Johannes Mülber

Johannes Mülber (7/19. detsember 1889 Tallinn – 27. juuni 1938 Tallinn) oli Eesti linnaametnik, kultuuritegelane ja fotograaf.
Mülber esines fotonäitustel ka varjunimede J. Ohaka ja J. Madara all.
Elulugu.
Johannes Mülber sündis 1889. aastal Tallinnas Toomgildi kojamehe Mihkel ja Maria Matilde Mülberi (neiuna Lints) pojana. Tal olid õde Marie ja vend Aleksander. Mülber omandas koolihariduse Tallinna 4-klassilises Linnakoolis, mille lõpetamise järel 1905. aastal alustas ta teenistust linnaametnikuna, olles: 
Mülberi eduka linnaametniku karjääri garanteerisid ta meeletu teadmistejanu, töökus, korrektsus, järjekindel visadus ja usaldatavus.
Lisaks linnaametniku tööle oli Mülber ka ühiskondlikult aktiivne kultuuritegelane, olles:
Ta tegeles ka fotograafiaga. Mülber oli Eesti tuntuim pitoreskse foto meister aastail 1921–1929. Ta oli enne Teist maailmasõda rahvusvaheliselt enim eksponeeritud ning tunnustatud eesti fotograaf.
Johannes Mülber suri 27. juunil 1938 Tallinnas süvenenud kopsuhaiguse tõttu. Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Tegevus fotograafina.
Tee fotograafia juurde.
Miks ja millal Mülber fotograafiaga tegelema hakkas, on raske kindlate ja tõestatud faktide puudumisel väita. Hans Vanaveski, kes Mülberiga samal ajal (1905) Tallinna 4-klassilise linnakooli lõpetas, oli juba kooliajal huvitatud fotograafiast ja tegeles sellega väikestviisi, nagu teisedki koolipoisid. Võib oletada, et ka Mülber tundis juba siis fotograafia vastu huvi. Linnakooli lõpetamise järel jätkas Mülber iseõppijana ning gümnaasiumi programmile lisandusid peagi kunstiõpingud. Lisaks astus ta 1909. aastal Eesti Kunstiseltsi liikmeks , hakates suhtlema ka kunstiringkondadega. Just Johanneselt sai temast kaheksa aastat noorem vend Aleksander, hilisem ekspressionistlik maalikunstnik ja koondise Vikerla liige, algtõuke kunstnikutee valimisel.
Vanim Johannes Mülberi foto Tallinna Linnamuuseumi fotokogus, mis kujutab ta ema, kannab aastanumbrit 1911. Lisaks on muuseumis mitu Mülberi albumit kontaktkoopiatega umbes samast ajast, mis on ta hilisematest töödest hoopis erinevad, ehk seega ta esmased motiiviotsingud.
Eesti Foto-Klubi.
18. veebruaril 1921 asutas Mülber koos kutseliste fotograafide vendade Parikate, A. Thomsoni ja Richard Olbreiga Eesti Foto-Klubi (ehk EFK), mille peaülesanne oli kunstilise fotograafia harrastamine ja edendamine. 1921–1926 oli Mülber klubi sekretär, mõnda aega juhatuse esimees, näituste korraldaja, kursuste lektor ja ka näitustel osaleja. Hans Vanaveski, samuti klubi liikme, arvates oli Mülber klubi hing, ürituste algataja ja tegelik läbiviija ning just tema agaral hoolitsusel annetasid fotoärid ja välisfirmade esindajad auhinnatud tööde preemiateks mitmesuguseid fotomaterjale ja tarbeid. Lisaks oli ta vendade Parikate väljaantava Filmilehe vastutav toimetaja aastatel 1926–1931.
Ent EFK-s tekkisid lahkhelid, kui 14. mail 1929 ilmus Päevalehes varjunime "Vana amatöör" all sapine artikkel Harry Malmi tegevuse kohta, mille tulemusel klubi lõhenes ning Malm lahkus EFK-st ja asutas Tallinna Fotoühingu. Oletatakse, et selle ajaleheartikli autor oli Mülber, ent samas on see vägagi kaheldav. Vastukaaluks Malmi tegevusele hakkas Peeter Parikas 1929. aastal organiseerima kutselisi fotograafe, kuhu Mülberil kui amatööril asja muidugi ei olnud. Olles pettunud ja väsinud lahkhelidest klubi liikmete vahel saatis Mülber 21. mail 1931 Peeter Parikale kirja, milles ütles end klubist väljaastunuks ning muu seas meenutas ka oma kirjutist seoses 1929. aasta juhtumiga (!?). Sestpeale tegeles ta vähem ka fotograafiaga.
Auhinnad.
Peeter Tooming on arvanud: "Mülberi edu tugines ühelt poolt kindlasti sellel, et pitorealismilaine maailma salongifotos parajasti haripunktil oli, teisest küljest aga Mülberi fotode heale kunstitasemele."
Looming.
Tehnika.
Mülber pildistas plaatkaameraga Optische Werke G. Rodenstock 9x12 Eurynar 1 : 6,8 F = 13,5 cm. 
1920. aastatel püsis Euroopas fotokunstis valitseva fotokoolkonnana impressionistlikule maalile lähedane käsitluslaad – pitorealism. Ka Mülber oli sellest vaimustunud. Ta katsetas mitmeid tol ajal levinud positiivtehnikaid, ent jäi siiski peatuma broomõlitrükil, mis oma pehmete kontuuride, säreleva valguse ja suurte pindade mõjuga nähtavasti talle kõige rohkem sobis. Broomõlitehnika ja ümbertrükk on keerulised fototehnikad, mille täpne kirjeldus on antud vendade Parikate "Fotograafia õpperaamatus". Selle tehnika tulemusena saavutaski ta impressionistliku lõpptulemuse, mille lõppresultaat oli alati etteaimamatu ning seetõttu ka iga valminud töö unikaalne ja kordumatu.
Mülber sai kogu maailmas tuntuks kui broomõlitehnika suurmeister.
Temaatika.
Johannes Mülberi loomingu temaatika oli lai, kuna ta tahtis end proovile panna mitmes valdkonnas. 
Peamised teemad, mida Mülber fotografeeris:
Kogu Tallinna Linnamuuseumis.
Johannes Mülberi originaalfotode paremik asub ta isikufondis (TLM F 7053) Tallinna Linnamuuseumi Fotomuuseumis. Fotokogu sisaldab 214 museaali, millest kõige hinnalisema osa moodustavad 78 võistlusfotot, mis on võistelnud mitmel maal ja mandril. Teine osa kogust sisaldab haruldasi pabernegatiive, kolme albumit kontaktkoopiatega autori motiiviotsinguid, fotosid pereliikmetest ja Mülberi töökohtadest. Väiksel hulgal on kogus ka reproduktsioone maalikunstnike Oskar Kallise, Aleksander Krimsi ja Aleksander Mülberi töödest. Lisaks on kogus Mülberi saadud diplomid ja sugulaste koostatud elulugu.
Kogu jõudis muuseumi 1966. aasta sügisel Mülberi kaugete sugulaste hoole alt.