Kodukino

Kodukino (inglise keeles "home cinema" või "home theater") seadmestik loob akustiliselt kohandatud toas filmi vaatamisel kinosaali atmosfääri; selle tagavad ümbritsev ruumiheli ja optimaalne vaatenurk ekraanile. Peale kinoelamuse saab tunda end kohalolijana kontsertidel, etendustel, võistlustel jm, juhul kui teleülekanne või salvestis on vajalikus vormingus.
Kodukinoseadmestiku moodustavad audio-videosignaali allikad, kuvaseadmed, ekraan, kõlarisüsteem ning neid komponente omavahel siduv signaalitöötlus- ja kommutatsiooniseade – AV-ressiiver.
Tehnikatootena moodustavad kodukino enamasti DVD-mängijaga AV-ressiiver ja kõlarid süsteemis Dolby Digital 5.1 (kaks esikõlarit, keskkõlar, kaks tagakõlarit ja bassikõlar), lihtsaimas süsteemis 2.1 ainult kaks esikõlarit ja bassikõlar). Komponentsüsteemidesse kuulub DVD- või BD-mängija eraldi seadmena. AV-ressiivril või -võimendil peab siis olema mitmesuguste signaaliallikate ühendamiseks rohkem sisendeid. BD-mängijaga süsteem toetab tavaliselt ka ruumihelisüsteemi Dolby Digital 7.1 (kaks esikõlarit, keskkõlar, kaks külgkõlarit, kaks tagakõlarit ja bassikõlar) ja kinohelisüsteemi DTS ("Digital Theater System").
Signaaliallikad.
Kodukinos võib signaaliallikaks olla
Ekraan.
Kuvaseadmena kasutatakse kodukinos suure (vähemalt 56-tollise ehk 142 cm diagonaaliga) teleri ekraani (Full HD või 4K) või hea lahutusvõime ja suure valgusvooga videoprojektorit koos ekraaniga, mille laius jääb sõltuvalt projektorist ja ruumist vahemikku 1,5–3 m.
Koju sobib kõige paremini seinale kinnitatav rulooekraan. Kallimatel ekraanidel on ekraanikanga lahti- ja kokkurullimiseks elektriajam. Harvemini kasutatakse kolmjalgstatiivile riputatavat ekraani. Ajutiseks ekraaniks võib olla ka matti valget värvi sein.
Ekraani põhiparameeter on heledustegur: vaadeldava ekraani heleduse ja täismati (ideaalselt hajutava) valge ekraani heleduse suhe. Kodukinos kasutatakse põhiliselt mattvalgeid hajutavaid ekraane (tüüp D, "diffuse") heledusteguriga 0,9–1,2, mispuhul kujutis on kuni 45-kraadises vaatenurgas ühesuguse heledusega.
Soovitatavaks vaatamiskauguseks peetakse umbes 1,5–1,8-kordset ekraani laiust; siis jääb vaatenurk vahemikku 31–37°. Vaatenurga "α" saab arvutada valemiga (näites ekraani kauguse ja laiuse suhe 1,5) 
formula_1
Keskmise silma nurklahutuseks loetakse vähemalt 1' (1 nurgaminut ehk 1/60 kraadi). Seega võib silm eristada 37-kraadises vaatenurgas 37 × 60 = 2220 pildipunkti. HDTV-pildis on 1920 × 1080 pikslit ja järelikult võivad pikslid olla selles vaatenurgas veel eristatavad.
Näiteks 1,8-kordsele kaugusele vastab vaatenurk 31° ja eristatavaid pildielemente on siis rõhtsihis 31 × 60 = 1860. Kui istekoht jääb ekraanist veel kaugemale, ei ole silm enam võimeline HD-kujutise peenemaid detaile eristama.
Kõlarisüsteem.
Kõlarisüsteemiks on kõige sagedamini viie lairibakõlariga ja ühe bassikõlariga Dolby Digital 5.1.
Piiratud ruumi korral on võimalik kõik esi- ja tagakõlarid asendada üheainsa, nn ribakõlariga (inglise "soundbar"). Selle korpuses on eri helikanalite valjuhääldid, mis loovad virtuaalse ruumihelivälja. Niisugune õhuke ribakõlar (mille võib peaaegu märkamatuks jäävana paigutada teleri või ekraani alla) vajab siiski eraldi bassikõlarit. Toodetakse ka sisseehitatud bassikõlariga varianti, mis on suurema sügavusega.
AV-ressiiver.
AV-ressiivri iga kanali võimsusvõimendi nimivõimsus võib olla 100 W ringis. Võimalikud dekoodrid on Dolby Digital, Dolby Digital Plus (kasutamiseks koos HDTV ja HD DVD-ga), Dolby TrueHD (kasutamiseks koos BD- ja HD DVD-ga), DTS Digital, DTS-HD High Resolution Audio, DTS-HD Master Audio, MP3 (32–320 kbit/s).
Seadmestiku komponentide ühendamine.
Digitaalse AV-signaali edastamiseks kasutatakse valdavalt HDMI-kaablit. Projektori ja kuvari kaablivaba ühendamist ressiivriga võimaldab näiteks WirelessHD-liides.