tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Seldžukid

Seldžukid olid oguusi-turgi rändhõimude liit ja nende rajatud dünastia, kes valitsesid Lääne-Aasias 11.–14. sajandini, sh Seldžukkide riiki (1037–1194) ja Rumi seldžukkide sultanaati (1077–1307).
Dünastia sai oma nime Kõnõki hõimupealiku Saldžuki järgi, kelle juhtimisel liikus hõim Sõrdarja alamjooksu aladelt lõunasse. Oguusi hõimude hulka kuulunud seldžukid peatusid 9.–10. sajandil Sõrdarja ja Amudarja vahelisel alal, vallutasid 1055. aastal Safariidide Pärsia. Seldžukid islamiseerusid umbes aastal 985.
Seldžukkide dünastia rajaja oli Togrulbek, kes valitses Seldžukkide riiki (1037–1194) aastatel 1038–1063. Kairos resideerivad Abbassiidide dünastia valitsejad tunnistasid Togrulbekki 1055. aastast sultanina Bagdadis. Togrulbeki juhtimisel vallutati Horasan, Horezm, Lääne-Iraan, Aserbaidžaan ja Iraak.
Alp Arslani juhtimisel (1063. aastast) saavutasid seldžukkide väed 1071. aastal Manzikerti lahingus Bütsantsi üle tähtsa võidu, misjärel hõivati peaaegu kogu Väike-Aasia, Süüria ja Palestiina.
11.–15. sajandil liikusid seldžukid edasi Lõuna-Kaukaasiasse ja Väike-Aasiasse, luues islamiusulise seldžukkide suurriigi.
Seldžukkide riik saavutas oma suurima ulatuse 11. sajandi lõpus, ulatudes Egiptusest Hiinani. Võim kuulus riigis hõimuülikutele, kellele anti valitsemiseks suuri maavaldusi (iktaad). Seldžukkide riik oli suurim Malik-šahhi surma ajal. Seldžukkide vallutustel oli islamimaade ajaloos pöördeline tähendus; suurtel aladel, kus olid seni elanud peamiselt iraanlased, muutusid valdavaks turgi hõimud, mis hakkasid tuginema rangelt sunniitlikule islamile ja bürokraatlikule ametnikkonnale. Seldžukkide tungimine Palestiinasse ja Väike-Aasiasse oli üks ristisõdade ajendeid.
Seldžukkide impeerium hakkas lagunema pärast Malik-šahhi surma 1092. aastal ning tema poegade vahel alanud võimuvõitlust riigi valitsemise eest. Pärast Malik-šahh I-se surma aastal 1095 jagunes impeerium mitmeks väiksemaks riigiks. Pärast Malik-šahhi tulid võimule Kilij Arslan I Rumi seldžukkide sultanaadis ja Tutush I Süürias. Tutush suri aastal 1095, tema kaks poega Fakhr al-Mulk Radwan ja Duqaq hakkasid vastavalt valitsema Aleppos ja Damaskuses. See killustas Süüriat veelgi; Mosulis oli võimul atabek Kerbogha. Selline lõhestumus Lähis-Idas tegi eurooplaste vallutustee Jeruusalemmani lihtsaks.
Ristisõdade käigus vallutati aastatel 1096–1099 Esimeses ristisõjas Vahemere idaosas Levandis Antakya ja Edessa linn ning moodustati ristisõdijate riigid Edessa krahvkond 1098–1149 ja Antiookia vürstiriik 1098–1268.
Iseseisvunud sultanaatidest püsis kõige kauem Rumi seldžukkide sultanaat (1077–1307).
Lipoom

Lipoom ehk rasvkasvaja (ladina keeles "lipoma") on osadel loomadel (sh inimestel) erinevates kehapiirkondades esineda võiv diferentseerunud rasvkoe pehme nahaalune healoomuline kasvaja.
Lipoomide etioloogia pole seni veel selge; arvatakse, et soodumus lipoomide tekkeks on perekondlik.
Inimestel.
Inimestel võib harva esineda lülisambakanali lipoomi. Haruharva võib naistel esineda ka häbemelipoomi. Ka südamelipoomi on diagnoositud.
Sümptomid.
Suured lipoomid võivad vahel harva sümptomeid anda, kui nad pigistavad lähedal asuvaid närve, kuid harilikult on lipoomid kas pehme või ka tihke konsistentsiga (näpuga vajutades) kasvajad (neid saab näppudega naha all liigutada), mis ei põhjusta meditsiiniliselt olulisi sümptomeid ega seisundeid.
Klassifikatsioon.
Rahvusvahelise haiguste klassifikatsiooni 10. versioonis kodeeritakse lipomatoossed healoomulised kasvajad järgmiste alamjaotiste koodidega:
"International Classification of Diseases for Oncology" kood on ICD-O code 8850/0.
Kirurgiline ravi.
Õhukese kapsliga rasvakogumeid esineb sagedamini nahaaluses sidekoes kas üksikult või rühmadena ja need vajavad väga harva meditsiinilist sekkumist. Kui diagnoos ei ole kindel, siis võidakse lipoom ka kirurgiliselt eemaldada (väljalõikamine).
Kaka ja kevad

"Kaka ja kevad" on Andrus Kivirähki lasteraamat, mis ilmus 2009. aastal.
Raamat võitis 2010. aastal Nukitsa konkursi nii kirjanike kui ka kunstnike kategoorias.
Raamat on tõlgitud läti (2012), saksa (2015), soome (2016) ja vene keelde (2018).
Maksim Gorki nimeline Kirjandusinstituut

Maksim Gorki nimeline Kirjandusinstituut (vene keeles Литературный институт имени А. М. Горького) on rakenduskõrgkool Venemaal. Humanitaarharidust andev õppeasutus asub Moskvas Tveri bulvaril.
Kirjandusinstituut asutati 1933. aastal Maksim Gorki eestvõttel. Pärast kirjaniku surma anti koolile tema nimi. Alates 1942. aastast on võimalik õppida nii päevases kui ka õhtuses õppes. 1953. aastast korraldab Instituut kõrgemaid kirjanduskursusi.
Maksim Gorki nimeline Kirjandusinstituut pälvis 1983. aastal Rahvaste Sõpruse ordeni.
Mumps

Mumps ehk seatõbi ehk epideemiline parotiit (ladina keeles "Parotitis epidemica") on kergesti nakkav viirushaigus, mida tekitab paramüksoviiruste hulka kuuluv mumpsiviirus.
See levib piisknakkusena. Kõik vanuserühmad on vastuvõtlikud, kuid eelkõige põevad seda lapsed ja noorukid. Parasvöötmes esineb haigusjuhte rohkem kevadtalvisel perioodil.
Infektsiooni peiteaeg pärast nakatumist ja enne sümptomite avaldumist võib olla 7–25 päeva, keskmiselt 16–18 päeva. Haigus on nakkav alates ühest-kahest peiteaja viimasest päevast kuni üheksanda haiguspäevani.
Haiguse levinumad sümptomid on kõrgenenud kehatemperatuur, valu mälumisel ja süljenäärmete, tihemini kõrva-süljenäärmete paistetus. Hiljemalt nädala jooksul kehatemperatuur normaliseerub ja paistetus kaob. Kui haigus kandub ühelt süljenäärmelt teisele, siis haigus pikeneb. Pärast põdemist kujuneb püsiv immuunsus. 
Haiguse vastu ei ole efektiivset spetsiifilist ravi, mistõttu pruugitatakse pallitatiivravi (nt puhkus, kubeme jahutamine, mittesteroidsed põletikuvastased ravimid).
Mumps on ennetatav turvalise ja efektiivse vaktsiiniga. Tihti kasutatakse liitvaktsiini, mis annab kaitse ka leetrite ja punetiste vastu. Vahel kasutatakse MMRV-vaktsiini, mis annab lisaks eelmainitud haigustele kaitse tuulerõugete vastu. Pärast MMR-liitvaktsiini kasutuselevõttu Ameerika Ühendriikides 1967. aasta detsembris langes mumpsi haigestumine 1993. aastaks 99%; 1968. aastal registreeriti 152 209 haigusjuhtu ja 1993. aastal 1692 juhtumit.
Tüsistused.
Noormeestel võib tüsistusena esineda orhiit koos munandi atroofia võimalusega, tüdrukutel rinnanäärmete ja munasarjade põletik.
Mumps võib põhjustada ka kurdistumist või kuulmiskahjustusi, mida esineb ligemale 4% juhtumidest. See teeb mumpsist kõige levinuma lastel esineva unilateraalse (üht kõrva hõlmava) neurosensoorne kuulmislanguse põhjuse. Ehkki tavaliselt tekib kuulmiskahjustus vaid ühes kõrvas, võib see harvematel juhtudel tekkida mõlemas kõrvas. Kuulmiskahjustus või kurtus on tavaliselt mööduv, kuid võib olla ka jäädav. Pöördumatuid kuulmiskahjustusi ja kurdistumist on peetud haruldasteks, neid tekib umbes 0,005% juhtudest.
Radiaalaksiaalturbiin

Radiaalaksiaalturbiin ehk Francise turbiin on reaktiivhüdroturbiin, mille tööratta labade vahel liigub vedelik algul radiaalselt, hiljem aksiaalselt.
Radiaalaksiaalturbiini tööratta labad on kinnitatud jäigalt ja neid ümbritseb pöid. Turbiini võll on vertikaalne.
Radiaalaksiaalturbiini võimsus küünib 500 MW-ni, tööratta diameeter on kuni 8 m.
Kladovo

Kladovo on linn Serbias Bori ringkonnas, samanimelise valla keskus. Asub Doonau paremkaldal Bulgaaria piiri ääres.
Rooma ajal oli linna nimi Zanes.
Omar Calabrese

Omar Calabrese (2. juuni 1949, Firenze – 31. märts 2012, Monteriggioni, Siena provints) oli itaalia semiootik.
Ta oli Itaalia Semiootika Seltsi president aastail 1996–2000.
TTÜ Küberneetika Instituudi foneetika ja kõnetehnoloogia laboratoorium

TTÜ Küberneetika Instituudi foneetika ja kõnetehnoloogia laboratoorium on eesti keele foneetiliste uuringute (eesti häälikusüsteem, prosoodia, aktsendinähtused), kõnetehnoloogilised uuringute ning arendustöödega (kõnesüntees, kõneanalüüs, kõnetuvastus, kõnelejatuvastus, foneetilised andmebaasid) tegelev labor.
Esimesed eksperimendid eestikeelse kõnetuvastusega tehti laboris juba 1980. aastate lõpus. Aktiivsemalt hakati tuvastusega tegelema 2000. aastate keskel. Suure tõuke sellele andis kahe mahuka eestikeelse kõne andmebaasi (BABEL ja Eesti SpeechDat) loomine, mis võimaldasid treenida juba üsna hästi toimivaid akustilisi mudeleid. Kõneandmebaaside loomine ongi labori üks tähtsamaid tegevusi, mis toetab teisi uurimissuundi. Põhiliseks kõnetuvastusega seotud uurimisobjektiks on olnud keelemudel.
The Magic Gift Box

"The Magic Gift Box" on Iiris Vesiku 2012. aastal ilmunud album.
Naiste maailm

"Naiste maailm" on Eesti kirjaniku Henn-Kaarel Hellati kaheköiteline ulmeromaan, mille esimene osa ilmus 1976. ja teine osa 1978. aastal.
Antiutoopia kirjeldab tulevikumaailma, mida asustavad peamiselt naised, väikesel hulgal mehi aga aretatakse pelgalt paljunemisfunktsiooni tagamiseks.
Hellatile tuntuse toonud romaan ilmus krimi- ja ulmeromaanide sarjas "Mirabilia". See oli sarjas esimene Eesti algupärand ning ilmus tiraažiga 40 000.
Ajakirjanik Ardo Kaljuvee on nimetanud Eesti Päevalehes Hellati teost esimeseks eesti ulmeromaaniks. Teisalt on ulmekirjanik Siim Veskimees öelnud "Naiste maailma" (ja samuti Eiv Elooni romaani "Kaksikliik") kohta: "Kuulsaks on saanud hoopis soperdised, mis meie algupärase ulme mainet sedavõrd kahjustasid, et see siiamaale tunda annab."
Ka (kana)

か hiraganas ja カ katakanas ("ka" "rōmaji"'s) on jaapani keele silptähestiku märgid, mis märgivad silpi "ka".
Mõlemad märgid on arenenud "kanji" märgist 加.
Variandid.
Mõlemad märgid esinevad koos "dakuten"'iga: が hiraganas ja ガ katakanas ning "rōmaji"'s kirjutatakse seda "ga". See hääldub nagu [ɡa] sõna alguses ja [ŋa] või [ɣa] sõna keskel.
Tuareegid

Tuareegid on berberi rahvas, kes asustavad Põhja-Aafrikas Sahara kõrbe sisealasid. Traditsioonilise eluviisi poolest on nad rändkarjakasvatajad ehk nomaadid.
Tuareegide arvu hinnatakse 5,7 miljonile inimesele, kõige enam elab neid Nigeris ja Malis. Arvukad tuareegide kogukonnad on ka Alžeerias, Liibüas ja Burkina Fasos, vähem elab neid Nigeeria põhjaosas. Täpseid arve tuareegidest elanikkonna kohta ühes või teises riigis ei ole võimalik esitada, sest nomaadidena liiguvad tuareegid pidevalt ka üle riigipiiride.
Tuareegid kõnelevad tuareegi keelt, mille kohta puudub kindel seisukoht, kas tegemist on ühe mitmete dialektidega keelega või omavahel tihedalt seotud keelte perekonnaga. Nad tunnistavad islami usku, mis on segunenud nende vanade animistlike uskumuste ja tavadega.
Peel

Peel (ka peil) on puu, mis on ette nähtud purje kinnitamiseks (nt poom, kahvel, raa). Peelede kogumit nimetatakse peelestikuks ehk rangoudiks.
Harry Õiglane

Harry-Hartwig Õiglane (5. märts 1927 Raudlepa – 17. juuli 1999) oli eesti füüsik.
1945. aastal astus ta Tartu Ülikooli matemaatikat õppima, kuid lõpetas 1950. aastal kiitusega füüsikaosakonnas. 1954. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja teemal "Elektroniteooria vaakumparandused".
Aastail 1976–1981 oli ta TA Füüsika Instituudi direktor. Ta oli õppejõud kõrgkoolides ning ka Tallinna Prantsuse Lütseumis. Ta oli ka Eesti entsüklopeedia peatoimetaja asetäitja.
Ta on tõlkinud Albert Einsteini ja Leopold Infeldi raamatu "Füüsika evolutsioon: ideede arenemine algmõistetest kuni relatiivsusteooriani ja kvantide teooriani" (Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1962, 236 lk).
Ferdinand Alexander Porsche

Ferdinand Alexander Porsche (11. detsember 1935 – 5. aprill 2012) oli saksa disainer. Ta oli Ferry Porsche poeg ja Ferdinand Porsche pojapoeg ning Ferdinand Oliver Porsche ja Mathieu Fernand A. Porsche isa.
Tema disainitud on muu hulgas esimene Porsche 911 (Porsche 901).
Punakas korpsamblik

Punakas korpsamblik ("Xanthoria elegans") on korpsambliku perekonda kuuluv liik samblikke.
Leningradi kaitsmise eest

Leningradi kaitsmise medaliga autasustati kõiki Nõukogude Liidu sõjaväelasi ja tsiviilisikuid, kes kaitsesid Leningradi ajavahemikul 8. september 1941 – 27. jaanuar 1944.
Kuulsuse orden

Kuulsuse orden (vene keeles "Орден Славы") oli Nõukogude Liidu vapruse eest jagatav orden. 
Ajalugu.
Orden asutati 1943. aasta 8. novembril ning see jagunes kolme järku. Orden loodi Georgi ordeni eeskujul ja sellega autasustati sõdureid, kes olid vaprusega silma paistnud. Sõdur, keda oli varem hinnatud kolmanda järgu vääriliseks, võis uute vaprustegude eest pälvida kõrgema järgu ordeni ning kui ta oli pälvinud peale kolmanda järgu ordeni veel ka teise järgu ordeni, võis ta pälvida esimese järgu ordeni.
Punatähe orden

Punatähe orden (vene keeles "Орден Красной Звезды") oli Nõukogude Liidus vapruse eest antav autasu. 
Ajalugu.
Orden asutati 6. aprillil 1930 ja statuut võeti vastu sama aasta 5. mail. Algul autasustati sellega ainult kõrgemaid ohvitsere ja ametnikke, kuid hiljem statuuti muudeti ja autasu võis anda ka reasõduritele. Statuudi järgi võis ordeniga autasustada ka üksust, laeva, gruppi või organisatsiooni.
Tööpunalipu orden

Tööpunalipu orden (vene keeles "oрден Трудового Красного Знамени", orden Trudovogo Krasnogo Znameni; algselt "орден «Трудовое Красное Знамя»") oli Nõukogude Liidus töötajatele tubli ja eeskujuliku töö eest jagatav orden. Orden asutati 28. detsembril 1920, esimene orden anti välja 28. juulil 1921 ning viimane 21. detsembril 1991. 
Aastate jooksul jagati ordenit 1 224 590 korral.
Eesti NSV-s oli 1. jaanuari 1990 seisuga Tööpunalipu ordeni saanud 6080 isikut ja 40 kollektiivi. 
Viimane autasustamine Tööpunalipu ordeniga Eesti NSV-s toimus aastal 1988.
Raplamaa Ühistöö

Raplamaa Ühistöö on 2012. aasta jaanuaris korrapärast ilmumist alustanud Rapla maakonna elu käsitlev ainult internetis levitatav nädalaleht. Enne seda ilmus 2011. aasta detsembris neli proovinumbrit. 
Raplamaa Ühistöö ilmub igal kolmapäeval.
Ajalehe väljaandja on seltsing Raplamaa Ühistöö.
Kuna senine maakonna ajaleht Raplamaa Sõnumid lõpetas alates 2013. aasta algusest ilmumise 3 korda nädalas ja ilmub nüüd kord nädalas samuti kolmapäeviti, hakkas seltsing Raplamaa Ühistöö 2013. aasta algusest katseliselt andma välja ka ajalehte Ühistöö Nädalalõpp, mis ilmus netilehena laupäeviti. Peatselt selle lehe väljaandmine katkestati.
Ühistöö (Rapla ajaleht)

Ühistöö oli aastatel 1951–1995 ilmunud Rapla maakonna (algselt Rapla rajooni) ajaleht.
1995. aasta märtsis ajaleht erastati AS JT-le, sama aasta detsembris lõpetas Ühistöö ilmumise ja 1996. aasta jaanuaris alustas Ühistöö järglasena ilmumist AS Heldeian väljaandena Raplamaa Nädalaleht. Kokku ilmus Raplamaa Nädalalehte 6 numbrit.
Isamaasõja orden

Isamaasõja orden (vene keeles "Орден Отечественной войны") oli Nõukogude Liidu autasu, millega autasustati Nõukogude armee sõdureid ja partisane kangelaslike tegude eest Suures Isamaasõjas. 
1985. aastal, Suure Isamaasõja võidu 40. aastapäeval otsustati kõiki elusolevaid veterane autasustada ordeni I või II järguga.
II maailmasõja aegse I järgu ordenil olev sirp ja vasar ning taustaks olev kuldne täht koos ristatud mõõga ja vintpüssiga on valmistatud kullast. Ordeni II järgul on sirp ja vasar valmistatud kullast.
Talu Maa

Talu Maa on aastatel 1991–1993 ilmunud Maalehe väljaanne. Talu Maa ilmus kord kuus ja sisaldas praktilisi nõuandeid talunikele.
Austuse märk

Orden "Austuse märk" (vene keeles "орден «Знак Почёта»") oli Nõukogude Liidu teenetemärk, millega autasustati isikuid väljapaistvate saavutuste eest tootmises, teaduses, sotsiaal- ja kultuuritöös ning muudes ühiskondlikes tegevustes. Ordeniga autasustati ka ettevõtteid, asutusi ja töökollektiive (näiteks tsehhe), samuti rajoone, linnu ja muid asustatud punkte. Autasustada võidi ka välismaalasi ning välismaiseid ettevõtteid ja asulaid.
Ordeniga autasustati üle 1 535 000 korra. 
Viimati anti ordenit "Austuse märk" 23. detsembril 1988, kui autasustati Poola Rahvavabariigi kodanikke. 
Eesti NSV-s oli 1. jaanuari 1990 seisuga saanud ordeni "Austuse märk" 9118 isikut ja 16 kollektiivi. 
Orden nimetati 1988. aastal ümber Austuse ordeniks. Sellenimelise ordeniga autasustati Eesti NSV-s kokku 6 isikut, kellest esimesena sai selle Gustav Ernesaks 29. detsembril 1988.
Töökuulsuse orden

Töökuulsuse orden oli Nõukogude Liidu orden, mis loodi Kuulsuse ordeni tsiviilvastena, ning sellega autasustati isikuid väljapaistvate töösaavutuste eest. Ordenit anti välja kolmes järgus (kõrgeim oli I järk). Isik, keda oli autasustatud ordeni III järguga, pälvis järgnevate väljapaistvate tegude eest ordeni kõrgema järguga. Ordeniga kaasnesid mitmed materiaalsed hüved, näiteks pensionitõus ja tasuta sõit ühissõidukites.
Ordeniga on kokku autasustatud 1. jaanuari 1995 seisuga:
I klass – 952 
II klass – u 50 000
III klass – u 650 000
Eesti NSV.
Eesti NSV-s oli 1. jaanuari 1990 seisuga autasustatud:
I klass – 6 
II klass – 245
III klass – 3711
Viimane autasustamine Töökuulsuse ordeniga Eesti NSV-s toimus aastal 1988, kui autasustatutele anti üle 2 II klassi ordenit.
I klassi ordeni pälvisid: Anna Fedotova (Ranna sovhoosi lüpsja), Hilja Kont (Leiburi kondiiter), Hilma Kool (Koeru sovhoosi seatalitaja), Ants Lehtme (Saida sovhoosi traktorist), Maimo Lõppe (kalurikolhoosi töötaja) ja Tadeuš Pupkevitš (Eesti Põlevkivi Narva karjääri ekskavaatori brigaadi brigadir).
Pavel Voronov

Pavel Nikolajevitš Voronov (vene "Павел Николаевич Воронов"; 19. mai 1851 Moskva – 5. detsember 1922 Petrograd) oli Venemaa sõjaväelane ja sõjaajaloolane. 
Ta oli kindralleitnandina Tallinna garnisoni ülem ja 1905. aasta revolutsiooni aegse sõjaseisukorra ajutine kindralkuberner (10. detsember 1905 – 24. detsember 1905) Tallinnas.
1905. aasta 29. oktoobril saatis ta Tallinnas Uuele turule Tallinna garnisoni ohvitseri kapteni Nikolai Mironovi koos kompaniiga seaduse täitmist nõudma.
Klarett

Klarett on vürtsvein, mida valmistati ja müüdi Tallinna Raeapteegis alates 1467. aastast ning tänapäeval uuesti alates 2006. aastast. Klaretil arvatakse olevat tervistav ja üldtoniseeriv toime.
Apteeker oli kohustatud saatma seda veini "ilma tasuta, maitsmiseks, sõbraliku tunnustuse täheks" raehärradele raekotta.
Inglise keeles nimetatakse klaretiks punaseid Bordeaux' veine.
Merike Pitk

Merike Pitk (sündinud Pärnapuu, seejärel Paulus; 5. aprillil 1959) on eesti ajakirjanik. 
Pärast žurnalistika eriala lõpetamist Tartu Riiklikus Ülikoolis 1982. aastal töötas ta ajakirjas Sotsialistlik Põllumajandus. Kui 1987. aastal loodi ajaleht Maaleht, asus sinna tööle. 
1992. aastal siirdus tööle ajakirja Maa Pere. Järgmise aasta sügisest oli ta lühikest aega Saaremaa ajalehe Oma Saar peatoimetaja, seejärel läks aga teise Saaremaa ajalehe Meie Maa ajakirjanikuks. 
1998. aastast oli ta Maalehe Lääne-Eesti korrespondent, 2007. aastast Maalehe vanemtoimetaja. 
Septembrist 2011 töötas Merike Pitk ajalehe Saarte Hääl peatoimetajana. 1. novembril 2012 nimetati ta Pressinõukogu liikmeks.
2015. aasta veebruarist kuni 2018. aasta jaanuarini töötas taas Maalehe vanemtoimetajana. 2018. aasta jaanuarist töötab ta Saaremaa valla meediaspetsialistina.
Austuse orden

Austuse orden (vene keeles "oрден Почёта") on Venemaa Föderatsiooni orden, mida antakse Vene Föderatsiooni tsiviilisikutele või ka sõduritele hea ja eeskujuliku töö, teenete ning vapruse eest. Ordenit antakse välja alates 1994. aastast.
Embleem

Embleem on mingi mõtte või mõiste tinglik kujutis. 
Näiteks sirp ja vasar on tööliste ja talupoegade liidu embleem.
Suure Isamaasõja võidu medal

Suure Isamaasõja võidu medal (vene keeles медаль «За победу над Германией в Великой Отечественной войне 1941—1945 гг.») oli Nõukogude Liidu autasu, mida jagati peale Teist maailmasõda nendele, kes olid sõjast osa võtnud Nõukogude poolel.
Medal jaguneb kahte liiki - üks, mis oli sõduritele ja teine vapratele töölistele.
Sõduritele jagati 14 933 000 medalit ning vapratele töölistele jagati 16 096 750 medalit.
Laanik

Laanik ("Hylocomium") on perekond samblaid laanikuliste ("Hylocomiaceae") sugukonnast.
Eesti liigid.
Selles perekonnas on Eestis kaks liiki: –
Ulmikulised

Ulmikulised ("Hypnaceae") on sugukond samblaid ulmikulaadsete seltsist.
Garphyttani rahvuspark

Garphyttani rahvuspark on rahvuspark Rootsis Örebro läänis.
Rahvuspark on rajatud aastal 1909, selle pindala on 1,11 km².
Rahvuspark on rajatud pärandkoosluste kaitseks. 
Haruldase loomaliigina elab selles rahvuspargis pähklinäpp.
Olev Anton

Olev Anton (24. september 1935 Päde küla, Vaimastvere vald, Laiuse kihelkond, Tartumaa – 18. september 1998 Jõgeva maakond) oli eesti ajakirjanik ning novelli- ja näitekirjanik.
Õppis Kõola ja Selli algkoolis, Vaimastvere 7-klassilises koolis 1943–1950, Jõgeva keskkoolis 1950–1954, Eesti Põllumajanduse Akadeemias maakorralduse erialal 1954–1959.
Ta töötas ajalehe Rahva Hääl toimetuses 1959–1963 ning Edasi toimetuses põllumajandusosakonna juhatajana ja korrespondendina 1963–1988. Maalehe toimetuses oli ta aastatel 1987–1988 osakonnajuhataja, 1988–1991 erikorrespondent, 1991–1992 peatoimetaja.
Isiklikku.
Tema teine abikaasa oli Nasta Pino ja kolmandas oli Helve Anton.
Tema poeg teisest abielust oli kirjanik ja ajakirjanik Jüri Pino.
Õpik

Õpik (vananenud kirjanduses "õpperaamat", "kooliraamat") on õppeaine või -kursuse kokkuvõtlikku sisu esitav trükitud või elektrooniline õppevahend. Elektroonilist õpikut nimetatakse ka e-õpikuks.
Kalju Sakk

 
Kalju Sakk (sündinud 17. juunil 1936 Piirissaarel) on eesti poliitik, kes tegutseb Piirissaare vallas. Ta kuulub Eesti Keskerakonda.
2004–2005 oli ta Piirissaare vallavanem.
Valla Vaatleja

Valla Vaatleja on Kehtna valla ajaleht, mis hakkas korrapäraselt ilmuma märtsis 1995. 
Esimeste numbrite väljaandjaks oli AS Viiteleht, alates 30. numbrist Kalev Türk ja alates 136. numbrist OÜ Nädaline. Lehe toimetajad on olnud Reet Langi, Laura Kokk ja Kaire Soomets, praegu on toimetaja Aare Hindremäe.
Valla Vaatleja eelkäijaks võib lugeda Kehtna NST infolehte, mida andis välja Kehtna Näidissovhoostehnikumi administratsioon. 
Valla Vaatleja esimesed numbrid kuni numbrini 97 ja mõned Kehtna NST infolehed asuvad eraarhiivis ning järgnevad Valla Vaatlejad on Kehtna valla kodulehel. Valla Vaatleja ilmub 11 korda aastas.
Azawad

Azawadi Sõltumatu Riik (araabia keeles أزواد, uus-tifinaghi kirjas ⴰⵣⴰⵓⴷ, prantsuse keeles "État indépendant de l’Azawad", inglise keeles "Independent State of Azawad"), vahel ka Azaouad, on tunnustamata riik, mis kuulutati iseseisvaks pärast konflikti, milles Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine (MNLA) ja teised rühmitused võitsid Mali armeed.
Selle kontrolli all on Mali kaheksast piirkonnast kolm ja pool (üle 70% territooriumist): Timbuktu, Kidali, Gao ja osalt ka Mopti piirkond. Rahvusvaheliselt peetakse neid kõiki Mali Vabariigi osadeks. Azawadi alad piirnevad lõunas Mali ja Burkina Fasoga, läänes ja loodes Mauritaaniaga, põhjas Alžeeriaga ning idas ja kagus Nigeriga. See hõlmab osa Saharast ja Sahelist. Azawadi aladel elab hinnanguliselt 2,52 miljonit inimest (23% Mali ligikaudu 10,8-miljonilisest rahvastikust), kellest ligi pool elab Mopti piirkonna põhja- ja idaosas.
6. aprillil 2012 avaldas suurt osa piirkonnast valitsev Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine oma veebilehel teadaande, milles kuulutas Azawadi Malist "pöördumatult" iseseisvaks. Siiani pole ükski välisriik Azawadi tunnustanud.
Nimi.
Robert Browni andmeil on "Azawad" araabiakeelne mugandus berberi nimest "Azawagh", mis tähistab kuiva jõebasseini Lääne-Nigeris, Kirde-Malis ja Lõuna-Alžeerias.
68 (Berliin)

68 on Berliini trammiliin. National Geographic Society valis liini maailma kümne huvitavama marsruudi hulka..
Peep Tambet

Peep Tambet (2. aprill 1942 – 28. märts 2004) oli Eesti munitsipaalpoliitik. Aastatel 1996–2002 oli ta Piirissaare vallavanem, olles seega kõige pikemalt ametis olnud vallavanem Piirissaarel.
Magistraal

Magistraal on suur keskne liiklustee. 
Linnades on magistraale jagatud kahte kategooriasse:
Hilja Bakhoff

Hilja Bakhoff (23. detsember 1926 – 3. juuni 2023) oli eesti kergejõustiklane.
Ta sündis Olustvere kandis. Esimesed kuus klassi õppis ta Tääksi algkoolis. Spordiga hakkas ta tegelema Viljandis õppides. Ta kuulus odaviskes mitu aastat Eesti esikolmikusse. Noorena oli ta odaviske kõrval edukas ka kaugushüppes. 
Hilja Bakhoff õppis Tallinna kehakultuuri tehnikumis ja siis pedagoogilises instituudis ning töötas kehalise kasvatuse õpetajana.
1950. aastate alguses pidi ta sportimisest terviseprobleemide tõttu loobuma. Uuesti võistlema hakkas ta alles veteranieas. Veteranide klassis võitis ta heitealadel palju maailma- ja Euroopa meistrivõistluste medaleid. 
Hilja Bakhoff võitis veteranide tiitlivõistlustelt 58 medalit, neist 24 kulda, 22 hõbedat ja 12 pronksi. Tiitlivõistluste hulka on arvatud nii sise- kui ka välitingimustes maailmameistrivõistlused ja veteranide maailmamängud. 
Aastatel 1993–2019 valiti Bakhoff 27 korda Eesti kergejõustikuveteranide assotsiatsiooni parimaks. 2017. aastal püstitas ta 90-aastaste naiste vasaraheites maailmarekordi 18.81. 
2017. aastal pälvis Hilja Bakhoff Eesti Olümpiakomitee tunnustuse paljude tiitlivõitude eest.
Eesti energeetika- ja keskkonnaminister

Energeetika- ja keskkonnaminister on Vabariigi Valitsuse liige, kes juhib koos taristuministriga Kliimaministeeriumit. Energeetika- ja keskkonnaministri vastutusvaldkonnas on kliima ja rohereform, elurikkus ja keskkonnakaitse ning energeetika ja maavarad. 
Kuni 2023. aastani juhtis Keskkonnaministeeriumit keskkonnaminister. 
Aastatel 2023–2025, kui Kaja Kallase kolmas valitsus korraldas mitme ministeeriumi töö ümber ja muu hulgas nimetati Keskkonnaministeerium ümber Kliimaministeeriumiks, juhtis ministeeriumi kliimaminister. Alates 25. märtsist 2025 nimetati ministri ametikoht ümber energeetika- ja keskkonnaministri ametikohaks. 
Ministri nimetab ametisse ja vabastab ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astub ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. 25. märtsist 2025 on energeetika- ja keskkonnaminister Andres Sutt. 
Ministrite loend.
Parteid
Ventiil

Ventiil on seadis auru, gaasi või vedeliku ühesuunalise voolu läbilaskmiseks või sulgemiseks (sulgeventiil) või reguleerimiseks (reguleerventiil). 
Ventiili põhiosade hulka kuuluvad kere, sulgur ja kruvispindel, mida käitab käsiratas või elektriajam.
Sõltuvalt voolu suuna liikumise muutmisest eristatakse otsevoolu-, nurk- ja kolmikventiile.
Vitacura

Vitacura on vald Tšiilis Santiago piirkonnas. 
Vallas on 81 499 elanikku (2002).
Luule Žavoronok

Luule Žavoronok (sündinud Pavelson; 25. märtsil 1933 Tõstamaa – 2. jaanuar 2025) oli Tallinnfilmi toimetaja ja animafilmide dubleerija.
Elukäik.
1941. aastal küüditati ta perega Siberisse, kus ta ka koolis käis. Siberis viibis ta ligi viis aastat. 
Ta sai tuttavaks Haapsalus teeninud piirivalvuriga ning abiellus. Mehega ühiselt reisilt naasis Luule aga lastehalvatusega, ta oli siis 26-aastane. Kõndima õppis ta uuesti karkude ja kepi abil. 
1960. aastal läks ta end tööle pakkuma Tallinnfilmi, kui oli juhuslikult lugenud Õhtulehest töökuulutust. Lennart Meri võttis ta tööle toimetusse, kus Žavoronok töötas toimetajana kolmkümmend aastat. Ta oli masinakirjutaja, kinokuulutuste ülespanijana, osales filmilaenutuskontori töös. Lisaks ta arhiveeris, toimetas käsikirju, tegeles lepingutega jne. Töö kõrvalt asus ta Moskva Kinoinstituudis stsenaristikat õppima. Seejärel spetsialiseerus ta populaarteaduslikule filmile ja dokumentalistikale. 
Animafilmide dublaaži tegema sattus ta tegema pigem juhuslikult. Üks tollane toimetaja ei osanud eriti vene keelt, kuid selgus, et Luule oli Venemaal koolis käinud ja tema vene keelega on kõik korras (nagu eesti keelegagi). Seepeale määras peatoimetaja Lembit Remmelgas Žavoronoki dublaaže tegema, mis jäigi aastateks tema ülesandeks toimetaja töö kõrvalt. 
1990. aastal võttis ta tagasi oma neiupõlvenime Pavelson. 
Luule Pavelsonilt intervjuu võtnud Vilja Kiisler: "Ajakirjanikega on Luule Pavelsonil siiski mõningad arved õiendada. "Keegi sellest seltskonnast, kes on mind 20 aastat reklaaminud, asja ees, teist taga, mõtles välja, et olen olnud häälnäitleja," räägib ta. "Ma ei ole elus mikrofoni sisse mitte ainsamatki sõna öelnud! Ma ei oska näidelda, mul ei ole häält, mul s susiseb, no kuidas saan mina näitleja olla! Vaadake Vikipeediast, isegi seal seisab dublaažinäitleja." Nii et kes iganes selle termini ka leiutas, tagugu ta endale pealuu sisse: Luule Žavoronok oli Tallinnfilmi toimetaja. Näidelnud pole ta eluilmaski."
Kraan

Kraan on keeratav seadis vedeliku, auru või gaasi juurde-, läbi- või äravoolu reguleerimiseks. 
Kraanid on võrreldes ventiilide ja siibritega lihtsama ehitusega ja nende töökindlus on suurem.
Ventilaator

Ventilaator (lad "ventilare" puhuma) on elektriajamiga masin õhu vm gaasi sundliikumise tekitamiseks. Ventilaatori põhiosa on pöörlev labadega tööratas.
Levinuimad ventilaatoritüübid on telg- ehk aksiaalventilaatorid, radiaal- ehk tsentrifugaalventilaatorid ja tangentsiaalventilaatorid.
Aksiaalventilaator.
Aksiaalventilaator koosneb elektrimootoriga käitatavast tiiviktöörattast ja kerest. Tööras, mille labad paiknevad pöörlemistasapinna suhtes nurga all, paneb õhu liikuma piki ventilaatori telge. Tavalistel laua- ja laeventilaatoritel on kere asemel kaitsevõre.
Tsentrifugaalventilaator.
Tsentrifugaalventilaatoritel on spiraalselt painutatud labadega tööratas (rootor), mida käitab elektrimootor. Ventilaatori kere sisselaskeava kaudu imetakse õhk tööratta labadele, kus see suunatakse tsentrifugaaljõu ja labade erilise kuju tõttu kerest välja laieneva torujätku (difuusori) kaudu, kusjuures õhk väljub sisenemissuuna suhtes täisnurga all. 
Seda tüüpi ventilaatoreid kasutatakse näiteks föönides, kätekuivatites, tolmuimejates, sisepõlemismootorite õhkjahutussüsteemides, samuti ruumide ventilatsioonisüsteemides.:
Tangentsiaalventilaator.
Tangentsiaalventilaatori tööratas pöörleb keres, mis sarnaneb tsentrifugaalventilaatori kerega. Nii nagu tsentrifugaalventilaatoril, on ka tangentsiaalventilaatoril “oravaratta” tüüpi rootor, mille labad on piki diameetrit pöörlemissuuna suhtes ettepoole painutatud. Õhkü võetakse sisse kogu kere esiosa ulatuses. Kere erilise kuju tõttu tekib töötamise ajal imemiskambrisse keeris, mille pöörlemissuund langeb kokku rootori pöörlemissuunaga. Õhk imetakse keerise abil uuesti tiivikusse, kiirendatakse ja liigub kitsa väljalaskeava kaudu välja vastasküljel. Ajamimootor võib paikneda töötatta keskel või otsas.
Tangentsiaalse ventilaatori rootori pikkus on tavaliselt palju suurem kui selle läbimõõt. Selline kuju on optimaalne kombineerimiseks kütte- ja jahutuselementidega. Seetõttu kasutatakse niisuguseid ventilaatoreid laialdaselt konditsioneerides, õhkkardinates jm seadmetes, kus pole vajalik eriti suur õhurõhk. Sellele ventilaatoritüübile on iseloomulik madal müratase.
Viited.
Keskkonnaminister

Keskkonnaminister on valitsuses minister, kelle ülesanne on riigi keskkonnapoliitika kavandamine ning looduskeskkonna- ja elurikkuse kaitse edendamine.
põllumajanduspoliitika kavandamine ning põllumajanduse süsteemne arendamine. Keskkonnaminister on keskkonnaministeeriumi juht.
Joyce Banda

Joyce Hilda Banda (sündinud 12. aprillil 1950 Zombas, Njassamaal (tänapäeval Malawis)) on Malawi poliitik, haridustegelane ja soolise võrdõiguslikkuse aktivist.
Aastatel 2006–2009 oli ta Malawi välisminister, 2009–2012 asepresident ja pärast president Bingu wa Mutharika surma aprillist 2012 kuni juunini 2014 vastavalt Malawi põhiseadusele Malawi president.
Banda oli Malawi esimene naissoost asepresident ja president ning üldse teine naispresident kogu Aafrikas (esimene oli Ellen Johnson Sirleaf, Libeeria president aastail 2006–2018).
Banda on olnud ka parlamendiliige ning sooküsimuste, laste asjade ja kogukonnateenuste minister. Enne poliitikasse tulekut rajas ta omanimelise fondi Joyce Banda Foundation, Malawi rahvusliku ärinaiste liidu ("National Association of Business Women", NABW), noorte naisjuhtide võrgustiku ("Young Women Leaders Network") ja humanitaarprojekti Hunger Project. Ajakiri Forbes nimetas Bandat 2011. aastal Aafrika kolmandaks kõige võimsamaks naiseks.
Joyce Banda on 2011. aastal loodud Malawi Rahvapartei ("People's Party") rajaja ning juht, enne Bingu wa Mutharika surma peeti teda Malawi 2014. aasta presidendivalimiste favoriidiks.
Banda osales kandidaadina 2014. aasta presidendivalimistel, kuid kaotas seal oma rivaalile, endise presidendi Bingu wa Mutharika nooremale vennale Peter Mutharikale. Pärast kaotust üritas Banda valimistulemusi tühistada, viidates valimistel aset leidnud väidetavatele rikkumistele, kuid kohus ja keskvalimiskomisjon ei nõustunud temaga. 1. juunil 2014 lõppesid tema volitused seoses Peter Mutharika ametisse vannutamisega.
Jacob Levy Moreno

Jacob Levy Moreno (sündinud Iacob Levy; 18. mai 1889 Bukarest – 14. mai 1974 New York) oli Rumeenia juudi päritolu Austria-USA psühhiaater ja psühhoterapeut, psühhodraama meetodi looja ja grupiviisilise psühhoteraapia edendaja. Oma eluajal oli ta tunnustatud kui üks juhtivaid sotsiaalteadlasi.
Zeina

Zeina on viie tekiga Egiptuse jõereisilaev, mis kuulub ettevõttele Song of Egypt Nile Cruises ja mida käitab ettevõte Memnon Tours &amp; Cruises Saksamaal koostöös Phoenix-Reiseniga. Jõelaev ehitati tehases Kairos Egiptuses 1993. aastal.
Keeletoimetaja

Keeletoimetaja on toimetaja, kes kontrollib ja toimetab teksti keeleliselt, parandades eelkõige õigekirja ja stilistikat ning tagades ühtlase keelekasutuse.
Väiksemates toimetustes võib keeletoimetaja ülesannete hulka kuuluda ka sisuline toimetamine ja faktide kontrollimine (nagu on tavaline Eestis), suuremates on eraldatud üldist head keelekasutust jälgiva keeletoimetaja ja üksnes õigekirjaeksimustele keskenduva korrektori funktsioonid. Mõnes ajakirjandusväljaandes on keelelisest toimetamisest ka loobutud, teisel on liidetud keeletoimetaja ja küljendaja ametikohad.
Traditsiooniliselt töötavad keeletoimetajad ajakirjanduses, (raamatu)kirjastustes ja tõlkebüroodes, uuemal ajal veebiportaalides. Keeletoimetajaid rakendavad ka riigiasutused, mille tööl on kirjalik väljund, samuti Euroopa Liidu institutsioonid. Kõigis neis on keeletoimetaja tööl teatud omapärad, mis on seotud nii töökorraldusega (päevalehe igaõhtused trükitähtajad, pikad ja aeganõudvad raamatutekstid) kui ka sisuga (töö erialaajakirjas eeldab vähemalt põhiteadmisi konkreetsest valdkonnast, tõlketekstide keeletoimetajad peavad üldjuhul valdama tõlke algupärandi keelt). Samuti nõustab keeletoimetaja kolleege keeleküsimustes.
2008. aastal ilmunud raamatus "Talurahva keelest riigikeeleks" kirjeldab Raimo Raag (tsiteerides osalt Lembit Abo raamatut "Käsikiri ja korrektuur", 1966 ja 1975) sedaviisi: "Keeletoimetaja on isik, kelle ülesanne on viia käsikirja keel vastavusse normikeeles kehtivate nõuetega. Selleks parandab ta käsikirja grammatilised vead ja sõnajärjestust, kõrvaldab parasiitsõnad, trafaretseid ja paberlikke väljendeid ja muid stiilihalbusi, kontrollib, et laused oleksid omavahel loogiliselt seotud, ja muudab vajaduse korral sõnastust selgemaks, täpsemaks ja ladusamaks."
Keeletoimetajad Eestis.
Keeletoimetaja elukutse alguseks Eestis loetakse 29. novembrit 1929, mil Akadeemiline Emakeele Selts saatis kõikidele Eesti ajalehtedele üleskutse, "et nad ajalehekeele ühtlustamiseks korraldaksid keelelist eelkorrektuuri".
Eestis õpetatakse keeletoimetajaid Tartu Ülikoolis (magistriõpe avatud ülikoolis, eesti ja soome-ugri keeleteaduse valdkonnas) ja Tallinna Ülikoolis (Eesti Keele ja Kultuuri Instituudis 2002. aastast bakalaureuseõppes referent-toimetaja erialal ning 2004. aastast magistriõppes). Eesti keeletoimetajaid ühendab kutseorganisatsioonina 2012. aastal loodud Eesti Keeletoimetajate Liit, mis annab välja ka keeletoimetaja kutsetunnistust.
Eesti üks tuntumaid keeletoimetajaid oli pikka aega ajalehtedes Edasi ja Postimees töötanud Helju Vals, kes kirjutas ka arvukalt artikleid õigekeelsuse teemal.
Põleti

Põleti on seade (või seadis – põletusseadis) põlevsegu moodustamiseks gaas-, vedel- või tolmkütusest ja oksüdeerijast (enamasti hapnik) ning põlevsegu põletamiseks. Põletiga saab põletusprotsessi reguleerida. 
Vedelkütuspõletit nimetatakse sageli pihustiks.
Põleteid kasutatakse näiteks kütteseadmetes, aurukatelde kolletes, laborites. 
On ka mitmesuguseid eripõleteid, näiteks laborites kasutatakse Bunseni, Teclu ja muid põleteid.
Tsistern

Tsistern (ladina "cisterna" oli nimetus maa-aluse veekindla veevaruhoidla kohta) on veekindel mahuti vedelike, harvem gaasi hoidmiseks või veoks. Enamjagu säilinud varaseid tsisterne ehitati vihmavee kogumiseks ja hoidmiseks joogi- ja tarbeveevaruna. Moodsad tsisternid on sageli valmistatud metallist. Tsisterniks nimetatakse ka silindrilist mahutit, millega transporditakse näiteks naftat, petrooleumi, õli, vedelgaase jne.
Veekindla vooderduse olemasolu eristab tsisterni kaevust, mis on põhjaveele avatud.
Ajaloost.
Varaseimatele tsisternidele leidub viiteid juba nooremast kiviajast Levandis Lebwes ja Ramadis, kus lubikrohvvooderdusega tsisternid ehitati elumajade põrandatesse. 4. aastatuhandel eKr olid tsisternid juba oluline osa veevarustussüsteemist kuivades piirkondades, näiteks Tall Jawa asulas Jordaanias. Ebaühtlase aastase sademehulgaga ja raskesti ligipääsetavate pinnaveevarudega piirkondades lõi tsisternide kasutamine puhvri elanike veevarustuse jaoks. Neis säilitati sademeperioodil kogutud vihmavett ja kätte saadud pinnaveevaru, milleta pideva asustus neid kohtades oleks muidu võimatu. Juba väga varakult kasutasid tsisterne budistlikud koobaskloostrid, hiljem ka mägilinnused Indias. Suured terveid linnu varustavad tsisternid olid Levandis, Konstantinoopolis ja Roomas, samuti paljudel põlisasustusega Vahemere saartel, nagu Pantelleria, Malta ja Baleaarid, hiljem ka laguunile ehitatud Veneetsia vanalinnas. Tsisternid olid ka Põhja-Ameerika pueblodel acomadel.
Tuntud ajaloolised tänapäevani säilinud tsisternid on
NSV Liidu kosmoselendur

NSV Liidu kosmoselendur (vene keeles "Лётчик-космонавт СССР") oli aunimetus, mis seati sisse NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusega 14. aprillil 1961. Tavaliselt kaasnes sellega ka Nõukogude Liidu kangelase aunimetus. Üldse pälvisid NSV Liidu kosmoselenduri aunimetuse 72 kosmonauti. Nimetust anti välja kuni NSV Liidu lagunemiseni 1991. aastal. 1992. aastast annab Venemaa Föderatsioon natukene kohendatud statuudi alusel välja Venemaa Föderatsiooni kosmoselenduri aunimetust.
Kohesioon

Kohesioon ehk nidusus on molekulaarjõududest tingitud seos ühe ja sama aine molekulide vahel. Adhesiooni puhul osalevad seoses eri ainete molekulid või aatomid. 
Kohesioon on väga tugev tahketes kehades ja väga nõrk gaasides.
Tallinna Gaasijaam

Tallinna Gaasijaam, ka Tallinna Linna Gaasivabrik oli Tallinnas 1865. aastal ehitatud ettevõte.
Tallinna Gaasijaam asus tänapäeva Põhja puiestee kruntidel 25, 27 ja 27a, hoonete arhitekt oli kubermanguarhitekt Rudolf Otto von Knüpffer. Tallinna Gaasijaamas toodeti tehisgaasi Inglise kivisöest ning see varustas gaasiga algselt põhiliselt Tallinna kesklinna tänavalaternaid ja ka avalikke hooneid.
2. oktoobril 1865 hakati paigaldama Tallinnas esimesi, Inglismaalt tellitud gaasitorusid tänavavalgustuse jaoks ja juba 5. detsembril 1865 hakati Tallinna tänavaid valgustama gaasilaternatega, 1865. aastal 17. detsembril avati Tallinnas Raekoja platsil esimene gaasilatern.
1932. aastal oli Tallinnas 1365 gaasilaternat. Kokku on Tallinna tänavate valgustamiseseks kasutatud 220 gaasilaternat, viimased gaasilaternad valgustasid Tallinna tänavaid veel 1951. aastal.
Gaasiga varustati torustiku kaudu ka Balti Manufaktuuri, Lutheri vineerivabrikut ning Kadrioru lossi ja parki.
Tallinna Gaasivabriku maa-alale ja osaliselt selle kõrvale rajati enne Esimest maailmasõda aastatel 1912–1913 arhitekt Hans Schmidti projekti järgi Tallinna Elektrijaam.
Tallinna Gaasijaama hoonestusest on säilinud peahoone Põhja puiestee ääres, kaks kuuenurkset gaasimahuti hoonet gaasijaama territooriumil ning paari tootmishoone elemente uutes hoonetes.
Pimpri-Chinchwad

Pimpri-Chinchwad on linn Indias Maharashtra osariigis. Asub Punest 15 km loodes ja Mumbaist 190 km kagus 530 m kõrgusel merepinnast. Linnast voolab läbi kolm jõge: Pavana, Mula ja Indrayani.
See on tööstuslinn, kus tegutsevad paljud suurettevõtted, näiteks Bajaj Auto, Telco, Kinetic, Bajaj Tempo ja SKF. Peamine tööstusharu on autotööstus.
Aqua (pilvelõhkuja)

Aqua on 82-korruseline pilvelõhkuja Ameerika Ühendriikides Chicago kesklinnas Lakeshore Easti piirkonnas. 
Hoone kõrgus on 262 meetrit. Aquas on Radisson Blu Aqua Hotel, bürood ja korterid, kuid ka spaa, jõusaal, kino, mänguruum, mullivannid ning mitu basseini.
Hoone fassaadil on lained, mis annavad hoonele postmodernse ilme. Kõrghoonest avaneb suurepärane vaade Chicago kesklinna rohelusele ja Michigani järvele. Aqua sai Emporise 2009. aasta pilvelõhkuja auhinna.
Arhitektuur.
Aqua arhitekt on büroo Studio Gang Architects asutaja ja juhtiv disainer Jeanne Gang. See oli tema esimene pilvelõhkuja ja ühtlasi suurim naisarhitekti teostatud projekt. Ehitusarhitekt oli James Loewenberg firmast Loewenberg &amp; Associates.
Aqua Tower asub North Columbus Drive'i ääres kvartalis 200. Kogu kvartal on ümbritsetud kõrghoonetega. Ainulaadse kujunduselemendi moodustavad kuni 3,7 meetrit hoone fassaadist välja ulatuvad lainjad platvormid. 
Aqua ehitushind oli 325 miljonit USA dollarit. Fassaadielementide hind moodustas sellest kõigest 1,5%. Ehituse ja sisustuse kogukulud ulatusid 475 miljoni dollarini.
Kasutus.
Esimesed 18 korrust Aquast moodustab 334 toaga hotell ja renditavad büroopinnad. Korrustel 19–52 on renditavad elamispinnad ja korrustel 53–80 eraomanduses elamupinnad, sealhulgas enam kui 900 m² katusekoter, mis müüdi 2 miljoni dollari eest. Kortereid on kokku 718. Nende seas on ühetoalised korterid üldpinnaga 196 m², mille hind on vähemalt 370 000 dollarit.
=Viited=
Rannu-Jõesuu sild

Rannu-Jõesuu sild on 1958. aastal rajatud sild üle Emajõe Võrtsjärve kirdenurga juures Suure Emajõe lähtel. Enne uue silla valmimist kulges üle Rannu-Jõesuu silla Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee.
Ajalugu.
Enne silla rajamist oli Tartu–Viljandi maanteel Rannu-Jõesuus ametlik parvekoht üle 200 aasta. 19. sajandi lõpus ehitati jõele puust ujuvsild. Püsisilla ehitus algas 1920. aastal Viljandi inseneri Friedrich Werncke projekti järgi. Sild valmis 1923. aastal. 1936–1937 ehitati pehkinud puusilla asemele terassild. Detailid valmisid Tallinnas Franz Krulli tehases. Silla monteeris Soome firma Cyklop. Sild õhiti osaliselt 1941. aastal. 1944. aastal õhiti sild täielikult, alles jäid vaid sillasammaste vundamendid. 1944. aasta augustis vallutasid Saksa väed silla kaheks päevaks.
1947. aastal rajati Jõesuusse Leningradis projekteeritud puitsild, mille 1958. aastal vahetas välja Vene NFSV inseneride projekteeritud 66-meetrine raudbetoonsild. See sild on kasutusel senini.
23. septembril 2009 valmis 1958. aastal rajatud sillast vähem kui sada meetrit allavoolu Tallinna Tehnikaülikooli professori Siim Idnurme projekteeritud teraskaarsild (Jõesuu sild).
Keevkiht

Keevkiht ehk pseudovedelik on ühtlase tükisuurusega peeneteralise puistematerjali kiht, milles materjaliosakesed hõljuvad kihist läbi juhitava keskkonna (gaasi, vedeliku) kineetilise energia mõjul. 
Keevkihi protsessid viiakse enamasti läbi keevkihtpõletusahjus. Tahkekütuse osakeste põletamiseks tekitatakse keevkiht resti läbiva õhuvooluse toimel. Kütus põleb keevkihtkeskkonnas, kus kütuse kogus ei ületa 4% keevkihti moodustavate osakeste massist.
Keevkihtmeetodit kasutatakse paljudes tööstusharudes, näiteks metallurgias, kütuse- ja keemiatööstuses.
Lipoproteiinid

Lipoproteiin on vees lahustuv valgu (ehk proteiini) ja lipiidi ühend.
Lipoproteiinid (kreeka "lipos" rasv kr "protos" 'esimene') on enamiku selgroogsete organismide rakkude mikro- ja makrokeskkonna olulised biomolekulid – lipiidide ja valkude ühendid. Organismid vajavad lipoproteiine ainete transpordiks läbi veerikka keskkonna enamiku rakkudeni ning energiaallikatena.
Lipoproteiinide süntees, metabolism ja katabolism, patoloogia ning klassifikatsioon ja nimetused on erinevatel organismidel erinevad: 
Lipoproteiinid on paljud ensüümid, transportvalgud, valgud, antigeenid, adhesiinid ja toksiinid.
Humaanmeditsiin.
Inimorganismi biomolekulid ja kliiniline meditsiin.
Lipoproteiinid on biokeemilise indiviidi rakkudes ning vereplasmas esinevad rasvade ja valkude ühendid.
Vereplasma lipoproteiinid.
Plasma lipoproteiinid koosnevad antioksüdantidest (karotenoidid, tokoferoolid, ubikinoonid jt), fosfolipiididest, triglütseriididest, kolesteriididest (kolesterooliestritest), kolesteroolist, vabadest rasvhapetest ja apoproteiinidest (apo) jpt molekulidest.
Plasma lipoproteiinide põhifraktsioonid ja tihedused
Lipoproteiinid ja valgud.
Lipoproteiinide valgud, millel puudub prosteetiline rühm, on apoproteiinid:apoA, apoB, apoC, apoD, apoE, apoF, apoG, apoH ja paljud isomeerid.
Lipoproteiinid ja nende retseptorid.
Lipoproteiinide klassid on seotud lipoproteiinide geeniretseptoritega ja neid klassifitseeritakse ka lipoproteiinide fraktsioonide lõikes. Nii näiteks on imetajate ajus paikneva geeniperekonna nimetus LDLR-geeniperekond ja see koosneb seitsmest liikmest:
Mehhiko füüsal

Mehhiko füüsal ehk tomatillofüüsal ("Physalis philadelphica") on maavitsaliste sugukonda füüsali perekonda kuuluv rohttaimeliik.
Mehhiko füüsal on pärit Mehhikost ja Põhja-Ameerika lõunaosast.
Mehhiko füüsali vili on söödav. Mehhiko füüsali viljadest, tomatillodest, valmistatakse Mehhiko köögis laialdaselt kasutatavat "salsa verde"'t.
Jüri Homenja

 
Jüri Homenja (sündinud 2. jaanuaril 1960 Pärnus) on eesti poplaulja.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1977. aastal Pärnu 3. keskkooli ning õppinud aastatel 1977–1979 Leningradi Meditsiinilise Pediaatria Instituudis. Aastatel 1982–1984 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis spordimeditsiini ja 1991–1995 stomatoloogiat (lõpetas hambaarsti diplomiga).
Töö ja looming.
1980. aastal töötas Pärnu suusavabrikus Viisnurk lihvijana, seejärel läbis aastatel 1980–1982 kohustusliku sõjaväeteenistuse Nõukogude armees (Kaluga oblastis Permis.
Isiklikku.
Jüri Homenja isa oli rahvuselt venelane ja ema ukrainlane, tema kodune keel oli vene keel.
Kaheksa-aastaselt hakkas harrastama jalgpalli. Tema treener kooli ajal oli Feliks Valter.
Homenjal on poeg Christopher (sündinud 1989), tütar Othilia (sündinud 2007) ja poeg Chris Luca (sündinud 2007).
Jüri Homenja lauludes avaldub pidevat filosoofilist temaatikat tema kogemustest elus. Näiteks laulus "Minu elu" seob ta perioodid, mil ta monteeris kõrgustel, lihvis suuski ja parandas hambaid.
Välismaa ettevõtete loend

"Siin loetletakse välismaa ettevõtteid."
Eesti ettevõtete loend

"Siin loetletakse Eesti ettevõtteid."
Kümmepäevak

Kümmepäevak ehk dekaad (inglise "dekad", "ten-day period") on kümnepäevane periood.
Mõistet kasutatakse mõnikord ilmaelementide uurimisel.
Prantsuse revolutsioonikalendri kuud koosnesid dekaadidest ehk kümnepäevastest nädalatest.
Füüsal

Füüsal ("Physalis") on maavitsaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Perekonda kuulub umbes 80 parasvöötmes ja lähistroopikas kasvavat globaalse levikuga taimeliiki. Perekonnas esineb nii üheaastasi kui ka mitmeaastasi taimi. Enamik liike eelistab sooja kliimat, kuid mõned liigid, näiteks harilik füüsal ("Physalis alkekengi"), talvitub hästi ka Eesti kliimas.
Taimed kasvavad 0,4–3 meetri kõrguseks ning sarnanevad haabituselt tomatiga. Füüsali viljad meenutavad tomati vilju, kuid neid ümbritseb paberjas "latern", mis viljade valmides avaneb. Vars on tavaliselt hästi harunev.
Eesti tingimustes saab kasvatada nelja füüsali perekonna liiki. Harilikku füüsalit kasvatatakse laialdaselt aedades ilutaimena ning kolm liiki – maasikfüüsal, mehhiko füüsal ja peruu füüsal – on kasutusel köögiviljadena.
Andres Varik

Andres Varik (sündinud 7. aprillil 1952) on Eesti endine poliitik.
Ta lõpetas 1970. aastal Põlva Keskkooli ja 1975. aastal agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Ta töötas aastatel 1975–1977 Tõstamaa sovhoosis agronoomina ja oli aastatel 1977–1990 Sindi sovhoosi direktor. 
Ta oli aastatel 1978–1989 NLKP liige. 
Aastatel 1990–1995 oli ta Eestimaa Põllumajandustootjate Keskliidu esimees. 
3. augustist 1994 kuni 13. veebruarini 2011 oli ta Eesti Maarahva Erakonna/Eestimaa Rahvaliidu liige. Ta oli VIII Riigikogu liige Eesti Maarahva Erakonna fraktsiooni esimehena 21. märtsist 1995 kuni 17. märtsini 1997 ning IX Riigikogu liige Eestimaa Rahvaliidu fraktsiooni aseesimehena 1. aprillist 1999 kuni 22. märtsini 2003. 
Vahepealsel ajal oli ta Mart Siimanni valitsuse põllumajandusminister.
Isiklikku.
Tema hobid on sport ja jahindus ning ta on Eesti Jahimeeste Seltsi liige.
HansaRaama

HansaRaama (ka Standard Hansa) on Eestis loodud majandustarkvara väikeettevõtetele. See kuulub paketti HansaWorld ja on Eesti turul 1997. aastast.
2012. aasta veebruaris oli HansaRaamal 5000 aktiivset klienti, programmi õpetatakse ka mõnes kõrgkoolis. Tänapäeval saab seda kasutada ka interneti kaudu.