tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaarma vald (1939)

Kaarma vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kaisvere külas. Valla üldpindala oli 188,9 km2, elanike arv 1. detsembril 1941 2654.
Vald moodustati senise Loona valla maa-alast, välja arvatud Metsa talude maa-alad; senise Mustjala valla Järise küla Otti talu maa-aladest.
Vald kuulus Riigivolikogu 40. valimisringkonda, kust valiti Otto Pukk.
Vald kuulus Kuressaare põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. 1939. aastal oli vallas 629 talundit 2726 elanikuga.
Esimene vallavanem oli Juhan Tiik.
1940/41. aasta eelarve oli tasakaalus 24 751,03 krooni, millest tuluna kogukonnamaksu oli ette nähtud 11 900 krooni. Kogukonnamaksu maksjaid oli vallas 1274, maksu suurus oli 5–20 krooni.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Aste külanõukogu, Eikla külanõukogu ja Kaarma külanõukogu.
Vallas on sündinud Juhan Veel.
Laimjala vald (1939)

Laimjala vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Laimjala külas.
Vald moodustati senise Laimjala valla maa-alast ja senise Valjala valla Ranna küla ja Rõõsa asunduse piirkondadest.
Esimene vallavanem oli Joosep Tumma. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Aleksei Küng. Vald kuulus Riigivolikogu 39. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Rei.
Vald kuulus Pöide põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1. aprillil 1939 oli vallas 2019 elanikku.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Audla külanõukogu ja Laimjala külanõukogu.
Laiuse vald

Laiuse vald (saksa keeles "Lais") oli vald Tartumaal aastatel 1866–1950. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valla territooriumile. Vallamaja asus tänapäeva Laiuse aladel Sootaga külas.
Laiuse vald 1866–1939.
Laiuse vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aastal ning hõlmas algselt Laiuse ja Mõra mõisapiirkondi. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimeseks vallavanemaks valiti Juhan Raudsepp (oli vallavanem kuni 1869. aastani). Valda kuulusid Alavere, Iravere, Kantküla, Kasevere, Küüravälja, Lõpe, Mõra, Palupere, Raaduvere, Rava, Sootaga ja Vilina külad.
1893. aastal liideti vallaga Laiuse kirikuvald ning 1896. aastal Kivijärve vald Kaude, Kivijärve, Lemuvere ja Teilma külaga.
1917. aastal kuulusid valda veel Altvälja, Kasvandiku, Kirikuküla, Lehtmetsa, Litsemaa, Mäealuse, Mõisaküla, Otiaru, Ristimetsa, Saksamaa ja Vanatänava külad.
Selliseks jäi vald kuni 1939. aasta vallareformini.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776).
18. Laiuse vald – maa-alaga, mis moodustub senise Laiuse valla maa-alast, välja arvatud Raja nr. 35 talu maa-ala.
Laiuse vald 1939–1950.
Vallareformijärgne esimene Laiuse vallavanem oli Johannes Amor. Vald kuulus Riigivolikogu 47. valimisringkonda, kust valiti Karl Roomet.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
1945 moodustati valla koosseisus Kivijärve (Kivijärve, Kaude, Altküla, Teilma, Lemuvere, Saksamaa küla ja Kivijärve asundus), Mõisaküla (Kantküla, Iravere, Litsemaa, Ristimetsa, Kasvandiku, Vanatänava, Otiaru, Rava, Kirikuküla, Mõisaküla küla) ja Sootaga (Sootaga, Lõpe, Raaduvere, Kasevere, Alavere, Vilina, Kirikuvalla, Altvälja ja Lehtmetsa küla) külanõukogu.
1949. aastast alates kuulus Laiuse vald Jõgeva maakonda.
Helmi Kaber

Helmi Kaber (1923–1927 Helmi Suits, 1934–1935 Helmi Kuurmann, 2/15. mai 1901 Vao vald, Virumaa – 17. september 1969 São Paulo) oli eesti advokaat.
Õppis 1921–1926 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Filiae Patriae vilistlane. 
1926–1928 vandeadvokaat Ferdinand Karlsoni abi Tartus, 1928–30 vandeadvokaat Theodor Rõugu abi Tallinnas, 1930–1931 Tapal. Alates 1931 vandeadvokaat Tapal. Abiellus 1934 Anton Kuurmanniga. Tapa linnavolikogu juhataja, 1938. aasta Vabariigi Presidendi valimiste valijamees, Naiskodukaitse liige. 
Viimane elukoht Tallinnas Aia tän. 5–2. Põgenes 1943 Rootsi. Tunnustati teadmata äraolijaks ja sellekohane tunnistus anti välja tema abikaasale Anton-Eduard Kaber'ile 19. märtsil 1948 (Eesti NSV Teataja Lisa, 1948, 3).
Anton Kaber

Anton Kaber, ka Anton Eduard Kaber (kuni 1935. aastani Anton Eduard Kuurmann, 9. juuni 1901 Vihula vald – 2. august 1989) oli eesti advokaat.
Õppis 1922–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, 1924–1930 ja 1937–1940 õigusteaduskonnas, Ugala vilistlane. 
Oli kaugesõidutüürimees, abiellus 1934 Helmi Kaberiga, kelle neiupõlvenime ta endale 1935. aastal võttis. 
Mobiliseeriti 1941 Punaarmeesse, osales Teises maailmasõjas. Alates 1945. aastast advokaat Tallinnas.
Alli Süvalepp

Alli Süvalepp (31. oktoober 1912 Talli vald – 17. oktoober 1988 Tallinn) oli eesti botaanik.
Ta lõpetas 1940. aastal Türi aianduskeskkooli ja 1959. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
1972. aastal sai ta põllumajanduskandidaadi kraadi.
Ta töötas pikka aega Tallinna botaanikaaias.
Alates 1979. aastast oli ta Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi auliige.
Uno Vunk

Uno-Georg Vunk (11. september 1930 Tallinn – 17. november 2012 Tallinn) oli eesti poksija. 
Vunk poksis aastatel 1946–1958 Spartakis, kus tema treener oli Evald Seepere.
Vunk oli kärbeskaalus (kuni 50,8 kg) Eesti NSV meister (1949), kukk-kaalus (kuni 53,5 kg) Eesti NSV meister (1950) ja sulgkaalus (kuni 57 kg) viiekordne Eesti NSV meister (1952–1956). 
Vunk sai Spartaki üleliidulistel noorte meistrivõistlustel kärbeskaalus (kuni 50,8 kg) II koha (1949).
Vaike Paju

Vaike Paju (9. detsember 1930 – 11. mai 2012) oli eesti botaanik.
Ta töötas pikka aega Tallinna botaanikaaias.
Ta on maetud Järva-Jaani.
Saalomoni Saarte vapp

Saalomoni Saarte vapp on Saalomoni Saarte riigivapp. Vapp võeti kasutusele aastal 1978.
Vapikilpi hoiavad krokodill ja hai. Kilbil on kujutatud kotkas, fregattlinnud, kilp, odad ja nooled ning kilpkonnad.
Kilbi kohal on kaunistustega kiiver ja tõusev päike. Allservas on lint rahvusliku deviisiga "To lead is to serve" ('juhtida tähendab teenida').
Toomas Aro

Natan-Toomas Aro (sündinud 1951) on eesti kirurg ja kardioloog.
Ta on laste südamekirurg ning Tartu Ülikooli Kliinikumi kardiokirurgia osakonna juhataja.
Aral (Kasahstan)

Aral on linn Kasahstanis Kõzõlorda oblastis, Arali rajooni keskus. Asus varem Araali mere ääres, kuid nüüd on 12 km kaugusel veepiirist. 
2005. aastal valminud tammi valmimiseni oli veepiir üle 100 km kaugusel. 
Asula tekkis Orenburgi–Taškendi raudtee äärde 1905. aastal, linnaks sai 1938. aastal.
Nõukogude ajal oli Aralis 3 sõjaväelinnakut.
Kirisamblik (perekond)

Kirisamblik ("Graphis") on samblike perekond.
Eestis kasvab üks liik – harilik kirisamblik ("Graphis scripta").
Kokku on perekonnas 386 liiki.
Harilik kirisamblik

Harilik kirisamblik ("Graphis scripta") on liik samblikke kirisambliku perekonnast.
Ta kasvab lehtpuude siledal koorel – varjukamates metsades, lepa, kase, pihlaka, pärna, saare, vahtra tüvedel.
Sambliku viljakehad on nähtavad peente tumedate joontena heledamal puukoorel. Kuna nad meenutavad veidi kirjatähti, on samblik nimetatud kirisamblikuks.
Aral AG

Aral AG on Saksamaa kütuseettevõte, millel on kogu Saksamaal üle 2500 tankla.
Ettevõte asutati 28. novembril 1898 Bochumis ja kandis alguses nime Westdeutsche Benzol-Verkaufsvereinigung. Arali kaubamärk võeti kasutusele 1924. aastal. Alates 2002. aastast on see BP tütarettevõte.
Arali hüüdlause on "Alles super".
Sede do BankBoston

Sede do BankBoston on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos. 
Ehitis valmis aastal 2002. Pilvelõhkuja kõrgus on 145 meetrit ja sellel on 35 korrust.
Kadrioru staadion

Kadrioru staadion on 1926. aastal avatud Tallinna staadion, kus peetakse peamiselt jalgpalli- ja kergejõustikuvõistlusi. Staadionil on erinevatel andmetel istekohti 4700–5000 pealtvaatajale.
Kadrioru staadioni puittribüün valmis 1923. aasta kevadel VIII üldlaulupeo laululavaks. Arhitekt Karl Burmani projekti järgi rajatigi laululava sellisena, et teda oli kerge kasutada sporditribüünina. Puittribüün püsis 1936. aastani, siis hakati tegema ettevalmistusi raudbetoontribüüni ehitamiseks.
13. juunil 1926 avas staadioni 15 000 pealtvaataja ees riigivanem Jaan Teemant. Toimusid kergejõustikuvõistlused ning esimene jalgpallimäng Eesti ja Leedu vahel, mis lõppes Eesti 3:1 võiduga. Avavärava lõi 48. minutil Eduard Eelma. 
Kadrioru staadion oli Eesti jalgpallikoondise kodustaadion 2001. aastani, kui avati A. Le Coq Arena. Viimane koondisemäng peeti 3. septembril 2000 Portugali vastu. FCI Levadia kodustaadion oli ta 2018. aastani. Samuti pidas siin 2008. aasta hooaja lõpuni kodumänge Meistriliiga meeskond FC TVMK, kes majandusraskuste tõttu lõpetas oma tegevuse.
Eesti NSV ajal kandis staadion nime Dünamo staadion.
Staadioni kompleksi kuulub ka kergejõustiku harjutusväljak ja jalgpalli harjutusväljak.
Staadioni tribüün on 1997. aastast kultuurimälestis.
Lotus

Lotus Cars on Suurbritannia sportautode ja võidusõiduautode tootja.
Ettevõtte asutasid 1952. aastal Lotus Engineering Ltd. nime all insenerid Colin Chapman ja Colin Dare, kes mõlemad lõpetasid Londoni ülikooli kolledži, kuid Lotuse alguseks loetakse 1948. aastat, kui Chapman ehitas garaažis oma esimese võidusõiduauto. Logo keskel olevad neli tähte tähistavad ettevõtte asutaja Anthony Colin Bruce Chapmani initsiaale.
Chapman suri 1982 54-aastaselt südamerabandusse. 1986 ostis Lotuse General Motors. 27. augustil 1993 müüs General Motors Lotuse Bugatti omanikule Romano Artiolile kuuluvale Luksemburgi ettevõttele. Alates 1996 kuulub Lotus Malaisia ettevõttele Proton.
Lotuse peakorter on Inglismaal Norfolkis Hethelis.
Aastatel 1958–1994 osales Lotus Team Lotuse nime all Vormel 1 sarjas. Meeskond võitis kokku 7 konstruktorite tiitlit ja 6 individuaalset meistritiitlit. Esimesed neist võitis ta 1963 ja 1965 ning mõlemal juhul oli meeskonna esisõitja Jim Clark, kes on ka ainsana Lotuse eest kaks korda maailmameistriks tulnud. Viimased maailmameistritiitlid võitis Lotus 1978, kui maailmameistriks tuli Mario Andretti.
2010. aastal naasis Team Lotus Vormel 1 sarja Malaisia lipu all, sõitjad olid Jarno Trulli ja Heikki Kovalainen, meeskonda juhtis Malaisia ärimees Tony Fernandes. Samas koosseisus sõideti ka järgmisel aastal.
Seeriatootmise autod.
Lotus Elise
Kreektürn

Kreektürn ("Ziziphus") on taimeperekond türnpuulised sugukonnast.
Enamik liike on madalakasvulised puud või põõsad, söödavate viljadega.
Eestis selle perekonna liike pärismaisena ei kasva.
Budogoštš

Budogoštš on alev Venemaal Leningradi oblastis Kiriši rajoonis, Budogoštši valla keskus. Asub Ptševža jõe ääres.
Tekkis 1914 seoses Mgad Rõbinskiga ühendava Mga-Rõbinski raudtee ehitusega. Aleviks sai 1930. aastal.
Vassili Riis

Vassili Riis (31. august 1910 Pöide vald, Saaremaa – 28. veebruar 1998 Pärnu) oli Nõukogude julgeolekuasutuste töötaja, riigiametnik ja inimsusvastaste kuritegude toimepanija Saaremaal (vt juuniküüditamine).
Elulugu.
Vassili Riisi haridus oli 8 klassi. Elulookirjelduses märkis ta, et oli iseõppimise teel omandanud vene, saksa ja esperanto keele. Riis oli ÜLKNÜ liige 1926. aastast, teenis aega 1. Jalaväerügemendis Narvas, teda karistati Eesti Vabariigi vastase poliitilise tegevuse eest 1932. aastal 4-aastase vabadusekaotusega. Riis oli Eestimaa Kommunistliku Partei liige 1936. aastast. Juunipöörde järel oli ta ajalehe Meie Maa toimetaja.
Pärast 1940. aasta juunipööret (6.augustist) määrati Vassili Riis Poliitilise Politsei komissari ametikohale Saaremaal ja pärast politsei reorganiseerimist Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Saaremaa osakonna ülemaks 1.septembrist. Ta on muuhulgas allkirjastanud Eesti Naiskodukaitse Salme jaoskonna esinaise Aliide Kuuti vahistamiskäsu.
Pärast Saksa vägede kiiret edasiliikumist Mandri-Eestis 1941. aasta suvesõjas jäid Saaremaal asunud Nõukogude väed ja Nõukogude võimu esindajad (nn aktiiv) piiramisrõngasse, kus nad osutasid relvastatud vastupanu, kuni "väärtuslikuma kaadri", sh Vassili Riisi evakueerimiseni Leningradi.
1945. aastal töötas Vassili Riis ajalehe Saarte Hääle vastutava toimetajana. 1946. aastal määrati Vassili Riis Saaremaa TSN Täitevkomitee esimeheks.
Aastail 1948–1957 töötas ta mitme ajalehe toimetuses, viimati Pärnu Kommunisti toimetaja asetäitjana..
Kaitsepolitsei süüdistas Riisi 1996. aastal selles, et Eesti NSV SARKi Saaremaa osakonna ülemana andis ta 1941. aasta juunis-juulis nõusoleku 340 Eesti kodaniku arreteerimiseks.
Isiklikku.
Vassili Riisi onu Arseni Riis oli Kuressaare vangla ülem, kes mõisteti surma 1941. aastal. 25.märtsil 1940 abiellus ta Linda Alise Kaubiga (1920-1990).
Valge kukehari

Valge kukehari ("Sedum album") on paksuleheliste sugukonda kukeharja perekonda kuuluv taimeliik.
Valge kukehari kasvab Lõuna- ja Kesk-Euroopas, Lõuna-Skandinaavias, Türgis ja Armeenias.
Taimel on rohelised või punakad, ruljad, veidi laienevad või tömbi tipuga lehed. Väikestel võsudel on lehed tihedamalt kui õitseval varrel. Lehed on 7–20 mm pikad ja paiknevad vahelduvalt.
Õied on tsentraalsümmeetrilised, 2–4 mm pikad, asuvad õieraagude otsas, on valged ja moodustavad hõreda õisiku. Valge kukehari õitseb juunist augustini. Taime kõrgus võib olla 7–20 cm.
Eestis on liik levinud paiguti, peamiselt Loode- ja Lääne-Eesti loodudel ja hõreda taimestikuga paekivistel kohtadel.
Taime välimus sõltub tugevalt kasvutingimustest. Heades tingimustes, piisavalt vett ja toitaineid saanud taim kasvab märksa suuremaks kui halbades tingimustes kasvanud taim. Viletsais tingimustes tõmbub taim punakaks: veepuuduse tõttu peab ta sünteesima karotenoide, et kaitsta end fotoinhibitsiooni eest. Halbades tingimusets avanevad taime õhulõhed üksnes öösiti, kui temperatuur on madalam ja järelikult aurumine väiksem.
Valget kukeharja kasvatatakse ka ilutaimena, kuid ta metsistub kergesti. Valgest kukeharjast on aretatud kaks sorti: punakaspruunide lehtedega Murale ja Korallvaip, mille lehed on suvel rohelised ja talvel pronkspunased.
Valge kukehari on tähtis toidutaim paljude liblikate jaoks. Nende hulka kuuluvad "Cynthia cardui", koerliblikas ("Aglais urticae"), "Melitaea didyma", "Melanargia galathea", "Aphantopus hyperantus", "Coenonympha pamphilus", "Thecla betulae", "Satyrium acaciae", "Satyrium spini", "Fixsenia pruni", "Lycaena phlaeas", "Tyta luctuosa", "Typhonia beatricis", "Scopula marginepunctata" ja punalaik-apollo ("Parnassius apollo").
Suremuskordaja

Suremuskordaja on mis tahes kordaja ehk koefitsient, millega iseloomustatakse suremuse intensiivsust. 
Levinuim suremuskordaja on suremuse üldkordaja.
Lilleküla raudteepeatus

Lilleküla raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis. Peatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 2 km kaugusel Balti jaamast. Järgmine raudteepeatus on Tondi. Jaama juures jaguneb raudtee kaheks – lääne- ja idasuunaliseks. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.
Ümberistumisvõimalus on Tulika tänaval bussipeatuses Lilleküla jaam bussiliinidele 17 (J. Sütiste tee – Bussijaam), 17A (J. Sütiste tee – Juhkentali) ning 23 (Kadaka – Bussijaam). Tehnika ja Väike-Ameerika tänavalt samas bussipeatuses bussiliinile 32 (Männiku–Kopli).
Kaheteelise raudtee ääres asub kaks madalat 550 mm kõrgust täispikka perrooni. Uued perroonid avati koos jalakäijate tunneliga aastal 2012. 
Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Turbasse ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid.
Raudteejaam Väike-Ameerika tänava otsas avati liikluseks aastatel 1928–1929. Algselt kandis see nime Ameerika, mis hiljem muudeti ümber Lillekülaks. Jaamahoone oli tagasihoidliku arhitektuuriga puitmaja, mis 1997. aasta detsembris lammutati.
Lilleküla raudteepeatusest põhja jääb Taksopargi ristmik (Endla ja Tulika tänava ning Sõpruse puiestee ristumiskoht), Kristiine Keskus ja Endla viadukt. Lõunas asub jalgpallistaadion A. Le Coq Arena.
Rahvusvaheline lastepäev

Rahvusvaheline lastepäev; ka ülemaailmne lastepäev on paljudes riikides 20. novembril tähistatav päev, mil 1959. aastal võeti vastu lapse õiguste deklaratsioon. Samal päeval 1989. aastal võeti ÜRO peaassamblees vastu lapse õiguste konventsioon, mis kohustab kõikide maade valitsusi tagama lastele hea elu.
Üleskutse tähistada lastepäeva esitas ÜRO Peaassamblee aga juba 1954. aastal. Sealjuures jäeti igale riigile vabadus ise valida lastepäeva tähistamise viis ja kuupäev. Eestis tähistatakse konventsiooni aastapäeva lapse õiguste nädalaga, mil korraldatakse mitmesuguseid temaatilisi üritusi.
Selle päevaga tähistatakse ülemaailmset lastevahelist vennaskonda ja tegevust maailma laste heaolu edendamise nimel.
Punane leeder

Punane leeder ("Sambucus racemosa") on leedri perekonda kuuluv taimeliik (põõsas või puu).
Kasvab hajusalt ka Eestis.
Kirjeldus.
Kasvab kuni 6 m kõrguse põõsa või puuna. Taimel on hallikaspruunid võrsed, mis on looklevad, paljad, heledate lõvede ning helepruunika säsiga. Pungad ümmarguse kujuga, suured, hoiavad võrsetest eemale. Lehed koosnevad 5–7 lehekesest, mis on munajad, piklikmunajad või elliptilised. Pungad puhkevad kevadel varakult. Punasel leedril on rohkaskollased õied, mis asuvad tihedates pööristes. Õitsemise aeg on maikuus. Lõhn mõjub hiirtele ja rottidele ebameeldivalt. Viljade valmimise aeg on augustis. Viljad on värvuselt oranžikaspunased. 
Kasvunõuded.
Vajab kasvuks niiskust, valgust. Eelistab kasvada kõdumullal. 
Kasutamine.
Rahvameditsiinis on punase leedri taime osi kasutatud higierituse suurendamiseks või lahtistina. 
Punast leedrit kasvatatakse ka ilutaimena. Hinnatud on selle dekoratiivne väärtus ning on olemas mitmeid liigi dekoratiivvorme.
Anija vald (1939)

Anija vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
1939. aasta vallareform.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Anija valla maa-alast, välja arvatud Aavere küla ja Pillapalu asunduse maa-alad ning Anija asunduse läänepoolse osa maa-ala kuni taludeni nr. A-122 ja A-151, viimased kaasa arvatud; senise Raasiku valla Paasiku küla ja asunduse maa-aladest; senise Peningi valla Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30 ja 31 maa-aladest; senise Alavere valla Uuearu, Pikva, Arava, Soo-otsa, Jõeääre ja Kuusiku külade ning Alavere ja Pikva asunduste maa-aladest.
1939. aastal kuulusid Anija valla koosseisu: Anija, Aruoja, Härmakosu, Kehra, Kõrve, Lille, Loo, Pirsu, Pirga, Oja, Ülejõe, Lehtmetsa, Vikipalu, Soodla, Partsaare ja Paasiku külad, Kehra alevik, Kehra riigimõis ja Kehra tehased, Kuusiku, Jõeääre, Pikva, Arava, Uuearu, Soo-otsa ja Rasivere külad ja Alavere ja Pikva asundused.
Valla pindala oli 21 988,72 hektarit (219,89 km²), elanikke 3490 (1940).
Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks Anija vallas asuv Kehra alevik ja selle lähem ümbrus.
Esimene vallavanem oli Johannes Kallang. Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle, ning Raasiku põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Vallas asus Kehra asula.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega valla maa-alal Anija külanõukogu, Kehra külanõukogu ja Pikva külanõukogu.
26. septembril 1950 arvati Anija valla maa-ala Harju rajooni koosseisu.
Hageri vald

Hageri vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Hageris.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Hageri valla maa-alast, välja arvatud osa Põrso küla maast, mis läks Saue valla koosseisu.
1939. aastal oli vallas 2313 elanikku, territooriumi suurus oli 16 984,54 ha.
1939. aastal kuulusid Hageri valla koosseisu: Maidla ja Aespa küla, Maidla asundus ja Sutlema asundus, Lümandu, Alemi, Nõmme, Hageri, Põikma, Suurküla, Väikeküla, Krimmi ja Metsa külad, Rabivere asundus, Kelba, Nõmmepere, Ohulepa, Sobli, Pihali, Laisari, Adila-Krimmi, Anijala ja Tagaküla külad..
Esimene vallavanem oli Kustav Jänes. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Adila külanõukogu ja Maidla külanõukogu.
Harku vald (1939)

Harku vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Harku valla maa-alast, välja arvatud Lehmja asunduse maa-ala; senise Vääna valla maa-alast, välja arvatud Mõhku ja Türisalu külade ning Peetri karjamõisa maatükkide nr. A-31, A-32 ja A-33 maa-alad.
1939. aastal oli vallas 3715 elanikku, territooriumi suurus oli 18 049,72 ha.
1939. aastal kuulusid Harku valla koosseisu: Fischmeistri, Habersti, Ilmadu, Järve, Jõe, Kadaka, Kakumäe, Muraste, Mustjõe, Pikaliiva, Õismäe, Tiskre, Tabasalu, Sõrve, Rannamõisa ja Mäeranna, Hüüru, Harku, Mäe, Nõmme, Laabi, Kodasema, Vatsla, Pühaküla, Ämari, Allika, Pagavere, Peetrikindluse, Peetrimõisa, Vahi ja Mustamäe küla, Vatsla, Nõmme, Laadrevälja, Jõesuu, Ülevalt, Naage, Liiva, Vitikindluse, Vitimõisa, Ranna, Orava, Vaila, Mõisa ja Riidlemäe külad ja Suurupi komandantuur. .
Esimene vallavanem oli Peeter-Voldemar Kaps. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt.
Vald kuulus Keila põllumeeste konventi.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Harku külanõukogu, Muraste külanõukogu ja Vääna külanõukogu.
Harku vallas on 1950. aastal sündinud Edgar Savisaar.
Iru vald

Iru vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Nehatu valla maa-alast; senise Viimsi valla maa-alast; senise Jõelehtme valla Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr 9 talu ja Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 4598 elanikku. Territooriumi suurus oli 137,07 km² (13 707,21 ha).
Esimene vallavanem oli Konstantin Jüssi.
Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks AS-i Eesti Fosforiit poolt valda rajatav Maardu kaevanduse ja vabriku asupaik ja lähem ümbrus.
21. augustil 1940 oli Irul esimene Eesti naisvallavanem Alide Sommerling.
Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.
Valla aukodanik oli Johan Laidoner.
Seadlusega 2. märtsist 1945 liideti Iru valla Pirita, Merivälja, Iru-Lepiku ja Kose asula Tallinna linnaga. 
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Iru külanõukogu, Maardu külanõukogu ja Viimsi külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
Juuru vald (1939)

Juuru vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Juuru valla maa-alast, välja arvatud Röa ja Purila-Ülejõe külade maa-alad; senise Ingliste valla Lauküla ja Ingliste asunduse maa-aladest; senise Rapla valla Seli asunduse juures asuva Härgküla metsandiku ja Keila jõest Juuru pool asuvate Hagudi küla heinamaade maa-aladest; senise Kohila valla Kärevere küla maa-alast.
1939. aastal oli vallas 3109 elanikku, territooriumi suurus oli 20 092,65 ha.
Esimene vallavanem oli Johannes Raspel. Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik.
1939. aastal kuulusid Juuru valla koosseisu: Juuru alevik, kus asus ka Juuru vallamaja; Juuru, Atla, Orguse ja Oola, Saunaküla külad, Maidla asundus ja Atla asundused, Heida, Nõmme, Pae, Hõreda ja Lau külad, Pae, Hõreda ja Ingliste asundused, Vankse, Mõisaküla, Purila-Eestjõe, Lõiuse, Pirgu, Härgla-Saunaküla, Kärivere, Sadala, Jaluse, Mahtra-Suurküla, Mahtra-Metsküla ja Mahtra-Saunaküla külad, Härgla, Saaremõisa, Järlepa, Umru ja Mahtra asundused, Seli asunduse Kivimurru ja Laanemetsa talud ja Purila mõis.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Atla külanõukogu, Härgla külanõukogu ja Ingliste külanõukogu.
26. septembril 1950 arvati Juuru vald Rapla rajooni koosseisu.
Järvakandi vald (1939)

Järvakandi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Purku külas.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Järvakandi valla maa-alast ja senise Kehtna valla lahusosast – Terasoo nr. A-27 talu maa-alast.
1939. aastal oli vallas 2142 elanikku, territooriumi suurus oli 16 243,86 ha.
Esimene vallavanem oli Aleksander Siimer. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Ojamaa. 
1939. aastal kuulusid Järvakandi valla koosseisu: Purku, Põlma, Valli, Mõisataguse, Maera, Männiku, Vahakõnnu, Vaharu, Mailokse, Veskoja, Ahekõnnu ja Opi, Lellapere, Hiienurme, Uus, Kabeli, Sooaluste, Nurme, Laeste, Kokuta, Kärpla külad, Järvakandi Tehased, Isakõnnu, Selja, Nõlva, Onni ja Allika külad..
Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik. 
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega valla maa-alal Järvakandi külanõukogu ja Tehaste külanõukogu.
26. septembril 1950 arvati Järvakandi külanõukogu Rapla rajooni ja Tehaste külanõukogu Vändra rajooni koosseisu.
Jõelähtme vald (1939)

Jõelähtme vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõelähtme külas.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Jõelehtme valla maa-alast, välja arvatud Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr. 9 talu, Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade, Kostivere mõisa järgi oleva Parasmaa raba nr. A-52 ja sama mõisa järgi olevate lahus-heinamaatükkide (kuni talude nr. 19 ja 25 piirini) maa-alad; senise Kodasoo valla Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-aladest; senise Raasiku valla Kostivere ja Haljava mõisade järgi olevate kruntide nr. A-96, A-97, A-98, 14, 15 ja 19 ning Paasiku mõisa järgi olevate kruntide nr. 1 ja 4 maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 2336 elanikku, territooriumi suurus oli 8884,71 ha.
Esimene vallavanem oli Johannes Kuuskmäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Saks.
Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Jõesuu külanõukogu ja Rebala külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
Jõelähtme vallas on sündinud Evald Hermaküla.
Kehtna vald (1939)

Kehtna vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kehtna valla maa-alast, välja arvatud Haakla küla, osa Lelle aleviku, Otimatsi nr. 7, Sinikse nr. 5, Lassi nr. 6, Pelgulinna nr. 7-a ja Valdeki nr. 5-a talude ning valla lahusosa – Terasoo nr. A-27 talu maa-alad; senise Ingliste valla Palu küla ja Mäetaguse asunduse maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 2068 elanikku, territooriumi suurus oli 14 831,78 ha.
Esimene vallavanem oli Eduard Saar.
1939. aastal kuulusid Kehtna valla koosseisu: Kehtna mõis, Nadalama, Käbi, Kalbu, Nurme ja Vastja Vene, Koogimäe, Linnaaluste külad, Keava alevik ja Keava asundus, Rõue, Hiie, Ööre, Selja, Palasi, Lalli, Ohekatku külad ja Ohekatku asundus, Palu küla ja Mäetaguse asundus.
21. augustil 1941 nimetas Kehtna Omakaitse ülem vallavanemaks Mats Tambergi.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kehtna külanõukogu ja Paluküla külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu.
Keila vald (1939)

Keila vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Keila linnas.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Keila valla maa-alast, välja arvatud talude nr A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr 32 ja 36, Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr 29 ning senise Laitse valla piires asuva Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Laitse valla Vähepereveski nr A-149 talu maa-alast; senise Kloostri valla Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr A-30 ja Vanaasema nr A-31, Tallinna–Keila raudteest põhja pool asuvate Põllküla asunduse heinamaade ja Klooga aedlinna osa maa-aladest; senise Vääna valla Türisalu ja Mõhku külade ja Peetri karjamõisa maatükkide nr A-31, A-32, A-33 maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 4038 elanikku, territooriumi suurus oli 26 760,78 ha.
Esimene vallavanem oli Eduard-Voldemar Peanberg. 11. jaanuaril 1940 valiti vallavanemaks Juhan Avamägi.
1939. aastal kuulusid Keila valla koosseisu: Tuula, Valingu, Kumna, Kapsa, Sassi, Lehola, Karjaküla külad, Keila, Ohtu asundus, Niitvälja asundused ja Humalu asundus, Maeru, Ohtu, Nahkjala, Klooga, Kersalu, Laulasmaa, Illurmaa, Lohusalu külad, Klooga asundus, Vasalemma aedlinn, Klooga suvitusrand, Joa, Humalu, Adra, Türisalu, Tõllinõmme, Käesalu, Karjaküla, Ahtma külad, Joa-Meremõisa asundus.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Joa külanõukogu, Keila külanõukogu, Klooga külanõukogu ja Vasalemma külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu.
Kernu vald (1939)

Kernu vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Kohatu küla aladel.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kernu valla (1866-1939) maa-alast; senise Laitse valla Mäe ja Vansi külade maa-aladest ning Laitse asunduse maa-alast kuni Ruila metsandiku kvartaalide nr. 10 ja 11 maa-aladeni, viimased kaasa arvatud.
1939. aastal oli vallas 1713 elanikku, territooriumi suurus oli 13 918,64 ha.
Esimene vallavanem oli Gustav-Aleksander Reintam
1939. aastal kuulusid Kernu valla koosseisu: Päraldi, Sipa, Kustja, Nurme, Miilimaa, Mõnuste, Jaani, Kirikla, Kohatu, Metsnurga, Jõe ja Mõisamaa, Allika, Aru, Muusika, Maarja, Kabila, Ruila, Pohla, Laitse, Vansi ja Mäe külad.
Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Haiba külanõukogu ja Ruila külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu.
Vaata ka.
Kernu vald (1993-2017)
Kohila vald (1939)

Kohila vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kohilas.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kohila valla maa-alast, välja arvatud Kärevere küla ja Kirdalu asunduse maa-alad; senise Juuru valla Röa küla maa-alast; senise Rapla valla Seli asunduse maa-alast, välja arvatud Härgküla metsandiku maa-ala.
1939. aastal oli vallas 3415 elanikku, territooriumi suurus oli 15 271,26 ha.
Esimene vallavanem oli Aleksander Starkopf, kes suri 11. mail 1940. 11. juunil 1940 valiti vallavanemaks Rudolf Timmermann.
1939. aastal kuulusid Kohila valla koosseisu: Kohila alevik, A.-s. "Koil" paberivabriku, Kohila mõis, Kasu, Liivamäe, Kallaste, Kurtna, Roobuka, Vilivere, Angerjamäe, Angerja, Tammsalu, Tagadi, Rajala, Salu, Nõmme, Visja, Pahkla, Tohisoo, Männiku ja Salutaguse, Urge, Pukamäe, Lohu, Mälivere, Kadaka, Seli, Aandu, Loone, Ülejõe, Röa, Rootsi ja Päevati külad..
Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.
1939. aasta põllumajandusloenduse järgi oli vallas 501 talundit kogupindalaga 13 648,9 hektarit ja 2077 elanikuga.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kohila külanõukogu, Lohu külanõukogu ja Kurtna külanõukogu. 30. aprillil 1947 eraldati Kiisa küla Tõdva valla Saku külanõukogust ja liideti Kurtna külanõukoguga. 
26. septembril 1950 arvati Kohila ja Lohu külanõukogu Rapla rajooni ning Kurtna külanõukogu Harju rajooni koosseisu.
Kolga vald

Kolga vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kolga külas.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kolga valla maa-alast, välja arvatud Suurekõrve küla maa-ala ja Hara küla idapoolse osa maa-ala kuni Juurika taluni, viimane kaasa arvatud; senise Kiiu valla Kõrveveski ja Tõrrepõhja küla piirkonnast ja osa Anija metsandiku maa-alast.
Valla pindala oli 25 966,22 ha (259,66 km²), elanikke 3343 (1940).
Esimene vallavanem oli Jakob Kalle.
Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle, ja Kuusalu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1939. aastal kuulusid Kolga valla koosseisu: Andineeme, Sõitme, Soorinna, Muuksi, Tsistre, Pudisoo, Uuri, Kolga asundused, Kahala, Liiapeksi, Vahastu, Sigula, Mustametsa, Aru, Hirvli, Kosu, Koitjärve, Kursi, Kõrveveski ja Tõrrepõhja, Pedaspea, Kiiu-Aabla, Kolga-Aabla, Leesi, Tammistu, Tapurla, Virve, Hara ja Juminda küla.
Harju Maavanema otsusega 7. septembrist 1939 jagati vald kaheks valimisringkonnaks:
24. augustil 1941 valiti vallavanemaks Konstantin Tomingas.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Hirvli külanõukogu, Kolga külanõukogu ja Leesi külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Loksa rajooni koosseisu.
Kuimetsa vald

Kuimetsa vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kaiu valla maa-alast, välja arvatud Tammistu nr. 19 ja 19-a talude, Riigi tagavaramaa ja Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaalide nr. 39–41, 50–55, 59–61 ja 81–84 maa-alad; senise Kuimetsa valla maa-alast, välja arvatud Habaja mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Vahastu valla maa-alast, välja arvatud kirdepoolne metsa maa-ala kuni Vahastu ja Väätsa mõisade piirini ning Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 62 ja heinamaatüki nr. 25 maa-alad; senise Ingliste valla Loosalu talu nr. XVIII ja Loosalu raba maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 2728 elanikku, territooriumi suurus oli 24 124,83 ha.
1939. aastal kuulusid Kuimetsa valla koosseisu: Ärisma, Kasvandu, Salutaguse, Toomja, Kaiu, Karitsa, Lihu, Toila, Viirika, Vaopere, Oblo, Lagevainu, Siuge, Kaomäe, Tamsi, Kuimetsa ja Ees-Põllika, Kuimetsa asundus, Põlliku, Oraniku ja Päri, Leede, Nõmme, Vahastu, Tagasmäe, Määrissoo ja Saunametsa külad..
Esimene vallavanem oli Jüri Vilsoo. 
1940–1941 oli valla täitevkomitee esimees Karl Pressel, kes oli olnud ka Kuimetsa valla täitevkomitee esimees aastail 1917–1918. Ta evakueerus Tatari ANSV-sse ja suri seal 1943. aastal. 
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kaiu külanõukogu, Kuimetsa külanõukogu ja Vahastu külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu.
Kuivajõe vald

Kuivajõe vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Kuivajõe valla maa-alast, välja arvatud valla põhjapiiril asuvad lahus-heinamaatükkide maa-alad; senise Tuhala valla maa-alast, välja arvatud Raudsepa nr. A-32 ja Sagari nr. A-33 talude ja seniste Nabala ja Rae valdade vahel asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad.
Vald kuulus Riigivolikogu 16. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Jüris. Vald kuulus Kose põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
1939. aastal oli vallas 2174 elanikku, territooriumi suurus oli 14 728,17 ha.
Esimene vallavanem oli Alfred Aassalu. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Tomson.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kurena külanõukogu ja Oru külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Kose rajooni koosseisu.
Kuusalu vald (1939)

Kuusalu vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Kuusalu vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kiiu valla maa-alast, välja arvatud Kõrveveski ja Tõrrepõhja külade piirkond ja osa Anija metsandiku maa-ala; senise Kodasoo valla maa-alast, välja arvatud Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-alad.
1939. aastal oli vallas 2412 elanikku, territooriumi suurus oli 10 758,79 ha.
1939. aastal kuulusid Kuusalu valla koosseisu: Kaberneeme, Kullamäe, Salmistu, Koipse saar, Põhja, Allika, Mäepea, Valkla, Kiiu, Kuusalu, Kupu, Ilmastalu, Rehatse külad, Kuusalu asundus, Kiiu asundus, Valkla asundus, Kuusalu alevik, Saunja, Haavakannu, Kaberla külad ja Rummu ning Kodasoo asundused..
Esimene vallavanem oli Josep Muru.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kiiu külanõukogu ja Kodasoo külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Loksa rajooni koosseisu.
Kõnnu vald (1939)

Kõnnu vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kolgakülas.
Kõnnu vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kõnnu valla maa-aladest, senise Kolga valla Hara küla idapoolse osa maa-alast, senise Aaspere valla ja Palmse valla maa-aladest.
Kõnnu vald moodustati: a) senise Kõnnu valla maa-alast, välja arvatud talude nr. A-57, A-59–A-61, A-63, A-64, A-23 ja A-171 lahus-heinamaatükkide ning Kolga metskonna Suru metsandiku kvartaali nr. 66 maa-alad; b) senise Kolga valla Hara küla idapoolse osa maa-alast; c) senise Aaspere valla Valgejõe küla, Sammelselja, Ristlaane, Papli ja Mikupõllu talude maa-aladest ning Joaveski vabriku töölismajade piirkonnast; d) senise Palmse valla Joaveski vabriku piirkonnast.
Esimene vallavanem oli Kaarel Heinver. 
1939. aastal oli vallas 3851 elanikku, territooriumi suurus oli 21 239,44 ha. 1939. aastal kuulusid Kõnnu valla koosseisu: Suru, Metsanurga, Kõnnu, Soosilla, Kemba, Kalme, Kimbalu, Murksi, Järvi, Uuritsa, Vanaküla, Valgejõe, Joaveski, Kolgaküla, Parksi, Нага, Tammispea, Vihasoo ja Kasispea, Loksa alevik, Loksa küla, Viinistu, Turboneeme, Pärispea ja Suurpea külad.
13. augustil 1941 valiti vallavanemaks Arved Heinsoo, kellele valla täitevkomitee esimees Valter Eslon asjaajamise ja kassa üle andis.
Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust oli valitud Jakob Kalle.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kõnnu ja Loksa külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Loksa rajooni koosseisu.
Kõue vald (1939)

Kõue vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Rava külas.
Vald moodustati senise Triigi valla maa-alast, välja arvatud Paunküla küla ja Paunküla asunduse maa-alad; senise Ravila valla Tagametsa, Kõrvenõmme, Varbse (Varblase) ja Oostevõhma talude maa-aladest; senise Kuimetsa valla Habaja mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-aladest; senise Albu valla Kautla, Kautlasaare, Vahtrasaare, Palgisaare ja Kunglajärve talude ning Triigi metskonna Ravila metsandiku kvartaali nr. 42 ja Triigi metskonna Paunküla metsandiku kvartaali nr. 33 maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 2409 elanikku, territooriumi suurus oli 23 567,24 ha.
Esimene vallavanem oli Jaan Tärne. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Kasera.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Alansi külanõukogu, Ardu külanõukogu ja Kõu külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
Naissaare vald (1939)

Naissaare vald oli vald Naissaarel Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Lõunakülas.
Vald moodustati senise Naissaare valla piires.
1939. aastal oli vallas 404 elanikku, territooriumi suurus oli 1526,39 ha. 
Esimene vallavanem oli Osvald-Julius Rosen. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Fridolf Ambrosen.
Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.
Nissi vald (1939)

Nissi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Riisipere valla maa-alast, välja arvatud Terjatu maakoha maa-ala; senise Laitse valla maa-alast, välja arvatud Laitse asunduse maa-ala kuni Ruila metsandiku kvartaalideni nr. 10 ja 11, viimased kaasa arvatud, Mäe ja Vansi külade ning Vähepereveski nr. A-149 talu maa-alad; senise Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-aladest; senise Varbola valla Rahula küla maa-alast; senise Kloostri valla heinamaatükkide nr. 40, A-18 ja A-30 maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 3262 elanikku, territooriumi suurus 23 850,66 ha.
Esimene vallavanem oli Johannes Ney.
Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 
Vald kuulus Padise põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
23. oktoobril 1944 arreteeriti Koplimetsa talus Nissi vallas end seal varjanud Sõjavägede Ülemjuhataja Jaan Maide, Rahaminister Hugo Pärtelpoeg ja Eesti Panga pearaamatupidaja Ferdinand End. 
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Laitse külanõukogu, Nissi külanõukogu ja Turba külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
Budapesti X ringkond

Budapesti X rajoon (ungari keeles "Budapest X. kerülete") on linnarajoon Budapestis, mis asub kesklinnast idas. Rajoon kasutab ka nime Kőbánya ('kivimurd').
Rajoon on nime saanud seal kunagi asunud paekivimurru järgi, kust saadi paasi Buda linna majade ehitamiseks. 1896 rajati sinna üks Kesk-Euroopa suuremaid vanglaid. 19. sajandi lõpus kujunes Kőbánya tööstusrajooniks. Tänapäeval asuvad seal farmaatsiatehased ja õlletehas. Rajoonis asub suur Népligeti park. 
Kőbányas asub Kőbánya-Kispesti metroo lõpp-peatus ja samanimeline raudteejaam.
Linnaosad.
Kőbánya jaguneb 12 linnaosaks:
Rajoonipea.
Rajoonipea on 2010. aastast Kovács Róbert.
Nõva vald (1939)

Nõva vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Nõva vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Vihterpalu valla, Nõva valla aladest. 
Nõva vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Vihterpalu valla maa-alast; b) senise Nõva valla maa-alast, välja arvatud Kiritse ja Valipe külade ning osa Vihterpalu metskonna Riguldi metsandiku maa-alad.
1939. aastal oli vallas 1910 elanikku, territooriumi suurus oli 23 884,71 ha.
1939. aastal kuulusid Nõva valla koosseisu: Hindaste, Kürema, Variku, Nõmmemäe, Tõldsilla, Erita, Põrsaküla, Tusari, Rannaküla, Nõva ja Vaisi, Keibu, Moosi-Ristme, Alliklepa, Ugla, Praski, Kibru, Vitse, Vihterpalu, Pedase, Meerika, Tamse, Änglema, Vannike, Vilivalla külad.
Esimene vallavanem oli Aleksander Söödermann.
Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 
Nõva valla täitevkomitee esimees oli Johannes Lapmann.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Nõva külanõukogu ja Vihterpalu külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Haapsalu rajooni koosseisu.
Padise vald (1939)

Padise vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Padise vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kloostri valla maa-alast, välja arvatud Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr. A-30 ja Vanaasema nr. A-31, põhja pool Tallinna-Keila raudteed asuvate Põllküla asunduse heinamaade, Klooga aedlinna osa, valla lahusosa – Valgeristi mets nr. 61 talu – ja heinamaatükkide nr. 40, A-18 ja A-30 maa-alad; senise Keila valla talude nr. A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr. A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr. 32 ja 36 ning Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr. 29 maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 4736 elanikku. Valla territooriumi suurus oli 328,74 km² (32 874,66 ha), see oli Harjumaa suurim vald.
Esimene vallavanem oli Jakob Hiietamm.
1939. aastal kuulusid Padise valla koosseisu: Aru, Kasepere, Laane, Rummu ja Vasalemma külad ja Kloostri asundus, Määra, Audevälja, Metslõugu, Kobru, Hatu-Metslõugu, Sootsa, Hatu külad, Hatu asundus, Pae, Kiriku, Valgma, Kõmmaste ja Kurkse külad, Risti asundus ja Kurkse asundus, Ranna, Langa, Vanaveski, Ilmasoo, Väämla, Karilepa ja Ämari külad, Põllküla asundus ja Ämari asundus, Lao, Ohtre, Pakri ja Leetse külad, Pallaste asundus ja Leetse asundused. .
Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kloostri külanõukogu, Põllküla külanõukogu ja Risti külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
Pakri vald

Pakri vald oli vald Pakri saartel Harjumaal aastail 1939–1947. Vallamaja asus tänapäeva Paldiski linna territooriumil, Väike-Pakri saarel Suurkülas.
Pakri vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Pakri valla piires.
1939. aastal oli vallas 329 elanikku, territooriumi suurus oli 2547,72 ha.
Esimene vallavanem oli Erik Rosenborg.
Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 
30. detsembril 1947 Pakri vald likvideeriti seoses elanike väikse arvuga. Valla koosseisu kuulunud Suur-Pakri ja Väike-Pakri saar allutati administratiiv-territoriaalselt Paldiski Linna Töörahva Saadikute Nõukogule.
Peningi vald

Peningi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Peningi küla aladel.
Peningi vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Peningi valla ja Alavere valla aladest. 
Peningi vald moodustati maa-alaga: a) senise Peningi valla maa-alast, välja arvatud Kurgla küla piirkond, seniste Raasiku ja Rae valla vahel oleva osa maa-ala kuni Nõmme nr. 28 ja Kaasiku nr. 28 taludeni, viimased kaasa arvatud, ning Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30, 31 maa-alad; b) senise Alavere valla Rooküla küla ning Rooküla ja Nõmbra asunduste maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 2222 elanikku, territooriumi suurus oli 16 751,90 ha.
Esimene vallavanem oli Otto Puusepp.
1939. aastal kuulusid Peningi valla koosseisu Igavere, Kalesi, Igavere-Sauna ja Kalesisauna, Kalesi asundus, Perila, Silmsi, Kasakaotsa ja Metsnurga külad, Peningi, Rätla, Perila asundus ja Härma asundused, Salu, Urvaste, Seli, Kivioja, Andi, Mallavere, Suurevälja külad ja Suursoo asundus, Liivaaugu, Kiviloo, Kaugemäe, Kännu, Juurika, Rooküla ja Lükati külad, Kiviloo asundus ja Nõmbra asundus.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kiviloo külanõukogu, Peningi külanõukogu ja Pikavere külanõukogu. 
26. septembril 1950 arvati vald Kose rajooni koosseisu.
Prangli vald

Prangli vald (saksa keeles "Wrangelsholm") oli vald Jõelähtme kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Idaotsa küla aladel.
Vald moodustati 1866. aastal.
1. märtsil 1916 nimetati vald ümber Ostrovi (ka "Ostrovnaja") vallaks. 1917. aastal ennistati varasem nimi: Prangli vald. Aastatel 1926–1939 kandis vald nime Pranglisaarte vald.
1939. aasta valdade reformiga taasloodi samades piirides uus Prangli vald, mis eksisteeris kuni 1950. aastani.
1939. aastal oli vallas 438 elanikku. Territooriumi suurus oli 670,78 ha, millega see oli väikseim Harjumaa valla territoorium. 
Esimene vallavanem pärast 1939. aasta valdade reformiga oli Evald-Valentin Pendis. Johannes Sumberg oli vallavanem nii enne kui pärast 21. juunit 1940, seejärel täitevkomitee esimees. 12. septembril 1941 nimetati ta tagasi vallavanemaks.
Kasepää vald (1939)

Kasepää vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949. Vallamaja asus Kasepää külas.
Vald moodustati senise Kasepää valla maa-alast; senise Pala valla Saare metskonna Halliku metsandiku osa ja Halliku mõisa järgi olevate talude nr. 24, 25, 32, 33, 38 ja 46 heinamaatükkide maa-aladest; senise Ranna valla Omedu ja Hansu külade piirkonnast ning osa Saare metskonna Halliku metsandiku ja osa Ranna ja Roela mõisade järgi olevate talude heinamaatükkide maa-aladest.
Jaanuaris 1940 nimetati vallavanemaks Johannes Vooder.
Vald kuulus Riigivolikogu 48. valimisringkonda, kust valiti August Jürima.
Vald kuulus Alatskivi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
8. juunil 1949 vald likvideeriti ja ühendati Saare vallaga.
Kavastu vald

Kavastu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots.
Vald moodustati senise Kavastu valla maa-alast, välja arvatud Kavastu asunduse, Sooranna ja Mõisanurga talude ning Peipsi järve ääres asuvate kinnistusüksuste Varnja nr. 21, Paju nr. A-101, Õigeusu koguduse kirikumaa, Jakobi nr. A-102, Jussi nr. A-103, Maksi nr. A-104 ja Sirge nr. A-105 maa-alad; senise Alatskivi valla Kirepi, Sipelga, Vene ja Sahvka külade, Väänastu metsavahi, Piiri metsavahi, Kasepää, Puiandi ja Kõnnu talude maa-aladest ning Metsakivi küla maa-alast, välja arvatud Kärdi nr. 94 talu maa-ala; senise Tammistu valla Lepiku küla ja Põrgunurga piirkonnast; senise Kastre-Võnnu valla Praaga küla maa-alast; mitmete valdade lahus-heinamaatükkide maa-aladest põhja pool Emajõge.
Vallas loodi 5. septembril 1947 kolhoos "Säde".