Andres Toobal

Andres Toobal (sündinud 27. augustil 1988) on eesti võrkpallitreener ja endine võrkpallur. Alates 2024. aastast on ta Eesti naiste võrkpallikoondise peatreener.
Sportlaskarjäär.
Noorteklassid.
Toobal hakkas võrkpalliga tegelema Türil, kus ta treener oli Villi Vantsi. Ta mängis noorteklassides kohalikus võrkpalliklubis, kellega osaleti omavanuste Eesti meistri- ja karikavõistlustel, kus jõuti korduvalt medalitele. 2007. aastal võideti U20 vanuseklassi karikavõistlused, kus Toobal valiti ka parimaks mängijaks.
Ta kuulus Eesti noormeestekoondisse (sündinud 1987 ja hiljem), keda treenisid Villi Vantsi ja Oleg Lazarev. Suurimaks saavutuseks oli pääsu tagamine 2005. aasta U19 vanuseklassi Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile, kus saadi lõpuks 11. koht. Samal aastal võideti omavanuste Balti matš.
Eesti võrkpallikoondis.
Toobali esimesed turniirid Eesti eest olid Eesti klubide koondmeeskonna ridades 2005. aasta lõpus ja 2006. aasta alguses toimunud turniiridel. 2007. aastal oli ta koondise juures olümpia eelvalikvõistluste eel ja osales turniiril Kaliningradis. Järgmisel aastal mängis ta koondise koosseisus Kasahstanis toimunud presidendi karikaturniiril. 2010. aastal kuulus ta koondisse esimest korda ametlikul turniiril, Euroopa meistrivõistluste valikturniiril, kus tagati pääs 2011. aasta EM-finaalturniirile.
Ta on Eesti võrkpallikoondises mänginud 112 mängus. Ta on esindanud Eestit Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril kahel korral (2015 ja 2017). Samuti on ta võitnud 2016. aastal Euroopa liiga ja 2017. aastal Maailmaliiga kolmanda tugevusgrupi. Koondises oli nendel aastatel kindel esisidemängija (ja kapten) Andrese vend Kert Toobal, kelle kõrvale teise sidemängija kohale käis tuline konkurents.
Klubivõrkpall.
Hooajal 2005/06 sai Toobal esimest korda mänguaega Eesti meistriliiga klubis ESS Falck Pärnu. Ta oli meeskonnas teine-kolmas sidemängija, kuid põhisidemängija vigastuse ja teise sidemängija klubist lahkumise tõttu täitis Toobal hooaja keskel lühikest aega põhimängija rolli. Hooajast 2006/07 kandis ta meeskonnas juba rohkem koormust ning mängis seal kolm järgmist hooaega. Kõigil kolmel hooajal saadi Eesti meistrivõistlustel kolmas koht. Hooajal 2008/09 osales ta Selver Tallinna ridades nende põhisidemängija vigastuse tõttu tugevuselt kolmanda eurosarja, CEV Challenge Cupi teises ringis.
Hooaja 2009/10 eel käis ta testimisel Saksamaa meistriliiga klubis VC Bad Dürrenberg/Spergaus, kuid lepinguni ei jõutud ning Toobal liitus uueks hooajaks hoopis Pere Leib Tartuga, kus mängis kaks hooaega. Klubiga jõuti nii Balti liigas kui ka Eesti meistrivõistlustel korra finaali.
Hooajaks 2011/12 soovis Toobal välismaale siirduda ning hooaja eel teatatigi Soome meistri ja karikavõitja Rova­niemi Lakkapääga kaheaastase lepingu saamist. Mõne nädala pärast aga tuli välja, et klubi siiski otsustas mängijast loobuda. Heade välismaa variadtide puudumisel naasis Toobal Pärnu võrkpalliklubisse. Nii Balti liigas kui ka Eesti meistrivõistlustel saadi kolmas koht. Toobal oli meeskonna põhisidemängija.
Hooajaks 2012/13 liitus Prantsusmaa esiliiga klubiga Canteleu Maromme. Toobal sai juba hooaja alguses põhisidemängija vigastuse tõttu ise põhimängija rolli kanda, kuid nelja liigamängu järel sai ta vigastada ning leping lõpetati enne tähtaega. Uuringutel selgus, et tegemist oli puusaliigese rebendiga, mille tõttu tuli tal käia operatsioonil ning kuigi ta registreeriti Bigbank Tartu võistkonda, siis sel hooajal ta mängida ei saanud.
Hooajal 2013/14 mängis ta Bigbank Tartus. Hooaja eel seadis klubi eesmärgiks vähemalt ühe tiitli võidu ning see ka saavutati, kui tuldi Eesti meistriks. Ka Eesti karikavõistlustel ja Balti liigas jõuti finaali, kuid finaale ei võidetud. Toobal jagas läbi hooaja mänguaega Artis Caicsiga.
Hooajal 2014/15 vahetas ta Eestis klubi ning liitus Selver Tallinnaga, kus mängis kaks hooaega ning täitis esimesel hooajal ka meeskonna kapteni rolli. Esimesel hooajal osaleti ka tugevuselt teises (CEV Cup) ja kolmandas (CEV Challenge Cup) Eurosarjas, kuid edu ei saavutatud. Esimesel hooajal saadi Balti liigas teine koht ning teisel hooajal tuldi Eesti meistriks. Kui esimesel hooajal oli Toobal meeskonna põhisidemängija, siis teisel hooajal jagas ta palju mänguaega Tauno Lipuga.
Hooajaks 2016/17 sai Toobal taas välislepingu ning liitus Belgia meistriliiga klubiga Antwerpeni Topvolley. Klubiga osaleti CEV Cupis, kus kaotati 1/16 finaalseeria kuldse geimiga. Belgia karikavõistlustel jõuti poolfinaali ning Belgia meistriliigas tuli leppida neljanda kohaga. Toobal oli sel hooajal meeskonna üks põhimängijaid.
Hooajal 2017/18 mängis ta Slovakkia meistriliiga klubis VK Prievidza. Võideti Slovakkia karikas ja tuldi Slovakkia Slovakkia meistriks. Toobal oli läbi hooaja põhikoosseisu mängija ning valiti ka karikavõistluste kõige väärtuslikumaks mängijaks.
Üleminek mängijast treeneriks.
Pärast 2017/18 hooaja lõppu alustas ta koondisesuve, kuid peagi lõid tugevalt välja juba pikemalt häirinud tõsised põlveprobleemid, mille tõttu ta pidi operatsioonile minema. Vigastus ja sellest taastumine kulges nii keeruliselt, et mängijana ta kohe ei jätkanud, vaid alustas tööd Selver Tallinna abitreenerina, samal ajal tegeledes taastusraviga lootuses mängijakarjääri jätkata. Pärast kolme hooaega abitreenerina ta enam mängijakarjääri jätkamisele ei keskendunud ning võttis hooajaks 2021/22 vastu koha Selver Tallinna peatreenerina.
Treenerikarjäär.
2020. aastast on Toobal olnud Eesti naiste võrkpallikoondise abitreener. 2023. aastal võideti Euroopa Hõbeliiga ning koondis valiti 2023. spordiaasta võistkonnaks. Pärast Alessandro Orefice loobumist valiti ta 2024. aastal koondise peatreeneriks.
Toobal oli hooajal 2021/22 Eesti meistriliiga klubi Selver Tallinna peatreener. Hooaegadel 2022/23 kuni 2024/25 oli ta Selver/TalTechi peatreener ning sellel perioodil võideti korra Balti liiga (2024) ja kahel korral Eesti meistrivõistlused (2023 ja 2024).
Isiklikku.
Ta kasvas Türil ning tal on vennad Kert ja Kermo. 2018. aastal abiellus ta elukaaslase Kristiga ning neil on kaks poega.