August Kitzberg

August Kitzberg (kuni 1863 August Kits, vestekirjanikuna kasutas varjunimesid Tiibuse Jaak Tiibus ja Tiibuse Mari; 29. detsember 1855 Laatre vald, Ruhja kihelkond, Volmari maakond – 10. oktoober 1927 Tartu) oli eesti kirjanik.
Sünniaja täpsustus.
Halliste kihelkonna meetrikaraamatu järgi sündis August Kitzberg 17. detsembril 1855, mis on uue kalendri järgi 29. detsember 1855. Personaalraamatus on August Kitzbergi sünniaeg 27. detsember 1855. Kuigi tegu on ümberkirjutamisel sündinud eksitusega, pidas kirjanik ise oma sünnipäevaks just personaalraamatu kuupäeva ehk uue kalendri järgi 8. jaanuari 1856.
Lapsepõlv.
Augusti lapsepõlv möödus Penuja vallas Saate külas Niitsaadul, kus nende (Kitse nime kandev) pere aastatel 1857–1871 elas. Ta vend Jaan oli samas külas koolmeister. Kitzberg kirjutas Penuja kuulsaks oma raamatus "Ühe vana "tuuletallaja" noorpõlve mälestused".
Kui koolmeister Jaan valmistas õppevahendite konkursile esimese eestikeelse gloobuse ja sai selle eest auhinna, siis Halliste pastorile ei meeldinud, et eesti mats sellise au osaliseks saab, seetõttu pani ta Kitse nimele "berg" lõppu ja muutis s-i z-ks. Kuid Jaan Kitzberg oli rahul: ega nimi meest riku.
Vastuolude tõttu Penuja mõisniku Peeter Widriksiga ja majanduslikel põhjustel kolisid Kitzbergid Karksi kihelkonda Pöögle-Maiele, kus praegu asub Kitzbergi muuseum.
Kitzberg töötas 1873. aastast Pärnumaal Pornusel kihelkonnakohtu notari abilisena, hiljem aga Pornusel, Mornas ja Abjas kihelkonnakohtu notarina. Seejärel oli ta Polli ja Pöögle valla kirjutaja, kuid vabanes venestuse tagajärjel kohast. Siis asus ta Viljandisse Viljandi Põllumeeste Seltsi ökonoomiks ja tegutses hiljemini Kuramaal ja Riias, kust lõpuks siirdus Tartusse.
Ta suri 10. oktoobril 1927 Tartus ja maeti 14. oktoobril 1927 Tartu Raadi Maarja kalmistule.
Looming.
Kitzbergi näidendites ja jutustustes esinevad Mulgimaale (Halliste ja Karksi) iseloomulikud inimtüübid: alates saunikuist kuni mõisnikeni (Abja mõisnik ja kihelkonnakohtunik, parun Stackelberg). Mulgimaa olud on andnud ainest ka tema humoristlikele külajuttudele.
Näitekirjanikuna kirjutas Kitzberg algul külalavade jaoks vähenõudlikke naljamänge, tuntumad neist on "Punga-Mart ja Uba-Kaarel" (1894) ja
"Rätsep Õhk" (1903; aluseks külajutt "Rätsep Õhk ja tema õnneloos", 1892).
Pärast eesti kutselise teatri sündi sai temast üks eesti kunstiväärtusliku draamakirjanduse rajajaid. Vanemuise kutselise teatri avaetendus 1906. aastal oli Kitzbergi draama "Tuulte pöörises", järgnesid tragöödia "Libahunt" (1911; 1968 valmis ka film) ja draama "Kauka jumal" (1915).
Valik muid teoseid.
Kitzberg on kirjutanud ka lastejutte ja -näidendeid, mälestusi ning vesteid (vestekirjanikuna kasutas ta varjunime Tiibuse Jaak Tiibus). 
Pseudonüümid.
August Kitzberg avaldas oma kirjatöid paljude varjunimede (üle 150) all. Tuntumad neist olid Tiibuse Jaak ja Pipramäe Tõnu. Muid pseudonüüme:
Mälestuse jäädvustamine.
August Kitzbergi sünnikohta tähistab rändrahn.
Karksi-Nuias asub August Kitzbergi monument.
Karksi vallas asub ka August Kitzbergi tubamuuseum, mis on ainus Kitzbergi muuseum. 
Alates 1. septembrist 2008 kannab Karksi-Nuia gümnaasium Kitzbergi nime - August Kitzbergi nimeline Gümnaasium.
Tartus asub August Kitzbergi tänav, Kuressaares asub August Kitzbergi tänav, Tallinnas Nõmme linnaosas asub August Kitzbergi tänav.
Isiklikku.
Tema poeg oli ajakirjanik Jaan Kitzberg.