tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Saksa okupatsioon Prantsusmaal

Sõjaväehaldus Prantsusmaal (saksa keeles "Militärverwaltung in Frankreich"; prantsuse keeles "Administration militaire en France") oli Natsi-Saksamaa poolt teise maailmasõja käigus Prantsusmaa põhja- ja lääneosa haldamiseks loodud sõjaväevalitsus. Algne "zone occupée" (prantsuse keelest okupatsioonitsoon) seati üles juunis 1940. Kui novembris 1942 okupeeriti ka varasem "zone libre" (vaba tsoon), nimetati algselt okupeeritud ala põhjatsooniks ("zone nord") ning uus ala lõunatsooniks ("zone sud").
Režiimi reguleeris teine Compiègne'i vaherahu, mis sõlmiti kui Prantsusmaa Wehrmachti eduka välksõja tulemusel lüüa sai. Nii prantslased kui sakslased arvasid vaherahu sõlmides, et režiim peab kestma lühikest aega, kuna oodati vaherahu sõlmimist ka Suurbritannialt. Selle tõttu nõustus Prantsusmaa näiteks, et Prantsuse sõdurid jäävad kuni vaenutegevuse lõpuni sõjavangideks.
Prantsusmaa lüüasaamisega lõppes ka Prantsuse Kolmas Vabariik ning rajati n-ö Prantslaste Riik ("État français"), mis "de jure" kontrollis kogu riiki, kuid "de facto" vaid vaba tsooni. Kuna "de jure" pealinn Pariis asus okupeeritud tsoonis, kolis Saksamaa nukuvalitsus Vichy linna ning seetõttu tuntakse seda režiimi Vichy valitsusena.
Vichy valitsusel okupeeritud tsooni üle "de facto" kontrolli ei olnud, seal kehtis Saksa diktatuur. Vabas tsoonis oli Vichy valitsus reaalsuses iseseisvusetu Saksamaa nukuvalitsus. Saksa okupatsioon laienes üle terve Prantsusmaa 11. novembril 1942 kui Saksamaa ja Itaalia operatsiooniga Anton Lõuna-Prantsusmaa hõivasid. See oli vastukäik 9. novembril toimunud Liitlaste sissetungile Prantsuse Põhja-Aafrikasse.
Saksa okupatsioon lõppes, kui Liitlased Normandia dessandi ja operatsiooniga Dragoon 1944. aastal Prantsusmaa vabastasid. Ametlikult kestis Saksa okupatsioon maist 1940 detsembrini 1944, kuigi Liitlased olid 1944. aasta lõpuks peaaegu kogu Prantsusmaa vabastanud.
Good Charlotte (album)

"Good Charlotte" on ansambli Good Charlotte debüütalbum, mis ilmus 2000. aasta septembris.
Nexus 2

"Nexus 2" on Eesti ansambli Nexus teine album. Album ilmus 2004. aasta augustis. Albumi üks tuntumaid lugusid "Hingetuna" võitis Raadio 2 Aastahiti võistlusel esikoha.
Virumaa piiskopkond

Virumaa piiskopkond oli rooma katoliku kiriku Lundi peapiiskopkonna lühiajaline piiskopkond Eestimaal, hõlmates Virumaad ja Järvamaad.
Pärast Taani kuninga ja vasallide sõjalist võitu Lindanise lahingus eestlaste muistses vabadusvõitluses vallutasid ja ristisid taanlased 1219. ja 1220. aastal Põhja-Eesti alad ning saavutasid kontrolli Harjumaa, Virumaa, Alutaguse, osa Läänemaa ja Järvamaa üle, kuhu asutati Eestimaa hertsogkond Taani kuninga valdusena. Esimeseks Eestimaa hertsogiks nimetas Taani kuningas Valdemar II aastal 1220 oma poja Knudi. Kuningas Valdemar II lahkus ise 1219. aasta suve lõpul ja määras vallutatud ja vallutatavate maade asehalduriks Anders Suneseni.
Virumaa piiskopkonna asutas 1220 aastal Lundi peapiiskop Andreas Sunesen ja see kuulus see Lundi peapiiskopkonna alla, Viru piiskopkonna katedraalile anti kohe suur maavaldus, 70 adramaa suurune Tõrma küla. Virumaa piiskopkonna olemasolu lõppes 1220. aastatel, kui Mõõgavendade ordu ning Riia ja Tartu piiskopid vallutasid kõik Taani valdused Eestimaal. 
30. jaanuaril 1232 sätestas paavst Gregorius IX avaldatud bullas "Fraternitati tuae" paavsti legaat Alna Balduinile, et ta peab Eestimaal ja Liivimaal eraldama paavsti nimel valdusi, kasutades selleks vajadusel relva jõudu. Paavst käskis Riia ja Lihula (Tartu) piiskoppidel ning Mõõgavendade ordul anda legaadile üle Virumaa, Järvamaa ja Läänemaa.
Paavsti legaadi Modena Wilhelmi ("Modena Guillemuse") osavõtul sõlmitud Stensby lepingu kohaselt tagastas Rooma paavstile alluv vaimulik Liivi ordu kui Mõõgavendade ordu järglane 1238. aastal Taanile Tallinna, Rakvere ja Narva linnused, Revala, Harjumaa ja Virumaa (umbes 12 000 km²). Järvamaa jäi Liivi ordule, kuid ordu ei tohtinud Taani kuninga loata sinna kindlustusi rajada, kuid jäi koos ülejäänud Taani hallatava Eestimaaga kiriklikult Lundi peapiiskopkonna Tallinna piiskopi diötseesi.
Kui Taani kuningas Valdemar II 1238. aastal Stensby lepinguga Põhja-Eesti taas oma valdusse sai, siis otsustati, et Taani võimu aluses Põhja-Eestis pole vajadust kahe erineva piiskopkonna jaoks. Lundi peapiiskop (1228–1252) Uffe Thrugotsen andis Virumaa piiskopkonna üle Tallinna piiskopile Thorkillile (1240–1260). 
24. veebruaril 1248 määras paavst Innocentius IV Virumaa piiskopkonna Lundi peapiiskopkonna jurisdiktsiooni alla, kuid Liivimaa peapiiskop Albert Suerbeer nimetas aasta varem Virumaa piiskopiks munk Dietrichi. Paavst Aleksander IV tegi 7. juulil 1260 Riia peapiiskop Suerbeerile ülesandeks määrata Virumaa piiskop mõne teise piiskopkonna piiskopiks. Diedrich ei tegutsenud kunagi oma piiskopkonnas Virumaal, kuid asudes Reinimaal, seadis ametisse preestreid, andis Rooma paavsti volitusel välja ametlikke tõestuskirju (saksa keeles "Urkunde") ja pattude andeksandmise kirju.
Mísia

Mísia (kodanikunimega Susana Maria Alfonso de Aguiar; 18. juuni 1955 Porto – 27. juuli 2024 Lissabon) oli portugali "fado"-laulja.
Ta suri 69-aastaselt vähki.
Gabriel Sara

Gabriel Davi Gomes Sara (sündinud 26. juunil 1999 Joinvilles) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis São Paulo, millega liitus 2013. aastal. São Paulo põhimeeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 3. detsembril 2017 mängus Bahia vastu. São Paulo põhikoosseisu kuulus Sara alates 2020. aastast.
2022. aasta juulis siirdus ta Inglismaa esiliigaklubisse Norwich City. Inglismaa esiliigas lõi ta esimese värava 8. oktoobril 2022 mängus Preston North Endi vastu. Debüüthooajal lõi Sara Inglismaa esiliigas seitse ja teisel hooajal 13 väravat. 2023. aastal valiti Sara Norwich City aasta mängijaks ja hooajal 2023/24 Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu.
2024. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Galatasray.
Noizmakaz

Noizmakaz oli 1997. aastal loodud hiphopansambel.
Nende tuntumate lugude hulka kuuluvad "Hiphopaeroobika", "Diskokuul", "Monument", "Miski muu ei loe" ja "Valitud mõtted".
Juho Nikkarinen

Juho Nikkarinen (4. jaanuar 1937 Gattšina rajoon, Leningradi oblast – 7. märts 1979 Tallinn) oli eesti raamatu- ja plakatikunstnik.
Ta õppis aastatel 1954–1958 Tartu Kunstikoolis ja 1964. aastal lõpetas graafika erialal Eesti Riikliku Kunstitiinstituudi.
Ta töötas Tallinnas ETKVL-i Reklaamikombinaadis kunstnikuna (1964–1969) ning kirjastuses Eesti Raamat (1969–1972) ja Vabariikliku Filmilaenutuskontoris (1972–1979) kunstilise toimetajana. 
Looming.
Nikkarinen tegi raamatu- ja filmireklaamikujundusi ning poliitilisi ja filmiplakateid. Talle on iseloomulik on lakooniline ja dekoratiivne laad: plakatid "9. mai 1945" (1970), "Au mehisele kaevurile" (1972), "Viisaastak hindele "viis"" (1973), "V. I. Lenini lipu all" (1976), "Aeg ei oota!" (1978), "Suvi" (filmi reklaamplakat, 1976).
Jailson Marques Siqueira

Jailson Marques Siqueira (sündinud 7. septembril 1995 Caçapava do Sulis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Celta de Vigo.
25. veebruaril 2016 debüteeris Jailson Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlustel Grêmio meeskonnas mängus Sport Club São Paulo vastu. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 11. juunil mängus Fluminense vastu ning kuulus seejärel Grêmio põhikoosseisu. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 16. juunil 2016 mängus Chapecoense vastu. 2016. aastal võitis ta Grêmioga Brasiilia karikavõistlused, 2017. aastal Copa Libertadorese ning 2018. aastal Recopa Sudamericana Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlused.
Aastatel 2018–2020 mängis Jailson kaks hooaega Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe. 2020. aasta septembris liitus ta Hiina kõrgliigaklubiga Dalian Professional.
2022. aasta jaanuaris naasis Jailson Brasiilia kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu Palmeirasega. 2022. aasta märtsis võideti Lõuna-Ameerika superkarikas Recopa Sudamericana, kui alistati kahe mängu kokkuvõttes teine Brasiilia klubi, Athletico Paranaense. Esimeses mängus lõi Jailson Palmeirase esimese värava kahest. 2023. aasta jaanuaris võitis ta Palmeirasega Brasiilia superkarika, kui alistati Flamengo tulemusega 4:3. 2023. aastal tuli ta Palmeirasega ka Brasiilia meistriks, kuid sai sel hooajal Brasiilia kõrgliigas väljakule vaid kaheksas mängus.
2023. aasta detsembris sõlmis ta kuni 2025. aasta juunini kehtiva lepingu Celta de Vigoga.
Annegray

Annegray (prantsuse keeles "Prieuré Saint-Jean-Baptiste d'Annegray") on varakeskajast pärit arheoloogiamälestis Vogeeside jalamil Ida-Prantsusmaal, Haute-Saône'i departemangus. Kohas asetses püha Columbanuse umbes 591. aastal asutatud klooster, varaseim kolmest selles piirkonnas lähestikku asuvast kloostrist (teised on Luxeuil's ja Fontaines).
Ainus info kloostri kohta pärineb Columbanuse hagiograafi Bobbio Jonase tekstidest, kes kirjutab, et valitseja andis Columbanusele maa keset metsikut loodust. Arheoloogilised kaevamised on ilmsiks toonud, et varem asus sel koha Rooma asula Anagrates. Tänapäeval on kohal näha osaliselt säilinud kloostrikiriku ja müüride vundamendid ning mõned kivisarkofaagid kirikuaseme lähedal.
Chesapeake'i lahing

Chesapeake'i lahing (ka Virginia neemede lahing või neemede lahing) oli Ameerika iseseisvussõja merelahing, mis leidis aset 5. septembril 1781 Chesapeake'i lahe lähedal. Vastamisi olid Suurbritannia laevastik kontradmiral Thomas Gravesi juhtimisel ja Prantsuse laevastik kontradmiral François Joseph Paul de Grasse'i juhtimisel. Lahing oli strateegiliselt tähtis, kuna brittide lüüasaamine tähendas, et Suurbritannia kuninglik merevägi ei saanud minna appi Yorktowni piiramisse lõksu jäänud Charles Cornwallise vägedele. Prantslased saavutasid merel ülekaalu ja aitasid Prantsuse-Ameerika armeesid abivägede ja suurtükitulega. See oli Yorktowni piiramisel määrava tähtsusega ning aitas kaasa Kolmeteistkümne koloonia iseseisvumisele.
Admiral de Grasse'il oli valik, kas rünnata Briti vägesid Virginias või New Yorgis, ta valis esimese ning jõudis Chesepeake'i augusti lõpus. Admiral Graves sai teada, et de Grasse oli Lääne-Indiast Põhja-Ameerikasse jõudnud ning et Prantsuse admiral de Barras oli saabunud Newportist Rhode Islandilt. Ta oletas, et prantslased koondavad Chesapeake'is jõud. Graves proovis neid ennetada ning seilas Sandy Hookist New Yorgi sadamast 19 liinilaevaga 5. septembri hommikul Chesapeake'i, kuid kohalejõudes olid prantslased seal juba valmis. De Grasse oli kogunud kokku 24 liinilaeva. Pärast tundidepikkust manööverdamist algas kahetunnine lahing, laevastikud laupkokkupõrkesse ei sattunudki. Lahing oli tasavägine, kuigi britid kandsid raskemaid kaotusi. Lahing lõppes päikeseloojanguga. Brittide taktikat Chesapeake'i lahingus on sellest ajast küsimärgi alla seatud.
Järgmised paar päeva seilasid kaks laevastikku pidevas silmkontaktis, kuid de Grasse eelistas britid rannikust eemale meelitada, et teha ruumi de Barrasele, kes varustuse ja abivägedega jõudis. Ta jättis britid maha 13. septembril ning naasis Chesapeake'i, kuhu de Barras oli juba jõudnud. Graves läks tagasi New Yorki, et valmistuda uueks pealetungiks, kuid kui ta 19. oktoobril uuesti liikuma sai, oli Cornwallis juba lüüa saanud.
Hummus

Hummus ( ) on Lähis-Ida dipikaste, võie või soolane roog, mis on valmistatud keedetud, püreestatud kikerhernestest, segatud tahini, sidrunimahla ja küüslauguga. Lähis-Ida tavapärane garneering sisaldab oliiviõli, mõnda tervet kikerhernest, peterselli ja paprikat.
Esimesena mainiti hummust 13. sajandil kokaraamatus, mille autor oli Alepiini ajaloolane Ibn al-Adim.
Hummust tarbitakse sageli koos pitaga ning on traditsionaalne Lähis-Ida roog. Läänes toodetakse seda tööstuslikult ja tarbitakse suupistena või eelroana koos kreekerite või köögiviljadega.
Toiteväärtus.
Kikerherned, mis on hummuse põhi koostisosa, sisaldavad suures koguses kiudaineid, valke, vitamiin B6, mangaani ning teisi toitaineid. 
Hummus on hea valguallikas taimetoitlaste jaoks ning sisaldab väheses koguses rasvasid. 
Samuti soovitatakse hummust süüa diabeetikutel, kuna see alandab veresuhkrut ja hoiab kolesterooli kontrolli all. 
Pakendatud toode.
Hummust müüakse sageli toidupoodides, saades viimastel aastatel eriti populaarseks tänu selle tervislikkusele, eriti taimetoitlaste seas.
Jahusõda

Jahusõda (prantsuse keeles "Guerre des farines") olid rahutused aprillis ja mais 1775 Prantsusmaa põhja-, lääne- ja idaosades. Need vallandusid pärast vilja- ja leivahinna tõusu, kuna leib oli rahva jaoks tähtis toiduallikas. Hinnad tõusid kehva ima ja saagi tõttu. Rahutused vaibusid kui kuningas Louis XVI määratud rahandusminister Anne Robert Jacques Turgot hinnad fikseeris ning rahvast saadeti ohjeldama sõjavägi.
Jahusõda peegeldas "Ancien régime"ʻi laiemaid sotsiaalseid ja poliitilisi muredesid. Hiljem on hakatud jahusõda pidama Prantsuse revolutsiooni üheks eelmänguks.
Seitsmes Meel (album)

"Seitsmes Meel" on ansambli Seitsmes Meel 1989. aastal ilmunud debüütalbum, mis jäi ühtlasi ansambli ainsaks albumiks. Album ilmus ainult kassetina. Albumilt pärinevad ansambli ühed tuntumad lood "Õpetaja" ja "Tule kui leebe tuul".
1789. aasta generaalstaadid

1789. aasta generaalstaadid (prantsuse keeles "États Généraux de 1789") Prantsusmaa kuningriigi kolme seisust esindanud esinduskogu, mis kutsuti kokku 1789. aastal. Need olid Prantsusmaa Kuningriigi viimased generaalstaadid.
Generaalstaadid kutsus kokku kuningas Louis XVI ning need lõppesid, kui kolmanda seisuse ehk lihtrahva esindajad koos mõnede saadikutega esimesest ja teisest seisusest osalemast keeldusid. Mässulised saadikud moodustasid Rahvuskogu, millega nad kutsusid vastu kuninga tahet liituma ka esimese ja teise seisuse esindajad. Sellega algas Prantsuse revolutsioon.
Rahvuskogu (Prantsuse revolutsioon)

Rahvuskogu (prantsuse keeles "Assemblée nationale") oli Prantsuse revolutsiooni käigus Prantsusmaal tegutsenud esinduskogu. See tegutses 17. juunist 9. juulini 1789 ning sinna kuulusid generaalstaatide kolmanda seisuse (lihtrahva) esindajad, kellega hiljem liitusid ka mõned esimese ja teise seisuse saadikud. Hiljem sai sellest seadusandlik Rahvuslik Asutav Kogu ("Assemblée nationale constituante") ning 30. septembril 1791 Seadusandlik Kogu ("Assemblée législative").
Kurume

Kurume on linn Jaapanis Fukuoka prefektuuris. Asub Kyūshū saare põhjosas.
Kesklinn asub 40 km kaugusel Fukuoka kesklinnast.
Pärast esimest maailmasõda asus linnas Jaapani suurim sõjavangilaager.
2008. aastal sai Kurume tuumiklinna ("chūkakushi") staatuse.
2020. aastal oli linnas 303 316 elanikku.
Bastille vallutamine

Bastille vallutamine (prantsuse keeles "Prise de la Bastille") toimus Pariisis Prantsusmaal 14. juulil 1789 kui revolutsioonilised mässulised jooksid tormi ning hõivasid keskaegse Bastille arsenali, fordi ja poliitvangla. Sissetung õnnestus pärast 94 inimelu nõudnud tundidepikkust lahingut. Kui Bastille alla andis, hukati selle ülem Bernard-René Jourdan de Launay koos mõne teise kaitsjaga. Bastille oli siiani olnud kuningavõimu sümboliks Pariisi kesklinnas. Kuigi seal oli vaid seitse vangi ning plaanid selle lammutamiseks olid juba tehtud, sümboliseeris see mässulistele kuningavõimu kuritarvitamist. Bastille langemine oli üks Prantsuse revolutsiooni tipphetkedest.
Prantsusmaal on 14. juuli ehk nn Bastille päev tänapäeval rahvuspüha. Esimest korda tähistati seda nn Fête de la Fédérationiga selle esimesel aastapäeval 1790.
Rahvuslik Asutav Kogu (Prantsusmaa)

Rahvuslik Asutav Kogu (prantsuse keeles "Assemblée nationale constituante") oli asutav kogu Prantsusmaal, mis arenes 9. juulil 1789 Prantsuse revolutsiooni esimestel päevadel välja Rahvuskogust. See tegutses kuni 30. septembrini 1791 kui see asendati Seadusandliku Koguga.
Inimese ja kodaniku õiguste deklaratsioon

Inimese ja kodaniku õiguste deklaratsioon (prantsuse keeles "Déclaration des droits de l'Homme et du citoyen de 1789") on Prantsusmaa Rahvusliku Asutava Kogu poolt Prantsuse revolutsiooni ajal 1789. aastal vastu võetud inim- ja kodanikuõiguseid käsitlev deklaratsioon. Selle koostamisel võeti eeskuju valgustusajastu mõtlejatest ning sellega võeti kokku Prantsuse revolutsiooni põhimõtted. Sellel on olnud märkimisväärne mõju inim- ja kodanikuõiguste ning demokraatia arengule üle maailma.
Esialgse mustandi koostas Gilbert du Motier de La Fayette Thomas Jeffersoni abiga, lõpliku eelnõu pani kokku Emmanuel-Joseph Sieyès. Selles lähtuti universaalse moraali põhimõttest, st, et inimõigused kehtivad igal pool ja alati. Sellest sai seaduse ees võrdsete kodanike riigi alustala. Seda on mainitud nii Prantsuse neljanda (1946) kui viienda vabariigi (1958) põhiseadustes.
Naiste marss Versailles'sse

Naiste marss Versailles'sse (ka oktoobrimarss, oktoobripäevad või marss Versailles'sse) olid rahutused Prantsusmaal 5. oktoobril 1789. See oli Prantsuse revolutsiooni üks esimesi ja märkimisväärsemaid sündmusi. 
Marss sai alguse, kui leivahindade pärast meelt avaldavad naised 5. oktoobri hommikul 1789 Pariisi turuplatsidele kogunema hakkasid. Leiva hinnast alanud rahutused jõudsid kiiresti revolutsiooniliste ideedeni, nõudma hakati liberaalseid reforme ja konstitutsioonilist monarhiat. Turunaistega liitusid tuhanded rahulolematud linnaelanikud. Tungiti linnaarsenali, varastati relvi ning asuti teele Versailles' lossi poole. Lossi piirati ning vägivaldsel teel suudeti oma nõudmised kuningas Louis XVI-le selgeks teha. Järgmisel päeval sundis rahvamass kuningat koos oma abikaasaga Pariisi kaasa tulema. Järgmise paari nädala jooksul kolis Pariisi ka suurem osa Rahvuskogust.
Nende sündmustega lõppes kuninga sõltumatus ning ta oli edaspidi sunnitud võimu jagama. Lõppkokkuvõttes algas sellest Prantsuse aadli allakäik ning lihtrahva (n-ö kolmanda seisuse) õiguste suurenemine. Kuna kuningalossi juurde kogunes siiani suurim hulk rahulolematut lihtrahvast, peetakse seda revolutsiooni tähtsündmuseks.
Karcagi kreis

Karcagi kreis (ungari keeles "Karcagi járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadi idaosas. Kreisi halduskeskus on Karcagi linn.
Kreisis on 5 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Karcag, Kenderes ja Kisújszállás.
Pillnitzi deklaratsioon

Pillnitzi deklaratsioon oli viie lause pikkune deklaratsioon, mille ansid 27. augustil 1791 Pillnitzi lossis Dresdeni lähedal Saksimaal välja Preisimaa kuningas Friedrich Wilhelm II ja Saksa-Rooma keiser (ja kuninganna Marie Antoinette'i vend) Leopold II. Sellega lubati Saksa-Rooma riigi ja Preisi kuningriigi tuge kuningas Louis XVI-le Prantsuse revolutsiooni vastu.
Bataavia revolutsioon

Bataavia revolutsioon (hollandi keeles "De Bataafse Revolutie") oli revolutsiooniline periood 18. sajandi lõpu Hollandis. Sellega lagunes Hollandi Vabariik ning kuulutati välja Bataavia Vabariik.
Revolutsiooni esimene faas, umbes 1780–1787, on hollandi keeles Patriottentijd ehk patriootide aeg. Nn Patriootide võim kasvas kuni asehaldur Willem V Oranje oli 1785. aastal sunnitud riigist põgenema. Ta palus abi oma õemehelt Preisi kuningalt Friedrich Wilhelm II-lt ning 1787. aastal taastas suhteliselt väike Preisi armee vähese vastupanuga Oranjede võimu.
Kui Prantsuse revolutsioon 1789. aastal puhkes, hakkas patriootide populaarsus taas levima ning 1794.–1795. aasta külma talve ära kasutades ületasid Prantsuse väed koos patriootide salkadega piirijõed. Sellega algas Bataavia revolutsiooni teine faas, mis lõppes 1795. aastal Bataavia Vabariigi väljakuulutamisega. Järgnevat ligi 20-aastast ajajärku (1795–1813) tuntakse ka Bataavia-Prantsuse perioodina, kuigi vaid kolm nendest oli riigis Prantsuse okupatsioon.
Bundesliga hooaeg 2024–2025

Bundesliga hooaeg 2024–2025 on Saksamaa jalgpalli kõrgliiga Bundesliga 56. hooaeg. Hooaeg algas 23. augustil 2024 ja lõppeb 18. mail 2025.
Klubid.
Liiga hooajal osaleb 18 meeskonda: 16 klubi eelmisest hooajast ja kolm klubi eelmise aasta Saksamaa jalgpalli esiliigast 2. Bundesliga.
Esiliiga võitja FC St. Pauli mängis kõrgliigas viimati hooajal 2010/11, mil jäädi 18. kohale ja langeti kõrgliigast välja. Hooaeg 2024/25 on üldse esimene kord, kui St. Pauli mängib ühel hooajal oma kohalikust rivaalist Hamburger SV kõrgemal liigas.
Esiliiga teine klubi Kieli Holstein mängib Bundesligas esmakordselt, kuid Bundesliga-eelses Saksamaa kõrgliiga Oberliga põhjatsoonis mängis Kiel kuni 1963. aastani, mil loodi Bundesliga ja Kieli Holstein hakkas mängima tugevuselt teises liigas Regionalliga Nord. Kieli Holsteinist saab Bundesliga ajaloo kõige põhjapoolsem klubi. 
St. Pauli ja Kieli Holstein asendavad eelmisel hooajal Bundesligast välja langenud klubisid 1. FC Köln ja Darmstadt 98. Köln mängis Bundesligas järjest viis hooaega ja Darmstadt ühe hooaja.
Ants Säde (graafik)

Ants Säde (31. juuli 1937 Pärnu – 24. aprill 1997 Tallinn) oli eesti graafik ja raamatukunstnik.
Õppis 1952–1956 Pärnu 2. Keskkoolis ja seejärel ERKI-s, mille lõpetas 1962. aastal.
Töötanud Tallinnas 1962–1963 vabakunstnikuna, 1964–1965 TPedI joonistus-ja graafikakateetri laborandina ning 1966–1991 kirjastuse "Valgus" ja a-st 1991 kirjastuse "Koolibri" peakunstnikuna.
Looming.
Edendas otstarbeka maketi ja kirjalahendusega eriti teadus-, õppe- ja ajakirjanduse kujundust. Tema kujundatud raamatud on äratanud tähelepanu Eesti parimate raamatute võistlusel: Kobo Abe "Luitenaine" (1968), Aimeé Beekmani "Kartulikuljused" (1968), A. Mäemetsa "Estonian Limnology" (1971), Osvald Toominga "Puude taga on mets" (1975), sari "100" ("Sada laeva", "Sada autot" jt, 1975), "Õigekeelsussõnaraamat" (1976), Peeter Toominga "Fotolood" (1980), "Peatu, meenuta!" (1980, Valgevene NSV, Leedu NSV jmt raamatuvõistluse diplom), "Kolmteist kangelast" (1984), "Füüsika VIII" (1992), "Eesti arhitektuur" 1–2 (1993 ja 1996, koos Kersti Tormisega).
Tegi mitmele ajakirjale uue kujunduse ("Eesti Loodus", "Ekraan", "Tehnika ja Tootmine", "Kehakultuur", kõik 1982; "Таллинн", 1984).
Loonud poliitilisi, filmi- ja näituseplakateid (Tuulte pesa, 1979; Soome raamatunäitus, 1980; Balti plakat '84; Puud olid..., 1986; Saja aasta pärast mais, 1987).
Kavandas ka heliplaadiümbriseid. 
Avaldas plakatinäituste ja raamatukunstivõistluste ülevaateid, tegi televisioonis kunstisaateid.
Osales mitme kunstižürii ja -komisjoni tegevuses, tegeles raamatukujunduse võistluse korraldamisega ("25 parimat" Eestis ja mujal Balti riikides).
Isiklikku.
Tema vend on filmimees Enn Säde.
Hallikaspruun torbikseen

Hallikaspruun torbikseen ("Craterellus caeruleofuscus") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Rohe-harisirmik

Rohe-harisirmik ("Lepiota grangei") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda, šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv liik seeni.
Kristjan Kaljusaar

Kristjan Kaljusaar (17. juuli 1990 – 18. oktoober 2023) oli eesti ajaloolane, Eesti keskaja uurija.
Kristjan Kaljusaar õppis bakalaureusõppes aastatel 2009–2012 Tartu Ülikooli Ajaloo ja arheoloogia instituudis, magistriõppes 2012–2015 Tartu Ülikool, Ajaloo ja arheoloogia instituudis ning alustas doktoriõpet 2016. aastal Tartu Ülikooli Ajaloo ja arheoloogia instituudis.
Teaduskraadid: magistrikraad, 2015, (juh) Anti Selart, Pantvangid ning Läänemere ristiretked, vallutussõjad ja kultuurivahetus 12.-13. sajandil, (Tartu Ülikool, Filosoofiateaduskond, Ajaloo ja arheoloogia instituut). ning alustas doktoriõpet, (juh) Anti Selart, Liivimaa ilmalik aadel 13. sajandil, Tartu Ülikool, Humanitaarteaduste ja kunstide valdkond, ajaloo ja arheoloogia instituudis.
Terrorivalitsus

Terrorivalitsus (prantsuse keeles "la Terreur"; ka Mäevabariik) oli ajajärk Prantsuse revolutsiooni ajal kui pärast Esimese Vabariigi väljakuulutamist hakkasid toimuma veresaunad ja avalikud hukkamised. Tapmised põhjustasid revolutsioonihullus, vaimulikevastasus ja Rahvapäästekomitee süüdistused riigireetmises. Kuigi Rahvuskonvent terrorit ametliku poliitikana vastu ei võtnud, toimus see pigem iseenesest.
Ajaloolaste seas ei ole konsensust terrori täpse algusaja osas. Mõned peavad selle alguseks 10. märtsi või 5. septembrit 1793, kui loodi Revolutsiooniline Tribunal. Teised peavad selle alguseks septembri veresauna 1792. aasta septembris, kolmandad koguni juulit 1789, kui revolutsioon nõudis esimesed inimelud.
Sõna "terror" võttis pärast Robespierre'i kukutamist juulis 1794 kasutusele termidoori reaktsioon, et õigustada oma tegusid ning diskrediteerida Maximilien Robespierre'i. Selleks ajaks oli ligi aasta aja jooksul Prantsusmaal läbi viidud 16 594 surmanuhtlust (neist 2639 Pariisis). Üle 10 000 inimese oli hukatud ilma kohtuta ning 10 000 oli surnud vanglates.
Louis XVI hukkamine

Louis XVI hukkamine leidis aset 21. jaanuaril 1793, kui endine Prantsuse kuningas Louis XVI Prantsuse revolutsiooni käigus Revolutsiooni väljakul Pariisis Prantsusmaal hukati. Neli päeva varem toimus tema üle kohtumõistmine ning 786-liikmeline Rahvuskonvent mõistis ta peaaegu ühehäälselt riigireetmises süüdi (mitte keegi ei hääletanud otsuse vastu, mõned saadikud jätsid hääletamata). Ta hukati giljotiiniga, surmanuhtluse viis läbi timukas Charles Henri Sanson.
Seda hukkamist peetakse tihti nii Prantsusmaa kui ka Euroopa ajaloo pöördepunktiks. Mõnede jaoks sümboliseeris kuninga hukkamine tema endiste alamate poolt tuhandeaastase Prantsusmaa kuningriigi lõppu ja demokraatia algust (kuigi Louis ei jäänud viimaseks Prantsusmaa kuningaks). Teiste, ka mõnede muutuste ja revolutsiooni pooldajate meelest oli see tarbetu verevalamine ning märgistas vägivaldse kaose algust riigis.
Louis' surm andis revolutsionääridele üle riigi innukust juurde ning järgmise paari aasta jooksul jätkati radikaalsete reformidega. Üheksa kuud hiljem hukati samas paigas ka Louis' abikaasa Prantsusmaa kuninganna Marie Antoinette.
Korenevo

Korenevo on alev Venemaal Kurski oblastis, Korenevo rajooni keskus. Asub Seimi jõe ääres, 40 km Rõlskist edelas.
2010. aastal oli alevis 6119 elanikku.
Ajalugu.
Korenevot on esmamainitud 1625. aastal. 1869. aastast läbis küla Kurski-Kiievi raudtee. Aleviks sai 1939. aastal.
4. mail 1918 sõlmiti Korenevos vaherahu Saksa keisririigi, Ukraina Riigi ja Vene NFSV vahel.
2024. aasta augusti keskel algas alevi pärast lahing seoses Vene-Ukraina sõja ajal toimunud Ukraina sissetungiga Kurski oblastisse.
Maximilien Robespierre'i kukutamine

Maximilien Robespierre'i kukutamine (ehk 9. termidoori riigipööre) oli riigipööre Prantsusmaal, mis algas revolutsionäär Maximilien Robespierre'i pöördumisega Rahvuskonvendi poole revolutsioonikalendri II aasta 8. termidooril (ehk 26. juulil 1794). Ta arreteeriti ja hukati järgmisel päeval. Oma kõnes Rahvuskonvendi ees rääkis ta sisevaenlastest ja vandenõulastest Rahvuskonvendis ning valitsevates komiteedes. Ta ei nimetanud nimesid ning Rahvuskonvendi saadikud hakkasid kartma, et ta viib konvendis läbi järjekordse puhastuse, nagu oli toimunud terrorivalitsuse ajal.
Järgmisel päeval pinged Rahvuskonvendis kasvasid ning saadik Jean-Lambert Tallienil, ühel neist, keda Robespierre kahtlustas revolutsioonivastasuses, õnnestus parlament Robespierre'i vastu õhutada ning välja anti dekreet tema vahistamiseks. Õhtul hukati Robespierre giljotiiniga Revolutsiooni väljakul Pariisis ehk samas kohas, kus poolteist aastat varem oli hukatud kuningas Louis XVI. Robespierre'i surmale järgnenud termidoori reaktsiooni käigus muutus Prantsuse revolutsioonipoliitika mõõdukamaks.
18. brümääri riigipööre

"Vaata ka Louis Bonaparte'i kaheksateistkümnes brümäär"
18. brümääri riigipööre (prantsuse keeles "Coup d'État du 18e Brumaire") oli riigipööre 9. novembril 1799 (ehk revolutsioonikalendri VIII aasta 18. brümääril) Prantsusmaal. Sellega tuli Napoleon Bonaparte võimule Prantsusmaa esimese konsulina ning Direktooriumi asemel tuli võimule Konsulaat. Enamiku ajaloolaste silmis märkis see Prantsuse revolutsiooni lõppu, kuna varsti pärast seda krooniti Napoleon keisriks.
13. vandemjäär

13. vandemjäär oli lahing Pariisi tänavatel Prantsusmaal 5. oktoobril 1795 (ehk revolutsioonikalendri IV aasta 13. vandemjääril). Lahingus põrkasid kokku revolutsiooniväed ja rojalistid, selle ajal seati sisse uut valitsust ehk Direktooriumit. Lahingu mahasurumine aitas kaasa revolutsionääride kindrali Napoleon Bonaparte'i karjääri hoogustumisele.
Touloni piiramine

"Teiste lahingute kohta vaata artiklit Touloni lahing (1707) jt."
Touloni piiramine oli lahing, mis toimus 1793. aasta föderalistide mässude ja esimese koalitsiooni sõja ajal, osa Prantsuse revolutsioonisõdadest. 
See leidis aset Prantsusmaa lõunaosas Touloni linnas, kus Prantsuse Vabariigi väed põrkasid kokku rojalistidega, keda toetasid ka Suurbritannia ja Hispaania. Lahingus paistis strateegilise taibukusega silma noor Napoleon Bonaparte tänu kelle ideedele sunniti linn kapituleeruma ning Hispaania-Briti laevastik taganema. Touloni piiramine oli ka esimene kord kui Suurbritannia merevägi Prantsuse revolutsioonis osales.
Prantsuse revolutsioonisõdade Itaalia-kampaaniad

Prantsuse revolutsioonisõdade Itaalia-kampaaniad oli rida lahinguid aastatel 1792–1801 peamiselt Põhja-Itaalias, kus Prantsuse Vabariigi revolutsiooniväed põrkasid kokku Austria, Venemaa ja Sardiinia ning teiste Itaalia riikide koalitsiooniga.
Kampaania aastatel 1796–1797 tegi kuulsaks seni üsna tundmatu Napoleon Bonaparte'i, kes juhtis prantslased suurte Austria ja Sardiinia vägede vastu võidule.
Kunhegyesi kreis

Kunhegyesi kreis (ungari keeles "Kunhegyesi járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadi põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Kunhegyesi linn.
Kunhegyesi kreisi loode- ja läänepiiriks on Tisza jõgi.
Kreisis on 7 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Kunhegyes ja Abádszalók.
Kunszentmártoni kreis

Kunszentmártoni kreis (ungari keeles "Kunszentmártoni járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadi lõunaosas. Kreisi halduskeskus on Kunszentmártoni linn.
Kunszentmártoni kreisi loodepiiriks on Tisza jõgi.
Kreisis on 11 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Kunszentmárton ja Tiszaföldvár.
Mezőtúri kreis

Mezőtúri kreis (ungari keeles "Mezőtúri járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadi kaguosas. Kreisi halduskeskus on Mezőtúri linn.
Kreisis on 5 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Mezőtúr ja Túrkeve.
Stangenglas

Stangenglas (saksa keeles 'lattklaas', 'keppklaas') on varauusajale iseloomulik kitsas kõrge silindrikujuline joogiklaas, tavaliselt laiema mõigasjalaga. Oli kasutusel 15.–17. sajandil, arvatakse olevat välja arenenud mõõdupeekrist. Klaasitüübi nimetuseks eesti keeles on pakutud kõrge silinderpeeker.
Volodõmõr Karpenko

Volodõmõr Karpenko ("Володимир Володимирович Карпенко") on Ukraina sõjaväelane.
Krautstrunk

Krautstrunk (saksa keeles 'kapsajuurikas') on hiliskeskaegne või varauusaegne joogiklaasi tüüp, tassikujuliselt laieneva suu ja kergelt koonusja kujuga peeker, mille külgi kaunistasid klaastilkadest nupud. Rohelisest võsaklaasist "krautstrunk"e tehti Saksamaal 15.–17. sajandil ja tüüpi peetakse röömeri eelkäijaks.
Väga väikesemõõduliste peekrite puhul on oletatud, et need on tehtud mitte jooginõuks, vaid väikeseks säilitusanumaks, näiteks reliikviale.
Szolnoki kreis

Szolnoki kreis (ungari keeles "Szolnoki járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadi lääneosas. Kreisi halduskeskus on Szolnoki linn.
Szolnoki kreisi läbib Tisza jõgi.
Kreisis on 18 omavalitsust, sealhulgas komitaadi õigustega linn Szolnok ja neli linna: Besenyszög, Martfű, Rákóczifalva ja Újszász.
Tiszafüredi kreis

Tiszafüredi kreis (ungari keeles "Tiszafüredi járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadi kirdeosas. Kreisi halduskeskus on Tiszafüredi linn.
Tiszafüredi kreisi põhja- ja läänepiiriks on Tisza jõgi.
Kreisis on 7 omavalitsust.
Bernieulles

Bernieulles on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Bernieulles asub u. 13 km Montreuil-sur-Merist põhjas, tee D147 ääres.
Törökszentmiklósi kreis

Törökszentmiklósi kreis (ungari keeles "Törökszentmiklósi járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadi keskosas. Kreisi halduskeskus on Törökszentmiklósi linn.
Törökszentmiklósi kreisi põhja- ja loodepiiriks on Tisza jõgi.
Kreisis on 7 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Törökszentmiklós ja Fegyvernek.
Beutin

Beutin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Beutin asub u. 6 km Montreuil-sur-Merist loodes, tee N39 ääres, Canche'i jõe kallastel.
Abner Vinícius

Abner Vinícius da Silva Santos (tuntud lihtsalt kui Abner Vinícius või Abner; sündinud 27. mail 2000 Presidente Prudentes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lyon.
Ta kuulus noorena jalgpalliklubidesse Grêmio Desportivo Prudente ja Mogi Mirim Esporte Clube, enne kui liitus 2017. aastal Ponte Pretaga. Ponte Preta põhimeeskonnas debüteeris ta 16. märtsil 2019 São Paulo osariigi meistrivõistlustel mängus Guarani vastu.
2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Athletico Paranaense. Alates 2020. aastast kuulus Abner Athletico Paranaense põhikoosseisu. 2021. aastal võitis ta klubiga Copa Sudamericana.
2023. aasta jaanuaris liitus ta Hispaania kõrgliigaklubiga Real Betis.
2024. aasta juulis siirdus ta umbes kaheksa miljoni euro eest Lyoni Olympique'i, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Abner Brasiilia võistkonnaga kuldmedali.
Prantsusmaa sissetung Egiptusesse ja Süüriasse

"Teiste konfliktide kohta vaata artiklit Osmani-Prantsuse sõda."
""Prantsusmaa sissetung Egiptusesse" viitab siia. 20. sajandi konflikti kohta vaata artiklit Suessi kriis."
Prantsusmaa sissetung Egiptusesse ja Süüriasse oli Prantsusmaa Vabariigi vägede sissetung ja sellele järgnenud okupatsioon Osmanite Riigile kuulunud Egiptuses ja Süürias. Sissetungi juhtis Napoleon Bonaparte ning see oli osa Prantsuse revolutsioonisõdadest. Selle ettevalmistuseks korraldati 1798. aasta Vahemere kampaania, mille käigus vallutati Malta.
Ekspeditsioonil oli mitu põhjust. Prantsuse Direktoorium tahtis lõhkuda Suurbritannia kaubateed ning rajada sadama, mis kataks nii Vahemerd kui Punast merd. Napoleoni sõnul korraldati pealetung et kaitsta Prantsusmaa kaubandushuve ja korraldada piirkonnas teadusuuringuid. Ta nägi kampaaniat esimese sammuna teel Indiasse, kus ta tahtis koondada väed prantsusmeelse Mysore Tipu Sultaniga, kes oli brittidega sõjas. Koos tahtis ta edasi rünnata Briti Indiat.
Alguses olid prantslased edukad: tungiti edukalt Egiptusse ning kinnitati jalga ka Süürias. Niiluse lahingus augustis 1798 purustas Briti merevägi Prantsuse mereväe ning prantslased jäid Egiptusse lõksu. Napoleoni ja tema armee lüüasaamine Akkos sundis prantslased mais 1799 Süüriast taganema. Pärast Süüriast põgenemist õnnestus juulis Abukiris ära hoida Osmanite dessant, kuid Napoleon sai aru, et kampaania on ebaõnnestunud. Lisaks jõudsid temani uudised Euroopast, kus Teine koalitsioon oli Prantsuse tagasi löömas. Napoleon kasutas võimalust, jättis oma väed Egiptusse, sõitis ise tagasi Prantsusmaale ning korraldas seal veretu riigipöörde. Prantsuse väed Egiptuses kapituleerusid augustis 1801 ning panid sellega Prantsusmaa ekspeditsioonile punkti. Allesjäänud Prantsuse sõdurid toodi Prantsusmaale tagasi, ametlikult lõppes sõda Pariisi lepinguga 25. juunil 1802.
Teaduse poole pealt läks ekspeditsioon korda, selle mõjul avaldati "Description de l'Égypte" ("Egiptuse kirjeldus"), avastati Rosetta kivi ning sai alguse egüptoloogia teadusharu. Sotsiaalselt ja tehnoloogiliselt oli sõjakäik märkimisväärne, kuna pärast seda võeti Egiptuses uuesti kasutusele trükimasin, avati Kairo Institut d'Égypte, Egiptuses hakkasid pead tõstma rahvuslus ja liberalism, alguse said modernne Euroopa imperialism ning orientalistlikud narratiivid moslemimaailmas.
La Calotterie

La Calotterie on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
La Calotterie asub u. 3 km Montreuil-sur-Merist loodes teede D146 ja D149 ristumiskoha ümbruses.
Visemarest ja Quentovic.
La Calotterie' küla lähedal asub Visemarest. Manchesteri ülikooli dr. David Hilli koordineeritud väljakaevamised aastatel 1984–1991 avastasid seal olulise varakeskaegse asula jäänused. Seda peetakse praegu Quentovici või "Quentovicuse" sadama ja kaubandusasula asukohaks, kuigi väljakaevamistel saadud leiud asuvad Étaples'i "Musée de Quentovic'is" (muuseum, mis eelnes koha avastamisele mitu aastat).
Campigneulles-les-Grandes

Campigneulles-les-Grandes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Campigneulles-les-Grandes asub u. 5 km Montreuil-sur-Merist edelas tee D917 ääres.
Campigneulles-les-Petites

Campigneulles-les-Petites on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Campigneulles-les-Petites asub u. 3 km Montreuil-sur-Merist edelas tee D917 ääres.
Colline-Beaumont

Colline-Beaumont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Colline-Beaumont asub u. 17 km Montreuil-sur-Merist lõunas teede D141 ja D143 ristumiskoha ümbruses, Authie jõe kallastel, Somme'i departemangu piiril.
Esztergomi kreis

Esztergomi kreis (ungari keeles "Esztergomi járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadi idaosas. Kreisi halduskeskus on Esztergomi linn.
Esztergomi kreis piirneb põhjas Slovakkiaga.
Kreisis on 24 omavalitsust, sealhulgas viis linna: Esztergom, Dorog, Lábatlan, Nyergesújfalu ja Tát.
Kisbéri kreis

Kisbéri kreis (ungari keeles "Kisbéri járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadi edelaosas. Kreisi halduskeskus on Kisbéri linn.
Kreisis on 18 omavalitsust.
Komáromi kreis

Komáromi kreis (ungari keeles "Komáromi járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadi lääneosas. Kreisi halduskeskus on Komáromi linn.
Komáromi kreis piirneb põhjas Slovakkiaga.
Kreisis on 9 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Komárom, Ács ja Bábolna.
Oroszlányi kreis

Oroszlányi kreis (ungari keeles "Oroszlányi járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadi lõunaosas. Kreisi halduskeskus on Oroszlányi linn.
Kreisis on 6 omavalitsust.
Tatabánya kreis

Tatabánya kreis (ungari keeles "Tatabányai járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadi lõunaosas. Kreisi halduskeskus on Tatabánya linn.
Kreisis on 10 omavalitsust, sealhulgas komitaadi õigustega linn Tatabánya.
Soome parlamendivalimised

Soome parlamendivalimistel valitakse parlamenti ehk Eduskunda 200 liiget.
Tänapäevasel kujul loodi Eduskund 1906. aastal. Esimesed Eduskunna valimised toimusid 15. ja 16. märtsil 1907. Soome oli esimene maa, kus naised said meestega võrdse aktiivse ja passiivse valimisõiguse. Tõelise võimu sai Eduskund kätte alles pärast veebruarirevolutsiooni 1917. aastal.
Esinduskogu valimisteks jagatakse Soome 15 valimisringkonnaks. Ahvenamaal on Soome Vabariigi põhiseaduse järgi üks koht Soome parlamendis.
Valimised toimuvad iga nelja aasta järel, välja arvatud juhul, kui parlament saadetakse laiali ja korraldatakse uued valimised.
Valimistel saavad hääletada kõik vähemalt 18-aastased Soome kodanikud ja iga valija saab hääletada ainult ühe kandidaadi poolt. Kõik kohad selgitatakse ringkonnas avatud nimekirjadega d'Hondti meetodil.
Viimased parlamendivalimised toimusid 2023. aastal.
Conchil-le-Temple

Conchil-le-Temple on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Conchil-le-Temple asub u. 17 km Montreuil-sur-Merist edelas teede D940E1 ja D143 ristumiskoha ümbruses. Maa- ja metsaala, kus on palju järvi ja loodusradasid jalutamiseks ja ratsutamiseks.
Ajalugu.
Conchil-le-Temple on sajandite jooksul olnud tuntud erinevate nimedega: 845. aastal kui Concilium, 1406. aastal kui Conchy-les-Waben ja 1608. aastal kui Conchie.
Conchil kanti Püha Richariuse kloostri valduste hulka 9. sajandil. Maja, mida tuntakse kui "Temple-lez-Waben", oli Templiordu komandopunkt. 1307. aastal võeti kinni kaks siit pärit templirüütlit (Raoul Monteswis ja Eudes of Écuires) ja põletati tuleriidal lähedalasuvas Montreuilis.
Nagu suures osas selles Prantsusmaa piirkonnas, põhjustasid 15. sajandi sõjad suuri laastamisi. Veski, tempel ja paljud hooned hävisid.
Püha Blasiusele pühendatud kirik rajati Conchili iidsetel aegadel. 1686. aastal andis Amiensi piiskop kirikule pühaku säilme, mis oli suure austamise objekt. Paljud palverändurid tulid Conchili igal 3. veebruaril ja järgnevatel päevadel, kutsusid Püha Blasiust oma kurguvalu ravima.
Väidetavalt on paviljon Wabeni endine vangla. See on ruudukujuline hoone, millel on väga paksud seinad. Maa-alustes osades on endiselt näha suuri metallrõngaid, mida võidi kasutada vangide köitmiseks.
Tata kreis

Tata kreis (ungari keeles "Tatai járás") on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadi põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Tata linn.
Tata kreis piirneb põhjas Slovakkiaga.
Kreisis on 10 omavalitsust.
Emailmaalinguga klaas

Emailmaalinguga klaas on klaasi kaunistamise tehnika, mille puhul kantakse pintsli või muu vahendiga klaaseseme pinnale email (tavaliselt sideainega segatud värviline klaasipulber) ja seejärel põletatakse maalingu klaasile sulatamiseks. Emailmaaling annab kas poolläbipaistvad või läbipaistmatud säravad ja kauakestvaid värvid. Erinevalt enamikust klaaside kaunistamise meetoditest võimaldab see maalingu luua mitme värviga ning on koos klaasi graveerimisega olnud ajalooliselt peamine tehnika, mida kasutatakse klaasile paljude eri kujutiste loomisel.
Emailmaalinguga klaas on üks paljudest luksuslike klaasesemete valmistamise tehnikatest. Varauusajani esines seda hinnalise dekoratiivkunsti haru igas suuremas pealinnas. Vana-Egiptuses tehti maalinguga klaasi vähe ja juhuslikult. Kuid seejärel toodeti seda igas mõeldavas mahus Rooma keisririigi Kreeka-Rooma käsitöökeskustes, hiljem ka keskaja Egiptuses ja Süürias. Lähis-Idast jõudis klaasi emailmaalingu tehnika keskaegsesse Veneetsiasse, kust levis üle Euroopa, eriti Püha Rooma keisririigi aladel. Alates 18. sajandi keskpaigast jäi tehnika tagaplaanile, kuid tõusis uuesti huviorbiiti 19. sajandi lõpus Prantsuse klaasimeistrite eestvõttel.
Lehe-ebamütsik

Lehe-ebamütsik ("Hemimycena cucullata") on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Tammetõru-pärispitsik

Tammetõru-pärispitsik ("Hymenoscyphus fructigenus") on tiksikulaadsete seltsi kuuluv seente liik.
Seen kasvab tammetõrudel.
82. üksik ründedessantbrigaad

82. üksik Bukoviina ründedessantbrigaad ("82 окрема десантно-штурмова Буковинська бригада Десантно-штурмових військ Збройних Сил України") on Ukraina dessantvägede väeüksus.
Ajalugu.
2023. aasta seiguga paiknes brigaad Tšernivtsis.
Eno Leies

Eno Leies (sündinud 30. augustil 1960) on eesti publitsist, kirjanik, režissöör ja muusik. Ta on lõpetanud Tallinna Tehnikaülikooli insenerina ning õppinud Tallinna Ülikoolis kehakultuuri.
Elukäik.
Eno Leies sündis Tallinnas lastekirjanik Uno Leiese pojana. Keskhariduse omandas ta Tallinna 36. Keskkoolis (praegune Pirita Majandusgümnaasium) ning õppis seejärel Tallinna Ülikoolis ja Tallinna Tehnikaülikoolis (MA energeetika).
Eesti Televisioonis alustas tööd assistendina ning oli aastatel 1990-1995 erinevates toimetustes režissöör ja stsenarist. Samuti tegi kaastööd erinevatele videofirmadele.
Töötanud AS-is Eesti Telefon vastutava toimetajana ning Pirita Linnaosa Valitsuses ja Põhja-Tallinna Valitsuses avalike suhete nõunikuna.
Aastast 2013 juhib ühemehefirmat Eno Leies Productions OÜ.
Sanu Sherpa

Sanu Sherpa (sündinud 1975 Sańkhuvāsabhā ringkonnas Koshī provintsis) on Nepali šerpa alpinist. 
Ta ronis 2006. aastal oma esimese kaheksatuhandelise mäe tippu (Cho Oyu). Oktoobris 2019, pärast edukat Dhaulagiri tipputõusu, teatati meedias, et Sanu on kolmanda nepallasena (Mingma Sherpa ja Chhang Dawa Sherpa järel) tõusnud kõigi 14 üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Kokku kulus tal selleks 13 aastat (2006–2019).
Juulis 2022 ilmus meedias teade, et esimese mägironijana on Sanu Sherpa tõusnud kõigi (14) kaheksatuhandeliste mägede tippu kaks korda.
Juulis 2022 Eberhard Jurgalski juhitud uurimisrühma koostatud aruanne muutis Sanu senised Manaslu tipputõusud ( 2011, 2016) kehtetuks. Sanu Sherpa teatas meediale, et ta pole kunagi teadnud, et tema kaks eelmist Manaslu tippujõudmist polnudki päris tipus. "Seega ma tahan uuesti tippu ronida, seekord päris tippu."
22. septembril 2022 roniski Sanu taas Manaslu tippu. Seekord korrektselt peatippu. Neli päeva hiljem oli ta taas samas tipus. 22. septembril 2022 kandis veebisait 8000ers.com Sanu Sherpa saidi poolt koostatava kõigi kaheksatuhandeliste tippu jõudnute nn "uude nimistusse", kus Sanu paigutati neljandale kohale.
Flammulaster limulatus

Flammulaster limulatus on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Sündinud 1989

Sellel leheküljel on loetletud 1989. aastal sündinud tuntud inimesi.
Reet Sokmann

Reet Sokmann (sündinud 29. augustil 1953 Tallinnas) on eesti filmindustegelane.
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Sokmann asus 1971. aastal tööle Eesti Televisiooni, kus töötas mitmetel ametikohtadel (režissööri assistendi, tootmisjuhi ja produtsendina) noorte- ja lastesaadete toimetuses ning Eesti Telefilmis, oli aastatel 1993–1997 Eesti Telefilmi tootmisjuht ja 1997–1998 ETV koostööfilmide toimetuse peatoimetaja. 
Ta on 1998. aastal asutatud filmitootmisfirma F-Seitse üks omanikke, produtsent ja juhatuse esimees ning 2007. aastast filmitootmisfirma Minor Film juhatuse liige ja produtsent, juhib 2007. aastast Eesti rahvusfilmograafia loomist elektroonilise andmebaasina, olles MTÜ Eesti Filmi Andmebaas juhatuse liige ja projektijuht.
Ta on läbinud erialaseid koolitusi (sh 1985–1992 Bornholmi koolituskeskuses Taanis), osalenud rohkem kui 100 filmi toomisel, teinud koostööd Andres Söödi, Lennart Mere, Peep Puksi, Sulev Keeduse, Rein Marani, Valentin Kuigi ja Dorian Supiniga. Ta oli aastatel 1999–2001 Eesti Filmi Sihtasutuse ja Tallinnfilmi nõukogu liige.
Isiklikku.
Ta oli abielus filmirežissöör Dorian Supiniga.
Raivo Russmann

Raivo Russmann (sündinud 10. aprillil 1953 Sõmerpalus) on eesti viievõistleja ja sporditegelane. 
Ta on lõpetanud 1971. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1976. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
Russmann hakkas sportima 5. klassis Aleksander Priki õpilasena, moodsa viievõistluse treeninguid juhendas Johannes Peets. Ta sai juunioride MM-il 1974. aastal Nõukogude Liidu meeskonnas kuld- ja individuaalselt hõbemedali, üksikaladel ratsutamises ja vehklemises hõbe- ning laskmises pronksmedali, NL-i juunioride meistrivõistlustel 1974. aastal pronksmedali, tuli aastatel 1978–1979 individuaalselt ning 1972, 1975 ja 1977–1980 meeskondlikult Eesti meistriks, sai 1972–1973 ja 1975–1976 meistrivõistlustel hõbemedali.
Russmann oli aastatel 1980–1985 Eesti NSV Spordikomitee vanemtreener, 1985. aastast Tallinna Kõrgemas Tehnikakoolis kehalise kasvatuse ala juhataja, spordidirektor ja lektor ning 1999. aastast OÜ Kolmark juhataja.