tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pingega tüüritav ostsillaator

Pingega tüüritav ostsillaator, lühend VCO (inglise k sõnadest "Voltage-Controlled Oscillator") on ostsillaator, mille tekitatava võnkumise sagedus on muudetav lülituse sisendisse rakendatava pinge suurusega. Seda pinget nimetatakse tüürpingeks või seadepingeks.
Skeemid.
VCO skeem valitakse lähtutavalt töösagedusest ja vajalikust sageduse reguleerimise ulatusest.
Kõrgetel sagedustel on levinud ostsillaator (siinuspinge generaator), mille sagedust määravas võnkeringis on mahtuvusdiood. Selle mahtuvust saab dioodile rakendatava alalispingega muuta ja niiviisi reguleerida ostsillaatori võnkesagedust umbes kolmekordses ulatuses ("f"max/"f"min ≈ 3). 
Väga kõrgetel sagedustel (mikrolainete alas) kasutatakse pingega tüüritavas ostsillaatoris sagedust määrava elemendina võnkeringi asemel erilist YIG- (Yttrium Iron Garnet) resonaatorit, mille resonantsisagedust tüüritakse magnetväljaga. Selleks muudetakse voolu resonaatorit ümbritsevas poolis.
Madalate sageduste jaoks on välja töötatud mitmesuguseid, peamiselt operatsioonvõimenditel põhinevaid skeeme, üks neist kõrvaloleval joonisel. Nendega on saavutatav suur reguleerimispiirkond (kuni mitme suurusjärgu ulatuses). 
Kasutamine.
Pingega tüüritav ostsillaator kuulub raadiovastuvõtja segustuslülituse koosseisu. Ostsillaatori võnkeringi häälestussagedust muudetakse siin mahtuvusdioodile rakendatava alalispingega.
VCO on üks faasiluku põhielemente, mis annab tagasisideahela kaudu faasidetektorile reguleerivat sagedust ja faasi. 
Elektroonilises muusikas kasutatakse VCO-lülitusi helide sünteesimiseks (vt süntesaator).
Harmoonilisi võnkumisi (siinusvõnkumisi) genereerivate VCOde kõrval kasutatakse ka pingega tüüritavaid impulsigeneraatoreid, mis võivad toota ristküliku-, kolmnurga- ja saehambakujulisi impulsse.
Wallfahrtslied

"Wallfahrtslied" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1984. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Grigori Kromanovile. Muusikateose pikkus on 9 minutit. 
Teos kanti esimest korda ette 1984. aastal Berliinis.
Colemak

Colemak on klaviatuuri ehk sõrmistiku klahvipaigutus. Colemaki töötas välja Shai Coleman alternatiiviks QWERTY-paigutusele ja see väljastati 2006. aastal.
Colemaki paigutus põhineb QWERTY-paigutusel, kuid sellel on muudetud 17 klahvi asukohta. Muutmata on jäetud enamiku mitte-tähemärkide ja paljude levinud kiirklahvide asukohad. Seetõttu on QWERTY kasutajatel Colemaki paigutust lihtsam omandada kui Dvoraki paigutust. Colemakil puudub ka suurtähelukk, selle asemel on täiendav tagasilükkeklahv.
Colemaki disainimisel on eesmärgiks võetud kasutaja sõrmede koormuse vähendamine ja tihedamini kasutatavate klahvide asetamine kodureale.
Colemaki paigutus on mõeldud ameerikapärase 104-klahvilise sõrmistiku jaoks ja ei ole ühilduv Eesti paigutuse jaoks kasutusel oleva rahvusvahelise 105-klahvilise sõrmistikuga.
Edelweiss (pornostaar)

Edelweiss (vene keeles "Еделвайс" ja bulgaaria keeles "Еделвайс"; kasutanud ka näitlejanime Oxana; sündinud 1. septembril 1977 Tjumenis Venemaal) on vene päritolu Bulgaaria näitleja, saatejuht, erootikamodell, endine pornostaar ja naftaettevõtte juht. 
Pornokarjääri ajal oli Edelweiss 165 cm pikk ja kaalus 53 kg.
Elulugu.
Edelweiss on õppinud tantsu ning tal on kraad õigusteaduses. 2000. aastast on Edelweiss elanud Itaalias koos oma bulgaarlasest abikaasa, fotograaf  Aleksandar "Alex" Lomskiga, kes on samuti endine pornonäitleja. Edelweiss tutvus tulevase abikaasaga Bulgaarias.
Näitlejanime Edelweiss ('Alpi jänesekäpp') andis näitlejannale Itaalia režissöör Riccardo Schicchi, kes kutsus ta esinema pornokompanii Diva Futura kohalikus erootikakavas. Televisioonis esines ta esmakordselt komöödiasarjas "Satyricon" (2001, lavastaja Daniele Luttazzi) telekanalis Rai 2, kus mängis seksikat stuudioassistenti. Hiljem osales ta Rai komöödiasarjas "Libero" koos Teo Mammucariga ning oli sage külaline telesaates "Maurizio Costanzo Show".
Edelweiss mängis koos Eva Hengeriga Carlo Vanzina komöödiasarja "E adesso sesso" (2001) osas "Guardoni parte seconda", kus rühm milanolasi jälgib salaja kaht lesbisuhtes tüdrukut, ning Alessandro Paci filmis "Andata e ritorno" (2003).
Ta mängis narkodiilerit filmis "Un medico in famiglia", tal oli roll minitelesarjas "Un ciclone in famiglia" (2005) ning filmis "Il ritorno del Monnezza" (2005) koos Claudio Amendolaga. Edelweiss on osalenud tosinas erootika- ja pornofilmis. 2006. aastast on ta ka erootikakalendrite modell, millest esimesed kaks avaldas pornotootja Diva Futura, kolmanda Sins Factory bränd Pink'O, millega Edelweiss on pärast Schicchi juurest lahkumist sõlminud eksklusiivlepingu.
2007. aasta detsembris linastus ta esimene film uuelt stuudiolt, "Mente criminale" koos Claudia Antonelli ja Michelle Ferrariga
2006. aastal poseeris ta ajakirja Playboy Bulgaaria väljaandele. 2013. aastal osales ta filmis "VIP Brother 5". 14. novembrist 2013 juhib ta telesaadet "A qualcuno piace hot" telekanalis Hot Time 1.
Claudia Shotz

Claudia Shotz (sündinud 25. septembril 1992) on Bulgaaria pornonäitleja.
Shotz on 170 cm pikk ja kaalub 48 kilo. Ta elab Hispaanias.
Mór Jókai

Mór Jókai (ungari keeles ka Jókay Móric; väljaspool Ungarit ka Mauritius Jókai ja Maurus Jokai; 18. veebruar 1825 Komárno, Austria keisririik – 5. mai 1904 Budapest, Austria-Ungari) oli ungari kirjanik.
Ta sündis Komárnos Ungari kuningriigis ungari aadliperekonnas ungari-slovaki keelepiiri alal (praeguse haldusjaotuse järgi Komárno ringkonnas Nitra maakonnas Slovakkias).
Von Angesicht zu Angesicht

"Von Angesicht zu Angesicht" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2005. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 4 minutit.
Virgencita

"Virgencita" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2012. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 6 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 18. oktoobril 2012 Mehhikos Teatro del Bicentenarios Eesti Filharmoonia Kammerkoor (dirigent Tõnu Kaljuste).
Tantsud muusikast lastenäidenditele

"Tantsud muusikast lastenäidenditele" (saksa "Vier leichte Tanztücke") on eesti helilooja Arvo Pärdi aastatel 1956–1957 neli klaverile loodud muusikapala, mida on esitatud ühtse teosena. Muusikateose pikkus on 6 minutit. 
Teos kanti esimest korda ette 1959. aastal Tallinnas.
Teos koosneb järgmistest paladest:
ProMED-mail

ProMED-mail ehk the Program for Monitoring Emerging Diseases on veebipõhine elektrooniline teavitussüsteem, milles kogutakse, töödeldakse ja edastatakse informatsiooni inimeste seas levivate nakkushaiguste puhangute ja epideemiate kohta, aga ka teavet mürgistuste ja toksiinide kohta, mis võivad mõjutada inimeste, samuti inimtoiduks kasvatatavate loomade ja taimede tervist.
ProMED-mail asutati 1994. aastal.
Lora Row

Lora Row (sündinud 1. septembril 1988 Gabrovos Bulgaarias) on Bulgaaria endine pornonäitleja ja modell.
Elulugu.
Lora Row alustas tööd Barcelonas modellina, kuid läks varsti üle pornole. Tema esimene seksistseen filmiti Brasiilia pornotähe Dunia Montenegro veebilehe tarbeks. Tänu koostööle Loraga siirdus ka Montenegro hispaaniakeelsesse pornotööstusse ning nad töötasid pikka aaega koos, kuni loomingulised lahkhelid koostöö lõpetasid. Lora jätkas bukkake filmimisega veebisaidi putalocura.com jaoks ning tegi ka Euroopa-tuuri, mille järel loobus pornost ja läks tagasi Bulgaariasse.
Row on 165 cm pikk ja kaalub 53 kg.
Nikita Bulgaria

Nikita Bulgaria (kodanikunimega Viktoria Radina; sündinud 1. jaanuaril 1989 Pazardžikis Bulgaarias) on Bulgaaria pornonäitleja.
Bulgaria on 165 cm pikk ja kaalub 53 kg.
Patoo Abraham

Patoo Abraham (sündinud 1966) on Nigeeria prostituut ja seksitöötajate õiguste eest võitlev aktivist, kes pooldab seksitöö legaliseerimist Nigeerias ning prostituutide dekriminaliseerimist. 
2014. aastal juhtis ta Aafrika Seksitöötajate Liitu (African Sex Workers Alliance, ASWA) Nigeerias. Ta on ka naisõiguslaste organisatsiooni Women of Power Initiative (WOPI) president; see on valitsusväline organisatsioon, mis parandab Nigeeria seksitöötajate elu- ja töötingimusi. Ta on korraldanud rea proteste pealinna Lagose tänavail seksitöötajate jõhkra kohtlemise ja nende kaebuste tähelepanuta jätmise vastu.
Felix Reda

Felix Reda (varem Julia Reda; sündinud 30. novembril 1986 Bonnis Saksamaal) on Saksamaa teadlane ja poliitik.
Ta oli aastatel 2014–2019 Euroopa Parlamendi liige, muu hulgas ka Euroopa Roheliste ja Euroopa Vabaliidu fraktsiooni asepresident.
Aastatel 2002–2009 oli ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige ja aastatel 2009–2019 Saksamaa Piraadipartei liige. Ta on ka poliitilise ühenduse Euroopa Noored Piraadid (Young Pirates of Europe) president.
Euroopa Parlamendi liikmena.
2015. aastal esitas ta Euroopa Parlamendi õiguskomisjonile soovitused Euroopa Liidu riikide autorikaitse õigusaktide ühtlustamiseks ja uuendamiseks. Komisjonis hääletati raportisse, mis varem toetas panoraamivabaduse laiendamist, Jean-Marie Cavada algatusel sellele vastupidine, ärilist panoraamivabadust keelav ja mitteärilist panoraamivabadust tauniv parandus.
2019. aastast töötab Felix Reda Harvard Law Schooli juures tegutsevas uurimisasutuses Berkman Klein Center for Internet &amp; Society.
Isiklikku.
26. jaanuaril 2022 teatas Reda, et ta on transsooline ja kasutab edaspidi eesnime Felix.
Tootsi mõis

Tootsi mõis (saksa keeles "Süderhof") oli karjamõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal. 
Esimesed kirjalikud märkmed Tootsi mõisa kohta pärinevad 1790. aasta Viluvere mõisa kaardilt. Mõis paiknes Viluvere valla lõunatipus ning selle lõunapiiriks oli Mustjõgi (Sauga jõe lisajõgi).
Viluvere mõisa juurde rajatud Tootsi karjamõis oli väike põllumajandusmõis, mille toodanguga (teravili, piim ja liha) varustati Pärnu linna. Mõisa maad olid suhteliselt kesised – niisked ja kivised. Mõisahoonetest on tänapäevaks säilinud vaid maakividest lauda varemed, mis ehitati 20. sajandi alguses. Tootsi karjamõis tegutses Pärnu linna rendimõisana kuni 1940. aastani.
Veni creator

"Veni creator" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2006. aastal loodud teos segakoorile ja orelile. Muusikateose pikkus on 3 minutit. 
Teose kandsid esimest korda ette 28. septembril 2006 Saksamaal Fulda katedraalis laulukoor Capella Cathedralis Fulda ja Hans-Jürgen Kaiser (orel), dirigeeris Franz-Peter Huber.
Aarne Valmis

Aarne Valmis (sündinud 14. aprillil 1960) on eesti muusikaprodutsent ja meelelahutusärimees.
Ta on lõpetanud 1978. aastal Tallinna 4. Keskkooli, seejärel Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal ja 1990. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Ta on töötanud Tamsalu kultuurimajas, olnud aastatel 1986–1988 Kadrina EPT komsomolisekretär ja 1988. aastal ELKNÜ Rakvere Rajooni Komitee II sekretär.
Aarne Valmis on olnud ansamblite Jam (1994–2005), Push Up, Smilers ja All Stars ning Eda-Ines Etti mänedžer. 1997. aastast on ta OÜ Hitivabrik omanik ja juht, 2005. aastast Vana Baskini Teatri majandusdirektor. Ta on üks roheliste rattaretke korraldajaid.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Veronika Valmis.
Vater unser

"Vater unser" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2005. aastal loodud teos sopranile ja klaverile. Muusikateose pikkus on 3 minutit. 
Teose kandsid esimest korda ette 11. juulil 2005 Austrias Ossiachis Johannes Forster (sopran) ja Arvo Pärt (klaver).
Variatsioonid Ariinuška tervenemise puhul

"Variatsioonid Ariinuška tervenemise puhul" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal loodud teos klaverile. Muusikateose pikkus on 4 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 16. novembril 1977 Tallinnas Estonia kontserdisaalis (Rein Rannap).
Trivium

"Trivium" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1976. aastal loodud teos orelile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Rolf Uusväli 27. oktoobril 1976 Tallinnas Estonia kontserdisaalis.
Okmok

Okmok on tegevvulkaan USA loodeosas Umnaki saarel. Vulkaani kõrgus on 1073 m. Okmok koosneb basaldist, laavavoolude keskmine kiirus on 8 m/s. 
Viimase 30 aasta jooksul on vulkaan pursanud kaks korda – 1992. ja 2008. aastal. Viimane purse algas 12. juulil 2008 ilma hoiatuseta, tuhapilv tõusis õhku 15 000 m kõrgusele. Vulkaanipurse lõppes augustis 2008.
Trisagion (Pärt)

"Trisagion" (originaalpealkiri "Introductory Prayers") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1992. aastal loodud teos keelpilliorkestrile. Teos on pühendatud Ilomantsi Prohvet Eliase kogudusele selle 500. aastapäevaks. Muusikateose pikkus on 12 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Ensemble XXI (dirigent Lygia O'Riordan) 18. juulil 1992 Soomes Ilomantsis.
Triodion

"Triodion" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1998. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 15 minutit.
Teose osad on järgmised:
Teose kandis esimest korda ette 30. aprillil 1998 Londonis Westminster Abbeys Lancing Chapel Choir (dirigent Nicholas Cox).
Mors

Mors ehk Morsø on väike saar Taanis Limfjordeni väinas. Selle pindala on 367,7 km² ja rahvaarv 2010. aasta 1. jaanuari seisuga oli 21 800 inimest. Saare keskasula on Nykøbing Mors. Geoloogilise ehituse poolest on Mors ainulaadne saar, see on tuntud oma diatomiidivarude poolest.
Elanike arv saarel:
Tribute to Caesar

"Tribute to Caesar" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1997. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 18. oktoobril 1997 Rootsis Karlstadi katedraalis Erik Westberg Vocal Ensemble.
These Words ...

"These Words ..." on eesti helilooja Arvo Pärdi 2008. aastal loodud teos kammerorkestrile. Muusikateose pikkus on 10–15 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 22. mail 2008 Kopenhaagenis Taani Raadio kontserdisaalis Taani Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Tõnu Kaljuste).
Te Deum (Pärt)

"Te Deum" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1985. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Alfred Schleele. Muusikateose pikkus on 30 minutit. 
Teose kandsid esimest korda ette 19. oktoobril 1985 Saksamaal Kölnis Kölni Raadio koor ja orkester (dirigent Dennis Russell Davies).
Tabula rasa (Pärt)

"Tabula rasa" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal loodud kontsert kahele viiulile, ettevalmistatud klaverile ja kammerorkestrile. Muusikateose pikkus on 27 minutit. Teos on pühendatud Leedu Kammerorkestri asutajale ja dirigendile Saulius Sondeckisele.
Teose esiettekanne oli 30. septembril 1977 Tallinnas, selle esitasid Gidon Kremer (viiul), Tatjana Grindenko (viiul), Alfred Schnittke (klaver) ja RAT Estonia Kammerorkester (dirigent Eri Klas). Samal aastal kõlas teos esimest korda ka väljaspool Nõukogude Liitu, kui Leedu Kammerorkester ja Saulius Sondeckis esitasid seda ringreisil Saksamaal ja Austrias.
"Tabula rasa" salvestas Manfred Eicheri plaadifirma ECM Records 1984. aastal sarjas "New Series". See oli ECM Rocordsi esimene Pärdi muusikaga plaat. Plaadil kõlab Kölni Lääne-Saksa Raadio salvestus Bonnis aset leidnud "Tabula rasa" ettekandest. See esitus on saanud teose kõlapildi etaloniks. Esitajad: Gidon Kremer (viiul), Tatjana Grindenko (viiul), Alfred Schnittke (klaver), Leedu Kammerorkester (dirigent Saulius Sondeckis).
Simmias Teebast

Simmias Teebast (kreeka Σιμμίας; 5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Sokratese lähikondlane, kes oli pärit Teeba linnast Boiootias. Simmias on peamiselt tuntud Platoni teoste läbi, kus teda on põgusalt nimetatud XIII kirjas, "Phaidroses" ja "Kritonis" ning on koos oma Teeba kaaslase Kebesega Sokratese vestluspartner "Phaidonis". 
Kuigi väidetavasti Simmias kirjutas palju, nimelt Diogenes Laertios loetleb oma teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Simmiasele pühendatud lühikeses peatükis koguni 23 dialoogi ja Sokrates viitab Platoni dialoogis "Phaidros" Simmiase produktiivsusele, siis ei ole tema teosed säilinud ning tema õpetustest pole kuigi palju teada. Simmiase õpetuse ja dialoogide sisu kohta võib teha oletusi Platoni dialoogi "Phaidoni" arutlustele tuginedes, kuid selles kontekstis on raske eristada Simmiase enda tegelikke väiteid ning Platoni kirjanduslikke täiendusi.
Platoni dialoogis "Kriton" on väidetud, et Simmias ja Kebes soovisid tasuda tarviliku summa Sokratese vangistusest vabastamiseks..
Laul armastatule

"Laul armastatule" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1972. aastal loodud kantaat koorile ja orkestrile. Teose sõnade autor on Gruusia keskaja kirjanik Šotha Rusthaveli.
Raul Vicente Zafra

Raul Vicente Zafra, ka Raul Vicente, (sündinud 23. novembril 1979) on Hispaania päritolu Eesti arvutiteadlane ja neuroteadlane.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 2001. aastal ülikooli bakalaureusekraadiga füüsikas ja kaitses 2006. aastal Palma de Mallorcas Baleaari Saarte Ülikoolis doktoritöö füüsikas. 2007. aastal pälvis Vicente oma doktoritöö eest Euroopa Füüsikaseltsi aastaauhinna.
2006. aastast töötas ta järeldoktorina Max Plancki Aju-uuringute Instituuti Frankfurdis.
2012. aastal külastas ta professor Talis Bachmanni laborit Tallinnas, kus osales seminaril ja andis konsultatsioone teadvuse neuronaalsete korrelaatide ja arvutusliku modelleerimise teemal.
2013. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli arvutiteaduse instituudis: algul bioinformaatika vanemteadurina, 2014. aastast arvutusliku neuroteaduse vanemteadurina ning 2016. aastast andmeteaduse professorina.
2013. aastal loodi instituudi juures Tartu Ülikooli arvutusliku neuroteaduse uurimisgrupp. Vicente määrati seda juhtima. 2016. aastast on ta Tartu Ülikooli arvutiteaduse instituudi andmeteaduse professor ja 2013. aastal instituudi juurde loodud arvutusliku neuroteaduse uurimisgrupi juht. Tema peamised uurimisvaldkonnad on arvutuslik neuroteadus, arvutiteadus, arvutusmeetodid ja automaatjuhtimisteooria.
Ta oli 2016. aasta detsembris lõppenud projekti, mis käsitles mälutekke sünaptiliste protsesside uurimist biofüüsikalise mudeldamise ja kõrgetasemelise masinõppe abil, vastutav täitja.
Doktoritööde juhendamine.
Vicente juhendab (2017. aasta juuli seisuga) nelja doktoranti: Ardi Tampuud (doktoritöö teema: "Visuaalse informatsioonitöötluse uurimine taalamuses ja ajukoores kasutades biofüüsilist mudeldamist"), Ilja Kuzovkinit ("Masinõpe meetodid aju andmete analüüsis ja aju-arvuti liidese arendamises"), Kristjan Korjust ("Multidimensionaalsete elektroentsefalograafi (EEG) andmete analüüs masinõppe meetoditega") ja Tambet Matiisenit ("Õpitud tunnuste tekkimise uurimine mitmekihilistes närvivõrkudes").
Viktor Turp

Viktor Turp (28. veebruar 1905 Aidu vald, Viljandimaa – 19. oktoober 1989 Tallinn) oli eesti maalikunstnik ja karikaturist.
Elukäik.
Turp õppis Viru-Jaagupi kihelkonnakoolis ja 1919. aastast Rakvere Õpetajate Seminaris, kus tema joonistusõpetaja oli Eduard Ole. Ta lõpetas Rakvere Õpetajate Seminari 1924. aastal ning töötas õpetajana Nõmme, Vääna ja Kernu algkoolis, samal ajal jätkas õpinguid vabakuulajana 1924–1925 Riigi Kunsttööstuskoolis kujur Jaan Koorti juures. Jaan Koort soovitas tal maalida ja Turp läks edasi õppima Tartusse Kõrgemasse Kunstikooli Pallas joonistusõpetajate kursustele, kust sai 1929. aastal kutsetunnistuse ja astus kaitseväkke. 
Pärast sõjaväeteenistust 1931. aastal töötas Viktor Turp õpetajana Seli-Hagudi, Alu algkoolis, Paldiski ühisgümnaasiumis ja Rahumäe algkoolis 1937–1944. 1937. aastal sai temast Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu liige. 1944–1946 töötas Tallinna 10. Keskkoolis. Aastatel 1946–1960 töötas ta Eesti NSV Kaubandusministeeriumi reklaamibüroo dekooriateljee kunstnikuna.
Viktor Turp on maetud Aegviidu Vanale kalmistule.
Looming.
Alates 1931. aastast olid Kunsti Sihtkapitali näitustel tema tööd üleval. Osalenud oma töödega Eesti Kujutavate Kunstide Keskühingu näitustest ning eesti kunsti esindusnäitusest 1937. aastal Kaunases ja Riias. 1938 käis ta Soomes, Saksamaal, Hollandis, Belgias ja Prantsusmaal täiendusreisil. Turp viljeles olustiku- ("Rehetoas", 1963, EKM), portree- ("Abikaasa portree" 1938, erakogu) ja maastikumaali. 
Tellimustööna tegi ta Türi Keskkoolile "Kalevipoja"-teemalise kolmikmaali (1937) ja Kehra Keskkoolile pannoo "Kalevi tulek" (1938; mõlemad temperatehnikas). 
Turp sai 1939. aastal talurahvaaineliste teoste kavandite võistlusel I auhinna ("Mahtra meeste kogunemise" eest). Viktor Turp on teinud ka eksliibriseid ja joonistanud karikatuure.
1975. aastal toimus Tallinna Kunstihoones Viktor Turpi isikunäitus „50 aastat sule, pintsli ja meisliga“, kus olid välja pandud nii tema maalid, karikatuurid, skulptuurid, graafikajoonised kui ka linoollõiked.
Jakovlev Jak-9

Jakovlev Jak-9 (vene keeles "Як-9") oli NSV Liidu hävituslennuk.
1942. aasta detsembris rindele jõudnud Jak-9 sai Jakovlevi konstrueerimisbüroo arvukaimaks hävituslennukiks. Ehitati 16 769 lennukit Jak-9 paljudes modifikatsioonides. 
Jak-9 konstruktsiooni aluseks sai Jak-7B, mille tiiva puidust kandekonstruktsioon asendati metall-konstruktsiooniga. Seda võimaldas Ameerika Ühendriikidest abi korras täiendavalt saadud duralumiinium. Selle tagajärjel vähenes lennuki kaal 135 kg võrra. Tiivaulatust vähendati veidi, seniselt 10 meetrilt 9,74 meetrini. Võib arvata, et tiiva laiust lisati ligi 3 cm võrra, sest tiiva pindala jäi samaks – 17,15 m2. 
1943. aasta lõpul pandi lennukile peale 1650-hobujõuline mootor VK-107A. Lennuk sai tähiseks Jak-9U ja tehasekatsetustel olevat see saavutanud kiiruse 700 km/h. Lennukit ehitati suurseeriana, rindeoludes ei arendanud Jak-9 mootor sellist võimsust nagu ette nähtud, lennuki kiirus jäi ka välispinna halva viimistluskvaliteedi tõttu lubatust tublisti allapoole. 
Levinumalt oli Jak-9 relvastuses läbi propelleri reduktorivõlli tulistav 20 mm automaatkahur ŠVAK ja 2 tiivas asuvat 12,7 mm UBS kuulipildujat.
1943. aastal valmistati Moskva kaitseks suures kõrguses lendava kõrgusmootoriga M-105PD hävituslennuk Jak-9PD, mille lennulagi küündis 13,1–13,5 km-ni. Selle lennuki tiivaulatust suurendati 1m võrra ja kogu lennuki kaalu kergendati mitmesuguste võtetega. Sama aasta juulis tõrjus Punaarmee piloot Jak-9PD-ga Moskva taevast minema Saksa kõrgusluurelennuki Ju-86 R-1. 
1944. aastal ehitati kütusepaake lisades kaks suure lennukaugusega hävituslennuki modifikatsiooni, neist Jak-9D lennukaugusega 1330 km ja Jak-9DD koguni 1800 km. 
Üks tuntumaid Jak-9 piloote oli NSV Liidu diktaatori Jossif Stalini poeg, lennuväe polkovnik (hiljem kindralleitnant) Vassili Stalin.
Summa (Pärt)

"Summa" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 5-6 minutit. Teosest on Pärt hiljem (näiteks 1991) teinud mitu versiooni.
Stabat Mater (Pärt)

"Stabat Mater" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1985. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 20–25 minutit. 
Teos kanti esimest korda ette Viini kontserdimajas Austrias 30. oktoobril 1985.
Sonatiinid (Pärt)

"Sonatiinid" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1958. aastal ("Sonatiin nr 1" ehk "Opus 1") ja 1959. aastal ("Sonatiin nr 2" ehk "Opus 2") loodud teosed (sonatiinid) klaverile. Mõlemad sonatiinid on pühendatud professor Bruno Lukile. Mõlema sonatiini pikkus on 6 minutit.
Solfedžo (Pärt)

"Solfedžo" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1963. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 5-6 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Koorijuhtide Segakoor (dirigent Arvo Ratassepp) Estonia kontserdisaalis 6. jaanuaril 1987.
Silouans Song

"Silouans Song" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1991. aastal loodud teos keelpilliorkestrile. Muusikateose pikkus on 5-6 minutit.
Teose kandis esimest korda ette Siljani Kammerorkester (dirigent Karl-Ove Mannberg) 4. juulil 1991 Rättvikis Rootsis.
Silhouette (Pärt)

"Silhouette" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2009. aastal loodud teos kammerorkestrile. Teose tellija oli Orchestre de Paris ja see on austusavaldus Gustave Eiffelile (prantsuse "Hommage à Gustave Eiffel"). Muusikateose pikkus on 7 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Orchestre de Paris (dirigent Paavo Järvi) Pariisis 4. novembril 2010.
Psalom

"Psalom" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1985. aastal loodud teos keelpilliorkestrile. Muusikateose pikkus on 4–7 minutit.
Darf ich ...

"Darf ich ..." on eesti helilooja Arvo Pärdi 1995. aastal (teine versioon 1999. aastal) loodud teos. Muusikateose pikkus on kolm minutit. 
Teos kanti esimest korda ette 8. augustil 1995 Menuhini muusikafestivalilGstaadis Šveitsis.
Georgica

"Georgica" on Vergiliuse teos.
See on neljast raamatust koosnev didaktiline poeem põlluharimisest, mille Vergilius kirjutas ajavahemikus 37–29 eKr.
I-16

I-16 oli Nõukogude Liidu esimene seeriatootmises olnud vabaltkandva alltiivaga, sissetõmmatava telikuga monoplaan hävituslennuk.
Selle peakonstruktor oli Nikolai Polikarpov. Lennuki puitkonstruktsiooniga monokok-kere spoonikihtidest vineerkate oli kokku liimitud nii, et kere esiosas oli vineeri paksus 4 mm ja sabaosas 2,5 mm. Mootoriks oli esialgu vana äraproovitud tähtmootor M-22, mis oli jõuseadmeks I-5 seerialennukeil. Selle mootori 480 hj andsid monoplaanile maapinna lähedal kiiruseks 359 km/h ja 3 km kõrgusel 325 km/h. Seerialennukina sai I-16 peale võimsama mootori, alates 700 hj 1934. aastal ja lõpetades 930 hj 1939. aastal.
1940. aastani ehitati 9450 I-16, mis moodustasid valdava osa hävituslennukitest, millega NSV Liit teise maamasõja algul võitlusesse astus. Enamik I-16 hävis Saksamaa rünnaku käigus kohe sõja algul. Säilinud hävituslennukid I-16 olid kasutusel kuni 1943. aastani, siis lammutati needki relvastusest mahavõetuna pilbasteks ja kasutati kütteks. Lennuki tähistuses olev I tulenes vene keelest 'Istrebitel ("истребитель" – hävitaja). Seda tüüpi lennukiga lendas ka Jossif Stalini poeg Vassili Stalin.
Diagrammid (Pärt)

"Diagrammid" (ka "Opus 11") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1964. aastal loodud teos klaverile. Muusikateose pikkus on 4 minutit. Teose kandis esimest korda ette 1964. aasta oktoobris Tartus Mart Lille (klaver).
Jean-Marie Cavada

Jean-Marie Cavada (sündinud 24. veebruaril 1940 Épinalis Vosgesi departemangus Prantsusmaal) on Prantsuse poliitik, Euroopa Parlamendi liige (20. juulist 2004) Île-de-France'i ringkonnast, endine ajakirjanik. 3. detsembrist 2011 on ta Euroopa Liikumise Prantsuse haru president.
Cavada kuulus endisse Prantsuse Demokraatia Liitu, mis oli osa ALDEst. Edela-Prantsusmaa saadikuna Euroopa Parlamendis asus ta juhtima europarlamendi inimõiguste, justiits- ja siseasjade komiteed; ta on ka asendusliige majandus- ja rahanduskomitees ning kuulus ELi-Rumeenia ühisesse parlamendikomiteesse 2004–2009.
Pärast Prantsuse Demokraatliku Liikumise (MoDem) sündi, mis asendas Prantsuse Demokraatia Liidu, asutas ta omaenda partei Kodanikuliit Demokraatia Eest Euroopas. 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel oli ta presidentaalse enamusega Uue Tsentri (UMP/NC/LGM) nimekirjas kolmas liige. Ta kuulub ALDE fraktsiooni. 
2015. aastal tegi Cavada ettepaneku piirata Euroopa Liidu riikides panoraamivabadust, esitades sellekohase paranduse Euroopa Piraadipartei esindaja Julia Reda raportisse, mis varem toetas panoraamivabaduse laiendamist. Parandust kommenteeris ta oma blogis, kirjutades: "Võitlus, mida tänaseks juhib Pr. Reda, teeseldes vaba ligipääsu kaitsmist avalikus omandis olevatele teostele nende kasutajate huvides, toimub tegelikult eelkõige selle nimel, et lubada Ameerika monopolidel nagu Facebook või ka Wikimedia, pääseda loojatele autoriõiguse eest tasu maksmisest."
José Giménez

José María Giménez de Vargas (sündinud 20. jaanuaril 1995 Toledos) on Uruguay jalgpallur. Ta mängib Uruguay rahvuskoondises ja Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético keskkaitsjana.
Giménez alustas klubikarjääri Uruguay kõrgliiga klubis Danubio. 2013. aasta aprillis suundus ta Hispaania kõrgliiga klubisse Madridi Atlético, kellega sõlmis lepingu viieks aastaks. Debüüdi tegi ta klubis 14. septembril liigamängus Almeríaga. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 6. detsembril 2014 Elche vastu.
Koondisekarjäär.
Giménez mängis 2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus finaalis kaotati Prantsusmaale. Debüüdi Uruguay rahvuskoondises tegi ta 2014. aasta maailmameistrivõistluste valikmängus 10. septembril 2013 Colombiaga. Ta mängis 2014. aasta maailmameistrivõistlustel kahes alagrupimängus ja kaheksandikfinaalis.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 8. septembril 2014 sõprusmängus Lõuna-Koreaga.
2015. aasta Copa América viimases alagrupimängus lõi ta värava Paraguay vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 15. juunil lõi ta lõpuminutitel värava Egiptuse vastu, tuues Uruguayle 1:0 võidu.
2019. aasta Copa Américal valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.
Raivo Kaer

Raivo Kaer (4. aprill 1981 Rae vald – 2. juuli 2016 Pariis ) oli eesti ettevõtja.
Kaer korraldas 2000. aastal Rakveres tormiohvrite heaks kontserdi, kuid jättis esinejatele lubatud tasu maksmata. Õhtulehe hinnangul sai ta sellega "kurikuulsaks".
2007. aastal korraldas Raivo Kaer Tallinnas geiparaadi, kus varem välja reklaamitud muusikud ei esinenud.
Olles sattunud politsei uurimisorbiiti seoses alaealiste teenuseid pakkuva eskortfirma pidamisega, lahkus Kaer Eestist ning viibis Prantsusmaal. 
Pariisis enda sõnul seitse kuud kodutuna elanud Kaer avaldas 2014. aastal kirjastuse Hea Tegu raamatu "Varjatud elu", mille Harju maakohus käskis muusik Mart Sanderi hagi alusel müügilt kõrvaldada. Kohus kohustas Kaera lõpetama Mart Sanderit puudutava info levitamise "mistahes kujul ja kanalites", tunnistades raamatus toodud andmed ebaõigeteks. Kaer keeldus maksmast Sanderile põhjustatud mittevaralise kahju eest kohtus välja mõistetud 4000 eurot ning avaldas raamatu muudetud kujul 2015. aastal kirjastuses Kentaur pealkirja "Suurem kui elu" all.
MVA-MERS-S

 
MVA-MERS-S on lähis-Ida ägeda respiratoorse sündroomi kandidaatvaktsiin, mille töötas välja Sutteri töörühm koos kolleegidega Marburgi ülikoolist ja Rotterdamis asuvast Erasmuse meditsiinikeskusest.
MVA-MERS-S baseerub "Modified Vaccinia virus Ankara"'l (MVA) - vaktsiinia viirus nõrgestatud vaktsiinil (kanaembrüo fibroblastrakkudel (CEF)), mis arvatakse toimivat MERS-CoVide immunogeense antigeenina millel on võimekus võõrvalke sünteesida.
Selles kandidaatvaktsiinis kasutasid uurijad MERS-CoVile spetsiifilist "spike glycoprotein"'i ("protein S") (Si S1 vahendab seondumist DPP4-ga). Kui rakud neid valke ekspresseerivad siis peaksid need muutuma immuunsüsteemi rakkudele tunnistatavateks ja võimalik et annavad ka lisastimulatsiooni antikehade tootmiseks ja T-rakkude aktivatsiooniks.
Esialgsed tulemused näitavad, et MVA-MERS-S indutseerib hiiremudelis (hiiri oli eelnevalt geneetiliselt igati sobivaks muundatud) immuunsuse MERS-CoVi vastu.
Vaktsineeritud laborihiirte organism tootis suurtes kogustes MERS-CoVi neutraliseerivaid antikehi. MVA-MERS-S on valmis kliinilisteks testideks inimkatsealustel.
Veok

Veok, ka veovahend (ingl. k. "cargo vehicle)" on jõuallikaga iseliikuv sõiduk, millel on laadimisosa ehk koormaruum või veoplatvorm ja/või mis veab veoühikuid. Veovahendiks võivad olla veoauto, vedukauto (sadulauto), vedukauto koos poolhaagisega, veoauto täishaagisega jms. Veovahend koosneb kahest funktsionaalsest osast – iseliikuvast tehnilisest osast ja laadimisosast. 
Vastavalt sellele, kas veok veab kaupa oma raamile ehitatud platvormil, kastis või kaubaruumis (furgoonis), osaliselt raamile toetatuna poolhaagisega ja/või järelveetava täishaagisega, liigitatakse need omakorda veoautodeks ja vedukautodeks.
Roberto Firmino

Roberto Firmino Barbosa de Oliveira (sündinud 2. oktoobril 1991 Maceiós) on Brasiilia jalgpallur. Ta mängib Brasiilia rahvuskoondises ja Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Ahli ründaja või äärepoolkaitsjana.
2018. aastal valiti ta parimaks Euroopas mängivaks Brasiilia jalgpalluriks.
Klubikarjäär.
Firmino alustas klubikarjääri Brasiilia esiliiga klubis Figueirense. 2010. aasta detsembris suundus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse Hoffenheim.
2015. aasta juunis suundus ta Inglismaa klubisse Liverpool. Liverpool maksis Firmino eest 29 miljonit naela, mis oli klubi ajaloo suuruselt teine ost.
Hooajal 2018–19 võitis ta Liverpooliga Meistrite Liiga. Järgmisel hooajal tuli ta Liverpooliga Inglismaa meistriks.
Suvel 2023 tema leping Liverpooliga lõppes ning ta siirdus Saudi Araabia klubisse Al Ahli.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 12. novembril 2014 sõprusmängus Türgiga, pääsedes mängu vahetusest. 18. novembril lõi ta teises sõprusmängus Austriaga esimese värava rahvuskoondises.
2015. aasta Copa América viimases alagrupimängus lõi ta värava Venezuela vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Mehhiko vastu.
2019. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América. Firmino lõi turniiril kaks väravat.
Õmblemine

Õmblemine on esemete kinnitamine või ühendamine pistetega, mis tehakse õmblusnõela ja niidi (lõnga, nööri vms) abil.
Õmblemine on üks vanimaid tekstiilitöö liike. Enne ketruse ja kangakudumise leiutamist õmblesid kiviaja inimesed Euroopas ja Aasias loomanahast rõivaid, kasutades luust, sarvest või elevandiluust nõelu ja mitmesugust loomset päritolu "niiti" (kõõlused, sooled, veresooned).
Tuhandeid aastaid õmmeldi vaid käsitsi. Õmblusmasin leiutati 19. sajandil. 20. sajandil sai alguse õmmeldud esemete masstootmine, kuid käsitsi õmblemist praktiseeritakse siiski ikkagi kõikjal maailmas. Oskuslik käsitsi õmblemine on au sees kvaliteetsete ja isikupäraste esemete valmistamisel ning tekstiilikunstnike ja käsitööharrastajate loomingulise väljundina.
Tainas

Tainas (varasem eelistermin taigen) on kokanduses paks vormitav segu jahust ja vedelikust (vesi, piim, muna vms). 
Tainas võib vastavalt retseptile sisaldada ka mitmesuguseid muid toiduaineid (nt soola, suhkrut, pärmi, rasva). Jahu on enamasti teraviljajahu, kuid kasutatakse ka kaunviljadest vm jahvatatud jahu.
Taina valmistamine ja vormimine kuulub paljude küpsetiste, näiteks leiva, saia, pirukate, küpsiste, kookide, pasta, pitsa jne valmistamisprotsessi.
Tainas tehakse enamasti keskmise konsistentsiga, kuid mõnda liiki küpsetiste (nt pannkookide ja vahvlite) tainas võib olla ka üsna vedel.
Leiva, saia, pirukate ja kookide puhul valatakse tainas vormi, küpsiste puhul võidakse tainas rullida ning küpsisevormidega sealt soovitud kujundid välja lõigata. Pasta valmistamiseks kasutatakse spetsiaalseid masinaid, mille vormimisavadest tainas läbi surutakse.
Partita

"Partita" (ka "Partiita") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1958. aastal loodud teos klaverile. Muusikateose pikkus on 8 minutit.
Teos koosneb neljast osast: 
Teose kandis esimest korda ette 11. veebruaril 1959 Tallinnas Estonia kontserdisaalis Bruno Lukk (klaver).
Meie aed

"Meie aed" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1959. aastal loodud kantaat lastekoorile ja orkestrile. Sõnad kirjutas Eno Raud. Muusikateose pikkus on 10–15 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 25. detsembril 1959 Estonia kontserdisaalis Lastekoor Ellerhein ja Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Roman Matsov).
Nekroloog (Pärt)

"Nekroloog" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1960. aastal loodud teos orkestrile. Muusikateose pikkus on 10 minutit. Teose kandis esimest korda ette 1961. aasta märtsis Moskvas Moskva Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Roman Matsov).
Perpetuum mobile (Pärt)

"Perpetuum mobile" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1963. aastal loodud teos sümfooniaorkestrile. Teos on pühendatud Luigi Nonole. Muusikateose pikkus on 5-6 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 13. detsembril 1963 Tallinnas Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi).
Jeremy Brett

Jeremy Brett (sünninimi Peter Jeremy William Huggins; 3. november 1933 – 12. september 1995) oli inglise teatri-, tele- ja filminäitleja. Ta on tuntud eelkõige Sherlock Holmesina neljast telesarjast aastatel 1984–1994 (kokku 41 jagu). Brett olevat öelnud: "Holmes on raske osa – raskem kui Hamlet või Macbeth".
Isiklikku.
Tal oli kolm vanemat venda: John, Patrick ja Michael. Näitleja Martin Clunes on ta nõbu. Tal oli düsleksia ja bipolaarne häire. Ta oli biseksuaalne. 
Abiellus 24. mail 1958 näitleja Anna Masseyga (Raymond Massey tütar), nende poeg David Huggins sündis 1959. Nad lahutasid 22. novembril 1962. 2006. aastal avaldas Anna Massey autobiograafia „ Telling Some Tales” , milles ta kirjeldas ka oma ebaõnnestunud abielu (1958–1962) Jeremy Brettiga , arutades mehe võitlust bipolaarse häirega . Brett ja Massey lahutasid 22. novembril 1962 pärast seda, kui Massey väitel jättis mees ta mehe pärast maha.
Aastatel 1969–1976 oli Brett suhetes näitlejate Gary Bondi ja Paul Shenariga. Aastatel 1976–1985 oli Brett abielus Joan Sullivan Wilsoniga kuni tolle surmani.
1986. aasta teisel poolel näitas Brett metsikuid meeleolumuutusi, mis ajasid ärevile tema perekonda ja sõpru, kes veensid teda maniakaalse depressiooni (tuntud ka kui bipolaarse häire) diagnoosi ja ravi otsima .  Brettile kirjutati selle seisundi vastu võitlemiseks välja liitiumitabletid . Ta kahtlustas, et ta ei saa kunagi terveks ja peab oma haigusega elama, oma häire tunnuseid otsima ja siis sellega tegelema.  Ta tahtis tööle naasta ja taas Holmesi mängida.
"Esimene episood, mis ilmus pärast tema lahkumist, oli 1987. aastal filmi "The Sign of Four"" kahetunnine adaptsioon. Sellest ajast alates muutusid Bretti välimuse ja käitumise muutused sarja arenedes aeglaselt märgatavamaks. Üks liitiumtablettide kõrvaltoimeid oli vedelikupeetus; Brett võttis kaalus juurde ja säilitas vett. Ka narkootikumid pidurdasid teda.  Edward Hardwicke'i sõnul suitsetas Brett kuni 60 sigaretti päevas, mis "ei aidanud tema tervist".  Tal olid ka südameprobleemid. Tema süda oli kaks korda tavalisest suurem ;  tal oli hingamisraskusi ja ta vajas võtteplatsil hapnikumaski. "Aga, kullakesed, show peab jätkuma," oli tema ainus kommentaar. 
Oma elu viimasel kümnendil raviti Brett oma bipolaarsuse tõttu mitu korda haiglas ning tema tervis ja välimus halvenesid nähtavalt, kui ta lõpetas "Sherlock Holmesi" sarja hilisemad osad. Ühel hetkel, finaalseeria ajal, kukkus Brett võtteplatsil kokku. [ "Vajalik tsitaat" ] Viimastel eluaastatel rääkis ta haigusest avameelselt, julgustades inimesi selle sümptomeid ära tundma ja abi otsima.
August Kiiss

August Kiiss (20. mai 1882 Alatskivi – 15. juuni 1965 Woonsocket, Providence, Rhode Island, USA) oli eesti muusikaõpetaja ja helilooja. 
Tema õpilane oli Eduard Tubin. 
Kiiss lõi 1931. aastal mugandatud sõnadega versiooni laulule "Mutionu pidu", lühendades ühtlasi selle teksti 18 salmilt kuuele. Kiissi versioon on ka tänapäeval tuntum ja laialt kasutatav. Ta oli ka laulu esimese viisi autor. 
Samuti on ta loonud populaarse lastelaulu “Koduke” (Mu koduke on tilluke, kuid ta on armas minule).
Sergei Lepmets

Sergei Lepmets (sündinud 5. aprillil 1987 Tallinnas) on Eesti endine jalgpallur (väravavaht). Ta mängis viimati Eesti Premium liiga klubis Nõmme Kalju. 2022. aastast elab ja töötab ta treenerina Venemaal Novgorodis.
Klubikarjäär.
Juulis 2014 liitus ta Soome tugevuselt kolmanda liiga klubiga FC Hämeenlinna, kus ta sai kirja viis täismängu.
Septembris 2014 liitus ta Eesti II liiga klubiga Türi Ganvix JK.
2016. aasta hooaja eel liitus Lepmets Tallinna FC Levadiaga.
2020. aasta maikuus teatas koroonakriisi ajal jalgpalli kõrvalt muud tööd teinud Lepmets profikarjääri lõpetamisest.
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Lepmets 30. mail 2018 Balti turniiril 2:0 võidumängus Leedu vastu.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 21. juuni 2018"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 30. mai 2018"
Martin Remmelg

Martin Remmelg (sündinud 23. detsembril 1989 Kärdlas) on eesti laskesuusataja. Ta on kuulunud Eesti laskesuusatamiskoondisse.
Nõo raamatukogu

Nõo raamatukogu on rahvaraamatukogu Nõo vallas Tartu maakonnas. Raamatukogu asub Nõo vallamajas aadressil Voika 23. Raamatukogu harukogud asuvad Lukel ja Nõgiarus.
Samas majas asub ka Nõo Noortekeskus. Varem asus seal ka Nõo koduloomuuseum.
Raamatukogu kasutab e-kataloogi URRAM.
Johann George Tromlitz

Johann George Tromlitz (8. november 1725 Reinsdorf – 4. veebruar 1805 Leipzig) oli saksa flötist, helilooja, muusikateoreetik ja pillimeister. Ta oli 18. sajandi lõpus üks silmapaistvamaid flöödivirtuoose ning andis olulise panuse nii flöödimängu tehnikasse kui ka flöödi kui muusikainstrumendi arengusse.
Tromlitz töötas välja mitmeid täiustusi põikflöödile, sh mehhanismi arendused ja uued klahvisüsteemid, mille eesmärk oli parandada mängumugavust ja intonatsiooni. Ta kirjutas ka mõjuka flöödiõpiku "Ausführlicher und gründlicher Unterricht die Flöte zu spielen" (1791), mis oli oma aja üks põhjalikumaid teoseid flöödimängu õpetamisest ja esteetikast.
Tema loomingusse kuuluvad peamiselt teosed flöödile: sooloteosed, duod, kammermuusika ja kontserdid. 
Tromlitz tegutses suure osa oma elust Leipzigis, kus ta oli hinnatud esineja ja õpetaja.
Tromlitzi lapselapsed olid pianist Clara Schumann ja helilooja Woldemar Bargiel.
Vladimir Kunitsõn

Vladimir Kunitsõn (sündinud 13. juulil 1987 Tallinnas) on Eesti allveesportlane ja treener.
2013. aastal sai poiujumises maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Ta on 2005–2015 Eesti meistrivõistlustel võitnud kiirusaladel 7 ja allveeorienteerumises 37 kulda, sealhulgas tulnud 9 korda (2005–2013) mitmevõistluses Eesti meistriks. 
2005-2007 ja 2009-2014 valiti ta aasta parimaks allveeorienteerujaks.
Illa Raudik

Illa Raudik (sündinud 10. jaanuaril 1944 Vastseliinas) on Eesti allveesportlane.
Ta lõpetas 1963. aastal Vändra Keskkooli.
1973. aastal võitis ta maailmameistrivõistlustel allveeorienteerumises 2 kuld- ja 2 hõbemedalit.
1968–1975 tuli ta 13 korda kiirusaladel ja 12 korda allveeorienteerumises Eesti NSV meistriks, sealhulgas 4 korda (1970, 1972, 1974, 1975) absoluutseks meistriks.
Luke raamatukogu

Luke raamatukogu on rahvaraamatukogu Lukel Nõo vallas Tartu maakonnas. Raamatukogu asub aadressil Vanajärve 2.
Raamatukogu kasutab e-kataloogi URRAM.
Ulila raamatukogu

Ulila raamatukogu on rahvaraamatukogu Elva vallas Tartu maakonnas. Raamatukogu asub endise Ulila põhikooli ruumides aadressil Pargi 1.
Raamatukogu kasutab e-kataloogi URRAM.
Kvintetiino

"Kvintetiino" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1964. aastal loodud teos puhkpillikvintetile. Muusikateose pikkus on 5 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 1964. aastal Tallinnas Eesti NSV Riikliku Filharmoonia puhkpillikvintett.
Kollaaž teemal B-A-C-H

"Kollaaž teemal B-A-C-H" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1964. aastal loodud teos kammerorkestrile. Muusikateose pikkus on 8 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Tallinna Kammerorkester (dirigent Eri Klas) 4. novembril 1964 Tallinnas Estonia kontserdisaalis.
Viies elevant

"Viies elevant" on Terry Pratchetti 24. Kettamaailma romaan ja viies romaan, mis räägib Ankh-Morpoki linnavahtkonnast. Raamatus tutvustatakse klakse ehk Kettal sidepidamiseks kasutatavat semaforisüsteemi.
Sisu.
Ankh-Morpoki hertsog ja linnavahtkonna komandör Sam Vimes saadetakse Ankh-Morpoki suursaadikuna Überwaldi, kus on aset leidmas päkapikkude Alumise Kuninga kroonimine. Vimesi teadmata suundub isiklikel põhjustel sinna ka Angua ja teda koos rääkiva koera Gaspode abil jälitav kapten Porgand. Kui Vimes saabub Überwaldi, avastab ta, et tema eelkäija on teadmata kadunud, ja Kivikook, mis on Alumise Kuninga kroonimisel väga oluline, on varastatud. Vimes saab teada, et libahundid plaanivad mässu, ja kui lahendust kiiresti ei leita, on Überwald kaose äärel.
Samal ajal suudab Ankh-Morpoki linnavahtkonda juhtima jäänud seersant Colon põhjustada korraliku kaose nii vahtkonnas kui ka linnas.
Kebes

Kebes Teebast (kreeka Κέβης; 5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Sokratese lähikondlane, kes oli pärit Teeba linnast Boiootias. Kebes on peamiselt tuntud Platoni teoste läbi, kus teda on põgusalt nimetatud XIII kirjas ja "Kritonis" ning ta on koos oma Teeba kaaslase Simmiasega Sokratese vestluspartner "Phaidonis". 
Kebese kohta pole palju teada ning ilmselt ta ka kirjutas vähe. Diogenes Laertios loetleb oma teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" Kebesele pühendatud peatükis kolme Kebese kirjutatud dialoogi. Sama kinnitab ka Suda. Need dialoogid on "Tahvel" (kreeka Πίναξ), "Seitsmes päev" (kreeka Ἑβδόμη) ja "Phrynichos" (kreeka Φρύνιχος). Seejuures on "Tahvel" säilinud, kuid tänapäeval arvatakse, et selle autor ei olnud Sokratese lähikondlane Kebes ning tekst pärineb 1. sajandist pKr. Kebese õpetuse ja arutlusstiili kohta võib teha oletusi Platoni dialoogi "Phaidonile" tuginedes, kuid selles kontekstis on raske eristada Kebese enda tegelikke väiteid ning Platoni kirjanduslikke täiendusi.
Platoni dialoogis "Kriton" on väidetud, et Teebast pärit sõbrad Simmias ja Kebes soovisid tasuda tarviliku summa Sokratese vangistusest vabastamiseks..
Pro et contra

"Pro et contra" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1966. aastal loodud teos tšellole ja orkestrile. Teos on pühendatud Mstislav Rostropovitšile. Muusikateose pikkus on 9 minutit. 
Teose kandsid esimest korda ette Toomas Velmet (tšello) ja Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi) 3. novembril 1967 Tallinnas Estonia kontserdisaalis.
Kanon pokajanen

"Kanon pokajanen" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1996. aastal loodud "a cappella" teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 90–110 minutit. 
Selle tekstiks on kirikuslaavikeelne "Patukahetsuse kaanon meie Issandale Jeesusele Kristusele". Teose tellis KölnMusic GmbH Kölni katedraali 750. aastapäeva tähistamiseks. See on pühendatud Tõnu Kaljustele ja Eesti Filharmoonia Kammerkoorile. Teose viimase osa "Palve pärast kaanonit" pühendas helilooja 1997. aasta veebruaris lahkunud Eesti õigeusu preestri Vladimir Zalipski mälestusele. 
Teose kandis esimest korda ette Eesti Filharmoonia Kammerkoor (dirigent Tõnu Kaljuste) 17. märtsil 1998 Saksamaal Kölni katedraalis.
Dopo la vittoria

"Dopo la vittoria" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1996. aastal loodud kantaat segakoorile. Muusikateose pikkus on 12 minutit. Teose kandis esimest korda ette Rootsi Raadio koor (dirigent Tõnu Kaljuste) 6. detsembril 1997 Itaalias Milanos Basilica di San Simpliciano kirikus.
Como cierva sedienta

"Como cierva sedienta" (originaalpealkiri "Como anhela la cierva") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1998. aastal loodud teos sopranile või koorile ja sümfooniaorkestrile. Muusikateose pikkus on 30 minutit.
Teose esmaettekanne oli 15. Kanaari saarte muusikafestivali lõppkontserdil 3. veebruaril 1999 Teatro Guimerás Santa Cruzis Tenerifel, kus selle esitasid sopran Patricia Rozario ja Kopenhaageni Filharmooniaorkester dirigent Okko Kamu juhatusel.
1999. aastal loodi ka samanimeline muusikadokumentaalfilm Arvo Pärdi teose "Como cierva sedienta" esitamisest Estonia kontserdisaalis 29. märtsil 1999.
Eesti Muusika Infokeskuse andmetel oli teose esmaettekanne Eestis küll hoopis 30. märtsil 1999, kui Vanemuise kontserdimajas esitasid seda sopran Patricia Rozario ja Tallinna Kammerorkester dirigent Tõnu Kaljuste juhatusel.
Cantique des degrés

"Cantique des degrés" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1999. aastal loodud teos segakoorile ja orkestrile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. 
Teose kandsid esimest korda ette Monte Carlo Ooperiteatri koor ja Monte Carlo Filharmooniaorkester (dirigent Tõnu Kaljuste) 19. novembril 1999 Itaalias Monte Carlo katedraalis.
I Am the True Vine

"I Am the True Vine" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1996. aastal loodud teos segakoorile. Pärt kirjutas muusikateose Suurbritannia Norwichi katedraali 900. aastapäevaks. Muusikateose pikkus on 6–8 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Norwichi katedraali koor (dirigent David Dannett) 22. juunil 1996 Suurbritannias Norwichi katedraalis.
Missa brevis

"Missa brevis" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2009. ja 2010. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 9 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette Tšellooktett Amsterdam 29. augustil 2010 Rakvere kirikus.
Nate Ruess

Nathaniel Joseph Ruess (sündinud 26. veebruaril 1982 Iowa Citys) on Ameerika Ühendriikide laulja ja laulukirjutaja. Ta on tuntud kui indie popi ansambli fun. asutajaliige ja solist. Bänd saavutas rahvusvahelise tuntuse 2012. aastal hittidega "We Are Young", "Some Nights" ja "Carry On", pälvides mitu Grammy auhinda, sealhulgas aasta laulu ja aasta uustulnuka tiitli. 
Enne fun.-i tegutses Ruess ansamblis The Format (2001–2008)
Juunis 2015 andis Ruess välja oma esimese sooloalbumi "Grand Romantic", mis sisaldab selliseid lugusid nagu "Nothing Without Love" ja "AhHa". 
Lisaks soolotööle on Ruess teinud koostööd mitmete tuntud artistidega, sealhulgas P!nki ("Just Give Me a Reason") ja Eminemiga ("Headlights").
Fun.

fun. on Ameerika Ühendriikide ansambel, mis tegutseb 2008. aastast.
Bändi liikmed on Nate Ruess (asutaja ja solist), Andrew Dost ja Jack Antonoff.
Ansambli debüütalbum "Aim and Ignite" ilmus 2009. aastal. 
Teine stuudioalbum "Some Nights" ilmus 2012. aasta veebruari lõpus. Albumi esimene singel "We Are Young" valmis koostöös Janelle Monáe'ga ja tõusis mitmete riikide edetabelite tippu, sh USAs ja Suurbritannias. 2013. aasta Grammy auhindade jagamisel võitis lugu aasta parima loo auhinna ja bänd uustulnuka Grammy-auhinna. Raadio 2 Aastahiti 2012. aasta muusikaküsitlusel valiti laul 11. kohale ja laul "Some Nights", mis oli selle albumi teine singel, 27. kohale.