tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pulbiõõs

Pulbiõõs ehk hambaõõs ehk pulbikamber (ladina keeles "cavitas dentis") on õõnsus hambas, milles asetseb hambapulp.
Pulbiõõne ehitus.
Hamba krooniosas paiknevat avaramat pulbiõõne osa nimetatakse hambakrooniõõneks. Hamba juur(t)es paikneb pulbiõõs kitsa käiguna, mida nimetatakse juurekanaliks. Juurekanal avaneb hambajuure otsas hambatipumulguna ehk -avana, kust sisenevad hambasse veresooned ja närvid ning mille kaudu toimub hamba ainevahetus.
Pulbiõõne kuju.
Pulbiõõne kuju vastab enamasti hamba väliskujule. Esihammastel on väiksem pulbiõõs kui tagahammastel. Kui hamba juur on kõverusega ehk kurvatuuriga, siis on ka selles paiknev juurekanal kõver. Juurekanalid kitsenevad hamba juuretipu suunas. Hamba ühes juures võib olla ka mitu juurekanalit, mis sageli on omavahel seotud väikeste lindikujuliste ühenduste ehk istmuste kaudu.
Hambas on sageli ka lisakanalid ehk väikesed kanalid, mis kulgevad hamba pulbist periodonti. Lisakanalid võivad paikneda erinevas suunas ning kõige rohkem leidub neid juurekanali tipuosas. Hamba juurte hargnemise piirkonnas ehk furkatsiooni alal võib samuti lisakanaleid olla.
Pulbiõõne laes asuvad pikenenud osad, mis vastavad hamba suurematele köprudele ning neid nimetatakse pulbisarvedeks. Mida noorem on patsient ning mida prominentsemad on hamba köbrud, seda tugevamalt väljendunud on pulbisarved. Vanusega pulbisarved ahenevad ning pulbiõõs muutub kitsamaks. Pulbiõõne ahenemine elu jooksul on normaalne füsioloogiline protsess, mis kestab seni, kuni hammas on vitaalne.
Pulbiõõs võib aheneda ka trauma või ärrituse tagajärjel. Hamba põrutus, murd, kulumine ja kaaries võivad käivitada hambas kaitsemehhanismi, mille tagajärjel pakseneb dentiin ning kitseneb pulbiõõs. Sellistel hammastel võib olla raskendatud juureravi teostamine, kuna juurekanalid on oma kitsuse tõttu raskesti läbitavad.
Jaapani juudapuulehik

Jaapani juudapuulehik ("Japanese Judas Tree") on maapinnalt hargnev mitmetüveline väike puu või kõrge põõsas. 
Taim on Eestis võimeline kasvama 8–30 m, mujal maailmas kuni 45 m kõrguseks ja tüve diameeter võib olla kuni 2 m. Jaapani juudapuulehikul on tugevad juured, mis võivad lõhkuda kõnniteid ja segada niitmist. Taim võib muutuda invasiivseks liigiks. Jaapani juudapuulehik on pärit Hiinast ja Jaapanist.
Kasvutingimused.
Jaapani juudapuulehik on valguslembene taim. Kasvukohaks parim on päikesepaisteline ja poolvarjuline koht, mis on tuulte eest kaitstud. Rohke valgus mõjutab lehtede värvust. Noor taim on hiliskülmakartlik ja tundlik mullastiku suhtes. Eestis on ta üldiselt külmakindel liik ja talub kuni –34 °C pakast. Taime kasvusubstraat peab olema niiske, toitaineterikas ja vett läbilaskev. Happelisemates muldades on lehtede värvus sügisel erksam. Taime istutamiseks kõige sobilikum aeg on kevad. Taimede vaheline istutuskaugus on 4–5 m. Erinevaid kasvusubstraate on kasulikum laotada suurele alale, sest taime juured ulatuvad võrast kaugemale. Noorel taimel tuleks eemalda vigastatud oksad.
Taime kirjeldus.
Lehed.
Puu lehed paiknevad korrapäraselt kaherealiselt, on südajas-ümarad, basaalroodudega, 5–10 cm pikad, pealt tumerohelised, alt sinakasrohelised, puhkemisel punakad. Sügisel on lehed kollased, oranžid, roosad ja seejärel punased. Isastaimede võred on püstised ja emastaimede võred hajusad. 
Õied.
Puu õied on vähemärgatavad ja õitsevad üheaegselt lehtimisega mais. Õied on mõlemal sool kahvatukollakased ja tähelepandamatud. Emastaimedel tulevad sügisel külge väikesed viljad, mis on rohekad, banaanitaolised ja umbes 2 cm pikkused.
Lõhn.
Puulehtede värvumise ja langemise ajal lõhnab puu magusalt. Lõhn on võrreldav vanilje või karamelli omaga. Lõhn on tingitud taime enda eeterlikest õlidest ja vaigust.
Stringikosmoloogia

Stringikosmoloogia on teoreetilise füüsika valdkond, mis püüab rakendada stringiteooria võrrandeid varajase Universumiga seotud kosmoloogliste küsimuste lahendamiseks. 
Sellega seotud uurimisvaldkond on braanikosmoloogia.
Stringikosmoloogia lähenemisviisi algust võib dateerida Gabriele Veneziano 1991. aastal ilmunud artikliga, mis näitab, kuidas stringiteooriast võib saada inflatsioonilise kosmoloogilise mudeli, avades seega ukse Suure Paugu eelsete stsenaariumide kirjeldusele.
Kui varajase Universumi kosmoloogliste küsimuste lahendamiseks rakendatakse superstringiteooria võrrandeid, siis nimetatakse sellist kosmoloogiat superstringikosmoloogiaks.
Joan Plowright

Joan Ann Olivier, parunees Olivier (neiupõlvenimega Plowright; 28. oktoober 1929 Brigg, Lincolnshire – 16. jaanuar 2025 London) oli inglise näitleja.
Ta õppis näitlemist Londonis The Old Vici teatrikoolis. Lavadebüüdi tegi ta 1948. aastatel. Alates 1950. aastatest mängis ta mitmes Londoni teatris. 1957. aastal mängis ta koos oma tulevase abikaasa Laurence Olivier'ga John Osborne'i näidendis "The Entertainer", aasta hiljem mängisid nad samas lavastuses New Yorgis Broadwayl. Plowright pälvis 1961. aastal Tony auhinna parima naispeaosa eest näidendis "A Taste of Honey". Rolli eest näidendis "Filumena" (1978) sai ta Laurence Olivier Award'i. Viimase teatrirolli tegi ta 1990. aastal J. B. Priestley näidendis "Time and the Conways".
Filmikarjääri alustas Plowright 1956. aastal, kui tegi pisirollis filmis "Moby Dick". Oma edukaima filmirolli tegi ta 1991. aastal, kui mängis Briti ajaloodraamas "Vaimustav aprill" ("Enchanted April"); filmis tehtud roll tõi talle parima naiskõrvalosatäitja Kuldgloobuse, lisaks sai ta samas kategoorias Oscari nominatsiooni. Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna nominatsiooni sai Plowright rollide eest filmides "The Entertainer" (1960) ja "Equus" (1977). Ta mängis muuhulgas veel sellistes filmides nagu "Avalon" (1990), "Nuhtlus nimega Dennis" ("Dennis the Menace"; 1993), "101 dalmaatsia koera" ("101 Dalmatians"; 1996), "Jane Eyre" (1996), "Tee Mussoliniga" ("Tea with Mussolini"; 1999) ja "Meest sõnast, naist internetist" ("Bringing Down the House"; 2003). Ta andis hääle lastefilmidele "Dinosaurus" (2000) ja "Uudishimulik George" ("Curious George"; 2006).
Alates 1950. aastatest mängis Plowright ka paljudes telesarjades ja -filmides. 1992. aastal pälvis ta Kuldgloobuse rolli eest HBO telefilmis "Stalin", lisaks sai ta sama rolli eest Primetime Emmy nominatsiooni.
Maakuli degeneratsiooni tõttu hakkas 2000. aastatel tema nägemine püsivalt halvenema. Näitlejakarjääri lõpetas ta 2014. aastal, kuna oli selleks ajaks jäänud pimedaks. 2018. aastal tegi ta kaasa dokumentaalfilmis "Tee aadlidaamidega" ("Nothing Like a Dame").
1970. aastal sai ta Briti impeeriumi ordu komandöriks (CBE) ja 2004. aastal Briti Impeeriumi ordu "dame commander"iks. 2001. aastal sai ta Hulli ülikoolist audoktorikraadi.
Aastatel 1953–1961 oli ta abielus näitleja Roger Gage'iga. Seejärel abiellus Plowright Laurence Olivier'ga, kes oli aasta varem lõpetanud oma 20 aastat kestnud abielu Vivien Leigh'ga. Plowright ja Olivier said kolm last.
Ron Funches

Ronald Kyle Funches (sündinud 12. märtsil 1983) on Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja. Ron sündis Californias ja veetis oma lapsepõlve Chicagos ning siis kolis teismelisena Oregoni osariiki Salemi linna. Ta alustas komöödiakarjääri 23-aastaselt Portlandis, Oregonis. Kui ta 2012. aastal Los Angelesse kolis hakkas ta külalisena esinema mitmes komöödiasarjas, sealhulgas "@midnight", "Mulaney" ja Kroll Show".
Aastatel 2014–2016 mängis Funches NBC sarjas "Unndateable" ning 2015. aastal andis ta oma hääle sellistele sarjadele nagu "BoJack Horseman", "The Adventures of Puss in Boots" ja "Adventure Time". Seejärel andis ta oma hääle Cooperile animafilmis "Trollid" (2016). Ta tegi kaasa ka mitmes teleseriaalis, sealhulgas "Transparent" (2016), "Black-ish" (2017). 2018. aastal andis ta taas hääle Cooperi rollile animafilmis "Trolls: The Beat Goes On! "(2018).
2019. aastast alates on ta andnud oma hääle DC Comicsi teleseriaali "Harley Quinn" tegelasele King Shark ning TBS-i teleseriaali "Final Space" tegelasele Fox. 2020. aastal andis Ronald taas oma hääle tegelasele Cooper filmis "Trollid 2". Alates 2020. aastast on andnud Ron oma hääle Netflixi sarja "Hoops" tegelasele Ron. 2021. aastast on andnud Ron oma hääle FX-i sarja "Poorly Drawn Lines" tegelasele Kevin.
Nele Rent

Nele Rent (sündinud 8. aprillil 1970) on eesti muinsuskaitsja.
Jessica St. Clair

Jessica St. Clair on Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik. 
Ta töötab Upright Citizens Brigade'i teatris. Koos Lennon Parhamiga näitles ta NBC sarjas "Best Friends Forever" ja USA Networki sarjas "Playing House". 
Ta loeb dublaaži animasarjas "Royal Crackers".
Kuching

Kuching on linn Malaisias, Sarawaki osariigi pealinn ja suurim linn. Linn asub Kalimantani saarel osariigi edelaosas Sarawaki jõe ääres. Elanike arv oli 2023. aasta seisuga 438 902.
Linnas asuvad muuhulgas 2009. aastal avatud Sarawaki osariigi valitsushoone, Sarawaki kuberneri residents Astana, 1879. aastal ehitatud Fort Margherita, kassimuuseum ja Sarawaki osariigi muuseum. Alates 1998. aastast on Kuchingis toimunud iga-aastane rahvusvaheline Rainforest World Music Festival ehk vihmametsade maailmamuusikafestival, mis vahendab nii traditsioonilist muusikat üle kogu maailma kui ka tutvustab Sarawaki mitmekesist kultuuripärandit muusika, tantsu ja muude esinemiste kaudu. Kuching kuulub UNESCO gastronoomialinnade võrgustikku. Linna lähedal asub mitu looduskaitseala, sh Bako rahvuspark.
Ajalugu.
Kuchingi asutas 1827. aastal Brunei sultani esindaja. 1841. aastal sai Kuching Sarawaki kuningriigi pealinnaks. Teises maailmasõja ajal, 24. detsembril 1941 okupeerisid Kuchingi jaapanlased, kelle valdusse jäi see kuni 1945. aasta septembrini. Alates 1942. aastast asus Kuchingis Batu Lintangi koonduslaager. Pärast seda, kui 1963. aastal moodustati Malaisia riik, säilitas Kuching staatuse Sarawaki pealinnana.
1. augustil 1988 sai Kuching omavalitsusliku linna staatuse (malai "bandaraya") olles sellega esimene Kalimantani saarel. Hiljem on Kalimantanil sama suurlinna staatuse saanud veel Kota Kinabalu Sabahi osariigis ja Miri Sarawaki osariigis.
Kliima.
Kuchings valitseb ekvatoriaalne kliima. Keskmine õhutemperatuur on aasta läbi 23–32 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 4200 mm. Kõige enam sajab jaanuaris (670 mm) ja kõige vähem juulis (200 mm). Keskmiselt sajab 207 päeval aastas, millega on Kuching kõige vihmasem linn Malaisias.
Rahvastik.
2022. aastal moodustasid Kuchingi elanikkonnast 36,2% malaid, 34,1% hiinlased, 20,5% ibanid ja 4,9% bidajuhid.
Transport.
Kuchingi rahvusvaheline lennujaam oli 2023. aastal reisijate arvult Malasias neljas suurim lennujaam.
Sõpruslinnad.
Kuchingil on 12 sõpruslinna:
Penanid

Penanid on Malaisias ja Bruneis elav rahvas. Nad kuuluvad "Orang Ulu" ('sisemaarahvad') rahvaste hulka. Penanid olid ajalooliselt nomaadid ja nad on üks viimaseid küttidest-korilastest rahvaid. Nad kõnelevad austroneesia keelkonda kuuluvat penani keelt.
Suurem osa penanidest elab Malaisias Sarawaki osariigis, kus neid elas 2010. aastal 16 281, kellest praeguseks vaid 200 elab traditsioonilise nomaadi eluviisi järgi. Bruneis elab väike, umbes 300 penanist koosnev kogukond, kellest umbes pool on omaks võtnud islami.
Suurema osa penanide kogukondadest oli nomaadse eluviisiga kuni 20. sajandi keskpaigani. Alates sellest ajast on penanid asunud elama valitsuse toel ehitatud pikkmajadest koosnevatesse küladesse. Eeskätt elavad sellistes külades koos teiste rahvastega läänepenanid. Idapenanid on säilitanud suuremal määral traditsioonilise eluviisi ja nad elavad üksikutes metsakülades.
Nooremad penanide põlvkonnad kasvatavad toiduks riisi ja aedvilju, kuid traditsioonilised kogukonnad toituvad harilikult saagopalmilt saadavast saagost ja džunglis kasvavatest puuviljadest ning peavad lisaks jahti metsloomadele, muuhulgas metssigadele, muntjakidele ja kääbushirvlastele. Mets varustab penanisid kõigi eluks vajalikuga.
Penanid on märkimisväärsed kütid. Nad kasutavad küttimiseks puhkpüssi, mis valmistatakse belianipuu puidust. Puhkpüssi valmistamine on väga aeganõudev töö. Puhkpüssi kasutatakse koos saagopalmist valmistatud mürginooltega, mille otstesse pannakse antšaripuult ("Antiaris" spp.) saadavat piimmahla. Mürgi valmistamiseks tuleb piimmahla keeta.
Penanisid ohustab nende põliste elupaikade vähenemine metsalangetuse tõttu. Penanid on rahvusvaheliselt tuntud oma alade tulihingeliste kaitsjatena.
Juhtkimp

JUHTKIMP
Juhtkimp on taimeorganeid läbiv juhtetee, mis tagab ainete liikumise taimes. 
Juhtkimbu puiduosas ehk ksüleemis liigub vee ja selles lahustunud mineraalainete tõusev vool juurtest teistesse taimeosadesse. Niineosas ehk floeemis toimub orgaaniliste ainete laskuv vool lehtedest kõikidesse kasvavatesse kudedesse, võimaldades taimel areneda. Kambium on algkude, mis võimaldab jämedus- ehk teiskasvu. Kambium asub juhtkudede läheduses ksüleemi ning floeemi vahel. 
Juhtkimbu tüübid.
1. Kollateraalne juhtkimp - floeemi ning ksüleemi vahel on üks kambiumi kiht, kusjuures floeem paikneb tavaliselt organi välispinna pool. Peamiselt on levinud taimevartes ning taimelehtedes.
2. Bikollateraalne juhtkimp - erineb teistest, kuna osa floeemist asub ksüleemist seespool. Bikollateraalne juhtkimp tekib, kui kollateraalne juhtkimp ja mittetäielik juhtkimp, mis koosneb ainult floeemist, liituvad.
3. Kontsentriline juhtkimp - ovaalse kujuga, mille sisemuses on ksüleem ja mida ümbritseb floeem. Üks juhtkudedest on teisest ümbritsetud täielikult. Joonisel 3) on juhtkimbu tüüp leptotsentriline. Joonisel 4) on juhtkimbu tüüp hadotsentriline
5. Radiaalne juhtkimp- ksüleemi ja floeemi grupid on paigutunud vaheldumisi radiaalselt, organi kesktelje ümber. Oma iseloomult on selline paigutus juurtel.
Valge- floeem
Must- Ksüleem
Kinnine ja avatud juhtkimp.
Kinnine juhtkimp - kambium ksüleemi ja floeemi vahel puudub, mistõttu edasine kasvamine ei ole võimalik. Seda nimetatakse kinniseks juhtkimbuks. Kinnine juhtkimp esineb üheidulehelistel taimedel. Tavaliselt puudub üheidulehelistel taimedel teiskasv, kuna kambiumit ei ole floeemi ja ksüleemi vahel, kuid neist võivad areneda jämedama varrega/tüvega taimed(näiteks palmid) pinna põhikoe suurenemise ja pooldumise kaudu. 
Avatud juhtkimp - juhtkimbus on ksüleemi ja floeemi vahel kambium. Kambiumi olemasolu võimaldab taimedel mitmeaastast kasvu.
Pinangi väin

Pinangi väin (malai keeles "Selat Pulau Pinang") on väin India ookeani idaosas, mis eraldab Pinangi saart Malaka poolsaarest. Väin on omakorda osa Malaka väinast.
Väin on põhjapoolses otsas umbes kaks km ja lõunapoolses otsas umbes 15 kilomeetrit lai, pikkus on umbes 20 km.
Väinas on saari ja laidusid, millest suurim on Jerejak.
Ühendusteed üle väina.
Väina ületab keskosas Pinangi esimene sild ja lõunaosas Pinangi teine sild. Viimane on pikim Malaisias ja üldse kogu Kagu-Aasias.
George Towni linna vahel Pinangi saarel ja Butterworthi linna vahel Malaka poolsaarel on parvlaevaühendus.
Väina põhjaossa on kavandatud veealune tunnel.
Ӥ

Ӥ (ӥ) on kirillitsa täht, mida kasutatakse udmurdi keeles. Udmurdi tähestikus on see 13. täht. 
See hääldub [i] ja seda kasutatakse ainult häälikute /d/, /z/, /l/, /n/, /s/ ja /t/ järel, märkides eelneval kaashäälikul palatalisatsiooni puudumist, nt сӥньыс /sińɨs/ 'lõng'.
Cumrun Vafa

Cumrun Vafa (pärsia keeles کامران وفا; sündinud 1. augustil 1960 Teheranis) on iraani päritolu Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik (stringiteoreetik). Ta on Iraani ja USA kodanik.
Vafa on lõpetanud 1981. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi bakalaureusekraadiga matemaatikas ja füüsikas ning kaitsnud 1985. aastal Princetoni Ülikoolis füüsikaalase doktoritöö "Symmetries, inequalities and index theorems" (juhendaja Edward Witten).
Ta sai 1990. aastal Harvardi Ülikooli füüsikaprofessoriks. Alates 1998. aastast on ta samas Hollis Professor of Mathematicks and Natural Philosophy.
Cumrun Vafa peamine uurimisvaldkond on stringiteooria. Koos kolleegidega on ta töötanud topoloogiliste stringide kallal, püüdes selgitada välja mõned uued matemaatikad, mis tulenevad stringiteooriast (eriti tema töös peegelsümmeetria kohta) ja kasutades neid tehnikaid, et paljastada mõningaid mustade aukude (eriti Bekensteini-Hawkingi entroopia) saladusi.
Ta on neid ideid rakendanud ka osakeste teooriates, konstrueerides geomeetriliselt kvantväljateooriaid, samuti lahendades stringiteooria defektide geometriseerimist (stringiteooria piirides, mida nimetatakse F-teooriaks).
Koos Robert Brandenbergeriga on Vafa inflatsioonilisele kosmoloogiale alternatiivse stringgaasi kosmoloogia loojaid.
Robert Brandenberger

Robert Hans Brandenberger (sündinud 15. märtsil 1954 Bernis) on Šveitsi ja Kanada stringiteoreetik ja kosmoloog.
Ta on lõpetanud ETH Zürichi ja saanud Harvardi Ülikoolist doktorikraadi (PhD). Töötas järeldoktorina Cambridge'i Ülikoolis ja California Ülikoolis Santa Barbaras. 
Brandenberger on McGilli Ülikooli füüsikaprofessor. Tema teadustöö hõlmab superstringikosmoloogiat, trans-Plancki füüsikat, inflatsioonilise universumi kosmoloogiat, kosmoloogiliste häirete teooriat,
taaskuumutamist inflatsioonis, alternatiive inflatsioonile, topoloogilisi defekte kosmoloogias, kosmilisi stringe ja barüogeneesi.
Koos Cumrun Vafaga on Brandenberger inflatsioonilisele kosmoloogiale alternatiivse stringgaasi kosmoloogia loojaid.
Pinangi saar

Pinangi saar on saar India ookeani idaosas Malaka poolsaare lääneranniku lähedal Pulau Pinangi osariigis Malaisias.
Saare pindala on 295 km2, see on Banggi saare, Bruiti saare ja Langkawi saare järel Malaisia suuruselt neljas saar. Pindala hõlmab umbes 28% Pulau Pinangi osariigi pindalast ja 2020. aasta seisuga elab saarel umbes 45% osariigi elanikkonnast. Kogu saar kuulub halduslikult George Towni linna alla, mis haldab ka ümbritsevaid saarekesi.
Ajalugu.
Briti mereväe kapten Francis Light võttis 1786. aastal Kedahi sultanilt Pinangi saare enda valdusesse ja ehitas algse sinna blokhausi (malai keeles "nibongi"). Kindlustise ülesanne oli kaitsta Pinangi saart ja sealset sadamat piraatide ja Kedahi sultani rünnakute eest.
Pinangi saar nimetati 1786. aastal Walesi printsi saareks.
Loodus.
Saart eraldab Malaka poolsaarest Pinangi väin.
Maastik on vahelduv, enamasti künklik ja kaetud metsaga. Rannikutasandikud on kitsad, kõige ulatuslikum neist on kirdeneem. Just sellel neemel algas George Towni areng, jõudes lõpuks välja idarannikule. Mangroovisood on levinud piki saare läänerannikut. Koos saare keskosas asuvate mägede ja küngastikuga on linna edasine laienemine saare lääneossa piiratud.
Pinangi mägi (kõrgus 833 m) saare keskel on saare kõrgeim punkt. Saare mägine keskosa on oluline veehaardeala ning seal kasvab ka iidseid vihmametsi. 2021. aastal lisati 12 481 hektari suurune Penang Hilli biosfäärikaitseala bioloogilise mitmekesisuse ja metsareservi tähtsuse pärast UNESCO maailma biosfäärikaitsealade võrgustikku.
Majandus.
Suure maanõudlusega piirkondades on võetud ette maaarendusprojekte. 2023. aastal alustati saare lõunaranniku lähedal ulatuslikku projekti 920-hektarise Silicon Islandi tehissaare rajamiseks, mis kavandati kõrgtehnoloogilise tootmise ja kaubanduse uueks keskuseks.
Saare kirderanniku lähedal on arendatud sarnane Andamani saar, mille läänepool valmis 2024. aastal. Seal kavandatakse ka Gurney Drive'i rannikuala muutmist Pinangi saare uueks veeäärseks puhke-, loome- ja turismisihtkohaks nimega "Gurney Bay", mille esimene järk avati 2024. aastal. Sellelt alalt ehitatakse ka sild Andamani saarele.
Transport.
Saart ühendab Malaka poolsaarega keskosas Pinangi esimene sild ja lõunaosas Pinangi teine sild. Viimane on pikim Malaisias ja üldse kogu Kagu-Aasias.
Saare idaosas on George Towni ja Butterworthi linna vahel Malaka poolsaarel parvlaevaühendus. Saare keskosas on parvlaevaühendus Jerejaki saarega.
Saare põhjaossa on ühenduseks Malaka poolsaarega kavandatud veealune tunnel.
Saare lõunaosas on Bayan Lepasi eeslinnas alates 1935. aastast Pinangi rahvusvaheline lennujaam (varem Bayan Lepasi lennujaam).
Aiakäärid

Aiakäärid on käärid, mida kasutatakse õisikute eemaldamiseks, okste kärpimiseks ja pistikute lõikamiseks.Aiakääre kasutatakse üldiselt kuni 2cm läbimõõduga okste lõikamiseks. Aiakääridega üle 2cm läbimõõduga okste lõikamisel võib lõige tulla sakiline ja rebenenud. Samuti võib see kääre kahjustada.
Aiakääride tüübid.
Aiakääre on tera ehituselt peamiselt neli erinevat tüüpi.
Kahe lõiketeraga aiakääridel on kaks kõverat tera, mis lõigates mööduvad üksteisest nagu tavalised käärid.
Kahe vastastikku lõikava teraga aiakääridel on kaks sirget tera, mis lõikavad teineteise vastu. 
Ühe lõiketeraga aiakäärid on kõige levinumad. Neil on üks kõver lõiketera, mis lõikab vastu teist teritamata toetustera. 
Alasi tüüpi aiakääridel on üks sirge lõiketera, mis lõikab vastu tömpi alasit. Aiakääride alasi on valmistatud lõiketeraga võrreldes pehmemast metallist, näiteks messingist.
Hooldus.
Aiakääre ei tohiks kunagi kasutada traadi lõikamiseks (vigastab lõiketera) ega väetise- või mullakottide avamiseks (väetis või muld võib sattuda kääriosade vahele). 
Pärast kasutamist tuleb käärid puhtaks pühkida, eemaldada taimemahl ja lasta kääridel enne sulgemist kuivada. 
Kääride reguleerimispolti tuleb aeg-ajalt õlitada, et käärid liiguksid kergelt. Õlitada tuleb kääre kevadel enne hooaja algust ja hooaja lõpus, et vältida roostetamist ja hoida töökorras. Pärast õlitamist tuleb eemaldada õli ülejäägid lõiketeradelt. 
Vähemalt korra aastas tuleb lõiketerasid teritada. 
Ajalugu.
Aiakäärid leiutas 19. sajandi alguses Antoine François Bertrand. 
Pärast aiakääride laialdasemat kasutusele võtmist korraldasid Prantsusmaal viinapuuistandiku töötajad proteste nende vastu. Protestide põhjuseks oli kogenud töötajate hirm kaotada oma töökoht, sest aiakääride kasutamine oli lihtsam, kiirem ja tõhusam ega nõudnud varasemat väljaõpet ja kogemust.
1860. aastaks olid aiakäärid Prantsusmaal laialdaselt levinud ja neid oli mitmete erinevate kujunduste ning eri lisanditega, näiteks traadi lõikur või naela eemaldi. Aiakääre hakati kasutama ka teistes riikides ja neid peeti tööriistaks, mida iga aednik peaks omama.
Malai briljantkäpp

Malai briljantkäpp "(Macodes petola)" on juveelorhideede perekonda kuuluv taim. Looduses kasvab malai briljantkäpp Kagu-Aasia soojades ja niisketes vihmametsades, peamiselt Sumatras, Malaisias, Indoneesias ja Filipiinidel . Õied on väikesed ja tagasihoidlikud, punakaspruunide servast kollakate kroonlehtedega ja valge õiekattelehega. Taim õitseb sügisel. Malai briljantkäppa kasvatatakse peamiselt tema lehtede, mitte õite pärast. Suurtel ja laiadel lehtedel on omapärased sädelevad kuldsed ja sügavrohelised veenid tumedal sametirohelisel taustal. Malai briljantkäppa kasvatatakse peamiselt dekoratiivse toataimena ja terraariumides. Taim ei ole invasiivne ega mürgine.
Kasvutingimused ja hooldus.
Kasvatamisel eelistab malai briljantkäpp poolvarjulist keskkonda (põhja- või idapoolne aken) ja mõõdukat kuni kõrget õhuniiskust (60-90%). Taimele sobib hästi vett läbilaskev, kuid niiskust hoidev muld. Ideaalne temperatuur on 18°C - 24°C, vältida tuleks järske temperatuurimuutusi ja tuuletõmbust. 
Kasvuperioodil vajab taim iga kahe nädala järel lahjendatud orhideeväetist. Lehtedelt tuleb regulaarselt eemaldada tolm niiske lapiga. Malai briljantkäppa paljundatakse poolitamise või varre pistikute abil.
Kahjurid ja haigused.
Peamisteks kahjuriteks on lehetäid ja ämbliklestad, mis imevad taime lehtedest mahla. Kõige sagedasem haigus on juuremädanik, mis on tingitud ülekastmisest. Kõrge õhuniiskuse ja halva õhuringlusega keskkonnas võivad tekkida seenhaigused, sealhulgas lehelaiksus ja hallitus.
Steve Bannon

Stephen Kevin Bannon (sündinud 27. novembril 1953) on Ameerika Ühendriikide meediategelane, poliitikastrateeg ja endine investeerimispankur. Ta oli president Donald Trumpi esimesel ametiaja esimesed seitse kuud Valge Maja peastrateeg kuni Trump ta vallandas. Varem oli ta Breibart Newsi juhatuse tegevesimees ning tegutses ka Cambridge Analytica juhatuse liikmena.
Elulugu.
Aastatel 1977–1983 teenis ta ohvitserina Ameerika Ühendriikide mereväes, misjärel töötas kaks aastat investeerimispankurina Goldman Sachsis. 1993. aastast töötas ta ka teadusprojekti Biosphere 2 tegevdirektorina, olles lisaks aastatel 1991–2016 18 Hollywoodi filmi tegevprodutsent. 2007. aastal asutas portaali Breibart News, mida kirjeldas 2016. aastal "platvormina alternatiivsetele parempoolsetele".
2016. aastal sai temast Donald Trumpi presidendikampaania tegevjuht; presidendivalimiste võidu järel määras Trump ta oma vanemnõunikuks.
Seoses Kapitooliumi ründamisega 2021. aasta 6. jaanuaril esitas Esindajatekojas sündmuste uurimiseks moodustatud komitee talle sama aasta septembris kohtukutse tunnistuste andmiseks. Bannon keeldus kongresmenide nõudmisele allumast, misjärel mõistis föderaalne vandekohus ta kongressi solvamises süüdi. 2022. aasta oktoobris määrati talle karistuseks 4 kuud vangistust ja 6500 dollarit trahvi. Kuigi Bannon üritas otsust Ameerika Ühendriikide Ülemkohtus vaidlustada, ei võetud tema kaebust arutlusele. Bannon vabanes 2024. aasta 1. juulil alanud vangistusest sama aasta 29. oktoobril.
Poliitilised vaated.
Maailmavaates peab ta tähtsaks Straussi-Howe teooriat, samuti Henri Bergsonit ja Joseph Schumpeterit.
Bannoni poliitilisi vaateid on uurinud Benjamin R. Teitelbaum oma raamatus "War for Eternity", kus ta kirjeldab Bannoni vaateid radikaalse iraditionalismi, paleokonservatiivsuse ja tavapärasema ameerika konservatismi kombinatsioonina. Bannoni poliitilisi ja majandusalaseid vaateid on kirjeldatud natsionalistlike ja parempopulistlikena. Ta ise peab ennast konservatiiviks ja eitab süüdistusi, et ta on valge natsionalist.
Kõneldes 2025. aasta veebruaril Conservative Political Action Conference'il, lõpetas Bannon oma Donald Trumpi kiitva esinemise žestiga, mida võrreldi vaatlejate poolt natsitervitusega.
Isiklikku.
Bannon on olnud kolm korda abielus ja tal on kolm tütart.
Peraki jõgi

Peraki jõgi (malai keeles "Sungai Perak"; سوڠاي ڤيرق) on jõgi Malaisias, Peraki osariigis. See on Pahangi jõe järel pikkuselt teine jõgi Malaka poolsaarel.
Jõe kaldal asuvad mitmed linnad, sealhulgas Kuala Kangsar. Enamik tänase Peraki osariigi asulaid asus jõe ääres kuni 19. sajandini, mil tinamaardlate avastamise tõi kaasa elanikkonna paiknemise kaugemale sisemaale, eelkõige Ipohi.
Jõe ääres asuvas Lenggongi orus paiknevad neli arheoloogiamälestist, mis on arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse kui Lenggongi oru arheoloogiapärand. 
Jõele on rajatud mitu hüdroelektrijaama. Neist suurim on Temenggori hüdroelektrijaam võimsusega 87 MW, mille rajamiseks moodustati jõele Temenggori järv.
Gnocchi

Gnocchi on väikesed silindrikujulised pastad, mis on valmistatud nisujahust, kuid võivad sisaldada ka kartulit ja muna.
James Burrows

James Burrows (tuntud ka kui Jim Burrows; sündinud 30. detsembril 1940) on Ameerika Ühendriikide telerežissöör. 
Burrows on pälvinud 11 Primetime Emmy auhinda ja viis Ameerika Režissööride Gildi auhinda. Teda autasustati 2015. aastal Ameerika Režissööride Gildi elutööauhinnaga ning temast tehti NBC erisaade "Must See TV: An All-Star Tribute to James Burrows".
Burrows alustas karjääri 1974. aastal sarjaga "The Mary Tyler Moore Show". Burrows on lavastanud üle 50 sarja esimese osa ja olnud telesarja "Cheers" (1982–1993) kaaslooja. Samuti on ta loonud NBC-ga ühisettevõtte 3 Sisters Entertainment. Ta on tuntud arvukate komöödiasarjade, näiteks "The Bob Newhart Show", "Taxi", "Frasier", "Sõbrad", "Will &amp; Grace", "Kolmas kivi päikesest" ja "Suure paugu teooria" mitme jao režissöörina.
Ta oli tegevprodutsent Emmy auhinna võitnud ABC erisaadete "Live in Front of a Studio Audience", sealhulgas Norman Leari "All in the Family" ja "The Jeffersons" 2019. aastal, "All in the Family" ja "Good Times" 2019. aastal ning "The Facts of Life" ja "Diff'rent Strokes" aastal 2021. Ta oli NBC situatsioonikomöödia "Will &amp; Grace" (2017–2020) ja Paramount+ sarja "Frasier" uuemate jagude režissöör.
Ravioolid

Ravioolid on täidetud pastad, tavaliselt ruudukujulised, neid süüakse tavaliselt kastmega. Võivad olla täidetud lihaga või juustuga.
Sibu

Sibu on linn Malaisias Sarawaki osariigis, Sibu ringkonna pealinn.
Linn asub Borneo saarel, Rajangi ja Igani jõe ühinemiskohas, umbes 60 kilomeetri kaugusel Lõuna-Hiina merest ja umbes 190 kilomeetrit osariigi pealinnast Kuchingist kirdes.
Piirkonnas elasid algselt ibanid. Tänapäeval on suurem osa elanikkonnast hiina päritolu. Aasta 2010 seisuga oli Sibus elanikke 162 676.
Sibu asutas James Brooke 1862. aastal.
3 Arts Entertainment

3 Arts Entertainment (varem 3 Arts Productions) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja teleproduktsioonifirma, mille asutasid 1991. aastal Erwin Stoff, Michael Rotenberg ja Howard Klein.
Ettevõte on tootnud selliseid telesarju nagu "King of the Hill", "Kontor", "Kellelegi ei meeldi Chris", "Pargid ja puhkealad", "Projekt Mindy", "Brooklyni jaoskond", "Alati päikseline Philadelphia", "Murdumatu Kimmy Schmidt" ja "Ameerika vandaal" ning selliseid filme nagu "Homse piiril", "Murdumatu" ja "13 tundi". Esimene film, mille ettevõte tootis, oli National Lampooni film "Laetud relv 1", mis ilmus 5. veebruaril 1993. aastal.
Jenna Fischer

Regina Marie Kirk (tuntud kui Jenna Fischer; sündinud 7. märtsil 1974) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta on enim tuntud Pam Beesly rolli eest NBC situatsioonikomöödias "Kontor", mille eest ta nomineeriti 2007. aastal Primetime Emmy auhinnale silmapaistva naiskõrvalosa täitmise eest komöödiasarjas. Ta oli ka sarja üheksanda ehk viimase hooaja produtsent.
Fischer on mänginud peaosa ka Sky 1 ja NBC komöödia-draamasarjades "You, Me and the Apocalypse" (2015) ning ABC komöödias "Splitting Up Together" (2018–2019). Ta on mänginud peaosa komöödiafilmides "Uljad uisuvelled" (2007), "Walk Hard: The Dewey Coxi Story" (2007), "The Promotion" (2008), "Linnaluba" (2011) ja "The Giant Mechanical Man" (2012), filmis, mille lavastas tema abikaasa Lee Kirk. Ta mängis ka peaosa draamafilmides "Üksildane mees" (2009), "Bradi elu" (2017) ja "Kell 15.17 Pariisi" (2018). Jennal olid kõrvalrollid filmides "Kuu parim töötaja" (2004), "Libisemine" (2006) ja "Õelad tüdrukud" (2024).
Fischer on praegu taskuhäälingusaate "Office Ladies" kaassaatejuht koos oma sarja "The Office" kaasstaari Angela Kinseyga. Fischeri esimene raamat "The Actor's Life: A Survival Guide" ilmus 2017. aasta novembris.
Jerejak

Jerejak (malai keeles "Pulau Jerejak") on saar Pinangi väinas Pinangi saare idaranniku lähedal Pulau Pinangi osariigis Malaisias. Saar kuulub George Towni koosseisu.
Ajalugu.
Pinangi asutaja Francis Light jõudis Jerejaki saarele väidetavalt 1786. aasta alguses. 1794. aasta malaariaepideemia Pinangi saarel, mille põhjustas tõenäoliselt George Towni rajamiseks džungli puhastamine, nõudis palju inimelusid, sealhulgas ka Francis Lighti enda oma.
Aastal 1797 pakkus kolonel Arthur Wellesley välja Jerejaki kindlustamise ja sinna Cornwallise fordi rajamise uue Jamestowni-nimelise asula kaitsmiseks tänapäevase Bayan Lepase kohal. Malaariaepideemia pärast Wellesley ei pooldanudki Cornwallise fordi rajamist Pinangi saarele. See plaan ei realiseerunud, sest George Towni sadam arenes kiiresti ning Jamestowni rajamine või sõjalise ehitise rajamine Jerejakile muutus tarbetuks.
1868. aastal valmis saarel pidalitõbila. 1880. aastal laiendati seda ning muudeti Väinaasunduste keskseks pidalitõbilaks. Tõbila suleti 1960. aastatel ja haiged viidi üle Sungai Buloh pidalitõbilasse.
Tänu Francis Lighti varasemale otsusele, mille kohaselt lubati Pinangi saarel sisserändajatel nõuda maad, mida nad olid suutnud puhastada välja, ujutati Pinangi saar sisserändajatega üle. Jerejakile tehti 1875. aastal karantiinijaam saare ida- ja põhjaosas. Nüüd saadeti sisserändajad esmalt Jerejaki karantiinijaama, enne kui neil lubati sõita Pinangi saarele.
Saarel asub mälestusmärk kahele Vene keiserlikule mereväelasele, kes hukkusid, kui Saksa mereväe ristleja SMS Emden uputas Vene ristleja Žemtšugi Pinangi lahingus 28. oktoobril 1914. See oli üks väheseid sõjategevusi Esimese maailmasõja ajal tänapäevase Malaisia territooriumil. 
Pärast Teist maailmasõda kasvas tuberkuloosihaigete arv ja Jerejakis rajati nende jaoks sanatoorium.
12. juunil 1969 loodi Jerejaki range režiimiga vangla, mistõttu saar sai hüüdnime Malaisia Alcatraz. Vangla suleti augustis 1993. Saarel oli ka eraldi naistevangla.
Edasine areng.
Jerejaki saarega on parvlaevaühendus Bayan Lepase sadamast, kust sõit võtab aega 10 minutit. 
2000. aastal kavandati Jerejak kujundada kuurordiks. Saarel oli juba suletud või suleti nüüd "ebameeldivamad" asutused, nagu tuberkuloosisanatoorium ja vangla ning nende ehitisi lammutati.
Jaanuaris 2004 avati äritegevuseks "Jerejak Resort &amp; Spa". See kuurort ehitati alale, kus kunagi asus pidalitõbila.
Selline saare ajalooliste pärandi hävitamine ning uue infrastruktuuri mõju Jerejaki haprale ökosüsteemile on tekitanud proteste kohalike elanike hulgas.
Lenggongi oru arheoloogiapärand

Lenggongi oru arheoloogiapärand on UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv muististe kompleks Lenggongi orus piki Peraki jõge. See hõlmab nelja arheoloogiamälestist vanusega ligi kaks miljonit aastat.
Kompleks kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse alates 2012. aastast.
Kirjeldus.
Muistised paiknevad kahe grupina, kuhu kuulub nii koopaid kui ka avamaal paiknevaid kohti. Üks muististest on teadaolevalt pikima asustusajaga varase inimese asulakoht ja vanim nende hulgast, mis paiknevad väljaspool Aafrikat. Mälestise osaks on vanema kiviaja tehnoloogiast tunnistust andvad varajased tööriistade valmistamise kohad, mis on olnud maetud vulkaanilise tuha kihtide alla, jäetud maha pärast meteoriidikatastroofi 1,83 miljonit aastat tagasi ja Toba vulkaani purset 70 000 aastat tagasi.
Piirkonnast on leitud inimluud sellest perioodist, Austraalia-Melaneesia rahvaste tunnustega Peraki inimene. See on Kagu-Aasia vanim täielikumalt säilinud inimsäilmete leid, mis on dateeritud radiosüsinikumeetodil 10 120 aasta vanuseks.
Igor Tkatšov

Igor Ivanovitš Tkatšov (vene keeles Игорь Иванович Ткачёв; sündinud 12. jaanuaril 1957 Kingissepas Eesti NSV-s) on vene astrofüüsik.
Ta on lõpetanud 1980. aastal Lomonossovi Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Kaitses 1985. aastal kandidaadiväitekirja "Фазовые переходы в теориях великого объединения и ранняя Вселенная" ("Faasisiirded suure ühenduse teooriates ja varajane Universum") ning 2006. aastal doktoriväitekirja "Квантовые и классические эффекты рождения частиц в ранней Вселенной" ("Osakeste sünni kvant- ja klassikalised efektid varases Universumis").
Tkatšov on 2012. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia Tuumauuringute Instituudi eksperimentaalfüüsika osakonna juhataja.
Tema kosmoloogiaga seotud tulemused on tähelepanuväärsed. Koos kolleegidega on ta uurinud nn vaakummullide dünaamikat – igavest inflatsiooni –, mille käigus sünnib lugematu arv universumeid, sealhulgas meie oma. Ta on kirjeldanud Universumi teket inflatsiooni lõpus kui "raske vaakumi läbipõlemist", see tähendab Suure Paugu tekkimist.
Külm tumeaine

Külm tumeaine (inglise keeles "cold dark matter") on kosmoloogias ja füüsikas tumeaine hüpoteetiline tüüp. 
Praeguse kosmoloogia standardmudeli ΛCDM-mudeli kohaselt on ligikaudu 27% Universumist tumeaine ja 68% tumeenergia, kusjuures ainult väike osa on tavalisest barüonainest (koosneb tähtedest, planeetidest ja elusorganismidest). "Külm" viitab asjaolule, et tumeaine liigub valguse kiirusega võrreldes aeglaselt, andes sellele kaduva olekuvõrrandi. "Tume" näitab, et see interakteerub väga nõrgalt tavalise aine ja elektromagnetkiirgusega. 
Külma tumeaine kandidaatide hulka kuuluvad nõrgalt interakteeruvad massiivsed osakesed, algsed mustad augud ja aksionid.
Külma tumeaine teooria avaldas algselt 1982. aastal James Peebles. Mitme autori (sealhulgas Martin Reesi) ühisartikkel 1984. aastal arendas selle teooria üksikasju.
Maurizio Gasperini

Maurizio Gasperini (sündinud 1952 Cesenas Emilia Romagna maakonnas) on itaalia füüsikateoreetik ja kosmoloog.
Ta on Bari ülikooli teoreetilise füüsika professor. Varem on ta töötanud Genfis CERN-i teooriaosakonnas ja California Ülikoolis Santa Barbaras.
Gasperini teadustöö hõlmab gravitatsiooniteooriat, kosmoloogiat ja fundamentaalsete vastastikmõjude ühendteooriaid. 
Koos Gabriele Venezianoga on ta Suure Paugu eelse kosmoloogilise mudeli arendajaid. 1993. aastal ilmus ajakirjas Astroparticle Physics nende ühisartikkel "Pre-big-bang in string cosmology" ("Suure Paugu eelne Universum stringikosmoloogias").
Gasperini raamatutest on kirjastuses Cambridge University Press ilmunud "Elements of String Cosmology" ja Springeris "Universe before the Big Bang".
Publikatsioone.
Maurizio Gasperini tsiteeritumaid publikatsioone Google Scholari andmeil (2024):
La Jolla

La Jolla on künklik mereäärne naabruskond Ameerika Ühendriikides California osariigis San Diegos, mis hõlmab 11 km kõverat rannajoont piki Vaikse ookeani rannikut.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli La Jollas elanikke ligi 47 000. 
Kliima selles piirkonnas on pehme, päevane keskmine temperatuur ületab 21 °C. 
La Jollas asub mitu tuntud haridus- ja teadusasutust, sealhulgas California Ülikool San Diegos, Scripps Institution of Oceanography, Scripps Research ja Salki Bioloogiliste Uuringute Instituut.
La Jolla piirkond liideti 1850. aastatel San Diego linnaga; 1890. aastatel sai ta tuntuks kuurordipiirkonnana.
Salki Bioloogiliste Uuringute Instituut

Salki Bioloogiliste Uuringute Instituut (inglise keeles "Salk Institute for Biological Studies") on teadusinstituut Ameerika Ühendriikides San Diegos La Jolla naabruskonnas.
Instituut asutati 1960. aastal Jonas Salki eestvedamisel. Hoonetekompleksi väljaehitamist, mille projekteerimiseks Salk valis arhitekt Louis Kahni, alustati 1962. aastal. Kahn andis hoonete konstruktsioonide projekteerimise August Komendandile.
Salki Instituut on järjekindlalt USA juhtivate teadusasutuste seas bioteaduste tulemuste ja kvaliteedi poolest. Teadustöö keskendub kolmele valdkonnale:
2020. aastal töötas Salki instituudis 850 teadlast.
Francis Crick töötas Salki instituudis "distinguished research professor"'i ametikohal. Tema hilisem uurimistöö keskendus teoreetilisele neurobioloogiale ja katsetele edendada teadvuse teaduslikku uurimist. Ta jäi sellele ametikohale Salki instituudis kuni oma surmani 2004. aastal.
Andamani saar (Pulau Pinang)

Andamani saar (malai keeles "Pulau Andaman") on tehissaar Pinangi saare kirderannikul Pulau Pinangi osariigis Malaisias. 
Andamani saar asub keskmiselt umbes 0,4 km kaugusel Pinangi saarest George Towni linna haldusalal. Saare pindala on 3,1 km2.
Arendusettevõte "Eastern ja Oriental Berhad" arendab Andamani saart segakasutusega piirkonnana, mille arendustegevuse koguväärtus on 17 miljardit ringgitit. Projekti 1. järk valmis 2019. aastal, võimaldades saarele esimeste elamute ehitamist. Saar on põhja poolt silla kaudu ühendatud George Towni Tanjong Pinangi linnaosaga, teine sild saare ja uue rannapromenaadi Gurney Drive'i vahel on ehitamisel.
2024. aastal avalikustas ettevõte 60 miljardi ringgiti suuruse kava, mis hõlmaks eelkõige saare kolme rannikupiirkonna arendamist. See arendusprojekt peaks valmima 2030. aastaks. Samuti on olemas kavasid arendada Andamani saart hoopis erimajandustsoonina.
Pam Beesly

Pamela Morgan Beesly Halpert (neiupõlvenimi Beesly) on väljamõeldud tegelane USA telekomöödias "Kontor" ("The Office"). Teda kehastab Jenna Fischer. Suurbritannia versioonis sarjast "The Office" on tema teisik Dawn Tinsley. Pam on sarja alguses firma Dunder Mifflini vastuvõtutöötaja. Hiljem saab temast müüginaine ja lõpuks ka kontori administraator, kuid sarja viimases osas lahkub ta töölt. Tema karakter on sarja alguses häbelik ja ebakindel, kuid muutub sarja edenedes üha enesekindlamaks. Ta on kunstihuviline ja õpib kunstikoolis. Pam ja ta töökaaslane Jim Halpert on algselt sõbrad ning hiljem paar. Ta hakkab temaga käima neljandas hooajas, kihlub viiendas, abiellub kuuendas ning saab temaga lapse kuuendas ja kaheksandas hooajas.
Joey Tribbiani

Joseph Francis Tribbiani Jr. (sündinud 1968) on väljamõeldud tegelaskuju, kes on NBC situatsioonikomöödia "Sõbrad" üks peategelastest ja selle järje "Joey" peategelane. Mõlemas sarjas kehastab teda Matt LeBlanc.
Joey on Itaalia juurtega majanduslike raskustes näitleja, kes elab New Yorgis koos oma korterikaaslase ja parima sõbra Chandler Bingiga (Matthew Perry). Ta veedab tihti aega oma parimate sõpradega: Chandler, Ross Geller (David Schwimmer), Monica Geller (Courteney Cox), Rachel Green (Jennifer Aniston) ja Phoebe Buffay (Lisa Kudrow). Ta on elanud veel koos mõne teise korterikaaslasega, kui Chandler kolis välja, et Monica juurde kolida.
Ta on pärit New Yorgist Queensist ja on katoliiklane. Joey on pärit Itaalia-Ameerika töölisklassi perekonnast. Tema isa, Joseph Tribbiani Sr. (Robert Costanzo), on torude paigaldaja ja tema ema on Gloria (Brenda Vaccaro). Joeyl on seitse õde: Mary Therese (Mimi Lieber sarjas "Sõbrad") ehk Mary Teresa (Christina Ricci sarjas "Joey"), Mary Angela (Holly Gagnier), Dina (Lisa Melilli episoodis „"The One Where Chandler Can't Remember Which Sister"”, Marla Sokoloff episoodis „"The One with Monica's Boots"”), Gina (K.J. Steinberg sarjas "Sõbrad", Drea de Matteo sarjas "Joey"), Tina (Lisa Maris), Veronica (Dena Miceli), ja Cookie (Alex Meneses). Lapsena sattus ta tihti õnnetustesse. Episoodis "The One with Ross' New Girlfriend" tuli välja, et tema rätsep oli teda seksuaalselt ära kasutanud, kuid Joey ei saanud sellest aru enne, kui Chandler käis sama rätsepa juures.
Spagetid

Spagetid on pikad peenikesed ümmarguse ristlõikega pastad. Spagetid on valmistatud kõvanisu jahust ja veest, mõnikord lisatakse ka vitamiine ja mineraale.
Radfordi stuudiokeskus

Radfordi stuudiokeskus (inglise keeles: Radford Studio Center, ka CBS Studio Center) on televisiooni- ja filmistuudio, mis asub Ameerika Ühendriikides California osariigis Los Angelese San Fernando orus Studio City linnaosas. Krundil on 18 lava, mis on 700–2300 m², 20 000 m² büroopinda ja 223 riietusruumi. Kolmnurkse krundi poolitab Los Angelese jõgi. 2021. aastal müüs ViacomCBS stuudiokeskuse kinnisvarainvesteeringufirmadele Hackman Capital Partners ja Square Mile Capital Management.
ViacomCBS-il oli varem ka kaks teist stuudiot selles piirkonnas: CBS Television City ja Columbia Square.
TET (telekanal)

TET on Ukraina riiklik ukrainakeelne meelelahutuslik telekanal. See kanal on osa suurest 1+1 meediagrupist ja edastab saateid enam kui sajasse Ukraina linna. Kanali sihtrühm on 8–40 aastased.
Anwar Ibrahim

Anwar Ibrahim (jawis انور بن ابراهيم; sündinud 10. augustil 1947 Bukit Mertajamis Pulau Pinangi osariigis Malaisias) on Malaisia poliitik, alates 24. novembrist 2022 Malaisia peaminister.
Ta lõpetas bakalaureusena Malaya ülikooli ja magistrina Malaisia rahvusülikooli malaisia uuringute alal.
Aastatel 1983–1984 oli ta kultuuri-, noorsoo- ja spordiminister, 1984–1986 põllumajandusminister, 1986–1991 haridusminister ja 1991–1998 rahandusminister. Ühtlasi oli ta aastatel 1993–1998 asepeaminister.
2008–2015 ja 2020–2022 juhtis ta opositsiooni.
Ta on aastast 2018 erakonna "Parti Keadilan Rakyat" esimees ja viis 2022. aasta valimistel erakonna valimisvõidule.
Lorne Michaels

Lorne Michaels (sünninimi Lorne David Lipowitz; sündinud 17. november 1944 Torontos) on Kanada ja Ameerika telestsenarist ja filmiprodutsent. Ta lõi ja produtseerib saadet "Saturday Night Live" (1975–1980, 1985–praeguseni) ning produtseerib saateid "Late Night" (alates 1993), "The Kids in the Hall" (aastatel 1989–1995) ja "The Tonight Show" (alates 2014).
Ta on pälvinud 21 Primetime Emmy auhinda ja kokku saanud 106 nominatsiooni, hoides sellega auhindade ajaloo enim nomineeritud isiku rekordit.
Lapsepõlv.
Lorne David Lipowitz sündis Torontos Ontario provintsis Kanadas 17. novembril 1944. Tema ema oli Florence (neiupõlvenimi Becker) (1915–2001) ja isa Abraham Lipowitz (1908–1959), kes töötas köösnerina.
Mitmed valeallikad väidavad, et ta sündis kibutsis tollases Briti mandatoorses Palestiinas ja et tema juudiusku perekond immigreerus Torontosse Ontariosse, kui ta oli väike.
Lorne ja tema kaks nooremat õde-venda kasvasid üles Torontos. Ta lõpetas Forest Hilli kolledžiinstituudi, enne kui astus Toronto ülikooli kolledžisse, omandades 1966. aastal inglise keeles bakalaureusekraadi vabade kunstide alal.
Karjäär.
Karjääri algus.
Lorne alustas oma karjääri CBC Radio stsenaristi ja teadustajana, töötades koos Hart Pomerantziga. Tema ja Hart kolisid 1968. aastal Torontost Los Angelesse, et töötada stsenaristidena saadetes "Rowan &amp; Martin's Laugh-In" ja "The Beautiful Phyllis Diller Show". Nad naasid Kanadasse, et osaleda komöödiasarjas "The Hart and Lorne Terrific Hour", mis oli eetris CBC-s 1970. aastate alguses.
Lorne naasis 1973. aastal USA-sse, et olla saate "The Burns and Shreiber Comedy Hour" stsenarist. Teda märkas Lily Tomlin, kes palkas ta tootma mitmeid saateid, millest üks võitis Emmy auhinna. Michaels peab oma koostööd Tomliniga põhjuseks, miks ta sai NBC-s piisava usaldusväärsuse, et talle usaldataks saate "Saturday Night Live" loomine.
"Saturday Night Live".
1975. aastal lõi Michaels koos NBC töötaja Dick Ebersoli ja telekanali tegevjuhi Herb Schlosseriga telesaate "NBC’s Saturday Night", mis muutis 1977. aastal oma nimeks "Saturday Night Live". Alguses ei saanud seda nime kasutada, kuna ABC kanalil oli samal ajal eetris saade "Saturday Night Live with Howard Cosell", mille esmaeeter oli 20. septembril 1975 ja viimane eeter 17. jaanuaril 1976. Saade saavutas kiiresti tuntuse oma uuendusliku sisu ja ettearvamatu huumori poolest. Sellest sai hüppelaud mitmele Ameerika Ühendriikide edukaimale koomikule.
2025.–2026. aasta maailma karikasari laskesuusatamises

2025.–2026. aasta maailma karikasari laskesuusatamises algab 29. novembril 2025 Rootsis Östersundis ja lõpeb 22. märtsil 2026 Norras Oslos Holmenkollenis. Rahvusvahelise laskesuusatamise liidu (IBU) korraldatav laskesuusatamise maailma karikasari aastatel 2025–26 (ametlik: BMW IBU World Cup Biathlon) on 49. meeste ja 44. naiste maailma karikasarja etappide hooaeg, mis on rahvusvaheliste laskesuusatamise kõrgeima tasemega võistlused.
Hooaja tipphetkeks kujunevad 2026. aasta taliolümpiamängud Itaalias Milanos–Cortinas laskesuusatamise võistlusega Anterselvas, mille tulemusi MK-arvestuses ei arvestata.
Eelmise hooaja valitsevad karikavõitjad on Sturla Holm Lægreid Norrast ja Franziska Preuss Saksamaalt.
Ninasarviklind

Ninasarviklind ("Buceros rhinoceros") on sarvlindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Ninasarviklind on levinud Kagu-Aasias troopilistes vihmametsades kuni 1750 meetri kõrgusel merepinnast. Ta vajab pesitsemiseks suuri inimestest puutumata ürgmetsi. Ninasarviklinnu nominaatvorm "Buceros rhinoceros rhinoceros" elab Tais, Malai poolsaarel ja Sumatral. Kalimantanil elab alamliik "B. r. borneoensis" ja Jaaval "B. r. silvestris".
Ta on üks suurimaid sarvlindlasi. Täiskasvanud linnu tiivaulatus on 91–122 cm ja kaal 2–3 kg. Sulestik on peamiselt must, kõhualune ja saba valge. Linnule on iseloomulik suur, kõver nokk, mis on tavaliselt valge otsaga ja pea pool kollakast punaseni. Sarnaselt teiste sarvlindudega on tal eriline sarv, mille värvus on tavaliselt punakast kollakani. Isaste silma ümber on must või oranž ääris, emastel on see väiksem ja punakas.
Ninasarviklind toitub peamiselt taimede viljadest, kuid ka putukatest, sisalikest, puukonnadest ja linnumunadest.
Ninasarviklind ehitab pesa 9–15 meetri kõrgusele puutüvesse. Kui emalind on pessa munenud ühe või kaks muna, sulgeb ta toidu- ja puuosade ning väljaheidetega pesaava. Läbi väikse pilu toidab haudeajal emast isane. Tibu koorub 37–46 päeva pärast. Juba 39–51 päeva pärast on ta lennuvõimeline.
Looduses elab ta keskmiselt 30-aastaseks.
Ninasarviklind on Malaisia ja Sarawaki osariigi rahvuslind. Teda on kujutatud Sarawaki osariigi vapil. Kohalikele rahvastele sümboliseerib lind süütust ja puhtust. Ibanid peavad teda maailma lindude pealikuks.
Atchisson AA-12

Atchisson AA-12 on Ameerika Ühendriikide lahinghaavlipüss. See on täisautomaatne ning selle konstrueeris 1972. aastal Maxwell Atchisson. Atchisson pani kokku paar AA-12 prototüüpi, hiljem tegeles selle arendamisega ettevõte Military Police Systems, Inc., mis 2005. aastal arendas välja uue mudeli. AA-12 disani eeskujul on konstrueeritud näiteks relv USAS-12. Kuigi sellel on ainult täisautomaatne tulerežiim, on laskekiirus vaid 300 lasku minutis ehk lühikeste päästikulevajutustega on võimalik teha üksiklaske. Kasutab kas 8-lasulist lehtsalve või 20-lasulist trummsalve. Aastal 2004 pakuti AA-12 Ameerika Ühendriikide merejalaväele, kuid ei jõutud kokkuleppeni.
BSA Welgun

BSA Welgun oli Suurbritannia püstolkuulipilduja prototüüp. Selle konstrueeris partisaniorganisatsioon Special Operations Executive. Kuigi Welguni katsed olid edukad, valmistati seda väikeses koguses ning ei võetud kasutusse.
Sarvlindlased

Sarvlindlased ("Bucerotidae") on lindude sugukond sarvlinnuliste seltsis.