tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
These Broken Remains

These Broken Remains on eesti "metalcore"-bänd, mis tegutseb aastast 2005.
Bänd alustas sisuliselt garaažibändina ning selle stiil ja koosseis oli küllaltki kõikuv. Ent 2005. aasta lõpust muutusid need kindlamaks ning 2006. aastal võitis bänd Hard Rock Laagri Noorte Bändide võistluse ja esinesid ka üritusel. 2007. aasta augustis ilmus ka nende esimene album "No Forever After".
Chuck Norris

Carlos Ray Norris (sündinud 10. märtsil 1940) on USA filminäitleja.
Norris on peamiselt tuntud telesarja "Walker, Texase korravalvur" ("Walker, Texas Ranger") nimitegelasena, kuid ta on mänginud ka sõjafilmides ("Delta Force", "Missing in Actioni" kolm osa), mis on taganud talle eriliselt karmi märulikangelase imidži.
Chuck Norrisest on saanud oluline tegelaskuju internetifolklooris.
Polütsüteemia

Polütsüteemia ehk erütrotsütoos on vererakkude suurenenud arv tsirkuleerivas veres. Tavaliselt mõeldakse polütsüteemia all suurenenud erütrotsüütide hulka veres.
Sosigenes

Sosigenese nime all on tuntud mitu inimest:
Sosigenes Aleksandriast

Sosigenes Aleksandriast oli hellenistliku Egiptuse astronoom, kes aitas Julius Caesaril luua Juliuse kalendrit.
Egiptuses oli kalendrireformi 238 eKr püüdnud läbi viia Ptolemaios III. Sosigenes oli sellest tõenäoliselt teadlik ning pakkus seetõttu ka Caesarile välja väga lihtsa kalendrivariandi, kus iga neljas aasta oleks liigaasta. Aasta keskmiseks pikkuseks tegi see 365,25 ööpäeva, mis pole aga päikeseaasta reaalne pikkus, mis on umbes 365,2422 ööpäeva. Et aga Egiptuses oli aasta pikkus üldse vaid 365 päeva, siis tundus see pikkus olevat piisavalt õige. Kas Sosigenes oma välja pakutud aasta pikkuse ebakorrektsusest ka teadis, on vaieldav. Võimalik, et ta ei pidanud seda tähtsaks, sest ühepäevane viga tekib Juliuse kalendris alles 128 aastaga ning umbes 700–800 aastat ei pööratud sellele ka erilist tähelepanu. 
Sosigenesest endast on teada vähe: ainult seda, et ta oli Aleksandria astronoom ning Julius Caesar kutsus ta 45 eKr appi kalendrit reformima. Tema nimi esineb Plinius Vanema ajalooraamatus.
Slaalom (täpsustus)

Slaalom on termin, mis võib tähendada ükskõik millist spordiala, kus on mõeldud läbida keppide või väravatega märgistatud rada võimalikult kiiresti.
Alad, kus on slaalom kasutuses:
Slaalom

 
Slaalom on mäesuusatamise aladest kõige tehnilisem. Siin võistleja üritab võimalikult kiiresti vaheldumisi läbida kahest punasest ja kahest sinisest kepist moodustatud värava. Väravaid on meestel 55–75 ja naistel 45–65, väravad ei või olla üksteisele lähemal kui 75 cm ning kahe värava vahemaa ei või olla üle 13 meetri.
Väravakepid on valmistatud plastist ning kinnitatud nii, et need painduvad, kui sportlane neist lähedalt möödub.
Slaalomivõistlus kestab 50–60 sekundit. Võistlustel on kaks laskumist, mille tulemuste liitmisega selgitatakse võitja.
Slaalomisuusad on 155–165 cm pikkused.
Suurslaalom

Suurslaalom on slaalomist veidi kiirem mäesuusatamise ala. Meeste raja kõrguste vahe peab olema 250–450 meetrit ja naistel vastavalt 250–400 meetrit. Maailma karikasarjas on lubatud väiksem kõrgustevahe 300 meetrit. 
Suurslaalomis on vähem väravaid kui slaalomis ja mäenõlv on laugem. Rajal on kurvid pikemad ja nõuavad sportlaselt tehnika valdamist, eriti osavat suuskade valitsemist ja head suunatunnetust. Suurslaalomi värav koosneb kahest kepist, mida ühendab värviline tähis. Väravate laius on 4–8 meetrit ja kahe värava vaheline kaugus peab olema vähemalt 10 meetrit. 
Suurslaalomi võistluslaskumine kestab 1,15–1,45 minutit. Igal võistlusel on kaks laskumist, mille liitmisel selgub võitja. 
Suurslaalomi suusad on 190–203 cm pikkused.
Ülisuurslaalom

Ülisuurslaalom või ka supersuurslaalom (super-G) on mäesuusatamise ala, kus on ühendatud kiirlaskumise ja suurslaalomi tehnika. Kiirlaskumist meenutab see sellepärast, et harilikult võisteldakse kiirlaskumisrajal, mida on paarisaja meetri võrra lühendatud ja võistlustel on üks laskumine ning laskumine kestab enam-vähem sama kaua kui kiirlaskumises. Kiirus ei tõuse ülisuurslaalomis nii suureks kui kiirlaskumises ja rajal on rohkem kurve. Suurslaalomiga võrreldes on super-G kiirem.
Ülisuurslaalomis on meeste raja kõrgustevahe 500–600 meetrit ja naistel vastavalt 350–600 meetrit. Kurvide maksimummäär on 10% kõrgustevahest. Minimaalselt on meestel 35 ja naistel 30 väravat, kui mitte arvestada stardi- ja finišiväravat. Ülisuurslaalomis on kasutusel kahesugused väravad: horisontaalsed (lahtine) ja vertikaalsed (kinnine). Lahtised väravad on 6–8 meetrit laiad ja asuvad üksteisest vähemalt 25 meetri kaugusel, kinnised väravad on 8–12 meetrit laiad ja nendevaheline kaugus on vähemalt 15 meetrit.
Ülisuurslaalomis kasutatakse samu suuski kui kiirlaskumises ja need on 208–235 cm pikkused.
Ülisuurslaalom oli maailmameistrivõistluste kavas esimest korda 1987. aastal ja olümpiamängude kavas 1988. aastal.
Namp'o

Namp'o (korea keeles 남포특별시 (南浦特別市)) on eristaatusega linn Põhja-Koreas P'yŏngan-namdo provintsis. Asub P'yŏngyangist 55 km edelas Taedongi jõe suudmes. Jõe suudmes on 8 km pikkune tamm.
Namp'o on sadamalinn. Seal on laevaehitus- ja värvilise metallurgia tehased.
Tsementiit

Tsementiit ehk raudkarbiid on raua ja süsiniku ühend, mille keemiline valem on Fe3C. 
Ühendi süsinikusisaldus on 6,6%. 
Tsementiit on väga kõva, kuid habras. 
Tsementiit on austeniidi ja perliidi kõrval üks terase koostisosi.
2007. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

2007. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 39. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 3.–18. veebruarini Rootsis Åres. Ka 1954. aastal toimusid seal MM-võistlused.
Võistluste ajakava.
6. veebruar – M supersuurslaalom
&lt;br&gt;6. veebruar – N supersuurslaalom
&lt;br&gt;8. veebruar – M superkahevõistlus (kiirlaskumine + slaalom)
&lt;br&gt;9. veebruar – N superkahevõistlus (kiirlaskumine + slaalom)
&lt;br&gt;10. veebruar – M kiirlaskumine
&lt;br&gt;11. veebruar – N kiirlaskumine
&lt;br&gt;13. veebruar – N suurslaalom
&lt;br&gt;14. veebruar – M suurslaalom
&lt;br&gt;16. veebruar – N slaalom
&lt;br&gt;17. veebruar – M slaalom
&lt;br&gt;18. veebruar – võistkonnavõistlus
Osalenud riigid.
Võistlustest võttis osa 60 riiki (sulgudes osalenud sportlaste arv)
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 17. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 74
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Benjamin Raich, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 14. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 75
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Hermann Maier, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 69
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Bode Miller, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 11. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 56
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Bode Miller, USA
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 8. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 69
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Benjamin Raich, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 16. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 83
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Janica Kostelić, Horvaatia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Suurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 13. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 92
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Anja Pärson, Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ülisuurslaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid:
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Anja Pärson, Rootsi
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 11. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 35
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Janica Kostelić, Horvaatia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 9. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 45
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Janica Kostelić, Horvaatia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Meeskonnavõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 18. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 11 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 2005: Saksamaa
&lt;br&gt;Võistkonda kuulus 6 sportlast, kolm mees ja kolm naist. Võisteldi ülisuurslaalomis ja slaalomis. Avesse läks neli paremat tulemust mõlemal alal. Võitis see võistkond, kelle kohapunktide summa oli väiksem.
Medalid.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Torre Mapfre

Torre Mapfre on pilvelõhkuja Hispaanias Barcelonas Sant Martí linnaosas. See asub mereranna lähedal.
Torre Mapfre on Barcelona kõrgeim hoone koos kõrval asuva Hotel Artsiga. Mõlemad on 154 meetrit kõrged.
Hoone valmis 1992. aastal.
Aadress on Carrer de la Marina, 18.
Vesikupp

Vesikupp ("Nuphar") on vesiroosilaadsete seltsi vesiroosiliste sugukonda kuuluv perekond.
Vesikupu areaaliks on põhjapoolkera parasvööde. 
Perekonda kuulub sõltuvalt klassifitseerimisest 1–25 liiki. Mõned botaanikud loevad vesikupu perekonda ainult kollast vesikuppu ning ülejäänuid selle alamliikideks ja vormideks. Enamik botaanikuid tunnustab aga 10–15 liiki. Viimased geneetilisel tasemel tehtud uuringud näitavad, et euroopa liigid on rohkem sugulased omavahel ja ameerika liigid omavahel.
Vesikupu perekond sarnaneb väliskujult suuresti vesiroosi perekonnaga. Tähtsaimad erinevused on kroon- ja tupplehtede vahel: vesikupul on kroonlehed palju väiksemad kui 4–6 helekollast tupplehte, vesiroosidel on seevastu kroonlehed suuremad kui tupplehed; samuti erineb kahe perekonna vilja valmimine: vesikupu vili valmib veepinnast kõrgemal, aga vesiroosi vili vajub vee alla kohe, kui õis sulgub. Kuid lehed on mõlemal sarnased.
Eesti liigid.
Eestis on esindatud kaks vesikupu liiki:
Vesikupp kultuuris.
Kreutzwaldi muinasjutus "Kullaketrajad" muutus põgenenud neiu vesikupuks.
Kollane vesikupp

Kollane vesikupp ("Nuphar lutea") on vesiroosiliste sugukonda vesikupu perekonda kuuluv mitmeaastane ühekojaline ujulehtedega veetaim (nümfeiid). 
Levila ja kasvukoht.
Levinud Lääne- ja Ida-Euroopas, Kaukaasias, Siberis, Kesk- ja Väike-Aasias. Eestis tavaline.
Kasvab järvedes ja tiikides, aeglase vooluga ojades ja jõgedes. Taime juured on kinnitunud põhja ja lehed ujuvad veepinnal.
Kirjeldus.
Lehed suured, ovaalsed, sügavalt lõhestunud südaja alusega. Leht pealt kollakasroheline, alt veidi heledam. Lehe laius on 8–22 cm. Lehed ujuvad pika rootsu otsas veepinnal. Leheroots on ülaosas kolmekandiline või lapik, kandid ümarad. Harva esinevad ka veesisesed lehed, need on ujulehtedest õhemad, kortsulised, heledamad, lühikeste rootsudega.
Õied on mõlemasoolised kaheli õiekattega, putuktolmleja. Taim õitseb juunist septembrini. 
Veekogu põhjamudas on taimel lihakas, jäme ja tugev risoom, millele kinnituvad arvukad lisajuured. Risoomi pind on tihedalt kaetud äralangenud lehtede armidega.
Kasutamine.
Kollast vesikuppu on pikka aega kasutatud meditsiinis: taime juuri (pandud ka nahale) ja seemneid on söödud mitme haiguse raviks. Taime seemneid süüakse tavaliselt jahuga kaetult, juured on samuti söödavad, kuid mõnel taimel võivad need olla väga mõrkjad.
Sublimeerumine

Sublimeerumine ehk sublimatsioon (ladina "sublimare" 'üles tõstma') on aine vahetu üleminek tahkest agregaatolekust gaasilisse (sublimaadiks; vahepeal vedelaks muutumata)
Sublimatsioon on võimalik aine kolmikpunktile vastavast rõhust ja temperatuurist madalamal rõhul ja temperatuuril. See toimub kindlal ainele omasel rõhust sõltuval sublimatsioonitemperatuuril. Protsessi käigus neeldub energia. Vajaliku soojushulga (sublimatsioonisoojuse) saab aine kas ümbritsevalt keskkonnalt või iseenda jahtumise arvelt. Näiteks tahke süsinikdioksiid ehk kuiv jää sublimeerub atmosfäärirõhu juures temperatuuril –78 °C.
Tehnikas rakendatakse sublimatsiooni näiteks ainete puhastamiseks soovimatutest lisanditest.
Valingu mõis

Valingu mõis (saksa keeles "Walling") oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine Valingu mõis Saue valda Harju maakonnas, tänapäeva Valingu küla lähedale.
Ajalugu.
Valingu mõis rajati 17. sajandi esimesel poolel. Mõisa omanike hulka kuulusid nii Hornid, Bielked kui Scheidingud.
Valingu mõisa juurde kuulus Pällu karjamõis.
1733. aastal omandas mõisa Magnus Gabriel von Knorring ja 1761. aastal tema väimees, riiginõunik Berend Otto von Mohrenschildt. 
Alates 1794. aastast kuulus mõis pandivaldusena Berend Heinrich von Tollile. 1814–1919 kuulus mõis Samson-Himmelstjernade suguvõsale.
Mõisakompleks.
Mõisa 19. sajandi alguses rajatud peahoone oli ühekorruseline klassitsistlik kiviehitis. Hoone kolme akna laiune keskosa oli kahekorruseline ja seda kaunistasid hammaslõikeline kolmnurkfrontoon ja neli joonia stiilis pilastrit. 
Mõisa peahoone pole kaasajani säilinud.
Mõisa arvukad abihooned paiknesid peamiselt härrastemaja esise auringi äärtes. Säilinud kõrvalhoonetest on tähelepanuväärseim kolme kaaravaga ait. Suurem osa hooneid on hävinud või tugevasti ümber ehitatud.
Berend Otto von Mohrenschildt

Berend Otto von Mohrenschildt (1718 Tallinn – 9. mai (28. aprill) 1789) oli Eestimaa maanõunik ja mõisnik ning Venemaa Keisririigi sõjaväelane (leitnant).
Berend Otto von Mohrenschildt sündis Risti, Hatu, Tammiku ja Leebiku mõisniku Berend Johann von Mohrenschildti ja Hedwig Katharina von Ulrichi (surnud 1773) pojana.
Ta sai tõelise riiginõuniku teenistusastme.
Talle kuulusid Valingu, Jõgisoo, Kõmmaste ja Risti mõis. 1785 elas ta oma majas Tallinnas Laial tänaval, Oleviste kiriku kõrval.
Berend Otto von Mohrenschildt suri 1789. aastal Tallinnas ja maeti Tallinna toomkirikusse.
Perekond.
Berend Otto von Mohrenschildt abiellus esimest korda 2. juunil 1747 Marie von Rammiga (1716–1758), kes oli Padise mõisniku Reinhold von Rammi (1665–1755) tütar. Abielust sündisid:
Teist korda abiellus Berend Otto von Mohrenschildt 27. märtsil 1759 Valingul Maria Eleonora von Knorringiga (1730–1763), kes oli Valingu mõisniku Magnus Gabriel von Knorringi ja Sophie Helene von Rammi tütar. Abielust sündis:
Kõneliik

Kõneliik on tegusõna grammatiline kategooria, mille liikmed on eesti keeles ja paljudes teistes keeltes jaatav kõne (afirmatiiv) ja eitav kõne (negatiiv). Jaatav kõneliik väljendab öeldisverbiga kirjeldatava tegevuse jaatust, eitav kõneliik väljendab öeldisverbiga kirjeldatava tegevuse eitust. 
Kõneliik eesti keeles.
Eesti keeles loetakse kõneliiki morfoloogiliseks kategooriaks, kuna mõnede vormide eituse väljendamisel kasutatakse lisaks eitussõnale ka jaatavast erinevat pöördsõnavormi, nt "elasime : ei elanud, elan : ei ela, elatakse : ei elata".
Lause jaatava sisu märkimiseks ei kasutata eesti keeles tavaliselt spetsiaalseid vormivahendeid. Kui need esinevad, siis väljaspool öeldist. Jaatust märkivad rõhumäärsõnad võivad esineda üksnes vastuses küsimusele, näiteks: "Kas Sulle maitsevad seened? - Jah, maitsevad küll".
Eitusvormid on verbi liitvormid, milles eitust väljendavad eitussõnad "ei" või "ära", mida võib käsitleda vaegmuuteliste pöördsõnadena.
Veetaimed

Veetaimed ehk hüdrofüüdid on taimed, mis on kohastunud eluks veekeskkonnas. Kuna elamine vees ja veepinnal vajab mitmeid spetsiifilisi kohastumusi, saavad paljud veetaimed kasvada ainult vees (veekeskkonnas) või alaliselt liigniiskes pinnases. 
Veetaimede seas on nii alamaid taimi (näiteks vetikad) kui ka kõrgemaid taimi.
Veetaimede hulgas on liike, mis levivad võõrliikidena. Mitmed neist paljunevad vegetatiivselt varretükikeste kaudu. Eestis on näiteks selline võõrliik kanada vesikatk.
Kui jõe vool on kiire, siis veetaimede juured hoiavad neid kinni.
Veetaimede kohastumusi.
Veetaimedel on rida iseloomulikke omadusi: 
Veetaimede üldine jaotus.
Veetaimede klassifikatsioone on aja jooksul välja pakutud väga palju. 
Eesti oludes on üks kasutatavamaid Aime Mäemetsa (1985) loodud liigitus, kus ta on lähtunud taimede ökoloogiast ja kasvuvormist:
1. ujutaimed ehk lemniidid
2. veesisesed taimed (sünonüümid: submerssed taimed, sukeltaimed)
2A. põhjataimed
a) isoetiidid (tuttidena või madala vaibana veekogu põhjas juurdunult)
b) samblad
c) mändvetikad
2B. elodeiidid
2C. nõrgalt juurdunud ehk tseratofülliidid
3. ujulehtedega (ujulehised) taimed ehk nümfeiidid
4. kaldaveetaimed ehk helofüüdid
Lisaks eelmainituile on ka amfiibseid taimi (nt ristlemmel ("Lemna trisulca"), kes võivad sõltuvalt tingimustest kasvuvormi muuta.
Eesti muuseumide loend

"Siin on loetletud Eestis töötavaid ja töötanud muuseume ja mõnede muuseumide filiaale. On olemas lehekülg Eesti muuseumide loend 1938.
Kaldaveetaimed

Kaldaveetaimed ehk helofüüdid on need taimed, mille alamosa asub kevadest sügiseni vees. Sügisel taimede maapealsed osad surevad ja ebasoodsad perioodid (tavaliselt talve) elavad nad üle mudas asuvate uuenemispungade kaudu. Enamik helofüüte on püsikud, mis paljunevad hästi vegetatiivselt risoomil asuvate pungade kaudu.
Nende hulka kuuluvad pilliroog, järvkaisel ehk kõrkjas, soo-alss, konnaosi, kalmus, hundinuiad, luigelill, haruline jõgitakjas, suur tulikas, mõned tarnaliigid ja muud.
Varna (India)

Varnad on India traditsioonilises kastisüsteemis neli seisust.
Need seisused on:
Hermann Karl von Vietinghoff

Hermann Karl von Vietinghoff (13. veebruar 1737 Peterburi – 3. oktoober 1812 Taevere mõis) oli Liivimaa mõisnik.
Vietinghoffide suguvõsast pärinenud Hermann Karl von Vietinghoffi sündis Venemaa riigitegelase Erich Johann von Vietinghoffi (1699–1761) ja Beata Regina von Ficki (1708–1785) kolmanda lapse ja vanima pojana. Tema emapoolne vanaisa oli kuulus Venemaa riigitegelane Heinrich von Fick (1678–1750).
Hermann Karl von Vietinghoff immatrikuleeriti koos oma noorema venna Heinrich Reinholdiga septembris 1760 Kieli ülikooli.
Ta oli maakohtuassessor (1779) ning Viljandi kreisikohtunik.
Talle kuulusid Adavere ja Hermani mõis.
Hermann Karl von Vietinghoffiga kohtumist on lühidalt oma päevaraamatus kirjeldanud Vene-Rootsi sõja ajal vangi langenud Rootsi sõjaväevaimulik ning päevikupidaja Anders Winberg (1753–1831), kes külastas koos ohvitseridest kaasvangidega Adavere mõisa oma teekonnal Tallinnast Venemaale:
""26." [juulil 1789] "sõime hommikusööki Adaveres, eelmainitud proua mehevenna, ühe von Vietinghoffi, juures. Adavere on kaunis mõis. Liivimaal, nii linnades kui mõisates, pakutakse suurepärast kalja. Kuid see, mida pakuti Adaveres, oli parim. See oli tõeliselt võrreldamatu.""
Hermann Karl von Vietinghoff suri 3. oktoobril 1812 Taevere mõisas ning maeti 10. oktoobril Vietinghoffide perekonnakalmistule Adavere mõisas.
Perekond.
Hermann Karl von Vietinghoff abiellus 1769. aastal Johanna Luisa von Bergholtziga (1742–1809), kes oli Karl Magnus von Bergholtzi (1714–1792) ja Luise Margaretha von Patkuli (1713–1747) tütar. Abielust sündisid:
Greif

Greif ("gryps") oli kotka pea ja tiivulise lõvi kehaga loom antiikmütoloogias.
Greife kujutati skulptuuridena assüüria-babüloonia kultuuris. 8. sajandil eKr levis Kreekasse ja Rooma, kust hiljem võeti kasutusele keskaegse ornamendi kujuna.
Greif on kasutusel ka heraldikas vapiloomana.
293. Politsei Jalaväepataljon

293. Politsei Jalaväepataljon ("Polizei Füsilier Bataillon 293") oli pataljon mille formeerimist alustati 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest. Pataljoni formeerimist ja väljaõppeid lõpuni ei viidud.
1. Eesti Politseirügement

1. Eesti Politseirügement (saksa keeles "Estnische Polizei Regiment 1") oli 1944. aastal Eesti politseipataljonide juhtimiseks moodustatud väeüksus Kolmanda Riigi relvajõudude koosseisus. 
Politseipataljonid allusid administratiivselt Kolmanda Riigi SS-i ja politsei kõrgeimale komandörile Reichsführer-SS Heinrich Himmlerile Saksa Korrapolitsei "SS-Oberstgruppenführer und Generaloberst der Polizei" Kurt Daluege'i kaudu. 
Eestis formeeritud politseipataljonid allusid Ida maa-alade Riigikomissariaadi SS-i ja Saksa Korrapolitsei kõrgeimale komandörile ning Eestis asunud SS-i ja Saksa Korrapolitsei komandörile Wilhelm von Thadenile.
Vormiriietusena kasutasid politseipataljonide võitlejad Eesti sõjaväe vormiriietust M1935 ja hiljem Saksa sõjajõudude välivormi (sinel, püksid ja frentš), saksa välivormi "Modell 1936" modifikatsioone M39 või M43 Wehrmachti auastmetunnustega.
1943. aastal olid sõjategevuse piirkondades ja Wehrmachti tagalapiirkonnas politseipataljonid operatiivselt allutatud Wehrmachti või Relva-SS-i tagala- või rindeüksustele. 
1944. aastal osalesid politseipataljonid Wehrmachti väegrupi Nord ja armeegrupi Narwa alluvuses lahingutegevuses Eestis, lahingutes Narva all, Sinimägedes ja Lõuna-Eestis.
Juhtkond ja koosseis.
Rügemendiülem major Kaarel Saimre.
Isikkoosseis.
Politseirügemendi staap formeeriti 1944. aasta aprillis. 
Rügement formeeriti Kirde-Eestis rannakaitses ja Tannenbergi liinil olnud 286., 288., 291. ja 292. Politsei Jalaväepataljoni juhtimiseks rindeolukorras.
1. juulil 1944 oli rügemendi koosseisus sakslasi: 5 ohvitseri, 5 ametnikku, 16 allohvitseri; Eesti alalt: 62 ohvitseri, 2 ametnikku, 220 allohvitseri ja 2163 alamväelast.
Relvastus samal ajal: 2327 püssi, 266 püstolit, 69 püstolkuulipildujat, 147 kergekuulipildujat, 32 raskekuulipildujat, 32 keskmist miinipildujat ja 24 tankitõrjepüssi.
1944. aasta 7. juulil moodustati 1. Eesti Politseirügemendi staabi baasil 2. Eesti Politseirügemendi staap. 
Kolmanda Riigi Ukraina Riigikomissariaadi SS-i ja politsei kõrgemale juhile allunud politseirügemendid 4–8 moodustati 1943. aastal Galiitsias.
2. Eesti Politseirügement

2. Eesti Politseirügement (saksa keeles "Estnische Polizei Regiment 2") oli Eestis politseipataljonide juhtimiseks moodustatud väeüksus Kolmanda Riigi sõjaväes. Politseirügemendi staap moodustati 1. Eesti Politseirügemendi staabi baasil juulis 1944. 
Juhtkond ja koosseis.
Rügemendi ülem oli , Daugavpilsi lahingute ajal major Kaarel Saimre. Rügemendi koosseisu kuulusid
Lahingutee.
Rügement formeeriti Lätis, Leedus ja Valgevenes teenistuses olevate 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljoni juhtimiseks rindeolukorras. Vahetult enne Daugavpilsi rindele sõitmist, 7. juulil moodustati rügemendi staap. Kuna ajapuudusel polnud võimalust uue staabi loomiseks, toodi selleks Viru rindelt senine 1. Eesti Politseirügemendi staap. Rügement anti Friedrich Jeckelni võitlusgrupi koosseisu, mis omakorda allus II armeekorpusele. Korpus pidas sel ajal raskeid lahinguid Daugavpilsist umbes 60 kilomeetrit lõuna pool pealetungivate Nõukogude 6. kaardiväearmee eliitüksustega.
Rügement jõudis 12. juulil 1944 Turmantase jaama ja suundus samal päeval rindele. Seda rindelõiku kaitsesid Läti politseirügemendid, kes olid kandnud raskeid kaotusi. 2. politseirügement osales lahingutes Drūkšiai ja Riči järve ääres ning Taržeķi asulas. Kuigi ühiselt suudeti Läti politseirügementidega punaväe esialgne pealetung tõkestada, langes Daugavpils 27. juulil Nõukogude vägede kätte ning politseipataljonid jäid piiramisrõngasse ja pidid taanduma Jēkabpilsi suunas. 12. augustil taandusid pataljonid üle Väina jõe.
Läti politseirügemendid olid lahingus kandnud nii raskeid kaotusi, et pärast taandumist need saadeti laiali ja isikkoosseis liideti teiste üksustega. 2. Politseirügement saadeti tagasi Eestisse, kuhu jõudis augusti keskel. Jõudnud 14. augustil Tallinna, majutati 38. ja 40. pataljon Tallinna Polütehnikumi hoonesse Pärnu maanteel. Mõne päeva järel selgus, et täienduse puudumisel oli ka 2. Eesti Politseirügement määratud laialisaatmisele. Seejuures liideti 40. pataljon 38. pataljoniga ning rügemendiülem Saimre võttis üle 37. pataljoni juhtimise. Rügemendi staap likvideeriti 20. augustil ja saadeti tagasi Viru rindele 1. Eesti Politseirügemendi juurde.
Sensu lato

Sensu lato (lühend s. l.) on ladinakeelne väljend, mis tähendab 'laiemas mõttes'. Väljendit kasutatakse paljudes teadusharudes, näiteks bioloogias ja geoloogias.
Bioloogilises taksonoomias on see mõiste, mis tähistab taksoni käsitlemist laiemas mõttes. Näiteks "Taraxacum officinale" s.l. tähistab harilikku võilille kui mikroliikide rühma.
Sensu stricto

Sensu stricto (lühenditena kasutuses: "sens. str.", "s. s.", "s. str.") on ladinakeelne väljend, mis tähendab "täpses mõttes, täpses tähenduses".
Väljendit kasutatakse mõistena bioloogilises taksonoomias, kus ta paikneb lühendina (s. str.) taksoni ladinakeelse nime järel ning tähistab taksoni käsitlemist kitsamas mõttes.
Miklós Fehér

Miklós Fehér (20. juuli 1979 – 25. jaanuar 2004) oli Ungari jalgpallikoondise ründaja. 
Ta suri terviserikke tõttu 24-aastaselt Portugali kõrgliiga kohtumise ajal.
Fehér mängis kodumaa klubis Győri ETO FC ning Portugali klubide FC Porto, SC Salgueiros, SC Braga ja SL Benfica meeskondades.
Ungarit esindas ta esimest korda koondises 1998. aasta oktoobris Aserbaidžaani vastu. Järgmise viie aasta jooksul lõi ta 25 mängus seitse väravat.
Karjäär.
Ungaris Győri ETO FC-s mängides jäi Fehér silma FC Porto talendiotsijaile. 1998. aastal sõlmiski ta klubiga lepingu, ent suhteliselt noore mängumehena ei löönud ta klubi koosseisus läbi ning ta laenati kogemuste saamise eesmärgil SC Salgueirosesse. Keskpärase hooaja järel laenati ta S.C. Bragasse, kus tegi oma edukaima aasta, lüües 26 mängus 14 väravat. Pärast seda, kui Porto mängijate agent (sh ka Fehéri) läks tülli omanik Jorge Nuno Pinto da Costaga, polnud tal enam Portos kohta. Ta lahkus Estádio das Antasi staadionilt vaba agendina Benficasse, kus lõi 28 mängus 7 väravat.
Surm.
25. jaanuaril 2004 sõitis Benfica külla Guimarãesesse, et mängida sealse Vitória S.C-ga. Kohtumist näidati televisioonis otseülekandes. Benfica oli juhtimas 1:0, kui Fehér sai teise poolaja lisaminutitel kollase kaardi, toetus äkitselt kätega põlvedele ning langes teadvusetult selili murule.
Kui klubi meedikud mõistsid, et Fehéril oli süda seiskunud, püüti teda elustada ning publik sai aru olukorra tõsidusest. Pärast väikest viivitust pääses kiirabiauto lõpuks väljakule ning viis ta haiglasse, kust natuke enne keskööd tuli teade ungarlase surma kohta. Lahkamine näitas, et 24-aastase Fehéri surma põhjustas hüpertroofse kardiomüopaatia tagajärjel tekkinud ventrikulaarne fibrillatsioon.
Fehéri mälestuseks ei kasuta Benfica enam särginumbrit 29, mida kandis Fehér viimaseks jäänud mängus. Sportlase surm jalgpalliväljakul põhjustas Portugali spordile tõelise šoki. Kuigi Fehér oli mõni aasta varem FC Portost lahkunud ja läinud nende suure rivaali Benfica klubisse, avaldasid eelmise klubi direktor Reinaldo Telles ja tolleaegne peatreener José Mourinho kaastunnet Estádio da Luzil.
Värvuste loend A–Y

"Siin on mittetäielik tähestikuline loend värvustest. Põhivärvinimede järgi koondatud värvuste loetelu leiad nimistust Värvuste loend põhivärvinimede järgi.
Kubermang

Kubermang on endine haldusüksus Venemaa Keisririigis, Nõukogude Venemaal, Vene SFNV-s ja Nõukogude Liidus. 
Venemaal ja Nõukogude Liidus oli kubermang 1. järgu haldusüksus. Kogu Venemaal oli 1917. aastal kokku (kaasa arvatud Soome ja Poola) 78 kubermangu. Kubermangud kaotati 1. augustist 1927 ja nende asemele moodustati oblastid, kraid ja ringkonnad.
Erki Laur

Erki Laur (sündinud 16. augustil 1976 Tallinnas) on eesti näitleja.
Elukäik.
Laur on lõpetanud 1994.aastal Tallinna 49. Keskkooli ja 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli näitlejana (XVIII lend).
Aastatel 1998–2008 oli Laur Von Krahli Teatri näitleja. Alates 2008. aastast on ta vabakutseline näitleja. Erki Laur oli aastatel 2010–2013 osaleja Eesti Televisiooni kultuurisaates "Jüri Üdi klubi".
Erki Laur on 1998. aastast Eesti Teatriliidu ja Eesti Näitlejate Liidu liige.
Isiklikku.
Erki Lauri elukaaslane on Tiina Tauraite. Neil on kaks poega, Laurits ja Lui.
Danilo Türk

Danilo Türk (sündinud 19. veebruaril 1952 Mariboris) on Sloveenia poliitik, jurist ja diplomaat.
Ta oli 22. detsembrist 2007 kuni 22. detsembrini 2012 Sloveenia president.
Ta on lõpetanud 1975. aastal Ljubljana ülikooli õigusteaduskonna. 1982. aastast rahvusvahelise õiguse doktor. 
1984. aastast töötas Danilo Türk ÜRO juures. Aastal 1992 sai ta Sloveenia esimeseks suursaadikuks ÜRO juures, 1990. aastate lõpus ÜRO Julgeolekunõukogu esimeheks. 2000–2005 töötas ta ÜRO peasekretäri abina poliitilistes küsimustes. 
2005. aastast oli Türk Ljubljana ülikooli õigusteaduskonna rahvusvahelise õiguse kateedri juhataja.
2007. aasta presidendivalimised.
Presidendivalimiste esimeses voorus 21. oktoobril 2007 jäi teiseks ning pääses edasi koos Lojze Peterlega teise vooru. Teises voorus 11. novembril 2007 ta võitis, olles kogunud 68,03% häältest. 
2012. aasta presidendivalimised.
2012. aasta presidendivalimiste teises voorus 2. detsembril 2012 kaotas Türk ülekaalukalt Borut Pahorile, kes valiti Sloveenia uueks presidendiks.
Suurendatud priim

Suurendatud priim on intervall, mille astmeline suurus on 1 ja tooniline suurus ½ tooni. 
Suurendatud priimi enharmooniline intervall on väike sekund. Suurendatud priim on altereeritud intervall.
Vähendatud oktav

Vähendatud oktav on intervall, mille astmeline suurus on 8 ja tooniline suurus 5½ tooni. 
Vähendatud oktavi enharmooniline intervall on suur septim. Vähendatud oktav on altereeritud intervall.
Suurendatud septim

Suurendatud septim on intervall, mille astmeline suurus on 7 ja tooniline suurus 6 tooni. 
Suurendatud septimi enharmooniline intervall on puhas oktav. Suurendatud septim on altereeritud intervall.
Suurendatud terts

Suurendatud terts on intervall, mille astmeline suurus on 3 ja tooniline suurus 2½ tooni. 
Suurendatud tertsi enharmooniline intervall on puhas kvart. Suurendatud terts on altereeritud intervall.
Vähendatud sekund

Vähendatud sekund on intervall, mille astmeline suurus on 2 ja tooniline suurus 0 tooni. 
Vähendatud sekundi enharmooniline intervall on puhas priim. Vähendatud sekund on altereeritud intervall.
Fonograaf

Fonograaf oli esimene heli salvestamiseks ja taasesitamiseks mõeldud seade.
Thomas Alva Edison teatas selle „rääkiva masina“ leiutamisest 21. novembril 1877. Edisoni idee järgi oli fonograaf mõeldud kõne salvestamiseks ja taasesitamiseks, kuid peagi leiti, et see sobib ka muusika jaoks. Esimest korda demonstreeris ta seda avalikult 29. novembril 1877 ja patenteeris selle USA patendiametis 19. veebruaril 1878.
Esimese salvestatud fonogrammi luges Edison ise sisse ja selleks oli luuletus "Maryl oli talleke". See salvestis ei ole säilinud, kuid fonogrammi leiutamise 50. aastapäeval 1927 salvestas Edison selle luuletuse uuesti, ja see salvestis on säilinud.
Tööpõhimõte.
Salvestamisel koondas suur ruupor hääle akustilise energia membraanile. Selle küljes olev lõiketera (nõel) jättis pöörlevale vahasilindrile jälje (esialgses variandis oli silinder kaetud tinapaberiga). Vertikaalsuunalise salvestuse korral vastab vao sügavuse kõikumine membraani liikumisele heli toimel. 
Mida tugevam on salvestatav heli, seda suurem on vao sügavuse kõrvalekalle vao keskmisest sügavusest (ehk sügavusest heli puudumisel).
Nõela ja pöörleva trumli omavahelisel pideval nihkumisel kruviajami abil tekib trumlile kindla vahekaugusega kruvijoone kujuliselt paigutuv helivagu.
Taasesitamisel pani helivaos liikuv nõel selle vertikaalsuunalisi võnkumisi järgides võnkuma membraani, mille tekitatud nõrk heli suunati ruupori abil akustiliselt kuulaja poole.
Fonograaf ja grammofon.
Edisoni varasemad patendid näitasid, et ta oli täiesti teadlik võimalusest salvestada heli kettale, aga ta ise eelistas silindreid, sest siis oli nõela liikumise kiirus vaos muutumatu ja Edison pidas seda "teaduslikult õigemaks". Arvatavasti mõtles ta selle juures sagedusala kitsenemist kõrgemate sageduste osas, mis on heliplaatidel kuni kolmekordne plaadi lõpuosas võrreldes salvestusega plaadi alguses seoses joonkiiruse vähenemisega liikumisel keskkoha suunas.
Fonograafis toimub heli salvestamine andmekandjale samal põhimõttel kui grammofonis, kuid erinevalt tavalisest grammofonist sai fonograafiga heli ka salvestada. Seetõttu oli fonograaf nii ametiasutustes kui ka kodustes oludes kasutusel diktofonina kuni magnetofoni laialdase kasutuselevõtuni 1940. aastail.
Aurorid

Aurorid on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" Võlukunsti Ministeeriumi poolt välja treenitud võlurid-nõiad, kes jahivad musti võlureid (surmasööjad, Lord Voldemort). Et auroriks saada, on vaja häid eksamitulemusi mustade jõudude vastases kaitses, muundamises, taimeteaduses ja nõiajookides. Hiljem tuleb läbida testid, mis panevad proovile inimese arukuse, leidlikkuse, reageerimisvõime ja hiilimisvõime.
Olivia Munn

Lisa Olivia Munn (hääldus ; sündinud 2. juulil 1980 Oklahoma Citys) on USA näitleja, modell ja saatejuht. Karjääri algusaastatel tunti teda nime Lisa Munn all, kuid 2006. aastast tegutseb ta Olivia Munnina.
Olivia Munni ema Kimberly Nguyen on hiina juurtega, kuid kasvas üles Vietnamis. Isa oli saksa-iiri päritolu ja jättis pere varakult maha. Kui Munn oli 2-aastane, abiellus ta ema USA õhujõudude töötajaga. Munn kasvas üles peamiselt Jaapanis Tōkyō linnaosas Shinjukus, kus ta kasuisa oli Ameerika Ühendriikide sõjaväe teenistuses. Jaapanis töötas Munn moetööstuses modellina ja ta valdab vabalt jaapani keelt.
Olivia Munn õppis Oklahoma ülikoolis žurnalistikat ning kõrvalerialadena jaapani keelt ja näitlemist. Pärast ülikoolist lahkumist elas ta Californias ning töötas Fox Sport Netis Ameerika jalgpalli ja naiste korvpalli telekommentaatorina. See töökoht Munnile ei meeldinud, sest enda sõnul püüdis ta olla keegi, kes ta ei olnud, ja see tegi ta otse-eetris väga ebakindlaks.
2004. aastal sai ta esimese filmirolli, milleks oli episoodiline osa otse-videoväljaandena ilmunud B-kategooria õudusfilmis. Teine roll oli bändi Zebrahead muusikavideos. Pikapeale hakkas ta saama suuremaid osasid paremates filmides.
Munn on osalenud Nike, Pepsi ja Johnson &amp; Johnsoni reklaamikampaaniates ning ta on poseerinud mitmetele ajakirjadele. 2007. aasta veebruaris ilmus Playboys tema "non-nude"-fotosari (Babe of the Month). Samal aastal poseeris ta ajakirjale Men's Health ja itaaliakeelsele Vanity Fairile. Ta oli kaanetüdruk Men's Health Livingi 2009. aasta kevadtalvises väljaandes, Playboy 2009. aasta juuli-augusti numbris ning Maximi 2010. aasta jaanuari ja 2011. aasta veebruari ajakirjades.
Riddle'i päevik

Riddle'i päevik on Harry Potteri romaanisarjas mustade nahkkaantega päevik, mida pidas Tom Marvolo Riddle ehk Lord Voldemort. Hiljem kasutas ta päevikut varikätkina, milles säilitas tükikese oma hingest.
Riddle'i päeviku sai raamatu teises osas enda kätte Ginny Weasley, kes sattus päeviku mõju alla. Voldemort kasutas teda söödana, et Harry't kätte saada.
Marvolo Gaunti sõrmus

Marvolo Gaunti sõrmus on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" sõrmus, mis kuulus väga ammu aega tagasi ühele Peverelli vendadest. Sõrmus liikus käest kätte ning lõpetas kauge järeltulija Salazar Slytherini valduses. Sõrmuse päris Marvolo Gaunt, kes oli Lord Voldemorti vanaisa. See sõrmus tõendab fakti, et Lord Voldemort on Slytherini pärija. 
Sõrmuse tähtsus.
Gaunti sõrmus on üks Surma vägistest, millega sai teatud kujul surnud inimesi päris maailma tagasi tuua. Kui sõrmus jõudis Voldemorti kätte, tegi viimane sellest varikätki teadmata, et sellel esemel on juba niigi tohutu vägi. Albus Dumbledore hävitas sõrmuse Godric Gryffindori mõõgaga.
Mnemic

Mnemic on Taani päritolu "metal"-ansambel. Bändi nimi on tuletatud sõnadest Mainly Neurotic Energy Modifying Instant Creation.
Neeruti mõis

Neeruti mõis on kahe mõisa nimi:
Saprofaag

Saprofaagid ehk skisofaagid on loomad, kes toituvad loomse või taimse päritoluga lagunenud orgaanilisest ainest. 
Saprofaagid on näiteks vihmaussid, sajajalgsed, sipelgad jt.
Terminoloogia.
Saprotroofide ja nendega seotud lähismõistete osas on kirjanduses segadust ja ebajärjepidevust. 
Saprofaage saab liigitada järgmiselt:
Saproobideks nimetatakse hüdrobioloogias vee saproobsusastet iseloomustavaid organisme.
Kurjam taevasse ei saa

"Kurjam taevasse ei saa" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 1997. aastal.
Miilits ja koer

"Miilits ja koer" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 1998. aastal.
Rock ja naised

"Rock ja naised" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 2001. aastal.
Muusikud &amp; muu.
Sigus: näide sellest millise käki saab arvutiprogrammidega kokku keerata. Oja tegi siin muusika, mina laulsin peale, siis pani Oja kõvasti heliefekte peale ja siis panin mina veel. Kokku on selle plaadi tegemisel kasutatud, ma arvan kuskil, 100 muusikaprogrammi.
Väärastuda oht

"Väärastuda oht" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 2006. aastal.
Habeas corpus

 
Habeas corpus (ladina keeles ‘sa pead omama keha’) on rahvusvaheliselt käibel olev õigusriigi ideega seonduv termin, mis tähendab, et igaühel on õigus enda vangistamist kohtus vaidlustada. Kinnipeetaval peab olema absoluutne ja kohtuniku poolt kontrollitav õigus konsulteerida advokaadiga pärast vahistamist ja õigus teatada oma kinnipidamisest sugulastele või sõpradele ning vajadusel saada kokku arstiga. Süüdistataval peab olema juurdepääs materjalidele, mida kasutavad uurimisorganid süüdistatava vahi all pidamise otsuse uuesti läbivaatamisel.
Ajalooliselt olid need keskaegse vangistuskäsu algusõnad, mis põhinevad Inglise 17. sajandi seadusel kodanike kaitseks omavolilise vangistamise eest.
Abitegu

Abitegu oli teoorjuse vorm, mille aeg ja maht sõltus mõisa jooksvate tööde vajadustest. Abitöödena tehti tavaliselt hooajatöid, nagu sõnnikuvedu, külv, viljalõikus, rehepeks, heinategu, teeremont, mõisavoorid, lambapügamine jms. 
Abiteo tegijat nimetati abiteoliseks.
Abitegu Eestis.
Eestis kujunes abitegu 16. sajandil, mil teoorjus muutus mõisates valdavaks.
17. sajandil oli abiteo maht Tartumaal suurem kui mujal Liivimaal, kuna ühelt poolt oli seal nädalategu tavapärasest väiksem, teisalt asus Tartumaa põllumajandustoodangu peamistest turustuskohtadest kõige kaugemal. Enamik Tartumaa mõisate viinavoore siirdus Narva.
18. sajandi teisel poolel kippus abiteo maht mõisates seoses mõisatoodangu kasvuga ületama paljude mõisate nädalateo mahtu.
Enne 1804. aastat koostatud vakuraamatuis oli abitegu (eriti Liivimaal) sageli märgitud osaliselt või üldse märkimata. 1804. aasta talurahvaseadus vähendas abitegu järsult, suurendades kohati nädalategu.
Kuna abitegu nõuti mõisas ajal, mil tööjõudu vajas samade tööde jaoks ka talu, oli abitegu talupoegade hulgas ebapopulaarne ja põhjustas talurahva vastuhakke.
Mažoorkolmkõla

Mažoorkolmkõla ehk suur kolmkõla ehk duurkolmkõla on kolmkõla, mis koosneb tertsidest:
Priimi ja kvindi vahe on puhas kvint.
Arc de Triomf

Arc de Triomf on Kataloonias Barcelonas asuv triumfikaar. See valmis 1888. aasta maailmanäituse jaoks. Arhitekt oli Josep Vilaseca i Casanovas.
Kolmkõla

Kolmkõla ehk tertskvintakord ehk tertsakord on kolmest erinevast heliklassist koosnev akord, mille põhikuju helid paiknevad kahe ülestikuse tertsina.
Näide: C-duur kolmkõla põhikuju ehitatakse heliklassidest "C" (0), "E" (4) ja "G" (7), millest "C" ja "E" vahe on suur terts ning "E" ja "G" vahe väike terts .
Kolmkõla põhikuju helide nimetused on (altpoolt lugedes) priim, terts ja kvint. 
Kolmkõla liigid.
Olenevalt tertside suurusest tekivad järgmised kolmkõlad:
Konsoneerivad ja dissoneerivad kolmkõlad.
Mažoorsed ja minoorsed kolmkõlad on konsoneerivad, suurendatud ja vähendatud kolmkõlad dissoneerivad kooskõlad.
Kolmkõla neljahäälne seade.
Kolmkõla neljahäälne seade on välja kujunenud koorimuusikas seoses inimhäälte jaotusega 4 põhiliiki: sopran, alt, tenor, bass. Neid nimetusi kasutatakse ka instrumentaalmuusikas. Neljahäälne segakoori seade kirjutatakse kahele noodijoonestikule: ülemisele sopran ja alt viiulivõtmes ning alumisele tenor ja bass bassivõtmes.
Kolmkõla ulatus.
Kolmkõla ulatuse määravad intervallid soprani, aldi ja tenori vahel. Ulatuse määramisel ei arvestata tenori ja bassi vahel tekkinud intervalli.
Kolmkõla meloodiline seis.
Akordi meloodilise seisu määrab sopran. 
Kui sopranis on
Bassis esinev priim viitab kolmkõla põhikujule, terts sekstakordile ja kvint kvartsekstakordile.
Kolmkõlade kujud.
Kolmkõlade kuju määrab bass. Kolmkõladel on kolm kuju:
Detritofaag

Detritofaagid (ka detritovoorid, detrivoorid, pudemesööjad) on organismid, kes toituvad surnud organismidest või teiste organismide orgaanilistest heitmetest. Varasemas eestikeelses kirjanduses loetakse detritofaagideks üksnes veeorganisme, kes toituvad vees olevast pudemest ehk detriidist.
Saprobiont

Saprobiont on surnud orgaanilises aines elav organism. 
Saprobiontide hulka kuuluvad saprotroofid ja viimastest toituvad organismid, näiteks hulkjalgsed.
Saprofüüt

Saprofüüdid on kõdutaimed, kes toituvad seente vahendusel surnud orgaanilisest ainest. Kuna taimed ei saa enamasti toituda surnud orgaanilisest ainest vahetult, vaid teevad seda seente vahendusel, on saprofüüdid tavaliselt ühtaegu mükotroofid.
Ajalooliselt on siia arvatud ka bakterid ja seened, kuid täpsem on neid nimetada saprotroofideks.
Wolmar von Stackelberg

Wolmar von Stackelberg (1592–1652) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant).
Wolmar von Stackelberg sündis Kaavere, Kasti ja Mõdriku mõisniku ning Eestimaa maanõuniku Johann von Stackelbergi ja Magdalena von Brackeli pojana.
Teenis märtsis 1623 Johan Henriksson Reuteri Västergötlandi lääni (alates 1626. aastast Skaraborgi lääni) rügemendis kompaniiülemana ja oli kapteni auastmes. Samal positsioonil jätkas ka aastail 1624–1626 Millalgi 1626. aastal ülendati ta majori auastmesse.
Kanti tituleerimata aadlisuguvõsana 1625. aastal nr. 113 Rootsi rüütelkonna aadlisuguvõsade loendisse.
1627. aastal teenis Stackelberg Reuteri rügemendiga Preisimaal. Juulis 1628 teenis ta Preisimaal Pillaus ning augustis Elbingis. Augustis on teda mainitud ooberstleitnandina ja Reuteri jalaväerügemendi juurde kuuluva ratsaväeeskadroni ülemana. Vähemalt oktoobrist 1628 teenis ta Reuteri rügemendis ooberstleitnandina. 1629. aastal jätkas ta teenistust Reuteri rügemendi ratsaväeeskadroni ülemana.
Vähemalt alates 1630. aasta maist teenis ooberstleitnant Wolmar von Stackelberg ooberst Göran Ekebladi (1596–1631) Västergötlandi rügemendis.
Augustis 1633 teenis ta ooberstleitnandi ja kompaniiülemana ooberst Thomas Tomassoni Örebros paiknenud Närke ja Värmlandi rügemendis.&gt; Sama aasta oktoobris oli ta ooberstleitnant ja kompaniiülem ooberst Wilhelm von Saltzburgi Västergötlandi rügemendis. Mais 1635 on teda nimetatud antud kompanii endise ülemana.
Alates vähemalt maist 1634 jätkas Stackelberg teenistust Thomas Thomassoni Närke ja Värmlandi rügemendis.
Stackelberg oli ka Älvsborgi lääni Åsi kihelkonna kihelkonnakohtunik.
Talle kuulusid Kaagri, Peri ja Mõdriku mõis Eestis ja Hjelmarsnäsi mõis Rootsis.
Wolmar von Stackelbergi ja tema abikaasa epitaafid asuvad Viru-Jaagupi kirikus. Samuti on tema vappepitaaf Örebro Püha Nikolause kirikus.
Perekond.
Wolmar von Stackelberg abiellus 24. jaanuaril (vkj 14. jaanuaril) 1621 Rootsis Barnefåteris Hjelmarsnäsi mõisa pärijanna Margaretha Rosenstrålega (1599–1663), kes oli rittmeister Börje Jönsson Rosenstråle ja Märta Svandtesdotter Stålarmi tütar. Abielust sündisid:
Orav (perekond)

Orav ("Sciurus") on perekond oravlaste sugukonnast.
Liike.
Perekonnas on 28 liiki.
Orava perekonna ainus Eestis elav liik on harilik orav.
Käskkiri

Käskkiri (vananenud termin: "päevakäsk") on asutuse tegevust korraldav haldusakt (õiguslik).
Käskkirja väljaandmise õigus on määratud asutuse asjaajamisjuhendis. Käskkiri on korraldav dokument, mille annavad välja tippjuht ja tema asetäitjad vastavalt oma õiguspiiridele, et lahendada ettevõtte tegevuse sisemisi reglementeerimist nõudvaid küsimusi. Käskkirju antakse välja initsiatiivkorras või kõrgemalseisva õigusjõu aktide täitmiseks. Nendele aktidele tuleb käskkirja konstateerivas osas viidata.
Kestvuselt on käskkiri ühekordne või kehtib samas küsimuses uue käskkirja väljaandmiseni. Sisu järgi ja erinevatest säilitustähtaegadest tingituna jagunevad käskkirjad:
Igal käskkirja liigil on omaette numeratsioon. Käskkirja väljaandmise algatajaks võib olla juhtkond, struktuuriüksuste juhid või spetsialistid. Käskkirja koostab spetsialist, kelle kompetentsi kuulub antud küsimus. Käskkiri vormistatakse üldplangile või käskkirja plangile ühes eksemplaris. Erandiks on distsiplinaarkaristuse käskkiri, mis vormistatakse alati kahes originaaleksemplaris.
Käskkirja vorming.
Dokument, mis käskkirjaga kinnitatakse, on tema lisa. Käskkirja lisa(de)le viidatakse teksti korraldavas osas vastava punkti lõpus, mitte teksti all. Lisa ehk käskkirjaga kinnitatav dokument (nt. asjaajamiskord) vormistatakse puhtale paberilehele. Lisal peavad olema kõik vajalikud rekvisiidid ja ta peab olema allkirjastatud. Iga lisa lehed nummerdatakse eraldi. Lisa esimese lehe ülemisse parempoolsesse nurka tehakse kinnitusmärge. Kui dokumendi juurde kuuluvad teksti selgitavad lisad, siis selliste lisade esimese lehe paremasse ülenurka tehakse märge dokumendi kohta, mille juurde nad kuuluvad.
Assistent (või personalijuht) edastavad käskkirja koopiad vastavalt jaotuskavale. Faksiimile allkirjaga koopiad üldjuhul tõestamist ei vaja. Erandjuhtudel (finantsküsimustes, faktide tuvastamisel, õiguste andmisel ja muudel juhtudel, mis nähakse ette asjaajamiskorras) tuleb ka faksiimile allkirjaga koopia tõestada.
Käskkirja tutvustatakse töötajale, kelle tegevust dokument puudutab. Käskkirjaga tutvumist kinnitab töötaja oma allkirjaga (koos kuupäevaga) käskkirjade registris või käskkirja originaaleksemplari pöördel.
Käskkirja täitmist jälgib koostaja või käskkirja tekstis näidatud isik. Struktuuriüksused jälgivad kehtivate käskkirjade aktuaalsust ja vajadusel teevad ettepaneku nende muutmiseks. Käskkirja saab muuta või kehtetuks tunnistada sama ametiisiku (või kõrgemalseisva ametiisiku) uue käskkirjaga. Sellekohane märge tehakse uue käskkirja viimases punktis, kus viidatakse, kelle käskkiri, millisest kuupäevast ja millise registrinumbri ning pealkirjaga on kehtetuks tunnistatud. Käskkirja kehtivust ei tohiks mõista selles sisalduva otsuse kehtivusena. Otsust või korraldust võib muuta. Kui otsus on täidetud (töö tehtud), ei ole see otsus enam aktuaalne. Ent käskkiri jääb dokumendina kehtima selle ajani, mis on antud liiki käskkirjadele säilitamiseks määratud. Käskkirja säilitamisaeg on märkimisväärne. Olenevalt sisust võib see olla 10, 65, 75 aastat või enam. Ent ühist normi, mis reguleeriks käskkirja kui haldusdokumendi säilitamise aega, ei ole kehtestatud.
Korraldus

 
Korraldus on igapäevase töö korraldamiseks või üksikjuhtumi lahendamiseks alluvatele suuliselt või kirjalikult antav nõue või käsk. 
Kirjeldus.
Korraldus on piiratud kehtimisajaga ja puudutab kitsast ametiisikute ringi. 
Kirjalik korraldus vormistatakse asutuse üldplangil. Tekst koosneb üldjuhul ühest loogilisest osast – korraldusest. Tekst esitatakse ainsuse esimeses isikus ja käskivas vormis. Pärast allakirjutamist korraldus registreeritakse vormistaja poolt. 
Korralduse säilitamise aeg sõltub samuti nende sisust, sest korraldusega reguleeritakse tavaliselt vähem tähtsaid suhteid ja töid (nt lähetuskorraldus, korraldus ruumide kasutamise muutmiseks remondi ajal).
Jakob Skytte

Jakob Skytte (ka Jacob Skytte; 29. juuni 1616 – 1. märts 1654) oli Tartu ülikooli (Academia Gustaviana) üliõpilane ja ühtlasi ka esimene rektor ("rector illustris").
Tema isa Johan Skytte oli 1629–1634 Liivimaa, Ingerimaa ja Karjala kindralkuberner, 1632. aastast Tartu Ülikooli esimene kantsler, kes ka Jakobi ametisse pani. Rektoriks valimise ajal oli Jakob Skytte 16-aastane ning rektoriameti kõrval ühtlasi Tartu ülikooli üliõpilane; samal aastal immatrikuleeritud esimene üliõpilane Bengt Ekehielm oli temast kolm aastat vanem. Talle järgnenud rektorid valiti ametisse professorite seast pooleks aastaks.
1635. aastal lõi Inglismaa kuningas Charles I ta rüütliks. Ta oli Svea õuekohtu assessor alates 1638, asepresident alates 1641. Linköpingi maapealik 1645–1650.
Abiellus 23. augustil 1635 Stockholmis Anna Nilsdotteriga (Bielkenstierna, 1617–1663), nende lapsed olid:
Jakob Skytte poeg Gustav Adolf Skytte ja tütar Christina Anna Skytte jäid 1663. aastal vahele piraatlusega, Gustav hukati.