tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Stephen Sondheim

Stephen Joshua Sondheim (/ˈsɒnd.haɪm/; 22. märtsil 1930 – 26. november 2021) oli Ameerika helilooja ja laulusõnade kirjutaja. 
Sondheim oli muusikateatris tegev üle 50 aasta. Ta võitis oma töö ja loomingu eest ühe Oscari (ingl "Academy Award"), kaheksa Tony auhinda (rohkem kui ükski teine helilooja), sealhulgas Tony eriauhinna elutöö eest teatris, kaheksa Grammy auhinda, Pulitzeri preemia ja Laurence Olivier' auhinna. 
Ajalehes New York Times iseloomustati teda 2000. aastal kui Ameerika muusikateatri suurimat ja tõenäoliselt tuntumat artisti.
Vindi tänav

Vindi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis. Vindi tänav algab Tihase tänavalt, ristub Leevikese tänavaga ja lõpeb Tedre tänaval.
Vindi tänav on põhjakirde-lõunaedela suunaline, paralleelne Nõmme teega ja ligikaudu 400 meetri pikkune.
Vindi tänav sai nime 25. septembril 1959.
Kauri tänav

Kauri tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis. 
Kauri tänav algab Liblika tänavalt ja lõpeb Talviku tänaval ning on lääneloode-lõunakagu suunaline. 
Kauri tänav on paralleelne Tihase tänavaga ja ligikaudu 100 meetri pikkune.
Kauri tänav on nime saanud 16. augustil 1949.
Västriku tänav (Tallinn)

Västriku tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis. 
Västriku tänav algab Tedre tänavalt, ristub Pardi, Lõokese ja Auli tänavaga ning Linnu teega ning lõpeb seejärel umbtänavana.
Västriku tänav on paralleelne Käo tänavaga ning ligikaudu 410 meetri pikkune.
Västriku tänav sai nime 17. oktoobril 1928.
Västriku 8 asub, 1972. aastal ehitatud Tallinna Kutsekeskkooli nr 1 ühiselamu, tänapäeval Tallinna Ülikooli üliõpilasküla Dormitorium. Dormitorium haldab Karu tänav 17, Västriku 8, Räägu tänav 49a üliõpilaselamuid.
Kulli tänav

Kulli tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis. Kulli tänav algab Käo tänavalt, teeb seejärel 90-kraadise pöörde ja lõpeb Kajaka tänaval. Kulli tänav on ligikaudu 220 meetri pikkune.
Kulli tänav on hoonestatud eramutega.
Kulli tänav sai nime 16. augustil 1949.
Mirta tänav

Mirta tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis. 
Mirta tänav algab Uustalu tänavalt, ristub Veerise ja Lõimise tänavaga ning lõpeb seejärel umbtänavana.
Mirta tänav on ligikaudu 700 meetri pikkune.
Mirta tänav sai nime 19. aprillil 2000. Tänav on saanud nime Mirta talu järgi.
Käbliku tänav

Käbliku tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis. 
Käbliku tänav algab Sõpruse puiestee äärest, ristub Liblika ja Talviku tänavaga ning lõpeb Tiiva tänaval.
Käbliku tänav on ligikaudu 415 meetri pikkune.
Käbliku tänav sai nime 9. aprillil 1946.
Matti Mattsson

Matti Mattsson (sündinud 5. oktoobril 1993 Poris) on Soome ujuja.
2022. aasta jaanuaris valiti Mattsson Soome aasta sportlaseks 2021.
Mattssonile kuuluvad Soome rekordid 100 meetri (59,99, 17. mail 2021 EM-il) ja 200 meetri rinnuliujumises (2.07,13, 29. juulil 2021 OM-il) pikal rajal ning 200 meetri rinnulijumises (2.04,63, 14. detsembril 2019 Soome MV-il) lühirajal.
Conrad Elvehjem

Conrad Arnold Elvehjem (27. mai 1901 McFarland, Wisconsin – 27. juuli 1962) oli ameerika biokeemik, kes spetsialiseerus katseloomade toitumiseksperimentidele ja sünteetilise toidu ning asendamatute toitainete, sealhulgas vitamiinide uurimisele.
Elvehjem avastas 1937. aastal uue biomolekuli ja antipellagra vitamiini nikotiinhappe (tänapäeval tuntud niatsiinina). Tema avastust loetakse tähtsaks sammuks inimeste pellagra ravis.
Teadus.
Conrad Elvehjem koos Edwin Bret Hartiga katsetas noorte rottide peal, kuidas nende jootmine täispiimaga mõjutab toitumuslikku aneemiat. See uurimus viis vase osakaalu tähtsustamiseni hemoglobiini biosünteesil.
1930. aastatel oli toitumusliku vaeguse esilekutsumise levinud meetodiks laboriloomade toidu töötlemine kuumutamise teel, selleks, et häviksid vitamiinid. Kasvufaktorite väljaselgitamiseks kasutati allikatena pärmi, piima, maksa (maksa fraktsioonide kommertstootmise ülejääke) ja muid toiduaineid. Elvehjemi edu seostatakse asjaoluga, et tema ja tema õpilased töötasid laboris üheaegselt paljude kasvufaktorite ja erinevate laboriloomadega.
Joseph Goldbergeri väljatöötatud P-P faktori biotesti abil, mis põhines "black tongue"'i ennetamiseks koertel, leidis Elvehjem, et nikotiinhape avaldas ravimilaadset toimet koerte "black tongue"'i haigusliku seisundi korral, mis oli üsna sarnane inimeste esineva haigusliku seisundi pellagraga.
Elvehjem tõestas, et maisirikka toidu söömine võib tõenäoliselt pellagra esile kutsuda, kuna maisivalkudes trüptofaani sisaldus on tunduvalt väiksem võrreldes teiste teraviljadega.
Elvehjem koostöös kolleeg Carl J. Koehniga avastas, et maksaekstrakti filtraadis leiduv faktor, mis nimetati Goldbergeri järgi G-vitamiini fraktsiooniks, võib kanadel toitumuslikku pellagrat ravida. Avastuse katsetamiseks viisid nad läbi biotesti koertega. Koertel kutsuti, enne G-vitamiini fraktsiooni lisamist toidule nn "Goldbergeri kollase maisi dieediga" esile "black tongue".
1936. aastal Elvehjem avastas katseloomade toitumisalastes uuringutes, mida ta viis läbi koos G. O. Kohleri ja Edwin Bret Hartiga, nn Grass Juice Factori. Lisades talvisele mineraliseeritud piimaratsioonile värsket peenestatud muru või värsket murust pressitud mahla, on võimalik saavutada kasvunäitajad mis vastavad suvisele piimaratsiooni kasvunäitajatele (suvel sõid lehmad heinamaal, talvel aga kuivtoitu). 
1937. aastal avastas Elvehjem koostöös Frostiga spetsiaalselt ekstraheeritud maksaekstraktis rottide kasvufaktori, mille nad nimetasid W-faktoriks.
Samal aastal (1937) eraldas Elvehjem koos kolleegidega värskest maksast P-P faktori, see osutus nikotiinamiidiks ja nikotiinhappeks.
Isiklikku.
Conrad Elvehjem abiellus 30. juunil 1926 Constance Waltziga. Peres oli kaks last.
Publikatsioonid.
Conrad A. Elvehjem oli rohkem kui 780 teaduspublikatsiooni kaasautor.
Tiiva tänav

Tiiva tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis. 
Tiiva tänav algab Nõmme teelt, ristub Meika, Käbliku ja Tihase tänavaga ning lõpeb Luige tänaval.
Tiiva tänav on ligikaudu 490 meetri pikkune.
Tänava nimi ja ajalugu.
Tiiva tänav sai nime 10. augustil 1935. 10. novembril 1949 liideti selle tänavaga endine Kaarna tänav (mis oli nime saanud 18. septembril 1935). Kaarna tänava nime kandis praeguse Tiiva tänava Luige ja Tihase tänava vaheline lõik.
Meika tänav

Meika tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis. Meika tänav algab Tulika ja Talviku tänava vahelisest hoovist ja lõpeb Tiiva tänaval.
Meika tänav on põhjaloode-lõunakagu suunaline ning ligikaudu 315 meetri pikkune.
Meika tänav sai nime 9. aprillil 1946.
Roger-Maurice Bonnet

Roger-Maurice Bonnet (sündinud 23. detsembril 1937 Prantsusmaal Essonne'i departemangus Dourdanis) on prantsuse astrofüüsik.
Roger-Maurice Bonnet on Bernis asuva Rahvusvahelise Kosmoseteaduse Instituudi teadur.
Karjäär.
Bonnet lõpetas Pariisi Ülikooli. Samas ülikoolis kaitses ta 1968. aastal doktorikraadi.
Roger-Maurice Bonnet töötas 18 aastat Pariisis Euroopa Kosmoseagentuuri juhtkonnas: teadusdirektorina aastail 1983–1997 ja peadirektorina 1997–2001.
Aarne Toomsalu

Aarne Toomsalu (sündinud 2. juulil 1961) on Eesti poliitik.
Toomsalu oli 2001–2008 erakonna Res Publica, hiljem Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Seejärel ühines ta Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Koguga ning 2010. aastal valiti ta erakonna juhatusse. Toomsalu on olnud ka erakonna esimees.
Arheoloog (film)

"Arheoloog" on Henry Otto poolt Ameerikas 1914. aastal loodud tummfilm.
Arvo Andresson

Arvo Andresson (3. veebruar 1954 – 28. september 1994) oli Eesti laevakapten. Ta töötas Eesti Merelaevanduse laevadel. 1992. aastal sai ta parvlaeva Georg Ots ja 1993. aastal Estonia kapteniks.
Arvo Andresson oli lõpetanud Pärnu V 8-klassilise kooli. 1973. aastal lõpetas ta Tallinna Merekooli ja 1982. aastal Leningradi Admiral Makarovi nimelise Kõrgema Merekooli. Kaugsõidukapteniks sai ta 1986. aastal.
Esimese Eesti kaptenina sai Estonia kapten Arvo Andresson Rootsi Meresõiduametilt lootsita läbisõidu õiguse Stockholmi saarestiku lõunaosas. Ta hukkus Estonia laevakatastroofis.
Avo Piht

Avo Piht (29. november 1954 – 28. september 1994) oli Eesti laevakapten.
Avo Piht töötas kaptenina Eesti Merelaevanduse puistlastilaevadel, esimese laevana 1991. aastal Eesti lipu saanud ro-ro-laeval Transestonia ning parvlaevadel Saint Patrick II ja Estonia. 
Laevahuku ajal oli ta Estonial reisijana. Tema nimi ilmus laevahukujärgsetel päevadel mõnesse päästetute nimekirja.
Detektiiv Braun

"Detektiiv Braun" on Rudolf Meinerti poolt Saksamaal 1914. aastal loodud tummfilm.
Naisvõmm

"Naisvõmm" on Jerold T. Heveneri poolt Ameerikas 1914. aastal loodud tummfilm.
Kure tänav (Tallinn)

Kure tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. Kure tänav algab Räägu tänavalt ja lõpeb Linnu teel.
Kure tänav on põhjakirde-lõunaedela suunaline. Kure tänav on paralleelne Mooni ja Vuti tänavaga ning ligikaudu 400 meetri pikkune.
Kure tänav sai nime 14. veebruaril 1958.
Baskerville'ide koer (film)

"Baskerville'ide koer" on Rudolf Meinerti poolt Saksamaal 1914. aastal loodud tummfilm. 
Tegemist on Arthur Conan Doyle'i samanimelise teose esimese ekraniseeringuga.
Küünlavalgel

"Küünlavalgel" on Tom Rickettsi poolt Ameerikas 1914. aastal loodud tummfilm.
Moskva pisaraid ei usu

"Moskva pisaraid ei usu" (vene keeles "Москва слезам не верит") on Nõukogude Liidu 1979. aasta film, mille režissöör oli Vladimir Menšov.
Film räägib noorest provintsitarist, kes läheb Moskvasse õppima ja õnne otsima. Filmi peakangelane armub, kuid kallim jätab ta maha. Siiski ei heida noor naine meelt ning kasvatab üksi üles tütre ja teeb seejuures veel tööl hiilgavat karjääri. Lõpuks kingib elu talle kohtumise suurepärase mehega ja tõelise õnne... 
Film sai 1981. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari.
Õhulossid

"Õhulossid" on Louis H. Chrispijni poolt Hollandis 1914. aastal loodud tummfilm.
Ari Mannio

Ari Pekka Mannio (sündinud 23. juulil 1987 Lehtimäes) on Soome meeskergejõustiklane (odaviskaja).
Don Juan (film 1913)

"Don Juan" on Léon Boedelsi poolt Hollandis 1913. aastal loodud tummfilm.
Päikesekiir (film)

"Päikesekiir" on Theo Frenkeli poolt Hollandis 1919. aastal loodud tummfilm.
Elu varjud

"Elu varjud" on Theo Frenkeli poolt Hollandis 1916. aastal loodud tummfilm.
Major Frans

"Major Frans" on Maurits Bingeri poolt Hollandis 1916. aastal loodud tummfilm. Film tugineb Anna Louisa Geertruida Bosboom-Toussainti samanimelisele romaanile.
Silvia Silombra

"Silvia Silombra" on Louis H. Chrispijni poolt Hollandis 1913. aastal loodud tummfilm.
Teemant (film)

"Teemant" on Johan Gildemeijeri poolt Hollandis 1916. aastal loodud tummfilm.
Õde Brown

"Õde Brown" on Maurits Bingeri poolt Hollandis 1921. aastal loodud tummfilm.
Een danstragedie

"Een danstragedie" ("Tantsutragöödia") on Johan Gildemeijeri poolt Hollandis 1916. aastal loodud tummfilm.
Tomorrowland

Tomorrowland võib tähendada mitut asja:
Põhja Carmen

"Põhja Carmen" on Maurits Bingeri poolt Hollandis 1916. aastal loodud tummfilm.
Elav redel

"Elav redel" on Maurits Bingeri ja Louis H. Chrispijni poolt Hollandis 1913. aastal loodud tummfilm. 
Tegemist on Hollandi esimese pika mängufilmiga ja esimese Filmfabriek Hollandias valminud filmiga.
Lomita

Lomita on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. 
Lomita tähendab hispaania keeles "väike künkake".
Lomitas on sündinud kergejõustiklane James Francis Thorpe.
Must tulp (film 1921)

"Must tulp" on Maurits Bingeri poolt Hollandis 1921. aastal Alexandre Dumas vanema samanimelise teose alusel loodud seiklusfilm (tummfilm).
Indrek Kaseorg

Indrek Kaseorg (sündinud 16. detsembril 1967 Tartus) on Eesti endine kümnevõistleja.
Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 8179 punkti, mis on püstitatud 31. mai 1998 Götzises.
Avo Sõmer

Avo Sõmer (27. juuni 1934 Tartu – 30. mai 2024) oli eesti päritolu Ameerika Ühendriikide helilooja ja muusikateadlane.
Ta emigreerus koos vanematega Eestist 1944. aastal, esmalt Saksamaale ning seejärel Ameerika Ühendriikidesse.
Ta lõpetas Wayne State University Detroitis, kus keskendus koolimuusikale, klaverimängule ja kompositsioonile. 1957. aastal lõpetas ta magistriõpingud Michigani Ülikoolis tööga Claudio Monteverdi madrigalidest. 1963. aastal kaitses ta sealsamas doktoriväitekirja Johann Jakob Frobergeri klahvpillimuusikast.
Sõmer töötas aastast 1962 kuni pensionile jäämiseni 2000. aastal Connecticuti Ülikoolis.
Ta on tuntud 20. sajandi heliloojate, eriti Claude Debussy ja Eduard Tubina loomingut analüüsivate kirjutiste poolest.
Ta on mitmel korral esinenud loengute ja ettekannetega Eestis.
Sabinus Iulianus

Marcus Aurelius Sabinus Iulianus (suri 285/286) oli Vana-Rooma usurpaator (283–285/286), kes võitles keiser Carinuse või Maximianuse vastu. Carinus alistas ta Itaalias aset leidnud lahingus.
LEADER

LEADER (prantsuse keeles "Liaison entre Actions de Developpement de l’Economie Rurale" – 'seosed erinevate maamajanduse arengu tegevuste vahel') on Euroopa Liidu ühenduse algatusprogramm. Programm LEADER algas 1991. aastal.
Eestis ei rakendunud LEADER kohe programmina, vaid esialgu pilootperioodil (2004–2006) riikliku arengukava (RAK) ühe meetmena. Leader ei ole aastatel 2007–2013 enam eraldiseisev programm, vaid see on kaasatud kõigisse riiklikesse maaelu arenguprogrammidesse. Leaderi kaudu innustatakse maapiirkondi leidma uusi viise, et olla konkurentsivõimeline, kasutada maksimaalselt ära oma varasid ning lahendada tekkivaid probleeme, mis tulenevad näiteks vananevast elanikkonnast, teenuste osutamise viletsast tasemest või töökohtade puudumisest.
Kohalike tegevusgruppide esindajad osalevad nii põllumajandusministri poolt moodustatud Eesti maaelu arengukava (MAK) kui ka rahandusministeeriumi vastava komisjoni töös. Eesti tegutseb 26 kohalikku tegevusgruppi, kelle tegevuspiirkond kokku moodustab alates 2011. aasta märtsist 99,99% Eesti maapiirkonnast.
Leaderi infokeskuseks on Maamajanduse Infokeskus, mis on Põllumajandusministeeriumi hallatav riigiasutus.
Leaderi seitse põhielementi:
Ragnar Berg

Carl Gustav Ragnar Berg (1. september 1873 Göteborg, Rootsi – 31. märts 1956 Borstel (Schleswig-Holstein), Lääne-Saksamaa) oli Rootsi päritolu saksa biokeemik, toitumisteadlane ja naturopaat. 
Teda tuntakse peamiselt happe-aluse tasakaalu ja kaltsiumi osatähtsuse kirjeldajana toidus, ka taimetoitluse propageerijana inimeste eluea pikendamiseks. Ta oli tuntuim vitamiiniteooria oponent.
Haridus ja töö.
 
Panus teadusse.
Ta juurutas termini "complettins": A, B, C "complettin". Ja ka termini "acomplettinosis", tähistamaks haiguslikke seisundeid, mis on seotud "complettins"'ide poolest vaese toidu söömise tagajärjel tekkinud tõbedega. 
Happe-aluse teooria.
Berg ja Carl Röse töötasid välja, toetudes Ernst Leopold Salkowski töödele, teooria keha toitumusliku happe-aluse tasakaalu kohta. Kuna keha komplekteerib enam happelisi kui aluselisi ühendeid, siis on Bergi kohaselt parimaks aluseliste ühendite allikaks aluseline toit, mis vähendaks ka vajadust toiduga saadavate valkude järele.
Toitumuslikku happe-aluse tasakaalu mõjutavad toitained
Vitamiiniteooria mõningaid vastuväited.
Berg leidis, et kuna enamik nn lisatoitumisfaktoreid ehk vitamiine pole kindlasti mitte amiinid (tegelikult üksnes Kazimierz Funki uuritud antineuriitne aine (ka aneuriin) võis sisaldada lämmastikku), siis pakkus ta ainete nimetuseks "Complettines". Kuid aru saades, et lööksõna "vitamiinid" on käibele lastud ja teada igale koolipoisilegi, siis otsustas ta kasutada terminit ka enda raamatus. Ka leidis ta koos paljude kaasaegsetega, et sõnaosa "vita" võib osutuda eksitavaks ja seda võidakse seostada elu ning vitaalsusega. Oma raamatus "Vitamins; a critical survey of the theory of accessory food factors" kirjeldab ta mitmeid toitumiseksperimentidega seotud võimalikke statistilisi ja metodoloogilisi raskuspunkte, nagu näiteks vitamiinide toime uurimisel ja biotestide koostamisel rakendatav meetod katseloomadel vitamiinivaeguse esilekutsumiseks ja siis tekkinud haiguslike seisundite võimalikuks raviks vitamiinide manustamisel.
Isiklikku.
Ragnar Berg oli Rootsi ajaloolase ja arheoloogi Wilhelm Bergi (1839–1915) ja tema esimese naise Ulrika Charlotta Emerentia "Emy" Gumaeliuse (1846– ) poeg.
Vene-Pärsia sõda (1804–1813)

Vene-Pärsia sõda oli sõda Venemaa keisririigi ja Pärsia vahel aastatel 1804–1813.
Vastuseks Venemaa keisririigi valduste laienemisele Kaukaasias: kui 1801 ühendati Venemaaga Ida-Gruusia, 1803 Samegrelo Lääne-Gruusias ja 1804 jaanuaris Gändžä khaaniriigi esitas 1804 Pärsia ultimaatumi, et Vene väed Lõuna-Kaukaasiast välja viidaks. Kui Venemaa ultimaatumi tagasi lükkas, algas sõjategevus. 
Venemaa väed alustasid sõjategevust juunis 1804 Jerevani piirkonnas, kuid linna vallutada ei õnnestunud. 1804 sai Pärsia vägi lüüa Khanakheravani (Jerevani lähedal), 1805 Dzegami (Gəncə lähedal) ja Aserbaidžaani khaaniriigid sõlmisid üksteise järel rahu ja arvati Venemaa koosseisu (Karabahhi, Sheki ja Shirvani khaaniriik 1805. aastal, Derbendi, Bakuu ja Kuba khaaniriik 1806. aastal.
1806. aastal alanud Vene-Türgi sõja tõttu sõlmis Venemaa vaherahu, mis aga katkes 1808. aastal ja Vene väed hõivasid 1806. aastal Bakuu. Iraani šahhi Fath Ali-šahhi väed said lüüa 1810 Megri (Meghri) ja 1812 Aslanduzi juures ja Vene väed hõivasid 1813. aastal Länkärani. 24. oktoobril 1813 sõlmiti Gülistani rahu, mille põhjal Pärsia tunnustas Ida-Gruusia, Põhja-Aserbaidžaani ja Dagestani ühendamist Venemaaga.
Sõja tulemusel vallutas Venemaa keisririik Kaspia mere ääres asunud ja Pärsiale kuulunud Dagestani, Gruusia Kharthli, Kahhethi, Samegrelo, Imerethi, Guria piirkonnad Gruusias ja Abhaasia.
Venemaa sai oma valdusse ka osa tänapäeva Aserbaidžaani territooriumi ja Bakuu, Karabahhi, Gəncə, Širvani, Derbenti ja Quba khaaniriigid. Venemaa valdusse läksid sõja tulemusel ka osa Talõši khaaniriigist.
Venemaa saavutas ainuõiguse omada Kaspia merel Venemaa keisririigi sõjalaevastiku laevu.
Roze Kate

"Roze Kate" on Hollandis 1912. aastal valminud tummfilm, mille režissöör on Oscar Tourniaire.
Ilmar Kleis

Ilmar Kleis (24. august 1930 Käru vald, Käru kihelkond, Järvamaa – 11. jaanuar 2015) oli eesti tehnikateadlane.
Haridus.
Ta lõpetas 1948. aastal Türi Keskkooli ja 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia erialal. Aastatel 1955–1958 oli samas aspirant, kaitses 1959. aastal tehnikakandidaadi väitekirja (kinnitati aastal 1960). Aastatel 1969–1970 oli samas doktorant, kaitses 1971. aastal Moskva Naftakeemia ja Gaasitööstuse Instituudis tehnikadoktori väitekirja (kinnitati aastal 1973). Täiendõpe: Stuttgardi Ülikool 1968/1969 ja 1976 (6 kuud); Kiievi Polütehniline Instituut 1978, Müncheni Tehnikaülikool 1993.
Töökäik.
Ta oli aastatel 1952–1953 tehas Ilmarise insener. 
Aastal 1953 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi hüdrotehnika ja geodeesia kateedri vanemlaborant, aastatel 1954–1958 oli ta assistent teoreetilise mehaanika kateedris ja 1958–1960 masinaelementide kateedris, 1961. aastal sama kateedri vanemõpetaja ja aastatel 1962–1973 dotsent (kinnitatud 1965).
Professor 1971 (kinnitatud 1973); aastatel 1973–1992 oli ta masinaelementide kateedri professor. Lisaks oli ta 1970–1984 kateedrijuhataja ja 1984–1991 TPI teadusprorektor. Aastatel 1991–1992 oli ta peateadur, aastatel 1992–1997 masinaelementide professor ja aastast 1997 mehhatroonikainstituudi masinaelementide õppetooli emeriitprofessor.
Teadustöö mujal: külalisprofessor Oulu Ülikoolis (triboloogia).
Teadustöö põhisuunad.
Triboloogia (materjalide hõõrdumine ja kulumine masinates) ja materjalide käitumine löökkoormuse tingimustes. Metallide energeetilise erosiooniteooria loojaid ja koos professor Heino Lepiksoniga selle uurimissuuna rajajaid Eestis. Kulumis- ja dispergeerimisprotsesside uurimistööde teaduslik juhendaja, tema juhendamisel on kaitstud 19 väitekirja.
Tegi koostööd Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudiga, Stuttgardi ja Cambridge’i Ülikooli, Zittau ja Chalmersi Tehnikaülikooli teadlastega. 
Avaldanud üle 140 publikatsiooni, sealhulgas 4 monograafiat, 1 õpiku, ajakirja- ja entsüklopeediaartikleid. 8 autoritunnistust ja Eesti Vabariigi kasuliku mudeli tunnistus. 
Teaduskorralduslik tegevus.
Ühingu Teadus Tallinna presiidiumi liige ja lektor masinate töökindluse alal 1970–85; NSV Liidu TA juures tegutsenud metallide hõõrdumise ja kulumise teadusnõukogu liige 1980–92, ajakirja Friction and Wear toimetusnõukogu liige; kuulus mitme rahvusvahelise teaduskonverentsi korralduskomiteesse.
Tallinna Teadlaste Maja nõukogu liige.
Huvialad.
Ehitustööd ja korvpall, 1953–… õppejõudude korvpalliklubi Kapa liige nr 5.
Praktiline filosoofia

Praktiliseks filosoofiaks nimetatakse filosoofia harusid, mis on tihedalt seotud praktiliste rakendustega nagu eetika, esteetika, poliitiline filosoofia, õigusfilosoofia, religioonifilosoofia, väärtusteooria jts.
Filosoofia jagamine praktiliseks ja teoreetiliseks pärineb Aristotelese filosoofialiigitusest moraali- ja loodusfilosoofiaks. Taoline eristus on mõnel pool maailmas tänini kasutusel, näiteks Soomes ja Rootsis õpetatakse praktilist ja teoreetilist filosoofiat enamasti lahus ning mõnes Šoti ülikoolis jagatakse filosoofia loogikaks, metafüüsikaks ja eetikaks. Enamik maailma ülikooli käsitleb tänapäeval filosoofiat siiski tervikuna.
Praktiliseks filosoofiaks nimetatakse ka filosoofia ja filosoofiliste tehnikate rakendamist igapäevaelus. Selle näidete hulka kuuluvad näiteks filosoofiline nõustamine ja mõned mõtluspraktikad. 
Kant.
Immanuel Kanti järgi on praktilise filosoofia ülesanne määrata, mis tähendab olla hea ja vooruslik inimene ehk avastada tingimused, millel vääritakse õnne, ning uurida poliitilise võimu loomust ja piire: millised seadused peaks riik jõustama, milliseid institutsioone edendama ja millised õigused tagama.
Eetika (Spinoza)

"Eetika" (täispika pealkirjaga "Eetika, tõestatud geomeetrilises järjestuses"; ladina keeles "Ethica, ordine geometrico demonstrata") on hollandi juudi filosoofi Baruch Spinoza postuumselt avaldatud ladinakeelne filosoofiline teos, mis esitab Spinoza eetikateooria aksiomaatilisel kujul, eeskujuks Eukleidese geomeetriaraamat "Elemendid".
Esimese osa alguses määratleb Spinoza põhiterminid ja loetleb aksioomid. Nende ja teiste definitsioonide ja aksioomide põhjal, mis on antud raamatu ülejäänud neljas osas, tõestab Spinoza sadu propositsioone ja korollaare nagu "Kui mõistus kujutleb omaenda võimetust, teeb see ta kurvaks" (3. osa, 33. propositsioon), "Vaba inimene ei mõtle millestki vähem kui surmast"( 4. osa, 67. propositsioon) ja "Inimmõistust ei saa koos kehaga täielikult hävitada, miski sellest on igavene ja jääv" (5. osa, 23. propositsioon). Umbisikulist stiili katkestavad sageli emotsionaalsed lõigud, kus kritiseeritakse teiste filosoofide, sealhulgas René Descartesi ja Moses Maimonidese vaateid.
Pärast teose ilmumist mõisteti see hukka kui ateistlik. Lääne filosoofia hilisemas ajaloos on Spinoza "Eetika" olnud mõjukas, ehkki on harva leidnud otsest järgimist. Selle motiive on kasutanud ka kirjanikud, nt Jorge Luis Borges oma luuletustes.
Gustav Linquist

Gustav Linquist (13. jaanuar 1884 Kolga vald, Harjumaa – 19. jaanuar 1936 Tallinn) oli eesti tulundustegelane.
Gustav Linquist lõpetas Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi ja seejärel 1910 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Gustav Linquist praktiseeris Vene riigipanga Tallinna osakonnas, töötas seejärel riigipanga Tveri osakonnas, oli Tallinna linnasekretäri abi, Eesti Maavalitsuse toitlusosakonna juhataja ja iseseisvuse alul Siseministeeriumi kantseleiülem ja Siseministeeriumi hobuste sõjaväkke võtmise peakomisjoni esimees. 
1923. aastal andis valitsus piirituse müügi ainuõiguse üksikisikust ettevõtjale Gustav Linquistile (Harju panga juhatuse liige), kes pidi tagama piirituse vedamise Venemaale. 1922. aastal ulatus Venemaale veetud piirituse kogus 250 000 liitrini.
Kuni 1925. aastani oli ta Harju Panga direktor, kaotas seejärel oma varanduse, oli vanglas ja tegutses siis muudel ärialadel.
Gustav Linquist oli Tallinna Meestelaulu Seltsi asutajaliige aastal 1916 ja seltsi esimees 1923–1924. 
Ta maeti 21. jaanuaril 1936 Rahumäe kalmistule.
India filosoofia

India filosoofiaks nimetatakse India mõttetraditsiooni, mis algas upanišadidega. 
India filosoofi Sarvepalli Radhakrishnani järgi on vanimad neist ühtlasi "maailma varaseimad filosoofilised teosed". India filosoofia nimetamine filosoofiaks on vaieldav, sest filosoofiat võidakse määratleda nii, et see hõlmab ainult Lääne filosoofiatraditsiooni. Vahel samastatakse ekslikult india filosoofia hinduistliku filosoofiaga, mis moodustab vaid osa India filosoofiatraditsioonist.
Tavaliselt liigitatakse India filosoofiakoolkonnad klassikalisteks (sanskriti "astika") ehk hinduistlikeks (kuus koolkonda; peavad vedasid eksimatuks teadmisteallikaks) ja mitteklassikalisteks ("nastika"). Ortodokssed koolkonnad on njaaja, vaišešika, saankhja, jooga koolkond, mimaansa ja vedaanta. Šramanad rajasid materialistliku lokaajata, adžiivika, džainismi ja budismi. Vidjāranja jaotab India filosoofia 16 koolkonda, mille hulka ta arvab ka Saiva ja Raseśvara, 
India filosoofia põhikoolkonnad kujunesid ajavahemikus 1000 eKr kuni meie ajaarvamise esimeste sajanditeni. Kommentaarid ja ümbersõnastused lisandusid kuni 20. sajandini, mil tegutsesid näiteks Aurobindo ja Prabhupada. Eri koolkondade võistlus ja segunemine olid kõige tihedamad nende sünniaegadel, eriti 800 ema kuni 200 ema. Mõned neist jäid ellu (džainism, budism, šivaism ja advaita), teised kadusid või liitusid (saankhja ja adžiivika).
Lääne filosoofia

Lääne filosoofiaks nimetatakse läänemaailmast, eelkõige Euroopast pärinevat filosoofiatraditsiooni, mis tavapärase käsitluse kohaselt sai alguse Antiik-Kreekas antiikfilosoofiana. Tänapäeval on lääne traditsioon valdav ka teistes maailma piirkondades. Sõna "filosoofia" ise pärineb samuti vanakreeka keelest ja tähendab tarkusearmastust.
Filosoofia uuema ajaloo vältel on sageli vaieldud, mil määral ja kas üldse võib pidada teise mõttetraditsiooni filosoofiateks ehk kas kogu filosoofia ongi Lääne filosoofia, samas kui teised traditsioonid peaksid kandma muid nimetusi, ühendamata neid kunstlikult ühise nimetuse "filosoofia" alla. (Tavaliselt ei vaidlustata sel juhul lääne filosoofiaga tihedalt põimunud araabia, juudi ja vene filosoofiate kuuluvust samasse traditsiooni.) Siiski on tänapäeval tavaks kõnelda nii hiina, india, jaapani kui ka aafrika filosoofiast, samuti käsitletakse vahel Vana-Kreekale eelnenud Vana-Lähis-Ida mõttelugu Mesopotaamia eelfilosoofiana. Läänele filosoofiale vastandudes nimetatakse india, hiina, jaapani jts filosoofiatest sageli koondnimetuse all "ida filosoofia".
Teisalt toetab lääne filosoofia ainsaks või vähemalt põhiliseks pidamist levinum tava kõnelda filosoofia ajaloos eri perioodide filosoofiat käsitledes just lääne traditsioonist, näiteks ei kirjutata tavaliselt keskaja või valgustusajastu filosoofia raames ida filosoofiatraditsioonidest, kuna mõtteloo periodiseeringud ei ole ülemaailmsed.
Lääne filosoofiat on eestikeelses Vikipeedias pikemalt käsitletud üldartiklis "Filosoofia", samuti selle konkreetsete perioodide all nagu "Antiikfilosoofia" ja "Keskaja filosoofia".
Vana-Lähis-Ida

Vana-Lähis-Ida on ajalooline piirkond, mis kattub suuresti tänapäeva Lähis-Idaga. Tavaliselt kõneldakse sellest Vana-Lähis-Ida teadusuuringute kontekstis, käsitledes eelkõige aega selle piirkonna esimestest kõrgkultuuridest kuni meie ajaarvamise alguse või Rooma keisririigi jagunemiseni 4. sajandil pKr. Vana-Lähis-Ida uuringute keskne teadusharu on kiilkirjakultuure uuriv assürioloogia, kuid sageli arvatakse Vana-Lähis-Ida alla ka Vana-Egiptus, millega tegeleb egüptoloogia.
Vana-Lähis-Idas paiknesid inimkonna ajaloo ühed vanemad kõrgkultuurid, eelkõige Mesopotaamiasse jäänud Sumer, Akkad, Assüüria ja Babüloonia, aga ka Väike-Aasias asunud Hetiidi riik, praeguse Iraani aladel Vana-Pärsia ning mitmesugused väiksemad kultuurid nagu Kaukaasias asunud Urartu, Vahemere idarannikule jäänud Ugarit ja Foiniikia.
Pafawagi reisivagun

Pafawagi reisivagun (mudelid 1Aw, 2Aw, 3Aw) on kitsarööpmelise raudtee reisivagun, mida toodeti Poolas Pafawagi tehases Nõukogude Liidu tellimusel 1950. aastail. 
Ajalugu.
Esimesed Pafawagi reisivagunid toodeti Wrocławis. Mudeli 2Aw tootmine algas 1956. a. Vaguni katsetused toimusid Eesti NSV-s. Selle tulemusena valmistati Mõisakülas Pafawag 2Aw-le uus parandatud alusvanker. Alates 1958. a vahetati Nõukogude Liidus kõik Pafawagide originaalalusvankrid Mõisaküla näidise põhjal valmistatute vastu. Uus tähistus oli 3Aw. Vaguni tootmine lõpetati 1960. Kokku toodeti kuni 560 vagunit. Valmistati ka modifikatsioonina pakivagunit, platskaartvagunit ja kupeevagunit.
Tänapäevaks on alles olevad Pafawag reisivagunid jäänud enamasti vaid mõnedele lasteraudteedele või raudteemuuseumidesse. 
Järeltulijaks on saanud praktiliselt samal ajal tootmisse läinud reisvagun seeriast PV-40.
Kirjeldus.
Tegemist oli oma ajastu kohta moodsate ja uudsete täis-metallist kerega reisivagunitega. Vagunil olid sõidu ajal ratastelt käitatav elektrigeneraator ja seistes voolu saamiseks ka akud. 
Puudustena ilmnesid vaguni suur pöörderaadius, mis tulenes vaguni pikkusest ja kehvavõitu püstivus kohati viletsama kvaliteediga raudteedel
Vaguni tehnilised andmed:
Matthias Unverferth

Matthias Unverferth (ka "Mathias Unverfert", "Unvorffert" või "Unvorvert") oli Vana-Liivimaa vaimulik, Riia toomhärra (alates 1522) ning toompraost (1543–1555).
Unverferth pärines Schwerini piiskopkonna alalt, teda on esmamainitud 1510. aastal, siis tegutses ta Riias avaliku notarina. 1515. aastal on teda nimetatud "meistriks", mis võis tähendada seda, et tal oli magistrikraad. 1517. aastaks, kui ta viibis Roomas paavsti juures, oli ta õppinud Padua, Milano, Bologna ja mitmes teises ülikoolis. Paavst andis talle samal aastal ka mitmu auametit (nt Lateraani palee asekrahvi (ladina "vicecomes") nimetus) ning andis talle õiguse kuni 20 inimest avalikeks notariteks või korralisteks kohtunikeks nimetada ning sohilapsi legitimeerida. 
1522. aasta lõpus on Unverferthi esmakordselt nimetatud Riia toomhärraks. 1528. aastal saatis ta just ametisse valitud Riia peapiiskoppi Thomas Schöningut tema käigul Regensburgi riigipäevale ning väidetavalt avaldas ta sel perioodil toetust luterlusele. Diplomaatilise tegevusega paistis Unverferth silma ka hiljem, näiteks oli ta Riia toomkapiitli esindaja Saare-Lääne vaenust lahendada püüdnud kogunemistel (1533–1534). 1534–1541 on Unverferthi nimetatud Riia kapiitli keldriülemaks (ladina "cellerarius") ning 1539–1542 ka "senior"iks (kapiitli vanim või auväärseim liige). 1539. aastaks oli ta saanud ka mõlema õiguse doktori kraadi.
1543. aastal, kui senine toompraost Johannes Storbeke suri, sai Unverferthist uus Riia praost. Samal ajal oli Liivi ordu ja peapiiskop Wilhelm von Hohenzollerni vahel puhkenud Riia linna valitsemise pärast tüli (1452. aastal sõlmitud Kirchholmi lepingu kohaselt pidanuks nad selle üle omama topeltvõimu, kuid 1525. aastast valitses seda ainuisikuliselt ordu) ning peapiiskop otsustas ordu vastu tuge otsida Saksa-Rooma riigist. 1544. aastal saatis ta seetõttu Unverferthi saadikuna Speyeri riigipäevale, kuhu too jõudis 1545. aastal. Selle konflikti lahendamisel jäi keisririigi ja Unverferthi roll siiski väikeseks, sest ordumeister ja peapiiskop jõudsid Riia linna küsimuses teineteisemõistmiseni 1546. aastal sõlmitud Volmari retsessiga.
1540. aastate teisel poolel olid peapiiskopi ja toomkapiitli vahelised suhted pingelised, sest esimene soovis Liivimaal ellu rakendada luterlikku kirikukorraldust, kuid teine oli sellele vastu. Samuti ei toetanud toomkapiitel 1550. aastatel Wilhelmit, kui too tõi enda koadjuutorina Liivimaale Mecklenburgi hertsogi Christophi ning kui viimaks seetõttu puhkes ka koadjuutorivaenus. Unverferthi kui toomkapiitli juhi roll nendes konfliktides otseselt ei paljastu, kuid ta lahkus ametist 1555. aasta lõpus, enne 4. detsembrit; perioodil, mil Wilhelm püüdis koadjuutorile nii kapiitli kui ka teiste liivimaalaste seas kõige aktiivsemalt toetust saada. Unverferthi järel sai Riia toompraostiks senine keldriülem Georg von Schwantz, Unverferthi edasine saatus on aga teadmata.
Augusta Treverorum

Augusta Treverorum oli roomlaste rajatud linn, mis on tänapäeva Trieri eelkäija. Linn võidi rajada esimese roomlaste rajatud silla ("Trierer Römerbrücke") (18/17 eKr) rajamise või keiser Augustuse (30 eKr – 14 pKr) valitsemisajal.
Ilmar Lilleorg

Ilmar Lilleorg (2. august 1934 Jõuga – 14. aprill 2019) oli eesti loogik.
Ta õpetas Tallinna Tehnikagümnaasiumis loogikat. 
1958 astus ta Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonda. Aastal 1959 astus Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonda, mille lõpetas 1963. aastal. Alates 1963. aastast oli õppejõud Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
Monograafia: "Loodus meile-meie loodusele" 1982, "Loogika harjutused ja ülesanded" 1999.
Rory McIlroy

Rory Daniel McIlroy (sündinud 4. mail 1989 Holywoodis) on Põhja-Iirimaa golfimängija.
It's So Easy (Buddy Holly laul)

"It's So Easy" on Buddy Holly ja Norman Petty laul. Laul avaldati ansambli The Crickets singlina 1958. aastal. Hilisematest laulu esitustest tuntuim on Linda Ronstadti 1977. aasta versioon. Eesti keeles pealkirjaga "Arm on aare" esitas seda Tarmo Pihlap.
Buddy Holly 75. sünnipäevaks 2011. aastal salvestas kaks versiooni laulust Paul McCartney. Loo on salvestanud veel ka näiteks Bobby Vee, The Astronauts, Skeeter Davis, The Trashmen, Connie Francis, Hank Marvin, Mike Berry ja the Outlaws, P.J. Proby, Chris Spedding, Denny Laine, Waylon Jennings ja The Crickets ning Zooey Deschanel. Kontsertidel on McCartney esitanud seda laulu nii biitlite kui ka ansambliga Wings.
Laulu avaldamisõigused kuuluvad Paul McCartney valdusühingule MPL Communications.
Raivo Tammus

Raivo Tammus (sündinud 21. septembril 1987) on Eesti ühiskonnategelane, endine Kristiine ja Põhja-Tallinna linnaosavanema asetäitja. 
Tammus on alates 2018. aasta septembrist portaali Korvpall24.ee kaastööline, kirjutab artikleid, intervjuusid ja mängude kokkuvõtteid. 2020. aasta suvest on ta rohemajandusettevõtte EarthNotMars tarkvaraarendaja. Tegemist on platvormiga, kus ettevõtted ning eraisikud saavad arvutada välja oma süsiniku jalajälje ning selle kompenseerimiseks puid istutada. Esialgu on puude istutuskohti vaid Eestis. 
Tammus on omandanud TTÜ-s IT-süsteemide administreerimise eriala (lõpetas 2018) ning Tallinna Ülikoolis bakalaureuse kraadi ajaloo ja ühiskonnaõpetuse erialal. Lisaks tegeleb aktiivselt jõutõstmisega, olles korraldanud Väike-Maarja valla jõutõstmise meistrivõistlusi ja koos vennaga 3x3 korvpalli Eesti meistrivõistluste etapi Väike-Maarjas 2019. aastal. Lisaks on Tammus aktiivne kaitseliitlane Männiku Malevkonnas. 
Hobi korras kirjutab luuletusi ja lühijutte ning on teinud amatöörfilme (Youtube kasutaja "tammusinc" või "raivo tammus").
Stephen Kiprotich

Stephen Kiprotich (sündinud 27. veebruaril 1989) on Uganda pikamaajooksja. 
Kiprotich võitis Londoni olümpiamängudel 2012 maratonijooksu ajaga 2:08.01. Kiprotichi olümpiakuld oli Uganda esimene olümpiamedal pärast 1996. aastat ja esimene kuldmedal pärast 1972. aastat. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta maratoni ajaga 2:09.51.
2012. aasta Tōkyō maratonil saavutas Kiprotich kolmanda koha ajaga 2:07.50.
Kiprotichi rekord maratonijooksus on 2 tundi 6 minutit ja 33 sekundit, mis on joostud 2015. aasta veebruaris Tōkyō maratonil. Tema eelmine rekord maratonis oli 2:7.20 sekundit, mille ta püstitas 2011. aastal samuti Tōkyō maratonil.
Bohdan Bondarenko

Bohdan Bondarenko (ukraina keeles Богдан Вікторович Бондаренко, sündinud 30. augustil 1989 Harkivis) on Ukraina kergejõustiklane (kõrgushüppaja), maailmameister (2013) ja Euroopa meister (2014).
Juunioride maailmameistrivõistlustel 2006 võitis Bondarenko pronksmedali tulemusega 226 cm. 2008. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta taas tulemusega 2.26 kuldmedali. Alla 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel 2011 võitis Bondarenko kuldmedali tulemusega 230 cm. Daegu maailmameistrivõistlustel 2011 Bondarenko finaali ei jõudnud hüpates kvalifikatsioonis 228 cm. Londoni olümpiamängudel 2012 saavutas Bondarenko finaalis 229 cm ületamisega seitsmenda koha. Bondarenko võitis maailmameistrivõistlustel Moskvas 2013 kuldmedali 241 cm ületamisega.
2014. aastal tuli ta Zürichis Euroopa meistriks.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 2.33ga hõbemedali.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 2.33-ga pronksmedali.
Tema isiklik rekord on 2.42, mis on püstitatud 14. juunil 2014 New Yorgis, millega ta jagab kõigi aegade edetabelis kolmandat kohta.
Einar Himma

Einar Himma (4. aprill 1928 Sonda – 15. juuni 1997) oli eesti päritolu USA sõjaväelane.
Himma emigreerus Ameerika Ühendriikidesse 1949. aastal.
Ta lõpetas 1956. aastal Illinoisi Ülikooli arstiteaduskonna meditsiinidoktori kraadiga.
Himma teenis USA sõjaväes aastatel 1957–1983 ja läks erru koloneli auastmes.
Isiklikku.
Einar Himma oli Kenneth Einar Himma isa.
Hajala

Hajala ehk diasporaa (vanakreeka sõnast "διασπορά", latiniseeritult "diaspora" – 'laialipuistamine') on mingi enamusrahva hulgas elav laialipillatud vähemusrahvus, kes on sinna oma kodumaalt sattunud vabatahtlikult või muudel põhjustel, näiteks kodumaa vallutamisel võõra võimu eest pagedes, riigipiiride muutumisel jne.
Hajalatele on üsna omane säilitada ühtekuuluvustunnet ja kultuurilist eneseteadvust. Laialdaselt teada-tuntud hajalad on Aafrika diasporaa, Iiri diasporaa, Hiina diasporaa, Itaalia diasporaa, Kreeka diasporaa, Juudi diasporaa, Armeenia diasporaa, Süüria diasporaa ja Ukraina diasporaa.
Hajalaeestlus.
Eestlaste diasporaad tekkisid 19. ja 20. sajandil Venemaal, Rootsis, Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Brasiilias, Argentinas, Austraalias, Ühendkuningriigis, Saksamaal ja Soomes. Eesti külasid on asutanud enam eestlased Georgias, eestlased Ukrainas ning enim eestlased Venemaal. Teise maailmasõja tõttu pagenud väliseestlased on peamiselt kokku tulnud suurlinnades, oluliselt Eesti Majades.
Kenneth Einar Himma

Kenneth Einar Himma, ka Ken Himma, (sündinud 1957 Seattle'is) on eesti päritolu USA õigusfilosoof.
Ken Himma on lõpetanud 1985. aastal Illinoisi Ülikooli Chicagos bakalaureusekraadiga. Magistriväitekirja kaitses ta 1987 California Ülikoolis Los Angeleses. 1990. aastal lõpetas Himma Washingtoni Ülikooli School of Law' "juris doctor"''i kraadiga.
2001. aastal kaitses Himma Washingtoni Ülikoolis väitekirja "The Status of Legal Principles" ning talle anti filosoofiadoktori (PhD) kraad.
Himma on töötanud California Ülikoolis Los Angeleses (1986–1987), Washingtoni Ülikoolis (1992–1997 ja 2001–2004) ning Seattle'i Vaikse Ookeani Ülikooli filosoofiaosakonnas (külalisabiprofessorina 1999–2001, kaasprofessorina 2004–2009 ja professorina 2009–2011) .
Alates 2012. aastast töötab Himma filosoofialektorina (osalise koormusega) Seattle'is Washingtoni Ülikooli School of Law's.
Teadus.
Ken Himma põhilised uurimisvaldkonnad on õigusfilosoofia ja arvutieetika. Ta on avaldanud teadustöid ka religioonifilosoofia, rakenduseetika, vaimufilosoofia, sotsiaalfilosoofia, poliitikafilosoofia ja karistusteooriate alal. 
Isiklikku.
Kenneth Einar Himma on Einar Himma poeg.
Let's Play perekeskus

Let's Play perekeskus (ametlikult Rea OÜ) on Tallinnas asuv laste mängu- ning koolituskeskus.
Selle on kujundanud Eesti Kunstiakadeemia disainerid.
Let's Play perekeskus asub Vilmsi ja Gonsiori tänava nurgal.
Keskuses on ruumi 320 ruutmeetrit.
Ettevõte on asutatud 2. juulil 2012.
Vuti tänav

Vuti tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. Vuti tänav algab Tihase tänavalt, ristub Tedre ja Räägu tänavaga ning lõpeb Linnu teel.
Vuti tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline. Vuti tänav on paralleelne Mooni tänava ja Sõpruse puiesteega ning ligikaudu 1200 meetri pikkune.
Vuti tänav on hoonestatud eramutega.
Vuti tänav sai nime 14. veebruaril 1958.
Mõtuse tänav

Mõtuse tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. 
Mõtuse tänav algab Tihase tänavalt, ristub Tedre tänavaga ja lõpeb Räägu tänaval.
Mõtuse tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ja ligikaudu 780 meetri pikkune. Mõtuse tänav on paralleelne Sõpruse puiestee ja Mooni tänavaga.
Mõtuse tänav sai nime 15. mail 1935.
Öölaulupidu

 
Öölaulupidu on õhtul ja öösel peetav laulupidu.
Eesti ajaloos on tähelepanuväärsed Eesti taasiseseisvumise eelsed öölaulupeod Tallinna lauluväljakul. Esimesed neist toimusid spontaanselt 1987. aasta juunis Tallinna vanalinna päevade ajal – alustati Raekoja platsil, kuid suure osavõtjate hulga tõttu koliti peagi lauluväljakule. Meediakajastus puudus, rahvas kogunes suust suhu levinud info põhjal. Ainuke "ametlik" esineja oli ansambel "Rodeo" 14. juunil. 
Lähtudes neist aastatagustest kogemustest olid öölaulupeod 1988. aasta juunis juba ametlikult Vanalinna päevade programmi lülitatud. 1988. aasta öölaulupidude ajal lehvitati just äsja "lubatuks" muutunud sinimustvalgeid lippe. Öölaulupeod leidsid kajastust ka raadios. Mõne inimese meenutusel kandis raadio neid laulupidusid eetris üle. Soe ja kuiv ilm neil öödel soodustas rahva rohket osavõttu. Need öölaulupeod läksid ajalukku rahvusliku meeleavaldusena ning neist ajendatult sündis ka kunstnik H. Valgu loodud mõiste "laulev revolutsioon". 
Toonaste öölaulupidude meenutamiseks on korraldatud öölaulupidusid ka hiljem. Neist pikima traditsiooniga on Tartu tudengipäevade kevadfestivalil aset leidev öölaulupidu, mis sai alguse 2003. aastal Kassitoome orust, kuhu kogunesid tuhanded üliõpilased.
Ronga tänav

Ronga tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. Ronga tänav algab Algi tänavalt ja lõpeb Kaarna tänaval.
Ronga tänav on ligikaudu 135 meetri pikkune.
Ronga tänav sai nime 19. septembril 1959.
Öölaulupidu &quot;Järjepidevus&quot;

Öölaulupidu "Järjepidevus" oli Eesti Vabariigi 95. juubeliaasta tagasivaatav kontsert Tartu lauluväljakul, mis algas 19. augustil 2013 kell 20 ja lõppes kell 2 20. augusti varahommikul. Laulupidu tähistas ka 25 aasta möödumist Tartu X Muusikapäevadest, kus esimest korda kõlasid tervikuna Alo Mattiiseni viis isamaalist laulu.
Öölaulupeole registreerus üle 40 koori kokku umbes tuhande lauljaga. Teiste hulgas astusid üles Tartu Ülikooli meeskoor, Tartu Ülikooli kammerkoor, Riiklik Akadeemiline Meeskoor, Emajõe Laulikud ja kammerkoor A. Le Coq. Muusikutest esinesid muuhulgas Lenna Kuurmaa, Siiri Sisask, Peeter Volkonski, Hardi Volmer, Tõnis Mägi, Liisi Koikson, Ott Lepland ja Riho Sibul, ansamblitest The Sun, Ultima Thule, Pantokraator, Justament, Jäääär, Singer Vinger ja Jääboiler. Osalesid ka Big Band Tartu ja Vanemuise sümfooniaorkester.
"Järjepidevuse" programm oli üles ehitatud muusikalisele järjepidevusele: tuntud Eesti laule esitati kõrvuti algupärasel kujul ja uues seades noorte lauljate esituses.
Lauluöö kavas oli laule alates regilaulust kuni kaunimate ja armsaks lauldud koorilauludeni ("Kaunimad laulud", "Ärkamise aeg", "Ta lendab mesipuu poole" jne), paarikümne aasta tagustest isamaalistest menulugudest ("5 isamaalist laulu", "Ei ole üksi ükski maa") punklaulude ja tänapäevaste noorte heliloojate-solistide loominguni välja. Laulude taustaks näidati foto- ja filmimaterjali 1988. aasta olulisematest sündmustest. Lisaks lauludele esitati Veljo Tormise muusikale seatud videoid Eesti muinasjuttude teemal. Öölaulupeolisi tervitas Eesti president Toomas-Hendrik Ilves.
Ürituse korraldamiseks kulus 215 000 eurot.
16. augustil ilmus Postimehe vahel öölaulupeo laulik, kus olid kaasalaulmiseks trükitud 27 laulu sõnad. Öölaulupeost oli otseülekanne Eesti Televisioonis, režissöör Anna Stepanova, saatejuhid Piret Järvis ja Rasmus Kagge. Laulupeo korraldas SA Eesti Teatri Festival eesotsas Margus Kasterpaluga, kes lavastas viis aastat varem ka öölaulupeo "Märkamisaeg". Öölaulupeo kunstnik oli Taavi Varm.
Ameerika malekongress

Ameerika malekongress oli maleturniir, mida peeti Ameerika Ühendriikides ajavahemikus 1857–1923. Ameerika Malekongress on praeguse USA malemeistrivõistluste eelkäija. Ameerika malekongressi peeti kokku üheksa korda.
Mõistatuslikud faktid

Mõistatuslikud faktid on Tallinnas alates 2012. aastast ilmuv ajakiri, mis käsitleb paranormaalseid, okultistlikke ja parapsühholoogilisi teemasid.
Ajakirja väljaandja on Evalota OÜ. Ilmumissagedus on üks kord kuus.
Õuduse labürint

"Õuduse labürint" on Michael Curtize poolt Austrias 1921. aastal loodud tummfilm.
Ivan Gaza

Ivan Gaza ("Jaan Haasa"; 5. jaanuar 1894 – 6. oktoober 1933) oli eesti päritolu Nõukogude revolutsionäär ja sõjaväelane.
Päritolu.
Gaza sündis Peterburi külje all asunud Narva eeslinnas Eestist väljarännanud tööliste perekonnas. Tema ema oli endine Narva Puuvillaketrusvabriku kangur. Isa oli Virumaalt pärit endine maatamees, kes töötas Putilovi tehases lukksepana.
Noorusaeg.
1909. aastal lõpetas ta Putilovi tehase juures asunud tehnikakooli ja asus lukksepana tööle tehase mehaanikakojas, osaledes samal ajal bolševike põrandaaluses tegevuses.
Teenistus Punaarmees.
Gaza võttis osa 1917. aasta revolutsioonidest ja astus 1918. aasta augustis Punaarmeesse, kus valiti peagi sm. Lenini nim. 6. soomusrongi komissariks. Punaarmees teenides töötas Gaza lõpuks Petrogradi sõjaväeringkonna soomusjõudude ülema ja komissarina.
Parteiline karjäär.
1926. aastal demobiliseeriti Gaza armeest ning ta asus juhtima Putilovi tehase parteiorganisatsiooni. 1928. aastal asus ta juhtima partei rajoonikomitee organisatsioonilist osakonda. 1930. aastal sai temast partei rajoonikomitee sekretär ja 1931. aastal Leningradi parteiorganisatsiooni sekretär.
Ta oli Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee liige.
Surm.
1933. aasta augustis muutus Gaza tervislik seisukord väga halvaks. Mõju avaldasid läbielatud raskused, andis tunda vana haav, piinas kopsutuberkuloos. 6. oktoobri hommikul lakkas tema süda tuksumast.
Eikellegi poeg

"Eikellegi poeg" on Michael Curtize poolt Ungaris 1917. aastal loodud tummfilm.
Šarlatan (film)

"Šarlatan" on Ungaris 1917. aastal loodud tummfilm. Filmi režissöör oli Michael Curtiz.
Kolonel (film 1917)

"Kolonel" on Michael Curtize poolt Ungaris 1917. aastal loodud tummfilm.
Täna ja homme

"Täna ja homme" on mitme teose pealkiri:
Anneli

Anneli on naisenimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Anneli 3437 naisel. Anneli on populaarsuselt 30. naisenimi.
Anneli nime kandja on keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus on 44). Kõige populaarsem on eesnimi Anneli vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 92,15.
Kõige populaarsem on eesnimi Anneli Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 35,94.
Nimi on väga levinud ka Soomes, kus see on Maria, Helena ja Johanna järel levikult kõigi aegade neljas naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Anneli 2 inimesel.
Täna ja homme (film 1912)

"Täna ja homme" on Michael Curtize poolt Ungaris 1912. aastal loodud tummfilm.
Joonisfilm

Joonisfilm on animafilm, mis esitab mingit lugu (isegi, kui see on väga lühike) ja koosneb joonistatud kaadritest.
Kaadrid võivad olla joonistatud käsitsi või arvuti abil.
DVK

DVK () on Nõukogude Liidus toodetud PDP-11-ühilduv personaalarvuti.
Seda tuntakse ka nimede Elektronika MS-0501 ja Elektronika MS-0502 all.
Algsed mudelid olid K1801VM1 või K1801VM2 mikroprotsessoritega ja kasutasid 16-bitist adresseerimist. Hilisemates mudelites kasutati mikroprotsessorit KM1801VM3 (22-bitise aadressisiiniga).