tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tangupuder

Tangupuder on toit, mis on valmistatud keedetud odratangudest, millele on lisatud pekikuubikuid ja praetud sibulaid. Tangupudru eriliigid on vorstipuder ja verivorstipuder, samuti mulgipuder.
Laiemas mõttes võib tangupudruks pidada igasugustest tangudest putru, olgu see siis valmistatud peentangust, kaeratangust (kaeratangupuder), tatratangust, nisutangust, maisitangust (vrd. polenta) jne.
Ajaloost.
Lõuna-Eesti murretes oli tangupuder ka "suurmapuder".
Varasemal ajal keedeti Eestis uhmris tambitud tervetest odrateradest "terarooga", millele lisati vahel ka herneid ja ube. 19. sajandil keedeti peamiselt tanguputrusid erinevatest tangudest, kuid ka jahuputrusid, leiba pudru kõrvale ei söödud.
Pudru keetmiseks võeti tange ja vett vahekorras 1:3. 19. sajandi teisel poolel keedeti tanguputru juba rasva ja pekitükkidega ning hakati lisama kartuleid (mulgipuder), vahel ka kapsaid, herneid ja ube. 20. sajandi algul lisati keemise lõpus veel piima. Tangupuder oli argipäevatoit, seda söödi tavaliselt kolmapäeviti ja laupäeviti, kuid kohati ka pühapäevahommikul.
Tavandid.
Odratangupuder oli eestlaste tavanditoit. Seda söödi mitmetel kalendritähtpäevadel nagu jõulud, tooma–, tõnise–, küünla– ja vastlapäev, samuti suuremate põllutööde (viljalõikus, sõnnikuvedu jne) lõpetamisel ("lõpepuder"). 
Hingedeajal oli kombeks katta esivanematele toas või saunas laud tangupudruga. Tanguputru pakuti ka pulmades ja matustel (peamiselt surnu valvamisel ja ärasaatmisel), seda võeti kaasa varrudele või katsikule minnes ("titepuder").
Taimerasv

Taimerasv on toatemperatuuril tahke taimne rasvaine, mida kasutatakse toiduvalmistamisel. Taimerasva eelis on sobivus kasutamiseks kõrge temperatuuri juures praadimisel või fritteerimisel. Laialdaselt kasutatakse taimerasva toiduainetetööstuses, eriti näiteks kondiitritoodete valmistamisel. 
Looduslik taimerasv on palmiõli või kookosõli. Põhiline osa tänapäeval kasutatavast saadakse tööstuslikult. Vastavaks meetodiks on vedelate taimeõlide hüdrogeenimine.
Alexander Archipenko

Alexander Archipenko (30. mai 1887 – 25. veebruar 1964) oli Ukrainast pärit Ameerika Ühendriikide kujur ja litograaf. 
Kubismist lähtudes lõi ta metallist, pleksklaasist ja muudest materjalidest kompositsioone ning katsetas skulptuuri ja maali sünteesi.
Hüdrogeenimine

Hüdrogeenimine on vesiniku molekuli liitmine keemilise reaktsiooni käigus.
Näide:
CH2=CH2 + H2 → CH3-CH3
alkeen + vesiniku molekul → alkaan.
Toiduainetööstuses kasutatakse hüdrogeenimist vedelate õlide töötlemises kõrge rõhu ja temperatuuri juures vesinikuga. Seejuures saavad küllastumata rasvhapetest küllastunud rasvhapped, mis on toatemperatuuril tahked.
Margariin

Margariin on või aseaine. Margariini leiutas prantsuse keemik Hippolyte Mège-Mouriès 1869. aastal, kui vajati eelkõige sõjaväe tarbeks toidurasva, mis oleks kasutatav nagu või, kuid samas odavam ja kauem säiliv. 
Esialgu valmistati margariini puhastatud loomarasvast, mida emulgeeriti veega ja maitsestati. Tänapäeval tehakse margariini reeglina taimerasvast, taimeõlist ja veest, emulgaatoritest ning maitse- ja värvainetest. Margariin võib veel sisaldada piima või piimasaadusi, soola, sünteetilisi vitamiine jne. 
Margariin sobib olenevalt talle antud maitsest kasutada leivamäärdena, toiduvalmistamisel, pagari- ja kondiitritoodete valmistamisel jne. Praadimiseks sobib margariin veesisalduse tõttu halvasti. Tänapäeval toodetakse ka margariini väikese rasvasisaldusega analooge (rasvasisaldus alla 80%), mis sulatades lagunevad veeks ja rasvaks. Neid seadus rangelt võttes margariiniks nimetada ei luba.
Wanda Landowska

Wanda Aleksandra Landowska (5. juuli 1879 Varssavi – 16. august 1959 Lakeville) oli poola päritolu klavessinist, pianist ja helilooja. Tal olid tohutud teened klavessiini taaselustamisel.
Klaverit õppis ta alates neljandast eluaastast. Lõpetas Varssavi konservatooriumi Aleksander Michałowski õpilasena. 
1913. aastal avas ta Berliinis maailma esimese klavessiiniklassi. Landowska andis palju kontserte Euroopas ja Ameerikas ning ta oli ajastu tuntuim klavessinist.
Vilt

Vilt on kiudainest valmistatav tihe materjal.
Vilt on inimkonna ajaloos olnud väga populaarne kattematerjal. Seda kasutatakse paljudes valdkondades ja mitmesuguste esemete materjalina: tehakse riideid, kaabusid, kübaraid, jalanõusid, elamuid, siseruumide dekoori jne.
Ei ole teada, millal vilt kasutusele võeti. On olemas mitmeid teooriad, kuid üldiselt arvatakse, et ta leiutati umbes 6000 e.m.a. Arvatakse, et tema valmistamine ning kasutamine avastati villa vanumise ja kokku pressumise kaudu aja jooksul. Nii avastati, et kui sellist materjali veel tihendada, saab temast hea soojusisolaator ja vastupidav kattematerjal.
Vildi tegemiseks on vaja lamba- või kaamelivilla. Sellest järeldub, et enne, kui inimene polnud veel kodustanud lammast, oli tõenäoliselt võimatu sellisel hulgal villa koguda, et valmistada sellest vilti. Seega on vildi leiutamine oletatavasti seotud inimese ajaloos momendiga, kus ta lamba kodustas. Sama kehtib ka kaameli puhul, kes oli arvatavasti enne lammast villatootmise tooraine allikaks. Kaamelivill on Aasias olnud hinnas ja au sees läbi aegade.
Saue-Mustla

Saue-Mustla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pihtla valda ja kandis nime "Mustla".
Karakorum

Karakorum (mongoli "Хархорин" (Harhorin)) on ajalooline linn Mongoolias. Oli mongolite impeeriumi pealinn. Rajati Tšingis-khaani poolt 1220. aastal, oli asustatud kuni 16. sajandini. Linna varemed asuvad Orhoni jõe keskjooksul.
Linna lõunaossa rajati 1585. aastal budistlik Erdenedzuu klooster.
Tianjin Shi

Tianjin Shi (hiina keeles 天津市 ("Tianjin Shi", toonimärkidega "Tiānjīn Shì")) on linnaks ("shi") nimetatav 1. järgu haldusüksus Hiinas. Asub Pekingist kagus Hai He ja Keisrikanali ühinemiskohas.
See jaguneb 16 linnarajooniks (区 "qu").
Tianjin Shi kesklinna moodustavad kuus linnarajooni, kus elab 3,761 miljonit inimest. Need on Hepingi (和平区 Hèpíng Qū), Hexi (河西区 Héxī Qū), Hebei (河北区 Héběi Qū), Nankai (南开区 Nánkāi Qū), Hedongi (河东区 Hédōng Qū) ja Hongqiao linnarajoon (红桥区 Hōngqiáo Qū).
Tianjini majandus tugineb keemia-, elektroonika-, tekstiili- ja terasetööstusel. Linnas on paljude välisfirmade esindused.
Tianjin on raudteede ja autoteede sõlmpunkt. Peking asub 1 tunni autosõidu kaugusel. Sadam asub 50 km kaugusel kesklinnast Binhai linnarajoonis. 10. augustil 1980 avati linnas esimene lõik Tianjini metroost. Trammiliiklus toimis linnas aastatel 1906–1972, trollibussiliiklus 1951–1997. 2006. aastal pandi tööle 7,86 km pikkune rööbasbussiliin.
Linnas on palju kõrgkoole, neist tähtsamad on Tianjini Ülikool, Nankai Ülikool ja Tianjini Tehnikaülikool.
Tianjini järgi on nimetatud asteroid 2209 Tianjin.
Chongqing Shi

Chongqing Shi (重庆市 ("Chóngqìng Shì")) on linnaks nimetatav 1. järgu haldusüksus ("shi") Hiinas Jialingi jõe ääres.
Chongqingi kesklinna moodustavad kuus linnarajooni, kus elab 6,14 miljonit inimest. Kogu linnas elab 32,05 miljonit inimest (2020. aasta rahvaloendus).
Chongqing Shis Fengjie maakonnas asub Xiaozhai Tiankeng, mis on maailma sügavaim karstilehter.
Haldusjaotus.
Chongqing Shi jaguneb 26 linnarajooniks (区 "qu"), 8 maakonnaks (县 "xian") ja 4 autonoomseks maakonnaks (自治县 "zìzhixian").
Nikolai Marr

Nikolai Marr (vene Николай Яковлевич Марр, gruusia ნიკო მარი; 6. jaanuar 1865 Khuthaisi (Gruusia) – 20. detsember 1934 Leningrad) oli Gruusia päritolu vene ja nõukogude filoloog, ajaloolane, etnograaf ja arheoloog, Keiserliku Teaduste Akadeemia akadeemik (1912). Hiljem oli ta NSV Liidu akadeemik ja Teaduste Akadeemia asepresident.
Tuntuse saavutas Marr 1910. aastatel kaukaasia keelte uurijana. Ta arendas teooriat "jafetiidi keelte" kohta, mille järgi on kaukaasia, semi-hami ja baski keel arenenud ühisest algkeelest. 1924. aastast väitis ta isegi, et kõigil maailma keeltel on üks algkeel, mis koosnes neljast hüüdsõnast: "sal", "ber", "jon" ja "roš".
Marri hüpoteese kasutati ära Nõukogude Liidus 1920.-30. aastail kestnud kampaanias väiksemate kirjakeelte üleviimiseks ladina alfabeedile. 1950. aastate keskel tunnistati Marri keeleteaduslikud uurimused aga marksismivastasteks, absurdseteks ja keeleteadust pidurdavateks. Maailma keeleteaduses pole need kunagi laialdast tunnustust leidnud.
Suši

Suši ehk sushi (jaapani keeles すし või 寿司, sageli ka 壽司 või 鮨) on Jaapani toit, mida valmistatakse soola, suhkru ja riisiäädikaga maitsestatud spetsiaalsest riisist, lehtedeks pressitud kuivatatud vetikatest ning sobivast lisandist. 
Suširiisi tunnuseks on ovaalsed terad, mis keetmisel pinnatärklise tõttu kergelt kokku kleepuvad, mis muudab riisist pallikeste vormimise lihtsamaks. Sušit serveeritakse vasabipasta, marineeritud ingveri ning sojakastmega. 
Lisandiks sobivad mereannid ning seened.
Kliimavööde

Kliimavöötmed on kliima liigituse suurimad üksused. Kliimavöötmed asetsevad vööna ümber Maa paralleelselt ekvaatoriga. 
Maakera on eristunud kliimavöötmeteks tänu Päikese ja Maa asendile üksteise suhtes. Päikesekiirgus langeb Maa eri piirkondadesse erineva nurga all ja soojendab nii neid erinevalt. Sellest ongi tingitult Maa eristumine erinevateks kliimavöötmeteks. 
Põhikliimavöötmete õhuringluse üldine iseloom jääb kogu aasta jooksul muutumatuks.
Põhivöötmed on:
Vahekliimavöötmed asuvad põhikliimavöötmete vahel ja nende kliimatingimused muutuvad aasta jooksul. Pool aastat valitsevad vahekliimavöötmes lõunapoolse põhikliimavöötme kliimatingimused ja pool aastat põhjapoolse põhikliimavöötme tingimused. Vahekliimavöötmes toimuvad kliima muutused vastavalt Päikese asendile Maa suhtes. Kui Päike on seniidis põhjapoolkeral, siis nihkuvad kõik põhikliimavöötmed nendest põhja pool asuva vahekliimavöötme peale. Kui Päike on lõunapoolkeral seniidis, siis nihkuvad kõik põhikliimavöötmed nendest lõuna pool asuva vahekliimavöötme peale. 
Vahevöötmed on:
Kliimavöötmete piirid pole päris sirged, neid mõjutavad asend ookeani suhtes, hoovused ja mäestikud.
Forint

Forint on Ungari rahaühik. 
Forint oli Ungaris kasutuses 1867–1892 ja uuesti alates 1946. aastast. 1946 vahetas ta välja pengö, mis hüperinflatsiooni tõttu oma väärtuse kaotas.
ISO 4217 kood on HUF ning kasutatav lühend on Ft.
Forint sai nime Firenzes alates 1252 vermitud kuldmüntide floriinide järgi. Ungaris võttis kuldmündid kasutusele Károly I 1325.
Pärast forinti kasutuselevõtmist oli nende kurss palju aastaid stabiilne. See aitas suurendada sotsialistliku riigikorra populaarsust. Sotsialistliku riigikorra lagunedes kaasnes sellega taas inflatsioon 1990. aastatel. Kui 1. jaanuaril 1990 maksis 1 naelsterling 100 forintit ja 1 USA dollar 62,5 forintit, siis 1. jaanuaril 2001 jõudis forint oma kõige nõrgema kursini: naelsterling maksis 417,7 ja dollar 279,62 forintit. Hiljem on forint mõlema mainitud valuuta suhtes märgatavalt tugevnenud.
Üks forint jaguneb 100 filleriks ("fillér"), kuid need ei ole alates 1999 enam käibel.
Mündid.
Mündid on väärtuses 5, 10, 20, 50, 100 ja 200 Ft. Kuni 29. veebruarini 2008 olid käibel 1- ja 2-forintilised mündid, mida saab Ungari keskpangas vahetada kuni 28. veebruarini 2013.
Rahatähed.
Paberrahatähed on väärtuses 500, 1000, 2000, 5000, 10 000 ja 20 000 Ft. Kõigi mõõdud on 154×70 mm. Kuni 2009. aasta novembrini oli käibel ka 200-forintine, mida nüüd pangad kuni 16. novembrini 2029 välja vahetavad. Lisaks vahetavad pangad välja 1000-forintiseid, millel puudub hologrammriba, kuni 31. augustini 2027.
Ukraina Ülemraada

Ukraina Ülemraada ehk Verhovna Rada (ukraina keeles "Верховна Рада України", eesti keeles 'Ukraina Ülemraada') on Ukraina ühekojaline parlament, millel on 450 liiget.
See valitakse viieks aastaks, kusjuures 225 liiget valitakse otse ühemandaadilistes ringkondades ja 225 võrdeliste valimiste põhimõttel. Ukrainas kehtib 3% valimiskünnis.
Ülesanded.
Ülemraadal rolliks on võtta vastu seaduseid, sh riigieelarve kinnitamine ja konstitutsiooniparandused, ratifitseerida välislepingud, määrata peaminister ja mõned muud ametiisikud, määrata kolmandik Konstitutsioonikohtu koosseisust, valida (eluaegseid) kohtunikke, algatada presidendi tagasikutsumine.
Presidendil on õigus Ülemraada poolt vastu võetud seadused vetostada, Ülemraadal omakorda õigus kahe-kolmandiku saadikute toetusel veto tühistada.
Juhtimine.
Ülemraada esimehe ülesandeks on juhatada istungit, allkirjastada seadused ja saata need presidendile väljakuulutamiseks, allkirjastada ja välja kuulutada parlamentaarsed aktid jne. Esimehel on õigus kokku kutsuda erakorralisi istungeid. Juhul kui presidendi ametikoht mingil põhjusel ennetähtaegselt vabaneb, asub Ülemraada esimees piiratud volitustega riigipea kohusetäitjaks.
Koosseisud.
1990. aastal toimusid esimesed osaliselt vabad parlamendivalimised. Esimesed iseseisva riigi parlamendivalimised toimusid 1994. aastal. 2014. aasta oktoobris korraldatud parlamendivalimistel jäid Krimmi ja separatistide käes olevate Kagu-Ukraina alade 27 parlamendikohta täitmata.
Ülemraada reformimise küsimus.
Valimissüsteem.
2015. aastal esitasid Ülemraada saadikud seaduseelnõu number 3112-1, mis nägi ette proportsionaalset valimissüsteemi koos avatud valimisnimekirjadega Ülemraada, oblasti nõukogude ja linnanõukogude valimistel. 2017. aasta novembris läbis eelnõu esimese lugemise ning seda toetas 226 saadikut. 11. juuni 2019 võttis ülemraada 230 poolthäälega vastu uue valimisseaduse, mis kehtestas proportsionaalse valimissüsteemi, avatud valimisnimekirjad ja 5% valimiskünnise.
Komiteed.
2019. aasta jaanuaris registreeris kolm saadikut seaduseelnõu, millega moodustataks julgeolekuasutuste järelevalve komitee.
Fookuskaugus

Fookuskaugus (tähisformula_1) optilise süsteemi peapunkti ja fookuse vaheline kaugus. Õhukese läätse peapunkti mõõdetakse läätse keskpunktist; sel juhul on fookuskaugus võrdne läätse keskpunkti ja fookuse vahelise kaugusega.
Koondava optikasüsteemi fookuskaugus loetakse positiivseks ja hajutava süsteemi fookuskaugus negatiivseks.
Läätse fookuskaugus sõltub läätse materjalist (murdumisnäitajast) ja läätse pinna kõverusraadiusest. 
Õhukese koondava läätse fookuskauguse saab kergesti otseselt mõõta, kui tekitada läätsega ekraanile kauge valgusallika kujutis ning mõõta ekraani ja läätse keskpunkti vaheline kaugus.
Annette Vadim

Annette Vadim (sündinud Annette Strøyberg; 7. detsember 1936 Fyn – 12. detsember 2005 Kopenhaagen) oli taani näitleja. 
Ta oli prantsuse filmirežissööri Roger Vadimi teine abikaasa. Nad olid abielus aastatel 1958–1960. Paaril sündis tütar Nathalie. 
Annette mängis Vadimi filmis "Ohtlikud armusuhted" (1959).
Kibitka

Kibitka (vene "кибитка") on kinnise katusega vanker või saan.
Zaya Pandita

Zaya Pandita I (1599–1662) oli košuutide hulka kuuluv oiraadi laama. Temast sai budist 1615. aastal. 
Ta viibis Tiibetis kuni 1639. aastani. Mongooliasse naasnult propageeris ta Tiibeti budismi gelugi koolkonna õpetust oiraatide ja mongolite hulgas. 1645. aastal külastas Zaya Pandita ka Euroopas Volga ääres Astrahani steppides elavaid budiste kalmõkke.
1648. aastal lõi Zaya Pandita "todo bichig"'i ("tod üzüg") tähestiku, mille kohandas oiraadi keelega. Todo tähestikku kasutavad oiraadid tänapäevani Sise-Mongoolias ja Xinjiangis Hiinas.
Madalmaade kuningas

Madalmaade kuningas (või kuninganna) on Madalmaade Kuningriigi riigipea.
Kõik kuningad ja kuningannad alates kuningriigi loomisest on olnud Oranje-Nassau dünastiast.
Riigis on konstitutsiooniline monarhia, seega on riigipea roll ja positsioon määratud põhiseaduses. Tervelt kolmandik põhiseadusest kirjeldab monarhi trooniletõusmise ja sellest lahtiütlemise mehhanisme, monarhi kohustusi ning suhtlemist parlamendiga. Põhiseadus viitab riigipeale kui "kuningale", see on rolli nimetus, kuid riigipea võib olla nii mees kui naine.
Sojombo kiri

Sojombo kiri (mongoli "Соёмбо бичиг") on kirjasüsteem, mille lõi Mongoolia õpetlane, kunstnik ja buda munk Bogdogegeen Dzanabadzar 1686. aastal. Soyombod saab kasutada ka sanskriti ja tiibeti keele kirjutamiseks. See oli Dzanabadzari poolt mõeldud budistlikke kultuure ühendavaks tähestikuks, mille vahendusel saaksid mongolid enam osa tiibeti- ja sanskritikeelsest budistlikust kirjavarast. Ida pool elavad mongolid kasutasid Sojombo tähestikku ka tseremooniaalses ja dekoratiivfunktsioonis. Sojombo tähestikku kasutati tiibeti- ja sanskritikeelsete tekstide tõlkimisel mongoli keelde, mis oli tähestiku rajamise eesmärgiks Dzanabdzari poolt, kes kasutas seda koos enda õpilastega.
Tähestik on küllalt keeruline, et teda kasutada igapäevaseks tavatasandil kirjutamiseks ja leidis seepärast kasutamist vaid kroonikate kirjapanemisel, samuti on palveveskitesse pandud tekstid tihti kirja pandud Sojombos.
Sojombo.
Sojombo sümbolis sisalduvad järgmised elemendid: 
Sojombo tähestik oli esimene Mongoolia tähestik, mis kirjutati paremalt vasakule horisontaalkirjas. Varasemates kirjaviisides oli ainuvaldavaks vertikaalne kirjaviis.
Tähestikus kasutatakse kahte erinevat Sojombo märki tähistamaks teksti algust ja lõppu. Ülemine kolmnurk ja alumine vertikaalasendis ristkülik moodustavad tähemärgi sektori ja pinnajaotuse.
Eesti Tööliste Partei

Eesti Tööliste Partei oli 1926. aastal Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei lõhenemisel kommunistlike vaadetega liikmete lahkumisel tekkinud partei.
Partei juhtorganiks oli Eesti Tööliste Partei Keskkomitee ja ETP KK Poliitbüroo. Eesti Tööliste Partei liider ja ETP Keskkomitee liige oli Ernst Selge ja ETP keskkomitee esimees, Valter Kaaver (1929–1930).
ETP juures tegutsesid Eesti Tööliste Partei võimlemisrühmad ja Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei juures Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei võimlemisrühmad. 
ETP III Riigikogus.
III Riigikogu valimistel 1926. aastal sai Eesti Tööliste Partei 30 339 häält, mis oli 5,8% ja andis kuus kohta. Riigikogusse valiti partei saadikud: Rosalie Verner (Tallinna ringkond) 
Detsembris 1926 heideti segaste rahaasjade selgumisel Eesti Tööliste parteist ja Riigikogu fraktsioonist "Demokraatlik Liit" välja Arnold Grimpel.
III Riigikogu valimistel valiti Eesti Tööliste Partei nimekirjast III Riigikogusse (1926–1929), Hans Martinson, Eduard Pesuri, August Sprenk, Theodor Maurer kuid 12. jaanuaril 1929. aastal heideti Eesti tööliste partei III kongressi otsuse põhjal nad ETP-st välja ja Hans Martinson, Eduard Pesur läksid üle Eesti Sotsialistlikusse Töölisparteisse IV (1929–1932) ja V Riigikogus (1932–1937).
Septembris 1930 mõisteti Tallinna-Haapsalu rahukogus süüdistusmaterjali puudumisel kohtulikult õigeks Eesti Tööliste Partei liikmed kirjanik Valter Kaaveri ja Leonhard Kääri kaaslased Harald Kadu ja August Muru. V. Kaaver ja L. Käär põgenesid, kui kuulsid Kadu ja Muru süütegudest.
ETP IV Riigikogus.
IV Riigikogu valimistel 1929. aastal valiti V. Kaaver Eesti Tööliste Partei esindajana IV Riigikogu saadikuks. Kaaver siirdus 1930. aastal Nõukogude Venemaale, kus ta korduvalt arreteerituna suri vangilaagris.
Partei likvideerumine.
Partei lõpetas tegevuse 1930. aastal.
Mongoli selge kiri

Mongoli selge kiri (mongoli keeles тодо бичиг "todo bichig") on kiri mongoli, kalmõki ja oiraadi keele kirjutamiseks.
Tähestiku koostas 17. sajandil Zaya Pandita, kes oli Dzanabadzari kaasaegne ja rahvuselt kalmõkk.
Selget kirja kasutasid Volga ääres elavad kalmõkid kuni 1924. aastani, mil võimul olnud kommunistid keelustasid selle kasutamise, asendades selle kirillitsaga. See on siiani levinud Hiinas elavate kalmõkkide seas.
Amarbajasgalant hijd

Amarbajasgalant hijd (mongoli keeles 'rahuliku rõõmu klooster') on klooster Mongoolias Selenge jõe lähedal.
See on üks tähtsamaid budismi keskusi Mongoolias.
Kloostri ehitamist alustati 1726. aastal (punase hobuse aastal) ja lõpetati 1736. aastal (punase draakoni aastal). Selle ehitasid mandžud Undur Gegeeni Dzanabadzari lugupidamise ja austuse märgiks. Kogu kompleksi püstitamine läks mandžude riigikassale maksma 100 000 langi hõbedat (3730 kg).
Hindu (Hiiumaa)

Hindu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lõunaosas Läänemere ääres. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Küla piirneb põhjas Tohvri ja idas Sõru külaga.
Nimi.
Kohanime on esmamainitud 1564. aastal, kui seal elas üksjalg Laße Hint (Hinrich Larson). Nimi tuletub isikunime Heinrich lühivormist Hint. 
Elanike arv.
Küla elanike seas kajastuvad ka Tohvri hooldekodu elanikud, kui nende alaline elukoht on hooldekodu.
Ajalugu.
Küla kuulub ajalooliselt Emmaste mõisa alla. 1564 on mainitud üksjalakohta, mille peremees oli Hinrich Larson. 19. sajandil kujunes taludest küla.
1977–1997 kuulus küla Sõru küla koosseisu.
Külas asub 1. aprillist 1966 Tohvri hooldekodu.
Taristu.
Küla rannikut läbib Liivalauka tee.
Kultuur.
Külas asuvad Sõru alumine tulepaak, Sõru ülemine tuletorn ja Rannapatarei nr 34.
Pulkovo Lennukompanii

Pulkovo Aviation Enterprise (ka Pulkovo Airlines; vene "Авиакомпания Пулково") oli Venemaa lennufirma, mis asutati 1932. Novembris 2006 liideti see Riigi Transpordikompaniiga ning moodustati riiklik lennufirma "Авиакомпания Россия" (Rossiya Airlines).
Pulkovo kodulennujaam oli Peterburi Pulkovo lennujaam. 
Ettevõttel oli 49 lennukit (2006).
Koodid.
Tegutsemise ajal olid kasutusel järgmised koodid:
Yesterday

"Yesterday" on Paul McCartney kirjutatud laul The Beatlesi 1965. aastal ilmunud albumilt "Help!".
Laul ilmus samal aastal singlina USA-s ja jõudis kiiresti Billboardi edetabelis esikohale.
Ajalehe Guardian 1999. aasta küsitluses tunnistati see 20. sajandi populaarseimaks lauluks.
1999. aastal saavutas "Yesterday" esikoha Eestis Raadio Uuno koostatud 2000 muusikateosest koosnevas edetabelis.
Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 13. kohale.
Laulu on esitanud paljud artistid, teiste hulgas:
Loost on tehtud palju töötlusi, arranžeeringuid ja ka paroodiaid. Eesti keeles esitas laulu esmakordselt Tiiu Varik. Paroodiatest on Eestis tuntuim "Eila veel" ansambli Propeller esituses.
Girijā Prasād Koīrālā

Girijā Prasād Koīrālā (tavaliselt kasutatakse nimekuju "Girija Prasad Koirala"; nepali keeles गिरिजा प्रसाद कोईराला; 1921 India Bihāri osariik, Saharsha maakond, Tadi – 20. märts 2010) oli Nepali poliitik.
30. aprillist 2006 kuni 18. augustini 2008 oli ta peaminister.
Ta oli peaminister ka 26. maist 1991 kuni 30. novembrini 1994, 15. aprillist 1998 kuni 31. maini 1999 ja 22. märtsist 2000 kuni 26. juulini 2001. Ta oli esimene demokraatlikult valitud peaminister pärast 1959. aastat, kui Nepali Kongress eesotsas tema venna Bishweshwar Prasad Koiralaga ülekaalukalt võitis riigi esimesed demokraatlikud valimised. Ta oli ka Nepali Kongressi president ja Seitsme Partei Alliansi juht.
Ta osales poliitikas üle 60 aasta. Ta alustas oma aktivistikarjääri džuuditöötlemisvabriku töölisjuhina oma kodulinnas Birāṭnagaris.
Sünd ja perekond.
Girijā Prasād Koīrālā sündis Indias, kus tema vanemad Krishna Prasad Koirala ja Divya Koirala olid eksiilis. Aastal 1929 naasis perekond Nepali. 
Ka Girijā Prasādi vennad Bishweshwar Prasad Koirala ja Matrika Prasad Koirala on olnud Nepali peaministrid. 
Poliitiline tegevus.
Aastal 1948 asutas Koīrālā Nepali Mazdoori Kongressi, mis hiljem sai nimeks Nepali Ametiühingukongress.
Aastal 1952 sai ta Morangi maakonna Nepali Kongressi presidendiks ning jäi sellele kohale, kuni kuningas Mahendra ta pärast 1960. aasta paleepööret vangistas ja vahistas. 
Kui ta 1967 vabastati, läks ta koos teiste partei juhtide ja kaastöölistega eksiili Indiasse, Nepali naasis ta 1979. 
Aastatel 1975–1991 oli ta Nepali Kongressi peasekretär.
Koirala osales 1990. aasta rahvaliikumises Jana Andolan, mis tegi lõpu Panchayati režiimile ning viis mitmeparteisüsteemi kehtestamisele. 
Esimene ametiaeg peaministrina (1991–1994).
1991. aastal valiti ta 1990. aasta Nepali rahvarevolutsioonile järgnenud Nepali esimestel mitmeparteilistel demokraatlikel valimistel parlamenti ringkondadest Morang-1 ja Sunsari-5. Nepali Kongress sai 250-kohalises Esindajatekoja 110 kohta. Girijā Prasād Koīrālā valiti Nepali Kongressi juhiks ning kuningas Birendra nimetas ta peaministriks. 
Tema esimesel ametiajal andis parlament seadusi hariduse, ajakirjanduse ja tervishoiu liberaliseerimiseks. 
Valitsus asutas Purwanchali ülikooli ja BP Koirala Terviseteaduste Instituudi Purva arenduspiirkonnas ning väljastas erasektorile litsentse meditsiini- ja tehnikakõrgkoolide asutamiseks mitmele poole riigis. Hiina valitsuse abiga hakati Bharatpuris ehitama BP memoriaal-vähihaiglat. 
Isiklikku.
Ta oli abielus Sushmaga. Neil on tütar Sujata.
Leo XIII moodustatud piiskopkonnad

Paavst Leo XIII moodustatud piiskopkonnad, peapiiskopkonnad, apostellikud prefektuurid, apostellikud vikariaadid ja eparhiad Aafrikas, Aasias, Euroopas, Lõuna-Ameerikas, Põhja-Ameerikas ning Okeaanias.
Leo XIII kanoniseerimised

Paavst Leo XIII kanoniseeris 96 isikut ja kuulutas õndsaks 218 isikut.
Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei

Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei (lühend ISTP), ka iseseisvad sotsialistid oli Eesti Vabariigis tegutsenud partei. 
Rahvakeeles kutsuti partei liikmeid ka isesotsideks.
Partei moodustumine.
Partei moodustamise aluseks oli 1917. aastal Eestis moodustatud Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Parteist moodustatud Eesti Iseseiseva Sotsialistliku Tööliste Partei vasak- ja parempoolse tiiva erinevatest poliitilisest suunitlusest tingitud parteisiseste lahkhelide tulemusena toimunud lõhenemine.
EISTP asus Kommunistliku Internatsionaali platvormile (toetas proletariaadi diktatuuri ideed) ja soovis ühineda illegaalse Eestimaa Kommunistliku Parteiga. Viimane polnud sellega nõus, takistas EISTP pääsemist Kominterni ja püüdis haarata enda kätte juhtpositsiooni EISTPs. 
1921. aasta suvel viibis partei esimees Hans Kruus III Kommunistliku Internatsionaali III kongressil Moskvas ja pärast tutvumist Nõukogude Venemaa tegelikkusega loobus H. Kruus 1922. aastal poliitilisest tegevusest, astus välja Riigikogust ja parteist ning pühendus ajaloo uurimisele ja õpetamisele.
1922. aastal Eesti Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei lõhenes, kuna partei vasak tiib tahtis Kominterniga ühineda, lahkus partei parem tiib ja asutas Iseseisva Sotsialistliku Tööliste Partei. 
EISTP-s aga õnnestus kommunistide poolt parteis juhtpositsiooni haaramine 1922. aasta aprillis, kui EISTP muutus EKP käsualuseks ja partei endised juhid heideti parteist välja. 
Iseseiseva Sotsialistliku Tööliste Partei häälekandja oli ajaleht Tööliste Võitlus, mille toimetaja oli Oskar Gustavson.
ISTP II Riigikogus.
II Riigikogu valimistel 1923. aastal sai Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei 21 704 häält ehk 4,7% häältest ja 5 kohta II Riigikogus.
Partei likvideerumine.
1925. aasta aprillis ühinesid iseseisvad sotsialistid ja Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei ja moodustasid Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei.
Ujjain

Ujjain on linn Indias Madhya Pradeshis. 
Ujjaini (tõlkes "see, kes allutab uhkusega") juhtis kunagi legendaarne kuningas Vikramaditya, kes oli tuntud oma vapruse ja laitmatu õigluse poolest. Tema kuningakoda väärtustasid üheksa kuulsat õukondlast, keda kutsuti nimega Navaratna ehk "üheksa kalliskivi". Nad olid kõik suured õpetlased eri teadusaladel, kõige säravam neist oli Kālidāsa. Vikramadityat ei saa identifitseerida ühegi ajaloolise kuningaga, samuti ei olda kindlad ka suurima sanskriti poeedi Kālidāsa sünni- ja surmadaatumi osas. Ujjain on kuulus oma Mahakalale pühendatud templi poolest, mis on Indias ainuke selletaoline. 
Sõna Vikramaditya on tuletatud prefiksiga "vi" sõnade "krama" ja "aditya" ees. "Krama" tähendab korda, "aditya" päikest ja liide "vi" kõrvalekaldumist. Seetõttu tähendab Vikramaditya muutust. On märkimisväärne, et Ujjain asub põhja ehk Vähi pöörijoonel. Päike saabub Ujjaini põhjapoolse liikumise kestel, muudab kurssi ja jätkab oma lõunapoolset teekonda. Vikramaditya on selles tõlgenduses päike, kes muudab oma teekonda Ujjainis ning "üheksa kalliskivi" Vikramaditya õukonnas on Päikesesüsteemi üheksa planeeti. 
Sõna Mahakala on loodud sõnade "maha" (suur) ja "kala" (aeg) liitmisel. Seetõttu Mahakal tähendab "Suur Aeg". Ujjain oli vanadel aegadel tuntud kui Ujjayini, iidse impeeriumi Avanti pealinn. Ujjayini oli paljude sajandite vältel India tsivilisatsiooni keskus ning kuulus oma observatooriumi ja astronoomiliste vaatluste poolest. Tänaseni on seal säilinud observatoorium, mille ehitas kuulus õpetlane Raja Jai Singh (1686–1743), kes tõlkis sanskriti keelde Ptolemaiose ja Eukleidese teosed. Kuulsad astronoomiaalased tööd "Surya Siddhanta" ja "Panch Siddhanta" on kirjutatud Ujjainis. 
Ujjayini oli tol ajal ekvivalent tänapäevasele Greenwichile, mille baasil sünkrooniti aega üle India ja isegi üle kogu maa – uus päev algas, kui Ujjayinis oli kell 6. Sellest iidsest hommikusest kuupäeva vahetumise süsteemist on meieni jõudnud kuupäeva muutumine keskööl.
Et aega sünkrooniti suures osas vastavalt Ujjaini ajastandardile, oli loomulik nimetada Ujjainist pärit jumalat ajajumalaks endaks ja sealt ka nimi Mahakala ehk "Suur Aeg".
Mahakal Ujjainis on üks kahteistkümnest Jyotirlingast Indias. Tema templit Mahakaleshwari on kirjeldatud mitmetes puranades ja alates Kālidāsast on paljud sanskriti poeedid seda emotsionaalsete terminitega ülistanud. Mahakala kultus on püsiv ka seetõttu, et Ujjain oli Indias aja määramise keskpunkt ja Mahakala oli peamine jumal Ujjainis.
Tänapäevalgi domineerib selle linna elanike elus Mahakala austamine, isegi keset modernset kiirustamiskommet, esindades nii katkematut linki endiste traditsioonidega.
Ngawang Namgyal

"Shabdrung" Ngawang Namgyal (1594–1651) oli rahvuselt tiibetlane. Tema ühendas Bhutani riigi. Peamise Bhutani thulkude pärinevusliini rajaja, riigimees ja erakordsetelt andekas arhitekt ning ehitusmeister, kes valitses riiki 35 aastat lõi Bhutanis kahese valitsemissüsteemi (vaimulik ja administratiivne juht), mis kehtib tänaseni.
Kimäär

Kimäär (vanakreeka "chimaira" 'kits') on vanakreeka mütoloogias olend, kes Hesiodose järgi on "eestpoolt lõvi, tagantpoolt madu, keskelt kits".
Kimäär pole tingimata pandud kokku lõvi peast, mao sabast ja kitse kerest. Kimääri kirjeldatakse näiteks ka kahepealisena, kusjuures eespool on lõvi pea, keskel aga kitsepea, mis sülgab tuld. Kreeka mütoloogias tappis kimääri Pegasose abiga müütiline kangelane Bellerophontes.
Tihti nimetatakse kimääriks ka mis tahes veidratest komponentidest kokku pandud soerdit või asja, sealhulgas kujutlust millestki, mida tegelikult ei eksisteeri.
Kimääriks nimetatakse ka inimest, kellel on mitme inimese geenid (näiteks lapsel on ema poolt päritud nii ema kui ka ema venna geenid), kusjuures eri elundites domineerivad erinevad geenid. Pole teada, kui suur on kimääride osatähtsus inimeste seas, kimääriks olemise saab kindlaks teha vaid mitmete geneetiliste testide abil.
Juhan Tuldava

Juhan Tuldava (sünninimi Arthur Johan Haman, perekonnanimi pärast eestistamist 29. septembril 1936 Tuldava; 23. august 1922 Tartu – 17. märts 2003 Tallinn) oli eesti keeleteadlane ja Nõukogude spioon. Ta oli Eesti Vabariigi diplomaadi Artur Tuldava poeg.
Elukäik.
Ta käis Tallinna, Stockholmi ja Kopenhaageni koolides (lõpetas aastal 1941 Jakob Westholmi Gümnaasiumi lennu baasil Tallinna 7. Keskkooli.) 1941. aastal küüditati koos diplomaadist isa ja perega Siberisse, asus Kirovi oblastis.
1948. aastal lõpetas ta Kirovi Pedagoogilise Instituudi inglise keele ja kirjanduse erialal. Alustas koostööd NSV Liidu riikliku julgeolekuga. Saabus Eestisse tagasi 1949. aastal, oli aastatel 1949–1952 inglise ja vene keele õpetaja Tallinna keskkoolides. 1952–1955 elas Riias, kus läbis koolituse luuretööks. Saadeti ENSV MN juures asuva Riikliku Julgeolekukomitee poolt üle piiri Soome, kust sai perekonnatuttavate ja isa sõprade abiga üle järgmise riigipiiri Rootsi.
1957. aastal lõpetas ta Stockholmi Ülikooli indoeuroopa võrdleva keeleteaduse ning germaani ja slaavi keelte alal. Aastatel 1957–1963 oli ta Stockholmi Ülikooli aspirant ja õppejõud. 1960. aastal sai ta Rootsis litsentsiaadikraadi uurimusega läti keele definiitsuskategooriast. Rootsis elades astus Eesti Üliõpilaste Seltsi.
1964. aastal asus ta tööle õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis. 1965. aastal atesteeriti ta Rootsis saadud litsentsiaadikraadi alusel NSV Liidu teaduste kandidaadiks. 1970. aastal sai ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna kateedrijuhatajaks.
1973. aastal astus ta NLKP-sse.
Elas Tartus.
Aliased ja varjunimed agendina.
MGB ja KGB poolt anti talle agendinimed Voronin ja Skvortsov. Samuti kasutas ta nimesid Arthur-Johan Haman, Artur-Juhan Haman, Juhan Tuldava, Arthur Tuldava, Janis Jugans, Arthur Haman, Arturo (hüüdnimi Rootsis), Hanns Quecke (varjunimi Eesti NSV ajakirjanduses).
Norbert Wiener

Norbert Wiener (26. november 1894 Columbia, Missouri – 18. märts 1964 Stockholm, Rootsi) oli USA matemaatik.
Tema uurimused müra, elektroonika, elektrilise kommunikatsiooni ja juhtimissüsteemide alal olid teedrajavad. Tuntud küberneetika rajajana, tagasiside mõiste toojana inseneriteadusesse, kontrolli süsteemidesse, arvutiteadusesse, bioloogiasse, filosoofiasse ja ühiskonnateadustesse.
Ober Ost

Ober Ost (lühend saksakeelsest terminist "Oberbefehlshabers der gesamten deutschen Streitkräfte im Osten") oli Saksa keisririigi I maailmasõja aegne sõjaväeline valitsus, mis juhtis suurt osa Saksa keisririigi Saksa maaväe () poolt okupeeritud piirkondadest Venemaa keisririigi aladel. 
Okupeeritud territooriumi suurus oli 108 808 km², hallates Eestit, Lätit, Leedut ning osa Venemaad, Valgevenet, Ukrainat ja Poolat (Augustówis ja Suwałkis).
Saksa keisririigi poolt sõjategevuse käigus hõivatud territooriumi haldusasutus rajati 6. juulil 1915. Esimese maailmasõja lõpus, 11. novembril 1918, anti Antanti kontrollkomisjoni poolt Saksa vägedele käsk viibida ainult Baltikumis määramatu aja. 
Saksa sõjaväeline valitsus likvideeriti 26. detsembril 1918 ja Idarinne likvideeriti 21. jaanuaril 1919.
Saksa väeosad liikusid Eestist välja 1918. aastal, Lätist aastatel 1919–1920 ja Leedust 1920. aastal.
Saksamaa poolt kontrollitud territoorium.
, "Lätis, Leedus, Venemaal, Ukrainas ja Valgevenes".
Ober Osti riigipoliitika.
Ober Ost oli vahevalitsus riikluse arenemisel. Ober Osti ajastul (1915–1918) tekkis kokku 12 riiki.
Tekkimine oli jagunenud 3 põhimõtte alusel: 
3 riiki olid niiöelda 2 iseseisvuspäevaga (I iseseisvus tuli Saksa toetusel, II tuli isetekkimise alusel).
Aruküla mõis (Harju-Jaani)

Aruküla mõis (saksa keeles "Arroküll") oli mõis ajaloolise Harju-Jaani kihelkonna maadel nüüdses Aruküla alevikus Raasiku vallas Harju maakonnas.
Ajalugu.
Aruküla mõis loodi 17. sajandil Raasiku mõisa kõrvalmõisaks. 1726. aastal muudeti ta eraldiseisvaks riigimõisaks. 1766. aastal sai mõisaomanikuks, Eestimaa rüütelkonna maanõunik ning adrakohtunik Karl Gustav von Baranoff (1713–1796). 
Baranoffidele (Peter von Baranoff (1748–1807), Karl Georg von Baranoff (1770–1850), Peter Hermann von Baranoff (1799–1871)) kuulus mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. 
Mõisa viimane omanik enne mõisate riigistamist 1919. aasta maareformiga oli Peter Paul Alexander von Baranoff (1843–1924), kes ise elas Uue-Peetri (Neu-Peterhof) mõisas. 
Mõisaansambel.
Säilinud mõisahoone valmis Karl Georg von Baranoffi ajal 1820. aastatel ühekorruselise pika klassitsistliku kivihoonena. Kelpkatusega hoone juures lisasid ilmekust eenduvatel külgrisaliitidel asuvad madalad kolmnurkfrontoonid. 19. ja 20. sajandi vahetuse paiku muudeti hoone väliskuju, lisades hoone keskosale puidust teise korruse. 
Mõisa südamest viis Lagedi–Peningi maanteele kaks alleedeks kujundatud teed, mis olid teineteise suhtes täisnurga all. Praeguseni on mõlemad teed küll olemas, kuid suurem liiklus on viidud asfalteeritud edelapoolsemale teele.
1921. aastal alustas hoones tegevust kohalik kool. Aruküla kool asus mõisahoones kuni 1978. aastani, mil aleviku keskel valmis uus koolimaja. Samas toimusid tähtsamad kohalikud üritused ja asus raamatukogu. Mõisa härrastemaja oli ka kuni kohaliku rahvamaja valmimiseni 1939. aastal seltskonnaelu keskuseks, kus tegutsesid puhkpilliorkester ja koorid, tehti näitemängu ja rahvatantsu. 1983. aastal renoveeriti hoone Leonhard Lapini projekti järgi. 1992. aastal kolis nüüd Raasiku vallale kuuluvasse hoonesse Aruküla Vaba Waldorfkool, mis jagab tänapäevani mõisahoonet 1989. aastal loodud Aruküla Huvialakeskusega Pääsulind. Mõisa saalis korraldatakse mitmesuguseid kultuuriüritusi. Säilinud on ka mõisa aida- ja tallihooned. 
Aruküla alevik tekkis mõisast põhja poole Aruküla raudteepeatust mõisaga ühendava tee äärde. Tänapäeval on asula kasvanud piki teeäärt mõisahooneteni välja.
Oh gloria inmarcesible

"¡Oh gloria inmarcesible!" on Colombia riigihümn alates 1920. aastast. 
Sõnad.
CORO
¡Oh gloria inmarcesible!&lt;br&gt;
¡Oh júbilo inmortal!&lt;br&gt;
¡En surcos de dolores &lt;br&gt;
El bien germina ya.
Primera estrofa. 
Cesó la horrible noche &lt;br&gt;
La libertad sublime &lt;br&gt;
Derrama las auroras &lt;br&gt;
De su invencible luz. &lt;br&gt;
La humanidad entera, &lt;br&gt;
Que entre cadenas gime, &lt;br&gt;
Comprende las palabras &lt;br&gt;
Del que murió en la cruz
Segunda estrofa.
"Independencia" grita&lt;br&gt;
El mundo americano:&lt;br&gt;
Se baña en sangre de héroes&lt;br&gt;
La tierra de Colón.&lt;br&gt;
Pero este gran principio: "el rey no es soberano"&lt;br&gt;
Resuena, Y los que sufren&lt;br&gt;
Bendicen su pasión.
Tercera estrofa.
Del Orinoco el cauce&lt;br&gt;
Se colma de despojos,&lt;br&gt;
De sangre y llanto un río Se mira allí correr.&lt;br&gt;
En Bárbula no saben&lt;br&gt;
Las almas ni los ojos&lt;br&gt;
Si admiración o espanto&lt;br&gt;
Sentir o padecer.
Cuarta estrofa.
A orillas del Caribe&lt;br&gt;
Hambriento un pueblo lucha Horrores prefiriendo&lt;br&gt;
A pérfida salud.&lt;br&gt;
!Oh, sí¡ de Cartagena&lt;br&gt;
La abnegación es mucha,&lt;br&gt;
Y escombros de la muerte&lt;br&gt;
desprecian su virtud.
Quinta estrofa.
De Boyacá en los campos&lt;br&gt;
El genio de la gloria&lt;br&gt;
Con cada espiga un héroe&lt;br&gt;
invicto coronó.&lt;br&gt;
Soldados sin coraza&lt;br&gt;
Ganaron la victoria;&lt;br&gt;
Su varonil aliento&lt;br&gt;
De escudo les sirvió.
Sexta estrofa.
Bolívar cruza el Ande&lt;br&gt;
Que riega dos océanos&lt;br&gt;
Espadas cual centellas&lt;br&gt;
Fulguran en Junín.&lt;br&gt;
Centauros indomables&lt;br&gt;
Descienden a los llanos&lt;br&gt;
Y empieza a presentirse&lt;br&gt;
De la epopeya el fin.
Séptima estrofa.
La trompa victoriosa&lt;br&gt;
Que en Ayacucho truena&lt;br&gt;
En cada triunfo crece&lt;br&gt;
Su formidable son.&lt;br&gt;
En su expansivo empuje&lt;br&gt;
La libertad se estrena,&lt;br&gt;
Del cielo Americano&lt;br&gt;
Formando un pabellón.
Octava estrofa.
La Virgen sus cabellos&lt;br&gt;
Arranca en agonía&lt;br&gt;
Y de su amor viuda&lt;br&gt;
Los cuelga del ciprés.&lt;br&gt;
Lamenta su esperanza&lt;br&gt;
Que cubre losa fría;&lt;br&gt;
Pero glorioso orgullo&lt;br&gt;
circunda su alba tez.
Novena estrofa.
La Patria así se forma&lt;br&gt;
Termópilas brotando;&lt;br&gt;
Constelación de cíclopes Su noche iluminó;&lt;br&gt;
La flor estremecida&lt;br&gt;
Mortal el viento hallando&lt;br&gt;
Debajo los laureles&lt;br&gt;
Seguridad buscó
Décima estrofa.
Mas no es completa gloria Vencer en la batalla,&lt;br&gt;
Que al brazo que combate Lo anima la verdad.&lt;br&gt;
La independencia sola&lt;br&gt;
El gran clamor no acalla:&lt;br&gt;
Si el sol alumbra a todos&lt;br&gt;
Justicia es libertad.
Undécima estrofa.
Del hombre los derechos&lt;br&gt;
Nariño predicando,&lt;br&gt;
El alma de la lucha&lt;br&gt;
Profético enseñó.&lt;br&gt;
Ricaurte en San Mateo&lt;br&gt;
En átomos volando&lt;br&gt;
"Deber antes que vida",&lt;br&gt;
Con llamas escribió.
Veronica Mars

"Veronica Mars" on USA draamasari, mida toodeti aastatel 2004–2007. Seriaal räägib keskkoolis ning hiljem ülikoolis õppiva Veronica ja tema isa Keith Marsi elust California osariigis asuvas väljamõeldud Neptune'i linnakeses, kus kõik elanikud on kas ise miljonärid või töötavad miljonäride heaks.
Süžee.
Veronica Mars oli täiesti tavaline teismeline tüdruk, kuni tema kallim Duncan ta ootamatult ja selgituseta maha jättis, parim sõbranna Lily mõrvati, tema isa Keith Lily mõrvas valet isikut süüdistas ja šerifi ametist vabastati ning seejärel terve kool temale selja pööras...
Nüüd aitab Veronica oma eradetektiivist isal kriminaalseid lugusid lahendada ning on ka koolis tuntud kui tüdruk, kelle poole häda korral pöörduda.
Kaaliumhüdroksiid

Kaaliumhüdroksiid ehk KOH ("M" = 56,11 g/mol) on keemiline aine, tugev leelis, valge värvusega ja tugevalt niiskust imav tahke aine. Lahustub vees ja alkoholis.
Keemilised omadused.
KOH reageerib:
KOH + HCl = KCl + H2O
2KOH + SO2 = K2SO3 + H2O
2KOH + CuCl2 = 2KCl + Cu(OH)2
Kuumutamisel sulab temperatuuril 420 °C, moodustades ioonse elektrolüüdi, ja keeb ilma lagunemata temperatuuril 1317 °C, moodustades aurufaasis dimeerid.
KOH moodustab vee või õhuniiskuse toimel kergesti rea kristallhüdraate ja kontsentreeritud vesilahuse. Reageerib keha valkudega, moodustades aminohapete sooli, niiviisi tekitab söövitushaavu nii limaskestadele kui nahale.
Kasutamine.
KOH kasutatakse vedelseebi tootmiseks, patareides elektrolüüdina ja mitmete kaaliumisoolade sünteesis. Veterinaarias kasutatakse KOH-i karvaproovist seente leidmiseks. 
KOH-i kasutatakse sageli graanulite kujul, millel on väike pindala ruumalaühiku kohta, vältides liigset niiskuse imamist. Kommertsiaalne KOH on tavaliselt umbes 90% puhtusega, ülejäänud osa koostisest moodustavad vesi ja karbonaadid.
Valter Luts

Valter Luts (30. märts 1923 Narva – 11. jaanuar 2003) oli eesti draama- ja muusikateatri näitleja ja lavastaja. 
Valter Lutsu teatritee algas juba koolipoisina operetikooris ja noorsootükkides ning Jorh Aadniel Kiirt kehastades (Narvas Võitleja seltsis). 
Lõpetanud 1946. aastal Draamastuudio eriklassi, sai Valter Lutsust 22 aastaks Estonia teatri näitleja, ooperisolist ja -lavastaja. Hea karakteersuse ja musikaalsusega lõi ta seal Paul Mägi menuoperetis "Rahutu õnn" Borissi ja "Rummu Jüri" Värdi, hea tantsukoolitus ja sisemine liikuvus viis Valter Lutsu ka balletiosadeni: Ludwig Minkuse don Quijoteni ja nimirollini "Doktor Aibolitis".
Ta aitas Paul Mägi kõrval rikastada teatri repertuaari selliste operetiklassika tippudega nagu Kįlmįni "Mariza" ja "Bajadeer" ning Kemény "Kusagil lõunas". Nende lavastuste kavvavõtt andis pärast pikki Siberi-aastaid lavale tagasituleku võimaluse operetitäht Gerda Murrele.
Valter Luts juhtis aastaid (1962–1987) populaarset Paul Pinna nimelist Rahvateatrit. Hakanud töö kõrvalt Estonia teatris algul Nõmme kultuurimaja näiteringi juhendama, kujundas ta hiljem trükitööliste ametiühingu klubist välja teatri (praegu Von Krahli Teater), mille repertuaar koosnes näitekirjanduse väärtteostest. Muu hulgas pakkus ta seal tööd sellistele lavastajatele nagu Ilmar Tammur, Eino Baskin (ajal, mil vanglast saabununa mujal tööd ei saanud). Lutsule kuulub ka Hella Wuolijoe Niskamäe näidendite sõjajärgsele eesti teatrilavale tagasitoomise au. Ta käis sageli lavastamas Soome harrastusteatrites, sai seal ka aasta parima lavastuse autasu – kuldmedali. 
Valter Lutsu kunagine garderoobikaaslane Estonias, näitleja ja laulja Kalju Karask on öelnud:
Mägivabariik

Mägivabariik oli 1917–1920 eksisteerinud riik Põhja-Kaukaasias. Riik rajati 21. detsembril 1917 pärast Oktoobrirevolutsiooni.
Neil aladel on praegu Venemaa Föderatsiooni kuuluvad Tšetšeenia, Inguššia, Põhja-Osseetia, Kabardiini-Balkaaria ja Dagestani vabariigid ning osa Stavropoli kraist. Vabariigi pindala oli umbes 415 265 km2, elanike arv ligikaudu 11 miljonit. Pealinn oli algselt Vladikavkaz, seejärel Nazran ja lõpuks Temir Khaan Šure (praegune Buinaksk).
Ajalugu.
Üks Mägivabariigi tähtsamaid rajajaid oli imaam Šamili lapselaps Sayd Šamil. Kuna Sayd Šamil oli üks riigitegelastest, siis peeti riiki imaam Šamili riigi järglaseks. Kohe algasid lahingud Punaarmeega. 1918. aasta märtsis suutis Tereki Nõukogude Vabariik riigi vallutada ja liita. 11. märtsil 1918 liikus valitsus eksiili Gruusiasse. 11. mail 1918 taastati iseseisvus.
1918. aasta septembrist novembrini oli riik Türgi okupatsiooni all. Riiki tunnustasid "de iure" Saksamaa, Türgi ja Gruusia Demokraatlik Vabariik. 1919. aasta mais okupeerisid riigi Anton Denikini juhitud valgekaartlaste väed, kes viibisid seal kuni novembrini 1920, mil ala vallutas Punaarmee. Seejärel rajati Autonoomne Sotsialistlik Nõukogude Mägivabariik.
Mägivabariik likvideeriti tegelikult juba 1919. aastal, kuid 1924. aastal rajati Saksamaal Kaukaasia Iseseisvuskomitee, mis pidas end Mägivabariigi eksiilvalitsuseks. Iseseisvuskomitee juht oli Sayd Šamil.
Opaal

Opaal on kristallstruktuurita hüdraatunud ränidioksiid.
Opaal kuulub mineraloidide hulka.
Maailma suurim opaalide leiukoht asub Lõuna-Austraalias Coober Pedy ümbruses, kust leitakse umbes 70 protsenti maailma opaalidest.
Eesti Raudtee

Aktsiaselts Eesti Raudtee on Eesti ettevõte. Eesti Raudtee ainuaktsionär on Eesti Vabariik. 
Riigiettevõte Eesti Raudtee moodustati 1. jaanuaril 1992, firma ülesandeks sai Eesti raudteede administreerimine. Samal aastal taastati Eesti Raudtee Rahvusvahelise Raudteede Liidu (UIC, peakorter Pariisis) liikmeks ning Eesti Raudtee astus ka Raudteede Koostööorganisatsiooni (OSShD, peakorter Varssavis) liikmeks. Alates 1. jaanuarist 2020 ei ole Eesti Raudtee enam UIC liige.
5. augustil 1997 otsustas vabariigi valitsus oma korraldusega kujundada riigiettevõte Eesti Raudtee ümber aktsiaseltsiks Eesti Raudtee. 1998 loovutas AS Eesti Raudtee osa oma varast eraldumise teel jagunemise käigus asutatud aktsiaseltsile Elektriraudtee, alates septembrist 2013 kannab AS Elektriraudtee nime AS Eesti Liinirongid. 
Erastamine.
2. märtsil 2001 kutsus Eesti Erastamisagentuuri peadirektor AS Eesti Raudtee 66% aktsiate erastamiseks AS-i Baltic Rail Service (BRS) erastamislepingu ja aktsionäride lepingu sõlmimisele, mille lõplik jõustumine seati sõltuvusse ostuhinna tasumisest. Aktsiate eest pakutud summa tasuti 31. augustil 2001, misjärel said Eesti Raudtee omanikeks BRS (66%) ja Eesti Vabariigi valitsus (34%). See oli Euroopa esimene vertikaalselt integreeritud raudtee erastamine.
2003. aastal oli Eesti Raudtee kaubaveomaht 9256,9 mln tonnkilomeetrit, müügitulu 1737,0 mln krooni, töötajaid oli 2674, vedureid 157 ja kaubavaguneid 3648.
Viimastel aastatel oli Eesti Raudtee omanike vahel arvukalt erimeelsusi. 2004. ja 2005. aasta aruanded olid Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi vastuseisu tõttu kinnitamata. Eesti Vabariigi Valitsus võttis suuna Eesti Raudtee taasriigistamisele. 
9. jaanuaril 2007 sai Eesti Vabariigi valitsus 100% Eesti Raudtee AS-i aktsiate omanik.
Juhtimine.
Eesti Raudtee juhatuse liikmed on juhatuse esimees/peadirektor Kaido Zimmermann ning juhatuse aseesimees/finantsdirektor Andrus Kimber.
2021. aasta seisuga on Eesti Raudtee nõukogu liikmed Sven Pertens (esimees), Rene Varek, Carri Ginter, Kaie Karniol ja Indrek Laineveer.
ER taristu.
2023. aastal alustati harude elektrifitseerituse laiendust, eesmärgiga elektrirongiteede pikkus kasvada 237 kilomeetrilt rohkem kui 700 kilomeetrile. Ühtlasi on eesmärk tõsta reisirongide kiirus 160 km/t. Selleks telliti ka uued Škoda rongid.
Darwin (Austraalia)

Darwin on Austraalia Põhjaterritooriumi pealinn. 
Elanikke on 2019. aasta seisuga 147 255 ning seal elab enamik hõredalt asustatud Põhjaterritooriumi elanikest. Darwin on Austraaalia kõige põhjapoolsem osariigi pealinn. Linn asub Timori mere ääres ja selle pindala on 112 km². Darwini asukoht Kagu-Aasia läheduses, muudab linna oluliseks ühenduslüliks Austraalia ja näiteks Indoneesia ja Ida-Timori vahel.
Darwinis on troopiline kliima koos kuiva ja märja aastaajaga. Märg aastaaeg algab tavaliselt novembri lõpus või detsembri alguses ning sellega kaasnevad mussoonvihmad, äikesetormid ja troopilised tsüklonid. Kuival aastaajal on tavaliselt päikeselised päevad ning õhuniiskus on kuni 30%.
Darwini piirkond on Larrakia hõimu esivanemate kodu. 9. septembril 1839 seilas HMS Beagle piirkonda kaardistades tänapäeva Darwini sadamasse. John Clements Wickham nimetas piirkonna Port Darwiniks, et avaldada austust Charles Darwinile, kes oli osalenud nende eelmisel reisil. 1869. aastal sai asundusest Palmerstoni linn, mis nimetati 1911. aastal ümber Darwiniks. Linna on ajaloo jooksul neli korda peaaegu täielikult üles ehitatud. 1897. ja 1937. aastal tabas linna tsüklon, Teise maailmasõja ajal korraldasid jaapanlased linnale mitmeid õhurünnakuid ning 1974. aastal tabas linna tsüklon Tracy.
Laur Järv

Laur Järv (sündinud 12. juuni 1974 Tartus) on eesti füüsik.
Julius Evola

Giulio Cesare Andrea Evola (19. mai 1898 Rooma – 11. juuni 1974 Rooma) oli Itaalia traditsionalistlik filosoof ja kirjanik.