tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vivian Vaher

Vivian-Eha-Viktoria Vaher (sündinud 10. jaanuaril 1943 Tartus) on eesti kunstnik ja kunstipedagoog.
Ta õppis aastatel 1963-1968 Tartu Kunstikoolis, mille lõpetas kunstnik-pedagoogina. Pärast seda õppis paar aastat ERKI-s disaini erialal, töötades samal ajal ka Estonia teatri dekoratsiooniateljees. On töötanud ka Riisipere lastekodus käsitöö- ja kunstiõpetajana ning Vanemuise teatris dekoratsioonimaalijana.
Jan Muršak

Jan Muršak (sündinud 20. jaanuaril 1988 Mariboris) on Sloveenia jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Frölunda HC ründajana vasakäärel.
Ta alustas jäähoki mängimist kodulinna klubis HDK Maribor, debüteerides hooajal 2003–04 Sloveenia kõrgliigas.
2006. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i "draft"is 182. valikuna. Seejärel suundus ta Põhja-Ameerikasse, mängides kaks hooaega Ontario Hockey League'i klubides Saginaw Spirit ja Belleville Bulls. Pärast seda asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Red Wingsi tütarklubis Grand Rapids Griffins. NHL-is debüteeris ta Red Wingsi meeskonnas 28. detsembril 2010 mängus Colorado Avalanche'i vastu, saades pärast Anže Kopitari läbi aegade teiseks Sloveenia mängijaks NHL-is. Esimese värava lõi ta NHL-is 10. jaanuaril 2011, kui kohtuti taas Avalanche'iga. See jäigi sel hooajal tema ainsaks väravaks ja resultatiivsuspunktiks NHL-is. Hooajal 2011–12 sai Muršak NHL-is 25 mänguga kirja 2+1.
Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis Muršak Austria kõrgliiga klubiga Ljubljana Olimpija. Hooaja teises pooles mängis ta põhiliselt Grand Rapids Griffinsis, võites 2013. aastal klubiga Calder Cup'i. NHL-is osales ta sel hooajal Red Wingsi meeskonnas vaid kahes mängus.
2013. aastal liitus ta KHL-i klubiga Habarovski Amur. Hooaja 2013–14 teises pooles siirdus ta samasse liigasse kuuluvasse Moskva CSKA-sse, kuhu jäi kuni hooaja 2016–17 lõpuni.
2017. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. 2018. aasta jaanuaris liitus ta Frölundaga, kuid mängis seal vaid hooaja lõpuni. Aastatel 2018–2020 mängis ta kaks hooaega Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern. 2019. aastal tuli ta Berniga Šveitsi meistriks. 2020. aasta märtsis naasis ta Frölundasse.
Sloveenia jäähokikoondise koosseisus on Muršak osalenud 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel ning 2015. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.
Mohelnice

Mohelnice (saksa keeles "Müglitz") on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Šumperki ringkonnas. Mohelnice asub Šumperkist ligi 22 km lõunas ja Olomoucist umbes 32 km loodes.
Mohelnice paikneb merepinnast 267 meetri kõrgusel.
Mohelnice vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.
Asulat on esmamainitud 1131. aastal. Ürikutes on Mohelnicet esmakordselt linnaks nimetatud 1273. aastal.
José Sá

José Pedro Malheiro de Sá (sündinud 17. jaanuaril 1993 Bragas) on Portugali jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers.
Ta alustas klubikarjääri Portugali klubis Marítimo. Aastatel 2012–2015 mängis ta põhiliselt klubi reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Portugali kõrgliigas debüteeris ta 18. augustil 2013 mängus Lissaboni Benfica vastu. Marítimo põhimeeskonnas jäi ta põhiliselt varuväravavahirolli.
2016. aasta jaanuaris liitus ta Portugali suurklubiga FC Porto. Portos oli ta esimesel kahel hooajal Iker Casillase järel Porto varuväravavahiks. Enam sai ta mänguaega hooajal 2017–18, mil tuli Portoga ka Portugali meistriks.
2018. aasta augustis läks Sá Portost laenule Kreeka kõrgliiga klubisse Olympiakós, kellega sõlmis 2019. aasta mais püsiva lepingu. Hooaegadel 2019–20 ja 2020–21 tuli ta Olympiakósega Kreeka meistriks. Hooajal 2019–20 valiti Sá Kreeka kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja hooaja sümboolsesse koosseisu.
2021. aasta juulis siirdus ta kaheksa miljoni euro eest Wolverhampton Wanderersi, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
2015. aastal võitis Sá Portugali kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Ta oli Portugali jalgpallikoondise varuväravavaht 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, kuid Portugali koondises pole ta seni veel debüüti teinud.
Zaporoožlased Türgi sultanile kirja kirjutamas

"Zaporoožlased Türgi sultanile kirja kirjutamas" (vene keeles "Запорожцы пишут письмо турецкому султану") on Ilja Repini kuulsaim ajalooline maal, mis valmis 1891. aastal.
Joonas Rask

Joonas Aleksi Rask (sündinud 24. märtsil 1990 Savonlinnas) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Soome kõrgliigaklubis HIFK.
Ta alustas klubikarjääri Soome klubis Tampere Ilves, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2008–09.
2010. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i "draft"is 198. valikuna. Predatorsiga sõlmis ta 2012. aasta märtsis kaheaastase lepingu. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta laenul Soome kõrgliiga klubis Jokerit. NHL-is mängis Rask Predatorsi meeskonnas hooajal 2012–13 kahes mängus. Hooajal 2013–14 mängis ta American Hockey League'is Predatorsi tütarklubis Milwaukee Admirals, kuid kogus seal 58 mänguga vaid 14 punkti (4+10).
2014. aasta juunis naasis Rask Soome kõrgliigasse, liitudes HIFK-ga. Seal mängis ta kokku viis hooaega. 2016. aastal jõudis ta HIFK-ga Soome meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Tapparale.
2019. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Örebro HK. Aastatel 2021–2023 mängis ta kaks hooaega Rootsi kõrgliigaklubis Luleå HF. 2022. aastal jõudis ta Luleåga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Färjestadile.
2023. aasta mais liitus ta taas HIFK-ga.
Tema vanem vend Tuukka Rask on endine jäähokiväravavaht.
Macropedius

Georgius Macropedius ehk Joris van Lanckvelt (sündinud aprillis 1487, surnud juulis 1558) oli hollandi humanist, kooliõpetaja ja näitekirjanik.
Johann Reuchlin

Johannes Reuchlin (ka Johann Reuchlin, kasutas oma kreekapärastatud nimevormi Kapnion või Capnio, Capnion; sündinud 29. jaanuaril 1455, surnud 30. juunil 1522) oli katoliiklasest Saksa humanist ja õpetlane, vanakreeka ja heebrea keele asjatundja. Tegutses Saksa-Rooma riigi, tänapäeva Austria, Šveitsi, Itaalia ja Prantsusmaa aladel.
Rauno Kalda

Rauno Kalda (sündinud 7. mail 1987) on eesti bioloog, terioloog.
Ta on õppinud bioloogiat Tallinna Ülikoolis ja Tartu Ülikoolis.
On tegelnud ka fotograafiaga. 2012. aastal võitis ta fotoga Puurmani mõisast Wiki Loves Monuments osavõistluse Eestis ja 2014. aastal sai ta fotoga Rahumäe viaduktist samal võistlusel 2. koha.
Oliver Kalda

Oliver Kalda (sündinud 7. mail 1987) on eesti bioloog, terioloog.
Ta on õppinud bioloogiat Tallinna Ülikoolis ja Tartu Ülikoolis.
Alates 2021. aastast Eesti Terioloogia Seltsi esimees.
Aleksandr Dvornikov

Aleksandr Vladimirovitš Dvornikov ("Александр Владимирович Дворников"; sündinud 22. augustil 1961 Ussuriiskis) on Venemaa sõjaväelane, aastast 2016 Lõuna sõjaväeringkonna komandör, aprillist 2022 kuni 26.06.2022 ühtlasi Venemaa n-ö sõjalise erioperatsiooni juht Ukrainas, armeekindral (2020), Venemaa Föderatsiooni kangelane (2016).
Elulugu.
1978. aastal lõpetas Ussuriiski suvorovlaste sõjakooli ja astus Vene NFSV Ülemnõukogu nimelisse Moskva Kõrgemasse Ühisvägede Sõjakooli, mille lõpetas 1982. Seejärel teenis Kaug-Ida sõjaväeringkonnas rühmaülemana, kompaniiülemana ja pataljoni staabiülemana. 1991 lõpetas M. Frunze nimelise Sõjaväeakadeemia. 1992-1994 154. üksikmotolaskurpataljoni komandör. 1995-2000 1. kaardiväe laskurpolgu staabiülem, seejärel komandör. Polgu komandörina osales 1999-2000 Teises Tšetšeenia sõjas, eelkõige rünnakus Groznõile. 2000–2003 Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna staabiülem, seejärel 19. motolaskurdiviisi ülem. 2005 lõpetas Venemaa Kindralstaabi Akadeemia ja määrati 36. armee staabiülemaks Siberis. 2008-2010 5. armee ülem Kaug-Idas. Jaanuarist 2011 kuni aprillini 2012 Ida sõjaväeringkonna ülema asetäitja. Alates 2012. aasta aprillist Kesksõjaväeringkonna (TsVO) ülema esimene asetäitja, sõjaväeringkonna staabiülem. 9. novembrist 24. detsembrini 2012 - Kesksõjaväeringkonna vägede ülema kohusetäitja. Alates 24. detsembrist 2012 staabiülem - Kesksõjaväeringkonna ülema esimene asetäitja.
Septembrist 2015 kuni juunini 2016 Venemaa Föderatsiooni relvajõudude rühmituse ülem Süüria Araabia Vabariigis. Süürias korraldatud tsiviilelanikkonna julma pommitamiste eest sai ta hüüdnime "Süüria lihunik". Süürias toimepandu eest autasustas Venemaa president Vladimir Putin 17. märtsil 2016 teda Vene Föderatsiooni kangelase kuldtähega. Alates juunist 2016 -Lõuna sõjaväeringkonna ülema kt. 20. septembril 2016 määrati ta Venemaa presidendi dekreediga Lõuna sõjaväeringkonna ülemaks.
Aprillis 2022 nimetas Vladimir Putin ta Ukrainas tegutsevate Venemaa vägede ülemjuhatajaks (nn. Erioperatsiooni juhiks). Teda usutakse olevat 8. aprillil 2022 Kramatorski raudteejaamale tehtud julma raketirünnaku taga, milles hukkus üle 50 tsiviilisiku. USA eruadmiral James Stavridis: "Tema on see pätt, kelle Vladimir Putin kutsus Süürias linnasid nagu Aleppo maatasa tegema. Ta on kogu selle perioodi jooksul kasutanud terrorismi tööriistu, sealhulgas koostööd Süüria vägedega, piinamiskeskusi, süstemaatilist vägistamist, närvimürke. Ta on halvimatest halvim." 26.06.2022 määras Putin Dvorniku asemele ülemjuhatajaks Gennadi Židko.
Sanktsioonid.
15. märtsil 2019 kehtestas Euroopa Liit talle sanktsioonid seoses kolme Ukraina laeva kaaperdamisele Venemaa mereväe poolt.
Tišnov

Tišnov (saksa keeles "Tischnowitz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Brno maaringkonnas. Tišnov asub Svratka jõe vasakul kaldal, Brno kesklinnast ligikaudu 22 km põhjaloodes.
Tišnov paikneb merepinnast 240–265 meetri kõrgusel.
Tišnovi on esmamainitud 1233. aastal seoses tsistertslaste naiskloostri "Porta coeli" rajamisega asula lähedale. Tišnovi edukat arengut segasid sagedased sõjad ja looduskatastroofid. 1428. aastal põletasid hussiidid asula ja kloostri maha. Tišnov sai rängalt kannatada ka Kolmekümneaastases sõjas. 1668. aastal põles suur osa Tišnovist tulekahjus maha. Linnaõigused sai Tišnov 1788. aastal. Raudteeühenduse omandas linn 1885. aastal. Alates 1896. aastast oli Tišnov maakonnalinn. 1895. aastal kuulutati Tišnov kuurortlinnaks.
Ukraina Rahvakangelane

Orden Ukraina Rahva Kangelane (ukraina keeles "Народний Герой України") on Ukrainas välja antav mitteriiklik autasu.
Jack Rodwell

Jack Christian Rodwell (sündinud 11. märtsil 1991 Southportis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western Sydney Wanderers.
1998. aastal liitus ta Evertoni noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 20. detsembril 2007 UEFA karika alagrupiturniiril Hollandi klubi Alkmaari AZi vastu, saades 16 aasta ja 284 päeva vanuselt Evertoni kõige nooremaks mängijaks Euroopa klubisarjas. Inglismaa kõrgliigas tegi Rodwell debüüdi 9. märtsil 2008 mängus Sunderlandi vastu. Alates hooajast 2008–09 hakkas ta Evertoni põhimeeskonnas oluliselt enam mänguaega saama. Esimese värava lõi ta Evertoni meeskonnas 15. veebruaril 2009 Inglismaa karikavõistluste mängus Aston Villa vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 20. veebruaril 2010 mängus Manchester Unitedi vastu.
2012. aasta augustis siirdus ta Manchester Citysse, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 19. mail 2013 lõi ta Inglismaa kõrgliiga hooaja viimases mängus kaks väravat Norwich City vastu. Hooajal 2013–14 tuli ta Manchester Cityga Inglismaa meistriks, kuid Rodwell sai sel hooajal liigas väljakule vaid viies mängus.
2014. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Sunderland. Hooaeg 2014–15 oli Rodwelli kõige resultatiivsem Inglismaa kõrgliigas, kui ta lõi kolm väravat: 24. augustil Manchester Unitedi vastu, 1. jaanuaril Manchester City vastu ja 3. märtsil Hull City vastu. 25. augustil 2015 lõi ta liigakarika teises ringis kaks väravat Exeter City vastu. Tema viimaseks väravaks Inglismaa kõrgliigas jäi 15. mail 2016 hooaja viimases mängus löödud värava Watfordi vastu.
2018. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Blackburn Rovers.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Sheffield United, kuid ta pääses klubi põhimeeskonnas väljakule vaid kahes mängus.
2021. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Western Sydney Wanderersiga.
Aastatel 2006–2012 mängis Rodwell Inglismaa noortekoondistes. 2009. aastal saavutas ta Inglismaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teise koha. Inglismaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2011–2013 kokku kolm korda.
Anatolie Nosatîi

Anatolie Nosatîi (sündinud 12. septembril 1972) on Moldova sõjaväelane ja poliitik.
Anatolie Nosatîi lõpetas 1994. aastal Odessa Sõjaväeakadeemia. Alates 1994. aasta juunist teenis Moldova armees. 1994–2000 töötas ta Chișinău Sõjaväekolledžis. Ta oli 2002. aasta oktoobrist kuni 2004. aasta juunini 22. rahuvalvepataljoni ülem. 2005. aasta juulist kuni 2008. aasta aprillini oli kiirreageerimisjõudude ülema asetäitja ja staabiülem. Samal ajal täiendas ta end Ameerika Ühendriikides (Defense Language Institute, 1999. aasta jaanuarist juunini; United States Army Engineer School, 1999. aasta juunist detsembrini; United States Army Command and General Staff College, 2004–2005). Magistrikraadi omandas ta National Defense University's 2012. aastal. 2008. aasta aprillist kuni 2009. aasta jaanuarini oli ta 2. motoriseeritud jalaväebrigaadi staabiülem ja ülema asetäitja. 2009. aasta jaanuarist kuni 2010. aasta juunini oli ta 2010 Moldova maavägede juhatuse ülema asetäitja. 2010. aasta juunist kuni 2011. aasta juunini oli ta Moldova armee strateegilise planeerimise osakonna peastaabi ülem. 2012. aasta juulist kuni 2014. aasta detsembrini oli ta Nosatîi Moldova armee peastaabi operatiivosakonna ülem. 2014. aasta detsembrist kuni 2018. aasta maini töötas ta New Yorgis ÜRO peakorteris rahuvalveoperatsioonide keskuses. Alates 2018. aasta maist kuni 2020. aasta aprillini oli ta Moldova armee peastaabi operatiivosakonna ülem.
Alates 6. augustist 2021 on ta Moldova kaitseminister.
Rünnak Kramatorski raudteejaamale

Rünnak Kramatorski raudteejaamale oli Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse 2022. aasta 8. aprilli hommikul toimunud raketirünnak Kramatorski raudteejaamale.
JT Conception

JT Conception (endine Trump Conception) on Janno Trumpi loomingut esitav džässi, funki, džässroki ja maailmamuusika piirimail mängiv 10-liikmeline gruuviorkester. 
Bänd kutsus ta kokku 2015. aasta kevadel. Nad välja andnud kolm albumit: "One" (2016), "Wait For It" (2017) ja "How Far Can You Go?" (2024). 
Täidlase bigbändiliku kõla ja intensiivse muusikalise energia poolest peetakse kollektiivi üheks võimsamaks koosseisuks noores Baltikumi džässis ning 2019. aastal pälvis JT Conception Aasta Jazzansambli auhinna.
JT Conception on esinenud džässfestivalidel Jazzkaar, Sõru Jazz, Sillamäe Jazz Times, Saulkrasti Jazz Festival, Klaipėda Jazz Festival ja Riia World Jazz Festival.
Oleksandr Pavljuk

Oleksandr Pavljuk (ukraina keeles "Олександр Олексійович Павлюк"; sündinud 20. augustil 1970 Novohrad-Volõnskõis Žõtomõri oblastis) on Ukraina sõjaväelane, alates 11. veebruarist 2024 Ukraina maavägede ülem. Ukraina kangelane (2022).
Elulugu.
1991. aastal lõpetas Harkovi Kaardiväe Kõrgema Tankivägede Kooli ja määrati Saksamaal asuva Hillerslebeni külas asunud NSV Liidu 47. kaardiväe tankidiviisi tankirühma ülemaks (kuni 1993. aasta augustini). Augustist 1993 oli ta Ukraina relvajõudude 30. eraldi mehhaniseeritud brigaadi tankikompanii ülem oma kodulinna Novohrad-Volõnskõi lähedal, 1997–1999 samas tankirügemendi staabiülema asetäitja, 1999–2003 tankipataljoni ülem, 2005–2006 brigaadiülema asetäitja, 2007–2010 brigaadi staabiülem. 2006–2007 Ukraina rahuvalvejõudude ülem Kosovos.
2010–2015 oli ta Lvivi oblastis Javorovi linna lähedal asuva 24. eraldiseisva mehhaniseeritud brigaadi ülem. Brigaadi ülemana osales 2014–2015 lahingutes Donbassis. Tema juhtimisel osales brigaad Slavjanski, Krasnõi Limani, Kramatorski ja Lisitšanski vabastamise lahingutes. 
2015–2017 õppis Ukraina Riigikaitseülikoolis. 
2017–2020 juhtis Operatiivväejuhatust Lääs. 2020–2021 Ukraina relvajõudude maavägede väejuhatuse väljaõppejuht. 
28. juulil 2021 nimetas Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi ta Ukraina relvajõudude ühendjõudude juhatajaks, kellena ta juhtis veebruaris-märtsis 2022 Mariupoli ning teiste linnade kaitset Donetski ja Luhanski oblastis. 
4. märtsil 2022 pälvis ta Ukraina presidendi dekreediga "isikliku julguse ja kangelaslikkuse eest, olulise panuse eest Ukraina riikliku suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse kaitsmisse" Ukraina kangelase tiitli. 
2022. aasta 15. märtsist 21. maini juhtis Kiievi oblasti administratsiooni, juhtides ühtlasi Kiievi kaitsmist. 
Alates 14. veebruarist 2023 oli ta Ukraina kaitseministri Oleksi Reznikovi esimene asetäitja. 
11. veebruaril 2024 nimetas president Volodõmõr Zelenskõi ta Ukraina maaväe ülemaks.
BTR-82

BTR-82 (vene keeles "БТР-82") on Venemaal valmistatud soomustransportöör.
Rusal

RUSAL on rahvusvaheline maailma suuruselt teine ​​alumiiniumit tootev ettevõte. 2007. aasta märtsi RUSAL, SUAL ja Glencore (Šveits) ühinemise tulemusena loodi United Company RUSAL. Neil on 43 tehast 5 kontinendil, mille peakontor asub Venemaal, Moskvas. See oli maailma suurim alumiiniumiettevõte, kuni Hiina Hongqiao kontsern 2015. aastal selle ületas.
Asutajaks Oleg Deripaska ja juhatuse esimees Evgenii Nikitin. Töötajate arv 64000.
Raskused.
Ettevõte sattus 2000. aastate lõpu ülemaailmse majanduskriisi ajal tõsistesse raskustesse. Nõudlus alumiiniumi järele langes ajalooliselt madalale ja ka hind langes, mis loomulikult andis ettevõtte finantsolukorrale suure löögi, põhjustades pingeid võlausaldajatega. Kulude kärpimisele, tootmise optimeerimisele ja tootmiskulude vähendamisele suunatud meetmete komplekt võimaldas ettevõttel kriisist minimaalsete kahjudega üle elada, pannes aluse äritegevuse edasisele arengule ja mitmekesistamisele. 2009. aasta oktoobrist detsembrini sõlmis RUSAL mitmeid lepinguid Venemaa ja välispankadega võla restruktureerimiseks kogusummas 16,8 miljardit USA dollarit. Seega on ettevõtte võlg mitmetele välispankadele summas 7 USD. 4 miljardit restruktureeriti neljaks aastaks koos võimalusega tehingut veel kolmeks aastaks pikendada. Restruktureerimistehingus osales kokku 70 krediidiasutust, mille üle vaadati ligi 50 laenulepingut.
Vaatamata kriisi ajal esinenud probleemidele õnnestus RUSALil 2009. aasta juulis lõpule viia 2004. aastal alustatud Krasnojarski alumiiniumsulatustehase keskkonnaalane moderniseerimine. Projekti viimases etapis käivitati uus gaasitöötluskeskus, mis kasutab uut gaasitöötluskeskust.
Tõsine väljakutse ettevõttele oli RUSALi lisamine USA sanktsioonide sihtmärgiks olevate isikute ja organisatsioonide nimekirja. Esimestel kuudel pärast USA sanktsioonide väljakuulutamist pidi RUSAL kärpima valmistoodete tarneid ning uute lepingute sõlmimine klientidega muutus väga keeruliseks. Äriringkonnad ja nende riikide valitsused, kus RUSAL tegutseb, väljendasid korduvalt muret RUSALiga seotud olukorra, samuti alumiiniumi ja alumiiniumoksiidi hüppeliselt tõusvate hindade pärast, mis tulenes ettevõtte kandmisest sanktsioonide nimekirja. 2018. aasta aprillis saavutas alumiiniumi LME hind 6 aasta kõrgeima taseme, ületades 2300 USA dollarit tonni kohta.
19. detsembril 2018 teatas USA rahandusministeerium kongressile, et kavatseb pärast muudatusi kahe ettevõtte ettevõtte struktuuris eemaldada En+ Groupi ja RUSALi sanktsioonid. 2019. aasta jaanuaris tühistati sanktsioonid RUSALi ja En+ Groupi suhtes, mis on ajaloos ainus selline pretsedent.
Léo Lacroix (jalgpallur)

Léo Lacroix (sündinud 27. veebruaril 1992 Lausanne'is) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western United.
Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis FC Sion, debüteerides Šveitsi kõrgliigas hooajal 2012–13.
2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga AS Saint-Étienne. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenul Šveitsi kõrgliiga klubis FC Basel ja hooajal 2018–19 Saksamaa esiliiga klubis Hamburger SV. 2021. aasta jaanuaris naasis ta Sioni.
2021. aasta septembris sõlmis ta lepingu Western Unitediga.
Šveitsi jalgpallikoondises debüteeris Lacroix 14. novembril 2018 sõprusmängus Katari vastu.
Ta on ema kaudu Brasiilia päritolu.
Čelákovice

Čelákovice (saksa keeles "Czelakowitz", ka "Tschelakowitz") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha idaringkonnas. Čelákovice asub Elbe (Labe) jõe vasakul kaldal, Praha kesklinnast ligikaudu 24 km idakirdes.
Čelákovice paikneb merepinnast 184 meetri kõrgusel.
Slaavlaste asula oli praeguse Čelákovice kohal juba varakeskajal. Hiljemalt 12. sajandil ehitati sinna väiksem puidust linnus. 1300. aasta paiku ehitati samale paigale kivist kindlus. Ürikutes on kuningalinna Čelákovicet esimest korda mainitud 1290. aastal.
Kuřim

Kuřim (saksa keeles "Gurein") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Brno maaringkonnas. Kuřim asub Brno kesklinnast natuke vähem kui 13 km põhjaloodes.
Kuřim paikneb merepinnast 286 meetri kõrgusel.
Kuřimi on esmamainitud 1226. aastal. Kuřim sai alevi staatuse 1570. aastal, kuid kaotas selle hiljem. Teist korda kuulutati Kuřim alevikuks 1785. aastal. Linnaõigused sai Kuřim 1. juulil 1964.
Rene Krhin

Rene Krhin (sündinud 21. mail 1990 Mariboris) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western United.
Aastatel 1999–2007 kuulus ta Sloveenia klubisse NK Maribor. Seejärel liitus ta Itaalia klubi Milano Internazionale noorteakadeemiaga. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta klubi põhimeeskonnas 13. septembril 2009 mängus Parma vastu. Kokku pääses ta sel hooajal Itaalia kõrgliigas väljakule viies mängus ning tuli Internazionalega Itaalia meistriks. Ainsal korral kuulus ta algkoosseisu 1. novembril 2009 mängus Livorno vastu.
2010. aasta juulis siirdus ta Itaalia kõrgliiga klubisse Bologna. Seal mängis ta kokku neli hooaega. Ta oli Bolognas olles sageli kimpus vigastustega. Enam mänguaega sai ta kahel viimasel hooajal. Ainsa värava lõi ta Itaalia kõrgliigas 11. märtsil 2012 mängus Rooma Lazio vastu.
2014. aasta juunis naasis ta Milano Internazionalesse, kuid klubi põhikoosseisu ei suutnud ta murda ning suundus 2015. aasta jaanuaris laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Córdoba.
2015. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Granada. 2017. aasta augustis läks ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubis Nantes, kellega sõlmis 2018. aasta juunis püsiva lepingu.
2021. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Hispaania esiliiga klubiga Castellón.
2021. aasta septembris sõlmis ta lepingu Western Unitediga.
Sloveenia jalgpallikoondises mängis Krhin aastatel 2009–2019 kokku 48 korda. Koondises lõi ta kaks väravat: 7. juunil 2013 MM-i valikmängus Islandi ja 4. septembril 2016 MM-i valikmängus Leedu vastu. Ta kuulus Sloveenia koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.
Ivančice

Ivančice (saksa keeles "Eibenschütz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Brno maaringkonnas. Ivančice asub Brno kesklinnast ligikaudu 20 km lääneedelas.
Ivančice vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.
Ivančicet on esmamainitud 1221. aastal.
Ivančicest on pärit kunstnik Alfons Mucha ja tennisist Barbora Krejčíková.
Eduardo Camavinga

Eduardo Celmi Camavinga (sündinud 10. novembril 2002 Miconges) on Angolas sündinud Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Ta sündis Angolas põgenikelaagris. Tema vanemad olid pagenud Kongo Demokraatlikust Vabariigist Kinshasast. Tal on viis õde-venda. Pere kolis Prantsusmaale, kui ta oli kaheaastane. Enne jalgpalli juurde asumist harrastas Camavinga judot.
2013. aastal liitus ta Rennesi Stade'i jalgpalliakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 6. aprillil 2019 mängus Angers' vastu ning temast sai 16 aasta ja kuue kuu vanuselt klubi ajaloo noorim debütant. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 15. detsembril 2019 mängus Lyoni Olympique'i vastu.
2021. aasta augustis sõlmis ta kuueaastase lepingu Madridi Realiga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 12. septembril 2021 mängus Celta Vigo vastu ja lõi kuus minutit pärast vahetusest sekkumist kohe ka värava.
2019. aastal sai Camavinga Prantsusmaa kodakondsuse ja samal aastal debüteeris ta Prantsusmaa kuni 21-aastaste koondises. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 8. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Horvaatia vastu ning temast sai noorim Prantsusmaa koondislane (pärast enam kui 100 aastat). Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 7. oktoobril oma teises koondisemängus Ukraina vastu.
Stefan Elliott

Stefan Elliott (sündinud 30. jaanuaril 1991 Vancouveris) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Frölunda HC.
Aastatel 2007–2011 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Saskatoon Blades. Hooaegadel 2009–10 ja 2010–11 oli ta liigas enim väravaid löönud kaitsemängija (vastavalt 26 ja 31 väravat). Hooajal 2010–11 pälvis ta WHL-i hooaja parimale kaitsemängijale antava Bill Hunter Memorial Trophy.
2009. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i "draft"is 49. valikuna. 2011. aasta märtsis sõlmis ta Avalance'iga kolmeaastase lepingu ja debüteeris hooaja 2010–11 lõpus American Hockey League'is (AHL) Avalanche'i tütarklubis Lake Erie Monsters. NHL-is tegi ta Avalanche'i meeskonnas debüüdi 26. novembril 2011 mängus Edmonton Oilersi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Hooajal 2011–12 sai Elliott NHL-is 39 mänguga kirja 4+9. Ta sai Avalanche'i meeskonnas väljakule veel ka kolmel järgmisel hooajal, kuid enam sai ta mänguaega AHL-is. Hooajal 2014–15 oli ta AHL-is üks resultatiivseimad kaitsemängijad ja ta valiti 2015. aastal AHL-i tähtede mängule.
2015. aasta septembris kaubeldi ta Brandon Gormley vastu Arizona Coyotesi. Elliott mängis Coyotesis 19 mängu, mille jooksul lõi kaks väravat ja andis kaks väravasöötu. 2016. aasta jaanuaris Coyotes loobus temast ning ta kaubeldi Victor Bartley vastu Nashville Predatorsi. Predatorsi meeskonnas pääses ta NHL-is väljakule vaid kahes mängus, mängides ülejäänud ajal AHL-is Predatorsi tütarklubis Milwaukee Admirals.
2016. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Kaasani Ak Bars. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis HV71.
2018. aasta juulis naasis Elliott Põhja-Ameerikasse, sõlmides üheaastase lepingu Pittsburgh Penguinsiga. Ta sai mänguaega ainult AHL-is Penguinsi noorteklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins, tehes 20 mänguga 1+7. 2018. aasta detsembris kaubeldi ta Ottawa Senators. Ottawa Senatorsi meeskonnas osales ta hooajal 2018–19 NHL-is kolmes mängus. Enamjaolt mängis ta AHL-i klubis Belleville Senators, kogudes 44 mänguga 20 punkti (6+14).
Pärast ühte aastat Põhja-Ameerikas suundus Elliott 2019. aasta juunis tagasi Euroopasse, sõlmides ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Minski Dinamoga. 2020. aasta mais liitus ta Frölundaga.
2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Elliott Kanada jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Polügraafiatööstuse Trust

Polügraafiatööstuse Trust oli 1949–1953 aastatel tegutsenud keskasutus, millele allusid Eesti NSV trükitööstusettevõtted.
1949. aastal likvideeriti Eesti NSV Riiklik Kirjastuskeskus "(ENSV MN määrusega nr 142, 10.03.1949") ja moodustati Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Polügraafiatööstuse, Kirjastuste ja Raamatukaubanduse Valitsus "(ENSV MN määrusega nr 982, 15.12.1949)". Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Polügraafiatööstuse, Kirjastuste ja Raamatukaubanduse Valitsuse juhataja käskkirjaga (nr A-7, 12.11.1949) moodustati senise Eesti NSV Riikliku Kirjastuskeskuse Polügraafiatööstuse Peavalitsuse baasil Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Polügraafiatööstuse, Kirjastuste ja Raamatukaubanduse Valitsuse alluvuses Polügraafiatööstuse Trust, mille põhikiri kinnitati Eesti NSV Ministrite Nõukogu j.a. PKRV juhataja käskkirjaga nr A-26, 30.11.1949.
1949. aastal Polügraafiatööstuse Trusti alluvusse kuulusid järgmised ettevõtted:
Polügraafiatööstuse Trust pidi organiseerima kõigisse rajoonikeskustesse kohalike rajooniajalehtede väljaandmiseks trükikojad.1950. aastal ENSV MN korraldusega (1374-k, 08.12.1950) kinnitati Polügraafiatööstuse Trusti täiendavate rajoonilehtede trükikodade loetelu:
19.05.1953 likvideeriti Polügraafiatööstuse Trust ja 26.05.1953. aastal anti tema funktsioonid ja asjaajamine üle ENSV Kultuuriministeeriumi Kirjastuste ja Polügraafiatööstuse Peavalitsusele.
Sergei Besseda

Sergei Besseda (vene keeles "Сергей Орестович Беседа"; sündinud 1. jaanuar 1954) on Venemaa poliitik ja sõjaväelane. Alates 2009. aastast FSB luureagentuuri viienda talituse (operatiivteabe ja rahvusvaheliste suhete talitus) juht ja on alates 2022. aasta märtsist kindralpolkovnik. 
Elulugu.
Sergei Besseda on 2003. aastast FSB (föderaalse julgeolekuteenistuse) analüüsi, prognoosi ja strateegilise planeerimise osakonna juhataja asetäitja - operatiivteabe koordineerimise direktoraadi juhataja. 
2004. aastast FSB prognoosianalüüsi ja strateegilise planeerimise talituse teenistusjuhi asetäitja - operatiivteabe osakonna juhataja. 
2009. aastast FSB operatiivteabe ja rahvusvaheliste suhete talituse (5. talitus) juhataja. 
20.-21.veebruaril 2014 viibis Kiievis ametlikult ülesandega määrata Venemaa Föderatsiooni Ukraina saatkonna ja teiste Kiievis asuvate Venemaa institutsioonide füüsilise kaitse vajalik tase. Taotles sel teemal kohtumist tollase Ukraina presidendi Viktor Janukovitšiga, kuid teda ei võetud vastu. 
4. aprillil 2014 pöördus Ukraina välisministeerium Venemaa poole seoses 18.–22. veebruaril Kiievis Maidanil toime pandud arvukate Ukraina kodanike mõrvadega palvega selgitada 20. ja 21. veebruaril 2014 Besseda Ukrainas viibimise asjaolusid.
2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse, on rahvusvaheline meedia väitnud, et Bessedat hoitakse koduarestis, väidetavalt Putinile valede luureandmete andmise tõttu Ukraina vastupanuvõime kohta invasioonile. 8. aprillil 2022 teatati, et ta viidi üle Lefortovo vanglasse.
Sanktsioonid.
26. juulil 2014 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa agressiooniga Ukrainas viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati.
Nové Město nad Metují

Nové Město nad Metují (saksa keeles "Neustadt an der Mettau", poola keeles "Nowe Miasto nad Metują") on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Náchodi ringkonnas. Nové Město nad Metují asub Metuje jõe ääres, Poola piirist 8 km kaugusel, Náchodist ligikaudu 7 km lõunas ja Hradec Královést umbes 28 km kirdes.
Nové Město nad Metují paikneb merepinnast 332 meetri kõrgusel.
Nové Město nad Metují on asutatud 1501. aastal, linnaõigused ja kuninglikud privileegid sai 1503. aastal.
Nové Město nad Metují vanalinn on alates 1. jaanuarist 1970 ajalooline linnakaitsereservaat.
Martin Fehérváry

Martin Fehérváry (sündinud 6. oktoobril 1999 Bratislavas) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Washington Capitals.
15-aastaselt asus ta mängima Rootsi klubis Malmö Redhawks. Hooajal 2015–16 debüteeris ta Rootsi kõrgliigas, saades kõige nooremaks välismängijaks, kes on Rootsi kõrgliigas mänginud. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi esiliiga klubis IK Oskarshamn ja hooajal 2018–19 Rootsi kõrgliiga klubis HV71.
2018. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i "draft"is 46. valikuna. NHL-is debüteeris ta 2. oktoobril 2019 mängus St. Louis Bluesi vastu. Hooajal 2019–20 pääses ta NHL-is väljakule kokku kuues põhiturniiri mängus ja kahes mängus väljalangemismängude faasis. Suurem osa hooajast 2019–20 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Capitalsi tütarklubis Hershey Bears.
Uuesti pääses Fehérváry Capitalsi meeskonda hooajal 2020–21 pärast kaitsemängijate Zdeno Chára ja Brenden Dilloni lahkumist. Ta asus esimeses kaitsepaaris mängima koos John Carlsoniga. Esimese värava lõi ta NHL-is 23. oktoobril 2021 mängus Calgary Flamesi vastu.
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus on Fehérváry osalenud 2018. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.
Jeff Carter

Jeffrey J. Carter (sündinud 1. jaanuaril 1985 Londonis Ontario provintsis) on Kanada endine jäähokimängija (keskründaja).
Aastatel 2001–2005 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Sault Ste. Marie Greyhounds. 2005. aastal pälvis ta liiga kõige spordimehelikumale mängijale antava William Hanley Trophy, samuti valiti ta samal hooajal kogu Canadian Hockey League'i kõige spordimehelikumaks mängijaks.
2003. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i "draft"is 11. valikuna. Hooaja 2003–04 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Flyersi tütarklubis Philadelphia Phantoms. Phantomsiga liitus ta ka järgmisel hooajal pärast OHL-i hooaja lõppu ja võitis 2005. aastal klubiga Calder Cup'i.
Flyersis mängis Carter aastatel 2005–2011 kokku kuus hooaega. Hooajal 2008–09 kogus ta põhiturniiril 84 punkti (46+38) ning see jäi NHL-is tema kõige resultatiivsemaks hooajaks.
2011. aasta juunis kaubeldi Carter Flyersist Columbus Blue Jacketsi.
2012. aasta veebruaris kaubeldi ta Flyersist Los Angeles Kingsi. Kingsis mängis Carter kokku kümnel hooajal. 2012. ja 2014. aastal võitis ta Kingsiga Stanley karika.
2021. aasta aprillis kaubeldi Carter Kingsist Pittsburgh Penguinsi. Kui Kingsis mängides oli ta hooajal 2020–21 löönud 40 mänguga kaheksa väravat, siis Penguinsis jõudis ta taas väravasoonele, lüües 14 mänguga üheksa väravat. 6. mail 2021 lõi ta mängus Buffalo Sabresi vastu neli väravat – see oli tema esimene mäng NHL-is, kus ta neli väravat lõi. 
2009. ja 2017. aastal valiti Carter NHL-i tähtede mängule.
2024. aasta aprillis teatas Carter jäähokimängijakarjääri lõpetamisest. NHL-is jäi tema arvele 1321 põhihooaja mängu, 442 väravat ja 409 väravasöötu.
2009. aastal tuli Carter Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2014. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondisega olümpiavõitjaks.
Delina Ibrahimaj

Delina Ibrahimaj (sündinud 23. detsembril 1983 Tiranas) on Albaania poliitik (Albaania Sotsialistlik Partei) ja ökonomist.
Delina Ibrahimaj on omandanud Itaalias Milanos Bocconi ülikooli bakalaureusekraadi rahvusvahelise majanduse juhtimise alal ja magistrikraadi üldjuhtimise alal (2009). Doktorikraadi panganduse ja rahanduse alal sai ta Rooma Tor Vergata Ülikoolis 2012. aastal. Aastatel 2005–2007 oli ta Tiranas firma Albanian Distribution Association juhataja. 2007–2010 oli ta firma Urban Distribution peadirektor. Aastatel
2011–2015 töötas ta ökonomistina Albaania Pangas. 2015–2016 töötas ta Albaania peaministri kantseleis. 2016–2019 oli ta Albaania Statistikainstituudi peadirektor. 2019–2021 oli ta Albaania Maksuameti peadirektor.
Alates 18. septembrist 2021 kuni 9. septembrini 2023 oli ta Albaania rahandus- ja majandusminister.
Brașovi-Ghimbavi rahvusvaheline lennujaam

Brașovi-Ghimbavi rahvusvaheline lennujaam (ICAO: LROV, rumeenia keeles "Aeroportul Internațional Brașov-Ghimbav") on Rumeenia esimene lennujaam, mida ehitatakse pärast kommunismirežiimi kokkukukkumist. Lennujaam peaks valmima 2022. aasta lõpuks umbes 10 km kaugusel Brașovi kesklinnast loodes.
Orlová

Orlová (saksa keeles "Orlau", poola keeles "Orłowa") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Karviná ringkonnas. Orlová asub Poola piirist 6 km kaugusel, Karvinást umbes 8,5 km lääneloodes ja Ostrava kesklinnast ligi 11 km idakirdes.
Orlová paikneb merepinnast 215 meetri kõrgusel.
Orlovát on esmamainitud 1223. aastal. 1844. aastal hakati piirkonnas kivisütt kaevandama. Algas Orlová kiire areng. Raudteeühenduse sai asula 1869. aastal. 20. sajandi alguses sai Orlovást tšehhi ja poola hariduse keskus, paljude kultuuri- ja spordiühingute ning muuseumide asukoht. Linnaõigused sai Orlová 1922. aastal.
Oktoobri Võit

Oktoobri Võit ": Tallinna Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja" oli aastatel 1951–1953 ilmunud eestikeelne Kose rajooni ajaleht. 
Esimene number, mis ilmus 20. märtsil 1951, oli kaheleheline. Ajaleht ilmus kaks korda nädalas: teisipäeviti ja laupäeviti. Hind oli 10 kopikat.
Ajalehte toimetati Tallinna Masina-Traktorijaamas. Toimetaja oli E. Raudsep (1951-1952) ja vastutava toimetaja kohusetäitja K. Vunk (1951), I. Serpe (1953). Algul trükiti ajalehte Tallinna trükikojas Kommunist, 1953. aastal asutati ajalehe väljaandmiseks oma trükikoda, Kose Rajooni Trükikoda nr. 28, mis asus Kosel aadressil J. Lauristini mnt 1-a. 21. oktoobril 1953 trükiti ajalehte juba uues trükikojas, kuid ajalehe väljaandmine lõppes 25. detsembril 1953. Kokku ilmus 103 numbrit.
Kõrõlo Budanov

Kõrõlo Budanov (ukraina keeles "Кирило Олексійович Буданов"; sündinud 4. jaanuaril 1986 Kiievis) on Ukraina sõjaväelane, Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsuse ülem. 
Sõjaväeteenistus.
2007. aastal lõpetas ta Odessa Maavägede Instituudi, mille järel asus teenima Ukraina kaitseministeeriumi luureosakonna erivägedes ("spetsnaz"), kus ta pidas erinevaid ametikohti. Alates 2014. aasta kevadest osales sõjategevuses Ida-Ukrainas, sai lahingutes haavata. The New York Times andis 2024. aastal teada, et Budanov on CIA väljaõppe saanud eliitüksuse Üksus 2245 liige; muu hulgas konfiskeeris ta Venemaa droone ja sidevahendeid, et CIA spetsialistid saaksid Venemaa krüpteerimissüsteemidesse sisse murda. Ajalehe andmetel on tal vaenlase tagalas julgete operatsioonide läbiviija maine. 2016. aastal, olles veel kolonelleitnant, juhtis Budanov väidetavalt erivägede üksust õhudessantrünnakul annekteeritud Krimmi, et paigutada lennuväljale lõhkeaineid. Pärast maandumist sattusid üksuse varitsuse ohvriks Venemaa eriväed; Ukraina väed tapsid mitu Vene sõdurit enne Ukraina kontrolli all olevale territooriumile taandumist. The New York Timesi andmetel on Budanovil CIA-ga „tugevad sidemed“ ja ta lennutati pärast Donbassis lahingus haavatasaamist ravile Walter Reedi riiklikku sõjaväemeditsiinikeskusse USA-s.
4. aprillil 2019 tehti talle Kiievis atentaat: tema auto all õhiti miin. Kiievi Holosiivski ringkonnakohus mõistis selle eest kaks Venemaa kodanikku (Timur Dzortovi ja Aleksei Komaritševi) 7 ja 8 aastaks vangi.
Ta on alates 5. augustist 2020 Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsuse ülem.
21. aprillil 2023 andis Moskva Lefortovo rajoonikohus tagaselja välja tema arreteerimismääruse, süüdistades teda terroristliku organisatsiooni loomises, relvade ja lõhkeseadeldiste ebaseaduslikus omandamises. 25. detsembril 2023 andis Moskva Basmannõi rajoonikohus tagaselja välja tema teise arreteerimismääruse, süüdistades teda 104 terroriakti toimepanemises.
Baštanka rajoon

Baštanka rajoon (ukraina keeles Баштанський район) on rajoon Ukrainas Mõkolajivi oblastis.
Paul Rodgers

Paul Rodgers (sündinud 17. detsembril 1949) on Briti-Kanada laulja, laulukirjutaja ja multiinstrumentalist. Ta oli paljude bändide, sealhulgas Free, Bad Company, The Firm ja The Law juhtiv vokalist. Ta on esinenud ka sooloartistina ja teinud koostööd Queeni ülejäänud aktiivsete liikmetega nime all Queen + Paul Rodgers.[1][2] Ajakirja Rolling Stone küsitluses pandi ta "100 kõigi aegade suurima laulja" edetabelis 55. kohale.[3] 2011. aastal sai Rodgers Briti Akadeemia Ivor Novello auhinna silmapaistva panuse eest Briti muusikasse.[4]
Rodgersit on mainitud kui olulist mõju paljudele märkimisväärsetele rokklauljatele. 1991. aastal nimetas John Mellencamp Rodgersi "parimaks rokklauljaks üldse". Eriti meeldis Freddie Mercuryle Rodgers ja tema agressiivne stiil.[3]
Varajane karjäär.
Paul Bernard Rodgers sündis Inglismaal Middlesbrough's. Ta mängis bassi[6] bändis nimega The Roadrunners. Algselt oli Colin Bradley esihääl, kuid ta veenis Rodgersi laulma ja bändi eesotsas, kuna teda huvitas eelkõige rütmikitarri mängimine ja tema vanim vend Joe (kes bändi juhtis) toetas seda ideed. Vahetult enne Middlesbrough'st lahkumist Londoni muusikamaastikule muutis bänd oma nime The Wildflowersiks. Selle bändi teised liikmed olid Micky Moody (hilisem Whitesnake) ja Bruce Thomas (hilisem Elvis Costello ja The Attractions).
Tex-mex

Tex-mex (ingliskeelsetest sõnadest "Texan" ja "Mexican" – 'Texase ja Mehhiko') on Texase ja Mehhiko köök, mis on pärit Texase osariigi "tejanode" (Mehhiko päritoluga Texase elanikkonna) toitudest. Need toidud on algselt Mehhiko päritolu, kuigi arengu käigus on tehtud täiendusi, "tex-mex" on kõige tuntum osa Mehhiko köögist.
"Tex-mex" on endiselt populaarseim Texases, selle naaberosariikides ja Põhja-Mehhikos. See on ka osa Ameerika Ühendriikide edelaosa köögist, mis on tänapäeval levinud üle kogu riigi.
Euroopas levis "tex-mex" kõigepealt 1980. aastatel Prantsusmaal ning 1990. aastatel Suurbritannias ja Põhjamaades. Taco Belli restorane on mitmetes kohtades Euroopas, kaasa arvatud Soomes. Ka Eestis on "tex-mex" restorane, nagu Tex-Mex Amarillo Viru hotelli hoones, Cantina Texas Tallinna vanalinnas, Cantina Carramba, Taqueria, Mi Casa Burritos, Muhurito Muhumaal ja teised, kauplustes "tex-mex" toitusid veel palju saada ei ole.
Tex-mex (täpsustus)

Tex-mex on Texase ja Mehhiko köök, mis ühendab ka Ameerika Ühendriikide majandusvõimet Mehhiko traditsiooniga.
Tex-mex võib olla ka:
Kristo Käärmann

Kristo Käärmann (sündinud 3. augustil 1980) on Eesti ettevõtja, kes tegutseb peamiselt finantsteenuste valdkonnas ja on ettevõtte Wise kaasasutaja (koos Taavet Hinrikusega). 
Käärmann jõudis 2022. aastal esimese eestlasena majandusajakirja Forbes miljardäride edetabelisse. Teda on nimetatud jõukaimaks eestlaseks. Ajalehe The Times koostatud edetabelis "Sunday Times Rich List 2023" oli ta 156. kohal ja tema vara väärtuseks hinnati seal 1,134 miljardit naela ehk 1,303 miljardit eurot.
Enne Wise'i asutamist 2010. aastal töötas ta konsultandina ettevõtetes Deloitte, EGeen ja PricewaterhouseCoopers.
Kristo Käärmann on lõpetanud Tallinna Inglise Kolledži ja 2006. aastal Tartu Ülikooli magistriõppe informaatika erialal.
Seotud ettevõtted.
Kristo Käärmanniga seotud ettevõtted (ettevõtted, kus ta omab olulist osalust või kuulub juhatusse).
Eestis kuulub Kristo Käärmann kahe ettevõtte juhatusse:
Suurbritannias on Kristo Käärmann seotud 10 ettevõttega:
Isiklikku.
Tema abikaasa on pesudisainer Kriss Soonik-Käärmann. 2014. aastal abiellunud paaril on kaks poega (sündinud 2019 ja 2023).
Wiki Science Competition

Wiki Science Competition (WSC) on Eesti teadusfoto võistlusest välja kasvanud ülemaailmne teadusfoto võistlus, mida peetakse Vikipeedias. See toimus esimest korda 2017. aastal ja seda peetakse iga kahe aasta järel.
Esimesel korral osales võistlusel enam kui 2200 osavõtjalt ning piltide arv ületas 10 000t.
2017. aastal oli võistlusel viis kategooriat: inimesed teaduses, mikroskoobipildid, mittefotofailid, pildiseeriad ja üldkategooria. 2019. aastal lisandus uue kategooriana loodus ja 2021. aastal astronoomia.
Võistluse korraldaja on Ivo Kruusamägi.
Eesti fotograafid võistlusel.
Eesti juutuuber ja teadusfotograaf Maxim Bilovitskiy võitis 2017. aastal esikoha mittefotofailide kategoorias videoga veepiisa külmumisest temperatuuril -180 °C. Äramärkimist leidis ka Mait Metspalu foto Ester Orasest, kes tõmbas välja hammast Tartu Ülikooli kunstimuuseumile kuuluva muumia suust.
2019. aasta võistlusel oli Maxim Bilovitskiy video üks rahvusvahelisel võistlusel äramärgitud töö. Samal aastal märgiti finaalis ära ka Lauri Kulpsoo ja Tavo Romanni fotod ning Tanel Nooki ja Lennart Lennuki fotoseeriad.
Maxim Bilovitskiy võitis mittefotofailide kategoorias teist korda esikoha 2021. aasta võistlusel ja seda videoga Wilsoni pilvekambrist. Kolmanda esikoha saavutas ta 2023. aasta võistlusel videoga süsinikdioksiidi minekust ülekriitilisse olekusse.
2023. aasta võistlusel saavutas Enno Merivee teise koha mikroskoobifotode kategoorias pildiga parasitoidi nukkudest naksuri vastse tühjaks söödud kestas. Janek Lass saavutas aga teise koha fotoseeriate kategoorias.
Tavriisk

Tavriisk on linn Ukrainas Hersoni oblastis Kahhovka rajoonis. Linn asub Dnepri jõel asuva Kahhovka veehoidla vasakkaldal Nova Kahhovkast vahetult idas, Põhja-Krimmi kanali suudme lähedal.
2020. aastal oli linnas 10 360 elanikku.
Ajalugu.
Asula tekkis 1950. aastatel ja oli osa Nova Kahhovkast. 1983. aastal eraldati omaette linnaks.
24. veebruaril 2022 okupeerisid linna Venemaa sõjaväelased.
Adamsoni maja

Adamsoni maja on hoone Valgas aadressil Kesk 6. See on olnud alates 1911. aastast kasutusel trükikojana.
Ajalugu.
Kolmekorruselise kiviehitise ehitas 1902. aastal kingsepp Mats Kronberg. Hoone projekteeris arvatavasti kohalik ehitusmeister Karl Schmidt. 1910. aastal müüs Mats Kronberg maja Jaan Adamsonile, kelle nime järgi on hoone siiani tuntud. Adamson ehitas Naha tänava (Pärna pst) poolsele osale juurdeehitise trükikoja näol ja 1911. aastal kolis endine Fr. Karlsoni trükikoda Kultura Sepa 9 tänavalt sinna üle. 1918. aastal trükiti Jaan Adamsonsi trükikojas Kultura saksa keelset ajalehte Walkscher Anzeiger (Valga Teataja) väljaandjaks oli S. Haynberg. Ajalehe toimetus ja kontor asusid Kultura raamatupoes. 1921–1940 trükiti ajalehte Lõuna-Eesti. Koos ajalehega Lõuna-Eesti ilmus ka kuni kuus korda aastas värvitrükis pilkeleht Helgid (1922–1927).
1923. aasta aprillis müüs Jaan Adamson oma trükikoja Tallinnas tegutsevatele trükitöösturitest vendadele Jaan ja Eduard Zimmermannile ning samast aastast hakkas majas tegutsema kuni 1928. aasta lõpuni toiminud Eduard Zimmermanni trükikoda, kus 1927. aasta novembrist asus ka ajalehe Uus Rajalane toimetus.
Pärast Adamsoni surma 1927. aasta oktoobris müüs tema abikaasa Charlotte Adamson trükikoja ja raamatukaupluse Johannes Meisterile, kes avas 1929. aastal trükikoja, mis tegutses 1936. aastani, ja oli maja omanikuks 1940. aastani. Nii paiknes seal 1929–1936 Johannes Meisteri trükikoda. 1941. aasta natsionaliseerimise tulemusel ühendati Johannes Meisteri ja Olga Lepiku trükikojad ja loodi Ühendatud J. Meisteri ja O. Lepiku trükikoda, mis kuulus Majandus- ja Transpordidirektooriumi trükikäitiste trükikoda alla, koos trükiti ajalehte Valga Teataja, hiljem ajalehte Valga Bolševik, kuni 3. juulini 1941. Sõja ajal hoone põles, sellest säilis vaid 28%. 1946. aastal anti varemed trükikojale Punane Kultuur (mis tegutses 1944–1948) tingimusel, et hoone taastatakse. Maja taastati aastatel 1947–1948.
1948–1996 asus seal trükikoda Valgatrükk. 1949–1953 kuulus Valgatrükk Polügraafiatööstuse Trusti alla. Trükikoda oli samas Valga ajalehtede Valgamaalane (1944–1952), Valga Kommunist (1952–1962; alates 1963. aastast Kommunist) toimetuse asukohaks kuni 2005. aasta märtsini. 1966. aastal oli trükikoja Valgatrükk direktor E. Lillimägi.
Trepimäe laht

Trepimäe laht ( Vehendi laht) on Võrtsjärve siselaht, mis asub Võrtsjärve idakaldal Vehendi külas. Lahe laius on kuni 2,5 km, sügavus 600 meetrit.
Trepimäe lahte suubub Nigula oja (pikkus 6,1 km). Lahes asuvad Trepimäe puhkeala ja Trepimäe sadam. 
Lahe kagu rannikul asub Trepimäe kõrgendik.
Trepimäe laht jääb Natuura 2000 ja Võrtsjärve hoiualale
Joel Lundqvist

Joel Per Lundqvist (sündinud 2. märtsil 1982 Åres) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliiga klubis Frölunda HC. Ta on klubi meeskonna kapten.
Ta alustas Frölundas ka klubikarjääri, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2000–01. Suurem läbimurre toimus hooajal 2002–03, mil ta lõi liigas 17 väravat ja andis 20 väravasöötu. Samal hooajal tuli ta klubiga Rootsi meistriks. Frölundaga tuli ta Rootsi meistriks ka 2005. aastal.
2000. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i "draft"is 68. valikuna. Starsiga sõlmis ta lepingu 2006. aasta mais. NHL-is mängis Lundqvist aastatel 2006–2009 kokku kolm hooaega. Tema kõige edukam hooaeg NHL-is oli 2007–08, mil ta sai põhiturniiril kirja 3+11 ning väljalangemismängudes 2+5. Starsiga jõudis ta sel hooajal Läänekonverentsi finaali, kus kaotati hilisemale Stanley karika võitjale Detroit Red Wingsile.
Alates hooajast 2009–10 on Lundqvist mänginud taas Frölundas. Klubi kapten on ta olnud alates 2009. aastast. Rootsi meistriks on ta tulnud alates hooajast 2009–10 aastatel 2016 ja 2019, millega on ta neljakordne Rootsi meister. Lisaks on ta aastatel 2016, 2017, 2019 ja 2020 võitnud klubiga Jäähoki Meistrite Liiga.
Rootsi jäähokikoondise koosseisus on Lundqvist tulnud kolm korda maailmameistriks (2006, 2013 ja 2017).
Tema kaksikvend Henrik Lundqvist on endine jäähokiväravavaht.
Elisa Raamat

Elisa Raamat on Elisa Eesti loodud mobiilirakendus, milles on võimalik lugeda ja kuulata nii raamatuid kui ka ajakirju.
Elisa Raamatut hakati välja töötama 2014. aastal ning see tunnistati 2016. aastal “Parima mobiilirakenduse” konkursil rahva lemmikuks.
Rakenduses on kokku üle 4000 raamatu ja ajakirja rohkem kui 200 kirjastajalt.