tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Corelli Consort

Corelli Consort on aastast 1992 tegutsev Eesti vanamuusikaansambel.
Ansambel on nime saanud Itaalia helilooja, viiulimuusika ühe alusepanija, Arcangelo Corelli järgi. Ansambli asutaja ja kunstiline juht on Mail Sildos, kes ühtlasi mängib barokkviiulit.
Ansambli muusikuid seob ühine sügav huvi barokiajastu elufilosoofia ja esitustraditsioonide vastu. "Corelli Consort" viljeleb barokkmuusikat omaaegsetel originaalpillidel ja ajastulähedases laadis, valides esinemiseks paiku, mis võimendaksid ajastutruult mängitud barokkmuusika sõnumit, väärtustades, tutvustades ja elustades muusika kaudu omakorda Eesti rikkalikku arhitektuuripärandit. Kontserdisarjad "Toompea muusikasalong", "Mõisaromantika", "Ajaloo ilu", "Kirikupühad Maarjamaal", "Eesti mõisad" jt on osutunud väga menukateks. Ansambli tegevuse juurde kuulub lahutamatult heategevus. Tänu sellele on rahalist või muud toetust ja üleriigilist tähelepanu saanud kaksteist väikest mõisakooli või mõisates asuvat lastekodu. 
Ansambli repertuaaris on peamiselt itaalia ja saksa barokiaja meistrite Arcangelo Corelli, Antonio Vivaldi, Johann Sebastian Bachi, Georg Friedrich Händeli, Georg Philipp Telemanni jt looming, aga samuti prantsuse, baltisaksa ja vene autorite muusika.
Euroopa kultuuripealinna Tallinna aastal 2011 tõi ansambel "Toompea muusikasalongis" esiettekandele helilooja Märt-Matis Lille ilmaliku müsteeriumi "Armastajad ja elupõletajad", mis ühendab vana Tallinna legendid ja vanad pillid kaasaja helikeelega. Uudisteos valmis eritellimusena ja on pühendatud ansamblile Corelli Consort. Libreto kirjutas Jan Kaus, lavastas Taago Tubin. Müsteerium "Armastajad ja elupõletajad" oli Eesti Teatriliidu 2011. aasta eripreemia nominent. 
Ansambli kontserte on salvestanud ERR Klassikaraadio, mitmed kontserdid on jäädvustatud ka DVD-le. Ansambel on andnud välja kaks CD-plaati: "Beauty of History – Corelli Consort &amp; Soloists" (2005) ja "Jõulud iidses Tallinnas" (2007). 
Aastal 2004 asutas Mail Sildos ansambli kontserdielu edendamiseks kontserdiagentuuri Corelli Music OÜ.
Helme kirik

Helme Püha Neitsi Maarja kirik oli Tõrva vallas Valgamaal asuv luteri kirik, millest on säilinud vaid varemed.
Kirikust 500 m lõuna pool paiknes hiliskeskaegne Issanda Ihu kabel, mis hävis 18. sajandil ja millest on säilinud varemed.
Ajaloost.
Helmesse ehitati kirik arvatavasti juba 13. sajandil, kuid esimesest hoonest pole midagi säilinud. Uus Maarja kirik ehitati 14. sajandil. See sai ilmselt Liivi sõjas kannatada, sest 1613. ja 1640. a seisis hoone varemetes. 1674. aastaks oli kirik taastatud. 1702. aastal pärast Hummuli lahingut põletasid venelased kiriku. 18. sajandi keskel taastati pühakoda uuesti.
Suuri kahjustusi sai Helme Maarja kirik 1944. aasta sügislahingutes. Esmalt kasutas Saksa sõjavägi kiriku torni oma suurtükitule juhtimiseks ja Nõukogude pool püüdis torni hävitada. Mõni päev hiljem pooled vahetusid ja torni püüdis hävitada uus vastaspool.
Helme Maarja koguduse soov on varemed konserveerida ja kasutada vabaõhukirikuna. Igal aastal peetakse 15. augustil maarjapäeva jumalateenistus kirikuvaremete juures pargis.
Aino Waldin

Aino Waldin (neiuna Loosberg, 31. jaanuar 1917 –
25. detsember 2018) oli Eesti soost Kanada ja USA klaveripedagoog.
Isiklikku.
Aino Waldini vend oli Paavo Loosberg.
Pöördsild

 
Pöördsild või pöördesild või pöördering on suuremates raudteejaamades asuv vedurite 180° pööramiseks mõeldud rajatis.
Pöördsild kujutab endast maapinnaga samal tasemel olevat platvormi, millele on kinnitatud rööpad veduri pealesõiduks. Metallsillus, milleni viib juurdesõidutee, pöörleb ümber silluse keskpunkti asetatud toe. 
Varem pandi pöördsild liikuma kas käsitsi tööliste poolt või hiljem pneumaatiliste pöörajate abil vedurilt saadava suruõhu toimel. 
Tänapäeval käitab pöördsildu enamasti elektrimootor.
Eesti raudteejaamadest on asunud pöördsild näiteks Haapsalu raudteejaamas ja Kopli kaubajaamas. Mõlemas jaamas on vana pöördsild säilinud ja muinsuskaitse all. Sild oli ka Keila raudteejaamas, kus on alles paekivist ringmüür. 
Kasutusel olevad pöördsillad asuvad Eestis: Tartu raudteejaamas, Koidula raudteejaamas, Valga raudteejaamas ja Muuga kaubajaamas.
Deco Galerii

Deco Galerii on aastal 1998 Tallinnas Kadriorus asutatud kunstigalerii.
Aastani 1993 töötas galerii kunstiesemete müügigaleriina. Pärast seda sai müügigaleriist näitusegalerii, mis 1998. aastal lõpetas tegevuse. Aastal 2001 galerii avati uuesti, A. H. Tammsaare majamuuseumis.
Näitusel eksponeeritakse peamiselt nüüdisaegset Eesti maalikunsti ja graafikat.
Festival Dionysia

Festival Dionysia oli Tartus toimunud rahvusvaheline kunstifestival, mida korraldati aastatel 1992–1999 viis korda. Festivalil esitleti visuaalseid kunste, näiteks "performance"'eid. 
Festivali peakorraldaja ja kunstiline juht oli Egge Kulbok-Lattik.
1992. ja 1993. aastal kandis festival nime "Dionüüsia Emajõe Ateenas".
274301 Wikipedia

274301 Wikipedia on asteroidide vöösse kuuluv asteroid, mis avastati 25. augustil 2008 Ukrainas Andrušivka astronoomiaobservatooriumis. Asteroid sai nime võrguentsüklopeedia Wikipedia järgi.
Asteroidi number 274301 kinnitati 18. aprillil 2011. 27. jaanuaril 2013 kinnitas väiketaevakehade nomenklatuurikomitee (Committee for Small Body Nomenclature) ka nime Wikipedia, milleks tegi algse ettepaneku Ukraina vikipedist Andri Makuhha ja mille edastas komiteele observatooriumi omanik Juri Ivaštšenko.
274301 Wikipedia teeb tiiru ümber Päikese 3,68 aastaga.
Tallinna Teatrikool

Tallinna Teatrikool oli aastatel 1942–1946 Tallinnas tegutsenud kool, mis püüdis jätkata 1941. aastal katkenud Tallinna Konservatooriumi Riikliku Lavakunstikooli tööd.
Kooli lõpetas 1946. aastal üksainus lend, seda klassi nimetati Riikliku Draamastuudio eriklassiks.
Paul Sepa erateatristuudio

Paul Sepa erateatristuudio oli 1933. aasta sügisel avatud teatristuudio, mille asutas lavastaja Paul Sepp.
Uue erateatristuudio avamisega samal aastal suleti omal ajal samuti Paul Sepa erateatristuudio nime all asutatud Draamastuudio teatrikool.
Õppeasutus töötas kaheaastase õppekava alusel.
Teatristuudio tegutses 1940. aastani.
Eduard Vilde muuseum

Eduard Vilde muuseum, mis asutati 1946. aastal, asub Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Roheline aas 3.
Muuseum asub Kadrioru lossi endises kastellaani residentsi peahoones. Maja alumise korruse kuuetoalises korteris elas kirjanik, ajakirjanik ja diplomaat Eduard Vilde aastatel 1927–1933. 
Muuseumi püsiekspositsioon annab põhjaliku ülevaate Vilde elukäigust ja loometööst.. Muuseumi teisel korrusel toimuvad kunsti- ja kirjandusnäitused. Näitusi on seal korraldatud 1994. aastast ja seda teatakse kui Kastellaanimaja galeriid. 
Maja, kus muuseum asub, on kultuuri- ja arhitektuurimälestis. 
Aastast 1971 oli Eduard Vilde muuseumiga halduslikult ühendatud Tallinna Anton Hansen Tammsaare muuseum ja muuseumi nimi oli E. Vilde ja A. H. Tammsaare Memoriaalmuuseum. Aastatel 2005–2016 kuulus Vilde muuseum Tallinna Linnamuuseumi koosseisu. 2017. aastal moodustati Tammsaare ja Vilde muuseumi haldamiseks Tallinna Kirjanduskeskus.
AS E. O. Map

AS E. O. Map on 1991. aastal Tartus loodud kartograafia ja maamõõtmisega tegelev ettevõte. Ettevõtte lõid Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse eriala vilistlased ja üliõpilased.
Hiljem on sellega ühinenud veel mitu ettevõtet: EOMAP Kaubanduse AS, OÜ Geodata Arendus ja OÜ Kaardikogu. 
Ettevõte on koostanud näiteks "Eesti teede atlase" (1997).
E-Arsenal

E-Arsenal oli aastatel 1994–2013 Tallinnas tegutsenud riiklik relvatööstusettevõte.
Ajalugu.
Ettevõtte ajalugu ulatub 1910. aastasse, mil asutati elektromehaanikaettevõte Vene Admiraliteedi Arsenal. 
Aastal 1920 nimetati ettevõte ümber Arsenaliks, mis oli erieelarve alusel töötav sõjaväeasutis Sõjaministeeriumi halduses. Aastatel 1920–1923 oli Arsenali ülem insener A. Sander, 1923–1926 kindralmajor Aleksander Silberg ja 1925–1940 insener Eduard Kimber (Kimberg).
1940. aastal 1. augustil Siseministri, Vabariigi Presidendi ülesannetes Maksim Undi poolt antud dekreediga anti Sõjaministeeriumi valitsemisel olnud Arsenal üle Majandusministeeriumi valitsemisele.
Pärast Teist maailmasõda asus Arsenali hoonetes nõukogude sõjatehas – Meresuurtükiväe arsenal nr 3, mis tegeles laeva- ja rannasuurtükkide hoolduse ja remondiga ja 365. raketi- ja suurtükirelvastuse remonditehas, mis tegeles ka rakettide ning relvade optika- ja elektroonikaseadmete hoolduse ja remondiga.
Aastast 1994 loodi varasema riigiettevõtte baasil uus riigiettevõte, mille omanikuks sai Eesti Vabariigi Kaitseministeerium.
Aastal 2009 loodi osaühing E-ARSENAL.
2012. aastal saatis Kaitseministeerium kooskõlastusringile eelnõu, millega likvideeriti riiklik relvatööstus E-Arsenal.
Peeter Konovalov

Peeter Konovalov (sündinud 26. septembril 1962 Viljandis) on Ugala teatri muusikajuht.
Ta lõpetas 1980. aastal Johann Köleri nimelise Viljandi 4. Keskkooli, õppis aastatel 1980–1983 muusikapedagoogika erialal Tallinna Riiklikus Konservatooriumis.
Ta oli aastatel 1985–1987 Gagarini-nimelise näidissovhoostehnikumi klubi metoodik. 
1987. aastast on ta Ugala teatri muusikaalajuhataja. Ta on loonud lavastustele muusikat ja on esinenud saatemuusikuna.
Isiklikku.
Ta on 1990. aastast abielus näitleja ja grimeerija Ülle Konovaloviga. Nende poeg Johan-Kristjan Konovalov on Viljandi linnapea, tütar Marta Konovalov on disainer.
Edition 49

edition 49 on 1992. aastal asutatud Eesti ja Saksa nüüdisheliloojate ja interpreetide loomingut välja andev kirjastus. Peale põhitegevuse – muusikakirjastamise – tegeleb ettevõte ka näiteks noodigraafikaga ja arranžeeringute tegemisega.
Ettevõtte rajasid Boris Björn Bagger, Lepo Sumera, Raimo Kangro, Matthias Hammerschmitt ja Friedrich Georg Hoepfner. 
edition 49 on välja andnud näiteks järgmiste eesti heliloojate ja interpreetide plaate.
Ester Mägi
Raimo Kangro
Lepo Sumera
Jaan Rääts
Eino Tamberg
Urmas Sisask
Kalle Randalu
Siiri Sisask
Neeme Järvi
Noorteühendus ELO

Noorteühendus ELO (varem ka: "Edukate Laste Organisatsioon" (lühend: ELO), "Eesti Laste Organisatsioon") on aastal 1988 Hiiumaal Õngul asutatud ühendus.
Pärast asutamist 1988 jäi ELO üleliidulise pioneeriorganisatsiooni sõltumatuks liikmeks; aastal 1989 liikmestaatus lõppes. Aastal 1989 võttis ELO juhtimise üle Tallinna Huvikeskus "Kullo".
ELO põhikirja järgi on ühenduse tegevuse eesmärk on aidata kaasa lapse igakülgsele arengule, demokraatia õpetamisele, humaanse maailmavaate kujunemisele.
Põhjamaade Sümfooniaorkester

Põhjamaade Sümfooniaorkester (lühend PSO) on aastal 1997 Anu ja Kadri Tali asutatud rahvusvaheline sümfooniaorkester.
Sümfooniaorkester kandis algul nime "Eesti-Soome Sümfooniaorkester" (lühend ESSO) ning siis moodustasid koosseisu Eesti ja Soome kutselised muusikud.
Eesti-Ameerika Äriakadeemia

Eesti-Ameerika Äriakadeemia (lühend EABA; varem "Eesti-Ameerika Ärikolledž" lühend EABC) oli erarakenduskõrgkool, mis tegutses aastatel 1989–2013.
Eesti-Ameerika Ärikolledži (reg.nr. 10067838) aadress oli Punane tänav 29A, Tallinn.
Aastal 1996 pälvis kool rahvusvahelise autasu "Rahvusvaheline traditsiooni ja prestiiži "grand prix"".
EABC ärijuhtimise õppekava raames võisid üliõpilased valida ärijuhtimise, rahvusvaheliste majandussuhete, rahvusvahelise turismi juhtimise, inglise ärikeel – rahvusvahelise ärijuhtimise, juhtimise infotehnoloogia ja "Public Relations" erialade vahel.
2000. aasta õppemaks ärijuhtimise erialal oli 14 500 krooni.
2005. aasta jaanuaril õppis rakenduskõrgkoolis 805 üliõpilast ja erarakenduskõrgkoolil olid järgmised kehtivad koolitusload:
EABA ärinduse ja halduse rakenduskõrghariduse õppekavad olid aastatel 2010–2013 tähtajaliselt akrediteeritud. 2013. aastal hindas Eesti Kõrghariduse Kvaliteediagentuur äriakadeemia tegevuse jätkusuutmatuks ja õppe läbiviimise õigust ei pikendatud. Samal aastal lõpetas kõrgkool tegevuse.
Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut

Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut (lühendid EKP KK Partei Ajaloo Instituut ja EKP KK PAI) oli aastatel 1947–1990 tegutsenud asutus. 
Instituudi direktor.
1990. aastal muudeti instituudi nimi Eestimaa Kommunistliku Partei Teaduskeskuseks. 1991. aastal lõpetas keskus tegevuse. 
Asutuse peategevusi oli Eestimaa Kommunistliku Partei ajaloo ja kaasaja uurimine, mille kohta avaldati ka publikatsioone, sh jätkväljaanne Töid EKP ajaloo alalt jj. 
Asutusel oli ka tõlkeosakond ja parteiarhiiv. Parteiarhiiv on praegu Eesti Riigiarhiivi filiaal.
Instituut asus parteilises hierarhias tipust arvates teisel tasemel, osale töökohtadele tavatseti suunata kõrgemal halvasti toimetulnud isikuid. Hierarhias alla ja üles liikumise sõlmkohana valitses instituudis pingeline konkurentsimeeleolu. Aastatel 1984–1986 direktori kohusetäitja olnud Aare Laanemäe on oma mälestuste põhjal kirjutanud raamatu "Ussipesa Tõnismäel ja teisi meenutusi." Raamatu kirjutamise ajendist kirjutab ta nii: "Vajadus ... kirjapanekuks tulenes tollal läbi elatud alandusest ja häbist, mis mulle PAI-s osaks sai."
Instituut asus Tallinnas aadressil Tõnismägi 16. Viiekorruselises hoone projekteeris Aleksandr Vladovski, selles pidi olema 11 korterit arstidele. Hoone sai valmis Nõukogude okupatsiooni alguses juulis 1940, sinna majutati väikeste ümberehituste järel partei- ja administratiivasutused. Ideoloogiliste asutuste majutamiseks kasutati hoonet ka Saksa okupatsiooni ajal ja pärast sõda.
Eestirootslaste Kultuuri Selts

Eestirootslaste Kultuuri Selts (rootsi keeles "Samfundet för Estlandssvensk Kultur") aastal 1988 Haapsalus asutatud selts, mille moodustasid Eestis elavad rootslased (eestirootslased).
Seltsi eesmärk oli ühendada eestirootslasi ja teisi, kes on eestirootslaste kultuurist huvitatud. Selts tegeles ka eestlastele rootsi keele õpetamisega, nt aastal 1990 avati Noarootsi Gümnaasiumis rootsi keele süvaõppeklass.
Aastal 1993 taasasutati seltsi eestvõttel Paslepa Rahvaülikool (praegu Haapsalu Rahvaülikool).
Port Isaac

Port Isaac (korni keeles "Porthysek") on väike maaliline kaluriküla Suurbritannias Edela-Inglismaal Cornwalli rannikul. 
Alates 1980. aastatest on külas tehtud mitmesuguste telesarjade taustavõtteid, kaasa arvatud telesari "Doc Martin".
Seitsme Saare Vabariik

Seitsme Saare Vabariik (kreeka keeles "Επτάνησος Πολιτεία", itaalia keeles "Repubblica Settinsulare") oli vabariik Joonia saartel, mis eksisteeris aastatel 1800–1807 ning 1807–1815. 
Ajalugu.
Riik oli esimesel perioodil Osmanite riigi ja Venemaa protektoraat (vene keeles "Республика Семи Островов"), teisel perioodil oli see Esimese Prantsuse Keisririigi protektoraat (prantsuse keeles "République Septinsulaire" või "République des Sept-Îles").
See oli kreeklaste esimene võimalus vähemalt osalisekski autonoomiaks pärast Bütsantsi viimase jäänuse Morea despootkonna alistumisest Osmanite riigile 15. sajandi keskel.
Pärast Esimesse Prantsuse Keisririigi lõppu sai Seitsme Saare Vabariigi järglaseks Joonia Saarte Ühendriik.
Saared.
Vabariiki kuulus seitse saart:
Punane raamat (raamatusari)

"Punane raamat" on raamatusari, mida annab välja kirjastus Tänapäev. Sarjas ilmuvad tunnustatud kirjanike tõlkeraamatud. Esimene raamat sarjast ilmus aastal 2000. 
Sarja esimese kujunduse autor on Mari Kaljuste, selles kujunduses ja iseloomuliku ümbrispaberiga ilmus kokku 7 raamatut. 
Teise kujunduse autor on Kristjan Mändmaa ning selliseid raamatuid ilmus kokku 70. Ümbrispabereid nendel ei olnud. 
Kolmanda kujunduse autor on Jüri Jegorov.
Joonia Saarte Ühendriik

Joonia Saarte Ühendriik (kreeka keeles "Ηνωμένον Κράτος των Ιονίων Νήσων" (Inoménon Krátos ton Ioníon Níson), itaalia keeles "Stati Uniti delle Isole Ionie") oli aastatel 1815–1864 Joonia saartel Kreekas eksisteerinud riik ning Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi protektoraat, Seitsme Saare Vabariigi järglane.
Ühendriik asus tänapäeva Kreeka aladel ning anti 28. mail 1854 (vastavalt Londoni rahulepingule) kingitusena üle Kreeka kuningriigile pärast Oldenburgide dünastiast kuninga (Geórgios I) valimist Kreeka troonile.
Aru tänav (Tartu)

Aru tänav on tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas.
Ta algab Nurme tänavalt, millest teisel pool on Kalmistu tänav, ja lõpeb Muru tänaval. Tänav on 375 meetri pikkune.
Aroonia tänav

Aroonia tänav on tänav Tartus.
Tänav algab Sanatooriumi tänavalt, teeb pöörde vasakule ja lõpeb Tervise tänaval. Tänava pikkus on 160 meetrit.
Helen Hunt

Helen Elizabeth Hunt (sündinud 15. juunil 1963 Californias Culver Citys) on ameerika filminäitleja, -režissöör ja stsenarist.
Ta on tuntud filmidest "Bobby", "Mida naised tahavad", "Enam paremaks minna ei saa", "Anna edasi", "Kaldale uhutud" jne.
Tema esimene lavastatud film oli 2007. aasta "Juhuslik kohtumine". Kuid juba varem oli ta lavastanud mitu seriaali "Hull sinu järele" jagu. Ta on lavastanud seriaali "Californication" kaks jagu.
1994. aastast oli Hunt lähisuhtes Hank Azariaga. Nad abiellusid 1999. aastal ja lahutasid abielu 17 kuud hiljem. Azaria on üks "Simpsonite" näitlejatest ja Huntki mängis 1998 ühes "Simpsonite" jaos.
2001. aastast oli tema elukaaslane režissöör Matthew Carnahaniga, neil on 2004. aastal sündinud tütar. Paar kolis lahku 2017.
Tunnustus.
Peaosa täitmise eest seriaalis "Hull sinu järele" oli Hunt nomineeritud Emmy auhinnale komöödianäitlejatari kategoorias igal aastal 1993–1999 ning võitis Emmy neist neljal viimasel aastal. Kuldgloobusele oli ta nomineeritud muusikali- või komöödianäitlejatari kategoorias igal aastal 1993–1998 ning võitis auhinna 1994., 1995. ja 1997. aastal.
1998 pälvis Hunt naispeaosatäitja Oscari ja Kuldgloobuse filmiga "Enam paremaks minna ei saa".
2013. aastal oli ta nomineeritud Oscari, Kuldgloobuse ja BAFTA auhinnale naiskõrvalosatäitja kategoorias filmi "The Sessions" eest. Ta ei võitnud neist ühtki.
Marina Stepnova

Marina Stepnova (neiupõlvenimi Marina Rovner, esimesest abielust Marina Konetskaja; vene keeles "Марина Львовна Степнова"; sündinud 2. septembril 1971 Jefremovis Tula oblastis) on vene kirjanik, toimetaja ja tõlkija.
Ta sündis Jefremovis Tuula oblastis sõjaväelase ja arsti tütrena. 1981. aastal asus perekond ümber Chișinăusse, kus ta lõpetas Kišinjovi 56. Keskkooli. Seejärel õppis ta kolm aastat Chișinău ülikooli filoloogiateaduskonnas, kuid lõpetas Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Kirjandusinstituudis aspirantuuris olles uuris ta Aleksandr Sumarokovi loomingut: "Масонские мотивы в переложениях псалмов А. П. Сумарокова" ("Vabamüürlaslikke motiive A. P. Sumarokovi psalmide ümberjutustustes"), mis avaldati 2000. aastal raamatus "Масонство и русская литература ХVIII — начала ХIХ в.".
Ta on rumeenia keele tõlkija. Tema lühiproosat on avaldanud ajakirjad Naša Ulitsa, Novõi Mir, Zvezda ja Snoob. 
2005. aastal ilmus tema esikromaan "Kirurg". 
2011. aastal ilmunud romaan "Lazari naised" on 2012. aastal välja antud ka eesti keeles: kirjastuse Tänapäev raamatusarjas "Punane raamat".
Isiklikku.
Tema vend Vjatšeslav Rovner on väljaande XXL peatoimetaja. Tema esimene abikaasa Arseni Konetski on kirjanik.
Savi tänav

Savi tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
See algab Raja tänavalt ja kulgeb lõunasse, ristub Muuluka tänavaga (vasemalt) ja Haraka tänavaga (paremalt), pöördub edelasse, ristub Tamme põiguga (vasemalt) ja Haki tänavaga (paremalt), pöördub taas lõunasse, ristub Tuvi tänavaga (paremalt) ning lõpeb Aardla tänaval.
Tänava pikkus on 885 meetrit.
2012. aasta Raadio 2 Aastahitt

2012. aasta Raadio 2 Aastahitt oli 19. Raadio 2 korraldatud muusikaküsitlus Raadio 2 Aastahitt ja -üritus. Tulemused kuulutati välja 4. jaanuaril 2013.
Henri Hang

Henri Hang (28. august 1991 Rakvere – oktoober/november 2024 Vinni vald) oli Eesti jalgpallur. Endine noortekoondislane mängis klubijalgpalli Esiliigas Rakvere JK Tarva meeskonnas. Positsioonilt oli ta ründaja, keda on varasematel aastatel kasutati ka äärekaitsjana. 
Klubikarjäär.
Jalgpallurikarjäär algas Rakvere FC Floras, läbimurre meestesarja tuli 2007 VJK Rakvere ridades. Noorteaja üheks märkimisväärsemaks saavutuseks oli U-19 Eliitliiga pronksmedal Marko Lelovi käe all aastal 2008.
Nii 2011 kui ka 2012 on Hang olnud oma liiga väravalööjate edetabelis 7. kohal, mis on tähendanud klubi siseselt paremuselt teist kohta. 2011 II liiga ida/põhi tsoonis 14 tabamust, 2012 aga Esiliigas 13 väravat. 2011 hooaeg kulmineerus II liiga võiduga ja Rakvere JK Tarva tõusuga Esiliigasse. Võideti ka II liiga turniir EJL-i Aastalõputurniiri raames. 2012 aasta lõppes Esiliiga pronksmedaliga.
2013. ja 2015. aastal tuli Hang Rakvere JK Tarvas koosseisus Esiliigas neljandaks. Kui Tarvas mängis 2016. aastal Premium liigas, osales Hang mängudes 5 korral vahetusmängijana. 2017. aastal tuli ta klubi koosseisus Esiliigas pronksmedalile.
Varia.
Kogu mängijakarjäär kulges Henri Hangul kohalikus Rakvere jalgpalliklubis. Vaid 24. märtsil 2009 mängis ta 26 minutit U-19 Eliitliigat Valga FC Warrioris, lüües ka ühe värava. (U-19 Valga FC Warrior – U-19 TJK Legion 4:1) 
Surm.
Hang oli teadmata kadunud alates 2024. aasta oktoobri lõpust. Ta leiti surnuna 8. novembri pärastlõunal Vinni vallas.
Eesti Maanteemuuseum

Eesti Maanteemuuseum (lühend EMm) asub Põlvamaal Varbuse külas, endises Varbuse postijaama kompleksis ning on Kliimaministeeriumi haldusalas tegutseva Transpordiameti struktuuriüksus.
Muuseum avati külastajatele 2005. aastal ning selle eesmärgiks on Eesti teepärandi ja tee-ehituse ajaloo kogumine, säilitamine, uurimine ja tutvustamine. Eesti Maanteemuuseumi 43 000 säilikust koosneva kogu hulka kuulub ka Ida-Euroopa suurim tee-ehitusmasinate kogu.
Püsinäitused.
"Tee ajalugu!".
Muuseumi esimene püsinäitus "Tee ajalugu!" avati Varbuse postijaamas 2005. aastal. Tegu oli näitusega Eestimaa teede ajaloost, mis tutvustas teede ja liikumisviiside arengut alates muinasajast kuni tänapäevani. Näitus pälvis Eesti muuseumite kõrgeima tunnustuse Muuseumirott 2006 ning oli järgmisel aastal ka Euroopa Muuseumite aastaauhinna nominent.
"Teeaeg".
2010. aastal valmis maanteemuuseumi Teeaeg, piire nihutav näitusekeskkond vabas õhus ning ootamatu arhitektuur Lõuna-Eesti maastikus. Umbes pooleteisele hektarile paigutuv Teeaeg koosneb kahest suuremast osast: ekspositsiooni- ja puhkealast. Ekspositsioonialal paiknevad ajalooline teeruum ning teetähiste ja masinate väljapanekud. Puhkealal asuvad vigurivändarada, liikluslinn ja mänguväljak. Kaht ala ühendab Vati sild, 1884. aastast pärit Eesti vanim terasest maanteesild. Näitus pälvis Eesti muuseumite seas Aasta tootearendaja 2010 tiitli ning EAS ettevõtluse auhinna Turismi uuendaja 2011. Välialadel kasutatud graafilise betooni tehnoloogiat tunnustati 2010. aastal Aasta betoonehituse eriauhinnaga, näitus tervikuna valiti Eesti Maastikuarhitektide Liidu poolt aasta maastikuarhitektuuri teoks.
Masinate valitsemine.
2019. aasta suvest on avatud masinahalli näitusehoone. 1500 m² suurusel pinnal paiknevas ekspositsioonis on välja pandud Eestimaa teid ehitanud võimsad masinad kuni aastani 1990, nende seas ka Eesti esimene teehöövel Bitvargen (1923) ja Arnold Volbergi konstrueeritud, kodumaise masinatööstuse imeks peetav teehöövel V-1. Samuti mõtestab väljapanek lahti autokasutuspraktikaid aastatel 1920–2000, rääkides, kuidas on autost kui luksusesemest saanud tarbevahend. Ülesehituselt keskendub see kolmele suurele valdkonnale: autokultuuri, teemasinate ja liikluskasvatuse ekspositsioonile. Näitusel saab külastaja tervikliku ülevaate autoajastu mõjudest Eesti teede ja liikluse ajaloole.
Maanteemuuseum numbrites.
Eesti Maanteemuuseumi territooriumi üldpind on 76 500 m², sellest hõlmavad ekspositsioonipinnad 9735 m² ja hoidlad 874 m². Muuseumi kogusse kuulub üle 43 000 museaali.
Muuseumit külastab aastas umbes 30 000 – 32 000 inimest, peamiselt suvehooajal (mai–september).
Lisaks püsinäitustele koostab muuseum keskmiselt 2-4 ajutist näitust aastas. Muuseumi haridusprogrammides osaleb keskmiselt 3500–4000 last aastas, suurem osa neist liiklushariduslikes programmides. Liikluskasvatuse ja -kultuuri edendamine koostöös Transpordiametiga on muuseumi üks prioriteetsetest tegevustest.
Muuseum annab välja keskmiselt 1-2 mahukamat raamatut aastas, lisaks 7–10 teadusartiklit ja kaastööd mitmesugustes väljaannetes.
Edie McClurg

Edith Marie McClurg (sündinud 23. juulil 1951 Kansas Citys, Missouris) on Ameerika Ühendriikide näitleja, koomik ja häälnäitleja.
McClurgil on magistrikraad Syracuse'i ülikoolist. Tema karjäär filmis ja televisioonis on kestnud üle neljakümne aasta.
McClurg on tuntud paljude kõrvalrollide poolest filmides ja teleseriaalides, eriti 1980. ja 1990. aastatel. Ta on esinenud sellistes tuntud filmides nagu "Carrie" (1976), "Ferris Buelleri vaba päev" ("Ferris Bueller's Day Off"; 1986), "Lennukid, rongid ja autod" ("Planes, Trains and Automobiles"; 1987). Samuti on ta andnud oma hääle mitmele animatsioonitegelasele ning töötanud raadios.
Lisaks mängufilmidele on McClurg osalenud mitmetes telesarjades, sealhulgas "Small Wonder" (1985–1987), "The Hogan Family" (1986–1991) ja "Seitsmes taevas" ("7th Heaven"; 1996–2006). Ta on teinud häälnäitlejatööd mitmes animafilmis ja -sarjas. Aastal 2013 andis ta oma hääle tegelasele Gerda animafilmis "Lumekuninganna ja igavene talv" ("Frozen").
Homopolümeer

Homopolümeer on ühe lähteaine (monomeeri) polümerisatsioonil moodustuv polümeer. Kui polümeeri molekulis esinevad vaid ühele monomeerile vastavad elementaarlülid, siis on tegu homopolümeeriga, mille üldvalem on –(A–)n. Homopolümeer saab olla hargnemata ahelatega ( –A–A–A–A–A–A– ), või mitmeti hargnenud ahelatega, seejuures ka täht- ja gloobulitüüpi.
Homopolümeeri nimetus viitab tihti lähtemonomeerile, näiteks polüstüreen, polüetüleen, polüvinüülkloriid jmt.
Glükoosist tulenevate elementaarlülidega homopolüsahhariidid on looduses laialt levinud biopolümeerid. Need on tselluloos, milles esinevad hargnemata ahelad, ja tärklis, mille puhul esinevad nii hargnemata kui ka hargnenud ahelad, ning glükogeen, mis on eriti suure hargnemisega gloobulitüüpi molekul. 
Mitme lähteaine ühisel polümeerimisel saadav aine on kopolümeer.
Püha Jüri kompanii

Püha Jüri kompanii (itaalia keeles "Compagnia di San Giorgio") nimetuse all on tuntud kolm Püha Jüri lipu all võidelnud palgasõdurite väesalka XIV sajandi Itaalias.
Esimene Püha Jüri kompanii – Lodrisio Visconti (1339).
Esimene Püha Jüri kompanii nime kandev väesalk (umbes 6500 meest) formeeriti 1339. aastal Lodrisio Visconti poolt osalemaks Parabiago lahingus (21. veebruar 1339). Väesalk purustati Parabiago lahingus, kus legendi järgi osales ka pilvelt alla ratsutanud Püha Ambrosius.
Teine Püha Jüri kompanii – Ambrogio Visconti (1365).
Teise Püha Jüri kompanii moodustas 1365. aastal Bernabò Visconti vallaspoeg Ambrogio Visconti. Väesalk purustati Bergamo mässu ajal 1374. aastal.
Kolmas Püha Jüri kompanii – Alberico da Barbiano (1377).
Suurima tuntuse saavutas Alberico da Barbiano poolt 1377. aastal moodustatud Püha Jüri kompanii. Selles peaasjalikult itaallastest koosnevas väesalgas võitlesid teiste seas kondotjeerid Braccio da Montone, Muzio Attendolo Sforza, Ugolotto Biancardo, Jacopo dal Verme, Facino Cane, Ottobono Terzi ja Ceccolino da Michelotti.
Alberico kompaniis edendati ratsaväe lahinguvarustust ja taktikat, suurt tähelepanu pöörati lahingulisele ettevalmistusele. Algselt paarisajast mehest koosnev väesalk suurenes peagi umbes 4000 võitlejaga väeosaks. Esimene "tööleping" (itaalia keeles "condotta") sõlmiti 1378. aastal Milano valitseja Bernabò Viscontiga.
Alberico da Barbiano väesalk toetas paavst Urbanust tema võitluses vastupaavst Clemens VII vastu.
Jaan Lutsar (maadleja)

Jaan Lutsar (sündinud 18. jaanuaril 1972 Tartus) on eesti judoka ja judotreener.
Ta on lõpetanud 1991. aastal Eesti Spordigümnaasiumi ja 1996. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli, kus õppis kehakultuuri.
Ta on töötanud 1996. aastast treenerina Tallinna Kesklinna Spordikoolis, Pirita Spordikoolis ja judoklubis Aitado. 
Isiklikku.
Tema isa Andres Lutsar oli Eesti judoliikumise rajaja, sportlane ja judotreener; ema Aime Lutsar oli eesti näitleja, lavastaja ja näitejuht.
Reno jõgi

Reno (bologna murdes "Raggn", ladina keeles "Rhenus") on jõgi Põhja-Itaalias Emilia-Romagnas. Reno on pikkuselt Itaalia kümnes jõgi. Suurim linn jõe orus on Bologna.
Jõe keskmine aastane vooluhulk suudmes on 95 m³/s, lättel 25 m³/s. Suurim registreeritud vooluhulk suudmes on 2300 m³/s, üleujutuste ajal on tavaline vooluhulk umbes 1000 m³/s.
Reno oli Po lisajõgi kuni XVIII sajandi lõpuni. 1797. aastal muudeti kaitseks üleujutuste eest jõe sängi.
Reno kallastel asuvad järgmised asulad: Porretta Terme, Vergato, Marzabotto, Sasso Marconi, Casalecchio di Reno, Bologna, Cento, Argenta.
Ortvin Sarapuu

Ortvin Sarapuu (inglise keeles ka Ortvin Sarapu; 22. jaanuar 1924 Narva – 13. aprill 1999 Auckland, Uus-Meremaa) oli eesti rahvusest Uus-Meremaa maletaja.
Ta lõpetas 1942. aastal Narvas gümnaasiumi. Ta tuli 1940. aastal Eesti koolinoorte esivõistlustel teiseks. 
Teise maailmasõja ajal 1943. aastal siirdus ta Soome ja sealt edasi Taani. Ta oli Kopenhaageni meister males 1946. aastal.
1950. aastast elas ta Uus-Meremaal. Ta on kokku 20-kordne Uus-Meremaa meister males.
Ta on osa võtnud 10 maleolümpiast (Uus-Meremaa võistkonna koosseisus). 1966. aastal võitis ta Aucklandis FIDE tsooniturniiri ja osales 1967. aastal Sousse'is tsoonidevahelisel turniiril, saavutades 21. koha. 
Ortvin Sarapuu Morphy arv oli 4.
Sam J. Jones

Samuel Gerald Jones (sündinud 12. augustil 1954 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Pat Finn

Pat Finn (õieti Patrick Finn; sündinud 31. juulil 1965 Evanstonis Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kotzebue tänav

Kotzebue tänav [kotsebu:] on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Kotzebue tänav algab Põhja puiestee ja Suurtüki tänava ristmikult ja lõpeb Vabriku tänava ja Kopli tänava ristmikul. Tänavaga ristub Vana-Kalamaja tänav. Kotzebue tänav on 463 meetri pikkune ja kannab numbrit 7840564.
Tänava rajamise täpne aeg 19. sajandi teisel poolel pole teada, kuid Johann Friedrich Eurichi koostatud 1879. aasta kaardil on Kotzebue tänava vanem osa juba peale märgitud. Esmalt võeti kasutusele tänava Põhja puiestee ja Vana-Kalamaja tänava vaheline lõik, mida seejärel pikendati Kopli tänavani.
Tänava nimi.
Kotzebue tänav on saanud nime majaomaniku ja kirjaniku August von Kotzebue ning tema järglaste järgi, kelle maja asus tänava alguses.
Tänava saksakeelne nimi oli "Kotzebuestraße" ja venekeelne "Коцебуская улица".
25. mail 1939 liideti Kotzebue tänav Suurtüki tänavaga., kuna Kotzebue tänav oli Suurtüki tänava jätk). 22. aprillil 1960 nimetati kogu Suurtüki tänav Johannes Käsperti järgi ümber Johannes Käsperti tänavaks. 
Suurtüki tänava nimi taastati 2. juulil 1987, millest lahutati uuesti Kotzebue tänav 3. augustil 1990.
Tänava hoonestus.
Suurem osa tänava ajaloolisest hoonestusest hävis märtsipommitamises 1944. aastal. 
Kotzebue tänaval asuvad:
Lillepott

Lillepotiks nimetatakse mitmesuguse suuruse ja kujuga anumaid, milles hoitakse ja kasvatatakse taimi kunstlikes tingimustes, näiteks toas. Sellised anumad võivad olla tehtud eri materjalist, kõige sagedamini on need keraamilised, plastist, puidust, metallist või klaasist.
Lillepoti all võib olla ka lillepotialus või ümber teine anum (lillepoti ümbris).
Erinevalt ehislillepotist on tavalisel lillepotil põhjas üks või mitu drenaažauku vee äravooluks. Drenaažaugud on vajalikud selleks, et taime või lille juured ei läheks liigsest üleniisutamisest mädanema. Äravooluavad teevad võimalikuks ka taimejuurte toitmise mulla kaudu altpoolt, kui valada vesi lillepotialusele. 
Lillepotte võib kasutada mitmesuguseks otstarbeks, näiteks taimede transportimiseks, istikute kasvatamiseks, taimede kasvatamiseks ruumis ja ruumipuudusel või muul põhjusel õues, külmakartlike taimede ületalve pidamiseks.
Väga suuri potte kasutatakse ka soojalembeste troopikataimede kasvatamisel külmemas kliimas kas botaanikaaias või kasvuhoones. 
Lillepotid on kasutusel juba sajandeid. Muistsed egiptlased kasutasid neid taimede transportimiseks ühest kohast teise. Muistsed roomlased hakkasid tooma taimi ruumi sisse külmadel aastaaegadel. 18. sajandil kasutati lillepotte leivapuu seemnete transportimiseks Tahitilt Lääne-Indiasse.
Eesti-Saami Ühendus

Eesti-Saami Ühendus (lühend ESÜ, harvem nimetatud "Eesti-Saami Selts", põhjasaami keeles "Eestilaš-sápmelaš oktavuohta") oli aastal 1988 Tallinnas asutatud kultuuriühendus, kuhu kuulusid saami kultuurist huvitatud ja seda uurivad inimesed. 
Eesti-Saami Ühenduse põhikirja järgi oli ühenduse eesmärk "eesti ja saami, ent ka teiste arktiliste rahvaste vaimuvara uurimine, kogumine, säilitamine ja tutvustamine".
Eesti-Saami Ühenduse eestvõttel on Eestis peetud muu hulgas saami kultuuri päevi, seminare, konverentse ning korraldatud kontserte. 
Eesti-Saami Ühenduse tegevus lõpetati formaalselt aastal 2012.
Eesti Ungari Selts

Eesti Ungari Selts (lühend: EUS) on 1990. aastal asutatud kultuuriselts, mis ühendab Eestis elavaid ungari kultuurist huvitatuid ja ungarlasi. 
Eesti Ungari Seltsi, Ungari Instituudi ja Eestimaa Ungarlaste Ühingu (ka: M. Munkacsy Ungari Kultuuri Selts) ühisettevõtmiseks on Eestis ungari rahvuslike tähtpäevade tähistamine.
Eesti Ungari Selts on 1993.aastast andnud välja ajakirja Csillag ('täht').
Eestimaa Õlikonsortsium

Eestimaa Õlikonsortsium on aastatel 1927–1940 pausidega Eestis Sillamäel tegutsenud ettevõte, mis toetus Rootsi kapitalil.
Esimene Sillamäe õlivabrik alustas tööd 1928. aastal ning selle võimsus oli 50 t õli ööpäevas. Pärast majanduslikku kitsikust jätkas konsortsium tööd 1936. aastal. Aastal 1938 ehitas konsortsium teise õlivabriku, mille võimsus oli 150 t õli ööpäevas. 
Ettevõttes töötas näiteks 1939. aastal 870 inimest.
Natsionaliseeritud Eestimaa Õlikonsortsiumi direktoriks nimetati 12. oktoobril 1940 Alfred Velga. 12. oktoobri 1940. aasta Eesti NSV ajutise Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega nimetati Eestimaa Õlikonsortsium, sms Viktor Kingissepa nimeliseks põlevkivitööstuseks.
Eestimaa Töölisühingute Keskliit

Eestimaa Töölisühingute Keskliit (lühend ETK) oli aastatel 1927–1940 Eesti ametiühinguid ühendav liit.
Aastatel 1927–1935 oli keskliit parempoolsete sotsialistide käes. Pärast ETK-i 5. kongressi said etteotsa ka vasakpoolseid sotsialiste.
Aastal 1939 nimetati ETK ümber Eestimaa Töövõtjate Kutseühingute Keskliiduks. Aastal 1940 kandis lühikest aega ka nime Eestimaa Ametiühingute Keskliit.
Eestimaa Rahvuste Ühendus

Eestimaa Rahvuste Ühendus (ebatäpselt "Eestimaa Rahvaste Ühendus", lühend ERÜ) on aastal 1988 esimesel Eestimaa Rahvuste Foorumil asutatud organisatsioon. 
ERÜ asutati seetõttu, et Eesti vähemusrahvused saaksid ühiselt toetada Eesti taasiseseisvumisprotsessi. 
ERÜ eesmärk on põhikirja järgi muu hulgas esindada Eesti vähemusrahvuste huve, säilitada, arendada ja tutvustada nende kultuuri.
Eestimaa Rahvuste Ühenduse asutamise kuupäevaks loetakse 24. septembrit 1988 – päeva, mil toimus esimene Eestimaa Rahvuste Foorum. Ühendusse kuuluvate Eestis elavate etniliste rühmade esindajad otsustasid teadlikult ja vabatahtlikult toetada eestlaste võitlust riikliku iseseisvuse eest. Tunnustamaks ühe esimese kodanikuühenduse tegevust Eesti omariikluse taastamisel ja sellele järgnenud konstruktiivset koostööd Eesti Vabariigi hüvanguks, on rahvastikuminister kuulutanud 24. septembri Eesti rahvusvähemuste päevaks.
Eestimaa Rahvuste Ühendust on juhtinud Hagi Šein, Ants-Enno Lõhmus, Timur Seifullen ja Jaak Prozes. 2008. aastal valiti organisatsiooni taas juhtima ERÜ aupresident Timur Seifullen.
Eesti Põllumeeste Keskliit

Eesti Põllumeeste Keskliit (inglise Central Union of Estonian Farmers; varasema nimega "Eestimaa Põllumajandustootjate Keskliit") oli 1990. aastal asutatud katusorganisatsioon, mis ühendas põllumajandustootjaid, kes tootsid üle 70 % Eesti põllumajandus­toodangust. 
8. juunil 2017 ühines Keskliit Eesti Põllumajandus-Kaubanduskojaga.
Keskliidu eesmärgid olid põhikirja järgi muu hulgas Eesti põllumajanduse ja maaelu edendamine, keskliitu kuuluvate liikmete majanduslike ja erialahuvide kaitsmine, ühistegevuse arendamine, keskkonnasõbralikule ja loodussäästlikule majandamisele kaasa aitamine.
Eesti Põllumeeste Keskliidu liikmeteks on maakondlikud organisatsioonid ja erinevate põllumajan­dusharude üleriigilised ühendused.
Eddie Izzard

Eddie Izzard (õieti Edward John Izzard; sündinud 7. veebruaril 1962 Adeni koloonias) on Briti näitleja ja koomik.
Richard Kind

Richard Bruce Kind (sündinud 22. novembril 1956 Trentons New Jerseys) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Janeane Garofalo

Janeane Marie Garofalo (sündinud 28. septembril 1964 Newtonis New Jersey osariigis) on Ameerika Ühendriikide koomik, filmi- ja seriaalinäitleja.
Greg Cipes

Greg Cipes (õieti Gregory Michael Cipes; sündinud 4. jaanuaril 1980 Coral Springsis Floridas) on Ameerika Ühendriikide tele- ja filminäitleja, "reggae"- ja hiphopmuusik ning elukutseline surfar.
Eesti Vähiliit

Eesti Vähiliit on mittetulundusühing, mis on asutatud 1992. aastal ning mis tegeleb vähktõvevastase võitluse ja selle edendamisega.
1997. aastast on Eesti Vähiliit katusorganisatsioon, kuhu teiste seas kuuluvad näiteks Eesti Onkoloogide Selts ja Eesti Onkoloogiaõdede Ühing.
Eesti Vähiliit on Eesti Puuetega Inimeste Koja liige.
Eesti Vähiliidu asutaja ning liidu esimene president ja hilisem aupresident oli onkokirurg Väino Rätsep. 2024. aasta seisuga on liidu president Vahur Valvere.
AS Eesti Viljasalv

AS Eesti Viljasalv on ettevõte, mis varem oli Eesti Põllumajandusministeeriumi haldusalas.
Ettevõte tegeleb muu hulgas teravilja- ja jõusöödatoodete müügi ja ostuga, samuti analüüsib teravilja ja teraviljasaaduste kvaliteeti.
Ettevõtte ajalugu ulatub 1937. aastasse, mil asutati Riigi Viljasalv. Aastal 1940 lõpetas see tegevuse. Riigiettevõte taasasutati 1992. aastal. Aastast 1998 kannab ettevõte praegust nime (AS Eesti Viljasalv). 
Aastal 2006 müüs Eesti riik oma ettevõttesse paigutatud aktsiad.
384 eKr

Aasta 384 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
322 eKr

Aasta 322 enne Kristuse sündi oli 322. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 432 "ab urbe condita".
Jüris Sahkur

Jüris Sahkur (sündinud 12. september 1990 Rakveres) on Eesti jalgpallur. 
Ta on Rakvere JK Tarva väravavaht, kes on mänginud mitu korda Eesti U19 noortekoondises ning kuulunud Eesti U23 meeskonda.
Klubikarjäär.
Jalgpalluritee sai alguse Rakvere FC Flora Jalgpallikoolis, noorteaega jäi ka hooaeg Tallinna FC Flora noortemeeskonnas, mil võideti oma vanuseklassi esikoht. Debüütkohtumise Eesti meeste meistrivõistluste Esiliigas (2007) tegi Sahkur Valga FC Warrioris. Järgnevad hooajad on kulgenud aga oma kodulinna meeskonnas mängides. 2008–2010 Rakvere FC Floras oli periood, kuhu jäid ka kohtumised Eesti Meistriliiga klubide Narva JK Trans (2009) ja FC Kuressaare (2010) ridades. Rakvere Flora oli sel ajal antud võistkondade duubelmeeskonnaks, mis võimaldas mängija üles-alla liikumise Esiliiga ja Meistriliiga vahel. Neil aastatel (2008–09) mängis Sahkur ka Eesti U19-noortekoondises. 
2011 muutus Rakvere jalgpalliklubi staatus, lõpetati Meistriliiga klubidele duubelmeeskonnaks olemine ja muutus ka võistkonna nimi – Rakvere Florast sai Rakvere Tarvas. Sellest ajast saadik on Sahkur etendanud Tarva esikinda rolli. 2012 hooajal lõi kohtumises Tartu SK 10-ga viimasel minutil nurgalöögijärgsest olukorrast jalaga värava, mis tõi mängu seisuks 1:1 – sellega ka mäng lõppes. Järgneval päeval teenis Sahkur Eesti U23 koondisekutse kohtumisele Norra eakaaslastega. Mängupäeval kuulus U23 koondise peatreeneri Urmas Kirsi põhikoosseisu Stanislav Pedõk ning Sahkuril tuli kohtumist pingilt jälgida.
Hooaeg lõppes Tarva väravavahile siiski positiivselt – Esiliiga pronksmedali ja Esiliiga Aastalõputurniiri esikohaga. 
2013. aasta suvel debüteeris Eesti U23 noortekoondises sõprusmängus Läti eakaaslastega, kuuludes Martin Reimi juhendatava koondise algkoosseisu. Rakvere JK Tarva mängija Jüris Sahkur oli ainuke koondisse kutsutud Eesti esiliiga meeskonna pallur. Ülejäänud koondislased teenisid kutse kas Eesti meistriliiga- või välisklubidest. Nii 2012 kui ka 2013 hooajal kogus Jüris Rakvere fännide aasta parima mängija valimistel paremuselt teise koguse hääli.
Ilmatsalu tänav

Ilmatsalu tänav (saksa keeles "Ilmatzalsche Straße") on tänav Tartus.
Ta algab Näituse ja Ludvig Puusepa tänava ristmikult ning lõpeb Betooni tänava ristmiku juures linnapiiril. Tänava pikkus on 1,16 km.
Tänav on nimetatud Tartu linnavolikogu otsusega 14. novembrist 1927.
495 eKr

Aasta 495 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
435 eKr

Aasta 435 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
354 eKr

Aasta 354 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Tähistust 354 eKr on selle aasta kohta kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
36 eKr

Aasta 36 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
Lari (täpsustus)

"Lari" võib tähendada mitut asja:
Raamatukoguteadus

Raamatukoguteadus on raamatukogusid ja raamatukogundust uuriv teadusharu.
Raamatukoguteaduse ja infoteaduse suhe on erialateadlastele huvi all olnud kaua aega. Eksisteerib kaks peamist erinevat lähenemist:
Ajalooliselt on raamatukogundus ja raamatukoguteadus kujunenud varem kui infoteadus (ja selle eelkäija dokumendiõpetus).
Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing

Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing (lühend ERÜ) on Eesti raamatukogu- ja infotöötajate mittetulundusühing. Ühing ühendab ka raamatukogusid ning raamatukogundusest huvitatud füüsilisi ja juriidilisi isikuid.
Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing loodi 1923, taasloodi 1988.
Ühingu eesmärk on raamatukogunduse arendamine, raamatukoguhoidjate kutsehariduse edendamine ning kutsehuvide kaitsmine Eesti Vabariigis.
2024. aastal oli ühingul 647 liiget.
Jake Wood

Jake Wood (õieti Jacob Dylan Wood; sündinud 12. juulil 1972 Westminsteris) on Briti näitleja.
Gaston Bachelard

Gaston Bachelard (27. juuni 1884 Bar-sur-Aube – 16. oktoober 1962 Pariis) oli prantsuse filosoof.
Eesti Vabaharidusliit

Eesti Vabaharidusliit (lühend: EVHL) on aastal 1994 Tartus asutatud valitsusväline katusorganisatsioon, mis ühendab vabaharidusega tegelevaid ühendusi.
Põhikirja järgi on EVHLi eesmärgid on muu hulgas toetada rahva hariduslikke taotlusi, säilitada rahvuskultuuri traditsioone, levitada, toetada ja kaitsta vabahariduse ideid.
EVHL peab ennast aastatel 1924–1940 tegutsenud Eesti Haridusliidu traditsioonide jätkajaks.
EVHL volikogu on juhatanud Ivo Eesmaa, Reet Valgmaa ja Margit Düüna.
Eesti Uimastiseire Keskus

Eesti Uimastiseire Keskus (lühend: EUSK) on aastal 2001 loodud asutus, mis tegutseb Tervise Arengu Instituudi juures. EUSK kogub Eestis andmeid narkootikumide tarvitamise, ennetustöö ja narkopoliitika kohta. EUSKi töö on tihedalt seotud Euroopa Liidu analoogse keskusega – Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus (EMCDDA). 
EUSK asutati algul Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) struktuuriüksusena. Aastal 2003 moodustati EKMI ja kahe teise asutuse baasil Tervise Arengu Instituut, mille koosseisu nüüd EUSK kuulub.
Eesti Töölismuusika Liit

Eesti Töölismuusika Liit oli aastatel 1930–1941 töötanud töölismuusikaühinguid ühendanud keskne organisatsioon.
Organisatsioonile panid aluse Tallinna ja Pärnu töölismuusikaühingu liikmed.
Organisatsioon oli Austrias Viinis tegutsenud Töölismuusika Internatsionaali liige.
Aastal 1940 oli organisatsioonil u 300 liiget 12 ühingust.
Organisatsiooni tegevus lõppes pärast Rahva Kunstilise Isetegevuse Keskmaja loomist.
Aso jõgi

Aso (ladinakeelne nimi "Asis") on jõgi Kesk-Itaalias. 63 kilomeetri pikkune jõgi kulgeb peamiselt Ascoli Piceno ja Fermo provintside piiril.
Jõe läte asub Kesk-Apenniinides Sibillini mägedes Montemonacos, 950 meetri kõrgusel merepinnast. 
Aso paremkaldal on järgmised Ascoli Piceno provintsi omavalitsusüksused: Comunanza, Force, Rotella, Montedinove, Montalto delle Marche, Carassai, Montefiore dell'Aso. Enne Aadria merre suubumist voolab jõgi läbi Fermo provintsi piires olevate Campofilone ja Pedaso.
Jõe vasakkaldal on järgmised Fermo provintsi omavalitsusüksused: Montefortino, Montefalcone Appennino, Santa Vittoria in Matenano, Montelparo, Monte Rinaldo, Ortezzano, Monte Vidon Combatte, Petritoli, Monterubbiano, Moresco, Lapedona, Altidona.
Comacina saar

Comacina saar (itaalia keeles "Isola Comacina") on väike metsane saar, mis asub Como järves Itaalias. See on Como järve ainus saar ning asub läänekalda lähedal. Comacina kuulub Ossuccio valda.
587. aasta paiku asus saarel üks viimaseid Bütsantsi kindlusi langobardide võimu aluses piirkonnas. Pärast pikka piiramist lasid Authari juhitud langobardid kindluse kuberneril Franciol põgeneda keiser Justinianus I asevalitseja Narsese pealinna Ravennasse.
1919 anti saar Belgiale austusavaldusena kuningas Albert I-le. Järgmisel aastal saar tagastati.
Tänapäeval on Comacinal restoran, kohvik ja rida arheoloogilisi leiukohti.
Tanaro

Tanaro (ladinakeelne nimi "Tanarus") on jõgi Loode-Itaalias. Tanaro on pikkuselt Itaalia kuues jõgi ning valgla suuruselt Po, Tevere ja Adige jõe järel Itaalia neljas jõgi. Tanaro on Po suurim parempoolne lisajõgi.
Jõgi saab alguse Tanarello ja Nerone jõe ühinemiskohal Saccarello mäe nõlval Liguuria Alpides. 
Tanaro kallastel asuvad järgmised asulad: Ceva, Alba, Asti ja Alessandria.
402. aasta 6. aprillil toimus Asti lähistel Pollentia lahing.
Taimegeograafia

Taimegeograafia ehk fütogeograafia on botaanika haru, samuti biogeograafia haru, mis tegeleb taimede levilate ja leviku uurimisega. 
Taimegeograafia alusepanijaks oli Alexander von Humboldt.
Zoogeograafia

Zoogeograafia ehk loomageograafia on zooloogia haru, samuti biogeograafia haru, mis tegeleb loomade levilate ja leviku uurimisega.
Kuru oja

Kuru oja on oja, mis voolab läbi Kuru küla ja suubub Peipsi järve.
Oja pikkus on 6,5 km.
Marge Nelk

Marge Nelk (sündinud 6. mail1975) on eesti kunstnik ja raamatukujundaja.
Ta on õppinud Tartu ülikoolis teoloogiat ja Tartu Kõrgemas Kunstikoolis fotograafiat.
Tartus Supilinnas elav Nelk on kujundanud raamatuid ja teinud segatehnikas fotokunsti. Tartu Kunstimaja galeristi Indrek Grigori sõnul saavad Nelgi digitaalsed kompositsioonid "oma efektsuse pinna graafilisest mitmekihilisusest, mis muudab kujutatud ruumi erakordselt sügavaks ja dünaamiliseks".
Nelgi näitusi on korraldatud Tartu Loomemajanduskeskuses ja Viljandis Kondase Keskuses. Tema teoseid on olnud müügil Tartu noore kunsti oksjoneil.
Marge Nelk on illustreerinud Kätlin Kaldmaa lasteraamatu "Lugu Keegi Eikellegitütre isast" (Tallinn: Ajakirjade Kirjastus, 2012), kujundanud Jaan Kaplinski teose "Santorini. Teekond Ayia Triadasse" (Tartu: Võluri Tagasitulek, 2012) ja Rein Rannapi CD "Hingelinnud" (Haabneeme: Klaveripoeg, 2011), samuti Mehis Heinsaare raamatu "Unistuste tappev kasvamine" (Tallinn: Menu Kirjastus, 2016).
Heinsaare raamatut arvustades kirjutas kriitik Põim Kama: "Kunstnik Marge Nelgi kirkad ja fantaasiaküllased illustratsioonid on elamus omaette. Olles nii Heinsaare kui ka Nelgi loominguga varem tuttav, on vaid üllatav, et kuidas need kaks talenti varem kokku ei saanud. Raske oleks nimetada kunstnikku, kes Heinsaare kummalisi ja kujundirohkeid maastikke paremini visualiseerida suudaks." 
Marge Nelki on käsitletud Leelo Lauritsa 2014. aastal ilmunud raamatus "Kütioru tillukesed asjad" (lk 59).
Foglia

Foglia (ladinakeelne nimi "Pisaurus") on jõgi Kesk-Itaalias, Marche maakonna kõige põhjapoolsem jõgi. Jõe lähe asub Toscana Apenniinides.
Antiikajal oli Foglia nimeks ladina keeles "Pisaurus" (ka "Isaurus"), sest jõe suue asus roomlaste "Pisaurum"i linna (tänapäeva Pesaro) lähistel.
Foglia kallastel asuvad järgmised asulad: Sestino, Belforte all'Isauro, Piandimeleto, Lunano, Sassocorvaro, Auditore, Montecalvo in Foglia, Montelabbate ja Pesaro (suudmes).
Elmar Loige

Elmar Loige (23. juuni 1922 Vohnja vald, Virumaa – 4. jaanuar 2003) oli eesti arst.
Ta õppis Türi algkoolis ja lõpetas aastal 1941. aastal Türi Keskkooli. Septembris 1941 ta arreteeriti sakslaste poolt, viibis 1942. aasta augustini vangistuses Paides, Tallinnas ja Laitses. Siis sattus ta mobilisatsiooni alla, kust põgenes ja töötas 1942. aastal augustist novembrini põllutöölisena Virumaal, 1942. aasta novembrist 1944. aasta augustini töötas ta laadijana Türil ja Paldiskis ning õppis seejärel Tallinnas Raudteekoolis nr 1. Aastatel 1945–1951 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas; juba üliõpilasena spetsialiseerus ta kõrva-nina-kurguhaigustele.
Aastatel 1951–1955 töötas ta Tartu Kurttummade Kooli arstina. Aastatel 1955–1958 töötas ta Tartu Kliinilise Haigla otorinolarüngoloogina. Aastal 1958 sai ta pakkumise tulla tööle Eesti NSV Tervishoiu Ministeeriumi IV Valitsuse Vabariiklikku Haiglasse, ta võttis pakkumise vastu ja töötas seal veel aastal 1997 (siis juba ümbernimetatud Magdaleena Haiglas) kõrva-nina-kurguhaiguste kabineti juhatajana. Palju aastaid oli ta kinnistatud ooperiteatri Estonia konsultant-arstiks.
Dr. Elmar Loige suri 4. jaanuaril 2003 ja ta maeti 17. jaanuaril 2003 Rahumäe kalmistule.