Jetisport

Jetisport on veemoto alla kuuluv spordiala, kus sõitjad võistlevad kiirete veesõidukite ehk jetidega poidega märgistatud rada pidi. Jetisport nõuab head tasakaalu, kiiret reageerimist, füüsilist vastupidavust ning tehnilist oskust. Jetisporti jaguneb mitmeks erinevaks võistlusformaadiks, millest levinumad on rajasõit ("circuit"), slaalom ning pikamaasõidud ("endurance"). Jetispordis võisteldakse erinevat tüüpi veesõidukitega, mida jagatakse peamiselt püstisteks ("stand-up"), istuvateks ("runabout") ja "freestyle"-jetideks.
Võistlusklasse liigitatakse ka mootori võimsuse ja tehniliste spetsifikatsioonide alusel. Kõige võimsamad ja kiiremad masinad kuuluvad GP1 klassidesse, kus kasutatakse tipptasemel tehnoloogiat ja maksimaalselt tuunitud veesõidukeid. GP1 on ala absoluutne tippklass nii istuvates kui ka püstistes kategooriates, kus osalevad maailma parimad profisportlased.
Jetisporti juhib rahvusvahelisel tasandil organisatsioon Union Internationale Motonautique (UIM), mille egiidi all korraldatakse maailmameistrivõistlusi ja muid tiitlivõistlusi. Eestis arendab ja koordineerib jetispordi tegevust Eesti Veemoto Liit.
Võistlusformaat.
Jetispordi võistlused jagunevad mitmesse formaati sõltuvalt distsipliinist, raja iseloomust ja võistlusklassist. Levinumad formaadid on järgmised:
Jetispordi võistlused võivad toimuda nii individuaalses kui ka meeskondlikus formaadis. Rahvusvahelistel tiitlivõistlustel koosneb nädalavahetus tavaliselt treeningutest, kvalifikatsioonidest ja mitmest võistlussõidust, mille koondtulemused määravad lõpliku paremusjärjestuse.
Võistlusklassid.
Jetispordis jagunevad võistlusklassid eelkõige sõiduki tüübi ja mootori võimsuse järgi. Peamised kategooriad on järgmised:
Vanuse ja kogemuse järgi.
Võistlusklasside süsteem võimaldab osaleda väga erineva tasemega sõitjatel – alustajatest kuni professionaalideni. Klasside määratlemine toimub rahvusvaheliste (nt UIM, IJSBA) ja rahvuslike alaliitude regulatsioonide alusel.
Eesti jetispordi ajalugu.
Eestis sai jetisport ametliku alguse 1992. aastal, kui toimus esimene registreeritud võistlus Pirital. Esialgu kuulus ala organisatsiooniliselt Eesti Jeti- ja Mootorkelgu Liidu alla, mis koondas erinevaid veemootori- ja talispordialasid. Jetispordi populaarsus hakkas kasvama 1990. aastate lõpus ja 2000. aastate alguses, mil Eesti sportlased osalesid rahvusvahelistel tiitlivõistlustel USA-s, Kuubal, Venemaal, Hiinas, Lähis-Idas ja mujal.
Oluline uus tõus algas 2014. aastal, kui Eesti sõlmis esimesed ametlikud koostöölepingud UIM-Aquabike maailmameistrivõistluste sarjaga. See tähistas professionaalse osaluse algust maailma kõrgeimal tasemel. Esimestena võistlesid Eesti eestlased Helen ja Andres Lauri ning Markus Lutsokert, kes sillutasid teed järgmistele põlvkondadele.
Eesti on korraldanud ka rahvusvaheliste tiitlivõistluste korraldajamaa: Põhjamaade meistrivõistlusi (Nordic Championship) on peetud Pärnus 2009. ja 2017. aastal.
Nüüdisajal on Eesti üks juhtivaid jõude rahvusvahelises jetispordis.
2024. aastal tõi UIM-Aquabike'i koduleht esile Eesti sportlaste erakordset edu, kirjeldades seda kui "“Estonia taking the world of aquabiking by storm”" (allikas). Eesti sportlased juhivad maailma edetabeleid mitmes klassis ning on kujunenud eeskujuks professionaalsuse, pühendumuse ja tulemuste poolest.
Viimaste aastate edukaimaks ja rahvusvaheliselt nähtavaimaks Eesti jetisportlaseks on tõusnud Jasmiin Üpraus, kes on tulnud mitu korda maailmameistriks ning kujunenud UIM-Aquabike MM-sarja üheks stabiilsemaks esisõitjaks. Tema edu ja järjepidevus on aidanud oluliselt tugevdada Eesti mainet jetispordi maailmas. Lisaks on tugevaid tulemusi GP2 ja GP3 klassides näidanud ka Mattias Reinaas, juunior klassides Ander-Hubert Lauri ja hetkel on suured ootused Mattias Siimani Runabout GP1 teekonnal.
Tänapäeval koordineerib ala tegevust Eesti Veemoto Liit, kes korraldab nii kohalikke meistrivõistlusi kui esindab Eestit UIM-i tasandil. Jetisport on Eestis kiiresti arenev ja noori ligi tõmbav ala, mille järelkasv on stabiilselt kasvamas.