tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Teises maailmasõjas langenud punaarmeelaste mälestussammas Narvas

Teises maailmasõjas langenud punaarmeelaste mälestussammas Narvas (ka "Punaarmeelaste mälestusmärk Narvas") oli Narva linnas Narva linnuse ees asunud mälestusmärk Teises maailmasõjas langenud punaarmeelastele.
16. augustil 2022 teatas Eesti peaminister Kaja Kallas monumendi eemaldamisest koos veel kuue Nõukogude monumendiga Narvas ja Narva-Jõesuus.
Vestervalli 21

Hoone Narvas Vestervalli 21 on hoone Narvas aadressil Vestervalli 21. Hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Ajaloost.
Hoone ehitati 1777 Gloria bastioni sõjaväe aidahoonena (magasiaidana). 19. sajandi II poolel muudeti aidahoone sõjaväekasarmuks. Hoone sai II maailmasõjas tugevasti kannatada. Hiljem hoone taastati ja aastast 1991 on hoones Narva Muuseumi kunstigalerii.
Kirjeldus.
Hoone on lihtne varaklassitsistlik kahekorruseline viilkatuse, katusekorruse ja kolme vintskapiga ehitis. Kandvad seinad ja postid olid kivist, vahelaed puidust.
Siivertsi monument

Siivertsi monument on mälestusmärk, mis asub Narvas Siivertsi linnaosas Narva-Jõesuusse viiva tee ääres. See on arvele võetud ajaloomälestisena.
Mälestusmärk on püstitatud 1700. aastal Narva lahingus langenud Peeter I Preobraženski ja Semjonovski kaardiväepolkude sõdurite mälestuseks. Monument avati lahingu kahesajandal aastapäeval 2. detsembril (vkj 19. novembril) 1900. aastal. Monument sai II maailmasõjas tugevalt kannatada ning see restaureeriti ja avati uuesti 1. septembril 1956.
Ḩalāl

Ḩalāl (eesti keeles ka halal [hal`aal]; araabia keeles حلال 'lubatud') on šariaadi mõiste lubatud asjade ja tegevuste kohta. Sõna kasutatakse sageli seoses söögiga. Vastand on keelatud tegevused "ḩarām".
29. tankikorpus

29. Znamenski nimeline Lenini ordeniga, Punalipuline, Suvorovi ordeniga tankikorpus (vene keeles "29-й танковый Знаменский ордена Ленина, Краснознаменный, ордена Суворова корпус") oli Nõukogude Liidu Punaarmee koosseisus Teises maailmasõjas Idarindel sõdinud tankikorpus. 
Koosseis ja sõjatee.
Formeeriti 1943. aasta veebruaris Moskva sõjaväeringkonnas STAVKA reservide koosseisus. Koosnes:
15. märtsil läks korpus 5. kaardiväe tankiarmee alluvusse, milles võitles kuni sõja lõpuni. 1. juulil oli korpus Kurski eendi taga Stepirinde koosseisus.
1. juuli seisuga oli korpusele lisatud:
12. juulil ründas korpus Prohhorovka küla lähistel Saksa vägesid. Paari järgneva päevaga kaotas korpus 60% oma tankidest ning juuli lõpus oli korpus reservis. 29. tankikorpus võitles Harkovi lahingus ja liikus lahingutega Dneprini augustist detsembrini 1943. aastal.
1943. aasta septembris liideti korpusega 1549. liikursuurtükkide polk ja oktoobris 11. kaardiväe miinipildujate pataljon (8 BM-13 reaktiivmiinipildujat). Samal ajalt võeti korpuselt ära 38. soomusmasinate pataljon ning 1943. aasta lõpupoole asendati 1446. polgu liikursuurtükid SU-85 mudelitega. 10. detsembril 1943. sai korpus Znamenka linna vabastamise eest autiitli "Znamenski" ja 8. jaanuaril 1944 autasustati korpust Punalipu ordeniga lahinguliste teenete eest Kirovogradi operatsioonil. Veebruaris nimetati 1549. liikursuurtükkide polk lahinguliste teenete eest ümber 339. kaardiväe liikursuurtükkide polguks ja saadeti reservi ümberformeerimisele. 10. märtsil 1944. aastal autasustati korpust Suvorovi ordeni 2. järguga Umani vabastamise eest. Korpus tõmmati lõpuks lahingutest välja 1944. aasta mais ning saadeti tagalasse täiendusele.
1944. aasta juuni lõpus ründas 5. kaardiväe tankiarmee koosseisus väegruppi Mitte (Operatsioon Bagration). Tankikorpus oli täiskoosseisuline, korpuse vägedele oli veel juurde antud:
Korpus liikus lahingutega üle Orša Leetu ja 8. juuliks jõudis Vilniusesse. Lahingute eest Vilniuse ümbruses autasustati korpust Lenini ordeniga. Jõudis oktoobri alguses Memelist põhjas Läänemereni ning osales enne reservi saatmist Esimeses Kuramaa lahingus.
Korpus saadeti uuesti lahingusse 14. jaanuaril 1945. aastal Ida-Preisimaal. Korpusele olid lisatud veel 332. kaardiväe liikursuurtükkide polk (ISU-152) ja 365. kaardiväe liikursuurtükkide polk (ISU-122), kokku kuulus korpusesse 149 tanki ja 111 liikursuurükki. Sõja lõpetas Ida-Preisimaal Danzigi lahe ääres. 27.juulil 1945. aastal reformeeriti korpus ümber 29. tankidiviisiks.
Ḩarām

Ḩarām (eesti keeles ka haram [har`aam]; araabia keeles حَرَام‎‎) tähistab šariaadis keelatut, puutumatut, ebapüha, tabu. Sellele vastandub "ḩalāl"ile.
Öine lend eikuhugi

"Öine lend eikuhugi" oli Vahur Kersna juhitud Eesti Televisiooni saade aastatel 1994–1996. Saate režissöör oli Maire Radsin.
Pooletunnises otsesaates vaheldusid stuudiointervjuud videolõikudega, kus käsitleti õudseks peetavaid ja paljudele hirmukõdi pakkuvaid teemasid. 
Näiteks tutvustas Kersna seal elu-olu, surma ja laipade käsitlemist surnukuuris ning maailmas järjest levivat hobi – ilma igasuguse julgestuseta mööda kõrgete hoonete seinu ronimist, ning illustreeris teemat tõsieluliste kaadritega noormehest, kes ronis sel moel mööda seina Tallinna linnavalitsuse katusele.
Rootsi vall

Rootsi vall (ka Rootsi kants) oli 1704 Põhjasõja ajal Sinimägede piirkonda venelaste ehitatud muldkindlustusliin koos reduutidega. Kindlustusliin algas mere äärest ja lõppes Tornimäe juures. Endisaegne kindlustusliin on ka tänapäeval maastikuliselt eristatav. 
Venelased said neid kindlustusi Põhjasõja keerises ehitada, kuna Rootsi väed võitlesid sel ajal Eesti alast kaugemal.
Vaivara kalmistu

Vaivara (uus) kalmistu on kalmistu Vaivara kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Sinimäe alevikus Narva-Jõesuu linnas Ida-Viru maakonnas. 
Kalmistu rajati 1902. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Kalmistul on mitmeid tähelepanuväärseid mälestusmärke:
Paide kaubahoov

Paide kaubahoov on endisaegne kaubahoov Paides Pikal tänaval.
Kaubahoovi esinduslikeim ehitis – kaubahoovi ärihoone – on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Ärihoone projekteeris 1849. aastal arhitekt ja ehitusmeister Johann Gottfried Mühlenhausen.
Paide magasiait

Paide magasiait on endisaegne magasiait Järva maakonnas Paides aadressil Tallinna tänav 25. Hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Hoone ehitati 1786. aastal, kui Paide oli saanud kreisilinnaks. 
19. sajandi II poolel kasutati hoonet arestimajana. 
Hoone restaureeriti 1984. aastal (arhitekt Villu Rohtla).
Kipper

Kipper ka kippar (laevnik, alamsaksa "schipper", vanarootsi "skipari") on laevajuhi ja -omaniku ajalooline nimetus.
Ajaloost.
Eestis oli kuni 1940. aastani kipper alla 100 brutoregistertonnise mahutavusega purjelaeva kapten. Ta sai laevajuhtimisõiguse lühiajalistel kursustel pärast kutseeksami sooritamist.
Tänapäev.
21. sajandi alguses kasutab Veeteede Amet meremeeste diplomeerimisel oskussõna kipper järgnevalt
Väikelaevajuhti võib ka kipperiks nimetada.
Väikelaevajuhiks saamiseks tuleb läbida koolitus ja sooritada eksam. Väikelaeva võib juhtida isik, kellel on väikelaevajuhi tunnistus või laevajuhi või siseveelaeva laevajuhi erialane haridus. Väikelaevajuhi tunnistusele märgitakse lubatud sõidupiirkond lähtuvalt väikelaevajuhi väljaõppest. Sõidupiirkonnad on: 1) meri ja siseveed, 2) siseveed.
Veesõiduki juhtimiseks, millel on purjepind kuni 25 m² või mootori võimsus kuni 25 kW, ei nõuta väikelaevajuhi tunnistust, kui veesõiduk sõidab valgel ajal ja hea nähtavuse korral merel kuni 5 meremiili kaugusel kaldast ja sisevetel kuni 9 kilomeetri kaugusel kaldast.
Vana-Vigala sild

Vana-Vigala sild on sild Rapla maakonnas Silla-Jädivere teel üle Vigala jõe.
Sild ehitati 1966-1967. Enne seda silda oli samas kohas insener P. Kyreniuse 1912 projekteeritud sild, mis oli aga halva kvaliteediga.
Kukerpalli sild

Kukerpalli sild on sild Lääne-Viru maakonnas Kundas Kukerpalli orus üle Kunda jõe.
Silla ehitas 1907. aastal Peterburi firma Merciot-Couturier. Silla kogupikkus on 18,9 m.
Minimalism (elustiil)

Minimalism on elustiil. Täpne definitsioon selle elustiili kohta puudub, ent põhiprintsiip kõlab nii: vähem on rohkem! See “vähem on rohkem” ei käi ainult materiaalsete asjade kohta, vaid ka paljude teiste füüsiliste ja vaimsete eluaspektide kohta. Isegi häirivatest harjumustest (teiste tagarääkimisest, mitmesugustest sõltuvustest) vabanemine võib olla üks uus samm minimalismi teel.
Minimalistide eesmärk on üleliigsest vabanemise kaudu omada rohkem energiat keskendumaks
kõigele olulisele ehk elada enda jaoks tähendusrikast elu.
Raha.
Kõik minimalistid on võlgade, laenude ja krediitkaartide vastu. Kuna vabadus on oluline
märksõna, siis rahaline sõltumatus laenudest-liisingutest on minimalismi alus. Vähem laene ja
krediitkaarte on majandusliku stressi vähendamine.
John Girard de Soucanton

John Karl Girard de Soucanton (27. märts 1894 Selja mõis – 1949 Hildesheim Saksamaa), oli baltisakslasest Selja mõisnik ja Eesti majandustegelane.
John Girard de Soucantoni vanemad olid Virumaa Haljala kihelkonna Selja mõisa omanik, aurahukohtunik parun Gustav John "Edmund Girard de Soucanton" (1863–1910) ja 
Sophie Eleonore (Ellinor) Girard de Soucanton (sünd. von Rosenbach). Tema vanaisa oli parun John Carl Girard de Soucanton (1826–1896), Kunda tsemenditehase asutaja, Kunda ja Selja mõisnik.
John Girard de Soucanton lõpetas Riias Börsi kommertskooli ning astus 14.05.1916 3. Moskva lipnikekooli, mille lõpetas selle lipnikuna 14.10.1916, suunati 199. tagavarapolku, sealt 08.03.1917 Esimese maailmasõja ajal 972. Massalski tagavarapolku ja 16.03.1917 II Tallinna merekindluse polku. 1917. aasta 2. juulil määrati Tallinna Peeter Suure merekindluse maalennusalga ülemaks, ülendati 10. 09.1917 alamleitnandiks. 
20.02.1918 vabastati haiguse tõttu sõjaväest. 27. novembril 1918. aastal astus vabatahtlikuna Balti pataljoni, kus teenis selle ratsakuulipildujate komando ülemana. 
Pärast Vabadussõda oli aktiivne majandustegelane, AS Tallinna Köievabrik John Carr tegevdirektor, AS Loksa Tehased direktor, kuulus AS Paberivabrik Koil ja AS Loksa Tehased juhatusse ning oli seotud ka AS-iga Tormolen &amp; Ko. Tallinna Rotary Klubi liige
Davy Jones (Kariibi mere piraadid)

Davy Jones, on tegelane ja antagonist "Kariibi mere piraatide" filmisarjas, kus ta esineb filmides " ja ". 
Ta esineb nii peamise antagonistina "Surnud mehe aardekirstus", kui sekundaarse antagonistina filmis "Maailma lõpus". 
Ta oli neetud meremees, kes armus merejumal Calypsosse. Merejumal andis talle tööotsa: Jones pidi kümme aastat merel hingede järele valvama ja sai siis üheks päevaks maale astuda, et olla jälle koos oma armastatuga. Kui Calypso sel päeval kohale ei ilmunud, haus ta kättemaksu ja näitas Esimesele Piraadikogule, kuidas Calypsot inimkehasse kammitseda. Seda lõpuks nad tegidki. Tal oli mitu konflikti Jack Sparrow'ga, kuni too ta koos Will Turneriga tappis, torgates läbi ta kirstus lebanud väljalõigatud südame. Teda kehastas Bill Nighy.
Koluvere mõisa peasild

Koluvere mõisa peasild ehk Koluvere mõisa kivisild asub Lääne-Nigula vallas Koluvere külas ja ulatub üle Liivi jõe Koluvere piiskopilinnuse ees. See on üheavaline paekivist kaarsild.
Kivisild rajati 1811. aastal.
See arvati 1998. aastal ehitismälestiseks.
1. septembril 2008 varises lagunenud sild kokku. Sild taastati.
Koluvere mõisa viinavabriku sild

Koluvere mõisa viinavabriku sild ehk Koluvere mõisa kivisild asub Lääne-Nigula vallas Koluvere külas Ollimäe-Koluvere tee 5,9 km-l ja viib üle Liivi jõe.
Tegemist on kolmeavalise kaarsillaga, mille täpne ehitusaeg ei ole teada, kuid sild oli olemas vähemalt 1827. aastal. Sellest annab tunnistust 1827. aastast pärinev joonistus, kus sild peal oli. Eri allikates on märgitud silla ehitusaastaks tavaliselt umbes 1830. aastat. Silla üldpikkus on 28,7 m, kaarte silded 3,9 m ja sõidutee laius 4,2 m.
Koluvere mõisakompleksi kuuluv sild ühendas kunagist mõisasüdant teisel pool jõge asunud viinavabrikuga.
Sild arvati 1998. aastal ehitismälestiseks.
Sild renoveeriti 2014. aastal. Seejuures korrastati silla võlvid, parandati parapettid, puhastati silla fassaad, vahetati välja vee ja kanalisatsioonitorustikud ning täiendati silla valgustust.
Rosemarie Nitribitt

Rosemarie Nitribitt (õieti Maria Rosalia Auguste Nitribitt; 1. veebruar 1933 Düsseldorf – 29. oktoober 1957 Frankfurt) oli saksa prostituut, kelle mõrv põhjustas Saksamaal skandaali, sest tema klientide hulgas oli tuntud avaliku elu tegelasi. Mõrv on andnud ainest romaanile, kolmele filmile ja muusikalile. Mõrva põhiliseks kahtlusaluseks oli Nitribitti sõber ärimees Heinz Pohlmann, kuid 1960. aastal Pohlmann vabastati tõendite puudumise tõttu ning mõrv on siiani lahenduseta.
Politsei hinnangul võis Nitribitti sissetulek 1956. aastal olla 80 000 marka (tollal maksis ühepereelamu 25 000 – 30 000 marka).
Nitribitt maeti Düsseldorfi Nordfriedhofi surnuaiale. Tema pead säilitati aga tõendusmatejalina ja hoiti pikka aega alles Frankfurdi kriminalistikamuuseumis ("Kriminalmuseum"). See maeti alles 2008. aastal.
Peterburi Vaimulik Seminar

Peterburi Vaimulik Seminar (vene keeles Санкт-Петербургская духовная семинария) on Peterburis tegutsev kõrgem õppeasutus (vaimulik seminar), mis koolitab õigeusu vaimulikke. Seminar on Vene Õigeusu Kiriku asutus. Asutus tegutses 1721(1725)–1918 ja uuesti tegutseb 1946. aastast.
Carlo Sforza

Carlo Sforza (ebatäpselt "Sforzza"; 24. jaanuar 1872 – 4. september 1952) oli Itaalia poliitik.
Ta oli 2. veebruarist 1947 kuni 19. juulini 1951 Itaalia välisminister.
1925. aastal autasustati teda Vabadusristi III liigi 1. järguga.
Dmitri Muratov

Dmitri Andrejevitš Muratov (vene keeles Дмитрий Андреевич Муратов; sündinud 29. oktoobril 1961 Kuibõševis Vene NFSV-s) on vene ajakirjanik. 2021. aastal pälvis ta Nobeli rahuauhinna koos Filipiinide ajakirjaniku Maria Ressaga. 
Ta on ajalehe Novaja Gazeta üks asutajaid ja oli aastatel 1995–2017 ning taas aastatel 2019–2023 selle peatoimetaja. 2017. aasta novembrist on ta Novaja Gazeta direktorite nõukogu esimees, samuti toimetuse redaktsiooninõukogu esimees. 
Alates 2004. aastast on ta poliitilise partei Jabloko liige.
Haridus- ja töökäik.
Muratov lõpetas 1983. aastal Kuibõševi Riikliku Ülikooli.
1993. aastal oli ta ajalehe Novaja Ježednevnaja Gazeta (1996. aastast Novaja Gazeta) asutajaid. 1994. aasta detsembrist 1995. aasta jaanuarini oli ta ajalehe sõjakorrespondent Tšetšeenias. 1995. aasta veebruaris valiti ta ajalehe peatoimetajaks. 
Aastatel 1997–2000 tegutses ta ühtlasi saatejuhina televisioonis.
Heinrich zu Mecklenburg

Heinrich (Hendrik) Wladimir Albrecht Ernst zu Mecklenburg (1876–1934) oli 6. veebruarist 1901 Madalmaade prints. Tema abikaasa oli Madalmaade kuninganna Wilhelmina.
Ta pälvis Eesti Punase Ristii I klassi teenetemärgi.
Uus külm sõda

Uueks külmaks sõjaks, teiseks külmaks sõjaks, külm sõda 2.0-ks, väikseks külmaks sõjaks ja külmemaks sõjaks nimetatakse suurenevaid poliitilisi ja sõjalisi pingeid juhtivate geopoliitiliste ühenduste vahel, millest üks on tavaliselt juhitud Venemaa ja/või Hiina poolt ning teine Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu ja NATO poolt. See sarnaneb olemuselt poliitilisele ja sõjalisele pingele külma sõja ajal globaalselt konkureerinud Ameerika Ühendriikide juhitud läänebloki ja Nõukogude Liidu juhitud idabloki vahel. Ameerika poliitteadlane Robert Legvold on öelnud, et uus külm sõda algas Ukraina kriisiga. 
2008. aastal hoiatas Edward Lucas, et Lääs on kaotamas uut külma sõda, ilma et ta oleks isegi märganud, et see on üldse alanud. Endine Nõukogude teisitimõtleja Vladimir Bukovski on toimuvat iseloomustanud lausega: "... KGB režiim püüab taastada Nõukogude impeeriumi." Kolm neljandikku Venemaa tippametikohtadest täitsid 2000. aastate alguseks nn "siloviki" (endised ja praegused luure- ja julgeolekuteenistuste töötajad). 2014. aastal hoiatas ka NSV Liidu viimane liider Mihhail Gorbatšov Ukraina kriisist lähtudes, et maailm on kas uue külma sõja lävel või on see juba alanud.
Mõned leiavad, et mõiste ei peegelda täpselt Venemaa ja Lääne vaheliste suhete tegelikku sisu. Edward Lucas toob välja ka suured ja olemuslikud erinevused vana ja uue külma sõja vahel. Venemaa on suurenenud oma piirialade arvelt "maade kogumise" käigus alates 1683. aastast 1914. aastani keskmiselt 142 ruutkilomeetrit päevas. 20. sajandil toimunu valguses võib öelda, et Venemaa jätkab lihtsalt talle senini omaseks olnud traditsioonilist autoritaarse militaar-bürokraatliku riigi poliitikat. Seekord kapitalistlikul moel. Uue sõjapidamise kohta kasutatakse ka hübriidsõja mõistet. 
Uuenenud Venemaa on uutes ja kasvanud majanduslikes suhetes välismaailmaga, mis võivad potentsiaalselt piirata Venemaa-poolseid aktsioone, ent samas ka kindlustada teda uute mõjujõu avaldamise moodustega.
Lääne sanktsioonidest mööda minemiseks on Venemaa ja Hiina sõlminud 400 miljardi dollari suuruse leppe Hiina varustamise kohta maagaasiga järgnevad 30 aastat. Pääsemaks mööda Ameerika sanktsioonidest allkirjastasid Peking ja Moskva 2014. aastal 150 miljardi yuanise keskpanga likviidsuse konverteerimise ("central bank liquidity swap") täitmise kokkuleppe. Shanghai Koostööorganisatsiooni (SCO) raames on aastatel 2003, 2005 ("Rahu Missioon 2005"), 2007, 2009 ja 2015 toimunud rida Hiina ja Vene vägede suuri sõjalisi ühisõppusi. 2010. aasta õppustel ("Rahu Missioon 2010") osalesid juba ka Kasahstan, Kõrgõzstan ja Tadžikistan. 4. juunil 2014 tekkis Dušanbes idee ühendada omavahel SCO ja Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon. Asi on veel arutamise järgus.
13. aprillil 2018 kinnitas ÜRO peasekretär António Guterres, et külm sõda on tagasi.
Obsession

"Obsession" on ansambli Frankie Animal 2014. aastal ilmunud EP.
Guntis Belēvičs

Guntis Belēvičs (sündinud 2. septembril 1958) on Läti poliitik, Läti Rohelise Partei (LZP) liige, terviseminister alates 5. novembrist 2014 kuni 10. juunini 2016.
Koluvere mõisa kivisild

Koluvere mõisa kivisillaks nimetatakse:
Koluvere mõisa sild

Koluvere mõisa sillaks nimetatakse:
Jarmo Rantanen

Jarmo Heikki Kullervo Rantanen (sündinud 20. juunil 1944 Orivesi linnas) on Soome poliitik. 
Hariduselt on ta merkonoom. 
Ta oli aastatel 1987–1981 Harri Holkeri valitsuses siseminister. Aastatel 1985–2006 oli ta Tampere linnapea.
Baieri Elisabeth

Elisabeth (1876–1965) oli aastatel 1909–1934 Belgia kuninganna. Tema abikaasa oli Albert I. 
1929. aastal autasustati teda Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu I astmega.
Pim Fortuyn

Wilhelmus Simon Petrus (Pim) Fortuyn (Fortuijn) (19. veebruar 1948 Driehuis – 6. mai 2002 Hilversum) oli hollandi poliitik, sotsioloog, publitsist ja ajakirjanik. 
Ta oli parempoolse poliitilise partei LPF (Lijst Pim Fortuyn) juht. Ta mõrvati keskkonnaaktivist Volkert van der Graafi poolt. Fortuyn oli katoliiklane, gei, ta kritiseeris islami mõningaid aspekte ning soovis takistada kriminaalse taustaga moslemite Hollandisse elama asumist.
Ole Norrback

Johan Ole Norrback (sündinud 18. märtsil 1941 Närpesis) on soomerootsi päritolu Soome poliitik ja diplomaat.
Norrback lõpetas 1965. aastal ülikooli algklasside õpetajana ja oli Soome Rootsi Rahvapartei ombudsman Pohjanmaal aastatel 1967–1971. Ta oli Eduskunna liige 1979–1987 ning 1991–1999. Lisaks oli ta aastatel 1990–1998 Soome Rootsi Rahvapartei esimees.
Norrback oli kaitseminister aastatel 1987–1990. Ta oli Harri Holkeri valitsuse haridusminister 1990 kuni 1991 ja põllumajandusminister 1987–1991, Esko Aho valitsuses transpordi- ja kommunikatsiooniminister 1991–1995, Euroopa asjade ja väliskaubanduse minister 1995–1999 ja põhjamaade koostöö minister 1991–1999. Pärast seda lahkus poliitikast ning hakkas diplomaadiks. Ta oli suursaadik Oslos 1999–2003 ning määrati suursaadikuks Ateenasse 2003–2007. Norrback oli minister 4370 päeva.
Ilkka Kanerva

Ilkka Armas Mikael Kanerva (28. jaanuar 1948 Lokalahti – 14. aprill 2022 Turu) oli Soome poliitik, Rahvusliku Koonderakonna ja Eduskunna liige. Aastatel 2007–2008 oli ta Soome välisminister. 
1980. aastal sai ta magistrikraadi politoloogias Turu Ülikoolis. Esimest korda valiti Kanerva Eduskunda 1975. aastal. Aastatel 1990–1991 oli Kanerva transpordiminister Harri Holkeri valitsuses ja seejärel 1991–1995 Soome tööminister Esko Aho valitsuses. Alates 2011. aastast oli ta pikaaegseim Soome parlamendiliige. 
Soome välisministrina oli Kanerva 2008. aastal Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni esimees. Aastatel 2014–2016 oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni Parlamentaarse Assamblee president.
1. aprillil 2008 teatas Soome Rahvuslik Koonderakond Kanerva tagasiastumisest välisministri kohalt. Kanerva saatis oma töötelefonilt sadu seksuaalse alatooniga sõnumeid erootikatantsijale Johanna Tukiainenile. Kanerva läks haiguslehele 1. aprillil 2008 ja tema ametiaeg lõppes ametlikult 4. aprillil 2008.
Naatriumklorit

Naatriumklorit on keemiline aine valemiga NaClO2. See on naatriumi klorit ehk kloorishappe (HClO2) sool, vees kergesti lahustuv valge või kergelt kollakas kristalne pulber. Tõhusa oksüdandina kasutatakse seda tööstuses pleegitava ja desinfitseeriva vahendina. Aine on mürgine ja kokkupuutel orgaanilise materjaliga plahvatusohtlik.
Mürgine imeravim.
Alates 2006. aastast on mitmel pool maailmas, 2009. aastast ka Eestis turundatud imeravimina või "organismi puhastajana" MMS-i nime all tuntud naatriumkloriti 28% vesilahust, mida kasutusjuhendi kohaselt sidrunhappega "aktiveerides" tekib kloordioksiidi lahus. Turundajate väitel ravib mürgise lahuse lahjendatud kujul joomine paljusid haigusi, tegelikult on MMSi tarbimine toonud kaasa mürgistusi ja ka surmajuhtumeid.
Timotheus Polus

Timotheus Polus (1599 Bad Lauchstädt Merseburgi lähedal, Saksamaa – 2. märts 1642 Tallinn) oli Tallinna Gümnaasiumi poeesiaprofessor.
Elukäik.
Timotheus Polus käis Halles koolis ja immatrikuleeriti 1610. aastal Leipzigi ülikooli. 1623. aastal õppis ta Strasbourgi ülikoolis. Hiljemalt 1628. aasta märtsis saabus ta Tallinna. Kohe Tallinna Gümnaasiumi asutamise ajal 1631. aastal sai temast selle poeesiaprofessor. 1632. aastal vallandati ta tüli tõttu Tallinna raega, aga pärast andekspalumist sai ta tööd jätkata surmani.
Kirjanduslik tegevus.
Juba õpingute ajal Strasbourgis tutvus Polus saksa barokkluuletaja Martin Opitzi luuleteooriaga, mis ilmus raamatus "Buch von der Deutschen Poeterey" ("Raamat saksa luulekunstist", 1624; eesti keeles 2016, tõlkijad Kai Tafenau ja Maria-Kristiina Lotman). Opitzi uuenduslikkus seisnes selles, et ta näitas, kuidas ka rahvakeeles – antud juhul saksa keeles – on võimalik luuletada. Varem peeti "õigeks" vaid ladina- või kreekakeelset luulet. Seepärast ei piirdunud Polus Tallinnas poeesiaprofessorina töötades luuletamisega ladina keeles, vaid kirjutas juhuluulet ka saksa keeles.
Kui Reiner Brocmann 1634. aastal Tallinna saabus ja järgmisel aastal ka saksa barokkluuletaja Paul Fleming seal viibis, moodustasid nad koos Timotheus Polusega niinimetatud lamburiseltsi, harrastades ühiselt juhuluulet. Saksa- ja ladinakeelse luule kõrval sündis nõnda ka eestikeelne luule, mida esimesena viljeles Reiner Brocmann. Eesti kirjanik Herbert Salu on sel teemal kirjutanud romaani "Lasnamäe lamburid" (1978). Tõenäoliselt on just Timotheus Poluse teene, et Opitzi poeetikareeglid juurutati ka Eestimaal.
1639. aastal avaldas Polus Lübeckis raamatu "Lustiger Schawplatz". Selle eestikeelne tõlge 2025. aastast kannab pealkirja "Lõbus vaatelava" (tõlkija Kärri Sõelsepp, pühendusluuletused eestindas Wimberg, kirjastus EKSA). Raamatututvustuses nimetas Jaak Urmet seda tinglikult üheks esimestest terviklikest ja suuremahulistest eesti kirjandusteostest, põhjendades teose hõlmamist eesti kirjandusse tõigaga, et Polus kirjutas "Lõbusa vaatelava" Tallinnas elades ning raamat käsitleb kohati ka Eesti olusid. Tutvustuses öeldakse raamatu žanriks olevat "entsüklopeedia kõikvõimalike erinevate ametite, seisuste ja ühiskonnagruppide kohta, alates käsitöölistega ja lõpetades kääbuste, türannide ja libahuntidega". Andmebaasis EEVA kirjeldatakse "Lõbusat vaatelava" kui "316 artiklist koosnevat tähestikulises järjekorras kompendiumit", mis populaarsuse tõttu pälvis kordustrükid aastail 1651 ja 1664.
Isiklikku.
Timotheus Polus abiellus 1631. aastal Elsken von Wehreniga (1605 Tallinn – umbes 1659 Tallinn). Paaril oli kolm last:
Raimonds Bergmanis

Raimonds Bergmanis (sündinud 25. juulil 1966 Pļaviņases) on läti endine tõstja ja poliitik (Läti Roheline Partei). Ta oli 8. juulist 2015 kuni 23. jaanuarini 2019 Läti kaitseminister.
Ta lõpetas 1984. aastal Riia 49. Keskkooli. Aastal 1991 lõpetas ta Riia Tehnikaülikooli insener-keemiku kvalifikatsiooniga. Aastal 2003 lõpetas ta Läti Spordipedagoogika Akadeemia magistrikraadiga spordipedagoogika alal.
1992, 1996 ja 2000 esindas ta Lätit olümpiamängudel. 1992 kandis ta olümpiamängude avatseremoonial ka Läti lippu.
1997. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel tõstmises hõbeda üle 108 kg kaalukategoorias.
2002. aastal saavutas ta kolmanda koha World's Strongest Man võistlusel ja 2003. aastal teise koha World Strongman Challenge võistlusel.
Ta valiti 2014. aastal, 2018. aastal ja taas 2022. aastal Läti parlamenti.
Hüpassaare

Hüpassaare on metsatalu Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Karjasoo külas. See asub Suure-Jaanist 10 km kaugusel läänes.
Hüpassaare on helilooja Mart Saare sünnikoht. Hüpassaares asub Mart Saare majamuuseum.
Bandaiit

Bandaiit on vulkaaniline kivim, mis kuulub basaltsete kivimite hulka. Bandaiidiks nimetatakse ränirikast basalti (sisaldab sageli ka kvartsi), mis sarnaneb oma tekstuurilt andesiidi või datsiidiga ning kus päevakivi osas on labrador.
Bandaiiti defineeriti esimest korda aastal 1913 ja see sai nimetuse Bandai vulkaani järgi Jaapanis. Bandaiidile nimetas nii Joseph Paxson Iddings. 
Bandaiiti on seni leitud vaid Jaapanist. On siiski mitmeid datsiidiproove (Martinique'i saarelt, Elbruselt, Alžeeriast ja Itaaliast), mida võiks bandaiidiks nimetada.
Pervomaiski

Pervomaiski on mitme koha venepärane nimi:
Beringiit

Beringiit on vulkaaniline kivim. 
Beringiidiks nimetatakse melanokraatilist (tumedatest osistest koosnevat) leeliselist trahhüüti, mis koosneb põhiliselt tumedast amfiboolist (endise nimetusega barkevikiidist), albiidist ja ortoklassist. Mineraali nimetas 1912. aastal Harzinski Beringi saare järgi.
Taime stress

Taime stress on keskkonnategurite kõikumistest tingitud seisund, mis ületab fülogeneetiliselt omandatud füsioloogilise taluvuse piiri põhjustades taimel tõsiseid talitluslikke ja struktuurseid kahjustusi, nagu taimekasvu aeglustumine ja fotosünteesi kiiruse vähenemine jpt; kõiki keskkonnategureid, mille väärtus erineb optimaalsest, kutsutakse stressiteguriteks.
Taime võivad tabada abiootilised stressitegurid (abiootiline stress) nagu veestress, kuumastress, külmastress jpt, aga ka biootilised stressitegurid (biootiline stress), mis tulenevad sellest, et nii taimed kui ka teised elusorganismid mõjutavad vastastikku üksteist. 
Eraldi stressitegurite rühma moodustavad inimtegevuse tagajärjed, milleks on tööstusettevõtetest elukeskkonda paisatavad saasteained, elektrienergia tootmisel tekkivad heitmed ning põllumajanduses kasutatavad kemikaalid, mille suhtes ei ole taimel geneetiliselt väljakujunenud spetsiifilisi kaitsereaktsioone. Taime ellujäämine saaststressi tingimustes sõltub füsioloogilis-biokeemiliste vastusreaktsioonide iseloomust, ainevahetuse regulatsioonimehhanismide paindlikkusest ja kompensatsioonivõimest.
Temperatuuristress.
Taimede temperatuuristressi võib pidada taimede abiootilise stressi liigiks. Liigkõrged ja liigmadalad temperatuurid mõjutavad oluliselt taimede kõiki arenguetappe. Molekulaartasandil toimub temepratuuristressi korral hulgaliselt transkriptsioonilisi muutuseid nii seemiku, juurte, lehtede kui ka õietolmu rakkudes, mil taimed programmeerivad ümber rakulisi protsesse, adapteerumaks kõrgete või madalate temperatuuridega. (Fowler ja Thomashow, 2002; Kreps jt, 2002; Busch jt, 2005; Larkindale ja Vierling, 2008; Frank jt, 2009). Nii näiteks võib temperatuuristress oluliselt mõjutada "membrane fluidity", nukleiinhapete ja valkude struktuure ja ka metaboliitide ning osmolüütide kontsentratsioone (Wang et al., 2003; Howarth, 2005; Chinnusamy et al., 2007). Liigkõrgete ja -madalate temperatuuride stressisseisundid indutseerivad ROSi (reaktiivsete hapniku osakeste loomist), mille liigkõrged tasemed võivad esile kutsuda oksüdatiivset stressi ja potentsiiaselt ka rakusurma (Apel ja Hirt, 2004).
Temperatuuristressi kõige silmatorkavaimaks näiteks fotosünteetiliselt aktiivsetele kudedele on fotosünteesi inhibitsioon. Liigkõrged temperatuurid kahjustavad fotosüsteem II OEC-d ("oxygen evolving complex") (Strasser, 1997), alandavad "Rubisco" aktiivsust (Law ja Crafts-Brandner, 1999), ja põhjustavad tülakoid membraani desorganisatsiooni (Gounaris jt, 1983). Liigmadal temperatuur stressitegurina takistab tülakoidi elektronide transporti, alandab "Rubisco" aktiivsut ja indutseerib õhulõhede sulgemist, takistades CO₂ sisenemist (Allen ja Ort, 2001). 
Kuuma- ja külmastress avaldavad paljunemiseks olulistes kudedes mitmeid seemnete küpsemist mõjutavaid toimeid, nagu varajane või hilinenud õitsemine, isas- ja emassuguorganite asünkroonsus, defekte "in parental tissue", isas- ja emassugurakkudes.
Žizdra

Žizdra on linn Venemaal Kaluga oblastis, Žizdra rajooni keskus. Asub Žizdra jõe ääres, 180 km Kalugast edelas.
Žizdrat on esmamainitud 1146. aastal. 1777 sai linnaks. 18. ja 19. sajandil kujunes linn puidukaubanduse keskuseks. Linna vapil on kujutatud palgivirnu ja jõge.
1931. aastal oli linnas 10 000 elanikku. 2015. aastal oli linnas elanikke 5500.
Peeter Kirt

Peeter Kirt (16. detsember 1950 – 26. märts 2014) oli Eesti kelgukoondise peatreener ja ettevõtja.
Peeter Kirt harrastas maadlust, kelgutamist ja kergejõustikku ning tegutses aastakümneid juhendajana, treenides ka olümpiasportlasi. Ta oli tõeline spordientusiast, kelle eestvedamisel sai väikelinnast Tõrvast Eesti kelgutamise tugipunkt. 
Tema kasvandikud Andrus Paul ja Helen Novikov jõudsid 1998. aasta taliolümpiamängudele Naganos. Paul diskvalifitseeriti võistluselt, sest tema kelk ei vastanud nõuetele. Novikov sai 20. koha. Neli aastat varem osales Novikov Lillehammeri olümpiamängudel, kus saavutas 19. koha.
Isiklikku.
Tema poeg Magnus Kirt on odaviskaja, maailmameistrivõistluste hõbemedalist. Tütar Kirke Kirt on tegelenud kettaheite ja bikiinifitnessiga. 
Mälestuse jäädvustamine.
2015. aastast peetakse igal aastal Tõrva Gümnaasiumi staadionil Peeter Kirdi mälestusvõistlust kergejõustikus.
Helen Novikov

Helen Novikov (aastast 2017 Helen Tammsalu; sündinud 26. novembril 1976 Tallinnas) on eesti arhitekt ja endine kelgutaja.
Ta lõpetas aastal 1995 Tõrva Keskkooli ja 2001. aastal Tallinna Kõrgema Tehnikakooli arhitektuuriteaduskonna.
Helen Novikov osales Lillehammeri olümpiamängudel, kus ta sai 19. koha ja 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos, kus ta sai 20. koha.
Tema treener oli Peeter Kirt.
Kärt Jänes-Kapp

Kärt Jänes-Kapp (sünninimi Kärt Jänes; 9. jaanuar 1960 – 10. september 2015 Tallinn) oli eesti teadusajakirjanik ja toimetaja. 
Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 37. Keskkooli kuldmedaliga ning 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo eriala "cum laude". Ülikooliõpingute ajal oli ta kursusevanem.
Aastatel 1983–1989 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis nooremteadurina. 1989. aastal asus tööle ajakirja Horisont, algul humanitaaria toimetajana, hiljem oli pea- ja tegevtoimetaja. Ta oli Eesti Teadusajakirjanike Seltsi juhatuse liige.
Ajakirjanikutöö kõrvalt toimetas ta 2001. aastast kirjastuses Koolibri inimese- ja ühiskonnaõpetuse õppekirjandust. Ta täiendas end Jeruusalemma Ülikoolis ja Eesti Demograafia Instituudi magistrantuuris.
Isiklikku.
Tema isa oli eesti arstiteadlane, hügieenik ja arstiteaduse populariseerija Harri Jänes.
Koluvere maanteesild

Koluvere maanteesild ehk Koluvere sild on raudbetoonsild üle Liivi jõe Risti-Virtsu maanteel. 
Sild asub maantee algusest (Ristist) 11,9 km kaugusel Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas.
Kahesildelise silla üldpikkus on 25,3 m (teistel andmetel 22 m) ja sõidutee laius 11,5 m. Sillateki pindala on 264 m².
Sild on ehitatud 1979. aastal. 1997. aastal sild renoveeriti.
Riiklikus Teeregistris on sild kirjas number 345 all Koluvere sillana.
Christian von Schlözer

Christian von Schlözer (1774–1831) oli vene ja saksa õigusteadlane. 
Tema isa oli ajaloolane ja publitsist August Ludwig von Schlözer.
1800 kutsuti ta Tartu ülikooli õppejõuks (ülikool avati 1802). 1801 sai ta Moskva ülikooli õppejõuks.
Roman Leibov

Roman Leibov (sündinud 2. juulil 1963 Kiievis) on filoloog, kirjanik, venekeelse Interneti asjatundja.
2000. aastal kaitses Leibov Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Lüüriline fragment Tjuttševist: Žanr ja kontekst". 2008. aastast on ta Tartu Ülikooli vene keele õppetooli dotsent.
Roman Leibov elab Tartus.
Karl Heinrich Kupffer

Karl Heinrich Kupffer (1789–1838) oli baltisaksa füüsik. 
Ta lõpetas Tartu ülikooli. 1820 sai Tartu ülikoolis dotsendiks. Detsembrist 1820 õpetas ta Tallinna gümnaasiumis matemaatikat.
Džuljeta Plakidis

Džuljeta Plakidis (2. märts 1906 – 31. detsember 1985) oli läti bibliograaf ja estofiil. 
Ta tõlkis eesti kirjandust läti keelde. Sündis Londonis, alates 1908. aastast elas Moskvas ja seejärel Valkas, kus õppis ära eesti keele. Õppis Valka gümnaasiumis ja seejärel Läti Ülikoolis klassikalist filoloogiat, lõpetas 1943. aastal magistrikraadiga. 1940-1943 töötas tõlkijana Tööministeeriumis. 1944-1950 Läti Riikliku Ülikooli raamatukogu perioodikaosakonna juhataja. 
Tõlkis läti keelde Friedebert Tuglase (novellivalimik "Kuldne rõngas"), Silvia Rannamaa ("Kadri"), Mati Undi ("Hüvasti, kollane kass") ja Lilli Prometi teoseid ning Kreutzwaldi ja Jakobsoni eesti rahvajutte.
Sven Caméen

Sven Caméen (aadlinimega Caménhielm; 1658 – 13. juuli 1708 Saaremaa) oli rootsi teadlane, kes tegutses peamiselt Eesti alal.
Aastast 1689 oli ta Tartu ülikooli ajalooprofessor. Ta oli Academia Gustavo-Carolina Tartu ülikooli rektor aastail 1694, 1698–1699 ja 1701.
1701 sai ta aadlinime Caménhielm.
Imo osariik

Imo osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas. 
Osariik moodustati 1976 aastal.
Osariigis leidub naftat, maagaasi, plii- ja tsingimaaki.
Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild (Liivi jõgi)

Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild, ka Jõgeva kõrtsi kivisild 1, on ajalooline sild vanal Risti-Virtsu maanteel üle Liivi jõe. 
Sild asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas ajaloolisest Jõgeva kõrtsihoonest umbes 40 m põhja-kirde pool. On võetud ehitismälestisena kaitse alla.
Praegune Risti-Virtsu maantee kulgeb sillast umbes 150 meetri kaugusel ida pool.
Kolmesildeline paekivist võlvsild ehitati 19. sajandi esimesel poolel. Silla üldpikkus on 23 m ja võlvavad on 2,8, 4,2 ja 2,7 m laiad. Parapetid on suhteliselt madalad. Nende otstes asuvad madalad postid. 
Kõrtsihoonest 160 m lõuna-edela pool asub veel teinegi samanimeline kivisild, kuid üle Marimetsa oja.
Peeter Kirti mälestusvõistlus

Peeter Kirti mälestusvõistlus; ka Peeter Kirdi mälestusvõistlus on Peeter Kirdi mälestuseks korraldatav kergejõustikuvõistlus, mis esmakordselt toimus 20. septembril 2015 Tõrva Gümnaasiumi staadionil. Peeter Kirti mälestusvõistlust toimub koos Tõrva kergejõustikupäev olümpialastega, mida korraldatakse Tõrva Gümnaasiumi staadionil juba aastast 2008. 
Esimene kergejõustikupäev olümpialastega toimus 20. septembri 2008. aastal Margus Kübara ja olümpiapronks Aleksander Tammerti eestvedamisel. Esimeseks kettaheitevõistluse võitjaks krooniti ungarlane Gabor Mate, kes heitis tänaseni kehtiva staadionirekordi 65.65. Teiseks tuli kahekordne olümpiahõbe ja maailmameister Piotr Małachowski Poolast. 
2015. aastal võitis kettaheitevõistluse tulemusega 64.86 Martin Kupper, kelle jaoks oli see paremuselt hooaja teine tulemus. Teise koha sai tulemusega 62.93 Gerd Kanter. Odaviskevõistluse võitis tulemusega 78.83 Tanel Laanmäe. Teise koha sai 75.60 visanud Ranno Koorep, kolmanda Magnus Kirt tulemusega 75.28. Naiste odaviske võitis Liina Laasma tulemusega 55.78.
Toimunud võistlused.
2020.
XIII Tõrva kergejõustikupäev olümpialastega ja Peeter Kirdi mälestusvõistlus toimus 29. augustil 2020. Võistlusel osalesid lapsed kuni 12 eluaastani kolmel spordialal. Kokku pani võistlusele kirja 115 sportlast. Põhivõistlust täiskasvanutele (kuul, odavise, kettaheide) koroonaviiruse tõttu ei toimunud, seoses kehtivate reisimispiirangutega .
2019.
XII Tõrva kergejõustikupäev olümpialastega ja Peeter Kirdi mälestusvõistlus toimus 14. septembril 2019. Osalesid lapsed kuni 14 eluaastani kolmel spordialal. Täiskasvanute põhivõistlust ei toimunud, sest sportlased valmistusid Doha kergejõustiku maailmameistrivõistlusteks .
2018.
XI Tõrva kergejõustikupäev olümpialastega ja Peeter Kirdi mälestusvõistlus toimus 15. septembril 2018. Toimusid lastevõistlused ning täiskasvanute põhivõistlused odaviskes, kettaheites ja kuulitõukes.
Meeste odavise
Naiste odavise
Meeste kuulitõuge
Meeste kettaheide
Naiste kettaheide
2017.
X Tõrva-Helme kergejõustikupäev olümpialastega ja Peeter Kirdi mälestusvõistlus toimus 10. septembril 2017. Osales 117 sportilast ning toimus täiskasvanute põhivõistlus. 
Meeste odavise
Naiste odavise
Meeste kettaheide
Naiste kettaheide
Meeste ja naiste kuulitõuge
Võistluste rekordid.
Meeste odavise.
Tabelis on ära toodud 5 parimat tulemust
Naiste odavise.
Tabelis on ära toodud 5 parimat tulemust
Meeste kettaheide.
Tabelis on ära toodud 5 parimat tulemust
Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild (Marimetsa oja)

Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild, ka Jõgeva kõrtsi kivisild 2, on ajalooline sild vanal Risti-Virtsu maanteel üle Marimetsa oja. 
Sild asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas ajaloolisest Jõgeva kõrtsihoonest umbes 160 m lõuna-edela pool. On võetud ehitismälestisena kaitse alla.
Praegune Risti-Virtsu maantee kulgeb sillast umbes 110 meetri kaugusel ida pool.
Kolmesildeline paekivist võlvsild ehitati 19. sajandi esimesel poolel Liivi jõkke suunduvale Marimetsa ojale. Kivisilla võlvavad on 2,7, 4,0 ja 2,7 m laiad. Parapetid on suhteliselt madalad. Nende otstes asuvad madalad postid. 
Kõrtsihoonest 40 m põhja-kirde pool asub veel teinegi samanimeline kivisild üle, kuid üle Liivi jõe.
Monitor (laevatüüp)

Monitor oli 1–2 suurekaliibrilise suurtükitorniga relvastatud madalapardaline aeglasekäiguline peamiselt rannikulähedaseks kasutamiseks mõeldud soomustatud sõjalaev. 
Ajalugu.
Monitori nimetus pärineb Ameerika kodusõja päevil ehitatud ja kasutatud uut tüüpi madala lameda kerega ja ühe pöörleva suurtükitorniga samanimeliselt sõjalaevalt. Monitore kasutati seejärel peamiselt 1860. aastatest kuni Teise maailmasõja lõpuni. Need olid auru (algselt ka purjede) jõul liikuvad laevad, mille relvastusse kuulus tavaliselt 1 või 2 kaheraudset suurekaliibrilist ja seega suuremõõtmelist suurtükitorni. Lisaks peakaliibrile olid relvastuses veel vaid pigem väikesekaliibrilised lähikaitserelvad. Väiksem süvis lubas sõita hõlpsamalt rannikuvetes või ka jõgedel, kuid laevade merekõlbulikkus oli sellevõrra samuti väiksem. Monitore oli võimalik kasutada peamiselt kas rannakaitseks või tuletoetuse andmiseks merelt maale.
Eesti vetes on olnud tuntumaid monitor-tüüpi laevu Vene Tsaaririigi rannakaitse soomuslaev Russalka, mis uppus tormis 1893, ning Vabadussõjas 1919 Eesti rahvaväge ja Loodearmeed toetanud briti sõjalaev Erebus.
Ballistika

Ballistika on klassikalise mehaanika haru, mis käsitleb visatud või lastud esemete/kehade lendu ja lennujoont aegruumis erinevates keskkondades. Uurimisalused valdkonnad võib liigitada mitmeti, näiteks enne lendu kiirendus, lend, pidurdus. Ballistika jaguneb sise- ja välisballistikaks. 
Siseballistika.
Siseballistika uurib liikumist piiravais tingimustes (nt püssitoru). Eesmärk on gaasi rõhu ja laskekeha kiiruse määramine sõltuvalt laskekeha asendist ja ajast liikumisel relvatorus.
Välisballistika.
Välisballistika uurib laskekeha lendu õhus, põhineb gaasidünaamikal ja meteoroloogial. Välisballistika eesmärk on lennukauguse, trajektoori kuju ja teiste lendu iseloomustavate suuruste määramine.
Vaikna mõisa kivisild

Vaikna mõisa kivisild, ka Vaikna mõisa sild, on ajalooline sild üle Liivi jõe. 
Sild asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas endise Vaikna mõisa maadel. Silla kaudu pääses mõisasüdamest otse üle Liivi jõe Risti-Virtsu maanteele. On võetud ehitismälestisena kaitse alla.
Praegune Risti-Virtsu maantee kulgeb sillast umbes 30 meetri kaugusel ida pool.
Ühesildeline paekivist võlvsild ehitati 19. sajandi teisel poolel. Kivisilla üldpikkus on 26 m ja võlvava on 6,3 m lai. Silla sõiduteed ääristavad madalad kiviparapetid.
Kohalaiit

Kohalaiit on vulkaaniline kivim. Kohalaiidiks nimetatakse suure oligoklassi sisaldusega andesiiti; kivim paistab silma suure naatriumisisalduse poolest. Kohalaiidi eri vormid erinevad üksteisest päevakivi koguselt ja oliviini sisalduselt. Kohalaiit võib sisaldada päevakivi või oligoklassi fenokristalle.
Kohalaiiti defineeriti esimest korda aastal 1913 ning see sai nimetuse Kohala vulkaani järgi Hawaii saarel. Kivimile pani nime Joseph Paxson Iddings. Lisaks Hawaii saarele esineb kohalaiiti ka mujal; näiteks on seda pursanud Taali vulkaan. Samuti esineb kohalaiiti Raiateal.
Varem on kohalaiidi erivormiks peetud ka mugeariiti, kuid uuemate uuringute põhjal on selgunud, et see ei ole andesiit, vaid basalt.
Mugeariit

Mugeariit on vulkaaniline kivim. Mugeariidiks nimetatakse suure oligoklassi sisaldusega põhiliselt apatiidist ja oliviinist koosnevat basalti; kivim võib sisaldada ka pürokseeni. 
Mugeariit defineeriti esimest korda aastal 1904 ja see sai nimetuse endise Mugeary asula järgi Skye saarel. Kivimi nimetas Alfred Harker. Vahepeal peeti mugeariiti kohalaiidi erivormiks ning arvati, et tegu on andesiidiga, kuid uuemate uuringute põhjal on selgunud, et see ei ole andesiit, vaid basalt.
Mugeariiti leidub peale Skye saare ka mujal, näiteks Madeiral ja Etnal. Üks Marsi kivimiproov sarnaneb keemiliselt väga mugeariidiga.
Mõistataja

thumb|
Illustratsioon Mõistatajast
Mõistataja ehk Edward Nygma on DC Comicsi koomiksitegelane, kes esineb sageli Batmani vastasena. Mõistatajat kujutatakse kuritegeliku geeniusena, kes jätab endast kuriteopaigale vihjetena maha mõistatusi. 
Teda on kehastanud Frank Gorshin ja John Astin 1960. aastate "Batmani" teleseriaalis, Jim Carrey 1995. aasta filmis "Batman igaveseks" ja Cory Michael Smith teleseriaalis "Gotham".
Lappe

Lappe või Lappen oli Land Hadelnist pärinev maaomanike ("Grundherr") suguvõsa.
Teateid suguvõsa kohta on leitud ajavahemikust 1315–1419. Hilisemad sama perekonnanime kandjad pole üheselt suguvõsaga seostatavad.
Oskar Fischer

Oskar Fischer (19. märts 1923 Aš, Tšehhoslovakkia – 2. aprill 2020 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
Oskar Fischer sündis Tšehhoslovakkias sudeedisaksa töölisperekonnas. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1937–1940 rätsepaks. 1941–1944 teenis ta Wehrmachtis. 1944. aastal langes ta Punaarmee kätte sõjavangi ja oli kuni 1946. aastani sõjavangis. Vangistusest tagasipöördumise järel töötas ta Tšehhoslovakkias kivimurrus, 1947. aastal saadeti aga välja Saksamaale Nõukogude okupatsioonitsooni. Ta astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse ja Saksa Vaba Noorsoo Liitu. 1947–1949 töötas ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Sprembergi allorganisatsiooni juhina. 1949. aastal sai ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Brandenburgi allorganisatsiooni eestseisuse liikmeks, 1949–1952 oli ta ka Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu liige ja 1951–1952 Rahvusvahelise Demokraatliku Noorsoo Föderatsiooni sekretär
Alates 1952. aastast oli ta Rahvusvahelise Noorte Nõukogu liige. 1955–1959 oli Oskar Fischer Saksa DV suursaadik Bulgaarias ja seejärel kuni 1962. aastani Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sektorijuhataja. 1962–1965 õppis ta Moskvas NLKP Kõrgemas Parteikoolis. 1965–1975 töötas Oskar Fischer Saksa DV välisministri asetäitjana.
20. jaanuarist 1975 kuni 12. aprillini 1990 oli Oskar Fischer Saksa DV välisminister.
1971–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige ja 1976–1990 Rahvakoja (parlamendi) liige.
Hawthorne

Hawthorne on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. Elanike arv on arvestuslikult 2014. aasta seisuga 86 199. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanike arv 84 293.
Hawthorne'i põhjapiiril kulgeb maantee Interstate 105 (Glenn Anderson Freeway) ja läänepiiril Interstate 405 (San Diego Freeway). 8 km kaugusel linnast asub Los Angelese rahvusvaheline lennujaam.
Linnas asub kosmosetranspordiettevõtte SpaceX peakorter. Hawthorne'is on asunud ka lennukitootja Northrop Corporation peakorter.
Hawthorne'i on iseloomustatud kui Los Angelese troostitut piirkonda, mis koosneb hiiglaslikest tööstuskompleksidest, mida ümbritsevad lagunenud elumajad, kehvad poekesed ja viletsad söögikohad.
Marilyn Monroe elas Hawthorne'is kuni seitsmeaastaseks saamiseni.
Hawthorne'is on tulnud kokku ansambel The Beach Boys.
Venemaal tapetud ajakirjanikud

Ajakirjanduses töötamisega seotud ohud Venemaal olid teada juba 1990. aastate algusest, kuid mure mittelahendatud mõrvade pärast kasvas järsult pärast Anna Politkovskaja mõrva 7. oktoobril 2006. Kui rahvusvaheliselt räägitakse vaid mõnest tosinast tapetust, siis mõned Venemaa allikad on toonud välja üle kahesaja juhtumi. 
Igal aasta 15. detsembril tähistatakse Venemaal ametikohustuste täitmisel hukkunud ajakirjanike mälestuspäeva.
1993–2009 tapetud ajakirjanikud 
 
Mõned ajakirjanikud jäid peale rünnakuid ellu. Tapetute statistika peegeldab ainult ajakirjanike hirmutamise ja vaigistamise katsete ekstremaalseid juhtumeid. Tabeli aastanäidud on võetud andmebaasist „Ajakirjanikud Venemaal”. Sealt võib leida ka iga surmajuhtumi kirjelduse. 
Tabelis pole ära toodud mõningaid olulisi kategooriaid: teadmata kadunud (14 inimest); hukkumisjuhud, mille tüüpi pole suudetud kindlaks määrata („mittekinnitatud intsidendid”, 28 inimest); töö juures toimunud õnnetusjuhtumite läbi hukkunud ajakirjanikud (37 inimest).
Kohtuasjade veerg näitab, peale kolme juhu, tapmistega seotud kohtuotsuste arvu.  
 2010–2014 tapetud ajakirjanikud
Tapetud ajakirjanike nimekiri 1992-....
"Järgneb nimekiri ajakirjanikest (reporteritest, toimetajatest, operaatoritest, fotograafidest), kes on Venemaal alates 1992. aastast tapetud. See sisaldab kõikidest vägivaldsetest, enneaegsetest ja seletamatutest põhjustest tingitud surmajuhtumeid; lisateavet võib leida IFJ andmebaasi inglis- ja venekeelsest versioonist. Iga nime järel on märgitud, kas surm on kindlasti [J], tõenäoliselt [?J] või tõenäoliselt mitte [nJ] seotud ajakirjaniku uurimistöö ja väljaannetega."
Jeltsini ajal.
1992
1993
1993. aasta konstitutsioonikriis
"Pühapäeval, 3. oktoobril alates 19.30.Ostankino teletorni ümbruses."
"Esmaspäev, 4. oktoober, pärast keskpäeva. ülemnõukogu hoone juures."
1994
"1994. aastal oli Tšetšeenias neli surmajuhtumit pärast sealse konflikti algust novembris."
1995
1996
1997
1998
"1999. aasta augustis algas Tšetšeenias Teine Tšetšeenia sõda (1999-2000), kus hukkus arvukalt ajakirjanikke"
1999
Putini ajal (2000–2008).
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
Medvedevi ajal (2008–2011).
2008
2009