tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aivo Peterson

Aivo Peterson (sünninimi Krõlov; sündinud 13. mail 1970) on Eesti poliitik ja endine piirivalvur.
Elulugu.
Peterson õppis Palupera 8-klassilises Koolis, Helme sanatoorses internaatkoolis ning Jäneda Põllundustehnikumis.
Pärast ajateenistust Nõukogude armees õppis Peterson alates 1992. aastast Remniku õppekeskuses piirivalvuriks ja töötas seejärel Narva piiripunktis. Ta vabastati töölt 2004. aastal Narva-Jõesuu piirivalves tervislikel põhjustel. Hiljem on ta töötanud kinnisvaramaakleri, pulmakorraldaja ja massöörina.
Poliitiline tegevus.
Aivo Peterson oli aastatel 2002–2008 Eesti Keskerakonna liige ja 2008–2011 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 
2005. aastal kandideeris ta Narva linnavolikokku valimisliidus Linnakodanik ja 2009. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas, tema poolt anti vastavalt 132 ja 351 häält, kuid valituks ta ei osutunud. 
2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris Aivo Peterson Narva-Jõesuu linnavolikogusse Keskerakonna nimekirjas, kogus 17 häält ja valituks ei osutunud.
Koos Oleg Ivanoviga juhtis ta 19. mail 2022 loodud poliitilist liikumist Koos/Вместе, mis 2023. aasta Riigikogu valimisteks liitus valimisliiduks Eestimaa Ühendatud Vasakparteiga.
Valimiste eel sõitis Peterson Venemaa okupeeritud Ukraina aladele ja tegi sealt rašistlikke propaganda videoülekandeid.
Aivo Peterson kogus XV Riigikogu valimistel 3968 häält, mis oli Mihhail Stalnuhhini järel teine tulemus Ida-Virumaa valimisringkonnas. Sellest ei piisanud Riigikokku saamiseks, kuid teda nimetati siiski üheks valimiste suurüllatajaks ja Eesti tuntuimaks putinistiks.
Ta kandideeris erakonna Koos nimekirja ainukese liikmena 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogus 11 503 häält ning ei osutunud valituks.
Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Lasnamäe linnaosas, sai 821 häält ning ei osutunud valituks.
Kriminaaluurimine.
10. märtsil 2023 arreteeris KAPO Petersoni kahtlustatuna Eesti Vabariigi vastase suhte loomises. Koos temaga arreteeriti samade süüdistustega veel Dmitri Rootsi (liikumise Koos/Vmeste aktivist) ja Venemaa kodanik Andrei Andronov.
Süüdistus riigireetmises.
7. septembril 2023 saatis Riigiprokuratuur kriminaalasja kohtusse. Süüdistuse kohaselt abistasid liikumise Koos/Vmeste juhtliige Aivo Peterson ja Dmitri Rootsi 2022. aasta oktoobrist 2023. aasta 10. märtsini Venemaa Föderatsioonist saadud suuniste alusel teadlikult ja organiseeritult Venemaad ning Venemaa ametiasutuste ülesandel tegutsenud inimesi Eesti Vabariigi iseseisvuse, sõltumatuse ja territoriaalse terviklikkuse vastu suunatud vägivallata tegevuses.
Süüdistuse järgi osalesid süüdistatavad teadlikus mõjutustegevuses, mille eesmärk oli luua Eestis Venemaa välis- ja julgeolekupoliitika narratiive ja propagandasõnumeid toetav poliitiline ühendus. Selle ühenduse kaudu taheti süüdistuse kohaselt luua Venemaale võimalus ohustada Eesti põhiseaduslikku korda, sekkuda Eesti sisepoliitikasse ning mõjutada ka välispoliitikat. Liikumise Koos juurde loodav tsiviilkaitseüksus, mida sooviti avalikkusele esitleda heategevusliku organisatsioonina, pidi täitma võimuvaakumi olukorras armee rolli.
Aliaksandr Azarau

Aliaksandr Azarau (valgevene keeles "Аляксандр Азараў", vene keeles "Александр Азаров"; sündinud 1976/77 Minskis) on endine Valgevene siseministeeriumi alampolkovnik, kes alates 2022. aastast on Valgevene opositsioonipolitseirühmituse BYPOL juht. Augustist 2022 Valgevene opositsiooni Ühinenud Üleminekukabineti liige, vastutades seaduse ja korra eest.
Elulugu.
Kasvas üles Minskis Frunzienski rajoonis. Tema ehitustöölisest isa suri elektrilöögi tõttu, kui Azarau oli 11-aastane. Tema ema oli insener.
2000. aastal lõpetas juristina Valgevene Õigusinstituudi ja asus tööle Valgevene siseministeeriumis. Tal on diplom ka Valgevene Majandusülikoolist ja Minski Riiklikust Keelteülikoolist.
2008–2018 Valgevene siseministeeriumi organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastu võitlemise peavalitsuse inimkaubanduse osakonna juhataja asetäitja. Azarau väidab, et alates 2015. aastast kaitses ta oma töökohal avalikult ukrainlasi, mis viis sisekonfliktini. 2018–2020 Valgevene Siseministeeriumi Akadeemia õppejõud. Pärast 2020. aasta augustis puhkenud Lukašenko-vastast protestilainet siirdus Poola.
Maist 2021 Valgevene opositsioonilise vastupanuorganisatsiooni BYPOL liider. 
9. augustil 2022 nimetas Valgevene opositsiooniliider Svetlana Tihhanovskaja ametisse nn Ühinenud Üleminekukabineti, mille liikmeks seaduse ja korra taastamise alal sai Azarau.
Kriitika.
2023. aasta juulis süüdistas rühmitus Joint Resistance Staff Azarovit Valgevene GRU heaks töötamises.
"Töötervishoiu ja tööohutuse saanud värskest teabest, mida on Intelligence Online'iga jagatud, selgub, et aastatel 2018–2019 lähetas siseministeerium endise politseiniku salaja kaitseministeeriumisse koolitusele. Lähetus oli osa " enneolematu hübridiseerimisoperatsioon GRU ja GUBOPiK vahel", mis algas OSFi pressiesindaja sõnul 2013. aastal. Operatsiooni eesmärk oli koolitada vara salatööks Valgevene dissidentide kogukonnas".
Sellised kahtlused on, et Azarov töötab Lukašenka eriteenistustes, sest just Aleksandr Azarov kuulutas 2021. aastal välja niinimetatud Peramogi plaani, mille alusel on Valgevenes juba vahistatud sadu, kui mitte tuhandeid inimesi. Tohutu hulk inimesi, kes registreerusid selle plaani jaoks, see on selline digitaalne lugu, andsid spetsiaalsel platvormil oma andmed, telefoninumbrid suhtlemiseks, nad arreteeriti hiljem. Riigijulgeoleku ja kaitse peaministeeriumi telegrammi kanalis on peaaegu iga päev patukahetsusvideod nendest inimestest, kes ütlevad, et nad vahistati Peramogi plaanis osalemise eest.
Ühine otseründemoon

Ühine otseründemoon (inglise keeles "Joint Direct Attack Munition", lühend JDAM) on Ameerika Ühendriikide õhu- ja mereväe poolt ühiselt (jointly, millest ka nimetuse sõna "ühine") välja töötatud laskemoona juhtimiskomplekt, mille lisamine muudab juhitamata pommid ehk "rumalad pommid" kõikjal kasutatavaks täppisjuhitavaks laskemoonaks.
Väidetavalt on moon kasutusel ka 2022. aasta veebruaris alanud Ukraina kaitsesõjas Venemaa vastu.
Täppisjuhitav laskemoon

Täppisjuhitav laskemoon (inglise keeles "precision-guided munition", lühend PGM; samuti "smart weapon, smart munition, smart bomb" – nutirelv, nutimoon, nutipomm) on kaugjuhitav laskemoon, mille eesmärk on tabada konkreetset sihtmärki täpselt, et vähendada kõrvalisi kahjustusi ja suurendada lasketabavust.
Täppisjuhitav laskemoon on mitmete riiklike moodustiste relvastuses alates XX sajandist.
Vis-en-Artois

Vis-en-Artois on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vis-en-Artois asub 13 km Arrasist kagus, teede D939 ja D9 ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu.
Esimene maailmasõda mõjutas sügavalt küla, mis oli Saksa vägede käes 30. septembrist 1914 kuni vabastamiseni Kanada vägede poolt 24. augustil 1918.
1918. aasta jooksul purustati küla täielikult. Inimesed, kes ei olnud enne sissetungivate vägede saabumist põgenenud, evakueeriti Belgiasse.
24. septembril 1920 sai küla "Croix de guerre 1914–1918".
Nikolai Tsiskaridze

 
Nikolai Maksimovitš Tsiskaridze (vene keeles Николай Максимович Цискаридзе; gruusia keeles ნიკოლოზ ცისკარიძე "Nikoloz Tsiskaridze"; sündinud 31. detsembril 1973 Thbilisis Gruusia NSV-s) on gruusia päritolu Venemaa balletipedagoog ja endine balletitantsija.
Pärast 1992. aastal Moskva koreograafiakooli lõpetamist võeti ta tänu Juri Grigorovitši soovitusele Moskva Suure Teatri balletitrupi koosseisu, kus ta tantsis algul kordeballetis, kuid hiljem sai solistiks ja 1995. aastal esitantsijaks ("premjeeriks").
Lavakarjääri lõpetas Tsiskaridze juunis 2013.
1996. aastal lõpetas Tsiskaridze Moskva Riikliku Koreograafia Instituudi pedagoog-repetiitori kvalifikatsiooniga. 2005. aastal sai ta Suure Teatri pedagoog-repetiitoriks.
Aastatel 2012–2014 õppis Tsiskaridze Moskva Riikliku Õigusakadeemia magistriõppes (lõpetas selle punase diplomiga).
Vaganova Vene Balleti Akadeemias.
Oktoobris 2013 nimetati Tsiskaridze Peterburis asuva Vaganova Vene Balleti Akadeemia rektori kohusetäitjaks. Aasta hiljem akadeemia töökollektiivi üldkoosoleku otsusega valiti ta rektoriks. Alates detsembrist 2019 on ta taas rektori kohusetäitja.
Lisaks rektoriametile on Tsiskaridze klassikalise tantsu õppemetoodika kateedri professor.
Gabriel Boric

Gabriel Boric (sündinud 11. veebruaril 1986 Punta Arenases) on Tšiili poliitik, alates 11. märtsist 2022 Tšiili president. 
Aastail 2014–2022 oli ta Tšiili parlamendi alamkoja liige (kuulus erakonda Convergencia Social).
Agnès Letestu

Agnès Letestu (sündinud 1. veebruaril 1971 Val-de-Marne'i departemangus) on prantsuse endine balletitantsija. 
Letestu võeti 1987. aastal 16-aastaselt Pariisi Ooperi Balleti trupi koosseisu, kus 1988. aastal sai ta "coryphée"’ks (kordeballeti tantsija, kellele vahel usaldatakse esitada väiksemaid solisti osi), 1989. aastal edutati ta solistiks ("sujet"’ks) ja 1993. aastal juhtivaks solistiks ("première danseuse"’iks). Pärast "Luikede järve" etendust oktoobris 1997, kus ta tantsis Odette/Ottilie osas, sai ta esitantsijaks ("étoile"’iks). Letestu repertuaari kuulusid nii klassikalise balleti kui ka nüüdisballeti rollid.
Lavakarjääri lõpetas Letestu oktoobris 2013 Opéra Garnier' laval balletietendusega "Kameeliadaam", kus ta tantsis Marguerite Gautier' osas. Lahkuda tuli, sest Pariisi Ooperi Balletis peetakse rangelt kinni tantsijaile kehtestatud vanusepiirangust (42 ja pool aastat).
Letestu on olnud 2014. ja 2019. aastal balletiauhinna Benois de la Danse žürii liige.
Külalislavastaja assistendina Eesti Rahvusballetis.
2. detsembril 2022 esietendus Estonia laval Adolphe Adami ballett "Korsaar", mille koreograaf ja lavastaja on José Martínez, kes saabus Tallinna koos oma endise lavapartneriga Agnès Letestuga. Letestu Martíneze assistendina aitas ta lavastajal lavastuses osalevaid tantsijaid ette valmistada eelseisvaks esietenduseks. 
Tsitaat.
"Toonane trupi kunstiline juht Rudolf Nurejev oli despoot. Me ei rääkinud tsaariga, vaid ootasime, et tsaar meiega kõneleks... Ta pani mind Gamzatti rolli "Bajadeeris", see on aga "étoile"’i tantsitav roll (staariroll) – mida ma veel siis ei olnud. Ma ei esitanud endale küsimusi: kui Nurejev arvas, et olen küps selleks rolliks, siis järelikult ma olingi!"
Ülereguleerimine

Ülereguleerimiseks (inglise keeles "goldplating": kuldamine) nimetatakse põhjendamatut ülereguleerimist Euroopa Liidu eeskirjade siseriiklikku õigusesse ülevõtmisel.
Ülereguleerimisega on tegemist siis kui rakendamine läheb kaugemale direktiivi järgimiseks vajalikust miinimumist:
– laiendatakse kohaldamisala, lisatakse mingil viisil sisulisi nõudeid või asendatakse direktiivis kasutatud mõisted laiema kohaldamisalaga siseriiklike õiguslike mõistetega või
– ei kasutata täiel määral ära erandeid, mis vähendavad nõudeid miinimumini (nt teatavate tegevusalade või konkreetsete tegevuste puhul), või
– säilitatakse olemasolevad riiklikud standardid, kui need on kõrgemad kui direktiivis nõutavad, või
– sätestatakse sanktsioonid, jõustamismehhanismid ja sellised küsimused nagu tõendamiskohustus, mis on pigem karistustele kui korrektsioonidele suunatud, või
– varajane rakendamine enne direktiivis sätestatud kuupäeva.
Tammsaare ja Vilde Sõprade Selts

Tammsaare ja Vilde Sõprade Selts on 2015. aastal Kadriorus asutatud mittetulundusühing, mille eesmärk on kaasa aidata kirjandusklassikute loomingu ja isikute laiemale teadvustamisele avalikkuses, nende igakülgsele tuntusele ja uurimisele ning kirjanikega seotud pärandi säilitamisele. 
Seltsiga võivad liituda kõik, kel soov panustada rahvuskultuuri ikoonide A. H. Tammsaare ja Eduard Vilde pärandi hoidmisesse ja väärtustamisesse. Seltsi esimees on professor Rein Veidemann.
Selts annab 2016. aastast välja tunnustust Klassiku sõber.
Klassiku sõber

Klassiku sõber on Tammsaare ja Vilde Sõprade Seltsi poolt 2016. aastast välja antav tunnustus. Tiitliga pärjatakse inimest, kes oma tegevusega on silmapaistvalt edendanud eesti kirjandusklassika tundmist ja populariseerimist. Auhinnaks on seltsi tänukiri ning leht eesti graafikat.
Praemium Imperiale

Praemium Imperiale (ladina keelest 'keiserlik preemia'; jaapani keeles 高松宮殿下記念世界文化賞) on Jaapanis väljaantav rahvusvaheline auhind kunstitegelastele panuse eest oma valdkonnas. Antakse välja igal aastal.
Auhind asutati 1988. aastal Jaapani keisri ettepanekul. Laureaat saab kuldmedali ja rahalise summa 15 000 Jaapani jeeni. Auhindu jagatakse viies kategoorias:
Anouk Vetter

Anouk Vetter (sündinud 4. veebruaril 1993 Amsterdamis) on Hollandi seitsmevõistleja.
Vetteri tõusis esile 2014. aastal, kui sai Götzise seitsmevõistluses, kui sai 6316 punktiga 9. koha, parandades isiklikku rekordit 444 punktiga. Euroopa meistrivõistlustel Zürichis oli ta 6281 punktiga seitsmes.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis tuli Vetter Hollandi rekordiga 6626 punkti Antoinette Nana Djimou ja Ivona Dadici ees Euroopa meistriks. Olümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta 10. koha.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta rahvusrekordiga 6636 punkti Nafissatou Thiami ja Carolin Schäferi järel pronksmedali.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis sai ta 6414 punktiga 5. koha.
2019. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Vetter viievõistlust ei lõpetanud. Maailmameistrivõistlustel Dohas katkestas ta seitsmevõistluse odaviske järel.
2021. aastal toimunud suveolümpiamängudel Tokyos võitis Vetter hõbemedali rahvusrekordiga 6689 punkti.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta Hollandi rekordiga 6867 punkti Thiami järel teine. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis katkestas ta seitsmevõistluse kaugushüppe järel.
Isiklikku.
Anouk Vetteri isa Ronald Vetter on kergejõustikutreener ning ema Gerda Vetter-Blokziel endine odaviskaja.
Vitry-en-Artois

Vitry-en-Artois (pikardi: "Vitry-in-Artoé" või "Vitry-la-Gueule") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vitry-en-Artois asub u. 19 km Arrasist kirdes, teede N50, D39 ja D42 ristumiskoha ümbruses. Sealt voolab läbi Scarpe'i jõgi, samuti läbib seda SNCF raudtee. Teise maailmasõja aegset Saksa lennuvälja kasutasid hiljem ameeriklased, pärast sõda võeti kohaliku lennuväljana kommertskasutusse.
Ajalugu.
Nimi pärineb keldi keelest, "Vic" mis tähendab "linnust", ja "Ac", mis tähendab "veepiiril". See ilmub hiljem kui "Victoriacum", mida mainiti 7. sajandil. Piirkonnast on leitud keskmise kiviaja tööriistu.
Seda okupeerisid roomlased kuni umbes aastani 360 pKr, mil Saint Martin ehitas sinna kiriku.
Aerofotograafia avastas Vitry isoleeritud ringkraavi monumendi. Merovingide Vitry villa oli oluline Neustria asukoht, eelistatud Arrasile. Isegi kui Neustria aadlikud tõstsid Sigibert I Vitrys võidukalt kilbile, mõrvasid tema venna Chilperich I kolmanda naise Fredegunde palgalised ta november–detsember 575. Toursi Gregoriuse sõnul viidi tema alaealine poeg Chlothar II Cambrai paleest Vitrysse turvalisse kohta, et teda eraldatult ja turvaliselt kasvatada.
Keskajal kujunes Vitryst strateegiline koht, sest jõge sai kasutada Douai linna kaitsepiiri üleujutamiseks ja selle tuuleveskite toimimise tagamiseks.
Prantsuse-Preisi sõja (1870–1871) ajal rajas Prantsuse kindral Louis Faidherbe pärast Pont-Noyelles lahingut korraks oma peakorteri Vitry-en-Artois'sse (25. - 31. detsember 1870).
Esimese maailmasõja ajal varjus elanikkond linna varjupaikade ja tunnelite võrku. 12. aprillil 1917 toimunud hävingu tagajärjel hävis linn täielikult, 768 hoonet hävis ja ainult 5 jäi püsti.
23. septembril 1920 sai Vitry-en-Artois "Croix de guerre".
Wailly

Wailly on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Wailly asub u. 6,4 km Arrasist edelas, teede D3 ja C1 ristumiskoha ümbruses.
Kyōto auhind

Kyōto auhind (jaapani keeles 京都賞, Kyōto-shō) on Jaapani mitteriiklik rahvusvaheline auhind, elutööauhind kunstis ja teaduses. Kyōto auhind loodi koostöös Nobeli Fondiga ja antakse välja igal aastal alates 1985. aastast. Auhinnatseremoonia toimub Kyōtos.
Auhindu on kolm:
Auhinnaga kaasneb 100 miljoni Jaapani jeeni suurune rahasumma.
Kyōto auhind eesrindlike tehnoloogiate valdkonnas.
Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant:
Kyōto auhind alusteaduste valdkonnas.
Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant:
Kyōto auhind kunsti ja filosoofia valdkonnas.
Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant:
Trixie Mattel

Brian Michael Firkus (sündinud 23. augustil 1989 Milwaukees Wisconsini osariigis) ehk lavanimega Trixie Mattel on Ameerika Ühendriikide edukas "drag queen" ning laulukirjutaja ja laulja. Teda teatakse liialdatud meigi ja "camp"-stiili poolest, ta etendab komöödiat ning viljeleb akustilist popmuusikat (sh folki ja kantrit).
2015. aastal osales ta telesaate "RuPaul's Drag Race" seitsmendas hooajas, jäädes kuuendale kohale. 2018. aastal osales ta telesaate "RuPaul's Drag Race All Stars" kolmandas hooajas, võites esikoha. Seejärel on ta teinud laialdast koostööd ning esinenud meediates ja lavadel üle maailma.
Varasem elu.
Milwaukee ülikoolis läbis ta bakalaureuseõppe teatrikunstis, täpsemalt muusikalides osalemises. Ta alustas ümberriietumisega kohalikes baarides ja ööklubides ning esines aeg-ajalt kahetunnise sõidu kaugusel Chicagos. Päevasel ajal töötas ta vabakutselise jumestuskunstnikuna ilupoe Sephora heaks ja kaubanduskeskuses ilubrändi M·A·C jaoks.
Ärilised ettevõtmised.
Ta omab kosmeetikat müüvat ettevõtet Trixie Cosmetics, ta on kaasomanik Wisconsini osariigi vanimale LGBTQ+ baarile This Is It! ja California osariigis asuvale motellile Trixie Motel.
Isiklikud eripärad.
Tal on põlisrahvaste juured odžibveide hõimust. Ta omab suurearvulist Barbie-nukkude kollektsiooni.
Mait Kraun

Mait Kraun (sündinud 28. oktoobril 1992) on eesti majandusanalüütik ja endine ajakirjanik.
Ta on käinud Lähte gümnaasiumis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu Ülikoolis. Tema bakalaureusetöö teemaks oli "Eesti edukamate põllumajandusfirmade tururiski juhtimine tuletisväärtpaberite kaudu".
Aastail 2012–2014 oli Kraun Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige. 2012–2013 oli ta ühtlasi EKRE noorteliikumise Sinine Äratus esimene esimees ja jäi selle juhatuse liikmeks 2015. aastani. Samuti oli ta EKRE Tartumaa ringkonna juhatuse ja erakonna volikogu liige.
2013. aasta kohalikel valimistel kandideeris Kraun EKRE nimekirjas Tartu linnavolikogusse, sai 28 häält ja ei osutunud valituks.
Aastail 2014–2022 töötas Kraun Äripäeva ajakirjanikuna.
Alates 2022. aastast on ta Tavid AS majandusanalüütik.
Užur

Užur on linn Venemaal Krasnojarski krais, Užuri rajooni keskus. Asub umbes 300 km Krasnojarskist läänes Užurka jõe ääres.
Asula rajati 1760. aastal, 1942 sai töölisaleviks, linnaõigused sai 1953. aastal.
Linnast vahetult lõunas asub kinnine alev Solnetšnõi (varem Užur-4), kus asub 62. raketidiviis.
2021. aastal oli linnas 14 134 elanikku.
Tulistamine Hamburgi kuningriigisaalis

Tulistamine Hamburgi kuningriigisaalis oli 2023. aasta 9. märtsil toimunud tulistamine Jehoova tunnistajate kuningriigisaalis Deelböge tänaval Alsterdorfi linnaosas Hamburgis Saksamaal.
Sumbumine

Sumbumine on mõju võnkesüsteemis või väline mõju võnkesüsteemile, mis vähendab või takistab selle võnkumist. Füüsikalistes süsteemides on summutava mõjuga protsessid, mis hajutavad võnkumisel salvestatud energiat. Sumbumist tekitava mõju näiteks on viskoosne takistus (vedeliku viskoossus töötab võnkumisele vastu, põhjustades selle aeglustumist; vt viskoosne summutamine) mehaanilistes süsteemides, elektriline takistus elektroonilistes ostsillaatorites ning valguse neeldumine ja hajumine optilistes ostsillaatorites. Sumbumine, mis ei teki energia kadude tõttu, võib olla oluline muudes võnkuvates süsteemides, nagu need, mis esinevad bioloogilistes süsteemides.
Oleg Ivanov

Oleg Ivanov (sündinud 14. juulil 1977) on krüptoärimees ja poliitik. 
Hariduselt jurist ja finantsist.
Ivanov töötab kommertsjuhina firmas OÜ Polarum Kaup.
Vaated.
16. aprillil 2022 tegi Ivanov oma autost venekeelse video, kus ta pidas maha 21 minutilise emotsionaalse monoloogi, kus ta rääkis liikumisest "Koos". Muuhulgas nimetas ta Butša massimõrva sündmuseks, mida pole olnud ja on lavastatud ukrainlaste poolt.
Ta võrdles apoliitilisi venelasi juutidega, kes olid tema hinnangul II maailmasõja ajal samuti apoliitilised ja visati pärast ahju. 
Ta väitis, et Soome ja Rootsi tiritakse vastu tahtmist NATO-sse, kuna Ukrainat ei õnnestunud sinna saada.
Ivanov ennustas seoses Lätis toimuva punamonumentide eemaldamisega, et seal korraldatakse midagi sarnast Butša massimõrvale, ehk tema hinnangul lavastatakse näitemäng.
24. aprillil 2022 postitas Ivanov Internetti video, kus nimetas Butša massimõrva lavastuseks. Ühtlasi kutsus ta hakkama vastu "Baltikumi režiimidele", kes võivad samasuguse mõrva korraldada Balti riikides, et hukata "teisitimõtlejad". "Eesti on määratud sõjas Venemaaga hävitamisele. Liitlased sõdivad Venemaaga oma vasallriikide kätega, mitte otse. Liitlaste plaanide järgi läheb Eesti hävitamisele. Tehakse kõik, et järgmiseks sõjakoldeks saab Baltikum. Samad kriminaalid, kes ajasid massid süstla otsa, ajavad nüüd riigid Venemaaga sõtta."
2022. aasta novembris osales Ivanov Vladimir Solovjovi saates, kus ta ütles, et Eesti peaks olema läbirääkimisteks avatud, kuid praegune orientatsioon "teravnemisele" head ei tõota: "Meie põhisõnum on rahu ja rahvustevaheline harmoonia Eestis."
"Ma tean, et Putin algatas sõjalise operatsiooni. Kuid ma tean ka seda, et kui Putin poleks seda teinud, oleks Ukraina armee mõne päeva jooksul rünnanud Donbassi", tsiteeris Ivanovi Taani Raadio (DR).
Poliitiline tegevus.
2023. aasta Riigikogu valimised.
Koos Aivo Petersoniga juhtis ta 19. mail 2022 loodud poliitilist liikumist Koos/Вместе, mis 2023. aasta Riigikogu valimisteks liitus valimisliiduks Eestimaa Ühendatud Vasakparteiga.
Ivanov kogus XV Riigikogu valimistel Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa ringkonnas 2699 häält. Sellest ei piisanud Riigikokku saamiseks.
2023. aasta mais põgenes Ivanov Sotši, kuna ta kartis vahistamist.
Isiklikku.
Tema isa on endine Konstitutsioonierakonna poliitik Vladimir Ivanov.
Wancourt

Wancourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Wancourt asub umbes 8 km Arrasist kagus, teede D33 ja D34E ristumiskoha ümbruses. Autoroute A1 möödub lähedalt.
Toponüümia.
"Wahencurt" (1072), "Wahencourt" (u. 1110), "Waencurt" (1148), "Waencourt" (1226).
Lentinula

Lentinula on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Wanquetin

Wanquetin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Wanquetin asub u. 12 km Arrasist läänes, teede D59 ja D7 ristumiskoha ümbruses.
Warlencourt-Eaucourt

Warlencourt-Eaucourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Warlencourt-Eaucourt asub u. 26 km Arrasist lõunas, teede D929 ja D10E ristumiskoha ümbruses.
Warlincourt-lès-Pas

Warlincourt-lès-Pas on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Warlincourt-lès-Pas asub u. 26 km Arrasist edelas, maantee D25 ääres. Kilienne'i jõgi saab alguse küla ümbritsevas metsas.
Ajalugu.
Vald sai 23. septembril 1920 "Croix de Guerre".
Ivo Jurak

Ivo Jurak (11. oktoober 1977 – 7. märts 2023) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Ta alustas sõjaväelist karjääri ajateenistusega 1996. aastal Sisekaitse Operatiivrügemendis. Ta teenis hiljem ka Scoutspataljoni luureülemana ja Vahipataljoni staabiülemana. Ta on olnud ka Briti väejuhatuse all teeninud ja kogu Afganistani sõja vältel kõige rohkem ohvreid kandnud Eesti välismissiooni Estcoy-8 liige.
Jurak teenis 2015. aasta lõpuni kaitseväe toetuse väejuhatuse liikumise koordineerimise keskuses staabiohvitserina. Tema sõjaväeline karjäär lõppes, kui teda süüdistati riigisaladuse avalikustamises karistusseadustiku paragrahvi 241 lg 1 järgi (riigisaladuse avalikustamine pole seotud riigireetmise ega salakuulamisega), eraviisilises jälitustegevuses ja tulirelva ebaseaduslikus käitlemises. Ta võeti vahi alla 29. augustil 2016. Ta mõisteti süüdi ning teda karistati kahe aasta ja kuue kuu pikkuse vangistusega, millest tal tuli kohe vanglas ära kanda seitse kuud. Ühtlasi määras kohus talle nelja-aastase katseaja. Jurak viis töölt kaasa riigisaladust sisaldavat teavet ja hoidis seda oma kodus, võimaldades sellega riigisaladusele ebaseadusliku juurdepääsu.
Jurak võitles 2022. aasta sügisest Ukraina rahvusvahelise maakaitseleegioni koosseisus Venemaa-Ukraina sõjas. Ta hukkus 7. märtsil 2023 Bahmuti lahingus. Jurak on teadaolevalt esimene Eesti kodanik, kes on alates Venemaa täiemahulise agressiooni algusest selles sõjas elu kaotanud. Eesti kodanikest on enne teda Venemaa-Ukraina sõjas hukkunud Valgevenest pärit lahingmeedik Nikolai Iljin, kes tapeti 2020. aasta suvel.
1. aprillil 2023 sängitati tema urn mulda Tartu sõjaväekalmistule.
Agrippina Vaganova

 
Agrippina Jakovlena Vaganova (vene keeles Агриппина Яковлевна Ваганова; 26. juuni (vkj 14. juuni) 1879 Peterburi – 5. november 1951 Leningrad) oli vene balletitantsija, balletipedagoog ja ballettmeister. Tema auks on nimetatud Vaganova Vene Balleti Akadeemia.
Pärast 1897. aastal Peterburi keiserliku teatrikooli lõpetamist sai Agrippina Vaganova Maria teatri rühmatantsijaks. 1901. aastal edutati ta "korifeika"’ks (klassikalises balletis soolotantsija kordeballeti ees, kes aga ei tantsi peaosi etenduses). Ta tegi kaasa Marius Petipa lavastustes. Oma lavakarjääri lõpus mais 1915 sai ta lõpuks "baleriiniks". Sama aasta juunis vabastati ta balletitantsija ametist. Aastapensioniks määrati talle 1140 rubla.
Pärast lavakarjääri lõpetamist pühendas Vaganova end balletipedagoogikale. Pärast revolutsiooni kutsuti ta tööle Petrogradi koreograafiakooli, kus ta kasvatas üles mitu põlvkonda baleriine. Tema õpilasteks olid näiteks Marina Semjonova ja Galina Ulanova. 
Aastatel 1931–1937 oli Vaganova Kirovi-nimelise Leningradi Ooperi ja Balletiteatri balletitrupi kunstiline juht. 
1934. aastal ilmus tal raamat "Основы классического танца" ('klassikalise tantsu alused'), milles ta kirjeldab oma pedagoogilisi põhimõtteid.
Galina Ulanova

 
Galina Sergejevna Ulanova (vene keeles Галина Сергеевна Уланова; 8. jaanuar (vkj 26. detsember 1909) 1910 Peterburi – 21. märts 1998 Moskva) oli vene balletitantsija ja balletipedagoog.
Galina Ulanova lõpetas 1928. aastal Leningradi koreograafiakoolis Agrippina Vaganova balletiklassi. Aastatel 1928–1944 oli ta Kirovi-nimelise Leningradi Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balleteatri ja 1944–1960 Moskva Suure Teatri balletiartist. Ta osales 1956. aastal Londonis Suure Teatri esimesel välisringreisil, mis tõi talle maailmakuulsuse. Ta tantsis Giselle'i ja Juliat ning saavutas edu, mida välismaiste ekspertide sõnul polnud nad näinud Anna Pavlova ajast. Ta käis ringreisidel Hiinas, Austrias, Itaalias, Prantsusmaal, Inglismaal, Ameerika Ühendriikides ja teistes riikides.
Alates 1960. aastast töötas Ulanova Suures Teatris pedagoog-repetiitorina. Tema käe all lihvisid oma kutsemeisterlikkust mitu tulevast rahvakunstnikku (näiteks Vladimir Vassiljev). 
Galina Ulanova oli baleriine, kes pälvis "prima ballerina assoluta" austava nimetuse.
Marina Semjonova

Marina Timofejevna Semjonova (vene keeles Марина Тимофеевна Семёнова; 12. juuni (vkj 30. mai) 1908 Peterburi – 9. juuni 2010 Moskva) oli vene balletitantsija ja balletipedagoog. Elas 101-aastaseks.
Marina Semjonova lõpetas 1925. aastal Leningradi koreograafiakoolis Agrippina Vaganova balletiklassi. Aastatel 1925–1929 oli ta Leningradi Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balleteatri ja 1930–1952 Moskva Suure Teatri balletiartist.
Semjonova oli üks esimesi Nõukogude baleriine, kes lasti külalisetendustele välisriiki. Aastatel 1935–1936 esines ta Pariisi Rahvusooperi balletitrupi juhi Serge Lifari kutsel Opéra Garnier' laval, esitades peaosa balletis "Giselle", samuti fragmente ballettidest "Luikede järv", "Uinuv kaunitar" ja "Chopiniana" (partnerina laval esines ka Lifar ise).
Alates 1953. aastast töötas Semjonova Suures Teatris pedagoog-repetiitorina. Tema käe all olid oma kutsemeisterlikkust lihvinud mitu hilisemat rahvakunstnikku (näiteks Maia Plissetskaja). Aastatel 1953–1960 oli Semjonova ühtlasi Moskva koreograafiakooli pedagoog ja alates 1960. aastast GITIS-e õppejõud.
Viited.
Sherobod

Sherobod (vene keeles Шерабад "Šerabad") on linn Usbekistanis Surxondaryo vilajetis, Sherobodi rajooni halduskeskus. Linn asub Sherobodi jõe paremal kaldal, Termizist ligikaudu 60 km põhjaloodes.
Linnaõigused sai Sherobod 1973. aastal. Linnas asuvad puuvillapuhastusehas ja keraamikatehas.
Dynamite (BTS laul)

"Dynamite" on Lõuna-Korea poisteansambli BTS salvestatud laul, mis avaldati 21. augustil 2020 Big Hit Entertainmenti ja Sony Music Entertainmenti kaudu. See on ansambli esimene täielikult inglise keeles salvestatud lugu. Laul, mille kirjutasid David Stewart ja Jessica Agombar ning produtseeris Stewart, on meeleolukas diskopopi laul, milles on funki, souli ja närimispopi elemente, ning see on mõjutatud 1970. aastate muusikast – selles kõlavad plõksatavad käeplaksutused ja kajavad süntesaator ja pidulikud sarved.
Koroonapandeemia ajal kuulajate rahustamiseks mõeldud laul räägib rõõmust ja tunnustusest pisiasjade vastu, mis muudavad elu väärtuslikuks. "Dynamite" sai ilmumisel muusikakriitikutelt positiivseid hinnanguid, kiites selle kaasahaaravuse ja laialdaselt köitva retroheli kohta. See tõi bändile nende esimese Grammy nominatsiooni parima popdueti/-ansambli esituse kategoorias 63. aasta Grammy auhindade jagamisel, tehes sellest esimese Korea popmuusika, kes on sellele nomineeritud.
"Dynamite" koges suurt ärilist edu kogu maailmas; see debüteeris edetabelis Billboard Hot 100 esikohal, saades bändi esimeseks singliks USA-s ja tehes BTS-ist esimese Lõuna-Korea esineja, kes on jõudnud Hot 100 esikohale. Laulu müüdi esimesel nädalal 265 000 allalaadimist, mis on suurim puhas müüginädal pärast Taylor Swifti filmi " Look, mida sa tegid mulle tegema " (2017). "Dynamite" püsis Hot 100 tipus kokku kolm nädalat. Spotifys debüteeris "Dynamite" 7,778-ga miljonit voogu, mis tähistab 2020. aasta suurimat laulu avamispäeva. Lisaks saavutas "Dynamite" esikoha nii Billboard Global 200 kui ka Billboard Global Excl. USA edetabelite esikohal kolm nädalat järjest. Laul jõudis edetabelite esikümnesse 25 riigis, sealhulgas Austraalias, Kanadas ja Ühendkuningriigis, ning Ungaris, Iisraelis, Leedus, Malaisias, Singapuris ja Lõuna-Koreas. Kaasasolev muusikavideo jõudis 12. aprillil 2021 1 miljardi vaatamiseni.
Algselt eraldiseisev singel "Dynamite" lisati hiljem BTS-i viiendale koreakeelsele albumile "Be" (2020), mis ilmus 20. novembril
Toshikazu Kawaguchi

Toshikazu Kawaguchi (jaapani keeles 川口 俊和 "Kawaguchi Toshikazu"; sündinud 3. aprillil 1971 Ōsakas) on jaapani kirjanik.
Igor Krupenski

Igor Krupenski (sündinud 23. juunil 1983) on Eesti soojusenergeetik ja tehnikateaduse doktor. Ta on alates 2022. aastast Eesti Inseneride Liidu president.
Warlus (Pas-de-Calais)

Warlus on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Warlus asub u. 9,7 km Arrasist edelas, teede D59 ja D62 ristumiskoha ümbruses.
Warluzel

Warluzel on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Warluzel asub u. 24 km Arrasist edelas, teede D23 ja D80E ristumiskoha ümbruses, Somme'i departemangu piiri ääres.
Wavrans-sur-Ternoise

Wavrans-sur-Ternoise on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Wavrans-sur-Ternoise asub u. 45 km Arrasist loodes, teede D343 ja D99 ristumiskoha ümbruses, Ternoise'i jõe kallastel.
Willencourt

Willencourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Willencourt asub u. 53 km Arrasist läänes, teede D118 ja D118E ristumiskoha ümbruses, Authie jõe kallastel, Somme'i departemang piiri ääres.
Willerval

Willerval on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Willerval asub u. 8 km Arrasist põhja pool, teede D50 ja D50E1 ristumiskoha ümbruses.
Ytres

Ytres (pikardi: "Ite") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Ytres on põllumajandusküla, mis asub 32 km Arrasist kagus, teede D7, D19 ja D18E ristumiskoha ümbruses. Pärast Esimest maailmasõda ehitati see uuesti üles. "Autoroute A2" möödub põhja pool. Aastatel 1911–1914 ehitatud "Canal du Nord" möödub lõuna pool.
Allouagne

Allouagne (pikardi: "Allouanne") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Suur põllumajandusküla asub u. 9,7 km Béthune'ist läänes ja 48 km Lille'ist edelas, teede D188 ja D183 ristumiskoha ümbruses. "Autoroute A26" möödub põhja pool.
Ames (Pas-de-Calais)

Ames on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub u. 18 km Béthune'ist läänes ja 50 km Lille'ist edelas, teede D69 ja D91 ristumiskoha ümbruses, Nave'i jõe kallastel.
Amettes

Amettes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub u. 18 km Béthune'ist läänes ja 51 km Lille'ist edelas, teede D69 ja D341 ristumiskoha ümbruses, Nave'i jõe kallastel.
Annequin

Annequin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Annequin on suur põllumajandus- ja endine kaevandusküla, mis asub u. 6,4 km Béthune'ist idas ja 35 km Lille'ist edelas, teede D61 ja N41 ristumiskoha ümbruses.
Susulased

Susulased ("Platanistidae") on mereimetajate sugukond vaalaliste seltsist. Susud elavad jõgedes, aga ei ole ülejäänud jõedelfiinidega lähedases suguluses.
Sugukonda kuulub kaks nüüdisaegset liiki, mõlemad perekonnast susu ("Platanista"):
Varem paigutati susud jõedelfiinlaste sugukonda koos inialaste, pontoporiidlaste ja hiina jõedelfiinlastega.
Optibet Hokeja Līga

Optibet Hokeja Līga on Läti jäähoki kõrgeim liiga. Liiga on loodud 1931. aastal. Liigas mängib 9 klubi.
Annezin

Annezin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Suur eeslinn asub Béthune'ist vahetult läänes ja 43 km Lille'ist edelas, teede D943 ja D181E ristumiskoha ümbruses.
Mikulčiai

Mikulčiai (žemaidi "Mėkoltē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Erla jõe kaldal.
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala.
Nõukogude perioodil asutati Mikulčiai algkool, mis asus Igariais.
Kusai

Kusai (žemaidi "Kosā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Erla jõe kaldal.
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala.
Piirkond oli asustatud juba I aastatuhande I poolel. Nii ulatub külla Erla jõe teisel kaldal asuva Šakaliai linnamäe piiranguvöönd. Küla ise moodustati XVI sajandil maareformi käigus, selle nimi tuleneb isikunimest Kusas. Aastal 1940 küla põles, sõjajärgsetel aastatel jäi see maaparandustööde käigus praktiliselt inimtühjaks.
Aastal 1939 leidis üks külaelanik üht kivi maa sisse mattes kolm hõbedast kaelavõru, igaüks kaaluga 400 grammi. Üks neist asub Kretinga koduloomuuseumis.
Auchel

Auchel (pikardi: "Auchez") on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Endine kaevanduslinn, tänapäeval kergetööstuslik ja põllumajanduslik vald, asub 13 km Béthune'ist edelas ja 55 km Lille'ist edelas, teede D183 ja D183E ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu.
Pärast söemaardlate avastamist piirkonnas 1851. aastal kasvas linn, kuna Prantsusmaal kasvas vajadus söe järele. Selles vanas kaevanduslinnas oli 1950. aastatel ligi 15 000 elanikku. 1960. aastate lõpu kivisöe majanduslangus tõi kaasa rahvastiku pideva kahanemise, hoolimata valla jõupingutustest inimesi siia meelitada ning hoida neid majanduslanguse ajal ja pärast seda.
Simo Andre Kadastu

Simo Andre Kadastu (sündinud 31. mail 1993) on eesti näitleja. 
Ta on õppinud aastatel 2013–2016 Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja kommunikatsiooni ning aastatel 2016–2020 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIX lennus. 
On alates 2020. aastast Tallinna Linnateatri näitleja.
Šilalė (Mosėdise vald)

Šilalė (žemaidi "Šėlale") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas. Küla jääb Šilalė paisjärve kaldale.
Küla jääb Salantai regionaalparki, osaliselt ka Erla geomorfoloogilisele kaitsealale. Osaliselt ulatub külla ka Natura 2000 ala Erla ja Salantase jõgede ürgorud. Kaks muinsuskaitse all olevat Šilalė lohukivi ja Šilalė rahn asuvad administratiivselt Igariai külas.
Külla ulatuvad II aastatuhande alguses rajatud muinaspõllud, mida aastal 2001 uuris Valter Lang.
Auchy-au-Bois

Auchy-au-Bois on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 18 km Béthune'ist läänes ja 53 km Lille'ist läänes, teede D94 ja D341 ristumiskoha ümbruses.
Auchy-les-Mines

Auchy-les-Mines on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. 1926. aastani kandis see nime "Auchy-lez-La-Bassée".
Väike endine söekaevanduslinn, nüüd peamiselt kergemasinaehituse- ja põllumajandusvald, asub 9,7 km Béthune'ist idas ja 19 km Lille'ist edelas, teede N41 ja D163 ristumiskoha ümbruses.
Kölner Haie

Kölner Haie on Saksamaa jäähokiklubi, mis tegutseb Kölnis. See mängib Saksamaa jäähoki kõrgliigas Deutsche Eishockey-Liga (DEL).
Klubi on asutatud 1972. aastal.
Kölner Haie on tulnud Saksamaa meistriks kaheksa korda, viimati 2002. aastal.
Kölner Haie suurim rivaal on Düsseldorfer EG.
Praegune koosseis.
"Seisuga hooaeg 2023/24"
"Vaata ka ".
Šatraminiai

Šatraminiai (žemaidi "Šatramėnē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Erla jõe ääres. Külast saab alguse Šventoji jõgi.
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala. Osaliselt ulatub külla ka Natura 2000 ala – Erla ja Salantase jõe ürgorud. Ka kasvab seal looduskaitsealune Šatraminiai jalakas.
Šatraminiai kujunes XVI sajandil maareformi käigus. Seda on esmamainitud 1646. aastal. XVII–XIX sajandini kuulus see Salantai mõisale. Külas on neli kalmistut.
Muinsuskaitse all on etnoarhitektuuri näitena Koplyčios g. 1 majapidamine. Eraldi on kaitse all veel selle ait ja tare. Külas on neli vana kalmistut, seal asuvad XVIII sajandil ehitatud kabel ja votiivkabel.
Kyle Garland

Kyle Garland (sündinud 28. mail 2000 Philadelphias) on USA kergejõustiklane (kümnevõistleja).
Tema nimel on seitsmevõistluse läbi aegade teine koht (6639 punkti).
Palšiai

Palšiai (žemaidi "Palšē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas.
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala. Osaliselt ulatub külla ka Natura 2000 ala Erla ja Salantase jõgede ürgorud.
Küla nimeks on isikunime Palšys mitmusevorm. Palšiai rajati XVII sajandi teisel poolel ja XVIII sajandi alguses Ermonaičiai (tänapäeval Šaučikiai) maadele. Algul kuulus see Salantai mõisale, aastast 1675 aga Grūšlaukė mõisale. Aastail 1905–1915 kujunes sealsesse metsa 13 taluga hajaküla, sellal kui vanasse külakeskusesse jäi viis talu. Leedu maareformi käigus sai küla omale metsas asuva kogukonnamaa. Teise maailmasõja järel tegutsesid seal aastani 1953 metsavennad.
Muinsuskaitse all on etnoarhitektuuri näidisena Koplyčios g. 1 majapidamine. Eraldi on kaitse all veel selle ait ja tare. Külas on neli vana kalmistut, seal asuvad XVIII sajandil ehitatud kabel ja votiivkabel.
Bajus

Bajus on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 32 km Arrasist loodes, teede D86E ja D86E1 ristumiskoha ümbruses.
Bernhard Wilhelm von Taube

Vabahärra Bernhard Wilhelm von Taube (1672–?) oli Rootsi sõjaväelane ja aadlik, kes osales Põhjasõjas ning oli Põltsamaa maapataljoni ülem. 
Elulugu.
Bernhard Wilhelm von Taube sündis 1672. aastal. Tema vanemad olid Ludwig Wilhelm von Taube ja Barbara Sofia von Ramm.
1687. aastal oli ta lipnik Hälsinge rügemendis (nagu tema vendki) ning 1690. aastal vabatahtlik ihukaitserügemendis. 1692. aastal asus ta teenima Leskkuninganna ihukaitserügementi Pommerimaal. Veel enne Põhjasõja algust teenis Bernhard Prantsusmaal aastatel 1693–1697, enne seda oli ta ka leitnandi auastme saanud. 
Põhjasõja algusega ülendati Bernhard Wilhelm von Taube ooberstleitnandiks ja määrati 14. juulil 1701 Põltsamaa ("Oberpahlen)" maapataljoni ülemaks. Selle pataljoniga viibis ta peamiselt Tartu garnisonis. Oma ülemakoha kaotas Taube 1704. aastal, kui pataljon Tartu langemise käigus hävis ja selle riismed teistesse väeosadesse koondati.
Kuninglik Flaami Ooper

Kuninglik Flaami Ooper (hollandi keeles "Koninklijke Vlaamse Opera") oli kuni 1981. aastani ligi sada aastat Belgias Antwerpenis sõltumatult tegutsenud ooperiteater. 1981. aastal liideti see Gentis tegutsenud Genti Kuningliku Ooperiga. Uus moodustunud kultuuriasutus nimetati Opera voor Vlaandereniks, mis 2014. aastal sai Opera Ballet Vlaandereniks.
1907. aastal Antwerpenis valminud teatrihoone projekteeris arhitekt Alexis van Mechelen (1864–1919). Tänapäeval on see hoone arhitektuurimälestis.
Balletitantsijaid.
Aastatel 1925–1931 töötas teatri balletitrupis balletisolisti ja esitantsijana ka Anna Ekston.
Independência total

"" on São Tomé ja Príncipe riigihümn. 1975. aastal kasutusele võetud hümni sõnad kirjutas Alda Neves da Graça do Espírito Santo (1926–2010) ja heli lõi Manuel dos Santos Barreto de Sousa e Almeida (snd 1933).
Carl Johan von Hüene

Carl Johan von Hüene (1661 – 2. mai 1743) oli Rootsi sõjaväelane ja maaomanik, kes osales Põhjasõjas, juhatades Tallinna Linnamajori pataljoni. 
Elulugu.
Carl Johan von Hüene vanemad olid Heinrich von Hüene ja Katharina Polmann.
1700. aastal sai Carl Johan Eestimaa aadlilipkonnas kornetiks, hiljem sai ta seal ka kortermeistriks. 1703. aastal sai ta Tallinna linnamajoriks.
1705. aastal koondati pärast Narva langemist teiste rügementide riismed ühte uute pataljoni, mille ülemaks sai major Hüene. Selles ametis kurtis ta oma väikesearvulise pataljoni kehva varustuse üle.
"Et minu komando all seisvad allohvitserid ja meeskond väga sageli kurdavad, et praegu ei ole neil enam pesu, saapaid ega sukki, ja sellepärast peab üle poole mehi käima paljajalu ja nii viletsalt läbi ajama, see sunnib mind minu väga kõrgesti sündinud härra kindralmajorile sellest kõige alandlikumalt ette kandma, seda enam, et külmad ning talv liginevad [...]"
Olles linnamajor, hoolitses Hüene ka Tallinna tänavate ja väljakute korra ning koristamise eest. 
Oma pataljoniga oli Hüene Tallinna garnisonis kuni 1710. aastani, mil linn venelastele langes.
Pärast Põhjasõja lõppu sai Carl Johan von Hüene Vaikna mõisa valdajaks. Selles ametis esitas ta mõisa talupoegade kohta revisjonikomisjonile andmeid ning kui 1711. aastal plaaniti äsja langenud Eestimaa kindralkubermangus asunud traguneid talumaadele majutada ja sealt neile toitu koguda, oli tema Läänemaal üks ametnikke, kes majutuse ja toitlustusega tegeles. 
Carl Johan von Hüene suri 1743. aastal ning on maetud Tallinnas.
Isiklikku.
Carl Johan von Hüene abiellus Anna Niederhofiga. Nende abielust sündis Carl Frederick von Hüene.
Rootsi Kuninglik Ballett

Kuninglik Ballett (rootsi keeles "Kungliga Baletten") on juhtiv balletikollektiiv Rootsis. Kuulub omaette institutsioonina Kuningliku Ooperi koosseisu. Rootsi Kuninglik Ballett on Euroopa üks vanemaid balletitruppe. Selle asutas 1773. aastal kuningas Gustav III. 
Taani koreograaf August Bournonville oli Kuninglikus Balletis külalisballettmeister aastatel 1839, 1847, 1857, 1858 ja 1861–1864. 
Trupp.
2023. aasta alguse seisuga oli trupis 68 täiskohaga tantsijat, neist 12 esitantsijat (Nadja Sellrup, Oscar Salomonsson jt).
Šaukliai

Šaukliai (žemaidi "Šauklē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Erla jõe ääres. Külas tegutseb külaselts, seal on postkontor ja raamatukogu ning Mosėdise kooli algharidust andev filiaal.
Küla jääb Salantai regionaalparki. Šaukliaisse ulatuvad osaliselt Šaukliai maastikukaitseala ja Erla geomorfoloogiline kaitseala. Osaliselt ulatub külla ka Natura 2000 ala – Erla ja Salantase jõe ürgorud, tervenisti jääb külla Šaukliai kivikülv. Kivikülvi on rajatud õpperada. Valdavalt on kivikülvi maastik nõmm või kadastik, valdavaim rohttaim on jusshein.
Külla jääb looduskaitsealune Šaukliai kivi, mille pikkus on 5,10 meetrit, laius 2,50 meetrit ja kõrgus 2,8 meetrit. Sellest pool on viidud Palangasse skulptuuri "Jūratė ja Kastytis" rajamiseks, kivi ise on aga küla piirisildiks. Looduskaitse all on ka Šaukliai pärn ümbermõõduga 5,05 meetrit.
Šauklai oli XV–XVII sajandini paganlik pühapaik. 1928. aastal avati seal algkool. Nõukogude perioodil oli küla Aušra kolhoosi keskasulaks. Külas on Šaukliai kalmistu.
Muinsuskaitse all on sealne hiiepaik. Hiiepaigale jäävad ka lohukivi ja ohvrikivi. Hiiepaigal asuvad savised lohud, kus on tehtud tuld ja põletatud ohvreid. Tekkinud glasuuri järgi otsustades on need viimati kasutusel olnud XVIII sajandil. Külas on kokku kolm lohukivi.
Šaučikiai

Šaučikiai (žemaidi "Šaučėkē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Erla jõe ääres.
Küla jääb Salantai regionaalparki. Šaučikiaisse ulatuvad osaliselt Šaukliai maastikukaitseala ja Erla geomorfoloogiline kaitseala. Osaliselt ulatub külla ka Natura 2000 ala – Erla ja Salantase jõe ürgorud.
Küla nimeks on nime Šaučikis mitmusevorm. Asula tekkis XVI sajandil, seda on esmamainitud 1568. aastal. Algul kuulus see Salantai mõisale, 1675. aastast aga Grūšlaukė mõisale. 1930. aastatel avati külas algkool, mis 1964. aastal Erlėnaisse üle viidi. Tänapäevase küla moodustab Šaučikiai põhjaosa, Imbarė valda jääv lõunaosa moodustab omaette küla. Külas on Šaučikiai kalmistu.
Jakob Heinrich von Schwengelm

Jakob Heinrich von Schwengelm (1669–1710) oli Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas ja oli Pärnu garnisoni komandant. 
Elulugu.
Jakob Heinrich Schwengelm sündis 1669. aastal Liivimaal, tema isa oli Gustav von Schwengelm ja ema Eva von Taube.
Pärast teenistust Pistolkohrsi jalaväerügemendis asus Schwengelm teenima nii Prantsusmaal kui ka Poolas, kus ta sai ka ooberstleitnandi auastme.
Tegevus Pärnu komandandina Põhjasõjas.
1702. aastal nõudis Schwengelm, et Pärnu elanikud peaksid linna kindlustustöödel vähemalt kolm päeva töötama. 1703. aastal sai ta Liivimaa jalaväerügemendi ülemaks, millega ta viibis kogu Eestis toimuva sõjategevuse ajal Pärnus. Samal aastal sai ta ka Pärnu komandandiks, selle ametikoha päris ta oma isalt.
Rootsi võimu lõpu poole laastas venelaste piiratavat Pärnut katk. Schwengelm kutsus 11. augustil 1710 kokku sõjanõukogu, kuhu kutsuti linna tähtsamad ametnikud ja ohvitserid. Selle nõukogu ajal loeti talle ette kindral Baueri koostatud kiri, milles ta palub linna alla andma. Ta ei tahtnud sellele kirjale enne vastata, kui kõik koosolekul olijad on oma arvamust avaldanud. Peale kõikide koosolekul olijate sõnavõttu, koostati kirjale vastus, millega linn venelastele üle anti. 
12. augustil sõlmis Schwengelm Baueriga Pärnu kapitulatsiooniakti, mille punktides ta soovis seisuslike eesõiguste, kiriku, koolide jms säilitamisest Liivimaa aadlile ja linnale.
Samal päeval olevat Jakob Heinrich von Schwengelm ka katku surnud.
Isiklikku.
Jakob Heinrich von Schwengelm abiellus Juliane Elisabeth von Pistohlkorsi ja Margaretha Elisabeth von Aderkasega. 
Tema teisest abielust sündis üks poeg: Jakob Heinrich von Schwengelm (1704–1794).
Jakob Heinrich von Schwengelm oli Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kauge sugulane.
HK Liepājas Metalurgs

HK Liepājas Metalurgs on endine Läti jäähokiklubi, mis tegutses Liepāja linnas ning mängis riigi jäähokiliigas. Meeskond tuli seitse korda Läti meistriks.
Sugu (bioloogia)

Bioloogiline sugu (inglise keeles "sex") on bioloogia kategooria, mis tähistab sugulise paljunemise osapooli, kus isendid eristuvad paljunemiseks vajalike sugurakkude tootmise alusel emas- (toodab munarakke) ja isasorganismideks (toodab seemnerakke).
Bioloogiline sugu tuvastatakse mitmesuguste anatoomiliste, füsioloogiliste ja geneetiliste tunnuste alusel, näiteks:
Bioloogilised erinevused on kindlad ja püsivad ning ei muutu aja jooksul ega eri kultuurides.
Riidu Sepp

Riidu Sepp VR II/3 (eesnimi ka Priidu, Priido või Riido; 20. märts (vkj)/ 1. aprill 1896 Jaagu talu, Loona küla, Pihtla vald, Püha kihelkond, Saaremaa – 29. jaanuar 1962) oli Eesti sõjaväelane (reamees).
Sündis talupidaja peres. Õppis vallakoolis.
Esimeses maailmasõjas teenis ta Venemaa sõjaväe 209. jalaväepolgus.
Vabadussõjas teenis ta alates 21. veebruarist 1919 Laiarööpmelise soomusrongi nr. 3 1. roodus. Võitles punaste vastu Lõuna-Eestis, sai mais 1919 Põhja-Lätis raskelt haavata. Septembrist 1919 oli ta Soomusrongide Diviisi tagavarapataljonis ja intendatuuris. Aprillis 1920 vabastati sõjaväeteenistusest. 
Ta müüs 1930. aastal ära oma autasutalu, elas pärast seda Tallinnas, töötas masinistina laevadel Suur Tõll, Tõstelaev nr 2, Lood, Tasuja jt. Seejärel töötas ta lukksepana Tallinna elektrijaamas.