Roelant Savery

Roelant Savery (või Roeland(t) 1576 Kortrijk, Belgia – 1639 Utrecht, Holland) oli flaami päritolu Hollandi kuldajastu maalikunstnik.
Elulugu.
Savery sündis 1576. aastal Kortrijkis. Anabaptistide tagakiusamine Hispaania poolt okupeeritud Lõuna-Madalmaades sundis Savery peret emigreeruma Põhja-Hollandisse, kus nad asusid elama Haarlemi linna. Haarlemis elades liitus Roelant Savery vanem vend (Jacob, 1565–1603) maalikunstnike gildiga. Vanem vend õpetas Roelantile maalimist ning nad õppisid koos Amsterdamis, kus Jaques sai 1591. aastal kodanikuks. Mõlema venna varased teosed viitavad kunstnik loomingu tundmisele ja tema stiili mõjutusele. 
1604. aastal reisis Roelant Savery Prahasse, et töötada õukonnamaalijana keiser Rudolf II jaoks. 1606.-1607. aastal töötas Savery keisri käsul Tirooli Alpides, et jäädvustada looduse imesid. Pärast keisri surma 1612. aastal jätkas kunstnik teenistust keiser Matthiase juures.
1613. või 1614. aastaks naasis Savery Amsterdami ning 1619. aastaks asus ta elama Utrechti, kus ta liitus kohaliku maalikunstnike gildiga. Tema viimaseid eluaastaid iseloomustasid liigne meelelise naudingu otsimine ja hajameelsus. Savery sattus võlgadesse, tõenäoliselt seetõttu, et alkoholi tarvitamise järel oli teda lihtne mõjutada erinevate dokumentide allkirjastamisele, mida mõned isikud tema vastu ära kasutasid. 1639. aasta veebruaris suri ta 61-aastaselt vaesuses ja pankrotistununa.
Looming.
Savery looming koosneb põhiliselt metsakasvanud maastikest ja mägistest stseenidest, mis on tuntud nende iseloomuliku jaheda sinise tooni tõttu. Kõige kuulsamad maalid on loomadest, mida ta joonistas päriselu ainetel, sealhulgas ka nüüdseks väljasurnud linnu dodo maalid. Mitmed Savery maastikumaalid olid religioossete, mütoloogiliste ja allegooriliste teemade taustaks, järgides flaami kunstniku stiili. Ta oli tugevalt mõjutatud ka Jan van Brueghel vanema loomingust. 
Savery on tegelenud ka maastikugravüüridega.
Maastikud.
Roelant Savery spetsialiseerus põhiliselt maastikumaalile, ta joonistas ja maalis palju metsi, mägesid, jugasid jpt. Ta keskendus peamiselt puude ja põõsaste kujutamisele. 17. sajandil oli maastikumaal üks Madalmaade peamistest maaližanritest ning tõenäoliselt mängis see ka rolli keiser Rudolf II otsuses kutsuda noor kunstnik Prahasse. Saksa kirjanik ja maalikunstnik tutvus Saveryga Utrechtis ning tunnustas teda eriti tema võimekuse eest kujutada kivimasse, kaljusid ning loomi. Savery maalis palju Tirooli looduse haruldasi imesid, mägesid ning orge. Savery viibimist keiser Rudolf II õukonnas võib pidada tema kunstilise arengu oluliseks pöördepunktiks, kuna varasemast loomeperioodist on säilinud vähe andmeid. Selletõttu on ka tema arengu jälgimine keeruline ning esialgsete tööde kohta vähe teada. Kunstniku retked mägedesse toimusid enamasti kevaditi ja suviti, kui lumi oli juba sulanud ja maastik ellu ärganud. 
Savery koostas ka väiksemahulise seeria Praha maastikke ja linnavaateid, mida võib pidada üheks varaseimaks topograafiliseks kujutistekogumiks linnast. Kujutatud on Karli silda, Strahovi kloostri väravat ja Praha lossi Rudolf II paleega.
Lilled ja natüürmordid.
Savery oli üks esimesi kunstnike, kes tõstis lillemotiivid esile iseseisva žanrina. Lillemaalide oluliseks osaks oli kujutada kõiki õisi võimalikult täpselt ja realistlikuna. Savery esimene lillemaal 1603. aastast on pigem tagasihoidlik ning kujutab vaid ühteteist õit ning mitut putukat. Hiljem täiustas kunstnik oma oskusi keiser Rudolf II õukonnas, kus keisri paleede aedades kasvatati eksootilisi taimi kogu maailmast. 1624. aastaks kujutas Savery lopsakaid ja suuri lillemetsi, kus leidus kuni 64 taimeliiki ning rohkelt putukaid ja loomi. 
Loomad.
Kõige paremini on Savery tuntud oma loomamaalide poolest, millest on säilinud üle viiekümne. Ka siinkohal olid kunstnikule suureks abiks keisri valdustes olevad loomaaiad, faasanipargid, lõvikogud, hirvepark ning topistekogu. Saveryl oli tavaks paigutada keisri kogudes olevaid olendeid ning lilli oma maastikumaalidesse. Kõik need loomad, keda Savery oma maalidel kujutab ei saaks koos looduses eksisteerida, kuid piltidel elavad nad rahulikult koos. 
Kunstnik lisas maastikele motiive piiblilugudest või mütoloogiast (nt Aadam ja Eeva või Orpheus), et maalil kujutatu mõjuks fantaasiarikkalt kuid ka loomulikumalt. Maalides on kasutatud palju muid muinasjutulisi tegelasi nagu nõidu. 
Dodo oli Savery eluajal juba väljasuremise äärel, kuid keiser Rudolf II omas ühte oma eksootiliste ja haruldaste loomade kogus. Savery kujutised on märkavamalt paksemad, kui lind päriselt oli, mis viitab, et kuninga kogus olev lind oli ületopitud topis. Savery maalid määrasid dodo kuju sajanditeks.
Inimesed.
Savery oli ka üks omal ajal väheseid kunstnike, kes joonistas inimesi väljaspool ateljeed ja reaalajas. Ta joonistas inimesi tänavatel või turgudel ning tihtipeale ilma nende teadmiseta. Savery joonistas umbes 80 erinevat etüüdi, nende hulgas kujutas ta talupoegi, kerjuseid, ratsaväelasi jpt, keda ta nägi Böömimaa turgudel 1603.–1609. aastal. 
Ta oli eriti huvitatud inimeste riietusest, tänu millele on ta jäädvustanud ülevaate Kesk- ja Ida-Euroopa eri seisuste ning rahvakihtide riietusest ja moeerinevustest. Ta kasutas paralleelseid pintslitõmbeid, et esile tuua erinevaid tekstuure, ning kirjutas hollandi keeles juurde rõivaste värvuse. Enamik etüüde on visandatud musta kriidiga ja hiljem töödeldud pliiatsi ja pruuni tindiga.
Päris elust ja looduses viibides joonistamine oli põhjapoolsete kunstnike töömeetodite eesmärkide tähtis osa. Termin “naer het leven”, (“päris elust kujutatud”) mida kasutas esmakordselt kunstnik , on kirjutatud ka mitmete Savery tööde alla. See viitab sellele, et kunstnik on kujutatut näinud oma silmaga ja lähtunud loodusvaatlusest. Pikka aega omistati sellised tööd Pieter van Bruegel vanemale, kuid 1960. aastate lõpus tehti kindlaks, et need kuuluvad Saveryle, kes oli tuntud Bruegeli stiili jäljendamise ning edasi arendamise poolest.