Röövimine serailist

"Röövimine serailist" (ka "Haaremirööv", originaalis "Der Entführung aus dem Serail") on Wolfgang Amadeus Mozarti laulumäng ("Singspiel", K 384) kolmes vaatuses Christoph Friedrich Bretzneri libretole kirjutatud Johann André ooperile "Belmont und Constanze, oder Die Entführung aus dem Serail" (1781), mida täiendas ja laiendas Gottlieb Stephanie Jr. 
Esmaettekanne toimus 16. juulil 1782 Viini Burgtheateris. Rollide esmaesitajad olid Valentin Adamberger (Belmonte), Ludwig Fischer (Osmin), Catarina Cavalieri (Konstanze), Johann Ernst Dauer (Pedrillo), Thérèse Teyber (Blonde). Dirigeeris W. A. Mozart.
Ajalugu.
Teos on algselt kujundatud meelelahutusliku tükina ja komponeeritud keiser Joseph II tahtmisel, kes soovis saksa laulumänguga luua vastukaalu Itaalia ooperitele. Kujunes Mozarti esimeseks suuremaks ooperialaseks õnnestumiseks. Selle ooperiga avas ta oma küpsete meistriteoste sarja. Pole juhus, et naispeategelane kannab tema tulevase naise Constanze nime, kellega ta peagi isa tahtmisel Viinis abiellus. Konstanze roll on kirjutatud spetsiaalselt tollal kuulsale sopranile Caterina Cavalierile ja Osmini roll kuulsale bassile Ludwig Fischerile. Sisaldab mitmeid suurepäraseid aariaid ja muusikat tollal populaarses "alla turca" (türgi) stiilis. Osmini rolli peetakse üheks paremaks ooperiliteratuuri koomiliseks osaks. See on üks esimesi saksa oopereid koos Ignaz Runde "Bergknappeni" (1778) ja  Antonio Salieri "Rauchfangkehreriga" (1781). Mozarti serailiooper oli hiljem suureks eeskujuks Carl Maria von Weberile.
Tänapäeval leiab sagedast esitamist, eriti saksa keelt kõnelevates maades. Eestis on serailist röövimise lugu esitatud "Haaremiröövi" nime all Rahvusooper Estonias 1973, Vanemuises 1994, Saaremaa ooperipäevadel 2011 ja Birgitta festivalil Pirital 2014.
Süžee.
Tegevus toimub 16. sajandi keskel Türgis Selim paša lossis. Noor Hispaania aadlik Belmonte püüab pääseda Selim paša lossi, kuna teab seal olevat oma mõrsja Konstanze, kes koos teenijatüdruku Blonde ja Belmonte toapoisi Pedrilloga sattus piraatide kätte vangi ning müüdi pašale orjadeks. Belmonte kohtub kavala Pedrilloga, kes peab lossis aedniku ametit. Kuna Selim paša on arhitektuurihuviline, soovitab Pedrillo Belmontel tutvustada end kui arhitekti. Ta informeerib ka oma peremeest, et paša on Konstanzesse armunud. Neiu on seni kõik vana mehe lähenemiskatsed tagasi lükanud. Selim paša teebki Belmontele ettepaneku tema teenistusse asuda. Blonde on õnnelik, saades teada Belmonte saabumisest ja põgenemisplaanist. Takistuseks on vaid torisev lossi ülevaataja Osmin, kes peab orjadel silma peal. Osminile pakutakse Küprose veini, mida tõeline muhameedlane ei tohi juua, kuid pärast pikki keelitusi proovib. Jook hakkab meeldima ja Osmin jääb purju. Valmistutakse põgenemiseks. Konstanze ja Belmonte on juba lossist välja pääsenud, kuid Pedrillo lahkumist takistab üks orjadest, kes märkab akna taga redelit. Osmin ärkab ja kaineneb. Algab jälitamine. Blonde ning Pedrillo satuvad kohe Osmini kätte. Kinni püütakse ka Konstanze ja Belmonte. Vangid pakuvad Selim pašale rikkalikku lunaraha. Selgub, et Belmonte isa on olnud paša vihaseim vaenlane, kes laostas paša ja ajas ta Hispaaniast minema. Kuid Selim paša pole kättemaksuhimuline ja laseb vangid vabaks. Osmin sõdib energiliselt sellele vastu, sest on heitnud silma Blondele. Suuremeelne paša saab noorte hispaanlaste tänu osaliseks.