tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Serhi Balantšuk

Serhi Oleksandrovõtš Balantšuk (31. märts 1975 – 7. juuli 2022) oli Ukraina jalgpallur (kaitsja), kes mängis Poltava Vorsklas, Iisraeli Maccabi Haifas ja Ukraina noortekoondises. Pärast jalgpallurikarjääri lõpetamist alustas ta juristi karjääri. Balantšuk osales Vene-Ukraina sõjas ning hukkus Bahmuti lähedal Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse.
Biograafia.
Serhi Balantšuk sündis Kiievis. Ta õppis Oboloni 170. keskkoolis, kus loodi spetsiaalne "jalgpalliklass". Oleksandr Šovkovskõi, Vladõslav Vaštšuk, Serhi Fedorov ja Gennadi Medvedev õppisid koos hiljem Ukraina jalgpallimaailmas tuntuks saanud Serhiga. Ta lõpetas kooli kuldmedaliga, võitis saksa keele ringkonnaolümpiaadi. Mängis jalgpalli Dünamo noorte jalgpalliliidus. 1992. aasta alguses debüteeris ta Dõnamo duublis, kus temast sai kiiresti üks meeskonna võtmekaitsjaid. 1993. aasta suvel oli ta lühikest aega laenul CSKA-s.
13. augustil 1995 debüteeris ta Dõnamo põhimeeskonnas matšis FK Mõkolajivi vastu, mängides 57 minutit. Samal ajal hakkas Balantšuk osalema Ukraina noorte rahvuskoondise mängudes. Ta mängis Kiievi koosseisus kokku 4 mängu ja olles kaotanud lootuse põhikoosseisu pääseda, läks ta Iisraeli, kus sõlmis lepingu Maccabi Haifaga. Kolme hooaja jooksul Iisraelis võitis ta koos klubiga riigi meistrivõistluste pronksi ja riigi karikavõistluse. Euroopa karikavõistlustel mängis ta seitsmes mängus.
1999. aasta kevadel naasis Balantšuk Kiievisse, kuid Dõnamo põhisse tal murda ei õnnestunud. Pärast mõnda aega Dõnamo reservmeeskondades mängimist läks Serhi Vorskla Poltavasse. Poltava elanike suurim õnnestumine oli toona 1999/2000 meistrivõistluste 4. koht ja osalemine UEFA karikasarjas. Serhi Balantšõk oli Vorskla põhikaitsja kolm ja pool hooaega. Balantšuki viimane klubi oli Harkivi Metalist, kus ta mängis 2003. aastal.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu omandas ta juristi kraadi ja asus 2004. aastal tööle oma erialal. Ta töötas LLC-s advokaadibüroo "VS and Partners" partnerina, täitis Ukraina Pankade Liidu alalise vahekohtu kohtuniku ülesandeid.
2022. aasta aprilli lõpus kutsuti ta ajateenistusse Ukraina relvajõududesse. 2022. aastal suri ta Donetski oblastis Bahmuti linna lähedal Vene suurtükiväe mürsurünnaku tagajärjel.
Komitee nr 2

NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Reaktiivtehnika Erikomitee (vene keeles Специальный комитет по реактивной технике при Совете министров СССР; alates maist 1947 Komitee nr 2) oli aastatel 1946–1949 eksisteerinud riigiorgan NSV Liidu Ministrite Nõukogu alluvuses. Loodi 13. mail 1946, reorganiseeriti 10. mail 1947.
Reaktiivtehnika erikomitee tegeles raketitehnika loomisega seotud probleemidega. Rakendusülesandeks oli kanderaketi loomine tuumalaengute transportimiseks tõenäolise vaenlase territooriumil asuvale sihtmärgile.
Likvideerimine.
28. augustil 1949 komitee nr 2 likvideeriti. Seoses sellega reaktiivtehnika edasine väljatöötamine jäi NSV Liidu Relvajõudude Ministeeriumi ülesandeks, kus ministeeriumi struktuuris loodi reaktiivrelvastuse valitsus eesotsas suurtükiväe inseneriteenistuse kindralmajori Nikolai Kuznetsoviga.
Ejaki keel

Ejaki keel on Põhja-Ameerikas, Alaska idarannikul räägitud keel, mis kuulub naa-dene keelkonda.
Viimane ejaki keelt emakeelena rääkija Marie Smith Jones suri 21. jaanuaril 2008.
Ejaki keel on aglutinatiivne ja polüsünteetiline keel.
Sõnajärg on SOV.
Ejaki keelt uuris Michael Krauss.
Nick Bjugstad

Nicholas Jay Bjugstad (sündinud 17. juulil 1992 Blaine'is Minnesota osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Edmonton Oilers.
Aastatel 2010–2013 mängis Bjugstad Minnesota Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2010. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i "draft"is 19. valikuna. 2013. aasta aprillis sõlmis ta Florida Panthersiga kolmeaastase lepingu. Seejärel osales ta Panthersi meeskonnas 2012/13. põhihooaja viimastes mängudes. Põhihooaja viimases mängus 27. aprillil 2013 lõi ta värava Tampa Bay Lightningu vastu. 2013/14 oli Bjugstadi esimene täispikk hooaeg Panthersi meeskonnas (16 väravat, 22 väravasöötu). 2014. aasta detsembris pikendas ta Panthersiga lepingut kuue aasta võrra. Tema resultatiivseim hooaeg Panthersis oli 2017/18, mil ta lõi 19 väravat ja andis 30 väravasöötu. Enim väravaid lõi ta hooajal 2014/15 (24 väravat). 6. märtsil 2018 tegi ta mängus Tampa Bay Lightningu vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.
2019. aasta veebruaris kaubeldi Bjugstad koos meeskonnakaaslase Jared McCanniga Panthersist Pittsburgh Penguinsi. Vigastuse tõttu jäi Bjugstad eemale suuremast osa hooajast 2019/20.
2020. aasta septembris kaubeldi Bjugstad Minnesota Wildi. 2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Arizona Coyotesiga. 2023. aasta märtsis kaubeldi ta Coyotesist Edmonton Oilersi.
2011. aastal võitis Bjugstad USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Ameerika Ühendriikide jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Tema onu Scott Bjugstad on endine jäähokimängija.
Drew Doughty

Drew Doughty (sündinud 8. detsembril 1989 Londonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Los Angeles Kings.
Aastatel 2005–2008 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Guelph Storm. Hooajal 2007/08 pälvis ta liiga parimale kaitsemängijale antava Max Kaminsky Trophy.
2008. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i "draft"is teise valikuna. Kingsi põhikoosseisu on Doughty kuulunud alates hooajast 2008/09. Debüüthooajal valiti ta uustulnukate sümboolsesse koosseisu ("NHL All-Rookie Team").
Aastatel 2012 ja 2014 on ta Kingsiga võitnud Stanley karika. Hooajal 2015/16 pälvis Doughty liigahooaja parimale kaitsemängijale antava James Norris Memorial Trophy. NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu on ta valitud hooaegadel 2015/16 ja 2017/18. NHL-i tähtede mängule on Doughty valitud viis korda (2015, 2016, 2017, 2018, 2019).
2008. aastal tuli ta Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2010 ja 2014 tuli Doughty Kanada jäähokikoondise koosseisus olümpiavõitjaks. 2014. aasta taliolümpiamängudel valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta koondisega hõbemedali.
Ħal Saflieni hüpogeum

Ħal Saflieni hüpogeum (inglise keeles "Ħal Saflieni Hypogeum"; prantsuse keeles" Ipogée de Ħal Saflieni"; malta keeles "Ipoġew ta' Ħal Saflieni") on 1980. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Maltas Malta saarel pealinnast Vallettast lõunas Raħal Ġdidi (Paola) linnas.
Nimetus.
Termin "hüpogeum" on pärit vanakreeka keelest ("υπόγειο"; 'hypogeion') ja tähendab maa-alust (pühamut). 
Ajalugu.
Maailmapärandi objekt on tohutu maa-alune ehitis, mis raiuti kivisse ja ehitati kuivmüüritises kiviplokkidega enne 2500. aastat eKr. Algselt võis see olla pühamu, kuid juba eelajaloolisel ajal sai sellest nekropol. Hinnanguliselt on sinna maetud umbes 7000 lahkunut.
Unustussevajunud ehitis avastati veehoidlat kaevates 1902. aastal. Külastusteks avati ehitis juba 1908. aastal, kui seal veel käisid arheoloogilised väljakaevamised. Hiljem on ehitis olnud korduvalt suletud uurimis-, restaureerimis- ja korrastustöödeks.
1980. aastal arvati maailmapärandisse kolm Malta objekti, nende seas ka objekt "Ħal Saflieni hüpogeum, Malta". Juunis 2014 nimetati objekt ümber nimega "Ħal Saflieni hüpogeum". 
Kirjeldus.
Ħal Saflieni hüpogeum koosneb 34 ovaalsest kambrist, mis on seotud koridoride süsteemiga. Uued seinad on laotud hiiglaslikest korallilistest lubjakiviplokkidest ilma mördita. Olulisematel ruumidel on pseudovõlve ning ustele ja akendele viitavaid nišše.
Märkimisväärne on nn Oraakli ruum, kus madala meeshäälega esitatud helid kostavad kõikides hüpogeumi ruumides ja kõik teised jäävad naaberruumides kuuldamatuks ning kõige alumine ruum, kuhu astmed lõppevad mitme meetri kõrgusel põrandapinnast.
Vihasoo rannaniit

Vihasoo rannaniit asub Lahemaa rahvuspargi kõige linnurikkamas kohas, kust avaneb vaade Eru lahe loosaartele, mis on 26 linnuliigi pesitsusala ning rändlindude peatuskoht.
Bukulti (Garkalne piirkond)

Bukulti on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub Riia linna kirdepiiril, ulatudes Ādaži piirkonna piirini; merepinnast 4 meetri kõrgusel Lielais Baltezersi ja Jugla kanali läänekaldal. Bukulti jääb valla keskusest Berģist 3,4 ja Riia keskusest 15 kilomeetri kaugusele.
Bukultit on esmamainitud 1297. aastal seoses Ādaži ordulinnuse ehitamisega.
XX sajandi alguses oli Bukulti väike küla Jugla kanali kaldal, ülejäänud küla aladel olid talud ja Ādaži kihelkonna kirikuõpetaja majapidamine. Külas olid pood, postkontor ja telegraafijaam. 1950. ja 1960. aastatel hakati kanali äärde Riia elanike tarbeks korterelamuid rajama. 1986. aastal eraldati praeguse küla keskossa maad aianduskooperatiivide Baltezers ja Dārznieks-2 tarbeks, kokku eraldati seal 386 suvilakrunti. Juba 1990. aastatel hakati neile kruntidele aga suvilate asemel elamuid rajama.
Külas on Ādažu iela ja Bukulti bussipeatus.
Priedkalne

Priedkalne on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub Riia linna kirdepiiril, merepinnast 5 meetri kõrgusel Lielais Baltezersi lõunakaldal ja Jugla kanali idakaldal. Priedkalne jääb valla keskusest Berģist 2,4 ja Riia keskusest 14 kilomeetri kaugusele.
1990. aastateni asusid küla alal üksikud talud, pioneerilaager, velotrekk ja Priedkalne spordibaas. Esimesi eramuid hakati sinna ehitama juba 1980. aastate lõpus, ent ulatuslikum ehitustegevus leidis aset 1990. aastate keskpaigas. 
Külas elas Läti kirurg Viktors Kalnbērzs.
Baltezers (Garkalne piirkond)

Baltezers on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub merepinnast 6 meetri kõrgusel Lielais Baltezersi idakaldal, selle territooriumile jäävad ka Mazais Baltezersi kagukaldal olevad Alderi naabruses asuvad elamud. Baltezers jääb valla keskusest Berģist 3,8 ja Riia keskusest 15 kilomeetri kaugusele.
Külast läheb läbi maantee A1. Seal asuvad Mārsili, Sūkņu stacija, Mežsargsi ja Baltezera sanatorija bussipeatus. Külas on laste rehabilitatsioonihaigla Baltezers, tervisekeskus Baltezers ja võõrastemaja.
Baltezers tekkis esimese maailmasõja aastatel kui suvilapiirkond. Algul moodustas see ühise asula Ādaži piirkonnas asuva Baltezersi külaga, ent 1949. aastal hakkas neid eraldama külanõukogudevaheline piir.
Intensiivsem ehitustöö leidis seal aset 1950. ja 1960. aastatel, kui osa suvilate asemele rajati laste tuberkuloosisanatoorium, sellest edelas asuvale kõrgemale alale eraldati aga krundid eramutele.
Langstiņi

Langstiņi on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Langstiņi asub valla keskosas merepinnast 11 meetri kõrgusel. Külla jääb Langstiņi järv. Langstiņi jääb valla keskusest Berģist 5,4 ja Riia keskusest 17 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis esimese maailmasõja eel suvilapiirkonnana Langstiņi järve lõuna- ja kagukaldale. Teise maailmasõja järel rajati järvest 700 meetrit lõunasse Nõukogude armee baas, kus paiknes õhujõudude sidejuhtimiskeskus. 1960. aastatel oli külas ligi 40 maja, seal asusid pood, lasteaed ja pioneerilaager. Asula hakkas kasvama XX sajandi lõpus ja XXI sajandi alguses, mil see kujunes prestiižikaks elamupiirkonnaks.
Külas on lasteaed ja kasarmute asemele rajatud spordisaal, seal asuvad Mediku iela, Krievupes iela ja Langstiņi bussipeatus.
Coghlan

Coghlan on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas Engcobo vallas.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Coghlani elanikest 100% mustanahalisi aafriklasi. Koosa keelt pidas emakeeleks 99,42% inimesi ja pedi keelt 0,58%.
Valdezia

Valdezia on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Vhembe ringkonnas Makhado vallas.
Valdezia on saanud nime 1875. aastal rajatud misjonijaama järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Valdezia elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,88%, värvilisi 0,08% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,04%. Tsonga keelt pidas emakeeleks 87,91%, venda keelt 10,23% ja inglise keelt 0,43%.
Makstenieki

Makstenieki (ka Krievupe) on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla keskosas merepinnast 7 meetri kõrgusel Krievupe jõe kaldal. Makstenieki jääb valla keskusest Berģist 10 ja Riia keskusest 21 kilomeetri kaugusele.
Makstenieki tekkis 1980. aastatel, mil sinna rajati Krievupe suvilakooperatiiv.
Külast põhjas maantee A2 ääres asub Makstenieki bussipeatus.
Nafta- ja gaasiuuringud

Nafta- ja gaasiuuringud (ka nafta- ja gaasirakendusuuringud, süsivesinikeuuringud) on rakendusuuringud, mille peamine eesmärk on settebasseini või selle osa süsivesinikupotentsiaali hindamine nii kvalitatiivselt (süsivesinike tekke tõenäosus, lõksude tüüp jne) kui ka kvalitatiivselt (avastamata varude maht).
Selleks määratletakse süsivesinike kandesüsteem, asetades selle evolutsioonilisse raamistikku nii ajas kui ruumis alates geoloogilise ajaloo algusest kuni tänapäevani.
Selleks peame kasutama järgmist:
Uuringute algfaasis, st kui nimetatud meetodite tehnilisi andmeid pole veel saadud, saavad naftaettevõtted kasutada uuringuid, analüüse või andmebaase, mis on kättesaadavad uurimisinstituutides, ülikoolides, geoloogiaettevõtetes ja -uuringutes, eraettevõtetes või nende riikide riigiarhiivid, kus nad tegutsevad, et saada esialgne ülevaade konkreetse geograafilise piirkonna süsivesinikupotentsiaalist.
Nendele uuringutele ja andmetele juurdepääsemiseks on palju võimalusi; mõnel juhul on need üldkasutatavad ja vabalt kättesaadavad, mõnel juhul saab neid osta. Teine laialt omaksvõetud lahendus on konkreetsete andmebaaside loomisele suunatud projekti rahastamine.
Naftauurimine hõlmab selliseid põhitegureid nagu kogutud andmete usaldusväärsus, nende kättesaadavus, mitmekesisus ja üksikasjalikkus.
Geofüüsikalised uuringud (nafta- ja gaasitööstus)
Geofüüsikalised uuringud on rakendusuuringud ning naftauurimisel kasutatakse geofüüsikat kaudse metoodikana ning koos geoloogiaga süsivesinike akumuleerumiseks potentsiaalselt soodsate settebasseinide tunnuste tuvastamiseks ja lokaliseerimiseks.
Skuķīši

Skuķīši (ka VEF Ozoli) on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 14 meetri kõrgusel Tumšupe jõe kaldal. Skuķīši jääb valla keskusest Berģist 16 ja Riia keskusest 28 kilomeetri kaugusele.
Makstenieki tekkis 1980. aastatel, mil sinna rajati VEF Ozoli nimeline aianduskooperatiiv. Küla territooriumile jääb ka osa endisest Nõukogude armee sõjaväebaasist. Küla idaosas asub Tumšupe jõel Skuķīši tiik.
Külas asuvad Skuķīši ja D.B. Ozoli bussipeatus.
Nafta- ja gaasimaardla

Nafta- ja gaasimaardla on maa-alune litoloogiline moodustis, millel on vedeliku hoidmiseks ja edasiandmiseks piisav poorsus ja läbilaskvus. Settekivimid on kõige tavalisemad maardla kivimid, kuna neil on suurem poorsus ja läbilaskvus kui enamikul tard- ja moondekivimitel ning need moodustuvad temperatuuritingimustes, milles süsivesinikud alles jäävad. Reservuaar on naftasüsteemi kriitiline komponent.
Nafta- ja gaasiväljad
Nafta- ja gaasiväljad on maapinna alune süsivesinike kogunemine, kogum või rühm basseine. Nafta-, gaasiväli koosneb maardlast, mis püüab kinni süsivesinikke ja on kaetud mitteläbilaskva, tihendava kivimiga.
Nafta- ja gaasikaev

Nafta- ja gaasikaev on mõiste kaevu kohta, mida puuritakse või mis on maapinnalt või merepõhjast puuritud, et toota naftat ja gaasi. Tavaliselt toodetakse paralleelselt naftaga ka naftagaasi. Kaevu, mis on ette nähtud peamiselt või ainult gaasi tootmiseks, nimetatakse gaasikaevuks.
Kaevu puurimine ja valmimine
Kaevu liigid
Nafta- ja gaasikaevusid saab liigitada eesmärgi järgi:
The Tortoise and the Hare

"The Tortoise And The Hare" on 1935. aastal valminud Walt Disney lühijoonisfilm sarjast "Silly Symphony".
Laliki

Laliki on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Żywieci maakonnas Milówka vallas. Laliki asub Slovakkia piirist umbes 4 km kaugusel.
Upesciems

Upesciems (ka Berģi või Atvari) on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 5 meetri kõrgusel maantee A4 ja Lielā Jugla jõe vahel. Upesciems jääb valla keskusest Berģist 5 ja Riia keskusest 18 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Berģi mõisa ("Bergshof") keskuse juurde. 1922. aastal kolis mõisa häärberisse 1870. aastal asutatud Berģi kool. 1960. aastatel hakati kooli juurde rajama kalakasvatusmajandi "Upesciems" keskasulat. Külale on allutatud ka mitmed endistest suvilakooperatiividest tekkinud asundused, nagu Dumbrāji, Padebeši, Silezers ja Ziemeļnieki. Külas on autosporditrass, puhkepaik, raamatukogu ning Berģi muusika- ja kunstikool.
Külas asuvad Šoseja, Apvedceļši, Lapsukalni, Ziemeļnieki ja Upesciemsi bussipeatus.
Upesciemsis kasvavad kaks tamme, kaks läänepärna ja üks mänd on looduskaitse all.
Toby Tortoise Returns

"Toby Tortoise Returns" on 1936. aastal valminud Walt Disney joonisfilm sarjas "Silly Symphony". 
Film on järg 1935. aasta filmile "The Tortoise and the Hare". Filmi sisu keskendub poksimatšile ja selles esinevad ka tegelased teistest Disney joonisfilmidest. Filmi pikkus on 7 minutit.
Juri Kovaltšuk

Juri Kovaltšuk ("Ю́рий Валенти́нович Ковальчу́к," sündinud 25. juulil 1951) on Venemaa miljardär, keda on nimetatud Venemaa presidendi Vladimir Putini "isiklikuks pankuriks", Rossija Banki juhatuse esimees ja suurim aktsionär.
Elukäik ja tegevus.
Sündis Leningradis (praegune Peterburi) ukraina päritolu ajaloolase Valentin Kovaltšuki (1916–2013) peres. 1974 lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna, füüsika-matemaatika doktor (1985). 
1987–1991 NSVL Teaduste Akadeemia A. Joffe nimelise Tehnilise Füüsika Instituudi direktori esimene asetäitja. Alates 1991. aasta veebruarist - Peterburi ühisettevõtete assotsiatsiooni juhatuse aseesimees (asepresident). 1991. aastal sai temast kõrgtehnoloogiate arenduskeskuse president. 
1990. aastatel lähenes Vladimir Putinile, kellega koos asutas 1996. aastal Karjala maakitsusel Priozerski rajoonis suvilakooperatiivi Ozero. 
Alates 2000. aasta novembrist Peterburi sihtasutuse Loode-Euroopa strateegiliste uuringute keskus juhatuse esimees; juunist 2005 kuni juunini 2012 - Bank Rossija direktorite nõukogu esimees. 
2008. aastal loodi Kovaltšuki osavõtul meediakontsern NMG, kuhu kuuluvad REN TV, Esimene kanal, Viies kanal, Izvestija jmt. 
20. märtsil 2014 kehtestati Kovaltšukile, kui Venemaa poolt Krimmi annekteerimist toetanud isikule USA finants- ja viisasanktsioonid. USA rahandusministeeriumi esindaja mainis, et Kovaltšuk on Putini "siseringis" ja on tema "isiklik kassapidaja". Sanktsioonide alla kuulus ka Kovaltšuki kontrollitav pank Rossija, saades ainsaks juriidiliseks isikuks, kes on sanktsioonide loetelus selgelt nimetatud. 
2015. aastal moodustasid Kovaltšuki NMG ja USA telekanal Discovery meediagrupi National Alliance, millest NMG-le kuulub 80%. Samal aastal omandas Kovaltšuk õigused Ted Turneri Venemaa varadele, sealhulgas CNN-i venekeelsele versioonile, Cartoon Networkile ja Boomerangile. Müügi põhjus põhines Venemaa meediaomandiseadusel, mis piirab välismaalaste omandit Venemaa meedias. National Alliance'ile kuulub 11 Ameerika teleringhäälingu Discovery telekanalit (sh Discovery Channel, TLC, Animal Planet ja Eurosport), 12 Viasati telekanalite venekeelset versiooni ja 3 Turneri grupi telekanalit. 
Kovaltšuk on olulisim investor Venemaa poolt okupeeritud Krimmis.
Tema poeg Boris Kovaltšuk on Venemaa monopoolse elektrienergia eksport-import ettevõtte Inter RAO juhatuse esimees.
Jääsinine

Jääsinine on sinise ja rohelise vahel asuv värvitoon, enamasti heledam rohekassinine, mis sarnaneb läbi paksu jääpanga kumava valguse värvusega. Mõistet on kasutatud türkiissinise sünonüümina. Teise definitsiooni järgi on jääsinine külm helesinine.
Jääsinine ("Eisblau") on Ostwaldi värvisüsteemis üks kaheksast põhivärvusest, selle komplementaarvärvus on oranž.
Värvi nimetust on kasutatud silmavärvuse iseloomustamiseks, ja pigem negatiivses seoses.
Variatsioonid.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamatus "Color: universal language and dictionary of names" puudub jääsinine ("Ice Blue"), kuid jääroheline ("Ice Green") võib olla kas väga hele roheline , väga kahvatu roheline või väga hele sinakasroheline ; värv "Iceland blue" on väga kahvatu sinine .
RAL Design värvikaardi toon 280 50 10 "Eisblaugrau" on jahe sinakashall , toon 200 60 25 "Kühlboxeistürkis" on türkiissinine .
Eesti ajaloolise arhitektuuri jaoks soovitatud voodrilaudade värvivalikus (Becker Acroma värvid) on jääsinine (NCS COLOR S 1005-R90B9) väga hele hallikassinine .
Veebivärv "Ice Blue" on kahvatu helesinine (heledam variant RGB-sekundaarvärvist "Cyan"), veebivärv "Ice Cold" on hele rohekassinine .
"Bleu givré".
Prantsuse keeles esinev värvinimetus "bleu givré" (sõnast "givre" – 'härmatis'), mida kasutatakse moesõnavaras tekstiilide värvuse iseloomustamiseks, tähistab värvitoonide vahemikku, mis sarnaneb suures osas Ostwaldi jääsinisega .
Kunstitarvete tootja Cansoni Mi-Teintes seeria pastellpaberi värvitoon 118 "givré" on violetjashall .
Elu on unenägu

"Elu on unenägu" ehk "La vida es sueño" on 1635. aastal avaldatud hispaaniakeelne näidend, mille autor oli Pedro Calderón de la Barca. Näidend keskendub vaba tahte ja saatuse konfliktile ning see on üks tuntumaid teatriteoseid Hispaania kuldajast ja de la Barca kuulsaim näidend.
See jutustab loo väljamõeldud Poola printsist Segismundost, kelle on tema kuningast isa Basilio sulgenud vangitorni, sest ettekuulutus ennustas, et prints toob hävingu riigile ja surma kuningale. Nõnda tõuseb teemadena esile ka unenägude ja reaalsuse vaheline seos ning isa ja poja vaheline konflikt.
Briti päevaleht The Independent on nimetanud selle maailma ajaloo 40 olulisema näidendi sekka.
Sellest on valinud mitmeid adaptatsioone. Näiteks Raúl Ruiz tegi selle põhjal 1987. aastal filmi ning Lewis Spratlan komponeeris selle põhjal ooperi, mis esietendus 2010. aastal.
Muusikasotsioloogia

Muusikasotsioloogia on muusikateadust ja sotsioloogiat ühendav distsipliin, mis uurib muusika rolli ühiskonnas, inimestevahelises suhtluses ja sotsiaalsetes struktuurides.
Ajalugu.
Kuigi huvi muusika ja ühiskonna seoste üle ulatub tagasi antiikaega, algas muusikasotsioloogia kui teadusharu areng 19. sajandil. Prantsuse filosoof ja sotsioloogilise distsipliini rajaja Auguste Comte on nimetanud muusikat sotsiaalseimaks kõigist kunstivaldkondadest. Esimesed sotsioloogia suurkujud nagu Herbert Spencer, Georg Simmel ja Max Weber kirjutasid kõik muuhulgas ka muusikast. Seega oli muusikasotsioloogia sünd otseses seoses sotsioloogia kui teadusharu väljakujunemisega.
Varane muusikasotsioloogia tegeles eelkõige lääne kunstmuusikaga, suuresti tänu selle privilegeeritud positsioonile akadeemilises maailmas. Eriti tugevalt kinnistus see positsioon filosoofi ja muusikateadlase Theodor Adorno töödes, kelle silmis levimuusika oli kultuuritööstuse masstoodangu vili, mis mõjutas inimesi pelgalt läbi standardiseeritud ja korduvate elementide. Tema arvates pidi muusikasotsioloogia ülesanne olema esteetiliste hinnangute andmine.
1950.–1960. aastate ühiskondlikud ja kultuurilised muutused tõid uuendusi ka teaduses. 1955. aastal asutati Ameerika Ühendriikides etnomusikoloogia ühing (Society of Ethnomusicology), kelle huviks ja eesmärgiks sai traditsioonilise muusika toomine akadeemilisse maailma. 70. aastatel alustas tööd juba uus põlvkond teadlasi, kes huvitus ka rokk- ja popmuusikauuringutest. Muusikasotsioloogia kui teadusharu laienes väga kiiresti ning piirid sotsioloogia, sotsiaalse antropoloogia, etnomusikoloogia, kultuuriuuringute ja soouuringute vahel muutusid üha hägusemaks. Nii kujunes sellest välja küllaltki interdistsiplinaarne teadusharu.
Eesti muusikasotsiolooge.
Hannaliisa Uusma on õppinud sotsioloogiat Tallinna Ülikoolis ning kaitsnud seal magistrikraadi feminiinsuse konstrueerimisest Eesti popmuusikas. 2012. aastal alustas ta õpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia doktorantuuris. Ta on tegutsenud ansamblites HU? ja HUNT ning on üks Triigi Filharmoonia asutajatest. Praegu on Uusma põhitööks projektijuhtimine Sotsiaalkindlustusameti ohvriabi ja ennetusteenuste osakonnas.
Sofia Joons on Rootsi päritolu väliseestlasest muusikasotsioloog. Ta on omandanud magistrikraadi sotsioloogia erialal Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudis ning õppinud pärimusmuusikat Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. Joons tegutseb pärimusmuusika vallas ning on juhtinud muuhulgas Eesti Pärimusmuusika Keskuse August Pulsti õpistut. Joons on ka ansambli Naised Köögis liige.
Garci Lasso de la Vega

Garci Lasso de la Vega (sündis aastate 1498–1503 vahemikus Toledos ja suri 14. oktoobril 1536 Nice'i linnas Savoia hertsogkonnas), tuntud ka kui Garcilaso de la Vega, oli Hispaania luuletaja ja sõdur. Ta aitas tuua Hispaaniasse Itaalia renessanssluule vorme, tehnikaid ja teemasid.
Tema luuletused avaldas 1543. aastal Juan Boscán Almogáver.
Vanapark

Vanapark on park Pärnus. See rajati 1831. aastal ja on Pärnu linna vanim park.
Tänapäeval asuvad pargis laste mänguväljak ja Vanapargi monument.
Park on võetud looduskaitse alla.
Ajalugu.
Vanapark rajati 1831. aastal, kui hakati väljapoole linnamüüri haljastust istutama. Kuna pargi rajamist organiseeris bürgermeister Goldmann, siis hakati seda nimetama Goldmanni pargiks. See oli esimene Pärnu park, mis oli mõeldud üldiseks kasutamiseks.
Goldmanni parki ehitati Badesalon, kus sai mängida ajaviitemänge, piljardit, lugeda ajakirjandust. Samas asus kõlakoda, kus nädalalõppudel mängis orkester. Seal esinesid nii kohalikud kui ka külalisesinejad ja kunstnikud. Paik kujunes suvekülaliste kogunemis- ja lõbustuskohaks.
Hiljem, kui Pärnu linna rajati ka teisi parke, siis hakati parki kutsuma Vanapargiks.
20. sajandi teisel poolel parki korrastati: sinna veeti juurde pinnast, külvati muru ja istutati puid-põõsaid. Kõnniteed kaeti mustkattega. Badesaloni asemele rajati laste mänguväljak kiikede ja liivakastiga.
Leheroheline (värvus)

Leheroheline on üks rohelistest värvitoonidest, enamasti soojatooniline ja küllastatud heledam kuni keskmine lehtede värvi roheline värvus.
Värvinimetust kasutatakse sageli lõngade, aga ka muude materjalide värvuse kirjeldamisel.
Ostwaldi värvisüsteemis on hele ja kollakas leheroheline ("Laubgrün") üks kaheksast põhivärvist, selle komplementaarvärvus on kannikeselilla ("Veil").
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 16-0237 "Foliage" on soojatooniline roheline värvus , tumedam ja pehmema tooniga kui Ostwaldi "Laubgrün", Pantone 18-6018 "Foliage Green" on tumedam jahe roheline ; Pantone värvitoon "Leaf Green" on hele soe veidi pastelne roheline värvus .
RAL Classic värvikaardi toon 6002 "Laubgrün" on pudelrohelisega sarnanev tugev tumeroheline värvus .
Amatnieki

Amatnieki on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 5 meetri kõrgusel maantee A4 ja Mazā Jugla jõe vahel. Amatnieki jääb valla keskusest Berģist 6,6 ja Riia keskusest 17 kilomeetri kaugusele.
Küla moodustati aastal 2003 veel hoonestamata põldudele. Sealse ala arendamiseks loodi kaks kinnisvaraprojekti - esimene neist Mazā Jugla luhale, teine kõrgemale maale, kus kasvas männik.
Külas asub Amatnieki bussipeatus.
Amatniekis kasvavad Meļķerti tamm, Meļķerti mänd ja veel kaks mändi on looduskaitse all.
Sunīši (Garkalne piirkond)

Sunīši on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 8 meetri kõrgusel Sunīši järve kaldal, maantee A4 ja Lielā Jugla jõe vahel. Sunīši jääb valla keskusest Berģist 10 ja Riia keskusest 21 kilomeetri kaugusele.
Küla hakkas arenema aastal 2002, mil müüki pandi 70 Sunīši järve kaldal metsas asunud krunti. Küla kujunes järve ümber, selle keskus asub järve idakaldal.
Sunīši keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Looduskaitse all on külas kasvav mänd ümbermõõduga 2,73 m.
Külas asuvad Mucenieki, Ferrum Agro ja Sunīši bussipeatus.
Arūnas Dulkys

Arūnas Dulkys (sündinud 28. oktoobril 1972 Šilutes) on Leedu majandusteadlane. Ta oli 7. detsembrist 2020 kuni 5. augustini 2024 Leedu tervishoiuminister.
Ta lõpetas aastal 1990 Raseiniais keskkooli ja aastal 1995 Vilniuse Ülikooli majandusteaduskonna.
Ta oli 7. detsembrist 2020 kuni 5. augustini 2024 Leedu tervishoiuminister Ingrida Šimonytė valitsuses.
Isiklikku.
Ta on abielus Dalia Dulkienėga ja neil on kolm tütart.
Dmitri Kisseljov

Dmitri Konstantinovitš Kisseljov (vene keeles Дмитрий Константинович Киселёв; sündinud 26. aprillil 1954 Moskvas) on Venemaa ajakirjanik ja esipropagandist, Venemaa riikliku uudisteagentuuri Rossija Segodnja tegevjuht.
Elukäik ja tegevus.
Ta sündis Moskvas, õppis muusikakoolis kitarri ja lõpetas prantsuse keele süvaõppega erikeskkooli Moskvas ning seejärel meditsiinikooli. 1973. aastal astus Leningradi Riiklikku Ülikooli õppima norra keelt, lõpetas ülikooli skandinavistina 1978. aastal. Alates 1978. aastast Gosteleradio poola ja norra raadiosaadete toimetaja ning kommentaator. Aastatel 1988–1991 NSV Liidu Kesktelevisiooni uudistesaate "Vremja" korrespondent ja erikorrespondent Norras. 1991–1992 Saksamaa telekanalite ARD ja RTL ning Jaapani telekanali NHK kaastöötaja. 1992–1994 Venemaa telekompanii Ostankino (hilisem ORT) Põhja-Euroopa ja Beneluxi maade regionaalbüroo juhataja. 1994–1996 ORT telesaate "Aken Euroopasse" autor ja saatejuht. 1997–2003 telesaate "Rahvuslik huvi" autor ja saatejuht. 1999–2000 Venemaa telekanali TV-Tsentr telesaate "Sündmuste keskel" autor ja saatejuht. Aastatel 2000–2004 oli Kisseljov Ukraina telekanali ICTV infoteenistuse peatoimetaja, telesaate "Faktid" saatejuht. 26. novembril 2004 avaldasid telekanali ajakirjanikud kohtumisel ICTV tegevjuhi Aleksander Bogutskiga Kisseljovile umbusaldust, väites, et ta moonutas uudistesaateid. Kolm päeva hiljem teatas peadirektor Kisseljovi taandamisest telekompanii pressiteadete juhtkonnast. Ukraina presidendivalimistel 2004. aastal oli Kisseljov aktiivselt Kremli-meelse Regioonide Partei kandidaadi Viktor Janukovõtši poolt, kes omakorda oli lojaalne ICTV omanikule Viktor Pintšukile. Pärast Viktor Juštšenko võitu valimistel jätkas Kisseljov telekanalis tööd kuni lepingu lõppemiseni 2006. aasta märtsis. 2003. aastast oli Kisseljov tööl Venemaa telekanalis Rossija: 2003–2004 töötas telesaadetes "Hommikuvestlus" ja "Autoriteet", 2005–2008 igapäevase analüütilise uudistesaate "Vesti+" saatejuht, 2006–2012 ühiskondlik-poliitilise vestlussaate "Rahvuslik huvi" saatejuht. 2008– Ülevenemaalise Riikliku Ringhäälingukompanii (VGRTK) peadirektori asetäitja.
9. detsembrist 2013 on Kisseljov Venemaa uue uudisteagentuuri Rossija Segodnja tegevjuht. Venemaa presidendi dekreedi kohaselt on selle peamine ülesanne "kajastada Venemaa Föderatsiooni riiklikku poliitikat ja Venemaa avalikku elu välismaal". Kisseljovi sõnul on tema organisatsiooni missiooniks "taastada õiglane suhtumine Venemaasse kui heade kavatsustega tähtsasse riiki".
Ta on telekanali Rossija Kremlimeelse analüütilise uudistesaate "Vesti Nedeli" saatejuht.
Sanktsioonid.
Märtsist 2014 kehtivad tema suhtes Euroopa Liidu viisa- ja finantssanktsioonid, mis on tingitud Krimmi okupeerimise toetamisest Venemaa poolt. Augustist 2014 kehtib talle Ukrainasse sissesõidukeeld. Veebruaris 2015 lisas Kanada ta oma ebasoovitavate isikute nimekirja. Märtsist 2015 on ta Moldaavias "persona non grata". Kevadel 2015 esitas ta Euroopa Liidu Kohtule Luksemburgis taotluse oma sanktsioonide kaotamise kohta, mille kohus 2017. aasta juunis tagasi lükkas.
Carmely Reiska

Carmely Reiska (sündinud 8. augustil 2002 Tallinnas) on Eesti iluvõimleja, kes aastatel 2018–2021 kuulus Eesti iluvõimlemise rühmkava koondvõistkonda.
Haridus.
Carmely Reiska on õppinud Kadrioru Saksa Gümnaasiumis. Ta õpib Carmely Konstanzi ülikoolis (University of Konstanz) bakalaureuseõppes informaatikat.
Sportlastee.
Aastatel 2016–2017 kuulus ta Eesti juunioride iluvõimlemise rühmkava koondvõistkonda ning 2017. aasta lõpust kuni 2021. aasta detsembrini treenis ta Eesti iluvõimlemise rühmkava rahvuskoondises. 
Carmely Reiska on võistkonna koosseisus olnud finalist 2017. aastal Budapestis (Ungari), 2018. aastal Guadalajaras (Hispaania) ja 2020. aastal Kiievis (Ukraina) ning esimene eestlaste pronksmedalist viie palli kava finaalvõistlusel (Kiiev 2020). Carmely on osalenud 2019. aastal Minskis (Valgevene) toimunud , kus ta saavutas oma rühmaga kokkuvõttes 7. koha, ja võistelnud kahel (2018 Sofia, Bulgaaria ja 2021 Kitakyushu, Jaapan), saavutades mõlemal võistluses 13. koha.
Ta on ka 2018. aasta Grand-Prix Holon (Iisrael) hõbemedalist kolme palli ja kahe hüpitsa kava finaalis ning pronksmedalist viie rõnga kava finaalis, 2019. aasta Grand-Prix Thiais ja 2021. aasta Grand-Prix Moskva pronksmedalist viie palli kava finaalis.
Carmely Reiska on kahekordne Eesti iluvõimlemise rühmkavade meister (2016 ja 2017).
Berģi (Garkalne piirkond)

Berģi on küla ("ciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub Riia piiril ja jääb valla keskusest Berģist 3 ning Riia keskusest 14 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Autoservissi bussipeatus, enamik küla teenindavatest peatustest jäävad aga Riia linna aladele, asudes kahe asula piiriks oleval Riia tänaval (Upesciema iela). 
Külas asub üks neljast Riia linna piiritähisest, mis on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Looduskaitse all on külas kasvav mänd ümbermõõduga 2,56 m.
Kamesznica

Kamesznica on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Żywieci maakonnas Milówka vallas. Kamesznica asub Slovakkia piirist 7,5 km kaugusel.
Nieledwia

Nieledwia on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Żywieci maakonnas Milówka vallas. Nieledwia asub Slovakkia piirist 8 km kaugusel.
Szare

Szare on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Żywieci maakonnas Milówka vallas. Szare asub Slovakkia piirist ligi 8 km ja Tšehhi piirist umbes 13 km kaugusel.
Istebna

Istebna on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Cieszyni maakonnas, Istebna valla halduskeskus. Istebna asub Tšehhi piirist 3 km kaugusel ja Slovakkia piirist ligi 5,5 km kaugusel.
Istebna on turismisihtpunkt ja talispordikeskus.
Koniaków

Koniaków (saksa keeles "Koniakau") on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Cieszyni maakonnas Istebna vallas. Koniaków asub Slovakkia piirist 3,5 km ja Tšehhi piirist 6,5 km kaugusel.
Koniaków asub merepinnast ligikaudu 750 meetri kõrgusel. Küla on turismisihtpunkt ja puhkekeskus. Koniakówis on soodsad tingimused talispordiks (lumikate püsib umbes 100 päeva aastas) ja mägimatkamiseks. Koniaków on kuulus pitsikudumise, tikkimise ja kunstilise kudumise keskus. Külas on säilinud traditsioonilised rahvarõivad ja palju rahvakombeid. Tegutseb piirkondlik laulu- ja tantsuansambel "Koniaków".
Deng Xiaopingi teooria

Deng Xiaopingi teooria (hiina lihtsustatud kirjas 邓小平理论, hiina traditsioonilises kirjas 鄧小平理論, pinyinis "Dèng Xiǎopíng Lǐlùn") ehk dengism on Hiina Rahvavabariigi juhi Deng Xiaopingi poolt loodud poliitiliste ja majanduslike teooriate seeria. Tema teooriad ei vastandu marksism-leninismile ega maoismile, vaid proovivad neid kohastada Hiina sotsiaalmajanduslikesse oludesse.
Deng pidas oluliseks ka Hiina avamist välismaailmale ja põhimõtet "üks riik, kaks süsteemi". Läbi loosungi "otsige tõde faktidest" edendas ta riigis poliitilist ja majanduslikku pragmatismi.
Markus Kärner

Markus Kärner (sündinud 25. juunil 1990) on Eesti jurist, ametilt kohtunik.
Kärner on õppinud aastatel 2009–2012 Tartu Ülikoolis õigusteadust ja saanud sotsiaalteaduste bakalaureusekraadi. 2012–2014 omandas ta õigusmagistri samas ülikoolis. 2019. aastast õpib Tartu Ülikooli doktorantuuris ning on ka ülikooli karistusõiguse õppejõud.
8. augustil 2013 nimetati ta riigiprokuratuuri järelevalveosakonna konsultandiks. 1. oktoobrist 2014 töötab ta Justiitsministeeriumis. Kuni 31. oktoobrini 2019 oli Kärner kriminaalpoliitika osakonnas karistusõiguse ja menetluse talituse nõunik. 1. novembrist 2019 kuni 11. oktoobrini 2020 oli ta sama struktuuriüksuse juhataja.
10. augustist 2020 täitis ta kriminaalpoliitika asekantsleri ülesandeid ning 12. oktoobrist nimetati ta sellele ametikohale viieks aastaks. Justiitsministeeriumi kriminaalpoliitika asekantsleri põhiülesanneteks on tõhusa ja inimkeskse kriminaalpoliitika arendamine, mis põhineb andmetel ja analüüsil. Asekantsleri ülesandeks on ka prokuratuuri ja kohtuekspertiisi instituudi tegevuse koordineerimine ja teenistusliku järelevalve teostamine. Justiitsminister Raivo Aeg ütles ametisse nimetamisel, et uue asekantsleri peamiseks väljakutseks saab olema digitaalsele menetlusele üleminek kogu süüteomenetluse ahelas. Tema teenistus lõppes omal soovil 5. novembril 2023.
3. novembril 2023 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Kärneri teise astme kohtunikuks alates 8. jaanuarist 2024. Ta asus tööle Tallinna ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi.
Markus Kärneri teadusartikleid karistusõiguse ja kriminaalmenetluse valdkonnas on avaldanud Eesti õigusajakiri Juridica.
Tanel Kalmet

Tanel Kalmet (sündinud 30. mail 1973) on Eesti riigiametnik.
1993–1995 oli Tanel Kalmet õpetaja Jakob Westholmi Keskkoolis. 1997–1999 Patendiameti konsultant-nõunik ja 1999–2002 õigusosakonna talituse juhataja. 2001–2006 Akadeemia Nord lektor ja 2006–2007 sama kooli dotsent. 2004. aastast on ta Patendiameti tööstusomandi apellatsioonikomisjoni esimees. 2019 nimetati ta samale ametikohale riigiametnikuna. 2007–2019 oli Kalmet tööl Justiitsministeeriumis eri ametikohtadel.
Kristel Siitam-Nyiri

Kristel Siitam-Nyiri (sündinud 23. märtsil 1975) on Eesti jurist ja riigiametnik.
1997. aastal lõpetas Siitam-Nyiri Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Siitam-Nyiri alustas prokurörina 1995. aastal Pärnu prokuratuuris. 1997–2004 töötas ta Tallinna prokuratuuris majanduskuritegude osakonda juhtiva prokurörina ning aastatel 2004–2011 Põhja ringkonnaprokuratuuri majandus- ja korruptsioonikuritegude osakonna juhina (vanemprokurör).
2011–2020 oli ta Justiitsministeeriumi kriminaalpoliitika asekantsler. 2020. aasta juuli lõpus nimetati ta Euroopa Prokuratuuri prokuröriks.
2005. aastal nimetas Vabariigi Valitsus ta Estonia parvlaeva uppumise uurimise komisjoni liikmeks. Aasta möödudes asendati ta kahe teise ametnikuga.
2019. aastal nimetas Vabariigi Valitsus ta kolmeks aastaks ametnikueetika nõukogu liikmeks. Keskvalitsus vabastas ta aasta hiljem nõukogu koosseisust.
Viited.
´
Põhiseaduse juriidilise ekspertiisi komisjon

Põhiseaduse juriidilise ekspertiisi komisjon oli Eesti valitsuse riigiõiguse ekspertidest moodustatud komisjon, eesmärgiks analüüsida 1992. aasta Eesti põhiseadust.
1995. aasta märtsis valitud Riigikogu põhiseaduskomisjon pöördus Vabariigi Valitsuse poole ettepanekuga korraldada põhiseaduse terviklik analüüs. Eesmärgiks seati välja selgitada võimalikud vastuolud ja lüngad põhiseaduses, vastamaks küsimusele, kas ja millises ulatuses on vaja põhiseadust muuta.
Ekspertiisi tulemuste ja ettepanekute Vabariigi Valitsusele esitamise tähtajaks määras Vabariigi Valitsus 1. detsembri 1997. Komisjon esitas Vabariigi Valitsusele oma tegevuse vahearuande 2. detsembril. Vabariigi Valitsus kuulas ära komisjoni tegevuse vahearuande 23. detsembril ning otsustas määrata komisjoni tegevuse lõpparuande Vabariigi Valitsusele esitamise tähtajaks 16. märtsi 1998. Kaks nädalat hiljem, 31. märtsil 1998 otsustas Vabariigi Valitsus võtta justiitsministri poolt 16. märtsil esitatud aruande teadmiseks, lugeda komisjoni ülesanne täidetuks ning tegi justiitsministeeriumile ülesandeks esitada Riigikantseleile valitsuse istungil tehtud märkuste alusel lõplikult vormistatud komisjoni aruanne edastamiseks Riigikogu põhiseaduskomisjonile.
Kai Härmand

Kai Härmand (sündinud 5. jaanuaril 1972) on Eesti jurist ja kohtunik.
Aastatel 1990–1995 õppis Härmand Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas bakalaureuseõppes ja 2000–2006 magistriõppes.
Aastatel 1995–1999 oli ta Tallinna linnakohtus konsultant ja kohtunikuameti ettevalmistusteenistuses. 14. detsembril 1999 nimetas president Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Härmandi kohtunikuks Tallinna linnakohtusse.
2012. aasta 15. oktoobrist töötas Härmand justiitsministeeriumis õiguspoliitika asekantslerina. Tema viimane tööpäev sel ametikohal oli 15. oktoober 2020. Kuni 8. novembrini 2020 oli ta ministeeriumi nõunik, pärast seda on töötanud taas kohtunikuna Harju Maakohtus.
Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige.
Jüri Liventaal

Jüri Liventaal (sündinud 13. detsembril 1950) on endine Eesti riigiametnik ja teadur.
1999. aastal ilmust temalt "Riik ja õigus: põhimõistete õpetus" (179 lk).
Heinrich Schneider

Heinrich Schneider (11. juuni 1925 Vandu küla, Undla vald, Virumaa – 4. juuni 2013) oli eesti õigusteadlane.
22. novembril 1943 astus Soome sõjaväkke. Sai väljaõppe algul Porokyläs, hiljem Taavetti allohvitserikoolis. 9. veebruaril 1944 moodustati eesti vabatahtlikest, nn soomepoistest 200. jalaväerügement. Schneider arvati selle 6. kompaniisse. Osales tõrjelahinguis Viiburi lahel ja Vuoksel. Naasis Eestisse 19. augustil 1944 ning sai väljaõppe Kehra õppelaagris. Pärast sõda varjas end metsas.
1946. aastal lõpetas Rakvere keskkooli ja 1951. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Töötas ajalehe Edasi toimetuses, õppis aspirantuuris. 1956. aastast teaduste kandidaat, 1990. aastast õigusteaduste doktor. Osales Põhiseaduse Assamblee töös. 1993. aastast sai temast nõunik Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumis. Schneider oli ka Eesti Agraarökonoomika Instituudi juhtteadur. Ta oli ka Eesti valitsuse moodustatud põhiseaduse juriidilise ekspertiisi komisjoni liige 1996–1998. Elas Tartus.
Heinrich Schneider on maetud Tallinnas Metsakalmistule soomepoiste matmispaika.
Alo Heinsalu

Alo Heinsalu (sündinud 27. juulil 1958) on Eesti riigiametnik.
Jonatan Vseviov

Jonatan Vseviov (sündinud 14. augustil 1981) on Eesti riigiametnik ja diplomaat.
Elulugu.
Ta lõpetas 2004. aastal Tartu Ülikooli politoloogia erialal ning omandas seejärel magistrikraadi kiitusega ("cum laude") Georgetowni Ülikoolis julgeoleku-uuringute erialal. 
Aastatel 2004–2005 töötas ta Eesti välisministeeriumi poliitika planeerimise osakonnas atašeena. Lõpetanud septembris 2005 ajateenistuse, liikus ta edasi poliitikadiplomaadiks Eesti suursaatkonda Washingtonis. 2008. aasta oktoobrist asus Vseviov Eesti kaitseministeeriumi teenistusse, olles alul analüüsibüroo juhataja (oktoobrist 2008 kuni augustini 2009), seejärel poliitika planeerimise osakonna juhataja 2009–2011, seejärel 2011–2012 kaitsepoliitika asekantsleri kohusetäitja ning siis ka nõuniku ametikohal 2012–2013. Aastatel 2014–2015 oli Vseviov kaitseplaneerimise asekantsler. 
12. novembril 2015 nimetas Vabariigi Valitsus ta viieks aastaks Kaitseministeeriumi kantsleriks alates 1. jaanuarist 2016. Valitsus vabastas ta sellelt ametikohalt 16. augustist 2018 (alul 16. septembrist) ning temast sai 3. augustist Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides. 6. novembrist sai temast ka Eesti erakorraline ja täievoliline suursaadik Mehhiko Ühendriikides. 29. jaanuaril 2021 kutsus president Kersti Kaljulaid Jonatan Vseviovi tagasi Eesti Vabariigi erakorralise ja täievolilise suursaadiku kohalt Ameerika Ühendriikides ja Mehhiko Ühendriikides. Alates 8. veebruarist 2021 töötab ta Välisministeeriumi kantslerina.
Isiklikku.
Tema isa on ajaloolane David Vseviov.
Tema abikaasa on Evelin Vseviov ja neil on kaks last.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljateistkümnes parandus

Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljateistkümnes parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus.
14. parandus laiendab õiguste deklaratsiooni föderaalvalitsuselt kõigile osariikidele, annab õiguse korraldusele ja menetlusele, laiendab õigust kodakondsusele ka tumedanahalistele ja Ameerikas sündinud välisriikide kodanikele, täpsustab esindajate jaotamise protseduuri riiklikel valimistel, ning viimaks keelab Kongressi loata asuda tööle riigiteenistuses isikutel, kes võtsid mässulistena osa Ameerika kodusõjast või muust ülestõusust või on osutanud abi Ameerika vaenlastele. 
Parandus võeti vastu kongressis 13. juunil 1866. 2. märtsil 1867 võttis kongress vastu seaduse, mis nõudis endistelt konföderatsiooni osariikidelt paranduse ratifitseerimist selleks, et välja teenida esindatus kongressis. 28 osariiki oli paranduse ratifitseerinud 9. juuliks 1868.
Cisownica

Cisownica (tšehhi keeles "Tisovnice", saksa keeles "Koniakau") on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Cieszyni maakonnas Goleszówi vallas. Cisownica asub Tšehhi piirist natuke rohkem kui 4 km kaugusel.
Andor (sari)

"Andor" on telesari, mis on loodud George Lucase "Star Warsi" ulmemaailma põhjal. Sarja tegevus toimub natuke aega enne "" sündmusi. Sarja peategelane on noor mässaja Cassian Andor. Sari on tellitud Tony Gilroylt Disney+-ile.
Tiktaalik roseae

Tiktaalik roseae on monospetsiifiline väljasurnud liik eelajalooliste luukalade perekonnast (kõndiv kala). Ta elas hilisel Devoni ajastu perioodil, umbes 375 miljonit aastat tagasi. Ta võis olla üks neljajalgsete loomade eelkäijatest. 
"Tiktaalik"'u fossiilide järgi võib tema kohta öelda põhimõtteliselt kala, sest tal on kalalik kehakuju ja lõpused, aga ka krokodilliga sarnane pea ning ebatavalised uimedega jäsemete moodi moodustised. "Tiktaalik"'u uimedel on liigutamiseks kiired nagu kaladel, kuid ta algelistes jäsemetes on olemas ka tugiluud, millega ta sai oma keha maapinnast kõrgemale kergitada. Nende teadmiste põhjal võib järeldada, et "Tiktaalik" oli kalade ja neljajalgsete loomade vahepealne vorm, kel võis olla neljajalgsete loomade (kahepaiksed, roomajad, linnud, imetajad) evolutsioonilises arengus tähtis osa. 
Kirjeldus.
"Tiktaalik"'ut vaadeldes saab ülevaate, millised võisid välja näha neljajalgsete esivanemad. Erinevalt teistest neljajalgsete eellaste fossiilidest on "Tiktaalik"'u jäsemetel randmeluud, mistõttu meenutavad uimekiired sõrmi. 
Jäsemete ehituses ja nende kinnitustes ülejäänud skeletiga on märkimisväärselt palju sarnasusi neljajalgsete loomadega. Uimede randmeluude põhjal on näha, et sinna kinnitusid suured ja tugevad lihased. Uimed ise olid samuti lihaselised ja tänu randmetele ka hästi liikuvad. Need aitasid maapinnal ja madalas vees liikuda. 
Lisaks on tähelepanuväärne see, et "Tiktaalik"'u pealael asetsesid õhukanalid, millest võib järeldada, et tal olid algelised kopsud, millega ta sai veest väljas õhku hingata. Need võisid toimida hästi siis, kui madalates veekogudes oli kõrge veetemperatuuri tõttu vähe hapnikku ja loom pidi õhku saama väliskeskkonnast. Erinevalt enamikust kaladest olid "Tiktaalik"'ul lõpuste piirkonnas luust plaadid, mille abil sai ta pead pöörata. See teeb temast esimese teadaoleva kala, kellel tekkis kael. Tänu sellele olid tal paremad võimalused jahtida saaki nii maal kui ka vees.
Evolutsioon.
"Tiktaalik roseae" on ainuke liik oma perekonnas. Ta elas umbkaudu 375 miljonit aastat tagasi. 
"Tiktaalik" võib olla üleminekuvorm päris kalade ja päris neljajalgsete vahel (näiteks linnud ja dinosaurused). Samas on ka võimalik, et "Tiktaalik" ei olnud ühegi elava looma esivanem, vaid lihtsalt üks liik kunagi elanud algelistest selgroogsetest. 
Maismaal eduka liikumise võimekuse välja arenemiseks kulus aga vaatamata "T. roseae" arengutasemele veel ligikaudu kümme miljonit aastat. Esimesed tõelised neljajalgsed meenutasid ilmselt salamandreid, kes on küll endiselt veega tihedalt seotud, kuid suudavad vajaduse korral hakkama saada ka gravitatsiooni avaldatava survega ning atmosfääri kuivusega.
Avastamine.
"Tiktaalik"'u fossiil avastati 2004. aastal Põhja-Kanadast Ellesmere saarelt. Fossiili hinnanguline vanus on 375–383 miljonit aastat. Ellesmere saar oli kunagi osa Lauraasia mandrist, mis asus ekvaatori keskel ja oli sooja kliimaga. Avastuse tegid Edward B. Daeschler, Neil H. Shubin ja professor Farish A. Jenkins Jr. 
Nimeosa "Tiktaalik" märgib leiu asukohta, sõna pärineb inuktituti keelest ja tähendab suurt mageveekala.
Mārciena raudteepeatus

Mārciena raudteepeatus on raudteepeatus Pļaviņase–Gulbene raudteel Madona piirkonna Mārciena vallas Mārcienas. 
Peatus asub Pļaviņase raudteejaamast 32 ja Riia jaamast 144 km kaugusel. 
Mārciena raudteepeatus avati raudteejaamana koos raudteega aastal 1903, samal aastal valmis ka puidust jaamahoone, mis küll hiljem on saanud tellistest ümbrise. Toona jäi see Bērzaune kihelkonda Mārciena mõisa maadele. Aastal 1957 rajati jaamast kolme kilomeetri pikkune harutee, mis viis Nõukogude armee sõjaväebaasi, mida kasutati piloodita lennumasinate juhtimiskeskusena. 
Aastal 1994 sõjavägi lahkus ja baasi viiv tee demonteeriti, ühtlasi demonteeriti ka teised jaamas olnud teed, nii et jaamast sai raudteepeatus.
Aastal 2009 ehitati SIA CEMEX betoonitööstuse tarbeks uued kõrvalteed. Kuigi Mārciena jäi peatuseks edasi, võib kaubavedude tarbeks rajatud teid kaupade peale- ja mahalaadimiseks kasutada. Kokku on kaubalaadimiseks mõeldud teid kolm. Ametlikult on seal üks kahest Lätis asuvast kaubapunktist ehk kaubajaama funktsioone täitvast jaama staatuseta kohast (teine asub Valkas. 
Peatuses peatuvad Riiast Madonasse sõitvad rongid (mõlemas suunas kaks korda nädalas). Lisaks peatuvad seal Gulbenesse sõitvad rongid. 2019. aastal peatusid need rongid seal 18. mail, 27. juulil ja 7. septembril.