tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Deana Carter

Deana Kay Carter (sündinud 4. jaanuaril 1966 Tennessees Nashville'is) on USA kantrilaulja ja laulukirjutaja.
Elulugu.
Ta on Fred Carter juuniori tütar, kes on eeskätt tuntud kui paljajalu esineja. Ise ütleb ta, et see aitab tal laval laulmise ajal paremini lõõgastuda.
Hoolimata paljudest sidemetest tuntud muusikutega, keda ta tundis oma isa kaudu, võttis tema isikliku karjääri algus üsna palju aastaid. Tema esimene tähtsam esinemine oli 17-aastaselt, mil ta proovis koos oma isaga saada plaadilepingut. Kui see ebaõnnestus, suundus ta Tennessee Ülikooli õppima taastusravi ning astus naiskorporatsiooni Alpha Delta Pi liikmeks. Selles osalemise kõrval esines ta ka kohalikes ülikoolilinnakutes, tehes seda aga pigem lihtsalt laulmisrõõmust kui soovist hakata professionaalseks muusikuks. Pärast ülikooli lõpetamist asuski ta tööle taastusravikeskuses, kuni lõpuks jõudis otsusele, et tema tõeline kutsumus on siiski muusika.
Läbimurre toimus, kui tema demokassetid sattusid Willie Nelsoni huviorbiiti, kes kutsus ta 1994. aastal osalema Farm Aidi VII kontserdile, kus olid laval vaid naisesinejad. Samal aastal tagasid needsamad kassetid talle plaadilepingu Capitol Recordsiga.
1996. aastal andis sama plaadifirma välja albumi "Did I Shave My Legs For This?" Selle esimene singel oli "Strawberry Wine", mis võlus kuulajaid eelkõige oma nostalgilisuse ja siirusega, ning nimetati 1997. aasta CMA parimaks singliks. Samalt albumilt ilmus veel kaks singlit ning kokku müüdi seda üle 5 miljoni eksemplari. Ajakirja People lugejad valisid Deana ka 1997. aasta 50 maailma kõige ilusama inimese hulka.
Järgmiseks hakkas ta koostööd tegema filmi "Hope Floats" meeskonnaga ning kirjutas filmile taustamuusika, mis nii rahalises mõttes kui kriitikute kiidusõnade tõttu väga edukaks osutus. Sellele järgnes kohe animafilm "Anastasia", mis valiti nii Grammy kui ka Kuldgloobuse nominendiks ning mille jaoks Deana oli loonud oma versiooni ballaadist "Once Upon A December".
Deana järgmine album "Everything`s Gonna Be Alright" enam nii edukas ei olnud ning lauljatar katkestas mõne aasta pärast erimeelsuste tõttu juhtkonnaga oma plaadilepingu Capitoliga. Pärast jõulualbumi ilmumist ja abikaasa Chris DiCroce'ist lahutamist asus Deana elama Los Angelesse ning andis 2003. aastal Arista Nashville'i plaadifirma kaudu välja albumi "I`m Just A Girl", millele järgnes 2005. aastal album "The Story Of My Life", mille andis välja Vanguard Records.
Deanal on Chris Hickyga poeg Gray Hayes Hicky, kes on sündinud septembris 2004.
Diskograafia.
Stuudioalbumid.
Albumil on sellised lood nagu "Rita Valentine", "Angel Without A Prayer", ja "Graffeti Bridge". Need on lood, mille Deana oli salvestanud enne plaadilepingut Capitol Recordsiga.
Albumit "Long lost" müüdi vaid Euroopas.
Gavrilo Princip

Gavrilo Princip (serbia kirillitsas Гаврило Принцип; 25. juuli 1894 Obljaj Bosansko Grahovo lähedal; okupeeritud Austria-Ungari poolt, vormiliselt Osmanite riik – 28. aprill 1918 Terezín, Austria-Ungari) oli Bosnia serblasest vandenõulane, kes tappis 28. juunil 1914 Austria-Ungari troonipärija, ertshertsog Franz Ferdinandi, ja tema naise, Hohenbergi hertsoginna Sophie.
Princip kuulus Bosnia revolutsioonilise liikumise Mlada Bosna (eesti keeles 'Noor Bosnia') valdavalt kooliõpilastest liikmete hulka. Mlada Bosna, ka Princip, oli omakorda seotud Serbia salaorganisatsiooniga Must Käsi, mis oli juba varem tuntuks saanud terroristlike operatsioonidega: 1903. aastal tapeti Serbia kuningas Aleksandar Obrenović ja ta naine, kuninganna Draga, ning võimule aidati Karađorđevićide dünastia (Petar I Karađorđević). Karađorđevićid hakkasid peagi ajama Suur-Serbia poliitikat, ihates saada kogu Balkani slaavlaste valitsejaks. Selles toetas neid ka Venemaa, kes finantseeris suures osas Musta Käe tegevust.
Princip oli üks paljudest vandenõulastest, kes soovis oma kodumaale, Austria-Ungari poolt okupeeritud ja annekteeritud Bosniale, võimalikult suurt iseseisvust, lootes, et Serbia Kuningriigi koosseisus on see võimalik. See, et just Princip tappis Franz Ferdinandi, oli suuresti juhuslik, sest vandenõuga seotud võimalikke mõrtsukaid oli ertshertsogi korteeži teekonnale Sarajevos paigutatud mitu. Pärast ertshertsogi tapmist nabiti Princip kohe kinni. Et ta oli seaduste järgi alaealine (19-aastane), siis mõisteti talle surmanuhtluse asemel 20-aastane vangistus. Principi tervis, mis oli juba varemgi vilets olnud, halvenes vanglas veelgi ja 1918. aasta kevadel suri ta tuberkuloosi.
28. juunil 2014 avati Sarajevos serblaste kvartalis nende rahvuskangelase Gavrilo Principi pronkskuju.
Kolodavitsa

Kolodavitsa on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres.
Küla lõunapiiri märgib Piusa jõgi. Matsuri külast idas eraldab seda Piiroja.
Külas saavad kokku Valga–Petseri raudtee ja Tartu–Petseri raudtee. Samuti jääb väike osa Koidula raudteejaama alast Kolodavitsa külla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Korela

Korela (ka "Suurõ-Korela", "Suure-Korela", "Suur-Korela", "Savina-Suur") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Küla territooriumi lääneosa jääb Mustoja maastikukaitsealale. Seal asub ka Poogandi järv.
Küla idapiiri märgib Piusa jõgi.
Küla läbib Matsuri–Sesniki tee.
Korelas asunud kunagi tsässon.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Kostkova

Kostkova (ka: Kostkuva, Kostkovo, Kosu, Tamme) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Vene ajutise kontrolljoone ääres.
Küla kuulub Tsätski nulka.
Külas asub Kostkova Umbjärv.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Kremessova

Kremessova (kohalik hääldus Kremmessüvä ja Kremmessova; kasutatakse ka nimesid Kremesova, Laane, Laanevälja) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Kundruse

Kundruse (ka: Kundrusõ, Kondrašova, Kundrutse) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Piusa jõe ääres.
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Küla läbib põhja-lõuna suunas vene sõjavangide kaevatud kaitsekraav.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Litvina

Litvina (ka: Litvinna, Litvinovo, Paljulaane, Pajulaane) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres Saatse ja Pattina vahel. 
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Külas asuvad kõrvuti Süväoro lomp ja Pattina järve põhjaosa.
Litvinas on sündinud näitleja Arvo Kukumägi.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Lobotka

Lobotka (ka: Slobotka, Lobodka, Slobodka) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Poloda nulka.
Külas tegutses üks piirkonna vanimaid koole.
Küla lõunaosas asus Petseri Põhjalaagri suurtükiväe laagriala.
Küla idapiirile jääb Mustoja üleminekuala Värska laheks. Teisel pool seda asub Värska alevik.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Lutepää

Lutepää (seto keeles Lutõpää, Lutõbä; kasutusel ka nimed Laiuste, Lutepea, Luteba) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Lutepää läänepoolne osa jääb Mustoja maastikukaitseala territooriumile ja idapoolne osa on suuresti ümbritsetud Venemaast. Sesniki külast lahutab seda Saatse saabas.
Lutepääl asuvad kaks suuremat liivikut – Tinaliiv ja Lutepää liivik. Neist esimene on Mustoja maastikukaitseal ja teine jääb suures osas Venemaa territooriumile.
Külas asus vanasti Lutepää tsässon
Külast voolab läbi Mustoja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Kerge vaimne alaareng

Kerge vaimne alaareng on vaimse alaarengu kõige kergem aste. RHK-10 diagnostilised krititeeriumid annavad kerge vaimse alaarengu IQ raamideks 50-69. Igapäevases elus see tähendab seda, et inimene on võimeline rahuldaval tasemel oma elu iseseisvalt korraldama. Juhendamise vajadus ei ole igapäevane. Kerge vaimse alaarengu puhul on inimene võimeline isegi kõrghariduse omandama, kuid saadud teadmisi loovalt rakendada ei suuda. Nähtuste olemuse mõistmise võime on sedavõrd häiritud, et ühiskonna korraldust kirjeldavaid pealismõisteid kerge vaimse alaarenguga inimene ei suuda tõlgendada, mistõttu võib raskendatuks osutada näiteks kultuuritraditsioonide järgimine, laste kasvatamine. Kerge vaimse alaarenguga inimene ei suuda keerulisemates olukordades adekvaatseid otsuseid vastu võtta. Kerge vaimse alaarenguga inimene suudab töötada regulaarselt lihtsamat kvalifikatsiooni nõudvatel erialadel.
Matsuri

Matsuri (ka: Matsurdi, Matšuri, Belohvostovo, Piiroja) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres.
Küla kuulub Raakva nulka.
Valdav osa Koidula raudteejaama territooriumist jääb Matsuri külla.
Mööda küla lõunapiiri kulgeb Piusa jõgi. Mööda küla piiri voolab ka Piiroja.
Ajalugu.
Küla nimi esineb ürikuis alates 1652. aastast.
Raudtee ja maantee vahelises kolmnurgas on ruudukujuline kääbas, kuhu on maetud Põhjasõjas Võmmorski lahingus (1709) langenud.
Külas asusid vanasti mitmed väikesed tellisetehased.
Kunagise koolimaja juures maantee ääres asub mälestuskivi külas 1944. aasta pommirünnakus hukkunud külaelanikele.
Karisilla–Petseri maantee ääres asub ka nn mälestuskivi fašismiohvritele.
1977 liideti Matsuriga Vammustõ küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Tuntud inimesed.
Matsuris sündis lauluema Miku Ode (Jevdokia Kanniste; 1864–1924), kellelt Jakob Hurt kirjutas üles enam kui 20 000 värsirida.
Määsovitsa

Määsovitsa (ka: Mäsovitsa, Muru, Niidu) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres.
Küla kuulub Tsätski nulka.
Küla jääb Värska alevikust itta. Sellest omakorda itta ja lõunasse jääb Venemaa.
Kogu küla ümbritsev ala on soine. Küla idaosas asub Kuuliska ehk Määsovitsa oja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Nedsaja

Nedsaja (seto keeles "Nedsäjä"; ka "Netsaja") on küla Võrumaal Setomaa vallas.
Kohakäändes on küla nimi on eesti keeles "Nedsajale" ja seto keeles "Nedsäjähe".
Küla kuulub Poloda nulka. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Põlvamaale Värska valda.
Nedsajale lähimad asulad on lõunas Säpina, läänes Kõvera, loodes Riihora ja põhjas Treski.
Esimest korda mainiti Nedsaja küla 1561 kujul Ничаево. Edaspidi nimetati küla 1790. aasta paiku бол. нечаева, 1866 Бол. Ничаева, 1882 Большое Нечаево, Нечаевская (riigi suvila), 1885 Ничаево Боль., 1897 Нечаево, 1903 Nedsäjä ja Нечаева, 1904 Suurõ-Nedsäjä ja Большой Нечаевъ Лугъ, 1920 Sr-Netsaeva, 1928 Suure-Nedsaja, 1937 Netsaja ning 1977 Nedsaja.
19. sajandil kuulus küla Väike-Rõsna kogukonda ja Värska koguduse piirkonda.
Seal tegutses 1945–1961 Nedsaja 4-klassiline algkool. Samuti asus külas Männiku metsavahikordon.
Nedsaja koosneb kolmest külast, mis 1977. aastal liideti. Need olid Kesk-Nedsäjä ehk Teksinä (esmamainitud 1652 kujul Декшино), Suurõ-Nedsäjä ja Väiko-Nedsäjä ehk Kärnä (esmamainitud 1904 kujul Малый Нечаевъ Лугъ).
Küla idapoolne osa jääb Mustoja maastikukaitsealale.
Külast on pärit Nedsaja Küla Bänd, millesse kuuluvad Toomas Valk, Iisak Sulev Andreller ja Paul Hunt.
Nime päritolu.
Nedsaja küla nime on raske eesti keelest tuletada. Võimalik on siiski lähtuda lõunaeesti murdesõnast "nätse" 'nätske'.
Venemaal on kohanimi "Netšajevo" (Нечаево) üpris sage. Netšajev (Нечаев) on iseloomulik vana vene aadlinimi. Ingerimaal on Netšajevskaja (Нечаевская) küla. Need tulevad vene sõnast чаять, mis tähendab 'mõtlema, uskuma, sõlmima', teises tähenduses 'lootma, ootama, eeldama'. Kuid Jakob Hurda üleskirjutus Нечаевъ Лугъ vihjab võimalusele, et see on omanikusuhteid väljendav kohanimi.
Pattina

Pattina (ka: Patvina, Patvinna, Batadino) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres. 
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Küla põhjaosas on säilinud tõrvaahjude jäänuseid. Küla lääneosas on endised tubavõtukohad. Põhjaosas asub Pattina järv, kust voolab välja Moložva jõgi, mis täidab piirijõe rolli.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Perdaku

Perdaku (seto keeles Perdagu; kasutatakse ka Perdaga, Pärdagu, Perdovka) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres. 
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Külas asusid mitmed savipotivabrikud. Neist kuulsaim oli Pliini savipotivabrik. Lisaks tegutsesid seal ka Võsonurmi savipotivabrik ja Martin Jõesuule savipotivabrik.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Podmotsa

Podmotsa (ka: Podmogolitsõ, Potmolitsa, Potvitsa, Parve ja Kalda) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Külas paikneb kokku kuus kääbast, mis on kõik arvel arheoloogiamälestistena. Veel kaks kääbast jäävad naaberküla Velna territooriumile. Külas on ka väike kalmistu, mille keskel on Podmotsa tsässon. 
Külast põhja poole jääb Kulje laht. Lahe ääres asub Koolusaare, kus sõja ajal olevat külainimesed paos käinud.
Külla viib ainult Värska–Podmotsa tee.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Popovitsa

Popovitsa (ka: Popovitši, Niine ja Mägiste) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Popuvitsa ja lõunapoolse Kremessova vahel asub Kremessova sõjakalme. Küla põhjaosas paikneb arheoloogiamälestiseks avatud asulakoht.
Külast läände jääb Värska laht ja loodesse Popovitsa kuba (ehk Popovitsa laht). Itta Kurõsuu (ehk Kuresoo). Põhja pool asub Venemaa.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Rääptsova

Rääptsova (setu keeles "Rääptsüvä"; ka "Suurõ-Rääptsüvä", "Rääptsuva", "Suur-Rääptsova", "Suure-Rääptsova", "Suur-Räptsveo", "Rääptsova-Suur", "Ruusa") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Küla kuulub Saatserinna nulka või Tsätski nulka.
Mööda küla lõuna- ja idapiiri voolab Piusa jõgi. Lõunaküljel jookseb mööda jõge ühtlasi Eesti-Venemaa piir. Läbi küla voolab Piusa jõkke Veremäe oja.
Jõega paralleelselt kulgeb Matsuri–Sesniki tee, mis ühendab ala naaberkülade Voropi ja Kolossovaga.
Küla põhjaosa jääb Mustoja maastikukaitsealale ja seal asub osaliselt Tedremäe soo. Ühtlasi asub külas mitmeid väiksemaid soid.
Küla lõunaküljel võib Piusa jões tähendada kunagise veskipaisu jäänuseid. Potteri veski (ka "Lüüsi veski") rajati sinna umbes 1860. aastal ning see lagunes nõukogude okupatsiooni perioodil.
Läänepoolses naaberkülas Voropis asus Petseri lõunalaager. Lõunalaagri paisjärv jääb Rääptsova alale.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Saabolda

Saabolda (kasutatakse ka Sabolda, Sabola, Zabolotje) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Küla põhjakülg käib mööda Eesti-Venemaa piiri. Territooriumi loodekülge märgib Piusa jõgi.
Külas asusid kunagi mitmed tõrvaahjud. Sellest on siiani külasiseste paiganimedena kasutusel Tõrvahutagose ja Tõrvaahomõts.
Küla läbib Saatse–Petseri tee.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Saatse

Saatse (seto keeles "Satserina"; kasutatakse ka "Satserinna", "Satseri", "Zatšerenje, Korki" ja "Gorki") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Põlva maakonna Värska valda.
Külas rahvamaja, Saatse Suurmärter Paraskeva kirik, kalmistu ja piiripunkt. Saatse postipunkt suleti 2007. aastal. Saatse põhikool lõpetas tegevuse 2006. aasta suvel.
Saatse õigeusu kirik on arvatud ehitismälestiseks. See on pühitsetud suurkannataja Paraskeva auks. Kivikirik valmis 1801. aastal varasema puukiriku lähedal. 1839. aastal ehitati puidust kellatorn, mis asendati uuega 1884. aastal.
Kooli ajalugu ulatub 1895. aastasse, kus see avati kihelkonnakoolina Linnaste külas. Sealt viidi see peagi üle Saatse ja muudeti 1918 riiklikuks algkooliks.
Saatse kalmistul asub mitu väga vana kiviristi.
Küla külje all Samarinas asub koduloomuuseum – Saatse muuseum.
Küla läbib Saatse–Petseri tee, millega liituvad selle piires Saatse–Pattina tee ja Saatse–Perdaku tee.
Küla lähedal Värska–Ulitina teel Sesniki ja Lutepää vahel asub nn Saatse saabas, kus tee läbib 1 km ulatuses Venemaa territooriumi.
Samarina

Samarina (kasutatakse ka nimesid Samarinna, Šamarino, Sõmeriku, Sõmera) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres Saatse küla külje all. 
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Küla territooriumile jääb Saatse muuseum.
Küla läbib Saatse–Petseri tee.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Sesniki

Sesniki (kasutatakse ka nimesid Sestniki, Sesniku, Šesnikovo, Piusa ja Piisa) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Küla territooriumi lääne- ja keskosa jäävad Mustoja maastikukaitseala territooriumile. Kaitseala piires küla loodenurgas asub Tapetute mägi ehk Tapõdumägi, kus Saksa okupatsiooni ajal kas 1941. või 1942. aastal tapsid Saksa sõdurid Petserist sinna toodud kommuniste.
Kirdes piirneb küla Venemaaga. Kagunurka jääb Piusa jõgi.
Küla idaosa läbib Värska–Ulitina tee. Selle tee peale ning Sesniki ja Lutepää vahele jääb Saatse saabas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Säpina

Säpina (setu keeles "Säpinde"; ka "Säpinä", "Sapina", "Võmorkova", "Võmorkovo") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Küla kuulub Raakva nulka või Tsätski nulka. Küla piires asuvad ka endised Helbi ja Porski küla.
Karisilla–Petseri teest mõnesaja meetri kaugusel asub Säpina tsässon. 2004.–2005. aastal läbi viidud dendrokronoloogilistel mõõtmistel rajaneva uurimuse järgi on hoone ehitatud toorestest palkidest 1711. aastal. Tsässon on pühitsetud märter Anastasiale (setu keeles Nahtsi). Setude jaoks on Anastasia naiste kaitsja ja tervisepühak. Nahtsipäev (11. november) on tsässonapüha veel mitmes Setomaa tsässonas. Matsuri tsässon on võetud ajaloomälestisena riikliku kaitse alla.
Säpinas on tegutsenud Ivan Kuusi tellisetehas. Samas lähedal teisel pool Piiroja Kolodavitsa küla territooriumil asus ka Fjodorovi tellisetehas, mis oli ümbruskonna ainuke aurukatelt kasutanud tellisetehas.
Küla läbib Karisilla–Petseri maantee, millega küla lõunaosas ristub Matsuri–Sesniki tee. Petseri maantee ääres Piiroja kõrval asus varem Lopka kõrts, mis on tänapäevaks täielikult hävinud.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Põlva maakonna Värska valda.
Armeegrupp A

Armeegrupp A ("saksa keeles Armee-Abteilung A") oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägedes teeninud väeüksus.
Ajalugu.
Moodustati 10. septembril 1939. aastal Hollandi piiri ääres. Allus väegrupile C. Armeegrupi ülesandeks oli
Belgia ja Hollandi piiride kaitsmine ja nende kindlustamine. Saadeti laiali 9. oktoobril 1939. aastal.
Daron Malakian

Daron Vartan Malakian (armeenia: Տարոն Մալաքյան, sündinud 18. juulil 1975 Hollywoodis California osariigis) on armeenia päritolu USA laulja ja "alternative metal"'i ansambli System of a Down kitarrist. 
Malakian on kirjutanud suurema osa bändi muusikast, ta on Serj Tankiani kõrval bändi teine laulja. Nagu ka teistel bändi liikmetel, on temagi esivanemad armeenlased. Ta on 30. kohal ajakirja Guitar World Top 100 nimekirjas "The 100 Greatest Heavy Metal Guitarists Of All Time".
Lapsepõlv.
Daron oli Vartan ja Zepur Malakiani ainus laps. Daronile hakkas "heavy metal"'i meeldima väga noorelt. Ta nõbu lasi tal kuulata Kissi albumit ja 4-aastane Daron oli sellest rabatud. Daron hakkas kuulama Van Halenit, Iron Maidenit, Judas Priesti, Motörheadi, Ozzy Osbourne'i ja paljusid teisi. Daron tahtis väga trumme saada, kuid vanemad ostsid talle kitarri põhjusega: "Trumme ei saa välja lülitada". Teismeliseks saanuna hakkas ta kuulama raskemaid "metal"-bände nagu näiteks Slayer, Venom, Metallica, Pantera, Sepultura and Cannibal Corpse. Umbes 17-aastaselt hakkas ta kuulama ansamblit The Beatles ja John Lennonit, keda ta nimetab nüüd üheks suurimaks mõjuallikaks endale kui laulukirjutajale. Daron käis Rose &amp; Alex Pilibos' Armeenia koolis, mis asus Little Armenias Hollywoodis, samas koolis käisid ka bändikaaslased Serj Tankian ja Shavo Odadjian. Daron on siiamaani suur Slayeri fänn, nagu ka bändikaaslane Shavo Odadjian, kes vahest kannab kontsertidel Slayeri T-särke.
"System of a Down".
Daron kohtus 1993 Serj Tankianiga, kui nad mängisid eri bändides, aga harjutasid samas stuudios. Serj oli oma bändi klahvpillimängija, samas Daron oli oma bändi laulusolist. Koos tegid nad oma bändi Soil ja said tuttavaks Shavo Odadijaniga. Soil aga läks laiali ja Malakian ning Tankian asutasid uue bändi System of a Down. Nimi tuleb Daroni luuletusest "Victims of a Down", kuid Serj arvas et System mõjub rahvale paremini kui victims ning nende soov oli olla poelettidel Slayeri kõrval.
Nüüd liitus bändiga ka Shavo Odadijan, kes oli varem olnud bändi mänedžer. Trummariks kutsuti Andy Khachaturian, kes küll vahetati välja praeguse ja hiilgavalt hakkama saava John Dolmayani vastu, kuna Andy oli kätt vigastanud.
Malakian on olnud Rick Rubini kaasprodutsent SOAD-ile ning The Ambulance'ile ja Bad Acid Tripile. Daron asutas ka oma plaadifirma EatUrMusic, mille esimene leping tehti bändiga Amen. Lisaks on tal käimas uus projekt "Scars on Broadway".
Marie Tussaud

Marie Tussaud (õieti Marie Grosholtz, mõnikord kirjutatud Grossholtz või Grossholz; 1. detsember 1761 Strasbourg – 16. aprill 1850) oli Šveitsi vahakujude vormija. Ta sai tuntuks omanimelise vahakujude muuseumi rajamisega Londonisse. 
Tema sõdurist isa Joseph Grosholtz hukkus enne Marie sündi Seitsmeaastases sõjas, ema nimi oli Anne Made.
Hardcore dancing

Hardcore dancing (tuntud ka kui hXc dancing) on moshimise üks vormidest, mida tantsitakse moshpitis ja enamasti hardcore-kontsertidel. 
"Hardcore dancingut" viiakse enamasti läbi spetsiifilise muusika taustal. Nimelt lugu peab sisaldama palju "ülesütlemiskohti" ning kiiret pinge tõusu ja langust, mille saatel saab ennast liigutada.
"Hardcore dancingu" elemendid.
Windmill on harilik rusikas kätega vehkimine. Enamasti tehakse veheldes täisringe.
Two-step (tihti ka 2step) on ilmselt "hXc dancingu" kõige rahumeelsem vorm. Selle käigus tuuakse üks jalg teise ette või isegi teisest jalast üle nii, et jalad lähevad risti, ning seejärel tehakse pöördega hüpe.
Spin kick on nagu "two-step"gi ainult, et pöörde käigus tehakse jalalöök. Sarnane trikk on kasutusel karates.
floorpunch/pickin' up change on võte, mis sooritatakse enamasti laulu pingelise murdepunkti hetkel. Selle käigus tantsija kummardub või hüppab järsult ette poole, üks käsi ette sirutatud justnagu tahaks maad lüüa või maast raha üles korjata.
Ninja dancing (vahel ka karate dancing või kikkpoks) on nimetus "hXc dancing"'u vormile, mille käigus tantsija liigutab end nõnda nagu võitleks nähtamatute ninjadega. Selline "hXc dancing"'u vorm kätkeb endas mitmeid liigutusi erinevatest võitluskunstidest. Suuremas osas siiski "kung fu"'st, karatest ja kikkpoksist.
Wall of deathi (tuntud ka kui braveheart) käigus jaguneb rahvamass kaheks leeriks, jättes enda vahele natuke ruumi ning seejärel jookseb täie hooga kokku (nimetus "braveheart" on sellele "hXc dancingu" vormile külge jäänud samanimelisest filmist, kus ühes stseenis jooksevad täiel kiirusel kokku Inglise ja Šoti sõdurid). "Wall of death" on üsna haruldane, enamasti seostatakse seda bändide Sick Of It All, Caliban ja Lamb Of God kontsertidega.
Kriitika.
"Hardcore dancing" on saanud väga suure annuse kriitikat seoses enda vägivaldse loomuga. Tihti vanemad hardcore muusika austajad vaatavad "hXc dancingule" kui uuele ja selgelt liialt vägivaldsele suunale, mis on hariliku moshimise ära rikkunud. Arvatakse ka, et see levib vaid noorte ja hardcore muusika äsja avastanud uustulnukate seas, kes üritavad tõestada, et nad on võimalikult "hardcore" olla, ja n-ö "koguvad scenepointe". 
Paljuski omistatakse "hXc dancijatele" tüüpilist fashioncore välimust.
Väga suurt kriitkat on saanud "spin kick" ja "ninja dancing", mida tihtipeale ka põhjendatult peetakse sihilikult vägivaldseks ning mis paljude arust muudab kontsertidel käimise lausa vastumeelseks, kuna moshpiti servas seisjad võivad jalahoobiga pihta saada.
Tonja

Tonja (seto keeles Ton'a ja Tona; kasutatakse ka nimesid Tonä, Toona, Tuuna, Toonja, Kala) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Poloda nulka.
Tonja küla on järveäärsetel maadel tekkinud kalurite ja aiapidajate asula, millest ühele poole jääb Värska laht ja teisele poole Võporsova–Tonja metsapark. 
Tonja on olnud setu kaluriküla, kus kõik majad asuvad tee järvepoolsel küljel, moodustades tänavküla. 
Setu lauluema Anne Vabarna kodumaja on Tonja külas. 
1980.–1990. aastatel asus Tonja külas Värska jahtklubi.
Suur osa küla territooriumist jääb Tonja-Karisilla-Värska looduspargi (Tonja-Värska kaitseala) alla.
Lätteoja lähedal külavahetee ääres asub setu matusekombestikuga seotud Tonja laudsipuu.
Küla lõunaosa läbib Tartu–Räpina–Värska maantee, mille äärde jääb rändrahn Karisilla kivi. Küla edelanurk piirneb Karisilla–Petseri maanteega.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Treski

Treski (ka: Treeski, Trestke) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Varem oli selle asemel kaks küla: Suure- ja Väike-Treski.
Küla kuulub Poloda nulka. Küla läbib Karisilla–Petseri maantee.
Külas asub ka tsässon, mis on arvatud kultuurimälestiseks.
Arheoloogiamälestiseks on tunnistatud küla lääneosas asunud pelgupaik Pohmalamägi.
Varem tegutses asulas ka Treski kool.
Küla territooriumile jääb mitmeid väiksemaid soid.
Külas on aetud tõrva. Ühe endise suurema tõrvaahju juures asuv mägi on tuntud ka kui Tõrvaaugumägi. Samas lähedal paiknes Treski küla talude puskariajamise koht.
Silla talus on Jalmar Vabarna asutanud kontserdipaiga Treski Küün.
Treski küla kagunurk jääb Mustoja maastikukaitseala territooriumile.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Ulitina

Ulitina (seto keeles Ultina, kasutatakse ka nimesid Ulitino, Metsalaane) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Piusa jõe paremkaldal Eesti kagunurgas.
Küla põhjaosas asus Ulitina karjamõisa keskus. Mõisahoones elas oma noorusaastatel luuletaja Elise Rosalie Aun.
Pärast suurt metsatulekahju rajati 1964. aastal 20 meetri kõrgune Helmemäe tulevalvetorn, mis on tänapäevaks hävinud. Selle lähedal asus varem ka Kõvvõrmäe triangulatsioonitorn.
Küla läbib Saatse–Petseri tee. Tee lõunaosas asus Hõpõoja piiripunkt, mis lõpetas tegevuse 1990. aastate keskel.
Küla lõunaosa piirneb Venemaaga.
Piusa jõe äärde rajati 1920. aastal Savala veski (ka Tillo veski), millest on aga tänapäevani vähe säilinud.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Vaartsi

Vaartsi (ka "Vaartse", "Maslovo") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Raakva nulka.
Küla põhjaosas algab Mustoja maastikukaitseala. Samas asub Tornimägi, kus otsas paiknes Nõukogude ajal rauast triangulatsioonitorn.
Küla lõunaosa läbib Matsuri–Sesniki tee.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Vedernika

Vedernika (setu keeles "Vedenika"; ka "Taništševa", "Taniševo", "Taniste", "Alakääru") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Raakva nulka. Samanimeline küla kuulub ka Saatserinna nulka, jäädes praegu Venemaa territooriumile.
Asustus paikneb küla keskosas. Seda läbib ka ida-läänesuunaliselt Matsuri–Sesniki tee.
Külast voolab läbi Matsuri oja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Velna

Velna (seto keeles Velnä, kasutatakse ka nimesid Veelna, Vellna, Velise, Välja) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Külas paikneb kaks kääbast, mis on arvel arheoloogiamälestistena. Naaberkülas Podmotsal on kuus kääbast.
Küla läbib Värska–Podmotsa tee. Tee ääres küla keskel asub Saarõpää järv, mille juures paiknes varem Saarepää tsässon.
Suur osa küla territooriumist on soode all. Külast kirdesse jääb Kulje laht, mis läheb üle Kuuliska ojaks.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Verhulitsa

Verhulitsa (setu keeles Veerulitsa, Vehrutsa; kasutatakse ka nimesid Verhuulitsa, Vehrulitsa, Verhulitse, Veeru, Allika, Haldja) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres. 
Küla kuulub Tsätski nulka.
Küla lähedal Värska aleviku lõunaosas asub pühapuu Laudsi pettäi.
Verhulitsa küla läbib Värska–Ulitina tee ja sellega küla piires paralleelselt kulgev Mustoja.
Külast lõunasse jääb Mustoja maastikukaitseala.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Mõõdukas vaimne alaareng

Mõõdukas vaimne alaareng on inimmõistuse pidurdunud või mõõdukalt puudulik areng. RHK-10 kriteeriumide järgi on tegemist mõõduka vaimse alaarenguga, kui inimese IQ on vahemikus 35–49.
Igapäevases elus vajab mõõduka vaimse alaarenguga inimene igapäevast juhendamist, sest talle on selgusetud ühiskonna korraldust kirjeldavad põhimõisted (vargus, omandus, vastutus). Nende mõistete mittetundmine põhjustab sageli konflikte omanduse pinnal: mõõduka vaimse alaarenguga inimene ei saa aru, miks ta peab poes kauba eest maksma jms. Probleemilahendus võime on mõõduka vaimse alaarenguga inimesel sedavõrd häiritud, et kuigi ta on suuteline autojuhtimise selgeks õppima, siis ohutult autoga liiklema ta ei ole võimeline. Nimetatud asjaolude tõttu ei ole mõõduka vaimse alaarenguga inimene ühiskonna ohtlikku teo sooritamise aeg aru saama oma tegude tähendusest ja neid juhtima ning juriidilisest aspektist on piiratud teovõimega. Seetõttu ei rakendata neile kriminaalkaristust.
Mõõduka vaimse alaarenguga inimesed ei ole veel nii sügava vaimse puudega, et nad ei saaks aru lihtsamatest käskudest (pane püksid jalga, riisu heinad kokku vms). Nad võivad sellistest käskudest veel aru saada, aga mõni keerulisem käsk (tee arvutile restart vms) ei pruugi talle korda minna. Keel ja kõnelemisoskus on mõõduka vaimse alaarenguga inimestel veel saavutatav, kuid lugemine võib olla nende jaoks liiga keeruline. Mõned vaimse alaarenguga inimesed, kes on koolis käinud, võivad ka natukene lugeda, kuigi enamasti veerivad nad lihtsalt aegamisi tähti.
Tekkepõhjused.
Mõõdukas vaimne alaareng on tavaliselt alguse saanud ajukahjustusest. Mõnel inimesel hakkab ka lihtsalt aju üks pool kärbuma. Ka see on üks sageli esinenud tekkepõhjus. Hullem on, kui vaimne alaareng hakkab välja kujunema poole elu pealt. Siis kipub inimene ära unustama kõik, mida ta kunagi normaalse ajuga õppinud on. 
Kaasnevad ohud.
Mõõduka vaimse alaarenguga inimestel võib olla tihtipeale krambihooge ja paljudel on esinenud ka epilepsiat. Nad ei pruugi liikluses hästi hakkama saada. Muidugi on see, et punase tulega ei tohi üle minna, lasteaias esimene asi, mida liiklusest õpetatakse. Vaimse alaarenguga inimestel ei pruugi see aga kohe meelde jääda ja hakkavadki enda peale mõeldes punase tulega üle tee minema. Neile ei jää see lihtsalt meelde, et punase tule ajal sõidavad autod. Veel vähem on tõenäoline, et nad suudavad liiklusmärkide tähendust meeles pidada.
Voropi

Voropi (ka "Vorobi", "Vorobjeva", "Vorbi", "Võsu") on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Piusa jõe põhjakaldal. 
Küla kuulub Raakva nulka.
Küla läbib Matsuri–Sesniki tee.
Küla idaosas asus pärast Eesti Vabadussõda rajatud Petseri lõunalaager, mis jäi Petseri laskevälja äärde. Laager oli 7. Jalaväerügemendi suvine väljaõppepaik. Pärast teist maailmasõda jäid eestiaegsed hooned kasutuseta ja lagunesid.
Voropist edelasse jääb Koidula küla, kus asub Koidula piiripunkt.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Võpolsova

Võpolsova (ka: Võporsova, Võpolsa, Võposlovo, Võpolzovo, Ojataga, Jõetaga) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla territoorium on piklik ja kulgeb ida-läänesuunaliselt Karisilla oja paremkaldal. Külast itta jääb Värska laht ja kirdesse väike Rõsna laht.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Külas asus Karisilla ojal Võpolsova vesiveski. Kui see veepuuduse tõttu töö lõpetas, siis ehitati tuuleveski, mis on tänaseks samuti hävinud.
Külast on pärit rahvalaulik Anne Vabarna (1877–1964), kelle sünnikohta on püstitatud mälestuskivi.
Väike-Rõsna

Väike-Rõsna (ka: Väiko-Rõsna, Väike-Resna, Rõsna-Väike, Väikerõsna, Rõstna) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Värska lahe idakaldal.
Küla kuulub Tsätski nulka.
Külas asub Värska Sanatoorium.
Asulat läbib Värska sanatooriumi tee.
Kultuurimälestisest asuvad küla territooriumil Sosnasaare asulakoht ja Väike-Rõsna kalmistu. Asulakohas paikneb tänapäeval Värska piirivalvekordon. Kalmistul Väike-Rõsna tsässon.
Külast itta jäävad sooalad.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Elisabeth Schwarzkopf

Elisabeth Schwarzkopf (sünninimi Olga Maria Elisabeth Friederike Schwarzkopf; 9. detsember 1915 – 3. august 2006) oli Saksamaal sündinud Austria-Briti ooperilaulja. Teise maailmasõja järgsel perioodil oli ta maailma üks juhtivaid sopraneid. Tema silmapaistvaimad rollid olid Mozarti, Straussi ja Hugo Wolfi ooperites.
Elukäik.
Tema isa oli klassikalise filoloogia õpetaja.
Laulmist õppis ta Berliinis ning tegi oma ooperidebüüdi 1938. aastal Berliini Linnaooperis. Hiljem laulis ta Viini Rahvusooperis.
Guanajuato

 
Guanajuato on linn Mehhikos, Guanajuato osariigi pealinn ja Guanajuato valla halduskeskus.
Elanike arv 2005. aastal oli 70 798.
1554. aastal asutatud linn paikneb ühes Mehhiko rikkalikumate hõbedaleiukohtade piirkonnas.
Linnas asub üks Mehhiko olulisemaid religioosseid mälestusmärke ja palverännakute objekte, Cristo Rey del Cubilete, mis väidetavalt tähistab riigi geograafilist keskpunkti.
Guanajuato vanalinn ja ümberkaudsed kaevandused kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Triinu Vernik

Triinu Vernik (sündinud 20. veebruaril 1949) on endine Eesti vandeadvokaat, endine Riigikohtu kohtunik ja endine president Arnold Rüütli nõunik.
Triinu Vernik õppis Tartu 7. Keskkoolis (lõpetatud 1967) ja Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteadust (1977–1982). Pärast ülikooli lõpetamist asus tööle rahvakohtunikuna Harju Rajooni Rahvakohtusse (praegune Harju Maakohus). 17. jaanuaril 1989 nimetati ta Eesti NSV Ülemkohtu kohtunikuks. Aastatel 1993–2001 oli ta riigikohtunik.
Aastatel 1973–1974 töötas ta EPA rektori Arnold Rüütli sekretärina. Pärast viimase presidendiks valimist 2001. aastal kutsus Rüütel endise ta endale õigusnõunikuks. Eesti Ekspressile antud intervjuus ütles Vernik, et oli nõunikuna allumatu ning ütles alati, mida mõtles ja õigusnõuandena õigeks pidas.
2002. aasta suvel olevat presidendi kantselei direktor Tarmo Mänd lasknud kontrollida Verniku kirjavahetust, mis viis konfliktini. Vernik lahkus presidendi õigusnõuniku kohalt, mille teiseks ajendiks olevat saanud Männi tsiteeritud väide, et Vernik olevat presidenti kutsunud "vanameheks". Hiljem töötas vandeadvokaadina Advokaadibüroos HETA.
2005. aastal astus ta Eesti Advokatuuri. Ta on osalenud õigusloomes, olles üks perekonnaseaduse eelnõu väljatöötajatest ja teda loetakse üheks Eesti parimaks perekonnaõiguse tundjaks. Ta on Eesti Advokatuuri juhatuse asendusliige ja Eesti Juristide Liidu volikogu liige. 2015. aastal astus Triinu Vernik Eesti Advokatuurist välja ning siirdus pensionile.
Deathrash

Deathrash ehk "Death/Thrash" või "Thrash/Death", ka "Old School Death metal" (oleneb, mis "metal"'i alaliigi mõjud on ülekaalus) on "heavy metal"'i alaliik, milles on nii "death" kui ka "thrash metal"'i mõjusid.
"Deathrash"'i kitarrimäng sarnaneb "thrash metal"'i omaga, kiire tempo ja kare vokaal nagu "death metal"'il.
Peerni

Peerni on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tõstamaa valda.
Riihora

Riihora (ka: Rihhora, Richora) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.
Külast voolab läbi Varsaoja. Seal asub ka Soe raba.
Küla lõunaosas on kaks väikest järve – Tahojärv ja Väikujärv. Neist kaugemale lõunasse jääb Kõvera järv.
Kuluse

Kuluse on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Martna valda.
Külas oli Kuluse mõis.
Pronksiöö

Pronksiööna tuntakse 2007. aasta 26. kuni 29. aprillini peamiselt Tallinnas ja vähemal määral mujal Eestis toimunud tänavarahutusi. Rahutuste ajendiks olid 26. aprillil Tõnismäe haljakul pronkssõduri juures tehtud ettevalmistused sinna 1945. aastal maetud punaarmeelaste säilmete arheoloogilise väljakaevamise ja identifitseerimise alustamiseks. Säilmete väljakaevamine ja identifitseerimine pidi algama 27. aprillil kell 10, kuid lükati rahutuste tõttu edasi.
Üks rahutuste korraldajaist Dmitri Linter kuulutas Venemaa telekanalile 26. aprilli hommikul, veel enne aprillirahutusi, et Eesti seisab kodusõja lävel, ja andis mõista, et paari päeva pärast näeb maailm hoopis teistsugust Eestit teiste valitsejatega. Kivid hakkasid politsei pihta lendama kohe, seetõttu politsei mässulised laiali ajaski. Tänavarahutustel osalenutest olid 1/3 Eesti kodanikud, ülejäänud ilma kodakondsuseta ja Venemaa kodakondsusega inimesed. Enne rahutusi kasvas hüppeliselt Venemaalt Eestisse saabunute arv, rahutuste ajal ei lastud riiki Venemaalt bussidega tulevaid aktiviste. 
Pronksiöö korraldajate (Dmitri Linter, Dimitri Klenski, Maksim Reva, Mark Sirõk) üle peetud kohtuprotsessil selgus, et aktsiooni oli hakatud ette valmistama vähemalt aasta varem, toetust saadi Venemaa Riigiduuma mõnedelt liikmetelt, kavas oli jõuline aktsioon ja selle näitamine rahvusvahelistes teleuudistes.
Vastu korraldajate ootusi näitasid rahvusvahelised teleuudised hoopis käest läinud jõukude vägivallatsemist Tallinna tänavail: kioskite purustamist ja paljaksröövimist, akende lõhkumist jne.
Venemaa Föderatsioon reageeris sündmustele pealtnäha kummaliselt, sundides ärimehi koomale tõmbama kaubatransiiti läbi Eesti sadamate. Selle tagajärjel kahekordistus kaubaveo maht Ust-Luga sadamas, mille võimsused olid seni täielikult kasutamata.
Pühajõgi (täpsustus)

Pühajõgi on mitme Eesti jõe nimi:
Johann Urb

Johann Urb (sündinud 24. jaanuaril 1977 Tallinnas) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide näitleja ja endine modell.
Ta on mänginud mängufilmides "Zoolander", "Ükssarvik" ja "Kuum ja kole" ning telesarjades "Mägi", "", "Kaaskond", "Til Death", "Kõmulehe raisakotkad" jm.
Elulugu.
Johanni vanemad on muusik Tarmo Urb ja Maris Urb. Kümneselt kolis Johann ema ja tolle soomlasest abikaasaga Soome, kus nad elasid mitmes väikelinnas ja seejärel Tamperes. Nõukogude Liidu päritolu tõttu koges Johann koolikiusamist ja põdes masendust. 14-aastaselt hakkas harrastama meditatsiooni. 16-aastaselt külastas ta üksi oma isa Ameerika Ühendriikides ja läbis Topanga mäel seenesöömise tseremoonia. Modellitööni jõudis ta isa sõbra arvustuse tõttu ja ema suunamisel. Modellitööd alustas Soomes eesmärgiga koguda raha isa uuesti külastamiseks. 17-aastaselt kolis Johann isa juurde Ameerika Ühendriikidesse ja tegi New Yorgis modellitööd (päevateenistus 3000–7000 dollarit), mis viis ta lõpuks näitlemise juurde. New Yorgis õppis ta näitlemist Lee Strasburgi teatriinstituudis.
Isiklikku.
Johann Urbi isa ja onu on vendadest muusikud Tarmo Urb ja Toomas Urb. 
Johann Urb on alates 2012. aastast abielus Racheliga. 
Urbil on Eesti ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus. Ta on olnud modell moefirmade Versace, Abercrombie &amp; Fitchi, Polo Ralph Laureni, Valentino reklaamikampaaniates ning moeetendustel New Yorgis, Pariisis, Milanos, Londonis.
Urb harrastab meditatsiooni ja joogat. Ta on välja mõelnud püramiidhingamise. Ta õpetab alates 2012. aastast koos abikaasa Racheliga paarisuhtlust.
Eurofighter Typhoon

Eurofighter Typhoon on deltatiivaga kahemootoriline part-tüüpi (kanard-) hävituslennuk, mille ehitasid ühisprojektina Saksamaa, Itaalia, Hispaania ja Suurbritannia. Nimeosa "Eurofighter" kasutatakse ainult Itaalias, Austrias ja Saksamaal. Mujal kasutatakse üldiselt nime Typhoon (NATO koodnimi).
1983. aastal käivitasid Suurbritannia, Lääne-Saksamaa, Itaalia, Hispaania ja Prantsusmaa programmi "Future European Fighter Aircraft" (FEFA). Loodav lennuk pidi olema lühikese hoovõtu- ja maandumisteekonnaga. Pärast prantslaste 1984. aasta nõudmist, et välja töötataks ka lennukikandjatel kasutatav versioon, ning nende soovi saada projektis juhtroll tõmbusid Suurbritannia, Lääne-Saksamaa ja Itaalia projektist tagasi ning algatasid uue EFA programmi. 2. augustil 1985 alustasid nad Eurofighteri projekti ning teatasid, et Prantsusmaa ja Hispaania otsustasid projektis mitte osaleda. Vaatamata Prantsusmaa survele liitus Hispaania juba sama aasta septembris uuesti Eurofighteri projektiga. Prantsusmaa lahkus projektist aga lõplikult ning arendas oma algsest ACX-i prototüübist välja Dassault Rafale'i.
Koos tegutsevad riigid asutasid 1986. aastal ettevõtte Eurofighter Jagdflugzeug GmbH, mis hakkas lennukit projekteerima. Projekti haldas NETMA ("NATO Eurofighter and Tornado Management Agency"), mis oli ka esimene klient. Lennuki prototüübi esmalend toimus 27. märtsil 1994, saritootmist alustati 2003. aastal. Lennuki konstruktsioonis on kasutatud 82% komposiitmaterjale, millest 70% on kasutatud süsinikkiudu ja 12% klaaskiudu. 
Lennuk on kasutusel Suurbritannias (tellitud 160 lennukit), Saksamaal (143), Itaalias (96), Hispaanias (73), Saudi Araabias (72) ja Austrias (15). Lennukite ehitamiseks sõlmiti kolme projekti lepe, millest 2009. aasta novembri seisuga on esimene valmis täielikult, teine osaliselt ja kolmas on algusjärgus. Kokku on tellitud 559 lennukit. Esimesena võeti lennukid relvastusse Saksamaal 4. augustil 2003.
1999. aastal tellis ka Kreeka 60 Typhooni, kuid pingelise eelarve ja olümpiamängude korraldamise nimel ressursside koondamise tõttu tuli see tellimus tühistada. Siiski plaanib Kreeka valitsus edaspidi Typhoone tellida.
2007. aastal testis Jaapan eri riikide sõjalennukeid sooviga neid endale tellida. Konkursi võitjaks tunnistati Typhoon. Ameerika Ühendriikide F-22 Raptor paistis silma küll väga heade omaduste poolest, kuid Ameerika Ühendriigid on oma relvastuse müügile kehtestanud ranged piirangud. Seetõttu ei saa Jaapan neilt lennukeid osta, kuid Euroopa Liit ei pea Typhoone eriliseks sõjasaladuseks ja on neid juba Saudi Araabialegi müünud.
2009. aasta seisuga ei ole Typhoone sõjategevuses kasutatud. Näiteks Itaalia turvab nendega Albaania õhuruumi, Suurbritannia Falklandi saarte õhuruumi. Mitu riiki on Eurofighter Typhooniga olnud ka Balti õhuturbe missioonil.
Alla Popova

Alla Popova (sündinud 7. mail 1974) on Eesti ooperilaulja (sopran).
Ta õppis 1994–1998 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis Mare Jõgeva-Põdra lauluklassis, 1998–2002 Eesti Muusikaakadeemia professor Taru Valjakka juures ja viimasel aastal professor Tamara Novitšenko juures. 2002–2003. aastal oli Eesti Muusikaakadeemias magistrantuuris professor Tamara Novitšenko juures. 
Saavutused ja töö.
1997. aastal võitis Tiit Kuusiku lauluvõistluse.
Alates 2000. aastast oli ta Vanemuise külalissolist, aastast 2002 samas koosseisuline ooperisolist. Ta on andnud ka soolokontserte. 
2002. aasta augustis osales maestro Lino Puglisi meistrikursustel Alleronas Itaalia. 2007. aastal professor Ingrid Kremlingi meistrikursustel Saksamaal, 2012. aastal professor Jenny Anvelti meistrikursustel Itaalias. 
Praegu töötab Alla Popova Tallinna Prantsuse Lütseumis kooliõena.
Forthi sild

 
Forthi sild on raudteesild Šotimaal Queensferry lähedal.
Sild ehitati aastail 1882–1889 ja selle kogupikkus on 2460 meetrit. Keskmiste silla peaavade sille on 521 meetrit.
Sarnase konstruktsiooniga, kuid ühe kaarega on ka Québeci raudteesild.
Terastarindite kogumass on 58 000 tonni.
Plougasteli sild

Plougasteli sild (praegune nimi Albert-Louppe'i sild ("pont Albert-Louppe")) on graatsiline raudbetoonkaarsild Prantsusmaal üle Élorni jõe. Ta ühendab Plougastel-Daoulasi Le Relecq-Kerhuoniga. Oli kuni 1942. aastani maailma suurim raudbetoonkaarsild. 
Sild ehitati 1926–1930. Arhitekt on Eugène Freyssinet, kes pidas seda ka oma õnnestunumaiks sillaks. 
Silla kogupikkus on 700 m (mõningatel andmetel 888 m). Kaarte avad 186 m (mõningatel andmetel 180 m).
Augustis 1944 lasi Saksa armee ühe sillakaare õhku, kulutades selleks 20 tonni dünamiiti. Hiljem sild taastati. Tänapäeval on sild kohalikuks liikluseks (traktorid, jalgratturid jne). Autoliikluse jaoks rajati 1991–1994 tema kõrvale uus vantsild – Iroise'i sild.
Forthi maanteesild

Forthi maanteesild on rippsild Šotimaal Queensferry lähedal, umbes kilomeetri kaugusel Forthi sillast. Sild ületab Forthi lahe ning ühendab Edinburghi Fife'iga. 
Sild ehitati 1958–1964. 
Keskmine ava on 1006 meetrit ja külgavad 408 meetri. Püloonide kõrgus on 156 meetrit.
Väike-Virna järv

Väike-Virna järv (ka Väike Vima järv, Vima järv) on düstroofne rabajärv Valga maakonnas Valga vallas Kivikülas. Üks Virna järvedest. 
Järv asub Rooni järvedest lõunas ja seda ümbritseb õõtsik.
Sügav vaimne alaareng

Sügav vaimne alaareng on inimmõistuse sügavalt puudulik areng. RHK-10 kriteeriumide järgi on tegemist sügava vaimse alaarenguga, kui inimese IQ on alla 20.
Sügava vaimse alaarenguga inimese sõnavara on väga piiratud – ta saab aru kõige lihtsamatest lausetest või on sõnaline kontakt praktiliselt võimatu. Selline inimene vajab regulaarset juhendamist ja kõrvalabi. Teda tuleb abistada ka kõige lihtsamate igapäeva toimingute, nagu riietumine ja enesehügieen, sooritamisel. 
Tavaliselt kaasub sügava vaimse alaarenguga neuroloogiline või somaatiline patoloogia – liikumishäired, tajuelundite abnormsus, krambid jms.
Juriidilisest aspektist on sügava vaimse alaarenguga inimene piiratud teovõimega, kuna ta ei saa aru oma tegude tähendusest ega ole võimeline neid juhtima.
Kuigi meditsiinis on sügava vaimse alaarenguga inimese kohta tänapäeval veel kasutusel mõisted "idiootia" ja "idioot", siis eripedagoogika ja sotsiaalteadused laiemalt on nende kasutamisest loobunud. Põhjuseks on asjaolu, et mõisted on omandanud tähenduse sõimusõnana ning omavad indiviidi suhtes stigmatiseerivat mõju.
Alkoholpsühhoos

Alkoholpsühhoos ehk alkohoolne psühhoos on kõige raskemal kujul avalduv psüühikahäire alkoholsõltuvuse korral. Tüüpilisel kujul avaldub "delirium tremensina". Harvemini esineb haigus alkohoolse hallutsinoosi kujul. 
Alkoholpsühhoosiga haigel esinevad sagedamini nägemishallutsinatsioonid, harvem kuulmishallutsinatsioonid. Võivad esineda hallutsinatsioonid kõigis tajumodaalsustes (haige näeb, et ta viibib sõprade seltsis, need räägivad temaga ja pakuvad viina, haige võtab pitsi vastu ja joob selle ära, tundes, kuidas viin kurku kõrvetab). Iseloomulikud on luulumõtted. Raskematel juhtudel kaasneb teadvuse hägunemine kuni tasemeni, mille puhul pole võimalik haigega kontakti saavutada.
Alkoholpsühhoos tekib tüüpilisel kujul alkoholi tarvitamise katkestamisel (48 tunni jooksul), millele on eelnenud pikemaajaline (päevi, nädalaid) ja suurtes kogustes alkoholi tarvitamine.
Tunis

Tunis on Tuneesia pealinn. Asub Vahemere rannikul. Tunise vanalinn (ehk mediina) kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Tunise lähedal asuvad muistse Kartaago varemed.
Pinega jõgi

Pinega [p'inega] (vene "Пинега") on jõgi Euroopas Põhja-Venemaal Arhangelski oblastis. Voolab ülemjooksul põhja ja loodesse, alamjooksul pöördub edelasse ja läände. Suubub paremalt Dvinasse. Jääkatte all oktoobri lõpust või novembri algusest kuni aprilli lõpuni. 
Viimane suurem lisajõgi enne Dvina suubumist Põhjamerre. 
Pikkus 779 km.
Nõukogudeaegsest elust Pinega kallastel on kirjutanud mitu raamatut Fjodor Abramov. Tuntum on neist raamat "Prjaslinid".
Salair

Salair [sala'iir] on madal mäestik (õieti seljandik) Venemaal Lõuna-Siberis. Kulgeb loode-kagu suunas, kagus ühenduses Altaiga. Edelanõlvad laskuvad laugelt Lääne-Siberi madalikule, kirdenõlvad langevad järsult Kuznetski basseini.
Kõrgeim punkt on Kivda mägi (621 m).
Vieques

Vieques on saar Puerto Rico ja Neitsisaarte vahel või Neitsisaarte lääneosas. Pindala 135 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 300 meetrit. 
Kuulub Ameerika Ühendriikidele.
2000. aastal elas saarel 1868 inimest.
Perajärv

Perajärv on mitme Eesti järve nimevariant:
Peräjärv

Peräjärv on mitme Eesti järve nimi: