Venemaa tegevuskomitee

Venemaa tegevuskomitee ("Российский комитет действия") on Venemaa eksiilopositsiooni koalitsiooniliikumine, mis moodustati 20. mail 2022 Vilniuses toimunud "Vaba Venemaa Foorumi" II sõjavastasel konverentsil. 
Tegevuskomitee asutasid Garri Kasparov ja Mihhail Hodorkovski. Kasparov loetles programmilise dokumendi kolm peamist postulaati: tunnistada, et rünnak Ukraina vastu on "kuritegelik sõda"; et selle algatas "ebaseaduslik Putini režiim" ja tunnustada Ukraina territoriaalset terviklikkust, sealhulgas Krimmi, Donetski ja Luhanski oblastit. Plaaniti luua „vaba Venemaa passi“ (neile Venemaa kodanikele, kes on Venemaa kallaletungi vastu) ja saavutada selle ametlik tunnustamine lääneriikide poolt. Mõni tund pärast tegevuskomitee loomist kuulutati Kasparov ja Hodorkovski Vene Föderatsioonis "välisagentideks".
Tegevuskomitee lubadused: Ukraina saaks õiglase hüvitise Putini agressiooni tekitatud kahju eest, kõik sõjakurjategijad võetaks vastutusele ja Venemaa muutuks diktatuurist parlamentaarseks föderaalseks vabariigiks. Venemaast saaks parlamentaarne vabariik ja föderaalriik, millel on vaid piiratud tsentraliseeritud volitused (need, mis on vajalikud välis- ja kaitsepoliitika elluviimiseks ning kodanike õiguste kaitsmiseks) ja palju tugevamad piirkondlikud valitsused. Kahe aasta jooksul pärast Putini režiimi lagunemist valivad venelased asutava kogu, et võtta vastu uus põhiseadus ja määrata kindlaks uus piirkondlike organite süsteem. Kuid lühiajalises perspektiivis, enne kui see kogu saaks kokku tulla, oleks ajutise tehnokraatliku valitsuse üle järelevalvet teostama vaja seadusandlike volitustega ajutist riiginõukogu. Selle tuuma moodustaksid õigusriigi põhimõtetele pühendunud venelased, need, kes on avalikult Putini sõda ja tema ebaseaduslikku režiimi eitanud. Vahetult pärast võimuletulekut sõlmiks riiginõukogu Ukrainaga rahulepingu, tunnustades riigi 1991. aasta piire ja hüvitades õiglaselt Putini sõja tekitatud kahju. Samuti lükkaks riiginõukogu ametlikult tagasi Putini režiimi imperialistliku poliitika nii Venemaal kui ka välismaal, sealhulgas lõpetades igasuguse ametliku ja mitteametliku toetuse Venemaa-meelsetele üksustele endise Nõukogude Liidu riikides. Ja see lõpetaks Venemaa pikaajalise vastasseisu Läänega, minnes üle hoopis välispoliitikale, mis põhineb rahul, partnerlusel ja integreerumisel Euro-Atlandi institutsioonidesse. Koduses rindel hakkaks riiginõukogu Venemaad demilitariseerima, vähendades relvajõudude suurust ja seeläbi ka nende ülalpidamiskulusid. Samuti kaotaks see laiali Putini politseiriigi organid, sealhulgas repressiivse föderaalse julgeolekuteenistuse ja ekstremismivastase keskuse, ning tühistaks kõik Putini valitsemisajal vastu võetud repressiivsed seadused. Kõik poliitvangid vabastataks ja rehabiliteeritaks täielikult ning Venemaal vangide koguarvu vähendamiseks võetaks vastu laiem amnestiaprogramm. Föderaalsel tasandil viiks riiginõukogu läbi lustratsiooni, viies läbi endiste ametnike avalikke ja põhjalikke uurimisi, et diskvalifitseerida eelmise režiimi kuritarvituste eest vastutavad isikud. Lisaks likvideeriks see kõik erakonnad ja avalik-õiguslikud organisatsioonid, mis toetasid Ukraina sissetungi, et nad ei saaks sekkuda uue Venemaa ülesehitamisse. Samal ajal liberaliseeriks nõukogu valimisseadusi, lihtsustaks erakondade registreerimise protsessi ja kaotaks Putini-aegsed piirangud miitingute, streikide ja meeleavalduste osas. Riiginõukogu alustaks ka riigi detsentraliseerimise protsessi, andes piirkondadele laialdased volitused, sealhulgas eelarvevaldkonnas. Sellised reformid nõrgestaksid Venemaa kõikvõimsat imperialistlikku keskust: kui föderaalvalitsusel puudub täielik kontroll riigi rahanduse üle, siis pole tal vahendeid sõjaliste seikluste korraldamiseks. Lõpuks tagaks nõukogu, et sõjakurjategijad ja Putini režiimi kõrged ametnikud võetakse vastutusele. Kõige hullemate sõjakuritegude eest vastutavad isikud mõistetakse kohtu alla rahvusvahelises tribunalis ja Venemaa ise mõistab kohut ülejäänute üle. Selleks peaks ta tõmbama selge piiri sõjakurjategijate ja endiste režiimitegelaste vahele – pakkudes viimastega mitmesuguseid kompromisse, et paremini tagada rahumeelne üleminek.
21. novembril 2023 tunnistas Vene Föderatsiooni peaprokuratuur tegevuskomitee tegevuse Venemaa Föderatsiooni territooriumil ebasoovitavaks.