tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Peter Heli

Peter Heli (sündinud 27. veebruaril 1969 Tallinnas) on Eesti endine kahevõistleja, suusahüppaja ja saalihokimängija. 
Ta on lõpetanud 1989. aastal TSIK-i Otepää filiaali.
Alates 2007. aastast on ta OÜ Westbergi Kaubanduse juhatuse liige.
Sportlasena.
Hakkas suusahüppeid ja kahevõistlust harrastama 1978, tema treenerid on olnud Andres Kõrve, Indrek Possul ja Tiit Tamm.
Kahevõistlus.
Sai 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kahevõistluse üksikvõistluse 31. koha ja Eesti koondise koosseisus meeskondliku 9. koha.
Sai Eesti NSV meeskonnas 1986. aastal NSV Liidu noorte meistrivõistlustel meeskondliku hõbeda, aastatel 1985 ja 1987 pronksi ja 1990. aastal täiskasvanute meistrivõistlustel hõbeda. 
Eesti meistrivõistlustel sai 1993. aastal üksikvõistluse hõbeda.
Suusahüpped.
Ta osales aastatel 1989–1990 Nõukogude Liidu meeskonna koosseisus kolm korda suusahüpete Euroopa karikasarja etapil Kuopios.
Saalihoki.
Harrastanud ka saalihokit, sai 1996. aasta maailmameistrivõistlustel Eesti koondise koosseisus 11. koha.
Smilgiai (Biržai)

Smilgiai on küla Leedus Biržai rajoonis Pačeriaukštė vallas. Küla asub Pačeriaukštėst 4 kilomeetrit edelas. Aastal 2001 oli külas 279 elanikku.
Aastal 1757 ehitati külla esimene kabel. Aastal 1931 loodi Smilgiaisse kihelkond. Sealne kirik valmis aastal 1942.
Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Smilgiai kihistik.
Gulbinai

Gulbinai on küla Leedus Biržai rajoonis Pabiržė vallas. Aastal 2001 oli külas 162 elanikku.
Gulbinais on algkool.
Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Gulbinai kihistik.
Puszczykowo

Puszczykowo on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas. Puszczykowo asub Warta jõe ääres, Poznańi kesklinnast umbes 14 km lõunas.
Raudteejaam rajati 19. sajandi lõpus, alates 20. sajandi algusest oli Puszczykowo suvituskoht. Linnaõigused sai Puszczykowo 1962. aastal.
Murowana Goślina

Murowana Goślina (saksa keeles "Murowana-Goslin", 1943–1945 "Goslin") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, Murowana Goślina valla halduskeskus. Murowana Goślina asub Poznańi kesklinnast umbes 19 km põhjakirdes.
Murowana Goślina sai linnaõigused enne 1389. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Murowana Goślina Poola koosseisu tagasi.
Rogoźno

Rogoźno (saksa "Rogasen") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Oborniki maakonnas, Rogoźno valla halduskeskus. Rogoźno asub Poznańi kesklinnast umbes 38 km põhjas.
Rogoźnot on ürikutes esimest korda mainitud 1248. aastal, linnaõigused sai 1280. aastal. 18. sajand oli Rogoźno üks peamisi riidetootmise keskusi Suur-Poolas. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Lühiajaliselt oli Rogoźno aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus. 19. sajandi teisel poolel tegutses linnas vasktoodete tehas. Raudteeühenduse sai Rogoźno 1879. aastal. 19. sajandi lõpu poole ja 20. sajandi alguses oli linn teravilja- ja veisekaubanduse keskus. Tegasi Poolale läks Rogoźno 1919. aastal.
Ukmerge kihistu

Ukmerge kihistu (inglise "Ukmerge Formation") on ordoviitsiumi ladestu kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1984. Kihistu on nime saanud Ukmergė linna järgi.
Eestist kihistu kivimeid ei ole leitud, need esinevad vaid Leedu ida- ja keskosas ning Läti idaosas. Ukmerge kihistu all lamab Svedasai kihistu ja temal lasub Taučionysi kihistu. Nii võib kihistut pidada Pirgu lademesse kuuluvaks; sealt on leitud ka üksikuid Pirgu lademele isiklikke kivistisi. Kihistu stratotüüp on Ukmergė 10 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 508,2–516 meetril. Kihistu neostratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 550,2 (teise liigituse järgi 548)–558,9 meetril. Kihistu suurim paksus on 25,5 meetrit.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Lätis koosneb kihistu hallist argilliiti sisaldavat lubjakivist, mis sisaldab ohtralt lubikestaga fossiile. Leedus moodustavad analoogsed kivimid kihistu alumise osa, neid katavad Margénai kihistiku merglid. Kihistu tekketingimused on olnud samad, mis Adila kihistu ülemise osa tekkel.
Międzychód

Międzychód (saksa "Birnbaum") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Międzychódi maakonna ja Międzychódi valla halduskeskus. Międzychód asub Warta jõe vasakul kaldal, Poznańist umbes 75 km lääneloodes.
Międzychódi on ürikutes esimest korda mainitud 1378. aastal, linnaõigused sai enne 1400. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Międzychód Poola koosseisu tagasi.
Czarnków

Czarnków (saksa "Scharnikau") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Czarnkówi maakonna halduskeskus. Czarnków asub Noteći jõe ääres, Poznańi kesklinnast umbes 62 km põhjaloodes.
Czarnkówi on ürikutes esimest korda mainitud 1025. aastal, linnaõigused sai 1397. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poola koosseisus 1919. aastast.
Angel Locsin

Angelica Locsin Colmenares, esinejanimega Angel Locsin (23. aprillil 1985 Santa Maria, Bulacan) on Filipiinide näitleja, fotomodell, moekunstnik ja filmiprodutsent. Ta on mänginud põhiliselt Filipiinide filmides ja teleseriaalides, näiteks "Mulawin" ja "The Legal Wife".
Jänesesalati-kaelusöölane

Jänesesalati-kaelusöölane ("Cucullia lactucae") on liblikaliik öölaste sugukonnast.
Tiibade siruulatus on 44–53 mm.
Liblikas on levinud Euroopas, Türgis ja Kaukasuses.
Röövikud toituvad korvõielistel, eriti salatiliikidel harilik jänesesalat, noollehine salat ja aedsalat.
Wronki

Wronki (saksa "Wronke") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Szamotuły maakonnas, Wronki valla halduskeskus. Wronki asub Warta jõe ääres, Poznańist ligi 50 km loodes.
Wronkit on ürikutes esimest korda mainitud 1251. aastal, linnaõigused sai 1383. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks Wronki 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). Raudteeühenduse sai linn 1848. aastal. 1894. aastal ehitati Wronkisse suur vangla. 1918. aasta detsembri lõpus läks linn Poola koosseisu tagasi.
Tudulinna kihistu

Tudulinna kihistu (inglise keeles "Tudulinna Formation") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1958.
Kihistu sai nime Tudulinna aleviku järgi. Kihistu stratotüüp on Kambja 260 puurauk, kus kihistu esineb 72.9..80.4 meetril. Eestis on see esindatud riigi keskosas.
Kihistu moodustab põhiliselt rohekashall või kirju mergel, mis sisaldab ka savika lubjakivi tükke ning glaukoniiditeri.
Mosina

Mosina (saksa "Moschin") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, Mosina valla halduskeskus. Mosina asub Warta jõe ääres, Poznańi kesklinnast umbes 19 km lõunaedelas.
Mosinat on ürikutes esimest korda mainitud 1298. aastal, linnaõigused sai 1302. aastal.
Kõrgessaare kihistu

Kõrgessaare kihistu (inglise "Kõrgessaare Formation") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1944. Kihistu on nime saanud Kõrgessaare aleviku järgi.
Kihistiku stratotüüp on Kõrgessaare paemurd, kunagine paemurd, mis tänaseks on kinni kasvanud ja nähtav on vaid tasase põhjaga süvend. Paekihid murrus enam ei paljandu, ent varem paljandusid seal meetri ulatuses Kõrgessaare kihistu alumised kihid. Eestis eristatakse selle kihistu kivimeid Loode- ja Põhja-Eesti aladel.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu koosneb hallist muguljast lubjakivist, mis sisaldab rohkemal või vähemal määral savi.
Wolsztyn

Wolsztyn (saksa "Wollstein") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Wolsztyni maakonna ja Wolsztyni valla halduskeskus. Wolsztyn asub Poznańist umbes 65 km lääneedelas.
Wolsztyn sai linnaõigused enne 1424. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks Wolsztyn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aasta jaanuaris läks linn Poola koosseisu tagasi.
Aastatel 1872–1880 elas linnas saksa arstiteadlane Robert Koch, kes töötas seal arstina.
Homburg

Homburg on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal, Saarpfalzi kreisi keskus. Asub Saari jõe lisajõe Bliesi ääres, Prantsusmaa piiri lähedal.
Homburg on Saarimaa suuruselt kolmas linn ning siin paikneb Saarimaa Ülikooli arstiteaduskond.
Dave Wottle

David James Wottle (sündinud 7. augustil 1950 Cantonis Ohios) on Ameerika Ühendriikide endine kergejõustiklane, 800 m jooksja. 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis tuli ta 800 m jooksus olümpiavõitjaks. Wottle oli tuntud ka selle poolest, et kandis pidevalt nokkmütsi.
Lapsepõlves oli Wottle väga kõhn ja nõrk. Tema perearst ütles talle, et ta peab enda tervise ja keha tugevdamiseks midagi ette võtma, näiteks jooksma. Noor poiss haaras sellest nõuandest kinni ja hakkaski jooksuga tegelema.
Wottle lõpetas 1973. aastal Bowling Green State University bakalaureusekraadiga ajaloos. 1970. aasta USA üliõpilaste kergejõustiku meistrivõistlustel oli Wottle 1 miili jooksus teine Marty Liquori järel. 1971. aasta hooajal segasid Wottle'it vigastused, kuid aasta hiljem, 1972. aastal, võitis ta NCAA kergejõustiku meistrivõistlustel 1500 meetri jooksu. 
Pärast 1971. aastal Helsingis toimunud Euroopa meistrivõistlusi tundus, et Nõukogude Liidu jooksjale Jevgeni Aržanovile pole olümpiamängude 800 meetri jooksus tõsist vastast. Aržanov oli viimati jäänud teiseks 19. juulil 1969 toimunud võistlustel.
Enne Saksamaal Münchenis toimunud 1972. aasta olümpiamänge võitis 21-aastane Wottle AAU korraldatud Ameerika Ühendriikide olümpiamängude katsevõistlustel 800 meetri jooksu, püstitades maailmarekordi tulemusega 1.44,3. 1970. aastal 19-aastaselt oli Wottle'i 800 meetri jooksu rekord 1.47,1.
Olümpiamängude 800 meetri jooksu finaalis langes Wottle kohe jooksjate rivi lõppu ja püsis seal esimesed 500 meetrit, alles siis tõstis ta tempot ja hakkas teistest jooksjatest mööduma. Ta haaras viimastel meetritel liidripositsiooni ja edestas võistluseelset favoriiti Jevgeni Aržanovit Nõukogude Liidust vaid 0,03 sekundiga. Sealt sai ta hüüdnime Peaesineja (tema teine hüüdnimi oli Wottle the Throttle). Võidust jahmununa unustas Wottle poodiumil riigihümni ajal nokkmütsi peast võtta. Mõni tõlgendas seda protestina, kuid Wottle vabandas hiljem autasustamistseremooniale järgnenud pressikonverentsil. Ta osales Müncheni olümpiamängudel ka 1500 meetri jooksus, kuid poolfinaalis ta kõrvaldati.
Grodzisk Wielkopolski

Grodzisk Wielkopolski (saksa keeles "Grätz") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Grodzisk Wielkopolski maakonna ja Grodzisk Wielkopolski valla halduskeskus. Grodzisk Wielkopolski asub Poznańist umbes 43 km lääneedelas.
Grodzisk Wielkopolski sai linnaõigused enne 1303. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Grodzisk Wielkopolski Poola koosseisu tagasi.
Alates 16. sajandist pruuliti linnas õlut. Õlletootmine Grodzisk Wielkopolskis lõppes 1993. aastal.
Saxby kihistik

Saxby kihistik (inglise "Saxby Member") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe Kõrgessaare kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Saxby küla järgi.
Kihistiku kivimid paljanduvad Saxby külas asuv mererand, mis on Vormsi lademe stratotüübiks.
Saxby kihistik on Kõrgessaare kihistu ülemine kihistik, selle all lamab Paope kihistik. Kihistik koosneb hallist muguljast lubjakivist, mis sisaldab vähemal määral savi kui Paope kihistik..
Hullo kihistik

Hullo kihistik (inglise "Hullo Member") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe Kõrgessaare kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Hullo küla järgi.
Kihistiku stratotüüp on Hullo 385 puurauk, kus kihistik esineb 23.9..26 meetril.
Hullo kihistik on Kõrgessaare kihistu alumine kihistik, sellel lasub Paope kihistik. Kihistik koosneb hallist muguljast lubjakivist, mis sisaldab vähemal määral savi kui Paope kihistik..
Paope kihistik

Paope kihistik (inglise "Paope Member") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe Kõrgessaare kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Paope küla järgi.
Paope kihistik on Kõrgessaare kihistu keskmine kihistik, see lamab Hullo kihistikul ja sellel lasub Saxby kihistik. Kihistik koosneb hallist muguljast lubjakivist, mis sisaldab rohkem savi kui ümbritsevad kihistikud. Kihistik sisaldab ka mergli lamelle, mille hulk lõunas kasvab, kuni kihistik läheb lõpuks sujuvalt üle Tudulinna kihistuks.
Dobilinė kihistik

Dobilinė kihistik (inglise "Dobilynė Member") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud endise Dobilynė küla järgi, mis asub Anykščiai rajoonis Leedus.
Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 582,4..592,2 meetril.
Eestis kihistiku kivimeid ei esine, neid eristatakse Leedu kesk- ja idaosas. Kihistik koosneb hallist horisontaalsete lõhedega lubjakivist ja merglist.
Amateur Athletic Union

Amateur Athletic Union (AAU) on mittetulundusühendus, vabatahtlike juhitav spordiorganisatsioon Ameerika Ühendriikides. AAU keskendub harrastusspordi arendamisele.
AAU asutati 21. jaanuaril 1888. aastal See korraldas pikka aega USA osalemise paljudel rahvusvahelistel võistlustel ja tegi tihedat koostööd olümpialiikumisega, et valmistada võistlejaid ette olümpiamängudeks. Alates 1978. aasta harrastusspordiseadusest on AAU keskendunud aga kõigi sportlaste spordiprogrammide korraldamisele, olenemata nende vanusest, rohujuuretasandilt. Uue seadusega anti vastutus harrastusspordi eest üle vastloodud Ameerika Ühendriikide olümpiakomiteele, nii et alaliidud vastutavad oma spordiala eest ise.
AAU võistlustel osaleb igal aastal umbes 500 000 võistlejat ja umbes 50 000 vabatahtlikku. AAU on jagatud 56 ringkonnaks, mille ülesandeks on võistluste korraldamine. Igal aastal korraldavad AAU ringkonnad 34 spordiprogrammi, üle 250 osariigi meistrivõistluse ja üle 30 000 vanuseklassi võistluse.
Słupca

Słupca (saksa "Slupca", 1943–1945 "Grenzhausen") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Słupca maakonna halduskeskus. Słupca asub Poznańist umbes 66 km idas.
Słupcat on ürikutes esimest korda mainitud 1282. aastal, linnaõigused sai 1290. aastal.
Kaimynai kihistik

Kaimynai kihistik (inglise "Kaimynai Member") on ordoviitsiumi ladestu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Kaimynai küla järgi Leedus.
Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 592,2...604,5 meetril. Eestis kihistiku kivimeid ei esine, neid eristatakse Leedu kesk- ja idaosas. Kihistiku suurim paksus on 10 meetrit.
Kaimynai kihistikku liigitati varem Vormsi lademesse kuuluvaks, kuid aastal 1996 liigitas N. Sidaravičienė selle kihistu ostrakoodide fauna põhjal Nabala lademesse kuuluvaks. Kihistik koosneb hallist rohekashalli mergli vahekihtidega lubjakivist, mis sisaldab üksikuid brahhiopoodide jäänuseid.
Kuuliidrik

Kuuliidrik ("Coenagrion lunulatum") on kiililiste seltsi kuuluv putukaliik. Ta on levinud Euraasia põhjaosas ning kohati ka Lõuna- ja Lääne-Euroopas. Eestist on leitud peamiselt lõuna- ja idaosast.
Ostrzeszów

Ostrzeszów (saksa "Schildberg", 1943–1945 "Schildberg im Wartheland") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Ostrzeszówi maakonna ja Ostrzeszówi valla halduskeskus.
Ostrzeszów sai linnaõigused enne 1283. aastat. Alates 1396. aastast oli kuningalinn. 1655. aastal hävitasid Rootsi väed linna. Teise Poola jagamise tulemisel läks 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poolale läks Ostrzeszów 1919. aastal.
Revuona kihistik

Revuona kihistik (inglise keeles "Revuona Member") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1967. Kihistik on nime saanud Revuona jõe järgi.
Kihistiku stratotüüp on Prienai 3 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 653..658.7 meetril. Kihistiku neostratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 604.5..608.1 meetril.
Meilūnai kihistu

Meilūnai kihistu (inglise "Meilūnai Formation") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistu on nime saanud Meilūnai küla järgi.
Kihistu stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 582,4..608,1 meetril.
Meilūnai

Meilūnai on küla Leedus Biržai rajoonis Vabalninkase vallas. Küla asub Vabalninkasest 7 kilomeetrit kirdes. Aastal 2001 oli külas 265 elanikku.
Meilūnais on algkool (Vabalninkase kooli filiaal), raamatukogu ja postkontor. Aastani 1963 asus seal Meilūnai külanõukogu halduskeskus.
Küla järgi on nimetatud Vormsi lademe Meilūnai kihistu.
Oleksi Hontšaruk

Oleksi Valerijovõtš Hontšaruk (ukraina keeles Олексій Валерійович Гончарук; sündinud 7. juulil 1984 Horodnjas Tšernigivi oblastis ) on Ukraina poliitik ja riigiametnik, kes oli 29. augustist 2019 kuni 4. märtsini 2020 Ukraina peaminister. Ta oli tänapäeva Ukraina ajaloo noorim valitsusjuht. 
Alates 21. juunist 2019 oli ta ühtlasi Ukraina Rahvusliku Investeerimisnõukogu ja 25. juunist 2019 Ukraina Rahvusliku Korruptsioonivastase Poliitika Nõukogu liige. Alates 29. detsembrist 2023 on ta aktsiaseltsi Ukraina Kaitsetööstus (Ukroboronprom) nõukogu liige. 
Haridus.
Ta lõpetas 2001. aastal Gorodnjas asuva keskkooli ja 2006. aastal Vürst Vladimir Suure nimelise Õigusinstituudi õigusteaduse magistrina. Hiljem on ta lõpetanud ka Ukraina Presidendi juures asuva Riigijuhtimise Rahvusakadeemia, Kiievis asuva humanitaaruuringutega tegeleva Aspeni Instituudi ja Kiievi-Mogila Ärikooli.
Töökäik.
2007. aastal sai Hontšaruk advokaadi tunnistuse. Ta on töötanud õigusabifirmas juristina, investeerimisfirmas peadirektori asetäitjana, ökoloogia ja loodusressursside ministri nõunikuna ning peaministri esimese asetäitja nõunikuna. 
2014. aasta Ukraina Ülemraada valimistel kandideeris ta erakonna Sõla Ljudei nimekirjas parlamenti, kuid erakond valimiskünnist ei ületanud (partei kogus 0,11 % valijate häältest). 2018. aastal astus ta erakonnast välja ning astus erakonda Rahva Teener, mis 2019. aastal pärast ülemraada valimisi tõusis võimuparteiks. 
28. mail 2019 sai temast Ukraina Presidendi Administratsiooni asejuht ja 25. juunil 2019 sai temast Ukraina Presidendi Kantselei asejuht. Ta oli enne peaministriks saamist kõige tõenäolisem kandidaat Ukraina peaministri ametisse. Ta oli 29. augustist 2019 kuni 4. märtsini 2020 Ukraina peaminister.
Skrunda kihistu

Skrunda kihistu (inglise "Skrunda Member") on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste 1972. aastal. Kihistu on nime saanud Skrunda linna järgi Lätis.
Kihistiku stratotüüp on nüüdseks hävinud südamikuga Skrunda 56 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1127,3..1135,4 meetril. Aastast 1989 on Saldus 5PM puurauk Skrunda kihistu neostratotüüp, kus kihistiku kivimid esinevad 1047,3..1053 meetril.
Eestis selle kihistu kivimid puuduvad.
Jevgeni Aržanov

Jevgeni Oleksandrovitš Aržanov (ukraina keeles Євген Олександрович Аржанов; sündinud 9. veebruaril 1948 Kalušis Ivano-Frankivskis Ukraina NSV-s) on endine Nõukogude Liitu esindanud kergejõustiklane, 800 m jooksja, olümpiahõbe 1972. aastal Münchenis.
Aržanov hakkas 17-aastaselt tegelema kergejõustikuga, kui loobus jalgpallist. 1967. aastal tuli ta Gomelis noorte seas NSV Liidu meistriks. Ühel tema esimestest täiskasvanute võistlustest, mis peeti Leningradis 14. juulil 1968, näitas ta aega 1.47,2. Aržanov pääses juba 1968. aastal Nõukogude Liidu kergejõustikukoondisse. Olümpiamängudel osales Aržanov esimest korda 1968. aastal Mexicos. Eelvõistlusel jõudis ta poolfinaali, kus aga vigastuse tõttu ei startinud.
1969. aasta Euroopa meistrivõistlustel Ateenas saavutas ta 800 meetri jooksus ajaga 1.47,1 neljanda koha. 1970. aasta Stockholmi Euroopa karikavõistluste finaalis võitis ta 800 meetri jooksu. 1971. aastal Helsingis tuli ta Euroopa meistriks ajaga 1.45,6. 1972. aasta Müncheni olümpiamängudel võitis ta hõbemedali ajaga 1.45,89; ta kaotas dramaatilise finiši 0,03 sekundiga Ameerika Ühendriikide jooksjale Dave Wottle'ile. Erandlikult alustas Aržanov lõpuspurti juba 250 meetrit enne finišit. Tavaliselt oli ta oma jooksud lahendanud viimase 100 meetri spurdiga. Seekord oli see Dave Wottle USA-st, kes oli tuntud ka oma raske lõpu poolest. Aržanovi spurt viimastel kümnetel meetritel ja viimane finišiheitlus ei viinud teda olümpiavõiduni.
1970. ja 1971. aastal tuli Aržanov 800 meetri jooksus Euroopa sisemeistriks. 1973. aasta universiaadil Moskvas võitis Aržanov 800 meetri jooksu ajaga 1.46,88.
1975. aastal võitis Aržanov Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 800 meetri jooksus pronksmedali. Seejärel lõpetas ta karjääri. 
Ta oli spordikommentaator Nõukogude Ukraina televisioonis ja raadios. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist töötas Aržanov treenerina Lõuna-Koreas ja Vietnamis.
Juri Butussov

 
Juri Butussov (ukraina keeles Юрій Євгенович Бутусов; sündinud 17. juunil 1976 Kiievis) on Ukraina ajakirjanik ja veebilehe Tsensor.NET peatoimetaja.
Ameerika Ühendriikide olümpiakomitee

Ameerika Ühendriikide olümpia- ja paralümpiakomitee (inglise keeles "United States Olympic &amp; Paralympic Committee"; USOPC) on Ameerika Ühendriikide rahvuslik olümpiakomitee ja rahvuslik paraolümpiakomitee. See asutati 1895. aastal ja selle peakontor asub Colorado Springsis Colorado osariigis.
USOPC on üks ainult neljast rahvuslikust olümpiakomiteest maailmas, mis on ühtlasi ka rahvuslik paralümpiakomitee. USOPC vastutab USA olümpiamängude, paralümpiamängude, noorte olümpiamängude, Panameerika mängude ja Ameerika Ühendriikide parapaniimängude meeskondade toetamise, sisenemise ja järelevalve eest ning korraldab Ameerika Ühendriikide olümpia- ja paralümpialiikumist.
Flaami karjakoer

Flaami karjakoer on nii Prantsuse kui Belgia Flandriast pärit koeratõug.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta öeldud, et algselt oli koer kasutusel karja- ja rakendikoerana ning võimasina ümberajajana. Koer on käitumiselt rahulik ja kartmatu.
Dmitrijev-Lgovski

Dmitrijev-Lgovski on linn Venemaal Kurski oblastis, Dmitrijevi rajooni keskus. Asub Svapa jõe ääres, 120 km Kurskist loodes.
Ajalugu.
Svapski nimelist küla hakati 18. sajandil Demetriosele Thessalonikist pühitsetud kiriku järgi kutsuma Dmitrijeviks. 1779 sai linnaõigused.
1992. aastal oli linna elanike arv 11 200.
Pilakujalg

Pilakujalg, ka tulejalg (samuti peerujalg põhjaeesti murretes; pirrupiht lõunaeesti murretes; aga ka "pirrujaak", "tulehammas", "tulerind" jne) oli eriline tulejalg peergude kinnitamiseks. 
Kirjeldus.
Pilakujalg koosnes kahest osast: pilakust ja jalast. Pilakujalg tehti harilikult ühest puust nii, et oksad jäid jalgadeks ning tüvi varreks, mille otsa kinnitati metallist pilak. Pilaku harude (ehk huulte) vahele pandi peerg. 
Lihtsate tulejalgade kõrval oli ka selliseid, kus pilaku kõrgust sai reguleerida. Sellise pilaku varres olid augud või hammaspuu, nii et varre kõrgust sai muuta ristuva pulga paigaldamisega. Oli ka raamikujulisi pilakujalgu, kus aluspaku sisse tapiti kaks puidust latti ning vahele neid ühendav püstine pilakuhoidja.
Samoginson

Samoginson (kodanikunimega Nikita Samogin; sündinud 13. veebruaril 2002) on Tallinnast pärit Eesti DJ, produtsent ja räppar. 
Tema esimene DJ etteaste oli 1. septembril 2018 Tallinna PRIVÈ klubis. Juba 16-aastaselt esines ta muusikafestivalil MJ YoungFest, mis toimus 7. detsembril 2018 Tondiraba Jäähallis. 
Muusikaproduktsioon.
Muusikaprodutsendina on ta töötanud koos näiteks selliste artistidega nagu Marcara, Lil Till, An-Marlen ja ROM.
Üks tema varasemaid töid on lugu "Skoda", mis valmis koostöös artistiga AG ja avaldati 2020. aastal. Lugu oli eemaldatud 2023. aastal kõigilt platvormidelt.
2021. aastal lõi ta loo "Beast" koos ROM-iga, mis on saadaval ainult YouTube'i platvormil. 2022. aastal järgnes talle esimene elektrooniline lugu House žanris, nimega "Desire". Ta on öelnud, et on selle loo avaldamise üle eriti õnnelik ja näeb oma tulevikku elektroonilises muusikas. 
Hiljem, 2022. aasta augustis, ilmus tema esimene Drum &amp; Bass žanri lugu, mis oli remiks SVNDRA loole "Tango". 
Kuigi oli plaanis 2023. aasta alguses välja anda ühine lugu koos Marcara ja An-Marleniga, ei ole see projekt veel materialiseerunud. Siiski leidub An-Marleni 2023. aasta suvel ilmunud albumis "Iseendale" lugu "kaelani vees", mille Samoginson oli produtseerinud.
Tema viimane töö on lugu "MH", mis on loodud koos Lil Till'iga ja räägib EKRE poliitikust Martin Helmest. Lugu on saavutanud suurt populaarsust, jõudes Spotify "Estonia Viral TOP-50" edetabelis 11. kohale. 
Samoginson on eksperimenteerinud mitme muusikastiiliga.
Esinemised.
Lisaks muusika produtseerimisele jätkab Samoginson aktiivselt esinemist erinevates Eesti ööklubides. Suvel 2022 esines ta koos kaksikvendade Eesti filmitegijatega EskoBros Eesti suurtel Valgeranna ja Kloogaranna Festidel. 2022. aasta novembris korraldas muusik oma esimese peo nimega MOSH Tartus, klubis Shooters. 
1. septembril 2023 tähistas muusik Samoginson oma viieaastast karjääri muusikamaailmas peoga MOSH, kus esinesid sellised artistid nagu Arop, Marcara, Lil Till, SNO ja DJ-d Samoginson, ColdFire, QVALDA (Project X), Andreground ning Saunapoisid.
Rõlsk

Rõlsk on linn Venemaal Kurski oblastis, Rõlski rajooni keskus. Asub Seimi jõe paremal kaldal, 125 km Kurskist edelas.
Ajalugu.
Rõlskit on mainitud kroonikas 1152. aastal. 1185. aastal algas Rõlskist vürst Igor Svjatoslavitši sõjaretk polovetside vastu. 
14. sajandil langes Leedu suurvürstiriigi valdusse. 1500. aastal läks Moskva suurvürstiriigi valdusse.
1779. aastal sai linnaõigused.
2023. aasta 11. septembril kukkus asulas alla kaks lõhkekeha.
Mõntu kihistu

Mõntu kihistu (inglise keeles "Mõntu Formation") on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademe kihistu. 
Kihistut hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1987. Kihistu on nimetatud Mõntu küla järgi. Mõntu kihistu stratotüüp on Ohesaare puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 460,2–462,9 meetri sügavusel.
Eestis on see esindatud riigi kesk- ja lõunaosas, samuti esineb see Leedu ja Läti aladel. Ülejäänud Eestis vastab sellele Paekna kihistu. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas, kus selle suurim paksus on 2,4 meetrit, ja Nemunase madalikul, kus selle suurim paksus on 1,2 meetrit.
Kihistu moodustab ühtlane hall savikas glaukoniiti sisaldav lubjakivi. Kihistu kivimite suur glaukoniidisisaldus ja fosforisisaldus vihjab kihistu tekkeperioodil esinenud intensiivsele apvellingule.
Ryan Fredericks

Ryan Marlowe Fredericks (sündinud 10. oktoobril 1992 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis West Ham United.
2009. aastal liitus ta Tottenham Hotspuri noorteakadeemiaga. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 25. augustil 2011 UEFA Euroopa Liiga kvalifikatsioonimängus Heart of Midlothiani vastu. Tottenham Hotspuri meeskonnas ta liigas kordagi väljakule ei pääsenud. Hooajal 2012–13 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Brentford, 2013–14 Inglismaa esiliiga klubis Millwall ja 2014–15 Inglismaa esiliigas Middlesbrough.
2015. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Bristol City, kuid ta lahkus sealt juba pärast nelja liigamängu. 31. augustil 2015 sõlmis ta kolmeaastase lepingu teise esiliiga klubiga, Fulham. Ta mängis Fulhami põhikoosseisus kokku kolmel hooajal. Hooajal 2017–18 valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2018. aasta juunis liitus ta West Ham Unitediga.
Pablo Fornals

Pablo Fornals Malla (sündinud 22. veebruaril 1996 Castellón de la Planas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Betis.
Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Málaga, millega liitus 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2015. aastal. Aastatel 2017–2019 mängis ta Villarrealis.
2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga West Ham United. Nelja ja poole hooajaga lõi ta Inglismaa kõrgligas 16 väravat. Hooajal 2022/23 võitis ta West Ham Unitediga UEFA Euroopa Konverentsiliiga.
2024. aasta veebruaris sõlmis ta kuni 2029. aastani kehtiva lepingu Real Betisega.
2019. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste Euroopa meistriks. Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi Fornals 29. mail 2016 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. septembril 2021 MM-i valikmängus Kosovo vastu.
Bernard Mandeville

Bernard Mandeville ("Bernard de Mandeville", /ˈmændəvɪl/; 15. november 1670 – 21. jaanuar 1733) oli inglise-hollandi filosoof, majandusteadlane ja satiirik. 
Ta sündis Rotterdamis Madalmaades, kuid elas enamiku elust Inglismaal ja kirjutas enamiku oma teostest inglise keeles. Sai tuntuks oma "Mesilaste valmiga".
Pilu (käsitöö)

Pilu ehk pilutikand on auguline tikand, mille tegemisel ("pilutamisel") tõmmatakse osa lõngu riidest välja ning allesjäänud lõngad ühendatakse rühmiti mustriks. 
Kirjeldus.
Pilu on vanimaid tekstiilesemete kaunistamise tehnikaid. Tavaliselt tikitakse see labase sidusega riidele, millel soovitavalt lõime- ja koelõngad on ühejämedused. 
Pilutikand saadakse kangast osa lõngade väljatõmbamise teel. Väljatõmmatud lõngade kohal tekivad riidesse hõredamad kohad ehk pilud. Neis hõredamais kohtades kinnitatakse lõngad erinevate pilupistetega ja tekib auguline tikand, milles dekoratiivse aktsendi moodustab kontrast valge niidiga mähitud või kinnitatud lõngagruppide ja nende vahele jäänud tumedate aukude vahel.
Pilutikandis on tavaks kasutada riidelõngaga samatoonilist ja samajämedust lõnga. Laiemalt saab pilutikandit lugeda valgetikandite hulka, ehkki valge kõrval võib kasutada ka mõnd värvilist lõnga. Nõelaks sobib pikem peenike nõel tömbi otsaga, mis ei läbista kanganiite.
Töö alustamisel märgitakse kangale pilu asukoht, eelkõige selle otspunktid. Lõngad lõigatakse umbes 1 cm kaugusel tikandi otsast läbi ja tõmmatakse kangast välja. Pilukaunistuse otstes murtakse lõngaotsad tagasi ning ots ääristatakse tihedate punuspistetega. Seejärel jaotatakse väljatõmmatud lõngadega hõredamasse kohta jäänud lõngad serva tehtud pilupistete abil rühmadeks. Neid lõngarühmi võidakse siis omakorda üle tikkida, omavahel ühendada vm.
Jaotus.
Lõngade väljatõmbamise suund.
Niitide tõmbamise suuna järgi saab pilutikandi jaotada ühe- ja kahesuunalisteks piludeks. Kui välja tõmmatakse osa kas ainult koe- või ainult lõimelõngu, on tegemist ühesuunalise piluga. Kui välja tõmmatakse nii koe- kui ka lõimelõngu, on tegemist võrkpiluga.
Lihtpilude liigid kuju järgi.
Ühesuunalisi piluridu nimetatakse mõnikord pilupistete kasutamise järgi ühepoolseteks (lõngad kinnitatud ainult ühest servast), kahepoolseteks (lõngad on kinnitatud mõlemast servast), siksakpiludeks (lõngad on kinnitatud eri servades nihkega, nii et lõngarühmad moodustavad siksakmustri) ja keerdpiluks (ainult laiema piluala puhul, milles lõngarühmade vahele tõmmatud niit hoiab kõrvuti asetsevad lõhgarühmad üksteise suhtes palmikutaoliselt keeratuna).
Nõelatehnika järgi.
Kangalõngade rühmade ühendamise viisi järgi eristatakse sõlm-, mähk- ja põimpilu. Sõlmpilu puhul kinnitatakse lõngad rühmadesse neid niidiga kokku sõlmides. Mähkpilu on niidiga ülemähitud lõngarühmadega pilutikand. Põimpilu puhul kinnitatakse lõngarühmad pidevaks pinnaks põimides nõelaga ühenduslõnga nende vahel.
Eesti alad.
Eestis tehti enamasti ühesuunalist pilu. Tanusid, särke, käiseid, põllesid ja muid tekstiilesemeid kaunistati kitsa lihtpilu või laiema sõlm- ja põimpiluga, Saaremaal ka mähkpiluga. Eriti rikkaliku ornamendiga, valgete ja värviliste niitidega põim- ja mähkpilu tehti Viljandi-, Lääne-, Pärnu- ja Saaremaal. Kahesuunalise võrkpiluga kaunistati põllesid Lõuna-Eestis ja käiseid Põhja-Eestis. Põhjarannikul osati ka Skandinaaviast pärit hardangerpilu. Rahvarõivaste pilud tehti harilikult valge lõngaga.
Soome Olümpiakomitee

Soome Olümpiakomitee on organisatsioon, mis vastutab Soome suhete eest rahvusvahelise olümpiaspordiga ja on Rahvusvahelise Olümpiakomitee ROK-i liige. ROK kiitis selle heaks 1907. aastal ROKi 9. istungjärgul Haagis Hollandis. Soome Olümpiakomitee on registreeritud ühendus, mis asutati 2. detsembril 1907 Helsingis. Olümpiakomitee on kümme aastat ja neli päeva vanem kui iseseisev Soome.
Soome Olümpiakomiteel on 86 liikmesorganisatsiooni, 24 partnerlusliiget ja 4 isiklikku liiget. Olümpiakomitee juhatuse esimees on Timo Ritakallio ja tegevjuht Mikko Salonen.
1. jaanuarist 2017 on ühendatud olümpiakomitee ja spordiorganisatsiooni Valo tegevus. Olümpiakomiteel on kaks eesmärki: ta töötab koos spordiringkondade ja võrgustikega selle nimel, et soomlased oleksid tippspordis aktiivsemad ja edukamad.
Juhtimine.
Olümpiakomitee president on Mikko Salonen. Spordi tippkeskuse juhataja on Mika Lehtimäki (2018–)
STS-88

STS-88 oli Space Shuttle'i programmi esimene missioon, mis külastas Rahvusvahelist kosmosejaama.
Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour ja see startis 4. detsembril 1998. STS-88 viis jaama Unity mooduli, mis on esimene jaamale lisatud USA moodul. Nädal aega kestnud missiooni ajal ühendati Ameerika Ühendriikides ehitatud Unity Zarjaga, mis tiirles juba orbiidil ning kolme kosmosekõnniga ühendati moodulitevahelised elektri- ja andmesidekaablid.
Endeavour naasis Maale 21. detsembril.
Unity (moodul)

Unity on Rahvusvahelise kosmosejaama ühendusmoodul ja jaama esimene Ameerika Ühendriikides valmistatud moodul. Mooduli viis missiooni STS-88 raames jaama kosmosesüstik Endeavour. 
Moodul on silindrilise kujuga ning sellel on kuus sildumiskohta, mille külge saab ühendada teisi mooduleid. Unity diameeter on 4,57 m ning see on 5,47 m pikk. Moodul kaalub umbes 13 tonni. Unity on valmistatud terasest ning selle ehitas NASA tellimusel Boeing.
Rahvusvahelises kosmosejaamas on peale Unity veel kaks ühendusmoodulit, milleks on Harmony ja Tranquility.
Susanna Rahkamo

Susanna Rahkamo (sündinud 25. veebruaril 1965 Helsingis) on endine Soome iluuisutaja. Ta võistles koos abikaasa Petri Kokkoga jäätantsus. Nad võitsid 1995. aastal Euroopa meistrivõistlustel kuldmedali ja maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 1994. aasta MM-il olid kolmandad ja 1993. aasta EM-il samuti kolmandad. 1995. aasta Euroopa meistrivõistlustel tulid Rahkamo-Kokko Soome esimesteks Euroopa meistriteks iluuisutamises.
Hooajal 1991–1992 võitis paar Rahkamo-Kokko hõbemedali 1991. aasta Skate America võistlusel ja oli 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kuues. Järgmisel hooajal võitsid nad kulla 1992. aasta Skate Canada rahvusvahelisel võistlusel ja pronksi 1993. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Nad olid 1993. aasta maailmameistrivõistlustel neljandad.
Aastatel 1993–1994 seisid Rahkamo-Kokko Piruetteni (Piruetten oli seenioride rahvusvaheline iluuisutamisvõistlus) poodiumi kõrgemal astmel. Nad olid 1994. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 1994. aasta taliolümpiamängudel neljandad. Nad lõpetasid oma hooaja pronksmedaliga 1994. aasta maailmameistrivõistlustel. 1995. aasta Euroopa meistrivõistlustel tulid Rahkamo-Kokko Soome esimesteks Euroopa meistriteks iluuisutamises. (Pärast neid tuli järgmise soomlasena Euroopa meistriks Laura Lepistö, kes võitis naiste üksiksõidu 2009. aastal.)
Pärast 1995. aastat hakkasid Rahkamo ja Kokko elukutselisteks iluuisutajateks. Nad uisutasid viis aastat jääetendustel ja võistlustel, kuni lõpetasid karjääri Soomes Tango Cafe turneega 2000. aasta lõpus. Neid juhendas Martin Skotnicky.
Rahkamo ja Kokko arendasid välja oma tantsu, mille nimi on Finnstep. Rahvusvaheline uisuliit (ISU) palus paaril areneda rütmilisest tantsust, mida nad kasutasid perioodil 1994–1995, uue kohustusliku tantsuni, jäätantsuni. Finnstep oli maailmameistrivõistluste programmis aastatel 2008–2009. 
Aastatel 2004–2014 oli Susanna Rahkamo Soome Uisuliidu esimees. Alates 2008. aasta novembrist on ta töötanud Soome Olümpiakomitee juhatuses ja 2012. aastast olnud aseesimees. 
2009. aasta kevadel oli ta telesaate "Tantsud tähtedega" kohtunik. 
Rahkamo on omandanud toiduteaduse magistrikraadi ja pärast sportlaskarjääri ka tehnoloogiadoktorikraadi ning töötab juhtimiskonsultandina. 
Rahkamo ja Kokko abiellusid 1995. aastal ja neil on kaks last, 2001. aastal sündinud Max ja 2003. aastal Camilla. Susanna Rahkamo on poliitik Kari Rahkamo tütar.
Obojan

Obojan on linn Venemaal Kurski oblastis, Obojani rajooni keskus. Asub Psjoli jõe ääres, 60 km Kurskist lõunas.
Ajalugu.
Obojan asutati 1639. aastal kindlusena Venemaa lõunapiiri lähedal.
1779 sai linnaõigused. 
1916. aastal oli Obojanis 13 426 elanikku. 2016. aastal oli elanike arv 13 410.
Multi-Purpose Logistics Module

Multi-Purpose Logistics Module (MPLM) oli suur survestatud konteiner, mida kasutati Space Shuttle'i missioonidel varustuse transpordiks Rahvusvahelisse kosmosejaama. 
Kaks MPLMi lendasid kosmosesüstikute lastiruumis kokku 12 missioonil ning esmalt sildusid need robotkäe abil jaama Unity mooduliga ning hiljem Harmony mooduliga. Pärast jaama külge kinnitamist laaditi varustus konteinerist jaama ning lõpetatud eksperimendid ja prügi laaditi moodulisse, mis seejärel paigutati tagasi süstiku lastiruumi. Moodulid ehitas Itaalia Kosmoseagentuur ning kokku ehitati kolm moodulit: Leonardo, Raffaello ja Donatello.
Leonardo moodul ehitati 2010. aastal ümber Permanent Multipurpose Moduleiks (PMM) ning kinnitati missiooni STS-133 ajal jäädavalt jaama külge. Raffaello oli juulis 2011 kosmosesüstiku viimane last, mis naasis koos Atlantisega Maale ning hoiustati Kennedy Kosmosekeskuses. Donatello ei lennanud ühelgi missioonil.
Kosmosesüstikud külastasid Rahvusvahelist kosmosejaama 37 korral ja MPLMid lendasid 12 missioonil.
Pingipill

Pingipill, ka "tuhkapill", on improviseeritud rütmipill. 
Käepärane puust alus (näiteks pink, põrand, uksepakk, tühi õllevaat jms) riputati tuhaga üle ning alust kraabiti ja koputati lõhestatud otsaga kepiga või luuavarrega. Oli enamasti naljapill teiste pillide saateks, eriti pulmas.
Lole keel

Lole keel on austroneesia keel, mida räägivad loled Indoneesias Rote (Roti) saarel. Seda räägib umbes 20 000 inimest.
C.D. Santa Clara

Clube Desportivo Santa Clara on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Assooridel Ponta Delgadas. Klubi mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga.
Santa Clara mängib riigi kõrgliigas alates hooajast 2018–19. Enne seda mängiti kõrgliigas 2002–03. Santa Clara on ainus Assooridel klubi, mis on osaletud UEFA klubide võistlustel: Intertoto karikavõistlustel hooajal 2002–03.
Klubi kodustaadion on Estádio de São Miguel, mis mahutab 13 277 pealtvaatajat.
Bestužev

Bestužev, hiljem Bestužev-Rjumin oli Venemaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Päritolu küsimus.
Perekonnalegendi järgi oli Bestuževi suguvõsa esiisaks Inglismaalt Kenti krahvkonnast pärit Gabriel Best, kes rändas 1406. aastal Venemaale ja astus Moskva suurvürsti teenistusse. Seda versiooni ei peeta usutavaks. Suguvõsa sai oma nime hüüdnime "Bestuž" järgi, mis Vladimir Dali järgi tähendab "kõva töö tegijat" (усердный в работе).
F.C. Famalicão

Futebol Clube de Famalicão on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Vila Nova de Famalicãos. See mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga.
Klubi on asutatud 21. augustil 1931. Klubi kodustaadion on alates 1952. aastast olnud Estádio Municipal 22 de Junho, mis mahutab 5307 pealtvaatajat.
Klubi kõige edukam periood oli 1990. aastatel, kui aastatel 1990–1994 mängiti neljal hooajal järjest Portugali kõrgliigas. Kõrgliigasse jõuti uuesti 2019. aastal. Vahepeal mängiti isegi Portugali tugevuselt viiendas liigas.
Klubi omanik on Quantum Pacific Group, mis on samuti 30% ulatuses Madridi Atlético omanik.
Gil Vicente F.C.

Gil Vicente Futebol Clube on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Barceloses. See mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga.
Klubi on asutatud 1924. aastal. Klubi on saanud nime Portugali näitekirjaniku Gil Vicente järgi.
Hooajal 2018–19 mängis klubi veel Portugali tugevuselt kolmandas liigas, kuid kohtuotsusega tõsteti klubi seejärel kõrgliigasse. Klubi ajaloo parim koht riigi kõrgliigas on viies, mis saavutati hooajal 1999–2000.
Hooajal 2011–12 jõuti Portugali liigakarika Taça da Liga finaali, kus kaotati Portugali suurklubile Lissaboni Benfica.
* Võidud (2): 1998–99, 2010–11
* "Teised kohad (1):" 2011–12
F.C. Paços de Ferreira

Futebol Clube Paços de Ferreira on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Paços de Ferreiras. See mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga.
Klubi on asutatud 1950. aastal. Klubi kodustaadion on alates 1973. aastast olnud Estádio da Mata Real.
2007. aastal osales klubi UEFA karika esimeses ringis. Hooajal 2012–13 sai Paços de Ferreira liigas kolmanda koha ja jõudis esimest korda UEFA Meistrite Liiga väljalangemismängudele. Seal tuli vastu võtta kaotus Venemaa klubilt Peterburi Zenit. Seejärel osaleti samal hooajal UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril, kus jäädi oma alagrupis kolmandaks.
2009. aastal jõudis klubi Portugali karikavõistluste Taça de Portugali finaali ja samal aastal ka Portugali superkarikavõistlustel; mõlemal korral tuli tunnistada Porto paremust. 2011. aastal jõuti Portugali liigakarika finaali, kus kaotati Lissaboni Benficale.
Pärast väga edukat perioodi langes Paços de Ferreira hooajal 2017–18 esimest korda 14 aasta jooksul kõrgliigast välja. Järgmisel hooajal võideti aga esiliiga ja tõusti tagasi kõrgliigasse. 
"Teised kohad (1):" 2008–09
"Teised kohad (1):" 2010–11
"Teised kohad (1):" 2009
Võitja (4): 1990–91, 1999–00, 2004–05, 2018–19
Võitja (1): 1973–74
Muru (perekonnanimi)

Muru on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Muru 351 inimesel: 164 mehel ja 187 naisel. Perekonnanimede levikult on Muru meeste puhul 409. ja naiste puhul 379. kohal. Perekonnanime Muru kandja oli keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus oli 43)
Lellep

Lellep on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lellep 126 inimesel: 60 mehel ja 66 naisel. Perekonnanimede levikult on Lellep meeste puhul 1637. ja naiste puhul 1658. kohal. Perekonnanime Lellep kandja oli keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus oli 44)
Nime Lellep on pandud Tartu-Maarja kihelkonna Luunja mõisavallas.
Hein (perekonnanimi)

Hein on perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Hein 853 inimesel: 397 mehel ja 456 naisel. Perekonnanimede levikult on Hein meeste puhul 98. ja naiste puhul 94. kohal. Perekonnanime Hein kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 42).
Perekonnanimi Hein on levinud ka saksa, hollandi ja taani keeleruumis, kus see on pärit eesnime Heinrich lühemast variandist Hein.
Euroopa meistrivõistlused males

 
Euroopa meistrivõistlused males (inglise keeles "European Individual Chess Championship") on Euroopa individuaalsed meistrivõistlused, mida korraldab Euroopa Maleliit (ECU) alates 2000. aastast.
Euroopa meistreid selgitatakse igal aastal. Turniirid mängitakse šveitsi süsteemis. Naistele ja meestele peetakse tavaliselt turniire erinevatel aegadel ja kohtades. Erandlik oli 2010. aasta, kui Horvaatias Rijekas toimusid mõlemad turniirid samal ajal ja samas kohas.
Naiste Euroopa meistrivõistlused males.
Euroopa naiste meistrivõistluste paremik pääseb järgmistele maailmameistrivõistlustele. Näiteks aprillis 2017 Riias toimunud naiste Euroopa MV turniiri 14 paremat kvalifitseerusid novembris 2018 peetud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjaga turniirile). 
Eesti naismaletajad Euroopa meistrivõistlustel.
2007. aastal Dresdenis Euroopa MV-l sai Valentina Golubenko 16. koha, millega tagas õiguse esineda maailmameistrivõistlustel.
2017. aastal Riias toimunud turniirist võttis osa kokku 144 maletajat. Mai Narva sai 63., Margareth Olde 82., Monika Tsõganova 104., Anastassia Sinitsina 108. ja Regina Narva 124. koha.
2019. aastal Antalyas toimunud turniirist võttis osa kokku 130 maletajat. Mai Narva sai 44., Triin Narva 110. ja Margareth Olde 73. koha.
Euroopa (lahtised) meistrivõistlused males.
Euroopa meistriks lahtisel turniiril (osa võivad võtta ka naismaletajad) on tulnud maletajad Venemaalt (10 kuldmedalit), Ukrainast (2), Horvaatiast (2), Iisraelist (1), Poolast (1), Gruusiast (1), Rumeeniast (1), Prantsusmaalt (1) ja Hollandist (1).
2011. aastal Prantsusmaal Aix-les-Bains'is toimunud Euroopa meistrivõistlustel võitis pronksmedali Ungari suurmeister Judit Polgár (kuldmedali sai suurmeister Vladimir Potkin).
Tõrremäe kihistik

Tõrremäe kihistik (inglise keeles "Tõrremägi Member") on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe Rägavere kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1976. Kihistik on nime saanud Tõrremäe küla järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Tõrremäe külas asuvad kuivenduskraavid. Tegemist on tavalise lahtisesse pinnasesse kaevatud kraaviga, mille seintes on lahtisi lubjakivitükke, kuid aluspõhi ei paljandu, seetõttu on tehtud ettepanek nimetada neostratotüübiks Ussimäe paljand. 
Tõrremäe kihistik on Rägavere kihistu kõige alumine kihistik, mis kuulub kihistust ainsana Oandu lademesse. Sellel lasub Eesti lääneosas Kiideva kihistik, Eesti idaosas aga Piilse kihistik. Kihistiku moodustavad hele- kuni kreemikashallid nõrgalt savikad lubjakivi kihid. Kihistikule on omased lainjad katkestuspinnad, mis sisaldavad püriiti, ka moodustab kihistiku põhja selgesti eristuv suure püriidisisaldusega katkestuspind.
Saaresurm

Saaresurm ("Hymenoscyphus fraxineus", sünonüüm "Hymenoscyphus pseudoalbidus") on liik kottseeni tiksikulaadsete seltsist. 
Saaresurm elab harilikul saarel ja võib põhjustada puu surma. 
Saaresurma viljakehad asuvad tavaliselt eelmise aasta leherootsudel. Saaresurma mittesuguline arengujärk on kirjeldatud varem nimega "Chalara fraxinea" (mittetäielike seente hulgas).
Saaresurmale väga lähedane liik "Hymenoscyphus albidus" on väga sarnase eluviisiga, kuid puude surma ei põhjusta.
Koplirahu

Koplirahu on Lääne maakonnas Noarootsi vallas Tahu lahes asuv 0,24 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 230 meetrit.
Rahu koordinaadid on .
Rahu asub Silma looduskaitsealal ja on looduskaitse all.
Bibliotheca Lotmaniana

"Bibliotheca Lotmaniana" on Tallinna Ülikooli kirjastuse poolt Bibliotheca alasarjana välja antav raamatusari.
Sarjas ilmuvad ainult eelretsenseeritud tekstid.
Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett.
Sarja kolleegium.
"Bibliotheca Lotmaniana" sarja toimetuskolleegiumi kuuluvad:
Varem on kolleegiumi liikmena tegutsenud ka California Ülikooli Los Angeleses professor Vjatšeslav Ivanov (suri 2017).
Kivirahu (Saare maakond)

Kivirahu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Lahetaguse lahes asuv väike saar (rahu).
Rahu koordinaadid on .
Holmirahu

Holmirahu (ka Krimmi saar) on Lääne maakonnas Ridala vallas Väinameres asuv väike saar (rahu).
Väikerahu

Väikerahu (ka "Väike Haeska") on Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Matsalu lahes asuv 5,6 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 965 meetrit.
Saarel esineb rohttaimestikku. Saar on soise pinnamoega.
Saar kuulub Matsalu rahvuspargi koosseisu ja on looduskaitse all.
Rahu koordinaadid on .