tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yuriria järv

Yuriria järv (hispaania keeles "Laguna de Yuriria") on veehoidla, mis asub Mehhiko keskosas, Guanajuato osariigis. See rajati juba 16. sajandil ning seda kasutatakse tänapäeval järve ümbritsevate põllumajandusmaade niisutamiseks. Yuriria järv on oluline elupaik paljudele veelindudele ning see on Ramsari alade nimekirjas.
Nimi Yuriria on lühendatud kuju algsest nimest "Yuririapúndaro", mis tähendab purepetša keeles "verejärve". Enne kui piirkonna vallutasid hispaanlased, kuulus järv purepetšade riigi koosseisu.
Husinec (Prachatice ringkond)

Husinec (varem ka Husinec u Netolic, saksa keeles "Hussinetz") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Prachatice ringkonnas. Husinec asub Prachaticest umbes 4,5 km põhjas ja České Budějovicest ligikaudu 36 km läänes.
Husinecis on sündinud tšehhi usureformaator ja filosoof Jan Hus (u. 1370–1415).
Asulat on esmamainitud 1291. aastal. Linnaks sai Husinec 1359. aastal. Pärast 1620. aastal toimunud Valgemäe lahingut lahkusid paljud Husineci elanikud välismaale kalvinistliku usu ja Jan Husi pooldamise tõttu. Aastatel 1654, 1691, 1759, 1765, 1776 ja 1802 laastasid linna suured tulekahjud. 1905. aastal kinnitati keiserliku dekreediga Husineci linnaõiguseid.
12. aprillil 2007 sai Husinec vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Husineci vanalinn on alates 1. septembrist 2003 ajalooline linnakaitseala.
Lerma jõgi

Lerma jõgi (hispaania keeles "Río Lerma") on Mehhiko pikkuselt teine jõgi. See ligikaudu 750 km pikkune veekogu kulgeb läbi Mehhiko lääne-keskosa, algusega üle 3000 meetri kõrguselt Mehhiko kiltmaalt. Jõgi suubub Chapala järve, mis on Mehhiko suurim järv ja asub Guadalajara linna lähedal, Jalisco osariigis. Chapala järvest algab omakorda Río Grande de Santiago, mida sageli käsitletakse Lerma jõe jätkuna. Üheskoos tuntakse neid sageli kui Lerma–Santiago jõge (hispaania keeles "Río Lerma Santiago").
Lerma jõgi on pikka aega olnud tuntud oma tugeva reostuse poolest, kuid viimastel aastatel on vee kvaliteet märgatavalt paranenud. Vee kvaliteeti on parandanud peamiselt riiklikud keskkonnaprogrammid ning ulatuslik kohaliku kanalisatsiooni- ja veepuhastustaristu ajakohastamine.
Anton Salétros

Anton Janos Jönsson Salétros (sündinud 12. aprillil 1996 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis AIK ja Rootsi jalgpallikoondises. Ta on klubi meeskonna kapten.
Jalgpalli mängimist alustas ta kodulinnaklubis Enskede IK. 2010. aastal liitus ta AIK-ga. AIK põhimeeskonnas debüteeris ta 31. augustil 2013 mängus Gefle vastu, kuid see tema ainsaks mänguks sel aastal klubi meeskonnas. Rohkem mänguaega hakkas ta saama järgmisel aastal. 2017. aasta teises pooles oli ta AIK-st laenul Ungari kõrgliigaklubis Újpest.
2018. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Rostov, kuid naasis juba järgmise aasta veebruaris laenulepingu alusel AIK-sse.
2020. aasta veebruaris läks ta Rostovist laenule Norra kõrgliigaklubisse Sarpsborg 08, kellega sõlmis sama aasta oktoobris püsiva lepingu.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kuni 2025. aasta juunini kehtima pidanud lepingu Prantsusmaa esiliigaklubiga Caen, kuid ta mängis seal vaid sama hooaja lõpuni.
2023. aasta juulis liitus Salétros taas AIK-ga, kui sõlmis klubiga kuni 2026. aasta detsembrini kehtiva lepingu.
Salétros kuulus Rootsi kuni 17-aastaste koondisse 2013. aasta noorte maailmameistrivõistlustel, kus ta saavutas Rootsiga kolmanda koha. Turniiri esimeses alagrupimängus lõi ta 4:1 võidumängus värava Iraagi eakaaslaste vastu.
Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Salétros 12. jaanuaril 2020 sõprusmängus Kosovo vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juunil 2025 sõprusmängus Alžeeria vastu.
Ta on isa kaudu Ungari päritolu.
Hranice (Chebi ringkond)

Hranice (saksa keeles "Roßbach") on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Chebi ringkonnas. Hranice asub Chebist ligikaudu 29 km põhjaloodes, Saksamaa piiri ääres.
Hranice on Tšehhi läänepoolseim linn.
Asula on rajatud tõenäoliselt 12. ja 13. sajandi vahetusel. Rossbachi esimene kirjalik mainimine pärineb 14. sajandi algusest – mõnikord on märgitud aasta 1306, mõnikord 1318. Mõnede allikate kohaselt pärineb küla esimene kirjalik mainimine aastast 1413. Algselt põllumajanduslik küla hakkas 16. sajandil järk-järgult muutuma käsitöökeskuseks. 1882. aastal sai Rossbach aleviks.
Kristoffer Nordfeldt

Bo Kristoffer Nordfeldt (sündinud 23. juunil 1989 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib väravavahina Rootsi kõrgliigaklubis AIK ja Rootsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis IF Brommapojkarna, mille esiväravavaht oli ta aastatel 2008–2011. Rootsi kõrgliigas mängis ta esimest korda 2009. aastal.
2012. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Heerenveen. Alates hooajast 2012/13 oli ta kolm hooaega Heerenveeni esiväravavaht.
2015. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Swansea City. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 23. augustil 2015 liigakarika mängus York City vastu. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta hooaja 2015/16 viimases mängus 15. mail 2016 Manchester City vastu. Nordfeldt aastatel 2015–2018 Swansea Citys kolm hooaega Łukasz Fabiański järel varuväravahi rollis ning sai mänguaega harva. Rohkem mänguaega sai ta hooajal 2018/19, mil Swansea City mängis Inglismaa esiliigas.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta pooleteise aasta pikkuse lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Gençlerbirliği.
2021. aasta augustis naasis ta Rootsi kõrgliigasse, kui liitus AIK-ga.
Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Nordfeldt 22. jaanuaril 2011 sõprusmängus Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondise B-võistkonna vastu. Ta oli Rootsi koondisse varuväravavaht 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Masséna väljak

Masséna väljak (prantsuse keeles Place Masséna) on üks peamisi ja tuntumaid väljakuid Prantsusmaal, Nice'i kesklinnas.
Väljak rajati 1840. aastatel, kui Nice kuulus veel Sardiinia kuningriigi koosseisu. See sai nime Nice'is sündinud Napoleoni kindrali André Masséna järgi. Algne kujundus oli klassikalises stiilis, mida iseloomustavad ka täna nähtavad punased neoklassitsistlikud fassaadid ja kaaristud. Aegade jooksul on väljakut korduvalt ümber kujundatud; suurimad muudatused tehti 20. sajandi lõpus ja 21. sajandi alguses, kui see muudeti jalakäijate alaks ning sinna toodi tagasi trammiliiklus.
Tänapäeval on Masséna väljak tuntud oma marmorpõranda, valgustatud purskkaevude ja kaasaegse avaliku kunsti poolest. Siin asub ka "Päikese purskkaev" (Fontaine du Soleil), mille keskmes seisab Apollo kuju. Skulptuuri ümbritseb viis figuuri, mis sümboliseerivad erinevaid planeete.
2007. aastal lisandus väljakule katalaani kunstniku Jaume Plensa valgusinstallatsioon "Conversation à Nice" – seitse erineva valgusega valgustatud inimfiguuri, mis paiknevad 12 meetri kõrgustel postidel ja sümboliseerivad seitsme maailmajao vahel toimuvat kultuuridevahelist dialoogi.
Väljakut läbib Nice'i trammiliin, mis ühendab selle mugavalt ülejäänud linnaga. Lähikonnas asuvad Masséna muuseum, Promenade du Paillon, vanalinn (Vieux Nice) ja kuulus Promenade des Anglais.
Masséna väljakul toimuvad sageli avalikud üritused, festivalid ja paraadid, sealhulgas Nice'i karneval – üks suurimaid ja vanimaid karnevale Euroopas.
Oksitaania (haldusüksus)

Oksitaania (oksitaani keeles "Occitània", katalaani keeles "Occitània") on piirkond (1. järgu haldusüksus) Prantsusmaa lõunaosas, mis tekkis endiste Languedoc-Roussilloni ja Midi-Pyrénées' piirkondade ühinemisel. 2014. aasta territoriaalreformiga loodud piirkond koosneb 13 departemangust. Selle pealinn on Toulouse. 
Ajutiselt Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'ks nimetatud piirkond sai oma ametliku nime, Oksitaania, alates 28. septembrist 2016 ja kehtima hakkas see alates 30. septembrist 2016. Kuigi piirkondlik nõukogu on 28. septembrist lisanud ka alapealkirja või nime jätku - "Pyrénées-Méditerranée" (Püreneed-Vahemeri), ei ole seda jätku Prantsuse Vabariigi ametlikus teatajas.
Selle suurim linn on Toulouse, mis on ka piirkonna prefektuur ehk keskus. Teisel piirkondlikul metropoli alal, Montpellier'l, on säilinud mitmeid administratiivseid funktsioone, sest tegu on endise Languedoc-Roussilloni piirkonna keskusega. Regionaalnõukogu peakorter, administratsioon ja üldjuhtkond asuvad Toulouse'is ning nõupidamised toimuvad Montpellier's.
Piirkond jaguneb järgmisteks departemangudeks (sulgudes on departemangu number):
Marjut Rolig

Anne Marjut Astrid Rolig (neiuna Lukkarinen, sündinud 4. veebruaril 1966 Lohjal) on endine Soome murdmaasuusataja.
Marjut Rolig võistles oma esimesel maailmakarika etapil 1990. aasta detsembris Tauplitzalmis, saavutades kaheksanda koha. 1991. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes saavutas ta 10 km distantsil vabastiilis ja 15 km distantsil klassikalises stiilis üheksanda, 5 km klassikas kuuenda ja 4 x 5 km teatesõidus neljanda koha. Hooajal 1991/92 saavutas ta oma esimese maailmakarika poodiumikoha Kavgolovos, saavutades 15 km klassikas teise koha. 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is, mis olid samuti maailmakarika osa, võitis ta hõbemedali 15 km distantsil klassikas ja kuldmedali 5 km distantsil klassikas. Järgmisel maailmakarika etapil Lahtis saavutas ta 30 km klassikas kolmanda koha. Hooaja lõpetas ta MK-võistlustel üldarvestuses neljandana. Järgmisel aastal võitis ta Falunis toimunud suusatamise maailmameistrivõistlustel 15 km klassika distantsil pronksmedali. Tema parimad tulemused 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris olid kaheksas koht 30 km klassikas ja neljas koht teatesõidus. Ta lõpetas tipptasemel sportimise pärast 1993/94 hooaega.
1992. aastal nimetati ta Soome aasta sportlaseks.
Välislingid.
[[Kategooria:Soome murdmaasuusatajad]]
[[Kategooria:Sündinud 1966]]
Adam Friedrich von Knorring

Adam Friedrich von Knorring (28. juuni 1713 Mäo, Järvamaa – juuni 1761 Udeva, Järvamaa) oli Eestimaa rüütelkonda kuulunud mõisnik ja meeskohtunik, kes kuulus tuntud baltisaksa Knorringite aadlisuguvõssa ning pani aluse selle Norra, Udeva ja Luke liinile. Ta oli mitme silmapaistva sõjaväelase isa ning omas Ervita, Udeva, Aruküla ja Norra mõisa Järvamaal.
Elulugu.
Adam Friedrich von Knorring sündis 1713. aastal Mäo mõisas Järvamaal. Tema vanemad olid Friedrich Frommhold von Knorring ja Eva Juliane von Wrangell.
18. sajandi keskel, pärast maanõunik Gustav Reinhold von Lode surma, jagasid Knorringu vennad 1753. aastal pärandi, mis kuulus nende emale Eva Julianele tema esimesest abielust. Pärandijagamisel sai Adam Friedrich von Knorring endale Ervita, Udeva ja Aruküla mõisad, mis jäid tema peamisteks elukohtadeks kuni elu lõpuni. Leitnant Heinrich Gustav von Knorring sai Uugla mõisa, major Fromhold von Knorring sai Valgevälja mõisa Ridala kihelkonnas ja Kurisoo Järva-Madise kihelkonnas. Adam Friedrichi valdustest oli tähtsaim Ervita mõis, mis ehitati tema valitsemisajal esinduslikuks härraste residentsiks. Aruküla jäi kõrvalmõisaks.
1754. aastal ostis Knorring oksjonilt oma vanavanaisale Heinrich von Knorringile kuulunud Norra mõisa.
Erinevalt paljudest oma seisuskaaslastest ei osalenud Adam Friedrich aktiivselt Eestimaa rüütelkonna poliitikas. Ta tegutses mõnda aega meeskohtunikuna, kuid keskendus peamiselt oma mõisate haldamisele, olles seega tüüpiline 18. sajandi baltisaksa maamõisnik.
Adam Friedrich suri 1761. aasta juunis Udeva mõisas ning maeti Koeru kiriku kalmistule.
Perekond.
Adam Friedrich von Knorring oli abielus krahvitar Dorothea Elisabeth von Manteuffeliga (suri 1792), kelle isa oli Eestimaa maanõunik krahv Gotthard Johann von Manteuffel. Neil sündis 12 last, kellest mitmed saavutasid kõrge staatuse Vene keisririigi teenistuses. Eriti silmapaistvad olid:
Jaume Plensa

Jaume Plensa i Suñé (sündinud 23. augustil 1955 Barcelonas, Hispaanias) on katalaani skulptor ja installatsioonikunstnik, keda tuntakse eelkõige tema suurte avaliku ruumi skulptuuride ja valgusinstallatsioonide järgi. Ta on üks rahvusvaheliselt tuntumaid kaasaegseid Hispaania kunstnikke.
Plensa õppis Barcelona Kunstide ja Disainikoolis (Escola de la Llotja) ning hiljem Sant Jordi Kunstiakadeemias (Escola Superior de Belles Arts de Sant Jordi). Oma kunstnikuteed alustas ta 1980. aastatel. Tema varajases loomingus mängisid olulist rolli metalli ja heli kombineerimine, kuid rahvusvahelise tuntuse tõid talle monumentaalsed skulptuurid ja valgusinstallatsioonid, mis on paigutatud nii linnaruumi kui ka looduslikku keskkonda.
Looming.
Plensa töödele on iseloomulik:
Elektri taandatud maksumus

Elektri taandatud maksumus on mõõt, mis näitab elektrienergia tootmise keskmist kogukulu kogu elektriallika (elektrijaama, salvestusjaama) eluea kestel. Seda kasutatakse investeeringute planeerimiseks ja erinevate elektrienergia tootmise meetodite järjepidevaks võrdlemiseks. Ingliskeelses kirjanduses on elektri taandatud maksumuse tähiseks LCOE ja see defineeritakse valemiga
formula_1
Kogumaksumus koosneb investeerimiskuludest, tegevus- ja hoolduskuludest, kütusekulust ning jaama sulgemise ja utiliseerimise kulust.
LCOE arvestab elektri tootmiseks tehtud/tehtavaid kulutusi, mitte elektri hinda, mis võib olla mõjutatud pakkumise-nõudluse vahekorrast ja poliitilistest otsustest.
Graafikul on Lazardi 2023. aasta USA elektri tootmise taandatud maksumuse hinnang tootmisviiside kaupa. Valminud on ka 2025. aasta hinnang.
Kõige kallim on tuumajaamades ja tippkoormuste elektrinõudlust tagavates gaasijaamades toodetud elekter. Kõige odavam on elektri tootmine tuule- ja päikese-elektrijaamades.
Hranice (Přerovi ringkond)

Hranice (saksa keeles "Mährisch Weißkirchen") on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Přerovi ringkonnas. Hranice asub Bečva jõe ääres, Přerovist ligikaudu 23 km idakirdes ja Olomoucist umbes 35 km idas.
Tõenäoliselt oli asula olemas juba 12. sajandi lõpus. Hranice ülendati linnaks 1276. aastal , kuid ainult osaliselt, ja ülendamine viidi lõpule 1292. aastal. 19. sajand teisel poolel rajati linna Sõjaväeakadeemia. Alates 1950. aastatest on Hranice tööstuslinn.
Hranice vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Ilie Bolojan

Ilie-Gavril Bolojan (sündinud 17. märtsil 1969) on Rumeenia poliitik, kes on 23. juunist 2025 Rumeenia peaminister, ta on Rahvuslikliberaalse partei ("Partidul Național Liberal") president. Ta on ametlikult pidanud mitmeid avalikke ametikohti, sealhulgas Rumeenia presidendi kohusetäitja, Senati esimees, Oradea linnapea ja Bihori maakonna volikogu esimees.
Pärast Rahvuslikuliberaalse partei kaotust hiljem tühistatud 2024. aasta Rumeenia presidendivalimiste esimeses voorus ja Nicolae Ciucă tagasiastumist sai tast partei presidendi kohusetäitja ning ta valiti Rumeenia Senati presidendiks.
12. veebruaril 2025, pärast Klaus Iohannise tagasiastumist, sai tast Rumeenia presidendi kohusetäitja, kes teenis kuni Nicușor Dani ametisseastumiseni 26. mail 2025 pärast tema võitu 2025. aasta Rumeenia presidendivalimistel. Tema presidendi kohusetäitja ametiajal peatati tema ametiaeg Senati esimehena ja ta asus uuesti ametisse pärast Nicusor Dani presidendiaja algust.
20. juunil 2025 nimetas president Nicușor Dan Bolojani Rumeenia peaministriks ja ta vannutati ametisse 23. juunil 2025.
Villkael-toonekurg

Villkael-toonekurg ("Ciconia episcopus") on toonekurglaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Villkael-toonekurg on 86–95 cm pikk. Tiiva pikkus on 444–497 mm, saba 199–225 mm.
Sulestik on peamiselt must. Kael, alakõht ja saba on valged. Pealagi on must rohelise läikega. Rind ja ülaselg on lillaka läikega, ülejäänud ülapool on rohekassinise läikega. Silmad on punased. Nokk on must, nokaots punane. Sulgedeta nägu, lõug ja kõri on mustad. Jalad on punased.
Alamliigid ja levik.
Liigil on kaks alamliiki:
Aafrika villkael-toonekurg arvati varem villkael-toonekure alamliigiks "C. e. microscelis".
Elavad järvede, jõgede ja laguunide ääres, lammidel, padurates ja riisipõldudel. Sulawesil on kohatud 1400 m kõrgusel merepinnast.
Toitumine.
Toituvad kaladest, konnadest, madudest, sisalikest, suurtest putukatest, krabidest, roomajatest ja limustest.
Toituvad üksi. Toitu otsides kõnnivad aeglaselt.
Pesitsemine.
Pesitsevad üksikult. Meetrilaiune ja 30 cm sügav pesa on ehitatud okstest ning vooderdatud rohuga. Pesa asub 20–30 m kõrgusel puu otsas. Vahel pesitsevad ka kaljudel ja mobiilimastide otsas. Võivad kasutada sama pesa mitu aastat järjest.
Põhja-Indias kestab pesitsusaeg juulist septembrini, Lõuna-Indias detsembrist märtsini. Kurnas on 3–4 muna mõõtmetega 62,9 × 47,4 mm. Mune hauvad mõlemad vanalinnud 35–40 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 55–65 päeva vanuselt.
Roo-toonekurg

Roo-toonekurg ("Ciconia maguari") on toonekurglaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Roo-toonekurg on 97–102 cm pikk. Tiiva pikkus on 540–550 mm. Isaslind on suurem ja veidi pikema nokaga.
Sulestik on peamiselt valge, tiivad ja saba on mustad. Sarnaneb välimuselt valge-toonekurega, kuid äratuntav lühikese musta kaheharulise saba järgi. Nokk on sinakashall, nokaots tumepunane. Silmaümbrus ja valjasriba on sulgedeta ja punast värvi. Silmad on kollased, jalad on punased.
Levik.
Roo-toonekured elavad Lõuna-Ameerikas Andidest idas. Levila ulatub Colombiast ja Venezuelast Rio Negro jõeni, kuid nad ei ela Amasoonia lääneosas. Roo-toonekurg on ainus toonekure perekonna liik, kes elab Ameerikas.
Elavad soodes, rohtlates, üleujutatud karjamaadel, roostikes ja riisipõldudel. Boliivias on neid nähtud kuni 2500 m kõrgusel merepinnast.
Toitumine.
Toituvad konnadest, kaladest, väikestest närilistest, madudest, krabidest ja putukatest.
Toituvad üksi, paarides või väikestes parvedes.
Pesitsemine.
Pesitsevad hajusates kolooniates, kus on tavaliselt 5–15 pesa. Kahe pesa vahekaugus on mõnikord ainult 50 cm. Pesa on 1–6 m kõrgusel põõsa või väikse puu otsas. Piirkondades, kus puid ja põõsaid ei ole, pesitsevad roostikus. 2 m lai ja 75 cm sügav pesa on ehitatud okstest ja vooderdatud rohuga. Suurema osa pesamaterjalist toob isaslind, pesa ehitavad mõlemad vanalinnud koos. Vahel varastavad roo-toonekured pesamaterjali liigikaaslastelt, seetõttu peavad vanalinnud kordamööda pesa valvama.
Pesa ehitamine on roo-toonekurgede jaoks keeruline, sest puu otsas seistes ei kasuta nad oksast kinnihoidmiseks tagavarvast. Tasakaalu hoiavad nad keha- ja tiivaliigutuste abiga. Pojad ei saa pesast lahkuda enne, kui nad lennata oskavad.
Ljaanodes pesitsevad juunist novembrini, Lõuna-Brasiilias augustist oktoobrini. Kurnas on 2–4 muna mõõtmetega 75 × 53 mm. Muna kaalub 10,9 g. Mune hauvad mõlemad vanemad 29–32 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 60–72 päeva vanuselt.
Eluiga.
Roo-toonekurg võib elada 20-aastaseks.
Édouard Valéry

Édouard Valéry (29. veebruar 1924 La Coquille – 15. september 2010 Sarlat-la-Canéda), FTP vastupanuvõitleja Corrèze'i departemangus ja seejärel Dordogne'i departemangus. FTP osakonnajuhataja Corrèze'is märtsist (või jaanuarist) maini 1944, seejärel saadeti ta poliitilise ohvitserina Dordogne'i ja jäi sinna augustini.
Vabastamise ajal oli ta Dordogne'is asuva 1. FFI peakorteri ülem majori auastmes.
Puerto Escondido (täpsustus)

Puerto Escondido on järgmiste asulate ja piirkondade nimi:
Puerto Escondido

Puerto Escondido (tõlkes "Peidetud sadam") on Mehhiko linn, mis asub Oaxaca osariigis. Enne 1930. aastaid ei eksisteerinud seal joogivee puudumise tõttu püsiasulat, kuid lahte oli aeg-ajalt kasutatud kohvi väljaveoks. Linna nimi pärineb legendist naisest, kes pääses oma vangistajate eest ja peitus just selles paigas. Algselt kasutati piirkonna tähistamiseks nahuakeelset nime Zicatela, mis tähendab "koht, kus on suured okkad". Tänapäeval viitab see nimi piirkonna tuntuimale rannale.
Puerto Escondido on üks olulisemaid turismisihtkohti Oaxaca rannikul. Erinevalt naaberlinn Huatulcost, võtab Puerto Escondido vastu eelkõige surfarid, seljakotirändurid ja Mehhiko pered. Zicatela rand on surfivõistluste toimumispaik, samas kui teised rannad sobivad paremini ujumiseks ja lõõgastumiseks, kuna seal on leebemad lained. Linnast lääne poole jääb suur laguun, mis on populaarne kalastajate ja linnuvaatlejate seas.
Chodov

Chodov on mitme Tšehhi asula ja koha nimi.
3I/ATLAS

3I/ATLAS või C/2025 N1 (ATLAS) on tähtedevaheline objekt, mille tuvastas Tšiili linnas Río Hurtados asuv samanimeline ATLAS-e astronoomiline vaatlusprogramm 1. juulil 2025. NASA ja ESA järgi on tegemist komeediga.
Päikesesüsteemis.
Päikesesüsteemi siseossa sisenemisel oli see 4,5 astronoomilise ühiku (umbes 670 miljoni km) kaugusel Päikesest. Taevakeha järgib mööda vabat hüperboolset trajektoori Päikest, mil orbiidi ekstsentrilisuse väärtuseks on 6,14. Hüperboolne liigkiirus me keskse tähe suhtes on üsnagi kiirelt 58 km/s.
29. oktoobril 2025 jõudis see Marsi ja Maa orbiitide vahel tähele kõige lähemale 1,36 astronoomilise ühiku kauguselt, hakates seejärel planeetidevahelisest ruumist taas väljuma tähtedevahelisse ruumi.
Vastuolulisus.
Harvardi Ülikooli astrofüüsik Abraham Loeb on loetlenud üles 12 erinevat 3I/ATLAS-e anomaaliat, mis statistiliste tõenäosustena seavad kahtluse alla komeedi naturaalse päritolu. NASA järgi kinnitavad novembri lõpus avaldatud vaatluskampaania ja ülesvõtete analüüsid, et tegemist on ikkagi enneolematu komeediga.
Teised tähtedevahelised objektid.
1I/ʻOumuamua (avastati oktoobris 2017) ja 2I/Borisovi (avastati augustis 2019) järel on 3I/ATLAS-e juhul tegu kolmanda tähtedevahelise objektiga, mis on kinnitatult läbinud me taevakehade süsteemi.
Kärjed

Kärjed oli 1971–1977 aastatel Viljandis tegutsenud rock-ansambel.
Ansambli eestvedaja oli Üllo Kauri, solistideks Marju Kuut ja Tõnis Mägi. Kitarri mängis Andres Põldroo ja klahvpille Raivo Tammik.
Samal aasta augustis toimus Viljandis estraadimuusika päevade nime all sündmus, mida peetakse Eesti esimeseks tõeliseks rokifestivaliks. Žürii andis preemiaid mitmele esinejale, sealhulgas ka ansamblile Kärjed.
Igunaq

Igunaq (inuktituti keeles "ᐃᒍᓇᖅ") on fermentidega mõjustamise abil autolüüsil põhinev lihapala, mida valmistatakse põhiliselt kaributest, morskadest ja teistest mereimetajatest ning -lindudest; harvem jääkarudest.
Ajalugu.
Varajastelt paleoeskimotelt pärinevat "igunaq"i peetakse inuiti, tšuktši, neenetsi ja evenkide rahvusköökides väärtuslikuks delikatessiks. Arktika piirkondades on tänapäeval saada laiem valik toiduaineid, eeskätt jaekaubandusest või toiduabina. "Igunaq"i tarbimine on sellepärast aastate jooksul üsnagi vähenenud.
Valmistamine.
Suvel püütud lihapoolis koos rasvaga pakitakse nahka, mis kivide surve all maetakse maapõude, enamasti rannajoonel või selle lähedale jäävale maismaale.
Toored lihalõigud või terved loomakorjused jäetakse sügisel kääritanult talveks külmuma. Järgmisel aastal on need valmis tarbimiseks. Kui protsessis kasutatakse kariloomi, siis neid paar päeva kuni nädal enne tapmist ja matmist ei söödeta. Nõnda hoitakse loomade seedekulglad vabana, et vältida toidu roiskumist. Loomad kägistatakse köitega, et hoiduda haavade saastumisest putukatega ja reostumist bakteritega.
Tarbimine.
"Igunaq"i süüakse peamiselt erilistel puhkudel, kogukonna pidustustel ja jõulude ajal. Odööri tõttu ei luba mõned lennufirmad seda reisimiseks pardale kaasa võtta.
Terviseoht.
Toidupoolis ei ole aga kuidagi riskivaba – ebaõigesti valmistatult võib see tarbimisel põhjustada haigusi või isegi surma (vt botulism).
2025. aasta ujumise maailmameistrivõistlused

2025. aasta ujumise maailmameistrivõistlused on 22. maailmameistrivõistlused ujumises. Võistlused toimuvad Singapuris 11. juulist kuni 3. augustini 2025. aastal. See on esimene linn Kagu-Aasias, mis võõrustab maailmameistrivõistlusi. Võistlused toimuvad kuuel spordialal: avaveeujumine, kujundujumine, ujumine, veepall, vettehüpped ja kaljuhüpped. 
Korraldaja valik.
21. juulil 2019. aastal valis World Aquatics (tollane FINA) võõrustajaks Kazanis Venemaal, samal päeval kui Budapest Ungaris, mis valiti 2027. aasta MM-i korraldajaks. Venemaa sissetungi tõttu Ukrainasse võeti Kazanil aga korraldusõigused ära. Singapur valiti Kazani asemele 9. veebruaril 2023. aastal.
Hákarl

Hákarl (islandi keeles "kæstur hákarl") on Islandi rahvusroog, mida valmistatakse kääritamise teel arktilistes vetes elutsevatest atlandi polaarhaidest või teistest polaarhailastest. Saagilt võetakse liha kahel viisil, kõhult lõigatakse nätske ja punaka lihaga glerhákarl ning kerelt pehme ja valge lihaga skyrhákarl.
Ajalugu.
Hákarli valmistamise tavad ulatuvad viikingiaega.
Püügi järel lõigati röövkalad tükkideks ja maeti madalatesse liivastesse või kruusastesse aukudesse, mis kaeti kividega. Kivide raskus surus kalalihast välja vedelikud, maa-alune keskkond hoidis temperatuuri stabiilsena kui ka lagundas mürgiseid ühendeid. Mädandatud liha kaevati mõne kuu järel välja, lõigati ribadeks ja riputati mitmeks kuuks kuivama. Kuivamisel tekkis pruun koorik, mis enne söömist eemaldati.
Valmistamine.
Tänapäeval tõmmatakse polaarhaid pärast töötlemist, soolamist ja kindlat kääritamisprotsessi neljaks kuni viieks kuuks varjulistes ruumides lae alla löödud plankudele rippu, kuni liha on vinnutatult kuivanud. Hästi ventileeritud jaheduses fermentide mõjul valmivat toidupoolist iseloomustab ammoniaagirikas lehk ja vänge kalamaitse.
Tarbimine.
Hákarl on saareriigi poodides kergesti saadaval ja neid võib süüa aastaringselt. Enamasti serveeritakse neid traditsioonilise Þorramaturiga, mida pakutakse kesktalvel toimuval festivalil þorrablót. Tihti juuakse selle kõrvale kohalikku akvaviiti nimega "brennivín"
Toksilisus.
Vees aeglaselt ujuvate polaarhailaste kudedes on suur karbamiidi ja trimetüülamiin-lämmastikoksiidi (TMAO) sisaldus, mis muudab nende röövkalade liha mürgiseks. Ebaõigete kääritamisprotsessidega, mis muidu toksiinid lagundaks, võib liha jääda inimese tervisele ohtlikuks.
Mere-elupaikade kaitse.
Atlandi polaarhai küttimist, kaaspüüki ja tarbimist on tugevalt kritiseeritud, kuna liigil kulub suguküpsuse saavutamiseks ligi 150 aastat. Harukordselt võivad isendid elada ligikaudu 400-aastaseks.
Chodov (Sokolovi ringkond)

Chodov (saksa keeles "Chodau") on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Chodov asub Sokolovist ligikaudu 9 km kirdes ja Karlovy Varyst umbes 7 km läänes.
Chodov on asutatud 12. sajandil. 18. sajandi lõpus alustati piirkonnas pruunsöe kaevandamist. 1811. aastal alustati Chodovis portselanitootmist. Masinaehitusettevõte alustas tööd 1883. aastal. Linnaks sai Chodov 1894. aastal. Teise maailmasõja järel saadeti linna saksa rahvusest elanikud riigist välja.
Daniel Veinbergs

Daniel Veinbergs (sündinud 6. mail 1996) on eesti püstijalakoomik, "podcast" 'i saatejuht ja ettevõtja. Ta alustas oma karjääri komöödiarühmituses Comedy Estonia ning on üks Huumoriklubi asutajatest. Ta on ka populaarse Eesti "podcast" 'i "Päikesejänkud" üks saatejuhtidest.
Lapsepõlv ja haridus.
Daniel Veinbergs sündis 6. mail 1996. Ta kasvas üles Jõhvis, enne kui pere kolis Tallinna, kus ta õppis erakoolis. Hiljem õppis ta ajakirjandust Tartu Ülikoolis.
Karjäär.
Comedy Estonia (2012–2018).
Veinbergs alustas püstijalakomöödiaga 2012. aastal Comedy Estonias, 2010. aastal asutatud organisatsioonis, mis aitas Eestis püstijalakomöödia skeenet aluse panna. Ta oli regulaarne esineja rühmituse tuuridel, sealhulgas esimestel suurtel eestikeelsetel tuuridel "Esimene eesti keeles" aastatel 2015 ja 2016. Ta esines ka soojendusartistina teistele koomikutele, näiteks Ott Sepale. 2018. aastal debüteeris ta oma esimese täispika soolokavaga "Kohatu".
Huumoriklubi ja soolokarjääär (2019–praeguseni).
Veinbergs on Huumoriklubi, komöödiakollektiivi, mis korraldab Eesti koomikutele üritusi ja tuure, kaasasutaja. Huumoriklubi kaudu on ta välja andnud mitu soolokava: "Häbitu" (2023), "Armutu" (2024) ja "Rahutu" (2025).
Veinbergs on esinenud rahvusvaheliselt riikides nagu Austraalia, Saksamaa, Suurbritannia ja Iraak. Samuti veab ta eest eestikeelset avatud mikrofoni õhtut "Fopaa!" Tallinnas.
Koomiline stiil.
Veinbergsi koomiline stiil hõlmab sageli isiklikke anekdoote, sotsiaalseid kommentaare ning vastuolulisi või tabuteemasid. Tema materjal on käsitlenud tema lapsepõlve, vaimset tervist, suhteid ja poliitikat. Meediaväljaanded on teda tema provokatiivsete naljade tõttu mõnikord nimetanud "skandaalide kuningaks".
Muud tegevused.
"Podcast".
Alates 2019. aastast on Veinbergs koos koomik Roger Andrega juhtinud iganädalast komöödia-"podcast" 'i "Päikesejänkud". "Podcast" 'il on üle 230 episoodi.
Ärihuvid.
Veinbergs on osaühingu HÄBITU OÜ omanik, mis registreeriti 2022. aasta oktoobris ja kannab sama nime tema soolokavaga. Talle kuulub ka vähemusosalus Jõhvi Tehnopark OÜ-s, mis on tehnoloogiapark tema kodulinnas.
Reinhold von Wrangell

Reinhold von Wrangell (1639 – 6. märts 1686) oli Rootsi sõjaväelane (kapten), kes põlvnes Wrangelli aadlisuguvõsast. Ta oli ka Urvaste, Soontaga, Puka, Kiidjärve ja Koorvere mõisnik.
Ta kuulus Wrangellide Andja-Hõbeda peaharusse, millest ainult Andja haru on olnud esindatud Rootsi rüütelkonnas. Reinholdi elu iseloomustab klassikaline 17. sajandi baltisaksa aadlimehe trajektoor: maaomand, lühike, ent prestiižne teenistus, strateegilised abielud ja järeltulijad, kelle kaudu säilitati mõjuvõim sajanditeks.
Elulugu.
Reinhold von Wrangell oli aadlimees Hermann von Wrangelli kolmest pojast noorim.
Pärast Hermann von Wrangelli surma müüs üks pärijatest, Gustav von Wrangell, Andja mõisa oma sugulasele kapten Berend (Bernhard) Johann von Wrangellile Laagnast. Ülejäänud pere ei olnud müügiga ilmselt nõus, kuna selle vastu protsessisid nii Gustav von Wrangelli ema Beate von Wachtmeister, vennad Dietrich ja Reinhold kui ka õde Beata Elisabeth.
Reinhold von Wrangell teenis Häme lääni jalaväerügemendis, mida juhtis tol ajal ooberst Berend Mellin. Reinhold von Wrangell nimetati kapteniks 28. märtsil 1670. Pärast tegevteenistuse lõppu läks ta 4. septembril 1674 erru.
Rootsi rüütelkonna genealoogiliste andmete kohaselt tõsteti Reinhold Wrangel koos oma venna, maanõunik Didrik Wrangeliga, 28. oktoobril 1680 vabahärraseisusse. Siiski on säilinud vabahärra tiitlit kinnitav dokument (säilitatud Rootsi rüütelkonna arhiivis) välja antud vaid Didrik Wrangelile ja tema järglastele. Ka 20. novembril 1680 toimunud ametlikul introdutseerimisel aadliseisusse võeti vastu vaid Didrik. Kuigi tiitli andmise kirjelduses mainitakse, et seda "ei anta mitte vähem temale kui tema vennale", ei ole Reinholdi nime dokumendis otseselt välja toodud. Didrikul oli kolmaski vend – Gustav Wrangel, Wismari kuberner ja feldmarssali leitnant –, kelle teened oleksid olnud isegi sobivam põhjus tiitli laiendamiseks. Seetõttu jääb kahtlus, kas Reinhold üldse sai vabahärratiitli, nagu hilisemad sugupuud on eeldanud.
Perekond ja järglased.
Reinhold von Wrangell abiellus kaks korda. Tema esimese abikaasa nimi ei ole teada.
Teise abielu sõlmis ta Anna Margaretha Zögega (maetud 1693 Tallinna Toomkirikusse), kes oli 1642. aastal Breitenfeldi lahingus hukkunud ooberstleitnandi Joachim Friedrich von Zöge (1610–1642) ja Helena Horni tütar. Anna Margaretha vanaisa oli Rootsi riigitegelane ja diplomaat Henrik Karlsson Horn (suri 1618). Anna Margaretha abiellus juba kolmandat korda, olles varem abielus olnud ooberst Georg Anton von Reichi ning kindralmajor vabahärra Reinhold Liwega (surnud 1665), kellega tal oli viis last.
Reinhold von Wrangellil ja Anna Margaretha Zögel oli mitmeid lapsi, kellest mitmed said tuntud sõjaväelasteks:
Sedlice (Strakonice ringkond)

Sedlice (saksa keeles "Sedlitz") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Strakonice ringkonnas. Sedlice asub Strakonicest ligikaudu 13 km põhjas ja České Budějovicest umbes 58 km loodes.
Linna läbib Strakonice–Blatná raudteeliin.
Asulat on esmamainitud 1352. aastal. Hussiitide sõdade ajal jäi Sedlice lahingutegevusest kõrvale. Linnaks sai Sedlice 1539. aastal. 16. sajandi teisel poolel ehitati kindlus ümber renessanss-lossiks.
Alates 2003. aastast on Sedlice vanalinn ajalooline linnakaitseala.
Sedlice on alates 15. sajandist olnud pitsikudumise keskus. Pitsikudumine saavutas suurima ulatuse 19. sajandil ja 20. sajandi algul, kuid traditsioon on säilinud tänaseni.
Mehhiko peeso

Mehhiko peeso (sümbol: $; valuutakood: MXN; lühendatult ka Mex$) on Mehhiko ametlik valuuta. Peeso võeti esmakordselt kasutusele 1863. aastal. Peeso jaguneb 100 sentaavoks ("sentavo"), mida tähistatakse märgiga ¢. 
Mehhiko peesosid emiteerib Mehhiko Pank ("Banco de México") erinevates nominaalväärtustes. Rahatähed on värvikirevad ja kujutavad Mehhiko kultuuri ja ajalugu.
Mehhiko peeso on maailmas 16. enim kaubeldud valuuta. Ameerikas on see kaubeldavuselt kolmas valuuta Ameerika Ühendriikide dollari ja Kanada dollari järel ning Ladina-Ameerikas kõige kaubeldum valuuta.
Attila Cseke

Attila-Zoltán Cseke (sündinud 9. juunil 1973 Marghitas) on Rumeenia jurist ja poliitik. Ta on Rumeenia Ungarlaste Demokraatliku Liidu (UDMR) liige ning oli aastatel 2008–2012 Bihori maakonna esindaja Rumeenia Senatis, esindades sama maakonda Saadikutekojas aastatel 2012–2016, enne kui naasis senatisse. Emil Boci valitsuskabinetis oli ta tervishoiuminister detsembrist 2009 kuni tagasiastumiseni 2011. aasta augustis. Detsembrist 2020 kuni juunini 2023 oli ta peaministrite Florin Cîțu ja Nicolae Ciucă ajal Rumeenia arengu-, avalike tööde ja halduse minister. Ilie Bolojani valitsuses on ta 25. juunist 2025 Rumeenia arengu-, avalike tööde ja halduse minister.
Ta sündis aastal 1973 Marghitas etnilistele ungari vanematele. Aastal 1991 lõpetas ta Marghitas kutsekeskkooli. Aastatel 1991–1993 töötas ta oma sünnilinnas toiduettevõttes administraatorina. Aastatel 1996–2000 õppis ta Oradea ülikooli õigus- ja haldusteaduste teaduskonnas õigusteaduse erialal. Samuti lõpetas ta seal aastal 2002 avaliku õiguse magistriõppe ning sai samast õppeasutusest aastal 2004 eraõiguse magistrikraadi. Aastal 2001 oli ta praktikal Marghitas notaribüroos; aastast 2001–2002 töötas ta UDMR-i Bihori maakonna osakonnas retsensendina. Aastatel 2002–2005 oli ta Bihori maakonna volikogu presidendi õigusnõunik.
Černovice

Černovice on mitme Tšehhi asula nimi.
Nastassja Kinski

Nastassja Aglaia Kinski (sünninimi Nastassja Aglaia Nakszynski; sündinud 24. jaanuaril 1961 Lääne-Berliinis) on Saksamaa näitleja ja endine modell. Tema isa Klaus Kinski oli samuti näitleja.
Ta on mänginud enam kui 60 Euroopa ja Hollywoodi filmis. Ta sai tuntuks rolliga erootilises draamafilmis "Jää selliseks nagu oled" ("Così come sei"; 1978). Aasta hiljem mängis ta nimirolli Roman Polański lavastatud draamafilmis "Tess" ning pälvis rolli eest Kuldgloobuse. Tema teised tuntumad osatäitmised on erootilises õudusfilmides "Kassinimesed" ("Cat People"; 1982), Wim Wendersi filmides "Paris, Texas" (1984) ja "Nii kaugel, nii lähedal" ("In weiter Ferne, so nah!"; 1993) ning "Ameerika rapsoodia" ("An American Rhapsody"; 2001).
1976. aastal oli tal väidetavalt suhe temast 28 aastat vanema Roman Polanskiga. Kinskil on kolm last erinevatest suhetest. Tema esimene laps sündis 1984. aastal suhtest Vincent Spanoga, kellega ta mängis filmis "Maria armukesed" ("Maria's Lovers"). 1984. aastal abiellus ta Egiptuse filmitegija Ibrahim Moussaga, kellega sai ta tütre (sündis 1986). Abielus lõppes 1992. aastal lahutusega. Aastatel 1992–1995 elas Kinski koos endast 28 aastat vanema muusikaprodutsendi Quincy Jonesiga. Sellest suhtest sündis tütar Kenya Kinski-Jones, kes on modell.
Aafrika villkael-toonekurg

Aafrika villkael-toonekurg ("Ciconia microscelis") on toonekurglaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Varem peeti teda villkael-toonekure alamliigiks.
Välimus.
Aafrika villkael-toonekurg on 90 cm pikk.
Sulestik on peamiselt must. Kael ja kõht on valged. Saba on must ja kaheharuline. Mustad suled läigivad sinakalt ja lillakalt. Nokk on must, nokaots punane. Jalad on mustad. Noorlinnud on tuhmimad ja pruunimad.
Levik.
Elavad Sahara-taguses Aafrikas.
Elavad jõgede, järvede ja laguunide ääres, üleujutatud karjamaadel ja padurates. Ida-Aafrikas elavad peamiselt rannikul, kuid ka rohtlates. Tavaliselt väldivad metsi.
Toitumine.
Toituvad kaladest, konnadest, madudest, sisalikest, suurtest putukatest, krabidest, roomajatest ja limustest.
Toituvad üksi. Toitu otsides kõnnivad aeglaselt.
Pesitsemine.
Pesitsevad üksikult. Meetrilaiune ja 30 cm sügav pesa on ehitatud okstest ning vooderdatud rohuga. Pesa asub 20–30 m kõrgusel puu otsas.
Emaslinnud munevad kuival perioodil. Kurnas on 2–4 muna. Pojad saavad lennuvõimeliseks 55–65 päeva vanuselt.
Süstal

Süstal on süstimiseks ja vedelike kehaõõnest väljatõmbamiseks kasutatav riist.
Černovice (Pelhřimovi ringkond)

Černovice (saksa keeles "Tschernowitz") on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Pelhřimovi ringkonnas. Černovice asub Pelhřimovist ligikaudu 20 km ja Jihlavast umbes 45 km läänes.
Asulat on esmamainitud 1322. aastal. Kuni 1597. aastani kuulus see Rosenbergide aadliperekonnale. Hussiitide sõdade ajal põletati asula mitu korda maha. Tulekahjud laastasid Černovicet ka hiljem mitmel korral (viimalti 1857. aastal), seetõttu on ajaloolisi hooneid vähe säilinud. Linnaks sai Černovice 19. sajandi keskpaiku. Pärast Esimest maailmasõda ehitati siia Ameerika Ühendriikide annetuste ja presidendi tütre Alice Masaryki isikliku panuse abil Tšehhoslovakkia esimene sanatoorium, mis tegutseb tänaseni.
Aasta ilmasündmus

Aasta ilmasündmus on ilmasündmusele antav ajutine nimetus. Eestis valitakse aasta ilmasündmust alates 2024. aastast. Seda korraldab Eesti Meteoroloogia Selts koostöös Keskkonnaagentuuriga. Ilmasündmuse valimise eesmärk on juhtida laiemalt tähelepanu Eestis aset leidnud tähelepanuväärsetele ilmanähtustele, mis on olnud silmapaistvad nii oma intensiivsuse, erandlikkuse kui ka ühiskondliku mõju poolest. Kokkuleppeline periood, mille jooksul ilmasündmusi valitakse, on jaanipäevast jaanipäevani. 
Aasta ilmasündmus tehakse teatavaks ilmahuviliste ja äikesevaatlejate kokkutuleku raames, mis leiab aset igal aastal suve teises pooles. Sääraseid kokkutulekuid korraldatakse Eestis juba alates 2001. aastast, mil esimene kokkutulek toimus Pärnumaal Lõpel. 
Esimeseks Eesti aasta ilmasündmuseks (2023/24) valiti XIII noorte laulu- ja tantsupidu koos äikese ja paduvihmaga – laulupidu oli jõudnud kesta veidi alla kahe tunni, kui Tallinna lauluväljakut tabas tugev vihmasadu ja äike. Umbes pooleks tunniks pani see ka laulukaare all toimuva pausile. Nii lapsed kui ka osad täiskasvanud oli sellest pärast šokeeritud.
Všeruby

Všeruby on kahe Tšehhi asula nimi.
Eesti Meteoroloogia Selts

Eesti Meteoroloogia Selts (lühend EstMS, inglise keeles Estonian Meteorological Society) on ilmast ja kliimast huvituvate inimeste vabatahtlik ühendus, mis tegutseb Eesti Teaduste Akadeemia juures asuva Eesti Looduseuurijate Seltsi (Eesti LUS) põhikirja ning oma põhikirjaga vastavuses.
Selts asutati 23. märtsil 2018 Tallinnas.
Všeruby (Plzeňi põhjaringkond)

Všeruby (saksa keel "Wscherau") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Plzeňi põhjaringkonnas. Všeruby asub Plzeňi kesklinnast ligikaudu 15 km loodes.
Küla on esmamainitud 1212. aastal. 13. sajandil on mainitud lossi, mis oli juba 16. sajandil mahajäetud. 1945. aastal saadeti linna saksakeelne elanikkond maalt välja. Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Všeruby tagasi 29. veebruaril 2012.
Mary Simon

Mary Jeannie May Simon (sündinud 21. augustil 1947) on Kanada riigiametnik ja diplomaat, kes on alates 26. juulist 2021. aastast Kanada kindralkuberner. Ta on ema poolt inuitt, olles esimene põlisrahva esindaja, kes sellele ametikohale on määratud.
Simon sündis Fort Severightis (tänapäeva Kangiqsualujjuaq), Quebecis. 1970. aastatel töötas ta lühikest aega CBC Northern Service’i produtsendi ja teadustajana, enne kui siirdus avalikku sektorisse. Aastatel 1994–2004 oli ta Kanada esimene suursaadik polaaralade asjus ning juhtis Arktika Nõukogu loomise läbirääkimisi. Lisaks oli ta aastatel 1999–2002 Kanada suursaadik Taanis.
6. juulil 2021 teatas peaminister Justin Trudeau, et kuninganna Elizabeth II on kinnitanud Simoni määramise kindralkuberneriks. Tema määramine tekitas kriitikat, kuna ta ei valda soravalt prantsuse keelt.
Kanada kindralkuberner

Kanada kindralkuberner (inglise keeles "Governor General of Canada", prantsuse keeles "gouverneure générale du Canada") on Kanada monarhi, praegu kuningas Charles III, föderaalne esindaja. Kanada monarh on ühtlasi veel 14 Rahvaste Ühenduse kuningriigi riigipea ning elab Suurbritannias. Monarh määrab kindralkuberneri Kanada peaministri soovitusel. Ametisse määramine toimub määramata ajaks, kuid praktikas kestab ametiaeg tavaliselt viis aastat. Alates 1959. aastast on välja kujunenud tava, et kindralkuberneri ametis vahelduvad prantsus- ja ingliskeelsed ametikandjad. 30. ja praegune kindralkuberner on Mary Simon, kes vannutati ametisse 26. juulil 2021. Ta on ema poolt inuitt, olles esimene põlisrahva esindaja, kes sellele ametikohale on määratud.
Kindralkuberneri ametikoht tekkis 17. sajandil, kui Prantsuse kroon hakkas ametisse nimetama Kanada koloonia kubernere. Pärast koloonia vallutamist 1763. aastal hakkas Briti monarh määrama Quebeci provintsi ning hiljem Kanada kubernere. Kindralkuberneri ametikoht on riigi vanim järjepidevalt eksisteerinud ametikoht. Kindralkuberneri amet tekkis tänapäevasel kujul 1867. aastal kui Briti Põhja-Ameerika akti vastuvõtmist, mil Kanada sai konföderatsiooniks.
Kindralkuberner täidab monarhi igapäevaseid põhiseaduslikke ja tseremoniaalseid ülesandeid. Põhiseaduslikud ülesanded hõlmavad muu hulgas provintside leitnantkuberneride, ülemkohtu kohtunike ja senaatorite määramist; valitsuse määruste allkirjastamist; parlamendi kokkukutsumist või laialisaatmist; valimiste väljakuulutamist ning relvajõudude ohvitseride ametisse kinnitamist. Tseremoniaalsete ülesannete hulka kuuluvad näiteks troonikõne pidamine parlamendi avamisel, välisriikide suursaadikute volikirjade vastuvõtmine ning autasude, ordenite ja medalite andmine. Vastavalt vastutustundliku valitsemise põhimõttele tegutseb kindralkuberner peaaegu alati (välja arvatud autasude puhul) peaministri nõuande alusel.
Läti gambiit

Läti gambiit (inglise keeles "Latvian Gambit") on malemängu avang, mis tekib pärast käike: 1. e4 --&gt; e5, 2. f3 --&gt; f5. Läti Gambiidi avakäikude põhiidee on see, et mustadega mängija loobub (käiguga f5 ruudule) etturi ohutusest selleks, et saada kiire edu ja avada uued rünnaku võimalused. See on sarnane Kuninga Gambiidile, kuid mängitakse mustade malenditega. Sellise taktikaga kujunevad mõlemale vastasele uued võimalused - mustade malenditega mängija üritab kohe saada kontroll keskvälja üle ja tekitada surve valgete malendite kuninga tiivale. Omakorda valgete malenditega mängija saavutab samuti varakult initsiatiivi siis, kui ta suudab mustade malenditega mängija agressiivse edu kohe neutraliseerida. Mustadele on see avang riskantne, sest mustade malenditega mängija kuninga tiiva kaitse jääb alguses nõrgaks ja sellega annabki valgete malenditega mängijale võimaluse, aga ühtlasi on see valgete malenditega mängijale ka lõks, sest edu võimaluse valesti hindamisel tabab valgete malenditega mängijat hoopis kiire kaotus. Läti Gambiidi kasutamine toob mustade malenditega mängijale enamasti edu vähem kogenud vastaste vastu, aga samas jätab valgete malenditega mängijast nii-öelda nõrgemale vastasele ka palju võimalusi endast tugevamale vastasele ebaedu üllatuse vormistamiseks. Näiteks, pärast 3.käiku valge poolt (näiteks 3. Nxe5), võib mäng areneda mitmel viisil, kuid pärast seda saab valge tihti keskväljal tugeva ja parema positsiooni. 
Läti gambiit ei kuulu kõige populaarsemate avangute hulka, kuid sellel on oma koht malemaailma värvikas ajaloos. Kuigi avang on teoreetiliselt riskantne, võib see olla väga ohtlik ja tuua mustade malenditega mängijale võidu, kui valgete malenditega mängija eksib. 
Läti Gambiit on avangutüübilt avatud avang, sest keskvälja etturid vahetatakse varakult, liinid ja diagonaalid avanevad kiiresti vigurite aktiivseks mänguks. Tüüpiline on kiire taktikaline mäng, mitte positsioonide manööverdamine. Mustade malenditega mängija strateegia on agressiivne ja ründav, mitte passiivne ja kaitsev - mustade malenditega mängija püüab haarata initsiatiivi, aga valgete malenditega mängijal on võimalus valida, kas vastata samasuguse agressiivse ja ründava strateegiaga ning kiiresti muutuva taktikaga, või valida passiivne ja kaitsev strateegia ning omakorda peale surudes aeglast stabiilsema rütmiga taktikat, seeläbi initsiatiivi tagasi võttes.
Läti Gambiidile vastand võiks olla Soome stiil (maleteoorias eraldi Soome avangut ei ole veel olemas) — Soome stiili iseloomustavad märksõnad näiteks kaitsev strateegia, rahulik, kuid ootamatult terav. Soome ja selle naabruses paiknevate riikide geograafilisest piirkonnast pärinevatest avangutest on malemaailmas tuntud Skandinaavia avang.
Sunda toonekurg

Sunda toonekurg ("Ciconia stormi") on toonekurglaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Sunda toonekurg on 85 cm pikk.
Sulestik on peamiselt must. Kõht, saba alapool ja osa kaelast on valged. Silmade ümbrus on kollane. Nokk ja jalad on oranžid. Sarnaneb välimuselt villkael-toonekurega, kuid sunda toonekure kael on külgedelt must ja nägu on oranž.
Udusulis pojad on valged, pealagi ja nokk on mustad. Nokaots on kollakasoranž. Jalad on helekollased. Silmad on pruunid.
Levik.
Elavad Kalimantanil, Sumatral ja Malaka poolsaarel.
Elavad soistes metsades ja jõgede ääres.
Toitumine.
Toituvad kaladest, ussidest, putukatest ja konnadest. Pojad söövad 5–7 cm pikkuseid kalu, mis kaaluvad 10–30 g, ja 10–15 cm pikkuseid vihmausse.
Pesitsemine.
Pesitsevad üksikult puu otsas. 50 cm lai ja 15 cm sügav pesa on ehitatud okstest ning vooderdatud lehtede ja udusulgedega. Pesa ehitavad vanalinnud koos. Neil kulub selleks umbes kuus nädalat. Järgmisel aastal kasutavad sama pesa uuesti ja lisavad sinna oksi.
Kurnas on 2–4 muna mõõtmetega 52–56 × 42 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 29 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 55–56 päeva vanuselt.
Arvukus.
Vabas looduses elab hinnanguliselt 300–1750 isendit. Arvatakse, et aastatel 1992–2023 vähenes sunda toonekure arvukus 40–60%. Peamiseks ohuks on elupaikade hävimine.
Mahu sadam

Mahu sadam (ajalooliselt ka Maholm) on väikesadam Eesti põhjarannikul, Lääne-Virumaal, Viru-Nigula vallas asuvas Mahu külas. Sadam paikneb Soome lahe lõunarannikul ning oli sajandite vältel oluline punkt Eesti ja Soome rannarahvaste vahelises vahetuskaubanduses ehk sõbrakaubanduses.
Ajalugu.
Sõltuvalt allikatest rajati Mahu sadam 18. sajandil, esmakordselt mainis seda 1782. aastal August Wilhelm Hupel. Sadam kuulus ajalooliselt Kalvi mõisale ning täitis vahetuspunkti rolli kohaliku rannarahva ja Soome väikelaevade vahel. Sadamas oli võimalik silduda kuni 20 keskmise suurusega alusel, sügavus ulatus ligikaudu 4,8–5,5 meetrini. Sadamas asus ka kai, mis võimaldas aktiivset kaubavahetust.
Eesti–Soome sõbrakaubandus.
"Pikemalt artiklis: Sõbralaat Sõbrakaubandus"
Esimesed teated sõbrakaubandusest Eesti ja Soome vahel pärinevad 1300. aastatest, mil Viiburi kandi talupojad käisid Tallinnas ja Virumaa väikesadamates. Soome talupojad purjetasid Mahusse ja Toolsesse ka 1431 ja 1437.
Sõbrakaubandus ehk seprakaup oli sajandeid kestnud vahetuskaubanduse vorm, kus Eesti ja Soome rannakogukonnad vahetasid kaupu ilma rahata. Mahu sadam oli üks olulisi punkte selles võrgustikus. Soomlased peatusid sageli kindlate perede juures Mahus, kellega olid tekkinud põlvkondlikud usaldussuhted.
Traditsioon katkestati Teise maailmasõja eel. Alates 2000. aastate algusest on püütud sõbrakaubanduse vaimu taaselustada Mahu ja Kunda rannaaladel korraldatavate sõbralaatade kaudu. Viru-Nigula muuseumis on püsiekspositsioon, mis tutvustab sõbrakaubanduse ajalugu ja selle mõju piirkonnale.
Mahu Sõbralaat 2025.
Mahu Sõbralaat (soome keeles "Sepramarkkinat") on iga-aastane Eesti ja Soome rahvuskultuure ühendav rahvapidulik laat, mis toimub Mahu rannas. Laada eesmärk on tähistada ajaloolist sõbrakaubandust ning elavdada piirkondlikku kogukondlikku elu ja kultuurivahetust.
Laada algne idee oli tugevdada kahe rahva vahelisi kultuurilisi ja majanduslikke sidemeid. Üritusel osalevad nii Eesti kui Soome käsitöölised, toidupakkujad, esinejad ja seltsid.
2025. aastal toimub laat 23. augustil 2025. Juubelisündmus toob kokku mitmeid partnerorganisatsioone ja külalisi mõlemalt poolt Soome lahte.
Mahu Sõbralaadal on oluline roll piirkondliku identiteedi hoidmisel ning rahvusvahelise kogukonnatunde tugevdamisel. Sündmust iseloomustavad tunnuslaused nagu #virupärane, millega rõhutatakse selle sõbralikku ja avatud olemust.
Külaseltsi tegevus ja renoveerimisplaanid.
Aastast 2003 tegutseb Mahus aktiivselt Mahu Külaselts, mille üheks eesmärgiks on sadama korrastamine ja mereühenduste taastamine. Külaselts on korraldanud kohalikke kultuuriüritusi, sh sõbralaatasid, mille kaudu hoitakse piirkonna merekultuuri ja kogukondlikku mälu elus.
Sadama lähiaastate plaanide hulka kuuluvad:
Sadam on kantud Eesti põhjaranniku prioriteetsete väikesadamate nimekirja.