Praha Püha Agnese klooster

Püha Agnese klooster (tšehhi keeles "Anežský klášter") on endine klooster, mis asub Praha vanalinnas Vltava paremal kaldal. Püha Clara Vaeste Clarade ordu kloostri asutas 1231. aastal Böömimaa Agnes, kes oli ka kloostri esimene abtiss. Kloostrikompleks on vanim gooti ehitis Prahas ja silmapaistev arhitektuurimälestis.
Arhitektuur.
Kloostrikompleksis on klarisside kloostrihoone elu- ja tööruumidega, püha Franciscuse kirik, sellele hiljem lisatud pikk kooriruum (presbüteerium) ja kabelid, frantsisklaste kloostrihoone, ristikäik ja ruudukujuline mantelkorstnaga köök, tunduvalt hiljem ehitati juurde veel Lunastaja kirik. Nunnade hoone, veel osaliselt romaanika vormides, on Praha vanim tellisehitis. Sellega kokku on ehitatud varagooti Püha Franciscuse kirik, mis oli varaseim võlvitud kerjusmungaordu kirik Kesk-Euroopas. Kahelöövilise hoone võlvid on nüüdseks hävinud, saali kasutatakse kontserdipaigana.
Muudest hoonetest hiljem (pakutud on 1260., 1270. ja 1280. aastaid) püstitati Franciscuse kirikust ida poole Lunastaja kirik, mis on esimene Prantsusmaa kõrggootika mõjudega kirik Prahas. See pühakoda oli algusest peale mõeldud ka kuningate ja kuningannade matmispaigaks. Kiriku sissekäiku kaunistas kunagi kuningate ja kuningannade skulptuurpeadega kaunistatud triumfikaar. Kuningas Václav I maeti sinna 1253. aastal, Kunigunde von Staufen 1248. aastal, sealt on leitud ka Guta von Habsburgi (srn 1297) ja Otakar II abikaasa Ungari Kunigunde (srn 1285) hauaplaadid.
Ajaloost.
Kloostri asutas Otakar I Přemysli noorim tütar Agnes oma kuningliku perekonna toetusel 1230. aastatel. Agnes oli 13. sajandi Böömimaa kirikuelus oluline tegelane, tema asutatud on Risti ja Punase tähe rüütlite ordu, ainus Tšehhi religioosne ordu, ja ta pühendas palju aega vaeste ja haigete aitamisele. Agnes kuulutati 1870. aastal õndsaks ja kanoniseeriti pühakuks aastal 1989.
Klooster oli esimene klarisside ja frantsisklaste liitklooster põhja pool Alpe, samuti kavandati see Premysliidide dünastia nekropoliks. Kloostris toimusid kroonimised ja kuninglikud matused ning kloostrisse on maetud ka kloostri asutaja Agnes.
Kloostri tähtsus ei vähenenud Agnese surmaga ja ka hilisem Luksemburgide dünastia austas seda. Klooster tegutses kuni hussiitide sõdadeni 15. sajandil, misjärel nunnad pärast kloostri rüüstamist lahkusid. Kloostrit püüti taastada ja selle võtsid üle dominiiklased, kes tegutsesid seal 16. sajandi lõpul ja 17. sajandi algul. Kloostri maavaldus müüdi maha ja kujundati linnaklooster. Kui dominiiklased lahkusid, asustasid kloostri uuesti klarissid, kuid nad ei suutnud kloostrit virelemisest päästa. Keiser Joseph II saatis kloostri 1782. aastal laiali ja varad müüdi oksjonil. Hooneid kasutati töökodadena ja vaeste Praha elanike majutamiseks. Üksikud hooned ka lammutati.
Praha saneerimisplaanid 19. sajandil nägid ette paljude vanade hoonete lammutamist ja ka klooster seisis selle perspektiiviga silmitsi. Kuid olulise ajaloomälestisena klooster pääses. Alates 20. sajandist uuriti kloostri seisukorda ja ehituslugu põhjalikult ja dokumenteeriti, hooned konserveeriti ja osaliselt taastati. Kloostriehitiste tuumik on hoolimata turbulentsest ajaloost säilinud, 1970. aastal kuulutati kloostrikompleks riiklikuks kultuurimälestiseks ja pärast rekonstrueerimist avati kompleks 1980. aastatel ka külastajatele. Tänapäeval on kloostrikompleksis Praha Rahvusgalerii ekspositsioon keskaja Kesk-Euroopa kunstist, eelkõige Tšehhist pärit puuskulptuurid ja tahvelmaalid aastaist 1200–1550. Lisaks kloostri ajalugu tutvustavale püsinäitusele kloostri keldrikorrusel asub klarisside kloostri köögis ja refektooriumis ning frantsisklaste ristikäigus lapidaarium, kus on eksponeeritud ehitusdetaile ja raiddekoori kloostri erinevatest ehitusjärkudest, samuti hauamälestusmärke ja hauakive. Kloostri aedades asub skulptuuriekspositsioon tšehhi skulptorite loomingust, mis on avatud aasta läbi.