tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aston Villa FC

Aston Villa (täisnimetus "Aston Villa Football Club"; hüüdnimi "The Villans") on 1874. aastal loodud jalgpalliklubi Inglismaal Birminghamis Astonis. Oma kodustaadionil Villa Parkil mängib meeskond 1897. aastast. Aston Villa oli 1888. aastal The Football League ja 1992. aastal Premier League üks asutajaliikmeid.
Aston Villa on üks vanemaid ja edukamaid Inglismaa jalgpalliklubisid. Klubi on tulnud 7 korda Football League First Divisioni meistriks ja võitnud 7 FA Cupi. Hooajal 1981–1982 võitis Aston Villa FC Euroopa karika (praegune UEFA Meistrite Liiga).
Meeskonna peamiste rivaalide hulgas on teine Birminghami meeskond Birmingham City.
Enim mänge on meeskonnas pidanud šotlane Charlie Aitken (657).
Ajalugu.
Aston Villa Football Clubi lõid 1874. aasta märtsis Villa Cross Wesley kabeli liikmed Handsworthis, mis on tänapäeval Birminghami osa. Aston Villa asutajad olid Jack Hughes, Frederick Matthews, Walter Price ja William Scattergood. Aston Villa esimene matš oli kohaliku Aston Brook St Mary's ragbimeeskonna vastu. Matši tingimuseks oli, et Villa mängib esimese poolaja ragbi reeglite järgi ja teise poolaja jalgpalli reeglite järgi. Pärast kolimist Wellington Roadi jalgpalliväljakule 1876, tõestasid nad ennast Midlandsi ühe parima meeskonnana, kui nad võitsid 1880 oma esimese võistluse Birmingham Senior Cupi. Meeskonna kapten oli sel ajal šotlane George Ramsay.
16. aprillil 2016 kaotas Aston Villa Inglismaa kõrgliigas Manchester Unitedile 0:1 ja langes välja. Meeskond lõpetas hooaja viimasena. Hooaja statistika: 3 võitu, 8 viiki, 27 kaotust, väravate vahe –49, 27 löödud väravat ja 76 sisselastud väravat, 17 punkti.
Uuesti kindlustati pääs tagasi Premier League'i hooajal 2018–19.
Praegune meeskond.
"Seisuga 14. veebruar 2022"
Saavutused.
Inglismaa.
1. liiga
2. liiga
3. liiga
FA Karikas
Liiga Karikas
FA Charity Shield/FA Community Shield
Euroopa.
Euroopa karikas
Euroopa superkarikas
Intertoto karikas
Teeviit (mess)

Noorte infomess Teeviit oli põhi- ja keskkoolilõpetajaile suunatud infomess, mis toimus aastatel 1994–2017 Tallinnas. Messi korraldas kuni 1999. aastani Eesti Noorsoo Algatuskeskus, seejärel korraldas messi Eesti Noorsootöö Keskus koos Haridusministeeriumiga (hiljem Haridus- ja Teadusministeeriumiga).
Messi eesmärk oli pakkuda noortele teavet tuleviku planeerimiseks – õppimise, vaba aja veetmise, töö ja palju muu kohta. Esimene mess toimus 17.–19. novembril 1994, teine mess 1996. aastal, seejärel igal aastal kuni 2017. aastani. Näiteks 2013. aastal oli messil esindatud ligi 150 asutust, ettevõtet ja organisatsiooni.
Infoportaal Teeviit.
2018. aasta sügisest muutus noorte infomessina tuntud Teeviit järjepidevaks noorteinfo edastamise kanaliks, võttes üle noorteinfoportaali Stardiplats, mis vahendas noortele väärtuslikku infot digitaalsel kujul. Infomessi Teeviit enam ei toimu. Igal sügisel toimub üle-eestiline noorsootöö nädal, mille raames korraldatakse palju noortele suunatud teavitusüritusi.
Pasila

Pasila (rootsi keeles "Böle") on Helsingi linnaosa.
Pasila asub kesklinnast 3,5 km põhja pool. Ta piirneb lõunas Alppilaga, läänes Keskuspuistoga ja idas Vallilaga.
Pasila pindala on 4,29 km². 2006. aasta alguses elas Pasilas 8338 inimest, samas 2004. aasta lõpu seisuga oli Pasilas 25 756 töökohta. Pasila hoonete pinnast kuulub üle 40% kaubandusele, peaaegu 20% büroodele ja üksnes 5% on elamispind.
Pasilat läbib alates 1862. aastast Helsingist põhja poole suunduv raudtee. Pasila raudteejaamas peatuvad kõik lähi- ja kaugliinirongid. Pasilas asub ka suur rongide sorteerimisjaam, sealt lahknevad raudteed igas suunas. Raudtee jagab Pasila Ida- ja Lääne-Pasilaks.
Pasila rajati 19. sajandil Helsingi eeslinnana. 1891 rajatud raudteejaam andis Pasila arengule suure tõuke.
Ida-Pasila on äripiirkond, kus asuvad Pasila raudteejaam, hotell Holiday Inn, Helsingi Messikeskus, Helsingi Ärikolledž ja Helsingi Rakenduskõrgkool Helia. Ida-Pasilas elab üle 3500 inimese. Enamik sealseid hooneid on valminud 1970. aastatel betoonplaatidest.
Lääne-Pasilas asuvad Soome riikliku televisiooni- ja ringhäälinguettevõtte Yleisradio ja kommertstelekanali MTV3 saatekeskus. Yleisradio telemast on 146 m kõrge. Lääne-Pasila hooned on valminud enamasti 1980. aastatel ja tehtud punastest tellistest. Seal elab umbes 4500 inimest.
Ida- ja Lääne-Pasila piiril asub Soome suurim mitmeotstarbeline jäähall Hartwall-areena.
Enne 1970. aastaid oli Pasilas palju vanu puumaju ja seda kanti kutsuti Puu-Pasilaks. Tänapäevani on säilinud kõigest üksikud puumajad.
2005. aastal reastas Helsingi Linnaleht kõik Helsingi 94 asumit kolme parameetri: ilu, moodsuse ja turvalisuse põhjal. Lääne-Pasila saavutas vastavalt 85., 69. ja 72. koha ning oli ka kokkuvõttes 72. Ida-Pasila tunnistati 94., 91. ja 81. koha vääriliseks (ehk sealhulgas kõige inetumaks Helsingi asumiks) ning sai kokku 92. koha, edestades üksnes Myllypurot ja Jakomäke.
Chupacabra (ansambel)

Chupacabra on 1999. aasta suvel loodud eesti instrumentaal-vokaalansambel, mis sai 2004. aastal tuntuks singliga "Tere, Kertu!".
1099

1099. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad
Aastad: 1094 1095 1096 1097 1098 - 1099 - 1100 1101 1102 1103 1104
1098

1098. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad
Aastad: 1093 1094 1095 1096 1097 - 1098 - 1099 1100 1101 1102 1103
1097

1097. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad
Aastad: 1092 1093 1094 1095 1096 - 1097 - 1098 1099 1100 1101 1102
1096

1096. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad
Aastad: 1091 1092 1093 1094 1095 - 1096 - 1097 1098 1099 1100 1101
Ristumine peateega

"Ristumine peateega" on Eesti film aastast 1999, mille režissöör on Arko Okk.
Filmi süžee põhineb Jaan Tätte näidendil "Ristumine peateega ehk muinasjutt kuldsest kalakesest". Filmi võtted toimusid juulis-augustis 1998. aastal enne Linnateatri esietendust.
"Ristumine peateega" esilinastus 19. märtsil 1999. Seda vaatas Eesti kinodes 5875 vaatajat.
Filmi maksumus oli 1,7 miljonit krooni ehk natuke üle 100 000 euro.
See sai 1999. aastal Stockholmi Rahvusvahelisel Filmifestivalil Rahvusvahelise Filmikriitikute Ühingu FIPRESCI žürii auhinna kui Põhja- ja Baltimaade eriprogrammi tähelepanuväärseim film ja 2000. aastal Montevideo rahvusvahelisel filmifestivalil parima režiidebüüdi auhinna Opera Prima.
Betty Ester-Väljaots

Betty Ester-Väljaots (Betty Ester; sündinud 1977) on töötanud ajakirjanikuna Eesti Päevalehes, SL Õhtulehes ja ajakirjas Stiina, samuti Tallinna Linnamuuseumi Fotomuuseumi juhatajana.
Ta on õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis eesti filoloogiat ja lõpetanud Tallinna Ülikooli ajaloo erialal.
Somnambuul

"Somnambuul" on Eesti ja Soome filmitegijate koostööna 2003. aastal valminud mängufilm.
Filmi süžee põhineb Madis Kõivu ja Sulev Keeduse originaalkäsikirjal.
Film esilinastus 19. septembril 2003.
Tunnustus.
Eesti Filmiajakirjanike Ühing valis selle ja dokumentaalfilmi "Elav jõud" Eesti aasta filmideks.
Mängufilm võitis Pariisis 2004. aastal toimunud rahvusvahelisel filmifestivalil "Baltic-o-Balcan" peapreemia.
Somnambuul (ansambel)

Somnambuul oli Eesti ansambel, mis tegutses 2002-2003 koosseisus Bob Margus Kuul, Sandra Sepp, Daniel Erm, Maria Kivirand, Aive Siitan (sünd. Asperk), Tom Valsberg ja Eerik Kändler. Muusikastiiliks oli ambient-jazz-folk. Algkoosseis koosnes harrastusmuusikutest, keegi polnud kunagi pilli ega muusikat õppinud. Alustati Kivimäe raudteejaamas, Jaak Johansoni innustusel toimusid kontserdid Kloostri Aidas, Katariina Kirikus, Rocca al Mare kabelis, Vanalinna Muusikamajas ja Kuku klubis. 
2002 ilmus "bootleg" album "Puud hoiavad hinge kinni", mis võitis kujundusega auhinna Kuldmuna 2002. 
Somnambuuli järelkaja võib tunda Eerik Kändleri kitarriviisides ansamblis Mantra Gora ja ansamblis Indigolapsed. Viimasele kirjutab laulutekste enamiku Somnambuuli sõnade autor Tom Valsberg ja laulab Somnambuuli naisvokalist Aive Asperg. Erinevalt Somnambuulist on Indigolaste repertuaar esitatud veidi positiivsemas võtmes ja lisandunud on tšello.
Karl Jaanus

Karl Jaanus VR II/3 (10. november 1899 Räsna – 6. oktoober 2000 Esku) oli Vabadussõja veteran, viimasena elus olnud Vabadusristi kavaler. 
Karl Jaanus sündis Vana-Põltsamaa vallas Räsna külas Suuroja talus. 19-aastaselt astus ta vabatahtlikult Kaitseliitu ja kaitseväkke. 1919. aasta jaanuaris läks ta 3. jalaväepolgu koosseisus reamehena rindele punaarmee vastu. Jaanus osales lahingutes Viljandimaal, Valga all, Võrumaal ja Petseri kandis. Vabadusristi sai ta Landeswehri sõjas Võnnu lahingus Ikšķile (Üksküla) juures 29. juunil 1919 luurelkäigul üles näidatud vapruse eest.
Pärast Vabadussõda pidas Karl Jaanus talu. 1941. aastal oli ta metsavend, Saksa okupatsiooni ajal abivallavanem ja Omakaitse liige. 1945. aastal viidi ta Siberisse. 1956. aastal, pool aastat enne karistuse lõppu, anti talle amnestia. Seejärel, kuni 84. eluaastani oli Karl Jaanus kolhoosis karjak.
28. novembril 1978 ülendas Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis Tõnis Kint Karl Jaanuse lipnikuks. 
Sajandal sünnipäeval anti talle üle uus Vabadusrist, mille ta sai enne küüditamist peidetud ning hiljem kadunuks jäänud Vabadusristi asemele. 
23. juunil 2000 avati Karl Jaanuse sünnitalus tema auks juubelikivi.
Munkkiniemi

Munkkiniemi (rootsi keeles "Munksnäs") on linnaosa Lääne-Helsingis.
Munkkiniemi osad on Vanha Munkkiniemi, Kuusisaari, Lehtisaari, Munkkivuori, Niemenmäki ja Talinranta. Tihti mõeldakse Munkkiniemi all ainult Vana-Munkkiniemit (Vanha Munkkiniemi).
Ajalugu.
Munkkiniemi oli keskajal Vantaale kuuluv küla. Arvatakse, et see on saanud nime Padise kloostri munkadelt, kelle valduses olid 14.–15. sajandil suured maa-alad Uusimaa piirkonnas, kuid mungakloostrit Munkkiniemiks nimetatud piirkonnas olnud ei ole.
Munkkiniemi külad liideti 1600. aastatel Munkkiniemi mõisaga. Rootsi kuningas Gustav II Adolf kinkis mõisa vallastumisel Georg Skyttele 1629. aastal. Mõisa omanikud vahetusid mitmel korral järgmise 200 aasta jooksul, kui mõis siirdus 1837. aastal Ramsay perekonnale.
Suurejoonelist kinnsvaraäri Helsingis ajanud Steniuse perekonna omanduses olnud A.B. M.G. Steniuse selts ostis 1910. aastal Munkkiniemi mõisa alad tolleaegselt omanikult George Ramsaylt. Mõisa häärber ja seda ümbritsev ala jäi siiski endisele omanikule.
1910. aastatel hakkas Munkkiniemis tekkima puhkepiirkonnale omane asustus. Steniuse selts tellis 1912. aastal Eliel Saariselt projekti Munkkiniemi ja Haaga alade planeeringuks. Suurejoonelist projekti esitleti 1915. aastal, kuid sellest teostus lõpuks ainult nelja pere ridaelamu praeguse Hollantilaisentie ääres ja mõned tänavad.
Haaga

Haaga on Helsingi linnaosa. See asetseb Lääne-Helsingis.
Haaga jaguneb neljaks osaks: Lõuna-Haaga, Põhja-Haaga, Kivihaka ja Lassila. Kui Haaga oli iseseisev vald aastatel 1923–1945, oli selle nimi Haaga alev. See liideti Helsingi linnaga 1946. aastal suures ühinemise laines.
Haagas asub Huopalahti ja Põhja-Haaga raudteepeatus.
Andur

Andur on seade, mis muundab mõõdetava füüsikalise suuruse (näiteks rõhu, kiiruse vms) teiseks suuruseks (signaaliks), mida on parem võimendada, mõõta, edastada või töödelda. Andurite kasutusala kuulub automaatika ja mõõtetehnika valdkonda. Andureid võib lugeda nii automaatika- kui ka mõõtevahenditeks.
Andurite töö.
Enamikus andurites toimub signaalide muundamine kahes etapis. Esmased ehk primaarmuundurid muundavad signaali liiki (näiteks mehaanilise suuruse elektriliseks). Teisesed ehk sekundaarmuundurid viivad signaali standardsele normeeritud kujule (vahemikku, skaalasse). 
Andur koosneb seega füüsikalise suuruse muundamiseks ette nähtud tajurist, mõõtelülitusest ning normeerivast signaalimuundurist.
Andurite liigitus.
Andurite liigitus kogutava informatsiooni koguse järgi.
Sõltuvalt kogutava informatsiooni hulgast võib eristada nelja liiki andureid.
Esimest ja teist liiki andureid nimetatakse vastavalt nende toimele ka mõõtereleedeks. Sõltuvalt relee olekute arvust on esimesel juhul tegemist kahe olekuga (kahepositsioonilise) releega ning teisel juhul kolme olekuga ehk kolmepositsioonilise releega.
Anduritele esitatavad nõuded.
Andurid on automaatikasüsteemi väga vastutusrikkad elemendid, sest anduri viga mõjutab kogu süsteemi tööd. Sageli on ka andurite töötingimused võrreldes automaatikasüsteemi teiste elementidega palju raskemad, sest neid pole võimalik kaitsta keskkonna kõrge temperatuuri, vibratsiooni, keemilise agressiivsuse, ekstreemsete jõudude ja momentide ning muu kahjuliku toime eest. Võrdluseks näiteks juhtseadet saab kaitsta sobiva kerega, piisava kaugusega ohtlikust tsoonist või sobiva tehiskeskkonna loomisega. Anduri väljundsignaali mõjutavad sageli muud reeglina juhusliku iseloomuga signaalid, mida anduri seisukohalt loetakse mõõtemüraks.
Anduritele esitatavad põhilised tehnilised nõuded on järgmised:
Lauttasaari

Lauttasaari on saar ja seda hõlmav linnaosa Helsingis.
20. sajandi alguses olid Lauttasaaril vaid suvilad, kuid pärast mandriga ühendava silla valmimist 1935. aastal hakkas saarele kerkima korrusmaju.
Lauttasaarit läbib Helsingit Espooga ühendav maantee Länsiväylä.
1094

1094. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1240. aastad
Aastad: 1089 1090 1091 1092 1093 - 1094 - 1095 1096 1097 1098 1099
1093

1093. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1240. aastad
Aastad: 1088 1089 1090 1091 1092 - 1093 - 1094 1095 1096 1097 1098
1092

1092. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1240. aastad
Aastad: 1087 1088 1089 1090 1091 - 1092 - 1093 1094 1095 1096 1097
1091

1091. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1240. aastad
Aastad: 1086 1087 1088 1089 1090 - 1091 - 1092 1093 1094 1095 1096
Nilsiä

Nilsiä oli linnaks nimetatav haldusüksus Soomes Põhja-Savo maakonnas.
1. jaanuaril 2013 liitus Nilsiä Kuopioga.
Lee Trei

Lee Trei (sündinud 15. augustil 1981 Kuressaares) on eesti näitleja. 
Ta on lõpetanud 2000. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi ja 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (21. lend). 
2004–2021 oli ta Eesti Nukuteatri/Noorsooteatri näitleja. Juulis 2021 asus ta tegutsema Kuressaare Teatris. Aastast 2023 liitus uuesti Eesti Noorsooteatri koosseisuga.
Rolle väljaspool Eesti Noorsooteatrit.
A. Kitzberg "Kosjasõit", Eesti Draamateater, 2002; 
F. Molnar "Liilia", Eesti Draamateater, 2002; 
M. Unt "Kärbeste saar", Vanalinnastuudio, 2003; 
J. Karu, A. Kivirähk, T. Ojasoo "Asjade seis", Eesti Draamateater, 2004; 
G. B. Shaw "Tagasi Metuusala juurde", 2004; 
A. Pepeljajev "Kolm õde – visioonid Tšehhovi ainetel", 2004; 
A. Türnpu "Valge laev ja taevakäijad", 2004, Albu mõis
Mihkel Hansen

Mihkel Hansen (29. detsember 1904 Kõrgemäe talu, Haakla küla, Käru vald, Vändra kihelkond, Pärnumaa – 20. november 2004 Toronto) oli Eesti poliitik ja maavanem. Ta oli viimane elusolnud I Riigivolikogu liige.
Elukäik.
Hansen sündis taluperemehe pojana. Ta õppis aastatel 1914–1916 Undiaugu vallakoolis, aastatel 1916–1920 Järvakandi ministeeriumikoolis ja aastatel 1920–1925 Gustav Adolfi Gümnaasiumis. Aastatel 1925–1930 (lõpetas) õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Ta oli 1925–1927 Lelle-Hiiekõnnu algkooli õpetaja, 1931–1936 vandeadvokaat Verner Johansoni abi, 1936 vandeadvokaat Pärnus. 
Riigitegelasena alustas ta 1936. aastal, kui temast sai Rahvuskogu liige ja Eesti Maaomavalitsuste Liidu peasekretär. Riigihoidja Konstantin Päts määras sügisel 1936 Hanseni Järva ajutise maavalitsuse esimeheks, kellena ta töötas kevadeni 1937. Valitsuse ettepanekul määrati ta Viljandi ajutise maavalitsuse esimeheks ja siis Viljandi maavanemaks, kus ta oli aastatel 1937–1940
Mihkel Hansen valiti V Riigikogu ja I Riigivolikogu (valitud 64. valimisringkonnast Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina) liige. I Riigivolikogu välis- ja riigikaitsekomisjoni abiesimees. Kuulus Põllumeestekogudesse ja Eesti Põllumeeste Kogude Esindusse Paguluses.
30. aprillil 1939 valiti ta Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi esimeheks.
1941–1943 oli ta Saksa okupatsiooniaegse Eesti Omavalitsuse Viljandi maavanem, aastal 1944 temast sai Võru maavanem. Põgenes 1944 Saksamaale, kust siirdus 1948 Kanadasse.
Oli 1950–1951 Toronto Eesti Seltsi ja 1958–1959 Rahvusliku Välisvõitluse Nõukogu esimees. Eesti Põllumeeste Kogude Esinduse Paguluses abiesimees.
Ta oli viimane elusolnud I Riigivolikogu liige.
Isiklikku.
Tema vennapoeg on Vootele Hansen.
Port Moresby

Port Moresby (tok-pisini keeles "Pot Mosbi" või "Mosbi") on Paapua Uus-Guinea pealinn. Linn moodustab ühtaegu omaette 1. järgu haldusüksuse (ringkond).
Port Moresby asub Uus-Guinea saare kagurannikul Paapua lahe ääres.
Linna asukoht oli juba enne eurooplaste saabumist tähtis kauplemiskoht.
20. veebruaril 1873 heiskas kapten John Moresby selles asulas Suurbritannia lipu ja kuulutas selle paiga Suurbritannia osaks. Ta nimetas selle oma isa, admirali Fairfax Moresby järgi.
Eurooplaste tegelik kolonisatsioon algas kümmekond aastat hiljem. Asulast sai Briti Uus-Guinea pealinn. 1906 läks Briti Uus-Guinea Austraalia haldusse, 1918 lisandus sellele endine Saksa Uus-Guinea. Esimene lihapood ja esimene vürtspood avati 1909. Elekter saabus linna 1925 ja kanalisatsioon 1941. 1975. aastal sai ta iseseisvunud riigi pealinnaks.
Port Moresby on üks kõige kiiremini kasvavaid linnu Australaasias. Aastas suureneb linna elanike arv kuni 4%. Näiteks 1980 oli linnas umbes 120 000 ja 1990. aastal 195 000 elanikku.
Linna teenindab Jacksoni lennujaam. See on Paapua Uus-Guinea suurim lennujaam. Lennuühendus on Paapua Uus-Guinea jaoks väga tähtis, sest raudtee riigis puudub ja maanteevõrk ei ole pidev. Seetõttu ei ole paljudesse asulatesse võimalik jõuda muul moel kui meritsi ja õhutsi. Jacksonist toimuvad regulaarlennud Brisbane'i, Cairnsi, Honiarasse, Hongkongi, Kuala Lumpurisse, Manilasse, Nadisse, Naritasse, Singapuri ja Sydneysse.
Port Moresby sõpruslinnad on Jayapura (Indoneesia), Jinan (Hiina, alates 1988) ja Townsville (Austraalia, alates 1983).
Linnas on väga kõrge kuritegevuse tase. Ajakiri Economist nimetas Port Moresby 2004 maailma kõige halvema elukvaliteediga pealinnaks. Linnas toimub väga palju vägistamisi, rööve ja mõrvu. Suurt osa linnast kontrollivad kuritegelikud jõugud. Töötus jääb 60% ja 90% vahele ning mõrvu toimub 3 korda sagedamini kui Moskvas ja 23 korda sagedamini kui Londonis.
Port Moresby on sageli kaetud suitsulooriga. Seda tekitavad arvukad järelevalveta jäetud lõkked teede ääres ja jäätmaadel, mis vahel tulekahjudeks muutuvad. Tuletõrje nendega üldiselt ei tegele, kui just olulised hooned tuleohtu ei satu.
Kliima.
Port Moresbys on lähisekvatoriaalne kliima. Aasta läbi on ühtlaselt palav, kuid eksisteerivad kuiv ja märg aastaaeg.
Kõige kõrgem õhutemperatuur, 37 °C, on mõõdetud jaanuaris, kuid igas kuus on mõõdetud sooja üle 30 °C. Kõige madalam temperatuur on 18 °C, mis on mõõdetud aprillis ja juunis.
Aasta keskmine sademete hulk on 1012 mm. Kõige sademerikkamad kuud on veebruar (198 mm) ja jaanuar (178 mm). Kõige sademevaesemad kuud on august (18 mm) ja september (25 mm).
1090

1090. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1240. aastad
Aastad: 1085 1086 1087 1088 1089 - 1090 - 1091 1092 1093 1094 1095
1089

1089. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 
Aastad: 1084 1085 1086 1087 1088 - 1089 - 1090 1091 1092 1093 1094
1088

1088. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 
Aastad: 1083 1084 1085 1086 1087 - 1088 - 1089 1090 1091 1092 1093
1080. aastad

1080. aastad
1080. aastad on aastad 1080–1089 pKr.
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Kümnendid: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad
Aastad: 1080 1081 1082 1083 1084 1085 1086 1087 1088 1089
1090. aastad

1090. aastad
1090. aastad on aastad 1090–1099 pKr.
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Kümnendid: 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad - 1090. aastad - 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 
Aastad: 1090 1091 1092 1093 1094 1095 1096 1097 1098 1099
Šairi hobune

Šairi hobune on pärit Inglismaalt. Seda tõugu arvestatakse tagasi nende hobusteni, mis William Vallutaja 1066 Inglismaale tõi.
Šairi hobune on maailma suurim hobune turjakõrgusega 198 cm ja massiga 1 tonn. Nad on enamasti mustjaskõrvid ja kõrvid, nende otsmikul on valge lai lauk. Tihedakarvalistel jalgadel on sokid ja sukad.
Kõige suurem šairi hobune oli Sampson, kelle turjakõrgus nelja-aastaselt 1846 oli 216 cm ja mass poolteist tonni. Sel aastal nimetati ta ümber Mammothiks. Guinnessi rekordite raamatusse pääses šairi hobune Goliath, kelle turjakõrgus oli 198 cm. Goliath suri 2001. aastal.
Šairi hobuseid kasutatakse tõuaretuses, et järglased suuremad tuleksid.
Ajalooliselt veeti šairi hobustega õlut pruulikodadest kõrtsidesse. Mõned inglise pruulikojad teevad nii tänapäevani.
Sekretär

Sekretär on asjaajamist (kirjavahetust, telefonikõnesid, külastusi jne) korraldav ametnik või töötaja, protokollija.
Sekretäritöö seisneb kogu asjaajamise ja kontorikorralduse tõrgeteta laabumise korraldamises, et juhid ja spetsialistid võiksid tegeleda oma põhitööga. Sekretär on ühenduslüli kontori ja välismaailma vahel.
Falabella hobune

Falabella on Lõuna-Ameerikas aretatud väiksekasvuline hobusetõug.
Falabella turjakõrgus on 63–86 cm ja kaal keskmiselt 70-80 kg. Neid peetakse peamiselt lemmikloomadena või näituste jaoks.
Eri Klas

 
Eri Klas (7. juuni 1939 Tallinn – 26. veebruar 2016 Tallinn) oli juudi rahvusest Eesti dirigent.
Eri Klas oli üks rahvusvaheliselt tuntumaid Eesti muusikuid. Ta juhatas enam kui sadat sümfooniaorkestrit neljakümnelt maalt.
Muusikaline tegevus.
Eestis.
Estoniaga oli Eri Klas seotud alates 1965. aastast. Seal töötas ta dirigendi, kunstilise juhi ja Eesti NSV Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balletiteatri Estonia peadirigendina aastail 1975–1994, aastast 1994 audirigendina. Estonias juhatas ta üle poolesaja ooperi.
Alates 2004. aastast oli Klas rahvusooperi Estonia nõukogu esimees, 9. juunil 2005 sai ta Estonia nõukogu juhiks.
2002. aastast oli Eri Klas Tallinna Filharmoonia kunstiline juht. Ta tegi koostööd nimekate solistide Gidon Kremeri, Tatjana Gridenko, Natalja Gutmani ja paljude teistega.
Klas salvestas hulgaliselt heliplaate koos mitme muusikakollektiiviga.
Orkestrijuht väljaspool Eestit.
Aastail 1985–1990 oli Eri Klas Stockholmi Kuningliku Ooperi peadirigent, alates 1990. aastast Soome Rahvusooperi külalisdirigent, 1991–1996 Ǻrhusi Sümfooniaorkestri peadirigent, alates 1996. aastast Hollandi Raadio Sümfooniaorkestri peadirigent, 2003. aastast sama orkestri peakülalisdirigent ja alates 1998. aastast Tampere Filharmoonia kunstiline juht.
Klasi juhatatud orkestreid.
Valik orkestreid, mida Eri Klas juhatas:
Euroopas
Ameerika Ühendriikides
Aasias ja Okeaanias
Heategevus.
1991. aastal valis Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Eri Klasi Eesti Rahvuskultuuri Fondi nõukogu esimeheks. Seda ametit pidas ta elu lõpuni.
Tunnustus.
Alates 7. juunist 2019 sõidab Tallinnas temanimeline tramm.
Isiklikku.
Eri Klas määratles end rahvuselt juudina. Sellest hoolimata pidas dirigent Neeme Järvi teda "tõeliseks eestlaseks". 
Eri Klasi ema oli pianist ja pedagoog Anna Klas. Eri Klasi isa Eduard jäi Saksa okupatsiooni algul oma vanemate juurde Eestisse, kui ema Anna koos väikese Eriga evakueerus Nõukogude Liidu tagalasse. Isa hukati sügisel 1941. 
1966. aastal sündis Eri Klasi tütar Marina. Marina Roosi (sünd. Mitt) ema on endine akrobaat ja varieteetantsija Anita Mitt. 
Aastatel 1966–1968 oli Eri Klas abielus ooperilaulja ja näitleja Nieves Lepaga (sündinud Redi). Abielust sündis 1967. aastal tütar, näitleja Diana Klas. 
Eri Klas oli peaaegu 20 aastat abielus tantsija ja varieteeartisti Ülle Ullaga. 
1992. aastal abiellus Eri Klas abielus pianist Ariel Klasiga (1952), kelle tütred eelmistest abieludest Angelika Klas-Fagerlund (1974) ja Marion Elvilä (sündinud Melnik; 1982) on Soome ooperilauljad. 
Eri Klas elas üle mitu mikroinsulti. Neist ühe toimumise ajal oli ta autoroolis. 1994. aasta 20. aprillil põhjustas ta Tallinna–Tartu maantee 130. kilomeetril Põltsamaa ristmikul liiklusõnnetuse, milles üks inimene sai surma. Politsei algatas kriminaalasja, kuid see lõpetati kuriteokoosseisu puudumise tõttu. Eri Klas ise väitis: "Mul kadus pilt eest ära verevarustushäirete tõttu." 
Eri Klas suri 26. veebruaril 2016 raske haiguse tagajärjel. Maetud Tallinnas, Rahumäel juudi kalmistul.
Kallio

Kallio on linnaosa Helsingis.
Kallio on traditsiooniliselt tuntud kui tööliste elurajoon, kuid tänapäeval on suurem osa elanikest üksi elavad nooremad täiskasvanud ja vanemad inimesed.
Kallio kirik on üks Helsingi silmapaistvamaid ehitisi.
Kallio jaguneb kolmeks piirkonnaks: Siltasaari, Linjat ja Torkkelinmäki.
Transport.
Kallios on kaks metroojaama: Hakaniemi ja Sörnäinen. Linnaosa läbib 5 trammiliini ja üle 60 linna- ja lähibussiliini.
1087

1087. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 
Aastad: 1082 1083 1084 1085 1086 - 1087 - 1088 1089 1090 1091 1092
1086

1086. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 
Aastad: 1081 1082 1083 1084 1085 - 1086 - 1087 1088 1089 1090 1091
1085

1085. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 
Aastad: 1080 1081 1082 1083 1084 - 1085 - 1086 1087 1088 1089 1090
1083

1083. aasta (MLXXXIII) oli 11. sajandi 83. aasta.
Marco Materazzi

Marco Materazzi (sündinud 19. augustil 1973 Lecces) on endine Itaalia jalgpallur, kaitsja.
Materazzi tõusis tippu suhteliselt hilja. 1990. aastatel mängis ta mitmes madalama liiga meeskonnas, Tor di Quintos (1991–1992), Marsala Calcios (1993–1994) ja AS Trapanis (1994–1995), enne kui siirdus tol ajal Serie B-s mänginud AC Perugiasse 1995. aastal. Osa 1996–1997 hooajast mängis ta Serie C-s Carpi Calcio rivistuses enne naasmist Perugiasse. 1998–1999 hooajal mängis ta Inglismaal Evertonis, enne naasmist Perugiasse, kes oli tõusnud Serie A-sse. 2000–2001 hooajal lõi ta 12 väravat, mis oli Itaalia kaitsjate väravalöömisrekord, ja siirdus järgmiseks hooajaks Milano Interisse, kus kindlustas endale koha põhirivistuses. Interiga tuli Materazzi viiekordseks Serie A meistriks.
Aive Mõistlik

Aive Mõistlik (kuni 1979 Aive Raamat; sündinud 2. augustil 1957 Valjala vallas Lööne külas) on eesti endine pedagoog ja munitsipaalpoliitik.
Hariduskäik.
Ta lõpetas 1975. aastal Orissaare Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Töökäik.
Aastatel 1993–2001 oli ta Kahtla Põhikooli direktor ja 2001. aastast on ta Valjala Põhikooli direktor. Ta on õpetajana peale kehalise kasvatuse andnud ka eesti keele ja kirjanduse tunde.
Lisaks pedagoogitööle on ta olnud ka Valjala vallavolikogu esimees ning haridus- ja kultuurikomisjoni esimees.
Isiklikku.
Tema tütred on Ave Maria, Astra ja Marja.
Terrorist

Terroristiks loetakse isikut, kes poliitilistel või materiaalsetel motiividel paneb toime akte, mille eesmärgiks on materiaalse ja moraalse kahju tekitamine teatud eraisikutele, riikidele või organisatsioonidele. Teatud olukordades on võimatu või keeruline eristada vabadusvõitlejat terroristist.
Eesti Vabariigi Karistusseadustiku § 237 järgi on terrorism "tervisekahjustuse tekitamisele, surma põhjustamisele või vara hõivamisele, rikkumisele või hävitamisele suunatud teo toimepanemine sõja või rahvusvahelise konflikti provotseerimise või poliitilisel või usulisel eesmärgil".
Tuntud terroriste.
See on nimekiri isikutest, kes on kuulutatud terroristiks.
Terroriühendused.
See on nimekiri riikidest, ühendustest ja organisatsioonidest, mis on kuulutatud terroristlikeks:
Oskar von Ekesparre

Oskar Arkadius Otto von Ekesparre (vene keeles Оскар Рейнгольдович фон Экеспарре; 2. august 1839 Kangruselja mõis, Püha kihelkond – 27. detsember 1925 Kuressaare) oli eelviimane Saaremaa maamarssal aastail 1876–1906 ja Saaremaa Üldkasuliku Ühingu president 1920. aastat kuni surmani.
Ta oli ka Vene kaardiväe leitnant, erihariduselt raudteeinsener, raudtee peainsener 1871. aastast Harkovi-Nikolajevski raudtee direktor, tõeline riiginõunik (1890), Riiginõukogu liige, kammerhärra (1905) ja õuemeister (1912).
Ta oli Olbrüki mõisa, Mõntu, Sääre ja Põdra karjamõisa, Koltse mõisa omanik.
Ta on maetud Mõntu mõisa kalmistule.
Isiklikku.
Tema sõjaväelastest vennad Eugen (1845–1917) ja Alfred (1847–1936), ning sillakohtu adjunkt Guido (1852–1904) olid samuti insenerid.
22. augustil 1878 abiellus Oskar von Ekesparre Kuressaares Kuivastu mõisast pärit paruness Bertha von Buxhoevedeniga (1859–1880), kellega tal oli kaks last:
Helena von Buhrmeister

Helena Olga Charlotte von Buhrmeister (29. jaanuar 1858 Varssavi – 5. november 1928 Tallinn) oli Saaremaa aadlik, Reina mõisa viimane omanik kuni 1919. aastani.
Karl von Buhrmeisteri ja viimase teise abikaasa Bertha von Helleri noorim tütar. Ei abiellunud.
August Heinrich von Schmidt

August Heinrich von Schmidt (9. juuli / 20. juuli 1760 Valjala – 20. juuni / 2. juuli 1841 Valjala) oli Eesti vaimulik ja Saaremaa superintendent ja Valjala Martini koguduse õpetaja. Ta tõsteti päritavasse aadliseisusse 15. aprillil 1837.
Ta õppis Kuressaare linnakoolis, aastatel 1775–1780 Tallinnas gümnaasiumis ja aastatel 1780–1782 (immatrikuleeriti 8. septembril 1780) Jena Ülikoolis. Ordineeriti 8. märtsil / 20. märtsil 1783 õpetajaks
Ta oli aastatel 1783–1808 Valjala Martini koguduse adjunktõpetaja ja aastatel 1808–1835 Valjala Martini koguduse õpetaja. Sai 5. jaanuaril / 17. jaanuaril 1814 Saaremaa konsistooriumi assessoriks, 26. oktoobril / 7. novembril 1814 sai ta Saaremaa superintendendiks; Saaremaa superintendent oli ta aastatel 1814–1835. Jäi 8. mail / 20. mail 1835 emerituuri.
Aastal 1817 kinnitati Keiserliku Eesti Seltsi direktoriks.
Isiklikku.
Tema isa Johann Heinrich Schmidt oli Valjala Martini koguduse õpetaja, tema poeg Friedrich August Heinrich von Schmidt oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja, teine poeg Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani koguduse ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent. Tema vanaisa Heinrich Vick oli Muhu Katariina koguduse õpetaja. 1. veebruaril / 12. veebruaril 1784 abiellus ta Katharina Elisabeth Agthega (1764 Tallinn – 1832 Valjala). Tema äi Carl Friedrich Agthe oli Tallinna Oleviste koguduse organist, abikaasa vend Andreas Michael Agthe ja vennapoeg Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe olid Pöide Maarja koguduse õpetajad.
Ernst Gottlieb von Schmidt

Ernst Gottlieb von Schmidt (22. november 1823 – 1. veebruar 1900) oli Kuressaare bürgermeister.
Ta oli alates 1852. aastast Kuressaare raehärra, sündik ja sekretär, 1885–1889 bürgermeister.
Ta oli abielus kaks korda:
Ernst Gottlieb von Schmidti poeg teisest abielust, Georg Rudolph Friedrich von Schmidt, immatrikuleeriti 30. oktoobril 1918 Saaremaa rüütelkonda.
Pehmelakk

Pehmelakk (prantsuse keeles "vernis mou") on sügavtrükitehnika, kus plaat kaetakse pehme krundiga ja sellele asetatakse paber, millele tehakse pliiatsi või kriidiga joonis. Joonistuskohal hakkab krunt (olenevalt surve tugevusest rohkem või vähem) paberi külge. Paber eemaldatakse ja krundist kohati vabanenud plaat söövitatakse. Tõmmisele on iseloomulik pehme sõmerjoon.  
Samuti võib pehmelakk tähendada selles tehnikas teostatud graafikateost.
Esimeseks pehmelakitehnika kasutajaks peetakse sakslast Dietrich Meyerit (1572–1658). Eesti kunstnikest on pehmelakki viljelenud Ott Kangilaski, Concordia Klar, Peeter Ulas, Kaisa Puustak, Evi Tihemets, Õnne Eelma, Reti Saks jt.
Itaalia pliiats

Itaalia pliiats ehk prantsuse pliiats ehk must kriit ehk negro on joonistusvahend, mis on valmistatud luumustast ehk peenest luupurust, mida seob taimne liim ning sellega tehtud joonistus on sügavmust, matt ja sametine.
Kuna itaalia pliiatsi koostises puudub grafiit, siis ei ole tegemist pliiatsiga, vaid millegi pliiatsi ja joonistussöe vahepealsega, millel on pliiatsi välimus ja söe omadused.
Vahamaal

Vahamaal ehk enkaustika on maalimine vahavärvidega. Tegemist on antiikajast pärineva maalitehnikaga, mis kasutab vahas kuumutamise teel segatud värve.
Saaremaa Ralli

Saaremaa Ralli on Saaremaal peetav ralli.
Ajalugu.
Saaremaa Ralli toimus esimest korda 23.–24. novembril 1974 nime "Tehumardi-74" all. Idee autorid olid tollase Autotranspordibaasi nr 11 tehnikaspordi entusiastid Aleksander Tiidus ja Slavik Bõstrov.
Esimene sportlik ralli toimus 12.–14.detsembril 1975. 
Alates 1993. aastast on ralli rahvusvaheline ja kannab nime "Saaremaa ralli".
Vaivere

Vaivere on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. 2014. aastani kuulus küla Kaarma valda.
Küla on esmamainitud vakusena 1444. aastal. Vaivere on üks vähestest Saaremaal siiani säilinud ajaloolistest tänavküladest. 
Külas asus 2001. aastani kool. Aastatel 2008–2013 asus endise koolimaja renoveeritud osas Kaarma Koolide Muuseum.
Saaremaa Rallil on aastaid olnud Vaivere kiiruskatse, mis läbib lisaks Vaiverele veel Paimala ja Kärdu küla.
Vaivere külas on sündinud vaimulik Rudolf Reinaru ja põllumajandustegelane Richard Martinson.
Saaremaa Ralli 2005

Saaremaa Ralli 2005 oli 38. rahvusvaheline Uno X Saaremaa Ralli, mille käigus võisteldi Vaivere, Kõljala, Kuressaare, Kaugatuma, Taritu, Oriküla ja Undva kiiruskatsel.
Selle ralli võitsid soomlased Juho Hänninen ja Marko Sallinen Mitsubishi Lancer Evo VIII-l.
Saaremaa Ralli 2004

Saaremaa Ralli 2004 oli 37. rahvusvaheline Uno X Saaremaa Ralli.
Toimusid Vaivere, Kuressaare, Kaugatuma, Taritu, Oriküla, Undva ja Kõruse kiiruskatsed. 
Ralli võitsid norralased Thomas Scie/Ragnar Enden Toyota Corolla WRCl.
Saaremaa Ralli 2003

Saaremaa Ralli 2003 oli 2003. aastal toimunud 36. rahvusvaheline Uno X Saaremaa Ralli. Toimusid Vaivere, Kuressaare, Sakla, Kõljala, Oriküla, Kaugatuma ja Taritu kiiruskatsed. Ralli võitsid norralased Thomas Schie/Ragnar Enden Toyota Corolla WRCl. Parimad eestlased olid Subaru Imprezal sõitnud Martin Rauam/Peeter Poom.
Saaremaa Ralli 2002

Saaremaa Ralli 2002 võitsid eestlased Margus Murakas / Toomas Kitsing Toyota Corolla WRCl. 
Rahvusvahelisel 35. Saaremaa Rallil olid Kõljala, Sakla, Jõelepa, Kärla, Kaugatuma ja Taritu kiiruskatsed.
Saaremaa Ralli 2001

Saaremaa Ralli 2001 võitsid eestlased Margus Murakas/Toomas Kitsing Toyota Corolla WRCl. Rahvusvahelisel 34. Uno X Saaremaa Rallil osales 66 ekipaaži Eestist, Lätist, Leedust, Soomest ja Venemaalt. Ralli lõpetas 33 meeskonda. 2001. aasta Saaremaa Rallyl olid Sakla, Reeküla, Kuressaare, Kaugatuma ja Mäebe kiiruskatsed.
Saaremaa Ralli 2006

Saaremaa Ralli 2006 võitsid norralased Andreas Mikkelsen/Ola Floene Ford Focus WRC'l. 39. rahvusvaheline Alexela Saaremaa Ralli oli 2006. aasta rahvusvaheline kalendrivõistlus ja Eesti meistrivõistluste 7. etapp rühmadele A, N ja E. Kiiruskatsed korraldati Kesk- ja Lääne-Saaremaa kruuskattega teedel, Kuressaare linna tänavatel ning superlisakatsed Oriküla paarisrajal.
Valjala

Valjala on alevik Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Valjala valla halduskeskus.
Seal tegutsevad Valjala rahvamaja, Valjala Põhikool ja Valjala lasteaed.
Alevikus asuvad Vabadussõjas langenute mälestussammas ja Valjala kirik (Eesti vanim kivikirik). Valjala kalmistu ja Valjala vana kalmistu on mõlemad arvele võetud kultuurimälestistena.
Aadressikohad.
Alevikus asuvad järgmised tänavad: Kaare tänav, Kaarli tänav, Kadaka tänav, Kalmistu tee, Kiriku tee, Köstri tänav, Pihlaka tänav, Posti tänav, Teemeistri tänav, Tehase tänav, Tooma tänav ja Varju tänav.
Ajalugu.
1795. aastani kandis see koht "Pappi-Allewe" nime. 
Kirikukülana kuulus koht Valjala kihelkonda, seal oli Valjala kirikumõis. 1977. aastal nimetati Kirikuküla ümber Valjala alevikuks.
Akvatinta

Akvatinta (itaalia keeles "acquatinta") on sügavtrükitehnika, mille abil on võimalik saavutada toonivarjundeid, mis tekivad metallplaadi eri osade eri kestusega söövitamisel ja mille korral plaadi karestamine toimub keemiliselt.
Samuti tähendab akvatinta selles tehnikas graafikateost.
Ajalugu.
18. sajandi keskel töötas prantslane Jean-Baptiste Le Prince (1734–1781) välja akvatintatehnika, mille söövitamisel saadud teraline plaadipind sobis eriti kriidijoonistuste sõmerja joone reprodutseerimiseks. Ka võimaldas akvatinta värvilisi tõmmiseid, mida vaselõike põhiliselt joonele rajatud käsitlus ei andnud.
Ningxia

Ningxia Huei autonoomne piirkond on Hiina Rahvavabariigi koosseisu kuuluv 1. järgu haldusüksus. Asub Hiina keskosas, piirneb põhjas Sise-Mongooliaga, läänes Shaanxi provintsiga ja mujal Gansu provintsiga. Ningxia on islamiusuliste hiinlaste, hueide autonoomne piirkond. 
Loodus.
Piirkonnast voolab läbi Huang He.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli piirkonna elanikest 35% islamiusulised hueid.
Ajalugu.
Aastatel 1038–1227 asus piirkonnas Tanguutide riik. 
Haldusjaotus.
Piirkond jaguneb viieks ringkonna õigustega linnaks:
1082

1082. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad
Aastad: 1077 1078 1079 1080 1081 - 1082 - 1083 1084 1085 1086 1087
Kostroma juust

Kostroma juust (vene keeles: костромской сыр) on Venemaal ja peaaegu kõikjal endise NSV Liidu aladel lehmapiimast toodetav tugevamaitselise juustu sort, mis sarnaneb omadustelt Gouda juustuga. Kostroma juustu on Venemaal toodetud juba üle 130 aasta. Juust on nime saanud Kostroma piirkonna järgi, kus seda esialgu peamiselt toodeti.
Kostroma juust on hollandi tüüpi kõva naturaalne laabijuust, mille rasvasisaldus kuivaines on 45%. Hollandi tüüpi juustuna on sel õrnalt hapukas, kuid piisavalt terav valminud juustu maitse ja aroom. Sellele juustusordile on iseloomulikud ringikujulised või ovaalsed augud. Kuni 12 kg kaaluvad madala silindri kujulised juustukerad valmivad parafiiniga kaetult 2–3 kuud. 
Kostroma juustu toodetakse Eestis ka tänapäeval nii Kostroma juustu (Saaremaa Liha- ja Piimatööstus) kui ka Lahe juustu (AS Rakvere Piim) nime all.
Kostroma juustu peetakse sobivaks taimetoitude ja makaroniroogade lisandiks, aga ka lihtsalt hommikusöögiks musta leiva kõrvale.
1081

1081. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad
Aastad: 1076 1077 1078 1079 1080 - 1081 - 1082 1083 1084 1085 1086
1075

1075. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Aastad: 1070 1071 1072 1073 1074 - 1075 - 1076 1077 1078 1079 1080
1076

1076. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Aastad: 1071 1072 1073 1074 1075 - 1076 - 1077 1078 1079 1080 1081
1077

1077. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Aastad: 1072 1073 1074 1075 1076 - 1077 - 1078 1079 1080 1081 1082
1078

1078. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Aastad: 1073 1074 1075 1076 1077 - 1078 - 1079 1080 1081 1082 1083
1079

1079. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Aastad: 1074 1075 1076 1077 1078 - 1079 - 1080 1081 1082 1083 1084
1073

1073. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Aastad: 1068 1069 1070 1071 1072 - 1073 - 1074 1075 1076 1077 1078 1079
Elion

Elion Ettevõtted AS (varasem nimi AS Eesti Telefon) oli aastatel 1993–2014 tegutsenud Eesti suurim telekommunikatsiooni ettevõte.
Ettevõte osutas andmesideteenuseid ja kõnelahendusi nii eraisikutele kui ka ettevõtetele. See alustas tegevust 1. jaanuaril 1993.
Põhiliselt jõuab lõppkasutajani internetiteenus ADSL-ühendusena, telefoniliini pidi.
Elion Ettevõtted AS kuulus aktsiaseltsile Eesti Telekom. 1. septembril 2014 ühendati Elion Ettevõtted AS oma emaettevõttega. Eesti Telekom jätkab kaubamärgi Elion kasutamist telefoni-, andmeside- ja televisiooniteenuste osutamisel.
Ajalugu.
Elion Ettevõtted AS, tol ajal veel Eesti Telefon, alustas tegevust 1. jaanuaril 1993. Kuna tol ajal valitses Eestis telefonside koha pealt kaos, seadis riik ettevõttele ülesandeks leevendada Eestimaal valitsevat telefonipõuda ja ehitada välja korralik üleriigiline telefonivõrk koos rahvusvaheliste sidekanalitega. Kõik see määratleti 16. detsembril 1992 Eesti Vabariigi Valitsuse ja Eesti Telefoni vahel sõlmitud kontsessioonilepinguga, mis lõpetati 29. detsembril 2000.
1996. aastal toodi turule NETI-nimeline otsingusüsteem, mis sisaldas ka temaatilist infokataloogi.
1999. aastal loodi Atlase kaubamärk, mille all ettevõte jõudis turuliidri positsioonile nii Interneti sissehelistamisteenuste, püsiühenduste kui ka andmesidelahenduste osas. Peatselt hakati osutama Hoti-nimelist e-posti teenust, millest on tänapäevaks saanud üks populaarsemaid internetiportaale.
2001. aasta 1. jaanuaril avanes Eesti telekommunikatsiooniturg esimesena Kesk- ja Ida-Euroopas täielikult konkurentsile. Ettevõte investeeris ligi 100 miljonit krooni konkurentsi võimaldamiseks, viies sidevõrgu valmisolekusse teiste teenusepakkujate turuletulekuks. Enamik turule tulnud uusi telefoniettevõtteid leidis, et neil pole vaja rajada oma võrku, sest kasulikum on osutada teenust Elioni võrgu vahendusel.
2003. aastal otsustas ettevõte võtta nimeks Elion, koondades selle nime alla ka senised Hallo müügiesindused. Enamik ettevõtte senised kaubamärgid kadusid kasutusest. Nimemuutuse põhjuseks oli see, et Elion ei olnud enam pelgalt telefoniettevõte, sest internet, andmeside ja infotehnoloogia olid ettevõtte kõige kiiremini arenevad ärivaldkonnad. Lisaks ei olnud ettevõte enam monopoolses seisus.
2011. aastal ühtlustas TeliaSonera tütarettevõtet logod, mistõttu sellest ajast on Elionil ja EMT-l kogu TeliaSonera kontserniga sama logo ja visuaalne identiteet.
2012. aastal toodi koostöös Samsungiga turule IPTV-rakendus, mis võimaldab Elioni nutiTV-d vaadata ilma digiboksita.
Jogurt

Jogurt on harilikult maitsestatud paks hapupiimaliik, mis sisaldab muudest hapupiimadest rohkem kuivaineid. Jogurtit valmistatakse täispiimast piimhappebakterite puhaskultuuriga. Lisanditena kasutatakse rasvavaba piimapulbrit, suhkrut, puuvilja- ja marjasiirupeid, mett jm. Idapoolseil Vahemere mail tuntakse jogurtit juba antiikajast.
Indias peeti jogurtit jumalate joogiks, rahvameditsiinis on seda kasutatud ravimina unetuse ja vananemise vastu. Kosmeetikaski on naturaaljogurt tuntud näomaskina ja kortsude kõrvaldajana. 
Naturaalses jogurtis on rohkesti elavaid baktereid (ligikaudu miljon kuni miljard mikroobi ühes grammis), järelkuumutatud tootes aga mitte. 
Eestis valmistatakse järelpastöriseerimata jogurteid, mis sisaldavad elusaid baktereid. Selline jogurt säilib jahedas vähemalt kaks-kolm nädalat. Nii-öelda "elavaid jogurteid" tuleb tingimata hoida temperatuuril +2...+6 °C. Järelpastöriseeritud jogurtid säilivad ka toatemperatuuril. Jogurti valmistamisel kasutatakse bakterjuuretist, mis on tegelikult kahe piimhappebakteri: bulgaaria kepikeste "Lactobacillus bulgaricus" ja piimhappe streptokokkide "Streptococcus thermophilus" segu. Streptokokid toodavad põhiliselt mitmesuguseid happeid, laktobatsillid aga maitse- ja aroomühendeid.
Rasvasuse alusel jagunevad jogurtid kolme rühma:
Üks jogurti liike on joogijogurt, mis on tavaliselt vedelama konsistentsiga ning kuhu lisatud moos on ilma marjatükkideta.
Biisk

Biisk on linn Venemaal Altai krais, Biiski rajooni halduskeskus. Asub Bija jõe kaldal, 140 km Barnaulist kagus.
Biisk asutati 1709. aastal sõjaväelise kindlusena, kuid põletati peagi kohalike hõimude poolt maha. Kindlus taastati 1718. aastal. Linnaõigused sai 1782. aastal.
Tähtsamad tööstusharud on masinatööstus, puidu- ja keemiatööstus.
Või

Või on peamiselt lehmapiima koorest valmistatud toiduaine, mille rasvasisaldus on 68–82,5%. Euroopa Liidu määruste järgi tohib võiks nimetada aga vähemalt 80% rasvasisaldusega toiduainet. Või sisaldab veel 16–20% (EL määrustele vastavalt mitte üle 16%) vett, 1% valku ja rasvavaba piima kuivainet (EL määruste järgi mitte üle 2%). Või sisaldab ka A-, E-, D-, ning vähesel määral C-vitamiini ja B-rühma vitamiine.
Võiks peetakse ka maitsevõisid, milles on väikeses koguses maitsetaimi, vürtse, aroomiaineid jm. Sageli lisatakse maitsevõidele tilli, küüslauku, peterselli, murulauku, basiilikut, harvem tüümiani, sinepit jms.
Naturaalseks peetakse otse ja üksnes pastööritud koorest valmistatud toodet. Taastatud või seevastu valmistatakse võiõlist, rasvata piima kuivekstraktist ja veest, vadakuvõi aga vadakukoorest või vadakukoore ja koore segust.
Võilaadseid tooteid, mida võiks nimetada ei lubata, kutsutakse tihti sarnase kõlaga nimetustega, näiteks "võidel" ja "võideks".
Valmistamine.
Võid on valmistatud ajast, kui loomapiima on toiduks tarvitatud. Vanasti valmistati võid võikirnus hariliku puulusikaga hõõrudes, ankrus või pudelis loksutades. 
19. sajandil tulid kasutusele mitmesugused käsitsi ringiaetavad võimasinad.
Võid tehakse puhtast ja kvaliteetsest, ilma kõrvalmaitseta hapukoorest või rõõsast koorest võimasinaga. Selles klopitakse koort, kuni rasvaosakesed liituvad võiks ja eraldub või- ehk petipiim (vt pett).