Franciscuse välispoliitika

Paavst Franciscus väljendas muret välispoliitiliste konfliktide pärast ning kohtunud riigi- ja valitsusjuhtidega. Ta külastas 25. septembril 2018 Eestit.
Pastoraalsed visiidid.
Paavst Franciscus tegi 47 visiiti väljaspool Itaaliat ja 35 visiiti Itaalias. Ta külastas 65 riiki (kaasaarvatud Itaalia). Ta külastas 25. septembril 2018 Eestit.
USA-Kuuba leppe vahendamine.
Püha Tooli vahendusel teatasid USA ja Kuuba 17. detsembril 2014 kahe riigi vaheliste diplomaatiliste suhete taastamisest. Paavst saatis eelnevalt USA ja Kuuba juhtidele kirju, samuti vahendas Püha Tool kahe riigi vaheliste kõneluste toimumist Kanadas, pakkudes selleks ametiruume.
Euroopa pagulaskriis.
Paavst väljendas 16. novembril 2014 muret immigrantide rahutuste pärast Roomas ja 28. detsembril 2014 Aadria merele sattunud Aafrika põgenike pärast. Ta tegi 19. aprillil 2015 apelli Vahemerel hukkunud põgenike eest. Ta ütles 6. septembril 2015, et iga kogudus võiks vastu võtta ühe pagulaste perekonna.
Paavst pööras sõjapõgenikele olulist tähelepanu 2016. aasta kannatusnädalal: Suure neljapäeva liturgial pesi ta ka paari migrandi jalgu, Suurel reedel taunis ta Euroopa ükskõiksust ja tuima südametunnistust seoses põgenikekriisiga. Esimesel ülestõusmispühal kutsus ta meeles pidama parema tuleviku nimel sõja, nälja, vaesuse ja sotsiaalse ebaõigluse eest pagevaid põgenikke. Ta külastas 16. aprillil 2016 koos Konstantinoopoli patriarhi Bartholomeos I-ga Kreekas Lesbose saarel põgenikke. Mõlemad kirikujuhid tunnistasid ühisdeklaratsioonis, et Euroopa põgenikekriis on humanitaarkriis. Paavst võttis tagasiteel Vatikani kaasa 3 Süüria põgenike perekonda. Ta palvetas 22. juulil 2018 Vahemerel toimunud põgenike paadiõnnetuses hukkunute ja nende lähedaste eest. Ta kutsus 6. jaanuaril 2019 Euroopa riigijuhte pöörama tähelepanu põgenikele. Ta kohtus 19. detsembril 2019 Lesbose saarel laagris asuvate põgenikega.
Suhted Iraagiga.
Paavst väljendas 15. juunil, 20. juulil, 27. juulil ja 10. augustil 2014 muret olukorra pärast Iraagis. Ta väljendas 13. augustil 2014 ÜRO peasekretärile saadetud kirjas muret olukorra pärast Põhja-Iraagis. Ta saatis 6. detsembril 2014 läkituse Mosuli kristlastele. Ta tundis 1. märtsil 2015 muret Süürias ja Iraagis toimuva vägivalla pärast. Ta kutsus 5. aprillil 2015 avaldatud Urbi et Orbis rahvusvahelist üldsust taastama rahu Iraagis. Ta väljendas 1. detsembril 2019 muret olukorra pärast Iraagis. Ta kutsus 25. detsembril 2020 usklikke palvetama Iraagi konfliktis kannatavate laste eest ja külastas märtsis 2021 Iraaki, kus kohtus An-Najafis suurajatolla ʿAlī as-Sīsitānīga. Ta väljendas 25. detsembril 2021 muret vägivalla pärast Iraagis. Ta kohtus 18. novembril 2023 Iraagi presidendi ‘Abd al-Laţīf Rashīdiga.
Suhted Süüriaga.
Paavst soovis 31. märtsil 2013 leida poliitilist lahendust Süüria konfliktile. Ta arutas 9. aprillil ÜRO peasekretäri Ban Ki-mooniga Süüria kodusõja rahumeelseid lahendusi. Franciscus väljendas 2. juunil muret sõja pärast Süürias ja tegi 25. augustil apelli Süüria eest. Ta hoiatas 1. septembril uue maailmasõja puhkemise eest, mis võib alata Süüriast, kui seda ründavad välisriikide väed. Ta kirjutas 5. septembril G20 liidritele, et välisriikide vägede sissetungi asemel Süüriasse võiks sõjale otsida rahumeelseid lahendusi. Ta kuulutas 7. septembri 2013 Süüria rahu eest palvetamise päevaks ja kutsus sama aasta sügisel usklikke mitmel korral Süüria eest palvetama. 5. novembril 2013 rünnati Süürias mürskudega Vatikani nuntsiatuuri. Ta kutsus 20. aprillil 2014 lõpetama Süüria konflikti. Ta kutsus 5. aprillil 2015 avaldatud Urbi et Orbis rahvusvahelist üldsust taastama rahu Süürias ja 25. detsembril 2015 tehtud Urbi et Orbis lõpetama Süüria konflikti. Ta on tauninud ka kultuuripärandi hävitamist Süürias. Ta tegi 7. veebruaril 2016 apelli Süüria pärast. Ta kutsus 1. mail 2016 Süüria osapooli üles arendama rahumeelset dialoogi sõja lõpetamiseks ja palvetas 7. augustil 2016 Aleppos peetud lahingutes hukkunute eest. Ta tundis 11. detsembril 2016 muret Aleppos toimuvate lahingute pärast ja kutsus 25. detsembril 2016 avaldatud Urbi et Orbis lõpetama sõda Süürias. Ta palvetas 14. mail 2017 Lähis-Ida konfliktis kannatavate inimeste eest. Ta avaldas 23. juulil 2017 muret Jeruusalemmas toimunud rahutuste pärast. Ta muretses 25. veebruaril 2018 vägivalla pärast Süürias, tegi 2018 Urbi et orbi läkituses ja 8. aprillil 2018 apelli Süüria eest. Ta tundis 15. aprillil 2018 ja 1. juulil 2018 muret olukorra pärast Süürias ning uuendas 2. septembril 2018, 13. oktoobril 2019, 9. veebruaril 2020 ja 23. veebruaril 2020 apelli Süüria eest. Ta kutsus 2. detsembril 2018 ja 30. juunil 2020 katoliiklasi palvetama Süüria kristlaste ja laste eest. Ta avaldas 8. märtsil 2020 solidaarsust Süüria Idlibi linna elanikele, kes kannatasid eskaleerunud sõjategevuses. Ta kutsus 25. detsembril 2020 usklikke palvetama Süüria konfliktis kannatavate laste eest ja kutsus 14. märtsil 2021 Süüria konflikti osapooli saavutama solidaarsust. Ta kutsus 27. juunil 2021 üles palvetama rahu eest Lähis-Idas. Ta tundis 25. detsembril 2021 muret vägivalla pärast Süürias.
Suhted Ukrainaga.
Franciscus kutsus 26. jaanuaril 2014 Ukraina kriisi osapooli dialoogile. Ta kutsus 2. märtsil usklikke palvetama Ukraina eest. Ta kutsus 20. aprillil ja 4. mail 2014 Ukrainas üles rahule. Ta tundis 27. juulil, 24. augustil ja 7. septembril 2014 muret olukorra pärast Ukrainas. Ta tegi 25. jaanuaril ja 23. augustil 2015 apelli Ukraina eest, tundes muret Ida-Ukrainas käiva võitluse pärast. 24. aprillil 2016 kohustas ta Euroopa katoliku kogudusi tegema korjandust Ukraina sõjas kannatanute abistamiseks. Ta tunnustas 15. septembril 2019 vangide vahetust Venemaa ja Ukraina vahel. Ta palvetas 8. detsembril 2019 Ukraina ja Vene presidendi kohtumise pärast Pariisis. Ta kutsus 26. juulil 2020 üles palvetama Ukraina konflikti rahumeelse lahendamise eest. Ta tundis 18. aprillil 2021 muret pingete süvenemise pärast Ukrainas. Ta tundis 12. detsembril 2021, 13. veebruaril 2022, 24. veebruaril 2022, 27. veebruaril 2022 ning järgnevate pühapäevade jutlustes muret pingelise olukorra pärast Venemaa–Ukraina suhetes ja pööras sellele tähelepanu 2021. aasta jõulude Urbi et orbi läkituses. Ta kuulutas katoliiklastele 26. jaanuari 2022 ja 2. märtsi 2022 palvepäevadeks seoses sõjaga Ukrainas. 
Ta külastas 25. veebruaril 2022 seoses Venemaa invasiooniga Ukrainasse Venemaa suursaatkonda Itaalias ja Püha Tooli juures ning vestles 26. veebruaril 2022 telefoni teel Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõiga. Ta pühitses 25. märtsil 2022 Venemaa ja Ukraina Neitsi Maarja Puhtaimale Südamele. Paavst suudles 6. aprillil 2022 Butšast toodud Ukraina lippu. Paavst kinnitas 3. mail 2022 ajalehes Corriere Della Sera antud intervjuus, et soovis seoses Ukraina sõjaga kohtuda Putiniga ja taunis sõda toetavat patriarh Kirilli. Paavst ütles, et Kirill ei tohiks muutuda Putini altaripoisiks. Ta tühistas 14. juunil 2022 kohtumise patriarh Kirilliga Jeruusalemmas. Ta saatis 11. juulil 2022 läkituse ukraina kreeka-katoliku kiriku sinodil osalejatele ja avaldas 7. augustil 2022 rahulolu viljaekspordi taastamise pärast Ukrainas. Paavst saatis 25. novembril 2022 Ukraina elanikele avaliku kirja. Ta meenutas alates 1. jaanuarist 2023 pühapäeviti Ukraina sõja kannatusi. Ta meenutas 26. novembril 2023 holodomori aastapäeva ja arutas 28. detsembril 2023 Zelenskõiga Ukraina rahuplaani.
Paavst andis 9. märtsil 2024 Šveitsi rahvusringhäälingule intervjuu, kus ütles:
Rahvusvaheline meedia kasutas kohe paavsti tsitaadi ära, seda tõlgendati üleskutsena Ukraina alistumiseks. Ukraina president Zelenskõi taunis 10. märtsil paavsti ütlust.
Mägi-Karabahhi konflikt.
Paavst avaldas 19. juulil 2020 lootust rahu kehtestamisele Armeenia ja Aserbaidžaani vahel. Ta palvetas 27. septembril 2020 rahu eest Kaukaasias ja tunnustas 11. oktoobril 2020 vaherahu sõlmimist Armeenia ja Aserbaidžaani vahel. Ta tundis 18. detsembril 2022 ja 29. jaanuaril 2023 muret olukorra pärast Laçıni koridoris. Ta uuendas 1. oktoobril 2023 palveapelli Mägi-Karabahhi olukorra eest ja palvetas 15. oktoobril 2023 olukorra eest Mägi-Karabahhis ning tunnustas 10. detsembril 2023 Armeenia ja Aserbaidžaani vangide vastastikust vabastamist. Ta tunnustas 23. märtsil 2025 konflikti osapoolte rahukokkuleppe teksti avaldamist.
Reageeringud rahvusvahelistele sündmustele.
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
2025
Kohtumised riigipeade ja valitsusjuhtidega.
Franciscuse ametisse pühitsemisel 19. märtsil 2013 osalesid 132 riigi delegatsioonid, sealhulgas 31 riigipead ja 11 valitsusjuhti.