Taimede toitumine

Toitained ja toitumine.
Taimedele vajalikud toitained.
Taimetoiteelement on keemiline element, mis on tähtis taime kasvamiseks ja arenemiseks ning mida ei ole võimalik asendada mõne teise keemilise elemendiga.Väetamise seisukohalt pakuvad huvi need elemendid, millest sageli tuleb puudu. 
Põhitoitained – neid toitaineid on vaja suurtes kogustes. Lämmastik, fosfor ja kaalium.Poolmakroelemendid – need on vajalikud mõõdukates kogustes. Väävel, magneesium ja kaltsium.Mikroelemendid – need on vajalikud väikestes kogustes. Boor, vask, raud, mangaan, tsink ja molübdeen.
Taimed vajavad kõiki toiteelemente optimaalselt, et moodustada kvaliteetset saaki. 
Taimede toitumine.
Enamik taimseid toitaineid võetakse üles positiivselt või negatiivselt laetud ioonidega. Mõningaid toitaineid võib üles võtta tervete molekulidena. 
Toitumine jagatakse kaheks:
Juurtoitumine on taime toitainete peamisi omastamis viise, mil elutähtsad toitained sisenevad taime juurte kaudu.
Juurevälisel toitumisel sisenevad toitained taime maapealsete osade kaudu. 
Toiteelementide tähtsus taimedele.
Liebigi miinimumseadus.
Seadus on nimetatud Justus von Liebigi järgi, kes ütles, et taime kasvu piirab toitaine, mida on kõige vähem (seoses taime vajadusega). Seda seadust on proovitud kujutada mitmeti. Üks võimalus on kujutada tünni, millel on eri kõrgusega lauad. Selline tünn suudab vett kinni hoida selle lühema lauani. Tünni saab täita ainult siis, kui kõik lauad on ühe pikkused. Samuti ka taimega. Taim saavutab oma täieliku potentsiaali ainult siis, kui kõik toitained on optimaalsel tasemel ehk ühel tasemel, st ilma mingite puuduste ja liialdusteta. Isegi kui miinimumseadus on ainult juhtreegel, on see toitainete majandamisega kasulik alus.
Toitainete kättesaadavus.
Toitainete kättesaadavust mõjutavad põllukultuuride tundlikkus, mulla pH, mulla tüüp, toitainete vastastikune mõju, kliima ja kasutatav agrotehnika. Samuti mõjutavad ka taimede saagikus ja erinevad sordid, väetised, herbitsiidide kasutamine. 
Toitainete kättesaadavust vähendavad äärmuslikud ilmastiku tingimused. Näiteks külm ilm, liigniisked tingimused, kuumad ja kuivad perioodid, põud. 
Kasvuperioodi ajal omastab taim mullast vajalikke toiteelemente, mis saagi koristamisega põllult ära viiakse. Kui äraviidud toitaineid ei asendata, vaesub muld ning iga korraga saagikus langeb. Et saagikus säiliks, tuleb põllule tagasi anda sama hulk toitaineid, mis sealt ära viiakse. Seda kas mineraalväetiste, sõnniku, haljasväetiste või muu väetise kasutamisega. 
Toiteelementide vastastikune mõju.
Elementidel on taimedele ka palju vastastikuseid koosmõjusid. Näiteks võib ühe elemendi suurem sisaldus mullas suurendada teise elemendi kättesaadavust või võib vähendada kättesaadavust. Näiteks suur kaaliumisisaldus pärsib magneesiumi omastamist ning suur magneesiumisisaldus omakorda kaaliumi omastamist. Samuti suur magneesiumisisaldus pärsib kaltsiumi omastamist. 
Tähtsamad toitelementidevahelised koosmõjud:
Mullareaktsioon ja taimetoiteelementide omastatavus mullas.
Mulla pH-tase näitab vesinikuiooni kontsentratsiooni mullalahuses, mis on teada kui happelisuse tase. Happelisuse analüüs näitab enamasti lubjatarvet, kuid lubja vajadus sõltub ka mulla tüübist. 
Et saavutada hea taimetoitainete omastatavus, peaks pH-tase olema liiv- ja tolmustunud muldadel vähemalt 6,0 ning savimuldadel vähemalt 6,5. Kui pH-tase on üle 7,5, siis väheneb mõnede taimetoitainete omastatavus. Näiteks raud. 
Osad taimed kasvavad hästi ka keskmiselt happelises mullas, kuid siiski eelistavad aluselisemat mulda. Mikroelemente on soovitatav anda ikkagi otse taimele, sest mullas võib olla pärssivaid mõjusid mikroelementide omastamisel. 
Biostimulandid.
Biostimulandid on erineva loodusliku päritolu ja koostisega preparaadid, mis aitavad taimedel kiirendada toitainete omastamist. Biostimulantide omapära seisneb nende koostises. Koostises on aktiivsed koostisosad ja suures koguses taimede kasvuks vajalikud ained nagu aminohapped, taimetoiteelemendid, betaiinid, vitamiinid, hormoonid ja valgud. Biostimulantide kasutamisega paranevad taimedes toimuvad füsioloogilised protsessid. Nende kasutamisega suureneb taimedes vastupanu põuale, madamalatele temperatuuridele, liigniiskusele ja väheneb ka väetusvajadus. Samuti paranevad ka kasvu parameetrid stressi tingimustes, suureneb taimede maapealse osa mass ning taime kõrgus on oluliselt suurem. Biostimulandiga pritsitud taimed on võimelised tootma rohkem kaitsvaid ühendeid kahjurite ja haiguste vastu. 
Biostimulandid vähendavad tootmiskulusid, tõstab saagi kvaliteeti ja säästab keskkonda. 
Preparaadi kasutamisel saadakse elujõulised ja terved taimed, mis suudavad toota kvaliteetset saaki minimaalsete tootmiskuludega. 
Aminohapete kasutamine.
Aminohapped osalevad paljudes taime füsioloogilistes protsessides nagu idanemisaegsel toitumisele, proteiinide sünteesil ja fütohormoonide moodustumisel. Aminohapetest on bioloogiliselt aktiivsed ainult vabad L-aminohapped. L-aminohappe imendumine lehtede ja ka juurte kaudu parandab taimede fotosünteesi ja aitab taluda stressi. Stressis taimes aeglustub ainevahetus ja seetõttu väheneb ka aminohapete tootmine ning kaasneb väiksem saak ja halvem kvaliteet. Aminohapetega pritsimine vähendab stressi, annab taimele energiat ja aitab säilitada seda. Samuti paraneb ka külmataluvus.