tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vadžgirys

Vadžgirys on alev Leedus Jurbarkase rajoonis Šimkaičiai vallas. Alev asub Bebirva jõe kaldal.
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1924 püstitatud katoliku kirik.
Aastal 1595 mainiti sealset mõisa. Aastal 1676 ehitati selle juurde kabel. Aastal 1790 ehitati kabeli asemele kirik, praegune kirik valmis aastal 1924. Alev aastast 1972.
Eržvilkas

Eržvilkas on alev Leedus Jurbarkase rajoonis, Eržvilkase valla halduskeskus. Alev asub Šaltuona jõe kaldal. Eržvilkase vana saksakeelne nimekuju oli "Erschwilken", vene keeles olid kasutusel aga vormid Эржвилки ja Эрджвилокъ.
Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1855 püstitatud katoliku kirik, alevi keskus on valdavalt püstitatud XX sajandi alguses.
Ajalugu.
Alevis asub linnamägi, mis oli asustatud IX-XIII sajandil. Hiljem ehitati selle asemele väike linnus. XVI sajandil on esimest korda mainitud linnuse juures asuvat asulat, mis kandis toona nime Pašaltuonis. Aastal 1584 ehitati sinna esimene kirik. Asula kuulus aastani 1842 Žemaitija piiskoppidele.
Aastal 1740 on esimest korda mainitud Eržvilkase alevit. XVIII sajandi alguses rajas piiskop Steponas Jonas Giedraitis sinna mõisa. Aastal 1847 põles asula maha.
Aastal 1934 ehitati alevi juurde jõele väike hüdroelektrijaam. Nõukogude ajal ehitati sinna väike piimatööstus, ka oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks.
Olly Murs

Oliver Stanley Murs (esinejanimega Olly Murs; sündinud 14. mail 1984 Withamis Essexis Inglismaal) on inglise laulja, muusik ja saatejuht.
Murs osales 2009. aastal saates "The X Factor" ja võitis seal teise koha. 27. augustil 2010 tuli tal välja debüütsingel "Please Don't Let Me Go", mis jõudis Suurbritannia edetabelites esikohale. Samal aastal novembris ilmus tal omanimeline esikalbum, mida müüdi üle poole miljoni eksemplari. Plaadil olid veel singlid "Thinking of Me", "Heart on My Sleeve" ja "Busy". 
25. novembril 2011 ilmus Mursi teine album "In Case You Didn't Know", mis samuti tõusis Suurbritannia edetabelites esikohale. Plaadilt ilmus kolm singlit: "Heart Skips a Beat", "Dance with Me Tonight" ja "Oh My Goodness". 
Olly Mursi kolmas album "Right Place Right Time" tuli välja 26. novembril 2012. Albumi esimene singel kandis pealkirja "Troublemaker" ja see tõusis taas Suurbritannia edetabelites esikohale.
20. augustil 2013 esines Olly Murs erikülalisena Tallinnas toimunud Robbie Williamsi albumi turnee "Take The Crown – Stadium Tour 2013" kontserdil.
Aastal 2013 ilmus tal biograafia "Happy Days".
Olly Mursi neljas stuudioalbum "Never Been Better" ilmus 21. novembril 2014. Albumi esimene singel "Wrapped Up" valmis koostöös Travie McCoy'ga ja singel "Up" koostöös Demi Lovatoga. Album tõusis Suurbritannia edetabelites esikohale.
511 paremat fotot Marsist

"511 paremat fotot Marsist" on 1968. aastal valminud Tallinnfilmi dokumentaalfilm.
Sisu.
Varjatud kaameraga on filmitud vanemaid inimesi kohvikus Pärl ja noori kohvikus Moskva. Tekstiks loetakse astronoomilist kirjandust planeedi Marss kohta ja Artur Alliksaare luulet. Muusikaliseks kujunduseks on kasutatud kohvikus Moskva filmitud stseenide taustaks ansambli The Beatles muusikat, kohvikus Pärl filmitud stseenide taustaks aga mängutoosimuusikat.
May-Britt Moser

May-Britt Moser (sündinud 4. jaanuaril 1963 Fosnavågis) on Norra neuroteadlane ja Trondheimis asuva Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juurde loodud Kavli Süsteemide Neurobioloogia Instituudi direktor. 
May-Britt Moser jagas koos abikaasa Edvard Moseri ja Suurbritannia neuroteadlase John O'Keefe'iga 2014. aasta Nobeli füsioloogia- ja meditsiiniauhinda imetajate ajus ruumitaju vahendavate närvirakkude avastamise eest. May-Britt Moser on 1996. aastast Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli psühholoogia ja neurobioloogia professor.
Moser sai koos oma abikaasaga tuntuks imetajate koha ja ruumitaju vahendavate neurobioloogiliste mehhanismide uurimisega. Moserite labor leidis näriliste entorinaalsest ajukoorest närvirakud, mis on tundlikud ruumilise keskkonna teatud omadustele ja vahendavad imetajates ruumitaju. Sealhulgas kirjeldasid nad esimest korda nii võrerakke (ingl "grid cells") kui ka piirderakke (ingl "border cells"). Võrerakud on tundlikud loomade teatud ruumipiirkondades viibimisel, aktiveerudes, kui loom läbib vastava raku "aktiivsusvälja" (ingl "firing field," vahel ka "place field"). Piirderakud on närvirakud, mis aktiveeruvad, kui loom puutub keskkonnas kokku mingi füüsilise barjääriga.
Moser sai psühholoogias kraadi 1990. aastal Oslo Ülikoolis. 1995. aastal kaitses ta professor Per Anderseni juhendamisel samas ülikoolis doktoriväitekirja ja sai teadusdoktori kraadi (PhD). Moser oli järeldoktorant Richard Morrise laboris Edinburghi ülikoolis 1994–1996 ja külalisteadur John O'Keefe'i laboris University College Londonis. Edvard ja May-Britt Moser naasid Norrasse 1996. aastal, kus nad asutasid oma labori Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juures.
Edvard Moser

Edvard Ingjald Moser (sündinud 27. aprillil 1962 Ålesundis) on Norra neuroteadlane.
Ta on Trondheimis asuva Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juurde loodud Kavli Süsteemide Neurobioloogia Instituudi direktor. Edvard Moser jagas koos oma abikaasa May-Britt Moseri ja Suurbritannia neuroteadlase John O'Keefe'iga 2014. aasta Nobeli füsioloogia- ja meditsiiniauhinda imetajate ajus ruumitaju vahendavate närvirakkude avastamise eest. Edvard Moser on 1996. aastast Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli psühholoogia ja neurobioloogia professor.
Moser sai koos oma abikaasaga tuntuks imetajate koha ja ruumitaju vahendavate neurobioloogiliste mehhanismide uurimisega. Moserite labor leidis näriliste entorinaalsest ajukoorest närvirakud, mis on tundlikud ruumilise keskkonna teatud omadustele ja vahendavad imetajates ruumitaju. Sealhulgas kirjeldasid nad esimest korda nii võrerakud (inglise keeles "grid cells") kui ka piirderakud (inglise "border cells"). Võrerakud on tundlikud loomade teatud ruumipiirkondades viibimisele, aktiveerudes sii, kui loom läbib vastava raku "aktiivsusvälja" (inglise "firing field", vahel ka "place field"). Piirderakud on närvirakud, mis aktiveeruvad siis, kui loom puutub keskkonnas kokku mingi füüsilise barjääriga.
Moser sai psühholoogia kraadi 1990. aastal Oslo Ülikoolis. 1995 kaitses ta professor Per Anderseni grupis samas ülikoolis teadusdoktori kraadi (PhD). Moser oli koos oma abikaasaga järeldoktorant Richard Morrise laboris Edinburghi ülikoolis 1994–1996 ja külalisteadur John O'Keefe'i laboris University College Londonis. Nii Edvard kui May-Britt naasid Norrasse 1996. aastal, kus nad asutasid oma labori Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juures.
Majandusvöönd

Majandusvöönd on territoriaalmerega piirnev rannariigile kuuluv merevöönd, mille laius võib olla kuni 200 meremiili territoriaalmere lähtejoonest.
Majandusvööndis kehtivad vaba laevasõidu õigus ja ülelennuõigus ning allveekaablite ja torujuhtmete paigaldamise vabadus. Rannariigil on majandusvööndis eesõigus mere elusvarule ning ainuõigus kasutada merepõhjas lasuvaid loodusrikkusi ja rajada tehissaari.
Majandusvöönd on reguleeritud ÜRO Mereõiguse konventsiooniga (UNCLOS).
Riigi infosüsteemi haldussüsteem

Riigi infosüsteemi haldussüsteemi (lühend RIHA) on riigi infosüsteemi kataloog. Ühtlasi on see menetlus- ning halduskeskkond, mille kaudu tagatakse riigi infosüsteemi terviklik ja tasakaalustatud areng. RIHA tagab riigi infosüsteemi haldamise läbipaistvuse ning aitab planeerida riigi infohaldust. 
Õiguslikust vaatest on RIHA põhimõtete kogu ja oluline riiklik register. RIHA reguleerib Avaliku teabe seadus ja eriregulatsioon. RIHA on kohustuslik avaliku ülesannet täitvatele isikutele. 
Eesmärk.
RIHA eesmärk on riigi infosüsteemi haldamise läbipaistvuse tagamine, riigi infohalduse planeerimine, riigi, kohaliku omavalitsuse üksuse ja avalikke ülesandeid täitvate eraõiguslike isikute andmekogude koosvõime toetamine ning andmekogude nõuetele vastavuse kontrollifunktsiooni võimaldamine.
Põhimõtted.
 RIHA põhimõtted on:
Kataloog.
RIHA annab teavet:
Velise mõisa kalmistu

Velise mõisa omanike poolt on rajatud mitu kalmistut:
Viešvilė

Viešvilė (saksa keeles "Wischwill") on alev Leedus Jurbarkase rajoonis, Viešvilė valla halduskeskus. Alev asub Väike-Leedus Nemunase jõe kaldal.
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1863 püstitatud katoliku kirik ja aastal 1902 valminud kohtumaja, kus aastast 1956 asub lastekodu. Alevi lähedal asub Viešvilė looduskaitseala.
Ajalugu.
Viešvilė asulat on esimest korda mainitud aastal 1542, aastal 1546 sealset mõisa. Aastal 1553 ehitati sinna katoliku kirik, aga aastal 1568 luteri kirik. Aastast 1578 on teada, et selle piirkonna rahvas käis veel hiites ohverdamas. Aastal 1609 loodi katoliku kiriku juurde kihelkond.
XVII sajandil rajati kohalikule jõekesele pais ja ehitati sinna veski. Viešvilė kujunes XVIII sajandil kohalikuks tööstuskeskuseks, kus töötasid saekaater ja paberivabrik, seal töödeldi ka messingit. Veski kuulus Riedelite perele, selle ümbruse tööstuspiirkond kandis nime "Riedelsberg". Alevis tegutsesid ka meierei, juustuvabrik, kolm sepikoda, mitu tislerite ja tõllasseppade töökoda.
Aastal 1902 valmis läbi alevi viiv Tilsiti ja Smalininkai vaheline kitsarööpmeline raudtee, mis tegutses aastani 1942. Alevis oli kaks raudteejaama - "Wischwill West" ja "Wischwill Ost". XX sajandi alguses oli alevis 1400 elanikku. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil kuulus alev Memeli piirkonda.
Irboska vald (Petseri rajoon)

Irboska vald (vene keeles "Изборская волость") oli vald Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Aprillis 2015 liideti vald Petseri linnaasundusega.
2010. aastal oli valla elanike arv 1172. Vallas oli 53 küla. Valla keskus oli Irboska küla.
Pihkva oblastis Petseri rajooni Irboska valda kuulusid külad: Avdašovo, Belkovo, Bodogovo, Borševitsõ, Brod, Vastsõ, Velje, Verhnij Krupsk (Ülem-Krupsk, Mäe-Krupska k.), Volkovo, Vjazmovo (Vjasmovo), Goristnitsa, Gusinets (Kuusinitsa küla), Davõdovo, Dubnik, Dubrovka, Zabrodje (Sabrodje), Zaputje (Saptja), Zamogilje (Samogilje), Zehnovo (Sehnovo, Sehnova), Zuevo (Sujeva), Izborsk (Irboska), Kamenka, Kovjazlovo (Koväzlovo), Kolosovka, Koltsovo, Konetški, Kostino, Kosõgino, Kotja Gora, Kräkovo, Kurkovo, Lopotovo, Malõ (Mõla küla), Mihalevo (Mihaleva), Motovilovo, Motõlino, Nižnij Krupsk (Alam-Krupsk), Novaja, Petrovsk, Poddubje, Pokolodovo (Pokolduva), Põžovo, Rešetovo, Rogovo, Saltanovo (Sultanovo), Slizovo (Sliisovo), Tereb, Tretjakovo, Turok.
Surnud 20. detsembril

"Siin loetletakse 20. detsembril surnud tuntud isikuid."
Surnud 21. detsembril

"Siin loetletakse 21. detsembril surnud tuntud isikuid."
Ajaloolis-kriitiline meetod

Ajaloolis-kriitiline meetod tähistab 18. sajandil tekkinud teaduslikku uurimismeetodit piibli analüüsimiseks.
Jean Alphonse Turretin sõnastas 1728. aastal põhimõtte, et usundite pühi kirju tuleb seletada sama moodi kui teisi raamatuid, järgides teaduslikku metoodilist skepsist ja maksimaalse erapooletuse põhimõtet.
John O'Keefe

John O'Keefe (sündinud 18. novembril 1939) on Ameerika-Briti neuroteadlane ja University College Londoni professor. John O'Keefe jagas koos Norra neuroteadlaste May-Britt ja Edvard Moseriga 2014. aasta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda imetajate ajus ruumitaju vahendavate närvirakkude avastamise eest.
John O'Keefe sündis 1939. aastal New Yorgis Ameerika Ühendriikides Iiri päritolu sisserändajate perekonnas. Ta sai kolledžist City College of New York bakalaureusekraadi ja jätkas õpinguid McGilli ülikoolis Kanadas. 1964. aastal sai ta McGilli ülikooli psühholoogiateaduskonnas magistrikraadi ning 1967. aastal Dr. Ronald Melzacki juhendamisel teadusdoktori kraadi (PhD). O'Keefe jätkas oma teadustööd järeldoktorandina University College Londonis 1967. aastal, kus temast sai 1987. aastal professor. John O'Keefe on nii Ühendkuningriigi kui ka Ameerika Ühendriikide kodanik.
John O'Keefe sai tuntuks imetajate ajus ruumitaju vahendavate närvirakkude avastamisega. Koos oma õpilase Jonathan Dostrovskyga viisid nad läbi närvirakkude aktiivsuse mõõtmisi vabalt ringiliikuvates rottides keskendudes hipokampuse nimelisele ajuregioonile. Oma katsete käigus avastasid nad närvirakud, mis laenglevad juhul kui katseloom viibib kindlas ruumipiirkonnas . Hiljem hakati sellise aktiivsusega närvirakke nimetama koharakkudeks (ingl. k. "place cells") ning ruumi regioone, kus vastav koharakk on aktiivne, nimetatakse kohaväljaks (ingl. k. "place field"). Oma katsete põhjal järeldas John O'Keefe, et hipokampuses peitub ruumitaju vahendav "kognitiivne kaart" ümbritsevast keskkonnast, mida loomad kasutavad keskkonnas orienteerumiseks. Need katsed kinnitasid Ameerika Ühendriikide eksperimentaalpsühholoogi Edward Tolmani poolt paarkümmend aastat varem välja käidud kognitiivse kaardi hüpoteesi. See avastus viis hiljem mitme sellise ruumitaju vahendava neurobioloogilise mehhanismi avastamisele nagu pea-suuna rakud, võrerakud ja piirderakud subikulumi ja entorinaalse korteksi nimelistest ajupiirkondadest.
Tõnis Mihkelson

Tõnis Mihkelson (21. veebruar vkj / 5. märts 1887 Kobruvere küla, Vastemõisa vald, Suure-Jaani kihelkond – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti arhitekt.
Ta läks 1904. aastal Moskvasse. Õppis aastast 1905 Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis, lõpetas selle 1916. Aastatel 1917–1920 töötas ta Moskva Postiametis ehitustööde juhatajana. 
1920. aasta suve lõpust elas ta Eestis, oli aastatel 1921–1930 Haridusministeeriumi arhitekt.
1944. aastal põgenes ta Saksa sõjalaeval koos abikaasaga Eestist. Pärast seda temast teateid pole, ent arvatakse, et laev uppus.
Töid.
1920. aastatel valmis tal rida koolimajade (Petseri Ühisgümnaasium, Harjumaal Keila, Loksa ja Raplamaal Kehtna koolimajad) projekte.
Isiklikku.
Tema abikaasa Elsa Stasch (poolapäraselt Staś) oli sündinud Moskvas, kuid tema vanemad olid pärit Jelgavast Kuramaa kubermangust. 
Nad abiellusid Moskvas 31. juulil 1920.
Sergio Mattarella

Sergio Mattarella (sündinud 23. juulil 1941 Palermos) on itaalia jurist ja poliitik, 2015. aastast Itaalia president. 
Ta lõpetas 1964. aastal õigusteaduse alal Rooma ülikooli La Sapienza. 1965. aastast õpetas ta konstitutsiooniõigust Palermo ülikoolis. 1967. aastal võeti ta Palermo advokaatide kolleegiumi liikmeks. Alates 2011. aastast oli ta üks viieteistkümnest Itaalia põhiseaduskohtu ("Corte costituzionale della Repubblica Italiana") kohtunikust. 
Ta valiti 31. jaanuaril 2015 neljandas valimisvoorus 665 poolthäälega Itaalia 12. presidendiks. 29. jaanuaril 2022 valiti ta kaheksandas valimisvoorus 759 häälega veel üheks ametiajaks Itaalia presidendiks.
Isiklikku.
Tema isa Bernardo Mattarella (1905–1971) oli Itaalia poliitik, vend Piersanti Mattarella (1935–1980) oli Itaalia poliitik ja Sitsiilia kuberner, tapeti Cosa Nostra poolt.
Sergio Mattarella oli abielus Palermo ülikooli endise rektori, Rooma ajaloo professori Lauro Chiazzese tütre Marisaga (surnud 2012). Sergio vend Piersanti oli abielus Marisa õe Irmaga. Üks Sergio ja Marisa kolmest lapsest, George Bernard, on Siena ülikooli professor ja on samuti tegev riigiametis.
Surnud 22. detsembril

"Siin loetletakse 22. detsembril surnud tuntud isikuid."
Regionaalpark

Regionaalpark on kohaliku omavalitsuse tasandil kaitstav loodusala, kus on erilisi teadusliku, kasvatusliku ja puhkealaväärtusega loodusobjekte (ökosüsteeme ja maastikke), ajaloo- ja kultuuripärandit. Regionaalpark võib koosneda mitmest osast, kui see ületab kohalike omavalitsuste piire, või paikneda ühe kohaliku omavalitsuse territooriumil.
Kaitstakse ühe või mitme ökosüsteemi terviklikkust, vältides ala laialdast majanduslikku kasutamist ja üleasustamist. Regionaalpark koosneb täiesti kaitstud aladest ehk loodusreservaatidest, loodust tutvustavaist piirkondadest (näiteks õpperajad) ja puhkepiirkondadest.
Regionaalparke on Kanadas, USA-s, Prantsusmaal, Itaalias, Uus-Meremaal ja Leedus.
Maia Kivisaar

Maia Kivisaar (sündinud 2. juunil 1960) on eesti mikrobioloog ja geneetik.
Hariduskäik.
Kivisaar lõpetas 1978. aastal Vändra Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. 
Ta kaitses 1992. aastal Tartu Ülikoolis doktoritööd molekulaarbioloogia erialal. Doktoritöö teema oli "Studies on phenol degradation genes of Pseudomonas sp. strain". 1994. aastal lõpetas Kivisaar EMBO lühiajalise järeldoktorantuuri Uppsala Ülikoolis.
Töökäik.
2008. aastast on Kivisaar Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna molekulaar- ja rakubioloogia instituudi geneetika õppetooli professor.
Ta on Tartu Ülikooli senati ja Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna nõukogu liige. Lisaks on ta ajakirjade "Applied and Environmental Microbiology" ja "Central European Journal of Biology" toimetaja.
Teadustöö põhisuunad.
Bio- ja keskkonnateadused, geneetika, mikrobioloogia, bakterioloogia, viroloogia ja mükoloogia (stressivastus ja mutageneesimehhanismid bakterites).
Inna Taarna

Inna Taarna-Länts (kuni 1939 Inna Trankmann; 20. august 1926 – 30. jaanuar 2015) oli eesti näitleja ja teatripedagoog.
Ta lõpetas aastal 1949 Eesti Riikliku Teatriinstituudi.
Lavategevust alustas ta aastal 1943 Jaroslavlis Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites. Aastatel 1949–1976 oli ta Eesti Draamateatri näitleja.
Aastatel 1973–1988 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi režiikateedris õppejõud.
Ta oli ka teatrilooliste raamatute autor.
Isiklikku.
Tema ema oli tantsija, koreograaf ja tantsupedagoog Nadežda Taarna, isa Nõukogude Liidu spioon Nikolai Trankmann. 
Aastatel 1948–1958 oli ta abielus näitleja Jüri Järvetiga, hiljem Kaarel Karmiga.
Putini suudlus

"Putini suudlus" (taani keeles "Putins kys") on 2012. aasta 18. jaanuaril Taani kinodes esilinastunud dokumentaalfilm väidetavalt Kremli algatatud ja toetatud noorteühenduse Naši endise aktivisti Maša Drokova üleelamistest.
Film esilinastus venekeelsena BBC World Newsi kanalil 50 minuti pikkusena 2015. aasta 31. jaanuaril.
Surnud 30. aprillil

"Siin loetletakse 30. aprillil surnud tuntud isikuid."
Veebruar 2015

Veebruar 2015, kroonika
2015. aasta veebruar algas pühapäeval ja lõppes 28 ööpäeva pärast laupäeval.
Belvederis

Belvederis on küla Leedus Jurbarkase rajoonis Seredžiuse vallas. Belvederis asub Nemunase kaldal Kriūkai vastas Seredžiusest läänes Panemunė regionaalpargi territooriumil.
Külas on juustuvabrik, kus valmistatav juust "Liliputas" on Euroopa Liidu kaitsealune päritolunimetus. Suurimaks vaatamisväärsuseks on Belvederise mõis. XIX sajandini kandis küla nime "Padubysys", seejärel muutus küla nimi seal asunud mõisa nime mõjul Belvederiseks.
Belvederise mõis

Belvederise mõis (leedu keeles "Belvederio dvaras") on endine mõis Leedus Jurbarkase rajoonis Seredžiuse vallas Belvederises.
Kuni XIX sajandini kuulus mõis Tyszkiewiczite suguvõsale. 1820. aastal ostis selle Kleopas Burba. Tema alustas ka 1830. aastatel mõisakompleksi väljaehitamist ja nimetas selle Belvederiseks (it. "belvedere" – 'ilus vaade'). 1863. aastal sai mõisa omanikuks tema poeg Kletas Burba, seejärel Antanas Burba ja Andrius Burba. Pärast 1990. aastat läks mõis Ona Burbaitė-Puzinienė järglaste kätte. Pärast esimest maailmasõda tükeldati mõis taludeks.
Peahoone, Toscana-pärane villa, valmis 1830. aastatel, seda renoveeriti sama sajandi 1860. aastatel. Pärast mõisa likvideerimist oli romantilises stiilis hoones algul põllumajanduskool, hiljem piimandust ja loomakasvatust õpetav kool. Aastail 1961–1969 oli seal põllumajandustehnikum, seejärel aiandus- ja mesinduskool. 2005. aastast on see eraomandis.
Peahoone ümber paikneb 7 hektari suurune park, mida ehivad looklevad alleed. Pargist viib alla Nemunase orgu 372 astmega trepp.
Pargi servas paiknevad kõrvalhooned. Säilinud on kontor, teenijate maja, kaks tootmishoonet, kaks lauta (kolmas laut on varemetes), kabel-mausoleum, mida ühendab aidaga puidust rõdu.
Surnud 31. jaanuaril

"Siin loetletakse 31. jaanuaril surnud tuntud isikuid."
Ibrahima Traoré

Ibrahima Traoré (sündinud 21. aprillil 1988 Villepinte'is) on Guinea jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib alates 2014. aasta aprillist Saksamaa kõrgliiga klubis Mönchengladbachi Borussia.
Debüüdi Guinea rahvuskoondises tegi 11. augustil 2010 mängus Mali vastu. Guinea võitis mängu 2:0 ja Traoré lõi teise värava. 2012. aasta Aafrika Rahvaste karikavõistlustel lõi ta alagrupimängus värava mängus Botswanaga. 2015. aasta Aafrika Rahvaste karikavõistlustel lõi ta alagrupimängus värava mängus Kameruniga.
Keemiline stabiilsus

Keemiline stabiilsus iseloomustab keemilise süsteemi (näiteks keemilise ühendi, materjali, mineraali) omadust tavatingimustes või teatud fikseeritud tingimustes mitte muunduda.
Mingi aine keemiline stabiilsus ei ole alati üheselt määratletav erinevate tingimuste ja erinevate protsesside jaoks, kuna see sõltub mitmesugustest teguritest. Keemilist stabiilsust iseloomustab ka aine reaktsioonivõime, mis stabiilsel ainel vaadeldavatel tingimustel on olematu või tühine. 
Rääkides keemilisest stabiilsusest, peetakse reeglina silmas,
Termodünaamiliselt tähendab süsteemi stabiilsus energeetiliselt kõige soodsamat olekut, st Gibbsi vabaenergia miinimumi. 
Mineraalide keemiline stabiilsus.
Mõistet "keemiline stabiilsus" kasutatakse geoloogias iseloomustamaks mineraalide võimet säilitada oma keemiline koostis termodünaamika parameetrite (rõhk ja temperatuur) muutumisel. Näiteks subduktsioonivööndites sügavamale vajuvad kivimid soojenevad ja satuvad järjest suureneva rõhu tingimustesse. Suureneva rõhu käes pole paljud mineraalid enam keemiliselt stabiilsed ning hakkavad muutuma teisteks, uutesse tingimustesse sobivateks mineraalideks.
Enamik mineraale ei ole maapinnal termodünaamiliselt stabiilsed ning neid võib vaadelda kui teatud metastabiilseid süsteeme.
Karl Pribram

Karl H. Pribram (25. veebruar 1919 Viin – 19. jaanuar 2015 Virginia) oli neurobioloog. 
Alates 1927. aastast elas perega USAs. Ta õppis Chicago Ülikoolis ja lõpetas selle 1941. aastal neurokirurgina.
Koos George Armitage Milleri ja Eugene Galanteriga avaldas ta 1960. aastal raamatu "Plans and the Structure of Behavior", millel oli suur mõju kognitiivsele pöördele psühholoogias. Tema teine oluline raamat oli 1971. aastal avaldatud "Languages of the brain; experimental paradoxes and principles in neuropsychology".
Pere.
Tema vanemad (isa tšehh, ema indoneeslanna) olid mõlemad bakterioloogid.
Biograafiad (Mo)

Biograafiad (Mo) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Mo".
Fraktsioneeruv kristalliseerumine

Fraktsioneeruv kristalliseerumine on kristalliseerumise mudel, mille puhul tahkete faaside gravitatsioonilisel sadestusel või muudel sarnastel juhtudel lakkab eralduvate tahke ja vedela faaside vastastikmõju toimimast.
Magmade moodustumisel toimub fraktsioneeruv kristalliseerumine sageli kristallisatsioonilise diferentseerumise vormis, mis on üks peamisi viise diferentseerida looduslikke sulamagmasid. Fraktsioonilise kristallisatsiooni käigus tekkinud kristallid isoleeritakse magmast kohe ning mineraali ja magma vahel ei toimu enam ühtegi keemilist reaktsiooni.
Mõiste "fraktsioneeruv kristalliseerumine" võttis kasutusele USA petroloog Norman Levi Bowen. 1922. aastal pakkus ta välja mudeli (Boweni skeem), mis selgitab, kuidas kristallid tekkejärgselt magmast isoleeritakse.
Piibel. Uue maailma tõlge

"Piibel. Uue maailma tõlge" ("New World Translation of the Holy Scriptures") on Jehoova tunnistajate piiblitõlge inglise keelde, mis ilmus 1961. aastal. Kuigi see ei olnud Jehoova tunnistajatel esimene piibliväljaanne, oli see nende esimene Piibli algkeeltest (heebrea, kreeka, aramea) tehtud algupärane tõlge. Piibli tõlkimisel teistesse keeltesse kasutavad Jehoova tunnistajad alusena selle väljaande kõige värskemat ingliskeelset redaktsiooni. 2020. aasta detsembri seisuga oli Uue maailma Piiblit täismahus tõlgitud 188 keelde.
Eesti keeles ilmus Uue maailma tõlke Uue Testamendi osa 2009. aasta suvel. Kogu pühakiri - Piibel. Uue maailma tõlge (2014) - ilmus eesti keeles 2014. aasta suvel. See põhineb ingliskeelse originaali 2013. aasta revisjonil. Tõlge eristub teistest hiljutistest eestikeelsetest Piiblitest oma kaasaegse ladusa keele poolest, samuti on see pärast Anton Thor Helle tõlget esimene täistõlge, mitte mõne eelmise tõlke redaktsioon.
Piibli Uue maailma eestikeelsele tõlkele on ette heidetud tõlke ebatäpsust ja Jehoova tunnistajate õpetusest tingitud kallutatust, aga seda on ka väga palju kiidetud ja nimetatud kõige täpsemaks piiblitõlkeks. Tõlkijad põhjendavad erinevusi teistest tõlgetest muu hulgas ajakohasema akadeemilise uurimuse ja usaldusväärsemate allikate kasutamisega.
Raudmees (film, 1981)

"Raudmees" on 1981. aastal valminud Poola mängufilm. Film on mõnes mõttes järg 1977. aastal valminud filmile "Marmormees".
Süžee.
Filmi tegevus toimub 1980. aasta augusti lõpus ja septembri algul. Kommunistlikud võimuesindajad saadavad nõrga iseloomuga ja alkoholisõltlasest raadioajakirjaniku Winkeli Gdańskisse, et ta koguks kompromiteerivat materjali töölisaktivisti Maciek Tomczyki kohta. Winkel intervjueerib Tomczyki tuttavaid ja tema vanglas viibivat naist Agnieszkat. Filmis tehakse ka tagasivaateid minevikku, kujutatakse 1968. aasta märtsi üliõpilasdemonstratsioone ja 1970. aasta detsembri töölisrahutusi Gdańskis. Vähehaaval lööb ka Winkeli truudus režiimile vankuma ja ta ei saa kompromiteerivat saadet tehtud. Film lõpeb Solidaarsuse ja Poola valitsuse vahel sõlmitud lepinguga, millega võimud tunnistasid sõltumatuid ametiühinguid.
Teaduskultuurilinn

Teaduskultuurilinnad (inglise "Cities of Scientific Culture") on projekti Places kaudu ühendatud Euroopa linnad, mida iseloomustab üle keskmise seotus teaduse populariseerimise ja haridusega.
Tartu liitus võrgustikuga 16. jaanuaril 2015, olles 48. teaduskultuurilinn.
Teaduskultuurilinnad.
Teaduskultuurilinnad seisuga 1. veebruar 2015:
Kévin Constant

Kévin Constant (sündinud 10. mail 1987 Fréjus'is) on Guinea jalgpallur, poolkaitsja.
Debüüdi Guinea rahvuskoondises tegi ta 14. oktoobril 2007 sõprusmängus Senegali vastu. Esimese värava lõi ta 11. augustil 2010 sõprusmängus Mali vastu. 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste alagrupimängus lõi ta värava samuti mängus Maliga.
Constant on mänginud kolm mängu ja löönud ühe värava ka Prantsusmaa U-17 jalgpallikoondises.
Surnud 30. jaanuaril

"Siin loetletakse 30. jaanuaril surnud tuntud isikuid."
Mame Biram Diouf

Mame Biram Diouf (sündinud 16. detsembril 1987 Dakaris) on Senegali jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Hatayspor.
Debüüdi Senegali jalgpallikoondises tegi 12. augustil 2009 sõprusmängus Kongo DV vastu. Esimese värava lõi ta Senegali meeskonnas 11. augustil 2010 mängus Roheneemesaarte vastu.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel lõi ta esimeses alagrupimängus värava mängus Ghana vastu.
Surnud 29. jaanuaril

"Siin loetletakse 29. jaanuaril surnud tuntud isikuid."
2015. aasta Euroopa meistrivõistlused laskesuusatamises

 2015. aasta laskesuusatamise Euroopa meistrivõistlused olid 22. Euroopa meistrivõistlused laskesuusatamises. Need toimusid Eestis Otepääl 28. jaanuarist 3. veebruarini.
Moussa Sow

Moussa Sow (sündinud 19. jaanuaril 1986 Mantes-la-Jolies Prantsusmaal) on Senegali jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi esiliiga klubis Gazişehir Gaziantep.
Klubikarjäär.
Sow alustas oma klubikarjääri 2004. aastal Prantsusmaa jalgpalliklubis Rennes'i Stade. 5. novembril 2005 tegi ta debüüdi Euroopa liigas, kui alagripimängus mängiti Rapid Bucureștiga. 2007. aastal laenati ta Sedanisse. 2010. aasta suvel tema leping Rennes'iga lõppes ja sama aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Lille'iga. Sow tegi debüüdi Lille'i meeskonnas mängus oma eelmise klubi Rennes'iga ja lõi seal kohe oma esimese värava. Esimese kübaratriki sai ta kirja 13. novembril 2010, kui mängiti SM Caeniga. Hooajal 2010/2011 lõi ta klubi meeskonnas 25 väravat ja oli sellega liiga suurim väravakütt.. Samal ajal tuli ta klubiga Prantsusmaa meistriks. See oli 57-aastase vaheaja järel Lille'i esimene meistritiitel.
2012. aasta jaanuaris liitus ta Türgi klubiga Fenerbahçe, kellega sõlmis lepingu 4,5 aastaks. Klubidebüüdi tegi ta 5. veebruaril 2012 mängus Beşiktaşiga ja lõi teisel üleaja minutil värava. Hooajal 2011/2012 võitis ta klubi meeskonnas Türgi karika. Hooajal 2012/2013 mängis Sow 22 liigamängus ja lõi neis 13 väravat, lisaks 3 väravat [[UEFA Euroopa Liiga 2012–2013|Euroopa liigas]. 2012. aastal aitas ta klubil võita teist korda järjest Türgi karika, lüües finaalis [[Trabzonspor]]iga võiduvärava.
2015. aastal liitus Sow Araabia Ühendemiraatide klubiga [[Shabab Al-Ahli Dubai FC|Al-Ahli]]. Üleminekusumma oli 16 miljonit eurot.
2016. aasta augustis läks ta üheks hooajaks tagasi Fenerbahçesse. Euroopa liiga hooaja [[UEFA Euroopa Liiga 2016–2017|2016–2017]] neljandas alagrupimängus 3. novembril lõi ta värava [[Manchester United FC|Manchester Unitedile]] ning viimases alagrupimängus 8. detsembril Hollandi klubile [[Feyenoord]].
Koondisekarjäär.
Debüüdi [[Senegali jalgpallikoondis|Senegali jalgpallikoondises]] tegi 5. septembril 2009 mängus [[Angola jalgpallikoondis|Angolaga]]. Esimese värava lõi ta koondises täpselt aasta hiljem, 5. septembril 2010 mängus [[Kongo DV jalgpallikoondis|Kongo DV]] vastu.
[[2012. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis|2012. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel]] lõi ta alagrupimängus värava [[Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondis|Ekvatoriaal-Guineale]].
[[2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis|2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel]] lõi ta alagrupimängus värava [[Ghana jalgpallikoondis|Ghanale]].
[[2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis|2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste]] viimases alagrupimängus 23. jaanuaril lõi ta värava [[Alžeeria jalgpallikoondis|Alžeeriale]].
Sow on mänginud viis mängu ka Prantsusmaa U-9 ja kaks mängu Prantsusmaa U21 jalgpallikoondises. 2005. aastal tuli ta U19 meeskonnaga [[U-19 Euroopa meistrivõistlused jalgpallis|Euroopa meistriks]].
Viited.
[[Kategooria:Senegali jalgpallurid]]
[[Kategooria:Stade Rennais FC jalgpallurid]]
[[Kategooria:Lille OSC mängijad]]
[[Kategooria:Ligue 1 mängijad]]
[[Kategooria:Sündinud 1986]]
Smalininkai

Smalininkai () (saksa keeles ka "Schmalleningken") on linn Leedus Jurbarkase rajoonis, Smalininkai valla halduskeskus. Linn asub Nemunase jõe kaldal Väike-Leedu ajaloolises piirkonnas.
Linnas on põhikool, kool erivajadustega lastele, kultuurimaja ja raamatukogu. Linnas on luteri kirik ja 1936. aastal ehitatud katoliku kirik. Vaatamisväärsusteks on veel Leedu suurim tammeallee (koosneb 212 tammest) ja vanim hüdromeetriajaam Leedu territooriumil (tegutseb järjepidevalt alates 1811. aastast, vanas asukohas asub mälestuskivi, praegune kompleks valmis aastail 1924–1926).
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Smalininkai elanikest leedulasi 97,7% ja teiste rahvaste esindajaid 2,33%.
Ajalugu.
Esimesed kirjalikud andmed asula kohta pärinevad XV sajandist. 1422. aastal hakkas asula alt jooksma Leedu ja Preisimaa vaheline piir. Varasemal ajal asusid asula ümber suured metsad, kohalikud elanikud tegelesid tõrva ajamisega (kohalikus murdes "smala"), sellest ka asula nimi.
1811. aastal rajati Smalininkaisse hüdromeetriajaam. 1902. aastal valmis asulat Tilsitiga ühendav raudtee, mis tegutses 1942. aastani. Kuigi raudtee on demonteeritud, on toonane jaamahoone elumajaks ümber ehitatuna säilinud.
1946. aastal sai Smalininkaist linn. Nõukogude ajal oli see kohaliku sovhoostehnikumi keskus. 2009. aastal püstitati linna alla 250 kW tuulegeneraator.
Faouzi Ghoulam

Faouzi Ghoulam (sündinud 1. veebruaril 1991 Saint-Priest-en-Jarez'is Prantsusmaal) on Alžeeria jalgpallur, kaitsja. Ta mängib alates 2014. aastast Itaalia kõrgliiga klubis SSC Napoli.
Ghoulam alustas karjääri Prantsusmaa jalgpalliklubis Saint-Étienne, kus tegi täiskasvanute seas debüüdi 22. septembril 2010 Prantsusmaa karikavõistluste mängus Nice'iga. Hooajal 2012/2013 võitis ta meeskonnaga Prantsusmaa karika.
2014. aasta jaanuaris sõlmis ta Napoliga lepingu neljaks aastaks.
Debüüdi Alžeeria rahvuskoondises tegi 26. märtsil 2013 2014. aasta maailmameistrivõistluste valikturniiri mängus Beniniga. Ghoulam osales 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta oli algrivistuses veerandfinaali mängus Saksamaaga ja alagrupimängus Belgiaga.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel lõi ta esimeses alagrupimängus Lõuna-Aafrika Vabariigiga oma esimese värava rahvuskoondises.
2017. aastal valiti ta Alžeeria aasta jalgpalluriks.
Ghoulam on mänginud ka kaks mängu Prantsusmaa U21 meeskonna eest.
Riyad Mahrez

Riyad Karim Mahrez (araabia keeles رياض كريم محرز; sündinud 21. veebruaril 1991 Sarcelles'is) on Prantsusmaal sündinud Alžeeria jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib alates 2023. aastast Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Ahli.
Klubikarjäär.
Mahrez alustas karjääri Prantsusmaa amatöörliigas. 2010. aastal liitus ta klubiga Le Havre, kuid mängis esialgu selle duubelmeeskonnas. 2011. aastast mängis ta klubi põhimeeskonnaga Prantsusmaa tugevuselt teises liigas.
2014. aasta jaanuaris sõlmis ta Leicester Cityga lepingu kolmeks ja pooleks aastaks. Leicester Citys tegi debüüdi vahetusest 25. jaanuaril 2014 mängus Middlesbrough'ga. Debüüdi Premier League's tegi ta 16. augustil 2014 ja lõi seal esimese värava sama aasta 4. oktoobril.
Hooajal 2015–2016 tuli ta Leicester Cityga Premier League'i võitjaks. Samal hooajal valiti Mahrez Premier League'i parimaks mängijaks nii mängijate kui ka fännide poolt. 2016. aastal valiti ta lisaks Aafrika aasta jalgpalluriks.
2018. aasta juulis sõlmis ta Manchester Cityga viie aasta pikkuse lepingu. Hooajal 2018–19 tuli ta Manchester Cityga Inglismaa meistriks.
Suvel 2023 siirdus ta ligi 30 miljoni euro eest Al Ahlisse.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Alžeeria rahvuskoondises tegi 31. mail 2014 sõprusmängus Armeeniaga ja 2. juunil nimetati ta maailmameistrivõistlustele sõitvale meeskonda. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 15. novembril 2014 Aafrika karikavõistluste valikkturniiri mängus Malawiga.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste viimases alagrupimängus 27. jaanuaril lõi ta värava Senegali vastu
2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus 15. jaanuaril lõi ta kaks väravat Zimbabwe vastu.
2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks.
Pilis I

Pilis I on küla Leedus Jurbarkase rajoonis Skirsnemunė vallas. Pilis I asub Nemunase kaldal Panemunė regionaalpargi territooriumil.
Külas on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on park reguleeritud paisjärvede kaskaadiga, samuti ka Panemunė loss.
Ajalugu.
XVI sajandil asus seal Panemunė mõis. Aastal 1610 valmis sealne loss. Algselt kandis lossi juurde tekkinud küla "Panemune" nime, vahel nimetati seda ka "Zamkumiks". XIX sajandi teisel poolel rajati sinna 48 hektari suurune Zamkause mõis, mis kuulus Pusłowskitele.
XX sajandi alguses nimetati küla Leedu suurvürst Vytenise auks Vytėnaiks. Aastal 1925 sealne mõis likvideeriti, selle keskus hakkas kuuluma astronoom Antanas Petraitisele.
XX sajandi teisel poolel hakkas leedu keeles külas asuva lossi tõttu (leedu keeles "pilis") asula kohta juurduma nimi Pilis. Et vältida segiajamist samas vallas asuva vanema Pilise nime kandva külaga, kasutatakse ametlikus kirjapildis endise Vytėnai kohta nime Pilis I, vanema ja väiksema asula kohta aga nime Pilis II.
Lihula monument

Lihula monument on aastast 2005 Harju maakonnas Rae vallas Lagedil asuv mälestusmärk “60 aastat Eesti kaitselahingutest” neile eestlastele, kes võitlesid teises maailmasõjas Saksa sõjaväes Punaarmee vastu.
Ausammas avati 2002. aastal Pärnus, ent võeti valitsuse võimuga üheksa päeva hiljem maha, sest peaminister Siim Kallas oli mõistnud samba hukka. Seejärel püstitati sammas 2004. aastal Lihulas. Ausamba eemaldamine 2. septembril 2004 Lihula kalmistult peaminister Juhan Partsi korraldusel tekitas ühiskonnas suurt poleemikat. Asjaolu, et see toimus öösel ning politsei kasutas ausammast kaitsma tulnud ja korda rikkunud (nt tekitati kehavigastusi kraanajuhile) rahva vastu jõudu, põhjustas paljudes eestlastes pahameelt ning mõjus halvasti nii Partsi kui ka Res Publica populaarsusele. 
Monumendi eemaldamise järel toimetati monument Tallinna Üksik-Päästekompanii territooriumile ja taaspüstitati hiljem Eesti Vabadusvõitluse Muuseumis Lagedil, kus avati 15. oktoobril 2005.
Lihula Vabadussõja mälestussammas

Lihula Vabadussõja mälestussammas (ka "Lihula vabadussammas") on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas asuv Vabadussõjas võidelnute auks püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 4. augustil 1935. Sammas lasti õhku 1948 ja taastati 1988–1993.
Esimene leedi

Esimene leedi (inglise keeles "first lady", prantsuse keeles "première dame") ehk esileedi on mittemonarhist (mees)riigipea abikaasa mitteametlik nimetus, mida kasutatakse peamiselt Ameerika Ühendriikide presidendi abikaasa kohta.
Ajalugu.
Esimest korda on seda väljendit kasutatud 1838. aastal Martha Washingtoni (1731–1802) kohta, kes oli aastatel 1789–1797 olnud esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni abikaasa. Teist korda kasutati seda Dolley Madisoni (1768–1849) kohta, kes oli aastatel 1809–1817 olnud neljanda USA presidendi James Madisoni abikaasa; siis kasutas seda USA kaheteistkümnes president Zachary Taylor Dolley Madisoni matusekõnes.
Hiljem hakati esimeseks leediks nimetama USA ametis oleva presidendi abikaasat ka tema eluajal. Seda tõendab näiteks 1863. aastast pärit päevikusissekanne Washingtonis liikunud kuulujuttude kohta, kus päevikupidaja on nimetanud esimeseks leediks Abraham Lincolni abikaasat Mary Todd Lincolni. 1860. aastal kasutas ajakiri Illustrated Monthly seda väljendit erandlikult ka USA presidendi James Buchanani õetütre Harriet Lane'i (1830–1903) kohta – Buchanan polnud abielus.
Sajandivahetuse paiku hakati USA ajakirjanduses esimeseks leediks nimetama ka teiste riikide riigipeade abikaasasid. Näiteks 1896. aastal nimetati esimeseks leediks Carmen Romero Rubiot (1864–1944), kes oli aastatel 1884–1911 Mehhiko presidendi Porfirio Díaze abikaasa, ja 1902. aastal nimetati esimeseks leediks Mary Caroline Greyd, kes oli aastatel 1898–1904 Kanada kindralkuberneri Gilbert Elliot-Murray-Kynynmoundi abikaasa.
Eesti esimene leedi.
Eesti presidendi naissoost abikaasat on vahel küll esimeseks leediks nimetatud (eeskätt mitteformaalsetes tekstides), kuid seda nimetust on peetud Eesti oludes sobimatuks amerikanismiks.
Nadežda Taarna

Nadežda Taarna (aastani 1925 Nadežda Tsõgankova, aastatel 1925–1939 Nadežda Trankmann; 20. mai 1906 Peterburi – 1. juuni 1978 Tallinn) oli Eesti tantsija, koreograaf ja tantsupedagoog.
Ta lõpetas aastal 1922 Tallinna vene gümnaasiumi ja aastal 1925 Jevgenia Litvinova balletistuudio, õppis aastatel 1921–1924 Tallinna Konservatooriumis klaverit.
Ta esines aastatel 1928–1931 soolotantsijana. Aastatel 1931–1934 töötas ta karaktertantsuõpetaja- ja koreograafina Gerd Neggo tantsustuudios. Aastatel 1934–1938 juhtis ta Narvas oma tantsustuudiot, olles aastatel 1934–1936 ühtlasi Narva Teatri tantsujuht.1940.a pöörde järel oli Punaarmee Maja ballettmeister Tallinnas.
Aastatel 1946–1978 töötas ta Tallinna Koreograafilise Kooli õppejõuna.
Nadežda Taarna suri 1. juunil 1978 Tallinnas ja ta maeti 6. juunil 1978 Metsakalmistule.
Isiklikku.
Ta oli abielus sõjaväelase Nikolai Trankmanniga, nende tütar oli näitleja ja teatripedagoog Inna Taarna.
Foorum (hoone)

Foorum (ka Foorumi Ärikeskus) on äri- ja vabaajakeskus Tallinna Kesklinna linnaosas. 
Keskusel on renditavat ala kokku 2500 m² ja seal on 28 kauplust, sh 4 restorani ja kohvikut. Keskusel on seitse korrust ja kauplused asuvad esimestel korrusel. Ülemistel korrustel on kontorid ja korterid.
Aljoša Mirnõi

Aljoša Mirnõi (vene k "Алёша Мирный" 'rahumeelne Aljoša') on (arvatavasti) Vene blogija, kelle tõeline identiteet ei ole teada.
Aprillis 2007 sai ta kurikuulsaks kihutuskõnedega, milles kutsus üles korraldama vägivaldseid terrorirünnakuid kättemaksuks Tallinna pronkssõduri teisaldamise eest. Rünnak oli suunatud mitmesuguste sihtmärkide pihta Eestis; eelkõige kommunikatsiooni- ja elektrivõrkude, lennuväljade ning kütuse- ja veevarude pihta. Eesti Kaitsepolitsei uuris seda Eesti karistusseadustiku paragrahvide alusel, mis käsitlevad kuritegude, vandalismi ja terrorismi õhutamist.
Digitaalallkiri Eestis

Digitaalallkiri võimaldab kasutajatel elektrooniliselt teha toiminguid, mida eelnevalt tuli allkirjastada paberil. Eesti digitaalallkirja süsteem on aluseks mõnedele riigi populaarsematele e-teenustele, sh ettevõtte registreerimine võrgus, e-pangad, e-hääletamine ja elektrooniline maksude esitamine – sisuliselt mistahes teenused, millel on kehtivuse tõestamiseks vaja allkirja. 
Ajalugu.
Esimene digitaalallkiri anti 2002. aastal. Lõppkasutajate ja süsteemiintegraatorite jaoks lasti välja mitmeid vabavaraprogramme. Kõik tarkvara komponendid töötlesid sama dokumendiformaati, milleks oli Digidoc.
Oktoobris 2014 võttis Riigikogu vastu seaduseelnõu, mis annab inimesele tema kodakondsusest või elukohast olenemata võimaluse taotleda Eesti digitaalset identiteeti (E-residentsus), et anda digitaalseid allkirju ja kasutada Eesti internetiteenuseid. Seadus jõustus 1. detsembril 2014.
2013. aasta oktoobri seisuga oli Eestis antud üle 130 miljoni digitaalse allkirja.
2014. aastal alustas tööd SignWise Portal, aadressil codice_1, mis võimaldab anda digiallkirju Eesti, Šveitsi, Belgia, Soome, Läti, Leedu ja Portugali riigi poolt väljastatud eID omanikele. 
2015. aastal alustas tööd SignWise Services, aadressil codice_2, mis võimaldab digiallkirjastada dokumente digitaalsete identiteetidega järgmistest riikidest: Austria, Eesti, Läti, Belgia, Leedu, Hispaania, Portugal, Island, Soome, Norra, Omaan, Armeenia, Georgia, Luksemburg, Rootsi ja Türgi.
Eesti digitaalallkirja seadus muutus kehtetuks 26. oktoobril 2016 ja selle asemel võeti vastu e-identimise ja e-tehingute usaldusteenuste seadus.
Eesti transport

Artiklis Eesti transport antakse ülevaade Eesti transpordiga seotust.
Maanteetransport.
Eestis oli 2005. aasta 1. jaanuari seisuga 56 800 km maanteid, millest 16 459 km moodustasid riigi maanteed. Eestis on 1602 km põhimaanteid, mis moodustavad riigimaanteedest ligikaudu 10%. Põhimaanteed on transpordisüsteemi tähtsamad teed. 
Eestis kuuluvad põhimaanteede hulka
Tähis E tähistab Euroopa teed.
Eestis kiirteedeks peetavaid teid ei ole. Liikluse koosseisust moodustavad 80% paki- ja sõiduautod, 11% raske- ja kergeveoautod ja 9% autorongid. 
Eestis hukkub maanteeliikluses keskmiselt 185 inimest aastas.
Raudteetransport.
Raudteeliinide kogupikkus Eestis on 1026 km, millest 968 km moodustavad avalikud raudteed. Eestis tegeleb raudteede opereerimisega AS Eesti Raudtee, mille liinide kogupikkus ulatub 684,9 km-ni, kusjuures elektrifitseeritud teelõike on 132,2 km ning kaherealisi teelõike 107,3 km. 
Rongide sõidukiirused Eestis on küllaltki väikesed, mis on ka üheks põhjuseks, miks Eestis puudub reisirongide ühendus teiste Balti riikidega. Rail Baltica peaks valmima järgneva kümne aasta jooksul ning see võimaldaks sõita kiirrongiga Eestist Euroopasse.
Mere- ja siseveetransport.
Põhiliselt saabuvad Eestisse väliskülastajad läbi sadamate. Kõige suurem osa reisijate transpordist toimub läbi Tallinna Vanasadama. Kui arvestada nii kauba kui ka reisijatevedu, on see Läänemere suurim sadam. 2005. aastal teenindas sadam 7,2 miljonit rahvusvahelist reisijat (kokku 7 192 059 reisijat). 50% Eesti laevadest on vanemad kui 20 aastat. Siinsetes sadamates asuvad Euroopa ühed efektiivsemad terminalid, kus toimub kaupade ümberlaadimine kiiremini kui teistes Euroopa riikides. 
Lennutransport.
Eestis on 12 ametlikku lennuvälja ja 1 kopteriväljak. Lennart Meri Tallinna lennujaama läbis 2005. aastal 1 401 059 reisijat, kaupa transporditi 9099 tonni ja posti veeti 836 tonni. Tallinna lennujaamas on rahvusvaheliste reisijate osakaal 98,2%. Tartu lennujaam on lennutreeningute keskuseks ning teenindab tellimusreise. Seda läbis 2005. aastal 902 reisijat. 2005. aastal tehti Eesti ainsal kopteriväljakul City Hall'sis 7311 lennuoperatsiooni ning teenindati 32 497 reisijat. Tallinna Lennujaam on Euroopa Liidu lennujaamadest Aasiale kõige lähemal.
Eesti konkurentsieelised.
Eesti asub Põhja-Euroopas ühe Euroopa Liidu kõige uuenduslikuma ja arenenuma piirkonna kõrval. Meilt jõuab kaup 24 tunniga 50 miljoni tarbijani ja 48 tunniga 300 miljoni tarbijani.
Reisidokument

Reisidokument on mingi riigi valitsuse või vastava rahvusvahelise organisatsiooni (inglise "international treaty organization") välja antud isikut tõendav dokument inimesele või väiksemale inimeste rühmale, et lihtsustada nende ühest riigist teise liikumist. Reisidokumendid on näiteks pass ja ID-kaart.
Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seadus

Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seadus (lühend NPALS) on 1997 vastu võetud Eesti seadus, mis reguleerib narkootiliste ja psühhotroopsete ainetega seotut. Vastuvõtmise ajal kandis see pealkirja "Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete seadus".
Raiküla vald

Raiküla vald (saksa keeles "Rayküll") oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. Vallamaja asus Lipa külas.
Vald moodustati 1866. aastal.
Vallas sündis sõjaväelane ja piirivalvur Mart Nuudi.
Vald kuulus Rahvuskogu 14. valimisringkonda.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala tervikuna uue Raikküla valla koosseisu.
Padise vald (Harju-Madise kihelkond)

Padise vald (ka Kloostri vald; saksa keeles "Padis" ("Kloster")) oli vald Harjumaal Harju-Madise kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Padise küla territooriumil.
1866. aasta vallaseadusega muutus Padise kloostri mõisavald mõisast sõltumatuks haldusüksuseks.
1891. aastal liideti Padise vallaga Vasalemma, Leetse-Pallaste, Ämari ja Põllküla vald. 1893. aastal liideti veel endiste Risti ja Hatu mõisa maad, mis eraldati Nõva vallast, ning Laoküla ümbrus.
1935. aastal oli Kloostri vald pindalalt riigi suurim ja rahvaarvult Harjumaal teisel kohal.
1938. aastal nimetati Kloostri vald ümber Padise vallaks.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Padise valla koosseisu, välja arvatud Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr. A-30 ja Vanaasema nr. A-31, põhja pool Tallinna-Keila raudteed asuvate Põllküla asunduse heinamaade, Klooga aedlinna osa, valla lahusosa – Valgeristi mets nr. 61 talu – ja heinamaatükkide nr. 40, A-18 ja A-30 maa-alad.
Jeruusalemma algkogudus

Jeruusalemma algkogudus on aasta 30 m.a.j kevadel jeesusliikumise mõjul tekkinud esimene rühmitus Juudamaal, mis püsis kuni 132 m.a.j.
Peale Jeesuse surma hakkasid tema sõbrad kogunema Maarja Magdaleena maja teisel korrusel (nn "ülemine tuba"), Jeruusalemma idaosas. Jeruusalemma koguduse tuumiku moodustasid Jeesuse valitud (üli)õpilased ja Jeesuse sugulased.
Jeruusalemma kogudus kujunes kiiresti. Aeglane kujunemine oleks Jeruusalemmas (kui juutluse keskmes) kiiresti summutatud, sest kujunevat kristlust peeti ohtlikuks ülemprestritele ja saduseride erakonna esindajatele. Seda näitavad Stefanose surm ja Pauluse (Sauluse) innukus koguduse tagakiusamisel. Koguduse rajamine pidi toimuma küllalt kiiresti. Kui arvestada Jeesuse surma ajaks kevadpühad aastal 30 ja Pauluse pöördumise tõenäoliseks ajaks aastad 32–34, siis Jeruusalemma koguduse hellenistliku erakonna vaenamine ja linnast minema ajamine võis toimuda enne Pauluse pöördumist. Seega kogudus pidi üsna kiiresti saavutama sellise mõjukuse, et vaenamisele vastu pidada.
Uku Masing arvab, et lisaks Jeruusalemma kogudusele oli algusest peale oluline ka Galilea kogudus. Nende koguduste vahel valitses võistlus esikoha pärast. Masing arvab, et Galilea koguduse tähtsus on maha vaikitud (kuid peegeldub veel mõningates evangeeliumide pärimuskihistustes). Vaikimise põhjus võis olla Jeruusalemma algkoguduse juhtide soov olla ainus algkogudus. Apostlite tegudes kajastatakse peamiselt Pauluse tegevust, Jeruusalemma kogudust aga ainult seoses Paulusega. Galilea kogudusi ei mainitagi. (Vaikitakse ka Jeruusalemma koguduse esimesest juhist, sest paavstide loend algab Siimon Peetrusest (Galilealane), mitte Jaakobusest.)
Kuna juudakristlased (natsareenid) ei osalenud 66. aasta ülestõusus, siis pidid nad Simon bar Kochba ülestõusu eest põgenema 132. aastal Süüriasse, Jordani jõe idakaldal asuvasse Pellasse. Peale ülestõusu kaotust ei tohtinud juudid Jeruusalemma naasta.