Tarmo Soomere

Tarmo Soomere (sündinud 11. oktoobril 1957 Kohilas) on eesti mereteadlane ja matemaatik. Ta on Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2007) ja president (2014–2024). 
Ta on tegelenud kiirlaevade lainete, solitonide interaktsiooni ja Läänemere lainetuse uurimisega. 
Tarmo Soomere on pälvinud Valgetähe III klassi teenetemärgi ja Tallinna vapimärgi. Teda on valitud pressisõbraks, teadusajakirjanduse sõbraks ja Postimehe aasta inimeseks.
Elulugu.
Tarmo Soomere läks kooli kuueaastaselt, jättis seal seitsmenda klassi vahele ja lõpetas 1974. aastal (16-aastaselt) Kohila Keskkooli kuldmedaliga. Kaheksandas klassis (1971. aastal) sai ta vabariiklikul matemaatikaolümpiaadil kolmanda koha, kümnendas klassis (1973. aastal) esikoha ja abituriendina (1974. aastal) teise koha. Keskkooli lõpetamise ajaks oli Soomere Eesti koolinoorte meister orienteerumises ja võitnud üleliidulised võistlused topograafilises kaardistamises.
Aastatel 1974–1977 õppis Tarmo Soomere Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonnas matemaatikat. 1977. aastal läks ta üle Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonda. Pärast ülikooli lõpetamist 1980. aastal jätkas ta 1983. aastani õpinguid Moskvas Širšovi-nimelise okeanoloogia instituudi aspirantuuris okeanoloogia erialal. Ta kaitses seal 1984. aastal füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja ja asus 1983. aastal mereuurijana tööle Eesti NSV TA termofüüsika ja elektrofüüsika instituudi Läänemere osakonna noorem-, hiljem vanemteadurina. 1992. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis matemaatikadoktori väitekirja "Kinetic theory of Rossby waves" ("Rossby lainete kineetiline teooria").
Aastatel 1992–2002 oli Tarmo Soomere Eesti mereinstituudi merefüüsika osakonna vanemteadur, 1994–1997 Alexander von Humboldti fondi stipendiaat Max Plancki meteoroloogia instituudis Hamburgis, 1999–2000 Uppsala ülikooli Visby stipendiaat. Aastatel 2002–2004 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) meresüsteemide instituudi vanemteadur, sektorijuhataja, asedirektor, 2005–2008 TTÜ küberneetika instituudi vanemteadur, 2005–2010 TTÜ ehitusteaduskonna mehaanikainstituudi hüdro- ja aeromehaanika õppetooli rannikutehnika professor, 2009–2016 TTÜ küberneetika instituudi juhtivteadur, lainetuse dünaamika labori juhataja (alates 2009). 2010. aastal viibis ta külalisteadlasena James Cooki Ülikoolis (Townsville, Austraalia) ning 2011. aastal oli Alexander von Humboldti fondi stipendiaadina Ranniku-uuringute instituudis (Geesthacht). 2012. aastast on ta Klaipėda Ülikooli külalisprofessor. 
Aastatel 2017−2019 oli ta TTÜ küberneetika instituudi juhtivteadur, 2019. aastast on ta TTÜ täisprofessor tenuuris. 
12. detsembril 2007 valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks tehnika- ja informaatikateaduste alal, ta kuulub akadeemias informaatika- ja tehnikateaduste osakonda, oli aastatel 2009–2014 sama osakonna juhataja. 
15. oktoobril 2014. aastal valiti Soomere Eesti Teaduste Akadeemia presidendiks. Teine kandidaat oli Mart Ustav. Tema inauguratsioon toimus 28. jaanuaril 2015. 25. septembril 2019. aastal valiti ta tagasi teiseks ametiajaks. Soomere teine ametiaeg lõppes 7. detsembril 2024. 
Ta on Vabariigi Valitsuse juures asuva teadus- ja arendusnõukogu (TAN) liige, riigi teaduspreemiate komisjoni esimees, Eesti Teadusagentuuri hindamisnõukogu nimetamiskogu liige, Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse (TAKS) muutmise juhtrühma liige, Arenguseire Keskuse nõukoja liige, Riigiõiguse sihtkapitali nõukoja liige, Eesti teaduste akadeemia mereteaduste komisjoni esimees. 
Ta on Euroopa riikide peateadurite võrgustiku ESAF (European Science Advisors’ Forum) eesistuja, Ülemaailmse teadusorganisatsioonide ühenduse ISC (International Science Council) Euroopa rühma eesistuja, Eesti TA esindaja ALLEA peaassambleel, Eesti TA esindaja Euroopa Akadeemiate Teadusnõukoja (EASAC) keskkonnapaneelis, Eesti esindaja Euroopa Merekomitees ning Initsiatiivi Baltic Earth teadusnõukoja liige.
2021. aasta Eesti presidendivalimistel oli Tarmo Soomere üks võimalikest kandidaatidest.
Teadustegevus.
Tarmo Soomere teaduslik huvi on koondunud tuule- ja laevalainete mõõtmisele ja modelleerimisele. Oma töös pöörab ta erilist tähelepanu lainetuse dünaamikale rannikutehnikas ja -protsessides ning meremeteoroloogiale. 
Laiemale avalikkusele on ta tuntud oma esseede, arvamuslugude ning avalike sõnavõttude kaudu, mis põhinevad tema teadustööl. Ta on teadvustanud merede ja rannikualade olukorda, tuulte ja tormide ning üleujutuste võimalikke tekke- ja toimumis- ning muutumisviise. Samuti on ta sügavuti käsitlenud erinevaid üldinimlikke ja -kultuurilisi ning sotsiaalseid teemasid, alustades teaduse ja ülikoolide ning teadusnõustamise rollist ja vastutusest ning lõpedades väärtuste, töö ja raha, vaimususe ja religiooni, infotehnoloogia ja tehisintellekti ning palju muuga. 
Ta on võtnud sõna ka koroonakriisi leevendamise ja sellest väljumise strateegiate, energiajulgeoleku ja energeetika väljakutsete, metsade ja majanduse käekäigu, kliima ja inimõiguste teemadel.
Kiriku- ja usutegevus.
Õppe- ja teadustöö kõrval tegutses Tarmo Soomere aktiivselt ja mitmekülgselt ka vaimulikul alal. 
Aastatel 1976–1977 korraldas ta Tartu Ülikooli ühiselamutes noorte kristlaste kogunemisi, kus arutleti teoloogiliste ja kristlike probleemide üle, kuulati muusikat, loeti ja vahetati kirjandust. See tegevus lõppes võimude sekkumise tõttu. Illar Hallaste kui üks korraldajatest heideti ülikoolist välja ning Tarmo Soomere pidi õpinguid jätkama Moskvas. 
Tarmo Soomere omakirjastuslik tegevus oli laialdane ja mahukas. Ta trükkis kirjutusmasinal ümber ja levitas Uku Masingu jpt autorite teoseid. Aastatel 1978–1980 andis ta välja omakirjastuslikku ajakirja ECE, mida ilmus kokku kaheksa numbrit. Selles kajastati kristlike noorte kokkutulekutel avaldatud mõtteid, käsitleti kirikuelu probleeme ja pakuti lahendusi. 
1979. aastal algatas Tarmo Soomere kristlike suvemalevate tegevuse, mille abil remonditi ja renoveeriti kirikuid, palvemajasid ja pastoraate. 
Aastatel 1979–1984 korraldas Tarmo Soomere vaimuliku sisuga muusika kuulamisi üle Eesti. 1982–1984 toimusid need igal esmaspäeval Tallinna Pühavaimu kirikus. 
Tarmo Soomere kirikliku ja usulise tegevuse tõttu korraldasid võimud talle korduvalt ülekuulamisi ja läbiotsimisi ning ähvardasid karistamisega.
Isiklikku.
Tarmo Soomere isa Erich (1909–1972) oli lukksepp ja ema Alide (1922–1998) raamatupidaja. Vanemad olid kristlased.
Tal on poolõde Maie Currie (sündinud 1939), kes elab USA-s ja vend Urmas Soomere (sündinud 1955), kes on EELK Juuru koguduse jutlustaja ning Hageri Hooldekodu juhataja. 
Nooruses tegeles Tarmo Soomere kõrgel tasemel kabemänguga, oli Eesti noortemeister orienteerumises ning võitis üleliidulisel noortevõistlusel meeskondliku kuldmedali topograafilises kaardistamises. Hiljem on ta tegelenud bridžiga ja tulnud Eesti meistriks segapaaride arvestuses. 
Tarmo Soomere oli aastatel 1981–1983 abielus Krista Poolakesega, neil lapsi ei olnud, abielu lahutati.