tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ţāhā Ḩusayn

Ţāhā Ḩusayn ("Taha Husain", "Taha Hussein"; 14. november 1889 – 28. oktoober 1973; araabia طه حسين‎ ) oli Egiptuse kirjanik, kaasaegse araabia kirjanduse üks rajajaid ja modernistliku liikumise juht.
Taha Husain sündis Kesk-Egiptuse väikelinnas vaeses perekonnas. Ta jäi lapsena trahhoomi tõttu pimedaks. Sai alghariduse külakoolis. Asus 1902 õppima islamistlikku Al-Azhari ülikooli ja 1907 Kairo ülikooli. Ta oli esimene, kes Kairo ülikooli 1914 doktorikraadiga lõpetas. Hiljem sai temast araabia kirjanduse professor. Husain oli ka Aleksandria ülikooli esimene rektor. 
Aastail 1950–1952 oli ta Egiptuse haridusminister ning viis riigis sisse üldise tasuta alghariduse.
Nagib Mahfuz on öelnud, et Taha Husain oli enne teda Nobeli auhinna ära teeninud.
Kergetankirühm

Kergetankirühm oli soomusallüksus Eesti sõjaväes.
See koostati kergetankidest Renault FT 17 1940. aastal. Rühm asus Tallinnas ja allus Auto-Tankirügemendile. Viimane rühmaülem oli Alfons Rebane.
Navarino

Navarino on Tšiilile kuuluv saar Lõuna-Ameerika mandri lõunatipu lähedal.
Navarino on Tulemaa saarest eraldatud Beagle'i väinaga, mida mööda kulgeb ühtlasi Tšiili ja Argentina piir. Saarest itta jäävad väiksemad saared Lennox, Picton ja Nueva. Läände jääb suurem Hoste saar. Lõunasse jäävad tillukesed Wollastoni saared.
Navarino pindala on 2473 km². Saar on mägine, selle kõrgeim tipp Pico Navarino on 1195 m kõrgune.
Navarino kuulub Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonda ning on osa Tšiili ja kogu maailma kõige lõunapoolsemast omavalitsusüksusest Cabo de Hornose vallast.
Navarino põhjapoolsel rannaribal, kus asub ka Puerto Williams, on aastas sademeid keskmiselt 467 mm ja need jaotuvad aastas ühtlaselt. Merelise kliima tõttu on aastased temperatuurikõikumised väikesed: aasta keskmine õhutemperatuur on +6 °C, kõige soojemal kuul +9,6 °C ja kõige külmemal kuul +1,9 °C. Ushuaias on kliima samasugune. Saare lõunaosas on kliima veelgi merelisem: talvised temperatuurid on kõrgemad, suvised madalamad ja sademete hulk tublisti suurem, kuni 800 mm aastas.
Valdav osa saareelanikest elab Puerto Williamsis (2700 elanikku), mis on rahvaarvult piirkonna 4. asula. Seal asub ka Tšiili mereväebaas. Tšiili loeb Puerto Williamsit linnaks, mis on maailma lõunapoolseim. Saarel on veel kaks asulat: Puerto Toro, kus 2002. aastal elas 36 inimest, ja Puerto Navarino. Navarino saarel asuvad Antarktikale kõige lähemad asulad.
Navarinole pääseb piirkonnakeskusest Punta Arenasest helikopteriga iga päev, välja arvatud pühapäeviti, ja kord nädalas parvlaevaga. Parvlaevasõit kestab 30–36 tundi. Märgatavalt lähemal Navarinole kui Punta Arenas asub Argentina linn Ushuaia, kust 2006. aastal oli Navarinoga mootorpaadiühendus.
Hummelfeld

Hummelfeld on vald ja asula Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei-Ostsee maakonnas. Piirneb põhjas Güby ja Fleckeby vallaga.
Valla pindala on 7,98 km².
Elanike arv on 290 (2006). Rahvastiku tihedus 36 in/km².
ADSR

ADSR (lühend ingliskeelsetest sõnadest "attack" 'puhkemine', "decay" 'vaibumine', "sustain" 'kestmine', "release" 'katkemine') on muusikas heli amplituudi (helitugevuse) kõvera mähisjoone mudel:
Yonne

Yonne on jõgi Prantsusmaal.
Yonne on 292 km pikk ja tema valgla on 10 836 km². Tema allikas on umbes 730 m ja suue 47 m kõrgusel merepinnast, mis teeb tema languseks umbes 683 m. Jõe vooluhulk on keskmiselt 95 m³/s.
Yonne algab Burgundiast Morvaini mägedest 901 m kõrguse Haut-Folini jalamilt. Ta voolab valdavalt põhja ja loodesse. Ülemjooksul voolab ta läbi Nivernaisi ja seal on suurim asula tema ääres Clamency. Clamencyst allavoolu kuni suudmeni kulgeb jõe kaldal maantee. Temasse suubub paremalt Cure ja sellest kohast allavoolu kulgeb Yonne'i kaldal kõikjal ka raudtee. Seejärel läbib Yonne rea linnu: Auxerre'i, Migennes'i, Joigny, Villeneuve-sur-Yonne'i ja Sensi. Migennes'is suubub temasse paremalt suurim lisajõgi Armançon ja Sensis samuti paremalt Vanne. Yonne suubub Montereau-fault-Yonne'is vasakult Seine'i.
Jõgi on nime andnud Yonne'i departemangule. Tema allikas asub Nièvre'i departemangus ja suue Seine-et-Marne'i departemangus.
Stavka

Stavka (vene keeles "Ставка") oli Venemaa keisririigi ja Nõukogude Liidu sõjaväe ja laevastiku ülemjuhatus esimese ja teise maailmasõja ajal.
Esimene maailmasõda.
Esimese maailmasõja ajal tegutses Venemaa keisririigi Venemaa keiserliku armee Kindralstaabiga paralleelselt ka Venemaa keisri ja Venemaa keisririigi relvajõudude kõrgema ülemjuhataja Nikolai II, strateegilise juhtimisorganina Stavka – Kõrgema Ülemjuhataja Peastaap, 1917. aastani Mogiljovis.
Pärast 1917. aasta Veebruarirevolutsiooni nimetati Venemaa relvajõudude kõrgemaks ülemjuhatajaks: Mihhail Aleksejev, ratsaväekindral Aleksei Brussilov, jalaväekindral Lavr Kornilov ja Aleksandr Kerenski.
Teine maailmasõda.
NSV Liidu Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Kõrgema Ülemjuhatuse Peakorter (vene keeles Ставка Верховного Главнокомандования).
Abū Hāmid al-Ghazālī

Abū Hāmid al-Ghazālī (1058–1111; araabia ابو حامد الغزالي) oli pärsia päritolu teoloog, filosoof, jurist ja müstik. Ta on üks tähelepanuväärsemaid õpetlasi islami filosoofia ajaloos. 
Ta sündis Tusi linnas Khorāsāni provintsis. Õppis Gorgānis ja Neyshābūris. 1091. aastal kutsus vesiir Nizam al-Mulk ta Bagdadi, kus ta juhatas ülikooli. Mõne aasta pärast suundus ta pikale rännakule, käies Damaskuses, Jeruusalemmas, Hebronis, Mediinas ja Mekas. Elu lõpul naasis ta kodulinna Tusi.
Al-Ghazālī kirjutas üle 70 raamatu.
III Germaani Soomuskorpus

III Germaani Soomuskorpus ("III SS-Panzerkorps" ("germanisches")) oli Teise maailmasõja aegne Relva-SS-i koosseisu kuuluv SS-korpus, mis moodustati Adolf Hitleri korraldusega 30. märtsil 1943 ja korpuseülemaks määrati SS-Obergruppenführer ja Relva-SS kindralleitnant Felix Steiner.
III Germaani Soomuskorpus oli rahvusvaheline väekoondis, kus võitlesid paljude Euroopa rahvaste esindajad. Korpus komplekteeriti ja õpetati välja 1943. aasta suvel, kuid tema väeosade koosseis ja arv muutus vastavalt vajadusele.
Lahingutegevus.
1943. aasta oktoobris saadeti vastselt väljaõpetatud korpus Horvaatia partisanide vastu. Detsembrist 1943 viidi korpus Leningradi rindele Oranienbaumi alla. 
Jaanuaris 1944 taganes Leningradi alt Narva jõe äärde Pantheri liinile, kus moodustas Jaanilinna sillapea ning asus kaitsele Narva jõe joonel. Veebruarist kuni 25. juulini 1944 pidas raskeid kaitselahinguid Narva jõel ja Jaanilinna sillapeal, kust taanduti Tannenbergi liinile Sinimägedesse. Veebruarist 1944 allutati korpusele ka 20. Eesti diviis. Tannenbergi liinil kaitsti rinnet Sinimägede lahingus ja selle ümbruses kuni 19. septembrini. Korpus allus eesti 1944. aastal toimunud kaitselahingute ajal armeegrupile Narva.
Pärast Tannenbergi liini mahajätmist taandus korpus Lätisse Kuramaale. Novembris 1944 sai korpus uueks korpuseülemaks "SS-Obergruppenführer" ja Relva-SS kindralleitnant Georg Keppler. Kuramaal hoiti rinnet kuni veebruarini 1945, kui korpus viidi laevadel Stettini. Märtsist võitles korpus Berliini kaitselahingutes Pommeri lähistel.
Mais alistus korpus Berliinis ja selle ümbruses Punaarmeele.
Rheine

Rheine on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Steinfurti kreisis. Asub Emsi jõe ääres.
Rheine sai linnaõigused 1327. aastal.
20. sajandi keskpaigani oli linn tekstiilitööstuse keskus.
Erlau vald

Erlau on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.
Vallaosad.
Beerwalde, Crossen, Erlau, Milkau, Naundorf, Neugepülzig, Sachsendorf, Theesdorf ja Schweikershain.
Hartmannsdorf (Chemnitzi juures)

Hartmannsdorf on tööstuslik vald Saksamaal Saksimaal Kesk-Saksimaa kreisis, Chemnitzist põhjas.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.
Königsfeld (Saksimaa)

Königsfeld on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.
Mato Grosso do Suli osariik

Mato Grosso do Suli osariik on Brasiilia osariik, 1. järgu haldusüksus Kesk-Läänepiirkonnas. Piirneb läänes ja lõunas Paraguay ja Boliiviaga.
Osariik jaguneb 11 piirkonnaks, kus on kokku 78 omavalitsusüksust.
Suuremad linnad on Campo Grande, Corumbá, Dourados, Ponta Porã, Três Lagoas, Aquidauana ja Naviraí.
Gabriella

Gabriella on Soome laevakompaniile Viking Line kuuluv parvlaev, mis on ehitatud 1992. aastal Horvaatias Brodogradiliste Splitis. Laev kandis algselt nime "Frans Suell" ja seejärel nime "Silja Scandinavia". Gabriella sõidab liinil Helsingi–Maarianhamina–Stockholm.
Laeva ajalugu.
Euroway.
Laev telliti 28. septembril 1989. Ehituse ajal toimus Horvaatias kodusõda, mis lükkas laeva valmimist edasi, kuid 1992. aasta 4. mail anti laev Eurowayle üle. Mai lõpus alustas reisilaev liiklust liinil Malmö–Travemünde. Septembris pikendati liini Lübeckini.
1993. aasta juunis tegi SeaLink Shipping, kellele Euroway kaubamärk kuulus, Silja Line'iga lepingu, et Silja Line vastutab Euroway kaubamärgi all liiklevate laevade eest ning Silja Line lisas liinile Malmö–Travemünde–Lübeck teise parvlaeva Silja Festival. Liin vaevles reisijatepuuduse käes ning Silja Line lõpetas tegevuse sellel liinil.
Silja Line aga soovis Frans Suelli oma laevastikku ning sõlmis SeaLinkiga laeva rendilepingu 1997. aastani.
Silja Line.
Enne, kui laev asus liinile Turu–Stockholm, dokiti laev Soomes, värviti laev Silja Line'i värvidesse ning uuendati siseruume. Reisilaeva uueks nimeks sai "Silja Scandinavia". 1994. aasta märtsis hakkas laev sõitma Soome ja Rootsi vahelisel liinil. Kolm aastat sõitis parvlaev oma liinil, kuid Silja Line oli sattunud majanduslikesse raskustesse ning ei suutnud rendilepingu pikendamiseks nõutud summat maksta. Seetõttu müüdi laev Viking Line'ile.
Viking Line.
Enne Viking Line'i teenistusse astumist värviti laev Viking Line'i värvidesse, uuendati siseruume ja anti talle ka uus nimi "Gabriella". Uus omanik paigutas laeva liinile Helsingi–Stockholm, 1999. aastal lisati "tax-free"-kaubandust võimaldav vahepeatus Maarianhaminas.
2008. aasta mais tehti laeval ümberehitustöid, mille käigus uuendati siseruume ning lisati laevale kajuteid. Alates 2014. aastast asendati suviti päeval Helsingis seismine reisiga Tallinna. See võimaldas pakkuda reisi Tallinn-Helsingi-Stockholm.
Mega Regina

Mega Regina (endine Mariella) on Itaalia-Prantsusmaa laevakompaniile Corsica Ferries kuuluv parvlaev.
Laev on ehitatud 1985. aastal Wärtsilä Perno laevatehases Turus. Aastail 1985–2021 kuulus laev Soome laevaettevõttele Viking Line ja kandis nime Mariella. Laev sõitis liinil Helsingi–Mariehamn–Stockholm, mida suviti pikendati Helsingist Tallinnani.
Mariella oli üks laevadest, mis osales Estonial mereõnnetusse sattunute päästmises 28. septembril 1994. 2006. aastal renoveeriti reisilaeva ning uuendati sisemust.
2021. aastal müüs Viking Line laeva koroonapandeemiast tingitud majandusraskuste tõttu Corsica Ferries SAS grupile. Mega Regina sõidab liinil Toulon–Ajaccio.
Quintette du Hot Club de France

Quintette du Hot Club de France oli kuulsaim ning hinnatuim džässansambel Euroopas enne Teist maailmasõda. 
Ansamblisse kuulusid Django Reinhardt (kitarr), Stephane Grappelli (viiul), Louis Vola (kontrabass) ning Joseph Reinhardt, Roger Chaput ja Pierre Ferret (rütmikitarr). 
Ansambel tegutses aastatel 1934–1939.
Mato Grosso osariik

Mato Grosso osariik on Brasiilia osariik, 1. järgu haldusüksus Kesk-Läänepiirkonnas. Piirneb edelas Boliiviaga.
Osariik jaguneb 22 piirkonnaks, kus on kokku 139 omavalitsusüksust.
Suuremad linnad on Cuiabá, Alta Floresta, Barra do Garças, Cáceres, Rondonópolis, Sinop ja Várzea Grande.
Maranhão osariik

Maranhão on Brasiilia osariik, 1. järgu haldusüksus Kirdepiirkonnas. Osariigil on 66 km rannajoont.
Halduslikult jaguneb 217 omavalitsusüksuseks.
Suuremad linnad on São Luís, Imperatriz, Caxias, Timon, São José de Ribamar, Codó ja Açailândia.
Osariigis asub Lençóis Maranhensesi rahvuspark.
Liiduringkond (Brasiilia)

Liiduringkond on Brasiilia 1. järgu haldusüksus, mis hõlmab pealinna Brasília. Piirneb Goiási ja Minas Geraisi osariigiga.
Liiduringkond jaguneb 33 halduspiirkonnaks ("regiões administrativas").
Rosella

Rosella on endine Soome laevakompanii Viking Line parvlaev, mis on ehitatud 1980. aastal Wärtsilä Turu laevatehases Turus. 
Alates 30. maist 2008 kuni 8. jaanuarini 2023 sõitis laev liinil Mariehamn–Kapellskär. Kuni 28. aprillini 2008 – Viking Line'i uue kiire parvlaeva Viking XPRS tulekuni – sõitis laev Tallinna–Helsingi liinil. 
Aastal 2022 teatas Viking Line, et müüb laeva 11 miljoni euro eest Kreeka ettevõttele Aegean Sealines Maritime Co. ning reisiparvlaev lõpetas Läänemerel seilamise 8. jaanuaril 2023. 
Laeva uus nimi on Anemos.
Juri Lotmani mälestusmärk

Juri Lotmani mälestusmärk on Eesti kirjandusteadlase ja semiootiku Juri Lotmani auks Tartu Ülikooli Raamatukogu ette püstitatud mälestusmärk. 
See on metallist, veest ja valgusest koosnev torustikuline portree, mille alla on ehitatud ja sisustatud tehnokamber. Mälestusmärk asub Tartus Vanemuise tänava ja Struve tänava ääres Tartu Ülikooli Raamatukogu esisel platsil Tartu Ülikooli Raamatukogu purskkaevu kagupoolses osas.
Skulptuuri autorid on Tartu Kõrgema Kunstikooli professor Mati Karmin ja arhitekt Andres Lunge ning skulptuuri koostaja on Erik Haavistu. 
Viiest 15-meetrisest terastorust skulptuuri (Vanemuise tänava poole pööratud ruumiline profiilportree) idee põhineb Juri Lotmani autošaržil.
Mälestusmärk avati 6. oktoobril 2007. Avamisel kõnelesid Tartu linnapea Urmas Kruuse, kultuuriminister Laine Jänes, Tartu Ülikooli rektor Alar Karis ja Rahvusvahelise Semiootikaassotsiatsiooni president professor Eero Tarasti.
Despoot

Despoot on rooma tiitel, üldtähendusega isand. Esimene despoot oli Ungari kuningas Béla III. Despootia on kehtinud Epeirosel, Peloponnesosel ja Serbias. Naissoost vaste on despoina. Ta on piiramatu võimuga valitseja. Samuti võib ta olla vägivallavalitseja.
Sandur

Sandur on pealt lauge liiva- ja kruusakuhjatis, liustiku servamoodustis. Sandur on enamasti lai ja kergelt lame. See koosneb jämedast kruusast, kruusast, liivast ja moreenist. Arvatavasti oli viimasel jääajal palju rohkem sandureid kui tänapäeval.
Sandureid on Svalbardil, Kerguelenil ja Islandil. Kõige suurem Skeiðarársandur (1300 km²) Islandil.
Alfred Kirwa Yego

Alfred Kirwa Yego (sündinud 28. novembril 1986 Eldoretis) on Keenia kergejõustiklane (keskmaajooksja, 2007. aasta maailmameister 800 m jooksus).
Yego tuli 2004. aastal Keenia noortemeistriks 800 m jooksus. Samal aastal võitis ta hõbemedali samal distantsil juunioride maailmameistrivõistlustel Itaalias Grossetos ajaga 1.47,39.
Järgmisel aastal arvati ta Helsingi MM-il oma maa koondisse, kuid jäi 4. eeljooksus neljandaks (poolfinaali läks 3 jooksjat). Aeg oli ka vilets ja andis kõigest 30. koha. Hooaja lõpus jäi ta IAAF-i finaalvõistlustel 6.-ks.
2006. aastal võitis ta Mauritiusel peetud Aafrika meistrivõistlustel pronksmedali ajaga 1.46,85. Hooaja lõpus oli ta IAAF-i finaalvõistlustel kaheksas.
2007. aasta maailmameistrivõistlustel Ōsakas tuli ta 800 m maailmameistriks. See kujunes passimisjooksuks, mis lõppes 4 sekundit maailma hooaja tippmargist nõrgema ajaga ja kus kõik finalistid mahtusid poole sekundi sisse. Yego jooksis 1.47,09 ja edestas sajandiksekundiga kanadalast Gary Reedi. Kolmandaks tuli Juri Borzakovski.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis lõpetas Yego 4. eeljooksu ameeriklase Nick Symmondsi järel teisena ajaga 1.46,04, mis oli eeljooksude 13. aeg – ei midagi erilist. See-eest võitis ta keskmise, kõige kiirema poolfinaali 1.44,73-ga. Finaalis ta seda aega enam-vähem kordas (1.44,82) ja tuli pronksmedalile. Võitis tema kaasmaalane Wilfred Bungei 1.44,65-ga, teiseks tuli sudaanlane Ismail Ahmed Ismail 1.44,70-ga. Hooaja lõpus võitis ta IAAF-i finaalvõistlused.
2009. aastal tuli Yego MM-il hõbemedalile. Ta võitis 5. ehk kõige nõrgema eeljooksu ajaga 1.48,32. Keskmises, kõige tugevamas poolfinaalis lõpetas ta kolmandana ajaga 1.45,22 Yusuf Saad Kameli (sündinud Gregory Konchellah) ja Borzakovski järel. Finaalis oli tema aeg 1.45,35. Võitis Mbulaeni Mulaudzi 6 sajandikku parema ajaga. Yego aeg omakorda võrdus sajandikupealt Kameli omaga. Alles fotofiniši põhjal tunnistati Yego teiseks.
Paar nädalat hiljem parandas ta Rietis oma isiklikku rekordit 1.42,67-ni, lõpetades Aafrika rekordi jooksnud David Rudisha järel teisena. Hooaja lõpus oli ta IAAF-i finaalvõistlustel 7.
Erlau

Erlau on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis Erlau vallas.
Asula on esmamainitud 1290. aastal "Erllowe" nime all.
Mageveebioloogia

Mageveebioloogia on bioloogia haru, mis uurib magevee elustikku ja ökosüsteeme. See hõlmab nii loomade, taimede kui ka bakterite elu järvedes, jõgedes ja tiikides. Magevee-elustik sõltub peamiselt vee temperatuurist, päikesekiirguse hulgast ja taimestikust.
Ramm

Ramm on Riiast pärit Eestimaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Esimene teadaolev suguvõsa esindaja oli Riia kodanik Matheus Ram, kes elas 15. sajandi lõpul. Tema pojapoeg Thomas Ramm oli Riia müntmeister ja kohaliku Suurgildi oldermann. Tema pojapoeg kelle nimeks oli samuti Thomas Ramm, sai 1621. aastal Riia bürgermeistriks, 1622 kinkis Gustav II Adolf talle Padise mõisa ja 1624. sai Thomas Ramm aadlitiitli.
Zuasti

Zuasti (baski keeles "Zuasti", "Itza-Zuasti"; hispaania keeles "Zuasti", "Zuasti de Iza") on asula Hispaanias Navarras Itza vallas. 
Kõrgus merepinnast on 460 m.
Zuaztoi

Zuaztoi (hispaania keeles "Zuaztoy de Azpilcueta") on paik Hispaanias Navarras Azpilikueta asulas.
Geograafilised koordinaadid on 43°11' N, 1°30' W. Kõrgus merepinnast on 500 m. 
Elanike arv on 47.
Zubakine

Zubakine (ukraina keeles Зубакіне; vene keeles Зубакино (Zubakino)) on küla Ukrainas Krimmi Autonoomses Vabariigis Bahtšisarai rajoonis Poštove külanõukogus.
1948. aastani oli küla nimi Fjodorovka (vene Фёдоровка).
2001. aastal elas seal 145 inimest.
Zubantši

Zubantši on küla Venemaal Dagestanis Dahhadajevi rajoonis. 
Elanikud on peamiselt dargid.
Zubari

Zubari on mitme koha nimi Venemaal:
Zubatovo

Zubatovo (vene keeles "Зубатово") on küla Runovo vallas Novosokolniki rajoonis Pihkva oblastis Venemaa. 
2010. aastal elas külas 37 inimest.
Zuberha

Zuberha on (vene keeles Зуберха) on mägi Venemaal Dagestanis Gergebili rajoonis Aimaki ja Gergebili küla vahel. Geograafilised koordinaadid on 42°34' N, 47°01 E'.
Tipu kõrgus merepinnast on 2334 m.
Suhteline kõrgus on Gergebili poolel umbes 800 m, Aimaki poolel umbes 600 m. Kolmandas küljes on 400 m kõrgune püstine sein.
Ader

Ader on tööriist põllu kündmiseks. Kündmisel pöörab adrahõlm adra liikudes läbi mulla alumise mullakihi ülemise peale ja tekib künnivagu. Enne külvamist tuleb vagusid tasandada mõne teise mullaharimisriistaga, näiteks äkkega.
Vanasti rakendati kündmiseks adra ette tööloom (hobune või härg). Tänapäeval veab atra traktor. Traktoriadrad on sõltuvalt traktori võimsusest kuni 12 korpusega.
Adrad jagunevad künniatradeks ja muldamisatradeks ehk muttideks. Künniader on ühepoolse ja muldamisader kahepoolse hõlmaga. 
Vanim ja kõige algelisem ader eesti aladel oli konksader. Mandri-Eestis kasutasid talupojad hiljem künniadrana põhiliselt harkatra, Lääne-Eestis ja saartel vannasatra, 19. sajandil tuli kasutusele hõlmader. 
Harkatra kasutati veel 20. sajandil kartulivagude sisseajamisel, pärast kartulite mahapanekut vagude kinniajamisel, kartulite muldamisel ning ka sügisel kartulite ülesvõtmiseks vagude lahtiajamisel. Harkatra vedas peamiselt hobune, kes pidi vajadusel oskama käia vao peal või vao põhjas. Iga hobune seda ei osanud ja siis oli vaja veel üht inimest, kes hobust päitseid pidi talutas.
Bandžo

Bandžo on Ameerikast pärit keelpill, mida kasutatakse kantri- ja džässmuusikas. 
Bandžol on ümmargune, alt lameda põhjaga kõlakast, mis on pealt kaetud trumminahaga. Viimane annab pillikeelte võnkumisel iseloomuliku plekise kõla. Bandžod on tavaliselt 4–8 keelega, sõrmlaud on nagu kitarrilgi jaotatud krihvideks.
Felix Aasma

Felix Aasma (30. august 1920 Tahkuranna – 20. oktoober 2016 Göteborg) oli eesti päritolu Rootsi tehnikateadlane, tehnikadoktor 1963. aastast Chalmersi Tehnikaülikoolist Göteborgis.
Elukäik.
Felix Aasma sündis Tahkurannas Pärnumaal kooliõpetaja peres. Õppis Tahkuranna algkoolis 1928–1934 ja Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis, mille lõpetas 1940. aastal. Edasised õpingud Tallinna Tehnikaülikoolis katkestas sõda. 1930. aastatel kuulus Pärnus Noorte Kotkaste Viikingi rühma.
1943. aasta lõpul emigreerus Soome, kus töötas lühikest aega raadioremondi töökojas. 1944. aastal siirdus põgenikuna Rootsi, kus pärast põgenikelaagrist väljumist töötas juhutöödel metsas, turbarabas ja taludes. Kui tal õnnestus saada õppelaenu, jätkas 1947–1951 õpinguid Göteborgis Chalmersi Tehnikaülikoolis. Hiljem töötas samas koolis õppejõuna (alates 1963 dotsent) ja tegeles automatiseerimise uuringutega.
1960–1962 täiendas Aasma end erialaselt Norras Trondheimis, valmistades ette doktoriväitekirja, mille kaitses 1963. aastal ja sai tehnikadoktori kraadi. 1964. aastal oli ta esimene professor, kes õpetas Lundi ülikooli inseneriteaduskonna vastloodud automaatjuhtimise osakonnas. Töötas Chalmersi Tehnikaülikoolis kuni pensionile jäämiseni. 
Uurimusi peamiselt automaatika alalt: "Design and analysis of optimal multivariable control systems", "Evaluating the performance of optimal and suboptimal control systems".
Tema abikaasa oli 1950. aastast Helju-Karin Isak (Aasma) (suri 2012).
Peres oli poeg ja kaks tütart.
Huvitavat.
Felix Aasma kinkis Eesti Vabariigi taasiseseisvumise päevil Rahvarindele esimese personaalarvuti ning automatiseeris Pärnus asunud tehase Viisnurk.
Isabelle (laev)

Isabelle X on Eesti laevakompanii Tallink endine parvlaev. Ta kuulus kuni 2013. aasta aprillini Viking Line'ile ja seejärel 2024. aastani Tallinkile. Laev ehitati 1989. aastal Horvaatias Splitis ja kandis varem nime "Isabella".
Ajalugu.
Viking Line.
Isabella ehitati Ahvenamaa laevakompanii SF Line Ab tellimusel 1989. aastal, ristiema oli Berit Eklund. Laevaomaniku nimeks sai 1995. aastal Viking Line Ab.
Isabella oli algselt plaanitud asendama Rosellat Naantali–Maarianhamina–Kapellskäri liinil, aga kuna Kapellskäri sadam ei olnud uuendusteks valmis, hakkas Isabella suvehooajal sõitma liinil Naantali–Maarianhamina–Stockholm.
Alates 13. augustist 1990 tegi Isabella ööpäevaseid minikruise Helsingist Tallinna lahele, sest riigipiiri ületamine võimaldas "tax-free"-kaubandust laeval. Oktoobris 1992 tuli Isabella proovisildumiseks Vanasadamasse, ent ilmnes, et sadamas ei olnud piisavalt laia kairampi. Liiniliikluseni see katsetus veel ei viinud.
Aastail 1994–1997 sõitis liinil Helsingi–Maarianhamina–Stockholm ning alates 1997. aastast sõitis liinil Turu–Maarianhamina / Långnäs–Stockholm kuni Viking Grace'i valmimiseni jaanuaris 2013.
Suveks 2013 plaanis Viking Line tuua Isabella lisaks Viking XPRS-ile liinile Tallinn–Helsingi, kuid müüs selle aprillis 2013 Tallinkile.
Tallink.
Tallink nimetas laeva ümber Isabelleks ja registreeris selle Läti lipu alla. Tallink asendas Isabellega mais 2013 Riia–Stockholmi liinil Silja Festivali.
3. mail 2013 õhtul Tallinki laev "Isabelle" lahkus Tallinnast ja saabus Riiga umbes kell 11 UTC 4. mail 2013, et alustada liiniliiklust 6. mail.
6. mail 2013 alustas Isabelle liiklust liinil Riia–Stockholm. 12. septembril 2016 teatas Tallink, et Baltic Queen naaseb 12. detsembril Tallinna-Stockholmi liinile ning Romantika hakkab koos Isabellega taas sõitma Riia-Stockholmi liinil.
2024. aasta jaanuaris müüdi Isabelle Kanadas asuvale ujuvhotellindusega tegeleva ettevõtte Bridgemans Floatel Limited Partnershipile.
Karin Aasma

Helju Karin Aasma (vahel ekslikult ka Aasmaa; 1950. aastani Isak; 17. märts 1926 Pärnu – 29. jaanuar 2012 Göteborg, Rootsi) oli eesti kunstiajaloolane.
Elulugu.
Aasma sündis arhitekti ja joonistusõpetaja perekonnas. 1944. aastal lõpetas ta Pärnu Tütarlastegümnaasiumi ning põgenes Rootsi, kus jätkas 1946–48 õppimist Göteborgi tarbekunstikoolis. Hiljem õppis ta Göteborgi ja Stockholmi ülikoolis kunstiajalugu, etnograafiat ning klassikalist ja Põhjamaade arheoloogiat. 1960. aastal kaitses Aasma Göteborgi ülikoolis filosoofialitsentsiaadi kraadi väitekirjaga, mis käsitles 17. ja 18. sajandi Lääne-Rootsi kirikute sisekujundust.
1964–66 töötas Aasma Göteborgs Historiska Museumis intendandina, 1966–76 Göteborgs Konstmuseumis lektorina, 1976–90 õpetas Göteborgi ülikoolis kunstiajalugu ning 1976–91 oli Röhsska Konstsljödmuseetis lektor ja intendant.
Karin Aasma oli Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM) liige. Ta kuulus ka rootsi muuseumitöötajate ühendusse Svenska Museimannafören ning 1951. aastast eesti naiskorporatsiooni Filiae Patriae.
Ta oli kogumiku "Allmogekulturen i Estland" toimetaja ja kaasautor (Nordiska museet, 1980), kirjutades artikleid eesti kultuurist. Raamatus "Ösels kyrkor" andis ta ülevaate Saaremaa keskaegsetest kirikutest. Aasma pidas loenguid ka Eesti kunstist, sealhulgas ehituskunsti ajaloost. Samuti osales ta Rootsi kirikutest rääkiva sariväljaande koostamises.
2005. aastal pälvis Karin Aasma Eesti Komiteelt auhinna eesti kultuuri tutvustamise eest.
Karin Aasma oli abielus tehnikadoktor Felix Aasmaga, neil sündis poeg ja kaks tütart.
Ernst Abbe

Ernst Karl Abbe ['abe] (23. jaanuar 1840 Eisenach, Tüüringi – 14. jaanuar 1905 Jena, Tüüringi) oli saksa astronoom, füüsik, optik ja ettevõtja. 
Abbe pani koos Carl Zeissi ja Otto Schottiga aluse tänapäevasele optikale, ta lõi mikroskoobiteooria ja tegeles paljude optikariistade väljatöötamise ja täiustamisega. 
Ta oli ettevõtte Carl Zeiss ("Zeisswerke") asutaja ning hiljem selle teaduslik juht.
Lamborghini Espada

Lamborghini Espada [lamborg'iini esp'aada] on Gran Turismo klassi sportauto, mida Itaalia autotootja Lamborghini tootis aastail 1968–1978.
Auto baseerus Lamborghini Marzalil, mida esitleti 1967. aasta Genfi autonäitusel. Espada eesmärgiks oli täita tühimik Lamborghini mudelivalikus, kust seni puudus neljakohaline auto. Kokku valmistati 1217 Espadat.
Auto disaineriks oli Marcello Gandini Bertone disainistuudiost. "Espada" tähendab hispaania keeles mõõka, mida kasutatakse härjavõitluses härgade tapmiseks.
Algselt paigaldati Espadale neljaliitrine V12-mootor võimsusega 325 hj (242 kw), täielikult sõltumatu vedrustus ja neli ketaspidurit. Enamik autosid oli manuaalkäigukastiga.
Kümne tootmisaasta jooksul toodeti kolme Espada mudelit: S1 (1968–1970), S2 (1970–1972), S3 (1972–1978). Igal uuel mudelil oli mõnevõrra võimsam mootor kui eelmisel. Auto väliskujus esines vaid väiksemaid uuendusi, kuid auto interjööri muudeti iga uue mudeli puhul tugevasti.
Mõni aeg enne tootmise lõpetamist töötas Bertone välja ka neljaukselise mudeli, kuid see ei jõudnud tootmisse.
1999. aastal töötati Espada uue versiooni kallal, kuid kuna samal ajal tegeleti ka Lamborghini Diablole järglase loomisega, jäi asi katki.
Helisüntees

Helisüntees on muusikas elektroonilisest signaalist heli loomine ja/või töötlemine. Helisünteesil põhineb süntesaatori töö.
Helisünteesi meetodid.
Subtraheerivate süntesaatorite puhul kasutatakse lihtsaid akustilisi mudeleid, mille alusel signaaligeneraatorite ehk ostsillaatorite signaalidest filtreeritakse välja teatud sagedused. Signaaligeneraatorid tekitavad lisaks sinusoidsele helilainele saehamba- ("sawtooth wave") ja kandi- ("square wave") kujulisi helilaineid. Lihtsuse ja ökonoomia huvides on need filtrid enamasti madalsagedusfiltrid. Lihtsate modulatsioonimeetodite, nagu näiteks pulsilaiusmodulatsioon ("pulse width modulation") ja ostsillaatorite sünkroonimine ("oscillator sync"), mis teostatakse füüsiliselt ebareaalsete madalsagedusfiltritega, on omane n-ö klassikalistele süntesaatoritele, mida tavaliselt ühendatakse mõistega "analoogsüntesaator" ja aetakse tihti segamini tarkvaralise süntesaatoritega, mis kasutavad subtraheerivat helisünteesi. Üks uuemaid helisünteesi süsteeme on looduses olemasoleva akustilise heli füüsikaline modelleerimine, mille puhul luuakse ajas muutuv heli osahelide mudel ning püütakse seda sünteesimisel järele aimata. Selliste virtuaalsete instrumentide hulk on lõpmatu, mudelit võib ka muuta ja sünteesida helisid, mida looduses ei esine. Üks lihtsamaid sünteesisüsteeme on sämplimine, milleks kasutatakse sämplereid. Sämplimisel salvestatakse reaalse instrumendi heli ning teisendatakse digitaalseks. Seejärel mängitakse seda heli erineva helikõrguse saamiseks erineva kiirusega. Sämplerid võimaldavad enamasti muuta helitugevuse mähisjoone kuju, mis muudab heli karakterit. Nii analoog- kui ka digitaalsüntesaatoritel saab kasutada paljusid helisünteesi meetodeid. Paljud neist on seotud matemaatiliste funktsioonidega, eriti sagedusmodulatsioonisünteesi ja faasidistortsioonisünteesi puhul. 
Vaata ka.
analoogsignaal – diskreetimine – diskreetsignaal – funktsioon – heli – helilaine – kvantimine – kõrgsagedusfilter – madalsagedusfilter – mähisjoon – ostsillaator – pulssmodulatsioon – signaal – sinusoid – sämpel – sämpler – sämplimine – sämplimissagedus – süntees – süntesaator
Zubero

Zubero on asula Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas Biskaia provintsis Lea-Artibai maakonnas Aulesti vallas Aulestist lõunas Berdatzandi mäe jalamil. Koos Malatsiga moodustab ta Zubero-Malatsi osavalla.
1. jaanuaril 2007 oli Zuberos 27 elanikku.
Elanike arvud on olnud: 
Zuberos on Laurentiusele pühitsetud Zubero San Lorenzo kabel, mis pärineb 15. sajandi lõpust. Müürid on looduslikust kivist, hoone nurgad ja portaal on tahutud kivist. Portaal on teravatipuline. Hoone põhiplaan on ristkülikukujuline. Kaunistused on gootipärased. Säilinud on laskeava ja krutsifiks portaali kohal. 
Lauritsapäev (10. august) on Zubero püha.
Zubi (Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi)

Zubi on küla Gruusias Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas Tsageri rajoonis.
2014. aastal elas seal 471 inimest.
Landesuniversität Dorpat

Landesuniversität Dorpat ('Tartu Provintsiaalülikool') oli ajalooline, 1918. aastal Eestis Saksa okupatsiooni ajal tegutsenud Tartu ülikooli nimetus. 
7. märtsil 1918 kuulutas Saksa 77. reservdiviisi ülem kindralleitnant Adams keiserliku Jurjevi ülikooli Tartu Provintsiaalülikooliks ("Landesuniversität zu Dorpat").
2. märtsil esitati Karl Dehio poolt memorandum saksa ülikooli taastamiseks. 
Saksa ülikooli taastamisega samal ajal toimus vene ülikooli likvideerimine ja viimine Voroneži. 4. aprillil oli vene rist ülikooli peahoonelt maha võetud. Viimased venekeelsed loengud peeti 20. märtsil, eksamid 15. aprillil (arstiteaduskonnas 15. mail), viimased diplomid anti välja mai lõpus ja 31. mail lõpetas vene ülikool tegevuse. 22. mail andis Tartu ülikool rektor Vissarion Aleksejev dokumentatsiooni rektor Karl Dehiole üle. Vene ülikooli õppejõud lahkusid Tartust viie rongiga, viimane neist 31. augustil. 
Kuna ülikooli varad olid viidud Voroneži, asutati Saksamaal ülikooli varustamiseks "Hilfsfond der Universität Dorpat".
Üliõpilaste immatrikuleerimine algas 10. augustil, oktoobris oli üliõpilasi kokku 1004, neist arstiteaduskonnas 566, füüsika-matemaatikateaduskonnas 179, õigusteaduskonnas 127, ajaloo-keeleteaduskonnas 85, usuteaduskonnas 57. Õppetöö oli preisipäraselt range ja akadeemilise vabadusega harjumatu, muuhulgas pidid üliõpilased esitama igal nädalal isikliku õppe- ja teadustegevuse aruanded.
Ülikooli avas Preisi kultusminister F. Schmidt-Ott 15. septembril. Ülikool andis klassikalise hariduse, kavas oli asutada ka soome-ugri keelte ja rahvuskultuuri õppetool.
Õppejõudude enamus tuli Saksamaalt, tihti olid nad otse rindelt tulnud. Nende mälestustesse jäi Tartu kauni väikelinnana vaikselt voolava jõega, kus imestust äratasid õppejõudude ja üliõpilaste kollegiaalsed suhted. Karusid, kelle eest neid hoiatati, nad Tartus ei näinud.
Ülikooli juhtkonda kuulusid:
Õppejõudude hulgas olid Hans Helfritz, Alexander, Dohna-Schlodieni krahv, Max Wundt, Wilhelm Worringer, Fritz Curschmann, Alfred Wegener, Alfred Rühl, Theodor Schiemann, Wolfgang Stammler, Walter Löhlein, Johann Grober, Hans Helfritz, Arthur Brückner, Alfred Rühl, Hans Scupin.
20. septembril otsustas eesti üliõpilaskonna asemike kogu mitte astuda saksa ülikooli. Selle otsusega ei ühinenud Fraternitas Estica. Korporatsioon Sakala jättis liikmetele tegevusvabaduse. Eestlaste osatähtsus ülikoolis oli 16,5%.
27. novembril 1918 andis sõjaväekomando komandör Tartu ülikooli üle Eesti Ajutise Valitsuse moodustatud komisjonile. Lahkudes ütles prorektor, Dohna-Schlodieni krahv Alexander: "Ka selle maa noorus peab relvaga käes kaitsma oma maad ja relvade abil saavutama oma vaimsuse". Järgmisel päeval algas Vabadussõda.
Silvia

Püha Silvia (u 515 – u 592) oli Gregorius Suure ema. Katoliku ja õigeusu kirikus austatakse teda kui pühakut.
Tal oli ka teine poeg, kuid tema nimi pole teada.
Hillar Palamets

Hillar Palamets (1936. aastani Hillar Heisvald; 13. juuli 1927 Tallinn – 20. mai 2022 Tallinn) oli eesti ajaloolane, pedagoog, ajaloo õpetamise metoodik ja raadioesineja.
Palamets õppis Gustav Adolfi Gümnaasiumis ja Tallinna 7. keskkoolis, mille lõpetas 1946. aastal kuldmedaliga. Seejärel õppis Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonnas, ülikooli lõpetas 1951. aastal kiitusega. 
Ta oli aastatel 1955–1958 Tartu 2. Keskkooli direktor, seejärel aspirantuuris ja sai 1963. aastal pedagoogikakandidaadiks. 
Ta oli aastatel 1961–1962 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna NSV Liidu ajaloo kateedri õpetaja, 1962–1969 vanemõpetaja ja alates
1969. aastast dotsent. Aastail 1974–1984 oli Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna NSV Liidu ajaloo kateedri juhataja, ta oli Tartu Ülikooli õppejõud 1996. aastani. Palamets oli 1964–1966 TRÜ ajaloo-keeleteaduskonna prodekaan ja 1974–1979 ajalooteaduskonna prodekaan (ühiskondlikel alustel). Tartu ülikoolis õpetas ta ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetamise metoodikat, NSV Liidu ja Eesti NSV ajaloo kursuseid.
Nõukogude ajal oli Palametsa põhitegevusalaks ajalooteemalise õppekirjanduse üllitamine, aga ka populaarteadusliku sisuga ajalooraamatute kirjutamine. Samuti pühendus ta Tartu linna ning ülikooli ajaloo uurimisele. Pärast Eesti taasiseseisvumist on Palamets jätkanud tööd kolmes viimases valdkonnas. Tema ainulaadne jutustamisoskus tagasid nii töö raadios (Raadio 2 saates "Ajalootund", samuti Raadio Tartus, Kuku raadios, raadios Sun FM ja Nõmme Raadios) kui ka populaarsed giidiekskursioonid, mis tutvustasid tavaliselt Tartu linna või ülikooli.
Raadio 2 sari "Ajalootund" kestis 18 aastat. Viimase, 888. saate luges Palamets linti 20. märtsil 2012. 
Ta suri 20. mail 2022 ja maeti 13. juulil 2022 Tallinna Metsakalmistule.
Tunnustus.
Tartu linna aukodaniku tiitlist loobumine.
Palamets on pälvinud kriitikat tegevuse eest venestamise aastail. 2002. aastal esitasid Tartu Raadio, Eesti Raadio Tartu stuudio, linnavolikogu Keskerakonna fraktsioon ja Keskerakonna Tartu osakond ta Tartu linna aukodanikuks. 
Seepeale saatsid 18. veebruaril 2002 Tartu linnavalitsusele ja volikogule protestikirja 29 ajaloolast ja ühiskonnategelast, sealhulgas Rein Helme, Aimar Altosaar, Lauri Vahtre ja ekspeaminister Mart Laar. "Hillar Palamets oli Nõukogude ajal Eesti ajaloo agar võltsija nii sõnas kui kirjas, kes innukalt teenis kompartei võimu ning venestamist," kirjutati pöördumises, mis ajaloolase Ain Mäesalu kinnitust mööda ei olnud algselt mõeldud ajakirjanduses avalikustamiseks. Õhtulehe andmeil avalikustas kirja Lauri Vahtre. "Ajaloo osakonna õppejõudude seas paistis Palamets silma erilise agarusega teenida tolleaegset võimu," kommenteeris kirja IRL-i poliitik Aimar Altosaar. Lauri Vahtre nimetas intervjuus Õhtulehele Palametsa KGB usaldusisikuks. Tartu tollane linnapea Andrus Ansip ja volikogu esimees Aadu Must pidasid protesti seevastu põhjendamatuks, rõhutades Palametsa pikaajalist head tööd ajaloo populariseerijana. Protesti tulemusel loobus Palamets lõpuks ise Tartu aukodaniku tiitlist.
Montehermoso

Montehermoso on vald Hispaania edelaosas Extremadura autonoomses piirkonnas Cácerese provintsis.
Vallas on Montehermoso küla ja üksiktalud.
Lamborghini Urraco

Lamborghini Urraco oli sportauto, mida tootis Itaalia autotootja Lamborghini aastatel 1973–1979. Autot esitleti Torino autonäitusel juba 1970., kuid tootma hakati seda alles 1973. aastal.
Urraco keretüübiks oli 2+2 istmetega kupee, mille disainis Bertone disainer Marcello Gandini, kes oli varem disaininud ka Lamborghini Miura ja Espada. Auto oli mõeldud konkureerima eelkõige Ferrari Dino ja Maserati Merakiga. 
Tootmise lõppedes 1979. aastal oli toodetud 791 Urracot. 21 neist kandsid nime Urraco P111, mis olid mõeldud Ameerika turule ja vastasid sealsetele mõnevõrra karmimatele keskkonna- ja ohutusnõuetele. Neil autodel olid suuremad põrkerauad ja mõnevõrra nõrgemad mootorid. Teised Urraco mudelid kandsid nimesid P200, P250 ja P300, vastavalt siis 2-, 2,5- ja 3-liitrise mootoriga. Lamborghini Urracol põhinesid firma edasised mudelid Silhouette ja Jalpa.
Levinuim mudel oli P250, seda toodeti 520 eksemplari, P300 toodeti 190 eksemplari. P200 toodeti vaid 66 eksemplari. See oli mõeldud Itaalia turule, kuna Itaalias oli naftakriisi tõttu kehtestatud autodele mootoriga üle 2 liitri 38% käibemaks tavapärase 18% asemel.
"Top Gear".
James May ostis telesaates "Top Gear" (7. hooaeg, 4. osa) endale Lamborghini Urraco P250. Eesmärgiks oli osta keskmootoriga itaalia superauto hinnaga kuni 10 000 naela. Jamesi Urraco jõudis kohale puksiirautol. Üks kord ütles James selle kohta ühele möödujale, et see ei ole ise kokku pandud, vaid Lamborghini, ja siis ümises omaette: "Võhik."
Zizur Nagusia

Zizur Nagusia (baski; hispaania "Zizur Mayor") on asula ja vald Hispaanias, Navarras. Asub 5 km Pamplonast edelas.
Trey Parker

Randolph Severn Parker III (sündinud 19. oktoobril 1969) on USA animaator, stsenarist, režissöör, näitleja ja muusik. Ta on koos Matt Stone'iga üks joonissarja "South Park" loojatest.
Trey Parker oli ka filmiga "" nomineeritud Oscarile, kuid kaotas Phil Collinsile.
Matt Stone

Matthew Richard Stone (sündinud 26. mail 1971) on Ameerika animaator, stsenarist, režissöör ja näitleja. Ta on koos Trey Parker'iga üks "South Park"i loojatest.
Zubialdea

Zubialdea ehk Zubialde on paik Hispaanias Gipuzkoa provintsis Aizarnazabalis. 
2008. aastal elas seal 64 inimest.
Zubiaur

Zubiaur (ka "Zubianu") on asula Hispaanias Biskaia provintsis Orozko vallas. 
Nimi tähendab baski keeles 'silla eesosa'.
Zubielki

Zubielki (hispaania keeles "Zubielqui") on asula Hispaanias Navarras Allini vallas.
Zubieta

Zubieta on küla ja vald Hispaanias Navarra autonoomses piirkonnas.
Küla asub Malerreka orus Ezkurra jõe ääres. Geograafilised koordinaadid on 43°07' N, 1°45' W. 
Elanike arv on 314 (2008). 2001. aastal rääkis 97,54% elanikest baski keelt.
Varasemad elanike arvud:
Valla pindala on 17,8 km². 
Küla nimi tähendab 'sillakoht'.
Teriakk

Teriakk ("theriaca, theriacon, theriaca Andromachi"; rahvasuus ka "külakurat") oli meie ajaarvamise esimestest sajanditest kuni 19. sajandini kasutusel olnud universaalravim, eriti kasutusel vastumürgina.
Legendid peavad teriaki retsepti väljatöötajaks keiser Nero ihuarsti Andromachst, kes toetus Pontose kuninga Mithridates VI varasematele töödele (mitridaatsium). Andromachuse oluline panus olevat olnud unimaguna mahla lisamine retsepti. Teriaki üheks populariseerijaks oli Kreeka meedik Galenos (131–201). Eri andmetel kuulus teriaki koostisse 64–71 komponenti (nimetatud on selliseid nagu rästikuliha, meriurgiinea ("Scilla maritima"), kaneel, kärbseseen, kummiaraabik jt). Pärast Rooma riigi langemist omandasid teriaki valmistamise kunsti araablased, kelle juurest see hiljem Itaaliasse (Napoli, Veneetsia) tagasi kandus. Teriaki võltsimise eest karistati karmilt, kuid teriaki üldnimetuse all tunti erinevaid loodusravimisegusid: "theriaca pauperum" (emajuur, tobiväät, loorberipuu viljad, mürr, kadakamarjaekstrakt, mesi), "theriaca diatessaron", saksa teriakk (kadakaekstrakt).
Amorella

Mega Victoria (endine Amorella) on Itaalia-Prantsusmaa laevakompaniile Corsica Ferries kuuluv parvlaev. 
Parvlaev on ehitatud 1988. aastal Horvaatias. Aastail 1988–2022 kuulus laev Soome laevaettevõttele Viking Line ja kandis nime Amorella. Laev sõitis liinil Helsingi–Mariehamn–Stockholm, mida suviti pikendati Helsingist Tallinnani. 
Aastal 2022 müüs Viking Line laeva ettevõttele Corisca Ferries. Laeva müügi eesmärk oli uuendada laevastikku ja parandada ettevõtte finantsolukorda ja likviidsust. Laev müüdi 19,1 miljoni euro eest, bilansis on selle jääkväärtus vaid 3,2 miljonit eurot.
Juhtumid.
1993. aastal sõitis laev madalikule.
2005. aastal oli laevas tulekahju.
14. detsembril 2013 kell 12.40 Julgrundis Föglö lähistel sõitis Turust Ahvenamaale Maarianhaminasse teel olnud parvlaev elektrikatkestuse tõttu karile. Amorella pääses omal jõul karilt lahti ja jõudis öösel Maarianhaminasse.
20. septembril 2020 kell 09.45 sõitis Märrskäri saare lähistel Ahvenamaalt Stockholmi suundudes madalale. Vältimaks ümberminekut või uppumist, otsustas kapten sõita Järsö saare juures laev madalikule.
Lihas

Lihas (argikeeles muskel) on enamiku loomade kokkutõmbumisvõimeliste lihaskiudude kogum (elund), mis koordineeritult talitledes võimaldab loomorganismil sooritada liigutusi. Organismi lihastikku nimetatakse lihaskonnaks ehk muskulatuuriks. Lihased koosnevad umbes 73% veest. Lihased on raskemad (1,06 kg/L) kui rasv (0,9196 kg/L).
Laias laastus liigitatakse lihased kolme rühma: skeleti-, südame- ja silelihased. Esimesed kaks liigitatakse sageli ka vöötlihaste hulka kuuluvaks.
Teadusharu, mis uurib lihaseid, nimetatakse müoloogiaks.
Skeletilihased.
Skeletilihased on vöötlihased, mis alluvad organismi tahtele. 
Inimesel on ligikaudu 400 skeletilihast.
Seedekulgla

Seedekulgla ehk seedetrakt (ladina "tractus digestorius","canalis digestorius") on kõrgemate organismide suupilu ja päraku vahel kulgev õõneselundeist koosnev kanaltee, mida söödud toit läbib.
Jaguar XJR-15

Jaguar XJR-15 oli inglise autotootja Jaguar superauto, mida toodeti aastail 1990–1992.
Autot esitleti 1990. aastal, samal aastal algas ka seeriatootmine.
Jaguar XJR-15 põhines Jaguar Sporti ja Briti võidusõidumeeskonna TWR koostöös valminud ideeautol Project R9R, mis omakorda põhines tehniliselt 1988. aastal Le Mansi 24 tunni võidusõidu võitnud ringrajaautol Jaguar XJR-9.
Auto oli keskmootori ja tagaveoga, jõuallikaks oli kuueliitrine vabalt hingav V12-mootor, mille võimsus oli 450 hj (336 kW). Auto kere, mille oli disaininud tuntud inglise disainer Peter Stevens, koosnes süsinikkiust ja kevlarist. XJR-15 oli võimeline kiirendama 0–100 km/h 3,1 sekundiga ning auto tippkiirus oli 298 km/h.
Jaguar XJR-15, mida valmistati kokku vaid 50 eksemplari, oli üks arvutimängu "Need for Speed III" autodest.
Siga

Kodusiga ehk siga ("Sus domestica" või "Sus scrofa domestica") on liik või alamliik sõralisi perekonnast siga.
Terminoloogia.
Täiskasvanud isast siga nimetatakse kuldiks, emast siga aga emiseks. Noorsiga nimetatakse põrsaks ja veidi vanemat kesikuks. Kohitsetud isast siga nimetatakse orikaks.
Seakasvatus.
Sigu kasvatatakse enamasti toiduks.
Maris Linkolm

Maris Linkolm (sündinud 3. septembril 1989 Paides) on Playboy Eesti väljaande 2007. aasta oktoobris ilmunud avanumbri "Playmate".
Ajakirjanumbri ilmumise ajal õppis ta Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasiumi 11. klassis.
Tartu Ülikooli raamatukogu purskkaev

Tartu Ülikooli raamatukogu purskkaev on purskkaev Tartu Ülikooli raamatukogu esisel väljakul. See koosneb kolmest omavahel ühendatud basseinist. Purskkaev rajati, nagu mitmed tollased purskkaevud, hoone õhujahutussüsteemi osana. 16. mail 1983 leidis siin toimunud iga-aastasel Tartu kevadisel vabaõhunäitusel aset esimesi Eestis kõmu tekitanud häppeninge, Matti Miliuse suplemine selles vastselt avatud basseinis.
Purskkaev sai praeguse välimuse Juri Lotmani mälestusmärgi (skulptor Mati Karmin) rajamisega selle juurde 2007. aastal.
Harald II (Taani)

Harald II (umbes 994 – 1018) oli Taani kuningas aastatel 1014–1018.
Harald oli Svend Harkhabeme vanim poeg ning oli juba varem olnud Taani regent, sellal kui ta isa Inglismaal sõdis. Isa surma järel sai tast Taani kuningas, samas kui tema vend Knud päris Inglismaa trooni. 1018. aastal ta suri ning Knudist sai ka Taani kuningas.
Svend Harkhabe

Svend Harkhabe ehk Svend I (inglise keeles "Sweyn"; vanapõhja keeles "Sveinn Tjúguskegg", norra keeles "Svein Tjugeskjegg", rootsi keeles "Sven Tveskägg"; taani keeles "Svend Tveskæg", tema ajal "Tjugeskæg" või "Tyvskæg"; umbes 960 – 3. veebruar 1014) oli Taani, Norra ja Inglismaa kuningas.
Svend oli Harald Sinihamba poeg ning Knud Suure isa. Tema abikaasa Gun(n)hild oli slaavlane (Poola kuningas Boleslaw I noorem õde Świętosława, kes abiellus algul Rootsi kuninga Erik VI ja pärast Taani kuninga Svend Harkhabemega), pärit vendide seast, ja on oletatud, et ta on sama isik kui Sigrid Uhke, samuti on oletatud, et Sigrid oli Svendi teine naine pärast Gunnhildi.
Tema hüüdnime Harkhabe kasutati, erinevalt enamikust monarhidele antavatest, tõenäoliselt juba tema eluajal.
985. aastal, pärast isa surma, sai temast Taani ja Norra kuningas. Viimase trooni kaotas ta 995. aastal Olav Pühale, kuid võitis 1000. aastal tagasi pärast Svolderi merelahingut, milles Olav ja kogu tema sõjavägi hukkus.
Inglise trooni pärast võitles ta aastaid Ethelred II-ga, 1013. aastal õnnestus tal see lõpuks endale saada. Kuid juba järgmise aasta alguses ta suri ning tema pärijatel oli tükk aega tegemist, et tema impeeriumit uuesti kokku panna. Siiski suutis Knut Taani, Norra ja Inglismaa taas ühendada.
Kõige olulisem ajalooallikas Svendi kohta on tema kaasaegne Bremeni Adam. Adam suhtus Svendi vaenulikult. Adam süüdistas Svendi selles, et ta oli mässuline pagan, kes kiusas kristlasi taga, reetis oma isa ning saatis sakslastest piiskoppe Skånest ja Sjællandist välja. Kuid ajaloolased ei usu tänapäeval mõningaid Adami väiteid, näiteks et Svend olevat 14 aastat Šotimaal pagenduses olnud. Ka kristlaste vastu ei tundnud ta nii suurt vaenu kui Adam väidab, sest ta laskis Lundis ja Roskildes kiriku rajada. Ta oli koos isaga ka ristitud ja saanud ristimisel Otto I järgi nime Otto, mida ta küll, nii palju kui teada, iialgi ei kasutanud.
Homonüüm

Homonüüm on samakujuline, kuid eri tähendusega sõna (või üldisemalt märk). Näiteks "tee" (mida juuakse) ja "tee" (mida mööda kõnnitakse).
Sama häälduse, aga erineva kirjapildi ja tähendusega sõnu nimetatakse homofoonideks, sama kirjapildi, aga erineva häälduse ja tähendusega sõnu nimetatakse homograafideks.