tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ants Leemets

Ants Leemets (23. juuni 1950 Rakvere – 23. november 2019) oli eesti poliitik ja muuseumijuht. 
Sündis Rakveres ja lõpetas 1968. aastal Rakvere 1. Keskkooli. Aastal 1976 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 
1981–1990 oli Leemets Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige.
1988. aastal töötas Ants Leemets agrofirma «Pandivere» kommertsdirektorina. 
Aastatel 1992–1995 oli ta Lääne-Viru maavanem ja seejärel veidi üle poole aasta portfellita minister (regionaalminister) Tiit Vähi teises valitsuses. Aastal 1999 kuulus Leemets asendusliikmena Riigikogu IX koosseisu. 
Leemets oli Tallinna abilinnapea 1996. aasta novembrist 1999. aasta märtsini ning uuesti 1999. aasta novembrist kuni 2001. aasta maini. 
Alates 2002. aastast surmani juhtis ta sihtasutust Virumaa Muuseumid. Ants Leemets oli ka Eesti Liikumispuudega Inimeste Liidu president ning Tallinna linnavolikogu liige.
Tunnustus.
2013. aastal sai ta Soome Invaliidide Liidu teenetemärgi.
2019. aastal sai Leemets Tallinna teenetemärgi aastatepikkuse töö eest Tallinna linnavolikogu liikmena ning volinikuna antud panuse eest Tallinna arengusse.
Nyugati pályaudvar

Nyugati pályaudvar ('lääneraudteejaam') on üks kolmest peamisest raudteejaamast Budapestis.
Kindraladmiral

Kindraladmiral oli mitme riigi sõjaväeline auaste mereväes.
Saksa Riik.
Saksa riigis kehtestati kindraladmirali auaste (saksa keeles "Generaladmiral") 1936. aastal. See oli kõrgem admiralist ja madalam suuradmiralist. Maaväes oli sellele vastav aukraad kindralooberst. 1943. aastal admiralist suuradmiraliks ülendatud Karl Dönitz jättis kindraladmirali auastme vahele.
Venemaa.
Venemaa tsaari- ja keisririigis oli kindraladmiral (vene keeles "генерал-адмирал") mereväe kõrgeim aukraad, millest madalam oli admiral. 1722. aastal kehtestatud Teenistusastmete tabelis oli see I klassi teenistusaste. Maaväes vastas sellele kindralfeldmarssal. Tsiviilteenistuses oli see võrdne kantsleri ja 1. klassi tõelise salanõunikuga.
Potihark

Potihark oli pika puuvarrega raud- või puuhark millega tõsteti toidu valmistamisel potti ahju või ahjust välja. Potihargil oli kaks kõverat raudharu poti alt haaramiseks ja hoidmiseks.
Centennial International Exhibition

Centennial International Exhibition oli Ameerika Ühendriikide iseseisvuse sajanda aasta tähistamiseks Philadelphias toimunud maailmanäitus. 1876. aasta maist novembrini korraldatud maailmanäitus oli ühtlasi esimene, mis toimus väljaspool Euroopat. Läbiviimiskohta külastas ligemale 10 miljonit inimest ning seal oli esindatud 37 riiki.
Näitusel oli väljas näiteks tulevase Vabadussamba parem tõrvikut hoidev käsivars.
Scott Horowitz

Scott Jay Horowitz (sündinud 24. märtsil 1957) on endine Ameerika Ühendriikide õhuväelane ja NASA astronaut.
Horowitz valiti NASA astronaudiks 1992. aastal ning 1996. aastal osales ta piloodina missioonil STS-75. 1997. aastal osales ta missioonil STS-82 ja 2000. aastal missioonil STS-101. 2001. aastal juhtis ta missiooni STS-105, külastades selle raames Rahvusvahelist kosmosejaama. Horowitz lahkus NASAst 2004. aastal. Ta naasis NASAsse järgmisel aastal, asudes tööle abidirektorina, vastutades NASA mehitatud Kuu-missioonide eest. Horowitz lahkus NASAst 2007. aastal.
Horowitz on Mars Society liige ning ta on seisukohal, et NASA peaks saatma Marsile mehitatud missioone ning looma sinna permanentsed baasid ja kolooniad.
Koli rahvuspark

Koli rahvuspark (soome keeles: "Kolin kansallispuisto") on rahvuspark Soomes Põhja-Karjala maakonnas Joensuu ja Lieksa linna ning Kontiolahti valla territooriumil. Koli on üks tuntumaid looduslikke vaatamisväärsusi Ida-Soomes ja tuntuim Soome rahvusmaastik.
Koli rahvuspargis asub vana ohverduspaik. Piirkonda on kasutatud alepõllunduse jaoks. Viimased suuremad alepõllunduse jaoks süüdatud metsapõlengud põlesid 20. sajandi alguses. Alet hakati taas põletama 1994. aastal. 
Lisaks loodusele kaitstakse Kolis kultuurmaastikke ja hoitakse au sees vanu tööviise. Rahvuspargis põletatakse alet, hooldatakse niite ja pärandmaastike säilitamiseks tegeldakse karjatamisega. 
Koli maastikud on inspireerinud helilooja Jean Sibeliust, kunstnik Eero Järnefelti ja kirjanik Juhani Ahot.
Rahvuspargis asub Lõuna-Soome kõrgeim paik Ukko-Koli (347 meetrit üle merepinna). 
Koli rahvuspargis asub külastuskeskus Ukko.
Karpsõlg

Karpsõlg (inglise keeles "box brooch", saksa keeles "Gotlandfibel", "Dosenfibel") on skandinaaviapärane, peamiselt Gotlandil kantud sõletüüp, mis on ühtaegu rõivakinnitusvahend ja pisiesemete mahutamiseks mõeldud paksu ketta kujuline karbike.
Kirjeldus.
Karpsõlg on kujult ümmargust karpi meenutav, enamasti pealt ja külgedelt rikkalikult loomornamendiga kaetud ja sageli osaliselt kullatud. Ümmargune ava, millest saab esemeid panna sõle sisemusse, paikneb sõle taga kinnitusnõela all. Sõlg oli viikingiaegse naisteriietuse osa, erinevalt paaris-ovaalsõlgedest kanti karpsõlge üksikult ja sellega kinnitati sõba hõlmad kaela juures.
Karpsõlg kujunes skandinaaviapärasest ümmargusest ketassõlest Gotlandi kohaliku tüübina 8. sajandil.
Leiud.
Karpsõlgi on sadade kaupa leitud Ojamaalt, kuid mujalt teistest viikingiaegsetest keskustest märksa vähem - näiteks Ojamaa naabruses asuvalt Ölandi saarelt on kümmekond leidu ja olulisest kaubanduskeskusest Birkast ainult üks. Läänemere idakaldalt on teada üksikuid karpsõlgede leide Kirde-Poolast, Kaliningradi oblastist, Kuramaalt ja ühest Väina jõe äärsest matmispaigast.
Eesti alalt on kaks leidu. 2019. aasta kevadel leiti Ida-Virumaalt Varjast väga hästi säilinud karpsõlg, mis dateeriti viikingiaja varasemasse perioodi, 8.–9. sajandisse. On teada ka üks varasem leid, hilisviikingiaegne karpsõlg Lääne-Eestist Kasarist, kuid seda pole siiani muinsuskaitseametile üle antud.
Pansofi (Ivlijev)

Pansofi (vene keeles Пансофий; kodanikunimega Павел Яковлевич Ивлиев "Pavel Jakovlevitš Ivlijev"; 1881 Nikolajevsk, tänapäeval Pugatšov – 21. detsember 1937 Novosibirski oblast) oli Venemaa vanausu vaimulik (alates 1929 Rostovi ja Kurski piiskop) ja pühak.
2020. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused

2020. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused pidid toimuma 11.–24. maini Ungaris Budapestis. 20. märtsil teatati siiski, et võistlused on edasi lükatud koroonapandeemia tõttu ja toimuvad 17.–30. augustini 2020. Mai alguses teatas Euroopa Ujumisliit, et lükkab võistluse edasi 2021. aasta maini. Võistlused toimusid 10.–23. maini 2021. Võistluste toimumiskohad on Doonau areen Budapesti kesklinnas, kus selguvad Euroopa meistrid ujumises, vettehüpetes ja kujundujumises. Avaveeujumises selguvad võitjad Lupa järves, mis asub Budakalászi linnas. 
35. korda peetavate Euroopa meistrivõistluste korraldaja otsustas Euroopa Ujumisliit LEN 9. juulil 2016. aastal Budapestis toimunud juhatuse koosolekul. 
Peale 1926. aasta, 1958. aasta, 2006. aasta ja 2010. aasta toimuvad Budapestis juba viiendad ujumise Euroopa meistrivõistlused. Budapest korraldas kolm aastat varem 2017. aasta ujumise maailmameistrivõistlused.
Võistluspaigad.
Võistluste toimumiskohad on Doonau areen Budapesti kesklinnas ujumise, vettehüpete ja kujundujumise võistluste jaoks ning Lupa järv, mis asub Budakalászi linnas (Budapesti suurlinnapiirkond) avaveeujumise võistlusteks. Harjutamiseks ja soojendamiseks kasutatakse veel kolme järgmist kohta: Komjádi bassein, BVSC bassein ja Széchy Tamás bassein. 
Medalid.
 Korraldajariik
Amvrossi (Pappa-Georgopoli)

Amvrossi (vene keeles Амвросий; kodanikunimega Амирей Паппа-Георгополи "Amirei Pappa-Georgopoli"; kreeka keeles Ἀμοιραίας Πάππα-Γεωργοπόλοι "Amoiraias Pappa-Georgopoli"; 1791 Maistra – 30. oktoober/11. november 1863 Celje) oli õigeusu vaimulik (Dabro-Bosna metropoliit 1835–1840) ja vanausu Belaja Krinitsa hierarhia esimene kirikupea (Belaja Krinitsa metropoliit) aastatel 1846–1847.
Araona keel

Araona keel on Boliivias räägitav keel, mis kuulub takana keelkonda.
2006. aastal rääkis araona keelt umbes 110 inimest Manupari jõe valgalal.
Keeles on 4 vokaalfoneemi ja 19 konsonantfoneemi.
1991. aasta ujumise sprindi Euroopa meistrivõistlused

1991. aasta sprindi ujumise Euroopa meistrivõistlused olid esimesed võistlused, mis hiljem on ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused. Need toimusid 6. kuni 8. detsembrini 1991. aastal Saksamaal Gelsenkirchenis ja selle korraldas Euroopa Ujumisliit ("Ligue Européenne de Natation" - LEN).. Sellel avavõistlusel olid kavas 50 m distantsid vaba-, selili-, rinnuli- ja liblikujumises, 100 m kompleksujumine ja 4 × 50 m teateujumine vaba- ja kompleksujumises.
Tulemused.
Mehed.
50 m vabalt.
&lt;br&gt;Maailmarekord: 21,76 (1990) Nils Rudolph,
Kirill (Timofejev)

Kirill (Kiprian Timofejev umbes 1786 – 2/14. detsember 1873) oli vanausu vaimulik (Belaja Krinitsa metropoliit 1849–1873).
Metropoliit Amvrossi pühitses ta 25. detsembril 1846/6. jaanuaril 1847 diakoniks, 1/13. jaanuaril preestriks ja 6/18. jaanuaril 1847 piiskopiks (Mainosi piiskop). Seejärel pühitsesid nad koos Arkadi (Dorofejevi) Slava Rusa piiskopiks, Kirill üksi pühitses Onufri (Parussovi) Braila piiskopiks ja koos Onufriga Sofroni (Žirovi) Simbirski piiskopiks. Nendest piiskoppidest algab vanausuliste esimene, Belaja Krinitsa hierarhia.
Pärast Amvrossi pagendamist valisid Onufri ja Sofroni ta 4/16. jaanuaril 1849 Belaja Krinitsa metropoliidiks ja pühitsesid ametisse.
Antoni (Šutov)

Antoni (Andrei Illarionovitš Šutov 1800 või 1812 Nastasino küla, Moskva kubermang – 8. november 1881 Moskva) oli Venemaa vanausu vaimulik (1853–1861 Vladimiri ja kogu Venemaa peapiiskop, 1861–1881 Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop).
Metropoliit Kirill pühitses ta 3. veebruaril 1853 piiskopiks, samal aastal naasis ta illegaalselt Venemaale ning asus üles ehitama sealset vanausu kirikut.
Joann (Kalinin)

Joann (Spiridon Kiprianovitš Kalinin; 1868 Sergejevka küla, Saratovi kubermang – 27. august 1956 Moskva) oli Vene vanausu (Novozõbkovi hierarhia) kirikupea (Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) aastail 1944–1955.
Ta pidas vaimulikke talitusi oma kodukülas, kuni põgenes repressioonide eest Stalingradi. 1939. aastal pühitses peapiiskop Mihhail (Kotšetov) ta piiskopiks. Oktoobris 1944 valisid Kuibõševi piiskop Pavel ja Volski piiskop Paissi ta Moskva ja kogu Venemaa peapiiskopiks. Pärast sõda asus ta legaalse kirikupeana Moskvasse.
Tema poeg Aristarh oli Novozõbkovi hierarhia Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop aastail 1996–2000 ja venna pojapoeg Aleksandr on praegune Moskva ja kogu Venemaa patriarh.
Aristarh (Kalinin)

Aristarh (Afanassi Spiridonovitš Kalinin; 9. märts 1907 – 4. mai 2000 Novozõbkov) oli Venemaa vanausu (Novozõbkovi hierarhia) kirikupea (Novozõbkovi, Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) aastail 1996–2000.
Peapiiskop Joann (Kalinin)i poeg.
Valga aukodanik

Valga aukodanik on aunimetus, Valga linna kõrgeim tunnustus, mis antakse isikule Valga linnale osutatud eriliste teenete eest.
Valga aukodaniku aunimetust antakse välja 2005. aastast. Aunimetusega kaasneb Valga Raemedal ja rahaline preemia.
Alanta mõis

Alanta mõis (leedu "Alantos dvaras") on endine mõis Leedus Molėtai rajoonis Alanta vallas Alantas. Kuni 2017. aastani asus mõisakompleks Naujasodise külas. Peahoone asub aadressil Parko g. 5. Nii häärber kui ka mõisa park on riikliku kaitse all.
Kuigi Alantat on esmamainitud 1436. aastal, mil Žygimantas Kęstutaitis selle Kristinas Astikasele andis, on Alanta mõisa esmamainitud alles XVI sajandil, mil see kuulus ikka veel Astikastele. Toona finantseeris sealne mõisnik Alantasse katoliku kiriku rajamist. Aastal 1581 andis Stefan Batory Alanta ja sealse mõisa Liivi sõjas ungarlaste vägesid juhatanud Gáspár Bekesile. 1598. aasta meetrikaraaamatu järgi kuulusid mõisale järgmised külad: Antaliežiai, Eivilčiai (tänap. Avilčiai), Kavoliai, Kazleliai (tänapäeval Kazlai), Alanta pastoraadi küla, Krištapiškiai, Trumpos (tänap. Trumponys) ja Žibėčiai.
XVII sajandi alguses läks Alanta 230 aastaks Radziwillide valdusse. Selle omanik Krzysztof Radziwiłł tundis huvi alkeemia vastu ja nii kutsus ta mõisa elama tuntud alkeemiku Michał Sędziwój ehk Michael Sendivogiuse.
Aastal 1828 läks mõis Pac-Pomarnackiste valdusse. Nemad rajasid ka mõisakompleksi, mille ümber hiljem kujunes Naujasodise küla. Aastal 1853 valmis mõisa peahoone, aastal 1870 park.
Häärberis olid ruumid kujundatud eri stiilides. Üks tuba oli kujundatud Louis XIV ajastu stiilis, teine Louis XV ajastu stiilis, kolmas biidermeierstiilis, seal oli ka hiinapärase kujundusega Kaug-Ida kamber. Mõisas asus suur portselanesemete kogu. Kivi sammaste rajamiseks toodi Soomest. I maailmasõja ajal lahkus mõisnik Tadas Pac-Pomarnackis maalt ja häärber rüüstati. Tänapäeval on hoone restaureeritud, seal asub raamatukogu, mille juures tegutseb ka koduloomuuseum.
Lisaks peahoonele on säilinud veel köök, ait, küün, tall, laohoone, väravad, jääkelder, suitsutuskoda ja teenijatemajad.
Pargis kasvavad kohalikud liigid: pärnad, jalakad, tammed, kased ja pajud. Sinna on rajatud kolm tiiki.
Ferdinand Kala

Ferdinand Kala (28. mai 1920 Penza, Vene SFNV – 24. oktoober 1997 Tallinn) oli eesti tõlk, tõlkija ja stenografist.
Ta oli pärit õpetajate perekonnast. Isa Anton Kala (1889–1928) oli Võru Poeglaste Gümnaasiumi direktor, ema Marguerite Kala (surnud 1949 Tallinnas) oli prantslannast tõlkija, kes andis prantsuse keele eratunde. Pärast isa surma kolis Ferdinand koos emaga Tallinna, kus hakkas õppima Tallinna Prantsuse Lütseumis. 1935. aastal juhtus temaga koolis raske õnnetus: üks õpilane tõukas ta joostes klaasukse sisse, mille killud lõikasid läbi tema parema käe randme. 
Oma esimese tõlketöö tegi ta 1933. aastal. Päev enne jõululaupäeva peatus nende Nõmme kodu maja ees tollase Eesti Vabariigi kindrali Johan Laidoneri auto. "Sõidukist välja astunud vanemadjutant pöördus mu ema poole palvega, et ma hommikuks tõlgiksin ühe teksti prantsuse keelde. Pingutasin kogu öö ega maganud üldse. Hommikuks oli tõlketöö valmis. Selle tasuks toodi mulle suur kotitäis Hispaania apelsine ja kahekroonine hõberaha. Olin siis vaid kolmeteistkümneaastane."
Ferdinand Kala oli iseõppija, kuigi sooritas eksternina keeleeksamid kõrgkoolis. Ta soovis küll keeleteaduskonda astuda, kuid ei leidnud selleks majanduslikke võimalusi.
Ta oskas väidetavalt kaheksat võõrkeelt. Lisaks eesti keelele valdas ta prantsuse, inglise, saksa, vene ja hispaania keelt. Soome keele õppis ta ära Soome televisiooni vaadates. 1943. aastast töötas ta stenografistina ja 1944. aastast ka tõlgi ja tõlkijana. Ta asus tõlgina tööle Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu juurde kuuluvas Autotranspordi Peavalitsuses, hakates tõlkima ka ilukirjandust. Sellest ajast peale tõlkis ta nii ilu- kui poliitilist kirjandust.
Kui Iraani viimane šahh Moḩammad Reẕā Pahlavī külastas 13.–15. oktoobril 1972 Tallinna, toodi Moskvast tema visiidi jaoks kohale pärsia keele tõlgid, kuna ükski eesti tõlk ei rääkinud pärsia keelt. Šahh ja tema delegatsioon rääkisid loomulikult ka prantsuse keelt. 1972. aasta videomaterjalist on näha, et šahhi saabumisel Tallinna on delegatsiooni seas ka Ferdinand Kala.
Aastatel 1970–1980 tegi ta Tallinna Polütehnilise Instituudi filmiklubis filmide sünkroontõlget. Tal oli väga emotsionaalne tõlkeviis, ta püüdis kehastuda näitlejaks. Koos Aleksander Kurtnaga olevat nad saanud hakkama rohkem kui 12 keelest tõlkimisega.
Näitlejana astus ta üles kahes mängufilmis: paruni osatäitjana filmis "Teaduse ohver" (1981) ja professor Ostensternina filmis "Minu Leninid" (1997).
Dubingiai

Dubingiai on alev Leedus Molėtai rajoonis, Dubingiai valla halduskeskus. Alev asub Molėtaist 20 kilomeetrit lõunas merepinnast 183 meetri kõrgusel Asveja järve kaldal. 
Dubingiais on põhikool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asub Asveja regionaalpargi direktsioon. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1958 valminud katoliku kirik, XIX sajandist pärit aastal 1968 restaureeritud kõrtsihoone, Dubingiai sild, Dubingiai lossi ase ja endises kõrtsis ning koolimajas asuv koduloomuuseum.
Ajalugu.
Dubingiai nime on esmamainitud 1334. aastal, mil ristisõdijate kroonikates on nimetatud Dubingiai maad. XV sajandi alguses oli Dubingiai Leedu suurvürstidele kuuluv administratiivne keskus, kus asus puidust Dubingiai loss. Aastal 1420 kirjutati Saksa ordu suurmeistrile, et Leedu suurvürstid on Dubingiaisse püstitanud kiriku.
XVI sajandi alguses läks asula Radziwillide valdusse, kus sai üheks selle Biržai-Dubingiai suguvõsaliini keskuseks. Dubingiaist sai Vilniuse vojevoodkonda kuuluva Dubingiai hertsogkonna keskus. XVI sajandi keskpaiku andis Mikołaj Radziwill Punane sealse kiriku kalvinistide valdusse ja alev kujunes üheks reformatsiooni keskuseks Leedu aladel. XVII sajandil rajati sinna linatööstus, alevis hakkas ka tegutsema üks esimesi Leedu paberivabrikuid. Toona asus alev mõlemal Asveja kaldal. Aastail 1655–1660 kannatas Dubingiai rängalt sõja ja katku läbi: aastal 1651 oli seal 67 suitsu, aastal 1661 vaid 12 suitsu.
Aastal 1681 toimus Dubingiais Leedu kalvinistide sinod. XVII sajandi lõpus ja XVIII sajandi alguses hakkas piirkonnas kalvinistlik liikumine hääbuma. Aastal 1735 põles kalvinistlik kirik maha ja seda enam ei taastatud. Juba XVI sajandil kaebasid Dubingiai katoliiklased Radziwillid kohtusse, kuna need olid neilt kiriku ära võtnud. XVII sajandi keskpaigas tehti lõpuks kohtuotsus, et kiriku äravõtmine oli igati õiguspärane, kuid Radziwillidel tuleb siiski tekkinud kahju hüvitamiseks katoliiklastele uus kirik rajada. See kirik valmiski aastal 1672.
Aastal 1777 hakkas Dubingiais tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1808 müüsid Radziwillid Dubingiai asula ja sealsed valdused majoraatmõisana Tyszkiewiczitele. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Дубники, ent kasutati ka vormi Дубинки. XIX sajandil leidis aset konflikt alevi poolakatest ja leedulastest elanike vahel, mille tagajärjel otsustati, et koolis ja missadel kasutatakse poola keelt, ülejäänud jumalateenistused toimugu aga leedu keeles.
Leedu Vabadussõja ajal toimus Dubingiai all lahing Leedu ja Poola vägede vahel. Langenud kuus leedu sõdurit maeti Dubingiai kalmistule. Sõja järel jagati sealse mõisa maad sõjas osalenud vabatahtlikele. Dubingiais asus president Antanas Smetona suvekodu.
23. juunill 1944 alustasid Armija Krajowa üksused Dubingiai veresauna, tasumaks kätte kolm päeva varem Leedu politseinike poolt läbi viidud Glitiškėse veresauna eest. Kokku tapeti Dubingiais ja selle ümbruskonnas ligi 100 leedulast. Nõukogude perioodil oli Dubingiai kohaliku sovhoosi keskasula.
Kalama Sutta

Kalama Sutta on Buddha õpetus, mis leidub Tipitaka Sutta Pitaka Aṅguttara-nikāyas (AN 3:65) ja milles soovitatakse kriitilist mõtlemist. See tekst on laialaselt tuntud nii theravaada kui mahajaana budismis. 
Sisu.
Kord kõndinud Buddha koos oma kaaslastega läbi Kesaputta linna, kus elas kalama rahvas. Sealt oli läbi käinud palju õpetajaid, kes kõik olid kiitnud oma õpetust ja maha laitnud eelmiste ja järgmiste õpetajate omi. Rahvas palus, et Buddha aitaks neil selgusele jõuda, keda uskuda ja keda mitta. 
Buddha selgitas, et ei tule kohe uskuda midagi vaid teatud tunnuste põhjal ning loetles neid tunnuseid.
Tõlgendused.
Ehkki teksti ja akadeemiliste käsitluste põhjal julgustab Buddha siin inimesi vaid kriitiliselt mõtlema ja iseseisvalt otsustama, on Kalama Suttat laialdaselt kasutatud ka näitena selle kohta, et budism ei ole usund ega uskumus ning samuti leidub tõlgendusi, mille kohaselt julgustatakse siin kõiges kahtlemist.
Heinmann (kohvik)

Heinmann oli Tallinnas Pikk tänav 11 asunud kohvik.
Kohvik rajati 1930. aastatel endise Diskonto panga ruumidesse. Ümberehitus tehti arhitekt Johann Ostrati projekti järgi. Seinad dekoreeris kunstnik Roman Nyman koos oma õpilastega. 
Kohvikus oli neli ruumi: kohe sissepääsu järel suur saal, teisel korrusel paremal sinine, keskel kollane ja taga valge tuba. Mööbli valmistas A. Elkeni ja Kivistiku mööblitööstus.
Dubingiai loss

Dubingiai loss on Asveja järvesaarele (tänapäeval poolsaar) ehitatud linnus Leedus Dubingiais. Sealse linnuse ase on Leedu alade suurim.
Kirjalikes allikates on Dubingiai lossi esmamainitud XIV sajandil. Linnus rajati ilmselt XIV sajandi alguses Asveja järves asuvale 500 meetri pikkusele ja kuni 220 meetri laiusele saarele, tõkestamaks Liivi ordu teed Vilniuse suunas. 
Vytautase valitsemise ajal 15. sajandi alguses rajati vana lossi asemele uus. Aastaks 1430 oli selle juurde kujunenud asula ja lossi ehitatud ka katoliku kirik. Samal sajandil anti loss Radziwillide valdusse. Dubingiai sai üheks selle Biržai-Dubingiai suguvõsaliini keskustest. Dubingiaist sai ka Vilniuse vojevoodkonda kuuluva Dubingiai hertsogkonna keskus. Aastail 1547–1548 elas sealses lossis viis kuud Barbara Radziwiłłówna.
Aastal 1565 andis Mikołaj Radziwill Punane sealse kiriku kalvinistide valdusse ning Dubingiai kujunes üheks reformatsiooni keskuseks Leedu aladel. Aastal 1620 rajas Janusz Radziwiłł vana kiriku asemele uue kivist kirikuhoone, mis aga aastal 1735 maha põles.
XVIII sajandil jäeti loss maha. Napoleon Orda lossivaremeid kujutavate maalide põhjal võib oletada, et see oli lihtne nelja müüri ja ühe kõrge torniga ehitis.
Linnuse juures on korduvalt tehtud arheoloogilisi uuringuid. Esimesed neist leidsid aset aastal 1939, mil hoovil tegi kaevamisi Vytautas Suure kultuurimuuseum. Muuseum viis seal kaevamisi läbi ka aastail 1969, 1979 ja 1987. Kaevamistööde käigus avastati lossihoovist XV–XVI sajandil püstitatud kivihoonete jäänuseid ja tuvastati lossimüüride ning kiriku asukohad XVII sajandil.
Aastail 2003–2011 viidi linnusehoovis läbi arheoloogilised uuringud, mille käigus avastati mitme Radziwillide suguvõsa liikme matmispaigad. Nende ümbermatmistseremoonia ajal aastal 2009 lubasid Radziwillid sealse kalvinistliku kiriku taastada.
Hayriye Kumaşcıoğlu

Hayriye Kumaşcıoğlu (sündinud 1967 Ankaras) on Türgi diplomaat, 2015–2019 Türgi suursaadik Eestis.
Øyvind Rangøy

Øyvind Rangøy (sündinud 15. mail 1979 Kristiansundis, Norras) on norra tõlkija ja luuletaja, kes on avaldanud ka algupäraselt eestikeelset luulet. Rangøy on Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 2018.
Haridus.
Aastast 2000 õppis Rangøy Tartu Ülikoolis eesti ja soome-ugri keeleteadust, lõpetades õpingud 2007. aastal "cum laude". Seejärel õppis ta Volda kõrgkoolis magistrantuuris norra "nynorsk"'i kirjakultuuri ja sai magistrikraadi 2012. aastal.
2007. aastal sooritas ta Norra vandetõlgi eksami.
Loometöö.
Rangøy on tõlkinud norra keelde Eeva Pargi romaani "Lõks lõpmatuses" ja Meelis Friedenthali romaani "Mesilased". Norra keelest eesti keelde on ta tõlkinud norra luuletaja Knut Ødegårdi luulet, mis 2018. a ilmus valikkogu "Olin imiku nutt varisenud keldris" näol. 2019. aasta märtsis avaldas ta alguspärast eestikeelset luulet sisaldava luulekogu "Sisikond". Sisikond olevat tema enda sõnul olnud esimene eestikeelne sõna, mille ta ära õppis.
Uurimisasutus

Uurimisasutus on kriminaalmenetluse kohtueelset menetlust läbi viiv riigiasutus.
Julius Albert Elsasser

Julius Albert Elsasser (13. august 1814 Berliin, Preisimaa – 25. detsember 1859 Rooma, Itaalia) oli saksa maastikumaalija.
Elsasser õppis Preisi Kunstiakadeemias Berliinis Carl Blecheni käe all.
1839. aasta sügisel asus ta oma venna Friedrich August Elsasseri (1810–1845) järel elama Rooma. Seal abiellus ta 14. aprillil 1850 Franziska Kördeliga, kes oli skulptor Johann Werner Henscheli nõbu.
Elsasser oli üks Rooma Saksa Kunstiseltsi (Deutschen Künstlervereins in Rom) asutajaist. Teda toetas Preisi kuninganna Elisabeth Ludovika.
Euroopa meistrivõistlused kiir- ja välkmales

Euroopa meistrivõistlused kiir- ja välkmales (inglise keeles "European Rapid and Blitz Chess Championship") on Euroopa individuaalsed meistrivõistlused kiir- ja välkmales, mida korraldatakse Euroopa Maleliidu (ECU) egiidi all. 
Mängitakse Šveitsi süsteemis. Osa võivad võtta ECU liikmesriikide mängijad. Osavõtjate arv ei ole piiratud. Maleüritus, mis koosneb kahest turniirist, kestab tavaliselt 4–5 päeva. Esmalt peetakse kahe päeva jooksul üks turniir (välk- või kiirmaleturniir), seejärel kahe päeva jooksul teine turniir.
Tallinnas peetud Euroopa meistrivõistlused kiir- ja välkmales.
EM 2016.
Detsembris 2016 peeti Tallinnas hotelli Park Inn by Radisson Meriton Conference &amp; Spa konverentsikeskuses Euroopa kiir- ja välkmale meistrivõistlused. Euroopa meistriks kiirmales tuli Aleksandr Rjazantsev (Venemaa) ja välkmales Dmitri Andreikin (Venemaa).
EM 2019.
Detsembris 2019 peeti Tallinnas Original Sokos Hotel Viru konverentsiruumides Euroopa kiir- ja välkmale meistrivõistlused. Euroopa meistriks kiirmales tuli Gabrijel Sargsjan (Armeenia) ja välkmales
Igor Lõssõi (Venemaa).
Venemaa Kommunistliku (bolševike) Partei 13. kongress

Venemaa Kommunistliku (bolševike) Partei XIII kongress (vene keeles XIII съезд Российской коммунисти́ческой па́ртии (большевико́в)) oli 23.–31. mail 1924 Nõukogude Venemaal Moskvas toimunud bolševike kongress, millel osales 748 hääleõigusega ja 416 nõuandva õigusega saadikut. Kongressil valiti partei 13. keskkomitee koosseis. 
Tegemist oli Vladimir Uljanovi surma järel toimunud esimese parteikongressiga. Ühtlasi oli tegemist esimese avaliku vastasseisuga Trotski juhitud vasakpoolse opositsiooni (vene keeles Левая оппозиция) ning Stalini, Zinovjevi ja Kamenevi juhitud nn „troika“ vahel.
XIII kongressi otsusega loodi muu hulgas ka ÜLKNÜ keskkomitee üleliiduline häälekandja Komsomolskaja Pravda.
RAMETO

RAMETO oli Eesti Raadio meelelahutussaadete toimetus, mis sündis 25. detsembril 1965 (käskkiri moodustamiseks alates 29. novembrist 1965) Tallinnas ja hääbus 1990. aastatel.
RAMETO andis eetrisse selliseid populaarseid saatesarju nagu "Meelejahutaja", "Kodukandilood", "Rannaraadio", "Suveraadio", "Õhtu kahele", "Mnemoturniir" jm. RAMETO nime "(raadio meelelahutussaadete toimetus)" mõtles välja Valdo Pant koos Juhan Saarega. Lisaks oli toimetusel oma vapiloom, kelleks Valdo Pandi soovitusel võeti ronk Jaagup. Logo kujundas Hugo Hiibus. 
RAMETO-l oli ka oma hümn, mille sõnad kirjutas Juhan Saar ja viisi Aarne Oit, kes oli samuti RAMETO sünni juures. Laulu esitasid Eri Klas, Kalju Terasmaa, Uno Loop ja Arved Haug. 
Toimetuse liikmed.
Juhan Saar, Toivo Tootsen, Valdo Pant, Lembit Lauri, Priit Aimla, Hugo Hiibus.
Luxembourgi aed

Luxembourgi aed (prantsuse keeles "Jardin du Luxembourg") on 1621. aastal Marie de' Medici suunistel rajatud haljasala, mis asub Prantsusmaa pealinnas Pariisis. Tänapäeval on pargi suurus 23 hektarit.
Luxembourgi aia põhjaküljel paikneb Luxembourgi palee.
Kürenberger

Kürenberger ('Kürenberglane'), ka Der von Kürenberg ('see, kes on Kürenbergist'), on minnesinger, kes tegutses 1160. aastatel. Ta on varaseim nimeliselt teada minnesingerite hulka loetud luuletaja.
Arvatakse, et ta oli Austria aladelt Linzi lähedalt pärit aadlik.
Looming.
Kürenbergeri armastusluule toon on sõjamehelik, uhkelt ja käskivalt teavitav armastusest daami vastu ja selles puudub täiesti aupaklikkus, mis on omane Provence'i trubaduurilüürikale ja hilisemale klassikalisele minnesingerite luulele. Laulud on kirjutatud neljarealistes värssides ja paarisriimis ning iga rida on poolitatud tsesuuriga. Sama värsivormi on kasutatud "Nibelungide laulus" ja Kürenbergeri luule stiil on pigem eepiline ja dramaatiline kui lüüriline.
Tema luulet leidub Heidelbergi suures lauludekäsikirjas, 15 stroofi ühel leheküljel, ja üheksa nendest leiduvad ka ühes Budapestist leitud käsikirjafragmendis.
Eesti Insenerirood

Eesti Insenerirood oli 1917. aastal Eesti rahvusväeosana moodustatud ja 1917. aastal 1. Eesti jalaväediviisi koosseisu liidetud väeosa. 
Roodu laialisaatmine.
Saksa okupatsioonivägede juht kindralleitnant Adolf von Seckendorff andis 28. veebruaril 1918 korralduse, mille põhjal Eesti rahvuslikud väeosad võisid jätkata oma tegevust elanike julgeoleku, nende varanduse ja korra kaitseks, kuid juba 27. aprillil 1918 tühistas kindral Seckendorff oma esialgse loa ja andis Brest-Litovski rahulepingu alusel käsu organisatsiooni likvideerimiseks.
Vabadussõja alguses 21. novembril 1918 moodustati Eesti Rahvaväe koosseisus Inseneripataljon.
Kämmal

Kämmal on käelaba osa, eriti selle sisepool randmest sõrmedeni. Kämbla luid ("ossa metacarpalia") on viis, nad on kolmetahulised ja mõlemast otsast paksenenud. Pöidla kämblaluu on üsna liikuv, kuna ülejäänud kämblaluud liiguvad randmeliigestest ainult veidi.
Kämmal oli tuntud rahvapärane mõõt, millega määrati majapidamistes esemete (linavarred, vikatitera jm) ligikaudset pikkust. Kämbla mõõduks oli labakäe laius peopesa keskkohal või ka laiem, kui mõõduks võeti labakäe laius pluss väljasirutatud pöial (sel juhul võrdus 2 kämmalt 1 jalaga).
Toomas Arusoo

Toomas "Tom" Arusoo (sündinud 22. juulil 1948 Stockholmis) on Kanada endine ujuja, kes ujus 1968. aasta suveolümpiamängudel Mehhikos.
Arusoo kuulus Kanada seitsmenda koha saavutanud 4x100-meetri kompleksujumise teatemeeskonda. Ta võistles ka 100 ja 200 meetri liblikujumises eelvõistlustel (100 m poolf. 59,6 12. koht ja 200 m 2.12,7 11. koht). 
Ta õppis Michigani ülikoolis, kus ujus Michigan Wolverines'de ujumis- ja vettehüppemeeskonnas National Collegiate Athletic Association (NCAA) ja Big Ten Conference konverentsil.
Šotimaal Edinburghis toimunud 1970. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel võitis Arusoo Kanadat esindades kaks medalit: kuldmedali 200 meetri liblikas (2.08,97) ja hõbemedali 100 meetri liblikas (58,98 sekundit).
Arusoo on nüüd Põhja-Oaklandi maakonnas Holly Michiganis asuva Suure järvistu veekeskuse Akitase (Põhja) treener.
Isiklikku.
Tema vanemad lahkusid 1944. aastal Eestist algul Rootsi ja hiljem Kanadasse. Tema vend Jüri Arusoo harrastas maratonijooksu ja töötas mäesuusatamise instruktorina.
Toomas Arusoo abikaasa Angela Arusoo-Coughlan oli samuti ujuja.
Rendžu maailmameistrivõistlused

Rendžu maailmameistrivõistlusi korraldab Rahvusvaheline Rendžuföderatsioon (RIF). Maailmameistrid selgitatakse välja neljas kategoorias: maailmameistrivõistlused, naiste maailmameistrivõistlused, võistkondlikud maailmameistrivõistlused ja noorte maailmameistrivõistlused.
Maailmameistrivõistlused.
Rendžu maailmameistrivõistlusi korraldatakse iga kahe aasta tagant alates aastast 1989. MM-finaalis osaleb 12 mängijat. Valitsev maailmameister pääseb automaatselt finaali. Eelmisel finaalturniiril 2.–7. koha saavutanud mängijad tagavad oma riigile koha järgmisel finaalturniiril ja need kohad jaotatakse vastavate riikide spetsiaalsetel kvalifikatsiooniturniiridel. Viimased viis finaalturniiri kohta selgitatakse välja rahvusvahelisel kvalifikatsiooniturniiril, mille viis parimat pääsevad finaalturniiri. Juhul, kui ükski korraldajamaa mängija ei ole kvalifitseerunud finaalturniiri, pääseb rahvusvahelise kvalifikatsiooniturniiri 5. koha asemel edasi korraldajamaa esindaja.
Järgnevas tabelis on seniste maailmameistrivõistluste tulemused.
Naiste maailmameistrivõistlused.
Naiste maailmameistrivõistlusi korraldatakse alates 1997. aastast. Need toimuvad iga kahe aasta tagant samal ajal maailmameistrivõistlustega. Valitsevale maailmameistrile on tagatud automaatne pääs turniirile. Lisaks võib iga RIF-i liikmeksriik võistlema saata kuni viis osalejat, kelle väljaselgitamiseks peetakse vajadusel riigisisene kvalifikatsiooniturniir. Iga riik, mis pole RIF-i liige, võib saata end esindama ühe osaleja. Eelmise MM-i 2. ja 3. koht saavad oma riigile lisakoha.
Seniste naiste maailmameistrivõistluste tulemused on järgnevas tabelis.
Võistkondlikud maailmameistrivõistlused.
Võistkondlikke maailmameistrivõistlusi peetakse iga kahe aasta tagant alates 1996. aastast. Võistkonna saab esitada iga riik, valitseval maailmameistril ning korraldajamaal on õigus välja panna kaks võistkonda. Kui korraldajamaa on valitsev maailmameister, võib välja panna kolm võistkonda. Võistkonnas on neli mängijat ja kuni kaks varumängijat.
1998. aastal peeti võistkondlike maailmameistrivõistluste nime all Armeenia-Rootsi matš, mis jäi 8 : 8 viiki. Auhinnad jäid tol aastal välja jagamata
Seniste võistkondlike maailmameistrivõistluste tulemused on järgnevas tabelis.
Noorte maailmameistrivõistlused.
Noorte maailmameistrivõistlusi peetakse alates 1996. aastast iga kahe aasta tagant. Noorte maailmameistrivõistlustel võib igas vanusegrupis osaleda RIF-i liikmeksriigist kuni viis mängijat ja mitteliikmeksriigist kuni kaks mängijat. Korraldajamaalt võib igas vanusegrupis osaleda kuni kümme mängijat.
Senised noorte maailmameistrid poiste erinevates vanusegruppides on järgnevas tabelis.
Senised noorte maailmameistrid tüdrukute erinevates vanusegruppides on järgnevas tabelis.
Karo keel

Karo keel ehk ramarama keel on tupii keelkonda kuuluv keel, mida räägivad tänapäeva Brasiilia lääneosas Rondônia osariigis elavad karod.
Karo keel on tõsiselt ohustatud. 2006. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks 200.
Groovy

Apache Groovy on Java süntaksiga ühilduv objektorienteeritud programmeerimiskeel. See on nii staatiline kui ka dünaamiline keel, mille omadused sarnanevad Pythoni, Ruby ja Smalltalki omadega. 
Seda võib kasutada nii programmeerimiskeele kui ka skriptimiskeelena Java platvormi jaoks ning see on kompileeritud Java virtuaalmasina baitkoodi ning teeb sujuvalt koostööd teiste Java koodide ja teekidega. Groovy kasutab Javaga sarnast looksulgudega süntaksit. Groovy toetab funktsiooni sulgemist, mitmerealisi sõnesid ja sõnedesse manustatud väljendeid. Groovy tugev külg on abstraktse süntaksipuu transformeerimises, mis aktiveeritakse läbi märkuste.
Ajalugu.
Esimest korda rääkis James Strachan Groovy arendamisest oma blogis augustis 2003. Märtsis 2004 esitati Groovy JCPsse kui JSR 241 ja võeti vastu hääletusega. Aastatel 2004–2006 avaldati mitu versiooni. Pärast JCP standardimisprotsessi muutus versiooninummerdamine ning versioon 1.0 avaldati 2. jaanuaril 2007. Pärast mitut beetaversiooni ja 1.1 kandidaatversiooni avaldati 7. detsembril 2007 Groovy 1.1 ning muudeti kohe Groovy 1.5, et kajastada mitmeid muudatusi.
2012 juulis avaldati Groovy 2.0, mis lisaks paljudele uuendustele lisas staatilise kompileerimise ja staatilise tüübikontrolli. 
Omadused.
Enamik kehtivaid Java faile on kehtivad ka Groovy failidena. Kuigi Groovy ja Java on sarnased, võib Groovy olla palju kompaktsem, sest see ei vaja kõiki elemente mida Java vajab. Tänu sellele on Java programmeerijatel võimalik õppida Groovyt järk-järgult, alustades tuttava Java süntaksiga enne rohkemate Groovy programmeerimisidioomide omandamist.
Groovy toetab ka mitut märgistuskeelt, näiteks XML-i ja HTML-i, mis on saavutatud kasutades dokumendi objektimudeli süntaksit. See omadus võimaldab mitmete ühtsete ja lühikeste süntaksite ja programmeerimismetodoloogiate defineerimist ja manipuleerimist.
Groovy koodi saab täide viia kui (kompileerimata) skripti kui see sisaldab koodi mis on klassi definitsioonist väljas, kui see on "main" meetodiga klass või kui see on "Runnable" või "GroovyTestCase". Groovy skript on täielikult parsitud, kompileeritud ja genereeritud enne täideviimist. Kõik see toimub taustal ning kompileeritud versioon ei salvestata protsessi artefaktina.
Kviitung

Kviitung (prantsuse keeles "quittance") on ametlik trükitud või elektrooniline tõend, mis tõestab raha, vara, väärtuslike paberite või asjade vastuvõtmist. 
Tavaliselt pole kviitungi jaoks paika pandud kindlat vormi, näiteks nõuet, et see oleks masinaga loodud. Paljud müügikohtades olevad terminalid ja kassaaparaadid saavad automaatselt kviitungeid esitada. Kviitungid võivad olla tehtud raamatupidamissüsteemidega, neid saab käsitsi kirjutada või luua elektrooniliselt, näiteks kui tehingut ei toimu näost näkku. Postikulude ja töötlemiskulude vähendamiseks ei saada paljud ettevõtted klientidele kviitungeid posti teel, välja arvatud juhul, kui seda nõutakse. Tänapäeval tunnevad inimesed vähem huvi füüsiliste paberkandjal kviitungite vastu. On loodud erinevaid süsteeme ostu lihtsustamiseks. Nad oskavad näiteks ise tuvastada inimese allkirja krediitkaardilt sisseehitatud kaamera abil. Nad oskavad seda võrrelda allkirjaga, mille jätab inimene ettenähtud tahvelarvutile.
August Matveus

August Matveus (12. august 1928 Pärnu – 11. november 2013) oli Eesti NSV tööline ja sotsialistliku töö kangelane.
Ta töötas 1953. aastast naha- ja jalatsiettevõtte Kommunaari Pärnu osakonnas.
Ta oli aastatel 1967–1971 Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu liige.
Ta astus 1968. aastal NLKP-sse.
Isiklikku.
Õie-Mai Laarman oli tema tütar.
Siarhiej Kasparaŭ

Siarhiej Uladzimiravič Kasparaŭ (kuni 1996. aastani Siarhiej Kevarkjanc; valgevene keeles Сяргей Уладзіміравіч Каспараў; vene keeles Сергей Каспаров "Sergei Kasparov"; sündinud 8. augustil 1968 Bakuus) on Valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 
Kasparaŭ sai 1999. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 39-aastaselt 2007. aastal. Ta on võitnud Valgevene meistrivõistlustel hõbemedali.
Ta mängis 1999. aastal Poolas Rows rahvusvahelisel turniiril, kus jagas kolmandat kohta ja täitis oma esimese suurmeistrinormi. 2001. aastal Kairos peetud Golden Cleopatra turniiril jagas ta esikohta. 2003. aastal Saksamaal Deizisaus ja 2005. aastal Norderstedtis jagas turniiril teist kohta. 
Kasparaŭ võitis 2006. aastal esikoha turniiridel Göteborgis, Haarlemis ja Donostias (San Sebastián). 2007. aastal jagas esikohta Hispaanias Erandios peetud turniiril.
2017. aastal võttis ta osa Brisbane'is peetud Austraalia lahtistest meistrivõistlustest (102 osavõtjat), kus sai 13. koha.
Maleolümpiatel pole Kasparaŭ mänginud.
Kasparaŭ on lõpetanud Minskis Valgevene Riikliku Ülikooli.
Ta elab perega Mahiloŭs. Tema abikaasa Taccjana Kasparava (sündinud 1969) sai 2007. aastal FIDE-lt naiste rahvusvahelise meistri nimetuse ja tuli 2017. aastal Brisbane'is Austraalia lahtistel meistrivõistlustel Austraalia naiste meistriks (üldarvestuses 14. koht 103 osavõtja seas).
Siarhiej Žyhalka

Siarhiej Aliaksandravič Žyhalka (valgevene keeles Сяргей Аляксандравіч Жыгалка; sündinud 28. märtsil 1989 Minskis) on valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 
Žyhalka tuli 2003. aastal U14-vanuseastmes Budvas Euroopa noorte meistriks ja Chalkidikel noorte maailmameistriks. 2006. aastal tuli ta Herceg Novis Euroopa noorte meistriks U18-vanuseastmes. 
Suurmeistriks sai Žyhalka 18-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Valgevene malemeister (2009, 2012, 2013). 
2009. aastal Puerto Madrynis jagas Žyhalka juunioride maailmameistrivõistlustel esikohta Maxime Vachier-Lagrave'iga (lisamatšis kaotas).
Ta pääses 2007. aastal FIDE presidendi nominatsiooni kaudu Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile, kus kaotas esimeses ringis. Ta võttis osa maailma karikaturniirist ka 2011., 2015. ja 2017. aastal (parimaks tulemuseks jäi teise ringi jõudmine 2015. aastal). 
Žyhalka on mänginud Valgevene võistkonna koosseisus viiel maleolümpial (2010–2018).
Tema vend on malesuurmeister Andrej Žyhalka.
Andrej Žyhalka

Andrej Aliaksandravič Žyhalka (valgevene keeles Андрэй Аляксандравіч Жыгалка; sündinud 18. septembril 1985 Minskis) on valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2006). 
Žyhalka tuli 2002. aastal Peñíscolas Euroopa noorte meistrivõistlustel U18-vanuseastmes neljandaks. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 2006. aastal. 
Ta on 2011. aasta Valgevene malemeister. 
Žyhalka on mänginud Valgevene võistkonna koosseisus seitsmel maleolümpial (2004–2016).
Tema vend on malesuurmeister Siarhiej Žyhalka.
Uladzislaŭ Kavaljoŭ

Uladzislaŭ Uladzimiravič Kavaljoŭ (valgevene keeles Уладзіслаў Уладзіміравіч Кавалёў; vene keeles Владислав Ковалёв "Vladislav Kovaljov"; sündinud 6. jaanuaril 1994 Minsks) on valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013). 
Kavaljoŭ tuli 2010. aastal Chennais juunioride maailmameistrivõistlustel kümnendaks. Ta sai suurmeistriks 19-aastaselt 2013. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
2016. aastal tuli ta Valgevene malemeistriks.
2013. aastal võitis Kavaljoŭ Viljandis toimunud Ilmar Raua mälestusturniiri (Šveitsi süsteem; 70 osavõtjat), edestades seejuures Jaan Ehlvestit ja eksmaailmameister Aleksandr Halifmani. 
Ta tuli 2017. aastal Moskvas Aerofloti rahvusvahelisel turniiril (14. kategooria turniir, 98 osavõtjat) kolmandaks. Veebruaris 2018 taas esinedes Aerofloti turniiril (13. kategooria) sai esikoha. Juulis 2018 mängis Kavaljoŭ Dortmundis tugevakoosseisulisel turniiril (kaheksa osavõtjat), kus sai kolmanda koha (edestas teiste seas eksmaailmameister Vladimir Kramnikut).
Jaanuaris 2019 võitis Kavaljoŭ Wijk aan Zees Tata Steeli B-turniiri (14. kategooria, 14 osavõtjat). Oktoobris 2019 pääses ta mängima FIDE Šveitsi suurturniirile (154 osavõtjat), kus sai 16. koha.
Ta on mänginud Valgevene võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (2012–2018).
Kiirmale.
Kiirmales jagas Kavaljoŭ 2014. aastal Wrocławis peetud Euroopa meistrivõistlustel 1.–4. kohta.
Avatud Kool

Avatud Kool on põhikool Tallinnas aadressil Auna 6 / Aru 10.
Avatud Kooli asutaja on Rasmus Rask.
Avatud Kool alustas õppetööd 1. septembril 2017. Esimese koolina Eestis rakendab Avatud Kool kolmekeelset keelekümblusprogrammi. Avatud Kool töötab kahesuunalise keelekümbluse koolina, kus igas klassis on pooled lapsed eesti ja pooled vene kodukeelega. Pool koolipäeva õpivad kõik eesti ja teise poole vene keeles.
Tallinna Avatud Koolist saab alates 1. september 2025 eestikeelne piirkonnakool 1.-9. klassi õpilastele, kuhu on plaanis vastu võtta vähemalt 648 õpilast
Tallinna Avatud Kooli direktor on Sandra Järv.
Apši

Apši (ka Līņi, Līnis) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Dzērbene vallas. 
Apši asub valla põhjaosas. Küla jääb valla keskusest Dzērbenest 10,6, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 31,9 ja Riiast 109,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 24 elanikku.
Auļi küla

Auļi (vanasti ka Auļu muiža) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Dzērbene vallas. 
Auļi asub valla lõunaosas Lorenčupe jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Dzērbenest 2,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 21,6 ja Riiast 109,7 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 28 elanikku.
Kleķeri

Kleķeri (ka Zeltkalns või Dzērbenes pienotava (tõlkes "Dzērbene piimatööstus")) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Dzērbene vallas. 
Kleķeri asub valla lääneosas. Küla jääb valla keskusest Dzērbenest 7,5, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 24,5 ja Riiast 104 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Külas on Dzērbenes pienotava bussipeatus.
2007. aastal oli külas 68 elanikku.
Šovītes

Šovītes on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Dzērbene vallas. 
Küla asub valla lääneosas. Šovītes jääb valla keskusest Dzērbenest 4,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 22,4 ja Riiast 107,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda.
Külast veidi lääne pool asub muinsuskaitsemälestisena kohaliku kaitse all olev Žvirguļi keskaegne kalmistu.
2007. aastal oli külas kaheksa elanikku.
Brici

Brici on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Dzērbene vallas. 
Küla asub valla kaguosas paigas, kus Mežmaļupīte jõgi suubub Koiva jõkke. Brici jääb valla keskusest Dzērbenest 4,4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 23,1 ja Riiast 115,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Vecpiebalga piirkonda. Külas on Brici bussipeatus.
2007. aastal oli külas seitse elanikku.
Tiisel

Tiisel on paarishoburakendi vahepuu, mille abil juhitakse või pidurdatakse veokit. Veovahenditeks on trengid ja kolgid. 
Ajaloost.
Euroopas oli tiisliga rakenditüüp kasutusel juba alates 12. sajandist. Eestis kasutati seda peamiselt mõisates, rahvapäraselt kasutati seda rakendit vankri ees vaid Saaremaa lääneosas ja Ruhnus. Kogu Eestis muutus tiislirakend üldiseks alles 20. sajandil koos heina- ja viljaniidukite ning muude moodsate põllutöömasinate kasutuselevõtuga.
Bijomi keel

Bijomi keel on Paapua Uus-Guineas Madangi provintsis kõneldav paapua keel.
Kõnelejate arv oli 1981. aastal umbes 380.
Urotrakti infektsioonid imiku- ja lapseeas

 
Urotrakti infektsioon (UTI) on lapseeas kõige sagedasem bakteriaalne infektsioon [1, 2], eriti alla 2-aastastel lastel [3]. UTI-de esinemissagedus sõltub vanusest ja soost. Esimesel eluaastal esinevad UTI-d sagedamini poistel (3,7%) kui tüdrukutel (2%). Kuni 30%-l imikutest ja lastest tekivad 6–12 kuu jooksul pärast esimest UTI episoodi kordusinfektsioonid. 30%-l lastest, kellel on kaasasündinud neeru- ja kuseteede anomaaliad, võib UTI olla esimene väljendus. 
Enamikku infektsioone põhjustab "Escherichia coli" [4], kuid esimesel eluaastal võivad haigusetekitajateks olla ka "Klebsiella pneumoniae", "Enterobacter" spp., "Enterococcus" spp. ja "Pseudomonas" spp. Nende tekitajate põhjustatud infektsioonid esinevad sagedamini just esimestel eluaastatel. Imiku- ja lapseeas on urosepsise oht suurem kui täiskasvanueas.
Neerude pikaajalise armistumise vältimiseks on oluline kiire diagnoosimine ja ravi alustamine, sealhulgas perearsti kiire haiguse tuvastamine ja reageerimine. Diagnoosimisel lähtutakse sellistest teguritest nagu lokalisatsioon, sümptomid, eelmised infektsiooni episoodid, febriilsed/mittefebriilsed UTI-d; kuseteede väärarengud; eelnevad operatsioonid; vedeliku tarvitamine ja urineerimine; perekonnaanamnees. UTI sümptomid on mittespetsiifilised, eriti vastsündinutel. Palavik võib olla UTI ainus sümptom, eriti väikelastel. Püelonefriidi või urosepsisega vastsündinutel on sümptomid tihti väga mittespetsiifilised, mõnikord võib puududa palavik. Septiline šokk on haruldane isegi kõrge palaviku korral, välja arvatud juhul, kui kaasneb obstruktsioon või muu tüsistus. Vanematel lastel on alumiste kuseteede sümptomiteks düsuuria, halva lõhnaga uriin, uriinipidamatus, hematuuria ja suprapubiline valu; ülemiste kuseteede infektsiooni korral palavik ja valu [2].
Ultraheliuuring (UH) tehakse üldiselt kõikidele imikutele ja lastele, kellel on febriilne või komplitseeritud (ülemine) UTI. Seejärel otsustatakse edasise taktika üle (neerude armistumise ja vesikouretraalse refluksi hindamine) vastavalt esialgsele UH leiule, samuti kliinilisele leiule ja haiguse kulule [5]. Kuni 85%-l febriilse UTI-ga imikutest ja lastest võivad Tc-99m DMSA skannimisel olla nähtavad neerude parenhüümi muutused. Nendest lastest on 10–40%-l neerud püsivalt armistunud, mis võib põhjustada neerude aeglast kasvu, korduvat püelonefriiti, glomerulaarfunktsiooni halvenemist, varajast hüpertensiooni ja lõpuks lõppstaadiumi neeruhaigust [2]. 
Kõige sagedamini kasutatavad antibiootikumid UTI-de ravis on tsefalosporiinid [6, 7]. Maailma Terviseorganisatsioon (MTO) tõi hiljuti välja fluorokinoloonide ja kolmanda põlvkonna tsefalosporiinide suhtes resistentsete "Escherichia coli" esinemissageduse suurenemise. MTO andmetel on ESBL-i tootvate "Enterobacteriaceae" laste UTI-de esinemissagedus 14%. Antimikrobiaalse resistentsuse teket võivad soodustada sellised faktorid nagu vesikoureteraalne refluks, korduvad UTI-d ja kordvuvad antibiootikumikuurid [3], empiirilise antibiootikumravi määramine [7]. Praegu pole veel selge, kas UTI-e saaks antibiootikumidega ennetada [2].
Perseuse haru

Perseuse haru on Linnutee üks kahest peamisest harust. Teine peamine haru on Scutumi-Centauruse haru. Perseuse haru algab Linnutee keskosast ning asub Päikesesüsteemist umbes 6400 valgusaasta kaugusel.
Linnutee on varbspiraalne galaktika, millel on kaks suurt haru ning mitu väiksemat. Perseuse haru raadius on 10,7 parsekit ning see asub Cygnuse haru ja Carina-Sagittariuse harude vahel. Haru on saanud nime Perseuse tähtkuju järgi, mis asub Maalt vaadeldes haru suunas.
Perseuse harus asuvad mitmed Messier' kataloogi objektid, näiteks Krabi udukogu, M36, M37, M38, M52 ja M103.
Scutumi-Centauruse haru

Scutumi-Centauruse haru on üks kahest Linnutee peamisest harust.
Scutumi-Centauruse haru asub väiksema Carina–Sagittariuse haru ja teise peamise haru, Perseuse haru vahel. Scutumi-Centauruse haru algab Linnutee keskosa lähedalt Scutumi haruna ja muutub sujuvalt Centauruse haruks.
Piirkonnas kus haru algab, asub palju tähetekkepiirkondi.