tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kere (tehnika)

Kere (ka korpus) on liiklusvahendi (nt laeva, auto), masina (mootori, tööpingi), aparaadi (fotoaparaadi, arvuti) vm seadme keskne osa, mille külge ja/või sisse on monteeritud muud vajalikud osad (mehhanismid, koostud, detailidid).
Kereühendus

Kereühendus on juhtiv ühendus elektripaigaldise või -seadme pingestatud osa ja kere vahel. Kereühendus tekib lubamatu nähtusena enamasti isolatsioonirikke tagajärjel või paljaste pingestatud ahelaosade deformeerumisel.
Niisuguse ühenduse korral rakendub kerele puutepinge. Sellest tuleneva elektrilöögi ohu ärahoidmiseks rakendatakse kere maandamist, potentsiaaliühtlustust ja rikkevoolukaitset. Kasutatakse ka kaitseisolatsiooni, väikepinget, puutevõimatut paigutust vm.
Sammupinge

Sammupinge on käidaval juhtival pinnal (enamasti maapinnal) ühe sammu kaugusel asuvate punktide vaheline elektripinge. Seda pinget võib põhjustada maaühenduse korral tekkiv vool, uitvool või välguvool, mis hargneb jalgade kaudu läbi keha. Elektrivõrgu maaühenduskoha ja välgulöögikoha läheduses võib sammupinge olla eluohtlik.
Sammupinge arvutus.
Sammupinge ja vastavalt keha läbiv vool on seda suurem, mida kõrgem on vooluallika pinge, mida suurem on pinnase takistus ja mida lähemal ollakse voolu sisenemise kohale.
Vooluallika (nt elektriliini pinge ja lühisahela takistus määravad maasse suunduva voolu tugevuse:
 formula_1
kus "I"sc on lühisvoolu tugevus, "U"phase – liini faasipinge, "R"0 – liini toitva võrgu neutraali talitlusmaanduse takistus (("ca" 1 Ω) ) ja "R"cont – valgumistakistus kontaktikohas (10 oomi ringis).
Näiteks 35 kV liinijuhtme mahalangemisel võib maasse suunduda enam kui tuhande ampri tugevune vool. Pikselöögi vool võib olla lühiajaliselt mitukümmend tuhat amprit. See vool tekitab maapinda kui elektritakistust läbides selle eri punktide vahel pinge (vastavalt Ohmi seadusele).
Sammupinge orienteeriva väärtuse saab arvutada valemiga
 formula_2
kus formula_3 on pinnase eritakistus (sajad oomm-meetrid), formula_4 – sammu pikkus (0,7–0,9 m) ja formula_5 – kaugus kontaktikohast.
Sammupinge võib ulatuda mõnest voldist sadade voltideni. Seejuures inimese keha läbiv vool oleneb peale pinge ka jalgade ja pinnase vahelisest üleminekutakistusest ja keha enda takistusest (arvutuslikult 1 kΩ). Inimesele võib osutuda ohtlikuks kestvalt mõjuv vool, mis on tugevam kui 10–20 mA (50 Hz vahelduvvoolu korral).
Kuna kehale rakenduv pinge on võrdeline sammu pikkusega, tuleb ohukohast eemalduda võimalikult lühikeste sammudega. Eriti ohtlik on sammupinge suurtele loomadele, sest nende esi- ja tagajalga vahemaa on suur.
Uitvool

Uitvool (ka rändvool) on elektripaigaldistest ja -seadmetest soovimatult pinnasesse, vette või maa-alustesse tarinditesse (nt metalltorustikesse) hargnev elektrivool. Uitvoolud võivad olla lühiajalised (nt isolatsioonirikkest põhjustatud maaühenduse korral) ja kestvad, nt raudtee läheduses. Metalltarindite pinnase kokkupuute kohtades võivad uitvoolud põhjustada tugevat elektrokeemilist korrosiooni .
Must Kast

Must Kast on projektiteater, mis tegutseb põhikohaga Tartus Genialistide Klubis. Musta Kasti teatrijuht on Merilyn Elge ja juhatusse kuuluvad lisaks temale Kaija M Külm, Birgit Landberg, Jaanika Tammaru ja Kaarel Targo. 
Must Kast loob teatrit täiskasvanutele, noortele ja lastele. Must Kast loob peamiselt sõnateatrit, mida iseloomustab füüsilisus, musikaalsus ning ainulaadne ansamblimäng. 
Musta Kasti asutasid 27. märtsil 2014 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna teatrikunsti eriala 10. lennu üliõpilased (Silver Kaljula, Mihkel Kallaste, Kaija M Kalvet, Märt Koik, Birgit Landberg, Liina Leinberg, Fatme Helge Leevald, Kristjan Lüüs, Lauri Mäesepp, Laura Niils, Lennart Peep, Rauno Polman, Sander Rebane, Jaanika Tammaru, Karl Edgar Tammi, Kaarel Targo, Kristo Veinberg). Hiljem on teatriga seotud olnud palju teisigi teatriprofessionaale.
Kaija M Kalvet

Kaija M Külm (aastani 2022 Kalvet"," sündinud 14. märtsil 1989) on eesti lavastaja, näitleja, dramaturg.
Haridus ja töö.
2007. aastal lõpetas ta Tallinna Inglise Kolledži ja 2011. aastal Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudi semiootika ja kulturoloogia õppekava bakalaureuseõppe. 
2011–2015 õppis ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias etenduskunstide osakonnas teatrikunsti erialal ning omandas lavastaja, näitleja ja harrastusteatrite juhi kutse.
2019–2021 omandas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Lavakunstikoolis lavakõne ja teatripedagoogika magistrikraadi. 
Kaija M Külm oli üks seitsmeteistkümnest kursusekaaslasest, kes asutasid 2013. aastal teatri Must Kast. Seal töötab ta siiani.
Karl Gustav Adamsoo

Karl Gustav Adamsoo (sündinud 1. detsembril 1994 Tartus) on eesti suhtekorraldaja ja meediaõpetaja.
Haridus.
Ta on lõpetanud 2018. aastal Tartu Ülikooli kommunikatsiooni ja majandusteaduse bakalaureuseõppe ning 2020. aastal magistriõppe ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal. Ülikooli lõputöödes keskendus ta eakate digipädevusele, pälvides UNESCO korraldatud lõputööde konkursil esikoha.
Muusika.
"Eesti otsib superstaari" 2015.
Ta oli 2015. aastal telesaate "Eesti otsib superstaari" kuuenda hooaja finalist, jäädes kümne finalisti hulgas viiendale kohale.
Muu tegevus.
Ta on üks Facebookis tegutseva eakate nutiabi grupi loojatest.
Hiire tänav

Hiire tänav on tänav Viljandi kesklinnas.
Tänav ühendab Johan Laidoneri platsi ja Oru tänavat. Hiire tänaval asub üks hoone, Park Hotell Viljandi.
Tänava pikkus on 86 m.
Ajalugu.
Tänav on kantud linnaplaanidele alates 1784. aastast. Nimi tuleneb ilmselt asjaolust, et tänav oli väga kitsas ja lühike. Tänava saksakeelsed nimekujud on olnud "Mäusegasse" ja "Mausegasse". 
Pärast Teist maailmasõda on tänav 1944. aasta suurpõlengu tagajärjel ühepoolse hoonestusega. 
Tänav rekonstrueeriti 2021. aasta sügisel: paigaldati uus vee- ja kanalisatsioonitorustik ning sillutis; varasema pärnaallee asemel istutati sahhalini kirsid.
Libahunt (peakorter)

Werwolf (eesti keeles 'libahunt') oli Adolf Hitleri peakorter II maailmasõja Idarindel Ukrainas. See asus umbes 12 kilomeetri kaugusel Vinnõtsjast männimetsas. 
Punkri rajamist alustati detsembris 1941. Hitler andis oma uuele peakorterile Ukrainas nime Werwolf (Ohler, 128:2017). Pärast 6. armee riismete kapitulatsiooni Stalingradi all 1943. aastal sattus Hitler sinna 1943. aastal vaid mõneks päevaks, sest Punaarmee pealetung liikus aina kaugemale (Ohler, 139:2017). Sakslased hävitasid punkri. Jossif Stalini korraldusel otsiti see märtsis 1944 läbi, kuid mingeid dokumente ei leitud.
Hõbepuulised

Hõbepuulised ("Elaeagnaceae") on sugukond soontaimi kaheiduleheliste klassist.
Levik.
Hõbepuuliste sugukonna taimed pärinevad Aasiast, osaliselt Lõuna- ja Põhja-Ameerikast.
Kiskunmajsa

Kiskunmajsa on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis, Kiskunmajsa kreisi halduskeskus. Asub Kiskunhalasi ja Kiskunfélegyháza vahel, neid linnu ühendava raudtee ääres.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil oli 93% elanikest ungarlased, 6% mustlased ja 1% muudest rahvustest.
Linna ühendab Kecskemétiga kitsarööpmeline raudtee, mis 2010. aastal tegevuse lõpetas.
Linnas asub 1743. aastal valminud barokkstiilis rooma-katoliku kirik ja 1956. aasta Ungari ülestõusu muuseum.
Türnpuulised

Türnpuulised ("Rhamnaceae") on sugukond soontaimi kaheiduleheliste klassist.
Müstitsism

Müstitsism on religioosne või spirituaalne praktika, mille järgi on intuitsiooni teel võimalik omandada absoluutset või peidetud tõde . 
Praktikaga võivad seotud olla erinevad ideoloogiad, legendid, müüdid, riitused ja ka maagia .
Mõiste "müstitsism" tuleneb kreekakeelsest sõnast "μυω", mis tähendab otsetõlkes "varjama".
Aishwarya Rai

Aishwarya Rai (tulu keeles ಐಶ್ವರ್ಯಾ ರೈ; sündinud 1. novembril 1973) on india näitleja ja endine modell, Miss World 1994.
Enamik filme, milles ta mänginud, on hindikeelsed, kuid ta on mänginud ka telugu-, tamili- ja ingliskeelsetes filmides.
Modellina on ta esinenud muuhulgas L'Oreali, Pepsi, Coca-Cola, Longinesi ja De Beersi reklaamides.
Ta on abielus näitleja Abhishek Bachchaniga. Usutunnistuselt on ta hindu.
Zalegoštši rajoon

Zalegoštši rajoon (vene keeles "Залегощенский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti keskosas. Rajooni keskus on Zalegoštši alev.
Rajoon piirneb põhjas Mtsenski rajooniga, kirdes Novosili rajooniga, kagus Verhovje rajooniga, lõunas Pokrovskoje rajooniga, edelas Sverdlovski rajooniga ja läänes Orjoli rajooniga.
Rajooni pindala on 1138 km². Elanike arv oli 2012. aastal 15 032, 2009. aastal 16 479 ja 2002. aastal 17 802.
Zalegoštši rajoonis on 112 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Zalegoštši alevi) ja kümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Nerutš, Zuša, Zalegoštšenka, Dolžanka, Ozerka, Panikovets ja Optuška.
Hanskarl von Hasselbach

Hanskarl von Hasselbach (õieti "Hans Karl von Hasselbach" (2. november 1903 Berliin – 21. detsember 1981 Pullach im Isartal) oli Saksa kirurg ja Adolf Hitleri saatearst. 
Gümnaasiumi lõpetas von Hasselbach Sileesias Hirschbergis. Arstiteadust õppis ta Breslau, Rostocki, Müncheni ja Freiburgi ülikoolis. 1927. aastal kaitses ta Freiburgi ülikoolis meditsiinidoktori väitekirja kaelafibroomi teemal. Von Hasselbach töötas Bochumis Bergmannsheili kiirabihaiglas ja Berliini ülikooli kirurgiakliinikus. 
1932. aastal astus von Hasselbach NSDAP-sse (pilet nr 2 794 377) ja SA-sse ning 1933. aastal "SS"-i (tunnistus nr 264 054), 1943. aastal sai "Sturmbannführer"'i auastme.
Adolf Hitleri saatearst.
Von Hasselbach liitus Hitleri saatjaskonnaga 1936. aastal. 
Kirurgilist esmaabi pakkus füürerile von Hasselbach. Morell aga manustas Hitlerile valude vaigistamiseks Optalidoni.
8. oktoobril 1944 sai teatavaks, et dr von Hasselbach pagendatakse kaugemasse punkrisse ja tema kohustused võtab üle Ludwig Stumpfegger.
Hitleri arstide konflikt 1944. aastal lõppes Karl Brandti, Hanskarl von Hasselbachi ja Erwin Giesingi vallandamisega.
Ameeriklased otsisid Hitleri arstid ükshaaval üles. Von Hasselbach vahistati 13. aprillil 1945 Harzi mäestikus ja anti kohtu alla.
Neumann ja Eberle on maininud ka Hitleri endise saatekirurgi iseloomu, nimelt näidanud ta end Nürnbergi järelprotsessidel sirgeseljalise mehena. Kohtunikud pidasid teda läbinisti ausaks ja usaldusväärseks süüaluseks, kes polnud Hitlerist "sisse võetud". 
Vangistusest vabanedes töötas Hanskarl von Hasselbach 1970. aastani Bielefeldi lähedal Bethelis Bodelschwingi haigla kirurgiaosakonna ülemarstina.
Veera Hirsik

Veera Hirsik (18. oktoober 1927 Vedernika, Petserimaa – 20. november 2021) oli setu rahvalaulik.
Töötas aastaid Värska Keskkooli matemaatikaõpetaja ja õppealajuhatajana.
1964. aastast oli ta Värska leelokoori Leiko juhendaja.
Urmas Jõgeva

Urmas Jõgeva (sündinud 23. juulil 1961) on eesti ettevõtja.
1981. aastal lõpetas ta Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi piimatoodete tehnoloogina.
Ta on AS Värska Vesi juhatuse esimees ja selle ettevõtte kaasomanik.
Merivälja (seriaal)

"Merivälja" on 2017. aasta Eesti draamaseriaal. Põnevikku näitas TV3.
Telesarja stsenarist on Indrek Hargla, režissöör Triin Ruumet, produtsent Ken Saan.
Sarjas mängivad näitlejad Lauli Otsar, Merle Palmiste, Argo Aadli, Andrus Vaarik, Olav Osolin, Tarvo Krall, Maria Avdjuško, Lee Trei, Andres Lepik jt.
Sarja muusika kirjutas Taavi Aavik.
Vello Saar

Vello Saar (16. aprill 1958 Räpina – 17. juuni 2024 Põlva) oli Eesti ettevõtja. 
Tal on kolm last. Üks nendest on Marika Saar. 
1983. aastast saadik töötas ta Värska sanatooriumis. Alates 1993. aastast oli ta AS Värska Sanatoorium juhatuse esimees ja üks omanikest. 
Ta oli ka AS Värska Veekeskus ja OÜ Värska Vara juhatuse liige. 
Samuti oli ta Eesti Rehabilitatsiooniasutuste Liidu juhatuse liige, Eesti Terviseturismi Ühenduse juhatuse liige, SA Lõuna-Eesti Turism nõukogu liige, Räpina Inkubatsioonikeskuse nõukogu liige ning Seto Kongressi Vanemate Kogu liige. 
Ta on olnud Värska vallavolikogu esimees.
Novosili rajoon

Novosili rajoon (vene keeles "Новосильский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti keskosas. Rajooni keskus on Novosili linn.
Rajoon piirneb kirdes Korsakovo rajooniga, idas Novoderevenkovski rajooniga, kagus Verhovje rajooniga, edelas Zalegoštši rajooniga ja loodes Mtsenski rajooniga.
Rajooni pindala on 778,3 km². Elanike arv oli 2012. aastal 8392, 2009. aastal 9594 ja 2002. aastal 10 591.
Novosili rajoonis on 81 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Novosili linna) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Zuša, Kolpjonka, Panikovets, Nerutš, Pševka, Ditšnja, Vereštšaga, Rakovka ja Malaja Rakovka.
Auger de Moléon de Granier

Auger de Moléon Granier (umbes 1600 – pärast 1652) oli prantsuse literaat.
Ta valiti septembris 1635 Prantsuse Akadeemia liikmeks (38. tool), kuid heideti kuus kuud hiljem varguse pärast välja.
Ülle Podekrat

Ülle Podekrat (16. detsember 1958 – 12. august 2016) oli eesti rahvakultuuri edendaja ja muusikapedagoog.
1982. aastal asus tööle Põlva lasteaia Mesimumm muusikaõpetajana. ta oli Lõuna-Eesti lasteaedade folklooripidude ja üle-eestilise lasteaialaste rahvamängude festivali „Kes aias?“ algataja ja peakorraldaja. 1988. aastal asutas ta folkloorirühma Käokirjas. Ta oli aastaid Eesti rahvamuusikatöötluste festivali Moisekatsi Elohelü idee autor ja peakorraldaja
Karsti lambakoer

Karsti lambakoer on Sloveeniast pärinev koeratõug.
Tõustandardi järgi on Karsti lambakoer on suurepärane karjakoer ja väga hea valvur. Tänapäeval kasutatakse teda rohkem valve- ja kaitsekoerana.
Samas allikas on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Heatahtliku olemusega, julge ja valvas, olemata kuri; oma peremehe suhtes väga andunud; mõõdukalt elava temperamendiga."
Hispaania mastif

Hispaania mastif on Hispaaniast pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Väga ilus ja arukas koer ning see peegeldub ka tema ilmest. Rustikaalne, kiinduva loomuga, sõbralik ja väärikas koer."
Liitva

Liitva on Võru linnaosa.
Linnaosa tänavaid: Kivi, Pae, Eterniidi, Kruusa.
Luhtu

Luhtu oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Parmupalu ja Tundu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Charles Louis de Bourbon

Charles Louis de Bourbon (2. november 1933 Nijmegen – 16. november 2022 Toronto) oli naundorffistlik Prantsusmaa trooninõudleja Charles XIII ja Provence'i krahvi nime all.
Tema vanemad olid Louis Jean Henri Charles Adelberth de Bourbon ("Louis-Adelberth I"; 1908–1975) ja Gudrune Marie Naumann. Pärast isa surma 8. jaanuaril 1975 oli ta Naundorffide noorema (Kanada) haru pea Charles XII nime all. Pärast Naudorffide vanema liini väljasuremist 21. detsembril 2008 oli ta kõigi Naudorffide pea ja trooninõudleja Charles XIII nime all, kuna viimane Prantsusmaa Naundorff Charles de Bourbon oli ka Charles XII.
Tema abikaasa oli Arline-Marie Winchester (sündinud 1933, tsiviilabielu 1953 Markhamis, kiriklik abielu 3. aprillil 1982 Pariisis) ja nende lapsed on:
Pihosi

Pihosi (ka Pihostõ) oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Jõepera ja Meeksi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Piili

Piili (ka Peeli) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Tundu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Piirimäe

Piirimäe on paikkond Võru maakonnas Põlva vallas Aarna küla alal. Enne 1930. aastaid oli see küla staatuses. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda.
Pudru

Pudru või Pudruküla oli mitme Eesti küla nimi:
Punsaku

Punsaku oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kääpa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Puusta

Puusta oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Võuküla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1940. aastatel.
Novoderevenkovski rajoon

Novoderevenkovski rajoon (vene keeles "Новодеревеньковский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Homutovo alev.
Rajoon piirneb kirdes Tula oblastiga, idas Lipetski oblastiga, lõunas Krasnaja Zarja rajooniga, edelas Verhovje rajooniga, läänes Novosili rajooniga ja loodes Korsakovo rajooniga.
Rajooni pindala on 1024,9 km². Elanike arv oli 2012. aastal 10 520, 2009. aastal 12 698 ja 2002. aastal 13 486.
Novoderevenkovski rajoonis on 81 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Homutovo alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Ljubovša ja Gogol.
Pürenee mastif

Pürenee mastif on Püreneede Hispaania osast Aragónist pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: "Valvamine ja kaitse. Varasematel aegadel oli
pürenee mastif kasutusel tõrjeks kiskjate, peamiselt huntide ja karude, vastu. Tänapäeval on ta suurepärane maamõisade ja 
nende asukate valvur; kergesti koolitatav."
Samas allikas on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Inimsõbraliku, rahuliku, suursuguse ja hästi intelligentsena on ta samas julge ja uhke võõraste suhtes, kelle eest ta kunagi tagasi ei kohku."
Balthazar Napoleon IV de Bourbon

Balthazar Napoleon IV de Bourbon (sündinud 29. juulil 1958) on India advokaat, põllumees, India Bourbonide (Bourbon-Bhopalide) perekonna pea ja Clermonti krahv.
Tema vanemad on Salvador III (Mumtaz Masih, 1917–1978) ja Mary Matilde Green.
Tema abikaasa on Elisha Pacheco, nende lapsed on
Kolmhark

Kolmhargiks nimetatakse kolmeharalist oda.
Kasutus.
Vana-Roomas.
Vana-Roomas kuulus kolmhark lisaks võrgule ja pistodale kergegladiaatori retiariuse (retiaari) relvastuse hulka. Relva kolm haru olid umbes 10 cm pikad ja kidadeta, et hoida hargiharusid takerdumast võitluse käigus võrku või vastasesse. Vahel oli keskmine haru kaks korda pikem. Kolmhark oli suure ulatusega torkerelv haavade löömiseks või vastase tasakaalust väljaviimiseks. Hargi vart kasutati ka võitluskepina.
Retiariuse vastaseks määrati tavaliselt secutor, raskegladiaator, kes kandis nähtavust piiravat kiivrit. Kolmhargiga kiireid torkeid ja petteliigutusi tegeva retiariuse eesmärgiks oli vastase tähelepanu hajutamine, et talle võrk peale heita.
Õpilasuurimus

Õpilasuurimus on Eestis gümnaasiumi lõpetamiseks sooritatav juhendatav ja kaitstav individuaalne või kollektiivne uurimistöö.
Õpilasuurimus peab olema algupärane, objektiivne ja süsteemne, uurimuse tulemused peavad olema tõendatavad, mõtestatud ja selgitatud. See peab kajastama õpilase uurimistulemusi ja seisukohti ega tohi piirduda refereerimisega. Õpilasuurimuse võib asendada praktilise tööga, mille eesmärgid on uurimistööga samad, kuid mis võimaldab võtta uurimuse aluseks mõne enda loodud teose, õpilasfirma, tehnoloogilise lahenduse, õppematerjali vmt projekti. Praktilise töö uurimuslik osa kirjeldab töö tausta, lähtealuseid ja eesmärke, kontseptuaalset lahendust, töö aktuaalsust, tööprotsessi ning töö tulemust.
Õpilasuurimust juhendab kooli töötaja, võib kaasata juhendajaid väljastpoolt kooli. Õpilasuurimuse tegemise ajakava igaks aastaks määrab kooli direktor käskkirjaga, koolidel on oma juhendid õpilasuurimuse ja praktilise töö koostamiseks. Kui töö tehakse kollektiivselt, siis peavad kaitsmisel osalema kõik autorid ühiselt.
Eesmärk.
Õpilasuurimuse ja/või praktilise töö eesmärk on õpilase loova eneseväljenduse, koostöö ja iseseisvalt töötamise oskuse arendamine.
Uurimistööd tehes arendatakse oskust koguda uuritava probleemi kohta taustainfot, koguda andmeid ning neid analüüsida, oskust rakendada teoreetilisi teadmisi praktikasse, uurimusküsimuse sõnastamise ning lahenduseks sobiva meetodi, analüüsivahendite valimise ja rakendamise oskust, teadusteksti koostamise oskust ning töö kokkuvõtte koostamise ning töö kaitsmise oskust.
Lisaks sellele peaks uurimistöö kinnistama kirjaliku töö tegemise ning oma aja planeerimise oskusi.
Õppekavaveebi kirjelduse järgi arendatakse õpilasuurimusega "oskust leida teaduslikke seisukohti ja teha tõendusmaterjali põhjal järeldusi, seada eesmärke ning oma tulemusi hinnata" ning "kriitilist mõtlemist, argumenteerimis-, eneseväljendus- ja esinemisoskust ning oskust töötada erinevate allikate ja andmetega".
Nürnbergi kohtuprotsess kuritegudes osalenud arstide vastu

Nürnbergi kohtuprotsess kuritegudes osalenud arstide vastu (ametliku nimetusega "United States of America v. Karl Brandt, et al.") oli esimene Nürnbergi järelprotsessidest sõjakurjategijate üle. 
Nürnbergi arstide protsess toimus pärast Teise maailmasõja lõppu Ameerika Ühendriikide okupatsioonitsoonis Nürnbergis Saksamaal 9. detsembrist 1946 kuni 20. augustini 1947. 
Süüdistavateks olid 20 koonduslaagrite arsti, üks jurist ja kaks mitte-arsti (Leutheusser, 155:2003). 
Süüdistatavad.
Süüdistatavad
Välislingid.
"Nurnberg Military Tribunals",Nürnberg, 1946
Voldemar Enno

Voldemar Enno (15. juuli 1926 Võnnu vald, Tartumaa – 2. märts 2023 Tallinn) oli eesti insener, ettevõtja ja hüdroelektrijaamade arendaja.
Haridus.
1943. aastal lõpetas Peravalla algkooli. 1964. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete eriala. 1973. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna automaatika ja telemehaanika eriala.
Töö.
1950. aastast töötas Järvselja õppe- ja katsemetsamajandi majandusülemana, hiljem Lääniste kolhoosi elektrikuna, 1962. aastast Kostivere sovhoosis.
Aastatel 1963–1965 oli ta Väike-Maarja Maakutsekooli nr 27 tootmisõpetuse meister, 1965–1968 sama kutsekooli elektrotehnika õpetaja.
Aastatel 1969–1986 oli ta Põlva rajooni põllumajandusvalitsuse elektrigrupi peainsener. 1986–1987 töötas Eduard Vilde nimelises kolhoosis, 1987. aastast kolhoosi Koit peaenergeetikuna.
1990. aastal asutati tema initsiatiivil AS Generaator, mis asus tegelema hüdroelektrijaamade taaskäivitamisega. Ta oli Saesaare, Leevaku ja Räpina hüdroelektrijaama majandava AS Generaator üks omanikest ning erinevatel aegadel juhatuse esimees ja nõukogu esimees. Ta osales 15 hüdroelektrijaama taastamisel.
Ta oli Eesti Inseneride Liidu asutajaliige ja Eesti Elektroenergeetika Seltsi auliige.
Herta Oberheuser

Herta Oberheuser (15. mai 1911 Köln – 24. jaanuar 1978 Linz am Rhein) oli saksa arst. Ta tegi Auschwitzi koonduslaagris ja Ravensbrücki koonduslaagris vangidega katseid.
1937. aastal sai Oberheuser Bonnis meditsiinikraadi, spetsialiseerumisega dermatoloogiale.
Oberheuser liitus NSDAP-ga internina. Hiljem töötas ta arstina Saksa Tütarlase Liidus ("Jungmädelbund", BDM).
1940. aastal määrati Oberheuser SS-i peakirurgi ja Heinrich Himmleri ihuarsti Karl Gebhardti assistendiks.
Ravensbrücki koonduslaagris vastutas ta sulfoonamiidide inimkatsete läbiviimise eest naisvangidel. 
Inimkatseid tehti poola naiste peal. Need eksperimendid olid mõeldud sulfoonamiidide mõju kindlakstegemiseks. Mõju saamiseks nakatati vange stafülokokkide, gaasgangreeni ja "Clostridium tetani" bakteriga. Neid opereeris ka dr Oberheuser. (Leutheusser, 155:2003)
Lisaks eksperimentidele tegeles Oberheuser ka sunniviisiliste abortidega, mida tehti naisvangidele, kes olid seitsmendat või kaheksandat kuud rasedad. Arstliku sekkumise kõrval esines ka surnuks peksmist, mille tagajärjel looted aborteerusid.
Ühe allika kohaselt mõrvanud ta ka terveid lapsi õli ja "evipan"'i (heksobarbitaal (N01AF02)) süstidega ning eemaldanud jäsemeid ja elutähtsaid elundeid.
Nürnbergi arstide protsessil süüdistati Oberheuserit ainsa naisena inimsusvastastes kuritegudes. (Leutheusser, 155:2003) Oberheuserist sai sõjakurjategija ja ta mõisteti 20 aastaks vangi, kuid vabastati hea käitumise eest ennetähtaegselt 1952. aasta aprillis. Ta asus tööle perearstina.
Seansikiht

Seansikiht võimaldab eri hostide kasutajatel luua omavahelise sideseansi. 
Seansid peavad olema kas täisdupleks- või pooldupleksrežiimis.
Seansikiht juhib ja sünkroonib andmeülekannet ning kaitseb ülekande katkestuste eest.
Heino Laiapea

Heino Laiapea (sündinud 6. septembril 1951) on Eesti agronoom ja ajakirjanik.
Laiapea on töötanud ajalehtedes Sakala, Maaleht ja Nädaline.
Savva Tarassov

Savva Ivanovitš Tarassov (jakuudi keeles Савва Иванович Тарасов; 25. aprill 1934 Gornõi rajoon Jakuudi ANSV – 6. november 2010) oli jakuudi kirjanik (luuletaja) ja tõlkija, Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia liige.
Kirjanduslikku tegevust alustas ta 1950. aastatel. Esimene luulekogu ilmus 1961. aastal. Kokku on temalt ilmunud umbes kakskümmend raamatut (jakuudi ja vene keeles). Ta on tõlkinud jakuudi keelde William Shakespeare'i Macbethi, Hamleti ja Kuningas Leari ning Euripidese Medeia, samuti on ta tõlkinud vene luulet.
Ta sai 1964. aastal NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Aastatel 1993–1998 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kirjanike Liidu juhatuse esimees.
Haridus- ja töökäik.
Tarassov on lõpetanud ÜLKNÜ juures asuva Tsentraalse Komsomoli Kooli ja Gorki-nimelise Kirjandusinstituudi Kõrgemad kirjanduskursused.
Ta alustas ajakirjanikuna 1953. aastal. Hiljem olnud ajalehe Eder Kommunist ("Эдэр коммунист") toimetaja, ajakirja Hotugu Sulus ("Хотугу сулус") peatoimetaja asetäitja ning ajalehe Kõõm toimetuse kultuuriosakonna juhataja.
Jüri Veerits

Jüri Veerits (sündinud 26. august 1942) on eesti kirjastaja.
Ta lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi 1965. aastal. 
Ta suunati algul tööle Lätti, kuid hiljem ümbersuunamisega kirjastusse Valgus, kus töötas mitmel ametikohal kuni kirjastuse peatoimetaja asetäitjani 1990. aastate keskpaigas. Seejärel töötas ta lühikest aega majandusajakirja Eesti Majanduse Teataja toimetuses. 1997. aastast oli ta Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastuse direktor.
Vassili Vassiljev

Vassili Jegorovitš Vassiljev, kirjanduslik pseudonüüm Vassili Harõshal, (jakuudi keeles Василий Егорович Васильев; Василий Харысхал; 6. november 1950 Amga uluss, Jakuudi ANSV – 31. jaanuar 2021) oli jakuudi kirjanik (näite- ja proosakirjanik) ning dramaturg.
Ta oli 2012. aastast Olongho Teatri kirjandusala juhataja.
Ta lõpetas 1974. aastal Jakutski Riikliku Ülikooli. Ta töötas ajalehes Kõõm ajakirjanikuna. Kirjanduslikku tegevust alustas ta 1975. aastal.
Ta sai 1986. aastal NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks.
Krasnaja Zarja rajoon

Krasnaja Zarja rajoon (vene keeles "Краснозоренский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti idaosas. Rajooni keskus on Krasnaja Zarja alev.
Rajoon piirneb põhjas Novoderevenkovski rajooniga, idas Lipetski oblastiga, lõunas Livnõ rajooniga ja läänes Verhovje rajooniga.
Rajooni pindala on 650 km². Elanike arv oli 2012. aastal 6267, 2009. aastal 7731 ja 2002. aastal 8610.
Krasnaja Zarja rajoonis on 53 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnaja Zarja alevi) ja nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Bolšaja Tšernava ja Ljubovša.
Harvi Varkki

Harvi Varkki (sündinud 18. aprill 1959 Narvas) on eesti karikaturist ja metallikunstnik.
Ta lõpetas 1976. aastal Nõo Keskkooli. Aastatel 1976–1981 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis automaatika erialal, kuid pärast kooli lõpetamist läks 1984. aastal edasi õppima Eesti Kunstiakadeemiasse metallehistööd, mille lõpetas 1988. aastal. 
Kuni 1995. aastani töötas ta Eesti Kunstiakadeemias metallikateedris õppejõuna. 1993. aastat alates töötas ARS-Juveeli juhatuse esimehena ja hiljem direktori kohusetäitjana. 1997. aastal asutas ettevõtte ARS-Vasetööd, mille juhatuse liige oli kuni 2008. aastani. 2011. aastat alates on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia lepinguline õppejõud. 
2011. aastal kujundas Harvi Varkki palvekee, mis kingiti Liibanonis röövitud ja ligi neli kuud pantvangis olnud meeste poolt tänutäheks enda vabastamise eest Eesti riigile, mida esindas siis president Toomas Hendrik Ilves. Helmestele oli kujundatud pantvangis olnud meeste nimed.&lt;br&gt;Karikaturistina on teinud ka kaastööd ajalehele Tehnikaülikool.
Tamsalu lubjapark

Tamsalu lubjapark on lubjatootmise ajalugu tutvustav vabaõhumuuseum.
Lubjapark asub Tamsalu linna servas. See on endise lubjatööstuse alal, kus on paekarjäär ja mahajäetud Tamsalu lubjatehase ehitised, ringahi. Lubja põletamine ses paigas lõpetati 1980. aastal. Tegu on pärandkultuuri objektiga.
Verhovje rajoon

Verhovje rajoon (vene keeles "Верховский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti idaosas. Rajooni keskus on Verhovje alev.
Rajoon piirneb põhjas Novosili rajooniga, kirdes Novoderevenkovski rajooniga, idas Krasnaja Zarja rajooniga, kagus Livnõ rajooniga, edelas Pokrovskoje rajooniga ja loodes Zalegoštši rajooniga.
Rajooni pindala on 1072,4 km². Elanike arv oli 2012. aastal 16 758, 2009. aastal 20 123 ja 2002. aastal 21 384.
Verhovje rajoonis on 53 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnaja Zarja alevi) ja nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Trudõ, Pševka ja Ljubovša.
Tulme

Tulme on muuseumisse jõudnud eseme või esemete ehk museaalide kogum. Kõik muuseumisse vastuvõetavad museaalid registreeritakse tulmeraamatus.
Uritski rajoon

Uritski rajoon (vene keeles "Урицкий район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Narõškino alev.
Rajoon piirneb põhjas Znamenskoje rajooniga, idas Orjoli rajooniga, lõunas Kromõ rajooniga, edelas Soskovo rajooniga, läänes Šablõkino rajooniga ja loodes Hotõnetsi rajooniga.
Rajooni pindala on 838,4 km². Elanike arv oli 2012. aastal 18 704, 2009. aastal 19 768 ja 2002. aastal 20 224.
Uritski rajoonis on 153 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Narõškino alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Orlik, Oritsa ja Tson.
Rajoon nimetati juudi tšekisti Moissei Uritski auks.
Eesti Kristlik-Demokraatlik Liit

Eesti Kristlik-Demokraatiik Liit (lühend EKDL) on endine Eesti erakond, mis eksisteeris aastatel 1989-1992. EKDL oli kristliku demokraatiat edendav erakond. Partei tuntuimad liikmed olid Mart Laar, Trivimi Velliste ja erakonna esimees Illar Hallaste. 
Ajalugu.
1988. aasta detsembris asutati Eesti Kristlik Liit, millest aasta hiljem kasvas välja poliitiline partei Eesti Kristlik-Demokraatlik Liit. EKDL-iga liitusid mitmed Muinsuskaitse Seltsi tegelased, näiteks ülemnõukogu saadikurühma esimees Mart Laar ja Eesti Komitee välisosakonna esimees Trivimi Velliste. Liikmeid oli erakonnal 1990. aasta keskpaigas umbes 50-100.
1992. aasta sügisel ühines Eesti Kristlik-Demokraatlik Liit koos Eesti Kristlik-Demokraatliku Erakonnaga, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna ja Vabariiklaste Koonderakonnaga üheks parteiks, moodustades Rahvusliku Koonderakonna Isamaa.
Soskovo rajoon

Soskovo rajoon (vene keeles "Сосковский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Soskovo küla.
Rajoon piirneb kirdes Uritski rajooniga, läänes Kromõ rajooniga, edelas Dmitrovski rajooniga ja loodes Šablõkino rajooniga.
Rajooni pindala on 611,6 km². Elanike arv oli 2012. aastal 5786, 2009. aastal 7514 ja 2002. aastal 8214.
Soskovo rajoonis on 82 asulat, mis kuuluvad seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Kroma ja Itska.
Orjoli rajoon

Orjoli rajoon (vene keeles "Орловский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Orjoli linn (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Bolhovi rajooniga, kirdes Mtsenski rajooniga, idas Zalegoštši rajooniga, lõunas Sverdlovski rajooniga, edelas Kromõ rajooniga, läänes Uritski rajooniga ja loodes Znamenskoje rajooniga.
Rajooni pindala on 1701,4 km². Elanike arv oli 2012. aastal 68 592, 2009. aastal 66 630 ja 2002. aastal 66 167.
Orjoli rajoonis on 265 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Znamenka alevi) ja kuueteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Orlik, Neolod, Oka, Rõbnitsa, Mezenka ja Tson.
Ahrntal

Ahrntal (itaalia: "Valle Aurina") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 70 km Bolzanost ("Bozenist") kirdes, Austria piiri ääres.
Geograafia.
Ahrntal külgneb järgmiste valdadega: Mühlwald, Prettau, Sand in Taufers, Brandberg (Austrias), Finkenberg (Austrias) ja Mayrhofen (Austrias).
Frazioni.
Ahrntali vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Luttach (Lutago), Steinhaus (Cadipietra), St. Jakob (San Giacomo), St. Johann (San Giovanni), St. Peter (San Pietro) ja Weißenbach (Riobianco).
Weißenbach koosneb maalilisest Alpi talumajapidamisest, mis rühmituvad ümber vahutava valge liustikujõe, millest nimigi on tuletatud. Rahvaarvuga umbes 550 asub see kõrgusel 1350 m üle merepinna.
Topograafia.
Põhjast, läänest ja edelast ümbritsevad valda Zillertali Alpid. Nende Alpide peaahelik oru eesotsas moodustab ka piiri Austriaga. Kõige tähtsamate mägede seas on vallas Turnerkamp (3418 m), Hornspitzen, Schwarzenstein (3369 m), Großer Löffler (3379 m), Wollbachspitze (3210 m) ja Napfspitze (3144 m). Ahelikud läänes ja edelas, sealhulgas Speikbodeni massiiv, eraldavad Ahrntali Mühlwaldist Mühlwaldi orus. Kagus on Durrecki Grupp, Venedigeri Grupi alamahelik koos Durrecki (3135 m) ja Hirbernockiga (3010 m), mis moodustavad Sand in Taufersi valla ja selle Rein in Taufersi küla piiri. Suurt osa Durrecki Grupist kaitstakse Rieserferner-Ahrni looduspargi osana.
Ajalugu.
Küla uhkuseks on Püha Jaakobi kirik, mis pärineb 16. sajandist. Kirikus on väärtuslik tiibaltar aastast 1516, mis restaureeriti aastal 1884. Tähelepanu väärivad ka kirikuhoone kaasaegne laiendus ja äsja kordatehtud külgnev kalmistu.
Koha nimi.
Oru nimi ilmus kirjalikesse allikatesse 11. sajandil. "Aurina vallis" on mainitud 1048. aastal, ajavahemikus 1070–1080 ilmus dokumentidesse kujul "Ourin" või "Ouren".
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel kõneleb 98,76% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,93% itaalia keelt ja 0,31% ladiini keelt.
Venemaa rahvaste õiguste deklaratsioon

Venemaa rahvaste õiguste deklaratsioon oli 15. novembril (vkj. 2. novembril) 1917 Venemaa Nõukogude Vabariigis vastuvõetud dokument, millega kuulutati välja rahvaste enesemääramise õiguse ja viimase tagamise võimalused.
Deklaratsiooni koostas Jossif Stalin ning allkirjastasid rahvusasjade rahvakomissar Jossif Stalin ja rahvakomissaride nõukogu esimees Vladimir Lenin.
Dokumendi resolutiivosas deklareeriti järgmist:
Pervomaiski rajoon

Pervomaiski rajoon on mitme rajooni nimi:
Šar Planina

Šari mäed (makedoonia ja serbia keeles "Шар планина / Šar planina") ehk Sharri mäed (albaania keeles "Malet e Sharrit") või Šara on mäestik Balkanil Kosovos, Põhja-Makedoonia loodeosas ja Albaanias.
Mäestik moodustus tertsiaaris. Mäestiku pindala on 1600 km², pikkus 80 km ja laius 20 km.
Annõmõisa

Annõmõisa (ka Annemõisa) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Lilli-Anne küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Urvaste kihelkonda.
Graivoroni rajoon

Graivoroni rajoon (vene keeles "Грайворонский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Graivoroni linn.
Rajoon piirneb põhjas Krasnaja Jaruga rajooniga, kirdes Rakitnoje rajooniga, idas Borissovka rajooniga, lõunas Harkivi oblastiga Ukrainas ja läänes Sumõ oblastiga Ukrainas.
Rajooni pindala on 853,8 km². Elanike arv oli 2012. aastal 28 967, 2009. aastal 29 661 ja 2002. aastal 31 567.
Graivoroni rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Graivoroni linna) ja kaheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Ajalugu.
Venemaa sissetung Ukrainasse.
Meediaväljaande Washington Post andmetel langes ajavahemikus 2023. aasta aprillist 2024. aasta aprillini rajooni territooriumile vähemalt 11 VF armee poolt välja lastud laugpommidest.
Johan Laidoneri plats 8

Johan Laidoneri plats 8 on hotellihoone Viljandis, kus tegutseb Park Hotell Viljandi.
Ajalugu.
Enne praegust hoonet asus krundil kahekorruseline puidust Ormissoni võõrastemaja, mis hävis 1909. aastal tulekahjus. Praegune hoone valmis 1910. aastal ja selles tegutses kuni 1940. aastani võõrastemaja Grand Hotell. Pärast valmimist oli see üks Viljandi esinduslikumaid hooneid. Grand Hotell oli kuni Viljandi hotellihoone valmimiseni parim Viljandi võõrastemaja, kus olid hea köök ja meelelahutus.
Teise maailmasõja ajal asus hoones saksa koonduslaagri haigla. Pärast sõda hoone riigistati ja seal tegutsesid kaubandustehnikum ja Viljandi Meditsiiniline Keskkool. Aastatel 1960–1991 tegutses hoones Viljandi Kultuurikool ja kuni 1997. aastani Viljandi Kultuurikolledž. 
Pärast 1997. aastat seisis hoone enamasti kasutuseta. Viljandi linn üritas hoonet korduvalt oksjonil müüa, see õnnestus alles 2016. aastal. Selleks ajaks oli hoone sisemus pöördumatult kahjustada saanud, säilinud olid vaid välisseinad. Samal aastal alustati hoones uue hotelli rajamise ehitus- ja restaureerimistöid.
2018. aasta suvel avati hoones Park Hotell Viljandi.
Papüüruste villa

Papüüruste villaks (itaalia keeles "Villa dei Papiri") nimetatakse Itaalias Ercolanos (muinasaja Herculaneum) asuvat Vana-Rooma varemetes villat, mis sisaldab tähelepanuväärset skulptuurigaleriid ja ainsat terviklikult säilinud antiikmaailma raamatukogu. 
Villa nimi tuleneb sealt 1752. aastal väljakaevamiste käigus leitud ligi 1800 papüürusürikust, mida nimetatakse Herculaneumi papüürusteks. Suur osa leitud papüüruserullidest sisaldavad Antiik-Kreeka epikuurliku filosoofi Philodemose teoseid.
Arvatakse, et villa kuulus Julius Caesari äiale Lucius Calpurnius Piso Caesoninusele.
Villa hävis 79. aastal toimunud Vesuuvi vulkaanipurske tagajärjel, mis kattis Herculaneumi linna ligi 20 meetri paksuse kuuma tefra- ja mudakiviga, kuid papüüruserullid säilisid karboniseerumise tagajärjel.
Osa villast on siiani lahti kaevamata ja arvatakse, et villa all võib olla veel kaks korrust.
Papüüruste villa algse kujunduse järgi on ehitatud J. Paul Getty muuseumile kuuluv Getty villa Ameerika Ühendriikides.
Püha Peetruse Advokaadid

Püha Peetruse Advokaadid (itaalia keeles "Avvocati di San Pietro") oli aastail 1878–1909 tegutsenud katoliku õigusteadlaste rahvusvaheline organisatsioon.
Organisatsiooni eesmärk oli Püha Tooli huvide kaitsmine pärast Kirikuriigi annekteerimist. Organisatsioon asutati 1877. aastal Pius IX juubeli puhul ja kinnitati 5. juulil 1878 Leo XIII poolt, esimene president oli krahv Cajetan Agnelli dei Malherbi, alates 1892. aastast Marius-Pierre Lautier. Protektor oli kardinal Lucido Maria Parocchi, pärast tema surma Pietro Respighi. 
Prantsusmaal tegutsev organisatsiooni haru hakkas nimetama end orduks ning müüma ordumärke ja aadlitiitleid, mis tõi kaasa kriminaalkaristused. Pärast juurdlust saatis Pius X organisatsiooni 26. mail 1909 laiali, kuna see ei vastanud enam aja nõuetele.
Naja peroescobari

Naja peroescobari on maoliik kobra perekonnast. Need kobrad elavad São Tomé saarel Guinea lahes. 
Zootaxas avaldatud artikli kohaselt on tegu uue maoliigiga, kes varem (täpsemalt uurimata) peeti must-valgeteks kobradeks ("Naja melanoleuca")
Reichsgesetzblatt

Reichsgesetzblatt (lühend "RGBl.") oli Saksa Riigi ametlik väljaanne, mis ilmus aastatel 1871–1945. 
1922. aastani andis seda välja Reichsministerium der Justiz (Berliin), seejärel Reichsministerium des Innern.
1. aprillist 1922 avaldati väljaannet kahes osas: Reichsgesetzblatt Teil I. ja Reichsgesetzblatt Teil II. II. osas avaldati rahvusvahelised kokkulepped, riigieelarved ja seadused. Viimased Reichsgesetzblatti väljaanded ilmusid 1945. aasta aprillis: I osa 11. aprillil 1945 ja II osa 5. aprillil 1945 .
Kui ei olnud teisiti trükitud, siis jõustusid avaldatud õigusaktid 14 päeva pärast avaldamist.
Maandustakistus

Maandustakistus on elektritakistus elektripaigaldise maandatud osa (maanduspunkti) ja maapinna vahel. Kui maandatud osa satub rikke (näiteks kereühenduse) tõttu pinge alla, määrab maandustakistus rikkekohast maasse mineva voolu tugevuse. 
Maandustakistus koosneb peamiselt maanduri valgumistakistusest, s.t takistusest maanduri ja maa nullpotentsiaali vahel, aga ka maandusahelasse jäävate muude juhtide takistusest.
Maanduspaigaldise maandustakistuseks nimetatakse maanduslati ja maa vaheline takistus.
Madalpingevõrkudes loetakse maandusahel aktiivtakistuslikuks, kõrgepingevõrkudes aga on takistuse aktiivkompondi kõrval oluline osa ka reaktiivkomponendil, tulenevalt maandusahela elementide induktiivsusest ja mahtuvusest. Seepärast kõneldakse sel juhul maandusimpedantsist.
Potentsiaaliühtlustus

Potentsiaaliühtlustus (ingl "electrical bonding") seisneb elektripaigaldise elektriseadmete pingealdiste osade ja kõrvaliste juhtivate osade omavahelises ühendamises potentsiaaliühtlustusjuhtide kaudu.
Pingealtid osad on niisugused puutevõimalikud metallosad, mis normaalselt pole pingestatud, kuid võivad elektriseadme rikke (nt kereühenduse) korral sattuda võrgupinge alla).
Kõrvalisteks juhtivateks osadeks loetakse pingeühtlustuse vaatekohalt elektripaigaldisse mittekuuluvaid puutevõimalikke juhtivaid osi, mis võivad elektrilist potentsiaali edasi kanda (hoonete metalltarindid, gaasi-, vee-, kütte- jms torustikud, juhtivad põrandad).
Töökindluse huvides tehakse kõik potentsiaaliühtlustusühendused peamaanduslati vahendusel.. Uutes hoonetes ühendatakse maanduslatiga ka nn vundamendimaandur, mis paigutatakse kinnise kontuurina piki hoone perimeetrit.
Seega on potentsiaaliühtlustussüsteem niisugune maandussüsteem, mis hõlmab lisaks elektriseadmete kaitsemaandamisele ka muude hoone juhtivate osade maandamist.
Potentsiaaliühtlustuse nõuetekohasel rakendamisel on kõigi puutevõimalike juhtivate osade potentsiaal ühesugune ja lähedane maa potentsiaalile. Siis ei teki ohtliku puutepinget ka näiteks juhul, kui inimene puudutab korraga veekraani ja elektriboileri metallkesta, mis on isolatsiooni halvenemise tõttu sattunud pinge alla (kui just pole tegemist vahetu kereühendusega, sest sel juhul läbib boileri korpuse kaitsejuhti lühisvool ja kaitselüliti katkestab automaatselt toitevoolu).
Vannitubades ja muudes niisketes ruumides peab olema oma potentsiaaliühtlustus, mis samuti ühendatakse hoone peamaanduslatiga. Sellega ühendatakse muuhulgas ka põrandaküttekaabli ja põranda vahel olev metallvõrk.
Kaitsemaanduse ja kaitsepotentsiaaliühtlustuse juhtide isolatsiooni tunnusvärv on kollakasroheline (vt Kaitsejuht) ja minimaalne ristlõige 2,5 mm2.
Hoone potentsiaaliühtlustus kaitseb ühtlasi veevarustussüsteemi metalltorustikku korrosiooni eest, sest potentsiaalide erinevusest tingitud lekkevoolud võiksid kiirendada torustiku korrodeerumist.
Potentsiaaliühtlustussüsteemi ei kasutata mitte ainult ohutuse tagamiseks, vaid ka kaitseks elektromagnethäirete eest, seega elektromagnetilise ühilduvuse saavutamiseks.
Antonio Isasi-Isasmendi

José Antonio Isasi-Isasmendi Lasa (22. märts 1927 Madrid – 28. september 2017 Eivissa) oli hispaania filmilavastaja ja produtsent.
Junkers G.38

Junkers G 38 oli Saksamaa lennukiehitusettevõtte Junkers Flugzeugwerk AG neljamootoriline suur reisilennuk. Tervenisti metallkonstruktsiooniga (duralumiinium) lennuki esmalend toimus 1929. aastal.
Rush (William Singe'i laul)

"Rush" on Austraalia laulja, laulukirjutaja ja produtsendi William Singe'i debüütsingel. Selle andis 3. veebruar 2017 välja plaadifirma RCA 
Records. William Singe osales samuti selle loo kirjutamise ja valmimise protsessis. Laulus on kasutatud osi Jennifer Paige'i loost "Crush".
Taust ja avaldamine.
2012. aastal osales Singe telesaate "The X Factor Australia" neljanda hooaja saadetes. Ta esines esmalt sooloartistina, aga kohtunikud otsustasid ta liita Trent Belli, Julian De Vizio, Zach Russelli ja Jayden Sierraga ja nii sai alguse poistebänd The Collective. Vastloodud ansambel sai finaalis kolmanda koha, aga kaks päeva hiljem kirjutasid nad alla juba plaadilepingule Sony Music Australiaga. Aastatel 2012–2015 andis ansambel välja seitse singlit ning ühe stuudioalbumi. 18. veebruaril 2015 teatas William oma lahkumisest, et proovida soolokarjääri. 
Järgmise kaheksateistkümne kuu jooksul laadis ta arvukalt pop- ja R&amp;B-laule oma YouTube'i kanalisse. 29. juuli 2016 teatas ta, et kirjutas alla plaadilepingule RCA Recordsiga. 
Billboardile 2017. aasta veebruaris antud intervjuus selgitas William Singe, et tema mänedžer Julian Petroulas mängis talle Jennifer Paige'i lugu "Crush" ja küsis, mida ta sellest loost arvab. Singe leidis, et loo refrääniga annab midagi eriti ägedat teha. Peagi veetis ta aega koos Petroulase ja Sebastianiga ning hakkas laulu kirjutama. Laulu originaalpealkirja "Crush" muutsid nad ümber, uueks pealkirjaks sai "Rush". William Singe on öelnud loo ja selle valmimise kohta: "See laul oli minu jaoks üsna isiklik, sest kui sa laulu sõnu loed, siis need on üsna sügavamõttelised. Me saime ka ühe seitsmeteistaastase Prantsusmaalt pärit produtsendi, kes meid stuudios aitas. Laulu tegime valmis mõne päevaga, täiustasime seda veidike ning hakkasime videot filmima."
Muusikavideo.
Muusikavideo režissööriks oli Alexander Nikishin ning see ilmus 15. veebruaril 2017.
Krasnaja Jaruga rajoon

Krasnaja Jaruga rajoon (vene keeles "Краснояружский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Krasnaja Jaruga alev.
Rajoon piirneb põhjas Kurski oblasti Belaja rajooniga, idas Rakitnoje rajooniga, lõunas Graivoroni rajooniga ja läänes Sumõ oblastiga (Ukraina).
Rajooni pindala on 479,2 km². Elanike arv oli 2021. aastal 14 151, 2012. aastal 14 770, 2009. aastal 14 802 ja 2002. aastal 15 128.
Krasnaja Jaruga rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnaja Jaruga alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Retiarius

Retiarius (mitmus "retiarii"; 'võrguheitja') oli Vana-Rooma kergerelvastusega gladiaator.
"Retiarius" on kergesti äratuntav oma omapärase varustuse järgi: võrk ("rete"), kolmhark ("fuscina" või "tridens") ja pistoda ("pugio"), ning kaitsevarustuseks käelaba ja -vart kaitsev "manica" ja õlakaitse "galerus". "Galerus" oli tihti võitleja vasakul õlal (sõltus käelisusest), ning kaitses olenevalt mudelist ka kaela, samuti olid "galerus"'ed tihti erinevalt dekoreeritud. "Retiarius" kandis "manica"'t erinevalt teistest gladiaatoritest tihti vasakul käel, et parema käega sujuvamalt võrku kontrollida. "Retiarius" võitles peaaegu alasti, kandes vaid niudevööd ("subligaculum"). Ta oli ainsana gladiaatoritest ilma kiivrita ning seetõttu ei saanud ta oma isikut varjata. Samuti ei kasutanud "retiarius" kilpi.
"Retiarius"'ed ilmusid võitlejana Rooma riigi areenidele 1. sajandil pKr, 2. ja 3. sajandil olid nad tavalised võitlejad.
"Retiarius"'e vastaseks oli põhiliselt raskerelvastusega "secutor", kes kandis nähtavust piiravat raudkiivrit, suurt kilpi ja lühikest mõõka. Kolmhargiga kiireid torkeid ja petteliigutusi tegeva "retiarius"'e eesmärgiks oli vastase tähelepanu hajutamine, et talle edukalt võrk peale heita, vastane sisse mässida ning kolmhargiga rünnata. Teine taktika oli heita võrk üle kilbi ja see "secutor"'il käest rebida, misjärel vastane oli kaitsetu kolmhargi eest. Kui võrguheide ebaõnnestus ja "retiarius" oli sunnitud võrku tagasi tõmbama, järgnes "secutor"'i kiire rünnak. "Retiarius"'e elu olenes tema osavusest võrguheitmisel, enamasti tuli nende heitluses võitjaks "secutor".
Rakitnoje rajoon

Rakitnoje rajoon (vene keeles "Ракитянский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Rakitnoje alev.
Rajoon piirneb põhjas Kurski oblasti Belaja rajooniga, kirdes Ivnja rajooniga, idas Jakovlevo rajooniga, lõunas Borissovka rajooniga, edelas Graivoroni rajooniga ja läänes Krasnaja Jaruga rajooniga.
Rajooni pindala on 900,9 km². Elanike arv oli 2012. aastal 34 144, 2009. aastal 34 297 ja 2002. aastal 35 031.
Rakitnoje rajooni asulad kuuluvad kahe linnaasunduse (Proletarski ja Rakitnoje alevite) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Alessia Cara

Alessia Caracciolo (sündinud 11. juulil 1996), esinejanimega Alessia Cara, on Kanada laulja ja laulukirjutaja. 
Pärast mitmete akustiliste kaverite üleslaadimist oma Youtube'i kanalisse sai ta võimaluse kirjutada alla plaadilepingule Def Jam Recordingsiga. Ta andis välja oma debüütsingli "Here", mis jõudis TOP 5 edetabelisse Ameerikas ning TOP 20 edetabelisse Kanadas. Cara debüütstuudioalbum "Know-It-All" anti välja 2015. Albumi kolmas singel "Scars to Your Beautiful" jõudis 2016. aastal TOP 10-sse Billboard Hot 100 edetabelis. 
Aastal 2017 tegi Cara koostööd Zeddiga laulus "Stay" ja räppar Logicuga singlis "1-800-273-8255". Esimene lugu neist jõudis 7. kohale ja teine 3. kohale Billboard Hot 100 edetabelis ning nendest said Alessia kolmas ja neljas laul, mis on jõudnud Ameerika TOP 10 edetabelitesse.
Lapsepõlv.
Caracciolo sündis Ontario provintsis Bramptonis, kus ta õppis Cardinal Ambrozic Catholic Secondary Schoolis. Alessia on itaallane. Tema isa sündis küll Kanadas, kuid isa vanemad olid pärit Itaaliast; Alessis ema on Itaalia immigrant. Lapsena kirjutas Cara luuletusi ja näitles. Kitarri hakkas mängima kümneaastaselt ja õpetas iseendale, kuidas mängida erinevaid laule. Neljateistaastaselt tegi ta endale YouTube'i konto, kuhu ta postitas oma laulude kavereid. 
Eeskujud.
Cara eeskujud on Lauryn Hill, Amy Winehouse, P!nk, Fergie (The Black Eyed Peas), Drake ja Ed Sheeran. Alessia laulmise ja laulukirjutamise stiili on võrreldud selliste lauljate nagu Lorde, Amy Winehouse, Rihanna ja Norah Jonesi omaga.