tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keskkonnajulgeolek

Keskkonnajulgeoleku (inglise "environmental security") all mõeldakse kitsamas mõttes keskkonnakaitset (puhta õhu, vee ja pinnase tagamine) ja keskkonnariskide maandamist (nt tuumaenergeetikast lähtuvad riskid); laiemas mõttes tähendab see säästvat arengut ja loodusvarade säästvat kasutust.
Keskkonnajulgeolekut käsitletakse sageli eri tasanditel: üksikisiku (nt terviseaspektid), piirkonna, riigi ja rahvusvahelisel tasandil. Viimase tasandi puhul on peafookuses globaalsed puhta vee ja toiduvarud, (piiriülene) saaste ja kliimamuutusest tulenevad riskid.
Tallinna Tehnikaülikooli energeetikateaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli energeetikateaduskond on Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis tegeleb elektrimasinate, elektriajamite, jõuelektroonika, elektervalgustuse, elektroenergeetika, geotehnoloogia õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades. Teaduskond asub Tallinnas aadressil Ehitajate tee 5 ja selle dekaan on professor Arvi Hamburg.
Khahhaber Žvania

Khahhaber Žvania (gruusia ქახაბერ ჟვანია) on Gruusia poksija.
Žvania osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise Demetrius Andradele (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Žvania osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007) kuid kaotas 1. ringis jälle Andradele (hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009) kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Žvania sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Spas Genovile (Bulgaaria).
Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogia teaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogia teaduskond on Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis tegeleb info- ja kommunikatsioonitehnoloogia õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades. 
Teaduskond asub Tallinnas aadressil Akadeemia tee 15a ning selle dekaan on professor Gert Jervan. 
Teaduskonna struktuur.
Arvutisüsteemide instituut.
Arvutitehnika instituudi eekäija elektronarvutite kateeder loodi 1966.aastal.
Arvutisüsteemide instituut loodi 01. jaanuaril 2017 TTÜ struktuurireformi raames endiste Arvutitehnika instituudi, Automaatikainstituudi automaatjuhtimise teaduslabori ja Biorobootika keskuse baasil ja on üks neljast instituudist Infotehnoloogia teaduskonnas.
Tallinna Tehnikaülikooli keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskond

 
Tallinna Tehnikaülikooli keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskond oli Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis eksisteeris 1. jaanuarist 1996 kuni 31. septembrini 2016. See tegeles keemia- ja materjalitehnoloogia õpetamise ning uurimistööga nendes valdkondades. 
Teaduskond asus Tallinnas aadressil Ehitajate tee 5 ning selle dekaan oli juhtivteadur Malle Krunks. 
Teaduskonna struktuur.
Keemiatehnika instituut
Materjaliteaduse instituut
Polümeermaterjalide instituut
Toiduainete instituut
Materjaliuuringute teaduskeskus
Anorgaaniliste materjalide teaduslaboratoorium
Tene Ruubel

Tene Ruubel (sündinud 29. oktoobril 1961 Pärnus) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1979. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja Pärnu Teatri õppestuudio ning 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend).
Töötas aastatel 1984–1990 Nukuteatris ja 1990–2000 Endla Teatris. Ta on mänginud ka mitmes filmis.
Hiljem on Ruubel töötanud Kilingi-Nõmme klubi juhatajana. Seejärel on ta sidunud oma elu Soomega, andes seal kohvernukuteatriga etendusi nii soome kui ka eesti keeles. 
Isiklikku.
Tene Ruubeli vanemad olid näitlejad Paul Ruubel ja Selma Sõõro.
Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskond

 
Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskond on üks viiest tehnikaülikooli teaduskonnast, olles Baltikumi juhtiv kõrghariduse andja majandusteaduse, ärinduse, õiguse ja avaliku halduse valdkonnas. Teaduskond asub Tallinnas aadressil Akadeemia tee 3 ning selle dekaan on professor Enn Listra. 
Tallinna Tehnikaülikool annab majandusharidust aastast 1941. Suurima majandusülikoolina Eestis omab Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskond olulist rolli rahvusliku konkurentsivõime tagamisel. Õppetöös pööratakse võrdset tähelepanu teoreetiliste teadmiste ja praktiliste oskuste omandamisele.
Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskond on rahvusvaheline: seal õpib üle 700 välismaalase rohkem kui 70 riigist ning enam kui veerandi teaduskonna töötajatest moodustavad tippteadlased välismaalt.
Vilistlased.
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased on püsinud viimased viis aastat Eesti palgatabeli tipus. Nende keskmine töötasu oli 2018. aastal 26 protsendi võrra kõrgem kui teistel avalik-õiguslike ülikoolide lõpetajatel.
Vilistlastega ühenduse hoidmiseks on teaduskond välja töötanud vilistlasportaali.
Õppetöö kõrvalt.
Tallinna Tehnikaülikool pakub üliõpilasele lisaks õppetööle erialast raamatukogu, sportimisvõimalusi, uusi üliõpilaskodusid ja mitmekülgset üliõpilaselu.
Praktikakohtade vahendamiseks on loodud Majandusteaduskonna praktikaportaal. Rahvusvahelised praktikapakkumised on kättesaadavad Higheredi keskkonna kaudu.
Üliõpilaselu.
Tallinna Tehnikaülikooli Majandusteaduskonnal on oma üliõpilaskogu. Organisatsioon esindab majandusteaduskonna üliõpilaste huve ning pakub ülikooliõpingutele vaheldust meelelahutus- ja haridusürituste näol.
Tallinna Tehnikaülikooli matemaatika-loodusteaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli matemaatika-loodusteaduskond on Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis tegeleb matemaatika, füüsika, keemia, bioloogia, biotehnoloogia ja biomeditsiini õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades. 
Teaduskond asub Tallinnas aadressil Ehitajate tee 5 ning selle dekaan on professor Tõnis Kanger.
Deister

Deister on küngasteahelik Saksamaa Alam-Saksi liidumaal, umbes 25 km Hannoveri linnast edelas. See jookseb loodesuunaliselt Springest lõunas Rodenbergini põhjas. Järgmist küngasteahelikku, mis külgneb lõunas, kutsutakse Väike Deister. Küngastikku ümbritsevad Springe, Wennigsen, Barsinghausen, Bad Nenndorf, Rodenberg ja Bad Münder (vastupäeva, alustades lõunast).
Aheliku pikkus on 21 km ja see tõuseb Hofeleris kõrguseni 395 m. Kõrgeim punkt on Bröhn 405 m.
Ahelik on metsane. 17. sajandist oli siin mitu söekaevandust, viimane suleti 1950. aastatel. Liivakivi Altenhageni karjääridest (Väike Deister) kasutati mitmel tähtsal ehitisel üle Euroopa, sealhulgas ooperimajal Hannoveris ja Riigipäevahoonel Berliinis. Tänapäeval on Deister populaarne koht Hannoveri rahvale jalutuskäikudeks ja rattasõiduks.
Deister on piiriala juba iidsetest aegadest. Selle tõttu võib leida palju mälestuskividega kohti, tumulusi ja lossivaremeid.
Floora ja fauna.
Künkaharjad on kaetud pöögi ja kuuse ning kohati ka pöögi ja tamme segametsaga. Cecilienhöhel Bad Nenndorfi juures, Lauenau-Feggendorfi piknikualal ja Köllnischfeldi vanast metsavahimajast edelas on mõned näidised haruldasest kohalikust kääbuspöögist ("Süntelbuche").
Haruldaste taimede seas Deisteril on astelpõõsa, hariliku näsiniini, käpaliste, huulheinte, kullerkuppude, ogase astelsõnajala ja suure lumikellukese liigid.
Deister on koduks tüüpilistele loomadele, keda leidub Saksamaa Keskkõrgustikul. Punahirv, metskits ja metssiga on väga tavalised. Teised siin leiduvad metsloomad on metsnugis ja kivinugis, kärp, tuhkur, nirk ja rebane. Röövlindudest on esindatud hiireviu, kanakull ja puna-harksaba.
Künkad.
Enamiku Deisteri küngaste tipus on torn, mida kasutatakse erinevatel eesmärkidel.
Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikateaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikateaduskond on Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis tegeleb erinevate mehaanikavaldkondade õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades. 
Teaduskond asub Tallinnas aadressil Ehitajate tee 5 ning selle dekaan on professor Tauno Otto. 
Teaduskonna struktuur.
Masinaehituse instituut 
Materjalitehnika instituut 
Mehhatroonikainstituut 
Mehaanika ja metroloogia katselaboratoorium
Tallinna Tehnikaülikooli sotsiaalteaduskond

Tallinna Tehnikaülikooli sotsiaalteaduskond oli Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis tegeleb humanitaar- ja sotsiaalteaduste õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades. 
Teaduskond asus Tallinnas aadressil Ehitajate tee 3 ning selle dekaan oli aastatel 2005-2016 professor Sulev Mäeltsemees. 
Teaduskonna struktuur.
Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituut
Tööstuspsühholoogia instituut
Õiguse instituut
Keeltekeskus
Spordikeskus
Jászberény

Jászberény (saksa "Jaßbring") on linn Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadis, Jászberényi kreisi halduskeskus.
Asub Zagyva jõe ääres.
13. sajandil asustasid piirkonna iraani päritolu jaasid, kelle keskuseks sai Jászberény.
Suurmeister (male)

Suurmeister (saksa keeles "Großmeister") on males sportlike saavutuste eest saadav kõrgeim tiitel. 
20. sajandi alguses nimetati suurmeistriteks ehk veltmeistriteks (saksa keeles "Weltmeister" tähendab "maailmameister") selle aja tuntumaid maletajaid, suurte rahvusvaheliste võistluste võitjaid. 20. sajandi esimesel poolel kuulusid suurmeistrite hulka Aleksandr Alehhin, Ossip Bernstein, Jefim Bogoljubov, Milan Vidmar, Ernst Grünfeld, Oldřich Duras, Friedrich Sämisch, José Raúl Capablanca, Paul Keres, Emanuel Lasker, Andor Lilienthal, Géza Maróczy, Frank James Marshall, Jacques Mieses, Ārons Ņimcovičs, Richard Réti, Samuel Reshevsky, Akiba Rubinštein, Siegbert Tarrasch, Saveli Tartakover, Richard Teichmann, Reuben Fine, Salomon Flohr, Mihhail Tšigorin, Carl Schlechter, Rudolf Spielmann, Gideon Ståhlberg, Max Euwe, Erich Gottlieb Eliskases, David Janovski ja mõned teised maletajad.
Nõukogude Liidus võeti suurmeistri aunimetus kasutusele 1927. aastal. Esimeseks suurmeistriks sai 1929. aastal Boriss Verlinski, kes võitis NSV Liidu meistrivõistlused. 1931 sellest aunimetust loobuti, kuid see taastati 1935. aastal. Suurmeistriteks said Mihhail Botvinnik (1935) ja Grigori Löwenfisch (1937).
NSV Liidu suurmeistri nimetuse saamise kord oli kinnitatud 1940. aastal. Pärast 1950. aastat anti suurele osale nõukogude tippmaletajaist nii rahvusvahelise suurmeistri kui ka NSV Liidu suurmeistri nimetus. Erandiks oli vaid Igor Platonov, kes FIDE-lt mingit nimetust ei saanud.
Rahvusvahelise suurmeistri nimetuse võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele 1949. aastal. Seda nimetust annab ta alates aastast 1950. 1976. aastal kehtestati naiste suurmeistri nimetus.
Rahvusliku suurmeistri nimetust annavad välja rahvuslikud maleföderatsioonid, muuhulgas ka Eesti Maleliit (EML). Venemaal antakse tulemuspõhiselt välja Venemaa suurmeistri nimetust.
Keskkonnapõgenikud

Keskkonnapõgenikud ehk keskkonnapagulased (inglise "environmental refugees" või "environmental migrants") on inimesed, kes on sunnitud ajutiselt või alaliselt lahkuma oma traditsioonilisest elukohast keskkonnaseisundi loodus- või inimtekkelise halvenemise või elulise loodusvara (nt vesi, viljakas pinnas) ammendumise tõttu. 
Potentsiaalsete keskkonnapõgenike arv suureneb eriti loodusvarade vähenemise ja kliimamuutusest põhjustatud keskkonnakatastroofide sagenemise tõttu maailmas pidevalt.
2001. aastal hinnati keskkonnapõgenike arvuks maailmas 25 miljonit.
Jätkusuutliku ühiskonna indeks

Jätkusuutliku ühiskonna indeks (inglise "sustainable society index") on indeks, mis mõõdab riikide elukvaliteeti ja jätkusuutlikkust.
Indeks töötati välja 2006. aastal Hollandis. 
Indeksi tulemused saadakse 22 näitaja põhjal.
Evi Rauer

Evi Rauer (kodanikunimi alates 1940. aastast Evi Sikkel; 29. oktoober 1915 Tallinn – 17. september 2004) oli eesti näitleja ja telerežissöör.
Ta lõpetas aastal 1935 Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumi. Seejärel töötas ta aastatel 1935–1939 müüjana ja õppis (1936–1939) Tallinna Töölisteatri õpperühmas.
Evi Rauer oli aastatel 1939–1942, 1945–1952 ja 1969–1973 näitlejana Viljandi teatris Ugala, 1942–1945 Pärnu teatris Endla ja 1952–1958 Tallinna Draamateatris. Aastatel 1958–1968 töötas ta Eesti Televisioonis režissöörina.
Ta mängis ka filmides ("Valgus Koordis", 1951; "Libahunt", 1968).
Aastatel 1997–2000 mängis ta episoodilist rolli teleseriaalis "Õnne 13".
Isiklikku.
Näitleja ja lavastaja Arnold Sikkel oli Evi Raueri abikaasa.
Arnold Sikkel

Arnold Sikkel (28. august 1912 Tallinn – 22. detsember 1974 Pärnu) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Arnold Sikkel alustas lavategevust Narvas "Võitleja" seltsi kooris ja tantsurühmas, oli aastatel 1937–1939 Narva Teatri inspitsient ja näitleja. 
Oli aastatel 1939–1942 Ugala Teatri näitleja ning aastatel 1942–1974 L. Koidula nim. Pärnu Draamateatri näitleja ja lavastaja.
Ta mängis ka filmides.
Isiklikku.
Näitleja Evi Rauer oli Arnold Sikkeli abikaasa. Tütar Piret Sikkel oli samuti näitleja.
Satelliitokeanograafia

Satelliitokeanograafia on okeanograafia haru, mis kasutab ookeani ja tema protsesside kohta vaatlusandmete saamiseks satelliite.
Ookeanivee tsirkulatsiooni ja anomaaliaid on mastaapses (tihti ka globaalses) skaalas efektiivsem jälgida satelliitide abil. Kuna laevad ei pääse igale poole, ning ka poid ei kata kogu maailma ookeani, siis on satelliidi üleslaskmine ja pidamine odavam laevadest. Satelliitside ning tervikliku pildi saamine suure ala kohta on kiirem ning ühildub reaalajaga paremini kui laevadelt saadetud ning vahetatud info.
Meeles tuleb pidada seda, et elektromagnetlaine tungib ookeanis siiski piiratud sügavusteni.
Areng.
Satelliitokeanograafia on üks kiiremini arenevaid harusid moodsas okeanoloogias ning nüüd, kui kliimamuutuse teema on kogu maailmas hoogu kogunud, arvestatakse ookeani uurimist satelliitidelt väga olulise osana ka kliimauuringutes.
Arendustööd uute ja paremate sensorite ehituseks käivad kogu aeg. 2010. aasta seisuga käib töö soolsust ja voolukiirust mõõtvate sensorite kallal.
TOPEX/Poseidon.
Ameerika Ühendriikide NASA ja prantsuse CNES liitprojekt, mille peamine eesmärk oli uurida ookeani topograafiat. Tegutses aastail 1992–2006, kokku 13 aastat "puhast" missiooni. Algselt oli satelliidi missiooniks ette nähtud 3 aastat, kuid see venis uute vajaduste tõttu ja tänu enese hästi tõestamisel 13-aastaseks missiooniks. TOPEX/Poseidon oli senini kõige suurem ja arvatakse, et ka parim ookeani kosmoseuurimislaev, mis kunagi orbiidile saadetud. 2006. aasta jaanuaris tekkinud juhtimisrike lõpetas satelliidi töö. TOPEX/Poseidon oli esimene, mis varustas teadlasi ookeani globaalse topograafilise pildiga. Satelliit mõõtis 1330 km kõrguselt 95% usaldusnivooga 3,3 cm täpsusega jäävaba ookeanipinda.
Edgars Rinkēvičs

Edgars Rinkēvičs (sündinud 21. septembril 1973 Jūrmalas) on Läti poliitik, alates 8. juulist 2023 Läti president. Ta valiti Läti presidendiks 31. mail 2023. 
Rinkēvičs oli Läti välisminister alates 25. oktoobrist 2011 Valdis Dombrovskise kolmandas valitsuses, seejärel Laimdota Straujuma esimeses ja teises valitsuses, Māris Kučinskise valitsuses ja Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses. Ta kuulus erakonda Ühtsus.
Ta on lõpetanud 1995. aastal Läti Ülikooli ja kaitsnud 1997. aastal samas magistritöö politoloogias. Ta on õppinud ka Groningeni ülikoolis ja USA Kaitseakadeemias.
Aastatel 1998–2004 kuulus ta erakonda Läti Tee. 1997–2008 töötas ta Läti kaitseministeeriumis. 2008–2011 oli ta Läti presidendi kantselei juhataja. 2011–2014 kuulus Reformierakonda.
Kui Läti sai 2015. aastal Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigiks, tegi Edgars Rinkēvičs 10. jaanuaril 2015 esimese ametliku visiidi Ukrainasse, kus kohtus president Petro Porošenko jt ametiisikutega. 
31. mail 2023 valis Läti seim ta kolmandas hääletusvoorus uueks presidendiks. Ta astus ametisse 8. juulil.
Isiklikku.
6. novembril 2014 teatas Rinkēvičs Twitteris, et on gei. Ta oli esimene kõrgetasemeline Läti poliitik, kes avalikustas oma LGBT-staatuse. Samuti on ta väljapaistvaim avalikult LGBT-poliitik Baltikumis. 
Ta on ka esimene avalikult homoseksuaalne poliitik Läti riigipea kohal.
Nikolai Krjukov (sportlane)

Nikolai Krjukov (vene keeles Николай Вячеславович Крюков, sündinud 11. novembril 1978 Voronežis) on Venemaa riistvõimleja. 
Ta tuli Venemaa võistkonna koosseisus 1996. aasta suveolümpiamängudel olümpiavõitjaks ja võitis 2000. aasta suveolümpiamängudel pronksmedali.
Sven Tali

Sven Tali (sündinud 11. novembril 1970 Tallinnas) on ja fotograaf.
Ta lõpetas 2003. aastal Eesti Kunstiakadeemia bakalaureuseõppe ehte- ja sepakunsti erialal ning täiendas end samal aastal Portugalis ESAD Matosinhose kunstikoolis (College of Art and Design, Porto). Alates 2003. aastast on ta osalenud ehete ja kontseptuaalsete objektidega näitustel ning tegutsenud vabakutselise kunstnikuna.
Looming.
Sven Tali looming hõlmab ehtekunsti ja fotograafiat, kus ta ühendab tehnilise meisterlikkuse kontseptuaalse sügavusega. Tema ehted on tihti inspireeritud natuurist ja filosoofilistest teemadest, kasutades materjale nagu hõbe, kuld ja mokume gane tehnika.
Liikmesus.
Sven Tali on alates 2006. aastast Eesti Metallikunstnike Liidu liige. Aastatel 2006–2012 oli ta liidu esimees.
Eesti Maleliit

Eesti Maleliit (lühend EML) on spordialaliit, mis juhib male kui spordiala tegevust Eestis. Maleliit on klubide ühendus. 
Eesti Maleliit asutati 1931. aastal, selle tegevus taastati 31. märtsil 1990. Eesti Maleliit on Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE), Euroopa Maleliidu ja Eesti Olümpiakomitee liige. 
Presidendid.
Eesti Maleliidu juhatuse esimees on Margus Sööt.
David Kalākaua

David Kalākaua (David Laʻamea Kamanakapuʻu Mahinulani Nalaiaehuokalani Lumialani Kalākaua, (12. november 1836 – 20. jaanuar 1891 San Francisco) oli viimane Hawaii kuningas. Ta valitses 1874. aastast kuni surmani 1891. aastal.
David Kalākaua isa oli havai pealik Caesar Kaluaiku Kapaʻakea ja ema Annie Keohokālole.
Pärast Kamehameha IV surma 1872 jäi kuningatroon tühjaks, sest kuningal ei olnud järeltulijaid. Mitme kandidaadi seast valiti kuningaks William Charles Lunalilo, kes suri aasta hiljem.
12. veebruaril 1874 valis Hawaii valitsus kuningaks David Kalākaua 39 poolt- ja 6 vastuhäälega. Tema vastaskandidaadiks oli surnud kuninga Kamehameha IV lesk kuninganna Emma. Emma toetajad alustasid pärast valimistulemuste selgumist mässu, milles said vigastada mitmed valitsuse liikmed ning üks hukkus.
Pärast ametisse asumist nimetas ta oma venna William Pitt Leleiohoku troonipärijaks, kuid viimane suri 22-aastaselt 9. aprillil 1877.
1881 võttis ta esimese ametis oleva kuningana ette ümbermaailmareisi. Ta külastas muuhulgas Austria-Ungarit, Saksamaad ja Prantsusmaad.
Ta lasi oma paleesse panna telefoni ja elektrivalgustuse. Veidi enne surma salvestati tema häält fonograafiga.
1874 asutas ta Kapiʻolani ordeni ja 1875 Kalākaua I ordeni.
Pärast tema surma asus troonile tema õde Liliuokalani, kellest sai viimane Hawaii monarh.
Säästva majandusliku heaolu indeks

Säästva majandusliku heaolu indeks (inglise "index of sustainable economic welfare", lühendatult ISEW) on majandusnäitaja, mis töötati välja sisemajanduse kogutoodangu (SKT) näitaja asendamiseks või täiendamiseks.
Indeksi töötasid 1989. aastal välja Herman Daly ja John B. Cobb. ISEW peamine eesmärk on mõõta elukvaliteeti parandavat majandustegevust.
ISEW korrigeerib osaliselt SKT-d, lahutades sellest näiteks keskkonnakahjude ja sotsiaalsete probleemide tõrjumisega seotud kulud ning liites sellele näiteks kodumajapidamistes tehtava mitterahalise töö väärtuse.
ISEW indeksi kasutamine on näidanud, et SKT kasv ei tähenda automaatselt heaolu kasvu.
Tõelise arengu indeks

Tõelise arengu indeks (inglise "genuine progress indicator", lühendatult GPI) on säästva majandusliku heaolu indeksist edasi arendatud näitaja, mis loodi, asendamaks või täiendamaks sisemajanduse kogutoodangu (SKT) näitajat.
GPI töötasid 1995. aastal välja John B. Cobb, Ted Halstead ja Jonathan Rowe.
GPI osutab, et praegused (kehtivad) eelarvestrateegiad edendavad ületarbimist, välislaenu, krediidiga ostmist, loodusvarade kurnamist, rikkuse ebavõrdset jagunemist jms. TAI arvestab suurenevaid majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnakahjusid, mida SKT ignoreerib.
GPI arvutamiseks lahutatakse SKT-st heaolu mitteparandavad kulutused (nt kuritegevuse ja keskkonnakahjude likvideerimise kulud).
Avatud menetlus

Avatud menetlus (inglise "open procedure") on erimenetlus õigusakti andmisel. 
Avatud menetlust kasutatakse näiteks keskkonnamõjude hindamisel (KMH) ja keskkonnamõju strateegilisel hindamisel (KSH).
Avatud menetlus eeldab muu hulgas, et haldusorgan peab enne otsuse tegemist andma menetlusosalistele võimaluse avaldada eelnõu või taotluse kohta oma arvamust ja esitada asjakohaseid vastuväiteid ning need ära kuulama.
Haldusorgan määrab ettepanekute ja vastuväidete esitamiseks tähtaja, mis ei või olla lühem kui kaks nädalat väljapaneku algusest arvates. Ka asja arutamine avalikul istungil avatud menetluse osana on laialt levinud just keskkonnamõju hindamiste menetluses, kuna avatud menetluse korral otsustab haldusorgan õigusakti andmise pärast asja arutamist avalikul istungil.
Erahuvi

Erahuvi (inglise "private interest") on üksikisikute, kogukondade, äriühingute või teiste huvirühmade taotlused saada kasu ja hüvesid. 
Mõnikord erahuvi kattub üldsuse ja/või avaliku sektori huviga, mõnikord võib aga neile ka vastanduda, põhjustades konflikte ja korruptsiooni.
Jewel of the Seas

Jewel of the Seas on neljas Radiance-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Jewel of the Seas, Inc. – Royal Caribbean Cruises Ltd., ja mida opereerib laevakompanii Royal Caribbean International. Laev ehitati Meyer Werft GmbH laevatehases Papenburgis Saksamaal 2004. aastal. Laeva ristiemaks sai Kathy Mellor. Jewel of the Seas asus oma esmareisile 8. mail 2004. aastal, pärast mitmepäevast esmareisi kasutas Royal Caribbean International laeva Kariibi merel. Aastail 2010–2011 külastas Jewel of the Seas tihti Tallinna sadamat.
3. mail 2012 väljus Jewel of the Seas Miamist ja sõitis üle Atlandi ookeani ning külastas Ponta Delgadat (Assori saartel), Bresti ja Cherbourgi (Prantsusmaal), Harwichi Suurbritannias. Pärast seda sõitis Jewel of the Seas Skandinaavia ja Venemaa sadamalinnade vahet, ning külastas ka Tallinna.
Laeva kodusadam on Nassau Bahamal.
Mihhail Rõtšagov

Mihhail Rõtšagov (sündinud 12. novembril 1967 Tallinnas) on Eesti maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1997), FIDE vanemtreener (2011). 
Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna 6. Keskkooli. Males olid tema treenerid Tatjana Fomina ja Iivo Nei.
FIDE maailmameistrivõistluste raames 2000. aastal Lätis peetud Balti tsooniturniiril jagas Rõtšagov koos Kaido Külaotsaga 3.–4. kohta, võitis seejärel kolmanda koha järelmatši ja kvalifitseerus novembris 2000 New Delhis alanud MM-i turniirile nokautsüsteemis, kus sai turniiritabelis 80. asetuse. Ta kaotas avaringis Étienne Bacrot'le.
Rõtšagov on kuulunud Eesti koondisse maleolümpiatel aastatel 1992, 1994, 1996, 1998, 2000 ja 2002 ning Euroopa võistkondlikel male meistrivõistlustel aastatel 1992 ja 1997.
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel ühe kuld- (2000), kolm hõbe- (1994, 1995, 1997) ja kaks pronksmedalit (1989, 1992). Ka on ta tulnud 1996. aastal kiirmales Eesti meistriks. 
Rõtšagov on mänginud paljudel rahvusvahelistel turniiridel, sealhulgas võitnud 2006. aastal Tallinnas Paul Kerese mälestusvõistluste A-turniiri. 
Ta kuulus Soome võistkondlikel meistrivõistlustel 2000/2001. aasta võitjaks tulnud Helsingi Garde ja 2003/2004 võitjaks tulnud Helsingi Gaia võistkonda. 
Maletreener.
Mihhail Rõtšagov on ainsana Eesti treeneritest saanud FIDE vanemtreeneri nimetuse (2011). 1997. aastal oli ta Hispaania suurmeistri Aleksei Širovi (PCA maailmameistrivõistluste tiitlipretendent 1998. aastal) treener. Aastatel 2003–2006 oli Rõtšagov Leedu suurmeistri Viktorija Čmilytė treener. Čmilytė tuli 2003. aastal Euroopa naiste meistriks ja sai 2006. aastal naiste MM-i turniiri poolfinalistiks. Rõtšagov on olnud ka Lembit Olli sekundant.
Rõtšagov on 2012. aastast Malekool 64 juhatuse liige, Paul Kerese Malemajas tegutseva malekooli juht ja treener. Treeningutunnid viiakse läbi kas eesti või vene keeles. Kodulehe väitel suurmeistri ühe tunni maletreeningu taks on algaja maletaja jaoks 40 eurot.
Isiklikku.
Tema poeg Nikita Rõtšagov (s. 2005) on meistrikandidaat males ja saanud 2023. aastal Eesti meistrivõistlustel vanusegrupis U20 hõbemedali. Tegutseb ka abitreenerina isa juures malekoolis. Tema tunnitaks on 25 eurot. Noorem poeg Anton Rõtšagov (s. 2008) on samuti maletaja ja tulnud 2024. aastal Eesti noortemeistriks kiirmales vanusegrupis U16.
Leonid Kane

Leonid Kane (3. märts 1896 Pärsamaa vald, Saaremaa – 23. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti politseinik.
Ta osales Venemaa keisririigi sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas ja Eesti sõjaväe koosseisus Vabadussõjas (alamkapten). Sai normaaltalu. 
Politseiteenistusse astus Leonid Kane 14. juulil 1921, oli 1924. aastast Tallinna Linna Politseivalitsuse ülema abi, 1933–1937 oli ta Narva prefekt, 1937–1939 Lääne-Saare prefekt ja 1939–1940 Lääne prefektuuri prefekt. 
Arreteeriti NKVD poolt 28. jaanuaril 1941 Elvas, mõisteti surma ja hukati.
Jakob Vares

Jakob Vares (1. aprill 1890 Aidu, Paistu vald, Viljandimaa – 2. juuli 1942 Ussollagi vangilaager, Solikamsk, Venemaa) oli Eesti politseinik.
Jakob Vares õppis Viljandi Linnakoolis, asus seejärel Moskvasse, kus teenides apteegis sooritas reaalkooli lõpueksami. Jätkas õpinguid Petrogradis kõrgematel põllumajanduskursustel ja Riia polütehnikumis. 1911. aastal astus ta Venemaa keisririigi sõjaväkke, kust vabanes 1912. aastal tagavaraväeohvitserina. Teenis Venemaa keisririigi sõjaväes ja võitles Esimeses maailmasõjas, langes 23. oktoobril 1914 haavatuna vangi. 
1917. aastal tuli Jakob Vares Eestisse tagasi, oli novembrist 1918 kuni septembrini 1919 Viljandimaa miilitsaülem ja Viljandi komandant. Organiseeris Viljandi maakonna komandandina 36–45-aastaste meeste mobilisatsiooni Paistu, Tarvastu, Suure-Jaani ja Kõpu kihelkonnas ning moodustas mobiliseeritutest komandandi komandod Viljandimaa igasse kihelkonda. Komandandi komandode koosseisudest formeeriti hiljem 6. jalaväepolgu 4. pataljoni 13. ja 14. roodud Viljandi maakonna sisemiseks kaitseks. Jakob Vares määrati ka 4. pataljoni ülemaks. 1920. aastate algul töötas ta Põllutööministeeriumis ja oma talus. 
1925. aastal läks Jakob Vares tagasi politseiteenistusse, oli aasta lõpuni Petseri maakonna politseiülem, seejärel Võru-Petseri abiprefekt, 1. aprillist 1927 Viljandi-Pärnu abiprefekt, alates 1. augustist 1931 Tartu-Valga prefekt. 2.–27. juunini 1933 oli Jakob Vares Jaan Tõnissoni valitsuse poolt ametist vabastatud. 1. septembril 1934 nimetati Jakob Vares Viljandi-Pärnu prefektiks. 
19. septembril 1940 arreteeriti ta NKVD poolt kodutalus.
Roman Kard

Roman Kard (enne eestistamist Roman Karl Pavian; 7. september (vkj)/ 19. september 1898 Kunda asundus, Kunda-Malla vald, Viru-Nigula kihelkond – 9. aprill 1942 Ussollagi vangilaager, Molotovi oblast, Vene NFSV) oli Eesti politseiametnik.
Ta lõpetas 1917. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, läks 1917. aastal Petrogradi, õppis aastatel 1917–1919 matemaatikat Petrogradi Ülikoolis ja teenis 1920. aastani Punaarmees.
1920. aastal opteerus ta Eesti kodakondsusesse. 1921. aastal lõpetas ta Tallinnas kõrgemate politseiametnike kursused ja astus Eesti politsei teenistusse.
Aastatel 1923–1925 õppis ta õigusteadust Tartu Ülikoolis.
Ta oli aastatel 1932–1933 Narva ja 1933–1940 Petseri-Võru prefekt. 
Roman Kard arreteeriti NKVD poolt 28. aprillil 1941 Petseris. Ta mõisteti vangilaagris surma, kuid ta suri enne otsuse täideviimist.
August Tuulse

August Tuulse (sündinud August Tenson; 30. september 1894 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 23. juuni 1940 Tallinn) oli Eesti politseinik.
Elulugu.
August Tenson sündis Kastre-Võnnu vallas Tartumaal ning õppis Võnnu kihelkonnakoolis.
Aastatel 1913–1917 töötas A. Tuulse politsei Tartu linna kriminaaljaoskonnas, esialgu kirjutajana ning Vene Ajutise Valitsuse ajal juba komissari abina.
Esimeses maailmasõjas.
1917. aastal mobiliseeriti ja tegutses 12. armee peastaabi vastuluure osakonna käsundusametnikuna ning hiljem 2. Siberi korpuse staabi vastuluure salga juhina. Pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni vastuluureasutused likvideeriti detsembris ja ta vabastati ametist.
1918. aasta kevadel jätkas A. Tuulse teenistust Tartu kriminaaljaoskonnas ja tegi 1918. aastal Tartu Aleksandri Gümnaasiumi juures apteekriõpilase eksami, 1918. aasta lõpus töötas ta ajalehe Postimees toimetuses.
Eesti Vabadussõjas.
Pärast Eesti Vabadussõja algust liitus ta 1919. aasta alguses vabatahtlikuna Eesti rahvaväkke, kus võeti Tartumaa komandandi juurde erakorraliste kohustustega ametnikuks, 1919. aasta 1. veebruarist kuni 1. juunini 1920. aastal teenis Tuulse Sõjaväe Operatiivstaabi teadete kogumise osakonna Tartu punktis ülema abina. 
Teenistus Eesti Vabariigis.
1920. aasta juunis määrati ta Kaitsepolitsei Peavalitsuse ülema abi kohusetäitjaks ning kinnitati lõplikult Kaitsepolitsei Peavalitsuse ülema abiks 16. septembril 1921. aastal. 
1924. aasta 2. juulil nimetati August Tenson Politsei Peavalitsuse kaitsepolitsei osakonna ülemaks. Ta õppis töö kõrvalt Tallinna Rahvaülikoolide Seltsi Kolledži eragümnaasiumis, mille lõpetas 1926. aastal.
1926. aasta 20. veebruaril määrati ta Politsei Peavalitsuse Poliitilise Politsei osakonna politsei inspektoriks, kelle ülesandeks oli poliitilise politsei töö sisuline korraldamine. 1929. aasta 1. juulil tema ametinimetust täpsustati ning temast sai Politsei Peavalitsuse poliitilise politsei inspektor. 
1933. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
16. novembrist 1935 nimetati August Tensoni asemel poliitilise politsei uueks inspektoriks Konstantin Kirsimägi.
1935. aasta 29. oktoobrist töötas ta Siseministeeriumis siseministri abina, osales 1937. aastal uue Eesti põhiseaduse väljatöötamises. 
1938. aastal täitis ta lühikest aega sisekaitseülema ülesandeid, samal aastal määrati ta riikliku katsekomisjoni esimeheks. 
August Tuulse sooritas 23. juunil 1940 (pärast juunipööret) Tallinnas koos abikaasaga enesetapu. Maetud Metsakalmistule.
Valtu mõis

Valtu mõis (saksa keeles alates 1816 "Waldau", varem "Kotz") oli rüütlimõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõisasüda Rapla valda Rapla maakonnas.
Taani hindamisraamatus on mainitud "Kotoaassen"i küla. Valtu mõisa ("Koettes") on esmamainitud 1412. aastal. 1558. aastal läheb Valtu (Kotz) valdus Maydellidelt Hermann Dönhoffile, 1588. aastal müüs Gerhard (Gerd) Dönhoff Valtu Frommhold von Tiesenhausenile (surn. 1641).
1588–1828 oli mõis Tiesenhausenite (Frommhold von Tiesenhausen (surn. 1641), Fabian von Tiesenhausen (1589–1649), Frommhold von Tiesenhausen (1627–1694), Fabian ja Jürgen Tiesenhausenid, Berend Johann von Tiesenhausen, riigikrahv Berend Heinrich von Tiesenhausen (1703–1789), Hans Heinrich von Tiesenhausen (1741–1815), Paul von Tiesenhausen (1774–1864)) omanduses, 1828–1858 kuulus Venemaa keisririigile. 1858 ostis mõisa riigilt Vääna parun Otto von Stackelberg (1806–1866), hiljem oli Maydellide, Ungern-Sternbergide ja Girard de Soucantonide valduses, 1919. aastal kuulus mõis (küll kinnistamata müügilepingu alusel) Otto Seislerile.
Mõisa senine saksakeelne nimi Kotz muudeti aastal 1816 nimeks Waldau (sks "Wald" ’mets’ + "Aue" ’jõeniit’), millest kujunes eestikeelne kohanimi Valtu. Eesti keeles oli varem kasutusel mõisanimena ka Kosu (1732 "Kosso mois").
1913. aastal oli mõisa koosseisus 2070,3 ha mõisamaad, 99 lahustükki (2974,9 ha), üks kõrvalmõis ja kaheksa küla.
Valtu mõisakompleks oli Eesti klassitsismi üks tippteoseid.
Mõisa peahoone põletati 1905. aastal ja selle varemed lammutati lõplikult 1958. aastal. Tänapäeval asub peahoone asukoha ees kortermaja. Mõisakompleksist on säilinud külghäärberid ja mõned ümber ehitatud kõrvalhooned. Mõisasüdamest pool kilomeetrit lääne pool asub 1815. aastal ehitatud Hollandi tüüpi tuulik, nn Puraviku tuuleveski.
Tanel Võhma

Tanel Võhma (kuni 1935 Daniel Võhman; 2. veebruar 1898 Voka vald, Virumaa – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti politseinik.
Hariduskäik.
Ta lõpetas Jõhvi kaheksaklassilises ministeeriumikooli 1913. aastal. Lühemat aega õppis 1917. aastal Helsingis Maria gümnaasiumis ja seejärel Narvas. Ta lõpetas 1928. aastal eksternina Narva Ühisgümnaasiumi ja 1933. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Akadeemiliselt kuulus ta Korporatsioon Ugalasse.
Töö- ja sõjaväekäik.
1917. aastast asus ta teenistusse Venemaa Põhjaraudteel ametnikuna, kuid samal aastal mobiliseeriti ta Esimesse maailmasõtta, Vene keisririigi sõjaväkke, kus teenis Viapori kindluses suurtükiväelasena. 
Märtsis 1919 astus vabatahtlikuna Eesti rahvaväkke ning osales Eesti Vabadussõjas, teenides esialgu Rakveres 5. Jalaväepolgus, hiljem viidi üle suurtükiväkke. Septembrist 1919 kuni reservi arvamiseni oli staabikirjutaja. 
Pärast Vabadussõja lõppemist 1920. aastal ja demobiliseerimist 1921. aasta lõpus töötas mõne kuu Kuie riigimõisas kirjutajana. 1923. aasta alguses teenis ta lühemat aega 1. Diviisi staabis inspektori jaoskonna kantseleis 2. järgu kantseleiametnikuna. 
Politseinikuna.
Märtsis 1922 astus ta kaitsepolitsei teenistusse ning töötas kuni aasta lõpuni Narva jaoskonna vanemkantseleiametnikuna, kust tal aga koosseisu vähendamise tõttu tuli ametist lahkuda. 
10. veebruaril 1923 astus Narva linna politseiteenistusse ja sai 2. jaoskonna rajooniülema kohusetäitjaks, 15. märtsil 1924 viidi ta üle Narva politseivalitsusse arveametnikuks. 
Mais 1925 asus ta kaitsepolitsei teenistusse ja määrati Narva jaoskonna nooremametnikuks. Järgnevalt töötas Narvas kaitsepolitsei assistendi ja vanemassistendina. 15. maist 1935 nimetati ta poliitilise politsei komissariks Pärnus ja alates 16. novembrist samal aastal Tartusse.
1938. aasta 25. juunil nimetati ta poliitilise politsei inspektoriks.
Tanel Võhma vahistati NKVD poolt 16. juulil 1940 ja viidi Moskvasse, tema edasine saatus on teadmata.
Leonhard Pruunmaa

Leonhard Pruunmaa (Leonhard Brunhof; 4. juuni 1894 Vorbuse vald, Tartumaa – 5. juuni 1942 Sverdlovski oblast Sevurallag) oli Eesti politseinik.
Leonhard Brunhof osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas ja Eesti sõjaväes Vabadussõjas. 
Politseis teenis alates 20. augustist 1920, aastatel 1920–1923 ja 1925–1935 oli politseiteenistuses Tartus, 1923–1925 Tallinnas. 
1930. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Alates 10. maist 1935 kuni 13. septembrini 1940 oli ta Siseministeeriumi Politseivalitsuse välispolitsei inspektor. Leonhard Pruunmaa arreteeriti 11. juunil 1941, mõisteti erinõupidamisel 28.02.42 VNSFV KrK §58-13 süüdistusega surma ja hukati.
Boris Nykänen

Boris Nykänen (4. detsember 1897 Aegviidu – 18. november 1993 Aegviidu) oli Eesti politseinik.
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas ja Eesti sõjaväes Vabadussõjas (ülendati 30. aprillil 1920 leitnandiks, teenis siis 2. ratsapolgus). Alates 13. oktoobrist 1920 teenis ta politseis, oli alates 20. juunist 1934 Tallinna-Harju abiprefekt. 1934. aastal oli ta Eesti Vabadussõjalaste Liidu varanduste likvideerimise komisjoni esimees. Nõukogude okupatsiooni algul, 5. juulist kuni 27. augustini 1940 oli ta raudteede prefekt. 
Boris Nykänen arreteeriti 21. septembril 1940 ja mõisteti erinõupidamisel 23. märtsil 1941 kaheksaks aastaks vangilaagrisse. 1948. aasta märtsis vabastati ta ennetähtaegselt, elas Lätis. 1949. mais arreteeriti ta uuesti ja saadeti erinõupidamise otsusega 31. augustist 1949 asumisele Novosibirski oblastisse, vabanes 16. juulil 1954. Elas sünnipaigas Aegviidus ning on maetud Aegviidu vanale kalmistule.
Heinrich Rudolf Hertz

Heinrich Rudolf Hertz (22. veebruar 1857 Hamburg – 1. jaanuar 1894 Bonn) oli saksa füüsik.
Tema järgi on nimetatud sagedusühik herts.
Vaakumpump

Vaakumpump on seade, mis eemaldab gaasi molekulid suletud süsteemist, et maha jätta osaline vaakum.
Vaakumpumpades kasutatakse odava ja töökindla variandina tugeva vaakumi loomiseks titaani filamente, kuna puhas titaan on väga aldis reageerima hapniku ja lämmastikuga.
Määrdeõli või töövedelikuna kasutatakse vaakumpumpades vaakumõli.
Vaakumpumpa kasutatakse näiteks vaakumdestillatsioonil, keemilisel sadestamisel aurufaasist, röntgenfotoelektronspektroskoopias.
Madis Pesti

Madis Pesti (15. detsember 1917 Velise vald – 11. juuli 1969) oli Eesti NSV riigitegelane ja haridusjuht.
Ta lõpetas 1936. aastal Tallinna Reaalkooli, Teises maailmasõjas 249. Eesti Laskurdiviisi rindeleht Tasuja kaastöötaja. 1950. aastal NLKP Keskkomitee Kõrgema Parteikooli ja 1955. aastal NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia. Ta kaitses 1955. aastal ajalookandidaadi väitekirja "Eesti välispoliitikast 1934–1940". 
Ta töötas aastatel 1946–1947 EKP Keskkomitee instruktorina, 1950–1952 ajakirja Eesti Bolševik toimetajana, 1955–1957 ENSV TA Ajaloo Instituudi sektorijuhatajana, 1958–1959 EKP Keskkomitee Partei Ajaloo Instituudi direktori asetäitjana ja oli 1959–1968 Eesti NSV Kõrgema ja Keskerihariduse Komitee esimees.
Isiklikku.
Ta oli abielus. Vanem poeg Olavi Pesti on ajaloolane, noorem poeg Arvo Pesti oli vastupanuvõitleja ja eesti ühiskonnategelane.
Keith Andrews

Keith Joseph Andrews (sündinud 13. septembril 1980 Dublinis) on Iirimaa endine jalgpallur, poolkaitsja.
Iirimaa jalgpallikoondisse kuulus Andrews aastatel 2008–2012.
Andrews lõi 11. novembril 2011 Eesti jalgpallikoondise vastu värava UEFA Euro 2012 valikturniiri "play-off"'i esimeses mängus, mille Iirimaa võitis 4:0.
Jonathan Walters

Jonathan Ronald Walters (sündinud 20. septembril 1983 Moretonis Inglismaal) on endine Iirimaa jalgpallur, ründaja.
Walters mängis kogu klubikarjääri Inglismaal. Kõige edukamad olid aastad 2007–2010 Inglismaa esiliiga klubis Ipswich Town ja 2010–2017 Stoke Cityga Inglismaa kõrgliigas.
Walters lõi 11. novembril 2011 Eesti jalgpallikoondise vastu värava UEFA Euro 2012 valikturniiri väljalangemismängude esimeses mängus, mille Iirimaa võitis 4:0.
Põhja puiestee

Põhja puiestee on tänav Tallinnas Kalamaja asumis.
Tänav algab Balti jaama juures Kopli tänava ja Kesk-Kalamaja tänava ristmikul ning suundub paralleelselt trammiteega kirdesse, ristub Kotzebue tänavaga vasakult, Suurtüki tänavaga paremalt ja Niine tänavaga vasakult. Pärast Soo tänavaga ristumist suundub tänav itta ja ristub seejärel vasakult Kalasadama tänavaga, paremalt Suure Rannaväravaga ja vasakult Kursi tänavaga. Põhja puiestee lõpeb ristumisel Mere puiestee ja Sadama tänavaga.
Tänava hoonestus.
Põhja puiestee vanalinnapoolset külge ääristab Tallinna trammitee ning sellel poolel hoonestus puudub.
Ajalugu.
Põhja puiestee on kandnud ka "Rannavärava puiestee" ja "Troonipärija puiestee" (Troonipärija puiestik) nime.
Royal Caribbean International

Royal Caribbean International on üks rahvusvahelise kontserni Royal Caribbean Cruises Ltd. viiest tütarettevõttest (teised on Celebrity Cruises, Pullmantur Cruises (koos lennufirmaga Pullmantur Air), Azamara Club Cruises ja CDF Croisières de France) ning üks maailma suurimaid laevaettevõtteid. Selle peakontor asub Miamis (Floridas) USAs.
Ettevõtte ja brändi ajalugu.
Royal Caribbean Internationali asutasid 1968. aastal, kui Royal Caribbean Cruise Line'i (lühend RCCL) Norra laevaettevõtted Anders Wilhelmsen &amp; Company, I.M. Skauge &amp; Company ja Gotaas Larsen. 1970. aastal võeti kasutusele esimene oma laev Song of Norway. 1971. aastal lisati veel Nordic Prince ning 1972. aastal Sun Viking, aga tunnustuse maailmas leidis RCCL alles 1982. aastal Song of America, maailma suuruselt teise laeva ehitamisega. 1986. aastal osteti supelrand ehk ranniku osa Haiti saarel ja hiljem Labadeel ainult oma kruiisilaevade reisijate jaoks. Soovi osta Carnival Cruise Lines ei viidud ellu Wilhelmseni vastuseisu tõttu. RCCLi omanikeks jäid ainult kaks partnerit: Skaugen ja Gotaas Larsen.
1988. aastal nimetati RCCL koos Admiral Cruise´iga Royal Admiral Cruises'eks, kuid see nimetus kaua ei püsinud. Pärast struktuuri muutmist võeti kasutusse oma aja suurim ristluslaev Sovereign of the Seas. Kaks aastat hiljem lisati Nordic Empress ja Viking Serenade ning osteti Little Stirrup Cay, mis nimetati ümber Coco Cay'ks. 1991. aastal võeti kasutusse Monarch of the Seas, 1992. aastal Majesty of the Seas ja 1993. aastal läks RCCL börsile.
1996. aastal sõlmiti leping Aker Yardsiga uude laevade ehitamiseks ja nimi Royal Caribbean Cruise Line muudeti pärast Celebrity Cruises'e ostmist Royal Caribbean Internationaliks ning selle nime all kasutatakse tänaseni maailma suurimaid laevu.
Royal Caribbean International' kaubamärgi all sõitnud laevad.
Nimekiri ei ole täielik
Must meri.
2011. aastal alustas Royal Caribbean International' läbirääkimisi Ukraina valitsusega Must meri Jalta ja Sevastopoli sadamate moderniseerimiseks ja maailma suuremaid kruiisilaevade vastuvõtmiseks.
Alfredo Di Stéfano

Alfredo Stéfano Di Stéfano Laulhé (4. juuli 1926 Buenos Aires – 7. juulil 2014) oli Argentina jalgpallur ja jalgpallitreener.
Aastatel 1953–1964 mängis Alfredo Di Stéfano Madridi Realis.
Di Stéfano mängis kokku kolme riigi (Argentina, Colombia, Hispaania) rahvuskoondises.
Tallinna Tehnikaülikooli Virumaa Kolledž

Tallinna Tehnikaülikooli Virumaa Kolledž on Tallinna Tehnikaülikooli koosseisu kuuluv kõrgkool Kohtla-Järvel.
Ülikool asub aadressil Kohtla-Järve, Järveküla tee 75. Selle direktor on aastast 2019 Mare Roosileht. 
Kolledži lõpetajad saavad Tallinna Tehnikaülikooli diplomi, mis võimaldab neil hiljem jätkata oma haridusteed TTÜ või mistahes teise ülikooli magistriõppes.
Ajalugu.
Tallinna Tehnikaülikool (tolleaegse nimega Tallinna Polütehniline Instituut) alustas Kohtla-Järvel insenerikoolitust 1959. aastal, kui linnas avati "TPI Kohtla-Järve konsultatsioonipunkt". Aastatel 1969–1992 kandis õppeasutus "TPI Kohtla-Järve üldtehnilise teaduskonna" nimetust. Pärast taasiseseisvumist tegutseti "Virumaa Kõrgkoolina" ning 1. septembrist 2000 juba kolledžina.
Erialad.
Kolledž pakub õppimisvõimalusi järgmistel erialadel:
2011.–2012. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises

2011.–2012. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises oli 31. ametlik maailma karikasarja hooaeg. Sarja esimene etapp toimus 19. novembril 2011 Norras Sjusjoenis ja viimane etapp peeti 18. märtsil 2012 Rootsis Falunis.
Maailma karikasarja üldkarika võitis meeste arvestuses šveitslane Dario Cologna ja naiste arvestuses norralane Marit Bjørgen.
Punktide jagamine.
Tabel punktide jagamisel 2011.–2012. aasta maailma karikasarjas murdmaasuusatamises meeste ja naiste arvestuses.
Tallinna kultuuriürituste loend

Siin loetletakse Tallinna linnas aset leidvaid, regulaarselt toimuvaid kultuuriüritusi:
Russki saar

Russki saar (vene "остров Русский" 'vene saar') on saar Venemaal Peeter Suure lahes. Halduslikult kuulub Vladivostoki linna. 
Pindala on umbes 97,6 km². Rahvaarv on 5204 inimest (2002).
Saarel asub Kaug-Ida Föderaalne Ülikool.
Loodus.
Russki saare reljeef on mägine. Saarel on 47 mäge, kõrgem neist on 291,2 m. Kaldad on kaljused.
Sündmused.
2012. aasta 2. juulil avati aprillis valminud Russki saare sild, mis ühendab saart Vladivostoki mandrilise osaga. Sama aasta septembris toimus saarel Aasia ja Vaikse Ookeani Majanduskoostöö kohtumine.
Kohtu tänav (Tallinn)

Kohtu tänav on Tallinna vanalinnas, Toompeal Vanalinna Toompea asumis asuv tänav.
Kohtu tänav algab Toompeal Kiriku platsilt, ida suunas piirneb tänava lõpuosas paremalt poolt Kohtuotsa vaateplatsiga ja sumbub Rahukohtu tänavale.
Tänav sai Toom-Kohtu tänava nimetuse 1882. aastal Toompeal Eestimaa rüütelkonna majas tegutsenud Eestimaa ülemmaakohtu järgi.
Helsingi vapp

Helsingi vapp (soome "Helsingin vaakuna") on Helsingi linna vapp.
See loodi 17. sajandil. Praegune vapp kinnitati 1951. aastal.
Helsingi vapil on sinisel taustal paat, mille kohal on kroon.
Suur-Helsingi

Suur-Helsingi (soome "Helsingin seutu", rootsi "Helsingforsregionen") on regioon Soome lõunaosas, mille moodustavad 14 valda: neli pealinnaregiooni linna: Helsingi, Espoo, Kauniainen ja Vantaa ning Hyvinkää, Järvenpää, Kerava, Kirkkonummi, Nurmijärvi, Sipoo, Tuusula, Vihti, Mäntsälä ja Pornainen.
2023. aasta seisuga elab Suur-Helsingis 1 583 038 inimest.
Jagiellonia Białystok

Jagiellonia Białystok (ametlikult Jagiellonia Białystok Sportowa Spółka Akcyjna) on 1920. aastal asutatud Poola jalgpalliklubi, mille kodulinn on Białystok ja koduväljak Białystoki linnastaadion (poola "Stadion Miejski w Białymstoku").
Võitja (1): 2023/24
Võitja (1): 2009/2010
Võitja (1): 2010
Hippodameia

Hippodameia (vanakreeka keeles Ἱπποδάμεια) oli vanakreeka mütoloogias kuningas Oinomaose tütar, Pelopsi naine, Atreuse ja Thyestese ema.
Hippodameia isa püüdis tema abiellumist takistada, sest oraakel oli talle ennustanud surma väimehe käe läbi. Ta sundis tütre kosilasi võidu sõitma ning torkas nad neist mööda sõites odaga surnuks. Pelops võitis sõidu, olles pistinud Oinomaose kaarikujuhti Myrtilost, kes kinnitas peremehe kaariku vahanaeltega ja põhjustas nii Oinomaose surma.
Hippodameia ja Pelopsi pulmade ajal ründasid joobnud kentaurid külalisi ja püüdsid röövida pruuti, ent kutsuti korrale.
Independence of the Seas

Independence of the Seas on kolmas Freedom-klassi ristluslaev, mis kuulub ettevõttele Independence of The Seas Inc. (Royal Caribbean Cruises Ltd.) ja mida käitab Royal Caribbean International.
Laev kannab Bahama lippu ning tema kodusadam on Nassau.
Ehitamine.
Laev telliti novembris 2004. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 1354 Aker Finnyardi Turu laevatehases Turus Soomes. Vettelaskmistseremoonia toimus 14. septembril 2007 kuivdokis nagu teistelgi Freedom-klassi laevadel. Laeva ehitamine maksis umbes 828 miljonit USA dollarit.
Tema sõsarlaevad on Freedom of the Seas ja Liberty of the Seas. Valmides jagas ta koos oma sõsarlaevadega maailma kõigi aegade suurima ristluslaeva tiitlit. 2009. aastal valmis Oasis of the Seas, mis on suurem.
Laeva andmed.
Independence of the Seas on 338,95 m pikk, 38,6 m lai ja 63,7 m kõrge. Laeva süvis on 8,5 m ja suurim kiirus 21,6 sõlme, lühiajaliselt 23 sõlme. Laeval on 18 tekki, neist 15 reisijatele, reisijakohti on 4370 ja laevapereliikmeile 1360 kohta.
Laeva peamasina moodustavad kuus Wärtsilä diiselmasinat 12V46C koguvõimsusega 75,6 MW. Seega on iga üksiku masina võimsus 15,1 MW.
Laeva sõuseadme moodustavad kolm põtkurit, millest üks on jäigalt kinnitatud ja kaks võivad asendit muuta. Neist igaühe võimsus on 14 MW ja koguvõimsus seega 42 MW.
Laeva suurt laiust on kasutatud promenaadi rajamiseks laeva keskele. See annab igale alumise teki kajutile oma akna, ühtedele väljapoole merevaatega ja teistele sissepoole promenaadivaatega. Promenaadil asub sild, mida saab tõsta ja langetada.
Nagu teistelgi Freedom-klassi laevadel, on ka laeval Independence of the Seas veepark ning täismõõtmetes võrkpalli- ja korvpalliväljak. Laeval on kahekorruseline teater Alhambra, kus on istekohti 1200 pealtvaatajale, konverentsikeskus ja Vana-Egiptuse teemaline kabaree Pyramid Lounge. Laeval on uisuväljak, kus etendatakse uisušõusid, aga seal tohivad ka reisijad uisutada. Laeval on lainegeneraator surfamiseks siseruumis, minigolfiväljak ja mägironimissein. Kõikjal laevas on Wi-Fi ja mobiiltelefonilevi. Igas kajutis on lameekraanteler.
Ajalugu.
17. aprillil 2008 anti valmis laev omanikele üle. Laev ristiti 30. aprillil 2008 Southamptonis, ristiemaks sai lapsehoidja Elizabeth Hill. Ülejärgmisel päeval asus Independence of the Seas oma esmareisile.
31. mail 2011 said naftatanki plahvatuse tõttu viga 12 reisijat, vigastusi oli ka laeval.
Kuigi laev seilab Bahama lipu all, väljuvad kõik tema reisid Southamptonist. Kuid plaani järgi peaks ta 22. novembril 2012 lahkuma Fort Lauderdale'i, kus ta talvehooajal pakub kruiise Kariibi merel. 2013. aasta aprillis peaks ta naasma Suurbritanniasse.
Separaat

Separaat ehk äratrükk (inglise "offprint") on artikli muutmata trükilaoga eralditrükis. 
Separaate kasutatakse teadusajakirjades ilmunud artiklite üksikuna levitamiseks. Vastavalt lepingule võib autor saada mingi arvu (näiteks 20) separaate oma artiklist tasuta või tellida neid tasu eest.
Trükikoda

Trükikoda on ettevõte, milles trükitakse paljundamise eesmärgil trükiseid – ajalehti, ajakirju, raamatuid, plakateid, postkaarte jms.
Tegevusvaldkondade järgi jagunevad trükikojad: