tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Akupank

Akupank (inglise keeles "power bank") on kaasaskantav seade, mis võimaldab oma sisseehitatud akumulaatorisse salvestatud elektrienergiat USB-ühenduse kaudu üle kanda mitmesuguste elektrienergiat kasutavate seadmete akumulaatoritesse. Akupangad on populaarsed nutitelefonide ja teiste mobiilsete infotehnoloogiaseadmete akumulaatorite elektrienergiaga laadimisel. Akupank võimaldab elektrienergiat tarvitavate seadmete akumulaatorite laadimist elektrivõrgu ühenduseta. Sisuliselt on tegu universaalse kaasaskantava varuakumulaatoriga. 
Akupanga akumulaatorit laetakse tavaliselt Micro-USB-ühenduse kaudu. Akupank koosneb kaitsekesta paigutatud laetavast liitiumioonakust või liitiumpolümeerakust, trükkplaadist (PCB, inglise keeles "printed circuit board") ja trükkplaadil paiknevast mikrokontrollerist, mis kontrollib ja stabiliseerib väljundvoolu ja kaitseb akut nii lühise kui ka ülekoormuse eest.
Üldistades saab öelda, et mida suurem on aku elektrienergia mahutavus, seda suuremate mõõtmetega on akupank.
Ajalugu.
Akupanga tekkeprotsessi saame kokku võtta etappidena. Esimene neist leidis aset aastatel 2001–2003, kui grupp üliõpilasi pani kokku AAA-patareidest koosneva CEs 2001. See oli mahutavuselt väike ja mõõtmetelt ebamõistlikult suur. Teises faasis aastatel 2004–2006 keskenduti rohkem turukontseptsiooni leidmisele. Järgmisel aastal sai akupank laiemalt tuntuks, kuna üha rohkem elektroonikafirmasid hakkas selle arendamisega tegelema. Aastal 2007 tuli tehasest esimene iPhone, mille klientidest sai suurim akupanga potentsiaalne klientuur, kuna telefoni aku oli sisse ehitatud ja mahutavus väike. Alates aastast 2009 on akupangal üle 500 brändinime ning jätkub jõudne kasv. Samuti on vähenenud märgatavalt akupankade välised mõõtmed ning mahutavust kasvatatakse vastavalt vajadusele.
Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kogudus

Jõõpre püha Suurkannataja Georgiuse kogudus on Pärnumaal Pärnu linnas Jõõpre külas tegutsev EAÕK Pärnu ja Saare piiskopkonna kogudus.
Ajalugu.
Usuvahetusliikumise käigus avati Pärnumaal Audru kihelkonnas Jõõpre külas õigeusu kogudus 17.detsembril 1861. Riia ja Miitavi piiskopkonnast lähetati Pärnumaale ja hiljem Saaremaale Riia Vaimuliku Seminari kasvandik Pavel Panov ja pühitseti Jõõpre õigeusu koguduse preestriks ülempiiskop Platoni poolt. Kuni pühakoja valmimiseni peeti teenistusi üüriruumides Lavassaares. Jõõpre kirik ehitati aastatel 1876–1879 ja pühitseti 8. septembril 1879 Riia ja Miitavi piiskop Filareti poolt püha suurkannataja Georgiuse auks.
1890. aastal kuulus kogudusse 1290 ja 1939. aastal 901 annetajaliiget. 1945. aastast kuni tänaseni on kogudust hooldanud preestri kohusetäitjad.
Usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser määruse (ukaasi), mis nägi ette õigeusu kihelkonnakoolide loomist. Jõõpre püha Suurkannataja Georgiuse kogudusel oli oma Jõõpre kihelkonnakool (1878), Jõõpre (Mõisaküla) abikool (1875), Saare abikool (1881–1909).
Aakre metsandik

Aakre metsandik on metsandik Valgamaa metskonnas. Metsandik hõlmab osaliselt Tõrva, Otepää ja Elva valla riigimetsi.
Vahejahuti

 
Vahejahuti on mehaaniline seade, mida kasutatakse turbokompressoriga sisepõlemismootoris.
Vahejahuti jahutab turbokompressorist mootorisse minevat õhku ja seeläbi tõstab sisepõlemismootori kasutegurit. Füüsikaseaduste kohaselt õhk soojeneb kokkusurumisel ja seetõttu ruumala suureneb. Selle tulemusel mahub õhku silindrisse tunduvalt vähem. Termin 'vahejahuti' tähendab, et see jahutab õhku turbokompressori ja silindri vahel. Õhu ruumala jahutamisega vähendades tekib võimalus viia silindrisse rohkem hapnikku. See omakorda tekitab võimaluse põletada rohkem kütust ühe mootori töötakti jooksul. Mida rohkem kütust mootoris efektiivselt põletatakse, seda suurem on mootori võimsus. Samal ajal kahandab kütuse efektiivne põlemine ka kütusekulu. Kui mootoril puudub vahejahuti, siis jääb turbokompressorist tulev kuum õhk jahutamata, mis võib põhjustada detonatsiooni. Tänapäeval kasutatakse õhu vahejahuteid tehnika valdkonnas laialdaselt eesmärgiga saavutada mootori suuremat võimsust ja vähendada kütusekulu.
Tavaliselt paigaldatakse mootoris vahejahuti sinna, kus on külma õhu pealevool maksimaalne, näiteks sõiduki esiossa.
Vedelikjahutusega vahejahuti.
Lisaks õhkjahutusega vahejahutile on olemas ka vedelikjahutusega vahejahuti, mis kasutab laadimisõhu jahutamiseks vedelikku. Vedelik pumbatakse läbi vahejahuti, mille tulemusel mootorisse suunatud õhu temperatuur langeb. Soojenenud vedelik juhitakse voolikute ja torude kaudu sõiduki radiaatorisse, kus vedeliku temperatuur langeb.
Juri Milner

Juri Milner (vene keeles Юрий Борисович Мильнер "Juri Borissovitš Milner"; sündinud 11. novembril 1961 Moskvas) on juudi päritolu Venemaa ettevõtja, riskikapitalist ja metseen.
2012. aastal asutas ta iga-aastase füüsikaauhinna (Läbimurde auhind fundamentaalfüüsikas), mis rahaliselt väärtuselt on Nobeli auhinnast peaaegu kolm korda suurem.
Tema varanduse väärtus on ajakirja Forbes hinnangul miljard USA dollarit.
Haridus ja töö.
Ta lõpetas 1985. aastal Moskva Riikliku Ülikooli teoreetilise füüsika erialal, seejärel töötas Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia Lebedevi-nimelise füüsikainstituudi teoreetilise füüsika osakonnas Vitali Ginzburgi juhtimisel. Teadustöö kõrvalt tegeles arvutite müügiga. 
1990. aastal siirdus ta Ameerika Ühendriikidesse, kus astus Pennsylvania Ülikooli Whartoni ärikooli, mis aga jäi lõpetamata.
Ta on asutanud mitu investeerimisfirmat.
Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia

Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia (inglise keeles "American Academy of Arts and Sciences") on Ameerika Ühendriikide teaduste akadeemia.
Asutatud 1780. aastal, on see üks USA vanemaid ja prestiižikamaid teadusühinguid.
Akadeemia peakorter asub Cambridge'is (Massachusettsi osariigis).
Struktuur.
Akadeemia liikmeskond jaguneb viide klassi:
Liikmeskond.
Akadeemia liikmeskonda on kuulunud (või kuuluvad) teiste seas ka John Adams, Thomas Jefferson, John James Audubon, Joseph Henry, Washington Irving, Josiah Willard Gibbs, Augustus Saint-Gaudens, Robert Oppenheimer, Willa Cather, T. S. Eliot, Edward R. Murrow, Jonas Salk, Luis Alvarez, George Soros, Duke Ellington, Gerald Edelman, Jerry Fodor, David Chalmers ja Lisa Randall.
1848. aastal valis akadeemia oma liikmeskonda esimese naise – astronoom Maria Mitchelli.
Akadeemia valib ka välisliikmeid. Sellise au on pälvinud teiste seas Leonhard Euler, markii de La Fayette, Alexander von Humboldt, Leopold von Ranke, Charles Darwin, Otto Hahn, Jawaharlal Nehru, Pablo Picasso, Lucian Michael Freud, Winston Churchill, Galina Ulanova, Werner Heisenberg, Hannes Alfvén, Igor Tamm, Jakov Zeldovitš, Alec Guinness, Tzvetan Todorov, Henri Poincaré ja Sebastião Salgado.
Tänapäeval on akadeemial üle 4900 liikme ("fellows") ja üle 600 välisliikme ("foreign honorary members"). Liikmeskonda kuulub üle 250 Nobeli auhinna ja üle 60 Pulitzeri preemia laureaadi.
Sendero Luminoso

Sendero Luminoso, ametliku nimetusega Peruu Kommunistlik Partei – Sendero Luminoso, on Peruu terroriorganisatsioon, mille ideoloogias on marksistlikke, leninistlikke ja maoistlikke sugemeid. 
Sendero Luminoso ehk Hiilgava Tee eesmärk on asendada kõik Peruu valitsemisorganid, mida rühmitus peab kodanlikeks, maarahva revolutsioonilise kommunistliku režiimiga, mis väidetavalt saab alguse maoistliku Uue Demokraatia ideest. 1980. aastal vallandus Peruus suur terrorismilaine, mille peamine liikumapanev jõud oli Sendero Luminoso kuni selle liidri Abimael Guzmán Reynoso arreteerimiseni 1992. aastal. Pärast seda on olnud üksikuid terrorismiilminguid. Sendero Luminoso ideoloogial ja meetoditel on olnud suur mõju teiste maoistlike mässuliste rühmituste tekkele (nt Nepali Kommunistlik Partei jt). 
Sendero Luminoso on saanud rahvusliku ja rahvusvahelise hukkamõistu osaks ääretu julmuse tõttu, mida näitab vägivalla kasutamine maarahva, ametiühingute juhtide ja rahva valitud esindajate vastu, aga ka rünnakud eraomandile ja riiklikule taristule (kõrgepinge alajaamade hävitamine; teede, sildade, raudtee, puhastusjaamade jms õhkimine) ning elanikkonna kõige vaesemate, politseinike ja sõjaväelaste vastu.Peruu vabariik, Euroopa Liit ja Kanada peavad Sendero Luminosot terroriorganisatsiooniks. Rühmitus on lisatud ka USA terroriorganisatsioonide nimekirja. 
Peruu tõe- ja lepituskomisjoni hinnangul põhjustas Sendero Luminoso 1980.–2000. aastani 31 331 inimese surma. Umbes 50 000 last jäi 1980. aastate terrorilaine tõttu orvuks.
Institute for Advanced Study

 
Institute for Advanced Study, ka Süvauuringute Instituut; lühend IAS, on New Jersey osariigis Princetonis asuv iseseisev järeldoktoriuurimiste teaduskeskus, mis asutati 1930. aastal Ameerika haridustegelase Abraham Flexneri ning filantroopide Louis Bambergeri ja Caroline Bamberger Fuldi poolt. 
Instituudile on toonud kuulsust 1930. aastatel Saksamaalt emigreerunud ja sinna tööle asunud Albert Einstein, Hermann Weyl, John von Neumann ja Kurt Gödel. Kuigi instituut teeb tihedat koostööd Princetoni Ülikooliga, ei ole ta sellega halduslikult seotud.
Instituudi koosseisu kuulub neli kooli: ajaloouuringute kool, matemaatika kool, loodusteaduste kool ja sotsiaalteaduste kool. 
Instituudi direktor on 2012. aastast taani stringiteoreetik Robbert Dijkgraaf. Varasematest direktoritest oli kõige kauem sellel ametikohal tuumafüüsik Robert Oppenheimer (1947–1966).
Elsa Morante

Elsa Morante (18. august 1912 Rooma – 25. november 1985 Rooma) oli itaalia kirjanik ja tõlkija.
Eesti keeles on ilmunud tema jutustus "Andaluusia sall" (tõlkinud Anne Kalling, värsid tõlkinud Lauri Leesi, Loomingu Raamatukogu 48, 1986).
Elukäik.
Elsa Morante sündis Roomas Via Anicia tänava majas nr 7, oma lapsepõlve veetis ta Testaccio linnaosas. Tema juudist ema, sünninimega Irma Poggibonsi, oli pärit Modenast ja töötas õpetajana. Tema bioloogiline isa oli Sitsiiliast pärit postiametnik Francesco Lo Monaco, kasuisa Augusto Morante, kes oli lapse sündides tema emaga juba abielus. Peres kasvasid veel vennad Aldo ja Marcello (1916–2005, samuti kirjanik) ning õde Maria, kelle kõikide bioloogiline isa oli sama. Perekonna loo on autobiograafilises memuaariraamatus "Maledetta Benedetta" jutustanud Marcello Morante. Laste bioloogiline isa Francesco Lo Monaco sooritas 1943. aastal enesetapu.
Heinrich Hoffmann

Heinrich Hoffmann (30. august 1859 Kassel, Saksamaa – 23. jaanuar 1933 Heidelberg) oli saksa maalikunstnik.
Hoffmann õppis algul Kasseli Kunstiakadeemias ning 1880. aasta oktoobrist Berliini Kunstiakadeemias professor Otto Knille ja Fritz Schaperi juures. Tema teosed olid 19.–20. sajandi vahetusel populaarsed mitte üksnes Saksamaal, vaid ka Eestis. Nii näiteks on mitmes Eesti kirikus koopiad Hoffmanni maalist "Kristus Ketsemane aias", millest Tallinna Toomkirikus oleva koopia tegi Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz.
Läbimurde auhind fundamentaalfüüsikas

Läbimurde auhind fundamentaalfüüsikas (inglise keeles "The Breakthrough Prize in Fundamental Physics") on iga-aastane teadusauhind fundamentaalfüüsika valdkonnas. Fundamentaalfüüsika all peetakse silmas laiemat tõlgendust, see haarab enda alla lisaks teoreetilisele füüsikale ka sellega tihedalt seotud teisi alasid (näiteks matemaatika, kuigi matemaatika alal on olemas ka eraldi läbimurde teadusauhind).
Auhinna asutas 2012. aastal Venemaa ärimees Juri Milner. Auhind antakse juba tuntuse saavutanud teadlastele avastuste (sealhulgas teoreetiliste) eest, mida on teadusringkonnad juba tunnustanud, kuigi eksperimentaalset kinnitust pole veel saanud. Selle poolest ta erineb see auhind Nobeli auhinnast. Läbimurde auhinna suurus fundamentaalfüüsikas on 3 000 000 $.
Statuudi järgi võib auhind olla jagatud piiramata arvu inimeste vahel, samuti võib teadlane auhinna saada ka enam kui ühel korral. 
Varasemad laureaadid kutsutakse osa võtma järgmiste aastate auhinnakomiteede tööst.
Laureaatide valimine 2012.
Esimesed 9 laureaati (igaüks neist sai kolmemiljonilise auhinnaraha) valis 2012. aastal Juri Miller ise. Väljavalituteks osutusid:
Kõik need 9 laureaati lülitati järgmise aasta auhinnakomitee koosseisu.
Teisi auhindu.
Lisaks fundamentaalfüüsikaalase läbimurde auhinnale antakse välja Füüsika Eesliini auhinda (auhinna suurus 100 000 $) ja auhinda "Füüsika uued horisondid" (mõeldud noortele andekatele teadlastele, auhinna suurus 100 000 $).
Auhinnakomitee võib määrata ka eriauhinna. Sellise auhinna on saanud näiteks 2013. aastal Stephen Hawking mustadast aukudest lähtuva kiirguse (Hawkingi kiirgus) avastamise eest ja uurimuste eest kvantgravitatsiooni ja varase Universumi kohta.
Ülemakstud Rentslihärrad

Ülemakstud Rentslihärrad on eesti folkansambel.
Setomaa Valdade Liit

Setomaa Liit on Eesti nelja kohaliku omavalitsuse (Meremäe, Mikitamäe, Misso ja Värska vald) moodustatud mittetulundusühing. Liit asutati 28. jaanuaril 1994.
Pärast 2017. aasta haldusreformi läks nende liikmesus üle Setomaa vallale ja Rõuge vallale. Rõuge vald lahkus 2017. aasta lõpus SVL liikmeskonnast ning liikmeks astus MTÜ Seto Kongressi Tugiühing.
Setomaa Liidu liikmed on Setomaa vald ja MTÜ Seto Kongressi Tugiühing. 2018. aasta alguses sai organisatsiooni nimeks Setomaa Liit.
Liidu põhikirja järgi on selle eesmärgid järgmised:
Setomaa Liidu nõukogu
Setomaa Liidu juhatus
Jaapani hiidsalamander

Jaapani hiidsalamander ("Andrias japonicus") on Jaapani endeemiline salamandriliik. Jaapani keeles on ta nimi "ōsanshōuo" (オオサンショウウオ/大山椒魚), mis tähendab otsetõlkes "hiidpiprakala". Peitlõpuslaste ("Cryptobranchidae") sugukonda kuulub ainult 3 liiki: Jaapani ja Hiina hiidsalamander ning Ida hellbender ("Cryptobranchus alleganiensis").
Välimus.
Jaapani hiidsalamandri pikkus on kuni 1,5 m, ta võib kaaluda kuni 26 kg, olles suuruselt teine salamandriliik maailmas. Temast suurem salamandriliik, Hiina hiidsalamander ("Andrias davidianus"), on temaga välimuselt väga sarnane ja tema lähisugulane. Jaapani hiidsalamandri nahavärv varieerub punakaspruunist kuni pruunikaskollaseni. Kõhu alt on see heledam, mistõttu pakub kaitset ojade ja jõgede põhjas. Tal on väga väiksed silmad ja halb nägemine. Hiidsalamandri suu on sama lai kui pea. Jäsemed on lühikesed ja laiad. Saba on lühike – selle pikkus moodustab pisut üle 1/3 kehast.
Toitumine.
Jaapani hiidsalamander toitub väikestest vähilistest, kaladest ja kahepaiksetest. Ta on öise eluviisiga.
Leviala.
Jaapani hiidsalamandri elukeskkond ulatub laiadest jõgedest (20–50 m laiused) kuni väikeste ojadeni (1–4 m laiused), mis on jahedad ja selgeveelised. Ojad, kus nad elavad, on tavaliselt madalad, tasase vooluga ning kivise ja kruusase põhjaga. Isendid viibivad üldiselt varjatult kivistes koobastes või veekoguäärsetes urgudes. Kudemiskohad ja vastsed paiknevad väikestel kiirevoolulistel ülemjooksudel.
Ajalugu.
Esimest korda on eurooplased maininud Jaapani hiidsalamandrit Hollandis Leidenis 1820. aastatel. Kohalik arst Philipp Franz von Siebold püüdis Nagasakist Dejima saarelt ühe isendi ja saatis selle laevaga Hollandisse. 1951. aastast on see liik looduskaitse all.
Sergei Ustjugov

Sergei Aleksandrovitš Ustjugov (vene keeles Сергей Александрович Устюгов; sündinud 8. aprillil 1992 Mežduretšenskis Handi-Mansimaal) on Venemaa murdmaasuusataja.
2016–2017 hooajal võitis Ustjugov Tour de Ski.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Sergei Ustjugov on () osalenud 106 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile 36 korral, millest 13 korral kõige kõrgemale astmele.
Brigaadikindral (Läti)

Brigaadikindral (läti keeles "brigādes ģenerālis") on Läti maaväe esimene kindraliauaste. Sellest madalam on koloneli ("pulkvedis") ja kõrgem kindralmajori ("ģenerālmajors") auaste. Läti mereväes vastab sellele flotilliadmirali aukraad.
Kindral (Läti)

Kindral (läti keeles "ģenerālis") oli Läti kaitseväe auaste kuni 1940. aastani. See oli ühtlasi ainus kindraliauaste Läti sõjaväes. Sellest madalam oli polkovniku ehk koloneli aukraad.
Inma Cuesta

Inma Cuesta (kodanikunimi Inmaculada Cuesta Martínez; sündinud 25. juunil 1980) on hispaania filminäitleja.
Filmid.
Kirsti Rantanen

Kirsti Annikki Rantanen (1930 Viiburi maakogukond – 2020 Helsingi) oli soome tekstiilikunstnik.
Brigaadikindral (Leedu)

Brigaadikindral (leedu keeles "brigados generolas") on Leedu kaitseväe esimene kindraliauaste. Sellest madalam on koloneli ("pulkininkas") ja kõrgem kindralmajori ("generolas majoras") auaste. Leedu mereväes vastab sellele flotilliadmirali aukraad.
Mehmet IV

Mehmed IV (osmanitürgi keeles محمد رابع "Meḥmed-i rābi‘"; türgi keeles "IV. Mehmet"; tuntud ka kui Mehmed Jahimees; 2. jaanuar 1642 – 6. jaanuar 1693) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1648–1687.
Ta oli Ibrahimi ja ta orjatari Turhan Hatice Sultaana poeg. Vaatamata sellele, et ta esiisad oli saanud kaliifi tiitli ei olnud Mehmed just suur valitseja. Samal ajal, kui ta jahti pidas, valitsesid riiki tema paljud nõuandjad ning nende käel all saavutas Osmanite riik suurima ulatuse.
Märts 2017

Märts 2017, kroonika
2017. aasta märts algas kolmapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast reedel.
Mustapali oja

Mustapali oja (ka Mustapali peakraav) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Ärmä jõe vasakpoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 8,9 km, valgla pindala 14,9 km², langus 37,5 m ja lang 4,2 m/km. Kraav saab alguse Mustapali ja Rebase küla piiril 84,5 m kõrgusel ning suubub Mustapali ja Mõnnaste küla piiril 47 m kõrgusel vasakult poolt Ärmä jõkke 16,3 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Francesco Gabbani

Francesco Gabbani (sündinud 9. septembril 1982 Carraras) on itaalia laulja ja laulukirjutaja.
2016. aasta Sanremo muusikafestivalil osales ta lauluga "Amen" ning võitis parima uustulnuka auhinna.
2017. aastal võitis ta Sanremo muusikafestivalil lauluga "Occidentali's Karma" ja sai õiguse esindada Itaaliat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis, kus sai 334 punktiga kuuenda koha.
Ta on andnud välja kolm stuudioalbumit, millest viimane "Magellano" ilmus 2017. aasta aprillis. Album tõusis Itaalia plaadimüügiedetabelis esikohale.
J.J. Metsavana

Joel Jans (sündinud 19. juulil 1982, aastani 2018 pseudonüüm J. J. Metsavana) on eesti proosakirjanik ja kirjastaja.
Saanud oma loomingu eest mitmel korral Eesti Ulmeühingu aastaauhinna Stalker, aastal 2019 sai Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel teise koha (romaan „Tondilatern"). 
Elukäik.
Joel Jans sündis Valgas Eha Jansi ja Jaan Jansi pojana. Ta lõpetas 2002. aastal Rõngu Keskkooli ja õppis aastatel 2002–2004 Tartu kutsehariduskeskuses arvutivõrkude erialal. 
Joel Jans on erialalt süsteemiadministraator. Töötas aastatel 2004–2006 Tartu Ülikooli IT-osakonnas ja 2006–2017 EENetis. 2018. aastast töötab taas Tartu Ülikooli IT-osakonnas. 
2017. aastast on Joel Jans Eesti Kirjanike Liidu liige.
Looming.
Joel Jans alustas 2011. aastal kirjanduslikku loomingut pseudonüümi J.J. Metsavana all, avaldades peamiselt lühijutte ulmeajakirjades Täheaeg ja Reaktor ning kogumikes „Tuumahiid“ 1–5, „Läbi valu ja vaeva“, „Eesti nõid“ jpt. Aastast 2018 hakkas ta oma loomingut avaldama kodanikunime Joel Jans all. 
Jüri Kallas on raamatu "Ajudraiver" järelsõnas "Joel Jans – mees nagu orkester" kirjutanud: Joel Jansi üks lemmikteemadest on olnud kõikvõimalik kübervärk, samuti uljas veristamine, aga ka ajalugu ja kosmos. Tema loomingu tüüpiline tekst on enamjaolt seikluslik. Tegutsevad lihtsad, aga sageli päris värvikad tegelased. Tihti pärinevad need nn põhjakihist või siis on lihtsalt elule alla jäänud kujud, samas on tegelastel siiski ideaalid ja püüdlused. Joel Jansi ulmeteosed sisaldavad nii sõgedaid ideid, ägedaid visioone, küberkraami, ajalugu, seiklusi, maailmavaateliste küsimustega maadlemist kui ka lihtsalt muhedat kulgemist. 
Karl Martin Sinijärv on oma 29. detsembri 2023 Postimehes ilmunud arvustuses "Autor, kelle uus teos seab ootused ja lati kõrgele" kirjutanud: Tosina aastaga tubli tuule tiibadesse saanud autor Joel Jans tegi 2023. aastal suurepärase debüüdi ajalooliste krimilugudega, mil ulmega pistmist ehk õige õrna etnoõuduse kaudu. Need [„Rõngu roimad“] on väga head jutud. Jans annab kolme novelliga kätte ajaraami alates peategelase, noore kirikuõpetaja tutvustamisest kuni tema neljakümneaastase elukogenuma minani. 
Helen Pärk on oma 27. jaanuari 2024 Postimehes ilmunud arvustuses "Pastor-detektiiv püüab pahalasi Rõngu ja Aakre mõisates" kirjutanud: Joel Jansi „Rõngu roimad“ on ajalooline pehmekrimi, kus kurjameid ajab taga tähelepanelik ja uudishimulik saksa päritolu, kuid maarahva keelt mõistev Rõngu pastor Alexander Magnus Karl Lenz. Kolmest krimijutust koosnevas kogumikus on ajaloolised tegelased segatud fiktsionaalsetega, ajaloolised sündmused päriselt aset leidnutega, mille kaudu saab lugeja muuhulgas pisut teadmisi Rõngu kihelkonna ajaloost, toonasest olustikust ning sealkandis levinud rahvapärimusest. Saab ka väikese sissevaate Rõngu ja Aakre mõisarahva elukorraldusse, sealtkandi talurahva tegemistesse ning kuidas suhtuti härrasrahvasse või koolihariduse saamisesse. Pehmekrimile omaselt on ohvrid tagaplaanil ning fookus on suunatud loo uurimisele. Rõngu pastor-detektiiv Lenz on täiesti väärt tegelane, et saada oma krimiromaanisari või järgmised lühijutukogumikud.
Alma (Prantsusmaa laulja)

Alexandra Maquet (esinejanimi Alma; sündinud 27. septembril 1988 Lyonis) on prantsuse laulja ja laulukirjutaja.
Ta esindas Prantsusmaad 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis lauluga "Requiem". Laul saavutas 135 punktiga 12. koha.
Tema debüütalbum "Ma peau aime" ilmus 2017. aasta mais.
Raul Keller

Raul Keller (sündinud 3. märtsil 1973) on eesti kunstnik. 
Ta tegeleb nii heli-, visuaal- kui ka tegevuskunstiga. 
Raul Keller on andnud raadiokunsti kontsertetendusi LokaalRaadioga, tegutsenud vabaimpro müraduos Post Horn ning esinenud angloameerika artistina Paul Cole, mis esitab burleskset "americana"'t. Ta on Muusika ja Kunsti Dünaamilise Koondise asutajaliige ja juhataja ning osaleb kunstirühmituses MIMproject. Koos Katrin Essensoniga on ta asutanud raadiokunstifestivali "Radiaator".
Aastatel 2014–2019 oli ta Eesti Kunstiakadeemia uue meedia õppetooli professor ja juhataja.
Tema teoseid on Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi ja Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumi kogudes.
Ta pälvis aastateks 2020–2022 riigilt kunstnikupalga.
Tasakaaluliikur

Tasakaaluliikur (inglise keeles "self-balancing scooter", "self-balancing board", "hoverboard", "segway" jms) on ühe inimese vedamiseks mõeldud elektri jõul liikuv ühe- või kaherattaline üheteljeline sõiduk, millel sõitja seisab tavaliselt püsti.
Liikumiseks peab sõitja end soovitud sõidusuunas kallutama, misjärel güroskoopsed andurid annavad signaali elektrimootorile.
Tasakaaluliikurite juhid sõidavad teedel tihti jalakäijate kõrval ja seas. Jalakäija läheduses peavad nende sõidukite juhid liikuma jalakäija kiirusega. Jalakäijaid takistada ja neid ohtu seada on keelatud.
Tasakaaluliikuri ideega (ja sõnaga "hoverboard") tuli esimesena välja Suurbritannias sündinud Uus-Meremaa kirjanik M. K. Joseph oma 1967. aasta ulmeteoses, kus tehti ajarännak 2015. aastasse. Tasakaaluliikuri patendi sai esimesena ameerika ärimees ja leiutaja Shane Chen veebruaris 2013.
Sernõkõ

Sernõkõ (ukraina keeles Серники) on küla Ukrainas Rivne oblastis Varaši rajoonis. Elanike arv oli 2007. aasta seisuga 2716.
Andres Eelmaa

Andres Eelmaa (sündinud 27. aprillil 2000) on eesti rahvamuusik, näitleja, ajakirjanik, ansambli Lõõtsavägilased solist ja basskitarrist. 
Elulugu.
Andres Eelmaa õppis aastatel 2007–2019 Karksi-Nuias August Kitzbergi nimelises Gümnaasiumis. Aastatel 2007–2015 õppis ta Karksi-Nuia Muusikakoolis. 2024. aastast õpib Eelmaa Tartu Ülikoolis kutseõpetaja eriala.
Alates 2014. aastast mängib Eelmaa bändis Lõõtsavägilased, kus ta on bändi solist ja basskitarrist.
2019. aasta septembris jõudis TV3 ekraanile noortekomöödia "#Pind", milles ta kehastas üht peaosalist Peepu.
Alates 2021. aastast on lõõtsavägilane ka "TV3 Uudiste" helirežissöör.
Van (Türgi)

Van (armeenia keeles Վան, kurdi keeles Wan) on Vani provintsi keskus Türgi idaosas Vani järve idakaldal.
Marko Rööpson

Marko Rööpson (7. oktoober 1959 – 4. veebruar 2017) oli eesti geograafiaõpetaja ja koolidirektor.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal. 
Ta oli 1984. aastast Tallinna 18. 8.-klassilise Kooli/ Kalamaja Põhikooli geograafiaõpetaja ja 1996. aastast direktor, jätkates samas ka õpetajatööd.
Taavi Oolberg

Taavi Oolberg (sündinud 16. septembril 1983) on Võrumaa kunstnik, illustraator ja karikaturist. 
Ta on lõpetanud 2014. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli meedia- ja reklaamikunsti osakonna.
Taavi Oolberg on illustreerinud ja kujundanud erinevaid raamatuid ja mänge. Joonistanud illustratsioone ajakirjale Täheke. Tema karikatuure on avaldatud ajakirjas Pikker, Pask-in ning 30+.
Oolberg on töötanud erinevates kirjastustes ja reklaamiagentuurides. Alates 2016 on ta teinud töid SangArts OÜ alt. 
Aastatest 2021–2025 töötas Taavi Eesti Theeravaada Sanghas Samanerana (Mettabodhi) kus ta juhendas meditatsiooni retriite, ning küljendas raamatuid.
Johannes Høsflot Klæbo

Johannes Høsflot Klæbo (sündinud 22. oktoobril 1996 Trondheimis) on Norra murdmaasuusataja, viiekordne olümpiavõitja ja 17-kordne maailmameister. 
Hooajal 2016–2017 tuli ta sprindiarvestuses ja U23 arvestuses maailma karikasarja üldvõitjaks. Temast sai 20-aastaselt noorim sprindikarika üldvõitja. 
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis tuli ta klassikatehnikasprindis olümpiavõitjaks. Ta sai sellega läbi aegade noorimaks olümpiavõitjaks murdmaasuusatamises meeste hulgas. Teise kuldmedali võitis ta teatesõidus, kus sõitis viimast vahetust. Kolmas kuldmedal tuli koos Martin Johnsrud Sundbyga sprinditeates. 
2017–2018 tuli ta maailma karikasarja üldvõitjaks, olles sellega noorimaks meessuusatajaks, kes tulnud üldvõitjaks. Lisaks võitis ta teist hooaega järjest sprindikarika. 
Hooajal 2018/2019 võitis ta Tour de Ski, olles läbi aegade noorim meessuusataja, kes selle võistluse võitnud. 
Ta on läbi aegade edukaim meessuusataja maailma karikasarja võistlustel hooaja kokkuvõttes nii sprindikarika kui üldkarika võitude arvult.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Johannes Høsflot Klæbo on (seisuga 15. märts 2025) võitnud 96 MK-võistluste etappi (neist 31 sprindis) ja kokku saavutanud 123 poodiumikohta (neist 36 sprindis)
Läbimurde auhind matemaatikas

Läbimurde auhind matemaatikas (inglise keeles "The Breakthrough Prize in Mathematics") on iga-aastane teadusauhind matemaatika valdkonnas. 
Auhinna asutasid 2013. aastal Juri Milner ja Mark Zuckerberg.
Auhinna rahaline suurus on 3 000 000 USA dollarit. Erandjuhtudel, kui nominendid on teinud uurimuse ühiselt, võib auhinda jagada. Statuudi järgi võib teadlane saada auhinna ka enam kui ühel korral. 
Varasemad laureaadid kutsutakse osa võtma järgmiste aastate auhinnakomiteede tööst.
Laureaatide valimine 2015.
Esimesed 5 laureaati (igaüks neist sai kolmemiljonilise auhinnaraha) valisid 2014. aasta lõpul ekspertide arvamusele toetudes auhinna asutajad. Väljavalituteks osutusid:
Kõik need 5 laureaati lülitati järgmise aasta auhinnakomitee koosseisu.
Auhind "Matemaatika uued horisondid".
Lisaks auhinnale "Läbimurde auhind matemaatikas" antakse välja auhinda "Matemaatika uued horisondid" (mõeldud noortele andekatele teadlastele, auhinna suurus 100 000 USA dollarit).
Auhinnast keeldumise juhtum.
2016. aastal määras auhinnakomitee (sinna kuuluvad teiste seas Maksim Kontsevitš, Simon Donaldson ja Terence Tao) kategoorias "Matemaatika uued horisondid" kolm auhinda, ühe neist määras Peter Scholzele. Scholze keeldus auhinda vastu võtmast
Terence Tao

Terence Tao, ka Terry Tao, (hiina keeles "Táo Zhéxuān"‎‎; sündinud 17. juulil 1975 Adelaide'is) on hiina päritolu Austraalia ja Ameerika Ühendriikide matemaatik, Läbimurde auhinna matemaatikas laureaat (2015).
Ta töötab 1999. aastast California Ülikoolis Los Angeleses (UCLA) matemaatikaprofessorina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on harmooniline analüüs, osatuletistega diferentsiaalvõrrandid, algebraline kombinatoorika, aritmeetiline kombinatoorika, geomeetriline kombinatoorika, "compressed sensing" ja analüütiline arvuteooria.
2006. aastal sai ta Fieldsi medali panuse eest osatuletistega diferentsiaalvõrrandite, kombinatoorika, harmoonilise analüüsi ja aditiivse arvuteooria valdkondadesse.
Ta pälvis koos Jean Bourgainiga 2012. aasta jaanuaris Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia Crafoordi auhinna teedrajavate tööde eest harmoonilise analüüsi, osatuletistega diferentsiaalvõrrandite, ergoodilise teooria, arvuteooria, kombinatoorika, funktsionaalanalüüsi ja teoreetilise informaatika valdkondades.
2015. aastal sai ta Läbimurde auhinna matemaatikas tõhusa panuse eest harmooniline analüüsi, osatuletistega diferentsiaalvõrrandite, kombinatoorika ja analüütilise arvuteooria valdkondades.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 16-aastaselt Adelaide'is Flindersi Ülikooli bakalaureusekraadiga ja 1992. aastal sai samas samas magistrikraadi. Aastatel 1992–1996 oli ta Princetoni Ülikooli doktoriõppes. 1996. aasta juunis kaitses ta seal doktoritöö ja asus tööle California Ülikooli Los Angeleses. 24-aastaselt sai temast UCLA täisprofessor.
2006. aastal sai ta MacArthuri fondilt MacArthuri stipendiumi.
Läbimurde auhind eluteadustes

Läbimurde auhind eluteadustes (inglise keeles "The Breakthrough Prize in Life Sciences") on iga-aastane teadusauhind eluteaduste valdkonnas. 
Auhinna asutasid 2013. aastal Mark Zuckerberg, Priscilla Chan, Sergei Brin, Juri Milner ja Anne Wojcicki.
Igal aastal antakse välja kuni 6 auhinda (igaüks 3 000 000 $). Statuudi järgi võib teadlane saada auhinna ka enam kui ühel korral. 
Varasemad laureaadid kutsutakse osa võtma järgmiste aastate auhinnakomiteede tööst.
Laureaadid.
Esimesed 11 laureaati (igaüks neist sai kolmemiljonilise auhinnaraha) valisid 2013. aastal välja auhinna asutajad. Ühtlasi lülitati need 11 auhinnasaajat järgmise aasta auhinnakomitee koosseisu. 
Järgnevate aastatel valiti 5–6 laureaati aastas, nende seas sai Max Plancki Evolutsioonilise Antropoloogia Instituudis töötav eesti juurtega Rootsi paleogeneetik Svante Pääbo ühe viiest 2016. aasta auhindadest neandertallase genoomi järjestuse kindlakstegemise eest.
Jaanus Nessler

Jaanus Nessler (11. veebruar 1965 Jõhvi – 20. mai 2022 Kanepi) oli eesti karikaturist ja maalikunstnik.
Elukäik.
Kunstihariduse alused sai ta Kohtla-Järve Laste Kunstikoolist, kus tema õpetajad olid Peeter Somelar, Jüri Kass ja Jüri Orlov ning mille ta lõpetas 1980. aastal. Õppis Kohtla-Järve 5. Keskkoolis matemaatika-füüsika eriklassis, seejärel astus 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemia-füüsikateaduskonna füüsikaosakonda. Pärast esimest kursust saadeti ta aega teenima Nõukogude armeesse Kaug-Itta, kus ta oli luure ülem. 1986. aastal astus Eesti Põllumajanduse Akadeemiasse õppima maakorraldust.
Ta on töötanud Ahtme kaevanduse kunstnikuna, Jõhvi Restauraatoris ja 1992. aastal Eesti Põlevkivi Laste ja Kultuuriasutuste Valitsuse kunstnikuna. Pärast seda on ta vabakutseline. 2003. aastal oli ta ajaleht Sakala karikaturist.
Looming.
Jaanus Nessleri karikatuure on avaldanud nii Eesti kui ka Ungari, Venemaa, Läti, Leedu, Ukraina, Saksamaa, Bulgaaria, Belgia ja muudegi riikide väljaannetes. 1989. aastal hakkas ta joonistama karikatuure ajakirjale Pikker, ajalehtedele Spordileht, Sirp ja Vasar, Postimees, Päevaleht, Pärnu Postimees ja Sakala.
1995. aastal andis Jaanus Nessler (pseudonüümiga Wolli) koos Jüri Pino, Erkki Kõlu ja Urmas Nemvaltsiga välja ka satiiri-, huumori- ja karikatuuriajakirja Jokkker. Kokku avaldati seda ajakirja kaheksa numbrit.
2000. aastal ilmus tema karikatuuriraamat "Väike poomisõpik" koos Erkki Kõlu ja Van Holte tekstidega. Tegemist oli skandaalse raamatuga, kuna kirjastused keeldusid seda trükkimast, sest see sisaldas poomissilmuse tegemise õpetust.
Näitused.
Alates 2002. aastast on ta korraldanud isikunäitusi.
Tagavararatas

Tagavararatas ehk varuratas on tagavaraks hoitud velg koos rehvi ja sisekummiga. Tagavararatas kuulub sõiduki lisavarustusse.
Seda kasutatakse sisekummi lõhkemisel, rehvi purunemisel või muu hädaolukorra korral. Üldjuhul on autodel üks tagavararatas. Selle vahetamisel läheb autojuhil vaja tõkiskingi, rattavõtit ja tungrauda. Tagavararatas on üldjuhul mõeldud lühikeste vahemaade läbimiseks. Mõnel automudelil on ruumi kokkuhoiu mõttes tagavararatta mõõtmeid vähendatud, seega võib sellega sõitmise kiirus olla piiratud kuni 80 km/h. Vähendatud mõõtmetega tagavararatast ei tohi kasutada vedaval teljel, vältimaks jõuülekande kahjustumist.
Hoiustamine.
Tagavararatast hoitakse tavaliselt pakiruumi põrandasse spetsiaalselt konstrueeritud süvendis, mida katavad kaas ja põrandavaip. See tagab ruumi kokkuhoiu pakiruumis.
Samuti hoitakse tagavararattaid auto tagaosa all paiknevates pesades, kuhu ratas kinnitatakse poltide või trossisüsteemi abil. Enamasti kasutatakse seda lahendust veoautodel, kaubikutel või esisillaveoga autodel. Selle meetodi eelis on, et tagavararatta kättesaamiseks ei ole vaja pakiruumi tühjendada. Sellel moodusel on ka omad miinused: kuna ratas on pidevalt muutuvate ilmastikuolude käes, soodustab see tagavararatta määrdumist ja roostetamist.
Paljudel maasturitel kinnitatakse tagavararatas tagumise ukse, katuse või kapoti külge.
Mitmetel vanematel sõidukitel (Renault 14, esimese põlvkonna Fiat Panda, Subaru Leone) on tagavararatas kinnitatud mootori peale.
Lomonossovi suur kuldmedal

M. V. Lomonossovi nimeline suur kuldmedal, ka Lomonossovi suur kuldmedal, (vene keeles Большая золотая медаль имени М. В. Ломоносова) on Venemaa Teaduste Akadeemia kõrgeim autasu. Igal aastal antakse välja kaks suurt kuldmedalit – üks Venemaa ja teine välismaa teadlasele – väljapaistvate saavutuste eest loodusteaduste ja ühiskonnateaduste valdkonnas.
Kuldmedal asutati 1956. aastal Mihhail Lomonossovi auks (esialgne nimetus M. V. Lomonossovi nimeline kuldmedal). Esialgse statuudi järgi anti seda välja ainult NSV Liidu teadlastele kord kolme aasta jooksul väljapaistvate saavutuste eest loodusteaduste ja tehnikateaduste valdkonnas. 1960. aastatel muudeti statuuti. Selle alusel hakati igal aastal välja andma kaks medalit, neist ühe pidi saama välismaa teadlane. Uus statuudi muudatus toimus 1993. aastal, mille järgi "kuldmedalist" sai "suur kuldmedal".
Vuokkiniemi

Vuokkiniemi (vene keeles Вокнаволок (Voknavolok)) on küla, mis asub Kostamuse linna piirkonnas Karjala Vabariigis Venemaal. Vuokkiniemi on endine vald Põhja-Karjalas (ajalooliselt Valge mere Karjala (soome keeles Vienan Karjala)).
2017. aastal on Vuokkiniemi soome-ugri kultuuripealinn.
William Bowie medal

William Bowie medal on Ameerika Geofüüsika Liidu (AGU) kõrgeim autasu väljapaistavate saavutuste eest geofüüsikas. Medal asutati 1939. aastal ja nimetati liidu esimese presidendi (1920–1922) William Bowie järgi.
Karksi-Nuia Püha Aleksei kogudus

Karksi-Nuia Püha Aleksei kogudus on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu piiskopkonna kogudus Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas.
Ajalugu.
Karksi-Nuia Püha Aleksei kogudus avati Venemaa õigeusu kiriku Pühima Valitseva Sinodi ukaasiga 1847. aasta lõpus. Pihkva piiskopkonna Riia vikaarpiiskop Platon I pühitses Karksi-Nuia õigeusu koguduse esimeseks preestriks Kiprian/Küprian Sarneti (sündis Virumaal Roela vallas 1815. aastal ja lõpetas Pihkva Vaimuliku Seminari väga hea eesti keele oskusega).
Aastatel 1847–1851 peeti jumalateenistusi Karksi mõisa ruumides. Kogudus kolis Vana-Kariste mõisa sõjaväe kortermajja 1851. aastal ja sealt tagasi Karksi mõisa 1853. aastal.
Kogudus sai oma pühakoja pärast arhitekt Apollon Edelsoni projekti järgi ehitatud kivikiriku valmimist. Karksi-Nuia Püha Aleksei kiriku pühitses Riia ja Miitavi piiskopkonna ülempiiskop Veniamin (Karelin) 1868. aastal 14. sajandil elanud Moskva ja kogu Venemaa metropoliidi Aleksiuse auks.
1890. aastal oli koguduses 3197 ja 1938. aastal 2229 liiget. Nuia alevikus avati 1892. aastal Karksi-Nuia õigeusu koguduse koolimaja. Koguduses teenis aastatel 1903–1908 ka Aleksander Paulus, hilisem Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eestseisja. 1952. aastast kuni surmani18. novembril 1992 teenis kogudust ülempreester Viktor Lind, kes jäi Nõukogude okupatsiooni lõpuni ainsaks õigeusu vaimulikuks Viljandimaal.
Harland and Wolff

Harland &amp; Wolff Heavy Industries on rasketööstuse ettevõte Belfastis Põhja-Iirimaal, mis on spetsialiseerinud avamere konstruktsioonide ja laevade ehitusele. 
Ettevõte asutasid 11. aprillil 1861 Edward Harland ja Gustav Wolff. Ettevõte riigistati 1977. aastal ja erastati 1989. aastal.
Ettevõte on ehitanud kõik laevakompanii White Star Line laevad, sealhulgas Titanicu. Samuti ehitas ettevõte tänaseks muuseumilaevana töötava Briti kergristleja HMS Belfast.
Tom Perez

Thomas Edward "Tom" Perez (sündinud 7. oktoobril 1961 Buffalos) on Ameerika Ühendriikide jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 2013–2017 Barack Obama valitsuse tööminister. 25. veebruaril 2017 valiti ta Demokraatliku Partei esimeheks. Sellel ametikohal oli ta kuni 21. jaanuarini 2021.
Ta sündis aastal 1961 Buffalos dominikaani päritolu emigrantide perekonnas. Ta sai aastal 1983 Browni Ülikoolist rahvusvaheliste suhete ja poliitteaduste bakalaureuse kraadi, aastal 1987 sai ta Harvardi ülikoolist "Master of Public Policy" kraadi ja õigusteaduse doktori kraadi.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute kogudus

Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute kogudus oli Eestis aastatel 1846–1974 tegutsenud õigeusu kogudus. Kogudus paiknes asutamise ajal Tartu kreisis Kärkna mõisa aladel, luterliku kiriku haldusjaotuse järgi Äksi kihelkonnas.
Ajalugu.
Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute kogudus avati Tartumaal 1846. aastal usuvahetusliikumise käigus. Kärkna-Lähte õigeusukoguduse esimene vaimulik preester Stefan Bežanitski sündis Venemaal 1821. aastal köstri peres, lõpetas 1845. aastal Pihkva Vaimuliku Seminari, lähetati Riia vikaarpiiskopkonna poolt Tartumaale ning pühitseti Lähte õigeusukoguduse preestriks 23. juunil 1846 Riia vikaarpiiskopi Filaret I poolt.
Lähtele ehitati tagasihoidlik puukirik 1865. aastal ja pühitseti Nikolai Imetegija auks Riia ja Miitavi ülempiiskopi Platon I poolt. Suurearvulisest kogudusest eraldus 1858. aastal Uhmardu-Saare Ristija Johannese kogudus ja 1892. aastal Kaarepere Vaga Suzdali Eufimi ja Vaga Egiptuse Maria kogudus. Lähte õigeusu kalmistu võeti kasutusele 1860. aastal. Kalmistule on maetud ülempreester Evoim Verhoustinski (Eufimi Verhoustinski) ja teisigi õigeusu vaimulikke. Hingepalvusi lahkunute mälestuseks peetakse seal tänapäevani.
Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute õigeusukogudus pidas teenistusi väikesearvulise liikmeskonnaga ka pärast kiriku lammutamist 1970. aastatel. Koguduse viimane vaimulik oli ülempreester Ermil Allik aastatel 1945–1974.
Deniz Yücel

Deniz Yücel (hääldus türgi keeles ; sündinud 10. septembril 1973 Flörsheim am Mainis Saksamaal) on saksa-türgi ajakirjanik ja publitsist. Ta oli aastatel 2007–2015 vasakalternatiivse Die Tageszeitungi toimetaja ning on alates 2015. aastast WeltN24 grupi Türgi korrespondent. 
17. veebruaril 2017 vahistati ta Türgis süüdistatuna terroriühenduse toetamises. Yücel vabastati vangistusest 16. veebruaril 2018.
Guostagalis

Guostagalis on küla Leedus Pakruojise rajoonis, Guostagalise valla halduskeskus. Külas on postkontor ja põhikool. Guostagalises asub leedu rahvajuttudega seotud kivi Velnio krėslas ehk Kuraditool.
Kirjalikes allikates on Guostagalist esimest korda mainitud aastal 1584, kuigi sellega on seostatud ka aastal 1259 mainitud kohta "Gascegole". Ühel küla ümbruskonna künkal on oletatud endise hiiemäe asukohta, sellele viitab ka küla nimi (liide "gal" tähendas vanemas leedu keele pühapaika). Küla kuulus varem Linkuva kihelkonda ja oli Rzeczpospolita omandis. Aastal 1772 sai ümbruskonna maade haldajaks A. Tiesenhausen, kes selle piirkonna erastas ja Karpiste suguvõsale edasi müüs. Nõukogude ajal sai külast kohaliku kolhoosi keskasula.
Titanic Quarter

Titanic Quarter (eesti keeles 'Titanicu kvartal') on arhitektuurilist regenereerimist silmas pidav uusarendus Belfasti linna sadamapiirkonnas Põhja-Iirimaal. See hõlmab ajaloolisi merendusega seotud maamärke, mille läheduses asuvad filmistuudiod, haridusasutused, korterid ning meelelahutust pakkuv jõeäärne piirkond. 
Belfasti sadamas asub kunagiste laevaehitusdokkide esisel krundil atraktsioonina maailma suurim Titanicu-teemaline mälestusmuuseum Titanic Belfast. Kuni 1995. aastani oli see endine tööstuslik piirkond tuntud kui Queen's Island ('kuninganna saar'). See 75 hektari suurune ala hõlmas varem osa Harland &amp; Wolffi laevatehasest, kus ehitati aastatel 1909–1911 linna kuulsaim kaubamärk, ookeaniaurik Titanic. Praegusse kuivdokki on paigaldatud ka laevafirma White Star Line ainsana säilinud alus, tenderaurik SS Nomadic.
Hirvensalmi vald

Hirvensalmi on vald Soomes.
Hirvensalmi naabervallad on Joutsa vald, Kangasniemi, Mikkeli linn, Mäntyharju vald ja Pertunmaa vald.
Saduküla Vaga Joosepi kogudus

Saduküla Vaga Joosepi kogudus on õigeusu kogudus, mis asus Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Sadukülas 1849–1965.
Ajalugu.
Saduküla Vaga Joosepi kogudus avati Puurmanni valla õigeusklikele usuvahetusliikumise käigus 7. detsembril 1849. Riias 1822. aastal sündinud Vassili Polistovski pühitseti preestriks Pihkva piiskopkonna Riia vikaarpiiskopi Filaret I poolt pärast Pihkva Vaimuliku Seminari lõpetamist 1845. aastal. On teada, et 19. sajandi keskel salviti õigeusku ainuüksi Põltsamaal 5000 inimest. Riia ja Miitavi vikaarpiiskopkond lähetas Eestisse usuvahetusliikumise kõrgperioodil oma võimekamad preestrid. 7. detsembril 1849 pühitseti preester Vassili Polistovski Saduküla Vaga Joosepi koguduse esimeseks preestriks.
Nõukogude kirikupoliitika karmistumine pärast II maailmasõda halvendas oluliselt vaimulike ja koguduste olukorda. Saduküla Vaga Joosepi õigeusu kogudus suleti 1965. aastal Koguduse viimane vaimulik oli ülempreester Ermil Allik.
Saduküla õigeusu pühakoda ehitati 1868. aastal ja pühitseti Vaga Joosepi auks Riia ja Miitavi piiskopi Veniamini (Karelin) poolt. Tänapäeval on kirik varemeis.
Laurentic (1927)

Laurentic oli 18 724-tonnine ookeaniliinilaev, mis valmis 1927. aastal laevakompanii White Star Line'i jaoks Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis Põhja-Iirimaal. See aurulaev oli White Star Line'i alluvuses aastatel 1927–1936, mille jooksul juhtus sellega kaks kokkupõrget. Teise maailmasõja ajal muudeti laev ümber Briti kuningliku mereväe varuristlejaks. 3. novembril 1940 torpedeeris laeva Donegali krahvkonna lähistel Iirimaa rannikuvetes Saksa allveelaev U-99. Pärast kolme torpeedorünnakut vajus Laurentic merepõhja, võttes endaga kaasa 49 inimese elu. See oli teine laevakompaniile kuulunud laev, mis kandis sama nime. Esimene 1909. aastal valminud Laurentic jagas täpselt sama saatust Esimese maailmasõja ajal.
Cunard Line

Cunard Line on Angloameerika kruiisireiside pakkuja, mille peakorter asub Southamptonis Inglismaal. 
Selle omanik on ettevõte Carnival Corporation &amp; plc. 
1840. aastal asutatud laevakompanii on olnud juhtiv ookeaniliinilaevade operaator Põhja-Atlandi ookeanil. 1934. aastal ühines laevakompanii oma peamise rivaali White Star Line'iga, mis opereeris Cunard-White Star Line'i nime all kuni 1950. aastani. Cunard Line tegutses edasi eraldi üksusena 2005. aastani.
Biloussivka (Tultšõni rajoon)

Biloussivka (ukraina keeles Білоусівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 539. Pindala on 3,538 km².
Calgaric

Calgaric oli ookeaniliinilaev, mis valmis 1918. aastal Harland &amp; Wolff laevatehases Belfastis Põhja-Iirimaal.
See aurulaev ehitati ettevõtte Pacific Steam Navigation Company jaoks ja sai nimeks Orca. 1927. aastal müüdi alus laevakompaniile White Star Line ning sai nimeks Calgaric. Kuni 1934. aastani püsis laev teenistuses, seejärel müüdi vanametalliks.
Albertic

Albertic oli Briti ookeaniliinilaev, mis oli teenistuses kahe maailmasõja vahel. 
Laevale pandi kiil 1914. aastal AG Weseri laevatehases Bremenis Saksamaal, kuid ehitus peatati sõja tõttu. Töö jätkus 1919. aastal ning saksa laevakompaniile Norddeutscher Lloyd Line kuulunud laev lasti vette 23. märtsil 1920 nimega München. Siiski ei jõudnud laev Norddeutscher Lloyd Line'i käsutusse, sest anti sõjareparatsioonina üle Briti valitsusele, kes müüs selle viivitamata edasi ettevõttele Royal Mail Steam Packet Company.
Royal Mail Steam Packet Company nimetas laeva Ohioks. Pärast pikemat sisustamist tegi Ohio esimese reisi 3. aprillil 1923 Hamburgist New Yorki. 
1927. aastal kanti Ohio laevakompanii White Star Line'i laevastiku hulka ja sai nime Albertic. Aprillist 1927 kuni augustini 1930 tegi laev liinireise üle Atlandi ookeani Suurbritannia ja Kanada vahet, kuni jäi Šotimaal Glasgow' linnas mahakantuna Clyde'i jõe äärde ankrusse. Kuna vahepeal White Star Line'i omandanud kompanii Cunard Line seisis silmitsi ülemaailmsest majanduskriisist tingitud dramaatilise reisijateveo langusega, siis lammutati Albertic Jaapanis Osakas 1934. aastal. Cunard Line otsustas vanemad White Star Line'i laevad, nii nagu ka Alberticu, müüa vanametalliks, et oma ressursid suunata lõpetamist vajavate või suuremate projektide (nt Queen Mary) teostamiseks.
Clyde'i jõgi

Clyde'i jõgi (gaeli keeles: "Abhainn Chluaidh", šoti keeles: "Watter o Clyde") on 176-kilomeetri pikkune jõgi Šotimaal, mis suubub kitsasse merelahte ehk kiillahte nimega Firth of Clyde.
See on pikkuselt kaheksas jõgi Suurbritannias ja teine Šotimaal. See voolab Kesk-Šoti madalikul läbi Glasgow' linna, mis oli tähtis laevaehituse, tööstuse ja kaubanduse keskus ning üle Atlandi ookeani kulgenud mereliinide sõlmjaam Briti impeeriumis. Algselt teati jõge keskaegses kumbri keeles kui "Clud" või "Clut", mis mängis geograafiliselt keskset rolli Strathclyde'i kuningriigis ("Teyrnas Ystrad Clut").
Regina (aurulaev)

Regina (prefiksiga RMS ehk 'kuninglik postiaurik') oli Briti reisilaev ja mõlema maailmasõja ajal sõjaväe transpordilaev.
Laev valmis 1917. aastal Harland &amp; Wolffi laevatehases Belfastis Põhja-Iirimaal ja seilas 30 aastat paljude laevakompaniide all, kuni 1947. aastal lammutati. Selle aurulaeva sõsarlaev oli ookeaniliinilaev Doric (1922).
Széchenyi ravitermid

Széchenyi ravitermid (ungari keeles "Széchenyi-gyógyfürdő"), mis asuvad Ungari pealinna Budapesti linnapargis, on Euroopa suurim vesiravilast rajatis. 
Selle vesi pärineb kahest kuumaveeallikast, mille temperatuurid on vastavalt 74 °C ja 77 °C. 1913. aastal valminud uusbarokses stiilis hoonekompleksi on projekteerinud arhitekt Győző Czigler.
Von Fock

"Von Fock" on Eesti ajalooline krimisari.
Sisututvustus.
"Von Fock" tutvustab vaatajatele nutikat mõisahärrat Paul von Focki (Priit Pius). Kui kolmest vennast noorim Paul pärib Sagadi mõisa, seisab ta esmalt silmitsi raskustega uues rollis kohanemisel. Kuid tema erakordne võime oma valdusi majandada ja terav õiglustunne kindlustavad talle kiiresti ametikoha kohaliku kohtu assessorina.
Oodates, et ta tegeleb vaid kõrtsikakluste ja piirivaidlustega, ei ole Paul von Fock sugugi valmis selleks, mis teda ees ootab – mõrvamüsteeriumid, võltsitud identiteedid, maalid ja raha, varastatud varandused ning tulevik. Sündmused võtavad veelgi ootamatuma pöörde, kui mehe ja kohaliku kõrgklassi ellu ilmub salapärane Maria von Nottbeck (Aurora Ruffino).
Düsterlohe

Düsterloh(e) oli baltisaksa parunite aadlisuguvõsa. 
1864 kanti Eugen von Düsterloh Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Suguvõsa on kantud ka Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Ewers

Ewers, varem Evers (vene keeles "Эверс") oli Vestfaali päritolu Liivimaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Suguvõsaliin algab Vestfaali talupoja Johann Friedrich Eversiga (1747−1803). Tema vanema poja järeltulijad elasid Saksamaal veel XX sajandilgi. Noorem poeg Johann Philipp Gustav Evers (1779−1830) siirdus 1803. aastal Liivimaale, kus temast sai Tartu ülikooli professor ja rektor. 1827. aastal tõsteti ta Venemaa aadliseisusse. Tema poeg Otto Roderich von Ewers (1812−1873) võeti 1860. aastal Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kustus Liivimaal 1873. aastal.
Funcken

Funcken, varem Funcke oli Waldeckist pärit baltisaksa aadlisuguvõsa, mis kustus meesliinis 1786. aastal. 
Ajalugu.
Suguvõsaliin algab Waldecki oobersti Georg Philipp Funckega. Tema pojapoeg Rembert Funcke (1597−1654) astus Rootsi teenistusse, tõusis ooberstiks ja oli Liivimaa viitsekuberner. 6. juunil 1646 sai ta naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks, kuid Rootsi rüütelkonda teda ei introdutseeritud; ta hakkas perekonnanimena kasutama nimekuju Funcken. Temaga sai alguse suguvõsa Liivimaa liin, mis suri meesliinis välja 1786. aastal.
Funckenid rüütelkonna matriklis.
1747. aasta 29. juunil (vkj) kanti Gustav Heinrich von Funcken (1681–1761) ja suguvõsa Liivimaa rüütelkonna matriklisse.