Nutilinn

 
Tark linn ehk nutikas linn ehk nutilinn on arenguvisioon integreerida linnas mitut info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) lahendust, et turvaliselt juhtida linna osasid - linna vara, kohalike osakondade infosüsteeme, koole, raamatukogusid, transpordisüsteeme, haiglaid, elektrijaamu, õiguskaitset ja muid ühiskondlike teenuseid. Eesmärk luua nutilinn (inglise keeles "Smart city") on parandada elukvaliteeti, kasutades tehnoloogiat, et parandada teenuste tõhusust ja täita elanike vajadusi. IKT võimaldab linnaametnikel suhelda otse ühiskonnaga ja linna infrastruktuuriga ja selgitada, mis toimub linnas, kuidas linn areneb ja kuidas võimaldada paremat elukvaliteeti. Kasutades reaalaja süsteeme ja sensoreid kogutakse andmeid linnakodanike ja objektide kohta ning töödeldakse reaalajas. Kogutud andmed ja teadmised aitavad parandada ebaefektiivsust.
IKT-d kasutatakse parandamaks kvaliteeti, toimivust ja interaktiivsust linnades pakutavate teenustele ja vähendamaks kulutusi ja ressursside tarbimist ja parandada kontakti kodanike ja valitsuse vahel. Nutilinna rakendused on välja töötatud eesmärgiga parandada juhtimist linnas ning pakkuda reaalajas vastuseid küsimustele. Seega võib nutilinn „tavalinnaga“ võrreldes olla valmis kiiremini reageerima oma linnakodanike väljakutsetele.
Muud nimetused, mida on kasutatud sarnastel linnakontseptsioonidel: küberlinn ("cyberville"), digitaalne linn, elektrooniline kogukond, infolinn, intelligentne linn, teadmistepõhine linn, silma linna, telelinn, teletoopia, sõltumatu linn, ühendatud linn.
Sektorid, mis kuuluvad nutilinna (Smart City) tehnoloogia hulka: valitsuse teenused, transport ja liikluskorraldus, energia, tervishoid, vesi, uuenduslik linna põllumajandus ja jäätmekäitlus.
Suured tehnoloogia, majanduse ja keskkonna muutused on tekitanud huvi nutilinnade vastu, sealhulgas kliimamuutused, majanduse ümberkorraldused, jaemüügi ja meelelahutuse liikumine virtuaalseks/online´i, elanikkonna vananemise ja surve riigieelarvele. Euroopa Liit (EL) on teinud pidevalt jõupingutusi, et töötada välja strateegiat saavutamaks arukate/nuti linnade kasvu oma suurlinna-piirkondades. EL on töötanud välja erinevaid programme "Euroopa digitaalne tegevuskava" raames. 2010. aastal pöörati tähelepanu suurendamaks innovatsiooni ja investeeringuid info- ja kommunikatsioonitehnoloogia teenustele eesmärgiga parandada avalikke teenuseid ja elukvaliteeti. Arup hinnangul hakkavad nutilinnade teenused maailmaturul maksma $ 400 miljardit 2020. aastaks. Näitena on nutilinna (Smart City) tehnoloogiad ja programme kasutatud Milton Keynes, Southamptonis, Amsterdamis, Barcelonas ja Stockholmis.
Isikupärastamine.
Orchestration luure(???) – linnades saavutatakse institutsioonide ja kogukondlike probleemide lahendamine ja nende vaheline koostöö, näiteks Bletchley Park, kus natside Enigma salakiri oli vaja dekodeerida Alan Turingu meeskonnal. See on viidatud kui esimene näide nutilinnale või intelligentsele kogukonnale.
Empowerment luure(???) – linnad pakuvad avatud platvorme, katserajatisi ja nutilinna infrastruktuuri, et saavutada innovatsiooni mõnes piirkonnas. Need on näiteks Kista teaduslinn Stockholmis ja küberporditsoon Hongkongis. Samasugused võimalused on loodud ka Melbourne'is. 
Instrumentation luure(???): Kus linna infrastruktuur on tehtud nutikamaks läbi reaalajas andmete kogumise, analüüsi ja modelleerimise kõigis linnaosades. Palju on vastuolu/poleemikat seoses järelevalve küsimustega nutilinnades. Seesugust Instrumentation luuret on rakendatud Amsterdamis. See viiakse ellu:
Platvormid ja tehnoloogia.
Uued Interneti-tehnoloogiad, edendamaks pilvepõhiseid teenuseid, nutistu (asjade Internet), reaalse maailma kasutajaliidesed, nutitelefonide ja arukate arvestite kasutamine, võrgustike andurid ja täpsem kommunikatsioon põhineb semantilisel veebil, avades uusi võimalusi kollektiivsele tegevusele ja koostööle probleemide lahendamisel.
Online koostööplatvormid sensoritele on veebipõhised teenused, mis lubavad seadmete omanikel registreerida ja ühendada oma seadmed, et jagada andmeid registritesse ja hoiustada neid ja arendajad saavad neid andmeid kasutada et luua sobivamaid rakendusi.
Santander Kantaabria Põhja-Hispaanias on 20 000 andurit ühendamiseks hoonetel, infrastruktuurides, transpordis ja muudes võrkudes, pakkudes võimalust kommunaalkulude jälgimiseks, füüsilise ruumi katsetusteks ja muuks lubades kinnitusi teha, juhtida seadmeid ja tehnoloogiaid-tugiteenuseid, turvalisust, identiteedi haldamist kasutades internetti. Santanderis jälgitakse saastet, müra, liiklust ja parkimist.
Elektroonilised kaardid (kiipkaardid) on üks ühine platvorm nutilinna kontekstis. Need kaardid sisaldavad unikaalset krüpteeritud tunnust, mis võimaldab omanikul ligipääsu erinevatele valitsuse teenustele (või e-teenused), ilma et peaks looma mitu kontot. Ühtne identifitseerimine võimaldab valitsustel koondandmed kodanike ja nende eelistuste kohta parandades teenuste pakkumist ja määrata kindlaks ühised huvid rühmadele. Selline tehnoloogia on rakendatud näiteks Southamptonis.
Projektid Eestis.
Eestis on nutilinna arendatud Tartus, kuid sellega on kaasnenud mitmeid probleeme alates kommunikatsioonist ja vastutusest kuni süsteemide tõrgeteni.