tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laatre Lasteaed-Algkool

Laatre Lasteaed-Algkool oli algkool Valga maakonnas Tõlliste vallas Laatre alevikus aadressil Pargi 9. Kool suleti 2005. aastal. 
Ajalugu.
Laatre kihelkonnakool asutati Laatre Apostelliku Õigeusu kiriku juurde 1850. aastal. Tegelik hariduselu algas küll varem: 1688. aastal tegutses Laatre luteri kiriku juures köstrikool, mis Põhjasõja puhkedes 1702. aastal põles koos kiriku ja kirikumõisaga maani maha. Veel mainitakse kooli Laatres ka 1768. aasta kirikuvisitatsioonides, kuid edaspidised andmed koolielust puuduvad. 1847. aastal asus Laatre koguduse preestri kohale Aleksei Troitski, kellest sai ka 1850. asutatud kihelkonnakooli esimene õpetaja. Palgaks oli 1300 rubla aastas ja 20 tessatini maad. 1877. aastal asus õpetajana tööle Teodor Kuldsaar, kes sai köstrina (salmilugejana) palka 250 rubla aastas. Kool asus majas, mis oli ehitatud kohalike vahendite arvel. Koolimaja asus kiriku lähedal. Abikoolid asusid Tagulas (avati 1858), Sangastes, Tõllistes (avati 1866) ja Laatres (1867, õpetaja Andrei Päiv). Laatre kihelkonnakoolis oli koolide inspektori von Mevesi 1878. aruande põhjal siis 24 õpilast (poisse 20, tüdrukuid 4). Tsaari-Venemaa ja Eesti Vabariigi ajal oli kooli juhatajaks Mihkel Kaska. Venestamise ajal ei tohtinud eesti keeles rääkida. Ühel talvel tuli kooli kontrollima inspektor. Kaska oli sõitnud hobusega Valga linna sealiha realiseerima. Inspektor küsitles lapsi ning sai teada, et õpetaja seletab ajalugu ja loodusõpetust ka natuke eesti keeles. Inspektor vihastas ja vehkis rusikaga karjudes: "Jeesti jonni jätta maha!"
Esialgne vähese õpilaste arvuga Laatre kihelkonnakool kasvas aegade jooksul isegi 7-klassiliseks – tollal nimetati sellist kooliastet mittetäielikuks keskkooliks. Seda tiitlit sai kool vähe kanda, sest pärast uue kooli ehitamist Tsirguliina jäi Laatresse vaid algkool, mis likvideeriti vähese õpilaste arvu tõttu 1971. aastal. 1991. aastal taasavati Laatre Algkool samas asukohas, kuid uues hoones, sest vana koolihoone oli tules hävinud.
Alates 1998. aastast tegutses kool koos kõrvalasuva lasteaiaga ühise juhtimise all ja ühise eelarvega. Laatre Algkool suleti 2005. aastal.
Palupera Põhikool

Palupera Põhikool on põhikool Tartu maakonnas Elva vallas Palupera külas. 
Kool asutati 1765.
Kool suletakse alates 2024/2025. õppeaastest, kui see liidetakse Rõngu Keskkooliga.
Ajalugu.
Paluperas asutati kool 1765. aastal, kui koolipatent nõudis igasse kihelkonda kooli asutamist. Teadaolevalt alustas kool tegevust 1776. aastal. Aastatel 1911–1917 ei toimunud mitmel aastal õppetööd, kuid alates 1917. aastast töötas kool pidevalt valla idaservas, Otepää valla piiril.
1930. aastal peeti vajalikuks leida koolile uued ruumid. Lõpuks otsustati kool üle viia Palupera mõisa härrastamajja, mille andis tollane Põllumajandusministeerium vallale tasuta. 10. septembril 1933. aastal algas 12 hobuvankril oleva koolivara kolimine senisest koolitarest Palupera mõisa härrastemajja. 17. septembril toimus uue koolimaja avapidu. 18. septembril alustasid Palupera Algkoolis õppetööd 33 väikest paluperalast. Kooli juhataja oli Leida Miks.
Pikasilla Algkool

Pikasilla Algkool oli algkool Valga maakonnas Põdrala vallas Pikasilla külas. Kool suleti 2014. aastal 
Ajalugu.
29. augustil 1921 asutati Pikasillal rahvakoosolekul Pikasilla Haridusselts, mille esimeheks valiti kohalik talumees Hendrik Treufeldt. 6. novembril 1921 kuulutas Hendrik Treufeldt haridusseltsi eestseisuse koosolekul "Pikasilla algkooli" avatuks. Tegemist oli Pikasilla Haridusseltsi 4-klassilise erakooliga, mille jaoks osteti riigile kuuluv endine Patküla mõisa kõrtsihoone. Koolis töötas 2 õpetajat ja õppis 73 õpilast.
Esimesed kaks aastat tegutses kool erakoolina, 1923. aastal võttis Valga maavalitsus eralgkooli oma alluvusse ja see muudeti kuueklassiliseks. 1928. aastal avati koolijuhataja Augustin Kikkase eestvedamisel tütarlaste täienduskool kodumajanduse alal. Kaheksa aasta jooksul said neiud Pikasillas õppida käsitööd, kangakudumist ja õmblemist. Kodumajanduskool oli kaheaastase õppeajaga ja sinna pääsesid õppima neiud, kellel oli algkool lõpetatud.
August Kikkase juhtimisel alustati ka kooli lõunatiiva ehitust.
1938/1939. õppeaastal läks kool valdade reformi raames Põdrala valla alluvusse.
Teises maailmasõjas sai koolimaja mitu pommitabamust ja 1944/1945. õppeaastal oli kool suletud. Kooli taheti sulgeda, lastevanemate eestvedamisel algas siiski 1945. aasta sügisel Pikasilla koolis - nüüd juba 7-klassilisena ehk Pikasilla Mittetäielikus Keskkoolis - taas õppetöö.
1961. aasta sügisel muudeti kool 8-klassiliseks ja 1988. aastal 9-klassiliseks.
2000. aastast muudeti Põdrala vallavolikogu otsusega Pikasilla Põhikool ümber Pikasilla 6-klassiliseks Algkooliks.
28. veebruaril 2014 otsustas Põdrala vallavolikogu lõpetada Pikasilla kooli tegevus alates 31. augustist 2014.
Puka Kool

 
Puka Kool on põhikool Valga maakonnas Otepää vallas Puka asulas aadressil Kooli tänav 3. 
Esimesed tõendid hariduse andmisest Puka kandis pärinevad Eesti Ajalooarhiivi andmetel 1768. aastast. 18. ja 19. sajandil tegutses Puka mõisakool, Puka külakool, Puka vallakool. 1810. aastal oli kolmel Puka mõisal ühine koolimaja. See, Otepääle suunduva tee ääres asuv hoone on tänapäeval kasutusel elumajana. Samuti on elumaja 1875. aastal valminud koolihoone Kooli tänavas, tänapäeva koolimaja naaber. Seda hoonet kasutati 20. sajandi keskel internaadina.
20. sajandi alguses oli kool 4-klassiline - Puka 4-klassiline algkool, 1924. aastal muudeti algkool 6-klassiliseks.
1939. aastal valmis uus Puka koolihoone, nn vana maja, mis on tänapäeval muinsuskaitse all ja mis asub tänapäeva koolimaja vastas. Selles hoones toimus õppetöö viimati 2020. aastal, tänapäeval asuvad paaris klassis kooli muuseumitoad"." Aastatel 1980-1981 valmis uus koolimaja, nn uus maja, kus oli muu hulgas korralik võimla ja koolisöökla.
1954. aastal sai Puka koolist mittetäielik keskkool (Puka 7-klassiline Kool), 1965. aastal muudetakse kool 8-klassiliseks.
1981. aastal nimetatakse kool Puka Keskkooliks. Keskkooli viimane, 43. lend lõpetab 2019. aasta kevadel. Liideti Puka lasteaed ja kool ning alates 1. augustist 2019 muudeti keskkool põhikooliks. Kool ja lasteaed jätkasid ühise nime all - Puka Kool.
2021. aastal valmib endise koolihoone (nn uue maja) võimla lõuna- ja idaküljele Puka Kooli uus, L-kujuline hoone. Endine koolimaja lammutati ja selle asemele rajati haljasala.
2004. aastal alustab Esti Kittuse juhatamisel tööd Puka Kunstikool, 2008. aastal avatakse õpetaja Elise Saarele mälestuskivi.
Ritsu Lasteaed-Algkool

Ritsu Lasteaed-Algkool oli lasteaed-algkool Valga maakonnas Tõrva vallas Linna külas. Koolis tegutseb Ritsu raamatukogu.
Kool alustas tööd 1993. aastal Valga EPT peahoones. Kool suleti 2023. aastal, kooliosa liideti Tõrva Gümnaasiumiga, lasteaiaosa Tõrva lasteaiaga Mõmmik.
Tagula algkool

Tagula algkool oli algkool Valga maakonnas Tõlliste vallas Tagula külas.
Kool asutati 1768.
Kooli nimed:
Kool suleti 2001. aastal. Halvas seisukorras endine koolihoone on nüüdisajal eraomanduses.
Õru Lasteaed-Algkool

Õru Lasteaed-Algkool on lasteaed-algkool Valga maakonnas Valga vallas Õru asulas. 
Kool asutati 1922. aastal. 
Ajalugu.
Esimesed andmed hariduselu kohta Õru vallas pärinevad 1768. aastast. Õru kooli eelkäijateks võib lugeda mitmes eri hoones asunud Uniküla koole. Alates 1861. aastast töötas Õru kandis kooliõpetajana kirjanik Friedrich Karl Johan Kuhlbarsi isa töötas.
1921. aastal asus Saksamatsil Päivatares neljaklassiline kool. Alates 1944. aastast paiknesid kooliruumid seltsimajas ja 1951. aastal nimetati kool Õru Mittetäielik Keskkooliks. 1952. aastal muudeti kool uuesti neljaklassiliseks Õru Algkooliks. Nagu paljud teised väikekoolid Eestimaal suleti Õru algkool 1973. aastal. 
1991. aastal taasavati Õru kool lasteaiaga ühes majas ja õppeasutuse nimeks sai Õru Lasteaed-Algkool. Alates 1999. aastast tegutseb kool endises Valga sovhoosi klubihoones.
Õppeaastast 2024/25 liidetakse kool Tsirguliina Kooliga.
Wind Beneath My Wings

"Wind Beneath My Wings" (kasutatud on ka pealkirju "The Wind Beneath My Wings"ja "Hero") on Jeff Silbar ja Larry Henley kirjutatud laul aastast 1982. 
Silbar ja Henley kirjutasid laulu Bob Montgomeryle. Montgomery salvestas loost oma demo, muutes laulu algselt mõnevõrra kiirema tempo aeglaseks ballaadiks. Seejärel müüsid autorid laulu esitamiseks paljudele esitajatele. Esimese kommertsversiooni avaldas Roger Whittaker ning see leidub tema albumil "The Wind Beneath My Wings". Varsti pärast seda andis Austraalia laulja Colleen Hewett laulu välja singlina, mis jõudis edetabelis Kent Music Report kohale 52. 1982. aastal avaldasid laulu veel Sheena Easton (albumil "Madness, Money &amp; Music") ja Lee Greenwood, järgmisel aastal Lou Rawls, Gladys Knight &amp; The Pips (pealkirjaga "Hero" albumil "Visions") ja Gary Morris (1983). Billboardi edetabelis saavutas kõrgeima koha aga 1988. aastal salvestatud Bette Midleri versioon filmi "Beaches" heliribalt. See versioon anti välja singlina, mis jõudis 1989. aasta juunis olla ka ühe nädala edetabeli Billboard Hot 100 esikohal. Midleri versioon võitis 1990. aastal ka kaks Grammy auhinda ning 1992. aastal tunnistas Ameerika Fonogrammitootjate Liit (RIAA) selle plaatinaplaadiks.
2002. aastal Suurbritannias läbi viidud küsitluse tulemusel selgus, et laul oli sealmaal matustel mängituim laul.
Laulu on salvestanud veel näiteks Steven Houghton, Bill Tarmey, Rachel Morrison jt.
Elva Algkool

Elva Algkool oli algkool Tartu maakonnas Elvas. 
Ajalugu.
1. septembril 1987 alustas Elvas tööd kaks keskkooli: Elva 1. Keskkool (Elva Algkooli eelkäija) aadressil Tartu maantee 3 ja Elva 2. Keskkool (senine Elva Keskkool, tänapäeval Elva Gümnaasium) aadressil Oktoobri puiestee 2.
1991. aasta sügisest reorganiseeriti koolid vastavalt Elva Põhikooliks (Tartu mnt 3) ja Elva Keskkooliks (Puiestee 2).
1. juulil 1995 nimetati koolid ümber Elva Algkooliks (Tartu mnt 3) ja Elva Gümnaasiumiks (Puiestee 2).
2002. aastal liideti Elva Algkool, Elva Gümnaasium ja Peedu Algkool Elva Gümnaasiumiks.
Kooli direktor oli alates 1987. aastast kuni kooli sulgemiseni Kai Kivipõld.
Kaimi põhikool

Kaimi põhikool oli põhikool Tartu maakonnas Elva vallas Kaimi külas. 
Kool asutati 1767.
Kaimi 8-klassiline Kool suleti 1976. aastal. Kool avati algkoolina taas 1988. aastal. Aastast 1992 kujundati algkool ümber põhikooliks.
Kool suleti 2001. aastal, kooli 35 õpilast jätkasid õppetegevust Puhja Gümnaasiumis.
Kooli nimed:
Kolkja Lasteaed-Põhikool

Kolkja Lasteaed-Põhikool tegutseb Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kolkja asulas. 
Esimesed andmed Kolkja Põhikooli algusest on pärit 1901. aastast, mil tegutses vene õppekeelega "Емельяшина школа". Nimi anti koolile asukohamaja peremehe järgi ning koolis oli üks klassikomplekt ja üks õpetaja. Õpetajaks oli Persidski (pärit Välgi külast) ja koolis käisid ainult vabatahtlikud.
Esimesed kirjalikud andmed pärinevad 1929. aastast, mil kool kandis nime "Колецкое начальное училище". 1931. aastast muutus Kolkja Algkool 6-klassiliseks.
1944/1945. õppeaastal sai kool uue nime – Kolkja Mittetäielik keskkool (7 klassi). 1947/1948. õppeaastal õppis Kolkja Mittetäielikus Keskkoolis 8 klassikomplekti 223 õpilasega ja koolis oli kaks esimest klassi.
1990. aastal projekteeriti uus koolimaja ning algas koolimaja ehitamine. Koolimaja ehitus jäi katki seoses Nõukogude Liidu lagunemisega. Koolimaja hakati uuesti ehitama 1995. aastal ning see valmis 1997. aastal. Koolimaja avamisel olid kohal president Lennart Meri, haridusminister Mait Klaassen, Tartu maavanem Jaan Õunapuu ja Tartu Ülikooli raamatukogu direktor Peeter Olesk.
Meeri eriinternaatkool

Meeri eriinternaatkool oli erikool Tartu maakonnas Nõo vallas Meeri külas. 
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1924, kui asutati "Meeri lastekodu". 1. septembril 1964 muudeti lastekodu eriinternaatkooliks.
Sillaotsa kool

Sillaotsa kool on kool Tartu maakonnas Kastre vallas Päkste külas. 
Kool asutati 1766.
Ulila põhikool

Ulila põhikool oli põhikool Tartu maakonnas Elva vallas Ulila asulas. 
Kool asutati 1946.
Torgu põhikool

Torgu põhikool oli põhikool Saare maakonnas Torgu vallas. 
Kool asutati 1965.
Kool suleti 2007. aastal.
Orissaare sanatoorne internaatkool

Orissaare sanatoorne internaatkool oli erikool Saare maakonnas Orissaare vallas Orissaare asulas. 
Kool asutati 1959.
Kooli nimed:
Obsessiiv-kompulsiivne häire

Obsessiiv-kompulsiivne häire (OKH, inglise keeles "obsessive-compulsive disorder"; "OCD") on harjumushäire, kui inimene tunneb vajadust teha korduvalt samasuguseid tegusid ja tal on korduvad teatud mõtted, sundmõtted või kinnisideed. 
Inimesel võib olla liialdatud vajadus käsi, erinevaid asju või põrandaid pesta, kontrollida, kas uks on lukus. Inimesel võib olla vajadus pidevalt endale uusi asju osta, ostmine võib olla seotud konkreetsete asjade ostmisega (raamatud, kingad jms), lihtsalt igasuguseid asju osta, suutmatus allahindlustel odavaid asju mitte osta. Inimesel võib olla raskuseid asjade ja prügi ära viskamisega ja mõnikord need inimesed toovad endale koju prügi juurde. 
Tüüpiliselt sundmõtted on seotud saastumisega, korra või sümmeetriaga, kahtlemisega, agressiivse või hirmutava teoga ning seksuaalsete kujutlustega. Sagedasemad sundteod on pesemine, puhastamine, koristamine/sättimine, kontrollimine, mõne tegevuse kordamine (nt ukseläve ületamine kindel arv kordi) ja kogumine. Sundteod võivad olla ka vaimsed rituaalid, näiteks "turvalise numbri" loetlemine või "turvalise mõtte" kordamine, häirivat mõtet või kujutluspilti korrigeeriva mõtte mõtlemine või kujutluspildi loomine. Tavaliselt peab isik rituaale kaitseabinõuks mõne tegelikult ebatõenäolise sündmuse vastu või kasutab neid vähendamaks irratsionaalset vastutust sündmuste ees, mis võiks olla talle/teistele ohtlik või tema enda esile kutsutud.
Tagavere algkool

Tagavere algkool oli algkool Saare maakonnas Orissaare vallas Tagaverel. Kooli hoone on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kool asutati 1919 Tagavere avaliku 4-klassilise algkoolina. 1978 kool suleti. 1990 kool taasavati Tagavere algkoolina.
Salski rajoon

Salski rajoon (vene keeles "Сальский район" on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Salski linn.
Rajoon piirneb põhjas ja kirdes Proletarski rajooniga, idas Kalmõkkiaga, lõunas Pestšanokopskoje rajooniga, läänes Tselina rajooniga ja loodes Vesjolõi rajooniga.
Rajooni pindala on 3499 km². Elanike arv oli 2012. aastal 106 681, 2009. aastal 109 208 ja 2002. aastal 49 343.
Salski rajoonis on 54 asulat ja nad kuuluvad ühe linnaasunduse (Salski linna) ja kümne külaasunduse koosseisu.
Valentin Jumašev

Valentin Borissovitš Jumašev (vene keeles Валентин Борисович Юмашев; sündinud 15. detsembril 1957 Permis Vene NFSV-s) on Venemaa poliitik, kinnisvaraarendaja ja endine ajakirjanik.
Koos abikaasa Tatjana Jumaševaga on ta ehitusfirma omanik ja kinnisvaraomanik Moskva eliitpiirkonnas. Jumaševitele kuulub 50% Moskva Siti ärikvartalis asuvast pilvelõhkujast Imperia Tower.
Jumašev on õppinud Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduse teaduskonnas. 
Ta töötas 1987. aastast ajakirjas Ogonjok; aastatel 1991–1995 oli peatoimetaja asetäitja ja 1995–1996 peatoimetaja. 
1996. aastal sai Valentin Jumašev Venemaa presidendi Boriss Jeltsini nõunikuks massimeedia alal. 1997. aastal edutati ta Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni juhiks (oli selles ametis kuni 7. detsembrini 1998). 
Valentin Jumašev oli Venemaa esimese presidendi Boriss Jeltsini fondi asutajaid 2000. aastal.
Isiklikku.
Valentin Jumaševi teine abikaasa on Boriss Jeltsini tütar Tatjana Jumaševa (abielu sõlmiti 2002. aastal). Neil on ühine tütar Marija Jumaševa (sündinud 2002). Valentin Jumaševi tütar esimesest abielust Polina Deripaska (sündinud 1980) on ettevõtja ja kirjastaja, abielus suurärimees Oleg Deripaskaga.
2009. aastal said Jumaševid Austria kodakondsuse.
Sigapusma

Sigapusma on Järvamaal praeguse Järva valla alal asunud endine küla. Minevikus kuulus ta Peetri kihelkonda ja hiljem Koigi valda.
Sigapusmale lähimad külad on läänes Sõrandu, põhjas Silmsi, idas Vaali, kagus Lähevere ja lõunas Pätsavere. Muudest paikadest asub loodes Kiiluküla.
Sigapusmat on esmamainitud 14. sajandil kujul "Syckadenpuske". Kesk- ja varauusajal kuulus Sigapusma küla Prandi vakuse koosseisu.
1937 arutas Koigi vallavolikogu Sõrandu ja Sigapusma elanike palvet need külad ühendada ja anda ühinenud külale nimeks Koigi küla, sest nende senised nimed olevat halva kõlaga ja kohta tuntavat juba nagunii Koigina endise Koigi vallamaja järgi ja peetavat Koigi valla keskuseks. Siiski jäi see palve tagajärjeta. Seepeale tehti 1939 vallavolikogule uus ettepanek vähemalt Sigapusma küla Sõranduga ühendada. 1945. aasta külade loendis enam Sigapusmat ei esine.
Punktipilv

Punktipilv on ruumiliselt laiali olevate punktide kogum, milles igale punktile on määratud ruumilised koordinaadid.
Tavaliselt on igal punktil kolm koordinaati: X, Y ja Z. Punktipilvesid kasutatakse enamasti erinevate objektide kuju kirjeldamiseks. Olemasolevaid objekte mõõtes saadakse mõõtmiste andmetest kokku punktipilv. Näiteks laserskaneerimise tulemiks on punktipilved, millest töötluse käigus saadakse vajalikud mudelid ja muud andmed. Laserskanneriga andmete kogumise käigus määratakse igale punktile asukoht X,Y ja Z koordinaatidega ning töö tulemusena saadakse punktipilv, mida vastavalt vajadusele edasi töödeldakse.
Irina Raud

Irina Raud (aastani 1971 Irina Luhtein; sündinud 29. juulil 1945 Tallinnas) on eesti arhitekt ja õppejõud.
Isiklikku.
Tema isa oli graafik ja kunstipedagoog Paul Luhtein.
Hagudi Põhikool

Hagudi Põhikool on põhikool Rapla maakonnas Rapla vallas Hagudi asulas. 
Kool asutati 1870. aastal.
Tallinna Kopli Ametikool

Tallinna Kopli Ametikool on 2003. aastal asutatud munitsipaalkutsekool Tallinnas. 
Kool asub aadressil Kopli tänav 98.
Vesjolõi rajoon

Vesjolõi rajoon (vene keeles "Весёловский район" on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Vesjolõi alev.
Rajoon piirneb põhjas Semikarakorski rajooniga, idas Proletarski rajooniga, kagus Salski rajooniga, lõunas Zernogradi rajooniga ja läänes Bagajevskaja rajooniga.
Rajooni pindala on 1355 km². Elanike arv oli 2017. aastal 25 506.
Vesjolõi rajooni asulad kuuluvad nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Manõtš.
Kodila Põhikool

Kodila põhikool oli põhikool Rapla maakonnas Rapla vallas Kodila külas. Kool suleti 2017. aastal. 
Kool asutati 1851.
Kuimetsa algkool

Kuimetsa algkool oli algkool Rapla maakonnas Rapla vallas Kuimetsa külas. 
Kool asutati 1787.
Kooli nimed:
Lelle põhikool

Lelle põhikool oli põhikool Rapla maakonnas Kehtna vallas Lelle asulas. 
Kool asutati 1868. Enne seda tegutses piirkonnas Lelle õigeusu abikool (asutatud 1854) ja Lelle luteri usu vallakool (asutatud 1855).
Kooli nimed:
Kool suleti 2009. aastal.
Artur Nugis

Artur Nugis (23. november 1915 Krimm – 22. november 1987 Tallinn) oli sõjaväelane ja lektor.
Enne Teist maailmasõda elas Orjolis, töötas õpetajana. Lõpetas Orjoli sõjakooli. Teise maailmasõja ajal oli 8. Eesti Laskurkorpus vanempolitruk, auastmelt polkovnik.
Pärast sõda oli ta ühingu Teadus juhatuse sõjaliste teadmiste ja sõjalispatriootilise kasvatuse sektsiooni esimees ja rahvaülikoolide lektor.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Graun im Vinschgau

Graun im Vinschgau (itaalia: "Curon Venosta") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paikneb umbes 70 km Bolzanost loodes, piiriks on Austria ja Šveitsi piir.
Geograafia.
2011. aasta 1. jaanuari seisuga elas seal 2447 inimest.
Valla pindala on 210,5 km².
Graun im Vinschgau vallas on alljaotused Langtaufers/Vallelunga, Reschen/Resia, Rojen/Roja ja Sankt Valentin auf der Haide/San Valentino alla Muta.
Graun im Vinschgau külgneb järgmiste valdadega: Mals, Kaunertal (Austrias), Nauders (Austrias), Pfunds (Austrias), Sölden (Austrias), Valsot (Šveitsis) ja Scuol (Šveitsis).
Küla külgneb suures ulatuses süvendatud ja laiendatud Reschensee järvega. See tekkis, kui orgu hüdroelektrienergia tootmiseks paisutati.
Esialgset linna ei saa enam külastada, kuna see jäeti maha tammi valmimise ajal 1950. aasta juulis. Graun ehitati uuesti üles uuele kaldale. Iidsest pooleldi uputatud kellatornist sai maamärk ja see on valla vapil kesksel kohal.
Ajalugu.
Aastal 15 eKr said ülemises Vinschgau orus elanud keldid Rooma riigi alamateks. Järgnes ärilise ja sõjalise tee ehitamine üle Alpide (tänapäevase nimega Rescheni kuru), teed hakati nimetama „Via Claudia Augusta”.
Alpiülene tee oli tähtis tee kogu keskajal. Seda kutsuti erinevalt: „Ülemiseks teeks” ("Oberer Weg"/"Via Superiore") või „Švaabi teeks” ("Schwabenweg"/"Via di Svevia").
450. aasta järel saabusid linnast Chur kristlikud misjonärid. Musta surma ajal (1348), mil enamus selle aja rahvast suri, asustasid saksakeelsed inimesed enamus Vinschgau orust, sealhulgas Graun; erandiks oli Müstairi külgorg, kus romanši keel on tänapäevani säilinud. Saksa keel on jäänud sellest ajast saati Graunis enamuskeeleks ja 2011. aastal oli saksa keel esimeseks keeleks rohkem kui 97%-le rahvastikust.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,34% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,66% itaalia keelt. See suhe oli 2001. aasta rahvaloenduse ajal peaaegu sama.
Transport.
Valla teenistuses on ühistransport (buss). Sihtkohtadeks on Mals lõunas, Nauders Austrias ja Martina põhjas.
Hardi Tooming

Hardi Tooming (13. august 1966 Jõgeva rajoon – 15. juuli 2016) oli eesti ehitus- ja restaureerimisettevõtja.
Ta lõpetas 1984. aastal Jõgeva Keskkooli. 
Ta oli ehitus- ja restaureerimisettevõtte OÜ Hard-Restauraatori asutaja, omanik ja juhataja aastatel 2003–2015. Tema juhtimisel restaureeriti mitu olulist ehitist Tallinnas vanalinnas (Hellemani torn, Rootsi Mihkli kirik) ja vanemates eeslinnades, aga ka mujal Eestis (Kehtna mõisas, Laitse mõisa tallides) ja väljaspool (Berliini Eesti saatkonna hoone). 
Isiklikku.
Ta on maetud Käsmu kalmistule.
Glurns

Glurns (itaalia: "Glorenza") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 80 km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 876 inimest.
Valla pindala on 13,0 km².
Glurns külgneb järgmiste valdadega: Mals, Prad am Stilfser Joch, Schluderns ja Taufers im Münstertal.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,13% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 3,87% itaalia keelt.
Latsch

Latsch (itaalia: "Laces") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, umbes 40 km Bolzanost loodes. Valla pindala on 78,8 km².
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 5156 inimest.
Latsch (Laces) külgneb järgmiste valdadega: Kastelbell-Tschars, Martell, Schnals, Schlanders ja Ulten.
Alajaotus.
Latschi vallas asuvad järgmised "frazioned" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused): Goldrain (Coldrano), Morter, St. Martin am Kofel (San Martino al Monte) ja Tarsch (Tarres).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,99% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,97% itaalia keelt ja 0,04% ladiini keelt.
Bagajevskaja rajoon

Bagajevskaja rajoon (vene keeles "Багаевский район" on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Bagajevskaja staniitsa.
Rajoon piirneb põhjas Ust-Donetski rajooniga, kirdes Semikarakorski rajooniga, idas Vesjolõi rajooniga, lõunas Zernogradi rajooniga, edelas Kagalnitskaja rajooniga, läänes Aksai rajooniga ja loodes Oktjabrski rajooniga.
Rajooni pindala on 950,6 km². Elanike arv oli 2012. aastal 34 629, 2009. aastal 34 615 ja 2002. aastal 35 400.
Bagajevskaja rajoonis on 25 asulat ja nad kuuluvad viie külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Don ja Zapadnõi Manõtš.
Kagalnitskaja rajoon

Kagalnitskaja rajoon (vene keeles "Кагальницкий район" on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Kagalnitskaja staniitsa.
Rajoon piirneb põhjas Bagajevskaja rajooniga, idas Zernogradi rajooniga, lõunas Krasnodari krai Kuštšovskaja rajooniga, läänes Azovi rajooniga ja loodes Aksai rajooniga.
Rajooni pindala on 1391 km². Elanike arv oli 2017. aastal 28 188.
Kagalnitskaja rajooni asulad kuuluvad kaheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Kagalnik, Rossoš ja Elbuzd.
Kahu külanõukogu

Kahu külanõukogu oli külanõukogu külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kahu külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Elva vallas. Külanõukogu keskus asus Kalme külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kahu külanõukogu 1950 septembris Elva rajooni koosseisu.
1954 juunis Kahu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium jagati Elva ja Rõngu külanõukogu vahel.
Kaisma külanõukogu

Kaisma külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kaisma vallas. Külanõukogu pindala oli 154 km² (1977).
Kaiu külanõukogu

Kaiu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1972.
Kaiu külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kuimetsa vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Kaiu asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kaiu külanõukogu 1950 septembris Rapla rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Kaiu külanõukoguga likvideeritud Kuimetsa ja Vahastu külanõukogu territooriumid. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piires "Tasuja", "Sädeme", "Punalipu", "Lenini Tee" ja "Oktoobri" kolhoos. Külanõukogu keskus asus Kasvandu külas.
1970. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 251 km² ja elanike arv 1692. Külanõukogus tegutsesid Kaiu kolhoos ja Kuimetsa kolhoos. 
1972 juulis Kaiu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Juuru külanõukoguga.
Proosaselts

Proosaselts on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Proosaselts on pandud Kulina mõisas Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Proosaseltsi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Murumaa.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Kalatškovo külanõukogu

Kalatškovo külanõukogu (ka Kalatsova külanõukogu) oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Võrumaa Meremäe valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Kalatškovo külas. 
Külanõukogu koosseisu kuulus Kuksina, Meeksi, Salova, Pelski, Vaosaare, Sulbi, Kislova, Peterova, Meremäe, Tuulova, Viro, Hillekeste, Kalatsova, Lutja, Taklova, Treiali ja Tsirgu küla.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Meremäe vald likvideeriti ja Kalatškovo külanõukogu territoorium arvati Vastseliina rajooni koosseisu. 
1954. aastal liideti Kalatškovo külanõukogu ja Veretino külanõukogu ning moodustati Meremäe külanõukogu.
Kalevi külanõukogu

Kalevi külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954 Kassinurme külanõukogu ja Mullavere külanõukogu liitmise tulemusena. Külanõukogu halduskeskus asus Arukülas. Külanõukogu pindala oli 121 km² (1977).
Looring

Looring on eesti perekonnanimi.
Perekonnanimi Looring (Loring) pärineb Velise mõisast Vigala kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Looring uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lorberg, Lorenz ja Neumann. Aleksander Looringu palvel kanti Looring perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 182 all (Siseministeeriumi teadaanne 17. detsembrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Looring Eestis 26 mehel ja 24 naisel.
Kallemäe külanõukogu

Kallemäe külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960. 
Kallemäe külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Valjala vallas. Külanõukogu keskus asus Viira külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kallemäe külanõukogu 1950 septembris Orissaare rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu maadel "Kungla", "Hommiku" ja V. Kingissepa nimeline kolhoos.
Seoses Orissaare rajooni likvideerimisega 1959. aastal arvati Kallemäe külanõukogu Kingissepa rajooni koosseisu.
1960 septembris Kallemäe külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Valjala külanõukogu koosseisu.
Kalma külanõukogu

Kalma külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Lohusuu külanõukoguga.
Kalvi külanõukogu

Kalvi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kalvi külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Mahu vallas. Külanõukogu keskus asus Kalvi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kalvi külanõukogu 1950 septembris Kiviõli rajooni koosseisu.
1954 juunis Kalvi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Aseri külanõukoguga.
Kamali külanõukogu

Kamali külanõukogu oli külanõukogu külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Kamali külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Tihemetsa vallas. Külanõukogu keskus asus Kamali II külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kamali külanõukogu 1950 septembris Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu.
1954 juunis Kamali külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Saarde külanõukoguga.
Kammeri külanõukogu

Kammeri külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s 1945–1954.
Kammeri külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Kambja vallas. Külanõukogu keskus asus Koatsi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kammeri külanõukogu 1950 septembris Elva rajooni koosseisu.
1954 juunis Kammeri külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Kambja külanõukoguga.
Kanaküla külanõukogu

Kanaküla külanõukogu oli külanõukogu Kilingi-Nõmme rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Tihemetsa külanõukoguga.
Kangru külanõukogu

Kangru külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Rajangu külanõukoguga.
Loosalu (perekonnanimi)

Loosalu on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Loosalu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Veide. Jakob Loosalu palvel kanti Loosalu perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 25 all (Siseministeeriumi teadaanne 5. märtsist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Kapu külanõukogu

Kapu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kapu külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaal Väinjärve vallas. Külanõukogu keskus asus Kapu asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kapu külanõukogu 1950 septembris Paide rajooni koosseisu.
1954 juunis Kapu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Koeru külanõukoguga.
Karinu külanõukogu

Karinu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Karinu külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaal Võhmuta vallas. Külanõukogu keskus asus Karinu asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Karinu külanõukogu 1950 septembris Paide rajooni koosseisu.
1954 juunis Karinu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Järva-Jaani külanõukoguga.
Kariste külanõukogu

Kariste külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Rimmu vallas Uue-Kariste külanõukoguna ja nimetati Kariste külanõukoguks 1954. aastal. Kariste k/n liideti Halliste k/n koosseisu 1977. aastal.Külanõukogu pindala oli 112 km² (1977).
Karitsa külanõukogu

Karitsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Rakvere vallas. Külanõukogu keskus asus Karitsa külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Karitsa külanõukogu 1950 septembris Rakvere rajooni koosseisu.
1954 juunis Karitsa külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Rakvere külanõukoguga.
Karuse külanõukogu

Karuse külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Hanila ja Varbla külanõukoguga.
Kasaritsa külanõukogu

Kasaritsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s Võru rajoonis. 
Külanõukogu moodustati 1954 juunis Vana-Kasaritsa külanõukogu ja Uue-Kasaritsa külanõukogu alade ühendamise tulemusel. Külanõukogu keskus asus Vana-Kasaritsa külas. Külanõukogu piirides tegutsesid "Lembitu", "Kommunismi Тее" ja V. Kingissepa nimeline kolhoos ning Kubija Sanatoorium. 
1960 oktoobrist Kasaritsa külanõukogu likvideeriti. "Kommunismi Tee" kolhoosi territoorium liideti Lasva külanõukoguga, ülejäänud aladest koos osa Väimela külanõukogu (end. Võru vald (1939)) aladega moodustati Võru külanõukogu keskusega Võru linnas.
Kase külanõukogu

Kase külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kase külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Tori valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kase külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kase külanõukogu 1950 septembris Vändra rajooni koosseisu.
Kase külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Tori külanõukoguga.
Loovere

Loovere on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Loovere uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sernov (Tallinnas ja Elistvere vallas 1935. aastal). Eduard Loovere palvel kanti Loovere perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 170 all (Siseministeeriumi teadaanne 7. novembrist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Kasepää külanõukogu

Kasepää külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1949. 
Kasepää külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaa Peipsiääre vallas. Külanõukogu keskus asus Kasepää külas.
1949. aastal liideti Kasepää ja Kolkja külanõukogu ning moodustati Peipsiääre külanõukogu.
Kassinurme külanõukogu

Kassinurme külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kalevi külanõukoguga.
Kastna külanõukogu

Kastna külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kastna külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Tõstamaa valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Vaiste külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kastna külanõukogu 1950 septembris Pärnu rajooni koosseisu.
Kastna külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Tõstamaa külanõukoguga.
Katase külanõukogu

Katase külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Katase külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Iisaku vallas. Külanõukogu keskus asus Katase külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Katase külanõukogu 1950 septembris Jõhvi rajooni koosseisu.
1954 juunis Katase külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Iisaku külanõukoguga.
Keedika külanõukogu

Keedika külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Linnamäe külanõukoguga.
Looväli

Looväli on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Looväli uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Läks, Lamstern, Land, Laufer, Luden ja Moritson. Virmo Loovälja palvel kanti Looväli perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 209 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Looväli Eestis 7 mehel ja 8 naisel.
Keeni külanõukogu

Keeni külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Keeni külanõukogu moodustati 1945 septembris Valgamaal Sangaste vallas. Külanõukogu keskus asus Keeni asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Keeni külanõukogu 1950 septembris Valga rajooni koosseisu.
1954 juunis Keeni külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Sangaste külanõukoguga.
Kehra külanõukogu

Kehra külanõukogu oli külanõukogu Anija vallas ja Harju rajoonis, külanõukogu keskus asus Kehra asulas. 
Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Anija külanõukoguga.
Kergatsi külanõukogu

Kergatsi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kergatsi külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Võru maakonnas Haanja valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Kergatsi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kergatsi külanõukogu 1950 septembris Võru rajooni koosseisu.
1954 juunis Kergatsi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Haanja külanõukogu koosseisu.
Kernu külanõukogu

Kernu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1954–1960. 
Kernu külanõukogu moodustati 1954 juunis Keila rajoonis likvideeritud Haiba ja Ruila külanõukogu alade liitmisel. Külanõukogu keskus asus Jaani külas. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus "Uue Elu" ja "Võitluse" kolhoos ning Haiba sovhoos. Külanõukogus asus Kernu Invaliidide Kodu.
1960 septembris Kernu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Nissi külanõukogu koosseisu.
Ketuküla külanõukogu

Ketuküla külanõukogu (ka Ketu külanõukogu) oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Ketuküla külanõukogu moodustati 1945 septembris Viljandimaal Vastemõisa vallas. Külanõukogu keskus asus Ketukülas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Ketuküla külanõukogu 1950 septembris Viljandi rajooni koosseisu.
1954 juunis Ketuküla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Vastemõisa külanõukoguga.
Kihelkonna külanõukogu

Kihelkonna külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kihelkonna vallas. Külanõukogu pindala oli 232 km² (1977).
Kihlepa külanõukogu

Kihlepa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kihlepa külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Audru valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kihlepa külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kihlepa külanõukogu 1950 septembris Pärnu rajooni koosseisu.
Kihlepa külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Audru külanõukoguga.
Kiikla külanõukogu

Kiikla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Kiikla külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Mäetaguse vallas. Külanõukogu keskus asus Kiikla külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kiikla külanõukogu 1950 septembris Jõhvi rajooni koosseisu.
1954 juunis Kiikla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Mäetaguse külanõukoguga.
Kiiu külanõukogu

Kiiu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kuusalu vallas. Külanõukogu keskus asus Kiiu asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kiiu külanõukogu 1950 septembris Loksa rajooni koosseisu.
1954 juunis Kiiu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Kuusalu külanõukoguga.
Kikepera külanõukogu

Kikepera külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Kikepera külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Saarde valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kikepera külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kikepera külanõukogu 1950 septembris Pärnu rajooni koosseisu.
Kikepera külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Surju külanõukoguga.
Kilksamaa-Räägu külanõukogu

Kilksamaa-Räägu külanõukogu (ka Kilksama-Räägu külanõukogu) oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Sauga külanõukoguga.
Kirbla külanõukogu

Kirbla külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kirbla vallas. Külanõukogu pindala oli 227 km² (1977).
Lugeveer

Lugeveer on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Lugeveer uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lugenberg (1936. aastal Rakveres). Hendrik Lugeveeru palvel kanti Lugeveer perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 233 all (Siseministeeriumi teadaanne 18. maist 1936).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Martna külanõukogu

Martna külanõukogu (kuni 1972 "Kirna külanõukogu") oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Kirna külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Martna vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Kirna külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kirna külanõukogu 1950 septembris Haapsalu rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Kirna külanõukoguga likvideeritud Rannamõisa külanõukogu territoorium. Külanõukogu piirides tegutsesid Molotovi-nimeline, J. Tombi nimeline ja "Kaardiväe" kolhoos ning Niinja sovhoos. Külanõukogu keskus asus Putkaste külas.
1964 mais viidi Kirna külanõukogu keskus Putkaste külast üle Enivere külla.
Külanõukogu pindala oli 248 km² (1972). 1972 liideti Kirna külanõukoguga Kirbla külanõukogus asunud Kasari asundus, Keskküla, Kurgema ja Laiküla. Liitmise tulemusena nimetati Kirna külanõukogu ümber Martna külanõukoguks.
Luhandi

Luhandi on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Luhandi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Helstein, Laufer, Lukashev ja Lukashov. Olga Luhandi palvel kanti Luhandi perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 287 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Korsari

Korsari on eesti perekonnanimi.
Leopold-Gustav-Georg Korsari palvel kanti Korsari perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 373 all (Siseministeeriumi teadaanne 30. novembrist 1938).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Lehtmets (perekonnanimi)

Lehtmets on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Lehtmets (Lechtmets, Lechtmetz) on pandud Juuru, Jõelähtme, Kose, Rapla ja Risti kihelkonnas Harjumaal, Järva-Jaani ja Koeru kihelkonnas Järvamaal, Hanila kihelkonnas Läänemaal, Pärnu-Eliisabeti kihelkonnas Pärnumaal ja Simuna kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Lehtmets uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kõlvet, Poolake, Raisk, Scherbakov, Sikk ja Zimmer. Richard Lehtmetsa palvel kanti Lehtmets perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 53 all (Siseministeeriumi teadaanne 5. aprillist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Lehtmets Eestis 179 mehel ja 220 naisel.
Richard Lint

Richard Lint (3. juuni 1919 Puhja, Tartumaa – 17. märts 2009) oli eesti ajakirjanik ja kultuuritöötaja.
Ta õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 
Teise maailmasõja algaastatel teenis 232. laskurpolgu koosseisus. 
1944. aasta septembris määrati ta Järvamaal ajalehe Uus Järvalane vastutava toimetaja kohusetäitjaks, seejärel töötas 14 aastat ajalehe Järvalane (1951–1956 Stalinlik Tee, 1956. aastast Võitlev Sõna) toimetuses. 
Aastatel 1958–1962 oli ta Paide rajooniraamatukogu juhataja, 1962–1966 Paide Tööstuskooli nr. 16 direktori abi kultuuri- ja kasvatustöö alal. 1966. aastast oli ta Paide rajooni kultuurimaja instruktor, hiljem klubitöö vanemmetoodik. 1981. aastast töötas Paide Kutsekeskkoolis nr 25 tootmisõpetuse meistrina.
Aastatel 1967–1985 juhatas ta sõjaveteranide ansamblit Rindesõbrad.
Ta on maetud Puhja kalmistule.
Geoidi mudel

Geoidi mudel on mudel, mis arvutab geoidi pindala etteantud alal, toetudes referentsüsteemidele. 
Geoidi mudel võimaldab geodeetilised kõrgused ümber arvutada normaalkõrgusteks. Seega saab enamikus rakendustes nivelleerimise tehnika asendada kõrguste määramisega GPS-meetodil.
Praegu kehtib Eestis geoidi mudel Est-Geoid2011. Mudel Est-Geoid 2011 on korrigeeritud riikliku geodeetilise võrgu I ja II klassi punktide EUREF-EST97 ellipsoidaalsete ja BK77 normaalkõrguste väärtuste põhjal. Seoses üleminekuga uuele kõrgussüsteemile EH2000 võetakse kasutusele 1. jaanuaril 2018. a uus mudel EstGeoid2017.
Zekleri mõis

Zekleri mõis (saksa keeles "Secklershof", läti keeles "Zeklera muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Dubinska mõis

Dubinska mõis (saksa keeles "Dubinsky", läti keeles "Dubinska muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub see Lätis Cēsise piirkonnas Cēsises.
Blusumuiža mõis

Blusumuiža mõis (saksa keeles "Blussen", läti keeles "Blusumuiža") oli poolmõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas.
Dukuri mõis

Dukuri mõis (saksa keeles "Duckern", varem "Liphartshof", läti keeles "Dukurmuiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Priekuļi piirkonnas Priekuļi vallas.
Ajalugu.
Gustav II Adolf andis selle mõisa Lademacherite suguvõsale. Aastast 1823 kuulus mõis Sieversitele.
Priekuļi mõis

Priekuļi mõis (saksa keeles "Freudenberg", läti keeles "Priekuļu muiža") oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Priekuļi piirkonnas Priekuļi vallas Priekuļis.
Ajalugu.
1526. aastal läänistas Liivimaa ordumeister Wolter von Plettenberg Georg Freudenbergile mitu maatükki, millest kujunes mõis. Poola ajal liideti valdus Võnnu staarostkonnaga. Rootsi ajal läks see kantsler krahv Axel Oxenstiernale. XVII sajandi lõpul langes mõis reduktsiooni käigus riigile ja edaspidi oli see riigimõis.
Knēža karjamõis.
Priekuļi ainsat karjamõisa ("Kneesche") on nimetatud 1826. ja 1909. aastal. Rootsi ajal 1681. aastal oli selle asemel talu ("Gesinde Knehse").
Mõisa kõrtsid.
Mõisale kuulus kaks kõrtsi. 1900. aastal on nimetatud Knēža kõrtsi ("Kneesche-Krug"), mille kõrtsmikuks oli Andsch Zimsche. Raune kõrtsi ("Raune-Krug") kõrtsmik oli Peter Purmal. Aastast 1908 oli kõrtsmikuks Jan Rumpit.
Mõisa suurus.
1892. aastal kuulus riigimõisale 970 tiinu (1060 hektarit) mõisamaad ja 2553 tiinu (2789 hektarit) talumaad; mõisamaast oli õigeusu vaimuliku käsutusse antud 63 tiinu (69 hektarit). Üle 3500 tiinuse valdusena kuulus see suurte mõisate hulka. Edaspidi selle suurus vähenes tuntavalt. 1909. aastal oli selle suuruseks 540 tiinu (590 hektarit), seega oli see muutunud väikese suurusega mõisaks. Kui mõis aastal 1920 maareformi käigus likvideeriti, kuulus sellele 387 hektarit maad.
Mõisamajandus 1909. aastal.
Riigimõisa majandus oli võrdlemisi laiaulatuslik. Selle meiereist turustati igal aastal Võnnusse 50 000 toopi piima. Mõisal oli kaks veskit: vesiveski Vaives ning vesi- ja tuuleveski Kunzes. Lisaks sellele kuulus mõisale kaks tellisetehast, saekaater, sindlihöövel ja lubjapõletusahi.
Mõisa nimest.
Saksakeelne nimi "Freudenberg" tuleneb XVI sajandi maavaldaja Georg Freudenbergi nimest. Läti nimekuju on tulnud samuti mõisavaldaja järgi: lätikeelne sõna "prieks" tähendab rõõmu (saksa keeles "Freude").
Lenči mõis

Lenči mõis (saksa keeles "Lenzenhof", läti keeles "Lenču muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Pārgauja piirkonnas Raiskumsi vallas Lenči külas.
Jāņmuiža mõis

Jāņmuiža mõis, varem Jāņamuiža mõis (saksa keeles "Johannenhof", läti keeles "Jāņmuiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Priekuļi piirkonnas Priekuļi vallas Jāņmuižas.
Mõisa suurus.
Kui mõis aastal 1920 maareformi käigus likvideeriti, kuulus sellele 150 hektarit maad. Suurem osa sellest läks endise mõisaomaniku poja diplomaat Andrejs Kampe (1905−1942) valdusse ja sellest kujunes Vairogi talu.
Mõisaansambel.
Peahoone on XVIII sajandi lõpust pärit ja hiljem täiendatud barokne puitehitis, mis on oma üldilme säilitanud.
Strīķi mõis

Strīķi mõis (saksa keeles "Strikenhof", läti keeles "Strīķu muiža") oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas.