tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik

Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik (vene keeles действительный государственный советник Российской Федерации 1 класса) on Venemaa kõrgeim teenistusaste föderaalse tasandi tsiviilteenistuse riigiteenistujatele.
Vastavus.
Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõelisele riiginõunikule vastab:
Margo Teder

Margo Teder (sündinud 3. jaanuaril 1973) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta on Eesti Lavastajate Liidu liige 2. juulist 2015.
Pentti Irval

Pentti Irval (29. oktoober 1958 Rakvere – 14. september 2005) oli eesti loomaarst. Temalt tuli oluline panus veterinaariaalasesse seadusloomesse ja veterinaarteenistuse struktuuri ümberkorraldusse peale Eesti Vabariigi taasiseseisvumist.
Elulugu.
Alghariduse omandas Rägavere algkoolis ja 1977. lõpetas Rakvere 1. Keskkooli. Loomaarsti hariduse omandas Eesti Põllumajanduse Akadeemias (EPA), mille lõpetas 1982. aastal ja siis suundus tööle Rakvere rajooni Kullaru sohvoosi. Aastatel 1988–1991 õppis EPA aspirantuuris veterinaarorganisatsiooni alal. Osales Eesti Loomaarstide Ühingu taaskäivitamisel ning selle esimeses juhatuses ja igapäevases tegevuses. Samuti oli korporatsiooni Fraternitas Tartuensis liige ja EELK Viru-Jaakobi kiriku juhatuse esimees. Asutas 1992. aastal AS Remediumi, mis tegeles loomasööda ja veterinaarravimite hulgimüügiga. Pärast tema ootamatut surma võtsid ettevõtte juhtimise üle tema lapsed.
Liivlaste Liit

Liivlaste Liit (ka Liivlaste Ühing, Liivi Liit, Liivi Selts; liivi keeles Līvõd Īt) on 1922 asutatud (1988 taasasutatud) liivi kultuurist huvitatuid inimesi ühendav organisatsioon, mis tegutseb Lätis. Liidu eesmärk on arendada liivi kultuuriga seonduvat. Liidu peamaja (Liivi rahvamaja) asub liivlaste külas Mazirbe. Liidu eesotsas on Dāvis Stalts. 
Liidul on tänapäeval 360 liiget, kelle seas on nii liivlasi, lätlasi kui ka venelasi.
Liidu tegevust on toetanud Eesti ja Soome riik.
Helsingi Teatriakadeemia

Helsingi Kunstiülikooli teatriakadeemia (soome keeles "Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu", lühend TeaK) on teatri- ja tantsuharidust andev kõrgkool Soomes. See kool on üks Helsingi Kunstiülikooli kolmest akadeemiast.
Kool asutati 1979. aastal Helsingi Teatriakadeemia (ka Soome Teatriakadeemia, soome keeles "Teatterikorkeakoulu") nime all. 2013. aastal liideti see vastloodud Helsingi Kunstiülikooliga. Helsingi teatriakadeemias õpib umbes 350 üliõpilast.
Taimi Parve

Taimi Parve (sünninimi Taimi Lõokene; 19. veebruar 1926 Misso vald, Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 5. jaanuar 2022) oli eesti loomaarst.
Hariduskäik.
Õppis Võru 1. Keskkoolis. Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1949. aastal loomaarsti erialal. Soovis ja tal ka soovitati pärast lõpetamist jääda ülikooli teadustööd tegema, aga keeruliste poliitiliste olude tõttu oli sunnitud lahkuma. Aastatel 1965–1970 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat. 
Töökohad ja ametid.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas Virumaal Kadrinas veterinaararstina. 1951. aastal osales Rakvere veterinaarapteegi rajamisel ja selle korraldamisel. Rakvere rajooni peaveterinaararsti-inspektorina (1955–1985) juhtis loomade nakkushaiguste (veiste leukoos ja tuberkuloos).
Tema juhtimisel likvideeriti suu- ja sõrataudi juhtum veistel Tõrmas 1956. aastal. Järgmisel aastal diagnoositi ja likvideeriti Rakvere linnas ja seda ümbritsevates piirkondades sigade katk, mille algallikas oli Tõrma karusloomakasvatusse imporditud loomne sööt. Ta osales ka pügaraia vaktsiini LTF-130 tootmise rajamisel Haljala biotsehhis.
Liikmesus.
Kuulus taasasutatud Eesti Loomaarstide Ühingu esimesse juhatusse.
Poliitiline tegevus.
Kandideeris 1992. aasta Riigikogu valimistel Järva-Viru ringkonnas.
Pere.
Tema abikaasa oli eesti loomaarstiteadlane Valdar Parve. Nende poeg on filosoof ja arst Valdar Parve.
Hella (eesnimi)

Hella on naisenimi. See on levinud Eestis, Soomes, Hollandis ja Saksamaal. Islandil on see kasutusel mehenimena.
1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Hella 63 naisel. Hella oli populaarsuselt 1042. naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli eesnimi Hella 73 naisel. Hella oli Eestis populaarsuselt 897. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Hella vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,7. Hella oli keskmiselt 63 aasta vanune (mediaanvanus oli 76). 
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Hella 5 inimesel.
Zouhair Bahaoui

Zouhair Taoufik Bahaoui (sündinud 22. novembril 1995), esinejanimega Zouhair Bahaoui (araabia keeles: زهير البهاوي‎), on Maroko räppar, laulja ja laulukirjutaja. Ta pälvis tähelepanu 2017. aasta singliga "Hasta Luego", millest sai suur hitt nii Marokos kui ka selle naaberriikides.
Karjäär.
Bahaoui alustas lauljakarjääri pärast 2015. aasta talendisaate võitmist. Auhinnaraha eest sai ta salvestada oma 2016. aastal ilmunud debüütsingli "Tsala Liya Solde". Läbimurde tegi tema kolmas laul "Hasta Luego", mis valmis koostöös TiiwTiiwi ja CHK-ga. Selle muusikavideot on vaadatud üle 160 miljoni korra. Bahaoui kandideeris popmuusika kategoorias 2017. aasta Maroko muusikaauhinnale, kuid ei saanud seda.
Sergei Kirijenko

Sergei Vladilenovitš Kirijenko (vene keeles Сергей Владиленович Кириенко; sündinud 26. juulil 1962 Suhhumis Abhaasi ANSV-s Nõukogude Liidus) on Venemaa riigitegelane ja poliitik. Ta töötab 2016. aastast Venemaa Föderatsiooni Presidendi Administratsiooni juhi esimese asetäitjana. 
1998. aastal oli Kirijenko lühikest aega Venemaa peaminister. Seejärel töötas ka Venemaa tuumasektorit haldava Rosatomi direktorina juhtides selle tõusu edukaks eksportivaks suurettevõtteks.
Ta on 2000. aastast Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik. 
Elulugu.
Pärast Viktor Tšernomõrdini juhitud valitsuse tagasiastumist määras 23. märtsil 1998 president Boriss Jeltsin peaministri kohuseid täitma Sergei Kirijenko, kes seni oli töötanud kütuse ja energeetika ministri esimese asetäitjana. 1998. aasta aprillist augustini oli Kirijenko Venemaa Föderatsiooni Valitsuse esimees. Vallandati mõni päev pärast Venemaa maksujõuetuse väljakuulutamist ja rubla devalveerimist (läks ajalukku kui "defolt"). Tema asetäitjate seas olid Boriss Nemtsov ja Oleg Sõssujev.
1999. aastal kandideeris Kirijenko Moskva linnapea valimistel, kus kogus 11,2% valijate häältest ja jäi Juri Lužkovi järel teiseks. Aastatel 1999–2000 oli ta Riigiduuma liige. Ta oli 2001. aastal asutatud poliitilise partei Paremjõudude Liidu üks viiest kaasesimehest.
Aastatel 2005–2016 oli ta riikliku aatomienergia korporatsiooni Rosatom peadirektor. 2016. aastast töötab ta Venemaa Föderatsiooni Presidendi Administratsiooni juhi esimese asetäitjana.
5. juulil 2018 ilmus meedias teade, et president Vladimir Putin andis oma kinnise seadusega Kirijenkole Venemaa Föderatsiooni kangelase aunimetuse. Kremlis kommentaaridest sellel teemal hoiduti.
Pärast seda, kui riiklikult kontrollitud ettevõtted võtsid 2021. aastal üle VKontakte, anti selle juhtimine Sergei Kirijenko pojale Vladimirile.
Arvatakse, et pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse võib olla Kirijenko kontrolli all antud okupeeritud alade haldamine.
Boshiya

Boshiya (ka "bushiyyah" või "ghatwa") on Lähis-Ida ja kitsamalt Pärsia lahe stiilis täismõõduline must loor, mis tähendab, et see on ilma silmaavadeta ja katab kandja nägu täies ulatuses. Traditsiooniliselt kantakse seda koos "‘abā'ahi" või mõne muu ülerõivaga. 
"Boshiyyah" või "bushiyyah" on sisuliselt suur õhuke, puuvillasest marlist ruut, mille ülaosas on kinnitussidemed. Seda kantakse lauba ülaosas (kas kandja pearäti all või üle selle). Loor laotub üle kogu näo. Kui loor üles tõsta, paljastab see kandja nägu terviklikult. Boshiya ei ole tavaliselt nii läbipaistmatu ega kattev kui traditsiooniline nikaab, kuigi neid saab kanda ka koos, kui naine soovib eriti tagasihoidlik olla mitte seotud (mitte-mahram) meeste seas.
Leonid Reiman

Leonid Dododžonovitš Reiman (vene keeles Леонид Дододжонович Рейман; sündinud 12. juulil 1957 Leningradis Nõukogude Liidus) on Venemaa riigitegelane, endine minister. 
Ta oli aastatel 2004–2008 Venemaa Föderatsiooni infotehnoloogia- ja sideminister ja 2008–2010 Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi nõunik. Ta on 2008. aastast Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Isiklikku.
Tema isa, Buhhaara emiraadis 1915. aastal sündinud tadžiki ja usbeki päritolu Dododžon Tadžijev, elas suurema osa oma elust Dušanbes. Sai seal filoloogiaprofessoriks. Leonid Reimani ema filoloogiadoktor Jekaterina Aleksandrovna Reiman (suri 2009) oli eesti-juudi päritolu: ema poolt juut ja isa poolt eestlane. Tutvusid Leningradis filoloogiasümpoosiumil.
1983. aastal Leningradis värvati Leonid Reimani Riikliku Julgeoleku Komitee kaastööliseks. Ta nõustus, kuid varsti selgus, et tema kandidatuur ei sobinud. Põhjuseks oli asjaolu, et tema üks emapoolseid sugulasi oli Teises maailmasõjas sõdinud sakslaste poolel ja pärast sõda oli lahkunud Läände.
Kislev

Kislev (heebrea keeles ‏כִּסְלֵו) on juudi kalendris tsiviilaasta 3. ja sakraalaasta 9. kuu. Kuus on enamasti 30 päeva, mõnikord aga 29 päeva. Gregoriuse kalendris langeb ta tänapäeval enamasti novembrile ja detsembrile.
Kislevi 25. päeval algab hanuka.
Tevet

Tevet (heebrea keeles טֵבֵת) on juudi kalendris tsiviilaasta 4. ja sakraalaasta 10. kuu. Kuus on 29 päeva. Gregoriuse kalendris langeb ta tänapäeval enamasti detsembrile ja jaanuarile.
2. tevet (harvadel juhtudel 3. tevet) on hanukka viimane päev.
Tatjana Ševtsova

Tatjana Viktorovna Ševtsova (vene keeles Татьяна Викторовна Шевцова; sündinud 22. juulil 1969 Kozelskis Kaluuga oblastis Vene NFSV-s Nõukogude Liidus) on Venemaa riigitegelane. 
Ta oli 4. augustist 2010 kuni 17. juunini 2024 Venemaa Föderatsiooni kaitseministri asetäitja. 2011. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Tippametniku karjäär.
Ševtsova oli aastatel 2004–2010 Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Maksuteenistuse asejuht (juht oli Anatoli Serdjukov). 2009. aastal sai ta Venemaa Föderatsiooni 2. klassi tõelise riiginõuniku teenistusastme. Vahepeal kaitseministriks saanud Serdjukov kutsus 2010. aasta mais Ševtsova endale nõunikuks. Sama aasta augustis määrati Ševtsova president Dmitri Medvedevi seadlusega kaitseministri asetäitjaks. 2012. aastal vahetas Sergei Šoigu kaitseministri ametitoolil Serdjukovi välja. Erinevalt mitmest teisest Serdjukovi asetäitjast jäi Ševtsova ametisse edasi.
Kaitseministri asetäitja ametis kureerib ta Venemaa Föderatsiooni relvajõudude finantseerimisega seotud küsimusi.
Adar

Adar (heebrea keeles אֲדָר) on juudi kalendris tsiviilaasta 6. ja sakraalaasta 12. kuu. Kuus on 29 päeva. Gregoriuse kalendris langeb ta tänapäeval enamasti veebruarile ja märtsile.
14. adaril on purim.
Aleksander Nepper

Aleksander Nepper (30. mai 1891 – 27. aprill 1944 Oti küla, Pöide vald) oli eesti põllumees.
Ta oli Pöide põllumeeste konvendi, Uuemõisa vallavolikogu ja revisjonikomisjoni liige ja Orissaare ühispanga nõukogu esimees. Saksa okupatsiooni ajal oli ta kuni surmani Pöide vallavanem ja Saaremaa maanõunik, suri tüüfusse.
Hollandimarokolased

Hollandimarokolased on Maroko sisserändajad ja nende järeltulijad, kes elavad Hollandis. 2017. aasta andmetel elab riigis 391 088 Maroko päritolu inimest, kellest enamus on islamiusulised.
Migratsiooni ajalugu.
Marokolased ei olnud esindatud esimese ja kõige suurema Hollandi migratsiooni laine ajal, mis kestis 1940. aastate keskpaigast kuni 1960. aastate keskpaigani. Nendel aegadel tulid migrandid peamiselt Madalmaade endistest kolooniatest. Kuid teise suure migratsiooni laine ajal, mis jäi 1965 ja 1973. aastate vahele tuli Hollandisse sadu tuhandeid marokolasi ja türklasi. Aastatel 1974–1986 tuli neid veel 170 000.
Tallinna kilud

Tallinna kilud on Eestis ja Lätis Läänemere kiludest valmistatav vürtsikilutoode ja registreerimata kaubamärk.
19. sajandi alguses veeti vürtsikilu järjest rohkem teistesse kubermangudesse ning Tallinna sadama kaudu ka välismaale. Toote rahvusvaheliselt tuntuimaks saksakeelseks kaubamärgiks sai "Revaller Killo" (Venemaal "Ревельские кильки"). 1870. aastal hakkas Tallinna kilusid tootma Hara saarel tegutsenud Taani päritoluga Eesti ettevõtja Voldemar Sörensen oma konservitööstuses, sellest ajast pärineb ka tänapäeval kasutatav Tallinna kilude retsept. 1903. aastal valmistas Tallinna kilusid Tallinnas 30 ettevõtet, lisaks 15 Paldiskis ja kaks Kolga rannas.
Tallinna kilusid toodab näiteks Kihnu Kala AS, mis on asutatud 1994. aastal Kihnu saarel, kuid 2005. aastast asub tootmine Pärnus. Ettevõttes toodetavate Tallinna kilude vürtsisegu koosneb 12 vürtsist. Kilude tootmist alustatakse tavaliselt septembri lõpus ja toodetakse kuni aprillini. Toote kaane ja toosi kujundus ning ka retseptuur on alates 1997. aastast patenteeritud. Tallinna kilusid toodab ka Saaremaal tegutsev Läätsa Kalatööstus AS, mis on loodud 1999. aastal Hiiu Kalur AS-i tütarettevõttena.
Kapten Granti Tallinna kilusid toodetakse Lätis.
Tallinna konservikarbi etiketil on sageli kujutatud Tallinna vanalinna siluetti – sellest ka väljend "kilukarbisiluett".
Fouradi

Fouradi on Hollandi hiphopibänd, mis tegutseb Amsterdamis. Selle liikmed on kaks maroko päritolu venda, Mohamed (sündinud 5. jaanuar 1982) ja Brahim (19. november 1985) Fouradi.
Tallinna tänavavalgustus

Tallinna tänavavalgustus on tänavavalgustus, mida kasutati ja mida kasutatakse Tallinnas.
Tallinna tänavalgustusest saab rääkida alates 18. sajandi lõpust, kui kesklinna ja Toompeale pandi esimesed tänavalaternad. Need kujutasid endast ühe või kahe õlilambiga valgusteid ja need kinnitati köiele, mis rippus üle tänava. Õlilampe süütas ja neid kustutas öövaht. Hiljem kasutati köite asemel spetsiaalseid poste ja seintele kinnitatud konsoole. 
19. sajandi II poolel võeti linnas kasutusele gaasilaternad. Esimene gaasilatern süüdati 1865 Raekoja platsil. 
Esimesed elektrivalgustid tulid linnas kasutusele 19. sajandi lõpus.
Tänapäeval (2004) valgustab Tallinna umbes 36 000 valgustit, millest umbes 31 000 on naatrium-kõrgrõhulampvalgustid.
Atlantic Northeast

Atlantiline kirre ehk Atlantika (inglise keeles teatud kui Atlantic Northeast, lühendina "ANE", harvemini ka Atlantica) on Põhja-Ameerika geograafiline regioon, mis hõlmab kuut Ameerika Ühendriikide osariiki ning viit Kanada provintsi Atlandi rannikul, mida ääristab Põhja-Atlandi ookean.
Geograafilised määratlus.
Suurlinnad.
Regiooni 10 suurimat linna Atlandi rannikul: Boston, Halifax, Portland, Providence, Ville de Québec, St. John's, New Bedford, Gloucester, Bridgeport ja Saint John.
Rakenduselektroonika

Rakenduselektroonika ("Applied Electronics") on üldnimetus rakendusliku iseloomuga elektroonika kohta, millega on seotud mitmed elektroonikaharud, nagu näiteks tarbeelektroonika, tööstuselektroonika, jõuelektroonika, raadioelektroonika jt.
Alates 1990. aastatest oli Tallinna Tehnikaülikooli elektroonikainstituudis rakenduselektroonika õppetool.
Tuzla

Tuzla on Bosnia ja Hertsegoviina suuruselt kolmas linn, Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni Tuzla kantoni ja Tuzla valla halduskeskus. 2013. aasta seisuga elas linnas 80 570 inimest.
Tuzla on Kirde-Bosnia majandus-, haridus-, tervise- ja turismikeskus. Linna kaks ülikooli teevad Tuzlast kogu riigi ühe tähtsama hariduskeskuse. Laiapõhjaline ja mitmekülgne tööstussektor teeb linnast ühe riigi tähtsama tööstuspiirkonna. Populaarsust koguv soolajärveturism on viimastel aastatel andnud hoogu linna teenindussektori kasvule. Linna keskpargis asub Euroopa ainus soolajärv, mida külastab iga aasta üle 350 000 turisti. Esimesed andmed linnast pärinevad 9. sajandist; tänapäevasem Tuzla sai tähtsaks 1510. aastal, kui sellest sai Osmanite riigi tähtsam tugipunkt Balkani poolsaarel.
Tuzlat peetakse ühtlasi ka üheks Bosnia ja Hertegoviina kõige multikultuursemaks linnaks. Tuzlas on säilinud mitmekeelne elanikkond ka pärast Bosnia sõda, linnas on märkimisväärne osakaal nii bosnialasi, serblasi kui ka horvaate; lisaks sellele on Tuzlas ka väiksem juutide kogukond.
Tuzla (täpsustus)

Tuzla on türgikeelne sõna, mille tähendus on "koht, kus loomadele söödetakse soola". Üldiselt kanti sool siledatele kiviplaatidele, kust loomad seda lakkuda said. Seda nime kannab mitu paika:
Remix

Remix (ingliskeelne sõna tähenduses 'remiks') võib tähendada järgmist:
Shahram Shabpareh

Shahram Shabpareh (pärsia keeles شهرام شب‌پره; sündinud 6. veebruaril 1948) on Iraani poplaulja ja laulukirjutaja.
Karjäär.
Ta alustas karjääri trummimängijana 1960. aastate alguses, kui ta oli 13 aastat vana. 17-aastaselt hakkas ta esinema ansambliga Rebells. Pärast 1979. aasta islamirevolutsiooni ei saanud paar aastat varem Californiasse elama asunud Shahram enam kodumaale naasta. Sellest ajast saadik on ta elanud Ameerika Ühendriikides. Oma 50-aastase karjääri jooksul on ta saanud populaarseks artistiks Iraani inimeste seas. Tema kontserte on hästi vastu võtnud iraanlased üle kogu maailma. Shahram on pärsia talendisaate kohtunik.
Marcelle

Marcelle oli Eesti esimesel iseseisvusajal Tallinnas aadressil Raekoja plats 8 tegutsenud kohvik. Tänapäeval asub samas kohas Maikrahvi restoran. 
Marcelle oli tegutsemise ajal Tallinna kohvikutest ainus, kus alkoholi ei müüdud. 1925. aastast mängis seal Eesti esimene elukutseline džässorkester The Murphy Band.
Kärdla Vabrikutööliste Luubisõidu ja Kalapüügi Selts

Kärdla Vabrikutööliste Luubisõidu ja Kalapüügi Selts (lühemalt Luubisõidu ja Kalapüügi Selts) oli Kärdlas tegutsenud kalurite selts. Selts asutati 1898 Ernest von Ungern-Sternbergi eestvõttel. Seda seltsi loetakse esimeseks kalurite seltsiks Eestis.
Sande (Alam-Saksi)

Sande on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis.
Valla pindala on 45 km². 31. detsembril 2015 elas seal 8879 inimest. Vald paikneb Jade abaja ääres, umbes 7 km Wilhelmshavenist läänes ja 12 km Jeverist kagus.
Sande on raudtee ääres, mis ühendab Oldenburgi Wilhelmshaveni ja Esensiga. Möödasõit on planeeritud nii, et JadeWeserPorti rongiliiklus ei läbi Sande keskust.
Balti ajakirjandussõda

Balti ajakirjandussõda oli 1864-1869 ajakirjanduses toimunud tuline vaidlus, milles vene slavofiilid ja reformimeelsed baltisaksa liberaalid arutasid selle üle, milline peaks olema Balti kubermangude edasine staatus. 
Sõda algas pärast Liivimaa ülemsuperintendendi kõnet 1864. aasta Liivimaa maapäeval Riias. 
Sõda lõppes pärast seda, kui Tartu ülikooli vene ajaloo professor Carl Schirren vallandati ja ta emigreerus Eestist. Schirren oli teravalt arvustanud Juri Samarini raamatut "Okrainõ Rossii. Russkoe Baltijskoe pomorje" (I osa), kus Samarin taotles Balti kubermangude elukorralduse ühtlustamist Venemaa keisririigi teiste aladega.
Ševat

Ševat (heebrea keeles שְׁבָט) on juudi kalendris tsiviilaasta 5. ja sakraalaasta 11. kuu. Kuus on 30 päeva. Gregoriuse kalendris langeb ta tänapäeval enamasti jaanuarile ja veebruarile.
15. ševatil on tu bi-švat.
Aretha Franklin

Aretha Louise Franklin (25. märts 1942 Memphis, Tennessee – 16. august 2018 Detroit, Michigan) oli USA laulja ja laululooja.
Ta alustas laulmist lapsena, lauldes Detroiti baptistikirikus gosplit. Tema isa C. L. Franklin töötas selles kirikus kirikuõpetajana. Lauljakarjääri alustas ta 18-aastaselt 1960. aastal, salvestades plaadifirmale Columbia Records, kuid saavutas tagasihoidlikku edu.
1966. aastal otsustas ta sõlmida lepingu Atlantic Recordsiga. Järgmistel aastatel saavutas suurt edu selliste soulilauludega nagu "Respect", "(You Make Me Feel Like) A Natural Woman", "Spanish Harlem" ja "Think". 1960. aastate lõpus nimetati teda juba soulikuningannaks. Ta salvestas Atlanticuga mitu kriitikutelt kiidusõnu kui ka müügiedult edukaid albumeid, mille hulka kuulusid "I Never Loved a Man the Way I Love You" (1967), "Lady Soul" (1968), "Young, Gifted and Black" (1972) ja "Amazing Grace" (1972). 1970. aastatel tekkisid tal plaadifirmaga probleemid. 1979. aastal sai tema isa tulistamises haavata. Pärast seda lahkus Franklin Atlanticust ja sõlmis plaadilepingu Arista Recordsiga, kellega leidis edu albumitega "Jump to It" (1982) ja "Who's Zoomin' Who?" (1985). Aastal 1980 mängis ta muusikalises komöödiafilmis "Bluusivennad" ("The Blues Brothers").
1998. aastal pälvis ta tähelepanu 40. Grammy auhindade tseremoonial esitatud ooperiaariaga "Nessun dorma". Samal aastal välja antud "A Rose Is Still a Rose" jäi tema viimaseks esineljakümne singliks.
Franklin suri 2018. aasta 16. augustil 76-aastaselt kõhunäärmevähki.
Billboardi edetabelitesse jõudis kokku 112 tema singlit, mille hulka kuulusid 77 singlit Billboard Hot 100-s, 17 esikümnesinglit ja 20 esikohasinglit R&amp;B edetabelis. Franklini teiste tuntumate laulude hulka kuuluvad "Rock Steady", "Jump to It", "Freeway of Love", "Who's Zoomin' Who", "Chain of Fools", "Until You Come Back to Me (That's What I'm Gonna Do)", "Something He Can Feel", "I Knew You Were Waiting (For Me)" (koos George Michaeliga) ja The Rolling Stonesi laulu "Jumpin' Jack Flash" kaver.
Franklin pälvis kokku 18 Grammy auhinda, sh Grammy elutööauhinna (1994). Tema plaate on maailmas müüdud üle 75 miljoni, millega kuulub ta läbi aegade edukamate artistide sekka.
1987. aastal võeti Franklin esimese naisartistina Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on ta valinud kõigi aegade saja parima artisti ja saja parima laulja hulka. 1979. aastast on tal Hollywoodi kuulsuste alleel omanimeline täht. 2020. aastal võeti ta National Women's Hall of Fame'i liikmeks.
Ilissa oja

Ilissa oja on oja Sakala kõrgustiku idaosas ja Võrtsjärve madalikul, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Väluste oja parempoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 7 km, valgla pindala 7,2 km², langus 23 m ja lang 3,29 m/km. Oja saab alguse 59,5 m kõrgusel Vanausse külas ja suubub 36,5 m kõrgusel Väluste külas paremalt poolt Väluste ojasse 2,4 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Korpusearst

Korpusearst (vene keeles "врач корпуса", slängis "корврач") oli Punaarmees ja NSV Liidu mereväes aastatel 1935–1942 kehtinud sõjaväeline auaste meditsiiniteenistuse juhtivkoosseisule. 
Punaarmee maa- ja lennuväes aastatel 1935–1940 vastas korpusearstile korpusekomandöri auaste. Mereväes vastas korpusearstile 1. järgu flagmani auaste. Korpusearstist kõrgem auaste oli armeearsti (mida kellelegi ei ole antud) ja madalam diviisiarsti auaste. 1940. aasta mais kehtestati sõjaväe kõrgemale juhtivale koosseisule kindralite ja admiralide auastmed, kuid meditsiiniteenistuses seni kehtinud auastmed jäid muutmata. Küll aga muudeti nende vastavust maa-, õhu- ja mereväe aukraadidele ühe astme võrra kõrgemaks. Nii hakkas korpusearstile vastama maa- ja õhuväes kindralpolkovniku ja mereväes admirali auaste. 
2. jaanuaril 1943 viidi NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee määrusega meditsiiniteenistusele sisse uued auastmed. Senistele korpusearstidele anti 1943. aastal ümberatesteerimise käigus kas meditsiiniteenistuse kindralmajori või meditsiiniteenistuse kindralleitnandi auaste.
Nöör

Nöör on punutud või keerutatud sidumis- ja kinnitusvahend.
Klassikaliselt on nööri materjal tekstiilkiudaine. Nöör on jämedam kui niit ja peenem kui köis.
Kirjanduse sõbrad

Kirjanduse sõbrad oli 1901-1902 Tartus tegutsenud kooliõpilaste huvialaring. Ringi juhendas Gustav Suits. Ring andis välja albumit "Kiired".
Mustla–Mõnnaste tee

Mustla–Mõnnaste tee (registrinumbriga 24163) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 9,53 km.
Tee saab alguse Ülensi külas Viljandi–Rõngu maantee 23. kilomeetrilt, läbib Vanausse küla ning lõppeb Mõnnaste külas Viljandi–Väluste–Mustla tee 24. kilomeetril.
Tee ristub 6. kilomeetril Holstre–Mõnnaste teega ja 7. kilomeetril Väluste–Mõnnaste teega.
La Liga hooaeg 2018–2019

La Liga hooaeg 2018–2019 oli Hispaania La Liga 88. hooaeg. Hooaeg algas 17. augustil 2018 ja lõppes 26. mail 2019.
Tiitlit kaitses edukalt Barcelona, kes võitis La Liga 25. korda.
Klubid.
Liiga hooajal osales 20 meeskonda: 17 klubi eelmisest hooajast ja kolm klubi eelmise aasta Hispaania jalgpalli esiliigast Segunda División.
Esiliiga võitja Rayo Vallecano mängis kõrgliigas viimati hooajal 2015–2016, mil jäädi 18. kohale ja langeti kõrgliigast välja.
Esiliiga teine klubi Huesca mängis Hispaania kõrgliigas esimakordselt.
Esiliiga kuues meeskond Valladolid kindlustas pääsu kõrgliigasse tänu võitudele üleminekumängudel. Valladolid mängis kõrgliigas viimati hooajal 2013–2014, mil saadi 19. koht ja langeti esiliigasse.
Rayo Vallecano, Huesca ja Valladolid asendasid La Ligast välja langenud Málagat, Las Palmast ja Deportivo de La Coruñat. Nii Rayo Vallecano kui ka Huesca ei suutnud liigasse püsima jääda. Samuti langes liigast välja Girona, kes mängis kõrgliigas alates hooajast 2017–18.
La Ligas mängisid hooajal 2018–19 järgmised 20 klubi:
"Peatreenerid hooaja alguse seisuga":
Statistika.
Zamora auhind.
Ajaleht Marca tunnustab Zamora auhinnaga väravavahti, kes on lasknud endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängus. Auhinnale kandideerimiseks peab väravavaht olema mänginud vähemalt 28 mängus 60 minutit.
Meisterklubi meeskond.
Barcelona meeskond hooajal 2018–19:
"* Munir (7/1) ja Denis Suárez (2/0) lahkusid klubist hooaja jooksul."
Maltsvetlased

Maltsvetlased olid prohvet Maltsveti (Juhan Leinberg) usuliikumise järgijad.
Vastuolud vennastekogudustega viisid 1858. aastal poliitilises kihutustöös süüdistatud Leinbergi arreteerimiseni. 1859. aastal Leinberg vabastati, sest tema usulised vaated leiti pühakirja ja luteri usu tõekspidamistega kooskõlas olevat. Leinberg määrati adrakohtuniku v. Tritthoffi ja pastor Eduard Ahrensi erilise valve alla vallakooliõpetajaks Kuusallu, kus ta konflikt luteriusu peavoolulistega jätkus. Lenbergi karismaatiline stiil ning konflikt võimudega, kes rahva silmis temast jagu saada ei suutnud, leidsid tema sõnumile palju poolehoidjaid. 1860. aastaks oli tema jüngritest Kuusalu kihelkonnas ja Järvamaal tekkinud 300 meelt parandanud perekonnast koosnenud maltsvetlaste sekt.
1860. aastal sündis nüüd juba prohvet Maltsvetina tuntud Leinbergil mõte oma poolehoidjatega Krimmi sõja järel Türki lahkunud tatarlastest Krimmis vabanenud maadele välja rännata. Sama aasta oktoobris kuulutas Rannamõisa naisprohvet Miina Reining suure hulga maltsvetlaste ees, et jumal on saatnud prohvet Maltsveti tema rahvast tõotatud maale viima. Mõisnikevastane apokalüptiline kuulutus levis kulutulena. 1861. jaanuaris andis keiser maltsvetlaste saadikutele loa Krimmi ümber asuda ning juba veebruaris sõitis Leinberg oma vennapoja Gustav Maltsiga maakuulajatena Perekoppi. Prohvet ise jäi Krimmi paigale, kuid tema vennapoeg naasis Eestisse ümberasujate järele.
Samal ajal oli mitusada innukamat maltsvetlast kogunenud Tallinna lähistele Lasnamäele laagrisse "valget laeva" ootama, mis nad Krimmi oleks pidanud viima, kuni 1861. aasta juunis politsei nad laiali ajas.
1861. aasta novembris osalesid maltsvetlased talupoegade vastuhakkudes Albus ja Ahulas.
1862. aasta kevadel jõudsid 700 maltsvetlast Krimmi, kuid pettusid tõotatud maas. Ka Juhan Leinbergi enda usuline ind oli selleks ajaks vaibunud. Ta hoidis ennast järgijatest eemale ning hakkas jälle äriga tegelema. 1865. aastal naasis ta perekonna juurde Eestisse.
Chíose veresaun (maal)

"Chíose veresaun" (prantsuse keeles "Scène des massacres de Scio") on prantsuse kunstniku Eugène Delacroix' (1798–1863) teos.
Maalil on kujutatud Kreeka iseseisvussõja ajal 1822. aastal Chíose saarel toimunud veresauna, mille käigus hukkasid türklased paarkümmend tuhat kreeklast.
Liisuvõtmine (sõjandus)

Liisuvõtmine (ka liisutõmbamine, liisuheitmine, liisk) oli Venemaa keisririigi sõjaväeline toiming, mille käigus loositi välja need noormehed, kes pidid minema Venemaa keisririigi sõjaväteenistusse. 
Kogukonnasisene nekrutiksminek liisuheitmise teel seadustati ülevenemaaliselt 1854. aastal. Liisuheitmine toimus jaoskondade kaupa. Maal moodustas ühe jaoskonna vald. Nekrutikohustusest olid vabastatud talurahvakoolide õpetajad, postiljonid, lootsid, linnades maja või muu kinnisvara omanikud. Vabastamine tuli aga kõne alla siis, kui ülejäänute seast saadi nõutud arv nekruteid.
1861. aastal anti Eesti-, Liivi- ja Kuramaa kubermangu kohta välja uus nekrutikohustuse seadus. Lisaks 1854. aasta eeskirjades mainitutele vabastati ametitunnistuse esitamisel nüüd ka organistid, paberitega maamõõtjad ja nende abilised, rõugepanijad, apteekriõpilased ja külale vajalikud käsitöölised: pottsepad, puusepad, vankritegijad ja sepad. Uus seadus jagas liisupoisid vanuse järgi kolme järku. Esimesena pidid liisku tõmbama 20-25-aastased esimesse järku kuulujad (esmajärjekorras minejad), teisena 25-30-aastased ja kolmandana 30-35-aastased ja teisest järgust need, kellel oli kaks last. 
Noormehi, kes tulid liisuvõtmisele kohale, nimetati liisupoisteks. Neid, kellele langes liisk, nimetati nekrutiteks.
Teenistusaste

 
Teenistusaste on tsiviil- ja sõjaväeteenistuse alal antav auaste.
Morandi sild

Morandi sild (itaalia keeles "Ponte Morandi") ehk Polcevera viadukt (itaalia keeles "Viadotto Polcevera") oli sild Genovas Itaalias. Sillal oli neli sõidurada. Vantsilla projekteeris Riccardo Morandi ning see ehitati aastatel 1962–1967.
14. augustil 2018 kell 11.36 kohaliku aja järgi varises kolmest püloonist läänepoolseim koos umbes 250 meetri pikkuse sillaosaga kokku. Varingus hukkus 43 inimest ja 16 sai vigastada. Silla allesjäänud osad lõhati 28. juunil 2019. 
Uue silla ehitus kestis juunist 2019 juulini 2020 ning sild avati liikluseks 3. augustil.
NSV Liidu Meditsiiniteaduste Akadeemia

NSV Liidu Meditsiiniteaduste Akadeemia (vene keeles Академия медицинских наук СССР) oli Nõukogude Liidu kõrgeim meditsiiniline teadusorganisatsioon, üks riiklikke teadusakadeemiaid. Eksisteeris aastatel 1943–1991.
Akadeemia loomise idee kuulus tollasele NSV Liidu tervishoiu rahvakomissarile Georgi Miterjovile ja Punaarmee peakirurgile akadeemik Nikolai Burdenkole. Akadeemia alusdokumentide ettevalmistamisel osales arutelus ka Punaarmee sõjalis-sanitaarse valitsuse ülem Jefim Smirnov. Akadeemia asutati 30. juulil 1944 NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määrusega NSV Liidu Tervishoiu Rahvakomissariaadi juurde. Liikmeteks kinnitati 56 arstiteadlast. 
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist kujundati akadeemia 1992. aastal Venemaa Föderatsiooni presidendi seadluse alusel ümber Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemiaks.
Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia

Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia (vene keeles Российская академия медицинских наук) oli Venemaa Föderatsiooni üks riiklikke teadusakadeemiaid, mille tegevuse eesmärk oli koordineerida alusuuringuid meditsiini valdkonnas. Akadeemia eksisteeris aastatel 1992–2013.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist ilmus 4. jaanuaril 1992 Venemaa Föderatsiooni presidendi seadlus, millega kujundati NSV Liidu Meditsiiniteaduste Akadeemia ümber Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemiaks. 1992. aastal anti akadeemiale Venemaa Föderatsiooni riikliku akadeemia staatus.
Akadeemia eesotsas oli president. Neid on olnud 1992. aastast saadik kolm: Valentin Pokrovski (1992–2006), Mihhail Davõdov (2006–2011) ja Ivan Dedov (2011–2013).
Liitumine Venemaa Teaduste Akadeemiaga.
2013. aasta oktoobris alanud Venemaa riiklike akadeemiate reformi tulemusena vähendati riiklike akadeemiate arvu kuuelt neljale. Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia liideti Venemaa Teaduste Akadeemiaga. Senised meditsiiniakadeemia akadeemikud lülitati kohe akadeemikutena RAN-i koosseisu, kus moodustati uus osakond – meditsiiniteaduste osakond kolme sektsiooniga:
Meditsiiniakadeemia korrespondenliikmete valimine RAN-i korrespondentliikmeteks toimus 2014. aastal vastavalt RAN-i põhikirjas märgitud protseduuridele. Meditsiiniakadeemia viimane president sai vastavalt akadeemiate liitumiskokkuleppele Venemaa Teaduste Akadeemia asepresidendiks kolmeaastaseks ametiajaks.
Edwin McMillan

Edwin Mattison McMillan (18. september 1907 – 7. september 1991) oli Ameerika Ühendriikide keemik ja Nobeli keemiaauhinna laureaat, kes avastas esimese transuraanelemendi – neptuuniumi. Avastuse eest 1951. aastal pälvitud auhinda jagas ta Glenn T. Seaborgiga.
1942. aastal liitus ta J. Robert Oppenheimeri kutsel Manhattani projektiga, mis töötas välja aatomipommi.
1947. aastal valiti ta Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks ja aastatel 1968–1971 oli ta akadeemia esimees.
Tugela jõgi

Tugela jõgi (inglise "Tugela River", afrikaani "Tugelarivier", suulu "Thukela") on jõgi Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis.
Tugela jõgi algab Draakonimägedest ja suubub India ookeanisse. Jõgi on 502 kilomeetri pikk, valgala pindala on 29 100 km2.
Schortens

Schortens on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis.
Linna pindala on 68,67 km². 31. detsembril 2015 elas seal 20 321 inimest.
Linnaosad.
Linn koosneb järgmistest osadest: Schortens, Heidmühle, Grafschaft, Accum, Sillenstede, Schoost, Roffhausen, Middelsfähr, Addernhausen, Oestringfelde, Ostiem ja Upjever.
Ajalugu.
Esimesed asustusjäljed pärinevad 5. sajandist. Schortensit on esmamainitud 1158. aastal, kui P C Stephanus kirik, mille asutamine toimus Oestringerni ja Wangererni vahelise vaenu ajal. Keskajal oli Oestringfelde klooster, mida kasutati ka varjupaigana, hästi tuntud oma hobustearetuse poolest.
19. sajandi teisel poolel aitas Wilhelmshaveni mereväebaas oluliselt kaasa linna arengule. Paljud töölised asusid elama kohta, millest sai Schortensi keskus; 1871. aastal loodud raudteeühendus Jeveri aitas samuti linna arengule kaasa. Pärast Esimese maailmasõja lõppu lakkas sõjalaevade tootmine ja töötus kasvas. 1946. aastast jõudis Schortensisse pidev pagulaste voog, kasvatades suuresti elanikkonda. "Opympia" baasi kasutuselevõttu Roffhausenis Teise maailmasõja ajal peetakse ka linna arengule oluliseks.
1933. aastal ühendati Schortens Clevernsi ja Sandega, et moodustada "Suur-Oestringen", kuid see ühendus tühistati Teise maailmasõja ajal.
1936. aastal avati õhujõudude baas Upjeveris, mis on ikka veel kasutusel.
Schortens sai omavalitsusõigused 21. jaanuaril 2005. 1. juunist 2005 on Schortens iseseisev omavalitsus.
Varel

Varel on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis.
Linna pindala on 113,53 km². 31. detsembril 2015 elas seal 23 884 inimest. Linn paikneb Jade jõe ja Jade abaja ääres, umbes 15 km Wilhelmshavenist lõunas ja 30 km Oldenburgist põhjas.
Lossikirik.
Lossikirik on vanim ehitis Varelis. Esimene osa kirikust ehitati usutavasti 1144. aastal. Torn lisati ajavahemikus 1200 kuni 1250, algselt kaksiktornidena, mis ehitati ümber tänapäevasele kujule esmalt 1651. aastal ja siis 1737. aastal. Altar, ristimisastja ja kantsel nikerdati aastatel 1613–1618 Ludwig Münstermanni poolt. Altar on ligi 10 m kõrge ja on üks peamisi Põhja-Saksa manerismi töid.
Enne reformatsiooni oli kaitsepühakuks Peetrus. Täna on lossikirik luterlik ja sellel ei ole kaitsepühakut. Kirik oli algselt üks lossi ehitisi, mis lammutati 19. sajandil varsti pärast seda, kui tuli enamuse sellest hävitas.
Rahvusvahelised suhted.
Vareli sõpruslinn on:
Wangerland

Wangerland on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis.
Valla pindala on 176 km². 31. detsembril 2015 elas seal 9213 inimest. Vald paikneb Põhjamere rannikul, umbes 20 km Wilhelmshavenist loodes ja 10 km Jeverist põhjas. Vallakeskus on Hohenkirchen.
Ajalugu.
Esimesed asunikud pärinevad 2. sajandist eKr.
Vallaosad.
Vald koosneb järgmistest küladest: Altgarmssiel, Förrien, Friederikensiel, Hohenkirchen, Hooksiel, Horumersiel, Middoge, Minsen, Neugarmssiel, Oldorf, Schillig, Tettens, Waddewarden ja Wiarden.
Poolamägi

Poolamägi (ka "Poolamäe park") on park Tallinnas Kesklinna linnaosas Juhkentali asumis aadressil Staadioni 10.
Varem asus sellel kohal 19. sajandi algul rajatud roomakatoliku apostlite Peetruse ja Pauluse kiriku Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse koguduse kalmistu. Kuna paljud siinsed katoliiklased olid poola rahvusest, hakati paika Poolamäeks kutsuma.
Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse Koguduse kõige varasemas surmameetrikas on sissekanne 1803. aasta 25. augustist, kui maeti esimene lahkunu uuele Tallinna katoliku koguduse kalmistule (tänapäeva ITK Ravi tänava korpuse) sõjaväehospidali lähistel.
Kalmistul asus Vene tsaari Poola-päritolu õukonnanõunik Josef Bahrynowsky ja tema abikaasa Antonina hauakabel. Väärikas ja elegantne, uusrenessanslike mõjutustega klassitsistlik kabelihoone paiknes kalmistu peatelje läänepoolses otsas. Kabel ja kõik kalmistu hauapiirded ja -tähised hävitati 1955. aastal, mil sinna hakati rajama spordi- ja puhkeala.
Kalmistule oli maetud palju sõjaväelasi, neist enamik Poola päritolu. Kuulsamatest isikutest, riiginõunik paruness Gabriele von Brinckmann (1790–1863), kes oli sündinud Lõuna-Saksa Baden-Württembergi väikese vürstiriigi Hohenlohe-Schillingsfürst-Waldenburgi printsessina ning abiellunud parun von Brinckmanniga ja riiginõunikud parun Johan Georg Gustav Kaulbars (1808–1883) ning D. Evald von Henning (1829–1890). Kokku maeti kalmistule umbes 800 inimest. Ala uuriti aastal 2021 arheoloogilistel kaevamistel. Maa sees on kabeli alusmüür ja selle krüpt siiani alles.
Poolamäe kõrgendik oli lõuna- ja idaküljelt piiratud Härjapea jõe ning põhjaküljelt Tiigiveski tiigiga. Poolamäe ja ülejäänud Siselinna kalmistu vahel Herne tänav 28, kus praegu on 1926. aastal asutatud Tallinna Kalevi Tenniseklubi tenniseväljakud, voolas kuni 1930. aastate keskpaigani Härjapea jõgi.
1913. aastal rajati Poolamäest Suur-Juhkentali tänava poole Tiigiveski jalgpalliväljak.
Kalmistu, mis oli küll juba 1930. aastatel osaliselt maha jäetud, likvideeriti ja hävitati 1950. aastate algul.
Varem oli mägi suurem, kuid Poolamäe nõlva on kasutatud kruusa­auguna ja osa mäge on aja jooksul ära veetud, kuni 20. sajandi alguses tuli sealt välja surnuluid
ja kirstude jäänuseid.
2007. aastal kasvas pargis 11 nimetust puittaimi.
Viljandi Pedagoogiline Kool

Viljandi Pedagoogiline Kool oli aastatel 1949–1958 tegutsenud õppeasutus Viljandis. 
Viljandi Pedagoogiline Kool asutati 22. augustil 1949. Kooli lõpetas seitse lendu, kokku 497 keskeriharidusega algklassiõpetajat. Aastatel 1952–1954 tegutses kooli juures ka kaugõppeosakond, milles 1952/53. õppeaastal täiendas end 68, 1953/54. õppeaastal 98 tegevõpetajat.
Kooli asutamise tingis vajadus algklassiõpetajate järele: 1949. aastal puudus kolmandikul algklassiõpetajatel vastav algklassiõpetaja kutse. Selleks, et anda soodsamaid õpivõimalusi Kesk- ja Lõuna-Eesti noortele, otsustati luua õppeasutus ka Viljandisse (õpetajate seminarid tegutsesid ka Haapsalus, Rakveres, Tallinnas ja Tartus).
Asutamisaastal õppis koolis kahel kursusel kokku 120 õpilast. Kooli juhtisid direktori kohusetäitja Peeter Toome ja õppealajuhataja Voldemar Toome. 1950. aasta märtsis määrati kooli direktoriks varasem Läänemaa koolide inspektor Kaljo Vedler. Tema juhtimisel koliti kool Valuoja äärde praegusse Viljandi Gümnaasiumi hoonesse ja kool kujunes nelja kursusega õppeasutuseks. Kooli ühiselamutena kasutati kaht hoonet Jakobsoni tänaval. Kooli lähedale, Valuoja äärde rajati õppe- ja katseaed ning spordiväljak. Kooli esimene lend lõpetas 1952. aasta kevadel.
1955. aastal uut esimest kursust Viljandi Pedagoogilises Koolis enam ei avatud: pedagoogiliste õppeasutuste võrgus oli alanud uus reorganiseerimine, et valmistada edaspidi õpetajaid ette keskkooli eelhariduse baasil.
10. juulil 1999 tähistati Viljandis kooli 50. sünniaastapäeva.
Ajaloomaal

Ajaloomaal on mingit ajaloosündmust kujutav maal, mis võib olla akademistlik, romantiline, realistlik jne.
Oscar Montelius

Gustav Oscar August Montelius (9. september 1843 – 4. november 1921) oli rootsi arheoloog, kes tegeles Euroopa esiaja uurimisega. Koos rootsi kultuuriajaloolase ja arheoloogi Hans Hildebrandiga töötas välja arheoloogias üldtunnustatud tüpoloogilise uurimismeetodi ja pani aluse Euroopa pronksi- ja rauaaja kronoloogilisele jaotusele.
Oscar Monteliuse mälestuseks on asutatud Oscar Monteliuse medal.
Serie A hooaeg 2018–2019

Serie A hooaeg 2018–2019 oli Itaalia jalgpalli kõrgliiga Serie A 87. hooaeg. Hooaeg algas 18. augustil 2018 ja lõppes 26. mail 2019.
Tiitlikaitsja oli Juventus, kes kindlustas kaheksanda järjestikuse tiitli 20. aprillil 2019. Juventus püsis liigatabelis esimene alates teisest voorust. Esimese kaotuse sai Juventus liigas alles 28. voorus 17. märtsil.
Klubid.
Liiga hooajal osales 20 meeskonda: 17 klubi eelmisest hooajast ja kolm klubi eelmise aasta Itaalia jalgpalli esiliigast Serie B.
Esiliiga võitja Empoli mängis kõrgliigas viimati üle-eelmisel hooajal, mil jäädi 18. kohale ja langeti kõrgliigast välja.
Esiliiga teine klubi Parma mängis kõrgliigas viimati hooajal 2014–2015, mil saadi 20. koht. Kuna klubil tekkis sel hooajal raskusi mängijatele palga maksmisega, alustati järgmist hooaega alles neljandast liigast.
Eelmise hooaja esiliiga kolmas meeskond Frosinone pääses kõrgliigasse tänu võitudele üleminekumängudel.
Empoli, Parma ja Frosinone asendasid Serie A-st välja langenud Crotonet, Hellas Veronat ja Benevento Calciot. Empoli ja Frosinone ei suutnud liigasse püsima jääda. Lisaks langes välja Chievo, mis oli kõrgliigas mänginud alates hooajast 2008–09.
Serie A-s mängisid hooajal 2018–19 järgmised 20 klubi:
"Peatreenerid hooaja alguse seisuga"
Statistika.
Suurimad väravakütid.
&lt;br&gt; 
Kübaratrikid.
4 – Mängija lõi neli väravat
Meisterklubi meeskond.
Hooajal 2018–19 Itaalia meistriks tulnud Juventuse meeskond:
Ēvele kirik

Ēvele kirik on luteri kirik Lätis Ēveles. See on Ēvele kihelkonnakirik.
Esimene kirik rajati Ēvele mõisa juurde 1562. aastal; esimene kirikuõpetaja oli mõisaomaniku Bernhard von Höwelni, Pärnust saabunud vend Melchior Höweln. Toonane puitkirik ei jäänud aga püsima: uus kirikuhoone tuli püstitada nii 1669. kui ka 1739. aastal.
Aastatel 1695–1702 oli pastoriks Philipp Nothhelfer (Nothelffer) (1667–1710), 1736–1745 oli pastoriks Jacob Lange (1711–1777).
Praegust kirikuhoonet ehitati aastatel 1814–1821. Uue kiriku esimene õpetaja oli Anton Georg Bosse (1793–1860), kes maalis ka esimese altarimaali. Bossed olid ka järgnevalt Ēvele pastorid. 1870. aastal tehti kirikus põhjalik remont ja kirik pühitseti uuesti; kirikut remonditi ka aastail 1902–1904. Kirikuhoone on regionaalse kaitse all.
1874. aastal annetati kirikule orel, mis nüüd on kunstimälestisena regonaalse kaitse all. Orel on tähelepanväärne oma valju heli poolest. 
Suvisel ajal on kiriku torn külastajatele avatud.
Kiriku juures asuvad Otto von Mecki kabel (valmis tõenäoliselt aastal 1739) ja konfirmantide maja aastast 1901.
Tišri

Tišri (heebrea keeles תִּשְׁרֵי või תִּשְׁרִי‬) on juudi kalendris tsiviilaasta 1. ja sakraalaasta 7. kuu. Kuus on 30 päeva. Gregoriuse kalendris langeb ta tänapäeval enamasti septembrile ja oktoobrile.
Strenči kirik

Strenči kirik on kirik Lätis Strenčis aadressil Baznīcas ielā 2.
Algselt kasutas Strenči raudteejaama juurde tekkinud asula rahvas Ēvele kirikut. Aastal 1900 alustas Ēvele kihelkonna õpetaja Reinhold Meier korjandust asulasse oma kiriku rajamiseks, ühtlasi eraldas ta sealse koguduse tarbeks kihelkonnale kuulunud majandushoone. Uus kirik valmis aastal 1907 rahvusromantilise ehitisena, millel on juugendstiili elemente. Eriti ilmneb see kiriku interjööris, kus on kombineeritud kristlik sümboolika ja rahvakultuuri elemendid. Kirikus asub Indriķis Zeberiņši maal "Kristus ja Peetrus merel".
Algne puidust hoone ehitati aastal 1936 põhjalikult ümber; kirikuhoone värviti valgeks ja uue ilme sai kirikutorn.
Kirik allus aastani 1934 Ēvele kihelkonnale, seejärel moodustati aga Strenči oma kogudus. Koguduse ametlik aadress on Baznīcas ielā 5.
Kiriku orel valmistati aastal 1900 Tallinnas.
Üksküla kirik

Üksküla Maarja kirik oli kirik Lätis Ükskülas. Praegu asub kirik Püha Meinhardi saarel.
Esimene romaani stiilis kirik ja Üksküla linnus ehitati Meinhardi eestvõtmisel Gotlandi meistrite ja liivlaste poolt 1185.–1186. aasta paiku. Andris Caune järgi on esimesest kirikust säilinud üksnes vundamendi jäänused. Hoone mõõtmed olid 27x19 meetrit, sellel olid 1,45 meetri paksused seinad ja poolringikujuline apsiid. 
1186. aastal sai sellest Üksküla piiskopi kirik, 1202. aastal viidi piiskopkonna keskus Riiga.
Teine romaani stiilis paekivist kirik mõõtmetega 23x11x13 meetrit ehitati samasse paika 13. sajandil. 
1550. aastal oli kirik varemetes. Mõisnik T. Schluknig müüs selle Riia linnale. Kirik taastati, kuid see hävis uuesti 1577. aastal Liivi sõjas. Kirik taastati 1630. aastal Rootsi kuninga Gustav II Adolfi eestvõtmisel. 1656. aastal hävitasid kiriku edasitungivad Aleksei I Mihhailovitši väed. Kirik taastati I. Hennekeni eestvõtmisel.
Kirik hävitati Põhjasõjas (1700–1721) Šeremetevi vägede poolt. Kirik taastati hiljemalt 1739. aastaks. Kirik sai kannatada 1771. aasta Daugava üleujutuses.
1879–1880 toimusid arhitekt Johann Daniel Felsko projekti järgi kiriku ümberehitustööd, mille käigus lammutati läänemüür, laiendati löövi, aknad ja apsiid ehitati ümber gooti stiilis, ehitati juurde käärkamber ning kellatorn koos eeskojaga. Uus 400 inimest mahutav kirik pühitseti sisse 1880. aasta sügisel.
Kirik hävitati lõplikult esimeses maailmasõjas 1915–1916 Saksa suurtükiväe poolt.
Kirikusse maeti esimesed Liivimaa piiskopid Meinhard (1196) ja Berthold (1198). Bertholdi säilmed viidi Riia toomkirikusse 1229. või 1230. aastal ning Meinhardi säilmed 14. sajandi lõpus. 1206. aastal maeti kirikusse liivlased Kirian ja Laian.
Vana Üksküla asula alad ujutati üle Riia veehoidla rajamisega. 1976. aastal loodi kiriku ja linnuse varemete kaitseks tehissaar. 1999. aastal nimetati see Püha Meinhardi saareks.
Mohamed Elneny

Mohamed Naser Elsayed Elneny (egiptuse araabia keeles: محمد ناصر السيد الننى‎ "maḥamad nāṣṣer e-sayyed el nenny"; sündinud 11. juulil 1992), tuntud lihtsalt kui Mohamed Elneny, on egiptuse jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubi Arsenali ja Egiptuse jalgpallikoondise eest.
Elneny alustas oma täiskasvanukarjääri kodumaa meeskonna El Mokawlooni ridades, 2013. aasta jaanuaris asus ta mängima Šveitsi klubisse FC Basel. Baseliga võitis Šveitsi kõrgliiga neljal korral. Pärast nelja hooaega klubis liikus ta Arsenali.
Elneny kuulus 2012. aasta suveolümpiamängudejalgpalliturniiril Egiptuse olümpiameeskonda.
Soshanguve

Soshanguve on linn ("township") Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.
Soshanguves asub kaks Tshwane Tehnikaülikooli (Tshwane University of Technology) üheksast kampusest.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Soshanguve elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,17%, värvilisi 0,28%, India või Aasia päritolu inimesi 0,12%, valgeid 0,07% ja teisi 0,36%. Pedi keelt pidas emakeeleks 28,20% inimesi, tsvana keelt 16,70%, tsonga keelt 15,05%, suulu keelt 13,58%, sotho keelt 8,03%, ndebele keelt 6,77%, venda keelt 2,62%, svaasi keelt 2,37%, inglise keelt 2,02%, koosa keelt 1,86%, afrikaani keelt 0,61%, viipekeelt 0,35% ja teisi keeli 1,84%.
Härgmäe kirik

Härgmäe kirik on endine luteri kirik Lätis Härgmäel. See oli Härgmäe kihelkonnakirik.
Omuļi kihelkond moodustati 1513. aastal; hiljem hakkas see kandma Härgmäe (saksa k. "Ermes") kihelkonna nime. Algne puidust kirik oli pühitsetud Annale. Kivist kirikuhoone rajati 1763. aastal. Hoone sai esimeses maailmasõjas kannatada, ent taastati 1920. aastal.
Kirik oli lihtne hoone madalama altariosaga. Seda kattis sindelkatus. Tornikiiver oli barokne. Seal asusid orelimeister Herbert Kolbe valmistatud orel ja Frankfurdi maalikunstniku Otto Donner von Richteri altarimaal.
Viimane jumalateenistus peeti kirikus septembris 1944. Järgnes Punaarmee pommitajate rünnak Härgmäele, mille käigus kirik maha põles.
Mabopane

Mabopane on linn ("township") Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.
Mabopane on asutatud 1959. aastal.
Mabopane kuulus aastatel 1977–1994 Bophuthatswana bantustani koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mabopane elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,25%, värvilisi 0,37%, India või Aasia päritolu inimesi 0,11%, valgeid 0,10%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 58,78% inimesi, pedi keelt 9,88%, tsonga keelt 8,52%, suulu keelt 5,63%, ndebele keelt 3,97%, sotho keelt 3,91%, inglise keelt 2,36%, svaasi keelt 1,28%, koosa keelt 1,26%, venda keelt 1,19%, viipekeelt 0,46%, afrikaani keelt 0,42% ja teisi keeli 2,32%.
Kārķi kirik

Kārķi kirik on luteri kirik Lätis Kārķi vallas Kārķis. See asub Härgmäe kihelkonna aladel.
Kārķi kogudus asutati aastal 1994. Aastal 2000 paigaldati kiriku kellatorni Liepājas valatud kirikukell. Aastal 2002 valmis kirik lõplikult. 
Altari, krutsifiksi, kantsli ja rõdud valmistas Maija Avotas, kellele see oli Riia Kutsehariduskeskkooli diplomitööks.
Arhitektuur.
Kirik ehitati kokku vana kabeliga.
Kirikuhoone on T-kujulise põhiplaaniga ja on ebatraditsiooniliselt suunatud läände. Seetõttu asetseb altar pikihoone lääneseinas, mitte idaseinas, nagu tavaliselt. Nelinurkne neljakorruseline kellatorn paikneb kiriku idaküljel peasissekäigu kohal.