tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Guilfordi maakond

Guilfordi maakond ("Guilford County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on .
Maakonna halduskeskus on Greensboro.
Maakonna pindala on 1681 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 488 406. Aastal 2000 oli elanike arv 421 048.
Ajalugu.
Guilfordi maakond moodustati 1771. aastal Rowani ja Orange'i maakonna osadest.
Wake'i maakond

Wake'i maakond ("Wake County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis.
Maakonna halduskeskus on Raleigh.
Maakonna pindala on 2220 km², millest 65 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 900 993. Aastal 2000 oli elanike arv 627 846.
Wake'i maakond on elanike arvult Põhja-Carolina teine maakond.
Ajalugu.
Wake'i maakond moodustati 4. juunil 1771. aastal Cumberlandi, Johnstoni ja Orange'i maakonna osadest.
Ashe'i maakond

Ashe'i maakond ("Ashe County") on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis.
Maakonna halduskeskus on Jefferson.
Maakonna pindala on 1106 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 281. Aastal 2000 oli elanike arv 24 384.
Ajalugu.
Ashe'i maakond moodustati 1799. aastal Wilkesi maakonna osast. Maakond on saanud nime üheksanda Põhja-Carolina kuberneri Samuel Ashe'i järgi.
Burleigh' maakond

Burleigh' maakond ("Burleigh County") on maakond USA-s Põhja-Dakota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Bismarck.
Maakonna pindala on 4320 km², millest 91 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 81 308. Aastal 2000 oli elanike arv 69 416.
Ajalugu.
Burleigh' maakond moodustati 4. jaanuaril 1873. aastal Wilkesi maakonna osast. Maakond on saanud nime arsti ja juristi Walter A. Burleigh' järgi.
Orina koduloomuuseum

Orina koduloomuuseum (: "Järva-Jaani valla muuseum") on Järva vallas Orina mõisahoones asuv muuseum, mis tutvustab kohalikku kultuuripärandit.
Hamiltoni maakond (Tennessee)

Hamiltoni maakond ("Hamilton County") on maakond USA-s Tennessee osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Chattanooga.
Maakonna pindala on 1492 km², millest 85 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 336 463. Aastal 2000 oli elanikke 307 896.
Ajalugu.
Hamiltoni maakond moodustati 25. oktoobril 1819 Rhea maakonna osast. Maakond on saanud nime Ameerika Ühendriikide asutaja Alexander Hamiltoni järgi.
Järva-Jaani kinomuuseum

Järva-Jaani kinomuuseum on Järva vallas asuv muuseum, mis muu hulgas tutvustab endisaegset filmitehnikat. 
Muuseum avati 2006. aastal ning seda haldab Järva-Jaani Tuletõrje Selts.
Preili ja huligaan (film 1918)

"Preili ja huligaan" on Jevgeni Slavinski poolt Venemaal 1918. aastal loodud ballettfilm-tummfilm. Filmi süžee tugineb Itaalia kirjaniku Edmondo De Amicise jutustusele "Tööliste õpetajanna".
Kaarma Koolide Muuseum

Kaarma Koolide Muuseum on Saaremaa vallas Nõmme külas endises Kaarma koolimajas asuv muuseum. 
Muuseum avati 24. oktoobril 2008 endise Vaivere koolimaja renoveeritud osas. Muuseumi juhatajana asus tööle pedagoog Leida Iir. 2013. aasta kevadel koliti muuseum endisesse Kaarma koolimajja. Juhataja-perenaisena tegutses Evi Maasik. Muuseumisse on koondatud kõigi Kaarma valla koolide andmebaas (nii esemeline kui ka elektrooniline).
Kaitseliidu muuseum

Kaitseliidu muuseum on Tallinnas aadressil Toompea 8 asuv muuseum, mis muu hulgas tutvustab Eesti Kaitseliidu ajalugu.
Muuseum on asutatud 1998. aastal. Muuseumi esimene juhataja oli Olavi Punga, pärast teda kuni 2020. aastani Tanel Lään. 2020. aastast on Kaitseliidu ajalookogu osa Eesti sõjamuuseumi kogust.
Muuseumis on eksponeeritud näiteks näitusi "Kaitseliidu sümboolika 1925–1940", "XIX sajandi relvad" ja "Esimene maailmasõda".
Keemiaravi

Keemiaravi ehk kemoteraapia on teraapialiik, mis seisneb inimese ja looma organismis olevate elusate haigustekitajate (bakterid, viirused, ainuraksed jpt) või kasvajate mõjustamisel looduslike või keemilistel menetlustel valmistatud ravimainetega.
Kasutatakse nii monoteraapiat kui ka kombineeritud keemiaravi.
Onkoteraapia.
Kitsamas mõttes seostatakse keemiaravi vähktõve ja vereloomehaiguste keemilise (medikamentoosse) raviga. Onkoteraapias kasutatavad keemiaravimid kasutavad enamasti ära vähirakkude teatud biokeemilisi iseärasusi, mis võimaldavad kemoteraapial mõjuda vähirakkudele rohkem kui teistele rakkudele. Näiteks:
Siiski kaasnevad keemiaraviga sageli mitmed kõrvaltoimed, mis olenevad ka konkreetsest raviskeemist.
Kliinilises meditsiinis kasutatakse keemiaravi kasvajate medikamentoosse raviks teiste teraapialiikide kõrval (sh kiiritusravi, hormoonravi, sihtmärkravi, immuunravi jt). Keemiaravi mõnevõrra vastandub bioloogilisele ravile, kus definitsiooni järgi kasutatakse bioloogilisi (st mitte sünteetilisi) ehk eluslooduse objekti osavõtul toodetud suuremaid molekule – enamasti antikehi. Samas on see liigitus mõnevõrra tinglik, sest ka mõningad kemoteraapias kasutatavate ravimite toimeained on algselt eraldatud looduslikest proovidest, kus nad käituvad alkaloidide (nt "vinca" alkaloidid) või antibiootikumidena (nt antratsükliinid).
Nagu kõigi onkoteraapiate puhul, võib ka keemiaravimite suhtes vähirakkudes kujuneda resistentsus ehk allumatus ravile. Resistentsus kujuneb mitmete biokeemiliste mehhanismide koosmõjul, mille hulka kuulub näiteks vähirakkudest ravimite kiirenenud väljapumpamine, ravimite lagundamise kiirenemine ning DNA parandusmehhanismide osaline taastumine või muundumine. 
Eakate onkoteraapia.
Eakate vähiravis on oluline geriaatriline hindamine, et välja selgitada ka kaasnevad haigused. Vältimaks nende süvenemist tuleks eakatel kasutada tsütotoksilise kemoteraapia aineid väiksemates annustes. 
Eakatel vähihaigetel võib kemoteraapia mõjutada kognitiivseid funktsioone, tasakaalu, nägemist, kuulmist, põie ja pärasoole funktsioone, meeleolu. 
Eakatel vähihaigetel võivad kemoteraapia tüsistused, nagu neutropeenia, aneemia, veritsus, mukosiit, kardiaalne toksilisus, neurotoksilisus, halvendada funktsionaalset sõltumatust.
Keemiaravi ajalugu.
31. augustil 1909 katsetas nobelist Paul Ehrlich esimesena keemiaravi. Terminit "kemoteraapia" kasutas ta tähistamaks haiguslike seisundite raviks kasutatavaid kemikaale – tema võttis ravimina kasutusele süüfilisevastase preparaadi 606 ehk salvarsaani.
Keemiaravi vähktõve korral (tõenduspõhise meditsiini mõttes) kasutati eeldatavasti 1942. aastal, mil Louis Goodman ja Alfred Gilman kasutasid "nitrogen mustard"'it mitte-Hodgkini lümfoomi raviks.
Kolga-Jaani Kool

Kolga-Jaani Kool on põhikool Viljandi vallas Kolga-Jaani asulas. Kool asub aadressil Viljandi mnt 1a.
Alates 2020. aastast on kooli nimi Kolga-Jaani Kool.
Kooli muuseum.
Koolil oli õpetaja Jevgenia Kampuse eestvedamisel oma muuseum.
Kolgaküla Traktorite ja Tööriistade Muuseum

Kolgaküla Traktorite ja Tööriistade Muuseum (varasema nimega: "Kolgaküla talumuuseum") on Kuusalu vallas Kolgakülas asuv muuseum, mis kogub ja kus eksponeeritakse traktoreid ja kohalikke talurahvatööriistu.
Christo Burman

Christo Burman (sündinud 19. augustil 1981 Tallinnas) on eesti filmiteoreetik, stsenarist, lavastaja ja tõlkija, peamiselt tegev Rootsis.
Burman sai üldhariduse Tallinna 2. Keskkoolis ja Vanalinna Hariduskolleegiumis. Seejärel õppis Rootsis mitmes filmikoolis, Stockholmi Ülikoolis ja Umeå Ülikoolis. Viimases tegi ta läbi ka doktoriõppe ja kaitses 2010. aastal doktoritöö teemal "I teatralitetens brännvidd: Om Ingmar Bergmans filmkonst", teatraalsusest Ingmar Bergmani filmides. See on alles teine väitekiri, mis Bergmani kodumaal tema filmindusest on valminud. Burman on käsitlenud ka näiteks Andrei Tarkovski filmikunsti eshatoloogilisel alusel.
Burman töötab alates 2013. aastast Skövde Ülikooli arvutimängude töörühmas õppejõu ja vanemteadurina ning 2011. aastast Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis filmiajaloo ja filmiteooria korralise külalisõppejõuna. Ta on 2002. aastast ka õpetanud filmiteemalisi kursuseid Umeå, Luleå, Örebro ja Dalarna ülikoolis Rootsis ning kirjutanud ajalehtedele ja ajakirjadele arvustusi, artikleid ja esseid filmist ja kultuurist.
Burman on teinud umbes 40 lühi-, anima- ja dokumentaalfilmi, enamasti stsenaristi ja lavastajana. Lisaks on ta Rootsi teatrites lavastanud ligemale 20 teost – nende hulgas leidub nii klassikute (nt Tšehhov, Gogol, Beckett, Albee) teoseid kui ka alternatiivsemaid ja eksperimentaalsemaid katsetusi.
Burman on tõlkinud rootsi keelde nii eesti muinasjutte kui ka teoreetilisi tekste, osa neist ka Eesti Kultuurkapitali toetusega. 
Isiklikku.
Tema ema oli eesti maalikunstnik, illustraator, tõlkija ja kunstiajaloolane Kristi Burman; vanaisa Karl Burman noorem ja vanavanaisa Karl Burman vanem olid mõlemad akvarellistid ja arhitektid.
Onkoteraapia

 Onkoteraapia ehk medikamentoosne onkoloogia on kliinilise meditsiini eriala, mis tegeleb peamiselt inimeste kasvajaliste haiguste diagnostika, medikamentoosse ravi ning taastus- ja toetusraviga ning selle valdkonna teadusuuringute ja koolituse korraldamisega.
Medikamentoosne kasvajavastane ravi jaguneb manustamise skeemide ja eesmärkide alusel kolmeks: 
Liigitus biokeemilise toime järgi.
Onkoteraapia koosneb järgmistest alamliikidest:
Keemiaravi.
Onkoteraapia keemiaravimite hulka kuuluvad
Sihtmärkravi.
Sihtmärkravimite hulka kuuluvad 
Hormoonravi.
Onkoteraapia hormoonravimite hulka kuuluvad 
Immuunravi.
Onkoteraapia immuunravimite hulka kuuluvad näiteks interferoon-alfa, interleukiin-2, immuunkontrollpunkti (ehk PD-1/PD-L1 raja) inhibiitor durvalumaab ja valgule CD20 suunatud antikeha rituksimaab. Immuunravi kuulub rahvusvahelise määratluse kohaselt bioloogilise onkoteraapia alla, sest selles kasutatakse bioloogiliste süsteemide (enamasti elusrakkude) vahendusel sünteesitud molekule, näiteks antikehi.
Muud ravimid.
Lisaks kasutatakse onkoteraapias antiemeetilisi (iiveldust ja oksendamist leevendavaid) ravimeid.
Prognoosid.
2014. aastal prognoositi, et 2020. aastaks on 20 suurema üleilmselt turustatud ja tarbitud ravimi hulgas esikohal just onkoloogilised ravimid nivolumaab, pembrolisumaab, palbotsikliib, neratiniib, ABT-199, MPDL3280A, MEDI4736, AZD-9291, Co-1868, LEE011. Suuresti läks see prognoos täppi: 2022. aasta veebruaris ilmunud andmete kohaselt kuulusid 2021. aastal kümne suurima läbimüügiga ravimi hulka palbotsikliib (Ibrance), pembrolisumaab (Keytruda), nivolumaab (Opdivo) ja viimase kahega toime poolest sarnane atesolisumaab (Tecentriq), aga lisaks ka lenalidomiid (Revlimid), ibrutiniib (Imbruvica), pertusumaab (Perjeta), bevatsisumaab (Avastin), trastusumaab (Herceptin) ja rituksimaab (Rituximab).
Arvestades personaalmeditsiini osakaalu suurenemist onkoteraapias, on tõenäoline, et lähimas tulevikus jätkub personaliseeritud sihtmärkravis kasutatavate ravimite arendus ja laialdasem kasutuselevõtt. Onkoteraapia valdkonna kasvava populaarsusega märksõnadeks on lisaks antikeha-ravim konjugaadid, mis võimaldavad ravimite täppistransporti kasvaja koldesse, ning patsiendi modifitseeritud T-rakkude kasutamine (nn CAR-T teraapia), mis võimaldab efektiivsemalt kaasata immuunsüsteemi komponente vähirakkude tuvastamisse ja hävitamisse.
Ajaloolist.
Vähktõve onkoteraapia (tõenduspõhise meditsiini mõttes) sai alguse eeldatavalt 1942. aastal, mil Louis Goodman ja Alfred Gilman kasutasid lämmastik-sinepigaase ("nitrogen mustard") mitte-Hodgkini lümfoomi raviks.
Lobi muuseum

Lobi muuseum (kasutatud ka nimekuju: "Lobimuuseum") on Haljala vallas Lobi külas asuv muuseum, mis tutvustab rannaküla kultuuripärandit.
Muuseum avati Jüri Freybergi eestvõttel 1981. aastal, kandes algul nime "Lobi Rahvamuuseum".
Miina Härma nimeline klass-muuseum

Miina Härma nimeline klass-muuseum on Tartu vallas Kõrvekülas asuv muuseum, mis tutvustab helilooja Miina Härma elukäiku. Muuseum paikneb Kõrveküla põhikooli vanas, 1952. aastal ehitatud koolimajas, ning on avatud etteteatamisel.
Biokatalüsaator

Biokatalüsaator ehk bioloogiline katalüsaator on eriliste omadustega elusrakkude kaudu toimiv bioloogiliselt aktiivne keemiline aine. Biokatalüsaatorid muudavad reaktsiooni kiirust, muutmata reaktsioonide termodünaamikat, ja vabanevad pärast reaktsiooni lõppu esialgsel kujul. Biokatalüsaatori toimel võivad reaktsioonid nii kiireneda, aeglustuda kui ka katkeda.
Biokatalüsaatorid on hormoonid, ensüümid, vitamiinid jpt ained, aga ka mitmed looduses toimuvad protsessid ja nende allikad.
Naissaare muuseum

Naissaare muuseum on Naissaarel asuv muuseum, mis peamiselt tutvustab Naissaare Nõukogude kolmanda okupatsiooni aegset sõjaajalugu.
Muuseum on sihtasutus Rannarahva Muuseumi filiaali Naissaare Külastuskeskuse osa.
Muuseum asub Nõukogude kolmanda okupatsiooni ohvitseri elumajas Lõunakülas (mitte selle ajaloolises osas, vaid Nõukogude-aegses endises Männiku külas).
Narva Aleksandri Suurkiriku muuseum

Narva Aleksandri Suurkiriku muuseum on Narvas Aleksandri Suurkirikus asuv muuseum.
Muuseum avati 2008. aastal.
Muuseum paikneb kiriku torni kuuel korrusel. Näiteks kolmandal korrusel on näitus Narva ja selle ümbruse kirikute ajaloost.
Mamnoon Hussain

Mamnoon Hussain (urdu keeles ممنون حسین‎; 2. märts 1940 Āgra – 14. juuli 2021) oli Pakistani tekstiiliärimees ja poliitik. 
Ta valiti 30. juulil 2013 12. Pakistani presidendiks. 
Ta astus ametisse 9. septembril 2013. Tema ametiaeg lõppes 9. septembril 2018.
Paberimuuseum

Paberimuuseum oli Tartus asuv muuseum, mis tutvustas paberi ajalugu, selle ajaloolisi ja nüüdisaegseid kasutamisviise. 
2015. aastal ühinesid Paberimuuseum ja Eesti Trükimuuseum ning tekkinud asutus jätkas mõlema muuseumi põhitegevust. Eesti Trüki- ja Paberimuuseum asub Tartus aadressil Kastani 48f, Samelini saapavabriku hoovis.
Skulptor Endel Taniloo kortermuuseum

Skulptor Endel Taniloo kortermuuseum on Tartus aadressil Jakobi 35-3 asuv muuseum, mille väljapanek koosneb Endel Taniloo teostest. 
Muuseumi asutas ateljee-muuseumina oma endistesse eluruumidesse 2005. aastal skulptor Endel Taniloo ise. Kahes toas on eksponeeritud kunstniku loomingu ülevaade alates 1943. aastast kuni viimaste loominguliselt töiste aastateni (skulptuurid, kavandid, joonistused, installatsioonid). Pärast skulptori surma hoolitsevad muuseumi eest tema poeg Urmas Taniloo ja pojapoeg Joonas.
Kollektsioon.
Muuseumis on näha üle 200 Endel Taniloo taiese, neist vanimad on Endel Taniloo kooliajal meisterdatud puitloomakeste kujud ja lamav naisakt „Pallase“ (1943–1944). Väljapanek sisaldab ülevaadet kunstniku kogu loomingust (skulptuurid, kavandid, joonistused, installatsioonid), muu hulgas aktiplastikat erinevates materjalides, graniitmaskide sari „Kivist külalised“, monumentide kavandid (nt Tallinnas Kadriorus asuva F. R. Kreutzwaldi monumendi kavand, monumendi „Kuninganna ja väike kuningas“ kavand, „Aukivi õpetajale“ kavand, mis asub Tartus Ülikooli Õpetajate Seminari ees, kaasautor Airike Taniloo-Bogatkin, hobuse tähtsust ülistava Luunjas asuva „Tšempionhobuse“ kavand). Uuest aastatuhandest pärineb rida installatsioone, näiteks „Riide lugu“, „Kalamehe lugu“, „Mere lugu“ jt.
Maja.
Endel Taniloo kortermuuseum asub skulptori endistes eluruumides majas, mille ehitasid 1811. aastal Reinimaalt pärit baltisaksa maalikunstnikud von Kügelgenid. 19. sajandi lõpus sündis selles majas Konstantin von Kügelgeni tütar maalikunstnik Sally von Kügelgen.
Endel Taniloo kolis perega sellesse majja 1939. aastal, olles siis 16aastane.
Viinistu Külamuuseum

Viinistu Külamuuseum on Kuusalu vallas Viinistu külas asuv muuseum, mis tutvustab kohalikku kultuuripärandit.
Muuseumis saab näha endisaegseid töö- ja tarbeesemeid; esindatud on ka kala- ja hülgepüügiriistasid.
Gérard Blain

Gérard Blain (sünninimi Gérard Ernest Zéphirin Blain; 23. oktoober 1930 Pariis – 17. detsember 2000 Pariis) oli prantsuse filminäitleja ja -lavastaja.
Ta alustas karjääri 1940. aastate lõpus ning sai tuntuks 1950.–1960. aastatel, mängides mitmetes prantsuse uue laine filmides. Blain mängis varases François Truffaut’ lühifilmis "Les Mistons" (1957) ning tegi hiljem koostööd selliste tunnustatud režissööridega nagu Claude Chabrol ja Jean-Pierre Melville, esinedes filmides "Le Beau Serge" (1958), "Les Cousins" (1959) ja "L’Armée des ombres" (1969).
1970. aastatel hakkas ta lavastama ning lõi rea isikupäraseid ja sageli autobiograafilise alatooniga filme, nagu "Le Pélican" (1974), "Un enfant dans la foule" (1976) ja "Pierre et Djemila" (1987). Tema režissööritööd käsitlevad sageli üksinduse, mehelikkuse ja moraali teemasid.
Isiklikku.
Blain oli abielus mitmel korral. Tema esimeseks abikaasaks oli näitlejanna Estella Blain (1953–1956), seejärel Bernadette Lafont (1956–1959). Kolmas abielu oli Monique Sobieskiga (1960–1966), kellega tal sündis poeg Paul (sündinud 1960). Aastast 1966 kuni surmani oli ta abielus Marie-Hélène Bauretiga; sellest abielust sündisid pojad Régis ja Pierre.
Gérard Blain suri 70-aastaselt vähki.
Ööbikuoru hüdrotöökoda-muuseum

Ööbikuoru hüdrotöökoda-muuseum (ka: "Rõuge muuseum") on Rõuge vallas Rõuge asulas olev muuseum, mis tutvustab vee jõul töötavaid seadmeid ja ajaloolise Rõngu kihelkonna kultuuripärandit.
Atlantis (film 1913)

"Atlantis" on August Blomi poolt Taanis 1913. aastal loodud tummfilm. Taani esimese mitmele filmirullile jäädvustatud filmi süžee tugineb Gerhart Hauptmanni 1912. aastal avaldatud samanimelisele romaanile ja kujutab muuhulgas ka Titanicu hukku.
Kuninglik Moraali- ja Poliitikateaduste Akadeemia

Kuninglik Moraali- ja Poliitikateaduste Akadeemia (hispaania keeles "Real Academia de Ciencias Morales y Políticas") on üks Hispaania kuninglikest akadeemiatest.
Kuninglik Moraali- ja Poliitikateaduste Akadeemia asutati aastal 1857 Madridis kuninganna Isabel II kuningliku dekreediga. Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige.
Liikmeskond.
Akadeemial on 125 liiget (2013.a), sealhulgas akadeemikuid 39, hispaania korrespondentliikmeid 32, välismaa korrespondentliikmeid 48, auliikmeid 6. Akadeemia liikmeskond on jaotatud nelja sektsiooni:
Akadeemikud.
Tatjana Elmanovitš

Tatjana Elmanovitš (ka Elmanovich, vene keeles Татьяна Эльманович, kasutanud ka pseudonüümi Tatyana Tanika; sündinud 2. augustil 1934 Paides) on eesti filmikriitik ning kunsti- ja filmiteadlane, kes 1989. aastast elab USAs, kus tegutseb meediumina, jätkates ka kirjanduslikku tegevust.
Aastal 1952 lõpetas ta Paide Keskkooli ja aastal 1957 Elmanovitš TPI insener-keemikuna, tema erialaks oli silikaatide tehnoloogia.
1958. aastal kirjutas ta näidendi "Üks kursus lõpetab jälle", mille TPI klubi näitering Aksel Orava juhendamisel lavale tõi.
1967 läbis Elmanovitš Moskva stsenaristide ja lavastajate kõrgemad kursused, sai temast kunstiteaduste kandidaat. 1977/1978 koostas ta õppekavad ETV režiikursusteks.
Läbi aastate on Elmanovitš töötanud insenerina (kontrollis Johannes Hindi juhendamisel Nõukogude Liidus toimuvat silikaltsiitplokitehaste ehitamist), ajakirjanikuna nii Eestis kui välismaal (1960. aastast on ta avaldanud üle 200 filmialase artikli) ja esinenud loengutega filmikunstist ja televisioonist.
Vaivara Sinimägede Muuseum

Vaivara Sinimägede Muuseum on Narva-Jõesuu linnas Sinimäe asulas olev muuseum, mis tutvustab eelkõige II maailmasõja ajal toimunud Sinimägede lahinguga seotut. Muuseumis eksponeeritakse relvi, mundreid, sõdurite isiklikke esemeid, sõjaaegseid fotosid, vaenupoolte propagandaplakateid jne. Peale sõjatemaatika kajastab muuseum ka Vaivara valla ajalugu. Suurelt ekraanilt saab vaadata ajaloolisi filme ja dokumentaalkaadreid.
Vaatamata raskele sõjateemale on väljapanek mõeldud kõigile: sellal, kui täiskasvanud keskenduvad detailide uurimisele, on noorematel võimalik üht-teist oma käega katsuda ja proovida.
Muuseumist on võimalik tellida giiditeenust, mille retkejuhid ja giidid on piirkonda tundvad inimesed.
Muuseum paikneb Vaivara mõisa renoveeritud aidas.
Torma vallamuuseum

Torma vallamuuseum on Jõgeva vallas Torma asulas olev muuseum, mis tutvustab ajaloolise Torma kihelkonna ajalugu.
Tõstamaa muuseum

Tõstamaa muuseum on Pärnu linnas Tõstamaa asulas Tõstamaa mõisahoones olev muuseum, mis tutvustab piirkonna kultuuripärandit.
Mahajäetud kaev

"Mahajäetud kaev" on Oliver L. Sellersi ja Travers Vale'i USA-s 1913. aastal loodud tummfilm-vestern.
Seikluslik Lastekirjandusmaja

Seikluslik Lastekirjandusmaja oli Viljandis asunud asuv lastetuba-muuseum, mis oli laste mängupaik ja ühtlasi eksponeeris Eesti lastekirjanike teoste tegelasi ja esemeid.
 Lastekirjandusmaja avati 2011. aastal ja suleti 2013. aasta juuli lõpus pärast Viljandi Pärimusmuusika Festivali.
Bandiit (film)

"Bandiit" on USA-s 1913. aastal loodud tummfilm. Filmi koopia on säilinud.
Pranglisaarte Muuseum

Pranglisaarte Muuseum on Prangli saarel Lääneotsa külas asuv muuseum, mis tutvustab Prangli saartega (Väike- ja Suur-Prangli) seotud kultuuripärandit.
See on eraõiguslik muuseum, mis tegutseb sihtasutus Rannarahva Muuseumi võrgustikus.
Rai Isoradio

Rai Isoradio on Itaalia kiirteel sõitjatele suunatud raadioteenus, mis edastab liiklusaruandeid (tuntud kui "Onda Verde") ja Aeronautica Militare koostatud ilmateateid. Edastatakse ka teadaandeid valitsusasutustelt ja avalik-õiguslikelt organisatsioonidelt, raudteeteavet Ferrovie dello Statolt, uudislõike GR1, TG1 ja TG3 programmidelt ning muusikat.
Koostöös kanalitega Autostrade per l'Italia ja Autostrada dei Fiori hõlmab Rai Isoradio kõiki Itaalia maanteid (enamasti 103,3 MHz). Öistel tundidel (0.30–5.30, tuntud kui Isonotte) edastatakse võrgus ka katkematut sõltumatut Itaalia muusikat (liiklusinfo katkestustega iga 30 minuti järel).
Hiina Rahvusmuuseum

Hiina Rahvusmuuseum (hiina keeles 中国国家博物馆, "pinyin"'is Zhōngguó Guójiā Bówùguǎn) on Hiinas Pekingis asuv Hiina rahvuslik kunsti- ja ajaloomuuseum. Muuseumi on koondatud Hiina kunst ja piirkonna leiud alates eelajaloolisest perioodist. 
Muuseumi haldab Hiina kultuuriministeerium ja põhiekspositsiooni külastamine on kõigile tasuta. 
Hiina Rahvusmuuseum on üks maailma külastatumaid muuseume. Kuigi 2020. aastal oli muuseum koroonapandeemia tõttu suure osa aastast suletud ning külastajate hulk vähenes 78 protsenti, jäi see 1,6 miljoni külastajaga Louvre'i järel maailmas külastatavuselt teisele kohale. 
Ajalugu.
Hiina Rahvusmuuseum asub Pekingis Tian'anmeni väljaku idaservas 1950. aastatel ehitatud kommunistlikule ajale omases uusklassitsistlikus stiilis hoones. Hoone ehitati ühena 10 hoonest, tähistamaks Hiina Rahvavabariigi asutamise 10. aastapäeva. Pärast valmimist asusid seal Hiina revolutsiooni muuseum (millega mälestati Hiina kodusõda) ja Hiina ajaloo muuseum. 
Nüüdne rahvusmuuseum avati seal 2003. aastal. Muuseumi ala hõlmab 6,5 hektarit. 2011. aastal läbis hoone põhjaliku renoveerimise (autor Saksa arhitektuuribüroo Gerkan, Marg and Partners), mille tulemusena on seal nüüd kolm korda enam ekspositsiooni- ja arhiivipinda – kokku ligikaudu 200 000 ruutmeetrit – ning see on maailma suurim ühes hoones asuv muuseum. 
Kogud.
Rahvusmuuseumi kogudes on ühendatud varasem Hiina revolutsiooni muuseumi ja ajaloomuuseumi kogu. Püsikogusse kuulub 1,05 miljonit museaali. 
Vanimad eksponaadid on eelajaloolisest perioodist ning nende hulka kuuluvad näiteks keraamika, kalligraafia, nefriit- ja pronksesemed. Selle vanim eksponaat on 1,7 miljonit aastat vana "Homo erectus"'e leid Yunnani provintsist ("Homo erectus yuanmouensis"). Kõige erilisemate eksponaatide hulka kuuluvad veel Shangi dünastia ajast pärit Simuwu "ding" (ohverdusnõu) ja "zun" (kombetalitustel kasutatav veininõu); läänes valitsenud Zhou dünastia ajast pärit veenõu; Qini dünastia ajast pärit maokujuline "fu"; Hani dünastia ajast pärit elevandiluust ja kuldniitidega valmistatud surirüü; Tangi dünastia "sancai"-tehnikas keraamika ja Songi dünastia keraamika. Muuseumil on ka mahukas mündikogu. 
Püsikogu on jagatud kolmeks suuremaks tervikuks: 
Püsiekspositsiooni kõrval on avatud tosin teemaväljapanekut: pronks, budistlik skulptuur, mündid, portselan, tänapäevane kunst jne.
Zavadovski

Zavadovski oli Väikevene päritolu Venemaa aadlisuguvõsa, mis kustus 1856. aastal
Ajalugu.
Suguvõsa rajajaks oli XVII sajandi keskpaigas elanud Volõõnia šlahtitš Jakov Zavadovski, kes asus elama Ukrainasse. Tema järeltulija Pjotr Vassiljevitš Zavadovski (1738−1812) oli keisrinna Katariina II favoriit; aastatel 1802−1810 oli ta esimene Venemaa keisririigi rahvaharidusminister. Püha Rooma keiser Franz II andis talle ning tema vendadele Jakovile (suri 1794) ja Iljale (suri pärast 1819) 1794. aasta 27. juunil (vkj) krahvitiitli. Keiser Paul I andis talle ja Iljale 5. aprillil (vkj) 1797 ka Venemaa keisririigi krahvitiitli. Suguvõsa kustus meesliinis 1856. aastal kammerjunkur krahv Aleksandr Petrovitš Zavadovski (1794−1856) surmaga.
Sugupuu.
Jakov Zavadovski (suri enne 1705), polkovnik; abiellus NN Lapitskajaga
A1. Vassili (suri enne 1750); abiellus 1725 Agafja Roslavtsovaga
B1. Vassili (1708−1771), kasakavanem; abiellus Maria (Jelena) Mihhailovna Širaiga (1710−1753)
C1. Ivan (suri 1786), kindralmajor
C2. Krahv Pjotr (1738−1812), Püha Rooma (1793) ja Venemaa (1797) keisririigi krahv, kindralmajor (1776), kindraladjutant, senaator (1780), tõeline salanõunik (1793), esimene Venemaa keisririigi rahvaharidusminister (1802), keisrinna Katariina II favoriit; abiellus 1787 krahvinna Vera Nikolajevna Apraksinaga (1768−1845)
D1. Praskovja (1788−1788)
D2. Tatjana (1789−1794)
D3. Poeg (1792−1793)
D4. Pelageja (1792−1793)
D5. Jekaterina (1793−noorelt)
D6. Krahv Aleksandr (1794−1856), kammerjunkur
D7. Krahvinna Sofja (1795−1856), keisrinna Jekaterina Aleksejevna õuepreili; abiellus 1815 vürst Vladimir Nikolajevitš Kozlovskiga
D8. Krahvinna Varvara (1796−lapsena)
D9. Krahvinna Aglaida (1796−lapsena)
D10. Krahv Vassili (1798−1855), salanõunik (1840), tseremooniameister (1826), senati ülemprokurör; abiellus 1824 Jelena Mihhailovna Blodekiga (1807−1874)
E1. Krahv Pjotr (1828−1842)
D11. Krahvinna Aglaida (1799−?); abiellus Feliks Meržjevskiga
D12. Krahvinna Tatjana (1802−1884); abiellus Vladimir Ivanovitš Kablukoviga (1781−1848)
C3. Krahv Jakov (suri 1794), Püha Rooma keisririigi krahv (1793), kindralmajor (1791), Novgorod-Severski kuberner (1794); abiellus Jelizaveta Pavlovna Semjonovaga (1763−1831)
D1. Krahv Ivan (1785−1833), alamporutšik, kammerhärra (1812), tõeline riiginõunik
C4. Krahv Ilja (suri pärast 1819), Püha Rooma (1793) ja Venemaa (1797) keisririigi krahv, tõeline riiginõunik; abiellus 1813 Aleksandra Vassiljevna Hominskajaga (sündinud NN) (suri pärast 1819)
D1. Krahvinna Anna (1790−pärast 1824); abiellus Nikolai Grigorjevitš Kuljabkoi-Koretskiga (1773−1832)
C5. Danilo
C6. Maria (Marina); abiellus Pavel Grigorjevitš Pohhorski-Žorakoviga
C7. Anna (suri pärast 1784); abiellus Mihhail Jakovlevitš Rubtsoviga
C8. Marina (Maria); abiellus NN Jeroševitšiga
C9. Tütar; abiellus Pjotr Jurkevitšiga
B2. Fjodor (1725−pärast 1784)
B3. Tütar; abiellus 1738 Artjom Semjonovitš Laškevitšiga
Kasarmu tänav (Rakvere)

Kasarmu tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,2 km.
Kasarmu tänav on 139 meetrit pikk, keskmiselt 18,5 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. 20. sajandi alguses oli piirkond veel hoonestamata, tänavad puudusid.
Tänav saab alguse Nortsu tee ja Lennuki tänava ristmikult, kulgeb lääne suunas ja lõpeb Kasarmu tn 4 (AS Jeld-Wen Eesti territoorium) kinnistu piiril. 
Kasarmu tänava põhjaküljel on hoonestamata tootmismaa. Tänava lõunaküljel (Kasarmu tn 3) asub Virumaa loomade varjupaik. Selle kõrval (Nortsu tee 3) paikneb 1927. aastal rajatud Eesti Vabariigi kaitseväe kasarmu (arhitekt Johann Ostrat). Nõukogude ajal paiknesid kasarmus okupatsioonivägede staap, komandopunkt ja juhtkonnadivisjon. 1990. aastate alguses toimus hoones tulekahju, mille käigus katusekonstruktsioonid hävisid. Praegu on hoone välisseinad konserveeritud.
Tänav on välisvalgustuse, asfaltkattega sõidutee ning kivikattega kõnniteega.
Oleg Sõnajalg

Oleg Sõnajalg (sünninimi Oleg Vitjuk, 5. oktoober 1959 – 17. mai 2025 Kauttua, Eura vald, Soome) oli Eesti muusik ja ettevõtja. 
Ta sai tuntuks pereansamblis Sõnajalg, kus olid ka tema vend Andres Sõnajalg ning mõlema kaksikõdedest abikaasad Siiri ja Viivi Sõnajalg. Muusika müügist teenitud miljonid rublad aitasid aluse panna Sõnajalgade edasisele äritegevusele.
1990. aastatel käivitati telekanal TV1 ning tehti kinnisvaratehingud, kuid kümnendi lõpuks läks AS Sõnajalg (mis muudeti nime alla AS Ämälärd) pankrotti. Vendi süüdistati raskes juhtimisveas ning pankrotimenetluse lõpuni kehtestati neile täielik ärikeeld. Üks nõue paisus 94,25 miljoni kroonini, kuid jäi aegumise tõttu rahuldamata. Küll rahuldas kohus 2006. aastal 12,72 miljoni kroonise nõude, aga see jäi täies ulatuses sisse nõudmata ning pankrotimenetluse kulud ületasid summat, mida võlausaldajatel õnnestus antud laenudest tagasi saada.
Seejärel tegeles Oleg Sõnajalg koos oma vennaga tuuleenergeetika arendamisega ja nad on loonud tuulegeneraatoreid tootva ettevõtte Eleon. Tähelepanu on pälvinud Aidu tuulepargi rajamine Ida-Virumaal, mis oli pikalt õiguslikes vaidlustes.
Oleg Sõnajalg hukkus 17. mail 2025 Eura kopteriõnnetuses Soomes.
Tema mälestusteenistus peeti 31. mail Tallinna Jaani kirikus ning samal päeval maeti ta Saaremaal Karja kalmistule abikaasa Viivi Sõnajala kõrvale. Sark transporditi Tallinnast Saaremaale helikopteriga.
Isiklikku.
Abikaasa Viiviga (1962–2021) kasvatas ta üles viis last. 
Ta oli pärast abikaasa surma suhtes Catherine Raudverega. Nad kohtusid esimest korda 2021. aasta oktoobris ja kihlusid 2023. aastal Gomera saarel.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis

2022. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis (ametliku nimega FIBA EuroBasket 2022) olid 41. Euroopa meistrivõistlused korvpallis.
See oli esimene Euroopa meistrivõistluste finaalturniir pärast kokkuleppele jõudmist, et võistlus toimub iga nelja aasta tagant sarnase kvalifikatsioonisüsteemiga nagu FIBA ​​korvpalli maailmameistrivõistlustel. Algselt pidi finaalturniir toimuma 2.–19. septembrini 2021, kuid koroonapandeemia ja 2020. aasta suveolümpiamängude 2021. aastale edasilükkamise tõttu viidi võistlused läbi 1. - 20. septembrini 2022.
Nagu ka kahel eelmisel Euroopa meistrivõistlusel, korraldasid finaalturniiri koos neli riiki. Alagrupimängud peeti Tšehhis, Gruusias, Saksamaal ja Itaalias. Väljalangemismängud ja finaal mängiti Saksamaal Berliinis.
Kvalifitseerumine.
Eelkvalifikatsiooni turniirid algas 2017. aasta novembris, sealhulgas alustas viis meeskonda, kes 2019. aasta MM-i Euroopa eelkvalifikatsioonist välja langesid. Eelturniirid olid 3-ringilised, millest kokkuvõttes 4 paremat võistkonda said edasi. Kvalifikatsiooniturniirid algasid veebruaris 2020 kaheksas alagrupis, finaalturniirile said 20 meeskonda. Turniiri korraldajad (Tšehhi, Gruusia, Saksamaa ja Itaalia) osalesid kvalifikatsioonimängudes, hoolimata sellest, et nad olid juba finaalturniirile pääsenud. Pärast 2022. aasta Venemaa sissetungi Ukrainasse arvati Venemaa koondis finaalturniirilt välja ja asendati Montenegroga.
Kris Letang

Kristopher Joseph Pierre Irwin Letang (sündinud 24. aprillil 1987 Montréalis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.
Aastatel 2004–2007 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Val–d'Or Foreurs.
2005. aastal valis Penguins ta NHL-i "draft"is 62. valikuna. NHL-is debüteeris ta Penguinsi meeskonnas hooajal 2006–07. Penguinsi põhikoosseisu on ta kuulunud alates hooajast 2007–08.
Aastatel 2009, 2016 ja 2017 on Letang võitnud Penguinsiga Stanley karikavõistlused. 2012–13 põhihooajal oli Letang Montreal Canadiensi mängija P. K. Subbani kõrval liiga resultatiivseim kaitsemängija (5+33). Lisaks oli Letang kõige resultatiivsem kaitsemängija ka 2012–13 väljalangemismängudes (3+13) ning valiti samal hooajal liiga teise sümboolsesse koosseisu ("NHL Second All-Star Team"). "Second All-Star Team"i valiti ta ka hooajal 2015–16. NHL-i tähtede mängule on Letang valitud kokku kuus korda (aastatel 2011, 2012, 2016, 2018, 2019 ja 2020).
Aastatel 2006 ja 2007 tuli Letang Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Viktor Liina

Viktor Liina (vene keeles Виктор Николаевич Лиина; sündinud 19. juulil 1968 Petseris Pihkva oblastis) on setu juurtega Venemaa sõjaväelane, alates 21. aprillist 2023 Venemaa mereväe Vaikse ookeani laevastiku ülem. 
5. oktoobrist 2021 21. aprillini 2023 oli ta Vene mereväe Balti laevastiku ülem , admiral (2022). 
Sünnilinnast Petserist lahkus ta pärast keskkooli lõpetamist, kui läks Leningradi Leninliku Komsomoli nimelisse Kõrgemasse Allveelaevnike Kooli. 1990. aastal asus ta teenima allveelaevadel ning jõudis väga kiiresti ja väga noorelt, 31-aastaselt, Venemaa Põhjalaevastiku koosseisu kuulunud tuumaallveelaeva Segež kapteniks. 
Viktor Liina alustas sõjaväelist karjääri Põhjalaevastiku allveelaeva navigatsioonilahinguüksuse insenerina. 2010. aastal asus Liina juhtima Põhjalaevastiku Valge mere mereväebaasi ning 2012. aastal sai ta kontradmirali auastme. 2014. aastal astus ta Vene Föderatsiooni relvajõudude peastaabi sõjaväeakadeemiasse, mille lõpetas 2016. aastal ja temast sai Musta mere laevastiku ülema esimene asetäitja. 
2019. aastal sai Liinast peastaabi ülema Valeri Gerassimovi asetäitja ning 2021. aastal määrati ta Balti laevastiku ülemaks. 2022. aastal andis president Vladimir Putin talle admirali auastme.
Anton Forsberg

Anton Forsberg (sündinud 27. novembril 1992 Härnösandis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Ottawa Senators.
Rootsi kõrgliigas debüteeris Forsberg hooajal 2011–12 Modo Hockey meeskonnas.
2011. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i "draft"is 188. valikuna. 2013. aastal sõlmis ta Blue Jacketsiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2013–14 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Blue Jacketsi noorteklubis Springfield Falcons. NHL-is debüteeris Forsberg Blue Jacketsi meeskonnas 1. novembril 2014 mängus New Jersey Devilsi vastu. Blue Jacketsis jäi Forsberg varuväravavahi rolli, saades kolme hooaja jooksul kirja kokku kümme mängu. NHL-is on ta hiljem mänginud veel Chicago Blackhawksi (hooajal 2017–18), Carolina Hurricanesi (hooajal 2019–20) ja Ottawa Senatorsi (alates hooajast 2020–21) ridades.
NHL-i kõrval on Forsberg enam mänguaega saanud AHL-is. Aastatel 2015 ja 2017 on ta valitud AHL-i tähtede mängule. 2016. aastal võitis ta Blue Jacketsi noorteklubiga Lake Erie Monsters Calder Cup'i. Hooaja 2015–16 väljalangemismängudes oli Forsberg AHL-is parima tõrjeprotsendiga väravavaht (94,9%) ja lasi endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängus (1,34).
2012. aastal tuli Fosberg Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Pierre Engvall

Pierre Ove Tommy Engvall (sündinud 31. mail 1996 Ljungbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis New York Islanders.
Hooajal 2014–15 debüteeris ta Rootsi kõrgliigas Frölunda HC. Aastatel 2015–2017 mängis ta Rootsi esiliigaklubis Mora IK. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis HV71.
2014. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i "draft"is 188. valikuna. Hooaja 2017–18 lõpus asus ta mängima American Hockey League'is (AHÖ) Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies ning võitis samal hooajal klubiga Calder Cup'i. 2018. aasta mais sõlmis ta Maple Leafsiga kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris Engvall 19. novembril 2019 mängus Vegas Golden Knightsi vastu ja lõi esimese värava kaks päeva hiljem mängus Arizona Coyotesi vastu. 2020. aasta veebruaris pikendas ta Maple Leafsiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2021/22 tegi Engvall NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (15+20).
2023. aasta veebruaris kaubeldi Engvall Maple Leafsist New York Islandersi.
Oleg Pjatnitski

Oleg Pjatnitski on endine Eesti kurjategija ja sarimõrvar.
1983. aastal mõisteti ta vangi.
Ta vabanes vanglast tingimisi 2021. aasta aprillis, olles vanglas umbes 38 aastat.
Välislingid.
Endine eluaegne vang Oleg Pjatnitski vabanes vanglast
Connor Murphy

Connor Murphy (sündinud 26. märtsil 1993 Bostonis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Chicago Blackhawks. Ta on klubi meeskonna asekapten.
Aastatel 2011–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sarnia Sting.
2011. aastal valis Phoenix Coyotes ta NHL-i "draft"is 20. valikuna. NHL-is debüteeris ta 16. novembril 2013 mängus Tampa Bay Lightningi vastu ja lõi selles mängus ka värava.
2017. aasta juunis kaubeldi ta Chicago Blackhawksi.
2013. aastal tuli Murphy USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2015 ja 2018 võitis ta USA jäähokikoondise koosseisus maailmameistrivõistlustelt pronksmedali. 2016. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta saavutas USA koondisega neljanda koha, lõi ta turniiril kaitsemängijatest enim väravaid (kokku kolm väravat).
Tema isa Gord Murphy mängis NHL-is kokku nelja klubi koosseisus.
Raudtee tänav (Rakvere)

Raudtee tänav on tänav Rakveres, see paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust on linnulennult 1,1 km.
Raudtee tänav on 510 meetrit pikk, keskmiselt 12,0 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. 20. sajandi esimeses pooles oli tänava ümbrus veel hoonestamata, seal paiknes kohalik tee.
Tänav saab alguse Nortsu tee ja Tootmise tänava ristmikult, kulgeb ida suunas ja lõpeb Arkna tee alguses.
Raudtee tänava ristub põhja poolt Raua tänavaga.
Raudtee tänava lõunaküljel asuvad ühekorruselised väikeelamud, mis piirnevad lõuna suunas Tallinna–Narva raudtee maaga. Tänava põhjaküljel, Raudtee tn 2, paikneb endine okupatsioonivägede garaažihoonestu, mis on ümber ehitatud autode teenindushooneks.
Aadressil Raua 1 asub tänava ääres Kuusakoski AS-i vanaraua kokkuostu piirdega ümbritsetud maa-ala.
Tänav on välisvalgustuse, asfaltkattega sõidutee ja kõnniteega.
Barbora Krejčíková

Barbora Krejčíková (sündinud 18. detsember 1995 Brnos) on Tšehhi profitennisist. Tema parim koht WTA edetabelis on üksikmängus 3. ja paarismängus 1.
Paarismängus tuli ta koos Kateřina Siniakovága 2020. aasta suveolümpiamängudel olümpiavõitjaks.
1953. aasta Iraani riigipööre

1953. aasta Iraani riigipööre (Iraanis 28 Mordadi riigipööre, pärsia keeles کودتای ۲۸ مرداد‎) oli 19. augustil 1953 Iraanis toimunud riigipööre, mille käigus kukutati demokraatlikult valitud peaminister Mohammad Mosaddegh ning tugevdati šahh Moḩammad Reẕā Pahlavī võimu. Riigipöörde korraldasid suures osas Ameerika Ühendriigid (USA-s inglise keeles TPAJAX Project või Operation Ajax) ning Suurbritannia (UK-s Operation Boot). Võimupöörde korraldamises oli märkimisväärne roll ka vaimulikkonnal.
Mosaddegh oli tahtnud korraldada Briti ettevõtte Anglo-Iranian Oil Company (AIOC; tänapäeval BP osa) kohta auditi ning piirata AIOC ligipääsu Iraani naftavarudele. Kuna AIOC keeldus Iraani valitsusega koostööst, otsustas riigi parlament Iraani naftatööstuse riigistada ning välismaised ettevõtted riigist välja saata. Suurbritannia kutsus selle otsuse peale maailma riike üles Iraani naftatööstust boikoteerima, et riigile survet avaldada. Algselt mobiliseerisid britid enda sõjaväe, et võtta kontroll tol ajal maailma suurima, Abadani rafineerimistehase üle, kuid peaminister Clement Attlee (võimul 1951. aastani) otsustas suuremate majandussanktsioonide kasuks. Lisaks hakati Mosaddeghi võimu õõnestama kohalike agentide abil. Suurbritannia peaminister Winston Churchill ja USA president Dwight Eisenhower otsustasid 1953. aasta alguses Mosaddeghi kukutada, kuna teda peeti ebausaldusväärseks ning kardeti kommunistide võimuletulekut. Eelmine president Harry Truman oli Iraani võimu kukutamisele vastu, kuna kartis, et sellest võib saada Luure Keskagentuuri (CIA) jaoks ohtlik pretsedent. Brittidel õnnestuski ameeriklasi võimupöörde korraldamiseks veenda, hoolimata sellest, et alles 1952. aastal oli USA kaalunud Mosaddeghi valitsuse toetamist.
Riigipöörde tulemusel astus ametisse kindral Fazlollah Zahedi valitsus ning šahh Mohammad Reza Pahlavi kätte koondus veel rohkem võimu. Teda aitas troonil hoida Ameerika Ühendriikide välisabi. CIA deklassifitseeritud dokumentide järgi palkas CIA šahhimeelseid meeleavaldusi korraldama Teherani kardetuimad mafioosod. CIA maksis ka busside ja veokitega pealinna saabunud meestele, et nad linnatänavad enda kontrolli alla võtaksid. Riigipöörde käigus hukkus 200–300 inimest. Mosaddegh arreteeriti ning šahhi sõjaväekohus mõistis ta riigireetmises süüdi. Detsembris 1953 määrati talle kolmeaastane vanglakaristus, mis muudeti hiljem eluaegseks koduarestiks. Mitmed Mosaddeghi toetajad mõisteti vangi ning mõnele määrati surmanuhtlus. Pärast riigipööret jäi šahh troonile 26 aastaks, kuni ta 1979. aastal kukutati.
Ameerika Ühendriikide valitsus tunnistas USA rolli riigipöörde korraldamises 2013. aastal. Päevavalgele tulid paljud varem salastatud dokumendid, millest selgus, et Ameerika Ühendriigid kavandasid ja viisid riigipöörde täide, kinni maksti Iraani poliitikud, kõrged julgeoleku- ja relvajõudude ohvitserid ning riigipöörde propaganda. CIA on tunnistanud, et riigipööre toimus CIA juhtimisel ning oli valitsuse kõrgeimate jõudude poolt täide viidud osa Ameerika Ühendriikide välispoliitikast.
ELi tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutus

ELi tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutus (inglise keeles "European Health Emergency Preparedness and Response Authority") (HERA) on Euroopa Komisjoni peadirektoraat.
Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen teatas asutuse loomise kavast 2020. aastal. HERA asutati 16. septembril 2021.
Justin Braun

Justin Timothy Braun (sündinud 10. veebruaril 1987 Saint Paulis Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Straubing Tigers.
Aastatel 2006–2010 mängis Braun Amhersti Massachusettsi Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2007. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i "draft"is 201. valikuna. NHL-is debüteeris ta Sharksi meeskonnas 26. novembril 2010 mängus Vancouver Canucksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 2. detsembril mängus Ottawa Senatorsi vastu. Hooajal 2010–11 sai ta mõnevõrra enam mänguaega American Hockey League'is mängivas San Jose Sharksi noorteklubis Worcester Sharks ning valiti 2011. aastal ka AHL-i tähtede mängule.
Sharksi meeskonnas mängis Braun kokku üheksal hooajal ja jäi vaid ühel hooajal klubiga väljalangemismängudest välja. Parimaks tulemuseks oli Stanley karikavõistluste finaali jõudmine hooajal 2015–16; finaalseerias kaotati Pittsburgh Penguinsile mängudega 2:4. Tema kõige resultatiivsem põhihooaeg oli 2017–18 (5+28). Väljalangemismängudes oli ta kõige resultatiivsem 2015–16 (2+5). Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis Braun Soome kõrgliiga klubis Tappara.
2019. aasta juunis müüdi Brauni mängijaõigused Philadelphia Flyersile. 2022. aasta märtsis kaubeldi ta Flyersist New York Rangersisse. 2022. aasta juulis naasis Braun Flyersisse, kellega sõlmis üheaastase lepingu.
2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Straubing Tigers.
USA jäähokikoondise koosseisus osales Braun 2012. aasta maailmameistrivõistlustel.
Ryan Ellis

Ryan James Ellis (sündinud 3. jaanuaril 1991 Hamiltonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Philadelphia Flyers.
Aastatel 2007–2011 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Windsor Spitfires. Aastatel 2009 ja 2010 tuli ta klubiga OHL-i meistriks. Hooajal 2008–09 oli ta liigas kõige resultatiivsem kaitsemängija (22+67) ning pälvis liiga hooaja parimale kaitsemängijale antava Max Kaminsky Trophy. Teist korda sai ta Max Kaminsky Trophy hooajal 2010–11, mil ta oli taas resultatiivseim kaitsemängija (24+77). Hooajal 2010–11 pälvis Ellis lisaks OHL-i hooaja silmapaistvamale mängijale antava Red Tilson Trophy ning valiti kogu Canadian Hockey League'i hooaja parimaks kaitsjaks ja mängijaks.
2009. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i "draft"is 11. valikuna. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas hooajal 2011–12. Esimese värava lõi ta liigas 7. jaanuaril 2012 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Predatorsis mängis Ellis kokku kümme hooaega. Vaid kahel hooajal ei jõudnud ta klubiga Stanley karikavõistluste väljalangemismängudele. Hooajal 2016–17 jõudis ta Predatorsiga Stanley karikavõistluste finaali, kus kaotati Pittsburgh Penguinsile mängudega 2:4.
2021. aasta juulis kaubeldi ta Philippe Myersi ja Nolan Patricki vastu Philadelphia Flyersisse.
2009. aastal tuli Ellis Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2010 ja 2011 võitis ta koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2011. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel oli Ellis koondise kapten. Ta oli turniiril resultatiivseim kaitsemängija (3+7) ja valiti turniiri parimaks kaitsjaks. Kanada jäähokikoondise koosseisus tuli ta maailmameistriks 2016. aastal.
Üllő

Üllő on linn Ungaris Pesti komitaadis Vecsési kreisis. See asub Budapesti südalinnast ligikaudu 25 km kagus.
Szob

Szob (saksa keeles "Zopp an der Donau") on linn Ungaris Pesti komitaadis, Szobi kreisi halduskeskus. See asub Doonau jõe vasakkaldal umbes 40 km kaugusel Budapesti südalinnast.
Ráckeve

Ráckeve (serbia keeles "Српски Ковин" ehk "Srpski Kovin") on linn Ungaris Pesti komitaadis, Ráckeve kreisi halduskeskus. See asub Csepeli saarel Doonau jõeharu paremkaldal umbes 37 km kaugusel Budapesti südalinnast.
Nagykáta

Nagykáta on linn Ungaris Pesti komitaadis, Nagykáta kreisi halduskeskus. See asub Budapesti südalinnast umbes 60 km idas.
Ráckevei HÉV

Ráckevei HÉV (aruandlusmärgina H6) on üks Budapesti äärelinna pendelrongi viiest liinist. See avati 1887. aastal ja ühendab Budapesti (täpsemalt Közvágóhídi Ferencvárosis) Ráckevega.
Näovisiir

Näovisiir on isikukaitsevahend, mille eesmärk on kaitsta kandja nägu (või näo osa) mitmesuguste ohtude eest.
Zoom (rakendus)

Zoom koosolekud (lüh. zoom) on Zoom Video Communications'i välja töötatud patenteeritud videokonverentsitarkvara.  Tasuta plaan võimaldab kuni 100 samaaegset osalejat 40-minutilise ajapiiranguga.  Kasutajatel on võimalus uuendada, tellides tasulise plaani.  Kõrgeim plaan toetab kuni 1000 samaaegset osalejat koosolekutel, mis kestavad kuni 30 tundi.
Viktor Arvidsson

Johan Viktor Arvidsson (sündinud 8. aprillil 1993 Kusmarkis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Los Angeles Kings ründajana paremäärel.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Skellefteå AIK, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2010–11. Aastatel 2013 ja 2014 tuli ta Skellefteåga Rootsi meistriks.
2014. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i "draft"is 112. valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Predatorsiga kolmeaastase lepingu. Suurem osa hooajast 2014–15 mängis ta American Hockey League'is Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals, kus ta lõi 22 väravat ja andis 33 väravasöötu ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
NHL-is debüteeris Arvidsson Predatorsi meeskonnas 21. märtsil 2015 mängus Buffalo Sabresi vastu. Esimese värava lõi ta sama aasta 8. oktoobril mängus Carolina Hurricanesi vastu. 11. veebruaril 2017 tegi ta mängus Florida Panthersi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is. Hooajal 2016–17 lõi ta NHL-is kokku 31 väravat ja andis 30 väravasöötu. Samal hooajal jõudis ta Predatorsiga Stanley karikavõistluste finaali, kus kaotati Pittsburgh Penguinsile mängudega 2:4. 2017. aasta juulis pikendas ta Predatorsiga lepingut seitsme aasta võrra. Hooajal 2018–19 lõi Arvidsson 58 liigamänguga 34 väravat. Järgmistel hooaegadel jäid tema tabamusteks vastavalt vaid 15 ja 10 väravat ning 2021. aasta juulis kaubledi ta Los Angeles Kingsile.
2013. aastal võitis Arvidsson Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2018. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks.