tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vladimir Hakobjan

Vladimir Hakobjan (armeenia keeles Վլադիմիր Հակոբյան; sündinud 7. detsembril 1971 Bakuus) on armeenia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1991), FIDE vanemtreener ( 2015). 
Hakobjan on tulnud kahel korral noorte maailmameistriks: U16- (1986) ja U18-vanuseastmes (1989). 1988. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 1991. aastal tuli Hakobjan juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1991. aastal. 
Hakobjan on kahel korral tulnud Armeenia malemeistriks (1996, 1997).
Maailma karikaturniirid ja MM-võistlused.
Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jagas Hakobjan 42.–54. kohta. Detsembris 1993 Groningenis peetud PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril jagas 29.–43. kohta.
Hakobjan on mänginud FIDE MM-turniiril nokautsüsteemis. Detsembris 1997 Groningenis võitis ta kolmandas ringis Rafajel Vahanjani, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Hispaaniat esindanud Alexéi Shírovile. 1999. aastal Las Vegases jõudis ta poolfinaali, kus võitis Vladimir Kramniku veerandfinaalis alistanud Michael Adamsi tulemusega 2½:½ ja pääses finaali. Seal kaotas ta Aleksandr Halifmanile tulemusega 2½:3½.
Detsembris 2007 mängis Hakobjan Hantõ-Mansiiskis maailma karikal, kus kaotas kaheksandikfinaalis Alexéi Shírovile.
Võistkondlik esinemine.
Hakobjan on mänginud Armeenia võistkonna koosseisus 8 maleolümpial (1996, 2004–2014, 2018), võitnud võistkonnaga kolm kuldmedalit (2006, 2008, 2012) ja ühe pronksmedali (2004).
Võistkondlikel maailmameistrivõistlustel on ta võitnud kuldmedali (2011) ja neli pronksmedalit (1997, 2001, 2005, 2015). Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel on ta võitnud hõbe- (2007) ja pronksmedali (1997).
Zdolbuniv

Zdolbuniv (ukraina Здолбунів, poola Zdołbunów) on linn Ukrainas Rivne oblastis Rivne rajoonis. Zdolbuniv asub Rivnest umbes 12 km lõunas.
Asulat on esmamainitud 1497. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks Zdolbuniv 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. Linnaõigused sai Zdolbuniv 1903. aastal. Aastatel 1920–1939 oli linn Poola koosseisus.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zdolbunivi elanikest ukrainlasi 92,83%, venelasi 5,57%, valgevenelasi 0,48%, poolakaid 0,43%, tšehhe 0,20%, sakslasi 0,07% ja juute 0,05%.
Fastiv

Fastiv (ukraina keeles Фастів, vene keeles Фастов) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblastis, Fastivi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Fastiv asub Kiievi kesklinnast umbes 59 km edelas.
Fastivit on esmamainitud 1390. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fastivi elanikest ukrainlasi 90,7%, venelasi 7,8%, valgevenelasi 0,4% ja poolakaid 0,2%.
Rumbciems

Rumbciems on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Abava valla lääneosas.
Küla asub Abava jõe kaldal. Rumbciems jääb endisest valla keskusest Valgalest 6, piirkonna keskusest Talsist 24 ning Riiast 116 kilomeetri kaugusele.
Küla jääb osaliselt Abava ürgoru loodusparki. Rumbciemsi lõunapiiril kasvav Mežtiņi tamm on looduskaitse all; külast läänes asub Abava jõel looduskaitsealune Abava juga.
Plekipainutuspink

Plekipainutuspink on igasuguse pleki ja lehtmetalli painutamiseks mõeldud seade.
Enim kasutavad plekipainutuspinki plekksepad ning teised vastava ala spetsialistid. 
Seade annab plekksepale võimaluse tekitada plekile soovitud kohta ning soovitud nurga alla painutus.
Seadme tööpõhimõte seisneb selles, et seadme vahele lükatakse eelnevalt mõõtu lõigatud plekktahvel. Seejärel pigistab seade tahvli kinni ning tekitatakse plekile soovitud nurga alla painutus.
Otstarve.
Plekipainutuspingi otstarve on lihtsustada ning kiirendada plekkseppade tööd.
Seade võimaldab teha sirget ning kvaliteetset painutust ka mitmemeetristele plekktahvlitele. Lisaks on mõnele painutuspingile lisatud ka lõikamisfunktsioon. See tähendab, et plekksepp saab suurest plekirullist tõmmata sobiva pikkusega pleki masina vahele ning teha lõike. Seejärel saab plekksepp juba lõigatud tükile masinaga sobiva kuju painutada.
Plekipainutuspinki kasutatakse näiteks katuste harja- ning ääreplekkide tegemiseks, aknalaudade painutamiseks, korstnapitsile plekk-kaitse tegemiseks ning väga paljudesse muudesse kohtadesse sobiva kujuga plekkdetailide tegemiseks.
Plekipainutuspinkide liigitus.
Põhiliselt eristatakse kolme tüüpi painutuspinke:
Mehaaniline painutuspink - pleki painutamine soovitud nurga alla toimub mehaaniliselt ehk füüsiliselt plekksepa käte jõu abil.
Elektriline painutuspink - pleki painutuseks kasutatakse elektrimootorit
Hüdrauliline painutuspink - pleki painutus toimub hüdrauliliselt.
Raskustekk

Raskustekk on spetsiaalne tekk, mis seest täidetud raskust lisavate elementidega, tavaliselt plastgraanulitega või klaaspärlitega, mis tekitab ühtlaselt jaotunud raskuse abil kallistava efekti ning mõjub magajale ärevust leevendavalt ja lõdvestumist soodustavalt. Raskustekk toimib DTP ("Deep Touch Pressure") või DPS ("Deep Pressure Stimulation") põhimõttel ning seda kasutatakse tihti tegevusterapeutide poolt sensoorse integratsiooniravi ajal patsientidel. Tavaliselt kasutatakse seda autismi, sensoorse töötluse häirete, ärevuse ja depressiooni sümptomite leevendamisel. 
Tekis kasutatavate raskuselementide materjal ja kogus on varieeruv. Mõned tekid on täidetud tavapärase puuvillaga, kuhu on lisatud vastav kogus raskuselemente, mis sarnaneb rohkem traditsioonilise tekiga. Tekke on erineva suuruse ja raskusega ning neid saavad kasutada nii lapsed, teismelised kui ka täiskasvanud. Täiskasvanutele mõeldud raskustekid kaaluvad 4–14 kilogrammi. Imikute puhul ei soovitata raskustekki kasutada.
Suurem osa raskustekke on ühes tükis ning mittepestavad, kuid on ka pestava väliskattega tekke. 
Otstarve.
Raskustekid on kasulikud kõigile, kel on uneprobleemid. Tekk surub õrnalt kasutaja kehale, hoides teda öösel paigal. Kehale mõjuv surve aitab vähendada kortisooli, mis on keha peamine stressihormoon, ning soodustab õnnetunnet tekitava serotoniini tootmist. 
Raskustekid võivad sümptomeid leevendada ka unetuse, kroonilise valu või rahutute jalgade sündroomi all kannatavatel inimestel. 
Tootjate soovituse järgi on sobiva teki valimisel oluline kasutaja ja teki kaalu suhe. Tekk tuleks valida kasutaja kaalu järgi ning võiks moodustada sellest umbes 10 protsenti. 
Raskustekid ei sobi kõigile. Mõned võivad tunda teki raskuse all klaustrofoobiat.
Ovrutš

Ovrutš (ukraina Овруч) on linn Ukrainas Žõtomõri oblastis, Korosteni rajoonis. Ovrutši kesklinn asub Valgevene piirist umbes 11 km kaugusel, Žõtomõrist ligikaudu 120 km põhjas.
Ajalugu.
Ovrutšit on esmamainitud 946. aastal 1641. aastal andis Poola kuningas Władysław IV Waza Ovrutšile linnaõigused. 1793. aastal läks linn Teise Poola jagamise tulemusel Venemaa Keisririigi võimu alla.
2022. aasta augusti alguses pani Eesti välisminister Urmas Reinsalu Ukraina Žõtomõri oblastit külastades taastatavale Ovrutši lasteaiale nurgakivi. Lasteaed avati juunis 2023.
Ovrutšist on pärit antropoloog ja keeleteadlane Vladimir Bogoraz.
Rahvastik.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ovrutši elanikest ukrainlasi 89,94%, venelasi 7,27%, valgevenelasi 1,47%, juute 0,50% ja poolakaid 0,27%.
Paljajalujalatsid

Paljajalujalatsid ehk kergjalatsid on jalanõud, mis võimaldavad näiliselt kõndida paljajalu. Jalatsi eesmärk on jalga kaitsta keskkonnaolude eest, kuid mitte piirata jala liikumist, ehk lasta toimida jalgadel nagu looduses jalatsiteta. 
Paljajalu kõndimine on kasulik, kuna siis on inimese rüht loomulikus asendis ja keharaskus jaotub jalatallale ühtlaselt. Paljajalu kõndides teevad kõik lihased tööd, et inimest püsti hoida. Samuti jalatalla närvide stimulatsiooni kaudu saab inimese aju signaale, et igal pinnasel ei ole võimalik ühtmoodi astuda. Kõndimisel on võimalik varbaid välja sirutada ja tõugata ja astumisel tasakaalu hoida. See on kõige loomulikum ja tervislikuma liikumise viis.
Paljajalujalatsiteks kvalifitseeritakse jalanõud, mis vastavad kindlatele nõuetele. 
Tänapäeval on paljajalujalatseid eri tegumoega. On olemas jalatsid, mida ei pruugi visuaalsel vaatlusel liigitada paljajalujalatsiteks, kuigi loetletud tingimused on täidetud. Samuti on olemas varvikutaolised jalanõud, mille varvastel on omaette kojad, mis kõik kokku moodustavad jalanõu.
Ergonoomiline töölaud

Ergonoomiline töölaud on reguleeritava kõrgusega töölaud, kus on tööpinna kõrgust võimalik elektriliselt või mehaaniliselt reguleerida. Töölaua moodulpõhine ülesehitus võimaldab töökoha kasutajale kavandada sobiva tööpinna kõrguse ning seda vajadusel muuta. Reguleeritav töölaud võimaldab töötamist nii istudes kui ka püstises asendis. Lauaplaat toetub metallist teleskoopraamile, mis kinnitub reguleeritavatele jalgadele. Kui mehaaniliselt reguleeritavale töölauale on lauajalgadesse sisse ehitatud mehaaniline tõstuk, millega tõstes saab tööpinna kõrgust reguleerida, siis elektriliselt reguleeritavale töölauale on lauajalgade sisse integreeritud elektriline mootor ning juhtpuldi kasutamisega on võimalik töölauda seadistada õigele kõrgusele, vastavalt töötaja vajadusele. Ergonoomilise töölaua kõrguste vahemikud on 60-130 sentimeetrit ning mehhanismi tõstejõud on kuni 120 kilogrammi, vastavalt mudelile. Töölaua kandevõime vahemikud eri mudelite puhul ulatuvad kuni 75 kilogrammini.
Otstarve.
Tööpinna õige kõrgus tagab korrektse tööasendi ja aitab vältida ebaõigest kehaasendist tekkivaid võimalikke kutsehaigusi. Ergonoomilisel töölaual ei ole väärtuseks mitte ainult töötajale mugavuse pakkumine, oluline on töötaja efektiivsuse ning produktiivsuse tõstmine. Ergonoomilise laua õige kõrgus aitab minimeerida vigastusi, vältida võimalikke kutsehaigusi ning paremini keskenduda.
Veģi

Veģi on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Abava valla lääneosas.
Küla asub merepinnast 61 meetri kõrgusel Abava jõe kaldal. Küla läbival Veģupīte ojal asub Veģupīte kärestik kõrgusega 1,7 meetrit. Oja langeb seal alla Pļaviņase lademe dolomiidist endiselt rifilt.
Veģi on tekkinud endise Veģi mõisa ("Weggen") keskuse juurde. Külas asub 1951. aastast lastekodu, tänapäeval riikliku sotsiaalhoolekande keskuse "Kurzeme" Veģi filiaal, kus kantakse hoolt raske füüsilise või vaimse puudega laste ja noorte eest. Külas asub kalmistu, selle juures asuvad muinaskalmed on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis. Külas asuvad Veģi ja Zaļumi bussipeatused. 
ülas endas on kaitse all hobukastanVeģi jääb Abava ürgoru loodusparki. Küla juures kasvavad looduskaitsealused Veģi tammed, külas endas on looduskaitse all hobukastan ja pärn ümbermõõduga 3.76 meetrit.
Kurgjärve spordibaas

Kurgjärve spordibaas on suurim aastaringne puhke- ja spordibaas Lõuna-Eestis. Spordibaas asub Võru maakonnas Rõuge vallas Kurgjärve külas. Spordibaas on rajatud kahe järve, Kurgjärve ja Väikjärve, vahele.
Üldine info.
Kurgjärve spordibaas loodi 1964. aastal, kui kahevõistluse suusatreener Uno Kajak otsis Haanjas spordibaasi rajamiseks kohta ning tollane Kurgjärve talu omanik pakkus müügiks oma talu. Kurgjärve talu hoonete baasil rajati spordibaas, kuhu saab suviti majutada 230 ja talviti 150 inimest. Suviti on spordibaasis ametis 17 inimest ja talviti 12-13 inimest.
Kurgjärve spordibaasis korraldatakse suviti laagreid, mis on mõeldud treeningurühmadele. Baasi kasutavad peamiselt Tallinna Nõmme spordiklubi kasvandikud, aga ka teiste Tallinna ja Tartu spordiklubide ning koolide noored. Viimati renoveeriti spordibaasi 2011. aastal.
Sportimisvõimalused.
Spordibaasis on
Teenused.
Spordibaasis saab rentida sauna järve ääres ning sõita paadiga. Õhtuseks meelelahutuseks töötab baar. Paik sobib ka suuremate ürituste korraldamiseks, koos telkimisega ollakse võimelised teenindama kuni 2000 inimest. Ürituste tarbeks on võimalik paigaldada ka lava.
Oblast

Oblastiteks nimetatakse mitme riigi haldusüksusi.
Łukasz Szumowski

Łukasz Jan Szumowski (sündinud 3. juunil 1972 Varssavis) on Poola kardioloog, arstiteadlane ja poliitik. Ta oli Poola tervishoiuminister (2018–2020).
Ta sündis 1972. aastal Varssavis. Ta lõpetas 1997. aastal Varssavi Meditsiiniülikooli. 1998. aastast töötas ta Kardinal Stefan Wyszyński nimelises Riiklikus Kardioloogia Instituudis, doktorikraadi sai 19. juunil 2002.
Ta oli 9. jaanuarist 2018 kuni 20. augustini 2020 Poola tervishoiuminister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on neli last. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta koos abikaasa Annaga kuu aega Kolkatas Ema Teresa asutatud esimeses hooldekodus. Usutunnistuse poolest on ta katoliiklane, ta on Malta ordu liige.
Ukraina merevägi

Ukraina merevägi (ukraina keeles "Військово-морські сили Збройних сил України") on Ukraina relvajõudude väeliik, mis täidab mereväe ülesandeid.
Ajalugu.
Kuni Krimmi annekteerimiseni 2014. aastal asus laevastiku peamine baas Krimmi poolsaarel Sevastopolis. Pärast Krimmi täiendavate vägede viimist 2014. aastal hõivasid Vene väed Ukraina mereväele kuulunud laevad. 2014. aasta märtsi lõpus hõivati viimasena miinitraaler Tšerkassõ.
Enne 2022. aasta Venemaa sissetungi oli plaanis rajada mereväebaas Vostok asukohaga Berdjanskis.
Sõjategevus 2022. aastal.
Vene vägede kätte langes Berdjanskis paiknenud kaater Krementšuk. Samuti Berdjanskis paiknenud laev Donbass hävis.
Brooklyn Nine-Nine

"Brooklyn Nine-Nine" on Dan Goori ja Michael Schuri loodud USA politseikomöödiaseriaal. Sarja peategelane on Jake Peralta (Andy Samberg), lapsik kuid võimekas New Yorgi politsei väljamõeldud 99. Brooklyni piirkonna uurija, kellel tekib tihti lahkhelisid uue ülemuse kapten Raymond Holtiga (Andre Braugher). Lisaks Sambergile ja Braugherile mängivad seriaalis ka Stephanie Beatriz (kes kehastab Rosa Diazt), Terry Crews (Terry Jeffords), Melissa Fumero (Amy Santiago), Joe Lo Truglio (Charles Boyle), Chelsea Peretti (Gina Linetti), Dirk Blocker (Michael Hitchcock) ja Joel McKinnon Miller (Norm Scully).
Telekanal FOX tellis alguses 13 osa, hiljem veel 9. "Brooklyn Nine-Nine" esilinastus 17. septembril 2013. Pärast viit hooaega, 10. mail 2018, tühistas FOX tellimuse. Juba järgmisel päeval taaselustas NBC sarja ning tõi 10. jaanuaril 2019 vaatajate ette kuuenda hooaja. Seitsmes hooaeg esilinastus 6. veebruaril 2020. Novembris 2019 sõlmiti leping ka kaheksandaks hooajaks.
Kriitikud on tunnustanud sarja näitlejaid, eriti Sambergi, Beatrizi, Fumerot ja Braugherit. Seriaal on võitnud kaks Creative Arts Emmy auhinda ning kuldgloobuse parima muusika- või komöödiasarja kategoorias. Samberg on võitnud kuldgloobuse parima muusika- või komöödiasarja meesnäitleja kategoorias. Braugher on kolmel järjestikusel aastal nomineeritud Primetime Emmy parimaks komöödiasarja meeskõrvalosatäitjaks ning võitnud kaks Critics' Choice Television Awardi parima komöödiasarja meeskõrvalosatäitja kategoorias. Seriaali on kiidetud vastuoluliste teemade käsitlemise eest huumorivõtmes. LGBT kogukonna kajastamise eest on võidetud GLAAD meediaauhind.
Seeria kolis NBC-sse 2019. aastal.
Lubjakivialpid

Lubjakivialpid (saksa: "Kalkalpen") on Alpide mäestikesüsteem Kesk-Euroopas.
Neil on majanduslik tähtsus, sealhulgas vesikonna joogiveeallikas. Seal on palju ligipääsetavaid speleoteem- ja jääkoopaid.
Geograafia.
Need on umbes 600 km pikad. Kaks peamist rühma, Põhja- ja Lõuna-, kulgevad paralleelselt peamiste Austria Kesk-Alpide (tuntud ka kui Kesk-Ida-Alpid) mäestikega, sellest põhjas ja lõunas. Koos Austria Kesk-Alpidega moodustavad Lubjakivialpid Ida-Alpide kõige läänepoolsema osa.
Lubjakivialpide mäeprofiilid on väga mitmekesised ning ulatuvad sakilistest tippudest ja püstloodis kaljuseintest kõrglavamaade ja ulatuslike karstimoodustisteni.
Rühmad.
Arvukad Lubjakivialpide mäestikud on kolmes mäerühmas:
Lubjakivialpid moodustavad Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsioonis kolm neljast peamisest piirkonnast. Siiski ei kasutata neid kavandatud SOIUSA klassifikatsioonisüsteemis.
Geoloogia.
Lubjakivialpid koosnevad kergematest ja poorsematest kivimitest. Lisaks lubjakivile on seal ka dolokivi, merglit ja liivakivi. Erinevalt Kesk-Alpidest, mis koosnevad peamiselt kristallilistest kivimitest (graniit ja gneiss) või kiltkivist.
Rudolf Anschober

Rudolf Anschober (sündinud 21. novembril 1960 Welsis) on Austria poliitik, ta kuulub erakonda Rohelised – Roheline Alternatiiv. Ta oli 7. jaanuarist 2020 kuni 13. aprillini 2021 Austria sotsiaal-, tervishoiu-, hooldus- ja tarbijakaitseminister.
Pistikhübriidsõiduk

Pistikhübriidsõiduk ehk laetav hübriidelektriauto on elektrimootori ja akuga sõiduvahend, mida saab laadida välisest toiteallikast ja ühtlasi on olemas sisepõlemismootor, mis kasutab kütusena bensiini. Harvemini kasutatakse kütuseks diislikütust . Seega eristub see lahendus tavapärasest hübriidautost selle poolest, et sellel on lisavõimalus elektrienergiat saada välisest energiaallikast. 
Tugeva kiirendamise ajal, nagu näiteks järsust mäest üles sõitmisel, töötavad bensiini- või diiselmootor ja elektrimootor koos, et vältida aku üleliigset tühjenemist. Mõned pistikhübriidid kasutavad väikest bensiinimootorit elektrienergia tootmiseks, mis teisisõnu on sõiduulatuse suurendaja, et elektrimootorit toita, kui aku laetus väheneb alla teatud taseme. Laetavate hübriidelektrisõidukite sõiduulatus elektrirežiimis erineb mudelite lõikes oluliselt. Mõned suudavad sõita elektritoitel ainult 15–20 kilomeetrit, kui uuemad mudelid võivad läbida 60 kilomeetrit või enamgi. Pistikühendusega sõidukid võivad olla veelgi tõhusamad kui tavalised hübriidsõidukid, kuna laetava hübriidauto sisepõlemismootori piiratud kasutamine täislaetud elektrimootori abil võib lubada kokkuhoiu näitajaid maksimaalsele efektiivsusele lähemal . 
Tänapäeval suudavad pistikhübriidautod aku jõul sõita umbes 50 kilomeetrit .
Hübriidsõiduki veoaku.
Veoaku koosneb akuelementidest, mis paiknevad omavahel ühendatud akumoodulitena vastaval alusel. Akumoodulid ja -alus on kaanega kaetud ja moodustavad ühe kompaktse terviku. 
Aku laadimiseks on seade sõidukisse ehitatud või eraldiseisva osana. Sõiduki osana olev laadimisseade on vahelduvvoolu alalisvooluks muutev seade. 
Sihtturg.
Viimastel aastatel on nõudlust toetatud kõigi elektrisõidukite järele eriti just Ameerika Ühendriikide turul valitsuse toetustega, lobistide abil ja seda sorti sõidukiga seotud maksude alandamise kaudu .
Poks 1984. aasta suveolümpiamängudel

23. suveolümpiamängude võistlused poksis peeti 29. juulist kuni 11. augustini 1984 USA California osariigis Los Angeleses. Võistluspaik oli universaalne spordiehitis Memorial Sports Arena (algselt ehitatud 1959, mahutas umbes 16 000 pealtvaatajat), võisteldi 12 kaalukategoorias.
Osalejad.
1980. aastal boikoteeris 61 riiki Moskvas toimunud olümpiamänge protestiks NSV Liidu Afganistani sõjalise sissetungi pärast. Nüüd teatas osa idabloki riike (NSV Liit, Kuuba, Ida-Saksamaa, Poola, Ungari, Tšehhoslovakkia, Bulgaaria, Mongoolia) ja nende sõltlasriike (Afganistan, Põhja-Korea, Vietnam, Angola, Etioopia, Laos, Iraan ja Liibüa) 8. mail 1984 oma otsusest boikoteerida 1984. aasta suveolümpiamänge. Poksivõistlust mõjutas eelkõige Kuuba, NSV Liidu, Ida-Saksamaa ja Poola eemalejäämine, sest need olid sel ajal maailma olümpiapoksi tippriigid.
Võistlustel osales 354 võistlejat 81 riigist. Vanim osaleja oli Peter Hussing (Lääne-Saksamaa; sündinud 15. mail 1948) ning noorim osaleja oli Dwight Frazer (Jamaica; sündinud 22. detsembril 1967).
Val Barkeri karikas.
Val Barkeri karika parima tehnikaga poksijale sai helveskaalu (kuni 48 kg) kuldmedali- ja olümpiavõitja Paul Gonzales (USA).
Medalitabel.
Kokku said medaleid 23 riigi võistlejad.
Punktitabel.
Kokku said olümpiasüsteemi punkte 42 riigi võistlejad.
K-tegur

K-tegur väljendab voolu harmooniliste mõju trafo soojenemisele vastavalt ANSI/IEEE C57.110. Mida suurem on K-tegur, seda rohkem avaldavad harmoonilised mõju trafo soojenemiseks.
Voolu harmoonilisi tekitavad mitmed mittelineaarsed tarbijad nagu näiteks: arvutid, impulss-toiteplokid mootorid jne. Sellised tarbijad tekitavad voolu harmoonilisi, mis põhjustavad trafo ja süsteemi neutraaljuhi ülekuumenemist ning see võib lõppeda trafo või elektripaigaldise rikkega.
Elektripaigaldises esinevaid voolu harmoonilisi saab mõõta vooluanalüsaatoriga, mis võimaldab valida täpsemalt elektripaigaldise toiteks sobiva määratud K-teguriga trafo.
Robert Wells (poksija)

Robert Wells (15. mai 1961 London – 9. oktoober 2025) oli Suurbritannia poksija, kes võistles nii harrastaja kui ka elukutselisena üliraskekaalus. 
Harrastajakarjäär.
Suurbritannia meistrivõistlused.
Wells tuli vähemalt 1984. aastal Suurbritannia meistriks üliraskekaalus (üle 91 kg), esindades Inglismaad.
Olümpiamängud.
1984. aasta Los Angelese olümpiamängudel saavutas ta poksivõistlustel üliraskekaalus (üle 91 kg) pronksmedali. Poolfinaalis kaotas ta hilisemale hõbemedalivõitjale Francesco Damianile (Itaalia), mis lõpetas tema medaliheitluse, kuid vastavalt olümpiatavadele anti mõlemale poolfinaalis kaotajale pronks.
Elukutseline karjäär.
Wells siirdus elukutseliseks poksijaks 1986. aasta jaanuaris. Tema elukutseline karjäär kestis kuni 1989. aasta augustini, mille jooksul pidas ta viis kohtumist. Nendest võitis ta kolm ja kaotas kaks, mõlemad nokaudiga.
Üks märkimisväärsemaid kohtumisi toimus 10. mail 1989 Tallinnas, mis oli üks esimesi elukutselisi poksivõistlusi Eestis Nõukogude Liidu lagunemise eelõhtul.
Isiklikku.
Robert Wellsi isa oli samuti poksija – William Wells (1936–2008), kes esindas Suurbritanniat 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos.
Tojāti

Tojāti on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Abava valla kaguosas. 
Küla asub paigas, kus Tojāti oja Abava jõkke suubub. Tojāti asub valla endisest keskusest Valgalest 9,5, piirkonna keskusest Talsist 27 ja Riiast 105 kilomeetri kaugusel.
Küla on tekkinud endise Tojāti karjamõisa keskuse juurde. Tojātis asuvad SIA ABAVAS DĀRZI viinamäed.
Küla jääb Abava ürgoru loodusparki. Külast lõunas asuvad Tojāti asulakoht ja muinaskalmed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Purjetamine olümpiamängudel

Purjetamine on olnud üks suveolümpiamängude alasid alates esimestest olümpiamängudest, mis pidi toimuma Kreekas Ateenas 1896. aastal. Vaatamata sellele, et võistlused olid kavas esimeses olümpiaprogrammis, katkestati võistlused halbade ilmastikuolude tõttu. Pärast 1904. aasta suveolümpiamänge on purjetamine olnud kavas kõigil olümpiamängudel. Võistlusi peetakse mitut tüüpi jahtidel. 
Kuni 1988. aastani oli purjetamine sooliselt neutraalne “avatud” spordiala, kus mees- ja naispurjetajad võistlesid koos. Isegi 1900. aastal osalesid mitmed naised purjetamise olümpiaregattidel. Erandiks on 1948. aasta II maailmasõja järgsed olümpiamängud, kus Rahvusvaheline Olümpiakomitee otsustas, et võistlused peaksid olema avatud ainult meespurjetajatele. 1988. aastal lisati eraldi ainult naistele 470 klass ja järk-järgult kadusid mõlemale soole avatud klassid. Purjetamine oli ka üks esimesi spordialasid, kus hakati 2016. aastal kasutama segapurjetamisvõistlusi, milles peavad olema esindatud mõlemad soo esindajad. Praegu on olümpiamängudel purjetamises 10 medali komplekti: 5 meestele, 4 naistele ja 1 segapurjetamises.
1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis Firefl klassis olümpiakulla taanlane, 20-aastane Paul Elvström. Ta võitis veel kolmedel olümpiamängudel järjest kulla ühemehepaadil, tõustes sellega kõigi aegade edukamaks olümpiapurjetajaks. Ta kuulus Taani koondisse kokku kaheksal olümpiaregatil ja lõpetas olümpiaesinemise 60-aastaselt Tornadol koos tütre Trinega Seouli 1988. aasta suveolümpiamängudel Busani rannikul.
Eesti esimene medal purjetamises võideti 1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis klassis 6 Metre. See purjepaat koosnes viieliikmelisest meeskonnast. Pronksmedali võitsid Nikolai Vekšin, William von Wirén, Eberhard Vogdt, Georg Faehlmann ja Andreas Faehlmann. 1960. aastal Napoli lahel peetud Rooma OM-i purjeregatil võitis Finn klassis hõbemedali Eestist pärit Aleksander Tšutšelov. 1980. aasta suveolümpiamängude raames toimunud Tallinna purjeregatil võitis Nikolai Poljakov Nõukogude Liidu Solingu-meeskonnas võisteldes hõbemedali. Kaksikvennad Toomas ja Tõnu Tõniste on võitnud olümpiamängudelt purjetamises klassis 470 hõbe- ja pronksmedali. 1988. aastal Nõukogude Liidu koondises võideti hõbemedal ja neli aastat hiljem Barcelonas 1992. aasta suveolümpiamängudel taasiseseisvunud Eestit esindades võideti pronksmedal.
Enim medaleid võitnud purjetajad.
Brasiillased Torben Grael ja Robert Scheidt ning britt Ben Ainslie on ainsad olümpiapurjetajad, kellel on viis olümpiamedalit. Edukaim purjetaja on Ainslie nelja kuldmedali ja ühe hõbedaga. Vaid kaks sportlast, Ben Ainsile ja Paul Elvstrøm, on võitnud järjest neli kuldmedalit.
Kaharlõk

Kaharlõk (ukraina Кагарлик, vene Кагарлык) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Kaharlõki rajooni halduskeskus. Kaharlõk asub Kiievist umbes 70 km lõunas.
Asulat on esmamainitud 1142. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks Kaharlõk 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. Linnaõigused sai Kaharlõk 1971. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaharlõki elanikest ukrainlasi 96,17%, venelasi 3,01% ja valgevenelasi 0,25.
Maa soojus- ja niiskusrežiim

Maa soojus- ja niiskusrežiim on õhutemperatuuri ja sademete hulga iseloomustus. Õhutemperatuur muutub nii horisontaalselt kui ka vertikaalselt. Üleilmset sademete jaotumist mõjutavad päikesekiirgus ka aluspinna koostis, reljeef ja püsivad tuuled, mandrite ja ookeanide paiknemine ning hoovused. 
Õhutemperatuur.
Õhutemperatuuri muutus toimub ööpäeva ja aasta jooksul. Kõige külmem ja soojem kuu põhja- ja lõuna poolkeral on samad. Õhutemperatuur on neis vastupidine. Jaanuar on põhja poolkeral kõige külmem ja lõuna poolkeral kõige soojem kuu, juuli on põhja poolkeral kõige soojem ja lõuna poolkeral kõige külmem kuu aastas. Merelise kliimaga alade - rannikul ja saartel on õhutemperatuuri amplituud väiksem kui sisemaal. Pilves ja tuulise ilmaga kõigub temperatuur vähem kui vaikse ja selge ilmaga. Temperatuur sõltub maismaal ka taimkattest. Lopsaka taimkatte puhul on õhutemperatuuri amplituud väiksem. 
Kaardil näidatakse õhutemperatuuri geograafilist jaotust isotermidega. Need on jooned, mis ühendavad sama temperatuuriga punkte. Kõige paremini kujutavad üleilmset soojusrežiimi isotermkaardid, mis on paljude aastate keskmist õhutemperatuuri arvestades koostatud. 0 ja 10 kraadi isoterm on maastike kujunemisel olulisemad. Lumepiiri märgib aasta kõige soojema kuu 0 kraadi isoterm. See on kujuteldav joon, millest kõrgemal või põhja poole on maapind kaetud aasta ringi igilume ja- jääga. 
Õhuniiskus.
Vesi ringleb maal ja läheb ühest olekust teise pidevalt. Vesi satub atmosfääri maapinnalt, taimedelt, veepinnalt aurates. Sademte ja auramise suhtest sõltub mingi piirkonna õhuniiskus. Kui sajab rohkem, kui aurata jõuab, on niiske ning kui aurab rohkem, kui sajab, on põuane. Õhuniiskuseks nimetatakse õhus olevat veeauru. Eristatakse suhtelist ja absoluutset õhuniiskust. Mingis ühikus olev veeaur on absoluutne õhuniiskus, näiteks grammi kilogrammi kohta või grammi kuupmeetri kohta. Õhus sisalduv vesi muutub vedelaks ehk kondenseerub, kui õhk saavutab kindla temperatuuri mingil rõhul. Nii tekib maalähedastes õhukihtides udu ja kaste, kõrgemates kihtides pilved. Suhtelist niiskust tähistab õhus oleva veearu osatähtsus võrreldes küllastumisolekuga. Kui absoluutne õhuniiskus on 5 g/ kg ja suhteline niiskus on 50%, siis see õhk mahutab maksimaalselt 10 g veearu kg kohta. Sellisel juhul oleks absoluutne niiskus 100%. 
Sademete jaotumine Maal.
Maakeral jaotuvad sademed palju ebaühtlasemalt kui õhutemperatuur. Maa niiskusrežiim sõltub peamiselt mandrite ja ookeanide paiknemisest ekvaatori, pooluste ja üksteise suhtes. Auramine sõltub õhutemperatuurist ja vee hulgast aluspinnal. Vee auru sisaldav õhumass liigub oma tekkekohast eemale. Sademete teket ja õhumassi liikumist mõjutavad omakorda maapinna reljeef, püsivad tuuled ja teised õhumassid.
Ambazonia

Ambazonia, ametlikult Ambazonia Liitvabariik ning mida tavaliselt nimetatakse ka Amba Landiks, on isehakanud tunnustamata riik, mida rahvusvaheliselt peetakse Kameruni autonoomseks piirkonnaks, mida omakorda peetakse endise Lõuna-Kameruni Briti mandaadi territooriumi järeltulijariigiks. Ambazonia asub Kameruni läänepoolses äärealas, kus see piirneb Nigeeriaga põhjanurga, Bonny lahega edelas ja ülejäänud Kameruniga (rahvusvahelise tunnustuse järgi) idas. Selle väidetav territooriumi suurus on 42 710 km ruutkilomeetrit, millel elab umbes kolm ja pool miljonit inimest. 
2017. aastal nimetasid erinevad Ambazonia separistlikud liikumised (Southern Cameroons Ambazonia Consortium United Front (SCACUF)) Ambazonai iseseisvaks, kuid Kameruni valitsus teatas, et deklaratsioonil puudub seaduslik kaal. Deklaratsioonile järgnes vägivald ja sõda, mida nimetati Anglofiilide kriisiks. Kameruni jõupingutused lõhestada Ambazoniat vangistatud endise liidri Julius Ayuk Tabe kaudu 2019. aastal muutsid iseseisvuspüüet vaid tugevaks, mida näitas ka presidendi- ja parlamendivalimiste boikoteerimine.
Lõuna-Kamerun oli varem Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Lõuna-Kameruni usaldusterritoorium Suurbritannia halduse all (1922–1961), mis 1961. aastal hääletas Ühendkuningriigist lahkulöömise ja iseseisvumise poolt, liitudes Kameruni prantsuskeelse Vabariigiga ja moodustades kahest võrdsest osariigist koosneva liidu. Prantsuse keelt kõnelev Kamerun lahkus föderatsioonist aastatel 1972–1984 ja on sellest ajast alates üritanud Lõuna-Kameruni Ambazoniat sildistada jagunenud provintsideks. Inglise keelt kõnelev Lõuna-Kameruni Ambazonia võeti vastu Esindamata Rahvaste Organisatsiooni.
Kluse mõis

Kluse mõis (saksa keeles "Kluß", läti keeles "Kluses muiža") oli rüütlimõis, hiljem riigimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisa kunagine asukoht Lätis Ādaži piirkonnas.
Ajalugu.
Zum Berged 1591−1682.
Mõisa on esimest korda nimetatud 1591. aastal, mil Poola kuningas Zygmunt III Waza läänistas selle koos kahe taluga Riia bürgermeister Caspar zum Bergele (1531−1604). Temalt päris selle poeg Melchior zum Berge ja seejärel pojapoeg kapral Caspar zum Berge. Kuninganna Kristiina kinnitas viimase valdusõigust 1640. aastal kahel korral. Tema sugulane, hilisem major Caspar Jürgen zum Berge esitas mõisale küll nõude, kuid Liivimaa õuekohus seda taotlust oma 1648. aasta otsuses ei rahuldanud. Kummatigi sai ta mõisa hiljem oma valdusse ning kuningas Karl XI kinnitas tema ja tema venna lipnik Friedrich zum Berge valdusõigust 1678. aastal. 1682. aastal seisis mõis leskproua zum Berge nimel. Mõisate reduktsiooni käigus võeti mõis riigile ja edaspidi oli see riigimõis.
Mõisa suurus.
1816. aastal oli see 1/8-adramaaline valdus, kus elas kaheksa inimest. 1908. aastal koosnes valdus vaid 29,83 tiinust (üle 32 hektari) mõisamaast.
Panagiόtis Nikolόpoulos

Panagiόtis Nikolόpoulos, tuntud ka kui Tákis Nikolόpoulos (kreeka keeles Παναγιώτης Νικολόπουλος; Τάκις Νικολόπουλος; sündinud 1. novembril 1957 Ateenas), on kreeka malekohtunik ja malefunktsionnäär, rahvusvaheline arbiiter (1993).
Ehitusinseneri haridusega Nikolopoulos on FIDE arbiitrite komisjoni auesimees (kuni 2018. aastani esimees). Ta on olnud peakohtunik paljudel tippvõistlustel: maleolümpiatel (2012, 2014, 2018), MM-tiitlimatšidel (2010, 2016), naiste MM-tiitlimatšidel (2013), pretendentide turniiril (2014), maailmameistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017, 2019), FIDE Grand Prix' sarja turniiridel (2013, 2016, 2017, 2019), Euroopa meistrivõistlustel (2009), juunioride maailmameistrivõistlustel (2012, 2017), noorte maailmameistrivõistlustel (2010, 2015, 2016, 2018, 2019), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2014, 2017), võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2009. 2011, 2013, 2015) ning Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2008, 2013, 2017).
Nikolopoulos on tegutsenud ka võistluskorraldajana. 2016. aastal oli ta Bakuus toimunud maleolümpia turniiridirektor.
Argýris Kythárídis

Argýris Kythárídis (kreeka keeles Αργύρης Κυθάρίδης; sündinud 1969) on kreeka malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (2009).
Kythárídis on arbiitrina tegutsenud paljudel malevõistlustel, sealhulgas olnud peakohtunik noorte maailmameistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017, 2018), koolinoorte maailmameistrivõistlustel (2018), Euroopa noorte meistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017, 2018), Euroopa koolinoorte meistrivõistlustel (2016, 2017) ning Euroopa seenioride meistrivõistlustel (2012, 2015).
Peakohtuniku asetäitja rollis on Kythárídis olnud noorte maailmameistrivõistlustel (2010, 2018), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2015), Euroopa maleklubide karikavõistlustel (2013)
FIDE Grand Prix' sarja turniiril (2013) ja Euroopa naiste võistkondlikel meistrivõistlustel (2012).
Sektorikohtunikuna on ta tegutsenud muu hulgas Bakuu maleolümpial (2016) ja Euroopa klubide meistrivõistlustel (2018) ning reakohtunikuna maleolümpial (2012, 2014) ja Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2017).
Viliami Pulu

Viliami Pulu (sündinud 14. mail 1960) on Tonga endine poksija.
Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Robert Wellsile (Suurbritannia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ahto Veerme

Ahto Veerme (26. juuli 1933 – 11. november 2004) oli eesti muusik (kitarrist), ansamblijuht, helilooja ja muusikatoimetaja.
Džäss ja Kevade ansambel.
1960. aastatel oli Ahto Veerme Eesti džässi edendaja, poolenisti põrandaaluste džässifestivalide korraldaja ja muusik, koos pianist Harald Grünbergiga vastavatud Tallinna Kaubamaja IV korrusele rajatud moodsa restorani Kevad ansambli juht ja peamine lugude arranžeerija. Lugusid kuulati õhtuti ja öösiti (Nõukogude võimu poolt keelatud või vähemalt taunitud) välismaistest raadiojaamadest ning kanti sageli ette juba järgmisel õhtul restoranis. Toona oli restoraniansamblitel tavaks, hiljem koguni nõudeks, et enne tantsuosa mängiti "esimene tund" ehk "esimene sett" niinimetatud meeleolumuusikat ning selles osas said Eesti esmaesituse paljud, kui mitte enamus uusi tantsu-, pop- ja džässipalu laiast maailmast. Kevade ansambli solist oli Els Himma, lühikest aega musitseeris koosseisus 16-aastane Lembit Saarsalu; ansamblis mängisid põhikoosseisus kontrabassist, rohkem purjesportlasena tuntud Jüri Pližnik, trummar Lembit Himma; ansamblis musitseerisid lühemat aega või asendajatena paljud Eesti tuntud ja vähem tuntud muusikud. Uno Naissoo ja teised heliloojad tõid Veermele oma uusi lugusid esmaesituseks. Selle ansambli tegevus vajab Eesti džässi ja tantsumuusika ajaloo vaates põhjalikumat uurimist ja talletamist. 
Töö Eesti Raadios.
Ahto Veerme töötas aastakümneid Eesti Raadios muusikatoimetajana, kus koos kolleegide Vello Miku, Toomas Velmeti, Anne Ermi, Aarne Vahuri ja teistega laoti vundament džäss- ja klassikalise muusika elujõulisele kohale tänases ringhäälingus.
1980. aastad.
1980. aastatel töötas Ahto Veerme kitarristi ja arranžeerijana peamiselt Viru Varietees tegutsenud ansamblis Peijarid, mille terviktrupi kunstiline juht oli Mait Agu ja ansambli liider akordionist Jaan Sommer. Ansamblis musitseerisid veel klarnetist Rein Karin, viiuldajad Erki Aavik ja Priit Bernhardt, kontrabassimängija Erko Klesment ning löökriistamängija Rein Saue; vokaalsolistid olid Ele Kõlar, Kaja Kõlar ja Uno Loop, varem lühikest aega ka Ahti Männik, asendajatena Mare Väljataga, Hans Miilberg.
Pikka aega oli Ahto Veerme S. M. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi kultuuriosakonna vokaal-instrumentaalansambli Ankur (ametlik nimi!) juht ja basskitarrist. Selles ansamblis musitseerisid akordionist Jaan Sommer, saksofonist Ants Laas, trummar ja laulja Rein Saue; sagedaste asendajatena viiuldaja Erki Aavik ja saksofonist Reedik Võrno.
Ahto Veerme oli muusikute hulgas hinnatud nii oma teadmiste kui ka muusikaliste oskuste poolest ning oli juba noorena teeninud kolleegide hulgas hüüdnime Dotsent.
Tema üks tuntumaid laule on "Maailm samme täis" (Heldur Karmo sõnad).
Ahto Veerme on maetud Tallinna Metsakalmistule (V, 6, 3320).
Tevita Taufoʻou

Tevita Taufoʻou (sündinud 4. juunil 1959) on Tonga endine poksija.
Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Henry Tillmanile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Poliitjuht

Poliitjuht, kõnekeeles ka politruk (lühend venekeelsetest sõnadest "политический руководитель), või" üksuse "ülema asetäitja poliitalal," oli Punaarmees, Nõukogude armees ning ka teiste Nõukogude Liidu mõjusfääri riikide sõjavägedes võimuloleva ainupartei korralduste ja juhiste täitmist ning isikkoosseisu meelsust valvav ohvitser.
Håkan Brock

Nils Håkan Brock (sündinud 15. mail 1961 Lundis) on Rootsi endine poksija.
Harrastajana.
Ta esindas Rootsit 12 poksimaavõistlusel, millest võitis 11 kohtumist ja kaotas 1 kohtumise.
Rootsi meistrivõistlustel.
Ta oli kokku kahekordne Rootsi meister – 1983. aastal üliraskekaalus (üle 91 kg) ja 1984. aastal raskekaalus (kuni 91 kg) ning sai 1988. aasta Rootsi meistrivõistlustel üliraskekaalus (üle 91 kg) pronksmedali.
Kaasaegsetel olümpiamängudel.
Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Angelo Musonele (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Maailmameistrivõistlustel.
Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg) 4. maailmameistrivõistlustel (Reno, 1986), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Biagio Chianesele (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg) 26. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1985), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Aziz Salihule (Jugoslaavia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Elukutselisena.
Ta poksis juunist 1989 kuni juunini 1991 elukutselisena ning pidas kokku 14 kohtumist, millest võitis 11 (neist 8 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.
1993. aasta Balti tsooniturniir males

1993. aasta Balti tsooniturniir males (inglise keeles "Baltic Zonal Tournament 1993") oli 1993. aastal Vilniuses peetud Balti tsooniturniir, male MM-võistluste kvalifikatsioonivõistlus. 
Märtsis 1993. aastal Vilniuses toimunud 14 osavõtjaga Balti tsooniturniirist võttis osa kolme riigi (Eesti, Läti, Leedu) maleparemik. 
Tsooniturniiri lõpptulemused.
1.–2. Lembit Oll ja Vidmantas Mališauskas 9 punkti, 3. Darius Ruželė 8,5 p, 4 Zigurds Lanka 8 p, 5. Daniels Fridmans 7,5 p, 6.–7. Algimantas Butnorius ja Valērijs Žuravļovs 7 p, 8. Andrejs Sokolovs 6 p, 9.–11. Mihhail Rõtšagov, Olav Sepp ja Ilmars Lutskan 5,5 p. Ülar Lauk jäi nelja punktiga eelviimaseks.
Balti tsooniturniirilt edasipääsejad.
1993. aastal Balti tsooniturniiril esikohta jaganud suurmeister Lembit Oll (Eesti) ja rahvusvaheline meister Vidmantas Mališauskas (Leedu) kvalifitseerusid juulis 1993 Bielis peetud 74 osavõtjaga FIDE MM-võistluste tsoonidevahelisele turniirile.
Jahotõn

Jahotõn (ukraina Яготин) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Jahotõni rajooni halduskeskus. Jahotõn asub Kiievist umbes 91 km idakagus.
Asulat on esmamainitud 1552. aastal, linnaõigused sai Jahotõn 1957. aastal.
Jahotõnit läbib Kiiev–Harkivi raudteeliin.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jahotõni elanikest ukrainlasi 94,60%, venelasi 4,25%, valgevenelasi 0,44%, moldaavlasi 0,08%, poolakaid 0,07%, grusiine 0,07% ja armeenlasi 0,06%.
Kaarutamine

Kaarutamine on söödavarumise käigus – heinatöödel – niidetud rohu heinaks kuivamise kiirendamine ja kuivamise ühtluse saavutamiseks tegevus rehadega või kaarutiga. 
Kaaruti on heinatöömasin, mis niidetud või varem kaarutatud heina heinamaal segab, pöörab ümber ja teeb heina kohevaks, et lisaks päiksesoojale saaks ka tuul heina kuivatada. 
Vaalutamine on kuivamise lõpus kaarutamisel laiali laotatud heina koondamine reeglina kohevaks vaaluks, mis on ettevalmistus heina kogumiseks heinapressi, silokombaini, kogumispressi või muu söödakogumistehnikaga.
Enamiku kaarutitega saab seadme seadistust muutes ka vaalutada. Enamikul vaalutiteks ehitatud masinatel ei ole kaarutamise seadistusi.
Lekaal

Lekaal on kindla või muudetava kujuga joonestusvahend kõverjoonte tegemiseks.
Tavaliselt on kasutusel kolmest lekaalist koosnevad komplektid - Burmesteri šabloonid - kus üks element sobib ellipsite joonestamiseks, teine sobib hüperboolide laiade osade joonestamiseks ja kolmas, kõige suurem komplektist, sobib paraboolide joonestamiseks.
Tarmo Klaar

Tarmo Klaar (sündinud 16. mail 1974 Tartus) on Eesti orienteeruja ja orienteerumisaktivist.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1992. aastal Hugo Treffneri gümnaasiumi ning 1997. aastal Tallinna Tehnikaülikooli arvuti- ja süsteemitehnika õppesuunal. Tehnikateaduste magister (M.Sc., 2002, TTÜ) arvuti- ja süsteemitehnika õppesuunal.
Töö.
Töötab Elisa Mobiilside AS projektijuht-analüütikuna. OÜ TAK R&amp;D juhatuse liige.. Varem töötanud AS MicroLink, ML Arvutid AS
Sporditegevus.
Tegutsenud kohtunikuna ja korraldajana orienteerumise maailmameistrivõistlustel, Euroopa meistrivõistlustel ja maailma karikasarja etappidel : 2003 juunioride MM ja suusaorienteerumise MK, 2006 orienteerumisjooksu EM ja MK, 2008 rogaini MM, 2009 rogaini EM, 2008 ja 2010 üliõpilaste orienteerumisjooksu MM, 2009 sõjaväelaste orienteerumisjooksu MM, 2012 rattaorienteerumise MK finaaletapil ja 2013 rattaorienteerumise MM.
1999–2007 Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.
Tarmo Klaar on mitme spordivõistluste ajavõtu ja tulemuste arvestamise tarkvara autor. Ta on raamatu "Orienteerumisest iseõppijatele" autor.
MOBO ehk mobiiliorienteerumise rakenduse looja ja administraator alates 2012.
Looreha

Looreha on hobusega veetav heinamaal niidetud ja laiali laotatud kuivanud heina kogumise seade.
Vaakumkuivatamine

Vaakumkuivatamine on kuivatamise meetod, kus niiskus eemaldatakse ainest vaakumi abil. Vähendatud rõhu keskkonnas langeb vee küllastuspunkt ning vesi hakkab aurustuma madalamatel temperatuuridel. 
Kuivatades vee küllastuspunkti lähedastes tingimustes, tekib materjalis kõrge aururõhk, mille tulemusel toimub intensiivne vee auramine materjalist. Puhta vee keemistemperatuur vaakumis 35–450 Torr on 29–86 °C. Vaakumkuivatusmeetodit kasutatakse peamiselt hügroskoopsete ja kuumustundlike ainete kuivatamiseks. Samuti kasutatakse vaakumkuivatamist oksüdeerimise vältimiseks ja kuivatamisaja lühendamiseks.
Vaakumkuivati.
Vaakumkuivati on seade, mille abil viiakse läbi vaakumkuivatus. Vaakumkuivatit tuntakse ka vaakumahjuna.
Vaakumkuivatid valmistatakse enamasti roostevabast terasest ning tugeva konstruktsiooniga. Vaakumkuivati komplekti kuulub sobiva tootlikkusega vaakumpump ja automaatikasõlm. 
Vaakumkuivateid ei käsitleta täiesti eraldiseisva kuivatitüübina, vaid vaakumit kasutatakse teistes kuivatitüüpides, nagu: 1) kontakt-, 2) kondensatsioon-, 3) infrapuna-, 4) mikrolaine- ja 5) sublimatsioonkuivatites. 
Teaduslaborites on enim levinum kuivatitüüp kontakt-vaakumkuivati. Kuna vaakumis on soojuslevik piiratud, toimub soojusülekanne läbi riiuli. Riiuleid soojendatakse kahel viisil – otse ehk kuumutuselemendid on ehitatud riiuli sisse või siis kaudselt, kuumutuselemendid on vaakumkambri seintes ja riiul soojeneb kokkupuutel vaakumkambri seinaga. Riiulid on seetõttu valmistatud tavaliselt heast soojust juhtivast materjalist nagu alumiinium.
Ravimi- ja toiduainetööstuses on levinuim vaakumkuivati tüüp sublimatsioon-vaakumkuivati ehk külmkuivatus. Sublimeerides aurustatakse jäätunud materjalist niiskus ilma materjali üles sulatamata, mis tähendab, et jää muutub otse veeauruks. Sublimeerumine saab toimuda sügavvaakumi (u &lt; 1 mbar) tingimustes ja temperatuuril alla 0 °C.
Kasutusala.
Vaakumkuivatuse eri meetodid on levinud mitmes tööstusvaldkonnas: puidutööstuses, farmaatsiatööstuses, elektroonika- ja toiduainetööstuses.
Prõlukõ

Prõlukõ (ukraina Прилуки) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Prõlukõ rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Prõlukõ asub Tšernihivist umbes 129 km lõunakagus ja Kiievist ligikaudu 134 km idas.
Prõlukõt on esmamainitud 1085. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1582. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Prõlukõ elanikest ukrainlasi 92,26%, venelasi 6,46%, valgevenelasi 0,35%, juute 0,29%, mustlasi 0,11%, moldaavlasi 0,08%, armeenlasi 0,05%, poolakaid 0,04%, tatarlasi 0,04% ja asereid 0,04%.
Mothxr

Mothxr on neljaliikmeline ansambel, mis asutati 2013. aastal USA-s New Yorgi Brooklyni linnaosas. 
Ansambli liikmed on Penn Badgley, Darren Will, Simon Oscroft ja Jimmy Giannopoulos. Solist Penn Badgley on tuntud ka telesaadetest "Gossip Girl" ja "You".
Ajalugu.
2014. aastal avaldas ansambel nime Mother all Soundcloudis oma esimese loo "Easy". Lugu osutus seal üsna populaarseks. Hiljem sai ansambli nimeks Mothxr. Album "Centerfold" ilmus 2016. aastal.
Periadriaatiline murrang

Periadriaatiline murrang (või rike) on selgelt eristuv murrang Lõuna-Euroopas, kulgedes S-kujuliselt umbes 1000 km Türreeni merest läbi kogu Lõuna-Alpide kuni Ungarini. See moodustab liigenduse Apulia laama ja Euraasia laama vahele. Mõistet Linea insubrica kasutatakse mõnikord viitamiseks tervele Periadriaatilisele murrangule, kuid sagedamini kasutatakse seda vaid lääneosa tähenduses.
Tektoonika ja geoloogia.
Ida-Alpides tähistab joon Kesk-Ida-Alpide ja Lõuna-Lubjakivi Alpide vahelist piiri. Lääne-Alpides moodustab see liigenduse Lõuna-Apulia mandrilava ja Alpide keskse kristallilise tsooni vahel.
Mandrite kokkupõrge on veel käimas, Apulia ja Euroopa laamad lähenevad endiselt. Ka Alpide kesksed tsoonid tõusevad, põhjustades murrangu vertikaalset libisemist. Tulemuseks on peamiste murrangutsoonide kogum, mille nimi on ühiselt Periadriaatiline murrang. Viini ja Friuli vahelise maavärinatsooni põhjuseks on liikumine piki Periadriaatilist murrangut. Viimane purustav maavärin toimus Friulis 20. sajandi lõpus.
Tõus põhjustas noore orogeeni vägivaldse erosiooni, mis viis Kõrg-Tauerni tektoonilise lõhe moodustumiseni. Mitmes piirkonnas toimus Kesk-Alpide tugev tõus mõne kilomeetri võrra ja ka rohkem kui 50 km pikkune nihe.
Geograafiline asend ja nimed.
Idast läände on Periadriaatilise murrangu kulg ja sellele piirkondlikult antud nimed järgmised:
Lipsti

Lipsti on küla ("mazciems") Lätis Talsi piirkonnas Abava valla kaguosas.
Küla asub Sabile linna piiril. Lipsti asub valla endisest keskusest Valgalest 9,5, piirkonna keskusest Talsist 25 ja Riiast 109 kilomeetri kaugusel.
Küla jääb Abava ürgoru loodusparki. Looduskaitse all on vaher ümbermõõduga 3.51 m. Lipstis asuvad Strautiņi muinaskalmed on regionaalse kaitse all olevad muinsusmälestised.
Rinkule

Rinkule on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Abava valla idaosas.
Küla asub valla endisest keskusest Valgalest 12, piirkonna keskusest Talsist 26 ja Riiast 107 kilomeetri kaugusel.
Rinkule on tekkinud endise Rinkule mõisa ("Rinkuln") keskuse juurde. Mõisas on sündinud saksa geograaf Arved von Schultz.
Mazvirbi

Mazvirbi on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Abava valla põhjaosas.
Küla asub valla endisest keskusest Valgalest 9,5, piirkonna keskusest Talsist 22 ja Riiast 111 kilomeetri kaugusel.
Mazvirbi on tekkinud endise Mazvirbi mõisa ("Klein-Wirben, Klein-Wirbeln") keskuse juurde.
Looduskaitse all on vaher ümbermõõduga 3.86 meetrit.
Lielvirbi

Lielvirbi on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Abava valla põhjaosas.
Küla asub Virbupe jõe ääres. Lielvirbi jääb valla endisest keskusest Valgalest 11, piirkonna keskusest Talsist 20 ja Riiast 113 kilomeetri kaugusel.
Küla on tekkinud endise Lielvirbi mõisa ("Groß-Wirben") keskuse juurde. Küla teenindab Lielvirbi bussipeatus.
Lambavalge

Lambavalge on hele neutraalne värvitoon, kergelt kollaka varjundiga valge, mis vastab looduslikult valge lambavilla värvusele. Lambavalgena kirjeldatakse sellise värvusega villast eset. Kasutatakse ainult tekstiilide puhul.
Madunõel (perekond)

Madunõel ("Nerophis") on kalade perekond merinõellaste sugukonnast.
Perekonda kuulub kolm liiki, kes kõik elavad Atlandi ookeani idaosa meredes.
Eestis elab üks selle perekonna liik – madunõel ("Nerophis ophidion").
Merinõel (perekond)

Merinõel ("Syngnathus") on kalade perekond merinõellaste sugukonnast.
Perekonda kuulub 36 liiki.
Eestis elab üks selle perekonna liik – merinõel ("Syngnathus typhle").