tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kahemõõtmelisus

Kahemõõtmeline kujund on kujund, mille punktid on ühel tasapinnal, aga mis ei ole ühemõõtmeline.
Kahemõõtmeline ruum on ruum, millel punkti asukoha märkimiseks on vaja kahte arvu ehk kahe põhiteljega ruum.
Kahemõõtmeline kujund on alati tasapinnaline kujund.
Graafikud on tavaliselt kahemõõtmelised, samuti maalid, pildid, fotod.
Kolmemõõtmelisus

Kolmemõõtmeline objekt on objekt, mis mahub kolmemõõtmelisse ruumi, ent ei ole tasapinnaline kujund.
Kolmemõõtmeline eukleidiline ruum on ruum, millel punkti asukoha märkimiseks on vaja kolme arvu, ehk kolme põhiteljega ruum. Mitteeukleidiliselt on see ruum, mille kirjeldamiseks on vaja kolme mõõdet.
3D-mudelite, -skulptuuride, -arhitektuuri jms loomisel kasutatakse kolmemõõtmelist geomeetriat.
Neljamõõtmelisus

Neljamõõtmelisus on matemaatikas ruumi omadus, mis seisneb selles, et tema mõõde on 4. 
Relatiivsusteoorias räägitakse näiteks neljamõõtmelisest aegruumist.
Paul Neumann

Paul Neumann (13. juuni 1875 – 9. veebruar 1932) oli Austria ujuja, Austria esimene olümpiavõitja. Klubi: I. Wiener Amateur-Schwimm-Club.
Neumann tuli 1893 Austria meistriks läbi Viini ujumises (umbes 5 km), 1894 kaitses tiitlit (distants oli seekord üle 510 m). 11. aprillil 1896 tuli ta Ateenas olümpiavõitjaks 500 m ujumises.
Kogu olümpiamängude ujumisprogramm kestis ainult paar tundi. Alfréd Hajós võitis 100 m vabaujumise (1.22,2) ja 1200 m vabaujumise (18.22,2). Vahepeal peetud 500 m vabalt jättis ta vahele. Kui Hajós ujunuks 500 m samas tempos kui 1200 m, olnuks tema aeg 7.40. Neumanni võiduaeg oli 8.12,6. Neumann osales edutult ka 1200 m distantsil.
Neumann õppis Viinis ja Ameerika Ühendriikides meditsiini ning tuli 1897/1898 kolm korda USA meistriks 440 jardi, 880 jardi ja 1 miili ujumises. 1898 sai ta ajakirja Sport im Bild korrespondendiks USA-s. Esimese maailmasõja ajal, kui ta oli sõjaväearst, tekkis tal probleeme USA-st saadud diplomi tõttu. Pärast sõda oli ta kooliarst Viinis.
Aithiopia

Aithiopia (tuleb kreeka sõnast "aithiopes" – 'päikesepruunid'; ladinapäraselt "Aethiopia") oli Homerose järgi müütilise rahva kodumaa, mis paiknes oikumeeni äärel Okeanose kaldal idas või kagus. Pärast samastati seda rahvast indialastega. Hilisemates kosmoloogilistes aruteludes on arvatud, et Aithiopia on hoopis edelas. Herodotos rääkis peale Aasia etiooplaste ka Lõuna-Egiptuse omadest. Sageli neid idealiseeriti nagu põhjapoolseid sküütegi.
Hiljem hakati Aithiopiaks nimetama seda Aafrika osa, mis vastandus Liibüale ja kus elasid mustanahalised inimesed. Tänapäeva Loode-Etioopias tekkis 1. sajandil m.a.j Aksumi riik. Pärast selle mandumist kinnistus nimi Etioopia enam-vähem praegusele Etioopia-Sudaani piirkonnale.
Sotsiaalne klass

Sotsiaalne klass on sotsioloogia mõiste inimgrupi kohta, mis eristub teistest mingi tunnuse alusel ja tekib sotsiaalse kihistumise tulemusel.
Kuna kõikidel ühiskondadel on kolm kõrgelt hinnatud ressurssi:
Ning need jagunevad ebavõrdselt, siis see põhjustabki sotsiaalset kihistumist ja inimesed moodustavad sotsiaalse hierarhia, mida kujutatakse rombina ja mille astmeid nimetatakse stratumiks.
Mida kõrgemal stratumil paikneb inimene, seda rohkem on tal ressursse.
Funktsionalistide analüüs põhjendab ressursside jaotumist sellega kuidas olemasolev ühiskond hindab inimese võimeid – kui konkreetsel ajahetkel vajatakse rohkem kas kunstnikumeelega või tarku inimesi, siis neid hinnatakse ja tasustatakse ka kõrgemalt ehk moodustub talentide hierarhia. Seda olukorda nimetatakse meritokraatiaks.
Konfliktiteooria põhjal tekib hierarhia võitluses väheste ressursside pärast, kus võimul olijatel on juba eelised ja võimul olijate ideed sarnanevad ühiskonna ideedega (Karl Marx).
Max Weber tõi välja stratifitseerimise meetodid: 
Sotsiaalse staatuse mõõtmine.
Eestis on viimasel ajal kasutusel tegijanimena ka sõna "guru", mis viitab eriti sügavatele ja respekteeritud teadmistele antud vallas. Samuti väljendavad prestiiži aumärgid ja autasud. Edukust saab mõõta omandi suurusega või lihtsamalt sissetuleku suurusega.
Sotsiaalse staatuse mõõtmiseks kasutatakse sotsioökonoomilise staatuse indeksit (SES) – 
Elukutse sotsiaalse prestiiži näitajad 
See kõik määrab ka klassikuuluvuse pluss veel haridus ja sissetulek.
Kuid ka abikaasa prestiiž (eriti mehe) mõjutab klassikuuluvust. Elu jooksul on võimalik ka staatust parandada, kui on võimalik õppida ja elukutseid valida, või liikuda ka allapoole. Kuid enim sõltub see liikumise võimalus ühiskonna majanduslikust struktuurist.
Klassi immobiilsuseks nimetatakse tendentsi, et konkreetsesse klassi kuulujad taastoodavad selle klassi liikmeid põlvkonnast põlvkonda. See tähendab, et oluline on perekondlik taust, aga alati võib mängus olla ka õnn olla õigel ajal õiges kohas.
Tavaelus määratakse saatust välise atribuutika abil:
Samuti väljendub see ka elulaadis ja kulutustes igapäeva elu tarbeesemetele.
Eukleidese geomeetria

Eukleidese geomeetria ehk eukleidiline geomeetria on geomeetria haru, milles lähtutakse Eukleidese teoses "Elemendid" kirjeldatud alustest.
Eukleidese ruumimudel on ruumi mudel, kus on rahuldatud Eukleidese aksioomid.
Kirjeldus

Kirjeldus ehk deskriptsioon on kõige üldisemas mõttes millegi kujutamine. Enamasti kirjeldatakse asju sellega, et neile omistatakse omadusi.
Kirjeldamise puhul peetakse üldiselt tähtsaks, et see oleks neutraalne. Kirjeldus ei tohiks asja kujutada erapoolikult ega olla normatiivne.
Kirjeldus võib olla ka luuleline, metafoorne või muid stiilivõtteid kasutav. Sel juhul pole enam otseselt tegemist asjadele omaduste omistamisega, kirjeldus põhineb siis keele abil kujutatu vahetul mõistmisel.
Kultuuriteoorias kasutatakse väljendit "maailma kirjeldus", mis asetub keskkonna ja inimese vahel ning on uurija töövahend.
Arkoos

Arkoos on suure päevakivisisaldusega liivakivi.
Arkoos, nagu ka tavaline liivakivi, koosneb põhiliselt kvartsist, kuid selle päevakivisisaldus peab olema vähemalt 25%. Arkoos on enamasti jämedateraline, punakat või roosakat värvi ja nõrgalt tsementeerunud. Arkoos tekib graniidi või graniitse koostisega kivimite murenemissaaduste kivistumisel. Tsementeeriva materjali (kaltsiit, ränioksiid, savimineraalid, raudoksiidid, vilgud jmt) osatähtsus on üldiselt väike (enamasti alla 15%).
Nimetus "arkoos" on tulnud prantsuse keelest ja selle võttis kasutusele Alexandre Brongniart 1823. aastal.
Morfoloogia

Morfoloogia ehk vormiõpetus on keeleteaduse osa, mis uurib sõnavorme – nende moodustamist, sisemist struktuuri ja nende omavahelisi suhteid.
Morfoloogia põhimõisted.
Morfeem.
Morfeem on keele kõige väiksem tähendust kandev üksus. Iga sõna koosneb vähemalt ühest morfeemist. Mõned sõnad koosnevadki ainult ühest morfeemist, st neid ei saa enam väiksemateks üksusteks jaotada. Sellised sõnad on näiteks:
Peale selliste lihtsate sõnade leidub ka keerukamaid sõnu, mida saab jaotada väiksemateks tähendust kandvateks üksusteks, st mis koosnevad mitmest morfeemist:
Allomorfideks nimetatakse ühe ja sama morfeemi eri variante. Ühe morfeemi allomorfid kannavad seega sama tähendust, erinevad üksteisest aga näiteks häälikulise koosseisu poolest.
Eesti keeles on allomorfid näiteks "-le" ("koera/le") ja "-lle" ("ta/lle"), mille mõlemaga antakse edasi alaleütlevat käänet.
Vabad ja seotud morfeemid.
Vabadeks morfeemideks nimetatakse morfeeme, mis võivad fraasis esineda iseseisva sõnana, nagu näiteks sõna "koer" lauses "koer hammustas poissi".
Seotud morfeemid seevastu ei saa esineda iseseisvalt, vaid peavad olema alati seotud mõne teise morfeemiga. Mitmust tähistavad morfeemid ning "lik"-morfeem peavad näiteks alati olema seotud nimisõnaga, nagu eespool näidetes. 
Seotud morfeemide hulka kuuluvad afiksid ehk liited. 
Afikseid nimetatakse prefiksiteks ehk eesliideteks, kui nad liituvad teise morfeemi ette, ning sufiksiteks ehk järelliideteks, kui nad lisanduvad morfeemi lõppu. Peale prefiksite ja sufiksite on olemas veel infiksid, mis liituvad morfeemi keskele; tsirkumfiksid, mis liituvad morfeemi ümber jne.
Sõnaliigid.
Sõnaliik määrab, millised morfeemid võivad omavahel liituda. Näitena eesti keele sõnaliikidest võib tuua nimisõnad, tegusõnad ja omadussõnad.
Sõnaliigid ei ole universaalsed. See tähendab, et mõnes keeles esineb sõnaliike, mida teistes keeltes ei esine. Erinevalt eesti keelest on inglise ja saksa keeles näiteks artikkel (inglise keeles "a" ja "the", saksa keeles "der", "die," "das", "ein" ja "eine"). 
Suletud ja avatud sõnaliigid.
Sõnadest rääkides eristatakse mõnikord suletud ja avatud sõnaliike või ka vastavalt sisusõnu ja funktsioonisõnu.
Avatud sõnaliikide hulka kuuluvad näiteks tegusõnad, omadussõnad ja nimisõnad ning avatus seisneb asjaolus, et teoreetiliselt ei ole nende sõnade arv piiratud, st nendesse liikidesse on väga kerge lisada uusi sõnu. 
Suletud sõnaliikide hulka kuuluvad sõnad, mis täidavad mingisugust grammatilist funktsiooni (näiteks eessõnad, sidesõnad, asesõnad); need liigid on aja jooksul küllaltki muutumatud ning sisaldavad üksnes piiratud arvul sõnu.
Eesti keele morfoloogia uurimise alal on silmapaistvaid tulemusi saavutanud Mati Hint, Ülle Viks, Toomas Help.
Vasakpoolne kommunism

Vasakpoolne kommunism on antistalinistlik sotsiaal-poliitiline vool, lähedane trotskismile. Oma tekkimise ajal 1918. aastal moodustasid vasakpoolsed kommunistid vasakpoolse fraktsiooni VSDTP-s; keskus oli VSDTP Moskva piirkonnabüroo. Vasakpoolsed kommunistid nõudsid Saksamaaga peetava sõja jätkamist, revolutsioonisõda kogu maailma kodanluse vastu ja maailmarevolutsiooni. Fraktsiooni juhtis Nikolai Buhharin. Vasakpoolsed kommunistid tunnistasid vaid Kominterni I ja II kongressi otsuseid. Paljud vasakpoolsed kommunistid hukati stalinismi võimutsemise ajal.
Sõnavorm

Sõnavormideks nimetatakse ühe ja sama sõna eri kujusid, mis erinevad üksteisest ainult selle poolest, kuidas neid lauses kasutada saab. Sõnavormid erinevad üksteisest oma grammatilise tähenduse poolest. 
Sõnavormidest pannakse omakorda kokku kõrgema astme üksused – lause moodustajad ja laused.
Plagioklassi number

Plagioklassi number on plagioklassi kaltsiumisisaldust näitav suhtarv.
Plagioklass on päevakivide hulka kuuluv mineraalide rühm, millesse kuuluvad mineraalid on albiit, oligoklass, andesiin, labrador, bütauniit ja anortiit. Plagioklassi kristallvõres võivad kaltsium ja naatrium üksteist igas vahekorras asendada. Plagioklassi number näitab seda, kui mitu protsenti naatriumi aatomitest on asendunud kaltsiumi aatomitega. Plagioklassi erimeid nimetatakse vastavalt nende naatriumi kaltsiumiga asendumise määrale järgnevalt:
Pl40 tähendab, et 40% naatriumist on asendunud kaltsiumiga ja vastav plagioklassi erim kannab nime andesiin. Vahel kirjutatakse ka Al40, mis tähendab seda, et plagioklass koosneb 40 protsendiliselt albiitsest komponendist. An40 tähistab 40 protsendilist anortiitse komponendi osakaalu ja seda plagioklassi erimit tuntakse labradoriidina.
Plagioklassi numbrit saab määrata näiteks polarisatsioonimikroskoobiga Becke-Bekkeri või Michel-Lévy meetodit kasutades.
Kõne (täpsustus)

"Kõne" võib tähendada mitut asja:
Ettevõte

Ettevõte on õiguslikult ja korralduslikult vaadeldav kui iseseisev, eraldatud varaga tegutsev majandusüksus. Tsiviilseadustiku üldosa seadus defineerib ettevõtte kui majandusüksuse, mille kaudu isik (ettevõtja) tegutseb. 
Varasemas eesti keeles on ettevõtte sünonüümina kasutatud ka terminit "käitis", alates 1950. aastatest on terminist "käitis" ettevõtte tähenduses loobutud, kuid ka uuemas kirjanduses seda siin-seal leidub. 
Tavaliselt mõistetakse ettevõtja all inimest (füüsiline isik), kes kannab ettevõttesse tehtud isiklike investeeringute kaotamise rahalist riski ning kes pakub oma nimel tasu eest kaupu või teenuseid. Äriseadustiku alusel võib aga ettevõtja olla nii füüsiline isik kui ka juriidiline isik (äriseadustiku alusel sätestatud äriühing: täisühing, usaldusühing, osaühing, aktsiaselts ja tulundusühistu), kes pakub oma nimel tasu eest kaupu või teenuseid ning kellele kaupade müük või teenuste osutamine on püsiv tegevus. Ka füüsilisest isikust ettevõtja tegutseb äriseadustiku kohaselt ettevõtte kaudu. 
Ärinimi ehk firmanimi on äriregistrisse kantud nimi, mille all ettevõtja tegutseb.
Firma

Firma all võidakse mõelda ettevõtet. 
"Firma" on mitme teose pealkiri:
Paradigma

Paradigma (kreeka sõnast ("παράδειγμα" 'musternäide') on algses tähenduses õpetlik näide, eeskuju, musternäide või näidis.
Sõna on mitmes valdkonnas kasutusel terminina.
Purjetamine 1952. aasta suveolümpiamängudel

Purjetamine 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis
Finn.
28 võistlejat
Star.
21 paatkonda
Draakon.
17 paatkonda
5,5 m.
16 paatkonda
6 m.
11 paatkonda
Maahoki 1952. aasta suveolümpiamängudel

Maahoki 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis
12 meeskonda
1. India: Ranganandhan Francis, Dharam Singh, Radhir Singh Gentle, Leslie Claudius, Keshava Datt, Govind Perumal, Raghbir Lal, Kunwar Digvijai Singh, Balbir Singh, Udham Singh, Muniswami Rajgopal, Meldrich Daluz, Chinadorai Deshmutu&lt;br&gt;
2. Holland: Laurenz Mulder, Henri Derckx, Johan Drijver, Julius Ancion, Hermanus Loggere, Edouard Tiel, Willem van Heel, Rius Esser, Jan Kruize, Andries Boerstra, Leonard Wery&lt;br&gt;
3. Suurbritannia: Graham Dadds, Derek Day, Roger Midgley, Denys Carnill, John Cockett, Dennis Eagan, Anthony Robinson, Anthony Nunn, Robin Fletcher, Richard Norris, Neil Nugent, John Conroy, John Paskin Taylor&lt;br&gt;
4. Pakistan: Abdoul Waheed Qazi, Mohammed Niaz Khan, Asghar Ali Khan, Jack Britto, Mansur Hussain Atif, Habib Ali Kiddi, Mahmudul Hassan, Abdul Hamid, Abdul Mallick, Habibur Rehman, Latifur Rehman, Abdul Latif Mir
Finaal: India-Holland 6:1 (4:0)&lt;br&gt;
Pronksimäng: Suurbritannia-Pakistan 2:1 (2:1)
India võitis 5. olümpiamängud järjest.
Veepall 1952. aasta suveolümpiamängudel

Veepall 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis
Algul taheti võistlused korraldada avamereujulas, kus oli aga FINA arvates liiga külm. Nii peeti võistlused olümpiaujulas, kus ajapuuduse tõttu tuli võistelda varahommikuti, isegi kell 6 hommikul.
21 meeskonda
Finaal: Ungari-Jugoslaavia 2:2
Jalgpall 1952. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1952. aasta suveolümpiamängudel toimus 15. juulist 2. augustini Soomes Helsingis. See oli kümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Turniiril osales 25 riigi meeskonda. Turniir hõlmas eelvalikvooru, et selgitada välja üheksa võistkonda, kellel oli pääs kaheksandikfinaali, kuhu olid juba kvalifitseerunud Hollandi Antillid, Austria, Soome, Lääne-Saksamaa, Norra, Rootsi ja Türgi. Seejärel toimus väljalangemisturniir, mis koosnes kaheksandikfinaalist, veerandfinaalidest, poolfinaalidest ja finaalidest 3. ja 1. kohale.
Olümpiavõijaks tuli esmakordselt Ungari, kes oli finaalis parem Jugoslaaviast 2:0. Mängud andsid märku (vähemalt lääneeurooplastele) Ungari jalgpallikoondise - "Maagiliste madjarite" - saabumisest. Ferenc Puskás ütles hiljem 1952. aasta võistluse kohta: "Just olümpiamängude ajal hakkas meie jalgpall esimest korda voolama tõelise jõuga." Just mängude ajal kutsus Inglise jalgpalliliidust Stanley Rous ungarlasi sõpruskohtumist mängima Wembleyl järgmisel aastal.
Selle turniiri sensatsiooniks oli Luksemburgi võit pärast lisaaega 5-3 Suurbritannia meeskonna üle. Seejärel langes Luksemburg kaheksandikfinaalis Brasiilia vastu.
Võõrustaja Soome langes kaheksandikfinaalis välja Austria vastu.
Tõlliste vald

Tõlliste vald oli Valga maakonna haldusüksus.
Vald piirnes põhjas Hummuli, Õru ja Sangaste vallaga, lõunas Valga linna ja Karula vallaga, idas Võru maakonna Antsla vallaga, edelas Läti Valka piirkonna Valka vallaga.
Tõlliste vallavanem oli Madis Gross.
Ajalugu.
Tõlliste valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.
Asustus.
Alevikud.
Tsirguliina (502 elanikku) ja Laatre (242 elanikku)
Külad.
Sooru – Tagula – Iigaste – Jaanikese – Korijärve – Muhkva – Paju – Rampe – Supa – Tinu – Tõlliste – Vilaski – Väljaküla.
Loodus.
Tõlliste valla iseloomulikuks maastikuks olid lainjad metsased tasandikud. Valda läbis Väikse Emajõe org, millesse suubub Pedeli ürgorg. Jõeoru madalaimas osas asub Korva luht, endine Sangaste mõisa kuivendatud katseheinamaa, kus kasvab haruldane kobarpea. Maad on valdavalt savised, valla idaosas on kohaliku tähtsusega liivavarusid.
Tsirguliina

Tsirguliina on alevik Valga maakonnas Valga vallas, ajalooliselt Tartumaa Sangaste kihelkonnas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus alevik Tõlliste vallas.
Tsirguliinas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 434 elanikku, 2000. aasta rahvaloenduse järgi 522. 
Alevikus on Tsirguliina Kool, lasteaed, rahvamaja, Tsirguliina Raamatukogu, sidejaoskond ja perearstikeskus; eraettevõtetest kaks kauplust, autoremonditöökoda ja saekaater. Aastani 1993 töötas seal Tõlliste vallavalitsus, mis kolis Laatresse. 
Tsirguliina alevik tekkis 19. sajandi teisel poolel pärast Tartu–Valga raudteelõigu valmimist Sangaste raudteejaama juurde Laatre ja Tõlliste mõisa piirimaile. 
20. sajandi algusest kuni 1970. aastateni andis aleviku elus tooni tellisetööstus, mille rajasid 1909. aastal vennad Kahrod. 1922 asutas konkureeriva vabriku Bruno Gross. Pärast teist maailmasõda jätkasid natsionaliseeritud ja ühendatud tehased tööd Tartu ehitusmaterjalide tehase Sangaste tsehhi nime all, tellisetootmine lõppes 1974 kvaliteetse kohaliku tooraine ammendumise tõttu. Kuni 1980. aastate lõpuni toodeti vabrikus klaasist ravimiampulle, lühikest aega ka vahtplastist detaile.
Tellis

Tellis ehk telliskivi on ehitusel kasutatav väike üldiselt risttahukakujuline ehituskivi.
Vormilt tellis võib oma olemuselt olla nii looduskivi (nt savitellis) kui ka tehiskivi (nt keraamiline tellis).
Telliseid hakati ehituses kasutama arvatavasti 3.-2. aastatuhandel eKr Egiptuses ja Mesopotaamias.
Eestis.
Eestis hakati keraamilisi telliseid valmistama 13. sajandil, eeskätt Lõuna-Eestis, kus puudus kättesaadav paekivi. Siinse tellisgootika huvitavateks näideteks on 14. sajandi esimesest veerandist pärinev Tartu Jaani kirik ja veidi vanema Tartu toomkiriku varemed. Keskajast ka Eestis Pärnu toomkirik, Viljandi ordulinnus, Otepää ja Vastseliina piiskopilinnus. 
Esimene teade Eestis tegutsevast telliselöövist pärineb 1365. aastast Tallinnast. Traditsiooniliselt vormiti telliseid käsitsi. Keraamilise tellise valmistamiseks segati esmalt omavahel savi, liiv ja vesi ühtlaseks seguks, millest vormiti toortellised ehk plonnid. Seejärel lasti plonnidel mõnda aega kuivada. Kõige tähtsam etapp oli tellise põletamine, mis kestis mitu päeva. Telliseid põletati kas neistsamadest plonnidest laotud löövis või hilisemal ajal ka spetsiaalselt rajatud tellispõletusahjudes. Kuumust tõsteti ahjus järk-järgult, et vältida pragude teket tellistes. Põletamisele järgnes vähemalt nädal kestev rahulik jahtumine, misjärel valmis toodang välja laoti.
18. sajandil võeti kasutusele press, mis surus valtside vahelt läbi savilindi, millest lõigati vajaliku suurusega plonnid. Plonnid kuivatati ning põletati ringi- või siksakikujulises puudega köetavas ahjus. 1870. aastatest alates töötasid tellisepressid auru jõul. 20. sajandi alguseks tegutses Eestis üle 100 tellisetööstuse ja aastas toodeti 50 miljonit tellist. Suurim praegu tegutsev tellisetööstus asub Aseris. 
Enne teist maailmasõda asutati Eestis A/S "Telliskivi Tehased" ja tehased: Sindi-Lodja Reiu jõe suudme lähistel vasakkaldal asunud tellisetehas 1936. aastal ja taaskäivitati tööstus Aseri telliskivitehases ning 1938 avati endise Vene-Balti laevaehitustehase territooriumil uus Kopli telliskivitehas.
Pärast teist maailmasõda tegutsesid Eestis: Vasalemma tellisetehas, Ilmatsalu tellisetehas, Valga tellisetehas, Tõlliste tellisetehas, Kuressaare tellisetehas.
20. sajandi I poolel kasutati Eestis enamasti kive mõõdus 70x130x270 mm. Normaaltellise mõõdud on 65×120×250 mm. 
Lisaks keraamilistele tellistele tuntakse silikaattelliseid (valmistamisel pressitakse kokku lubja ja liiva segu ning kuumutatakse seda autoklaavis veeaurus, nii et moodustub hüdrosilikaatidest sideainekivi), mörttelliseid (valmistatakse nagu betooni, kuid ilma jämetäiteaineta) jms.
Tellisgootika

Tellisgootika on Prantsusmaalt ja Madalmaadest pärinev gooti arhitektuuri suund, 13.–16. sajandil eeskätt Kesk- ja Põhja-Euroopas levinud ehitusstiil, mida iseloomustas punase savitellise meisterlik kasutus keeruliste arhitektuursete vormide ja ornamentide loomisel, eriti sakraalehitiste juures.
Oru vald

Oru vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas. Oktoobris 2013 ühinesid Oru, Risti ja Taebla vald Lääne-Nigula vallaks.
Oru valla naabrid olid Noarootsi, Risti, Taebla ja Ridala vald. Edelas ulatus vald mereni.
Ajalugu.
Valla algne nimi oli "Linnamäe vald". See moodustati 1991. aasta 19. detsembril. Otsus nimetada vald ümber Oru vallaks tehti 30. aprillil 1992.
Asustus.
Vallas oli 15 küla:
Auaste, Ingküla, Jalukse, Keedika, Kärbla, Linnamäe, Niibi, Oru, Mõisaküla, Salajõe, Saunja, Seljaküla, Soolu, Uugla ja Vedra.
Eesti Kongress

Eesti Kongress oli Eesti Vabariigi õigusjärgsete kodanike demokraatlikult valitud esinduskogu aastatel 1990–1992. Kodanikualgatuse tulemusel 24. veebruaril 1990 toimunud üle-eestiliste valimiste tulemusena kokku tulnud Eesti Kongressi esimene istungjärk toimus 11.–12. märtsil 1990 Estonia kontserdisaalis Tallinnas. 
Algkoosseisu kuulus 499 hääleõiguslikku liiget ja 43 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejate seast valitud sõnaõiguslikku liiget. Eesti Kongressi liikmed valisid enda hulgast täidesaatva organi Eesti Komitee. Selle esimeheks valiti Tunne Kelam. Eesti Kongressi peamine eesmärk oli Eesti Vabariigi taastamine selle seadusliku kodanikkonna poolt õigusliku järjepidevuse alusel. Eesti Kongressi osalusel täideti see eesmärk 1992. aastaks.
Kronoloogia.
24. veebruaril 1989 avaldasid Eesti Muinsuskaitse Selts, ERSP ja Eesti Kristlik Liit üleskutse korraldada Eesti Vabariigi kodanike üldine registreerimine ja vabad valimised Eesti kodanike esinduskogusse Eesti Kongressi.
Asutati Eesti kodanike komiteede liikumise Ajutine Sidetoimkond (AST).
24. veebruar 1990. Eesti Kongressi valimised. Valimas käis 557 613 Eesti kodanikku ja 34 345 kodakondsuse taotlejat.
11.–12. märts 1990. Eesti Kongressi esimene istungjärk otsustas taastada Eesti Vabariigi õigusliku järjepidevuse alusel. Heinrich Marga tervituse Eesti Kongressile luges ette Mihkel Mathiesen.
Kokku peeti kümme Eesti Kongressi istungjärku.
Maateaduste mõisteid (A)

"Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad A-tähega."
Leedu-Valgevene NSV

Leedu-Valgevene NSV (Litbel) oli veebruarist augustini 1919 eksisteerinud nukuriik. 
Moodustati Leedu ja Valgevene bolševike poolt 27. veebruaril 1919. Mõnedel andmetel lõpetas eksisteerimise 6. juunil 1920. Vabariigi likvideerimise akti ei ole.
Pealinn oli 27. veebruarist Vilnius, 20. aprillist Minsk ja 8. augustist 1919 kuni 6. juunini 1920 Smolensk.
Territoorium.
Koosseisu arvati järgmiste kubermangude maad:
Valitsemine.
27. veebruarist 1919 kuni 19. aprillini 1919 oli riigipea Kesktäitevkomitee esimees Kazimierz Cichowski ja valitsusjuht Rahvakomissaride Nõukogu esimees Vincas Mickevičius-Kapsukas
19. aprillil 1919 läks nii sõjaväeline kui ka täitevvõim üle Leedu-Valgevene NSV Kaitsenõukogule, mille esimeheks sai senine valitsusjuht Mickevičius-Kapsukas.
Seksuoloogia

Seksuoloogia on interdistsiplinaarne uurimisvaldkond, mis tegeleb inimese seksuaalsuse ja sellega seotud meditsiiniliste, psühholoogiliste, kultuuriliste jm aspektidega. 
Eestis tegeleb seksuoloogia uurimisvaldkonnaga teiste seas Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts.
Langenud ingel

Langenud ingel on kristlikus traditsioonis taevast pagendatud ingel, kes hakkas vastu Jumalale. Paljudest langenud inglitest olevat saanud deemonid.
Kristlikus demonoloogias tuntakse suurt hulka langenud ingleid. Neid loetleb näiteks 5. sajandist pärinev koguteos "Corpus Areopagiticum".
Langenud inglite loend kristlikus demonoloogias.
"(Märkus: paljud nimed esinevad erinevates väljaannetes erineval kujul.)"
Abaddon - Adirael - Agares - Amy - Ananael - Arakiba - Araqiel - Araxiel - Ariel - Arioch - Armans - Armaros - Asael - Asbeel - Asmodeus - Astaroth - Astoreth - Azael - Azaradel - Azazel - Azibeel - Azkeel - Azza - Atarculph
Badariel - Balam - Balberith - Baraqel - Barbatos - Barbiel - Basasael - Batarel - Batarjal - Beelzebub - Beleth - Beliar - Belphegor - Busasejal
Caim - Carnivean - Carreau - Chobaliel
Dagon - Daniel
Ertrael - Ezeqeel - Exael
Flauros - Focalor - Forneas
Gadreel - Goap - Gressil - Gurson
Hakael - Hosampsich
Imamiah - Iomuel - Iuvart
Jeqon - Jetrel - Junier
Kasbeel - Kasdaye - Kokabel
Lauviah - Leviathan - Lucifer
Mammon - Marchosias - Marou - Mephistopheles - Moloch - Mulciber - Murmur
Nelchael - Nilaihah - Nisroch - Nithael
Oeillet - Omiel - Orus
Paimon - Penemue - Phenex - Procell - Pruflas - Pusron
Raum - Regent - Rimmon - Rosier - Rugziel - Rumjal
Salikotal - Sameveel - Sammael - Samsapeel - Samsawiel - Saraknyal - Sarfael - Sariel - Sealiah - Semyazza - Senciner - Seriel - Shaftiel - Shamsiel - Simapesiel - Sonneillon
Zagiel - Zavebe
Tabaet - Tamiel - Thammuz - Thausael - Tiril - Tumael - Turael
Urakabarameel - Uzziel
Verrier - Verrine - Vual
Xaphon
Yomyael
Mumbai

Mumbai (marathi मुंबई (Muṁbaī); varem tuntud nimega Bombay) on linn Indias. Ta asub India läänerannikul ja on Maharashtra osariigi pealinn.
See on oma umbes 15 miljoni elanikuga India kõige rahvarohkem linn ja rahvaarvult teine linn maailmas. Koos ümbritsevate linnaaladega (linnad Navi Mumbai ja Thane) on see üks rahvarohkeim linnastu maailmas.
Linna nimed.
Mumbai nimi on etümoloogiliselt tuletatud hindu jumalanna Mumbadevi kohalikust nimest "Mumba" ja sõnast "Aai", mis tähendab marathi keeles ema. 16. sajandil andsid portugallased alale nime "Bom Bahia", mis tähendab head lahte. Hiljem see lühenes "Bomaím"iks, ja pärast Briti Impeeriumi kätte minekut omandas inglispärase kuju Bombay. Linna ametlikuks nimeks sai 1995. aastal Mumbai, kuid endist nime (Bombay) kasutatakse lääneriikides tänini, samuti kasutavad seda endiselt paljud linna elanikud ja ka ametiasutused.
Majandus.
Mumbai on India tähtsaim finantskeskus, seal asub India suurim väärtpaberibörs. Mumbai sadama kaudu käib enam kui pool India merekaubandusest. Mumbai on India rikkaim linn ja sellel on suurem SKT kui ühelgi teisel linnal Lõuna-, Lääne- või Kesk-Aasias, moodustades 5% kogu India SKT-st.
Sündmused.
26. novembril 2008 toimusid mitmes Mumbai hotellis relvastatud terrorirünnakud, mille eest võttis vastutuse islamirühmitus Deccan Mujāhidīn. Surma sai vähemalt 200 inimest, neist paljud pantvangi võetud välisturistid.
Demonoloogia

Demonoloogia on õpetus deemonitest.
Kristlik demonoloogia tunneb suurt hulka mitmesuguseid deemoneid ja langenud ingleid, kes võivad inimesi eksitada, neid pattudele juhtida jne. Usutakse, et deemoneid on võimalik välja kutsuda, nendega lepinguid sõlmida ja nendega koostööd teha. Keskaegne inkvisitsioon süüdistas nõidu deemonitega suhtlemises. Tänapäeval suheldakse deemonitega satanismis, "voodoo"'s, nõiakunstis, maagias, uuspaganluses jpm alternatiivsetes religioossetes liikumistes. 
Deemonite loend kristlikus demonoloogias.
"Märkus: paljud nimed on esitatud mitmes erinevas kirjapildis."
Aamon - Abalam - Abalim - Abigor - Adramelech - Agares - Aim - Allocer - Amaymon - Amdukias - Amduscias - Amoymon - Amy - Andras - Andrealphus - Andromalius - Ashtoroth - Astaroth - Ayperos - Ayporos - Aym
Baal - Balam - Barbas - Barbatos - Bathin - Bathym - Beal - Beale - Beall - Beball - Beelzebub - Behemoth - Belial - Beleth - Belphegor - Berith - Betryal - Bifrons - Botis - Buer - Bune
Caacrinolaas - Caassimolar - Caim - Camio - Carabia - Cerbere - Chax - Cimeies - Classyalabolas - Corson - Crocell - Curson
Dantalion - Decarabia
Eligos
Flavros - Flauros - Focalor - Foraii - Foras - Forcas - Forneus - Forras - Furcas - Furfur
Gaap - Gamigin - Glassia-labolis - Glasya-Labolas - Gomory - Gremory - Gusion - Gusoin - Gusoyn
Haborym - Haagenti - Halphas - Havres - Hauras - Haures
Incubus - Ipes - Ipos
Kimaris
Labal - Lamia - Leraje - Leraie - Leviathan - Lucifer - Malaphar - Malephar - Malphas - Malthus - Mammon - Marax - Marbas - Marchosias - Marthim - Mathim - Mephistopheles - Merihem - Molech / Moloch / Moolok - Morax - Murmur
Naberius - Naberus - Naphula
Oray - Orias - Oriax - Orobas - Orobos - Ose - Oso - Otis
Paimon - Paimonia - Paymon - Phenex - Pithius - Procell - Pruflas - Pruslas - Purson
Raim - Raum - Ronove - Ronwe
Sabnock - Saleos - Satan - Scox - Seir - Shax - Sidragasum - Sitri - Stolas - Succubus - Surgat
Zagan - Zepar - Ziminiar
Thammuz
Valac - Valefar - Vapula - Vassago - Vepar - Vephar - Vine
Xaphan
Vikerkaar (ajakiri)

Vikerkaar on 1986. aastast ilmuv eesti kultuuriajakiri, mis avaldab ilukirjandust, esseesid ja arvustusi. Ajakirja asutati seoses perestroikaga kahe rööpväljaandena, millest teine oli venekeelne Raduga, mille viimane topeltnumber ilmus 2006. aasta mais.
Ajalugu.
Ajakirja Vikerkaar esimene peatoimetaja kinnitati Moskvas Üleliidulise Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu Keskkomitees R. Veidemanni järgi juba 1985. aastal, seega veel enne seda, kui ajakiri tegelikult asutati. EKP Keskkomitee büroo määras esimese peatoimetaja kohale veebruaris 1986. Esimene number ilmus 1986. aasta juulis. "Sellele aitas kaasa mitme õnneliku asjaolu kokkusattumine. Kõigepealt muidugi aeg, mis partei XXVII kongressiga oli teinud täispöörde ja nõudis seda ka ajakirjanduselt. – Õige pea sai toimetus imeilusa "korteri" Gagarini pst. 30, uhiuue mööbli, kõik muu vajaliku tööks autorite ja käsikirjadega."
Ajakirja esiknumbri saatesõnas ütleb esimene peatoimetaja Rein Veidemann: "Meie ajakiri alustab ilmumist Tuglase 100. sünniaastal. Meie tulek leiab aset ajal, mil kogu Nõukogudemaa on alustanud aastatuhande vahetuseni ulatuvate sihtide püüdlemist tõsisemalt kui kunagi varem. Meie tee algab partei XXVII kongressi aastal, kongressi, mille pöördelisuse tunnistajaks äsja olime, mille pöördelisust tunnistavad meie sõbrad ja mille pöördelisust on sunnitud tunnistama ka meie oponendid. Me alustame ülemaailmsel rahuaastal. "Vikerkaare" esimene number jõuab lugejani päevil, mil sotsialistlikku Eestit saab nelikümmend kuus aastat. Kõik see ajakirja ilmumistausta juurde kuuluv lisab meie etteastele erilisust."
Rein Veidemann on öelnud: “Vikerkaare ja tema venekeelse sõsara Raduga – taga oli NLKP Keskkomitee otsus asutada «internatsionaalset kasvatust» silmas pidades kõigis toonastes liiduvabariikides niisugune kakskeelne noorte väljaanne. Aga kui asi 1985. aasta lõpus tegelikuks muutus, oli 1982 Brežneviga alanud nõukogude parteijuhtide «surmaseriaal» lõpu korral ja Gorbatšov lootusetuks muutuvat süsteemi päästma määratud.” – Vikerkaare sünnile andis “erilise hoo see, et sündmus sattus perestroika ja üldise ühiskondlik-vaimse vabanemise ja pulbitsemise aegadesse.” Marek Tamm: “Nagu olen hiljem kuulnud, tegutses Vikerkaare toimetus üksaegu kui Rahvarinde staap.”
Märt Väljataga sõnul muutus ajakirja ilme kiiresti. Veel 1988. aasta 3. detsembri Pravdas kirjutas Eesti Kommunisti peatoimetaja Lembit Annus, et ajakirjad Looming ja Vikerkaar viljelevad nõukogudevastast bakhanaali.. Aga juba 15. juunil 1989 vabanes Vikerkaar Glavliti tsensuuri alt.. Uutmisprobleemid vahetusid kiiresti kultuuriteemade vastu. "1990ndate keskpaigast hakkas Vikerkaar süstemaatiliselt avaldama teemanumbreid ning ilmumistsükliks kujunes neli üksik- ja neli topeltnumbrit aastas."
Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts

Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts on mittetulundusühing, mille eesmärgiks on seksuoloogia kui teaduse edendamine Eestis; seksuaalsusega seotud teadmiste taseme tõstmine; inimeste seksuaalse ja reproduktiivse tervise edendamine; seksuoloogiaalase uurimistöö edendamine; inimeste seksuaalsete ja reproduktiivsete õiguste esindamine ning seksuoloogia erialastandardite väljakujundamine, kontroll ja kaitse.
Eesti Akadeemilise Seksuoloogia Selts ühendab inimsuhete seksuaaltemaatikaga seotud kõrgharidusega inimesi – meedikuid, psühholooge, õpetajaid, filosoofe, kirjanikke, ajakirjanikke –, kes seltsi ühinenult aitavad kaasa seksuoloogia kui teaduse arengule ja inimeste seksuaalteadmiste rikastamisele.
Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts loodi 1998. aasta sügisel.
Eesti Seksuaaltervise Liit

Eesti Seksuaaltervise Liit (lühendina ESTL; varem Eesti Pereplaneerimise Liit, lühendina EPPL) on Eesti mittetulundusühing, seksuaal- ja reproduktiivtervise ja -õiguste eestkosteorganisatsioon. Selle tegevuse eesmärk on kõigi Eestis elavate inimeste reproduktiiv- ja seksuaaltervise parandamine.
ESTL (tollal EPPL) asutati 18. novembril 1994. Liidu tegevuse fookuses on noored, kuid samuti tegutseb ESTL pereplaneerimise, rasestumisvastaste vahendite ja seksuaalsel teel levivate haiguste valdkonnas, tutvustab ja edendab Eestis seksuaalõigusi kui inimõigusi, edendab soolist võrdõiguslikkust ning võitleb seksuaalvägivalla vastu.
Seksuaaltervise Kliinik

Seksuaaltervise Kliinik on Tallinnas asuv raviasutus, mis pakub abi seksuaalsuse ja seksuaaltervise probleemide korral. 
Kliinik on asutatud 2002. aastal, selle asutamist toetas Euroopa Liidu PHARE-programm.
Theodoor Hendrik van de Velde

Theodoor Hendrik van de Velde (12. veebruar 1873 – 27. aprill 1937) oli Hollandi günekoloog, Haarlemi Günekoloogiainstituudi direktor. 
Van de Velde tuntuim teos on "Het volkomen huwelijk" ('Täiuslik abielu'; eesti keeles "Abielutehnika").
Abielutehnika

"Abielutehnika" (originaali pealkiri hollandi keeles "Het volkomen huwelijk"), alapealkirjaga "Uurimus täiusliku abielu füsioloogiast ja tehnikast" on Theodoor Hendrik van de Velde koostatud seksuaalelu käsiraamat, mis ilmus 1926. aastal.
Katoliku kirik paigutas selle raamatu oma keelatud raamatute nimekirja "(Index librorum prohibitorum)".
Eesti keeles ilmus "Abielutehnika" 1933. aastal (2. tr 1934). Avaldamisraskuste tõttu trükiti raamat Läti Valkas.
Nõukogude okupatsioonivõimud keelasid raamatu ja see pagutati erifondidesse. 
"Abielutehnika" uus trükk ilmus kahes köites aastatel 1990 ja 1992 kirjastuse Perona väljaandel.
Index Librorum Prohibitorum

 Index Librorum Prohibitorum ("Keelatud raamatute nimekiri") on Rooma katoliku kiriku poolt keelatud raamatute nimekiri. Nimekirjas loetletud raamatud olid katoliiklastele lugemiseks keelatud, kuna nad olid kas ebamoraalsed, sisaldasid teoloogilisi vigu või olid usu suhtes eksitavad.
"Index Librorum Prohibitorum" kehtestati 1559. aastal Paulus IV poolt ning seda täiendati regulaarselt kuni 32. väljaandeni, mis ilmus 1948. aastal ja mis sisaldas selleks ajaks üle 4000 nimetuse.
Nimekirjas sisalduvate raamatute autorite hulgas olid näiteks Laurence Sterne, Voltaire, Daniel Defoe, Kopernik, Honoré de Balzac, Jean-Paul Sartre, aga ka Hollandi seksuoloog Theodoor Hendrik van de Velde, "Abielutehnika" autor.
Nimekirja ei kuulunud Karl Marx ega Charles Darwin.
"Index Librorum Prohibitorum" lakkas olemast positiivse kirikuõiguse eeskiri, kuid säilitas vastavalt usudoktriini kongregatsiooni seletusele 14. juunist 1966 moraalse tähtsuse näidetena raamatuist, mida kristlased peaksid vältima. Kardinal Ottaviani seisukoha järgi oli selleks aastaks ilmunud pidevaks jälgimiseks juba liiga palju raamatuid.
Kifisós

Kifisós ("Κηφισός") on kahe jõe nimi Kreekas:
Riistvõimlemine 1952. aasta suveolümpiamängudel

Riistvõimlemine 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis Messuhallis
Mehed.
Individuaalne mitmevõistlus.
185 võistlejat
Võistkondlik mitmevõistlus.
23 meeskonda
Naised.
Individuaalne mitmevõistlus.
134 võistlejat
Võistkondlik mitmevõistlus.
18 naiskonda
Rühmvõimlemine.
16 naiskonda
Pühapaik

Sõna "püha" kasutatakse mitmes tähenduses, nagu "puutumatu", "õige" või "tõene" (aluslike tõdede puhul).
Pühapaik on puutumatu koht.
Pühapaik võib tähendada kohta, kus inimesed ei tohi viibida, välja arvatud üksikutel juhtudel (näiteks, kui on tegu pühameestega).
Pühapaik võib tähendada kohta, kus toimuvad eriti olulised üritused.
Pühapaik võib tähendada kohta, kus sõja ajal sõjategevust ei toimu (kus on võimalik näiteks varjuda). Klassikaline aadlike aukoodeks muutis selles tähenduses pühapaikadeks ka nende kodud (sõja ajal oli aadlikel võimalik üksteisele puutumatult külla minna—see tuleneb aadlike aukoodeksist, mis lahutab poliitika eraelust ja jätab võimaluse, et omavahel sõjas olevad aadlikud käivad koos jahil, pidutsevad, mängivad malet ja teevad muid asju, mis ei ole seotud nende poliitiliste eesmärkidega).
Pühapaigad laiema kategooriana võib määratleda rahvastele ja kogukondadele erilise vaimse tähendusega paikadena ning need hõlmavad nii peamiselt looduslikke alasid (näiteks metsi) kui ka inimeste rajatud ehitisi ja komplekse (näiteks templeid). Paljud inimeste rajatud pühapaigad asuvad aladel, mille suurt loodusväärtust tunnustavad ka asjaomase usundi järgijad.
Aukoodeks

Aukoodeks on reeglistik, mille abil hinnatakse kellegi ausust tema tegevusalal.
Aadlike aukoodeks oli aadlike üldine käitumisreeglistik, mis määratles piirangud, mida aadlik pidi täitma. Aukoodeksi järgija oli auväärne, samuti perekond, mis oli seda kaua aega täitnud. Aadlik pidi aukoodeksit täitma ka eraelus.
Aadliaja lõpus, uusaadli tekkides omas aukoodeks järjest väiksemat mõju ja asendus järk-järgult etiketiga. Samas perioodis tekkis maksusüsteem (varem rakendati mõnikord ajutisi maksusid sõjaperioodil).
Aadlike aukoodeks käsitles järgmisi valdkondi:
Kuna autunnet peeti paljuski kaasasündinud omaduseks, võis reaalne aus tegutsemine erineda suvalise kirjutatud aukoodeksi sisust, olla sellega vastuolus.
Aukoodeksi eesmärgid:
Erni Hiir

Erni Hiir (kodanikunimega Ernst Hiir 29. märts (16. märts Juliuse kalendri järgi) 1900 Karjatnurme, Taagepera vald – 27. oktoober 1989) oli eesti luuletaja, ajakirjanik, kriitik ja tõlkija.
Elulugu.
Sündis Viljandimaa (→Valgamaa) Helme kihelkonnas renditaluniku pojana. Õppis Taagepera vallakoolis Alal. 1911–1918 Tartu Reaalkoolis, 1920–1921 August Nieländeri muusikakooli teatriklassis Tartus ja 1921–1922 vabakuulajana Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Seejärel tegutses Tartus kutselise kirjanikuna. 1940. aasta juulist töötas Postimehe toimetuses. 1941. aasta juulis võttis Tartu hävituspataljoni liikmena osa haarangutest. Oli 1941 aasta augustis Tallinna töölispolgu liige.
Erni Hiir oli NLKP liige 1944. aastast kuni surmani.
13. augustil 2009 avati Tõrvas Erni Hiire mälestustahvel.
Isiklikku.
Erni Hiir oli abielus bibliograaf Aimi Hiirega. Ta oli Randar Hiire isa ning Riivo Sinijärve abikaasa Lili-Anni isa. 
Looming.
Erni Hiir on tõlkinud Lev Tolstoi romaani "Ülestõusmine", Ivan Krõlovi valme ja peamiselt vene nõukogude luulet.
Pseudonüümi all Ernst Rüst on ta avaldanud kolm luuletust 1926. aasta "Loomingus".
Poeetika

Poeetika on õpetus sellest, kuidas kunstiteost tehakse, millistele reeglitele tekstid alluvad. Eripärane teksti koostamise võtete süsteem.
Poeetika kitsamas mõttes tähendab vaid luulekunsti teooriat. Laiemas mõttes on kirjandusteooria, õpetus kirjanduse olemusest, vormidest ja vahenditest.
Klassikalistest poeetikakäsitlustest on tuntuimad Aristotelese "Poeetika" ehk "Luulekunstist" (eesti keeles ilmunud Jaan Undi tõlkes) ja Horatiuse "Ars poetica". Üks tuntumaid eestikeelseid teoreetilisi teoseid selles vallas on Jaak Põldmäe "Eesti värsiõpetus".
Kaasaegse poeetika põhiülesanneteks on kunstiteose seesmise struktuuri kirjeldamine, kunsti tüpoloogiline analüüs ja kunsti funktsioneerimise uurimine üldises kultuurimehhanismis.
Michael Curtiz

Michael Curtiz (sünninimi Manó Kertész Kaminer, kasutusel on olnud ka nimekujud Mihály Kertész, Michael Kertész, Michael Kertes, Michael Courtice; 24. detsember 1886 Budapest, Austria-Ungari – 10. aprill 1962 Hollywood, California, USA) oli ungari (juudi) päritolu USA filmirežissöör.
17-aastaselt jooksis ta kodust ära ning liitus tsirkusega. Seejärel õppis ta näitlemist ning temast sai Ungari teatri üks juhtfiguure. Oma filminäitleja- ja lavastajakarjääri alustas ta 1912. aastal filmiga "Az Utolsó Bohém", mis oli üldse esimene Ungari täispikk film. Ungaris jõudis linale 43 tema filmi, nii näiteks 1917. aastal lavastas ta vähemalt 17 filmi. 
Pärast I maailmasõda 1919. aastal natsionaliseeriti Ungari filmitööstus, mille järel ta jätkas lavastamist Viinis ja ka Saksamaal. Viinis valmis näiteks ka monumentaalne tummfilm "Sodom und Gomorrha" (1922). 1926. aastal emigreerus Curtiz USAsse. Inglise keelt ta aga korralikult selgeks ei saanudki. See andis põhjust lugematuteks anekdootideks: tänu David Niveni mälestusteraamatule sai tuntuks tema lause "Bring on the Empty Horses", millega ta nõudis ilma ratsaniketa hobuseid.
1928. aastal tahtis ta enda sõnul luua ajaloo kõige hämmasta­vamat filmi Noa laevast. Filmimise ajal palus ta tekitada üleujutuse ja jäljendada uppumist, selleks lasti kõrvalosatäitjate suunas voolata 23 000 tonni vett, mistõttu uppus kolm kõrvalosatäitjat ja ühel kõrvalosatäitjal tuli jalg lõikusega eemaldada. Ülejäänud tõsiselt vigastatud kõrvalosatäitjate jaoks kutsuti 35 kiirabiautot. Curtiz lootis enne stseeni, et kõrvalosatäitjad saavad kuidagimoodi hakkama.
Tema Hollywoodi-perioodi tuntumad filmid olid "The Adventures of Robin Hood" (1938, eestikeelne pealkiri "Robin Hoodi seiklused"), "Casablanca" (1942) ja "White Christmas" (1954).
"Casablanca" eest pälvis Curtiz ka parima lavastaja Oscari. Lisaks sellele pälvis ta ka veel neli Oscari nominatsiooni, seda filmide "Captain Blood" (1935, mitteametlik nominatsioon), "Four Daughters" (1938), "Angels with Dirty Faces" (1938, eestikeelne pealkiri "Räpased inglid") ja "Yankee Doodle Dandy" (1942).
Curtiz on ilmselt üks viljakamaid filmirežissööre üldse: 49 aasta jooksul valmis tal vähemalt 172 filmi.
Bilanss

Bilanss on raamatupidamisaruanne, mis kajastab antud kuupäeva seisuga raamatupidamiskohustuslase vara, kohustusi ja omakapitali.
Bilanss iseloomustab ettevõtte majanduslikku seisukorda, mis on kujunenud eelmiste perioodide tegevuse tulemusena. Seetõttu on firma bilanss ühtlasi tema töö aruanne, mis sisaldab informatsiooni varade liikide ja nende allikate kohta. Bilansi võib koostada ükskõik millise ajahetke seisuga, eeldades, et kõik tehingud on eelnevalt arvesse võetud. Tavaliselt koostatakse bilanss aastalõpu ehk 31. detsembri seisuga ning võrdluseks jäetakse kõrvale eelmise majandusaasta lõpu seis. 
Bilanss iseloomustab ettevõtte varasid kahelt seisukohalt. Seetõttu kujutab bilanss endast kahe poolega tabelit, mille üht poolt nimetatakse bilansi aktivaks ja teist bilansi passivaks. Bilansi aktiva ning passiva kontod moodustavad bilansiskeemi, mille struktuur vastavalt kehtivale raamatupidamiseseadusele (2002) on muutuv ning toodud ära raamatupidamise seaduse lisades. 
Bilansi aktiva kirjete üldsumma peab võrduma bilansi passivakirjete üldsummaga, sest nii aktivas kui ka passivas iseloomustatakse samu varasid erinevates aspektides. Võrdsus tuleneb sellest, et bilansipooled kajastavad ühtesid ja samu tehinguid, ainult erinevalt seisukohalt. 
Bilansi aktivas näidatakse ettevõtte varade koosseis ja nende paigutus (kassa ja pangajäägid, põhivara, varaliste nõudmiste, materiaalse ja immateriaalse vara kontode seisud jne.), passivas aga tuuakse varade rahastamise allikad (laenud, hankijatele maksmata arved, aktsionäride investeeringud antud ettevõttesse,kohustuste (võlgade) ja omakapitali seis jne.). 
Bilansi aktiva ja passiva üksikuid positsioone nimetatakse bilansikirjeteks, sõltuvalt bilansi poolest on tegemist kas aktiva- või passivakirjetega.
Ettevõttes toimuvad majandusoperatsioonid toovad kaasa muutusi bilansikirjetes. Neid muutusi arvestatakse kontodel. Kontodel toimub firma varade, nende allikate ja majandusoperatsioonide kohta registreeritud andmete rühmitamine, jooksev arvestus ja kontroll.
Igale bilansikirjele avatakse eraldi konto: aktivakirjetele aktivakontod ja passivakirjetele passivakontod. Igal kontol on kaks poolt - deebet ja kreedit, mille tähendus on aga aktiva ja passivakontodel erinev. Aktivakontodel tähistab deebet konto suurenemist ja kreedit vähenemist, passivakontodel vastupidi.
Taukum

Taukum (kasahhi "Тауқұм") on kõrb Aasias Kasahstani Almatõ oblastis. 
Taukumi kõrb piirneb edelas Ajtau aheliku, kirdes Ile jõe ja loodes Balkaši järvega. Kõrbe pikkus on 240 km ja laius 40–60 km.
Valdavalt liivakõrb.
Litosfäär

Litosfäär (kreeka keeles λίθος 'kivi' + σφαῖρα 'kera') on Maa väline tahke kivimkest.
Litosfäär ja maakoor ei ole sünonüümid, sest litosfäär hõlmab ka ülemist osa vahevööst kuni astenosfäärini. Litosfäär koosneb suurtest laamadest, mis liiguvad üksteise suhtes väga aeglaselt, moodustades või hävitades maakoort. Litosfääri all asub astenosfäär, ülemise vahevöö plastsem, kuumem ja alumine osa. Litosfääri ja astenosfääri piiri määrab käitumine suurel rõhul: litosfäär jääb jäigaks väga pika geoloogilise aja jooksul, mille jooksul ta deformeerub elastselt ja üksnes aeg-ajalt tekivad hapramatesse kohtadesse rikked, kuid astenosfäär deformeerub plastselt ja sel moel annab ülemiste kihtide survele järele. Astenosfäär ei jagune laamadeks.
Litosfääri ülemist osa, milles kokkupuutel atmosfääri, hüdrosfääri ja biosfääriga toimuvad keemilised protsessid, mille tulemusena tekib muld, nimetatakse pedosfääriks.
Litosfääri mõiste töötas 1914. aastal välja USA geoloog Joseph Barrell. See kontseptsioon põhines suurte gravitatsioonianomaaliate olemasolul mandrilises maakoores, millest ta järeldas, et maakoores peab olema kõva ülemine kiht, mis saab voolata mööda pehmemat alumist kihti. Tema võttis kasutusele ka terminid "litosfäär" ja "astenosfäär". Kui 1960. aastatel töötati välja laamtektoonikateooria, olid kõva litosfäär ja mehaaniliselt nõrgem ning plastselt käituv astenosfäär selles kesksel kohal.
Nagu maakoort, nii ka litosfääri on kaht liiki: ookeaniline litosfäär, mis on seotud ookeanilise maakoorega, ja mandriline litosfäär, mis on seotud mandrilise maakoorega.
Litosfääri paksus määratakse harilikult isotermiga 1000 °C. Sellel temperatuuril hakkab oliviin, mida peetakse vahevöö kõige nõrgemaks mineraaliks, viskoosselt deformeeruma. Ookeaniline litosfäär on tavaliselt 50–100 km paks, aga ookeani keskahelike all ei ole ta maakoorest paksem. Mandrilise litosfääri paksus on umbes 40–200 km, millest ülemised 30–50 km on maakoor. Maakoore ja vahevöö piiri, milleks on Mohorovičići eralduspind, määrab muutus kivimite keemilises koostises.
Vahevöö

Vahevöö (ka vahekest) on kiht Maa sisemuses, mis asub allpool maakoort ja ülalpool tuuma.
Vahevöö ülemiseks piiriks, mis lahutab teda maakoorest, on Mohorovičići eralduspind. Alumiseks piiriks aga vedel välistuum. Vahevöö kõige ülemiseks osaks on litosfääri alumine osa. Litosfääri all paikneb osaliselt ülessulanud kiht ehk astenosfäär. 
Vahevöö ulatub ligikaudu 2900 km sügavusele.
Vahevöö jagatakse ülavahevööks ning alavahevööks. Esimene ulatub 660 kilomeetri sügavuseni, kus toimub oluline hüpe seismiliste lainete levikukiiruses.
Vahevöö jaguneb kaheks:
1) Ülemine vahevöö - astenosfäär ehk ülamantel
2) alumine vahevöö - süvavahevöö ehk alusmantel
Maa tuum

Maa tuum on Maa sisemine, peamiselt rauast ja niklist koosnev osa.
Maa tuum paikneb umbes 2900–6378 km sügavusel. Tuuma ümbritseb vahevöö. Vahevöö ja tuuma piiri nimetatakse Gutenbergi eralduspinnaks. Tuum jaguneb vedelaks välistuumaks ja tahkeks sisetuumaks. Vedela välistuuma liikuv, peamiselt rauast koosnev materjal genereerib Maa magnetvälja. Tahke sisetuuma raadius on umbes 1300 km.
Antiklinaal

Antiklinaal on stratigraafiliste kihtide kurd, milles kihid on kõige kõrgemal kurru keskosas.
Antiklinaali keskosa koosneb seega vanematest kihtidest kui ääreosad. Antiklinaal ei pruugi moodustada positiivset pinnavormi, sest keskosa võib olla ära kulutatud. Sellisel juhul on antiklinaali keskel vanemate ja ääreosades nooremate kivimite avamusalad.
Antiklinaali vastand on sünklinaal.
Sünklinaal

Sünklinaal on stratigraafiliste kihtide kurd, milles kihid on kõige kõrgemal kurru ääreosas.
Sünklinaali keskosa koosneb seega noorematest kihtidest kui ääreosad. Juhul kui maapinnani ulatuva sünklinaali keskosas olevad kihid on ära kulutatud, võib sünklinaal moodustada negatiivse pinnavormi. Tekkinud vagumus võib aga olla ka setteid täiskantud ning sünklinaalist võib moodustuda ka positiivne pinnavorm, kui sünklinaali ääreosade kihid on pehmemad ehk alluvad paremini kulutusele.
Eristatakse sümmeetrilisi ja mittesümmeetrilisi sünklinaale, kastikujulisi (tasase alusega) ja kiilukujulisi sünklinaale. Oluline eristamise alus on veel see, kas kihid kujunesid sünklinaalina algusest peale või muutus nende asend kaldseks alles pärast kujunemist.
Sünklinaal esineb sageli kõrvuti antiklinaaliga, kus kihid on kõige kõrgemal kurru keskosas.