tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keskpäeva Maailm

Keskpäeva Maailm (vene keeles "Мир Полудня" või "Мир Полдня") on Arkadi ja Boriss Strugatski loodud maailm, milles leiab aset vendade paljude teoste tegevus.
Keskpäeva Maailma käsitlevate teoste loogiline ajaline järjestus:
John Wall

Johnathan Hildred Wall (sündinud 6. septembril 1990 Raleigh's Põhja-Carolinas) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast NBA meeskonnas Houston Rockets.
NBA karjäär.
John Wall valiti 2010. aasta NBA "draft"'i esimese valikuna Washington Wizardsisse, kus ta veetis karjääri esimesed kümme aastat. Walli statistiliselt parimaks hooajaks kujunes 2016/17, mil ta tõi keskmiselt 23,1 punkti, 4,2 lauapalli, 10,7 resultatiivset söötu ja 2 vaheltlõiget mängus.
2020. aasta detsembris vahetati Wall Russell Westbrooki vastu Houston Rocketsisse.
Vaata ka.
NBA drafti esimeste valikute loend
Anthony Davis

Anthony Marshon Davis (sündinud 11. märtsil 1993 Chicagos) on USA korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Los Angeles Lakers. Davis on ainus mängija, kes on tulnud NBA ja NCAA meistriks ning võitnud kulla olümpiamängudelt ja maailmameistrivõistlustelt.
NBA karjäär.
2012. aasta NBA "draft"'ist esimesena New Orleans Hornetsisse valitud Davis veetis New Orleansis karjääri esimesed seitse aastat, tuues oma parimal, 2017/18. hooajal keskmiselt 28,1 punkti, 11,1 lauapalli ja liiga parimad 2,6 viskeblokeeringut mängus.
2019. aasta juulis vahetati Davis Lonzo Balli, Brandon Ingrami ja Josh Harti vastu Los Angeles Lakersisse. Hooajal 2019/20 keskmiselt 26,1 punkti ja 9,3 lauapalli mängus kogunud Davis vedas koos LeBron Jamesiga Lakersi 2020. aastal NBA meistriks.
Rahvuskoondis.
Davis on USA koondisega tulnud 2012. aastal olümpiavõitjaks ja 2014. aastal maailmameistriks.
Vaata ka.
NBA drafti esimeste valikute loend
Petronà

Petronà on vald ("comune") Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
889 meetri kõrgusel merepinnast asuva Petronà asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Petronà piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Belcastro, Cerva, Marcedusa, Mesoraca (KR), Sersale, Zagarise.
Petronà halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Arietta.
Pianopoli

Pianopoli on vald ("comune") Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
250 meetri kõrgusel merepinnast asuva Pianopoli asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Pianopoli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Amato, Feroleto Antico, Maida, Marcellinara, Serrastretta.
Sorbo San Basile

Sorbo San Basile on vald ("comune") Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
620 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sorbo San Basile asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Sorbo San Basile piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bianchi (CS), Carlopoli, Cicala, Colosimi (CS), Fossato Serralta, Gimigliano, Panettieri (CS), Taverna.
Sorbo San Basile halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Cutura, Melitello, Villaggio Lagomar.
Hypsirhynchus

Hypsirhynchus on maoliste alamseltsi kuuluv maoperekond.
Klassifikatsioon.
"Hypsirhynchus" perekond liigitatakse roomajate andmebaasis järgmisteks maoliikideks:
Levila.
Nad elavad Antillidel.
Krista Viirand

Krista Viirand (sündinud 23. jaanuaril 1957 Jõgeval) on eesti endine näitleja.
Ta on lõpetanud Jõgeva Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9.lend).
Ta töötas aastatel 1980–1990 näitlejana Vanalinnastuudios. Hiljem on ta lõpetanud Tallinna Meditsiinikooli ja töötanud massöörina.
Eva Malleus

Eva Malleus (ka Eva Vilt-Malleus, aastani 1988 Eva Vilt; sündinud 22. augustil 1960 Antslas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1978 Viljandi Kultuurikooli ja aastal 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend). Lisaks õppis ta aastatel 1987–1988 Tallinna Muusikakoolis J. Solovjova klassis laulmist.
Ta töötas aastast 1984 Vanalinnastuudios. Ta on mänginud telelavastuses "Pildikesi Paunverest" (1986) ja telesarjas "Õnne 13".
Alates 2008. aasta oktoobrist elab ta Hispaanias.
Rookass

Rookass ("Felis chaus") on kassi perekonda kuuluv kaslane. 
Levila ja elupaik.
Rookasside levilaks on Egiptus, Lõuna-Kaukaasia, Lääne-, Kesk ja Ida-Aasia, Sri Lanka ja India. Rookass elab enamasti veekogude lähedal asetsevates roostikes ja põõsastikes. 
Välimus.
Nende kehapikkus on tavaliselt 50–94 sm ja saba on 23 – 31 sm pikkune. Täiskasvanud rookassi kehakaal on kuni 16 kilogrammi. Sõltuvalt alamliigist on loomade suurus ja karvastiku värvus erinev. Valdavalt on karvkate liivakarva või hallikas, ebaselge mustriga kuid nii looduses kui tehistingimustes võib esineda ka musta värvi isendeid. 
Rookassid elavad üksikult ning peavad jahti varastel hommiku- ja õhtutundidel. Päevasel ajal eelistavad nad varjuda. Vaatamata oma väikestele mõõtmetele suudab rookass murda isegi väiksemate sõraliste vasikaid. Enamasti toitub siiski hiirtest, konnadest, madudest, sisalikest. Rookassi hüppevõime on ka lindude püüdmiseks piisavalt hea. Inimasustuse läheduses elades kütivad nad kodukanu ja parte. 
Tiinus kestab 63–66 ööpäeva. Pesakond, mille emakass võib ilmale tuua mitu korda aastas, koosneb 1–3 kassipojast. Pole teada, kui vanaks rookassid vabas looduses elavad, kuid vangistuses võivad nad elada 13 aasta vanuseks. 
Rookass Eestis.
2011. aasta 4. juulil avati Tallinna Loomaaias väikeste kaslaste ekspositsioon, kuhu asusid elama lisaks rookassile ka manulid, luitekassid ja amuuri kassid.
Hübriid.
Rookassi ja kodukassi ristamise tulemusel on aretatud kassitõug "Chausie". 
Alamliigid.
Rookass jagatakse järgmisteks alamliikideks:
San Joaquini maakond

San Joaquini maakond ("San Joaquin County") on maakond USA-s California osariigis. 
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Stockton. 
Maakonna pindala on 3690 km². Veepindala on 90 km². Maakond paikneb Keskorus. San Francisco lahe piirkonnast ehk Bay Areast eraldab teda Diablo ahelik.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 779 233. Aastal 2010 oli elanikke 685 306 ja 2000. aastal 583 598. 
Ajalugu.
San Joaquini maakond moodustati 18. veebruaril 1850 ja see on California üks algsetest maakondadest. Maakond on nime saanud San Joaquini jõe järgi. "San Joaquín" tähendab hispaania keeles püha Joakim.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
San Joaquini maakonnas oli 563 598 inimest, 181 629 leibkonda ja 134 768 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 156 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 189 160 (keskmine tihedus 52/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 30,5%. 
181 629 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 3,00 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,48 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 32 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 99,90 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 97,20 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 41 282 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 46 919 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 39 246 dollarit, naistel 27 507 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 365 dollarit. 
17,70% elanikkonnast ja 13,50% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 23,70% alla 18-aastasi ja 10,00% üle 65-aastasi.
Rasvhapete mobilisatsioon

Rasvhapete mobilisatsioon on kehas toimuv protsess, mille eesmärk on stressiga toimetulekuks varustada kudesid piisava koguse energiaga.
Rasvhapete mobilisatsiooni käimalükkavaks jõuks võib olla näiteks füüsiliselt raske tegevus või nälgimine. Rasvhapped mobiliseeritakse, kui veres tõuseb glükagooni- ja adrenaliinitase ning need ained seostuvad rasvarakkude pinnal olevatele retseptoritele. Seostumine käivitab rea reaktsioone, mille tulemusel aktiveeritakse ensüüm lipaas. Lipaas lagundab rasvaraku rasvatilgas olevad triglütseriidid ehk neutraalrasvad vabadeks rasvhapeteks. Vabad rasvhapped suunatakse veresoonkonda, mille abil jõuavad need energiarikkad molekulid nii skeletilihaste ja südameni kui ka maksa.
Veres seotakse rasvhapped seerumalbumiiniga, mis aitab hüdrofoobseid rasvhappeid veres transportida.
Lihaskoes võetakse rasvhapped kasutusele ja oksüdeeritakse süsihappegaasiks (CO2) ja veeks, et toota kudedele vajalikku energiat. Ei teata veel kindlalt, kas vabade rasvhapete rakku pääsemiseks on tarvis spetsiaalset transpordimehhanismi.
Suur osa mobilisatsiooni läinud rasvhapetest võtab kasutusele maks. Seal sünteesitakse osadest rasvhapetest taas triglütseriidid ja transporditakse need VLDL lipoproteiinides lihastesse ja teistesse kudedesse. Murdosa rasvhapetest muudetakse maksas ka ketokehadeks, mis on vajalikud nii perifeersete kudede kui ka näiteks aju varustamiseks energiaga näljatingimustes.
Rick Riordan

Richard Russell Riordan (sündinud 5. juunil 1964) on Ameerika kirjanik. 
Ta on tuntud eeskätt oma fantaasiaraamatusarjaga "Percy Jackson" ("Percy Jackson and the Olympians"). 
Ta on kirjutanud ka täiskasvanute sarja "Tres Navarre". 2012. aastal sai ta valmis triloogia "Kane'i kroonikad" ("The Kane Chronicles") mis põhineb Egiptuse mütoloogial. Percy Jacksoni sarjale on ta kirjutanud järje "Olümpose kangelased" ("The Heroes of Olympus"), mis põhineb Kreeka ja Rooma mütoloogial.
Salinas

 
Salinas on linn USA-s California osariigis, Monterey maakonna halduskeskus ja suurim linn. Salinas asub Salinase jõe suudmest 16 km kaugusel idas.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 163 542. Aastal 2010 oli elanikke 150 441. Salinas on suurima ladinaameeriklaste osatähtsusega suurlinn California osariigis – 2020. aastal moodustasid ladinaameeriklased linna elanikkonnast 79,6%.
200 pKr elasid Salinase piirkonnas esselenid. 200. ja 500. aasta vahel asusid sellesse piirkonda rumseni ja ohloni keelt kõnelevad indiaanihõimud, kellel oli 18. sajandil kokkupuuteid hispaanlastega. 1856. aastal ehitati kahe postitõllatee ristumiskohta reisijate võõrastemaja ja selle ümber tekkis asula. 1867 pandi paika tänavad ja avati postkontor. 1874. aastal sai Salinas linnaõigused. Linn on nime saanud Salinase jõe järgi.
Enamiku linna hoonetest moodustavad 20. sajandi ühepereelamud ja madalad kortermajad. Hoonete stiil on mitmekesine, varieerudes alates tagasihoidlikest bangalotest kuni avarateni luksusmajadeni.
Salinases on lähistroopiline vahemereline kliima, mis on ideaalne taimekasvatuseks ja viinamarjaistanduste pidamiseks. Talvel jäävad temperatuurid 5–17 °C ja suvel 12–21 °C vahele. Salinase õhk on kvaliteedilt üks puhtamaid USA linnade seas. Sademeid langeb 385 mm aastas.
Salinas on tuntud kui "maailma salatikauss" ("Salad Bowl of the World"), sest linna lähistel asuvas Salinase jõe orus haritavalt maalt saadakse neli viiendikku USA aedsalatisaagist.
Salinases on sündinud kirjanik ja Nobeli kirjandusauhinna laureaat John Steinbeck ja filminäitleja Vanessa Hudgens.
Cobie Smulders

Jacoba Francisca Maria "Cobie" Smulders (sündinud 3. aprillil 1982) on Kanada näitleja ja endine modell. Ta sai tuntuks mängides Robin Scherbatskyt teleseriaalis "Kuidas ma kohtasin teie ema" ja ka Maria Hilli 2012. aastal esilinastunud filmis "Tasujad".
Elulugu.
Cobie on sündinud Briti Columbia provintsis Vancouveris. Tema isa on taanlane ja ema inglane. Talle pandi nimi tema vanatädi järgi, ning sealt tuligi talle hüüdinimi "Cobie". Cobie töötas modellina, mida ta enda sõnul vihkas, lisades, et selle tööga saadud kogemused panid ta edasise elukutse valikul kõhklema.
Eraelu.
Cobie ja näitleja Taran Killam kihlusid 2012. aasta jaanuaris. Nad abiellusid 2012. aasta 8. septembril USA California osariigis. Neil on kaks tütart Shaelyn (sündinud 2009. aasta 14. märtsil) ning jaanuaris 2015 sündinu, kelle nime pole avaldatud.
Preiļi loss

Preiļi loss ("Preiļu pilsmuiža") on loss Lätis Preiļi piirkonnas Preiļi linnas. Saksa keeles "Prely".
Esimesed teated Preiļi mõisast pärinevad 1382. aastast. Varaseimad asukad olid von der Borchid. Neile kuulus valdus aastani 1864. Edasised omanikud olid Johann Heinrich Fredrick, Johann Ungern-Sternberg, Konstantin Gulkevitš, Hippius. Pärast võõrandamist asus mõisa peahoones ehk Preiļi lossis Preiļi põllumajanduskool, aastast 1945 Preiļi keskkool ja aastail 1963–1978 Preiļi laste spordikool.
Vana loss hävis Liivi sõja ajal. Uus loss pärineb 1836. aastast ja on uusgooti stiilis. Hiljem on seda mitu korda muudetud, lisatud kirdetorn ja hiljem ka puidust kolmas korrus. 1978. aastal hävis hoone interjöör tulekahjus.
Pargi suurus on 42 hektarit. Pargis on 13 hektarit tiike ja kanaleid. Pargi territooriumil asub Preiļi ajaloo- ja kunstimuuseum, mõisakompleksi juurde kuuluvad veel tallid, väravad, väravavahi maja.
Thomas Hettche

Thomas Hettche (sündinud 30. novembril 1964 Gießeni ringkonnas) on saksa kirjanik.
Ta sündis Treisis Lumda ääres (praegu Staufenbergi linnaosa) Gießeni kreisis Gießeni ringkonnas Hesseni liidumaal. Tema ema oli pärit Sudeedimaalt. 1984. aastal lõpetas ta Giessenis gümnaasiumi (Liebigschule Gießen). Aastatel 1984–1991 õppis ta germanistikat ja filosoofiat Johann Wolfgang Goethe nimelises Maini-äärse Frankfurdi ülikoolis.
Tisiphone

Tisiphone (Τισιφόνη) ehk Teisiphone (Τεισιφόνη) 'tapmise eest kättemaksja' on vanakreeka mütoloogias jumalanna, üks erinnüstest. 
Nagu teisedki erinnüsed, näeb ta välja vana naine, kellel juuste asemel on maod, keha on süsimust, tal on tiivad nagu nahkhiirel, suust tilgub verd ja ripub pikk keel, silmad on verd täis valgunud. Talle on omistatud ka tavalise naise kuju.
Hesiodose järgi sündis ta keskmise õena koos oma õdede Megaira ja Allektoga Uranose kastreerimisel kukkunud veretilkadest; tema ema oli Gaia. Teise versiooni järgi on erinnüste vanemad Erebos ja Nyx.
Vergiliuse kirjelduse järgi istub ta Hadeses raudtorni otsas, valvates raevukalt ja julmalt Tartarose väravaid. Ta kannab "verest märgi riideid." Tartaroses piitsutas ta isatapjaid, ematapjaid, vennatapjaid ja mõrvareid.
Ühe pärimuse järgi armus ta kuningas Kithaironisse. Kui too tema armastuse tagasi lükkas, tappis Tisiphone ta ühega madudest oma peast, lastes tal Kithaironi hammustada. Teise versiooni järgi lämmatas ta Kithaironi oma madudega. Pärast seda nimetati Asterioni mägi ümber Kithaironiks (praegu Kithairónas).
Statiuse poeemis "Thebais" (1.56jj) kutsub Oidipus teda poegi karistama.
Mõne versiooni järgi sööb ta tapetute laipu ja peseb end nende verega. 
Dante "Jumalikus komöödias" valvab Tisiphone koos õdedega põrgulinna Dite väravaid. Nende peal looklevad rohelised hüdrad. 
Tisiphone on Jean-Philippe Rameau ooperi "Hippolyte et Aricie" (1733) tegelane. 
Tisiphone järgi on nimetatud 1901 avastatud asteroid 466 Tisiphone.
Tema järgi on nimetatud ka maoperekond, mille liigid praegu paigutatakse perekondadesse "Agkistrodon" ja "Calloselasma", ning liblikaperekond "Tisiphone".
Tisiphone nime kandis Briti sõjalaev HMS Tisiphone (1779–1816), mis oli algul tulelaev, hiljem luup.
Dundaga piiskopilinnus

Dundaga piiskopilinnus (läti keeles "Dundagas pils", saksa keeles "Schloß Dondangen") on loss Lätis Dundaga piirkonnas Dundaga vallas Dundagas. 
Esimesed teated mõisast pärinevad 1318. aastast. Algul oli Dundaga Riia peapiiskopkonna valduses, ent aastast 1434 kuulus loss Kuramaa piiskopkonnale. Aastal 1669 müüdi Dundaga piiskopilinnus Taani kuningale, kes andis selle oma vennale hertsog Magnusele, kellest sai hiljem Kuramaa piiskop.
17. sajandi keskel, pärast Otto Ernst von Maydelli surma, läks piiskopiloss koos ümbritsevate maadega mõisana Osten-Sackenite perekonna valdusse ja jäi nende kätte kuni võõrandamiseni aastal 1920. Lastetu Dietrich von Maydelli, Zierau pärishärra, viimase Kuramaa Maydelli abikaasa Anna Sibylla von der Osten-Sackeni kaudu läks valdus Sackenite kätte ning muudeti Sackeni majoraadiks. 
Mõisale kuulus ka suurem osa liivi rannast. Aastal 1859 ühinesid sealsed mõisa rentnikud, liivi kalamehed, et seista vastu mõisa omaniku ja mõisavalitsejate omavolile. Liivlased keeldusid mõisatööde tegemisest ja lõivude maksmisest. Mõisnik teatas pingelisest olukorrast Ventspilsi kreisi ja Kuramaa kubermangu juhtorganitele; karistusoperatsiooni käigus vangistati osa liivlasi, 77 liivi talupidajast tõsteti 38 oma taludest välja; selle tagajärjel oli osa neist sunnitud liivi rannast lahkuma. Tühjadesse taludesse pandi uued rentnikud, kellest paljud olid lätlased. XX sajandi alguses oli Dundaga mõis pindalalt suurim mõis Baltimaades, sellele kuulus 102 400 hektarit maad.
Anna Sybil Osten-Sackenite perekonnast lasi lossi keskaegsest kindlusest esinduslikuks eluasemeks ümber ehitada. Aastal 1785 lisati kolmas korrus. Aastal 1872 oli lossis suur tulekahju. Aastal 1905 põletati loss taas ja seetõttu restaureeriti see aastal 1909 H. Pfeifferi projekti järgi. Arvukate ümberehituste tõttu ei esinda Dundaga piiskopiloss ühtki konkreetset arhitektuuristiili.
Lossis peab oma jumalateenistusi Dundaga katoliku kogudus.
Lossi ümbritseb kolmest küljest vesi, neljandas küljes oli vanasti vallikraav, ent praegu on maapind tasane. Lossis on asunud Dundaga vallamaja, keskkool, muusikakool, raamatukogu. Lossi kohta on arvukalt legende, millel on osalt ajalooline tagapõhi.
Lossi park rajati 17. sajandil, pindala on 21,7 hektarit. Pargi juurde kuulub 2,5 hektarit tiike. Üks allee kannab nime Filosoofi allee, mis lõpeb Sybili tamme juures. Pargis asub Dundaga linnamägi, mis kuulus endisse Vanema maakonda. Lossipargis kasvav sanglepp (kõrgus 25, ümbermõõt 2,6 m), viis lossitiigi juures kasvavat põlist tamme, kaheksa lossipargis kasvavat põlist tamme ja nimetu mänd (kõrgus 13, ümbermõõt 2,7 m) on looduskaitse all.
Dundaga (Tooninga) linnuse ja kihelkonna ajalugu tunneb hästi teenekas giid Aina Pūlina, kes räägib külastajatele ka nende paikadega seotud muistendeid ja legende nii saksa kui ka vene keeles.
Ed Lauter

Ed Lauter (30. oktoober 1940 – 16. oktoober 2013) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ventspilsi ordulinnus

Ventspilsi ordulinnus (ka Vindavi ordulinnus; läti "Ventspils ordeņa pils"; saksa "Schloß Windau") on endine Liivimaa ordu Vindavi komtuuride linnus Lätis Ventspilsi piirkonnas Ventspilsis.
Esimest korda on seda linnust mainitud 1290. aastal. Liivimaa ordu linnus Venta jõe suudmes hoidis enda kontrolli all toona tähtsat kaubateed. 
14. sajandiks kujunes lossi ümber ka linn, mille nimi Ventspils tähendabki kindlust Vental. 
Liivi sõja järel sai Ventspilsi ordulinnuse endale Kuramaa hertsogiriik. 
18. sajandil sai sellest Venemaa keisririigi riiklik omand. 
Tänapäeval asub Ventspilsi ordulinnuses Ventspilsi muuseum.
Linnuse vanemad osad pärinevad 13. sajandist. 14. sajandil ehitati ordulinnus ümber kastelliks. Algselt gooti stiilis hoone ehitati aastal 1827 ümber ampiirstiilis hooneks.
Monterey maakond

Monterey maakond ("Monterey County") on maakond USA-s California osariigis Vaikse ookeani rannikul. 
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Salinas. 
Maakonna pindala on 9770 km². Veepindala on 1270 km².
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 439 035. Aastal 2010 oli elanikke 415 057.
Ajalugu.
Monterey maakond moodustati 1850. aastal. 1874. aastal loovutati osa maakonna territooriumist San Benito maakonnale. Maakond on nime saanud Monterey lahe järgi. Monterey laht on saanud nime Monterrey krahvi Gaspar de Zúñiga järgi, kes oli aastatel 1595–1603 Uus-Hispaania asevalitseja.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmed.
2000. aastal oli Monterey maakonnas oli 401 762 inimest, 121 236 leibkonda ja 87 896 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 47 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 131 708 (keskmine tihedus 15/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 46,79%.
121 236 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 3,14 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,65 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 32 aastat. 
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 107,30 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 107,70 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 48 305 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 51 169 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 38 444 dollarit, naistel 30 036 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 20 165 dollarit.
13,50% elanikkonnast ja 9,70% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 17,40% alla 18-aastasi ja 6,80% üle 65-aastasi.
Harry Mutvei

Harry Mutvei, ka Harri Mutvei (20. detsember 1925 Tallinn – 1. juuni 2024) oli eesti päritolu Rootsi geoloog, paleontoloog ja zooloog.
Harry Mutvei oli fossiilsete peajalgsete ("Cephalopods") uurija.
Haridustee ja töökäik.
Harri Mutvei lõpetas 1943. aastal Tallinna 2. Gümnaasiumi. Samal aastal põgenes ta Soome, sealt 1944. aastal edasi Rootsi. Mutvei lõpetas 1950. aastal Uppsala Ülikooli loodusteaduskonna filosoofiakandidaadi kraadiga.
Mutvei kaitses 1957. aastal filosoofialitsentsiaadi kraadi Uppsala Ülikoolis väitekirjaga "On the relations of the principal muscles to the shell in Nautilus and some fossil nautiloids" ja 1964. aastal filosoofiadoktori kraadi Stockholmi Ülikoolis väitekirjaga "Remarks on the anatomy of recent and fossil Cephalopoda: with description of the minute shell structure of belemnoids".
Harry Mutvei töötas aastail 1951–1967 Stockholmis Riiklikus Loodusloomuuseumis intendandina, 1965–1968 Stockholmi Ülikooli geoloogiainstituudis ja 1968–1980 Uppsala Ülikooli paleontoloogiainstituudis dotsendina ning 1980–1993 taas Riikliku Loodusloomuuseumi intendandina, ühtlasi ka osakonnajuhatajana.
Mutvei töötas ka akadeemilise stipendiaadina Bonni Ülikoolis (1968) ning külalisprofessorina Tübingeni (1967) ja Pariisi ülikoolis (1982, 1984, 1986). Ta esines loengutega 15 USA ja Kanada ülikoolis (1970). Mutvei oli korduvalt rahvusvahelise biomineralisatsioonialaste sümpoosionide organisatsioonilise komitee liige, sageli ka esimees. 1968. aastast oli ta Mainzis asuva Teaduste ja Kirjanduse Akadeemia biokristallisatsiooni uurimise komisjoni ekspert.
Teadustöö.
Harry Mutvei uuris tänapäeva ja fossiilsete molluskite (eriti peajalgsete) kodade mikro- ja ultrastruktuuri, biomineralisatsiooni, funktsionaalmorfoloogiat, evolutsiooni ja süstemaatikat; laiendas ultrastruktuuri ja biomineralisatsiooni uuringuid ka lülijalgsetele ja problemaatilistele kivististele – retseptakuliitidele.
Ta kasutas mere-, järve- ja jõekarpide uuringuid Rootsi veekogude ning koostöös Eesti zooloogidega ka Eesti veekogude (eriti Tallinna lahe) reostuskoormuse ja keskkonnamuutuste määramiseks.
Mutvei vahendas Eesti TA (hiljem TTÜ) geoloogiainstituudi ja Rootsi geoloogide kontakte ja suhtlust.
Harry Mutvei määras 15. veebruaril 1993 Stockholmis oma laboris Eestist Marek Vahula korjatud ebapärlikarbi vanuseks 134 aastat, mis on Eesti loomariigi vanuserekord.
Nogale mõis

Nogale mõis (saksa keeles "Nogallen", läti keeles "Nogales muiža") on mõis Lätis Talsi piirkonnasĀrlava vallas Nogales.
Ajalugu.
Esimesed teated mõisast pärinevad XVII sajandist. Algul oli see mõis Brunnowite valdus, seejärel Firckside omand. 1898. aastal omandasid mõisa Transehe-Roseneckid, kes müüsid mõisa aastal 1910 paruness Nolckenile. Temalt võõrandati mõis 1920. aastal.
Mõisaansambel.
Peahoone pärineb 1880. aastast. Kõrvalhoonetest on säilinud tallid, aedniku maja, kõrts ja õllekoda. Praegu on mõis eraomandis. Mõisakompleks, õllekoda, ja park on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised, kõrts, tallid ja aednikumaja on kohaliku kaitse all. 
Neli mõisa pargis kasvavat tamme on looduskaitse all.
Kurtna Mustjärv

Kurtna Mustjärv asub Ida-Virumaal Alutaguse vallas Konsu külas. Järv kuulub Kurtna järvestikku.
Järve põhja katab mudakiht. Järve lähedal asuvad Niinsaare järv ja Nõmmejärv. Kuni 20. sajandi esimese pooleni laius Mustjärve ja Niinsaare järve vahel lageraba. Kuivenduskraavide rajamise tõttu on rabataimestik järk-järgult asendumas metsa- ja niidutaimedega.
Laidi mõis

Laidi mõis (saksa k. "Laiden", läti k."Laidu muiža") on mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Laidi vallas Laidis.
Esimesed teated mõisast pärinevad aastast 1562. Mõis on kuulunud Manteuffelitele, Brinkenitele, Mirbachidele, Taubedele. Aastast 1750 oli mõis fideikomiss. Mõis võõrandati Johann von Lambsdorffilt. Praegu asub mõisas Laidi põhikool.
Klassitsistlik peahoone pärineb aastaist 1800–1810. Kõrvalhoonetest on säilinud mõisavalitseja maja ja spordisaaliks ümber ehitatud ait-tõllakuur.
Pargi rajas krahv Lambsdorff 19. sajandi teisel poolel. Keskosas regulaarse planeeringuga park läheb üle vabakujundusega pargiosaks, kus asuvad tiigid. Pargis kasvavad võõrliikidest kaukaasia nulg, siberi nulg, torkav kuusk, rumeelia mänd, valge mänd.
Kristiina tänav

Kristiina tänav (varem ka Kristiine tänav) on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Kristiina tänav algab Virmalise tänavalt, ristub Luha ja Videviku tänavaga ning lõpeb Koidu tänaval. Kristiina tänav on põhiosas enam-vähem kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 420 meetri pikkune.
Tänava nimi ja ajalugu.
Tänav rajati 1878. aastal. Esialgu oli tänava nimi Kristinentali tänav (saksa keeles "Christinenthaler-Strasse", vene keeles "Христинентальская улица"). Praeguse nime sai tänav 17. jaanuaril 1923. Tänav on nime saanud Kristiine heinamaa järgi, mis omakorda oli nimetatud Rootsi kuninganna Kristiina auks.
3+

3+ (ka: TV3+, TV3+ Estonia, 3+ Эстония) on Eesti venekeelne telekanal. See on TV3 tütarkanal. Kanal lõpetab tegevuse 9. märtsil 2025 ning selle asemel on alates 10. märtsist 2025 eetris TV3 Gold.
Braastad

Braastad on aastal 1985 asutatud Prantsusmaa konjakitootmisettevõte.
Pelči mõis

Pelči mõis ("Pelču muiža") on mõis LätisKuldīga piirkonnas Pelči vallas Pelčis. Saksa keeles "Pelzen".
Pelči mõis pärineb 1441. aastast, mil ordumeister Heidenreich Vincke von Overberg andis Pelči maad Heinrich Knorrile. Hilisemate omanike seas on olnud von der Brinkenid, Torckid, Fitinghoffid, Zakenid, Funkid, Heikingid, Korffid, Lievenid.
Praeguse mõisa peahoone rajas 20. sajandi algul Anatoly Lieven arhitekt Wilhelm Neumanni projekti järgi. Mõis on üks esimesi juugendstiilis mõisaid Lätis. 1922. aastast asub peahoones kool. 
Peahoonet ümbritseb 9,21 hektari suurune, põhiliselt vabakujundusega park. Park on osalt regulaarse planeeringuga, osalt vabakujundusega. Eksootilisematest puuliikidest kasvavad seal euroopa nulg ja siberi nulg, valgemänd ja hall mänd, hobukastan, pöök, pensilvaania saar, hall pähklipuu, tähkvaher, läänepärn, hõbehaab ja palsamipappel, robiinia, inglise jalakas. Pargis kasvab ohtralt punast tamme, ilutaimedest kasvavad seal veel forsüütiad. Kõrvalhoonetest on säilinud tallid, veski, ait.
Kuramaa lahingute ajal asus Pelči mõisas väegrupi Nord staap. Sõja lõppedes kirjutati seal alla Kuramaal paiknenud Saksamaa vägede kapitulatsiooniaktile.
Karin Karm

Karin Karm (sündinud 31. juulil 1943 Paides) on eesti endine näitleja.
Ta lõpetas aastal 1961 Paide Keskkooli ja aastal 1965 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2. lend).
Ta töötas aastatel 1965–1975 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Aastatel 1985–1987 õppis ta Tallinna Meditsiinikoolis ja töötas pärast seda meditsiiniõena. Aastatel 1993–1998 töötas reisilaeval kajutiperenaisena ja 1998–2015 Häirekeskuses kiirabilogistikuna.
Isiklikku.
Ta on olnud abielus Enn Kraamiga.
Silenastik (perekond)

Silenastik on maoliste alamseltsi kuuluv maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Silenastiku perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Ēdole mõis

Ēdole mõis (läti keeles "Ēdoles pilsmuiža", saksa keeles "Edwahlen") on mõis LätisKuldīga piirkonnas Ēdole vallas Ēdoles.
Ēdole mõis oli aastatel 1561–1920 von Behride pere valduses. Pärast võõrandamist on lossis olnud invaliidide hooldekodu. Tänapäeval on loss eravalduses. Nii loss, seda ümbritsevad kindlustised kui ka mõisa park on kultuurimälestistena riikliku kaitse all.
Praeguse lossi rajamist alustati 13. sajandil, kus see oli osa Ēdole piiskopilinnusest. Aastail 1835–1841 ehitati loss ümber uusgooti stiilis hooneks. Aastal 1905 sai loss tules kannatada, nii et aastail 1906 ja 1907 seda taastati. Vaatamata muudatustele fassaadis säilitati siiski endine arhitektuuristiil. Uued rekonstruktsioonitööd algasid lossis aastal 2014.
Peahoone ümber asub 7,5 hektari suurune vabakujundusega park. Eksootilisematest puuliikidest kasvavad seal euroopa nulg ja siberi nulg, valgemänd, mägivaher, hobukastan, pensilvaania saar, läänepärn, suurelehine pärn, hõbepärn, ungari sirel, magus kirsipuu, verev viirpuu, harilik pöök, must leeder, hõbehaab. Parki liigendab tiikide süsteem.
Aruküla filmifestival

Aruküla filmifestival on 2011. aastast Arukülas toimuv iga-aastane filmifestival.
Festivalil näidatakse eri žanrites filme (muusikavideoid, mängufilme, dokumentaalfilme jne).
Festivali korraldavad Timmitimmi Entertainment, noorteliikumine Minu Eesti Noored ja MTÜ Aruküla Kultuuriselts.
Renda mõis

Renda mõis ehk Lielrenda mõis ("Rendas muiža") on mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Renda vallas Rendas. Saksa keeles "Groß Rönnen".
Renda mõis on kuulunud Pahlenitele ja Platovitele. Praegu asub peahoones põhikool.
Mõisasüda asub Abava ürgoru kaldal. Kunagi oli seal Kuramaa hertsogite jahiloss. Mõisa peahoone rajati 19. sajandi lõpul uusgooti stiilis.
Park rajati 1895. aastal. Park on regulaarse planeeringuga, peahoone juurest algavad pärnaalleed. Eksootilistest liikidest kasvavad seal hobukastan, euroopa nulg, hiigel-elupuu, täpiline viirpuu, harilik pirnipuu. Mõisakompleksi juurde kuuluvad ka tallid, aidad, dekoratiivsed väravad.
Mõisa peahoone koordinaadid on .
Vasknarva vald (Vaivara kihelkond)

Vasknarva vald (ka Sõrenetsi vald; saksa keeles "Gemeinde Syrenetz") oli vald Vaivara kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas. Vallamaja asus Jaama külas.
Vald moodustati 1866 nime all "Jaama vald" (ka "Vihtse vald"). 1892. aastal nimetati vald ümber Vasknarva ehk Sõrenetsi vallaks. Teistel andmetel moodustati vald 1892. aastal.
1939. aasta vallareformi käigus läks valla maa-ala uue Vasknarva valla koosseisu, välja arvatud Tuusna küla, mis läks Illuka valda.
Vene keel Eestis

Vene keel on Eestis ametliku staatuseta, kuid laialdaselt kasutusel olev keel. 2019. aasta arvestuslikel andmetel oli see ligi 381 600 inimese emakeeleks.
2011. aasta rahvaloenduse esialgsete andmete järgi on vene keel 29,6% Eesti Vabariigi elanike emakeel. Enamik vene keele emakeelena kõnelejaid elab Ida-Virumaal ja Tallinnas (2017. aasta andmetel rääkis vene keelt emakeelena 45,4% tallinlastest). Peipsi-äärsetel aladel elavad ka vene vanausuliste kogukonnad (Mustvee, Kallaste, Piirissaar). Vene keele oskus on hea või väga hea ka eestlaste vanemate põlvkondade seas, noorte eestlaste vene keele oskus on aga vähenemas. Eurobaromeetri 2006. aasta andmetel oskas 66% mitte-vene emakeelega Eesti elanikest vene keelt vähemalt suhtlustasandil. Eurobaromeetri 2012. aasta uuringu kohaselt valdas vene keelt vähemalt suhtlustasandil 56% mitte-vene emakeelega Eesti elanikest.
Vaatamata ametliku staatuse puudumisele kasutatakse vene keelt väga laialdaselt kaubandus- ja teenindussfääris, reklaamis, meedias, alg-, põhi- ja osaliselt ka gümnaasiumihariduse andmisel. Ka paljude riigiasutuste kodulehtedel on olemas venekeelsed versioonid. Samas puuduvad näiteks seaduste ametlikud venekeelsed tõlked.
1920. aastal vastu võetud Eesti Vabariigi esimene põhiseadus andis vene rahvusest Eesti kodanikele õiguse "pöörata riiklikkudesse keskasutustesse kirjalikult oma keeli".
Kassmadu (perekond)

Kassmadu ("Telescopus") on maoperekond. 
Klassifikatsioon.
Kassmadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod on levinud Euroopa kaguosas, Euraasias ja Põhja-Aafrikas.
Virka mõis

Virka mõis ("Virkas muiža") on suvemõis LätisKuldīga piirkonnas Kuldīga linnas.
Virka mõis asub Kuldīga linna piiril aadressil Virkas iela 27. 18. sajandil asus mõisas piirkonna esimene luterlik kool. Historitsistlikus peahoones asus teise maailmasõja järel Nõukogude Liidu sõdurite hospidal. Häärber on kohaliku kaitse all olev arhitektuurimälestis. Mõisa ümber asub 19. sajandil rajatud park.
Inimõiguste Teabekeskus

Inimõiguste Teabekeskus (inglise keeles "The Legal Information Centre for Human Rights", LICHR) on 1994. aastal asutatud Eesti õiguskaitseorganisatsioon, mis tegeleb peamiselt Eesti venekeelse elanikkonna õigustega. Keskust juhib Aleksei Semjonov.
Pronksiöö rahutuste ajal kogus ITK kaebusi korravalveorganite tegevuse kohta. Keskus aitas ka mässus osalenud rühmituse Öine Vahtkond liikmetel viia kohtuasjad Eesti riigi vastu Euroopa Inimõiguste Kohtusse.
Eesti kaitsepolitsei on korduvalt avaldanud arvamust, et Inimõiguste Teabekeskus on Venemaaga lähedalt seotud ning Eesti riigi suhtes vaenulik. Amnesty International on pidanud süüdistusi alusetuteks.
Keskust juhatab Vene Föderatsiooni Tallinna saatkonna kureerimisel tegutseva kaasmaalaste koordinatsiooninõukogu liige Aleksei Semjonov.
Keskus on avaldanud kogumikke, näiteks 2003. aastal "Materialõ. Meždunarodnõi seminar «Menjšinstva i boljšinstvo v Estonii: problemõ integratsii v evropeiskom kontekste»" ning 2008. aastal "Bronze Soldier. Бронзовый солдат".
Courvoisier

Courvoisier on üks maailma tuntuimatest konjakimarkidest. Ametlikult asutas Felix Courvoisier firma Jarnaci linnas Charente'i departemangus Prantsusmaal 1836. aastal, kuid juba 19. sajandi algul tootis Emmanuel Courvoisier alkohoolseid jooke Pariisi eeslinnas Bercys. 2011. aastast kuulub kaubamärk firmale Beam Inc..
Aleksander Pallas

Aleksander Pallas (10. september 1887 Hageri kihelkond – 7. jaanuar 1939) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas Moskva ülikooli õigusteaduskonna.
Aleksander Pallas oli vandeadvokaat Otto Strandmani abi, seejärel iseseisev vandeadvokaat Tallinnas, Tallinna linnavalitsuse liige ehk linnanõunik ja Tallinna linnapea asetäitja, osales Vabadussõjas.
Kalnamuiža mõis

Kalnamuiža mõis (ka Sieksāte mõis; läti keeles "Kalnamuiža" või "Sieksātes muiža", saksa keeles "Berghof") on mõis Lätis Skrunda piirkonnas Rudbārži vallas Sieksāte külas. 
Esimesed teated mõisast pärinevad 1539. aastast. Varaseimad asukad olid Renned. Pärast neid kuulus mõis Koskullidele ja aastast 1825 võõrandamiseni Medemitele. Aastail 1926–1975 oli mõisas Sieksāte kool, seejärel muuseum. Praegu on mõisas hotell.
Historitsistlik peahoone valmis 19. sajandi algul. 1905. aastal mõis rüüstati, ent aastaks 1912 oli mõis arhitekt Paul Max Bertschy projekti kohaselt taastatud.
Mõisakompleksi juurde kuuluvad veel park ja majandushooned. Peahoonest läänes asub Medemite pere rahula, kuhu viib pärnaallee. Pargi põhiosa moodustavadki kõrgel seljakul asuvast häärberist eemale viivad alleed.
Kazdanga mõis

Kazdanga mõis ("Kazdangas muiža") on mõis Lätis Aizpute piirkonnas Kazdanga vallas Kazdangas. Saksa keeles "Katzdangen", ka "Kaßdangen".
Mõisa peahoone rajati aastail 1800–1804 klassitsistlikus stiilis Johann Gottfried Adam Berlitzi projekti järgi. Aastal 1905 põletati mõis maha, aga parun von Manteuffel lasi selle Paul Schultze-Naumburgi projekti järgi taastada. Taastamisel jäljendati väga hoolsalt algupärast hoonet, seda isegi interjööri osas. Esimene maailmasõda laastas taas peahoone, ent see taastati aastail 1925–1927 uuesti. 1930. aastal kolis majja Kazdanga põllumajandus-kaubanduskool, mis asub seal praegugi. 2009. aastal rajas kool peahoonesse ka muuseumi osa.
Peahoone juurest suundub üle Alokste jõe viiva kivisillani tee, mille ääres asuvad aidad ja Kavaleride maja, mis on veel stiililt barokne. Jõe teisel kaldal asuvad mõisavalitseja maja, tallid, kõrts, veski ja muud kõrvalhooned. Mõisakompleksi juurde kuulub veel rahula.
Pargi planeerimist alustati 18. sajandil. Metsapark kujunes siiski välja 19. sajandil. Pargis asuvad mõisa rahula ja mitu tiiki.
MTÜ Avatud Vabariik

MTÜ Avatud Vabariik on Eesti üleriigiline noorteorganisatsioon. Organisatsiooni tegevus on suunatud Eesti ühiskonna erinevate kultuurilis-sotsiaalsete gruppide integratsioonile, et aidata kaasa sidusama ühiskonna moodustamisele. 
Ajalugu.
MTÜ Avatud Vabariik asutati 1999. aastal. Sellel on ligikaudu tuhat 16–26-aastast liiget, kellest ligi 70% esindab vähemusrahvusi. Avatud Vabariigi fookuses on noorte kodanike jõustamine ja nende osalusmotivatsiooni toetamine. Noorteühingu eestvedajad esinevad tihti avalikus arutelus. 
Avatud Vabariigi suuremate projektide seas on Noorte Diplomaatiakool, UrbanLAB, Noorte Meedialabor ja Eesti nõukogude massirepressioonide ohvrite mälestamine Narvas.
Cīrava mõis

Cīrava mõis ("Cīravas muiža") on mõis Lätis Aizpute piirkonnas Cīrava vallas Cīravas. Saksa keeles "Zierau".
Cīrava mõis sai alguse 1752. aastal Manteuffelite pere jahilossina. Hiljem kujunes sellest tõeline mõis, mis jäi võõrandamiseni Manteuffelite valdusse. Hiljem asus seal metsanduskool, seejärel majanduskool.
Mõisa peahoone rajati 1860. aastatel uusgooti stiilis. Algne interjöör on suures osas säilinud. 
Kõrvalhoonetest on säilinud mõisavalitseja maja, tallid, moonakamaja. Mõisakompleksi osana rajati ka Cīrava luteri kirik.
Pargi planeerimist alustati 19. sajandil. Vaid 7-hektarilisse parki on siiski mahutatud saartega tiigid. Pargi rajamisel oli suur osa Georg Kuphaldtil. Praegu hoolitseb pargi eest kool.
Kesk-Itaalia ühendatud provintsid

Kesk-Itaalia ühendatud provintsid, ka Kesk-Itaalia liit, Kesk-Itaalia konföderatsioon või Kesk-Itaalia kindralkubermang, oli lühiealine Sardiinia kuningriigi vasallriik. See moodustati endiste Toscana suurhertsogkonna, Parma hertsogkonna, Modena ja Reggio hertsogkonna ning "Legazioni Pontificie" ühendamisega, pärast nende monarhide rahvarevolutsioonidega minemaajamist.
Augustis 1859 liitusid Toscana, Parma, Modena ja Legazioni Pontificie Sardiinia-meelsed režiimid mitme sõjalise lepingu osalistega. 7. novembril 1859 valisid nad regendiks Eugenio Emanuele di Savoia-Carignano. Siiski keeldus Sardiinia kuningas Vittorio Emanuele II valimisi tunnistamast ja saatis kohale Carlo Bon Compagni di Mombello kui "Kesk-Itaalia kindralkuberneri", kes vastutas riikide diplomaatiliste ja sõjaliste asjade eest.
8. detsembril 1859 liidendati Parma, Modena ja "Legazioni Pontificie" Emilia kuninglikku provintsi. Pärast referendumeid märtsis 1860 annekteeriti riik ametlikult Sardiinia kuningriiki. Tänuks Prantsusmaalt saadud tunnustuse eest loovutati Savoia ja Nice Prantsusmaale.
Simeri Crichi

Simeri Crichi on vald ("comune") Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
465 meetri kõrgusel merepinnast asuva Simeri Crichi asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Simeri Crichi piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Catanzaro, Sellia, Sellia Marina, Soveria Simeri.
Simeri Crichi halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Homomorto, Marincoli, Porto d'Orra, Simeri, Roccani, Apostolello.
Sersale

Sersale on vald ("comune") Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
740 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sersale asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Sersale piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cerva, Cropani, Magisano, Petronà, Sellia Marina, Zagarise.
Vaatamisväärsused.
Sersalet tuntakse ka Crocchio jõel asuvate Campanaro ja Rupe joa järgi.
Eesti euromeenemündid

Eesti euromeenemündid on enamasti kullast, hõbedast vm metallist euromündid, mille väljaandmist korraldab Eesti Pank.
Sellia

Sellia on vald ("comune") Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
560 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sellia asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Sellia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Albi, Catanzaro, Magisano, Pentone, Simeri Crichi, Soveria Simeri, Zagarise.
Eesti Aeroklubi

Eesti Aeroklubi (EAK) oli Eestis lennusporti ja harrastuslennuasjandust ühendav riiklik organisatsioon, mis tegutses aastail 1937–1940.
Seni eralennuasjandust korraldanud Eesti Õhu- ja Gaasikaitse Liit likvideeriti 1. juulil 1936 ning selle asemele moodustati tegevusalade järgi Eesti Aeroklubi ja Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Liit. 7. septembril 1937 kutsusid asutajaliikmed kokku koosoleku uue organisatsiooni, Eesti Aeroklubi moodustamiseks, kinnitati põhikiri ja valiti klubi nõukokku üheksa liiget.
Eesti Aeroklubile allusid mootor- ja purilennusektsioon, alates 1938. aastast ka noortesektsioon. Viljandis ja Narvas olid klubi osakonnad.
23.–28. juulil 1938 Berliinis peetud konverentsil võeti Eesti Aeroklubi FAI (Rahvusvahelise Lennuasjanduse Liidu) liikmeks, ning selle otsusel määrati Eesti Aeroklubi ainuvolitatud ja FAI ametlikuks ainuesindajaks Eestis. Seega kujutas Eesti Aeroklubi endast ainsat seaduslikku lennuspordi võimu Eestis ning lennuspordisaavutused ja rekordid, mis polnud Eesti Aeroklubis registreeritud, ei leidnud tunnustamist Eestis ega ka rahvusvaheliselt. 
Eesti Aeroklubi nõukogu esimees oli teedeministri abi Karl Jürgenson, juhatuse esimeheks (presidendiks) määrati majandusminister Karl Selter. 1938. aastal oli aeroklubil 265 liiget. Klubi 190 000-kroonisest aastaeelarvest 150 000 krooni tuli riiklikust toetusest (1939).
EAK omanduses oli 7 mootor- ja 5 purilennukit ning erialaraamatukogu. Eesti Aeroklubi korraldas lennukursusi nii mootor- kui ka purilennu alal ning lendurite lennuväljaõpet ja -treeninguid. Aeroklubi võimaldas sooritada tasulisi ülelende.
Eesti Aeroklubi suleti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu määratud sisekaitseülema otsusega 12. juulil 1940.
Magdaleena tänav

Magdaleena tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Magdaleena tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Asula põigu ja Marta tänavaga ning lõpeb Tondi tänaval.
Magdaleena tänav on 516 meetrit pikk.
Tänava nimi ja ajalugu.
Magdaleena tänav sai nime 1916. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli "Magdalenenstrasse" ja venekeelne "Магдалиненская улица". Tänav oli nimetatud seal asunud Püha Magdalena nimelise varjupaiga Magdaleniumi järgi. 
Magdaleena tänav 4 asus Diakonisside Asutise kuuluv hoone, mis Töö- ja Hoolekandeministeeriumi poolt 1920. rekvireeriti Tallinna linna Rekvireerimiskomisjoni poolt Invaliidide Varjupaiga jaoks. 1920. aasta mais, pärast Vabadussõja lõppu, asutati Eesti riigi ja Eesti Punase Risti Seltsi poolt Tallinna Magdaleena tn 4 Magdaleeniumi seltsimajja vigastatud sõjameeste kodu. Ruumikitsikus sundis otsima paremaid võimalusi ja nii saadigi kodu kasutusse Imastu mõisahoone, kuhu koliti 1920. aastal. Magdaleena tänav 4 asus hiljem Harjumaa polikliinik Tallinnas, mis suleti 2003. aasta suvel. Magdaleena tänav 4 kinnistu müüdi 2016 kevadel korraldatud oksjonil uusehituseks.
1939. aastal nimetati Magdaleena tänav Tallinna linnavolikogu poolt Maimu tänavaks.
27. juunil 1950 sai tänavast Lasteaia tänav. Magdaleena tänava ajalooline nimi taastati 18. oktoobril 1991.
Klaudia Tiitsmaa

Klaudia Tiitsmaa (sündinud 9. septembril 1990 Tallinnas) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud 2009. aastal Türi Majandusgümnaasiumi ja 2013. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (9. lend). 
Töötab alates 2013. aastast Ugala teatris näitlejana.
Ta on mänginud läbivat peaosa telesarjas "Üheotsapilet" (2015–2016) ja Kioko Veegat telesarjas "Kättemaksukontor" (2017–2018, 2022–2023). Väiksemad osatäitmised on tal olnud telesarjades "Kelgukoerad" ja "Kartulid ja apelsinid".
2016. aasta mängufilmis "Päevad, mis ajasid segadusse" mängis ta Mariat.
Isiklikku.
Klaudia Tiitsmaa vanemad on kunstnikud Margus Tiitsmaa ja Resa Tiitsmaa. 
Tema elukaaslane on näitleja Vallo Kirs. Neil on pojad Vallo Valter (sündinud 2018) ja Villu (sündinud 2020).
Lüüra beeta

Lüüra beeta ("β Lyr", "β Lyrae") ehk Sheliak (araabiakeelsest nimest الشلياق ("Ash-Shiliyāq")) on Lüüra tähtkuju heleduselt kolmas täht Veega ja Lüüra gamma järel. Täht asub Maast 960 valgusaasta (290 parseki) kaugusel ja on põhjalikult uuritud varjutusmuutlik kaksiktäht, olles prototüübiks enese järgi nimetatud β Lyrae tüüpi kaksiktähtedele. Esimesena kaardistas ja nimetas Lüüra beeta saksa astronoom Johann Bayer oma 1603. aastal ilmunud täheatlases "Uranometria", tähe muutuvat heledust märkas esimesena inglise amatöörastronoom John Goodricke.
Füüsikalised omadused.
Lüüra beeta on kaksiktäht, mille komponentide orbiidi tasand paikneb peaaegu täpselt Maa vaatesuunal, mistõttu need varjutavad teineteist regulaarselt, vähendades varjutuse ajaks süsteemi koguheledust. Lüüra beeta heledus varieerub 3,4–4,6 tähesuuruse vahel perioodiga 12 päeva ja 23 tundi. Aine ülevoolu tõttu tähtede vahel kasvab tiirlemisperiood umbes 19 sekundit aastas. Suurimas eralduses asuvad komponendid teineteist 0,86 millikaaresekundi kaugusel, mistõttu pole eraldiseisvate optiliste teleskoopidega võimalik neid eristada. Seetõttu oli Lüüra beeta kaksiktähelisus kuni 2008. aastani uuritav vaid fotomeetria ja spektraalvaatluste teel. 2008. aastal vaadeldi tähte esmakordselt nähtavas ja lähi-infrapunases lainealas interferomeetriliselt, mis võimaldas lahutada nii kaks komponenti kui ka neid ümbritseva aine ülevoolu ketta (video vasakul) ja arvutada süsteemi orbitaalelemendid.
Lüüra beeta A ja B komponendid on mõlemad Päikesest suuremad B-spektriklassi tähed, vastavalt 13 ja 3 Päikese massi ning 6- ja 15-kordse Päikese raadiusega. Praegu väiksema massiga B-komponent on varem olnud hoopis süsteemi peatäht. Suurema massi tõttu arenes see aga kiiremini ja lahkus peajadalt, paisudes selle käigus hiidtäheks. Lähedal asuva kaaslase tõttu täitis hiid peagi oma Roche'i pinna ja algas täheaine ülevool veel peajadal olevale kaaslasele, millest tänaseks on saanud süsteemi põhitäht. Massi ülevoolu tõttu ümbritseb A-komponenti akretsiooniketas, mis asudes orbiidi tasandil, segab tähe vaatlemist ja selle täpse spektriklassi määramist. Massi ülekanne toimub kiirusega umbes 1 Päikese mass 50 000 aasta jooksul, mistõttu on Lüüra beeta praegune seisund võrdlemisi lühiajaline etapp – tüüpilised täheevolutsiooni protsessid kestavad miljoneid aastaid.
Vaadeldavus.
Lüüra beeta asub Lüüra tähtkuju rööpküliku edelanurgas. Kuigi Eesti laiuskraadil on Lüüra tähtkuju loojumatu, on parim aeg seda vaadelda hilissuvel ja sügisel, mil Lüüra on õhtuti kõrgel edelataevas. Vaadeldes teleskoobiga, on Lüüra beeta vahetus läheduses vähem kui kaareminuti kaugusel nähtavad veel kaks tähte (HD 174664 ja BD+33 3222). Kumbki neist pole Lüüra beeta süsteemi osa, vaid need on eraldi tähed, kusjuures HD 174664 on samuti spektroskoopiline kaksik.
Lüüra beeta läheduses asub ka tuntud planetaarudu M57 (Lüüra rõngasudu), mida on kerge leida joonelt Lüüra beeta ja Lüüra gamma vahel.
Pääsküla depoo

Pääsküla depoo on Pääsküla raudteejaama lähedal asuv elektri- ja diiselrongide depoo. 
Depoo valmis 1962. aasta suvel ja seda haldab AS Elron.
2014. aasta alguseks renoveeriti depoohoone täies mahus.
Depoos teostatakse kõigi Stadler FLIRT tüüpi reisirongide hooldust ja remonti, milleks on kohapeal vajalikud seadmed.
20. eesti diviisi veteranide kokkutulek

20. eesti diviisi veteranide kokkutulek on iga-aastane Sinimägedel Grenaderimäel toimuv mälestusüritus, kus tähistatakse Sinimägede lahingu aastapäeva.
Kokkutulekut korraldab 20. Eesti Relvagrenaderide Diviisi Veteranide Ühendus.
Ameerika Füüsikaselts

Ameerika Füüsikaselts (inglise keeles "American Physical Society", lühend APS ) on mittetulunduslik füüsikute ühendus Ameerika Ühendriikides.
Ameerika Füüsikaselts asutati 20. mail 1899. Tänapäeval on ta suurimaid füüsikute ühendusi maailmas; liikmete arvult on ta Saksa Füüsikaseltsi järel teisel kohal. Seltsi kaks peakorterit asuvad New Yorgis ja Washingtonis. 
APS on katusorganisatsiooni American Institute of Physics liige.
Ameerika Füüsikaselts annab välja üle kümne teadusajakirja, sealhulgas selliseid teadusringkondades mõjukaid ajakirju nagu Physical Review and Physical Review Letters.
APSi struktuur ja liikmeskond.
APSil on 44 struktuuriüksust, sealhulgas 14 divisjoni. 
Liikmeid on üle 50 000 inimese, kes on kuuluvuselt jagunenud 44 üksuse vahel. Liikmed võivad olla erineva liikmestaatusega: tavaliige, noorliige, üliõpilasliige, seeniorliige, eluaegne liige ja töötu liige. Staatusest oleneb seltsile tasutav liikmemaksu summa. 
APSi autasud ja auhinnad.
APS annab välja enam kui 40 auhinda, medalit ja nimelist loengupidamist, sealhulgas: 
Ameerika Füüsikaseltsi "fellow".
Aktiivne Ameerika Füüsikaseltsi liige ("member"), kellel on väljapaistvaid saavutusi füüsikas, võidakse valida Ameerika Füüsikaseltsi "fellow"'ks ("APS Fellow"). Eestlastest on selle au pälvinud 1991. aastal Rootsi füüsik Indrek Martinson, 1996. aastal USA füüsik, Eesti TA välisliige Jaan Laane ning 2006. aastal Rutgersi Ülikooli ja Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi füüsik Girsh Blumberg.
"APS Fellow"'sid on seltsis tuhandeid, nii näiteks ainuüksi keemilise füüsika divisjonis on neid umbes 370 inimest. Igal aastal valib selts paarsada uut "APS Fellow"'d (näiteks 2012. aastal 248 inimest).
Notropis telescopus

Notropis telescopus on karpkalalaste sugukonda kuuluv kalaliik. Neid väikseid (täiskasvanuna pikkus 5–11,5 cm) kalu loetakse inimestele ohutuks.
Levila.
Nad elavad peamiselt magedas vees Põhja-Ameerikas: Virginia, Põhja-Carolina, Kentucky, Tennessee, Georgia ja Alabama, aga ka Missouri ja Arkansase veekogudes (Ameerika Ühendriigid).
Tartu kliima

Tartu kuulub kliima poolest Sise-Eesti mandrilise kliima piirkonda. Tartu aastatemperatuur on viimasel kümnendil (2000–2010) olnud 6,5 °C ja varem (1961–1990) 4,9 °C. Aasta keskmine sademehulk on 637 mm.