tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Richard Branson

Sir Richard Charles Nicholas Branson (sündinud 18. juulil 1950) on Suurbritannia ettevõtja.
Ta on eelkõige tuntud tänu Virgini kaubamärgile, mis sai alguse Bransoni 1972. aastal asutatud plaadipoodide ketist Virgin Megastores.
Tänapäeval kuulub Richard Bransoni asutatud konglomeraati Virgin Group ettevõtteid peaaegu igast valdkonnast. Nende seas on mitu lennufirmat, sealhulgas Virgin Atlantic Airways; kosmoseturismi plaaniv Virgin Galactic; Vormel 1 meeskond Virgin Racing; lisaks hulk muu hulgas meelelahutustööstuse, kirjastamise, turismi, side ja toiduainetetööstuse alal tegutsevaid ettevõtteid.
11. juulil 2021 sai Bransonist esimene kosmosetööstusettevõtja, kes on erakosmoselennukiga käinud kosmose piiril.
Maailmarekordiüritused.
Branson on püüdnud püstitada paljusid maailmarekordeid. Esimese katse tegi ta 1985. aastal, püüdes saada enda kätte Sinist Linti Atlandi ookeani kõige kiirema ületamise eest. Tema laev Virgin Atlantic Challenge läks Briti vetes kummuli ja Suurbritannia õhujõud pidi meeskonna päästma. Järgmisel aastal ületas Branson laevaga Virgin Atlantic Challenge II üle Atlandi purjetamise rekordi.
1987. aastal ületas ta kuumaõhuballooniga Virgin Atlantic Flyer Atlandi ookeani. See oli kõigi aegade suurim kuumaõhupall (u 65 000 m³) ja esimene kuumaõhupall, mis ületas Atlandi. Õhupall suutis arendada kiirust kuni 209 km/h.
1991. aasta jaanuaris ületas Branson veel suuremal (u 74 000 m³) õhupallil Vaikse ookeani Jaapanist Kanadasse, saavutades vahepeal kiiruse 394 km/h.
Aastatel 1995–1998 püüdsid Branson, Per Lindstrand ja Steve Fossett õhupalliga ümber maakera lennata. 1998. aasta lõpul sooritasid nad maailmarekordilise pikkusega lennu Marokost Hawaiile, aga esimesena lendasid õhupallil ümber maailma Bertrand Piccard ja Brian Jones 1999. aasta märtsis.
2004. aasta märtsis sõitis Branson amfiibsõidukil Gibbs Aquada mööda maismaad ja vett Doverist Calais'sse rekordilise aja 1 tunni 40 minuti ja 6 sekundiga.
Virgin Racing

Virgin Racing (täisnimega Marussia Virgin Racing) on meeskond, mis osales Vormel 1 sarjas aastail 2010 ja 2011.
Meeskond liitus Vormel 1 sarjaga 2010. aastal, esialgu Manor GP nime all. Pärast seda, kui meeskonna peasponsoriks sai Richard Bransoni Virgin Group, sai ka meeskond uue nime. Algul osales meeskond Suurbritannia lipu all, kuid 2010. aasta lõpus omandas enamuse ettevõttes Venemaa ettevõte Marussia Motors ja 2011. aastal osales tiim Venemaa litsentsiga.
Virgini autod kasutasid Cosworthi mootoreid.
2010.
2010. aastal sõitsid meeskonnas Timo Glock (number 24) ja Lucas di Grassi (25). Glock oli eelmisel aastal sõitnud Toyota F1 meeskonnas, aga 3 etappi enne lõppu teinud ränga avarii, mis lõpetas tema hooaja, ja Toyota teda enam ei soovinud. Di Grassi oli olnud GP2-s kolmandal kohal.
Ühtegi punkti nad ei kogunud. Kummagi parimaks jäi 14. koht ning sellega said nad hooaja kokkuvõttes 24. ja 25. koha. Meeskondlikult jäi Virgin Racing viimasele, 12. kohale. Ka Hispania Racingu parimaks kohaks etapil jäi 14., aga Hispania suutis selle välja sõita kolmel korral, Virgin kahel.
2011.
2011. aasta sõitjad olid Timo Glock ja Jérôme d'Ambrosio. Di Grassi läks Pirelli testisõitjaks ja üheski sarjas ta pärast seda enam ei osalenud. Virgini pakkumise saada sõitjaks lükkas tagasi Nico Hülkenberg, kes pidas meeskonda liiga nõrgaks ja läks Force India testisõitjaks. D'Ambrosio oli saanud eelmisel aastal GP2-s 12. koha.
Kumbki sõitja ei kogunud hooajal ainsatki punkti. D'Ambrosio parimaks jäi 14. ja Glocki parimaks 15. koht. Nad said individuaalselt taas 24. ja 25. koha. Meeskondlikult oli Virgin taas viimane, 12. Eelviimaseks tulnud Hispania Racing oli üldiselt küll aeglasem, kuid ühel etapil suutis välja sõita 13. koha.
2012.
2012. aastal muutis meeskond oma nime: selleks sai Marussia F1 Team. See kajastas omaniku Marussia Motorsi järjest enam suurenenud osalust meeskonnas ja kontrolli meeskonna üle. Ühtlasi katkestati koostöö tehnilise poole eest hoolitsenud ettevõttega Wirth Research. Selle võttis üle McLaren, kelle duubelmeeskonnaks Marussia niimoodi sai.
Ametlikult loetakse Virgin ja Marussia eri meeskondadeks ja Virgin lõpetas 0 punktiga 38 etapist. Neist meeskondadest, kes pole ühtki punkti saanud, polnud veel ükski rohkematel etappidel osalenud. Seda rekordit kordas Hispania Racing, kes sõitis neilsamadel etappidel mis Virgingi, aga jätkas osalemist sama edutult 2012. aastalgi.
Sõitjatest jätkas Glock Marussias. D'Ambrosiole sõitjakohta ei jätkunud ja ta sai Lotus F1 testisõitjaks. Tema asemele palkas Marussia Charles Pici.
Joachim Jhering

Joachim Jhering (ka Ihering, Jheringk, ladina Joachimus Jheringius; rootsi Joachim Iheringius; u. 1580 Södermanland – 18. juuli 1657 Stockholm) oli Rootsi luteri vaimulik ja Eestimaa piiskop.
Elukäik.
Ta õppis Wittenbergi ülikoolis ja oli 1620. aastast pastor Strängnäsi stiftis (Nyköpingis). 1638. aastal nimetati ta Tallinna ja Eestimaa piiskopiks ning temast sai samal aastal loodud vaimulikest liikmetest koosneva Tallinna kuningliku Eestimaa konsistooriumi eesistuja (president). Talle 2. juunil 1638 antud kuninglik instruktsioon oli kuni 1686. aasta Rootsi kirikuseaduse kehtestamiseni Eestimaa kirikukorralduse ja valitsemise põhialus.
1641. aastal laskis ta trükkida eestikeelsete aabitsa ja esimese teadaoleva eestikeelse grammatikana Heinrich Stahli teoses „Käsi- ja koduraamat Eesti vürstkonna jaoks Liivimaal” (saksa "Hand- und Hauszbuch für das Fürstenthumb Esthen In Liffland", 1632) avaldatud Martin Lutheri väikese katekismuse.
1645 kuni 1650 oli ta Saaremaa asesuperintendent.
Perekond.
Ta oli abielus Christina Spärmanniga, kes oli Michael Spärmanni ja Elisabeth Döfringi tütar. Nende lapsed olid:
Marian Lupu

Marian Lupu (sündinud 20. juunil 1966 Bălțis) on Moldova poliitik, 30. detsembrist 2010 kuni 23. märtsini 2012 Moldova presidendi kohusetäitja.
Tema isa Ilie Ion Lupu oli matemaatikaprofessor Moldova Riiklikus Ülikoolis ja Tarass Ševtšenko Ülikoolis, samuti kirjanik ja kommunistliku partei tegelane. Marian Lupu ema õpetas meditsiiniülikoolis prantsuse keelt. 
Marian Lupu lõpetas 1983 keskkooli kuldmedaliga. Ta õppis Moldova Riiklikus Ülikoolis (lõpetas 1987 kiitusega) ja Moskvas Plehhanovi majandusakadeemias majandusteadust (lõpetas 1991 doktorikraadiga). Aastal 1994 läbis ta Washingtonis Rahvusvahelise Valuutafondi instituudis makroökonoomika erikursused ning 1996 Genfis Maailma Kaubandusorganisatsiooni instituudi rahvusvahelise kaubanduse kursused.
Alates 1991. aastast töötas Lupu majandusministeeriumi välissuhete ametis algul peaspetsialistina, hiljem osakonnajuhataja, juhatuse esimehe ja ameti direktorina. Aastal 2001 sai Lupu Vasile Tarlevi valitsuses majandusministri asetäitjaks. Aastatel 2003–2005 oli Lupu majandusminister ja 2005–2009 parlamendi esimees.
Ta on alates 2009. aastast Moldova Demokraatliku Partei esimees. Enne seda kuulus ta kommunistlikku parteisse. 
Suvel 2009 moodustas tema juhitav partei koos teiste läänemeelsete erakondadega koalitsiooni Euroopa Integratsiooni Allianss. Marian Lupust sai koalitsiooni presidendikandidaat. Et valituks osutuda, peab kandidaat 101-kohalises parlamendis saama vähemalt 61 poolthäält, koalitsioonil oli aga vaid 53 kohta parlamendis. Valimised peeti 10. novembril ja 7. detsembril, kuid presidenti ei suudetud valida. 
28. novembril 2010 peeti järjekordsed erakorralised parlamendivalimised. 28. detsembril kogunenud parlament valis Lupu parlamendi esimeheks ning ühtlasi sai temast presidendi kohusetäitja.
Lupu abiellus 1992. Tal on kaks last, Sanda ja Cristian.
Lisaks rumeenia keelele räägib Lupu vabalt inglise, prantsuse ja vene keelt.
Škoda 10Tr

Škoda 10Tr on Škoda mudelil Škoda 9Tr põhineva liigendtrollibussi realiseerimata jäänud projekti tähistus. Škoda 10Tr pidi olema standardse 9Tr mahukam liigendvariant. Enamik osi pidi hooldamise lihtsustamiseks olema samasugused nagu lühikesel versioonil. 10Tr kavandati 20. sajandi 50. aastatel, seega lühikest aega enne 9Tr-i tootmise käivitamist. Istmed pidid paiknema sõidusuunas ja kere paremal küljel pidi olema vastavalt tellija soovile kolm või neli ust.
Esimeseks Škoda liigendtrolliks sai hoopis Škoda 15Tr, mille prototüübid valmistati 1983. aastal ja mida hakati tootma 1988. aastal.
Avatar

"Avatar" on 2009. aasta Ameerika Ühendriikide ulmefilm, mille režissöör on James Cameron.
"Avatar" on torrentfreak.com-i andmetel maailma enim illegaalselt allalaaditud film. Näiteks 2010. aastal laaditi seda alla 16,6 miljonit korda.
Klooga–Kloogaranna raudteelõik

Klooga–Kloogaranna raudteelõik on 3,4 kilomeetri pikkune laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee harutee Klooga raudteejaama ja Kloogaranna raudteepeatuse vahel. 
Raudteelõik on üheteeline. Raudtee on elektrifitseeritud kogu trassi ulatuses ning kuulub Eesti Raudteele. 
Raudteelõik avati 17. juunil 1960. Rongide suurim lubatud kiirus on lõigul 60 km/h. Rongide liiklussagedus on kuus rongi ööpäevas. Raudteelõigu 2493. meetril asub reguleeritud tõkkepuuga raudteeülesõidukoht, mis jääb Tallinna–Paldiski maanteele.
Reisijatevedu korraldab Elron ja raudteelõik kuulub C-tsooni. Elektrirongid sõidavad toimub liinil Tallinn–Kloogaranna. Kloogaranna on seega ühtlasi rongiliini lõpp-punkt. 
Peatuses asub üks täispikk perroon, mis asub Lahepere lahe rannast umbes 50 meetri kaugusel.
Kinnisjää

Kinnisjää on ookeane, meresid ja lahtesid kattev liikumatu merejää, mis asub tekkekohas ning on kinnitunud kalda või ranna külge.
Jääriba laius võib ulatuda mitmest meetrist mitmesaja kilomeetrini. Arktikas ja Antarktikas võib kinnisjää aastaid järjest merd katta ning jõuda 10–20 meetri paksuseni.
Kinnisjää liigub veekogu põhja suhtes ainult vertikaalselt, siis kui veetase muutub. Kinnisjää võib tekkida ajujää kokkujäätumisel ja vastupidi – ajujää võib tekkida kinnisjää katkemisel.
Laevateedel kasutatakse kinnisjää vastu jäämurdjaid.
Täidiskolonn

 
Täidiskolonn (nimetatakse ka pakitud kolonn) on keemialaboris või -tööstuses teatud protsesside läbiviimiseks kasutatav inertsest materjalist toru (kolonn, silinder), milles on tahke sobivate omadustega täidis. Täidis peab parandama kahe faasi (gaas-vedelik, vedelik-vedelik jt) omavahelist kontakti ja täidise pinnal toimuvad keemilised või füüsikalis-keemilised protsessid.
Fraktsioneeriva destillatsiooni korral ainete auru ja vedelfaasi parema kontakti tagamiseks kasutatakse destillatsioonikolonne, mis on ühtlaselt täidetud näiteks klaaskuulikestega, klaastoru tükikestega, Raschigi rõngastega jm.
Kromatograafias kasutatakse liikumatu faasiga (adsorbendiga või kõrgeltkeeva vedelikuga immutatud tahke kandjaga või ioniidiga või geeliga jm) täidetud kolonni – preparatiivset või analüütilist täidiskolonni. Ainete segu kantakse eluendiga läbi kolonni ja komponentide spetsiifilise interaktsiooni tõttu täidise pinnaga liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega ja väljuvad kolonnist eri aegadel. Need on madalrõhu kolonnkromatograafias, kõrgsurve vedelikukromatograafias ja gaasikromatograafias kasutatavad täidiskolonnid.
Nii destillatsioonikolonnide kui ka kromatograafiliste kolonnide efektiivsust segu komponentide lahutamisel hinnatakse nn teoreetiliste taldrikute arvuga.
Täidiskolonnid on ka absorptsiooni- ja adsorptsioonikolonnid (ainete puhastamiseks, kuivatamiseks), tahket katalüsaatorit sisaldavad reaktsioonikolonnid jm.
Kromatograaf

Kromatograaf on kompleksne seade, mida kasutatakse ainete segu kromatograafiliseks lahutamiseks koos tulemuste registreerimisega. Kromatograaf koosneb tavaliselt järgmistest osadest: proovi kolonni sisestamise osa (gaasikromatograafi korral koos aurustiga), termostaadis asuv kromatograafiline kolonn ning kolonni väljundis asuv detektor ja sellega ühendatud registreerimisseade (isekirjuti). Kolonni, õigemini termostaadi temperatuuri saab reguleerida või valida temperatuuri muutumise programmi. Gaasikromatograafiga on ühendatud veel kandegaasiballoon koos gaasivoolu regulaatoriga. Vedelikukromatograafi juurde kuulub kõrgsurvepump solvendi kolonnist läbilaskmiseks. 
Välja on arendatud automaatsed ja arvutiga ühendatud kromatograafid eriülesannete täitmiseks, sealhulgas gaaside, anorgaaniliste ioonide, mitmesuguste orgaaniliste ühendite ja biokeemiliste segude lahutamiseks. Tandem gaasikromatograaf-massispektromeeter (GC-MS) võimaldab ka eraldatud komponentide struktuuri kindlaks teha.
Kromatogramm

Kromatogramm on kromatograafi registreerimisseadme väljund graafiliselt paberil või numbrilisel kujul ja näitab kromatograafiliselt lahutatud komponentide suhtelist sisaldust proovis. Kromatograafilise kolonni väljundis registreeritakse detektori
signaal. See signaal töödeldakse registraatoris ja tulemus esitatakse tavaliselt komponentide kontsentratsiooni ajalisele muutusele vastavate kolmnurgasarnaste "piik"idena ("dc/dt"). Ainete piikide vahel on liikuva faasi tsoonid. Piigi asukoht kromatogrammil näitab aine kolonnist väljumise aega ja piigi suurus näitab, kui palju komponenti proovis on. Teatud lisaanalüüsidega on võimalik kromatograafiat kasutada analüüsitava proovi kvalitatiivse ja kvantitatiivse koostise määramiseks. Näiteks võib aineid kindlaks teha (identifitseerida) suhteliste väljumisaegade (retentsiooniaeg) põhjal, kui neid võrrelda teadaolevate ainete andmetega.
Kromatografeerimise optimeerimiseks kasutatakse vajadusel lahutustsükli käigus kolonni temperatuuri või liikuva faasi rõhu või kulu muutmist vastavalt etteantud programmile. Nii saab kromatogrammi "kokku suruda", s.t. pika väljumisajaga ained väljuvad kiiremini andes seejuures vastavalt kitsama ja kõrgema piigi.
Statsionaarne faas

Statsionaarne faas ehk liikumatu faas on kromatograafilises süsteemis fikseeritud tahke aine (sorbent, geel, kolonni sisesein) või selle pinnale kantud spetsiaalne vedelik, mis interakteerub keemiliste ühenditega erinevalt ning seetõttu eluendi voolus ainete segu komponendid lahutuvad üksteisest.
Paljudel juhtudel kasutatakse kromatografeerimiseks tahkeid kandjaid, s.o. peeneteralisi materjale (silikageel, tärklis, tselluloos, diatomiit jm), mis on immutatud vee või mõne orgaanilise vedelikuga (statsionaarne faas). Enimkasutatavad statsionaarsed faasid on kõrge keemistemperatuuriga polümeersed estrid, eetrid, silikoonõli jm. Näiteks paberkromatograafias on statsionaarne faas paberil adsorbeerunud veemolekulid (vee ja tselluloospaberi molekulid on polaarsed). Aga paber võib olla immutatud ka mittepolaarse orgaanilise ainega.
Seotud faas ehk immobiliseeritud faas on statsionaarne faas, mis on kovalentsete sidemetega seotud kolonni siseseintega või täidisega.
Ainete kromatograafilise lahutamise olemus ehk mehhanism põhineb erinevate ainete osakeste füüsikaliste või keemiliste omaduste erinevustel. Vastavalt sellele valitakse statsionaarne faas, millest oleneb lahutamise mehhanism:
Liikuv faas

Liikuv faas ehk mobiilne faas on kromatograafilises süsteemis liikuv gaas või vedelik või ülekriitiline fluidum, mis kannab lahutatavate ainete segu läbi liikumatu faasi. Kromatograafilises süsteemis liigub koos eluendiga vähene hulk lahutatud aineid. 
Liikuva faasi tähenduses kasutatakse ka laiemaid mõisteid nagu eluent või solvent, kuigi need ei hõlma proovi komponentide lisandumist. Ainete segu kantakse liikuva faasi vooluga läbi kolonni ja keemiliste ühendite spetsiifilise interaktsiooni tõttu statsionaarse faasiga liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega ja väljuvad kolonnist eri aegadel koos eluendiga.
Gaasikromatograafias (GC) ja gaasi-vedelikukromatograafias (GLC) kasutatakse uuritavate ainete segu kromatograafilisest täidiskolonnist või kapillaarkolonnist läbivoolutamiseks inertseid gaase, nimetatakse kandegaasiks; need on (H2, N2, He, Ar).
Vedelikukromatograafias (planaar-, kolonn-, kõrgsurve vedelikukromatograafia) on liikuv faas orgaaniline solvent või solventide segu või vesi või vee ja orgaanika segud jm. Kui mobiilne faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole). Normaalfaasi HPLC korral kasutatakse mittepolaarseid solvente (n-heksaan, alkoholid, kloroform). Pööratudfaasi HPLC kasutab (mõõdukalt) polaarset eluenti (vett sisaldavad lahused atsetonitriiliga, metanooliga, ka puhvrite lisanditega).
Liikumapanevaks jõuks GC, HPLC jmt korral on gaasi või vedeliku kõrgendatud rõhk, kolonnkromatograafias – vedelikusamba raskusjõud ja planaarkromatograafias – kapillaarjõud. Elektrokromatograafia korral kasutatakse kromatograafiale iseloomulikke statsionaarseid faase, liikuv faas on elektrit juhtiv keskkond ja selle liikumapanevaks jõuks on elektriväli.
Preparatiivne kromatograafia

Preparatiivne kromatograafia on ainete lahutamise meetod, mis võimaldab saada teatud hulga lahutatud komponenti(te) edasiseks kasutamiseks.
Täidiskolonnide kasutamisel võib GC ja HPLC meetoditega saada väga väikese lahutatud aine koguse, kui kromatograafi väljundisse on paigutatud kollektor. Suuremate ainekoguste eraldamiseks on sobiv kolonnkromatograafia, mis oma klassikalisel kujul on lihtne ja odav meetod. Seejuures kasutatakse täidiskolonni, mille parameetrite varieerimine vastavalt vajadustele võimaldab eraldada aineid kogustes mõni milligramm kuni mitu kilogrammi tööstusliku seadme korral.
Klassikaline kolonnkromatograafia, kus ained liiguvad vedelikusamba raskusjõul läbi kolonni täidise, on küll lihtne, kuid pikka aega nõudev meetod. Täidiskolonnide korral on selle parameetritel oluline tähtsus kolonni lahutusvõimele: pikema ja peenema täidisega kolonni lahutusvõime on palju suurem, kuid see nõuab vedeliku täidisest läbisurumiseks suuremat rõhku. Seetõttu on aparatuuri tootvad firmad välja arendatud automatiseeritud kiiremad meetodid. Need seadmed on varustatud rõhu tõstmise pumbaga, pakitud kolonni(de)ga, kromatograafia detektoriga ja automaatse fraktsioonide kogumise seadmega: 
Uuritava segu komponentide lahutusvõime on LPLC süsteemidel alati madalam kui HPLC korral, kuid esimesed on lihtsamad ja odavamad.
Kolonnkromatograafia

 
Kolonnkromatograafia on kromatograafia meetod, kus ainete segu kromatograafiliseks lahutamiseks kasutatakse täidiskolonni.
Enamasti mõeldakse kolonnkromatograafia all lihtsat ainete segu eluendiga läbivoolutamist täidiskolonnist. See on preparatiivse lahutamise meetod. Ainete segu täidiskolonnist eluendiga läbivoolutamisel toimub komponentide lahutumine paljukordse sorptsiooni ja desorptsiooni tingimustes. Klassikalise kolonnkromatograafia korral liigub vedelik kolonnist läbi vedelikusamba raskuksjõu toimel. Vahel rakendatakse parema voolutuskiiruse ja lahutusvõime saavutamiseks õhu või inertse gaasi survet eluendile ("flash").
Täidiskolonniks on tavaliselt klaastoru, milles on peeneteraline suure eripinnaga tahke täidis (liikumatu faas), näiteks adsorbent või sobiva vedelikuga immutatud tahke kandja või geel või ioniit jm.
Praktikas juhitakse ainete segu läbi kolonni täidise sobiva vedeliku vooluga (eluent ehk liikuv faas). Sorptsiooni ja desorptsiooni tulemusena jaotuvad segu komponendid liikumatu ja liikuva faasi vahel vastavalt kindlatele koefitsientidele, mida nimetatakse jaotuskoefitsientideks. Selle protsessi paljukordse kordamise tagajärjel liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega. See viib komponentide lahutumisele ning moodustuvad vastavad kiiremini ja aeglasemalt liikunud komponentide tsoonid.
Kui mobiilne faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole).
Proov viiakse kolonni ülaossa, siis avatakse allosas olev kraan. Ülaosasse tuleb pidevalt lisada eluenti. Protsessi käigus kogutakse kolonnist väljuv vedelik mitme fraktsioonina. Segu komponentide ees, järel ja vahepeal väljub eluent. Eraldatud fraktsioonide (komponentide) puhtust hinnatakse näiteks õhukese kihi kromatograafiaga, spektrofotomeetriliselt või massispektromeetriga.
Kolonni pikkuse suurendamisel paraneb ainete lahutumine. Väikese läbimõõduga täidiskolonnid on kasutusel analüütilistes gaasikromatograafia (GC) ja kõrgsurve vedelikukromatograafia (HPLC) seadmetes. Kui kromatograafilises täidiskolonnis kasutatakse peeneteralisi täidiseid, nõuab see suurendatud rõhku, et proov gaasi vooluga (see on GC korral) või eluendi vooluga (see on HPLC korral) läbi statsionaarse faasi suruda.
Tänapäeval on aparatuuri tootvad firmad välja arendanud automatiseeritud surve-vedelikukromatograafia süsteemid vastavalt vajadustele. Need seadmed on varustatud rõhu tõstmise pumbaga, pakitud kolonni(de)ga, kromatograafia detektoriga ja automaatse fraktsioneerimisseadmega.
Uritava segu komponentide lahutusvõime on LPLC süsteemidel alati madalam kui HPLC korral, kuid esimesed on lihtsamad ja odavamad ning võimaldavad opereerida suuremate ainekogustega.
Meremees (ajakiri)

Meremees on Eesti merendusajakiri. 
Aastatel 1989–1999 ilmus Meremees (aastatel 1989–1991 oli Eesti Meremees) ajaleheformaadis. Esimene ajaleht ilmus 1989. aasta 8. augustil.
Ajakirjaformaadile mindi üle augustis 1999, alates 2001. aastast ilmub neli korda aastas. Aastatel 2015–2016 koostas ajakirja Meremees ajakirja Paat toimetus. Alates 2017. aastast annab ajakirja taas välja TTÜ Eesti Mereakadeemia (kellele kuulub ka ajakirja kaubamärk) ning seda on võimalik lugeda ka veebis. Samast ajast ilmub Meremees koos Veeteede Ameti Teatajaga.
Erich Lipstok

Erich Roland Lipstok (2. jaanuar 1913 Peterburi – 4. jaanuar 2010 Tallinn) oli Eesti diplomaat.
Ta õppis aastatel 1932–1936 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja 1957–1958 majandusteaduskonnas.
Aastatel 1937–1940 oli ta atašee Välisministeeriumi keskasutuses ja Kaunase saatkonnas. 
Arreteeriti NKVD poolt 1941, oli kuni 1951. aastani vangilaagris Sverdlovski oblastis ja 1956. aastani asumisel Novosibirski oblastis, seejärel naasis Eestisse.
Ta oli abielus Stanislawa Duobaga ja hiljem Viivi Eelmäega. Tema poeg Toivo Lipstok (1952–2012) oli sõjaväelane.
Meremees

Meremees on inimene, kes töötab laeval või on laeval sõjaväeteenistuses, laevapere liige.
Tööst laeval.
Meremeheametid võivad olla näiteks: madrus, pootsman, tüürimees, kapten, laevamehaanik.
Meremeeste kvalifikatsiooninõuded ja töö laeval on sätestatud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni IMO konventsioonidega. 
Töö- ja elutingimusi ning töösuhteid laeval reguleerivad Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni ILO meretöö konventsioonid.
Inauguratsioon

Inauguratsioon on ametisse pühitsemise või sisseõnnistamise tseremoonia.
Üks tuntumaid inauguratsioone on iga nelja aasta tagant Ameerika Ühendriikides pärast presidendivalimisi, enamasti 20. jaanuaril, peetav inauguratsiooni päev. Sel päeval toimub Ameerika Ühendriikide presidendi ametisse vannutamise tseremoonia ja uus president peab inauguratsioonikõne.
Trolza

Trolza (vene keeles ЗАО "Троллейбусный завод" (Тролза)) on Venemaal Saratovi oblastis Engelsis asuv ettevõte, mis valmistab trollibusse.
Ettevõte asutati 1868. aastal Brjanski oblastis Raditsa külas veduritehasena.
Aastal 1918 tehas natsionaliseeriti. Aastal 1919 ühendati Raditsa küla naaberasulaga ja nimetati aasta varem tapetud revolutsionääri Moissei Uritski järgi Uritskiks. Veduritehas nimetati ümber Uritski vagunitehaseks.
Aastal 1941 evakueeriti tehas Engelsisse, kus asub tänapäevani. Selle käigus nimetati see ümber Uritski-nimeliseks vagunitehaseks (vene keeles ЗиУ, Завод имени Урицкого).
Aastal 1950 otsustas NSV Liidu Ministrite Nõukogu, et tehas peab hakkama tootma trollibusse. 1. mail 1951 valmis esimene prototüüp ja augustis hakati tootma trollibussi MTB-82, mida aasta lõpuks valmis 21.
Kõige arvukamalt valmistati mudeleid MTB-82, ZiU-5 ja ZiU-9, mida eksporditi näiteks Argentinasse, Bulgaariasse, Kreekasse, Mongooliasse, Ungarisse ja Serbiasse.
Enam kui 50 aasta jooksul on tehases valmistatud üle 75 000 trollibussi. Praegune tootmismaht on üle 1500 trolli aastas.
2005. aastal oli tehase käive 880 miljonit rubla.
Vene formalism

Vene formalism ehk vene vormikoolkond oli suund vene kirjandusteaduses, mis kujunes 1910. ja 1920. aastail. 
Vene formalism vaatleb kirjandusteost kui vormivõtete süsteemi sõltumatult teose tekstivälistest seostest. Teoreetiliselt toetus suund strukturalistliku keeleteaduse (Jan Niecisław Baudouin de Courtenay, Ferdinand de Saussure) ja avangardistide ideestikule.
Suuna liikmete hulka kuulusid Viktor Šklovski, Juri Tõnjanov, Boriss Eichenbaum, Roman Jakobson jt.
Vene formalismil oli tugev mõju Mihhail Bahtini ja Juri Lotmani vaadetele ning kirjandussemiootika ja Tartu-Moskva semiootikakoolkonna arengule.
Meyendorff'i Perekonna Asutus

Meyendorff'i Perekonna Asutus oli Eesti sihtasutus, mille eesmärk oli toetust anda Meyendorffi perekonna konventi kuuluvatele ja puudust kannatavatele liikmetele ning nenda lastele. Asutuse põhikiri kinnitati Vabariigi Valitsuse otsusega 27. jaanuarist 1937 ja avaldati Riigi Teataja Lisas (RTL 1937, 24).
Asutus oli Eestimaa Ülemmaakohtu poolt 5. juulil 1888 kinnitatud Vabahärrade Meyendorffide perekonna asutuse (Freiherrlich Meyendorffsche Familienstiftung) õigusjärglane.
Perekonna konvent koosnes Meyendorffide perekonna kõigist õigusvõimelistest mees- ja naissoost liikmetest, ja meessoost perekonna konvendi liikmete abikaasadest. Kui naissoost konvendi liige kaotas abiellumise, lahutamise või muul teel Meyendorffi perekonnanime, astus ta automaatselt konvendist välja.
5. märtsil 1935 oli asutuse alusvara väärtuseks 647 krooni 86 senti, sealhulgas Eesti Maakrediitseltsi pantkirjad, Ohtu mõisa peale ingrosseeritud obligatsioonid, 1916. aasta raudtee laen, lahtine arve Eesti Maakrediitseltsis ja kassa.
Juudi vähemusrahvuse IV kultuurnõukogu

Juudi vähemusrahvuse IV kultuurnõukogu valiti 7. ja 8. juunil 1936.
Lai tänav (Paide)

Lai tänav on tänav Paides.
Lai tänav on 1,79 kilomeetrit pikk. Suurim majanumber on .
Tänav algab Tallinna tänavalt ja kulgeb läände. Soo tänava ristmikul keerab ta edelasse ja kulgeb Pärnu tänavast põhja pool sellega paralleelselt kuni Suur-Kaare tänavani, kus ta lõpeb.
Lai tänav ristub algusest lõpu poole minnes Väike-Aia tänavaga (vasakult), Puuvilja tänavaga (vasakult), Soo tänavaga (paremalt), Tiigi tänavaga, Kivimurru tänavaga (vasakult), Nooruse tänavaga (paremalt), Nurme tänavaga, Prääma teega ja Raudtee tänavaga.
Lai tänav

Lai tänav on mitme tänava nimi Eestis:
Veel leiab Laia tänava Haapsalust, Jõgevalt, Kohtla-Järvelt, Narvast, Sindist, Suure-Jaanist, Tapalt, Türilt ja Võhmast. Eesti alevites on sellenimeline tänav Järva-Jaanis ja Kohilas ning alevikest Amblas, Hageris, Kärus ja Simunas.
Eripedagoogika

Eripedagoogika (varem nimetatud ka defektoloogiaks) on pedagoogika haru, mis tegeleb kasvatuse, hariduse, rehabilitatsiooni ja inimeste ühiskondlikust elust osavõtmise küsimustega.
Eripedagoogika sihtrühm on hariduslike erivajadustega inimesed, kes vajavad mingil põhjusel hariduse omandamisel tavapärasest erinevat pedagoogilist lähenemist. Eripedagoogika on tihedalt integreeritud pedagoogika, meditsiini, psühholingvistika, psühholoogia ja sotsiaaltööga.
Eripedagoogidel on Eestis oma esseeajakiri Eripedagoogika, mida annab välja Eesti Eripedagoogide Liit.
Eripedagoogikat õpetab Eestis Tartu Ülikooli eripedagoogika osakond ja Tallinna Ülikool (eripedagoog-nõustaja eriala).
Tartu Maarja Kool

Tartu Maarja Kool on munitsipaalkool Tartus, kus õpivad mõõduka, raske ja sügava vaimse alaarenguga õpilased.
Koolis rakendatakse toimetuleku riiklikku õppekava ja Waldorfi kooli õpetamise põhimõtteid hariduslike erivajadustega lastele ehk ravipedagoogikat ja sotsiaalteraapiat. Kool asub Tartus aadressil Puiestee tänav 126. Kooli juures töötab lasteaiarühm.
Kooli ajalugu.
Kool asub endises ehk Jaama mõisa hoones. Tartu Maarja Kool asutati aastal 1993 Tartu Puuetega Laste Kool-kodu nime all. Aastast 1994 kannab kool praegust nime.
2002. aastal asutati MTÜ Tartu Maarja Tugikeskus, mis tegeleb päevakeskuse ja õpilaskodu pidamisega.
7. aprillil 2001 asutasid Tartu Maarja Kooli lapsevanemad, õpetajad ja Tartu Toome Rotary Klubi koos hulga toetajatega sihtasutuse Maarja Küla. Maarja Küla peaeesmärgiks seati Eesti intellektipuudega noortele kodu – Maarja Küla – rajamine. Pool aastat hiljem vormistati Haavassaare kinnistu SA Maarja Küla omandiks. Kuid praeguseks on lapsi lõpetanud juba nii palju, et oleks vaja teistki sarnast küla. Kooli õpetajad ja lapsevanemad löövad kaasa sihtasutuses Maarja Päikesekodu. 2003. aastal avati koolis nn käsitöökool, kus 10.–12. klassi õpilased saavad omandada käsitööoskusi.
Nabla (sümbol)

Nabla
Nabla on sümbol ∇. Nimetus tuleb kreeka keelest, kus see tähendab naablit (heebrea harfi), mille kuju sarnaneb nabla sümboliga. Selle tähendusega seotud sõnad on ka aramea ja heebrea keeles.
Nablat kasutatakse matemaatikas nabla-operaatori tähistamiseks. Esimesena tegi seda William Rowan Hamilton sellisel kujul: ⊲.
Nabla kujutab endast tagurpidi kreeka tähte delta. Kreeka keeles on sümboli nimetus ανάδελτα ("anádelta"), mis tähendab 'tagurpidi delta'.
Kättemaksukontor

"Kättemaksukontor" on Eestis toodetav algupärane kriminaalkomöödiasari. Selle esimene osa läks TV3-s eetrisse 30. aprillil 2009. Sarja stsenarist on Mihkel Ulman, režissöör Ain Prosa ja produtsent Raivo Suviste. Alates 31. hooajast on lisaks Mihkel Ulmanile stsenaristid ka Mihkel Seeder, Marite Butkaite ja Elise Kumm. Sarja tunnuslaul on "Saatanlik naine" ja seda esitab Uku Suviste. 
Sisu ülevaade.
Kättemaksukontori asutavad kaks naist: endine mõrvagrupi uurija Frida Arrak ja endine sekretär Marion Pärn. Hoolimata oma vastandlikest iseloomudest ja maailmavaadetest ühendab neid ühine vimm meessoo vastu, mis viib nad ideeni pakkuda kättemaksuteenust teistele naistele.
6. hooajal liitub nendega meistervaras Häidi Õigepaulus. Kui Frida otsustab 10. hooajal liituda Püha Neitsi Kloostriga ja saab nunnaks, astub tema asemele tema noorem õde, füüsik Freya Narvik.
11. hooajal lahkub Häidi ning teda asendab endine politseiuurija Kirke Klein. Pärast Kirke lahkumist 13. hooaja lõpus liitub meeskonnaga endine tänavalaps Luna Haab. Kui Luna otsustab hakata ellujäämisinstruktoriks 24. hooaja lõpus, liitub 25. hooajal noor ja elus kogenematu Lumi-Lee Aigo.
31. hooaja alguses selgub, et Freya ja Marion on Kättemaksukontorist lahkunud. Lumi-Lee otsustab kontori sulgeda ning alustada koos elukaaslase Madisega uut elu, kuid järjest saabuvad juhtumid lükkavad seda otsust pidevalt edasi. Ühe uurimise käigus ristuvad ta teed advokaadi Barbara Laandoga, keda ta esialgu mõrvas kahtlustab. Hooaja vältel tegutseb Lumi-Lee koos Barbara ja Madisega, lahendades erinevaid juhtumeid. Hooaja viimases osas saab Barbara Kättemaksukontori ametlikuks liikmeks. Pärast viimase juhtumi lahendamist otsustab kolmik üheskoos reisile minna. Kui nad lennujaamast lahkuvad, astub samal ajal terminali uksest sisse Freya, naastes ootamatult Eestisse.
32. hooaja alguses naaseb Freya Eestisse, kuna tema dokumendid on aegunud. Peagi avastab ta, et ka Milana Luuve on tagasi Eestis. Kui Freya koos Barbara ja Lumi-Leega juhtumit uurima asub, selgub, et see on seotud tema abikaasa Emiliga. Pärast aastatepikkust varjul olemist on Emil taas välja ilmunud ning töötab Milana heaks, aidates luua ohtliku relva prototüüpi. Freya abil õnnestub Milana lõpuks tabada ning juhtum saab lahenduse. Seejärel tehakse Freyale ja Emilile ettepanek liituda välismaal uue labori meeskonnaga, mille nad ka vastu võtavad.
Osatäitjad ja tegelaskujude iseloomustused.
Tegelaskujude iseloomustused.
Kättemaksukontori eradetektiivid
Politseiuurijad
Muud tegelaskujud, kõrvaltegelased
Relatiivsus

Relatiivsus (ladina sõnast "relativus") ehk suhtelisus ehk suhtes olemine on filosoofias omadus, mida vastandatakse absoluutsusele. 
See seisneb sõltuvuses suhetest või kehtivuses ainult millegi suhtes.
Väljaspool filosoofiat võidakse relatiivsuse all mõista ebatäiuslikkust või piiratust. 
Relatiivsed omadused on need, mis asjal on ainult teiste asjade (sealhulgas tunnetuse subjekti) suhtes. Tunnetuse relatiivsus tähendab, et tunnetussisud sõltuvad subjektist. Selles mõttes on igasugune tõde välismaailma kohta relatiivne tõde. Loodusteaduslik tunnetus on relatiivne (ka selle sõnastus on pidevalt muutuv). Absoluutne tõde ei tohiks sel juhul olla välismaailmast sõltuv (see käiks näiteks loogika kohta).
Relativismi järgi on igasugune tunnetus ainult relatiivne, sest ta sõltub teatud vaatekohast. 
Kõik lõplikud asjad on relatiivsed, sest erinevalt absoluudist on nad olemas suhetes. 
Ajalugu.
Suhtes olev (suhe) on üks Aristotelese kategooriatest: "Suhtes olevateks nimetatakse asju, millest kõik olev koosneb, kuivõrd neid öeldakse sõltuvat teistest asjadest või olevat teise asjaga mingis seoses." (Kategooriad, 7) 
William Hamiltoni järgi on "absoluutne" ainult negatiivne idee – mitterelatiivne. Absoluut on meie jaoks "kõikide asjade küllaldane alus. Charles Bernard Renouvier ütleb: "Absoluudi idee on ainult selle propositsiooni lausumine, et eksisteerib midagi mitterelatiivset." Hermann Ulrici: "Me saame relatiivset relatiivsena, lõpliku lõplikuna, ajaliku ajalikuna ettekujutada ja ettekijutuseni sellest jõuda ainult selle eristamise kaudu absoluutsest, lõpmatust, igavesest." (Gott und die Natur)
Gerard Heymans nimetab midagi relatiivseks, "kui selle kujutluses on paratamatult kaasa haaratud ("inbegriffen") kujutlus mõnest muust tegelikust". Absoluutse mõiste on piirmõiste. "Ta tähendab antu edenevate elementideks lagundamiste rea mõisteliselt nõutavat, tegelikult aga alati ainult esialgselt täideviidavat lõpetust. Me omistame oma teadmise igas arengustaadiumis tegelikule absoluutsete omadustena need, mille kohta meil pole alust oletada, et nad esinevad ainult tänu suhtele teise tegelikuga." (Die Gesetze und Elemente des wissenschaftlichen Denkens). 
Richard Avenarius mõistab relatiivse vaatepunkti all tunnetava indiviidi ümbruse suhet (süsteemisse C) arvestavat vaatepunkti, absoluutse vaatepunkti all aga vaatepunkti, mis abstraheerub sellest ümbruse koostisosade sõltuvusest.
Kristina (Holstein-Gottorpi printsess)

Kristina (ka Christine; 13. aprill 1573 Kiel – 8. detsember 1625 Gripsholmi linnus) oli Holstein-Gottorpi printsess ja Rootsi kuninganna. Ta oli Karl IX teine abikaasa.
Kristina sündis Holstein-Gottorpi hertsogi Adolfi ja Hesseni printsessi Christine tütrena.
1586. aastal plaaniti tema ja Rootsi printsi Sigismundi (hilisem Poola ja Rootsi kuningas) abielu, kuid plaanidest kaugemale ei jõutud. 8. juulil 1592 abiellus ta Sigismundi lelle, Södermanlandi hertsogi Karliga. Karl sai 1599. aastal Rootsi regendiks ja 1604. aastal Rootsi kuningaks. Karl ja Kristina krooniti 1607. aastal Uppsala toomkirikus.
Kristina saatis oma abikaasat sageli tema reisidel, viibides muuhulgas 1600–1601 Soomes ja Eestis.
Kristina võttis osa ka poliitikast. 1605. aastal valitses ta oma abikaasa äraolekul regendina. Samuti takistas ta oma noorema poja Karl Filipi valimist Moskva tsaariks.
1611. aastal suri Karl ning kuni Gustav Adolfi tunnustamiseni ja regentnõukogu määramiseni valitses regendina Kristina. Gustav II Adolfi esimestel valitsusaastatel peeti Kristinat sageli riigi tegelikuks valitsejaks. Kristina valitses Karl Filipi alaealisuse tõttu ka Södermanlandi hertsogkonda.
Leskkuningannana keelas ta Gustav Adolfil abielluda oma armastatu Ebba Brahega.
1622. aastal asus ta elama Nyköpingi linnusesse.
Perekond.
1592. aastal abiellus ta Södermanlandi hertsog Karliga. Abielust sündisid:
Marshall McLuhan

 Herbert Marshall McLuhan (21. juuli 1911 Edmonton – 31. detsember 1980 Toronto) oli Kanada filosoof, kelle töid peetakse üheks meediauuringute alustalaks. McLuhan võttis kasutusele väljendid "meedium on sõnum" ja "globaalne küla".
Ta õppis Manitoba Ülikoolis ja Cambridge'i Ülikoolis ning töötas valdava osa oma karjäärist Toronto Ülikoolis.
Tallinna tänav (Paide)

Tallinna tänav on tänav Paides. Tänav ühendab linna sissesõitu ning Paide keskväljakut.
Tänav on 800 meetrit pikk, üsna sirge ja kulgeb lõunast põhja. Ta algab linna keskväljakul Pärnu tänavaga ühisest punktist ning lõpeb ringristmikul, millest itta kulgeb Järve tee ja läände Pärnu–Rakvere maantee. Tänav ristub Vee tänavaga (paremalt), Posti tänavaga (paremalt), Laia tänavaga (vasakult) ja Veski tänavaga (paremalt).
Tallinna tänavat ääristavad 18.–19. sajandil valminud puitmajad (vt. Paide vanalinna muinsuskaitseala).
Suurim majanumber on .
Tallinna tn. 9, 11, 13, 15, 17 hoonete taga asuvad, sissepääsuga Veski tänavalt Paide ordulossi varemed
Tallinna tänav

Tallinna tänav on mitme tänava nimi Eestis:
Tsutomu Yamaguchi

Tsutomu Yamaguchi (jaapani 山口彊 "Yamaguchi Tsutomu"; 16. märts 1916 Nagasaki prefektuur – 4. jaanuar 2010 Nagasaki) oli jaapanlane, kes elas üle nii Hiroshima kui Nagasaki tuumaplahvatuse 1945. aasta augustis. Jaapani valitsus tunnistas ta 23. märtsil 2009 ametlikult kahekordseks "hibakusha"'ks ehk tuumaplahvatuse üleelanuks.
Yamaguchi, kes oli Mitsubishi Heavy Industriesi insenerina Hiroshimas ärireisil, astus 6. augustil 1945 välja trammist just siis, kui tuumapomm Little Boy plahvatas linna kohal temast 3 kilomeetri kaugusel 580 m kõrgusel õhus. Plahvatus purustas mehe vasaku kõrva trummikile ja põhjustas talle tõsiseid põletushaavu keha ülemises vasakus osas. Ta jäi ka ajutiselt pimedaks ning veetis öö sidemetesse seotuna pommivarjendis. Ta juuksed langesid välja. Järgmisel päeval saadeti ta rongiga tagasi oma kodulinna Nagasakisse. Ta saabus sinna 8. augustil. 9. augustil kell 11.02 oli Yamaguchi jällegi vaid 3 kilomeetri kaugusel kohast, kus plahvatas teine tuumapomm, Fat Man. Ta oli oma töökohal ja rääkis parasjagu oma ülemusele Hiroshimas kogetust. Yamaguchi sai taas vigastada, kuid jäi ellu. Oma sugulasi otsides sattus ta 13. augustil plahvatuse hüpotsentri lähedusse ja sai veel tugevasti kiiritada.
Hiljem tegutses ta rahuaktivistina ja võttis osa tuumarelvade vastasest võitlusest. 1980. aastatel kirjutas ta läbielatust raamatu ja osales 2006. aastal dokumentaalfilmis "Nijuuhibaku" ("Twice Bombed, Twice Survived"), mis käsitles inimesi, kes olid üle elanud mõlemad Jaapani tuumaplahvatused. 90-aastaselt reisis ta USAsse, kus osales New Yorgis ÜRO peahoones toimunud filmi "Nijuuhibaku" esilinastusel.
50-aastaselt lõpetas ta suitsetamise ja alkoholi tarbimise. Ta põdes leukeemiat ja vähki, mille põhjustas plahvatustes saadud kiiritus. Yamaguchi suri 93-aastaselt Nagasaki haiglas maovähki.
Yamaguchil olid tütred Toshiko ja Naoko ning poeg Katsutoshi, kes suri 2005. aastal 59-aastaselt vähki. Ta naine suri 2008. aastal. Ka tema oli saanud tuumaplahvatuse tõttu radioaktiivse mürgistuse.
Teada on 165 inimest, kes on elanud üle nii Hiroshima kui Nagasaki tuumaplahvatuse; neist 9 oli mõlema plahvatuse hüpotsentri läheduses.
Simon Fourcade

Simon Fourcade (sündinud 25. aprillil 1984 Perpignanis) on Prantsusmaa laskesuusataja.
Fourcade võitis juunioride maailmameistrivõistlustel kaheksa medalit, millest pooled olid kuldsed ja pooled hõbedased. 
Ta debüteeris täiskasvanute tippvõistlusel 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos ja tuli 20 km eraldistardiga sõidus 31. kohale. 2007. aasta MM-il Anterselvas sai Fourcade nii 20 km eraldistardiga kui ka 15 km ühisstardiga sõidus kaheksanda koha ja teatesõidus oli kümnes. 2008. aasta MM-il Östersundis oli ta 20 km distantsil neljas, jälitussõidus kuues ja teatesõidus viies. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Pyeongchangis sai ta 20 km eraldistardiga sõidus neljanda, sprindis kuuenda, 15 km ühisstardiga sõidus üheksanda ja jälitussõidus kümnenda koha. Segateatesõidus tõi ta Prantsusmaa koondise võitjana finišisse 6,2-sekundise eduga Rootsi ees. Meeste 4x7,5 km teatesõidus tõi ta ankrumehena oma meeskonna neljandana finišisse. 
Maailma karikasarjas osales Fourcade esimest korda 11. märtsil 2004 Holmenkollenis 10 km sprindis ja sai 54. koha. Esimest korda jõudis ta poodiumile 1. märtsil 2007 Lahtis 20 km eraldistardiga sõidus, kui oli teine koondisekaaslase Raphael Poiree järel. Kokku on ta (seisuga 6. jaanuar 2010) jõudnud MK-etappidel poodiumile kolm korda, millest viimane oli 17. detsembril 2009. aasta MK-etapil Pokljukas 20 km eraldistardiga sõidus, kus ta sai teise koha. Maailma karikasarja võistlustel on tema parim koht üldkarika arvestuses olnud seni 2008-2009 hooajal saadud 15. koht.
Ka tema vend Martin Fourcade on laskesuusataja.
Männi-käbilind

Männi-käbilind ("Loxia pytyopsittacus") on linnuliik vintlaste sugukonnast käbilinnu perekonnast.
Levila.
Männi-käbilinnu areaal piirdub Euroopa ja Lääne-Siberiga, kus ta on levinud Skandinaavia poolsaarel, Soomes, Eestis, Lätis ja Venemaal kuni Uuralini. Väike asurkond on Šotimaal. Eestis on männi-käbilind hajusalt levinud väikesearvuline haudelind, tema pesitsusaegseks arvukuseks hinnatakse 1000–3000 paari, talviseks arvukuseks 2000 – 15 000 isendit.
Sarnaselt teiste käbilindudega sooritab ta toiduikalduse aastatel invasioone.
Välimus.
Männi-käbilinnu üldpikkus on 18 cm. Sulestiku poolest sarnaneb ta väga kuuse-käbilinnuga, aga tal on tolle omast suurem pea, tugevam ja ühtlasemalt jäme nokk ning alanoka tipp pole külgvaates enamasti nähtav. Ka häälitsused ja käitumine on sarnased. Sellepärast on neid liike raske eristada. Parim eristamisalus on häälitsus, mis männi-käbilinnul on sügav ja vali "tšuup" või "tjuup". Isaslinnud kipuvad olema punakad või oranžid, emaslinnud kollakad või rohekad, aga väljakujunenud värvuskombinatsiooni männi-käbilinnul ei ole.
Elupaik ja pesitsemine.
Männi-käbilind elab okasmetsas, eelistades männikuid. Ta pesitseb suhteliselt hõredalt ja tema arvukus on aastati kõikuv.
Pesa võib ta ehitada nii männi kui ka kuuse otsa. Pesa paikneb enamasti kõrgel, oksa tipus, tüvest eemal. Kurnas on 2–5 muna. Pesa on paksu seinaga ning koosneb raagudest, kõrtest, samblast ja samblikest. Pesalohk on vooderdatud karvade ja sulgedega. Pesa ja munad on samasugused kui kuuse-käbilinnul.
Toitumine.
Männi-käbilind sööb kuuse- ja männiseemneid, harva ka marju, näiteks mustikaid, millest nokib välja ainult seemned.
Tatjana Zrjanina

Tatjana Zrjanina (vene Татьяна Сергеевна Зрянина; 6. jaanuar 1910 (vkj 26 detsember 1909), Maikop – 6. september 1998, Narva) oli vene päritoluga Eesti luuletaja.
Tatjana Farforovskaja elas algselt Maikopis.
Kolisid Venemaalt (Jaanilinn) Eestisse (Narva) aastal 1962. Töötas Narvas lektori ja õpetajana, juhendas linna kirjandusühendust. Kirjutas luuletusi ja tegi koostööd Tallinna, Leningradi ja Narva perioodiliste trükkidega.
Tatjana Zrjanina looming oli tihedalt seotud Narva ja selle ajalooga. Ta oli Narva kohta värsikogude ("Narvalased Narvast" ("Нарвитяне о Нарве", 1981), "Sa oled narvalane" "Ты – нарвитянин", 1984), "Meie Narva" ("Наша Нарва", 1989)) koostamise innustaja ja algataja. 1989. aastal on ta avaldanud Narva luuletajate almanahhi.
Aastast 1985 tõlgis Eesti luuletajate Aira Kaali ja Viivi Luigu luuletusi vene keelde.
Aastast 1982 oli Tatjana Zrjanina Eesti Kirjanike Liidu liige.
Temale oli pühendatud 2009. aastal ilmunud Narva luuletajate värsikogu "Ars longa".
Isiklik.
Tal oli poeg Sergei ja tütar Olga.
Ekvivalentdoos

Ekvivalentdoos ehk ekvivalentne kiirgusdoos väljendab ioniseeriva kiirguse põhjustatud kiirgusdoosi ja selle bioloogilist mõju. Füüsikalist kiirgusdoosi kirjeldab neeldumisdoos (kiirgusenergia) kiiritatava objekti massi kohta (neeldumisdoosi ühik grei). Ekvivalentdoosi saab arvutada neeldumisdoosist, kasutades kiirguse laadist sõltuvaid kiirgusfaktoreid (kaalutegureid).
Ekvivalentdoosi SI-süsteemi mõõtühik on siivert. Kui kaalutegur on 1, vastab üks sievert ühele greile.
Kehas neeldunud ekvivalentdoos formula_1 saadakse kiirgustüübist formula_2 põhjustatud neeldumisdoosi formula_3 korrutamisel kiirgusliigi ohtlikkust väljendava kaaluteguriga formula_4:
formula_5.
Kaaluteguril formula_4 on eri tüüpi kiirguse korral järgmised väärtused:
Efektiivdoos

Efektiivdoos on kiiritusedoosi suurus, mis arvutatakse ekvivalentdooside kaalutud liitmisel. See väljendab kogu inimkeha saadavat kiiritust.
Efektiivdoosi mõõtühikuks on siivert (tähis Sv), sagedamini millisiivert (mSv).
Efektiivdoosi mõiste kirjeldas aastal 1977 Wolfgang Jacobi.
August Pess

August Pess (vene keeles "Август Яковлевич Песс"; 17. jaanuar 1895 Karkla vald, Valgamaa, Liivimaa kubermang – 29. juuli 1933 NSV Liit) oli Nõukogude sõjaväelane ja sõjaväeluuraja, rahvuselt eestlane.
Poliitilise tegevuse algus.
August Pess astus 1912. aastal Läti Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse (LSDP). Jaanuaris 1915 ta vahistati ning mõisteti poliitilise tegevuse eest 4 aastaks sunnitööle. Pess vabastati karistuse kandmisest pärast 1917. aasta veebruarirevolutsiooni, misjärel asus LSDP Riia linna ja rajooni parteikomiteesse (1917–1918). Pärast Läti okupeerimist Saksamaa keisririigi poolt esimese maailmasõja käigus varjas Pess end seni, kuni Saksa võimud ta vahistasid.
Kui Punaarmee oli ajutiselt Läti vallutanud, tegutses Pess Riia parteikomitee liikme ja Läti Revolutsioonilise Tribunali uurimiskomisjoni esimehena (1918–1919). 1919. aastal astus ta ÜK(b)P-sse.
Venemaa kodusõja ajal sõdis 1919. aasta veebruarist kuni 1920. aasta aprillini oli Pess Nõukogude poolel 15. armee koosseisus (kuulipildurina, polgu, brigaadi ja diviisi sõjakomissarina) lahingutes Lätis Riia, Daugavpilsi, Rēzekne ja Sebeži piirkonnas; 
Tegevus Nõukogude sõjaväeluures.
Alates märtsist 1920 töötas August Pess Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Luurevalitsuses, 
1931. aastal haigestus Pess raskelt ning suri 1933. aastal.
Reopalu kalmistu

Reopalu kalmistu on kalmistu Paides, mis rajati 1774. aastal.
Kalmistu on arvatud ajaloomälestiseks.
Ajalugu.
1773. aastal keelas Katariina II surnute matmise kirikutesse ja linna piiridesse, mistõttu 1774. aastas ostis Paide linn maatüki linnast väljas, kuhu rajati kalmistu. Esimesena maeti uuele surnuaiale 9. septembril 1774 leitnant Helffreich.
1800. aastal laiendati kalmistut ning rajati kalmistuvahi maja ja väike paekivist kabel. 1835. aastal ehitati uus vahimaja ning järgmisel aastal pühitseti ja võeti kasutusele kalmistu läänepoolne laiendus. Võeti vastu ka surnuaia kasutamise kord, mis lubas seda kasutada nii linnakodanikel kui ka maarahval.
1846. aastal avati kalmistu idapoolne laiendus. Samal ajal tasandati ja võeti uuesti kasutusele surnuaia vanim osa. 1856 ehitati uus kabel.
1860. aastast ei lubatud maakogudusel enam Reopalu kalmistule matta, nende tarvis rajati 1865. aastal Sillaotsa kalmistu.
1900. aastal tasandati 1846. aastal kasutusele võetud surnuaia osa, ning seda hakati välja jagama perekondade hauaplatsideks. 1903–1904 rajati uus värav ja piirdeaed ning tee äärde istutati puud. 1909. aastal rajati uus kabel, mis on säilinud tänapäevani.
1932. aastal toimus viimane kalmistu laiendamine, mil kalmistu põhjapoolsele küljele liideti 0,73 hektari suurune maatükk.
2020. aasta lõpul rüüstasid vasevargad kalmistut.
Kate Moss

Katherine Ann Moss (sündinud 16. jaanuaril 1974 Londonis) on inglise modell.
Ta sündis reisiagent Peter Edward Mossi ja baaridaam Linda Rosina Shepherdi vanima lapsena. Tal on noorem vend Mick, poolõde ja poolvend. Vanemad lahutasid abielu, kui Kate oli 13-aastane.
Koolis oli ta põhiainetes alla keskmise õpilane, kuid edukas spordis.
Modellitööd hakkas ta tegema 14-aastaselt. Kuulsus tuli pikkamööda. Moss sai tuntuks kui saleda figuuri, väikese kehakaalu ja väikeste rindadega modell. Kriitikud on teda nimetanud anorektikuks ja anti-supermodelliks, sest ta erines välimuselt täiesti niisugustest supermodellidest nagu Cindy Crawford, Claudia Schiffer ja Naomi Campbell, kes paistsid silma pika kasvu ja kehakumeruste poolest. Moss on alati anoreksiat eitanud.
29. jaanuaril 2002 sündis Mossi tütar Lila Grace Moss, kelle isa on Briti moeajakirja toimetaja Jefferson Hack. Aastatel 2011–2016 oli Moss abielus Jamie Hince'iga, pärast seda sai ta elukaaslaseks saksa fotograaf Nikolai von Bismarck.
2008. aastal arvas PETA Mossi kõige halvemini riietuvate kuulsuste nimekirja, sest ta kannab sageli karusnahku.
2008. aastal teatati, et Briti Muuseumi näituse jaoks valmis puhtast kullast kuju "Sireen", mis kujutab Mossi. See kaalub 50 kg ja maksab poolteist miljonit naela. Skulptuuri autori Mark Quinni väitel kehastab Moss praegusel ajal ideaalset ilu. Väidetavalt on see suurim kullast valmistatud kuju, kui Vana-Egiptuse kujusid mitte arvestada.
Agadez

Agadez on linn Nigeris, Agadezi departemangu keskus. Asub riigi keskosas Aïri platoo lõunaservas.
Agadez on tuareegide keskus.
Linn on asutatud 14. sajandil.
2013. aastal lisati Agadezi vanalinn UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Paide tänavate loend

"Siin on loetletud tähestikulises järjekorras Paide tänavaid ja muid aadressikohti.