tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cebuļi

Cebuļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla edelaosas Brici järve kaldal.
Küla kohal asub järves Brici järveelamu, mis on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Varem on kohaliku kaitse all olnud järveelamu kohal rannal asunud Brici muinasasula.
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Pēterīši

Pēterīši on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas.
Aastal 2007 oli seal 7 elanikku. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Lāci

Lāci on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Zariņi

Zariņi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas. Seal asub Zariņi bussipeatus. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Dzirkstiņi

Dzirkstiņi (kohalikus murdes Dzirkstīni) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 3 elanikku.
Lahn (Hessen)

Lahn oli kreisivaba linn Lääne-Saksamaal Hesseni liidumaal, mis moodustati 1. jaanuaril 1977 Hesseni administratiivreformi käigus, kui Gießeni ja Wetzlari linnad omavahel liidendati kreisivabaks linnaks. Et tegu oleks võrdse liitmisega, sai uus linn endale nimeks Lahn läbi linna voolava jõe järgi. Lisaks Gießenile ja Wetzlarile liideti ka Heuchelheimi asulast Gießeni kreisist ning 13 muud Wetzlari kreisi asulat.
Hesseni peaminister Albert Osswald (SPD), kes oli pärit Gießenist, kirjeldas uut linna "Sajanditööna" ("Jahrhundertwerk"), kuna see tugevdanuks Hesseni keskosa, luues tõmbekeskuse põhjaosa Kasseli ja lõunaosa Frankfurdi vastu.
Linnade liitmine osutus aga vägagi ebapopulaarseks, eriti Wetzlaris, kuna linnal ei olnud ühtset linnasüda. Mõlemad linna osad, Lahn-Gießen ja Lahn-Wetzlar võistlesid omavahel - Gießen oli valitsus-, ülikooli- ja kaubanduskeskus, samas Wetzlar oli tööstus- ja kaubanduskesus. Linnasüdamed olid üksteisest 15 kilomeetri kaugusel, ning linnadevaheline ala (täna Heuchelheimi ja Lahnau asulad) oli väga hõredalt asustatud ja meenutas rohkem külasid. Wetzlari elanikud kartsid strukturaalselt alla jääda suuremale Gießenile ja linna muutumist Gießeni magalaks. Ka uus postiindeks võimendas seda tunnet - Lahni postiindeksiks sai endine Gießeni 6300, kuid kirjad Gießenisse kandsid postiindeksit "6300 Lahn 1" ja Wetzlarisse "6300 Lahn 2". Ka Gießeni ja Wetzlari vahelised elanikud kartsid, et linna laienemise käigus kaotavad nad oma ruraalse karakteri ja kartsid linnadevahelise liikluskoormuse suurenemist.
Ka nime "Lahn" valikut peeti suuresti ebaõnnestunuks - algselt plaaniti linna nimetada Gießen-Wetzlariks, kuid valiti "Lahn", et linnaga liidetud külad saaksid oma nimed liita, kuid linnaelanike arvates polnud nimel ajalugu. Autodele ilmusid kleepsud: "Wenn ich Lahn seh, krieg ich Zahnweh" (Kui ma näen Lahni, saan ma hambavalu"), ka Lääne-Saksamaa liidukantsler Helmut Schmidt märkis, et "'Lottet Lahnis' ei suuda ma ette kujutada" ("Unter einer Lotte in Lahn kann ich mir nichts vorstellen"), mis oli sõnademäng, viidates Johann Wolfgang von Goethe romaani "Noore Wertheri kannatused" tegelase Lottele ja Thomas Manni romaanile "Lotte Weimaris". Linnade liitmisel olid ka poliitilised tagajärjed - 20. märtsil 1977 toimunud Hesseni kohalikel valimistel kaotas liitlinna loomise poolt olnud SPD suurelt CDU kandidaatidele, kes kandideersid Lahni linna vastastena, võites nii 50.7% häältest, linnapeaks valiti Wilhelm Runtsch, kes suri aga juba 20. augustil 1977 ja ta vahetas välja Hans Görnert, kes oli ka Gießeni linnapeaks kuni 1985. aastani.
31. juulil 1979 saadeti liitlinn laiali. Gießen kaotas oma enne Lahni eksisteerimist olnud kreisivaba staatuse ja inkorporeeriti nüüd Gießeni kreisi, kuid sai endale uue Lützellindeni linnaosa linna edelaosas, mis Lahni loomise käigus linnaga liideti. 1. jaanuaril 1981 moodustati Kesk-Hessenis uus Gießeni ringkond ning linn sai selle halduskeskuseks. Wetzlar inkorporeeriti uude Lahn-Dill-Kreisi, linnaga liidendati veel seda ümbritsenud kaheksa asulat, mis olid varem Lahni linna koosseisu inkorporeeritud.
Roci

Roci on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Seal asub Roci bussipeatus.
Aastal 2007 oli seal 35 elanikku. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Tirznieki

Tirznieki on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lõunaosas Tirza jõe kaldal. Seal asub Tirznieki bussipeatus. Külas asuvad Tirznieki muinaskalmed olid varem muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.
2007. aastal oli seal 20 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Žagari

Žagari on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Seal asub Žagari bussipeatus.
Aastal 2007 oli seal 4 elanikku. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Baši

Baši on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas. Kaks Bašis kasvavat tamme on looduskaitse all.
2007. aastal oli seal 15 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Kanāži

Kanāži on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla idaosas Vilaune jõe kaldal.
2007. aastal oli seal kaks elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Viņķi

Viņķi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas. Seal asub Viņķi bussipeatus. Külas asuv kunstnik Kārlis Miesnieksi elupaik on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.
2007. aastal oli seal 18 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Kaņepi

Kaņepi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas. Külas kasvav Kaņepi pärn ümbermõõduga 4 meetrit ja Kaņepi tamm ümbermõõduga 5,54 meetrit on looduskaitse all.
2007. aastal oli seal 18 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Viekšeles

Viekšeles on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas, sellest loodesse jääb Viekšelese tiik.
Tīrumviekšeļi linnamägi on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. Regionaalse kaitse all on ka Tirumviekšeļi keskaegne kalmistu.
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda. 2007. aastal oli seal 11 elanikku.
Skubiņi

Skubiņi (kohalikus murdes Skubīni) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 17 elanikku.
Kraken (väeüksus)

Kraken on Ukraina sõjaväeluure HUR MO eriotstarbeline üksus. 
Ajalugu.
Üksuse esimene operatsioon oli Vene vägede kätte langenud Vilhivka tagasivallutamine 25. märtsil 2022. Järgmine edukas operatsioon oli Ruska Lozova tagasivallutamine 29. aprillil 2022. Sama aasta juuli keskel tungis üksus Vene vägede käes olevaase Bilohorivkasse ning võttis vangi ühe Vene sõjaväeluure liikme. 
Üksus osales 2022. aasta septembris Balaklija Vene vägede käest tagasi vallutamises. 2022. aasta oktoobri alguses avaldas üksus fotod Vene vägede käest tagasi saadud Kupjansk-Vuzlovõis ja Kivšarivkas. 2024. aastal tegutses üksus Tšassiv Jari piirkonnas.
Boļi

Boļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla idaosas Vilaune jõe kaldal.
2007. aastal oli seal 12 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Euroopa Patsientide Foorum

Euroopa Patsientide Foorum (inglise keeles: "European Patient Forum") on Euroopa patsientide organisatsioonide katusorganisatsioon. 
Nende 78 liikme hulka kuuluvad ELi tasandil tegutsevad haigusspetsiifilised patsientide rühmad ja riiklikud patsientide koalitsioonid.
Eesti Puuetega Inimeste Koda on Euroopa Patsientide Foorumi täisliige ning saab pakkuda kandidaati EPF-i juhatusse, mille valimised toimuvad igal aastal.
Rudgalvji

Rudgalvji on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla kirdeosas Koiva jõe kaldal. Külas on Rudgalvji bussipeatus. Looduskaitse all on Rudgalvji hiidmänd ümbermõõduga 3,9 ja kõrgusega 17 meetrit.
2007. aastal oli seal 11 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Naudēļi

Naudēļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal.
2007. aastal oli seal 18 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Strupiņi

Strupiņi (kohalikus murdes Strupīni) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Mostene

Mostene on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Seal asub Mostene bussipeatus. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Aastal 2007 oli seal 11 elanikku.
Niklavas

Niklavas on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Riikliku kaitse all on Lejas Niklavase talu rehi. Lejas Niklavase kivi on looduskaitse all.
Paupi

Paupi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Seal asub Paupi bussipeatus. 
2007. aastal oli seal 16 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Maša ja Karu

"Maša ja Karu" (vene keeles "Маша и Медведь") on populaarne vene multifilmisari. Loonud Animaccord Animation Studio, kasutades 3D-graafikat. Sarja esimene osa esilinastus 7. jaanuaril 2009.
Projekti idee tekkis animaator Oleg Kuzovkovil 1996. aastal. Ta nägi rannas tüdrukut, kelle käitumine sarnanes multifilmi Maša tegelasega. Kuzovkov sai inspiratsiooni ka koomiksisarjast "Tom ja Jerry". Süžee idee põhineb samanimelisel vene rahvajutul "Maša ja karu". 2011. aastal ilmus esimene "spin-off" pealkirjaga "Maša jutud" , mis koosnes 26 vene rahvajuttudel põhinevast episoodist. 2014. aastal anti välja teine ​​"spin-off" pealkirjaga "Maša õudusjutte".
Süžee.
Tüdruk Maša satub kogemata metsas elava Karu majja. Ta ajab seal segadust, Karu on meeleheitel. Ta püüab soovimatust külalisest lahti saada ja teda kodust ära viia. Öösel hakkab ta tüdruku pärast muretsema ja läheb teda otsima. Teda leidmata naaseb Medvedvy kurvalt koju ja leiab sealt Maša. Sellest hetkest on Maša ja Karu parimad sõbrad. Maša külastab sageli Karu ja ta püüab teda kasvatada. Alates kolmandast hooajast kasvab Maša suureks ja muutub veidi vastutustundlikumaks. Nüüd on ta Medvedis harvem ja tegeleb rohkem koduste asjadega. Isegi ilma temata hakkavad metsa elanikud halvasti käituma ja satuvad mitmesugustesse hädadesse ning Maša aitab neil teelt välja tulla.
Levitamine.
Multifilmisarja "Maša ja Karu" edastatakse telekanalites Suurbritannias, Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias, Šveitsis, Hispaanias, Kanadas, Ladina-Ameerika ja Lähis-Ida riikides. 2015. aastast on sari eksisteerinud interaktiivse täispika animafilmi formaadis, kus tegelased suhtlevad publikuga.
Skrāģi

Skrāģi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas. Seal asub Skrāģi bussipeatus. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli seal 11 elanikku.
Ķūģi

Ķūģi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas Koiva jõe kaldal. Seal asub Ķūģi bussipeatus. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
2022. aasta Prantsusmaa presidendivalimised

2022. aasta Prantsusmaa presidendivalimised toimusid kahes voorus, 10. ja 24. aprillil 2022. Kuna ükski kandidaat ei saavutanud esimeses voorus absoluutset häälteenamust, toimus teine voor, milles senine president Emmanuel Macron saavutas ülekaalu vastaskandidaat Marine Le Peni üle..
La République En Marche! erakonda esindav Macron alistas Rahvusrinde kandidaadiks olnud Le Peni ka 2017. aastal toimunud presidendivalimistel. 
Valimiste esimeses voorus sai Macron 27,9% häältest, Le Pen 23,2% häältest ning neile järgnesid La France Insoumise'i esindav Jean-Luc Mélenchon (22%), Reconquête kandidaat Éric Zemmour (7,1%), Vabariiklaste kandidaat Valérie Pécresse (4,8%) ning Sotsialistliku Partei kandidaat ja Pariisi linnapea Anne Hidalgo 1,8% häälesaagiga.
Kuni 2017. aastani kaheks peamiseks parteiks peetud paremtsentristlik-gaullistlik Vabariiklased ja vasaktsentristlikud sotsialistid said mõlemad läbi aegade halvima presidendivalimiste tulemuse. Äärmusparempoolsetel oli valimistel tekkinud alternatiiv Le Penile Éric Zemmouri näol. Samas olid Zemmouri valijad üldiselt jõukamad kui Le Peni valijad.
Valimiste teises voorus kogus Macron 58,5% ja Le Pen 41,5% häältest. Valimised võitis seega Macron, kuid 7,5% halvema tulemusega kui 2017. aastal. Lisaks võitis Le Pen seekord 30 departemangus (millest 7 ülemeredepartemangu); 2017. aastal võitis vaid 2 departemangus, mis olid mõlemad Prantsusmaa emamaal. Macronist sai esimene tagasivalitud president 20 aasta järel pärast Jacques Chiraci 2002. aastal.
Valimistel osales 72% valimisõiguslikest inimestest, mis oli alates 1969. aasta presidendivalimistest väikseim valimisaktiivsus.
Seidlitz (Väätsa)

Seidlitz (saksa keeles "Seidlitz a. d. H. Waetz", ′Seidlitz Väätsa kojast′) oli Braunschweigist Königslutterist pärit aadlisuguvõsa.
Patriot Front

 
Patriot Front on 2017. aastal loodud Ameerika Ühendriikide fašistlik rühmitus.
Patriot Fronti liikmeteks on 18–35-aastased valged mehed. Patriot Fronti manifest väidab, et demokraatia on Ameerikat alt vedanud ning et Ameerika rahvus on kujunenud Euroopast tulnud avastajate järeltulijatest.
Erinevalt teistest Ameerika valgete natsionalistide rühmitustest kasutab Patriot Front pehmemat retoorikat, et meelitada konservatiive ja Trumpi toetajaid. Näiteks valge rassi asemel räägitakse euro-ameeriklastest.
Patriot Front kasutab propaganda tegemiseks paraade, kleebiseid, bännereid ja plakateid, grafitit, toiduabi jagamist ja treeningute korraldamist.
Patriot Front on üks Ameerika suurim ja aktiivsem paremäärmuslik poolsõjaline rühmitus. Täpne liikmete arv pole teada, kuid hinnanguliselt on see mõnest sajast kuni mitme tuhandeni. 2022. aasta septembri seisuga oli Patriot Fronti Gabi kontol üle 10 000 jälgija.
Bad Loipersdorf

Bad Loipersdorf (2019. aastani "Loipersdorf bei Fürstenfeld") on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
"Thermae Loipersdorf" spaa on tuntud oma suuruse poolest (u. 36 000 m²).
Bad Waltersdorf

Bad Waltersdorf on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
Buch-Sankt Magdalena

Buch-Sankt Magdalena on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas. See moodustati 1. jaanuaril 2013 endiste valdade Sankt Magdalena am Lembergi ja Buch-Geiseldorfi liitmise teel.
Sumõ lahing

Sumõ lahing (ukraina keeles "Бої за Суми") oli Venemaa ja Ukraina vägede vahel 2022. aasta 24. veebruarist 4. aprillini toimunud lahing.
Vihti kirikuküla

Vihti kirikuküla on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Vihti vallas, 55 km kaugusel Helsingist. 
Elanike arv on 3400.
1994. aastal valiti Vihti kirikuküla Uusimaa aasta külaks.
Päästeameti aumärgid

Kaks korda aastas tunnustab Päästeamet päästeteenistuse aumärkidega inimesi, kes on üles näidanud vaprust elude päästmisel või panustanud päästeala arengusse.
"Ettepaneku aumärgi andmiseks võivad päästeasutusele teha:"
Päästeteenistuse aumärgi liigid:
Tutvu siin ka aumärkide registriga.
Eesti Mootorispordi Muuseum

MOMU ehk Mootorispordi Muuseum asub endises Ellamaa elektrijaamas Turba asulas, aadressil Tööstuse 3.
Ellamaa elektrijaam ehitati 1923. aastal ning seda kasutati kuni 1966. aastani elektri tootmiseks. MOMU Mootorispordi Muuseumi arendav MTÜ Eesti Mootorispordi Ajalugu on majja investeeringuid teinud alates 2007. aastast. Muuseumi ametlik avamine toimus 6. aprillil 2018 ning sellel osales ka Rahvusvahelise Autoföderatsiooni president Jean Todt. Muuseum sulges uksed 2025. aasta suve lõpuks.
Muuseumi rajas Arno Sillat.
Mahsā Amīnī surm

Mahsā Amīnī (pärsia keeles مهسا امینی; ka Jina Amini või Zhīna Amīnī (pärsia keeles ژینا امینی, sorani keeles ژینا ئەمینی) 22. juuli 2000 – 16. september 2022) oli Iraani naine, kes 16. septembril 2022 suri 22-aastaselt Teheranis politseivägivalla tagajärjel kahtlastel asjaoludel.
Iraani moraalipolitsei pidas Amini kinni, kuna ta ei kandnud nõuetepäraselt hidžaabi. Politsei sõnul sai naine jaoskonnas südamerabanduse, kukkus põrandale ning suri pärast kahte päeva koomas. Tunnistajate ning Aminiga koos kinni peetud naiste sõnul peksti Aminit jaoskonnas. Pealtnägijate ütlused ja lekkinud arstidokumendid viitavad sõltumatute vaatlejate sõnul peaajuverejooksule ja insuldile.
Amini surma tagajärjel puhkesid kogu riigis laiaulatuslikud meeleavaldused, mis said rahvusvahelist tähelepanu. Iraanis aset leidvale naistevastasele vägivallale viidates tegi avalduse ka ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet. Mitmed riigijuhid, organisatsioonid ja kuulsused üle maailma mõistsid juhtunu hukka ja väljendasid meeleavaldajatele poolehoidu. Muuhulgas väljendas Twitteri vahendusel solidaarsust ka peaminister Kaja Kallas. Ameerika Ühendriikide Rahandusministeerium kehtestas Iraani moraalipolitseile ning mitmetele kõrgetele julgeolekuametnikele sanktsioonid.
Iraani valitsus kasutas meeleavaldajate vastu linnulaskehaavleid, metallgraanuleid, pisargaasi, veekahureid. Lisaks blokeeris valitsus juurdepääsu paljudele elektroonilistele suhtlusteenustele, sealhulgas Instagramile ja WhatsAppile ning piiras ligipääsu internetile, et vähendada meeleavaldajate organiseerimisvõimet. Tegu oli Iraani rangeimate internetipiirangutega pärast 2019. aasta meeleavaldusi.
Saqqez

"Haldusalaüksuse kohta vaata artiklit Saqqezi maakond."
Saqqez (pärsia keeles سقز, kurdi keeles سه‌قز; ka Saghez, Saqez, Saqqiz, Saqiz või Sakīz) on Iraani linn, Kurdistani provintsi Saqqezi maakonna keskus. Aastal 2016 elas linnas 165 258 inimest.
Hees

"Hees" oli omakirjastuslik luulealmanahh, mida ilmus aastatel 1967-1968 neli numbrit. 
Eellugu.
1961. aastal toimus noorte kirjandushuviliste kokkutulek "Noorte Looming", mille matarjalidest koostati käsikirjaline mapp pealkirjaga "Esimene Loomus", mis aga trükki ei jõudnud. Taolisi kokkutulekuid toimus veel 1962. ja 1963. aastal Koigis ning 1964. aastal Aegna saarel. Pandi kokku veel samasuguseid kogumikke pealkirjaga "Looming"; alates 1964. aastast pealkirjaga "Noorte Looming". Need kogumikud ilmusid esialgu 15, hiljem 25 või 30 eksemplaris. Anti välja ka esikteoste sarja pealkirjaga "Esimene Loomus", mille autorite hulgas olid Viivi Luik, Märt Raba, Ingvar Luhaäär ja Udo Otsus. 
"Noorte Loomingu" viimane number ilmus pärast aastast vaheaega 1967. aastal, milles kuulutati välja konkurss uue ja särtsakama nime leidmiseks. Selleks sai Eduard Moloki ettepanekul "HEES" (Hullemini Enam Ei Saa).
Sisu.
HEES.
Noorte Autorite Koondis. Tallinn, 1967. 54 lk. 
Autorid: Leelo Tungal, Tiit Ehala, Kari Ahk, Astrid Reinla, Edward O'Men ( = Eduard Molok), Jüri Üdi, Toomas Vint, Christian Morgenstern (tõlk. Joel Sang), Kalju Lepik, Miroslav Lamaš (tõlk. Tõnis Vint).
Illustratsioonid; Aili Sarv, Jüri Arrak.
Toimetus: M. Aare, E. Karu, A. Piik, S. Saar, T. Tasa, K. Tulviste, I. Viidalepp, H. Väli.
Kunstiline kujundaja: Tõnis Vint.
HEES 2.
Noorte Autorite Koondis. Tallinn, 1968. 68 lk.
Autorid: Jüri Üdi, Sirje Kiin, Jaak Jõerüüt, Peeter Tulviste, Helle Karis, Raul Meel, Silvester Houdeard (õieti Dom Sylvester Houédard), Jan Burka, Ernst Jandl, Enn Karu, Andres Ehin, Toomas Vint, Johnny B. Isotamm, Juku Muul ( = Toomas Vint), Gerald Gassopt-Talabit (tõlk. Toomas Vint), Tõnis Vint.
Illustratsioon: Illimar Paul.
Toimetus: J. Jõerüüt, I. Paul (kujundaja). A. Piik, K. Tulviste, T. Vint.
HEES 3.
"HEESi" väljaanne 3. 33 lk.
Toomas Vint. Suitsupilvedest unistus. 
Kunstiliselt kujundanud autor.
HEES 4.
Noorte Autorite Koondis. Tallinn, 1968. 75 lk.
Autorid: Jaak Jõerüüt, Juhan Tomingas, Henn-Kaarel Hellat, Lewis Carroll, Henry Chopin, Raul Meel, Enn Karu, Eduard Vilde, Toomas Vint, Ann Piik, Juku Muul, Johnny B. Isotamm, Andres Ehin.
Kurekell (almanahh)

"Kurekell" oli 1969. aastal Tartus ilmunud omakirjastuslik luulealmanahh.
Sisu.
Kurekell. Tartu, 1969. 54 lk.
Autorid: Joosep Tammo, Leelo Tungal, Toomas Vint, Ave Alavainu, Jüri Üdi, Johnny B. Isotamm, Juhan Tomingas, Jaak Jõerüüt, Peeter Ilus, Paul-Eerik Rummo.
Koostaja: Jüri Adams.
Kujundus: Enn Tegova.
Dobele piirkond

Dobele piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Dobele, Auce ja Tērvete piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Dobele piirkonna pindala on 1629,4 km². Tekkinud uus omavalitsus vastab pindalalt endisele Dobele rajoonile. Piirkonna halduskeskuseks on Dobele linn.
Īle vald

Īle vald (läti keeles "Īles pagasts") on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Annenieki, Lielauce, Vecauce, Naudīte, Bēne ja Zebrene vallaga.
Valla pindala on 76,7 km². 2011. aastal oli seal 394 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 341 inimest. Aastal 2011 elas vallas 327 lätlast, 14 venelast, 9 valgevenelast, 11 ukrainlast, 13 poolakat ja 28 leedulast. Valla keskus on Īle küla. Vallavanem on Dina Meldere (ühine Lielauce vallaga).
Ajalugu.
Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Cirole ("Zirohlen"), Īle ("Ihlen") ja Stirnase ("Stirnen") mõisade maadele. Aastal 1935 oli Jelgava kreisi kuulunud valla pindala 60,2 km² ja seal oli 939 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Īle külanõukogu, mis aga aastal 1947 likvideeriti. Külanõukogu taastati ja vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1975 likvideeriti Īle külanõukogu taas ja selle maad liideti Lielauce külanõukoguga. Aastal 1989 taastati Īle külanõukogu, selle maad eraldati Lielauce külanõukogust.
Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastal liideti vald Auce piirkonnaga, aastast 2021 kuulub see aga Dobele piirkonda.
Loodus.
Valla suuremad jõed on Auce jõgi ja Sesava jõgi.
Looduskaitse all on Ezermaļi remmelgad, Krieviņi künnapuu, Jaunsētase tamm, Putniņase Idatamm, Putniņase Läänetamm, Klabatase tamm, Atāli tammed, Stirnumuiža hobukastan, Stirnumuiža tammed, Īle mänd, Īle mõisa pargi hallid nulud, Stinkase mänd ja veel kolm nimetut põlispuud.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Spārni mäe linnamägi, Īle luteri kirik, Gailīši muinaskalmed ja Īle mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park ja loss.
Kohaliku kaitse all on sanatooriumi direktori maja ja Stirnase mõisa hoonetekompleks, sealhulgas häärber, teenijate maja, tuulik, park, ait ja laut.
Asustus.
Vallas on kolm küla. Valla keskus Īle on staatusega "vidējciems" ja aastal 2022 oli seal 214 elanikku. Kaks küla on staatusega "mazciems": Īles sanatorija 36 elanikuga aastal 2014 ja Stirnas 10 elanikuga aastal 2014.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
144. motolaskurdiviis

144. kaardiväe motolaskurdiviis (vene keeles "144-я гвардейская мотострелковая дивизия") on Venemaa maavägede 20. ühendarmee väeüksus.
Lielauce vald

Lielauce vald (läti keeles "Lielauces pagasts") on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Vītiņi, Īle, Vecauce ja Zebrene vallaga ning Salduse piirkonna Blīdene ja Zvārde vallaga.
Valla pindala on 79,4 km². 2011. aastal oli seal 467 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 386 inimest. Aastal 2011 elas vallas 401 lätlast, 13 venelast, 9 valgevenelast, 8 ukrainlast, 4 poolakat ja 29 leedulast. Valla keskus on Lielauce küla. Vallavanem on Dina Meldere (ühine Īle vallaga).
Ajalugu.
Agraarreformi eel kuulus valla aladel Stirnase mõisale ("Stirnhof") 308 hektarit maad, Sirmele mõisale ("Sirmeln") 586 hektarit maad ja Lielauce mõisale ("Groß-Autz") koos kirikumõisa ning Mīne ("Wilhelminehof"), Lēne ("Lahnen", "Helenenhof" või "Gahlenhof"), Tauvēni ("Tauenhof"), Skare ("Skarre" või "Elisenhof") ja Galauce ("End-Autz") karjamõisaga kokku 3330 hektarit maad. Aastal 1935 oli Jelgava kreisi kuulunud valla pindala 113,83 km² ja seal oli 1664 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Lielauce ja Sirmele külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Lielauce külanõukoguga likvideeritavad Ķerkliņi ja Sirmele külanõukogu. 1975 liideti sellega likvideeritav Īle külanõukogu ja osa Naudīte külanõukogust, osa selle maadest liideti aga Vītiņi külanõukoguga. Aastal 1989 taastati Īle külanõukogu ja selle maad eraldati Lielauce külanõukogust.
Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. Aastal 1993 arvai osa valla maid taastatava Zvārde valla koosseisu. 2009. aastal liideti vald Auce piirkonnaga, aastast 2021 kuulub see aga Dobele piirkonda.
Loodus.
Valla suuremad jõed on Auce jõgi ja Bērze jõgi. Sinna jääb Lielauce järv.
Looduskaitse all on Lielauce pargi pärnad, Lielauce sanglepaallee sanglepad, Lielauce allee, Lielauce allee tamm, vennaskalmistu punased tammed, Lielauce kalmistu elupuud, Lielauce hõbevaher, Lielauce tiigi hobukastan ja veel kaksteist nimetut põlispuud. Valda jääb Vīķise soo kaitseala pindalaga 876 hektari.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Sodiņi lohukivi, Dīcmaņi-Pilsingi muinaskalmed ja Lielauce mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, sillake ja loss. Lossis on kaitse all kolm ahju, kaks kaminat ja nelja toa interjöör.
Kohaliku kaitse all on Lielauce kirik ja Lielauce mõisa kaks keldrit, mõisavalitseja maja ning käbikuivati.
Asustus.
Vallas on kolm küla. Valla keskus Lielauce on staatusega "vidējciems" ja aastal 2022 oli seal 269 elanikku. Ka Ražotāji on sama staatusega, aastal 2022 oli seal 47 elanikku. Üks küla on staatusega "mazciems": Ķieģeļceplis 26 elanikuga aastal 2022.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Lielauce

Lielauce on küla ("vidējciems") Lätis Dobele piirkonnas, Lielauce valla halduskeskus.
Küla asub valla keskosas merepinnast 110 meetri kõrgusel Lielauce järve lõunakaldal ning jääb piirkonna keskusest Dobelest 31 ja Riiast 110 kilomeetri kaugusele. Lielauces asuvad rahvamaja, algkool, postkontor ja raamatukogu.
Lielauce kujunes endise Lielauce mõisa ja vallamaja juurde. Nõukogude perioodil oli see kohaliku kolhoosi keskasulaks. 2009. aastani kuulus see Dobele rajooni, aastail 2009–2012 aga Auce piirkonda. 
2022. aastal oli külas 269 elanikku.
Tallinna Russ

Tallinna Russ oli enne Teist maailmasõda Eestis tegutsenud korvpallimeeskond, mis koosnes peamiselt vene rahvusest mängijatest. Russi eelkäijaks oli korvpalliklubi Tallinna Vitjaz, kes tuli 1928. aastal Eesti meistriks. 
Tallinna Russ tuli Eesti meistriks 1932. ja 1933. aastal. Meeskonnas mängisid Eugen Riives, Paul Klõšeiko, Valentin Klõšeiko, Jevgeni Gaikovitš, Aleksei Bulatov, Aleksander Ivanov, Tarass Timtšenko, Andrei Cristjanson, Igor Pototsky, Aleksei Bulatov jt. Treener oli Aleksei Selenoi. Eesti koondisse, mida juhendas Aleksei Selenoi, kuulusid neil aastail Timtšenko, Pototsky, Bulatov ja vennad Klõšeikod.
Korvpalliklubi Russ mängis meistrivõistlustel 1940. aastani, mil Nõukogude okupatsioonivõimud sulgesid mitmeid "kodanlikke" spordiorganisatsioone. Russi mängijaist koostatud Tallinna Punaarmee Maja meeskond osales 1941. aasta meistrivõistlustel Aleksei Selenoi juhendamisel ja tuli kolmandale kohale. Võistkonnas mängisid ka Jaroslav Dudkin ja Joann Lõssov.
Kamikadze (almanahh)

 
"Kamikadze" oli omakirjastuslik luulealmanahh, mida ilmus aastatel 1969–1971 kolm numbrit.
Sisu.
ÕITSEV TUUL. Kamikaze.
Autorid: Illus ( = Peeter Ilus), Kalle I. Eller, Kirsti Anat ( = Jaanus Paal), Leelo Tungal, Peep Ilmet, Raja Teele, Mednie Pilve, Johannes Humal ( = Juhan Paju).
Koostasid: Kalle I. Eller, Endel Soonsein, Tamara Ilus. Ilustas: Endel Soonsein. 44 lk.
KAMIKAZE. Kamikadze.
Autorid: Kalle Istvan Eller, Enn Merinurk ( = Enn Uibo), Peep Ilmet.
Koostas Jaanus Paal. Pildid joonistas Eduard Molok, kaane Endel Soonsein. 43 lk.
JUMALA TUUL. Kamikaze.
"Vastupaniliikumisis langenuile – Che Guevarale ja teistele..."
Autorid: Rudyard Kipling (tõlk. Peep Ilmet), Pavel Šubin (tõlk. Ellar Mootse), Peeter Ilus, Kalle Istvan Eller, Peep Ilmet, S. Rein ( = Rein Sander), Kaarina ( = Jaanus Paal). Järelsõna: Kalle Istvan Eller.
Koostand: Jaanus Paal. Loonud: Endel Soonsein ning Juuljus Parist. 57 lk.
Järellugu.
1972. aasta sügisel hakati Tartu Riikliku Ülikooli rektori Arnold Koobi algatusel uurima luulealmanahhi "Jumala Tuul. Kamikadze". Selle toimetaja, bioloogiaosakonna üliõpilane Jaanus Paal heideti ülikoolist välja.
Magasin (almanahh)

"Magasin" oli 1969. aastal Tallinnas ilmunud omakirjastuslik väljaanne. 
Sisu.
MAGASIN. Sangviinikute väljaanne. Tallinn, märts 1969. 50 lk.
Autorid: Heiti Talvik, Jaan Tooming, Rein Saluri, Jüri Üdi, Joel Sang, Vaino Vahing, Mati Unt, Allen Ginsberg (tõlk. Joel Sang), Guillaume Apollinaire (tõlk. Ain Kaalep), Thomas Stearns Eliot (tõlk. Jaan Kaplinski), Paul-Eerik Rummo.
Meie (almanahh)

"Meie" oli 1970. aastal Tartus ilmunud omakirjastuslik luulealmanahh.
Sisu.
Meie. Toomas Lepp, Eda Kai, Leelo Tungal. Tartu, 1970. 41 lk.
Autorid: Toomas Lepp, Eda Kai ( = Edakai Simmermann), Leelo Tungal.
Ilustanud Enn Tegova ja Peeter Urbla.
Karjamaa (almanahh)

"Karjamaa" oli 1972. aastal Tartus ilmunud omakirjastuslik almanahh. 
Sisu.
Karjamaa. Kirjanduslik-publitsistlik album. Tartu, 1972. 76 lk.
Autorid: Ene Kaseorg, Paul Vesik, Peeter Simm, Hindrek Rääk, Eda Kai, Ilmeti Peep, Erika Hänikõnõ, Taivo Uibo, Paul-Eerik Rummo, Jaan Unt, Uku Masing.
Toimetaja: Matti Milius. Kaanekujundus: Rein Tammik.
Salong (almanahh)

"Salong" oli 1978. aastal Tartus ilmunud omakirjastuslik kogumik.
Autorid: Kajar Pruul, Peeter Künstler, Eve Kivipõld, Raimu Hanson, Imre Siil, Doris Kareva, Jaan Undusk, Linnar Priimägi.
Illustreerinud ja kujundanud Indrek Hirv.
Kogumiku lõpetab Linnar Priimäe artikkel "Dekadents, tunnetuslik konstant".
BTR-90

BTR-90 on Venemaal toodetud kaheksarattaveoline (8x8) soomustransportöör.
Aastail 1993–1994 konstrueeritud soomustransportöör on edasiarendus varasemast BTR-80-st. Uuendustena parandati selle soomuskaitset ning senine torn vahetati välja BMP-2-l kasutatava vastu. BTR-90 on relvastatud 30 mm Šipunov 2A42 automaatkahuriga, 7,62 mm PKTM kuulipildujaga, 9K111-1M Konkurs-M tankitõrjerakettidega (4 tk) ning 30 mm AGS-17 granaadiheitjaga.
Dechantskirchen

Dechantskirchen on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas. 1. jaanuaril 2015 laiendati seda vallareformi raames osaga seni olemasolnud lähinaabervallast Schlag bei Thalbergist.
Dechantskirchen asub Hartberg-Fürstenfeldi ringkonna ja ka Steiermargi kirdeosas. Vald paikneb u. 15 km Hartbergist põhja pool. Kõrgeim koht valla territooriumil on Hochkogel (1314 m), Wechseli lõunapoolseim tuhandeline mägi.
Ajalugu.
Paljude arheoloogiliste tõendite tõttu on põhjust eeldada, et inimasustus oli Dechanstkircheni piirkonnas olemas juba eelajaloolisel ajal, näiteks 3000-1500 aastat eKr.
Kultuur ja vaatamisväärsused.
Vaata ka .
Taristu.
Dechanstkirchenisse pääseb rongi ja autoga. See asub "Thermenbahni" raudtee ja "Wechsel Straße" B 54 juures.
Grazi ja Viini lennujaamad on kumbki u. 100 km kaugusel.
Avangardi lõpp

"Avangardi lõpp" oli 1977. aastal ilmunud omakirjastuslik kogumik. 
Autorid: Andrus Rõuk, Lauri Vahtre, Leopold Propeller ( = Leonhard Lapin), Leopold, Mart Helme, Karl Eduard Haavand ( = Ott Arder), Urmas Mikk, Ott E. Arder, Siim Annus, M. Milius, Erki Kannus, al. Antson, Terje Tulik, Jaan Oks, Villu Rebane ( = Vilen Künnapu), Jüri Üdi, Vladislav Koržets, U. M.
Konformismi sünd

"Konformismi sünd" oli 1978. aastal Tallinnas ilmunud omakirjastuslik kogumik. 
Autorid: Andrus Rõuk, Porfiri Nikititš Krõlov, Lemmi Letraset ( = Leonhard Lapin), Leho Rätsep, Mare Maidra, Mihhail Vassiljevitš Kuprijanov, Urmas Mikk, Reeda Toots, Malle Talvet, Kai-Mai, J. Olšak (tõlk. A. Trapeež), Toomas Vint, Nikolai Aleksandrovitš Sololov, Aivar Rumvolt, vanad eestlased, Ott E. Arder, Mart Helme, Willi Lehm (end. Rebane) ( = Vilen Künnapu), Jüri Üdi, B. H. Boržets-Davidson ( = Vladislav Koržets), Harley Davidson ( = Vladislav Koržets ja Ott Arder), M. Iljin, E. Segal, Vladislav Koržets, Albert Trapeež, Leonhard Lapin.
Lafnitzi jõgi

Lafnitz (ungari: "Lapincs") on jõgi Kagu-Austrias ja (lühidalt) Lääne-Ungaris.
Lafnitz on 113,6 km pikk ja selle valgla on 1992 km². See algab Steiermargi ja Alam-Austria piiri lähedalt ning voolab peamiselt kagusuunas läbi Rohrbach an der Lafnitzi, Lafnitzi, Markt Allhau, Wolfau, Wörth an der Lafnitzi, Neudau, Deutsch Kaltenbrunni, Rudersdorfi, Königsdorfi ja Heiligenkreuz im Lafnitztali ning suubub Szentgotthárdis Rábasse, vähem kui kilomeetri sügavusel Ungaris. Suure osa oma pikkusest moodustab see Steiermargi ja Burgenlandi vahelise piiri. Selle suurim lisajõgi on Feistritz.
Stornoway

Stornoway (gaeli keeles "Steòrnabhagh", šoti keeles "Stornowa") on Šotimaal asuv linn, mis on ühtlasi Välis-Hebriidide saarestiku suurim asula ja Lewise saare halduskeskus.
Vulcan (Rumeenia)

Vulcan (varem Jiu-Vaidei-Vulcan, ungari keeles "Vulkán", "Zsilyvajdejvulkán" ("Zsily-Vajdej-Vulkán"), saksa keeles "Wolkendorf", "Wulkan") on linn Rumeenias Transilvaanias Hunedoara maakonnas.
Linna haldusalasse kuulub kaks küla: Dealul Babii ("Hegyvulkán") ja Jiu-Paroșeni ("Zsilymacesdparoseny").
Linn on saanud nime Vulcani kuru järgi, mille nimi pärineb slaavi sõnast 'vlk' (hunt).
Asulat on esmamainitud 1462. aastal, linnaõigused sai Vulcan 1953. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vulcani elanikest rumeenlasi 87,95%, ungarlasi 4,78% ja mustlasi 1,32% ja teistest rahvustest inimesi 0,31%. Rahvus oli teadmata 5,62%-l elanikest.
2022. aasta 30. septembri raketirünnak tsiviilkonvoile Zaporižžjas

2022. aasta veebruaris alanud Vene-Ukraina sõja käigus 30. septembri hommikul Venemaa välja lastud kuueteiskümnest S-300 raketist tabas neli raketti Zaporižžja äärelinnas asuvasse pääsupunkti kogunenud tsiviilkonvoid, mille tulemusel sai surma 32 ja vigastada 80 inimest.
Yeoju

Yeoju (ka "Yŏju"; ametlikult "Yeoju-si", hangulis 여주시, hanjas 驪州市) on linn Lõuna-Koreas Gyeonggi provintsis. Yeoju nimetati linnaks 2013. aastal. Elanike arv oli 2020. aasta seisuga 111 017.
Gwacheon

Gwacheon (과천시, 果川市 "Gwacheon-si" 'Gwacheoni linn', McCune-Reischaueri transkriptsioonis "Kwach'ŏn-si") on linn Lõuna-Koreas Gyeonggi provintsis.
Vecauce vald

Vecauce vald (läti keeles "Vecauces pagasts") on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Auce linna ning Vītiņi, Īle, Lielauce ja Bēne vallaga.
Valla pindala on 40 km². 2011. aastal oli seal 755 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 574 inimest. Aastal 2011 elas vallas 655 lätlast, 27 venelast, 10 valgevenelast, 3 ukrainlast, 3 poolakat ja 47 leedulast. Valla keskus on Auce linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Jelgavas iela 1. Vallavanema kohuseid täidab Auce linnapea Guntis Šēfers (ühine Vītiņi vallaga).
Ajalugu.
Varem asusid valla aladel Vana-Auce lossi maad ("Alt-Autz"). Aastal 1935 oli Jelgava kreisi kuulunud valla pindala 132 km² ja seal oli 2469 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Ķevele, Vecauce ja Vītiņi külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Vecauce külanõukoguga likvideeritav Ķevele külanõukogu. Aastal 1957 külanõukogu likvideeriti, selle maad liideti Auce linnaga kui Auce maaterritoorium. Aastal 1958 liideti Auce maaterritooriumi kolhoosi Rītausma maad Vītiņi külanõukoguga. Aastal 1965 liideti maaterritooriumi Mežmaļi sovhoosi maad Bēne külanõukoguga. 1975 liideti osa selle maadest veel Vītiņi külanõukoguga.
2009. aastal liideti sealsed alad Auce piirkonnaga, ühtlasi moodustati maaterritooriumist omaette haldusüksus. Aastal 2010 nimetati maaterritoorium ümber Vecauce vallaks. Aastast 2021 kuulub vald Dobele piirkonda.
Loodus.
Valla suurim jõgi on Līgotne.
Looduskaitse all on Innuļi mänd, Gaiļi saar, Akadēmijas ielā 9 tamm, Vecauce allee, Vana-Auce lossipargi valgepöögid, Vana-Auce lossipargi pöögid, Vana-Auce lossipargi robiiniad, Vana-Auce lossipargi mägivahtrad, Vana-Auce lossipargi robiiniad, Vana-Auce lossipargi pärnad, Vana-Auce lossipargi tammed, Vana-Auce lossipargi saar, Vana-Auce lossipargi hall lepp, Vana-Auce lossipargi sanglepp, Vecauce pargi tamm, lisaks veel neli nimetut põlispuud.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Auce muinaskalmed, Vecauce luteri kirik ja Vana-Auce lossi hoonetekompleks, sealhulgas häärber, aedniku maja ja suur ait. Kohaliku kaitse all on lossi park, ait ja laut.
Asustus.
Vallas ainus küla Vecauce on staatusega "lielciems" ja aastal 2022 oli seal 428 elanikku.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kuller (almanahh)

"Kuller" oli omakirjastuslik almanahh, mida ilmus 1975. aastal kaks numbrit. 
"Kulleri" koostaja, toimetaja ja väljaandja oli Hubert Jakobs.
Moto.
"Ut aliquid fieri videatur" (nähtagu, et midagi tehakse).
Sisu.
Kuller I.
Autorid: Gustav Meyrink (tõlk. Hubert Jakobs), Peeter Ilus, Octavio Paz (tõlk. Hubert Jakobs), Antonin Artaud, Mart Lekštein, Hubert Jakobs, Fr. Garcia Lorca, Vladimir Hlebnikov (tõlk. P. V.)
Kuller II.
Autorid: Hubert Jakobs, Stefan George (tõlk. Linnar Priimägi), Tõnn Sarv, Dada mängumurult (saksa keelest tõlk. Hubert Jakobs), Reedik Saarmann, Andrus Loos, Urmas Urb, Ezra Pound (tõlk. Hubert Jakobs).
Urikiri

"Urikiri" oli Tartus 1981. aastal ilmunud omakirjastuslik almanahh, mis sisaldab peamiselt sama aasta märtsis, aprillis ja mais Noor-Tartu keldris toimunud luuleõhtutel ette kantud materjale. 
Sisu.
Autorid: Urmas Nagel, Tarmo Teder, Matti Milius, R. von Shalali ( = Rünno Vissak), Juhan Pallopson ( = Rünno Vissak), Boriss Saabas, Pan Przkovski-Puhkevitš, Hardi Volmer, Jaanus Tamm, Lauri Vahtre, Andres Sats, Jaan Paavle, Villu Kangur, Indrek Hirv, K. V. ( = Indrek Hirv), Aleksander Müller, Peeter Volkonski, Albert Trapeež, tundmatu autor ( = Tõnn Sarv), Tea Kivikas, Jack London ( = Priidu Beier), Mihhail Bulgakov (tõlk. A. Pesti)
Existentia

"Existentia" oli omakirjastuslik almanahh, mida ilmus alates 1985. aastast 3 numbrit. 
Sisu.
EXISTENTIA I. Tallinn 1985.
Autorid: Luule Metsis, Jay Mannlihher ( = Jaanus Tamm), Consuela de la Croix ( = Tarmo Teder), Jan v. Hus ( = Jaanus Tamm), Eve Kass ( = Jaanus Tamm), Tarmo Teder, Jaanus Tamm, Pruutus Päääss.
EXISTENTIA II.
Autorid: Jaan Paavle, Consuela de la Croix ( = Tarmo Teder), T. Toomik, A. Serval ( = Tarmo Teder), S. Vronski ( = Tarmo Teder), R. von Shalalai ( = Rünno Vissak), Tarmo Teder. 
EXISTENTIA III.
Autorid: M. Üprus, C. de la Croix ( = Tarmo Teder), P. Joonatan ( = Peeter Liiv), B. S. Rakitin ( = Boriss Saabas), Matti Milius, A. Üprus, R..., T. Teder.
Ebersdorf (Steiermark)

Ebersdorf on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
Vladimir Saldo

Vladimir Vassiljevitš Saldo (vene keeles "Владимир Васильевич Сальдо", ukraina keeles "Володимир Васильович Сальдо"; sündinud 12. juunil 1956 Oktjabrskojes Mõkolajivi oblastis) on Ukraina poliitik ja venemeelne kollaborant, alates 27. aprillist 2022 okupeeritud Hersoni oblasti venemeelse administratsiooni juht.
Elukäik ja tegevus.
Sündis Oktjabrskoje külas Žovtnjovo rajoonis Nikolajevi oblastis. Isa oli ehitaja, ema arst. 1978. aastal lõpetas ehitusinsenerina Krivoi Rogi mäeinstituudi tööstus- ja tsiviilehituse erialal. 2008 kaitses Lvivi Regionaaluuringute Instituudi juures doktoriväitekirja majanduses. 
1978–1981 ja 1986–1988 oli ta tehase Hersonpromstroi Promstroi-1 ehitus- ja paigaldusosakonna ülem. 1981–1986 Mongoolia armee sõjaline nõunik. 1988–1991 tehase Hersonpromstroi ehitus- ja paigaldusosakonna Promstroi-6 peainsener. 1991–2001 tehase Hersonstroi ehitus- ja paigaldusosakonna Promstroi-3 juht. 
2001–2002 oli ta Hersoni oblasti administratsiooni aseesimees (ehitus, elamumajandus ja kommunaalteenused), 2002–2012 Hersoni linnapea, ta valiti kolm korda linnapeaks üldise otsese valimisõiguse alusel. 
Detsember 2012 – november 2014 oli ta venemeelse Regioonide Partei poolt valitud Ukraina Ülemraada VII koosseisu liige (ehituse, linnaplaneerimise, elamumajanduse ja kommunaalteenuste ning regionaalpoliitika komitee aseesimees). 
2014–2022 oli ta Hersoni linna ehitajate ja investorite avaliku ühenduse Stroiinvestsojuz juhatuse esimees. 16. märtsil 2022 astus ta "Rahu ja korra päästmise komitee" liikmeks ning alustas koostööd Vene sõjaväega. 26. aprillil määras Vene sõjavägi Saldo Hersoni oblasti okupatsiooni-sõjalis-tsiviilvalitsuse esimeheks. 11. juunil 2022 sai ta 23-liikmelise rühmana esimesena Venemaa passi. 11. juunil 2022 sai ta Hersoni oblasti okupeeritud osa esimeste elanike hulgas Venemaa kodakondsuse. 
5. augustil 2022 sai teatavaks, et Vladimir Saldo sattus Krimmi haiglasse, kus ta viidi meditsiiniliselt põhjustatud koomasse. Arstid ei kinnitanud südameinfarkti ega insulti. Meditsiinilise kooma seisundis transporditi ta spetsiaalse lennukiga Moskvasse. Raskes seisundis paigutati ta Sklifosovski uurimisinstituudi toksikoloogiaosakonna intensiivravi osakonda. 12. septembril postitas Vladimir Saldo oma Telegrami kanalile video, milles ta ütleb, et "ei läinud mõnda aega eetrisse", kuna "ta oli väga tõsiste arstide hoole all". 19. septembril 2022 sai teatavaks tema naasmine Hersoni.
Kriitika ja sanktsioonid.
2016. aastal hoiti teda kolm kuud Dominikaani Vabariigi vanglas kahtlustatuna seotuses Deniss Paštšenko röövimisega, kes oli väidetavalt talle võlgu umbes 334 000 dollarit.
17. märtsil 2022 alustas Ukraina peaprokuratuur tema vastu menetlust riigireetmise juhtumis, mis on seotud Hersoni oblastis pseudovõimu loomisega.
3. juunil 2022 määras Euroopa Liit talle sanktsioonid seoses tema kollaborantliku tegevusega okupeeritud Hersoni oblasti juhtimisel.
Baia Sprie

Baia Sprie (ungari keeles "Felsőbánya", saksa keeles "Mittelstadt") on linn Rumeenias Maramureși maakonnas. Baia Sprie asub ajaloolises Marmaatia piirkonnas, maakonnakeskusest Baia Marest ligikaudu 9 km idas.
Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Chiuzbaia ("Kisbánya"), Satu Nou de Sus ("Felsőújfalu") ja Tăuții de Sus ("Giródtótfalu").
Baia Spriet on esmamainitud 1329. aastal. Baia Sprie oli oluline kaevanduslinn, seal kaevandati alates 15. sajandi algusest kulda ja hõbedat.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Baia Sprie elanikest rumeenlasi 73,13%, ungarlasi 16,81%, mustlasi 3,91% ja teistest rahvustest inimesi 0,31%. Rahvus oli teadmata 5,82%-l elanikest.
Kanjuruhani staadioni tragöödia

Kanjuruhani staadioni tragöödia oli Indoneesias Jaava saare idaosas Kanjuruhani staadionil 2022. aasta 1. oktoobril Arema FC ja Persebaya Surabaya vahel peetud jalgpallimatšile järgnenud rahvahulga kontrolli alt väljunud tunglemine, mille käigus hukkus vähemalt 131 inimest ning sai vigastada enam kui 300 inimest. Olukorra kontrolli alla saamiseks pisargaasi kasutanud politsei tegevus ei andnud soovitud tulemusi.
Tegemist oli jalgpallistaadionil toimunud ohvriterohkeima tragöödiaga Aasias, mis jäi maailmas samalaadsetes intsidentides hukkunute arvult alla vaid 1964. aasta 24. mail Peruu rahvusstaadionil toimunud tragöödiale, kui sai surma 328 inimest.
Șomcuta Mare

Șomcuta Mare (ungari keeles "Nagysomkút", saksa keeles "Großhorn") on linn Rumeenias Maramureși maakonnas. Linn asub ajaloolises Marmaatia piirkonnas.
Linna haldusalasse kuulub seitse küla: Buciumi ("Törökfalu"), Buteasa ("Bucsonfalva"), Ciolt ("Csolt"), Codru Butesii ("Kodrulytelep"), Finteușu Mare ("Nagyfentős"), Hovrila ("Hávord") ja Vălenii Șomcutei ("Somkútpataka").
Șomcuta Maret on esmamainitud 1319. aastal, linnaõigused sai 7. aprillil 2004.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Șomcuta Mare elanikest rumeenlasi 80,67%, mustlasi 13,97%, ungarlasi 1,46% ja teistest rahvusest inimesi 0,21%. Rahvus oli teadmata 3,67%-l elanikest.
Feistritztal

Feistritztal on 2015. aastast vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
Vald loodi Steiermargi vallareformi käigus 31. detsembril 2014, kui ühendati varem iseseisvad vallad Blaindorf, Kaibing, Sankt Johann bei Herberstein ja Siegersdorf bei Herberstein (kõik Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnast), pluss Hirnsdorf (Weizi ringkonnast.
Hartberg-Fürstenfeldi ringkonna ja Weizi ringkonna piiri muudeti nii, et uus vald asub täielikult Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
Turism.
Linnas koos Angeri, Floingi, Puch bei Weizi ja Stubenbergiga tegutseb turismigrupp "Apfelland Stubenbergsee", mille keskus asub Stubenbergis.
Selver x TalTech

Selver x TalTech (varem TTÜ VK, TalTech VK) on Tallinnas asuv Eesti võrkpalliklubi. See on Tallinna Tehnikaülikooli esindusmeeskond, mis osaleb igal aastal Balti liigas ja Eesti meistrivõistlustel. Meeskonna kodusaal asub TalTechi spordihoones.
Ajalugu.
Hooaja 2008/09 eel sõlmis Tallinna Tehnikaülikool kokkuleppe Tallinna Sylvesteri võrkpalliklubiga, kellel puudusid vahendid uueks hooajaks eesmärgipärast võistkonda kokku saada. Selle klubi baasil loodi TTÜ võrkpallimeeskond (mis alates 2018. aastast kannab TalTechi võrkpallimeeskonna nime). Hooaja 2022/23 eel liideti TalTechi ja Selver Tallinna võrkpalliklubide esindusmeeskonnad ning meeskond hakkas kandma nime Selver/TalTech.
Koosseisud.
2025/26 hooaja koosseis.
Alljärgnev koosseis esindab klubi hooajal 2025/26.
Eesti meistritiitli võitnud koosseisud.
1 Jan Stog3 Marx Aru4 Rauno Tamme5 Oliver Orav6 Krister Õun7 Alari Saar8 Jan Markus Üprus9 Andri Aganits 10 Johan Vahter11 Tristan Täht12 Helger Hääl15 Leo Meyer18 Martti Keel25 Denis LosnikovPeatreener: Andres ToobalAbitreener: Valdis Radionenkov
1 Hendrik Luuken2 Valentin Bouleau3 Marx Aru7 Alari Saar8 Jan Markus Üprus9 Andri Aganits 10 Johan Vahter11 Tristan Täht12 Helger Hääl13 Matthew Aubrey16 Joosep Põldma19 Keith Pupart24 Albert Hurt25 Denis Losnikov26 Richard VoogelPeatreener: Andres ToobalAbitreener: Valdis Radionenkov
Polina Kuznetsova (kunstnik)

Polina Olehivna Kuznetsova (sündinud 18. augustil 1985) on ukraina kunstnik.
Kogu elu Harkivis elanud, õppinud ja töötanud kunstnik kolis Eestisse 11. märtsil 2022 ning jätkab maalimist. Tema näitus oli Tallinna galeriis Truus avatud 9. septembrini 2022.
Isiklikku.
Tal on kaks poega.
Polina Kuznetsova

Polina Kuznetsova on mitme tuntud naise nimi:
Wechsel

Wechsel on madal mäestik Ida-Austrias, mille kõrgeim tipp on Hochwechsel (1743 m). Veel kaks tippu on üle 1700 m. Mäestik moodustab Alam-Austria ja Steiermargi liidumaade vahelise piiri umbes 15 km ulatuses, Semmeringist kagus ja Grazi nõost kirdes, Feistritzi sadula ja samanimelise Wechseli kuru vahel.
Wechsel on osa Eelalpidest Murist ida pool. See on – välja arvatud Wienerwald, mis on poole madalam – Alpide idapoolseim ahelik. Selle kõrgeim punkt (1743 m) on "Hochwechsel", mida varem kutsuti "Hoher Umschussiks", mille tipus asub Austria Alpiklubile kuuluv hütt Wetterkoglerhaus. Siit kulgeb mäehari loodesse "Umschußriegelile" (1720 m), jätkudes "Schöberlriegelile" (1704 m) ja itta "Niederwechselile" (1669 m).
Wechsel on piiriks Steiermargi "Jogllandi" ja "Bucklige Welti" vahel, mis ulatub Viini nõost Alam-Austria äärmisesse kaguossa. Ida pool läheb see piirkond üle Pinka oruks, Günsi mägedeks ja Kesk-Doonau madalikuks.
Wechseli jalamil asuvad olulised asulad, mis saavad kasu mäega seotud turismist, on Aspang, Aspangberg-St. Peter, Dechantskirchen, Feistritz am Wechsel, Friedberg, Kirchberg am Wechsel, Mönichkirchen, Mönichwald, Pinggau, Trattenbach, St. Corona am Wechsel, Sankt Jakob im Walde, Sankt Lorenzen am Wechsel, Vorau, Waldbach ja Wenigzell.
Opus incertum

Opus incertum oli Vana-Rooma ehitistes kasutatud seinapindade müüriladumistehnika, milles laoti looduslikud või klombitud rusikasuurused (8–10 cm läbimõõduga) looduskivi- või tufitükid ebakorrapärases asetuses rooma betoonist ("opus caementicium") müürisüdamikule.
Ajaloost.
Varasem "opus incertum" kujutas endast tihedat segu betoonist ja looduskivitükkidest. Selle välispind püüti töödelda nii siledaks kui võimalik. Hilisem meetod taotles väiksemat betoonisisaldust segus ja kivide ühtlasemat suurust; kui betooni kasutati välisseinal kivide vahel eriti vähe, nimetati seda "opus quasi reticulatum" ('nagu "opus reticulatum"'). "Opus incertum" oli tavaline müüritehnika 2. sajandi algusest eKr kuni 1. sajandi keskpaigani, mil selle suurel määral asendas "opus reticulatum".
Vitruvius eelistab oma teoses "De architectura" "opus incertum"i, pidades "opus reticulatum"i küll elegantsemaks, kuid ka kallimaks ja struktuuriliselt nõrgemaks, kuna sellesse tekivad praod kergemini.