tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vegreville

Vegreville on linn Kanadas Alberta provintsis, County of Minburn No. 27 halduskeskus. See asub maantee Alberta Highway 16 kõrval provintsi pealinnast Edmontonist 103 km kaugusel idas.
Vegreville asutati oma praeguses asukohas 1905. aastal, kui sinna ehitati Canadian Northern Railway raudteeliin. Vegreville sai linnaõigused 15. augustil 1906. Samal aastal hakkas ilmuma kohalik ajaleht Vegreville Observer. Linn on saanud nime prantsuse misjonäri Valentin Végréville'i järgi. 
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 5689. Suur osa linna elanikest on Ukraina päritolu. 1974. aastal püstitati Vegreville'i piirkondliku ratsapolitsei sajandaks aastapäevaks hiiglaslik Ukraina lihavõttemuna "põssanka". 1973. aastast toimub linnas iga aasta juuli esimesel nädalavahetusel Põssanka festival.
Linnas on sündinud murdmaasuusataja ja olümpiavõitja Beckie Scott, jäähokimängija Brent Severyn ja vaimulik David Motiuk.
Kalitniki kalmistu

Kalitniki kalmistu (vene keeles "Калитниковское кладбище") on kalmistu Moskvas Keskhaldusringkonnas Taganka rajoonis aadressil Bolšoi Kalitnikovski projezd 11.
Kalitniki kalmistu pindala on 19 ha.
Kalitniki kalmistu rajati 1771. aastal Moskvat laastanud katkuepideemia ajal.
Aastatel 1834–1838 ehitati kalmistule kirik.
Kuni 1917. aastani maeti Kalitniki kalmistule põhiliselt talupojaseisusest inimesi, kaupmehi ja ettevõtjaid. Uue võimu ajal hakati kalmistule matma ka intelligentsi esindajaid.
Zhurivka

Zhurivka (ukraina keeles "Згурівка") on alev Kiievi oblastis.
Stare (Borõspili rajoon)

Stare (ukraina keeles "Старе") on küla Kiievi oblastis Borõspili rajoonis.
Juri Prõlõpko

Juri Prõlõpko (ukraina keeles "Юрій Ілліч Прилипко", 1960-2022) oli Ukraina omavalitsusjuht. Ta oli Hostomeli alevivanem Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse. Vene sõjaväelased tapsid ta 7. märtsil 2022.
Taylor Hawkins

Oliver Taylor Hawkins (17. veebruar 1972 Fort Worth, Texase osariik – 25. märts 2022 Bogotá, Colombia) oli USA muusik, kes oli eelkõige tuntud rokkansambli Foo Fightersi trummarina.
Enne 1997. aastal Foo Fightersiga liitumist osales Hawkins trummarina Sass Jordani ja Alanis Morissette'i kontserditurneedel.
Foo Fightersi liige oli Hawkins alates 1997. aastast kuni surmani 2022. aastal. Ta salvestas Foo Fightersiga kaheksa stuudioalbumit.
2004. aastal moodustas Hawkins kõrvalprojektina oma ansambli Taylor Hawkins and the Coattail Riders, kus ta oli trummar ja laulja. Aastatel 2006–2019 andis ta Taylor Hawkins and the Coattail Ridersiga välja kolm stuudioalbumit. 2007. aastal tegi ta kaasa progressiivse roki ansambli Coheed and Cambria stuudioalbumil "Good Apollo, I'm Burning Star IV, Volume Two: No World for Tomorrow". 2021. aastal moodustas ta koos Jane's Addictioni liikmete Dave Navarro ja Chris Chaneyga supergrupi NHC, kus Hawkins oli samuti solist ja trummar. 
2021. aastal austati Hawkinsit Foo Fightersi liikmena Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks võtmisega.
Hawkins suri 50-aastaselt 2022. aasta märtsis Colombias Bogotás Foo Fightersi kontserditurnee ajal.
Eddie Floyd

Edward Lee Floyd (sündinud 25. juunil 1937 Montgomerys, Alabama osariigis) on USA laulja ja laulukirjutaja. Ta on viljelenud souli ja "R&amp;B"-d.
Ta sündis Alabama osariigis Montgomerys ja kasvas üles Detroitis. Ta asutas Detroitis ansambli The Falcons, kellega salvestas ansambli tuntumad hitid "You're So Fine" (1959) ja "I Found a Love" (1962). Seejärel oli Floydil soololepingu Lu Pine Recordsiga Detroitis ja Safice Recordsiga Washingtonis. 1965. aastal kolis ta Memphisesse, kus sõlmis lepingu plaadifirmaga Stax Records.
Floyd kogus algul tuntust laulukirjutana, kirjutades muuhulgas Wilson Pickettile laulu "634-5789". Floydi esimene Staxiga salvestatud laul oli "Things Get Better" (1965), millele järgnes tema tuntuim karjääri tuntuim laul "Knock on Wood" (1966), mis jõudis USA singlite edetabelis 28. kohale ja R&amp;B singlite edetabelis esikohale. Tema ainsaks esikahekümnehitiks edetabelis Billboard Hot 100 jäi Sam Cooke'i laulu "Bring It on Home to Me" kaver (1968), mis jõudis 17. kohale.
Floyd jäi Stax Recordsi juurde kuni selle pankrotistumiseni 1975. aastal, misjärel sai ta lepingu Malaco Recordsiga. Seal ei suutnud Floyd enam majanduslikku edu saavutada, mistõttu sõlmis kaks aastat hiljem lepingu Mercury Recordsiga, kuid ka seal ei saavutanud ta paremaid tulemusi. Alates 1980. aastast on salvestanud vaid harva, kuid on jätkanud järjekindlalt esinemist. Alates 1967. aastast on ta välja andunud 17 albumit.
Modřice

Modřice (saksa keeles "Mödritz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Brno maaringkonnas. Modřice asub Brno kesklinnast natuke vähem kui 8 km lõunas.
Modřice paikneb merepinnast 204 meetri kõrgusel.
Modřicet on esmamainitud 1141. aastal. Linnaõigused sai Modřice 1. juulil 1994.
Modřicel on Brnoga trammiühendus.
Bobbie Gentry

Bobbie Lee Gentry (sünninimi Roberta Lee Streeter; sündinud 27. juulil 1942 Chickasaw' maakonnas Mississippi osariigis) on endine USA laulja ja laulukirjutaja.
Ta oli üks esimesi naisartiste, kes oma laule ise kirjutas. Ta sai rahvusvaheliselt tuntuks 1967. aastal enda kirjutatud kantrilauluga "Ode to Billie Joe", mis oli kolm nädalat USA singlite edetabeli Billboard Hot 100 esikohal. Gentry pälvis laulu eest kaks Grammy auhinda, võites lisaks parima uue artisti auhinna. Ajakiri Rolling Stone on valinud selle 500 kõigi aegade parima laulu sekka.
Aastatel 1967–1971 salvestas Gentry kokku seitse stuudioalbumit, sealhulgas 1968. aastal albumi Glen Campbelliga. Gentry teised tuntumad laulud on 1969. aastast pärinevad "I'll Never Fall in Love Again" (Dionne Warwicki laul), mis jõudis esikohale Iiri ja Briti singlite edetabelis, "Fancy" (enda kirjutatud) ning Campelliga salvestatud "Let It Be Me" ja "All I Have to Do Is Dream", mis mõlemad on The Everly Brothersi laulude kaverid.
1968. aastal osales ta Sanremo muusikafestivalil itaaliakeelse lauluga "La Siepe".
1970. aastatel kaotas Gentry esinemiste vastu huvi, misjärel loobus muusikukarjäärist ja pole avalikkuse ette enam astunud.
Tetjana Ostaštšenko

Tetjana Ostaštšenko (ukraina keeles "Тетяна Миколаївна Остащенко"; sündinud 4. augustil 1974 Lvivis) on Ukraina sõjaväearst, auastmelt kindralmajor ja Ukraina relvajõudude meditsiinijõudude ülem aastatel 2021–2023.
Elukäik ja haridus.
Ta sündis 1974. aasta augustis Lvivis. 1996. aastal lõpetas ta "cum laude" Lvivi meditsiiniülikooli, 1998. aastal Ukraina Sõjaväemeditsiini Akadeemia, 2020. aastal läbis Suurbritannias Cranfieldi Ülikoolis sisekaitse, julgeoleku ja strateegilise juhtimise kursused.
Teenistus.
Alates 1998. aastast on Ostaštšenko teeninud meditsiiniteenistusega seotud ametikohtadel ning auastmetel, kuni määrati 2021. aastal esimese naisena Ukraina sõjaväes ülemaks, saades ühtlasi riigi esimeseks naissoost brigaadikindraliks. Ülendamisest teatanud Ukraina kaitseministeeriumi hinnangul moodustasid naised sel ajal ligi veerandi armeest. Naisi hakati Ukraina sõjaväkke lubama alates Donbassi sõjast 2014. aastal.
19. novembril 2023 vabastas president Volodõmõr Zelenskõi Ostaštšenko meditsiinijõudude ülema ametist.
Melinda

Melinda on naisenimi.
2022. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1134. naisenimi, eesnimi Melinda oli 50 naisel.
Balaklija rajoon

Balaklija rajoon (ukraina keeles Балаклійський район) on endine haldusüksus Ukrainas Harkivi oblastis. Selle halduskeskus oli Balaklija linn.
Seoses 2020. aastal toimunud haldusreformiga liideti Balaklija rajoon Izjumi rajooniga.
Odolena Voda

Odolena Voda (saksa keeles "Odolenswasser") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha idaringkonnas. Odolena Voda asub Praha kesklinnast ligikaudu 19 km põhjas.
Odolena Voda paikneb merepinnast 248 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1352. aastal. Linnaõigused sai Odolena Voda 5. oktoobril 1998.
Linnas asub lennukitehas Aero Vodochody.
Novodružesk

Novodružesk (ukraina keeles "Новодружеськ") on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Asub Donetsi paremkaldal, 110 km Luhanskist loodes ja Lõssõtšanskist vahetult kirdes. Kuulub Lõssõtšanski haldusalasse.
Novodružesk asutati 1935. aastal, linnaõigused sai 1963. aastal.
2019. aastal oli linnas 7049 elanikku.
Conor Gallagher

Conor John Gallagher (sündinud 6. veebruaril 2000 Epsomis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Chelsea ja Inglismaa jalgpallikoondises.
2008. aastal liitus ta Chelsea noorteakadeemiaga. Hooajal 2018–19 valiti ta Chelsea akadeemia hooaja mängijaks.
Hooajal 2019–20 oli ta Chelseast laenul Inglismaa esiliigaklubides Charlton Athletic ja Swansea City. Hooajal 2020–21 oli ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis West Bromwich Albion. 28. novembril 2020 lõi ta mängus Sheffield Unitedi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. 2021. aasta juulis läks ta üheks hooajaks laenule Crystal Palace'i. Hooajal 2021/22 lõi Gallagher Inglismaa kõrgliigas kaheksa väravat ja valiti Crystal Palace'i hooaja parimaks mängijaks.
Chelsea põhimeeskonda pääses Gallagher esmakordselt hooaja 2022/23 eel. Ametliku debüüdi tegi ta Chelsea meeskonnas 6. augustil 2022 Inglismaa kõrgliigamängus Evertoni vastu.
2017. aastal tuli Gallagher Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 15. novembril 2021 mängus San Marino vastu.
Marc Guéhi

Addji Keaninkin Marc-Israel Guéhi (sündinud 13. juulil 2000 Abidjanis) on Elevandiluurannikul sündinud Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Ta kolis perekonnaga Inglismaale, kui oli üheaastane. Jalgpalluriteekonda alustas ta 2005. aastal Londoni äärelinna klubis Cray Wanderers. 2007. aastal liitus ta Chelsea noorteakadeemiaga. Chelseaga sõlmis ta esimese profilepingu 2017. aastal. Chelsea põhimeeskonnas debüteeris ta 2019. aasta septembris EFL Cup'i mängus Grimsby Towni vastu. 2020. aasta jaanuaris läks ta laenule Inglismaa esiliiga klubisse Swansea City ning jäi sinna kuni hooaja 2020–21 lõpuni.
2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga. Üleminekusumma oli umbes 18 miljoni naelsterlingit, mis tegi temast Crystal Palace'i ajaloo kolmanda kalleima ostu Christian Benteke ja Mamadou Sakho järel. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 20. novembril 2021 mängus Burnley vastu.
2017. aastal tuli Guéhi Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Samal aastal saavutas ta Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teise koha ja valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Inglismaa jalgpallikoondises tegi Guéhi debüüdi 26. märtsil 2022 sõprusmängus Šveitsi vastu.
Preobraženskoje kalmistu

Preobraženskoje kalmistu (vene keeles "Преображенское кладбище") on kalmistu Moskvas Idaringkonnas Preobraženskoje rajoonis aadressil Preobraženski val 17A.
Preobraženskoje kalmistu pindala on 16,5 ha.
Preobraženskoje kalmistu rajati 1771. aastal katkuepideemia ajal. Epideemia järel sai Preobraženskoje kalmistust vanausuliste kalmistu. Pärast 1917. aastat lakkas Preobraženskoje kalmistu olemast ühe konfessiooni kalmistu.
Zlatopil

Zlatopil () on linn Ukrainas Harkivi oblastis Lozova rajoonis. Linn asub Harkivist ligikaudu 67 km lõunas.
Asula tekkis 1869. aastal. 1952. aastani kandis nime Lihhatšovo. 1991 sai linnaõigused. 1952–2024 kandis nime Pervomaiskõi.
2023. aasta 4. juunil sai Zlatopilis Venemaa raketirünnaku tagajärjel vigastada vähemalt 38 inimest, sealhulgas 12 last.
Renato Steffen

Renato Steffen (sündinud 3. novembril 1991 Aaraus) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis VfL Wolfsburg ja Šveitsi jalgpallikoondises.
Šveitsi kõrgliigas debüteeris Steffen hooajal 2012–2013 FC Thuni meeskonnas. Aastatel 2013–2016 mängis ta Šveitsi kõrgliigas Young Boysi ja 2016–2018 Baseli ridades. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 tuli ta Young Boysiga Šveitsi meistriks.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Wolfsburgiga.
Šveitsi jalgpallikoondises tegi Steffen debüüdi 9. oktoobril 2015 EM-i valikmängus San Marino vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Leedu vastu.
Darija Astafjeva

Darija Astafjeva (ukraina keeles "Дарія Вікторівна Аста́ф'єва"; sündinud 4. augustil 1985 Pokrovis Dnipropetrovski oblastis) on ukraina laulja ja modell.
Elulugu.
Oli üks bändi NikitA solist.
John Egan

John Egan (sündinud 20. oktoobril 1992 Corkis) on Iirimaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Sheffield United ja Iirimaa jalgpallikoondises.
2009. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Sunderland, kuid klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. 2012. aastal oli ta Sunderlandist laenul Crystal Palace'is, Sheffield Unitedis ja Bradford Citys. Hooaja 2013–14 teises pooles oli ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Southend United.
2014. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Gillingham. 2015. aastal valiti Egan Gillinghami aasta mängijaks ja hooajal 2015–16 League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2016–2018 mängis ta Inglismaa esiliiga klubis Brentford.
2018. aasta juulis liitus Egan Sheffield Unitediga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Egan oli Sheffield Unitedi läbi aegade suurim ost. Aastatel 2019–2021 mängis ta klubiga kaks hooaega Inglismaa kõrgliigas.
Iirimaa jalgpallikoondises tegi Egan debüüdi 28. märtsil 2017 sõprusmängus Islandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. septembril 2021 MM-i valikmängus Portugali vastu. 2020. aastal valiti Egan Iirimaa jalgpallikoondise aasta parimaks mängijaks.
Jaanus Reisner

Jaanus Reisner (sündinud 9. august 1970) on eesti poliitik ja ettevõtja.
Ta on lõpetanud kutsekooli (kiitusega). Oli Polümeeris praktikal. Õppinud TPIs ja Tallinna Pedagoogiline Koolis, mis jäid küll pooleli, kuid päästsid ta Nõukogude armeest. 2007. aastal lõpetas Tartu Ülikooli, sotsioloogia ja politoloogia eriala. Läbinud Eesti Kunstiakadeemia Restaureerimiskooli, Kaitseväe Lahingukooli.
Reisneri kiire tõus algas 1989. aastal pärast tema Isamaaliitu astumist. Seal ta mitmel korral aitas Mart Laari, korraldades tema raamatu “Metsavennad” trükkimise, kui parteisisese valimiskampaania. Selle nimel ei põlanud Reisner isegi võltsimist. Ta lasi 1994. aasta suvel vähemalt seitsmel äritegelasel kirjutada Isamaasse astumise avalduse märksa varasema kuupäevaga, et nad saaksid osaleda erakonna suurkogul. Sellele suurkogu istungile tõi ta veel vähemalt sadakond inimest, kes muidu parteiüritustel ei osalenud. Laarile andsid teiste seas hääle siis Reisneri (endine) abikaasa Piret Loide-Reisner, äi, ämm ja naiseõde. Tänu sellele jäi ka Laar parteis võimule.
Kuulub Isamaa Erakonda ja on olnud seal nii välissekretär, juhatuse liige (2001) ja noorteorganisatsiooni looja.
Reisner on töötanud Eesti Talleksis, kus aitas müüa konteinereid Norrasse.
Suuräridega alustas Reisner 1995. aastal, kui Isamaaliit valimistel kaotas.
2001. aastal püüdis omastada Tallinna Majandusõiguse ja Poliitika Instituudi (MÕPI) peamaja Tallinnas Põhja puiesteel.
2007. aastal kuulus Eesti Filmi Sihtasutuse nõukokku.
Aastatel 2009–2018 oli ta Kadrina vallavolikogu esimees
2017. aastast on EELK Kadrina Katariina koguduses juhatuse esimees ja sinodisaadik.
Isiklikku.
Jaanus Reisneri elukaaslane on Liisa Pakosta ja neil on kolm ühist last. Reisneri poja ristiisa on Mart Laar.
1997. aastast omab Jaanus Reisner Kolu mõisa Lääne-Virumaal.
Põhja-Kiviõli karjäär

Põhja-Kiviõli karjäär on põlevkivikarjäär Lüganuse vallas, Ida-Virumaal, mida kasutab Alexela Gruppi kuuluv Kiviõli Keemiatööstus.
Selçuk Bayraktar

Selçuk Bayraktar (sündinud 7. oktoobril 1979 İstanbulis) on türgi elektroonikainsener, droonikonstruktor ja ettevõtja. 
2002. aastal lõpetas ta İstanbuli Tehnikaülikooli elektroonikaosakonna bakalaureusekraadiga. Seejärel jätkas ta õpinguid mehitamata helikopterisüsteemide valdkonnas Ameerika Ühendriikides, kus ta sai magistrikraadi Pennsylvania Ülikoolist (2004) ja hiljem kaMassachusettsi Tehnoloogiainstituudist.
2007. aastal naasis ta Türki, kus sai isa juhitud tehnoloogiaettevõtte Baykar tehnoloogiajuhiks. Tema juhtimisel töötati välja Türgi esimene mehitamata õhusõiduk Bayraktar TB2 (esmalend 2014).
Isiklikku.
2016. aastal abiellus ta Sümeyye Erdoğaniga, kes on Türgi presidendi Recep Tayyip Erdoğani tütar.
David Raya

David Raya Martín (sündinud 15. septembril 1995 Barcelonas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Inglise kõrgliiga klubis Londoni Arsenal (laenul Brentfordist) ja Hispaania jalgpallikoondises.
2012. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Blackburn Rovers. Suurem osa hooajast 2014–15 mängis ta Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Southport. Blackburn Roversi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooaja 2014–15 lõpus. Blackburn Roversi esiväravavahiks sai Raya hooajal 2017–18, mil klubi mängis Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas.
2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga.
Hispaania jalgpallikoondises debüteeris Raya 26. märtsil 2022 sõprusmängus Albaania vastu.
Vilhivka

Vilhivka (ukraina keeles Вільхівка) on küla Ukrainas Harkivi oblastis Harkivi rajoonis. See asub Harkivist 8 km kaugusel idas.
Ajalugu.
Sõjategevus 2022. aastal.
27. märtsil 2022 võtsid Ukraina territoriaalkaitse üksused varem Venemaa Relvajõudude kätte langenud küla enda kontrolli alla.
Korallnarmikulised

Korallnarmikulised ("Hericiaceae") on kandseente hõimkonna "Agaricomycetes" klassi kuuluv sugukond seeni.
Korallnarmik

Korallnarmik ("Hericium") on kandseente hõimkonna "Agaricomycetes" klassi kuuluv perekond seeni.
Narmnahkis

Narmnahkis ("Dentipellis") on kandseente hõimkonna "Agaricomycetes" klassi kuuluv perekond seeni.
Harjasnarmik (perekond)

Harjasnarmik ("Gloiodon") on kandseente hõimkonna "Agaricomycetes" klassi kuuluv perekond seeni.
Tervitused Päikesele

"Tervitused Päikesele" (horvaadi keeles "Pozdrav suncu") on Päikesele pühendatud monument, mis asub Horvaatia rannikulinnas Zadaris. See koosneb kolmesajast mitmekihilisest klaasplaadist. Need asetsevad kivisillutisel, mis piirneb Aadria merega. Klaasplaadid moodustavad 22-meetrise läbimõõduga ringi, mille all on päikesepaneelid. Ringi paigaldatud valguselemendid helendavad öösel ja annavad valgusetendusi.
Horvaatia arhitekti Nikola Bašići projekteeritud ja 2008. aastal valminud monument sümboliseerib suhtlemist valgusega.
Burggarten

Burggarten on Viini avalik haljasala Hofburgi taga Ringstraße ääres.
Looduses

Looduses on Eesti ajakiri kala-, jahi-, foto- ja matkahuvilistele.
Ajakiri ilmub alates aastast 2013. 
Ajakirja annab välja Kirjastus Vesuuv (kuni aastani 2018 koos Õhtulehe Kirjastusega). Peatoimetaja on Margo Pajuste.
Mihhail Mizintsev

Mihhail Mizintsev (vene keeles "Михаил Евгеньевич Мизинцев"; sündinud 10. septembril 1962 Averinskaja külas Sjamža rajoonis Vologda oblastis) on Venemaa sõjaväelane, Venemaa Föderatsiooni kaitseministri asetäitja (24. septembrist 2022 kuni 27. aprillini 2023), kindralpolkovnik (2017). 
Ta lõpetas aastal 1980 Kalinini suvorovlaste kooli. Aastal 1984 lõpetas ta Kiievi Kõrgema Üldvägede Juhtivkoosseisu Kooli. Aastal 1996 lõpetas ta Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia. Aastatel 2001–2003 õppis ta Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias. 
2022. aastal toimunud Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse juhtis ta Mariupoli piiramist. Just tema andis käsu pommitada sünnitusmaja, lastehaiglat, draamateatrit ja rahulike elanike elamuid.
Kuus aastat varem oli ta omandanud kogemusi Süüria kodusõjas Aleppo hävitamisel. 
Tänutäheks tema veretööde eest määras Putin ta 24. septembril 2022 Venemaa kaitseministri asetäitjaks. 27. aprillil 2023 vabastas Putin ta sellest ametist.
Natalija Kobrõnska

Natalija Kobrõnska (ukraina keeles "Кобринська Наталія Іванівна", varem "Наталія Озаркевич"; 8. juuni 1855 Galiitsia – 22. jaanuar 1920) oli Ukraina naisõiguslane ja kirjanik.
Elukäik ja haridus.
Ta sündis Beleluja külas Galiitsias. Kuna tol ajal ei lubatud naistele algkooliharidusest enamat, sai Natalija edasist koolitust peamiselt kodus isalt – tema isa oli vaimulik Ivan Ozarkevitš (Іван Озаркевич), kes valiti hiljem Austria parlamenti. Natalija õppis mitut keelt (vene, poola, saksa, prantsuse) ning luges erinevate riikide kirjandust, mida ta vennad koolist tõid. 1871. aastal abiellus ta Teofil Kobrinskõiga (Теофіль Кобринський), kuid mees suri paar aastat hiljem ja naisel tuli vanemate juurde Bolehhivi kolida. 1920. aastal suri ta 64-aastaselt samas asulas tüüfusse.
Ühiskondlik tegevus.
Natalija Kobrõnska asutas Ivano-Frankivskis 1884. aastal naiste seltsi, et naisi kirjanduse abil harida ning toetada naisõigusluse arutelu. Ta juhtis 1890. aastal delegatsiooni, mis nõudis haridusministrilt naiste lubamist ülikooli. Aasta hiljem korraldas naiste konverentsi, et arutada naiste keskkoolide loomist. Samuti nõudis ta naistele valimisõigust, lasteaedade loomist ning ühiskööke. Oma kõnedes ja artiklites osutas ta naiste raskustele ja ebavõrdsusele Austra-Ungari ning Vene keisririikides.
Kirjanduslik tegevus.
Oma esimese lühijutu "Шумінська" ("Ajastu vaim") kirjutas Kobrõnska 1883. aastal, järgmisel aastal ilmus tema novell "Задля кусника хліба" ("Leivatüki eest"). 1887. aastal andis koos Olena Ptšilkaga (Олена Пчілка) välja antoloogia "Перший вінок" ("Esimene pärg"), mis koosnes Ukraina naisautorite lugudest. Nii Ida- kui Lääne-Ukraina naisluuletajate ja proosakirjanike teostest koosnev antoloogia oli üks esimesi sellelaadseid Euroopas.
Tema kirjastus avaldas kolm naisautorite almanahhi. Tema kirjutatud lühijutte avaldati mitmes kogumikus: ta keskendus naistele, ühiskondlikele ja psühholoogilistele teemadele, rahvausunditele ning esimesele maailmasõjale.
Screamin' Jay Hawkins

Jalacy "Screamin' Jay" Hawkins (18. juuli 1929 Cleveland, Ohio – 12. veebruar 2000 Neuilly-sur-Seine, Prantsusmaa) oli USA laulja, pianist ja näitleja.
Ta on tuntud oma võimsa, ooperliku häälekasutuse ja pööraste teatraalsete esinemiste poolest. Ta on peetud esimeseks "shock rock"i pioneeriks. Näiteks alustas ta oma esinemisi kirstust välja tulles ning kasutas esinemiste ajal koljukujulisi esemeid ja suitsupomme.
Hawkinsi tuntuim lugu on "I Put a Spell on You" (1956), millest hiljem on oma versiooni salvestanud teiste seas Nina Simone, Joe Cocker, Creedence Clearwater Revival ja Marilyn Manson. Ajakiri Rolling Stone on valinud selle 500 kõigi aegade parima laulu hulka.
Näitlejana tegi ta kaasa mitmes filmis, näiteks Jim Jarmuschi filmis "Mystery Train" (1989).
Grigóris Kástanos

Grigóris Kástanos (kreeka keeles Γρηγόρης Κάστανος; sündinud 30. jaanuaril 1998 Paralímnis) on Küprose jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Salernitana ja Küprose jalgpallikoondises.
2014. aastal liitus ta Torino Juventusega. Ainsal korral on ta Juventuse meeskonnas Itaalia kõrgliigas mänginud 13. aprillil 2019 mängus SPAL-i vastu. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta Juventusest laenul Itaalia kõrgliiga klubis Pescara, 2017–2018 Belgia kõrgliiga klubis Zulte Waregem, 2018–19 Itaalia tugevuselt kolmandas liigas Juventuse reservmeeskonnas, 2019–2020 Itaalia esiliigas taas Pescaras ja 2020–2021 Itaalia esiliiga klubis Frosinone. 2021. aasta augustis läks ta laenule Salernitanasse.
Küprose jalgpallikoondises debüteeris Kástanos 28. märtsil 2015 EM-i valikmängus Belgia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. oktoobril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Bulgaaria vastu.
Piéros Sotiríou

Piéros Sotiríou (kreeka keeles Πιέρος Σωτηρίου; 13. jaanuaril 1993 Nikosias) on Küprose jalgpallur, kes mängib Bulgaaria kõrgliiga klubis Razgradi Ludogorets ja Küprose jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Küprose klubis Nikosia Olympiakos, debüteerides hooajal 2009–10 Küprose esiliigas. Aastatel 2010–2013 mängis ta klubiga Küprose kõrgliigas. Aastatel 2013–2017 mängis ta Küprose kõrgliigas APOEL-i ridades, tulles klubiga neli korda Küprose meistriks. Hooajal 2016–17 lõi ta Küprose kõrgliigas 21 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravakütt.
Aastatel 2017–2020 mängis Sotiríou Taani kõrgliiga klubis København. Hooajal 2018–19 tuli ta Københavniga Taani meistriks. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg Taanis 2017–18, mil ta lõi 14 väravat. Aastatel 2020–2021 mängis ta Kasahstani kõrgliiga klubis Astana.
2021. aasta veebruaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Razgradi Ludogoretsiga. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks.
Küprose jalgpallikoondises tegi Sotiríou debüüdi 14. novembril 2012 sõprusmängus Soome vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2016 MM-i valikmängus Gibraltari vastu. 29. märtsil 2022 lõi ta UEFA Rahvuste Liiga väljalangemismängu korduskohtumises värava Eesti vastu.
Denõss Prokopenko

Denõss Prokopenko (ukraina keeles "Денис Геннадійович Прокопенко"; sündinud 20. juunil 1991) on Ukraina sõjaväelane. Ukraina kangelane. 
Elulugu.
Päritolult osalt karjalane. Tema vaarisa kasvas üles Soomes ja osales Talvesõjas (1939–1940) Nõukogude Liidu vastu. Vaarisa perekond hukkus, välja arvatud Prokopenko vanaisa, kes asus orvuna Kiievisse.
Seitsmenda eluaastani kasvatas Prokopenkot vanaisa, kes oli kommunismivastane ja hoidis mälestust oma karjala juurtest.
Lõpetas Kiievi rahvusliku lingvistilise ülikooli germaani filoloogia teaduskonna inglise keele õpetajana ("Київський національний лінгвістичний університет").
Prokopenko liitus võitlusega Venemaa tekitatud separatistide vastu Ida-Ukrainas 11. juulis 2014. Ta osales terrorismivastases operatsioonis Ukraina poolel Azovi pataljoni koosseisus. Pataljonis demonstreeris ta juhtimisomadusi ja temast sai rühma peagi kompanii. 2017. aasta juulis tehti temast Azovi pataljoni komandör. 
Pärast 2022. aastal toimunud Venemaa sissetungi juhtis Azovi polku Mariupoli lahingus ja langes vangi. Vabanes sõjavangist 2022. aasta septembris. Naasis koos presidendiga Türgist Ukrainasse 2023. aasta 8. juulil. 2023. aastast juhib ta taas Azovi pataljoni.
Utoopia (muusik)

 
Aleksander Karabtšuk (sündinud 13. septembril 1997 Jõgeval), esinejanimega Utoopia, on Eesti räppar ja muusikaprodutsent. 
Ta on koostööd teinud paljude tuntud nimedega nagu Pearu Paulus, Jarek Kasar, Ivar Must jne. Räppar on tegutsenud 2012. aastast, kuid märkimisväärsem karjäär sai alguse 2015. aastal muusikavideoga "Kõike ei saa". Ta on löönud käed plaadifirmaga Royal Records. 
2015. aastal salvestas Utoopia oma esimese stuudioloo koostöös tuntud produtsendiga, Ivar Must, kes on 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esikoha saavutanud Eesti eurolaulu "Everybody" viisi autor. Sellele loole filmiti Utoopia esimene muusikavideo. Samal aastal avaldas Utoopia ka paljud tuntud lood nagu "Karma", "Positiivne mõttemaailm" ja "Mägedel on silmad".
2016. aasta tõi Utoopia jaoks suure edu, kui koostöös Inglismaa videoprodutsendiga Oliver Rueben Charles Whitehouse ilmus internetti tema hittlugu "Kes siis veel". Ilmus ka järg "Kes siis veel kui sina". Koostöös noorte räpparitega avaldati samal aastal ka singel "7" koos muusikavideoga.
2017. aastal valmis koostöös Eesti räppariga Maxtract singel "Chilllill". Samal aastal ilmus tal ka singel "H.M.T". 2018. aastal tegi kaasa plaadil "The Red Album", kus esines peale Eesti veel 14 riigi artiste. Umbes samal ajal ilmusid ka singlid "Perekond" ja "Igavene reede".
2019. aastal tuli Aleksander ajateenistusest ning pärast seda ilmus tal lugu "Hing", millest sai hitt. Sel aastal lõi Utoopia käed ka plaadifirmaga Royal Records 
2020. aastal tegi Utoopia koostööd selliste esitajatega nagu Kea, Mao Tenson, Yuristone &amp; CATCAT. Ilmus muusikavideo "Lendame Kuule", mille taustamuusika on loonud Streets Of Nature] ja Chalice(Jarek Kasar). Samal aastal avaldas Utoopia veel singlid "Eks sa tee" ja video "Utoopia Riimivihik #1".
2021. aastal ilmus tema debüütalbum "Utoopia", mis pälvis Raadio 2 aastahääletusel neljanda koha. Ta võitis kolmanda koha “aasta hiphop artist” kategoorias. Samal aastal avaldas muusik veel koostöös Pearu Paulusega loo "Viid mu taeva". Ilmusid ka Utoopia singlid "Võitjate meri" ja "Toorus".
2022. aastal postitas Utoopia internetti Eesti ajaloo kõige esimese NFT räpiloo ning paar päeva hiljem avalikustas singli "Tõmba normiks". Sellele järgnes nädala pärast ka muusikavideo "Cinema", mis on filmitud Forumcinema Coca Cola plaza kinosaalis.
Struga

Struga (makedoonia keeles "Струга", albaania keeles "Strugë") on linn ja populaarne turismisihtkoht Põhja-Makedoonia edelaosas Ohridi järve kaldal Musta Drini ääres. See on Struga valla halduskeskus.
Ehitusnurk

Ehitusnurk ("steel angle bracket") on L-kujuline terasdetail puitkonstruktsioonide ühendamiseks.
Kasutamine.
Ehitusnurka kasutatakse puitehitistes, et ühendada kahte detaili 90-kraadise nurga all. Suuremate raskuste puhul kasutatakse tugevdatud ehitusnurka. Ehitusnurgad on tsingitud (kaitseb rooste vastu) ja seetõttu võib neid kasutada välistingimustes.
Paigaldamine.
Paigaldamiseks kasutatakse kruvisid või naelu. Võimalikult suure koormuse talumiseks tuleb kasutada vastava pikkusega naelu või kruvisid.
Valmistamine.
Ehitusnurka valmistatakse terasest ning korrosiooni kaitseks kaetakse tsingiga.
Marõna Vjazovska

Marõna Vjazovska (ukraina keeles Марина Сергіївна Вязовська; sündinud 2. novembril 1984 Kiievis) on Ukraina matemaatik, kes leidis 2016. aastal lahenduse kaheksadimensionaalsete kerade pakkimisprobleemile kaheksadimensionaalses ruumis. 
Elukäik ja haridus.
Ta sündis Kiievis, keskhariduse omandas Kiievi Loodusteaduste Lütseumis. 2005. aastal sai ta bakalaureusekraadi Kiievi Ülikoolis, 2007. aastal magistrikraadi Saksamaal Kaiserlauterni Tehnikaülikoolist ning 2013. aastal doktorikraadi Bonni ülikoolis tööga "Modular Functions and Special Cycles". Järeldoktorantuuris oli ta Berliini Matemaatikakoolis, Berliini Humboldti Ülikoolis ja Princetoni Ülikoolis. 2018. aastast on ta professor Lausanne'i Polütehnikumis. 2018. aastast on ta matemaatikainstituudi arvuteooria õppetooli professor Šveitsi Föderaalses Tehnoloogiainstituudis Lausanne'is.
Teadustegevus.
Vjazovska lahendas 2016. aastal kerade pakkimisprobleemi kaheksandas dimensioonis (Kepleri hüpotees) ja koostöös kolleegidega samal aastal ka 24. dimensioonis (Leechi võre). Varem oli probleem lahendatud kuni kolmandas dimensioonis ja see lahendus nõudis pikki arvutustehteid, kuid Vjazovska lahendus 8. ja 24. dimensioonile on "jahmatavalt lihtne".
Basmane raudteejaam

Basmane raudteejaam (türgi keeles "Basmane garı") on Türgi rannikulinna İzmiri üks kahest peamisest raudteejaamast. Kesklinnas asuval terminalil on linnadevahelised liinid Ankarasse, Bandırmasse ja Konyasse ning piirkondlikud liinid Denizlisse, Sökesse, Tiresse ja Ödemişisse.
Alsancaki raudteejaam

Alsancaki raudteejaam (türgi keeles "Alsancak garı") on Türgi rannikulinna İzmiri üks kahest peamisest raudteejaamast. 
See on Kemeri raudteejaama järel riigi vanuselt teine raudteejaam.
Jüri Sild (botaanik)

Jüri Sild (sündinud 18. märtsil 1968) on eesti botaanik, aastast 2014 Tartu Ülikooli botaanikaaia juhataja. 
Sild lõpetas 1992. aastal Tartu Ülikooli taimefüsioloogia erialal ja kaitses samas 1995. aastal magistritöö taimegeneetika alal.
Aastatel 1993–2004 töötas ta Tartu Ülikooli Botaanikaaias tehnikuna, 2004–2013 samas direktori asetäitjana ning alates 1. jaanuarist 2014 on ta Tartu Ülikooli botaanikaaia juhataja.
555 California Street

555 California Street (endise nimega Bank of America Center) on 52-korruseline (237 m) pilvelõhkuja San Franciscos. Praegu omavad seda Vornado Realty Trust ja The Trump Organization.
Salesforce Tower

Salesforce Tower (endise nimega Transbay Tower) on 61-korruseline (326 m) pilvelõhkuja San Franciscos.
Jojo (täpsustus)

Jojo on käega mängitav mänguasi – rullile kinnituva niidi otsas hüpitatav pallike. 
Jojo, JoJo või Jo Jo võib tähendada ka järgmist:
Takefusa Kubo

Takefusa Kubo (jaapani keeles 久保 建英 "Kubo Takefusa"; sündinud 4. juunil 2001 Kawasakis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad ja Jaapani jalgpallikoondises.
Aastatel 2011–2015 kuulus ta FC Barcelona noorteakadeemiasse. Seejärel naasis ta Jaapani, debüteerides 2017. aastal Jaapani kõrgliigas FC Tokyo meeskonnas. 2018. aasta teises pooles mängis ta laenul Yokohama F. Marinosis ning lõi 26. augustil 2018 mängus Vissel Kobe vastu oma esimese värava Jaapani kõrgliigas.
2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania klubiga Madridi Real. Hooajal 2019–2020 oli ta laenul Mallorcas ning lõi kohe oma esimesel hooajal Hispaania kõrgliigas neli väravat. Hooajal 2020–2021 oli ta laenul Villarrealis ja Getefes. 2021. aasta augustis suundus ta taas üheks hooajaks laenule Mallorcasse.
2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Real Sociedadiga.
2018. aastal saavutas Kubo Jaapani kuni 19-aastaste koondisega Aasia omavanuste meistrivõistlustel kolmanda koha. Jaapani jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 9. juunil 2019 sõprusmängus El Salvadori vastu. Samal aastal kuulus ta Jaapani koondisse Copa Américal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juunil 2022 Kirin Cup'i mängus Ghana vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Jaapani olümpiavõistkonna koosseisus.
Pierre Bengtsson

Pierre Thomas Robin Bengtsson (sündinud 12. aprillil 1988 Kumlas) on Rootsi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Djurgårdens ja Rootsi jalgpallikoondises.
Rootsi kõrgliigas debüteeris ta 2006. aastal AIK-is. 2009. aastal tuli ta klubiga Rootsi meistriks.
Aastatel 2009–2011 mängis ta Taani kõrgliigas Nordsjællandi ja 2011–2014 Københavni ridades. Københavniga tuli ta hooaegadel 2010–11 ja 2012–13 Taani meistriks. 2014. aastal valiti Bengtsson Københavni aasta mängijaks.
2015. aasta jaanuaris asus ta mängima Saksamaa kõrgliiga klubis Mainz 05. Hooajal 2016–2017 oli ta Mainzist laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Bastia.
2017. aastal naasis ta Københavni ning tuli hooajal 2018–19 klubiga kolmandat korda Taani meistriks. Hooaja 2020–21 teises pooles oli ta laenul Taani kõrgliiga klubis Vejle.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Djurgårdensiga.
Rootsi jalgpallikoondises tegi Bengtsson debüüdi 19. jaanuaril 2011 sõprusmängus Botswana vastu. Ta kuulus Rootsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Martin Olsson

Martin Tony Waikwa Olsson (sündinud 17. mail 1988 Gävles) on Rootsi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Malmö ja Rootsi jalgpallikoondises.
2006. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Blackburn Rovers, debüteerides hooajal 2007–08 Inglismaa kõrgliigas. Blackburn Roversis mängis ta kuni hooaja 2012–13 lõpuni, Inglismaa kõrgliigas mängis ta klubiga viiel hooajal.
2013. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Norwich Cityga, kellega mängis kaks hooaega Inglismaa kõrgliigas ja kaks hooaega esiliigas. 2017. aasta jaanuaris siirdus ta umbes nelja miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliiga klubisse Swansea City.
2020. aastal mängis Olsson Rootsi kõrgliiga klubis Helsingborgs. 2021. aasta esimeses pooles mängis ta Rootsi kõrgliigas BK Häckeni meeskonnas. 2021. aasta augustis liitus ta Malmöga, kellega tuli samal aastal Rootsi meistriks.
Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Olsson 29. mail 2010 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu ja lõi selles mängus kaks väravat. Ta on kuulunud Rootsi koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema isa on rootslane ja ema Keenia päritolu. Tema kaksikvend Marcus Olsson on samuti jalgpallur.
Püha Istváni basiilika

Püha Istváni basiilika (ungari keeles "Szent István-bazilika") on uusklassitsistlikus stiilis pühakoda, mis asub Ungari pealinnas Budapestis. 
Katoliiklik 96 meetri kõrgune kirik on nimetatud Ungari kuningriigi esimese kuninga István I Püha järgi. Seda ehitati Miklós Ybli ja viimistleti József Kauseri projekti järgi suuresti 19. sajandi teisel poolel. See on tänapäeval Ungari suuruselt kolmas sakraalehitis.
Viktor Nikoljuk

Viktor Nikoljuk (ukraina keeles "Віктор Дмитрович Ніколюк", 1975 Šõškõne, Kirovohradi oblast) on Ukraina sõjaväelane.
Sõjaväeteenistus.
Juhtis 2017-2021 169. vürst Jaroslav Targa nimelist maavägede väljaõppekeskust. Alates 2021. aastast juhtis operatiivväejuhatust Põhi. Ta määrati 2023. aasta märtsis Ukraina maavägede väljaõppeülemaks. 2024. aastal määrati 10. armeekorpuse ülemaks.
Lipótváros

Lipótváros (saksa keeles "Leopoldstadt") on ajalooline asum Budapesti kesklinnas, mis on saanud nime Saksa-Rooma riigi keisri Leopold II järgi. See on üks kahest V ringkonna asumist, teine on Belváros (eesti keeles 'siselinn'), mis on Pesti vanalinn. Lipótváros asutati 19. sajandi alguses ning sellest sai Ungari poliitiline ja finantsiline keskus, kui 20. sajandi alguses ehitati Kossuthi väljakule riigi parlamendihoone. Hilisematel aastakümnetel järgnesid sinna naabrusesse paljud ministeeriumid. Pärast sotsialismileeri lagunemist 1989. aastal sai asumist taas järk-järgult Budapesti ärikeskus paljude pankade ja büroohoonetega. Ümbruskonda iseloomustavad paljud muinsuskaitse alla kuuluvad ajaloolised hooned ja vaatamisväärsused.
Kristoffer Olsson

Mats Kristoffer Olsson (sündinud 30. juunil 1995 Norrköpingis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Taani kõrgliigaklubis FC Midtjylland ja Rootsi jalgpallikoondises.
Aastatel 2005–2011 kuulus ta Rootsi klubisse IFK Norrköping.
2011. aastal sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Arsenal. Arsenali põhimeeskonnas mängis ta ainsal korral 25. septembril 2013 League Cup'i mängus West Bromwich Albioni vastu.
2014. aasta septembris läks ta Arsenalist laenule Taani kõrgliigaklubisse FC Midtjylland, kellega sõlmis aasta lõpus püsiva lepingu. Hooajal 2014–15 tuli ta Midtjyllandiga Taani meistriks.
Aastatel 2017–2018 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis AIK, tulles 2018. aastal klubiga Rootsi meistriks.
Aastatel 2019–2021 mängis Olsson Venemaa kõrgliigaklubis FK Krasnodar.
2021. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Anderlecht. 2022. aasta augustis naasis ta Anderlechtist laenule Midtjyllandi, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.
2015. aastal tuli Olsson Rootsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Rootsi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2017. aastal. Ta kuulus Rootsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Albin Ekdal

Albin Ekdal (sündinud 28. juulil 1989 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Sampdoria ja Rootsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis IF Brommapojkarna, debüteerides Rootsi kõrgliigas 2007. aastal.
2008. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Torino Juventus. Juventuse meeskonnas sai ta kirja vaid paar mängu. Suurem osa hooajast 2009–10 mängis ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Siena. Hooajal 2010–2011 mängis Ekdal Itaalia kõrgliigas Bologna ridades. Seejärel mängis ta neli hooaega Cagliaris.
2015. aasta juulis sõlmis Ekdal nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Hamburger SV. Pärast seda, kui Hamburger hooaja 2017–18 järel Bundesligast välja langes, naasis Ekdal Itaalia kõrgliigasse, liitudes Sampdoriaga.
Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Ekdal 10. augustil 2011 sõprusmängus Ukraina vastu. Ta on kuulunud Rootsi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Tema noorem vend Hjalmar Ekdal on samuti jalgpallur.
Lee Hazlewood

Barton Lee Hazlewood (9. juuli 1929 Mannford, Oklahoma osariik – 4. august 2007 Henderson, Nevada osariik) oli USA kantri- ja poplaulja, laulukirjutaja ja muusikaprodutsent.
Ta oli eelkõige tuntud koostöö poolest kitarrist Duane Eddyga 1950. aastate lõpus ning laulja Nancy Sinatraga 1960. ja 1970. aastatel. Hazlewood produtseeris mitmed Eddy tuntumad instrumentaalpalad. Koos Sinatraga salvestas ta sellised näiteks laulud nagu "Summer Wine" (1967) ja "Some Velvet Morning" (1967), mille mõlema autor Hazlewood oli. Lisaks oli ta Sinatra kuulsaima soolosingli "These Boots Are Made for Walkin'" (1965) autor ja produtsent. Ajakiri Rolling Stone on valinud Hazlewoodi ja Sinatara kõigi aegade parimate duettide seas üheksandale kohale.
Hazlewood oli kuulus oma baritoni poolest. Sinatraga tehtud koostööga ja oma soolosalvestustega 1960. ja 1970. aastatel andis Hazlewood olulise panuse saundile, mida on nimetud "kauboi psühhedeeliaks" või "suhkrumagusaks "underground"iks.
Mala Rohan

Mala Rohan (ukraina keeles Мала Рогань) on küla Ukrainas Harkivi oblastis Harkivi rajoonis.
Szilágyi Dezső väljaku reformeeritud kirik

Szilágyi Dezső väljaku reformeeritud kirik (ungari keeles "Szilágyi Dezső téri református templom") on protestantlik kirik, mis asub Ungari pealinnas Budapestis. Selle ehitas Samu Pecz aastail 1893–1896. See paikneb I ringkonnas Vízivárosis samanimelisel väljakul Doonau jõe ääres.
Budavári luterlik kirik

Budavári luterlik kirik on Buda vanim luterlik kirik. See ehitati 1895. aastal Budapesti I ringkonda Viini värava väljakule. Kiriku eelkäija lasi 1846. aastal Díszi väljakule ehitada ertshertsogi Joseph Anton Johanni kolmas abikaasa Maria Dorothea. Selle koha võttis üle kaitseministeerium, mistõttu ehitati Viini värava lähedale praegune kirik.
Miklós Ybl

Miklós Ybl (6. aprill 1814 Székesfehérvár – 22. jaanuar 1891 Budapest) oli Ungari arhitekt. Ta oli 19. sajandi teise poole Ungari mõjukaim arhitekt. Tema tuntuim teos on Budapestis asuv Ungari Riigiooper (1875–1884).
Pärast polütehnikumi lõpetamist Viinis sai Yblist 1832. aastal arhitekt Mihály Pollacki assistent. Aastail 1836–1840 töötas ta Henrik Kochi büroos. Seejärel õppis ta Münchenis ja Itaalias. Pärast kodumaale naasmist hakkas ta koostööd tegema Mihály Pollacki poja Ágostiga. Nad renoveerisid krahv Lajos Batthyányle kuulunud Ikervári lossi. Tema esimeseks põhitööks jäi siiski Fóti kirik, mis ehitati aastail 1845–1855.
Tema varajased suured projektid olid romaanipärases stiilis, mõjutatuna idamaistest motiividest. Kuigi romaani kujundeid esineb ka tema hilisemates hoonetes, hakkas ta pärast teist õppereisi Itaaliasse 1860. aastast huvi tundma itaalia renessanss-stiili taaselustamise võimaluse vastu. Seetõttu projekteeris ta mitmeid uusrenessansshooneid. Paljud tema hooned on tänapäevalgi Budapesti linnapildi määravateks elementideks: Püha Istváni basiilika (1867–1891), Várkert Bazár, Ráci ravitermid, endine Fővámház (1871–1874) ning Buda palee troonisaal ja selle Krisztinavárosi-poolne hoonetiib. Samuti ehitati tema juhatusel Austria-Ungari provintsidesse lugematul hulgal kirikuid, kortereid ja losse.
Tema järgi nimetati 1953. aastal asutatud arhitektuurialane ungari aastapreemia.
Ungari Riigiooper

Ungari Riigiooper (ungari keeles "Magyar Állami Operaház") on Budapestis asuv ooperiteater.
Quickspin

QuickSpin AB on Rootsi kasiinomängude tootja. Tegemist on rahvusvahelise ettevõttega, kellel on kontorid nii Stockholmis kui ka Maltal. Quickspinile on antud litsents valmistada ja pakkuda kasiinodele kasiinomänge Suurbritannia ja Alderny poolt. 
Quickspini asutasid 2011. aastal rootslased Daniel Lindberg, Mats Westerlund ja Joachim Timmermans. 
Firma müüdi juba mõni aasta hiljem (2016) 38 miljoni Inglise naela eest Playtechile. Teadaolevalt on Playtech üks suuremaid mängutootjaid maailmas, kelle üks ettevõtte haru asub ka Eestis. Quickspin on auhinnatud mängutootja, sealhulgas saanud EGR Awardsi auhindu. 
Quickspini mängud on ka Eesti mängijate meelest ühed populaarsemad. Ettevõtte hittmängud on "Big Bad Wolf", "Big Bad Wolf Megaways", "Sakura Fortune", "Goldilocks" jne. Quickspini portfoolios on 2022. aasta märtsi seisuga 94 mängu. Iga kuu lisatakse sinna 1-2 uut mängu.
Taani küngaste ja mägede loend

Selles artiklis on loetletud Taani künkaid ja mägesid.
Loend.
Loetletud on ainult Taani emamaa künkaid, Fääri saarte ja Gröönimaa mägesid ja künkaid arvesse võetud ei ole. Loendis on ainult looduslikud pinnavormid.
Taani mäed.
Taani Kuningriigi kõrgeim tipp on Gröönimaal asuv 3700-meetrine Gunnbjørn Fjeld.
Kiievi veehoidla

Kiievi veehoidla (ukraina keeles "Київське водосховище", rahvasuus ka Kiievi meri) on Dneprist paisutatud 922 ruutkilomeetri suurune (110 kilomeetrit pikk, 12 kilomeetrit lai) veekogu Kiievist põhjas. Veehoidla tekkis pärast Võšhorodi paisu ehitamist aastatel 1964–1966 Kiievi hüdroelektrijaama tarvis – veekogu kasutataksegi peamiselt hüdroelektri tootmiseks, samuti tööstuslikul eesmärgil ning põldude kastmiseks. Veekogu on 4–8 meetrit sügav. See on üks peamisi joogiveeallikaid Kiievi 4 miljonile elanikule.
Elustik.
Kaladest on veehoidlas esindatud näiteks latikas, ahven, haug, linask, hõbekoger ja särg.
Keskkonnaprobleemid.
Jõe paisutamisega ujutati mitmed külad üle ning tehisjärvega kaasneb ka keskkonnaprobleem, kuna jõe voolukiiruse vähendamine kahandab vee hapnikuringlust ning mõjutab negatiivselt vee-elustiku tasakaalu. 2020. aasta suvi oli eriti kuum ning see põhjustas Kiievi veehoidlas ebanormaalselt hoogsa tsüanobakterite vohamise.
Ohud.
Veekogu reostus 1986. aasta Tšornobõli tuumaelektrijaama katastroofile järgnenud vihmade uhutud radionukliididega, mis ladestusid reservuaari põhjamutta. Pärast katastroofi on kaalutud veehoidla tühjendamist, aga sellega kaasneks oht, et tekib radioaktiivne tolm, mis võib näiteks Euroopasse kanduda.
Samuti kaasneks sarnaselt teiste Dnepri veehoidlatega Võšhorodi tammi purunemise korral suur üleujutusoht. Selline mure tekkis näiteks 2022. aasta Venemaa invasiooniga seoses, mil tamm oli vaheldumisi vaenupoolte valduses ning väideti, et Ukraina õhutõrjel õnnestus üks raketirünnak ka tõrjuda.
Imelised

"Imelised" (ingliskeelne originaalpealkiri "The Incredibles") on arvutiga animeeritud Ameerika Ühendriikide superkangelasefilm, mille produtseeris Pixar Animation Studios ning andis välja Walt Disney Pictures. Filmi stsenarist ja režissöör oli Brad Bird. 
Originaalversioonis olid helinäitlejad mh Craig T. Nelson, Holly Hunter, Sarah Vowell, Spencer Fox, Jason Lee, Samuel L. Jackson ja Elizabeth Peña. Eestikeelses versioonis tegid mh kaasa Peeter Tammearu, Evelin Võigemast, Marko Matvere, Tiit Sukk, Külli Teetamm, Christian-Martin Lauri, Ülle Kaljuste, Raivo Rüütel, Lembit Ulfsak ja Merle Palmiste. Filmi tegevustik toimub 1960. aastatel ning peategelased on abielupaar Bob ja Helen Parr, kes on superkangelased Hr Imeline ("Mr. Incredible") ja Elastiknaine ("Elastigirl"), kuid on valitsuse käsul sunnitud enda võimeid varjama. Bob ja Helen Parr ning nende kolm last peavad varjust välja tulema, kui Bobi soov inimesi päästa seab nad kunagise fänniga vastuollu.
Pixari esimene stuudioväline režissöör Bird sai filmi tegemisel inspiratsiooni 1960. aastate koomiksitest ja spioonifilmidest ning enda isiklikust elust. Ta proovis filmi ideed maha müüa ka Warner Brosile. Tema esimene film "Raudhiiglane" (1999) sai oodatust leigema vastuvõtu osaliseks, kuid Bird kutsus sellest hoolimata paljud endised töötajad arendama filmi "Imelised". Animeerijad töötasid inimeste kehaosade, riiete, juuste ja naha realistlikumaks edasiandmiseks välja uue tehnoloogia. Filmi muusika lõi helilooja Michael Giacchino.
"Imelised" esilinastus 24. oktoobril 2004 El Capitan Theatre'is, 5. novembril jõudis see kinodesse üle Ameerika Ühendriikides. Film teenis üle maailma 633 miljonit dollarit kassatulu ning oli seega 2004. aasta suuruselt neljas film. "Imelised" sai kriitikutelt ja vaatajaskonnalt peamiselt positiivset tagasisidet ning seda peetakse üheks aegade parimaks superkangelasefilmiks. See võitis kaks Oscarit ja Parima animafilmi Annie Awardi. Esimese animafilmina võideti ka Hugo Award for Best Dramatic Presentation. Juunis 2018 linastus filmi järg "Imelised 2".
Motõžõn

Motõžõn (ukraina keeles "Мотижин") on küla Kiievi oblastis Butša rajoonis.
Vladimir Skvortsov

Vladimir Skvortsov oli Eesti harrastusentomoloog.
Ta tegeles lepidopteroloogiaga. Pärit Setumaalt. Töötas Eesti Põllumajanduse Akadeemias.
Temast on kirjutatud, et laborandi ametit pidav Vladimir Skvortsov oli ööliblikate fanaatik. Eenlaid ja Skvortsov konstrueerisid liblikate püüdmiseks Raja aeda automaatse valguspüünise. Tundes väga hästi liblikaid, õpetas Skvortsov noori kolleege neid määrama ja sirutama. Tema mõtles välja ka originaalse prussakate kasvatamise majakese, et jätkuks elusmaterjali üliõpilaspraktikumide tarbeks. Skvortsovil oli entomoloogiaalaseid sidemeid üle Nõukogude Liidu ja ka piiri taga. Tema juures käisid liblikaid määramas ja nõu saamas kõik tollel ajal Eestis tegutsenud entomoloogid.