tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Täna 25 aastat tagasi

"Täna 25 aastat tagasi" oli Eesti Televisiooni ajalooteemaline saatesari aastatel 1966–1970, milles käsitleti Teise maailmasõja sündmusi.
Saatejuht oli Valdo Pant. Saatesarja esimene osa oli eetris 30. mail 1966 ja viimane osa 3. septembril 1970. Ühtekokku oli saatesarjas eetris 314 saadet. Saatesari oli televaatajate hulgas väga populaarne. Tänu Arnold Edesi (1901-1985) kodustele amatöörlindistustele on säilinud 298 saate heli. Restaureeritult on need failidena ERR- kodulehel kuulata, viimane alles olev saade oli eetris jaanipäeval 1970.
Ludvig Juht

Ludvig Aleksander Juht (24. juuli 1894 Väägvere – 20. jaanuar 1957 Boston) oli eesti kontrabassimängija.
Noorukina mängis ta Väägvere puhkpilliorkestris ja võttis Tartus (Adolf Helderilt) kontrabassitunde. Aastatel 1916–1918 mängis ta Helsingi linnaorkestris ja aastatel 1918–1921 Estonia orkestris. 1918. aastal alustas kodumaal sooloesinemisi.
Aastatel 1921–1927 õppis ta Berliini muusikaülikoolis (Universität der Künste Berlini eelkäijas) Paul Juoni käe all kompositsiooni ja mängis mitmes Berliini orkestris. Aastatel 1930–1932 mängis ta Londonis Savoy orkestris, 1932–1933 oli ta õppejõud Riia konservatooriumis. 
1934. aastal siirdus ta USA-sse, kus hakkas mängima Bostoni sümfooniaorkestris (ka solistina). 1945. aastal sai temast Bostoni Ülikooli kontrabassiõppejõud, 1946. aastal oli ta Uus-Inglismaa ülikooli kontrabassiõppejõud. Kultuurilis-poliitiliselt oli tähtis põhiliselt eesti pagulastele mõeldud esinemiste sari Rootsis. Rahvusvahelise tunnustuse saavutas ta virtuoosliku ja intonatsioonipuhta mänguga.
1936. aastal asutas ta Bostoni Eesti Seltsi. 1937. aastal sai temast Välis-Eesti Ühingu usaldusesindaja Bostonis.
Isiklikku.
Tema tädipoeg oli loomaarst ja poliitik August Salum.
Välislingid.
̈*Haud Tallinna Metsakalmistul
Ekraan

Ekraan on kiirgust neelav, muundav või peegeldav pind, ka niisuguse pinnaga seadis, seade või tarind. 
Kitsamaid tähendusi tehnika eri valdkondades:
Björn Sieber

Björn Sieber (5. märts 1989 – 26. oktoober 2012) oli Austria mäesuusataja.
Ta sõitis Schwarzenbergi lähistel väikebussiga teelt välja. Masin rullus üle katuse ja mäesuusataja hukkus kohapeal.
Kõljala mõis

Kõljala mõis (saksa keeles "Köljall") oli mõis Saaremaal Püha kihelkonnas, mis jääb nüüdisajal Saaremaa valla territooriumile.
Ajalugu.
Mõisa alad olid läänistatud keskajal Buxhoevedenitele juba 13. sajandil, hiljem maadel loodud mõis (saksa keeles "Köljall") oli Buxhoevedenitele omanduses kuni 16. sajandi alguseni.
Alates 1677. aastast kuulus mõis Osten-Sackenitele, sh Saaremaa aadlimarssal (maamarssal) 1783–1786, Ludwig Christoph von der Osten-Sackenile (1737–1813).
1840. aastal omandas mõisa taas Buxhoevedenite perekond, mõis võõrandati parun Konstantin Buxhoevedenilt 1919. aasta maareformiga.
Mõisahoonetes tegutses kuni 1955. aastani Kõljala kodumajandus- ja põllutöökool.
Baiba Skride

Baiba Skride (sündinud 17. märtsil 1981 Riias) on läti viiuldaja.
Baiba Skride sündis Riias muusikute peres. Tema isa on koorijuht, ema ja õde Lauma pianistid, õde Linda vioolamängija.
Ta alustas viiuliõpinguid Riias ning suundus 1995. aastal õppima Rostocki Muusika- ja Teatrikooli ("Hochschule für Musik und Theater Rostock"). 
2001. aastal sai ta esikoha Brüsselis toimunud Kuninganna Elisabethi Rahvusvahelisel Muusikakonkursil.
Baiba Skride on teinud koostööd mitme tuntud dirigendiga, nagu Neeme Järvi, Paavo Järvi, Kirill Petrenko, Vassili Petrenko, Simone Young, Donald Runnicles, Mario Venzago, Thierry Fischer, Andris Nelsons, Cornelius Meister, Jakub Hrůša ja Mikko Franck.
Alates 2010. aasta novembrist mängib Baiba Skride 1734. aastal valmistatud stradivaariusel Ex Baron Feilitzsch, mille ta sai laenuks Gidon Kremerilt.
Liivapritsitööd

Liivapritsitööd ehk liivapritsimine on pinnatöötlus liivapritsiga.
Liivapritsiga puhastatakse tavaliselt vanemaid pindu enne renoveerimist ja eeltööna tööstuslike pindade värvimisel. Pritsimise tagajärjel muutub pind karedaks, mis aitab värvil paremini pinnaga haakuda. Konkreetsest pinnast ja objekti asukohast sõltub, kas puhastustöödeks sobib kuivliivapritsi või märgliivapritsi meetod.
Kuivliivapritsitööde käigus puhastatakse pinnad abrasiivi ja suruõhuga ning pinnalt eemaldatakse rooste ja vana värv. Kuivliivaprits võimaldab puhastada kivi, tellist, betooni, palki ja metallkonstruktsioone. Pindade puhastamist suruõhujoas liiva ja veega nimetatakse märgliivapritsiks. Pärast pinna puhastust tehakse survepesuga järelloputus. Märgliivaprits on leidnud kasutust peamiselt ehituses, kus töö käigus tekib vähem tolmu. Kuna märgliivapritsitööd on eelkõige tolmuvabad, siis sobib see meetod kohtades, kus tolm on segavaks teguriks.
Roostetanud metallkonstruktsioonide liivapritsiga puhastamine on laiemalt levinud laevade ja sadamaehitiste, viaduktide ja sildade ning metalldetailide liivapritsiga puhastamisel roostest ja mustusest.
Elektromagnetspekter

Elektromagnetspekter ehk elektromagnetlainete spekter ehk elektromagnetlainete skaala hõlmab erinevate energiatega elektromagnetlaineid alates kõige madalamatest sagedustest kuni gammakiirguseni. Spekter jaguneb sagedusaladeks ja iga sagedusala sees kitsamateks ribadeks. 
Tabelis on andmed sageduse kasvavas järjestuses. Sagedus "f" on seotud lainepikkusega "λ" (ja vastupidi) seosega 
 "f" × "λ" = 300 000 000 m/s.
Valemis on 300 000 000 m/s valguse kiirus vaakumis. Kõigis muudes levikeskkondades on see kiirus väiksem. 
Sageduse ja lainepikkuse ümberarvutamise näiteid:
Väga kõrgetel sagedustel käitub elektromagnetlaine footonite voona. Footoni energia "E" on võrdeline sagedusega:
"E"= "h"×"f",
kus "h" = 6,62606957×10‒34 J×s = 4,135667516×10‒15 eV on Plancki konstant (mõjukvant).
Tabelis on energia väljendatud džaulides (J) ja elektronvoltides (eV).
Balti laevastiku juhtide loend

Siin on loetletud Venemaa keisririigi Balti laevastiku (1703–1917), Venemaa Ajutise Valitsuse Balti laevastiku (1917–1918) ja Nõukogude Venemaa ning NSV Liidu sõjalaevastiku Punalipulise Balti Laevastiku juhid aastatel 1703–1991.
Venemaa keisririigi Balti laevastiku juhid.
Venemaa Keisririigi Sõjamereministeeriumi sõjamerelaevastiku Balti Laevastiku juhid:
Laevastiku juhid Esimese maailmasõja ajal.
Balti laevastiku ülemjuhataja tööorganiks oli rahuajal laevastiku ülemjuhataja juures asuv staap ning alates 1914. aastast Balti laevastiku staap.
Balti laevastiku staabiülemad:
Balti laevastiku staabi operatiivjaoskonna ülemad:
Nõukogude Liidu Balti laevastiku juhid.
Punalipulise Balti laevastiku juhid Teises maailmasõjas.
PBL Staabiülemad:
PBL Staabi Operatiivosakonna ülemad:
Punalipulise Balti laevastiku juhid pärast Teist maailmasõda.
4. laevastiku juhid:
8. laevastiku juhid:
Kahe Punalipuga Balti laevastiku juhid:
UV-indeks

UV-indeks määrab Päikese ultraviolettkiirguse kiiritustiheduse suhtelise (dimensioonita) väärtuse rahvusvahelisel standardskaalal. UV-indeks aitab inimestel hinnata päikesekiirgusest tingitud ohte nahale ja silmadele ning sellele vastavalt end kaitsta.
UV-indeksi skaala algab väärtusest 0 (kiirgus puudub); väärtus 11 ja üle selle (11+) tähistab aga eriti tugevat UV-kiirgust, mille võib saada näiteks ekvaatori piirkonnas või kõrgmäestikus. Kõrgeim indeks 20 on mõõdetud Andides Põhja-Argentinas. 
Ilmateates esitatakse tavaliselt UV-indeksi suurim väärtus ööpäevas, seega keskpäeva ümbruses (suvel kella 11–15).
Eksimeerlaser

Eksimeerlaser on gaaslaser, mis tekitab ultraviolettkiirgust. Eksimeer (inglise keelest: "excited dimer" – ergastatud dimeer) on teatav laseraktiivne materjalitüüp. Dimeer koosneb kahest sama aine aatomist (näiteks Ar2) või molekulist, eksimeerlaseri puhul enamasti väärisgaasi halogeniidist (näiteks krüptoonfluoriid KrF).
Esimese eksimeerlaseri konstrueerisid 1970. aastal Moskva P. N. Lebedevi Füüsikainstituudi teadlased. Nad kasutasid ksenoondimeeri ja ergastamiseks elektronkiirt.
Põhimõte.
Laseraktiivsed väärisgaasi halogeniidid saavad eksisteerida ainult ergastatud molekulidena ning pole seega põhiolekus püsivad. Niisuguste molekulide moodustamiseks ja suunamiseks kasutatakse elektrilahendust või elektronkiirt. Tulemusena tekib ergastatud molekule sellisel määral, et leiab aset pöördhõive, s.t ergastatud molekulide ülekaal. Niisugused ergastatud molekulid on ebastabiilses olekus ning võivad laguneda esialgseteks koostisosadeks, vabastades oma energia ultraviolettkiirgusena. See kiirgus vallandab sama lainepikkusega kiirguse ka teistel ergastatud molekulidel, nii et laserist väljub ultraviolettkiire impulss.
Eksimeerlaseri impulsi kestus jääb enamasti vahemikku 4‒40 ns, impulsside kordumissagedus võib ulatuda mõne kilohertsini ja impulsi võimsus 1200 millidžaulini. UV-kiirguse lainepikkuse määrab ergastamisel tekkiva molekuli keemiline koostis.
Kasutamine.
KRF- ja ArF-eksimeerlasereid kasutatakse alates 1990. aastate keskpaigast fotolitograafia protsessis pooljuhtseadiste valmistamisel, samuti saab nende abil töödelda mitmesugustest materjalidest ‒ keraamika, metallid, plast ‒ detaile ja pindasid, mille suurust mõõdetakse mikro- või nanomeetrites.
Laialdaselt rakendatakse eksimeerlaserit meditsiinis, näiteks silmakirurgias ja mitme nahahaiguse ravimisel. Kudede lõikamisel kasutatakse madala sagedusega (impulsisagedus 100‒200 Hz) pulseerivat ultraviolettkiirt, mistõttu ümbritsevad koed ei soojene. Iga impulsiga eemaldatakse umbes 2 µm jagu kude.
Eksimeerlaserite tootmisega on Eestis tegeletud Teaduste Akadeemia Spetsiaalses Konstrueerimisbüroos.
Tõnu Karma

Tõnu Karma (lätipäraselt Tenu Karma; 1. mai 1924 Tartu – 9. september 2014 Riia) oli Lätis elanud eesti keele- ja raamatuteadlane.
Ta lõpetas 1942. aastal Tartu 1. Gümnaasiumi. Aastail 1946–1951 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis soome-ugri keeli, ent heideti enne lõpetamist poliitilistel põhjustel välja. 1960. aastail täiendas ta end Tallinna Pedagoogilises Instituudis raamatukogunduse alal.
1956. aastal asus ta elama Riiga, kus töötas aastatel 1956–1994 Läti Riikliku Ülikooli Raamatukogus (aastast 1973 pearaamatukoguhoidjana). Lisaks õpetas ta lätlastele eesti ja liivi keelt. 1990. aastast õpetas ta ülikoolis liivi keele algkursust.
Ta on avaldanud uurimusi liivi keele ja kultuuriloo kohta. Ta on avaldanud Eesti ja Läti keele- ja kultuurisuhetest üle 200 artikli.
Ta kirjutas ülevaate eesti keele grammatikast Karl Abeni "Eesti-läti sõnaraamatule". Oli kogumiku "Liivi rahvalaule" (Riia 1980) üks koostajaid, lisaks tõlkis tekstid läti keelde, kirjutas eessõna, ülevaate liivi keele grammatikast ja liivi-läti sõnastiku. Ta on tõlkinud läti keelest eesti keelde (Vilis Lācist, K. Baumanist ja Venta Vīgantet).
Isiklikku.
Tõnu Karma abikaasa Marta Rudzīte (1924–1996) oli keeleteadlane. Tema tütar Rūta Karma (sündinud 1958) on tõlkinud läti keelde eesti kirjandust (Mats Traat, Mari Saat, Viivi Luik) ning pälvinud selle eest 2012. aastal Maarjamaa Risti V klassi teenetemärgi.
Leoš Janáček

Leoš Janáček [l'eoš j'anaatšek] (ristinimega Leo Eugen Janáček; 3. juuli 1854 Hukvaldy – 12. august 1928 Ostrava) oli tšehhi helilooja, muusikateoreetik, folklorist ja pedagoog. Antonín Dvořáki ja Bedřich Smetana kõrval on ta tuntuim tšehhi helilooja.
Kuni 1895. aastani süvenes ta peamiselt rahvamuusika uurimisse. Tema varajane helilooming on saanud mõjutusi selliseilt kaasaegseilt nagu Antonín Dvořák. Hilisemais teoseis võib kohata originaalset rahvaviiside ja modernse helikeele sünteesi, mille varaseimaks näiteks on ooper "Jenůfa" (esietendus 1904 Brnos). "Jenůfa" edu Prahas 1916. aastal avas Janáčekile tee maailma suurtele ooperilavadele. 
Kokku kirjutas Janáček üheksa ooperit, vokaalsümfoonilisi teoseid, sümfoonilise rapsoodia "Tarass Bulba" (1918) jm.
Jaan Koorti tänav (Tartu)

Jaan Koorti tänav on tänav Tartus Uus-Ihastes.
Tänav algab Eduard Wiiralti tänavalt ja lõpeb Pallase puiesteel, millest teisel pool jätkub ta Kiigemäe tänavana.
Tänava pikkus on umbes 670 meetrit.
Tänav on saanud nime eesti kunstniku Jaan Koorti (1883–1935) auks.
Salme tänav (Tartu)

Salme tänav on tänav Tartus Karlovas.
See algab umbtänavana Karlova pargi servast ja lõpeb Tehase tänaval.
Tänava pikkus on umbes 1210 meetrit.
Tänava algusosas asuvad Karlova mõisa hooned ning Tartu Karlova Kooli Salme tänava õppehoone.
Kuni 14. maini 1936 oli tänava nimi Vladimiri tänav (Wladimirstraße).
Jaan Koorti tänav

Jaan Koorti tänav on tänav Tallinnas Lasnamäel Laagna asumis.
Tänav algab Juhan Smuuli teelt ja lõppeb Lummu tänavaga ristudes.
Aadressil Jaan Koorti tänav 23 asub Lasnamäe Vene Gümnaasium.
Jaan Koorti tänav sai nime 29. septembril 1979. Tänav on nimetatud skulptor Jaan Koorti auks.
Nõlvaku tänav

Nõlvaku tänav on tänav Tartus Annelinna ja Ihaste linnaosa servas.
Nõlvaku tänav algab Jaama tänavalt ja kulgeb kagusse, tänava alguses on ringristmik. Soojuse teega ristudes (seal on samuti ringristmik) kulgeb samas suunas edasi Mõisavahe tänav, Soojuse teelt lõuna suunas jätkub Lohkva külas nimetu teena ning Ihaste linnaossa jõudes Nõlvaku tänava jätkuna. Alguse ja lõpu ringristmike vahel on Nõlvaku tänaval veel kolm ringristmikku.
Aadressil Nõlvaku 2 asub Annelinna Prisma. Aadressil Nõlvaku 12 asub Nõlvaku Hooldekeskus.
Nõlvaku tänavaga piirneb Anne looduskaitseala.
Nigula tänav

Nigula tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas.
Tänav algab Alevi tänavalt läbikäiguteena ja lõpeb Tähe tänaval ning on ligikaudu 570 meetri pikkune.
Võruvälja tänav

Võruvälja tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas.
See saab alguse Võru tänavalt, teeb seejärel ümmarguse aasa ning kulgeb põhja suunas kuni Toominga tänavani, kuid enne selleni jõudmist teeb pöörde paremale.
Tänaval on ka teine läbikäik Võru tänavale.
Tänav on ligikaudu 460 meetri pikkune.
Estcoy-6

Estcoy-6 oli Eesti jalaväekompanii, mis osales NATO juhitud sõjalisel operatsioonil Afganistanis alates maist 2008.
Estcoy-6 ülem oli major Ain Tiidrus.
Indrek Koolmeister

Indrek Koolmeister (sündinud 25. juunil 1949) on Eesti jurist, endine riigikohtunik (halduskolleegium).
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1973. aastal ning jätkas samas kõrgkoolis õpinguid, kuni omandas õigusteaduste kandidaadi kraadi 1982. aastal. Aastail 1973–1985 töötas ta Teaduste Akadeemias teadusliku sekretäri ja vanemteadurina, 1985–1990 Tartu Riikliku Ülikooli dotsendi ja kateedrijuhatajana, 1990–1991 Tartu linnavalitsuse ning 1991–1992 Tartu Maja õigusnõunikuna. Alates 2000. aastast on ta Tartu Ülikooli külalisprofessor.
Aastatel 1992–2003 juhtis Koolmeister advokaadibürood Koolmeister ja Ko ning töötas vandeadvokaadina. Ta oli teiste hulgas kohtus Andres Bergmanni kaitsja.
6. mail 2003 nimetas Riigikogu Indrek Koolmeistri Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt oli 62 Riigikogu liiget, vastu 18 ja erapooletuks jäi 1 liige. Ta andis ametivande 8. mail 2003.
29. juunil 2018 läks ta pensionile.
Paul Éluard

Paul Éluard [pol elü'aar] (õieti Eugène Émile Paul Grindel; 14. detsember 1895 Saint-Denis – 18. november 1952 Charenton-le-Pont) oli prantsuse luuletaja, dadaismi esindaja ja üks sürrealismi rajajaid.
Elukäik.
Éluard sündis Seine-Saint-Denis' departemangus Saint-Denis's Clément Eugène Grindeli ja Jeanne-Marie Cousini pojana. Arvatavasti 1908. aastal suundus pere elama Pariisi. 16-aastaselt haigestus ta tuberkuloosi ning oli sunnitud katkestama kooliõpingud. Viibides sanatooriumis Šveitsis, tutvus ta 1913 Davosis Jelena Djakonovaga (hiljem Gala Éluard), kellega abiellus 21. jaanuaril 1917. Järgmisel aastal sündis neil tütar Cécile. 1917. aastal hakkas ta kasutama kirjanikunime Paul Éluard.
1918. aastal "avastas" Jean Paulhan Éluardi ning viis ta kokku André Bretoni ja Louis Aragoniga. Éluard tegi koostööd saksa dadaisti Max Ernstiga, kes oli illegaalselt Prantsusmaale sisse rännanud. 1922. aastal asusid Éluard ja ta abikaasa elama "ménage à trois"'s koos Max Ernstiga. Pärast abielukriisi suundus Éluard välisreisile, kust naasis 1924. aastal. 1927. aastal astus ta koos mitme sürrealistiga (Louis Aragon, André Breton, Benjamin Péret, Pierre Unik) Prantsusmaa Kommunistlikku Parteisse, ent arvati sealt 1933. aastal välja.
1928. aastal Éluardi tervis halvenes ning ta suundus koos abikaasaga sanatooriumisse, kus nad veetsid koos oma viimase talve. Siis tutvus Gala Salvador Dalíga ning jättis luuletaja maha.
1934. aastal abiellus Paul Éluard Nuschi ehk Maria Benziga, kes oli sürrealistide liikumisega tihedalt seotud näitleja. Teise maailmasõja ajal oli Éluard seotud Prantsusmaa vastupanuliikumise ehk Résistance'iga. 
1942. aastal astus ta uuesti kommunistlikku parteisse. Oma poliitilistes kirjutistes ülistas ta hiljem Stalinit, kelle auks kirjutas ka poeemi.
Éluardi teine naine suri ootamatult 1946. aastal. Oma kolmanda naise Dominique'iga tutvus ta 1949. aastal Mehhikos, nad abiellusid 1951.
Paul Éluard suri 1952. aastal infarkti tagajärjel. Tema matused korraldas kommunistlik partei. Éluard on maetud Père-Lachaise'i kalmistule.
Teoseid.
Eesti keeles on ilmunud Paul Éluardi luulevalimik "Veel kostma peab" (prantsuse keelest tõlkinud Jaan Kross; Tallinn: Eesti Raamat, 1969). Tema luulet on tõlkinud ka Ilmar Laaban.
Soome siseministeerium

Soome siseministeerium (soome: "Sisäministeriö" rootsi: "Inrikesministeriet") on Soome valitsusasutus, asukohaga Helsingi, Kirkkokatu 12.
Ministeeriumi juhib siseminister.
Tegevusalad.
Ministeeriumi vastutusel on näiteks:
Real Virtuality

Real Virtuality on patenditud arvutimängu mootor, mille on välja töötanud Bohemia Interactive Studio (BIS). 
Algselt oli selle nimi Poseidon. Seda mängumootorit kasutati esmakordselt sõjasimulaatoris Operation Flashpoint, aga see on leidnud rakendust ka Arma, Arma 2 ja Arma 3 sõjasimulaatorites. Samuti on seda kasutatud sõjaväe treeningusimulaatorites VBS1 ja VBS2.
Versioonid.
Mängumootorist on neli versiooni.
Lohetätoveeringuga tüdruk (film 2009)

"Lohetätoveeringuga tüdruk" on 2009. aasta Rootsi põnevusfilm, mis põhineb Stieg Larssoni samanimelisel romaanil.
Sisu.
Mikael Blomkvist on keskealine uuriv ajakirjanik, kes kaotab kohtus ärimees Wennerströmile, kes süüdistas teda laimus. Ootamatult võtab temaga ühendust Henrik Vanger, jõuka Vangeri suguvõsa liige, kes palkab ta uurima aastakümnete tagust kadumisjuhtumit. Nimelt kadus 1966. aastal Vangeri saarel tema sugulane Harriet. Kadumispäeval oli ainus saarele viinud sild bensiiniveokiõnnetuse tõttu suletud ja Vanger usub, et Harrieti tappis keegi saarel olnud inimestest. Tasuks lubab Vanger infot Wennerströmi afääride kohta. Blomkvisti tee ristub salapärase häkkeri Lisbeth Salanderiga, kellega koos asub ta Harrieti jälgi ajama.
Reckless Love

Reckless Love on Soome "glam metal"'i ansambel, mis asutati 2001. aastal Kuopios. Bändi debüütalbum ilmus 2010. aasta veebruaris.
Ajalugu.
Bänd alustas karjääri nimega Reckless Life, mängides Guns N' Rosesi hitte. Kuna nad sellega edu ei saavutatud, hakkasid nad ise laule kirjutama ja lõpuks läksid Kuopio bändide võistlusele 2004. aastal.
Kuopio muusikalinna projekti (Kuopio Popcity Project) 2005 raames käis Reckless Love koos bändidega Rainbow Crash, Svat ja Sideshow Zombies Skandinaavia turneel, külastades Rootsit, Norrat ja Taanit.
2007. aastal oli Olli Herman (ka H. Olliver Twisted) Rootsi bändi Crashdïet albumil, kuna nende laulja Dave Lepard tegi enesetapu 2006. aasta jaanuaris. Poolteist aastat hiljem naasis Olli ansamblisse Reckless Love. 2009. aasta jaanuaris teatas bändi koduleht, et Mike Harley lahkub bändist. Harley asendati nädal aega hiljem Hessu Maxxiga.
Bändi muusikalist poolt läbis suur muutus ning 23. aprillil 2009 sõlmiti plaadileping Universal Musicuga. 2009. aasta juulis ilmus esimene singel "One More Time". Augustis jõuti Soomes YleX raadiojaama edetabelis 2. kohale. Teine singel "Beautiful Bomb", mis ilmus 15. oktoobril 2009, tõusis 4. kohale. Bänd filmis singlile ka muusikavideo, mis esilinastus MTVs 2009. aasta detsembris. 20. veebruaril 2010 ilmus 3. singel ja 2. muusikavideo "Romance" ning 4 päeva hiljem debüütalbum "Reckless Love". Album ilmus Baltimaades, Belgias, Ühendkuningriigis ja Soomes. Jaapani versioon ilmus 2010. aasta juunis. Album debüteeris 13. kohale Soome edetabelites.
Bändi järgmine album "Animal Attraction" ilmus 5. oktoobril 2011. Esimene singel oli "Hot", mis ilmus 18. aprillil 2011. 12. septembril ilmus "On the Radio". Muusikavideod singlitele on filmitud Los Angeleses. 
2012. aastal ilmus EP ja muusikavideo "Born To Break Your Heart".
Uus Reckless Love'i singel "Night On Fire" ilmus 26. aprillil 2013. Reckless Love'i kolmas album "Spirit" ilmus 30. augustil 2013.
H. Olliver Twisted

Olli Herman Kosunen (tuntud ka kui H. Olliver Twisted; sündinud 19. mail 1983 Kuopios) on soome laulja. Ta on Soome bändi Reckless Love solist. Ta on olnud ka Rootsi "hard rock" bändi Crashdïet laulja.
Ta alustas bändi Reckless Love lauljana. 2007. aastal liitus ta Crashdïetiga, et asendada nende endist lauljat Dave Lepardit, kes tegi 2006. aasta jaanuaris enesetapu. Twisted osales albumi "The Unattractive Revolution" lindistusel ning albumit tutvustaval maailmaturneel. 2008. aasta 13. juulil lahkus Olliver Twisted Crashdïetist, et ta saaks pühenduda enda bändile Reckless Love. Viimane kontsert Crashdïetiga toimus 11. juulil 2008 SommaRock festivalil Svedalas Rootsis.
Diskograafia.
Crashdïetiga.
Singlid/EPd
Reckless Love'iga.
Singlid/EPd
Reckless Love (album)

"Reckless Love" on Soome ansambli Reckless Love debüütalbum.
Albumi andis 10. veebruaril 2010 välja plaadifirma Spinefarm Records ja see jõudis Soome albumiedetabelis debüteerides 13. kohale. 
Albumi produtsent oli Ilkka Wirtanen. Lood salvestati 2009. aasta suvel Helsingis muusikastuudios Hip Studios. Album ilmus uuesti 19. detsembril 2010 lisamärkega "Cool Edtion", sisaldades boonuslugusid, mis oli saadaval varem vaid Jaapani versioonil ja singlitel.
Animal Attraction

"Animal Attraction" on Soome ansambli Reckless Love teine stuudioalbum. See ilmus 7. novembril 2011 ja debüteeris Soome plaadiedetabelis 10. kohal.
A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia

A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia on eesti kirjanikule, kirjandusteadlasele või kriitikule eelmisel aastal trükis ilmunud tänapäeva-ainelise või A. H. Tammsaare elu ja loomingut käsitleva teose eest antav preemia. Seda antakse välja alates 1978. aastast, mil tähistati Tammsaare 100. sünniaastapäeva. 
Idee algatas A. H. Tammsaare kolhoos, hiljem korraldas preemia väljaandmist Albu vald. Pärast Albu valla ühinemist Järva vallaga otsustab auhinna saaja Järva vallavalitsuse kinnitatud žürii. Preemia määratakse igal aastal. Žürii ootab ettepanekuid kõigilt lugejailt, raamatukogudelt ja kirjanikelt. Laureaat tehakse teatavaks A. H. Tammsaare sünniaastapäeva puhul korraldataval rahvamatkal, mis toimub jaanuari viimasel laupäeval. Kirjanduspreemia antakse kirjanikule üle Eesti Vabariigi aastapäeva tähistamisel Albu mõisas 24. veebruaril.
Jalaka tänav

Jalaka tänav on tänav Tartus.
Tänav saab alguse Aardla tänavalt ja kulgeb valdavalt lõuna suunas linna piirini, olles seejuures 1,87 km pikk. Teisel pool linna piiri kulgeb tee edasi Kuslapuu tänavani Kambja vallas, kus ta ka lõpeb.
Aadressil Jalaka 34 asub Karete Konsum.
Aasa tänav (Tartu)

Aasa tänav on tänav Tartus, Raadil.
Ta algab Kruusamäe tänavalt, kulgeb siis edela suunas, kuni teeb peaaegu täisnurkse pöörde paremale. Seejärel kulgeb ta Muru tänavani, kus lõpeb. Tänava pikkus on 640 meetrit.
Paolo Nori

Paolo Nori (sündinud 20. mail 1963 Parmas) on itaalia kirjanik ja tõlkija. 
Ta on õppinud vene keelt ja vene kirjandust Parma Ülikoolis. Ta on tõlkinud vene keelest itaalia keelde Daniil Harmsi, Mihhail Lermontovi, Aleksandr Puškini, Nikolai Gogoli, Ivan Turgenevi, Lev Tolstoi ja Velimir Hlebnikovi loomingut.
Rasmus Rändvee

Rasmus Simon Rändvee (sündinud 28. novembril 1995) on Pärnust pärit eesti laulja ja laulukirjutaja, kes sai tuntuks 2012. aastal telesaate "Eesti otsib superstaari" viienda hooaja võitjana. 
Ta on lõpetanud põhikooli Pärnu Ühisgümnaasiumis ja 2015. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi.
Rasmus Rändvee musitseeris ansamblis Facelift Deer solisti ja laulukirjutajana. Ansambel alustas tegevust 2011. aasta jaanuaris ning 2014. aastal sai Eesti muusikaauhinna aasta uue tulijana ja aasta parima rokkalbumi eest. 
2017. aastal alustas Rändvee soolokarjääri, tulles võistlusel Eesti Laul välja laulukirjutajate laagris sündinud teosega "This Love". 
"Eesti otsib superstaari".
Rasmus Rändvee oli 17-aastane, kui ta saatesarjast "Eesti otsib superstaari" osa võttis. Ta õppis siis 10. klassis ja oli ansambli Facelift Deer solist.[25] Rändvee pääses finaalidesse kohtunike valikul kolmandas stuudiovoorus ning laulis lohutusvoorus Kings of Leoni lugu "Use Somebody".
23. detsembril 2012 Nokia Kontserdimajas välja selgitatud võitja sai auhinnaks superstaari nimetuse, plaadilepingu Universal Musicuga ja 10 000 eurot. Finaalis võitlesid Rasmus Rändvee ja Elina Born, saate võitis Rändvee 59% poolthäältega.
Eesti Laul.
2013. aasta Eesti Laulul osales Rasmus Rändvee Facelift Deeri koosseisus looga "Dance", mis jäi finaalis seitsmendale kohale.
2017. aastal osales Rasmus Rändvee Eesti Laulul oma esimese soolosingliga "This Love", mille kaasautorid olid Bert Prinkenfeld, Stewart James Brock ja Ewert Sundja. Lugu pälvis sooja vastuvõtu ning pääses finaali, saavutades lõpuks kolmanda koha.
2020. aastal sai Rasmus Rändvee ja Karl-Ander Reismanni lugu "Young" lauluvõistlusel Eesti Laul 12. koha.
Diskograafia.
Album.
"Facelift Deer" (2013: Universal Music Oy) 
Singlid.
"This Love" (2016: Made in Baltics)
"Falling in love with you" (2018: Made in Baltics)
"Kas süda veel lööb" (2019: Made in Baltics)
"Young" (2019: Made in Baltics)
Toomas Kolk

Toomas Kolk (sündinud 6.oktoobril 1987 Tartus) on eesti laulja, harrastusnäitleja ja elukunstnik.
Eestis sai ta tuntuks telesaates "Eesti otsib superstaari", kus jõudis viienda hooaja finalistide hulka. 2014. aastal osales ta Valgevenes muusikafestivalil "Slavjanski Bazar".
Lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia bakalaureusekraadiga.
Laulja Elisa Kolk ei ole tema õde. Narkomuul Anneli Anneli Kolk ei ole tema ema. Tema ema on pediaater. 
Ta on sõitnud lumelauaga 117 km/h.
Karl-Erik Taukar

Karl-Erik Taukar (sündinud 1. märtsil 1989) on eesti poplaulja, basskitarrist ja telesaatejuht.
Ta oli telesaate "Eesti otsib superstaari" viienda hooaja finalist ning osales 2013. aastal telesaates "Su nägu kõlab tuttavalt".
Taukari ansamblisse Karl-Erik Taukar Band kuuluvad lisaks Taukarile kitarrist Eric Kammiste, basskitarrist Heikko Remmel, klahvpillimängija Tomi Rahula ja trummar Hans Kurvits.
Taukar käis 1.-2. klassini Viljandi Männimäe Lasteaed-Algkoolis. Alates 3. klassist jätkas Tallinna 21. Koolis, mille lõpetas 2008. aastal.
Televisioon.
Taukar oli TV3 talendisaate "Eesti otsib superstaari" kuuenda, seitsmenda ja kaheksanda hooaja saatejuht. Lisaks on ta juhtinud saateid "Tunnen sind läbi ja lõhki", "Sõidud Taukariga" ja "Suur pühapäev".
Karl-Erik juhtis "Eesti Laul 2019" finaalsaadet koos näitleja Piret Krummiga ning "Eesti Laul 2020" poolfinaale ning finaalsaadet koos näitleja Tõnis Niinemetsaga.
Ta on osalenud ka saatesarja "Laula mu laulu" 4. hooajas.
Tunnustus.
Taukar on pälvinud kuus Eesti Muusikaauhinda.
Isiklikku.
Karl-Erik Taukari elukaaslane on Kerli Kivilaan. 9. aprillil 2023 sündis neil poeg Tom.
Janek Valgepea

 
Janek Valgepea (sündinud 4. juunil 1994 Tallinnas) on briti ja eesti laulja.
Ta jõudis TV3 meelelahutussaates "Eesti otsib superstaari 2012" viiendasse finaalsaatesse, kus esitas Michael Bublé versiooni laulust "Save the Last Dance for Me". Lõppkokkuvõttes saavutas ta 6. koha. Valgepea pääses finaalidesse teises stuudiovoorus publikuhääletuse tulemusena. Ta laulis Bruno Marsi kirjutatud loo "Before It Explodes". Kohtunik Mihkel Raud nimetas Valgepead parimaks meesvokalistiks, kes superstaarisaates kunagi on olnud. 
Valgepea on varem võistelnud Tallinna Televisiooni saates "Tallinn, I'm Famous", kus jõudis Tõnu Laikre võistkonnas finaali; võistkond sai 4. koha. 
Ta laulis konkursil "Eesti laul 2013" tausta Grete Paiale, kelle esitatud laul "Päästke noored hinged" saavutas teise koha.
2013. aastal lõpetas Tallinna Pae Gümnaasiumi, enne seda õppis Tallinna Kuristiku Gümnaasiumis ja Lasnamäe Üldgümnaasiumis. Aastatel 2013–2014 oli Tallinna Ülikooli itaalia keele ja kultuuri eriala üliõpilane. 
Aastatel 2014–2016 õppis ta Briti ja Iiri Moodsa Muusika Instituudis (BIMM London).
25. juulil 2017 lõpetas ta University of West Londoni muusikakolledži bakalaureusekraadiga muusikas. Tema tulemusi hinnati taseme "summa cum laude" vääriliseks.
Janek osaleb konkursil Eesti Laul 2023 looga "House Of Glass", mille kaasautoriks on Kjetil Mørland, kes esindas Norrat 2015. aasta Eurovisioonil saavutades 8. koha looga "A Monster Like Me". 
Janek Valgepeal elab ja töötab Inglismaal.
Elina Born

Elina Born (sündinud 29. juunil 1994) on eesti laulja. Ta sai Eestis tuntuks saates "Eesti otsib superstaari" osalemisega. Koos Stig Rästaga esindas ta Eestit 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. 2022. aastal juhtis Born TV3 saadet "Vallaline kaunitar".
Elulugu.
Born on pärit Lääne-Virumaalt Lehtse alevikust. Ta on lõpetanud Tapa Gümnaasiumi. 
"Eesti otsib superstaari".
Born osales telesaates "Eesti otsib superstaari" viiendal hooajal, olles 18-aastane. Born pääses finaalidesse esimeses stuudiovoorus televaatajate valikul. Ta laulis Judy Garlandi laulu "Over the Rainbow".
Born laulis duetti finaali 8. voorus Lenna Kuurmaaga ning esitamiseks valiti laul "Imagine". Born saavutas teise koha ja saate võitis Rasmus Rändvee.
Eesti Laul.
Esimest korda osales ta Eesti Laulul 2013. aastal, kus ta esitas laulu "Enough" ja saavutas sellega 8. koha. Rahvahääletusel oli ta kuues.
Teist korda osales ta 2015. aasta Eesti Laulul, kus võitis koos Stig Rästaga esitatud lauluga "Goodbye to Yesterday" esikoha ja pääses esindama Eestit 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis, kus saavutati 7. koht.
Geido Kapp

Geido Kapp (sündinud 29. mail 1991 Pärnus) on Eesti iluuisutaja, jäätantsija. Tema tantsupartneriteks on olnud Nancy Truuvert, Ainiki Ninelaid (2008–2010) ja Hanna-Maria Tammo (2011–2012). Ta treeneriks on Lea Rand. 2012. aastal osales ta telesaates "Tähed jääl".
Grete Kuld

Grete Kuld (2020. aastani Grete Klein; sündinud 12. veebruaril 1989 Tallinnas) on eesti laulja ja näitleja.
Ta sai tuntuks 2009. aastal Kanal 2 uudistesaate "Reporter" ilmateadustajana. 2012. aastal osales ta telesaates "Tähed jääl". 
Aastatel 2014–2022 mängis ta "Padjaklubis" ühte peaosa – Laurat (Laura Pille Lind). 
2021. aastal valis ajakiri Kroonika Grete Kulla aasta seksikaimaka naiseks. 
Alates 2022. aastast on Grete Klein olnud nõunik telesaates "Ma näen su häält".
Koos Tõnis Niinemetsaga on ta juhtinud telesaateid Eesti Laul 2021, Eesti Laul 2023 ja Eesti Laul 2024.
Muusikakarjäär.
Grete Klein on avaldanud kaks sooloalbumit ja olnud 2012. aastal ansamblis Sunberryz.
Albumid
Isiklikku.
13. märtsil 2019 sündis tal tütar, kes sai nimeks Saara. 26. juunil 2020 abiellus ta oma elukaaslase Ergo Kullaga. 12. augustil 2025 tegi paar Instagramis avalikuks oma lahutuse.
José Rizal

José Protacio Rizal Mercado y Alonso Realonda (19. juuni 1861 – 30. detsember 1896) oli Filipiinide rahvuslane ja märter. 
Rizal oli kirjanik, tema tuntumad teosed on "Noli me tangere" ja "El filibusterismo".
Aleksander Ipsberg

Aleksander Ipsberg (4. jaanuar 1909 Smolensk – 19. august 1943 Suhhobezvodnoje vangilaager, Gorki oblast) oli eesti skulptor.
Õppis Ants Laikmaa ateljeekoolis maalimist. 1926–1927 Riigi Kunsttööstuskoolis Ferdi Sannamehe ja O. Goldbergi juures ning 1927–1930 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas skulptuuri. Täiendas end 1931–1933 Pariisis, töötas seejärel vabakunstnikuna Tallinnas. Aastast 1940 EKKKÜ liige.
Läks 1941 küüditamisel vanematega kaasa (tema isa oli riigimees ja minister Karl Ipsberg), arreteeriti 9. oktoobril 1941 Kirovi oblastis, 4. juulil 1942 määrati 8 aastat vangistust ning hukkus 19. augustil 1943 Gorki oblasti Suhhobezvodnoje raudteejaama juures olnud laagris. 
Tema looming koosneb peamiselt portreeskulptuurist. Osalenud KKSKV näitusel 1929 ja Pariisi Sõltumatute Salongi näitusel 1932.
Isiklikku.
Tema isa oli majandustegelane ja poliitik Karl Ipsberg (1870–1943).
Roheline sibul

 
Roheliseks sibulaks nimetatakse hariliku sibula ehk söögisibula ("Allium cepa") pealseid, mida tarvitatakse toiduainena.
Umara Kirjastus

Umara Kirjastus OÜ on väike kirjastus Tallinnas.
Kirjastus on välja andnud mõned Hannes Varblase, Aleksander Mülleri jt. luulekogud.
Maaja

Maaja (kuni juunini 1992 Maarja, vahetas nime Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku nõudel) on eestikeelne erootikaajakiri, mis ilmub Eestis alates 1989. aastast.
Maaja on enda sõnul sõnavabaduse, poliitilise ebakorrektsuse, rahvusluse ja tõelise demokraatia lipulaev Eestis.
Viimasel ajal kirjutatakse ajakirjas ka poliitikast. 
Ajakirjas Maaja on avaldatud selliseid ilukirjandusteoseid nagu "Josephine Muzenbacher: Ühe Viini hoora elulugu" ja markii de Sade'i "Soodoma 120 päeva ehk kõlvatuse kool", mis paistab silma oma ebardlikkuse poolest. Samuti ilmub seal ajakirjas püsirubriik sarimõrvarite elust.
Väljaandja: OÜ Maarja Viljandi (1989–2010), OÜ Asporal (alates 2011).
Laane-karihiir

Laane-karihiir ("Sorex caecutiens") on liik väikesi imetajaid karihiirlaste sugukonnast karihiire perekonnast. Tumepruuni kasukaga laane-karihiir jääb suuruselt mets-karihiire ja väike-karihiire vahele. Toitub peamiselt putukatest ja teistest selgrootutest. Euraasias levinud liik, neid leidub Skandinaavia poolsaarest Sahhalinini, ka Eestis on mandrilt mõned isendid leitud. 
Kirjeldus.
Laane-karihiirel on tumepruun kasukas, mis läigib hõbedaselt. Kõhualune on heledat värvi, keha ülaosa ja alaosa vahel on selge piir. Jalad on valget värvi. Välimuselt sarnaneb teiste karihiirtega: neil on pikk saba ja pikk, otsast teravnev nina. Sabaotsas on kohev tutt. 
Suuruselt jääb mets-karihiire ja väike-karihiire vahele. Laane-karihiire keha on 44–70 millimeetri, saba 31–45 millimeetri pikkune ja tagajalad 10,5–12 millimeetrit pikad. Kehakaal on 3–8 grammi. Neil on ühesuurused üheköbrulised hambad ja hambavalem on 3/1, 1/1, 3/1, 3/3 = 32.
Levik.
Laane-karihiir on Euraasias levinud Rootsist Sahhalini poolsaareni.Nad on levinud Põhja-Skandinaavias, Ida-Euroopas, Ida-Siberis, Kesk- ja Lõuna-Ukrainas, Põhja-Kasahstanis, Kirde-Hiinas ja Hiinas Gansu provintsis, Korea poolsaarel, Sahhalinil, Kunaširi ja Šikotani saarel, Jaapanis Hokkaidō saare metsades ja Mongoolias, eriti Hentij mäestikus. Euroopas on vähemarvukas kui mets-karihiir. Eestist on leitud mõned üksikud isendid riigi mandriosalt. Esmakordsed teated liigist on 1980. aastatest Järvseljalt.
Populatsioonide arvukus aastate lõikes on muutuv, Ida-Karjalas tehtud uuringud näitasid lausa kümnekordset arvukuse kõikumist.
Elukeskkond ja ökoloogia.
Laane-karihiir elab okasmetsades, taigas, tundrates, soodes ja jõeluhtadel. Võib endale ise uru valmistada või asuda elama mõne teise looma vanasse urgu, kännu või langenud puutüve õõnsusse.
Laane-karihiired on aktiivsed nii öösel kui ka päeval, kuid öösiti on siiski aktiivsemad. Magavad ööpäeva jooksul tihti, kuid lühikest aega korraga.
Väikese kasvu tõttu kaotavad nad kiiresti energiat ja vajavad seetõttu pidevalt toitu. Ööpäeva jooksul söövad nad rohkem kui oma kehakaalu jagu ja üle ühe ööpäeva nad ilma söömata olla ei saa. Üldiselt toituvad nad kõigest, millest jõud üle käib. Peamiseks toiduks on neil putukad, eriti mardikalised. Veel söövad nad vihmausse, mõningaid ämblike, hulkjalgseid ja vastseid, harva ka teisi pisikesi imetajaid. 
Neid ohustavad kõik teised röövloomad ja -linnud, kuid tugeva muskuse lõhna tõttu pole nad kiskjate jaoks eriti hinnatud toit.
Paljunemine.
Ühtedel andmetel on sigimisperiood aprillist septembrini, mille jooksul sünnib 2–3 pesakonda, igas 7–9 poega (harva kuni 12). Teistel andmetel on sigimisperiood juunist augustini, pesakondi kuni 4, poegade arv 2–11, keskmiselt 7–8.
Pojad sünnivad karvutult ja pimedana, silmad avanevad 18 päeva vanuselt. Laane-karihiired saavad iseseisvaks ühe kuu vanuselt ja elavad poolteise aasta vanuseks.
Ohustatus.
Lokaalselt võib olla ohuks ulatuslik metsaraie, kuid globaalselt on populatsioon stabiilne ja erilisi ohte sellele liigile ei ole. Nad kuuluvad Berni konventsiooni III lisa liikide hulka. Laane-karihiir ei ole Eestis kaitsealune liik.
KK HITO

KK HITO alustas Eesti esimese korvpalliklubina tegutsemist 1989. aastal.
Korvpalliklubi HITO esindusmeeskond teeb 2012/2013 hooajal Korvpalli Meistriliigas debüüdi.
Hooaeg 2012/2013.
Sarjad, kus klubi kaasa lööb 
EYBL
U20 – KK HITO/Jõhvi
U15 teine divisjon – KK HITO/Jõhvi
Eesti meistrivõistlused
Meistriliiga – KK HITO
Meeste teine liiga – KK HITO II
A-klassi eliitsari – KK HITO/Jõhvi
A-klass esiliiga – KK HITO/Jõhvi'96
B-klassi eliitsari – KK HITO/Jõhvi
B-klassi esiliiga – KK HITO/Jõhvi'98
C1-klassi esiliiga – KK HITO/Jõhvi'99
C2-klass – KK HITO/Jõhvi'00
D-klass – KK HITO/Jõhvi'01
Eesti karikavõistlused
A-klass – KK HITO/Jõhvi
B-klass – KK HITO/Jõhvi
C-klass – KK HITO/Jõhvi
Ida-Virumaa meistrivõistlused
Meistriliiga – KK HITO
Esiliiga – Kohtla-Nõmme/HITO
Ida-Virumaa karikavõistlused
KK HITO
Kohtla-Nõmme/HITO
Võistkonna koosseis 2012/2013.
Peatreener: Priit Sternhof
Treener: Priit Käen
Treener: Raul Rõõmus
Kodusaal: Jõhvi spordihall
Mängud 2012/2013.
1. ja 2. ringi graafik
Paremad tulemused.
Eesti meistrivõistluste esiliiga
2011/2012 – KK HITO/Jõhvi – 2. koht
2010/2011 – KK HITO – 3. koht
2008/2009 – KK HITO – 4. koht
2007/2008 – KK HITO – 2. koht
Eesti meistrivõistluste teine liiga
2003/2004 – KK HITO – 1. koht
2002/2003 – KK HITO – 2. koht
Euroopa noorte korvpalliliiga
2011/2012 – KK HITO/Jõhvi – U20 (92+) 2. koht (põhiturniiri 1. koht – 15/15)
2010/2011 – KK HITO – U17 (94+) 4. koht
2009/2010 – KK HITO – U16 (94+) 4. koht
Eesti noorte meistrivõistlused
2011/2012 – KK HITO/Jõhvi – A-klassis (93+) 1. koht
2010/2011 – KK HITO – A-klassis (92+) 1. koht
2004/2005 – KK HITO – D-klassis (93+) 3. koht
2002/2003 – KK HITO – U20 (83+) 3. koht
2001/2002 – KK HITO – A-klassis (84+) 3. koht
Ida-Virumaa meistrivõistlused
10x meister, finaalide tulemused
1994/1995 Jõhvi Axel 105:72 
2002/2003 Kiviõli Askele 70:67, 77:76 
2003/2004 Kohtla-Järve Remeks 83:62, 73:82, 75:68 
2004/2005 Askele 83:67
2005/2006 Askele 83:63 
2007/2008 Iisaku 74:58 
2008/2009 Remeks 67:65 
2009/2010 Remeks 75:78, 91:81, 101:93
2010/2011 Askele 91:75, 74:73 
2011/2012 Askele 124:100, 88:107, 92:74
Ida-Virumaa karikavõistlused
5x karikavõitja, finaalide tulemused
2006 Askele 71:69 (34:29)
2007 Narva 97:74 (47:37)
2008 Narva 101:60 (48:20)
2009 Toila 79:74 (48:36)
2012 Narva 100:48 (55:24)
Tunnustus.
Eesti parim noormeeste treener
2011/2012 – Priit Sternhof
2010/2011 – Priit Sternhof
Eesti parim A-klassi mängija
2011/2012 – Sander Saare
Ida-Virumaa parimad treenerid
2011 – Margo Tali ja Priit Sternhof
Kohtla-Järve ja Jõhvi parim võistkond
2011 – KK HITO/Jõhvi
Liivakast (infotehnoloogia)

Vikipeedia testimislehe kohta vaata .
Liivakast on infotehnoloogias rakenduse osa, kus kasutajad saavad rakendust katsetada, nii et nende tegevuse tagajärjed ei mõjuta rakenduse üldist tööd. Taoline liivakast on ka Vikipeedial. Sarnaselt töötavad ka virtuaalmasinad ja -serverid, mille edasiarendus on pilveraalindus.
Liivakast (toaloomapidamine)

Liivakast on liiva või muu sõmera, tihti niiskust imava materjaliga täidetud kast, milles toas peetav väikeloom käib oma hädasid rahuldamas. Kõiki väikeloomi ei saa treenida kasutama selleks otstarbeks liivakasti, neid tarvitavad eelkõige kassid ja harvemini koerad (tavaliselt viiakse koerad sel eesmärgil jalutama või lastakse õue).
Tänapäeval tarvitatakse liivakastides harva töötlemata liiva või saepuru, sagedasemad on ajalehed või spetsiaalsed töödeldud materjalid – lõhna imav liiv (nn kassiliiv) või graanulid –, mida müüakse lemmikloomapoodides. Kastid ise on enamasti plastmaterjalist.
Heinrich III (Lobensteini krahv)

Heinrich III (16. detsember 1648 Lobenstein – 24. mai 1710 Gera) oli Lobensteini isand aastail 1671–1673 ja esimene krahv 26. augustist 1673 kuni surmani.
Ta oli Lobensteini ja Ebersdorfi isanda Heinrich X (1621–1671) ja viimase abikaasa, Obergreizi printsessi Marie Sibylle (1625–1675) vanim poeg. 
26. oktoobril 1673 abiellus ta Leiningen-Westerburgi krahvinna Marie Christinega (28. jaanuar 1650 Westerburg – 19. november 1714 Lobenstein. Neil oli kuus poega ja kuus tütart.
Jõhvi spordihall

Jõhvi spordihall on spordihall Jõhvis.
Spordihall asub aadressil Hariduse 5a.
See avati 24. augustil 2009.
Spordihallis peavad oma kodumänge KK HITO korvpalliklubi esindusmeeskond ja KK HITO/Jõhvi spordikooli ühendmeeskonnad.
Demjansk

Demjansk on alev ja linna-asundus Venemaal Novgorodi oblastis, Demjanski rajooni keskus. Asub Valdai kõrgustiku põhjaserval Pola lisajõe Javoni ääres.
Alevis on umbes 5000 elanikku.
Demjanskit on kroonikates mainitud esimest korda nimega Demon 1406. aastal. 1824–1927 oli Demjansk linn.
Eldur Parder

Eldur Parder (10. august 1928 Tartu – 30. mai 2003) oli eesti poliitik, VIII Riigikogu liige.
Ta alustas kooliteed Tartus ja jätkas õpinguid Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis. Ta osales skaudiliikumises ja pärast selle keelustamist aastal 1944 liikumise illegaalses vormis arreteerimiseni aastal 1947. Eesti NSV Ülemkohus mõistis talle Vene NFSV Kriminaalkoodeksi §5810 ja §5811 järgi 10 aastat vabadusekaotust. 1958. aastani oli ta asumisel Komimaal Intas.
Eestis asus ta tööle Põlva KEK-i töödejuhatajana, seejärel Otepää autoremonditehase peamehaanikuna ja aastatel 1968–1975 Valga rajooni "Esimese Mai" kolhoosi peainsenerina. Ta lõpetas aastal 1967 töö kõrvalt Valga kaugõppekeskkooli ja aastal 1972 mittestatsionaarselt Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimisteaduskonna. Aastatel 1975–1979 oli ta Valga EPT automajandi ülem, aastatel 1979–1982 oli ta Hummuli sovhoosi garaažijuhataja, aastatel 1982–1990 Valgamaa Põllumajandusliku Õppekeskuse juhataja.
Aastast 1988 oli ta Hummulis Rahvarinde tugirühma volinik, aastast 1990 Rahvarinde Valgamaa volikogu liige. Samuti oli ta aastatel 1988–1991 Valgamaa Talupidajate Liidu volikogu esimees, aastast 1991 oli ta Eestimaa Talupidajate Keskliidu esimees. Ta valiti veebruaris 1990 Eesti Kongressi saadikuks ja märtsis 1990 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks. Ülemnõukogus olles kuulus maaelu- ja haldusreformikomisjoni, ta osales maaelu puudutavate seaduseelnõude koostamises.
Reuss-Köstritz

Reuß-Köstritz oli Reußi vürstliku perekonna noorema liini mittevalitsev kõrvalharu. 
Schleizi krahv Heinrich I kehtestas 1679. aastal esisünniõiguse. Oma nooremale pojale kolmandast abielust Heinrich XXIV-le andis ta Köstritzi, Steinbrückeni, Hohenleubeni, Reichenfelsi, Niederböhmsdorfi, Weißendorfi, Göttendorfi, Triebesi ja Langenwetzendorfi mõisa, mis moodustasid ilma riiklike õigusteta Reuß-Köstritzi krahvkonna. Perekonnapead on olnud:
Indrek Miidla

Indrek Miidla (sündinud 22. detsembril 1956) on [[Eesti]st pärit [[USA]]-s töötav kirurg, kes on spetsialiseerunud [[rinnavähk|rinnavähi]] ravile.
Ta lõpetas aastal [[1975]] [[Tartu 2. Keskkool]]i. 1982. aastal lõpetas Miidla [[Tartu Ülikool|Tartu Riikliku Ülikool]]i arstiteaduskonna. [[Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev]]as oli Miidla 1981. ja 1982. aastal Tartumaa staabi arst ning 1983. aastal [[Ljubljana]] rühma komandör.
Miidla töötas Tartu Ülikooli operatiivkirurgia kateedris, seejärel siirdus USA-sse. Tal on erapraksis [[Coral Springs]]i linnas [[Florida]] osariigis ning ta õpetab arstiteadust [[Nova Southeastern]]i ülikoolis.
Muusika.
25.–27. aprillil [[1980]]. aastal toimunud Tartu teistel levimuusikapäevadel pälvis Miidla (koos [[Nevil Blumberg]]iga) kõige lootustandvama muusiku eriauhinna, mängides [[kitarr]]i ansamblis [[Meedium (ansambel)|Meedium]]. [[2007]]. aastal esines ta taas Tartus, levimuusikapäevade toonase peakorraldaja [[Riho Illak]]u algatusel Tartu Ülikooli juubeli puhul korraldatud kinnisel kontserdil, "Tartu Riikliku Ülikooli vokaal-instrumentaalansamblite ülevaatusel". 
[[2009]]. aastal avas Miidla koos Vanemuise kontserdimaja direktori [[Kulvo Tamra]]ga kontserdimaja piletikassade ees Eesti muusiku kuju.
Isiklikku.
Indrek Miidla on olnud abielus, tal on täiskasvanud poeg. Tema isa oli taimefüsioloog [[Heigo Miidla]], ema Eesti NSV teeneline arst [[Milvi Miidla]] (neiupõlvenimega Riso, 1929–2021), vend rakendusmatemaatik [[Peep Miidla]]. 
Hobina harrastab Indrek Miidla [[kalapüük]]i.
Välislingid.
[[Kategooria:Eesti kirurgid]]
[[Kategooria:Ameerika Ühendriikide arstid]]
[[Kategooria:Eestlased Ameerika Ühendriikides]]
[[Kategooria:Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased]]
[[Kategooria:Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased]]
[[Kategooria:Sündinud 1956]]
Judith Katzir

Judith Katzir (heebrea keeles יהודית קציר; sündinud 19. augustil 1963 Haifas) on Iisraeli kirjanik.
Ta õppis Tel Avivi ülikoolis kirjandust ja filmikunsti. 1980. aastail hakkas ta avaldama jutustusi Iisraeli ajakirjanduses. Tema esimene jutustustekogu "Mere sulgemine" ilmus 1990.
Hilisbarokk

Hilisbarokk oli periood barokiajastu lõpus, laias laastus aastatel 1770–1790.
1770.–1790. aastatel hakkas barokk tasapisi segunema antiikeeskujudel põhinevate rangemate vormidega, mis olid varem taandunud lopsakuse ees. 
Hilisbaroki tunnusjooned arhitektuuris:
Varasemad hooned, kus domineerivad mõningate klassitsismi elementidega segunenud baroklikud jooned, liigitatakse hilisbaroki alla. Kui klassitsistlikud vormijooned on saanud hoones juba juhtiva koha, säilitades samas osa barokseid elemente, tavatsetakse hoonet nimetada varaklassitsistlikuks. Piir hilisbaroki ja varaklassitsismi vahel on väga suhteline, näiteks paljusid mõisahooneid on lahterdatud mitmeti.
Hilisbarokk Eestis.
Nimetatud kahe stiili elemente sisaldavaid mõisahooneid püstitati Eestis peamiselt aastatel 1770–1800, vähesel määral jäid mõned baroksed detailid püsima ka hiljem. Arvuliselt on neid oluliselt rohkem kui stiilipuhtaid barokkhooneid, sest 1760. aastatel hoogustunud mõisate ehitustegevus saavutas ühe kõrgaja just veidi enne 1800. aastat.
Tänapäevani säilinud hilisbarokiaegseid mõisahooneid: Seidla, Roosna-Alliku, Kiltsi, Sagadi, Rägavere, Vatla, Helme, Peningi (varemeis), Anija (ehitusaasta järgi oma stiili hiliseim).
Vladimir Kantor

Vladimir Kantor (vene keeles "Владимир Карлович Кантор"; sündinud 30. märtsil 1945 Moskvas) on vene kirjandusteadlane, filosoof ja kirjanik.
Ta lõpetas 1969. aastal Moskva Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ja 1973. aastal aspirantuuri Kunstide Ajaloo Instituudis. Alates 1974. aastast töötab ta ajakirjas Voprosõ filosofii ("Вопросы философии"), praegu on selle toimetuskolleegiumis. 
Ta kaitses 1988. aastal filosoofiadoktori kraadi ja töötab alates 2003. aastast Moskva Kõrgema Majanduskooli filosoofiateaduskonnas korralise professorina.
Prantsusmaa iganädalane ajakiri Le Nouvel Observateur nimetas 2005. aastal Kantorit 25 kaasaja suurima vaimuhiiglase hulgas ("25 grands penseurs du monde entier").