tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Friedland (Alam-Saksi)

Friedland on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 75,68 km². 31. detsembril 2015 elas seal 11 210 inimest. Vald paikneb Leine jõe ääres, umbes 13 km Göttingenist lõunas. Selle keskus on Groß Schneeni külas, üks viiest kogukonnast vallas. Teised on Friedland, Klein Schneen, Lichtenhagen ja Reiffenhausen.
Friedlandi põgenikelaager.
Septembris 1945 ehitas Liitlaste Kontrollkomisjoni Briti osapool Friedlandi laagri, Ameerika (Hessen) ja Nõukogude (Tüüringi) okupatsioonitsoonide lähedale. Laager oli mõeldud esimese vahejaamana põgenikele, evakueeritutele ja tagasipöörduvatele sõduritele. Alates 1947. aastast haldas laagrit Alam-Saksi liidumaa. Massilise väljasaatmise ajal aastatel 1944–1945 pakkus laager teenust suurele hulgale pagulastele. Pärast seda toimis see peamiselt vahejaamana saksa (või etniliste saksa) väljarändajatele Idabloki maadest, eriti Poolast, Rumeeniast ja Nõukogude Liidust. Aastatel 1950–1987 läks umbes 1,4 miljonit saksa päritolu inimest idast Lääne-Saksamaale; rohkem kui 60% nendest väljarändajatest tulid Poolast.
Tõikamäe radarijaam

Tõikamäe radarijaam on Otepää kõrgustikul Pilkuse külas Tõikamäel asuv Eesti õhuväe Õhuseiredivisjoni hallatav radarijaam, kus paikneb mobiilne keskmaa õhuseireradar Ground Master 403. Radarijaam on lülitatud Eestit, Lätit ja Leedut hõlmavasse õhuseiresüsteemi BALTNET.
Radari asukoht pakuti välja 2001. aastal Eesti õhuseire võimalusi uurinud NATO analüütikute poolt. Radarijaam avati 27. jaanuaril 2015.
Radarijaam hoonete- ja taristukompleksi kuulub peahoone, abihoone, trassid, piirdeaed ja juurdepääsuteed, mille rajamine läks maksma 7,5 miljonit eurot. Radariposti mehitab vahetustega umbes 20 inimest – õhuväelased, palgaline kaitseliitlastest valvemeeskond ja kinnisvara hooldajad.
Gleichen

Gleichen on vald "(Gemeinde)" Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 128,93 km². 31. detsembril 2015 elas seal 8894 inimest. Nimetatuna kahe lossi järgi, Neuen-Gleichen ja Alten-Gleichen kahel künkatipul, asub see umbes 10 km Göttingenist kagus, kust need tipud näha on. Valla keskus on Reinhausen.
Paiknemine.
Gleicheni vald paikneb Göttingenist kagus, Duderstadtist lääneedelas ja Heilbad Heiligenstadtist põhjaloodes. Garte jõgi voolab läbi mitme küla vallas, nagu ka väike Wendebachi oja, mille on varjutanud Wendebachi veehoidla. Mõlemad on Leine parempoolsed lisajõed.
Valla keskel on Die Gleichen, paar küngast, 430 m kõrged, mis kerkivad Appenrode, Bettenrode ja Gelliehauseni vahel. Mõlema künka otsas on kunagi olnud lossid, mille varemed on veel näha.
Vallaosad.
Reinhauseni kõrval on vallas järgmised külad:
Kultuurilised ressursid ja vaatamisväärsused.
Akademie Waldschloesschen asub Reinhauseni ja Bremke vahel. Bremkes on Waldbühne vabaõhulava, kus aastast 1949 on esitatud näidenditena muinasjutte.
Rosdorf

Rosdorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 66,39 km². 31. detsembril 2015 elas seal 11 762 inimest. Vald asub umbes 4 km Göttingenist edelas.
Staufenberg (Alam-Saksi)

Staufenberg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 77,55 km². 31. detsembril 2015 elas seal 7855 inimest. Vald asub Fulda jõest idas, umbes 6 km Hann. Mündenist lõunas ja 12 km Kasselist kirdes. Valla keskus on Landwehrhagen.
Sauga vantsild

Sauga vantsild, ametlikult Vana-Pärnu jalakäijate sild, on Pärnus asuv sild üle Sauga jõe Põllu ja Vana-Sauga tänava vahel. 
Tarinduslikult on see vantsild ning see asub Sauga jõe suudmest umbes 1 km ülesvoolu. Silla pikkus on umbes 75 meetrit.
Sild avati 2. novembril 1998.
Helen Sooväli-Sepping

Helen Sooväli-Sepping (sündinud 17. detsembril 1974) on eesti kultuurigeograaf.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis skandinavistikat.
Ta sai doktorikraadi 2004. aastal väitekirjaga "Saaremaa waltz: Landscape imagery of Saaremaa island in the 20th century". 
Ta oli aastatel 2016- 2020 Tallinna Ülikooli professor ning linnakorralduse ja keskkonnakorralduse eriala kuraator.
Marju Unt

Marju Unt (sündinud 14. jaanuaril 1959) on eesti pedagoog.
Ta on lõpetanud 1976. aastal Nõo Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rakendusmatemaatika erialal. Ta töötab koolitajana.
Isiklikku.
Tema vanemad on Valdur Tiit ja Ene-Margit Tiit.
Dransfeldi ühisvald

Dransfeld on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Selle pindala on 122,42 km². 31. detsembril 2016 elas seal 9354 inimest. Selle keskus on Dransfeld.
Samtgemeinde Dransfeld koosneb järgmistest valdadest:
Gieboldehauseni ühisvald

Gieboldehausen on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Selle pindala on 104,7 km². 31. detsembril 2016 elas seal 13 781 inimest. Selle keskus on Gieboldehausen.
Samtgemeinde Gieboldehausen koosneb järgmistest valdadest:
Hattorf am Harzi ühisvald

Hattorf am Harz on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Selle pindala on 57,49 km². 31. detsembril 2016 elas seal 7356 inimest. Selle keskus on Hattorf am Harz.
Samtgemeinde Hattorf am Harz koosneb järgmistest valdadest:
Radolfshauseni ühisvald

Radolfshausen on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Selle pindala on 68,34 km². 31. detsembril 2016 elas seal 7201 inimest. See asub umbes 15 km Göttingenist idas. Selle keskus on Ebergötzen.
Samtgemeinde Radolfshausen koosneb järgmistest valdadest:
Bühren

Bühren on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 13,99 km². 31. detsembril 2016 elas seal 536 inimest.
Balti-Kaukaasia

MTÜ Balti-Kaukaasia on Eesti organisatsioon, mis arendab koostööd Baltimaades ja Kaukaasias tegutsevate rahvusorganisatsioonidega. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Angerja tänav 13. Organisatsiooni juhatuse esimees on Vidadi Mamedov.
Organisatsioon asutati 19. novembril 1997.
Marilaste Kogukond Eestis

Marilaste Kogukond Eestis oli Eesti marilaste organisatsioon, mis tegutses 2001–2012. Organisatsiooni kontor asus Tallinnas aadressil Roosikrantsi tänav 6. Marilaste Kogukonna Eestis juhatuse esimees on olnud Vitali Rõbakov.
Organisatsioon asutati 1. juunil 1990 Eesti-Mari Seltsina.
Jaan Põldra

Jaan Põldra (kuni 1936. aastani Jaan Peterson; 26. mai (vkj)/ 7. juuni 1877 Viisuküla, Holstre vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 3. juuni 1942 Põltsamaa) oli eesti õpetaja, koolijuht, pangajuht ja ühiskonnategelane.
Haridus.
Ta õppis Holstre külakoolis (teistel andmetel Holstre külakooli asemel Pirmastu vallakoolis, Õpetajate Lehe andmetel õppis ka Vasila abikoolis), Paistu kihelkonnakoolis ja Tartu õpetajate seminaris, mille lõpetas 1896. aastal.
Töökäik ja ühiskondlik tegevus.
Pärast õpetajate seminari lõpetamist asus 1906. aastal tööle Pilistvere kooli juhatajana. Aastatel 1909–1936 töötas ta Põltsamaa algkooli juhatajana.
1917. aastal oli ta üks Põltsamaa Reaalgümnaasiumi asutajatest ja oli selle esimene juhataja.
Tema juhtimisel asutati 1910. aastal Põltsamaa Ühispank, mille juht oli ta aastaid.
Kuulus Põltsamaa Põllumeeste Seltsi juhatusse ja oli hiljem selle esimees. Oli aastaid Viljandi maakonnanõukogu esimees, Põltsamaa alevi- ja hiljem Põltsamaa linnavolikogu juht, Eesti Rahvapanga, Ühistegelise liidu nõukogu ja Ühistegevuskoja liige, asutas ja oli juhtiv tegelane Põltsamaa piimaühingus ning majandusühingus. Osales kaitseliidu ja isamaaliidu töös. Oli aastakümneid Põltsamaa segakoori juhataja, juhtiv tegelane laulupäevade ja muude muusikaliste ettekannete korraldamisel. Laulis Põltsamaa meeskooris, osales Põltsamaa Õpetajate Ühingu ja Õpetajate Kooperatiivi asutamisel ja tegutses neis revisjonikomisjoni liikmena.
1940. aasta jaanuaris valiti ta koos Karl Jürmanniga Põltsamaa linna vabatahtliku tuletõrjeühingu auliikmeks.
Jaan Põldra maeti 7. juunil 1942 Põltsamaa kalmistule.
Moldova Kultuuriselts Luchaferul

Moldova Kultuuriselts Luchaferul on Eesti moldaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni juhatuse esimees on Jelena Pevtsova.
Organisatsioon asutati 24. märtsil 1998.
Organisatsiooni juures tegutsevad rahvatantsu- ja vokaalansambel.
Mustlas-Eestlasnoorte Kultuurikeskus

Mustlas-Eestlasnoorte Kultuurikeskus on Eesti mustlaste ja eestlaste kultuurikeskus.
Keskus asub Võrus aadressil Koreli tänav 7. Keskuse juhatuse esimees on Jaan Mitrauskis.
Keskus asutati 22. juunil 2000.
Põhja-Eesti Romade Ühing

Põhja-Eesti Romade Ühing on Eesti mustlaste organisatsioon.
Ühingu kontor asus Tallinnas aadressil Majaka tänav 11. Juhatuse esimees oli Roman Lutt.
Ühingu asutas 18. veebruaril 2000 osa Eestimustlaste Kultuuriseltsi liikmetest. Ühing kustutati Äriregistrist 07.detsembril 2017. aastal.
Kohtla-Järve Poolakate Selts

Kohtla-Järve Poolakate Selts on Eesti poolakate organisatsioon.
Organisatsiooni kontor asub Kohtla-Järvel aadressil Ahtme maantee 51. Juhatuse esimees on Viktor Kolesen.
Organisatsioon asutati 14. augustil 1997.
Organisatsiooni juures tegutseb laste tantsukollektiiv Raduga.
Poola Selts Stos

Poola Selts Stos on Eesti poolakate organisatsioon.
Kontor asub Narvas aadressil Linda tänav 4, juhatuse esimees on Opolenia Mitšenko.
Organisatsioon asutati 24. aprillil 1996. Igal aastal korraldatakse Narvas Poola päevasid. Organisatsiooni juures tegutseb koor Przyjaciółki.
Eestimaa Sakslaste Selts

Eestimaa Sakslaste Selts on Eesti sakslaste organisatsioon. Seltsi kontor asub Tallinnas aadressil Gonsiori 29. Selts asutati 1990.
Seltsi juhatuse esimees on Erika Weber.
Ida-Virumaa Sakslaste Ühing

Ida-Virumaa Sakslaste Ühing on Eesti sakslaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Jõhvis aadressil Kutse tänav 3. Organisatsiooni juhatuse esimees on Igor Kukolev.
Organisatsioon asutati 20. detsembril 1991.
Organisatsiooni eestvedamisel tegutseb Jõhvi kirikus saksakeelne kogudus.
Organisatsiooni juures tegutseb saksakeelne laulugrupp.
Narva Linna Sakslaste Selts Harmonie

Narva Linna Sakslaste Selts Harmonie on Eesti sakslaste organisatsioon. Organisatsiooni juhatuse esimees on Boris Eidemiller.
Organisatsioon asutati 30. detsembril 1990.
Organisatsiooni üks põhitegevusi on 1806 Narvas asutatud Harmonie-nimelise organisatsiooni ajaloo uurimine.
Sillamäe Sakslaste Selts Wiedergeburt

Sillamäe Sakslaste Selts Wiedergeburt on Eesti sakslaste organisatsioon. Organisatsiooni juhatuse esimees on Willi Rolzing.
Organisatsioon asutati 17. novembril 1998.
Kiviõli Linna Slaavi Kultuuriühing

Kiviõli Linna Slaavi Kultuuriühing on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Kiviõlis aadressil Rahvamaja tänav 2. Organisatsiooni juhatuse esimees on Nikolai Fedorovitš.
Organisatsioon asutati 29. aprillil 1997.
Organisatsioon korraldab muu hulgas Ida-Virumaa koorimuusikapäeva ja lõõtspillimuusikapäeva.
Lyman Spitzer

Lyman Strong Spitzer, Jr. (26. juuni 1914 – 31. märts 1997) oli Ameerika Ühendriikide teoreetiline füüsik, astronoom ja alpinist. Ta uuris täheteket, plasmat ja 1946. aastal kirjeldas kosmoseteleskoopi. Spitzer projekteeris ka esimese stellaraatori ning tema järgi on nimetatud NASA Spitzeri kosmoseteleskoop. 1965. aastal said Spitzer ja Donald C. Morton esimesteks alpinistideks, kes jõudsid Mount Thori tippu.
Jaak Tuksam

Jaak Tuksam (sündinud 22. mail 1958) on eesti muusik.
Rein Murakas

Rein Murakas (sündinud 5. märtsil 1961) on eesti sotsioloog, noorsoouurija ja andmeteadlane. Ta töötab Tartu Ülikooli sotsioloogia õppetooli lektorina. Tema peamisteks uurimisteemadeks on longituuduuringud, haridus, noorsootöö, ettevõtlus ja sotsiaalteaduslike andmestike taaskasutus.
Läänemaa Slaavi Kultuurhariduslik Heategevusühing Bõliina

Läänemaa Slaavi Kultuurhariduslik Heategevusühing Bõliina on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Haapsalus aadressil Jalaka tänav 1a. Organisatsiooni juhatuse esimees on Vassili Pereverzev.
Organisatsioon asutati 28. novembril 1995.
Organisatsiooni juures tegutseb muu hulgas folklooriansambel, käsitööring ja rahvateater.
Indrek Ude

Indrek Ude (19. veebruar 1961 – 28. juuni 2024) oli eesti ajakirjanik ja toimetaja.
Ta lõpetas Tartu 5. keskkooli, õppis Tallinna Polütehnilises Instituudis tööstuse ja tsiviilehituse erialal ning 1980–1985 Tartu Ülikoolis filoloogiateaduskonnas, mille lõpetas žurnalistika erialal.
Indrek Ude töötas aastail 1985–1988 TRÜ ajalehes korrespondendina ning oli 1989. aastal ilmuma hakanud ajakirja Akadeemia tegevtoimetaja alates selle esimesest numbrist kuni oma surmani.
Ude oli Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamatu (aastast 2011 Idakiri) tegevtoimetaja selle ilmumise algusest 2006 ja ühtlasi selle väljaande loomise mõtte algatajaid.
Narva Linna Slaavi Kultuuriselts Svätogor

Narva Linna Slaavi Kultuuriselts Svätogor on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni juhatuse esimees on Alla Matvejeva.
Organisatsioon asutati 26. märtsil 1998.
Organisatsioonil on oma kultuurikeskus.
Pärnu ja Pärnumaa Slaavi Kultuuriühing

Pärnu ja Pärnumaa Slaavi Kultuuriühing on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Pärnus aadressil Kanali tänav 2d. Organisatsiooni juhatuse esimees on Ljudmila Sivolobova.
Organisatsioon asutati 19. augustil 1992.
Organisatsiooni juures tegutseb muu hulgas lastestuudio, mitu naisteklubi.
Rakvere Slavia Ühing

Rakvere Slavia Ühing on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Rakveres aadressil Tallinna tänav 29. Organisatsiooni juhatuse esimees on Aleksei Nikolenko.
Organisatsioon asutati 4. septembril 1998.
Indrek Talpsep

Indrek Talpsep (sündinud 3. septembril 1984) on eesti keskkonnatehnoloog.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli keskkonnatehnoloogina.
Ta on uurinud bioaugmentatsiooni. 
Ta töötab Eestimaa Looduse Fondis tehismärgalade ja harjureostuse eksperdina.
Sillamäe Slaavi Kultuuriühing

Sillamäe Slaavi Kultuuriühing" on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Sillamäel aadressil Rumjantseva tänav 4. Organisatsiooni juhatuse esimees on Maria Smolina.
Organisatsioon asutati 29. oktoobril 1991.
Organisatsiooni juures tegutsevad muu hulgas naisteklubid Raduga, Optimist, samuti folkloorikoor Russitši, tantsukollektiivid Suveniir ja Anfaas.
Organisatsiooni eestvõttel toimuvad iga aasta 24. mail Sillamäe linna slaavi kultuuri pidu.
Sindi Slaavi Kultuuriühing Slavjanotška

Sindi Slaavi Kultuuriühing Slavjanotška on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Sindis aadressil Pärnu maantee 12. Organisatsiooni juhatuse esimees on Niina Mozessov.
Organisatsioon asutati 16. novembril 1994.
Organisatsiooni juures tegutseb koor.
Krista Kallis

Krista Kallis (sündinud 2. novembril 1946) on eesti tõlkija ja inglise filoloog.
Ta on töötanud Tartu Ülikooli õppejõuna.
Tähe tänav (täpsustus)

Tähe tänav on tänav mitmes Eesti linnas, alevis ja alevikus:
Vaišvydava küla

Vaišvydava on küla Leedus Kaunase rajoonis Samylai vallas. Küla asub Kaunase linna serval, seal asub Kaunase veehoidla regionaalpargi halduskeskus. Seal asub ka hobusekasvatus.
Ajalugu.
Legendi kohaselt kuulunud sealsed maad vürst Vaišvidasele, kes rajanud sinna kivist lossi. Kirjalikes allikates mainitakse Vašvydavat esimest korda aastal 1384. Aastal 1694 kuulusid sealsed maad Marvelė mõisale, ent linnaosa aladel on asunud ka Vaišvydava mõis. 
Esimese maailmasõja järel kuulusid sealsed maad Aukštoji Panemunė valda. Aastal 1960 rajati Kaunase hüdroelektrijaam. Veehoidla rajamisega seoses liideti Vaišvydavaga osa Pakalniškiai külast.
Küla alale kujunes Kaunase äärelinn, mille elanike arv oli aastaks 1987 paisunud 1271 inimeseni. Seejärel liideti osa külast Kaunasega, kus selle alad moodustavad Vaišvydava linnaosa.
Ehstland und die Ehsten

"Ehstland und die Ehsten" ('Eestimaa ja eestlased'; täispealkirjaga "Ehstland und die Ehsten, oder historisch- geographisch- statistisches Gemälde von Ehstland") on 1802 ilmunud Johann Christoph Petri kolmeköiteline raamat, kus ta tugevalt kritiseerib Balti kubermangudes valitsevaid ühiskondlikke olusid.
Eesti keeles on sellest kolmeköitelisest teosest ilmunud kärbitud sisuga teos pealkirjaga "Huvitav tükike kodumaa ajaloost" (Viljandi 1901; 1903).
Mäe tänav (täpsustus)

Mäe tänav on tänav mitmes Eesti linnas, alevis ja alevikus:
Die väterliche Erwartung

"Die väterliche Erwartung" ('Isalik ootus') on 1789 Tallinnas avaldatud August von Kotzebue (tegelik autor võib olla Friedrich Gustav Arvelius) näidend. Näidendi täispealkiri on "Die väterliche Erwartung, eine ländliche Familien Scene in Esthland, mit untermischten Gesängen" ('Isalik ootus, perestseen Eestimaa külas, sekka lauludega'). Näidendi kirjastasid Martin Christopher Iversen ja Johann Sigmund Fehmer.
Näidendi tekst on eriline, sest see sisaldab ka eestikeelset teksti. See oli esimene Eesti alal ette kantud näidend, mis sisaldas eestikeelset teksti.
Pärnu ülemine tulepaak

Pärnu sihi ülemine tulepaak on tulepaak Pärnu maakonnas Pärnu linnas Vana-Pärnu linnaosas Merekalda tänaval.
Esimene tulepaak paigaldati 1960. aastal, praegune tulepaak paigaldati 2002. aastal.
Tulepaagi moodustab metallsõrestiktorn, millel on musta püsttriibuga valge täisnurkne tahvel ning tipus on punane tuli. Kõrgus maapinnast on 34 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 39,9 meetrit.
Tulepaak moodustab sihi koos Pärnu sihi alumise tulepaagiga, mis asub 819 meetri kaugusel lõunaedelas.
Połacki madalik

Połacki madalik (eestipäraselt Polatski madalik; valgevene keeles Полацкая нізіна) on madalik Valgevene põhjaosas, aga ulatub ka Leedu ja Läti alale. 
Madaliku suurimad kõrgused jäävad 130–160 m vahele. Madaliku mõõtmed on 40–80 × 200 km.
Pärnu siht

Pärnu siht on meresiht Pärnu lahel sõiduks Pärnu jõkke (sealsesse Pärnu sadamasse, Sauga jõkke või mujale ülesvoolu).
Sihi märgid (tulepaagid) asuvad Pärnu maakonnas Pärnu linnas Vana-Pärnu linnaosas. Ülemise ja alumise tulepaagi vahe on 819 meetrit. Sihi asimuut on 23,9°.
Sihi esimesed tulepaagid paigaldati 1960. aastal, praegused paagid paigaldati 2002. aastal.
Kellamees

Kellamees (ka kellalööja) on kirikukellade helistaja. Minevikus, harvem ka tänapäeval, on see olnud ka eraldi amet. Kellade helistamiseks tuleb enamasti köit või köisi tõmmata, ent on ka teisi mehhanisme.
Collegium Carolinum

Collegium Carolinum on mitme praeguse või endise õppeasutuse nimi:
Zeimpekiko

Zeimpékiko ehk zeibékiko (kreeka k. ζεΐμπέκικο) on Kreeka muusikas kasutatav aeglane rütm. Selles rütmis muusika saatel tantsitakse tavaliselt üksinda, harva ka kahe- või kolmekesi.
"Zeimpékiko" kuulub "re(m)bétiko"-kultuuri juurde.
Ravila tänav (täpsustus)

Ravila tänav on tänav mitmes Eesti linnas:
Tallinna triloogia

Tallinna triloogia on ühine nimetus Karl Ristikivi kolmele romaanile:
Eesti. Maa. Rahvas. Kultuur

"Eesti. Maa. Rahvas. Kultuur" on entsüklopeediline koguteos Eesti kohta. Teos ilmus 1926. aastal Tartus. 
Teose kirjastas Haridusministeeriumi Kirjastus. Teose toimetas Hans Kruus. Teos ilmus sarja "Eesti Kirjanduse Seltsi toimetused" 19. numbris. Teose tiraaž oli 2000 eksemplari. Teoses on 1255 lehekülge.
Teos taheti algul välja anda pealkirjaga "Eesti entsüklopeedia", kuid selle sisu ei vastanud piisavalt entsüklopeedia nõuetele.
Esimene Juurdeveoraudteede Selts

Esimene Juurdeveoraudteede Selts (ka Esimene Juurdeveoraudteede Selts Venemaal) oli Venemaa raudteeorganisatsioon. Selts ehitas juurdeveoraudteid, peamiselt kitsarööpmelisi raudteid. 
Seltsi eesmärgiks oli kitsarööpmeliste raudteede rajamine kaupade ja reisijate juurdeveoks laiarööpmelise raudtee raudteejaamade juurde ning laiarööpmeliste liinide vaheliste ühendusteede ehitamine. Kitsarööpmelise raudteeliini ehitus oluliselt odavam, eelkõige seepärast, et ehituse käigus polnud vajadust teostada mahukaid mullatöid. Maksimaalne lubatud rongide sõidukiirus oli vaid 25 versta tunnis (26,6 km/t).
Selts omas ka mitmeid raudteid: peale Venemaa ka näiteks Leedus, Lätis ja Eestis. Eestis oli seltsi omanduses Tallinna–Viljandi rongiliin, Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudtee ja Valga–Ruhja–Pärnu raudtee. 1925. aastal ostis Eesti riik AS "Esimene Juurdeveo Raudteede Selts Venemaal" raudtee.
Selts asutati 1892. aastal insener Fjodor Jenakijev koos poola päritolu Boleslaw Jalowiecki ja teiste eestvedamisel.
Hindadekomissar

Hindadekomissar oli Eestis esimesel iseseisvusajal tegutsenud riigiametnik (komissar), kelle põhiülesandeid oli pidurdada üldist hindade taseme tõusu. 22. detsembril 1932 nimetati ametisse esimene hindadekomissar, kelleks oli Mihkel Juhkam.
Majandusministeeriumi Kaubahindade Korraldamise Komisjon ja Hindadekomissar tegutsesid (20.12.1932-01.04.1934).
Kaitseväe keskhaigla

Kaitseväe keskhaigla oli Tallinnas Juhkentali sõjaväehospidali hoonetes aadressil Liivalaia tänav 110 tegutsenud Eesti kaitseväe haigla. 
Haigla asutati Vabadussõja ajal 1918 nime Sõjaväe haigemaja all. Tallinna sõjaväe haigemaja ülemarst oli 1918–1919 Gustav Reimann.
Uus haiglahoone valmis 1925. aastal arhitekt Aleksander Wladowsky projekti järgi ja 1927. aastast kandis haigla nime Kaitseväe keskhaigla.
Peale kaitseväelaste raviti haiglas tasu eest ka tsiviilisikuid.
Ajalugu.
Keskhaigla asukohas asus algselt Venemaa keisririigi sõjaväe ja mereväe sõjaväehospidali hoonestus endise Joachimsthali suvemõisa territooriumil. 1715. aastal rajati sinna mereväehospidal, millega 1772. aastal ühendati hilisema priihospidali kohal asunud, 1730. aastal asutatud Maaväehospidal. Sõjaväehospidali kompleksi hoonestus jagunes kolmeks: suurema rühma moodustasid haigete barakid, eraldi paiknesid apteek koos abihoonetega ja suguhaiguste barakk. Majandushoonete rühm asus Härjapea jõe kaldal ja see koosnes köögist, saunast ja pesumajast, mis said lõplikul kujul 1828. aastal. 1842. aastal kohandati üks haigete barakk kirikuks, mis oli sellena kasutuses kuni 1894. aastani. Suuremad ehitustööd hospidali territooriumil toimusid aastatel 1860–1895, ehitati uus apteegihoone, laboratoorium, jääkelder ja töötajate eluruumid. Endine apteegihoone ehitati ümber kasarmuks. Tallinna Mere- ja Maaväe hospidalikalmistu asus Üldhoolekandekolleegiumi priihospidali hoonete juures. Praeguse haiglahoone eelkäija oli aastatel 1819–1827 ehitatud ehitis, millest on säilinud vaid vundamendi jäänused.
Tallinna sõjaväehospidali (saksa k. "Der Revalsche Militairhospital") ülemarstidena tegutsesid: 1753–1768 Michael Ludwig Knobloch (1713–1768), 1762–1768 Joachim Heinrich Gernet ´(1730–1804), 1769–1776 A. Mathaei, 1776–1789 J. S. Walter, 1791 Martin Ernst von Styx (1759–1829), 1789–1794 Johann Nikolaus Christian Bornemann (surn. 1794), 1794–1810 D. Spenditi, 1811–1815 Whytt ?, ca 1840–1850 Friedrich Beyer (1793–1869), ca 1855 Popov, 1861–1868 Julius Leopold von Böhlendorff (1810–1868), ca 1869 Bierfreund, ca 1871 Josef Korkuz (1826–), 1876–1880 Joh. F Füner, 1882–1886 Nikolai Serafim (surn. 1911), 1893–1900 N. von Weyssenhof, 1909–1912 Pjotr Bulytschev (1858–), 1912– Aleksei Brilliantov (1857–).
1940. aastal asus 25. juulil hoonesse NSV Liidu Punaarmee 65. erilaskurkorpuse hospidal.
Tänapäeval, 2001. aastast asub renoveeritud hoonestuses Juhkentali tänav 58, Eesti Kaitseväe peastaap.
Kindral Laidoneri nimeline invaliidide kapital

Kindral Laidoneri nimeline invaliidide kapital oli Eesti esimesel iseseisvusajal eksisteerinud fond, mille eesmärk oli mälestada Vabadussõda ja selle juhti Johann Laidoneri. Fond toetas Vabadussõjaga seotud inimesi, näiteks haavatuid.
Fond asutati 1921. 
Fondi haldas Siseministeeriumi juures tegutsev komitee, mille auesimees oli Johan Laidoner.
Anastass Mikojan

Anastass Ivanovitš Mikojan (vene Анастас Иванович Микоян; armeenia Անաստաս Հովհաննեսի Միկոյան; 25. november/vkj 13. november 1895 Sanahin, Bortšalõ maakond, Thbilisi kubermang (tänapäeval Armeenia) – 21. oktoober 1978 Moskva) oli armeenia päritolu Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane.
1935–1966 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Külastas suvel 1965 Eestit ja viibis aukülalisena üldlaulupeol. Esines kõnega, mille lõpus tervitas rahvast sõnadega: "Elagu Eesti!". 
Mikojani noorem vend Artjom Mikojan oli lennundusinsener, kes koos Mihhail Gurevitšiga rajas 1939. aastal Mikojan-Gurevitši lennukikonstrueerimisbüroo. 
Sarjas Loomingu Raamatukogu ilmus 1980. aastal 14. numbrina Anastass Mikojani raamat "Mälestusi Leninist" Jüri Ojamaa tõlkes.
Jühnde

Jühnde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 24,49 km². 31. detsembril 2016 elas seal 997 inimest.
Hiljuti on küla tuntuks saanud kui esimene nn "bioenergia küla" Saksamaal. 2005. aasta sügisest on küla sooja- ja elektrivarustuseks täielikult ära kasutatud ümbritsevatelt põldudelt kogutud jäätmed, söötes need ainulaadsesse biogaasi jaama.
Spitzeri kosmoseteleskoop

Spitzeri kosmoseteleskoop, varasem Space Infrared Telescope Facility (SIRTF), oli NASA kosmoseobservatoorium, mis saadeti orbiidile 2003. aastal. 
Spitzeri missioon pidi esialgsete plaanide kohaselt kestma 2 ja pool aastat, võimalusega pikendada seda kuni viie aastani. 15. mail 2009 lõppesid kosmoseteleskoobil vedela heeliumi varud ning seetõttu polnud enamik selle seadmeid enam kasutatavad. Kaks kaamerat olid siiski töökorras ning missioon jätkus. Spitzeri kosmoseteleskoobi pikendatud missiooni nimi on Spitzeri Soe Missioon. Teleskoop deaktiveeriti lõplikult 30. jaanuaril 2020.
Vastavalt NASA traditsioonidele nimetati kosmoseteleskoop pärast töökorda seadmist ümber ning avalikul nimevõistlusel nimetati kosmoseteleskoop astronoom Lyman Spitzeri järgi Spitzeri kosmoseteleskoobiks.
Spitzeri kosmoseteleskoop asub geotsentrilise orbiidi asemel heliotsentrilisel orbiidil. Kosmoseteleskoop liigub Maa järel, kuid eemaldub sellest umbes 0,1 astronoomilise ühiku võrra aastas. Teleskoobi peapeegli diameeter on 85 cm ja see on valmistatud berülliumist. Peegel oli põhimissiooni ajal jahutatud 5,5 kelvinini (−268 °C).
Niemetal

Niemetal on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 28,5 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1512 inimest.
Schedeni vald

Scheden on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 26,69 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1982 inimest. Schedeni vallas on kolm küla: Scheden, Meensen ja Dankelshausen. Külast voolab läbi Schede oja.
Bilshausen

Bilshausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 8,49 km². 31. detsembril 2016 elas seal 2206 inimest. See on osa Eichsfeldist.
Bodensee (Alam-Saksi)

Bodensee on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 7,47 km². 31. detsembril 2016 elas seal 815 inimest. See on osa Eichsfeldist.
Gieboldehausen

Gieboldehausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 19,86 km². 31. detsembril 2016 elas seal 4107 inimest. Vald paikneb Rhume jõe ääres, umbes 25 km Göttingenist kirdes ja 15 km Osterode am Harzist lõunas. See on osa Eichsfeldist.
Krebeck

Krebeck on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 12,27 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1061 inimest.
Leo Kunman

Leo Kunman (sündinud 5. augustil 1950 Tallinnas) on Eesti jurist, endine kohtunik.
Kunman töötas aastatel 1987–1993 Prokuratuuris prokuröri vanemabina. Ta lõpetas 1989. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas.
President Lennart Meri nimetas Riigikohtu üldkogu ettepanekul ta 29. detsembril 1993 esimese astme kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse.
Ta vabastati kohtuniku ametikohalt seoses teenistusvanuse ülemmäära saabumisega alates 5. augustist 2018.
Leo Kunman kuulub aastast 2019 Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 427 häält ning ei osutunud valituks.
Tema vend on ettevõtja Vello Kunman.
Aldrich Ames

Aldrich Hazen Ames (hüüdnimi Rick; sündinud 26. mail 1941 River Fallsis) on endine CIA analüütik ja ohvitser ning KGB agent. 
Ames arreteeriti 21. veebruaril 1994 süüdistatuna spionaažis.
Pentax KP

Pentax KP on digitaalne peegelkaamera, mida Ricoh (Kabushiki-gaisha Rikō) tutvustas 25. jaanuaril 2017.
Aštrioji Kirsna mõis

Aštrioji Kirsna mõis (leedu "Aštriosios Kirsnos dvaras") on endine mõis Leedus Lazdijai rajoonis Būdvietise vallas Aštrioji Kirsna külas.
Aštrioji Kirsna mõisa on esmamainitud 1536. aastal, mil sealsed Kirsna jõe ääres asuvad maad eraldati Bogdan Bielkale, seejärel kuulus see Beneš Mlinskile. Aastal 1592 sai mõisa omanikuks Paweł Sapieha, kes müüs mõisa edasi Praževskitele. Edaspidi kuulus see Lukoševičiustele, Bankauskastele ja Zakševskitele. Tol ajal põles mõisakompleks maha, alles jäid ait, tall, kolm lauta ja aia juures asunud küün.
Aastal 1755 koostati mõisa inventari nimestik, toona kuulus see Karengadele. Aastal 1787 põles mõisa peahoone taas maha (vana peahoone kohal asub praegu köögihoone). XIX sajandi keskpaigas läks valdus üle Gavronskitele. Toona allus mõisale viis karjamõisa. Aastal 1864 oli see üks piirkonna suuremaid mõisasid ning sellele kuulus toona 6428 hektarit maad. 1910 läks mõis üle Krinskitele ja aastal 1912 Balinskitele. Maareformi ajal aastal 1922 mõis tükeldati, omanikule jäi mõisast 150 hektarit maad. Aastal 1927 oli mõisa omanikuks agronoom Kriaučiūnas, kes andis mõisakompleksi kohaliku põllumajanduskooli tarbeks. Nõukogude perioodil mõis natsionaliseeriti ja seal asus kohaliku sovhoosi kontor. Aastal 1992 tagastati mõisakompleks selle õigusjärgsetele omanikele. Aastast 2001 on see Leedu losside ja mõisade liidu juhatuse liikme Naglius Narauskase valduses.
Mõisa häärber valmis kas XIX sajandi keskpaiku või siis restaureerisid Gavronskid varasema Hektor Karenga ehitatud klassitsistliku U-kujulise peahoone nii, et see omandas täiesti uue välimuse. Häärber on uusklassitsistlikus stiilis kahekorruseline hoone, mille sissepääsu juures on neli joonia sammast, mis toetavad kolmnurkset frontooni. Sajandi teisel poolel ehitati ka mõisa praegused tootmishooned. Mõisa juures on ka park (18,9 hektarit), kus neli kanalit ühendavad sinna kaevatud tiike. Vee saavad need Kirsna jõest.
Mõisakompleks on muinsuskaitse all. Sellest on lisaks peahoonele säilinud ja kaitse all veel kontorihoone, jääkelder, köök, kolm lauta, sepikoda, piirituseladu, viinaköögi varemed, kaks teenijatemaja, viljaait, torniga maja, tall, rehi, aednikumaja, väike maja, väravapostid ja park. Kompleksi kuuluvad veel teinegi kontorihoone, saekaater, veski, küün. Tegemist on Nemunasest lõuna poole jäävate Leedu alade suurima mõisakompleksiga.
Tartu Ülikooli raamatukogu kalender

Tartu Ülikooli raamatukogu kalenderalbum on igal aastal ilmuv, kujunduslikult sarja moodustav seinakalender-reproalbum, mille väljaandja on Tartu Ülikooli Raamatukogu.
Esimene kalender ilmus 2001. aastal. Kalendri tegemise mõtte algatas toonane käsikirjade ja haruldaste raamatute osakonna juhataja Mare Rand. Kavandatud sarja üheks eesmärgiks oli populaarses vormis tutvustada laiemale avalikkusele Tartu Ülikooli raamatukogu fondides asuvaid ajaloolise ja kultuuriloolise väärtusega käsikirju, trükiseid ja esemeid. Mare Rand on olnud mitmel aastal ka kalendri koostaja. Kavandatav kalendrisari pidi kandma nime Rara ('haruldused'), sellest mõttest terve sarja nimena loobuti, aga sõna "Rara" on olnud siiski mõne kalendri pealkirjas. Alates 2009. aastast on Tartu Ülikooli kalenderalbum olnud ainuke Tartu Ülikooli raamatukogu välja antud pabertrükis.
Ülesehitus ja koostamine.
Kalender koosneb eessõnast, mis avab kalendri teema, aasta kalendaariumist 12 lehel ja järgneva aasta kalendrist ühel lehel. Kalendri koostaja valib illustratsioonid, kirjutab eessõna ning annotatsioonid illustratsioonide kohta. Traditsiooniliselt on iga kalendrikuu juures suur reproduktsioon või foto kunstiteosest või trükisest, vahel ka selle detailist. Pildist allapoole jääval lehepoolel on kuu kalendriosa. Lehekülje pöördel on eesti ja inglise keeles kunstiteose või trükise kohaviit ja muud koguga seotud andmed, täispealkiri, tehnika ning mõõtmed, neile järgneb lühem või pikem objekti tutvustus. Kalendri koostajad on valdavalt olnud ülikooli raamatukogu käsikirjade ja haruldaste raamatute osakonna töötajad, aga kaasatud on ka teadlasi, kirjanikke või tõlkijaid väljastpoolt ülikooli raamatukogu. Kalendri kujundaja on traditsiooniliselt Tartu Ülikooli raamatukogu kunstnik; 2003–2005 oli kujundaja Martin Nurm, 2006 Marika Tang, 2006–2017 Eve Valper, alates 2018. aastast Lilian Mengel.
Viljandimaa Slaavi Kultuuriühing

Viljandimaa Slaavi Kultuuriühing on Eestis elavate slaavlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Viljandis aadressil Loode tänav 5. Organisatsiooni juhatuse esimees on Nikolai Prjanitšnikov.
Organisatsioon asutati 24. augustil 1990.
Organisatsioon annab välja ajalehte Viljandi (Вильянди).
Narva-Jõesuu Soome-Ugri Kultuuriühing

Narva-Jõesuu Soome-Ugri Kultuuriühing oli Narva-Jõesuus tegutsenud organisatsioon. Organisatsiooni juhatuse esimees oli Pavel Chirkov. Ühingu tegevuse eesmärkide seas oli kergendada Eestis elavate väikeste soome-ugri rahvaste esindajate integreerimist Eesti ühiskonnaga.
Organisatsioon asutati 8. märtsil 1999.
Eestimaa Tatarlaste Kultuuriühing Idel

Eestimaa Tatarlaste Kultuuriühing Idel on Eesti tatarlaste organisatsioon.
Kontor asub Tallinnas aadressil Telliskivi tänav 52, juhatuse esimees on Timur Saripov.
Organisatsioon asutati 6. jaanuaril 1996.
Organisatsiooni juures tegutseb vokaalansambel ja rahvuskoor.
Ida-Virumaa Tatari Kultuuriselts

Ida-Virumaa Tatari Kultuuriselts on Eesti tatarlaste organisatsioon.
Kontor asub Jõhvis aadressil Hariduse tänav 6, juhatuse esimees on Rinat Garifullin.
Organisatsioon asutati 14. juunil 1995.
Narva Tatari Kultuuriselts

Narva Tatari Kultuuriselts on Eesti tatarlaste organisatsioon. 
Kontor asub Narvas aadressil Võidu tänav 7, juhatuse esimees on Hasjan Osmanov.
Organisatsioon asutati 25. novembril 1997.
Tšerkessi Kultuuriselts Nart

Tšerkessi Kultuuriselts Nart on Eesti tšerkesside organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Maardus aadressil Veeru tänav 4. Organisatsiooni juhatuse esimees on Sagid Alborov.
Organisatsioon asutati 13. augustil 1999.
Udmurdi Ühing Ošmes

Udmurdi Ühing Ošmes (udmurdi keeles 'allikas') on Eesti udmurtide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas Eestimaa Rahvuste Ühenduse kontoris Pärnu mnt 8. Alates 2020. aasta sügisest on ühingu juhatuse esimees Elena Kirt.
Organisatsioon asutati 28. detsembril 1995.
Organisatsiooni juures tegutseb aastast 2013 udmurdi lauluansambel Ošmes.
Organisatsioonil on osakond ka Tartus, kus muu hulgas tegutseb udmurdi laulusõprade ring, ansambel Jumšan gut
Lühike tänav (täpsustus)

Lühike tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Loode tänav (täpsustus)

Loode tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Ohvrisuits

"Ohvrisuits" on 1920 ilmunud Gustav Suitsu luulekogu, mille kirjastas Varrak. "Ohvrisuits" sisaldab Suitsu armastusluuletusi aastatel 1904–1920. Luulekogus on 182 lehekülge. Luulekogu illustreeris Ado Vabbe.
Vene ääremaad

"Vene ääremaad" (originaalpealkirjaga "Окраины России") on 1868-1876 ilmunud Juri Samarini kuueköiteline sari Venemaa keisririigi ääremaade (see tähendab Baltikumi) kohta.
1. köites "Русское Балтийское поморье в настоящую минуту" kritiseeris Samarin Balti erikorda ja privileege, nõudes nende kaotamist ja pooldades Baltimaade tugevamat sidumist Venemaaga.
3. köites käsitles Samarin Liivimaa talupoegade astumist õigeusku (usuvahetusliikumine).
4. ja 5. köites käsitles Samarin võitlust õigeusklike talupoegade õiguste eest Baltikumis. 
6. köites käsitles Samarin Liivimaa talurahvaküsimust laiemalt.
Uus Pinakoteek

Uus Pinakoteek (saksa keeles "Neue Pinakothek") on kunstimuuseum (pinakoteek) Saksamaal Münchenis.
Muuseumis eksponeeritakse teoseid klassitsismist juugendini. Muuseum rajati 1853.
Muuseumi praegune hoone valmis 1981. Hoone projekteeris Alexandra von Branca.
Muuseumi direktor on Klaus Schrenk.
172 eKr

172. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DLXXXII (582).
173 eKr

173. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DLXXXI (581).
174 eKr

174. aasta eKr oli 174. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" DLXXX (580).
Välja-safiirlind

Välja-safiirlind ("Halcyon albiventris") on jäälindlaste sugukonda kuuluv linnuliik, kes elutseb Sahara-taguses Aafrikas.
Taksonoomia.
Selle liigi kirjeldas teaduslikult Itaalia ornitoloog Giovanni Antonio Scopoli 1786. aastal, pidades teda üheks jäälinnuliigiks ja andes tema teaduslikuks nimeks "Alcedo albiventris". Jäälindlaste sugukonnas jäälinnu perekonnast eraldi safiirlinnu perekonna kirjeldas 1821. aastal Inglismaa ornitoloog William John Swainson, pärast mida sai välja-safiirilinnu teaduslikuks nimeks "Halcyon albiventris".
Alamliigid.
Välja-safiirilinnul on kirjeldatud nelja alamliiki:
Lisaks eristatakse "H. a. prentissgrayi" puhul kaht varieteeti: "H. a. p. (prentissgrayi)" ja "H. a. p. (hylophila)", ning "H. a. orientalis" puhul samuti kaht varieteeti: "H. a. o. (orientalis)" ja "H. a. o. (erlangeri)".
Kirjeldus.
Välja-safiirlinnu keha on umbes 22 cm pikk. Emaslinnud kaaluvad 54–58 ja isaslinnud 48–53 grammi. Neil on pruun, tumedate vöötidega pea. Silmad on tumepruunid ning nokk punane, tumepruuni otsaga. Lõuaalune on valge, rind kollakaspruun ja mõne tumeda vöödiga ning kõht tuhmkollane. Tiibade kattesuled on üldiselt pruunikasmustad ja lennusuled türkiissinised. Sabaosa on asuursinine ja jalad karmiinpunased.
Emaslinnud erinevad isastest tumepruuni ülaosa ja vöödlisema kõhualuse poolest. Noorlinnud erinevad täiskasvanutest tuhmima sulestiku ja valge kõhualusega. Alamliigid erinevad oma sulestiku värvitoonidelt ja vöötide mustrilt.
Levila.
Liik elutseb Sahara-taguses Aafrikas, täpsemalt Gabonis, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Angolas, Keenias, Tansaanias, Sambias, Somaalias, Mosambiigis, Malawil, Zimbabwes, Botswanas, Namiibias, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Svaasimaal.
Välja-safiirilinnud eelistavad elupaikadena tihedaid metsi ja metsaääri, puudega rohtlaid, tihnikuid ja põõsastikke, aga ka istandusi, kultuurmaid, harvemini parke ja suuri aedu.
Liik on üldiselt paikne, kuid mõnes piirkonnas võivad populatsioonid sõltuvalt aastaajast elukohti vahetada.
Toitumine.
Nad toituvad enamasti putukatest, näiteks ritsikatest, rohu- ja kõrbetirtsudest, kuid samuti roomajatest (gekod, kameeleonlased), selgrootutest (ämblikulaadsed), närilistest ja väikestest lindudest. Harva toituvad nad ka kaladest.
Pesitsemine.
Välja-safiirlindude pesitsusaeg on tavaliselt septembrist detsembrini. Pesitsemiseks kaevavad emas- ja isaslind koos umbes 1 meetri pikkuse uru, mille lõpus on 25–30 cm lai pesatunnel. Urg kaevatakse enamasti jäärakusse. Kurnas on 2–5 muna ja haudumisperiood kestab 14 päeva. Poegade toitmisega tegeleb peamiselt emaslind.
Seisund.
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimestiku järgi on liik soodsas seisundis.
Polaris (selts)

Polaris oli Tallinnas tegutsenud kindlustusselts. Selts sõlmis tule-, veo-, murdvarguse ja klaasikindlustusi.
Selts asutati 1920.
1940. aastal ühinesid kindlustusaktsiaseltsid "Polaris" ja "Eesti Union". Kindlustusaktsiaselts „Polaris” natsionaliseeriti 1940. aastal ja
Põllumeeste Keskpank

Põllumeeste Keskpank oli Tallinnas tegutsenud keskpank.
Pank asutati 15. oktoobril 1928 Tallinnas.
Panga liikmed olid ühistud ja füüsilised isikud.
Pangal oli oma korrespondentide võrk, mille moodustasid 35 panka Eestis Tallinnast väljas ja 9 panka välismaal.
Lina tänav (täpsustus)

Lina tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Tõrvik

Tõrvik on käes hoitav lahtise tulega valgusallikas. Enamasti kasutatakse tõrvikuid pidulikel juhtudel.
Tõrviku põlev osa võib olla tõrvast, vahast, rasvast, magneesiumist.
Antiik- ja keskajal oli tõrvik üks tähtsamaid valgustusvahendeid, eriti pidulikel puhkudel.
Vanavara

Vanavara on aineline rahvalooming. Vanemal ajal hõlmas mõiste ka rahvaluule ja -muusika, kusjuures seda nimetati siis kas sõnaliseks või heliliseks vanavaraks.
Termini "vanavara" võttis kasutusele Jakob Hurt.
Inglise-Eesti Import Kompanii

Inglise-Eesti Import Kompanii oli Eesti ettevõte.
Ettevõte asutati 1920. Algul tegutses ettevõte kaupade, toor- ja pooltoorainete sisse- ja väljaveoga, nende töötlemisega ja kauplemisega Eestis ja välismaal. Hiljem keskendus ettevõte kinnisvaraärile.
Rein Kipper

Rein Kipper on eesti elektroonikainsener ja teadlane.
Lõpetas Tallinna Polütehniise Instituudi (TPI) Automaatika ja telemehhaanika erialal 1970. aastal "cum laude".
Tehnikateaduste kandidaat.
Töötas Tallinna Raadio-Elektroonika Konstrueerimisbüroos (TREKB-s) alalispinge mikrovoltmeetrite alal.
Siiski on elu ilus

"Siiski on elu ilus" on 1930 ilmunud Anna Haava luulekogu. Raamatu kirjastas R. Kivi Kirjastus.
Raamat sisaldab 63 luuletust, nende seas "Siiski on elu ilus", "Koit ja Hämar", "Kui saaks mulle ju kord kodu".
175 eKr

175. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DLXXIX (579).
Glen Pilvre

Glen Pilvre (sündinud 21. oktoobril 1969) on eesti helilooja ja muusikaprodutsent.
Pilvre loomingus on rohkelt Eestit eurovisiooni lauluvõistlusel esindanud laule, nagu Diamonds of Night, Tii ja Leto Svet.
Isiklikku.
Tema vanem õde Barbi Pilvre on poliitik, elukaaslane Kadi Toom on laulja.
Tartu Ülikooli haridusuuenduskeskus

Tartu Ülikooli haridusuuenduskeskus on Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudi osakond, mis toetab haridusinnovatsiooni ja nüüdisaegse õpikäsituse juurutamist Eesti koolides uuringute, arendusprojektide, koolitamise, nõustamise ja kootsimise kaudu. 
Keskuse juhataja on Anzori Barkalaja.
Kapčiamiestise vald

Kapčiamiestise vald (leedu keeles "Kapčiamiesčio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Lazdijai rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 230 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1061 inimest. Valla keskuseks on Kapčiamiestise alev, kus 2011. aastal oli 589 elanikku. Vallavanem on Vidmantas Dambrauskas.
Kapčiamiestis

Kapčiamiestis on alev Leedus Lazdijai rajoonis, Kapčiamiestise valla halduskeskus. Alev asub Baltoji Ančia jõe ääres, Poola piirist 10 ja Valgevene piirist 7 kilomeetri kaugusel. Jõel on 717 hektari suurune Kapčiamiestise paisjärv.
Kapčiamiestises on Emilia Plateri nimeline põhikool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on 1956. aastal valminud katoliku kirik.
Sealsesse surnuaeda on maetud Emilia Plater, ka asub alevi keskel talle püstitatud mälestussammas.
Asula nimi.
Aastal 1516 andis Zygmunt II August sealsed maad Pervalka elanikule Sidor Kapočiusele, kes rajas sinna mõisa. Mõisa juurde kujunes küla, mille nimi tuleneb esimese omaniku järgi nime saanud mõisa nimest "Kapčius" või "Kapočius", millele lisandub alevit tähistav liide "-miestis".
Ajalugu.
Asula juures asus kiviajal asulakoht, mis on dateeritud kümnendasse aastatuhandesse enne Kristust.
Aastal 1516 andis Zygmunt II August sealsed maad Pryvałki elanikule Sidor Kapočiusele, kes rajas sinna mõisa. Mõisa juurde kujunes küla, mis kasvas hiljem soodsa asupaiga tõttu (seal ristusid Leipalingisest Sejnysse ja Veisiejaist Sapockini kaudu Hrodnasse viivad teed).
XVIII sajandil läks alev Ogińskite valdusse. Aastal 1724 ehitati sinna kabel. Aastal 1777 hakkas seal tegutsema kihelkonnakool, sealne kihelkond sai oma kiriku siiski alles aastal 1824. Alev oli tuntud kui metallide sulatamise ja puidust esemete valmistamise keskus.
Aastal 1795 läks Kapčiamiestis kolmandal Poola jagamisel Preisimaa koosseisu ja hakkas kandma nime "Methenburg". Hiljem hakkas see kuuluma Venemaale, kus selle venekeelne nimekuju oli Копцiово. Alev kasvas kiiresti, aastal 1827 oli seal 176 elanikku, aastal 1895 oli elanikke 5926 ja aastal 1902 suisa 6240.
Teise maailmasõja eel elas alevis 50 juudi peret, neile kuulusid ka kõik üheksa Kapčiamiestise poodi. Peaaegu kõik nad viidi 15. septembril 1941 Lazdijaisse ja hukati sama aasta 3. novembril. Aastal 1941 põles sealne vana kirikuhoone maha, uus hoone valmis aastal 1956. Aastail 1945–1949 küüditasid Nõukogude võimud 33 alevi elanikku. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks. 1976. aastast peetakse Kapčiamiestises Česlovas Sasnauskasele pühendatud koorifestivale.
Teresa Palmer

Teresa Mary Palmer (sündinud 26. veebruaril 1986 Adelaide'is) on Austraalia näitleja.
Palmer on mänginud filmides nagu "Detsembripoisid" (2007), "Võluri õpipoiss" (2010), "Soojad kehad" (2013), "Olen number neli" (2011), "Hacksaw Ridge" (2016) ja "Tuled surnuks" (2016).
Obernfeld

Obernfeld on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 10,72 km². 31. detsembril 2016 elas seal 944 inimest. See on osa Eichsfeldist.
Rhumspringe

Rhumspringe on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 9,36 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1808 inimest. Vald on osa Eichsfeldist. Rhume jõe läte on Rhume allikas Rhumspringes.
Rollshausen

Rollshausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 11,68 km². 31. detsembril 2016 elas seal 846 inimest. Vald on osa Eichsfeldist.
176 eKr

176. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DLXXVIII (578).
Rüdershausen

Rüdershausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 11,68 km². 31. detsembril 2016 elas seal 821 inimest. Vald on osa Eichsfeldist.
Wollbrandshausen

Wollbrandshausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 6,26 km². 31. detsembril 2016 elas seal 629 inimest. Vald on osa Eichsfeldist.
Jakob Welitar

Jakob Welitar (kuni 1923 Jakob Kükamees; 13. veebruar 1897 Tooma talu, Aruküla, Rae vald, Harjumaa – 30. detsember 1993 Fjälkinge, Rootsi) oli eesti agronoom. Koos Johan Hanseniga pani Jakob Welitar aluse ratsionaalsele peekoni ja tõusigade kasvatusele Eestis.
Haridus.
Jakob Welitar õppis Aruküla kihelkonnakoolis, Treffneri Gümnaasiumis, Westholmi Gümnaasiumis, Gustav Adolfi Gümnaasiumis (lõpetas 1920) ja Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas.
Täiendas teadmisi Inglismaal, Saksamaal, Taanis, Rootsis ja mujal katsejaamades, põllumajandusasutustes ja teadusinstituutides.
Töökäik.
Üliõpilasena asus 1924. aastal tööle Eesti Seakasvatajate Seltsi sekretärina. Selles ametis arendas ta välja Eesti konsulentide ja sugulavade võrgu, millega aretustöö viidi teaduslikult kaasaegsele tasemele. Tema töö tulemusel aretati välja üks tolleaegseid tähtsamaid Eesti ekspordiartikleid, eesti peekon. Welitari väljavalikul imporditi Eestisse tõuloomi.
1944. aastal põgenes Welitar Rootsi. Rootsis töötas ta Kristianstadi läänis karjakontrolli alal pikka aega ka pensioniealisena. Töö kõrvalt rentis sõjaväe lennuvälju ja tühjaksjäänud lautu lihaloomade ja sigade kasvatamiseks.
Töötas põllumajandusnõuandjana Viru- ja Harjumaal. Oli juhatuse liige Estonia Eksporttapamajas, Tallinna Eesti Majandusühingus ja Aruküla piimaühisuses ning revisjonikomisjoni liige Põllumeeste Keskpangas, P/K Võiekspordis, K/K Estonias jne.
Kirjutas mitu raamatut ja koostas põllumajandusteemalisi jätkväljaandeid.
Ühiskondlik tegevus.
Võttis osa Vabadussõjast, oli Põllumeeste Kogude liige ja Korporatsioon Rotalia vilistlane.
Wollershausen

Wollershausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 9,15 km². 31. detsembril 2016 elas seal 544 inimest.
Pulmamõõk

Pulmamõõk oli pulmatseremoniaalis kasutatav mõõk. 
Mõõka kandsid isamees ja peiupoisid, harva peig pulmarituaali täitmisel. Komme on vana ning tuntud laialdaselt Kesk- ja Ida-Euroopas.
Eestis pärinevad vanimad teated pulmamõõgast 17. sajandist. 19. sajandil valmistas pulmamõõga enamasti külasepp. Ta võis olla ka puust, tupega või ilma. Pulmamõõgaga tõrjuti pulmarongist ja eriti pruudist kurje jõude eemale. Peiupoiss (või -poisid) ratsutas kolm korda ümber pulmarongi ja lõi mõõgaga vastu hobuste looka (nimetati "rautamiseks"). Läbi uste minnes tehti mõõgaga riste, ulatati pulmalistele veimekimpe ning kasutati muudes pulmatavades.
Pulmarituaali lihtsustudes 19. sajandi II poolel kadus mõõk pulmakommetest.
Elbingerode (Alam-Saksi)

Elbingerode on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 5,66 km². 31. detsembril 2016 elas seal 459 inimest.
Elbingerode asub Harzi rahvuspargis Sieberi jõe ääres.
Hattorf am Harz

Hattorf am Harz on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Valla pindala on 29,19 km². 31. detsembril 2016 elas seal 4066 inimest. Vald paikneb Lõuna-Harzis, umbes 10 km Osterode am Harzist lõunas.
177 eKr

177. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DLXXVII (577).