Suhhoi Su-57

Suhhoi Su-57 (vene keeles "Су-57"; Suhhoi tähistus on T-50; NATO koodnimi Felon) on Venemaa Suhhoi konstrueerimisbüroos projekteeritud ühekohaline ülehelikiiruseline reaktiivlennuk, mida plaaniti arendada tehnilisilt viienda põlvkonna hävituslennuki tasemele. Tegemist on kahe mootoriga mitmeotstarbelise radaritele vähemärgatava hävituslennukiga, mille ehitamisel on kasutatud Stealth-tehnoloogiat.
Ajaloost.
1979. aastal otsustas Nõukogude Liit luua järgmise põlvkonna hävituslennukid, mis kavatseti kasutusele võtta 1990. aastatel, asendamaks lennukeid MiG-29 ja Su-27. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist hilines rahapuuduse tõttu arendusprojekti elluviimine ning uue prototüübi esimene lend toimus alles 2000. aastal, olles üheksa aastat Nõukogude Liidu aegsest graafikust maas. Suurte arenduskulude tõttu tühistati varasemad programmid ning alustati tööd uue järgmise põlvkonna lennukite programmiga PAK FA ('tulevikuline rindelennuväe lennunduskompleks'), selle loodava lennuki esialgne nimi oli I-21. Lennukatsetused pidid algama 2007. aastal. 
2004. aasta detsembris sai valmis T-50 ideekavand, mille kinnitas Venemaa kaitseministeerium. Programmi rahastamine algas 2005. aastal ja suurenes 2006. aastal, kui oli käimas üksikasjaliku projekti koostamine. 2007. aastal teatati, et programmi arendusetapp on lõppenud ja alustatakse esimese katsetamiseks mõeldud lennuki ehitamist. 2009. aastal kiideti lennuki projekt ametlikult heaks. Esimese prototüübi lennuki T-50-1 katselend toimus 29. jaanuaril 2010.
Suhhoi T-50 sai 2017. aasta juulis nimeks Su-57. Seerias ehitamist oli loodetud alustada 2016. aastal ning Venemaa Kaitseministeerium plaanis 2020. aastaks osta 52 lennukit ja 2025. aastaks veel 150–160 lennukit. Plaane kärbiti 2015. aastal kõvasti, kuna lennuki testimisel ilmnesid tehnilised probleemid.
15. mail 2019 muutus relvajõudude hankeplaan aga uuesti, kui Venemaa president Vladimir Putin teatas, et aastaks 2028 ostetakse Suhhoilt Venemaa õhu- ja kosmosejõudele 76 lennukit. Lennukite seeriatootmine algas 2019. aasta juulis ning esimesed lennukid plaaniti tarnida aasta lõpuks, kuid pärast esimese seeralennuki allakukkumist anti järgmine hävituslennuk üle alles 2020. aasta detsembris. 2022. aasta lõpuks oli üle antud 6 lennukit Su-57 ja 2023. aasta lõpuks veel 12 lennukit.
Alates 2022. aastast on Venemaa relvatööstusele kehtestatud rahvusvahelised sanktsioonid pidurdanud Su-57 lennukite ehitamist, kuna Venemaa ise ei tooda paljusid vajalikke komponente (elektroonilised pooljuhid ja kõrgtehnoloogilised seadmed) ega saa neid importida Euroopa Liidust või teistest arenenud riikidest. .
Katsetamine.
Su-57 katsed koosnesid PI eelkatsetest, mille Suhhoi firma tegi Gromovi Lennuuuringute Instituudis ning seejärel kootöös Žukovski instituudiga kolmes põhietapis, mille viis läbi Venemaa Kaitseministeerium Riiklikus Lennukatsekeskuses Aktjubinskis. 1. etapi katsetuste tulemusel tuli heaks kiita lennuki lennukõlblikkus ja 2. etapi katsetuste lõpuleviimisega avioonikasüsteemid ja relvastus.
Varajased lennukatsed näitasid, et katsetuste esimese etapi prototüübil T-50 oli probleeme kandekonstruktsiooni tugevusega. Kahel esimesel prototüübil purunes lennukikarkass ning konstruktsiooni tugevdati üle aasta uue prototüübi loomiseks. Esimesed kahe prototüüpiga testiti lennuomadusi ja põhilisi lennuki mehaanilisi süsteeme, neil lennukeil ei olnud lahingulennu süsteeme. Avioonikasüsteemide, nagu radar ja elektroonilise sõjapidamise komplekt, testimine algas kolmandast prototüübist alates.
2014. aasta veebruariks oli eelkatsetuste esimene etapp lõppenud, kuid selle ajal tekkis tõsiseid probleeme. Lisaks konstruktsioonipuudustele olid lennukil ka mootoriprobleemid, muuhulgas tekkis lennuki prototüübil 2011. aastal iga-aastaselt Moskva lähistel toimuva МАКС lennushow ajal telgkompressori vea tõttu mootori seiskumine. 2014. aasta juunis sai viies prototüüp pardatulekahju tõttu tugevalt kannatada, see kanti maha ning säilinud osade abil suudeti taastada mittetäielik lennukikere esimese etapi katsetusteks. Tulekahju ja konstruktsiooni ümberprojekteerimise tõttu viibisid nii eel- kui ka riigikatsetused. Katsetuste teine ​​etapp viidi läbi aastatel 2014–2019 ja selles kasutati peamiselt konstruktsiooniliselt tugevdatud esimese etapi lennukeid. 
Ka relvastuse katsetused hilinesid, väliste relvade katsetused algasid 2014. aasta mais ja sisemiste relvade katsetused 2016. aasta märtsis. 
Katsetuste 1. etapp lõpetati 8. veebruaril 2018, ametlik katsetuste lõpetamise allkirjastamine toimus 2018. aasta mais. Pärast enam kui 3500 katselendu pidi 2. katsetuse etapp lõppemama 2019. aastaks, kuid see lükati 2020. aastasse, osaliselt esimese seerialennuki allakukkumise tõttu 2019. aasta detsembris. 28. juunil 2020 teatas TASS, viidates sõjatööstuskompleksi anonüümsetele allikatele, et Su-35 ja Su-57 lennukitega tehti meeskonnatöö eksperiment.
Kasutamine.
1. märtsil 2018 teatas Venemaa kaitseminister Sergei Šoigu, et kaks Su-57 lennukit baseerusid Süürias kaks päeva ja läbisid edukalt katseprogrammi, sealhulgas lahingukatsed, mille käigus kontrolliti relvastuse töökindlust. 25. mail 2018 avalikustas Venemaa kaitseministeerium, et 2018. aasta veebruaris Süüriasse paigutamise ajal tulistas Su-57 lahingus välja tiibraketi, tõenäoliselt X-59MK2. 18. novembril 2018 avaldas kaitseministeerium video hävituslennukite lendudest ja teatas, et Su-57 sooritas Süürias paiknemise ajal 10 lendu..
25. detsembril 2020 teatas Venemaa kaitseministeerium, et Su-57 võeti relvastusse pärast esimese seerialennuki tarnimist ühele Lõuna sõjaväeringkonna lennurügemendile Lipetskis. Esimene täielikult tehniliselt korras 24 lennukist koosnev Su-57 eskadrill pidi kavade järgi olema moodustatud 2025. aastaks.
9. juunil 2024 avaldas Ukraina luure peadirektoraat satelliidipildid, millel on näha väidetavalt vigastatud Su-57 Aktjubinski lennuväljal pärast rünnakut droonidega sellele lennuväebaasile. ISW teatab, et üks Su-57 maksab hinnanguliselt 35 miljonit dollarit.