tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sündinud 18. veebruaril

"Siin loetletakse 18. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 19. veebruaril

"Siin loetletakse 19. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 20. veebruaril

"Siin loetletakse 20. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 21. veebruaril

"Siin loetletakse 21. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 22. veebruaril

"Siin loetletakse 22. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 23. veebruaril

"Siin loetletakse 23. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 24. veebruaril

"Siin loetletakse 24. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 25. veebruaril

"Siin loetletakse 25. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 26. veebruaril

"Siin loetletakse 26. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 27. veebruaril

"Siin loetletakse 27. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 28. veebruaril

"Siin loetletakse 28. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 29. veebruaril

"Siin loetletakse 29. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 1. märtsil

"Siin loetletakse 1. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 2. märtsil

"Siin loetletakse 2. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 3. märtsil

"Siin loetletakse 3. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 4. märtsil

"Siin loetletakse 4. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 5. märtsil

"Siin loetletakse 5. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 6. märtsil

"Siin loetletakse 6. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 8. märtsil

"Siin loetletakse 8. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 9. märtsil

"Siin loetletakse 9. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 10. märtsil

"Siin loetletakse 10. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 11. märtsil

"Siin loetletakse 11. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 12. märtsil

"Siin loetletakse 12. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 13. märtsil

"Siin loetletakse 13. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 14. märtsil

"Siin loetletakse 14. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 16. märtsil

"Siin loetletakse 16. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 17. märtsil

"Siin loetletakse 17. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 18. märtsil

"Siin loetletakse 18. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 19. märtsil

"Siin loetletakse 19. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 20. märtsil

"Siin loetletakse 20. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 21. märtsil

"Siin loetletakse 21. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 22. märtsil

"Siin loetletakse 22. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 23. märtsil

"Siin loetletakse 23. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 24. märtsil

"Siin loetletakse 24. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 25. märtsil

"Siin loetletakse 25. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 26. märtsil

"Siin loetletakse 26. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 27. märtsil

"Siin loetletakse 27. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 28. märtsil

"Siin loetletakse 28. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 29. märtsil

"Siin loetletakse 29. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 30. märtsil

"Siin loetletakse 30. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 31. märtsil

"Siin loetletakse 31. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 1. aprillil

"Siin loetletakse 1. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 2. aprillil

"Siin loetletakse 2. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 3. aprillil

"Siin loetletakse 3. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 4. aprillil

"Siin loetletakse 4. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 5. aprillil

"Siin loetletakse 5. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 6. aprillil

"Siin loetletakse 6. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 7. aprillil

"Siin loetletakse 7. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 8. aprillil

"Siin loetletakse 8. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 9. aprillil

"Siin loetletakse 9. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 10. aprillil

"Siin loetletakse 10. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 11. aprillil

"Siin loetletakse 11. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 12. aprillil

"Siin loetletakse 12. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 13. aprillil

"Siin loetletakse 13. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 14. aprillil

"Siin loetletakse 14. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 15. aprillil

"Siin loetletakse 15. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 16. aprillil

"Siin loetletakse 16. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 17. aprillil

"Siin loetletakse 17. aprillil sündinud tuntud inimesi ja loomi.
Sündinud 18. aprillil

"Siin loetletakse 18. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 19. aprillil

"Siin loetletakse 19. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 20. aprillil

"Siin loetletakse 20. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 21. aprillil

"Siin loetletakse 21. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 22. aprillil

"Siin loetletakse 22. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 23. aprillil

"Siin loetletakse 23. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 24. aprillil

"Siin loetletakse 24. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 25. aprillil

"Siin loetletakse 25. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 26. aprillil

"Siin loetletakse 26. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 27. aprillil

"Siin loetletakse 27. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 28. aprillil

"Siin loetletakse 28. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 29. aprillil

"Siin loetletakse 29. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Sündinud 30. aprillil

"Siin loetletakse 30. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Suunav valik

Suunav valik on populatsioonigeneetikas loodusliku valiku vorm, mille tagajärjel 
muutunud või uute keskkonnatingimuste tõttu tõusevad esile võrreldes varasemate genotüüpidega uued genotüübid ja nende poolt määratud fenotüübid. Suunaval valikul toimub mingite alleelide kindlasuunaline sageduste muutus, mille tagajärjel võivad fikseeruda ka vastavas keskkonnas kasulikuks osutunud retsessiivsed alleelid.
Enamik evolutsioonilistest muutustest on toimunud suunava valiku tagajärjel.
Kristlik-Demokraatlik Rahvapartei (Moldova)

Kristlik-Demokraatlik Rahvapartei (rumeenia keeles "Partidul Popular Creștin Democrat") on Moldovas tegutsev konservatiivne erakond.
See on ainus Moldova parlamendis esindatud erakond, mis toetab riigi ühendamist Rumeeniaga.
Erakond kasvas välja Moldova Rahvarindest ning kannab oma praegust nime aastast 1999.
2005. aasta märtsis toimunud parlamendivalimistel toetas seda 9% valijatest. See tagas 101-kohalises parlamendis 11 kohta.
Alates 1994. aastast on erakonda juhtinud Iurie Roșca, kes on praegu ühtlasi Moldova parlamendi asespiiker.
Kristlik-Demokraatlik Rahvapartei on Euroopa Rahvapartei vaatlejaliige ning Rahvusvahelise Demokraatide Liidu ja Euroopa Kristliku Poliitilise Liikumise täisliige.
Abhisit Vejjajiva

Abhisit Vejjajiva (tai อภิสิทธิ์ เวชชาชีวะ; sündinud 3. augustil 1964 Suurbritannias Newcastle-upon-Tyne'is) on Tai poliitik.
Ta oli 17. detsembrist 2008 kuni 5. augustini 2011 Tai peaminister.
Abhisit Vejjajiva sündis Inglismaal arstide perekonnas. Ta omandas Oxfordi Ülikoolis bakalaureusekraadi filosoofia, politoloogia ja majandusteaduse alal; hiljem sai magistrikraadi majandusteaduse ja bakalaureusekraadi õigusteaduse alal. Ta pidas muu hulgas loenguid ka Tai ülikoolides.
Abhisit Vejjajiva poliitikukarjäär algas 1992. aastal, kui ta valiti Bangkoki esindajana parlamenti. Alates aprillist 2005 on ta Tai Demokraatliku Partei esimees. Pärast 2007. aasta parlamendivalimisi sai temast opositsioonijuht.
Pärast seda, kui Tai konstitutsioonikohus saatis 2. detsembril 2008 laiali valitseva Rahva Võimu Partei ja tema koalitsioonikaaslased ning keelustas nende parteide juhtide osalemise poliitikas, astus peaminister Somchai Wongsawat tagasi ja peaministri kohusetäitjaks sai Chaovarat Chanweerakul. 
Seejärel valis Tai parlament 15. detsembril 2008 Abhisit Vejjajiva riigi peaministriks, kuningas Bhumibol Adulyadej kinnitas ta ametisse 17. detsembril.
Johan Albrecht Ehrenström

Johan Albrecht Ehrenström (28. august 1762 – 15. aprill 1847) oli Soome arhitekt ja Helsingi ülesehituskomitee esimees, kes kutsus Carl Ludvig Engeli projekteerima pealinna olulisi hooneid ja kujundas ise linna detailplaneeringu. Tal oli soov kujundada Helsingist euroopalik pealinn, kus tänavad on laiad ja väljakud avarad – tunduvalt erinevad keskaegsest sopilisest linnast.
Ülesehituskomiteel olid linna kujundamisel üpris vabad käed, kuna vanad puitehitised olid suurelt osalt 1808. aasta tulekahjus hävinenud. Ehrenström projekteeris Helsingi kesklinna ruudustikukujuliselt, kus tänavad kulgevad otse kõrguste erinevusele vaatamata. Sellise planeeringu eeskuju sai ta Vana-Kreekast, kus pikad tänavad tõid värskendavat meretuult linna keskusse.
Oulu tulekahjus 1822. aastal oli peaaegu kogu linn maha põlenud. Venemaa keisri Aleksander I käsuga sai Ehrenström õiguse teha Oulu linna detailplaneering. See valmis 1824. aastal, kuid ametlikult kinnitas keiser selle 15. veebruaril 1825. Planeeringu autoriks on peetud ka Engelit, kuid tema osa oli selles ainult planeeringu joonistamine Ehrenströmi soovituste järgi. 
Ehrenström on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Kopsualveool

Kopsualveoolid ehk kopsusombid (ka "õhutaskud"; ladina keeles ainsus "alveolus pulmonis", mitmus "alveoli") on paljudel selgroogsetel loomadel kopsude koes talitlevad sopised, mille seina läbi toimub gaasivahetus.
Kopsualveoolide seinad on õhukesed ning koosnevad vaid ühest rakukihist (milles on "Type I cells", "Type II cells", alveolaarmakrofaagid), ning neid ümbritseb verekapillaaride võrk. Läbi sellise membraani toimub gaasivahetus (süsinikdioksiid lahkub ja hapnik saabub verre).
Alveoolid on täidetud õhuga. Nende kogumikud moodustavad alveolaarkotikesi. Tagavad efektiivse gaasivahetuse. Verest liigub alveooli õhuruumi süsihappegaas, sissehingatust õhust liigub verre hapnik.
Ühes inimkopsus on tavaliselt vähemalt 300 miljonit alveooli, mille läbimõõt on 0,25 mm, nende kogupind väljahingamisel on ligikaudu 30 m2 ja sissehingamisel 100–120 m2.
Madudel ei kata alveoolid kogu kopsu. 
Kopsualveoolid on kantud järgmistesse anatoomianomenklatuuridesse:
Arvatakse, et tuberkuloosi mükobakterid satuvad sissehingamisel just kopsualveoolidesse, kus nad kohtavad alveolaarmakrofaage.
Stabiliseeriv valik

Stabiliseeriv valik ehk säilitav valik on loodusliku valiku vorm, mis mõjub mingile liigile suhteliselt püsivas elukeskkonnas. Stabiliseeriva valiku mõjul väheneb keskmisest erinevate genotüüpidega isendite edukus vaadeldavas keskkonnas, seetõttu saavad eelise suhteliselt keskmise genotüübiga isendid.
Stabiliseeriv valik on loodusliku valiku kõige laialdasemalt levinud vorm looduses.
Tõnu Reim

Tõnu Reim (25. jaanuar 1853 Soldani talu, Puurmani vald, Tartumaa – 23. aprill 1938 Tallinn) oli eesti aednik ja aiandusinstruktor.
Õppis Pikknurme külakoolis ja Kursi kihelkonnakoolis.
Oli 1876–1879 aedniku õpipoiss Raadi mõisas, 1879–1884 Preedi mõisa, 1884–1891 Põltsamaa mõisa, 1891–1893 Malla mõisa ja 1895–1903 Behri konservitööstuse Tallinnas aednik, 1893–1895 Rakveres ja alates 1900 Tallinnas aiaomanik.
1911–1912 Kullamaa Põllumeeste Seltsi, 1912–1928 Eesti Põllumeeste Keskseltsi ja 1928–1931 Eesti Aianduse-Mesinduse Keskseltsi aiandusinstruktor. Keila Põllutöökooli aiandusõpetaja.
Oli Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi auliige.
"Aiatöö õpperaamatu" (1913, kordustrükid 1920 ja 1923) üks koostajaid, raamatu "Köögiviljakasvatus" (1938) autor. Avaldas artikleid ajakirjades Talu ja Põllumees.
Lembit Sarapuu

Lembit Sarapuu (1. august 1930 Tallinn – 30. juuli 2024) oli eesti maalikunstnik.
1951. aastal lõpetas ta Tallinna 22. Keskkooli, järgnes sõjaväeteenistus. 1955 astus ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi maaliosakonda, mille lõpetas 1961. Aastatel 1961–1964 oli ta Tallinna 18. keskkooli joonistamisõpetaja, seejärel vabakutseline kunstnik.
“Sarapuu pidi nagu teisedki kunstnikud kirjutama kataloogi jaoks mingi oma loomingut manifesteeriva teksti. Kõik targutasid pikalt, tsiteerides postmodernismi klassikuid. Sarapuu aga tõi mulle mõne päeva pärast rebitud ruudulise vihikulehe, kuhu oli kirjutatud: “Oma loomingus olen võtnud eeskuju koopamaalist ja suurest vene kunstnikust Brüllovist.””
Isiklikku.
Lembit Sarapuu oli 1971–1978 abielus skulptor Ellen Kolgiga. Tema ema oli harrastuskunstnik Veera Sarapuu ning onu Jaan Siirak.
Eesti tempelmargid

Eesti tempelmargid anti välja tempelmaksu seaduses ettenähtud tempelmaksu tasumiseks dokumentidele pealekleepimise teel.
Aastail 1919–1940 üllitati neli korralist tempelmarkide väljaannet. Ka pärast Eesti taasiseseisvumist üllitati (1992) ja kasutati tempelmarke.
Vene tempelmargid.
Enne Eesti Vabariigi loomist kasutati Eestis alates 1875. aastast Vene tempelmarke.
Saksa okupatsiooni aegsed kohalikud tempelmargid (1918).
1918. aasta Saksa okupatsiooni ajal kasutati Eestis Preisimaa tempelmarke musta ületrükiga Livland/Estland, Ob. Ost. Verw. või Gouv. Ösel. Nominaalid olid 10, 20, 40 ja 50 penni ning 1, 1,5, 3, 5, 10, 20 ja 50 marka.
Tallinnas Bernhard Mänsi trükikojas trükiti Kaubanduse ja Tööstuse Peaameti (Hauptstelle für Handel und Gewerbe, Reval) ning Toorainete ja Kaubanduse Osakonna ("Roha", Rohstoff- und Handelsabteilung, Reval) maksumargid, mõlemad 25-pennised. Viimaste trükitüüpe kasutati hiljem lillemustriga postmarkide trükkimiseks.
I väljaanne (1919–1921).
I väljaande tempelmargid on lõigatud äärtega, erinevas formaadis ja erineva kujundusega, erineva kvaliteediga paberil.
II väljaanne (1923–1928).
II väljaande tempelmargid on kujundatud Eesti linnavappide motiividel (kandiline viisnurkne vapikilp), igal väärtusel erineva kujundusega raam, margid on hammastatud. Kujundas Georg Westenberg, trükitud Riigi Trükikojas, formaat 20×30-31 mm.
III väljaanne (1928).
III väljaande nimiväärtused sentides ja kroonides vastavad eelmise väljaande nimiväärtustele markades. Senine 20-margane asendati 25-sendisega (motiiv, Narva vapp, jäi samaks), uuena tuli juurde 5-kroonine (sinine, kollase suure riigivapi kujutisega).
III väljaande tempelmargid lasti müügile järgmistel kuupäevadel:
IV väljaanne (1931–1934).
IV väljaande tempelmargid on ühtlase kujundusega (tammelehtedega ääristatud gooti kilp, margi ülemises ääres lindil sõna TEMPELMARK). Formaat on 20x30 mm.
IV väljaande tempelmargid lasti müügile järgmistel kuupäevadel:
Saksa okupatsiooni aegne ületrükk (1941).
22. novembril 1941 laskis Majandusdirektoorium müügile ületrükitud III (1 kroon ja 5 krooni) ja IV väljaande tempelmargid. Uued nimiväärtused riigipennides ja riigimarkades vastasid senistele nimiväärtustele sentides ja kroonides, välja arvatud 30-riigipennine (endine 25 senti) ja 60-riigipennine (endine 50 senti).
Muud maksumargid.
Eestis olid veel käibel kohtumargid, perekonnaseisuameti ja omavalitsuste kantseleimaksu margid.
Johannes Adamson

Johannes Adamson (28. november 1883 Valguta vald – 4. september 1944 Türi) oli eesti ajaloo ja kodanikuõpetuse õpetaja.
Johannes Adamson õppis Tartu linna 3. algkoolis, lõpetas 1907. aastal eksternina Tartu Reaalkooli. Jätkas õpinguid Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ja kaitses ajalookandidaadikraadi 1913. aastal. Aastatel 1913-1914 osales Tartu Ülikooli keskkooliõpetajate ettevalmistuskursustel. Seejärel oli aastatel 1914–1917 tsaariarmees ohvitser.
Aastatel 1917–1928 oli Tartu Kommertskoolis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis, Tartu Reaalkoolis ja kaubanduskoolis ajaloo-, kodanikuõpetuse-, majandusteaduse- ja geograafiaõpetaja. Aastatel 1928–1932 oli Tartu Poeglaste Gümnaasiumi direktor ja ajalooõpetaja, 1936–1940 Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi direktor. Lahkus 1940. aasta suvel Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi direktori ametikohalt poliitilistel põhjustel: ta oli Eesti Vabariigi ajal Isamaaliidu liige.
Aastatel 1941–1944 oli ta Türi Gümnaasiumi direktor.
Aastatel 1927–1940 oli ta Tartu Ülikooli ajaloo õppekorralduse alalise toimkonna esimees. Aastatel 1935–1940 Tartu Ülikooli didaktilis-metoodilise seminari ajaloo- ja kodanikuõpetuse õppejõud.
On koostanud õppekavasid, avaldanud majandusteaduse õpperaamatu keskkoolile, ajaloo õpperaamatud alg- ja keskkoolile ning gümnaasiumile.
Otto Freymuth

Otto Freymuth (24. november 1892 Tartu – 28. aprill 1953 Goslar) oli eesti ajaloolane, bibliograaf ja kunstiajaloolane. 
Õppis 1912–1918 Tartu Ülikoolis ajalugu ja vanu keeli.
1919–1920 Õpetatud Eesti Seltsi sekretär, 1920–1932 raamatukoguhoidja. 
Tegi 1924–1925 Tartu toomkiriku varemeis arheoloogilisi kaevamisi ning määras selle ehitusloolised etapid. Valmisid artiklid "Ülevaade tartu doomevaremete kaevamistöist aastail 1924 ja 1925" (1926), "Lõpuaruanne kaevamiste kohta Tartu doomevaremete pikihoones" (1930). 
Käsitles ruumivormi probleemi "Hallenkirche und Basilika in Alt-Livland" (1929), iseloomustas Tartu kirikuid ja profaanarhitektuuri keskajal "Tartu välisilme kujunemine" (1927) ja kirjutas põhjaliku historiograafilise ülevaate "Meie arhitektuuriajaloo senistest saavutustest" (1930) ja Das Jungfrauenkloster zu St. Claren in Dorpat. Beiträge zur Kunde Estlands XVII Bd. 1. 1931. 
Otto Freymuth leidis 1937. aastal, esimese lõunaeestimurdelist teksti sisaldava ja seni vanuselt teiseks jäänud eestikeelset teksti sisaldavaks raamatu "Agenda Parva". Raamat asus Braunsbergi Riikliku Akadeemia raamatukogus. O. Freymuth koostas publikatsiooni "Agenda Parva Brunsbergae MDCXXII. Eestikeelseid tekste vastureformatsiooniaegsest katoliku preestrite käsiraamatust" (Tartu, 1938).
Lahkus 1939 Eestist, oli 1939–1940 Danzigi linnaraamatukogu juhataja.
Enn Murdmaa

Enn Murdmaa (kuni 1935. aastani Ernst Martinson; 21. detsember 1874 Käru vald (Vändra kihelkond) – 7. jaanuar 1957 Tallinn) oli eesti pedagoog, haridustegelane ja koolijuht.
Murdmaa osales Eesti koolikorralduse kujundamises, pooldades uuendusmeelseid suundi (kooliuuendust). Oli 1920. aastal vastu võetud "Avalikkude algkoolide seaduse" eelnõu autor. Oli õpetajate kutseühingute peamisi eestvedajaid. Avaldas koolikirjandust, peamiselt aabitsaid ja lugemikke ning ilmutas ajakirjanduses rohkesti kasvatusteaduslikke artikleid.
Haridustee.
Õppis Kohila-Lohu vallakoolis, Vändra kihelkonnakoolis, Jõhvi ministeeriumikoolis ja Tartu Õpetajate Seminaris, mille lõpetas 1894. aastal algkooliõpetaja kutsega. Lõpetas 1905. aastal Lätis Limbažis aianduskursused.
Töökäik.
Töötas aastail 1894–1905 algkooliõpetajana mitmel pool Eestis: Sagadi Kalevipoja Seltsi koolis (1894–1896), 3-klassilises Toila vallakoolis juhatajana 1896–1899, Järvakandi ministeeriumikooli juhatajana 1899–1901, Käru vallakoolis 1901–1902, koolijuhatajana Kadrina kihelkonnakoolis 1902–1903, Rägavere vallas Vaeküla vallakoolis 1903–1905. Oli aastatel 1905–1907 Väike-Maarja Tütarlastekooli, 1907–1915 Haljala Kalevipoja Seltsi kooli ja Narva-Jõesuu Kooliseltsi kooli juhataja. 1915. aastal asus õpetajana tööle mitmes Tallinna koolis: Tallinna Linna 3. ja 4. algkool, Tallinna Kõrgem Algkool, Jakob Westholmi Gümnaasium ja Tallinna Linna 1. Tütarlaste Gümnaasium.
Oli aastail 1917–1918 Tartu õpperingkonna Tallinna II jaoskonna rahvakoolide inspektori kohusetäitja, samal ajal Harju Maavalitsuse abiesimees ja haridusosakonna juhataja. 
Aastatel 1918–1919 töötas Haridusministeeriumi rahvakoolide osakonna ja 1919–1920 kooliosakonna juhatajana. Haridusministeeriumi esimesed korraldused käsitasid emakeelse õpetuse sisseseadmist koolides, kaasa arvatud erakoolides. 1921. aastal oli haridusministri abi.
Aastail 1923–1942 oli Tallinna 21. Algkooli ja 1944–1946 Tallinna 21. Mittetäieliku Keskkooli juhataja (1942–1943 oli Tallinnas vangistuses).
Asutava Kogu (1919–1920) ja Riigikogu (1920–1926) liige Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei fraktsioonis. Kandideeris I Riigivolikogu valimistel 4. valimisringkonnas.
Ühiskondlik tegevus.
Võttis osa õpetajate kutseühingute tööst: kuulus 1917. aastal Tallinna Õpetajate Seltsi ja Eesti Õpetajate Liidu asutajate hulka. Oli 1923–1940 (vaheaegadega) Eesti Õpetajate Liidu juhatuse esimees ja 1937–1938 Õpetajate Koja esimees.
Oli aastail 1921–1940 ajakirja Kasvatus ja 1926–1928 ajakirja Noorusmaa toimetaja.
Isiklikku.
Enn Murdmaa poeg oli kunstnik Oskar Murdmaa, kelle lapsed olid Ivar Murdmaa, Allan Murdmaa, Kai Murdmaa ja Mai Murdmaa.
Paul Öpik

Paul Öpik (22. jaanuar 1888 Tallinn – 23. juuni 1967 Tallinn) oli eesti majandustegelane ja pankur.
Elulugu.
Öpik lõpetas 1906. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis aastatel 1909–1913 aastal Riia Polütehnilise Instituudi.
Öpik töötas aastal 1906 lühidalt Vene riigipanga Tallinna osakonnas ja 1906–1909 Tallinna gaasi- ja veevärgis, oli 1912–1913 Viljandi Vastastikuses Krediitühisuses ärijuht, 1914–1917 ohvitser Esimeses maailmasõjas ja hiljem nooremleitnant Vabadussõjas, 1918 Ühistegevuse Büroos revident-instruktor, 1918–1923 Rahandusministeeriumis arveosakonna juhataja ja Riigikassa juhataja abi ning 1923–1925 Riigikassa juhataja, perioodil 29. november 1922 kuni 25. jaanuar 1923 Rudolf Paabo asendusliikmena I Riigikogu liige (astus tagasi ja tema asemel läks Riigikokku Karl Mikita), 1925–1928 Eesti Panga direktor, 1923–1931 Riigi Trükikoja nõukogu esimees, 1928–1940 Pikalaenu Panga president, alates 24. jaanuarist 1940 Töötülide Lahendamise Komisjoni esimees, 1941–1945 asumisel Põhja-Uuralis ja Sverdlovski oblastis, seejärel Tallinnas arveametnik ja raamatupidaja.
Öpiku allkiri on Eesti 50-pennisel ja 1-margasel (mõlemad 1919) kassatähel.
Isiklikku.
Tema vennad olid Armin, Ernst ja Oskar Öpik, poeg oli energeetikateadlane Ilmar Öpik, kelle poeg Andres Öpik oli keemiaprofessor.
Hendrik Laas

Hendrik Laas (29. juuli 1862 Võtikvere vald – 13. märts 1919 Tartu) oli eesti põllumajandustegelane.
Raamatukaupluse, raamatukogu, seemne- ja põllutööriistade kaupluse omanik Tartus ja katsetalu omanik Raadil, korraldas põllumajanduskursusi, -näitusi ja ekskursioone.
Andis 1895–1912 välja ajakirja Põllumees, 1895–1904 Põllumehe kalendrit, 1906–1909 nädalalehte Vabadus, avaldas põllumajanduslikku õppekirjandust.
Hendrik Laas sai Anna ja Stanislavi ordeni ning ülendati 1909. aastal isiklikuks aukodanikuks. Ta oli Eesti Kirjameeste Seltsi liige.
Aleksander Kivi

Aleksander Kivi (10. veebruar 1894 Tali vald, Saarde kihelkond, Pärnumaa – 2. veebruar 1985 Tallinn) oli eesti geodeet ja kodu-uurija.
Ta õppis aastatel 1922–1923 Tartu Ülikoolis metsandust ja 1923–1925 õigusteadust. Lõpetas 1934. aastal Tallinna Tehnikumi maamõõtmise erialal.
Ta oli aastatel 1944–1957 Tallinna peageodeet.
Villem Ernits

Villem Ernits (16. juuli 1891 Nõva, Pala vald, Tartumaa – 10. mai 1982 Tartu) oli eesti keeleteadlane ja karskusliikumise edendaja.
Ta lõpetas 1918. aastal Tartu Ülikooli ("cand. phil."). Tema juhendajaks oli Dmitri Kudrjavski. Ta oli alates 1911. aasta sügissemestrist Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
V. Ernits töötas vaheaegadega Tartu Ülikoolis õppejõuna, 1930. aastatel aga Varssavi Ülikoolis eesti ja soome keele lektorina. Kümme aastat oli ta Eesti Karskusliidu esimees.
Villem Ernits oli Asutava Kogu ja I Riigikogu liige. Ta kuulus algul Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Parteisse, mis liitus aga 1920 ESDTP-st eraldunud vasakäärmuslastega, moodustades ISTP.
Villem Ernits kuulus Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi asutajate sekka. Ernits tegutses hõimuliikumises, eesti üliõpilaste organiseerimise ning ajakirjanduse alal. Ta oli Üliõpilaste Lehe algatajaid ja esimene peatoimetaja ning 1928–1930 toimetas ajakirja Eesti Hõim, 1927–1930 oli ta Fenno-Ugria teaduslik sekretär.
Vladimir Botškarjov

Vladimir Botškarjov (vene keeles "Владимир Борисович Бочкарев"; 1909 Lubnõ, Poltava kubermang – 27. august 1941 Läänemeri) oli Nõukogude Liidu diplomaat ja luuraja.
Pärines väiketeenistuja perekonnast, 1925. aastal lõpetas 7-klassilise algkooli ja töötas neli aastat Ukrainas Kiievis tööstusettevõtetes, misjärel alustas karjääri komsomoliorganisatsioonis. Aastail 1929–1933 õppis Kiievi ülikooli sotsiaalmajandusteaduskonna, keeleteaduskonnas. 1936. aastal lõpetas Kiievi ülikooli kirjanduskateedris aspirantuuri ja jäeti sama kateedri dotsendiks, 1937. aastal sai ta filosoofiateaduskonna dekaaniks. 
1938. aastal astus ÜK(b)P-sse. Samal aastal suunati tööle NKVD välisluure osakonda. Lõpetas NKVD juures loodud luurekooli ning suunati tööle NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaati. Septembrist 1939 kuni juunini 1940 oli NSV Liidu esindaja (saadiku) Eestis asetäitja ning juulis-augustis 1940 NSV Liidu täievoliline esindaja Eestis, asendades oma endist ülemust Kuzma Nikitinit tema esindajakohal, kes vahetati välja 29. juunil 1940. Samal ajal oli Nõukogude luure resident Eestis.
Augustist 1940 oli ta ÜK(b)P KK ja NSV Liidu RKN-i volinik Eesti NSV-s. Juulis-augustis 1941 oli ta Eesti NSV Vabariikliku Kaitsekomitee liige. Botškarjov hukkus 27. augustil (teise versiooni järgi 28. augustil) 1941. aastal Nõukogude aktiivi evakueerimisel Juminda miinilahingu käigus, uppudes miiniristlejal Jakov Sverdlov 28. augustil kell 21.05 (teise versiooni kohaselt miiniristlejal Volodarski).
Ferdinand Adoff

Ferdinand Gustav Adoff (12. mai (vkj)/ 24. mai 1890 Roela vald, Viru-Jaagupi kihelkond – 14. oktoober 1938 Davos) oli eesti insener ja arhitekt.
Elulugu.
Ta sündis Rakvere ehitusmeistri perekonnas. Ta õppis aastatel 1899–1901 Rakvere elementaarkoolis, 1901–1905 Rakvere linnakoolis ja 1905–1909 Tallinna Peetri Reaalkoolis. Aastatel 1909–1910 ja aastast 1912 õppis ta Riia Polütehnilises Instituudis, lõpetades selle aastal 1918 (sooritades õppepraktika Rakveres). Akadeemiliselt oli ta hiljem ÜS Liivika liige.
Ta töötas aastal 1915 raudbetoonehituse alal Ph. Holzmanni ehitusfirmas Petrogradis ja aastatel 1916–1918 Moskvas Makarovi ja Co ehitusfirmas.
Ta on projekteerinud mitu hoonet Rakveres (Rakvere turuhoone ("pildil"), Vene tänava Rakvere linnahaigla hoone). Samuti on ta olnud osaline mitme Eesti Panga hoone (Tallinna, Petseri, Rakvere) ja tuletorni (Abruka teine, Kübassaare ja Virtsu kolmas) projekteerimisel.
Kaarli rahvamaja Sõmeru vallas valmis 1922 ning võis nime saada samas vallas asuva Kaarli küla järgi, sest kunagi eraldi seisnud Kaarli vald liideti juba 1890. aastal mitme muu vallaga Sõmeru ühendvallaks, mis lühikest aega kandis veel Kaarli nime.
Aastail 1919–1933 oli ta Tallinna Tehnikumi ehituskonstruktsioonide ja raudbetooni eriala õppejõud.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema nime kannab Rakveres Turu platsi juures olev Ferdinand Gustav Adoffi tänav.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli hambaarst Minna Adoff.
Paula Palmeos

Paula Palmeos (varem Pauline Palmeos; 18. november 1911 Vastemõisa vald – 23. detsember 1990 Tartu) oli eesti keeleteadlane (täpsemalt fennougrist) ja tõlkija.
1939. aastal lõpetas Palmeos Tartu Ülikooli "cum laude" filoloogiamagistrina. 1936–1937 õppis ta stipendiaadina Ungaris ja 1937 õpetas Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis eesti keelt. 1949 reatesteeriti tema magistrikraad (väitekiri "Esimese silbi vokaalid läänemeresoome (eesti ja soome) ja ungari keeles") filoloogiakandidaadi kraadina. Ta kuulus korporatsiooni Filiae Patriae.
1944–1989 töötas Palmeos õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis. 1956. aastast oli ta dotsent. Peamiselt õpetas ta ungari ja soome keelt, kuid pidas kursusi ka eesti murretest ja sõnavarast, soome-ugri keeleteadusest (sh karjala ja vepsa keelest, ungari keele ajaloolisest grammatikast).
1945. aastal tulistas purjus militsionäär Paula Palmeost kõrisse, kahjustades tema häälepaelu eluks ajaks. 
Peaaegu igal aastal käis Paula Palmeos koos üliõpilastega ekspeditsioonidel, kogumas materjali soome-ugri keelte, eelkõige karjala keele Tveri ja Valdai murraku kohta. 1962. aastal avaldas ta ka monograafia "Karjala Valdai murrak". Samuti on Palmeose sulest pärit mitu soome keele õpikut, uurimusi karjala ja vepsa keelest, eesti keele sõnavara koostisest ja päritolust.
Palmeos oli mitme rahvusvahelise teadusseltsi välisliige.
Anton Üksti

Anton Üksti (23. juuni 1888 Pöide kihelkond – 24. aprill 1942 Sevurallag, Sosva, Sverdlovski oblast) oli eesti pedagoog ja ajaloolise Läänemaa Ühisgümnaasiumi (hilisem Haapsalu Gümnaasium) esimene direktor 1918–1940. Tänapäevane Läänemaa Ühisgümnaasium loodi 2013 Haapsalu Gümnaasiumi ja Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi baasil ja tegutseb samas ajaloolises koolimajas.
Elukäik.
Ta lõpetas 1909 Kuressaare Gümnaasiumi. 1909–1910 õppis ta Peterburi ülikooli matemaatika-füüsika teaduskonnas, 1910–1914 Helsingi ülikoolis. 1918 jätkas õpinguid Tartu Ülikoolis, 1921 omandas seal matemaatikakandidaadi kraadi kandidaaditööga „Mitmekordsete integraalide teisendamine“.
1915–1918 teenis A. Üksti Vene sõjaväes, osaledes mitmete kaitserajatiste püstitamisel. Ta läbis Novgorodis inseneriväe lipnikkude kooli ja tõusis alamleitnandi aukraadini. 1919. aasta suvel teenis vabadussõjaaegses kaitseväes, täpsemalt Sõjaväe Varustusvalitsuse inseneriosakonnas.
1923. aastal abiellus A. Üksti töökaaslase, õpetaja Aurelia Ükstiga (Reikmann-Grünberg, 1891–1975). Nende poeg Lembit Üksti (1927–2012) oli hilisem Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud. Ükstite perekond küüditati 14. juunil 1941. Tütar Eha Üksti (1924–1942) suri Siberis 8. veebruaril 1942, Anton Üksti hukati 24. aprillil 1942. Abikaasa Aurelia Üksti ja poeg Lembit Üksti elasid ränkrasked aastad Siberis üle ja tulid tagasi Eestisse.
Ühiskondlik tegevus.
A. Üksti kuulus Kaitseliidu Lääne maleva juhatusse. Ta oli 1936–1940 Õpetajate Koja nõukogu liige ning 1934. aastal riigivanema ja Riigikogu valimiste Lääne-Saare ringkonnakomitee liige. Ta kuulus Eesti Rahvaerakonda. 1936. aastal kutsuti ta teenete eest rootsi gümnaasiumi arendamisel Stockholmi kuningas Gustav V vastuvõtule.
Pedagoogiline tegevus.
1914 õpetaja Pärnu Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi eraprogümnaasiumis, 1918 sügisel Tapa Noorsoo Kasvatuse Seltsi gümnaasiumis. 
15. detsembril määras Lääne maavalitsus A. Üksti loodavate Haapsalu Poeglaste Gümnaasiumi ja Haapsalu Tütarlaste Gümnaasiumi direktoriks. Need koolid ühinesid hiljem Läänemaa Ühisgümnaasiumiks (al 1938 Haapsalu Gümnaasium). Koolijuhi pingutuste tulemusena valmis 1927. aastal Läänemaa Ühisgümnaasiumi uus koolimaja. Üksti oli ka Haapsalu Rootsi Eraühisgümnaasiumi (Haapsalu Rootsi Gümnaasium) rajaja ja juht aastatel 1930–1940. Haapsalu koolides õpetas ta matemaatikat, füüsikat, kosmograafiat ja kodanikuõpetust. Nõukogude okupatsiooni alguses, 1. augusti 1940 vabastati Anton Üksti mõlema kooli direktori ametist, ent ta jätkas õpetaja ja klassijuhatajana kuni küüditamiseni.
Gustav Jallajas

Gustav Jallajas (29. detsember 1875 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 11. veebruar 1944 Nõmme) oli Eesti postiametkonna juht 3. septembrist 1924 kuni 1940. aastani ja 1941. aastast kuni 16. maini 1942.
Elulugu.
Ta lõpetas 1903. aastal Peterburi elektrotehnika instituudi.
Gustav Jallajas teenis alates 1896. aastast Venemaa keisririigi teenistuses posti, telegraafi ja telefoni alal Vilnos, Kurskis ja Turkestanis. 1920. aastal saabus ta Eestisse ja nimetati sama aasta 30. septembril Teedeministeeriumi Postivalitsuse direktori abiks. 
20. juunil 1934 määras Vabariigi Valitsus ta Riigi Ringhäälingu juhataja ajutiseks kohustetäitjaks. Sellel ametikohal oli ta kuni 10. septembrini 1934, mil riigivanem määras Riigi Ringhäälingu juhatajaks Friedrich Olbrei.
Hiljem töötas Teedeministeeriumi Posti-, Telegraafi- ja Telefonitalituse direktorina, kuni vabastati 1. augustist 1940 aastal posti-, telegraafi- ja telefoni talituse direktori ametist oma palvel ja nimetati senine posti-, telegraafi ja telefoni talituse tehnikabüroo juhataja abi Vassili Laak sama talituse direktori kohustetäitjaks, arvates 1. augustist 1940.
Isiklikku.
Gustav Jallajas oli abielus Franziska-Isabella Jallajasega (1887 – 23. jaanuar 1932).
Eesti taru

Eesti taru on lamavtaru Eesti variant. 
Omadused ja kujunemine.
Tartu taru.
Eesti taru oli algselt kolmest küljest soojustatud. Sinna mahtus 12 pesaraami. Veel oli sellel tarul raamide ja katuse vahelkõrge krae, mille tõttu – oli arvestatud, et sinna peale pannakse 12-raamiline täismagasini korpus – meenutas see korpustaru. Katus oli viilkatus (vesi jookseb maha mõlemat külge mööda). Seda taru nimetati Tartu taruks. 
Raami mõõdud.
Taru raami sisemõõdud olid 400×250 mm, sellist taru kasutati põhiliselt aastatel 1907–1928. Siis töötati välja eesti taru, mida kasutatakse siiani. Aluseks võeti raamimõõt, mida kasutati Tartu tarus.
Erinevused seinte soojustuses ja raamide arvus.
Muudeti ka taru seinu. Tartu tarul oli kolm soojustatud seina, kuid eesti tarul jäeti alles kaks soojustatud seina (esi- ja tagasein). Tänu ühe soojustatud otsaseina kaotamisele mahub tarusse nüüd 16 pesaraami. Katusena võeti kasutusele lampkatuseks, seda oli lihtsam ehitada. Ka muudeti raamide peal olevat kraed. Tänu sellele on taruga lihtsam töötada. Kuna krae on madalam, tehti poole raami suurused magasiniraamid. Sellist kraed nimetatakse pooleraamiliseks magasiniks. Edaspidi tehti 16-raamilisest laiem variant, kuhu mahub 22 raami. Sellega sai tarust lamavtaru.
Kursi Vabadussõja mälestussammas

Kursi Vabadussõja mälestussammas asub Kursi külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.
Mälestussammas avati 26. septembril 1926. Samba kavandi tegi Voldemar Melnik (Mellik). Kivitöö anti teha M. Pärnale. Pronkskuju ja osad valati Truutsi töökojas. Mälestussamba pronkssõdur võeti maha Nõukogude võimu poolt kohe peale II maailmasõda. Samba kivialus õhiti 1948. aastal. Mälestussammas taasavati 23. juunil 1992.
Sammas kujutab endast treppalusel asuvat graniitobeliski, mille tipp on kolmejärguline. Obeliski otsas seisab pronksist valatud vahikorda pidav sõdur – Kuperjanovi partisan. Obeliski ülaosas on pronksreljeef Vabadusristi kujutisega ja selle all tekst: "EESTLASTE VANA, KULDNE / OMA MAA, / JÄÄ VABAKS SA, JÄÄ SEIS- / MA SA! / TRUU EESTI KÄSI VALVAB, / KAITSEB SIND, / VAENLASTE VASTU SEISAB / RIND, / JÄÄ VABAKS SA, JÄÄ SEIS- / MA SA!".
Obeliski tagumise külje ülaossa on kinnitatud pronksreljeef – surnupealuu – partisanide märk. Selle all puuduvad pooled nimed, kuna taastamisel ei leitud vastavaid materjale. Seal on nüüd tekst „KURSI KIHELKONNA LANGENUD 44 / KANGELAST VABADUSSÕJAS / 1918-1920” ja järgneb 22 nime.
Perekonnanimede kaitseregister

Siseministeeriumis peeti aastail 1935–1940 perekonnanimede kaitseregistrit, kuhu võisid lasta oma perekonnanimed kanda eestistatud perekonnanimedega, samuti põliste eestipäraste perekonnanimedega kodanikud. Kaitseregistrisse kandmine maksis 15 krooni. Perekonnanimede kaitseregistrisse kantud nimesid ei saanud anda teistele isikutele, välja arvatud kaitseregistrisse kantud nime omaniku kirjalikul nõusolekul tema sugulased. Samuti ei saanud anda teistele isikutele liiga laialt tarvitusel olevaid perekonnanimesid (algselt 188).
Oma perekonnanime lasksid kaitseregistrisse kanda järgmised isikud:
Boriss Golitsõn

Boriss Borissovitš Golitsõn, vürst (ka Galitzin, Golitsyn; vene "Борис Борисович Голицын"; 2. märts 1862 Peterburi – 17. mai 1916 Peterburi) oli vene füüsik ja geofüüsik, üks seismoloogia rajajatest,
elektromagnetilise seismograafi leiutaja 1902. Johan Vilipi täiustatud seismograafe valmistati Tartus 1940. aastani.
Golitsõn õppis Nikolai I nimelises mereakadeemias, läks seejärel erru ja siirdus Strasbourgi Ülikooli. Aastatel 1891–1893 oli ta Moskva ülikooli õppejõud.
Ta töötas 1893. aastal ühe semestri Tartu Ülikooli erakorralise füüsikaprofessori, füüsikakateedri juhataja ja Tartu Ülikooli Meteoroloogia Observatooriumi direktorina. Ta õpetas eksperimentaalse ja matemaatilise füüsika kursust ning pidas loenguid elektriteooriast ja elektrokinemaatikast. Golitsõn uuris musta keha kiirguse probleeme.
Järgmisel aastal läks ta tagasi Peterburi, kus oli Nikolai I nimelise mereakadeemia õppejõud. 
Golitsõnist sai 1898. aastal akadeemik ja 1913. aastal Geofüüsika Peaobservatooriumi direktor.
Jaan Tomp (ajakirjanik)

Jaan Tomp (13. mai 1882 Uue-Võidu vald – 11.august 1963 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.
1905–1911 Pärnus ajalehtede Kodumaa, Kodumaa Hääl, Maa, Meie Kodu ja Meie Kodumaa tegevtoimetaja, 1911–1915 Tartus Meie Aastasaja ja Tartu Päevalehe, 1915–1918 Tallinnas Päevalehe ja 1918–1937 Vaba Maa toimetuses (alates 1920 vastutav toimetaja).
Ta oli 1919–1920 Eesti Ajakirjanike Liidu esimees, alates 1934. aastast auliige.
Helmut Kadari

Helmut Kadari (kuni 1937. aastani Helmut Kristal; 9. detsember 1903 Tallinn – 29. november 1976 Tartu) oli eesti õigusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1922 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Õppis Ants Laikmaalt maalimist ja 1922–1926 Tartu Ülikoolis õigusteadust (lõpetas 1926 "cum laude"). Mag. iur. 1929 ("Kahevõitlus"). 
Ta oli Tartu Riikliku Ülikooli professor, õigusteaduskonna dekaan.
Artur Linkberg

Artur Linkberg (16. aprill 1899 Väätsa – 10. veebruar 1970 Tartu) oli eesti kirurg.
Ta õppis Tallinnas Rabinovitši üldhariduslikel kursustel, võttis osa Vabadussõjast. Lõpetas 1920. aastal Tartu Linna Õhtuse Ühisgümnaasiumi ja 1925. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna (ülikooli õppemaksust oli ta kui õppursõdur Tartu suurtükiväeosa telefonistina vabastatud). 1929. aastal kaitses tööga "Glükogenolüüsist ja glükolüüsist mitmekesiste kudede toimel anaeroobseis ja aeroobseis tingimusis" meditsiinidoktori väitekirja.
Poliitiline tegevus.
Artur Linkberg oli Arstide Koja nõukogu ja Omavalitsuste esinduskogude poolt valitud esindajate kogu liige.
1939. aastal valiti ta Tartu linnavolinikuks.
Tunnustus.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16. juuli 1950 otsusega võeti talt ära Eesti NSV teenelise arsti aunimetus. Aunimetus taastati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 27. oktoobri 1956 seadlusega.
Suri kliinikumis järjekordseks opereerimiseks valmistudes 10. veebruaril 1970.
Mart Nurk

Mart Nurk (14. juuli 1892 Kaubi vald, Pärnumaa – 5. november 1948 Hamburg) oli eesti õigusteadlane.
Ta õppis aastatel 1925–1929 Tartu Ülikoolis õigusteadust, lõpetas 1929 "cum laude". 1939. aastal kaitses Tartu Ülikoolis õigusteaduse alal doktoriväitekirja "Mitmekülgsed lepingud", olles esimene doktorikraadi saaja Eestis tsiviilõiguse valdkonnas.
Ta töötas Postimehe välispoliitilise osakonna toimetajana.
Oli aastatel 1936–1944 Tartu Ülikooli õppejõud, alates 1939. aastast kaubandusõiguse adjunktprofessor. 
1943. aastal nimetati ta Tartu raehärraks.
Põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli Balti Ülikooli (Hamburgis) kaubandusõiguse ja Rooma õiguse ajaloo professor.
Aleksander Kaelas (õigusteadlane)

Aleksander Kaelas (5. juuni 1911 Karksi – 5. juuni 1964 Stockholm) oli eesti õigusteadlane, ajakirjanik ja ekslibrist.
Õppis 1932–1936 Tartu Ülikoolis õigusteadust (lõpetas 1936).
Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis liige.
Eileen O'Shaughnessy

Eileen Maud O'Shaughnessy (25. september 1905 – 29. märts 1945) oli inglise kirjanik.
Alates 1936. aastast oli ta abielus George Orwelliga.
Käru vald (Vändra kihelkond)

Käru vald (saksa keeles "Kerro") oli vald Vändra kihelkonnas Pärnumaal. Vallamaja asus Jõekülas.
1. jaanuaril 1920 läks vald Pärnumaa Vändra kihelkonna koosseisust Järvamaa vastmoodustatud Käru kihelkonna koosseisu.
Sündinud 5. juunil

"Siin loetletakse 5. juunil sündinud tuntud inimesi.
Käru vald (1939)

Käru vald oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõekülas.
1939. aasta vallareform.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga Käru valla maa-alast; senise Ingliste valla Sonni ja Kädva külade, Laane asunduse ning Käru metskonna Käru metsandiku kvartaalide nr. 37–50 ja Täku soo maa-aladest; senise Kaiu valla Tammistu nr. 19 ja 19-a talude, Riigi tagavaramaa ja Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaalide nr. 39–41, 50–55, 59–61 ja 81–84 maa-aladest; senise Vahastu valla Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 62 ja heinamaatüki nr. 25 maa-aladest.
Uutes piirides olid valla piirid lähedased praeguse Käru valla piiridega. 
Detsembris 1939 valiti tagasi senine Käru vallavanem August Järvik 11 poolt- ja 1 erapooletu häälega.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine.
1945 augustis moodustati Käru vallas Käru külanõukogu keskusega Käru alevikus ja Jõeküla külanõukogu keskusega Jõeküla külas. 1950. aastal Käru vald likvideeriti, selle alad arvati Türi rajooni koosseisu.
Billy Ray Cyrus

 
Billy Ray Cyrus (täisnimi William Ray Cyrus; sündinud 25. augustil 1961) on USA kantrilaulja, laulukirjutaja ja näitleja. 
Tema seni kõige edukam album on "Some Gave All", mis on saavutanud USA-s üheksakordse plaatinaplaadi staatuse. Albumit on müüdud kokku üle 20 miljoni eksemplari. Billy Rayl on kokku olnud 29 edetabelisinglit, millest 15 on olnud esimese 40 seas. Kõige kuulsam on tema hittlugu "Achy Breaky Heart". 
Elukäik.
Cyruse isa on poliitik Ron Cyrus ja ema on Ruth Ann Adkins. Lapsepõlves oli ta ümbritsetud "bluegrass"- ja gospelmuusikaga. Tema isa, kes oli paremakäeline, mängis kitarri. Billy Ray on aga vasakukäeline ja püüdis isa kitarri mängida, kuid ei suutnud seda selgeks õppida. Enne muusika esikohale seadmist õppis Cyrus kolm aastat korvpallistipendiumiga Georgetowni kolledžis. 1980. aastatel esines ta oma bändiga Sly Dog baarides, kuni sõlmis Mercury Nashville Recordsiga muusikasalvestamislepingu. 
1999. aastal mängis Cyrus filmis "Radical Jack". Tal oli pisiroll ka David Lynchi 2001. aasta filmis "Mullholland Drive", kus ta mängis basseinipuhastaja Gene'i, kellel oli armuafäär Adam Kesheri (Justin Theroux) naisega. Aastatel 2001–2004 oli Cyrus peaosatäitja telesarjas "Doc", kus ta mängis Montana osariigist New Yorki kolinud arsti. Aastatel 2006–2011 osales ta koos oma tütre Miley Cyrusega telesarjas "Hannah Montana". Sari jooksis Disney kanalil neli hooaega ning selle põhjal valmis ka samanimeline film. 2005. aastal mängis Cyrus lavastuses "Annie Get Your Gun" Frank Butlerit. 
Cyrus on osalenud sellistes telesarjades nagu "Nanny", "", "Lembelaev", "Love Boat: The Next Wave" ja TNN-i "18 Wheels of Justice". 2004. aastal oli ta külalisstaarina limusiinijuht Kanada teismelistedraama "Degrassi kool ja tema noored" osas "The Power of Love". 
2007. aasta märtsis võttis Billy Ray osa USA "Tantsud tähtedega" neljandast hooajast. Tema ja ta partner Karina Smirnoff kukkusid välja kaheksandal nädalal. Cyrus tegi kaasa ka Jackie Chani filmis "The Spy Next Door". 
Isiklikku.
Aastatel 1986–1991 oli Billy Ray abielus Cindy Smithiga, kellega koos ta kirjutas laulud "Wher'm I Gonna Live" ja "Some Gave All", viimane oli hittlugu tema 1992. aasta samanimelisel albumil "Some Gave All". 
Aastatel 1992–2022 oli ta abielus Leticia Finleyga, kellega sai kolm last: tütred Miley (sündinud Destiny Hope) ja Noah Lindsey ning poja Braison Chance. Tal on ka kaks lapsendatud last: Trace (sündinud 1989; laulja/kitarrist bändis Metro Station) ja Brandi (sündinud 1987). Eelmisest suhtest on tal poeg Christopher Cody (sündinud 1992). 
2004. aasta intervjuus ABC Newsile avalikustas Cyrus, et nii tütar Miley (Finleyga) kui ka poeg Cody (avalikkusele teadmata naisega) on mõlemad sündinud 1992. aastal, mil Cyrus oli avalikkuse ees vallaline ja abiellus Finleyga salaja. 
Perekond elas enne Los Angelesse kolimist Tennessee osariigis Nashville'i lähistel 500-aakrises farmis. Los Angelesse koliti "Hannah Montana" filmimiseks. Cyruse teisel tütrel Brandil oli ka roll "Hannah Montana" osas "Yet Another Side of Me" kliendina nr 1. 
Aprillis 2022 Tish ja Billy Cyrus lahutasid abielu. 
Looming.
Albumid.
Stuudioalbumid
Kogumikalbumid
Hele Rähn

Hele Rähn (ka Helene Helemäe; 31. oktoober 1931 Tartu – 18. veebruar 1991 Tallinn) oli eesti laulja ja näitleja.
Rundid

Rundid (varem ka "barundid") on Burundi põhirahvas. Nad kõnelevad rundi keelt. Umbes 99% Burundi rahvastikust on rundid. Neid on ka Tansaanias ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Burundist on osa rundisid (eriti hutusid) põgenenud.
Nende koguarv on umbes 8 miljonit. 1963. aastal oli neid 3,7 miljonit (Burundis 2,5 miljonit, Tansaanias 0,5 miljonit, Kongo Demokraatlikus Vabariigis 0,4 miljonit). 1985. aastal oli neid 6,93 miljonit.
Nad jagunevad hutudeks, tutsideks ja batvateks ehk tvaadeks. Hutusid on nende seas 85%, tutsisid 14%.
Hutud ja tutsid on immigreerinud algselt batvate asustatud maale. Hutud on põlluharijad (kasvatatakse ube ja sorgot), tutsid karjakasvatajad (kasvatatakse veisi).
Hutud ja tutsid on omavahel vaenujalal. Nende vahel on olnud väga ohvrirohkeid kokkupõrkeid.
Rundid on põhiliselt kristlased. On olemas ka esivanemate kultust sisaldavad hõimuusundid.
Rundidele lähedane rahvas on ruandad.
Jakob Markson

Jakob Markson (7. detsember 1840 Margo talu, Mõisaküla küla, Halinga vald, Pärnumaa – 2. detsember 1930 Kabli küla, Häädemeeste vald, Pärnumaa) oli reeder ja laevakapten.
Elulugu.
Jakob Markson sündis Pööravere mõisa piirkonnas talupoeg Jakob Marksoni ja tema naise Riina viienda lapsena.
Kihelkonnakoolist tolle aja kohta hea hariduse saanud ning isa kõrvalt puutööd õppinud asus Jakob veskeid ehitama.
Liikunud töö tõttu kodukohast ranniku poole, hakkas ta Kablis Mats Granti laevaehitusel puusepatööd tegema. 
1874. aastal abiellus Jakob Markson Mats Granti noorima tütre Doraga. Pärast seda sai ta ka Granti laevaäri ehitustööde korraldajaks ning sõitis ka merd metskaptenina.
Jakob Marksoni töödejuhatamise all ehitati 1890. aastast kuni I maailmasõjani 15 kolme- ja neljamastilist laeva.
Jakob Markson suri 1930. aastal 89-aastaselt.
Muuseum.
Kabli külas asub reeder-kapten Jakob Marksoni majamuuseum.
Suguvõsa.
&lt;/table&gt;
Hübriid

Hübriid (tuleb ld sõnast "hybrida" 'segavereline'; ka ristand, värd, ristsugutis, bastard) on ristumise või ristamise tagajärjel geneetiliselt (genotüübilt) suhteliselt erinevatest vanemorganismidest alguse saanud järglane. Tavaliselt kuuluvad need vanemorganismid taksonoomiliselt eri taksonitesse, mis ekstreemjuhul võib tipneda ka sugukondadevahelise ristumisega (näiteks pärlkanalaste puhul).
Põhimõtteliselt võib väita, et isegi liigisisestelt genotüüpidelt suhteliselt erinevate organismirühmade (autbriiding) kõik järglased on hübriidid.
Protsessi, mille tagajärjel tekivad hübriidid, nimetatakse hübridisatsiooniks.
Hübriidide aretus on väga levinud põllumajanduses ja loomakasvatuses. Näiteks mitmed hübriidtaimed annavad võrreldes algupäraste liikidega märksa suuremat saaki (heteroos) ja võivad olla vastupanuvõimelisemad haigustele.
Eesti pärismaiste taimede seas esineb perekondadevahelise hübriidina näiteks jäneskastiku ("Calamagrostis epigeios") ja rand-luidekaera ("Ammophila arenaria") vaheline hübriid balti luidekastik ("x Ammocalamagrostis baltica"), mis on vähemalt osaliselt fertiilne.
Lähedaste liikide looduslikke hübriide esineb paljude liikide puhul, ent enamasti väikese sagedusega; seejuures on hübriidid sageli fertiilsed (järglaste andmise võimelised). Mida erinevamad on vanemad, seda harvem on hübridiseerumine ning seda suurema tõenäosusega on hübriidid steriilsed (suguvõimetud).
Metskapten

Metskapten on erihariduseta laevakapten, kellele anti laevajuhi tunnistus kauaaegse avariideta meresõidu eest.
Eesti tuntumad metskaptenid on olnud Enn Uuetoa, Jaen Teär, Jakob Markson.
Atavism

Atavism ehk kõukumus on evolutsioonibioloogias nähtus, kus mingil organismil taasilmnevad kaugete esivanemate juba kadunud või redutseerunud tunnus(ed). Atavism on evolutsiooni mõttes tagasiminek, sest taasilmnenud tunnused olid kadunud juba mitu põlvkonda tagasi. Atavismi teeb võimalikuks see, et kunagi esivanematel esinenud tunnused on peidetult DNAs, kuid nende avaldumine surutakse dominantsete alleelide või teiste tegurite toimel maha; atavismi korral aga mahasurutud geenid mingil põhjusel avalduvad.
Atavismi tunnused on näiteks saba esinemine inimesel, vaalade tagajalgade taasesinemine, külgmiste varvaste taasilmumine hobustel jpt.
Kalev Sepp

Kalev Sepp (sündinud 17. mail 1961) on Eesti Maaülikooli professor maastikuökoloogia ja keskkonnakaitse alal.
Aastatel 2009–2012 oli ta üks neljast Rahvusvahelise Looduskaitseliidu asepresidendist.
Ülle Must

Ülle Must (sündinud 23. mail 1952) on eesti infotöötaja ja teadusametnik. 
Töö.
Ta on töötanud Tartu Ülikooli raamatukogus infoosakonna juhatajana. 
Isiklikku.
Ta oli abielus Aadu Mustaga ja on nelja tütre ema.
Tiit Aleksejev

Tiit Aleksejev (sündinud 6. juuli 1968 Kohtla-Järvel) on eesti kirjanik ja ajaloolane. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1992. aastal, templirüütel ja korp! Sakala vilistlane. Aleksejev on reservohvitser (lipnik) ning alates 22. aprillist 2016 Eesti Kirjanike Liidu esimees.
Surnud 29. detsembril

"Siin loetletakse 29. detsembril surnud tuntud inimesi.
Autbriiding

Autbriiding (inglise "outbreeding") ehk mittesugulusaretus (ka "välisaretus") on taime- ja loomaliikide, kes genotüübilt on suhteliselt kaugemalt seotud (võrreldes inbriidinguga), ristamine. Autbriiding toimub alati liigisiseselt. Autbriidingu oodatav tagajärg on vaadeldava organismirühma heterosügootsuse suurendamine, millega vähendatakse järglase tõenäosust haigestumisele ja geneetilistele anomaaliatele.
Autbriidingust tulenevaid negatiivseid tagajärgi nimetatakse autbriidingdepressioonideks.