tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tamsalu külanõukogu

Tamsalu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaal Vajangu vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Tamsalu alevikus. Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega arvati Tamsalu külanõukogu 1950 septembrist Väike-Maarja rajooni koosseisu. 
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Juuni Võidu", "Viisnurga" ja "Hommiku" kolhoos, samuti Põdrangu sovhoos ja Tamsalu Lubjatehas.
1954 oktoobrist 1957 juunini asus külanõukogu keskus Loksa külas, seejärel 1957–1960 Sauevälja külas, 1960. aastast Tamsalu alevis.
1962. aastast, seoses Väike-Maarja rajooni likvideerimisega, arvati Tamsalu külanõukogu Rakvere rajooni koosseisu. 
1964 mais viidi külanõukogu keskus Tamsalu alevist üle Uudekülasse.
1972. aastal liideti Tamsalu külanõukoguga 1670 ha suurune ala Väike-Maarja külanõukogu maadest.
1977. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 176 km².
1982. aastal liideti Tamsalu külanõukoguga 3230 ha suurune osa Rakvere külanõukogust koos Assamalla, Kullenga ja Lemmküla külaga.
Tapiku külanõukogu

Tapiku külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Pajusi külanõukoguga.
Teenuse külanõukogu

Teenuse külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Teenuse külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Kullamaa vallas. Külanõukogu keskus asus Teenuse asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Teenuse külanõukogu 1950 septembris Märjamaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Teenuse külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Vaikna külanõukogu koosseisu.
Tehaste külanõukogu

Tehaste külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Tehaste külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Järvakandi vallas. Külanõukogu keskus asus Isakõnnu külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tehaste külanõukogu 1950 septembris Vändra rajooni koosseisu.
Tehaste külanõukogu likvideeriti 1954 juunis ja selle territoorium liideti Eidapere külanõukoguga.
Tihemetsa külanõukogu

Tihemetsa külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1971 ja seejärel liideti see Saarde külanõukoguga.
Tiirimetsa külanõukogu

Tiirimetsa külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Salme külanõukoguga.
Tipu külanõukogu

Tipu külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kõpu külanõukoguga.
Tobra-Selja külanõukogu

Tobra-Selja külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Saarepeedi külanõukoguga.
Tohvri-Kaika külanõukogu

Tohvri-Kaika külanõukogu oli külanõukogu Antsla rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Antsla ja Kaagjärve külanõukoguga.
Toila külanõukogu

Toila külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Jõhvi vallas. Külanõukogu pindala oli 176 km² (1977).
Toovere külanõukogu

Toovere külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Toovere külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Kuremaa vallas. Külanõukogu keskus asus Toovere külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Toovere külanõukogu 1950 septembris Jõgeva rajooni koosseisu.
1954 juunis Toovere külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Palamuse külanõukoguga.
Tori külanõukogu

Tori külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954. Külanõukogu pindala oli 301 km² (1977).
Torma külanõukogu

Torma külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. 
Külanõukogu moodustati 1960. aastal Lullikatku ja Võtikvere külanõukogu liitmise tulemusel. Külanõukogu halduskeskus asus Torma külas. Külanõukogu pindala oli 321 km² (1977).
Tornimäe külanõukogu

Tornimäe külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960. 
Tornimäe külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Pöide vallas. Külanõukogu keskus asus Kärneri külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tornimäe külanõukogu 1950 septembris Orissaare rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu maadel "Murrangu", "Paeranna", "Randlase" ja "Vambola" kolhoos.
Seoses Orissaare rajooni likvideerimisega 1959. aastal arvati Tornimäe külanõukogu Kingissepa rajooni koosseisu.
1960 septembris Tornimäe külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Pöide külanõukogu koosseisu.
Triigi külanõukogu

Triigi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945. aasta septembris Virumaa Vao vallas. Külanõukogu keskus asus Avispea külas. Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega arvati Triigi külanõukogu 1950. aasta septembrist Väike-Maarja rajooni koosseisu. 
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Koidu", "Õiguse" ja Eduard Vilde nimeline kolhoos ning Triigi sovhoos.
1960. aasta oktoobris Triigi külanõukogu likvideeriti ja selle alad liideti Väike-Maarja külanõukoguga.
Tsolli külanõukogu

Tsolli külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Vastseliina külanõukoguga.
Tsooru külanõukogu

Tsooru külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960. 
Tsooru külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Lepistu vallas. Külanõukogu keskus asus Tsooru asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tsooru külanõukogu 1950 septembris Antsla rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides J. M. Sverdlovi nimeline, "Oktoobri" ja "Tuleviku" kolhoos.
Seoses Antsla rajooni likvideerimisega liideti Tsooru külanõukogu 1959 veebruarist Võru rajooniga.
1960 oktoobrist Tsooru külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium jagati Rõuge külanõukogu ja Varstu külanõukogu vahel, nii et Luhametsa kolhoosi alad liideti Rõuge külanõukoguga ning J. M. Sverdlovi nimelise ja "Tuleviku" kolhoosi alad Varstu külanõukoguga.
Tudu külanõukogu

Tudu külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1972 ja seejärel liideti see Viru-Jaagupi külanõukoguga.
Tudulinna külanõukogu

Tudulinna külanõukogu oli külanõukogu Virumaal, Jõhvimaal, Mustvee rajoonis ja Kohtla-Järve rajoonis. 
Külanõukogu moodustati 1945 Tudulinna vallas. Külanõukogu pindala oli 316 km² (1977).
Tuhalaane külanõukogu

Tuhalaane külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Polli külanõukoguga.
Turba külanõukogu

Turba külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Nissi külanõukoguga.
Tuudi külanõukogu

Tuudi külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Lihula vallas. Külanõukogu pindala oli 209 km² (1977).
Apodiktilisus

Apodiktilisuseks (omadussõna "apodiktiline" algallikas on vanakreeka sõna ἀποδεικτικός 'tõestav') nimetatakse filosoofias mitut omadust, mis seonduvad paratamatuse või tõestusega:
Nende omaduste kandjad on:
Feliks Soha

Feliks Soha (17. aprill 1930 – 5. veebruar 2010) oli eesti kirjastustegelane ja tõlkija.
1950. aastal lõpetas ta Tihemetsa Metsatehnilise Tehnikumi metsamajanduse eriala.
Ta töötas Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Kirjastuste, Polügraafia ja Raamatukaubanduse Komitee peatoimetajana, kirjastuse Valgus ühiskonnateaduste toimetuse juhatajana ja Eesti Raamatukaubastu direktorina.
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Gusti mõis

Gusti mõis (saksa keeles "Gränhof", läti keeles "Gusta muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Dzērbene kihelkonnas.
Rice'i ülikool

Rice'i ülikool, ametlikult William Marsh Rice University, on Ameerika Ühendriikide era-teadusülikool, mis asub 295-aakrises ülikoolilinnakus Houstonis Texase osariigis. Ülikooli lähedal asub Houston Museum District ja see külgneb Texas Medical Centeriga. Rice'i ülikooli peetakse üheks kõrgeimalt hinnatud Texase ülikooliks.
Auļi mõis

Auļi mõis (saksa keeles "Aula", läti keeles "Auļu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Dzērbene kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Vecpiebalga piirkonnas Dzērbene vallas.
Sääre kabel

Sääre kabel on varemetes kabel Saare maakonnas Saaremaa vallas Sääre külas. Kabeli varemed on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kabel jäi Jämaja kihelkonda. Kabel oli ainus keskajal arvatavasti 14. sajandil ehitatud kabel Saaremaal.
Kuriste kalmistu

Kuriste kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Taterma külas Kuriste kiriku lähedal.
Kalmistu pindala on 1,1 ha. Kalmistul on umbes 250 kalmu.
Vanim hauatähis pärineb aastast 1887. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Vietalva kihelkond

Vietalva kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Fehteln", läti keeles "Vietalvas draudzes novads") oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis, varem Kalsnava-Vietalva kaksikkihelkonna osa.
Palade kalmistu

Palade kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Sakla külas. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu pindala on 1,95 ha. Kalmistul on 1555 hauda ja nendest 1315-l on säilinud ka hauatähis.
Kalmistule hakati matma 1885.
Vietalva mõis

Vietalva mõis (saksa keeles "Fehteln", läti keeles "Vietalvas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Vietalva kihelkonnas. Tänapäeval asub see halduslikult Lätis Pļaviņase piirkonnas Vietalva vallas.
Sausnēja mõis

Sausnēja mõis (saksa keeles "Saussen", läti keeles "Sausnējas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Vietalva kihelkonnas. Tänapäeval asub see halduslikult Lätis Ērgļi piirkonnas Sausnēja vallas.
Käina kalmistu

Käina kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Käina aleviga piirnevas Nõmme külas. 
Kalmistu pindala on 5,45 ha.
Kalmistul oli 2004. aasta seisuga 1907 hauda.
Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Käina kirikuaed

Käina kirikuaed on kirikuaed Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Käina asulas Käina kiriku varemete ümber. Kirikuaia pindala on umbes 1 ha. Kirikuaed on arvele võetud kultuurimälestisena.
Hauatähised.
Käina kirikuaeda maeti 13. sajandist 19. sajandi II pooleni, kuid kalmistu hävitati 20. sajandil masina-traktorijaama rajamisega kalmistu territooriumile. Tänaseni on säilinud vaid Jausa Juhan Juurmanni (1794–1853) ja haagikohtuniku ning 1856. aastal Aadma mõisa valitsejaks olnud Richard von Gerneti ja Magdalene Pauline Charlotte von Gernet (neiupõlvenimi von Stackelberg) tütre Olga von Gerneti (1854–1856) hauatähised. 
Lisaks on säilinud mõningad uusaegsed hauaplaadid, mida säilitatakse kiriku juures. Üksikud fragmendid on hoiul ka SA Hiiumaa Muuseumid. Üks poolik 17. sajandi rõngasrist asub kirikust itta jääva 18. sajandi matusekabeli ja kiriku vahel, kuid see ei ole oma esialgses asukohas. Nimetatud matusekabel on hiljuti rekonstrueeritud ning see kuulus ilmselt pastor Thunderi suguvõsale.
Kirikaia piirdemüürist itta jääb 1941. aasta oktoobris hukatud kohalike ühishaud, kuhu maeti 1967. aastal ümber 13 tundmatu nõukogude sõduri säilmed. Esimene monument püstitati 1950. aastal. Seoses kommunistlike mälestusmärkide eemaldamisega avalikust ruumist 2020. aastatel, asendati varasem obelisk 2022. aastal neutraalsema hauatähisega.
Arheoloogia.
Käina kirikuaias on toimunud arheoloogilised jälgimised ja uuringud paaril korral. 1981. aastal Urmas Seliranna juhtimisel kiriku konserveerimistööde käigus kirikaias töid dokumenteeritud pole. 1989. aastal rajati kiriku lõunaportaali juurde veetrass, mille käigus avastati 7 luustikuga hauakabeli jäänused, 4 neist lapsed. Arvatavasti on tegu kirikuõpetaja Tunderi perekonna rahulaga 18. sajandist. Antud ala on täna osaliselt ketiga piiratud. 
2014. aastal rajati OÜ Arheoxi arheoloogide Keiti Randoja ja Taisi Juusi jälgimise all tänavavalgustus kiriku ümbrusesse ja kergliiklustee kiriku põhjaküljele. Tööde käigus leiti üksikuid inimluude fragmente vaid segatud kihist rajatud kergliiklustee juurest. Hiiu mnt 20 paralleelselt kulgenud trassidest leiti vaid 17.–19. sajandi leiumaterjali ja üksikuid loomaluid.
2020. aastal toimusid OÜ Arheograator arheoloogi Monika Reppo juhtimisel arheoloogilised uuringud seoses kiriku valgustamiseks rajatud valgustite rajamisega. Kokku ligi 175 m pikkade trasside põhjal oli võimalik kindlaks teha, et kirikust idas paiknevast kabelist ja piirdemüürist pole kalmistu kaugemale ulatunud. 
Ajalooliste fotode järgi oli antud ala aiaga piiratud ning siit polnud kirikule ka juurdepääsu. Kirikaia piirdemüürist kagus on ilmselt kiriku ehituse või parandustööde käigus lubjakivi või lupja. Tugevalt segatud ja lõhutud inimluid leiti vaid kirikust lõunas ja läänes. Olga von Gerneti hauaplatsist põhjas oli säilinud ka veidi kalmistuga seotud kultuurkihti, sealhulgas inimluid.
Emmaste kalmistu

Emmaste kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Emmaste külas Emmaste kiriku lähedal. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu pindala on 2,94 ha. Kalmistul on umbes 2800 kalmu.
Kalmistut hakati kasutama 1867.
Kalana kabel

Kalana kabel oli kabel Hiiu maakonnas Kalana külas. Kabeli ümber oli kalmistu. Kihelkondlikult asus kabel Reigi kihelkonnas.
On teada, et kabel eksisteeris veel 1930. aastatel.
Kabeli kalmistusse lõpetati matmine arvatavasti 1772, kui jõustus ukaas, mille järgi kirikute juurde ei tohtinud enam matta.
Slobodan Praljak

Slobodan Praljak (2. jaanuar 1945 – 29. november 2017) oli Bosnia horvaadist sõjaväelane (kindral), insener, telerežissöör ja ettevõtja. 
Aastatel 1992–1995 teenis ta kindralina Horvaatia armees ja Horvaatia Kaitsenõukogus, Horvaatia Hertseg-Bosnia Vabariigi armees. 
Ta oli üks kuuest Bosnia horvaatide poliitika- ja sõjaväejuhist, kes asusid naaberriigi Horvaatia toel 1992.–1995. aasta sõja ajal Bosnia vägede vastu ning üritasid moodustada relva toel Bosnias etniliselt homogeenset horvaadi piirkonda.
Enne sõda lavastas Praljak näidendeid mitmes teatris, sealhulgas ka Mostaris, mille ajaloolise silla õhkulaskmiskäsu andmises teda süüdistati.
16. sajandist pärit Mostari sild hävines tankitules 1993. aastal, kui Bosnia moslemid ja horvaadid omavahel arveid klaarisid.
2004. aastal süüdistas Endise Jugoslaavia Rahvusvaheline Kriminaaltribunal (ICTY) teda sõjakuritegudes ning Praljak andis end üles. 2013. aastal mõisteti ta koos veel viie Bosnia horvaadi ametnikuga sõjakuritegevuses Bosnia-Horvaatia sõja ajal süüdi ning talle määrati 20-aastane vanglakaristus. 
2017. aastal arutati ICTY-s otsuse edasikaebamist, kuid 20-aastane vanglakaristus jäeti jõusse. Kohe pärast otsuse selgumist hüüdis Praljak, et ei ole sellega nõus, ning võttis mürki. Ta viidi haiglasse, kuid tema elu ei õnnestunud päästa.
Kajamaa kool

Kajamaa kool on hariduslike erivajadustega õpilastele mõeldud põhikool Harju maakonnas Saku vallas Kajamaa külas. Kooli direktor on Merit Udusalu.
Muraste kool

Muraste kool
Muraste Kool on kool Harju maakonnas Harku vallas Muraste külas Lee tee 9.
Murastes on kool tegutsenud alates 1919, kui Muraste mõisa hoones hakkas tegutsema kool ja lastekodu. Need asutused tegutsesid 1990. aastateni, mil need suleti. Muraste kool taasasutati 2014. Tänane koolimaja Murastes valmis 2014. aastal. Esimesel aastal tegutses majas Vääna mõisakool, kuna nende koolimajas käis remont. Muraste Kool avati kuueklassiline 2015. Kohalikud elanikud lootsid aastaid, et kool kasvab 9-klassiliseks, kuid valla hariduspoliitika seda ette ei näe. Progümnaasiumi osa ehk 7.-9. klassid koondatakse kokku valla keskusesse Tabasalu Kooli.
Hea teada:
Muraste Kooli juhid:
Muraste Kooli eripärad:
Muraste Kool kuulub Liikuma Kutsuva Koolivõrgustikku. Koolihoovis on staadion, jalgpalliväravad ja rulapark (valminud 2018. aastal tänu Muraste külaseltsile), hoovigolfi rada, välijõusaal, slackline ehk tasakaalurada, ronimispüramiid ja palju muud huvitavat, mida noored saavad õuevahetunnis, aga ka peale tundi aktiivselt kasutada. Koolimaja ees on suur rattaparkla ja paljud noored valivad kooli tulekuks hea meelega kaherattalise sõiduvahendi. 
Muraste Kool tegeleb aktiivselt Erasmus+ rahvusvaheliste projektidega. Osaletud on erinevates projektides ja käidud koolitustel. Alates 2025 aastast viiakse ellu õpilaslähetusi.
Neeme kool

Neeme kool on kool Harju maakonnas Jõelähtme vallas Neeme külas.
Kool asutati 1897.
Paldiski põhikool

Paldiski põhikool oli põhikool Harju maakonnas Paldiskis aadressil Rae tänav 56. Kooli direktor oli Helve Mandzolo.
2020. aastal liideti Paldiski ühisgümnaasiumiga.
Paldiski vene põhikool

Paldiski vene põhikool on venekeelse õppekeelega põhikool Harju maakonnas Paldiskis aadressil Peetri 26. Kooli direktor on Ljudmila Zaitseva.
Aastani 1996 kandis kool nime "Paldiski Keskkool" ja seejärel aastani 2013 nime "Paldiski Vene Gümnaasium".
Zaķi mõis

Zaķi mõis (saksa keeles "Augustenthal", läti keeles "Zaķu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aumeistri kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Valka piirkonnas Zvārtava vallas Zaķi külas.
Aastal 1824 müüs Aumeistri mõisa omanik Friedrich Wilhelm von Wulff Zaķi ja Grundzāle mõisa Adolph von Wulffile. 
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Aumeisteri mõisaga 9 ja 1/4 adramaad, sellele allus 104 mees- ja 128 naishinge.
Aastal 1641 oli mõisa suurus koos Aumeistri mõisaga 3 adramaad. 1688. ja 1734. aastal oli mõisate suurus 9 adramaad. Aastal 1758 oli mõisal adramaid 3, aastal 1823 aga 5 ja 3/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal sama palju adramaid, aastal 1881 oli neid aga 2 ja 11/80, lisaks allus mõisale 4 ja 7/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Immaterialism

Immaterialism on Filosoofiline seisukoht, mille järgi mateeriat (materiaalset maailma) ei ole olemas. 
Erinevaid Asju (näiteks õunu, maju) käsitatakse immaterialismis erinevate ideede kogumitena.
Vanaaja filosoofias esines immaterialismi ainult Indias (eelkõige madhjamaka koolkonnas). Uusaja filosoofias on peamine süstemaatiline immaterialist George Berkeley.
Õpetuse ajalugu.
Esimesed kahtlused mateeria olemasolus tekkisid uusajal. Põhjuseks sai Descartesi õpetus oma uue kahtluse meetodiga. Descartes oma meetodiga arutades tuli selleni, et nähtav maailm võiks olla unenägu või hallutsinatsioon, mis on tulnud kurja vaimust. Kuid iseenda jaoks Descartes on lahendanud oma kahtlust sellega, et heaolu Jumal ei saa meid petta. Sellest ta järeldas, et materiaalne maailm on olemas. Kuid järgnevad filosoofid lükkasid tagasi seda argumenti, põhjendades sellega, et kui Jumal on loonud kurjust, ta võib meid ka petta. Selle tulemusena hakkas kahtlus materialismi vastu suurenema.
Descartesi järgija, prantsuse filosoof Malebranche arendas immaterialismi ideed. Samal ajal inglismaa filosoof Collier tegi järeldust, et materiaalne maailm eksisteerib ainult Jumala mõisuses. Teine inglise filosoof, Locke, häbistas substantsi mõistet; tema sõnul tähendab sõna substants midagi tundmatut, nagu India mütoloogias, kus maailm ripub elevandil, elevant on kilpkonna peal, aga kilpkonn on millegi tundmatul. Kõik need arutlused põhjustasid mateeria eitamist sellistele filosoofidele nagu Berkeley ja Hume.
Immaterialismi suunas töötas ka selline filosoof nagu Leibniz. Kuid kõige halastamatum mateeria kriitik oli Berkeley.
George Berkeley arvates pole tarvis oletust, et on olemas materiaalne maailm. Ta põhjendas seda kahe argumendiga.
Esiteks, unenäod ja illusioonid tõendavad, et inimesel võivad olla ideed, ilma et oleks väliseid objekte, millega need sarnaneksid. Seega pole vaja eeldada materiaalse kehade olemasolu, et seletada ideede tekkimist.
Teiseks, isegi kui oletada, et on olemas materiaalne maailm, ei suudaks inimene seletada, kuidas vaime materiaalsed asjad mõjutada vaimu (hinge, mõistust) ning kutsuda esile ideesid.
Niisis ei ole materiaalse maailma olemasolu eeldamine vältimatu ning see eeldus ei seletakski seda, mida ta peaks seletama. Immaterialismil õnnestub vältida keha ja vaimu vastasmõju probleemi, mis tekib dualistlikul interaktsionismil. 
Berkeley arutlusi arendas šoti filosoof Hume, kes oli filosoofias esimene kes täiesti eitas substantsi mõistet. See vaade omas suurt mõju järgnevates filosoofia sajandites.
Pärast immaterialismi vaadet laiendas ka saksa filosoof Lotze, kelle tööd jätkas tema õpilane, saksa filosoofTeichmüller, kes töötas ka Eestis.
The Quest for Reality

"The Quest for Reality: Subjectivism and the Metaphysics of Colour" on Barry Stroudi filosoofiaraamat. See ilmus Oxford University Press väljaandel 2000. aastal.
Kokkuvõte.
Eessõna.
Raamat tegeleb tohutu metafüüsilise ettevõtmisega, mida ei saa ühes raamatus ega ühe eluga ammendavalt käsitleda. Filosoofia on väga keeruline, osalt sellepärast, et vastused filosoofilistele küsimustele kipuvad algama liiga hilja. Stroud nõustub John Austinile omistatud tähelepanekuga, filosoofiateostes on esimese lehekülje lõpuks tavaliselt 
kõik läbi. See, mis tegelikult loeb, on otsustatud juba enne, kui autori väljakuulutatus ülesanne algab. Filosoofia on ühtne distsipliin ja edusammud ühes kohas sõltuvad mujal paiknevate küsimuste lahendamisest. Lõpuks jõutakse peaaegu kõikide teiste valdkondade ja küsimuste juurde. Kindlasti on see nii mineviku suurte filosoofide töödes. Praegune spetsialiseerumine tundub selles valguses halva naljana. See oleks naljakam, kui see ei mõjuks filosoofiale ja kogu vaimuelule nii katastroofiliselt.
Maupiti

Maupiti on atoll Prantsuse Polüneesias, üks Tuulealustest saartest. Koosneb 6 saarest. Pindala 11 km². Atolli keskel asub vulkaan, mille kõrgus on 380 meetrit. Kuulub Prantsusmaale. Moodustab samanimelise valla. Lähimad saared on Tupai atoll 46 km kaugusel ja Bora Bora 48 km kaugusel.
2007. aastal oli atollil 1248 elanikku.
Esimese eurooplasena nägi saart Jakob Roggeveen 1722. aastal.
Pardīsāni park

Pardīsāni park (pärsia keeles پارک پردیسان – Pārk e Pardīsān) on enam kui 270 hektaril asuv roheala Teherani loodeosas.
Mikk Marran

Mikk Marran (sündinud 2. oktoobril 1978 Võrus) on Eesti riigiametnik, alates 1. novembrist 2022 on ta Riigimetsa Majandamise Keskuse peadirektor.
Marran oli alates 1. jaanuarist 2016 kuni 31. oktoobrini 2022 Välisluureameti peadirektor.
Haridus.
Mikk Marran on lõpetanud Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduskonna avaliku halduse eriala bakalaureuseõppe ja Ameerika Ühendriikide National Defence University rahvusliku ressursi strateegia eriala magistriõppe.
Karjäär.
Kaitseministeeriumis.
Juba Tallinna Ülikoolis õppimise ajal 1999. aastal asus Mikk Marran tööle Kaitseministeeriumis, kus ta töötas muu hulgas Balti koostöö büroos, rahvusvahelise koostöö osakonna ning NATO ja ESDP osakonna juhatajana. Aastatel 2006–2009 oli ta Eesti alalises esinduse NATO juures kaitsetalituse direktor. Alates 2010. aasta suvest oli Mikk Marran Kaitseministeeriumi kaitseinvesteeringute asekantsler. Alates 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2015 oli ta Kaitseministeeriumi kantsler, vahetades selles ametis välja senise kantsleri Riho Terrase.
Välisluureametis.
2015. aasta augustis nimetati senine Teabeameti juht Rainer Saks Välisministeeriumi kantsleriks. Tollane Eesti kaitseminister Hannes Hanso esitas 12. oktoobril 2015 Teabeameti uue peadirektori kandidaadina valitsusele kinnitamiseks Mikk Marrani, kes oli saanud Riigikogu julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjonis ühehäälse heakskiidu. Valitsus kinnitas Mikk Marrani ametisse 15. oktoobril 2015. Tema ametiaeg algas ametlikult 1. jaanuaril 2016. 2020. aasta juunis kinnitas valitsus Eesti kaitseministri Jüri Luige ettepanekul ja riigikogu erikomisjoni heakskiidul Mikk Marrani ametisse ka teiseks ametiajaks.
15. augustil 2022 teatas ERR, et Riigimetsa Majandamise Keskus on alustanud Mikk Marraniga läbirääkimisi asutuse juhatuse esimeheks saamise üle. Marran oli üks kolmest ametikohale kandideerimisel viimasesse vooru jõudnust. RMK nõukogu esimehe Randel Läntsi sõnul soovis Marran uusi väljakutseid ning on tugev juht. Uudise ilmumise ajal oli Marranil jäänud Välisluureameti peadirektorina töötada veel kolm aastat. Postimehe teatel heitis Kaitseministeerium Marranile välisluure juhina ette aeglast reageerimist 2021.–2022. aasta Valgevene – Euroopa Liidu piirikriisi ajal ja vahetult enne Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aasta alguses. Marran eitas selliste väidete tõepärasust ning viitas, et on töötanud viie Eesti kaitseministri ja kahe Eesti kaitseväe juhatajaga ning saanud nende kõigiga hästi läbi. Samas lisas ta, et soovis juba mõnda aega ametit vahetada.
Isiklikku.
Mikk Marran on abielus Kaisa Marraniga ja neil on kolm last.
Jamshīdieh' park

Jamshīdieh’ park, ka Jamshidieh’ kiviaed, on 69 hektaril asuv avalik park Teherani põhjaosas.
Kammerkoor Studium Vocale

Kammerkoor Studium Vocale on Tallinnas tegutsev kammerkoor.
Koor esitab nii vaimulikku kui ka ilmalikku muusikat, nii klassikat kui ka tänapäevast, eesti ja välisautorite heliloomingut. Repertuaari kuulub ka rahvalaule ja meelelahutuslikke lugusid. Kooris laulab keskeltläbi 20 liiget.
Alates 2000. aastast on koor osanud kõikidel Eesti laulu- ja tantsupidudel nii segakooride kui ka valiksegakooride kategoorias.
Kammerkoor on ette kandnud mitu suurvormi koostöös Üle-Eestilise Noorte Sümfooniaorkestri ja eesti parimate solistidega (Uku Joller, Iris Oja, Maris Liloson, Pirjo Püvi, Kaire Vilgats, Lea Liitmaa jt).
Niavarāni park

Niavarāni park on avalik park Iraani pealinna Teherani kirdeosas, Niavarāni paleest lõunas.
Pargi rajamiseks andis korralduse Moḩammad Reẕā Pahlavī.
Katrín Jakobsdóttir

Katrín Jakobsdóttir (sündinud 1. veebruaril 1976 Reykjavíkis) on Islandi poliitik, Vasak-Rohelise Liikumise esimees. Ta oli 30. novembrist 2017 kuni 9. aprillini 2024 Islandi peaminister.
Ta sündis aastal 1976 Reykjavíkis. Ta lõpetas aastal 1999 Islandi Ülikooli bakalaureusekraadiga põhiainena islandi keeles ja kõrvalainena prantsuse keeles. Aastal 2004 sai ta magistrikraadi islandi kirjanduse alal, väitekiri käsitles islandi kriminaalkirjanikku Arnaldur Indriðasoni.
Ta oli 2. veebruarist 2009 kuni 23. maini 2013 Islandi haridus-, teadus- ja kultuuriminister.
30. novembrist 2017 kuni 9. aprillini 2024 oli ta Islandi peaminister.
Isiklikku.
Ta on abielus Gunnar Örn Sigvaldasoniga ja neil on kolm poega (sündinud 2005, 2007 ja 2011).
Adolphe Quetelet

Sünninimega Lambert Adolphe Jacques Quetelet või Lambert Adolphe Jacques Quételet (; 22. veebruar 1796 – 17. veebruar 1874) oli Belgia astronoom, matemaatik, statistik, sotsioloog, polühistor, Londoni Kuninglku Seltsi liige.
Ta asutas ja juhtis Brüsseli observatooriumi ja mõjutas statistiliste meetodite kasutuselevõttu sotsiaalteadustes. 
Ta töötas välja kehamassiindeksi skaala.
Kirjandust.
лЦаК
Pfitsch

Pfitsch (itaalia: "Val di Vizze") on org ja vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 45 km Bolzanost põhjas, piiril Austriaga.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2966 inimest ja valla pindala on 142,3 km².
Pfitsch külgneb järgmiste valdadega: Brenner, Freienfeld, Mühlbach, Mühlwald, Sterzing, Vintl, Finkenberg (Austrias), Gries am Brenner (Austrias) ja Vals (Austrias).
Frazioni.
Pfitschi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Kematen (Caminata), St. Jakob (San Giacomo) ja Wiesen (Prati).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 90.98% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 8.94% itaalia keelt ja 0.08% ladiini keelt.
Tuuru külanõukogu

Tuuru külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Ridala vallas. Külanõukogu keskus asus Tuuru külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tuuru külanõukogu 1950 septembris Haapsalu rajooni koosseisu. 
1954. aastal Tuuru külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Ridala külanõukoguga.
Tõhela külanõukogu

Tõhela külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Tõstamaa külanõukoguga.
Dispositsioon (filosoofia)

Dispositsioon on millegi omadus käituda võimalikes olukordades teatud viisil.
Tõia külanõukogu

Tõia külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Tõia külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Tori valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Tõia külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tõia külanõukogu 1950 septembris Vändra rajooni koosseisu.
Tõia külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Tori külanõukoguga.
Tõikvere külanõukogu

Tõikvere külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Tõikvere külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Torma vallas. Külanõukogu keskus asus Tähkvere asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tõikvere külanõukogu 1950 septembris Mustvee rajooni koosseisu.
1954 juunis Tõikvere külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Lullikatku külanõukoguga.
Tõlliste külanõukogu

Tõlliste külanõukogu oli külanõukogu Valga rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Tõlliste vallas. Külanõukogu pindala oli 133 km² (1977).
Tõlluste külanõukogu

Tõlluste külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Pihtla külanõukoguga.
Tõstamaa külanõukogu

Tõstamaa külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Tõstamaa vallas. Külanõukogu pindala oli 267 km² (1977).
Tähkvere külanõukogu

Tähkvere külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Tähkvere külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Sadala vallas. Külanõukogu keskus asus Tähkvere asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tähkvere külanõukogu 1950 septembris Jõgeva rajooni koosseisu.
1954 juunis Tähkvere külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Sadala külanõukoguga.
Tähtvere külanõukogu

Tähtvere külanõukogu oli külanõukogu Tartu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954. Külanõukogu pindala oli 130 km² (1977).
Tähtvere-Vorbuse külanõukogu

Tähtvere-Vorbuse külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Tähtvere-Vorbuse külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Tähtvere vallas. Külanõukogu keskus asus Rahinge külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Tähtvere-Vorbuse külanõukogu 1950 septembris Tartu rajooni koosseisu.
1954 juunis Tähtvere-Vorbuse külanõukogu likvideeriti, selle territooriumist koos Pihva külanõukoguga moodustati Tähtvere külanõukogu.
Tänassilma külanõukogu

Tänassilma külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1960–1973 ja seejärel liideti see Uusna ja Lalsi külanõukoguga.
Udriku-Tuha külanõukogu

Udriku-Tuha külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kadrina ja Saksi külanõukoguga.
Uhtna külanõukogu

Uhtna külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati septembris 1945 Sõmeru vallas Virumaal. Külanõukogu keskus asus Sämi-Jänese külas. Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega arvati Uhtna külanõukogu septembrist 1950 Rakvere rajooni koosseisu. 
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Sirbi ja Vasara", "Viisnurga" ja Uhtna kolhoos. Külanõukogu keskus asus siis Uhtna asulas.
Uhtna külanõukogu likvideeriti 1. oktoobril 1960 ja selle alad jagati Kaarli külanõukogu ja Viru-Nigula külanõukogu vahel, nii et Uhtna ja "Viisnurga" kolhoosi territooriumid liideti Kaarli külanõukoguga ning "Sirbi ja Vasara" kolhoosi territoorium Viru-Nigula külanõukoguga.
Ulila külanõukogu

Ulila külanõukogu oli külanõukogu Tartu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1972 ja seejärel liideti see Puhja külanõukoguga.
Ulvi külanõukogu

Ulvi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1976. 
Ulvi külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Avinurme vallas. Külanõukogu keskus asus Ulvi külas. 
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Ulvi külanõukogu 1950 septembris Mustvee rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Ulvi külanõukoguga likvideeritud Laekannu külanõukogu territoorium. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides kolhoosid "Edasi Kommunismile" ja "Areng".
Seoses Mustvee rajooni likvideerimisega liideti Ulvi külanõukogu 1959 veebruarist Jõgeva rajooniga.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 21. detsembri 1962 seadlusega allutati Ulvi külanõukogu 1963 jaanuarist Kohtla-Järve linnanõukogule.
1965 jaanuarist kuulus Ulvi külanõukogu Kohtla-Järve rajooni.
1976. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 88 km² ja elanike arv 1098. Külanõukogu maadel tegutses Avinurme kolhoos.
1976 novembris Ulvi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Avinurme külanõukoguga.
Umbusi külanõukogu

Umbusi külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Põltsamaa külanõukoguga.
Unametsa külanõukogu

Unametsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Unametsa külanõukogu moodustati 1945 septembris Viljandimaal Suislepa vallas. Külanõukogu keskus asus Unametsa külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Unametsa külanõukogu 1950 septembris Tõrva rajooni koosseisu.
1954 juunis Unametsa külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Vooru külanõukoguga.
Mardikas toosis

Mardikas toosis (ingliskeelse nimetusega "The Beetle in a Box") on Austria-Inglise filosoofi Ludwig Wittgensteini loodud mõtteeksperiment, mis mõtestab lahti inimeste suutmatust tajuda maailma kellegi teise pilgu läbi.
Termini tähendus.
Näitlikult tuleb selleks ette kujutada, et igal inimesel ruumis on käes karp või toos, kus nad hoiavad midagi, mida nimetatakse "mardikaks". See, mida või kuidas igaüks oma "mardikat" ette kujutab, erineb olenevalt inimese kujutlusvõimest. Keegi ei tohi näha, mis on teiste karpide sees, kuid peab kirjeldama, mis on nende karbis. Sõna "mardikas" omandab sel viisil erinevaid tähendusi, kuigi karp võib olla ka täiesti tühi. 
Ludwig Wittgensteini analoogias tähistab kast meie meelt. Me oletame, et teiste inimeste mõtted ja tajud, nagu valutunne, armastus, eneseteadvus on meie enda omadega sarnased, kuid see on kõigest oletus. Me teame ainult seda, mis toimub meie endi peas, ja suudame kirjeldada kogetavat oma sõnadega teistele inimestele, kellel on meie kogemusest aga oma arvamused. Seda fenomeni nimetatakse ka privaatkeele argumendiks.
Chitgari park

Chitgari park on metsapark Iraani pealinna Teherani lääneosas.
Pargis asub Chitgari järv.
Äärmus

Äärmus on piiripealne aste mingil omadusel, nähtusel või olukorral. 
Äärmus on teisissõnu ekstreemsus.
Äärmus on keskteele vastanduv toimimisviis või lahendus.
Uue-Kasaritsa külanõukogu

Uue-Kasaritsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Kasaritsa valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Utri külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Uue-Kasaritsa külanõukogu 1950 septembris Võru rajooni koosseisu.
1954 juunis Uue-Kasaritsa külanõukogu likvideeriti. Selle alad liideti senise Vana-Kasaritsa külanõukogu aladega ja moodustati Kasaritsa külanõukogu.
Uulu külanõukogu

Uulu külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Tahkuranna vallas. Külanõukogu pindala oli 109 km² (1977).
Vadi külanõukogu

Vadi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Vadi külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Avinurme vallas. Külanõukogu keskus asus Vadi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vadi külanõukogu 1950 septembris Mustvee rajooni koosseisu.
1954 juunis Vadi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Avinurme külanõukoguga.
Vaemla külanõukogu

Vaemla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Läänemaal Käina vallas. Külanõukogu keskus asus Vaemla külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vaemla külanõukogu 1950 septembris Hiiumaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Vaemla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Käina külanõukoguga.
Vahastu külanõukogu

Vahastu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kaiu külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kuimetsa vallas. Külanõukogu keskus asus Vahastu mõisas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vahastu külanõukogu 1950 septembris Rapla rajooni koosseisu.
1954 juunis Vahastu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Kaiu külanõukoguga.
Vaida külanõukogu

Vaida külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1963 ja seejärel liideti see Sommerlingi külanõukoguga.
Vaikla külanõukogu

Vaikla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Vaikla külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Iisaku vallas. Külanõukogu keskus asus Vaikla külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vaikla külanõukogu 1950 septembris Jõhvi rajooni koosseisu.
1954 juunis Vaikla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Iisaku külanõukoguga.
Vajangu külanõukogu

Vajangu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaa Vajangu vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Kõde külas. Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega arvati Vajangu külanõukogu 1950 septembrist Väike-Maarja rajooni koosseisu. 
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides Karl Marxi nimeline kolhoos, Viktor Kingissepa nimeline kolhoos, Kalevipoja kolhoos ja Aavere Invaliidide Kodu. Külanõukogu keskus asus Vajangu külas.
1960 oktoobrist Vajangu külanõukogu likvideeriti ja selle alad jagati Kiltsi ja Tamsalu külanõukogu vahel nii, et Kalevipoja sovhoosi territoorium liideti Kiltsi külanõukoguga ja Tamsalu sovhoosi territoorium Tamsalu külanõukoguga.
Valgu külanõukogu

Valgu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954. Külanõukogu keskus asus Valgu asunduses.
Valgu külanõukogu moodustati 1945 septembris Velise vallas. 1950. aastast, pärast maarajoonide moodustamist, oli Valgu külanõukogu Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisus. 1954. aastal liideti Valgu külanõukogu Velise külanõukoguga.
Valguta külanõukogu

Valguta külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Valguta külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Rõngu vallas. Külanõukogu keskus asus Valguta asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Valguta külanõukogu 1950 septembris Elva rajooni koosseisu.
1954 juunis Valguta külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Rõngu külanõukoguga.
Valjala külanõukogu

Valjala külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Valjala vallas. Külanõukogu pindala oli 209 km² (1977). 
Külanõukogus tegutses Viktor Kingissepa nimeline kolhoos.
Valma külanõukogu

Valma külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Lalsi ja Uusna külanõukoguga.
Valtu külanõukogu

Valtu külanõukogu oli külanõukogu Rapla rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Rapla ja Kehtna külanõukoguga.
Vana-Antsla külanõukogu

Vana-Antsla külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Antsla külanõukoguga.
Vana-Kasaritsa külanõukogu

Vana-Kasaritsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Kasaritsa valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Vana-Kasaritsa külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vana-Kasaritsa külanõukogu 1950 septembris Võru rajooni koosseisu.
1954 juunis Vana-Kasaritsa külanõukogu likvideeriti. Selle alad liideti senise Uue-Kasaritsa külanõukogu aladega ja moodustati Kasaritsa külanõukogu, mille keskuseks jäi Vana-Kasaritsa küla.
Vao külanõukogu

Vao külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960. 
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaal Väinjärve vallas. Külanõukogu keskus asus Vao külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vao külanõukogu 1950 septembris Paide rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Vao külanõukoguga likvideeritud Abaja külanõukogu territoorium. Külanõukogu piirides tegutsesid "Avangardi", "Leegi", Vao ja M. I. Kalinini nimeline kolhoos.
1960 oktoobris Vao külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium jagati Esna ja Koeru külanõukogu vahel, nii et Vao kolhoosi ja Udeva ning Viisu sovhoosi territoorium liideti Koeru külanõukoguga ja M. I. Kalinini nimelise kolhoosi territoorium Esna külanõukoguga.
Vara külanõukogu

Vara külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1991. 
Vara külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Vara vallas. Külanõukogu keskus asus Välgi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vara külanõukogu 1950 septembris Kallaste rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides kolhoosid "Teel Kommunismile" ja "Murrang". Külanõukogu keskus asus Matjamaa külas.
Seoses Kallaste rajooni likvideerimisega liideti Vara külanõukogu 1959 veebruarist Tartu rajooniga.
1960 oktoobrist liideti Vara külanõukoguga likvideeritud Välgi külanõukogu territoorium.
1977. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 202 km². Külanõukogus tegutsesid Koosa sovhoos ja Vara sovhoos. 
11. juulil 1991 kinnitati Vara valla omavalitsuslik staatus ja külanõukogu lõpetas tegevuse.
Varangu külanõukogu

Varangu külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Haljala ja Viru-Nigula külanõukoguga.
Varbla külanõukogu

Varbla külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Varbla vallas. Külanõukogu pindala oli 331 km² (1977).
Varbola külanõukogu

Varbola külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1954–1972. 
Varbola külanõukogu moodustati 1954 juunis Märjamaa rajoonis likvideeritud Põlli ja Russalu külanõukogu alade liitmisel. Külanõukogu keskus asus Vaimõisa külas.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piires "Sirbi ja Vasara", "Oktoobri Võidu", "Arengu" ja "Sangari" kolhoos, Saida sovhoosi Niidu osakond, Risti Metsapunkt ja Vardi Tellisetehas.
Seoses Märjamaa rajooni likvideerimisega liideti Varbola külanõukogu 1962. aastal Rapla rajooniga.
1972 juulis Varbola külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Märjamaa külanõukoguga.
Varja külanõukogu

Varja külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Lüganuse külanõukoguga.
Varnja külanõukogu

Varnja külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Varnja külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Kavastu vallas. Külanõukogu keskus asus Tähemaa külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Varnja külanõukogu 1950 septembris Kallaste rajooni koosseisu.
1954 juunis Varnja külanõukogu likvideeriti ja selle ala liideti Peipsiääre külanõukoguga.
Varstu külanõukogu

Varstu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Varstu külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Varstu vallas. Külanõukogu keskus asus Varstu alevikus.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Varstu külanõukogu 1950 septembris Antsla rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Varstu külanõukoguga likvideeritud Krabi külanõukogu territoorium. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Nõukogude Eesti", C. R. Jakobsoni nimeline, А. H. Tammsaare nimeline ja S. M. Kirovi nimeline kolhoos.
Seoses Antsla rajooni likvideerimisega liideti Varstu külanõukogu 1959 veebruarist Võru rajooniga.
1960 oktoobrist liideti Varstu külanõukoguga osa likvideeritud Tsooru külanõukogu territooriumist, millel asusid J. M. Sverdlovi nimelise ja "Tuleviku" kolhoosi maakasutused.
1961 oktoobris liideti Varstu külanõukoguga osa Rõuge külanõukogu territooriumist, millel asus J. M. Sverdlovi nimelise kolhoosi maakasutus.
1972 veebruaris eraldati Varstu külanõukogust 5717 ha suurune osa varasema Tsooru külanõukogu aladest, millel asus J. M. Sverdlovi nimelise kolhoosi maakasutus ja liideti see Antsla külanõukoguga.
1976. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 165 km² ja elanike arv 1843. Külanõukogus asusid Harju, Hindsiko, Kangiste, Krabi, Kõrgepalu, Lüütsepa, Matsi, Metsaküla, Metstaga, Mutemetsa, Paganamaa, Punsa, Pähni, Roosa (Varstu), Savira, Soolätte, Sulemõisa, Tagakolga ja Viru küla ning Varstu alevik. Külanõukogu maadel tegutses Varstu sovhoos.
30. juulil 1992 kinnitati Varstu valla omavalitsuslik staatus ja külanõukogu lõpetas tegevuse.
Vasalemma külanõukogu

Vasalemma külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Keila vallas. Külanõukogu pindala oli 123 km² (1977).
Vastemõisa külanõukogu

Vastemõisa külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Vastemõisa vallas. Külanõukogu pindala oli 262 km² (1977).
Vastseliina külanõukogu

Vastseliina külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1960. Külanõukogu pindala oli 129 km² (1977).
Vastse-Roosa külanõukogu

Vastse-Roosa külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Mõniste külanõukoguga.
Vee külanõukogu

Vee külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Vee külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Halinga valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Vee külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vee külanõukogu 1950 septembris Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisu.
Vee külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Halinga külanõukoguga.
Veelikse külanõukogu

Veelikse külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Veelikse külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Tali valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Veelikse külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Veelikse külanõukogu 1950 septembris Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu.
Veelikse külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Tali külanõukoguga.
Velise külanõukogu

Velise külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Velise külanõukogu moodustati 1945 septembris Velise vallas. 1950. aastast, pärast maarajoonide moodustamist, oli Velise külanõukogu Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisus. 1959. aastast oli Velise külanõukogu Rapla rajooni koosseisus.
Külanõukogu keskus asus Velise külas.
Külanõukogu liideti 1976 Märjamaa külanõukoguga.
Veretino külanõukogu

Veretino külanõukogu oli külanõukogu Meremäe vallas ja Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Meremäe külanõukoguga. 
Külanõukogu koosseisu kuulus Ussvada (Uusvada), Tiirhanna, Külasova (Küllatova), Veretina, Gorski, Toplova (Tuplova), Jaanimäe, Võmmorski, Meltova, Madlõva, Jermakova, Helbi, Trigina ja Vinski küla.
Verhulitsa külanõukogu

Verhulitsa külanõukogu (ka Verhuulitsa külanõukogu) oli külanõukogu Järvesuu vallas ja Põlva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Värska külanõukoguga. 
Külanõukogu koosseisu kuulus Suure-Treski, Väike-Treski, Suure-Netsaja, Väike-Netsaja, Ersova, Verhuulitsa, Lutepää, Kostkova ja Määsovitsa küla.
Vidrike külanõukogu

Vidrike külanõukogu oli külanõukogu Valga rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Otepää külanõukoguga.
Vihavu külanõukogu

Vihavu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Vihavu külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Puhja vallas. Külanõukogu keskus asus Porikülas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vihavu külanõukogu 1950 septembris Elva rajooni koosseisu.
1954 juunis Vihavu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Puhja külanõukoguga.
Vihterpalu külanõukogu

Vihterpalu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s 1945–1954. 
Vihterpalu külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Nõva vallas. Külanõukogu keskus asus Vihterpalu külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vihterpalu külanõukogu 1950 septembris Keila rajooni koosseisu. 
1954 juunis Vihterpalu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Risti külanõukoguga.