tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
William Carvalho

William Silva de Carvalho (sündinud 7. aprillil 1992 Luandas) on Angola sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis ja Portugali jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Lissaboni Sportingus, mille noorteakadeemiaga liitus 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aasta aprillis. Hooaja 2011–12 esimeses pooles mängis ta laenul Portugali tugevuselt kolmanda liiga klubis Fátima ja seejärel aastatel 2012–2013 Belgia kõrgliiga klubis Cercle Brugge. Sportingusse naasis ta hooajal 2013–14 ning valiti samal hooajal Portugali kõrgliiga parimaks noormängijaks. 2014. aastal valiti ta lisaks Sportingu aasta mängijaks.
2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Real Betisega.
2015. aastal võitis Carvalho Portugali kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali ning Carvalho valiti turniiri parimaks mängijaks. Portugali jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2013. aasta novembris MM-i valikmängus Rootsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2016 MM-i valikmängus Läti vastu. 2016. aastal tuli Portugali koondisega Euroopa meistriks. Ta on kuulunud Portugali koondisse veel ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Sulo Nurmeots

Sulo Nurmeots (27. oktoober 1950 – 4. veebruar 2021) oli eesti ja seto kultuuri- ning omavalitsustegelane.
Ta sündis Poloda nulga Selise külas, kus elas kogu elu. Ta õppis Igrise algkoolis, lõpetas 1966. aastal Mikitamäe 8-klassilise Kooli ja aastal 1970 Väimela näidissovhoostehnikumi.
Tegevus setu kultuurielus.
Ta laulis 30 aastat leelokooris Helmine, millest 25 aastat juhendajana. Ta on laulnud ka leelokoorides Leiko ja Kuldatsäuk ning tantsinud seto rahvatantsurühmas Hõbehall.
1999–2000 oli ta Setomaa ülemsootska ja seejärel Seto Kuningriigi kroonikogu liige (sootska). Lisaks oli ta neljateistkümnel korral Seto kuningriigi sõjaväe ülemjuhataja ("sõasuurõmb") ja juhatas Seto kuningriigi päevadel sõjaväeparaadi.
Omavalitsus- ja poliitiline tegevus.
Ta oli 1993. aastast alates Mikitamäe vallavolikogu liige, sealhulgas aastani 2003 vallavolikogu esimees. Ta oli ka Mikitamäe vallavanem aprillist 2004 kuni 2005. aasta septembrini.
Ta valiti Mikitamäe vallavolikogu liikmeks kõigil kohalike omavalitsuste volikogude valimistel 1993. aastast kuni valla liitmiseni Setomaa vallaga 2017. aastal.
Ta oli Keskerakonna liige alates maist 1997.
Suurusjärk

Suurusjärk on matemaatikas skalaarse suuruse kuuluvus teatavasse fikseeritud vahemikku. Näiteks 106 näitab kuuluvust vahemikku 5×105 kuni 5×106. 
Kui suuri arve väljendatakse standardkujul "a"×10"n" (kus "a" on mingi arv 1 ja 10 vahel), siis näitab suurusjärku astendaja "n". Näiteks arvu 3,8×107 suurusjärk on 7. Selles tähenduses mõistetakse suurusjärku ka väljendites „suurusjärgu võrra suurem“ (ehk ümmarguselt 10 korda suurem), „mitu suurusjärku väiksem“, „samas suurusjärgus“, s.t vahemikus (1&lt;"a"&lt;10)×10"n".
Füüsikalise suuruse mõõtühiku suurusjärku väljendatakse harilikult detsimaaleesliitega, näiteks 103 meetrit on kilomeeter.
Üldkeeles kasutatakse väljendeid „on samast suurusjärgust, sama suurusjärku“ valdavalt tähenduses „on (ligikaudu, ligilähedalt, enam-vähem) niisama suur või samasuurune“.
Kas väljendiga „samas suurusjärgus“ mõeldakse ligilähedase suurusega arvu või arvu 10 astme vahemikus, selgub harilikult kontekstist.
Oja tänav (Räpina)

Oja tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna lääneosas ning suunaga kagust kirdesse.
Tänav on 560 meetrit pikk ning kuni 11 meetrit lai. Oja tänav saab alguse Tartu maanteelt (Tartu–Räpina–Värska maantee) ning tänava-ala lõpeb kruusateena loodes Räpina linna ja Köstrimäe küla piiril. Tänav muutub seal avaliku kasutusega teeks, mis pöördub kirde suunas. Ristuvaid tänavaid ei ole.
Tänava ääres paiknevad ühepereelamud abihoonetega, kõnniteid rajatud ei ole. Oja tänava lõpp on hoonestamata, seal asuvad maatulundusmaad.
Tautogramm

Tautogramm (kreeka "tauto gramma" 'sama täht') on tekst, kus kõik sõnad algavad sama tähega.
Kodalukk

Kodalukk on läbinisti puidust lukk, mis koosneb puitkorpusest ja puust valmistatud tihvtidest ehk karadest, mille puhul on tegemist lahtise keeltappsüsteemiga. 
Riivi sees on hambad, mille vahele tihvtid langevad. Tihvti sees on sälk ehk tapipesa kammitaolise võtme jaoks. Luku avamiseks lükatakse võti luku sisse ja tõstetakse võtme abil tihvtid üles. Selle tagajärjel riiv vabaneb ja seda saab liigutada. Sulgemise põhimõtte järgi nimetatakse seda lükandriiviga lukuks. 
Eestis ja mujal põhjamaades kasutati umbriiviga lukkusid, mis kinnitati väljapoole ust. Umbriiviga luku puhul on üleval pool riivi tihvtide sees väljalõige võtme jaoks, mistõttu tuleb lukku avada kahe käega. 
Lõuna-Euroopas, Aafrikas ja Lähis-Idas olid levinud õõnesriiviga lukud. Õõnesriiviga lukul on riivi sees soon, kuhu pistetakse võti sisse ning tõstetakse riivi sisse ulatuvad tihvtid üles. Selline lukk on avatav ühe käega. Seetõttu paigaldati need lukud ukse siseküljele. Ukse sees oli auk, kust pisteti käsi koos võtmega sisse. 
Ehitus.
Kodaluku võtme pii kõrgus ja riivipesade sügavus peab olema võrdne. See lihtne põhitõde võib aga valmistamisel osutuda komistuskiviks. Võti peab tõstma muuke nii palju, et need riivipesadest vabaneksid. Võib tõsta ka rohkem, aga kui mõne vanaaegse lahenduse puhul liiga palju muuke kergitada, siis võivad need alt uuesti luku riivistada. Tänapäevaste masinatega töötavad puutöömeistrid rõhutavad tihti, et nendega on võimalik kodalukk paari tunniga valmis teha ja seejuures üsna täpselt ning vanaaegseid detailidevahelisi lokse arvestamata. Samas võib sellisel moel töö teostamine põhjustada luku kinnikiilumise. 
Ajalugu.
Kodalukud olid tuntud ennevanasti üle maailma. Puitlukud olid tuntud juba vanas Egiptuses ja Kreekas. Ilmselt tänu viikingite rännuretkedele meist lõuna pool asuvatele maadele jõudsid teadmised puitlukkude valmistamisest ka meie aladele. Puidust lukkude valmistamise tarkusi anti põlvest põlve edasi. (3)
Eestis kasutati kodalukke tõenäoliselt viikingiajast alates. Elamuid ei lukustatud, küll aga aitu, kus talletati pere kogu aasta toiduvarusid. Talumees sai kodaluku valmistamisega iseseisvalt hakkama, kasutades insenerlikku mõtlemist ja pannes laialt levinud skandinaavia-pärase lukutüübi valmistamisse tihti oma isikupärase „kriuka“. Eesti Rahva Muuseumis ning ka teiste muuseumide kogudes leidub väliselt sarnase muljega kodalukke, mis on täiesti erineva siseehitusega.
Kalda tänav (Räpina)

Kalda tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna lääneosas ning suunaga kagust kirdesse.
Tänav on 160 meetrit pikk ning kuni 12 meetrit lai. Kalda tänav saab alguse Tartu maanteelt (Tartu–Räpina–Värska maantee) ning tänav lõpeb umbtänavana loodes Kalda tn 14 hoonestamata krundi kohal Räpina linna ja Köstrimäe küla piiri lähedal. Ristuvaid tänavaid ei ole.
Tänava ääres asuvad kinnistud on heakorrastatud, neil paiknevad ühepereelamud abihoonetega. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteid rajatud ei ole.
Koidu tänav (Räpina)

Koidu tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna põhjaosas ning suunaga lõunast põhja.
Tänav on 390 meetrit pikk ning kuni 15 meetrit lai. Koidu tänav saab alguse Vabaduse tänavalt (Tartu–Räpina–Värska maantee) ning tänav lõpeb põhja pool Pääsu tänava ristmikul. Tänav kulgeb paralleelselt Räpina paisjärve kaldaga, ristuvaid tänavaid ei ole.
Tänava ääres asuvad kinnistud on heakorrastatud, neil paiknevad ühepereelamud abihoonetega. Tänavavalgustus ja kõnniteed puuduvad.
Luha tänav (Räpina)

Luha tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna lõunaosas ning põhiosas suunaga loodest kagusse.
Tänav on 240 meetrit pikk ning kuni 14 meetrit lai. Luha tänav saab alguse Apteegi tänavalt ning tänav lõpeb Võru maantee (Võru–Räpina maantee) ristmikul. Ristuvaid tänavaid ei ole. Tänav on paralleelne Võhandu jõe kaldaga, kaugus alla 100 meetri.
Tänava ääres asuvad kinnistud on heakorrastatud, neil paiknevad ühepereelamud abihoonetega. Tänavavalgustust ega kõnniteid rajatud ei ole.
Männi tänav (Räpina)

Männi tänav on tänav Räpina linnas, see paikneb linna idaosas ning kulgeb suunaga kagust loodesse.
Tänav on 135 meetrit pikk ja kuni 12 meetrit lai. Männi tänav saab alguse Metsa tänavalt ning on umbtänav, mis lõpeb Männi tänav 3 kinnistu juures. Ristuvaid tänavaid ei ole.
Tänava ääres asuvad kinnistud on heakorrastatud, seal paikneb kaks eramut abihoonetega. Tänavavalgustus on rajatud, kõnniteed ei ole.
Nooruse tänav (Räpina)

Nooruse tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna lõunaosas ning suunaga kagust loodesse.
Tänav on 270 meetrit pikk ning kuni 10,5 meetrit lai. Männi tänav saab alguse Jõe tänava ristmikult ning lõpeb Aianduse tänava ristmikul põhja pool. Ristuvaid tänavaid ei ole.
Tänava ääres asuvad kaks korterelamut ja aadressil Nooruse 1 Räpina aianduskooli õpilaskodu. Tänavavalgustus on rajatud, kõnniteed ei ole.
Nurme tänav (Räpina)

Nurme tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna lõunaosas ning suunaga idast läände.
Tänav on 215 meetrit pikk ja kuni 11 meetrit lai. Nurme tänav saab alguse Apteegi tänava ristmikult ning lõpeb Põllu tänava ristmikul lääne pool. Keskosas ristub põhjapoolse Kaare tänavaga.
Tänava põhjaküljel asuvad ühepereelamud, lõunaküljel on osaliselt hoonestamata kinnistud. Tänavavalgustust ja kõnniteed ei ole rajatud.
Põllu tänav (Räpina)

Põllu tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna lõunaosas ning suunaga põhjast lõunasse.
Tänav on 285 meetrit pikk ning kuni 12 meetrit lai. Põllu tänav saab alguse Jõe tänav ja Apteegi tänava ristmikult ning lõpeb Nurme 10 kohal, kus ida poole pöördudes algab Nurme tänav. Ristuvaid tänavaid ei ole.
Tänava ääres asuvad ühepereelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed ei ole rajatud.
Sireli tänav (Räpina)

Sireli tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna lõunaosas ning suunaga põhjast lõunasse.
Tänav on 280 meetrit pikk ning kuni 10 meetrit lai. Sireli tänav saab alguse Aianduse tänava ristmikult ning lõpeb Jõe tänava ristmikul lõuna pool. Ristuvaid tänavaid pole.
Tänaval asuvad peamiselt ühepereelamud ja korterelamud, aadressil Sireli 3 paikneb Räpina aianduskooli õpilaskodu. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnnitee on rajatud tänava alguses.
Viljandi Seasaare Teater

Viljandi Seasaare Teater on 2009. aastast tegutsev harrastusteater, mis alustas oma tegevust Viljandi kultuurimajas Seasaare Näitemängu Seltsi nime all. 
2015. aastast tegutsetakse Viljandi linnas Väike-Turu 3 asuvas Viljandimaa Tuletõrjeühingu maja ruumides. 2020. aastal ühines seasaarlastega Abja EHH-teater ja teater kannab nime Viljandi Seasaare Teater. 
Ajalugu.
Teatri nimi Seasaare tuleneb praeguse Viljandi Sakala Keskuse kohal (endise Viljandi kultuurimaja) asunud Seasaare kõrtsist, mille katusekambris asutati 1920. aastal praegune Viljandi teater Ugala. Trupi esimeseks lavastuseks sai Aivar Trallmani kirjutatud ja Margus Vaheri lavastatud "Kui onu tegi teatri", mis oli pühendatud Ugala teatri 90. aastapäevale. 
Algselt ainult ühe projekti tarbeks kokku kutsutud trupp jäi aga kestma, teatri pealavastajaks sai Ugala näitleja Margus Vaher, kelle käe all valmis ühtekokku 12 lavastust. Hiljem on teatris külalistena lavastanud Siim Maaten, Karl Sakrits, Ain Saviauk, Janno Puusepp ja Leila Säälik. 
Teater annab ühel hooajal kokku 20–30 etendust, esietendub kuni 3 uuslavastust. Lisaks Eestis antud etendustele on esinetud ka välismaal: Stockholmis, Londonis, Stuttgardis ja USA-s Los Angeleses ESTO-päevadel.
2024. aastal avas Seasaare Teater oma filiaali Tenerifel ning sai sellega Eestis teadaolevalt esimeseks teatriks, kellel on väljaspool kodumaad haruasutus. Truppi veab Tenerifele elama kolinud seasaarlane, näitleja ja lavastaja Kersti Sillaots. 
Viljandi Seasaare Teater on Eesti Harrastusteatrite Liidu liige.
Õllepäev

Õllepäev on Ameerika Ühendriikide California osariigi Santa Cruzi linnas 2007. aasta 5. augustil alguse saanud traditsiooniline meelelahutusüritus. Kuni 2012. aastani peeti seda iga aasta 5. augustil, pärast seda on see olnud igal aastal esimesel augustireedel toimuv üritus.
Al Ahly SC

Al Ahly Sporting Club on Egiptuse spordiklubi, mis tegutseb riigi pealinnas Kairos. See on eelkõige tuntud tänu oma jalgpallimeeskonnale, mis mängib riigi kõrgliigas. Klubi on asutatud 24. aprillil 1907.
Jalgpallimeeskond.
Al Ahly on enim meistritiitleid võitnud jalgpalliklubi maailmas. Egiptuse meistriks on see tulnud 42 korda ehk võitnud umbes kaks kolmandikku kõigist Egiptuse meistritiitlitest. Egiptuse karikas on võidetud 37 korda ja Egiptuse superkarikas 11 korda. CAF-i Meistrite Liiga on võidetud üheksa korda, millega on see kõige edukam klubi Aafrikas. Lisaks on kuus korda võidetud CAF-i Meistrite Liiga. Korduvalt on osaletud klubide maailmameistrivõistlustel, parimaks tulemuseks on kolmas koht 2006. ja 2020. aastal.
Viini Linnahall

Viini Linnahall (saksa keeles: Wiener Stadthalle; ) on mitmeotstarbeline sisehall Viinis Austrias. 
Halli ehitati aastatel 1953–1958. See on Austria suurim sisehall, mis mahutab umbes 16 152 inimest. 
Hallis peeti 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus.
Danõlo Halõtskõi orden

Danõlo Halõtskõi orden (ukraina keeles "орден Данила Галицького") on Ukraina riiklik teenetemärk. 
Orden on asutatud 20. veebruaril 2003.
Natália Kelly

Natália Kelly (sündinud 18. detsembril 1991 Hartfordis) on Ameerika-Austria laulja. Ta esindas 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Austriat lauluga "Shine". Laul ei pääsenud poolfinaalist edasi, saavutades 27 punktiga 14. koha.
Borja Iglesias

Borja Iglesias Quintas (sündinud 17. jaanuaril 1993 Compostelas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis.
Hooajal 2012–2013 mängis ta Villarreali kolmandas meeskonnas Hispaania tugevuselt neljas liigas, kus ta lõi 11 väravat.
Aastatel 2013–2017 mängis ta Celta de Vigo reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas kokku neli hooaega, lüües igal hooajal vähemalt 12 väravat ning viimasel koguni 34 väravat. Sellele vaatamata pääses ta Celta de Vigo meeskonnas Hispaania kõrgliigas väljakule vaid ühes kohtumises hooajal 2014–15. Hooajal 2017–18 mängis ta Celta de Vigost laenul Hispanaania esiliiga klubis Real Zaragoza, lüües 22 väravat.
2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga RCD Espanyol. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 26. augustil 2018 mängus Valencia vastu. Kokku lõi ta hooajal 2018–19 Hispaania kõrgliigas 17 väravat.
2019. aasta augustis siirdus ta Real Betisesse, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
Ricardo Horta

Ricardo Jorge Luz Horta (sündinud 15. septembril 1994 Sobredas) on Portugali jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis SC Braga.
Aastatel 2004–2011 kuulus ta Lissaboni Benfica noorteakadeemiasse.
2011. aastal liitus ta Vitória de Setúbaliga, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Portugali kõrgliigas 2013. aastal. Hooajal 2013–14 lõi ta Portugali kõrgliigas seitse väravat.
2014. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Málaga. 2016. aasta juulis läks ta Málagast laenule Bragasse ning aasta hiljem sõlmis ta Bragaga püsiva lepingu.
2015. aastal võitis Horta Portugali kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2014 EM-i valikmängus Albaania vastu.
Rolando

Rolando Jorge Pires da Fonseca (tuntud lihtsalt kui Rolando; sündinud 31. augustil 1985 São Vicentel) on Roheneemesaartel sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis SC Braga.
Ta alustas klubikarjääri Belenenseses, mille meeskonnas debüteeris ta Portugali kõrgliigas hooajal 2004–05.
2018. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Portugali suurklubiga Porto. Ta tuli Portoga kolm korda Portugali meistriks ja võitis hooajal 2010–11 UEFA Euroopa Liiga.
2013. aasta jaanuaris läks ta Portost laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Napoli. Hooajal 2013–2014 mängis Itaalia kõrgliigas laenul Milano Interis. Hiljem ta Porto meeskonda enam ei pääsenudki ning hooajal 2014–15 teises pooles laenul Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht.
Aastatel 2015–2019 mängis Prantsusmaa kõrgliigas Marseille Olympique'i ridades.
2020. aasta veebruaris naasis Rolando Portugali kõrgliigasse, sõlmides lepingu Bragaga.
Portugali jalgpallikoondises debüteeris Rolando 11. veebruaril 2009 sõprusmängus Soome vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Sulev Kannimäe

Sulev Kannimäe (sündinud 16. juunil 1955 Kiviõlis) on Eesti poliitik, ta on aastast 2010 Reformierakonna liige. Ta on 28. jaanuarist 2021 Riigikogu (XIV koosseisu) liige.
Ta on lõpetanud 1973. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1978. aastal Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi. 1994. aastal lõpetas ta Eesti Maaülikooli põllumajandusökonoomika ja juhtimise erialal.
Ta töötas aastatel 1978–1981 Tallinna Limonaaditehases vanemmeistrina. Aastatel 1982–1985 oli ta Võhma Lihakombinaadis tsehhijuhataja, 1985–1992 J. Gagarini nimelises Näidissovhoostehnikumis tsehhijuhataja, 1992–1998 AS Kalvori juhataja. Aastatel 1999–2008 oli ta Viiratsi abivallavanem, 2009–2013 Viiratsi vallavanem. Aastatel 2008–2009 oli ta Viljandi Linnavalitsuse peaspetsialist, 2013–2017 oli ta Viljandi abivallavanem, 2018–2021 Viljandi Linnahoolduse juhataja.
26. jaanuarist 2021 on ta Riigikogu (XIV koosseisu) liige (Maido Ruusmanni asemel).
2021. aastal oli üks seitsmest Riigikogu õiguskomisjoni liikmest, kes otsustas mitte vastata 35 805 inimese allkirjaga pöördumisele, et riik sätestaks abielu kahe täiskasvanud inimese vahelise liiduna. Teised liikmed olid Marek Jürgenson (Keskerakond), Jaanus Karilaid (Keskerakond), Tarmo Kruusimäe (Isamaa), Urve Tiidus (Reformierakond) ja Vilja Toomast (Reformierakond). Otsustati, et abieluvõrdsus on ühetaoliselt tagatud kõigile abieluvõimelistele isikutele.
2022. aasta novembris püüdis ta Riigikogus katuserahade jagamisel kantida raha oma suvekodu juurde valgustuslampide muretsemiseks. Pärast loo ilmumist pani mehe koduerakond Reformierakond käe ette.
Isiklikku.
Ta on abielus ning tal on kaks poega ja tütar. Tema hobid on reisimine ja tervisesport.
Ta elab Uusna külas ja tal on suvila Mähma külas.
Hipster

Hipsterlust seostatakse valdavalt noorte loominguliste inimestega, kes ihkavad autentsust. Hipsterlus on üks subkultuure. Hipsteri mõiste pärineb ingliskeelsest omadussõnast "hip", mis tähendab "teadmuses olema", samuti "lahedust". 1940. aastatel olid hipsterid seotud eelkõige afroameerika džässikultuuriga, kuid 2000. aastatel võeti mõiste kasutusele uue noortekultuuri tähistamiseks. 
Iseloomulikku.
Hipsterit on raske määratleda, kuna pole kindlat, piiratud omaduste kogumit, mis teda identifitseeriks, samuti ei nimeta reeglina ka inimene ise end hipsterina. Hipsterlus väljendub vastuoluliselt teatavate keskklassile vastanduvate, samas omaste tarbimisharjumuste, riietusstiili, käitumise ja kunstieelistustega. Piirkonniti võivad tunnused väljenduda erinevalt, seega on nii üleilmsed kui ka kohalikud hipsteri figuuriga seostatavad elemendid. Üldiselt võib hipsteriks pidada alternatiivsust peavoolule eelistavat tänapäevast linnanoort, kes on kultuurihuviline ja kannab silmatorkavaid, stiilseid taaskasutatud rõivaid. Taaskasutamine ei piirdu ainult riietega, taaskasutatakse ka seadmeid, sõidukeid või hüljatud tööstushooneid- ja piirkondi. 
Maailmavaateliselt lähtub hipster liberaalsusest, keskkonnateadlikkusest, humanismist.
Mõju.
Üks hipsterlusega kaasnevaid nähtusi võib olla ka gentrifikatsioon, kui vanadesse ja mahakäinud linnaosadesse (Eestis näiteks Tallinnas Kalamaja, Tartus Supilinn) kolivad jõukad hipsterid, tõstes sellega vastava piirkonna kinnisvara hinda. Autentsus ja alternatiivsus võib väljenduda käsitöö eelistamises masstoodangule – näiteks käsitööõlu. Nii on koos hipsterlusega saanud populaarseks käsitööõlu, muutes sellega alternatiivse toote paradoksaalsel kombel masstoodanguks.
Larne

Larne (iiri keeles "Latharna") on Põhja-Iiri sadamalinn, mis asub Antrimi maakonna idarannikul. Linnas elab alla paarikümne tuande elaniku.
Donegall Square

Donegall Square on Belfasti linna keskväljak, mille keskel asub raekoda.
Ulsteri inglise keel

Ulsteri inglise keel (ulsteri šoti keeles "Ulstèr Inglis", iiri keeles "Béarla Ulaidh") on inglise keele sügava aktsendiga murre, mida räägitakse kõikjal Põhja-Iirimaal, eelkõige Ulsteris. Murdele on mõju avaldanud ulsteri iiri keel ja ulsteri šoti keel.
Ulsteri šoti keel

Ulsteri šoti keel (kohalikult "Ulstèr-Scotch", iiri keeles "Albainis Ulaidh", inglise keeles "Ulster Scots" või "Ulster-Scots") on šoti keele murre, mida räägivad põhiliselt Ulsteri šotlased Põhja-Iiris, eelkõige Ulsteri rannikualadel, mis jäävad Põhjaväina äärde.
Grand Army Plaza (Manhattan)

Grand Army Plaza on väljak New Yorgis Central Parki haljasala kagunurgal, omakorda Fifth Avenue ja Central Park Southi nurgal.
Henry Janeway Hardenbergh

Henry Janeway Hardenbergh (6. veebruar 1847 New Brunswick – 13. märts 1918 New York) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt, keda tunti eelkõige hotellide ja kortermajade projekteerimse poolest. Ta oli asjatundja kõrghoonete alal.
Ulsteri iiri keel

Ulsteri iiri keel (iiri keeles "Canúint Uladh", ulsteri-šoti keeles "Ulstèr Erse", inglise keeles "Ulster Irish") on iiri keele murre, mida kõneldakse Ulsteris.
Meelis Lokk

Meelis Lokk (sündinud 30. juulil 1955) on eesti fotograaf.
Ta on olnud päevalehe Edasi fotograaf, hiljem vabakutseline fotokunstnik.
Antti Salo

Antti Salo (sündinud 1966 Helsingis) on soome kirjanik, kes on avaldanud nii ilu- kui ka teatmekirjandust ning lasteraamatuid. Salo tuntuim teos on lühijuttude kogumik "Uuslöyttymaankoira ja muita novelleja". Tal on magistrikraad teoloogias.
Nick Land

Nick Land (sündinud 17. jaanuar 1962) on Suurbritannia filosoof ja õuduskirjanik.
Aastatel 1987–1998 töötas ta Warwicki Ülikoolis kontinentaalfilosoofia lektorina.
Oma hilisemates töödes arendas Land koos mõttekaaslase Curtis Yarviniga välja egalitarismi- ja demokraatiavastase mõttevoolu, mida nimetatakse neoreaktsionäärluseks. Hiljem on ta keskendunud teadusliku rassismi ja eugeenika propageerimisele, mida ise nimetab "hüper-rassismiks".
Jaama tänav (Lihula)

Jaama tänav on tänav Lihula linna kesk- ja idaosas ning kulgeb loodest kagusse.
Tänav on 960 meetrit pikk ja keskosas kuni 25 meetrit lai, tänav jätkub lõuna pool Raudtee tänavat 55 m pikkuse lõiguga. Jaama tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagu poole kulgedes ristub Pioneeri, Pärna, Vahtra, Uus, Metsa ja Saue tänavaga ning lõpeb Raudtee tänava ristmikul.
Tänaval algus jääb ligikaudu 40 meetri ulatuses Lihula vanima asustuse muinsuskaitsealasse (nr 27014), mis hõlmab ala piki Tallinna maanteed. Jaama tänava pärandkultuuri objektideks on Lihula metskonna kontori asukoht (Jaama tn 45) ja Lihula raudteejaama asukoht tänava lõpus (Jaama tänav L2). Jaama tänava ja Tallinna maantee ristmikul (Tallinna 29) paiknes vanasti Lihula pritsikuur, mis on tänapäeval ümber ehitatud ärihooneks. Aadressil Jaama tn 9 on Lihula Gümnaasiumi hoone koos staadioniga. Tänaval asuvad peamiselt ühepereelamud ja põhjaosas korterelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnnitee on rajatud tänava põhjapoolses lõigus.
Gardeja

Gardeja (saksa keeles "Garnsee") on küla Poolas Pomorze vojevoodkonnas Kwidzyńi maakonnas, Gardeja valla halduskeskus.
Gardeja sai linnaõigused 1334. aastal, kuid kaotas need 1945. aastal.
Aia tänav (Lihula)

Aia tänav on tänav Lihula linnas, paikneb linna põhjaosas ning kulgeb läänest itta.
Tänav on 465 meetrit pikk ja kuni 12 meetrit lai. Aia tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, ida poole kulgedes ristub Pioneeri ja Lasteaia tänavaga. 
Tänav lõpeb Aia 16 katastriüksuse piiril, kust edasi kirde suunas kulgeb kinnistusisese avaliku kasutusega teena Sooaluse teeni.
Tänaval algus jääb ligikaudu 125 meetri ulatuses Lihula vanima asustuse muinsuskaitselasse (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed. Aia ja Lasteaia tänava nurgal paikneb Lihula lasteaed. Tänava põhjapoolel on eramud, lõunapoolel korterelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed puuduvad.
Otłowiec

Otłowiec on küla Poola Pomorze vojevoodkonnas Kwidzyńi maakonnas Gardeja vallas. Otłowiec asub Kwidzynist umbes 9 km lõunas.
Dean Acheson

Dean Gooderham Acheson (11. aprill 1893 Middletown – 12. oktoober 1971 Sandy Spring, Maryland) oli Ameerika Ühendriikide jurist ja poliitik, aastatel 1949–1953 USA 51. riigisekretär president Harry Trumani valitsuses. 
Tal oli keskne roll Trumani doktriini, Marshalli plaani, NATO, Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga loomises. Acheson veenis ka president Trumani sekkuma Korea sõtta 1950. aastal.
Paberisoomukas

Paberisoomukas ("Ctenolepisma longicaudatum") on liik putukaid harjashännaliste seltsist.
Eestis leitud esmalt 2018. aastal.
Jean-Claude Carrière

Jean-Claude Carrière (17. september 1931 Colombières-sur-Orb – 8. veebruar 2021 Pariis) oli prantsuse stsenarist, näitekirjanik ja filminäitleja.
Tema esimene romaan "Lézard" ilmus 1957. aastal. 
Jean-Claude Carrière tegi koostööd selliste filmirežissööridega nagu Jacques Tati, Pierre Étaix, Luis Buñuel, Miloš Forman jpt.
Jean-Claude Carrière võitis 1963. aastal Oscari lühifilmi "Heureux anniversaire" eest ja 2014. aastal pälvis ta elutöö Oscari.
Ettevõtlik kool

Ettevõtlik Kool on koondnimetus, mis tähendab kaasavat õppimismetoodikat ning haridusprogrammi, millega kujundatakse kooliõpilastes ja lasteaialastes iseseisvat ja ettevõtlikku hoiakut, arendatakse nende otsustusvõimet ja ärgitatakse tegutsemishimu. 
Ettevõtlikus Koolis on õpetajate ülesandeks kaasata lapsi kõigisse arenguetappidesse ja -protsessidesse nii, et initsiatiiv ja õppimislust lähtuksid õpilastest endist. Ettevõtliku kooli põhimõtete järgi töötab 2025. aasta seisuga üle 219 õppeasutuse üle Eesti, kokku üle 41 000 õppija. Tihedasse koostöösse on haaratud ka lapsevanemad ja kogukonnad. 
Ettevõtliku Kooli võrgustik on laienenud igasse Eesti maakonda, kus kohalikul tasandil koordineerib programmi Maakondlike Arenduskeskuste võrgustik.
Gerngross

Gerngross, ka Gerngroß (vene keeles "Гернгросс") on Tüüringist Gerast pärit aadlisuguvõsa.
Gerngrossid rüütelkonna matriklis.
1797. aasta 12. jaanuaril (vkj) immatrikuleeriti Liivimaa rüütelkonna matriklisse Samuel von Gerngross (1738−1810), kes oli 1792. aastal võetud Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Kuna tal järeltulijaid ei olnud, kustus immatrikuleeritud liin tema surmaga. Tema venna Friedrich Johann von Gerngrossi (1739−1796) järeltulijad võeti Venemaal Peterburi, Smolenski ja Vitebski kubermangu (1832) aadlisuguvõsaraamatusse.
Soo tänav (Lihula)

Soo tänav on tänav Lihula linna keskosas. Tänav kulgeb loodest kagusse.
Tänav on 855 meetrit pikk ja põhiosas kuni 14 meetrit lai. Soo tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagusse kulgedes ristub Pärna, Kalmu ja Saue tänavaga ning lõpeb Raudtee tänava ristmikul.
Tänaval algus jääb ligikaudu 80 meetri ulatuses Lihula vanima asustuse muinsuskaitsealasse (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed. Soo tänava ja Tallinna maantee ristmikul asub üks piirkonna vanemaid elamuid (Tallinna mnt 45), mis on arvatavalt ehitatud 19. sajandil. Hoone oli kauaaegne Lihula vallamaja. Tänaval asuvad ühepereelamud, tänava lõunaosa on hoonestamata. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed ei ole rajatud.
Pärna tänav (Lihula)

Pärna tänav on tänav Lihula linnas. See paikneb linna keskosas ning kulgeb kirdest edelasse.
Tänav on 300 meetrit pikk ja kuni 17 meetrit lai. Pärna tänav saab alguse Jaama tänava ristmikult, edela poole kulgedes ristub Vee tänavaga ning lõpeb Soo tänava ristmikul.
Tänaval asuvad eramud ja üks korterelamu. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed ei ole rajatud.
Sada aastat üksildust

"Sada aastat üksildust" (hispaania "Cien años de soledad") on Colombia kirjaniku Gabriel García Márquezi 1967. aastal ilmunud romaan, mida peetakse maagilise realismi üheks tüüpilisemaks teoseks.
Romaani esimene trükk ilmus 5. juunil 1967 Buenos Aireses. Seejärel on seda tõlgitud vähemalt 35 keelde ja müüdud üle 30 miljoni eksemplari. Eesti keeles ilmus teos esimest korda 1975. aastal Aita Kurfeldti tõlkes.
Romaani tegevus toimub väljamõeldud Macondo külas Colombias. See räägib Buendía suguvõsa õitsengu ja hävingu loo läbi seitsme põlvkonna.
Valgerður Sverrisdóttir

Valgerður Sverrisdóttir (sündinud 23. märtsil 1950) on Islandi poliitik. Ta kuulub Progressiparteisse.
Aastatel 1987–2009 oli ta Alþingi liige.
Ta oli 15. juunist 2006 kuni 24. maini 2007 oli ta Islandi välisminister.
Aastatel 2008–2009 oli ta Progressipartei esimees.
Allika tänav (Lihula)

Allika tänav on tänav Lihula linnas, paikneb linna keskosas ning suunaga loodest kagusse.
Tänava-ala on 595 meetrit pikk ning põhiosas 9 meetrit lai. Allika tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagu poole kulgedes ristub Kalmu tänavaga ning lõpeb Veski tänava ristmikul.
Tänava algus jääb Lihula vanima asustuse muinsuskaitseala (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed kirdes, piirile. Allika tänav on põhjaosas hoonestamata, kesk- ja lõunaosas paiknevad ühepereelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed ei ole rajatud, sõidutee laius 3,5–4 meetrit.
Tonpilz

Tonpilz või "akustiline seen" viitab üldiselt teatud tüüpi veekeskkonnas kasutatavatele elektroakustilistele muunduritele. Asetades näiteks piesoelektrilised või magnetostriktiivsed materjalid väikese massiga jäiga heli kiirgava "peamassi" ja raske "sabamassi" vahele, võib selline muundur töötada heliallikana (elektrivoolu mõjumisel kiirata helilaineid veekeskkonda) või hüdrofonina (veealuse helilainete andurina). Muunduri nimetus tuleneb tema suurusest, kujust ja võimest helilaineid kiirata. Nimetus "tonpilz" tuleneb saksakeelsetest sõnadest "Ton" (toon) ja "Pilz" (seen), kuna muundur on seenekujuline.
Tavaliselt kasutatakse tonpilzi muundureid mitmesugustes sonarirakendustes. Nende tõhususe suurendamiseks paigutatakse muundurid sageli ridadesse: mõnikord sadadest muunduritest koosnevatesse võredesse. Selline paigutus võimaldab ka kiire moodustamist ja juhtimist.
Selliseid muundureid kasutatakse ka sonarite hüdrostaatilise rõhu kompenseerimiseks, eriti allveelaevadel.
Lasteaia tänav (Lihula)

Lasteaia tänav on tänav Lihulas. See paikneb linna põhjaosas ning kulgeb algul kagu ja seejärel lõuna suunas.
Tänava-ala on 275 meetrit pikk ning keskmiselt 12,5 meetrit lai. Lasteaia tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagu poole kulgedes ristub Lasteaia põik tänavaga ja seejärel lõuna suunas lõpeb Aia tänava ristmikul.
Tänava algus Lasteaia põik tänavani jääb Lihula vanima asustuse muinsuskaitsealasse (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed. Lasteaia tänav külgneb Tallinna mnt 1a kinnistuga, kus asub Lihula kultuurimaja. 1989. aastal, kui hoone valmis, tunnistati see Eesti parimaks ehitiseks, arhitekt oli Rein Tomingas. Lasteaia ja Aia tänava nurgal paikneb Lihula lastead. Tänava ääres asuvad mõned ühepereelamud ja korterelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed puuduvad.
Mirķi

Mirķi on küla ("mazciems") Lätis Valmiera piirkonnas Naukšēni vallas. 
2000. aastal oli külas 57 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda.
Roland (laev)

Roland P01 oli Eesti Mereväe Patrol 18 WP-klassi (ka kui Roland-klassi) patrullkaater.
Ajalugu.
Kaater veesati koos sõsaralusega EML Risto-ga 10. detsembril 2020. aastal Nasval. Ristiemaks oli Haapsalu kodutütar Henrieth Kampmann.
Kaater oli pärast katsetusi ja relvastamist kasutusvalmis 2021. aasta kevadeks.
Kaater anti Ukraina Mereväele 2. Mail 2024
Imavere kõrts

Imavere kõrts on 2004. aastal ehitatud (Paide MEK) söögi- ja meelelahutuskoht. Vana eesti kõrtsi tüüpi ehitatud hoones on neli kõrtsiruumi ja kolm magamistuba. Järvamaa suurim kõrts oli algselt mõeldud naabruses asuva Imavere saeveski tööliste toitlustamiseks.
Golling an der Salzach

Golling an der Salzach on alev ja vald "(Marktgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas.
Golling asub "Tennengau" piirkonna lõunaservas Salzburgi linnast lõunas. Kohas, kus Lammeri jõgi suubub Salzachi jõkke, lahkub Salzachi jõgi Berchtesgadeni Alpide ja Tenneni mägede (Põhja-Lubjakivialpid) vahelisest Salzachöfeni kuristikust ja voolab põhja suunas laia Salzburgi nõkku. Berchtesgadeni Alpide Hoher Gölli massiivi (läänes) kuuluvad loodusmälestisena Schwarzbachfalli koobas ja 76 m kõrgune Gollingi juga.
Paralleelselt Salzachi jõega siseneb Luegi kuru kitsasse kuristikku ajalooline Salzachtal Straße. Gollingi jaam on peatus Salzburgi–Tirooli raudteel, mida teenindavad ÖBB rongid ja Salzburgi eeslinnade S-Bahn võrgustik. Turulinnal on ka juurdepääs Tauern Autobahnile (A10) Salzburgist Villachisse.
Linnaosad on Golling, Torren ja Obergäu. Gollingit kutsutakse kõnekeeles lihtsalt "Markt" ('turg').
Ajalugu.
Vasekaevanduste juurde viiva tee ala Pongau piirkonnas lõunas oli asustatud vähemalt pronksiajast alates. Seal viis Rooma tee Iuvavumi linnast (Salzburg) üle Ida-Alpide Aquileiasse Itaalias.
Varem Baieri Plainburgi krahvide käes olnud "Golingeni" on esimest korda mainitud 1241. aasta dokumendis. See oli Gollingi loss, mis püstitati Salzburgi peapiiskopi Eberhard II käsul linna servas kõrguvale künkale. See oli kohaliku administratsiooni asukoht ning see hoidis enda kontrolli all Gollingi ja Hohenwerfeni lossi vahelist kitsast Salzachi orgu läbivat kaubateed. See nimi pärineb tõenäoliselt slaavi "golicast" ('kiilas mägi'). Lossi all olevat turgu mainiti juba 1284. aastal, turuõigus anti ametlikult u. 1390. aastal. Gollingit laastasid 1526. aastal tugevalt Saksa talurahvasõja mässulised.
Linnast lõuna pool asuvat "Luegi kuru" kuristikku kindlustasid Salzburgi vürstlikud peapiiskopid veel Kolmekümneaastase sõja ajal. 1809. aasta septembris oli see raskete lahingute koht, kui Salzburgi mässajad seisid Viienda koalitsiooni sõja ajal vastu Prantsuse-Baieri ühendatud okupatsioonivägedele. Kuid nad ei saanud takistada annekteerimist Baieri kuningriigi poolt Schönbrunni rahu kohaselt. Koos Salzburgiga läks Golling 1816. aastal Viini kongressi otsusega lõpuks Austria keisririigile.
Aleksandr Protopopov

Aleksandr Protopopov (vene keeles "Александр Дмитриевич Протопопов"; 30. detsember (vkj. 18. detsember) 1866 Maressevo küla, Lukojanovi maakond, Nižni Novgorodi kubermang – 27. oktoober 1918 Moskva) oli Venemaa Keisririigi poliitik.
Ta kuulus oktobristide parteisse, oli III ja IV Riigiduuma liige.
Alates 16. septembrist 1916 oli ta siseministeeriumi juhataja. Aleksandr Protopopov oli 20. detsembrist 1916 kuni 28. veebruarini 1917 Venemaa Keisririigi siseminister.
Veebruarirevolutsiooni ajal Protopopov vahistati. 1917. aasta märtsist kuni septembrini hoiti teda kinni Peeter-Pauli kindluses, seejärel viibis mõnda aega psühhiaatriahaiglas. Bolševike võimuletuleku järel viidi ta Protopopov üle Moskvasse, kus teda hoiti kinni Taganka vanglas. Ta lasti maha 27. oktoobril 1918.
Viited.
‎
Kuchl

Kuchl on turulinn "(Marktgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas.
Kuchl asub Salzachi jõe laias orus, mis on Salzburgi Tennengau piirkonna osa. Jõest läänes kerkib Berchtesgadeni Alpide Hoher Gölli massiiv, moodustades piiri Saksamaaga. Linnaosad on Georgenberg, Jadorf, Kellau, Kuchl ja Weißenbach.
Kuchli maalilist maastikku ja kirikutorni võib näha muusikalfilmi "Helisev muusika" algustiitrites.
Ajalugu.
Mansio "Cucullist" Noricumi provintsis mainiti juba Tabula Peutingerianas, Rooma teede kaardil 4. sajandist. Eugippiuse 511. aasta "Vita Sancti Severini" biograafia järgi tegutses siin misjonärina Püha Severinus Noricumist (suri 482).
997. aastal rajas Salzburgi peapiiskop Hartwig Kuchli kihelkonna. Asula sai turuõiguse 1380. aastal. Pärast Saksamaa mediatisatsiooni ja Napoleoni sõdu läks ala 1816. aastal lõpuks Austria keisririigile. Tänapäevane omavalitsus loodi 1850. aastal.
1943. aastast on Kuchlis metsamajanduse tehnikakolledž ("Holztechnikum").
Transport.
Salzachi org on oluline liiklusmarsruut: Kuchl on jaam Salzburg-Tirooli raudteeliinil ("Giselabahn"), mis on Austria lääneraudtee jätk ja kulgeb Salzburgist Wörglisse, möödudes Deutsches Eckist. Paralleelne Tauern Autobahn (A10) viib Salzburgist Villachisse, juurdepääsuga Kuchli liiklussõlmes.
Oberalm

Oberalm on turulinn "(Marktgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas. 
Sinna on maetud rahvalaulik Karl Moik, ORF-i saate "Musikantenstadli" saatejuht.
Banni jõgi

Banni jõgi (iiri väljendist "An Bhanna" ehk 'jumalanna'; ulsteri-šoti keeles "Bann Wattèr", inglise keeles "River Bann") on Põhja-Iiri pikim jõgi, mis ulatub Slieve Mucki mäest, läbi Lough Neaghi ja Lough Begi järvede, Castlerocki küla lähistel Põhja-Atlandi ookeanisse.
Lough Neagh

Lough Neagh (iiri keeles "Loch nEachach", ulsteri-šoti keeles "Loch Neagh") on Põhja-Iiri suurim järv, mis on ühtlasi suurim järv Briti saartel. Järvest voolab Banni jõgi Atlandi ookeanisse.
Lough Beg

Lough Beg (iiri keeles "Loch Beag" ehk 'väike järv') on Põhja-Iiri järv, mis asub Lough Neaghist põhjas. Järve läbib Banni jõgi, mis suubub Põhja-Atlandi ookeanisse.
Castlerock

Castlerock on küla Põhja-Iirimaal Londonderry krahvkonnas. Selle lähistel suubub Banni jõgi Põhja-Atlandi ookeanisse.
2011. aastal elas seal 1287 inimest.
Laura Pählapuu

Laura Pählapuu (sündinud 22. juulil 1984 Tallinnas) on eesti lavastuskunstnik.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Tallinna 21. Kooli ja 2006. aastal Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia erialal (juhendaja Lilja Blumenfeld). 2009. aastal sai magistrikraadi joonistamise erialal. Aastatel 2007–2008 täiendas end Pariisis. 
Aastatel 2009–2019 töötas vabakunstnikuna, alates 2019. aastast on Eesti Draamateatri majakunstnik, alates 2021. aastast peakunstnik. Alates 2008 on olnud ka Eesti Kunstiakadeemia joonistamise õppetooli õppejõud.
Filmitööd.
Dokumentaalfilmi "Jakob" (2007) režissöör, mängufilmi "Kinnunen" (2007) kunstnik
Dokumentaalfilmi "Vaino Vahingu päevaraamat" (2021) (rez. Rainer Sarnet) kunstnik
Isiklikku.
Tema elukaaslane on filmirežissöör ja teatrilavastaja Rainer Sarnet.
Naised teaduses (tähtpäev)

Tähtpäeva Naised teaduses tähistamist alustati ÜRO eestvedamisel 2015. aastal, selle eesmärk on rõhutada naiste ja tüdrukute rolli teaduses, murda soostereotüüpe ning naisi rohkem teadusse tuua – näiteks Tartu Ülikoolis on 2021. aastal üliõpilastest kaks kolmandikku naissoost, kuid teadlaste seas on suhtarv pigem vastupidine.
Rahvusvaheliselt on päeva "Women and Girls in Science" tähistamise eestvedajad UNESCO ja ÜRO Soolise Võrdõiguslikkuse ja Naiste Õiguste Edendamise Agentuur.
11. veebruaril 2021. aastal peetakse Eestis esimest korda rahvusvahelist päeva "Naised teaduses", mille eestvedajad on Archemy uurimisrühm Tartu Ülikoolist ja Eesti Noorte Teaduste Akadeemia.
Chrístos Kákalos

Chrístos Kákalos (kreekapäraselt Χρήστος Κάκαλος, 13. juuli 1882 Litóchoro – 12. aprill 1976 Litóchoro) oli kreeka kaljukitsekütt ja mägijuht, kes viis šveitslaste Daniel Baud-Bovy ja Frédéric Boissonnase 1913. aasta mägironimise ekspeditsiooni Olümposele. 
Teadaolevalt on ta esimene inimene, kes tõusis mäemassiivi kõrgeimasse tippu – Mýtikasele.
Panteon (Pariis)

Panteon (prantsuse keeles "Panthéon", vanakreeka sõnast πάνθειον "pántheion" '[tempel] kõigile jumalatele') on Louis XVI stiilis klassikaline arhitektuuri- ja ajaloomälestis Pariisi Ladina kvartalis. 
Algselt ehitatud kirikuna, mis oli pühitsetud Pariisi kaitsepühakule Genevieve'ile (hoone ehitusaastad 1758–1790). Ehitise autor on arhitekt Jacques-Germain Soufflot. Pärast tema surma (1780) viis ehituse lõpule arhitekt Jean-Baptiste Rondelet.
Alates 1791. aastast sai kirikust Konvendi otsusel rahvustempel, mille krüpti maetakse Prantsuse suurmehi.
Panteoni maetud.
Esimesena maeti Panteoni Konvendi otsusel 1791. aastal Honoré Gabriel Victor Riquetti de Mirabeau, kuid jakobiinide diktatuuri ajal visati tema säilmed 1794. aastal Panteonist välja. Teisena maeti Panteoni Voltaire (surnud 1778), kelle säilmed viidi Panteoni Konvendi 11. juulil 1791 tehtud otsuse alusel.
Panteoni on ümber maetud (1829) ka Panteoni arhitekti Jacques-Germain Soufflot' (surnud 1780) säilmed.
Panteoni on maetud kolm abielupaari: Marcellin ja Sophie Berthelot (1907. aastal), Pierre ja Marie Curie (1995. aastal) ning Antoine ja Simone Veil (2018. aastal).
2021. aasta detsembri seisuga on Panteoni maetud 81 inimest (75 meest ja kuus naist).
Lucile Randon

Lucile Randon (õde André) (11. veebruar 1904 Alès – 17. jaanuar 2023) oli prantsuse katoliku nunn, alates 18. juunist 2019 teadaolevalt Euroopa vanim inimene, 19. aprillist 2022 kuni surmani oli ta maailma vanim inimene (pärast Kane Tanaka surma).
2021. aasta alul põdes ta läbi kergekujulise koroonahaiguse.
Connor Hellebuyck

Connor Charles Hellebuyck (sündinud 19. mail 1993 Commerce'is Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Winnipeg Jets.
2012. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Jetsi poolt 122. valikuna.
Aastatel 2012–2014 mängis ta Loweli Massachusettsi Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2013–14 pälvis ta esimesena ülikooliliiga parimale väravavahile antava auhinna Mike Richter Award.
Hooajal 2014–15 mängis ta American Hockey League'i klubis St. John's IceCaps. NHL-is debüteeris Hellebuyck Jetsi meeskonnas 2015. aasta novembris. Hooajal 2017–18 sai ta NHL-i põhihooajal kirja 44 võitu. Sellega sai temast NHL-is ühel põhihooajal enim võite saanud ameeriklasest väravavaht, ületades hooajast 1992–93 Pittsburgh Penguinsi mängijale Tom Barrassole kuulunud rekordi. Hellebuyck valiti hooajal 2017–18 "NHL Second All-Star Team"i.
2018. aasta juulis pikendas ta Jetsiga lepingut kuue aasta võrra. Hooajal 2019–20 pälvis liiga hooajal parimale väravavahile antava Vezina Trophy. 2019–20 oli ta enim nullimänge kirja saanud väravavaht (6). Hooajal 2019–20 valiti ta lisaks liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ("NHL First All-Star Team").
Aastatel 2018 ja 2020 on ta valitud NHL-i tähtede mängule.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Hellebuyck USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Ta oli turniiri edukaim väravavavaht (lasi endale lüüa keskmiselt 1,37 väravat mängus, tõrjeprotsent 94,79%).ning ta valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
Croix de guerre 1939–1945

Croix de guerre 1939–1945 (prantsuse keelest '1939.–1945. aasta sõja rist') oli Prantsuse Vabariigi sõjaline autasu (medal), millega autasustati isikuid, kes võitlesid liitlasriikide poolel teljeriikide vastu teises maailmasõjas (1939–1945).
Medali kujundus (Malta rist kahe ristatud mõõgaga tsentrumis) sarnaneb medali Croix de guerre 1914–1918 omaga, mille autor on Paul-Albert Bartholomé.
Nicolás Gaitán

Osvaldo Nicolás Fabián Gaitán (sündinud 23. veebruaril 1988 San Martínis) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Paços de Ferreira.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Boca Juniors, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2008. aastal.
Aastatel 2010–2016 mängis ta Portugali kõrgiiga klubis Lissaboni Benfica. Oma esimesel hooajal valiti ta Portugali kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. Benficaga tuli ta kolm korda Portugali meistriks. Hooajal 2011–12 oli ta UEFA Meistrite Liigas nelja teise mängija kõrval enim väravasööte andnud mängija. Kahel korral jõudis ta Benficaga UEFA Euroopa Liiga finaali ning hooajal 2013–14 valiti Gaitán Euroopa Liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2014. aastal valiti ta Benfica aasta mängijaks.
2016. aasta juunis siirdus ta Hispaania kõrgliiga klubisse Madridi Atlético. 2018. aasta veebruaris liitus ta koos meeskonnakaaslase Yannick Carrascoga Hiina kõrgliiga klubiga Dalian Yifang. 2019. aasta hooajal mängis Gaitán Major League Socceri klubis Chicago Fire. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lille OSC ja hooajal 2020–2021 Portugali kõrgliiga klubis SC Braga. 2021. aasta teises pooles mängis ta Uruguay kõrgliiga klubis Peñarol, kellega tuli sel aastal Uruguay meistriks. 2022. aasta jaanuaris liitus Paços de Ferreiraga.
Argentina jalgpallikoondises mängis Gaitán aastatel 2009–2016 kokku 16 korda ja lõi kaks väravat, mõlemad väravad lõi ta 14. oktoobril 2014 sõprusmängus Hongkongi vastu. Ta kuulus Argentina koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol.
Ronor

Ronor on Eestirootslaste Kultuuri Seltsi (ERKS) väljaanne, mis ilmus 1988–1996.
Trükised on digitaliseeritud ja leitavad DIGARist.
Eestirootslane (ajakiri)

Eestirootslane (paralleelpealkiri rootsi keeles Estlandssvensk) on ajakiri, mis ilmub Eestirootslaste Kultuuriomavalitsuse väljaandena kaks korda aastas. Ajakiri on kakskeelne. Rahvusnimekirja liikmetele saadetakse ajakiri posti teel.
Ajakirja põhieesmärgiks on teavitada lugejaid Kultuuriomavalitsuse tegevusest, kuid ka nii Eesti kui ka Rootsi aktuaalsetest sündmustest, mis puudutavad rootsi rahvusvähemuse olukorda. Ajakirja pdf-failid on leitavad Eestirootslaste Kultuuriomavalitsuse kodulehel.
Croix de guerre 1914–1918

Croix de guerre 1914–1918 (prantsuse keelest '1914.–1918. aasta sõja rist'), esialgse nimega Croix de guerre, oli Prantsuse Vabariigi sõjaline autasu (medal), millega autasustati isikuid, kes võitlesid liitlasriikide poolel Keskriikide vastu esimeses maailmasõjas (1914–1918).
Medali kujunduse (Malta rist kahe ristatud mõõgaga tsentrumis) autor on Paul-Albert Bartholomé.
John Gibson

John Gibson (sündinud 14. juulil 1993 Pittsburghis Pennsylvanias) on USA jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Anaheim Ducks.
2011. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Ducksi poolt 39. valikuna. Aastatel 2011–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Kitchener Rangers. Suurem osa hooajast 2013–14 mängis ta American Hockey League'is Ducksi noorteklubis Norfolk Admirals.
NHL-is debüteeris Gibson Ducksi meeskonnas 7. aprillil 2014 mängus Vancouver Canucksi vastu. Mäng lõppes Ducksi 3:0 võiduga. Sellega sai Gibson alates hooajast 1985–1986 pärast Buffalo Sabresi mängijat Daren Puppat esimeseks väravavahiks, kes on oma debüütmängus teinud nullimängu. Hooajal 2015–16 valiti Gibson NHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu ("All-Rookie Team"). Samal hooajal pälvis ta koos meeskonnakaaslase Frederik Anderseniga William M. Jennings Trophy (auhind väravavahile, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale visata kõige vähem väravaid). Alates hooajast 2016–17 on Gibson olnud Ducksi põhiväravavaht.
Aastatel 2016 ja 2019 on ta valitud NHL-i tähtede mängule.
2013. aastal tuli Gibson USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Gibson valiti turniiri väärtuslikumaks mängijaks, parimaks väravavahiks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. Sama aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Bledzew

Bledzew (saksa keeles "Blesen") on küla Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Międzyrzeczi maakonnas, Bledzewi valla halduskeskus.
Asulat on esmamainitud 1235. aastal. Bledzew sai linnaõigused 1433. aastal, kuid kaotas need 1945. aastal.