tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Swing Swindlers

Swing Swindlers (ka Bel-Etage Swingorkester) on Eesti orkester, mis esitab eelkõige 1920.–1940. aastate tantsumuusikat. Orkestri moodustas 2004. aastal Mart Sander. Orkester koosneb peamiselt Estonia teatri noortest muusikutest.
Eesti Vabariigi 100. aastapäeva tähistamise raames toimus orkestri turnee Ameerika Ühendriikides, mille käigus esineti näiteks Kennedy Keskuses (Washington). Washingtoni linnapea Muriel Bowser kuulutas 24. veebruari 2018 Eesti päevaks ning mainis oma proklamatsioonis muu hulgas ka Mart Sanderi kontserti kui kaalukat kultuurisündmust.
Orkestri albumid on ilmunud eelkõige USA plaadifirma Divine Art kaudu ning saanud mainekaid auhindu (näiteks juhtiva klassikalise muusika ajakirja Gramophone kriitikute aastapreemia). 
Orkester oli telesaatesarja "Tantsud tähtedega" orkester 1. ja 2. hooajal ning saatesarja "Eesti otsib superstaari" svingvooru orkester 1.–4. hooajal. 
Bel-Etage Swingorkester on välja andnud ligi 20 albumit Eestis, Soomes, Ameerikas, Inglismaal, Saksamaal ja Venemaal. 
Orkestriga on esinenud ja lugusid salvestanud näiteks lauljad Hanna-Liina Võsa, Nele-Liis Vaiksoo, Birgit Sarrap, Kelli Uustani, Pirjo Jonas, Tanel Padar, Koit Toome, Pirjo Levandi, Luisa Värk, Jassi Zahharov, Rolf Roosalu, Mihkel Mattisen, Uno Loop, Reet Linna ja paljud teised.
Thirlmere

Thirlmere on asula (inglise keeles "semi-rural town") Austraalias Uus-Lõuna-Walesi osariigis, Sydneyst 89 km edelas. 2011. aasta rahvaloenduse järgi elas külas 3530 inimest.
Külas on olnud üks tugevamaid Eesti kogukondi Austraalias. Seal on olnud eestlaste hostel, kohvik, kultuurimaja, kirik ja kalmistu.
Alessandro Grandi

Alessandro Grandi (1586 – 1630. aasta teine pool) oli Põhja-Itaaliast pärit varase barokiajastu helilooja, kes kirjutas uues "concertato" stiilis. Ta oli üks oma aja kõige leidlikumaid, mõjukamaid ja populaarsemaid heliloojaid, jäädes selle poolest Põhja-Itaalias ilmselt alla vaid Claudio Monteverdile.
Elukäik.
Tõenäoliselt sündis Grandi Ferraras ning elas seal ka noorpõlves, õppides tõenäoliselt lähedalasuvas Veneetsias koos Giovanni Gabrieliga. Ta töötas mitmes Ferrara katedraalis ja akadeemias kapellmeistrina ("maestro di cappella").
1617. aastal sai ta töökoha Veneetsia San Marco basiilikas; sel ajal oli sealseks koormeistriks just Monteverdi. Viimaks sai Grandist Monteverdi assistent ning näib, et just siis hakkas ta suuremat huvi tundma mõnede väiksemates vormides muusikateoste loomise vastu, mida Monteverdi oma loomingus eiras.
1627. aastal läks ta Bergamosse tõenäoliselt seetõttu, et seal avanes tal võimalus kapellmeistrina kogu muusikaline programm ise otsast peale üles ehitada. Tõenäoliselt kohtus ta ka helilooja Heinrich Schütziga viimase teisel Itaalia-reisil. Grandi suri 1630. aastal linna haaranud muhkkatkupuhangu ajal, olles Bergamos töötanud vaid kolm aastat.
Looming.
Suurema osa tema teostest moodustavad instrumentaalsaatega vokaalpalad. Stiililiselt sarnanes tema varasem looming Giovanni Gabrieli omaga: muusikas vahelduvad lühikesed väga kontrastsed rütmi ja struktuuri käigud; ent reeglina kirjutas ta väiksematele kollektiividele. Suurem osa tema varasematest heliteostest on "concertato"-stiilis motetid: mõned neist on duod/duetid ja triod, mis oli motettide kirjutamisel uuenduslik, kuna tavaliselt esitasid neid suuremad grupid.
Grandi oli üks väheseid heliloojaid, kes jätkas kohe pärast selle meetodi kasutuselevõttu keeruka vokaalse polüfoonia kirjutamist üle "basso continuo" (akorditähistuse, kus bassinoodi alla märgitakse numbritega akordi teised astmed, mitte ei kirjutata tervet akordi välja); enamik teisi heliloojaid, kes 17. sajandi esimestel kümnenditel "continuo"t kasutasid, kirjutas kas päris ühehäälseid palu või eelistas pigem homofoonilisema ülesehitusega teoseid.
Mõnes oma teoses eksperimenteeris Grandi äärmise emotsionaalsusega, kasutades kromatismi, eellööke ja afektatsioone. Kuigi harmooniate kasutamisel ei olnud ta nii julge kui Carlo Gesualdo, oli ta osa üldisemast traditsioonist ja seega olid tema teosed peaaegu sama mõjukad kui Monteverdi omad. Grandi uuendas lakkamatult, kirjutades monoodiaid viiulitele ning koostades ka osadest koosnevaid korduvaid partiisid muusikainstrumentidele: idee, mis arenes välja barokkmuusikas kasutatavaks "ritornello" vormiks. Grandi muusikas on näha ühenduskohta barokkmuusikaga alanud "concertato" stiili ja Johann Sebastian Bachi teostes kulmineerunud kantaatide vormi vahel.
Grandi oli üks oma aja populaarsemaid heliloojaid. Tema muusikateoseid avaldati innukalt kogu Itaalias, Saksamaal ja Madalmaades ning see jätkus ka pikka aega pärast tema surma. Ta kirjutas motette, kirikulaulude seadeid, madrigale ning ka teatud vormis varasemaid heliteoseid, mida võib kantaatideks kutsuda.
Härjamaa

Härjamaa (ka Suur Härjamaa, Suur-Härjamaa, Suur-Härjarahu) on saar Väinameres, halduslikult Lääne maakonnas Haapsalu linnas. Saare pindala on 2,1 hektarit ja rannajoone pikkus 1 kilomeeter.
Härjamaast 1,5 kilomeetrit idas asub Sõmeri saar.
Saar on pikliku kujuga, kivise pinnamoega ja rohttaimestikuga.
Saar kuulub Matsalu rahvusparki Suur-Härjamaa loodusreservaati.
Theodor Robert Wilhelm Knüpffer

Theodor Robert Wilhelm Knüpffer (7. juuni 1864 Väike-Maarja – 3. oktoober 1903 Tallinn) oli Eestis tegutsenud arst, omanimelise Tallinnas Suur-Balesna 12 asunud) Knüpfferi kliiniku rajaja.
Ta õppis aastatel 1884–1891 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Isiklikku.
Tema isa oli Väike-Maarja koguduse õpetaja Carl Theodor Knüpffer, vend Georg Martin Knüpffer oli Ambla Maarja koguduse õpetaja.
Tema abikaasa oli Charlotte Ellinor Knüpffer (neiuna Gernet (1868–1964). Neil olid tütar Ilse (s. 1895), poeg dr. med
Oskar Karl Herbert Knüpffer (1897–1972) ja tütar Sigrid (sünd. 1899).
Kärt Kull

Kärt Kull (kuni 2023. aastani Kärt Tammjärv; sündinud 11. juunil 1991 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2010. aastal Pelgulinna Gümnaasiumi, lisaks on ta õppinud Tallinna Muusikakoolis kitarri ja Arsise Kellade Koolis kellamängu. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26. lend).
Töötab alates 2014. aastast Vanemuise teatris draamanäitlejana.
Isiklikku.
2023. aasta suvel abiellus ta dirigent Taavi Kulliga.
Tüümuse hormoonid

Tüümuse hormoonid ("thymic hormones") on endokrinoloogias paljude selgroogsete sisenõrenäärme tüümuse, näiteks tüümuse epiteeli rakkude, poolt eritatavate humoraalsete faktorite koondnimetus, need liigitatakse peptiidhormoonide hulka, ja nende teadaolevateks funktsioonideks on lümfisüsteemi arengu, T-rakkude difefentseerumise ja rakuliste immuunvastuste regulatsioon.
Tüümuse hormoonide süntees, eritus, signaalirajad, geenid, ensüümid, retseptorid ja toime ning roll tüümuses ja teistes elundites asetleidvates normaalsetes füsioloogilistes ja patoloogilistes protsessides on lõpuni uurimata. 
Nomenklatuur ja nimetused.
Tüümuse hormoonid on eraldatud erinevate imetajate tüümusest, kas inimese ehk vasika tüümusest ja nende nomenklatuuris pole kokku lepitud.
Looduslike tüümuse hormoonide eraldamise järgselt kannavad mitmed toodetud preparaadid samu nimetusi.
Erituse regulatsioon.
Tüümuse hormoonide erituse regulatsioonimehhanisme praegu ei tunta.
Tümuliini sekretsiooni reguleerib neuroendokriinsüsteem ja kilpnäärme telg – türoksiin (T4) stimuleerib hiirtel tümuliini eritust.
Tüümuse hormoonide eritus reguleerib tüümusest sõltuvate T-rakkude diferentseerumist.
Füsioloogiline toime.
Tüümuse hormoonid võivad mõjuda hüpotalamuse-hüpofüüsi-neerupealise teljele stimuleerivalt ning reguleerida ajuripatsi hormoonide vabastamist.
Ajuripatsi hormoonid aga võivad osade uurijate arvates osaleda tüümuse involutsioonil.
Ringlevate signaalmolekulide toime tüümusesse.
Uuringud näitavad, et tüümuses on tuvastatavad ensüümid ja kofaktorid, mis on vajalikud glükokortikoidi sünteesiks, kuid pole teada kas tüümuses nimetatud steroidhormooni süntees ka toimub.
Osade autorite arvates toimub tppmsues glükokortikoidi süntees, kuid võrreldes neerupealise koorega väga väikestes kogustes.
Tüümuse epiteelirakkudes eksisteerivad nii tüümuse hormoonide kui suguhormoonide retseptorid. Tüümuse hormoonide ekspressiooni ja eritust inhibeerivad manustatud suguhormoonid.
Uurijate arvates võivad glükokortikoidid ja rakuväline kaltsium signaliseerida küpsemata tümotsüütidele enesetapu vajadust.
Tüümusesiseselt võib toimuda hormoonide kasvuhormooni (GH), prolaktiini (PRL), lutropiini (LH), oksütotsiini, vasopressiini ja somatostatiini tootmine (seostatakse retseptoritega).
Tüümuse füsioloogias mängib rolli leptiin. Teatud arenemisjärgus tüümuse T-rakud ekspresseerivad greliini retseptoreid ja eritavad greliini.
Talitluse häired.
Suguhormoonide toime tüümusele võib tüümuse rakupopulatsiooni mõjutada soodustavalt kasvajarakkude kasvamisele tüümuse mikrokeskkonnas.
Linda Porkanen

Linda Porkanen (kuni 2022. aastani Kolde, sündinud 16. aprillil 1990 Tallinnas) on eesti näitleja. Ta on 2014. aastast Vanemuise teatri draamanäitleja. 
Haridus.
Ta on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis, lõpetas Vanalinna Hariduskolleegiumi humanitaarklassi (õppides samal ajal ka VHK Teatrikoolis). Ta õppis aastatel 2009–2010 Tallinna Ülikoolis psühholoogiat, lõpetas 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26. lend).
Isiklikku.
Linda abiellus 2021. aasta jaanipäeval Vainupeal näitleja Veiko Porkaneniga. Neil on pojad Eero Birk ja Leo Miko.
Teófilo Cubillas

Teófilo Juan Cubillas Arizaga (sündinud 8. märtsil 1949 Limas) on Peruu endine jalgpallur. Teda peetakse kõigi aegade parimaks Peruu jalgpalluriks. Tema tugevad küljed olid head tehnilised oskused ja õnnestunud karistuslöögid. Tema hüüdnimi oli El Nene ('laps').
Ta kuulus 1975. aasta Copa América võitnud Peruu meeskonda. Ta aitas Peruul jõuda 1970. aasta maailmameistrivõistluste veerandfinaali ja taas 1978. aasta maailmameistrivõistlustele. 1972 valiti ta Lõuna-Ameerika aasta jalgpalluriks.
Ta on 81 mängus löödud 26 väravaga riigi suurim väravakütt. 2004. aastal valis Pelé Cubillase FIFA 100 125 parima jalgpalluri hulka. Cubillas on Miroslav Klose ja Thomas Mülleri kõrval üks kolmest mängijast, kes on kahtedel maailmameistrivõistlustel löönud viis või enam väravat.
Veiko Porkanen

Veiko Porkanen (sündinud 4. jaanuaril 1989 Põltsamaal) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas 2008. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 2008–2010 Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledžis ehitiste restaureerimise erialal ja lõpetas 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26. lend).
Veiko Porkanen on aastast 2014 Vanemuise teatri draamanäitleja. 
Aastal 2022 abiellus ta Linda Porkaneniga. Neil on pojad Eero Birk ja Leo Miko.
Rolle.
– Voldemar Ilves – Vilde/Palu “Side” (2024) 
– Kostja/Stjopa – Glowacki “Neljas õde” (2023) 
– Ben Silverman – Simon “Päikesepoisid” (2023) 
– Poeet – Vadi “Sada grammi taevasina” (2023) 
– Petruchio – Shakespeare “Tõrksa taltsutus” (2022) 
– Veder/Kooliõpetaja – Astrid Lindgren “Vennad Lõvisüdamed” (2022) 
– Roger Freeboys/ Russell /Hanratty/ Politseiülem/Kajakas /Kala /Eddie-Irving-Gunther – Lewis/Sayer/Shields “Pangarööv” (2020)
Nuumrakk

Nuumrakkudeks ehk mastotsüütideks ("mastocytys") nimetatakse lümfoid(-immuun)süsteemiga loomadel luuüdist pärinevaid eraldunud pluripotentsetest tüvirakkudest ja välimises (suures) vereringes ringlevaid eelvormidest diferentseeruvaid ning sidekoes resideerivaid monotsüütidesarnaseid rakke.
Pärast sidekoesse migreerumist diferentseeruvad nad nuumrakkudeks ja alustavad neile iseloomulike graanulite (basofiilsete graanulite) tootmist.
Nuumrakud eraldavad bioaktiivseid molekule, mis osalevad põletikulisel vastusel, kaasasündinud immuunsüsteemi reaktsioonil ja koe paranemise protsessil. Tähtsamad molekulid on hepariin, histamiin, seriini proteaasid, tsütokiinid ja fosfolipiidid.
Nuumrakke esineb hulgaliselt sidekoes ja epiteeli alumistes kihtides, naha ja mesenteeriumi väikeste veresoonte ümber ning koes, mis ümbritseb seedetrakti, soolte limaskestas, hingamisteedes ja kopsudes.
Nuumrakkude aktivatsiooni ja degranulatsiooni mõjutavad ained.
Mitmed retseptiravimite toimeained, nagu kodeiin jpt aktiveerivad inimese nuumrakkude tsütokiinide ja kemokiinide sünteesi. Kodeiini indutseeritud inimese nuumrakkude degranulatsiooni toimel aktiveeritakse ühe läbiviidud katse kohaselt sellised kemo- ja tsütokiinid nagu IL-8, GM-CSF, TNF, MCP-1 ja RANTES. Need tsüto- ja kemokiinid lükkavad käima ja aktiveerivad põletikurakke nagu T-rakud, dendriitrakud ja neutrofiilid, kes kõik võivad aidata kaasa kodeiini ülitundlikkuse tekkele.
Nuumrakke seostatakse allergia ja anafülaksiaga.
Kodeiin aktiveerib inimese nuumrakke ka IgE tüüpi antikehade puudel, arvatakse, et aktivatsioon toimub läbi inimese nuumrakkude poolt ekspresseeritavate opioidretseptorite (müü- ja delta- kuid kappaopioidretseptoreid arvatavasti mitte).
Antje Jackelén

Antje Jackelén (sündinud 4. juunil 1955 Herdeckes) on saksa päritolu vaimulik ja teoloog, alates 2014. aastast Rootsi Kiriku peapiiskop (Uppsala peapiiskop).
Ta on esimene välismaalasest Rootsi peapiiskop alates 12. sajandist ning esimene naispeapiiskop.
Delta (täpsustus)

Delta võib tähendada mitut asja.
Asulad:
Hooned:
Jõuluhällilaul

"Jõuluhällilaul" (originaalpealkirjaga "Рождественская колыбельная") on eesti helilooja Arvo Pärdi 2002. aastal loodud muusikateos; üks kahest Pärdi hällilaulust (teine on "Eesti hällilaul"). Muusikateose pikkus on 2 minutit.
Jõuluhällilaulust tegi Pärt uued versioonid aastal 2005 ja 2010.
Eesti hällilaul

"Eesti hällilaul" (laulu nimetatud ka "Kuss-kuss, kallike") on eesti helilooja Arvo Pärdi 2002. aastal loodud muusikateos; üks kahest Pärdi hällilaulust (teine on "Jõuluhällilaul"). Muusikateose pikkus on 2 minutit. 
Eesti hällilaulust tegi Pärt uued versioonid aastal 2006, 2009 ja 2019.
Põllumeesteselts

Põllumeesteselts on põllumeeste huve kaitsev ja tavaliselt ka põllumajandusteadmisi levitav selts.
Baltimaade esimeste põllumeesteseltside hulka kuulusid 1792 asutatud Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet ning 1839 asutatud Eestimaa Põllumajanduse Selts. Esimesed põllumeesteseltsid (LÕÖSi tütarseltsid-põllumajandusseltsid ja EPS) juhindusid mõisnike huvidest.
Esimesed eestlaste põllumeesteseltsid Liivimaa kubermangus organiseeris Johann Voldemar Jannsen Tartus ja Pärnus 1870 ning Viljandis ja Võrus 1871, Põltsamaal 1881. Eestimaa kubermangu Tallinna Eesti Põllumeeste Selts asutati alles 1888.
Carl Robert Jakobsoni ja Märt Miti mõjul ei teinud eestlaste põllumeesteseltsid kuni 1890. aastateni baltisaksa põllumeesteseltsidega koostööd.
Seltse tekkis maapiirkondadeski: Helme Põllumeeste Selts, Koeru Põllumeeste Selts, Kullamaa Eesti Põllumeeste Selts, Kuremaa Põllumeeste Selts, Läänemaa Põllumajanduse Selts, Põltsamaa Põllumeeste Selts, Räpina Põllumeeste Selts, Tarvastu Eesti Põllumeeste Selts, Sangaste Põllumeeste Selts, Võnnu Põllumeeste Selts, Tapa Põllumeeste Selts, Änge Põllumeeste Selts, Saarde Põllumeeste Selts, Suure-Jaani Põllumeeste Selts, Paide Põllumeeste Selts, Vändra Põllumeeste Selts, Haapsalu (1903), Kullamaa (1899), Käina, Lääne-Nigula (1910), Martna, Mihkli (1910), Märjamaa (1910), Noarootsi (1909), Piirsalu, Varbla (1910), Velise (1903), Rapla Põllumeeste Selts, Vigala Eesti Põllumeeste Selts jt. 
1905. aastal tegutses Eesti alal üle 60 põllumeeste seltsi. Kui esimestel põllumeeste seltsidel polnud tegevuspiirkond täpselt kindlaks määratud, hiljem asutatuil oli see põhikirjas fikseeritud (kihelkondlikud seltsid). 1907 ja 1908 asutati vastavalt Eestimaa kubermangu ja Põhja-Liivimaa põllumeesteseltside kesktoimkond. Need muudeti vastavalt 1910 Eestimaa Põllumeeste Keskseltsiks ja 1911 Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskseltsiks. 1922 ühinesid need Eesti Põllumeeste Keskseltsiks.
Kuna põllumeesteseltse oli palju, siis tegelesid nad küllaltki erinevate asjadega. Seltsid tutvustasid talurahvale mitmeväljasüsteemi, põllutöömasinaid, mineraalväetisi ja maaparandust. Korraldati loenguid, kursusi, põllumeeste päevi, põllumajandusnäitusi ning põllutöökongresse (1899 ja 1905). Nad asutasid mitmesuguseid ühistuid ja koole, seadsid ametisse instruktoreid ja konsulente ning andsid välja ajakirju (Põllumees ja Tulu).
1940 põllumeesteseltsid natsionaliseeriti. Nende ülesanded anti riigiasutustele.
1980. aastate lõpus hakati põllumeesteseltse taastama.
Kapussaare nasu

Kapussaare nasu (ka Koigilaid, Kupjalaid, Liisilaid, Kõpussaare nasu) on 2 hektari suurune saar (nasu) Saare maakonnas Väikeses väinas Väinatammist 1 kilomeeter lõunas. Saare rannajoone pikkus on 594 meetrit.
Saar on pikliku kujuga, seal kasvab roostik ja lehtmets.
Saar kuulub Väikese väina hoiualasse ja on looduskaitse all.
Hülgelaid

Hülgelaid on Saare maakonnas Sepamaa lahes asuv saar (laid). Laiu pindala on 3 hektarit ja rannajoone pikkus 1,15 kilomeetrit.
Laid asub 800 meetrit Roomassaare sadamast kirdes.
Laid on kruusase pinnamoega. Laiul kasvab rohttaimestik.
Laiu koordinaadid on .
Piimaühistu

Piimaühistu on ühistu, mis tegeleb peamiselt talude piima töötlemise ja müügiga.
Eesti esimene piimaühistu asutati 1897 Restu-Antslas ja teine 1908 Imaveres. 1939. aastaks oli selliste ühisute arv suurenenud 313-ni.
1911 asutati piimaühistute keskühing Estonia, mis 1936 kujundati ümber Võiekspordiks. 1930–1940 tegutses Üleriiklik Piimaühistute Keskliit.
1928–1940 ilmus ajakiri Piimandus. Keskliit andis igal aastal välja "Piimanduse kalender-käsiraamatut".
Piimaühistud kaotati 1949–1951 seoses põllumajanduse riigistamise ja kolhooside moodustamisega. 1989 hakati neid taasasutama.
Imutlaid

Imutlaid on saar Liivi lahes, halduslikult Pärnumaal Kihnu vallas. Laiu pindala on 1,65 hektarit ja rannajoone pikkus 855 meetrit.
Laid asub 500 meetrit Iedikravast lõunas. Sellest itta jääb väike Imutlao suardu, mis on Imutlaiuga peaaegu kokku kasvanud.
Laid on pikliku kujuga ja liivase pinnamoega. Laiul kasvab võsa.
Laid kuulub Kihnu laidude looduskaitseala Kihnu linnulaidude sihtkaitsevööndisse.
Kajakarahu

Kajakarahu on 1,35 hektari suurune saar (rahu) Läänemaal Haapsalu linnas Eeslahes. Rahu rannajoone pikkus on 739 meetrit.
Rahu asub Uussadamast 500 meetrit lõunas. Rahu on pikliku kujuga ja liivase pinnamoega.
Rahu kuulub Väinamere hoiualasse ja on looduskaitse all.
Kakrasiär

Kakrasiär (ka Kakralaid, Kakrasaar) on saar Pärnumaal Kihnu valla Sääre küla haldusalas Kihnu väinas 4,5 kilomeetrit Kihnust kirdes. Saare pindala on 1,6 hektarit ja rannajoone pikkus 4,1 kilomeetrit.
Saar on looduskaitse all. Saarega on maismaakerke tulemusena liitunud Läbiketeri saar.
Farum

Farum on linn Taanis Furesø vallas, 20 km kaugusel Kopenhaagenist.
Kitselaid

Kitselaid (rööpnimega Püskeldi rahu) on Saare maakonnas Atla lahes Vilsandi rahvuspargis asuv saar; üks ja suurim Püskeldi rahudest.
Laiu pindala on 2,99 hektarit ja rannajoone pikkus 1,6 kilomeetrit.
Laid asub Eeriksaare poolsaarest 300 meetrit kaugemal. Laid on pikliku kujuga ja sopilise rannajoonega.
Saare koordinaadid on .
Kitselaid (Liivi laht)

Kitselaid on 7,6 hektari suurune saar Liivi lahes, üks Varbla laidudest. Laiu rannajoone pikkus on 1,5 kilomeetrit.
Laid asub 500 meetrit Selglaiust kagus. Laid on pikliku kujuga ja kivise pinnamoega.
Laid asub Varbla laidude looduskaitsealal ja on looduskaitse all.
Myyrmanni pommiplahvatus

Myyrmanni pommiplahvatus oli 11. oktoobril 2002 toimunud plahvatus Myyrmäkil Vantaas asuvas Myyrmanni kaubanduskeskuses. Plahvatuses sai surma seitse inimest, kellest kaks olid teismelised ja üks oli laps. Hukkunute hulgas oli ka oletatav pommipanija. Plahvatuses sai viga 166 inimest, aga politseinike sõnul oleks plahvatuses võinud hukkuda ka rohkem, sest tol päeval oli keskuses umbes 2000 inimest, kellest paljud olid klounietendust vaatama tulnud lapsed.
Pommiplahvatus kaubanduskeskuses oli riigile suur šokk, sest pommiplahvatused on Soomes haruldased.
Pommipanija.
Pommipanijaks osutus 19-aastane Petri Gerdt. Noormees oli keemiaüliõpilane, ta hukkus plahvatuses. Politsei sõnul oli Gerdt keemiateemalise veebifoorumi aktiivne liige ja oli pommi valmistanud ise. Ühtegi kaasosalist tal polnud ja samuti polnud ta seotud ühegi äärmus- ega terrorirühmitusega.
Politsei on kindel, et Gerdt ei soovinud korraldada enesetapurünnakut, vaid plaanis pommi keskusse jätta, et see hiljem kaugjuhtimisega lõhata. Selle versiooni peamiseks vastaseks oli Petri isa, Armas Gerdt, kes oli veendunud, et ta poeg oli pommi metsa viimas ega plaaninud terrorirünnakut korraldada.
Hukkunud.
Plahvatuses hukkus seitse inimest, kellest viis hukkusid plahvatuses, üks 7-aastane tüdruk suri kiirabiautos teel haiglasse ja järgmisel hommikul suri plahvatuses rängalt viga saanud 37-aastane pereema. Hukkunutest kolm olid mehed, kolm naised ja üks oli laps. Gerdt ühtegi oma ohvrit ei tundnud.
Juurtindik

Juurtindik ("Coprinopsis cinerea") on söödav (kohe pärast korjamist) seeneliik kandseente hõimkonnas.
2014. aastal avastas mükoloogiaprofessor Markus Aebi juhitud uurimisrühm sellel seeneliigil, mis kasvab hobusesõnnikul, uue valgu, mis nimetati kopsiiniks. Sellel arvatakse olevat antibiootilised omadused.
Kopsiin

Kopsiin on valk, mis eraldati 2014. aastal hobusesõnnikul kasvavast seenest juurtindikust ja see liigitatakse antimikrobiaalsete peptiidide (looduslike antibiootikumide) hulka.
Sulley Muntari

Suleyman Ali "Sulley" Muntari (sündinud 27. augustil 1984 Konongos) on Ghana jalgpallikoondise endine mängija.
Ta mängis viimati Hispaania esiliiga klubis Albacete poolkaitsjana.
Tüümuse nuumrakud

Tüümuse nuumrakud on toimiva tüümusega sündinud loomade nuumrakkude liik, mis arvatakse olevat tüümuse sidekoeliste struktuuride residentrakud. 
Tüümuse nuumrakud on tuvastatud tüümuse sidekoelistes struktuurides, nagu tüümuse kihn ja sellest lähtuvad vaheseinad mis jaotavad elundi sagarikeks aga ka tüümuse säsis. 
Inimese tüümus sisaldab tüümuse nuumrakke, kuid nende täpne päritolu ja funktsioonid on seni veel teadmata. Arvatakse, et need rakud paiknevad tüümuse veresoonte ja perivaskulaarsete ruumide lähedal ja osalevad angiogeneesis ning eritavad mitmeid tsütokiine ja VEGFi.
Tüümuse involutsiooni korral on tuvastatud üskikuid nuumrakke. 
Osade tümoomi vormide näidistes on tuvastatud trüptaas positiivseid nuumrakke kasvajarakkude vahel.
Jefferson Farfán

Jefferson Agustín Farfán Guadalupe (sündinud 26. oktoobril 1984 Limas) on Peruu endine jalgpallur, kes mängis ründajana.
Klubikarjäär.
Farfán alustas klubikarjääri Peruu klubis Alianza Lima, kellega ta sõlmis lepingu 2001. 2002. aastal sai ta meeskonna üheks olulisemaks mängijaks ning aitas klubil tulla aastatel 2003 ja 2004 Peruu meistriks.
2004. aasta juunis suundus ta 3,5 miljoni euro eest Hollandi klubisse PSV Eindhoven, kellega sõlmis lepingu 2010. aastaks. Klubidebüüdi tegi ta 14. augustil 2014 liigamängus Roosendaaliga. Esimese värava lõi ta klubi emeskonnas 6. liigamängus Heerenveeniga. Ta lõi klubi meeskonnas Hollandi liigas mitu olulist väravat ja jõudis klubiga Meistrite Liiga hooajal 2004–2005 poolfinaali. Esimese värava lõi ta Meistrite Liigas 2:1 võidumängus Norra klubi Trondheimi Rosenborg üle. Aastatel 2005–2008 tuli PSV-ga neljal hooajal järjest Hollandi meistriks ja 2005 Hollandi karika võitjaks.
2008. aasta juunis suundus ta 10 miljoni euro eest Saksamaa klubisse Schalke 04. See oli kõige kallim üleminek klubi ajaloos. Ta sõlmis klubiga lepingu neljaks aastaks. Klubidebüüdi tegi ta 13. septembril 2008 mängus Dortmundi Borussiaga, kus ta lõi penaltist värava.
Hooajal 2011–2012 tegi ta 23. oktoobril 2011 mängus Bayer Leverkuseniga klubi meeskonnas oma sajanda mängu, kus ta lõi ka otsustava 1:0 võiduvärava. 2012. aprillis pikendas Farfán klubiga lepingut 2016. aastani.
2015. aasta aprillis liitus ta Araabia Ühendemiraatide klubiga Al Jazira.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Venemaa klubiga Moskva Lokomotiv. Hooajal 2017–18 tuli ta klubiga Venemaa meistriks.
Aastatel 2021–2022 mängis Farfan kodumaa klubi Lima Alianza eest, pärast seda lõpetas ta mängijakarjääri.
Koondisekarjäär.
Farfán kuulus Peruu koondisse 2003. aasta Lõuna-Ameerika alla 20-aastaste meistrivõistlustel Uruguays.
Debüüdi Peruu rahvuskoondises tegi 23. veebruaril 2003 mängus Haitiga. 2007. aasta detsembris sai ta Peruu jalgpalliliidult 18-kuulise võistluskeelu. 2008. aasta juulis vähendati karistust kolme kuu võrra. Koondise juurde naasis 4. septembril 2010 2:0 võidumängus Kanada üle, kus ta lõi mõlemad väravad.
Ta kuulus Peruu koondisse neljal Copa América turniiril.
Absoluutne ajaarvamine

Absoluutne ajaarvamine ehk rahvusvaheliselt absoluutne kronoloogia on arheoloogia ja ajaloo mõiste. Absoluutne ajaarvamine on sündmuste reastamine (dateerimine) praeguse hetke suhtes.
Absoluutsele ajaarvamisele vastandub suhteline ajaarvamine (ehk relatiivne kronoloogia).
Eestikeelses arheoloogias kasutatakse ka mõisteühendit absoluutne vanus.
Valdir Pereira

Valdir Pereira (8. oktoober 1928 Campos dos Goytacazes – 12. mai 2011 Rio de Janeiro) oli Brasiilia jalgpallur, keskpoolkaitsja. Tema hüüdnimi oli Didi.
Ta mängis Brasiilia koondises 1954., 1958. ja 1962. aasta maailmameistrivõistlustel ning tuli kahel viimasel korral maailmameistriks. 1958 nimetati ta ka turniiri parimaks mängijaks.
Klubitasandil mängis ta sh klubides nagu Fluminense, Botafogo ja Madridi Real.
Pärast jalgpallurikarjääri oli ta aastatel 1969–1970 Peruu jalgpallikoondise peatreener ning jõudis meeskonnaga 1970. aasta maailmameistrivõistlustel veerandfinaali. Lisaks oli ta veel mitme Brasiilia ja muu riigi jalgpalliklubi peatreener.
Suhteline ajaarvamine

Suhteline ajaarvamine (ehk relatiivne kronoloogia) on ajalooliste sündmuste järjestamine üksteise suhtes. Näiteks aastate loendamine mõne valitseja valitsemisaja alguse või mõne sündmuse (lahing, looduskatastroof jms) suhtes.
Blockupy

Blockupy liit on rohkem kui 90 organisatsioonist ja rühmitusest koosnev vasakpoolne, pangandusvastane ja kapitalismikriitiline, valdavalt Euroopas tegutsev võrgustik.
Sinna kuuluvad Attac, die Linkspartei, der Revolutionäre Sozialistische Bund, die Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft jpt.
2015. aasta meeleavaldused.
Blockupy aktivistid korraldasid Saksamaal Maini-äärses Frankfurdis uue Euroopa Keskpanga hoone ametliku avamise puhul Euroopa Liidu kriisipoliitika vastase meeleavalduse, kuhu oodati üle 10 000 osavõtja. 
Meeleavaldus algas 18. märtsi hommikul. Juba esimesed teated meeleavaldusest ütlesid, et loobitakse kive ja süüdatakse politseiautosid.
Politseinikud vahistasid esialgsetel andmetel ligi 350 meeleavaldajat.
Pärastlõunaks oli teatatud 88 vigastatud politseiametnikust ja 550 vahistatud meeleavaldajast.
Andero Nimmer

Andero Nimmer (sündinud 21. augustil 1986 Nissi vallas) on eesti muusik ja laulukirjutaja.
Pärast Turba Gümnaasiumi lõpetamist läks ta õppima Tartu Ülikooli, kus lõpetas 2013. aastal ajaloo eriala magistrikraadiga. Aastatel 2011–2016 töötas Nimmer Turba koolis ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetajana. 2018. aastast töötab Rahvusarhiivi arhivaarina.
2008. aasta lõpus asutas ta koos Indrek Upsiga alternatiivroki bändi Laika Virgin. 2010. aastal liitus ansambliga laulja Fredy Schmidt ning sügisel ilmus Laika Virgini debüütsingel "Nähtamatu". Bändi 2011. aastal ilmunud debüütalbum pälvis Eesti Muusikaauhindade galal Aasta Alternatiivalbumi auhinna. 2013. aasta kevadel asutasid Andero Nimmer ja Fredy Schmidt uue ansambli NimmerSchmidt. 2014. aasta alguses ilmunud NimmerSchmidti debüütalbum "Kirgede torm" pälvis muuhulgas Eesti Ekspressi nädala plaadi tiitli. NimmerSchmidti singel "Sandra" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 20 parima loo sekka. See osales lauluvõistluse esimeses poolfinaalis 14. veebruaril 2014. Lauluvõistlusel Eesti Laul 2015 osales NimmerSchmidt singliga "Kellega ma tutvusin?". 20 parima loo hulka valitud laul osales lauluvõistluse teises poolfinaalis 14. veebruaril, taustalauljateks Taavi Peterson ja Kristjan Saharov.
Fredy Schmidt

Fredy Schmidt (sündinud 10. veebruaril 1988 Tallinnas) on Eesti laulja ja muusik. Ta on laulnud ja muusikat kirjutanud mitmes Eesti ansamblis.
2007. aastal lõi ta Tartus "indie-pop"'i ansambli Animal Drama. Ansambli koosseisu kuulusid lisaks Fredyle (laul, akustiline kitarr, elektrikitarr) Argo Vals (akustiline kitarr, elektrikitarr), Liis Ring (elektrikitarr, taustalaul), Kristjan-Julius Laak (klahvpillid), Indrek Mällo (bass) ja Karl-Juhan Laanesaar (trummid). 2010. aasta Raadio 2 Aastahiti hääletuse tulemusel sai Animal Drama singel "Taevasinine" aasta demo auhinna[6] ning bänd esines ka edetabeli galasaates, mida kandis üle Eesti Televisioon. Samal aastal ilmus nende debüütalbum "Animal Drama", mida Lauri Leis iseloomustas Postimehes kui nõrkade lugudeta plaati, mille palade üle võiks uhkust tunda ka tähtsad välismaised artistid.[7]
Fredy Schmidt tegutses mitu aastat ansamblis Laika Virgin, kus ta oli laulja ja muusika autor. 2011. aastal andis Laika Virgin välja oma debüütalbumi, millel tegi kaasa mitu eesti lauljat. 2012. aasta Eesti Muusikaauhindade galal sai helikandja aasta alternatiivalbumi auhinna.
Pärast Laika Virginist lahkumist lõid 2013. aasta kevadel Fredy ja endine bändikaaslane Andero Nimmer Tartus elektropopansambli NimmerSchmidt. NimmerSchmidti singel "Sandra" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 20 parima loo sekka. See osales lauluvõistluse esimeses poolfinaalis 14. veebruaril 2014. Lauluvõistlusel Eesti Laul 2015 osales NimmerSchmidt singliga "Kellega ma tutvusin?"[6]. 20 parima loo hulka valitud laul osales lauluvõistluse teises poolfinaalis 14. veebruaril[7], taustalauljateks Taavi Peterson ja Kristjan Saharov.
Tal on kooselust ajakirjaniku ja kultuurikriitiku Merilyn Merisaluga kaks last.
Wilhelm Abel

Wilhelm Abel (25. august 1904 Bütow – 27. aprill 1985 Göttingen) oli üks 20. sajandi tähtsamaid saksa ajaloolasi.
Ta oli 1947–1972 Göttingeni Ülikooli majandus- ja sotsiaalajaloo professor.
Ta võrdles viljahindu alates 1300. aastast ning leidis, et need sõltuvad rahvaarvust, näiteks viljahindade järsk langus hiliskeskajal (hiliskeskaja agraarkriis) tuli katkust.
Aron Gurevitš

Aron Gurevitš (vene keeles Арон Яковлевич Гуревич; 12. mai 1924 Moskva – 5. august 2006 Moskva) oli juudi päritolu Vene ajaloolane (medievist).
Elukäik.
Gurevitš sündis Moskvas juudi peres, õppis ajalugu Moskva Riiklikus Ülikoolis, 1950. aastal kaitses kandidaadiväitekirja varakeskaegse Inglismaa agraarajaloost. Ajaloodoktor 1962. aastast, väitekiri Norra sotsiaalajaloost 9.–12. sajandil. 1950–1966 töötas õppejõuna Kalinini riiklikus pedagoogilises instituudis, 1966–1969 vanemteadurina NSVL TA Filosoofia Instituudis, 1969–1992 NSVL TA Üldajaloo Instituudis. 1989. aastal valiti ta Moskva Riikliku Ülikooli filosoofia osakonna professoriks, 1993. aastal sama ülikooli Üldajaloo Instituudi juhatajaks. Enne perestroikat ei lubatud teda välismaale, kuid tema tööd olid Läänes laialt tuntud.
Teadustöö.
Gurevitš alustas teadlaskarjääri keskaja Lääne-Euroopa agraarajaloolasena, seejärel pühendus keskaegse Skandinaavia ajaloole, kuni asus tegelema keskaja Euroopa kultuuriajaloo ja ajaloolise antropoloogiaga. Viimases valdkonnas, mis tõi talle rahvusvahelise tuntuse, on tema olulisemad teosed "Keskaja kultuuri kategooriad" (1972), "Keskaja rahvakultuuri probleeme" (1981), "Indiviid ja ühiskond keskaja Lääne-Euroopas" (2005).
Ta oli mõjutatud Annaalide koolkonnast, mille töid tutvustas ta vene keeles. Teda mõjutas ka Mihhail Bahtin, kellega ta ühtlasi polemiseeris. Gurevitš osales samuti Tartu-Moskva semiootikakoolkonna tegemistes ja tema artikleid avaldati Tartu Ülikooli Kirjastuse välja antavas ajakirjas Sign Systems Studies.
Isiklikku.
Elu viimased 14 aastat oli Gurevitš praktiliselt pime, kuid jätkas jõudumööda loometööd: kolleegid ja õpilased lugesid talle tekste ette ning panid kirja tema dikteeritud tekstid. Ta jätkas ka viimastel eluaastatel teadustööde kirjutamist.
Tema tütar Jelena Gurevitš on skandinavist, filoloogiakandidaat (1984)
Command &amp; Conquer

"Command &amp; Conquer" on 1995. aasta arvutimäng, mille töötas välja Westwood Studios ja mille andis välja Virgin Interactive. 
Mäng kujutab alternatiivset vaadet tänapäevale, kus toimub maailmasõda ÜRO Global Defense Initiative'i ja organisatsiooni Brotherhood of Nod vahel.
Mängu ühes missioonis toimub tegevus Eesti territooriumil.
Ne Ždali

Ne Ždali (kasutatud ka nime Ne ždali; Ne Zhdali, vene Не ждали) oli aastatel 1987–2012 tegutsenud "indie rock"'i ansambel. Ansambel asutati 1987. aastal Tallinnas.
Ansambli solist ja kitarrist oli Leonid Soibelman.Teine kitarrist oli aastani 1992 Mati Kivistik.
Ardor

"Ardor" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 2001. aastal loodud marimbakontsert. Muusikateose pikkus on 25 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 25. jaanuaril 2002 Walesis BBC Walesi Rahvusorkester ja Pedro Carneiro marimbal (dirigent Petri Sakari).
Tšellokontsert

Tšellokontsert on tšellole ja orkestrile loodud muusikateos (instrumentaalkontsert).
Tšellokontsert (Tüür)

"Tšellokontsert" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1996. aastal loodud tšellokontsert. Muusikateose pikkus on 20 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 3. märtsil 1997 Šveitsis Lausanne'is Lausanne'i Kammerorkester ja David Geringas tšellol (dirigent Rüdiger Bohn).
Crystallisatio

"Crystallisatio" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1995. aastal kammerorkestrile loodud teos. Muusikateose pikkus on 12 minutit. Teose esmaettekanne oli 28. märtsil 1995. aastal Eesti Muusika Päevadel (esitas Eesti Noorte Filharmoonia Orkester, dirigent Toomas Kapten).
Aadu Pirk

Aadu Pirk (18. jaanuarini 1938 Aadu Birk; 15. september 1919 Tallinn – 10. mai 1945 Praha lähedal) oli Eesti (lipnik) ja Saksamaa (Obersturmführer) sõjaväelane.
Ta lõpetas aastal 1937 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1938–1940 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust, aastatel 1940–1942 kehalist kasvatust, kumbagi stuudiumi ta ei lõpetanud. Ta oli EÜS Põhjala liige.
Aastast 1942 oli ta Eesti leegionis. Aastatel 1942–1943 viibis ta täienduskursustel Bad Tölzis SS-ohvitseride koolis. Aastal 1943 oli ta ohvitser 42. SS-vabatahtlike rügemendis.
Jaanuarist 1944 oli ta ohvitser 45. Relva-SS Grenaderirügemendis, alguses 1. kompaniis. Ülendati jaanuaris Obersturmführeriks. Märtsist 1945 oli ta sama rügemendi 2. kompanii ülem.
Aadu Pirk langes 10. mail 1945 Praha lähedal.
Isiklikku.
Tema isa oli Eesti poliitik Ado Birk ja tema õde Regina Birk oli arst. Tema vanaisa nimi oli samuti Aadu Birk.
Dedication

"Dedication" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1990. aastal tšellole ja klaverile loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 7 minutit.
Exodus (Tüür)

"Exodus" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1999. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 15 minutit. Teose kandis esimest korda ette 26. oktoobril 1999 Suurbritannias City of Birmingham Symphony Orchestra (dirigent Paavo Järvi).
Igavik (muusikateos)

"Igavik" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 2006. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 6 minutit. Teose esmaettekanne toimus 26. märtsil 2006 Lennart Meri matusetseremoonial, kus selle esitasid Eesti Rahvusmeeskoor, Eesti Filharmoonia Kammerkoori meesrühm ja Tallinna Kammerorkester (dirigent Tõnu Kaljuste).
Illusion

"Illusion" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1993. aastal loodud muusikateos; ühtlasi üks kolmest loost (teised kaks on "Action" ja "Passion") tsüklis "Action.Passion.Illusion". Muusikateose pikkus on 4 minutit. Teose kandis esimest korda ette 25. oktoobril 1993 Tallinna Kammerorkester (dirigent Tõnu Kaljuste).
Passion (Tüür)

"Passion" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1993. aastal loodud muusikateos; ühtlasi üks kolmest palast (teised kaks on "Action" ja "Illusion") tsüklis "Action. Passion. Illusion". Muusikateose pikkus on 7 minutit. 
Teose kandis esimest korda ette 25. oktoobril 1993 Tallinna Kammerorkester (dirigent Tõnu Kaljuste).
Inquiétude du fini

"Inquiétude du fini" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1992. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 15 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 1. detsembril 1992 Soomes Espoos Tapiola Kammerkoor, Tapiola Sinfonietta (dirigent Eric-Olof Söderström).
Alfons Dopsch

Alfons Dopsch (14. juuni 1868 Lobositz (Lovosice) – 1. september 1953 Viin) oli Austria ajaloolane.
Ta oli 1900–1938 Viini ülikooli professor. 
1892. aastast tegi ta kaastööd sarjale "Monumenta Germaniae Historica".
Ta näitas antiikaja ja keskaja vahelist konstitutsioonilist, sotsiaalset, majanduslikku ja kultuurilist järjepidevust.
Mälestuse jäädvustamine.
Üks Viini tänav kannab tema nime.
Juksirahu

Juksirahu (rööpnimega "Juksirahu poolsaar") on Saare maakonnas Eeriksaare poolsaare tipus olev poolsaar. Maapinna tõusmise tõttu on varasemast saarest saanud poolsaar.
Poolsaare koordinaadid on .
Koerakuiv

Koerakuiv on Saaremaa läänerannikul Vilsandi rahvuspargis asuv 1 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 596 meetrit.
Saar asub Atla poolsaarest 100 meetri kaugusel.
Saar on pikliku kujuga ja liivase pinnamoega.
Saare koordinaadid on .
Kriimilaid

Kriimilaid (rööpnimedega Kriimi laid, Kriimi saar) on Saare maakonnas Ariste lahes asuv 3 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 1,3 kilomeetrit.
Laid asub 1,5 kilomeetrit Tiirimetsa rannikust. Laid on pikliku kujuga, selle läänerannikul asub 2 maasäärt. Laid on liivase pinnamoega.
Kriimilaid kuulub Rahuste looduskaitseala Kriimi loodusreservaati ja on looduskaitse all.
Saare koordinaadid on .
Kullikare

Kullikare (ka Kullilaid) on Saare maakonnas Saastna lahes asuv 300 m² suurune saar (laid). Kare rannajoone pikkus on 79 meetrit.
Saar kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse ja on looduskaitse all.
Saare koordinaadid on .
Kurgurahu

Kurgurahu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Vilsandi rahvuspargis Kuusnõmme lahes asuv 4 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 1,2 kilomeetrit.
Rahu asub 1 kilomeeter Umalakottidest lõunas ja 600 meetrit Kuusnõmme poolsaarest läänes. Rahu on pikliku kujuga, seal kasvab rohttaimestikku ja esineb roostikku.
Saare koordinaadid on .
Norman Cantor

Norman Frank Cantor (19. november 1929 Winnipeg – 18. september 2004 Miami) oli Kanada juudi päritolu USA ajaloolane.
Ta on kirjutanud peamiselt populaarteaduslikke kaasakiskuvas stiilis üldkäsitlusi keskajast.
Motherwell

Motherwell on linn Šotimaal North Lanarkshire'is.
Bardo Rahvusmuuseum

Bardo Rahvusmuuseum (, prantsuse keeles Musée national du Bardo) on muuseum Tuneesia pealinnas Tunises (läänepoolses Bardo eeslinnas). 
1888. aastal avatud muuseumi pindala on 2 hektarit, millest väljapanekute all on 9000 m².
2015. aasta terrorirünnak.
2015. aasta 18. märtsil ründasid kolm Kalašnikovi automaatide ja käsigranaatidega relvastatud meest parlamendihoone kõrval asuvat muuseumi ja võtsid pantvangiks selle külastajaid. Terrorirünnakus hukkus 25 inimest (neist 20 olid turistid Itaaliast (3), Saksamaalt (3), Poolast (3), Colombiast (2), Hispaaniast (2) ja Brasiiliast) ja üks politsei teenistuskoer, vigastada sai 44 inimest.
Georges Duby

Georges Duby (7. oktoober 1919 Pariis – 3. detsember 1996 Le Tholonet) oli prantsuse ajaloolane Annaalide koolkonnast.
Teda huvitasid inimeste, mõtteviiside, sotsiaalsete rühmade ja looduse vahelised suhted. Ta on kirjutanud muu hulgas keskaja argielust, arhitektuurist ja kunstist.
1987. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.
Niasviži rajoon

Niasviži rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 863 km². 2009. aasta seisuga elas seal 41 618 inimest.
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Astroŭki, Haradzieja, Hryckievičy, Jušavičy, Kazły, Karcevičy, Łańi, Lavonavičy, Lipa, Zubki, Niasviž, Siejłavičy ja Snoŭ külanõukogu.
Halduskeskus on Niasviži linn. Teised suuremad asulad on Haradzieja alev ja Snoŭ.
Rajooni tähtsamad jõed on Łań ja Uša. Rajooni lõunaosa asub Kapyli kõrgustikul, põhjaosa aga Stoŭbcy tasandikul. Kõrgused jäävad üldiselt vahemikku 180–200 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht asub Niasvižist lõunas (230 meetrit). 
2009. aasta seisuga olid elanikest 88,85% valgevenelased, 5,28% venelased, 4% poolakad, 1,09% ukrainlased ja 0,78% oli teistest rahvustest. 82,63% elanike emakeel oli valgevene keel, 15,35% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 68,33%, vene keelt aga 26,64% elanikke.
Harry Bresslau

Harry Bresslau (22. märts 1848 Dannenberg (Elbe) – 27. oktoober 1926 Heidelberg) oli juudi päritolu Saksamaa ajaloolane.
Ta oli Johann Gustav Droyseni ja Leopold von Ranke õpilane. Aastatel 1890–1918 oli ta Strasbourgi Ülikooli professor. Ta andis Monumenta Germaniae Historica raames välja kroonikaid, pühakuelugusid ning Saksa kuningate ja Saksa-Rooma keisrite ürikuid aastatest 1002–1039. Tema diplomaatika meetod mõjutas Theodor von Sickelit ja Julius von Fickerit.
Ta astus poleemikasse Heinrich von Treitschke juudivastaste kirjutistega. Nii Treitschke kui ka tema enda meelest oli ta assimileerunud juudi näide. Bresslau eesistumisel asutati 1885 Historische Kommission für die Geschichte der Juden in Deutschland.
Tema tütar Helene Bresslau abiellus 1912 Albert Schweitzeriga.
Kuldar Traks

Kuldar Traks (sündinud 1978) on eesti tõlkija, toimetaja ja filosoof.
Ta on eesti keelde tõlkinud Richard Hammondi, Thando McLareni, Neil Morrise jt raamatuid.
Luxori kubernerkond

Luxori kubernerkond on 1. järgu haldusüksus Egiptuses. Hõlmab Luxori, Isnā ja Armanti linnad Niiluse orus.
Kubernerkond moodustati 2009. aastal Qinā kubernerkonna osast.
Mulungu dalitsa Malaŵi

"Mulungu dalitsa Malaŵi" (inglise keeles "Oh God Bless Our Land of Malawi") on Malawi riigihümn. Hümni viisi ja sõnade autor on Michael-Fredrick Paul Sauka. 
Hümn võeti kasutusele 1964. aastal.
Catherine Chikwakwa

Catherine Chikwakwa (sündinud 24. juulil 1985 Blantyres) on Malawi pikamaajooksja.
Ta võitis 2004. aastal juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlustel 5000 meetri jooksus hõbemedali. Ta on osalenud muu hulgas aastatel 2001, 2003 ja 2005 kergejõustiku maailmameistrivõistlustel ning Sydney ja Ateena olümpiamängudel.
Baltic Beverages Holding

Baltic Beverages Holding on õlletootmisettevõte, mis kuulub Carlsberg Groupile. Baltic Beverages Holding on oluline õlleturustaja Ukrainas ja Baltimaades.
Eestis tegutseb ettevõtte allüksus "Baltic Beverages Holding OÜ".
Varem kuulus ettevõtte alla ka Venemaa õlletootja Baltika, kuid see riigistati 2023. aastal.
Madurauvolfia

Madurauvolfia ("Rauwolfia serpentina") on koerakooluliste sugukonna taimeliik. 
Botaanilised tunnused.
Madurauvolfia on igihaljas kuni 1 m kõrgune mitmeaastane poolpõõsas.
Taime risoomil on sügavale, 2–3 m, juurdunud pikad kõrvaljuured. Varsi on mitu ja nende küljes 3–5 kaupa männastes lehed. 
Õied asetsevad õisikutes ja on tumeroosat või valget värvi. 
Vili on luuvili.
Levila.
Looduslikult kasvab taim Indohiina ja Hindustani poolsaarel, Sri Lanka ja Indoneesia niisketes troopikametsades. 
Istandustes viljeldakse taime Indias, Pakistanis, Tais ja Indoneesias.
Saadused.
Madurauvolfia peamiseks saaduseks on juurikad ja juured ("Rauwolfiae radix, Rauwolfiae serpentinae radix, radices Rauwolfiae serpentinae") mida kogutakse viljade valmimise ajal.
Droogina kirjeldatakse 2 cm jämedusi ja kuni 15 cm pikkusi risoomi- ja juuretükke. 
Madurauvolfia droog peab Saksa farmakopöa järgi sisaldama vähemalt 1% alkaloide ja Prantsuse farmakopöa järgi reserpiin-restsinnamiini rühma alkaloide olema vähemalt 0,1%. 
NSV Liidu aegadel oli saadaval preparaat "Raunatin".
Reserpiin.
Droogist eraldatud reserpiinil on vererõhku alandav toime ja seda tarvitatakse ka neuroleptikumina. Kasutades trankvillisaatorina (rahustina) avaldab toimet hüpotalamusele. 
Rahvameditsiinis.
India rahvameditsiinis on kasutatud madurauvolfiat maohammustuse korral ning arvatakse, et selle ja juure kuju järgi on taim saanud mitmes keeles ka maoga seostuva nimetuse.
India ajurveedas on peetud teda universaalse toimega imerohuks ("Sarpagandha" ja "Chandrá"), mis aitavat nii maohammustuse kui ka hulluse vastu.
Big Data Scoring

Big Data Scoring on Eesti päritolu infotehnoloogiaettevõte, mis on töötanud välja lahendusi, kuidas sotsiaalmeediast (nt Facebookist) saadud andmeid kasutada laenuvõime hindamiseks. Ettevõte asutati 2013 ja sellel on esindused Eestis, Soomes ja Poolas.
Arbedo lahing

Arbedo lahing peeti 1422. aasta 30. juunil Milano hertsogiriigi ja Vana Šveitsi Konföderatsiooni vahel.
Taust.
Aastal 1419 ostsid Uri ja Unterwaldeni kantonid Sacco parunitelt Bellinzona kindluse, kuid ei suutnud seda küllaldaselt kaitsta. Kui šveitslased lükkasid aastal 1422 tagasi Milano ettepaneku kindlustatud linn tagasi osta, lõid Milano Visconti väed, mida juhtis Francesco Bussone (tuntud ka kui "Il Carmagnola"), šveitslaste Bellinzonas olnud väed taganema. Katse kindlust koos teiste konföderatsiooni liikmetega tagasi vallutada viis Bellinzonast 3 kilomeetrit põhja pool Arbedo-Castiones toimunud lahinguni. Il Carmagnola juhtis Milano hertsogiriigi väed šveitslaste vastu ning oli võidukas.
Lahing.
Šveitslased olid peamiselt relvastatud hellebardidega ja alguses suutsid nad Lombardia ratsaväge edukalt rünnata. Seejärel tõi Milano vägede juhataja Francesco Bussone ette vibupüssidega varustatud mehed, lastes samas oma ratsaväelastel sadulast maha tulla. Sadulast tulnud mehed kasutasid seejärel piike, mille ulatus oli suurem kui hellebardidel. Täiendav surve pandi šveitslastele peale külgedelt, kust anti samuti vibupüssidest tuld.
Milano vägi hakkas šveitslasi tagasi suruma ning viimased päästis täielikust hävingust vaid ühe moonaotsijate salga ilmumine - milanolased olid veendunud, et tegemist on uue lahingusse sekkuva jõuga. Kui Milano väed seejärel ümber organiseerimiseks tagasi tõmmati, põgenesid šveitslased peale rohkete kaotuste kandmist lahinguväljalt.
Tagajärjed.
Võiduga kindlustas hertsogiriik Bellinzona ja Leventina enda valdusse jäämist. Lisaks sai Milano enda valdusse ka Val d'Ossola, mis tähendas, et šveitslased kaotasid kõik territooriumid, mille nad olid sõjakäikudega juurde saanud. Peale Arbedo lahingus saadud kaotust katkestasid šveitslased pikaks ajaks laienemise Lago Maggiore järve suunas ja just kaotus Arbedo lahingus viis selleni, et šveitslased suurendasid oma vägedes piigimeeste hulka.
Tallinna vallkindlustused

Tallinna vallkindlustused on väljaspool Tallinna linnamüüri asunud uusaegsete kaitserajatiste vöönd.
Vallkindlustusi hakati arendama selleks, et viia linna kindlustused vastavusse tulirelvade kasutuselevõtmisest tulenevate uute vajadustega.
Tallinna vallkindlusted kujundati senisest eesvallist ja see moodustas koos linnamüüriga taktikalise terviku.
Tallinna vallkindlustuste esimene osa rajati 1463–73. Selle moodustasid Nunnavall koos vallikraaviga, mis rajati Nunnavärava ja Suure Rannavärava vahele, linna idaküljele rajatud palissaad ning Viru värava eesvärava ette rajatud vallivärav koos hulknurkse vallivärava Suure zwingeriga. Nende järel valmis esimene ettenihutatud suurtükitorn Kiek in de Kök, mida ehitati 1475–83.
Tallinna vallkindlustused hõlmasid 19. sajandi alguses 78 ha. Viimast korda kohendati neid Krimmi sõja ajal 1854–55.
Tänapäeval on Tallinna vallkindlustustest säilinud kolmandik, näiteks Ingeri, Rootsi ja Skoone bastion, osaliselt ka Suure Rannavärava ja Viru värava bastion. Nendel paikneb haljasala, mis eraldab Tallinna vanalinna ülejäänud linnast.
Handsa

Handsa (ka "hanss, hansa") on kodustes tingimustes rukkilinnastest valmistatud alkohoolne jook (puskar), setode rahvusjook. Handsa alkoholisisaldus võib olla erinev, enamasti üle 40%. Handsa kvaliteet sõltub lisaks etanoolile mitmesuguste puskariõlide sisaldusest, mida vähendatakse tootmisseadmetest (aurutist) mitmekordse töötlemisega (nn "läbi ajamisega"). Kuna joogi kvaliteedi, sealhulgas pohmelust tekitavate puskariõlide või isegi metanooli sisalduse kontrollimine on tootjale ja tarbijale vabatahtlik, on selle edasimüümine ja valmistamine hoolimata rahvusjoogi staatusest Eesti alkoholiseaduse järgi keelatud.
Melnsils

Melnsils (ka Mellsils, liivi keeles Mustānum) on küla ("ciems") Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas Liivi lahe kaldal. Ajalooliselt oli see küla liivlaste asualal. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale.
Melnsils asub Riiast 150 ja valla keskusest Rojast 22 kilomeetri kaugusel merepinnast 13 meetri kõrgusel. Külas on kalatööstus, seal asub postkontor. Melnsilsi jääb ka Melnsilsi bussipeatus.
Külas asub kalmistu, kus asuvad ka teises maailmasõjas langenute ühishauad. Melnsilsi piiril asuv hiiepaik Baķi Kirikumägi on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. Tromeļise lossiks kutsutav keskaegsete kindlustiste piirkond on regionaalse kaitse all.
XIX sajandil asus Melnsilsis kõrts. XIX sajandi alguses jäid Melnsilsi alad Kruste külla. Kruste ulatus aastal 1826 Ģipkast Kolka lähistel oleva Sēņi mäeni. Hiljem jagunes Kruste Uši, Ēvaži, Aizklāņi ja Melnsilsi küladeks. Aastal 1935 oli külas 307 elanikku, neist 15 olid liivlased. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.