tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Norni keel

Norni keel on väljasurnud põhjagermaani keel, mida räägiti Shetlandi ja Orkney saartel ning Šotimaa põhjaosas Caithnessis. 
9. sajandil rändasid neile aladele välja peamiselt Norra päritolu viikingid, kes rääkisid vanapõhja keelt. Arvatakse, et vanapõhja keel tõrjus vähemalt Orkney ja Shetlandi saartel kohaliku keele täielikult välja. Aja jooksul kujunes neil saartel ja Caithnessis räägitavast vanapõhja keele murdest norni keel. Norni keelt on mõjutanud keldi keeled. 
Pärast seda, kui Norra 15. sajandil saared Šotimaale tagastas, ei toetanud Šoti riik ja Šoti kirik norni keele kasutamist. Aja jooksul asendus see šoti keelega.
Pole teada, millal norni keel välja suri. Viimased väidetavad ülestähendused norni keelest pärinevad 19. sajandi algusest, kuid arvatavasti suri keel välja 18. sajandi jooksul.
Norni keel on mõjutanud šoti keelt ja šoti inglise keelt.
Norni keelest on säilinud vähe kirjalikke andmeid. Alles on jäänud ballaade, ametlikke dokumente (näiteks diplomeid) ja ruunikirju.
Klassifikatsioon ja sugulaskeeled.
Norni keel oli indoeuroopa keel, mis kuulus germaani keelte põhjagermaani harru. Viimase sees kuulub ta koos fääri, islandi ja osalt norra keelega lääneskandinaavia keelte hulka. Arvatakse, et norni keel oli fonoloogia ja grammatika poolest üsna sarnane fääri keelega.
Keelenäide.
Meieisapalve: 
"Favor i ir i chimrie, / Helleur ir i nam thite,"
"gilla cosdum thite cumma, / veya thine mota vara gort"
"o yurn sinna gort i chimrie, / ga vus da on da dalight brow vora"
"Firgive vus sinna vora / sin vee Firgive sindara mutha vus,"
"lyv vus ye i tumtation, / min delivera vus fro olt ilt, Amen."
"Fy vor or er i Chimeri. / Halaght vara nam dit."
"La Konungdum din cumma. / La vill din vera guerde"
"i vrildin sindaeri chimeri. / Gav vus dagh u dagloght brau."
"Forgive sindorwara / sin vi forgiva gem ao sinda gainst wus."
"Lia wus ikè o vera tempa, / but delivra wus fro adlu idlu."
"For do i ir Kongungdum, u puri, u glori, Amen"
Šoti keel

Šoti keel on läänegermaani keelte hulka kuuluv keel, inglise keele lähisugulaskeel. 
Seda kõneldakse Šotimaal ning osalt ka Põhja-Iirimaal. Šoti keelt kõneleb kokku umbes 1,5 miljonit inimest, neist emakeelena umbes 100 000.
Šoti keelt on peetud Šotimaal kõneldavaks inglise keele variandiks, kuid ta erineb märkimisväärselt šoti inglise keelest, mida õpetatakse ka koolis. Seda on peetud ka eraldiseisvaks germaani keeleks, nagu rootsi keel on eraldiseisev taani keelest.
1707. aasta ühinemisaktiga, millega Šotimaa liitus Inglismaaga, peeti šoti keelt inglise keelest eraldiseisvaks keeleks.
Kuulsaim šotikeelne kirjanik on Robert Burns.
Leitnant

Leitnant on sõjaväeline auaste, mis Eesti kaitseväes on madalam kaptenist ja kõrgem nooremleitnandist. 
Leitnandi auastmele vastav põhiametikoht kaitseväe maismaaüksuste rahuaegsetes koosseisudes on reeglina rühmaülem.
Eesti mereväes on leitnant nooremohvitseri auaste, mis on madalam vanemleitnandi ja kõrgem nooremleitnandi auastmest.
Nooremleitnant

Nooremleitnant on nooremohvitseri sõjaväeline auaste, mis Eesti kaitseväes on leitnandist madalam ja lipnikust kõrgem.
Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Kaitseväe Akadeemia lõpetajad saavad nooremleitnandi auastme.
Lipnik

Lipnik on Eesti kaitseväe madalaim ohvitseri (nooremohvitseri) auaste.
Lipnik on põhiliselt reservohvitseri (reservrühmaülem, reservkompaniiülema abi) auaste. Reservlipniku auastet on võimalik omandada ajateenistusest reservi arvamise järel, kui ajateenistuse käigus on läbitud reservrühmaülema baaskursus ajateenijatele (RRÜBKA) ning teenistuspraktika. On korraldatud ka vabatahtlikke reservohvitseride kursuseid (VROK), mille läbinutele antakse lipniku auaste.
Lipnikuks on ülendatud ka Kaitseliidu Koolis RBK kursuse (rühmapealiku baaskursus) ja ROKkl kursuse (reservohvitseri kursus kaitseliidus) edukalt läbinud kaitseliitlased-reservväelased. 
Lipniku auaste antakse tegevteenistuses esimese ohvitseriauastmena kõrgharidusega erialaohvitseridele, näiteks kaplanitele, arstidele või juristidele.
Laskmine 1976. aasta suveolümpiamängudel

Laskmine 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis 18.–24. juulil.
Väikepüss, 60 lasku lamades.
Maailma- ja olümpiarekord: Ho Jun Li (Põhja-Korea) 599 (1972).&lt;br&gt;
19. juuli.&lt;br&gt;
78 võistlejat.
Väikepüss, 3×40 lasku.
Maailmarekord: Lones Wigger (USA) 1167 (1973).&lt;br&gt;
Olümpiarekord: John Writer (USA) 1166 (1972).&lt;br&gt;
21. juuli.&lt;br&gt;
57 võistlejat.
Metssealaskmine.
Maailmarekord: Helmut Bellingrodt (Colombia) 577 (1974).&lt;br&gt;
Olümpiarekord: Jakov Železnjak (NSV Liit) 569 (1972).&lt;br&gt;
23. juuli.&lt;br&gt;
27 võistlejat.
Vabapüstol.
Maailmarekord: Grigori Kossõhh (NSV Liit) 572 (1969).&lt;br&gt;
Olümpiarekord: Ragnar Skånaker (Rootsi) 567 (1972).&lt;br&gt;
18. juuli.&lt;br&gt;
47 võistlejat.
Olümpiakiirlaskmine.
Maailmarekord: G. Liverzani (Itaalia) 598 (1970).&lt;br&gt;
Olümpiarekord: Jozef Zapedzki (Poola) 595 (1972).&lt;br&gt;
22. juuli.&lt;br&gt;
48 võistlejat.
Jahilaskmine kaevikrajal.
Maailma- ja olümpiarekord: A. Scalzone (Itaalia) 199 (1972).&lt;br&gt;
20. juuli.&lt;br&gt;
44 võistlejat.
Jahilaskmine kaarrajal.
Maailmarekord: Jevgeni Petrov (NSV Liit) 200 (1970).&lt;br&gt;
Olümpiarekord: Jevgeni Petrov 198 (1968).&lt;br&gt;
Olümpiavõitja 1972: Konrad Wirnhier (Saksa FV) 195.&lt;br&gt;
24. juuli.&lt;br&gt;
68 võistlejat.
Mereväekapten

Mereväekapten on mitme riigi sõjaväeline auaste mereväes, mis vastab maaväes kolonelile.
Eesti.
Eesti mereväes on mereväekapten kõige kõrgem vanemohvitseri auaste, mis on kaptenleitnandist kõrgem ja kommodoori auastmest madalam. Enne kommodoori auastme kehtestamist oli see kontradmiralist madalam. Maaväes vastab sellele koloneli auaste.
Saksamaa.
Saksamaa keisririik ja Saksa Riik.
Saksamaa keiserlikus laevastikus oli mereväekapten (saksa keeles "Kapitän zur See") kõrgem fregatikaptenist ja madalam kommodoorist. Maaväe vastav auaste oli ooberst. Samasugune alluvussuhe kehtis ka Saksa Riigi ajal Saksamaa sõjalaevastikus ("Kriegsmarine") 1935−1945.
Saksamaa Demokraatlik Vabariik.
Saksamaa rahvalaevastikus ("Volksmarine") oli mereväekapten fregatikaptenist kõrgem ja kontradmiralist madalam.
Saksamaa Liitvabariik.
Mereväekapten on Saksamaa mereväes kõrgem fragatikaptenist ja madalam flotilliadmiralist. Maaväes vastab sellele ooberst.
Aakaru

Aakaru ["'aak_aru", varem ka "aa_karu"] (kohakääne Aakarusse või Aakarule) on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Aakaru asub Kambjast 4 km loodes. Talle lähimad külad on kagus Tatra, läänes Unipiha, põhjas Läti ja kirdes Lepiku. Muudest paikadest asuvad lõunas Kiisamõisa, edelas Liutsepää ja kirdes Kuivakuru.
Ajalugu.
Aakarus oli kunagi mõis. Nii küla kui ka mõisa on esmamainitud 1468. aastal kujul "Aykar". Alates 15. sajandist eristatakse koguni kaht mõisa, näiteks 1494 nimetati neid "Lutike Ayacker" 'väike Aakaru' ja "Grote Ayacker" 'suur Aakaru'. Nad asusid Kambja kihelkonnas. Mõlemad ühendati 17. sajandil või hiljem Vana-Kuuste mõisaga. Hiljem oli mõisade saksakeelne nimi "Ayakar".
Aakaru küla nimetati 1557 kujul "Ayakurbe", 1582 kujul "Aiakorul", 1638 kujul "Ajakorb" ja 1923 kujul "Ajakaru".
Kuni 1975. aastani kuulus Aakaru osalt Kambja külanõukogusse, osalt Lemmatsi külanõukogusse; siis liideti viimasesse kuuluv osa Lepiku külaga. 
Aakarus sündis Eesti Vabariigi riigisekretär eksiilis Arved Ruusa.
Nime päritolu.
Esmapilgul näib külanimi tulevat sõnadest "aak" ('haak') ja "aru" ('kuiv rohumaa'). Sarnasus nende sõnadega on siiski pelgalt näiline.
Lauri Kettunen oletas seost Aakre nimega ja eraldas nimes kaks osa "Ai-karu" eksliku tõlgendusega 'aiakaru'.
Tegu on liitsõnalise kohanimega. Selle tagaosa tuleb sõnast "kõrb : kõrve" 'põlismets'. Esiosa näib olevat tõepoolest tartu murde sõna "aid : aia" 'aed', kuid sisuliselt on seda raske põhjendada.
Paremini sobib lähtekohaks algläänemeresoome keele sõna "akja : agja", mis on laenatud alggermaani keele sõnast "agjä" põhitähendusega 'äär, serv'. Sellest pole kaugel tähendus 'piir'. Ai on seeliku või särgi äärepael. Liivi keeles tähendab "aigä" 'kallas, äär; paikkond; külg'. Vepsa keeles tähendab "aģj" 'ots (sh külal), tükk, lõpp'. Sama päritolu on Salatsi kandis olev jõenimi Aģe (Ayia, Adia). Tartu murde sõna "laga : laja" tähendab 'lai'.
X&amp;Y

"X&amp;Y" on inglise alternatiivrokkansambli Coldplay kolmas album, mis avaldati 2005. aasta juuni alguses. 
Albumi esimene singel "Speed of Sound" avaldati 23. mail. 
Album tõusis Suurbritannia albumiedetabelite tippu, seda müüdi esimesel nädalal 464 471 tükki. Sellest paremini oli läinud varem vaid Oasise 1997. aasta albumil "Be Here Now", mida müüdi esimesel nädalal 695 761 tükki.
"X&amp;Y" oli IFPI andmete järgi 2005. aasta maailma müüduim album: aasta jooksul osteti seda 8,3 miljonit. USA-s müüdi aasta jooksul 2 934 716 albumit.
Mõnes piirkonnas müüdi albumit kopeerimisvastase süsteemiga.
Lood.
Kõik lood on kirjutanud Berryman/Buckland/Champion/Martin, kui pole teisiti märgitud.
Ivaste

Ivaste on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Kaatsi

Kaatsi on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Kavandu

Kavandu on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Kavandus sündis Ignatsi Jaak, kes on Forseliuse õpilastest tuntuim. Ta käis koos Pakri Hansu Jüriga oma teadmisi demonstreerimas Rootsi kuningas Karl XI-le, kuid erinevalt Ignatsi Jaagust, kes tegutses hiljem mitmes paigas kooliõpetajana ja köstrina, pole Pakri Hansu Jüri edasise elukäigu kohta palju teada.
Kodijärve

Kodijärve on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Külas asub endise Kodijärve mõisa keskus. Seal asub ka Kodijärve mõisa kalmistu.
Küla piiresse jääb Kodijärv ehk Väike Kodijärv.
1920. aastatel moodustati Kodijärve mõisa maadest Kodijärve asundus. 1977. aastal muudeti asundus Kodijärve külaks.
Kullaga

Kullaga on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Külas asub Kullaga ohvrikivi.
1977. aastal liideti Kullaga külaga Hallivariku.
A Rush of Blood to the Head

A Rush of Blood to the Head on Inglise alternatiivrokkbändi Coldplay teine album, mis ilmus 2002. aasta augustis.
Albumi tootis Parlophone. Kriitikud peavad seda paremaks kui Coldplay esimest albumit Parachutes. Albumi kaanepildi kujundas Sølve Sundsbø.
"A Rush of Blood to the Head" sisaldab teiste hulgas tüüpilisi poplugusid ("In My Place"), ballaade ("The Scientist"), akustilisi lugusid ("Green Eyes").
2003. aastal koostatud Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis asub see 473. kohal.
Lood.
Kõik lood on kirjutanud Berryman/Buckland/Champion/Martin.
Kõrkküla (Kambja)

Kõrkküla on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Lalli (Kambja)

Lalli (ka "Kuuste") on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Külas asub Lalli hiis.
Aastatel 1803–1915 tegutses Lalli külas Kambja kihelkonna suurim vennastekoguduse palvemaja. Seal tegutses koorimuusika edendaja Georg Beck. Lalli külas on sündinud esimene eesti soost piiskop Cornelius Laaland, samuti tema koolmeistrist isa Johann Laaland. Lalli külas möödusid ka Julius Kuperjanovi lapsepõlve- ja noorusaastad.
Parachutes

"Parachutes" on Inglise alternatiivrokkansambli Coldplay debüütalbum, mis ilmus 10. juulil 2000. Album sai peagi Suurbritannia edetabelites esikoha ja jäi esikümnesse kolmekümne kolmeks nädalaks. Albumilt avaldati ka neli singlit: "Shiver", "Yellow", "Trouble" ja "Don't Panic" (neist viimast Suurbritannias ei avaldatud). USA Billboard 200 edetabelis sai album 51. koha.
Kanuu

Kanuu on indiaanlaste ja teiste loodusrahvaste kerge paat, mida on valmistatud mitmesugustest materjalidest, sealhulgas puidust ja kasetohust.
Kanuud on kerguse tõttu lihtne viia veekogude äärde ja tõsta üle takistuste.
Kasetohust paate on valmistatud Siberiski, aga seal olid need teistmoodi kujuga ja viimistlus oli lihtsam. 
21. sajandi alguses Eestis matkadeks kasutatavad kanuud on valdavalt klaasplastist ja kolmeistmelised. Kahekohalisi kanuusid on vähem ja need on algajatele suhteliselt kipakamad veesõidukid. Istmed võivad olla kõrgemal (punutud) või madalamal (vormis valatud), mis raskuskeset tõstab või langetab ja püstuvust mõjutab. Enamasti sõidetakse kanuus kahekesi (keskmisel istmel lapsed, kui nad kaasas on), kuid see sõltub ka jõest: rahulikul sügaval veekogul olulist vahet pole, aga kiirel, madalal ja kivisel veekogul võib kolm inimest kanuus liiga raskeks osutuda ja manööverdamise keerukaks muuta.
Kanuu ja kajak on mõlemad kerged veesõidukid ja terminoloogiaga on tihti segadust. Kanuu on enamasti pealt lahtine (välja arvatud sportkanuud näiteks kanuuslaalomi võistlustel) ja sõitjad istuvad istmetel, kajak aga pealt kinnine, sõitja istub kajaki põhjas, jalad ette sirutatud, ning kokpit on kaetud pritsmepõlle ehk seelikuga, mistõttu vesi kajakki sisse ei tule ja merekajakkidega saab ka laines sõita. Kanuu katmata pealispinna tõttu meresõiduks ei sobi.
Kanuu mõlad on tavaliselt ühelabalised, kajaki omad kahelabalised. Kajak on kiirem kui kanuu, aga kanuu sobib rohkem matkadeks, sest mahutab rohkem varustust ja sõitjal on rohkem ruumi ja vabadust end liigutada.
Madise (Kambja)

Madise on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Mäeküla (Kambja)

Mäeküla on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Oomiste

Oomiste on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Paali

Paali on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Palumäe

Palumäe on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Pangodi

Pangodi on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Suure osa küla territooriumist võtab enda alla Pangodi järv. Seda järve ja teisi lähedalasuvaid järvekesi ning mõhnastikke kaitstakse Pangodi maastikukaitseala koosseisus.
Küla loodenurka läbib Tatra–Otepää–Sangaste maantee.
Pulli (Kambja)

Pulli on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Pühi

Pühi on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Raanitsa

Raanitsa on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Rebase

Rebase on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Asend.
Rebase külgneb läänes ja põhjas Lalli, põhjas Vana-Kuuste, kirdes Sipe, idas ja lõunas Sirvaku külaga. Küla läänepiir kulgeb mööda Põlva–Reola maanteed, kirdepiir mööda Tartu-Petseri raudteed.
Ajalugu.
Rebase küla maad kuulusid varem Maidla mõisa Rebase karjamõisale. 1935. aastal rajas ühisus "Lõuna-Eesti Eksporttapamajad" külla Lõuna-Eesti esimese hõberebasekasvatuse. Nõukogude perioodil asusid seal Vambola kolhoosi Rebase osakonna sini- ja hõberebaste kasvatus ning sigala. Rebasekasvatust jätkas UÜ Rebaseaed, mis 2015. aastal lõpetas tegevuse.
Taristu.
Küla asub Põlva–Reola maantee ja Tartu-Petseri raudtee ääres. Küla juures asub Rebase raudteepeatus. 
Ettevõtlus.
Külas tegutseb puidutööstusettevõte OÜ Sakkose. 
Tuntud isikuid.
Rebase külas on sündinud kunstnik Lembit Saarts.
Reolasoo

Reolasoo on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Riiviku

Riiviku on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Sipe

Sipe on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Külas asuvad Kõivusaare kased.
Sipe külas Sipe järvest ehk Küti järvest ligi kilomeeter Lootvina poole 1765. aastal avatud Sipe koolist kujunes Kuuste Kool.
2000. aastal paigaldati Sipe kooli asukohta mälestuskivi, mis tähistab hariduselu algust Vana-Kuuste vallas. Kivi taga olid varem koolimaja varemed, kuid 2006. aastaks oli alles väikese talumaja suurune umbes poole meetri kõrgune kääbas, millest turritab välja korstnajalg.
Animafilm

Animafilm ehk animatsioonfilm (vananenud termin "multifilm") on animatsioonil põhinev film. Animafilmi tegijat nimetatakse animaatoriks.
Ladina sõna "anima" tähendab eesti keeles 'hinge, elu' ja animeerimine tähendab eesti keeles 'hingestamist, elustamist'; niisiis on animafilm elutute asjade või piltide justkui elustamisega tehtud film, mille tulemusena need hingetud asjad hakkavad elama.
"Animafilm" on samatähenduslik sõnaga "multifilm". Kui Eestist ida pool on neid kaaderhaaval tehtud filme nimetatud multifilmideks, siis lääne pool nimetatakse neid animafilmideks.
Animafilmi alamliikideks on joonisfilm, nukufilm, arvutianimatsioon ehk raalmultikas, kollaaž, objekt-animatsioon, piksilatsioon. 
Iga elutu asi, mida inimene nihutab, seda liikumist samal ajal kaaderhaaval pildistades, võib olla animafilmi osa.
Sirvaku

Sirvaku on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Sirvaku külgneb põhjas Lalli ja Rebase külaga, kirdes Sipe ja Aadami, idas Kõrkküla, lõunas Talvikese ja läänes Kaatsi külaga. Piir Kaatsi külaga kulgeb suuremas osas mööda Porijõge, piir Sipe ja Aadami külaga mööda Tartu–Petseri raudteed.
Küla läbib Põlva–Reola maantee.
Sirvaku külas asuvad Maidla postijaama peahoone, kõrvalhooned ja piirdmüür ning Maidla abimõisa peahoone ja tall-tõllakuur on ehitismälestistena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Külast voolab läbi Sipe oja, mis suubub Porijõkke. Küla edelaosas, Porijõe lähedal asub Ojasaare järv. Küla kõrgeim punkt on 108,1 meetri kõrgune Sirvaku mägi.
Sulu (Kambja)

Sulu on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Talvikese

Talvikese on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Küla läbib Põlva–Reola maantee.
Külast voolab läbi Porijõgi.
Küla lõunaosas, Põlva–Reola maantee ääres endise Liiva kõrtsi lähedal asub 15.–17. sajandist pärinev endine kalmistu, mis on tunnistatud arheoloogiamälestiseks.
Küla lääneosas asub Suuremäe kruusakarjäär. 
Külas on 360 lüpsilehmaga Andre Farm.
Tatra

Tatra on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Külas asub Hiiejumala kivikalme.
Vana-Kuuste

Vana-Kuuste on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Vana-Kuuste mõisas tegutses aastatel 1834–1839 Vana-Kuuste Põllumajanduse Instituut. Tänapäeval asuvad vanas mõisahoones Kuuste Kool ja Kuuste Raamatukogu.
Kultuurimälestistena on arvele võetud mõisa peahoone ja Vana-Kuuste valla kohtumaja.
Küla läbivad Põlva–Reola maantee ja Tartu–Koidula raudteeliin. Külas asub Vana-Kuuste raudteepeatus.
Vana-Kuustest on pärit laulja Ivo Posti.
Virulase

Virulase on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Visnapuu

Visnapuu on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Andrei Hvostov

Andrei Hvostov (sündinud 10. juulil 1963 Jõhvis) on Eesti ajakirjanik, esseist ja kirjanik. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloolasena 1995. aastal Alates 1993. aastast kuulub ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Ta on töötanud ajalehes Eesti Ekspress.
Aastal 1997 anti talle lipniku ning 2005 nooremleitnandi auaste, ta kuulub Kaitseliidu Toompea malevkonda.
Poliitiline tegevus.
2013. aasta kohalikel valimistel kandideeris Hvostov valimisliidu Vaba Tallinna Kodanik nimekirjas Tallinnas ja sai 681 häält (2,62% häältest), kuid ei osutunud valituks.
"Mul on paar ideed, mida ma olen aastaid välja hõiganud kirjutava inimesena, nii ajakirjaniku kui kirjanikuna. Need enda kuuldavaks tegemise võimalused on nüüd ammendunud. Peab katsuma järgmist tasandit – poliitilist," põhjendas Hvostov valimistel kandideerimise otsust. 
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Andrei Hvostov Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas valimisringkonnas nr 2. Ta kogus 740 häält, kuid ei osutunud valituks. 2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta samas nimekirjas ja ringkonnas 240 häält.
Radolfzell

Radolfzell on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Konstanzi kreisis. Asub Bodeni järve ääres.
Ajalugu.
Radolfzell on asutatud 826. aastal piiskop Radolfi poolt. 1267. aastal sai linnaõigused.
Radolfzell on tähtis raudteesõlm.
Eevald Äärma

Eevald Äärma (aastani 1936 Eevald Ärmann; 28. detsember 1911 Tartu – 13. oktoober 2005 Maryland, Ameerika Ühendriigid) oli eesti loomaarst ja sportlane, osales 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis.
Elulugu.
Ta oli Avinurme, hiljem Viru-Nigula jaoskonna loomaarst.
Ta on neljakordne Eesti meister teivashüppes (1934–1937).
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, 1952. aastal USA-sse, kus töötas loomaarstina.
Ta on võitnud kuldmedaleid USA "Senior Olympics" mängudelt nii odaviskes ja kuulitõukes.
Hariduskäik.
Keskhariduse omandas ta Tartu Reaalgümnaasiumis, mille lõpetas aastal .
Aastatel 1931–1939 õppis ta Tartu Ülikoolis loomaarstiteaduskonnas veterinaariat ning aastatel 1937–1939 kehakultuuri.
Aastast 1935 tudeeris ka Helsingi Ülikoolis.
Isiklikku.
Ta oli abielus Nelly Kirrega (1918–2002).
Emajõe Koda

Emajõe Taarausuliste ja Maausuliste Koda (lühemalt Emajõe Koda) on usuline ühendus, mis koondab Tartu ja Tartumaa maausulisi. 
Usuline ühendus asutati 1995. aastal Tartu Supilinna Koja nime all. Paljud selle asutajaliikmed olid eelnevalt kuulunud muinsuskaitseklubisse Tõlet.
Emajõe Koda kuulub Maavalla Kotta.
Clemens III (vastupaavst)

Clemens III (tegelikult Ravenna Wibert või Guibert), 1020 ja 1030 vahel Parma – 8. september 1100 (Civita Castellana) oli itaalia prelaat ja Ravenna peapiiskop, vastupaavst aastatel 1080 kuni 1100. Tema nimi tähendab ladina keeles pehmeloomulist.
Ta oli Canossa markkrahv Gerard'i poeg. Enne Ravenna piiskopiks saamist 1072. a. oli keisrinna Agnese poolt ametisse nimetatud Itaalia kantsler.
Ta valiti paavstiks Gregorius VII alustatud investituuritüli tõttu.
Surres 1100. a., oli Clemensil võim Rooma üle ning tema toetajad valisid uueks vastupaavstiks Theodericuse.
Theodoricus

Theodoricus ehk Theoderich (suri 1102 Cava de'Tirreni Salerno lähedal) oli vastupaavst 1100 ja arvatavasti 1101. Tema elu kohta on väga vähe teada.
Keiser Heinrich IV poolt toetatud vastupaavst Clemens III nimetas ta 1084 Santa Maria in Via Lata kardinaldiakoniks ning veidi hiljem Albano kardinalpiiskopiks. Aastal 1098 määrati ta legaadiks Saksamaale. On säilinud San Ciriaco nelle Terme kardinalpreestri Romanuse diplom, millele on Theoderich koos mõningate teiste vastupaavsti poolel olevate kardinalidega alla kirjutanud.
Pärast vastupaavst Clemens III surma 1100 valisid tema toetajad Theoderichi kiirustades eelmise järeltulijaks ning kohe, arvatavasti ööl vastu 10. septembrit pühitsesid nad ta saladuskatte all Peetri kirikusse kogunenult Theodoricuse nime all ametisse. Theodoricusel ja tema toetajatel õnnestus Roomat enda käes hoida ainult 105 päeva ning kui paavst Paschalis II (mitte varem kui 1100. aasta jõulude ajal, arvatavasti jaanuaris 1101) Lõuna-Itaaliast Rooma naasis, püüdis vastupaavst põgeneda keiser Heinrich IV juurde.
Paavsti toetajatel õnnestus Theodoricus tabada. Viimase toetajad valisid seepeale Sabina piiskopi Albertuse uueks vastupaavstiks. Paavst Theodoricuse pagendas ta benediktlaste ordule kuuluvasse ning paavstile ustavate normannide valve all olevasse Santissima Trinità in Cava de'Tirreni kloostrisse Campanias Salerno lähistel, kus too 1102 suri. Ta on sinna ka maetud. Kloostri krüptis on hauaplaat pealdisega "Theodoricus in pace MCII", kuid selle ehtsus on kahtluse all.
801

Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Kümnendid: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - 800. aastad - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad
Aastad: 796 797 798 799 800 - 801 - 802 803 804 805 806
802

802. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Kümnendid: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - 800. aastad - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad
Aastad: 797 798 799 800 801 - 802 - 803 804 805 806 807
Hisori ahelik

Hisori ahelik on mäestik Aasias, osa Hisori-Alai mäestikust. 
Kulgeb ida-lääne suunas. 
Kõrgus kuni 4643 meetrit.
Kapsta

Kapsta on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Karijärve

Karijärve on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
2000. a. rahvaloenduse andmeil elab külas 48 elanikku.
Karijärve küla asub Karijärve kaldal Elvast 7 km põhja pool.
2017. aastani kuulus Konguta valda.
Kobilu

Kobilu on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Konguta

Konguta on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Kurelaane

Kurelaane on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Külaaseme

Külaaseme on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Külaaseme küla maadel asub Aru koolimaja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Ajalugu.
Keskajal Nõo kihelkonda Aru mõisa alla kuulunud Külaaseme küla asub piirkonnas, mis oli asustatud kiviajalgi. Praeguste külade järjepidevust võib jälgida nooremast rauaajast. Sellele ajajärgule iseloomulike savinõude kilde on leitud Külaaseme naaberkülade Karijärve, Vellavere ja Härjanurme asulakohtadelt. Seega on olemas kõik tingimused, et ka Külaaseme sai alguse hiljemalt muinasaja lõpul. Külatuumiku omaaegne asukoht pole siiski teada. Sealsete talude põldudelt on arheoloogid leidnud pisut keskaegset keraamikat, kuid mitte küla asupaika näitavat kultuurkihti. Võimalik, et omaaegse külasüdame näitavad kätte Raudsemäe idaservast leitud aarded: sageli peideti aarded hoonetesse või nende lähedusse. Tartu Ülikooli arheoloogiakabineti arhiivis leidub ka teade, mille kohaselt olevat vana küla asunud praegusest ida pool, Miku ja Tillu talu heinamaal.
1638. aasta revisjonis on Külaaseme külas (Kyllo Asin) mainitud kolm talu, mille omanikud olid Mervesz Andresz (tulnud Poola ajal Teilma (Taydelma) külast), Jure Mert (samuti Poola ajal Tähtverest tulnud) ja põlistalunik Jenni Andresz. Lisaks neile elas seal kümme adratalupoega. Kirjandusmuuseumis säilitatava rahvaluulekogu andmetel on Külaaseme saanud nime selle järgi, et seal olnud kunagi küla, mis aga hävinud ja selle asemele tekkinud hiljem uus (KMKO f 199 m 33 | 18). Kuna ülalmainitud 17. sajandi revisjonis on küla nimi juba Külaaseme, pidi häving aset leidma veelgi varem. Et see ammu oli, näitab ka järgnev pärimusteade: küla hävis seetõttu, et selle kari ja karjased jäid taevast alla sadava Karijärve alla (E 25337/25338 (6)). 
Külaasemel asub lähestikku kaks mäge, mida kutsutakse Kirikumäeks (või ka Kirikuväravaalusemäeks) ja Kabelimäeks. 1898. aastal teatab kirjasaatja Ed. Grüntam: "Kabelimägi Aru valla Külaaseme küla Tillu talu põllu sees. Sellest kohast on palju vanu asju leitud, muude seas ka üks tinast käevõru. Omas kolmadamas kirjas teatasin Teile ka Kirikuväravaalusemäest, mis Külaaseme külas on ja ütlesin seal juures, et selle mäe sisse vanal ajal inimesi maetud ja selle müe seest vanu leitud on. Mitte sinna ei ole maetud, ei ka mitte sealt pole vanu asju leitud, vaid eelpool tähendatud. Kabelimägi on see koht." (Mss 115l (3)). 
Nii uue lauda rajamisel kui ka varem on mäelt leitud inimluid. Seetõttu on väga tõenäoline, et keskaegse külarahva matusekoht, külakalmistu, paiknes just seal. Kirikumäel võis asuda katoliku kabel.
Lembevere

Lembevere on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
1977. aastal liideti Lembeverega Ängu küla.
Majala (Elva)

Majala on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Metsalaane

Metsalaane on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Mäeotsa

Mäeotsa on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Jakob Tamm

Jakob Tamm (7. mai (vana kalendri järgi 25. aprill) 1861 Nõo – 26. juuli (13. juuli) 1907 Väike-Maarja) oli eesti luuletaja, üks tuntumaid eesti valmikirjutajaid.
Jakob Tamm sündis Tartumaal Vastse-Nõo vallas Mõtskülas sulase pojana. Ta õppis Koopsi ja Kirepi vallakoolis, Tilga vene kirikukoolis ning 1878–1881 Tartu II Õpetajate Seminaris.
1883. aastast oli õpetaja Adaveres ja Pilistveres ning aastatel 1890–1893 Aleksandrikoolis Põltsamaal. 1893. aastast kuni surmani oli Jakob Tamm Väike-Maarja kihelkonnakooli juhataja. Seal õppis tema käe all ka A. H. Tammsaare.
Jakob Tamm on kirjutanud Ebavere mäe teemalised luuletused "Ebavere mägi" (1893), "Suits Ebavere mäel", "Ebavere mägi", "Lüpsik" ja "Rahatuli Ebavere metsas".
Jakob Tamme ballaadide paremik sisaldub Arne Merilai koostatud antoloogias "Eesti ballaad" (Tänapäev, Tallinn 2003, lk 108–141).
Mats Traat on kirjutanud Jakob Tammest novellid "Sarviku armastus" ja "Tamm Tamme vallast".
Mälgi

Mälgi on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Kuni 1926. aasta kuulus küla Aru valda. Aru vald liideti Konguta vallaga samal aastal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Mälgi oli pedagoog Aleksander Raudsepa sünnikoht.
Poole

"Linna kohta Inglismaal vaata artiklit Poole (Inglismaa)."
 
Poole on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Pööritsa

Pööritsa on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Vahessaare

Vahessaare on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Vellavere

Vellavere on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Konguta valda.
Külas asub Viisjaagu järv ja Vellavere Hiiemägi.
Ivanovo oblasti lipp

Ivanovo oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Ivanovo oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 3. märtsil 1998.
Lipu kirjeldus.
Ivanovo oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud vertikaalselt kaheks võrdseks väljaks. Vardapoolne väli on punane, lehvipoolne sinine. Kanga alumises osas on vertikaalselt kogu lipu pikkuses kolm kitsast hõbedast lainelist joont ning lipu keskel laineliste joonte kohal on Ivanovo oblasti vapp. Lipu värvid ja kujundus ühtib vapikilbil olevate heraldiliste värvide ja metalliga.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3. 
Sümbolite tähendused.
Kolm hõbedast lainelist joont tähistavad oblastit läbivat Volga jõge
Piir

Piir on joon/piirang, mis kas eraldab kahte mõtet/asja üksteisest (eristav, vahepealne piir), on asja lõpetuseks ehk piiriks (raja, äärmine piir) või määrab asja piirid ehk on selle piiritluseks (piiritlev piir). On olemas järgmisi piire:
jne.
Margus Laidre

Margus Laidre (sündinud 18. septembril 1959 Tartus) on Eesti diplomaat ja ajaloolane.
Haridus.
Margus Laidre lõpetas 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena ja kaitses 1987. aastal samas ajalooteaduste kandidaadi kraadi. 2000. aastal sai ta filosoofiadoktoriks.
Teadustöö.
Margus Laidre on uurinud Eesti ajalugu 17. sajandil ja avaldanud töid diplomaatia ajaloost. Ta on 1995. aastast Rootsi Kuningliku Sõjateaduste Akadeemia välisliige.
Diplomaatiline karjäär.
Pärast õppejõutööd Tartu Ülikoolis sai Margus Laidrest 1991. aastal Eesti Vabariigi välisministeeriumi töötaja ja suursaadik.
Kinešma

Kinešma on linn Venemaal Ivanovo oblastis Volga jõe ääres kohas, kus Volgasse suubuvad Kinešjomka ja Kazohha jõgi.
Linna nimi tuleb merja keelest (väljasurnud soome-ugri keelest) ja tähendab tumedat sügavat vett.
Majandus.
18. sajandil muutus Kinešma linatootmise keskuseks, ent lina tootmine lõppes 19. sajandi keskpaigaks täielikult. Tänapäeval on tähtsaimad tööstusharud tekstiili-, puidu- ja keemiatööstus.
Ajalugu.
Kinešma linna rajamise aeg pole teada. Linna mainitakse 1429 tatarlaste poolt mahapõletatud asulana. Säilinud on tollast asulat ümbritsenud muldvalli ja kaitsekraavi jäänused. Asula taastati, sest jõesuudmed sobisid sadamapaikadeks. Linna ümbruskonna loodust peeti tollal ilusaks.
16. sajandi alguses mainitakse Kinešma küla, mille elanikud tegelesid peamiselt kalapüügiga. Kinešmast püütud tuurasid viidi Vene tsaarile. Aastal 1608 vallutasid küla kaks korda Poola väed ning selle mälestuseks on lahingu toimumise kohta ja langenute matmise paika püstitatud kellatorn. Aastal 1760 oli Kinešmas 1744 ehitatud katedraal, 4 kirikut ja ei ühtki kivimaja. Aastal 1777 sai Kinešma linnaõigused.
Aastast 1708 kuulus Kinešma Arhangelski kubermangu, aastast 1719 Jaroslavli kubermangu ja aastast 1777 Kostroma kubermangu.
19. sajandil sai Kinešma tuntuks laatade poolest, mida korraldati kaks korda aastas algusega 16. juunil ja 14. septembril. Neid peeti 1920. aastateni. Kõik kolm pikka kivist letti on turuplatsil säilinud tänini.
Vaatamisväärsused.
Linnas on näitekirjaniku Aleksandr Ostrovski, helilooja Aleksandr Borodini ja astronoomi Fjodor Bredihhini muuseum. Silmapaistev ehitis on 1838–1845 ehitatud uusklassitsistlik Püha Kolmainu katedraal.
Eve Lokk

Eve Lokk (sündinud Smolitsch; 30. detsember 1935 Tallinn – 22. august 2006 Tartu) oli eesti metallikunstnik.
Lõpetanud Tallinna 7. Keskkooli, jätkas ta õpinguid metalliehistöö alal Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1961. aastal. 
Pärast ülikooli asus Eve Lokk tööle Tartu Kunstikombinaati Ars. Seal tegeles ta peamiselt lühtrite ja suurte seinapannoode valmistamisega. Samuti valmistas ta metallehteid, mida demonstreeriti näiteks 1971. aastal Jabloneci rahvusvahelisel ehtenäitusel.
Aastatel 1975–2003 töötas Eve Lokk kunstikombinaadi Ars metalliosakonna vanemkunstnikuna. Sellesse perioodi jäävad tema kuulsamad tööd, näiteks Tartu Ülikooli Ajaloomuuseumi lühtrite projekteerimine 1981. aastal ja Tartu raekoja lühtrite projekteerimine 1982. aastal. Tema lühtrid ehivad ka Alu mõisa.
Eve Loki tuntuimad seinapannood asuvad Eesti Soojuselektrijaamas, Põlva postimajas ja Võru spordikoolis. Lisaks Eve Loki loodud lühtritele, pannoodele ja ehetele on tuntud ka tema valmistatud rauast, vasest ja messingist tarbenõud.
Efraim Allsalu

Efraim Allsalu (1936. aastani Efraim Peterson; 20. veebruar 1929 Tartu – 7. september 2006 Tartu) oli eesti maalikunstnik.
Lõpetanud Tartu 1. Keskkooli, astus ta 1948. aastal Tartu Riiklikku Kunstiinstituuti. Kui see õppeasutus aastal 1951 suleti, jätkas Allsalu õpinguid Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis Tallinnas, mille ta lõpetas aastal 1954. Oli aastatel 1954–1961 Tartu Kunstikooli õppejõud.
Looming.
Efraim Allsalu on end Eesti kunstiellu jäädvustanud tänu rikkalikule loomingule ja isikupärasele väljenduslaadile. Kunstnikku hinnatakse eksperimenteerivate maaliliste otsingute ja isikupärase autoritehnika – tundlik värvikasutus, reljeefselt krobeline alusmaalingu pind – väljatöötamise tõttu. Allsalu loomingu kõrgaeg jääb 1960.–1980. aastatesse, mil vaatamata ametlikule nõukogulikule propagandale lõi Allsalu valdavalt elurõõmsa temaatikaga maale, kust võib leida ka iroonia- ja sürrealismielemente. Arvestatava peatüki tema loomingus moodustavad väljendusrikkad ja isikupärased vaimuinimeste karakterportreed. Pulbitseva kultuuri- ja teaduseluga Tartus sai ta jäädvustada legendaarseid kultuuritegelasi, nagu Villem Ernits, Aira Kaal, Jaan Kiho, Elmar Kits, Leonhard Merzin, Helend Peep, Lembit Saarts. Kunstniku loomingust leiame ka tundlikke lillemaale ja vaikelusid.
Efraim Allsalu hakkas näitustel osalema 1956. aastal. Ta kogus maalikunstnikuna kiiresti tuntust ning juba 1960. aastast kuulusid tema tööd Eesti Kunstimuuseumi püsiekspositsiooni. Laia vastukaja pälvis Efraim Allsalu, Ilmar Malini ja Kaljo Polli grupinäitus Tartu Kunstimuuseumis aastal 1964. Aastal 1983 korraldati Eesti Kunstimuuseumis tema isikunäitus. 2015. aastal toimus Adamson-Ericu muuseumis kunstniku loomingu näitus "Efraim Allsalu. Elurõõm ja lüürika karmil ajal". 
Efraim Allsalu suri 7. septembril 2006 Tartus ja ta maeti 10. septembril 2006 Tartu Vana-Peetri kalmistule.
Isiklikku.
Maalikunstnik Vano Allsalu on tema vennapoeg.
Aleksin

Aleksin on linn Venemaal Tula oblastis, Aleksini rajooni keskus. Asub Tulast 71 km loodes, Oka jõe ääres. 
Asutatud 1236. aastal. 15. ja 16. sajandil oli tähtis kindluslinn, hiljem kaotas oma olulisuse. 2010. aastal oli linna elanike arv 63 900.
Linnas on jõesadam, keemia- ja masinatööstuse ettevõtted.
Klin

Klin on linn Venemaal Moskva oblastis, Klini rajooni keskus. Asub Moskvast 90 km loodes, Sestra jõe ääres. 
Esmamainitud 1317. aastal, linnaõigused sai 1781. 1851. aastast läbib linna Moskva–Peterburi raudtee.
Linnas asub Pjotr Tšaikovski majamuuseum.
Treimine

Treimine on lõiketöötlemine, mille pealiikumisteks on tooriku pöörlemine ning lõikeinstrumendile (tavaliselt lõiketera) antav ettenihe. Tooriku pöörlemine võimaldab teostada lõikeprotsessi (laastuvõtmist), ettenihkeliikumine võimaldab seda protsessi teostada kogu tooriku pinna ulatuses.
Lõikerežiimi elemendid treimisel.
Lõikerežiimi elementideks treimisel on lõikekiirus, ettenihe, spindli pöörlemissagedus ja lõikesügavus.
Lõikekiiruseks nimetatakse lõikepinna pöörlemise ringkiirust treitera lõikeserva suhtes. Lõikekiirust mõõdetakse meetrites minutis ja tähistatakse tähega v. Seda saab arvutada valemiga
formula_1 meetrit minutis, kus
Lõiketerad.
Kuna treimisel võib lõikekiirus tõusta väga suureks ja sellest tulenevalt võib lõiketera temperatuur tõusta kuni 800–900 kraadini, siis kasutatakse terikplaadi materjalina kiirlõiketerast, kermiseid või teemanti. Lõikekiiruse suurenemisel 2 korda väheneb tera püsivusaeg 4 korda.
Shinzō Abe

Shinzō Abe (jaapani keeles 安倍 晋三 "Abe Shinzō"; 21. september 1954 – 8. juuli 2022) oli Jaapani poliitik, aastatel 2012–2020 Jaapani peaminister. 
Ta oli peaminister ka 26. septembrist 2006 kuni 26. septembrini 2007. 12. septembril 2007 teatas ta kavatsusest tagasi astuda. 
Ta valiti 20. septembril 2006 võimuloleva Liberaaldemokraatliku Partei esimeheks ning 26. septembril 2006 valis parlament ta peaministriks. 2006. aastal peaministriks saades oli ta noorim Jaapani peaministriks saanud isik pärast 1941. aastal peaministriks saanud Fumimaro Konoed. Ta oli ühtlasi esimene Jaapani peaminister, kes on sündinud pärast Teist maailmasõda. 
Ta õppis riigiteadust Seikei Ülikoolis (lõpetas 1977) ja Lõuna-California ülikoolis (lõpetas 1979).
Pärast seda töötas Abe algul Kōbe terasefirmas Kobe Steel. 1982. aastast töötas ta riigiametniku ja poliitikuna: välisministri ülemassistendina, Liberaaldemokraatliku Partei peanõukogu eesistuja erasekretärina ja partei peasekretäri erasekretärina.
Abe põlvnes kuulsatest poliitikutest nii isa kui ema poolt. Tema isa Shintarō Abe oli Liberaaldemokraatliku Partei fraktsiooni juht ja erakonna peaministrikandidaat, korduvalt minister. Ka tema vanaisa Kan Abe oli poliitik. Tema emapoolne vanaisa Nobusuke Kishi ja tolle vend Eisaku Satō olid Jaapani peaministrid.
Shinzō Abel oli Eesti e-residentsus.
8. juulil 2022 tulistati teda Nara linnas peetud kampaaniakõne ajal isetehtud tulirelvast ning ta suri samal päeval haiglas.
Ökosüsteem

Ökosüsteem on mingi ala elustik koos selle aineringe komponentidega. Täpsemini, ökosüsteem on mingi ala organisme ja nende keskkonda haarav suhete ja interaktsioonide võrgustik. 
Ökosüsteem on isereguleeruv ja arenev tervik, mille moodustavad toitumissuhete ja kommunikatsiooni kaudu üksteisega seotud organismid koos neid ümbritseva keskkonnaga.
Mõiste ajalugu.
Termini "ökosüsteem" moodustas inglise florist Arthur Roy Clapham 1930. aastate alul, mõiste võeti laiemalt kasutusse taimeökoloog Arthur Tansley tööde kaudu alates 1935. aastast.
Ökosüsteemi struktuur.
Ökosüsteem osad on järgmised: 
Üks võimalusi ökosüsteemi struktuuri kujutada on järgmine:
Ökosüsteemi dünaamika.
Ökosüsteemide arenguprotsessi nimetatakse suktsessiooniks. Ökosüsteemi kuuluvate populatsioonide koosseis ja arvukus võivad pikema aja jooksul stabiliseeruda; sellist tasakaaluolekut nimetatakse kliimaksiks.
Keevitatavus

Keevitatavus iseloomustab keevitamise raskusastet konkreetsetel tingimustel. Tehnoloogilisest seisukohast on keevitatavus metalli allumine konkreetsele keevitusviisile ja -režiimile. Füüsikalisest seisukohast lähtudes määravad metalli keevitatavuse sulamisalas toimuvad protsessid, mille tulemusena moodustub keevisõmblus.
Keevitatavusest veel.
Kui öeldakse, et mingi metall pole keevitatav, siis üldjuhul mõeldakse selle all, et see pole keevitatav tavatingimustes. Näiteks malmi keevitatavus on halb, kuid seda juhul, kui keevitamine toimub toatemperatuuril. Malmdetaili kuumutamisel tema keevitatavus aga paraneb tunduvalt. Seetõttu võib öelda, et malm pole keevitatav toatemperatuuril, küll aga on seda temperatuuril 500 °C.
Fjodor Gladkov

Fjodor Vassiljevitš Gladkov (vene keeles Федор Васильевич Гладков; 21. juuni (vana kalendri järgi 9. juuni) 1883 – 20. detsember 1958 Moskva) oli vene nõukogude kirjanik.
Aastal 1904 astus Gladkov kommunistlikku parteisse. 1905. aastal läks ta Tbilisisse, kus ta arreteeriti revolutsiooniaktivistina ja karistati kolmeaastase pagendusse saatmisega. 
Enne Oktoobrirevolutsiooni töötas ta õpetajana, hiljem osales revolutsioonilises tegevuses, astudes Vene kodusõja ajal vabatahtlikuna Punaarmeesse. 
Aastast 1920 oli ta NLKP liige.
Ta on pälvinud Stalini preemia kirjanduse alal.
Madoka Ozawa

Madoka Ozawa (小沢 まどか ("Ozawa Madoka"); sündinud 3. märtsil 1978) on jaapani pornofilminäitleja ja modell.
Välimus.
Tema pikkus on 156 cm, rinnaümbermõõt 83 cm, vööümbermõõt 56 cm ja puusaümbermõõt 84 cm.
Kasabian

Kasabian on alternatiivroki / "indie rock"'i ansambel Inglismaalt Leicesterist. Bänd moodustati aastal 1997. Kasabian on välja andnud kuus stuudioalbumit.
Esimene Kasabiani album ilmus 2004. aastal. Teine album, "Empire", avaldati Suurbritannias 28. augustil 2006. aastal. Album keskendub sõjakoledustele ja sellega seotud probleemidele. Singel "Empire" sellelt albumilt sai juulis Suurbritannia edetabelis UK Singles Chart 9. koha. Järgmiseks singliks oli "Shoot The Runner", mis avaldati 6. novembril.
Album "West Ryder Pauper Lunatic Asylum" ilmus Suurbritannias 5. juunil 2009. Singlist "Fire" sai Inglismaa Premier League'i tunnusmeloodia (2010–2013).
Septembris 2011 ilmus bändi neljas stuudioalbum, "Velociraptor!".
Viies album, "", avaldati juunis 2014. Album sai nime oma pikkuse järgi.
Kuues album, "For Crying Out Loud", ilmus 5. mail 2017.
Lausitz

Lausitz (ülemsorbi keeles "Łužica", alamsorbi keeles "Łužyca", Sorbimaa, eesti keeles on käibel ka nimi Lusaatia) on ajaloolis-geograafiline piirkond, mille põhiosa asub Saksamaal tänapäeva Saksimaa liidumaa idaosas ja Brandenburgi lõunaosas vastu Poola ja Tšehhi piiri.
Lausitzi pindala on umbes 11 000 km² ja seal elab 1,4 miljonit inimest. Suurimad linnad on Cottbus (103 000 elanikku), Görlitz, Hoyerswerda ja Bautzen (kõigis 40 000 – 60 000 elanikku).
Lausitzis on hulgaliselt üle 700 meetri kõrgusi mägesid. Neist kõrgeim on merepinnast 793 meetri kõrgusele ulatuv Lausche Saksamaa ja Tšehhi piiril.
Ajalugu.
Enne piirkonna ristiusustamist elasid Lausitzis lääneslaavlased, tänapäeva sorbide eellased. 1031. aastal Poolaga sõlmitud lepingu kohaselt läks Alam-Lusaatia piirkond Lausitzi margina Saksa-Rooma riigi Saksamaa kuningriigi Saksimaa hertsogiriigile ja hakkas pikapeale saksastuma. 
Ülem-Lausitzi ("Horní Lužice") liidendas Böömi kuningas Jan Lucemburský Tšehhi kuningriigiga 1319. (Bautzen) ja 1329. aastal (Görlitz) ning Alam-Lausitzi ("Dolní Lužice"), endise Lausitzi margi, omandas Jani poeg Karel IV Brandenburgi markkrahvilt Otto V-lt 1367. aastal.
Ferdinand II kaotas Lausitzid 1635. aasta Praha rahuga Saksimaa kuurvürstile.
Teise maailmasõja järel asustati piirkonda ümber Tšehhist Sudeedimaalt ja Poolast pärit sakslased. Tänapäeval on sorbi keele oskajaid 20 000 – 30 000 ja selle leviala on viimase viiekümne aastaga tugevasti ahenenud.
Juta Eskel

Juta Eskel (sünninimi Parm, alates 31. märtsist 1939 Mullari; 18. september 1927 Tallinn – 20. mai 2017 Tallinn) oli eesti skulptor.
Elukäik.
Eskel õppis Tallinna Riiklikus Tarbekunstiinstituudis (TRTKI), kuid poliitilistel põhjustel lõputunnistust ei saanud. 
Ta töötas kogu elu vabakutselise kunstnikuna ja oli Eesti Kunstnike Liidu liige. Juta Eskeli looming on šamotist dekoratiivskulptuur „Kolhoosineiu“ (1964, asub pärast restaureerimist Lembitu pargis), Miina Härma täisfiguur Tartus (1984) omanimelise gümnaasiumi ees ja tütarlastegümnaasiumi rajaja Elfriede Lenderi mälestustahvel Kesklinna Vene Gümnaasiumis. Tuntud ka Juta Eskeli eesti-soome kultuurisilda toetavad monumentaalskulptuurid Soomes. Juta Eskel kasutas laste ja tantsijate figuuride loomiseks sageli šamotti ning 1960. aastatel moodi tulnud stiliseeritud plastikat. 
Juta Eskeli vabaloomingu paremik asub tänapäeval peamiselt Eesti Kunstimuuseumis ja Tartu Kunstimuuseumis ning pereliikmete kodudes. 
Isiklikku.
Juta Eskeli isa oli sõjaväelane ja riigiametnik Raiu Mullari, vend matemaatik Rünno Mullari. 
Ta oli abielus skulptor Albert Eskeliga.
Uususund

Uususund ehk uususuline liikumine on lähiminevikus tekkinud religioosne (liikumise enda esindajate või väljasseisjate poolt religioosseks peetav) liikumine, mis ei ole osa ühestki juba olevasolevast uskkonnast ega traditsioonilisest organiseeritud religioonist. 
Hiljutist päritolu käsitlevad eri autorid erinevalt - traditsioonilise ja uue usundi ajapiiri on asetatud 17. sajandist Teise maailmasõjani. Mõned tänapäeval traditsiooniliseks peetavad usundid olid tekkimise ajal olemuselt uususulised liikumised. 
Sotsioloogid ja psühholoogid on tavaliselt uususuliste liikumistega seotud nähtusi uurinud ka selliste gruppide puhul, mis ise ei pea ennast religioosseks, samuti mõnede uuemate kristluse harude puhul.
Kadettide maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

Esimesed kadettide maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Henri Macaux' eestvedamisel Prantsusmaa väikelinnas Parthenays korraldatava iga-aastase mängude festivali Flip ("Festival Ludique International de Parthenay") raames 1988. aastal. Esimeseks maailmameistriks tuli Moldaaviast pärit (nüüdseks Iisraeli esindav) Yig'al Koyfman, kes juba aasta varem oli tulnud maailmameistriks juunioride vanuseklassis. Algselt said sellel turniiril osaleda kuni 15-aastased noormängijad, kuid alates 1996. aastast kuni 16-aastased.
Smaili

Smaili (inglise keeles "smiley") on naeratuse graafiline kujutis.
Naeratava ovaalsete silmadega kollase näo leiutas graafik Harvey Ball 1963. aastal. Elektroonilises suhtluses kasutatakse sageli smailide asemel emotikone, mis koosnevad kirjavahemärkidest, näiteks :-) või :).
Intsest

Intsest on lähisugulaste (õdede ja vendade või vanemate ja laste) vaheline seksuaalsuhe. Praktiliselt kõigis kultuurides on lähisugulastevaheline seksuaalsuhe tabu, kuid erineda võib sugulusaste, millest alates vahekorda loetakse intsestiks. 
Intsest on sugulusaretuse ehk inbriidingu äärmuslik väljendus. See võimendab retsessiivseid kahjulikke mutatsioone, mis omakorda vähendavad populatsioonide eluvõimet. Paljudel imetajatel esineb käitumuslikke kohastumisi selle vältimiseks. Inimkultuuris on püütud intsesti vältida. Üks vastavaid mehhanisme oli eksogaamia, kus kaaslane valiti väljaspool oma rühma. Lihtsamalt öeldes toodi naine teisest külast või maakonnast.
Mõned kultuurid on suhtunud intsesti sallivalt: näiteks Vana-Egiptuses abiellusid vaaraod vahel oma õdedega. Kristlik kirik on intsesti keelanud. 
Intsest kirjanduses.
Intsest on ingliskeelses erootilises kirjanduses üsna populaarne; on koguni olemas sellistele lugudele pühendatud kogumikud ja Interneti leheküljed. Selle põhjus võib peituda tabude erutavas olemuses või lähedaste inimeste vahelises loomulikus külgetõmbes. Just Internet on sellise kirjanduse kättesaadavust tõstnud. 
Žanri klassikasse kuuluv Josefine Mutzenbacheri nime all avaldatud "Ühe Viini hoora elulugu" on Eesti netis üleval ajakirja Maaja kodulehel.
Linda Järve

Linda Järve (sündinud Linda Kruustee; 1. juuni 1946 Tallinn – 21. mai 2022) oli eesti ajakirjanik ja toimetaja.
Haridus.
Lõpetas Tallinna 28. 8-klassilise Kooli ja 1965. aastal Tallinna 10. Keskkooli. 1971. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli, kus õppis ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia osakonnas ajakirjandust ja eriprogrammi alusel sotsioloogiat (juhendajad Juhan Peegel ja Aleksandra Gorjatšova). Diplomitöö käsitles reklaamkuulutusi ajalehes.
Töö.
Eesti Ajakirjanike Liidu liige 30. jaanuarist 1975.
Tegevus.
Oli Eesti NSV noorte teadlaste ja spetsialistide nõukogu liige (1971–1980). Kuulus Eesti NSV Ajakirjanike Liidu juhatusse (1986–1989) ja mõnda aega ka selle sekretariaati, juhatas Ajakirjanike Liidu noorsooajakirjanike sektsiooni (1984–1990). Aitas ette valmistada ja osales Ajakirjanike Liidu juhatuse liikmena loomeliitude ühispleenumil 1–2. aprillil 1988. Osales Eesti kolmandal rahvusliku kasvatuse kongressil 12.-13. aprillil 1996. Oli Raeklubi ja Tallinna Loomaia Sõprade Seltsi liige. 
Looming.
Avaldanud mitmeid oma ajakirjandustööga seotud raamatuid (sh "Nooruse lugu" (Petrone Print, 2017) – mälestusteraamat tema tööst ajakirja Noorus peatoimetajana aastatel 1984–1994) ja toimetanud üle 20 raamatu. Artiklid mitmes artiklikogumikus. Tõlked perioodikas vene ja inglise keelest. Mõned raadiosaated Eesti Raadio Keskööprogrammile (kaasautor Rein Põder).
Blogija alates 2008. aastast.
Isiklikku.
Linda Järve vanaisa Johan Kruberg (Juhan Kruustee) oli ajakirjanik, osales Eesti ajakirjanike 1. kongressil Tallinnas 1909. aastal, oli üks ajalehe Tallinna Teataja asutajaid ja mõni aeg hiljem üks Eesti Ajakirjanike Liidu rajajaid.
803

803. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Kümnendid: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - 800. aastad - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad
Aastad: 798 799 800 801 802 - 803 - 804 805 806 807 808
804

804. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Kümnendid: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - 800. aastad - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad
Aastad: 799 800 801 802 803 - 804 - 805 806 807 808 809