tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keiji Kaimoto

Keiji Kaimoto (jaapani keeles 海本 慶治 "Kaimoto Keiji"; sündinud 26. novembril 1972 Suitas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2000. aastal ühe mängu.
Hideaki Kitajima

Hideaki Kitajima (jaapani keeles 北嶋 秀朗 "Kitajima Hideaki"; sündinud 23. mail 1978 Narashinos) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2000. aastal kolm mängu ja lõi ühe värava.
Toshiya Fujita

Toshiya Fujita (jaapani keeles 藤田 俊哉 "Fujita Toshiya"; sündinud 4. oktoobril 1971 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–2005 24 mängu ja lõi kolm väravat.
Takayuki Chano

Takayuki Chano (jaapani keeles 茶野 隆行 "Chano Takayuki"; sündinud 23. novembril 1976 Ichikawas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2005 7 mängu.
Takuya Yamada

Takuya Yamada (jaapani keeles 山田 卓也 "Yamada Takuya"; sündinud 24. augustil 1974 Tokyos) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2004 neli mängu.
Naotake Hanyū

Naotake Hanyū (jaapani keeles 羽生 直剛 "Hanyū Naotake"; sündinud 22. detsembril 1979 Chibas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2008 17 mängu.
Satoru Yamagishi

Satoru Yamagishi (jaapani keeles 山岸 智 "Yamagishi Satoru"; sündinud 3. mail 1983 Chibas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2008 11 mängu.
Hisato Satō

Hisato Satō (jaapani keeles 佐藤 寿人 "Satō Hisato"; sündinud 12. märtsil 1982 Kasukabes) on Jaapani jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2010 31 mängu ja lõi 4 väravat.
Keita Suzuki

Keita Suzuki (jaapani keeles 鈴木 啓太 "Suzuki Keita"; sündinud 8. juulil 1981 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2008 28 mängu.
Kōki Mizuno

Kōki Mizuno (jaapani keeles 水野 晃樹 "Mizuno Kōki"; sündinud 6. septembril 1985 Shizuokas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2007. aastal neli mängu.
Hideo Hashimoto

Hideo Hashimoto (jaapani keeles 橋本 英郎 "Hashimoto Hideo"; sündinud 21. mail 1979 Osakas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2007–2010 15 mängu.
Ryōta Moriwaki

Ryōta Moriwaki (jaapani keeles 森脇 良太 "Moriwaki Ryōta"; sündinud 6. aprillil 1986 Fukuyamas) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2011–2013 kolm mängu.
Jungo Fujimoto

Jungo Fujimoto (jaapani keeles 藤本 淳吾 "Fujimoto Jungo"; sündinud 24. märtsil 1984 Yamatos) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2007–2012 13 mängu ja lõi ühe värava.
Mitsuru Nagata

Mitsuru Nagata (jaapani keeles 永田 充 "Nagata Mitsuru"; sündinud 6. aprillil 1983 Shizuokas) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2011 kaks mängu.
Luis Mena

Luis Mena (Luis Mena Vado või Luis Mena Solórzano; sündinud umbes 1865, surnud 20. mail 1928) oli Nicaragua poliitik ja sõjaväelane, lühikest aega Nicaragua president.
Riigi varasema presidendi José Santos Zelaya poliitika ohustas USA huvisid piirkonnas ja see asus koos Guatemala valitsusega toetama Nicaragua konservatiivseid jõudusid. Aastal 1907 alustas USA laevastik Nicaragua sadamate hõivamist. Aastal 1909 hukati mitmed tabatud USA sõdurid. See tõi kaasa suurema USA interventsiooni, mille tagajärjel loobus Zelaya aasta lõpus võimust ja otsis varjupaika Mehhikost, andes võimu üle José Madriz Rodriguezele.
Zelaya võimult lahkumine aga konflikti muutusi ei toonud. Moskiitorannikul alguse saanud "Revolución de la Costa Atlántica" haaras üha suuremat osa riigist. 19. augustil 1910 hõivasid ülestõusnute väed Luis Mena, Adolfo Díaze ja Emiliano Chamorro Vargas juhtimisel Managua ning Rodriguez loobus võimust. Ka tema põgenes Mehhikosse, kus ta järgmise aasta 14. mail suri.
Pärast Rodrigueze pagemist määras liberaalne partei presidendi kohusetäitjaks José Dolores Estrada, kes oli selles ametis seitse päeva, seejärel võttis võimu üle konservatiivsete vaadetega Luis Mena. Mõlema konfliktipoole läbirääkimiste tulemusel sai sellesse ametisse siiski Juan José Estrada, kes kuulus küll liberaalide parteisse, aga toetas siiski USA poliitikat ja valmistas ette võimu ülemineku Adolfo Díazele, Luis Menast sai uue valitsuse juures riigi relvajõudude ülemjuhataja.
Aastal 1911 toetas Nicaragua parlament järgmise presidendikandidaadina Juan José Estradat. Kohe korraldati uued valimised ja uus parlament kuulutas, et Luis Menast peaks saama aastateks 1913–1917 Nicaragua president.
21. juulil 1912 kõrvaldas president Diaz Mena relvajõudude ülemjuhataja kohalt. Mena oli sunnitud pealinnast pagema ja koos liberaalist kindrali Benjamín Zeledóniga alustasid nad sõda president Diaze vastu. Nende baasiks oli Granada. Ülestõusnud hõivasid kiiresti Masaya ja Tipitapa ning alustasid rünnakut Managuale. Seda linna nad aga vallutada ei suutnud ja nii taganesid nad Masayasse, et vägedele puhkust anda.
Diaz ja Chamorro mõistsid, et oma jõududega nad toime ei tule. Diaz andis USA saadikule George T. Weitzelile 200 000 dollarit, see aga tagas vastutasuks USA merejalaväelaste saatmise Nicaraguasse. Mena kaotas konflikti ja pagendati Panamasse. Tema seni konservatiivide poolel olnud pere koos Eduardo Montiel de la Cerda järeltulijatega liitusid aga võitluseks Diaze ja Chamorro vastu liberaalidega.
Ignacio Chávez

Ignacio Chávez López (sündinud 19. sajandil, surnud 20. sajandil) oli Nicaragua poliitik ja sõjaväelane, Nicaragua president.
Ignacio Chávez oli ajutine president Roberto Sacasa kahe võimuloleku perioodi vahel. Tema eestvedamisel loodi Jinotega departemang.
Kõltsi hiiemägi

Kõltsi hiiemägi on looduslik pühapaik ja hiiemägi Järvamaa Türi kihelkonna ja valla Kolu külas. 
Kohapärimus.
Jaan Jung annab oma teose "Muinasajateadus eestlaste maalt" III köites Kõltsi hiiemäe kohta Paidest saadud A. Muddisti teate: "Hiiemägi Lokuta Kõltsi karjamõisa põllus. Sõja ajal olla rahvas seal mäe taga varjul olnud."
Hiiemägi asub Hiie talu maa peal ja 1929. aastal Kihli külast 1864. aastal sündinud Ado Raudsepalt kogutud teate järgi olnud mäel sõjakants: "Kõltsis, Hiie talu maa peal asub hiiemägi, kus olnud vanasti sõjakants." Sama väidab samal aastal Toravere külast 1855. aastal sündinud Jaan Kuulmannilt korjatud teade: "Kõltsis, endise karjamõisa maa peal asub hiiemägi, mille keskel suur auk. Rahvajutu järele vana sõjakants."
Urmas Laht

Urmas Laht (sündinud 7. juulil 1955 Loksal) on eesti põllumajandustegelane ja poliitik.
Haridus.
Ta õppis Võsu 8-klassilises koolis, hiljem lõpetas töö kõrvalt õhtukeskkooli. Ta on lõpetanud Olustvere Sovhoostehnikumi agronoomia erialal ja 1993. aastal Eesti Põllumajandusülikooli põllumajanduse ökonoomika ja juhtimise erialal.
Töö.
Aastatel 1976–1980 töötas ta Kohtla-Järve sovhoosi brigadirina, 1980–1983 Kuusalu kolhoosi osakonna juhataja asetäitjana, 1983–1989 Ilumäe kolhoosi osakonnajuhatajana, 1989–1996 Tamsalu TERKO tootmisdirektorina, 1996–1999 Lihaühistu Viru juhatuse esimehena.
Aastatel 1999–2003 oli ta IX Riigikogu liige, ta kuulus Keskerakonna fraktsiooni ja oli maaelu komisjoni liige, 2002–2003 maaelu komisjoni aseesimees, 1999–2001 Maapanga pankroti asjaolude väljaselgitamise uurimiskomisjoni liige.
2003. aastast on ta OÜ Markilo juhataja, 2009. aastast ka OÜ Kureoja Jõusöödatehas juhataja. Aastatel 2006–2010 oli ta OÜ Viru Mölder juhataja.
Ühiskondlik ja poliitiline tegevus.
Aastatel 1997–2002 oli ta Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja nõukogu aseesimees, 1997–2003 Eesti Ühistegelise Liidu juhatuse esimees. Ta on Eesti Tõusigade Aretusühistu nõukogu esimees. 
Aastatel 1999–2002 oli ta Vihula valla volikogu liige.
Urmas Laht on Eesti Keskerakonna liige ja Lääne-Virumaa piirkonna aseesimees.
Aleksandryja

Aleksandryja (poola keeles "Aleksandria", transkribeerituna Aleksandrõja) on agrolinnake ja endine alev Valgevenes Mahiloŭ oblastis Škłoŭ rajoonis, Aleksandyja külanõukogu halduskeskus. Asula asub Škłoŭ linnast 12 kilomeetri kaugusel.
Aleksandryja asub Dnepri jõe kaldal Kopysi alevi vastas. Asulas on keskkool ja raamatukogu. Asula on nime saanud Aleksander Chodkiewiczi järgi, kes oli XVI sajandil selle omanikuks.
Ajalugu.
Asulat on esimest korda mainitud XVII sajandil. Toona kuulus see Chodkiewiczite suguvõsale. Administratiivselt kuulus see Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Aastaks 1771 oli sellest saanud alev, kus oli 71 maja.
Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Mogiljovi maakonda. Aastast 1775 hakkas alev kuuluma Semjon Zoritšile. Aastaks 1783 oli alevis avatud postijaam, aastaks 1800 oli avatud praamiliiklus üle Dnepri jõe.
Aastal 1847 sai Aleksandryjast küla. Seal asusid kaks õigeusu kirikut, külas oli ka juutide palvemaja. Tegutsesid kaks vesiveskit. Küla oli toona Gerassimovide valduses. Aastal 1902 avati Viciebski ja Žłobini vaheline raudtee, mis tõi kaasa küla kasvu.
Aastal 1924 läks Aleksandryja Valgevene NSV koosseisu. Aastal 2007 sai külast agrolinnake.
Ruudu Produtsendid

OÜ Ruudu Produtsendid on aastast 2000 tegutsev Eesti produktsiooniettevõte. Ettevõte kasutab kaubamärke Ruut ja Ruut Pictures.
Ettevõte on teinud filme, telesaateid, reklaamklippe.
F-Seitse

F-Seitse on 1998. aastal asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on tootnud dokumentaal- ja mängufilme, samuti neid levitanud.
Filmivabrik

OÜ Filmivabrik (enne 2006. aastat "Parun'id &amp; Von'id" ("Parunid ja Vonid")) on 1998 asutatud Eesti filmitootmisettevõte. 
Ettevõte on tootnud kino- ja videofilme, teinud reklaamklippe, rentinud filmi- ja valgustehnikat.
Kuukulgur Film

OÜ Kuukulgur Film on 2003 asutatud Eesti filmitootmisettevõte. 
Ettevõte on teinud mängu-, dokumentaalfilme, samuti reklaamklippe.
Bros Music

Bros Music (ka Bros Records) on Saksamaa plaadifirma, mille omanik on firma Sony Music Entertainment. 
Firma on plaadistanud näiteks ansamblite Marya Roxx, Bad Boys Blue laule, 2004–2005 tegi firma koostööd Vanilla Ninjaga.
Manuel Velázquez

Manuel Velázquez Villaverde (24. jaanuar 1943 Madrid – 15. jaanuar 2016 Madrid) oli Hispaania jalgpallur.
Aastail 1965–1977 kuulus Hispaania jalgpalliklubi Madridi Real koosseisu ja lõi 301 mängus 48 väravat.
Rahvuskoondises osales ta 10 mängus ja lõi 2 väravat.
Saatmata jäänud kiri

"Saatmata jäänud kiri" on 1959. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Sisu.
Kolm geoloogi lähevad koos teejuhiga Siberi taigasse ekspeditsioonile otsima teemandileiukohta. Teejuht Sergeile hakkab meeldima Tanja, kes on aga suhtes Andreiga. Tükk aega jäävad otsingud tulemusteta, kuid lõpuks õnnestub geoloog Tanjal teemandileiukoht avastada. Ent rõõm jääb üürikeseks. Hommikul, kui grupp peaks ära sõitma, puhkeb suur metsatulekahju, mis lõikab nad paadist ära. Teejuht Sergei saab tules surma. Geoloogid sattuvad raskesse olukorda, ümberringi on taiga sadade kilomeetrite ulatuses tules. Lõpuks puhkeb lumetorm, Andrei ja Tanja hukkuvad. Ainult Sabininil õnnestub välja jõuda jõe äärde, kus päästjad ta leiavad.
Kuopio Ülikool

Kuopio Ülikool oli Soomes Kuopios 1966–2010 tegutsenud ülikool. 2010 moodustati Kuopio ja Joensuu Ülikooli liitmisel Ida-Soome Ülikool.
Yoshihiro Natsuka

Yoshihiro Natsuka (jaapani keeles 名塚 善寛 "Natsuka Yoshihiro"; sündinud 7. oktoobril 1969 Funabashis) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1994–1995 11 mängu ja lõi ühe värava.
Toshihiro Yamaguchi

Toshihiro Yamaguchi (jaapani keeles 山口 敏弘 "Yamaguchi Toshihiro"; sündinud 19. novembril 1971 Kumamotos) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1994–1995 neli mängu.
Shinkichi Kikuchi

Shinkichi Kikuchi (jaapani keeles 菊池 新吉 "Kikuchi Shinkichi"; sündinud 12. aprillil 1967 Tonos) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1994–1995 seitse mängu.
Kenta Hasegawa

Kenta Hasegawa (jaapani keeles 長谷川 健太 "Hasegawa Kenta"; sündinud 25. septembril 1965 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1989–1995 27 mängu ja lõi 4 väravat.
Hiromitsu Isogai

Hiromitsu Isogai (jaapani keeles 礒貝 洋光 "Isogai Hiromitsu"; sündinud 19. aprillil 1969 Ogawas Kumamoto prefektuuris) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 1995. aastal kaks mängu.
Kōta Yoshihara

Kōta Yoshihara (jaapani keeles 吉原 宏太 "Yoshihara Kōta"; sündinud 2. veebruaril 1978 Fujiideras) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Ta sündis aastal 1978 Fujiideras (asub Ōsaka prefektuuris).
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 1999. aastal ühe mängu.
Kazuaki Tasaka

Kazuaki Tasaka (jaapani keeles 田坂 和昭 "Tasaka Kazuaki"; sündinud 3. augustil 1971 Hiroshimas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–1999 seitse mängu.
Masahiro Andō

Masahiro Andō (jaapani keeles 安藤 正裕 "Andō Masahiro"; sündinud 2. aprillil 1972 Sakados Saitama prefektuuris) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 1999. aastal ühe mängu.
Yoshiteru Yamashita

Yoshiteru Yamashita (jaapani keeles 山下 芳輝 "Yamashita Yoshiteru"; sündinud 21. novembril 1977 Fukuokas) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2003 kolm mängu.
Yasuhiro Hato

Yasuhiro Hato (jaapani keeles 波戸 康広 "Hato Yasuhiro"; sündinud 4. mail 1976 Minamiawajis) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Ta sündis aastal 1976 Minamiawajis (asub Hyōgo prefektuuris).
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2002 15 mängu.
Yūichirō Nagai

Yūichirō Nagai (jaapani keeles 永井 雄一郎 " Nagai Yūichirō"; sündinud 14. veebruaril 1979 Shinjukus) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2003. aastal neli mängu ja lõi ühe värava.
Nobuhisa Yamada

Nobuhisa Yamada (jaapani keeles 山田 暢久 "Yamada Nobuhisa"; sündinud 10. septembril 1975 Fujiedas Shizuoka prefektuuris) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2002–2004 15 mängu ja lõi ühe värava.
Shūichi Gonda

Shūichi Gonda (jaapani keeles 権田 修一 "Gonda Shūichi"; sündinud 3. märtsil 1989 Setagayas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib väravavahina Jaapani kõrgliiga klubis Shimizu S-Pulse ja Jaapani jalgpallikoondises.
Jaapani jalgpallikoondises tegi Gonda debüüdi 2010. aastal. Ta on kuulunud Jaapani koondisse 2011. aasta Aasia meistrivõistlustel, 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Jaapani olümpiameeskonda.
Takahiro Ogihara

Takahiro Ogihara (jaapani keeles 扇原 貴宏 "Ōgihara Takahiro"; sündinud 5. oktoobril 1991 Sakais) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2013. aastal 1 mängu.
Yūki Ōtsu

Yūki Ōtsu (jaapani keeles 大津 祐樹 "Ōtsu Yūki"; sündinud 24. märtsil 1990 Mitos) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Jaapani kõrgliiga klubis Yokohama F. Marinos.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2013. aastal kaks mängu.
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiameeskonda.
Kazuya Yamamura

Kazuya Yamamura (jaapani keeles 山村 和也 "Yamamura Kazuya"; sündinud 2. detsembril 1989 Nagasakis) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2010. aastal ühe mängu.
Kensuke Nagai

Kensuke Nagai (jaapani keeles 永井 謙佑 "Nagai Kensuke"; sündinud 5. märtsil 1989 Fukuyamas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib ründajana Jaapani kõrgliiga klubis FC Tokyo ja Jaapani jalgpallikoondises.
Jaapani jalgpallikoondises tegi Nagai debüüdi 6. jaanuaril 2010 mängus Jeemeni vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 9. juunil 2019 mängus El Salvadori vastu.
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiameeskonda.
Daisuke Suzuki

Daisuke Suzuki (jaapani keeles 鈴木 大輔 "Suzuki Daisuke"; sündinud 29. jaanuaril 1990 Tokyos) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2013–2014 kaks mängu.
Takashi Usami

Takashi Usami (jaapani keeles 宇佐美 貴史 "Usami Takashi"; sündinud 6. mail 1992 Nagaokakyos) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises on mänginud 13 mängu ja löönud kaks väravat.
Manabu Saitō

Manabu Saitō (jaapani keeles 齋藤 学 "Saitō Manabu"; sündinud 4. aprillil 1990 Kawasakis) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2013–2014 viis mängu ja lõi ühe värava.
Hotaru Yamaguchi

Hotaru Yamaguchi (jaapani keeles 山口 蛍 "Yamaguchi Hotaru"; sündinud 6. oktoobril 1990 Nabaris) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Jaapani kõrgliiga klubis Vissel Kobe.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises tegi Yamaguchi debüüdi 2013. aastal. Ta on kuulunud Jaapani koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Lisaks kuulus ta Jaapani võistkonda 2012. aasta suveolümpiamängudel, kus saavutati neljas koht.
Leonid Žabotõnskõi

Leonid Žabotõnskõi (venepäraselt Leonid Žabotinski; 28. jaanuar 1938 – 14. jaanuar 2016) oli ukraina tõstja, kahekordne olümpiavõitja.
Žabotinski esindas võistlustel Nõukogude Liitu, kuid hiljem on öelnud, et pühendas kõik oma võidud alati oma kodumaale Ukrainale. 
Tema nimel on 19 maailmarekordit meeste raskekaalus.
Arnold Schwarzenegger pidas teda nooruses oma iidoliks.
Mike Havenaar

Mike Havenaar (jaapani keeles ハーフナー・マイク "Havenaar Mike"; sündinud 20. mail 1987 Hiroshimas) on Jaapani jalgpallur, ründaja.
Tema vanemad on hollandlased. Isa Dido Havenaar oli jalgpallur ja jalgpallitreener.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2011–2013 17 mängu ja lõi 4 väravat.
Yūzō Kurihara

Yūzō Kurihara (jaapani keeles 栗原 勇蔵 "Kurihara Yūzō"; sündinud 18. septembril 1983 Yokohamas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2013 20 mängu ja lõi kolm väravat.
Hideto Takahashi

Hideto Takahashi (jaapani keeles 高橋 秀人 "Takahashi Hideto"; sündinud 17. oktoobril 1987 Isesakis) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2012–2013 seitse mängu.
Yōichirō Kakitani

Yōichirō Kakitani (jaapani keeles 柿谷 曜一朗 "Kakitani Yoichiro"; sündinud 3. jaanuaril 1990 Osakas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Jaapani kõrgliiga klubis Cerezo Osaka.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2013–2014 18 mängu ja lõi viis väravat. Ta kuulus Jaapani koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Toshihiro Aoyama

Toshihiro Aoyama (jaapani keeles 青山 敏弘 "Aoyama Toshihiro"; sündinud 22. veebruaril 1986 Kurashikis) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises on mänginud kaheksa mängu ja löönud ühe värava.
Yūya Ōsako

Yūya Ōsako (jaapani keeles 大迫 勇也 "Ōsako Yūya"; sündinud 18. mail 1990 Kasedas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib ründajana Jaapani kõrgliiga klubis Vissel Kobe ja Jaapani jalgpallikoondises.
Klubikarjääri alustas ta 2009. aastal Jaapani kõrgliiga klubis Kashima Antlers, millega võitis mitu tiitlit. 2013. aastal valiti ta Jaapani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2013–2014 mängis ta Saksamaa 2. Bundesliga klubis TSV 1860 München. Aastatel 2014–2018 mängis ta 1. FC Kölniga Saksamaal Bundesligagas. Aastatel 2018–2021 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Bremeni Werder.
2018. aastal valiti ta Jaapani aasta jalgpalluriks.
Koondisekarjäär.
2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 19. juunil lõi ta värava Colombia vastu.
2019. aasta Aasia meistrivõistlustel lõi ta neli väravat, neist esimesed kaks esimeses alagrupimängus Türkmenistani vastu ja ülejäänud kaks poolfinaalis Iraani vastu.
Ta on kuulunud Jaapani koondisse ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kōsuke Ōta

Kōsuke Ōta (jaapani keeles 太田 宏介 "Ōta Kōsuke"; sündinud 23. juulil 1987 Machidas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib kaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Perth Glory. 
Aastatel 2012–2015 mängis ta Jaapani kõrgliiga klubis FC Tokyo ning ta valiti 2014. ja 2015. aastal Jaapani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Seejärel mängis ta hooajal 2016–2017 Hollandi kõrgliiga klubis Vitesse.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2015 seitse mängu. Ta kuulus Jaapani koondisse 2015. aasta Aasia meistrivõistlustel.
Škłoŭ

Škłoŭ (transkribeerituna Šklov, poola keeles "Szkłów", leedu keeles "Šklovas") on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Škłoŭ rajooni ja Ryžkavičy külanõukogu halduskeskus. Škłoŭ asub Mahiloŭ linnast 35 kilomeetri kaugusel Dnepri jõe kaldal. Linna läbib Orša ja Mahiloŭ vaheline raudtee.
Haridust annavad kolm keskkooli ja kunstikool. Linnas on kultuurimaja ja raamatukogu. Seal antakse välja ajalehte «Ўдарны фронт». Linnas on toiduainetetööstus, seal valmistatakse jõusööta ja paberit.
Vaatamisväärsusteks on vanalinn, sealne aastal 1772 valminud raekoda, XVII sajandil ehitatud sünagoog, paberivabriku kontorihoone aastast 1882, katoliku kirik aastast 1849, õigeusu kirik aastast 1900, juudi kalmistu, mõisa park aastast 1902 ja looduskaitsealused paljandid Dnepri jõe ääres.
Linna nimi tuleneb valgevenekeelsest sõnast "Шкло", mis tähendab klaasi.
Ajalugu.
Linna on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1520. Toona asus see praegusest asukohast loodes, tänapäeva Ryžkavičy külanõukogu aladel. Tänapäeval asuvad selle kohal Vialiki Stary Škłoŭ, Mały Stary Škłoŭ ja Chocimka küla. Linn kuulus Chodkiewiczite suguvõsale. Aastal 1530 rüüstasid linna Moskva väed. Liivi sõja ajal põletati linn maha aastatel 1562, 1564 ja 1581.
Aleksander Chodkiewicz rajas aastal 1619 linna dominiiklaste kloostri. Uputuse ajal alistus linn aastal 1654 Moskva vägedele. Aastal 1655 peatus seal Aleksei I Mihhailovitš. Aastal 1660 vabastasid Rzeczpospolita väed linna. Aastal 1666 rüüstasid linna taas Moskva väed, rikkamad linnaelanikud küüditati Kaasanisse.
Seoses pidevate rüüstamistega asusid osad linna elanikud juba aastast 1580 elama linna praegusse asukohta. Aastal 1708 laastasid linna nii Vene kui Rootsi väed. Aastaks 1731 oli uus asula saanud aleviks, mis läks Czartoryskite valdusse. Aastal 1739 oli alevis kaks õigeusu kirikut. Aastal 1762 sai see asula linnaõigused.
Aastal 1769 hävis vanas Škłoŭ linnas tulekahju läbi enam kui 300 maja. Seejärel asusid sealsed elanikud lõplikult uude kohta ümber.
Poola jagamisel läks linn aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja sellest sai maakonnalinn. Aastal 1777 muudeti linn aleviks ja see hakkas kuuluma Mogiljovi maakonda. Aastast 1778 hakkas alev kuuluma Semjon Zoritšile, kes rajas sinna muusikakooli. Alevis tegutses ka teater.
XIX sajandi alguses oli Škłoŭ tähtis kaubanduskeskus, kus peeti kaks korda aastas laata. Aastaks 1861 peeti seal laata kolm korda aastas. Alevis töötas ka mitu veskit, seal valmistati telliseid ja kahhelkive, põhiliseks tööstusharuks oli aga kergetööstus. Aastal 1898 hakati seal valmistama kartongi. Aastal 1902 avati Viciebski ja Žłobini vaheline raudtee, mis läbis ka alevit. Aastal 1906 valmis saekaater.
Aastal 1924 läks Škłoŭ Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1925 sai alevist taas linn.
Teise maailmasõja ajal hõivasid Saksa väed linna 11. juulil 1941. Toona elas linnas 2132 juuti. Nad moodustasid linna elanikest 26,7%. Need, kes põgeneda ei jõudnud, sunniti getosse ja hävitati.
1983–1985 töötas Škłoŭ ehitusmaterjalide tehase direktori asetäitjana hilisem Valgevene president Alaksandr Łukašenka.
Yū Kobayashi

Yū Kobayashi (jaapani keeles 小林 悠 "Kobayashi Yū"; sündinud 23. septembril 1987 Aomoris) on Jaapani jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär.
Ta on mänginud Jaapani jalgpallikoondises kaks mängu.
Yoshinori Mutō

Yoshinori Mutō (jaapani keeles 武藤 嘉紀 "Mutō Yoshinori"; sündinud 15. juulil 1992 Setagayas) on Jaapani jalgpallur. Ta mängib ründajana Jaapani kõrgliigaklubis Vissel Kobe ja Jaapani jalgpallikoondises.
Debüüdi Jaapani jalgpallikoondises tegi Mutō 5. septembril 2014 sõprusmängus Slovakkia vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis neli päeva hiljem sõprusmängus Venezuela vastu.
2019. aasta Aasia meistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Usbekistani vastu.
Tsukasa Shiotani

Tsukasa Shiotani (jaapani keeles 塩谷 司 "Shiotani Tsukasa"; sündinud 5. detsembril 1988 Komatsushimas) on Jaapani jalgpallur. Ta mängib kaitsjana Araabia Ühendemiraatide kõrgliiga klubis Al Ain FC ja Jaapani jalgpallikoondises.
Aastatel 2012–2017 mängis ta Sanfrecce Hiroshimaga Jaapani kõrgliigas. Aastatel 2014–2016 valiti ta Jaapani kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.
Jaapani jalgpallikoondises lõi ta esimese värava 2019. aasta Aasia meistrivõistluste viimases alagrupimängus Usbekistani vastu. Samuti kuulus ta Jaapani koondisse 2015. aasta Aasia meistrivõistlustel ning Jaapani võistkonnaga 2016. aasta suveolümpiamängudel.
Gen Shōji

Gen Shōji (jaapani keeles 昌子 源 "Shōji Gen"; sündinud 11. detsembril 1992 Kobes) on Jaapani jalgpallur, kes mängib kaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Toulouse.
Aastatel 2011–2019 mängis ta Jaapani kõrgliiga klubis Kashima Antlers. 2016. ja 2017. aasta hooajal on ta valitud Jaapani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2019. aastal siirdus ta Toulouse'i.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises on ta mänginud 15 mängu. Ainsa värava on ta koondise särgis löönud 12. detsembril 2017 mängus Hiina vastu.
Ta on kuulunud Jaapani koondisse 2015. aasta Aasia meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Gaku Shibasaki

Gaku Shibasaki (jaapani keeles 柴崎 岳 "Shibasaki Gaku"; sündinud 28. mail 1992 Nohejis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania esiliiga klubis Leganés ja Jaapani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Kashima Antlersis. 2012. aastal valiti ta Jaapani liiga uustulnukaks. 2014. aastal valiti ta Jaapani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2016. aastal tuli ta Kashima Antlersiga Jaapani meistriks.
2017. aastal suundus ta mängima Hispaaniasse. Esmalt mängis ta hooaja 2016–17 teisel poolel Hispaania esiliiga klubis Tenerife. 2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Getafe. Hooajal 2019–20 mängis ta Hispaania esiliiga klubis Deportivo La Coruña. 2020. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu äsja Hispaania esiliigasse langenud Leganésega.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises tegi Shibasaki debüüdi 9. septembril 2014 mängus Venezuela vastu ning lõi selles mängus ka värava.
Ta on kuulunud Jaapani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015. ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.
Masaaki Higashiguchi

Masaaki Higashiguchi (jaapani keeles 東口 順昭 "Higashiguchi Masaaki"; sündinud 12. mail 1986 Takatsukis) on Jaapani jalgpallur, väravavaht.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises on mänginud 1 mängu.
Karl Eduard Aun

Karl Eduard Aun (6. (vkj)/ 18. jaanuar 1861 Kanepi kihelkond, Võrumaa – 29. mai 1945 Danzig) oli eesti metsandustegelane.
Ta lõpetas Tartu Reaalkooli. 1885. aastal lõpetas ta Moskvas Petrovski-Razumovski Maaviljeluse ja Metsanduse Akadeemia. Aastatel 1886–1888 töötas ta Riias, 1888–1894 oli Tartumaal Võtikvere metskonna metsaülem. Aastatel 1894–1896 töötas Riias Baltikumi Riigimaade ja Metsade Valitsuses. 
Aastatel 1897–1926 oli ta Pärnumaal Kilingi metskonna metsarevident ja metsaülem.
1919. aastal juhendas ta metsaülemana metsanduslikke täienduskursusi. Samal aastal kutsuti teda tööle Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna õppejõuks, kuid ülikool ei jõudnud temaga tingimustes kokkuleppele.
1926. aastast elas Pärnus. Ta viis läbi dendroloogilisi uurimusi ja osales Eesti metsaseaduse väljatöötamisel. 
Ta on kirjutanud metsandusalaseid raamatuid ja artikleid ajakirjale Eesti Mets.
Isiklikku.
Tema õde oli luuletaja Elise Rosalie Aun.
KrAZ

KrAZ ehk AvtoKrAZ (ukraina keeles "КрАЗ – Кременчуцький автомобільний завод") on Ukrainas Krementšukis veoautosid ja erisõidukeid tootev ettevõte.
KrAZ-e peetakse üldiselt lihtsateks ja kindlateks veokiteks. Sõjaväe taktikaliste veoautode (maastikuveoautode) puhul on hinnatud nende hea läbivus.
Ajalugu.
Ettevõte asutati Krementšukis 1945. aastal ja seal toodeti alates 1946. aastast mehaanilisi sildu. 1956. aastal hakati tootma põllumajandustehnikat ja 1958. aastal raskeveokeid. Senine Venemaal Jaroslavlis toimunud veokite tootmine viidi praktiliselt täies mahus Krementšukki üle.
Eesti teatri biograafiline leksikon

Eesti teatri biograafiline leksikon (ETBL) on 2000. aastal ilmunud 846-leheküljeline teatmeteos eelkõige Eesti kutselise teatri tegelaste elulugudest. 
Ilmumise ajal oli see senistest kõige mahukam biograafiline leksikon Eestis. Kõvade kaante vahel on enam kui 2600 isikuartiklist koosnev raamat, milles on üle 2000 mustvalge portreefoto. 
Sellesse on võetud vähemalt kolm hooaega kutselises teatris töötanud lavastajad, näitlejad, lauljad, koreograafid, balletitantsijad, dirigendid, koormeistrid, orkestrandid, kontsertmeistrid, kunstnikud ja dekoraatorid. 
Lisaks võib sellest osaliselt leida andmeid ka teatripedagoogide, poolkutselise teatri näitlejate ja lavastajate, teatriteadlaste ja -kriitikute, Eestis töötanud välismaiste teatritegelaste ja teiste teatriga seotud inimeste kohta. Andmete esitusviis on kronoloogiline ja rõhutatult faktoloogiline. 
Raamatu koostasid Kalju Haan (peatoimetaja), Vilma Paalma ja Heino Aassalu, toimetajateks olid Reet Neimar, Mall Põldmäe, Mare Põldmäe ja Tiina Ritson. 
Üksikartiklite autoreid on üle poolesaja. 
Leksikoni andsid välja Eesti Entsüklopeediakirjastus ja Eesti Teatriliit.
Eduard Herne

Eduard Herne VR II/3 (20. aprill 1894 Jaanimõisa – 19. jaanuar 1986 Suuremetsa) oli eesti sõjaväelane (kapral, lipnik?) ja põllumees.
Ta õppis Jaanimõisa algkoolis. 
1915. aastal kutsuti ta Vene tsaariarmeesse ja võttis osa I maailmasõjast. Hiljem võttis osa Vabadussõjast, oli auastmelt kapral. Lahinguliste teenete eest autasustati teda II liigi 3. järgu Vabadusristiga ja tehti maaeraldus (autasumaa) Mooste mõisa maast. Autasumaa loovutas ta naise vennale, pidades ise Suuremetsa külas Kangru talu. Ta oli ka Viira-Suuremetsa koorejaama kassapidaja ja juhatuse liige.
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Mati Heinsar

Mati Heinsar (7. aprill 1965 – 12. jaanuar 2016) oli eesti ettevõtja.
Ta õppis Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis, kus õppis tundma kraanasid ja muid masinaid.
Viimased paarkümmend aastat tegutses ta ehituses ja kinnisvaras, juhtides firmasid Heinla Ehituse AS, Mave Varahalduse OÜ, M&amp;M Vara OÜ, Korall Invest OÜ, Ilvese Kinnisvara OÜ ning Masti Maja OÜ.
Heinsar oli ka Eesti Mootorrattaspordi Föderatsiooni president.
Talle kuulus 2009. aastal valminud Viimsi poolsaarel Sääre teel asuv Villa Merileid, mis oma 1437-ruutmeetrise pinnaga on seni suurim ühepereelamu Viimsis. 
2008. aastal ostis ta Urmas Sõõrumaa firmalt Tallinnas Laki tänaval paikneva niinimetatud Flora büroohoonete kvartali.
Heinsar hukkus 12. jaanuaril 2016 Lätis Liepaja – Riia maantee 97. kilomeetril Blīdene vallas Brocēni piirkonnas toimunud liiklusõnnetuses, kus tema juhitud Mercedes Viano põrkas kokku silokoormat vedanud traktoriga. Mati Heinsar maeti 21. jaanuaril 2016 Metsakalmistule.
Tõnu Kangron

Tõnu Kangron (sündinud 27. mail 1941 Meeksi vallas Tartumaal) on eesti koorijuht.
Ta on lõpetanud 1959. aastal Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal Roland Laasmäe klassis ja 1964. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal Jüri Variste klassis.
Aastatel 1964–1975 töötas Maardu Keskkooli muusikaõpetajana, 1975–1986 oli Tallinna Pedagoogilise Instituudi koorijuhtimise õppejõud, 1986–? oli Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika õppejõud. Ta on juhatanud mitut koori. Aastatel 1966–1987 oli ta Eesti Televisiooni ja Raadio Segakoori dirigent. 
Ta on juhatanud ka Maardu segakoori (1974–1977), Tallinna Pedagoogilise Instituudi segakoori, Sisekaitseakadeemia kammerkoori, Tallinna Meestelaulu Seltsi Türnpu Meeskoori ja Turba Kultuurimaja naiskoori Nelli.
Isiklikku.
Tema abikaasa on koorijuht Ene Kangron.
Vii (film 1967)

"Vii" on 1967. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Nikolai Gogoli samanimelisel jutustusel.
Sisu.
Kiievi vaimuliku seminari õpilane Homa küsib koolivaheajal koju minnes ühes talus öömaja. Öösel tuleb ta tuppa vana naine, kes osutub nõiaks. Nõid ronib Homale selga ja nad lendavad tükk aega taevas. Kui nad maanduvad, siis peksab raevunud Homa nõida kaikaga. Korraga märkab ta üllatusega, et vana nõid on muutunud nooreks tütarlapseks. Ehmunud Homa jookseb tagasi seminari. Järgmisel päeval kutsub seminari rektor ta enda juurde. Rikka pan sotniku tütar tuli rängalt pekstuna koju ja on nüüd suremas. Ta olevat palunud just nimelt Homad endale hingepalvet lugema. Homa on sunnitud teele asuma. Enne kui ta kohale jõuab, tüdruk sureb. Nüüd ootab Homad kohustus talle kolmel ööl järjest kirikus hingepalvet lugeda. Esimesel öösel tõuseb Pannake kirstust üles, kuid Homa joonistab enda ümber maagilise ringi ja tal õnnestub koolnu tagasi tõrjuda. Teisel ööl hakkab kirst kirikus ringi lendama ja Homal õnnestub suurivaevu rünnak tagasi tõrjuda. Enne kolmandat ööl palub Homa Pannakese isalt luba öisest hingepalvest loobuda. Pan sotnik aga pakub Homale suurt vaevatasu ning ähvradab teda keeldumise korral karistada. Kolmandal ööl aga ilmuvad Pannakesele abiks ka põgulised ja lõpuks koletis Vii. Viimaks õnnestub põrgulistel maagilisest ringist läbi murda, kuid kohe kireb kukk ja nad on sunnitud põgenema. Pannake läheb tagasi kirstu ja muutub vanaks nõiamooriks, kirst laguneb koost. Vaimuliku seminari rektor ja preester sisenevad kirikusse, löövad risti ette ja lahkuvad. Homa lamab põrandal.
Filmi lõpus värvivad kaks Homa sõpra seina. Üks teeb ettepaneku juua Homa mälestuseks. Teine kahtleb, kas Homa ongi tegelikult surnud.
Krokodil

Krokodil (vene keeles Крокодил) oli Nõukogude Liidus ja Venemaal ilmunud satiiriajakiri. 
Ajalugu.
Krokodil asutati 1922. aastal ajalehe Рабочая газета (Tööliste leht) lisana ja seda anti välja kõrvuti paljude teiste satiiriajakirjadega nagu Заноза (Pind või Kiusupunn), Прожектор (Prožektor) jt. Ajakiri ilmus kolm korda kuus. Tiraaž oli kuni 6,5 miljonit eksemplari. Ajakiri oli venekeelne. Ilmus 1922. aastast järjepidevalt kuni 2000. aastani. Sealt edasi 2001–2004 ja 2005–2008.
Ilmar Tamm

Ilmar Tamm (sündinud 4. mail 1972 Tartus) on eesti sõjaväelane, alates 15. detsembrist 2023 Kaitseliidu ülem, 21. juunist 15. detsembrini 2023 oli ta kaitseväe juhataja asetäitja.
Isiklikku.
Tamm on abielus, tal on kaks tütart.
Presidendikõned

"Presidendikõned" on Eesti kirjaniku, filmimehe ja poliitiku Lennart Meri raamat, mis ilmus 1996. aastal, tema esimese ametiaja lõpul Eesti presidendina. 
Kogumik koosneb kahest osast: esimeses on valik Lennart Meri artikleid, kõnesid ja intervjuusid mitmesugustel kultuurilistel teemadel (ajakirjandus, kirjandus, ajalugu, filmikunst, reisimine, linnaplaneerimine, keskkonnahoid, poliitika), teine koosneb kõnedest aastail 1990–1996.
Tuntumate varem ilmunud tekstide hulka "Presidendikõnedes" kuuluvad 1968. aastal ilmunud ülevaade Eesti filmikunsti hetkeseisust ja tulevikust "Suur üksiklane", 1981. aastal Eesti NSV Kirjanike Liidu kongressil peetud kõne "Kirjanduse maailmapuu", fosforiidisõja aegu ajakirjas Eesti Kommunist ilmunud artikkel fosforiidikaevandamise kahjulikkusest Eesti keskkonnale "Kahjulik kasu" ning Eesti NSV loominguliste liitude ühispleenumil 1988. aastal esitatud kõne "Kas eestlastel on lootusi?". Esimese osa lõpetab 1989. aastal ajalehes Sirp ja Vasar ilmunud "Ärkamisaja koidikul", mis kirjeldab Meri perekonna küüditamist 1941. aasta 14. juuni varahommikul.
"Presidendikõnede" teine osa algab Päevalehele antud intervjuuga Lennart Meri teisel tööpäeval Eesti NSV välisministrina, 19. aprillil 1990. Tuntumate sõnavõttude hulka raamatu selles osas kuuluvad Meri esimene presidendikõne Eesti Televisioonis 6. oktoobril 1992 "Eesti, sa seisad lootusrikka tuleviku lävel" ja teise tegevusaasta algul Eesti Televisioonis peetud kõne "Eestile on kombeks üks president korraga".
"Riigipea kõnede kogumik ei ole kirjandus. Osa tekste on sündinud suurematel ja väiksematel rahvusvahelistel kohtumistel, kiirustades ja enamasti koidutundidel, mis lubasid teravalt ja loodetavasti täpsemalt tajuda auditooriumi ootusi. Kus tekstid kõlasid, olid nad ometi ja kõikjal kahekõne eesti rahvaga," kirjutas autor läkituses raamatuesitlusele, mis toimus Tartu Kirjanduse Majas. Kirjandusteadlane Peeter Olesk arvustas teost järgnevalt: "Kui Lennart Mere artiklivaliku sisuks on maakehva mereriigi saatuse kirjeldamine ja kujundamine, siis see saab suuresti võimalikuks tänu müüdi loovusele – nagu ka tänu sellele, et kontrollitakse, mis lahutab müüti ja tegelikkust. Või vastupidi – mis ühendab." ""Presidendikõnede" koostajate taotlus oli küllap näidata presidendialgme olemasolu autoris juba pikki aastaid enne selle realiseerumist – suurte üldistuste tegemist mistahes päevateema pinnalt, ambitsiooni, tahet mõjuda ja kaasa kiskuda," kirjeldas raamatut kirjanik ja poliitik Paul-Eerik Rummo.
Raamat ilmus Tartu kirjastuse Ilmamaa sarjas "Eesti mõttelugu" ametlikult 9., kuid reaalses järjestuses 8. raamatuna. Toimetajad olid Edvin Hiedel, Andres Langemets ja Henno Rajandi, eessõna kirjutas Hando Runnel ning järelsõna Rootsi ekspeaminister Carl Bildt. 2005. aastal avaldati raamatust teine trükk. "Presidendikõnedest" on tehtud e-raamat.
"Eesti mõtteloo" sarjas on ilmunud ka Lennart Meri kogumikud "Riigimured" (2001) ja "Poliitiline testament" (2007). Kirjastus Bouvier avaldas "Presidendikõned" lühendatult saksa keeles.
1997. aastal kandideeris "Presidendikõned" riigi kultuuripreemiale.
Salme Kann

Salme Kann (31. jaanuar 1881 Kanepi – 26. oktoober 1957 Tartu) oli eesti muusikapedagoog ja koorijuht.
Ta õppis laulmist Peterburi konservatooriumis aastatel 1902–1904 E. Zwanzigeri, 1904–1906 Carolina Ferni-Giraldoni ja 1906–1907 Teodor Leszetycki klassis. Seejärel täiendas end Milanos (1908) ja Firenzes (1909–1910). 
1911. aastal naasis Eestisse. I maailmasõja ajal töötas meditsiiniõena Moskvas, Voronežis ja Penzas. 1920. aastast elas Tartus. 1920–1930. aastatel oli Tartus eralauluõpetaja.
1926. aastal organiseeris ta Tartu Naiskarskusliidu juures Valgelindi Naiskoori ja oli selle koorijuht. 1928. aastal asutati Salme Kanni eestvedamisel Tartu Naistelaulu Selts.
Aastatel 1940–1957 töötas ta Tartu Muusikakoolis klassikalise laulu õpetajana. 25. augustist kuni 8. oktoobrini 1944 oli ta kooli direktori kohusetäitja. Tema õpilased on olnud Margarita Miglau, Kalmer Tennosaar ja Hele Rähn.
Tema isa oli koorijuht ja rahvusliku liikumise tegelane Hans Kann.
Juhan Kilumets

Juhan Kilumets (sündinud 23. augustil 1964) on eesti kunstiajaloolane ja restauraator.
Ta lõpetas 1982. aastal Tallinna 32. Keskkooli. Õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust ja kunstiajalugu.
Ta on juhatanud paljude Eesti kirikute restaureerimistöid, sealhulgas Tallinna Toomkirik, Tallinna Rootsi-Mihkli kirik, Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirik, Tartu Jaani kirik, Järva-Madise kirik, Kaarma kirik, Kuressaare Laurentiuse kirik, Käina kirik ja Pühalepa kirik.
1998. aastast on ta restaureerimisfirma Rändmeister juhataja.
Isiklikku.
Tema abikaasa on ajakirjanik Margit Kilumets, poeg spordiajakirjanik Juhan Kilumets ja tütar Minna Kilumets.
II Eesti meeste tantsupidu

II Eesti meeste tantsupidu oli tantsupidu 13. juunil 2010 Rakvere staadionil. Etendus kandis pealkirja "Elementaalne".
I Eesti meeste tantsupidu

I Eesti meeste tantsupidu oli üle-eestiline tantsupidu, mis toimus 11. juunil 2006 Rakvere staadionil.
Škłoŭ rajoon

Škłoŭ rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1334 km². 2015. aasta seisuga elas seal 28 323 inimest.
Rajoon moodustati 17. juulil 1924. aastal. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Aleksandryja, Čarnaručča, Faščaŭka, Haradzieci, Haradzišča, Kamiennyja Łavy, Ryžkavičy, Słavieni, Starasielle, Zachody ja Taŭkačy külanõukogu.
Halduskeskus on Škłoŭ linn. Teisi asulaid: Aleksandryja
Rajooni suurimad jõed on Dnepr rajooni läänepiiril ja selle jõgikonda kuuluvad Biarozaŭka, Arcisłaŭka ja Basia. Rajooni territoorium asub Orša-Mahiloŭ orundis, keskmiselt 150–200 meetri kõrgusel.
2009. aasta seisuga olid elanikest 93,97% valgevenelased, 4,44% venelased ja 1,59% oli teistest rahvustest. 75,31% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 23,22% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 34,2% elanikke, vene keelt aga 63,9%.
Otu Ibius

Otu Ibius (kuni 1936 Otto Ibius; 26. märts (vkj)/ 8. aprill 1904 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 26. juuni 1975 Tartu) oli eesti õigusteadlane, ajaloolane ja karskustegelane. 
Ta lõpetas 1927. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi reaalharu. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1933–1937 filosoofiateaduskonnas ning aastatel 1939–1943 õigusteaduskonnas, mille lõpetas "cum laude" juristina. Tema Saksa okupatsiooni-aegset lõputööd "Noorsookaitse Saksa ja Eesti õiguse põhjal" ja diplomit ei arvestatud ning ta pidi ülikooli uuesti lõpetama juristina 1945. aastal. 
Ta töötas aastatel 1933–1940 Eesti Karskusliidu nõunikuna. Ta oli aastatel 1946–1952 Tartu Riikliku Ülikooli riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri õpetaja, sealhulgas aastatel 1948–1952 kateedri juhataja kohusetäitja. Ta sunniti poliitilistel põhjustel sealt lahkuma.
Ta töötas aastatel 1953–1954 Eesti NSV Riiklik Ajaloo Keskarhiivis ning aastatel 1957–1975 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis.
Arhangelski kubermang

Arhangelski kubermang oli Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi ja Venemaa SFNV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Arhangelsk. Kubermang eksisteeris aastatel 1796–1929.
Kubermang oli Venemaa Euroopa osa kubermangudest suurim. Kubermang hõlmas Venemaa põhjaosa Soomest kuni Uuraliteni. Tänapäeval jääb kubermangu alale Murmanski oblast, Neenetsi autonoomne ringkond, Karjala põhjaosa, Arhangelski oblast, Komi Vabariik.
Hubert Giraud

Hubert Yves Adrian Giraud (3. märts 1920 Marseille – 16. jaanuar 2016 Montreux) oli prantsuse helilooja ja laulusõnade autor.
Muusikuna mängis ta karjääri alguses džässansamblis Quintette du Hot Club de France suupilli.
Üks tema kuulsamaid laule on 1951. aasta filmi "Sous le ciel de Paris" ("Pariisi taeva all") nimilaul, mille laulis tuntuks Edith Piaf. Seda laulu on esitanud ka Juliette Gréco, Mireille Mathieu, Yves Montand, Paul Anka, Bing Crosby, Jaak Joala, Silvi Vrait jpt.
Tema kirjutatud laul "Dors, mon amour", mida esitas André Claveau, esindas Prantsusmaad 1958. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ja võitis seal esikoha. 
Rahvusvaheliselt sai tuntuks ka Giraud' laul "Mamy Blue" (1970), mille puhul ta on nii muusika kui ka sõnade autor. Laulu on rohkesti kaverdatud ja seda on esitatud paljudes keeltes. Laulu on esitanud teiste seas Ivana Spagna (s. 1956), Nicoletta (s. 1944), Ricky Shayne, ansamblid Pop Tops ja Stories, Laima Vaikule, Julio Iglesias, Demis Roussos, Dalida, Céline Dion, Kirka Babitzin, Lara Fabian, Emil Dimitrov, Muslim Magomajev, Jaak Joala, Mati Nuude jpt.
Ivan Kuratov

Ivan Kuratov (vene keeles Иван Алексеевич Куратов; 18. juuli (vkj. 6. juuli) 1839 Kibra küla, Ust-Sõssolski maakond (tänapäeval Kuratovo küla, Sõssola rajoon, Komi Vabariik) – 29. november (vkj. 17. november) 1875 Vernõi (tänapäeval Almatõ, Kasahstan)) oli komi luuletaja ja keeleteadlane, komi kirjanduse rajajaid.
1850–1860 õppis Ivan Kuratov Jarski vaimulikus õppeasutuses ja Vologda vaimulikus seminaris. 1861–1865 töötas ta õpetajana Ust-Sõssolskis. 1866. aastal lõpetas ta Kaasani polguaudiitorite kooli ja suunati Semipalatinskisse sõjakohtu teenistusse. 1867. aastal suunati Kuratov Vernõisse, kus ta töötas 1871. aastani vägede staabis ja seejärel kuberneri erivolitustega ametnikuna.
Oma eluajal avaldas Ivan Kuratov ajakirjanduses ainult viis luuletust ja needki ilma autori nimeta. Laiema avalikkuse ette jõudsid tema luuletused alles 1923. aastal ajakirjas Parma Jol (Парма ёль). 1926. aastal ilmusid ta luuletused esimest korda raamatus "Коми гижысьяс" ("Komi kirjanikud").
Eesti keeles on 2005. aastal ilmunud Ivan Kuratovi luulevalimik "Poleks kurbust, poleks rõõmu : (luulet 1857-1875)". Ivan Kuratovi luulet on avaldatud ka 1996. aastal välja antud kogumikus "Enne koitu : soome-ugri luuleklassikat".
Kaasani kubermang

Kaasani kubermang oli Venemaa keisririigi ja Venemaa NFSV haldusüksus (kubermang), mis eksisteeris aastatel 1708–1920. Kubermangu administratiivne keskus oli Kaasan.
Aastatel 1802–1920 oli kubermang jaotatud 12 maakonnaks.
Kurski kubermang

Kurski kubermang oli Venemaa keisririigi ja Venemaa NFSV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Kursk. Kubermang eksisteeris aastatel 1796–1928.
Minski kubermang

Minski kubermang oli Venemaa keisririigi haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Minsk. Kubermang eksisteeris 1793-1921 (1795-1796 kandis nime "Minski asehalduskond" (наместничество)). 
Tänapäevase haldusjaotuse järgi jäävad kubermangu alad Valgevene ja mitme Ukraina rajooni koosseisu.
Mogiljovi kubermang

Mogiljovi kubermang (vene keeles "Могилёвская губерния", valgevene keeles "Магілёўская губерня") oli Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi, Valgevene NSV ja Vene SFNV haldusüksus 1773−1778 ja 1802−1919. 
Ajalugu.
Kubermang moodustati 1773. aastal esimese Poola jagamise tulemusel Venemaaga liidetud aladest. See koosnes esialgu neljast provintsist (Mogiljov, Mstislavl, Orša ja Rogatšov). Pärast provintside kaotamist 1775. aastal koosnes jagunes see halduslikult 12 maakonnaks. 1778. aastal nimetati kubermang ümber asehaldurkonnaks. Asehalduskorra kaotamise järel kuulus see 1802. aastani koos Polotskiga Valgevene kubermangu koosseisu. Viimane jagati 1802. aastal kaheks ja Mogiljovist sai taas omaette kubermang. Selline korraldus jäi kehtima tsaaririigi lõpuni. 1917−1918 oli kubermang osa Lääne oblastist ja kuulus seejärel Lääne Kommuuni. 1919. aasta jaanuaris läks see Valgevene NSV koosseisu, juba veebruaris aga Vene SFNV koosseisu. Kubermang kaotati 1919. aasta juulis, mil selle alad jagati Gomeli, Smolenski ja Vitebski kubermangu vahel.
Tänapäeval on suurem osa kubermangu alast Valgevene riigi territoorium, osad alad aga jäävad Venemaa Smolenski ja Brjanski oblastisse.
Saratovi kubermang

Sara(a)tovi kubermang oli Venemaa keisririigi ja Venemaa NFSV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Saratov. 
Kubermang eksisteeris aastatel 1797–1928. 1851–1918 oli kubermangus 10 maakonda.
Vologda kubermang

Vologda kubermang oli Venemaa keisririigi ja Venemaa NFSV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Vologda. Kubermang eksisteeris aastatel 1796–1929.
Enne 12. sajandit asustasid sealset ala soome-ugri hõimud. 12. sajandil tungisid alale novgorodlased, kes rajasid sinna mitu linna (näiteks Vologda) ja hakkasid levitama ristiusku.
SIBIS

Õpilasfirma SIBIS on veebiplatvorm, mis ühendab talumehed lõpptarbijaga. SIBIS annab linnainimesele võimaluse talukaup kiirelt kohalikelt väiketootjatelt koju tellida. SIBISe asutasid 2015. aastal Rudolf-Gustav Hanni, Karl Angelo Maiuri, Elo Johanna Kuklane ja Kristiina Toomik Eestis Junior Achievementi korraldatava õpilasfirmade programmi raames. SIBISe eesmärk on propageerida talutoodangut ja värsket puhast Eesti toitu.
André Claveau

André Claveau (17. detsember 1911 Pariis – 4. juuli 2003 Brassac) oli prantsuse laulja ja filminäitleja.
Ta võitis Prantsusmaad esindades 1958. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Dors, mon amour" (sõnade autor Hubert Giraud, muusika autor Pierre Delanoë).
Poltava kubermang

Poltava kubermang oli Venemaa keisririigi ja Ukraina SNV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Poltava. Kubermang eksisteeris 1802–1925. Kubermang moodustati 1802 pärast teise Väikevene kubermangu likvideerimist. 
19. sajandi lõpul oli kubermang jaotatud 15 maakonnaks.
Tomski kubermang

Tomski kubermang oli Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi ja Venemaa NFSV Siberisse jääv haldusüksus (kubermang).
Kubermangu administratiivne keskus oli Tomsk.
Kubermang eksisteeris aastatel 1803–1925.