tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Norviliškėse loss

Norviliškėse loss (leedu "Norviliškių pilis") on endine loss Leedus Šalčininkai rajoonis Dieveniškėse vallas Norviliškėse külas.
Loss on nelinurkse põhiplaaniga kolmekorruseline hoone, mille mõlemal küljel on tornid. Tornide all paiknevad keldrid. Nii hoone ida- kui ka lääneküljel asub arkaad.
Säilinud on lossi väravatorn. Tegemist on nelinurkse põhiplaaniga neljakorruselise torniga, mille külgedel on kaks ühekorruselist juurdeehitist.
Ajalugu.
Sealse mõisa kohta on esimesed teated aastast 1586, Mõisa omandas XVII sajandi alguses Ida-Preisimaalt pärit Szorczide suguvõsa. Ametlikult sai sellest valdusest samuti Szorczidele kuulunud Surviliški mõisa karjamõis. Nemad rajasid ka sealse lossi, mis oli nende mõisa häärberiks. Loss ise, selle väravatorn ja kaitsetorn moodustasid kunagi tüüpilise suletud süsteemi, mille keskel oli kompaktne sisehoov. Oma abikaasa surma järel annetas tema lesk Darata aastal 1617 karjamõisa Vilniuse frantsisklastele, täpsemalt minoriitidele. Lisaks hoonetekompleksile andis ta frantsisklastele üle ka ümbruskonna niidud, talud, aiad ja metsad. Sisuliselt kujunes mõisakompleks kloostriks ja lossi ümbruse valdused hakkasid kuuluma kloostrile.
Aastal 1698 puhkes kloostri kongides tulekahju. Sealsed mungad olevat kõik olnud täiesti purjus, ja kui poleks olnud kloostri sulaseid, oleks suurem osa neist koos kloostri arhiiviga tules hävinud. Järgmise tulekahju aasta ei ole teada, ent selles hävis kloostri kirik ja selle asemele tuli rajada uus.
XVIII sajandi lõpus viidi kloostris läbi rekonstruktsioonitööd, mida juhatas Kazimierz Kamiński.
Aastal 1832 klooster suleti ja sealsed mungad asustati ümber Navahrudaki frantsisklaste kloostrisse. Suleti ka sealne kirik. Hiljem lammutati kirik tükkideks ja toimetati Halšanysse, kus sellest ehitati õigeusu kirik. Aastal 1834 ehitati lossi juurde frantsisklaste poolt uue kiriku rajamiseks kogutud tellistest kasarmud ja kloostrikompleks võeti kasutusele sõjaväelinnakuna. Sõjaväelased asusid elama ka lossi peahoonesse. Sõjavägi lahkus sealt aastal 1904, misjärel loss anti üle põllumajandusministeeriumile, lossis avati seejärel põllumajanduskool. Esimese maailmasõja ajal kool suleti.
Aastal 1919 hõivasid kloostri ja sõjaväelinnaku territooriumi Surviliški kihelkonna elanikud, nõudes, et Norviliškėsesse rajataks uus kirik. Kolm aastat hiljem asuti vana kiriku kohale uut kirikut ehitama, see valmis aastal 1928. Lossist sai sealse kiriku pastoraat. 
Aastal 1933 avastati kihelkonna kirikuraamatutest sissekanne, kust selgus, et kloostri mungad peitsid lahkudes 18 000 kuldmünti, ent seda aaret pole seni leitud. Avastati ka lossi kiriku kellatorniga ühendav tunnel. Kohalike elanike juttude põhjal olevat sealt viinud salakäik ka Halšanysse.
Loss taastati osaliselt aastal 1999, põhjalikumalt restaureeriti see aga aastail 2004–2007. Aastail 2007–2010 peeti lossi juures vabaõhufestivali Be2gether. Tänapäeval on loss mõeldud erinevate pidustuste ja ürituste korraldamiseks.
Merkys

Merkys on jõgi Leedus ning Valgevenes, Nemunase parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi "Мяркіс", "Мерачанка" või "Мярчанка" (Miarkis, Mieračanka, Miarčanka, transkribeerituna Mjarkis, Meratšanka või Mjartšanka), vene keeles "Мяркис" (Mjarkis).
Jõe pikkus on 203 km ja valgla on 4416 km², sellest Leedus on 3781 km². XIX sajandil kasvas jõe valgala, kui Kotra ülemjooks hakkas Ūlasse suubuma. Jõe org on keskmiselt 400-600 meetri laiune. Jõe langus on 126 m ja lang on 0.62 m/km. Merkysi kaldad on ülemjooksul 0,2–0,6 kõrgused, allpool on nende kõrgus 1–2 m.
Merkys algab Valgevenest Hrodna oblasti Ašmiany rajoonist Ašmiany kõrgustikult, voolates üldiselt kirdest edelasse. Valgevene territooriumil voolab jõgi 16 kilomeetrit, seejärel on see kilomeetri pikkuselt piirijõeks. Leedus läbib jõgi Šalčininkai rajooni ja Varėna rajooni, moodustades vahepeal ka Trakai rajooni kagupiiri. Tähtsamaist asulaist jäävad selle kallastele Turgeliai, Merkinė, Jašiūnai, Valkininkai, Perloja ja Varėna. Enne Šalčia suubumist on jõe laius 12-20 meetrit, allpool 25-45 meetrit. Nemunasse suubub jõgi Merkinė alevi juures. Ülemjooksul ühendab Papise kanal jõge Papise järvega. Kanali vooluhulk on 3,25 m³/s, mis moodustab 82 % Merkysi vooluhulgast selle ülemjooksul.
Aastasest vooluhulgast langeb kevadele 25%, suvele 29%, sügisela ja talvele 46%. Valkininkais on jõe keskmine vooluhulk 5,25 m³/s, suurim mõõdetud vooluhulk aga 91,0 m³/s. Varėnas on jõe keskmine vooluhulk 21 m³/s, suurim mõõdetud vooluhulk aga 356 m³/s. Alamjooksul Puvočiais on jõe keskmine vooluhulk 32,2 m³/s, suurim mõõdetud vooluhulk aga 498 m³/s.
Jõe säng on valdavalt looduslik, ent Žagarinė ja Dargužiai vahel on see 15 kilomeetri ulatuses õgvendatud.
Vanasti elas jões ligi 40 % Leedu lõhede, meriforellide, Atlandi tuurade ja vimbade populatsioonist. Tänapäeval on seal tähtsamad kalad jõeforell, harjus, tippviidikas, lepamaim, turb, teib, rünt, ahven ja haug.
Jõe nimi võib tuleneda sõnast "merkti", mis tähendab niisutamist, kastmist, urineerimist, sadu. Tõenäolisem on siiski pärinemine vene sõnast мяреча, mis tähendab raba.
Sygneczów

Sygneczów on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Wieliczka vallas. Sygneczów asub Wieliczkast umbes 4 km lääneedelas ja Krakówi kesklinnast 11 km lõunakagus.
Kanije ejalett

Kanije ejalett (osmanitürgi keeles "ایالت قنیژه" ehk "Eyālet-i Ḳanije", ungari keeles "Kanizsai ejálet", horvaadi keeles "Kaniški ejalet") oli Osmanite riigi haldusterritoriaalne üksus Karpaatia nõos. Ejalett moodustati 1600. aastal ja eksisteeris kuni impeeriumi Kesk-Euroopast taandumiseni, mis algas aastal 1686 ja kestis nominaalselt veel kuni aastani 1699.
Konjic

Konjic on linn Herzegovina-Neretva kantonis, mida haldab Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsioon. Paarikümne tuhande elanikuga linn asub ajaloolises Hertsegoviina piirkonnas, umbes 60 km kaugusel Sarajevost edelas. 2013. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas: 89,41% bosniakke, 6,17% horvaate ja 1,41% serblasi.
Linn asustab Neretva jõe mõlemat kallast vähemalt 268 m üle merepinna, loodus on mägine ja metsane.
Raciborsko

Raciborsko on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Wieliczka vallas. Raciborsko asub Wieliczkast ligikaudu 5 km lõunas.
George Wells Beadle

George Wells Beadle (22. oktoober 1903 – 9. juuni 1989) oli Ameerika Ühendriikide geneetik. Ta oli ka Chicago Ülikooli seitsmes president.
Beadle avastas koos Edward Tatumiga, kuidas geenid reguleerivad rakkudes toimuvaid biokeemilisi sündmusi. 1958. aastal said Beadle ja Tatum Nobeli meditsiiniauhinna.
Mietniów

Mietniów on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Wieliczka vallas. Mietniów asub Wieliczkast umbes 3,2 km lõunakagus ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 15 km kagus.
Varadi ejalett

Varadi ejalett (osmanitürgi keeles "ایالت وارد" ehk "Eyālet-i Vārad", ungari keeles "Váradi vilajet") oli Osmanite riigi haldusterritoriaalne üksus Karpaatia nõos. Ejalett moodustati 1660. aastal ja kestis kuni 1692. aastani.
Halduskeskust hoiti tänases Oradea linnas (ungari "Nagyvárad") Rumeenias.
Timişvari ejalett

Timişvari ejalett (osmanitürgi keeles "ایالت تمشوار" ehk "Eyālet-i Tımışvār", ungari keeles "Temesvári vilajet", rumeenia keeles "Eialetul Timișoarei") oli Osmanite riigi haldusterritoriaalne üksus Karpaatia nõos aastatel 1552–1716.
Halduskeskusi hoiti tänastes Timișoara ja Ineu linnades Rumeenias.
Reet Post

Reet Post (sündinud 7. septembril 1950 Viljandis) on eesti luuletaja. 
Haridus.
Põhikoolihariduse sai ta Viljandi IV 8-klassilises koolis (1958–1966). 1971 lõpetas Tallinna Georg Otsa nimelises Muusikakoolis Leelo Kõlari klaveriklassi.
Looming.
Esimese luuletuse pani ta kirja 5-aastaselt, see kandis pealkirja “Lumehelbeke”. Seni on tal ilmunud kuus luuleraamatut ja neli CD-d muusika ja luulega. 2020. aastal valmis tal laste noodiraamat “Kirke noodivihik,” kus on kuus Reet Posti loodud klaveripala. 1996. aastal sai tema luuletus “Otse-Estole” “Kuldse kaselehe” luulevõistlusel esikoha. 2002. aastal hinnati Tarvastu valla korraldataval Hendrik Adamsoni murdeluulevõistlusel tema värsid paremate hulka kuuluvateks. Tema loomingut on ilmunud kogumikes “Ilmre”, “Valguseoks” ja “Kontakt” ning ajalehes Sakala.
Ilidža

Ilidža on linn Sarajevo kantonis, mida haldab Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsioon. Üle 60 000 elanikuga linn on Sarajevo naabruse peamine eeslinn. Selle kõrval asub Sarajevo rahvusvaheline lennujaam.
Linn on tuntud Bosna jõe lätte kohana.
Lubjaahi

Lubjaahi oli lubjakivist (paekivist) ehitatud ahi lubja põletamiseks. 
Lubjaahi oli paksude seintega 3–5 meetri kõrgune pealt lahtine kivist silinder, võimaluse korral ehitati ahi nõlvale pooleldi maa sisse. Lubjaahju köeti kuivade puudega selle all olevast küttekoldest, nii et ahju temperatuur tõusis 1000–1300 kraadini. Põletamise protsess kestis kuni nädal aega. Põlemise tagajärjel eraldus kivist süsihappegaas ning alles jäid kaks korda kergemad kivitükid (kustutamata lubi). Põletatud lupja kustutati rohke veega dreneeritavates basseinides vähemalt kolm kuud kuni aasta, selle tulemusel saadi pastataoline mass ehk kustutatud lubi. Lupja põletati ehituse tarvis sidusaineks ja lubjavärvi põhikomponendiks. Tänapäeval põletatakse lupja tööstuslikult.
Ajaloost.
Põletatud ja kustutaud lubjast valmistatud lubikrohvi on kasutatud Lähis-Idas juba varases neoliitikumis. Antiikajal kasutasid kreeklased, etruskid ja roomlased lupja laialdaselt mördi, krohvide ja värvi koostisosana. Keskaegses Euroopas oli lubimört asendamatu kivihoonete rajamisel. Eestis sai lubjapõletamine alguse 13. sajandil. 17.–19. sajandil põletati enamus lupja talupoegade poolt mõisate, linnade ja kroonu lubjaahjudes, kusjuures lubjapõletamist nõuti talupoegadelt enamasti koormisena. Vähemas mahus põletasid ja müüsid lupja talupojad ise. Talupoeglikud lubjaahjud olid Eesti aladel põhilised lubjatootjad kuni 19. sajandi lõpuni, mil hakkas arenema lubjatööstus ning raudteetransport. 1867. aasta seisuga oli Eestis 304 lubjaahju. Mõnes piirkonnas oli lubjapõletamine oluline tuluallikas (Saaremaal, Hiiumaal, Tartumaal jm).
Edward Tatum

Edward Lawrie Tatum (14. detsember 1909 – 5. november 1975) oli Ameerika Ühendriikide geneetik.
Tatum õppis kaks aastat Chicago Ülikoolis ja läks seejärel üle Wisconsini Ülikooli, mille lõpetas 1934. aastal doktorikraadiga. 
1937. aastast töötas ta Stanfordi Ülikoolis, kus tutvus George Beadle'iga. 1945. aastal asus ta tööle Yale'i Ülikooli, 1948. aastal naasis Stanfordi Ülikooli. 1957. aastal asus ta tööle Rockefelleri Ülikooli.
Tatum avastas koos Beadle'iga, kuidas geenid reguleerivad rakkudes toimuvaid biokeemilisi sündmusi. 1958. aastal sai Tatum koos Beadle'iga Nobeli meditsiiniauhinna.
Žabljak

Žabljak (kirillitsas "Жабљак") on väikelinn Montenegro põhjaosas. Balkani maade kõrgeim linn (1456 meetrit üle merepinna) on Durmitori mäestikuregiooni külastuskeskus.
Ameerika Ühendriikide siseminister

Ameerika Ühendriikide siseminister (inglise keeles "Secretary of the Interior") on Ameerika Ühendriikide siseminister. Ta on valitsuskabineti liige ja juhib siseministeeriumit.
Alates 1. veebruarist 2025 on siseminister Doug Burgum.
Kaust (tarkvara)

Kaust on arvutiteaduses andmete kogum, mis sisaldab viiteid teistele kogumikele (kaustadele) ja toimikutele (failidele). Kaustad moodustavad hierarhilise süsteemi.
Kaust on nimetatud analoogina füüsilistele kaantele, mis pabereid hoiavad (kaust). Tavaliselt esitatakse graafilises kasutajaliideses kaustu ikooniga, mis kujutab paberikausta.
Lisa Aisato

Lisa Aisato Njie Solberg (sündinud 23. juulil 1981) on norra kunstnik ja illustraator.
Ta on kirjutanud ja illustreerinud seitse enda kirjutatud lasteraamatut ning mitmeid teiste kirjanike lasteraamatuid, teiste seas Klaus Hagerupi "Tüdruk, kes tahtis päästa raamatud" ja Maja Lunde lasteraamatu "Lumeõde". Viimane neist ilmus eesti keeles 2019. aastal ja pälvis 2020. aastal tõlkelastekirjanduse Paabeli Torni auhinna. 
Eesti keeles on Kadi-Riin Haasma tõlkes ilmunud Lisa Aisato raamat "Elupildid" (2020; kirjastus Rahva Raamat).
Tema vanem õde Haddy N'jie on tuntud laulja, kirjanik ja ajakirjanik.
Jablonné nad Orlicí

Jablonné nad Orlicí (saksa keeles "Gabel an der Adler") on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Ústí nad Orlicí ringkonnas. Jablonné nad Orlicí asub Ústí nad Orlicíst umbes 16 km idakirdes ja Pardubicest ligikaudu 59 km idas.
Jablonné nad Orlicí asub merepinnast 450 meetri kõrgusel.
Jablonné nad Orlicít on esmamainitud 1304. aastal.
Jablonné nad Orlicí vanalinn on alates 1. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Highflyer (laev 1898)

Highflyer (prefiksiga HMS ehk Her Majesty's Ship – 'tema majesteedi laev') oli kuninglikule mereväele ehitatud Highflyer-klassi ristlejate juhtlaev, mis valmis 1890. aastate lõpus.
See alustas teenistust lipulaevana Ida-India ning Põhja-Ameerika ja Lääne-India jaamades. Laev võeti reservi 1908. aastal, enne kui sai taas Ida-India jaama lipulaevaks 1911. aastal. Kaks aastat hiljem naasis laev koju, kus see muudeti õppelaevaks. Esimene maailmasõja alguses 1914. aasta augustis, määrati see Kesk-Atlandi üheksandasse ristlejaeskaadrisse, et segada Saksa kaubandusretki ja kaitsta liitlaste laevastikku.
Varsti pärast sõja algust tabas see ühte Hollandi laeva, mis vedas Saksa vägesid ja kulda. Seejärel uputas see Hispaania Sahara ranniku lähedal Saksa relvastatud abiristleja Kaiser Wilhelm der Große. Highflyer teenis suurema osa ülejäänud sõjast konvoisaatja ülesannetes ja viibis Halifaxi plahvatuse ajal 1917. aasta lõpus Halifaxis. 
Pärast sõda sai temast taas Ida-India jaama lipulaev. Laev müüdi vanarauaks 1921. aastal.
Viljandi Pensionäride Liit

Viljandi Pensionäride Liit (lühendatult VPL) on Viljandi pensionäre ühendav organisatsioon. Liidu eesmärk on kaasata pensionäre ühistegevustesse, et anda neile uusi oskusi ja teadmisi. Samuti peetakse oluliseks julgustada liidu liikmeid ühiskonnaelus osalema.
Viljandi Pensionäride Liit asutati 5. märtsil 1991. Liit kuulub Eesti Pensionäride Ühenduste Liitu, mis ühendab pensionäride organisatsioone üle Eesti.
Museumsinsel (München)

Museumsinsel on Münchenis Isari jõe saar, millel asuvad Deutsches Museumi teaduslikud ja tehnilised filiaalid.
Saare pindala on 8,6 hektarit.
Praterinsel

Praterinsel on Münchenis üks kahest Isari jõe saarest.
Saare pindala on 3,6 hektarit.
Lever House

Lever House on 21-korruseline kõrghoone, mis asub Park Avenue puiesteel New Yorgis. Rahvusvahelises stiilis ehitist peetakse esimeseks modernseks klaaskast-pilvelõhkujaks (94 m). Seda tarindati aastail 1950–1952.
Mälestisväärsus.
1982. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks ("New York City Landmark"). 1983. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse ("National Register of Historic Places").
Chrast

Chrast on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Chrudimi ringkonnas. Chrast asub Chrudimist umbes 11 km kagus ja Pardubicest ligi 19 km lõunakagus.
Chrast asub merepinnast 285 meetri kõrgusel.
Chrasti on kirjalikes ürikutes esmamainitud 1318. aastal. Asula tekkis lähedal asunud kloostri juurde.
Harjumaa teatripreemia

Harjumaa teatripreemia on alates 1995. aastast Rahvusooper Estonia loomingulisele töötajale välja antav teatripreemia. Preemiat annab välja Harjumaa Omavalitsuste Liit koostöös Rahvusooperiga Estonia.
Nová Bystřice

Nová Bystřice (saksa keeles "Neubistritz", "Neu Bistritz") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Jindřichův Hradeci ringkonnas. Nová Bystřice asub Austria piiri ääres, Jindřichův Hradecist ligi 16 km lõunakagus ja České Budějovicest umbes 46 km idas.
Nová Bystřice asub 588 meetrit üle merepinna.
Vihma lõhn

Vihmalõhn ehk petrikoor on iseloomulik aroom, mis tekib vihmasajul teatud tingimuste kokkulangemisel.
Tekkemehhanism.
Lõhna tekitavad peamiselt taimeõlid ja mulla järgi lõhnav geosmiin. Vihmapiisa maapinnale paiskumise järel laialivalguv veetilk püüab lõksu veemullid, mis seejärel tilga pinnale sööstavad ning sõltuvalt piiskade kiirusest ja pinnaomadustest võib selle käigus vallanduda peentest veetilkadest koosnev udupilv. See pilv haarab endaga kaasa ka aromaatseid molekule, mis hakkavad tuule mõjul õhus levima ja ninna jõudes tajumegi spetsiifilist vihma lõhna.
Tingimused.
Võimalikult suure aerosoolipilve tekitamiseks peaks piisad olema teatud suurusvahemikus: need ei tohiks olla liiga suured ega liiga väiksed, just seetõttu ei teki arvatavasti vihmavärsket lõhna eriti tugevate või väga nõrkade sadude järel. Vihma lõhna tekkimiseks peab ka pinnas olema sobiva kuivustasemega, see ei tohiks olla liiga kuiv ega märg. Sobivate omadustega on näiteks savimuld.
Nimetus.
Austraalia teadlased nimetasid 1964. aastal selle lõhna "petrichor"'iks; see on tuletis kreekakeelsetest sõnadest "petra" ('kivi') ja "ichor" ('kuldne vedelik, mis voolavat surematute soontes').
520 Park Avenue

520 Park Avenue on 54-korruseline elamispindadega pilvelõhkuja, mis asub Upper East Side'is New Yorgis.
Trump Park Avenue

Trump Park Avenue (endiste nimedega Viceroy Hotel, Cromwell Arms ja Hotel Delmonico) on 32-korruseline elamispindadega pilvelõhkuja, mis asub Upper East Side'is New Yorgis. See valmis aastal 1929.
Carlyle Hotel

Carlyle Hotel on 35-korruseline pilvelõhkuja, mis asub Upper East Side'is New Yorgis. Hotellina kasutatav ehitis avati aastal 1930.
Wolfgang Mieder

Wolfgang Mieder (sündinud 17. veebruaril 1944) on folklorist ja fraseoloog, germanistika ja medievistika ekspert, kaasaegse parömioloogia arendaja. 
Ta töötas 50 aastat Vermonti Ülikoolis ja oli pikka aega germanistika professor. Ta on enam kui saja vanasõnateemalise raamatu ja üle kolmesaja artikli autor, aastaraamatu "Proverbium: Yearbook of International Proverb Scholarship" ja raamatusarja "Supplement Series to Proverbium" toimetaja, paljude teadusorganisatsioonide liige, teaduspreemiate laureaat.
Wolfgang Mieder on eesti folkloristide sõber, eesti folklooriajakirjade ja -sarjade toimetuskolleegiumide liige ja kaasautor, eesti parömioloogia mentor, kes on andnud eesti uurijaile hinnalisi konsultatsioone, toetanud konkursiprojekte, kinkinud hulganisti parömioloogilist kirjandust, on eesti parömioloogide jt folkloristidega regulaarses kirjavahetuses.
Ta on mõiste "antivanasõna" looja. (Antivanasõnad on muudetud või ümber tehtud vanasõnad, mille põhieesmärk pole enam õpetlikkus, vaid esmajoones vaimukus, üllatus, uudsus ja naljasaamine. Näiteks asendatakse varem tuntud klassikalises vanasõnas mõni sõna, muudetakse teist poolt või lisatakse lihtlauselisele vanasõnale kõrvallause, mis muudab senist tähendust.) Mõiste esines W. Miederi ja Anna T. Litovkina ühisväljaandes "Twisted Wisdom: Modern Anti-Proverbs" (2002).
Wolfgang Miederi 70. sünnipäevaks ilmus Christian Grandli ja Kevin McKenna toimetusel pühendusteos ""Bis dat, qui cito dat" – Gegengabe in Paremiology, Folklore, Language and Literature. Honoring Wolfgang Mieder on His Seventieth Birthday" (Frankfurt am Main: Peter Lang, 2014).
Město Albrechtice

Město Albrechtice (saksa keeles "Olbersdorf") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Bruntáli ringkonnas. Město Albrechtice asub Poola piiri ääres, Bruntálist ligikaudu 21 km põhjakirdes.
Asulat on esmamainitud 1377. aastal.
Linnas asub 16. sajandil rajatud renessanss-stiilis Linhartovy loss.
Valtice

Valtice (saksa keeles "Feldsberg") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Břeclavi ringkonnas. Valtice asub Austria piiri ääres, Břeclavist ligikaudu 9 km läänes ja Brnost umbes 51 km lõunas.
Valtice moodustab osa Lednice-Valtice kultuurmaastikust, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Valtice vanalinn on alates 20. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Asulat on esmamainitud 1192. aastal. Vastavalt 10. septembril 1919 allikrjastatud Saint-Germain-en-Laye lepingule andis Austria Valtice 1920. aasta juulis üle Tšehhoslovakkiale.
Valatud Vere Päästja kirik

Valatud Vere Päästja kirik (vene keeles "Церковь Спаса на Крови") on endine õigeusu kirik Peterburis Venemaal, mis tänapäeval tegutseb muuseumina. 
Kirik ehitati aastail 1883–1907 samasse kohta, kus Narodnaja Volja revolutsioonilised terroristid mõrvasid 1881. aasta märtsis keiser Aleksander II. Selle järgi on Romanovite rahastatud kirik ka nime saanud.
See on linna üks peamisi turismiobjekte.
Vene nihilistide liikumine

Vene nihilistide liikumine oli 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses Vene impeeriumis toimunud filosoofiline, kultuuriline ja revolutsiooniline liikumine, mis oli nihilismi laiemate vormide eelkäija. 
Nad sattusid konflikti õigeusu kiriku võimudega, samuti valitsevate jäikade perestruktuuride ja tsaariaegse autokraatiaga.
Peterburi Püha Miikaeli kirik

Peterburi Püha Miikaeli kirik (saksa k. "St. Michaelis-Kirche", vene keeles "Лютеранская церковь святого Михаила") on Peterburis Vassili saarel asuv luteri kirik, mida tarindati aastail 1874–1876. Uusgooti stiilis kiriku kavandas insener Karl von Bulmering ja selle fassaad renoveeriti 1886. aastal Rudolf Berngardi kujundusega.
Kirikut kasutas Peterburi Mihkli saksa kogudus
Ybbstali Alpid

Ybbstali Alpid (saksa: "Ybbstaler Alpen") on mäestik Põhja-Lubjakivialpides ja Ida-Alpide osa, paiknedes Austrias.
Mäestik hõlmab ala piki Ülem-Austria, Alam-Austria ja Steiermargi liidumaade piire. Mäestikku kuulub Eisenwurzeni idaosa, samuti Göstlingi Alpid ja Kräuterin lõunas.
Göstlingi Alpides on populaarne suusapiirkond Hochkar (1808 m). Kõrgeim tipp on Hochstadl (1919 m).
Veel üks populaarne mägi on Dürrenstein (1878 m).
Rambouillet

Rambouillet on vald Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas, üks kolmest alamprefektuurist Yvelinesi departemangus. See asub Pariisi suurlinnapiirkonnas, selle keskusest 44,3 km kaugusel edelas. 2018. aastal elas seal 26 933 inimest.
Pariisi ja Versailles' läheduse tõttu peetakse seal aeg-ajalt prantsuse valitsuse istungeid.
Rambouillet' mets

Rambouillet' mets (prantsuse keeles "Forêt de Rambouillet"), tuntud ka kui Yveline'i mets ("Forêt de l'Yveline"), on mets, mis katab umbes 200 km² suurust ala Île-de-France'i regioonis. See asub Pariisist läänes. Rambouillet' linn, mille järgi see on nime saanud, asub metsa lõunaservas.
Pariisi I ringkond

Pariisi I ringkond (prantsuse keeles "Ier arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi üks kahekümnest linnaringkonnast. Seda juhitakse koos II, III ja IV ringkonnaga, need moodustavad kokku Pariisi I sektori ("Paris-Centre").
Tuntud ka kui "Louvre", asub see piirkond peamiselt Seine'i jõe paremal kaldal. See hõlmab sealhulgas Île de la Cité loodeotsa, kus asus roomlaste linna Lutetia keskus. Parempoolse kalda osa (sealhulgas Les Halles) asustus ulatub varakeskaega.
See on linna kõige vähem asustatud ja pindalalt üks väiksemaid ringkondi – selle pindala on 1,83 km². Märkimisväärse osa alast hõivavad Louvre'i muuseum ja Tuileriesi aiad. Seal asuv Forum des Halles on linna suurim kaubanduskeskus. Suure osa ülejäänud ringkonnast hõlmavad ettevõtted ja haldusasutused. Elanikke oli ringkonnas 2021. aastal 15 919.
Buštěhrad

Buštěhrad (saksa keeles "Buschtiehrad" või "Busterat") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kladno ringkonnas. Buštěhrad asub Kladnost umbes 5,5 km idas ja Praha kesklinnast ligikaudu 18 km lääneloodes.
Buštěhrad asub merepinnast 322 meetri kõrgusel.
Buštěhradi on esmamainitud 1209. aastal, linnaõigused sai 1497. aastal.
La nave di Teseo

La nave di Teseo on Itaalia kirjastus.
Selle kirjastuse rajas Umberto Eco koos mõnede kirjanikest kaaslastega aastal 2015, reaktsioonina sellele, kui Silvio Berlusconi ostis ära kirjastuse Rizzoli (millega koos ka kirjastused Bompiani, Fabbri ja Marsilio). Eco oli avaldanud oma raamatuid Bompiani kaudu, ent ta ei tahtnud seda jätkata Berlusconi heaks.
Kirjastuse nimega tehakse viide Theseuse laeva paradoksile, mis küsib, kas vahetades tükikaupa kõik laeva osad, laev ikka seesama on.
Ennstali Alpid

Ennstali Alpid (saksa: "Ennstaler Alpen") (Ennsi oru Alpid) on mäestik Põhja-Lubjakivialpides. Mäed asuvad peamiselt Austria Steiermargi liidumaal ja ka Ülem-Austrias.
Kuulsaim maastik Ennstali Alpides on Gesäuse rahvuspark, org, kus Ennsi jõgi lõikab läbi lubjakivi.
Geograafia.
Ennstali Alpide mäestik on määratletud järgmiselt:
Mäetipud ja mäerühmad.
Ennstali Alpidesse kuuluvad mäerühmad:
Gesäuse − Ennsi jõe org.
Ennstali Alpide mäestikku läbib põhjas Ennsi jõgi. Ennsi jõe oru nimi saksa keeles on "Gesäuse". Orus on ainsad maanteed ja raudteed, mis kulgevad läbi Ennstali Alpide.
Külgnevad mäestikud.
Teised Ennstali Alpidega külgnevad Alpide mäestikud:
Asulad.
Mäestikus paiknev asustus piirneb Gesäuse rahvuspargi ja mitme mäeoruga.
Linnad orgudes ümber mäestiku on Leoben, Liezen ja Eisenerz.
Türnitzi Alpid

Türnitzi Alpid (saksa: "Türnitzer Alpen") on Põhja-Lubjakivialpide mäestik Alam-Austria lõunaosas ja külgneval Steiermargi liidumaal. Mäestik ulatub Erlaufi orust läänes Traiseni ja Unrechttraiseni orgudeni idas. Lõunas külgneb see Salza oruga Halltalis ja Mariazelliga.
Türnitzi Alpid kulgevad Erlaufi orust läänes Traiseni oruni idas. Lõunas külgnevad need Salza oruga.
Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsiooni järgi on mäerühm piiratud järgmiselt:
 Eel-Alpid Wieselburgist Sankt Pöltenini – Traisenist Freilandini – Unrecht-Traisen – St. Aegyd am Neuwalde – Keertal – Knollenhals – Halltal – Mariazell – Erlaufist Wieselburgini.
Mäerühm hõlmab ala u. 30x30 km ja moodustab ülemineku Eel-Alpidest Doonau piirkonnas Mürzstegi Alpide kõrgematele tippudele, mis asuvad peamiselt Ülem-Steiermargis. Mäed ulatuvad Großer Sulzbergis kõrguseni 1400 m ja seal on mitu tippu üle 1350 m. Tuntumad tipud on:
Märkimisväärsed kurud ja ületused on:
Türnitzi ja Traiseni orgudel on järsud mäeküljed ning seal on vähe ruumi asulatele. Vee kvaliteet on kõrge. Mäetipud on suuresti metsaga kaetud. Ainult tuntud turismisihtkohad, nagu Eibl ja Tirolerkogel, on suured alpikarjamaad ("Almen").
Oberhalbsteini Alpid

Oberhalbsteini Alpid (saksa: "Oberhalbsteiner Alpen") või Platta rühm (itaalia: "Alpi del Platta") on mäestik Alpides Ida-Šveitsis ja Põhja-Itaalias. Seda peetakse Kesk-Ida-Alpide osaks. Oberhalbsteini Alpid on eraldatud Leponti Alpidest läänes Splügeni kuruga; Plessuri Alpidest põhjas Albula jõega; Albula Alpidest idas Septimeri kuru ja Gelgia jõega; Bernina rühmast lõunas Val Bregagliaga.
Oberhalbsteini Alpidest voolavad välja Hinterrheini, Gelgia, Liro ja Mera jõed.
Tipud.
Oberhalbsteini Alpide peamised tipud on:
Kurud.
Oberhalbsteini Alpide peamised mäekurud on:
Kollakas torbikseen

Kollakas torbikseen ("Craterellus lutescens", varem "Cantharellus aurora") on seen torbikseene perekonnas. Varem oli selle nimetus kollakas kukeseen.
Plessuri Alpid

Plessuri Alpid on mäestik Alpides Ida-Šveitsis. Mäestikku peetakse Lääne-Reetia Alpide osaks. Mäestik on saanud nime Plessuri jõe järgi, mis saab alguse mäestiku keskelt. Plessuri Alpid on eraldatud Glarusi Alpidest läänes Reini oruga; Rätikoni mäestikust põhjas Landquarti jõe oruga (Prättigau); Albula Alpidest kagus Landwasseri jõe oruga; Oberhalbsteini Alpidest lõunas Albula jõe oruga.
Plessuri Alpidest voolavad välja Reini, Plessuri, Landwasseri ja Landquarti jõed. Suusakuurort Arosa asub mäestiku keskosas.
Plessuri Alpide tipud on Aroser Rothorn (kõrgeim, 2985 m) ja Stätzerhorn (2576 m).
Mäekuru Plessuri Alpides on Strela kuru, Davosist Langwiesi (2377 m).
Tipud.
Peamised Plessuri Alpide tipud on:
Finnlines

Finnlines Plc (soome keeles "Finnlines Oyj", rootsi keeles "Finnlines Abp") on ro-ro ja reisijateveo laevandusettevõte Läänemerel ja Põhjamerel. See on Grimaldi kontserni tütarettevõte. Finnlinesi meretransport on koondunud Läänemerele ja Põhjamerele. Finnlinesi reisijate-kaubalaevad pakuvad teenuseid Soomest Saksamaale ja Ahvenamaa kaudu Rootsi ning Rootsist Saksamaale. Ettevõttel on tütarettevõtted Saksamaal, Belgias, Suurbritannias, Rootsis, Taanis ja Poolas. Lisaks meretranspordile pakub ettevõte sadamateenuseid Soomes Helsingis ja Turus.
Finnlinesi ro-ro teenused hõlmavad Soome Hanko, Helsingi, Kotka, Turu ja Uusikaupunki sadamaid, pakkudes ühendusi Venemaa, Eesti, Poola, Saksamaa, Taani, Suurbritannia, Hollandi, Belgia ja Hispaania sadamatega.
HansaLink koosneb kolmest Star-klassi ropax-alusest, mis sõidavad Helsingi ja Travemünde vahel. Reisijate jaoks on see ainus otseühendus Soome ja Mandri-Euroopa vahel.
NordöLink juhib ropaxi teenust Rootsi Malmö ja Saksamaa Travemünde vahel. FinnLink tegutseb Soome Naantali ja Rootsi Kapellskäri vahel. TransRussiaExpress (TRE) osutab regulaarset liinilaevaliini Saksamaa ja Venemaa vahel (Lübeck – Peterburi).
Margus Paju

Margus Paju (sündinud 24. augustil 1983) on Eesti filmirežissöör ja stsenarist. 
Ta on lõpetanud 2002. aastal Tallinnas Vanalinna Hariduskolleegiumi Gümnaasiumi. Samal aastal alustas ta õpinguid Tallinna Ülikoolis filmi- ja videoõppetooli filmikunsti kursusel, mille juhendaja oli Jüri Sillart. 
Pärast ülikooli lõpetamist 2006. aastal tegutses ta filmiajakirjaniku ja vabarežissöörina. 2008. aastast töötab ta režissöörina produktsioonifirmas Nafta. 
Samal aastal astus ta Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli rahvusvahelisse magistriõppesse mängufilmi režii erialale.
Toužim

Toužim (saksa keeles "Theusing") on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Karlovy Vary ringkonnas. Toužim asub Karlovy Varyst umbes 21 km lõunakagus.
Toužim asub merepinnast 612 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1354. aastal, linnaõigused sai 1469. aastal.
Toužimi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Rájec-Jestřebí

Rájec-Jestřebí (saksa keeles "Raitz-Jestreb") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Blansko ringkonnas. Rájec-Jestřebí asub Svitava jõe ääres Blanskost umbes 5 km ja Brno kesklinnast ligikaudu 21 km põhjas.
Rájecit on esmamainitud 1131. aastal. Rájeci ja Jestřebí asulad ühendati 1960. aastal. Linnaõigused sai Rájec-Jestřebí 1973. aastal.
Rone kirik

Rone kirik (rootsi keeles "Rone kyrka") on keskaegne kirik Rones Ojamaal. Gooti kirik valmis 14. sajandi algupoolel ja kuulub Rootsi kiriku Visby piiskopkonnale.
Ajaloost.
Tõenäoliselt ehitati gooti kirik varasema romaani ehitise asemele, millest on säilinud uuema kiriku müürides üksikuid fragmente. Pühakoja vanimad osad on pikihoone ja kooriruum, mis valmisid u 1300. aastal, umbes samast ajast pärineb ka torni alumine osa. Torni laiendati 14. sajandi keskpaigas ja see on ehituslooliselt kiriku noorim osa. Hoone on säilinud sestpeale muutumatul kujul. Arhitekt Eiler Graebe juhtimisel renoveeriti kirikut aastail 1913–1915 ja 1954–1955.
Arhitektuur.
Kirik on ehitatud ühtlaselt gooti vormides. 14. sajandist pärinev torn on 60 meetrit kõrge ja selle ehitajaks peetakse kiviraidurit või meisterkonda (kunstiajaloolaste antud nimega nimega Egypticus), kes tegutses ka Öja, Stånga, Dalhemi ja Gothemi kirikute ehitusel. Tornil on allkorrusel kolmes küljes arkaaditaolised aknaread ja kesksambaga teravkaaraknad kahel ülejäänud korrusel, neljale viilule toetuv tornikiiver on ülaosas kaheksatahuline. Torni nišis asuva põhjaportaali paremal põsel on laeva kujutav reljeef, vasakul reljeef pühast Botvidist kalaga - motiiv, mis esineb ka teistes Egypticuse ehitistes. Kaks portaali kiriku lõunaseinas on samuti raiddekooriga kapiteelidega astmikportaalid.
Kiriku sisemus on kaunistatud seinamaalingutega. Vanimad maalingud pärinevad 1300. aastast ja kujutavad endast dekoratiivset taimemotiivistikku, mis rikkalikem on kooriruumi võlvidel. Hilisemad maalingud on 15. sajandi keskpaigast ja neid seostatakse nn Kannatusloo meistriga, kes töötas ka mujal Ojamaal. Maalingud kujutavad stseene Kristuse lapsepõlvest ja Aabrahami ning Iisakit ohvrimäel. Akendes on säilinud osi keskaegseist vitraažidest, millest osasid arvatakse pärinevat isegi varasemast romaani kirikust. Kolmes idaaknas olnud originaalvitraažid asendati 20. sajandi algul koopiatega.
Sisustuses on säilinud 1400. aastatest pärit võidukaaregrupp triumfiristi ja Maarja ning apostel Johannese figuuridega, kohaliku meistri töö. Kiriku varade hulgas on keskaegne pluviaal. Muu sisustus on reformatsioonijärgsest ajast: altariretaabel 1694. aastast ja kantsel 1595. aastast. Ristimiskivi on 1664. aastast, hästi säilinud kirikupingid 17.–18. sajandist.
Välislingid.
Rone kyrka. - guteinfo.com
Dauphiné Alpid

Dauphiné Alpid (prantsuse: "Alpes du Dauphiné") on mäestikerühm Kagu-Prantsusmaal, Alpide peaahelikust läänes. Mäestikud Dauphiné Alpides on Massif des Écrins (Écrinsi rahvuspargis), Belledonne, Tailleferi mäestik ja Matheysine'i mäed.
Etümoloogia.
"Dauphiné" on endine Prantsusmaa provints, mille territoorium vastab laias laastus tänastele Isère'i, Drôme'i ja Hautes-Alpesi departemangudele.
Geograafia.
Mäed on eraldatud Cotti Alpidest idas Col du Galibier'ga ja ülemise Durance'i oruga; Lääne-Graie Alpidest (Vanoise'i massiiv) kirdes Arci jõega; Vercorsi massiivi madalamatest mägedest ja Chartreuse'i mägedest läänes Draci ja Isère'i jõgedega. Paljud tipud tõusevad üle 3000 m, kus kõrgeim on Barre des Écrins (4102 m).
Halduslikult kuulub mäestiku Prantsusmaa osa Isère'i, Hautes-Alpesi ja Savoia departemangudesse.
Väljavool kogu mäestikust toimub Rhône'i selle lisajõgede kaudu.
On välja pakutud, et mägede kõrgust Dauphiné Alpides piirab väikeste liustike põhjustatud erosioon, põhjustades topograafilist efekti, mida nimetatakse liustiku ketassaeks.
Tipud.
Dauphiné Alpide peamised tipud on:
Kurud.
Dauphiné Alpide peamised kurud on:
Mereäärsed Alpid

Mereäärsed Alpid (prantsuse: "Alpes Maritimes" [alp maʁitim]; itaalia: "Alpi Marittime" [ˈalpi maˈrittime]) on mäestik Alpide edelaosas. Mäed moodustavad piiri Prantsuse Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonna ning Itaalia Piemonte ja Liguuria maakondade vahel. Need mäed on Alpide lõunapoolseim osa.
Geograafia.
Halduslikult jaguneb mäestik Itaalia Cuneo ja Imperia provintside (idanõlvad) ning Prantsuse Alpes-Maritimesi departemangu (läänenõlvad) vahel.
Mereäärsetest Alpidest voolavad välja Roya, Vari ja Verdoni jõed ning nende lisajõed Prantsuse poolel; Stura di Demonte ja teised Tanaro ja Po lisajõed Itaalia poolel. Seal on mitmeid huvitavaid külasid, nagu Belvédère, mis asub Gordolasque'i oru sissepääsu juures. Paljud neist on tuntud oma arhitektuuriliste väärtuste poolest, sealhulgas lõunaosas paiknevad kirikud, mis on kaunistatud varaste Nice'i maalrite seinamaalingute ja altarimaalidega.
Piirid.
Mereäärsete Alpide piirid on:
Tipud.
Mereäärsete Alpide peamised tipud on:
Mäekurud.
Mereäärsete Alpide peamised kurud on:
Looduskaitse.
Prantsusmaa "Mercantouri rahvuspark" (keskne ala: 68 500 ha + ääreala: 140 000 ha) on Mereäärsete Alpide osa, samuti Itaalia piirkondlik looduspark "Parco naturale delle Alpi Marittime" (28 455 ha).
Provence'i Alpid ja Eelalpid

Provence'i Alpid ja Eelalpid (prantsuse: "Alpes et Préalpes de Provence") on mäestik Alpide edelaosas, paiknedes Provence-Alpes-Côte d'Azuris (Prantsusmaa). Provence'i Alpid ja Eelalpid hõlmavad Prantsuse Eelalpide edelapiirkonda.
Etümoloogia.
"Provence" ([pʁɔvɑ̃s]) on ajalooline piirkond, tänapäeval Provence-Alpes-Côte d'Azuri halduspiirkonna osa.
Geograafia.
Halduslikult kuulub mäestik Vaucluse'i, Alpes-Maritimesi ja Alpes-de-Haute-Provence'i departemangudesse.
Mäestiku läänenõlvad kuivenevad Durance'i ja teiste lisajõgede kaudu Rhône'i jõkke, samas kaguosa kuivendavad Var ja mitu väiksemat jõge, mis voolavad otse Vahemerre.
Tähtsamad tipud.
Mõned mäestiku tähtsamad tipud on:
Marika Muiste

Marika Muiste (sündinud 12. augustil 1979 Viljandis) on eesti balletitantsija.
Marika Muiste lõpetas 1998. aastal Tallinna Balletikooli (erialaõppejõud Elita Erkina) ning asus tööle Rahvusooperis Estonias balletiartistina. Aastast 2003 on ta samas balletisolist.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli balletitantsija Anatoli Arhangelski. Neil on kaks last: Sofia ja Simon.
2021. aasta suvest elab Muiste Itaalias Udines, kus tema abikaasa 3. märtsil 2023 suri.
Ta õpib keeltekoolis itaalia keelt ja õpetab balletistuudio õpilasi väikese koormusega.
Klaudia Maldutis

Klaudia Maldutis (1938–1940 Sutt‑Maldutis, aastast 1942 Maldutis Kõks, aastast 1947 Maldutis de Kõks; 14. august 1910 Tallinn – 5. aprill 1995 Tallinn) oli eesti balletitantsija. 
Klaudia Maldutis õppis Tallinna 11. algkoolis ja alates 1926. aastast Rahel Olbrei Estonia teatri õpperühmas tantsimist. 1940. aastatel täiendas ta ennast Riia ooperi- ja balletiteatris. 
Ta oli aastatel 1926–1944 Estonia teatri balletisolist. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, sealt siirdus Itaaliasse ja 1947. aastal Argentinasse. Kuni 1967. aastani esines ta koos abikaasa Kaljo Kõksiga paljudes Argentina linnades. 
Aastatel 1967–1994 elas ta Buenos Aireses ja 1994. aastast taas Tallinnas. 
Kojuigatsus tõi Klaudia 1994. aasta oktoobris Eestisse tagasi. Tema auks etendati Estonias Adami ballett «Giselle». Ta tuli, et jääda. Merivälja pansionaadi mugavas toas end sisse seadnud, oli naine rõõmus ja kõbus, andes intervjuusid oma küllaltki raskest elust Buenos Aireses peale teise abikaasa Kalju Kõksi ootamatut surma. Lavakunstniku süda lakkas tuksumast 4. aprillil 1995. Klaudia Maldutis sängitati Metsakalmistule esimese abikaasa Hugo Sutti kõrvale.
Isiklikku.
Klaudia Maldutise isa oli leedulane, Eesti sõjaväeorkestrant.
Aastatel 1938–1940 oli ta abielus Hugo Sutiga ja aastast 1942 Kaljo Kõksiga.
Mälestuse jäädvustamine.
2006. aastal asutati Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde Estonia Seltsi allfond, mille eesmärk on toetada noori artiste. Fond toetab Klaudia Maldutise stipendiumiga Rahvusooper Estonia baleriine, Tiit Kuusiku stipendiumiga Rahvusooper Estonia noori lauljaid, Naan Põllu stipendiumiga Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia laulueriala üliõpilasi eesti heliloojate vokaalteoste esitamise eest ja alates 2018. aastast Helmi Puuri stipendiumiga Tallinna Balletikooli andekaid õpilasi.
Dauphiné Eel-Alpid

Dauphiné Eel-Alpid (prantsuse: "Préalpes du Dauphiné") on mäestik Alpide edelaosas. Mäed asuvad Rhône-Alpesis ja marginaalselt Provence-Alpes-Côte d'Azuris (Kagu-Prantsusmaal). Dauphiné Eel-Alpid on Prantsuse Eel-Alpide keskne lõik.
Etümoloogia.
"Dauphiné" ([dofine]) on ajalooline piirkond, mille territoorium vastab laias laastus tänapäevastele Isère'i, Drôme'i ja Hautes-Alpesi departemangudele.
Geograafia.
Halduslikult kuulub mäestiku Prantsuse osa Isère'i, Drôme'i, Hautes-Alpesi ja marginaalselt Alpes-de-Haute-Provence'i departemangu. Kogu mäestiku äravool suubub Rhône'i jõkke.
Piirid.
Dauphiné Eel-Alpide piirideks on:
Alljaotused.
Dauphiné Eel-Alpid on jagatud viieks Alpide alamlõiguks:
Tähtsamad tipud.
Mõned tähtsamad tipud mäestikus
Tähtsamad kurud.
Mõned tähtsamad kurud mäestikus
Savoia Eel-Alpid

Savoia Eel-Alpid (prantsuse "Préalpes de Savoie") on mäestik Alpide loodeosas. Mäestik asub Rhône-Alpesis (Kagu-Prantsusmaal) ja väikese osana Valais's (Lääne-Šveitsis). Savoia Eel-Alpid hõlmavad Prantsuse Eel-Alpide põhjapoolseimat osa.
Geograafia.
Halduslikult kuulub mäestiku Prantsuse osa Savoia, Haute Savoie ja Isère'i departemangu, samas Šveitsi osa jaguneb Saint-Maurice'i ja Monthey ringkonna vahel. Kogu mäestiku äravool on Rhône'i jõkke.
Tipud.
Mäestiku peamised tipud:
Robert Moses

Robert Moses (18. detsember 1888 New Haven – 29. juuli 1981 West Islip) oli Ameerika Ühendriikide riigiametnik, kes töötas peamiselt New Yorgi suurlinnapiirkonnas. Teda teati kui 20. sajandi keskpaiga New Yorgi, Long Islandi kui ka Rocklandi maakonna ja Westchesteri maakonna "ehitusmeistrit", keda võrreldi Pariisi linnaplaneerija parun Haussmanniga. Tema otsused, mis soosisid kiirteid ühistranspordile, aitasid luua Long Islandi kaasaegseid eeslinnasid. Kuigi ta ei olnud koolitatud ehitusinsener, mõjutasid tema programmid ja projektid üleriigilist inseneride, arhitektide ja linnaplaneerijate põlvkonda.
Öja kirik

Öja kirik (rootsi keeles "Öja kyrka") on keskaegne kirik Öjas Ojamaal. Kirik pärineb 13. sajandist ja on kuulus oma erakordselt suure ja detailse töötlusega triumfiristi poolest. Kirik kuulub Rootsi kiriku Visby piiskopkonnale.
Arhitektuur.
Kirikul on tähelepanuväärselt hästi säilinud kõrge torn, mida kaunistavad skulptuursed veesülitid ja viilukaunistused. Torn oli navigatsioonitähiseks keskaja meresõitjatele ja selle autoriks on peetud kokkuleppeliselt Egypticusena tuntud kiviraidurit või meisterkonda. Hoonel on kolm astmikportaali, millest põhjaportaal on kõige rikkalikuma raiddekooriga: seda kaunistavad Kristuse, Maarja ja evangelist Johannese kujud, samuti ebatavaline palendil lamava pühaku kuju, keda on tõlgendatud püha Eligiusena.
Kiriku siseruum on kaunistatud 15. sajandi seinamaalingutega, mis kujutavad Kristuse kannatuslugu ja stseene Kristuse lapsepõlvest. Nende autoriks peetakse mujalgi Ojamaal töötanud tundmatut kunstnikku, keda nimetatakse Kristuse kannatusloo meistriks. Võlve kaunistab 13. sajandist pärit puhtornamentaalne dekoor. Kirikus leidub mõningaid ebatavalisi maalinguid: stseen piima rikkuvate nõidade ja kuraditega, toretsevas rõivastuses mees puu otsas, mida saeb paharet, püha Barbara ja püha Laurentiuse martüüriumid, mille autor arvatakse olevat tulnud Taanist või Mandri-Rootsist.
Kirikus on säilinud suur ja keeruka detailse töötlusega triumfirist koos kahe saatjafiguuriga, mis kujutavad Maarjat ja Johannest. Need loonud puunikerdaja võis olla Prantsusmaal õppinud ja tema loodud või temast mõjutatud on ka sarnane võidukaaregrupp Fröjeli kirikus. Öja võidukaaregrupp on dateeritud 13. sajandisse ja see on kõige kaunimaks peetud puunikerdusteos Ojamaal. Maarja ja Johannese figuurid on tänapäeval asendatud koopiatega, originaalid asuvad Gotlandi Muuseumis Visbys.
Hulja kalmistu

Hulja kalmistu asub Kadapiku külas Kadrina vallas. See jääb Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee äärde ning paikneb Hulja ja Kadrina alevike vahel.
Kalmistu on arvatud ajaloomälestiseks.
Vanim teadaolev haud on 1889. aastast (Gustav Strick).
Kalmistul asus ka puidust kabel, mis on hävinud.
2008. aastal korrastati kalmistu värav.
Pavlo Balakin

Pavlo Balakin (sündinud 5. augustil 1982 Donetskis Ukrainas) on Eesti laulja (bass).
Pavlo Balakin alustas laulmist lapsena kirikukooris. 2006. aastal lõpetas Donetski Muusikaakadeemia džäss-saksofoni erialal, aastatel 2008–2013 õppis laulmist Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (Mati Palmi klassis). 
Ta on täiendanud end Richard Barkeri, Roberta Ferrari, Kristina Vavolo, Kristin Okerlundi, Jeffrey Goldbergi juures. Ta on töötanud koorilauljana aastatel 2002–2008 Donetski Rahvuslikus Ooperi- ja Balletiteatris ja 2008–2013 Rahvusooperis Estonia. 
Alates 2013. aastast on Balakin Rahvusooper Estonia solist.
Pariisi II ringkond

Pariisi II ringkond (prantsuse keeles "IIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi teine kahekümnest linnaringkonnast. Seda juhitakse koos I, III ja IV ringkonnaga, need moodustavad kokku Pariisi I sektori ("Paris-Centre").
Tuntud ka kui "Bourse", asub see piirkond Seine'i jõe paremal kaldal. Koos kõrvaloleva VIII ja IX ringkonnaga asub seal linna kõige tihedam äritegevus, mille keskmes on Paris Opéra. Seal asub samuti linna suurim kino Grand Rex.
See on linna kõige väiksem ringkond, selle pindala on vaid 0,992 km². Elanikke oli ringkonnas 2021. aastal 21 119.
Pariisi III ringkond

Pariisi III ringkond (prantsuse keeles "IIIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kolmas kahekümnest linnaringkonnast. Seda juhitakse koos I, II ja IV ringkonnaga, need moodustavad kokku Pariisi I sektori ("Paris-Centre").
Tuntud ka kui "Temple", asub see piirkond Seine'i jõe paremal kaldal.
See on pindalalt linna tagantpoolt teine ringkond, selle pindala on vaid 1,17 km². Elanikke oli ringkonnas 2021. aastal 32 793.
Pariisi IV ringkond

Pariisi IV ringkond (prantsuse keeles "IVe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi üks kahekümnest linnaringkonnast. Seda juhitakse koos I, II ja III ringkonnaga, need moodustavad kokku Pariisi I sektori ("Paris-Centre").
Tuntud ka kui "Hôtel-de-Ville", asub see piirkond suuresti Seine'i jõe paremal kaldal. Sealhulgas hõlmab ringkond poolenisti Île de la Cité ja täielikult Île Saint-Louisi saari.
See on linna kolmas kõige väiksem ringkond, selle pindala on vaid 1,601 km². 2021. aasta seisuga oli elanike arv 28 324.
Pariisi V ringkond

Pariisi V ringkond (prantsuse keeles "Ve arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi viies kahekümnest linnaringkonnast. Hõlmab suurema osa Ladina kvartalist.
Pariisi VI ringkond

Pariisi VI ringkond (prantsuse keeles "VIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kuues kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi VII ringkond

Pariisi VII ringkond (prantsuse keeles "VIIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi seitsmes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi VIII ringkond

Pariisi VIII ringkond (prantsuse keeles "VIIIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kaheksas kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi IX ringkond

Pariisi IX ringkond (prantsuse keeles "IXe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi üheksas kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi X ringkond

Pariisi X ringkond (prantsuse keeles "Xe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Mittelineaarne süsteem

Mittelineaarne süsteem on süsteemiteoorias niisugune süsteem, mille väljundsignaal pole alati võrdeline (proportsionaalne) sisendsignaaliga ja mille puhul ei kehti superpositsiooniprintsiip.
Pariisi XI ringkond

Pariisi XI ringkond (prantsuse keeles "XIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi üheteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi XII ringkond

Pariisi XII ringkond (prantsuse keeles "XIIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kaheteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Piirkonnas asuvad Gare de Lyoni raudteeterminal, Opéra Bastille teatrimaja, Accor Arena, Picpus' kalmistu, Bois de Vincennes park ja Château de Vincennes.
Pariisi XIII ringkond

Pariisi XIII ringkond (prantsuse keeles "XIIIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kolmeteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi XIV ringkond

Pariisi XIV ringkond (prantsuse keeles "XIVe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi neljateistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi XV ringkond

Pariisi XV ringkond (prantsuse keeles "XVe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi viieteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi XVI ringkond

Pariisi XVI ringkond (prantsuse keeles "XVIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kahekümnest linnaringkonnast kuueteistkümnes.
Pariisi XVII ringkond

Pariisi XVII ringkond (prantsuse keeles "XVIIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi seitsmeteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi XVIII ringkond

Pariisi XVIII ringkond (prantsuse keeles "XVIIIe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi kaheksateistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi XIX ringkond

Pariisi XIX ringkond (prantsuse keeles "XIXe arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi üheksateistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Pariisi XX ringkond

Pariisi XX ringkond (prantsuse keeles "20e arrondissement de Paris") on Prantsusmaa pealinna Pariisi üks kahekümnest linnaringkonnast.
Helina Lass

Helina Lass (sündinud 13. septembril 1983) on eesti arhitekt.
Haridus.
Vetla külast pärit Helina Lass on õppinud Alavere Põhikoolis ja Tallinna 54. Keskkoolis (saksa keele kallakuga klassis). Vahetusõpilasena õppis ta Saksamaal Potsdamis Hermannswerderi gümnaasiumis. Aastatel 2003–2009 sai Lass kõrghariduse Saksamaal Bauhausi ülikoolis.
Töö ja ühiskondlik tegevus.
Ülikoolis õppimise ajal oli ta praktikal arhitektuuribüroos Kavakava. Aastatel 2010–2018 töötas Hiinas, esmalt Hangzhou Shi arhitektuuribüroos BLE-Group, hiljem Hongkongis vanemarhitektina arhitektuuribüroos plusClover. 
2021. aasta seisuga töötab ta arhitektina arhitektuuribüroos Salto.
Île Saint-Louis

Île Saint-Louis on üks kahest Seine'i jõe looduslikust saarest Prantsusmaa pealinnas Pariisis. IV ringkonnas asuvat saart ühendab viis silda. Selle suurus on 11 hektarit ja seal elab ligikaudu 4500 elanikku.
Emma Raducanu

Emma Raducanu (sündinud 13. novembril 2002 Torontos) on Suurbritannia tennisist. 
2021. aastal võitis ta 18-aastaselt USA lahtised meistrivõistlused naiste üksikmängus.
Isiklikku.
Emma Raducanu isa on rumeenlane ja ema hiinlanna. Raducanu on sündinud Kanadas Torontos, kuid kui ta oli kaheaastane, asus tema pere elama Suurbritanniasse.