tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Québec (linn)

Québec (prantsuse keeles "Ville de Québec", inglise keeles "Quebec City") on linn Kanadas, Québeci provintsi pealinn, Capitale-Nationale'i piirkonna halduskeskus.
See on Montréali järel Québeci provintsi suuruselt teine linn.
Québec asub Saint Lawrence'i jõe vasakkaldal Lévise linna vastas.
Ajalugu.
Prantsusmaa maadeavastaja Jacques Cartier rajas praeguse linna kohale fordi, kuhu jäi kogu talveks, enne kui järgmisel aastal kodumaale tagasi läks.
1541 tuli ta tagasi, et luua sinnasamasse alaline asundus. Kuid juba järgmise aasta suvel jäeti see uuesti maha, niihästi väga karmi talve kui indiaanlaste vaenulikkuse tõttu.
Prantsuse maadeavastaja Samuel de Champlain asutas Québeci 3. juulil 1608 irokeeside kaua aega tagasi maha jäetud asulakohale. Champlain juhtis seda asundust kogu oma ülejäänud elu, kuni surmani 1635.
Québec oli 1608–1627 ja 1632–1763 Prantsusmaa Kanada ja kogu Uus-Prantsusmaa pealinn, 1763–1791 ja alates 1867 Québeci provintsi pealinn, 1791–1841 Alam-Kanada pealinn ning 1852–1856 ja 1859–1866 Kanada provintsi pealinn.
Rahvastik.
2006. aasta rahvaloenduse järgi elas Québecis 491 142 inimest. Québeci linnastus elas samal aastal 715 515 inimest.
Québec on suuresti prantsuskeelne. Inglise keele kõnelejaid oli kõige rohkem 1860ndatel, kui 40% elanikkonnast rääkis emakeelena inglise keelt.
Québec on üks kõige väiksema kuritegevusega linnu kogu Kanadas. Kogu 2007. aasta jooksul ei registreeritud linnas ainsatki mõrva.
Majandus.
Enamik inimesi töötab avalikus sektoris.
2008. aastal oli töötuid 4,5% elanikkonnast.
1972–1995 oli linnas jäähokimeeskond Québec Nordiques, mis mängis kuni 1979 WHA-s ja pärast seda NHL-is. Rahapuuduse tõttu müüdi meeskond Denverisse ja see hakkas kandma uut nime Colorado Avalanche.
Füüsikaline süsteem

Füüsikaline süsteem on füüsikaline objekt või nende objektide kogum, mida saab ümbritsevas aegruumis piiritleda ja määratleda. Niisuguse süsteemi tüüpilised näited on aatom, kristall, päikesesüsteem. Füüsikaline süsteem on määratud oma struktuuri ja süsteemisiseste toimimisviisidega. Süsteemi seosed füüsikalise keskkonnaga põhinevad fundamentaalsetel jõududel (gravitatsioon, elektromagnetiline vastastikmõju, nõrk ja tugev vastastikmõju) ja neist tulenevatel jõududel (elastsusjõud, hõõrdejõud jt).
Füüsikaline süsteem võib sisaldada kehi, ainet, välja või neid koos.
Füüsikaliste süsteemide näiteid:
Premier League'i hooaeg 2009–2010

Premier League'i hooaeg 2009–2010 on Inglismaa Premier League'i 18. hooaeg. Hooaeg algas 15. augustil 2009 ja lõppes 9. mail 2010. Manchester United oli tiitlit kaitsev meister.
Premier League'i meistriks hooajal 2009-2010 sai Chelsea.
Premier League'i hooaeg 2008–2009

Premier League'i hooaeg 2008–2009 on Inglismaa Premier League'i 17. hooaeg. Hooaeg algas 16. augustil 2009 ja lõppes 24. mail 2010. Manchester United oli tiitlit kaitsev meister.
Premier League'i meistriks hooajal 2008–2009 sai Manchester United.
Premier League'i hooaeg 2007–2008

Premier League'i hooaeg 2007–2008 oli Inglismaa Premier League'i 16. hooaeg. Hooaeg algas 11. augustil 2007 ja lõppes 11. mail 2008. Manchester United oli tiitlit kaitsev meister.
Premier League'i meistriks hooajal 2007–2008 sai Manchester United.
Marin Mägi-Efert

Marin Mägi-Efert (kuni 2013. aastani Marin Mägi; sündinud 22. mail 1982) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 2004 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (21.lend).
Marin Mägi-Efert töötab aastast 2005 Rakvere Teatris.
Arved Engmaa

Arved-Johannes Engmaa VR I/3 ja VR II/3 (kuni 1935. aastani Arved Engmann; 19. detsember 1890 Riguldi, Läänemaa – 5. märts 1947 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1940). 
Kitsarööpmeliste soomusrongide üldjuht Vabadussõjas.
Elulugu.
Arved Engmann astus Venemaa keisririigi armeesse 1912. aastal, Eesti rahvusväeosade moodustamisel 1917. aastal läks ta üle 1. Eesti jalaväepolku.
Eesti Vabadussõjas.
Vabadussõja alguses teenis alates 26. novembrist 1918 kuulipildujate komando ülemana 1. Jalaväepolgus. Ja seejärel alates 18. jaanuarist 1919 kitsarööpmelise soomusrongi nr. 3 ülemana. 
Oli alates 20. märtsist 1919 (pärast kapten Albert Petersi langemist) kõigi kitsarööpmeliste soomusrongide üldjuhiks kuni Vabadussõja lõpuni (20.03.1919-21.02.1921). 
Pärast Vabadussõda.
1921. aasta märtsis suunati Arved Engmann teenistust jätkama jalaväkke, kust viidi 1922. aasta detsembris üle Piirivalve Valitsusse ja 1931 ülendati koloneliks. Vabastati tegevteenistusest Piirivalve ülema abi ametikohalt 12. detsembril 1939.
Teises maailmasõjas.
1941. aastal sattus ta koos teiste Punaarmee poolt mobiliseeritutega aurikule Eestirand ja oli seal kõrgeima sõjaväelise auastmega ohvitser pärast eestlaste poolt punaväelastelt võimu ülevõtmist Prangli saarel.
Pärast sõda.
Arved Engmaa suri 5. märtsil 1947 Tallinnas ja on maetud Rahumäe kalmistule.
Eerik Haabjärv

Eerik Haabjärv (kuni 1938. aastani Erich Aleksander Haarband; 1. jaanuar 1916 Tallinn – 21. oktoober 1995 Viimsi vald) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1939).
Teenis Auto-Tanki rügemendis.
Enn Haare

Enn Haare (kuni 1939. aastani Karl August Hauser; 1. detsember 1905 Nõmmküla, Järvamaa – 6. märts 1979 Rakvere) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
1926. aasta augustis ülendati ta Sõjakooli õppekursuse lõpetamise järel nooremleitnandiks ning määrati teenistusse 5. Jalaväerügementi. 1932. aasta veebruaris ülendati ta leitnandiks, teenistuskoht oli siis 1. Soomusrongirügement. 1940. aasta veebruaris sai ta kapteni auastme.
Teenis Soomusrongirügemendis.
Bernhard Haltrik

Bernhard Haltrik (21. detsember 1895 – 13. august 1982 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major).
August Hanko

August Johannes Hanko (18. jaanuar 1879 Robi talu, Suure-Kambja vald, Tartumaa – 25. mai 1952 Arljuk, Jurga rajoon, Kemerovo oblast) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja prosaist; Eesti poliitik.
Ta õppis Kambja kihelkonnakoolis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu Kroonugümnaasiumis. 1900–1904 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust, 1903 sai ta uurimuse "Kartellid ja trustid" eest kuldauraha. 
Hanko töötas 1902. aastal ja 1904–1905 Postimehe toimetuses Tartus. 1906 alustas ta tööd Tallinnas, 1905. aastani Vaatleja ja 1906–1907 Sõnumed peatoimetajana. 1907 arreteeriti ta tsaarivõimude poolt poliitilistel põhjustel ja sõjaseaduse kehtimise lõpuni viibis ta Balti kubermangudest väljas. 1908–1918 oli ta Eesti Päevalehe toimetuse liige. 
26. novembril 1919 määrati Asutava Kogu poolt Eesti Vabariigi sõjaministriks. 1920. aastal loobus ta poliitikast ja hakkas ettevõtluses tegutsema (laevandus), pankrotistus; kutseline literaat. 
16. aprillil 1945 arreteeriti ta taas poliitilise süüdistusega (§ 58-10, 7 aastat vanglat), seekord NKVD poolt; oli vangistuses Kemerovo oblastis Kemerovolagis; vabanes 16. aprillil 1952; seejärel oli asumisel Arljukis Jurga rajoonis Kemerovo oblastis, kus ta 25. mail 1952 suri. 
Kirjanduslik tegevus.
Ta on kirjutanud kultuuriloolisi memuaare Kambja ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi teemadel ja koostanud ülevaate 1914. aasta sõjasündmustest. Ta oli 1930. aastatel üks viljakamaid Skandinaavia kirjanduse eestindajaid. Ta on tõlkinud mere- ja sõjajutte, noorsookirjandust ja reisikirju.
Valdur Hannula

Valdur Hannula (kuni 1935. aastani Voldemar Hansmit; 17. mai 1907 Tallinn – 22. veebruar 1991 Tallinn) oli Eesti (leitnant), Nõukogude Liidu (alampolkovnik) sõjaväelane ja Eesti NSV majandustegelane.
Teenis Eesti Kaitseväe 3. Suurtükiväegrupis.
Teises maailmasõja teenis Valdur Hannula 22. Eesti Territoriaalse laskurkorpuse 182. laskurdiviisi 625. suurtükipolgu patareikomandörina. 8. Eesti laskurkorpuses 7. Eesti Laskurdiviisi 23. suurtükiväepolgu divisjoni ja 283. üksiku tankitõrjedivisjoni komandör.
Pärast Teist maailmasõda oli Valdur Hannula Tallinnas Kalinini rajooni tööstuskombinaadi, Tallinna Metalli-Remondi Tööstuskombinaadi, tehase «Teras». direktor, siis Sekundaarse Tooraine Töötlemise Vabariikliku Valitsuse direktorina, kellena ta töötas 1970. aastani ning seejärel oli tehases tarbekaubatsehhi juhataja.
Koagulatsioon

Koagulatsioon ehk koaguleerumine ehk kalgendumine on kolloidsüsteemi osakeste liitumine (või liitmine, koaguleerimine) suuremateks osakesteks, mis kas settivad lahuses või moodustavad erilise struktuuri – koageeli. 
Koagulatsiooni põhjustavad on enamasti füüsikalised või keemilised tegurid. Füüsikaliste tegurite seas on ultraheli, elektrilised mõjutamised, keemiliste seas on valdavaks koagulantide kasutamine.
Igapäevaelus kohtab kalgendumist väga sageli seoses toidu valmistamisega: 
Koagulatsiooni tüüpnäiteks organismi tasandil on vere hüübimine, mis omab väga olulist tähendust homöostaasi aspektist.
Barr

Barr ehk baar ehk joom on rannajoonega rööbiti paiknev kuhjevall või liivamadal. 
Barri tekkeks on kaks põhimõtteliselt erinevat viisi. Esimene tekib merelainete murdumisel rannalähedasel alal (näiteks rannabarr) ja teine jõesuudmest veekokku voolanud uhtainetest, mis settimisel moodustavad liivamadala ehk jõejoomi ehk jõebarri.
Balõgõtšan

Balõgõtšan on jõgi Aasias. 
Jõgi algab Kolõma ahelikult ning voolab valdavalt põhja. Suubub paremalt Kolõmasse.
Saroni laht

Saroni laht on Egeuse mere laht Balkani idakaldal. Edelas piirneb Peloponnesose poolsaarega. 
Laht ulatub maismaasse umbes 80 km, laius kuni 50 km. Lahes asub Aígina saar, lahe põhjakaldal Pireus.
Efate

Efate on saar Melaneesias, üks Vanuatu saartest. 
Saare pindala on 915 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 647 m. 
Efate kuulub Vanuatule. Saarel asub Vanuatu pealinn Port Vila.
Lood (merendus)

Lood (hollandi keeles "lood" – 'tina') on seade, millega mõõdetakse (looditakse) vee sügavust.
Käsiloodiga määratakse vee sügavust põhjalastava tinast 3–5 kg raskuse külge kinnitatud loodiliini pikkust mõõtes. Selleks on loodiliin jaotatud eri värvusega ja kujuga märkide abil meetripikkusteks osadeks. Käsiloodiga mõõdetakse väikest sügavust, kuni 45 meetrit. Suuremat sügavust mõõdetakse käsitsi diploodiga, selle raskuse mass on suurem.
Mehaanilisi loode kasutati enne kajaloodi leiutamist meresõidus kuni 200 meetri sügavuste määramiseks, okeanograafilistel uuringutel kuni 4000 meetri sügavuste määramiseks. Vintsi abil lasti merre peenest terastrossist loodiliini otsas olev raskus, mille külge oli kinnitatud klaastoruga pinal. Sügavus määrati pinnale tõstetud pinali püstisesse, ülevalt kinnise otsaga klaastorusse põhjalähedase veerõhu toimel tunginud fikseeritud veesamba kõrguse järgi.
Kajalood.
Kajaloodi (veepinnal tekitatud heli ja sama heli veepõhjast püstsuunalise peegelduse ehk kaja saabumisaja vahemiku järgi vee sügavuse määramise akustiline riist) kasutatakse vee sügavuste 0,1–12 000 meetrit mõõtmiseks, sõltumata laeva kiirusest. Kajaloodi kasutatakse ka kalaparvede ja allveelaevade otsimisel ning hüdroakustilistel mõõdistamistel.
Ninahäälik

Ninahäälikud ehk nasaalid on häälikud, mille tekitamisel on pehme suulagi madalal ja õhk väljub läbi nina. Suuõõs käitub küll resonaatorina, kuid õhu väljapääs on takistatud huulte või keelega.
Akustiliselt on ninahäälikud sonorandid, ehk õhu väljapääs ei ole piiratud ja häälikud on peaaegu alati helilised. Erandlikult on helitud ninahäälikud islandi ja kõmri keeles. 
Eesti keeles esinevad kolm nasaali: m, n ja ŋ.
Olev Kivioja

Olev Kivioja (kuni 1935 Herbert Olev Grünberg; 3. oktoober 1904 Nursi vald, Võrumaa – 31. juuli 1994 Winnipeg, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Lõpetas 29. augustil 1926 Sõjaväe Ühendatud Õppeasutustes elukutseliste ohvitseride õppekursuse ja ülendati Vabariigi Valitsuse otsusega 25. augustist 1926 nooremleitnandiks. Määrati teenistusse 2. Soomusrongirügementi. 
Ülendati 28. novembril 1930 leitnandiks. 
Viidi 1. detsembril 1934 üle Soomusrongirügementi. 
Muutis 11. aprillil 1935 oma nime Olev Kiviojaks. 
Ülendati 24. veebruaril 1938 2. Suurtükiväegrupi koosseisus kapteniks. 
Suri 31. juulil 1994 Kanadas Winnipegi linnas.
Schleich

Schleich on Saksamaa ettevõte, mis toodab mänguasju.
Toodangut turustatakse üle maailma, kuid põhiturg on Euroopa mandriosa. Pool kogu toodangust müüakse Saksamaal.
Friedrich Schleich asutas ettevõtte 1935. aastal. See oli perefirma kuni 2006. aastani, mil Suurbritannia ettevõte HgCapital ostis 80-protsendilise osaluse 165 miljoni euro eest.
2006. aastal oli ettevõttel umbes 250 töötajat. Ettevõtte peakorter on Schwäbisch Gmündis.
Kapillaarvesi

Kapillaarvesi on pinnase tühemikke, kivimite poore jt lõhesid osaliselt või täielikult täitev vesi, mis püsib seal pindpinevusjõu toimel. 
Sõltuvalt põhjaveepinna ülemisi kihi geoloogilisest ehitusest võib kapillaarvesi ulatuda mitme meetri kõrguseni, näiteks savika tekstuuriga pinnases.
Kapillaarvett leidub kapillaarvöös.
Delta Gamma

Delta Gamma (ΔΓ) on Ameerika Ühendriikides ja Kanadas tegutsev naiskorporatsioon. Selle peakorter asub Columbuses (Ohio).
Jaan Heido

Jaan Heido (26. märts 1880 – 13. juuli 1941 Tartu, mõrvati) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Teenis 2. Üksikus Jalaväepataljonis, vabastati tegevteenistusest 1. juunil 1934.
Vambola Hellat

Vambola Hellat (9. jaanuar 1898 Hälatu talu, Keeni vald, Valgamaa – 15. juuni 1936 Männiku, Saku vald, Harjumaa) oli Eesti keemik ja sõjaväelane (lipnik, 1919).
Ta hukkus Männiku plahvatuses.
Artur Herodes

Artur Julius Ivar Herodes (ka Arthur Herodes; 1. oktoober 1898 Käru vald – 26. jaanuar 1982 Stockholm) oli Eesti loomaarst ja sõjaväelane (leitnant, 1929).
The Fox Nation

The Fox Nation on Fox News Channeli hallatav uudiste veebisait, mis alustas tööd 30. märtsil 2009.
Herbert Hold

Herbert Andreas Hold VR I/2 (23. jaanuar 1887 Mõisamaa, Kaarepere vald, Tartumaa – 22. veebruar 1981 Minden, Saksamaa LV) oli Eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarkapten). 
Herbert Hold õppis aastatel 1908–1913 Tartu Ülikoolis arstiteaduskonnas ja kuulus korporatsiooni Fraternitas Estica. 
Töötas aastatel 1913–1914 Riia linnahaiglas ja 1914–1919 Simuna jaoskonnaarstina. Eesti Vabadussõja puhkedes mobiliseeriti ta 1919. aastal Eesti Rahvaväkke ning määrati laiarööpmelise soomusrongi nr. 4 arstiks. 1919. aasta 3. aprillist edutati ta soomusrongide divisjoni arstiks ning ta oli ka soomusrongide diviisi arst.
Aastatel 1920–1922 töötas taas Simunas jaoskonnaarstina ja 1922–1925 Taagepera sanatooriumi ülemarstina. 1927. aastal sai merekindluste arstiks, samal aastal viidi üle sidepataljoni arstiks. Aastatel 1938–1939 oli ta Nõmme (Kivimäel Särje tänav 22a) asuva sõjaväesanatooriumi juhataja.
1939. aastal repatrieerus koos perega Saksamaale, kus töötas kopsuhaiguste eraarstina. 
Herbert Hold suri 22. veebruaril 1981 Saksamaa Liitvabariigis Mindenis.
Johan Kase

Johan-Leonhard Kase VR II/3 (20. august 1896 Penuja, Abja vald, Pärnumaa – 22. veebruar 1994 Ludwigshafen, Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1932).
Elulugu.
Lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis seejärel Tartu Ülikoolis majandust. Korporatsioon Vironia vilistlane.
Esimeses maailmasõjas.
Mobiliseeriti 1916. aasta juulis Esimesse maailmasõtta. Lõpetas septembris 1917 Peterburi Vladimiri sõjakooli ning teenis seejärel kuni 1918. aasta märtsini Vene sõjaväes.
Eesti Vabadussõjas.
Osales Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil nr 3, olles rongi dessantroodu ülem ja seejärel rongi ülema kapten Oskar Luiga abi. Veebruaris-märtsis 1919 täitis ühtlasi ka Valga garnisoniülema kohuseid.
Sai 30. märtsil 1919 Pihkvamaal Belohvostovo küla juures raskelt haavata ja oli mitu kuud haiglaravil.
Määrati pärast Vabadussõda Vabadusristi nõukogu liikmeks, kus täitis sekretäri ülesandeid.
Eesti Vabariigis.
Astus pärast 1. detsembri riigipöördekatset 1925. aasta oktoobris Kaitseliidu teenistusse ja oli aastatel 1925–1934 Kaitseliidu Tartu malevas malevkonna pealik, vaneminstruktor ja lõpuks maleva pealik.
Viidi 1934. aasta novembris üle Piirivalve Valitsuse alluvusse ja määrati Narva jaoskonna Vasknarva rajooni ülemaks. (Ühtlasi tuli tal kuni 1935. aasta oktoobrini täita Vasknarva garnisoni ülema kohuseid). Teenis piirivalve Narva jaoskonna Vasknarva rajooni ülemana kuni Eesti okupeerimiseni 1940. aastal.
Arvati seoses Eesti piirivalve likvideerimisega 1940. aasta novembris reservi ja asus elama Pärnumaale Mõisakülla. 
Teises maailmasõjas.
Saksa-Vene sõja alates organiseeris kapten Kase 1941. aasta suvel 30-mehelise metsavendade salga ja pidas oma meestega kuni Lihulani lahinguid Punaarmee regulaarüksuste vastu. 
1941. aasta oktoobris astus Kase Wehrmachti, kus teenis luurajana "Marine Einsatzkommndo"'s (laevastiku eriülesandega salgas).
1944. aasta sügisel jõudis Kase Saksamaale, kus teenis sama aasta lõpuni Kolmandat Riiki. Seejärel aga liikus läände, kus jõudis ameeriklaste käes oleva Bambergi linna. Astus seejärel USA teenistusse, kus temast sai sõjapõgenike laagri politseiülem.
Emigratsioonis.
1946. aastal formeeris Kase ameeriklaste korraldusel 200-mehelise kompanii, mille nimi oli "4027 Labor Service Guard Company" (4027. Tööteenistuse vahikompanii). Kuid juba järgmisel aastal see kompanii likvideeriti ja kapten Kase viidi üle Eesti Pioneerikompaniisse, kus teenis 1961. aastani, kui jäi Lääne-Saksamaal pensionile.
Ameeriklaste juures sõjaväeteenistuses olles ja hiljemgi osales Kase Saksamaa eestlaskonna üritustel ja avaldas Sepa-Villu varjunime all kirjutisi kohalikus eestikeelses perioodikas.
Vabas Eestis.
Kahe maailmasõja ja Vabadussõja veteran Johan-Leonhard Kase jõudis näha ka taasiseseisvunud Eesti Vabariiki. 1993. aasta suvel osales ta 96-aastaselt aukülalisena Paides toimunud XVIII Vabadusristi päeval.
Kapten Kase sulges silmad igavesele unele 22. veebruaril 1994 Ludwigshafenis Saksamaal 97-aastaselt. Ja sinna ta ka maeti.
Friedrich Koppel

Friedrich Koppel (30. mai 1909 Tallinn – 29. november 1941 Krasnouralsk, Sverdlovski oblast) oli eesti maalikunstnik.
Ta õppis aastatel 1924–1930 Riigi Kunsttööstuskoolis ning töötas aastatel 1931–1940 samas koolis õppejõuna. Ta maalis peamiselt maastikke.
Friedrich Koppel hukkus Punaarmee koosseisus Teises maailmasõjas.
Friedrich Koppeli abikaasa oli tekstiili- ja nahakunstnik Johanna Koppel.
Paul Jordan

Paul Eduard Jordan (vene: Павел Августович Иордан; 15. aprill 1825 Tallinn – 17. veebruar 1894 Tallinn) oli baltisaksa ajaloolane ja statistik, statistiliste andmete kogumise süsteemi üks rajajaid.
Paul Eduard Jordan sündis Göttingenist pärit ja 1802. aastal Eestimaale elama asunud Tallinna raehärra ja hilisema bürgermeistri August Christian Jordani (1779–1844) ning tema teise abikaasa Amalie Elisabeth von Witte pojana.
Ta lõpetas 1848. aastal Tartu Ülikooli ning töötas 1846–1851 Valkla mõisas koduõpetajana, seejärel oli 1851–1854 Liivimaal Cēsise lähedal Bērzaine Maagümnaasiumi (Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden) õpetaja ja 1855–1880 Tallinna Kubermangugümnaasiumi õpetaja. Ta oli Tallinna Provintsiaalmuuseumi konservaator 1864–1894, Eestimaa Kubermangu Statistika Komitee sekretär 1865–1893, Tallinna börsikomitee kaubandusestatistika komitee sekretär 1880–1894, Õpetatud Eesti Seltsi auliige 1888, Londoni Rahvusvahelise Statistika Instituudi liige ja õuenõunik.
Paul Jordan oli 1871. aastal Tallinnas ja 1881. aastal Eestimaal ja Liivimaal läbi viidud rahvaloenduste initsiaator.
Tema seitsmest õest-vennast Friedrich Wilhelm Jordan (sündinud 1826) oli Venemaa kindralleitnant, Kaasani suurtükiväeülem ja Püha Vladimiri ordeni 3. järgu kavaler, kes oli Peter von Wrangelli juhtimisel evakueerunud kindralstaabi polkovniku Boris Jordani (1888–1956) vanaisa ning skandaalse mainega Venemaa-Ameerika ärimehe, NTV telekanali ja Gazprom Media endise tegevjuhi Boris (Robert) Jordani (sündinud 1966; ) esivanem.
Paul Jordanil olid tütred Erna Marie Amalie Jordan (sündinud 1867), Gabriele Mathilde Caroline Jordan (sündinud 1872) ja Agnes Henriette Jordan (sündinud 1874) ning pojad Paul Arthur Leopold Jordan (sündinud 1866), Hans Wilhelm Eduard Jordan (sündinud 1876) ja Ewald Georg August Jordan (sündinud 1879).
Roiskumine

Roiskumine on anaeroobne protsess, kus orgaanilised ained (tavaliselt valgud) lagunevad teatavate bakterite – roisubakterite – elutegevuse tulemusena. Protsessi käigus tekivad sageli tugeva haisuga ja mürgised ühendid. 
Anaeroobse lagunemise kiirust, võrreldes õhurikka kõdunemisega, kirjeldab Casperi reegel.
Tsüst

Tsüst ehk ümmik (botaanikas puhkerakk) on alamate loom- ja taimorganismide ning bakterite vähese veesisaldusega püsivorm, mis võimaldab neil organismirühmadel üle elada ebasoodsaid keskkonnatingimusi, toimides ühtlasi ka levimisvahendeina. Tsüstid ei ole nende organismide paljunemisrakud, nagu on eosed.
Organismide kattumist tsüstiga nimetatakse entsüsteerumiseks.
The Lightning Raider

"The Lightning Raider" on USA , mis esilinastus 15. jaanuaril 1919. 
Lavastaja George B. Seitz, stsenaristid John B. Clymer ja Charles W. Goddard. Žanr: "Action". 
Osades on Pearl White, Warner Oland, Henry G. Sell, Ruby Hoffman, William P. Burt, Frank Redman, Nellie Burt, Sam Kim, Henrietta Simpson, Boris Karloff, Billy Sullivan, Anita Brown.
Marten Kuningas

 
Marten Kuningas (sündinud 28. detsembril 1985 Tallinnas) on eesti popmuusik ja -laulja. 
Elukäik.
Ta on lõpetanud 2009. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal ning õppinud aastatel 2014–2015 Berliinis muusikaproduktsiooni.
Marten Kuningas oli "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja finalist, kes pääses finaali 18. oktoobril 2009 toimunud "noormeeste nädala" teises stuudiovoorus ja saavutas lõpuks 3. koha.
Aastatel 2010–2015 oli ta üks telesaate "Eesti TOP 7" saatejuhte.
Muusikaline tegevus.
Marten Kuninga esimene ansambel oli 2003. aastast tegutsenud Leegitsev Sidrun, hiljem on ta kaasa löönud hiphopansamblis Doktor Normal. 2015. aastast on ta ansambli Miljardid solist.
2009. aastal osales Kuningas Birgit Õigemeele, Tanel Padari ja Tallinna Poistekoori kontserdisarja "Jõulupuudutus" kontsertidel koos Birgit Varjuni, Getter Jaani, Jaanus Saago ja Ott Leplandiga. Esineti mitmes Eesti kirikus.
Ta osales lauluvõistlusel Eesti Laul 2010.
Marten Kuninga debüütalbum "Janu" ilmus 2012. aasta 16. juunil ning tema teine sooloalbum "Praktiline mees" ilmub 2014. aasta sügisel.
2014. aastal võitis Marten Kuningas koos Raul Ojamaaga palaga "Tagurpidi vaal" 30. Uno Naissoo nimelise loomingu- ja interpretatsioonikonkursi.
Kirjanduslik tegevus.
2021. aastal ilmus Marten Kuninga luulekogu "Sabata koma", mis sisaldab mitmes laadis luulet aastatest 2004–2019.
Isiklikku.
Marten Kuningas on rahvusooperi Estonia kauaaegse lavastaja Neeme Kuninga poeg. Nii sattus Marten esimesse lavarolli juba viieaastaselt, kui tegi kaasa Estonia ooperilavastuses "Madame Butterfly". 
Marteni ema Tiina Kuningas on olnud Eesti Rahvusringhäälingu muusikasaadete toimetaja. Martenil on vanem vend Tanel ja noorem õde Lisanna, kes on samuti muusikaga tegelenud. 
Marten Kuninga elukaaslane on Keit Lillemäe, paaril on pojad Teodor ja Konrad.
Andrei Ozdoba

Andrei Ozdoba (sündinud 15. oktoobril 1986 Tallinnas) on Eesti fotograaf ja poplaulja ja trummar. 
Ta oli aastatel 2004–2007 ansambli Ursula trummar. 2009. aastal oli ta saatesarja "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja finalist (saavutas 9.–10. koha). 
Ta on lõpetanud Tallinna Ühisgümnaasiumi.
Jaanus Saago

Jaanus Saago (sündinud 16. veebruaril 1990 Kõuel) on eesti laulja. 
"Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja finalist. Saago pääses finaali 18. oktoobril 2009 toimunud "noormeeste nädala" teises stuudiovoorus ja saavutas saates 5. koha.
Lõpetas Tarvastu Gümnaasiumi. 2009. aastal õppis ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis.
Muusikaline tegevus.
Jaanus Saago on musitseerinud ansamblites Hiir, Arrac, Crucial Attack ja Driven ning Triin Niitoja &amp; John4. Alates 2018. aastast on ta ansambli Revals liige. 2025. aastast läks ta ansamblisse Wiiralt.
Tooder

Tooder (harvem ka reimar) on pikk ja suhteliselt väikese läbimõõduga ujuv meremärk.
Meremärgi tippu on kinnitatud topimärk, milleks võib olla koonus (korv), rist, kera või lipp. Kujundi värvus ja kuju näitavad ohu suunda või tähistavad muid piirkondi.
Toodri veealuse osa külge on kinnitatud ujuk, mis hoiab meremärki sirgelt.
Toodrit hoiab paigal ketiga kinnitatud ankur.
Toodrid on kõige levinumad meremärgid, sest nad on odavad ja lihtsa ehitusega.
Püsitooder on ühe otsaga merepõhja paigaldatud metallist või puust varras, millel võivad olla valgustusseadmed.
Vincenzo Giustiniani

 
Vincenzo Giustiniani (1516 Chíose saar – 28. oktoober 1582 Rooma) oli dominiiklaste ordumeister aastail 1558–1570 ja kardinal alates 17. maist 1570.
Maurus Esteva Alsina

Maurus Daniel Esteva Alsina (10. juuli 1933 Gironella – 14. november 2014 Poblet) oli tsistertslaste kindralabt aastail 1995–2010.
Ta oli alates 17. novembrist 1970 Pobleti kloostri abt ja alates 4. septembrist 1995 tsistertslaste kindralabt.
Sighard Kleiner

Sighard Kleiner (sünninimi Karl Kleiner; 7. oktoober 1904 Bregenz – 5. detsember 1995) oli tsistertslaste kindralabt 8. maist 1953 kuni augustini 1985.
Karl Wilhelm Diefenbach

Karl Wilhelm Diefenbach (21. veebruar 1851 Hadamar – 15. detsember 1913 Capri) oli saksa kunstnik, nudist ja taimetoitlane.
Philip Miller

Philip Miller (1691 London – 18. detsember 1771 Chelsea, London) oli šoti päritolu inglise aednik ja botaanik. Tema botaaniline autorilühend on Mill..
Ta oli Londonis asuva Chelsea Physic Gardeni peaaednik 1722. aastast alates. Miller oli kirjavahetuses paljude botaanikutega ja kogus taimi üle maailma. Ta oli paljude taimede esmakasvataja Inglismaal ja üks riigi parimaid taimetundjaid. 1730 valiti ta Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks.
1733. aastal saatis ta esimesed puuvillapõõsa seemned Ameerikasse Georgiasse.
Miller oli kaua vastu Carl von Linné binaarsele nomenklatuurile ning eelistas Joseph Pitton de Tourneforti ja John Ray klassifikatsioonisüsteemi. Alles 1768. aastal ilmunud "Aedniku sõnaraamatu" 8. trükis võttis ta Linné süsteemi üle.
"The Gardener and Botanist's Dictionary: Containing the Best and Newest ..." (1807) teoses on sissekanne "Salisburia adiantifolia", autoriks Smith, ja "Gingko biloba" Lin. Milleri sissekande kohaselt (sarnaneb James Edward Smithi ettekandega) peaks perekond asetsema Linné süsteemis "Quercus"-e ja "Juglans"-i vahel. De Jussieu süsteemis peaks see kuuluma "Taxus"-e järel "Coniferae" seltsi olemata lähedas suguluses ühegagi neist. Smith olla eelistanud, kuna "biloba" on ebakorrektne, nimeks "adiantifolia"-t (seda viimast on kasutanud Kaempfer ja Thunberg ja see on antud juhul eriti sobilik. Nimetus "Gingko" on "uncouth" ja barbaarne aga Linné on tema lisanud lisasse ootele, kuni õisi näha saab ja seejärel saab taim oma õige koha süsteemis.
Teosed.
Kirjavahetus (osaline):
Grigori Grigorjevitš Volkonski

Vürst Grigori Grigorjevitš Volkonski (10. juuni 1900 Keila-Joa mõis, Harjumaa – 12. septembril 1971 Stockholm) oli Eesti diplomaat.
Grigori Grigorjevitš Volkonski sündis viimase Keila-Joa mõisniku vürst Grigori Petrovitš Volkonski (1870–1940) ja krahvinna Sofija Pavlovna Šuvalova (1877–1917) pojana.
Aastail 1917-1918 õppis ta Moskva 3. gümnaasiumis ja lõpetas 1919. aastal Tallinna Vene Gümnaasiumi.
1922. aastast töötas ta Eesti Vabariigi Välisministeeriumi teenistuses, olles tõlk-korrespondent, atašee kohusetäitja ning II sekretär. 1925–1926 töötas Volkonski Eesti saatkonnas Roomas. Hiljem oli ta Prantsuse saatkonnas Tallinnas pressireferent. Emigreerus Rootsi.
Perekond.
Grigori Volkonski abiellus 1923. aastal paruness Tamara von Roseniga (1894–1966), kes oli Georg von Roseni (surnud 1908) ja Olga Gorošanski tütar. 
Sugupuu.
Viited:
Eiao

Eiao on saar Polüneesias, üks Markiisaartest. Saare pindala on 43,8 ruutkilomeetrit. 
Saar on mägine, kõrgus kuni 576 m. Kuulub Prantsusmaale. Saarel ei ole püsivat inimasustust.
Saarel elanud endeemne värvuline "Pomarea fluxa" on välja surnud. Viimati nähti teda 1977. aastal. Endeemne on ka saarel elav markiisaarte roolinnu alamliik.
1992. aastast on kogu saar loodusreservaat.
Läänemaailma jaoks avastas saare 1791. aastal ameerika meresõitja Joseph Ingraham, kes andis saarele nime Knoxi saar.
Eiao kuulub halduslikult Prantsuse Polüneesia Nuku-Hiva valda.
Mõigu

Mõigu on asum Tallinnas Kesklinna linnaosas. Asum piirneb Ülemiste ja Ülemistejärve asumi ning Rae vallaga. Mõigu asumi pindala on 0,7 km².
Mõigu asumi territooriumile jäävad Pühamäe järv ja osa Vaskjala-Ülemiste kanalist. Mõigus asub Mõigu kalmistu.
Ajalugu.
Mõigu küla märgiti ära Taani hindamisraamatus, mis koostati 1219. aastal. Tolleaegne küla asus Tallinna piiridest veidi väljaspool, praeguse Järveküla koha peal. See küla oli keskajal Toompea piimamõisaks ning kuulus alates 1652. aastast Tallinna toomkirikule. Mõigu piirkonda rajati aastatel 1669–1683 Mõigu mõis, mis hiljem vahetas asukohta. See mõis kuulus kuni 19. sajandi lõpuni Jaani seegile ja Tallinna toomhospidalile.
Mõigu piirkonda loodi 1774. aastal Tallinna toomkiriku saksa koguduse kalmistu (Mõigu kalmistu). See matmispaik oli tuntud rohkete barokk- ja klassitsistlikus stiilis kabelite poolest. Kalmistu piirkonnas toimusid 1941. aastal lahingud Saksa ja Nõukogude vägede vahel. Kalmistu suleti 1951. aastal.
Tartu maantee ja Vana-Tartu maantee hargnemise koha lähedal asus piirkond, mida nimetati Pühamäeks. Vanimad andmed selle koha kohta pärinevad 1686. aastast. Pühamäel asus arvatavasti kunagi hiis.
Tartu maanteelt kalmistu poole suunduva tee ääres asus Pühapäeva kõrts, mida on kirjalikes allikates mainitud juba 1689. aastal. Seda kõrtsi nimetati 1937. aastal Pühapao kõrtsiks. 
Endise Pühapao oja asemele rajati 1928. aastal juurdevoolukanal, mis on ühenduses Pirita jõega (Vaskjala-Ülemiste kanal). Liigniiskuse kogumiseks on kanali lähedusse kaevatud veekogumisbasseine.
Praeguse Mõigu asumi ala liideti Tallinnaga 1958. aastal. Paljud asumi tänavanimed on seotud elektriga, sest Mõigus asus Eesti Elektrivõrkude Ehitus. Osa Mõigu asunduse endistest aladest kuulub praegu Peetri aleviku koosseisu.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0-17aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68aastased aga 10–19%.
Mõigu asumi tänavad.
Mõigus asuvad Juhtme tänav, Kaabli tänav, Kanali tee, Korgi tänav, Lambi tänav, Lüli tänav, Mõigu tänav, Oomi tänav, Tartu maantee, Vana-Tartu maantee ja Vati tänav.
Luite

Luite on asum Tallinnas Kesklinna linnaosas. Asum piirneb Veerenni, Juhkentali, Ülemistejärve ja Kitseküla asumiga. Luite asumi pindala on 0,85 km2.
Luite asum on saanud nime Ülemiste järve ümbritsenud luidete järgi.
Luite asumis tegutseb alates 2012. aastast Luite Selts.
Ajalugu.
Asumi vahetusse lähedusse rajati 1900. aastal kitsarööpmelise Tallinna–Viljandi rongiliini Tallinn-Väikese raudteejaam. Selle jaama ja Ülemiste järve vahelisele alale hakati 1930. aastal jagama krunte elamuehituseks. Asumi eripäraks said väga suured krundid (üle 4200 m2). Varsti pärast maade tükeldamist hakkasid asumis valmima esimesed elumajad. 1930. aastate teisel poolel oli Luite asumis juba 50 elamut, millest enamik olid ühekorruselised. Mitmed asumi majad olid ehitatud rõhtpalkidest või püstpalkidest, paljude majade katused olid kaetud punaste katusekividega.
Luite asumi kruntide suurust hakati vähendama nõukogude ajal. 1950. aastatel hoogustus elamuehitus selles piirkonnas. 1969. aastal muudeti enne kitsarööpmeline raudtee laiarööpmeliseks ning seda pikendati Balti jaamani, mis mõjutas Luite asumi elanike igapäevast elu oluliselt.
Elanikkond.
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased moodustasid 10–19%. Samal aastal jäi eestlaste osakaal asumi elanikkonnast 80–100% vahele.
Luite asumi tänavad.
1930. aastatel pandi nimed Auru tänavale ja Suitsu tänavale, mis said nimed tol ajal kasutusel olnud auruvedurite järgi. Söe tänava nimi on seotud veduriküttega ning Vee tänav on saanud nime läheduses asunud veetorni järgi. Asumis on lisaks veel Järvevana tee, Leete tänav, Luite tänav, Siduri tänav, Suitsu põik, Söe põik, Tendri tänav, Veduri tänav, Veerenni põik, Veerenni tänav, Viadukti tänav ja Vile tänav.
Frekvents

 
Frekvents ehk frekventsus ehk esinemissagedus ehk sagedus on tõenäosus leida mingi liigi isendeid teatava suurusega alal.
Frekventsi leidmiseks on mitmeid meetodeid. Neist ühe lihtsaima puhul uuritakse mingi maa-ala suvaliselt valitud ühesuuruseid maalappe ja märgitakse neis taime esinevus. Selle alusel saab kindlaks teha taimeliigi suhtelise frekventsi.
Noah Cyrus

Noah Lindsey Cyrus (sündinud 8. jaanuaril 2000 Nashville'is Tennessee osariigis) on USA laulja ja näitleja. Ta debüütsingel "Make Me (Cry)" koos inglise muusiku Labrinthiga ilmus 2016. aastal. Laul jõudis edetabelis Billboard Hot 100 46. kohale. Ta esimene stuudioalbum "The Hardest Part" anti välja 16. septembril 2022. aastal.
Ta on Tish ja Billy Ray Cyruse noorim tütar. Tal on kolm venda ja kaks õde, kellest tuntuim on õde Miley. 
Noah' esimene filmiroll oli juba kaheaastaselt, kui ta kehastas Gracie Hebertit oma isa telesarjas "Doc". Ta oli taustatantsija õe Miley 2009. aasta filmis "Hannah Montana: The Movie" ja mängis Disney Channeli sarja "Hannah Montana" (2006–2011) kuues jaos väikesi kõrvalosi. Tal oli roll 2008. aasta filmis "Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out?". Tema esimene peaosa oli Jaapani joonisfilmi "Ponyo mäe otsas" (2008) ingliskeelses dubleeringus. Koos Frankie Jonasega (Kevin, Joe ja Nick Jonase noorem vend) laulis ta ka filmi tunnuslaulu ingliskeelset versiooni. 
Filmograafia.
2003–2004 – "Doc" (Gracie Herbert 9 jaos)
2006–2010 – "Hannah Montana" (eri rollid 6 jaos)
2008 – "Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out?" ("halloween"'i-kostüümis laps, väike kõrvalosa)
2008 – "Ponyo mäe otsas" (Ponyo, peaosa)
Madina Lake

Madina Lake on USA alternatiivroki ansambel Chicagost. Selle asutasid 2005. aastal kaksikvennad Nathan ja Matthew Leone. Teised bändiliikmed on Mateo Camargo ja Dan Torelli.
Ajalugu.
Nathan ja Matthew Leone mängisid enne bändis The Blank Theory ning Dan Torelli ja Mateo Camargo bändis Reforma. Mõlemal oli sama mänedžer. 2005. aastal nad ühinesid ning moodustus Madina Lake. Nende esimene esinemine toimus 21. mail 2005 Chicagos.
Nathan ja Matthew Leone pälvisid esmakordselt meedia tähelepanu tänu NBC telesarja "Hirmu faktor" kaksikute erisaate võitmisele. Võidetud 50 000 dollari eest andsid nad välja Madina Lake'i esimese demoplaadi "The Disappearance of Adalia".
"From them, through Us, to You" (2006–2008).
Pärast demoalbumit sõlmis Madina Lake lepingu Roadrunner Recordsiga. See andis neile hoogu juurde ning varsti valmis nende debüütalbum "From Them, Through Us, to You", mis anti välja 27. märtsil 2007. Tänu sellele albumile pälvis bänd tähelepanu ning jõudis Billboardi edetabelis 154. kohale. Ajakiri Kerrang! kuulutas bändi parima rahvusvahelise uue tulija auhinna vääriliseks.
"Attics To Eden" (2009).
"Attics To Eden" on Madina Lake'i teine stuudioalbum. See anti välja 2. mail 2009. Albumilt ilmus kolm singlit: "Never Take Us Alive", "Let's Get Outta Here" ja "Welcome to Oblivion".
Ikast

Ikast on linn Taanis Kesk-Jüütimaa piirkonnas Ikast-Brande vallas. Asub Jüüti poolsaare keskosas.
Sadiq Khan

Sadiq Khan (sündinud 8. oktoobril 1970 Londonis) on Suurbritannia poliitik, esimene moslemist Suurbritannia minister läbi aegade, alates 9. maist 2016 Londoni linnapea. 
Suurbritannia parlamendi liige. Alates 8. juunist 2009 kuni 11. maini 2010 oli ta Gordon Browni valitsuse transpordiminister. 
Sadiq Khan sündis bussijuhi perekonnas. Ta on õppinud õigusteadust Põhja-Londoni Ülikoolis. Pärast lõpetamist praktiseeris ta Guildfordis inimõiguste alal advokaadina. Seejärel asutas ta koos Louise Christianiga oma ettevõtte Christian Khan. (Christian on vaadetelt vasakpoolne ja kandideeris 2001. aastal Suurbritannia üldvalimistel Sotsialistliku Alliansi kandidaadina, kuid ei osutunud valituks.) Khan on olnud ka Lõuna-Londoni ülikooli külalisõppejõud.
Ta on Leiboristliku partei liige. 2003 teatas Leiboristlik Partei, et enam ei nimeta erakond oma kandidaati Londoni Tootingi valimisringkonnas, vaid korraldab selleks eelvalimised. Thomas Cox, kes oli leiboristide esindaja Tootingis alates 1970 ja juba tublisti üle 70 aasta vana, teatas seepeale, et ei osale eelvalimistel. Khan edestas eelvalimistel 5 vastaskandidaati, võitis ka põhivalimised 43,1%-ga, edestades 6 vastaskandidaati (teiseks tuli konservatiiv James Bethell 30,2%-ga) ja valiti 2005 Tootingi valimisringkonnast parlamenti. 6. mail 2010 valiti ta samast ringkonnast uuesti parlamenti. 
Ta on olnud Jack Straw' esindaja parlamendis (see on tasustamata ametikoht, kuid 90% ministritest on olnud varem mõne ministri esindaja parlamendis), samuti valitsuse esindaja, kes jälgib, et kõik valitsuspartei esindajad hääletaksid parlamendis vastavalt erakonna suunistele, ja parlamendi revisjonikomisjoni liige. Ajakiri Spectator valis Khani 2005 parlamendi aasta uustulnukaks. 
Khan on Tööpartei terrorismivastaste seaduste tulihingeline pooldaja, sealhulgas pooldab ta Suurbritannia riikliku ID-kaardi kasutuselevõttu. Ta on kindlalt Iraagi sõja põhjuste uurimise vastu.
Isiklikku.
Sadiq Khan on alates 1994. aastast abielus, tal on kaks tütart. Usutunnistuselt on ta sunniit.
Välislingid.
 *Sadiq Khani koduleht
Ikaalinen

Ikaalinen on asula Soomes Pirkanmaa maakonnas, Ikaalineni linna keskus. 
Asula paikneb neemel Kyrösjärvi läänekaldal.
Aeglased kõikuvliikumised

Aeglased kõikuvliikumised on maakoore väga aeglane kerkimine või vajumine, mis toimub aastasadade ja -tuhandete jooksul kogu maakeral. Selletõttu on maakoor jaotunud osadeks, nendest mõned kerkivad, teised vajuvad.
Aeglased kõikuvliikumised toimusid kõikide varasemate ajastute jooksul ja toimuvad praegugi. Nad põhjustavad maailmamere rannajoone kuju muutumist ning pinnamoe arengut.
Kerkimise või vajumise kiirus tasandikel ei ületa 0,5 cm aastas, mägedes saab kerkimine toimuda kiirusega kuni 2 cm aastas (nt Kaukasuses). Samas aeglaste kõikumisliikumiste keskmised kiirused suurte perioodide tagant (nt kümnete miljonite aastate) ei ületa 0,1 cm aastas kurrutuste piirkondades ja 0,01 cm aastas platvormidel.
Aeglaste kõikumisliikumiste põhjused pole kindlalt teada. Ühe hüpoteesi järgi tekivad vahevöö alamosas soojenenud ja selletõttu kergete ainete tõusvad voolud, mis põhjustavad maakoore kerkimist. Nende ainete jahtumine põhjustab selle vajumist.
Inglise ja Prantsuse kaksikmonarhia

Inglise ja Prantsuse kaksikmonarhia periood (1422–1453) oli saja-aastase sõja lõpus, kui Prantsusmaa kuningas Charles VII ja Inglismaa kuningas Henry VI ei nõustunud Prantsuse troonipärija küsimuses.
Prantsuse kuningas Charles VI oli allkirjastanud Troyes' lepingu, millega määrati pärast Charles VI surma Prantsusmaa troonile tema väimees, Inglismaa kuningas Henry V ja tema järeltulijad, mitte poeg Charles VII, kellel oli vanima pojana õigus troon pärida. Prantsuse generaalstaadid kinnitasid lepingu, kuigi see oli vastuolus Prantsuse troonipärimisseadusega, mis keelas trooni võõrandamise.
21. oktoobril 1422 suri Charles VI. 16. detsembril 1432 krooniti Henry V poeg Henry VI Prantsuse ja Inglise kuningaks Henri II nime all, kuid teda tunnustasid Prantsuse kuningana vaid inglased ja burgundid. 
Seaduse järgi oli kuningas Henri II, keda tunnustasid vaid inglaste kontrolli all olevad Prantsuse territooriumid. Ülejäänud Prantsusmaad juhtis Charles VII, kes krooniti Reims'is 17. juulil 1429 suuresti tänu Jeanne d'Arci panusele Prantsusmaa vabastamises inglaste mõju alt. 
Alates 1435. aastast tunnustasid burgundid Charles VII-t Prantsusmaa kuningana ja Henri II valitsemisaeg Prantsusmaal lõppes. Kaksikmonarhia lõpetati ametlikult pärast Castilloni lahingut 1453. aastal. Lahingus suruti inglise väed lõplikult Prantsusmaalt välja, lõpetades saja-aastase sõja. Samal aastal kuulutas Charles VII ennast Prantsusmaa vaieldamatuks kuningaks.
Inglismaa kuningad nimetasid end Prantsusmaa kuningateks 1801. aastani.
Depressant (täpsustus)

Depressant on mitmetähenduslik sõna:
Eslöv

Eslöv on tiheasustusega paikkond Rootsis Skåne läänis umbes 40 km kaugusel Malmöst, Eslövi valla keskus.
2005. aasta andmetel on Eslövi pindala 8,99 km² ja elanike arv 16 551. Aastal 2006 oli elanike arv umbes 16 800.
Eslöv oli väike küla, kuni 1858 raudteeühendus Stockholmi ja Malmö vahel. Pärast seda hakkas elanike arv kiiresti kasvama. Aastal 1911 sai Eslöv linnaks.
Eslövi vald

Eslövi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Skåne läänis. Valla keskus on Eslöv. 
Valla pindala on 426,51 km², elanike arv 31 089 (31.3.2009). 
Seos Eestiga.
Eslöv on Viljandi sõpruslinn alates aastast 1991. Sõpruslinnade lepingule kirjutasid 12. juunil 1992 alla Cecilia Lind Eslövi poolelt ja Tarmo Loodus Viljandi poolelt.
Sugoi

Sugoi (vene Сугой) on jõgi Aasias. Algab Kolõma mägismaalt. Voolab valdavalt põhja ja loodesse. Suubub paremalt Kolõmasse. Pikkus 347 km.
Jõgi on jääs oktoobrist mai lõpuni.
Elafónisos

Elafónisos (ka "Elafonísi") on Kreeka saar Lakoonia lahes Maléa neeme ranniku lähedal.
Saare pindala on 18 km².
Elafónisos moodustab samanimelise valla ja seal elas 2011. aasta seisuga 1041 inimest. Peamine tegevusala on kalandus. Turismi kõrghooajal juulis ja augustis külastab saart 3000 turisti päevas.
Antiikajal oli saarel palju punahirvi, millest on tulnud ka saare nimi.
Kuni 365. aasta maavärinani oli saar kitsa maaribaga ühenduses Peloponnesose poolsaarega. 9. sajandil tapsid saratseenid kõik saareelanikud ja seejärel oli see mitu sajandit asustamata. Kreeka vabadussõja ajal asustasid saare peamiselt türklaste eest põgenenud Kýthira saare elanikud.
Saare kõrgeim punkt on 276 m merepinnast.
Saare lähedal meres asuvad Pavlopetri linna varemed, mis jäid vee alla umbes 1000 aastat eKr. Seal on leitud 15 hoone jäänused, mis on 3–4 meetri sügavusel vee all. Kohta ohustavad mööduvate paatide ankrud ja suveniirikütid.
Eha tänav (Tartu)

Eha tänav (Tartu linnavolikogu otsus 14. maist 1936, varasemad nimed "Eliisabeti tänav", "Elisabethstraße") on tänav Tartus Karlova linnajaos, mille pikkus on 660 m.
Tänav algab Võru tänavalt, ristub Kesk, Tähe ja Salme tänavaga ning lõpeb teispool Salmet väikese tupikuga. Aadressil Eha 41 asub Tartu Kunstikool. Eha tänava äärde (aadressil Tähe 38B) jääb Kõrgem Kunstikool Pallas.
Richard Ungewitter

Richard Ungewitter (18. detsember 1869 Artern – 17. detsember 1958 Stuttgart) oli saksa nudist.
Eha tänav

Eha tänav on tänava nimi järgmistes Eesti linnades:
Eha on tänav järgmistes alevites ja alevikes:
Aespa, Aste, Kiltsi, Koeru, Külitse, Märjamaa, Risti, Taebla, Võsu.
Friedrich Scharf

Friedrich Joachim Ludwig Christian Scharf (25. august 1897 Penzin – 31. detsember 1974 Kempen) oli Saksa poliitik.
1934–1945 oli ta Mecklenburgi peaminister.
Vanalinn

Vanalinn on linna vanem osa, kus on säilinud endisaegne planeering ja tänavavõrk.
Heinrich XXII

Heinrich XXII (28. märts 1846 Greiz – 19. aprill 1902 Greiz) oli Reußi vanema liini vürst aastatel 1859–1902. Ta oli Heinrich XX ja printsess Sophie Reuß-Köstritzi poeg.
Heinrich XXII tõusis troonile alaealisena, mistõttu tema eest valitses esialgu regent. Tema valitsemisajal toimus Saksamaa ühinemine ning Reußi vanema ja noorema liini vürstiriigid liitusid 1871. aastal Saksa keisririigiga. 
Heinrich XXII oli tuntud selle poolest, et ta eelistas oma vürstiriigi iseseisvust ja oli sageli Preisimaa poliitika vastu, kuid tema enda riigis püsis olukord siiski rahulik ja stabiilne.
Heinrich XXII tegi oma valitsusajal ka mitmeid haldus- ja haridusreforme. Ta toetas koolivõrgu arendamist ja õigussüsteemi uuendamist, pöörates tähelepanu nii kohaliku halduse tõhususele kui ka sotsiaalpoliitilistele küsimustele.
Tema perekondlik elu oli samuti vürstiriigi jaoks oluline, sest Heinrich XXII abiellus 1872. aastal printsess Ida Reußiga (noorem liin). Nende abielust sündis mitu last, sealhulgas Heinrich XXIV, kes sai pärast isa surma Reußi vanema liini viimaseks vürstiks, kuid ei saanud tervise tõttu valitseda.
Heinrich XXII suri 1902. aastal, ning tema surmaga algas Reußi vanema liini valitsemises regendiaeg, mis kestis kuni Saksamaa monarhia kaotamiseni 1918. aastal.
Heinrich XX

Heinrich XX (29. juuni 1794 Offenbach – 8. november 1859 Greiz) oli Reußi vanema liini (Reuß-Greizi) vürst 1836–1859.
Ta oli Heinrich XIII poeg ja Heinrich XIX vend ning päris trooni pärast oma venna surma 1836. aastal. Tema valitsemise ajal jätkus vürstkonna stabiilne ja rahulik juhtimine, pöörates tähelepanu halduskorraldusele, majanduse arendamisele ning kultuuri ja hariduse toetamisele.
1822. aastal abiellus Heinrich XX printsess Sophie Reuß-Köstritziga (1798–1859). Neil sündis mitu last, sealhulgas Heinrich XXII (1819–1902), kes sai hiljem Reußi vanema liini vürstiks.
Heinrich XX suri 8. novembril 1859 Greizis, jättes trooni oma järglastele.
Heinrich XIX

Heinrich XIX (1. märts 1790 Offenbach – 31. oktoober 1836 Greiz) oli Reußi vanema liini (Reuß-Greizi) vürst aastatel 1817–1836.
Ta oli Heinrich XIII poeg ja päris trooni pärast isa surma. Heinrich XIX valitses oma vürstkonda rahulikult, keskendudes halduse korrastamisele, majanduse arendamisele ning kultuuri ja hariduse toetamisele. Tema valitsemise ajal säilis Reuß-Greizi autonoomia ja stabiilsus.
Heinrich XIX abiellus 31. juulil 1812 Rohan-Rocheforti printsess Gasparine’iga (1798–1871). Tal ei olnud elusolevaid meessoost järglasi, kes oleksid trooni pärinud, seetõttu sai pärast tema surma Reußi vanema liini vürstiks tema vend Heinrich XX.
Heinrich XIX suri 46-aastaselt Greizis.
Paul Elvstrøm

Paul Bert Elvstrøm (25. veebruar 1928 Kopenhaagen – 7. detsember 2016 Hellerup) oli taani purjetaja, neljakordne olümpiavõitja purjetamises. 
Ta oli 15-kordne maailmameister purjetamises kaheksal paaditüübil, sh Snipe, Finn, 5,5 m, Soling, Star, Lendav Hollandlane. 
Ta võistles kaheksatel suveolümpiamängudel purjetamises aastatel 1948–1988, viimati klassis Tornaado 60-aastaselt koos noorema tütre Trine Elvstrøm-Myralfiga, ja võitis kokku neli kuldmedalit aastatel 1948–1960.
1954. aastal asutas ta endanimelise purjede tootmise ja muu purjetamisvarustusega kaupleva ettevõtte, mis tegutseb tänini.
Paul Elvstrømi isa oli Hugo Elvstrøm laevakapten ja ema Birtha Christensen ajakirjanik, kes pärast isa Hugo surma, kui Paul oli kaheksa-aastane, kasvatas Pauli üksi.
Heinrich XIII (Reußi vanema liini vürst)

Heinrich XIII (16. veebruar 1747 Greiz – 29. jaanuar 1817 Greiz) oli Reußi vanema liini (Reuß-Greizi) vürst aastatel 1800–1817.
Ta oli Heinrich XI poeg ja päris trooni pärast isa surma. 
Heinrich XIII valitses oma vürstkonda stabiilselt, pöörates tähelepanu halduskorralduse korrastamisele, kohaliku majanduse arendamisele ning kultuuri ja hariduse toetamisele. Tema valitsemise ajal püsis Reuß-Greizi suveräänne ja rahulik, ilma suuremate territoriaalsete ega poliitiliste kriisideta.
Tema valitsusajal kuulus Reuß-Greiz kuni 1806. aastani Saksa-Rooma riik, alates 1807. aastast Reini Liitu ja alates 1815. aastast Saksa Liitu. 
1786. aastal abiellus ta Luise Nassau-Weilburgiga (1765–1837).
Abielust sündisid:
Heinrich XIII suri 29. jaanuaril 1817 Greizis, jättes trooni oma järglastele, kes jätkasid Reuß-Greizi valitsemist.
Heinrich XI (Reußi vanema liini vürst)

Heinrich XI (18. märts 1722 Obergreiz – 28. juuni 1800 Greiz) oli Reußi vanema liini (Reuß-Greizi) esimene vürst aastatel 1778–1800.
Ta oli Obergreizi krahv alates 1723. aastast ja päris 1768. aastal Untergreizi, taasühendades nii Reußi vanema liini valdused. 12. mail 1778 ülendati ta riigivürstiks.
Heinrich XI valitsusajal keskendus vürst peamiselt oma väikeriigi administratiivsele korrastamisele ja majandusliku stabiilsuse tagamisele. Ta korraldas haldusreforme ning toetas kohalike maapiirkondade ja linnade arengut. Lisaks pööras ta tähelepanu kultuuri ja hariduse edendamisele, toetades kirikuid, koole ja kohalikke teaduslikke ettevõtmisi.
Tema valitsemise ajal püsis Reußi vanema liini vürstkond stabiilne ja suveräänne, hoolimata keerulisest poliitilisest kontekstist Saksa väikeriikide seas 18. sajandi lõpus. 
Heinrich XI suri 1800. aastal, jättes vürstkonna oma järglastele, kes jätkasid dünastia traditsioonide hoidmist. Tema otsene järglane vürstina oli Heinrich XIII.
Raul-Levroit Kivi

Raul-Levroit Kivi (1. august 1920 – 20. oktoober 2009) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1938. aastal Tallinna Tehnikumi ehitusosakonna tehnikuna. Aastatel 1944–1950 õppis ta TPI-s arhitektuuri, lõpetades selle "cum laude".
Aastatel 1950–1972 töötas ta Tartus Eesti Projekti peaarhitekti, brigadiri ja osakonnapeaarhitektina; aastatel 1972–1982 Kultuurimälestiste Riiklikus Projekteerimise Instituudis peaspetsialistina.
Isiklikku.
Tema poeg oli arhitekt Raal Kivi.
Heinrich II (Obergreizi krahv)

Heinrich II (4. veebruar 1696 – 17. november 1722 Greiz) oli Obergreizi krahv alates 1697. aastast kuni surmani.
Ta oli krahv Heinrich VI ja tema teise abikaasa Henriette von Frieseni poeg.
Ta abiellus 22. oktoobril 1715 Bothmeri krahvinna Sofie Charlottega (21. oktoober 1697 Haag – 14. september 1748 Erbach). Neil oli neli poega ja üks tütar, kellest Heinrich XI ühendas Reußi vanema liini valdused ja ülendati vürstiks.