tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ester Vilgats

Ester Vilgats (sündinud 21. oktoobril 1953) on eesti ajakirjanik.
Ta on lõpetanud 1969. aastal Tõstamaa põhikooli ning õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis inglise keelt ja kirjandust.
Vilgats on töötanud inglise keele õpetajana, Pärnu KEK-i raamatupidaja ja siseraadio toimetajana ning pidanud väikest kirjastust. Küljendaja ja toimetajana on ta aidanud teha ka mitut Pärnumaa kohalikku ajalehte. Ta on töötanud 11 aastat ajalehes Pärnu Postimees. 
Aastatel 1996–2008 tegi ta Eesti Raadiole ja Eesti Televisiooni uudistesaatele "Aktuaalne kaamera" kaastööd mittekoosseisulise kaastöölisena. 1. detsembrist 2008 kuni 31. detsembrini 2023 oli ta Eesti Rahvusringhäälingu koosseisuline korrespondent Pärnumaal, Pärnu stuudio toimetaja.
2024. aastast kirjutab ta Naistelehele portreelugusid pärnakatest.
Isiklikku.
Ta on laulja Kaire Vilgatsi ema.
Fluviaalsus

Fluviaalsus ehk vooluveelisus ehk jõelisus on seotus vooluveekoguga, tavaliselt jõega. 
Pinnavorme, mis on tekkinud vooluvee toimel, nimetatakse fluviaalseteks pinnavormideks ehk vooluveelisteks pinnavormideks.
Kui vooluveekogu on seotud mandrijääga, siis nimetatakse vastavaid nähtusi fluvioglatsiaalseteks ehk glatsiofluviaalseteks, näiteks glatsiofluviaalne sete.
Jani Toivola

Jani Petteri Toivola (sündinud 27. novembril 1977 Vaasas) on Soome poliitik, näitleja, tantsija ja saatejuht. 
Ta kuulub Soome Rohelisse Liitu. Valimistel sai ta 2011. aastal 1013 häält ja valiti Eduskunna liikmeks. 2015. aasta parlamendivalimistel valiti ta 6557 häälega tagasi Eduskunna liikmeks.
Tema isa on pärit Keeniast ja ema Soomest. Ta veetis lapsepõlve emaga Helsingis. Toivola on gei.
Ta õppis New Yorgis HB Acting Studios aastatel 1999–2002. Ta oli Soome telesaate "Idols" saatejuht aastal 2007.
Ta on silma paistnud oma parlamendiliikme õiguste ja eeliste väärkasutusega. Septembris 2018 selgus, et ta oli perioodil 20.4.2015–31.8.2018 kasutanud oma taksokaarti ühtekokku 1039 korda, kulutades maksumaksja raha üle 22 000 euro. Lisaks vassis ta oma elukoha aadressiga, et saada kõrgemat kuluhüvitist. Ta on teeninud Laste ja noorte sihtasutuselt kümneid tuhandeid eurosid koolikülastuste eest.
Ühtne Eesti suurkogu

"Ühtne Eesti suurkogu" oli teatri NO99 lavastus, mis esitati ühekordse etendusena Saku Suurhallis 7. mail 2010.
Selle lavastasid Tiit Ojasoo ja Ene-Liis Semper, kes osalesid lavastuses ka ise.
Näitlejatena osalesid Rasmus Kaljujärv, Eva Klemets, Risto Kübar, Kristel Leesmend (külalisena), Andres Mähar, Jaak Prints, Gert Raudsep, Inga Salurand, Tambet Tuisk, Marika Vaarik, Liina Vahtrik (külalisena) ja Sergo Vares. Kõnega esinesid Rein Einasto ja Allar Jõks.
Etendus kestis umbes neli tundi.
"Ühtne Eesti suurkogu" sai 2010. aasta parima lavastuse auhinna.
Ojasoo sõnul päästis see üritus 2011. aasta Riigikogu valimised. "Sellel hetkel ei saanud keegi uut parteid teha, sest me tegime selle nii-öelda ära. Eesti pääses Leedu saatusest, kus partei teinud telestaarid ja klounid said parlamenti," selgitas ta hiljem.
Ühtne Eesti

Ühtne Eesti on teatri NO99 kaubamärk, mis võeti kasutusele 2010 seoses etendusega Ühtne Eesti suurkogu.
Jaanuaris 2014 teatas Kristiina Ojuland erakonna Ühtne Eesti asutamislepingu allakirjutamisest. NO99 direktor Tiit Ojasoo teatas seejärel, et kaubamärk Ühtne Eesti on teatri NO99 oma ning nad ei ole andnud ega ka anna kellelegi luba seda kasutada.
YLE24

YLE24 oli Soome ringhäälinguettevõtte Yle telekanal aastatel 2001–2007. See esitas peamiselt uudistesaateid ja töötas digitaalses televisioonivõrgus.
YLE24 alustas saateid 27. augustil 2001, kui Soomes mindi üle digitaalsele televisioonivõrgule. Yleisradio sulges kanali 26. aprillil 2007.
Baar (täpsustus)

"Baar" on mitmetähenduslik sõna.
Udriku Väikejärv

Väikejärv (ka "Udriku Väikejärv, Väike Udrikjärv, Väike Udriku järv") on järv Lääne-Virumaal Kadrina vallas Kõrvekülas Ohepalu looduskaitseala territooriumil.
Järv on 14,3 ha suurune ja kuni 5,5 m sügavune. 
Järv asub Suurjärvest vahetult idas keset raba. Koos Suurjärvega on Väikejärv kunagi moodustanud ühe veekogu.
Ebaküdoonia

Ebaküdoonia ("Chaenomeles") on põõsaste perekond roosõieliste sugukonnas.
Ebaküdoonia perekonda kuulub kolm liiki 1-3 meetri kõrguseid põõsaid. Ebaküdoonia perekonna looduslik levila on Ida-Aasias, peamiselt Hiinas, Koreas ja Jaapanis. 
Ebaküdooniad on heitlehised, harunevate vartega suurte abilehtedega lihtlehised põõsad, mille võrsed on astlalised. Õied suured, punased kuni valged, viietised, paiknevad üksikult või 2–6 kaupa eelmise aasta võrsetel. Viljad suured õunviljad, rohelised või kollased. 
Liigid.
Aianduses on kasutusel neli hübriidi:
Guimarães

Guimarães on linn Portugalis Braga ringkonnas, Guimarãesi valla keskus.
Guimarães oli Portugali esimene pealinn ja seda nimetatakse seetõttu "riigi hälliks". Arvatakse, et linnas on sündinud esimene Portugali kuningas Alfonso I.
Guimarães sai linnaõigused 1853. aastal.
Guimarãesi vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Linnas tegutseb jalgpallimeeskond Vitória Guimarães. 
2012. aastal oli Guimarães Euroopa kultuuripealinn.
Kuldliiga

Kuldliiga võib tähendada mitut kergejõustiku võistlussarja:
Juuuubel

"Juuuubel" on Jääääre 2011. aasta album.
Kergejõustiku Kuldliiga

Kergejõustiku Kuldliiga oli Eesti-sisene kergejõustiku võistlussari, mis koosnes mitmest osavõistlusest ja mida peeti 2004–2012. Plaanis on sarja taastamine 2023. aastal.
Võistlusari sai alguse 2004, kui see kandis nime Ühispanga GP. 2005 sai nimeks Eesti Kergejõustiku GP. 2006–2008 oli see BIG Kuldliiga ja 2009–2012 BIGBANK Kuldliiga.
Sarjal on peaauhind ("jackpot"), mis läheb sportlasele, kes võidab aasta jooksul kõik ühe ala osavõistlused. Kui selliseid sportlasi on mitu, siis läheb peaauhind jagamisele. Kui aga mitte ühtegi, siis peaauhinda välja ei anta.
Kanonenjagdpanzer

Kanonenjagdpanzer 4–5 (ehk Jagdpanzer Kanone 90 mm) oli Teise maailmasõja järel Lääne-Saksamaal toodetud tankitõrjesoomuk. See oli relvastatud 90 mm tankitõrjekahuriga (võetud teenistusest maha arvatud tankidelt M47 Patton). Ehituselt sarnanes see tuntavalt Teise maailmasõja aegse Jagdpanzer IV-ga. 
Ajalugu.
Esimesed prototüübid ehitasid 1960. aastal Hanomag ja Henschel Lääne-Saksamaal ja MOWAG Šveitsis. Aastatel 1966 ja 1967 ehitati Bundeswehrile 770 masinat, neist 375 Hanomagi ja 375 Henscheli poolt. Kaheksakümmend masinat müüdi Belgiale, nende kättetoimetamist alustati 1975. aasta aprillis.
Kui Nõukogude Liit võttis kasutusele tankid T-64 ja T-72, siis polnud 90 mm kahur enam piisav nende hävitamiseks pikemalt distantsilt. Lisaks juhtisid Teise maailmasõja kogemusega tankijahtijad tähelepanu kasematti paigutatud relva puudustele: horisontaalne laskesektor oli piiratud 15 kraadiga kummaski suunas. Kuigi tootjad väitsid, et masinad võiks ümber relvastada 105 mm kahuritega, muudeti aastatel 1983–1985 163 masinat rakette kandvateks tankitõrjesoomukiteks ("Raketenjagdpanzer") Jaguar 2. Kahur asendati katusel paikneva raketiseadeldisega TOW ja lisati soomust. Teistel masinatel eemaldati kahur ja need muudeti luure- ja tulejuhtimissoomukiteks suurtüki- ja miinipildujaüksuste jaoks. Mõned Kanonenjagdpanzerid jäid kasutusele kuni 1990. aastani.
Konstruktsioon.
Kanonenjagdpanzer oli kergelt soomustatud kiire ja mobiilne tornita soomusmasin. Meeskond koosnes neljast mehest (komandör, juht, sihtur ja laadija). Masina kere oli terasest kokku keevitatud ja soomuse maksimaalne paksus oli ainult 50 mm. Kanonenjagdpanzeri kahur paiknes kasematis, nagu paljudel Teise maailmasõja aegsetel tankitõrjesoomukitel. Kahur paiknes keskjoonest veidi paremal, seda sai pöörata kummalegi poole vaid 15° ja −8° kuni +15° üles-alla liigutada. Lahingvarustusse kuulus kuni 51 80 mm mürsku ja 4000 padrunit kahele 7,62 mm MG3 kuulipildujale. Kanonenjagdpanzeril oli ABK kaitse ja seadmed öiste lahingute pidamiseks.
Fideikomiss

Fideikomiss (ladina keeles "fidei commissum" 'usaldusväärsetesse kätesse jäetud') on eraõiguslik institutsioon, kus perekonnavara (enamasti maa, samuti kinnisvara või kapital) kuulub jagamatult ühe perekonnaliikme (fideikomissar) valdusse, kelle käsutusõigus on piiratud ja kellel puudub võõrandamisõigus.
Fideikomiss Rooma õiguses.
Fideikomissi mõiste on pärit Rooma õigusest, kus see tähendas testamendis sätestatud korraldust, millega pärandaja esitas pärijale palve anda või teha midagi kolmanda isiku heaks.
Aadlisuguvõsa fideikomiss.
See oli levinud Läänemereprovintsides ja see võis koosneda ühest või enamast mõisast. Need moodustati lepingu või testamendiga, kusjuures Liivimaal pidi keiser fideikomissi asutamise kinnitama. Fideikomissi ei tohtinud võõrandada, hüpoteegivõlgadega koormata ja seda pärandati suguvõsasiseselt, reeglina majoraadina. See tagas suguvõsale majandusliku, ühiskondliku ja poliitilise kaalu. Eestimaal asutati esimene fideikomiss 1699. aastal (Stenbockide Kolga mõis jt) ja Liivimaa Eesti osas 1756. aastal (Manteuffelite Puurmani mõis jt). Fideikomissid kaotati 1919. aastal maaseadusega.
Pirjo Levandi

Pirjo Levandi (sündinud 10. oktoobril 1968) on eesti laulja (sopran). 
Ta on õppinud Vassili Võrgu nimelises Tallinna 3. Keskkoolis (1974–1986) ning lõpetanud 1994. aastal laulu erialal Eesti Muusikaakadeemia (õpetaja Urve Tautsi klassis). Täiendanud end Parma konservatooriumis (1995–1896) Carmen Stara ja Milanos (1996) Jenny Anvelti juhendamisel.
Aastatel 1992–2001 töötas ta Estonia teatris solistina, ühtlasi esines 2000–2001 ka revüüteatri Bel Etage solistina. 2001. aastast oli ta vabakutseline laulja ja näitleja.
Alates 2021. aastast töötab muusikalavastuste assistendina rahvusooperis Estonia.
Kielce Korona

Kielce Korona (poola keeles Korona Kielce) on 1973. aastal asutatud Poola jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kielce.
Korona pääses esimest korda Poola kõrgliigasse 2005. aastal. Poola meistriks pole tulnud ega karikasarja võitnud.
Tobias Grünenfelder

Tobias Grünenfelder (sündinud 27. novembril 1977) on Šveitsi mäesuusataja.
Grünenfelder osales esimest korda maailma karikasarjas 5. jaanuaril 1997 Kranjska Gora etapil suurslaalomis. Esimese võidu MK-võistluste arvestuses sai ta 2010.–2011. aasta maailma karikasarja Lake Louise'i etapil 28. novembril 2010 ülisuurslaalomis.
Maailmameistrivõistlustel on Grünenfelderi parim koht olnud 2003. aasta MM-il Sankt Moritzis suurslaalomis saadud 18. koht. Ta on osalenud ka kolmedel olümpiamängudel. Parimaks olümpiatulemuseks on tal 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris ülisuurslaalomis saadud 9. koht. 
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Tobias Grünenfelder on osalenud (seisuga 29. jaanuar 2011) 189 MK-etapil ja &lt;br&gt;jõudnud poodiumile 5 korda, millest 1 korral kõige kõrgemale astmele.
Matemaatikafilosoofia

Matemaatikafilosoofia on filosoofia haru, mis tegeleb matemaatika filosoofiliste (ontoloogiliste ja epistemoloogiliste) probleemidega.
Kuigi matemaatika on teadusharu, eristatakse matemaatikafilosoofiat tavaliselt teadusfilosoofiast, kuivõrd teadusfilosoofia tegeleb empiiriliste teaduste, eriti loodusteaduste filosoofiliste probleemidega, matemaatika aga erineb nendest nii oma objektide poolest (neid peetakse tavaliselt abstraktseteks objektideks, kuigi matemaatikafilosoofia pakub ka teistsuguseid ontoloogilisi tõlgendusi) kui ka oma tunnetusviisi poolest (laias laastus on matemaatika tunnetusmeetodiks induktsiooni asemel deduktsioon). Nõnda on ka matemaatika filosoofilised probleemid erinevad empiiriliste teaduste omadest. Mõnikord siiski laiendatakse teadusfilosoofia mõistet ka matemaatikafilosoofiale.
Matemaatikafilosoofia on osalt läbi põimunud matemaatika alustega, mis kujutavad endast matemaatika filosoofiliste probleemide lahendamist matemaatiliste meetoditega (matemaatilise loogika abil) ning kuuluvad seetõttu pigem matemaatika valda.
Buxhoevedeni Rist

Buxhoevedeni Rist on Volker von Buxhoevedeni poolt 27. oktoobril 2008 kodanikualgatuse korras asutatud aumärk, mida antakse välja Liivimaa (Riia) piiskopi Albert von Buxhoevedeni (u 1165 – 1229) mälestuseks.
Aumärgi asutamine oli suhtekorralduslikult halvasti ette valmistatud, mistõttu see sai laiema avalikkuse silmis algusest peale valdavalt negatiivse suhtumise osaliseks. Seni väga piiratud hulgal välja antud aumärgi mõistlikkust on seatud selle kriitikute poolt kahtluse alla põhjendusel, et piiskop Albert oli Liivimaa ja Eestimaa vallutamise ja ristiusustamise peaorganisaator. Katsed selle aumärgi mainet parandada on seni osutunud edutuks.
Concepción

Concepción on linn Tšiili keskosas, Bío-Bío piirkonna ja Concepcióni provintsi keskus.
Linnas on Bío-Bío Ülikool.
Chris Bosh

Christopher Wesson Bosh (sündinud 24. märtsil 1984 Dallases) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 13 hooaega. Bosh tuli kahekordseks NBA meistriks ja USA koondisega 2008. aastal olümpiavõitjaks.
NBA karjäär.
Chris Bosh valiti 2003. aasta "draft"'i neljanda valikuna (pärast LeBron Jamesi, Carmelo Anthonyt ja enne Dwyane Wade'i) meeskonda Toronto Raptors, kus temast sai meeskonna liider. Torontos kokku seitse hooaega mänginud Bosh tõi parimal, 2009/10. hooajal keskmiselt 24 punkti ja 10,8 lauapalli mängus.
2010. aastal siirdus Bosh vabaagendina Miami Heati, kus ühendas jõud LeBron Jamesi ja Dwyane Wade'iga. Üheskoos võideti kaks NBA meistritiitlit, kui 2012. aastal alistati NBA finaalis 4 : 1 Oklahoma City Thunder ja aasta hiljem 4 : 3 San Antonio Spurs. Heat jõudis NBA finaali ka 2011. ja 2014. aastal, kuid siis kaotati vastavalt 2 : 4 Dallas Mavericksile ja 1 : 4 Spursile.
21. veebruaril 2015 avastati Boshi kopsust ohtlik tromb, mis lõpetas tema hooaja. Sama mure valmistas Boshile muret ka järgmisel hooajal, mistõttu pidi ta taas mänge vahele jätma. 2016. aasta sügisel ei läbinud Bosh sama probleemi tõttu hooajaeelset tervisekontrolli ja tal ei lubatud enam NBA-s mängida. Bosh lõpetas ametlikult karjääri 26. märtsil 2019, kui Heat tõmbas austusavaldusena lae alla tema särgi numbriga 1.
Rahvuskoondis.
2008. aastal võitis Bosh USA korvpallimeeskonna koosseisus kuldmedali Pekingi olümpiamängudelt.
Celtic FC

Celtic FC on Šotimaa jalgpalliklubi, mille kodulinn on Glasgow. Celtci mängib Šotimaa jalgpalli kõrgliigas Scottish Premiershipis. 
Celtic FC asutati 1887. aastal. Klubi on aastate jooksul tulnud 50 korda Šotimaa meistriks ning võitnud 41 Scottish Cupi ja 19 Scottish League Cupi. Celtic FC on ainuke Šotimaa klubi, mis on võitnud UEFA Meistrite karikavõistlused. Võit tuli 1967. aastal, kui finaalis võideti tulemusega 2:1 Itaalia klubi Milano Internazionale. See oli ühtlasi Suurbritannia klubide esimene võit Euroopa karikasarjas.
Klubi peamine konkurent on samuti Glasgow's tegutsev Rangers FC. Celticu ja Rangersi vaheline rivaliteet on tuntud nime Old Firm all.
Celticu kodustaadion on Celtic Park, mis on suurim staadion Šotimaal. See mahutab üle 60 000 pealtvaatajat. Klubi traditsioonilised värvid on valge ja roheline.
Praegune meeskond.
"Seisuga 16. juuli 2021"
Rahvameditsiin

Rahvameditsiin (ka: pärimusmeditsiin, etnomeditsiin) on pärimus- ja kogemuspõhiste ravi- ja tervishoiuvõtete kogum. Arenenud kultuuriga ühiskonnas vastandatakse rahvameditsiinile professionaalset ehk tõenduspõhist meditsiini. Professionaalne meditsiin rahvameditsiini kas ei tunnusta või tunnustab mööndustega.
Rahvameditsiinis on suur tähtsus olnud loomulikel raviviisidel, sealhulgas ravimtaimede kasutamisel.
Rahvameditsiin on suurel määral kultuurispetsiifiline.
Silvi Väljal

Silvi Väljal (sündinud Silvi Maasing; 30. jaanuar 1928 Abja vald – 3. aprill 2014) oli eesti raamatuillustraator ja graafik.
Elukäik.
Ta õppis Mustla, Sürgavere ja Raudna algkoolis ning lõpetas Viljandi I Keskkooli 1946. aastal kuldmedaliga. Pärast seda asus ta õppima Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1952. aastal graafika erialal. Diplomitööks oli A. H. Tammsaare "Tõe ja õiguse" I osa illustratsioonid ja kujundus. Õpingute ajal tegi ta juba illustraatorina kaastööd Eesti Riiklikule Kirjastusele. Aastatel 1952–1957 oli ta lasteajakirja Pioneer kunstiline toimetaja, seejärel vabakutseline kunstnik. 
Ta oli Kunstnike Liidu liige alates 1957. aastast.
Looming.
Silvi Väljal on illustreerinud üle saja raamatu, peamiselt eesti lastekirjanduse klassikuid: Heljo Mänd, Silvia Rannamaa, Jüri Parijõgi, Elar Kuus, Venda Sõelsepp, Marta Sillaots, Iko Maran, Aino ja Leida Tigane; Ellen Niit, Heino Väli, Olivia Saar. Sel sajandil on kogunud kuulsust Silvi Väljali illustratsioonidega Jaak Kõdari "Kriimureinulised lood", tõelised Mulgimaa muinasjutud, mis jõudsid eesti lasteni aastal 2006. Silvi Väljal illustreeris ja kujundas ka kooliõpikuid (näiteks 2004. aastal mulgi keele lugemik "Mulgi keelen ja meelen") ja luulekogusid. Raamatute illustreerimise kõrval on kunstnik loonud arvukalt vabagraafikat ja pastelle, kujundanud üle 500 eksliibrise, teinud kaastööd lasteajakirjadele Pioneer ja Täheke. 
Silvi Väljalil on kaks väga kuulsat raamatut. Tema illustreeritud L. Alttoa / H. Raigna "Aabits" (1958) on olnud esimeseks kooliõpikuks kõigile aastatel 1958–1973 esimesse klassi astunud eesti lastele. Silvi Väljali sõnul oli see esimene kord sõjajärgses Eestis, kui ühele kunstnikule anti võimalus üks õpik otsast lõpuni kujundada. Aabitsat esitleti ka Brüsseli maailmanäitusel, kus kirjastus võitis selle eest hõbemedali. 
Teine raamat "Jussikese seitse sõpra" tekst ja illustratsioonid pärinevad 1966. aastast. Jussikese raamat on ilmunud üha uutes trükkides tänapäevani. Raamat on tõlgitud rohkem kui tosinasse keelde. Jussikese raamat sündis Väljali sõnul juhuse tahtel. Nimelt tekkis noorel kunstnikul võimalus minna kaheks kuuks Moskva lähistele kunstnike laagrisse, kuid vajalik oli käsikirja olemasolu, mida illustreerida. Ühtegi sellist Väljalil aga käepärast polnud ning nii tuligi tekst ise valmis kirjutada. Hiljem sündisid sinna juurde ka pildid Jussikesest ja seitsmest nädalapäevast. Jussikese raamatu põhjal on Heino Pars loonud samanimelise nukufilmi ning lugu on inspireerinud ka lavastust, mis on etendunud Nukuteatris (2002) ja Endla teatris (2006).
Isiklikku.
Silvi Väljal oli Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu liige. Tema abikaasa oli fotograaf Enno-Kustav Väljal (14. veebruar 1928 – 16. november 2011). Neil oli poeg Veiko Väljal.
Suu

Suu (ladina "os") on paljudel loomadel peas asuv ava, suuõõne osa, millega algab seedekulgla.
Suu kaudu võetakse organismi toit.
Suus võivad asuda hambad ja keel. Suu eesservadel võivad olla huuled.
Roomajatel.
Madudel.
Madude suus paiknevad kaheharuline keel ja hambad (sh mürgihambad), seetõttu ei soovitata elavate madude suud uurima hakata. 
Madude suud piiravad mokad ("labium oris"): ülamokk ("labium superius") ja alamokk ("labium inferius") mis on kaetud vastavate soomustega. 
Osade madude suu võib alalõualuu näokolju eesosa venivate sidemete tõttu väga suureks osutuda, kuid suud kasutavad maod valdavalt saakloomade alla neelamisel. Kirjanduslikes allikates mainitakse, et värskelt einestanud hiidanakonda suu lehkab hirmuäratavalt. 
Varasematel aegadel üsna laialdaselt levinud müüt justkui kaitseksid emased maod maopoegi vaenlaste eest neid alla neelates ja kui oht möödas, neid suu kaudu uuesti loodusesse lahti päästes ei ole tänapäeva uurijate poolt kinnitust leidnud. Uskumus võis alguse saada asjaolust, et osad emased maod on ovipaarsed ja teised vivipaarsed.
Imetajatel.
Koduloomadel.
Suul eristatakse: ülamokka ("labium superius") ja alamokka ("labium inferius") ning suupilu ("rima oris") nende vahel. 
Inimestel.
Inimestel on suu huultega piiratud ava, mis paikneb suuõõnes. 
Lisaks toitumisele osaleb inimeste suu koos häälekurdudega ka rääkimisel ja laulmisel jm.
Pea

Pea on loomadel kehaosa, mis asub keha eesotsas (või ülaotsas). 
Peas on tavaliselt suu ja silmad. Peas võivad olla näiteks nina, kõrvad ja peaaju. Lülijalgsetel on muu hulgas tundlad.
Pead võib muust kehast eraldada kael.
Selgroogsetel kaitseb peaaju kolju.
Pea evolutsioon.
Fülogeneetilist protsessi, mille käigus looma eesotsa moodustub kindel piirkond, kuhu kogunevad meeleelundid, suuava ja kesknärvisüsteem, nimetatakse tsefalisatsiooniks. Sessiilsetel või radiaalsümmeetrilistel loomadel, nagu käsnadel ja paljudel ainuõõssetel või okasnahksetel sageli puudub määratletud eesots ja seega neil pole ka pead. Koos eelistatud kulgemissuuna ja aktiivse toitumise väljakujunemisega tekkis siis kehaots, mis puutub uute keskkonnaärritajate esimesena kokku, nii et mitmesuguste meeleelundite kogunemine sellesse otsa tõi kaasa evolutsioonilise eelise. Pea selles mõttes on olemas mõnedel ainuõõssetel (nagu hüdradel) ja enamikul kahekülgsetel. Selgelt eristuv pea esineb eelkõige limustel, lülijalgsetel ja selgroogsetel. Lisaks meeleelundite koondumisele on peapiirkonda koondunud sageli ka ümbrusega manipuleerimise võimalused, nagu riistad toidu vastuvõtmiseks ja peenendamiseks.
Hambaarst

Hambaarst ehk stomatoloog on arst, kes ravib hambaid.
Stomatolooge õpetatakse Eestis välja Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Stomatoloog peab tundma ka anestesioloogiat, kuna hammaste ravi juures tuleb ette kohaliku narkoosi vajadus, kui ravi toob kaasa valuaistingu. Kohalikku tuimestust tekitava anesteetikuna kasutatakse tihti artikaiini, mis süstitakse igemesse. 
Hambaarstiga lähedased ametid on näiteks hambatehnik ja suuhügienist, kellelt võidakse (aga ei pruugita) nõuda madalamat haridustaset kui hambaarstilt.
Ajalugu.
Venemaa keisririigis oli võimalik alates 1810. aastast ülikoolide arstiteaduskondade ja Peterburi Meditsiinilis-Kirurgilise Akadeemia juures sooritada eksami hambaarsti kutse saamiseks. Esimesena sooritas Tartus eksami Josephine (Josepha) Serre 1814. aastal. Kraakovis õppinud naine töötas hiljem Riias ja Tallinnas. 1826. aastal sooritas eksami tema tütar Marie Louise Serre.
1838. aastast kasutati ka nimetust dentist. 1891. aastast anti dentisti kutse neile, kes õppisid tegutseva dentisti või hambaarsti käe all, n-ö selliõppena, kuid hambaarsti kutse saamiseks tuli lõpetada hambaarstikool. 
Tartus avas hambaarstikooli 1909. aastal Daniel Levinovitš. 1917. aastast kuulus kool Julie Saareperale.
Astelpaju (perekond)

Astelpaju ("Hippophaë") on hõbepuuliste sugukonda kuuluv puittaimede perekond.
Astelpaju perekonda kuuluvad 0,5–6 m kõrgused põõsad (Kesk-Aasias võivad mõned liigid kasvada ka kuni 10 m kõrguseks). Astelpajupõõsas on tihe, oksad jäigad ja astlalised. Lehed võivad olla nii vahelduvad kui ka vastakud,lineaalsed, hõbedasrohekad, 3–8 cm pikad ja 7 mm laiad. Taimed onkahekojalised. Emastaimed kannavad 6–9 mm läbimõõduga, pehmeid, mahlaseid ja õlirikkaid luuvilju. 
Perekonda arvatakse kuuluvat seitse liiki, millest kaks on tõenäoliselt hübriidid.
Perekonna levila on laialdased alad Euroopas ja Aasias.
Kõige arvukam perekonna esindaja on harilik astelpaju ("Hippophaë rhamnoides") ja tema kaheksa alamliiki, mis on levinud Euroopa Atlandi ookeani äärsetest aladest kuni Loode-Hiinani.
Vikersund

Vikersund on 2500 elanikuga asula Norra edelaosas Buskerudi maakonnas Modumi vallas Norra suuruselt viienda järve Tyrifjordeni edelakaldal.
Vikersundis asub Vikersundbakkeni lennumägi, kus on peetud suusalennu maailmameistrivõistlusi 1977., 1990., 2000. ja 2012. aastal. Seal toimuvad igal aastal maailma karikasarja etapid suusahüpetes.
Ummagumma

"Ummagumma" on ansambli Pink Floyd 1969. aastal ilmunud topeltalbum. Esimesel plaadil on kontsertlindistused ja teine plaat on stuudios salvestatud.
Planica

Planica on org ja suusahüppekeskus Alpides Sloveenia loodeosas, Kranjska Gora linna ja talispordikeskuse lähedal. Edelas ulatub org Triglavi rahvuspargi ja Tamari suusakeskuseni. 
Planica on põhiliselt tuntud suusahüpete võistluspaigana. Planicas asub üks maailma viiest lennumäest. Esimesed suusahüppevõistlused peeti seal juba 1930. aastatel. Suure hüppemäe ehitas Planicasse 1934. aastal Stanko Bloudek.
Esimese üle 100-meetrise hüppe Planicas tegi 1936. aastal Josef Bradl. Esimese üle 200-meetrise hüppe tegi lennumäelt 1994. aastal soomlane Toni Nieminen. Norra suusahüppaja Bjørn Einar Romøren hüppas 2005. aastal suusahüppe maailmarekordi 239 meetriga. Samal võistlusel tegi Janne Ahonen 240-meetrise hüppe, kuid ei suutnud püsti jääda, mistõttu tema tulemust ametlikult rekordina ei kinnitatud. Praegune mäe rekord kuulub 2019. aastast 252,0 meetriga jaapanlase Ryōyū Kobayashi nimele. Seni pikima hüppe sellelt mäelt on sooritanud 2018. aastal Gregor Schlierenzauer, kes hüppas põhivõistluse kvalifikatsioonis 253,5 m, kuid puudutas maandumisel kätega maad.
Klingenthal

Klingenthal on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Vogtlandi kreisis. 
Linn asub Tšehhi piiri ääres, Plauenist 29 kilomeetrit kagus ja Karlovy Varyst 33 kilomeetrit loodes. 
Klingenthalis asub suusahüppemägi Vogtland Arena.
Linnas elas 2009. aasta lõpus 8432 inimest.
PÖFFi elutööpreemia

PÖFFi elutööpreemia on auhind, millega Tallinna Pimedate Ööde filmifestival tunnustab Eesti ja maailma filmitegijaid panuse eest filmikunsti.
Esimene auhind anti välja 2004. aastal.
Kevin Durant

Kevin Wayne Durant (sündinud 29. septembril 1988 Washingtonis) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Brooklyn Nets. Kahekordne NBA meister Durant on USA koondisega tulnud ka kahekordseks olümpiavõitjaks ja maailmameistriks.
Ülikoolikarjäär.
Hooajal 2006/07 mängis Durant Texase ülikooli meeskonnas: tegi kaasa 35 mängus, visates 30 kohtumises vähemalt 20 punkti. Duranti ühe mängu skoorirekord oli 37 punkti (neli korda), sealhulgas ühes kaotusmängus. Ülikoolis jäi tema keskmiseks saagiks 25,8 punkti ja 11,1 lauapalli mängus.
Durant pälvis sel hooajal mitu kõige parema üliõpilaskorvpalluri auhinda, mida polnud varem esmakursuslasele antud. Muuhulgas võitis ta Naismithi, Oscar Robertsoni, Adolf Ruppi ja John Woodeni auhinnad.
NBA karjäär.
Durant valiti 2007. aasta NBA "draft"'ist teisena meeskonda Seattle SuperSonics, mis kannab alates 2008. aastast nime Oklahoma City Thunder. Debüüthooajal 20,3 punkti ja 4,4 lauapalli kogunud Durant valiti 2008. aastal NBA parimaks uustulnukaks.
Hooajal 2009/10 sai 21-aastasest Durantist kõige nooremalt NBA kõige resultatiivsem mängija (keskmiselt 30,1 punkti mängus). Samal hooajal jäi ta kõige väärtuslikuma mängija valimisel LeBron Jamesi järel teiseks.
Durant oli NBA hooaja skoorikuningas ka hooaegadel 2010/11 (keskmiselt 27,7 punkti mängus), 2011/12 (28 punkti) ja 2013/14 (32 punkti). Neist viimase hooaja eest valiti Durant 2014. aasta NBA põhihooaja kõige väärtuslikumaks mängijaks.
Pärast üheksat hooaega vahetas Durant koduklubi ja liitus 2016. aastal Golden State Warriorsiga, kellega tuli 2017. ja 2018. aastal NBA meistriks. Durant valiti mõlemal korral ka finaalseeria kõige väärtuslikumaks mängijaks.
2019. aasta suvel siirdus Durant Brooklyn Netsi, kuid jättis Achilleuse kõõluse vigastuse tõttu vahele kogu 2019/20. hooaja.
Koondisekarjäär.
Durant kutsuti USA korvpallikoondise treeningulaagrisse valmistuma 2008. aasta suveolümpiamängudeks. Ta näitas end laagris heast küljest, kuid peatreener Mike Krzyzewski ei valinud teda siiski olümpiamängudele sõitva 12 mehe hulka.
Küll oli Durant kohe valmis sõitma 2010. aasta maailmameistrivõistlustele pärast seda, kui mitu suurt staari olid sellest ära öelnud. Lõpuks aitas ta USA maailmameistriks (enne seda oli USA viimati maailmameister olnud 1994. aastal) ja valiti turniiri kõige väärtuslikumaks mängijaks. Ühtlasi parandas ta mitut USA MM-koondise rekordit, näiteks viskas ta turniiri jooksul 205 punkti ja ühes mängus 38 punkti. Keskmiselt viskas ta 22,8 punkti mängus, võttis 6,1 lauapalli, andis 3,1 resultatiivset söötu ja tegi 1,4 vaheltlõiget.
Durant tuli USA koondisega 2012. aastal Londonis ja 2016. aastal Rio de Janeiros olümpiavõitjaks.
Mängijaprofiil.
Ametlikult on Durant 208 cm pikk (tegelikult 210 cm) ja kaalub 109 kg.
Pirkko Saisio

Pirkko Helena Saisio (sündinud 16. aprillil 1949 Helsingis) on soome kirjanik, näitleja ja režissöör. Ta on kasutanud ka pseudonüüme Jukka Larsson ja Eva Wein. Saisio on palju kirjutanud homoseksuaalsetest suhetest.
Saisio lõpetas aastal 1975 Soome Teatrikooli. Ta oli aastatel 1997–2001 Soome Teatrikõrgkooli dramaturgiaprofessor.
Saisio elab koos režissöör Pirjo Honkasaloga. Saisiol on üks tütar, näitleja Elsa Saisio.
Eesti keeles on ilmunud tema romaanid "Kaini tütar" (SA Kultuurileht, 2018) ja "Passioon" (Varrak, 2024).
Morgan Freeman

 
Morgan Porterfield Freeman (sündinud 1. juunil 1937 Tennessees Memphises) on USA filminäitleja. 
Freeman on tuntud mõjuvõimsate rollide järgi nii filmides kui ka telesarjades. Pärast lühikest aega Ameerika Õhujõududes töötamist kolis Freeman Los Angelesse ja jätkas karjääri näitlemisega. 
Ta tegi oma filmidebüüdi 1964. aastal filmis "The Pawnbroker" ning jätkas näitlejakarjääri telesarja- ja filmirollidega. Freemani tõeline edukäik algas aga 1980. aastatel, kui ta mängis mitmes olulises filmis, sealhulgas "Brubaker", "Silmapaar" ("Eyewitness"), "Tänavatark" ("Street Smart") ja "Toetuge minu peale" ("Lean on Me"). Freeman on mänginud paljudes kassahittides, sealhulgas filmides "Robin Hood: Varaste prints" ("Robin Hood: Prince of Thieves"), "Bruce kõikvõimas" ("Kõikvõimas Bruce"), "Miljoni dollari tüdruk" ("Million Dollar Baby") ja "Pimeduse rüütel" ("The Dark Knight"). 
Freeman on ka hinnatud häälenäitleja. 
Ta on võitnud Oscari, Kuldgloobuse, SAG-i ja BAFTA-auhinna.
Tunnustus.
Filmiauhinnad.
Freeman on olnud viie Oscari ja viie Kuldgloobuse nominent ning saanud kummagi auhinna ühel korral.
1987. aastal oli ta Oscari ja Kuldgloobuse nominent meeskõrvalosatäitja kategoorias rolli eest filmis "Street Smart".
1989. aastal oli ta Oscari nominent meesnäitleja kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias rolli eest filmis "Sõidutades miss Daisyt". Ta võitis Kuldgloobuse.
1994 nimetati ta Oscari kandidaadiks meesnäitleja kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks draamanäitleja kategoorias rolli eest filmis "Shawshanki lunastus".
1995 nimetati ta ulmefilmide auhinna Saturn kandidaadiks meesnäitleja kategoorias rolli eest filmis "Seitse".
2004 nimetati ta Oscari ja Kuldgloobuse kandidaadiks meeskõrvalosatäitja kategoorias rolli eest filmis "Miljoni dollari tüdruk". Ta võitis Oscari.
2009 nimetati ta Oscari kandidaadiks meesnäitleja kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks meesdraamanäitleja kategoorias rolli eest filmis "Alistamatu".
Concepción (täpsustus)

Concepción on nimi, mis võib olla:
Muu.
La Concepcióni-nimelised paigad on
SPQR

SPQR, mis on akronüüm ladinakeelse väljendi sõnadest "Senātus Populusque Rōmānus" (Rooma senat ja rahvas), oli Rooma valitsuse ametlik signatuur ja Rooma vabariigi rahvusterviklikkuse sümbol. See pidi rõhutama võimu jaotumist Vana-Rooma senati ja kodanike vahel.
Akronüüm leidis kasutust müntidel, kivisse või metalli kirjutatud teadete lõpus, ausammastel, ühiskondlikel hoonetel ja paljude Rooma leegionide standartidel. Esimesed kasutusjuhud on teada ligikaudu 80 eKr, enne seda kasutati müntidel lihtsalt Rooma riigi nime: ROMA. Akronüümi kasutati viimati esimese kristlust toetanud keisri Constantinus Suure ajal (valitses aastatel 312–337 pKr).
1930. aastatel hakati Itaalias Benito Mussolini valitsemise ajal akronüümi SPQR taas rohkem kasutama, nagu näiteks ametihoonetel, erinevatel embleemidel ja kanalisatsioonikaevude luukidel. SPQR oli Mussolini "uue Rooma impeeriumi" üks tunnus ning akronüüm pidi väljendama Itaalia seotust Rooma vabariigiga. 
Seda on kasutanud või kasutavad ka teised Vana-Rooma võimu alla kuulunud riigid ja linnad (näiteks kasutab seda lühendit oma vapil Saksamaa linn Weil der Stadt).
Akronüümist SPQR tuletatud lühendit kasutavad ka paljud teised linnad, asendades Rooma nime oma linna nimega.
Itaalia keeles on akronüümile SPQR antud ka koomilisi tõlgendusi: "Sono pazzi questi Romani" – "Need roomlased on hullud", "Sono porci questi Romani" – "Need roomlased on sead" jms.
Johann von Uexküll

Johann von Uexküll (ka Johann Uexküll, Üxküll, Vixkull vom Riszenberge; hukati 7. mail 1535 Tallinnas) oli Riisipere mõisnik, kelle Tallinna raad lasi endise talupoja tapmise eest hukata.
Johann von Uexküll sündis Johann (Hans) von Uexkülli (surnud 1521) ja Riisipere pärija Helena Weckebrodti (surnud 1497) pojana. 
1501. aastal sai ta Riisipere mõisnikuks. Talle kuulus ka Rannamõisa mõis, mille kaheks – Ilmandu ja Tabasalu – osaks jagatud valdused pärandas ta poegadele nende täisealiseks saamiseni ja koolituskuludeks ning mis pärast seda läks J. von Uexkülli viimase tahteavalduse järgi tütardele kaasavaraks.
Johann von Uexküll hukati 1535. aastal Tallinnas.
Kuritegu ja hukkamine.
Johann von Uexküll piinas surnuks ühe oma Tallinna põgenenud talupoja (Suurepere Madis), minnes sellega vastuollu linnaõigusega, mille kohaselt aasta ja päeva (tegelikult ilmselt aasta ja 6 nädalat) linnas viibinud isik oli linna kaitse all.
Neid sündmusi on kujutatud mängufilmis "Verekivi".
Perekond.
Johann von Uexküll oli abielus Rabivere mõisast pärit Dorothea Mecksiga (surnud 1548). Abielust sündisid:
Post-rock

Post-rock on alternatiivroki ja progressiivse roki allsuund, milles kasutatakse küll rokkmuusikas tavalisi pille, kuid selle rütmika ja muusika tekstuur ei ole traditsioonilisele rokile iseloomulikud. Tavaliselt on selle suuna muusika instrumentaalne.
Kuigi "post-rock"'i juured on 1980. ja 1990. aastate "indie rock"'is, on nendel muusikaliselt vähe ühist.
1990. aastatel nimetati tähtsamateks "post-rock"'i artistideks teiste seas Don Caballero ja Tortoise, kuid kuna nende stiilid olid väga erinevad, pälvis see stiilimääratlus nii kuulajate kui teiste artistide seas teravat vastukaja.
Termin.
Levinud seisukoha järgi kasutas terminit "post-rock" esimesena muusikakriitik Simon Reynolds ansambli Bark Psychosis albumi "Hex" arvustuses, mis ilmus 1994. aasta märtsis ajakirjas Mojo. Ta kasutas seda terminit kirjeldades muusikat, mis "kasutab rokile iseloomulikke pille mitte-rokilikel eesmärkidel: kasutab kitarre kõlavärvi ja tekstuuri edasiandmiseks, selle asemel, et mängida riffe ja jõulisi akorde".
Juulis 2005 kirjutas Reynolds oma blogis, et ta oli seda terminit kasutanud juba varem, muusikaajalehes Melody Maker. Samuti kirjutas ta, et termin pole tema enda loodud: "ma uskusin, et olin selle termini loonud, kuid avastasin aastaid hiljem, et see oli kasutusel olnud juba üle aastakümne". Terminit oli 1975. aastal kasutanud ajakirjanik James Wolcott oma artiklis Todd Rundgrenist, kuigi teistsuguses tähenduses.
Peter Schmeichel

Peter Bolesław Schmeichel (sündinud 18. novembril 1963 Gladsaxes) on endine Taani jalgpallur. Ta mängis väravavahina Taani, Inglismaa ja Portugali jalgpalliklubides. 
Schmeichel tuli 1992. aastal Taani koondise koosseisus Euroopa meistriks ning võitis 1999. aastal Manchester Unitediga UEFA Meistrite Liiga. 
Aastatel 1987–2001 esindas ta Taanit 129 korda. Ta on kõige rohkem koondisemänge pidanud Taani jalgpallur.
Tema poeg Kasper Schmeichel on samuti väravavaht.
Moalased

Moalased ehk moad ("Dinornithidae") on väljasurnud lennuvõimetute lindude sugukond. Sugukond arvatakse moaliste või jaanalinnuliste seltsi.
Sugukonnas on kirjeldatud üheksa liiki kuues perekonnas. Nad olid Uus-Meremaa endeemid. Moad olid taimtoidulised. Nad surid välja 15. sajandil peamiselt küttimise tõttu.
Severin Freund

Severin Freund (sündinud 11. mail 1988 Freyungis) on Saksamaa suusahüppaja, kes elab praegu Waldkirchenis.
Esimest korda võistles Freund maailma karikasarjas 22. detsembril 2007 Engelbergi etapil ja sai 50. koha. 30 parema hulka jõudis ta esimest korda 30. detsembril samal aastal Oberstdorfis, kui ta oli 30. 2010.–2011. aasta maailma karikasarja Engelbergi etapil 19. detsembril 2010 oli ta esimest korda 10 parema seas, saades 8. koha. Esimese poodiumi koha ja samas ka võidu sai ta 15. jaanuaril 2011 Sapporos. Päev hiljem samas toimunud MK-etapil oli ta teine. Järgmisel nädalavahetusel Zakopanes toimunud MK-etapil oli ta kolmas. 
Hooajal 2014–2015 tuli ta maailma karikasarja üldvõitjaks.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Severin Freund on osalenud () 194 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 53 korda, millest 22 korral kõige kõrgemale astmele.
Willingeni vald

 
Willingen on vald Saksamaal Hesseni liidumaal Waldeck-Frankenbergi kreisis, 80 kilomeetrit Kasselist läänes.
Valla pindala on 80,19 km². Willingeni kõrgus merepinnast on 584 m. Vallas oli 31. detsembri 2009 seisuga 6293 elanikku, mis teeb keskmiseks rahvastiku tiheduseks 78 in/km².
Willingeni vald piirneb kirdes Diemelsee vallaga ja kagus Korbachi vallaga. Tema ülejäänud naabrid kuuluvad Nordrhein-Westfaleni liidumaale ning need on lõunas Medebachi vald, edelas Winterbergi vald, läänes Olsbergi vald ja loodes Briloni vald.
Willingenis on aasta keskmine õhutemperatuur +6,4 °C. Kõige soojemad kuud on juuli (+14,3°) ja august (+13,9°), kõige külmemad kuud on jaanuar (–1,3°) ja veebruar (–1,0°).
Aastas sajab keskmiselt 1226 mm. Kõige sademerikkamad kuud on detsember (132 mm) ja jaanuar (123 mm), kõige kuivemad on september (83 mm) ja veebruar (84 mm).
Aastas paistab päike keskmiselt 3,7 tundi päevas. Kõige päikesepaistelisemad kuud on mai, juuli ja august (5,7 tundi), kõige vähem päikest paistab jaanuaris ja detsembris (1,2 tundi).
Ajalugu.
Willingeni valla maa-ala kuulus kuni 1929. aastani Waldecki Vabariiki, pärast ühendati Preisimaaga, kuhu kuulus kuni Preisimaa likvideerimiseni 1947.
Willingeni vald rajati Waldeck-Frankenbergi Uplandi piirkonda 1974. aastal, kui liideti Willingeni, Bömighauseni, Eimelrodi, Hemmighauseni, Neerdari, Rattlari, Schwalefeldi, Welleringhauseni ja Usselni küla.
26. märtsil 2006 toimunud kohaliku omavalitsuse valimisel valiti 31-liikmeline vallavolikogu, kuhu Kristlik-Demokraatlik Liit sai 11, Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei 10, Vaba Demokraatlik Partei 5 ja kohalik valimisliit FWG samuti 5 kohta.
Vaatamisväärsused ja üritused.
Willingeni vaatamisväärsus on suur raudteesild Uplandbahnil, "Der Viadukt", mis on ehitatud 1918. aastal. 
Valla põhiline sissetulekuallikas on turism. Linnas ööbis 2003. aastal 1,3 miljonit turisti.
Willingeni populaarseim üritus on igal aastal peetav maailma karikasarja etapp suusahüpetes Mühlenkopfschanzel. Sealne suusahüppemägi võimaldab vastu võtta 100 000 pealtvaatajat.
Populaarne on ka iga-aastane maastikurataste võistlus Bike-Festival Willingen Ettelsbergil, mida jälgis 2005. aastal 35 000 pealtvaatajat.
Javier Zanetti

Javier Adelmar Zanetti (sündinud 10. augustil 1973 Buenos Aireses) on Argentina endine jalgpallur. 
Enamiku oma mängijakarjäärist mängis ta Itaalia Serie A jalgpalliklubis Milano Internazionale. Javier Zanetti võis mängida nii poolkaitsja kui ka kaitsjana.
Klubis Internazionale Milano mängis ta 1995. aastast ja oli meeskonna kapten 1999. aastast. Internazionales mängis Javier üle 700 mängu. 40-aastaselt lõpetas ta sportlaskarjääri ja temast sai Milano Internazionale asepresident.
Argentina jalgpallikoondises võistles Zanetti 1996. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril ning 1998. ja 2002. aasta. jalgpalli maailmameistrivõistlustel.
Nazca laam

Nazca laam on laam Vaikse ookeani idaosas. 
Ta on nime saanud Peruu piirkonna Nazca järgi.
Nazca laam piirneb idas Lõuna-Ameerika laamaga, lõunas Antarktika laamaga, läänes Vaikse ookeani laamaga ja põhjas Cocose laamaga.
Selles piirkonnas on ookeaniline maakoor. Laam on peaaegu täies ulatuses kaetud Vaikse ookeaniga ja sellel on kõigest üksikud saared: Juan Fernándeze saared.
Nazca laama idapiiril on subduktsioonivöönd, kus Nazca laam sukeldub Lõuna-Ameerika laama alla. Seal on tekkinud Peruu-Tšiili süvik. Sellega on seotud ka kurdmäestiku (Andide) teke Lõuna-Ameerika lääneosas.
Laama lõuna- ja läänepiiril on seevastu uue maakoore moodustumise vöönd.
Nazca laam liigub kiirusega 3,7 cm aastas ida suunas (88°). Ta on üks kõige suurema absoluutse kiirusega laamasid. Nazca laama sukeldumisega Lõuna-Ameerika laama alla kaasnevad suured maavärinad ja Andides jätkuvad mäestikutekkelised protsessid tänapäevani.
Nazca laam on geoloogilises mõttes suhteliselt noor laam. Ta on jäänuk Faralloni laamast, mis on tänapäevaks kadunud, sukeldudes põhiosas Põhja- ja Lõuna-Ameerika laama alla. Magnetiliste anomaaliate uurimine on näidanud, et Nazca laam tekkis 22,9 miljonit aastat tagasi hilisoligotseenis, kui Faralloni laam lagunes. Tänapäeval on suuruselt teine Faralloni laama jäänus Cocose laam.
Nazca laam on noor ka selles mõttes, et temas olev maakoor ise on noor. See on seotud tema mitte väga suurte mõõtmete ja liikumise suure kiirusega: laama ühes servas tekkinud maakoor liigub üle laama ja kaob teises otsas, ilma et jõuaks väga vanaks saada.
Kellel on Venemaal hea elada

"Kellel on Venemaal hea elada" (vene keeles "Кому на Руси жить хорошо") on Nikolai Nekrassovi poeem, milles ta kirjeldab seitsme talumehe reisi läbi Venemaa eesmärgiga leida õnnelikku inimest.
Eestis ilmus poeem 1955. aastal Eesti Riiklikult Kirjastuselt, selle tõlkija oli August Sang (Raamatukoi).
Teose ülesehitus.
Proloog
Esimene osa
Talunaine
Viimane orjapidaja
Pidupäev
Willingen

Willingen on küla Saksamaa Hesseni liidumaal Waldeck-Franckenbergi kreisis, Willingeni valla keskus. Küla paikneb Hoppecke ja Itteri jõe oru vahel.
Elanike arv on 2462 (10.01.2010)
Willingeni asumis Stryckis on suusahüppemägi Mühlenkopfschanze, kus igal aastal peetakse maailma karikasarja etapp suusahüpetes.
Pirita Velodroom

Pirita Velodroom on Tallinnas asuv velodroom ja jalgpallistaadion, mis võeti kasutusele 1969. aastal. Alates 2017. aastast on trekirada võistlusteks suletud, kuna on amortiseerunud ega vasta ohutusnõuetele.
Ajalugu.
Trekki hakati ehitama 1955. aastal. Esimeses etapis veeti Rummu kurvis asunud lagedale tohutu kogus liiva, kuni esimeste kurvikõrgendike valmimiseni. Kaasa aitasid mitmed ratturid ja aktivistid. 1961. aastal ehitus konserveeriti ja ehitustööd lõpetati, kuna niigi vähesele ehitustehnikale leiti muu rakendus.
Esialgse projekti järgi pidanuks kurvide kaldenurk ulatuma 15 kraadini, kui sellest oleks kinni peetud, siis oleks praegune trekk kasutuskõlbmatu. Kõige rohkem võitles vana projekti vastu trekispetsialist Avo Nurm. Tal oli tahtmine viia 4 km sõidus NSV Liidu rekord alla 5 minuti ja teha seda just Tallinna trekil. Tema unistus jäi aga Nurme peatse surma tõttu täitumata.
1966. aastal, kui ehitamist jätkati, oli aluseks uus kaasaegne projekt, mis nägi kurvide kaldeks ette 34 kraadi. 1967. aasta augustis määrati ametisse treki direktor. Selleks sai tegevsportlane Eduard Mirski. Tal õnnestus panna ehitustööd uuesti korralikult käima, ise alustas aga samal ajal vähehaaval trekiratturite ettevalmistamist. Aasta hiljem sai alles ehitusel olnud ehitis juba juriidilise staatuse.
10. detsembril 1969 alustas velodroomil tegevust VSÜ Kalev Tallinna Jalgrattaspordikool.
1991. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1991. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 26. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 19.–24. veebruarini Lahtis Soomes.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
Kuupäev: 19. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 80 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: Mark Kirchner
20 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 24. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 74 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: Valeri Medvedtsev
4×7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 17 võistkonda
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: &lt;br&gt;Pieralberto Carrara,&lt;br&gt;Wilfried Pallhuber,&lt;br&gt;Johann Passler,&lt;br&gt;Andreas Zingerle
20 km võistkonnavõistlus.
Kuupäev: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 14 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: &lt;br&gt;Raik Dittrich,&lt;br&gt;Mark Kirchner,&lt;br&gt;Birk Anders,&lt;br&gt;Frank Luck
Naised.
7,5 km sprint.
Kuupäev: 19. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 53 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: Anne Elvebakk Linn
15 km eraldistardist sõit.
Kuupäev: 24. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 45 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: Svetlana Petšerskaja
3x7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 11 võistkonda
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: &lt;br&gt;Jelena Lukjantšuk,&lt;br&gt;Elena Golovina,&lt;br&gt;Svetlana Petšerskaja
15 km võistkonnavõistlus.
Kuupäev: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 10 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1990: &lt;br&gt;Jelena Lukjantšuk,&lt;br&gt;Elena Golovina,&lt;br&gt;Svetlana Paramõgina,&lt;br&gt;Svetlana Petšerskaja
Milton Babbitt

Milton Byron Babbitt (10. mai 1916 Philadelphia – 29. jaanuar 2011 Princeton) oli USA helilooja ja muusikateoreetik, üks esimesi seeriatehnika viljelejaid ja tuntud elektroonilise muusika looja. 
Ta laiendas dodekafoonilist väljendusviisi. Tema 1947 kirjutatud "Three Compositions for Piano" ("Kolm kompositsiooni klaverile") oli esimene täielikult seeriatehnikas heliteos.
1950. aastast aitas ta kaasa esimese süntesaatori loomisele. 
1960. aastast oli ta Princetoni ülikooli ja alates 1973 Juilliardi muusikakooli õppejõud.
Uudised

Uudised oli Eesti ajaleht, mis ilmus aastatel 1903–1906 Tartus. Selle väljaandja oli Peeter Speek.
Uudised oli Eesti ainus legaalne sotsialistlikku meelsust esindav ajaleht, mis tegi seda siiski üpris ettevaatlikult. Lisaks Speegile olid lehe olulisemad kaastöölised Mihkel Martna ja Hans Pöögelmann. 
1905. aasta revolutsiooni ajal sai Uudistest Eesti Sotsiaaldemokraatliku Ühisuse häälekandja. 
Ajaleht suleti 1906. aastal, kui Eestis rakendati valitsuse karistuspoliitikat.
Aasiaat

Aasiaat on linn Gröönimaa läänerannikul Disko lahe edelasopis Aasiaati saarel Gröönimaa saare lääneranniku keskosa lähedal Qeqertaliki vallas. Geograafilised koordinaadid on 68° 43′ N, 52° 45′ W.
Elanike arv oli 2011. aastal 3115. Aasiaat on elanike arvult neljas asula Gröönimaal.
Nimi.
Gröönikeelne nimi Aasiaat [a:sia:t] tähendab ämblikke. 
Varasema ametliku nime, taanipärase "Egedesminde" [e:jsmin] ('Egede mälestus') andis 1759. aastal linna asutamisel misjonär ja kaupmees Niels Egede oma isa Hans Egede järgi. 
Teise maailmasõja ajal kasutati nime "Bluie West Five" või "Bluie West 5".
Loodus.
Meri on jäävaba aprillist detsembrini. 
1. detsembrist 12. jaanuarini on polaaröö ning 27. maist 18. juulini polaarpäev. 
Haldusajalugu.
Aasiaat on Aasiaati pastoraadi keskus ning oli 1953–2009 Aasiaati valla keskus. Seejärel kuulus Aasiaati valla ala 2009–2017 Qaasuitsupi valla koosseisu. 2018. aastast on Qeqertaliki valla keskus.
Rahvastik.
Elanike arv aastati:
Aasiaat on elanike arvult neljas linn Gröönimaal.
Majandus.
Linnas on kalasadam ja krevetikonservitehas Disko lahes. Krevette püütakse Disko lahest.
Kalatööstus sai alguse 1949, kui linnalähedasele meresaarele Transitøenele rajati kalatöötlemistehas. 1951. aastal rajati krevetivabrik, 1966. aastal ehitati see ümber kalafileevabrikuks. 1987. aastal valmis uus kreveti- ja kalafileevabrik, mis on varustatud suure külmlaoga, et tootmine saaks toimuda aasta läbi. Kalatooteid toodetakse aastas 70 miljoni Taani krooni väärtuses (2004). 
Kaladest püütakse turska, hiidlesta, harilikku merihunti ja merivarblaslasi. Püütakse ka loivalisi. 
Neljandik töötajatest on hõivatud kalanduses (6%) ja kalatöötlemises (18%). Halduses, hariduses, kaubanduses ja teeninduses on hõivatud 63% töötajatest.
Infrastruktuur.
1998. aastal avati uus Aasiaati lennujaam.
Haridus.
Aasiaatis asub üks kolmest Gröönimaa gümnaasiumist ja abikool Ado Lynge Skolen.
1928. aastal asutati Aasiaatis Gröönimaa esimene "efterskole" poistele ja 1932. aastal tüdrukutele.
Ajalugu.
Koht oli asustatud ammu enne kolonisatsiooni.
Misjonär ja kaupmees Niels Egede rajas 1759. aastal Egedesminde koloonia praegusest linnast lõuna pool. Koloonia viidi 1763. aastal üle praegusse kohta, et tulla paremini toime konkurentsis Hollandi vaalapüüdjatega. 
Teise maailmasõja ajal sai Aasiaatist Lääne-Gröönimaa põhjaosa transiitsadam.
Kultuur.
Alates 1982. aastast on Aasiaatis Gröönimaa suurima muusikakirjastuse ja plaadistuudio ULO peakorter.
Akunnaaq

Akunnaaq on küla Gröönimaal Qeqertaliki vallas Gröönimaa saare lähedasel Akunnaaqi saarel, 23 km Aasiaatist loodeida pool. 
Elanike arv on olnud
Varem kuulus küla Aasiaati valda.
Kitsissuarsuit

Kitsissuarsuit (taanipäraselt Hunde Ejlande) on küla Gröönimaal Qeqertaliki vallas keset Disko lahte asetseval Kitsissuarsuiti saarel 21 km Aasiaatist loodes. 
Elanike arv on olnud:
Varem kuulus küla Aasiaati valda.
Aasiaati vald

Aasiaati vald (grööni keeles "Aasiaat Kommuneat"; taani keeles "Aasiaat Kommune") on endine kohaliku omavalitsuse üksus Gröönimaa läänerannikul Lääne-Gröönimaal Aasiaati saarestikus, mille moodustasid arvukad madalad saared.
Aasiaati vald oli üks kahest Gröönimaa vallast, mille territoorium asus tervenisti väljaspool Gröönimaa saart. Teine oli Qeqertarsuaqi vald.
Vald eksisteeris 2009. aastani ja läks siis Qaasuitsupi valla koosseisu.
Valla pindala oli umbes 400 km² või 600 km², ta oli Gröönimaa valdadest väikseim. Koos merealaga oli valla territoorium umbes 4000 km².
Valla keskus oli Aasiaat.
Elanike arv oli:
Vallas oli Aasiaati linn ning Akunnaaqi ja Kitsissuarsuiti küla.