Innovatsiooni juhtimine

Inoovatsiooni juhtimine on innovatsiooniprotsessi teadlik kujundamine.
Innovatsioon hõlmab nii uute teadussaavutuste kui ka juba olemasolevate teadmiste, oskuste ja tehnoloogiate uudsel moel juhtimist ja kasutamist. 
Innovatsiooni juhtimise raamistik.
Innovatsiooni juhtida on võimalik üksnes siis, kui teatakse, mida selle all mõeldakse ja kuidas ettevõte, organisatsioon või kogu riik seda strateegiliste eesmärkide nimel rakendada saab. Innovatsiooni juhtimise raamistik hõlmab kuut aspekti.
1. Innovatsiooni strateegia.
Esmalt tuleb otsustada, kui suurt innovatsiooni vajatakse ning milline on sobiv tasakaal loovuse ja väärtuse säilitamise vahel, inkrementaalse ja radikaalse innovatsiooni vahel, tehnoloogilise ja ärilise innovatsiooni vahel ning sisemise ja välise innovatsiooni vahel. 
Innovatsioon viiakse läbi enamasti järgmistel eesmärkidel: 
Strateegia võib põhineda erinevatel innovatsioonimudelitel, millest levinumad on järgmised: 
2. Innovatsiooni organisatsioon.
Organisatsiooni aspektist on oluline arutleda selle üle, kus on innovatsioon juba loodud ning kus võiks seda edasi luua ning mis tüüpi innovatsiooni on vaja luua, et innovatsioonil oleks suurim edu. Innovatsiooni on defineeritud väga laialt, kuid aja jooksul on seda järjest täpsustatud. Kui kõige esmased innovatsiooni määratlused käsitlesid seda vaid erasektori tootmistegevuse kontekstis, siis tänapäeval on levinud seisukoht, et innovatsioon võib ilmneda igas majandussektoris, kaasa arvatud avalik sektor. Innovatsioonide uudsus ja ulatuse määr võivad olla väga erinevad, mistõttu on tekkinud vajadus innovatsiooni tüpologiseerida.
Innovatsiooni tüpoloogiad.
Tüpoloogiad sõltuvad uudsuse tasemest ja väljundist, mida kategoriseeritakse järgmiselt: 
3. Innovatsiooni süsteemid.
Süsteemide all mõeldakse protsesse, meeskonda, võrgustikke jms, mis on kohandatud innovatsiooni elluviimiseks. Innovatsiooniprotsesside juhtimisel on oluline organisatsioonikultuur. Organisatsioonide võime eristuda ja edeneda ning sealjuures ellu jääda sõltub sellest, kui tõhusalt suudavad nad integreerida teadmusjuhtimise praktikaid innovatsiooni juhtimise praktikatega ja kui suurel määral suudavad nad innovatsiooni eesmärgil oma teadmust rakendada. 
Innovatsiooniprotsessi etapid.
Innovatsiooniprotsess on tinglikult jaotunud nelja etappi: 
Innovatsiooniprotsessi ulatus.
Innovatsioonirotsessi võib läbi viia erinevas mahus. Innovatsioonid jagunevad järgmiselt: 
Innovatsioonid ei ole alati otseselt seotud tehnoloogiliste platvormidega vaid võivad olla ka näiteks kogukonda kaasavad, vms.
4. Innovatsiooni mõõdikud.
Innovatsiooni mõõdikud kirjeldavad sisendeid, täideviimise protsesse, väljundeid ja tulemusi nagu müügikasv, ärikasum, palgakasv. Mõõdikud on numbriliselt määratletavad.
5. Innovatsiooni õppimine.
Siin eristatakse viit etappi:
6. Innovatsiooni kultuur.
Innovatsiooni kultuuri iseloomustavad järgmised märksõnad: loovus, mitmekesisus, kommunikatsioon, motivatsioon, koostöö, initsiatiiv, riskivõtmine ja teadmiste jagamine. Innovaatiline mõtlemisviis algab juhtkonna tasandil ning levib alumistele tasanditele. Innovatsioonile orienteeritus on organisatsioonikultuuri üks osa, mis sisaldab järgmisi komponente:
Ettevõtte innovaatiline kultuur on mõtlemise ja käitumise viis, mis loob, arendab ja kinnistab väärtusi ja suhtumist, mis võivad edendada, omandada ja toetada ideid ning muutusi, mis parandavad ettevõtte funktsioneerimist ja efektiivsust isegi siis, kui need lähevad vastuollu konventsionaalsete mõtteviiside ja traditsioonidega.