Naprokseen

Naprokseen (preparaadid Aleve, Naprosyn jm) on valu-, põletiku- ja palavikuvastase toimega raviaine, mis kuulub mittesteroidsete põletikuvastaste ainete (MSPVA, inglise keeles "non-steroidal anti-inflammatory drug" ehk NSAID) propioonhappe alarühma (siia alarühma kuulub ka ibuprofeen).:665,673 Toimemehhanismilt on naprokseen mitteselektiivne ensüümi tsüklooksügenaas (COX) inhibiitor. Naprokseeni turustatakse tavaliselt naatriumisoola vormis.
Naprokseen on kõige eelistatum MSPVA pikaajaliseks kasutamiseks patsientidel, kellel on suur risk kardiovaskulaarsete tüsistuste (näiteks infarkt või insult) tekkeks,:665 kuna naprokseeni puhul on nende tüsistuste tekke risk suhteliselt väike. Naprokseeni kasutamisel on keskmine risk maohaavandite tekkeks võrreldes ibuprofeeniga, millel on väike risk, ning indometatsiiniga, millel on suur risk. Selleks, et vähendada naprokseeni kasutamisest tingitud maohaavandite tekke riski pikka aega naprokseenravi saavatel patsientidel, kellel juba esinevad maohaavandid või kellel on varem MSPVA kasutamisel tekkinud maohaavandeid, kombineeritakse naprokseeni sageli prootonpumba inhibiitoriga (ravim, mis vähendab maohappe tootmist).:665,673
Kasutamine meditsiinis.
Naprokseeni kasutatakse valu-, palaviku-, põletiku- ja rigiidsusvastase ainena mitmesuguste haiguste korral, näiteks migreeni, osteoartriidi, neerukivide, reumatoidartriidi, psoriaatilise artriidi, podagra, anküloseeriva spondüliidi, menstruaalkrampide, tendiniidi ja bursiidi korral. Naprokseeni kasutatakse ka primaarse düsmenorröa korral.
Diagnostika.
Naprokseeni on kasutatud ka infektsioonhaigustest tingitud palaviku ja neoplastilise või sidekoehaigustest tingitud palaviku eristamiseks.
Kõrvaltoimed.
COX-2-selektiivsete ja mitteselektiivsete mittesteroidsete põletikuvastaste ainete kasutamist on seostatud tõsiste ja potentsiaalselt surmavate kardiovaskulaarsete tüsistuste (nagu müokardiinfarkt ja insult) tekke suurenenud riskiga. Siiski on naprokseen üks väikseima kardiovaskulaarsete tüsistuste tekke riskiga MSPVA-sid. Kardiovaskulaarsete tüsistuste tekkimise riskiga tuleb arvestada iga MSPVA väljakirjutamisel. Naprokseeni kasutamisel oli võrreldes ibuprofeeni kasutamisega umbes 50% väiksem risk insuldi tekkeks ning ka müokardiinfarktide tekkimise sagedus oli väiksem kui kontrollgrupil. Nagu teiste mitteselektiivsete MSPVA-de puhul, võivad ka naprokseeni kasutamisel ilmneda seedetrakti kõrvaltoimed, näiteks kõhukinnisus, kõhulahtisus, maohaavandid ja seedetrakti verejooks. Inimesed, kellel on varem esinenud maohaavandid või põletikuline soolehaigus, peaksid enne naprokseeni tarvitamist konsulteerima arstiga.
Mittesteroidsed põletikuvastased ained, nagu naprokseen, võivad vähendada mõnede antidepressantide (selektiivsed serotoniini tagasihaarde inhibiitorid ehk SSRI-d) toimet.
Toimemehhanism.
Naprokseen inhibeerib pöörduvalt COX-1 ja COX-2 ensüüme.
Keemilised ja füüsikalised omadused.
Naprokseen kuulub mittesteroidsete põletikuvastaste ainete 2-arüülpropioonhappe ehk profeeni alarühma. Vaba happe vormis on naprokseen lõhnatu, valge või valkjas kristalliline pulber. Naprokseeni vaba happe vorm on lipiidlahustuv ja praktiliselt lahustumatu vees. Sulamistemperatuur jääb vahemikku 152–155 °C.
Süntees.
Ravimifirma Syntex toodab naprokseeni tööstuslikult järgmiselt:
Turundus ja brändinimed.
Naprokseeni ja naprokseennaatriumit turustatakse erinevate brändinimede all, näiteks: Aleve, Accord, Anaprox, Antalgin, Apranax, Feminax Ultra, Flanax, Inza, Midol Extended Relief, Nalgesin, Naposin, Naprelan, Naprogesic, Naprosyn, Narocin, Pronaxen, Proxen, Soproxen, Synflex, Motrimax ja Xenobid. Naprokseen on saadaval ka kombinatsioonis esomeprasooliga (prootonpumba inhibiitor) preparaadis Vimovo.
Kasutamine hobustel.
Naprokseeni manustatakse hobustele suukaudselt 10 mg/kg. Naprokseen on näidanud head ohutusprofiili: kolmekordse soovitusliku annuse manustamisel 42 päeva jooksul toksilisust ei ilmnenud. Naprokseen on müosiidi (lihaste põletik) puhul efektiivsem kui fenüülbutasoon, mis on samuti MSPVA, ja on näidanud eriti häid ravitulemusi hobuste füüsilisest koormusest tingitud rabdomüolüüsi ravis.