signaaliluure alaliike:
Signaaliluurega tegelevad kõik arenenud riikide välisteabehankega tegelevad luureametkonnad ja sõjaväeluureametkonnad ning ka siseriiklikku julgeolekut tagavad kriminaalpolitsei ja julgeolekuasutused.
Sõjaväeluures on vastavalt NATO signaaliluure poliitikale ja doktriinile (MC-101) signaaliluure (SIGINT) alldistsipliini sideluure (COMINT) vahenditega kogutud või sünteesitud teave, mille põhjal on võimalik tuvastada kogumisviis, salastatud "täiesti salajasel" tasemel, aga alldistsipliini elektroonilise luure (ELINT) vahenditega kogutud ja sünteesitud teave salastatakse "salajasel" tasemel.
Maailma suurim side pealtkuulamisega tegelev asutus on mitut suurt Lääne sideluureluureorganisatsiooni ühendav side- ja kosmoseluure võrk Echelon.
Kosmoseluure

Kosmose- ehk satelliitluure (inglise keeles "Geospatial Intelligence" ehk "GEOINT") on salajase või raskesti kättesaadava info kogumine kosmoses paiknevate luuresatelliitide abil.
Kosmoseluure eeldab luuresatelliidi olemasolu, see on väga kallis ning seetõttu tegelevad kosmoseluurega üksikud riigid.
Suurim kosmoseluuret koordineeriv luureamet on Ameerika Ühendriikide Riiklik Julgeolekuagentuur NSA ("National Security Agency").
Debiilik

Debiilikuks nimetati varasemas meditsiiniterminoloogias debiilsust ("debilitas mentis") põdevat inimest. Tänapäeval on meditsiinis sellest terminist loobutud, sest see sõna on muutunud sõimusõnaks. Selle asemel räägitakse vastavalt RHK-10 klassifikatsioonile kerge vaimse alaarenguga isikust.
Armeegrupp Felber

Armeegrupp Felber (saksa keeles "Armeegruppe Felber") oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägedesse kuulunud väeüksus.
Ajalugu.
Formeeriti 25. mail 1942. aastal XXXXV eriotstarbelisest korpusest Prantsusmaal. 26. augustil 1943. aastal formeeriti
ümber 19. armeeks.
*Hans Felber (25.05.1942)
Allunud väeosad.
22. detsember 1942.:
*328. jalaväediviis
*335. jalaväediviis
*326. jalaväediviis
*327. jalaväediviis
7. juuli 1943.:
*326. jalaväediviis
*388. tagavaradiviis
*356. jalaväediviis
*715. jalaväediviis
Riigisaladus

Riigisaladus on teave, mida riik kaitseb avalikuks tuleku või juurdepääsuõiguseta isikule teatavaks saamise eest. Riigisaladuse kaitse nõuete rikkumine on kuritegu ja seda nimetatakse spionaažiks.
Eesti Vabariigis on Kaitsepolitseiameti põhiülesandeid korraldada riigisaladuse kaitset. Riigisaladuse kaitse eest vastutab ka isik, kellele on riigisaladus usaldatud.
Riigisaladuse liigitamine Euroopa Liidu õiguses.
Euroopa Liidus on riigisaladusel neli taset.
Riigisaladus Eesti Vabariigis.
Riigisaladuse kaitse õigusnormid on sätestatud riigisaladuse ja salastatud välisteabe seaduses ning selle seaduse alusel kehtestatud õigusaktides. 
Riigisaladuse kaitse korraldamine on Kaitsepolitseiameti, Kaitseväe ja Välisluureameti ülesandeid. Kaitsepolitseiameti ülesanne on: 
Välisluureameti ülesanne on: 
Isik saab juurdepääsu riigisaladusele, kui tal on: 
Kõrgema taseme riigisaladusele juurdepääsu õigusega saab juurdepääsu ka madalama taseme riigisaladusele. Madalama taseme riigisaladusele juurdepääsu õigus ei anna õigust juurdepääsuks kõrgema taseme riigisaladusele.
Konfidentsiaalse, salajase või täiesti salajase taseme riigisaladusele juurdepääsu loa saamiseks peab läbima julgeolekukontrolli. Piiratud tasemega riigisaladusele saab juurdepääsu ametikoha alusel. Need ametikohad määrab asutuse juht või juhtorgan. Julgeolekukontroll ei ole piiratud tasemega riigisaladuse puhul kohustuslik. Ent ametnik või töötaja vabastatakse ametikohalt, kui ilmneb asjaolu, mille puhul julgeolekukontroll ei annaks juurdepääsuluba. 
Riigisaladusele juurdepääsu load jagunevad kaheks: füüsilise isiku ja juriidilise isiku juurdepääsuluba. Juriidilise isiku juurdepääsuluba ei laiene seal töötavatele füüsilistele isikutele.
Eestis korraldab riigisaladuse kaitset riigisaladuse kaitse komisjon, mille koosseisus on Kaitseministeeriumi julgeolekuosakonna juhataja, Riigikantselei koordinatsioonidirektor, Siseministeeriumi nõunik, Vabariigi Presidendi julgeolekunõunik, Välisministeeriumi diplomaatilise julgeoleku osakonna peadirektor, Kaitsejõudude Peastaabi luureosakonna julgeoleku jaoskonna ülem, Kaitsepolitseiameti peadirektor, Kaitsepolitseiameti esindaja, Välisluureameti peadirektor, Välisluureameti esindaja.
Sophia Loren

Sophia Loren (sündinud Sofia Villani Scicolone; 20. septembril 1934 Roomas) on Oscariga pärjatud itaalia näitleja ja seksisümbol. Teda peetakse sageli Itaalia populaarseimaks naisnäitlejaks. 
Elukäik.
Hariduse sai Sophia Loren Pozzuolis. Tema perekond oli väga vaene. 12-aastaselt astus ta kohalikku õpetajate instituuti, lootes õppimise ajaks saada ka elukoha. Loren on meenutanud, et sel ajal oli ta pikk, inetu ja sünge. Järgnevatel aastatel ta kosus ning pärast teise koha võitu iludusvõistlusel asus elama Rooma, kus lootis saada filmitäheks. Tema läbimurre toimus 1950. aastal, kui ta tutvus filmiprodutsent Carlo Pontiga, kellega hiljem ka abiellus.
Ponti toetas Loreni näitekunstiõpinguid ning andis talle esimese filmirolli. Kolmel järgmisel aastal tegi Sophia kaasa 20 filmis. Mõnikord osales ta isegi ühel perioodil kolme filmi võtetel. Ta sai populaarseks kogu Euroopas. 1955. aastal mängis ta esimest korda USA filmis "The Pride and the Passion", kus astusid üles ka Cary Grant ja Frank Sinatra.
1961. aastal võitis Sophia Loren briljantse osatäitmise eest Itaalia filmis "La ciociara" ("Ciociaralanna") parima naisnäitleja Oscari.
1960. aastate keskel sai Loren Prantsuse kodakondsuse.
Aizkraukle rajoon

Aizkraukle rajoon oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.
Rajoonis asus Daugava jõel Baltimaade suurim hüdroelektrijaam, Pļaviņase HEJ.
1. juulil 2009 jagati rajoon Aizkraukle, Koknese, Nereta, Pļaviņase, Skrīveri ja Jaunjelgava piirkonnaks.
Haldusjaotus.
Vallad.
Rajoonis oli 18 valda.
Balvi rajoon

Balvi rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes idas Venemaaga.
Rajoonis oli kaks linna: Balvi ja Viļaka.
2009. aastal loodi rajooni asemele neli piirkonda: Balvi, Baltinava, Rugāji ja Viļaka piirkond.
Luureohvitser

Luureohvitser on sõjaväelise auastmega luurealase koolituse läbinud ohvitser, kelle ülesanne on koguda varjatult salastatud informatsiooni välisriikides või juhendada värvatud agente ehk spioone.
Luureohvitseri, kelle ülesandeks on juhendada koostööle värvatud spiooni, nimetatakse kontrollohvitseriks.
Vastuluureohvitser on sõjaväelise auastmega ohvitser, kes on saanud vastava väljaõppe ning kelle ülesanne on välisriigi agentide avastamine, ümbervärbamine, varjatud jälgimine jne.
Kõvera

Kõvera (kohalik hääldus Kõvõra) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Külas on Kõvera järv ning sellest põhja pool asuvad Väikujärv ja Kõvera väikejärveks nimetatud Tahojärv.
Kõvera Tornimäel asus varem triangulatsioonitorn ja tegutses saekaater.
Küla territooriumi läänepiiri märgib Tartu–Petseri raudtee. Lähim peatus asub Rõssal (Orava raudteejaam).
Lepassaare

Lepassaare (kohalik hääldus Lepässaarõ) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla läbib Valga–Petseri raudtee ja sellel paikneb Lepassaare raudteejaam.
Külas on asunud algkool ja apteek.
1977. aastal liideti Lepassaarega suurem osa Lossina külast (väiksem osa Hellekunnu külaga).
21. oktoobril 2023 avati külas Eduard Pütsepa mälestuskivi.
Liinamäe

Liinamäe on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla põhjaküljel voolab Liinamäe oja. Külast voolab läbi Tuderna oja
Luuska

Luuska on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Külas tegutses 1776–1965 Luuska kool.
Külas paikneb lähestikku viis žalnikut ehk kividega vooderdatud kääbast.
Madi

Madi on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Marga

Marga on küla Võru maakonnas Võru vallas. Küla lähistel voolab Marga oja.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Orava

 
Orava on küla Võru maakonnas Võru vallas Vastseliina–Värska maantee ääres. Orava on Tallinnast 285 km ja Põlvast 42 km kaugusel. 
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli küla Põlva maakonnas asunud Orava valla halduskeskus.
Külas asuvad ambulatoorium, apteek, kool jms. Orava metskonna keskus ja Orava raudteejaam asuvad naaberkülas Rõssas. Kultuurimaja asub Hanikases.
Orava küla läbib Vastseliina–Värska maantee ning vaid mõne kilomeetri kaugusele jäävad kaks raudteeliini: lõunas Valga–Petseri raudtee (lähim jaam Piusa) ning kirdes Tartu–Petseri raudtee.
Ajalugu.
Orava ümbrus kuulus varem (1561) Vastseliina linnuse piirkonda ja anti Liivi sõja ajal Petseri kloostrile. Tollal tunti küla Suur-Vaigusitsana ("Большая Вайгужицы").
Orava nimi ilmus ürikusse 1638 (Oraw Laur). 17. sajandil rajati Vastseliina karjamõisana Orava mõis (Orrawa, hiljem Waldeck). Omaette mõisaks sai see 19. sajandi keskel. Märtsis 1700 toimus Oraval talurahvarahutus, mille käigus mõis rüüstati.
Eesti Vabadussõjas 13.–30. märtsil 1919, pidasid Lõunarindel Eesti rahvavägi ja Nõukogude Venemaa Punaarmee rohkem kui kahe nädala kestel ägedaid lahinguid Orava mõisa ümbruses. Punaarmee lootis sellest piirkonnast võtta ette suurema pealetungi Võru ja Tartu suunas. Rahvavägi seevastu püüdis suruda vastase Pihkva järveni, lühendades seeläbi liialt pikaks veninud rindejoont.
Nõukogude okupatsiooniperioodil asus külas Orava sovhoosi keskus.
Loodus.
Külas asuvad Orava järv, Orava Mustjärv ja Solda järv.
Külast voolab läbi Kamnitsa oja.
Kultuurimälestised.
Kultuurimälestistena on kaitse alla võetud mitmed endise Orava mõisa hooned (tõllakuur, aidavaremed, mõisa abihoone ja teenijatemaja mantelkorsten).
Mõisaansambli juures paikneb 1934. aastal avatud ja 1989. aastal taastatud Orava Vabadussõja mälestussammas.
Küla territooriumi lõunaosas asuvad mitmed kaitsealused kääpad ja arheoloogiamälestis Kalmato lohk.
Piusa

Piusa on küla Võru maakonnas Võru vallas. 
Kohanime Piusa päritolu pole teada. Võimalik, et see on seotud sõna "pikk" lõunaeesti vormiga "piune".
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Külast jookseb läbi Valga–Petseri raudtee ning sellel asub Piusa raudteejaam. Jaamas peatuvad suveperioodil (maist augustini) Elroni reisirongid liinil Tartu–Koidula–Piusa.
Seal asub Piusa liivamaardla. Liiva kaevandamise käigus on moodustatud ka Piusa koopad ning pärast kaevandamise lõppu on koobaste ja seal elavate nahkhiirte kaitseks loodud Piusa koobastiku looduskaitseala.
Mööda külaterritooriumi lõunakülge voolab Piusa jõgi. Jõeäärset ala kaitstakse Piusa-Võmmorski hoiuala koosseisus.
Raudtee ja jõe vahelisel alal asub arvukalt kaitsealuseid kääpaid.
2018. aasta detsembrist kuni 2021. aasta suveni parandab ELF Piusal projekti „Tiigilendlase elupaikade parandamine Eestis‟ raames tiigilendlaste talvitusolusid.
2025. aasta suvest ehitatakse Piusa silla asemele uus sild. Vana sild ehitati aastal 1964 ning remonditi 1994. Silla amortiseerumise tõttu vana sild lammutati ning asemele ehitatakse uus 51,6 meetrine 3-avaline teraskomposiit sild.
Praakmani

Praakmani on küla Võru maakonnas Võru vallas Valga–Petseri raudtee lõunaküljel.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Külas on olnud Praakmani mõis.
Külaterritooriumi läänepiiri märgib Viluste–Lindora tee.
Päka

Päka on küla Võru maakonnas Võru vallas Järvepää järve ja Tartu–Petseri raudtee vahelisel alal.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Päka küla põhjapiiri märgib Rebasmäe oja, mille juurde on moodustatud Rebasmäe hoiuala.
Küla kirdenurgas asuvad neli kaitsealust kääbast.
Küla läbib Niitsiku–Võmmorski tee.
Pääväkese

Pääväkese (ka: Päevakese) on küla Võru maakonnas Orava vallas Mädajõe ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Külast voolavad läbi Suuroja ja Lambaoja, mis liituvad enne Mädajõkke suubumist.
Külas sündisid kirjanik ja poliitik Karl Ast ning tema vend Gottlieb Ast, seal on sündinud ka tõlkija Friedrich Kõlli.
Seal asuvad Päevakese allikas ja Läte Kahkvas.
Rebasmäe

Rebasmäe (kohalik hääldus Rebäsmäe; varasema nimega ka "Rebasemäe") on küla Võru maakonnas Võru vallas Tartu–Petseri raudtee ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla lähistel voolab tumedaveeline Rebasmäe oja. Raudteest põhja poole jääval alal on oja ümbruse metsade kaitseks moodustatud Rebasmäe hoiuala. Oja ääres asuvad ka Rebasmäe allikas ja kaitsealused Rebasmäe kuused. Küla piires suubub sellesse Kamnitsa oja.
Küla loodenurgas asuvad Põrguhavva soo ja Sükävhavva soo. Nende juures on Ilumetsa meteoriidikraatrid.
Külast läände jääb Meenikunno looduskaitseala.
Küla läbib Ilumetsa–Rõssa tee.
1977. aastal liideti Rebasmäe külaga Huulõ.
Rõssa

Rõssa on küla Võru maakonnas Võru vallas Tartu–Petseri raudtee ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Külas asub Orava raudteejaam, kus peatuvad reisirongid liinil Tartu–Koidula. Orava küla on ka lähim kohalik keskus, see asub Rõssa külast edelas umbes 4 km kaugusel.
Küla idapiiril voolab Mädajõgi, lääneossa jääb mitu sood.
Rõssa küla kirdenurgas asub vana linnusekoht.
Soe (Võru)

Soe on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla lähistel paikneb Soe soo.
Küla läbib Karisilla–Petseri maantee, mille ääres asus Soe kõrts.
Soena

Soena (ka: Soenina) on küla Võru maakonnas Võru vallas Piusa jõe ja Valga–Petseri raudtee vahelisel alal.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Jõeäärne osa külast jääb Piusa-Võmmorski hoiuala territooriumile.
Soena küla läbib Hanikase–Tamme tee, mille ääres on mitmed arheoloogiamälestisteks arvatud kääpad. Kultuurimälestistena on arvel ka üks asulakoht.
Suuremetsa

Suuremetsa (kohalik hääldus Suurõmõtsa) on küla Võru maakonnas Võru vallas. Küla lähistel voolab Suuremetsa oja.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla lõunapiiri märgib Valga–Petseri raudtee.
Suuremetsa küla põhjaosas asub looduskaitse all olnud Tuttuga pettai.
Külast voolavad läbi Tuderna oja ja Suuremetsa oja.
Suurõmõtsa

Suurõmõtsa on kahe Eesti küla nime kohalik hääldus:
Tamme (Võru)

Tamme (kohalik hääldus Tammõ, kasutusel ka nimi Saetamme) on küla Võru maakonnas Võru vallas Piusa jõe ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla põhjapiiri märgib Valga–Petseri raudtee. Küla läbib Hanikase–Tamme tee, mis liitub seal Kääpa–Obinitsa–Võmmorski–Petseri teega.
Osa külast jääb Piusa-Võmmorski hoiuala territooriumile.
Küla piires suubuvad Piusa jõkke Märdioro oja ja Korgõsilla oja.
Külas tegutsesid varasemal ajal Tamme vesiveski ja Toho veski.
Tamme küla territooriumile jäävad mitmed arheoloogiamälestisteks arvatud kääpad. Kultuurimälestistena on arvel ka üks asulakoht ja kalmistu.
Tuderna

Tuderna (kohalik hääldus Tudõrna) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Küla lõunapiiri märgib Piusa jõgi. Külast voolab läbi Tuderna oja, mis liitub küla piires Piusa jõega.
Küla läbib Valga–Petseri raudtee, kus asus kuni 2001. aastani Tuderna raudteepeatus. Enne teist maailmasõda ületas raudtee Tuderna oja raudteesillal, mis oli tollal Eesti kõrgeim raudteesild. Pärast silla hävimist rajati selle asemele truubiga kõrge raudteetamm. Selle 1880. aastatel rajatud sillaga sarnane sild asub Lätis Rauna jõe kohal. Küll asuvad Tudernas aga kaks väiksemat raudteesilda.
Küla keskel asub arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht. Samuti jääb küla piiresse arvukalt kääpaid.
Osa külast jääb Piusa-Võmmorski hoiuala territooriumile.
Tammõ

Tammõ on kahe Eesti küla kohalik (võrukeelne) nimi:
Igrise

Igrise (seto keeles "Igrissä"; ka "Igrõsõ", "Igresä", "Igrištše", "Igrissa", "Igrisa", "Igriša", "Igristše", "Igritse") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla asub Setumaal ja kuulub Poloda nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Järvepää

Järvepää (ka: "Järvepea", "Järvepera", "Nurovo-Kahovo") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla asub Setumaal ja kuulub Poloda nulka.
Küla lähistel asub Järvepää järv.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Kahkva

Kahkva on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Küla kuulus Räpina kihelkonda ja külas oli Kahkva mõis.
Kahkvast lõunas asub Järvepää järv, mida on nimetatud ka Kahkva järveks.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Karisilla

Karisilla (ka "Karisela", "Novinki", "Novikna") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Läbi küla voolab Karisilla oja.
Küla kuulub Setumaa Poloda nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Laossina

Laossina (ka Laosina, Laosino, Klavšino, Klavišno ja Laose) on Setumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Setomaa vallas asuv küla.
Küla kuulub Poloda nulka.
Laossina asub Lämmijärve kaldal Kulkna saare vastas. Laossinas asub üks kahest Setumaal säilinud külakalmistust Laossina kalmistu ja Jumalaema sündimise püha auks õnnistatud tsässon ehk külakabel. Laossina külapüha peetakse 21. septembril.
Laossinasse on registreeritud külaseltsing ja MTÜ Laossina Arenduskoda. Tegutsevad üks nakkevõrgu loaga põline harrastuskalur ja kaks väikest lambapidajat. Tegu on Mikitamäe valla aasta külaga 2013.
Laossina küla lähedal piki Mikitamäe–Võõpsu maanteed asub Laossina kääbaskalmistu.
Küla on esmamainitud 1780. aastal nimega Klavšina.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Varesmäe

Varesmäe (ka "Varõsõmäe", "Varõsmäe", "Varesemäe" "Baškirovo") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Küla idapiiril voolab Varesmäe oja.
Küla asub Setumaal ja kuulub Poloda nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Usinitsa

Usinitsa (kohalik hääldus "Uusinitsa"; ka "Suurõ-Usinitsa", "Suure-Usenitsa", "Usenitsa", "Suure-Uusinitsa", "Suur-Usenitsa", "Usenitsa-Suure", "Suure-Usenitsõ", "Uuseni", "Uusna", "Usenitse") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla asub Setumaal ja kuulub Poloda nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Toomasmäe

Toomasmäe (kohalik hääldus "Toomasemäe"; ka "Tomasovo") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Küla asub Setumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Aastatel 1977–2018 kuulus Käre küla Toomasmäe koosseisu.
Selise

Selise (seto keeles "Selissä"; ka "Selisä", "Selisa", "Selištše", "Selistše", "Selitsa") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Küla asub Setumaal Poloda nulgas.
Läbi küla voolab Varsaoja (Selise peakraav).
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Rõsna

Rõsna (ka "Rõsna-Vanaküla", "Suurõ-Rõsna", "Suure-Rõsna", "Suur-Rõsna", "Rosna-Suure", "Suure-Trostna", "Trostno-Bolšoi", "Tõstna" ja "Rõstna") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Asub Pihkva järve kaldal.
Küla kuulub Setumaa Poloda nulka.
Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Serov

Serov on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Kakva jõe ääres, Jekaterinburgist 338 km põhjas.
Ajalugu.
Asutati 1894. aastal Nadeždinski külana. 1926 sai linnaõigused, 1934–1937 kandis nime Kabakovsk, 1937–1939 taas Nadeždinsk. 1939 nimetati linn Nõukogude Liidu kangelase Anatoli Serovi järgi.
Serov on metallurgiatööstuse keskus.
Mikitamäe

Mikitamäe (seto keeles "Mikitämäe", "Mikidämäe"; ka "Mikuta", "Mäe"; vene keeles "Nikitina-Gora") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla asub Setumaal ja kuulub Poloda nulka.
Küla on üle 700 aasta vana. Mikitamäe vana tsässon (1694) on vanim säilinud puitehitis Mandri-Eestis, selle algses asupaigas olnud Mikitamäe kalmistu ei ole enam kasutuses. Külas asub ka Mikitamäe uus tsässon.
Küla oli enne 2017. aasta haldusreformi Mikitamäe valla halduskeskus ja kuulus Põlva maakonda.
Himma

Himma on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla kuulus varem Põlva kihelkonda. 
Aastatel 1945–1990 kuulus Himma küla Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus Himma küla Laheda valda.
Joosu

Joosu on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel paikneb Joosu soo.
Veekogudest asuvad küla territooriumil järved Joosu Savijärv ja Likõlaanõ karjäär ning küla läbib Karioja.
Ajaloost.
Küla kuulus Põlva kihelkonda ja külas oli Joosu mõis. Aastatel 1883–1891 eksisteeris Joosu vald. Küla on saanud nime parun Justus Johann Ludwig Briesemann von Nettigi eesnime järgi.
Aastatel 1945–1990 kuulus Joosu küla (1978. aastani Joosu asundus) Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus Joosu küla Laheda valda.
Joosu külaga on liidetud Lammassaarõ küla.
Lahe (Põlva)

Lahe on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1990–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Laheda vallas.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda.
Mustajõe

Mustajõe on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla kuulus Põlva kihelkonda. 
Aastatel 1945–1990 kuulus küla Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Laheda valda.
Külas asub ohvrikivi.
Mustajõe külas on sündinud kunstnik Lembit Lepp.
Naruski

Naruski on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Küla kuulus Põlva kihelkonda.
Aastatel 1945–1990 kuulus Naruski küla Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus Naruski küla Laheda valda.
Vaimne alaareng

Vaimne alaarengu korral on tegemist alaealise isiku ajukahjustuse tagajärjel tekkinud intellektuaalsete võimete vaegarenguga. Reeglina on häiritud vaimse alaarengu korral ka mälu.
Eristamaks vaimset alaarengut või vaegarengut (oligofreenia) vaimsest taandarengust (dementsus), on tõmmatud ajaline piir 18. eluaastale, millest varem intellektuaalsete võimete alanemise avaldumist nimetatakse vaimseks alaarenguks. Pärast 18. eluaastat ilmnev intellektuaalsete võimete alanemise avaldumist nimetatakse vaimseks taandarenguks (dementsuseks).
Haigus "vs." seisund.
Tänapäeval tõlgendatakse vaimset alaarengut kaheselt: ühed peavad vaimset alaarengut haiguseks ja teised mitte, nimetades seda seisundiks. 
Vaimse alaarengu haiguslikkuse pooldajad toovad esile tõiga, et kunagi toimus organismis patoloogiline protsess, mille tulemusena rikuti aju struktuur ja funktsioon. Kuna toimus struktuuri destruktsioon, siis on põhimõtteliselt võimalik struktuuri taastamine ehk ravi. Tänapäeval annavad selliseks raviks lootust tüvirakud. 
Seisundi pooldajad toovad esile tõiga, et vaimne alaareng on stabiilne ja muutumatu ning seetõttu pole põhjendatud rääkida haigusest, mis on oma olemuselt dünaamiline protsess.
Astmed.
Traditsioonilise psühhiaatrilise terminoloogia järgi eristatakse järgmisi vaimse alaarengu astmeid:
RHK-10 järgi eristatakse järgmised astmeid ja eristamise kriteeriumideks on inimese IQ.:
Vaimne alaareng karistusseadustikus.
Tsiviliseeritud maailmas tehakse psüühiliselt haigetele või vaimupuuetega isikutele erandeid karistusõiguslikus õigusemõistmises. Termin "nõrgamõistuslikkus" esineb tänapäeval ainult Eesti õigusaktides, KarS § 34. KarS § 34 kohaselt nõrgamõistuslik inimene ei ole süüdiv, kui ta teo toimepanemise ajal ei olnud võimeline aru saama oma teo keelatusest või arusaamisest. Ainult kohus saab määrata kohtuekspertiisi, kus kohtupsühhiaater teeb psühhiaatrilise hinnangu koos juurdekuuluvate kliiniliste asjaoludega.
Pragi

Pragi (ka: Koiola) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Orajõe ääres.
1977 nimetati Koiola küla ümber Pragi külaks.
Külas asub Pragi Silmaläte. Küla lähistel on Pragi soo. Küla lõunapiiril on Vardja järv ja Kundsa järv.
Külas juures soos asub arheoloogiamälestiseks arvatud pelgupaik "Kirstumägi".
Ajaloost.
Küla kuulus Põlva kihelkonda.
Enne Liivi sõda kuulus Kirumpää linnusele. 1939. aastani kuulus Koiola valda Võrumaal. Aastatel 1945–1990 kuulus küla Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus Pragi küla Laheda valda.
Roosi

Roosi on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda.
Aastatel 1945–1990 kuulus küla Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Laheda valda.
1970. aastatel liideti Roosi külaga Kruuta küla.
Roosi külas asub Soehavva rändrahn.
Suurküla (Põlva)

Suurküla (kohalik hääldus Suurkülä; kasutatakse ka nime Joosu-Suurküla) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 
Külas asub murukattega Ridali lennuväli.
Kuulus Põlva kihelkonda. 
1978. aastani oli küla ametlik nimi Joosu-Suurküla. Aastatel 1945–1990 kuulus küla Mustajõe külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Laheda valda.
Külas asuvad Joosu kooli hoone ja endise Aleksandri valla vallamaja , samas hoones on olnud ka Laheda vallavalitsus ja Mustajõe külanõukogu. Osaliselt on säilinud Tilsi mõisale kuulunud Vana-Valsi karjamõis. Külas on olnud ka tuuleveski ja vesiveski. Kerikumäge seostab pärimus katku aegse surnuaiaga.
Tilsi

Tilsi on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1990–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Laheda vallas.
Küla kuulus Põlva kihelkonda ja külas oli Tilsi mõis. Tilsis asub kauplus, Tilsi lastekodu, lasteaed, Tilsi Põhikool, vallavalitsus, Tilsi raamatukogu, perearstikeskus ja mitu ettevõtet.
Tilsis asub kaks järve, Tilsi Pikkjärv ja Kõrbjärv. Küla lähistel voolab Tilsi oja.
Vallakeskusest Tilsist on Põlvasse ja Võrru ligikaudu 15 km, Tartusse on 60 km.
Tilsi mõisapark koos Tilsi Pikkjärvega on looduskaitseobjekt. Tilsi mõisapargis kasvab haruldane Amuuri korgipuu.
Tilsiga liideti 1977. aastal Koolitarõ (Koolitare) ja Viuperä (Viupera) küla.
Vardja (Põlva)

Vardja on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel on Vardja soo ja Vardja järv.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Laheda vallas.
Küla kuulus Põlva kihelkonda.
1977 liideti külaga Ortuskülä.