tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Emer Värk

Emer Värk (sündinud 18. juulil 1982 Võrus) on eesti videokunstnik, filmirežissöör, disainer ja VJ, kes on osalenud festivalide, teatrilavastuste, telesaadete videolahenduste projekteerimises ja lavastamises.
Elulugu.
Emer Värk lõpetas 2000. aastal Kuremaa Põllumajandustehnikumi ja 2008. aastal Balti Filmi- ja Meediakooli filmirežii erialal. 
Ta on töötanud Von Krahli Teatris videokunstnikuna, aga ka Eestis ja Saksamaal graafilise disainerina. 
Isiklikku.
Emer Värk on Luisa Rõivase vend.
Zbigniew Brzezinski

Zbigniew Kazimierz Brzezinski (28. märts 1928 Varssavi – 26. mai 2017) oli Poola päritolu Ameerika Ühendriikide politoloog ja riigitegelane.
Päritolu ja noorus.
Brzezinski isa oli Poola diplomaat Tadeusz Brzeziński, kes töötas natsionaalsotsialismi tõusuaastatel (1931–1935) Saksamaal ning Stalini suure terrori päevil (1936–1938) Nõukogude Liidus. 1938. aastal määrati ta tööle Kanadasse, kuhu pere jäi ka pärast Teise maailmasõja puhkemist.
Doktorikraadi omandas Zbigniew Brzezinski Ühendriikides, Harvardi ülikoolis (1953), kus jõudis ka professorina tegutseda. 1958. aastal sai Brzezinski Ameerika Ühendriikide kodanikuks.
Brzezinski osales nõuandjana John Kennedy presidendikampaanias ning toetas hiljem Lyndon Johnsoni ja Hubert Humphrey kampaaniaid.
Aastatel 1973–1976 oli Brzezinski Trilateraalse Komisjoni esimeseks direktoriks.
Roll Ameerika välispoliitikas.
Aastatel 1977–1981 oli Brzezinski president Jimmy Carteri julgeolekunõunik. Brzezinski toetas suhete normaliseerimist Hiina Rahvavabariigiga, täiendava relvastuskontrolli lepet Nõukogude Liiduga (SALT II kirjutati alla 1979). Tema ametiaega jäid ka Iraani islamirevolutsioon ja Nõukogude invasioon Afganistani. Ägeda Nõukogude-vastasena tuntud Brzezinskile on vahel pahaks pandud Afganistani modžahediinide relvastamist võitluseks Nõukogude vägedega.
Brzezinski oli Johns Hopkinsi Ülikooli professor. 2008. aasta presidendivalimistel oli Brzezinski üks Barack Obama välispoliitilisi nõuandjaid.
SZ (auto)

SZ on kahekohaline neljarattaline auto, millel on õhkjahutusega mootor IZH-PZ.
SZA-M-e toodeti aastatel 1958–1970. Selle ühesilindriline 346 cc mootor võimaldas maksimumkiirust 55 km tunnis.
Nõukogude Liidus tunti neid "(mootor)ratastooli" või vene keeles "invalidka" ja eesti keeles "invaliidikäru" nime all, sest neid jaotati puuetega inimestele tasuta kasutada.
Viimased 300 SZ-d valmisid Serpuhhovi autotehases (СеАЗ) sügisel 1997. 1998. aastal asendati SZ mudeliga Oka.
SZ filmis.
SZA kasutati
Parika raba

Parika raba on kaitsealune raba Viljandi maakonnas Põhja-Sakala ja Viljandi vallas. Selle pindala on 3426 hektarit. 
Raba laiub Võrtsjärve põhjapoolses nõos, mis varem oli vee all. Rabas on mitu rabajärve ja -saart. Tähtsamad järved on Parika järv, Parika Väikejärv ja Parika Pühajärv. 
Turbalasundi paksus on 4–8 m.
Raba eriilmelise elustiku kaitseks on raba põhjaosas loodud Parika looduskaitseala, lõunaosa on kuivendatud ja seal asub turbatootmisala. Põhja- ja lõunaosa vahel kulgeb Viljandi–Põltsamaa maantee.
Parika järve lõunakaldal asub puidust vaatetorn. Parika väikejärve ääres on matkarada, puhkeala ja ujumiskoht.
Vaharu

Vaharu on mitme Eesti loodusobjekti nimi:
Vaharu on perekonnanimi
Vaharu küla Harju maakonnas Järvakandi vallas
Osorno

Osorno on linn Tšiilis Los Lagose piirkonnas, Osorno provintsi halduskeskus.
Rummu raba

Rummu raba (ka "Kodasoo") laiub Harju maakonnas Kuusalu vallas. 
Soo on alguse saanud järve kinnikasvamisest, selle sügavaimas osas asub Rummu järv (45,4 ha). Turbalasundi paksus kuni 4,5 m.
Rahvuslik Koonderakond

Rahvuslik Koonderakond (soome keeles "Kansallinen Kokoomus", tavakeeles "Kokoomus") on Soome liberaalkonservatiivne partei, üks kolmest Soome suurparteist.
Erakonna esimees on Petteri Orpo. Erakonna aseesimehed on Antti Häkkänen, Elina Valtonen ja Anna-Kaisa Ikonen.
Ajalugu.
Erakonna asutasid monarhia pooldajad 9. detsembril 1918. Partei eelkäijaks oli juba autonoomia ajal tekkinud Soome Erakond ("Suomalainen puolue"; niinimetatud vanasoomlased). Koonderakonna loomisel liitus sellega ka osa Noorsoome Erakonna liikmeid.
Põhimõtted.
Erakonna kandvateks ideedeks on vabadus, vastutus ja demokraatia; võrdsed võimalused, haridus, kannustamine, sallivus ja hoolivus. Rõhutatakse isikukesksust ja ettevõtlikkust. Koonderakond on ainuke suurem erakond Soomes, kes pooldab ühinemist NATOga.
Inimesed.
Erakonna esimees oli 2004–2014 peaminister Jyrki Katainen. Valitsusse kuulusid koonderakondlastest ka väliskaubanduse ja Euroopa asjade minister Alexander Stubb, regionaalminister Henna Virkkunen, põllu- ja metsamajandusminister Jari Koskinen, majandusminister Jyri Häkämies ja sotsiaalminister Paula Risikko.
Mari Kiviniemi valitsusse kuulusid erakonna esindajatena rahandusminister Jyrki Katainen, välisminister Alexander Stubb, siseminister Anne Holmlund, kaitseminister Jyri Häkämies, haridusminister Sari Sarkomaa, kommunikatsiooniminister Suvi Lindén, teine sotsiaalminister Paula Risikko ja eluasememinister Jan Vapaavuori. 
Endine partei esimees Sauli Niinistö, kes saavutas 2007. aasta parlamendivalimistel Soome kõigi aegade suurima häältesaagi, oli tollase Eduskunna esimees. Viimaste aegade tuntumate koonderakondlaste hulka kuuluvad teiste seas Ben Zyskowicz, Iiro Viinanen, Ilkka Kanerva, Harri Holkeri, Ilkka Suominen, Pertti Salolainen, Kirsi Piha ja Riitta Uosukainen.
Tulemused valimistel.
Parlamendivalimistel on erakonna populaarsus enamasti olnud veidi alla või üle 20%. Erakond võitis 2023. aasta Soome parlamendivalimised saades 20,8 % häältest ja 48 kohta Eduskunnas.
2019. aasta valimistel sai Rahvuslik Koonderakond 17,00 protsenti häältest ja 38 kohta eduskunnas.
2015. aasta valimistel sai Rahvuslik Koonderakond 18,25 protsenti häältest ja 37 kohta eduskunnas.
Pärast 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimisi Soomes oli Rahvuslikul Koonderakonnal Euroopa Parlamendis kolm esindajat, kes kuulusid Euroopa Rahvapartei ja Euroopa Demokraatide saadikurühma (EPP-ED): Sirpa Pietikäinen, Henna Virkkunen ja Petri Sarvamaa.
Pärast 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimisi Soomes on Rahvuslikul Koonderakonnal Euroopa Parlamendis neli esindajat: Mika Aaltola, Aura Salla, Pekka Toveri ja Henna Virkkunen. Kui Henna Virkkunenist sai 1. detsembril 2024 Euroopa Komisjoni tehnoloogilise suveräänsuse, julgeoleku ja demokraatia eest vastutav juhtiv asepresident von der Leyeni teises komisjonis, naasis tema asendusliikmena Euroopa Parlamenti Sirpa Pietikäinen.
Ribadedeva vald

Ribadedeva ('Deva jõe kallas'; astuuria keeles "Ribedeva") on vald Hispaanias Astuuria idaotsas Oriente maakonnas. Ta piirneb põhjas Biskaia lahega, läänes Llanese vallaga, lõunas Peñamellera Baja vallaga ning idas Kantaabriaga, millest teda eraldab Deva jõgi.
Valla pindala on 35,66 km². See moodustab 0,33% Astuuria pindalast. Vald on Astuuria valdade seas pindalalt 66. kohal.
Valla elanike arv on 2006. aasta andmetel 1907, mis moodustab 0,17% Astuuria rahvaarvust. Sellega on ta Astuuria valdade seas elanike arvu poolest 52. kohal. Rahvastiku tihedus on 53,47 in/km².
Valla halduskeskus on Colombres.
Vald kuulub Llanese kohturingkonda.
Haldusjaotus.
Vald jaguneb kolmeks kihelkonnaks:
Rahvastik.
Asustus.
Vallas on järgmised külad:
Seli

Seli on mitmetähenduslik sõna: 
Kohad:
Marimetsa

Marimetsa oli küla Läänemaal, ajalooliselt Liivi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Ubasalu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kullamaa kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ubasalu külaga.
Külast on teateid alates 1795 ("Dorf Merja oder Marrimetz").
Väikepütt

Väikepütt ehk punakael-pütt ("Tachybaptus ruficollis") on pütlaste sugukonda kuuluv veelind. Ta on väikseim Euroopas pesitsev pütt. 
Levila.
Ta elab paljudel avavetel oma areaali ulatuses Euraasias, osadel Malai saartel, Uus-Guineal ja Aafrikas .
Välimus.
Väikepüti üldpikkus on 25–29 cm, tiibade siruulatus 40–45 cm. 
Väikepüttide hundsulestik on hõlpsasti teistest liikidest eristatav: kogu keha on valdavalt tumedate toonidega, roostepunased põsed ja kael ning nokalahulaik kollakas, linnu tagakeha on valkjas. Linnu nokk on teravdunud. Väikepüti puhkesulestik on heledam kui hundsulestik: siis on kurgualune valkjas, keha küljed, kael ja põsed aga kollakaspruunid. 
Häälitsused on heledakõlalised ja sageli trillerdavad. 
Eluviisid.
Väikepütt pesitseb oma laia levila ulatuses väikeste kolooniatena (Eestis küll mitte, sest siin on tema leviku piiriala). Väikepütt vajab pesitsemiseks varjupakkuva tiheda kaldataimestikuga veekogusid. Pesa teeb ta kalda lähedale, selles on tavaliselt neli kuni seitse muna. Väikepüti pojad on triibulised. 
Eestis on väikepütt haruldane haudelind, tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 10–30 paarile, talvist arvukust 0–10 isendile. Mõnikord ka talvitub jäävabadel veekogudel.
Esimesed tõestatud pesitsemised Eestis 1861. aastal Õisu järvel ja 1909.–1910. aastal Riksu järvel. Eestis pesitseb väikepütt kaks korda aastas: täiskurn on mai keskel ja juulis.
Väikepütt toitub kaladest ja veeselgrootutest, sukeldudes osavalt saagi järele.
Eestis on väikepüti vaatlemiseks head kohad Lääne-Eesti, Tartu ümbrus, Ilmatsalu kalatiigid ja Paljassaare linnuala.
Laululuik

Laululuik ("Cygnus cygnus") on partlaste sugukonda kuuluv suur veelind.
Laululuik on alates 1981. aastast Soome rahvuslind.
Levila.
Laululuiged pesitsevad peamiselt lähisarktilises Euraasias, harva ka Šotimaal, sagedane eksikülaline on see liik ka Põhja-Ameerika lääneosas. Linnud talvituvad lõunapoolsematel Euraasia aladel, eriti Briti saartel.
Eestis on laululuik haruldane, kuid suureneva arvukusega haudelind. Tema pesitsusaegne arvukus on hinnanguliselt 70–100 paari ja talvine arvukus 100–2000 isendit.
Välimus.
Laululuige üldpikkus on 145–160 cm, tiibade siruulatus 218–243 cm. Laululuige kaal on 8–15 kg.
Laululuik sarnaneb paljuski väikeluigega, ehkki on väikeluigest tunduvalt suurem. Laululuige nokal on kollane värv alati ülekaalus, väikeluigel aga vastupidi.
Näolihased

Näolihased kujundavad näoilmet, need võivad alata luult ning kinnituda mingi avause piirkonna nahas, või algavad ja lõpevad pehmetes kudedes.
Eesti keeles – ladina keeles&lt;br&gt;
Otsmiku- ja kuklaümbruse lihased
Kõrvaümbruse lihased
Silmaümbruse lihased
Ninaümbruse lihased
Suuümbruse lihased
Keelega seotud lihased
Kaelaümbruse lihased
Kristjan Laas

Kristjan Laas (sündinud 13. detsembril 1989) oli üks telesaate "Eesti otsib superstaari" teise hooaja finaliste. 
Kristjan Laas langes välja kolmandas saates, nagu ka žürii oli ennustanud. Ta laulis stuudiovoorus Plain White T laulu "Hey There Delilah". 
Ta on õppinud 9 aastat muusikakallakuga klassis ja käinud 8 aastat poistekooris Revalia. Kristjan Laas on olnud laulja Tallinna 32. Keskkooli bändis Uhvo. 
Kuni 2008. aasta kevadeni õppis ta Tallinna 32. Keskkooli teatrikallakuga klassis.
Alates 2020. aastast on ta tuntud ka meelelahutuskanali WinTV saatejuhina, kus ta lugematutel õhtutel on 1000€ erinevates hasartmänguvormides maha mänginud. 2023. aastast tegeleb ta sama asjaga ka FinalFM kanalil.
Enugu

Enugu (ibo keeles Énugwú) on linn Lõuna-Nigeerias, Enugu osariigi keskus. Elanike arv on 688 862 (2007).
Linna nimi tähendab ibo keeles künkapealset ja tuleneb linna asendist künklikul maastikul. Linn arenes välja peamiselt tänu Briti kolonistide rajatud söekaevandustele.
Enugu oli lühikest aega eksisteerinud Biafra vabariigi pealinnaks.
Ч

Ч (ч) on kirillitsa täht, mis tavaliselt märgib helitut postalveolaarset afrikaati /tʃ/ (/tš/).
Vene tähestikus on see 25. täht.
Eesti keelde translitereeritakse see kui tš, teistesse ladina tähestikku kasutavatesse keeltesse võidakse see translitereerida ka kui ch, tch või č.
Щ

Щ (щ) on kirillitsa täht, mis hääldub vene keeles /ɕʨ/ (štš) või /ʆ/ (šj), ukraina keeles /ʃʧ/ (štš), bulgaaria keeles /ʃt/ (št). Algselt oli see ligatuur (Ш + Т = Щ).
Eesti keelde translitereeritakse "щ" vene nimedes 'štš', inglise keelde 'šč', saksa keelde 'schtsch' ja rootsi keelde 'sjtj'.
Unicode'i kood on suurtähel U+0429 ja väiketähel U+0449.
Д

Д (väiketäht д; kursiivis "Д д") on kirillitsa täht, mis tavaliselt hääldub kui heliline /d/.
Täht tuleneb kreeka tähest Δ, δ (delta).
Є

Є (є) on kirillitsa täht, mida kasutatakse ukraina ja russiini tähestikus. 
Ukraina keeles hääldub ta /je/.
Algselt (vanavene tähestikus) oli see täht Е-tähe variant, mida kasutati muu hulgas ligatuuris Ѥ.
Ё

Ё (ё) on kirillitsa täht, mis hääldub /jo/ või pärast palataliseeritud kaashäälikuid /o/. See on vene ja valgevene tähestiku seitsmes täht ning russiini tähestiku üheksas täht.
Vene-eesti transkriptsioonis vastab ё-le üldjuhul jo, aga ж, ч, ш, щ järel o.
Ў

Ў (ў) on kirillitsa täht. Slaavi keelte tähestikest kasutatakse seda ainult valgevene tähestikus. 
Valgevene keel.
Seda tähte kasutatakse valgevene tähestikus ("Kirylica"). Valgevene ladina tähestikus ("Łacinka") vastab sellele Ŭ. 
Valgevene keele omasõnades märgib see bilabiaalset frikatiivi /ʊ/, näiteks: "хлеў" /xlʲeʊ/ ('laut'); "воўк" /vɔʊk/ ('hunt'). See häälik sarnaneb "w"-ga inglise sõnas "cow" /kaʊ/ ('lehm'). 
Täht ў ei esine täishäälikutähe ees. Selles positsioonis asendub ta tähega в, mis hääldub /v/, näiteks: "хлеў" /xlʲeʊ/ ('laut'), aga "за хлявом" /za xlʲaˈvom/ ('lauda taga').
Kui "у"-ga (hääldus /u/) algavale sõnale eelneb täishäälik, nii et liesooni tõttu moodustub diftong, asendatakse "у" tavaliselt (kuid mitte tingimata) "ў"-ga näiteks: "у хляве" /u xlʲa'vʲe/ ('laudas'), aga "увайшлі яны ў хлеў" /uvajʃˈlʲi jaˈnɨ ʊ xlʲeʊ/ ('nad läksid lauta'). 
Võõrsõnades märgib "ў" labiovelaarset aproksimanti.
Dungani keel.
Tähte kasutatakse ka dungani tähestikus (hääldus /uː/ või /u/). Dungani keele vanas ladinatähelises kirjaviisis vastab sellele "w", ladina transkriptsioonis "wu", "pinyin"'is "u". 
Jupiki keel.
Tähte kasutatakse ka siberi jupiki tähestikus. 
Usbeki keel.
Tähte kasutati ka usbeki tähestiku kirillitsa variandis (1992. aastani). Sellele vastab ladina täht O’. Hääldus on /ɤ/ (labialiseerimata poolkinnine tagavokaal).
Ҷ

Ҷ (ҷ) on kirillitsa täht.
Tadžiki keel.
Tadžiki tähestikus märgib "ҷ" häälikut /d͡ʒ/ (heliline postalveolaarne afrikaat), mille eestikeelne ligikaudne vaste on [dž]. 
Abhaasi keel.
Abhaasi tähestikus märgib "ҷ" häälikut, mis sarnaneb helitu alveolopalataalse afrikaadiga /t̠͡ɕ/.
Џ

Џ (џ) on kirillitsa täht, mis on kasutusel makedoonia, serbia ja abhaasi tähestikus. 
Џ hääldub makedoonia ja serbia keeles /d͡ʒ/ ([dž]; afrikaat, täpsemalt heliline postalveolaarne afrikaat) abhaasi keeles /ɖ͡ʐ/ (heliline retrofleksne afrikaat). 
Bulgaaria, ukraina ja valgevene keeles kasutatakse џ asemel täheühendit дж, mida valgevene tähestikus ("Kirylica") loetakse eraldi täheks дж.
Søren Brier

Søren Brier (sündinud 12. juulil 1951 Kopenhaagenis) on taani bioloog ja semiootik. Ta oli semiootikaprofessor ("professor in the semiotics of information, cognitive and communication science") Kopenhaageni Majandusülikoolis ("Copenhagen Business School").
Ta huvivaldkonnaks on biosemiootika ja kübersemiootika. Ta on olnud ajakirja "Cybernetics and Human Knowing" peatoimetaja.
Tundravöönd

Tundravöönd on loodusvöönd, mis paikneb Põhja-Ameerika ja Euraasia põhjaosas ning Gröönimaa lõunarannikul. 
Kliima.
Tundravöö suurim osa paikneb lähisarktilises kliimavöötmes, ülejäänud osa paikneb arktilises kliimavöötmes. Aladel polaarjoonest põhja pool esineb polaaröö ja -päev. Talv on tundravöötmes pikk, külm ja vähe sademeid. Lumikate on õhuke ja sellepärast külmub maapind sügavalt (esineb igikelts). Suvi on lühike, jahe ja niiske. 
Kuigi sademete hulk on väike, aurumine on veel väiksem ja selletõttu on tundrad liigniisked ja seal on palju soid.
Mullastik.
Vööndile on omased teiste seas soostunud ja keltsmullad. 
Taimestik.
Taimestik ei ole väga liigirikas, taimed õitsevad kiiresti ning enamik taimi paljuneb vegetatiivselt. Kasvavad paljud samblad ja samblikud, puhmastaimed, rohttaimed, kidurad puud ja põõsad.
Loomastik.
Paljudel loomadel on tihe karvkate või sulestik ning paks nahaalune rasvkude. Suvel pesitsevad tundras paljud linnud (haned, pardid, luiged jt). Loomadest elavad näiteks põhjapõder, muskusveis, lumekakk, lemming.
Inimtegevus.
Inimesed tegelevad põhiliselt põhjapõdra kasvatamisega, kalandusega ja jahindusega. Karmide kliimatingimuste tõttu on asustustihedus hõre. Tundras on palju kaevandusi. Põlisrahvad: saamid e laplased, neenetsid, tšuktšid, islandlased.
Moḩammad Najībullāh

Moḩammad Najībullāh (6. august 1947 Gardēz – 27. september 1996 Kabul) oli Afganistani Demokraatliku Vabariigi president (1987–1992), kelle aitas võimule Nõukogude Liit.
Najibullāh'l oli meditsiiniline kõrgharidus, kuid meditsiini praktiseerimiseni ta ei jõudnud.
Kommunistlikku Rahvademokraatlikku Parteisse astus 1965. aastal. 1979. aastal, pärast Nõukogude invasiooni, määrati Najībullāh marksistliku salapolitsei juhiks. 1986. aastal sai ta Babrak Karmali asemel partei peasekretäriks ning 1987. aastal valiti presidendiks.
Najībullāh kukutati 1992. aastal, mil Ahmed Shah Massoudi juhitud mudžaheedid vallutasid Kabuli. Najībullāh varjus ÜRO Kabuli esindusse kuni 1996. aastani, mil Kabuli hõivanud Talibani võitlejad esindusse tungisid. Najībullāh hukati ja riputati laternaposti otsa.
Kungsholmen

Kungsholmen on saar Rootsis Mälareni järves, Stockholmi südalinnas Riddarfjärdenist põhja pool. See kuulub Upplandi maakonda. 
Saart ümbritsevad Riddarfjärden, Mariebergsfjärden, Essingefjärden, Tranebergssund, Ulvsundasjön, Karlbergskanalen, Karlbergssjön, Barnhusviken ja Klara Sjö. Kungsholmenist lõunas on Södermalmi, Långholmeni ja Lilla Essingeni saar. Mandriosa jääb läände (Brommalandet), põhja (Solna) ja itta (Norrmalm).
Linnaosa on loodud 1926. aastal.
Kungsholmeni idaosa on lauge, kuid lääneosa on künklik, kõrgeim punkt on 47 meetrit üle merepinna (Stadshagsplan). Rannajoone pikkus on 8900 meetrit. 
Saar moodustab suurema osa Kungsholmeni linnaosapiirkonnast, kuhu kuuluvad ka Essinge saared. Saarel asub viis linnaosa Kungsholmeni linnaosa, Marieberg, Fredhäll, Kristineberg ja Stadshagen. 
Saar on mandri ja teiste saartega ühendatud 11 sillaga: 
Saare arhitektuuriliste vaatamisväärsuste seas on Kristinebergi loss (umbes 1750), Stockholmi raekoda (Ragnar Östberg, 1911–1923), Stockholmi kohtumaja (1909–1915), funktsionalistlikud hooned järve ääres Norr Mälarstrandil, juugendstiilis hooned Sankt Eriksbroni silla kõrval, Dagens Nyheteri torn (1864) ja Västerbroni sild (1935).
Saare lääneosa on elamurajoon, idaosas on valdavad eraettevõtted ja haldusasutused, sealhulgas raekoda, kohtumaja, politsei peahoone ja riigiarhiiv. Saarel asuvad ka Rootsi suurte ajalehtede Dagens Nyheter, Svenska Dagbladet ja Aftonbladet toimetused. 
Ajalugu.
15. sajandil elasid saarel frantsisklased ning saare nimi oli Munklägret ('munkade laager'). Saart nimetati ka Västermalmiks. Ordu rajas Rålambshovis tellisevabriku ja elatus veel kalapüügist ning põlluharimisest. 
1527. aastal läks saar seoses reformatsiooniga Rootsi krooni omandisse. 
Esimene hoonestus tekkis Kungsklippani ja Kronobergeti vahelisse orgu. Käsitööliste töökojad ja vabrikud rajati ranna äärde. 1645. aastal sai Munklägret esimese silla. 
1672. aastal sai saare nimeks Kungsholmen ja seal moodustati omaette kogudus. 1926. aastal moodustati Kungsholmeni linnaosa, mis hõlmas kogu saare. 
1938. aastal jagati saar praeguse viie linnaosa vahel. 
1. jaanuarist 1997 kuulub saar Kungsholmeni linnaosapiirkonda.
Sergei Šoigu

Sergei Kužugetovitš Šoigu (vene keeles Сергей Кужугетович Шойгу, tõva keeles Сергей Күжүгет оглу Шойгу; sündinud 21. mail 1955 Tšadanis Tuva autonoomses oblastis (tänapäeval Tõva)) on Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane, aastatel 2012–2024 Venemaa kaitseminister.
Elulugu.
Aastatel 1994–2012 oli Šoigu eriolukordade minister, olles kõige kauem ametis olnud Venemaa minister pärast Nõukogude Liidu lagunemist. 
11. mail 2012 nimetati ta Moskva oblasti kuberneriks. Pärast kaitseminister Anatoli Serdjukovi ametist vabastamist nimetas president Vladimir Putin Šoigu Venemaa kaitseministriks. Ta oli kaitseminister alates 6. novembrist 2012 kuni 12. maini 2024.
Šoigu isa oli tõvalane ja ema venelane. Tal on armeekindrali auaste.
Alates novembrist 2009 on ta Vene Geograafia Seltsi esimees.
Teda peetakse üheks Krimmi okupeerimise ja Venemaa sõjaliste aktsioonide peaorganiseerijaks Ida-Ukrainas.
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi põhjal on Šoigu "de facto" süüdi genotsiidis, sõjakuritegudes ja inimsusvastastes kuritegudes. Tema juhtimisel algas 2014. aastal Vene-Ukraina sõda. Ühtlasi tema juhtimisel alustas Venemaa 24. veebruaril 2022 täiemahulist sõjalist sissetungi Ukrainasse.
Soome Keskerakond

Soome Keskerakond (soome keeles "Suomen Keskusta"; tavakeeles "Keskusta") on agraartaustaga liberaalne Soome keskpartei. Erakonna esimees on Annika Saarikko.
Ajalugu.
Erakonna eelkäija Soome Maaelanike Liit ("Suomen Maalaisväestön liitto") asutati 1906. aastal, 1919. aastal sai erakonnast Maaliit ("Maalaisliitto") ja 1965. aastal Keskerakond ("Keskustapuolue"; alates 1988 "Suomen Keskusta").
Keskerakonnal ja selle juhil Urho Kekkosel oli oluline roll Soome poliitika kujundamisel alates 1950. aastatest kuni 1980. aastate alguseni. Erakonna välispoliitikat iseloomustas eelkõige sõbralike suhete hoidmine Nõukogude Liiduga.
Esialgsest maaparteist on praeguseks saanud erakond, kes on populaarne väikelinnades ning saavutamas üha suuremat soosingut ka suurlinnades. Keskerakond kogus kõige rohkem hääli nii 2003. kui ka 2007. aasta parlamendivalimistel.
Pärast 2007. aasta valimisi oli Keskerakond oma 51 esindajaga suurim saadikurühm Soome 200-liikmelises Eduskunnas (hiljem sai ühe juurdetulija tõttu sama suureks ka Koonderakonna fraktsioon). Euroopa Parlamendis on erakonnal kolm esindajat, kes kuuluvad liberaalide fraktsiooni (ELDR).
Hämarik

Hämarik on vähese päikesevalgusega ööpäeva osa, millal päike on hommikul või õhtul allpool silmapiiri, ning ka atmosfääri valgusnähtused (aovalgus) sel ajal.
Eristatakse kaht hämarikku: koit on hommikul enne päikesetõusu ning eha ehk videvik on õhtul pärast päikeseloojangut.
Rahvusvaheliselt tuntakse kolme hämarikku:
Kui päike on allpool silmapiiri rohkem kui 18 kraadi, siis on öö ehk pimedus.
Suurtel geograafilistel laiustel ei lange päike suvel isegi mitte öösiti silmapiirist väga palju allapoole. Suvel valitseb Eestiski öö otsa hämarik. Niisuguseid öid nimetatakse valgeteks öödeks.
Lisaks Maale eksisteerib hämarik teistelgi planeetidel ja muudelgi taevakehadel, sealhulgas nendel, mis asuvad väljaspool Päikesesüsteemi.
Marsil kestab hämarik kauem kui Maal: kuni paar tundi enne päikesetõusu ja pärast päikeseloojangut. Selle põhjuseks on asjaolu, et kõrgel atmosfääris olev tolm peegeldab valgust planeedi ööpoolele. Midagi sarnast on näha Maal pärast suuri vulkaanipurskeid, kui õhus on samuti palju tolmu ja vulkaanilist tuhka.
P

P (p) on ladina kirja täht.
ISO standardiga määratud ladina tähestikus on see 16. täht.
IPA-s tähistab [p] helitut bilabiaalset sulghäälikut.
2N2222

2N2222 (tuntud ka kui PN2222) on tavaline väike NPN bipolaartransistor, mida kasutatakse madala võimsusega elektriahelates lüliti või võimendina.
Transistori maksimaalne emitterivoolu tugevus on 1 amper, mis on väga suur nii väikese transistori jaoks. Suurim lubatud kollektori ja emitteri vaheline pinge on 50 volti. Transistori korpus suudab iseseisvalt hajutada soojusena eralduvat võimsust vähemalt 300 millivatti. Ühise baasiga lülituses on võimalik töötada sagedustel kuni 100 MHz. Vooluvõimendustegur β on vähemalt 100.
On leidnud laialdast kasutamist nii lülitina kui ka analoogvõimendina.
Saadaval nii pindmontaaži kui ka läbilaotuva komponendina. Tavalisemad korpused on TO-92, SOT-23 ja SOT-223.
Kui kollektori ja emitteri vahele rakendada negatiivne pinge ning baasiahel jätta avatuks, siis variatsiooni 2N2222A puhul võib tekkida negatiivse diferentsiaaltakistusega pinge-voolu-karakteristiku lõik, mis sarnaneb omadustelt tunneldioodiga.
2N2907 on 2N2222-ga komplementaarne PNP transistor. Transistoril 2N3904 on sarnased karakteristikud, kuid maksimaalne emitterivool on 10 korda väiksem.
Punta Arenas

Punta Arenas on sadamalinn Tšiilis, Lõuna-Ameerika mandri äärmises lõunaosas, ning on Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonna, Magalhãesi provintsi ja Punta Arenase valla halduskeskus.
Ta asub Patagoonias Brunswicki poolsaarel Magalhãesi väina ääres umbes saja kilomeetri kaugusel Lõuna-Ameerika mandri kõige lõunapoolsemast punktist Frowardi neemest.
Vahel nimetatakse teda maailma lõunapoolseimaks linnaks (väiksemaid linnu on ka lõuna pool).
2020. aastal oli Punta Arenas Ameerika kultuuripealinn.
Ajalugu.
Linna loomise ametlik daatum on 18. detsember 1848. aastal.
Tuntud inimesi.
Punta Arenases on sündinud Tšiili president Gabriel Boric, kirjanikud Alfonso Alcalde, Rolando Cárdenas. Mariana Cox Stuven (Shade), Ramón Díaz Eterovic, José Grimaldi Acoto, Roque Esteban Scarpa, kunstnikud Andrés Perez ja Tito Beltrán ning teadlane Eduardo Braun Menéndez. 
Kirjanik Francisco Coloane elas suure osa elust Punta Arenases.
Loosalu raba

Loosalu raba (ka "Loosalu soostik") on soomassiiv Rapla maakonnas Rapla vallas. Raba on 3373 hektari suurune.
Soos asub Loosalu järv, mille pindala on 35,6 hektarit.
Turbalasundi paksus on kuni 8 meetrit, turba all on leitud järvemuda, liivsavi ja kruusa. 
Raba toitub põhja- ja sademeveest.
Marimetsa raba

Marimetsa raba on lageraba Lääne maakonnas, mis paikneb Lääne-Nigula vallas. 
Nõo soostumine algas mineraalmaa soostumisel pärast Antsülusjärve taandumist.
Turbakihi paksus on kuni 7 meetrit.
Aastal 1998 moodustati eriilmelise soomassiivi kaitseks Marimetsa looduskaitseala.
O'Culo

"O'Culo" on Cool D esimene album, mis anti välja 1 augustil 1995 ja oli ka Eesti esimene hiphopalbum.
Hammurapi seadused

Hammurapi seadused (ka Hammurabi seadused) on Babüloonia seadustekogu, mille kehtestas Vana-Babüloonia valitseja Hammurapi 18. sajandil eKr, Vana-Idamaade tähtsaim õigusmälestis.
Seadused on raiutud kiilkirjas 2,25 m kõrgusse basaltsambasse, see leiti 1901–1902 Susas ja seda säilitatakse Louvre'is. Tekst koosneb sissejuhatusest, 282 artiklist ja lõppsõnast. Samba ülaosas on kujutatud Hammurapit, kellele annab seadustiku õiguse- ja päikesejumal Šamaš. Seadused on temaatiliselt rühmitatud, valdavad on kriminaal- ja tsiviilõiguse küsimused. Üldine karistuspõhimõte oli talioon ("silm silma, hammas hamba vastu"), rohkesti oli ette nähtud surmanuhtlust.
Argilliit

Argilliit (kreeka keeles "árgillos" 'savi' ja "líthos" 'kivi') on savi, aleuriidi või muda tihenemise, veetustumise ja tsementeerumise ehk diageneesi tagajärjel tekkinud settekivim.
Erinevate koolkondade käsitluses võib argilliidil olla pisut erinev tähendus, kuid enamasti peetakse argilliidiks kergelt moondunud savikat settekivimit, milles osa savimineraalid on ümberkristalliseerunud vilkudeks. 
Argilliit on maakoores tavaline kivim.
Vagellimused

Vagellimused ("Aplacophora") on limuste hõimkonda kuuluvad usjad kojata merelimused, keda süstemaatiliselt käsitletakse klassina. Vagellimuseid on teada umbes 28 sugukonda umbes 320 liigiga.
Eestis vagellimuseid ei ela.
Vagellimused elavad enamasti merede sügavates osades ja kuuluvad eranditult bentosse, elutsedes põhjamudas või ainuõõssete kolooniatel.
Enamik vagellimuseid on lühemad kui 5 cm, harva ka kuni 30 cm. Vagellimuste kõhupoolel on ripsmed.
Jaanus Liivak

Jaanus Liivak (sündinud 16. juulil 1973 Tartus) on Eesti korvpallur ja treener.
Isiklikku.
Tema vend on endine korvpallur Toomas Liivak ja poeg on jalgpallur Frank Liivak.
Keelpillikvartett (žanr)

Keelpillikvartett on muusikažanr. See on keelpillikvartetile (neljast keelpillist koosnev ansambel) kirjutatud sonaaditsükkel.
Keelpillikvartetid olid eriti populaarsed klassitsismiajastul. Selle žanri loojaks peetakse Joseph Haydnit, kes kirjutas 68 keelpillikvartetti. Teised tuntumad keelpillikvartettide loojad on olnud Wolfgang Amadeus Mozart (23), Ludwig van Beethoven (17), Felix Mendelssohn (6), Franz Schubert (15), Johannes Brahms (3), Antonín Dvořák (14), Aleksandr Borodin (2), Béla Bartók (6) ja Dmitri Šostakovitš (15). Itaalia helilooja Luigi Boccherini kirjutas rohkem kui sada keelpillikvartetti.
Klassikaline keelpillikvartett koosneb neljast osast:
StuIG 33

StuIG 33 täisnimetusega SturmInfanterieGeschutz 33B ja tähisega Sd. Kfz 141/1 oli Saksamaal Teise maailmasõja ajal toodetud liikursuurtükk, mida firmas Alkett (Almarkische Kettenfabrik GmbH) ehitati 1942. aastal kokku 24 masinat.
1941. aasta lõpul tuli Ferdinand Porsche välja ideega luua Panzer III veermikule 150 mm haubitsaga sIG 33 relvastatud ning täielikult soomusega kaetud liikumatu torniga liikursuurtükk. Kuigi Heereswaffenamt (relvastusamet) ei näidanud üles erilist vaimustust masinast, alustas firma Alkett uue masina projekteerimist 1942. aasta alguses. Katsepartiina telliti 24 masinat ning neist 12 pidid valmis saama juba sama aasta juuni lõpuks. Liikursuurtükid said nimeks SturmInfanterieGeschutz 33 (StuIG 33), kuid on kasutatud ka nime Sturmpanzer 33. Sügisel alanud Stalingradi lahingu tõttu kiirendati ka StuIG 33 tootmist. Esimesed masinad jõudsid Stalingradi alla oktoobris 1942 ning osutusid väga heaks, kuid lõpuks kaotati sealsetes lahingutes 24 masinast 16. Ülejäänud masinad võtsid 22. tankidiviisi koosseisus osa Kurski lahingust ja lahingutest Dnepril.
Cecil Rhodes

Cecil John Rhodes (5. juuli 1853 Bishop's Stortford, Hertfordshire, Suurbritannia – 26. märts 1902 Muizenberg, Kapimaa koloonia; praegune Lõuna-Aafrika Vabariik) oli Briti päritolu Lõuna-Aafrika ärimees, teemanditööstur ja poliitik. Tema juhtimisel koloniseeriti hilisem Rodeesia riik. Ta rajas teemandifirma De Beers, millele kuulub praegugi 60% maailma teemanditurust. 
Aafrikasse saabudes alustas Rhodes elatise hankimist farmerina, kuid siirdus 1871. aastal Kimberley teemandikaevandustesse. 1880. aastal asutas ta De Beersi kaevandusfirma ning omandas teemandiäris praktiliselt monopoli. 
Temast sai Kapimaa koloonia parlamendi liige ning 1890. aastal peaminister. Ta kehtestas seadused, mis lisasid maa- ja kaevanduseomanike õigusi ja tõrjusid põliselanikke nende maalt.
Rhodesi unistus oli laiendada Briti impeeriumi Aafrikas ning selle teostamiseks omandas ta kaevandamisõigusi üha põhjapoolsematel aladel. Tema Briti Lõuna-Aafrika Kompanii sai Suurbritannia valitsuse täielikud volitused tegutsemiseks. 1894. aastaks haldas tema firma piirkonda Limpopo jõest kuni Tanganjika järveni. 1895. aasta mais nimetati see ala ametlikult Rodeesiaks. Veidi hiljem jagunes see Põhja- ja Lõuna Rodeesiaks, millest omakorda alles 20. sajandi teisel poolel said vastavalt Sambia ja Zimbabwe.
Espoo konventsioon

Espoo konventsoon ehk piiriülese keskkonnamõju hindamise konventsioon on riikidevaheline lepe, mis seab osalistele kohustuse hinnata teatud tegevuste piiriülest mõju varases planeerimisjärgus. Samuti seab ta riikidele vastastikuse informeerimise ning kaasamise kohustuse kõigi planeeritavate suuremahuliste, märkimisväärset soovimatut piiriülest keskkonnamõju omavate projektide mõjude hindamisel.
Konventsioon sõlmiti 1991. aastal ning jõustus 1997. aasta septembris. Eesti ratifitseeris konventsiooni 2000. aastal.
Grigori Javlinski

Grigori Aleksejevitš Javlinski (vene "Григорий Алексеевич Явлинский"; sündinud 10. aprillil 1952 Lvivis) on Venemaa poliitik ja majandusspetsialist.
Javlinski on üks sotsiaalliberaalse erakonna Jabloko rajajaid ja pikka aega selle esimees.
Javlinski jäi 1996. aasta presidendivalimistel 7,3 protsendiga neljandaks, 2000. aasta presidendivalimistel 5,8 protsendiga kolmandaks. 2004. aasta presidendivalimistel osalemisest Javlinski protesti märgiks loobus.
Epifüüt

Epifüüt ehk peal(is)taim on taimorganism, mis kinnitub või kasvab teisel elusal taimel (sageli puul) viimast kahjustamata. Enamasti mõistetakse selle all kõrgemaid taimi, harvem ka epifüütseid baktereid, seeni, vetikad, samblikke, sammaltaimi ja sõnajalgtaimi.
Epifüütseid taimi kasvab eriti palju troopilistes vihmametsades.
Tolkuse

Tolkuse oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Ädu küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ädu külaga.
Riigimetsa Majandamise Keskus

Riigimetsa Majandamise Keskus (RMK) on Kliimaministeeriumi valitsemisalas tegutsev Eesti ainus riigitulundusasutus. 
RMK loodi 1. jaanuaril 1999 endiste riigimetskondade, Marana Puukooli ja Kullenga Puukoolide, Räpina Metsakooli, jahialade ja Metsamajanduse Ökonoomika- ja Infokeskuse, Sagadi Koolituskeskuse õigusjärglasena. 
RMK hoole all on ligikaudu 30% kogu Eestimaast, seal asub 46% Eesti metsadest. RMK on Eesti riigile kuuluva metsa ja teiste mitmekesiste looduskoosluste hoidja, kaitsja ja majandaja. RMK kasvatab metsa, hoiab loodusväärtusi, teenib riigile metsa majandades tulu, loob looduses liikumise võimalusi ja jagab loodusharidust.  
RMK tegevusvaldkonnad on:
RMK koosseisu kuulub Sagadi metsakeskus, Elistvere loomapark ja Põlula Kalakasvatuskeskus.  
RMK-s töötab ligikaudu 700 inimest, kokku saab RMK hallatavas metsas tööd umbes 6300 inimest. 
Eesti riigimetsa majandatakse säästvalt. Selle kinnituseks on RMK-le omistatud säästva metsanduse sertifikaadid. RMK-l on ka keskkonnajuhtimissüsteemi sertifikaat ISO 14001 ja kvaliteedijuhtimissüsteemi sertifikaat ISO 9001.
Groza vallutusplaan

Groza vallutusplaan (vene keeles "гроза" – 'pikne'), täieliku nimetusega "Nõukogude Liidu strateegiline plaan sõja korral Saksamaa ja ta liitlastega", oli NSV Liidu sõjaplaan Euroopa vallutamiseks. Plaani põhiautor oli kindral Pavlov.
SU-76I

SU-76I (СУ-76И) on Nõukogude Liidus 1943. aastal toodetud liikursuurtükk.
1943. aastal otsustati sakslastelt hõivatud tankide PzKpfw III ja liikursuurtükkide StuG III baasil tootma hakata 76 mm suurtükiga liikursuurtükke. Vaenlase tehnika kasutuselevõtmise peapõhjuseks oli see, et enda valmistatud liikursuurtükkidel SU-76 ilmnesid vead, mis olid vaja kõrvaldada, kuid rindel oli liikursuurtükke hädasti vaja. Uus masin sai nimeks SU-76I (vene "СУ-76И", milles indeks "И" tähendab "Иностранная" – välismaine). Saksa masinatel eemaldati suurtükitorn ja korpuse pealisehitised, selle asemel aga ehitati uus pealt kinnine liikumatu torn, soomuse paksusega esiküljel 35, külgedel ja taga 15–25 mm. Uude torni paigutati 76,2 mm kahur ZIS-5 või F-34 lahinguvaruga 98 mürsku. Meeskonda kuulus 4 meest, kes omasid enesekaitseks kahte automaati ja granaate. Masin kaalus 22,5 tonni ja maksimaalne kiirus oli 40 km/h. Kokku toodeti 201 sellist masinat, millest 20 olid komandörimasinad (omasid komandöritorni ja laskemoonavaru oli vähendatud).
Augustis 1943 varustati 1902. liikursuurtükkide polk 15 masinaga SU-76I ja 5 masinaga SU-76, samuti olid relvastatud ka 1901. ja 1903. polk liikursuurtükkidega SU-76I.
Sõja lõpuni elanud SU-76I-de saatus oli ühesugune: pärast teenistuse lõppu kanti nad arvelt maha ja viidi vanarauaks. Eriti kummaline on asjaolu, et Kubinkas, kus ostetakse kokku ja vahendatakse välisriikidesse Nõukogude Liidu soomustehnikat, läks 1968. aastal vanarauaks viimane töökorras Su-76I. 
SU-76I tänapäeval.
Tänapäevani on teadaolevalt säilinud kaks liikursuurtükki SU-76I:
Viktor Suvorov

Viktor Suvorov (vene keeles "Виктор Суворов", kodanikunimega Vladimir Rezun, vene keeles "Владимир Богданович Резун") (sündinud 20. aprillil 1947 Primorje krais Barabaši külas) on vene harrastusajaloolane ja kirjanik, endine sõjaväelane (alampolkovnik).
1957. aastal astus Vladimir Rezun 11-aastaselt Voroneži Suvorovi sõjakooli ja selle sulgemisel jätkas õpinguid Kalinini (Tver) Suvorovi sõjakoolis, mille lõpetas 1965. aastal. Seejärel hakkas Rezun õppima Kiievi kõrgema sõjakooli teisel kursusel.
19-aastaselt astus ta NLKP liikmeks.
Rezun osales 1968. aasta augustis-septembris operatsioonil "Dunai" (vk; Doonau), millega suruti maha "Praha kevad".
Aastatel 1968–1970 teenis ta Karpaatia sõjaväeringkonnas, 1970–1971 Kuibõševis Volga-äärses sõjaväeringkonnas.
Vladimir Rezun teenis Nõukogude armees ning aastatel 1970–1974 õppis Nõukogude sõjaväe luureakadeemias Sõjalis-Diplomaatilises Akadeemias, pärast lõpetamist suunati ta Nõukogude sõjaväeluure residentuuri Genfi Šveitsi.
1978. otsustas ta, et ei suuda endale avanenud tõde jagamata jätta, ja palus Suurbritannias poliitilist varjupaika. Juba tema esimene raamat tekitas suurt poleemikat. "Jäälõhkuja" tõlgendas ajalugu Nõukogude Liidule ebasobivalt, solvas mälestust Suurest Isamaasõjast ja rebis "pühaduse oreooli sõjalt, mille päästsid valla kommunistid meie kõigi hukatuseks" (Jäälõhkuja, eessõna "Minu vene lugejale").
Tänapäeval elab ta "surmaotsuse ja selle täideviimise vahel" ja "uskuge, see on kuratlikult õnnelik aeg" (mai 2010, Tallinn, Gloria kohvik). Surmaotsus langetati juba Nõukogude ajal, ent "mitte keegi pole seni taibanud talle mõistetud otsust tühistada" ("Jäälõhkuja", järelsõna Vladimir Bukovskilt).
Tema teosed kirjandusliku pseudonüümi "Viktor Suvorov" all on tekitanud palju poleemikat, kuna Suvorov on oma teostes toetudes avalikes allikates avaldatud andmetele viidanud Nõukogude Liidu ja Jossif Stalini plaanile alustada sõjategevust Saksamaa Kolmanda Riigi vastu juulis 1941.
Viktor Suvorovi esitatud tees ei ole vastuvõetav endise NSV Liidu nn rahumeelse poliitika ja "ootamatu kallaletungiversiooni toetajatele", kes süüdistavad Suvorovit "lääneriikide Venemaa-vastase tellimustöö täitmises".
Loomingust.
Suvorovi teoste läbiv teema on Nõukogude Liidu roll ja eesmärgid Teises maailmasõjas. Tema teooria kohaselt soovisidki kommunistid sõda ning Hitler pidi neile Euroopa vallutamiseks tee vabaks lükkama.
Igor Bunitš

Igor Bunitš (vene "Игорь Львович Бунич"; 28. september 1937 Dnepropetrovsk – 15. juuni 2000 Peterburi) oli Vene ajaloolane.
Norilski Nikel

Norilski Nikel (ГМК «Норильский Никель») on Venemaa mäetööstus- ja metallurgiaettevõte, maailma juhtiv nikli- ja pallaadiumitootja. Norilski Nikel on Norilski linna suurim tööandja. 
Ettevõte toodab viiendiku maailma niklist ja enam kui kümnendiku koobaltist. Venemaa niklist toodab Nikel 96%, koobaltist 95% ja vasest 55%. 2014. aastal tootis Norilski Nikel 44% maailma pallaadiumist, 14% plaatinast, 13% niklist ja 2% vasest.
25,3% ettevõtte aktsiatest kuulub Vladimir Potaninile, 25% + 2 Rusalile. Ettevõtte asedirektor on Viktor Ivanov.
Norilski Nikeli aktsiad on noteeritud Venemaa börsil RTS, Moskva börsil MICEX, Londoni börsil ja Ameerika Ühendriikide kauplemissüsteemis OTCBB.
Mõne hinnangu kohaselt tuleb 1% maailma vääveldioksiidi emissioonist just selle ettevõtte sulatusahjudest Norilskis. Piirkond on rängalt saastatud raskmetallidega.
Aastast 2008 kuni 2012 oli Norilski Nikeli juhatuse esimees Vladimir Stržalkovski. Ettevõttes kutsuti teda turistiks turismivaldkonna kogemuse ja ettevõtte Moskvast juhtimise tõttu. Tema palk oli 400 000 dollarit kuus, lisaks preemiad (ettevõtte kasumi eest aastas kolm miljonit dollarit ja tema nimel olevate Nornickeli fantoomaktsiate väärtuse). Eelmainitud aastatel kasvas ettevõtte väärtus 11,6%. Lahkumishüvitiseks sai ta 100 miljonit dollarit.
2013. aastal alustas ettevõte järk-järgult vasetehase sulgemist Norilskis. Norilski Nikel sulges 2016. aasta juunis linna lõunaosas niklitehase, et parandada linna mainet seoses linna lähedal voolava Daldõkani jõe pideva reostamisega.
2016. aastal kaotas Venemaa ettevõtte nikli- ja vasetoodangule kehtinud eksporditollid. Ettevõte juhtkond on lubanud, et pärast niklitehase sulgemist ja Talnahhi rikastusvabriku nüüdisajastamist väheneb piirkonnas heitmete kogus 15%. Ettevõte on lubanud investeerida 1,4 miljardit eurot vasetehase ja Nadežda tehase heitmetest väävlit tootvatesse seadmetesse.
Ettevõte tootis 2015. aastal 29,8 miljonit kuupmeetrit reovett. Sellest 5,18 miljonit kuupmeetrit puhastati riiklike standardite kohaselt.
Kungsholmen (täpsustus)

Kungsholmen on mitme koha nimi:
Kungsholmeni linnaosapiirkond

Kungsholmen on linnaosapiirkond Stockholmi südalinnas. Sellesse kuuluvad Kungsholmeni saar ja Essinge saared (Lilla Essingen ja Stora Essingen). Geograafilised koordinaadid on 59°20' N, 18°3' E.
Linnaosapiirkonna pindala on 4,85 km². Seal on umbes 53 000 elanikku. 2004. aasta andmetel oli elanike arv 54 283, sealhulgas 28 614 naist ja 25 669 meest. Rahvastiku tihedus oli 10 977,73 in/km².
Ta jaguneb Kungsholmeni, Stadshageni, Kristinebergi, Fredhälli, Mariebergi, Lilla Essingeni ja Stora Essingeni linnaosaks. 
Piirkonnas on Essinge kihelkond, Kungsholmi kihelkond ja Sankt Görani kihelkond.
Linnaosapiirkond on loodud 1997.
Ashley Tisdale

 
Ashley Michelle Tisdale (sündinud 2. juulil 1985 Monmouthi maakonnas New Jerseys) on USA näitleja ja laulja, metsosopran.
Ashley Tisdale'i isa Mike on ehitusettevõtja, vanem õde Jennifer on näitleja ja modell.
Alates kolmandast eluaastast on Ashley mänginud reklaamides, kokku rohkem kui sajas reklaamis. Kogu selle aja on tema mänedžer olnud Bill Perlman.
8-aastaselt sai ta peaosa Broadway muusikalis "Hüljatud". Järgnesid uued rollid ja 12-aastaselt esines ta juba USA presidendile Bill Clintonile.
Oma esimese suure filmirolli sai Ashley 2005. aastal Maddie Fitzpatricuna Disney seriaalis "The Suite Life Of Zack And Cody". Järgnesid rollid Sharpay Evansina "High School Musicali" filmides. 
Ta tegi muusikaajalugu, kui ta ilmus edetabelisse "Billboard Hot 100" lauludega "What I've Been Looking For" ja "Bop to the Top", mis tegi temast esimese naisesineja, kes debüteeris edetabelis korraga kahe lauluga. Pärast Emmy-auhinna väärilist esinemist "High School Musicalis" alustas ta soolokarjääri ja 6. veebruaril 2007 ilmus ta esimene album "Headstrong". Album debüteeris 5. kohal edetabelis "U.S. chart", seda müüdi esimese nädalaga üle 64 000 eksemplari ja hiljem sai sellest kuldplaat. Ashleyl on kõrvalosa Disney multikas "Phineas and Ferb". 
Tisdale'i teine album "Guilty Pleasure" tuli välja aastal 2009. Tisdale mängis ka amal aastal esilinastunud filmis "Aliens in the Attic".
Keava raba

Keava raba on soomassiiv Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Keava raba (läbimõõt 3 km; turba keskmine tüsedus 3 m, suurim üle 8 m) on osa suuremast Keava soostikust ning asub põhja-lõunasuunalises nõos, mida ümbritsevad idast ja läänest oosid. Soo keskosa on tekkinud järve, äärealad mineraalmaa soostumisel. Keava raba on laukarikas (suurima lauka pindala 3 ha), kaguosas kruusaste-liivaste soosaartega. 
Keava raba veerel asuvast Tarsi talust saab alguse perekond Oleskite rajatud meeleolukas Keava raba matkarada. Otse talu piirilt algav laudtee juhatab matka­lise kaunisse rabasse. 
Aastal 1981 moodustati raba kaitseks sookaitseala, hiljem muudeti see maastikukaitsealaks, aastast 2002 kuulub moodustatud Kõnnumaa maastikukaitseala koosseisu.
Rägapart

Rägapart ("Anas querquedula") on partlaste sugukonda pardi perekonda kuuluv ujupart.
Rägapart kuulub soodsas seisundis liikide hulka. Esimest korda kirjeldas teda teaduslikult Carl von Linné aastal 1758.
Levila.
Rägapart pesitseb enamikus Euroopas ja Aasias Briti saartest Jaapanini. Põhja poole ulatub levila Lõuna-Rootsi, Kesk-Soome, Arhangelski, Irtõši suudme, Jakutski ja Lõuna-Kamtšatkani, lõuna poole Vahemere, Kaspia mere lõunaranniku, Xinjangi ja Sungara ülemjooksuni. Eestis on ta tavaline haudelind.
Rägapart on kõikjal rändlind. Ta talvitub Vahemere maades, Aafrikas kuni Lõuna-Aafrikani ja Lõuna-Aasias kuni Suurte Sunda saarteni. 
Eestis on ta üldlevinud väikesearvuline haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnatakse 500–1000 paarile.
Välimus.
Lindu võib mõnikord segi ajada piilpardiga, kuid rägapart on sellest pisut suurem ja tagasihoidlikuma ühetoonilise sulestikuga. Rägapardi üldpikkus on 37–41 cm, tiibade siruulatus 63–69 cm. Ta kaalub 300–550 g.
Täiskasvanud isaslinnud on hõlpsasti eristatavad oma pruuni keha ja rinnapiirkonnaga ning erevalge kulmutriibuga, mis ulatub kaugele pea külgedele. Sinakad kattesuled on lennul näha suurte heledate laikudena. Tume rind on samuti paremini märgatav lendaval linnul. Ülejäänud sulestik on hallikas, samuti jalad ja nokk. Emastel asuvad peas nokatüvikuäärne tähn ja tume silmatriip. Sulestik sarnaneb üldosas isaspardi omaga.
Elupaik ja eluviis.
Rägapart asustab lagesoid ja järvekaldaid, Eestis ka rannaniite.
Rägapart on loomtoiduline. Eriti suur osa tema toidus on limustel. Ta sööb ka veeputukaid ja nende vastseid ning vähilaadseid. Veel sööb ta veetaimede võrseid, lehti ja juurikaid.
Rägapart on tähtis jahilind, kuid töönduslikes kogustes teda ei kütita, sest ta talvitub kaugetel maadel ja lahkub sügisel väga vara.
Inspectah Deck

Inspectah Deck (sünninimega Jason Hunter; sündinud 6. juulil 1970) on Ameerika Ühendriikide räppar, muusikaprodutsent, näitleja ning räppgrupi Wu-Tang Clan liige.
Ta pole küll jõudnud lüüa läbi muusikas nii hästi kui bändikaaslased Ol' Dirty Bastard ja Method Man, kuid tema tähtsust selle bändi loomisel ei saa sugugi alahinnata. Wu-Tangi debüütalbumil "Enter the Wu-Tang (36 Chambers)" tegi ta oma esimesed lood ja aitas kaasa ka bändiliikmete sooloprojektides. Peale selle on Inspectah Deck välja andnud neli enda sooloplaati, kuid neil pole erilist müügiedu olnud.
Isiklikku.
Inspectah Deck sündis ja kasvas üles Bronxi linnas, aga peagi kolis Staten Islandile, kus elasid ka teised Wu-Tangi liikmed. Ta on üks Wu-Tang Clani vähem tuntud liikmeid, hoolimata oma väga headest räppimis- ja produtseerimisoskustest. Sündides Jason Hunteri nimega, sai ta oma vaikse iseloomu tõttu hüüdnime Deck.
Diskograafia.
Singlid
Herrenchiemsee

Herrenchiemsee ehk Herreninsel on saar Saksamaal, suurim kolmest Chiemsee järve saarest. Selle pindala on 238 ha.
Läbi aegade kuulus saar Herrenchiemsee kloostrile. 1873. aastal ostis Baieri kuningas Ludwig II saare 350 000 kuldna eest, et rajada sinna kuningaloss.
Chiemseel on kolm saart: Herrenchiemsee, Frauenchiemsee ja Krautinsel. Need kolm saart moodustavad Baierimaa väikseima valla – Chiemsee valla.
Samas on Chiemsee Baierimaa suurim järv.
Ehitised ja areng.
Herrenchiemseel on erinevalt Fraueninselist, kus elab umbes 300 alalist elanikku, vaid mõned üksikud püsielanikud.
Samas on Herrenchiemsee suur turismimagnet, sest Baieri kuningas Ludwig II rajas sellele saarele Versailles' lossi koopia Herrenchiemsee lossi, mis jäi aga rahapuuduse tõttu lõpetamata.
Saarel on säilinud iidne Herrenchiemsee klooster.
Method Man

Method Man (sünninimega Clifford Smith; sündinud 2. märtsil 1971) on Ameerika Ühendriikide räppar, muusikaprodutsent, näitleja ja räppbändi Wu-Tang Clan liige. 
Ta on osalenud ka telesaadetes ja -filmides, näiteks "CSI-s". Oma esinejanime võttis ta 1979. aasta filmist "The Fearless Young Boxer". Ta on räpiduo Method Man &amp; Redman liige. Method Man alustas oma näitlejakarjääri 1995. aastal filmides ja telereklaamides. Ta on võitnud ka Grammy auhinna koos Mary J Blige'iga loo "I'll Be There for You/You're all I Need" eest.
Method Man kasvas üles Staten Islandil, kus elas koos ema ning noorema ja vanema õega. Narkootikumide tõttu visati ta mitu korda keskkoolist välja. Nüüd elab Method Man koos abikaasa, poja ja tütrega Staten Islandil.
Method Man on tänases räpimaailmas üks karismaatilisemaid inimesi. Peale oma esinejanime on ta veel tuntud kui Meth, Tical, Johnny Blaze, Hott Nikkels, MZA ja Iron Lung. Method Man oli üks praeguseks üle maailma tuntud räppbändi Wu-Tang Clan asutajaid.