Soltau mänguasjamuuseum

Soltau mängumuuseum ("Spielmuseum Soltau, varem Spielzeugmuseum Soltau," veelgi varem "Norddeutsches Spielzeugmuseum") põhineb perekond Ernsti ja Arthur Verdoorne erakogudel. Selle asutas 1984. aastal Hannelore Ernst (1940–2023). 2005. aastal loodi muuseumi juhtiv heategevuslik fond ""Stiftung Spiel: Historisches Spielzeug - innovative Spielräume", mida toetab rahastusega Soltau linn." 
Muuseum asub Soltau südalinnas. Muuseumiruume on 900 m² jagu, mänguasjade väljapanek on jagatud kolmele korrusele. Lisaks kõikvõimalikest materjalidest valmistatud nukkudele on muuseumi kollektsioonis nukumajad ja -toad, nukuköögid ja -poed, samuti mudelraudteekomplektid, metallist ja puidust mänguasjad, "Laterna Magica" seadmed ning suur hulk kaisukarusid ja muid pehmest materjalist mänguasju. 
Kogud ja väljapanekud.
Muuseumil on eeskujulik kogu Kesk-Euroopas aastatel 1750–1900 toodetud mänguasjadest. Vanim muuseumi eksponaat pärineb aastast 1647. Muuseumi kogusse kuulub neli haruldast Steiffi firma nukkudega meeleolustseeni, milletaolisi 1910. aasta paiku valmistati väikeses koguses peamiselt reklaami eesmärgil. Üks neist neljast stseenist on terviklik Steiffi kool, kus õpetaja Lämpel õpetab neljateist õpilast. Selliseid koolikomplekte valmistas Steiff vaid 45 tükki ning tegemist on sarja ainsa säilinud nukkude kooliga. 
Püsinäitus.
Muuseumihoone esimesel korrusel asub muljetavaldav nukumaja Dingley Hall, samuti on seal eksponeeritud isevalmistatud mänguasjad, kaupluste vaateakendelt pärinevad objektid ning erinevatest ajastutest pärinevad puidust, papimassist ja paberist mänguasjad. 
Teisel korrusel on nukkude väljapanek, muuhulgas on võimalik näha üliväikest liikuvate käte ja jalgadega nukku, pikkusega vaid 13 millimeetrit. Väikseima nuku vastandiks on 130 sentimeetri pikkune papimassinukk, mille abil Pariisi moeateljees rõivaid esitleti. Välja on pandud ka kurioossed portselanpeadega kolme näoga nukud. Lisaks nukkudele on sellel korrusel nukutoad, nukuköögid ja nukkude lauanõud. 
Muuseumi mänguköögid pärinevad aastatest 1780–1960 ning illustreerivad ilmekalt üleminekut lahtiselt tulelt elektripliitidele. Väga väärtuslikeks võib pidada1820. aastast pärinevat Berliini kondiitrikoja maketti ja 1880. aasta paiku Gottschalki firmas valmistatud turuhalli kujutavat nukutuba. 
Pööningukorrusel on mänguaurumasinad, -karussellid ja -raudteed, elegantsed plekkvankrid ja mudelautod – väljapaneku abil jutustatakse lugu transpordivahendite ajaloost. Sellel korrusel saab näha ka paberteatreid ja valguspildiaparaati ehk Laterna Magicat. 
Dingley Hall.
Väljapaneku kõige uhkem osa on inglise päritolu Dingley Hall, 3 meetri laiune ja 2 meetri kõrgune nukumaja, mis osteti muuseumi kogusse 2003. aastal 124 750 naela (umbes 190 000 euro) eest oksjonimajast Christie's Londonis. Varem oli maja olnud üle 40 aasta eksponeeritud Londonis Bethnal Greeni lapsepõlvemuuseumis. Kui Bethnal Greeni muuseumi nukumajade väljapanekut renoveeriti, ei soovinud muuseum enam laenutatud esemeid väljapanekusse lisada ning Dingley Halli omanikud ei soovinud seda ka muuseumile annetada. Nii sattuski nukumaja oksjonile, kust see jõudis Saksamaale perekond Ernsti kogusse. Maja müüjateks olid nukumaja ehitanud Laurence'i järeltulijad. 
Maja ehitamist alustasid 1875. aastal kaks Hampshire'i jõuka pankuri Bertram Wodehouse Currie poega, Isaac (s 1861) ja Laurence (s 1867). Kuue aastaga ehitasid nad kahest mahagonist raamaturiiulist kolmekordse 15 erineva ruumiga häärberi. Seal elab 52 nukku, ning majas on kokku üle 1100 pisieseme. Iga tuba on oma värvilahendusega ning kaunistatud erineva tapeedi ja vaipadega. Tubades olevate esemete paigutuse on muuseum taastanud 1908. aastast pärit illustratsioonide põhjal.
Kuna nukumaja ehitajateks on poisid, elab seal rohkem mees- kui naisnukke. Idamaises ruumis on kaheksa Saksa päritolu biskviitportselanist akrobaadikuju. Kaks sõjaväelast seisavad sissepääsu ees, salongis lõõgastuvad kaks vormiriietuses sõdurit. Preester peab kabelis missat samuti meeste ees. Kõrget kokamütsi kandev kandev kokk toetub plekist jääkastile. Naised tegutsevad selles majas perenaiste, lapsehoidjate või söögitegijatena. 
Esimesed mööbliesemed osteti maja tarbeks peamiselt Londonist, Edinburghist ja Bathist, kuid kuna pere reisis palju, siis näiteks väikesed kristall-lühtrid pärinesid Muranost, kullamustriga trükitud mööbel Tüüringist, siidiga kaetud toolid Prantsusmaalt, väikeses kabelis olevad kipsreljeefid ja pildid Firenzest, puidust kööginõud Seiffenist, keraamilised nõud aga Taanist. Tapeediriided, nii nagu ka enamik majas elavaist nukkudest, pärinesid Viini töökodadest. Et tollal pakkus eurooplastele huvi kõik jaapanipärane, sisustati üks nukumaja tuba täies mahus jaapani stiilis. Poisid ehitasid miniatuurse viktoriaanliku maailma, mille abil saab tänapäeval vaadelda Inglise tollase kõrgkeskklassi elu.