tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rollimäng (õppemeetod)

Rollimängu on õppemeetod, mis seisneb õppe-eesmärke täitvas minilavastuslikus improvisatsioonis, kus näitlejateks on õpilased.
Rollimängu abil püütakse arendada empaatiavõimet, õpitakse lähemalt tundma konkreetseid situatsioone ja asjaolusid, millega õpilased pole varem kokku puutunud, näiteks saab röövsituatsiooni kannatanu rolli kehastunud õpilane tajuda, mis tunne on langeda röövkallaletungi ohvriks . Rollimängus imiteeritakse tihti kedagi ning ei püütagi kellegagi samastuda. Uuringud näitavad, et inimeste käitumist muudab see arvatust vähem .
Ideaalis peaks kool andma oma õpilastele ettevalmistuse, mis võimaldab neil edaspidi eluliste ja ametialaste probleemidega toime tulla. Loominguliste võimete arendamine on siin märkimisväärse tähtsusega. Rollimäng võib osutuda suureks abiliseks isiksuse kaitsemehhanismide kujundamisel Üha rohkem tuleb õpetajatel pöörata tähelepanu teooria kinnistamisele elulistes kontekstides. Hea võimalus selleks ongi aktiivõppemeetodite nagu rollimäng kasutamine. Õpilastele antakse võimalus jagada kaasõpilastega oma mõtteid ja ideid. 
Aktiivõppemeetod.
Multer, P., &amp; Valdmaa, S. (1998) kirjeldavad rollimängu läbiviimist järgnevalt:
Tähtis on rollimängu juures meeles pidada, et mõnikord võib tulla ette situatsioone, millele pole lihtne reageerida. Näiteks võib tekkida olukord, kus on raske öelda, kas tegelaskuju käitus õigesti või valesti. Alati ei ole probleemile üht ja õiget lahendit. Inimesed hindavad olukordi erinevalt ning alati ei pea nad üksmeelsed olema. Õpetaja ei tohiks õpilastele oma arvamust peale suruda. Oluline on leida lahendus, mida peaaegu kõik osalenud enam-vähem aktsepteerivad ning meeles tuleb pidada lugupidamist üksteise vastu.
Eesti metskonnad 1918–1944

Eesti metskonnad 1918–1944 on loend Eesti vanimatest metskondadest, mis asutati alates 1918. aastast ja tegutsesid, kui 1944. aastal loodi Eesti NSV Metsamajanduse ja Puidutööstuse Rahvakomissariaat ning metskondade töö korraldati ümber. (Vaata ka Eesti metskondade ajalugu).
Asutatud 1927.
Andmed täpsustada:
Kohtu

Kohtu oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Mägiste küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Mägiste külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Kirmi

Kirmi oli küla Valgamaal, ajalooliselt Uderna mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Pastaku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõngu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pastaku külaga.
1839 on esimest korda mainitud nime Kirmi.
Koive

Koive oli küla Valgamaal, ajalooliselt Patküla mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Patküla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Helme kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Patküla külaga.
Külast on teateid alates 1922.
Koosi

Koosi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Kungi küla alale.
Küla eksisteeris 1930. aastatel.
Koriste

Koriste oli küla Valgamaal, ajalooliselt Taagepera mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Karjatnurme küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Helme kihelkonda.
Külast on arvatavasti teateid alates umbes 1900 (Кароте).
Harkujärve kogudus

EELK Harkujärve kogudus on Harku vallas tegutsev luterlik kogudus.
Kogudus kuulub Tallinna praostkonda. 
Kogudus kasutab Harkujärve kogukonnakirikut. Mais 2014 koostati notariaalne ostu-müügileping MTÜ Harkujärve Kiriku Taastamise Seltsi ja Eesti Karismaatilise Episkopaalkiriku vahel ja sellega läks kirikuhoone Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku käsutusse. 28. septembril 2014 kell 17.00 alanud jumalateenistusel pühitses EELK peapiiskop Andres Põder Harkujärve kogukonnakiriku. 2018. aasta aprilli kirikukogu otsusega moodustati Harkujärve kogudus. Kuni kirikukogu otsuseni oli Harkujärve kogudus sisuliselt Tallinna Peeteli koguduse tütarkogudus.
Koguduse hooldajaõpetaja on Avo Üprus.
Kuski

Kuski oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Tõlliste küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tõlliste külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Laagiste

Laagiste oli küla Valgamaal, ajalooliselt Taagepera mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Karjatnurme küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Helme kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Karjatnurme külaga.
1510 on Helme kihelkonnas mainitud mõisat või küla nimega Lagesze.
Laksi

Laksi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Pühaste küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pühaste külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Leesiku

Leesiku oli küla Valgamaal, ajalooliselt Aakre mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Pedaste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõngu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pedaste külaga.
Külast on teateid alates 1638 (Lesekakyllo).
Lopsu

Lopsu oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Ala küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ala külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Lüüdi

Lüüdi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Iigaste küla alale.
Yoshimasa Hayashi

Yoshimasa Hayashi (jaapani keeles 林 芳正 "Hayashi Yoshimasa"; sündinud 19. jaanuaril 1961 Shimonosekis) on Jaapani poliitik, ta kuulub Liberaaldemokraatlikku Parteisse. Ta oli aastal 2008 Jaapani kaitseminister, aastal 2009 Jaapani majandus- ja fiskaalpoliitika minister ning aastatel 2012–2014 ja aastal 2015 Jaapani põllumajandus-, metsandus ja kalandusminister. 10. novembrist 2021 kuni 13. septembrini 2023 oli ta Jaapani välisminister. Alates detsembrist 2023 on ta peaministri büroo juht.
Ta on lõpetanud Tōkyō Ülikooli, seejärel õppis ta Harvardi Ülikooli juures asuvas John F. Kennedy nimelises valitsemiskoolis (John F. Kennedy School of Government).
Isiklikku.
Tema isa Yoshiro Hayashi (1922–2017) oli samuti Jaapani poliitik.
Meema

Meema oli küla Valgamaal. Kihelkondlikult kuulus küla Otepää kihelkonda. Küla kaotati 1977. aastal, mil see liideti Arula külaga.
Arula jäi Meemast põhja. Teised lähimad külad olid idas Kääriku ja Laane, kagus Tsäpste, lõunas Mäeküla, läänes Pringi ning loodes Tolkuse.
Külast on teateid alates 1922. aastast. Kuid juba 1839. aastal on esmamainitud selles kohas asuvat "Mema" talurühma.
Madsa

Madsa oli küla Valgamaal, ajalooliselt Karula mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Rebasemõisa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Karula kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rebasemõisa külaga.
Külas on tegutsenud Madsa kool, mis asutati 1867 (Schulland Madsa).
Madsa oli küla staatuses alates 20. sajandi II poolest.
Nilbi

Nilbi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Alamõisa küla alale.
Külanimi pärineb talunimest (1839 Nilbi, 1855–1859 Нильби).
Ojamäe

Ojamäe oli küla Valgamaal, ajalooliselt Nüpli mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Nüpli küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Otepää kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Nüpli külaga.
Külast on teateid alates 1922 (Vidrike-Eedi). Küla on nimetatud sealsamas asunud Ojamäe karjamõisa järgi (saksa keeles Ojama).
Otike

Otike oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Koorküla alale.
1638 on esimest korda mainitud nime Ottick.
Paluoti

Paluoti oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Väljaküla alale.
Parandu

Parandu (varem Metsaküla) oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Kaagjärve küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kaagjärve külaga.
Külast on teateid alates 1970 (Metsaküla).
Parve

Parve oli küla Valgamaal, ajalooliselt Jõgeveste mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Jõgeveste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Helme kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jõgeveste külaga.
Parve asulast on teateid alates 1922 (Parve alevik, ka Kiisalinn).
Pukamõisa

Pukamõisa oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Plika küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Plika külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Raiga

Raiga oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Räbi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Räbi külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Robi

Robi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Rampe küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rampe külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Saareantsu

Saareantsu oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Möldre küla alale.
Saareantsu oli küla staatuses 1930. aastatel.
Saarõ

Saarõ (varasema nimega Saare) oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Vilaski küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vilaski külaga.
Külast on teateid alates 1932 (Saare).
Tantsumäe

Tantsumäe oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Patküla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Patkülaga.
Külast on teateid alates 1945.
Küla on nimetatud lähedal asuva Tantsumäe järgi.
Tollari

Tollari oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Põru küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põru külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Tsopi

Tsopi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Kolli küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kolli külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Turbasöödi

Turbasöödi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Rebaste küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rebaste külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Tuuse

Tuuse oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Aakre küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti vastloodud Aakre külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Külanimi pärineb isiku lisanimest (1628 Tusa Hann).
Sauniku

Sauniku oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Põru küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põru külaga.
Külast on teateid alates 1939.
Sootla

Sootla (ka Soodla) oli küla Valgamaal, ajalooliselt Aakre mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Pühaste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõngu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pühaste külaga.
Külast on teateid alates 1628 (Sodla Kuella).
Sälgu

Sälgu (varasema nimega ka Väikevooru) oli küla Viljandimaal, ajalooliselt Vooru mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kungi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Tarvastu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kungi külaga.
Külast on teateid alates umbes 1900 (Вейкеворокюля).
EVA Air

EVA Air, ametlikult EVA Airways Corporation, on 1989. aastal Taiwanis loodud lennufirma, mis kuulub erasektorisse. EVA Airi kodulennujaam on Taiwani Taoyuani lennujaam.
Ajalugu.
EVA Airi asutas 8. märtsil 1989 Evergreen Groupi esimees Chang Yung-fa. Lennufirma on üks paljudest Evergreen Groupi tütarettevõtetest. Evergreen Groupi kuuluvad lisaks EVA Airile nii maa- ja meretranspordi, hotellinduse kui ka kaubaveoga tegelevad firmad. Lendude alustamiseks telliti 26 lennukit, 12 Boeingult ja 14 McDonnell Douglaselt, kogumaksumusega üle 3,2 miljardi dollari. Esimese lennu tegi EVA Airi lennuk 1. juulil 1991.
Tegevus tänapäeval.
EVA Air tegeleb nii reisijate kui ka kaubaveolendudega. Lennufirmal on 68 sihtkohta üle maailma: Aasias (52 sihtkohta), Ameerikas (11 sihtkohta), Euroopas (4 sihtkohta) ja Okeaanias (1 sihtkoht). Viide sihtkohta lendavad ainult kaubalennukid. 2019. aastal lendas EVA Airiga 12 827 305 reisijat ja kaupa veeti 610 411 tonni. See teeb lennukite aastaseks täituvuseks vastavalt 81,58% ja 78,22%.
EVA Airi lennukipargi suurus on 84 lennukit. Kasutusel on kaheksa eri tüüpi õhusõidukeid: Boeing 777-300ER (33 lennukit), Boeing 787-9 (4 lennukit), Boeing 787-10 (4 lennukit), Airbus A330-300 (9 lennukit), Airbus A330-200 (3 lennukit), Airbus A321-200 (24 lennukit), ATR72-600 (2 lennukit) ja Boeing 777F (5 lennukit). 2022. aastaks lisandub veel 16 Boeing 797-10 lennukit.
EVA Airi juhivad esimees Lin Bou-Shiu ja president Sun Chia-Ming. Ettevõttes on kokku 11 586 töötajat, kellest 1385 on piloodid, 4315 lennusaatjad ja 5866 administratiivtöötajad.
EVA Air on alates 2013. aastast Star Alliance’i, maailma suurima lennufirmade ühenduse liige. Ühenduse liikmed teevad koostööd, et pakkuda reisijatele võimalikult palju lennusihtkohti. Praegu saab Star Alliance’i liikmete kaudu reisida enam kui 1300 sihtkohta.
Ettevõtte väärtused.
EVA Airi põhiväärtused on „turvalised ja õigeaegsed lennud; sõbralik ja professionaalne teenindus; tõhusad ja uuenduslikud lennuühendused“ . Turvalisuse tagamiseks kasutab ettevõte riskihindamissüsteemi FORAS ("Flight Operations Risk Assessment System"), millega analüüsitakse enne igat väljumist lennuga kaasneda võivaid ohte. Arvesse võetakse nii meeskonna- ja ilmastikuinfot kui ka lennujaamade ning lennukiga seotud riske. Andmete põhjal koostatakse raport, millega peavad kõik lennumeeskonna liikmed kursis olema.
Samuti on EVA Airi jaoks oluline, et nende tegevusel oleks võimalikult väike keskkonnamõju. Ettevõtte on loonud komisjoni, mis jälgib keskkonnahoiuga seotud eesmärkide täitmist. Lennufirma panustab ka kohaliku kogukonna arengusse. 2018. aastal annetas EVA Air 94 miljonit Taiwani dollarit spordi- ja kultuuriürituste korraldamiseks ning kohaliku looduskeskkonna parandamiseks.
Tunnustus.
Viimasel viiel aastal (2015–2019) on EVA Air tulnud Skytraxi koostatud maailma paremate lennufirmade nimistus esikümnesse. Samuti on Skytrax hinnanud EVA Airi viie tärni vääriliseks lennuettevõtteks. Eriliselt on välja toodud esmaklassiline pardateenindus ja lennujaamateenindus Taoyuani lennujaamas. Tripadvisori koostatud maailma parimate lennufirmade nimekirjas oli EVA Air 2019. aastal kolmandal kohal.
Ago Vilo

Ago Vilo (sündinud 14. septembril 1933 Tallinnas) on eesti geotehnikainsener ja poliitikavaatleja.
Ago Vilo on lõpetanud 1957. aastal Leningradi Mäeinstituudi mäeinsener-geoloogina. Ta on töötanud Eesti Tööstusprojektis ja Riiklikus Ehitusuuringute Instituudis. 
1991–1999 töötas Vilo Eesti Vabariigi Välisministeeriumi nõunikuna Kesk-Euroopa poliitika alal.
1969–1994 oli ta Tartu Ülikooli mittekoosseisuline õppejõud (õpetas ehitusgeoloogia, pinnasemehaanika, geotehnika jmt kursust).
Peamised uurimissuunad: pehmete savide omadused ja kandevõime, ehitusgeoloogilise uurimise metoodika, ehitiste vajumine.
Oli 1971. aastal Eesti pinnasenormide autorikollektiivi juht, 1978. aastast NSVL TA Ehitusgeoloogia Nõukogu liige, 1962 ENSV Ehituskomitee Geotehnika Komisjoni organiseerijaid ja esimees, Baltimaade geotehnikaalase koostöö organiseerijaid. Olnud Euroraili Ühingu (Helsingi) juhatuse liige.
1961. aastast on ta olnud Eesti Raadio ja ajalehtede poliitikavaatleja (sh oli üks Eesti Raadio esimesi väliskommentaatoreid), tõlkinud raamatuid poola, tšehhi (Miloš Zapletal "1000 mängu, 1984) ja slovaki (sh František Chorvát ja Juraj Orlík "Meie igapäevaviisakus", 1990) keelest. 
1989. aastast on ta Tšehhi Seltsi (aastani 1993 Tšehhoslovakkia Ühing) esimees. Mitme erialaühingu (sh Rahvusvahelise Pinnasemehaanika ja Geotehnika Ühingu) liige.
Renato Zaccarelli

Renato Zaccarelli (sündinud 18. jaanuaril 1951 Anconas) on Itaalia endine jalgpallur. 
Ta on mänginud ka Itaalia jalgpallikoondises.
Suurema osa klubikarjäärist mängis ta Torino jalgpalliklubis, kellega võitis 1971. aastal Itaalia karika ja tuli 1976. aastal Itaalia meistriks. 1986. aastal valis ajakiri Guerin Sportivo ta Itaalia kõrgliiga aasta mängijaks.
2003. ja 2005. aastal oli ta Torino klubi peatreener.
Itaalia rahvuskoondisse kuulus ta aastatel 1975–1980. Ta mängis koondises 1978. aasta maailmameistrivõistlustel ja 1980. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 1978. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava mängus Prantsusmaa vastu, viies Itaalia 2:1 võidule.
Biomeditsiinilised mõõtmised

Biomeditsiinilised mõõtmised on bioloogiliste ja meditsiiniliste uuringute eesmärgil tehtavad mõõtmised. 
Termini "mõõtmine" kasutamine on mõnel juhul ebatäpne, sest näivalt ainult registreeritakse ajas muutuvaid biomeditsiinilisest seisukohast huvi pakkuvaid (diagnostilisi) suurusi nende muutumises ajas (näiteks EKG). Kuid ka sellistel juhtudel, kui millegi otsest mõõtmist ei toimu, on selleks kasutatav seadmestik iseloomustatav selliste mõõtetehniliste parameetritega nagu mõõteulatus (skaala), mõõtetäpsus või mõõteviga (mõõtemääramatus), kiiretoimelisus jms. 
Suur osa biomeditsiinilistest mõõtmistest on biokeemilist laadi (keemiline koostis, keemiline kontsentratsioon jms). Paljudel juhtudel on mõõtmiste tulemuseks tasapinnaline või ruumiline (3D) kujutis. Huvipakkuvaks suuruseks võib olla ka rõhk (vererõhk, elundisisene rõhk) või jõud, mõnel juhul ka asend või liikumise iseloom (kiirus, ühtlus jm).
Kuid teatav osa bioelektrilistest mõõtmistest on puhtalt elektrilised (EKG, EEG, EOG, EMG jt) või tehakse neid elektroonsete mõõtevahendite abil (elektriline bioimpedants). Võib isegi öelda, et tänapäeval tehakse suurem osa selliseid mõõtmisi (sh biokeemilised analüüsid) elektrooniliste vahendite abil.
Vektorvoltmeeter

Vektorvoltmeeter on vahelduva elektripinge mõõtmise seade ehk voltmeeter, mille näit sõltub (näidud sõltuvad) mõõdetava vahelduvpinge vektori Ú parameetritest tugisuuruse (tugipinge või referentspinge Uref) suhtes.
Näitudeks võivad olla pinge Ú reaalosa ReÚ ja imaginaarosa ImÚ või pinge moodul U ja faas Φ.
Tänapäevased vektrovoltmeetrid on elektroonsed mõõteseadmed.
Vedela

Vedela oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Vaardi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vaardi külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Ägli

Ägli oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Aakre küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti vastloodud Aakre külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Sõna "ägli" tähendab Lõuna-Eestis äket.
Vaaksi

Vaaksi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Kuigatsi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kuigatsi külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Valsi

Valsi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Valtina küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Valtina külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Mootorisport

Mootorisport ehk motosport on mootorsõidukite võistlusi hõlmav spordiharu.
Tuntumad on autosport ja mootorrattasport.
Mesiputk

Mesiputk ("Myrrhis odorata") on taimeliik sarikaliste sugukonnast.
Mesiputk on mitmeaastane rohttaim, mis on tuntud oma aniisi meenutava lõhna tõttu. Taime kasutatakse kulinaarias ja meditsiinis.
Taime kasvukohad.
Mesiputke looduslik levila asub Kesk- ja Lõuna-Euroopas, mujal kasvatatakse teda aedades. Kasvukohtadeks on tavaliselt poolvarjulised mägimetsad.
Botaaniline kirjeldus.
Mesiputk on paksu tumepruuni juurega taim. Vars on 50–120 cm pikkune, püstakas ja ribiline. 
Lehed on üsna suured, kujult kolmelisulgjad ja meenutavad sõnajalga. Lehed on pehmekarvased ning katki hõõrumisel eraldub aniisi lõhna. 
Õied on 2–4 mm läbimõõduga, kreemjasvalged ja moodustavad 8–10 karvase kiirega liitsarika. Valminud viljad on läikivad tumepruunid ning 2–2,5 cm pikkused. Õitseb juunist juulini. Vajab kasvuks niisket ja viljakat mulda.
Keemiline koostis.
Viljad sisaldavad 0,9% eeterlikku õli, mille põhikomponent on , mis annab aniisilõhna. Viljades leiduvad ka kumariinid, flavonoidid, rasvõlid. Lehtedes on kuni 0,45% eeterlikku õli, samuti C-vitamiini, karoteene, suhkruid, glütsürrisiini.
Droog.
Droogiks kasutatakse kõiki taimeosi: vars, juur, lehed, seemned. Lehti korjatakse siis, kui nad ei ole veel täielikult avatud (aprillist juunini), pärast seda neid kuivatatakse pimedas ja hästi ventileeritavas ruumis. Mesiputke juuri korjatakse varakevadel või hilissügisel. Välja kaevatud juured pestakse ning kuivatatakse hästi ventileeritavas ruumis. Tehtud toorainet säilitatakse aasta jooksul.
Kasutamine.
Rahvameditsiinis.
Euroopa riikide traditsioonilises kasutatakse mesiputke seedimist parandava, palavikku alandava, pearingluse vastase, tuberkuloosi raviva ning verepuhastuse vahendina kurnatuse puhul. Taimel on spasmolüütiline toime. Mesiputk parandab röga eraldumist bronhiidi ja trahheiidi puhul. Mesiputke kasutatakse ka veterinaarias.
Kulinaarias.
Värskete lehtedega maitsestatakse magustoite, suppe ja salateid. Ebaküpseid seemneid lisatakse köögiviljasalatitesse.
Mõõtedetektor

Mõõtedetektor ehk mõõtelaladi on lülitus vahelduvpinge täpseks alaldamiseks selle mõõtmise eesmärgiga.
Kõrgete pingete korral annab paljude kasutamise juhtude jaoks piisavalt täpseid tulemusi tavaline dioodidega alaldi. Väga väikeste pingete jaoks osutub pooljuhtdioodidega alaldi lähedaseks ruutdetektorile, sest nende eksponentsiaalne voltamperkarakteristik sisaldab olulise komponendina ruutliiget.
Madalate pingete korral tuleb vahelduvsignaali täpseks alaldamiseks kasutada spetsiaalseid elektroonseid lülitusi – mõõtedetektoreid. 
1930. aastatel hakati kasutama tagasisidestatud võimendil põhinevaid alalduslülitusi, millega saavutati suur täpsus millivoltide diapasoonis ja seda megahertsidesse ulatuvas sagedusalas. 100 mV täisskaala korral võis sagedusala sellistel mõõtedetektoritel ulatuda kuni 100 MHz-ni. Saavutatud täpsused jäid siiski protsendi või selle murdosade suurusjärku.
Väga häid tulemusi annavad operatsioonvõimendil põhinevad detekteerimis- ehk alalduslülitused, millega voltide piirkonnas saavutatakse miljondikeni ulatuvat täpsus, kuid seda piiratud sagedusalas (reaalselt kuni 100 kHz-ni).
Efektiivväärtusele vastava tulemuse saamiseks tuleb mõõtedetektori lülituses kasutada kas ruutdetekteerimist, mis on teostatav analoogkorruti abil, või teisi võtteid, mille puhul kasutatakse ruutuvõtmisele ekvivalentseid füüsikalisi efekte (termopaarmuundiga termorist jms).
Sünkroondetektori kasutamisel ("lock-in measurement") saab nendes kasutatavate elektronlülitite lineaarsuse tõttu alaldada ka madalaid pingeid. Nende kasutamisel ilmneb faasitundlikkuse efekt. Sõltuvalt tugisignaali, millega lülitit juhitakse, faasist saab nende abil detekteerida kas moodulit või sünfaasset ja kvadratuurset signaali komponenti, mida kasutatakse ära vektorvoltmeetrites. 
Erilise grupi moodustavad audioelektroonikas helisignaali nivoo mõõtmiseks kasutatavad signaali nivoo detektorid. Nende eripära seisneb ajalistes ehk kiirusomadustes, ja selles, et nad on püütud realiseerida signaali tippväärtuse detektoritena. Nende puhul võidakse soovida juba signaali detekteerimisel saada mittelineaarset ligilähedaselt logaritmilist sõltuvust esitavat seost (nn detsibellskaalat).
Implanteeritavus

Implanteeritavus on objekti omadus olla sobiv elusorganismi sisse paigaldamiseks. 
Implanteeritavate objektide ehk implantaatide paigaldamine toimub tavaliselt kirurgilise operatsiooni teel.
Implantaadid võivad sisaldada elektroonilist osa ja selle toiteks vajalikke keemilisi elemente või akumulaatoreid. 
Implanteeritava seadme elektroonilise osa ülesandeks on vajalike biomeditsiiniliste mõõtmiste teostamine ja nende tulemuste analüüs ning vajalike loogiliste juhtimisotsustuste vastuvõtmine. Kuid elektroonne osa võib juhtida ka täitureid nende otsustuste põhjal vajalike toimingute teostamiseks. Viimased võivad olla elektrilised nagu implanteeritavates südamerütmurites ("implantable cardiac pacemaker") ja defibrillaatorites, või kuuldeaparaadi implanteeritavas osas. Kuid selliseks toiminguks võib olla ka mehaanilise väljundi saamine (näiteks implanteeritud insuliinipumba puhul).
Eesti NSV Ministrite Nõukogu teaduspreemia

Eesti NSV Ministrite Nõukogu teaduspreemia oli Eesti NSV riiklik preemia teaduse ja tehnika alal, mida andis välja Eesti NSV Ministrite Nõukogu.
1986. aastal sai selle preemia TPI (TTÜ) uurimisrühm Hanno Sillamaa juhtimisel, kuhu kuulusid Mart Min jt.
Eesti taasiseseisvumise järel hakati välja andma Eesti Vabariigi teaduspreemiat.
Telespektromeeter

Telespektromeeter on mõõteseade kauge objekti kiirguse spektri mõõtmiseks.
Tavaliselt on telespektromeetrid mõeldud spektri mõõtmiseks nähtava valguse lainepikkuste vahemikus, kuid see ala võib olla ka laiem, alates lähiinfrapunasest ("near infrared") või isegi infrapunasest spektriosast kuni ultravioletini.
Eestis töötati Astro- ja Atmosfäärifüüsika Instituudis Uno Veismanni juhtimisel välja telespektromeeter Faza, mis oli kasutusel NSV Liidu orbitaalses kosmosejaamas Mir.
Seadme elektroonikaosa väljatöötamisel osales TPI (TTÜ) töögrupp Mart Mini juhtimisel.
ELIKO

ELIKO, täpsemalt nüüd OÜ Eliko Tehnoloogia Arenduskeskus, on Tallinna Tehnikaülikooli asutatud ettevõte, mille ülesandeks oli elektroonikaalaste teadustulemuste rakendamine uute toodete loomisel. 
ELIKO asutajate hulgas oli professor Mart Min.
Suur Asalaid

Suur Asalaid on Pärnu maakonnas Kihnu vallas Rootsiküla küla alal Liivi lahes asuv 0,5 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 421 meetrit.
Laid on 2015 seisuga kokku kasvanud Väike Asalaiuga. Laid asub 800 meetrit Ristina ninast kagus. Saar on liivase pinnamoega, seal kasvab rohttaimestikku.
Laiu koordinaadid on .
Kuressaare metskond

Kuressaare metskond moodustati 1920. aastal. Metskonna koosseisu võeti Kuressaare riigimetskonna, rüütelkonna, eramõisate ja kirikumõisate (Kärla, Anseküla, Kaarma) metsamaad. 1923. aastal muudeti nimetusi: Kuressaare metskond Kangruselja metskonnaks ja Käesla metskond (moodustati 1922. aastal, ümber nimetati 1923. aastal; kantselei asus Käesla mõisas) Kuressaare metskonnaks.
Metskonna kantselei asus Kuressaare linnas.
Vetelkõndija

"Vetelkõndija" on Eesti 2022. aasta dokumentaalfilm naiseks olemisest, jutustatuna Eesti luuletaja Kristiina Ehini kogemuste ja loomingu kaudu.
Tegijad.
Režissöör: Anu Aun
Produtsent: Anu Aun
Operaator: Heiko Sikka
Helioperaatorid: Jevgeni Berezovski, Antti Mäss
Helilooja: Silver Sepp 
Tootja: Luxfilm
Rahastajad: Eesti Filmi Instituut, Eesti Kultuurkapital, VEMU
Risto Vaidla

Risto Vaidla (sündinud 29. juunil 1993 Kärdlas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2016. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXVII lennu näitleja erialal (kursuse juhendajad Peeter Raudsepp ja Katariina Unt).
Alates 2019. aastast töötab Risto Vaidla näitlejana Eesti Noorsooteatris. Ta on teinud kaasa ka Theatrumi, Teatri Kelm, VAT Teatri, Kuressaare Linnateatri ja Endla lavastustes. 
Filmides on tema kaalukaim roll olnud Sulev Keeduse filmis "Mehetapja/Süütu/Vari" (2017), kus ta kehastas novellis "Süütu" Heino Mossi. TV3 draamasarjas "Kättemaksukontor" mängis ta aastatel 2016–2017 Rasmus Uuberit. Tanel Toomi mängufilmis “Tõde ja õigus” kehastas ta Krõõda ja Andrese poega Andrest.
Impromptu

"Impromptu" on 2015. aastal valminud Eesti muusikaline dokumentaalfilm, mille režissöörid ja stsenaristid on Priit Pääsuke ja Mart Taniel ning mille on tootnud filmistuudio Luxfilm.
Sisu.
Eksperimentaalne kontsertfilm inimestest, kes on impromuusikasse sügavale sisse läinud ja rassivad kvindiringi lõhkudes selle avarustel. Nad usuvad et nende muusika võib olla hinge akustiline kehastus. Miks tahab üks andekas ja hästi pilli valdav muusik eemalduda süsteemist, mis aitas tal muusika juurde jõuda ja seda mõista? Kui unustad kolmkõlasid koos hoidvad traageldused, leiad ennast viiendas või kuuendas harmoonilises paralleelsuses. Tõenäoliselt üksi, aga rahulolevana. Sügavas sõltumatuses. Sellised valikud eeldavad hinnangulisusest ja ka hindajatest loobumist. Eksisteerib ainult totaalne subjektiivsus, mis on korraga õige ja vale. Eemaldumine on lähenemine.
Osatäitjad.
Rainer Jancis, Roomet Jacabi, Fred Frith, Taavi Kerikmäe, Andres Noormets, Timothy Dahl, Kevin Shea, Jeremy Gustin, Max Almario, Alex Syner, Greg Albert, Rob Heath, Sten Rudström, Inga Sterner, Mart Soo, Eduard Akulin, Rivo Laasi, Ahto Abner, Liis Viira, Janek Joost, Rasmus Merivoo, Joel Tammik, Kärt Tammjärv, Jonathan Peterson, Karl Laumets, Laura Kalle, Lauri Otsar, Ott-Hendrik Raidmets
Tegijad.
Filmi autorid: Mart Taniel ja Priit Pääsuke
Produtsent: Priit Pääsuke
Operaatorid: Mart Taniel, Erik Põllumaa, Priit Pääsuke
Montaaž: Priit Pääsuke, Mart Taniel, Valter Nõmm
Kunstnik: Jaagup Roomet
Helirežissöör: Rainer Jancis
Toimetaja: Anu Aun
Graafiline disain: Martin Rae
Filmi toetasid: Eesti Filmi Instituut / Raimo Jõerand
Eesti Kultuurkapital
Kursi metskond

Kursi metskond (endine Puurmani metskond) nimetati ümber 1939. aastal.
Vahetus (film)

"Vahetus" on 2010. aastal valminud Eesti lühimängufilm. 
Sisu.
Kui ilmselgelt heal majanduslikul järjel olev Miina pisivargusega vahele jääb, ei jäta teda üle kuulav naispolitseinik Mare oma põlgust välja näitamata. Ta tajub Miinas rivaali ning otsustab naisele koha kätte näidata. Endalegi ootamatult kohtuvad naised mõned tunnid hiljem situatsioonis, kus rivaalidest saavad kaasosalised kuritöös ja neil tuleb oma saatus üksteise kätesse usaldada.
Tegijad.
Režissöör ja stsenarist: Anu Aun 
Produtsendid: Margo Siimon, Laura Talvet 
Operaator: Mart Taniel 
Kunstnik: Jaagup Roomet 
Kostüümikunstnik: Piret Sootla 
Helilooja: Erki Pärnoja, Angelina Lundh (Rootsi) 
Helirežissöör: Horret Kuus 
Monteerija: Margo Siimon 
Osades: Mari Abel, Katariina Lauk, Mait Malmsten, Aleksander Eelmaa, Indrek Sammul, Helena Meržin, Andres Puustusmaa, Hilje Murel, Juhan Ulfsak ja Mona Pääsuke 
Tootja: Luxfilm 
Levitaja: Shorts International 
Filmi valmimist toetasid: Eesti Filmi Sihtasutus, Eesti Kultuurkapital, Hasartmängumaksu Nõukogu ja Nisi Masa Estonia
Auhinnad.
Thessaloniki International Short Film Festival, Kreeka - CINEMATIC ACHIEVEMENT AWARD
First Step Film Fest, Albaania - BEST DIRECTOR AWARD
Eesti Rahvuskultuuri Fond - KULTUURIAASTA PARIM DEBÜÜT
Eesti Kinoliit - XIII EESTI FILMI PÄEVADE AASTAPREEMIA
10th Rome Independent Film Festival - THE BEST FOREIGN SHORT FILM PRIZE 
ONE SHOT International Short Film Festival - SPECIAL MENTION
34th Norwegian Short Film Festival, Norra - HONORARY MENTION 
V SHORTini Film Festival – BEST SHORT FILM
Cinefiesta International Film Festival - FIRST RRIZE
7th Paris Courts Devant Film Festival - THE BEST FOREIGN SHORT FILM PRIZE
6th International Short Film Festival Žubroffka - 2nd AWARD IN INTERNATIONAL COMPETITION 
5th Speak Out Against Domestic Violence Short Film Contest - FIRST PRIZE
20th Euroshorts 2011 - GRAND PRIX
17th Aye-Aye Film Festival - SPECIAL PRIZE
28th European Film festival of Lille - PRESS AWARD
4th Malta Short Film Festival - BEST EDITING AWARD
4th Malta Short Film Festival - FOREIGN JURY AWARD   
= Viited =
Katkend filmist
Puurmani metskond

Puurmani metskond moodustati 1920. aastal Puurmani, Raadi, Saadjärve, Voldi, Elistvere ja Härjanurme mõisa ning Kursi kirkikumõisa maadele. 1939. aastal nimetati metskond ümber Kursi metskonnaks.
Metskonna kantselei asus Puurmani mõisas.
Must Peeter (film 2008)

"Must Peeter" on 2008. aastal esilinastunud Eesti mängufilm, mis põhineb Peeter Sauteri novellil "Must notsu".
Filmile on antud auhind "Parim Eesti Lühimängufilm 2008".
Sisu.
Peeter ja tema naine õhtustavad sõpradega restoranis. Nad ei ole juba kaks nädalat tülitsenud. Oodata on uut rekordit. Tühine vaidlus kasvab peagi riiuks ja öö toob nende suhtesse kummalist meelelahutust.
Kuusiku metskond

Kuusiku metskond moodustati 1922. aastal. Metskonna koosseisu võeti Keava, Käru, Purila ja Sutlema metskonna metsamaid.
Pealpool pilvi

"Pealpool pilvi" on 2008. aastal valminud lühimängufilm.
Sisu.
Naised ei tea, mida nad tahavad. Vähemasti Mann mitte. See on lugu naisest, kes oma tahtmisi ja mittetahtmisi demonstreerimata ei jäta. Spontaansust ja bravuurikust Mannil juba jagub. Ja mehi ka…
Tegijad.
Režissöör: Age Viks
Produtsent: Priit Pääsuke
Operaator: Kristjan-Jaak Nuudi
Kunstnik: Tiiu-Ann Pello
Osades: Ivo Uukkivi, Janek Joost, Ireen Kennik, Randel Uibo
Indigo tuba

"Indigo tuba" on 2007. aastal valminud Eesti lühimängufilm. 
Sisu.
Noor kunstnikuhingega kokapoiss Leif elab koos oma ettekandjast tüdruku Gretiga mõnusalt turvalises rutiinis kuni ühel päeval juhtub midagi ootamatut. Tööõnnetuse tõttu avaneb Leifile uks justkui teise maailma. Greti õnnetuseks tuleb koos selle muutusega Leifi ellu ka uus tüdruk Indigo, kes hakkaba aina rohkem hõivama Leifi aega ja tähelepanu.
Hargnevate teede aed (film)

"Hargnevate teede aed" on 2007. aastal valminud Eesti lühimängufilm, Argentina maagilise realisti, kirjanik Jorge Luis Borgese samanimelisest novellist inspireeritud metafüüsiline spioonifilm.
Sisu.
Esimese maailmasõja aegses Londonis saab Venemaalt revolutsiooni eest põgenenud ja Saksa luure teenistusse sattunud vürst Jevgeni Burdovski ülesandeks teatada ajalehes linna nimi, mida Saksa lennukid pommitama peaksid. Selleks otsustab Burdovski lasta maha linnanimelise mehe.
Tegijad.
Režissöör: Margus Paju
Produtsent: Margus Paju
Operaatorid: Mart Taniel, Kristjan-Jaak Nuudi
Kunstnik: Laura Pählapuu
Osades: Margus Stalte, Lembit Peterson, Üllar Saaremäe
Kodused asjad

"Kodused asjad" on 2004. aastal valminud Eesti lühimängufilm.
Selle režissöör on Anu Aun ja stsenarist Ervin Õunapuu.
Sisu.
Ühes väikeses uberikus, nääriõhtul ilma elektrita jäetud korteris, ootavad 1952. aasta algust rajoonikomitee instruktor Hilda Sebedeus ja tema väike poeg Karl. Nende kodurahu valvab seinal sõbraliku naeratuse ja uhkete vuntsidega mehe portree, kelle kohta Karlil emalt nii mõndagi pärida oleks. Poissi huvitab, miks ei ole ta kunagi oma isa näinud ning mispärast ema alati jutu teisele teemale viib, kui Karl temast rääkida tahab. Õhtul teki alla pugedes võtab poiss julguse kokku ja küsib emalt isa kohta. Peagi selgub aga, et emal on sellel teemal vaikimiseks palju tõsisemad põhjused, kui Karl ette oskab kujutada.
Looduslaps

"Looduslaps" on 2014. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm.
Sisu.
Kõik eluks vajaliku saab Mari otse loodusest. Tütarlaps toitub sellest, mida mets pakub: hommikuti kastepiiskadest, suvel marjadest, talvel puhtast allikaveest. Kui ilm vähegi lubab, magab Mari lageda taeva all. Oma päevi sisustab ta taimi korjates ja neist ravivaid tinktuure valmistades. Mari suhtleb meelsamini taimede, loomade ja metsavaimude kui inimestega. Kes oskaks arvata, et vaid neli aastat tagasi oli see tütarlaps Playboy kaanemodell…
Tegijad.
Režissöör: Anu Aun
Operaatorid: Mihkel Soe
Helirežissöör: Jevgeni Berezovski
Helilooja: Liisa Hirsch
Monteerija: Priit Pääsuke
Tootja: Luxfilm
Produtsent: Anu Aun
Rahastajad: Eesti Filmi Instituut, Eesti Kultuurkapital, Eesti Rahvusringhääling
Südamest skaut

"Südamest skaut" on 2012. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm.
Sisu.
Film viib vaataja skautlikele radadele, näidates ehedalt ja lähedalt skautide tegemisi läbi aastaringi. Kaamera on käinud noortega kaasas nii kodumaistel skaudiüritustel kui ka suures maailmalaagris Rootsis. Oma skaudiaega meenutab teiste seas president Toomas Hendrik Ilves. Film on valminud Eesti skautluse 100. aastapäevaks.
Tegijad.
Režissöör: Anu Aun
Operaatorid: Erik Põllumaa, Margus Sikk, CJ Kask, Mart Ratassepp, Mihkel Soe. Ermo Säks
Helioperaatorid: Priit Pääsuke, Jevgeni Berezovski, Ants Andreas
Helilooja: Maris Aljaste
Monteerija: Margo Siimon
Eesti Skautide Ühingu meeskond
Filmi projektijuht: Nele Hendrikson
Idee autor ja konsultant: Kristjan Pomm
Projekti finantsjuht: Jüri Ehandi
Tootja: Luxfilm
Produtsent: Anu Aun
Rahastajad: Eesti Skautide Ühing, Haridus- ja Teadusministeerium, WOSM Partnership for Development and Growth Fund, Hasartmängumaksu Nõukogu
Keelatud vili (film)

"Keelatud vili" on 2011. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm.
Sisu.
Jaagule tundub, et ta on sündinud vales kohas. Ta oleks ülepea tahtnud olla veinimõisnik kusagil Lõuna-Itaalia viinapuuistanduste keskel. Selle asemel aga, et Itaaliasse kolida, on Jaak otsustanud põhjamaa kliimat trotsides rajada viinamarjaistanduse otse oma talu kõrvale Valgamaa mäenõlvadele, ja nii uskumatu kui see ka ei tundu – sealt ka esimese veinisaagi saanud. Jaagust sugugi mitte kaugel elab Liia, muhe Setomaalt pärit memm, kelle kirg viinamarjade vastu on utsitanud teda oma aeda koguma üle kahesaja viinamarjasordi. Taimi ja kasvuhooneid tuleb iga aastaga juurde. Mida aga loodus sellisest asjast arvab? Kas hellitab või nuhtleb?
Tegijad.
Režissöör: Anu Aun
Produtsent: Priit Pääsuke
Operaatorid: Mihkel Soe, Erik Põllumaa, Margus Sikk
Helirežissöör: Priit Pääsuke
Monteerija: Priit Pääsuke
Tootja: Luxfilm
Rahastajad: Eesti Filmi Instituut, Eesti Kultuurkapital, Eesti Rahvusringhääling
Kestus 26 minutit
Savikodu

"Savikodu" on 2007. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm. Selle tootis Luxfilm ja režissöör oli Anu Aun.
Sisu.
Knut ja Riina on tõelised ökoinimesed. Nad sõidavad tööle jalgrattaga, ostelevad taaskasutuskesuses ja sordivad oma prügi viide nõusse. Isegi oma maakodu plaanivad nad ehitada loodussõbralikult savist ja põhust. Nii mõnedki lähedased on selle ettevõtmise suhtes skeptilised. Knutil tuleb tõestada põlisest ehitusmehest isale, et savimaja, mida ta oma vanemate maalapile püsti panna kavatseb, pole mitte ümberpuhutav „kolme põrsakese maja", vaid see peab vastu ka tuulele, vihmale ja rottidele.
Lutsepa lugu

"Lutsepa lugu" on 2006. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm.
Sisu.
Ain Lutsepp on Eesti rahva mällu sööbinud eelkõige mängufilmi "Kevade" Tõnissonina. 2006. aastaks oli see suurepärane näitleja aga jõudnud juba 26 aastat teatripublikut rõõmustada, lisaks veel aukartustäratav arv filmirolle. Sellele vaatamata on Ain tagasihoidlik mees ega armasta intervjuusid anda. Seekord ta siiski räägib. Räägib oma lugu ning seda lugu täiendavad kursusekaaslane, kolleeg ja sõber Roman Baskin, filmipartner Margus Lepa, abikaasa Elo Lutsepp, noor kolleeg Tiit Sukk jt.
Dokumentaal Ain Lutsepast on üks viiest portreefilmist, mille Kultuurkapital teatriaasta puhul rahastamiseks välja valis.
Tegijad.
Režissöör ja produtsent Anu Aun, operaator Ergo Kuld, produtsent Anu Aun. Filmi tootis Luxfilm.
Boreaalsolaarium

"Boreaalsolaarium" on 2005. aasta Eesti dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Priit Pääsuke. Filmi tootis Luxfilm.
Mis iganes, Aleksander!

"Mis iganes, Aleksander!" on 2007. aastal esilinastunud Eesti noortefilm, mille režissöör on Maiju Ingman.
Kõnnu metskond

Kõnnu metskond oli 1921. aastast senise Eidapere metskonna uus nimetus.
Kõpu metskond

Kõpu metskond moodustati 1920. aastal (kuni 1924. aastani nimetus Suure-Kõpu metskond). Metskonna koosseisu võeti Suure-Kõpu ja Puiatu mõisa ning Vastemõisa riigimetskonna metsamaad.
Laiksaare metskond

Laiksaare metskond moodustati 1918. aastal endise Laiksaare riigimetskonna maadele. 
Metskonna kantselei asus Laiksaares.
Käru metskond

Käru metskond moodustati 1920. aastal. Metskonna koosseisu võeti Käru, Lelle, Valtu ja Võidula ("Karolinenhof") mõisate metsamaad.
Metskonna kantselei asus Käru mõisas.
Kadrinarahud

Kadrinarahud on Lääne maakonnas Noarootsi vallas Saunja lahes asuvate väikeste saarte (rahude) rühm. Rahud on kaitse alla võetud.
Rahude koordinaadid on .
Kärstna metskond

Kärstna metskond moodustati 1922. aastal. Metskonna koosseisu võeti Tarvastu metskonna vahtkonnad (Viira, Hundiusse, Soe, Kabeli, Rudina, Ojapära, Riidaja, Selgu, Järveküla, Tisleri). Metskond likvideeriti 1931. aastal (liideti Karksi ja Tarvastu metskonnaga).
Metskonna kantselei asus Kärstna-Marikatsil.
Mõõtetehnoloogia

Mõõtetehnoloogia on mõõtetehniliste võtete ja mõõtevahendite kogum teatud mõõtmiste teostamiseks.
Samas tähenduses kasutatakse ka termineid "mõõtemeetodid" ja "mõõtmiste metoodika" ja "mõõtetehnika".
Kitsamas tähenduses võib mõõtetehnoloogia tähendada teatud mõõtmistehnilise või signaalitöötluse meetodi kasutamist. Näiteks elektroonsetes mõõtevahendites võidakse kasutada signaali sünkroonmuundamist ("lock-in technology"), elektritakistuse mõõtmiseks võidakse kasutada mõõtesilda jms.
Sünkroonmuundamine

Sünkroonmuundamine on signaali või energia muundamise meetod, mille puhul protsessid toimuvad sünkroonselt juht- või tugisignaaliga. Matemaatiliselt on selle vasteks korrutamine tugisuurusega. Korruti kasutamise korral on selleks tugisignaal ise.
Energia muundamisel tähendab sünkroonsus tihti sünkroonsus elektrivõrgu vahelduvpingega. Näites toitealadites võidakse kasutada dioodalaldi asemel ökonoomsemat sünkroonsete lülititega sünkroonalaldit.
Mõõtetehnikas võidakse sünkroonalaldit kasutada sellele lähedasel põhjusel elektronlülititele omase lineaarsuse tõttu, mis võimaldab alaldada ka madala pingega signaale (näiteks millivoldiseid).
Mõõtetehnikas on sünkroonmuundamise kasutamisel ka teisi põhjuseid. Üks nendest on see, et sünkroondetekteerimisel ei toimu madala nivooga signaalide mõõtedetekteerimise puhul signaaliga kaasneva müra detekteerimist (kuigi toimub müra spektri teisendamine sagedusvallas). Teine põhjus on vektromõõtmise realiseerimise võimalus.
Kukka rahu

Kukka rahu (varem ka 1. Kukka rahu) on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kukka lahes asuv 5,4 hektari suurune saar (rahu). Rahu rannajoone pikkus on 1,8 kilomeetrit. Kukka rahust 200 meetri kaugusel asub Pikkrahu (varasema nimega ka 2. Kukka rahu).
Rahu on liivase pinnamoega ja kuulub Väinamere hoiualasse.
Rahu koordinaadid on .
Pikkrahu (Hiiu maakond)

Pikkrahu (varem ka "2. Kukka rahu") on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Suuresadama küla alal Kukka lahes asuv 7,4 hektari suurune saar (rahu).
Pikkrahu asub 500 meetrit Sadamalaiust loodes, selle kõrval asub Kukka rahu. Rahu on liivase pinnamoega.
Rahu koordinaadid on .
Rahu kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Urved

 
Urved (ka Urve saared) on Saare maakonnas Kuusnõmme lahe lõunaosas asuvad kaks saart: Suur-Urv ja Väike-Urv.
Saared asuvad Vilsandi rahvuspargi Lauri sihtkaitsevööndis. Halduslikult asuvad Kuusnõmme küla alal.
Suur-Urv asub 0,6 km Võrkrahust lõunas. Kaarjas, lõunarand kumer, madal, rannaniit, roostik. Pindala 0,5 ha.
Väike-Urv asub 0,5 km Kuusnõmme poolsaare läänerannikust. Piklik loode-kagu sihis, madal, rannaniit, roostik. Pindala 0,65 ha.
Imutlao suardu

Imutlao suardu (ka Imutlaaru) on Pärnu maakonnas Kihnu vallas Liivi lahes asuv väike saar (laid). Selle laiu kõrval asub Imutlaid. Mõlemad laiud kuuluvad Sangelaidude hulka.
Kõrgelaid (Muraja laht)

Kõrgelaid on Saare maakonnas Saaremaa vallas Kakuna küla alal Muraja lahe kirdeosas asuv 1 hektari suurune saar (laid). Laiu rannajoone pikkus on 536 m.
Laid asub 500 m Pillalaiust põhja pool. Laid on pikliku kujuga.
Laid kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse ja on looduskaitse all.
Laiu koordinaadid on .
Kõrgelaid (Kiudu lõpp)

Kõrgelaid on Saare maakonnas Saaremaa vallas Välta küla alal Kiudu lõpes asuv 230 m² suurune saar (laid).
Laiu rannajoone pikkus on 65 meetrit ja see on Eesti üks väiksemaid ametliku nimetusega saari.
Laid kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse ja on looduskaitse all.
Laiu koordinaadid on .
Harklaid

Harklaid (varem ka 1. Harklaid) on Saare maakonnas Liivi lahes asuv väike saar (laid). Laiu pindala on 2 hektarit ja rannajoone pikkus 1,22 kilomeetrit.
Laiust edelas asub Väike Harklaid (varasema nimega ka 2. Harklaid).
Laid on lääne-ida suunas pikliku kujuga, madal ja kivine.
Laid kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse ja on looduskaitse all.
Laiu koordinaadid on .
Väike Harklaid

Väike Harklaid (varem ka "2. Harklaid") on Saare maakonnas Saaremaa vallas Saaremetsa küla alal Liivi lahes asuv 1 hektari suurune saar (laid). Selle laiu kõrval asub Harklaid (varasema nimega ka 1. Harklaid). Saare rannajoone pikkus on 514 meetrit.
Laiu koordinaadid on . Saar asub 500 meetrit Pulgalaiust läänes Saareküla kohal asuvas lahesopis. Saar on V-kujuline ja kivise pinnamoega.
Saar kuulub Kahtla-Kübassaare hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Siil 2018

Siil 2018 oli Eesti kaitseväe taasiseseisvumise aja suurim õppus. See toimus 2.–14. maini 2018 ning hõlmas kogu Eestit ja kulmineerus Kagu-Eestis ja Põhja-Lätis. "Siil" toimus iga-aastase "Kevadtormi" asemel ja seal kavandati osalema kokku üle 13 000 reservväelase, kaitseliitlase, ajateenija, tegevväelase ja liitlasvägede sõduri.
Lisaks kaitseväele, kaitseliidule ja politseile olid kaasatud ka tsiviilstruktuurid, teiste seas kohalikud omavalitsused. Elanikkonnale käskluste andmiseks harjutati valjuhäälditega mööda linna sõitmist Tallinnas, Tapal, Rakveres, Kundas, Jõhvis, Sillamäel, Narvas, Paides, Türil, Tartus, Võrus, Valgas, Tõrvas, Viljandis, Sauel, Pärnus, Kuressaares, Haapsalus, Kärdlas, Paldiskis ja Keilas. Politsei- ja Piirivalveamet (PPA) läks 4. mail üle kriisiaegsele juhtimisstruktuurile. PPA harjutas koos Kaitseliiduga piiride valvamist ja objektide kaitset. Õppus andis ülevaate, kuidas saab Kaitseliit PPAle toeks olla.
3. mail otsustas Vabariigi Valitsus kutsuda 223 reservväelast suurõppuse Siil raames toimuvale lisaõppekogunemisele Okas 2018. Lisaõppekogunemine toimus 3.-6. maini.
Stsenaariumi järgi ründas Eestit riik nimega Murinus.
Õppusest võttis osa 19 riiki, lisaks sellele NATO staabi- ja juhtimisstruktuur.
Väike Pudurahu

Väike Pudurahu (ka Lõuna-Pudurahu) on Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Liia saare lähedal asuv väike saar (rahu). Väikese Pudurahust põhja pool asub Pudurahu.
Rahu koordinaadid on .
Loomalaid

Loomalaid on Saare maakonnas Kunnati lahes asuv 0,5 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 300 meetrit.
Saar on kivise pinnamoega, kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse ja on looduskaitse all.
Saare koordinaadid on .
Vancouveri rahvusvaheline lennujaam

Vancouveri rahvusvaheline lennujaam (IATA: YVR, ICAO: CYVR) on rahvusvaheline lennujaam Vancouveris British Colombia provintsis Kanadas. Lennujaam on riigi teine (reisijate arvult).
See asub umbes 12 kilomeetrit Vancouveri kesklinnast.
2017. aastal läbi lennujaama rohkem kui 24 miljonit reisijat.
Lennujaam on Air Canada, WestJeti ja Pacific Coastal Airlinesi sõlmlennujaam.
Lennujaam on hääletatud Skytraxi poolt 8 aastat järjest Põhja-Ameerika parimaks lennujaamaks.
Magnetlintreverberaator

Magnetlintreverberaator ehk kajamagnetofon on selline mitme helipeaga magnetofon, mis on kohandatud kaja või reverberatsiooni imiteerimiseks. 
Magnetofoni asemel võidakse kasutada ka magnettrumli või magnetkettaga seadet.
Hargnevate teede aed

"Hargnevate teede aed" on Argentina kirjaniku Jorge Luis Borgese 1941. aastal ilmunud novell.
"Hargnevate teede aed" on nimilugu kogumikus "El jardín de senderos que se bifurcan" (1941), mis avaldati taas täies mahus kogumikus "Fiktsioonid" (1944). See oli esimene Borgese teos, mis tõlgiti inglise keelde - Anthony Boucheri tõlkes ilmus see ajakirjas Ellery Queen's Mystery Magazine 1948. aasta augustis.
Borgese visioon "hargnevatest teedest" on inspireerinud mitmeid uue meedia uurijaid, eriti hüpertekstikirjanduse vallas. Lõpmatuid tekste käsitlevad Borgese teisedki teosed nagu "Paabeli raamatukogu" ja "Liivaraamat".
Eesti keeles ilmus "Hargnevate teede aed" Ott Ojamaa tõlkes 1972. aastal samanimelises kogumikus (Perioodika, sari Loomingu Raamatukogu) ning 2000. aastal kogumikus "Fiktsioonid. Aleph" (Varrak).
Novellist on inspireeritud Eesti lavastaja Margus Paju samanimeline film.
Euroopa leiutaja auhind

Euroopa leiutaja auhind on Euroopa Liidus igal aastal välja antav auhind.
Eestist on sellele auhinnale teadustöö kategoorias kandideerinud grupp Tallinna Tehnikaülikooli teadlasi Mart Mini juhtimisel elektrilise komplekstakistuse mõõtetehnoloogia väljatöötamise eest. 2011. aastal kandideeris sellele Tallinna Tehnikaülikooli elektroonikainstituudi professor Mart Min koos kaastöötajatega, kuid auhind jäi saamata.
Noonakord

Noonakord on akord, mis koosneb viiest helist ja kus järjestikuste helide vaheline intervall on terts. Noonakordi kõige alumise ja ülemise heli vaheline intervall on noon.
Uderns

Uderns on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 549 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 6,72 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1753 inimest.
Uderns asub Fügeni ja Riedi vahel Zillertali südames.
Vomp

Vomp on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 566 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 182,61 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 5000 inimest.
Lõvi (perekonnanimi)

Lõvi on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Lõvi (Löwi, Löwwi ja Löwwy) on pandud Järva-, Lääne-, Pärnu-, Viljandi- ja Tartumaal.
Nimede eestistamisel määrati Lõvi ueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Holstein, Kokorin, Mänd, Tammann ja Tanvald.
Lõviste

Lõviste on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Lõviste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lauer (Pala vallas 1937. aastal).
Orashein (perekonnanimi)

Orashein on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Orashein uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Oberst (1940. aastal Tartus).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Paadimeister

Paadimeister on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Paadimeister uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Junkvist (Kolga vallas 1935. aastal).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Paadimeister Eestis 10 mehel ja 12 naisel.
Taara (perekonnanimi)

Taara on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Taara uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Juhanson (Seliste vallas 1937. aastal).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Öövaht

Öövaht on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Öövaht (Oewacht) on pandud Eistvere mõisas Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Öövaht uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Milevski (1937. aastal Tallinnas).
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Öövel

Öövel on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Öövel uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Tellmaker ja Tõldmaker (1937. aastal Vigala vallas).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Öövel Eestis 58 mehel ja 53 naisel.