tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rahukohtu tänav

Rahukohtu tänav on tänav Tallinna vanalinnas Kesklinna linnaosas. 
Rahukohtu tänav algab Kiriku platsilt ja lõppeb Toom-Rüütli tänavaga ristudes. Rahukohtu tänav on ligikaudu 150 m pikkune.
Patkuli vaateplats 
Ajalugu.
Varem on tänav olnud Pansioni tänav ("Pensionsgasse") seal 1855–1860. aastal asunud Toomkooli õpilaste pansionaadi järgi. Rahukohtu tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - saksa keeles "Friedensgerichtsstraße, Friedensgerichtstraße"; vene keeles "Пансионная ул., Мировой переулок, Рахукохту, ул."
Rahukohtu tänav 1 hoonetekompleks koosneb mitmest eri perioodidel ehitatud hoonest. Neist kõige vanem on klindi serval paiknev hoone, mis tõenäoliselt oli oma praegusel kujul olemas juba 1683. aastal. 18. sajandil kasutati hoonet aidana, hiljem ehitati hoonesse korterid. Hoone kuulus krahvide Mannteuffellite suguvõsa liikmetele. Toompeal alates 1783. aastast tegutsenud Toompea Aadliklubi (al 1788 "Societät auf dem Dom"), ostis klubile Toompeal asuva krahv Manteuffeli maja , kus toimusid aadliklubi ballid. Teised krundil paiknevad hooned on hilisemad. Kompleksi täiendati kuni 20. sajandini.
Rahukohtu tänav 3 asuva hoone projekteeris Johann Caspahr Mohr Eestimaa kubermangu kohtuasutuste jaoks pärast 1783. aastal Tallinna asehalduskonna moodustamist, kuid pärast asehalduskonna likvideerimist ja hooneehituse riikliku finantseerimise lõpetamist 1788. aastal jätkas krahv Jakob Pontus Stenbock hoone ehitust isiklikest vahenditest. Hoone valmis 1792. aastal ja sellest sai hoopis Hiiu-Suuremõisa mõisniku krahv Jakob Pontus Stenbocki Tallinna residents.
1855. aastal alustas elamus tööd Toomkooli pansionaat, mille järgi kutsuti ajutiselt ka kogu tänavat Pansioni tänavaks (saksa keeles "Pensionsgasse"). 1891. aastal võeti maja kasutusele Venemaa keisririigi (Tallinna-Haapsalu Rahukogu jt) ja seejärel Eesti Vabariigi ajal Tallinna-Haapsalu Rahukogu ja Tallinna ringkonnakohtu kohtuhoonena. 
Ajavahemikul 27.06.1950 – 1989 oli tänava nimi Rahvakohtu tänav.
Eesti NSV ajal asus Rahvakohtu tänav 3 hoones Tallinna Juriidiline Kool. 1950. aastail asus Rahvakohtu 3/5 hoones Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia- ja mäeteaduskonna internaat ja 1955. aastast ENSV Kaubandusministeeriumi Õppekombinaat ning Eesti NSV Ülemkohus ning paar madalama astme kohtuasutust. 1987. aastani tegutsesid hoones Tallinna Linna Kalinini Rajooni Rahvakohus ja Tallinna Linna Oktoobri Rajooni Rahvakohus.
Rahukohtu tänav 4 asub 17. sajandi lõpust pärineva elamukompleks, mis kuulus 18.–20. sajandi alguseni Fockide aadlisuguvõsale. Hoonestus on ajaloo vältel kuulunud Fockide, Pahlenite, Üxküllide ja Maydellide, Grünewaldtide suguvõsadele. Nüüdisajal asub hooneansambli peahoones Iirimaa suursaadiku residents ja Iirimaa suursaatkond Tallinnas. Kõrvalhoones, Rahukohtu tänav 4-2 asub Hollandi suursaatkond.
Kolde puiestee

Kolde puiestee on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna, Merimetsa ja Pelguranna asumis. 
Kolde puiestee algab umbtänavana (varem Heina tänavalt), ristub Õle (vasakult), Ristiku, Roo (vasakult), Aru (paremalt), Preesi (vasakult), Aarde (vasakult), Sõle tänava, Helme (vasakult) ja Ehte tänavaga (paremalt) ning lõpeb Pelguranna tänavaga ristumisel Stroomi ranna juures. Kolde puiestee on ligikaudu 1900 m pikkune.
Hoonestus.
Kuni Ristiku tänavani (Kolde pst. 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16, 18) ääristavad tänavat Herbert Johansoni ja Eugen Habermanni 1922.–1926. aastatel projekteeritud Oma Kolde ridaelamud, mis on arvele võetud ehitismälestistena. 
Hoonestus Kolde puiestee 58, Kolde puiestee 62, Kolde puiestee 64, Kolde puiestee 66, Kolde puiestee 68 ehitati aastatel 1951–1957.
Õle tänav 49/51, Kolde pst 27/29 ja 31/33 asuvad algsed üürnike seltsi "Üürnik" kaheperekonnaelamud Tallinnas Grigori (Õle) ja Oskari tn-a (Ristiku tänava) vahelisel maa-alal, hoonete arhitekt Karl Tarvas.
Ajalugu.
Kolde tänava hoonestus rajati 1924. aastal Kopli kaubajaamast kuni Ristiku tänavani, ehitusühingu "Oma Kolle" poolt. 1926. aastal jätkati hoonetust Ristiku tänavalt lääne poole. Pärast Stroomi ranna heakorrastamist 1930. aastate keskel, kujunes Kolde puiestee Pelgulinna ja Stroomi randa ühendavaks peatänavaks, mille lõppu rajati randa restoraniga Stroomi rannahoone ja muid ehitisi. Kolde tänav liideti 1958. aastal Kolde puiesteega.
Soo tänav

Soo tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. 
Soo tänav algab Põhja puiesteelt ja lõpeb ristumisel Tööstuse tänavaga. Soo tänav on 831 m pikkune ja kannab registrinumbrit 7840567.
Ajalugu.
Tänav on saanud nime Kalamäe soo järgi 1877. aastal. 
Tänava nimetuseks oli kuni 1774. aastani, mil valmis praegune Kopli tänav, Telliskopli tee ehk Kopli tee (saksa keeles "Ziegelskoppelscher Weg", "Koppelscher Weg", vene keeles "Коппельская дорога"), sest siitkaudu toimus liiklus linnakoplisse ja linna telliselöövi juurde. Pärast Kopli tänava valmimist nimetati praegune Soo tänav ümber Vana-Telliskopli teeks. 
Aastatel 1877–1951 kandis tänava algusosa kuni Kalju tänavani nime Uus-Kalamaja tänav (Neue Fischermaistrasse). Sama nime sai ka Kalamaja kalmistuni viiv tänavaharu. Soo tänava nime jäi kandma tänavaosa Kalju tänavast kuni raudteeni. Volta tänava ja raudtee vaheline lõik oli rajatud naelavabriku omaniku Roseni korraldusel ja kulul. 
24. mail 1939 liideti tänavalõik Volta tänava ja raudtee vahel vastloodud Tööstuse tänavaga. 
Aastatel 1951–1991 kandis tänav Jevgeni Nikonovi järgi Jevgeni Nikonovi tänava ehk Nikonovi tänava nime. 
1951. aastal liideti Uus-Kalamaja tänava osa Põhja puiestee ja Kalju tänava vahel tollase Jevgeni Nikonovi tänavaga ning Soo tänav sai oma tänapäevase pikkuse.
Tänav elanike soovi järgi.
Soo tänava ümberehitus oli Tallinnas tõenäoliselt esimene, mille projekteerimises osalesid piirkonna elanikud. Telliskivi Seltsi ettepanekute ja pideva surve abil ehitati tänavale kergliiklustee ja laiendati kõnniteid, rahustades sõiduteed kitsendades liiklust.
Kui tänav viimaks uuel kujul valmis, aga ametlik avamine pidi toimuma mõne nädala pärast, korraldas Telliskivi Selts ka tänava piduliku avamise 4. septembril 2013. Linnapea ametlik lindilõikamine tänava avamiseks toimus 10. septembril 2013.
Suur-Sõjamäe tänav

Suur-Sõjamäe tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste ja Sõjamäe asumis. 
Suur-Sõjamäe tänav algab Ülemiste ristmikult, ristub Keevise tänava, Lõõtsa tänava, Ääsi tänava, Väike-Sõjamäe tänava, Kesk-Sõjamäe tänava, Suur-Sõjamäe põigu, Juhan Smuuli tee, Ruunaoja tänava, Nuia tänava, Tapri tänava, Visase tänava, Lennuradari tee ja lõppeb Tallinnast väljas Tallinna ringteega ristumisel. 
Paralleelselt Suur-Sõjamäe tänavaga kulgeb kogu tänava pikkuses Tallinna–Narva raudtee ning teisel pool on Tallinna lennujaama lennurada. Suur-Sõjamäe tänav moodustab kogupikkuses osa Tallinna–Lagedi teest (kõrvalmaantee registrinumbriga 11290). 
Ülemiste jalakäijate tunnel.
Suur-Sõjamäe tänava ja Ülemiste tänava ning Peterburi tee vahele asub Ülemiste raudteepeatust ja T1 kaubanduskeskust ühendav Ülemiste jalakäijate tunnel.
Transport.
Suur-Sõjamäe tänavale on võimalik sõita bussidega 7, 15, 45, 49 ja 65 (nõukogude ajal sõitis Koplist buss nr 2, Kesklinnast buss nr 15 ja hiljem pikendati Mustamäelt bussiliini 17) ning Tallinn–Aegviidu rongiga.
Tänava nimi.
Suur-Sõjamäe tänav sai nime 17. jaanuaril 1923, enne seda kandsid Suur-, Kesk- ning Väike-Sõjamäe tänavad Lasnamäel Weimarshofi tänavate nime (saksa k. "Grosse, Mittel ja Kleine Weymarshofstrasse", vene к. "Большая, Средняя ja Малая Веймарсгофская улица"). Tänav on saanud nime Sõjamäe mõisa järgi.
Ajalugu.
Eesti NSV ajal olid Suur-Sõjamäe tänaval salajased sõjaväetööstuse tehased, mis suleti pärast iseseisvuse taastamist, kuid osa hooneid on alles tänapäevalgi ning neid renditakse välja.
Suur-Sõjamäe tänava ääres asusid tehase Dvigatel tootmishooned. 1990. aastatel asus seal tuletõrjedepoo ja linnalähiliinide bussipark, kuid pärast seda, kui linnalähiliinide teenindamine läks TAK-ilt üle teistele teenusepakkujatele, kadus vajadus selle bussipargi järele.
Suur-Sõjamäe tänaval asus Polümeeri tapeeditsehh. Suur-Sõjamäe tn 31a asus Tallinna Raudbetooni tehas (Tallinna
Raudbetoonitehases toodeti detaile paljude suurobjektide jaoks: Olümpia hotell, Pirita purjespordikeskus, Tallinna lennujaama laiendus,
Tallinna Linnahall) ja hiljem olmejäätmete sorteerimise tehas.
Alates 2006. aasta sügisest on Tartu maanteelt keelatud veoautode sissesõit kesklinna, seetõttu kasutavad nad Suur-Sõjamäe tänavat ümbersõiduks.
Järvevana tee

Järvevana tee on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla, Luite, Juhkentali ja Ülemistejärve asumis. Järvevana tee algab Ülemiste ristmikult ja lõpeb Pärnu maanteega ristumisel. Järvevana tee on 4228 m pikkune.
Järvevana tee sai nime 25. septembril 1959. Tänav on saanud nime legendaarse Ülemiste vanakese järgi. Varem oli Järvevana tee Kaare tee osa.
Ajalugu.
Ülemiste järvest on linlased joogivett saanud juba 1345. aastast, kui Taani kuningas Valdemar IV Atterdag andis linnale õiguse rajada kanal Ülemiste järvest. 14. sajandi keskpaigas rajatigi kivist maa-alune veejuhe, mis tõi Ülemiste järve vee Harju väravani. Ülemiste järvest alanud Härjapea jõgi, mis linna veega varustas, suleti 1930. aastatel kinniseks reoveekollektoriks reostuse tõttu. 
1920. aastal keelas linnavalitsus Ülemiste järve läheduses igasugused tegevused, mis võisid reostada vett. Elanikkond kasvas kiiresti, kuid veearvestite puudumise tõttu ei olnud võimalik tarbitava vee hulka kontrollida, mistõttu langes raiskamise ja lekete tõttu torudes sageli surve. Ülemiste järve veevarude täiendamiseks ehitati 1922. aastal Pirita-Ülemiste kanal. Kaks aastat hiljem sõlmiti leping veepuhastusjaama projekteerimiseks ja ehituseks; Erich Jacoby projekteeritud Tallinna Filterveevärgi veepuhastusjaam alustas tööd 1927. aastal. Toona rajatud jaam on osaliselt töös tänini. 1928. aastal ehitati Järvevana tee krundisügavusse arhitekt Herbert Johansoni projekti järgi kahekorruselie kaheksa korteriga ridamaja töölistele ja 1934. aastal tee äärde kahekorruseline elamu vahetusmeistritele ja keemikutele, mis on säilinud. Veepuhastusjaama pumbahoone purustati II maailmasõjas ja taastati veidi muudetud kujul 1946. aastal.
Ülle Udam (filoloog)

Ülle Udam (neiupõlves Ülle Nurk; 13. juuni 1943 – 27. juuli 2016) oli eesti filoloog ja tõlkija; tõlkinud muuhulgas jaapani keelest.
Haridus.
Ta alustas kooliteed Pärnus ja jätkas seda Tallinna 7. keskkoolis.
Ta õppis 1961–1967 Tartu Riiklikus Ülikoolis inglise ja prantsuse filoloogiat, fakultatiivselt ka jaapani, rootsi ja itaalia keelt. Aastail 1969–1971 oli ta Moskva Riikliku Ülikooli Idakeelte Instituudis stažöör jaapani keele alal. Tutvus seal Haljand Udamiga, keda sidus huvi idamaade vastu.
Töökäik.
Ülle Udam on töötanud keeleõpetajana (1979–1986 prantsuse keele õpetaja Tallinna 1. Keskkoolis), bibliograafina ja tõlkijana. Aastatel 1998–2003 töötas Jaapani suursaatkonnas Tallinnas. Aastast 2003 oli ta vabakutseline tõlkija.
Isiklikku.
1970. aastast oli ta abielus orientalist Haljand Udamiga.
Peter Hultqvist

Carl Anders Peter Hultqvist (sündinud 31. detsembril 1958 Dalarna läänis Borlänge vallas) on Rootsi poliitik, alates 3. oktoobrist 2014 kuni 18. oktoobrini 2022 Rootsi kaitseminister Stefan Löfveni valitsuses.
Aastatel 2006–2014 oli Peter Hultqvist Riksdagi liige. 2011–2014 oli ta Riksdagi riigikaitsekomisjoni esimees.
2015. aasta Vormel 1 hooaeg

2015. aasta Vormel 1 hooaeg oli Vormel 1 maailmameistrivõistluste 66. hooaeg.
Hooaeg algas 15. märtsil 2015 Austraalias ja lõppes 29. novembril Araabia Ühendemiraatides. Peeti 19 etappi.
Maailmameistriks tuli Lewis Hamilton. Teise koha sai Nico Rosberg ja kolmanda Sebastian Vettel. Konstruktorite karika võitis Mercedes.
Rekordid.
2015. aasta hooajal suutsid üksnes kolm sportlast etapi võita: Lewis Hamilton (10), Nico Rosberg (6) ja Sebastian Vettel (3). Seda on minevikus juhtunud 5 aastal, viimati aasta varem. Samuti suutsid üksnes kolm sportlast kvalifikatsiooni võita: Hamilton (11), Rosberg (7) ja Vettel (1). Sedagi on juhtunud varemgi, viimati aasta tagasi.
Sebastian Vettel on kogunud 1896 punkti. Üsna napilt jäävad temast maha Lewis Hamilton (1867) ja Fernando Alonso (1778). Ühtlasi on nad kolm keskmiselt etapilt kõige rohkem punkte kogunud pilooti (vastavalt 12, 11,18 ja 7,03 punkti etapilt).
Nico Rosberg on kogunud 1209½ punkti ilma maailmameistriks tulemata. Teisel kohal on Felipe Massa 1071 punktiga. Ühtlasi on Rosberg võitnud 22 kvalifikatsiooni ilma maailmameistriks tulemata. Ta pole karjääri algusest peale vahele jätnud ainsatki etappi ja neid on tal juba 185.
Valtteri Bottas on kogunud 326 punkti ilma etappi võitmata.
Lewis Hamilton on võitnud kvalifikatsiooni 21 erineval GP-l ja 22 erineval rajal. Ta on alates oma debüüthooajast saanud 9 järjestikusel hooajal vähemalt ühe võidu. Ta on juhtinud vähemalt ühe ringi 18 järjestikusel etapil (2014. aasta Ungari GP-st 2015. aasta Suurbritannia GP-ni).
Kimi Räikkönen on karjääri jooksul saanud 30 kolmandat kohta. 2015. aastal lisandus neid kaks: Singapuri ja Abu Dhabi GP-l.
Max Verstappen sai noorimaks, kes alustanud Vormel 1 GP-etappi. Austraalia GP-l startis ta 17 aasta ja 166 päeva vanusena. Ta katkestas selle sõidu. Malaisia GP-l sai ta 17 aasta ja 188 päeva vanusena kõigi aegade noorimaks Vormel 1 GP-punkti saanud piloodiks. Enne seda sai ta 17 aasta ja 3 päeva vanusena noorimaks, kes juhtinud vormelit Vormel 1 üritusel.
Pastor Maldonado sai ühe sõidu (2015. aasta Ungari GP) jooksul 3 karistust. Seegi on rekord.
2015. aasta Mehhiko GP kvalifikatsioonis sai Jenson Button 70-kohalise karistuse (3 kümnekohalist ja 8 viiekohalist karistust) mootoriosade paigutuse reeglite rikkumise ning mootori ja käigukasti etteteatamata muudatuste eest. Sisuliselt polnud sel karistusel tähtsust, sest Button pääses starti üksnes korraldajate eriloaga ja pidi nagunii viimaselt kohalt startima.
Ferrari on osalenud 907 etapil ja saanud 224 võitu. Ta on tulnud poodiumile (esikolmikusse) 521 etapil 696 korda. Ferrari on võitnud 208 kvalifikatsiooni ja sõitnud 233 kiireimat ringi. Ta on saanud 6262½ punkti.
Mercedes võitis 19 etapist 16, sealhulgas 12 kaksikvõitu. Mercedes tuli igal etapil poodiumile kokku 32 korral. Mercedes võitis hooajal 18 kvalifikatsiooni ja sai 703 punkti. Rekord on seegi, et Mercedes sai 86% maksimaalsest võimalikust punktisummast.
Tulemused.
"Sorteerimiseks klõpsa noolekestele veeru päises"
Mesilaslased

Mesilaslased ehk pärismesilased ("Apidae") on kiletiivaliste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Sugukonda on arvatud kolm alamsugukonda:
Eesti liikidega perekonnad.
Eestis elab selle sugukonna 79 liiki, need kuuluvad järgmistesse perekondadesse.
Curculionoidea

 
Curculionoidea on mardikaliste seltsi ülemsugukond.
Ülemsugukonda kuuluvad järgmised eesti liikidega sugukonnad:
Lisaks kuuluvad siia veel sugukonnad:
Hõbetäht

Hõbetäht (inglise keeles: "Silver Star") on USA tähtsuselt kolmas sõjaline teenetemärk, mida antakse USA armees töötavale isikule vapruse eest lahingus USA vaenlase vastu.
Teenetemärk asutati 1932. Teenetemärgi saanud inimeste täpne arv pole teada, kuid USA Kaitseministeerium arvab, et teenetemärgi on saanud 100 000 – 150 000 isikut. Teadaolevalt on Hõbetähtede rekord David Hackworthi käes, kes Korea ja Vietnami sõja ajal teenis 10 Hõbetähte.
Endopterygota

Endopterygota (ka "Holometabola") on putukate ülemselts.
Ülemseltsi on arvatud järgmised seltsid:
Pterygota

Pterygota on putukate alamklass.
Alamklassi on arvatud järgmised ülemseltsid:
Segatoidumardikalised

Segatoidumardikalised ("Polyphaga") on mardikaliste alamselts. 
See on suurim alamselts mardikaliste seltsis.
Alamselts on jaotatud järgmisteks infraseltsideks:
Kiur

Kiur ("Anthus") on västriklaste sugukonda kuuluv linnuperekond.
Perekonda kuulub umbes 40 liiki. Liike:
Tiirlased

Tiirlased ("Sternidae") on kurvitsaliste hulka kuuluv linnusugukond.
Sugukonda on arvatud järgmised perekonnad:
Haukalised

Haukalised ehk kullilised ("Accipitriformes") on linnuselts.
Seltsi on arvatud järgmised sugukonnad:
Rähnlased

Rähnlased ("Picidae") on linnusugukond, mis kuulub rähniliste seltsi. 
Kõik Eestis elavad rähnilised kuuluvad sellesse sugukonda.
Süstemaatika.
Rähnlasi on kokku umbes 200 liiki. 
Sugukonda on arvatud järgmised alamsugukonnad:
Kálymnose piirkonnaüksus

Kálymnose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Καλύμνου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna keskosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Póthia.
Haldusjaotus.
Kálymnose piirkonnaüksus jaguneb 6 vallaks. Need on:
Toitjakaotus

Toitjakaotus - ülalpidajaks olnud lapsevanema või abikaasa surm. Toitjakaotus on üks sotsiaalsetest riskidest ja sotsiaalse kaitse süsteemi funktsioon, mille eesmärgiks on sissetuleku tagamine ja rahaline või mitterahaline toetus varem ülalpidamist taganud pereliikme surma korral .
Sotsiaalse kaitse hüvitised toitjakaotuse riski korral võivad olla nii rahalised kui mitterahalised. Peamisteks hüvitisteks on toitjakaotuspension ja matusetoetus või matusekulude kompensatsioon.
Eestis on sotsiaalne kaitse toitjakaotuse riski korral tagatud põhiseadusega. Eesti Vabariigi põhiseaduse §28 kohaselt: "Eesti kodanikul on õigus riigi abile vanaduse, töövõimetuse, toitjakaotuse ja puuduse korral. Abi liigid, ulatuse ning saamise tingimused ja korra sätestab seadus. Kui seadus ei sätesta teisiti, siis on see õigus võrdselt Eesti kodanikuga ka Eestis viibival välisriigi kodanikul ja kodakondsuseta isikul." Õiguse toitjakaotuspensionile sätestab riikliku pensionikindlustuse seadus.
Toitjakaotuspension

Toitjakaotuspension on sotsiaalkindlustuse või erakindlustuse poolt makstav rahaline hüvitis toitja kaotuse korral. Toitjakaotuspension kui sotsiaalkindlustushüvitis on olemas kõigis Euroopa Liidu liikmesriikides, kuid hüvitisele õigust omavate isikute ringid ning hüvitise arvutamise ja maksmise põhimõtted erinevad riikide vahel suuresti. 
Rahvusvahelised standardid toitjakaotuspensioni suhtes sätestavad Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioonid nr 102 ja 128 ning Euroopa sotsiaalkindlustuskoodeks.
Eestis on toitjakaotuspension üks riikliku pensioni liik. Õiguse riiklikule toitjakaotuspensionile sätestab riikliku pensionikindlustuse seadus. Üldjuhul on õigus toitjakaotuspensionile toitja surma korral nendel perekonnaliikmetel, kes olid toitja ülalpidamisel. Lapsel, vanemal ja lesel on õigus toitjakaotuspensionile siiski sõltumata sellest, kas toitja neid reaalselt ülal pidas või mitte. Lapsel on õigus toitjakaotuspensionile kuni 18-aastaseks saamiseni, õppimise korral kuni 24-aastaseks saamiseni. Lesel on õigus toitjakaotuspensionile üksnes siis kui ta ei tööta ja kasvatab toitja kuni 3-aastast last, samuti raseduse ajal, või kui lesk on püsivalt töövõimetu või pensionieas. Viimasel kahel juhul on lesel aga enamasti õigus ka vastavalt töövõimetuspensionile või vanaduspensionile, mis on valdavalt kõrgemad kui toitjakaotuspension.
Toitjakaotuspensioni maksmisel on veel tingimuseks, et toitjal pidi olema surma päevaks seaduses nõutav pensionistaaž. Vastav pensionistaaži nõue sõltub toitja vanusest surma päeval. Kui toitjal puudus nõutav pensionistaaž, siis võib pereliikmetel olla õigus rahvapensionile toitja kaotuse alusel. 
Mõnede ametite esindajate perekonnaliikmetel on õigus toitjakaotuspensionile eriseaduste alusel. Kui politseiametnik või kaitseväelane hukkub teenistusülesannete täitmisel, tekib tema ülalpidamisel olnud perekonnaliikmetel õigus toitjakaotuspensionile vastavalt politsei ja piirivalve seaduse ja kaitseväeteenistuse seaduse alusel. Vastav eripension on üldjuhul kõrgem kui riiklik toitjakaotuspension. 
Toitjakaotuspensioni, rahvapensioni ja eripensione toitja kaotuse alusel maksab Sotsiaalkindlustusamet.
Staarost

Staarost oli Poolas ja tema hallatavatel aladel 14. sajandist kuni 1795. aastani olnud kuninga ametnik, kelle hallata oli linn või linnus ja selle juurde käiv maa-ala (staarostkond).
Staarosteid oli ka 1582-1625 Lõuna-Eestis, kui sealne ala kuulus Poolale (Liivimaa hertsogkonna Pärnu ja Tartu vojevoodkonnas).
Mittelehikseened

Mittelehikseened ("Aphyllophorales") on kandseente hõimkonda arvatud vananenud seente klass. 
Sellesse kuulusid järgmised seltsid:
Agaricomycetidae

Agaricomycetidae on kandseente hõimkonda kuuluv seente alamklass.
Sellesse kuuluvad järgmised seltsid:
Agaricomycotina

Agaricomycotina on kandseente alamhõimkond, kuhu kuulub umbes 20 000 liiki.
Eoslavaseened

Eoslavaseened ("Hymenomycetes") oli kandseente hõimkonna suurim klass. Tänapäeva mükoloogias seda taksonit enam ei tunnustata.
Klassi kuulus kolm seltsi:
Agaricomycetes

Agaricomycetes on kandseente hõimkonna alamhõimkonda "Agaricomycotina" kuuluv seente klass.
Sellesse kuuluvad alamklassid:
Pilvikulaadsed

Pilvikulaadsed ("Russulales") on kandseente hõimkonna "Agaricomycetes" klassi kuuluv selts seeni.
Mart Müürisepp

Mart Müürisepp (sündinud 28. oktoobril 1991 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 2011. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 2009–2011 osales Jakob Westholmi Gümnaasiumi teatriringis (juhendaja Rando Kuustik), kus tegi eriilmelisi rolle teatriõhtutel "Siin ja praegu".
2011. aastast töötab Eesti Nuku- ja Noorsooteatris.
Ta on mänginud filmis "Vasha" (2009, režissöör Hannu Salonen) Tomi ja filmis "Vasaku jala reede" (2012, režissöörid Andres Kõpper ja Arun Tamm) Ristot. Ta on näidelnud TV3 sarjades "Unistuste agentuur" (2010–2011), "Päikese poole (draamasari)" (2011-2012) ja "Keskea rõõmud" (2025-). 
2014. aastal võitis ta TV3 paroodiasaatesarja "Su nägu kõlab tuttavalt".
2015. aastal esines ta Eesti eri paigus monolavastusega "Mees metsast" (autor Rein Pakk).
2016. aastal astus üles Kanal 2 sketšisaates "Suur komöödiaõhtu". 2018. aastal juhtis ta koos Katariina Tammega Kanal 2 huumorisaadet "Su nädal kõlab tuttavalt".
Oma suhte kohta teatriga on ta öelnud nii: „Ma elan ja hingan teatrit ning suurema osa aastast teen tööd.” 
Tema suuremad rollid teatris on nimiosa "Väikeses Gavroche'is" ja Gregor Samsa roll "Metamorfoosis".
Isiklikku.
Müürisepp oli mitu aastat suhtes NUKU teatri näitleja Kaisa Seldega.
Müüriseppa kaaslane on turundusvaldkonnas töötav Chrisanne Prei. Nad said tuttavaks Tinderis. Nad elavad Tallinna vanalinnas. Neil on koer Simba.
Müüriseppa hobi on jalgpall ja arvutimängud.
Pilvikulised

Pilvikulised ("Russulaceae") on pilvikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Seltsi on arvatud järgmised perekonnad:
Puravikulised

Puravikulised ("Boletaceae") on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Eesti liikidega perekondi.
Eestis elab järgmistesse perekondadesse kuuluvaid puravikulisi:
Alljärgnevad perekonnad kuuluvad teistesse sugukondadesse:
Major League Baseball

Major League Baseball (MLB) on elukutseline pesapalliliiga. See on National Basketball Associationi (NBA), National Football League'i (NFL) ja National Hockey League'i (NHL) kõrval üks neljast suurimast Põhja-Ameerika spordiliigast.
Liigas mängib 30 klubi, millest 29 on pärit USA-st ja üks Kanadast (Toronto Blue Jays). Klubid on jagatud kahe konverentsi, American League'i (AL) ja National League'i (NL) vahel. Mõlemas konverentsis on kolm divisjoni: Idadivisjon, Keskdivisjon ja Läänedivisjon. Igas divisjonis on viis klubi.
Liiga loodi 1903. aastal. Enne seda tegutsesid 1876. aastal asutatud American League ja 1901. aastal asutatud National League eraldi.
Enne põhihooaja algust osalevad kõik klubid kevadtreeningu raames toimuvates hooajaeelsetes kohtumistes Arizona ja Florida osariigis. Kevadtreeningu ajal osalevad Arizona osariigis baseeruvad klubid Cactus League'is ja Florida osariigis baseeruvad klubid Grapefruit League'is.
MLB põhihooaeg kestab märtsi lõpust septembri lõpuni. Iga klubi peab põhihooaja jooksul 162 mängu. Klubid kohtuvad omavahel enamasti kolmemängulistes, osadel kordadel kahe- või neljamängulistes seeriates. Mängude ärajäämisel või edasilükkumisel võivad seeriad pikeneda kuni viie mänguni või piirduda vaid ühe mänguga. Iga klubi kohtub hooaja jooksul iga oma divisjoni nelja teise klubiga 19 korda. Lisaks peetakse üks koduväljakul toimuv mänguseeria ja üks võõrsilväljakul toimuv mänguseeria oma konverentsi kümne ülejäänud klubiga. Samuti peetakse kokku 20 mängu vastaskonverentsi ühe divisjoni klubidega.
Kummagi konverentsi iga divisjoni võitjad pääsevad väljalangemismängudele. Väljalangemismängudele saavad "wild card"iga mõlemast konverentsist veel paremuselt kaks klubi. Väljalangemismängude esimeses voorus osalevad "wild card"iga väljalangemismängudele jõudnud klubid, vastamisi lähevad omavahel American League'i klubid ja National League'i klubid. Võitja selgitatakse vaid ühes mängus. Seejärel kohtuvad edasipääsenud klubid selle klubiga, mis oli nende konverentsis põhihooajal kõige edukam. Lisaks kohtuvad teises voorus veel kahe teise divisjoni võitjad. Teisest voorust pääsevad edasi klubid, mis on saavutanud vähemalt kolm võitu. Kolmandas voorus selguvad konverentside meistrid. Liiga võitja selgub World Seriesil, kus osalevad kummagi konverentsi võitjad. Nii konverentside finaalide kui ka World Seriesi mänguseeriad peetakse nelja võiduni.
Hooaja keskel juuli esimeses pooles toimub MLB tähtede mäng, kus lähevad vastamisi American League'i ja National League'i mängijatest koosnevad võistkonnad.
Major League Baseball on maailma kõige jälgitum spordiliiga. 2018. aastal jälgis seda ligi 69,6 miljonit pealtvaatajat.
Klubid.
"* märgib klubisid, mis on oma tegevusaja jooksul kodulinna vahetanud."
New York Yankees

New York Yankees on pesapalliklubi, mis mängib pesapalliliigas MLB. Oma kodumänge peab klubi New Yorgis Yankee Stadiumil.
Yankees on võitnud World Seriesi 27 korda.
Tabamata ime

"Tabamata ime" on 1912. aastal ilmunud Eduard Vilde draamateos.
Surma hinda küsi surnutelt

"Surma hinda küsi surnutelt" on Eesti 1977. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Kaljo Kiisk.
Boston Red Sox

Boston Red Sox on pesapalliklubi, mis mängib pesapalliliigas MLB. Oma kodumänge peab klubi Bostonis Fenway Parkis.
Red Sox on võitnud World Seriesi kaheksa korda.
Eesti etnograafia sõnaraamat

"Eesti etnograafia sõnaraamat" (kaanepealkiri "Etnograafiasõnaraamat") on 1995. aastal ilmunud Eesti etnograafia mõisteid seletav sõnaraamat. 
Raamatu on koostanud Arvi Ränk, kirjastanud Eesti Keele Instituut ning välja andnud Õie Ränk. Raamatus on 251 lehekülge.
San Francisco Giants

San Francisco Giants on pesapalliklubi, mis mängib pesapalliliigas MLB. Oma kodumänge peab klubi San Franciscos AT&amp;T Parkis.
Giants on võitnud World Seriesi kaheksa korda.
Eesti kirjamehi

"Eesti kirjamehi" oli 1959–1993 ilmunud raamatusari. Sarjas ilmus 23 raamatut, millest igaüks tutvustas üht tuntud Eesti kirjameest.
Lõuna-Sudaani nael

Lõuna-Sudaani nael on Lõuna-Sudaani vabariigi rahaühik, jaguneb 100 piastriks. Valuutatähis ISO 4217 standardi järgi on SSP.
Võeti kasutusele 18. juulist 2011. aastal, vahetult peale Lõuna-Sudaani iseseisvumist, asendades varem käibel olnud Sudaani naela.
Kõigil paberrahadel on Lõuna-Sudaani iseseisvuse eest võidelnud poliitiku John Garang de Mabiori portree.
Kárpathose piirkonnaüksus

Kárpathose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Καρπάθου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lõunaosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Kárpathos.
Haldusjaotus.
Kárpathose piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on:
Hiiumaa Mudeliklubi

Hiiumaa Mudeliklubi on asutatud 16. jaanuaril 2009. Klubi eesmärk on arendada ja propageerida lennu-, laeva-, auto- ja raketimudelismialast tegevust.
Klubi ruumid asuvad Kärdla Noorte Huvikeskuses aadressil Kõrgessaare mnt 2.
Klubi asutasid Andres Laanejõe, Teet Kitkas ja Kaius Kaibald.
Mittetulundusühingul oli 2013. aasta seisuga 22 liiget ning klubi tehnikaringis käis 48 last.
Klubi on Eesti Lennuspordi Föderatsiooni liige.
Marjumägi

Marjumägi (ka "Essemäe Marjumägi") on kõrgendik (küngas) Karula kõrgustiku Hargla küngastikus, Hargla küngastiku ja Hargla kihelkonna kõrgeim tipp. Kõrgus merepinnast 127 meetrit, suhteline kõrgus kuni 50 meetrit. Marjumägi asub Valga vallas Hargla külast 3 kilomeetrit põhja pool.
Teabeoperatsioon

Teabeoperatsioon ehk infooperatsioon on teabesõja (infosõja), propaganda ja ideoloogilise võitluse temaatiliselt määratletud osa. Teabeoperatsioonide läbiviimine toimub ajakirjanduse, massikommunikatsiooni (televisiooni, raadio), meedia ja sotsiaalmeedia vahendusel. Eesmärgiks on inimeste teadvuse mõjutamise kaudu saada poliitilist (uudised jms) või majanduslikku (reklaam jms) tulemust.
Teabeoperatsioonid on kavandatud mõjutama vastaste otsustamisprotsessi. Psühholoogilised operatsioonid on kavandatud mõjutama suhtumist ja käitumist, saavutamaks vajalikke poliitilisi ja sõjalisi eesmärke.
Näiteks eraldi venekeelse telekanali loomine võimaldab teabeoperatsioonide läbiviimist venekeelse vaatajaskonna seas ja vastupidi. Venemaa plaan hakata propagandat edastama eesti keeles (ja veel 29 keeles) võimaldab teabeoperatsioone läbi viia globaalsel tasandil.
Medal of Honor

Medal of Honor (eesti keeles Aumedal) on 1861. aastal asutatud USA kõrgeim sõjaline teenetemärk, mis antakse erakordse vapruse eest ainult USA sõjaväelasele. 
Autasu annab üle USA president Kongressi nimel. Autasust on kolm versiooni: üks maaväe, üks mereväe ja üks õhujõudude jaoks.
Alates selle asutamisest on Medal of Honori saanud 3493 sõjaväelast (seisuga 25. november 2014), kellest enam kui pooled said selle Ameerika Ühendriikide kodusõja ajal. Teises maailmasõjas autasustati selle medaliga 472 USA sõjaväelast, sealhulgas kindralid Douglas MacArthur ja Jonathan Mayhew Wainwright. 2010. aastal andis president Barack Obama Medal of Honori Salvatore Giuntale, kes on esimene saamise ajal elusolev veteran pärast Vietnami sõda. Ainsa naisena USA ajaloos on Medal of Honori saanud Mary Edwards Walker. Ainsa USA presidendina on saanud selle medali Theodore Roosevelt (postuumselt 2001). Postuumselt anti Medal of Honor ka Roosevelti pojale, teises maailmasõjas sõdinud brigaadikindral Theodore Roosevelt nooremale. 
1927. aasta märtsis said Medal of Honori Richard Evelyn Byrd ja Floyd Bennett, kes lendasid Fokkeril 1926. aastal üle põhjapooluse ning 1927. aasta oktoobris lendur Charles Lindbergh, kes ületas esimese lendurina Atlandi ookeani.
19 inimest on pälvinud autasu kaks korda. Nende seas on näiteks Smedley Butler, Thomas Custer ja Daniel Daly.
Vahetevahel nimetatakse Medal of Honorit ekslikult ka Kongressi Medal of Honoriks, sest see teenetemärk antakse Kongressi nimel. Ametlik nimi on siiski Medal of Honor.
Kéa-Kýthnose piirkonnaüksus

Kéa-Kýthnose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Κέας-Κύθνου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna loodeosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Ioulída.
Haldusjaotus.
Kéa-Kýthnose piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on:
Kosi piirkonnaüksus

Kosi piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Κω") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna kaguosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Kos.
Haldusjaotus.
Kosi piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on:
Mílose piirkonnaüksus

Mílose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Μήλου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna edelaosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Pláka.
Haldusjaotus.
Mílose piirkonnaüksus jaguneb 4 vallaks. Need on:
Mýkonose piirkonnaüksus

Mýkonose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Ηρακλείου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna keskosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Mýkonos.
Haldusjaotus.
Mýkonose piirkonnaüksuses on ainus vald – Mýkonose vald.
Náxose piirkonnaüksus

Náxose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Νάξου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna kaguosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Náxos.
Haldusjaotus.
Náxose piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on:
Párose piirkonnaüksus

Párose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Πάρου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lõunaosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Paroikiá.
Haldusjaotus.
Párose piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on:
A ja O

"A ja O" on sari väikeseformaadilisi teatmikke (taskuteatmikke), mis sisaldavad tihedas esituses (tabelid, loendid jms) erilaadilisi fakte kas paljude valdkondade või mingi valdkonna (nt Eesti, NATO) kohta. 
Sari sündis "Eesti nõukogude entsüklopeedia" (ENE) toimetamise kõrvalt, seda avaldas algul kirjastus Valgus ja hiljem Eesti Entsüklopeediakirjastus, kellele kuulus ka "A ja O" kaubamärk. Idee pärineb ENE toimetuse liikmelt Uno Ussisoolt, nime aluseks on artikkel "A ja O" Karl August Hermanni koostatud esimesest eestikeelsest entsüklopeediast "Eesti üleüldise teaduse raamat" (I köite I vihik, 1900).
Sarja kuuluvad järgmised väljaanded:
Atsetüülkloriid

Atsetüülkloriid on orgaaniline aine äädikhappe kloroanhüdriid keemilise valemiga CH3COCl (lühend AcCl). See on terava lõhnaga värvitu vedelik, mis õhu käes „suitseb“ (hüdrolüüsub õhuniiskuse toimel). 
Atsetüülkloriid kuulub keemiliselt atsüülhalogeniidide klassi. Atsetüülkloriid moodustub äädikhappe anhüdriidi ja vesinikkloriidi reaktsioonil:
(CH3CO)2O + HCl → CH3COCl + CH3CO2H
Saadakse seda ka äädikhappe anhüdriidist dehüdraativate kloroagentidega nagu PCl3, PCl5, SO2Cl2, SOCl2. 
Saadud produkt vajab järgnevat puhastamist reagentidest.
Kasutamine.
Atsetüülkloriidi kasutatakse atsetüülimisreaktsioonideks, s.t atsetüülrühma sisseviimiseks molekuli (nimetatakse atsetüülimine). Olulisemad atsetüülimisreaktsioonid on esterdamine 
CH3COCl + HO-CH2-CH3 → CH3-COO-CH2-CH3 + H-Cl
ja Friedel-Craftsi atsüülimine.
Vintskap

Vintskap on katusest eenduv ehitusosa, väike enamasti aknaga väljaehitis katusel. Algselt oli vintskap vintsiga luukaken hoone viilus.
Arhitektide vaates erinevad uuk ja vintskap peamiselt väljaehitise suuruse ja paiknemise poolest katusel, uuk on tavaliselt väiksem kui vintskap. Vintskap on hoone välisseinaga samas tasapinnas esiseinaga ja räästast katkestav.
Sofie Gråbøl

Sofie Gråbøl (sündinud 30. juulil 1968) on Taani näitleja. 
Ta alustas näitlejakarjääri 1986. aastal ja saavutas rahvusvahelise kuulsuse uurija Sarah Lundi rolliga teleseriaalis "Kuritegu".
Baggehufwudt

Baggehufwudt (Baggehuffwudt) oli Norra päritolu aadlisuguvõsa. 
Suguvõsa esiisa oli aadlik Hans Behrsson Bagge, kes 1565. aastal läks Rootsi. Tema järeltulijad tulid 17. sajandil Rootsist Eestisse.
Bagged aadeldati Rootsi rüütelkonda 1652. aastal ning introdutseeriti Rootsi aadlisuguvõsade loendisse tituleerimata aadlisuguvõsana nr 755 all kui Bagghufvud (von Baggo) ja kanti 1745. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 76 all.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Saku, Perila, Rätla, Vasalemma ja Käravete mõis.
Budberg

Budberg oli Vestfaalist pärit põlisaadlisuguvõsa.
Suguvõsa esiisa oli , keda on mainitud 1136. aastal Vestfaali elanikuna. Vestfaalist läksid Budbergid 13. sajandil Liivimaale, Kuramaale ja Rootsi. 
Budbergid 1620. aastal immatrikuleeriti Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse, 1693. aastal introdutseeriti vabahärrasuguvõsana nr 98 Rootsi rüütelkonda, 1746. aastal Eestimaa nr 13 ja 1747. aastal Liivimaa aadlimatriklisse5, 6 ja 1807. aastal nr 307 all.
1693. aastal introdutseeriti vabahärrasuguvõsana nr 98 Rootsi rüütelkonda kolm venda, Gotthard Johann Budberg (1634–1698), Leonhard Gustav Budberg (1640–1708) ja Gotthard Wilhelm von Budberg (1644–1710).
Mõisavaldused.
Suguvõsale : Angerja, Galgauska, Gārsene, Harku, Huuksi, Jaunate, Joosu, Ķieģeļi, Krüüdneri, Leebiku, Leevi, Mangaļmuiža, Muraste, Pāpēni, Rannamõisa, Seira, Stalbe, Strazdumuiža, 
Tirza, Tsooru, Turaida, Vaida, Valgu, Vanamõisa, Vao, Vērene, Vinni mõis jt.
Hastfer

Hastfer, varem Haversforde (vene keeles "Гастфер", rootsi keeles ka "Hastfehr") oli Vestfaalist pärit aadlisuguvõsa. 
Ajalugu.
Päritolu ja varasem ajalugu.
Hastferid said oma nime Saksamaa Corvey abtkonnas Forsti ja Holzmindeni lähedal asunud Haversforde küla järgi. 1176. aastal on nimetatud "villicus" Herenfridust ja tema poega Brunot, kes oli ministeriaal. Ürikuliselt on esimesi teateid suguvõsa kohta aastast 1243, mil on mainitud Arnoldus de Haversfordet. Haversforded olid Eversteini krahvide, Lippe isandate ja Corvey abtide vasallid. Vestfaalis kustus suguvõsa XVI sajandil.
Varia.
Hastferite pärandiks on mitmed kohanimed Eestis ja Lätis. Nende järgi on oma nime saanud Virumaal Aaspere ja Tartumaal ilmselt Astuvere. Lätis on nende nimest tulenenud Āstere. Lisaks sellele on XVII sajandil elanud Carl von Hastferi eesnimest tulenenud Kaarli mõisa nimi.
Kursell

Kursell oli baltisaksa aadlisuguvõsa.
Aadlisuguvõsa esiisa on teadmata. Aastast 1442 on teada Georg (Jörg, Jürgen) von Kursell, kes oli Kuramaal Saksa ordu vasall ja lääniisand. Kuramaalt liikusid suguvõsa liikmed Liivimaale, Eestimaale ja Saaremaale.
Suguvõsa kanti 1746. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja 1878. aastal Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Haeska, Sinalepa, Erra, Tõstamaa mõis.
Scharenberg

Scharenberg oli Vestfaalist pärinev aadlisuguvõsa Eesti- ja Saksamaal (). 
Suguvõsa oli 1746. aastast immatrikuleeritud Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 46 all.
Mõisavaldused.
Suguvõsale (Scharenberg, ka Scherenbek) kuulusid eri aegadel Eesti alal Saue, Saku, Sausti, Loona, Suure-Lähtru, Mündi mõis, Kavastu mõis jt.
Schulmann

Schulmann (ka Schulman, varem Scholman) on ilmselt Preisimaalt pärit põlisaadlisuguvõsa. 
Tänapäeval elavad suguvõsa liikmed Kanadas, Rootsis ja Soomes.
Ajalugu.
Päritolu ja varasem ajalugu.
Schulmanni suguvõsa päritolu ei ole üheselt selge. Perekonnatraditsiooni järgi saabusid nad Eestimaale juba XIII sajandi algul koos Taani kuninga Valdemar II Võitjaga. On arvatud, et nad olid suguluses 1584. aastal kustunud Preisimaa Skolmanni aadlisooga. Esimesi kindlaid teateid nende kohta on aastast 1495, mil ordumeister Wolter von Plettenberg läänistas Heinrich Scholmanile (suri pärast 1495) sõjateenistuse eest Saaremaal Tumala külas ("im dorppe tho Thomel") maid. Tumala ja Saaremaaga jäid Schulmannid seotuks 17. sajandini. 1613. aastal hukati Taanis Heinrich von Schulmann − ta oli läinud rootslaste poole üle − ja tema valdused konfiskeeriti. Poeg Otto Schulman (1601−1653) sai suguvõsa Saaremaa valdused küll 1646. aastal võimu vahetudes tagasi, kuid ta oli juba asunud elama Rootsi ja temast sai Rootsi liini esiisa; tema pärijad müüsid Tumala ja Roobaka mõisa 1671. aastal. Viimase onu Otto von Schulmann (suri enne 1614) rändas Saaremaalt Eestimaale, sai abielu kaudu Maidla mõisa omanikuks ja oli suguvõsa Eestimaa haru rajaja.
Rootsi liin.
Pärast oma isa hukkamist põgenes Otto Schulman (1601−1653) koos emaga Rootsi, astus seal sõjaväeteenistusse ja lõpetas karjääri oobersti auastmes. 1634. aastal sai temast naturalisatsiooni korras Rootsi aadlik ja samal aastal introdutseeriti ta tituleerimata aadlisuguvõsana nr 176 Rootsi rüütelkonda; Rootsis kasutas suguvõsa nimevarianti Schulman. Otto ja tema järeltulijad omasid Östergötlandi läänis mitmeid maavaldusi. Selle liini viimane esindaja oli Otto pojapojapoeg lipnik Lennart Otto Schulman (1701−1717), kes uppus õnnetult.
Eestimaa liin.
Liini rajaja Virumaa Lüganuse kihelkonna Maidla mõisniku Otto von Schulmanni (suri enne 1614) kahest nooremast pojast põlvnesid kaks haru. Vanem poeg kornet Otto von Schulmann (suri enne 1654) omandas küll Soomes juba 1649. aastal mitmeid maavaldusi, kuid tema järeltulijad jäid Eestimaaga − neil oli valdusi nii Viru- kui ka Läänemaal − seotuks siiski XVIII sajandi lõpuni. Noorem vend meeskohtunik Heinrich von Schulmann (suri 1658) omandas Järvamaal Ao mõisa ja sai sellenimelise liini esiisaks.
Lenderi maja

Lenderi maja on 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses Tallinnas ehitatud puidust üürimaja tüüp. 
Majatüüp sai nime inseneri ja ehitusettevõtja, esimese eestlasest Tallinna linnapea Voldemar Lenderi järgi. Seda tüüpi üürimaju ehitati laialdaselt seoses eestlaste massilise Tallinna elama asumisega ja eestlastest linlaste põlvkonna tekkimisega mainitud perioodil. 
Lenderi maja on harilikult kahekorruseline rõhtpalkkonstruktsiooniga, horisontaalse laudvooderdusega, paekivist sokliosaga, tõrvapapist viilkatusega, mida sageli ilmestasid vertikaallaudisega vahevööd, sepistatud varikatus ja dekoreeritud välisuks. Hoone fassaadikäsitlus ja plaanilahendus on sümmeetriline, mahutades enamasti neli kööktuba ühele korrusele. 
Kõige enam Lenderi tüüpi maju leidub Tallinnas: Pelgulinnas, Kalamajas, Kelmikülas, Kassisabas, Uues Maailmas, Kitsekülas, vähem Kadriorus, Veerenni, Tatari, Raua, Torupilli ja Sikupilli asumis. Need asumid on kuulutatud miljööväärtuslikeks hoonestusaladeks.
Näited: Männiku tee 7, Amandus Adamsoni tänav 2, 5, 17, 19, 20, 21/1, 27 ja Luise tänav 17, 19 ja Katusepapi tänav 38a Tallinnas.
Vana-Vändra vald

Vana-Vändra vald (saksa keeles "Alt-Fennern") oli vald Pärnumaal Vändra kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Vändras.
Valla pindala oli 184 km² ja elanikke oli 3595 (1934. aasta seisuga). Valla nime aluseks oli Vana-Vändra mõis (saksa keeles "Alt-Fennern").
Vallas oli 688 talundit ja elamut ning nende kasutuses oli 14 775 ha maad (1929. aasta seisuga).
1892 liideti Vana-Vändra vallaga Vändra kirikuvald.
1939. aasta vallareformiga moodustati Uue-Vändra ja Vana-Vändra vallast – Vändra vald.
Uue-Vändra vald

Uue-Vändra vald (saksa keeles "Neu-Fennern") oli Eesti vald aastani 1939. Vallamaja asus Rõusa külas.
Vald hõlmas Vändra kihelkonna idaosa. Valla nime alus oli Uue-Vändra mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati Uue-Vändra ja Vana-Vändra vallast – Vändra vald.
Autarkia

Autarkia (kr "autarkeia" 'enesega rahuldumine') on toimetulek omavahenditega, riikide rahuldumine oma ressurssidega ja sellega kaasnev sisse- ja väljaveo piiramine.
Autarkia on majanduslik doktriin, mis vastupidi kapitalistlikult globaliseerunud maailma vabakaubandusele püüdleb selle poole, et kujundada maailmamajandus suurteks sõltumatuteks – iseenesele keskendunud – majandusregioonideks. Riikide mastaabis tähendab see, et võimalikult palju oma vajadusi tahetakse katta ise oma ressurssidega. 
Autarkia vastandub suuresti vabakaubandusele, taotledes "reserveeritud turge võidujooksu asemel vabadel turgudel". Autarkia puhul ei ole riikidel ka monokultuuristumise ohtu. 
Autarkiat pooldab näiteks libertarism. Autarkiat on põhjendanud Rudolf Kjellén.
Etümoloogia.
Sõna "autarkia" pärineb kreeka keelest: αὐτάρκεια, mis tähendab "iseseisvus". Mõiste on mõnikord segi autokraatia (Kreeka: αὐτoκρατία / αὐταρχία "valitsuse poolt ühe ainuvalitseja").
Kaasaegsed näited.
Merkantilism oli poliitika, mida kasutasid 17. ja 18. sajandil impeeriumid, mis keelab või piirab kauplemist impeeriumist väljaspool. 1930. aastatel autarkia oli poliitiliseks eesmärgiks Natsi-Saksamaal, mis maksimeeris kaubanduse majandusliku bloki ning minimeeris väliskaubandust, eriti selleaegse maailma suurvõimude riikidega, nagu Suurbritannia, Nõukogude Liit ja Prantsusmaa, millega ta arvestas sõtta minna ning seetõttu ei saanud nende peale loota. Majandusblokk, kus kaubandus oli maksimeeritud, koosnes riikidest, mis olid majanduslikult nõrgad, sealhulgas olid Lõuna-Ameerika, Balkani poolsaar ja Ida-Euroopa (Jugoslaavia, Rumeenia ja Ungari) , ja omas tooraineid, mis olid Saksamaa majanduskasvule olulised. Saksamaal toodetud tooted vahetati eelnevalt nimetatud riikidega sõltumata valuutast. Kuna toidu import oluliselt vähenes aastatel 1932–1937, kuid pärast 1935. aasta toorainete import kasvas 10% sama perioodi jooksul tänu natsipartei vastuolulisele poliitikale.
Täielik majanduslik autarkia on tänapäeval haruldane. Kõige paremaks näiteks võib-olla Põhja-Korea, mis põhineb valitsuse ideoloogia Chuch'ele (isemajandamine), mis on seotud riigi sisemise lokaliseeritud majanduse pidamisel isolatsiooni tingimustega. Kuid Põhja-Korea omab ulatuslikku kaubavahetust Venemaa Föderatsiooniga, Hiinaga, Süüriaga, Iraaniga, Vietnamiga ja teoste riikidega Euroopas ja Aafrikas. 
Bhutan, üritab säilitada manorialistlikku majandusliku ja kultuurilist süsteemi, mis keskendub Dzongile. Bhutan kuni 1960. aastani säilitas tegelikku majanduslikku keeldu välismaailma vastu ning oli kirjeldatud autarkiana. Kui kasutusele võeti teed ja elekter, hakkas kuningriik kasutama kaubandussuhteid, kuna tema kodanikud otsisid kaasaegseid tööstuskaupu. Põhja-Korea pidi importima toitu 1990. aastatel laialt levinud nälja tõttu.
Rhodose piirkonnaüksus

Rhodose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Ρόδου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna kaguosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Rhodos.
Haldusjaotus.
Rhodose piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on:
Sýrose piirkonnaüksus

Sýrose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Σύρου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lõunaosas. Selle koosseisu kuuluvad Sýrose ja Gyárose saared.
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Ermoúpoli.
Haldusjaotus.
Sýrose piirkonnaüksuses on ainus Sýros-Ermoúpoli vald.
Thíra piirkonnaüksus

Thíra piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Θήρας") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lõunaosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Firá.
Haldusjaotus.
Thíra piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on:
Tínose piirkonnaüksus

Tínose piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Τήνου") on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lääneosas Tínose saarel. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Tínos.
Haldusjaotus.
Tínose piirkonnaüksuses on ainus Tínose vald.
Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksus

Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksus (kreeka keeles "Περιφερειακή ενότητα Αιτωλοακαρνανίας") on Kreeka piirkonnaüksus Lääne-Kreeka piirkonna põhjaosas. 
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Mesolóngi.
Haldusjaotus.
Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksus jaguneb 7 vallaks. Need on:
Dispilió tahvel

Dispilió tahvel on kiviajast pärinev sümbolitega kaetud puidust tahvel. Tahvli kaevas välja Kreeka arheoloog Giórgos Hourmouziádis Kreekas Dispiliós läbi viidud kaevamistel ning see on radiosüsiniku meetodil dateeritud ligikaudu aastasse 5260 eKr. Tahvel avastati 1993. aastal järve kaldal asunud noorema kiviaja asulast tänapäevase Dispilió küla lähedal (Kastoriá järve ääres Kastoriá piirkonnaüksuses).
Leidmine.
Järve asulakoht ise avastati 1932. aasta kuival talvel, mil järve veetase langes ja asulakoht paljastus. Esialgse ülevaatuse viis 1935. aastal läbi Kreeka arheoloog Antónios Keramópoulos.
Väljakaevamised algasid aga alles 1992. aastal Thessaloníki Aristotelese Ülikooli esiaja arheoloogia professori Giórgos Hourmouziádise eestvedamisel. Asulakoht oli asustatud pikka aega, alates ligikaudu aastast 5600–5000 eKr kuni ligikaudu ajani 3000 eKr. Asulakohast on leitud mitmesuguseid asju: keraamikat, puust ehitiste osi ja jalgteede jäänuseid, seemneid, luid, kujukesi, ehteasju, flööte ja ühena kõige olulisematest leidudest sümbolitega kaetud tahvel.
Tahvli leidmisest anti avalikkusele teada 1994. aasta veebruaris Thessaloníki Aristotelese Ülikoolis toimunud sümpoosionil. Andmed asula paleokeskkonna, botaanika, kalapüügitehnikate, tööriistade ja keraamika kohta avaldati mitteametlikult Kreeka arheoloogiaajakirja Eptakyklos 2000. aasta juuninumbris ning seejärel 2002. aastal arheoloogi enda poolt.
Tahvel sai osaliselt kahjustada ajal, mil ta ei olnud enam muda ja veega kaetud, vaid viibis pikka aega hapnikurikkas keskkonnas, ja on seetõttu konserveerimisel. Tahvlist rääkiv täielik akadeemiline publikatsioon ootab konserveerimise lõpetamist.