tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jüri – see mulk ehk mis tuul müürile...

"Jüri - see mulk, ehk mis tuul müürile…" on 2004. aastal esilinastunud kaheosaline dokumentaalfilm, mis jutustab filmilavastaja Jüri Müüri elust ja loomingust. Stsenarist ja režissöör Enn Säde on kommenteerinud, et "film tahab säilitada Jüri Müüri kui kaasalööja, mitte pealtvaataja fenomeni." 
Andres Laasik toob arvustuses välja, et film on rohkem kui filmitegija portree: "Enn Säde on suutnud ühest mehest rääkides vähemal või rohkemal määral filmi kaasa tõmmata Eesti ajalugu. Kas või see, et Jüri Müür teenis omal ajal lennuväe abiteenistuses, tehes alaealisena Saksa sõjaväes karjääri. Juba seal kujunes temast pilt kui ühest oma põlvkonna esindajast."
Kristrún Frostadóttir

Kristrún Mjöll Frostadóttir (sündinud 12. mail 1988 Reykjavíkis) on Islandi poliitik ja ökonomist. Alates 2024. aasta detsembrist on ta Islandi peaminister.
Elulugu.
Kristrún Frostadóttir sai 2011. aastal Islandi Ülikoolis bakalaureusekraadi majandusteaduse alal. 2014. aastal sai ta Bostoni Ülikoolis magistrikraadi majandusteaduse alal ja 2016. aastal Yale'i Ülikoolis magistrikraadi rahvusvahelistes uuringutes rõhuasetusega majanduspoliitikal ja rahvusvahelisel rahandusel. 2009–2010 töötas ta majandusõpingute kõrvalt Islandi Keskpanga presidendi büroos. Oli aastatel 2011–2012 Arion Panga ökonomist. 2013–2014 oli ta ajakirjanik Viðstaðiblaðiðis. 2014 aastal oli ta majandusteadlane peaministri büroo töörühmas. 2015–2017 töötas ta Investeerimispanga Morgan Stanley uurimisosakonna spetsialistina New Yorgis ja Londonis. 2017. aastal oli ta Islandi Kaubanduskoja ökonomist. 2017–2018 töötas ta Islandi Tööministeeriumi põllumajandustoodete hinnakomisjoni esimehena. 2018–2020 oli ta Islandi Ülikooli majandusteaduskonna dotsent. Aastatel 2018–2021 töötas ta Kvika Panga peaökonomistina.
2021. aastal valiti ta Alþingi liikmeks ja 2022. aastal Samfylkingini (Sotsiaaldemokraatliku Alianssi) esimeheks.
21. detsembrist 2024 on ta Islandi peaminister.
Isiklikku.
Kristrún Frostadóttir on abielus Einar Bergur Ingvarssoniga. Neil on kaks last (sündinud 2019 ja 2023).
Rəsul Quliyev

Rəsul Bayram oğlu Quliyev (snd 10. detsembril 1947) on endine Aserbaidžaani poliitik, Aserbaidžaani Rahvusassamblee esimees aastatel 1993–1996.
1998. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised

1998. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised toimusid 11. oktoobril 1998. Valimised võitis Uue Aserbaidžaani Partei liider Heydər Əliyev, kes kogus 78% häältest. Valimisaktiivsus oli väidetavalt 79%.
Valimised korraldati kontekstis, kus Aliyev oli Aserbaidžaanis võtnud "täieliku poliitilise kontrolli", tema erakond kontrollis parlamenti ning meedia oli sisuliselt riigistatud. Opositsioon boikoteeris valimisi, ainus suurem opositsioonikandidaat oli Etibar Məmmədov. Vaatlejate sõnul toimus valimistel mitmeid pettuseid ning võltsimisi. Məmmədov kaebas tulemuse kohtusse, kuid tema apellatsiooni ei võetud menetlusse.
Vaatlejate sõnul oleks tegelik tulemus olnud u 50–60% Aliyevile ning 25% Mammadovile.
Aserbaidžaani põhiseadus

Aserbaidžaani põhiseadus (aserbaidžaani keeles "Azərbaycan konstitusiyası") on Aserbaidžaani Vabariigi põhiseadus. See võeti rahvahääletusel vastu 12. novembril 1995 ning see on riigi esimene põhiseadus. Aserbaidžaani põhiseadus koosneb 5 peatükist, 12 jaost ja 147 artiklist. Seda on muudetud aastatel 2002, 2009 ja 2016. Artikli 147 järgi on sellel Aserbaidžaanis "kõrgeim õigusjõud".
Kvantdekoherentsus

Kvantdekoherentsus on koherentsuse kadumine. Dekoherentsust võib vaadelda kui informatsiooni kadu süsteemist keskkonda, kuna iga süsteem on lõdvalt seotud oma ümbruse energeetilise olekuga. Isoleeritult vaadelduna on süsteemi dünaamika mitteunitaarne (kuigi ühendatud süsteem ja keskkond koos arenevad unitaarse dünaamikaga). Seetõttu on süsteemi dünaamika üksi pöördumatu (inglise ). Nagu igasuguse sidumise puhul, tekivad süsteemi ja keskkonna vahel põimumised. Need põhjustavad kvantinformatsiooni jagamist või ülekandmist ümbritsevasse keskkonda.
Kvantdekoherentsust uuritakse, et mõista, kuidas kvantsüsteemid muutuvad sellisteks, mida saab kirjeldada klassikalise mehaanika abil. Esialgsed uuringud, mis keskendusid kvantmehaanikast arusaama laiendamisele, on arenenud mitmes suunas ning eksperimentaalsed uuringud on kinnitanud mitmeid olulisi aspekte. Kvantarvutused tuginevad kvantkoherentsusele ning see on üks olulisemaid selle kontseptsiooni praktilisi rakendusi.
Kontseptsioon.
Kvantmehaanikas kirjeldatakse füüsikalisi süsteeme matemaatilise esitusviisi abil, mida nimetatakse kvantolekuks. Katsete tulemuste tõenäosused arvutatakse süsteemi kvantolekule rakendades Born'i reeglit. Kvantolekud võivad olla kas puhtad või segatud; puhtaid olekuid tuntakse ka kui lainefunktsioone. Puhta oleku omistamine kvantsüsteemile tähendab kindlust mõne mõõtmise tulemuse osas, st et eksisteerib mõõtmine, mille puhul üks võimalikest tulemustest esineb tõenäosusega 1.
Kui välised jõud või interaktsioonid puuduvad, areneb kvantolek aja jooksul unitaarse dünaamikaga. Selle tulemusel jääb kvantolek puhtaks. Siiski, kui süsteem pole täiuslikult isoleeritud – näiteks mõõtmise käigus –, jagatakse koherentsus keskkonnaga ja näib ajas kaduvat. Seda protsessi nimetatakse kvantdekoherentsiks või keskkondlikuks dekoherentsiks. Kvantkoherentsus ei kao tegelikult, vaid seguneb keskkonna paljude vabadusastmetega, sarnaselt sellega, kuidas energia klassikalises mehaanikas tundub kaduvat hõõrdumise tõttu, kuigi tegelikult muundub see soojuseks keskkonnas.
Ama Ata Aidoo

Christina Ama Ata Aidoo (23. märts 1942 Abeadzi Kyiakor, Kullarannik – 31. mai 2023, Accra) oli Ghana proosakirjanik, luuletaja, näitekirjanik ja õppejõud.
Aidoo sündis Abeadzi Kyiakori külas, Saltpondi linna lähedal Kullarannikul (praeguse Ghana alal). Ta käis keskkoolis Cape Coastis. 1961–1964 õppis ta inglise keelt ja kirjandust Ghanas Legoni ülikoolis ning avaldas näidendi "The Dilemma of a Ghost". Seejärel õppis ta stipendiaadina loovkirjutamist Stanfordi ülikoolis Californias. 
Kodumaale naasnult töötas ta Ghana Ülikoolis ja Cape Coasti Ülikoolis. 1977. aastal ilmus tema esimene romaan "Our Sister Killjoy". 1982–1983 oli ta president Jerry Rawlingsi valitsuses Ghana haridusminister ja püüdis teha hariduse kõigile tasuta kättesaadavaks. 
1983. aastal kolis ta Zimbabwesse. Seal avaldas ta 1985. aastal luulekogu "Someone Talking to Sometime". 1988. aastal sai ta Fulbrighti stipendiumi ning töötas seejärel Richmondi Ülikoolis. Hiljem elas ta Ghanas, kus asutas 2000. aastal Mbaasemi fondi, et edendada ja toetada Aafrika naiskirjanikke.
Donna Haraway

Donna Jeanne Haraway (sündinud 6. septembril 1944 Denveris) on Ameerika Ühendriikide teadlane. 
Ta on töötanud Hawaii Ülikoolis (1971–1974), Johns Hopkinsi Ülikoolis (1974–1980) ja California Ülikoolis Santa Cruzis (alates aastast 1980).
Ta on panustanud ökofeminismi ja posthumanismi.
BLIX

BLIX on Eesti tüdrukutebänd, mis asutati 2024. aastal. Ansambli koosseisu kuulub neli liiget: Mellin, Mimi, Lizell ja Brianna. Kollektiivi muusika- ja esitusstiil on tugevalt inspireeritud USA popstaaridest ja K-popist, ühendades üheks kunstiliseks tervikuks nii laulu kui tantsu. BLIX ansambli looming segab oma kõlapildis kokku poppi, R&amp;B'd, räppi ning seda eesti keeles.
Tüdrukutebändi nimi BLIX on sõnamäng slängisõnast "pliks" ehk "plika" ning X-täht sümboliseerib kõigi liikmete kokku tulemist nelja raja ristteel. 
Ajalugu.
Tüdrukutebändi kokkupanek ja treeningperiood võttis aega paar aastat. Mellin ja Brianna kohtusid 2022 sügisel ning Mimi ja Lizell lisandusid aasta hiljem. Mitte keegi liikmetest varem üksteist ei tundnud ja nad leidsid üksteist peamiselt läbi tutvuste. Brianna ja Lizell on käinud lastena samas tantsutrennis ja esinenud koos laval üksteist mitte tundes. Mellin avastas Mimi esinemiselt. Teda laval nähes kirjutas Mellin teistele liikmetele ning kõik nõustusid, et Mimile peaks tegema ettepaneku tüdrukutebändiga liituda. Mimi oli ettepanekuga nõus ning sellega olid liikmed olemas.
Debüütsingel "Võimatu" avaldati 17. juunil 2024. "Võimatu" sai Raadio 2 "Nädala debüüdi" tiitli. BLIXi teledebüüt oli Kanal 2 saates "Telehommik" hooaja viimases episoodis. Star FM hommikuprogrammi intervjuus avaldasid liikmed, et manageerivad kõike ise. 
Diskograafia.
Singlid.
2024 
Välislingid.
BLIX tüdrukutebändi Spotify https://open.spotify.com/artist/2wE0DWgymAwJdaMI73aVjY?si=VNdLyVYFQDq8tQoQs1Rhww 
BLIX tüdrukutebändi YouTube'i kanal https://www.youtube.com/@BlixBand
BLIX tüdrukutebändi Instagram https://www.instagram.com/blixband
BLIX tüdrukutebändi TikTok https://www.tiktok.com/@blixband
Sikorsky MH-60 Jayhawk

Sikorsky MH-60T Jayhawk on mitmeotstarbeline kahemootoriline keskmise ulatusega helikopter, mida Ameerika Ühendriikide rannavalve (USCG) kasutab otsingu- ja päästetööde, korrakaitse ja merekeskkonnakaitse missioonide jaoks. Kopterit nimetati algselt HH-60J-ks, enne kui see 2007. aastal uuendati ja ümber nimetati.
Jayhawk on HH-3F Pelicani asendajaks valitud MH-60T kuulub Sikorsky S-70 helikopterite perekonda ja põhineb Ameerika Ühendriikide mereväe helikopteril SH-60 Seahawk. Kopterit hakati välja töötama 1986. aasta septembris ning esimene lend toimus 8. augustil 1989. Esimene MH-60J jõudis USCG teenistusse 1990. aastal. Kopteri tootmine lõppes 1996. aastal kui ehitatud oli 42 helikopterit.
Rannavalve alustas 2017. aastal MH-60T kopterite kasutusea pikendamise programmi. USCG kavatseb lõpuks jääda kasutama ainult MH-60T tüüpi koptereid ja loobuda MH-65 Dolphin kopterite kasutamisest.
2024. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

2024. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 17. ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused, mis toimusid 10.–15. detsembrini Ungaris Budapestis.
Eestlaste osalemine.
Võistlustel osales 10 Eesti ujujat. Meestest kuulusid Eesti koondisse Kregor Zirk, Ralf Tribuntsov, Daniel Zaitsev, Alex Ahtiainen, Lars Kuljus, Ralf Roose ja Mark Iltšišin ning naistest Eneli Jefimova, Maria Romanjuk ja Mariangela Boitšuk.
Eesti kõigi aegade esimese medali lühiraja maailmameistrivõistlustel teenis Eneli Jefimova, kes võitis 100 meetri rinnuliujumises ajaga 1.03,25 pronksmedali.
Mikromaailm

Mikromaailm ehk mikrokosmos (kreeka keelest "mikrós", väike ja "kósmos", (maailma)kord) on väikeste objektide maailm. Mikrokosmose paarismõiste on makromaailm ehk makrokosmos.
Mikrokosmose mõiste pärineb Vana-Kreekast, kuhu see jõudis vanast Pärsiast ja Indiast. Mikrokosmost kui inimese maailma võrreldi inimesevälise maailmaga, makrokosmosega. Inimese ja tema keskkonna kohta käiv võrdlus jäi muutumatuks kuni 16. sajandini.
Loodusteaduste üldise arengu tõttu ning eriti pärast mikroskoobi leiutamist mõistetakse mikrokosmose all kitsamalt mikroskoopilist maailma. Mikro- ja makrokosmose vahele jäävat ala, mida inimene on võimeline vahetult tajuma, hakati mikrokosmose asemel nimetama mesokosmoseks. Veelgi väiksema, alla 100 nanomeetrit jäävat molekulide ja aatomite maailma kohta on võetud kasutusele mõiste nanokosmos.
Þorbjörg Sigríður Gunnlaugsdóttir

Þorbjörg Sigríður Gunnlaugsdóttir (sündinud 23. mail 1978 Reykjavíkis) on Islandi jurist ja poliitik (Progressipartei).
Þorbjörg Sigríður Gunnlaugsdóttir lõpetas Islandi Ülikooli õigustaduse alal 2005. aastal. Magistrikraadi õigusteaduse alal omandas ta Columbia ülikoolis 2011. aastal. Ülikooli ajal töötas ta ajakirjanikuna ajalehes DV (Dagblaðið Vísir). 2007–2008 töötas ta prokuröri abina ja Reykjavíki politseiosakonna vägivallakuritegude osakonna juhatajana. 2008–2009 oli ta kohtunikuabi Reykjavíki ringkonnakohtus. Aastatel 2012–2013 töötas ta teadurina Islandi ülikoolis. 2013–2015 oli ta Riigiprokuratuuri prokuröri abi. 2015–2017 töötas ta Bifrösti Ülikooli õigusteaduskonna dekaanina. 2017. aastal oli ta sotsiaal- ja võrdõiguslikkuse ministri abi. Töötas aastatel 2018–2020 Peaprokuratuuri prokurörina. 2020. aastal sai asendusliikmena Alþingi liikmeks.
21. detsembrist 2024 on Þorbjörg Sigríður Gunnlaugsdóttir Islandi justiitsminister.
Isiklikku.
Ta on olnud abielus poliitik Ágúst Ólafur Ágústssoniga. Neil on kolm last.
Makromaailm

Makromaailm ehk makrokosmos (kreeka keelest "makrós", suur ja "kósmos", maailm, ladina keeles "macrocosmus" või "maior mundus") on filosoofilisest või religioossest vaatepunktist mõistetud maailm kui korrastatud tervik, “suur maailm”. 
Makrokosmose paarismõiste on mikrokosmos, "väike maailm", mille all mõistetakse makrokosmose osa, mis on teatud suhtes terviku, “suure maailmaga”. Paljudes religioossetes või filosoofilistes õpetustes vaadeldakse mikrokosmost kui makrokosmose kujutist. Sellised teooriad põhinevad enamasti eeldusel, et “väike maailm” – näiteks elusolend – kordab väiksemas skaalas universumi struktuuri, s.t peegeldab “suurt maailma”. Selles mõttes peetakse inimest ja selle keha mikrokosmosteks, mistõttu makrokosmose/mikrokosmose idee on paljude antropoloogiliste kontseptsioonide oluline osa. Tihti väidetakse ka, et mikrokosmos koosneb samadest elementidest kui makrokosmos. Selle taga on idee kõikehõlmavast maailmakorrast, kosmosest, mis on ühtsete põhimõtete järgi harmooniliselt korrastatud.
Robots, Zombies and Us

"Robots, Zombies and Us: Understanding Consciousness" ('Robotid, "zombie"d ja meie: teadvuse mõistmine') on Robert Kirki filosoofiline raamat. See ilmus 2017. aastal Bloomsbury kirjastuse väljaandel.
See on üldarusaadav raamat, mis pooldab funktsionalismi.
John Hawthorne

John Patrick Hawthorne (ka John O'Leary-Hawthorne; sündinud 25. mail 1964 Birminghamis) on Briti filosoof.
Ta on Austraalia Katoliku Ülikooli ja Lõuna-California Ülikooli filosoofiaprofessor.
Looming.
Nõuanne füsikalistedele.
Artiklis "Advice for Physicalists" väidab, et füsikalism suudab toime tulla "zombie"-argumendiga ja missusargumendiga, mille järgi elamused jäävad füsikalismile tabamatuks.
Elamusfüsikalist väidab, et omadused, mida väljendavad elamusi väljendavad predikaadid, on samased omadustega, mille loomust ilmutab idealiseeritud füüsika. Kaks vastuväidet füsikalismile püüavad näidata, et elamused jäävad tabamatuks, kui piirduda füüsika vahenditega. "Zombie"-argument järeldab teesist, et on võimalikud inimese füüsilised duplikaadid, kellel pole aistinguid, et aistingud jäävad füüsilistest tõsiasjadest välja (David Chalmers, "The Conscious Mind", IV). Missusargument järeldab teesist, et füüsika ilmutab omaduse rolli, kuid ei ilmuta selle missust, et isegi kui elamusomadused on samased füüsiliste omadustega, jääb nende loomus välja sellest, mida füüsika ilmutab ("The Conscious Mind").
"Zombie"-argument järeldab nendingust, et mõeldavad on "zombie"d, inimeste füüsilised duplikaadid, kellel puuduvad elamused, et faktid elamuste kohta jäävad füüsikaliste faktide seast välja. Mõelda võidakse paljusid asju, mis pole võimalikud, nii et kui mõeldavusele omistatakse tähendus, milles sellest järeldub võimalikkus, siis pole postulaadil, et "zombie"d on mõeldavad, kaalu. David Chalmers on Saul Kripkele ja Frank Jacksonile toetudes arendanud välja tugeva füsikalismivastase argumendi. Ta möönab, et mõeldavuse ja võimalikkuse vahel on lüngad, kuid pakub diagnoosi äratundmiseks, kus need lüngad on. Ta väidab, et kui mingit propositsiooni mõeldakse, siis selle võimalikkust saab sidusalt eitada ainult juhul, kui see diagnoos pakub mõne põhjendi, mis lünka seletab. Ta väidab, et "zombie"-intuitsiooni puhul pole ühtki legitiimset lünka seletavat põhjendit. Esimene oluline käik on see, et ta eristab positiivset ja negatiivset mõeldavust. Mõnikord on propositsioon mõeldav sellepärast, et meil ei ole tema kohta modaalseid arvamusi kumbagipidi.
Luiste kool

Luiste kool on Raplamaal Märjamaa vallas Luiste külas tegutsenud kool.
Luiste kool töötas aastatel 1880–1886 Luiste külas Sõeruma talus, seejärel kuni vallamaja valmimiseni endise Karja talu juurdeehitises. 1893.–1915. aastal tegutses kool Luiste külas asunud Luiste vallamajas. 
1923. aastal liideti kool Teenuse kooliga. Uuesti asus kool Luiste küla vallamajja 1945/46. õppeaastal ja tegutses kuni 1954. aastani.
Jaak Vaas

Jaak Vaas (9. detsember 1937 Tudulinna vald, Iisaku kihelkond – 19. november 2004) oli eesti metsandustegelane ja õppejõud.
Elulugu.
Ta õppis Tudulinna põhikoolis, lõpetas 1956. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis Kuremaa Metsakoolis ja lõpetas 1963. aastal kiitusega Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA) metsamajanduse erialal.
Vaas oli aastatel 1963–1966 Alutaguse metsamajandi Iisaku metskonnas metsaülem, 1966. aastast Jõgeva metsamajanduse tehnikumi ja metsakooli õppejõud, hiljem Palamuse metsamajanduse sovhoostehnikumis metsandusosakonna juhataja ja Tartu metsamajandi asedirektor, seejärel naasis Luuale, oli Kaarepere metsakatsejaama metsa- ja kalaosakonna juht, 1979–1982 Jõgeva metsakonna metsaülem, peametsaülem, 1989. aastast vaneminspektor-metsaülem, 1992–2001 Luual metsakasvatuse õpetaja, kuni ta haiguse tõttu ratastooli jäi.
Vaas oli ürituste korraldaja, EPA Metsamajanduse ja Hüdromelioratsiooni Teaduskonna meeskvarteti liige, Eesti NSV Kalastajate Seltsi Jõgeva klubi esimees, meeskoori Forestalia asutajaliige, Jõgevamaa metsaseltsi üks asutajaid. Ta avaldas metsameeste lauluvoldikuid, metsarahva kalender-käsiraamatuid, nalja- ja satiirilugusid Eesti Metsas ning Albärti ja Ossi-Bossi lood pealkirjaga “Tohuvabohu".
Isiklikku.
Tema tütar on arst Svea Reim, poeg on arst Tanel Vaas.
Aado Vahtra

Aado Vahtra (22. aprill 1939 – 20. märts 2024) oli eesti tööstusjuht ja poliitik.
Elulugu.
Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja Tallinna Kalandustehnikumi.
Vahtra läks 1961. aastal tööle Eesti Kalatööstuse Tootmiskoondisse Ookean, oli madrus, kalur ja Johannes Vares-Barbaruse nimelisel laeval kapteni abi tootmise alal. 1968. aastal läks ta tööle S. Kirovi nimelisse näidiskalurikolhoosi, kus oli konservitsehhi meister, kompveki-, konservi- ja pastatsehhi juhataja, 1972. aastast kalatööstuse juhataja, hiljem kalatöötlemisettevõtte EKTON direktor.
Vahtra oli Harju Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu XV koosseisu liige, Harju rajooni volikogu liige, Kirovi kolhoosi juhatuse liige ja IME komisjoni liige, kalatööstuse parteibüroo liige ja aastatel 1996–1998 Viimsi vallavolikogu esimees, hiljem volikogu liige, 1994. aastast Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu liige.
Wellingtoni Victoria Ülikool

Wellingtoni Victoria Ülikool on avaõiguslik teadusülikool Uus-Meremaal Wellingtonis.
Ülikool asutati 1897. aastal algselt kui "Victoria University College". Pärast Uus-Meremaa Ülikooli sulgemist 1961. aastal kannab ülikool praegust nime.
2021. aasta seisuga oli ülikoolis 23 100 üliõpilast.
Riiklik Teadusuuringute Keskus

Riiklik Teadusuuringute Keskus (prantsuse keeles "Centre national de la recherche scientifiqu"e; lühend CNRS) on Prantsusmaa suurim avalik teadusuuringute organisatsioon. 
CNRS asutati 1939. aastal. Peakorter asub Pariisis.
CNRS-i teadustegevus on jaotatud kümne riikliku instituudi vahel, mis on spetsialiseerunud teatud teadmiste valdkonnale:
Türi-Tori kiirlaskumine

Türi-Tori kiirlaskumine on kevadise suurveega Pärnu jõel toimuv aerutamismaraton sportlastele ja veematkajatele kanuudel, süstadel, aerulaudadel, kummipaatidel ja teistel inimjõul liikuvail ujuvvahendeil.
Kiirlaskumine toimub kolmel erineva pikkusega distantsil:&lt;br&gt;
Türi-Tori kiirlaskumist korraldab Mittetulundusühing Matkahunt.
Ajalugu.
Esimene Türi-Tori kiirlaskumine toimus 2010 a vaid põhidistantsil 78 km ja seal osales kokku 102 süsta, kanuud ja kummipaati. Järgmisel, 2011 a toimuval kiirlaskumisel lisandus juba 47 km pikkune matkadistants. 
Aastast 2019 on sõidetud ka 104 km pikkusel distantsil Paidest Sindini. 
Võistlust on peetud igal aastal, välja arvatud 2020, mil Covid-19 tõttu kehtestatud piirangute pärast see lükati aasta võrra edasi. 
Viited.
Kiirlaskumise ametlik koduleht on: 
https://www.tyritori.ee/
João Magueijo

João Magueijo (sündinud 1967 Évoras) on portugali päritolu Briti füüsikateoreetik, kosmoloog ja autor.
Ta on lõpetanud Lissaboni Ülikooli ja kaitsnud 1983. aastal Cambridge ülikooli rakendusfüüsika ja teoreetilise füüsika osakonnas doktoritöö (PhD). 
Ta töötab 1986. aastast Imperial College Londoni füüsikaosakonnas, kus 1999. aastal sai vanemteaduriks ja hiljem sai temast teoreetilise füüsika professor.
Teadustöö.
1998. aastal töötas ta koos Andreas Albrechtiga välja valguse muutuva kiirusega kosmoloogilise teooria. Suurenenud valguse kiirus universumi alguses võib lahendada horisondi ja muud kosmoloogilised probleemid ilma inflatsioonita. Sarnase teooria pakkus välja 1993. aastal John Moffat, kuid toona jäi see suures osas tähelepanuta. Magueijo avaldas 2003. aastal oma teooriast populaarteadusliku raamatu.
Ahtme küla

Ahtme oli küla Jõhvi kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Puru küla alal Jõhvi vallas ja Ahtme linnaosa alal Kohtla-Järve linnas Ida-Viru maakonnas.
Esmakordselt on 'Ahtme' nime mainitud 1712. aastal ("Achtmeh"). Kuna asustus paiknes kitsal maaribal mõlemal pool vana Puru–Rausvere teed ja seda riba piirasid vesised metsad ja heinamaad, tuleneb nimi tõenäoliselt omadussõnast 'ahas, gen. ahta', mis tähendab midagi kitsast [maariba].
Väike küla jäi Jõhvi mõisa maadele. Külas oli 1927. aastal 8 talu, vallareformi tarvis korraldatud loendusel 15. detsembril 1938 oli 6 talu kokku 28 inimesega. 
Saksa teise okupatsiooni ajal alustati 1942. aastal küla metsamaadel kaevanduse, põlevkivirikastustehase, elektrijaama ja tehaseasula rajamist. Väga palju kasutati Nõukogude sõjavangide tööjõudu, aga nt ka Madalmaade vabapalgalisi korstnaehitajaid jt.
Pärast sõda jätkati Ahtme tööstusasula arendamist juba Nõukogude võimu all. Ka nüüd kasutati sõjavangide (sedakorda Saksamaa ja tema liitlaste) tööjõudu, selleks rajati 135. sõjavangilaager. Nii kaevanduse, asula kui ka tööstuste projektid tehti Leningradis projekteerimisettevõttes GIProŠaht.
1948. aastal sai Ahtme tehaseasula töölisalevi õigused. 1949. aastast kuulus alev Jõhvimaa alla, 1950. aastast Jõhvi rajooni alla. 1953. aastal sai töölisalev rajoonilise alluvusega linna õigused. 1960. aastal kaotati ära Ahtme linn ja endise küla põhiala läks Kohtla-Järve linna koosseisu.
Küla läänepoolne osa on tänapäeval kasutusel elamualana, kesk- ja idaosa on endiste tööstuste all. Teadaolevalt on küla algne hoonestus täielikult hävinud.
Abe Liebman

Abe Liebman (24. mai 1914 Valga – 1. november 1990 Tallinn) oli Eesti NSV ajaloolane.
Abe Liebman lõpetas Valga Gümnaasiumi ja 1939. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ja kaitses magistritöö "Ajaloolised ja kultuurilised eeldused juudi koguduste tekkimiseks ja arendamiseks Eestis" juudikogukonna tekkimisest ja arengust Eestis.
Teise maailmasõja ajal viibis NSV Liidu tagalas, kus oli Kesk-Aasias saksa keele õpetaja ning teenis 8. Eesti Laskurkorpuse tagavarapolgus, õppis Jegorjevskis nõukogude töötajate kursustel. 
Nõukogude okupatsiooni taaskehtestamise järel lülitati ajaloolaste meeskonda, kelle ülesandeks sai Eesti ajaloo periodiseeringu viimine kooskõlla Venemaa ajalooga. Oli EK(b)P Keskkomitee Vabariiklikus Parteikoolis NSV Liidu rahvaste ajaloo kateedri juhataja. 1951. aastal heideti ta välja Üleliidulisest kommunistlikust (bolševike) parteist ning vabastati töölt Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituudist ja EKP Keskkomitee Vabariiklikust Parteikoolist. 
Aastatel 1951–1956 töötas ta Tallinna Vineeri- ja Mööblikombinaadis dispetšerina. Tema NLKP liikmesus taastati 1955. aastal. Oli aastatel 1956–1990 taas EKP Keskkomitee Partei Ajaloo Instituudis vanemteadur, õpetas ka Tallinna Pedagoogikaülikoolis ajalookursusi.
Sektor 1 (Bukarest)

Sektor 1 (rumeenia keeles "Sektor 1") on Bukaresti linnaosa, mis asub linna põhja- ja loodeosas.
Sektor 1 on kõige suurema pindalaga ja kõige väiksema rahvaarvuga Bukaresti linnaosa.
Sektor 2 (Bukarest)

Sektor 2 (rumeenia keeles "Sectorul 2") on Bukaresti linnaosa, mis asub linna kesk- ja kirdeosas.
Sektor 3 (Bukarest)

Sektor 3 (rumeenia keeles "Sectorul 3") on Bukaresti linnaosa, mis asub linna kesk- ja idaosas.
Sektor 3 on kõige suurema elanike arvuga ja kõige tihedamini asustatud Bukaresti linnaosa ja see hõlmab tähtsaima osa kesklinnast.
Sektor 4 (Bukarest)

Sektor 4 (rumeenia keeles "Sectorul 4") on Bukaresti linnaosa, mis asub linna kesk- ja lõunaosas.
Sektor 5 (Bukarest)

Sektor 5 (rumeenia keeles "Sectorul 5") on Bukaresti linnaosa, mis asub linna kesk- ja lõunaosas.
61. merejalaväebrigaad

61. üksik kaardiväe merejalaväebrigaad (vene k. "61-я отдельная гвардейская Киркенесская Краснознамённая бригада морской пехоты") on Venemaa merejalaväeüksus. See baseerub Sputniku asulas, Murmanski oblastis ja kuulub Põhjalaevastiku koosseisu.
Ajalugu.
Teine maailmasõda.
61. brigaadi ajalugu saab alguse 1941. aasta novembris loodud 67. mereväe laskurbrigaadist, mis 20. aprillil 1943 nimetati ümber 61. laskurrügemendiks ja määrati 45. laskurdiviisi alluvusse. Rügement oli lahingutegevuses Karjala rindel, osaledes Petsamo vallutamisel ja Kirkenese vabastamisel, millest viimase eest sai ta ka aunimetuse "Kirkenes". Pärast sõda, 1952. aastal, reformiti rügement motolaskurrügemendiks. 14. mail 1966 taasaktiveeriti 61. motolaskurrügemendist 61. üksik merejalaväerügement, mis omakorda muudeti 20. novembril 1979. aastal brigaadiks.
Hilisem tegevus.
Brigaad võttis nõukogude ajal osa paljudest õppustest ja missioonidest. Sealhulgas harjutas brigaad õppusel Baltika-78 meredessandi läbiviimist Saaremaal.
61. merejalaväebrigaadi sõdurid võitlesid 1995. aastal Esimeses ja 1999-2000 Teises Tšetšeenia sõjas. 1. detsembril 2009 vähendati brigaad sama nimetusega rügemendiks. Brigaadiks sai see taas 15. detsembril 2014.
2016. aasta märtsis aitas 61. merejalaväebrigaad Süüria armeel vallutada Palmyra linna. Samuti osales see üksus ka ise linnas peetud lahingutes. Hoolimata sellest, et teised Venemaa väed olid operatsiooni jaoks paremini kättesaadavad, valiti operatsiooniks 61. brigaad, sest seda peeti üheks kõige paremini väljaõppinud ja suurima lahingukogemusega üksuseks Venemaa sõjaväes. Avalikud allikad kinnitavad, et Süürias hukkus vähemalt kolm 61. merejalaväebrigaadi sõjaväelast, sealhulgas brigaadiülem, kolonel Valerii Fedjanin.
Vene-Ukraina sõda.
2014. aastal osalesid Bellingcati avaldatud uurimise kohaselt 61. merejalaväebrigaadi merejalaväelased Donbassi sõjas Luhanski piirkonnas. Brigaadi isikkoosseis ja sõidukid, sealhulgas brigaadi harvaesinev liikurmiinipilduja 2S23 Nona-SVK, nähti Ukraina Rahvuskaardi sõjaväebaasi territooriumil Luhanskis. Tõendid näitavad brigaadi otsest osalemist lahingutegevuses Vishnevy Doli küla lähedal Luhanski oblastis.
Tagasi Murmanski baasi naastes võtsid merejalaväelased kaasa trofeeks saadud BRDM-2 soomuki. Vähemalt 5 sõdurit said teenetemärgid, mille hulka kuulusid Žukovi medal, Suvorovi orden ja Vapruse orden. Brigaadi kolonelleitnant Vitali Trofimov hukkus väidetavalt Ukrainas.
2022. aasta veebruaris teatati, et brigaadi osised on lähetatud Musta mere äärde osana Ukraina sissetungis osalevast meredessantüksusest. 7. märtsil väitis Ukraina sõjavägi, et brigaadi ühe pataljoni ülem kolonelleitnant Dmitri Safronov hukkus Harkivi lähedal lahingutegevuses.
2024. aasta lõpu seisuga tegutseb 61. merejalaväebrigaad põhiliselt lõunarindel Hersoni ümbruses, pidades lahinguid Dnepri jões asuvate saarte üle.
Koosseis.
Brigaadi peakorter - Sputnik
Sektor 6 (Bukarest)

Sektor 6 (rumeenia keeles "Sectorul 6") on Bukaresti linnaosa, mis asub linna kesk- ja lääneosas.
Ohvitseride andmekogu

Ohvitseride andmekogu on Eesti Sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi uurimisprojekt, milles on kajastatud Eesti ohvitseride teenistuskäik (Venemaa keiserlikus armees, Eesti kaitsejõududes ja Teine maailmasõja ajal) ja saatus 20. sajandil. 
Andmekogusse on sisestatud üle 11 000 ohvitseri, arsti või sõjaväeametniku andmed. Teise maailmasõja eel oli Eesti sõjaväes 1500 ohvitseri, 2400 kaadriallohvitseri ja 12 000 ajateenijat.
Ohvitseride andmebaasis sisalduvad andmed:
Gena Rowlands

Virginia Cathryn Rowlands (19. juuni 1930 Madison, Wisconsin – 14. august 2024 Indian Wells, California) oli USA näitleja, kelle karjäär mängufilmides, laval ning telesarjades ja -filmides kestis ligi seitse aastakümmet.
Aastatel 1947–1950 õppis ta kodulinnas Wisconsini Ülikoolis. Seejärel suundus ta näitekunsti õppima New Yorgi erakooli American Academy of Dramatic Arts. 1950. aastatel tegi Rowlands lava- ja teledebüüdi. Filmidebüüdi tegi ta 1958. aastal filmis "Armastuse kõrge hind" ("The High Cost of Loving"; 1958), kus ta mängis peaosa koos José Ferreriga.
Ta sai tuntuks oma abikaasa, lavastaja John Cassavetese filmidest. Ta mängis kokku kümnes Cassavetese filmis, muuhulgas "Näod" ("Faces"; 1968), "Naise parimad aastad "(A Woman Under the Influence"; 1974), "Esietendus" ("Opening Night"; 1977), "Gloria" (1980) ja "Tundevirvendused" ("Love Streams"; 1984). Nii filmi "Naise parimad aastad" kui ka filmi "Gloria" peaosa eest oli ta parima naispeaosatäitja Oscari nominent. Rolli eest filmis "Esietendus" ("Opening Night"; 1977) sai ta Berliini filmifestivali parima naisnäitleja Hõbekaru. Rowlandi teised tuntumad rollid olid William Friedkini kriminaaldraamas "The Brink's Job" (1978), Woody Alleni draamafilmis "Teine naine" ("Another Woman"; 1988), Jim Jarmuschi komöödiadraamas "Öö Maa peal" ("Night on Earth"; 1988), Mira Nairi teledraamas "Hüsteeriline pimedus" ("Hysterical Blindness"; 2002) ja enda poja Nick Cassavetese lavastatud romantilises draamafilmis "Päevaraamat" ("The Notebook"; 2004). 
2015. aasta novembris pälvis ta elutöö-Oscari. Kuldgloobuse sai ta rolli eest filmis "Naise parimad aastad" ja president Gerald Fordi abikaasa Betty Fordi rolli eest telefilmis "The Betty Ford Story" (1987). Lisaks võitis ta kokku kolm Primetime Emmyt ja ühe Daytime Emmy.
Cassavetesega oli ta abielus aastatel 1954–1989 kuni abikaasa surmani. Abielust sündis kolm last: Nick, Alexandra ja Zoe, kes kõik on tegutsenud lavastajatena. 2012. aastal abiellus Rowlands endise ettevõtja Robert Forrestiga. Rowlands suri 2024. aastal 94-aastaselt Alzheimeri tõve tüsistustesse.
Brody

Brody (saksa keeles "Pförten") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Żary maakonnas, Brody valla halduskeskus. Brody asub Saksamaa piirist 8 km kaugusel, Żaryst umbes 29 km lääneloodes ja Zielona Górast ligikaudu 50 km lääneedelas.
Asulat on esmamainitud 1398. aastal. Linnaõigused sai Pförten 1454. aastal.
1945. aastal läks Brody Poola koosseisu ja kaotas linnaõigused.
Brody sai linnaõigused tagasi 1. jaanuaril 2024.
Péter Nádas

Péter Nádas (sündinud 14. oktoobril 1942 Budapestis) on ungari kirjanik.
Nádas kasvas üles lastekodus pärast oma vanemate surma. Ta õppis noorena keemiat ning töötas pikka aega fotograafi ja ajakirjanikuna. Péter Nádas hakkas vabakutseliseks kirjanikuks 1969. aastal. Ta elab Budapestis ja Zala komitaadis Gombosszegi külas.
Bolesławiec (Łódźi vojevoodkond)

Bolesławiec (saksa keeles "Boleslawiec", varem "Klein Buntzlau") on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas Wieruszówi maakonnas, Bolesławieci valla halduskeskus. Bolesławiec asub Wieruszówist ligikaudu 11 km lõunas.
Bolesławiecit on ürikutes linnana esmamainitud 1266. aastal. Podbolesławieci loss rajati 1268. aastal. Bolesławiec kaotas linnaõigused 1870. aastal.
Bolesławiec sai linnaõigused tagasi 1. jaanuaril 2024.
Bogoria

Bogoria on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Staszówi maakonnas, Bogoria valla halduskeskus. Bogoria asub Staszówist umbes 12 km kirdes ja Kielcese ligikaudu 50 km idakagus.
Bogoria sai linnaõigused 1616. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal.
Bogoria sai linnaõigused tagasi 1. jaanuaril 2024.
Jean Nicod' auhind

Jean Nicod' auhind on filosoofiaauhind, mida antakse välja igal aastal alates 1993. aastast juhtivale vaimufilosoofile või filosoofilise suunitlusega kognitiivteadlasele. 
Jean Nicod' loenguid korraldab Centre national de la recherche scientifique (CNRS) osana oma püüdlustest edendada kognitiivteaduste interdistsiplinaarset uurimistööd Prantsusmaal.
1993. aasta loengutega tähistati saja aasta möödumist prantsuse filosoofi ja loogiku Jean Nicod' (1893–1924) sünnist. Lisaks CNRS-ile on sponsorite hulgas École normale supérieure ja École des hautes études en sciences sociales. 
Jean Nicod' auhinna laureaat peab pidama Jean Nicod' konverentsidel vähemalt neli loengut enda valitud teemal ja seejärel avaldama loengute komplekti või nendel põhineva monograafia sarjas "Jean Nicod Lectures" (MIT Press / Bradford Books).
Eesti Laul 2025

Eesti Laul 2025 oli 17. Eesti Laulu võistlus ja 32. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. 
Esimest korda ei toimunud Eesti Laulu poolfinaale, vaid ainult finaal. Eesti Laul 2025 finaalkontsert toimus 15. veebruaril Tallinnas Unibet Arenal ja seal võistlesid 16 laulu. Lõplik võitja selgus rahvahääletuse kaudu. 
Osalejad.
16. septembril 2024 avas ERR laulude esitamise konkursi, mis jäi avatuks 21. oktoobrini 2024. Iga laulja ja laulukirjutaja võis esitada võistlusele kokku ainult viis laulu. Välismaalaste tehtud laulud olid lubatud ainult siis, kui üks laulukirjutajatest oli eestlane. Laulude konkursile esitamise eest tuli ka maksta, 50 eurot eestikeelsete lugude eest ning 100 eurot võõrkeelsete lugude eest; mõlemad summad kahekordistusid alates 19. oktoobrist 2024. Kokku esitati tähtajaks 175 laulu, millest 65 olid eestikeelsed ja ülejäänud 110 lugu olid inglis-, itaalia-, saksa- või prantsuskeelsed. 34-liikmeline žürii valis nende seast välja 15 finalisti ja lisaks veel 20 laulu, mille seast valib välja rahvas veel ühe finalisti. Üks finaalilugu, "Tule", mida esitavad Räpina Jack ja Kaisa Ling, tehti avalikuks 1. novembril 2024 Ringvaates. Teine finaalilugu, "Rem", mida esitab Tuuli Rand, tehti avalikuks 4. novembril Raadio 2 saates R2 hommik. Ülejäänud finalistid tehti teatavaks 4. ja 5. novembril Ringvaate saates. Viimase finalisti sai valida rahvas hääletades Raadio 2 veebisaidil alates 28. detsembrist. 16. finalist tehti teatavaks 6. jaanuaril 2025, kelleks oli Marta Lotta Kukk lauluga "Tantsin Veel". 
Finaalis võistlevate artistide hulgas oli ka Anna Sahlene, kes esindas Eestit 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. 16. finalisti kohta püüdsid saada teiste seas Gerli Padar, kes esindas Eestit Eurovisioonil 2007. aastal ning Laura Põldvere, kes on esindanud Eestit Eurovisioonil 2005. ja 2017. aastal. Võistlejate seas olid varem Eesti Laulul osalenud An-Marlen, Andrei Zevakin, Elisa Kolk, Frants Tikerpuu, Hain Hoppe (Räpina Jack), Janek, Johanna Elise, Minimal Wind ja Tuuli Rand. Janeki võistlusloo üks loojatest oli Kjetil Mørland, kes esindas 2015. aastal Norrat koos Debrah Scarlettiga.
Finaali võitis Tommy Cash looga "Espresso Macchiato".
Inge Unt

Inge Unt (sünninimi Inge Kennberg; 15. detsember 1928 – 25. mai 2021) oli eesti pedagoogikateadlane.
Ta õppis aastatel 1937–1940 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumis, 1940–1942 Tallinna 15. Algkoolis, seejärel Tallinna 8. Keskkoolis, mille lõpetas 1947. aastal. Aastatel 1947–1952 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas loogika- ja psühholoogia erialal, seejärel aastatel 1952–1955 samas aspirantuuris. 1955. aastal kaitses ta TRÜ-s pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Õpilaste tundmaõppimine ja pedagoogiliste karakteristikate koostamine klassijuhataja poolt" (juhendaja Aleksander Elango). 1975. aastal kaitses ta Vilniuse Riiklikus Ülikoolis pedagoogikateaduste doktori kraadi väitekirjaga "Индивидуализация учебных заданий и ее эффективность: на материалах 5-8-х классов."
Aastatel 1955–1960 töötas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi pedagoogika ja psühholoogia kateedri vanemõpetajana, seejärel 1960–1961 sama kateedri juhatajana. Aastatel 1961–1990 töötas TRÜ pedagoogika kateedris algul vanemõpetajana, seejärel dotsendi ja professorina, aastatel 1975–1985 oli ta ka pedagoogika kateedri juhataja. Aastatel 1990–1993 oli ta Eesti Hariduse Arenduskeskuse teaduskonsultant, aastatel 1993–1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli didaktika õppetooli professor, aastast 1996 emeriitprofessor.
Ta on kirjutanud mitmeid pedagoogikaalaseid raamatuid ja kõrgkooliõpikuid.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli füüsik Väino Unt, nende poeg on filosoof Anto Unt.
Andreas Albrecht

Andreas Johann Albrecht (sündinud 1957 Ithacas New Yorgi osariigis) on ameerika füüsikateoreetik ja kosmoloog.
Ta on lõpetanud 1979. aastal Cornelli Ülikooli bakalaureusekraadiga ja kaitsnud 1983. aastal Pennsylvania ülikoolis Paul Steinhardti juhendamisel doktoritöö "A New Inflationary Cosmology" (PhD). 
Albrecht on töötanud aastatel 1987–1992 Fermilabis teadurina ja 1992–1998 Imperial College Londonis lektori, "reader"’i (1995–1998) ja professorina (1998). Alates 1998. aastast on ta California Ülikooli Davises füüsika- ja astronoomia osakonna professor ("distinguished professor" 2014–2024 ja alates 2024 "distinguished research professor").
Teadustöö.
Albrechti uurimistöö hõlmab universumi tekke ja tumeenergia olemuse mõistmisega seotud probleeme. Tema ja Paul Steinhardti 1982. aasta ühine töö "Cosmology for Grand Unified Theories with Radiatively Induced Symmetry Breaking" arendas välja "aeglase veeremise" idee. Nad oletasid, et universum läbis väga kiire inflatsiooniperioodi, mida ajendas selle vaakumenergia.
Albrecht pakkus koos João Magueijoga iseseisvalt välja valguse muutuva kiiruse mudeli, mis eeldab, et valguse kiirus varases universumis oli triljon korda suurem, et selgitada kosmoloogia horisondiprobleemi.
Järgneva kolmekümne aasta jooksul on paljud selle mudeli põhiennustused kinnitust leidnud. Albrecht mängis ka juhtivat rolli selles, kuidas astronoomia ja füüsika kogukond kiirenevast paisumisest mõtleb, kuna ta oli tumeenergia töörühmas. Albrecht on teinud olulisi teedrajavaid uuringuid selle kohta, kuidas kosmiline inflatsioon ja tumeenergia võivad sobituda kosmose ja fundamentaalfüüsika täielikuma pildiga.
Valguse muutuv kiirus

Valguse muutuv kiirus on hüpotees, mis väidab, et valguse kiirus vaakumis ei pruugi alati olla konstantne; näiteks võib ta varieeruda ruumis või ajas või sõltuvalt sagedusest. 
Aktsepteeritud klassikalised füüsikateooriad ja eriti üldrelatiivsusteooria ennustavad valguse konstantset kiirust mis tahes lokaalses võrdlusraamistikus. Erinevad alternatiivsed gravitatsiooni- ja kosmoloogiateooriad, millest paljud ei kuulu üldtunnustatud teooriate hulka, hõlmavad valguse muutuva kiiruse variatsioone.
Robert Dicke tegi katseid lisada füüsikasse valguse muutuvat kiirust juba 1957. aastal, pakkudes välja muutuva valguse kiirusega gravitatsiooniteooria.
Hiljem on valguse muutuva kiiruse kohta avaldatud mitmeid hüpoteese, mis näivad olevat vastuolus üldrelatiivsusteooriaga. Muutuva valguse kiirusega kosmoloogilised mudelid on sõltumatult välja pakkunud John Moffat 1992. aastal ning Andreas Albrechti ja João Magueijo meeskond 1998. aastal, et selgitada kosmoloogia horisondiprobleemi ja pakkuda välja alternatiivi kosmilisele inflatsioonile.
Horisondiprobleem

Horisondiprobleem on kosmoloogiline peenhäälestusprobleem universumi Suure Paugu mudelis. See tuleneb raskustest seletada põhjuslikult lahutatud ruumipiirkondade täheldatud homogeensust, kui puudub mehhanism, mis seab kõikjal samad algtingimused. Esimest korda juhtis sellele tähelepanu Wolfgang Rindler 1956. aastal.
Kõige sagedamini aktsepteeritud lahendus horisondiprobleemile on kosmiline inflatsioon. Erinevad lahendused pakuvad tsüklilist universumit või valguse muutuvat kiirust.
Deszczno

Deszczno (saksa keeles "Dechsel") on küla Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Gorzów Wielkopolski maakonnas, Deszczno valla halduskeskus. Deszczno asub Gorzów Wielkopolski kesklinnast ligikaudu 8 km lõunakagus.
Küla on esmamainitud 1316. aastal ("Desna").
Grýla

Grýla on Islandi folklooris koletu olend, kes elab Islandi kõnnumaal. 
Grýla nime on esmamainitud keskaegsetes allikates. Varaseimad ühemõttelised viited Grýla soole ja tema seostele jõuludega pärinevad aga 17. sajandist. 17. sajandi luuletustes on teda kujutatud koleda ja ahne trollitaolise eidena, kes rändab ühest asulast teise ja nõuab andameid, otsides sageli ulakaid lapsi. Kaasaegsed Grýla kirjeldused keskenduvad rohkem tema rollile jõulumeeste emana ("jólasveinar"). Mõnede kirjelduste järgi on tal kabjad ja viisteist saba. Tänapäeval on tema iseloomu ja välimuse kõige koletumad küljed (näiteks isu laste järele) leebemalt kujutatud. 
Grýla keskaegsetes allikates.
Grýlat on kirjeldatud mitmetes luuletustes koos tema mehega. Samas võis ta oma mehe ära süüa, kui ta tollest ära tüdines.
Grýla nimi esineb nimekirjas trollnaiste kirjelduses "Eddas", mille 13. sajandil koostas Snorri Sturluson. Ühes 14. sajandi alguse "Edda" käsikirjas, "Grýlu heiti" nimekiri annab rebastele erinevaid termineid, mis viitab seosele polaarrebasega.
Põhja-Atlandi piirkonnas on mitmeid Grýla-sarnaseid versioone ja need on üldiselt seotud näidendite ja maskeerumise traditsioonidega. Terry Gunnell oletab, et Grýlat võis kunagi Islandil seostada sarnaste maskeerimistraditsioonidega, kuigi sellised tavad pole tänapäevani säilinud. 
Grýlaga seotud legendid sarnanevad šotlaste Cailleach Beuri ja iirlaste Cailleach Bhéara omadega: nad kõik on seotud hääbuva valgusega, mägedega ja metsiku maastikuga. Kõigil neil on kepp, mis külmutab maa ning neist väetim mees. Grýla võis Islandile jõuda iiri-šoti päritolu asunikega.
Erinevalt hilisematest Grýla kirjeldustest ei mainita selgesõnaliselt Grýla sugu. Mitte kõik Gunnelli tuvastatud Grýla-sarnased olendid ei ole naistegelased ja on võimalik, et Grýlat peeti algselt pigem meeskoletiseks kui naistrolliks. Ühes 17. sajandi luuletuses Grýlast kujutatakse teda pigem suvel kui jõulude ajal talude vahel uitamas ja teda kirjeldatakse hermafrodiidina.
Grýla ja jõulufolkloor.
Enne Grýla jõuludega seostamist kehastas ta pigem talve ja pimeduse aega. Talvine pööripäev oli kunagi eriti Islandil raske aeg, mil nälg ja külm võis sageli lapsi tappa. Paljud sõnakuulmatud lapsed, kes läksid talvel pimedas õue, ei tulnud kunagi tagasi.
Grýlat ja teisi temasuguseid müütilisi olendeid peeti maa tegelikeks valitsejateks, samal ajal kui islandlased said seal nende armust elada.
Grýla on nooremates traditsioonides tihedalt seotud jõulufolklooriga. Vanim säilinud allikas, mis seostab Grýlat jõuludega, on luuletus "Grýlukvæði", mille kirjutasid tõenäoliselt Sléttuhlíði Felli praost Guðmundur Erlendsson ja tema õemees Ásgrímur Magnússon, kes oli põllumees ja luuletaja. Selle luuletuse võib dateerida ligikaudu 1638.–1644. aastasse. 1648.–1649. aasta paiku kirjutas praost Hallgrímur Pétursson luuletuse "Leppalúðakvæði", milles esineb Grýla laisk ja ebameeldiv abikaasa Leppalúði, ning väidab, et Grýla jäi pärast reisi Sléttuhlíði voodihaigeks. Tema lemmikloom on jõulukass.
Apteeker Melchiori apokrüüfid

"Apteeker Melchiori apokrüüfid" on Indrek Hargla 2023. aastal ilmunud ajalooline lühiromaanide kogumik apteeker Melchior Wakenstedest. Raamat ilmus Kriminaalne raamatukogu sarja kolmanda raamatuna.
Benita Labi

Alise-Benita Laabi (Labi; 4. märts 1911 Virumaa Undla vald – 3. september 1988 Tartu) oli eesti arhivaar.
Alise-Benita Labi õppis 1919–1924 Tapa I algkoolis ja 1924–1929 Tapa ühisgümnaasiumis ning 1930–1938 Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas. 
1940. aastal sooritas ta arhivaari kutseeksami ning kogu Benita Labi järgnev elu oli seotud Eesti Ajalooarhiiviga, kus ta esialgu töötas praktikandina, seejärel ajutise tööjõuna. 
1. jaanuarist 1941 oli Eesti NSV Riigi Keskarhiivi Tartu filiaali koosseisuline töötaja. Töötas Eesti NSV Riigi Keskarhiivi Tartu osakonna ja Eesti NSV Riiklik Ajaloo Keskarhiivi (ENSV RAKA) arhivaari, noorema teadusliku töötaja, osakonnaülema, teadusliku töötaja ja vanempaleograafi ametikohal, lahkus arhiivist 1987. aastal.
Heydər Əliyevi surm ja matused

Heydər Əliyev suri 12. detsembril 2003 Clevelandi kliinikus Ohios Ameerika Ühendriikides kohaliku aja järgi kell 10. Endine Aserbaidžaani president oli surma hetkel 80-aastane, surma põhjuseks oli südamepuudulikkus. Tema kirst viidi 14. detsembril Bakuusse.
Clevelandi kliinik

Clevelandi kliinik (inglise keeles "Cleveland Clinic") on haigla Clevelandi linnas Ohio osariigis Ameerika Ühendriikides. See avati 1921. aastal. Seda peetakse üheks Ameerika Ühendriikide ning maailma paremaks haiglaks, eriti kardioloogia ning südameoperatsioonide vallas. Aastal 2022 töötas Clevelandi kliinikut haldavas Cleveland Clinic Foundationis 15 330 meditsiinitöötajat. Aastal 2017 oli käive 8,4 miljardit ning tegevuskasum 330 miljonit dollarit.
Au allee

Au allee (aserbaidžaani keeles "Fəxri Xiyaban") on kalmistu ja memoriaal Bakuus Aserbaidžaanis. Sinna on maetud tuntud aserbaidžaanlased ning Aserbaidžaaniga seotud inimesed, sh presidendid, teadlased ja kunstnikud. Kalmistul on üle 280 haua.
Heydər Əliyevi palee

Heydər Əliyevi palee (aserbaidžaani keeles "Heydər Əliyev Adına Saray"; ka Bakuu palee, varem Vabariigi palee ja Lenini palee) on kontserdikoht Bakuus Aserbaidžaanis. See on riigi põhiline kontserdihall ning see mahutab 2500 pealtvaatajat. Aastal 2003 nimetati see lahkunud president Heydər Əliyevi auks ümber. Ehitise projekteeris Əliş Ləmbəranski.
Heydər Əliyevi orden

Heydər Əliyevi orden (aserbaidžaani keeles ""Heydər Əliyev" ordeni") on Aserbaidžaani kõrgeim teenetemärk. See võeti kasutusse 2005. aastal. Ametlikult antakse president Əliyevi järgi nimetatud ordenit eriliste teenete eest Aserbaidžaani õitsengu ja hiilguse tagamisel ning isamaa kaitsel välja näidatud julguse eest. Orden antakse Aserbaidžaani presidendile "ex officio".
Rahvusassamblee (Aserbaidžaan)

""Milli Məclis" suunab siia. Qırımtatar Milliy Meclisi kohta vaata artiklit Krimmitatari Rahva Medžlis."
Rahvusassamblee (aserbaidžaani keeles "Milli Məclis") on Aserbaidžaani parlament. See on ühekojaline ning sellesse kuulub 125 saadikut. Varem valiti 100 esindajat viieks aastaks sajast valimisringkonnast ning 25 esindajat proportsionaalse valimissüsteemi järgi, kuid aastast 2024 valitakse kõik 125 liiget erinevatest valimisringkondadest.
"De jure" on riigivõim Aserbaidžaani põhiseaduse järgi parlamendi käes, kuid tegelikult on võim koondunud presidendi kätte. Valimised küll toimuvad, kuid need ei ole vabad ega õiglased.
Aastatel 1993–2010 lubati suurematele opositsiooniparteidele piiratud arv mandaate, kuid aastast 2010 enam opositsioonipoliitikuid parlamenti lubatud ei ole. Nominaalselt on mõned saadikud kas opositsiooniparteidest või parteitud, kuid tegelikult pooldavad nad Əliyevi režiimi.
Aastast 2016 võib president parlamendi ise laiali saata.
Aserbaidžaani asepresident

Aserbaidžaani asepresident on Aserbaidžaani tähtsuselt teine põhiseaduse järgne ametikoht. Esimene ja praegune asepresident on esileedi Mehriban Əliyeva. President İlham Əliyev tekitas ametikoha 2017. aastal ning määras kohe ametisse oma abikaasa.
Kui president peaks tagasi astuma, saab asepresidendist uus president. İlham Əliyevi oponentide sõnul tekitas ta selle ametikoha, et oma perekonna võimu riigis veel rohkem kindlustada.
2003. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised

2003. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised toimusid 15. oktoobril 2003. Oodatult võitis valimised ülekaalukalt ekspresident Heydər Əliyevi poeg İlham Əliyev. Vaatlejate sõnul ei olnud valimised ei vabad ega õiglased.
Häälte lugemist hoiti OSCE ja ODIHR-i vaatlejate eest salajas ning seega ei saanud nad tulemuse korrektsusele hinnangut anda. Politsei vahistas valimisjaoskondade töötajad, kes keeldusid numbritele alla kirjutamast. Opositsiooni sõnul võitis valimised tegelikult İsa Qəmbər. Pärast valimisi avaldasid opositsiooni toetajad valimiste vastu meelt, Aliyevi režiim vahistas sadu meeleavaldajaid, sealhulgas İsa Qəmbəri.
2008. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised

2008. aasta Aserbaidžaani presidendivalimised toimusid 15. oktoobril 2008. Ametisolev president İlham Əliyev Uue Aserbaidžaani Parteist võitis valimised 89% häältest. Valimised ei olnud ei vabad ega õiglased.
Enne valimisi rõhutas OSCE, et Aserbaidžaani valimisi saadavad pettused ning opositsiooni tagakiusamine. Valitsus keelas opositsioonil poliitilise kampaania tegemise. Riigitöötajad ja õpilased olid sunnitud osalema Aliyevi kampaaniaüritusel ning neid viidi bussidega presidendi poolt hääletama. Kõik suuremad opositsiooniparteid, nagu Müsavat, Rahvarinne, Liberaalne Partei ja Demokraatlik Partei boikoteerisid valimisi viidates võimalikele pettustele. Peale Aliyevi ei olnud mitte ühtegi rahvale tuntud kandidaati.