tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Meenikunnu Suur Suujärv

Suur Suujärv on düstroofne järv. Meenikunnu rabas Räpina vallas Põlvamaal. Järv on osa Meenikunno looduskaitsealast. Suur Suujärv on võrdlemisi ümmarguse kujuga soojärv, mille pindala on 4,7 ha ja mille sügavus ulatub 2–3 meetrini.
Ramygala vald

Ramygala vald (leedu keeles "Ramygalos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Panevėžysi rajoonis. 
Valla pindala on 23 787 hektarit. 2011. aasta seisuga elas vallas 3698 inimest. Valla keskus on Ramygala linn (2011. aasta seisuga 1581 elanikku). Vallamaja asub aadressil Vadoklių g. 10. Vallavanem on Valdas Chirv.
Aastal 2008 liideti vallaga üks varem Velžysi valda kuulunud küla.
Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:
Verner Hagus

Verner Hagus (13. juuli 1909 Tallinn – 26. september 1988 Tallinn) oli eesti balletitantsija.
Aastatel 1928–1964 oli ta Estonia balletisolist.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Smilgiai vald

Smilgiai vald (leedu keeles "Smilgių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Panevėžysi rajoonis. 
Valla pindala on 13 181 hektarit. 2011. aasta seisuga elas vallas 1661 inimest. Valla keskus on Smilgiai alev (2011. aasta seisuga 544 elanikku). Vallamaja asub aadressil Panevėžio g. 15. Vallavanem on Zita Dabužinskienė.
Aastal 2008 liideti Algirdiškiai küla Naujamiestise vallaga.
Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:
Upytė vald

Smilgiai vald (leedu keeles "Upytės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Panevėžysi rajoonis. 
Valla pindala on 11 327 hektarit. 2011. aasta seisuga elas vallas 1531 inimest. Valla keskus on Upytė küla, allamaja asub aadressil Ėriškių g. 8. Vallavanem on Giedrius Koženiauskas.
Aastal 2008 liideti vallaga neli varem Velžysi valda kuulunud küla.
Leiger (parvlaev)

Leiger on Tallinna Sadama tütarettevõttele TS Laevad kuuluv parvlaev, mis on ehitatud Türgis Sefine laevatehases. Leiger sõidab Rohuküla–Heltermaa laevaliinil.
TS Laevad

TS Laevad OÜ on Eesti reeder, aktsiaseltsi Tallinna Sadam tütarettevõte. 
Ettevõttele kuulub viis laeva, millest Saaremaa ja mandri vahel sõidavad Tõll ja Piret ning Hiiumaa ja mandri vahet Tiiu ja Leiger. Asenduslaevana on olemas ka Regula. Uue alusele liinile toomist plaanitakse 2026. aastal.
Osaühing on äriregistrisse kantud 19. juunil 2014. Alates 1. oktoobrist 2016 korraldab TS Laevad parvlaevaliiklust mandrilt Saaremaale ja Hiiumaale.
Eike Joasoo

Eike Joasoo (sündinud Eike Johannson; aastatel 1948–1952 Eike Käsper; 1952. aastast Eike Ülevain; 28. märts 1930 – 22. jaanuar 1971) oli eesti baleriin.
Õppis tantsu Robert Roodi erastuudios, 17-aastaselt tuli Estonia balletiõpperühma. 1950. aastal esines esimest korda peaosas (Tanja, Igor Morozovi balletis "Doktor Aibolit"). Aastatel 1950–1967 oli ta Estonia balletisolist.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli balletitantsija Erich Ülevain, nende poeg on operaator Peeter Ülevain.
Artur Koit

Artur Koit (19. detsember 1908 Tallinn – 25. juuli 1980 Tallinn) oli eesti balletitantsija ja ballettmeister.
Õppis tantsu Rahel Olbrei balleti õpperühmas. Aastatel 1926–1964 oli ta Estonia teatri balletisolist, hiljem balletirepetiitor ja lavastaja. 
Aastatel 1951–1964 oli Tallinna Koreograafiakooli paaristantsu õppejõud.
Achraf Baznani

Achraf Baznani (araabia keeles أشرف بزناني; sündinud 1979 Marrakechis) on Maroko kunstnik, lavastaja ja fotograaf.
Elulugu.
Baznani hakkas fotograafiaga tegelema kogemata. Ta oli veel teismeline, kui sai sünnipäevaks kompaktkaamera Kodak Ektra 250. Baznani on iseõppija ega ole käinud isegi fotograafikursustel. Ta on loonud mitmeid lühi- ja dokumentaalfilme. Nende hulgas on "Walk" 2006. aastal ja "The Forgotten" 2007. aastal. "The Immigrant", mis tuli välja aastal 2007 ning mis võitis mitu riiklikku ja rahvusvahelist auhinda. 
Baznani on tuntud kui esimene kunstnik araabia maailmas, kes lasi välja fotoraamatu sürreaalsete kujundite kohta. Kaks raamatut, "Through My Lens" ja "Inside My Dreams" on sürrealistliku stiiliga. Baznani kasutab end oma fotode, kasutades igapäevaelu esemeid, stseenid ja huvitavaid olukordi. 
Alates juba lapsepõlvest Achraf Baznani oli kinnisideeks miniatuursed filmid ja maagia. Ja kui ta alustas fotograafikarjääri, otsustas ta, et ta ei tee "normaalseid" fotosid, vaid hakkas keskenduma hoone fotode manipuleerimisele. Kasutades oma isiklikke mõtteid, erinevad stseene, unistusi ja asju, millest ta usub ja hoolib, Achrafs on see, mis annab oma piltidele isikupära ja loob sürrealistlik, unistava ja iroonilise maailma. 
Tema "Inside My Dreams" seeriaga Achrafs tahab, et inimesed mõtleks väljaspool. See kajastub tema sürrealistlikes piltides. "Vaatajad leiavad peegli, mis peegeldab nende enda pilti ja elu olukorrast, et nad suudaks leppida ja suudaks tegeleda erinevate probleemidega millega seisavad silmitsi."
Tema töid leidub ajakirjades üle maailma, nagu PicsArt, National Geographic, Huffington Post, Mambo, Photo+, Amateur Photographer, Fotografe Melhor, Digital Photo magazine.
2014. aastal lõpetas ta "Project 52", mis oli tema isiklik missioon, kus tegi iga nädal pilti terve aasta.
NSV Liidu rahvaste spartakiaad

NSV Liidu rahvaste spartakiaad (vene keeles Спартакиада народов СССР) oli aastatel 1956–1991 Nõukogude Liidus toimunud spordiüritus (spartakiaad).
Spartakiaade oli kahte tüüpi: suve- ja talispartakiaad. Suvespartakiaad toimus aasta enne suveolümpiamänge. Talispartakiaad toimus kaks aastat enne taliolümpiamänge.
768 Struveana

768 Struveana on asteroid orbitaalperioodiga 5 aastat ja 214 päeva. Asteroidi avastas 4. oktoobril 1913 vene astronoom Grigori Neuimin.
Asteroid on nimetatud kolme Struve perekonna baltisakslasest astronoomi (Friedrich Georg Wilhelm von Struve, Otto Wilhelm von Struve ja Karl Hermann Struve) järgi.
Aleksander Bobkovski

Aleksander Bobkovski (1854 Põltsamaa – 24. oktoober 1912 Rinsi) oli Eesti õigeusu preester.
Ta sündis 1854. aastal Põltsamaal õigeusu diakoni Andrei Bobkovski peres. 
Ta õppis Riia Vaimulikus Seminaris, lõpetas selle 1875. aastal. 
Aastatel 1875–1879 oli ta köster-kooliõpetaja Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise koguduses. 29. augustil 1879 pühitseti ta nii diakoniks kui ka preestriks ülempiiskop Filareti poolt.
Ta oli aastatel 1879–1912 preester Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani Pühakuju koguduses, lisaks hooldas ta aastatel 1885–1886 Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kogudust.
Isiklikku.
Ta oli abielus Olga Bobkovskajaga (neiuna Borodkina), neil oli kaks poega ja viis tütart. Tütar Ljubovi mees Herman Aav oli õigeusu preester Lelles, Vändras ja Mustjalas, pärast lesestumist sai temast Karjala ja kogu Soome peapiiskop.
Gen Nakatani

Gen Nakatani (jaapani keeles 中谷 元 "Nakatani Gen"; sündinud 17. oktoobril 1957 Kōchis) on Jaapani poliitik, ta on Liberaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 24. detsembrist 2014 kuni 3. augustini 2016 Jaapani kaitseminister.
Ta on lõpetanud Jaapani Riigikaitse Akadeemia. Seejärel teenis ta neli aastat riigi omakaitsejõududes (sisuliselt armees). Poliitilise karjääri sidus ta Liberaaldemokraatliku Parteiga. Ta on aastast 1990 Jaapani parlamendi alamkoja liige. Aastatel 2001–2002 oli ta Jaapani kaitseagentuuri (Jaapani kaitseministeeriumi eelkäija) direktor. 24. detsembrist 2014 kuni 3. augustini 2016 oli ta Jaapani kaitseminister.
Vassili Medvedev

Vassili Medvedev (vene keeles "Василий Михайлович Медведев"; sündinud 18. detsembril 1957 Groznõis) on vene balletitantsija, ballettmeister ja tantsupedagoog.
Aastatel 1981–1989 oli ta Vanemuise teatri balletisolist ja ballettmeister.
Elulugu.
Medvedev lõpetas 1976. aastal Leningradi koreograafiakooli ja 1989. aastal ballettmeistri erialal Leningradi konservatooriumi.
Ta tantsis aastatel 1976–1979 Leningradi konservatooriumi ooperistuudio balletitrupis ja aastatel 1979–1981 Leningradi Väikeses Ooperi- ja Balletiteatris.
Eesti Tuletõrje Korpuse koosseis 1940

Eesti Tuletõrje Korpuse pealik: Siseministeeriumi Politseitalituse kodanliku õhukaitse ja tuletõrje juhataja Rudolf Vaharo
Korpuse pealiku abid: Eesti Vabatahtliku Tuletõrje Liidu esimees Boris Melts, Politseitalituse tuletõrje inspektor Friedrich Parmask
Tallinna tuletõrjebrigaadi pealik Elmar Umblia, abid Hans Maide, Jaan Toovere
Harjumaa tuletõrjebrigaadi pealik Arnu Sork, abid Aleksander Vastalu, Anton Tohver
Tartu tuletõrjebrigaadi pealik Juljus Roo, abid August Lätt, Karl Reinhold
Tartumaa tuletõrjebrigaadi pealik Paul Martmaa, abid Konrad Brenner, Leo Must
Valgamaa tuletõrjebrigaadi pealik Johan Müllerson, abid Juhan Ilves ja Ervin Märtson
Virumaa tuletõrjebrigaadi pealik Viktor Sade, abid Richard Tammet, Roman Jürgens
Järvamaa tuletõrjedivisjoni pealik Hans Kullerkann, abid Adolf Grünberg, Jaan Maidre
Läänemaa tuletõrjebrigaadi pealik Boris Melts, abid Artur Kasterpalu, Ants Talu
Saaremaa tuletõrjedivisjoni pealik Oskar Väärt, abid Eduard Hõbenik, Aleksander Laak
Viljandimaa tuletõrjebrigaadi pealik Jaan Rebane, abid Evald Konno, Eugen Reial
Pärnumaa tuletõrjedivisjoni pealik Karl Lorenz, abid Johan Pärn, Harald Tugetam
Petserimaa tuletõrjebrigaadi pealik Herbert Mats
Võrumaa tuletõrjebrigaadi pealik Gustav Suursaar, abid Karl Kivi, Voldemar Kaasik
Narva tuletõrjebrigaadi pealik Richard Lepik, abid Rudolf Seppar, Evald-Friedrich Keskpaik
Ilse Aichinger

Ilse Aichinger (1. november 1921 Viin – 11. november 2016 Viin) oli juudi päritolu Austria kirjanik.
Ta õppis Viini ülikoolis meditsiini, kuid ei lõpetanud õpinguid sõja ja poliitiliste olude tõttu. Hiljem töötas ta toimetajana ja kirjanikuna. Tema teosed käsitlevad sõja, tagakiusamise ja identiteedi teemasid ning väljendavad sügavat humanistlikku hoiakut.
Aichingeri tuntumaid teoseid on romaan "Die größere Hoffnung" ("Suurem lootus", 1948), mis põhineb osaliselt tema nooruspõlve kogemustel Teise maailmasõja ajal. Ta kuulus ka rühmitusse Gruppe 47 ning oli üks olulisemaid Austria sõjajärgse modernismi esindajaid.
Trump Tower

Trump Tower on pilvelõhkuja New Yorgis Manhattanil aadressil 725 Fifth Avenue. 
Hoones asuvad bürooruumid, hotell, korterid, poed (2017. aasta juuli seisuga olid müügil Gucci tooted, Starbucksi kohvik, Donald Trumpi presidendikampaania „Make America Great Again“ materjal ja Ivanka Trumpi lõhnaõlid) ja restoranid. 
Hoones paikneb ettevõtte The Trump Organization peakorter. 
Hoone esimene korrus on avatud turistidele. Hoone sissekäigu ees on betoonkamakad, turvatarad, täisrelvastuses turvamehed. Hoone sees on turvaväravad ja ülekuulamisruum.
Leipzigi jagamine

Leipzigi kokkulepe või Leipzigi jagamine (saksa: "Leipziger Teilung") sõlmiti 11. novembril 1485 Wettini soost Saksimaa kuurvürsti Friedrich II poegade, kuurvürst Ernsti ja tema noorema venna Albrecht III vahel. Kokkulepe kinnistas Wettini maade jagunemise Saksi ja Tüüringi osaks, mis pikas perspektiivis takistas Kesk-Saksamaa ülemvõimu edasist arengut Brandenburg-Preisimaa kasuks.
Ajalugu.
Aastal 1423 sai Ernsti ja Albrechti vanaisa, Meißeni markkrahv Friedrich IV Luksemburgist keiser Sigismundi käest Saksimaa kuurvürstkonna. Kuurvürstkond – varem Saksi-Wittenbergi hertsogkond – üheskoos liidendatud Meißeni markkrahvkonna ja Tüüringi maakrahvkonnaga moodustas ühendatud Wettini maad. Pärast Friedrichi surma 1464. aastal valitsesid tema maid aastani 1485 ühiselt tema kaks poega, siis jagasid need omavahel.
1485. aasta jagamisega sai vanem poeg, pärilik Saksimaa kuurvürst Ernst tingimata kuurvürstlikud maad Wittenbergi ümber. Ülejäänu jaotati põhimõttel "mina tükeldan, sina valid", kusjuures Ernst jaotas maad kahte ossa ja Albrecht valis ühe osa endale. Albrecht valis idapoolse territooriumi, endise Meißeni markkrahvkonna, Ernst aga omandas läänes enamiku Tüüringist. Ernst olla olnud pettunud, kuna lootis valitseda maid Meißeni ümbruses, mida Wettinid olid valitsenud 12. sajandist saadik, erinevalt äsja omandatud maadest Tüüringi lõunaosas.
Kuurvürst Ernst tegi Wittenbergist Saksi kuurvürstkonna pealinna ja kuulutas end Tüüringi maakrahviks. Hertsog Albrecht III tegi Meißenist albertiinide Saksimaa hertsogkonna keskuse ja kutsus ennast Meißeni markkrahviks.
Reformatsiooni käigus leidsid Wettini dünastia ernestiinide ja albertiinide harud end 1546.–47. aasta Schmalkaldeni sõja vastaspooltel. Sõja kaotanud ernestiini nõbu, kuurvürst Johann Friedrich I kirjutas alla Wittenbergi kapitulatsioonile ning albertiinist hertsog Moritz omandas võiduka keisri Karl V liitlasena Wittenbergi territooriumi ja kuurvürstitiitli. Sellest sündmusest alates valitsesid albertiinid endises Meißeni markkrahvkonnas kuurvürstkonda ja hiljem Saksimaa kuningriiki. Johann Friedrich I järglased säilitasid vaid Tüüringi territooriumi, mis edaspidi jagunes arvukateks ernestiinide hertsogkondadeks.
Kui pärast esimest maailmasõda Wettinid kukutati, sai albertiinide Saksimaa kuningriigi järglaseks Saksimaa Vaba Riik, sellal kui neli endist ernestiinide hertsogkonda moodustasid koos nelja muu väikeriigiga Tüüringi Vaba Riigi. See sündis pärast referendumit, milles Saksi-Coburg (ilma Gothata) hääletas siiski ühinemise poolt Baieriga, vältides sellega enda liidendamist SDV koosseisu pärast 1945. aastat.
Tamara Soone

Tamara Soone (sünninimi Tamara Koptelkov; aastatel 1974–1979 Tamara Lekko; 19. märts 1940 Tallinn – 4. veebruar 1983 Tallinn) oli Eesti baleriin.
1959. aastal lõpetas ta Tallinna Koreograafiakooli. Aastatel 1959–1980 oli ta Estonia balletisolist ning 1980–1983 Eduard Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud.
Tema balletirollidest on film "Tantsib Tamara Soone" (režissöör Mai Murdmaa).
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Vilma Valkonen

Vilma Valkonen (sünninimi Vilma-Rihella Lepassalu; 27. jaanuar 1928 – 13. mai 1999) oli eesti koolijuht ja Eesti NSV parteitöötaja.
Töötas Tallinna 4. Keskkooli vanempioneerijuhina. Aastatel 1946–1947 oli ta ELKNÜ Tallinna Linnakomitee sekretär koolide ja pioneeritöö alal, 1949–1951 ELKNÜ Tallinna Linnakomitee sekretär, 1953–1958 ELKNÜ Tallinna Linna Mererajooni Komitee sekretär. 
Aastatel 1965–1969 oli ta Pärnu 6. 8-klassilise kooli direktor. Hiljem oli ta EKP Tallinna Linnakomitee Marksismi-Leninismi Ülikooli direktor.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli EKP Pärnu Rajoonikomitee sekretär, Eesti NSV Siseministeeriumi Miilitsavalitsuse ülem ja EKP Keskkomitee liige Aleksander Valkonen (1921–2000), poeg oli helilooja Andres Valkonen.
Vadokliai vald

Vadokliai vald (leedu keeles "Vadoklių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Panevėžysi rajoonis. 
Valla pindala on 16 900 hektarit. 2011. aasta seisuga elas vallas 1726 inimest. Valla keskus on Vadokliai alev (2011. aasta seisuga 519 elanikku). Vallamaja asub aadressil Ramygalos g. 39. Vallavanem on Vytautas Kaupas.
Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:
Muskusveis

 
Muskusveis ("Ovibos moschatus") on Arktikas elav kitslaste alamsugukonda kuuluv veislane.
Muskusveiste peamine eluala on Kanada arktikas ja Gröönimaal. Väiksemad introdutseeritud populatsioonid elavad Põhja-Skandinaavias, Põhja-Siberis ja Alaskal.
Nick Lane

Nicholas James Lane (sündinud 7. juunil 1967) on Suurbritannia evolutsionist-biokeemik, teaduskirjanik ja teaduse populariseerija.
Nick Lane on "London's Global University" (UCL, University College London) õppejõud. Tema loenguid on võimalik veebis jälgida. Nick Lane'i raamatud loovad seoseid teadusalade vahel, on võitnud auhindu ja on tõlgitud enam kui 20 keelde.
Katri Vala

Katri Vala (sünninimi Karin Alice Wadenström, kodanikunimi abielus Karin Alice Heikel; 11. september 1901 Muonio vald – 28. mai 1944 Eksjö, Rootsi) oli soome luuletaja.
Katri Vala lõpetas 1922. aastal õpetajate seminari. Kuni 1929. aastani töötas ta õpetajana. 1928. aastal haigestus Katri Vala tuberkuloosi, millest ta täielikult kunagi ei paranenudki. 1930. aastal abiellus ta keemiku Armas Heikeliga, kes oli radikaalsete vasakpoolsete vaadetega. Katri Vala osales kirjandusliku rühmituse "Tulenkantajat" ("Tulekandjad") tegevuses. Ta oli üks esimesi soome luuletajaid, kes kasutas vabavärssi. Katri Vala osales ka 1936. aastal asutatud vasakpoolse kirjandusliku rühmituse "Kiila" tegevuses.
Aastatel 1935–1937 töötas Katri Vala Lauritsalas õpetajana. 1940. aastal asus ta elama Rootsi. 1944. aasta mai lõpus suri ta Eksjö sanatooriumis tuberkuloosi.
Eesti keeles on ilmunud Debora Vaarandi tõlkes Katri Vala valikkogud "Maa rinnal" (1959) ja "Sinine rohtaed" (1974).
Helilooja Eino Tamberg lõi 1968. aastal Katri Vala sõnadele laulu "Kordan sinu nime" (tlk Debora Vaarandi), mille laulis kuulsaks Helgi Sallo. Muusikaprofessionaalidest koosnenud žürii valis selle Eesti Autorite Ühingu 25. aastapäeva tähistamiseks käivitatud projektis "Muinaslugu Sinilinnust" aastatel 1945–1980 loodud 100 Eesti kuulsama poplaulu seast 18 parima hulka.
Enn Veertee

Enn Veertee (17. märts 1942 – 16. detsember 2012) oli eesti alpinist.
Ta oli esimene eestlane, kes tõusis üle 7000 m kõrguse mäe tippu.
Ta võttis osa 1964. aastal Kesk-Aasia sõjaväeringkonna ekspeditsioonist Pamiiris ja tõusis selle käigus Nõukogude Liidu kõrguselt kolmanda mäe Lenini mäe tippu (7134 m).
Hillar Kaal

Hillar-Kalev Kaal (15. august 1930 Tallinn – 8. august 1983 Tallinn) oli eesti alpinist.
Ta on lõpetanud Tallinna Ehitustehnikumi.. Hiljem asus ta õppima Tallinna Polütehnilisse Instituuti ja lõpetas selle 1965. aastal tööstus- ja tsiviilehituse erialal.
Ta on töötanud projekteerimisinstituudis Eesti Projekt.
Mägironimine.
Mägimatkamise ja alpinismiga hakkas tegelema 1950. aastate teisel poolel Peeter Varepi õhutusel.
1957. aastal saavutas ta Oliņkalnsis Lätis Balti liiduvabariikide kaljuronimise meistrivõistlustel esikoha.
1958. aastal juhtis ta Kaukasuses Eesti mägironijate gruppi Elbruse tippu (5642 m).
1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. 30. juulil esmavallutati tema juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. See oli eestlaste esimene tõus üle 6000 m kõrguse mäe tippu.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli ooperilaulja Anu Kaal, kes harrastas ka mägironimist (üritas 1958. aastal Elbruse tippu ronida).
L. Dee Fink

L. Dee Fink (sündinud 2. septembril 1940) on Ameerika Ühendriikide kõrghariduskonsultant ja õppimist mõtestavate raamatute autor.
Akadeemiline tegevus.
L. Dee Fink töötas Oklahoma ülikoolis ja tema põhiteemad on õpetaja/õppejõu areng, kursuse nn pöördplaneerimine (inglise keeles "Backwards Design"), mõtestatud või olulise (tähendusliku) õpikogemuse loomine (inglise keeles "Creating Significant Learning Experience") ja tiimiõpe (inglise keeles "Team-Based Learning") aktiivõppe vormina. Ta on rahvusvaheliselt tunnustatud esineja seminaridel ja konverentsidel. L. Dee Fink on käinud ka Eestis.
Edith Södergran

Edith Irene Södergran (4. aprill 1892 Peterburi – 24. juuni 1923 Raivola (tänapäeval Roštšino, Leningradi oblast)) oli soomerootsi luuletaja.
Edith Södergran sündis Peterburis soomerootsi perekonnas. Ta kasvas üles Karjala kannasel Raivolas. Södergren õppis Peterburis saksakeelses koolis. 1909. aasta jaanuaris diagnoositi tal tuberkuloos. 1911 ja 1912. aastal käis ta ravil Šveitsi sanatooriumites. Edith Södergrani esikkogu "Dikter" ('Luuletused') ilmus 1916. aastal. 1917. aastal kaotasid Södergranid seoses Vene revolutsiooniga oma varanduse. Seejärel elasid nad majanduslikult rasketes oludes. Södergrani teine luulekogu "Septemberlyran" ('Septembrilüüra') ilmus 1918. aastal. "Framtidens skugga" ('Tuleviku vari') (1920) oli viimane Edith Södergrani eluajal ilmunud luulekogu. Ta suri 1923. aasta juunis oma kodus Raivolas tuberkuloosi. Postuumselt ilmus ta luulekogu "Landet som icke är" ('Maa, mida ei ole') 1925. aastal.
Edith Södergran oli 1920. aastate algul Soome luule peamisi uuendajaid. Tema modernistlik looming on mõjutanud ka Skandinaavimaade luulet.
Eesti keeles on 1986. aastal ilmunud Södergrani luule valikkogu "Tuleviku vari".
Velžysi vald

Velžysi vald (leedu keeles "Velžio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Panevėžysi rajoonis.
Valla pindala on 14 434 hektarit. 2011. aasta seisuga elas vallas 6889 inimest. Valla keskus on Panevėžysi linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Nevėžio g. 54. Vallavanem on Andrius Viržaitis.
Aastal 2008 liideti kuus valda kuulunud küla Panevėžysi vallaga, neli küla Upytė vallaga ja üks küla hakkas kuuluma Ramygala valda.
Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:
Edward Victor Appleton

Edward Victor Appleton (6. september 1892 Bradford – 21. aprill 1965 Edinburgh) oli inglise füüsik.
1947. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind 1924. aastal korraldatud katsete eest, kus ta tõestas ionosfääri olemasolu.
Ivi Kreen

Ivi Kreen (sündinud 9. oktoobril 1935 Kiviõlis) on eesti endine telediktor.
Aastatel 1961–1990 töötas ta Eesti Televisioonis algul diktori, siis uudistesaate "Aktuaalne kaamera" diktorina. Astus 1957.aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedrisse, kuid lahkus selle 1. lennust enne viimast semestrit. Pensionärina töötas alates 1994. aastast üle 20 aasta NUKU teater valveadministraatorina. 
Isiklikku.
Ta oli abielus laulja Uno Kreeniga (1928–1996), nende poeg oli näitleja Toomas Kreen.
Tiiu Bolzmann

Tiiu Bolzmann (sünninimega Lepik, sündinud 26. märtsil 1946 Saksamaal eesti põgenikelaagris) on eesti päritolu pereterapeut ja konstellöör. Ta on õppinud Frankfurdi ülikoolis filosoofiat, pedagoogikat ja sotsioloogiat, hiljem pereteraapiat. 1990 tutvus saksa psühhoterapeudi Bert Hellingeri ja tema loodud perekonstellatsioonide süsteemiga. 2000. aastast elab ja töötab Tiiu Argentinas. Ta on Bert Hellingeri instituudi asutaja Argentinas ja praegu Ladina-Ameerika Perekonstellatsioonide Instituudi juht. Tema kirjastus Editorial Alma Lepik annab alates 2003. aastast välja perekonstellatsioonide alast kirjandust hispaania keeles.
Heino-Taavi Kään

Heino-Taavi Kään (24. jaanuar 1935 – 25. detsember 2023) oli eesti ajakirjanik ja toimetaja.
Ta lõpetas 1953. aastal Tartu 1. Keskkooli.
1980. aastatel oli ta kirjastuse Eesti Raamat peatoimetaja. 
Kään toimetas ka Tartu ajalehte “Edasi”. Lisaks toimetajatööle oli Kään viljakas ajalooraamatute arvustaja ja selleteemaliste artiklite autor.
Ren ja Stimpy

"Ren ja Stimpy" on USA-Kanada joonissari, mille peategelasteks on kaks sõpra: Ren Hoëk, neurootiline, astmat põdev "chihuahua", ja Stimpson J. Cat, loll kass. Sarja looja on Kanada animaator John Kricfalusi. Eestis on sarja näidanud Eesti Televisioon.
Sarja tähendab läbimurret lastele mõeldud animafilmide tootmises, sest see sisaldab musta huumorit, vägivalda, skatoloogia ja absurdset süžeet. Väiksemad tegelased sarja sisaldab George Liquor, Powdered Toast Man, Muddy Mudskipper, Mr. Horse, Sven Hoëk ja teiste rolli paavsti esitas Frank Zappa. Sarja oli ka paroodia reklaam puutükiga nagu ideaalne mänguasi. Sarja võitis palju fänne, kuid drastiline stseene ja multikas liialdus toonud hulgaliselt proteste vanemad ja sponsorid, kelle tegevusega on uuringu eesmärk oli võidelda tsensuuri ja sekkumist lepingu lõpuks võib leida Kricfalusi.
Inspireerituna sarja loonud palju arvutimänge "The Ren &amp; Stimpy Show: Buckaroo$!", "The Ren &amp; Stimpy Show: Veediots!" ja "The Ren &amp; Stimpy Show: Fire Dogs". Aastal 2003 oli filmitud järge sarja "Ren &amp; Stimpy "Adult Party Cartoon" mõeldud ainult täiskasvanud publikule, tõstatatud Spike TV, kuid pärast kuuendat osa loobuti.
Turu toomkirik

Turu toomkirik (soome keeles "Turun tuomiokirkko", rootsi keeles "Åbo domkyrka") on Soome Evangeelse Luterliku Kiriku ja Turu peapiiskopkonna peakirik. See asub Turu kesklinnas ja on üks olulisemaid kiriklikke ehitisi Soomes.
Katoliku kiriku Soome piiskopi asupaik oli algselt Nousiainenis, siis Koroinenis ja siis Turus, 13. sajandi keskpaiku sai Soome piiskopkond ka Turu piiskopkonna nime. Kiriku algne puust hoone ehitati arvatavasti 13. sajandi lõpus ning pühitseti 1300. aastal Neitsi Maarjale ning pühale Henrikule. Samal aastal määrati see katoliku kiriku Soome ja Turu piiskopkonna peakirikuks.
14. ja 15. sajandil toimusid suured laiendustööd, mille käigus kirik sai tänapäevase ilmega gooti stiilis kiviehitiseks. 
Järk-järgult kujunes Turu toomkirikust Soome vaimne ja usuline sümbol, samuti tähtis matmispaik. Sinna on maetud mitmeid silmapaistvaid isikuid Soome ja Rootsi ajaloost, sealhulgas Rootsi kuninganna ja kuningas Erik XIV abikaasa Karin Månsdotter.
1827. aasta Turu suures tulekahjus sai katedraal tugevasti kahjustada, kuid see taastati peagi ning on hiljem mitmel korral restaureeritud. 
Kirikus asub ka kirikumuuseum, mis tutvustab hoone ajalugu ja Soome kirikuelu kujunemist läbi sajandite.
Koidu Leppik

Koidu Leppik (sündinud 17. juunil 1936) on eesti raamatukoguhoidja.
Alates 1970. aastatest töötab ta Soonurme Raamatukogu juhatajana.
Iván Böszörményi-Nagy

Iván Böszörményi-Nagy (19. mai 1920 Budapest – 28. jaanuar 2007 Glenside, Pennsylvania) oli ungari päritolu USA psühhiaater, üks pereteraapia valdkonna rajajaid.
Tema koolkonda nimetatakse kontekstuaalteraapiaks.
Koidu Räägel

Koidu Räägel (1912 – 21. november 1979) oli eesti kultuuritegelane.
Aastatel 1954–1973 oli ta Raasiku Rahvamaja juhataja.
Ta on maetud Raasiku uuele kalmistule.
Zofia Jagiellonka

Sophia Jagiellon (ka Sophia Poolast; poola keeles Zofia Jagiellonka; 6. mai 1464 – 5. oktoober 1512) oli Poolast pärit Jagelloonide dünastia liige, kes oli abielu kaudu Brandenburg-Ansbachi ja Brandenburg-Kulmbachi markkrahvinna.
Ta sündis 1464. aastal Krakówis, tema isa oli Leedu suurvürst ja Poola kuningas Kazimierz IV, tema ema oli ertshertsoginna Austria Elisabeth, kes omakorda oli Saksa kuninga Albrecht II tütar. Sophia sai nime oma isapoolse vanaema, Poola kuninganna Sophie Holszańska järgi.
Sophia ristis Krakówi piiskop Jan Gruszczyński. Tema lapsepõlve ja hariduse kohta pole teavet.
Harri Kelder

Harri Kelder (2. märts 1928 Vatku küla, Aaspere vald, Virumaa – 14. november 2013) oli eesti koolijuht.
1942. aastal lõpetas ta Võivere 6-klassilise kooli, seejärel õppis Rakvere I Gümnaasiumis, 1945. aastal läks üle Rakvere Õpetajate Seminari. 1947. aastal astus Tallinna Õpetajate Instituudi ajaloo osakonna viiendale kursusele, et omandada kõrgharidust. 1949. aastal lõpetas instituudi ja sai seitsmeklassilise kooli ajaloo ja keskkooli 5.–7. klassi ajalooõpetaja kvalifikatsiooni. 1955. aastal lõpetas ta töö kõrvalt Tallinna Pedagoogilise Instituudi ajaloo osakonna. Aastatel 1962–1965 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirant.
1. veebruarist 1948 kuni 1. septembrini 1949 töötas ta Tallinna 27. Koolis ajaloo õpetajana. 1949. aastast töötas Tallinna 1. Keskkoolis ajaloo ja NSV Liidu konstitutsiooni õpetajana. 7. detsembril 1951 määrati ta Tallinna 1. Keskkooli direktori kohusetäitjaks, 1. septembrist 1952 kooli direktoriks. 1. septembrist 1953 edutati ta Eesti NSV Haridusministeeriumi kaadriosakonna juhatajaks. 8. septembrist 1965 kuni 1. juulini 1971 töötas ta Tallinna 24. Keskkooli direktorina. 1971 juulist 1988 aprillini töötas ta Tallinna 32. Keskkooli direktorina. Pärast pensionile jäämist oli ta aastatel 1988–1996 osalise koormusega Kultuuri- ja Haridusministeeriumi koolituspoliitika osakonna ekspert.
Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi juures tegi ta uurimistööd Eesti NSV koolivõrgu arengust ja üleminekust kohustuslikule kaheksaklassilisele haridusele aastatel 1959–1965. Uurimus ilmus Endel Laulu toimetatud kogumikus "Hariduse ja kooli ajaloost Eestis".
Harri Kelder on maetud Rahumäe kalmistule.
2016. aasta märtsis avati Mustamäel talle mälestuspink.
Schwarzburg-Rudolstadt

Schwarzburg-Rudolstadt oli väike riik Saksamaal, tänapäeva Tüüringis, pealinnaga Rudolstadtis.
Ajalugu.
Schwarzburg-Rudolstadt loodi aastal 1599 Schwarzburgi dünastia maade ümberasustamise käigus. 11. sajandist alates oli krahvipere elukohaks olnud Schwarzburgi loss, kuigi pärast 1340. aastat oli enamiku riigina eksisteerimise ajast pealinnaks suurem linn Rudolstadt. Aastal 1583 suri Schwarzburgi krahv Günther XLI, Günther XL Rikka vanim poeg ja ühendatud Schwarzburgi maade valitseja järglasteta. Tema troonijärglased olid ta nooremad vennad, kusjuures Albrecht VII sai territooriumi Rudolstadti ümber. Pärast seda, kui nende vend, Schwarzburg-Frankenhauseni krahv Wilhelm I aastal 1597 suri, rajasid elusolevad vennad Albrecht VII ja Johann Günther I 1599. aasta Stadtilmi lepinguga kaks krahvkonda: Schwarzburg-Rudolstadti ja Schwarzburg-Sondershauseni.
Albrechti järglased valitsesid suveräänsete Saksa-Rooma riigi krahvidena. Krahv Albert Anton (1662–1710) ülendati keiser Leopold I poolt vürstiseisusse, kuid alles tema poeg Ludwig Friedrich I (1710–1718) oli see, kes esimesena vürstitiitlit kandis, kusjuures Schwarzburg-Rudolstadt sai vürstkonnaks aastal 1711. See pidas vastu mediatisatsioonile, pärast keisririigi kaotamist ühines aastal 1807 Reini Liiduga ja aastal 1815 Saksa Liiduga.
23. novembril 1918, novembrirevolutsiooni käigus ja kõigi Saksa monarhiate langemisel oli vürst Günther Victor viimane, kes kukutati. Endisest vürstkonnast sai aastal 1919 vabariik, mis liideti järgmisel aastal uue Tüüringi liidumaaga. Aastal 1905 oli Schwarzburg-Rudolstadti pindala 940 km² ja rahvaarv 97 000.
Magustoit

Magustoit ehk dessert on lääne köögikultuuris toidukorra viimane käik, tavaliselt magus roog, mille juurde võivad kuuluda sobivad joogid.
Magustoitude hulgas on tordid, koogid, küpsised, magusad pirukad ja muud küpsetised, tarretised, jäätised, pudingid, kissellid, kompotid, magusad supid. Väga tihti leiab magustoitudest puuvilju tänu nende loomulikule magususele.
Kanadan Sanomat

Kanadan Sanomat on Kanadas ilmuv soomekeelne nädalaleht.
Kanadan Sanomat loodi kahe ajalehe liitumise tulemusel:
Sulev Laugasson

Sulev Laugasson (23. märts 1935 – 10. jaanuar 2001 Tallinn) oli eesti poksija.
Ta poksis Tallinna Kalevis ja Tööjõureservides.
Ta oli I keskkaalus (kuni 71 kg) kahekordne Eesti NSV meister aastatel 1954–1955. Ta sai 1957. aasta Eesti NSV meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) 2. koha.
Ta sai 1952. aasta Nõukogude Liidu noorte meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) 3. koha.
Isiklikku.
Sulev Laugasson on maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule.
Enn Raa

Enn Raa (kodanikunimi Heinrich Berg; 26. jaanuar 1910 Valga – 15. mai 1962 Tartu) oli eesti laulja (bassbariton).
1926. aastal lõpetas ta Valga 2. Algkooli.
Aastatel 1934–1944 laulis ta Vanemuise teatri ooperikooris. Aastatel 1944–1962 oli Vanemuise ooperi- ja operetisolist.
Ta on maetud Tartu Vana-Peetri kalmistule.
Helvi Raamat

Helvi Raamat (sündinud 8. novembril 1947 Tallinnas) on eesti laulja (sopran) ja filmiprodutsent.
Aastatel 1966–1968 õppis ta Tallinna Muusikakoolis Peeter Perensi klassis koorijuhtimist, 1973 lõpetas Tallinna Muusikakoolis Ester Lepa lauluklassi. 1978. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Linda Sauli lauluklassi. 1979. aastal täiendas end Moskva Konservatooriumis Irina Maslennikova juures. Aastatel 1981–1982 täiendas end Milanos La Scala laulukoolis Giulietta Simionato juures.
Aastatel 1971–1980 laulis ta Estonia teatri ooperikooris, 1980–1991 oli Estonia ooperisolist.
Aastatel 2005–2012 on ta olnud mitme dokumentaalfilmi produtsent koos abikaasa Rein Raamatuga.
4 Non Blondes

4 Non Blondes oli 1989-1995 tegutsenud USA alternatiivrokkansambel.
Ansambli hittlugu oli 1993 välja antud "What's Up".
Ansambel andis välja ühe stuudioalbumi: "Bigger, Better, Faster, More!" (1992).
Vladas Vitkauskas

 
Vladas Vitkauskas (sündinud 7. mail 1953 Raseiniai rajoonis) on leedu alpinist ja fotograaf. 
Ta on Baltimaade esimene alpinist, kes on vallutanud Džomolungma. Tipputõus toimus 10. mail 1993. Aastatel 1993–1995 tõusis ta seitsme tipu klubi kõigile 7 eri paigus asuvaile mäetipule.
27. juunil 2006 püstitas ta (koos Vitautas Samarinasega) kuumaõhupallil Leedu kõrgusrekordi (10 640 m).
Ta on Leedu Alpinistide Assotsiatsiooni asutajaid ja oli selle president aastatel 1996–1999. Ta on Leedu Olümpiakomitee liige.
Fotograafina on tal olnud arvukalt isikunäitusi ja ta on jõudnud auhinnalistele kohtadele rahvusvahelistel fotovõistlustel.
Haridustee.
Ta õppis aastatel 1970–1975 Kaunase Polütehnilises Instituudis.
Tunnustus.
22. aprillil 1993 jäi kadunuks Džomolungma tipult laskumisel Nepali naisalpinist Pasang Lhamu Sherpa. 10. mail Džomolungma tipult laskumisel leidis tema surnukeha Vladas Vitkauskas. 15. mail tõusis ta kaaslastega uuesti mäele, et surnukeha alla tuua. 1996. aastal pälvis ta selle mehise teo eest Fair Play Rahvusvahelise Komitee poolt väljaantava auhinna (audiplomi) World Fair Play Award.
Meeste laul

"Meeste laul" on Miina Härma meeskoorilaul Jakob Liivi sõnadele.
Laulu saamine.
Miina Härma kirjutas "Meeste laulu" 1900. aastal tellimise peale. Laulu tellis Kalevala kvartett, kes oli ka selle laulu esimene esitaja. Laul avaldati kvarteti repertuaarikogumikus 1901. aastal. Laul on loodud meeskoorile "a cappella".
Laulu kärpimine.
Esimest korda kõlas "Meeste laul" VIII üldlaulupeol 1923. aastal.
Ajal, mil Eesti oli Nõukogude Liidu poolt okupeeritud, keelati "Meeste laulu" teine salm ära. Aastakümnetega jõudis lühendatud laul rahva seas juurduda. Keelatud salmi ei laulda ka taasiseseisvunud Eestis. Kuid laulu alguse tekst on jäänud samaks: "Nii tugevad kui kaljud suures meres on mehed igas eluvõitluses ..."
Laulu tähtsus.
"Meeste laul" on eesti üks populaarsemaid meeskoorilaule. Laulust on saanud meeskooride hümn. Eesti Rahvusmeeskoor alustab iga uut hooaega "Meeste lauluga".
Liidia Panova

Liidia Panova (ka Liidia Panova-Järvi; sündinud 6. märtsil 1928 Narvas) on eesti ooperilaulja (metsosopran).
1953. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli Jenny Siimoni lauluklassis. 
1952. aastast laulis ta Estonia teatri ooperikooris, aastatel 1960–1994 oli Estonia ooperisolist.
1974. aastal jäädvustati Liidia Panova teiste ooperisolistide seas režissöör Virve Aruoja muusikafilmis "Ooperiball".
Isiklikku.
Tema abikaasa oli dirigent Vallo Järvi (1923–1994), neil on ühine tütar, baleriin Lemme Järvi-Saarma.
Dainius Makauskas

Dainius Juozas Makauskas (19. september 1939 Kaunas – 1. detsember 1990 Dhaulagiri, Nepal) oli leedu alpinist.
Ta lõpetas 1968. aastal Kaunase meditsiiniinstituudi.
Ta hakkas alpinismiga tegelema 1956. aastal.
Ta on esimene Balti liiduvabariikide alpinist, kes pälvis aunimetuse "Lumeleopard" ja esimene leedulane, kes on tõusnud kaheksatuhandelise tippu (1990).
Ta hukkus 1. detsembril 1990 Himaalajas laskumisel Dhaulagiri mäetipult (8167 m).
Linda Sellistemägi

Linda Sellistemägi (ka Linda Sellistemägi-Moor; 24. mai 1909 Tallinn – 20. aprill 1981 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (sopran).
Aastatel 1944–1946 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumis Made Pätsi lauluklassis.
Aastatel 1937–1942 laulis Estonia teatri ooperikooris. Aastatel 1942–1974 oli ta Estonia ooperi- ja operetisolist.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku.
Ta oli alates 1943. aastast abielus näitleja Felix Mooriga (1903–1955).
Tiiu Kunst

Tiiu Kunst (sündinud 19. augustil 1958) on eesti muuseumitöötaja.
Ta on olnud Seto Leelopäevade kunstiline juht.
Ta on Värska talumuuseumi rajamise üks eestvedajaid, muuseumi peavarahoidja.
Richard Mölder

Richard Mölder (30. jaanuar 1922 Koimla, Lümanda vald, Saaremaa – 6. juuli 1975 Tallinn) oli eesti trompetist ja dirigent.
Haridus.
Aastatel 1937–1940 oli ta Tallinna Garnisoni puhkpilliorkestri õpilane-kasvandik ning õppis professor Julius Vaksa trompetiklassis.
1952. aastal lõpetas ta Moskva Gnessinite-nimelise Riikliku Muusikapedagoogika Instituudi trompeti erialal (Mihhail Tabakovi klassis).
Töö.
Nõukogude–Saksa sõja aastatel (1942–1944) mängis ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkestris.
Aastatel 1944–1947 ja 1954–1975 mängis trompetit Eesti NSV Riikliku Filharmoonia džässorkestris (1957. aastast Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkester, 1971. aastast orkester Vana Toomas). Aastatel oli 1954–1961 ka sama orkestri dirigent.
Aastatel 1952–1954 oli Kohtla-Järve Muusikakooli direktor.
Richard Möldri trompetimäng on salvestatud 1958. aastal firma "Meloodia" heliplaadil, kus ta esitab Eino Tambergi "Concertto grosso" trompeti soolopartiid.
Saulius Vilius

Saulius Vilius (sündinud 15. detsembril 1971 Šiauliais) on leedu alpinist ja matkategelane.
Ta on viie kaheksatuhandelise vallutamisega Baltimaade edukamaid mägironijaid. 
Ta on Vladas Vitkauskase järel teine leedu alpinist, kes on tõusnud Džomolungma tippu.
Ta oli aastatel 2007–2009 Leedu Alpinismi Assotsiatsiooni president.
Alpinism.
Mägironimisega hakkas ta tegelema 1987. aastal. Ta ronis kahel aastal järjest Tian Shanis Han-Tengri (7010 m) tippu (1998, 1999) ja tõusis 2002. aastal Pamiiris Lenini mäetippu (7134 m).
Ta on 4-kordne Balti meister (2002, 2003, 2004 ja 2006) ja 8-kordne Leedu meister alpinismis (2001 ja 2002 kahes ning 2003, 2004, 2006 ja 2007 ühes kategoorias).
Tõusud kaheksatuhandeliste tippu.
Oma esimese kaheksatuhandelise tippu jõudis ta 2003. aastal, kui ta Eesti Himaalaja ekspeditsiooni koosseisus tõusis 22. mail koos Alar Sikuga Džomolungmale (8848 m) mäe põhjaküljelt (Tiibeti poolt).
2004. aastal ebaõnnestus tal tipputõus Xixabangmale (8027 m) Himaalajas.
2006. aastal üritas ta teha talvist soolotõusu Dhaulagirile (8167 m). Üritus luhtus. 
2008. aastal viidi läbi tema juhtimisel Leedu Himaalaja ekspeditsioon Dhaulagirile (8167 m), pühendatud Dainius Makauskase mälestuseks. Seekord tippu ei jõutud.
Eugen Saanpere

Eugen Saanpere (sündinud Eugen Saanbär; 29. august 1917 Türi – 3. juuni 2001 Tallinn) oli eesti fagotimängija.
Ta õppis fagotti aastatel 1937–1940 Tallinna Konservatooriumis Andrei Meri ja Leino Ernitsa klassis, 1940–1941 Läti konservatooriumis ning 1945–1948 Tallinna Muusikakoolis Sergei Prohhorovi klassis. 1953. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Sergei Prohhorovi fagotiklassis.
Aastatel 1937–1940 mängis ta fagotti Tallinna Töölismuusika Ühingu puhkpilliorkestris, 1940–1941 Balti sõjaväeringkonna puhkpilliorkestris, 1942–1944 Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite sümfooniaorkestris ja puhkpillikvintetis. Aastatel 1944–1978 oli ta ERSO fagotist, seejuures 1956–1978 fagotirühma kontsertmeister. Lisaks mängis ta aastatel 1952–1976 fagotti Jaan Tamme nimelises puhkpillikvintetis, 1961–1976 Tallinna Kammerorkestris ning perioodil 1956–1966 vaheaegadega ka Estonia teatri orkestris. 
1953–1963 oli ta ka fagotiõppejõud Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Rumen Radev

Rumen Georgiev Radev (bulgaaria keeles "Румен Георгиев Радев"; sündinud 18. juunil 1963 Dimitrovgradis) on Bulgaaria sõjaväelane (aastast 2014 kindralmajor) ja poliitik. Ta valiti 13. novembril 2016. aasta Bulgaaria presidendivalimiste teises voorus Bulgaaria presidendiks.
Ta astus ametisse 22. jaanuaril 2017.
Liidia Golovataja

Liidia Golovataja (sündinud 13. märtsil 1944 Kozarovõtši külas Kiievi oblastis) on Eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1966. aastal Kiievi Karpenko-Karõi-nimelise Riikliku Teatriinstituudi.
Ta on töötanud aastatel 1966–1968 Odessa noorsooteatris ja aastast 1968 Tallinna Vene Teatris. 
31. märtsil 2018 toimus Vene Teatris tema loominguline õhtu.
2018. aastal mängis ta lavastustes "Poiss, kes ei kartnud midagi", "Häda mõistuse pärast", "Florence", "Richard III" ja "Üks täiesti õnnelik küla". Veidi varem oli ta teinud meeldejäävad rollid lavastustes "Kroonimine", "Mets" ja "Onukese unenägu". 
2019. aastal näitles ta Anton Tšehhovi “Kolme õe“ ainetel tehtud lavastuses "Prozorovite maja. 40 aastat hiljem".
2020. aastal mängis ta R. Thomase "Kaheksas armastavas naises".
Ta on mänginud filmides "Mina olin siin", 2008, Amrion, Helsinki-filmi), "Punane elavhõbe", 2010, Taska Film, Arnold &amp; Gregor Productions). Samuti on ta Koostanud ja esitanud koos Jevgeni Gaitšukiga luulekavu ja teinud kaastööd Eesti Raadio venekeelsetele lastesaadetele.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Jevgeni Gaitšuk.
Our English Coasts

„Meie Inglismaa rannikud“ (inglise keeles „Our English Coasts“), tuntud ka kui „Eksinud lambad“ („Strayed Sheep“), on inglise kunstniku William Holman Hunti õlimaal lõuendil.
1852. aastal valminud teose omandas 1946. aastal Art Fundi vahendusel Tate'i galerii.
Accelerista

Accelerista on eestikeelne tehnika- ja liiklusportaal, kus leiab nõuandeid, testisõitude kirjeldusi, lugusid liikluskultuuri teemadel ja uudiseid liiklusvahendite kohta. Olulisel kohal teemakäsitluses on innovatsioon – liikumisvahendite areng, kasutusele võetavad uudsed tehnoloogiad ja materjalid. Žanriliselt on tegu "edutainment"-väljaandega, kus tõsisemad teemad vahelduvad meelelahutuslikumate lugudega. Tähelepanu keskmes on kohalikud uudislood. 
Portaali autorite ringi moodustab sõpruskond, kelle huviks on teaduse- ja tehnikaalase hariduse ja harituse populariseerimine. Accelerista portaali omanik on MTÜ Looduselust, autorid teevad kaastööd õhinapõhiselt. Tegevuse toetus kujuneb annetustest, koostööprojektidest ja mittetulundusühendustele suunatud projektitoetuste vahenditest. 
Accelerista hakkas veebis ilmuma 1. novembrist 2015. Portaalile panid aluse Ylle Rajasaar ja Maarja Kupits, nendega liitusid Lena Murd, Marika Johannson, Gerli Ramler, Maria Ruubas. 
Algselt naistelt naistele mõeldud portaal laienes kiiresti sooneutraalseks väljaandeks. Autorite ringi lisandusid autoajakirjanik Toomas Vabamäe, Argo Verk, Andres Kruus, Toomas Uibo, Veli V. Rajasaar. Väljaandele teevad kaastööd mitmed oma valdkonna kirglikud huvilised. 
Accelerista suurim meediapartner on Delfi Forte portaal, mis vahendab väljaande artikleid laiemale lugejaskonnale.
Leonid Ševtsov

Leonid Ševtsov (sündinud 6. jaanuaril 1938 Bakuus) on Eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1956. aastal Donetski keskkooli ja 1960. aastal Ostrovski-nimelise Leningradi Teatriinstituudi. 
Ta on töötanud aastatel 1960–1962, 1964–1987 ja aastast 2011 Tallinna Vene Teatris. Aastatel 1962–1964 töötas näitlejana Leningradis Leninliku Komsomoli nimelises Teatris. Vahepeal on tegutsenud vabakutselisena. 
Ta on olnud 1987. aastal üks stuudioteatri Viadukt asutajaid ja kuni 1990. aastate lõpuni (kui teater lõpetas tegevuse) selle kunstiline juht. 
Ta on mänginud filmis "Lurich".
Silvia Vestmann

Silvia Vestmann (sünninimi Silvia Tištšenko; sündinud 20. oktoobril 1947 Pärnus) on eesti laulja (sopran).
1970. aastal lõpetas ta laulu erialal Tartu Muusikakooli Alma Kurtna klassi.
Aastatel 1970–1973 laulis ta Vanemuise teatri kooris. Aastatel 1973–1991 oli Vanemuise ooperi- ja operetisolist.
Isiklikku.
Ta oli abielus laulja Olev Vestmanniga (1944–2004). Tema poeg on muusik Hendrik Vestmann (sündinud 1974).
Grindeks

AS Grindeks (omab kaubamärki Grindex) on Läti ettevõte (aktsiaselts), mis valmistab farmaatsiatooteid, ravimeid ja fütokeemilisi medikamente. Ettevõte asutati 17. oktoobril 1991 ning on aktsiaselts alates 25. augustist 1997.
Üks olulisemaid ravimeid Grindeksi jaoks on meldoonium, mida turustatakse kaubanime Mildronate all.
Ettevõte oli noteeritud Riia börsil. Novembris 2020 otsustati börsilt lahkuda.
Bankas Snoras

Bankas Snoras AB (lühend SNORAS) oli Leedus asutatud ja kõigis kolmes Balti riigis tegutsenud kommertspank. 
Finantskontserni Konversbank liikmena oli SNORAS noteeritud NASDAQ OMX Vilniuse börsil. 
16. novembril 2011 riigistas Leedu valitsus 100% panga aktsiatest ning pank pandi ajutise haldusjärelevalve alla. 24. novembril 2011 kuulutati välja panga pankrot. Panga võlg oli 4 miljardit litti.
Evi Vanamölder

Evi Vanamölder (sündinud 12. juunil 1941 Tartus) on eesti laulja (sopran) ja laulupedagoog.
Alustas lauluõpinguid 16-aastaselt Rudolf Jõksi õpilasena. Õppis Tartu Pedagoogilises Koolis algklasside õpetaja erialal. 1968. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Linda Sauli lauluklassi.
Aastatel 1971–1992 oli ta Vanemuise ooperi- ja operetisolist.
1974. aastast töötas Tartu Muusikakooli lauluõpetajana. 1989. aastast õpetab ta soololaulu ja hääleseadet Tartu Rahvaülikoolis.
Steve de Shazer

Steve de Shazer (25. juuni 1940 Milwaukee – 11. september 2005 Viin) oli ameerika psühhoterapeut, lahenduskeskse lühiteraapia üks rajajatest. 1978. aastal rajas ta koos oma naise Insoo Kim Bergiga Wisconsini osariiki Milwaukees lühipereteraapia keskuse ("Brief Family Therapy Center, BFTC").
Lhotse Middle

Lhotse Middle , ka Lhotse-Middle Summit, on mäetipp Lhotse mäel Mahalangur Himali ahelikus Himaalajas. Mäetipp asub Hiina ja Nepali piiril.
Lhotse Middle asub peatipust (8516 m) 430 m idakagu suunas.
Tipu kõrgus on 8410 m. Kuna tema topograafilne prominentsus on vaid 60 m, siis ta ei klassifitseeru eraldi mäeks. Ta on Lhotse kõrvaltipp ("sub-peak").
Kõigist kaheksatuhandelistest mäetippudest (sealhulgas kõrvaltipud) alistus Lhotse Middle alpinistidele viimasena. 
Alpinism.
Tipu vallutuskatsed.
Tippu on üritatud vallutada alates 1997. aastast. Nurjusid tipputõusud 1997. aastal (hukkus Venemaa tugevamaid alpiniste Vladimir Baškirov), 1998. aastal (tõusti Lhotse Shari tippu ja sealt katse tipuharja kaudu liikuda Lhotse Middle'ile), 2000. aastal (katse Lhotse peatipu kaudu tõusta Lhotse Middle'ile). Veel neljaski vene alpinistide ebaõnnestunud üritus tippu jõuda – Venemaa eriolukordade ministeeriumi ekspeditsiooni tõus 2000. aasta sügisel – lõppes ühe päästja surmaga. 2001. aastal ebaõnnestusid ka Lõuna-Korea ja Hispaania ekspeditsioonide tõusukatsed.
Esmatõus.
Esmatõusu tippu tegid 23. mail 2003 Venemaa ekspeditsiooni liikmed Aleksei Bolotov, Sergei Timofejev, Jevgeni Vinogradski ja Pjotr Kuznetsov. Rünnakulaagrist (V laagrist) kõrgusel 8250 m väljuti kella 8 paiku hommikul, tippu (8410 m) jõuti pärast lõunat kella kolme paiku ja tagasi rünnakulaagrisse jõuti õhtu pimenedes kella kaheksaks. Järgmise päeva õhtuks laskusid nad Lõunasadulale (IV vahelaager)
24. mail tõusid tippu sama ekspeditsiooni 3 liiget, nende seas ka Gleb Sokolov, kes on esimene alpinist, kes on tõusnud Lhotse kõigi kolme üle 8000 m kõrguse tipu otsa. 27. mail jõudsid tippu veel 2 meeskonna liiget.
Eric Berne

Eric Berne (sünninimi Eric Lennard Bernstein; 10. mai 1910 – 15. juuli 1970) oli kanada päritolu ameerika psühhiaater ja psühhoanalüütik, kes 20. sajandi keskpaigas lõi transaktsioonianalüüsi.
Transaktsioonianalüüsi (TA) teooria põhines Sigmund Freudi ja Car Gustav Jungi teooriatel, mida Berne siiski oluliselt kohandas. Kui algselt keskendus psühhoanalüüs isiksuse mõistmisele läbi inimese enda sisekaemuse, siis Berne oli seisukohal, et isiksust saab paremini mõista inimestevaheliste suhtlusaktide kaudu.
Juri Jekimov

Juri Jekimov (sündinud 28. mail 1962 Tartus) on Eesti balletitantsija. 
1980. aastal lõpetas ta Tallinna Koreograafiakooli.
Töötas RAT "Estonia" balletiartistina, ta on olnud Kaie Kõrbi ja Inge Arro lavapartner. 
Ta on tegutsenud ka Tallinna Balletikooli õppejõuna.
Anne Ancelin Schützenberger

Anne Ancelin Schützenberger (29. märts 1919 Moskva – 23. märts 2018) oli prantsuse psühhoterapeut ja Nizza Sophia Antipolise ülikooli emeriitprofessor. Avalikkusele oli ta tuntud psühhogenealoogia rajamisega raamatus "Oh, mu esivanemad" ("Aïe, mes aïeux" 1993, ingl k "The Ancestor Syndrome").
Walter Karl Toman

Walter Karl Toman (15. märts 1920 Viin – 28. september 2003 Viin) oli austria psühholoog. 
Ta sai tuntuks laste sünnijärjekorra uuringutega, mida nimetas perekonstellatsiooniks.
Toomas Velmet

Toomas Velmet (sündinud 22. juulil 1942) on eesti tšellist, muusikapedagoog ja muusikaajakirjanik.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1967. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi August Karjuse tšelloklassis. Aastatel 1968–1971 täiendas end Moskva Konservatooriumis professor Mihhail Homitseri juhendamisel.
Töö.
Töö muusikuna.
Aastatel 1963–1969 oli ta Eesti Raadio Sümfooniaorkestri tšellist, 1971–1991 mängis ansamblis Tallinna Trio.
Töö pedagoogina.
1971–1974 oli ta Tallinna Muusikakooli tšelloõpetaja, 1974–1975 Tallinna Muusikakeskkooli tšelloõpetaja. 1978. aastal asus ta tööle Tallinna Riikliku Konservatooriumi tšello õppejõuna, 1985. aastast dotsent, 1992. aastast professor. Aastatel 1987–1990 oli ta konservatooriumi interpretatsiooni teaduskonna dekaan, 1991–1995 keelpillide kateedri juhataja. 
Töö Eesti Raadios ja pärast seda.
Aastatel 1975–1981 oli ta Eesti Raadio muusikasaadete peatoimetaja ja 1996–1998 helisalvestuse osakonna juhataja. 
Aastatel 1998–2001 oli ta Pärnu Linnaorkestri direktor. Pärast aktiivse interpreeditöö lõppu on ta tegutsenud muusikakriitikuna.
Tegevus ühingutes.
Aastatel 2006–2014 oli ta Rahvusvahelise Eduard Tubina Ühingu tegevdirektor. Ta on Eesti Rahvuskultuuri Fondi nõukogu liige. 2004. aastast on ta Eesti Kontserdi loomenõukogu esimees, 2015. aastast Eesti Pillifondi nõukogu liige.
Isiklikku.
Tema isa oli helilooja, koorijuht ja muusikapedagoog Aado Velmet. 
Toomas Velmeti esimene abikaasa oli Malle Velmet. Hiljem oli ta abielus raadioajakirjanik Mary Velmetiga (1953–2017). Toomas Velmetil on kaks poega (Aro, Tarmo) ja üks tütar (Riina).