tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anto Sepp

Anto Sepp (sündinud 21. aprillil 1950 Kuressaares) on eesti pedagoog, ajaloolane ja kollektsionäär.
Õppinud Kahtla 8-kl. Koolis, Kingissepa keskkoolis, Tartu Riiklikus Ülikoolis (ajalugu) ja Leningradi Üleliidulises Kutsehariduse Instituudis (koolijuhtimine).
Töötanud pedagoogina Kahtla, Põltsamaa ja Rakvere koolides.
Teinud kaastööd Eesti Entsüklopeediale ja Mereleksikonile. 
Kogunud üle 50 aasta tuntud isikute autograafe kogu maailmast, tema kogus on ligikaudu 30 000 nimetust.
Esinenud näitustel Uus-Meremaal (kosmonaudid), Moskva olümpiavõitjate kokkutulekul, Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseumis (100 aastat olümpiamänge), Eesti Teaduste Akadeemias (pühendustega raamatud), Tallinna Õpetajate Majas, Pärnu filatelistide näitustel (Mida kõike küll ei koguta), Kuressaares, paljudes koolides, klubides, raamatukogudes jm.
Osales 2018 Eesti Vabariigi 100. sünnipäevaks valminud poeetilises koondportrees Eesti inimestest "Saja lugu".
Artikleid.
Anto Sepp – Euroopas tuntud autogrammikütt 
Anto Sepp: allkirjade kogumine on tõsine töö
Lukne

Lukne on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Dunika vallas.
Küla asub valla kaguosas Lukne jõe kaldal Leedu piiri ääres. Leedus asub jõe teisel kaldal Luknėse küla.
Aastal 1259 toimus küla juures Liivimaa ordu ja žemaitide vaheline Skuodase lahing. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Külas kasvav tamm kõrgusega 23 meetrit ja vaher ümbermõõduga 3,51 meetrit on looduskaitse all.
2006. aastal elas külas 15 inimest.
Gaisberg

Gaisberg on mägi Austrias, Salzburgist idas, kõrgusel 1288 m üle merepinna. See kuulub Salzkammerguti mägede hulka, mis on Põhja-Lubjakivialpide ahelik. Mägi on üks Salzburgi "Hausbergidest", populaarne puhkeala, pakkudes maalilisi vaateid linnale ja Berchtesgadeni Alpidele läänes. Mäe tipus on kaugele nähtav Gaisbergi saatja.
Geograafia.
Mägi on üks Osterhorni rühma eelmägesid Lammertali oru ja Wolfgangsee vahel, moodustades Salzburgi vesikonna idaserva. Kühbergi kannusega läänenõlvad ulatuvad Salzburgi linna piiridesse, külgnevad osad kuuluvad naabruses olevatesse Koppli ja Elsbetheni valdadesse. 1988. aastast on väike osa metsamaast määratud kaitsealaks.
Gaisberg on olnud Salzburgi päevareisijatele populaarne sihtkoht juba 18. sajandil. Aastatel 1887–1928 pakkus ratasajamiga raudtee "Gaisbergbahn" linnast mäetippu kerget ligipääsu, kuni see 1929. aastal maanteega asendati. Täna ühendab "Mirabellplatzi" väljakult algav avalik bussiliin tipuplatoo parklat, mis on alguspunktiks talispordile, matkamisele, maastikujalgrattasõidule ja tiibvarjuspordile, kesklinnaga. Gaisbergi saatja, 100 m kõrgune FM-raadio ja televisiooni saatejaam mäe tipus püstitati 1956. aastal.
Šuķene

Šuķene on küla ("mazciems") Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Dunika vallas.
Küla asub valla keskosas.
2006. aastal elas külas 25 inimest. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Dunika

Dunika (vanadel kaartidel ka Dunka) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Dunika vallas.
Küla asub valla keskosas, selle järgi on vald ka nime saanud. Dunika lähistelt algab 6 kilomeetri pikkune Dunika soo matkarada.
2006. aastal elas külas 55 inimest, aastal 2020 oli seal 34 elanikku. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Hans Spemann

Hans Spemann (27. juuni 1869 Stuttgart, Württembergi kuningriik – 9. september 1941 Freiburg, Saksa Riik) oli saksa embrüoloog.
1935. aastal anti talle Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind embrüonaalse induktsiooni avastamise eest.
Peši

Peši (ka Pešu ciems) on küla ("vasarnīcu ciems" ehk suvilapiirkond) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Küla asub valla põhjaosas; sisuliselt on tegemist suvilapiirkonnaga. Seda läbib maantee A11.
Külas kasvavad jugapuud ümbermõõtudega 0,83 meetrit ja 0,72 meetrit ning Ezergali jugapuu kõrgusega 8 meetrit ja ümbermõõduga 1,91 meetrit on looduskaitse all.
Külas elab Läti ajakirjanik ja tõlkija Nora Kalna.
2006. aastal elas külas umbkaudu 30 inimest, aastal 2020 oli seal 10 elanikku.
Brixentaler Ache

Brixentaler Ache on jõgi Tiroolis Austrias, Inni parempoolne lisajõgi. See läbib Kitzbüheli ja Kufsteini ringkonnad. See on üks suuremaid Inni lisajõgesid Tiroler Unterlandis.
Kulg.
Brixentaler Ache algab Brixenbachina Brixen im Thale territooriumil ja voolab läbi Brixentali läände, mis on Alam-Inntali kagupoolne kõrvalorg. Westendorfi ja Hopfgarten im Brixentali (peamine küla orus) vahel oru põhi kitseneb. Kohe pärast seda kitsaskohta suubub Windauer Ache lõunast Brixenbachi. Siit alates on Brixenbach tuntud kui Brixentaler Ache. Umbes 1 km järel suubub (samuti lõunast) suurem Kelchsauer Ache. 26 km pikk Kelchsauer Ache kuivendab kogu Kelchsau piirkonna.
Hopfgarteni ja jõelõigu, mis moodustab Kirchbichli ja Wörgli vahelise piiri, vahel sunnitakse Brixentaler Ache taas läbi kuristiku, enne kui see laskub Inntal tasandikule. Kuristikust väljumisel takistab Brixentaler Achet suur pais ja osa veest suunatakse kanalisse, mis viib väikese "Tiroler Wasserkrafti" käitatava elektrijaamani. Paisust allpool suubub Sölli suunast põhjast jõkke Luecher Bach. Pärast oma suurtelt lisajõgedelt lisavee saamist domineerib Brixentaler Ache nüüd laia ja tihedalt asustatud Brixentali oru maastikul. Pärast seda, kui nüüd umbes 16 m laiune Brixentaler Ache on läbi Wörgli voolanud, suubub ta lõunast Inni.
Jõe valgla on suhteliselt suur, eriti selle lisajõgede Windauer Ache ja Kelchsauer Ache tõttu, ning katab umbes kolmandiku Kitzbüheli ringkonna territooriumist.
Jūči

Jūči on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla kirdeosas Līgupe jõe kaldal. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Kühnerti aed

Kühnerti aed oli haljasala Tallinnas 19. sajandil ja 20. sajandil, Tatari ja Sakala tänava ning Pärnu maantee nurgal. Kunstaia rajas Tallinna metsaülem Wilhelm Kühnert (1819–1891).
Wilhelm Kühnert omandas kinnistu 1862. aastal ning rajas 1880. aastaks rajas aia, mis oli jagatud nii otstarbe (majandushoov, köögiviljaala, viljapuude ala, puukool koos võõrliikide kohanemise katseaiaga ja arboreetumiga) kui ka puude (okaspuud, pärnad) ja põõsaste (ebajasmiinid, sirelid, roosid) rühmitamise alusel. Aia loodeosa oli kujundatud korrapärases Prantsuse stiili meenutavas stiilis ning aia kagupoolne kolmandik oli jaotatud geograafilisel põhimõttel, kus kasvasid eri piirkondadele omased puittaimed.
Kunstaias oli palju viljapuid ja osa neist olid ka väga haruldased. 
Kühnertite aed Tallinnas oli tol ajal tuntumaid aedu, kus kasvatati mitut liiki ilupuid. 1913. aastal otsustati tollast Ahju tänavat pikendada ja E. Kühnertilt osteti seks puhuks osa aiast 7909 rubla ja 75 kopika eest. Ernst istutas hõlmikpuu ümber tema praegusse asukohta Vana-Pärnu maantee ja P. Süda tänava nurgal 1913. aastal.
Pärast Wilhelm Kühnerti surma 1891. aastal hoolitsesid aia eest tema poeg Constantin Herman Heinrich Kühnert ja pojapoeg arhitekt Ernst Gustav Kühnert. 1940. aastal lahkusid Kühnertid Eestist.
Tänapäeval on aiast säilinud ligi 30 nimetust puid ja põõsaid.
Erkpunane 4R

Erkpunane 4R ehk uuskošenill ("New Coccine") ehk Ponceau 4R (nimetatud Ponceau punase järgi) on sünteetiline punane asovärvaine, mida toodetakse kivisöetõrvast ja mida võidakse kasutada ka toiduvärvina, sel juhul e-aine tähisega E124.
Värvainete indeksis on aine tähised 16255 ja C.I. Acid Red 18. Aine on erinevates maades tuntud enam kui saja nime all: "Cochineal Red A", "Brilliant Scarlet 3R", "Brilliant Scarlet 4R", "New Coccine", "Food Red 6" jne.
Omadused.
Erkpunane 4R on maasikavärvi erepunane aine, vastupidav valgusele, kuumutamisele ja hapetele, kuid võib värvus pleekuda näiteks askorbiinhappe sisalduse mõjul.
Ainet peetakse allergeeniks eriti astmaatikutel või neil, kel on ülitundlikkus salitsüülhappe derivaatide suhtes. Loomadel mõjub kartsinogeenina. Aine mõjuga seostatakse laste aktiivsus- ja tähelepanuhäireid.
Kasutamine.
Erkpunast 4R kasutatakse keeksides, keeksipulbrites, karastusjookides, magustoitudes, maiustustes, puuvilja- ja juurviljakonservides, garneeringutes, marmelaadides, suppides, mereandidest toitude kastmetes.
Lubatud värvaine Euroopas, Aasias ja Austraalias, kuid keelatud Ameerika Ühendriikides ja Norras.
Mikņu ciems

Mikņu ciems on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla kirdeosas maantee P133 ääres. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Palaipe

Palaipe on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla idaosas Leedu piiri ääres Šventoji jõe kaldal. Jõe kallas jääb Sventāja jõe oru kaitsealale. Külas tegutseb marjakasvatusettevõte Ogu aģentūra.
Külas asuvad Balči muinaskalmed on arheoloogiamälestisena kohaliku kaitse all.
2006. aastal elas külas umbkaudu 50 inimest. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Otto Loewi

Otto Loewi (3. juuni 1873 Frankfurt, Saksamaa keisririik – 25. detsember 1961 New York, Ameerika Ühendriigid) oli Saksa päritolu juudi farmakoloog ja psühhobioloog.
Aastatel 1903–1938 elas ja töötas ta Austrias ning pöördus 1940. aastal Ameerika Ühendriikidesse.
1936. aastal jagas ta Henry Hallett Dale'iga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda atsetüülkoliini endogeense neurotransmitteri rolli avastamise eest.
Andrea Ghez

Andrea Mia Ghez (sündinud 6. juunil 1965 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide astronoom.
2020. aastal sai temast neljas naine, kellele on antud Nobeli füüsikaauhind. Ta jagas poolt auhinda Reinhard Genzeliga Linnutee keskel oleva supermassiivse kompaktse objekti avastamise eest. Teise poole auhinnast sai Roger Penrose.
Ķāķišķe

Ķāķišķe (ka Līgupe) on küla ("vidējciems") Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla keskosas Līgupe jõe kaldal. See on tekkinud endise Ķāķišķe mõisa ("Kakischken") keskuse juurde. Aastal 1848 sündis seal Läti ühiskonnategelane Aleksandrs Vēbers. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Külas kasvavad tammed ümbermõõtudega 4,51 meetrit ja 4 meetrit ning pärn ümbermõõduga 3,98 meetrit, rabe remmelgas ümbermõõduga 5,72 meetrit ja hobukastan ümbermõõduga 3,4 meetrit on looduskaitse all.
2006. aastal elas külas 145 inimest, aastal 2020 oli seal 73 elanikku.
Reinhard Genzel

Reinhard Genzel (sündinud 24. märtsil 1952 Bad Homburg vor der Höhes Lääne-Saksamaal) on saksa astrofüüsik.
2020. aastal jagas ta poolt Nobeli füüsikaauhinda Andrea Gheziga Linnutee keskel oleva supermassiivse kompaktse objekti avastamise eest. Teise poole auhinnast sai Roger Penrose.
Jacques Monod

Jacques Lucien Monod (9. veebruar 1910 Pariis, Prantsusmaa – 31. mai 1976 Cannes, Prantsusmaa) oli prantsuse biokeemik.
1965. aastal anti talle, François Jacobile ja André Lwoffile Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind ensüümi- ja viirusesünteesi geneetilise kontrolli avastamise eest.
Stefan Banach

Stefan Banach (30. märts 1892 Krakow – 31. august 1945 Lviv) oli poola matemaatik, üks 20. sajandi mõjukamaid matemaatikuid. Ta oli tänapäevase funktsionaalanalüüsi ja Lvivi matemaatikakoolkonna rajaja. Tema 1932. aastal ilmunud teos "Théorie des opérations linéaires" ('lineaaroperatsioonide teooria') oli esimene funktsionaalanalüüsi üldine teooria.
Banach oli koduabilise Katarzyna Banachi ja ohvitseritentsiku Stefan Greczeki poeg. Sõduriameti tõttu ei saanud ta isa tema emaga abielluda ning poiss kasvas pesumajaomaniku peres. Banach õppis 1910–1914 Lvivi polütehnilises ülikoolis. Pärast esimese maailmasõja algust ülikool suleti ja Banach läks tagasi kodulinna Krakowisse. 1916. aastal kohtas ta seal pargis juhuslikult matemaatik Hugo Steinhausi, kellest sai järgmisel aastal Lvivi polütehnilise ülikooli professor, kuid lahkus sellelt kohalt peagi. Tänu Steinhausi pingutustele sai Banach 1920. aastal Lvivi polütehnilise ülikooli professori Antoni Łomnicki juurde assistendiks. 1922 kaitses ta doktorikraadi Jan Kazimierzi ülikoolis (tänapäeval Lvivi ülikool). 1922 ta habiliteerus samas ning sai erakorraliseks professoriks. 1927. aastal sai ta korraliseks professoriks. Nõukogude okupatsiooni ajal sai temast Ukraina NSV teaduste akadeemia liige ja 1939–1941 oli ta Lvivi ülikooli matemaatika-füüsikateaduskonna dekaan. Saksa okupatsiooni ajal pidi ta oma ametikohtadest loobuma ning ta sai tööd Rudolf Weigli bakterioloogiainstituudis veredoonorina. Banach haigestus kopsuvähki. Ta suitsetas 4-5 pakki sigarette päevas. Pärast saksa okupatsiooni lõppu 1944. aastal sai ta taas professoriks, kuid oli siis juba väga haige. Ta suri kopsuvähki augustis 1945. 
Tema järgi on nimetatud Banachi ruum, Hahni-Banachi teoreem, Banachi-Steinhausi teoreem ja Banachi-Tarski paradoks, mille ta sõnastas 1924. aastal koos Alfred Tarskiga.
Poola matemaatikaselts annab 1946. aastast välja Stefan Banachi auhinda poola matemaatikutele ja 2008. aastast ka rahvusvahelist Stefan Banachi auhinda.
Puidu-sametkõrges

Puidu-sametkõrges ("Flammulina velutipes") on šampinjonilaadsete seltsi sametkõrgese perekonda kuuluv seeneliik. 
Kirjeldus.
Kübar on kollakas kuni oranžikaspruun, kuni 8 cm läbimõõduga, paksult limane. Valkjad eoslehed on nõgusalt jalale kinnitunud. Jalg on sametjas, ülalt kollane, alt pruunikas kuni must, kuni 7 cm pikk.
Kasvab oktoobrist veebruarini põõsjalt kändudel ja elavatel puudel, eriti pajudel. Eestis laialt levinud, paiguti massiliselt.
Puidu-sametkõrges on söödav värskelt.
Enno Pere

 
Enno Pere (7. oktoober 1938 Tallinn – 26. juuni 2017 Tallinn) oli eesti ehitusjuht, omavalitsustegelane ja spordiveteran.
Haridus.
Enne Pere lõpetas 1953. aastal Tallinna Õpetajate Seminari Harjutuskooli, 1957. aastal Tallinna 21. Keskkooli, 1962. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna ja 1990. aastal Kieli Ülikooli magistrantuuri.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Sirje; nende lapsed on Kristina Pere ja Andre Pere.
Sudeedisakslaste väljasaatmine

Pärast teise maailmasõja lõppu korraldati Tšehhoslovakkias ulatuslik sudeedisakslaste väljasaatmine.
30. septembril 1938 sõlmisid Suurbritannia, Prantsusmaa, Itaalia ja Natsi-Saksamaa Müncheni kokkuleppe, millega Tšehhoslovakkia kohustas loovutama peamiselt sakslastega asustatud Sudeedimaa Saksamaale. Juba pärast Sudeedimaa okupeerimist hakkas Tšehhoslovakkia president Edvard Beneš ja hilisem Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus kavandama tulevikus Tšehhoslovakkia taastamist Müncheni kokkuleppe eelsetes piirides ning sakslaste väljasaatmist Tšehhoslovakkiast.
Tšehhoslovakkia esimese vabariigi aegsest paljurahvuslikkuse poliitikast otsustati loobuda, kuna seda nähti ohuna riigile ja demokraatlikule riigikorrale. Selle asemel otsustati riik vähendada kahe või kolme rahvuseni – tšehhide, slovakkide ja algselt ka ruteenlaste riigiks. Kuna enamus sakslasi ja ungarlasi olid saanud pärast Tšehhoslovakkia okupeerimist kas Saksamaa või Ungari kodakondsuse, sai seda õigustada kui võõramaalaste väljasaatmist.
22. juunil 1942, kui plaanid sudeedisakslaste väljasaatmiseks said avalikuks, saatis Londonis eksiilis olnud Tšehhoslovakkia Vabariigi Saksa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei juht Wenzel Jaksch Benešile protestikirja.
Algul plaaniti välja saata vaid mõnisada tuhat sudeedisakslast – peamiselt need, keda nähti Tšehhoslovakkiale ebalojaalsetena ja kes olid Beneši ja Tšehhoslovakkia avaliku arvamuse kohaselt käitunud "Hitleri viienda kolonnina". Saksa okupatsioonivägede julmuste tõttu aga soovisid tšehhi vastupanuliikumisrühmad ja Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus üha rohkemate sakslaste väljasaatmist, kohale pidid lõpuks jääma vaid ligi 160 000 – 250 000 teatud antifašisti ja tööstuse jaoks vajalikku isikut.
Suurbritannia peaminister Winston Churchill ja välisminister Anthony Eden toetasid sakslaste väljasaatmist, 1942. aastal sai Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus Suurbritannia toetuse plaanile. Märtsis 1943 saavutas Beneš Nõukogude Liidu toetuse, ning juunis 1943 reisis ta Washingtoni, kus sai ka USA president Franklin D. Roosevelti toetuse. Lõpliku kokkuleppeni lääneliitlastega jõuti alles 2. augustil 1945 Potsdami konverentsi lõppfaasis.
Toonase kaootilise olukorra ja kohaliku keskvalitsuse puudumise tõttu pole täpselt teada, kui palju sakslasi elas Tšehhoslovakkias sõja lõpus. Schiederi komisjon on toidutalongide järgi välja arvutanud, et jaanuaris 1945 võis okupeeritud Sudeedimaal elada umbes 3 070 899 inimest (sealhulgas tšehhid ja teised mittesakslased). Vahetult enne sõja lõppu evakueeriti Heinrich Himmleri käsul Böömi- ja Määrimaale ligi 100 000 karpaadisakslast, lisaks põgenes aprillis-mais ka ligi 1,6 miljonit sakslast Poola Sileesiast läheneva Punaarmee eest. On arvatud, et mais 1945 võis Böömi- ja Määrimaal elada ligi 4,5 miljonit sakslast.
Sakslaste ja ungarlaste väljasaatmine kinnitati Beneši dekreetidega.
Piirialadelt saadeti sakslased välja juba 1945. aasta lõpuks. 1946. aastal saadeti ligi 1,3 miljonit sakslast välja USA okupatsioonitsooni ja 800 000 NSV Liidu okupatsioonitsooni. On arvatud, et väljasaatmise käigus hukkus ligi 15 000–16 000 inimest.
Corneille Heymans

Corneille Jean François Heymans (28. märts 1892 – 18. juuli 1968) oli Belgia füsioloog.
Heymans sai 1920. aastal doktorikraadi Genti Ülikoolist. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Heymans Collège de France'is, Lausanne'i Ülikoolis ja Viini Ülikoolis. 1922. aastal sai ta Genti Ülikooli farmakodünaamika õppejõuks ning 1930. aastal sai ta oma isa, Jean-François Heymansi järel farmakoloogia professoriks.
Heymans avastas, kuidas keha mõõdab vererõhku ja hapnikusisaldust veres ning edastab need andmed ajju. 1938. aastal sai Heymans selle eest Nobeli meditsiiniauhinna.
Kokkuvedu

Metsa kokkuveoks nimetatakse metsamaterjalide teisaldamist väikeste vahemaade taha - puude langetamiskohast laadimisplatsile. Kokkuveo käigus koondatakse puit suhteliselt suurelt raielangi alalt laadimisplatsile, kust edasi laaditakse see metsaväljaveo transpordivahenditele. 
Kokkuvedu toimub selleks konstrueeritud traktorite abil. Kunagised trossidest koosnevad haakeseadeldistega traktorid, millega veeti kokku tihti ka tüveseid, on asendunud forvarderitega.
Gerhard Domagk

Gerhard Johannes Paul Domagk (30. oktoober 1895 – 24. aprill 1964) oli saksa patoloog ja bakterioloog.
Domagk õppis Kieli ülikoolis meditsiini, kuid läks vabatahtlikuna Esimesse maailmasõtta. Detsembris 1914 sai ta haavata ning töötas seejärel sõja lõpuni meedikuna. Pärast sõda lõpetas ta poolelijäänud õpingud ja 1921. aastal asus tööle Greifswaldi ülikooli, kus uuris bakterite põhjustatud nakkushaigusi. 1925. aastal asus ta tööle Münsteri ülikooli ja sai seal professoriks. Hiljem sai ta Baierimaa patoloogia- ja bakterioloogiainstituudi direktoriks. 
1939. aastal sai ta Nobeli meditsiiniauhinna Prontosili avastamise eest, mis oli esimene ravim bakteriaalsete nakkushaiguste vastu. Natsi-Saksamaal oli sakslastel keelatud Nobeli auhinda vastu võtta ning seetõttu sundisid võimud Domagki auhinnast loobuma. Domagk sai auhinna kätte 1947. aastal, kuid Nobeli auhinnaga kaasnevat raha välja ei makstud.
Trosskokkuvedu

Trosskokkuvedu on metsamaterjali kokkuvedu trossidest koosnevate seadeldiste abil. 
Kokkuveotraktorite haakeseadeldised koosnesid vintsist, peatrossist ja tšokkritest.
Mägedes ehitatakse trosskokkuveoks eraldi veoliinid.
Tšokker

Tšokker on kokkuveotraktori kogumistrossile rõngaga ühendatud lühike silmustross, mille abil kinnitati palk või tüves.
Kokkuveotraktor

Kokkuveotraktorid konstrueeriti metsamaterjali ja tüvestekokkuveoks. 
Eesti NSV-s oli väga levinud linttraktorid ТДТ-40, ТДТ-55 ja ka põllumajanduses kasutatavad ratastraktorid Т-40, Т-42, МТЗ-50, МТЗ-52, МТЗ-80, МТЗ-82, millele lisati vintsiga trosskokkuveoseade. 
Tänapäeval kasutatakse forvarderereid.
Koondamine (metsandus)

Koondamine on järgatud metsamaterjali kokkuvedu.
Pillerseetal

Pillersee org (saksa: Pillerseetal) on org Kitzbüheli ringkonnas Austria Tirooli liidumaal, piiril Salzburgi liidumaaga.
Asukoht ja maastik.
Pillersee orgu iseloomustab sarnaselt selle naaberorgudega kokkuvõtlik orupõhja veelahe Sankt Jakob in Hausi lähedal, kus kaks Pillerseetali jõeorgu kohtuvad:
Põhjapoolne haruorg viib oma veed Grieselbachi, Pillersee ja Loferbachi (Haselbach) ojade kaudu Saalachi/Salzachi, ning seda piirab "Öfenschluchti" kuristik ("Teufelsklamm"), mis on osa Loferbachi oja "Strubtali" orust Waidringi lähedal.
Lõunas loetakse kogu Rothache ja Fieberbrunner Ache (Pillersee Ache) jõgede ida–lääne suunaline org Grießeni kurust idas Fieberbrunni ja Sankt Johann in Tiroli vahelise kihelkonnapiirini läänes samuti Pillersee oru osaks. Sankt Johann, kus Fieberbrunner Ache suubub Großachesse (Kitzbühler-/Kössenerache, millest lõpuks saab Inni lisajõgi Tiroler Ache), on ühenduskoht Großache jõe "Leukentali" oruga. Grießeni kuru üleminekukoht itta Salzburgi "Leogangi". 
Pillersee orgu piiravad Loferer Steinberge mäed ja Leoganger Steinberge idapoolsed eelmäed ("Kirchel, Buchensteinwand") idast ning "Kirchbergstock" (samuti osa eelpoolnimetatutest) läänest. Lõunas piiritlevad oru serva Kitzbüheli Alpid. Selle tulemusena asub Pillersee org Põhja-Lubjakivialpide ja grauvaki liivakivist Kiltkivi-Alpide (Tirooli "rohumäed") vahelisel geoloogilisel piiril.
Transport.
"Hochkönigstraße" (B 164) ja Salzburgi-Tirooli raudtee (mõlemad kulgevad Saalfeldenist läbi oru lõunaosa; esimene Sankt Johanni, teine Kitzbühelisse–Wörglisse). Põhjas on "Pillerseestraße" ühendusteeks "Loferer Straßega" (B 178, Deutsches Eck–Wörgl).
Lauchsee

Lauchsee on suur nõmmejärv Tiroolis Kitzbüheli ringkonnas, pindalaga 2,3 ha. See asub Fieberbrunni valla territooriumil Pletzerbachi kohal kõrgusel 859 m merepinnast. Järves on kaks väikest saart ja selle suurim sügavus on 4,3 m. Lauchsee järvel on ujumisbasseinid "Moorbad Lauchsee".
Peter New

Peter New (sündinud 30. oktoobril 1971 Vancouveris) on Kanada päritolu ameerika filminäitleja ja koomik.
Sölllandl

Sölllandl (ka Söllandl või Sölland) on org ja geograafiline piirkond Tiroolis Austrias, mis hõlmab Sölli, Scheffau am Wilden Kaiseri, Ellmau ja Going am Wilden Kaiseri külad Tiroler Unterlandis Wörgli ja Sankt Johann in Tiroli vahel.
Sölllandl hõlmab Sölli lähedal jõgedevahelise veelahkme: Inn ja Großache ühelt poolt ning Kitzbühler Ache teiselt poolt. Sölllandl eraldab Pölveni Lubjakivialpid ja Wilder Kaiseri põhjas Kitzbüheli Alpide "Grauwackenzone" kiltkivi mägedest ja Hohe Salvest eemal läänes.
Weißache jõgi, mis tuleb lõunast Ellmaust, voolab läbi Sölllandli keskpiirkonna, pöördub veidi enne Sölli põhja Inni suunas, saatjaks Eibergi maantee. Lääneosas voolab Luecher Bach enne ühinemist Brixentaler Achega Wörgli kohal. Reither Ache, mis tuleb lõuna poolt ja mida toidab Wochenbrunneri Alpidest laskuv Goinger Hausbach, suubub Sankt Johannis Leukentalis Großachesse.
Maastik on oluline ida-lääne lüli, mille kaudu kulgeb "Loferer Bundesstraße" (liidumaantee).
Proovitükk

Proovitükk (i.k. "sample plot") on kindlalt piiritletud pindalal uurimistöö, metsatakseerimise või metsataksaatorite treeningu eesmärgil suhteliselt täpselt mõõdistatud ja kirjeldatud puistuosa (harva terve puistu). 
Olenevalt eesmärgist võivad proovitükid olla erineva suuruse ja kujuga (ring, kolmnurk, ristkülik) alatised (korduvalt kasutatavad) ehk püsiproovitükid või ajutised ühekordselt kasutatavad.
Tantsumeditatsioon

 
Tantsumeditatsioon on meditatsiooni tüüp, mis hõlmab tantsu, somaatikat, kunsti ja sufismi müstikat. Selle diskursuse töötas välja Dunya Dianne McPherson 1995. aastal.
Tantsumeditatsioonis kasutatakse mitmesuguseid hingamis- ja liikumistehnikaid, et vaigistada/leevendada üliaktiivset või rahutut meeleidentiteeti. 
Tantsumeditatsiooni käigus juhtuvad liigutused ilma pingutuse ja mõtlemiseta. See on keha vaba liikumine, sundimata seda mingisse kindlasse muusikasse. Tantsumeditatsioon on liikumine, kus liikuja on seisundis, kus ta ei pane tähele enda ümber toimuvat ega lase sel ennast häirida, vaid avastab ennast.
Selles meditatsiooni tüübis kasutatakse rütme, tähelepanu, taju ning intuitiivset seisundit, mis on paljude meditatsioonide ja tantsuliikumiste üheks põhiliseks aluseks.
 "Igasugune tantsimine võib olla meditatiivne, kuid on olemas ka kategooria ", mis on tantsu kasutamine meie hingeidentiteedi uurimiseks ja väljendamiseks"." 
Pühaks tantsuks kutsutakse tantsu kasutamist religioossetes rituaalides ja tseremooniates. 
 "Püha tants on igasugune tants, mida tehakse kavatsusega ühendada midagi püha või suhelda sellega, kuid sellest võib aru saada ka tantsija või koreograaf." 
Selle headeks näideteks on id ja tseremooniad, kus kasutatakse nö hingestatud tantsu, et saavutada erilist seisundit või jõuda mingi alateadvusliku eesmärgini.
Väljalangenud osa

Väljalangenud osa on valitud ajalõigul puistus või proovitükil surnud puude kogum. Seda võidakse kirjeldada nii tüvemahu, rinnaspindala kui ka puude arvuga.
Väljaraiutud osa

Väljaraiutud osa on valitud ajalõigul puistust või proovitükilt raiutud puude kogum. Seda võidakse kirjeldada nii tüvemahu, rinnaspindala kui ka puude arvuga.
Jalal kuivanud puu

Jalal kuivanud puu on surnud (ja üldiselt tasakaaluniiskuseni jõudnud) puu, mis seisab püsti. Tuuleheite tagajärjel surnud puud siia alla ei kuulu. 
Jalal kuivanud puust valmistatud metsamaterjali nimetatakse metsakuivaks puiduks.
Michael Jakobsen

Michael Jakobsen (sündinud 2. jaanuaril 1986 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Adelaide United.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Boldklubben af 1893. Aastatel 2003–2005 kuulus ta Hollandi kõrgliiga klubisse PSV Eindhoven, saades klubi meeskonnas Hollandi kõrgliigas kirja ühe mängu.
Aastatel 2005–2010 mängis Jakbosen Taani kõrgliiga klubis AaB Fodbold. Hooajal 2007–08 tuli ta AaB-ga Taani meistriks. 2010. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga UD Almería. Hooajal 2011–2012 mängis ta Almeríaga Hispaania esiliigas.
2012. aastal naasis Jakbosen Taani kõrgliigasse, liitudes FC Københavniga. 2013. aasta teises pooles mängis ta Københavnist laenul FC Nordsjællandis. Seejärel siirdus ta Esbjergi. 2016. aasta alguses suundus ta laenule Norra kõrgliiga klubisse Lillestrøm SK.
2016. aasta septembris sõlmis Jakobsen lepingu Austraalia kõrgliigasse kuuluva Melbourne Cityga. Samal aastal võitis ta klubiga Austraalia karika. Hooajal 2016–17 valiti ta Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.
2018. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Adelaide Unitediga. Aastatel 2018 ja 2019 on ta Adalaide Unitediga võitnud Austraalia karikavõistlused. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on Jakobksen Adelaide Unitedis mängides valitud Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Jakobsen 2009. aastal.
Nott

Nott (kõnekeeles ka ront) on tüvest lõigatud suhteliselt lühike (kuni mõne meetri pikkune) osa. Nottideks järgatakse metsas või laoplatsil tavaliselt küttepuit ja paberipuit. Nott on harilikult ümmarguse läbilõikega.
30 Seconds To Mars (album)

"30 Seconds to Mars" on ansambli 30 Seconds to Mars debüütalbum, mis ilmus 2002. aasta augustis.
A Beautiful Lie

"A Beautiful Lie" on ansambli 30 Seconds to Mars teine album, mis ilmus 2005. aastal.
Love, Lust, Faith and Dreams

"Love, Lust, Faith and Dreams" on ansambli 30 Seconds to Mars album, mis ilmus 2013. aasta mais.
America (album)

"America" on ansambli 30 Seconds to Mars 2018. aasta album.
Leukental

Leukental on org Põhja-Tiroolis Austria Kitzbüheli ringkonnas. Leukental kulgeb põhjast lõunasse Thurni kurust Baieri piirini, kuid ei ole määratletud ainult peaoruna, vaid hõlmab mitmeid väiksemaid külgorgusid. Leukentali kaudu voolav jõgi on selle lähtest Thurni kurul kuni Kitzbühelini tuntud kui "Jochberger Ache", siis Kitzbühelist kuni Sankt Johann in Tirolini kui "Kitzbühler Ache" ja alates kokkujooksust "Fieberbrunner Achega" Sankt Johann in Tiroli lähedal kui "Großache". Pärast Leukentalist ja Tiroolist lahkumist on jõgi Baieris tuntud kui "Tiroler Ache" kuni suubumiseni Chiemsee järve ning selle org on tuntud kui Achental. Vallad Leukentalis on: Jochberg, Aurach bei Kitzbühel, Kitzbühel, Oberndorf in Tirol, Sankt Johann in Tirol, Kirchdorf ja Kössen.
Nimi "Leukental" võis 20. sajandiks peaaegu ununeda, sest 19. sajandi keskpaigast oli nimi "Großachental" muutunud tavaliseks. Seda peamiselt seetõttu, et see oli aeg, mil keiserlik-kuninglik monarhia soovis täpset ülevaadet kõigist kroonimaadest ja riigimõõtjad, kes olid peamiselt pärit Böömimaalt, ei saanud alpi murretest sageli päris hästi aru ja paljud nimed kanti kaartidele ilma uurimata.
Näiteks oru nime ekslikku muutmist jõe nimeks võiks seletada sellega, et riigimõõtja võis küsida jõe nime ja talle oleks öeldud ""see on große Ache"." Seetõttu esineb ka tänapäeval enamikul kaartidel nimi "Großachental".
20. sajandil tekkis ka ebaõige veendumus, et Leukental kulgeb Inntalist Wörgli lähedal Sölli ja Ellmau kaudu Sankt Johanni, nii et jaama Bruckhäusli lähedal (Wörglis) kutsuti veel mõni aasta tagasi "Söll-Leukental". 1875. aastal, kui jaam ehitati, arvati, et selles jaamas võiks maha tulla ja jätkata teekonda Sölli ning siis Ellmau ja Goingi kaudu siseneda Leukentali. Aastakümnete jooksul püsis viga selles, et Leukental kulges Wörglist Sölli, Scheffau, Ellmau ja Goingi kaudu Sankt Johanni.
Kohalik Kitzüheli ajaloolane Peter Brandstätter, kes suri 2008. aasta novembris, andis Leukentalile selle nime tagasi, tõstes kirjade ja väljaannete kaudu riigiasutustes sellealast teadlikkust. Ta suutis veenda "Österreichische Bundesbahnen" muutma jaama nimi "Söll-Leukentalist" "Bruckhäusliks".
Kiss (album)

"Kiss" on ansambli Kiss 1974. aasta album.
Hotter Than Hell

"Hotter Than Hell" on ansambli Kiss 1974. aasta album.
Dressed to Kill

"Dressed to Kill" on ansambli Kiss 1975. aasta album.
Destroyer

"Destroyer" on ansambli Kiss 1976. aasta album. 
2003. aastal koostatud Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis asub see 496. kohal. Edetabelisse jõudis ka ansambli kontsertalbum "Alive!", mis paiknes seal 159. kohal.
Rock and Roll Over

"Rock and Roll Over" on ansambli Kiss 1976. aasta album.
Polüpropeen

 
Polüpropeen ehk polüpropüleen (lühend PP) on termoplastne polümeer ja plastmaterjalina laialdaselt kasutusel. Polüpropeeni saadakse propeeni (C3H6) ahelpolümerisatsiooni tulemusena. See polüolefiinide rühma kuuluv plast on mittepolaarne, osaliselt kristalliseerunud (kristallilised piirkonnad vahelduvad korrastamata, amorfsete osadega).
Polüpropeen on toodangumahult maailmas teisel kohal (polüeteeni järel): 2016. aastal kasutati 17,7 miljonit tonni painduva pakendimaterjali valmistamiseks ja 23 miljonit tonni formeeriti plastdetailideks ja -toodeteks.
Polüpropeeni leiutas Giulio Natta 1950. aastate algupoolel.
Omadused.
Üldiselt sarnaneb polüpropeen polüeteeniga, kuid on tugevam ja talub veidi kõrgemat temperatuuri, kuni 149 °C, sulamistemperatuur on 175 °C. 
Polüeteeni tihedus jääb vahemikku 0,895–0,92, olles sellega kõige kergem massiliselt toodetavate plastide seas. 
PP-homopolümeerid on kestvalt kasutatavad temperatuurivahemikus 0–100 °C. Kopolümerisatsiooni teel saadud materjalist valutooted taluvad kuni 140 kraadi. Niisugustest materjalidest pakkekiled, pudelid, karbid jm anumad taluvad keeva vett ja auruga steriliseerimist ilma kujumuutuseta. Madala temperatuuri suhtes on polüpropüleen tundlikum kui polüetüleen – juba temperatuuril alla –5 °C hakkab spetsiaalselt töötlemata materjal hapraks muutuma. 
Keemiliselt on polüpropüleen võrdlemisi püsiv, märgatavat mõju avaldavad ainult tugevad happed, Valgus, eriti UV-kiirgus ja kõrge temperatuur vanandavad puhast polüpropeeni kiiremini kui polüeteeni, seepärast kasutatakse polüpropeeni ainult stabiliseeritud kujul.
Dielektriliste omaduste poolest on polüpropeen võrreldav polüeteeniga.
Kasutamine.
Propeen on kasutusel paljudes valdkondades, näiteks:
Unmasked

"Unmasked" on ansambli Kiss 1980. aasta album.
Music from &quot;The Elder&quot;

""Music from "The Elder"" on ansambli Kiss 1981. aasta album.
Creatures of the Night

"Creatures of the Night" on ansambli Kiss 1982. aasta album.
Anxhela Peristeri

Anxhela Peristeri (sündinud 24. märtsil 1986 Korçës), tuntud ka kui lihtsalt Anxhela, on Albaania lauljatar. Aastal 2020 oli ta Festivali i Këngësi 59. võistluse üks 26st osalejast. Ta võitis selle konkursi ning seega esindas ta 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Albaaniat lauluga "Karma", mis saavutas finaalis 57 punktiga 21. koha.
Ta on võitnud albaania telesaate "Your Face Sounds Familiar" ("Su nägu kõlab tuttavalt" albaania versioon) esimese hooaja. Ta saavutas albaania telesaates "C'est la Vie" teise koha ning võitis Kënga Magjike aastal 2017.
Ta lõpetas kooli Kreekas ning elas seal kuni aastani 2014. Ta on osalenud ka Kreeka "X Factoris". Praegu elab ta Tiranas.
Nampalys Mendy

Nampalys Mendy (sündinud 23. juunil 1992 La Seyne-sur-Mer's) on Prantsusmaal sündinud Senegali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lens ja Senegali jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Monacos, mille noorteakadaamiaga liitus ta 2007. aastal. 2010. aastal sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2010. aasta juulis.
Aastatel 2013–2016 mängis Mendy Prantsusmaa kõrgliigas OGC Nice'i ridades.
2016. aasta juulis siirdus ta 13 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Leicester City, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooajal 2017–2018 mängis Mendy Leicester Cityst taas laenul Nice'is. 2020. aasta augustis pikendas ta Leicester Cityga lepingut kahe aasta võrra. Ainsa värava lõi ta Leicester City meeskonnas 11. veebruaril 2023 Inglismaa kõrgliiga mängus Tottenham Hotspuri vastu. 
2023. aasta septembris naasis Mendy Prantsusmaa kõrgliigasse, kui sõlmis kaheaastase lepingu Lensiga.
Aastatel 2009–2014 mängis Mendy Prantsusmaa noortekoondistes. Senegali jalgpallikoondises debüteeris ta 2021. aasta märtsis. 2022. aastal tuli ta Senegali koondisega Aafrika meistriks ning Mendy valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
Teda on võrreldud endise Prantsusmaa koondislase Claude Makéléléga.
Jürgens

Jürgens on saksa ja eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jürgens 526 inimesel: 237 mehel ja 289 naisel. Perekonnanimede levikult on Jürgens meeste puhul 221. kohal ja naiste puhul 185. kohal. Perekonnanime Jürgens kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 41). Perekonnanimi Jürgens on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 11,48.
Kivistik

Kivistik on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivistik 522 inimesel (260 mehel ja 262 naisel). Perekonnanimede levikult oli Kivistik meeste puhul 187. ja naiste puhul 222. kohal.
Nimi on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 9,96.
Meier

Meier on saksa päritolu perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Meier 565 inimesel: 267 mehel ja 298 naisel. Perekonnanimede levikult oli Meier meeste puhul 177. kohal ja naiste puhul 175. kohal. Levinuim oli see Võru maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 8,65.
Bajāriņciems

Bajāriņciems (ka Bajāriņu ciems) on küla ("mazciems") Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla keskosas. Seal tegutseb marjakasvatusettevõte SIA Baltic Berries. Bajāriņciemsis on Läti Keskkonna, Geoloogia ja Meteoroloogiakeskuse allasutus. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Külas asuvad Kalna Urbāni muinaskalmed on arheoloogiamälestisena riikliku kaitse all, Dzintarnieki keskaegne kalmistu aga kohaliku kaitse all.
Bajāriņciemsis kasvav tamm ümbermõõduga 4,75 meetrit, Dzintarnieki pärn kõrgusega 14 ja ümbermõõduga 6,97 meetrit ning Žvaģi pärn kõrgusega 11 ja ümbermõõduga 4,94 meetrit on looduskaitse all.
Digiprügi

Digiprügi on andmed, mis ei tooda lisandväärtust ei üksikindiviidi ega organisatsiooni tasandil.
Definitsioon.
Digiprügil pole seni ametlikku definitsiooni. Termini suhteliselt aktiivne kasutamine on alanud aastatel 2019 või 2020. Digiprügi all mõistetakse mittevajalikku infot, mittevajalikke faile ja programme, vanu andmeid, mis segavad igapäevatööd, fotosid ja videoid, suuri hulki veebibrauserite kasutusandmeid ("cookies"), kasutuid kontosid, mittevajalikke reklaame, vanu WiFi võrke.
Eestikeelses ruumis tegid esimese katse seda akadeemiliselt sõnastada Tallinna Ülikooli üliõpilased. Digiprügi on andmed, mis ei tooda lisandväärtust ei üksikindiviidi ega organisatsiooni tasandil.
Digiprügi vähendamise tähtsus.
Globaalne soojenemine ja ökoloogiline olukord maakeeral suunavad inimkonda jätkusuutlikkuse ja säästlikkuse poole. Digiprügi on selles kontekstis üks muret tekitavatest aspektidest. 2009. aastal avaldas viirusetõrje ettevõte McAfee aruande, kus teatas, et iga päev kulub miljardite rämpskirjade kohaletoimetamiseks sama suur hulk energiat, kui kahele miljonile Ameerika kodule ja toodab sama palju kasvuhoonegaase, kui 3 miljonit autot. Prognoositakse, et kuue aasta pärast, aastal 2025 tarbivad andmehoidlad viiendiku kogu planeedi toodetud energiast ja on ühtlasi suurimaid reostajaid.
Lisaks ökoloogilistele põhjustele digiprügi kõrvaldamine aitab suurendada andmete turvalisust.
Andrus Karnau

Andrus Karnau (sündinud 19. detsembril 1970) on eesti ajakirjanik. 
Ta on töötanud ajalehe Lääne Elu ajakirjanikuna (1999–2004), ajalehe Postimees reporteri ja majandusajakirja Otsustaja toimetajana (2004–2013) ja ajalehe Lääne Elu peatoimetajana (2014–2021). 2024. aasta seisuga on ajalehe Postimees majandustoimetuse ajakirjanik-toimetaja. 
Alates 2016. aasta märtsist kuni 2021. aasta jaanuarini oli ta Raadio 2 saate "Olukorrast riigis" üks saatejuhte. 
Alates 2022. aastast on ta kirjutanud teatriarvustusi ajalehele Sirp ja muudele väljaannetele.
Pruun FK

Pruun FK ("Kipper Brown", "Chocolate Brown FK"), ka pruun toiduvärv 1 ("Food Brown 1"), kuuest sünteetilisest asovärvist koosnev pruun segu, millele on lisatud naatriumkloriidi ja naatriumsulfaati. Toiduvärvina kannab pruun FK e-aine tähist E154.
Omadused.
Aine on vees väga hästi lahustuv.
Kasutamine.
Seda värvainet on kasutatud suitsutatud makrelli ja muu suitsukala värvuse parandamiseks, mõnikord ka küpsetatud singis ja muus lihas.
Ainet peetakse allergiatekitajaks.
Alates 2011. aastast on värvaine kasutamine toidus võimaliku mürgisuse tõttu keelatud Euroopa Liidus (välja arvatud Ühendkuningriigis, kus see on veel lubatud), samuti Austraalias, Austrias, Iirimaal, Jaapanis, Norras, Rootsis, Soomes, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides.
Rucavas muiža

Rucavas muiža (tõlkes "Rucava mõis") on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla idaosas Leedu piiri ääres Šventoji jõe kaldal, endise Rucava mõisa keskuse juures. Jakob Kettler rajas sinna meriinolammaste kasvatuse. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Külas asuvad Leja muinaskalmed ja ohvriallikas-hiiepaik on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Varem kasvas allika juures toomingas ümbermõõduga 2,5 meetrit, selle asemele on allika juurde rajatud väike puudetukk.
Külas kasvavad männid ümbermõõtudega 3,5 meetrit ja 2,8 meetrit, valgepöögid ümbermõõtudega 2,38 meetrit, 1,72 meetrit ning 1,73 meetrit, ja pärnad ümbermõõtudega 5,35 meetrit, 3,56 meetrit, 4,91 meetrit ning 3,62 meetrit on looduskaitse all. Šventoji jõe kallas jääb Sventāja jõe oru hoiualale.
Pakk (metsandus)

Pakk on tüvest lõigatud suhteliselt lühike (30 sentimeetri kuni mõne meetri pikkune) osa. Paku jämedus varieerub, aga on tavaliselt üle 8 cm. Pakkudeks järgatakse metsas või laoplatsil tavaliselt vineeripakud või liipripakud. Küttepuunotid järgatakse enne halgudeks lõhkumist lühikesteks pakkudeks. 
Paku või noti mahtu saab arvutada tüvikoonuse ruumala valemi järgi. Mahtu võib arvutada ka silindri ruumala valemi järgi, kuid siis mõõdetakse diameeter paku peenemast otsast.
Kirjandust.
Krigul, T. 1972. Metsatakseerimine. Tallinn, Valgus. lk 47.
Chiemgau Alpid

Chiemgau Alpid (saksa: "Chiemgauer Alpen") on mäeahelik Põhja-Lubjakivialpides ja kuulub seetõttu Ida-Alpidesse. Lõviosa neist asub Baieris Saksamaal ja vaid väike osa ületab Austria piiri Salzburgi ja Tirooli liidumaadesse. Suurim kõrgus (1961 m) on Sonntagshornil, see tipp asub Saksamaa-Austria piiril.
Geograafia.
Chiemgau Alpid ulatuvad Innist läänes Salzachini idas ja hõlmavad linnulennult vahemaa 60 km; nende suurim laius põhja-lõuna suunas on umbes 25–30 km. Neid ümbritsevad järgmised mäeahelikud:
Nende põhjaserv langeb sageli üsna järsult Eel-Alpidele.
Kõrgead tipud.
Tipud kaljuronimiseks:
Meirišķe

Meirišķe on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla keskosas, endise Meirišķe mõisa ("Meirischken") keskuse juures. Asula on faktiliselt Rucavaga kokku kasvanud. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Halg

 
Halg on ahju panemiseks paraja pikkusega, harilikult lõhutud küttepuidu tükk.
Kuivatamiseks ja hoidmiseks halud virnastatakse riitadesse. Halgude kogust mõõdetakse ruumimeetrites.
Kirjandust.
Krigul, T. 1972. Metsatakseerimine. Tallinn, Valgus. lk 53.
Zīrnāja

Zīrnāja (ka Zirnājasciems, Zirnāja või Zīrnāji) on küla ("mazciems") Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Küla asub valla lõunaosas.
Külas kasvav tamm ümbermõõduga 5,16 ja kõrgusega 26 meetrit on looduskaitse all.
Energiapuit

Energiapuit on (soojus)energia saamiseks kasvatatud või valmistatud puit ehk biokütusena kasutatav puit. Siia alla kuulub hakkpuit, küttepuit ja taaskasutatav puit. Energiapuiduks võivad olla näiteks raiejäätmed, võsa, vana puitmööbel jne.
Sviļu ciems

Sviļu ciems (ka Sviļuciems) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Küla asub valla kaguosas Leedu piiri ääres Šventoji jõe kaldal.
Čukāni kiviaed ja asulakoht on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. Šventoji jõe kallas jääb Sventāja jõe oru hoiualale.
Kateeder

Olenevalt kontekstist võib kateeder tähendada järgmist:
Jämepalk

Jämepalk on metsamaterjal, millest saadakse saematerjali. Jämepalkideks klassifitseeritakse palgid, mille ladvapoolne kooreta läbimõõt on tavaliselt üle 40-50 cm.
Üldiselt saetööstused teatud läbimõõdust suuremaid palke vastu ei võta. Seetõttu tasub enne raiet kontrollida saetööstuste kodulehtedelt tingimusi ja alati võib metsaraiel jätta suured puud pigem säilikpuudeks. Jämedad puud võivad olla tihti ka tüvemädanikuga, aga see selgub tavaliselt alles peale puu langetamist.
Takseerkirjeldus

Takseerkirjeldus on takseertunnuste kogum. Takseerkirjeldused kantakse takseerkirjelduste raamatutesse või andmebaasi. Takseerkirjes on ka eraldise pindala, takseerimise aeg ja muu üldinfo.
Pirkuļi

Pirkuļi on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Küla asub valla lõunaosas.
Külas asuv Cibuki keskaegne kalmistu ehk Rootsi hauad on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.
Viru värava bastion

Kõrge Viru värava bastion (saksa keeles "Hoch-Lehmpforten-Bastion") oli 16. sajandi teisel poolel, pärast Vene-Liivimaa sõja puhkemist rajatud kaitserajatis Viru värava eesvärava ees.
Aastatel 1471–1473 ehitati Viru värava eesväravate ette esimene suurem muldkindlustus, kahekordse valli ja kraaviga Suur zwinger. Kindlustusehitise põhjanurka ehitati kaitsetorn ja esimene Tallinna vallivärav, kust viis tõstetav sild üle uue vallikraavi. Liivi sõja alguses ehitati zwinger ümber Uueks Rondeeliks.
Kõrge Viru värava bastion kujundati Viru värava ette kuhjatud kõrgest vallist ja rondeelist. Bastion ulatus üle praeguse Viru tänava, sulgedes täielikult keskaegse Viru värava. 
Viru tänava pikendamisel 1888. aastal, kuni Vene turuni, kaevati bastion läbi. Linnaliiklus kulges 1899. aastani nüüdse Aia tänava ja Vana-Viru tänava nurgal asunud Vallivärava kaudu, mis oli lammutatud 1840. aastal. 
Bastioni suurem lõunapoolne osa kannab tänapäeval nimetust Musumägi (varem Viruvärava mägi), väiksem põhjapoolne osa aga säilinud Viru tänava põhjaküljel olevate Viru tänav 23 majade taga Bastioni aias paikneva künkana ning selle kirdepoolne eskarbimüür (vallikraavi sisemine nõlv) on eksponeeritud Aia tänav 3 hoone sisemuses.
Hannah Murray

Hannah Murray (sündinud 1. juulil 1989 Bristolis) on inglise näitleja.
Murray alustas näitlejakarjääri 2007. aastal noorte telesarjas "Skins", kus ta kehastas peaosalist Cassie Ainsworthi. Selle rolli eest pärjati ta BAFTA auhinnaga. Aastail 2012–2019 mängis ta HBO telesarjas "Troonide mäng" Gillyt, mille eest nomineeriti ta kahele Ekraaninäitlejate Gildi auhinnale.
Oma lavadebüüdi tegi Murray 2008. aastal näidendis "That Face". 2015. aastal kehastas ta filmis "Bridgend" Sarat, mille eest sai ta Tribeca filmifestivali auhinna.
Metsaregister

Metsaressursi arvestuse riiklik register on andmebaas, kuhu kogutakse puistute takseerkirjeldused.
Välislingid.
Metsaregistri avaliku teenuse portaal
Līkuma ciems

Līkuma ciems (ka Līkumciems) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Aastal 2012 seal elanikke ei olnud. Külas asub Šimji puhkekodu. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Külas kasvav tamm kõrgusega 25 ja ümbermõõduga 4,96 meetrit on looduskaitse all.
Kalmetemägi

Kalmetemägi, ehk Kalmetemäe kääpad on Süvahavva küla territooriumil, Võhandu jõe ürgoru pervel asuvad keskmisest rauaajast kuni hilisrauaajani kasutatud kääpad. 
Kääbastik koosneb 12 ümarast kääpast mille läbimõõt on 6–13 m ja kõrgus kuni 1,4 m. Kääbastest on leitud tuhka ja luutükikesi mis viitavad põletusmatustele. Kääbastest edelasse jäävat Võhandu jõe urgoru järsku liivakiviseina kutsuvad kohalikud Kalmetemüüriks.
Kääpaid käis kaardistamas 1848. a. Friedrich Reinhold Kreutzwald kes märkis, et paari kääbast ümbritsevad kiviringid.
1/3 kääbastest on hästi säilinud, ning et paaril kääpal on märgata mõne nädala vanuseid varanduseotsijate kaevamiste auke.
Kääpaid on uuritud arheoloogilise väljakaevamisega 1980 aastal Silvia Laul juhendamisel. Ühel kääpal tehti vertikaalne läbilõige ja teisel horisontaalne kaevamine (kohalike inimeste mäletamist järgi). Väljakaevamiste aruannet pole avaldatud
Katuži

Katuži (vanasti ka Kraģišķi) on küla ("skrajciems" ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Küla asub valla lõunaosas.
Mazkatuži muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
Külas kasvav mänd ümbermõõduga 2,76 meetrit, pärnad ümbermõõtudega 4,74 meetrit, 3,51 meetrit ja 4,26 meetrit, vaher ümbermõõduga 3,62 meetrit ning tammed ümbermõõtudega 4,65 meetrit, 4,22 meetrit ja 5,36 meetrit on looduskaitse all. Šventoji jõe kallas jääb Sventāja jõe oru hoiualale.
János Pilinszky

János Pilinszky (25. november 1921 Budapest – 27. mai 1981 Budapest) oli ungari luuletaja. 
1938. aastal avaldati tema esimesed luuletused. Samal aastal asus ta õppima kirjandust, õigusteadust ja ajalugu Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis, kuid ei lõpetanud seda. 
1944. aastal mobiliseeriti ta Ungari sõjaväkke ning tema väeosa taganes koos Saksa vägedega Saksamaale. Seal sattus ta mitmesse koonduslaagrisse, mis jätsid sügava jälje tema ellu ja luulesse. 
1946–1947 avaldas luuletusi ajakirjas Újhold. 1947–1948 oli ta stipendiaadina Roomas. 1949–1956 ei saanud ta Ungaris oma loomingut avaldada. Aastatel 1960–1970 reisis ta Lääne-Euroopas ja Ameerika Ühendriikides.
Pilinszky luules domineeris kaua lunastamata inimese traagika, kuid viimastes luulekogudes formuleeris ta lunastatud inimese mõttemaailma. Tema stiil on äärmuslikult lihtne.
Helilooja György Kurtág kirjutas tema luuletustele muusikat.
Eesti keeles on tema luulet ilmunud kogumikus "Mu ema must roos" ning ajakirjades Looming, Vikerkaar ja Ninniku.
Sydney Brenner

Sydney Brenner (13. jaanuar 1927 Germiston, Transvaalia provints, Lõuna-Aafrika Liit – 5. aprill 2019 Singapur) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi bioloog.
2002. aastal jagas ta Howard Robert Horvitzi ja John Edward Sulstoniga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda elundite arengu geneetilise regulatsiooni ja apoptoosiga seotud avastuste eest.
Robert Horvitz

Howard Robert Horvitz (sündinud 8. mail 1947 Chicagos Ameerika Ühendriikides) on Ameerika Ühendriikide bioloog.
2002. aastal jagas ta Sydney Brenneri ja John Edward Sulstoniga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda elundite arengu geneetilise regulatsiooni ja apoptoosiga seotud avastuste eest.
John Sulston

John Edward Sulston (27. märts 1942 Fulmer, Buckinghamshire, Inglismaa – 6. märts 2018) oli inglise bioloog.
2002. aastal jagas ta Howard Robert Horvitzi ja Sydney Brenneriga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda organite arengu geneetilise regulatsiooni ja apoptoosiga seotud avastuste eest.
François Jacob

François Jacob (17. juuni 1920 Nancy, Prantsusmaa – 19. aprill 2013 Pariis) oli prantsuse bioloog.
1965. aastal anti talle, Jacques Monodile ja André Lwoffile Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind ensüümi- ja viirusesünteesi geneetilise kontrolli avastamise eest.