tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Majdan Królewski

Majdan Królewski on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Kolbuszowa maakonnas, Majdan Królewski valla halduskeskus.
Majdan Królewski sai linnaõigused enne 1763. aastat, kuid kaotas need 1785. aastal.
Krasiczyn

Krasiczyn on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przemyśli maakonnas, Krasiczyni valla halduskeskus. Krasiczyn asub Sani jõe paremal kaldal, Przemyślist umbes 8 km läänes.
Krasiczyn sai linnaõigused 1620. aasta paiku, kuid kaotas need enne 1919. aastat.
Jawornik Polski

Jawornik Polski on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przeworski maakonnas, Jawornik Polski valla halduskeskus. Jawornik Polski asub Przeworskist umbes 24 km edelas ja Rzeszówist ligikaudu 26 km kagus.
Jawornik Polski sai linnaõigused enne 1472. aastat, kuid kaotas need 1919. aastal.
Jawornik Polski sai linnaõigused tagasi 1. jaanuaril 2024.
Tyrawa Wołoska

Tyrawa Wołoska on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Sanoki maakonnas, Tyrawa Wołoska valla halduskeskus. Tyrawa Wołoska asub Sanokist ligikaudu 12 km idas.
Tyrawa Wołosk sai linnaõigused enne 1707. aastat, kuid kaotas need 1880. aasta paiku.
Płazów

Płazów on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Lubaczówi maakonnas Naroli vallas.
Płazów sai linnaõigused 1614. aastal, kuid kaotas need 1815. aasta paiku.
Radomyśl nad Sanem

Radomyśl nad Sanem (kuni 2001. aasta lõpuni Radomyśl) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Stalowa Wola maakonnas, Radomyśl nad Sanemi valla halduskeskus.
Radomyśl nad Sanem sai linnaõigused 1558. aastal, kuid kaotas need 1935. aastal.
Fredropol

Fredropol on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przemyśli maakonnas, Fredropoli valla halduskeskus. Fredropol asub Ukraina piirist natuke rohkem kui 3,5 km kaugusel.
Fredropol sai linnaõigused 1720. aasta paiku, kuid kaotas need enne 1880. aastat.
Kossów

Kossów (kuni 2000. aastani Kosów) on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Włoszczowa maakonnas Radkówi vallas.
Kossów sai linnaõigused enne 1581. aastat, kuid kaotas need 1869. aastal.
Waśniów

Waśniów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Ostrowiec Świętokrzyski maakonnas, Waśniówi valla halduskeskus. Waśniów asub Ostrowiec Świętokrzyskist ligikaudu 12 km lääneedelas.
Waśniów sai linnaõigused enne 1467. aastat, kuid kaotas need 1869. aastal.
Igor Krasnov

Igor Viktorovitš Krasnov (sündinud 24. detsembril 1975 Arhangelskis) on Venemaa riigiametnik ja jurist, alates 24. septembrist 2025 Venemaa Föderatsiooni Ülemkohtu esimees. 
22. jaanuarist 2020 kuni 24. septembrini 2025 oli ta Venemaa Föderatsiooni peaprokurör. Ta on ka Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu liige.
Fałków

Fałków on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Końskie maakonnas, Fałkówi valla halduskeskus. Fałków asub Końskiest umbes 22 km läänes.
Fałków sai linnaõigused 1340. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Olari Koppel

Olari Koppel (sündinud 16. jaanuaril 1969) on Eesti ajakirjanik ja riigiametnik.
Ta lõpetas 1995. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajakirjanduse erialal.
Riigikohtu juures asuv distsiplinaarkolleegium

Riigikohtu juures asuv distsiplinaarkolleegium on viieteistkümnest kohtunikust koosnev kohtunike omavalitsuskogu Eesti Vabariigis, mis lahendab ametikaaslaste tegevuse peale esitatud distsiplinaarsüüdistust.
Distsiplinaarsüütegu on kohtuniku süüline tegu, mis seisneb ametikohustuste täitmata jätmises või mittekohases täitmises, samuti kohtuniku vääritu tegu.
Distsiplinaarsüüdistuse võib koostada Riigikohtu esimees, õiguskantsler, ringkonnakohtu esimees, kohtu esimees, Riigikohtu üldkogu.
Koosseis.
Distsiplinaarkolleegiumisse kuulub viis riigikohtunikku, viis ringkonnakohtunikku ja viis esimese astme kohtunikku.
Distsiplinaarkolleegiumi esimehe ja teised riigikohtunikest liikmed nimetab Riigikohtu üldkogu kolmeks aastaks, esimese ja teise astme kohtunikest liikmed valib kohtunike täiskogu niisamuti kolmeks aastaks.
Distsiplinaarasja lahendamiseks moodustab kolleegiumi esimees viieliikmelise kohtukoosseisu, kuhu kuulub kolm riigikohtunikust, üks ringkonnakohtunikust ja üks esimese astme kohtu kohtunikust liige.
Pärnu Halduskohus

Pärnu Halduskohus oli Eesti Vabariigi esimese astme kohus, mis lahendas avalik-õiguslikus suhtes tekkinud vaidlusi või andis loa haldustoiminguks.
Pärnu administratiivkohus asus aadressil Rüütli tänav 19, Pärnu linn ning tema tööpiirkond oli Pärnu maakond ja Saare maakond. Kohtu lahendeid vaatas apellatsiooni korras läbi Tallinna Ringkonnakohus.
Kohus alustas tegevust 1. jaanuaril 2000, mil sinna oli ettenähtud 3 halduskohtuniku ametikohta. Enne halduskohtute reformi olid maa- ja linnakohtutes eraldi halduskohtunikud, välja arvatud Tallinnas ja Tartus. Pärnu ja Saare Maakohtus oli enne reformi kummaski 1 halduskohtunik.
Pärnu administratiivkohtu esimees oli kohtunik Aivar Koppel.
Pärnu Halduskohus likvideeriti 1. jaanuarist 2006 ning tema tööpiirkonna haldusasjad allusid edaspidiselt Tallinna Halduskohtule.
Jõhvi Halduskohus

Jõhvi Halduskohus oli Eesti Vabariigi esimese astme kohus, mis lahendas avalik-õiguslikus suhtes tekkinud vaidlusi või andis loa haldustoiminguks.
Jõhvi administratiivkohus asus aadressil Jaama tänav 26, Jõhvi linn ning tema tööpiirkond oli Ida-Viru maakond ja Lääne-Viru maakond. Kohtu lahendeid vaatas apellatsiooni korras läbi Tartu Ringkonnakohus.
Jõhvi Halduskohus alustas tegevust 1. jaanuaril 2001, mil sinna oli ettenähtud 3 halduskohtuniku ametikohta. Enne halduskohtute reformi olid maa- ja linnakohtutes eraldi halduskohtunikud, välja arvatud Tallinnas ja Tartus. Ida-Viru ja Lääne-Viru Maakohtus oli enne reformi kummaski 1–2 halduskohtunikku.
Jõhvi administratiivkohtu esimees oli kohtunik Mare Krull.
Jõhvi Halduskohus likvideeriti 1. jaanuarist 2006 ning tema tööpiirkonna haldusasjad allusid edaspidiselt Tartu Halduskohtule.
Avaliku teenistuse tippjuhtide valikukomisjon

Avaliku teenistuse tippjuhtide valiku komisjon on Riigikantselei juures tegutsev komisjon, mis korraldab avalikke konkursse ministeeriumi kantsleri, asekantsleri, Riigikantselei direktori või valitsusasutuse peadirektori ametikohale.
Tippjuhtide valiku komisjoni esimees on riigisekretär ja selle koosseisu määrab Vabariigi Valitsus. Tippjuhtide valikukomisjon on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtavad osa komisjoni esimees ja vähemalt pooled liikmetest. Tippjuhtide valiku komisjon võtab otsuse vastu koosolekust osavõtjate häälteenamusega. Häälte võrdse jagunemise korral otsustab esimehe hääl.
Üllar Lanno

Üllar Lanno (sündinud 8. jaanuaril 1969) on Eesti riigiametnik.
Üllar Lanno on omandanud 1993. aastal üldarstikraadi Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Ta on töötanud Tartu Ülikooli Kliinikumis, Põhja-Eesti Regionaalhaiglas, Helsingi Ülikooli keskhaiglas, Hollandi ravimiuuringute kontsernis Stickares ja meditsiinitarvikute ettevõttes Instrumentarium OY. Lanno on töötanud Toyota Baltic ASi turundusdirektorina aprillist 1997 kuni juulini 2004 ja olnud SA Merimetsa Tervisekeskuse juhatuse esimees juulist 2004 kuni jaanuarini 2006. Edasi juhtis ta 2006–2007 Eesti Kohtuarstliku Ekspertiisibürood ja 2008–2020 Eesti Kohtuekspertiisi Instituuti.
23. septembril 2020 nõustus sotsiaalminister Tanel Kiik Riigikantselei juures tegutseva avaliku teenistuse tippjuhtide valikukomisjoni ettepanekuga nimetada Üllar Lanno viieks aastaks Terviseameti peadirektoriks alates 1. oktoobrist. 6. septembril 2021 teatas Lanno, et astub terviseameti ravimite külmlao ülessoojenemise ja ravimite hävimise tõttu ametist tagasi. Tema viimane tööpäev Terviseameti peadirektori ametis oli 20. septembril 2021.
29. veebruaril 2024 kinnitas Sihtasutuse Narva Haigla nõukogu Üllar Lanno Narva haigla juhiks.
Juhan Sarv

Juhan Sarv (sündinud 17. aprillil 1980) on Eesti jurist, riigikohtunik (kriminaalkolleegiumi liige).
1998. aastal lõpetas Sarv Viljandi Carl Robert Jakobsoni Gümnaasiumi ja 2002. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna "cum laude". 
2002–2017 töötas Sarv Riigikohtu kriminaalkolleegiumi nõunikuna. Seal oli tema ülesandeks kriminaal- ja väärteoasjades laekuvate kassatsioon- ja määruskaebuste ning teistmisavalduste menetlusse võtmise otsustamise, menetlusse võetud kohtuasjade läbivaatamise ning kohtulahendite projektide ettevalmistamine või muude ülevaadete-analüüside koostamine.
1. juulil 2016 nimetas president Toomas Hendrik Ilves Riigikohtu üldkogu ettepanekul Juhan Sarve teise astme kohtunikuks alates 1. augustist 2017. Ta töötas Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis.
2019. aasta suvel kuulutati välja konkurss Riigikohtus. Vabanevale kriminaalkolleegiumi riigikohtuniku ametikohale kandideerisid vandeadvokaat Anti Aasmaa, riigiprokurör Laura Feldmanis, Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Sten Lind, Viru Maakohtu kohtunik Heili Sepp, endine Tartu Ülikooli kriminaalprotsessi dotsent Meris Sillaots ja Tartu Ringkonnakohtunik Juhan Sarv ise. Riigikohtu esimees, olles ära kuulanud kohtute haldamise nõukoja ja Riigikohtu üldkogu arvamuse, esitas Riigikogule Sarve kandidatuuri.
21. novembril 2019 otsustas XIV Riigikogu nimetada Juhan Sarve alates 3. veebruarist 2020 Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt oli salajasel hääletusel 67 Riigikogu liiget, vastu oli 3 liiget ning erapooletuid ei leidunud. Ta andis ametivande 30. jaanuaril 2020.
Sarv on panustanud mitmete oluliste eriväljaannete ning teaduspublikatsioonide koostamisse, aga ka karistusseadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku, Eesti Vabariigi põhiseaduse, kohtute seaduse ja põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse kommenteeritud väljaannete üks autoritest. Samuti on ta kirjutanud artikleid kriminaalmenetluses tsiviilhagi lahendamise, maksu- ja ametialaste süütegude ning Riigikohtu kriminaalkolleegiumi praktika teemadel. Juhan Sarv on neil teemadel korraldanud kohtunike, prokuröride ning Maksu- ja Tolliameti ametnike koolitusi.
2020. aasta kohtunike täiskogul valiti ta kohtute haldamise nõukoja asendusliikmeks ning tema volitused kestavad 3 aastat. Vajadusel asendab ta seal riigikohtunikku Ivo Pilvingut.
Urmas Volens

Urmas Volens (sündinud 24. detsembril 1976) on Eesti jurist, endine advokaat, praegu riigikohtunik (tsiviilkolleegiumi liige).
Urmas Volens sai 1999. aastal "magna cum laude" Tartu Ülikooli Õigusinstituudi "baccalaureus artium"’i kraadi õigusteaduse erialal. Tema õpingud jätkusid Saksamaal, kus ta omandas 2003. aastal Kölni Ülikoolis LLM kraadi ("summa cum laude"), kaitstes väitekirja teemal "Omaniku nõuded asjast saadud kasu väljaandmiseks ja kahju hüvitamiseks". 2011. aastal kaitses Volens Tartu Ülikoolis doktoritöö teemal "Usaldusvastutus kui iseseisev vastutussüsteem ja selle avaldumisvormid".
Volens töötas aastatel 1998–2000 Justiitsministeeriumi eraõiguse osakonnas referendina. Seejärel oli ta Justiitsministeeriumi kohtute osakonna, notariaadi ja registrite talituse nõunik, tegeledes kinnistusraamatu ja teiste kohtute kinnistusosakondades peetavate kohtulike registrite arengustrateegiate kujundamise ning nende registrite tööd reguleerivate õigusaktide väljatöötamisega. Aastatel 2003–2006 oli Volens Justiitsministeeriumi õiguspoliitika osakonna eraõiguse talituse juhataja ja aastatel 2006–2009 Justiitsministeeriumi asekantsler, kus tema vastutusalas oli Vabariigi Valitsuse õiguspoliitika koordineerimise korraldamine ja juhtimine eraõiguse, riigiõiguse ja haldusõiguse valdkonnas, samuti õigusloome metoodika ning õiguse mõjude analüüsi korraldamine ja eelnõude ettevalmistamine.
2010. aastal asus Urmas Volens tööle advokaadibüroo Sorainen nõunikuna. 2016–2020 töötas ta vandeadvokaadina advokaadibüroos NOVE, olles ühtlasi selle büroo kaasasutaja ja partner.
2004. aastast on Volens täitnud Tartu Ülikoolis õppeülesandeid nii võlaõiguse üld- ja eriosa kui ka ühinguõiguse ning tsiviilkohtumenetluse valdkonnas. Oma teadmisi on ta edasi andnud ka lektorina kohtunike, prokuröride, notarite, kohtutäiturite, kohtunikuabide jt kohtuametnike koolitamisel. Samuti on Volens avaldanud teaduspublikatsioone ning olnud asjaõigusseaduse, võlaõigusseaduse ja tsiviilkohtumenetluse seaduse kommenteeritud väljaannete üks koostajatest.
23. septembril 2020 otsustas XIV Riigikogu nimetada Urmas Volensi alates 1. novembrist 2020 Riigikohtu liikmeks (salajasel hääletusel oli poolt 66 Riigikogu liiget, vastu 19 liiget ja 2 jäi erapooletuks). Ta andis ametivande 19. oktoobril 2020.
Venemaa keisririigi mereministrite loend

Venemaa Keisririigi mereministrite loend on loetelu Venemaa Keisririigi Mereministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi loomisest 1802. aastal kuni 1917. aasta Veebruarirevolutsioonini. Aastatel 1802−1815 oli ministri nimetuseks merejõudude minister. 1855−1905 oli ametis ministeeriumi direktor.
Francis Walsingham

Sir Francis Walsingham (u 1532 – 6. aprill 1590) oli Inglismaa kuninganna Elizabeth I peasekretär 1573. aastast kuni surmani.
Walsingham alustas karjääri õigusteaduses 20-aastaselt. Pühendunud protestandina veetis Walsingham katoliku kuninganna Mary I valitsusaja eksiilis Šveitsis ja Põhja-Itaalias. Ta naasis Inglismaale pärast Mary protestandist õe Elizabethi troonile asumist.
Elizabethi valitsusajal jälgis Walsingham välis-, sise- ja usupoliitikat. 1570. aastate alguses oli ta Inglismaa suursaadik Prantsusmaal. Peasekretärina toetas Walsingham Inglismaa mereväe kasutamist uute kaubateede avamiseks. Ta oli otseselt seotud Inglismaa välispoliitikaga Hispaania, Madalmaade, Šotimaa, Iirimaa ja Prantsusmaa suhtes. Samuti peatas ta mitmed vandenõud Elizabethi vastu, kaasa arvatud Babingtoni vandenõu, millega seoses hukati Šotimaa kuninganna Mary Stuart, kes mõisteti süüdi plaanis Elizabeth tappa ning ise Inglismaa troonile asuda. Stuarti hukkamise kindlustas Walsingham.
Walsingham oli juba 1571. aastast saati halva tervisega. On spekuleeritud, et ta võis põdeda vähki, neerukive, kuseteede infektsiooni või diabeeti. Walsingham suri 6. aprillil 1590. Ta maeti eraviisiliselt järgneval päeval.
Buklee

Buklee (prantsuse keele sõnast "bouclé" 'rõngas', 'lehv', 'silmus') on labase sidusega reljeefse ebaühtlaselt aasalise pinnaga villane või puuvillane kangas, mis on kootud bukleelõngast, mahulisest ja topilisest säbarast lõngast.
Bukleelõng on kaheastmeline, üks selle keermetest on pehme ja paks silmustega efektlõng, mis on laugjalt korrutatud ümber sirgema mitmekordse tugilõnga. Bukleelõnga miinimumlaius lamestatult on 1,5 mm.
Bukleekangast kasutatakse mantlite, samuti naistejakkide ja jakist ning seelikust koosnevate kostüümide õmblemiseks.
Elurendis

Elurendis on mõiste võlaõigusseadusest, kus üks isik kohustub maksma teisele eluaja jooksul perioodiliselt teatud rahasumma või andma üle muid liigitunnustega piiritletud esemeid (elurendis). Eeldatakse, et elurendise maksmine on tasuta.
Ülalpidamisleping

Ülalpidamisleping on leping, millega kohustub üks isik (ülalpeetav) andma teise isiku (ülalpidaja) omandisse või kasutusse vara või teatud esemed ja ülalpidaja kohustub ülalpeetavat viimase eluaja või muu kokkulepitud aja jooksul ülal pidama ja hooldama.
Ülalpidamisleping peab olema notariaalselt tõestatud.
Ülalpidamislepingut käsitleb võlaõigusseaduse 29. peatükk.
Land Rover

Land Rover on Briti kaubamärk, mis on spetsialiseerunud nelikveoliste maastikusuutlike sõiduautode valmistamisele. Selle omanik on alates 2008. aastast rahvusvaheline autotootja Jaguar Land Rover (JLR), mis on omakorda üks Tata Motorsi tütarettevõtetest. 
Land Roveri nime võttis kasutusele 1948. aastal Roveri autofirma, mis kasutas seda nime oma nelikveoliste sõidukite juures. 
1970. aastal hakati tootma lihtsamate maastikuautode kõrval ka luksuslikumat mudelit, mis kandis nime Range Rover. 
Tänapäeval toodab Land Rover peamiselt luksuslikke maastikuautosid, millest lihtsamad mudelid kannavad Land Roveri nime ning luksuslikumad Land Rover Range Roveri nime.
Georg II (Pommeri)

Georg II (30. jaanuar 1582 – 27. märts 1617) oli mittevalitsev Pommeri hertsog. Ta haldas aastatel 1606-1617 koos oma venna Bogislaw XIV-ga "Amt" Rügenwaldet.
Elu.
Georg oli Pommerit valitseva Pommeri dünastia viimase põlvkonna liige. Ta oli hertsog Bogislaw XIII ja selle naise Clara noorem poeg. Georg ja tema vennad leppisid pärast isa surma kokku pärandi jagamises. 1. oktoobri 1606. aasta kokkuleppe järgi oli vanem vend Philipp II (1573-1618) Pommeri-Stettini valitsev hertsog, Franz (1577-1620) oli protestantlik Kammini piiskop. Georg koos oma vanema venna Bogislaw XIV-ga (1580-1637) sai "Amt" Rügenwalde. Noorim vend Ulrich sai esialgu vaid iga-aastase pensioni.
Rügenwaldes tegeles Georg eranditult jahipidamisega ega osalenud riigiasjades. Püssist laskmisel kaotas ta vasakust silmast nägemise.
Hertsog Georg jäi vallaliseks. Ta suri Buckowis ja maeti Szczecini lossikirikusse.
Pikee

Pikee (prantsuse keele sõnast "piqué" 'tikitud', 'tepitud') on väikese reljeefse reeglipärase, näiteks pikitriibulise või ruudulise mustriga tugev puuvill- või tehissiidriie, kudumistüübilt topeltkangas, mis koosneb neljast lõngasüsteemist (kaks lõime- ja kaks koelõnga). Alumine lõimelõng tuleb kanga pinnale korrapäraselt väikeste vahede tagant ja jätab mulje läbitepitusest, reljeefseid vagusid tugevdab sissekootud koelõng pealiskanga ja alumise teppimislõime vahel.
Põlvekedra paigaltnihkumine koertel

Põlvekedra paigaltnihkumise (patella luksatsiooni) all mõistetakse põlvekedra normaalasendi muutust nii sisse- kui ka väljapoole. 
Põlvekedra nihkumist sissepoole nimetatakse mediaalseks patella luksatsiooniks ja väljapoole nihkumist lateraalseks patella luksatsiooniks.
Põlvekedra paigaltnihkumine on koertel üks kõige tavalisemaid lonkamise põhjuseid. See võib osutuda probleemiks kõigil koeratõugudel. Samuti võib see esineda kassidel, eriti tubastel lühikarvalistel kassidel.
Mediaalne patella luksatsioon esineb tihedamini kui lateraalne. Seda esineb toi-, mini- ja suurtel tõugudel ning on nähtav mõningatel kutsikatel, kui nad kõndimist alustavad. Teistel võib ilmuda hiljem. Põlvekeder võib liikuda sisse ja välja ning selle tagajärjel võib tekkida ebanormaalne kõnnak. Kui põlvekeder on paigalt nihkunud, hoitakse vigastatud jalga tavaliselt kõverdatult ja sissepoole pööratuna. See konditsioon esineb mõlemal jalal 25% juhtudest.
Lateraalne patella luksatsioon esineb 5–6 kuu vanustel suurtel ja hiiglaslikel tõugudel. Kõige märgatavam vihje on x-jalgne hoiak. Mõlemad põlved on peaaegu alati kaasatud.
Põhjused.
Kõige sagedamini on patella luksatsioon päritav, kaasasündinud arenguhäire, aga see võib olla põhjustatud ka ülekaalulisusest. Kaasasündinud juhtudel on see bilateraalne. Harva on patella luksatsioon põhjustatud traumast.
Diagnoos.
Põlvekedra paigaltnihkumist diagnoositakse põhiliselt ortopeedilisel ülevaatusel palpeerimise teel.
Oluline on varajane diagnostika, sest täiskasvanuna võivad olla välja kujunenud juba püsivad luudeformatsioonid, mida on raskem, aeganõudvam ja kulukam korrigeerida.
Koertel algab patella luksatsioon tavaliselt I või II astmega, aga ajapikku halveneb III või IV astmeks. Paljud omanikud ei ole teadlikud, et nende loom on vigastatud, aga patella luksatsioon võib põhjustada valu. Omanikud võivad märgata loomi tagajalgu lonkamas või raputamas, üritades põlveketra normaalasendisse saada.
Ravi.
Kui lonkamine on kerge ja harv, kasutatakse I astmega koertel mitteinvasiivset ravi. Mittekirurgilise ravi korral antakse koerale põletikuvastaseid ja valu vaigistavaid ravimeid. Füüsilised rehabilitatsiooni harjutused on vajalikud, et säilitada jala nelipealihase mehhanismi, ning ka koera kehakaal tuleks hoida normaalväärtustes, et vältida ülemäärast stressi liigestele. Samuti võivad aidata massaaži- ja veeteraapiakuurid.
II, III ja IV aste vajab kirurgilist sekkumist, kui loomal on kõndimisega raskusi.
Esinemine tõuti.
Enamasti on patella luksatsioon mediaalne. See on tihti kaasasündinud probleem toi- ja kääbustõugudel, kellest eelsoodumus on "chihuahua"'del, Cavalier King Charlesi spanjelitel, Jack Russelli terjeritel, Malta koertel, kääbusspitsidel jne. Suurtest tõugudest on eriti suure eelsoodumusega Labradori retriiverid. 
Kassidel esineb patella luksatsiooni vähem kui koertel. Eelsoodumusega kassitõugude hulka kuuluvad devonreks ja Abessiinia kass.
Matlassee

Matlassee ehk matelassé on viiest lõngasüsteemist koosnev reljeefse mustriga topeltkangas, milles aluskangas haarab sageli efektsemast materjalist pealiskangast mustri servadest ja viies lõngasüsteem on mustri täidiseks. Matlasseed võidakse kududa kõikidest looduslikest ja kunstkiududest. Väljanägemiselt meenutab tepitud pinda.
UÕK Tšernivtsi piiskopkond

UÕK Tšernivtsi piiskopkond (ukraina keeles "Чернівецька єпархія ПЦУ") on Ukraina Õigeusu Kiriku piiskopkond.
Madras (riie)

Madras on ebareeglipäraste ruutudega labase sidusega kerge puuvillkangas, kasutatakse suveriiete, taskurättide jm jaoks. Kanga parema ja pahema poole muster peab olema sama värvuse ja sama kujuga.
Kanga nimi tuleb India linna nimest (tänapäeval Chennai), kus toodeti käsitsi kootud originaalkangast. Madrast kooti haprast lühikesekiulisest puuvillast, niiti kedrates jäid sellesse paksemad topid, mis andsid madrasele ainuomase pinnatekstuuri. Varasem madras oli sageli kaetud trükitud või tikitud taimornamentidega, kuid 1800. aastatel ilmus tänapäeval tuntud ruuduline kujundus. Selle kohta on tehtud oletusi, et inspiratsiooni ruudumustriks said kudujad šoti tartanist, kuid pole tõestust.
Nooshi Dadgostar

Mehrnoosh "Nooshi" Dadgostar (sündinud 20. juunil 1985 Ängelholmis) on Rootsi poliitik. Alates 2020. aasta 31. oktoobrist on ta Vasakpartei juht, alates 2014. aastast Riksdagi liige. 
Tema vanemad tulid poliitpõgenikena Rootsi 1980. aastate alguses Iraanist. Dadgostar kasvas üles Göteborgis. 
Dadgostar on Stockholmi Ülikoolis õigusteadust tudeerinud. 
Enne parlamenti valituks osutumist on ta tegutsenud Botkyrka valla kommunaalpoliitikas. Seejuures paistis ta silma ühiskondlikus omandis olevate üürikorterite erastamise vastase kampaania korraldamise poolest.
Rannakaitsepatarei nr 10b

Rannakaitsepatarei nr 10b oli Peeter Suure merekindluse peapositsiooni rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei Naissaarel, saare põhjaosas Djubbvikini lahe ääres. 
Rannakaitsepatarei nr 10b põhiülesanne oli hoida koostöös Rannakaitsepatarei nr 10a-ga Soome lahe riivistusliini lõunaosa ning Suurupi piirkond tule all. 
Patareipositsioon.
Rannakaitsepatarei ehitati aastatel 1913–1917 ja asus Djubbvikini lahe ääres, rannajoonest oli 200 m kaugusel.
Rannakaitsepatarei nr 10b.
Rannakaitsepatarei koosnes 4 II-305/52 (12"/52) suurtükipaarist ja kahest suurtükialusest soomustornidega mõõtmetega 28x35 m ning nende vahel olevast 15 m kõrgusest komandopunktist koos jõujaamatiivaga, soomustornideni vahemaal (90 m kummagi tornini). Soomustornide betoonalusehitised olid kahekorruselised, kolmanda korruse moodustas pöörlev soomustorn. Betoontornides asusid ka patareide laskemoonavarud.
15 m kõrgune komandopunkt koos jõujaamatiivaga, soomustornid olid omavahel ühendatud 2,8 m kõrguse maa-aluse tunneliga, mis kulges sirgjooneliselt liivavalli all. Pöörlevate soomustornide alusehitised olid kahekorruselised.
Komandotorn on kolmekorruseline, selle vaateplatvormil on mittepöörlev soomuskuppel. Soomuse paksus kupli kaheksa vaatepiluga esiküljel on 10 tolli (25 cm), tagaküljel 5–8 tolli ning lae osas 8–10 tolli.
Saare põhjatipu patareide otstarbeks pimedal ajal tule juhtimiseks ehitati aastatel 1913–1914 helgiheitja positsioon ja meeskonnabunker. Betoonpunker kujutab endast ühekorruselist nelinurkset rajatist, mille kolm külge on kaetud täielikult muldvalliga, kirdeküljel on aga muldvallis ava sissepääsuks punkrisse. 
Põhjapoolne torn õhiti 1918. aastal.
Automuseum Dr. Carl Benz

Automuseum dr Carl Benz on eraautomuuseum Ladenburgis Baden-Württembergis Saksamaal. 1984. aastal loodud ettevõte keskendub autotööstuse pioneeri Karl Benzi karjäärile ja temaga seotud autotootjate ajaloole. Alates 2005. aastast on muuseum endises tehasehoones, mida 1908. aastast kasutati kaubamärgi "C. Benz Söhne" all autode tootmiseks.
Tallinna 2. Tööstuskool

Tallinna 2. Tööstuskool oli kutseõppeasutus (tööstuskool) Tallinnas.
Kool asutati nimega Tallinna II Poeglaste Ametikool 1939. aastal ning see asus esmalt aadressil Wismari tänav 15, seejärel Kreutzwaldi 25.
1946. aastal asus kool aadressil Pikk tänav 69 ja selleks ajaks oli kooliga liidetud ka Tallinna 3. Tööstuskool. Kooli võeti vastu vähemalt algkooli haridusega mõlemast soost 14-15-aastaseid õpilasi, õppeaeg oli kaks aastat. Välja õpetati treialeid, riista- ja sisseseadete lukkseppasid, elektrimontööre, tislereid, telegraafimehaanikuid.
1949. aastast sai Tööstuskooli nr 2 erialaks laevaremont Hiljem, kuni 1961. aastani asus kool aadressil J. Kreuksi 6 (praeguse Kentmanni tänav 6b asukohal), kool valmistas ette metallitöölisi.
Koolis tegutses kaks näiteringi (juhendajad Hannes Kelder ja Eisenstad). Kooli näiteringist on välja kasvanud ka näitleja Ilmar Mikkor, kes õppis koolis aastatel 1950–1952.
Riin Alatalu

Riin Alatalu (sündinud 20. juunil 1968) on eesti ajaloolane ja muinsuskaitsja. 
Ta on Eesti Kunstiakadeemia õppejõud ning muinsuskaitse ekspert rahvusvahelistes ja Eesti erialaorganisatsioonides, Rahvusvahelise Kinnismälestiste Nõukogu (ICOMOS) asepresident ja Eesti Muinsuskaitse Nõukogu esimees.
Haridus- ja töökäik.
Riin Alatalu lõpetas 1986. aastal Tallinna 44. Keskkooli ja asus õppima Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonda, spetsialiseerudes etnograafiale. 1989/1990 õppis Helsingi Ülikoolis etnoloogiat ja kultuuriantropoloogiat esimese üliõpilasvahetuse raames. Lõpetas Tartu Ülikooli 1992. aastal kaitstes diplomitöö teemal "Meditsiinilise mõtte areng Eestis 19. sajandi kalendrikirjanduse näitel" (juhendaja Lauri Vahtre). 
Aastatel 2004–2007 õppis Eesti Kunstiakadeemia muinsuskaitse erialal ja kaitses magistrikraadi tööga "Taluarhitektuur kui rahvuspärand. Taluarhitektuuri väärtustamine ja kaitse maaarhitektuuri arengukava valguses" (juhendaja Epp Kangilaski) ning aastatel 2008–2012 samas doktoriõppes ning kaitses doktorikraadi tööga "Muinsuskaitse siirdeühiskonnas 1986–2002: rahvuslikust südametunnistusest Eesti NSV-s omaniku ahistajaks Eesti Vabariigis" (juhendaja Mart Kalm).
Riin Alatalu on töötanud reisibüroos Estravel. Aastatel 2002–2007 töötas ta Muinsuskaitseametis järelevalveosakonna juhatajana ja 2006–2007 peadirektori kohusetäitjana; 2007–2012 Tallinna Kultuuriväärtuste Ameti miljööalade osakonna juhatajana; 2013–2017 juhtis Kultuuriministeeriumis EMP Mõisakoolide programmi ja aastast 2016 töötab Eesti Kunstiakadeemias muinsuskaitse ja konserveerimise osakonnas dotsendina. 2013. aastal koordineeris Eesti Kultuuripärandi aastat ja 2018/2019 oli Hiiumaa Ametikooli restaureerimise juhtõpetaja.
Teaduskorralduslik tegevus.
Ta on alates 2007. aastast Rahvusvahelise Kinnismälestiste Nõukogu (ICOMOS) Eesti komitee liige, oli aastatel 2009–2012 aseesimees ja aastatel 2012–2021 esimees.
Ta on Rahvusvahelise Kinnismälestiste Nõukogu juhatuse liige aastast 2017 ning valiti aastatel 2020 ja 2023 selle asepresidendiks. 
Ta on ICOMOSi Õigus-, Haldus- ja Rahanduse Komitee (ICLAFI) liige aastast 2013 (asepresident 2015–2018); rahvusvahelise linnade, alevite ja külade teaduskomitee CIVVIH liige aastast 2013.
Ta oli aastatel 2009–2013 Eesti delegatsiooni liige UNESCO maailmapärandi komitees. Alates 2015 on ta Eesti Muinsuskaitse Nõukogu liige ja alates 2019 selle esimees.
Isiklikku.
Tema isa on Toomas Alatalu ja ema Kadi Alatalu ning vend on Siim Alatalu ja õde Epp Alatalu.
Teosed.
Artikleid.
Loend: https://www.etis.ee/CV/Riin_Alatalu/est?tabId=CV_EST
Sulev Mets

Sulev Mets (26. jaanuar 1930 Saaremaa – 27. aprill 2018) oli eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1948. aastal Kuressaare Keskkooli, aastatel 1956–1960 õppis Leningradi Kõrgemas Parteikoolis.
Ajakirjanikuteed alustas Sulev Mets kodukandis Saaremaal. Töötas ajalehtedes Saarte Hääl, Pärnu Kommunist, Töörahva Lipp, Eesti Kommunist, Meie Maa ja Rahva Hääl (vastutav sekretär) nii tehnilistel kui ka loomingulistel ametikohtadel. 
Aastatel 1973–1980 töötas ta Eesti Raadio informatsioonisaadete peatoimetajana.
Pensionieas pöördus tagasi Saaremaale ning oli üks ajalehe Meie Maa taasasutamise eestvedajaid.
Isiklikku.
Tema abikaasa Milvi Mets on tekstiiliinsener, poeg Margus Mets on ajakirjanik, tütar Triin Soone on raamatukogundustegelane.
Venemaa keisririigi posti- ja telegraafiministrite loend

Venemaa keisririigi posti- ja telegraafiministrite loend on loetelu Venemaa Keisririigi Posti- ja Telegraafiministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi asutamisest aastal 1865 kuni kaotamiseni aastal 1868 ja taasasutamisest aastal 1880 kuni kaotamiseni 1881. aastal.
Śakra

Śakra või Sakka (sanskriti keeles शक्र "Śakra", paali keeles "Sakka") on budistlikus mütoloogias Trāyastriṃśa taeva ja sealsete deevade valitseja. 
Indra (sanskritis; hiina keeles 因陀羅 "Yīn tuó luó"; jaapani keeles "Indara"; tiibeti keeles དབང་པོ་ "dbang po") on Śakra sagedasim sünonüüm ning veedades esineb nimi "Śakra" sageli Indra epiteedina tähendusega "võimas".
Budistlikes tekstides võib ta esineda veel mitmesuguste nimedega: sanskriti keeles "Mahendranīla", "Sahassākkha" või "Sahasrekṣaṇa"; hiina keeles 娑婆婆 ("Suō pópo"), 千眼 ("Qiān yǎn") või 天主 ("Tiānzhǔ"); jaapani keeles "Sababa" või "Baba" jne.
Paljude uurijate arvates on Śakra identne veedade jumala Indraga (üks Šakra epiteete on "devānām indra "‘jumalate vürst’). Mahajaanas arvatakse, et suure jumalate ja "devaputra"’te väe eesotsas ilmus ta mõnikord inimeste maailma, et kuulata Šākjamuni õpetust ning toetada ja aidata selle järgijaid.
Śakra (paalikeelse nimega "Sakka") esineb paljudes paali kaanoni tekstides ("Sakka Saṃyutta", Saṃyutta-nikāya) ning Buddha elu käsitlevates "Sünnilugudes" ("Jātaka", Khuddaka-nikāya 10), kus tal on sageli oluline roll.
Venemaa keisririigi keiserliku õukonna ja udellide ministrite loend

Venemaa Keisririigi keiserliku õukonna ja udellide ministrite loend on loetelu Venemaa Keisririigi Keiserliku Õukonna ja Udellide Ministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi loomisest 1826. aastal kuni 1917. aasta Veebruarirevolutsioonini. Aastatel 1852−1856 oli ministeerium jaotatud Keiserliku Õukonna Ministeeriumiks ja Udellide Ministeeriumiks.
Topeltkangas

Topeltkangas on üldnimetus kangaste kohta, mille kudumisel kasutatakse ühekorraga kaht lõime ja kaht kude; kudumisel tekib kaks teineteise peal asetsevat omavahel ühendatud kangast. Kaks kangapinda võivad omavahel seotud olla kas ainult servadest, kangakirja kohalt või üksikute siduspistetega (voodriga kangad).
Topeltkangad on "calmuc", drapp, topeltdrellkangas, klokee, matlassee, pikee ja kord.
Omadused.
Tavaliselt on topeltkangas venivam kui sama paks ühekordne kangas.
Diana Eerma

Diana Eerma (sündinud 27. septembril 1964) on eesti majandusteadlane ja õppejõud. 
Tema peamised uurimisteemad on konkurentsipoliitika, riiklik reguleerimine ja infrastruktuuripoliitika, regionaalpoliitika, riikide empiiriline võrdlevanalüüs ning ülikooli teaduskondade tegevuse sotsiaalse edukuse hindamine. 
Haridustee.
Eerma on lõpetanud 1986. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna "cum laude" ning 1999. aastal majandus- ja euroteaduskonna magistriõppe. 
2001. aastal sai ta Columbia Ülikoolist New Yorgis rahvusvaheliste suhete magistrikraadi majanduspoliitika juhtimises. 
2014. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas doktoriväitekirja "A Bookkeeping Approach to Social Accounting for a University Faculty: The Case of the University of Tartu" ("Raamatupidamislik käsitlus ülikooli teaduskonna sotsiaaltulemuse arvestuseks Tartu Ülikooli näitel", juhendajad Peter Joachim Friedrich ja Jüri Sepp). 
Eerma on end täiendanud Taani Haldusjuhtide Koolis (1996), Dalhousie Ülikoolis Kanadas (1997), Kesk-Euroopa Ülikoolis Budapestis (2001), Joensuu Ülikoolis Soomes (2003), Sofia Ülikoolis Bulgaarias (2003), NISPAcee’s Bulgaarias (2004) ning Saksamaal Baieri Riigiraamatukogus ja München Bundeswehri Ülikooli Raamatukogus (2013). 
Töökäik.
Diana Eerma töötas aastatel 1986–1988 Elva Tarbijate Ühistu ökonomistina. 1988–1992 oli ta Valga Tarbijate Ühistu plaani- ja ökonoomikaosakonna juhataja ja 1992–1994 peaökonomist. 1994. aastast oli ta Valga Maavalitsuse maaosakonna peaspetsialist ning 1997–1999 välissuhete peaspetsialist. 
2000. aasta juunist novembrini oli Eerma Washingtonis Maailmapanga konsultant. Aastatel 2002–2005 töötas ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse (EAS) regionaalarengu ja turismivaldkonna eksperdina. 
Aastatel 2001–2006 ja 2010–2011 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna teadur ning aastatel 2007–2008, 2010–2012 töötas ta majanduspoliitika lektorina. 2015. aastast on Diana Eerma Tartu Ülikooli majanduspoliitika dotsent. 
Ta on õpetanud külalisõppejõuna majanduspoliitika ja õigusökonoomika valdkonna ainekursusi Joensuu Ülikoolis Soomes, Deustu Ülikoolis Hispaanias ja Bratislava Majandusülikoolis Slovakkias. 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Eerma on Eesti Majandusteaduse Seltsi liige. Aastatel 1997–2009 oli ta Team Europe Eesti liige, 2010. aastal oli ta Sihtasutus Archimedese Erasmuse intensiivprogrammide hindamise ekspert. 2016. aastast on ta majandusteaduse ja innovatsiooni doktorikooli juht.
Anneli Kaasa

Anneli Kaasa (sündinud 1. märtsil 1975) on eesti sotsiaalteadlane. 
Tema peamised uurimisteemad on kultuurilised erinevused, sotsiaalkapital ja nende mõju majandusnähtustele. 
Haridustee.
Anneli Kaasa on lõpetanud 1996. aastal Tartu Ülikooli (majandusteaduskonnas) "cum laude", 1999. aastal sai sealsamas magistrikraadi "cum laude" ning 2004. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Sissetulekute ebavõrdsuse mõjurite analüüs struktuurse modelleerimise meetodil" (juhendaja Helje Kaldaru). 
Töökäik.
Anneli Kaasa oli 1998–1999 Tartu Ülikooli majandusteooria õppeülesande täitja, 1999–2002 majandusteooria assistent ning 2002–2008 majandusteooria lektor. 
Ta töötas aastatel 2008–2015 majandusteooria dotsendi ja vanemteadurina ning aastatel 2016–2019 majandusteooria dotsendi ja teadurina. Alates 2019. aastast on ta Tartu Ülikooli majandusteaduslike sotsiaal- ja kultuuriuuringute professor. Kaasa õpetatavad ained Tartu Ülikoolis on näiteks kõrgema matemaatika rakendused majandusteaduses ning mikroökonoomika. 
2016. aastast on Kaasa Tartu Ülikooli majandusteaduskonna õppetooli juhataja ning 2019. aastast majandusteaduskonna asejuhataja teaduse alal. 
Liikmesus.
Kaasa on 2011. aastast Euroopa Sotsiaaluuringu (ESS) Eesti nõukogu liige. 
Ta kuulub üliõpilaskorporatsiooni Indla.
Mastiit

Mastiit ehk udarapõletik on ühe või mitme udaraveerandi põletik, mis tekib peamiselt patogeensete mikroorganismide sattumisel läbi nisajuha udaraveerandisse.
Mastiiti võivad põhjustada mitmed bakterid ("Staphylococcus aureus", "Streptococcus uberis", "Escherichia coli"), mükoplasmad ("Mycoplasma bovis"), pärmseened ("Candida spp.") ja vetikas "Prototheca spp."
Lisaks patogeenidele soodustavad udarapõletike teket söötmis-, pidamis- ja lüpsmisvead. Mastiiti haigestumine sõltub ka udara ja nisade ehitusest ning pärilikkusest.
Haigusetekitajad.
Mastiiti põhjustavad mitmed bakterid, mükoplasmad ja pärmseened. Kõige sagedasemad mastiiti põhjustavad mikroorganismid saab jagada kahte ulatuslikku gruppi: nakkuslikud patogeenid, mis levivad loomalt loomale ning keskkonnapatogeenid, mida leidub kõikjal looma elukeskkonnas.
"Staphylococcus aureus" on üks kõige levinum kroonilise mastiidi tekitaja. Mõnel loomal esineb ta kliinilise mastiidina, kuid enamasti jääb ta subkliiniliseks, põhjustades somaatiliste rakkude arvu kasvu. Piimas ning udaras enamasti muutusi ei täheldata. Bakter püsib nakatunud looma piimanäärmes, nisakanalis, kahjustunud nisas ning on nakkav. Bakter ei allu antibiootikumi ravile hästi ning nakatunud lehmad tuleb kas karjast eraldada või praakida.
"Streptococcus uberis" on väga mitmekülgne haigusetekitaja. Ta võib nakatada lakteerivaid lehmi, kinnislehmi, mullikaid kui ka teisel või rohkemal laktatsioonil olevaid lehmi. Põhjustab nii kliinilist kui ka subkliinilist mastiiti. "S. uberis"'e puhul ei pruugi looma somaatiliste rakkude arv piimas kasvada. Teda kirjeldatakse kui keskkonnapatogeeni ja potentsiaalselt nakkavat haigusetekitajat.
"Escherichia coli" võib varieeruda subkliinilisest mastiidist kuni raske süsteemse haiguseni. Haiguse raskusaste võib indiviiditi erineda. Haiguse kulgu mõjutavad mitmesugused tegurid, nagu näiteks looma vanus ja laktatsioonietapp.
Sümptomid.
Kliinilise mastiidi kaks peamist muutust on nähtavad udaras ja piimas. Udar võib olla paistes, kuum, kõva, punetada ning katsumisel põhjustada loomale valu. Piimas võib esineda helbeid, klompe, mäda ning piim võib olla vesine. Teisesed sümptomid, mis olenevalt haiguse raskusastmest ning sellest, kui süsteemseks on haigus muutunud, on piimatoodangu langus, palavik, isupuudus, aukus silmad, kõhulahtisus, dehüdratatsioon ning aktiivsuse langus.
Ravi ja ennetamine.
Mastiiti on võimalik ravida antibiootikumiga. Selleks on kaks võimalust: intramammaarne ravimi manustamine või intramuskulaarne/nahaalune ravimi manustamine. Intramammaarset manustamist tuleks eelistada loomadel, kellel on kerge udarapõletik vaid ühes veerandis. Intramuskulaarset/nahaalust manustamist loomadel, kellel on nakatunud rohkem kui üks udaraveerand, kellel on näha udaras muutusi ning loomal, kes on nähtavasti haige. Mastiidi ennetamiseks tuleb loomadele luua puhas ja stressivaba keskkond. Optimaalse piimatoodangu saamiseks kasutavad loomad oksüdotsiini, mida stimuleeritakse stressivabas keskkonnas kõige tõhusamalt. Puhas laut aitab kaasa mastiiditekitajate vähenemisele. Enne lüpsi tuleb nisad puhastada ja pesta, et vältida haigusetekitajate sattumist nisakanalisse.
Nick Hækkerup

Nick Hækkerup (sündinud 3. aprillil 1968 Fredensborgi vallas) on Taani poliitik, ta on sotsiaaldemokraatlik poliitik. Ta oli 27. juunist 2019 kuni 2. maini 2022 Taani justiitsminister.
Ta oli 1. jaanuarist 2007 kuni 13. novembrini 2007 Hillerødi linnapea. 13. novembrist 2007 on ta Folketingi liige. 3. oktoobrist 2011 kuni 9. augustini 2013 oli ta Taani kaitseminister. 9. augustist 2013 kuni 3. veebruarini 2014 oli ta Taani kaubandus- ja euroopa asjade minister. 3. veebruarist 2014 kuni 28. juunini 2015 oli ta Taani tervishoiuminister.
27. juunist 2019 kuni 2. maini 2022 oli ta Taani justiitsminister.
Isiklikku.
Tema onu Hans Hækkerup (1945–2013) oli aastatel 1993–2000 Taani kaitseminister. Tema vanaisa Per Hækkerup (1915–1979) oli mitmes valitsuses ministriks.
Tütarkromatiid

Tütarkromatiid ehk õdekromatiid on kromosoomi replikatsiooni produkt. Enne raku jagunemist tehakse kromosoomist teine koopia. Mõlema kopeeritud kromosoomi puhul nimetatakse seda tütarkromatiidiks.
Laim

Laim on EV kriminaalkoodeksi järgi teadvalt vale ja teist isikut või isikuid häbistava väljamõeldise levitamine. Vale levitamine võib toimuda suuliselt, avalduses või anonüümkirjas, trükis või muul teel paljudele isikutele kättesaadavaks tehtud viisil.
Eneli Kindsiko

Eneli Kindsiko (sündinud 14. septembril 1986) on eesti filosoof ja majandusteadlane. 
Haridus.
Eneli Kindsiko on lõpetanud 2008. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna filosoofia eriala bakalaureuseõppe ja 2010. aastal magistriõppe. 2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas magistriõppe ning 2014. aastal sealsamas doktoriõppe. 
Töökäik.
2014. aastast on Eneli Kindsiko töötanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas lektori ja teadurina, alates 2019. aastast on ta kvalitatiivuuringute kaasprofessor. Alates 2023. aastast on ta tegutsenud Arenguseire Keskuse eksperdina, juhtides 2023. aastal õpetajate järelkasvu tuleviku uurimissuunda. Lisaks on ta külalisõppejõuna läbi viinud õppetööd Portugalis, Slovakkias, Montenegros, Rootsis, Taanis, Soomes. Samuti on ta külalisteadlasena töötanud Suurbritannias (Manchester Business School ja Southamptoni Ülikool) . 
Eneli Kindsiko on juhendanud enam kui 40 magistritööd . Lisaks rohketele teaduspublikatsioonidele on ta olnud aktiivne ka Eesti meedias, eeskätt teaduse ja hariduse, õpetajate ja õppejõudude järelkasvu , ent ka muudel teemadel . 
Teadustöö.
Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on olnud organisatsiooniteadus, akadeemilise tööturu alased uuringud, kvalitatiivsed juhtimisuuringud ning tuleviku-uuringud.
Venevisión

Venevisión on Venezuela vabalevis telekanal, mille omanik on Grupo Cisneros. See on üks Venezuela suurimaid telekanaleid.
Telekanali ajalugu arvestatakse aastast 1953, kui tööd alustas riigi esimene eraomanduses teleprogrammi edastaja TeleVisa. Diego Cisneros omandas pankrotistunud ettevõtte 1961. aastal.
Freeform

Freeform on Ameerika hargmaine rahvusvaheline kaabeltelevisiooni kanal, mille kuulub The Walt Disney Company tütarettevõttele Walt Disney Television. Edastatakse peamiselt teismelistele ja noortele täiskasvanutele, demograafilise sihtrühmana eriti 14–34-aastastele noortele naistele suunatud vabavormis programmi. 
Freeformi programm hõlmab tänapäevaseid võrguväliseid sündikaliseeritud kordusi ja originaalsarju, mängufilme ja televisioonile valmistatud originaalfilme.
Vernadski reegel

Vernadski reegel ehk aatomite biogeense migratsiooni reegel on seaduspära, mille kohaselt keemiliste elementide ümberpaigutamine maapinnal ja kogu biosfääris toimub kas elusaine vahetul osalusel või keskkonnas, mille geokeemilised iseärasused tulenevad praegusest või Maa geoloogilises ajaloos eksisteerinud elusainest. 
Reegel on nimetatud vene mineraloogi ja geobiokeemiku Vladimir Vernadski järgi.
Meru

Meru võib tähendada mitmeid asju.
Aafrika vulkaani kohta vaata artiklit
Müütilise mäe kohta vaata artiklit
Elisabeth von Uexküll

Elisabeth von Uexküll (1. juuni 1835 – 30. detsember 1914) oli Paadrema, Vana-Virtsu ja Uue-Virtsu mõisa omanik aastail 1865–1913. 1913. aastal müüs Elisabeth von Uexküll Vana-Virtsu, Uue-Virtsu (733 tessatiini) ja Paadrema (2756 tessatiini) oma vennapojale Jakob Johann von Uexküllile. 
Pere.
Tema isa oli Jakob Johann Karl von Uexküll (1795–1853) ja ema Karoline Sophie Luise von Rosen (1799–1878). Tema vennad olid Otto Karl Friedrich von Uexküll (1821–1891), Karl Julius von Uexküll (1831–1849), Jakob (James) Johann Woldemar von Uexküll (1823–1885), Bernhard Otto Jakob von Uexküll (1819–1884) ja Alexander Rudolf Karl von Uexküll (1829–1891).
Kurmet Kivipõld

Kurmet Kivipõld (sündinud 6. jaanuaril 1961) on eesti majandusteadlane ja Tartu Ülikooli majandusteaduskonna juhtimise kaasprofessor. 
Tema peamised uurimisteemad on ettevõtte majandus ja organisatsiooni käitumine. 
Haridustee.
Kivipõld sai 1985. aastal Tallinna Tehnikaülikooli tehnoloogiainseneri eriala magistrikraadi ning 2000. aastal sealsamas ärikorralduse magistrikraadi. 
2011. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis majandusteaduse doktorikraadi teemal "Organizational leadership capability and its evaluation based on the example of Estonia service organizations" ("Organisatsioonilise eestvedamise võimekus ja selle hindamine eesti teenindusorganisatsioonide näitel", juhendaja Maaja Vadi). 
Töökäik.
Kurmet Kivipõld töötas 1980. aastatel Kaubandusinspektsiooni inspektorina, Tallinna Tehnikaülikooli insenerina ja Agrofirma Pandivere laborijuhatajana. 1990. aastatel töötas ta Rakvere Lihakombinaadi teadusdirektori, AS Kera tegevdirektori ning OÜ Pakane arengudirektorina. 2001. aastal oli ta Fleksa Eesti AS projektijuht. 
Ta töötas Lääne-Viru Rakenduskõrgkoolis aastatel 2002–2007 ökonoomika ja strateegilise juhtimise õppejõuna ning 2007–2008 rakendusuuringute koordinaatorina. 
Tartu Ülikoolis töötamist alustas Kivipõld 2006. aastal majandusteaduskonna erakorralise teadurina, 2008–2009 oli ta ettevõttemajanduse instituudi teadur ning 2009–2019 juhtimise lektor. Aastatel 2012–2020 oli ta majandusteaduse magistriõppe programmijuht. Alates 2019. aastast on ta majandusteaduskonna juhtimise kaasprofessor. 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Kivipõld oli 1992–1994 Eesti Väikeettevõtete Assotsiatsiooni juhatuse liige ning 2003. aastal Rahvusvahelise Noorte Kommertskoja (JCI) Rakvere organisatsiooni president.
Krista Jaakson

Krista Jaakson (sündinud 1. oktoobril 1974) on eesti majandusteadlane ja Tartu Ülikooli juhtimise teadur. 
Tema peamised uurimisteemad on organisatsiooni väärtused, organisatsioonikultuur, indiviidi väärtused ja tööstussuhted. 
Haridustee.
Jaakson lõpetas 1993. aastal Tallinna Reaalkooli, 1998. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ning 1999. aastal sai magistrikraadi Stockholmi Ülikoolist ärijuhtimise erialal (kiitusega). 
2009. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas doktorikraadi teemal "Management by values: the analysis of influencing aspects and its theoretical and practical implications" ("Väärtuspõhist juhtimist mõjutavate aspektide analüüs ning selle teoreetilised ja praktilised järeldused", juhendaja Maaja Vadi). 
Töökäik.
Krista Jaakson oli Eesti Pangas 1999–2000 majanduskoolitusjuht ning 2000–2005 arenduskoordinaator. 2005–2006 oli ta Poliitikauuringute Keskuse PRAXIS külalisuurija ning 2008–2011 Eesti Rakendusuuringute Keskuse CentAR analüütik. 
Ta oli Tartu Ülikooli majandusteaduskonna juhtimise teadur 2012–2017, arendusprodekaan 2013–2014 ning asejuhataja õppe alal 2014–2017. Jaakson oli teadur Vietnami Ton Duc Thang Ülikoolis aastatel 2017–2018. 
Alates 2018. aastast on Krista Jaakson Tartu Ülikooli majandusteaduskonna juhtimise teadur ning juhtimise õppetooli juhataja. 
Tunnustus.
2016, 2019 Tartu Ülikooli ettevõtluse ja tehnoloogia juhtimise magistrantide lemmikõppejõud 
2017 Tartu Ülikooli aumärk 
2019 Emeraldi tunnustus: Baltic Journal of Management toimetuse soovitatud artikkel 
2024 Tartu Ülikooli medal 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Jaakson oli Eesti Suhtlemistreenerite Ühingu liige 2003–2013 ning asjaajaja 2009–2012. Aastatel 2015–2018 oli ta Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteediagentuuri hindamisnõukogu liige ning 2020. aastal doktoritöö hindamiskomisjoni liige Aarhusi Ülikoolis. 
Alates 2003. aastast on ta retsensent mitmetes teadusajakirjades nagu Social Responsibility Journal, Baltic Journal of Management, Journal of Retail and Consumer Services ning Journal of International Business Studies. 
2004. aastast on Jaakson ISSWOV (International Society for the Study of Work and Organizational Values) liige.
Andres Kuusik

Andres Kuusik (sündinud 16. juulil 1975) on eesti majandusteadlane, Tartu Ülikooli majandusteaduskonna turunduse õppetooli juhataja ja TÜ neuroturunduse labori asutaja. Ta on ärifestivali sTARTUp Day ning Delta Majanduskonverentsi ideede autor ja ellukutsuja. 
Tema peamine uurimisteema on tarbijakäitumine (kliendi lojaalsus, ostuotsuse kujunemine ja mõjutamine poekeskkonnas, neuroturundus). 
Haridustee.
Kuusiku haridustee sai alguse Viljandi 5. Keskkoolist, mille lõpetas 1993. aastal hõbemedaliga. Õppis 1993–1997 Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas turundust ja välismajandust, oli aastatel 1997–1998 EuroFaculty majandusmagistrant ning 1998–2000 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna välismajanduse õppetooli magistrant. 
2011. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi teemal "Segmentation of Repeat Visitors Using Passive Mobile Positioning Data" ("Korduvkülastajate segmenteerimine passiivse mobiilpositsioneerimise abil", juhendajad Urmas Varblane ja Rein Ahas). 
Töökäik.
Andres Kuusik töötas aastatel 1995–1997 AS Raatuse Kaubamajas turundusjuhina. Sealt edasi siirdus 1998. aastal AS Eesti Telefoni, kus töötas aastani 2002 erakliendi turundusosakonna juhatajana ning sealt edasi müügistrateegia osakonna juhatajana. Aastast 2003 Elion Ettevõtted ASis võrguinvesteeringute ja müügivõimaluste planeerimise valdkonnajuhina. 
2007. aastal alustas ta töötamist Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas ettevõttemajanduse instituudi erakorralise teadurina, vahemikus 2008–2013 oli ta turunduse lektor ja teadur ning on aastast 2013 turunduse dotsent. 
On olnud aastatel 2015–2017 Tartu Ülikooli ettevõtlus- ja innovatsioonikeskuse juhataja ning aastatel 2015–2016 Äripäeva Turunduskäsiraamatu peatoimetaja.