tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mändla (perekonnanimi)

Mändla on eesti perekonnanimi.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Mändla 321 inimesel (165 mehel ja 156 naisel). Perekonnanimede levikult on Mändla meeste puhul 401. ja naiste puhul 486. kohal. Nimi on levinuim Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 10,13.
Palgi (perekonnanimi)

Palgi on eesti perekonnanimi.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Palgi 233 inimesel (109 mehel ja 124 naisel). Perekonnanimede levikult on Palk meeste puhul 723. ja naiste puhul 677. kohal. Nimi on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,97.
Richelieu (täpsustus)

Richelieu on mitmete inimeste ning kohtade ja objektide nimi:
Lichtensteini lossi meister

Lichtensteini lossi meister on anonüümne hilisgooti perioodi maalikunstnik, kes tegutses Viinis Austrias ligikaudu 1440.–1450. aastatel. Hüüdnimi on kunstnikule antud Baden-Württembergis asuva, 19. sajandil ehitatud Lichtensteini lossi järgi, kus asuvad kaks tema teost.
Looming.
Arvatakse, et meister töötas Viinis. Tema käekirjas on nähtud sarnasust Albrechti altari meistri teostega ja tema loomingut peetakse silmapaistvaks varase realismi näiteks saksakeelses ruumis, samuti on selles leitud Madalmaade renessansi mõjusid. Üheks tellijaks kunstniku hilisperioodil on peetud Habsburgidest ertshertsog Albrecht VI (suri 1463).
Tuntuimad on Lichtensteini lossi meistri suuremamõõtmelised, ilmselt altaritiibadel asunud "Maarja surm" ja "Maarja kroonimine" (u 1440–1450), mis asuvad erakogus Lichtensteini lossis ja mille järgi on autor nimetatud. Nende kõrval on teada 14 tahvelmaali Maarja elu ja Jeesuse elu tsüklitest (u 1445) ja seitse tahvelmaali passioonitsüklist (u 1440–1445), mis asuvad eri muuseumides ja erakogudes. Eri kogudesse laiali pillatud üksikud maalid tuvastati ühe tervikliku altari osadena alles 21. sajandil.
Eesti Kunstimuuseumi kogusse kuulub temalt umbes 1450. aastatesse dateeritud "Jeesuse esitamine templis", mis on olnud osa Maarja altarist. Teos on eksponeeritud Niguliste muuseumis. Mai Lumiste on pidanud kunstniku käekirja pigem vanadest traditsioonidest juhituks, kuid toonud esile mõnede nägude portreelist ilmekust ja stiili teatavat üldist aristokraatlikkust, mis avaldub eriti koloriidis.
Valik teoseid.
Tsüklid.
Maarja tsükkel (14 maali)
Passioonitsükkel (7 maali):
Tobias Heintze

Tobias Heintze, ka Tobias Heinze, (u 1593 – jaanuar 1653) oli tisler ja puunikerdaja, kes tegutses 17. sajandil Tallinnas.
Heintze oli pärit Alam-Saksimaalt Stadest. Tallinnas elas ta 1622. aastast, hiljem ostis maja Rüütli 28 / Lühike jalg 7 ja rajas sinna töökoja. Suri jaanuaris 1653 ning maeti 9. veebruaril Niguliste kirikusse.
Teosed.
Tobias Heintze puuskulptuuridest on säilinud püha Christophorust kujutav kuju, funktsioonilt kantslitugi. On teada, et kunstnikult telliti mõningad muudatused Tallinna Püha hõimkonna altari skulptuurides, mis 1652. aastal viidi ühe Tallinna lähistel asuva maakoguduse kirikusse. Mõlemad teosed on Eesti Kunstimuuseumi kogus ja eksponeeritud Niguliste muuseumis.
Ta on valmistanud kirikusisustust kihelkonnakirikutele, sealhulgas altariretaabel ja kantsel Keila kirikus (1632), Risti kiriku kantsel (1630), Kose kiriku kantsel ja Jõelähtme kiriku kantsel.
Tema töökojas valmistati vähemalt veerandsada altarit, kantslit, epitaafe, pingikomplekti ja muud kirikule vajalikku. 1630. aastal valmis Risti kantsel, 1632. aastal Keila altar ja kantsel, kolm aastat hiljem sama kiriku koorivõre ehk letner. Kose ja Jõelähtme kantslid valmisid 1639. ning Järva-Jaani pingid 1648. aastal.
November 2024

November 2024, kroonika.
2024. aasta november algas reedel ja lõppes 30 ööpäeva hiljem laupäeval.
Pruun vöötnarmik

Pruun vöötnarmik ("Phellodon connatus"), varem "Phellodon melaleucus", on seeneliik. 
Seent võib leida nõmmemännikutest.
Phellodon melilotinus

Phellodon melilotinus on seeneliik. 
Seent võib leida kuusikutest.
Phellodon aquiloniniger

Phellodon aquiloniniger on seeneliik. 
Seent võib leida vanadest männikutest.
Brasiilia feihoapuu

Brasiilia feihoapuu ("Feijoa sellowiana", "Acca sellowiana") on puuliik mürdiliste sugukonnast.
Liik on pärismaine Lõuna-Brasiilias, Paraguay idaosas, Uruguays ja Argentina põhjaosas; mujale on seda kultiveeritud või introdutseeritud. 
Tal on rohelised kanamunasuurused söödavad viljad – feihoad.
Riho Oks

Riho Oks (sündinud 26. märtsil 1979) on Eesti ettevõtja. Ta on pikka aega töötanud Riigi Infosüsteemi Ametis ja aidanud üles ehitada Eesti e-riiki.
Elulugu.
Riho Oks on ettevõtete Roksnet (loodud 2016) ja StateOS (loodud 2020) asutaja.
Dimetüülsulfoksiid

Dimetüülsulfoksiid (DMSO) ehk (metaansulfinüül)metaan (CH3)2SO ("M" = 78,13 g/mol) on väävelorgaaniline aine. DMSO on värvitu lõhnatu vedelik, kuid võib sisaldada halva lõhnaga dimetüülsulfiidi ebapuhtusena. Sulamistemperatuur on 18,5 °C ja keemistemperatuur on 189 °C. Tihedus on 1,1 g/ml. DMSO on veest viskoossem (2,47 mPa·s, 20 °C). Kõrgelt niiskustimav, lõpmatult seguneb vees. DMSO-t kasutatakse peamiselt lahustina, olles polaarne ja aprotoonne, lahustab nii paljusid orgaanilisi kui ka anorgaanilisi aineid. 
Omadused.
DMSO tautomeriseerub sulfooniumvormiks: (CH3)2SO ↔ (CH3)2S+O–. Lewise alus. DMSO on ligandiks koordinatsioonikeemias, moodustades komplekse, nt RuCl2(dmso)4. DMSO-t saab ka deprotoneerida väga tugevate alustega, nt naatriumhüdriidiga, moodustub dimsüülanioon: CH3S(O)CH2–. DMSO-t saab redutseerida dimetüülsulfiidiks ning oksüdeerida dimetüülsulfooniks.
Tootmine.
DMSO-t toodetakse dimetüülsulfiidi oksüdeerimisel hapniku või lämmastikdioksiidiga katalüsaatori manulusel.
Kasutamine.
DMSO on levinud lahusti. Kuna ta läbistab nahka, kasutatakse DMSO-d ravimite transdermaalseks transpordiks. DMSO takistab ka jääkristallide teket, mistõttu kasutatakse teda krüobioloogias.
Orgaanilises keemias kasutatakse DMSO-d lisaks lahustina ka oksüdeerijana Swerni-laadsetes reaktsioonides (Albright-Goldmani, Parikh-Doeringi ja Pfitzner-Moffatt oksüdeerimised), nendes kõigis ta ise redutseerub dimetüülsulfiidiks.
Ohutus.
DMSO-t peetakse üsna ohutuks lahustiks, kuid naha peale sattudes võib suus tekkida küüslaugumaitse.
Annelii

Annelii on eesti naisenimi. Rootsis, Soomes ja Norras on üksikuid selle nime kandjaid.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Annelii 74 naisel, mis oli populaarsuselt 949. naisenimi.
Vanim Annelii oli vanuserühmas 75–79, noorim vanuserühmas 30–34, keskmise vanusega 54 aastat. Kõige populaarsem oli eesnimi Annelii vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,51. Kõige levinum oli eesnimi Annelii Põlva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 2,48.
Kaugteenindus

Kaugteenindus (inglise keeles "remote assistance") on teenindusvorm, mille puhul infovajaja ja teenusepakkuja asuvad füüsiliselt erinevates kohtades. Sellest tulenevalt toimub suhtlus tehnoloogiliste vahendite abil.
Kaugteenindus tähendab seda, et infovajaja saab pöörduda teenusepakkuja poole mitmesuguste kanalite kaudu, nagu näiteks e-maili, arvuti ja mobiiltelefoni vahendusel. Kaasaegse tehnoloogia areng on suurendanud kaugteeninduse kättesaadavust. See võimaldab klientidel saada teavet ja teenuseid geograafilisest asukohast sõltumata. Kaugteeninduse üks populaarsemaid vorme on elektrooniline teenindus, mida tuntakse ka e-infoteeninduse, virtuaalse teeninduse, digitaalse teeninduse ning online- ehk sidusteenindusena. Lisaks inimteenindajatele kasutatakse kaugteeninduses 21. sajandi algusest üha enam „kratte“ ehk tehisintellektil põhinevaid süsteeme, mis on loodud konkreetse ülesande täitmiseks, nagu kliendi küsimustele vastamine, päringute töötlemine ja probleemi esmase lahenduse pakkumine. Tehisintellektil põhinevad süsteemid on näiteks vestlusrobotid ja virtuaalsed assistendid, kes suudavad pakkuda reaalajas tuge ja suhelda klientidega automaatselt.
Ajalugu.
Kaugteeninduse ajalugu on seotud infoteeninduse eri vormide ja tasanditega, mida eristatakse teenusepakkuja korralduse ja suhtluskanali alusel. Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia areng on võimaldanud töökorralduse hajutamist 1970. aastast alates. Teadlased arutasid 1970. aastatel, et teadmustöötaja, kellel on juurdepääs telefonidele ja telekommunikatsioonivõrkudele andmete edastamiseks, võivad oma tööülesandeid täita väljaspool traditsioonilist kontorikohta. 20. sajandi teises pooles hakkas kaugteenindus muutuma seoses elektrooniliste infoallikate ja interneti kättesaadavuse kasvuga. Sellel ajaperioodil said arvutid ja internet kiiresti infoleviku peamisteks vahenditeks ning algas üleminek traditsioonilistelt infokandjatelt digitaalsele infokandjale.
Informatsiooni ja teadmiste eristamine kaugteeninduses.
Kaugteenuste puhul on oluline mõista, et informatsioon ja teadmised ei ole samad ning see erinevus mõjutab teenuse kvaliteeti ja tulemuslikkust. Informatsioon on staatiline, digitaalne ja kergesti dubleeritav, kuid ilma sisulise tähenduseta. Teadmised seevastu sõltuvad inimese tõlgendusest ja omandavad tähenduse vaid kontekstis. Teadmised on sageli varjatud ja nõuavad isiklikku lähenemist ning ümbertöötlemist, mis on keeruline olukorras, kus teenust osutatakse distantsilt ja füüsilist kohalolekut ei ole. Peamine väljakutse ei seisne üksnes informatsiooni edastamises, vaid ka selles, kuidas toetada kasutajat teadmiste omandamisel.
Mudel SERVQUAL.
Teenuse kvaliteedi mõõtmise mudel SERVQUAL töötati välja Parasuraman, Zeithaml ja Berry poolt aastal 1985. Mudel hõlmab viit peamist võimalust, mida kasutatakse teeninduskvaliteedi hindamiseks.
Protsessianalüüs

Protsessianalüüs on organisatsiooni töö kaardistamine, mille käigus tuvastatakse mingi kitsama funktsiooni või eesmärgi saavutamiseks vajalikud erinevad tegevused, osapooled, nende vahelised seosed ja toimimisloogika protsessina.
Protsessipõhise lähenemise rakendamiseks ettevõttes on esmalt vajalik teada, millised protsessid ettevõttes toimuvad ja kuidas need omavahel seotud on. Protsesside omavahelise seotuse visuaalseks esitamiseks on võimalik kasutada protsesside kaardistamist ja modelleerimist.
Protsesside kaardistamine.
Protsessi kaardistamisel kogutakse ja süstematiseeritakse informatsiooni. 
Üheks oluliseks eelduseks protsesside kaardistamisel on kokkulepe saavutamine protsessi definitsiooni ja peamiste tunnuste osas. Levinud käsitluse järgi peab protsess vastama järgnevatele tunnustele :
Enne kaardistusprojekti algatamist on soovitatav läbi mõelda tegevuste järjekord ning nende teostamiseks vajalikud kompetentsid, ajakulu ning ootused tulemitele. Vastasel korral on oht, et kaardistus ei kata kogu organisatsiooni ning kaardistuse tulemite kvaliteet on ebaühtlane.
Protsesside modelleerimine.
Protsesside modelleerimisega luuakse protsessikaarte. Protsesside modelleerimise eeliseks on lihtsalt ja selgelt edastatud tegevused, vastutused ning tegevuste seotus. Tekstidokumendina protsessi kirjeldamine ei pruugi anda selget, üheselt mõistetavat ja kiiresti haaratavat infot. Protsesside parendamiseks ja juhtimiseks on loodud mitmesuguseid meetodeid.
Protsessikaartidel on võimalik kasutada erinevaid modelleerimismärgiseid (nt BPMN), mille valik oleneb suuresti ettevõtte spetsiifikast ja vajadusest. Võimalik on kasutada erinevaid protsesside kirjeldamise viise, mida liigitatakse kolme kategooriasse:
Oblikhape

Oblikhape ehk oksaalhape, IUPACi triviaalnimetusega etaandihape, on lihtsaim ja tuntuim dihape. Selle keemiline valem on HOOC-COOH või (COOH)2 ning summaarne valem H2C2O4.
Tegemist on täpsemalt orgaanilise happega, sest selle koostises on orgaanilise happe tunnus ehk karboksüülrühm. Tema nimetuses on etaan, sest see vihjab tema koostises olevale kahele süsinikuaatomile, mida vastav eesliide ka tähendab.
Distinguished professor

Distinguished professor (inglise keelest, 'distingeeritud professor') on akadeemilise töötaja ametiaste, mida võidakse anda mõne ingliskeelse riigi ülikoolis teenekale professorile. 
Kasutatakse ka nimetusi "distinguished research professor" ja "distinguished professor emeritus".
Trzebnica klooster

Trzebnica klooster on 13. sajandil ehitatud kunagine tsistertslasnunnade klooster Trzebnicas, Wrocławist 25 km põhja pool, Edela-Poolas. Klooster asutati 1203. aastal, suleti 19. sajandi algul ning anti 1889. aastal Püha Borromeuse Halastuse Õdedele.
Ajaloost.
Kloostri asutasid Piastide soost Sileesia hertsog Henryk I Brodaty ja tema abikaasa Hedwig paavst Innocentius III toetusel. Hedwigi toetusel valis tema vend, Bambergi piiskop Ekbert Andechsist esimesed nunnad kloostrisse; esimene abtiss oli Petrussa Kitzingeni kloostrist; tema järglaseks sai Hedwigi tütar Gertrude. Hertsog annetas kloostrile rohkelt maid. Pärast leseks jäämist 1238. aastal asus Hedwig ise kloostrisse elama ja suri seal.
1515. aastani olid kloostri abtissid Piastide dünastia printsessid ning hiljem aadlisuguvõsade liikmed. 13. sajandi lõpul võis nunnade arv olla 120. 1672. aastal elas kloostris 32 nunna ja kuus ilmikõde, 1805. aastal 23 nuna ja kuus ilmikõde. Klooster ei jäänud puutumata piirkonda tabanud õnnetustest nagu 1315., 1338., 1434. ja 1617. aasta näljahädad, samuti tulekahjud 1413., 1432., 1464., 1486., 1505., 1595. ja 1782. aastal. Kolmekümneaastase sõja ajal põgenes enamik nunnasid Rzeczpospolita territooriumile, samuti 1663. aastal türklaste rünnakute ajal Sileesiale. 
1742. aastal jäi Trzebnica pärast Esimest Sileesia sõda Wroclawi rahu sõlmimise järel protestantliku Preisimaa koosseisu ja sattus poliitilise diskrimineerimise alla. Viimane abtiss Dominica von Giller suri 17. augustil 1810. ja 11. novembril 1810. aastal suleti klooster kuningas Friedrich Wilhelm III käsul. Kloostrihoone müüdi ja muudeti riidevabrikuks. 19. sajandi lõpul ostis varemeis kloostrikompleksi johanniitide ordu, hiljem Borromeuse õed (Sorores Misericordiae Sancti Caroli Borromei), kes asutasid sinna hospidali.
Kloostrikirik.
Kirik on ruumivormilt hilisromaanika perioodi basiilika, millele 1741. aastal tehti barokne sise- ja väliskujundus. Interjööris on Michael Willmanni maalid püha Hedwigi elust. Pärast kloostri sulgemist sai kirikust kihelkonnakirik.
Peaaltarist paremal asuvas kabelis, mis ehitati varasemast romaani apsiidist ümber Hedwigi lapselapse peapiiskop Ladislause tellimusel 1267. aastal, paikneb Hedwigi haud (surnud 1243). Seda loetakse esimeseks gooti ehitiseks Poola arhitektuuris. Kloostri asutaja, Sileesia ja Wrocławi hertsogi Henryk I Brodaty haud asub kiriku peaaltari ees.
Veel on kirikusse maetud Henryk I ja Hedwigi poeg Konrad Kędzierzawy (surnud 1213), Saksa Ordu kõrgmeister Konrad von Feuchtwangen (1296) ja Sileesia Piastide viimane järeltulija Karolina of Legnica-Brieg (1707)
Maria Vita

Maria Vita (sündinud 27. mail 1988 Kuressaares) on eesti operaator ja monteerija. 
Ta lõpetas 2007. aastal Tallinna Reaalkooli ja jätkas õpinguid Tallinna Tehnikaülikoolis tööstus- ja tsiviilehituse erialal ja omandas 2015. aastal operaatori kutsetunnistuse Tallinna Polütehnikumis.
Vita töötas aastatel 2013–2018 operaatori, toimetaja ja monteerijana Mareen OÜ-s, 2015–2018 operaatorina Eesti Rahvusringhäälingus (ERR), on 2018. aastast ERR-is väljastusinsener ning Slopersloth Productions OÜ loovjuht ja omanik. Ta on tegutsenud ka klienditeenindaja ja turundajana, olnud TTÜ Filmiklubi liige ja Tipikas.tv uudiste eestvedaja.
Herol Marjak

Herol Marjak (sündinud 27. detsembril 1988 Tallinnas) on eesti ujuja.
Elulugu.
Ta lõpetas 2008. aastal Tallinna Reaalkooli, 2013. aastal rahvusvaheliste suhete erialal Marylandi Ülikooli ja 2018. aastal avaliku halduse magistrantuuri Tallinna Ülikoolis.
Marjak alustas uijumisega TOP-i Ujumisklubis Heidi ja Ain Kaasiku juhendamisel, USA-s treenis ülikooli klubis Chad Craddocki juhendamisel. Ta sai aastal 2008 lühiraja MM-il 200 m vabaujumises 37., 100 m liblikujumises 42., kompleksujumises 100 m-s 38. ja 200 m-s 31. koha ning EM-il vabaujumises 50 m-s 57., 100 m-s 65., 200 m-s 60., 100 m liblikujumises 43. ja 100 m kompleksujumises 41. koha, 2005 juunioride EM-il seliliujumises 50 m-s 27., 100 m-s 31., 200 m-s 26. ja 4 x 100 m kombineeritud teateujumises 12. koha, 2003 Euroopa noorte olümpiafestivalil 200 m seliliujumises ja 200 m kompleksujumises 24. koha, tuli 2009–2010 ja 2012 suvistel meistrivõistlustel vaba-, liblik- ja teateujumises 8 korda ning 2007 lühiraja meistrivõistlustel kompleksujumises 1 korra Eesti meistriks, oli 2005–2009 Eesti koondise liige.
Marjak töötas aastatel 2014–2018 Eesti Idapartnerluse Keskuses projektijuhina, 2018–2020 Euroopa Innovatsiooniakadeemias projektijuhina, on 2020. aastast Brainbase'i tootejuht ning 2023. aastast MyMediaboxi vanem tootejuht ja Heromar OÜ juhatuse liige.
Isiklikku.
Tema vanaisa oli eesti kaugsõidukapten ja merendustegelane Ülo Kollo.
Thérouanne

Thérouanne on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Thérouanne asub 10 km Aire-sur-la-Lysist läänes ja 13 km Saint-Omerist lõunas, teede D 157 ja D 341 ristumiskoha ümbruses, Lysi jõe kallastel.
Ajalugu.
Gallide ajal oli "Tarwanna" või "Tervanna" belgi moriinide hõimu pealinn. Pärast seda, kui roomlased olid Gallia vallutanud, tegid nemadki linnast "Civitas Morinorum" ringkonna pealinna.
Nime päritolul on mitu teooriat. Ajaloolase Malbracqi sõnul sai see oma nime oma asutaja "Lucius Tauruannuse" järgi, teised väidavad, et see tuleneb kaera maast, "Terra avanae". Kuid see teine ​​tuletis näib olevat üldkasutatav termin.
7. sajandil, arvatavasti 639. aasta paiku, rajas Audomar (Saint Omer) "Terwaani" või "Terenburgi" piiskopkonna, Thérouanne'i diötseesi, mis keskajal kontrollis suurt osa Schelde jõe vasakkaldast. Territoriaalselt oli see osa Artois' krahvkonnast, mis kuulus Flandria krahvkonda. 1303. aastal põletasid Flandria väed Prantsuse-Flandria sõja ajal linna maha.
Tänu kiriklikule kontrollile Alpidest põhja pool asuvate kõige jõukamate linnade üle, nagu Arras ja Ieper, suutis piiskopkond ehitada toomkiriku, mis oli sel ajal Prantsusmaa suurim.
Keiser Maximilian ja Henry VIII vallutasid linna prantslaste käest 1513. aastal pärast Kannustelahingut. 1553. aastal piiras Karl V Thérouanne'i, toona Prantsuse enklaavi Saksa-Rooma riigis, kättemaksuks prantslastele Metzi piiramisel saadud lüüasaamise eest. Pärast linna vallutamist käskis ta selle maatasa teha, teed lõhkuda ning ala üles künda ja soolatada. Püsti jäi vaid väike asula, mis asus väljaspool linnamüüre, tollal nimega Saint-Martin-Outre-Eaux, mis hiljem (ilmselt 1800. aasta paiku) võttis üle nime "Thérouanne". Osa toomkiriku portaalist omandas Saint-Omer; tohutu Kristuse kuju on kõik, mis sellest tänapäeval järele on jäänud.
Endise piiskopkonna kadumine viis piiskopkondade reformini Trento kirikukogul ning Thérouanne'i diötsees jagati Saint-Omeri ja Ieperi diötseeside vahel.
Therouanne asub "Via Francigena" ääres.
Thiembronne

Thiembronne on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Thiembronne asub 24 km Saint-Omerist edelas, teede D158 ja D132 ristumiskoha ümbruses.
Triin Truuvert

Triin Truuvert (sündinud 4. juulil 1989 Tallinnas) on eesti teatrikriitik ja toimetaja.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 2008 Tallinna Reaalkooli, 2011 teatriteaduse erialal Tartu Ülikooli (TÜ) ja 2014 TÜ-s keeletoimetaja erialal magistrantuuri, õpib 2016. aastast TÜ kirjanduse ja kultuuriteaduste doktoriõppes teatriteaduse erialal.
Truuvert on töötanud aastast 2017 Eesti Teatriliidus teabejuhina, olnud aastast 2014 Eesti teatri biograafilise leksikoni toimetaja. Ta on 2013. aastast Eesti Teatriliidu ja 2014. aastast Eesti Keeletoimetajate Liidu liige.
Truuvert tegutseb ka keeletoimetajana („Louis de Funèsi suured ja väikesed jalutuskäigud”, 2022), on avaldanud teatrikriitikat päevalehtedes, Teater. Muusika. Kinos ja Teatrielus.
Isiklikku.
Tema vanaisa oli tehase Punane RET konstruktor Heino Kalmo.
Wardrecques

Wardrecques on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Wardrecques asub 9 km Saint-Omerist kagus, tee D199 ääres, "Canal de Neufossé" lähedal.
Johan Rohtla

Johan Rohtla (sündinud 24. juunil 1990 Tallinnas) on eesti ujuja ja ettevõtja.
Ta lõpetas 2009. aastal Tallinna Reaalkooli ja 2014. aastal biokeemia ja molekulaarbioloogia erialal Marylandi Ülikooli.
Rohtla hakkas harrastama ujumist aastal 1995 Kalevi ujumisklubis Bruno Nopponeni õpilasena, koos treeneriga jätkas treeninguid ujumisklubis Briis ja Viimsi Veeklubis, 2009. aastast treenis Kalevi Tallinna ujumiskoolis Kaire Indriksoni juhendamisel, USA-s harjutas ülikooli klubis Chad Craddocki suunamisel. Ta sai aastal 2008 lühiraja MM-il 200 m seliliujumises 28., 200 m kompleksujumises 32. koha, 2010 EM-il seliliujumises 50 m-s 40., 100 m-s 40. ja 200 m-s 33. ning lühiraja EM-il 2009 50 m-s 50., 100 m-s 47. ja 200 m-s 33. koha, 2008 juunioride EM-il seliliujumises 50 m-s 37., 100 m-s 43., 200 m-s 31. ja 4 x 100 m kombineeritud teateujumises 14. koha, Euroopa noorte olümpiafestivalil 2005 100 m seliliujumises 27., 200 m seliliujumises 28. ja 4 x 100 m kombineeritud teateujumises 23. koha, tuli 2010–2011 teateujumises suvistel meistrivõistlustel 3 korda ning 2009 selili-, kompleks- ja teateujumises lühiraja meistrivõistlustel Eesti meistriks 5 korda, kuulus 2008–2010 Eesti koondisse.
Rohtla on 2015. aastast Coffee People OÜ pearöstmeister, 2017. aastast Coffee Crystal OÜ ja Alas Rohtla Invest OÜ juhatuse liige.
Isiklikku.
Tema isa on Tallinna Krematooriumi juhatuse liige Heigo Rohtla.
Novi Sadi raudteejaama varikatuse purunemine

Novi Sadi raudteejaama varikatuse purunemine oli 2024. aasta 1. novembri keskpäeval toimunud Novi Sadi peamise raudteejaama varikatuse purunemine, mille tagajärjel hukkus 16 inimest, sealhulgas mitu alaealist.
Iivi Vainikko

Iivi Vainikko (sündinud Iivi Riso; 23. november 1939 Nuia – 1. september 1993) oli eesti matemaatik. 
Ta lõpetas 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika erialal.
Ta töötas Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise mehaanika kateedris õppejõuna. 
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Gennadi Vainikko.
Lauri Käi

Lauri Käi (sündinud 4. juunil 1992 Tartus) on eesti ujuja ja advokaat.
Elulugu.
Ta lõpetas 2011. aastal Tallinna Reaalkooli, 2015. aastal politoloogia ja filosoofia erialal Marylandi Ülikooli ning sai 2018. aastal õigusteaduse doktorikraadi William &amp; Mary Law Schoolist.
Käi alustas ujumisega TOP-i Ujumisklubis. Treenis aastatel 2000–2004 Kaja Komissarovi, 2004–2010 Heidi ja Ain Kaasiku ning Merli Didvigu, 2010–2011 Kalevi Ujumiskoolis Merli Didvigu käe all, 2011 sügisest harjutas Orca Swim Clubis Merli Didvigu ja ülikooli klubis Chad Craddocki juhendamisel.
Ta sai aastal 2010 lühiraja EM-il vabaujumises 100 meetris 41., 200 meetris 46. ja 400 meetris 22. ning 100 meetri kompleksujumises 29. koha, juunioride EM-il 2009 vabaujumises 50 meetris 66., 100 meetris 60., 200 meetris 56. ja 4 x 100 meetris 15. ning 50 meetri rinnuliujumises 44. koha, 2010 vabaujumises 200 meetris 37., 400 meetris 33. ning 4 x 100 meetris ja 4 x 200 meetris 14. koha, tuli 2009 ja 2011 suvistel meistrivõistlustel vaba- ja teateujumises viis korda, 2011 lühiraja meistrivõistlustel vaba-, kompleks- ja teateujumises kolm korda ning 2011 avaveeujumises ühe korra Eesti meistriks, püstitas teateujumises ühe Eesti rekordi, kuulus 2009–2011 Eesti koondisse.
Käi on elanud pärast ülikooli lõpetamist USA-s ning töötanud aastatel 2017–2023 White &amp; Case LLP-s ja 2023. aastast Linklatersis advokaadina.
KR580VM80A

KR580VM80A (kirillitsas "КР580ВМ80А") on NSV Liidus 1977. aastast toodetud 8-bitise Intel 8080 mikroprotsessori funktsionaalne analoog ehk kloon.
Protsessorit koos KR580 komplekti kuuluvate teiste kiipidega kasutasid NSV Liidus toodetud arvutitest esimesena 1979. aastal SM-1800, hiljem lisandusid Mikroša, Spetsialist, Lviv, Korvet, Vektor, Orion-128 jt.
Sama protsessorit ja kiibistikku kasutasid ka Eesti NSVs toodetud Juku, Tartu ja Entel.
Algselt klooniti Kõjivis Inteli 8080 protsessorit K580IK80 nime all, kuid seeriatoodetud arvutites on kasutusel 8080A kloon KR580IK80A. Aastast 1986 on mikroprotsessori standarditud nimetus KR580VM80A.
Protsessorit toodeti kuni 1990. aastate keskpaigani peamiselt Ukraina NSV ja mõnedes Vene NFSV tehastes.
Betti Vainküla

Betti Vainküla (sündinud 6. märtsil 1994 Tallinnas) on eesti purjetaja.
Elulugu.
Ta on lõpetanud 2013. aastal Tallinna Reaalkooli, õppinud aastatel 2013–2014 Bournemouthi ülikoolis ja lõpetanud 2017. aastal Tallinna Tehnikaülikooli äriinfotehnoloogia erialal.
Vainküla harrastas aastatel 2005–2011 Jaanus Veske juhendamisel kergejõustikku, tegeleb purjelauasõiduga 2009. aastast, treeneriteks on olnud Jaak Lukk (2009–2013), Matthew Rickard (2013–2016) ja Aivar Kajakas (2016. aastast). Ta on võitnud purjelaua slaalomis EM-il 2019 hõbemedali ning olnud MM-il 2018 8. ja 2017 12., saanud Formula klassis MM-il 2012 naiste arvestuses 8. ja 2014 üldarvestuses 37. (naiste 2.) ning EM-il 2013 45. (1.) ja 2014 55. (2.) koha, tulnud 2013 ja 2015–2020 aerusurfis, 2015 klassis RS:X ja 2019–2021 purjelaua slaalomis Eesti meistriks, võitnud purisuusatamises EM-il 2019 purjelauakelkude slaalomis hõbe- ja kiirussõidus pronksmedali.
Vainküla on aastast 2012 Pirita Surfiklubis mudilaste instruktor (2018–2023 tegevjuht) ning oli 2015–2019 Eesti Purjelaualiidu juhatuse liige. Ta töötas aastatel 2016–2018 Swedbankis IT valdkonnas, 2018–2022 AS-is Helmes süsteemianalüütikuna ning on 2022. aastast Zendesk QA-s tootejuht ja Waindorf OÜ juhatuse liige.
Isiklikku.
Tema ema on ajakirjanik Kirsti Vainküla.
Kätlin Kivisild

Kätlin Kivisild (2021. aastani Kätlin Tammiste; sündinud 6. aprillil 1996 Tallinnas) on eesti purjetaja.
Elulugu.
Ta lõpetas 2015. aastal Tallinna Reaalkooli, 2018. aastal ärinduse erialal Tallinna Tehnikaülikooli ja 2022. aastal Estonian Business Schooli rahvusvahelise ärijuhtimise magistriõppe.
Kivisild hakkas purjetamisega tegelema 2005. aastal Rein Ottosoni Purjespordikoolis, treeninud Raivo Randmäe ja Rein Ottosoni ning 2013. aastast Lenart Kivistiku juhendamisel. Ta sai koos Anna Maria Sepaga klassis 49erFX aastal 2016 Rio de Janeiro OM-il 19., MM-il 2015 35., 2014 ja 2017 38., EM-il 2015 25., 2018 26., 2016 27. ja 2017 29., juunioride MM-il 2014 7., 2018 8., 2015 10. ja 2016 14. koha, juunioride EM-il 2018 pronksmedali ja 2017 7. koha, klassis RS Feva 2011 MM-il 25. koha, tuli klassis Zoom8 2011 Euroopa noortemeistriks ning sai noorte EM-il 2012 hõbemedali ja noorte MM-il 2011 6. koha, tuli klassides Optimist ja Zoom8 mitmekordseks Eesti noortemeistriks ja kuulus 2013–2018 Eesti koondisse. Ta võitis 2012. aastal mälumängus Eesti koolinoorte võistkondlikel meistrivõistlustel põhikoolide arvestuses esikoha.
Kivisild on töötanud 2019. aastast Swedbankis finantsvaldkonnas.
Sileesia Hedwig

Sileesia Hedwig (tšehhi keeles Hedvika Slezská, poola keeles Jadwiga Śląska; 1174 Andechs, Baieri – 15. oktoober 1243 Trzebnica) ehk Hedwig Andechsist oli Sileesia hertsoginna, keda katoliku kirik austab pühakuna. Tema mälestuspäev on 16. oktoobril.
Eluloolist.
Hedwig sündis Andechsi linnuses toonases Baieri hertsogkonnas. Tema vanemad olid Tirooli, Kärnteni ja Istria krahv Berthold IV ja Agnes von Rochlitz Wettinite perekonnast. Hedwigi vend Eckbert oli Bambergi piiskop, teine vend Berthold Aquileia patriarh; õde Agnesest sai Philippe II abikaasana Prantsusmaa kuninganna ja teisest õest Gertrudist Ungari kuninganna kuningas András II abikaasana (tema tütar oli Ungari Elisabeth). Hedwigi ainus noorem õde oli hiljem Kitzingeni benediktlaste kloostri abtiss.
Hedwig sai hariduse ja kasvatuse Kitzingeni benediktlaste nunnakloostris. 1186. aastal abiellus ta 12-aastaselt Sileesia hertsogi Henryk I Brodatyga, kes 1233. sai Poola kuningaks. Abielust sündisid neli poega ja kolm tütart, nende hulgas Sileesia hertsog Henryk II (suri 1241), Konrad (suri 1235/37) ja Gertrud, kes kihlus pfaltskrahvi Otto von Wittelsbachiga, hiljem nunn ja abtiss Trzebnica kloostris.
Hedwig ja tema abikaasa püüdsid edendada Sileesias kristlikku usku ja kultuuri. 1202. aastal asutasid nad Trzebnicas tsistertslaste ordu nunnakloostri. Eeskujuks olles toetas Hedwig kirikut ja aitas vaeseid, sealhulgas 1220. aasta näljahäda ajal, omaenda Zawonia mõisa varudest. Pärimuse järgi käis ta paljajalu, isegi talvel.
Pärast abikaasa surma 1238. aastal annetas Hedwig oma mõisa maad Trzebnica kloostrile ja astus ise kloostrisse. Ta elas üle oma poja Henryk II surma, kes langes lahingus Legnickie Pole juures. Koos Henryk II lese, Otakar I Přemysli tütre Annaga asutas ta Legnickie Polesse benediktlaste mungakloostri.
Hedwig suri Trzebnica kloostris 1243. aastal ja maeti esialgu abikaasa kõrvale Trzebnica kloostrikiriku peaaltari ette. 1267. aastal kanoniseeris paavst Clemens IV Hedwigi, mis muutis Trzebnica kloostrikiriku palverännakute sihtkohaks. Tema pühakueluloo koostas 1353. aastal Liegnitzi ja Lübeni hertsog Ludwig I; rikkalikult illumineeritud käsikiri on tuntud Hedwigi koodeksi või Lübeni koodeksi nime all.
Püha Hedwig on Sileesia ja Andechsi, samuti Görlitzi linna ja piiskopkonna kaitsepühak.
Ikonograafia.
Püha Hedwigit kujutatakse tavaliselt kroonitud valitsejannana vaestele almuseid jagamas või nunnarüüs. Tema atribuutideks on kroon nunnarätiku peal, käes olev kiriku makett, mis vihjab tema asutajastaatusele, või kingapaar, mis meenutab pärimust tema kombest paljajalu käia. Samuti krutsifiks, roosikrants, palveraamat, Maarja kuju või leivapäts, mille pühak annab vaesele.
Muud.
Püha Hedwigiga seotud pärimuse järgi on tuletatud nimetus Hedwigi peekrina tuntud klaasanumatüübile.
Heino Vassil

Heino Vassil (3. märts 1928 Tallinn – 1. august 2010) oli eesti insener.
Elulugu.
Ta lõpetas 1946. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1951. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi soojuselektrijaamade erialal.
Vassil oli Kohtla-Järve elektrijaama soojusmõõteriistade ja automaatika tsehhi insener, Eesti Energia peainsener ja juhataja esimene asetäitja.
Isiklikku.
Tema isa oli sõjaväelane August Vassil.
Piekielnik

Piekielnik (slovaki keeles "Pekelník", ungari keeles "Pekelnik") on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Czarny Dunajeci vallas. Piekielnik asub Slovakkia piirist 7 km kaugusel, maakonnakeskusest Nowy Targist umbes 19 km läänes ja Krakówist ligikaudu 65 km lõunas. Küla paikneb ajaloolises Orava piirkonnas.
Küla on asutatud 16. sajandi lõpus. Kuni 1918. aastani oli küla Austria-Ungari koosseisus. Aastatel 1918–1920 oli küla Tšehhoslovakkia ja Poola vaheline vaidlusalune territoorium. 1920. aastal läks Piekielnik Poola võimu alla. 1939–1945 oli küla Slovaki Vabariigi koosseisus.
Ants Teetsov

Ants Teetsov (15. oktoober 1926 Pärnu – 18. oktoober 2005) oli eesti riigiametnik, teadlane ja õppejõud.
Elulugu.
Ta läks 17-aastaselt vabatahtlikuna lennuväkke ja lõpetas 1946. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Teetsov töötas 28 aastat Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi teadurina ja Tallinna Polütehnilise Instituudi statistika kateedris lektorina. Ta asus Kaitseministeeriumisse tööle 1993. aastal, esimeseks ülesandeks oli välissuhete büroo loomine, hiljem oli ta protokollibüroo peaspetsialist, tegeles välissuhetega, töötas välisriikide sõjaväeatašeedega ja võttis vastu väliskülalisi.
Isiklikku.
Tema isa oli näitleja ja lavastaja Aleksander Teetsov.
Lembit Veeber

Lembit Veeber (18. juuli 1929 Sõrandu, Koigi vald, Järva maakond – 9. märts 2021) oli eesti arst.
Ta õppis Paide Keskkoolis, lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja asus õppima Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda. Aastatel 1951–1955 oli vangilaagris, sest kuulus 1945–1946 tegutsenud Paide õpilasorganisatsiooni Uus Eesti.
Veeber oli pärast arstiteaduskonna lõpetamist Tartu Maarjamõisa haiglas kirurg ja peaarsti asetäitja, aastatel 1968–1983 peaarst Narva-Jõesuu kolhoosidevahelises sanatooriumis, mis kujunes hea mainega ravi- ja puhkeasutuseks. Veeber oli nõudlik, kindlakäeline ja autoriteetne, tegeles ka olmeprobleemide lahendamisega.
Veeber ostis 1980. aastatel keskel endale talu Räbi külla, tänu millele sai küla elektri.
Tuvipesa meetod

Tuvipesa meetod (inglise "Pigeonhole Sort") on sortimisalgoritm, mis sobib elementide loendite sortimiseks, kus elementide arv formula_1 ja võimalike võtmeväärtuste vahemiku pikkus formula_2 on ligikaudu samad. Selle ajaline keerukus on formula_3. See sarnaneb loendamismeetodi (Inglise ""), kuid erineb selle poolest, et see "teisaldab elemente kaks korda: üks kord kimpudesse kimbumeetodi kohaselt ja uuesti lõppsihtkohta, kus aga loendamismeetod loob abimassiivi, seejärel kasutab algset massiivi iga elemendi lõppsihtkoha arvutamiseks ja teisaldab elemendi sinna." 
Tuvipesa meetod töötab järgmiselt:
Näide.
Oletame, et sorteeritakse antud väärtuste paare nende esimese elemendi järgi:
Iga väärtuse jaoks vahemikus 3 kuni 8 loome tuvi pesa, seejärel liigutame iga elemendi oma pessa:
Seejärel itereeritakse massiivi järjest ja elemendid viiakse tagasi algsesse tulemuse loendisse.
Tuvipesa meetodi ja loendamismeetodi erinevus seisneb selles, et loendamismeetodi korral ei sisalda abimassiivi sisendelementide loendeid, vaid loeb:
Massiivide puhul, kus formula_2 on palju suurem kui formula_1, on kimbumeetod ruumis ja ajas tõhusam.
Bojadła

Bojadła (saksa keeles "Boyadel") on küla Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Zielona Góra maakonnas, Bojadła valla halduskeskus. Bojadła asub Odra jõe paremal kaldal, Zielona Góra kesklinnast ligikaudu 21 km idas.
Küla on esmamainitud 1291. aastal. Poola koosseisus on küla alates 1945. aastast.
Poola romaani arhitektuur

Poola romaani arhitektuur hõlmab ehitisi, mis on romaanikale iseloomulike tunnustega ning on rajatud 11. sajandist 13. sajandi keskpaigani tänapäeva Poola piiridesse jäävail aladel; 13. sajandi keskpaigas asendab stiili Poola gooti arhitektuur.
Varase Poola riigi ehitised loetakse Karolingide ja Ottode arhitektuurist mõjutatud Ida-Euroopa eelromaanika alla, mis mõjutas ka Poola hilisemat romaani arhitektuuri. Varaseimad romaani ehitised olid Waweli katedraal Krakówis, Gniezno katedraal ja Poznańi katedraal, mis aga on hiljem uuemates stiilides ümber ehitatud.
Suurem jagu Poola romaani ehitisi asub Suur-Poola, Kujawy, Alam-Sileesia ja Väike-Poola piirkondades. Paljud romaani arhitektuurimälestised Poolas on sobiva ehituskivi puudusel ehitatud tellistest, mille puhul räägitakse tellisromaanika stiilist.
Enamik säilinud ehitisi on kirikud, ümarkirikud ja kabelid. Silmapaistvaimate näidete hulka kuuluvad Tumi kollegiaatkirik, Wysocice Püha Nikolause kirik, Kruszwica kollegiaatkirik ja Cieszyni Püha Nikolause kirik.
Karwia

Karwia (kašuubi keeles "Karwiô", saksa keeles "Karwen") on küla Poolas Pomorze vojevoodkonnas Pucki maakonnas Władysławowo vallas. Karwia asub Läänemere rannikul ajaloolises Kaszuby piirkonnas, Władysławowost ligikaudu 13 km lääneloodes.
Karwia on suvituskoht, seal on umbes 3 km pikkune lai liivarand.
Karwiat on esmamainitud 1274. aastal. 1963–1972 oli Karwia Jastrzębia Góra osa, 1973–2014 Władysławowo linna koosseisus. Alates 2015. aastast on Karwia taas iseseisev küla.
Arques (Pas-de-Calais)

Arques on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Arques asub 40 km Calais'st ja Dunkerque'ist ning 45 km Boulogne-sur-Merist. See asub Pas-de-Calais' ja Nordi departemangude piiril.
Linna läbib "Canal de Neufossé", mis ühendab Aa ja Lysi jõgesid. Vallas on ka mitu järve — Beauséjour, Arc-en-ciel, Malhôve, Batavia — ning osa Rihout-Clairmarais' metsast.
Ajalugu.
Arques asub Prantsuse Flandria piirkonnas. Kuna see ala on olnud Belgia, Inglise, Prantsuse ja Hispaania võimu all, on paljud nimed teistes keeltes nimede prantsuskeelsed versioonid.
Pärast Kortrijki lahingut peeti seal 1303. aasta aprillis lahing prantslaste ja flaamide vahel. Flaamid võitsid Arques'i lahingu (1303). Arques'i ei tohi segi ajada Arques-la-Bataille'ga, kus toimus Arques'i lahing (1589). See on ka Azincourt'i lähedal.
See oli üks esimesi linnu piirkonnas, mis liitus Agenda 21-ga.
Võimalik Rooma mõju
On võimalik, et Arques oli "Litus Saxonicumis" mainitud Rooma sadam "Marcae", kuna Ühendkuningriigis on tehtud uuringuid, mille kohaselt oli hilis-Rooma ajal kõrgmere tase umbes 4,5 meetrit kõrgem kui praegu.
Arques asub Oudenbergi ja Boulogne'i (mõlemad Saksi ranniku kindlused) vahel ja näib olevat maismaa, kui merepinda tõsta 4,5 meetrit, mis juhul tähendaks, et Arques oleks olnud hästi kaitstud sadam linnast sisemaal.
Majandus.
Arques on kuulus oma kristallitootmise poolest. See on olnud maailma suurima klaasnõude tootja "Arc Internationali" peakorter alates selle loomisest 19. sajandil.
Huviväärsusi.
On linnajalutuskäik, mis hõlmab enamikku neist paikadest ja mida saab linna veebilehelt alla laadida.
Linn on "ville fleurie" ja seda hinnatakse kolme lillega.
"La Goudale" on tulnud Douaist Arques'i, nüüdisaegsesse õlletehasesse, mida saab külastada.
Tum

Tum on küla Góra Świętej Małgorzaty vallas Łęczyca maakonnas Łódźi vojevoodkonnas Poolas. Küla paikneb Łęczycast kolm kilomeetrit idas ja Łódźist 35 km loodes. Külas on umbes 600 elanikku.
Vaatamisväärsused.
Tum on tuntud 12. sajandi esimesel poolel ehitatud ja hästi säilinud romaani kivikiriku poolest. Maarjale ja pühale Aleksiusele pühitsetud nelja torniga ja nii ida- kui ka läänekooriga basiilika on Poola romaani arhitektuuri tähelepanuväärne näide. Külas asub ka pühale Nikolausele pühitsetud 18. sajandi puukirik.
Küla lääneservas asuvad varakeskaegse, 6.–8. sajandisse dateeritud linnuse jäänused, mis jäi kasutuselt kõrvale 14. sajandil Łęczyca linna esiletõusu ajal.
Blendecques

Blendecques on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Blendecques asub 5 km Saint-Omerist lõunas, teede D77, D210 ja D211 ristumiskoha ümbruses. Aa jõgi voolab läbi valla. Vallas on jalgpalli- ja korvpallitiim.
Swarzewo

Swarzewo (kašuubi keeles "Swôrzewò", saksa keeles " Schwarzau") on küla Poolas Pomorze vojevoodkonnas Pucki maakonnas Pucki vallas. Swarzewo asub Gdański lahe kaldal ajaloolises Kaszuby piirkonnas, Władysławowost umbes 3,5 km lõunas ja Puckist ligikaudu 4,5 km põhjas. 
Alates 1308. aastast oli küla Saksa ordu võimu all. 1466. aastal läks küla Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tulemusel läks Swarzewo 1772. aastal Preisi kuningriigi koosseisu. Esimese maailmasõja järel läks küla jälle Poola võimu alla.
Lichtensteini loss

Lichtensteini loss ("Schloss Lichtenstein") on eraomandis olev uusgooti stiilis loss Švaabi Juura mägedes Lõuna-Saksamaal. Loss asub Echazi jõe oru nõlval Honau lähedal Baden-Württembergi liidumaal.
Loss on ehitatud kunagise keskaegse lossi asupaigast mõnisada meetrit kõrvale. Uusgooti lossi inspiratsiooniallikaks oli Wilhelm Hauffi 1826. aastal kirjutatud romaan "Lichtenstein" ja ehitis valmis aastail 1840–1842.
Lossi kunstikogus asuvate tahvelmaalide järgi on üks anonüümne hilisgooti maalikunstnik saanud nimetuse "Lichtensteini lossi meister".
Mikoszewo

Mikoszewo (saksa keeles "Nickelswalde") on küla Poolas Pomorze vojevoodkonnas Nowy Dwór Gdański maakonnas Stegna vallas. Mikoszewo asub Żuławy tasandikul Wisła jõe suudme lähedal Gdański lahte, Nowy Dwór Gdańskist umbes 17 km loodes ja Gdański kesklinnast ligikaudu 22 km idas.
Küla on esmamainitud 1243. aastal.
California Ülikool Davises

California Ülikool Davises (inglise keeles "University of California, Davis"; "UC Davis; UCD") on California Ülikoolide süsteemi kuuluv (1959. aastast) avaõiguslik teadusülikool Ameerika Ühendriikides California osariigis Davises.
Ülikool loeb enda asutamisaastaks 1905. aastat.
Ülikooli akadeemiline struktuuriüksus UC Davis School of Veterinary Medicine on USA suurim veterinaariakool.
UC Davise vilistlaste, õppejõudude ja teadlaste nimistutes on üks Nobeli auhinna laureaat – Charles M. Rice (lõpetas UC Davise zooloogia erialal). 
2023. aastal õppis ülikoolis ligikaudu 31 800 bakalaureuseõppe ja 7900 magistriõppe üliõpilast.
Māui

Māui või Maui on Polüneesia mütoloogias suur kangelane ja trikster. Mauit kummardati väga harva, kuna ta oli pooljumal ja rohkem rahvakangelane, kes on tuntud oma tegude ja kavaluse poolest. Tema päritolu on kultuuriti erinev, kuid paljud tema peamised teod on suhteliselt sarnased.
Lugusid Māui vägitegudest ja seiklustest räägitakse enamikus Polüneesiast. Mõned enamikus Polüneesias talle omistatud vägiteod on allilmast inimestele tule varastamine, saarte püüdmine tema maagilise konksuga ja Päikese püüdmine, et päevasid pikendada. Māuit on erinevates lugudes kirjeldatud väga erinevalt, alates nägusast noormehest ja lõpetades vana targa rändpreestriga. Māui öeldi olevat väga räige, kuid paljud tema teod olid oma kaasinimeste elu paremaks muutmiseks.
Māui maoorikeelsete nimede hulka kuuluvad "Māui-tikitiki" ("Māui tippsõlm"), "Māui-tikitiki-a-Taranga" ("Māui Taranga tippsõlm"), "Māui-pōtiki" ("Māui viimane sõlm") ja "Māui te whare kino" ("Māui hädade maja").
Juhani Pallasmaa

Juhani Uolevi Pallasmaa (sündinud 14. septembril 1936 Hämeenlinnas) on soome arhitekt.
Aastatel 1992–1997 Tehnikaülikoolis arhitektuuriprofessorina töötanud Pallasmaa on kirjutanud arvukalt arhitektuuri- ja arhitektuuriteooriaalaseid artikleid. 
Tema arhitektitöödest on üks tuntumaid Rovaniemi kunstimuuseum. 1930. aastate alguses ehitatud kahekorruseline piklik punastest tellistest hoone renoveeriti (1984–1986) ja selle põhjakülge ehitati Pallasmaa projekti järgi juurdeehitus, kus 1986. aastal avati kunstimuuseum.
Soome haridus- ja kultuuriministeeriumi kunstide keskkomisjon nimetas Pallasmaa 1983. aastal viieks aastaks kunstnikprofessori ametikohale. 
Pallasmaa koostas 1992. aasta Sevilla maailmanäituse Soome paviljoni näituseplaani. Ta on olnud ka Pritzkeri auhinna žürii liige (2009).
San Francisco State University

San Francisco State University (ka "SF State; SFSU") on California Osariigi Ülikoolide süsteemi kuuluv (1972. aastast) avaõiguslik teadusülikool Ameerika Ühendriikides California osariigis San Franciscos.
Ülikool loeb enda asutamisaastaks 1899. aastat.
2023. aastal õppis ülikoolis ligikaudu 20 700 bakalaureuseõppe ja 2750 magistriõppe üliõpilast.
Litofaania

Litofaania on õhuke poolläbipaistev reljeefne kujutis, mis muutub nähtavaks, kui valgus seda tagant poolt valgustab. Seda luuakse materjalist, mille paksuse erinevused tekitavad reljeefse kujutise: kõige õhemad alad on heledamad ja paksemad alad tumedamad. Litofaaniat on võimalik teha näiteks portselanist või plastikust, mida kasutatakse sageli tänapäevases 3D-printimises.
Litofaania hakkas Euroopas levima 19. sajandi alguses, kus sakslased taasavastasid selle portselanist valmistamise tehnoloogia. Tõenäoliselt on litofaania nimi tuletatud kreeka sõnast "lithos" (kivi) ja "phanos" (nähtav), mis kirjeldab, kuidas pilt ilmub valguse mõjul nähtavale. Algul kasutati litofaaniat dekoratiivsetel esemetel, nagu lampides ja akendega paneelides, mille abil sai kujutised õrnalt esile tuua. Sajandi keskpaigaks levis see tehnika ka Jaapanisse, kus kunstnikud hakkasid seda oma piltide loomiseks kasutama.
Kaasaegne tehnoloogia, eriti 3D-printimine, on andnud litofaaniale uue elu. Digitaalne modelleerimine ja 3D-printerid võimaldavad täpselt kontrollida litofaani paksust, et luua detailirohkeid pilte fotode ja illustratsioonide põhjal. 3D-prinditud litofaaniaid kasutatakse tänapäeval näiteks dekoratiivvalgustites ja fotodes. See tehnika annab lampidele omapärase valgusefekti. Samuti valmistatakse isiklikke kingitusi ja mälestusesemeid. Fotode põhjal tehtud litofaanid on populaarsed kingitustena. Seda tehnikat kasutatakse ka interjööri disainielementidena, näiteks akende, seinapaneelide või öölampidena.
Ngatpangi osariik

Ngatpangi osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Belaus. See asub Babelthuapi saare keskosas.
Ngatpangi osariigi pindala on 47 km². See on rahvaarvult riigi üheksas osariik, elanike arv oli 2020. aastal 289. Osariigi halduskeskus on Ngereklmadel.
Seenekärblased

Seenekärblased ("Platypezidae") on sugukond kärbselisi.
Angauri osariik

Angauri osariik on saar ja 1. järgu haldusüksus (osariik) Belaus. See asub Babelthuapi saarest edelas.
Angauri osariigi pindala on 8 km². See on rahvaarvult riigi üheksas osariik, elanike arv oli 2015. aastal 119. Osariigi halduskeskus on Ngeremasch.
Osariigi ametlikud keeled on belau, inglise ja jaapani keel.
Ajalugu.
1944. aasta septembris ja oktoobris toimus saarel Angauri lahing Jaapani ja USA vägede vahel.
Agathomyia

Agathomyia on perekond kärbselisi.
Ngchesari osariik

Ngcheari osariik on saar ja 1. järgu haldusüksus (osariik) Belaus. See asub Babelthuapi saare idaosas.
Ngchesari osariigi pindala on 38 km². Osariigi elanike arv oli 2020. aastal 319. Osariigi halduskeskus on Ngersuul.
Campagne-lès-Wardrecques

Campagne-lès-Wardrecques on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Campagne-lès-Wardrecques asub 8 km Saint-Omerist kagus, tee D200 ääres, teede N42 ja N43 ristumiskoha ümbruses. "Canal de Neufossé" läbib valda.
Bounty

Bounty oli Briti kaubalaev, mille kuninglik merevägi ostis 1787. aastal botaanika-alase missiooni jaoks. 
Laev saadeti kapten William Blighi juhtimisel Vaikse ookeani lõunaossa, et hankida leivapuutaimi ja transportida need Briti Lääne-Indiasse. Missiooni ei täidetud, sest 1789. aastal toimus laeval mäss, mida juhtis vanemtüürimees Fletcher Christian. Mäss oli edukas ja veretu ning kapten Bligh ja talle lojaalseks jäänud meremehed jäeti paadiga merele.
Mässulised põletasid Bounty 1790. aastal Vaikse ookeani lõunaosas Pitcairni saarel.
Hallines

Hallines on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Hallines asub 6 km Saint-Omerist lõunas, tee D211 ääres, "Autoroute A26" lähedal.
Denis Larchenko

Denis Larchenko (sündinud 15. juunil 1993) on Eesti poliitik ja ametnik. Alates 01. juulist 2024 on ta Põhja-Tallinna linnaosa vanema asetäitja. 2021. aasta oktoobris osutus ta esimest korda valituks Narva Linnavolikokku, kuhu kandideeris erakonna Eesti 200 nimekirjas.
Diminutsioon (figuratsioon)

Diminutsioon (inglise keeles "division", itaalia keeles "passaggio", hispaania keeles "glosa", prantsuse keeles "double") on muusikas figuratsioon, mille puhul pikem noot on variatsiooni saamiseks asendatud lühemate, tavaliselt meloodiliselt liikuvate nootidega, mis moodustavad figuure ja passaaže. 
Renessanss- ja barokkmuusikas kasutati diminutsiooni eelkõige meloodia improvisatsiooniliseks kaunistamiseks. 16. ja 17. sajandil on trükitud hulgaliselt juhendeid, mis pakuvad intervallide kaupa süstematiseeritud ülevaateid võimalikest erinevates helivältustes diminutsioonidest, mida esitajatel oli võimalik pähe õppida ja rakendada mis tahes muusikateose esitamisel. Tolleaegsete heliloojate ja interpreetide koostatud näited on ka tänapäeval heaks uurimismaterjaliks, et saada teada, kuidas tolle aja muusikapraktikas kombineeriti erinevaid figuure ja passaaže, et kaunistada ja varieerida teose korduvaid fraase, lõike või ka salmilaulu erinevaid salme. 
Vahel nimetati diminutsiooniks ka diminutsiooni tulemusel saadud kaunistatud meloodiat ennast.
Schenkeri analüüsis diminutsioon kui akordivälistest helidest moodustuv esiplaani nähtus redutseeritakse tagaplaani muusikalise struktuuri esiletoomiseks.
Figuur (muusika)

Figuur on muusikas figuratsiooni tulemusel saadud tavaliselt lühike, ühte või kahte lööki täitev helide rühm, mis kordudes võib moodustada mustreid.
Figuuri üks näiteid on "cambiata".
Kõik on formuleerimise küsimus

"Kõik on formuleerimise küsimus" on Toe Tagi kolmas ja ühtlasi viimane stuudioalbum, mis anti välja 2009. aasta mais MFM Recordsi poolt. Album ilmus 2020. aastal ka vinüülplaadil, mille andis välja Legendaarne Records.
Tarmo Teekivi

Tarmo Teekivi (sündinud 28. veebruaril 1981 Raplas) on eesti laulja (tenor) ja õpetaja.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1995 klaveri erialal Märjamaa Muusika- ja Kunstikooli (õpetaja Sirkka Godovanets), 1999 Tallinna Reaalkooli, 2006 laulu erialal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli (õpetaja Henn Pai), 2012 multimeediumi (veebispetsialisti) erialal Tartu Kutsehariduskeskuse ning 2013 Tartu Ülikoolis kutsepedagoogika kursuse.
Teekivi on olnud aastatel 2002–2014 ja 2016. aastast Vanemuise kooriartist, 2012–2020 Tartu Kutsehariduskeskuse õpetaja, 2005. aastast harrastusteatri Vilde Teater liige. Ta tegeleb heliloominguga ja on 2000. aastast EYS Veljesto liige.