tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Landeri maakond

Landeri maakond ("Lander County") on maakond USA-s Nevada osariigis.
Maakonna halduskeskus on Battle Mountain.
Maakonna pindala on 14 294 km², millest 67 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5775. Aastal 2000 oli elanikke 5794.
Ajalugu.
Landeri maakond moodustati 1861. aastal. Maakond on saanud nime Frederick W. Landeri järgi. Landeri maakonda on nimetatud ka maakondade emaks, sest selle territooriumist on moodustatud kolm maakonda: Elko, White Pine ja Eureka. Maakonna esimene halduskeskus oli 1862 Jacobsville, veidi aega hiljem sai halduskeskuseks Austin ja 1979. aastast on halduskeskus olnud Battle Mountain.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Landeri maakonnas 5794 inimest, 2093 leibkonda ja 1523 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 0 in/km².
Elamuühikuid ("housing units") oli 2780 (keskmine tihedus 0/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 18,52%.
2093 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,73 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,23 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 34 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 105,50 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 105,50 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan 46 407 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 51 538 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 45 375 dollarit, naistel 22 197 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 16 998 dollarit.
12,50% elanikkonnast ja 8,60% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 13,50% alla 18-aastasi ja 12,90 üle 65-aastasi.
Mustvee vanausuliste muuseum

Mustvee vanausuliste muuseum on Mustvees asuv muuseum, kus eksponeeritakse vanausuliste eluoluga seotud esemeid.
Muuseumi esemete seas on maale, joonistusi, fotosid, puulõikeid, tikandeid.
Sangaste Rukki Maja

Sangaste Rukki Maja on Sangaste restoran ja külalistemaja, mis tegutseb 2007. aastast. Varem (2001. aastast) oli söögikoht tuntud Silva pubi nime all. Rukki Maja menüü eripära on nüüdisajastatud Eesti köök, kus läbivalt kasutatakse rukist. Rukkiga on seotud ka külalistemaja kujundus.
Sangaste Rukki Maja on osalenud mitmel toidukonkursil. 2008. aastal saavutas restoran 3. koha Lõuna-Eesti parima supi valimisel. Kolmandal Eesti 50 parema restorani valimisel 2010. aastal nimetati Rukki Maja kümne parema ehedalt eestimaise toidukoha seas. 2013. aastal oli Rukki Maja peakokk Ingrid Normet. 2009. aastal pälvis Sangaste Rukki Maja omanik OÜ Silva-Agro Valgamaa 2008. aasta tunnustatud ettevõtete seas parima teenindusettevõtte nimetuse.
Restoran osaleb kohaliku koostöövõrgustiku Sangaste Rukkiküla tegevuses.
Lisaks restoranile ja külalistemajale tegutseb Sangaste Rukki Majas 2009. aastast ka Rukki Maja Pood.
Rukki Maja omanik on OÜ Silva-Agro, mille käibest hõlmab Rukki Maja ligikaudu kolmandiku. Põhiliselt tegeleb Silva Agro põllumajanduskaupade müügiga Rukki Maja naabruses asuvas kaupluses.
Sangaste Rukki Majas on klienditeenindajana töötanud laulja Birgit Varjun.
Narva-Jõesuu koduloomuuseum

Narva-Jõesuu koduloomuuseum on Narva-Jõesuus Nurme tänav 38 asuv muuseum, mis tutvustab Narva-Jõesuu ajalugu ja kultuuripärandit.
Muuseumis eksponeeritakse muu hulgas Narva-Jõesuuga seotud nimekate kunsti- ja kirjandusinimeste kirju, dokumente, fotosid ja raamatuid.
Nurga koduloomuuseum

Nurga koduloomuuseum on Jõgeva vallas Kassinurme külas Nurga talu hoones asuv muuseum, mis tutvustab kohalikku kultuuripärandit.
Muuseum tähistab eesti rahvakalendri tähtpäevi ja korraldab rahvapäraseid mänge.
Paldiski muuseum

Paldiski muuseum (ka "Paldiski Linnamuuseum") on Paldiskis asuv muuseum, mis tutvustab Paldiski ajalugu ja kultuuripärandit.
Muuseumi aadress on Rae 38 ja juhataja Vladlena Semenova.
Muuseumis on eraldi nurk Paldiskis tegutsenud baškiiri rahvuskangelasele Salavat Julajevile.
Kromoproteiinid

Kromoproteiinid on liitvalgud, mille prosteetline (mittevalguline) osa sisaldab pigmenti. Kromoproteiinid on hemoglobiin, katalaas, müoglobiin, NO süntaas, porfüriin, rodopsiin, tsütokroomid, jpt valgud.
Varasem nimetus kromoproteiidid.
Organismid.
Kromoproteiinid on üsna levinud nii loomadel, taimedel, putukatel, tsüanobakteritel jpt. Küll aga võivad erineda nende klassifikatsioon, morfoloogia ning esinemine nii liigiti kui ka indiviiditi.
Liigitus.
kromoproteiine liigitatakse järgnevalt:
*Flavoproteiinid (riboflaviin, kollane) 
*Retinoidproteiinid (A-vitamiin)
* Kobalamiidproteiinid (B12-vitamiin)
Parksepa keskkooli muuseum

Parksepa keskkooli muuseum on Võru vallas Parksepa keskkoolis asuv muuseum, mis tutvustab kooliga ning Parksepa ja Väimela piirkonnaga seotud ajalugu.
Peeter I majamuuseum

Peeter I majamuuseum on muuseum Tallinnas Kadrorus, Tallinna Linnamuuseumi filiaal.
Tallinna Linnamuuseumi filiaaliks sai see 1941. aastal.
Muuseumihoone pärineb 17. sajandist ja siis oli ta suvemõis. 18. sajandil viibis suvemõisas Venemaa keiser Peeter I. Aastal 1806 lasi Aleksander I hoone ja selle juures asuva sauna restaureerida ning rajas sinna muuseumi, mis oli ka ühtlasi esimene avalik muuseum Tallinnas. Muuseumihoonet renoveeriti põhjalikult ka pärast 2004. aastat.
Eestimaa talimängud

Eestimaa talimängud on Eestimaa Spordiliidu Jõud traditsiooniline spordi suurüritus, mis toimub iga nelja aasta tagant EOK egiidi all.
Eesti talimängud said alguse 1965. aastal, kui 5.-8. märtsini korraldati Võrus 1.Eesti NSV Maanoorte Talimängud (MTM).
Limakud

Limakud ehk limaseened ("Myxogastrea", varem "Myxomycetes", "Myxomycota", "Myxogastria") on klass organisme ainuraksete riigis.
Limakuid on maailmas kokku ligi 900 liiki, Eestis ligi 200 liiki.
Eesti limakutest on teinud ülevaate Veiko Kastanje.
Limakute seeneniidistikud on eeskujuks raudtee- ja maanteevõrgustike arendamisel.
Eestimaa suvemängud

Eestimaa suvemängud on Eesti Olümpiakomitee egiidi all toimuv spordiüritus.
Ajalugu.
Eesti maaspordimängud said alguse 1959. aastal, kui 1.–5. augustini korraldati Pärnus Eesti I maaspordimängud (MSM).
Kavas oli kergejõustik, jalgrattasport, klassikaline maadlus, sportlik võimlemine, ujumine, laskesport, jahilaskmine, ratsasport, võrkpall, korvpall, jalgpall, mootorisport ja kaasaegne kolmevõistlus.
Stemonitis

Stemonitis on perekond limakuid seltsist "Stemonitales".
Maailma Taekwondo Föderatsioon

Maailma Taekwondo Föderatsioon ("World Taekwondo", varem "World Taekwondo Federation") on ülemaailmne organisatsioon, mis kuulub Rahvusvahelisse Olümpiakomiteesse.
Maailma Taekwondo Föderatsioon asutati 28. mail 1973, kui Kukkiwonis toimus esimene avatud koosolek 35 esindajaga üle maailma. Taekwondo WTF peakorter Kukkiwon, mis on ka ühtlasi Taekwondo õppekeskus, asub Yeoksam-dongis Seoulis. 1988. aasta suveolümpiamängudel ja 1992. aasta suveolümpiamängudel oli taekwondo esindatud näidisalana.
2000. aasta suveolümpiamängudel võeti Taekwondo WTF vastu ametlikuks medalialaks. 2013. aastal oli Taekwondo WTF 2020. aasta suveolümpiamängudele väljalangemisohus koos moodsa viievõistluse ja maadlusega, kus välja hääletati maadlus.
Alast.
"Taekwondo" üks kõige süsteemsem ja teaduslikum traditsiooniline Korea võitluskunst, mis õpetab rohkemat kui füüsilisi oskusi ning tugevdab lisaks kehale ka vaimu ja mõtet. Tänapäeval on "taekwondo" ülemaailmne spordiala, mis on rahvusvaheliselt tunnustatud, ning seisab ametlikult olümpiakavas.
Organisatsiooni struktuur.
Taekwondo WTF struktuur on viimase 30 aastaga pidevalt muutunud. 2011. aastast juhib MTF-i üldkogu, mis koosneb 200 liikmest, mis omakorda jagunevad viie maailmajao ühenduste vahel (Euroopa Taekwodo liit, Aasia Taekwondo liit, Aafrika Taekwondo liit, Pan-Ameerika liit ja Okeaania Taekwondo liit). WTF nõukogu koosneb täitevkomiteest ja allkomiteedest. Täitevkomitee koosneb presidendist, sekretariaadist ja nõuandekomiteest.
Föderatsiooni esimene president oli Un Yong Kim. Praegune president on Choue Chung-won.
WTF Eestis.
Eesti Taekwondo WTF föderatsioon asutati 20. jaanuaril 1997. Aastast 1998 kuulub Eesti Taekwondo föderatsioon Euroopa Taekwondo liitu ja on Maailma Taekwondo föderatsiooni üks 205 liikmest.
Stemonitis fusca

Stemonitis fusca on liik limakuid perekonnast "Stemonitis".
Stemonitales

Stemonitales ehk Stemonitida on selts limakuid.
Humal (täpsustus)

Humal võib tähendada järgmist:
Kukkiwon

Kukkiwon on Maailma Taekwondo Föderatsiooni peakorter ja ülemaailmne Taekwondo akadeemia.
Kukkiwon asub Seoulis Gangnami linnarajoonis. Peahoone ehitus algas 19. novembril 1971 ja lõppes 30. november 1972. Hoone mahutab kuni 3000 inimest ja hoone katus on tehtud Kiwast (sinistest Korea plaatidest) nagu Blue House (Lõuna-Korea presidendi residents). 
1973. aasta maikuus toimusid Kukkiwonis esimesed maailmameistrivõistlused Taekwondo WTF-is. Osa võttis üle 200 sportlase 17 riigist.
1974. aasta septembrist on püsinud tänaseni Kukkiwoni demonstratsiooni tiim (n-ö K-Tigers).
Kukkiwoni esimene president oli Un Yong Kim. Praegune president on Won Sik Kang.
Kukkiwon on Taekwondo keskus mis saab ainukesena välja anda ametlike Dan (musta vöö) ja Poom (laste must vöö alla 15 aasta) sertifikaate.
Kukkiwoni põhimõtted:
Oleg Kim

Oleg Kim (sündinud 7. detsembril 1970 Žambõlis Kasahhi NSV) on "taekwondo"-treener ja sporditegelane.
Elulugu.
Oleg Kim lõpetas 1988 Kõzõlorda 4. keskkooli ja 2004 Jaroslavli Pedagoogikaülikooli. 1993. aastast oli ta spordiklubi Hodori treener ja juhataja. 2017. aastal töötas Katleri Taekwondo Klubis meistertreenerina.Tal on nii Ülemaailmse Taekwondo Föderatsiooni kui ka Ülemaailmse Hapkido Föderatsiooni "(World Hapkido Federation)" 5. dan."Taekwondo"-treenerina on tal ("World Taekwondo Federation") V tase (2009).
Le Monde'i sajandi 100 raamatut

Le Monde'i sajandi 100 raamatut (prantsuse "Les cent livres du siècle") on nimekiri 20. sajandi sajast parimast raamatust, mille 1999. aasta kevadel koostasid Prantsuse müügikett Fnac ja Pariisi ajaleht Le Monde.
Manifest aadli vabadusest

"Manifest aadli vabadusest ehk Priiuse ja vabaduse annetamisest kogu Venemaa aadlile" oli Venemaa keisri Peeter III poolt 1. vkj / 18. märtsil 1762 antud ukaas.
Seadlusega vabastas keiser Peeter III Venemaa keisririigi aadli 25-aastasest teenistuskohustusest Venemaa tsiviil- ja sõjaväeteenistuses, aadlikud võisid seadlusega antud vabadusega minna erru teenistusest ja sõita takistusteta välismaale. Aadlikele jäi kohustus sõja ajal tulla tagasi Venemaale sõjaväeteenistusse, sõjaväeteenistusekohustuse mittetäitjaid ähvardas karistusena nende maavalduste konfiskeerimine.
Peeter III poolt välja antud seadluse vabadusi kinnitas veelgi Katariina II poolt 21. aprillil 1785 välja antud "Armukiri suursuguse Venemaa aadli õigustest, vabadustest ja eelistest".
Diachea

Diachea on perekond limakuid seltsist "Physarales".
Perekonda kuulub 14 liiki.
Diachea leucopodia

Diachea leucopodia on liik limakuid perekonnast "Diachea".
Physarales

Physarales ehk Physarida on selts limakuid.
Seltsi kuulub umbes 250 liiki.
Jüriööjooks

Jüriööjooks ehk jüriöö jooks on Eestis igal aastal jüripäeva (23. aprilli) paiku toimuv öine teateorienteerumisvõistlus.
Jüriööjooks on viieetapiline teatejooks. Võistkonna suuruseks on viis liiget, kellest kaks on naised, joostakse järjestuses mees-naine-mees-naine-mees. Viimastel aastatel on põhidistantsi kõrval võimalus osaleda ka lühemate etappidega kolmeetapilisel harrastajate rajal.
Võistlusega meenutatakse 1343. aasta Jüriöö ülestõusu. Võistluse avamisel toimub traditsiooniliselt rongkäik tõrvikute ja ratsanikega.
Ajalugu.
Võistluse idee autoriks oli 1959. aastal moodustatud Eesti NSV Matkaspordi Föderatsiooni orienteerumisspordi komitee esimees Aleks Kaskneem. Esimesel kolmel jüriöö jooksul (1960–1962) jooksid esimest kaht vahetust naised ja ülejäänud kolme vahetust mehed, võistlus toimus eraldistardist kaheminutilise stardiintervalliga, võistluskeskuses oli vaid esimese vahetuse start ja viimase vahetuse finiš, ülejäänud etappide jooksjad viidi enne starti maastikule kontrollpunktidesse, nii et iga etapi jooksja läbis vaid 1–2 kontrollpunkti. Alates 1963. aastast on jüriöö jooks toimunud ühisstardist, iga etapi vahetus toimub võistluskeskuses.
Võistluse korraldaja on algaastatest olnud spordiühing Jõud (alates 1990. aastast Eesti Maaspordi Liit Jõud, 2007. aastast Eestimaa Spordiliit Jõud).
Alates 2011. aastast on kasutatud tugevamate võistkondade GPS-jälgimist signaali edastamisega veebi, et muuta võistlus pealtvaatajatele (võistluskeskuses või kodus arvuti taga) jälgitavaks.
2020. aastal jäi võistlus koroonapandeemiaga seotud eriolukorra tõttu ära.
Jüriöö jooksu võitjad.
Jüriöö jooksu võitnud võistkond saab rändauhinnaks tammepuust nikerdatud kuju "Kalevipoeg kivi heitmas" (autor Ferdinand Neiman), mille pani välja ajaleht Spordileht.
Jüriöö jooksu võitnud võistkonnad ja nende liikmed.
Tabelis on esitatud jüriöö jooksu võitnud võistkonnad ja nende liikmed etappide järjekorras.
Martin Marietta X-23

Martin Marietta X-23 oli kandva kerega mehitamata eksperimentaalne kosmoselennuk, mida USA õhujõud katsetasid aastail 1967–1966. 
Lennuk loodi vajalike manöövrite sooritamise uurimiseks kosmosest Maa atmosfääri sisenemisel ja soojuskilbi katsetamiseks. Lennuk valmistati Martin Marietta Corporationis.
Nikolai Järveoja

Nikolai Järveoja (sündinud 10. mail 1950 Põlva rajoonis Värskas) on eesti orienteeruja, treener ja liikumisharrastuse edendaja. 
Haridus.
1967. aastal lõpetas Värska Keskkooli. 1974. aastal lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna. 
Töö.
1985. aastast töötab Põlva Spordikooli ja Orienteerumisklubi Põlva Kobras orienteerumistreenerina. 2019. aastast on ta VII taseme treener.
Sporditegevus.
Aastatel 1972–1985 võitis ta orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 24 kulda (neist 8 orienteerumisjooksus ja 16 suusaorienteerumises), 11 hõbedat ja 6 pronksi.
1972. aastal tuli Eesti Põllumajanduse Akadeemia võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.
Meistersportlane orienteerumises (1974).
NSV Liidu esivõistlustel on ta võitnud 15 medalit (5 kulda, 7 hõbedat ja 3 pronksi).
Korraldanud mitmeid orienteerumisvõistlusi, olnud rajameister ja joonistanud orienteerumiskaarte. 
Ta on olnud järgmiste Eestis toimunud orienteerumise tiitlivõistluste peakorraldaja: 
Lisaks olnud paljude orienteerumise Eesti meistrivõistluste peakorraldaja ning 1996. ja 2004. aasta Jüriööjooksu peakorraldaja.
Aastatel 2000–2007 Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.
Osalemine kohaliku omavalitsuse poliitikas.
Aastatel 1993–1999 ja 2005–2013 oli Põlva linnavolikogu liige. 1993. aasta kohalikel valimistel kandideeris kohaliku valimisliidu Sõltumatud nimekirjas, hiljem Eesti Reformierakonna nimekirjas.
Isiklikku.
Tema poeg on Mihkel Järveoja.
Schweizer X-26

Schweizer X-26 on Schweizer Aircraft korporatsiooni purilennuki Schweizer SGS 2-32 baasil valmistatud eksperimentaallennuk, mis on osutunud USA pikima kestvusega X - programmiks. 
Versioon X-26A on eriline purilennuk, mida vajatakse siiani USA mereväe (US Navy) katselendurite ohutul täiendõpetamisel noolja tiivaga reaktiivlennukite ("Dutch roll") ilmingu ehk suuna-, kallakukõikumise taltsutamisel. Eksperimentaallennuki esimene proovilend toimus 1962. aastal.
Versioonile X-26B lisati mootor ja propeller. Seda kasutati Vietnami sõjas luurelennukina.
Endel Tuul

Endel Tuul (28. mai 1932 Tarvastu vald, Viljandimaa – 1. august 1972 Tallinn) oli eesti sporditegelane.
Oli aastatel 1957–1972 spordiühingu Jõud matka- ja orienteerumisspordi juht.
Vabariikliku kategooria kohtunik orienteerumises (1960).
Öise teateorienteerumise Jüriööjooksu üks alusepanijatest ja aastatel 1960–1967 Jüriööjooksu peakohtunik.
Enn Käiss

Enn Käiss (31. jaanuar 1947 Tartu – 31. oktoober 2022) oli eesti matkasportlane.
Ta on harrastanud matkamist, alpinismi ja orienteerumist. Ta on kuulunud 1965. aastast nii mägi-, jalgsi- kui ka suusamatkamises Eesti koondisse, olnud koondise kapten ja treener-esindaja.
Ta on tegelenud speleomatkamisega ja tegutsenud koopagiidina. Ta on üks esimesi Kesk-Aasias Kugitangi kanjonites ja koobastes käija. 
1980. aastast oli ta matkaspordis ja orienteerumises vabariikliku kategooria kohtunik.
Ta on kuulunud aastatel 1987–1989 Matkaföderatsiooni ja 1989–1991 Matkaliidu juhatusse. 1995. aastal valiti ta Eesti Looduskaitse Seltsi juhatuse liikmeks.
Arvo Saal

Arvo Saal (sündinud 8. novembril 1949 Raanitsa külas) on eesti orienteeruja ja sporditegelane.
1968. aastal lõpetas ta Puurmani Keskkooli. 
Aastal 1978 tuli ta Lokomotiivi meeskonnas ja 1983 Rakvere meeskonnas Eesti meistriks märketeatesuusatamises. Lisaks on ta aastatel 1976–1984 võitnud Eesti meistrivõistlustel suusaorienteerumises 4 hõbedat ja ühe pronksi ning orienteerumisjooksu teates kaks hõbedat.
Aastatel 1997–1999 oli ta Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige. Aastatel 1995–2013 oli ta Valgamaa Spordiliidu juhatuse esimees. Aastatel 1998–2007 oli ta Eesti Maaspordi Liidu Jõud juhatuse liige. 1999. aastast on ta Otepää Spordiklubi juhatuse liige.
Aastatel 2005–2010 oli ta ajakirja Orienteeruja peatoimetaja. Ta on olnud ka ajalehe Valgamaalane reporter ja ajalehe Otepää Teataja toimetaja.
Mati Poom

Mati Poom (sündinud 15. aprillil 1944 Raasiku vallas) on eesti orienteeruja, orienteerumistreener ja -kohtunik.
Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 1. Keskkooli. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna elektrisüsteemide ja -võrkude erialal.
Aastatel 1968–1972 võitis ta orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel 1 kuld-, 1 hõbe- ja 2 pronksmedalit.
Ta on töötanud Eesti Orienteerumisliidu tegevjuhina, olnud ajakirja Orienteeruja toimetuse kolleegiumi liige, tegutsenud orienteerumiskohtuniku, treeneri ja rajameistrina. 
Aastast 2006 on ta orienteerumisklubi TON juhatuse liige.
Külli Pirksaar

Külli Pirksaar (aastani 2004 Külli Kaljus; sündinud 22. jaanuaril 1973 Toilas) on eesti orienteeruja ja kergejõustiklane.
Isiklikku.
Margus Pirksaar on Külli Pirksaare abikaasa.
Mall Alev

Mall Alev (sündinud 24. aprillil 1973 Tartus) on eesti suusataja ja orienteeruja.
Maret Vaher

Maret Vaher (sündinud 12. jaanuaril 1973 Savernas) on eesti orienteeruja (sh suusaorienteeruja) ja spordiajakirjanik.
Maret Vaher on orienteerumise Eesti meistrivõistlustelt enim medaleid võitnud eesti orienteeruja. Aastatel 1986–2020 on ta võitnud kokku 133 medalit, neist 73 kulda, 39 hõbedat ja 21 pronksi.
1994. aastal võitis ta pronksi suusaorienteerumise maailmameistrivõistluste tavarajal Itaalias Val di Nonis.
Aleks Kaskneem

 
Aleks Kaskneem (aastani 1936 Aleksander Kabanov; 30. juuni 1912 Narva – 9. mai 1965 Tallinn) oli ajakirjanik, kirjanik, tehnikainsener, leiutaja ja sporditegelane.
Ta oli Tallinna Tööstuskooli organiseerija ja selle juhataja. Tema nimele on registreeritud mitmed patendid (sh "Estolakk") ja autoritunnistused. On kümmekonna teadustöö autor.
Teosed.
Tehnikaalased artiklid.
On avaldanud üle 70 artikli populaarteaduslikul ja tehnilisel alal ajakirjades Tehnika ja Tootmine, Teadus ja Tehnika, Tehnika Kõigile, Plaanimajandus, Pioneer ja ajalehes Noorte Hääl.
Ühiskondlik tegevus.
A. Kaskneem oli Eesti Loodusuurijate Seltsi tegevliige, Eesti NSV Teaduste akadeemia Looduskaitsekomisjoni ja Kodu-uurimise Komisjoni liige, juhatades ühtlasi vaatamisväärsuste tähistamise toimkonna tööd.
A. Kaskneem uuris rändlindude orienteerumist raadiosaatjate ja maapealsete vaatlusjaamade kaudu. Tema ideed refereeriti rahvusvahelises lindude rände uurimise ajakirjas "Die Vogelwarte". Konstrueeris aparaadi linnuhäälte üleskirjutamiseks (Eesti Loodus 1965 nr 4).
A. Kaskneem oli matkaspordi ja matkaliikumise entusiast. 1952. aasta suvel organiseeris ta jalgsimatka marsruudil Võru–Petseri–Aluksne–Võru, millest võttis osa 24 inimest. Seda matka on loetud Eesti matkaliikumise alguseks. 1959. aastal oli Eesti NSV Matkaspordi Föderatsiooni üks asutajaid.
Oli 1952. aastal üks Eesti matkaspordi alusepanijaid.
Oli ka Eesti orienteerumisspordi algataja ja arendaja. Tema initsiatiivil moodustati Vabariiklik Orienteerumisspordi Komitee ja mõni aasta hiljem Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsioon. Vabariikliku kategooria kohtunik orienteerumises (1958).
Oli 8. juunil 1959 Eesti NSV Matkaspordi Föderatsiooni juures asutatud orienteerumisspordi komitee esimees.
Orienteerumise öise teatevõistluse Jüriööjooksu idee autor.
Isiklikku.
Tema isa oli trükkal Karl Kaskneem.
Inno Ling

Inno Ling (sündinud 7. jaanuaril 1965 Viljandis) on eesti orienteeruja.
Ta lõpetas 1983. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja õppis aastatel 1985–1995 Eesti Põllumajandusülikoolis metsandust.
Aastatel 1985–1989 oli tema treener Tõnu Raid. Ling osales 1988. aastal orienteerumisjooksus üliõpilaste maailmameistrivõistlustel. 1989. aastal tuli ta teatejooksus Nõukogude Liidu meistriks. 1992. aastal sai ta maailma karikasarja etapil 2. koha. Aastatel 1985–2000 tuli Ling orienteerumisjooksus 11 korda Eesti meistriks.
Leho Haldna

Leho Haldna (sündinud 1. juunil 1961 Tartus) on , orienteerumiskohtunik ja sporditegelane.
Ta lõpetas aastal 1979 Tartu 7. Keskkooli ja aastal 1984 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna rakendusmatemaatika erialal.
Karjäär spordiametnikuna.
Leho Haldna oli aastatel 1993–2007 Eesti Orienteerumisliidu president.
Aastatel 1998–2001 kuulus ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni (IOF) orienteerumisjooksukomisjoni.
Aastatel 2001–2002 kuulus ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni arengukomisjoni ja aastatel 2002–2008 oli föderatsiooni nõukogu liige.
Aastatel 2010–2016 oli ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni asepresident. 
Augustis 2016 valiti ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni presidendiks. 2020. aasta juulis valiti ta teiseks ametiajaks uuesti IOFi presidendiks.
Arvo Kivikas

Arvo Kivikas (sündinud 11. augustil 1950 Suure-Jaanis) on eesti orienteeruja ja ettevõtja.
Haridus.
Lõpetas 1968. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rakendusmatemaatika eriala, kaitses diplomitöö "Valguskiire nõrgenemine Maa atmosfääris" (juhendajad dotsent Ene-Margit Tiit ja Enn Saar).
Töö.
Töötas aastatel 1973–1984 Eesti Teaduste Akadeemia Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis, 1984–1989 Küberneetika Instituudis.
Ettevõtlus.
Aastast 1989 on Arvo Kivikas ettevõtja, olles samal aastal asutatud Eesti-Rootsi ühisettevõtte Ilves&amp;Sport&amp;Motion direktor. 1992. aastal asutas Tartus spordi- ja vabaajarõivaid tootva AS Ilves-Extra. 2002. aastal töötas õmblusettevõttes enam kui 450 inimest. 2009. aastal koondas Ilves-Extra korraga 86 inimest. 2010. aastal asutas Arvo Kivikas koos OÜ Pakpoord tegevjuhi sakslase Gerhard Eberlega OÜ Quality Label Manufacturing ja viis osa Ilves-Extra tootmisest üle Vietnamisse. 2014. aasta seisuga töötas ettevõttes 80 inimest ja Arvo Kivikas oli ettevõtte juhatuse esimees. 2016 lõpetas Ilves-Extra tegevuse pankrot.
Sporditegevus.
Aastatel 1968–1985 võitis orienteerumise Eesti meistrivõistlustel kokku 52 medalit – orienteerumisjooksus 15 kulda, 15 hõbedat ja 9 pronksi ning suusaorienteerumises 4 kulda, 5 hõbedat ja 4 pronksi. NSV Liidu meistrivõistlustel orienteerumisjooksus võitis Eesti teatemeeskonna koosseisus kulla 1981. aastal (meeskonnas Arvo Kivikas, Nikolai Järveoja ja Johannes Tasa) ja 1982. aastal (meeskonnas Kalle Luuk, Arvo Kivikas, Nikolai Järveoja ja Johannes Tasa).
Arvo Kivikas oli 1978. aastal Eesti esimese orienteerumisklubi ja NSV Liidu esimese spetsialiseerunud spordiklubi Ilves asutajaliige. Ta on mitmepäevajooksu Ilvesteade algataja ja paljukordne korraldaja. 
Rogainis võitnud meessuperveteranide klassis koos Johannes Tasaga MMil kulla (2008), 3 hõbedat (2010, 2012, 2014) ja pronksi (2013) ning meesultraveteranide klassis koos Tõnu Nurmega hõbeda (2015), EMil koos Johannes Tasaga 2 kulda (2010, 2012), 2 hõbedat (2007, 2011) ja pronksi (2013).
Ühiskondlik tegevus.
Ta on 1997. aastast Eesti Reservohvitseride Kogu liige, samuti on ta Eesti Rõiva- ja Tekstiililiidu volikogu liige.
Isiklikku.
Arvo Kivika tütar Kaari Simson oli aastatel 2011–2015 Playtechi Eesti haru juht.
Arvo Kivika vanaonu oli kirjanik Albert Kivikas.
Orienteerumisklubi Ilves

Orienteerumisklubi Ilves (lühendatult OK Ilves) on Eesti orienteerumisklubi. 
Klubi asutati 3. oktoobril 1978 Tartus.
Aastatel 1979 kuni 2010 korraldas klubi teateorienteerumise mitmepäevajooksu Ilvesteade.
Arne Kivistik

Arne Kivistik (1. detsember 1933 Läänemaa – 21. detsember 2023) oli eesti orienteeruja, spordipedagoog ja sporditegelane.
Haridus.
Lõpetas 1952. aastal Märjamaa Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna kehakultuuriosakonna. 1973. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis pedagoogikakandidaadi kraadi dissertatsiooniga "Suundorienteerumisradade valmistamise teooriast ja selle rakendamisest Eesti NSV-s".
Töö.
Töötas 1957. aastast Tartu Riikliku Ülikooli (hiljem Tartu Ülikooli) kehakultuuriteaduskonnas. Aastatel 1957–1966 oli suusaspordi kateedri vanemlaborant, 1966. aastast õppejõud, 1979. aastast dotsent, aastatel 1981–1988 kateedrijuhataja ja 1999–2008 õppeülesande täitja ning 2007. aastast emeriitdotsent.
Sporditulemused.
Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitis aastatel 1963–1975 kokku 16 kuld-, 9 hõbe- ja 7 pronksmedalit, neist orienteerumisjooksus 8 kulda, 5 hõbedat ja 5 pronksi ning suusaorienteerumises 8 kulda, 4 hõbedat ja 2 pronksi. Nõukogude Liidu esivõistlustel ja meistrivõistlustel võitis aastatel 1963–1969 3 kulda ja 2 pronksi.
Meistersportlane orienteerumises (1967).
Neljal korral (1962, 1963, 1971, 1975) tuli Tartu Riikliku Ülikooli võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.
Veteranide vanuseklassides võitnud Eesti meistrivõistlustel 40 kulda.
2014. aastal võitis suusaorienteerumise veteranide MMil vanuseklassis M80 hõbeda.
Tegevus spordiaktivistina.
Tartu orienteerumisneljapäevakute algataja (1966), Eesti ja NSV Liidu esimese orienteerumise mitmepäevajooksu korraldaja (1967).
Üleliidulise kategooria kohtunik orienteerumises (1981). Tegutsenud peakohtuniku, rajameistri ja inspektorina Eesti ja NSV Liidu orienteerumise meistrivõistlustel. 
Joonistanud aastatel 1966–2013 üle 80 orienteerumiskaardi.
Orienteerumisklubi Kape asutaja (1981) ja pikaaegne president. Oli korduvalt valitud Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsiooni presiidiumi liikmeks. Olnud ka Tartu suusamaratoni korraldajaid.
Publikatsioonid.
Arne Kivistik on kirjutanud üle 20 raamatu ja brošüüri orienteerumise ja suusatamise kohta, sh:
Avaldanud artikleid ajakirjades Kehakultuur, Orienteeruja, Eesti Loodus ja Ööviiul ning ajalehtedes Spordileht, Edasi ja Postimees.
Eesti Muuseumide Infosüsteem

Eesti Muuseumide Infosüsteem (lühend: MuIS) on veebipõhine töökeskkond, mis võimaldab hallata muuseumikogusid ja pidada arvestust riigivara üle, tehes ühtlasi selle info ka kättesaadavaks nii erialaspetsialistidele kui kõigile teistele huvilistele.
Veebivärav loodi 2010. aasta sügisel. 2025. aastal oli võimalik ligi pääseda umbes 3 000 000-le museaali andmetele (neist 1 000 000 on kättesaadavad koos kujutisega) 59 muuseumist.
Arhiivraamatukogu

Arhiivraamatukogu on teatud kriteeriumitele vastavaid teavikuid alaliselt säilitav raamatukogu. See on üks raamatukogutüüpidest.
Pikakannu Muuseumituba

Pikakannu Muuseumituba on Võru vallas Pikakannu küla seltsimajas asuv muuseumiruum, mis tutvustab piirkonna haridus- ja ajalugu.
Muuseum avati praegusel kujul 2011. aastal. Varem asus muuseum Pikakannu koolis, kandes siis nime "Pikakannu kooli muuseum".
Pikakose majamuuseum

Pikakose majamuuseum on Valgejõel Kuusalu vallas Pikakose talus asuv eramuuseum. 
Maja ehitas aastatel 1925–1928 Jakob Hurda väimees praost Alexander Mohrfeldt-Mäevälja koos oma väimehe, Estonia teatri solisti Karl Viitoliga. Hoone arhitekt oli Hanno Kompus. Pikakosel on suvitanud mitmed tuntud Eesti kultuuritegelased, teiste hulgas Erna Villmer, Ants Lauter, Liina Reiman, Raimund Kull, Mari Möldre ja Gustav Ernesaks.
Muuseumi väljapanek jutustab loo Eesti lipu saamisest, tutvustab põnevaid seiku omaaegsete estoonlaste suvituskultuurist ning kõige krooniks on maja hilisema perenaise Laine Sundja kasetohust valmistatud maalid.
Punamäe sõjaajaloo muuseum

Punamäe sõjaajaloo muuseum Alutaguse vallas Gorodenka külas asuv muuseum, kus eksponeeritakse sõjarelvi.
Pikakari rand

Pikakari rand on Tallinna linnale kuuluv avalik supluskoht Põhja-Tallinnas Paljassaare asumis Paljassaare poolsaarel Katariina kai kõrval.
Randa on paigaldatud riietuskabiinid, väikelastele kiiged, pingid, laudtee, prügikastid, kuivkäimlad, grillimisplatsid, jalgrattahoidik, ehitatud tänavakorvpalli ja rannavolle väljak.
Juurdepääs.
Randa pääseb mööda Paljassaare teed ja selle ääres olevat kergliiklusteed. Katariina kai juures aadressil Paljassaare tee 46 asub ligi 100-kohaline sõidukite parkla. Balti jaamast viib Pikakari randa bussiliin nr 59. Liinivedaja on Tallinna Linnatranspordi AS
Ajalugu.
Tallinna linn eraldas 2006. aastal Pikakari puhkeala korrastamiseks 3,5 miljonit krooni. Sellega tehti korda sissesõidutee ja ehitati parkla, paigaldati tänavavalgustus, osteti rannainventar, tehti koristus- ja hooldetöid ning palgati rannavalve.
Pikakari ranna avalik supluskoht avati 2007. aastal.
Rannavalve.
Suplushooajal (1. juunist 31. augustini) osutab Pikakari rannas rannapäästeteenust AS G4S Eesti Rannavalve. Rannapäästeteenuse osutaja kohustus on märgistada suplusakvatoorium vastavalt nõuetele signaalvärvi märgupoidega ning keelata suplejatel ujumise väljaspool märgupoidega märgistatud suplusakvatooriumi. Rannavalve peab kindlustama päästevahendite olemasolu ja kättesaadavuse supelrannas. Rannakülastajatele pannakse vaatlustorni seinale informatsioon vee- ja õhutemperatuuri, tuule kiiruse ja ultraviolettkiirguse taseme kohta.
Koristustalgud.
Coca-Cola Hellenic ja Tallinna Vesi rannakoristustalgud Pikakari rannas toimusid 1. mail 2010.
7. mail 2011 üle-eestilisel Teeme ära! talgupäeval osalesid ka Ameerika Ühendriikide Suursaatkonna Eestis töötajad koos suursaadik Michael C. Poltiga.
5. mail 2012 toimusid Teeme ära! talgupäeval Pikakari ranna koristustalgud, kus koos linnaelanikega osalesid jällegi Coca-Cola HBC Eesti AS ja AS Tallinna Vesi töötajad ning Ameerika Ühendriikide Suursaatkonna Eestis töötajad eesotsas suursaadik Michael C. Poltiga. Talgutel koristati Pikakari randa ja rannaümbruses olevat parkmetsa talve jooksul tekkinud prügist ja muust prahist
Põltsamaa Aleksandrikooli Muuseumituba

Põltsamaa Aleksandrikooli Muuseumituba on Põltsamaa vallas Põltsamaa Ametikoolis (varasema nimega ka: Põltsamaa Aleksandrikool) asuv muuseumiruum.
Pärnu-Jaagupi koolimuuseum

Pärnu-Jaagupi koolimuuseum on Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu-Jaagupi alevis asuv muuseum, mis kogub ja eksponeerib kohalikku kultuuripärandit.
Muuseum on asutati 1985. aastal.
Rakke muuseum

Rakke valla hariduse seltsi muuseum on Väike-Maarja vallas asuv muuseum, mis kogub ja kus eksponeeritakse kohalikku kultuuripärandit. Muuseumi haldab Rakke valla hariduse selts.
Selts avas muuseumi 2000. aastal Rakke gümnaasiumi internaadihoones.
Paljud muuseumi eksponaadid on pärit endisest Rakke kooli muuseumist, mis tegutses 1960.–1970. aastatel.
2024. aasta seisuga on muuseumi varad pakitud ja ootavad uue asukoha leidmist, kuna muuseumi vana hoone amortiseerus.
Ensüümiklasside nomenklatuur

Ensüümiklasside nomenklatuur ehk ensüümide nomenklatuur ehk ensüümide nimestik on Ensüümikomisjoni koostatud nomenklatuur ensüümide klassifitseerimiseks.
Funktsioonid.
Ensüümiklasside nomenklatuuri koostamine ja ensüümide ning koensüümide klassifitseerimine, samuti ensüümide sümbolitega seonduv ning ensüümide aktiivsuse ja ensüümikineetika mõõtmise ja kirjeldamise metoodika koostamine.
Süstemaatika.
Ensüümikomisjoni raportite alusel jagatakse ensüümid, soovituslikult, katalüüsitavate reaktsioonide alusel kuude klassi.
Ensüümide klassid.
Klassid on ensüümide nomenklatuuris ära toodud numbritega EC. 1 – EC. 6: (EC tähistab ingliskeelseid sõnu Enzyme Commission)
Alaklassid.
Klassid jagatakse ensüümide nomenklatuuris alaklassidesse, mida tähistatakse numbritega 1-99-ni. Näiteks EC 3.4. näitab ära klassi alaklassi.
Ala-alaklassid.
Üksikensüüm.
Viimane number ensüümide neljanumbrilises koodis näitab ära üksikensüümi järjekorranumbri ala-alaklassi kuuluvuse alusel, näiteks üksikensüüm
Üksikensüümide loetelu täieneb pidevalt.
Andmebaasid.
Ensüümiklasside jaotus ning liikmed ja nende toime ja organismid ning geenid on ära toodud ka erinevates andmebaasides nagu NC-IUBMB, BRENDA, EXPASY, KEGG, Metacyc jpt.
Ajaloolist.
1964. aastal anti välja esimene ensüümide soovituslik klassifikatsioon "Recommendations (1964) of the International Union of Biochemistry on the Nomenclature and Classification of Enzymes".
Jakob Marksoni majamuuseum

Jakob Marksoni majamuuseum on Häädemeeste vallas Kabli külas asuv majamuuseum. See asub majas, kus elas kapten-reeder Jakob Markson.
Ruusmäe koduloomuuseum

Ruusmäe koduloomuuseum on Rõuge vallas Ruusmäe külas Rogosi mõisa endises kellatornis asuv muuseum, mis tutvustab kohalikku kultuuripärandit.
Merrimacki maakond

Merrimacki maakond ("Merrimack County") on maakond USA-s New Hampshire'i osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Concord.
Maakonna pindala on 2478 km², millest 57 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 146 445. Aastal 2000 oli elanike arv 136 225.
Ajalugu.
Merrimacki maakond moodustati 1823. aastal. Maakond on saanud nime Merrimacki jõe järgi.
Rockinghami maakond (New Hampshire)

Rockinghami maakond ("Rockingham County") on maakond USA-s New Hampshire'i osariigis.
Maakonna halduskeskus on Brentwood ja suurim linn Derry.
Maakonna pindala on 2057 km², millest 257 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 295 223. Aastal 2000 oli elanike arv 277 359.
Ajalugu.
Rockinghami maakond moodustati 1769. aastal.
Rockinghami maakond

Rockinghami maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Atlanticu maakond

Atlanticu maakond ("Atlantic County") on maakond USA-s New Jersey osariigis.
Maakonna halduskeskus on Mays Landing ja suurim linn Egg Harbori vald.
Maakonna pindala on 1740 km², millest 301 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 274 549. Aastal 2000 oli elanike arv 252 552.
Ajalugu.
Atlanticu maakond moodustati 1837. aastal. Maakond piirneb Atlandi ookeaniga ja on see ka nime saanud.
Holland America Line

Holland America Line (Holland-Amerika Lijn’na tuntuks saanud) on Briti-Ameerika laevaettevõte ja üks kaheteistkümnest kontserni Carnival Corporation &amp; plci kruiisilaevaettevõttest.
Ettevõte peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Seattle’is. 
Ajalugu.
Holland America Line'i (tollal nime all Plate, Reuchlin &amp; Co.) asutasid 1871. aastal Lodewijk Pincoffs ja Marten Mees. 1873. aastal nimetati ettevõte ümber Nederlandsch-Amerikaansche Stoomvaart Maatschappij N.V. (NASM)-ks ning kiiresti ja kindlalt juurdus nimi „Holland-Amerika Lijn“ koos ingliskeelse versiooniga „Holland Amerika Line“ (HAL).
Praegune laevastik.
Nimekiri pole täielik
Holland America Line'i kaubamärgi all sõitnud laevad.
Nimekiri ei ole täielik
Merceri maakond (New Jersey)

Merceri maakond ("Mercer County") on maakond USA-s New Jersey osariigis.
Maakonna halduskeskus on Trenton ja suurim linn Hamilton.
Maakonna pindala on 593 km², millest 11 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 366 513. Aastal 2000 oli elanike arv 350 761.
Ajalugu.
Merceri maakond moodustati 1838. aastal. Maakond on saanud nime kindral Hugh Merceri järgi.
Merceri maakond

Merceri maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Rootsi Akadeemia

Rootsi Akadeemia (rootsi keeles "Svenska Akademien") on üks Rootsi kuninglikest akadeemiatest.
Rootsi Akadeemia asutati kuningas Gustav III poolt aastal 1786 Prantsuse Akadeemia eeskujul. Akadeemia põhiülesanne on rootsi keele normeerimine. Väljaspool Skandinaaviat on see tuntud ennekõike Nobeli kirjandusauhinna võitjate valijana.
Liikmeskond.
Rootsi Akadeemias on piiratud arv liikmekohti – 18 (mida on vähem kui näiteks Prantsusmaal, kus kohti on 40). Liikmestaatus on eluaegne ning akadeemiasse on valitud tuntud Rootsi kirjanikke, teadlasi ja avaliku elu tegelasi.
Nobeli kirjandusauhind.
Rootsi Akadeemia annab alates 1901. aastast välja Nobeli kirjandusauhinda.
Essexi maakond (New Jersey)

Essexi maakond ("Essex County") on maakond USA-s New Jersey osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Newark (2020. aasta seisuga 311 549 elanikku), mis on osariigi suurim linn. Teine maakonnas asuv linn on East Orange (69 612 elanikku).
Maakonna pindala on 335 km², millest 9 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 863 728. Aastal 2010 oli elanikke 783 969 ja 2000. aastal 793 633. Essexi maakond on rahvaarvult osariigis kolmandal kohal.
Ajalugu.
Essexi maakond moodustati 7. märtsil 1683. Maakond on saanud nime Essexi krahvkonna järgi Inglismaal.
Vallad.
Essexi maakonnas asub 15 valda ("township"):
Saaremaa Sõjavara Selts

Saaremaa Sõjavara Selts on mittetulundusühing, mis kogub, uurib, säilitab ja eksponeerib eeskätt Saaremaaga seotud sõjaajalugu.
Selts peab oma eesmärgiks luua Saaremaa Sõjavara Muuseumit. Loodava muuseumi esinduslikke kogusid on Joel Nõukase kogutud militaaresemed, mis asuvad Põripõllu külas Laadamäe talus.
Essexi maakond

Essexi maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Savikaupade muuseum

Savikaupade muuseum on Jõgeva vallas Siimusti asulas olev muuseum, kus eksponeeritakse savist tehtud esemeid ehk keraamikat. Muuseumi lähedal asub Siimusti savitööstusettevõte (Siimusti Savikoda).
Bernalillo maakond

Bernalillo maakond ("Bernalillo County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus on Albuquerque.
Maakonna pindala on 3028 km², millest 8 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 662 564. 2000. aastal oli 556 678 elanikku.
Bernalillo maakond on rahvarohkeim maakond New Mexicos.
Ajalugu.
Bernalillo maakond moodustati 1852. aastal.
San Juani maakond (New Mexico)

San Juani maakond ("San Juan County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus on Aztec.
Maakonna pindala on 14 343 km², millest 62 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 130 004. Aastal 2000 oli elanike arv 113 801.
Santa Fe maakond

Santa Fe maakond ("Santa Fe County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus on Santa Fe.
Maakonna pindala on 14 343 km², millest 62 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 130 004. Aastal 2000 oli elanike arv 113 801.
Santa Fe maakond on elanike arvult New Mexico kolmas maakond.
Ajalugu.
Santa Fe maakond moodustati 1852. aastal. Santa Fe tähendab hispaania keeles "püha usk".
Sillamäe muuseum

Sillamäe muuseum on Sillamäe linnas asuv muuseum, mis tutvustab linna ajalugu, sealhulgas ettevõtte AS Silmeti ajalugu.
Muuseumis on ka kivimite näitus.
Los Alamose maakond

Los Alamose maakond ("Los Alamos County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus on Los Alamos.
Maakonna pindala on 282 km². Veekogusid ei ole.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 950. Aastal 2000 oli elanike arv 18 343.
Los Alamose maakond on väikseim maakond New Mexicos.
Ajalugu.
Los Alamose maakond moodustati 1949. aastal.
Soomepoiste muuseum

Soomepoiste muuseum (ka: "Soomepoiste memoriaalmuuseum") on Tartu vallas Äksi alevikus asuv muuseum, mis tutvustab soomepoiste sõjategevust Soomes ja Eestis.
Muuseumis on eksponeeritud näiteks soomepoiste mundreid, varustust, relvi ja autasusid.
Luna maakond

Luna maakond ("Luna County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Deming.
Maakonna pindala on 7679 km². Veekogusid ei ole.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 25 095. Aastal 2000 oli elanikke 25 016.
Ajalugu.
Luna maakond moodustati 16. märtsil 1901.
Granti maakond (New Mexico)

Granti maakond ("Grant County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Silver City.
Maakonna pindala on 10 227 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 29 514. Aastal 2000 oli elanike arv 31 002.
Ajalugu.
Granti maakond moodustati 1868. aastal.
Granti maakond

Granti maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Socorro maakond

Socorro maakond ("Socorro County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Socorro.
Maakonna pindala on 17 221 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 886. Aastal 2000 oli elanike arv 18 078.
Ajalugu.
Socorro maakond moodustati 1. juulil 1850. aastal.
Catroni maakond

Catroni maakond ("Catron County") on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Reserve.
Maakonna pindala on 17 946 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3745. Aastal 2000 oli elanikke 3543.
Catroni maakond on pindalalt New Mexico suurim maakond.
Ajalugu.
Catroni maakond moodustati 1. juulil 1850 Socorro maakonna osast. Maakond on saanud nime USA senaatori Thomas B. Catroni järgi.
Marja Kallasmaa

Marja Kallasmaa (sündinud 21. augustil 1950 Kehras) on eesti keeleteadlane.
Ta on uurinud eriti Eesti saarte ja Lääne-Eesti kohanimesid ja nimestruktuuri. Ta on Eesti kohanimeraamatu üks põhiautoreid.
Aastast 1978 töötas ta Eesti Keele Instituudis.
Kuninglik Teaduste Akadeemia

Kuninglik Teaduste Akadeemia, ka Rootsi KTA (rootsi keeles "Kungliga Vetenskapsakademien", lühend "KVA") on üks Rootsi kuninglikest akadeemiatest. Akadeemia põhiülesanne on teaduse arendamine ja selle mõju tugevdamine ühiskonnas.
Asutamine.
Kuninglik Teaduste Akadeemia asutati 1739. aastal Londoni Kuningliku Seltsi ja Prantsuse kuningliku teaduste akadeemia eeskujul. Asutajaks oli kuueliikmeline teaduseedendajate grupp, teiste seas ka loodusteadlane Carl von Linné. Kohe asuti valima ka uusi liikmeid, aasta lõpuks oli akadeemial juba 38 liiget, järgmise aasta jooksul lisandus veel 21 teadlast. Linné kõrval oli neist tuntuim Anders Celsius, kes võttis kasutusele elavhõbetermomeetri 100-kraadise skaala.
Esimesed 16 välisliiget valiti aastal 1747, neist tuntuimad olid Šveitsi anatoom Albrecht von Haller ja prantsuse matemaatik Alexis Claude Clairaut.
Kui Kuninglik Teaduste Akadeemia 18. sajandi esimesel poolel asutati, oli selle eesmärk edendada praktilisi, ökonoomseid ja kasulikke teadmisi. Seetõttu loobuti akadeemia asutatud teadusajakirjas Vetenskapsakademiens Handlingar toonasest akadeemilisest traditsioonist avaldada teaduskirjutisi ladina keeles (näiteks Kuninglik Teaduste Selts Uppsalas pidas sellest tavast kinni) ning artikleid hakati algusest peale avaldama rootsi keeles, et ajakirja sisu oleks kättesaadav laiemale lugejaskonnale.
Kuninglik Teaduste Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige.
Akadeemia president.
Carl von Linné oli akadeemia esimene president (esimestel presidendivalimistel toimus valik loosi teel mitme kandidaadi vahel).
Aastatel 2015–2018 juhtis akadeemiat keemik Christina Moberg, Kuningliku Tehnikainstituudi professor. Alates 2018. aastast on akadeemia president Dan Larhammar, Uppsala Ülikooli molekulaarse rakubioloogia professor. 
Liikmeskond.
Akadeemial on 2013. aasta seisuga 615 liiget, sealhulgas 440 Rootsi liiget ja 175 välisliiget. Alates 1739. aastast kuni 2010. aasta lõpuni on akadeemiasse valitud kokku umbes 2870 liiget, sealhulgas välisliikmeid umbes 1230.
Aastal 1762 kehtestati Rootsi liikmete piirarvuks 100. Välisliikmete valimiseks sätestati piirang alles aastal 1798 (75 kohta). Piirmäärad võrdsustati aastal 1904 – nii sise- kui ka välisliikmetele 100 kohta. Järgmine muudatus tehti 1938. aastal – kehtestati vanusetsensus – kuni 70-aastaste Rootsi liikmete piirarv tõsteti 130-ni.
Praegu kehtivad järgmised piirangud:
Struktuur.
Akadeemia liikmeskond on jaotatud kümnesse teadusklassi:
Väljaantavad autasud.
Akadeemia annab välja autasusid ja medaleid, sealhulgas rahvusvahelisi, näiteks:
Akadeemia liikmeid 21. sajandi algusest.
Doña Ana maakond

Doña Ana maakond ("Doña Ana County") on maakond USA-s New Mexico osariigi lõunaosas.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Las Cruces.
Maakonna pindala on 9881 km², millest 18 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 209 233. Aastal 2000 oli elanike arv 174 682.
Ajalugu.
Doña Ana maakond moodustati 1852. aastal.
Bernhard Kellermann

Bernhard Kellermann (4. märts 1879 Fürth – 17. oktoober 1951 Klein Glienicke Potsdami lähedal) oli saksa kirjanik ja poliitik.
Elukäik.
Bernhard Kellermann astus 1899. aastal Müncheni Tehnikakõrgkooli; hiljem õppis ta germanistikat ja maalikunsti. 
1904. aastal, kui üks ta varasemaid teoseid, "Yester und Li", saavutas suure edu, sai ta tuntuks romaanikirjanikuna. Enne esimest maailmasõda ilmusid romaanid, mille aluseks olid reisid Ameerika Ühendriikidesse ja Jaapanisse.
1913. aastal ilmus Kellermanni peateoseks peetav romaan "Tunnel" ("Der Tunnel"), mis tõi autorile ja raamatu välja andnud kirjastusele S. Fischer Verlag suure tuntuse. Teos on tõlgitud 25 keelde. 1933. aastal tehti selle põhjal mängufilm (režissöör Kurt Bernhardt).
Esimese maailmasõja ajal töötas Kellermann ajalehe Berliner Tageblatt korrespondendina.
Alates 1922. aastast ilmus Kellermann peamiselt novelle ja jutustusi ning 1926. aastal sai temast Preußische Dichterakademie liige. 5. mail 1933 arvati ta liikmete hulgast välja, ehkki ta oli allkirjastanud lojaalsusdeklaratsiooni natsionaalsotsialistlikule võimule. Romaan "Der 9. November" keelustati ja põletati avalikult. (See kuulus ka Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestikku.) Kellermann ei emigreerunud, ent ei avaldanud ka režiimile vastupanu, vaid kirjutas nn triviaalromaane ehk bulvarikirjandust.
Pärast natsionaalsotsialistliku režiimi kokkuvarisemist rajas Kellermann koos Johannes R. Becheriga Saksa DV Kultuuriliidu (Kulturbund). Temast sai Saksa Demokraatliku Vabariigi parlamendi Rahvakoja (Volkskammer) liige ning Saksa-Nõukogude Sõpruse Seltsi (Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft) esimees. 
Romaani "Totentanz" eest pälvis Kellermann 1949. aastal Saksa DV riikliku preemia. Poliitiline tegevus sõjajärgseil aastail Saksa DV-s tõi kaasa Lääne-Saksa kirjastajate boikoti tema teostele ning Lääne-Saksamaal vajus tema nimi unustusse.
Jeffrey D. Levine

Jeffrey D. Levine (sündinud 1955) on Ameerika Ühendriikide diplomaat, aastail 2012–2015 Ameerika Ühendriikide suursaadik Eestis.
Ameerika Ühendriikide president Barack Obama esitas 17. veebruaril 2012 Jeffrey D. Levine'i Ameerika Ühendriikide suursaadikuks Eestis ja Ameerika Ühendriikide Senat kinnitas tema kandidatuuri 29. märtsil 2012. Ta andis oma volikirja president Toomas Hendrik Ilvesele üle 17. septembril 2012.
Tema ametiajal toimus 3. septembril 2014 president Barack Obama visiit Eestisse.
Gennadi Podelski

Gennadi Podelski (2. aprill 1927 Leningrad – 10. november 1983 Tallinn) oli Eesti helilooja, pianist ja ansamblijuht. 
Aastal 1954 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni eriala Eugen Kapi klassis.
Aastatel 1956–1958 oli ta ansambli Meloodia muusikaline juht. Ta oli ansambli Laine asutajaid ja kunstiline juht.
Podelski kirjutas muusika filmildele "Vallatud kurvid" (1959), "Ohtlikud kurvid" (1961) ja "Suur atraktsioon" (1974).
Ele Kõlar

Ele Kõlar (sündinud 6. veebruaril 1951 Tallinnas) on eesti laulja. 
Artistitöö.
Aastatel 1966–1967 laulis ta ansamblis Ritsikad, seejärel õe Kaja Kõlari 1971. aastal asutatud ansamblis Veenus. 1970. aastate alguses laulis ta koos õega ka ansamblis Andromeeda ning Ele eraldi veel ansamblis Vana Toomas. Seejärel laulis ta duetis Kaja Kõlariga (Ele ja Kaja Kõlar). Duett esines aastatel 1982–1984 soojendusesinejatena ja taustalauljatena Jaak Joala saateansamblis Radar, kellega käidi kontserdiringreisidel Nõukogude Liidu liiduvabariikides ja välismaal. Lisaks esinesid õed rahvalikus ansamblis Peiar. 1980. aastatel oli duett Ele ja Kaja Kõlar tuntud esineja Tallinna varieteedes.
Dueti tuntumad laulud on "Tulen saarelt", "Väike baar", "Olen unustanud kõik", "Soovide maa - see on muusika", "ÜKs väike rõõm", "Elevanditants" jt.
Pärast õde Kaja surma 1994. aastal ei ole Ele Kõlar enam lauljana üles astunud, välja arvatud esinemine Popkooripeol 2013. aastal, millel kõlas laul "Tulen saarelt".
Isiklikku.
Ele Kõlari isa, Erich Kõlar oli Venemaale küüditatud aastatel 1951.–1957. Tema ema, Leelo Kõlar järgnes talle koos Elega 1953. aastal. Ele Kõlari emapoolne vanaisa oli Riho Päts ja vanaema Made Päts-Jakobson. 
Kaja Kõlar oli tema õde ja Paap Kõlar vend. Pärast vanemate lahkuminekut said nad kaks poolvenda: isa, dirigent Erich Kõlari peres sündis Margo Kõlar ning ema, pianist Leelo Kõlari uues peres sündis Mikk Targo.
Ele Kõlaril on kaks last, poeg Erno Kaasik ja tütar Sandra Sersant.