Eino Baskin

Eino Baskin (17. juuni 1929 Tallinn – 11. märts 2015 Tallinn) oli Eesti näitleja ja lavastaja. 
Baskin oli Eesti Draamateatri näitleja, osales seitse aastat raadiosaate "Meelejahutaja" tegemises, asutas Vanalinnastuudio ja Vana Baskini teatri ning andis välja mitu anekdoodiraamatut.
Elulugu.
Vanemad.
Eino Baskini vanemad olid Eesti juudid Hirsch Baskin (1900–1978) ja Maria Baskin (1905–1984, neiuna Raage). Isa oli rätsep ja ema juuksuriäri omanik. Nad abiellusid 1926. aastal, abielu lõppes 1944. aastal.
Haridus.
Aastatel 1935–1940 õppis Baskin Tallinna Prantsuse Lütseumis, aastatel 1941–1944 Tšeljabinski 1. Keskkoolis ja aastatel 1944–1945 Tallinna Õhtukeskkoolis. 1951. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. Keskkooli lõputunnistuse puudumise tõttu ta diplomit ei saanud, kuid pääses ainsana oma kursuselt tööle draamateatrisse.
Töökäik.
Baskin töötas näitleja ja sõnakunstnikuna Eesti Draamateatris (1951–1957 ja 1968–1980), Leningradi Komöödiateatris (1958–1961), Eesti NSV Riikliku Filharmoonias (1961–1964), Leningradi oblasti filharmoonias (1965–1967) ja Leningradi Music Hallis (1967–1969). Olles Leningradis ametis, elas ta aastatel 1966–1968 ka Armeenia NSV-s ja oli tegev samal alal. Ta oli tuntud ka estraadikunstnikuna: aastatel 1952–1955 esines ta koos Jüri Järvetiga, hiljem sooloõhtutel. 
Menukas konferansjeeaeg 1960. aastate lõpul möödus Baskinil Eesti ja Venemaa teatrites. 1973. aastal hakkas Baskin juhtima igapühapäevase raadiosaate "Meelejahutaja" näitetruppi ning oli selle eestvedaja peaaegu seitse aastat. 1995. aastaks, kui saatesari lõppes, oli valminud tuhatkond saadet.
1980. aastal asutas Baskin Vanalinnastuudio ja oli 2001. aastani selle kunstiline juht (aastatel 1997–2000 ka direktor), aastatel 2001–2004 lavastaja. 2004. aastal teater suleti ning suur hulk näitlejaid koondati, nende seas Kadri Adamson, Väino Laes, Marika Korolev ja Anne Paluver. Baskin jätkas tööd allesjäänud trupi ja tehnilise personaliga, asutades koos Aarne Valmisega 2005. aastal Vana Baskini Teatri.
Poliitiline tegevus.
Baskin oli 1998. aastast Eesti Keskerakonna liige. Ta kandideeris 1993., 1996., 2002., 2005., 2009. ja 2013. aastal kohalike omavalitsuste volikogude valimistel Tallinnas ning 1996. ja 2002. aastal osutus valituks.
1999., 2003. ja 2007. aastal kandideeris ta Riigikogu valimistel, kuid ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Eino Baskin abiellus 1954. aastal Ita Everiga ning nende kooselust sündis poeg Roman Baskin. Abielu lahutati 1960. aastal.
1961. aastal abiellus ta Galina Dõrdinaga. Nende tütar Nora suri väikelapseeas. Abielu kestis 38 aastat, kuni Galina surmani 1999. aastal.
1964. aastal vanglakaristust kandes tekkis Baskinil suhe vangla meditsiiniõe Ljubov Moltšanovaga. 1965. aastal sündis nende tütar Nonna.
Eino Baskinil oli suhe ka Malle Pärnaga, 1977. aastal sündis nende tütar Katrin Pärn.
Kolmanda abielu sõlmis Baskin 2000. aastal endast 28 aastat noorema Veera Tolliga.
Eino Baskin elas üle kaks südameinfarkti ja kandis kahel korral vanglakaristust.On maetud Tallinna Metsakalmistule, teatrirahva kvartalisse. 
1987. aastal valmis temast dokumentaalfilm "Lend üle mägede" (režissöör Heini Drui) ning 2012. aastal dokumentaalfilm "Baskin" (režissöör Manfred Vainokivi). Ivar Põllu on kirjutanud näidendi "Baskin ehk Nalja põhivormid" (2015).
Turu Linnateatris 1988
Lahti Linnateatris 1995
Lahti Linnateatris 1987