tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Somchai Wongsawat

Somchai Wongsawat (tai keeles สมชาย วงศ์สวัสดิ์; sündinud 31. augustil 1947) on Tai poliitik, 18. septembrist kuni 2. detsembrini 2008 Tai peaminister.
Ta oli alates veebruarist 2008 Samak Sundaravej valitsuses haridusminister ja esimene asepeaminister. Kui Samak Sundaravej oli sunnitud 9. septembril 2008 vastavalt konstitutsioonikohtu otsusele kohe ametist lahkuma, sai Somchai Wongsawatist peaministri kohusetäitja.
15. septembril 2008 valis valitsev Rahva Võimu Partei Somchai Wongsawati erakonna ametlikuks peaministrikandidaadiks ja kaks päeva hiljem, 17. septembril valis Tai parlament ülekaaluka häälteenamusega Somchai riigi uueks peaministriks. 18. septembril kinnitas kuningas Bhumibol Adulyadej tema valitsuse ametisse.
Hariduselt on Somchai Wongsawat jurist ning töötas aastatel 1975–1998 kohtunikuna.
Ta on endise peaministri Thaksin Shinawatra õemees.
2. detsembril 2008 otsustas Tai konstitutsioonikohus valimistulemuste võltsimise eest laiali saata Rahva Võimu Partei ja selle kaks koalitsioonipartnerit. Ühtlasi keelati nende parteide juhtpoliitikutel, sealhulgas Somchai Wongsawatil, viieks aastaks poliitikas osalemine.
Daugavgrīva

Daugavgrīva (saksa ja eesti "Dünamünde", eesti keeles ka "Väina-Jõesuu", poola "Dynemunt", vene "Усть-Двинск" ("Ust-Dvinsk")) on Daugava (Väina) jõe suudmes asuv ajalooline asula, mis alates 1959. aastast on Riia asum Kurzeme rajoonis.
Seal asuvad Daugavgrīva (Dünamünde) kindlus ja Läti Mereakadeemia.
Ajalugu.
Daugavgrīva piirkonnas elasid 13. sajandil liivlased.
Piiskop Alberti ajal rajati sinna Dünamünde klooster (lätipäraselt "Daugavgrīva klooster"), mille esimeseks abtiks oli hilisem Lihula piiskop Theoderich.
20. augustil 1228 rüüstasid Daugavgrīva kloostri kohalikud elanikud.
Daugavgrīva abtid:
1305. aastal ostis Dünamünde Liivi ordu, kes rajas sinna Dünamünde ordulinnuse ja komtuurkonna.
15. sajandi lõpul liideti viimane Liivi ordu maamarssali valdustega. Linnus sai rängalt kannatada ordu ja Riia linna vahelises sõjas 1480. aastatel, mil see sisuliselt hävitati. 1491. aastal, kui Wolter von Plettenberg oli riialasi võitnud, kohustas ta neid selle uuesti üles ehitama.
Nii klooster kui ka linnus asusid vanasti Daugava vasakul kaldal, kuid aastal 1567 murdis Daugava läbi rannaluidete merre uue tee. Kuni aastani 1681 kasutati Riiga sõitmiseks jõe vana sängi, kuid tasahilju see ummistus ja tänapäeval ei ulatu jõe vana säng enam mereni. Tänapäeva asum on jõe uue sängi kaldal, linnus ja klooster jäävad Vecdaugava asumi territooriumile.
Liivi sõja ajal otsene sõjategevus Daugavgrīvani ei ulatunud ja ta kuulus alates 1562. aastast Rzeczpospolita, 1600–1605 ja alates 1621. aastast aga Rootsi kuningriigi võimu alla. Aastal 1608 on ajalooallikates esimest korda märgitud ka uue jõesuudme kaitseks Daugavgrīvasse ehitatud kantsi, millest sai hiljem alguse Daugavgrīva kindlus. 1710. aastal langes asula koos kindlustega Põhjasõjas koos Riiaga Moskva tsaaririigi valdusse.
Aastal 1872 valmis Riia-Bolderāja raudtee, mis avati ametlikult järgmisel aastal. Linnaosa piires avati sellel raudteel Daugavgrīva raudteejaam ja Skanste raudteepeatus.
1959. aastal liideti Daugavgrīva Riia linnaga ja ta on sellest ajast alates Riia linna rajoon. Tänapäeva Daugavgrīva asum koosneb Daugava jõe vasakul kaldal asuvatest aladest Daugavgrīva kindluse ümber.
Neuermühleni lahing

Neuermühleni (Ādaži) lahing oli 1491. aastal Liivi ordu ja Riia linna vahelise sõja lõpetanud relvakonflikt, mille võitsid ordu väed.
Liivi ordu ja Riia konflikt oli alanud juba 1484. aastal, mil Riia raad lasi Riia ordulinnuse maha kiskuda ja ajas orduametnikud linnast välja, mõned neist ka tapeti. See oli seotud kaubandusprivileegide ja vastuoludega Kirchholmi lepingu pärast, mis andis linna Riia peapiiskopi ja ordu kaksikvõimu alla. Esialgu püüti konflikti lahendada diplomaatiliste vahenditega, kuid kuna mõlema poole seisukohad olid kardinaalselt erinevad, ei tulnud sellest midagi välja. Riia otsis endale liitlasi välismaalt ja hävitas ka Dünamünde ordulinnuse (Daugavgrīva), mis blokeeris Daugava suuet.
1491. aastal otsustas ordu seetõttu asja lahendada sõjaliselt ja suutis nõusse saada ka enamiku teisi Liivimaa valitsejaid. Maamarssal Wolter von Plettenbergi juhitud väed liikusid Riia peale, kuid riialased kogusid kokku enda väe ja püüdsid ordut Ādažis tõkestada. Järgnes lahing, mille orduväed kindlalt võitsid. Pärast lüüasaamist otsustas Riia linn ordu tingimustega nõustuda ja Kirchholmi leppe järgne olukord taastati, samuti ehitati taas üles Riia ja Dünamünde ordulinnused.
B-15

Jäämägi B-15 on suurim seni teadaolev jäämägi. See eraldus Antarktikas Rossi jääliustikust märtsis 2000.
Eraldunud jäämäe suurus oli umbes 11 000 ruutkilomeetrit. Aastatel 2000, 2002 ja 2003 toimus selle lagunemine ja temast eraldus mitmeid tükke. Suurim tükk, mis oli algselt umbes 3100 km2 suurune, sai tähise B-15A.
B-15 tükid põhjustasid suuri probleeme nii Antarktika uurijatele kui ka pingviinidele.
2006. aastal B-15A lagunes ning tema tükke nähti triivimas ookeanis mitmel pool lõunapoolkeral.
Teadlased loevad B-15 tekke põhjuseks maakera globaalset soojenemist.
Ahelreaktsioon

Ahelreaktsioon on protsess, mille käigus protsessi lõpptulemus (või kõrvaltulemus) käivitab uue samatüübilise protsessi. Ahelreaktsioon on iseennast võimendav sündmuste ahel. Ahelreaktsioonid on näiteks tuumalõhustumine, mõningad keemilised reaktsioonid ja elektronlaviin.
Keemiline ahelreaktsioon.
Vesiniku (H2) ja kloori (Cl2) ühinemine ahelreaktsioonina toimub läbi vabade radikaalide tekke. Piisab ühe vaba radikaali (H või Cl) olemasolust, et see reageeriks mõne Cl2 või H2 molekuliga tekitades ühe soolhappe (HCl) molekuli ja uue vaba radikaali, mis omakorda alustab uut keemilist reaktsiooni.
Elektronlaviin.
Elektronlaviin tekib tugevas elektromagnetväljas vabade elektronide olemasolu korral. Elektromagnetvälja poolt kiirendatud elektronid põrkuvad vastu aatomeid ja ioniseerivad neid. Selle tulemusena tekib järjest rohkem vabu elektrone, mis omakorda kiirendatakse elektromagnetvälja poolt ning mis löövad lahti uusi vabu elektrone. Niimoodi tekib näiteks elektriline läbilöök dielektrikus.
Tuumalõhustumine ahelreaktsioonina.
Tuumalõhustumine toimub ahelreaktsioonina siis, kui igast lõhustunud aatomituumast vabanenud neutronid põhjustavad veel vähemalt ühe tuuma lõhustumise. Iga tuumalõhustumise tagajärjel vabaneb lisaks lõhustunud tuumapooltele veel 2-3 vaba neutronit. Osa neutronitest lendab tuumkütusest välja, osa neeldub tuumkütuse sees olevates lisaainetes (nn. neutronmürkides) ja ülejäänud leiavad uue tuumkütuse tuuma, mis neutroni neelamise järel lõhustub. Tekib ahelreaktsioon.
Ahelreaktsiooni toimumiseks peab lõhustuv materjal (ehk tuumkütus) ületama kriitilise massi. Sellisel juhul piisab ühest spontaansest tuumalõhustumisest, et vallandada ahelreaktsioon.
Kriitiline mass.
Kriitiline mass on tuumkütuse hulk, mille puhul iga tuumalõhustumine tekitab vähemalt ühe neutroni, mis algatab uue tuumalõhustumise. Kriitiline mass sõltub lisaks tuumkütuse tegelikule massile veel paljudest teguritest, mis mõjutavad neutronite võimet algatada uut tuumalõhustumist. Need tegurid on:
Efektiivne neutronkordaja.
Efektiivne neutronkordaja (k) on keskmine neutronite arv, ühe tuumalõhustumise kohta, mis tekitab uue tuumalõhustumise. Ülejäänud neutronid väljuvad tuumkütusest või neelduvad neutronmürkides. Neutronkordaja k väärtus määrab ahelreaktsiooni tüübi.
Arter

Arter (ladina keeles "arteria") ehk tuiksoon on veresoon, mis viib verd südamest eemale. Tavaliselt voolab arteris hapnikuga küllastunud arteriaalne veri. Erandiks on kopsuarter, kus voolab hapnikuvaene venoosne veri südamest kopsudesse.
Kõige suurem arter on aort.
Arteri sein koosneb kolmest kihist: väliskihist ehk adventiitiast, keskkihist ehk meediast ja sisekihist ehk intimast.
Erik Tender

Erik Tender (eesnimi ka Erich; 28. märts (vkj)/ 10. aprill 1902 Tallinn – 7. veebruar 1991 Stockholm) oli eesti ajaloolane ja arhivaar.
Võttis aastatel 1918–1920 osa Vabadussõjast, peamiselt laiarööpmelise soomusrongi nr. 3 koosseisus.
Ta lõpetas 1923. aastal Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi ja 1929. aastal Tartu Ülikooli. Ta oli EYS Veljesto liige. Kaitses samas 1930. aastal väitekirja "Tartu raekojad Poola ja Rootsi ajal" filosoofiamagistri kraadi saamiseks ja tegi 1938. aastal suulise eksami filosoofiadoktori kraadi saamiseks.
Oli aastatel 1927–1940 Tartu linnaarhivaar ja 1941–1944 Riigi Keskarhiivi juhataja. Aastatel 1942–1944 oli ta ka Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna õppejõud. 
Põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli 1946–1949 Balti Ülikooli Rootsi ja Põhjamaade ajaloo professori kohusetäitja.
Läks 1949. aastal edasi Rootsi, oli muuhulgas ka aastatel 1956–1976 Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis juhatuse liige.
Isiklikku.
Tema vennad olid Nõmme linnaarhivaar ja notar Ervin Tender ning poksija ja metsandustegelane Karl Tender. Tema ja Olga Männiku poeg oli silmapaistev teatri- ja seltskonnainimene New Yorgis Andres (Andy) Männik (1934–2023).
Gunnar Hultgren

Gunnar Axel Engelbrekt Hultgren (16. veebruar 1902 Eskilstuna – 13. veebruar 1991 Uppsala) oli Uppsala peapiiskop aastail 1958–1967.
Ta õnnistas ametisse Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskopid Johannes Oskar Lauri (29. novembril 1964) ja Konrad Veemi (18. juunil 1972).
Rühm (muusika)

Rühm on muusikas objektide järjestamata hulk.
Vaimulik muusika

Vaimulik muusika (ka religioosne muusika, sakraalmuusika) on muusika, mis on seotud religiooniga.
Euroopa keskajal oli muusika põhiliselt kiriku valdkond. Säilinud keskaegsed allikad on enamasti kloostreis kirja pandud ning sealseis raamatukogudes hoitud. Ilmalik muusika oli küll olemas, kuid oli suurelt osalt improviseeritud. Seepärast on varaseim säilinud muusika ette nähtud peamiselt kirikus kasutamiseks. 
Varaseimad heliloojad olid Leoninus ja Perotinus, kes olid seotud tollal äsja Pariisis ehitatud Notre-Dame'i katedraaliga.
Reinhold von Anrep-Elmpt

Krahv Reinhold Philipp Johann von Anrep-Elmpt (vene Роман Иосифович Анреп-Эльмпт) (30. jaanuar 1834 Kursk – 26. august 1888 Birma) oli baltisaksa soost Venemaa sõjaväelane, maadeavastaja, kirjanik ja Kärstna mõisnik.
Alfred Marshall

Alfred Marshall (26. juuli 1842 – 13. juuli 1924) oli üks oma aja mõjukamaid inglise majandusteadlasi. Tema raamat "Principles of Economics" (1890) oli Inglismaal pikka aega olulisim majandusõpik.
Marshalli kõige olulisem pärand majandusteadusele on klassikalise tootmisteooria ühendamine nõudlusteooriaga, mille tulemusel on meieni jõudnud Marshalli rist ja neoklassikaline väärtusteooria, kus hind kujuneb nõudluse ja pakkumise vahekorra tasakaalupunktis ning mille kujunemisel võetakse arvesse nii piirtootlikkust kui ka piirkasulikkust.
Ta oli ka matemaatik, ajaloolane, riigimees ja filosoof.
Elulugu.
Marchall sündis Bermondseys Inglismaal 1842. aastal. Tema isa, kes oli ametnik Inglise Keskpangas, arvas, et tema pojast peab saama vaimulik. Marshall eelistas Oxfordi matemaatikat ja Cambridge'i. St. John College'is õppides paistis Marshall silma andeka matemaatikuna ja metafüüsikahuvilisena. Vaesuse nägemine ärgitas teda majandusõpingutele. Kogu oma täiskasvanuea mõtles Marshall ökonoomikast kui eraldi õppeainest, kuigi unistus omaette ökonoomikateaduskonna avamisest õnnestus tal täita alles 1903. aastal Cambridge'is.
Marshalli esikteos "Natura non facit saltum" ilmus 1880. aastal. Raamatu põhiideed võib tõlgendada järgmiselt: inimesed ei tee juhuslikke möödalaskmisi, samm-sammult üritab inimene oma heaolu parandada. Ainult siis, kui mingi sammu astumise piirtulu saab võrdseks selle sammu astumise piirkuluga, on tegemist tasakaaluasendiga.
Marshalli põhiideed majandusmudelite ja meetodite kasutamisel olid järgmised: 
Marshall oli esimene majandusteadlane, kes võttis kasutusse "Ceteris paribus"'e eelduse, mis hõlbustas kontsentreeruda vaid analüüsis käsitletavatele teguritele. Ta tõi majandusteadusse lühi- ja pikaajalise perioodi mõiste ning see on jäänud tänapäevani neoklassikalise firmateooria oluliseks osaks.
Marshall elas 82-aastaseks, jäädes kogu eluks Cambridge'i ülikooli õppejõuks.
Vanemad institutsionalistid kritiseerisid Marshalli, üritades maailma modelleerida matemaatiliste ja graafiliste meetoditega. "Uued" institutsionalistid mõtlesid vanadest erinevalt, nad küll jälgisid institutsionaalseid muutusi, kuid kasutasid analüüsiks tihti just Marshalli meetodeid.
Majandusteadlane

Majandusteadlane (ka: "ökonomist") on ekspert sotsiaalteadustes majandusküsimustes. Ta võib uurida ja kasutada teooriaid majandusest ja kirjutada majanduspoliitikast. Filosoofilised teooriad keskenduvad makro- või mikroökonoomika, finantsmajandusanalüüsile, kasutades ökonomeetria, finantsmatemaatika, majandusmatemaatika jm mudeleid.
Ülikoolides võtab PhD majanduses õppimine tavaliselt aega kuus aastat. Eestis on õppeaeg 3 + 2 + 4 aastat.
Kõige silmapaistvamate saavutustega majandusteadlasi autasustatakse alates 1968. aastast oktoobris Nobeli auhinnaga majandusteaduses.
Janne Andresoo

Janne Andresoo (kuni abiellumiseni Janne Silvet; sündinud 14. augustil 1965 Tallinnas) on Eesti raamatukogundustegelane, 2008–2023 Eesti Rahvusraamatukogu peadirektor. 
Haridus.
Janne Silvet on lõpetanud 1980. aastal Tallinna 34. 8-klassilise Kooli ja 1983. aastal Viktor Kingissepa nimelisse Tallinna 20. Keskkooli. Aastatel 1983–1987 õppis ta Eduard Vilde nimelises Tallinna Pedagoogilises Instituudis raamatukogundust ja bibliograafiat. 1996. aastal kaitses Janne Andresoo sama ülikooli sotsiaalteaduskonna infoteaduste osakonna juures magistritöö "Erialateave Tallinna raamatukogudes" ja sai magistrikraadi. Õpingud Tallinna Ülikooli Infoteaduste Instituudi doktoriõppes katkesid nominaalaja ületamise tõttu. 
Töökäik.
16. septembrist 2008 kuni 15. septembrini 2023 oli ta Eesti Rahvusraamatukogu peadirektor. 18. juunil 2013 valiti ta peadirektori ametisse ka teiseks ja 15. mail 2018 kolmandaks ametiajaks. 2023. aasta kevadel kandideeris ta samasse ametisse ka kolmandat korda, kuid ei osutunud valituks. 
2024. aastast on ta Eesti Tervisemuuseumi arendusjuht.
Akadeemiline tegevus.
Aastatel 1987–1994 töötas Janne Andresoo Tallinna Pedagoogikaülikooli raamatukogunduse osakonnas lektorina, hiljem on ta mittekoosseisulisena õpetanud teavikute kirjeldamist ning juhendanud bakalaureuse- ja magistritöid. 
Janne Andresoo on pidanud loenguid raamatukoguhoidjate kutsekoolituskursustel. Ühtlasi oli ta aastatel 2006–2007 kutsekoolituse teise mooduli "Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia rakendamine raamatukogudes" programmijuht.
Liikmesus.
Janne Andresoo on 1988. aastal asutatud Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu (ERÜ) asutajaliige. Aastatel 2004–2006 oli ta ERÜ juhatuse esimees, ühtlasi on ta olnud ERÜ terminoloogiatoimkonna liige. 
Märtsis 2024 astus ta erakonda Parempoolsed.
Isiklikku.
Janne Andresoo on alates 1985. aastast abielus kergejõustikutreener Sven Andresooga. Neil on tütar.
Spontaanne lõhustumine

Spontaanne lõhustumine on üks radioaktiivse lagunemise vorm, mis on iseloomulik väga rasketele isotoopidele ja mille puhul laguneb aatomituum kaheks enam-vähem võrdseks tükiks. Erinevalt tuumalõhustumisest toimub spontaanne lõhustumine ilma välise mõjuta (neutroni neelamiseta lõhustuva tuuma poolt).
Sarnaselt tuumalõhustumisega vabaneb spontaanse lõhustumise käigus vabu neutroneid, mis võivad omakorda algatada tuumalõhustumise ahelreaktsioonina. Kui tuumkütuse mass ületab kriitilise massi, siis võib üks spontaanne lõhustumine algatada ahelreaktsiooni, mis kasvab eksponentsiaalselt ja tekitab tuumaplahvatuse.
Spontaanselt lõhustuvad elemendid.
Teoreetiliselt on spontaanne lõhustumine võimalik aatomituumadel, mille aatommass ületab 100 u (ruteenium). Praktikas on spontaanne lõhustumine energeetiliselt võimalik siiski elementide puhul, mille aatommass ületab 230 u (toorium).
Isotoope, mille spontaanse lõhustumise tõenäosus on suur, kasutatakse tihti neutronkiirguse allikana. Näiteks kalifornium-252 (poolestusajaga 2,645 aastat ja spontaanse lõhustumise haru tõenäosusega kõigist lagunemisteedest 3,09%) on selleks sobivaim materjal.
Füüsilisest isikust ettevõtja

Füüsilisest isikust ettevõtja (lühend FIE) on füüsiline isik, kes tegeleb majandustegevusega. Eestis võib FIE olla isik alates 15. eluaastast. Alaealisel on FIEna tegutsemiseks vaja vanema nõusolekut. FIE kantakse äriregistrisse tema nõudel. FIE tuleb kanda äriregistrisse, kui ta on maksukohustuslasena registreeritud Maksu- ja Tolliametis vastavalt käibemaksuseadusele, ehk tema käive ületab aastas 40 000 eurot. Teised FIEd registreeritakse kohalikus Maksu- ja Tolliametis.
FIE ärinimi peab sisaldama ettevõtja ees- ja perekonnanime ning ei või sisaldada äriühingule viitavat täiendit ega lühendit. Füüsilisest isikust talupidaja ärinimi ei pea sisaldama ettevõtja ees- ja perekonnanime juhul, kui ärinimes sisaldub talu nimi. 
Kui FIE võõrandab teisele füüsilisele isikule ettevõtte, võib omandaja senise ärinime all edasi tegutseda võõrandaja kirjalikul nõusolekul. FIE-l võib olla mitu ärinime juhul, kui neid nimesid kasutatakse erinevate ettevõtete kohta. 
FIE vastutab oma ettevõtlusest tulenevate kohustuste eest kogu oma varaga .
FIE võib pidada oma raamatupidamist kassapõhiselt. 
FIE maksustamisperioodi ettevõtlustulust tehakse ettevõtlusega seotud mahaarvamised ning saadud summa jagatakse enne tulumaksumaksumääraga korrutamist 1,33-ga. FIE võib omatoodetud töötlemata põllumajandussaaduste, samuti talle kuuluvalt kinnisasjalt saadud metsamaterjali võõrandamisest saadud tulust, millest on tehtud mahaarvamised, maksustamisperioodil täiendavalt maha arvata kuni 45 000 krooni.
FIE, kes sai eelmisel maksustamisperioodil ettevõtlustulu, on kohustatud tasuma maksustamisperioodi kestel tulumaksu avansilisi makseid. Avansilise makse suuruseks on 1/4 isiku poolt eelmisel maksustamisperioodil ettevõtlustulult arvestatud tulumaksu summast. 
Maksu- ja Tolliametil on õigus vähendada avansilisi makseid või vabastada maksumaksja avansiliste maksete tasumisest, kui maksumaksja prognoositav ettevõtlustulu on maksustamisperioodil oluliselt väiksem eelmise maksustamisperioodi tulust ning kui maksumaksja esitab selle kohta põhjendatud taotluse. 
FIE ettevõtlusest saadud tulult, millest on tehtud tulumaksuseaduses lubatud ettevõtlusega seotud mahaarvamised, maksab FIE sotsiaalmaksu summas, mis pole rohkem kui maksustamisperioodi kuupalga alammäära 15-kordselt summalt aastas ja mitte vähem kui 12-kordselt summalt. Välja arvatud juhul, kui FIE on kogu maksustamisperioodi jooksul olnud riikliku pensioni saaja või tema eest maksab sotsiaalmaksu ka tööandja. FIE tasub maksustamisperioodi kestel sotsiaalmaksu avansiliste maksetena Maksu- ja Tolliameti pangakontole iga kvartali kolmanda kuu 15. kuupäevaks jooksva kvartali eest vähemalt kolmekordselt kuumääralt arvutatud summas. 
Tööandjana tegutsedes peab FIE pidama oma töötajatele makstud palgalt kinni tulumaksu, kohustusliku kogumispensioni makse ja töötuskindlustusmakse, arvestama sotsiaalmaksu ning esitama nende kohta maksudeklaratsioonid (vorm TSD).
Johann Clodt

Johann Clodt (surnud 28. septembril 1529) oli Liivi ordu liige ja Järva foogt.
Johanni vanemad olid Johann Clodt zu Nateln ja Elisabeth von Langen. Ta sündis Vestfaalis Natelnis Soesti lähedal. Tema suguvõsa oli Marki krahvkonnas küllaltki olulisel positsioonil, ka ta isa oli linnusepealik. Tal oli ka vähemalt kaks venda, Johann noorem ja Rolf. Rolfi kohta on arvatud, et ta võis rajada Clodtide Liivimaa haru. Kuid selle vastu räägivad asjaolud, et Liivimaa Clodtidel oli temast erinev vapp ja Rolf viibis enamuse ajast Vestfaalis, sattudes Liivimaale ainult puhuti.
Clodt astus Liivi ordusse tõenäoliselt 15. sajandi lõpul või 16. alguses. 1507. aastal oli ta Viljandis linnusekomtuur ("Hauskomtur"), 1514 sai Vindavi komtuuriks, 1517. aastal oli aga Pärnu komtuur. 1520. aastal sai Clodt Järva foogtiks, tõustes seega orduladvikusse. Selles amnetis oli ta kuus aastat, kuid seejärel kaotas ta mingil põhjusel koha ja 1529. aastal on teda mainitud Kursi komtuurina, mis tähistas tema sisulist errusaatmist. Samal aastal Clodt ka suri.
Otto Goes

Otto Goes oli Liivi ordu liige ja Kuldīga komtuur.
Otto vanemad pole teada, kuid ta pärines Osnabrücki lähedalt. Tema vend Eberhard oli samuti Liivimaal, kus ta sai Wolter von Plettenbergi ajal ordu läänimeheks. Goeside suguvõsa kuulus väikeaadli hulka.
Goes astus ordusse ilmselt 15. sajandi viimasel või eelviimasel kümnendil. 1500. aastal on teda mainitud Dobele komtuurina, 1502. aastal sai ta aga Kuldīga komtuuriks. Sellel ametikohal oli ta 17 aastat, misjärel teated temast lõppevad.
Nepali ruupia

Nepali ruupia (nepali रूपैयाँ, "rupaiyā"; sümbol NPR) on Nepali rahaühik. 1 ruupia jaguneb 100 paisaks.
See on käibel 1932. aastast, kui see asendas hõbemoharid kursiga 2 moharit = 1 ruupia. Ruupia ringlust korraldab Nepali Keskpank (Nepal Rastra Bank).
Nepali ruupia on alates 1993. aastast seotud India ruupiaga kursiga 1,6 NPR = 1 INR.
Mündid ja rahatähed.
Käibel on järgmised mündid ja rahatähed:
Asif Ali Zardari

Asif Ali Zardari (آصف علی زرداری; sündinud 26. juulil 1955 Karachis) on Pakistani poliitik.
Ta oli president 9. septembrist 2008 kuni 9. septembrini 2013. Ta on endise peaministri Benazir Bhutto lesk. Ta valiti valimiskogus presidendiks 281 häälega 426st kehtivast häälest 6. septembril 2008. 
Asif Ali Zardari on olnud Rahvusassamblee liige ja keskkonnaminister Benazir Bhutto valitsuses.
Ta on Pakistani Rahvapartei aseesimees. Tema poeg Bilawal Bhutto Zardari on partei esimees.
1990. aastal vangistati ta Murtaza Bukharilt raha väljapressimises süüdistatuna. Pärast Benazir Bhutto võimuletõusmist 1993. aastal ta vabastati. Zardari oli ka vahemikus 1997–2004 korruptsioonisüüdistuste tõttu eeluurimisvangistuses.
Artur Saueselg

Artur Aleksander Saueselg VR II/3 (ka Arthur Sauselg; vene keeles Артур-Александр Иосипович Сауэсельг) (17. oktoober 1894 Käina, Läänemaa – 29. august 1965 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja hiljem NSV Liidu polkovnik.
Teenistus.
Artur Saueselg teenis Eesti Vabadussõjas staabikaptenina 5. jalaväepolgus, I pataljoni ülemana ja kaptenina 4. jalaväepolgus.
1923. aastast teenis 6. jalaväerügemendis ja 3. diviisi staabis. 1926. aastast Sakala jalaväerügemendi 3. pataljoni ülemana. 1927. aastast 6. jalaväerügemendi 9. pataljoni ülemana. 
1928. aastast 3. Üksiku Jalaväepataljoni ülema kt. 24. veebruaril 1929 nimetati major Artur Saueselg 3. Üksiku Jalaväepataljon ülemaks. 
1932. aastal määrati ta teenistusse 2. diviisi staabi ülemaks. 1. aprillil 1934 nimetati kolonel Artur Saueselg Sõjakooli ülemaks. 
Valdeki katastroof.
Artur Saueselg oli vastutav ülem 14. juunil 1934 Valdeki katastroofi ajal, kus Valdeki laskeväljal toimunud Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste taktikalise õppuse käigus aspirant Johannes Kattai leidis lõhkemata mürsu ja tõi selle rühma koondumiskohta. Mürsk lõhkes ootamatult selle ümber koondunud meeskonna keskel. Õnnetuse käigus hukkus 10 aspiranti ja hulk sai vigastada.
15. märtsil 1935 mõistis Sõjaringkonnakohus kolonel Saueselja toimunud õnnetuses õigeks. Süüdi mõisteti hooletus järelevalves ja võimu mittetarvitamises kapten Voldemar Tepper, keda karistati ühekuise arestiga.
1936. aastal nimetati ta Pärnu-Viljandi Sõjaväeringkonna ülemaks, 1939. aastal Narva Sõjaväeringkonna ülemaks. 1940. aastal määrati ta Sõjaministeeriumi käskudetäitja-ohvitseriks ning seejärel Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 182. Eesti Laskurdiviisi 171. laskurpolgu ülemaks.
Teises maailmasõjas.
29. septembril 1942 määrati polkovnik Saueselg 249. Eesti Laskurdiviisi ülemaks (29. september 1942 – 29. detsember 1942).
29. detsembril 1942, Velikije Luki operatsiooni käigus, tagandati Artur Saueselg 249. Laskurdiviisi ülema kohalt ja asendati kommunist Johan Lombakuga.
Isiklikku.
Õde Alma Karotamm (abielus 1924 Nikolai Karotammega).
Artur Saueselg on maetud ühele hauaplatsile Liiva kalmistul koos rindekaaslase Eduard Raia ja Raia perekonnaga.
1. Soomusrongi Rügement

1. Soomusrongi Rügement (ka: "1. Soomusrongirügement") oli Eesti soomusrongirügement enne Teist maailmasõda.
Rügement moodustati 1923. aastal, 1920.–1930. aastatel paiknesid 1. soomusrongirügemendi staap ning ohvitseride kasiino Tapa mõisas. 
1934. aastal liideti 1. Soomusrongirügement koos 2. Soomusrongi Rügemendiga Soomusrongirügemendiks.
1. Soomusrongirügemendi baseerumiskohaks oli Tapa.
Rügemendi juhtkond.
1. Soomusrongi rügemendi ülemad:
1. Soomusrongi Rügement koosnes: 
Soomusrongis oli üks kuulipildurikompanii, üks dessantkompanii, üks suurtükipatarei, tehnikakomando ja staabikomando.
Godeke von Loe

Godeke von Loe oli Liivi ordu liige ja Aluliina komtuur aastatel 1507–1526.
Godeke vanemad olid Johann von Loe ja Elisabeth von der Brüggeney genannt Hasenkamp. Godeke oli emaliinist hilisema ordumeistri Hermann von Brüggenei-Hasenkampi sugulane ja võis saabuda Liivimaale temaga umbkaudu üheaegselt, millalgi 15. sajandi lõpus.
Aastatel 1501–1504 oli Godeke linnusekomtuur ("Hauskomtur") Riias, 1507–1526 oli aga Aluliina komtuur, kuuludes seega kõige olulisemate ordukäsknike hulka. Seejärel teated temast lõppevad.
Abikaasa

Abikaasa on isik, kes on sõlminud ilmalikult ja/või kiriklikult abielu teise isikuga.
Abikaasade roll perekonnas on võrdne, neil on võrdne vastutus pere heaoleku eest ja vastutus abikaasa ees. Traditsiooniliselt ja ajalooliselt on alati olnud perekonnapeaks mees (patriarhaalne ühiskond), kuid tänapäeval valib iga perekond ise, kes hakkab pereasju ajama ja kes lastega toimetab. Tihti on näha ka seda, et kodused tööd on jaotatud pereliikmete vahel (puudub eristus: naiste tööd ja meeste tööd). Vastavalt vajadusele teevad naised meeste töid ja vastupidi. Kindlalt pole määratud, kes mille eest vastutab ja kes missuguseid töid teeb.
Wessel von Strünkede

Wessel von Strünkede oli Liivi ordu liige ja Aluliina komtuur.
Wesseli vanemad olid Godert von Strünkede ja Beatrix von Loe. Ta pärines Vestfaalist Marki krahvkonnast. Tema sugulane, nõbu, oli ka orduvend Godert von Strünkede.
Wessel saabus Liivimaale tõenäoliselt 1470. aastatel. Enne 1480. aastal oli ta ametis Viljandis, kas kumpani või jahumeistrina. 1480. aastal sai tast aga Dünamünde komtuur. 1483. aastal sai ta samasse ametisse Miitavis ja 1489. aastal Aluliinas, tõustes nõnda olulisimate ordukäsknike hulka. Sellel ametikohal oli ta kuni 1504., võimalik ka, et 1507. aastani. Seejärel teated temast lõppevad.
1501. aastal pöördus Strünkede ordumeister Wolter von Plettenbergi kaudu kõrgmeister Friedrich von Sachseni poole, et too paluks Kölni peapiiskoppi tema surnud vend Johann von Strünkede kirikuvande alt vabastada, et teda oleks võimalik kiriklikult matta.
Muhammad Iqbal

Muhammad Iqbal (urdu محمد اقبال;x 9. november 1877 Siālkot – 21. aprill 1938 Lahore) oli pärsia ja urdu keeles kirjutanud ja Briti Indias elanud filosoof ja luuletaja. 
Ta nõudis 1930. aastal esimesena iseseisva muslimite riigi loomist Briti India loodeosas. Teda peetakse Pakistani vaimseks isaks ja rahvuspoeediks. 
Teda nimetatakse sageli Allama Iqbal (õpetlane Iqbal). Tema sünnipäev 9. november on Pakistanis riigipüha.
Muhammad Iqbal õppis Lahore ülikoolis filosoofiat ja täiendas end Cambridge'is, Münchenis ja Heidelbergis. 1908. aastal kaitses ta Müncheni ülikoolis väitekirja "The Development of Metaphysics in Persia" ("Metafüüsika areng Pärsias") ja sai doktorikraadi.
1926. aastal valiti ta Pandžabi parlamenti, kus ta tegutses muslimite õiguste kaitsel.
Tema tähtsamad teosed on "Asrar-e-Khudi" ('enda saladused'; 1915), "Rumuz-e-Bekhudi" ('isetuse vihjed'; 1918) ja "Payam-e-Mashriq" ('sõnum Idale', 1923).
Iqbali tähtsamad mõjutajad olid Friedrich Nietzsche, Henri Bergson ja Goethe.
Põõsas

 
Põõsas on puittaim, mille tüvi haruneb maapinna lähedalt ja moodustab mitu ühetugevust tüvikut ehk tüvekest.
Põõsad on madalamad ja lühema elueaga kui puud. Enamasti piirdub põõsaste kõrgus 0,5–8 meetriga ning nad ei ela reeglina vanemaks kui 100 aastat.
Erinevalt rohttaimedest on põõsaste varred puitunud. Erinevalt puudest on põõsastel asenduvad tüvikud ning kogu põõsa eluiga võib olla mitu korda pikem ühe tüviku elueast. Näiteks hariliku sarapuu tüvikud ei ela tavaliselt kauem kui mõnikümmend aastat, kogu põõsas võib aga elada tuhandeaastaseks.
Põõsad võivad olla nii igihaljad kui ka heitlehised.
Põõsad liigitatakse kõrguse järgi nelja rühma:
Nukliid

Nukliid on aatomi tüüp, mida iseloomustab tema tuuma koostis. Seega määrab konkreetse nukliidi ära tema prootonite arv, neutronite arv ja tuumas sisalduv energia.
Sama keemilise elemendi erinevaid nukliide kutsutakse isotoopideks. Neil on sama prootonite arv tuumas, kuid erineb neutronite arv. Enne termini "nukliid" kasutusele võtmist aastal 1950 kasutati sõna "isotoop" viitamaks erinevate koostisosadega aatomituumadele (s.o. peaaegu samas kontekstis praeguse nukliidi mõistega).
Nukliidid, mille aatommass on sama, kuid mille aatomnumber (prootonite arv) on erinev, kutsutakse isobaarideks (isobaar = võrdse kaaluga). Isotoonideks nimetatakse nukliide, mille neutronite arv on sama, kuid prootonite arv erineb.
Tuuma isomeerideks on konkreetse nukliidi aatomituumad, milles on sama palju prootoneid ja neutroneid, kuid mis erinevad energiasisalduse poolest ja on piisavalt pika elueaga (metastabiilsed). Näiteks Tc omab kahte isomeeri, millest ergastatud olekus isomeeri eluiga on 6 tundi enne kui ta naaseb põhiolekusse kiirates gammakvandi.
Ebastabiilsed nukliidid on radioaktiivsed ja neid kutsutakse radionukliidideks. Looduses eksisteerib umbes 270 stabiilset ja 70 ebastabiilset nukliidi. On olemas kolm põhilist radionukliidi tüüpi. Esiteks sellised, mille poolestusaeg on vähemalt 10% Maa elueast (4,6×109 aastat). Need on jäänused tuumasünteesist, mis toimus tähtedes enne päikesesüsteemi sündi. Näiteks uraan-238 poolestusajaga 4,5×109 aastat esineb looduses 138 korda rohkem kui tema lühema elueaga isotoop uraan-235 (poolestusaeg 0,7 ×109 aastat). Teise grupi radionukliide moodustavad isotoobid nagu raadium-226 (poolestusaeg 1602 aastat), mis moodustuvad uraani või tooriumi lagunemise reas. Kolmas liik radionukliide (näiteks süsinik-14) tekib aatomituumade pommitamisel kosmiliste kiirtega. Lisaks looduses eksisteerivatele nukliididele on üle 1000 nukliidi loodud kunstlikult.
Püsikud

Püsikud ehk mitmeaastased rohttaimed on rohttaimed, kes tavatingimustes elavad üle kahe aasta. See on rohttaimede eluvorm.
Tavaliselt moodustavad püsikud igal aastal uued maapealsed osad (varred, õied, viljad). Ebasoodsal ajal (näiteks parasvöötmes talvel) nende võsud üldjuhul hävivad; säilivad üksnes maa-alused osad (näiteks risoomid, juured, sibulad, mugulad), vähestel liikidel ka maapealsed osad. Talihaljastel püsikutel talvituvad ka lehed. 
Üldiselt peetakse püsikuteks neid taimi, kes õitsevad ja viljuvad elu jooksul mitu korda. Eraldi rühma moodustavad monokarpsed taimed, kes elavad rohkem kui kaks aastat, kuid õitsevad ja viljuvad ainult kord elus. Pärast seemnete valmimist taim sureb.
Enamik Eestis kasvavatest rohttaimeliikidest on püsikud (näiteks nurmnelk, külmamailane, valge vesiroos, ojamõõl).
Kaheaastased taimed

Kaheaastased (roht)taimed on taimede eluvorm. Kaheaastaste taimede elutsükkel vältab kaks aastat. Esimesel vegetatsiooniperioodil kasvatab taim koos juurega varre(d) ja lehed (nn vegetatiivsed struktuurid). Pärast ebasoodsat perioodi kasvatab taim teisel vegetatsiooniperioodil fertiilsed osad (õied, viljad jt) ning pärast viljumist teisel aastal sureb. 
Enamiku kaheaastaste taimede õitsemise eelduseks on külm periood (parasvöötmes talv). Kaheaastaste taimede kunstlikuks elutsükli kiirendamiseks kasutatakse jarovisatsiooni ehk vernalisatsiooni.
Võrreldes ühe- ja mitmeaastaste rohttaimedega on taimeriigis kaheaastasi taimi tühine osa.
Eestis kasvavatest kaheaastastest taimedest võib mainida ussikeelt ja üheksavägist.
Lilled

Lilled on suhteliselt vabalt kasutatav mõiste paljude õistaimede kohta, millel on võrdlemisi ilusad õied või õisik, mõnikord peetakse silmas ka nende erksavärvilisi vilju, lehti ja muid osi.
Maailmas on palju taimeliike, mida võib nimetada lilledeks. Nende aretusega tegeleb taimekasvatus. Esteetilist väärtust silmas pidades on sageli juba looduslikult nägusatest taimedest aretatud sordid.
Lilli kingitakse nii potis kui ka lõikelilledena, seejuures on mitmel maal oma kombestik, näiteks mida miski värvi õis märgib ja mitu neid peab olema.
Inimesed kasutavad lilli riiete ja peakatete kaunistamiseks.
Ruumide kaunistamiseks kasutatakse lilleseadeid, millest tuntuim stiil on ikebana.
Oliver Kirk

Oliver Leonard Kirk (20. aprill 1884 – 14. märts 1960) oli Ameerika Ühendriikide poksija, kes osales 1904. aastal Saint Louise olümpiamängudel. Ta on ainus poksija, kes on võitnud ühtedel olümpiamängudel kaks kuldmedalit (kukk- ja sulgkaalus).
Tartu Kommertskool

Tartu Kommertskool oli erakommertskool üld- ja kaubandusliku hariduse andmiseks Tartus. 
Tartu kommertskool avati 1912. aastal Tartu Kaubandusliku Hariduse Edendamise Seltsi poolt, kool oli rahvuslikult meelestatud, kuigi vene õppekeelega. Direktor oli klaverikunstnik Harald Laksberg. Õpetajad olid põhiliselt eestlased. Nende hulgas oli pärastisi silmapaistvaid kultuuritegelasi. Eesti keelt õpetas Johannes Aavik, hiljem tuli tema asemele Villem Grünthal-Ridala. 
1918. aastal nimetati Tartu eesti ülemreaal-kommertskooliks ja Tartu ülemreaal-, kommerts- ja põllutöökooliks.
1919/1920. õppeaasta algul nimetati kool Reaal- ja Kommertskooliks ning koliti endise Tartu Reaalkooli ruumidesse. Direktoriks määrati Juhan Lang. 
1920/1921. õppeaastal lahutati Kommertskool Reaalkoolist. Õpilased võisid vabalt valida, kumba kooli nad lähevad.
1920. aastal nimetati Tartu kommertskooliks ja 1923–1924, Tartu I kommertsgümnaasiumiks ning 1924. aastal reorganiseeriti Tartu tehnikagümnaasiumiks.
1931. aastal suleti Tartu poeglaste reaalgümnaasium ja Tartu tehnikagümnaasium ning nende asemele loodi Tartu Poeglaste Gümnaasium, mis tegutses Riia tänaval Pauluse kiriku kõrval asuvas, 1905. aastal ehitatud koolihoones Riia tänav 25.
Rooma keiser

Rooma keisriks (ka Vana-Rooma keisriks) nimetatakse Rooma riigi valitsejat keisririigi perioodil, mille alguseks loetakse traditsiooniliselt aastat 27 eKr. Keisririigi lõpuks loetakse läänes Rooma langemist 476. aastal ja idas Konstantinoopoli langemist 1453. aastal. 
Ida-Rooma riigi valitsejatest kõneldakse sageli kui Bütsantsi keisritest.
Keisri roll oli teoorias ja praktikas mõneti erinev. Rooma riik jäi kogu oma eksistentsi kestel õiguslikult vabariigiks ja nii oli keiser teoorias kõigest "esimene kodanik" ehk esimene võrdsete seas ("primus inter pares"). Tegelikult oli keiser Rooma riigi kõrgeim valitseja ja sõjaväe ülemjuhataja.
Keiser võis kanda mitmesuguseid tiitleid, mille seas kõige tavalisemad olid "Augustus", "imperator", "princeps" ja "caesar". Nende tähendus ja sisu oli ajaloo kestel muutuv. Muutuvad olid ka keisri võimupiirid ja vastutusalad.
Printsipaat.
Loe: printsipaat
68–96: Nelja keisri aasta ja Flaviani dünastia.
Loe: Nelja keisri aasta &amp; Flaviani dünastia
96–192: Nerva–Antoniini dünastia.
Loe: Nerva-Antoniini dünastia
193–235: Viie keisri aasta ja Severani dünastia.
Loe: Viie keisri aasta ja Severani dünastia
235–285: Kolmanda sajandi kriisid.
Loe: 3. sajandi kriisid &amp; Kuue keisri aasta
Dominaat.
Loe: Dominaat
284–363: Tetrarhia ja Constantiniuse dünastia.
Loe: Tetrarhia ja Constantiniuse dünastia 
Märkus: Tetriarhia oli Dicletianuse poliitika, millega riik jagati kaheks. Kumbagi poolt valitses kaks keisrit: vanem "Augustus" ja noorem "Caesar"
Lääne-Rooma keisrid.
Loe: Lääne-Rooma
395–455: Theodosiuse dünastia.
Loe: Theodosiuse dünastia
"Märkus: Theodosius I oli viimane keiser, kes valitses mõlemat impeeriumi poolt, ta jagas impeeriumi oma poegade Arcadiuse ja Honoriuse vahel"
455–480: Viimased Lääne-Rooma keisrid.
Märkus. Klassikaliselt loetakse Rooma impeeriumi lõppu Romulus Augustuluse kõrvaldamisega. Ajaloolased loevad idapoolset impeeriumit Ida-Roomaks või Bütsantsiks, mis saab hiljem valdavaks nimetuseks.
Ida-Rooma keisrid.
Bütsantsi keisrite loend
Eduard Paukson

Eduard Paukson (29. oktoober 1935 – 4. september 2008) oli Eesti NSV KGB töötaja (auastmelt kapten) ja hilisem eesti astroloog.
Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat.
Ta töötas 1960–1970. aastail Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee Operatiivtehnilises osakonnas.
Astroloogina.
Koos abikaasa Edda Pauksoniga andis ta välja sarja "Astroloogiline abimees", pärast Eduardi surma tegeles sellega edasi Edda Paukson.
Ta on Eesti Astroloogide Liidu auliige (postuumselt).
Piko-

Piko- (tähis p) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 1012 korda väiksem.
Näiteks mahtuvus 1 pikofarad (pF) on 10−12 faradit ehk triljonik faradit.
Eesliide tuleneb itaalia keele sõnast "piccolo" (väike) ja võeti ametlikult kasutusele 1960. a koos SI-süsteemiga.
PM

Pm või PM või pm on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Geir Rönning

Geir Ola Rönning (norra keeles "Geir Rønning") (sündinud 5. novembril 1962 Ålesundis) on norra laulja. Ta elab praegu Oslos. Ta on elanud ka Stockholmis, New Yorgis ja Los Angeleses.
Ta valiti lauluga "Why?" Soome esindajaks 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis, aga laul ei saanud poolfinaalist edasi. Ta oskab ka veidi soome keelt.
Shanghai staadion

Shanghai staadion on mitmeotstarbeline staadion Hiinas Shanghais. Seda kasutatakse siiski põhiliselt jalgpallivõistluste pidamiseks. Staadion ehitati 1997. aastal, kui kaheksandad Hiina Riiklikud Mängud peeti Shanghais. Staadion mahutab 80 000 pealtvaatajat, ning seda on hakatud kutsuma "80 000 inimese staadioniks" (inglise keeles "80,000 people's Stadium"). Staadion on üks maailma suuremaid jalgpallistaadione ja Hiinas suuruselt teine staadion pärast Pekingi Rahvusstaadioni. Staadioni kasutati 2008. aasta olümpiamängudel jalgpallivõistluste võistluspaigana. Seal peeti kuus meeste ja kaks naiste alagrupimängu ning nii meeste kui ka naiste üks veerand- ja poolfinaal. Ka meeste pronksmedalimatš toimus sellel staadionil.
Nimi.
Shanghai staadion asub Shanghai sisestaadioni lähedal. Nende nimedel on nii hiina kui ka inglise keeles väga väike erinevus, mis tekitab tihti segadust nende leidmisel, eriti pärast Shanghai metroo 4. liini avamist. Liinil on peatused mõlema staadioni juures.
Shanghai metroo

Shanghai metroo on Shanghais Hiinas asuv metroo, mis koosneb 12 liinist. Esimene liin avati 1993. aastal ja liinide kogupikkus on 335 km (439 km 2012. a. loetakse maailma pikimaks metroosüsteemiks). Kokku on liinidel 289 peatust ja päevas kasutab metrood üle 6,7 miljoni reisija.
Maris Johannes

Maris Johannes (sündinud 22. detsembril 1959) on eesti raadioajakirjanik ja teatrikriitik.
Ta on lõpetanud 1992. aastal Tartu Ülikooli kaugõppes ajakirjanduse erialal.
Ta on töötanud toimetajana Eesti Rahvusringhäälingu Raadioteatris ja teinud saadet "Keelekõrv", mille kavandatud sulgemise 2009. aastal jättis ERRi juhtkond ära pärast kultuuritegelaste avalikke proteste saate ja Maris Johannese toetuseks. Samuti on ta töötanud Tallinna Televisioonis ja kirjutanud teatriarvustusi.
Opera seria

Opera seria (prantsuse vastega "tragédie-lyrique") on barokiajastu tõsine ooper, sündinud Itaalias. Süžeed võeti antiikmütoloogiast, legendidest, ajaloost ning vältisid seoseid igapäevaeluga. Ooperi tegelased olid kaugest minevikust ning tähistasid allegooriaid, mitte reaalseid isikuid. Ooperi konflikt seisnes väärtuste mitte inimeste vahel. "Opera seria"s tegid tihti kaasa kastraatlauljad. Iseloomulik oli "da-capo"-aaria. "Opera seria" kestis Händelist Mozarti ajani. Tuntumad ooperiheliloojad on veel Alessandro Scarlatti, Antonio Vivaldi ja Reinhard Keiser.
Paolo Veronese

Paolo Veronese (1528 Verona – 19. aprill 1588) oli itaalia kunstnik. 
Ta sündis Verona linnas. Tema isa oli kiviraidur Gabriele ja ema oli Caterina. Pole teada, et tema vanematel oleks olnud perekonnanimi, niisiis valis ta endale ise perekonnanimeks Caliari või Cagliari, aga tuntuks sai ta oma sünnilinna järgi Veronese nime all.
14-aasta vanuselt läks Veronese õppima kohaliku meistri Antonio Badile juurde. Võimalik, et ta õppis ka Giovanni Francesco Caroto juures. Badile 1543 tehtud altarimaal meenutab sedavõrd Veronese hilisemat loomingut, et tõenäoliselt maalis suurema osa sellest 15-aastane õpipoiss Veronese. Veronese oskused ületasid varsti tema õpetaja omi ja järgmisel aastal ta enam Badile juures ei töötanud. Kuigi teda õpetati maalima maneristlikus stiilis, kujundas ta varsti välja omaenda säravama stiili.
1548 asus Veronese Mantovasse, kus lõi sealse toomkiriku jaoks freskod. 1553 asus ta Veneetsiasse ja jäi sinna surmani. Ta juhtis seal perekonnale kuuluvat töökoda, kus töötasid tema vend Benedetto Caliari ning pojad Carlo ja Gabriele Caliari. Tema õpilaste hulgas olid Giovanni Battista Zelotti, Giovanni Antonio Fasolo ja Luigi Benfatto.
Tema tuntuimad maalid on "Kaana pulm" ja "Pidusöök Leevi majas".
Maal, mida tänapäeval tuntakse nime all "Pidusöök Leevi majas", valmis 1573 Veneetsias asuva Püha Johannese ja püha Pauluse basiilika söögisaali ehk refektooriumi jaoks. See oli mõeldud asendama Tiziani maali "Püha õhtusöömaaeg", mis oli tules hävinud. Maal oli 5 meetrit kõrge ja 12 meetrit lai ning sellel olid kujutatud mitte üksnes Jeesus apostlitega, vaid Saksamaa sõdurid, koomilised kääbused, mitmesugused loomad ja muid selliseid tegelasi, keda Veronese loomingus sageli kohtab. Veronese värvikasutus sel maalil saavutas hiilgavuse ja suure väljendusjõu. Kuid kui Itaalias hakkas tegutsema vastureformatsioon, kutsuti Veronese sama aasta juulis vastust andma, miks tema maalil kujutatu Piibli tekstist sedavõrd lahku läheb. Veronese selgitas: "Meie, kunstnikud, võtame endale samu vabadusi kui luuletajad ja hullumeelsed." Lõpuks ei kästud tal oma teost üle maalida, vaid piirduti maali nime vahetamisega vähem ambitsioonika vastu.
Veronese on maalinud paljusid vanakreeka mütoloogia tegelasi: Arachnet, Arest, Europet, Hermest, Herset, Ledat, saatüreid ja Zeusi.
2008. aasta IAAF-i finaalvõistlused

2008. aasta IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlused toimusid 6. korda. Finaalvõistlused peeti Stuttgardis Gottlieb-Daimler-Stadionil 13.–14. septembrini.
Higgsi boson

Higgsi boson ehk Higgsi osake on osakestefüüsika standardmudelis esinev elementaarosake, mille olemasolu ennustas esimesena Briti füüsik Peter Higgs.
See on elektriliselt neutraalne, selle Spinn 0 ja see laguneb väga ruttu.
Higgsi osake figureerib Higgsi mehhanismis, juba 1960ndatel ettepandud teoorias, mille järgi kõik elementaarosakesed peale Higgsi bosoni saavad massi alles pärast vastastikmõju Higgsi väljaga. 
See kuulub elementaarosakeste klassi nimega bosonid, mida iseloomustab täisarvuline spinn (Higgsi boson on ainuke elementaarosake standardmudelis, mille spinn on 0). Higgsi väli on kvantväli, mille väärtus ei ole null ja mis täidab kogu ruumi. See seletab, miks on sellistel osakestel nagu kvargid ja elektronid mass. Higgsi boson on Higgsi välja ergastatud olek. 
Standardmudeli järgi peaks Higgsi bosoni olemasolu seletama, kuidas toimub elektronõrga sümmeetria spontaanne rikkumine (Higgsi mehhanism), mis omakorda seletab, miks on teistel elementaarosakestel mass. Siiski ainult 1% liitosakeste nagu prootoni ja neutroni massist tuleneb Higgsi mehhanismist. Ülejäänud 99% põhjuseks on tugev vastasmõju. Higgsi bosoni avastamine kinnitaks veelgi standardmudeli põhimõttelist korrektsust, kuna see on ainus standardmudeli ennustatud elementaarosake, mida pole osakestefüüsika eksperimentides tõendatud.
Standardmudel määratleb täielikult kõik Higgsi bosoni omadused peale massi. Eeldatavasti puuduvad sel spinn, elektrilaeng ja värvilaeng ning see on teiste osakestega vastasmõjus nõrga vastasmõju ja Yukawa vastasmõju kaudu. Selle mass arvati olevat 115 ja 180 GeV/c2 vahel.
Higgsi mehhanismil võib olla ka teisi allikaid, mis ei vaja Higgsi bosonit ning mida kaalutakse juhul, kui Higgsi bosoni olemasolu välistatakse. Neid tuntakse Higgsi-vabade mudelite nime all.
Higgsi boson oli kuni 2012. aastani ainuke standardmudeli avastamata osake (graviton ei ole standardmudeli osake). 4. juulil 2012 teatasid suure hadronipõrgutiga töötavad teadlased, et avastasid elementaarosake massiga 125–127 GeV/c2, mis tõenäoliselt on Higgsi boson.
Messina

Messina on linn Itaalias Sitsiilia maakonnas, "città metropolitana di Messina" halduskeskus. Messina asub Sitsiilia saare idaosas Punta del Faro neemel Messina väina ääres.
Ajalugu.
Linna asutasid Vana-Kreeka Suure kolonisatsiooni ajal 8. sajandil eKr kreeklased ja panid selle nimeks "Zankle". Praeguse nime sai linn 5. sajandil eKr. 397 eKr rüüstasid linna kartaagolased. 288 eKr langes linn mamertiinide kätte, kes tapsid kõik mehed ja võtsid naised endale.
843 vallutasid Messina araablased ja 1061 normannid, normannide sissetungi käigus Lõuna-Itaaliasse.
5. veebruaril 1783 toimunud maavärinas purunesid paljud hooned. Umbes 90% linna hoonetest purunesid 28. detsembril 1908 toimunud tugevas maavärinas ja sellele järgnenud tsunamis. Hukkus umbes 60 000 inimest. 1943 toimunud liitlaste õhurünnakutes sai linn suuri purustusi.
Linnas asub 1548 asutatud Messina ülikool.
Messinas on metalli- ja keemiatööstuse ettevõtted.
Friedrich Adolf Greinert

Friedrich Adolf Greinert (26. september 1857 Tarvastu – 12. märts 1922 Streganzberg, Berliini lähedal) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1869–1879 Tartus gümnaasiumis ja 1880–1885 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Viljandis. Ordineeriti õpetajaametisse 1. jaanuaril 1887.
Oli aastatel 1887–1919 Anseküla Maarja koguduse õpetaja, olles aastatel 1915–1919 (pärast senise praosti Johannes Walteri küüditamist) Saaremaa praost.
Kolis 1920. aastal Saksamaale.
Isiklikku.
Tema vend Leberecht Georg Traugott Greinert oli Talsi saksa ja Äksi Andrease koguduse õpetaja. Vanem poeg Roderich Greinert oli (teoloogilise haridusega) Kuressaare Saksa Gümnaasiumi direktor, keskmine poeg Ernst Adolf Greinert oli aastatel 1930–1939 Anseküla Maarja koguduse õpetaja, noorem poeg Edgar Arthur Greinert oli arst.
Saksa praostkond

Saksa praostkond oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku praostkond, aastatel 1921–1939. Praostkond eksisteeris saksa vähemusrahvuse lahkumiseni Eestist Teise maailmailmasõja ajal.
Aastal 1939 olid Saksa praostkonna koguduste omanduses Oleviste ja Niguliste kirik Tallinnas, Jaani kirik Tartus, Nikolai kirik Pärnus, Jaani kirik Narvas, Lunastaja kirik Nõmmel ja Peetri kirik Heimtalis (saksa talupojakoloonia). Kõik need kirikud omasid pastoraate ja muid kõrvalhooneid. koguduste juures tegutsesid arvukad vanadekodud ja heategevad fondid.
Praostkonna kogudused.
E.E.L.K. Saksa praostkonda kuulusid aastal 1939 järgmised kogudused:
Edgar Arthur Greinert

Edgar Arthur Greinert (16. aprill 1902 Anseküla, Saaremaa – 30. aprill 1980 Stuttgart) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.
1939. aastal siirdus ta Saksamaale.
Isiklikku.
Tema isa Friedrich Adolf Greinert oli aastatel 1887–1919 Anseküla Maarja koguduse õpetaja. Vanem vend Roderich Greinert oli (teoloogilise haridusega) Kuressaare Saksa Gümnaasiumi direktor, teine vend Ernst Adolf Greinert oli aastatel 1930–1939 Anseküla Maarja koguduse õpetaja. Onu Leberecht Georg Traugott Greinert oli Talsi saksa ja Äksi Andrease koguduse õpetaja.
Veszprémi komitaat

Veszprémi komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari lääneosas. Hõlmab Bakonyi mäed ja Balatoni põhjakalda.
Komitaadi halduskeskus on Veszprém, teised suuremad linnad on Pápa, Ajka ja Várpalota.
Komitaat on rikas maavarade poolest. Kaevandatakse pruunsütt, mangaanimaaki ja boksiiti.
Komárom-Esztergomi komitaat

Komárom-Esztergomi komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari põhjaosas. Piirneb põhjas Slovakkiaga. Põhjapiiril voolab Doonau. 
Komitaadi halduskeskus on Tatabánya, teised suuremad linnad on Esztergom, Tata ja Komárom.
Komitaadis asub 1997. aastal loodud Duna-Ipolyi rahvuspark.