tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dev

Devin Star Tailes (esinejanimega Dev; sündinud 2. juulil 1989 Tracys California osariigis) on Ameerika Ühendriikide laulja.
Devi esimene ametlik singel "Bass Down Low" ilmus detsembris 2010.
Alfred Mering

Alfred Mering (aastani 1936 Alfred Meering; 26. august 1903 Tallinn – 24. aprill 1988 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1917. aastal Kohila ministeeriumikooli ja 1927. aastal Draamastuudio teatrikooli. Aastatel 1926–1929 oli Draamastuudio Teatri näitleja.
Alfred Mering alustas lavategevust 1921. aastal Estonia koorilauljana. Pärast Draamastuudio teatrikooli lõpetamist töötas Ugala teatris, algul näitlejana, 1929–1932 näitejuhi ja näitlejana ning 1934–1936 kunstilise juhina. Aastatel 1932–1940 oli vaheajaga ka Vanemuise lavastaja ja näitleja. Aastatel 1941–1946 oli Eesti Draamateatris lavastaja ja näitleja, 1946–1965 Estonia näitejuht ja näitleja; 1966 oli Noorsooteatri näitleja, 1967–1984 jälle Tallinna Draamateatris näitleja.
Teinud dramatiseeringuid (Ernst Särgava „Rahvavalgustaja”), kirjutanud lastenäidendeid ning libretosid (Edgar Arro ja Leo Normeti „Rummu Jüri”, koos Huko Lumetiga). Esinenud estraadinäitlejana, telelavastustes („Pildikesi Paunverest”, 1986) ja Eesti Raadio meelelahutussaadetes (sh „Meelejahutajas”).
Ta on kirjutanud mälestusteraamatu "Elu lugu. Teatrimälestused" (1986).
Isiklikku.
Tema tütar oli lavastaja ja näitleja Mai Mering.
Käävikjooksik

Käävikjooksik ("Calathus") on jooksiklaste sugukonda kuuluv mardikaliste perekond.
Kuiva-käävikjooksik

Kuiva-käävikjooksik ("Calathus erratus") on liik mardikalisi käävikjooksiku perekonnast.
Punaselg-käävikjooksik

Punaselg-käävikjooksik ("Calathus melanocephalus") on liik mardikalisi perekonnast käävikjooksik.
Olla või mitte olla

"Olla või mitte olla" on käibefraasina kuulsaks saanud väljend William Shakespeare'i teosest "Hamlet", mille lausub peategelane prints Hamlet.
Olla või mitte olla? - See on küsimus!
Mis oleks üllam: Vaimus taluda
kõik nooled, mida vali saatus paiskab...
või tõstes relvad hädamere vastu
vaev lõpetada? Surra, magada.
Muud midagi! Sest nõnda uinudes
kaoks hingepiin ja kõik need tuhat häiret,
mis meie liha pärib looduselt.
See oleks lõpetus, mis hardasti
on ihaldatav. Surra, magada?
-Jah magada! Võib olla undki näha.
Siin ongi konks! Sest see, mis unenäod
meil võivad tulla selles surmaunes
kui maise möllu puntrast pääseme,
see paneb kõhklema. Siin peitub põhjus,
miks viletsusel iga on nii pikk.
Kes taluks aja piitsutust ja torkeid,
rõhuja kalkust, kõrgi solvamisi,
põlatud armu piinu, kohtu aeglust
ja võimu jultumust ning jalahoope,
mis malbe teenekus saab väärituilt
kui ennast igaveseks vabastada
võiks palja oraga?
Kes koormat kannaks ja higistaks
ning oigaks elu vaevus,
kui kartus millegi ees pärast surma
sel uurimata maal, kust ükski rändur ei tule tagasi;
ei rabaks tahet, mis pigem talub tuntud halbusi,
kui pageb teiste, tundmatute juurde?
Nii kaalutlus teeb pelgureiks meid kõiki ja
südiduse loomulikust jumest saab nukra mõtte põdur kahvatus
ning lennukad ja tähtsad ettevõtted
teelt targutuste tõttu kalduvad ja kaotavad teo nime...
Aksel Küngas

Aksel Küngas (23. september 1933 Meriküla, Küti vald – 30. märts 1999 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavapedagoog.
Aksel Küngas lõpetas aastal 1952 Rakvere 1. Keskkooli, aastal 1955 Tallinna Draamateatri õppestuudio ja 1956. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti filoloogina.
Ta alustas lavategevust aastal 1950 Rakvere Teatris, töötas aastatel 1960–1972 näitlejana Eesti Draamateatris. Oli aastatel 1956–1959 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse õppejõud, aastatel 1972–1982 ja 1985–1999 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi režiikateedri õppejõud (olles aastast 1988 dotsent) ja aastatel 1985–1992 režiikateedri juhataja. Aastatel 1982–1985 töötas ta Eesti Raadios lavastusala juhatajana (tegutsedes ka diktorina).
N. V. Gogol

N. V. Gogol (vene Н. В. Гоголь) on Venemaa vanim käigus olev ratasaurik, mis on valmistatud Nižni Novgorodis aktsiaseltsi Sormovo laevatehases ja uuesti kokku monteeritud Veliki Ustjugis 1911. aastal ning veel kord Petrogradis 1919. aastal.
Omanik kasutab "N. V. Gogol"it Dvina jõel.
Paugujooksik

Paugujooksik ("Brachinus crepitans") on liik mardikalisi jooksiklaste sugukonnast.
Ohuolukorras laseb ta tagakehast välja hüdrokinooni ja vesinikperoksiidi sisaldavat vedelikku, mis õhuga kokkupuutel plahvatab.
Tartu Püha Jüri kirik

Tartu Püha Jüri kirik ehk Suurkannataja Georgi kirik ehk Suurmärter Georgiuse kirik on õigeusu kirik Tartus.
Kirik asub aadressil Narva maantee 105. Kirikut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tartu Püha Georgi (Jüri) kogudus.
Ajalugu.
1845. aastal asutatud eesti õigeusu koguduse jaoks Tartus valmis Püha Jüri kirik (saksa k. Filial-Kirche zu "St. Georg") 1870. aastal. Kogudust teenis ülempreester Pavel Aleksejev. Hoone sai Teises maailmasõjas kannatada ja taastati 1945. aastal.
Jüri kirik oli Eestist pärit Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Aleksius II esimeseks töökohaks pärast Leningradi Vaimuliku Akadeemia lõpetamist.
Ionisatsiooniaste

Ionisatsiooniaste "α" on defineeritud kui "α" = "n"i/("n"i + "n"a), kus "n"i on ioonide arvuline tihedus ja "n"a on aatomite arvuline tihedus. "Elektronide tihedus" on selle suurusega seotud keskmise ioonide laenguoleku &lt;Z&gt; kaudu: "n"e = &lt;Z&gt; "n"i , kus "n"e on elektronide arvuline tihedus.
Saula Siniallikad

Saula Siniallikad on allikad Kose vallas Saula külas. Koosneb kolmest suuremast allikast, mis erinevad nii oma värvilt: rohekassinine (Siniallikas), pruunikasmust (Mustallikas) ja hallikassinine (Valgeallikas), kui ka mõõtmetelt. Summaarne vooluhulk on 20–30 liitrit sekundis ja allikate vesi voolab Pirita jõkke.
Allikad on arheoloogiamälestisena kaitse all.
Nad asuvad Tallinna–Tartu maanteest 600 meetrit ida suunas, Pirita jõeoru vasaku veeru jalamil ning nende kogupindala on ligi 700 m2.
Allikate eri värvitoonid (sinine, valge, mustjas) põhjustab põhjapinnase värvivarjund ning valguse peegeldumine allika põhjas hõljuvatelt liivaosakestelt.
Maanteele kõige lähemal on Ohvriallikas (läbimõõt 12–13 m, sügavus 3–4 m). Selle allika vesi on rohekassinine. Teine allikas asub esimesest umbes 20 m eemal ja on ovaalse kujuga (läbimõõt 12–20 m, sügavus kuni 2 m). Mõlema allika põhjas esineb rohkesti vee “üleskeemise” kohti, nn grifoone. Teise allika vesi on heledam, valkjam. Kolmanda allika sügavus on umbes pool meetrit. Allika põhjas leidub üksikuid väikseid grifoone, üldiselt on aga põhi mudane, mistõttu vesi on mustja värvusega. Allikate vesi voolab ligi saja meetri pikkuse ja kahe meetri laiuse Siniallika oja kaudu Pirita jõkke. Suurvee ajal ujutab jõgi allikad üle.
Siniallikate veel on arvatud olevat tervendav mõju, mistõttu juba aastatuhandeid on sinna ohvriande toodud.
Allikad rahvapärimuses.
"Siniallikas pidi see näkide ülemvalitseja elukoht olema. Teda on seal palju rahvast näinud, kes sealt käisid pudeliga vett toomas, kelle silmad haiged olid. Kui pudel vett täis pandi, siis pidid sinna allikasse raha ehk mõnda muud metalli viskama. Rahvas nimetas teda Siniallikatölp, selleparast et temal olnud kepp käes ja sinine tölpkuub seljas."
ERM, KV 24, 85 &lt; Hageri khk. - Hans Mesikäpp (1935).
"Siniallikale viidi vanu rahasid. Siniallika töl´p pidi elama allikas ja ümbruskonnas. Talle viidi andeid, siis saadi allikast silmarohtu. Töl´p pidi olema sinise kuuega, kübar käes ja kepp peos."
ERA II 20, 218/9 (1) &lt; Hageri khk., Hageri v., Adila k., Kloostri t. &lt; Kose khk., Tuhala v., Oru k. - Rudolf Põldmäe &lt; Ants Mesikäpp, 62 a. (1929)
Sõbra tänav

Sõbra tänav ("Freundschaftstraße") on tänav Tartus.
Selle pikkus on 1570 m.
Tänav algab Võru tänavalt ja lõpeb Siili tänaval. 
Tänav ristub Kesk tänava, Tähe tänava, Linda tänava, Salme tänava, Kalevi tänava, Raua tänava, Nõva tänava, Turu tänava ja Sassi tänavaga (seejuures Sassi tänavaga vaid vasakult).
Sõbra tänava ääres asub Püha Aleksandri kirik.
Grafiti.
Sõbra tänava paljudel hoonetel on grafiti teoseid.
PM Karotiin

PM Karotiin on 2005. aastal asutatud OG Elektra kontserni ettevõte, mis tegeleb köögivilja kokkuostu ja selle töötlemisega (koorimine, keetmine, puhastamine). 
Töödeldud köögivilja kasutatakse AS OG Elektra Tootmine kulinaariatsehhis.
Avec Kirjastus

AveC Kirjastuse AS on OG Elektra kontserni kuuluv ettevõte, mis annab 1997. aastast välja Lääne-Virumaa nädalalehte Kuulutaja.
Kuulutaja on reedeti ilmuv tasuta nädalaleht, mille tiraaž on olnud 14 000.
Benjamin Franklin

Benjamin Franklin (17. jaanuar 1706 – 17. aprill 1790) oli Ameerika poliitik, diplomaat, teadlane, leiutaja, ajakirjanik, polühistor; üks Ameerika iseseisvussõja liidritest.
Ta oli ka üks Ameerika Ühendriikide Iseseisvusdeklaratsiooni koostajatest.
Franklini eestvedamisel asutati Philadelphias 1743. aastal Ameerika Filosoofiaselts. Temast sai seltsi esimene president.
Mälestuse jäädvustamine.
Benjamin Franklini portree on kujutatud 100-dollarisel pangatähtedel.
Tartu Salemi kirik

Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu Tartu Salemi Baptistikoguduse kirik ehk EEKBKL Tartu Salemi kirik on pühakoda Tartus Karlova linnaosas aadressil Kalevi 76.
Salemi kirik on üks Tartu uuemaid sakraalhooneid, selle on projekteerinud arhitekt Maarja Nummert. Kirikut hakati ehitama 1992. aastal. Hoones tegutseb Tartu Salemi baptistikogudus. Hoone avati jumalateenistusteks 2000. aastal. Jumalateenistused toimuvad pühapäeviti. Koguduses toimub noorte- ja lastetöö. 
2004. aastal valmis avatud kirikutorn, mis on Eesti sakraalarhitektuuris sellisena ainulaadne. Saal on kasutusel kontserdipaigana, kirikus asub Tartu ainus barokkorel. 
Hoone pälvis 2007. aastal tunnustuse Eesti Kauni Koduna.
Tartu adventkirik

Tartu adventkirik on kirik Tartus Lille tänavas.
Hoone projekteeris Arnold Matteus. See ehitati aastal 1929. Nõukogude ajal oli hoone lasteaia käsutuses. Taas võeti see sakraalhoonena kasutusele 1990. aastal.
Richard Dunne

Richard Patrick Dunne (sündinud 21. septembril 1979 Tallaght's) on Iirimaa endine jalgpallur, kaitsja.
Iirimaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2000–2013.
Klubikarjääri jooksul mängis ta Inglismaa klubides Everton, Manchester City, Aston Villa ja Queens Park Rangers.
2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste valikturniiri kahes mängus Eesti jalgpallikoondise vastu lõi Dunne kaks väravat (mõlemas ühe).
Tartu Ülikooli kirik

Tartu Ülikooli kirik (saksa k. "Universitäts-Kirche") oli 1860. aastal ehitatud luterlik kirik Tartus, Jakobi tänav 1, Tartu Ülikooli peahoone taga. Seda kasutas Tartu Ülikooli kogudus.
1948. aastal võeti kirik koguduselt ära õppehooneks ja sisustus demonteeriti. Sulgemisotsus tehti 26. juulil 1948. Kuni selle ajani peeti seal näiteks matuseteenistusi (1944 detsembris rektor H. Koppel). Osa sisustust – altar, kantsel, pingid ja tornikellad – viidi taastamisel olevasse Põltsamaa Niguliste kirikusse, kus need on siiani kasutusel. Riia meistri Herbert Kolbe töökojas 1926. aastal valminud orel viidi aga taastatud Estonia kontserdisaali. 
1956. aastal kohandati kirikusaal raamatukoguks ja jagati raudbetoonist vahelagedega neljaks korruseks. Hoonet kasutati Tartu Riikliku Ülikooli õpperaamatukoguna, selle hüüdnimi oli Tuubikum.
Tänapäeval tegutseb hoones Tartu Elektriteater.
Harry Hein

Harry Hein (sündinud 22. veebruaril 1945 Valgas) on Eesti erusõjaväelane, endine Päästeameti ja Eesti Piirivalve peadirektor.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1967. aastal Leningradi Kõrgema Sõjakooli üldvägede ohvitserina. 1982. aastal lõpetas ta Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia, kus õppis üldvägede ja staapide operatiiv-taktikalist juhtimist.
Hiljem on Hein läbinud lühiajalisi täienduskursuseid kodanikukaitse ja päästetööde alal Norras, Soomes ja Ameerika Ühendriikides.
Teenistuskäik.
Nõukogude armees.
Aastail 1967–1989 teenis ta Kaug-Ida sõjaväeringkonnas rühmaülema, rooduülema, pataljoni staabiülema, pataljoni ülema, polgu staabiülema, polguülema ja diviisi staabiülemana.
Vahemikus 1989–1991 töötas Hein Eesti NSV tsiviilkaitse staabiülemana.
Päästeametis.
Aastatel 1991–2000 oli ta Päästeameti peadirektor. Ametisse asus ta 30. augustil 1991.
Piirivalves.
18. oktoobril 2000 nimetas siseminister Tarmo Loodus toona päästeametis töötanud kolonel Heina piirivalve juhiks. Siseminister Loodus ütles otsust kommenteerides, et kohale oli vaja "korraliku sõjaväelise kogemusega" inimest ning viitas, et Hein töötas koos Tarmo Kõutsiga ka piirivalve ülesehitamise juures.
Ta töötas Eesti Piirivalve Piirivalveameti peadirektorina 2000. aasta oktoobrist kuni 2005. aasta novembrini. Ehkki Heinal täitus teenistuse piirvanus juba 2005. aasta 22. veebruaril, pikendas kaitseväe juhataja Tarmo Kõuts tema tegevteenistuslepingut 4. novembrini, misjärel läks Hein erru.
Isiklikku.
Ta on abielus ja kahe lapse isa.
Auastmed.
Brigaadikindrali auastme sai juunis 2002 ja kindralmajori auastme märtsis 2004.
Korvpalli Meistriliiga 1944

Korvpalli Meistriliiga 1944. aasta hooaeg oli Eesti kõrgeima korvpalliliiga 20. hooaeg. Võistles kuus meeskonda. Mängud toimusid septembris viie päeva jooksul. Meister selgitati kõikide mängude kokkuvõttes.
Meistriks tuli Tallinna Kalev, kes alistas viimases otsustavas mängus oma peakonkurendi Tartu Kalevi 16 : 15, jäädes ühegi kaotuseta.
Põhiturniir.
11. september.
 
12. september.
 
13. september.
 
14. september.
 
15. september.
Peko Helü

Peko Helü on alates 2006. aastast Obinitsas ilmuv setukeelne ajakiri. Ilmub korra aastas.
Ajakirja peatoimetaja on Evar Riitsaar ja toimetaja Kauksi Ülle.
Meža

Meža (vene Межа) on jõgi Venemaal Tveri oblastis. 
Jõe ääres asuvad Nelidovo linn ja Žarkovski küla.
Meža saab alguse Valdai kõrgustikult ja suubub vasakult Daugavasse. Jõe pikkus on 259 km, valgala pindala 9080 km².
Alamjooks on laevatatav.
Matotškin Šar

Matotškin Šar on väin, mis eraldab Novaja Zemlja Põhjasaart ja Lõunasaart. Väin ühendab omavahel Barentsi merd ja Kara merd. 
Väina pikkus on 100 km, vähim laius 600 m, pindala 323 km², sügavus kuni 12 m. Kaldad on kõrged, kohati järsud. 
Suurema osa aastast on väin kinni külmunud. Suviti paiknesid väina rannikul praeguseks mahajäetud asulad Matotškin Šar ja Stolbovoi.
Pala bussiõnnetus

Pala bussiõnnetus on 11. oktoobril 1996 toimunud liiklusõnnetus, kui Jõgevamaal metsavahelisel Sõõru–Nõva teel põrkasid kokku koolibuss ja metsaveoauto. Buss vedas 35 Pala Põhikooli õpilast, kes tulid kooli traditsiooniliselt maastikumängult Särgjärve äärest. Bussis oli ka kaks täiskasvanut. Õnnetuses hukkus kaheksa õpilast (kolm poissi ja viis tüdrukut), kes olid sündinud aastatel 1982–1986.
Õnnetus juhtus liivasel Sõõru–Nõva tee kolmandal kilomeetril, kui bussile vastu sõitev metsaveoauto Scania juht Anti Ubina kaotas liigse kiiruse tõttu oma sadulveoki üle kontrolli, kaldus vastassuunavööndisse ja sõitis bussile PAZ külje pealt sisse. Kokkupõrge rebis ära bussi vasaku külje, mille tõttu osa lapsi ja bussijuht paiskusid sõidukist välja. Buss jäi pidama kraavi, kuid ratastele. Scania jäi seisma keset teed esiotsaga kraavipervel. Õnnetuses sai silmapilkselt surma kaheksa vasakpoolsetel aknaalustel kohtadel istunud õpilast ja vigastada üle kümne, neist üheksa raskelt. 
Päästeteenistus ja kiirabi ei saabunud õnnetuspaika kiirelt, sest õnnetuspaigal polnud mobiililevi ja häire andmine oli raskendatud. Probleemid tekkisid, sest õnnetuspaik asus leviaugus. Seal ei töötanud mobiilid, sinna ei ulatunud päästeteenistuse raadioside ja seal jukerdasid tavatelefonid. Sideprobleemide tõttu sõitsid mõned kiirabiautod õnnetuspaigast mööda. Olukorra tegi segasemaks ka asjaolu, et mõned lapsed oli jõutud juba enne kiirabi ja päästjate saabumist eraautodega koju või haiglasse toimetada.
Hiljem öeldi, et arvestades õnnetuse ohvrite vigastusi, poleks kiirabi ja päästjate kiirem õnnetuspaika saabumine aidanud hukkunute arvu vähendada.
Hukkunud.
Õnnetuses hukkusid: 
Pärast õnnetust.
Õnnetuses surma saanud lapsed maeti 16. oktoobril 1996, nende ärasaatmine toimus Pala Põhikooli õuel. Valitsuse määrusega kuulutas tollane peaminister Tiit Vähi päeva riiklikuks leinapäevaks.
Bussis sõitnud 12-aastane koolipoiss Jallo Freienthal, kes oli varem läbinud "Kaitse end ja aita teist" koolituse, ühendas süttimise vältimiseks bussi akujuhtmed lahti. Selle eest andis president Lennart Meri 1997. aasta talle Eesti Punase Risti II klassi teenetemärgi.
Pärast õnnetust tugeva närvišoki saanud ja kontaktivõimetuks muutunud veoautojuht Anti Ubina oli mitu kuud ravil Tartu psühhiaatriahaiglas, sest ta kannatas posttraumaatilise stressi käes. Õnnetuse põhjustamise eest ei ole kedagi kohtu alla antud, samuti ei ole õnnestunud politsei uurijatel kordagi õnnetuse põhjustanud veoautojuhti tema vaimse seisundi tõttu üle kuulata. 2006. aasta mais otsustas Tartu maakohus lõpetada menetluse liiklusõnnetuse põhjustanud veoautojuhi süüdistuses seoses tema vaimse tervisega, vabastada ta karistusest ja määrata talle psühhiaatriline sundravi.
Ligand (biokeemia)

Biokeemias ja farmakoloogias on ligand (ladina keeles "ligandium", seondumine) bioloogilise eesmärgiga aine, millel on retseptorid ja mis moodustab kompleksi biomolekulidega. Ligandi ainus ülesanne on retseptoriga seondumine.
Kitsamas mõistes on ta signaali vallandav molekul, seondudes sihtmärkvalguga. Näiteks on adrenaliin looduslik ligand südamelihase beetaretseptoritele (ka adrenergiline retseptor).
Ligandid on ka mitmed ko-faktorid. Seejuures võib ligand samuti olla ka radioaktiivse või muu märkainega seotud orgaaniline molekul.
Lisaks võivad ligandideks olla mitmed kunstlikud ained, mis küll sarnanevad loodusliku signaalmolekuliga, kuid pärast seondumist hoopis blokeerivad selle ning takistavad nõnda signaali ülekannet.
Ligandide rühma kuulub ka klorofüll.
Vasodilatatsioon

Vasodilatatsioon on veresoonte laienemine nende seintes paiknevate silelihasrakkude lõtvumise tulemusena, eriti suurtes arterites, väiksemates arterioolides ja suurtes veenides. See on vasokonstriktsiooni vastand. Kui sooned dilateeruvad, siis vere vool suureneb, seega toob arteriaalsete veresoonte dilatatsioon kaasa vererõhu alanemise.
Aineid, mis põhjustavad vasodilatatsiooni, nimetatakse vasodilaatoriteks.
Mittekovalentne side

Mittekovalentne side on keemiline side, tavaliselt makromolekulide vahel, mis ei jaga omavahel elektronide paare, vaid pigem seisneb selles, et elektromagnetilised interaktsioonid on suuremalt hajutatud. Mittekovalentne side on domineeriv side supermolekulide vahel supramolekulaarkeemias.
Seondumissait

Seondumissait (erialases kirjanduses ka sidumistasku, sidumissait ja sidumiskoht) on koht retseptori või ensüümi molekulis, kuhu seondub retseptori puhul ligand (nt agonist või antagonist) ning ensüümi puhul substraat, kofaktor või aktivaator (nt sekundaarne virgatsaine). Ühel bioloogilisel molekulil võib olla mitu seondumissaiti: näiteks proteiinkinaaside puhul eristatakse ATP seondumissaiti ja valksubstraadi seondumissaiti. Samas eksisteerib seondumissaidi mõiste ka DNA kontekstis: see on teatud koht DNA molekulis, mis seostub transkriptsioonifaktoriga. Seondumissaidid on samuti olemas ka antikehades kui spetsiifilised regioonid, mis selektiivselt seonduvad antigeenidega.
Ensüümi või retseptori seondumissait on vähemalt osaliselt suunatud valgumolekuli sisemusse ning mõningal määral varjestatud lahusti eest; see võimaldab valgul luua hüdrofoobseid vastastikmõjusid seonduva partneriga. Seondumisel tekkivad keemilised sidemed on seejuures enamasti mittekovalentsed. Seonduva aine ning retseptori või ensüümi seondumissaidi vahel tekkivate vastastikmõjude rohkus, tugevus ja suunatus (nt vesiniksidemete puhul) mõjutavad otseselt aine afiinsust bioloogilise sihtmärgi suhtes. Seepärast on teadmised seondumissaidi ruumilisest struktuurist suureks abiks ka selektiivsete ravimite arendamisel.
Mõningad seondumissaidid on evolutsionaarselt hästi säilinud, näiteks eri organismide sarnase funktsiooniga ensüümidel (või samu sekundaarseid virgatsaineid siduvatel ensüümidel) on seondumissaitides sarnased või identsed aminohappejäägid.
Carnival Cruise Lines

Carnival Cruise Lines on Carnival Corporation &amp; plc asutaja-aktsiaselts ja suurim laevakompanii mitte ainult Carnival Corporationi koosseisus, vaid reisijate arvu järgi ka maailmas.
Ettevõte peakorter asub Miamis. Carnival Cruise Lines on üks alliansi "World's Leading Cruise Lines" 6 liikmest.
2011. aastal kuulus Carnival Cruise Linesile kruiisireiside turust 21,1%.
Ettevõte tegi raha sellega, et hakkas korraldama teistest kruiisiettevõtetest lühemaid ja järelikult odavamaid reise.
Carnival Cruise Lines on tuntud Las Vegase stiilis sisustuse ja meelelahutuste poolest. Ettevõte ise kutsub oma laevu Lõbulaevadeks ("The Fun Ships") ja laevadel pakutakse reisijatele väga mitmesuguseid tegevusi.
Ettevõtte tunnuseks on kujunenud laeva korsten, mis on USA lipu värvides punane, sinine ja valge ning vaala saba kujuliselt kaheharuline. Ettevõtte maskott on Lõbulaeva Freddy (Fun Ship Freddy), kes on samuti laeva korstna kujuline.
Ajalugu.
Fantasy-klass.
Kõik need laevad on valminud Helsingis Kvaerner Masa Yards laevatehases. Kõigis laevades on 1026 kajutit ja laevaperes on 920 liiget. Need laevad on ettevõttes Carnival Cruise Lines kasutusel alates valmimisest kuni tänapäevani.
Destiny/Triumph-klass.
Kõik need laevad on valminud Itaalias Monfalcones Fincartieri S.p.A. laevatehases. Need laevad on ettevõttes Carnival Cruise Lines kasutusel alates valmimisest kuni tänapäevani.
Spirit-klass.
Kõik need laevad on valminud Helsingis Kvaerner Masa Yards AB laevatehases. Igaühes neist on 1062 kajutit ja igaühe laevaperes on 961 liiget. Need laevad on ettevõttes Carnival Cruise Lines kasutusel alates esmareisist kuni tänapäevani.
Conquest-klass.
Kõik need laevad on valminud Itaalias Monfalcones Fincartieri S.p.A. laevatehases. Igaühes neist on 1487 kajutit ja igaühe laevaperes on 1160 liiget. Need laevad on ettevõttes Carnival Cruise Lines kasutusel alates valmimisest kuni tänapäevani.
Splendor-klass.
See laev on valminud Itaalias Monfalcones Fincartieri S.p.A. laevatehases. Selles on 1503 kajutit ja laevaperes on 1160 liiget. See laev on ettevõttes Carnival Cruise Lines kasutusel alates valmimisest kuni tänapäevani.
Dream-klass.
Kõik need laevad on valminud Itaalias Monfalcones Fincartieri S.p.A. laevatehases. Need laevad on ettevõttes Carnival Cruise Lines kasutusel alates valmimisest kuni tänapäevani.
Tartu vanausuliste palvemaja

Tartu vanausuliste palvemaja on vanausuliste palvemaja, mis asub Tartus Põik tänaval. Palvelat kasutab Tartu vanausuliste kogudus. 
Palvemaja hakati ehitama aastal 1862, teenistusi peeti seal hiljemalt aastal 1865. Aastaks 1931 püstitati arhitekt Anatoli Podtšekajevi projekti järgi palvelale eeskoda ja kellatorn. Teise maailmasõja ajal aastal 1941 hävisid tules palvela puitosad, hävis ka enamik Mark Solntsevi loodud ikoone. 
Praegune palvela on ehitatud säilinud kiviosi ära kasutades aastal 1948. Kuid siis hakkas seal tegutsema majavalitsuse kantselei. Kogudus sai hoone tagasi oma kätte aastal 1955. Vanausulised soovisid palvemaja täielikku taastamist, kuid selleks ei andnud võimud luba. Palvela on endises suuruses tänini taastamata.
Põik tänav

Põik tänav on tänav Tartus Ülejõe linnaosas.
See ühendab Raatuse tänavat Fortuuna tänavaga. Tänav on sirge, loode-kagusuunaline ja 195 m pikk.
Tänava ajalooline saksakeelne nimi on Querstraße; eestikeelsed varasemad nimed olid Kitse tänav ja Kitse-uulits.
Sellel tänaval asub Tartu vanausuliste palvemaja.
Fortuuna tänav

Fortuuna tänav (varem Kalda tänav; saksa keeles "Fortunastraße") on tänav Tartus.
Tänav algab Narva maanteelt Rahu silla juurest, kulgeb mööda Emajõe äärt itta, ristub vasakult Põik tänavaga ja lõpeb Pikal tänaval. Tänav on 400 m pikk.
Ajalooliselt asusid Fortuuna tänaval peamiselt ühe- või kahekorruselised puumajad. 21. sajandi esimesel kahel kümnendil lammutati kõik tänava ääres olnud puumajad. Lammutatud majadest tühjaks jäänud kruntidele on rajatud uusi kombineeritud elu- ja ärihooneid.
Tartu Kolgata kirik

Tartu Kolgata kirik on kaasaegne kirik Tartu kesklinnas. Kirikus tegutseb Tartu Kolgata baptistikogudus. 
Kirik ehitati 1994. aastal arhitekt Raal Kivi projekti järgi ja õnnistati sisse 21. jaanuaril 1995. Peasaali sinistes toonides vitraažaknad on loonud Andrei Lobanov. Rõduga peasaal mahutab u 200 inimest. Paremas tiivas asub väike saal. Avara ja valgusküllase fuajee teiselt korruselt pääseb mitmesse klassiruumi. Kirik asub aadressil Veski 40. 
Kiriku ehitaja ja algne omanik (kuni aastani 2013) oli Uusapostlik Kirik Eestis. Seoses koguduse liikmeskonna vähenemisega pani Uusapostlik Kirik Eestis kirikuhoone 2013. aastal müüki. Kiriku ostis 500 000 euro eest Tartu Kolgata baptistikogudus, baptistlik avajumalateenistus peeti kirikus pärast remonti 10. novembril 2013.
505

505. aasta (DV) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas laupäeval. Arvu 505 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Tartu Kolgata baptistikoguduse palvemaja

Tartu Kolgata baptistikoguduse palvemaja oli palvemaja Tartus.
Maja on ehitatud 1931. aastal Arnold Matteuse projekti järgi. See asub Tähe tänaval.
Hoonet kasutas 2013. aastani Tartu Kolgata baptistikogudus, seejärel asus Kolgata kogudus Veski tänavale Tartu Kolgata kirikusse (endisse Tartu Uusapostlikku kirikusse).
2014. aastal ostis hoone Emajõe Suveteater.
Jaan Laaman

 
Jaan Karl Laaman (sündinud 1948) on USAs terrorismis süüdi mõistetud eesti juurtega kurjategija. 
Tema pere emigreerus USA-sse siis, kui ta oli alles laps. Ta kasvas üles Roxburys Massachusettsis ja Buffalos New Yorgi osariigis. 
1960. aastatel töötas Laaman üliõpilasliikumise Students for a Democratic Society juures ning seisis vastu Vietnami sõjale ja rassismile. Ta abistas noori liikumisest Mustad Pantrid ja puertoricolaste tänavajõugust Young Lords.
1972. aastal arreteeriti ta Richard Nixoni tagasivalimise peakorteri ja politseimaja õhkimise eest New Hampshire'is ja mõisteti 20 aastaks vangi. Ta vabastati aga juba 1978.
1979. aastal aitasid tema ja Kazi Toure korraldada Bostonis Amandla Festivali, kus esines ka Bob Marley, toetamaks apartheidi lõpetamist Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Laaman arreteeriti taas 1984. aastal koos veel mitme United Freedom Fronti liikmega, keda tunti ka Ohio 7 nime all ning keda juhtis Tom Manning. Teda süüdistati valitsusvastases vandenõus osalemises ja ta mõisteti süüdi viie pommiplahvatuse korraldamises osalemises, ühes nurjunud pommiplahvatuses osalemises ja kuritegelikus vandenõus osalemises. Talle mõisteti karistuseks 53-aastane vanglakaristus.
Praegu kannab ta vanglakaristust. Tema eeldatav vabastamispäev on 15. mai 2021.
Isiklikku.
Tal oli Barbara Curziga poeg Ricky Michael Emilio Curzi-Laaman (23.11.1981–21.10.2011).
Ammonoteelid

Ammonoteelid on veeloomad, kes ainevahetuses vabanevat ammoniaaki eritavad keskkonda otseselt, uurea vahenduseta. 
Ammonoteelid on näiteks luukalad. Nende eritatav ammoniaak pärineb puriinalustest.
Põhjarinne (Vene kodusõda)

Põhjarinne (vene keeles "Северный фронт") oli Nõukogude Venemaa Vabariigi Revolutsioonilise Sõjanõukogu 1918. aasta 15. septembri otsusega 11. septembrist moodustatud väekoondis Venemaa edela-, põhja- ja kirdeosa kaitseks Vene kodusõjas.
Põhjarinde koosseisu moodustasid Nõukogude väed Pihkvast kuni Vjatka piirkonnani; põhjarinde kaitsepiirkond oli liinil Balahna - Jarensk - Glazov - Tšerdõn. Põhjarinde staap asus Jaroslavlis.
Põhjarinne reorganiseeriti Punaarmee ülemjuhataja 1919. aasta 12. veebruari korralduse alusel läänerindeks, mille koosseisu liideti 7. armee, Nõukogude Läti armee ja läänerinde väeosad ning läänerinne likvideeriti 19. veebruarist 1919. aastast. 
Põhjarinde koosseis.
1918. aasta oktoobris asus 6. armee kaitseliinil põhjasuunal, Vologda, Arhangelski ja Kotlase piirkonnas Põhja-Dvina joonel.
1918. aasta oktoobris asus 7. armee Petrogradi piirkonnas Mežduozjornoje rajoonis, Karjala kannasel ja Narva–Pihkva joonel.
11. novembril 1918 alistus Saksamaa Esimese maailmasõja tulemusena Antandile. Pärast Saksamaal toimunud novembrirevolutsiooni algas Saksa vägede evakueerimine vallutatud aladelt. 13. novembril 1918 tühistas Nõukogude Venemaa Brest-Litovski rahulepingu koos kõigi lisadega, alustas sõjategevust ja püüdis taastada rahueelset seisu Saksamaale kaotatud aladel. 16. novembril andis Punaarmee ülemjuhataja Jukums Vācietis käsu alustada taganevate Saksa vägede järel pealetungi laialdasel rindel Soome lahest kuni Ukrainani, kuid korraldusega hoiduda relvakonfliktidest evakueeruva Saksa armeega.
1918. aasta novembris alustasid põhjarinde 7. armee väeosad pealetungi evakueeruvate Saksa keisririigi sõjavägede kannul Lätisse, millega 18. novembril algas Läti Vabadussõda ja Eestisse 28. novembril 1918. aastal, millega algas Eesti Vabadussõda.
1919. aasta jaanuaris viis põhjarinde 6. armee läbi sõjalise Šenkurski operatsiooni, Arhangelski piirkonnas asunud Suurbritannia-Ameerika sõjalise missiooni ja Vene valgekaartliku Põhjaarmee vägede vastu, mille tulemusel paisati vastaste väed 90 km kaugusele endistelt positsioonidelt.
Mardi mägi

Mardi mägi oli piirkond Tallinnas Torupilli asumis, mis asus kunagisest Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänava Park Hotellist Lasnamäe pool, umbes seal, kus asub praegu Kunderi tänav.
Arvatavasti ulatus 1867. aasta üleujutuse ajal Torupilli kandis veest välja vaid Mardi mägi.
Carmelo Anthony

Carmelo Kyam Anthony (sündinud 29. mail 1984 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide korvpallur, kes mängib korvpalliliigas NBA alates 2003. aastast, kui pääses NBA "draft"'i kolmanda valikuna Denver Nuggetsisse.
NBA karjäär.
Carmelo Anthony on NBA-s mänginud 17 hooaega, neist enamiku Denver Nuggetsi (2003–2011) ja New York Knicksi (2011–2017) eest. Pärast aastat Oklahoma City Thunderis ja Houston Rocketsis on Anthony taas püsivama rolli leidnud Portland Trail Blazersis, keda esindab alates 2019. aasta novembrist.
USA korvpallikoondis.
USA korvpallikoondise mängijana võitis Carmelo Anthony kuldmedali 2008., 2012. ja 2016. aasta suveolümpiamängudel. Anthony on esimene ja seni ainus korvpallur, kes on võitnud kolm olümpiakulda.
Kevin Love

Kevin Wesley Love (sündinud 7. septembril 1988 Santa Monicas) on Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur, kes mängib 2025. aastast NBA klubis Utah Jazz, enne seda mängis ta 2014–2023 klubis Cleveland Cavaliers. Love on tulnud 2016. aastal NBA meistriks ning USA koondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks.
NBA karjäär.
2008. aasta NBA "draft"'ist valis Love'i viiendana Memphis Grizzlies, kes vahetas ta edasi Minnesota Timberwolvesi. Timberwolvesi eest mängis Love kuus aastat ja tõi oma parimal, 2013/14. hooajal keskmiselt 26,1 punkti, 12,5 lauapalli ja 4,4 resultatiivset söötu mängus. Hooajal 2010/11 oli ta keskmiselt 15,2 lauapalliga kogu liiga parim lauavõitleja.
2014. aasta suvel vahetati Love Andrew Wigginsi ja Anthony Bennetti vastu Cleveland Cavaliersi. Love tuli Cavaliersiga 2016. aastal NBA meistriks, kui finaalseerias alistati 4 : 3 Golden State Warriors. Love mängis Warriorsi vastu NBA finaalis ka 2017. ja 2018. aastal, kuid siis kaotati seeriad vastavalt 1 : 4 ja 0 : 4.
Rahvuskoondis.
Love on tulnud USA korvpallikoondisega 2010. aastal maailmameistriks ja 2012. aastal olümpiavõitjaks.
Paedophryne

Paedophryne on perekond konnasid kerakonlaste sugukonnast. Nimi on tuletatud vanakreeka keelest: "pais" ("παῖς") tähendab "laps" ja "phrynē" ("φρύνη") "konn". Seni on sellest perekonnast teada kuus liiki konnasid, kes kõik on ühed väikseimad konnad ja teadaolevalt üldse väikseimad selgroogsed. Neist üks, "Paedophryne amauensis" on väikseim teadaolev selgroogne. Kõik liigid elutsevad Paapua Uus-Guineas. 
Taksonoomia.
Esimesed "Paedophryne"'id avastas teadlane Fred Kraus 2002. aastal, kuid ametlike kirjeldusteni jõuti alles 2011. aastal.
Kirjeldus.
Miniatuursust esineb paljude konnaliikide seas maailmas, kuid eriti sageli esineb seda Paapua Uus-Guineas: tervelt seitsmes perekonnas. "Paedophryned" teeb eriliseks see, et kõik selle perekonna liigid on miniatuursed. "Paedophryne dekot" ja "Paedophryne verrucosa" kasvavad 8–9 mm pikkuseks, "Paedophryne kathismaphlox" 10,4–10,9 mm pikkuseks ja "Paedophryne oyatabu" kuni 11,3 mm pikkuseks. Neist kõige väiksem on "Paedophryne amauensis", kes kasvab keskmiselt 7,7 mm pikkuseks. "Paedophryne swiftorum" on "P. amauensisest" vaid mõnevõrra suurem.
Väikese kasvu tõttu on neil suhteliselt suur keha pindala võrreldes ruumalaga ja seetõttu suurem oht naha kuivamise tõttu surra. Nad vajavad väga niisket elukeskkonda ning elutsevad tavaliselt vihmametsa aluses leheprügis ja samblas. Maapinnal elama sunnib neid ka asjaolu, et nende varbad on väga väikesed ja ei võimalda hästi ronida. Miniaturiseerumise käigus on lihtsustunud nende liigeste ja koljude ehitus. Nende arengus puudub kullese staadium. Väikeste mõõtmete tõttu kannavad emased korraga ainult kahte muna, kuid on ebaselge, kas need munetakse korraga või mingite ajavahemike tagant.
"Paedophryned" toituvad pisikestest putukatest ja on ise toiduks teistele väikestele selgroogsetele, kes tavaliselt konni süüa ei pruugi. Võimalike looduslike vaenlaste hulka võivad kuuluda ka skorpionid.
Antoni Pärtel

Antoni Pärtel (8. veebruar 1912 Muhu, Saaremaa – 24. aprill 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Alates 1. aprillist 1936 oli ta Kaitseliidu Saaremaa maleva Muhu üksikkompanii (endise Muhu malevkonna) pealik. 
Hukati vangilaaagris.
Läänerinne (Vene kodusõda)

Läänerinne (vene keeles "Западный фронт ") oli Nõukogude Venemaa Punaarmee ülemjuhataja korraldusel 1918. aasta 12. septembri otsusega 19. septembrist Põhjarinde baasil moodustatud väekoondis Venemaa lääne- ja loodepiirkondade kaitseks Venemaa kodusõjas.
Läänerinde staap asus tegevuse jooksul Staraja Russas, Molosetšnõis, Dvinskis, Smolenskis ja Minskis.
Läänerinne likvideeriti 8. aprillil 1924 seoses Läänerinde reorganiseerimisega Lääne sõjaväeringkonnaks. 
Läänerinde vägedega tegutses koos Balti laevastik 1919. aasta veebruaris-detsembris.
Läänerinde koosseis.
Läänerinde väed osalesid lahingutegevuses 2000 km pikkusel rindejoonel: Antandi ekspeditsioonivägede vastu Murmanski suunal, Soome vägede vastu Petroskoi, ja Olonetsi suunal ning Karjala kannasel; Eesti Vabadussõjas, Läti Vabadussõjas Eesti ja Läti ning ka Leedu vägede vastu ja Eestis ja Lätis asunud Vene valgekaartlaste Loodearmee vägede vastu 1919. aasta kevadel ja Loodearmee 1919. aasta sügispealetung Petrogradile; Saksa ja Poola vägede vastu Valgevenes.
1919. aasta suvel taandusid Läänerinde väed lahingutes Eesti ja Loodearmee vägedega Eestist ja Lätist; Valgevenes aga taandusid Läänerinde väed Nõukogude-Poola sõjas pärast ebaõnnestunud Varssavi ja Poola vallutamiskatset Berzina jõe ja Polotski linnani.
1919. aasta juunis-augustis ja oktoobris-novembris pidasid Läänerinde 7. armee ja 15. armee väeüksused kaitselahinguid Eesti armee ja Loodearmee vägedega Petrogradi kaitsel.
Valter Proosa

Valter Proosa (8. jaanuar 1895 Tartu – 26. märts 1944 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (major).
Langes Nõukogude õhurünnakus.
Mihail Väli

Mihail Väli (23. august 1895 Loona vald, Saaremaa – 17. juuli 1942 Sverdlovsk, hukati) oli Eesti sõjaväelane (major).
Eduard Kesk

Eduard Kesk (kuni 1935. aastani Eduard Keske; 10. september 1894 Oudova ringkond, Peterburi kubermang – 17. aprill 1941 Tallinn, Eesti NSV) oli Eesti sõjaväelane (major). 
Hukati Nõukogude okupatsioonivõimude poolt.
Hendrik Lugeveer

Hendrik Lugeveer (kuni 1936. aastani Heinrich Lugenberg; 16. märts 1897 – 7. detsember 1969 Sennestadt, Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (major).
Arnold Kiple

Arnold Kiple (16. veebruar 1914 Valga – 17. september 1944 Luunja lähistel) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Jaan Palo

Jaan Palo (kuni 1936. aastani Jaan Pallo; 5. august 1895 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 27. september 1979) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1939). 
Ta arreteeriti NKVD poolt 1945.
Julius Raev

Julius Raev (kuni 1938. aastani Julius Steinberg; 18. märts 1897 Jäärja vald, Pärnumaa – 14. detsember 1946 Vorkuta vangilaager, Komi ANSV) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1939).
Ta töötas posti-telegraafikontori ülema abina Lihulas. Varem oli teeninud Kaitseliidu Tallinna ja Sakalamaa malevas. 
Arreteeriti NKVD poolt 3. oktoobril 1940 Läänemaal Lihula vallas. Suri Komi ANSV Vorkuta vangilaagris.
August Kõhelik

August Kõhelik (28. mai 1896 Tauria kubermang – 19. detsember 1976 USA?) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Jüri Kurvits

Jüri Kurvits (22. märts 1898 Vana-Võidu, Viljandimaa – 1. aprill 1942 Sverdlovsk) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
August Pikkoja

August Pikkoja (kuni 1935. aastani August Pikov; 5. juuli 1903 Narva – veebruar 1966 Ohio) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Albert Lukas

Albert Lukas VR II/3 (22. veebruar 1899 Kõo küla, Viljandimaa – 25. aprill 1980 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kaptenmajor).
Ta õppis valla- ja Pilistvere kihelkonnakoolis ning Tallinna Reaalkoolis aastatel 1916–1919. Sõjalise hariduse omandas ta Mereväe Kadetikoolis aastatel 1919–1921, Inglismaal suurtüki, divisjoni ja elektrivaldkonna kursustel 1925. ja mereväeohvitseride taktikaala täienduskursustel 1939. aastal.
Osales Vabadussõjas vabatahtlikuna 26. novembrist 1918 Tallinna kaitseliidus, detsembrist Tallinna Kooliõpilaste Pataljonis. 1919. aasta märtsis viidi ta Meredessantpataljoni, juunis suurtükilaev Lembit mereõpilaseks, novembris arvati Mereväe Ekipaaži ja läkitati ohvitserikutse omandamiseks Sõjakooli mereväeklassi. 
Lukas ülendati Mereväe Kadetikooli lõpetamisel 1921. aasta detsembris mereväe nooremleitnandiks, 1922. aasta jaanuarist teenis ta miiniristleja Vambola kompanii ülema, vanema suurtükiohvitseri ja komandöri abina. Alates 1932. aasta märtsist oli ta suurtükilaeva Laine komandöri kohusetäitja ning 1934. aasta jaanuarist komandör, ühtlasi oli ta 1932. aastal Mereväe Ekipaaži kohtu liige. Teenis 1932. aasta novembrist 1933. aasta maini komandeerituna Merejõudude Baasis suurtükiohvitserina. 1935. aasta septembris komandeeriti ta Merejõudude Baasi suurtükiohvitseriks, kuid jäeti vormiliselt edasi Laine komandöriks, 1938. aasta veebruaris ülendati kaptenmajoriks. 1939. aasta novembris viidi üle teenistusse Merejõudude Baasi suurtükiohvitseriks, kus ta teenis 1940. aasta lõpuni. Oli korduvalt Mereväe Ohvitseride Liitkogu aukohtu ja juhatuse liige ning esimees 1937. aastal. Kuulus VRVÜ Tallinna osakonda aastatel 1934–1940.
Lahkus teise maailmasõja ajal perega Rootsi, töötas Stockholmi Tehnikaülikooli juures. Maetud Sigtuna Maria kiriku kalmistule.
Gottwald Grohmann

Gottwald Eugen Eduard Grohmann (9./22. august 1859 Tver – 13./26. juuni 1906 Püha) oli Eesti vaimulik.
Grohmann õppis aastatel 1870–1879 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1880–1883 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Rapla Maarja-Magdaleena koguduses Carl Eduard Malmi juures. Ordineeriti 7./19. septembril 1886 Tallinnas õpetajaks.
Ta oli aastatel 1886–1888 Püha Jakobi koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1888–1906 oli ta (introdutseeriti 17./29. märtsil 1888) sama koguduse õpetaja. Lisaks oli ta Saaremaa Kurttummade Asutuse juht ja aastast 1888 Saaremaa pastorileskede ja -orbude abistamiskassa juhiks. Aastast 1893 oli ta ka liturgiakomitee liige.
Isiklikku.
Tema isa Karl Woldemar Emil Grohmann oli luterlik pastor Tveris, hiljem Tallinna Jaani koguduse esimese pihtkonna õpetaja, vanaisa Woldemar Eugen Grohmann ja vanavanaisa Justus Heinrich Grohmann olid Türi Püha Martini koguduse õpetajad, vend Gottfried William August Grohmann oli Risti ja Tallinna Jaani koguduse õpetaja. Ta oli kaks korda abielus: esimest korda endise Püha Jakobi koguduse õpetaja Heinrich Eduard Gahlnbäcki tütre Mariega (aastatel 1888–1902), teist korda Gahlnbäcki tütretütre (esimese abikaasa õe Henriette tütre) Irmgardiga (neiuna Hoffmann).
Jonne Kotta

Jonne Kotta (sündinud 7. juunil 1972) on eestlasest merebioloog. 
Haridus.
Pärast Tartu Ülikooli lõpetamist uuris Kotta võõrliike ja filtreerijaid loomi, näiteks seda, milline on filtreerijate loomade veepuhastamisvõime. Sel ajal Eestis merebioloogilisi eksperimente sisuliselt ei tehtud või kui tehti, siis vaid laboritingimustes. Kotta hakkas arendama eksperimentaaltööde valdkonda ning täiendas end Soome, Rootsi, Taani ja Prantsusmaa ülikoolide juures. Jonne Kotta kaitses doktoriväitekirja 2000. aastal Tartu Ülikoolis. 
Töö.
Ta on töötanud Prantsusmaal Pariisi Loodusmuuseumis, Taanis Taani Keskkonnauuringute Instituudis, Soomes Turu Ülikoolis ja Rootsis Stockholmi Ülikoolis. 2020. aastatel töötab ta vanemteadurina Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudis. 
Teadustöö.
Lisaks mitmekesistele rahvuslikele ja Euroopa Liidu koostöövormidele on Kottal praegu koos Austraalia okeanograafidega käsil kolmeaastane projekt. Austraalias uurib ta rannikumere põhjataimestikku ning asjaolusid, mis määravad looduses koosluste produktsiooni, ja kliimamuutuste mõju hoovustele. Kotta sealse teadustöö põhiküsimuseks on see, kas rannikumere elustik võimendab või puhverdab kliimast tulenevaid muutusi või pole sel olulist rolli ehk teisisõnu selle mõju on vaid lokaalne.
Lisaks tegeleb ta veel kaugseire ja merebioloogia meetodite ühitamisega, et satelliitide kaudu kirjeldada mereelustiku levikumustreid, liigilist mitmekesisust ja keskkonna seisundit.
Ta on uurinud ka naftareostust ning töötanud Eesti rannikumere jaoks välja tundlikkuse ja taastumispotentsiaali kaardid.
Isiklikku.
Tema isa on merebioloog Ilmar Kotta ning vend helilooja ja muusikateadlane Kerri Kotta. Tema abikaasa Helen Orav-Kotta on samuti merebioloog.
Tüdruk, kes mängis tulega

"Tüdruk, kes mängis tulega" (rootsi "Flickan som lekte med elden") on Stieg Larssoni 2006. aastal postuumselt avaldatud "Millenniumi"-triloogia teine osa. 
Eestikeelsed väljaanded.
"Tüdruk, kes mängis tulega". Rootsi keelest tõlkinud Kadri Papp. Kirjastus Varrak, 2009. 608-leheküljeline tavaformaadis ja kõvas köites.
Välislingid.
Lotman

Lotman on perekonnanimi.
Eesti rahvastikuregistrisse oli 2012. aasta veebruaris kantud 17 Lotmani nime kandvat inimest.
Lotus F1 Team

Lotus F1 Team on Vormel 1 meeskond. 
Meeskond osaleb Vormel 1 sarjas alates 2012. aastast, asendades Renault' tiimi.
Meeskonnas sõidavad 2014. aastast alates Pastor Maldonado ja Romain Grosjean.
Andrei Makovejev

Andrei Aleksandrovitš Makovejev (vene keeles "Андрей Александрович Маковеев", sündinud 16. oktoobril 1982 Tjumeni oblastis Tobolskis) on Venemaa laskesuusataja.
Maailma karikasarjas võistles Makovejev esimest korda Anterselvas 21. jaanuaril 2005 10 km sprindis, kus ta sai 120 lõpetanu seas 46. koha. Poodiumile jõudis ta esimest korda Hantõ-Mansiiskis 15. märtsil 2007 10 km sprindis, kui ta sai 3. koha. Esimese MK-etapi võidu sai Makovejev Nové Městos 12. jaanuaril 2012 20 km eraldistardiga sõidus. 
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Andrei Makovejev on osalenud (seisuga 24. jaanuar 2012) 98 MK-etapil&lt;br&gt; ja jõudnud esikolmikusse 6 korral, neist 1 etapi on ta võitnud.
Halobakterid

Halobakterid ehk halofiilsed bakterid ("Halobacteria") on arhede (mitte bakterid, nagu nimetus ütleb) klass hõimkonnas "Euryarchaeota", kes taluvad suure soolasisaldusega elukeskkonda, st on halofiilid ehk halotolerandid.
Halobakterite kui eksitava nimetuse vältimiseks on neid mõnikord nimetatud haloarhedeks või halofiilseteks arhedeks, ehkki taksonoomilist nomenklatuuri järgides on see taunitav.
Halobakterid on fotoorganotroofid ehk kasutavad energiaallikana valgust ja oksüdeerivad orgaanilisi aineid.
Halobakterite hulgas on nii aeroobseid kui anaeroobseid ehk nii selliseid, kes suudavad elada hapnikurikkas keskkonnas, kui neid, kes saavad hakkama üldse ilma hapnikuta.
Palju halobaktereid elab mere pinnakihis, kus nad on olulised lämmastiku-, süsiniku-, väävli- ja fosforiringes. Seevastu mõned suudavad elada isegi soolalihas.
Halobakteritel on välja arenenud fotosünteesi süsteem, mis on teistsugune kui muudel organismidel. See toimub pigmendi retinaali ja membraanvalgu bakteriorodopsiini põhjal ning võimaldab üksnes salvestada energiat ATP molekulidesse.
Paljud halobakterid on pigmenteerunud või fosforestseeruvad ehk helendavad ja suures koguses võivad nad veepinda värvida. Mõne rakumembraan on lilla ja suured halobakterite kolooniad on silma võrkkesta pigmendi rodopsiiniga sarnaneva bakteriorodopsiini tõttu punakad. See pigment neelab valgust, mis annab ATP loomiseks vajalikku energiat. Halobakterites leidub ka pigmenti halorodopsiini, mis footonite toimel seob kloori ioone ja aitab toota valgusest energiat. Kuid halobakterid ei suuda siduda süsinikdioksiidist süsinikku.
Halobakterites on palju aminohappeid, aga hüdrofoobseid aminohappeid on minimaalselt. Sellised valgud seovad vett 2–4 korda tõhusamalt kui need valgud, mis on iseloomulikud madala osmoossusega keskkonnas kohanenud mikroorganismidele.
Leida Levald

Leida Levald (24. august 1914 – 20. jaanuar 2012) oli eesti näitleja ja telerežissöör.
1946. aastal lõpetas ta Eesti Riikliku Draamateatri draamastuudio (samas lennus lõpetasid näiteks ka Heino Mandri, Ferdinand Veike, Valter Luts ja Astrid Lepa).
Ta oli aastatel 1948–1951 Tallinna Balletikooli direktor.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli tšellist ja helilooja Martin Levald, nende tütar on laulja ja muusikapedagoog Tiiu Levald.
Rannikuluide

Rannikuluide on tuule poolt luideteks kuhjatud liiv.
Rannikuluited leidub Eesti ranniku kõigis piirkondades.
Häädemeeste lähedal asuvad Rannametsa luited on ühed Eesti kõrgeimad. Tuhandeid aastaid tekkinud luidete kõrgus on rohkem kui 30 meetrit.
Rannikuluiteid liigitatakse kinnistumise astme järgi järgmiselt:
Waldorfi kool

Waldorfi kool ehk Steineri kool (ka waldorfkool, steinerkool) on kool, kus järgitakse Rudolf Steineri loodud Waldorfi pedagoogika põhimõtteid. Waldorfi pedagoogika põhineb Rudolf Steineri (1861–1925) rajatud antroposoofial. 
Eestis on Waldorfi koolid riiklikult tunnustatud erakoolid, mille kandjateks on mittetulundusühingud. Waldorfi koolide kõrval on ka Waldorfi lasteaiad ja ravipedagoogilised koolid. 
Maailmas oli 2011. aastal 1001 Waldorfi kooli, neist 689 Euroopas. Kõige enam on neid Saksamaal (225), järgnevad USA (130) ja Holland (92).
Krediidi kulukuse määr

Krediidi kulukuse määr näitab protsentuaalselt laenust tulenevat tegelikku kulu laenuvõtjale aastas, selleks võetakse arvesse kõik teadaolevad kulud, mis kliendil tuleb tasuda. Näiteks krediidi kulukuse määra arvutamisel võetakse arvesse kõik lepingutasud, laenuhooldustasud kui ka muud kaasnevad kulud, autoliisingu või laenu puhul kohustuslik kaskokindustus ja kodulaenu puhul kodukindlustus. Krediidi kulukuse määra kaudu saab laenupakkumisi ühtsetel alustel võrrelda ja see on tunduvalt täpsem kui võrrelda intressi alusel. 
Krediidi kulukuse määra arvutades võetakse intressi arvutamise esimeseks päevaks laenu andmise päev. Arvutamisel kasutatavate tähtpäevade intervalle väljendatakse aastates, kuudes, nädalates või päevades, kusjuures aastas on 365 päeva, 52 nädalat või 12 võrdset kuud (võrdsete kuude puhul on 30,41666 päeva ehk 365/12). Krediidi kulukuse määr esitatakse kahe komakoha täpsusega.
Eestis võimalik suurim krediidi kulukuse määr, mida laenuandja võib kliendilt küsida, on kolmekordne Eesti panga poolt kehtestatud baasmäär, mille leiab Eesti panga statistikamooduli leheküljelt. Suurema määra küsimusel on laenuandja vastuolus heade tavade ja kommetega ning sellest tuleks kindlasti teavitada Eesti Tarbijakaitseametit ja antud laenupakkumist ei tohiks võtta vastu.
Carl Johan Bergman

Carl Johan Bergman (sündinud 14. märtsil 1978 Ekshärardis) on Rootsi laskesuusataja. 
Bergman suusatas viimast vahetust Rootsi segateatevõistkonnas, kes tuli maailmameistriks 2007. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Anterselvas. 2009. aasta MM-il Pyeongchangis tõi ta Rootsi võistkonna segateatesõidus teisena finišisse, võitjale Prantsusmaale kaotati 6,2 sekundiga. Hantõ-Mansiiskis 2010. aasta MM-il sai ta segateatesõidus pronksmedali.
Bergman on osalenud kolmedel olümpiamängudel. 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys jäi tema paremaks tulemuseks 10 km sprindis saadud 28. koht. 2006. aasta OM-il Torinos oli tema parem tulemus individuaalselt 20 km eraldistardiga sõit, kus ta sai 23. koha. 4x7,5 km teatesõidus sõitis ta viimast vahetust, kui Rootsi võistkond jäi neljandaks, kaotades Prantsusmaale fotofiniši põhjal, kuigi saadi sama lõpuaeg. 2010. aasta OM-il Vancouveris oli ta parim saavutus 19. koht 12,5 km jälitussõidus, mille võitis tuli tema võistkonnakaaslane Björn Ferry.
Maailma karikasarjas osales Bergman esimest korda Oberhofis 4. jaanuaril 2001 10 km sprindis, kus ta sai 109 startinu seas 87. koha. Esimest korda jõudis ta poodiumile Fort Kentis 5. märtsil 2004 12,5 km jälitussõidus, kui ta oli teine. Esimene võit MK-etapil tuli 16. märtsil 2006 Kontiolahtis 10 km sprindis.
Bergman elukaaslane on Norra laskesuusataja Liv Kjersti Eikelandiga. 
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Carl Johan Bergman on osalenud (seisuga 24. jaanuar 2012) 202&lt;br&gt; korda MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 10 korral, neist 3 etappi&lt;br&gt; on ta võitnud.