Pärnu–Mõisaküla raudteelõik

Pärnu–Mõisaküla raudteelõik oli ligi 50 km pikkune raudtee, mis rajati aastatel 1895–1896 kitsarööpmelise Esimese Juurdeveoraudteede Seltsi juurdeveoraudteena seoses Valga–Ruhja–Pärnu raudteeliiniga.
Ajalugu.
Kitsarööpmeline raudtee.
Raudteest jäi pärast Eesti iseseisvumist 1918. aastal Eesti Vabariigi territooriumile Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudteelõik.
Kitsarööpmelise raudtee ajastu lõppes 30. septembril 1975, kui Mõisakülast lahkus viimane kitsarööpmeline kaubarong.
Laiarööpmeline raudtee.
1975–1981 rajati kitsarööpmelise raudtee asemele uus laiarööpmeline raudtee, mis oli osa Tallinna–Pärnu–Riia raudteest. Selle tulemusel ehitati suurem osa seniseid jaamu ümber raudteepeatusteks, osa suleti lõplikult. 1980. aasta septembris ühendati Riisselja ja Sigaste vahel viimased rööpapaarid ja juba 12. septembril sõitis esimene vedur A. Kuuse juhtimisel Pärnust Mõisakülla.
Tallinna ja Riia vaheline reisirongiliiklus avati pidulikult 17. juulil 1981. Mõisakülas kohtusid möödasõiduks sel puhul Tallinnast Riia suunas saabunud diiselrong D1-616 ja Riiast Tallinna liikuv reisirong DR1A-189.
Liiklusohutuse tagamiseks oli esialgu rongide kiirus Pärnu ja Surju vahelisel lõigul 80 km/tunnis, Mõisaküla—Surju vahel 60 km/tunnis. Peale tee vajumist ja järelremonti sõidukiiruseid tõsteti. Enamus raudteeülesõidukohti olid varustatud automaatsignalisatsiooniga, kolm ülesõitu olid alalise valvega (Raeküla, Kilingi-Nõmme ja Mõisaküla).
Raudteelõigu kiirema valmimise huvides kasutati ehitamisel kasutatud materjale, et hiljem kogu lõigule kapitaalremont teha. Riigikorra vahetumisel jäi remont tegemata. Selle tagajärjel hakkas raudtee kiiresti lagunema, pikendades järk-järgult rongide sõiduaega.
Viimane diiselrong Tallinnast Riiga sõitis läbi Mõisaküla 20. veebruaril 1992, vähem kui 11 aastat pärast raudtee avamist. 1995. aastaks kujunes Tallinna–Mõisaküla rongiliinist koos Tallinna–Haapsalu liiniga üks kõige väiksema kasumlikkusega liine. Liini sulgemise ettekäändeks oli toodud reisijate arvu pidev vähenemine, mille statistikat tehti piletimüügi alusel. Paraku tehti piletikontrolli värskes vabariigis aga haruharva.Lisaks sellele oli ka äärmiselt ebamugav sõiduplaan.Liinil oli ainult üks paar ronge,kusjuures Mõisaküla-Tallinn rong väljus Mõisakülast juba kell 04.48 hommikul.Täiendavalt mõjutas liini hääbumist Eesti Raudtee toonase juhtkonna, eriti peadirektori asetäitja Jakov Leškini seisukoht, milles ei peetud vajalikuks omada kahte ühendusteed Läti raudteedega.
Viimane Pärnust edasi Mõisaküla poole liikunud regulaarne reisirong sõitis 31. jaanuaril 1996 ja saabus Mõisakülla kell 21.06.Peale seda oli reisirongide liiklus Pärnu-Mõisaküla lõigul lõppenud.Mitu korda on käinud komisjoni rong.Viimane neist 13.10.1999 oli DR1A-229 .
Kaubarongid sõitsid Mõisakülla veel aastani 2001. 
2007. aasta suvel korraldati Kilingi-Nõmme ja Tallinna vahelisel raudteelõigul rahvusvaheline käsidresiinivõistlus nimega "Relsiralli".
2008. aasta alguses hakati raudteed demonteerima, tööde käigus korrastati kõik raudteeülesõidud. 
Raudteetamm jäeti alles ja raudtee all olnud maad ei müüdud.
Peatused.
Pärnu–Mõisaküla raudteel oli algselt järgmised raudteejaamad ja peatused:
Rail Baltic.
Tulevikus plaanitakse rajada kolme Balti riiki läbiv ning Kesk-Euroopasse kulgev standardrööpmeline raudtee – Rail Baltic. 728 kilomeetri pikkune Rail Balticu marsruut kulgeks kõige optimaalsemalt Poola piirini, trajektooril Tallinn–Pärnu–Riia–Panevėžys–Kaunas. Selline marsruut annab lootust ka Mõisaküla raudtee taassünnile.