tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rojalism

Rojalism ehk kuningriiklus (prantsuse keeles "royalisme") on kuningriiklaste ja kuningriigi pooldamise ideoloogia, eriti Prantsusmaal. 
Juulis 1648 algas Inglismaal rojalistide mäss. 17.–19. augustil võitis Oliver Cromwell Prestoni juures rojaliste ja šotlasi ning hõivas Londoni. 
1795. aasta oktoobris surus Napoléon Bonaparte kindlakäeliselt maha Direktooriumi vastu suunatud rojalistide mässukatse. Direktooriumi võim nõrgenes, kuigi Prantsusmaa võitlus välisvaenlastega aastatel 1796–1797 oli edukas. Rojalistid, kes lootsid teiste Euroopa riikide abil Prantsusmaa monarhia taastada, muutusid järjest aktiivsemaks. 
Bourbonide restauratsiooni ajal püüdsid ultrarojalistid taastada revolutsioonieelset korda, kuid Louis XVIII sõlmis poliitilise kompromissi aadli ja suurkodanluse vahel. 
20. septembril 1992 sai Eesti Rojalistlik Partei Riigikogu valimistel 7,1% valijate häältest ja 8 kohta Riigikokku.
Veetše

Veetše (vene keeles "вече") oli Vana-Venes rahvakoosolek üldiste küsimuste arutamiseks ning hiljem ka mitme linna kõrgeim võimuorgan. 
Kroonikates on esmamainitud Belgorodi kohta 997. aasta all, Veliki Novgorodis 1016. aasta all, Kiievis 1068. aasta all. 
Kui moodustati Kiievi-Vene riik, kasutasid ülikud veetšet vürsti võimu piiramiseks. Veetšekoosolekud levisid Venes laialt 11. sajandi teisest poolest ja 12. sajandist, mil vürstivõim nõrgenes ja Kiievi-Vene riik killustus. 
Veetše ei taganud täielikku rahva võimu; tegelik võim kuulus ülikutele ja linlaste ülemkihile. Rahvahulgad said siiski teatud võimaluse poliitikaelu mõjutada. Seetõttu püüdsid ülikud veetše tähtsust vähendada ning vürstid püüdsid seda kaotada päris ära. 
Kirde-Venes, kus linnu nõrgendas mongoli-tatari sissetung, likvideeris tugevnev suurvürstivõim veetšed juba 14. sajandi lõpuks. Rahvaülestõusude ajal aga moodustati linnades sageli veetšesid (Tveris 1293 ja 1327, Moskvas muuhulgas 1382, 1445 ja 1547). 
Kõige kauem kestis veetšekord Novgorodi (1478. aastani) ja Pihkva riigis (1510. aastani), kus see saavutas kõige kõrgema arengutaseme, samuti Vjatkamaal. 
Novgorodi veetše.
Veetše oli Novgorodi riigi kõrgeim esindusorgan. 
Ülelinnaline veetše oli kunstlik moodustis, mis tekkis linnajagude esindusest hõimuliidu tekkimise ajal Novgorodimaal. 
Üldtunnustatud arvamuse kohaselt oli Novgorodi veetše 14. sajandi teisel poolel ja 15. sajandil aristokraatliku iseloomuga. Saksa allikas 1331. aastast nimetatakse ülelinnalist veetšet "300 kuldvööd". See nimetus oli 14. sajandiks nähtavasti jäänuk kunagisest kolme kõige varasema linnajao võrdsest esindusest. Algaegadel saatis iga linnajagu veetšele sada esindajat. Linnajagude arv suurenes neljale ning 13. sajandi viimasest veerandist viiele. Võrdeliselt sellega kasvas ka veetsel osalejate arv. Nii võis veetšel käijate arv kasvada viiesajani, see aga on Veliki Novgorodi linnamõisate ligikaudne arv. Sama palju oli ka kõige rikkamaid mõisnikke, eelkõige bojaare.
Hekla

Hekla on tegevvulkaan Islandil. 
Hekla on Islandi kõige aktiivsem vulkaan. Alates 874. aastast on teada üle 20 purske. Viimati tegutses 2000. aastal. Vulkaani kõrgus on 1491 meetrit.
490 eKr

490. aasta enne Kristust
Sajandid: 6. sajand eKr - 5. sajand eKr - 4. sajand eKr
Aastakümned: 540. aastad eKr 530. aastad eKr 520. aastad eKr 510. aastad eKr 500. aastad eKr - 490. aastad eKr - 480. aastad eKr 470. aastad eKr 460. aastad eKr 450. aastad eKr 440. aastad eKr
Aastad: 495 eKr 494 eKr 493 eKr 492 eKr 491 eKr - 490 eKr - 489 eKr 488 eKr 487 eKr 486 eKr 485 eKr
Lars Riedel

Lars Peter Riedel (sündinud 28. juunil 1967 Zwickaus) on endine Saksamaa kergejõustiklane (kettaheide). Olümpiavõitja (1996) ja viiekordne maailmameister (1991, 1993, 1995, 1997 ja 2001).
Ajalugu.
Lars Riedelile lõppes 1992. aasta Barcelona olümpiavõistlus ebaõnnestunult. 1991. aastal maailmameistriks tulnud sakslane jäi finaalist välja. Pärast Hispaania ebaõnne tuli Riedel veel kaks korda (1993 ja 1995) maailmameistriks ning Atlantas 1996. aasta olümpiamängudel kullata jäämine oleks olnud täielik krahh. Kahel esimesel finaalikatsel Riedel tulemust ei saanud... 65.40 kolmandal jättis aga mehe sadulasse ning kaks viimast kettakeerutust tegi pikkade kätega Riedel juba kui treeningul, kus ketas ikka reeglina rohkem lendab kui võistlustel. Nii 69.40 kui ka 69.24 olid rohkem kui kaasmaalasele Jürgen Schultile 1988. aasta Seouli-päevist kuulunud olümpiarekord (68.82).
Ivan Alõpov

Ivan Alõpov (sündinud 19. aprillil 1982 Jekaterinburgis) on vene endine murdmaasuusataja.
Eldar Rønning

Eldar Rønning (sündinud 11. juunil 1982 Levangeris) on Norra endine murdmaasuusataja, neljakordne maailmameister ja maailma karikasarja Otepää etapi võitja.
Rønning tegi rahvusvahelise läbimurde 2005. aastal, kui sai kolm poodiumikohta maailma karikasarjas sprindis, sealhulgas võitis 13. veebruaril 2005 Reit im Winklis, ja oli hooaja lõpus sprindikarika arvestuses Tor Arne Hetlandi järel teine. Pikkadel distantsidel oli ta 62. ja kokku 10. Samal aastal tuli ta Norra meistrivõistlustel sprindis teiseks.
2005.–2006. aasta hooajal võistles ta peaaegu eranditult sprindis ja jõudis kolmel korral seitsme parema hulka. Ta sai ka ühel paarissprindi võistlusel esikoha koos Jens Arne Svartedaliga. Pikki maid, 15 km klassikat, sõitis ta ainult korra, Davosis, ja tuli 30. kohale. Ta oli korra Drammenis kolmas, kui Norra sai nelikvõidu, ja kaks korda viies. Hooaja kokkuvõttes oli ta sprindis 7. ja kokku 11. kohal.
Järgmisel hooajal (2006–2007) pani Rønning end maksma ka pikematel distantsidel, kui võitis kaks võistlust 15 km klassikas.
2007. aasta MM-il Sapporos suusatas Rønning avavahetuses Norrale kuldmedali toonud 4×10 km teatesõidus. Avaetapi lõpetas ta kolmandana, kaotades 4 sekundit soomlasele Ville Nousiainenile ja 0,3 sekundit prantslasele Jean-Marc Gaillardile. Lisaks sai ta sprindisõidus pronksmedali Jens Arne Svartedali ja rootslase Mats Larssoni järel. 
2007.–2008. aasta hooajal võitis Rønning MK-sarja Otepää etapi sprindi klassikasõidus ja jõudis veel kolm korda kolme parema hulka.
2009. aasta MM-il Liberecis sai ta jälle kuldmedali teatesõidus, kus ta suusatas avavahetuses. Avavahetuse lõpetas ta 6. kohaga, kaotades sakslasele Jens Filbrichile ja kanadalasele Devon Kershaw'le 25 sekundit ja kolmandana lõpetanud Jaak Maele 10 sekundit. Individuaalselt jäi tema parimaks kohaks 7. koht 15 km klassikasõidus.
Ta võitis kuldmedali Norra teatenelikus veel ka 2011. aasta MM-il Oslos ja 2013. aasta MM-il Val di Fiemmes. 2011 võitis ta lisaks ka hõbemedali 15 km klassikas.
2015. aastal võitis ta Tartu maratoni.
Ta lõpetas sportlaskarjääri 2016. aastal.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Eldar Rønning osales sportlaskarjääri jooksul 192 maailma karikasarja etapil ja jõudis kolme parima hulka 23 korda, neist 11 korda võitis.
Isiklikku.
Rønning on 178 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 83 kg.
Irazú

Irazú on tegevvulkaan Kesk-Ameerikas Costa Ricas. 
Vulkaani kõrgus on 3432 meetrit, tegutses viimati 1994. aastal.
Virpi Sarasvuo

Virpi Katriina Sarasvuo (sünninimi Virpi Kuitunen; sündinud 20. mail 1976 Kangasniemis) on Soome endine murdmaasuusataja, kes esindab spordiklubi Kangasniemen Kalske.
Virpi Kuitunen on maailmameister suusavahetusega sõidus (2001), 30 km ühisstardiga sõidus (klassikatehnikas), sprinditeatesõidus ja teatesõidus (2007).
Kuitunen oli 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos kolme kullavõiduga edukaim suusataja. Tema saavutuste hulgas on ka 2005. aasta MM-il Oberstdorfis hõbemedal 30 km ühisstardiga sõidus (klassikatehnikas), pronksmedal sprinditeatevõistluses 2006. aasta olümpiamängudel Torinos, esimese Tour de Ski võistlussarja võit 2006–2007 ning maailma karikasarja üldvõit 2007. ja 2008. aastal.
Kuitunen on saanud kaheaastase võistluskeelu, olles üks neist soome suusatajatest, kes jäid vahele 2001. aasta MM-il Lahtis dopingu kasutamisega. Sealjuures võeti talt ära teatesõidu kuld, kuid jälitussõidu kuldmedal jäeti alles. Tema on neist suusatajatest ka ainus, kel on õnnestunud edukalt rahvusvahelisele areenile tagasi tulla.
Aastal 2007 valiti ta Soome aasta naissportlaseks.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Virpi Kuitunen osales karjääri jooksul 173 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 49 korral, millest 25 korral kõige kõrgemale astmele.
Isiklikku.
Detsembris 2009 kihlus ta ettevõtja Jari Sarasvuoga. 16. juulil 2010 nad abiellusid.
Werner Günthör

Werner Günthör (sündinud 1. juunil 1961 Uttwilis) on Šveitsi endine kergejõustiklane (kuulitõuge). Neljakordne maailmameister (1987, 1991, 1993).
Saavutused.
Olümpiamängudel.
pronksmedal (21.99)
Maailmameistrivõistlustel.
maailmameister (22.23)
maailmameister (21.67)
maailmameister (21.97)
Sisemaailmameistrivõistlustel.
hõbemedal (21.61)
sisemaailmameister (21.17)
Euroopa meistrivõistlustel.
Euroopa meister (22.22)
Aino-Kaisa Saarinen

Aino-Kaisa Saarinen (sündinud 1. veebruaril 1979 Hollola vallas) on endine Soome murdmaasuusataja.
2009. aastal valiti Saarinen Soome aasta sportlaseks.
Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2017–18.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Aino-Kaisa Saarinen osales 354 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 35 korral, millest neljal korral kõige kõrgemale astmele.
Kaarle I

Friedrich Karl Ludwig Konstantin von Hessen-Kassel (1. mai 1868 – 28. mai 1940) oli Hesseni ja Brabandi prints ja maakrahv ("Prinz und Landgraf von Hessen und Brabant"). 9. oktoobril 1918 valis Eduskunta ta üksmeelselt Soome kuningaks trooninimega Fredrik Kaarle (hiljem sai kuningas rahva seas tuntuks kui Väinö I). Vabariiklased boikoteerisid hääletust. Pärast Saksamaa lüüasaamist Esimeses maailmasõjas ja keisrivõimu kukutamist teatas Fredrik Kaarle 14. detsembril 1918 troonist loobumisest Soome jõudmata.
Tema ametlik tiitel Soome kuningana oli Soome ja Karjala kuningas, Ahvenamaa hertsog, Lapimaa suurvürst, Kaleva ja Põhjala isand ("Suomen ja Karjalan kuningas, Ahvenanmaan herttua, Lapinmaan suuriruhtinas, Kalevan ja Pohjolan isäntä").
Ta oli alates 25. jaanuarist 1893 abielus Wilhelm II õe, Preisi printsessi Margaretiga.
Oma poliitilistelt vaadetelt oli ta mõõdukas konservatiiv ja konstitutsioonilise monarhia pooldaja.
Emil Zátopek

Emil Zátopek (19. september 1922 Kopřivnice – 22. november 2000 Praha) oli Tšehhoslovakkia kergejõustiklane (staier), neljakordne olümpiavõitja.
2012. aastal valiti ta postuumselt IAAFi kuulsuste halli liikmeks.
Tema abikaasa oli 1952. aasta olümpiavõitja odaviskes Dana Zátopková (kellega ta oli sündinud samal päeval).
Ajalugu.
Helsingi olümpiamängudel võitis Emil Zátopek nii 5000 m jooksu, 10 000 m jooksu kui ka maratoni. Ei varem ega hiljem ole keegi teine seda suutnud.
Esimest korda jooksis Emil võidu alles 18-aastaselt kutsekooli õpilasena. Võistlustele oli ta saadetud peaaegu vägisi. Aga tal läks hästi ja see andis talle indu jätkata. Juba nädal hiljem oli ta stardis Brnos koolinoorte meistrivõistlustel, kus sai 1500 m jooksus ajaga 4.20,0 teise koha. Nüüd oli selge, et tuleb oma jooksjatalenti arendada.
Teise maailmasõja aastatel hakkas Zátopek regulaarselt treenima. Ta taipas, et pikemad treeningupausid pole head, ja üritas harjutada aasta ringi. Ta jooksis mööda poriseid rööbasteid, sumpas lumistel väljadel ja sörkis pimedatel metsateedel, hoides tee valgustamiseks käes tõrvikut. Komandanditundidel jooksis ta tundide viisi toas paigal. Tihti sidus ta jalgade külge kahekilosed raskused, heitis selili lauale ja tegi niiviisi "õhujooksu". Ta armastas rongidega võidu joosta.
Kuigi Emilil polnud täit ettekujutust, milline peab olema õige jooksutreening, avastas ta midagi sellist, mis õige pea juurdus ka teiste sportlaste treeningutel: ta hakkas kasutama intervalltreeningut, joostes näiteks 30×400 meetrit, 40×400 meetrit, 50×400 meetrit ja lõpuks isegi 70×400 meetrit vaheldumisi 200 meetri pikkuste sörkidega. Aasta-aastalt kilometraaž kasvas. Sporditeadlased Zátopeki abistada ei soovinud, sest ta liikus treeningumeetodite otsimisel tundmatutel radadel. Ei oldud kindlad, et selline totaalne treenimine ka edu toob.
1948. aasta Londoni olümpiamängudel võitis Zátopek 10 000 meetri jooksu ja tuli hõbedakohale 5000 meetri jooksus. Jooksu ajal oli ta näol alati grimass ja tundus, et ta tunneb piina. Pealtvaatajad, kes nägid teda esimest korda, arvasid, et ta on kokkuvarisemisele õige lähedal. Kuid midagi niisugust ei juhtunud. Ise seletas ta seda hiljem: "Ma polnud küllalt andekas, et korraga joosta ja naeratada."
Saavutused.
Maailmarekordid.
Kokku püstitas Emil Zátopek 20 maailmarekordit, kuid enamiku harva kavas olevatel distantsidel (6 miili, 15 000 m, 10 miili, 20 000 m, tunnijooks, 15 miili, 25 000 m ja 30 000 m jooksus).
Nikolai Pankratov

Nikolai Pankratov (sündinud 23. detsembril 1982 Jekaterinburgis) on vene murdmaasuusataja.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Nikolai Pankratov on osalenud 113 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile neljal korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.
Kaleva

Kaleva on poolmüütiline maa, läänemeresoomlaste asuala. See mõiste esineb läänemeresoome (ehk kaleva) rahvaluules ning 20. sajandi alguse uusromantilises kirjanduses ja poeesias. 
"Jop' on tunsi toivottunsa
"tuo tuhma Kalevan kansa,
"jop' on katsoi kaivattunsa
"tuo Suomen surujen heimo,
"tunsi ukko, tunsi akka,
"tunsi piikakin piloinen,
"polvin maata ponnistellen,
"käsi onneton ojolla,
"huusivat hädässä hengen,
"kansan eessä noin katuen:
""Tylyn teimme työn hänelle,
"Karjalan kuninkahalle!"
"Eino Leino, "Herramme vapahtajamme"
Põhjala

Põhjalaks nimetatakse poeetiliselt Põhjamaid või Põhja-Euroopat.
Soome Kuningriik

Soome Kuningriik (soome "Suomen kuningaskunta", rootsi "Konungariket Finland") oli riik Põhja-Euroopas Rootsi ja Nõukogude Venemaa vahel 9. oktoobrist 14. detsembrini 1918. Piirnes idas Nõukogude Venemaaga, läänes Rootsi (586 km piiri) ja põhjas Norraga.
Soome parlament valis 1918 kuningaks Hessen-Kasseli maakrahvi Friedrich Wilhelmi poja Friedrich Karli, kes oli abielus Saksa keiser Wilhelm II õe Margarethega. Valimisdokumentides nimetatakse teda soomepäraselt Fredrik Kaarleks. Ajalehtedes ja kirjanduses on kuningat nimetatud ka Väinö I-ks, kuid see on pärit Olli pseudonüümi all esinenud Väinö Nuorteva följetonist kaasaegses ajalehes. 
Kuninga valimise korraldas parlament Soome suurvürstiriigi valitsemise aluseks olnud Rootsi 1772. aasta põhiseaduse paragrahvi 38 järgi, mille kohaselt peab riigipäev pärast valitsejasoo väljasuremist uue kuninga valima. Siiski polnud 1772. aasta põhiseaduse kehtivuse kohta 1918. aasta sügisel Soomes üksmeelt: 1917. aastal – enne kodusõda – kuulutati Soome iseseisvaks vabariigina, monarhistlikud vaated said Soome poliitikute hulgas populaarseks pärast kodusõda. Vabariiklased, nende hulgas kõik sotsiaaldemokraadid, boikoteerisid kuninga valimist.
Kui Saksamaa oli Esimeses maailmasõjas lüüa saanud, loobus Friedrich Karl 16. detsembril 1918 kuninga tiitlist ja pretensioonidest troonile. Soome ainus valitud kuningas jäi kroonimata ega jõudnud Soome pinnale.
Soome kuningriik ei jäänud kuigi kauaks kestma, kuna see oli seotud riigi Saksa-meelse välispoliitikaga. Saksa suuna lõpu üks märk Soome poliitikas oli kindral Carl Gustaf Emil Mannerheimi valimine riigihoidjaks 12. detsembril 1918, kui eduskund riigihoidja Pehr Evind Svinhufvudi tagasiastumispalve rahuldas.
Riigihoidja Mannerheim kinnitas 17. juulil 1919 Soome uue, vabariikliku põhiseaduse, mille eduskund oli võtnud vastu 21. juunil 1919.
Lars Berger

Lars Berger (sündinud 1. mail 1979 Levangeris) on Norra laske- ja murdmaasuusataja.
2004. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Oberhofis 
sai Berger 15 km ühisstardiga sõidus ja 4x7,5 teatesõidus hõbemedali. Samal aastal võitis ta sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit. Laskesuusatajate maailma karikasarjas oli ta üldarvestuses viies. 2007. aasta laskesuusatamise MM-il võitis Berger hõbemedali 4x7,5 km teatevõistluses. Laskesuusatamise maailmasarjas on ta saanud kolm etapivõitu: hooajal 2003/2004 Holmenkollenis, Lake Placidis ja Hochfilzenis.
Murdmaasuusatamises võitis Berger 4x10 km teatesõidus kuldmedali 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis. 2007. aasta MM-il Sapporos võitis ta tugevas lumesajus toimunud 15 km vabastiilis sõidus kuldmedali. Teise kuldmedali sai ta 4x10 km teatevõistluses. Maailma karikasarjas pole ta poodiumile jõudnud ja tema parimaks kohaks on seni jäänud 18. novembril 2006 Gällivares saadud viies koht 15 km vabasõidus.
Isiklikku.
Lars Berger on 189 cm pikk ja kaalub 76 kg. Tema õde Tora Berger on edukas laskesuusataja.
Viola Bauer

Viola Bauer (sündinud 13. detsembril 1976 Annaberg-Buchholzis) on saksa endine murdmaasuusataja.
Viola Bauer osales FIS-i murdmaasuusatamise võistlustel aastatel 1994–2007.
Jevgeni Dementjev

Jevgeni Dementjev (vene Евгений Александрович Дементьев; sündinud 17. jaanuaril 1983 Tajožnõis Handi-Mansimaal Tjumeni oblastis) on Venemaa murdmaasuusataja.
Esimeseks treeneriks oli Valeri Užov, hiljem oli tema treener Juri Borodavko.
Augustis 2009 avalikustati, et Jevgeni Dementjevi jaanuaris 2009 võetud dopinguproovist leiti keelatud ainet erütropoetiini (EPO-t). Pärast uudise avaldamist teatas Jevgeni Dementjev spordikarjääri lõpetamisest, kuid hiljem pärast karistuse kandmist on ta alates 2011. aastast siiski edasi võistelnud ning tulnud rullsuusatamises 2015. aastal ka maailmameistriks.
2011. aastal teatas ta tippsporti tagasitulekust.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Jevgeni Dementjev on osalenud 98 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile viiel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.
Vitali Denissov

Vitali Denissov (sündinud 27. veebruaril 1976) on Venemaa murdmaasuusataja.
Saavutused.
Maailmameistrivõistlustel.
1999 Ramsaus:
2001 Lahtis:
2003 Val di Fiemmes:
Põhja-Tallinna linnaosa

Põhja-Tallinn on Tallinna halduslik linnaosa.
Põhja-Tallinna linnaosa hõlmab Kalamaja, Karjamaa, Kelmiküla, Kopli, Merimetsa, Paljassaare, Pelgulinna, Pelguranna ja Sitsi asumit. 
Põhja-Tallinn on pealinna kõige merelisem linnaosa: seal on 20 km merepiiri ja 11 sadamat. Linnaosa piiresse jääb umbes 45 protsenti Tallinna merepiirist.
Põhja-Tallinn on kireva rahvusliku kooslusega, eriilmelistes asumites elab 68 rahvuse esindajaid.
Linnaosa haldus.
Linnaosa vanem on Külli Tammur.
Rahvastik.
Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2020 Põhja-Tallinna linnaosa elanikest eestlasi 50,3%, venelasi 39,3%, ukrainlasi 3,9%, valgevenelasi 1,8% ja soomlasi 0,7%.
Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2019 Põhja-Tallinna linnaosa elanikest eestlasi 50,1%, venelasi 40,4%, ukrainlasi 3,8%, valgevenelasi 1,8% ja soomlasi 0,6%.
Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2015 Põhja-Tallinna linnaosa elanikest eestlasi 47,0%, venelasi 44,0%, ukrainlasi 3,8%, valgevenelasi 2,0%, soomlasi 0,5%, tatarlasi 0,3%, juute 0,2% ja teistest rahvustest inimesi 2,2%.
Rahvastikuregistri andmetel oli 2. jaanuaril 2012 Põhja-Tallinna linnaosa elanikest venelasi 46,1%, eestlasi 44,4%, ukrainlasi 4,0%, valgevenelasi 2,3%, soomlasi 0,5%, tatarlasi 0,4%, juute 0,3% ja teistest rahvustest inimesi 2,1%.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Põhja-Tallinnas 53 881 elanikku, neist eestlasi 26 820 (49,78%).
Ajalugu.
Tallinna vanalinna ja Tallinna lahe vahel asunud Kalamaja on teadaolevalt esmamainitud 1374. aastal Tallinna eeslinnana. Keskajal ja hiljemgi oli Kalamaja Tallinna suurim eeslinn. Tegu on ka ühe vanima Tallinna eeslinnaga, see oli kalurite, mündrikute, lootside asula, mis paiknes loode pool vanalinna Tallinna lahe kõrgel rannikul.
Enamik elanikke oli pärit maalt ning olid lahkunud linna otsima vabamaid olusid. Kalamaja lähedal asuv sadam andis paljudele sealsetele elanikele head teenistust. Tugeva Tallinna linnamüüri läheduses ja Tallinna sadamas olevate sõjalaevade kaitse all oli see märksa turvalisem paik kui teised Tallinna eeslinna osad.
Eeslinnadel, sealhulgas Kalamajal, oli omapärane vahendajaroll linna- ja maarahva vahel nii majanduse kui ka kultuurielu mõttes. Eeslinnad kujunesid eesti maakultuuri ja saksa linnakultuuri omapärase sünteesi kohtadeks.
Keskajal rajati Kopli piirkonna majandamiseks (loomade karjatamiseks, heina niitmiseks ja metsa kasutamiseks) Kopli mõis. Selle alale rajati 14. sajandil (esimene kirjalik teade 1365. aastast) ka linna telliselööv, millest pärineb ka mõisa saksakeelne nimetus. 1689. aastal redutseeriti Kopli mõis Rootsi riigile, kuid Vene riigi ajal läks see uuesti linna kätte. 1774. aastal rajati Kopli mõisa maadele Niguliste ja Oleviste koguduse uus kalmistu. 1820. aastal oli Kopli mõisas maad 525 ha, mille põllupinda oli 11 ha.
 "ning Toompea eeslinn"
Pelgulinn

Pelgulinn on põhiliselt elamurajoonina kasutusel olev piirkond Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas. 
Pelgulinn asetseb Tallinna kesklinnast lääne pool. 
See jaguneb neljaks asumiks:
Nende nelja asumi summaarne elanike arv oli 30 418 (1. jaanuar 2003). See moodustas 57% Põhja-Tallinna elanike arvust.
Metsatöll

Metsatöll on Eesti "heavy" ja "folk metal"'i ansambel.
Paljude nende laulude sõnad on inspireeritud eestlaste muistsest vabadusvõitlusest. Ansambli nimi on vana eufemism sõnast "hunt" ning hulk Metsatöllu laule on tihedalt seotud hundi kujuga.
Ajalugu.
Metsatöll alustas tegevust 1999. aasta 24. veebruaril kolmeliikmelisena (Markus – vokaal, kitarr, Factor – trummid, Andrus – bass) ning toona esitati eepilisi "heavy metal"'i lugusid mõningate mõjutustega Eesti folkloorist. Samal aastal ilmus ka nende debüütalbum "Terast, mis hangund me hinge".
1999. aasta lõpus ühines ansambliga Lauri Õunapuu ehk Varulven, kes seni oli aeg-ajalt ansambliga koostööd teinud ja nende tegemisi jälginud. Varulven oli iseseisvalt õppinud mitmeid eesti rahvapille ning koos teiste bändiliikmetega leiti, et "metal" ja Eesti folkmuusika sobivad ideaalselt kokku. Nii ongi Metsatöllu muusika üha enam läbi põimunud Eesti regilaulust ja rahvaviisidest.
2001. aastal lahkus senine bassimängija Andrus, kes leidis, et ansambliga kaasnev koormus oli liiga suur ning otsustas selle asemel hakata tegelema sooloprojektidega. Paar kuud hiljem leiti uus bassimängija – Raivo Piirsalu ehk KuriRaivo.
2002. aastal avaldas Metsatöll singli "Hundi loomine" ning sellele tehti ka video (režissöör Liina Paakspuu). "Hundi loomine" leidis erakordselt positiivset vastukaja kohalikus meedias ning palju hakati rääkima eestlusest, inglise keele mõjudest ja folkloorist.
2004. aasta algul pühendus senine trummar Factor teadusele ja ansamblis tuli tema asemele Atso. Sama aasta lõpus ilmus album "Hiiekoda", mille võtsid positiivselt vastu nii "metal"-muusikat kuulavad inimesed kui ka teised.
2005. aastal andis Metsatöll välja uuenduse albumist "Terast, mis hangund me hinge" pealkirjaga "Terast, mis hangund me hinge 10218". Seekordsel albumil kasutati tunduvalt rohkem rahvapille ning see tehti ka professionaalsemal tasemel.
2008. aastal sõlmis Metsatöll lepingu Soome plaadifirmaga Spinefarm Records. Samal aastal ilmus bändi neljas album "Iivakivi".
2010. aastal ilmus viies album "Äio", mis oli esimene Spinefarms Recordsi kaubamärgi alt tulnud Metsatöllu üllitis. Lood salvestati koos Eesti Rahvusmeeskooriga (RAM).
Teleseriaalis "Tuulepealne maa" kasutati tunnusmuusikana laulu "Oma laulu ei leia ma üles".
1. ja 2. märtsil 2013 tähistas Metsatöll oma 14. aastapäeva festivaliga HuntFest, mis toimus klubis Rock Cafe.
2017. aastal lõpetati koostöö trummar Marko Atsoga. Samal aastal võeti uueks trummariks Tõnis Noevere.
Luuletajate loend

"Siin on loetletud luuletajaid.
Mac Wilkins

Mac Wilkins (õieti Malcolm Maurice Wilkins; sündinud 15. novembril 1950 Eugene'is Oregoni osariigis) on USA kergejõustiklane, olümpiavõitja kettaheites (1976).
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1976 olümpiavõitja (67.50)
&lt;br&gt;1984 hõbemedal (66.30)
Luule

Luule ehk poeesia on värss- ehk seotud kõne, kirjanduse osa, mida sidumata kõnele ehk proosale vastandab teksti eriline liigendus, rütmil rajanev struktuur; sõna "poeesia" kasutatakse ka lüürika tähenduses.
Juri Sedõhh

Juri Sedõhh (vene "Юрий Георгиевич Седых"; 11. juunil 1955 Novotšerkassk – 14. september 2021) oli Nõukogude Liidu kergejõustiklane (vasaraheitja). Kahekordne olümpiavõitja (1976, 1980) ja maailmameister (1991).
Sedõhh oli IAAFi kuulsuste halli liige.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1976 olümpiavõitja (77.52)
&lt;br&gt;1980 olümpiavõitja (81.80)
&lt;br&gt;1988 hõbemedal (83.76)
Maailmameistrivõistlustel.
1983 hõbemedal (80.94)
&lt;br&gt;1991 maailmameister (81.70)
Euroopa meistrivõistlustel.
1978 Euroopa meister (77.28)
&lt;br&gt;1982 Euroopa meister (81.66)
&lt;br&gt;1986 Euroopa meister (86.74 MR)
Sara Simeoni

Sara Simeoni (sündinud 19. aprillil 1953 Rivoli Veroneses) on Itaalia kergejõustiklane (kõrgushüppaja), 1980. aasta olümpiavõitja. 
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1976 hõbemedal (1.91)
&lt;br&gt;1980 olümpiavõitja (1.97)
&lt;br&gt;1984 hõbemedal (2.00)
Euroopa meistrivõistlustel.
1974 pronksmedal (1.89)
&lt;br&gt;1978 Euroopa meister (2.01)
&lt;br&gt;1982 pronksmedal (1.97)
Euroopa sisemeistrivõistlustel.
1977 Euroopa meister (1.92)
&lt;br&gt;1978 Euroopa meister (1.94)
&lt;br&gt;1980 Euroopa meister (1.95)
&lt;br&gt;1981 Euroopa meister (1.97)
Derartu Tulu

Derartu Tulu (amhara ደራርቱ ቱሉ; sündinud 21. märtsil 1972 Bejokis) on Etioopia kergejõustiklane (5000 m ja 10 000 m jooks ning maraton). Kahekordne olümpiavõitja (1992, 2000) ja seitsmekordne maailmameister.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1992 olümpiavõitja 10 000 m (31.06,02)
&lt;br&gt;2000 olümpiavõitja 10 000 m (30.17,49)
&lt;br&gt;2004 pronksmedal 10 000 m (30.26,42)
Maailmameistrivõistlustel.
1995 hõbemedal 10 000 m (31.08,10)
&lt;br&gt;2001 maailmameister 10 000 m 31.48,81)
Krossijooksu maailmameistrivõistlused.
1995 maailmameister pikemal distantsil
&lt;br&gt;1997 maailmameister pikemal distantsil, individuaalne ja meeskondlik
&lt;br&gt;2000 maailmameister pikemal distantsil, individuaalne ja meeskondlik
&lt;br&gt;2004 maailmameister pikemal distantsil, meeskondlik
Gabro

Gabro on aluselise koostisega süvakivim.
IUGS-i klassifikatsiooni kohaselt on gabro süvakivim ehk jämedateraline tardkivim, mille kvartsisisaldus QAPF-diagrammil on 0–5% ning P / (A+P) &gt; 0,9 (P – plagioklass, A – leelispäevakivi) ja plagioklassi number on suurem kui 50 (An50).
Gabro on laialt levinud kivim ja hõlmab paljusid kitsama nimetusega erimeid. Gabro on makroskoopiliselt tumeda välimusega musti, rohekaid ja halle mineraale sisaldav kivim. Gabrot moodustavad mineraaliterad on enamasti palja silmaga eristatavad (kivimil on faneriitne struktuur).
Gabro sisaldab pürokseene, plagioklassi, amfiboole ja oliviini. Tavaliselt leidub ka mõni protsent raua ja titaani oksiide, näiteks magnetiiti, ilmeniiti ja ulvöspinelli.
Pürokseen on peamiselt klinopürokseen, kuid esineb väikeseid ortopürokseeni koguseid. Kui ortopürokseeni on oluliselt rohkem kui klinopürokseeni, nimetatakse sellist kivimit noriidiks. Esineb ka kvartsgabrosid, mis on tõenäoliselt tekkinud räniga üleküllastunud magmast. Esseksiit seevastu on tekkinud räniga küllastumata magmast, mis viib feldšpatoidse mineraali nefeliini tekkeni.
Gabro on moodustunud maakoores tardunud aluselise (suhteliselt ränivaese, kuid magneesiumi- ja rauarikka) koostisega intrusiivides, kui sulamagma maapinna all kristalliliseks massiks jahtub. Suur osa maakoorest on tekkinud gabrona ookeani keskahelikes. Ka suur osa Merkuuri pinda katvatest kivimitest on tõenäoliselt gabro.
Gabroga sama koostisega on vulkaaniline kivim basalt ja soonkivim diabaas. Gabrost erinevad need peamiselt struktuuri poolest. Gabroga sarnane kivim on dioriit.
Gabrole andis Itaalias Toscanas asuva Gabbro linna järgi nimetuse saksa geoloog Christian Leopold von Buch aastal 1810.
Kasutamine.
Gabro sisaldab sageli väärtuslikes kogustes kroomi, niklit, koobaltit, kulda, hõbedat, plaatina või vasksulfiidi.
Gabro on vastupidav ja näeb üsna kena välja, mistõttu seda kasutatakse välistingimustes, näiteks sillutise- ja hauakividena ning köökide kujunduses. Gabrot nimetatakse mustaks graniidiks.
Larissa Kurkina

Larissa Kurkina (sündinud 18. detsembril 1973 Brjanskis) on vene endine murdmaasuusataja.
James Hutton

James Hutton (3. juuni 1726 – 26. märts 1797) oli šoti geoloog.
Huttonit peetakse tänapäevase geoloogia rajajaks. Ta oli ka plutonistide koolkonna rajaja ning pani alguse uniformismiprintsiibile, ehkki ta ei nimetanud seda nii ja sõnastas samuti teisiti, kui seda tänapäeval tavaliselt tehakse. Huttoni sõnastuses kõlas see järgmiselt: "No vestige of a beginning, no prospect of an end" ('pole mingit märki algusest, mitte mingit väljavaadet lõpule').
Huttoni tuntuim teos on "Theory of the Earth" (1795).
Kirk Douglas

 
Kirk Douglas (9. detsember 1916 Amsterdam, New Yorgi osariik – 5. veebruar 2020 Beverly Hills, California osariik) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -produtsent. Ta oli Michael Douglase isa. 
Kirk Douglase sünninimi oli Issur Danielovitch. Ta oli Valgevene päritolu juut. Tema vanemad olid kolinud Gomelist (tollal Venemaa, tänapäeval Valgevene) Ameerika Ühendriikidesse 1912. aastal. Tema perekond oli nime juba varem Ameerikasse emigreerunud isa venna eeskujul Demskyks muutnud ja nii ta kasvas üles kui Izzy Demsky. Ta oli peres ainus poiss ja tal oli kuus õde. Ametlikult muutis ta oma nime Kirk Douglaseks enne teist maailmasõda. 
Alates 1940. aastatest mängis ta paljudes filmides, ilmselt tuntuima rolli tegi ta 1960. aasta filmis "Spartacus". 
1999. aastal avaldatud Ameerika Filmiinstituudi edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" tulemuste põhjal asus näitleja meesstaaride edetabelis 17. kohal. 
Filmiauhinnad.
1949 mängis Douglas peaosa, elukutselist poksijat filmis "Champion" ("Tšempion"). See nimetati 6 Oscari kandidaadiks, sealhulgas Douglas meesnäitleja kategoorias, ja pälvis neist ühe (montaaži eest).
1952 mängis ta peaosa filmis "The Bad and the Beautiful" ("Halb ja ilus"). See räägib filmiprodutsendist, kes teeb edukaid filme, aga muudab oma vaenlasteks kõik, kellega koos töötab. See pälvis viis Oscarit ja on kõigi aegade enim Oscareid pälvinud film nendest, mis pole saanud parima filmi Oscarit. Douglas meespeaosatäitja kategoorias oli ainus, kes nimetati selle filmi eest Oscari kandidaadiks ega saanud seda.
1956 mängis ta peaosalist Vincent van Goghi filmis "Lust for Life" ("Elujanu"). Kuigi film jäi 2 miljoni dollariga kahjumisse, nimetati Douglas siiski parima peaosatäitja kategoorias Oscari kandidaadiks. Ta ei saanud Oscarit, kuid sai Kuldgloobuse draamanäitleja kategoorias.
1968 pälvis Douglas Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna.
1975 mängis Douglas filmis "Posse" ("Jõuk") peaosa, politseiülemat, kes ajab taga pangaröövlit, kuid langeb tema kätte pantvangi. Ühtlasi oli Douglas selle filmi produtsent ja režissöör. See film nimetati Berliini filmifestivali peaauhinna Kuldkaru kandidaadiks, kuid ei võitnud seda.
1995 nimetati ta Oscari kandidaadiks elutöö eest, aga sai selle auhinna järgmisel aastal. See anti talle 50-aastase tegevuse eest loomingulise ja moraalse jõuna filmitööstuses.
Michael Douglas

Michael Kirk Douglas (sündinud 25. septembril 1944) on USA filminäitleja ja režissöör ja filmiprodutsent.
Isiklikku.
Perekond.
Michael Douglas on Kirk Douglase poeg.
1977. aasta märtsis abiellus 32-aastane Douglas 19-aastase Diandra Lukeriga, Austria diplomaadi tütrega. Neil on üks poeg, 1978. aastal sündinud Cameron.
1995. aastal andis Diandra sisse lahutusavalduse ning sai kohtuotsusega 45 miljonit dollarit valuraha.
Alates 1999. aasta märtsist hakkas Douglas kohtuma waleslannast näitleja Catherine Zeta-Jonesiga, kellega abiellus 2000. aasta 18. novembril. Mõlemad on sündinud 25. septembril, ehkki veerandsajandilise vahega. Neil on kaks last: Dylan Michael (sündinud 2000) ja Carys Zeta (sündinud 2003).
Margrete I

Margrete I (märts 1353 – 28. oktoober 1412) oli Taani ja Norra kuninganna (1387–1412) ning Rootsi regent (1389–1412). Ta oli Valdemar IV Atterdagi tütar.
Pärast oma isa surma 1375 pani Margrete Taani troonile oma poja Olufi. Tema vanem õde Ingeborg tahtis troonile seada hoopis enda ja Mecklenburgi hertsogi Heinrich III poega Albrechti, kuid Margrete osutus edukamaks poliitikuks (saavutades Pommeri hertsogite toetuse) ning saavutas oma tahtmise. Kui Margrete abikaasa Norra kuningas Håkon VI suri, sai Olufist ka Norra kuningas (Olav IV). Et Oluf oli alaealine, siis valitses mõlemat riiki tegelikult Margrete.
1387 suri Oluf aga järglasteta ning Norra ja Taani valisid oma valitsejannaks Margrete. 1389 sai ta ka Rootsi regendiks, kui Albrechti väed kaotasid Asle juures lahingu Margarete vägedele ja ebapopulaarne Rootsi kuningas Mecklenburgi Albrecht seal kukutati. Stockholmi linn jäi aga Albrechtile ustavaks ning see langes Margrete kätte alles 1398. aastal, kui Hansa Liit, mis oli linna alates 1395. aastast valitsenud, selle kaubandusprivileegide eest kuningannale andis.
Nii oli Margretest saanud kõigi kolme Põhjamaa valitsejanna. Et ta enda poeg oli surnud, pidi ta leidma uue valitseja, kes omaks legaalset pretentsiooni kõigile kolmele troonile. Ta leidis selle oma õetütre poja Pommeri Eriku näol, kes oli juba ametlikult Norra kuningas ning krooniti 1397 Kalmaris kõigi kolme riigi ühiskuningaks. Nii sai alguse Kalmari unioon, mille tegelikuks rajajaks oli Margrete. Et Erik oli veel alaealine, siis valitses ta viimase eest regendina, ent ka pärast tolle 18-aastaseks saamist oli Margrete kuni surmani Põhjamaade tegelik valitsejanna.
Vebjørn Rodal

Vebjørn Rodal (sündinud 16. septembril 1972 Berkakis) on Norra endine kergejõustiklane (800 m jooksja). Olümpiavõitja (1996).
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1996 olümpiavõitja (1.42,58)
Maailmameistrivõistlustel.
1995 pronksmedal (1.45,68)
Euroopa meistrivõistlustel.
1994 hõbemedal (1.46,53)
Izalco vulkaan

Izalco on tegevvulkaan Kesk-Ameerikas El Salvadoris. 
Vulkaani kõrgus on 1950 meetrit.
Vulkaani jalamil asub Izalco linn.
Doominoefekt

Doominoefekt on sündmuste jada, mis tekib üksteise järel püsti asetatud doominokivide puhul: kui üht neist tõugata, siis kukuvad kõik järjest ümber. 
Doominoefekti kui kujundlikku väljendit on sageli kasutatud poliitikas. 
Muuhulgas põhjendati sellega USA sõjalist sekkumist Vietnami sündmustesse 1960. aastatel, kuna usuti, et Vietnami langemisel kommunistide võimu kätte järgneb doominoefekt ning kommunistide võim laieneb ka naabermaadesse. USA sekkumine ja Vietnami sõda pidi selle ära hoidma.
Borromeo saared

Borromeo saared (itaalia "Isole Borromee") on saarestik Itaalias Lago Maggiores. 
Saarte pindala on 18–20 ha.
Saared on nime saanud järve patrooni kardinal Carlo Borromeo järgi. Saarte omanik on Borromeo suguvõsa.
Isola Bella saarel, mis on nime saanud Borromeo krahvinna Isabella järgi, asub 17. sajandist pärinev uhke Palazzo Borromeo loss ning purskkaevude, skulptuuride ja grottidega aed, mis hõlmab terve saare. 
Isola Madre saarel asub Inglise stiilis botaanikaaed; saar on neljast Borromeo saarest suurim. Isola Madre on asustamata.
San Giovanni saarel, mis on saarestiku väikseim, asub dirigent Arturo Toscaninile kuulunud villa.
Isole dei Pescatori ehk Isola Superiore saarel asub kalurikülake.
Täisühing

Täisühing on äriühing, mille osanikud tegutsevad ühise ärinime all ja vastutavad ühingu kohustuste eest võrdselt kogu oma varaga. 
Täisühingu osanik võib olla nii füüsiline isik kui ka juriidiline isik.
Levimuusika

Levimuusika (inglise keeles "popular music", saksa keeles "Unterhaltungsmusik") on üldnimetus muusikastiilidele ja -suundadele, mis on tekkinud ja kujunenud 20. sajandi teisel poolel ning mida iseloomustab jäädvustamine helisalvestustehnika abil ning levitamine massiteabevahendite kaudu.
Mõisteid.
Eestikeelsed mõisted "levimuusika" ja "süvamuusika" võeti kasutusele 1970. aastate alguses. Varem kasutati mõistet "kerge muusika", mis tähistas peamiselt estraadimuusikat ega sobinud enam sisuliselt paljude levimuusika suundade olemusega.
Levimuusika hõlmab sellises tähenduses popmuusikat, rokkmuusikat, džässmuusikat ning paljusid muid suundi ja stiile.
System of a Down

System of a Down on USA alternatiivmuusika bänd. 
Bänd koosneb neljast liikmest: Serj Tankian (vokaal), John Dolmayan (trummid), Shavo Odadjian (bass), Daron Malakian (kitarr). Kõik liikmed on armeenia päritolu. Ansambel tegutseb alates aastast 1995 ning on välja andnud viis albumit.
Ansambli teine album "Toxicity" sai oma sõjavastase sõnumiga tuntuks pärast 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakuid.
Viimased kaks albumit "Mezmerize" ja "Hypnotize" moodustavad mõttelise terviku, kuigi on välja antud erineval ajal.
Gambia vapp

Gambia vapp on Gambia riigivapp. Vapp võeti kasutusele 18. novembril 1964.
Vapikilpi hoiavad kaks lõvi, kes sümboliseerivad riigi minevikku Briti kolooniana. Ühel neist on käes kirves ja teisel kõblas. Kirves ja kõblas on kujutatud ka kilbil. Tööriistad sümboliseerivad põllumajanduse tähtsat rolli, aga ka kaht Gambia suuremat etnilist gruppi – mandingosid ja fulbesid. Kilbi kohal on rüütlikiiver ja palmipuu. Kilbi all on lint rahvusliku motoga "Progress, rahu, õitseng".
Alžeeria vapp

Alžeeria vapp on Alžeeria riigi ametlik vapp.
Angola vapp

Angola vapp on Angola riigi ametlik vapp.
Ümara vapi keskel on sinisel taustal ristatud matšeete ja kõblas, mis sümboliseerivad iseseisvusrevolutsiooni ja põlluharijate tähtsust, ning nende kohal kuldne viisnurkne täht, sotsialistlik progressi sümbol. Nende kolme sümboli taustal on tõusev päike, uue alguse sümbol. Ringi ümbritseb rõngas, mille moodustavad ühelt poolt kohvipuu ja puuvillapõõsa oksad ja teiselt poolt poolik hammasratas. Vapi alumises osa on haridust sümboliseeriv avatud raamat ja kuldne lint Angola nimega portugali keeles ("República de Angola").
Antigua ja Barbuda vapp

Antigua ja Barbuda vapp on Antigua ja Barbuda riigi ametlik vapp.
Argentina vapp

Argentina vapp on Argentina riigi ametlik vapp, mis võeti oma praegusel kujul kasutusele 1944. aastal.
Vaata ka.
Argentina lipp
Austraalia vapp

Austraalia vapp on Austraalia Liidu ametlik vapp.
Praegune Austraalia vapp pärineb aastast 1912 ja põhineb aastatel 1908–1912 kasutusel olnud vapil.
Austraalia osariikide ja territooriumide vapid.
Ka Austraalia osariikidel ja territooriumitel on oma vapid:
Vladimir Bogoraz

Vladimir Bogoraz (pseudonüümid Vladimir Bogoraz-Tan, N. A. Tan; 27. aprill 1865 Ovrutš – 10. mai 1936 Aasovi–Musta mere krai) oli vene antropoloog, keeleteadlane ja kirjanik. 
Ta tegeles peamiselt Siberi põhjarahvastega (austava lisanime "Tan" sai ta tšuktšidelt). 1924–1936 oli ta Põhja Komitee juht, mis tegeles põhja rändrahvaste eluolu uurimise ning parandamise katsetega. Esialgu oli see tahe siiras (1920. aastate vabamad Nõukogude olud võimaldasid ajada ka mittekommunistlikku joont), kuid alates 1929 pidi ka Põhja Komitee alluma stalinlikule poliitikale ning sellest sai repressiooni tööriist. Bogoraz püüdis siiski kuni surmani põhjarahvaid soosida ning lõi mitmeid kirjakeeli (toona veel ladina tähestikuga). Bogorazi teooriad põhinesid lääne autorite töödel, mistõttu ta peale 1929. aastat sattus koos teiste Vene olulisemate etnograafidega põlu alla.
Peale tema surma saadeti Põhja Komitee kui "igand" Stalini käsul laiali.
Süvamuusika

Süvamuusika, ka tõsine muusika, ka kunstmuusika (inglise keeles "art music", saksa keeles "Kunstmusik") on muusikas üldnimetus muusikastiilidele ja muusikažanritele,
Süvamuusika mõistet kasutatakse, et teha vahet rahvamuusika ja levimuusikaga. 
Eestikeelne termin 'süvamuusika' võeti tarvitusele 1970. aastatel paralleelselt terminiga 'levimuusika'.
Mõiste.
Tihti mõistetakse süvamuusika all klassikalist muusikat selle sõna laiemas tähenduses, seega mitte ainult klassitsismi, vaid ka keskaja, renessansi, baroki ja romantismi muusikat, paljusid modernistlikke ja postmodernistlikke suundi.
Raamatukogu

Raamatukogu (ka "biblioteek") on traditsioonilises tähenduses raamatute kogu ja selle kogu hoidmise koht. Raamatukogu kui asutuse ülesandeks on trükiste ja muude infokandjate kogumine, töötlemine, säilitamine ja kättesaadavaks tegemine lugejaile.
Raamatukogu võib olla avalik (kõigile külastamiseks avatud), asutusesisene (mõeldud kasutamiseks piiratud hulgale inimestele) või isiklik (eraraamatukogu, üksikisiku või perekonna omanduses).
Tänapäeval hoitakse avalikes raamatukogudes mitmesuguseid infokandjaid (trükised, käsikirjad, elektroonilised kandjad, muud mikrokandjad). Avalikes raamatukogudes saab teavikutega tutvuda kohapeal ja neid koju laenutada. Raamatukogus on raamatud tavaliselt paigutatud mingi süsteemi järgi, et hõlbustada nende leidmist.
Vanimad raamatukogud loodi Vana-Egiptuses umbes 5000 aastat tagasi. Eesti vanimaks järjepidevalt tegutsevaks raamatukoguks loetakse Tartu Ülikooli raamatukogu, mis on asutatud 1802.
Maailma suurim raamatukogu on USA Kongressi raamatukogu ja Eesti suurim on Eesti Rahvusraamatukogu.
Raamatukogude tüpoloogia.
Tüpoloogia põhineb rahvusvahelisel standardil EVS/ISO 2789:2003 "Informatsioon ja dokumentatsioon. Rahvusvaheline raamatukogustatistika".
Seosed teiste mäluasutustega.
Tänapäeva globaliseeruvas maailmas on oluline koostöö raamatukogude, arhiivide ja muuseumide vahel.
Nende vahele ei õnnestu alati tõmmata kindlat piiri ainuüksi nende nimetuse või põhitegevuse järgi. Paljude arhiivide fondides on haruldasi trükiseid ja arhiividel on tihti ka suurepärased raamatukogud. Samuti on muuseumiekspositsioonides ja -kogudes trükiseid ning arhiividokumente, raamatukogudes leidub aga sageli käsikirjade osakondi, mis on mahult võrreldavad iseseisvate arhiividega.
Vastavalt oma profiilile hoiavad ja eksponeerivad muuseumid inimkultuuri esemelisi mälestisi kõige vanematest aegadest kuni kaasajani. Muuseumide kogudes olevate esemete loomisel on tavaliselt silmas peetud kindlat praktilist ja/või esteetilist eesmärki. Arhiivide ja raamatukogude tegevuse objektiks on aga kirjasõna. Erinevalt esemelistest inimkultuuri mälestistest on kirjasõna mõeldud informatsiooni talletamiseks ning ajas ja ruumis edastamiseks.
Püüdes määratleda arhiivide, raamatukogude ja muuseumide erinevust, võib üldjoontes öelda, et arhiivid korraldavad arhiividokumentide ehk arhivaalide, raamatukogud trükiste ehk raamatute, muuseumid aga esemete kogumist, säilitamist ja kasutamist.
Klassikaline muusika

Klassikaline muusika laiemas tähenduses on muusika, 
Klassikaline muusika kitsamas tähenduses on aastate 1750–1830 paiku loodud hilisbarokk-, klassitsistlik või eelromantistlik muusika, mille põhilisteks vormideks kujunesid sonaat-sümfooniline tsükkel ja instrumentaalkontsert. Klassitsistliku muusika tuntumateks esindajateks on Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart ja Ludwig van Beethoven.
Eesti keeles kasutatakse klassikalise muusika tähenduses ka üldmõistet "süvamuusika" (varem ka "raske muusika"), mis hõlmab muusikat, mida soovitakse vastandada levimuusikale (varem ka "kerge muusika").
Håkon VI

Håkon VI Magnusson (umbes 1340 – 1380) oli Norra kuningas 1343–1380. Ta oli Magnus VII poeg ja Margrete I abikaasa. 
Elulugu.
Håkon valitses tegelikult Norra kuningana alates 1355. aastast ning 1363 abiellus ta Taani kuninga Valdemar IV tütre Margretega. 1362 sai ta isa initsiatiivil ka Rootsi kaaskuningas. 
1363. aastal võttis Rootsi Riiginõukogu tema isalt Rootsi kuninga tiitli ja kutsus kuningaks Albrechti Mecklenburgist, kes tuli Saksamaalt Rootsi ja krooniti kuningaks 1364. Osa Lääne-Rootsist jäi edasi Magnus VII võimu alla, kuid 1365 langes Håkon VI isa rootslaste kätte vangi. 
1370 sündis Håkonile poeg Olav, kellest sai hiljem nii Taani kui ka Norra kuningas. 1371 toimus Rootsis ülestõus ning Håkon VI läks ülestõusnute abiga Stockholmi piirama. Selle käigus saavutas ta kokkuleppe, millega loobus vastutasuks oma isa vabastamise eest Rootsi krooni nõudlusest.
Perekond.
1363. aastal abiellus Håkon Taani kuninga (1340–1375) Valdemar IV tütre Margretega. Abielust sündis poeg Olav (1370–1387), kes valitses Norrat Olav IV ja Taanit Oluf III nime all.
Jorullo

Jorullo on vulkaan Põhja-Ameerikas Mehhikos. 
Seni on pursanud ühel korral aastatel 1759–1774.
Kazõmi sõda

Kazõmi sõda (vene keeles "Казымское восстание", inglise keeles "Kazym rebellion") oli ühelt poolt Nõukogude võimude ning teiselt poolt hantide ja neenetsite konflikt 1933–1934. See sai alguse Nõukogude Liidu hoolimatust poliitikast põlisrahvaste suhtes.
Juba varem olid tekkinud pinged: rajati koole, kus alates 2. klassist õpetati ainult vene keeles, ning lapsed võeti vanemate käest ära ja pandi elama internaatidesse. Samuti hakati taga kiusama kogukonnaliidreid, nimetades neid "kulaklik-šamaanlikuks rahvavaenulikuks elemendiks". Lõpuks paisusid vastuolud nii suureks, et handid viisid Kazõmi kultuurbaasis asuvast internaatkoolist oma lapsed ära ning keeldusid võimudega suhtlemast. Kuid nõukogulased tegid asja veelgi hullemaks sellega, et otsustasid Num-To järve äärde, mis on nii hantidele kui ka neenetsitele püha, rajada kalastussovhoosi. Seepeale võtsid põliselanikud sovhoosnikud kinni ning kui nende juurde saabus kommunistide läbirääkimisgrupp, kellest üks naine käis pühal saarel, kus võisid käia vaid meessoost šamaanid, siis tapeti läbirääkijad rituaalselt, ohverdades nad jumalatele. See juhtus ilmselt 1933. aasta detsembri lõpus.
Järgmise aasta algul suundusid tundrasse nõukogude karistussalgad, mis valimatult inimesi represseerisid. Paljud pered jäeti ilma meestest ja varast, seega nälga surema. Enamik vangistatuist ei saanud enam kunagi kodukohta naasta. Num-To järvele rajati sovhoos ning šamaanlus sisuliselt hävitati. Kazõmi sõja järel kindlustus Nõukogude võim Põhja-Siberis lõplikult.
Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saarte lipp

Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saarte lipp on Suurbritannia ülemereterritooriumi, Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saarte lipp. 
Lipu põhivärv on sinine. Lipu vardapoolses ülanurgas on Suurbritannia lipp, lehvil aga territooriumi vapp. Lipu eripäraks on see, et lipu mõlemal küljel olevad vapid on teineteise suhtes peegelpildis. Praegune lipp võeti kasutusele 1999. aastal ja selle proportsioonid on 1:2. 
Saarte eelmine lipp, mis oli kasutusel aastatel 1992–1999, sarnanes praeguse lipuga, kuid vapp oli paigutatud valgele sõõrile. Aastatel 1985–1992 oli lehvil ainult vapilt pärit vapikilp.
Kameruni mägi

Kamerun (prantsuse "Mont Cameroun"; mäetipu kohalik nimi: "Fako") on tegevvulkaan Aafrikas Kamerunis. 
Vulkaani kõrgus on 4095 meetrit. Vulkaan koosneb peamiselt basaldist ja trahhübasaldist.
Karõm

Karõm on tegev kihtvulkaan Kamtšatka poolsaarel. 
Vulkaani kõrgus on umbes 1500 m.
Arktika saarestik

Kanada Arktika saarestik (inglise keeles "Arctic Archipelago", ka "Canadian Arctic Islands") on Kanadale kuuluv saarestik Põhja-Jäämeres.
Arktika saarestik piirneb läänes Beauforti merega ning idas Narese väina, Smithi väina, Baffini lahe ja Davise väinaga. Lõunas eraldavad teda Kanadast paljud väinad, millest mõned on üsna kitsad: läänest ida poole Amundseni laht, Dolphin and Unioni väin, Coronationi laht, Dease'i väin, Kuninganna Maudi laht, Rae väin, James Rossi väin, Franklini väin, Boothia laht, Fury and Hecla väin, Parry laht, Foxe'i meri, Roes Welcome'i väin, Hudsoni laht, Hudsoni väin ja Ungava laht. Osa selles nimestikus lahtedeks nimetatud veekogusid on tegelikult väinad, kuid sinna esimesena jõudnud ja nime andnud meresõitjatele tundusid nad lahtedena, sest olid jääst ummistunud.
Saarestikku kuulub 36 563 saart kogupindalaga 1 424 500 km². Seal valitseb arktiline kliima.
Saarestikus elab 14 000 inimest, neist enamik Baffini saarel. Kanada 20 suurimast saarest kuulub Arktika saarestikku 16, aga Kanada kõige rahvarohkemate saarte loendis on Baffini saar 16. kohal ja ülejäänud veelgi kaugemal.
Saarestiku suurimad saared on Baffini saar, Ellesmere, Victoria, Banksi, Devoni, Axel Heibergi saar, Melville'i, Southamptoni, Walesi Printsi saar ja Somerseti saar.