tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Steve Morse

Steve J. Morse (sündinud 28. juulil 1954 Hamiltonis Ohios) on Ameerika Ühendriikide muusik, ansambli Dixie Dregs asutaja ja kitarrist.
Aastatel 1985–1989 oli ta ansambli Kansas kitarrist ja 1994–2022 rokkansambli Deep Purple kitarrist. 
2003. aastal asutas ta koos basskitarrist Bob Daisley, trummar Lee Kerslake'i, klahvpillimängija Don Airey ja laulja Jimmy Barnesiga superansambli Living Loud.
Pärast Dixie Dregsi albumi "Industry Standard" ilmumist 1982. aastal on ajakirja Guitar Player lugejad valinud ta viiel korral järjest aasta parimaks kitarristiks.
Yvette Mimieux

Yvette Carmen Mimieux (8. jaanuar 1942 Los Angeles, California – 18. jaanuar 2022 Los Angeles, California) oli USA filmi- ja seriaalinäitleja.
Tema isa oli prantsuse ja ema mehhiko päritolu. Hollywoodi publitsist Jim Byron avastas Mimieux', kui too oli 16-aastane.
Ta tegi näitlejana läbimurde 1960. aastal rolliga H. G. Wellsi romaanil põhinevas ulmefilmis "Ajamasin" ("The Time Machine"), kus ta mängis Rod Taylori partnerina üht peaosa. Enne seda oli ta samal aastal teinud filmidebüüdi filmis "Platinum High School" ning mänginud telesarjades "Yancy Derringer" ja "". Ta oli nomineeritud parima naisnäitlejast uustulnuka Kuldgloobusele.
Pärast filmi "Ajamasin" sõlmis ta lepingu MGM-iga ning mängis seejärel sellistes filmides nagu "Where the Boys Are" (1960), "Light in the Piazza" (1962), kus ta kehastas Olivia de Havillandi tegelaskuju vaimupuudega tütart, "Diamond Head" (1962), kus ta mängis peaosa koos Charlton Hestoniga, "Vendade Grimmide imeline maailm" ("The Wonderful World of the Brothers Grimm"; 1962), "The Four Horsemen of the Apocalypse" (1962) ja "Toys in the Attic" (1963). 1964. aastal tegi ta külalisrolli arstisarjas "Dr. Kildare" ning pälvis selle eest Kuldgloobuse nominatsiooni. Väidetavalt oli Mimieux esimene, kes näitas televisioonis naba.
1970. aastate alguses mängis ta peaosa telesarjas "The Most Deadly Game" ning ka see roll tõi talle Kuldgloobuse nominatsiooni. 1970. aastatel mängis ta veel mängufilmides "Kaaperdatud lennuk" ("Skyjacked"; 1972), "Jackson County Jail" (1976) ja "The Black Hole" (1979) ning mitmes telefilmis. 1980. aastatel tegi ta külalisrolli telesarjas "Lembelaev" ("The Love Boat") ja ühe hooajaga piirdunud telesarjas "Berrenger's". 1980. aastate teisel poolel mängis ta filmides vähe, viimase filmirolli tegi 1992. aastal telefilmis "Lady Boss".
Mimieux oli kolm korda abielus. Aastatel 1972–1985 oli ta abielus filmilavastaja Stanley Doneniga.
Tsentralnõi rajoon (Tver)

Tsentralnõi rajoon (vene keeles Центральный район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tveris. Rajoon hõlmab Tveri kesklinna.
Tsentralnõi rajoon on kõige väiksema pindalaga ja rahvaarvuga Tveri rajoon. Seal paiknevad administratiivhooned, ülikoolid ja instituudid. Tsentralnõi rajoon on elukohana kõige prestiižsem Tveri rajoon, siin on ka kõige kõrgemad kinnisvarahinnad linnas.
Tsentralnõi rajoon moodustati 21. veebruaril 1936. 5. aprillil 1956. aastal Tsentralnõi rajoon kaotati ja ühendati Novopromõšlennõi rajooniga. Tsentralnõi rajoon taastati 6. novembril 1975.
Proletarski rajoon (Tver)

Proletarski rajoon (vene keeles Пролетарский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tveris. Rajoon asub linna edelaosas.
Proletarski rajoon on moodustatud 1936. aastal.
Pekaarilased

Pekaarilased ("Tayassuidae") on sigadega välimuselt sarnanev sugukond sõraliste seltsist. Võrreldes sigadega on pekaaridel saledamad jalad, väiksemad sõrad ja lühem saba, samuti ei kasva neil ülemised kihvad ülespoole.
Pekaarid elutsevad põhiliselt Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, aga ka Põhja-Ameerika edelaosas ja Trinidadi saarel. Nad on sotsiaalsed loomad ja elavad karjades.
Tüüpiline täiskasvanud pekaari kaalub 20-40 kg ja on 90-130 cm pikk. Nad on mitmekülgse toitumisega, süües eelkõige taimset materjali (juuri, puuvilju, kaktuseid), aga ka seeni ja selgrootuid. Ökoloogiliselt asendavad pekaarid Ameerikas sigalasi.
Liigid.
Pekaarilaste hulka kuuluvad kolm liiki kolmest perekonnast.
Finest

Finest+FM on Soome ainus eestikeelne raadiokanal, mille asutas Soome-Eesti raadiosaatejuht Argo Lepik, et toetada kaasmaalaste kasvavat kogukonda. Üks fondi loomise ajendeid oli ka see, et eestlastest väiksemal rahvusvähemusel venelastel oli juba pikka aega olnud oma raadiokanal. Raadiojaam alustas internetis tegevust 14. novembril 2013. Raadio leviala keskendub soome-eestlaste peamisele elurajoonile ehk Lõuna-Soomele.
Raadio muusika on keskendunud rahvusvahelisele tantsumuusikale, Eesti 80ndate ja 90ndate pop- ja tantsumuusikale ning uuematele Eesti hittidele. Lisaks edastab kanal uudiseid Soomest ja Eestist ning edastab eestikeelset jutusaadet eestlaste elust Soomes laiemalt. Sponsorid on Soome, Soome-Eesti ja Eesti ettevõtted.
2020. aasta alguses alustas Finest+FM saateid Helsingis sagedusega 98,5 MHz ning Hyvinkääl ja Kanta-Hämes sagedusega 94,4 MHz. Raadiostuudio asub Pasilas Ilmalas MTV Uutisten stuudios.
Aviastroitelnõi rajoon

Aviastroitelnõi rajoon (tatari keeles Авиатөзелеш районы, vene keeles Авиастроительный район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Rajoon asub linna põhjaosas.
Aviastroitelnõi rajoon on moodustatud 5. detsembril 1994, mil Lenini rajoon jagati Novo-Savinovo rajooniks ja Aviastroitelnõi rajooniks.
Volga-äärne rajoon (Kaasan)

Volga-äärne rajoon (tatari keeles Идел буе районы, vene keeles Приволжский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Rajoon asub linna lõunaosas Volga vasakul kaldal.
Volga-äärne rajoon on kõige suurema pindalaga Kaasani rajoon.
Volga-äärne rajoon moodustati 7. detsembril 1956, mil liideti Stalini ja Sverdlovi rajoonid.
Kirovi rajoon (Kaasan)

Kirovi rajoon (tatari keeles Киров районы, vene keeles Кировский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Rajoon asub linna lääneosas Volga vasakul kaldal.
Rajoon moodustati 1925. aastal ja kandis Zaretšje rajooni nime. 1931. aastal sai rajoon uueks nimeks Proletarski rajoon ja 1935. aastal Kirovi rajoon.
Nõukogude rajoon (Kaasan)

Nõukogude rajoon (tatari keeles Совет районы, vene keeles Советский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Rajoon asub linna idaosas.
Rajoon moodustati 1935. aastal ja sai nimeks Molotovi rajoon. Praeguse nime sai Nõukogude rajoon 1957. aastal.
Nool (muusika)

Nool on muusika noodikirja märk, mida tavaliselt kasutatakse mõne muu märgi mõju suuna näitamiseks.
Kyle Okposo

Kyle Henry Erovre Okposo (sündinud 16. aprillil 1988 Saint Paulis Minnesota osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Buffalo Sabres. Ta on klubi meeskonna kapten.
Vahhitovi rajoon (Kaasan)

Vahhitovi rajoon (tatari keeles Вахитов районы, vene keeles Вахитовский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Vahhitovi rajoon hõlmab Kaasani ajaloolise kesklinna.
Rajoon on nime saanud järgi.
Vahhitovi rajoon on moodustatud 1973. aastal. Praeguses piirides on alates 1995. aastast. Vahhitovi rajoon on kõige väiksema pindalaga ja elanike arvuga Kaasani rajoon.
Enamus Kaasani vaatamisväärsusi asub Vahhitovi rajoonis.
Novo-Savinovo rajoon (Kaasan)

Novo-Savinovo rajoon (tatari keeles Яңа Савин районы, vene keeles Ново-Савиновский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Novo-Savinovo rajoon asub Kaasani ajaloolisest kesklinnast põhja pool.
Novo-Savinovo rajoon on kõige väiksema pindalaga Kaasani rajoon.
Novo-Savinovo rajoon moodustati 5. detsembril 1994, mil Lenini rajoon jagati Novo-Savinovo rajooniks ja Aviastroitelnõi rajooniks.
Roland Peeretaja

Roland Peeretaja ("Roland the Farter, Roland le Fartere, Roulanduse le Fartere, Roland le Petour") oli 12. sajandil Inglismaa kuninga (oletatavalt) Henry II kojanarr, kes pidi õukonna traditsioonilistel jõulupidudel esitama tantsu, mis lõppes üheaegse hüppe, vilistamise ja peeretusega ("Unum saltum et siffletum et unum bumbulum"). Oma teenete eest sai ta vastutasuks Hemingstone'i mõisa koos 100 aakri (12 hektari) maaga Suffolkis.
Arhiiviandmed.
Täpseid ajaloolisi andmeid Rolandi kohta napib, kuigi üldjoontes peab kirjeldus tema tegevuse kohta arvatavasti paika, kuna on olemas selle ajastu raamatupidamise märkmed selle kohta, millist tasu ja mille eest ta sai, ehkki puuduvad tähtajad. Raamatus "On Farting: Language and Laughter in the Middle Ages" kirjeldab kirjandusprofessor Valerie Allen, et Roland (sünninimega George) oli esmalt Henry I teenistuses, seejärel Henry II, kuid väidetavalt hilisem kuningas, oletatavalt Henry III, pidas tema tegevust kohatuks ja võttis maad ning mõisa tagasi. Selle kirjelduse kohaselt pidanuks Roland tegutsema 120 aastat, mistõttu ei saa tema täpses tegevusperioodis kindel olla.
Liber feodorum.
1302. aastal koostatud raamatus "Liber feodorum" kirjeldatakse Rolandi tegevust:
""Edmundus de Breinton' tenet Hemelingeston' cum pertineciis, ... et est ista seriancia faciendi unum saltum, siffletum, et pettum"."
"Seriantia que quondam fuit Rollandi le Pettour in Hemingeston' in comitatu Suff', pro qua debuit facere die Natali Domini singulis annis coram domino rege unum saltum et sifflettum et unum bumbulum"
Kontekst.
Keskajal oli kõhutuule-huumor seotud organismi tegevuse kontrollimatusest tuleneva ärevuse ning meeldetuletusega, et ka kõrgeimatel aadlikel pole sellest pääsu. Teine tähendus on tõsisem ning seotud surelikkuse, lagunemisega ning paljud tolle aja kirjanikud nägid selles seost surmaga: kõhutuul ja roe tuletasid iga päev meelde surelikkust ning pattu.
Lisaks oli tolle ajastu õukonna meelelahutuse – akrobaadid, žonglöörid, tuleneelajad, jutuvestjad, muusikud, koomikud – osa ka kõhutuule kasutamine, Iirimaa 8. sajandi kirjalikest allikatest leiab nimekirja õukonna "peeretajatest" ("bruigedoire"), kellele määrati töötasuks kindel osa jahisaagist. Ligikaudu Rolandi tegevusperioodil kirjeldatakse üht peeretajate rühma Iirimaa kuninga juures.
Moskva rajoon (Kaasan)

Moskva rajoon (tatari keeles Мәскәү районы, vene keeles Московский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Moskva rajoon asub linna loodeosas.
Moskva rajoon moodustati 1973. aastal, mil see eraldati Lenini rajooni koosseisust.
Cantemir (Moldova)

Cantemir on linn Moldovas, Cantemiri rajooni halduskeskus. Cantemir asub Rumeenia piirist vähem kui 2 km kaugusel.
1967. aastal alustas tööd konservitehas "Prut". 6. aprillil 1973 sai tehase juurde tekkinud töölisasula linnaõigused. Linn sai nimeks Cantemir riigitegelase ja teadlase Dimitrie Cantemiri (1673–1723) auks.
Călărași (Moldova)

Călărași on linn Moldovas, Călărași rajooni halduskeskus. Călărași asub pealinnast Chișinăust ligikaudu 47 km loodes.
Asulat on esmamainitud 1432. aastal. Linnaõigused sai Călărași 1925. aastal.
Suurbritannia relvajõud

Suurbritannia relvajõud ("British Armed Forces"), ka Tema Majesteedi relvajõud ("His Majesty's Armed Forces"), on Suurbritannia sõjavägi, mis vastutab Suurbritannia, Suurbritannia meretaguste alade ja Suurbritannia kroonist sõltuvate alade kaitse eest. Samuti edendavad nad Ühendkuningriigi laiemaid huve, toetavad rahvusvahelisi rahuvalve jõupingutusi ja annavad humanitaarabi.
Pärast Suurbritannia kuningriigi moodustamist 1707. aastal on Suurbritannia relvajõud osalenud mitmes suures sõjas, sealhulgas Seitsmeaastases sõjas, Ameerika iseseisvussõjas, Napoleoni sõdades, Esimeses maailmasõjas ja Teises maailmasõjas. 
Struktuur.
Seisuga detsember 2022 koosnevad relvajõud järgmistest üksustest:
Sankt Margarethen bei Knittelfeld

Sankt Margarethen bei Knittelfeld on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas.
Sankt Peter ob Judenburg

Sankt Peter ob Judenburg on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas.
Seckau

Seckau on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas. See asub Knittelfeldi lähedal. See on tuntud benediktiinide Seckau kloostri poolest, mis oli kunagi Graz-Seckau piiskopkonna asukoht.
Pix

Pix on Brasiilia keskpanga poolt Brasiilia reaalides (R$) eraisikutele ja ettevõtetele pakutav elektrooniline makseviis. Maksesüsteemil on tsentraliseeritud infrastruktuur, milles arveldamiseks kasutatakse Pixi ökosüsteemis osalevate isikute valduses olevat raha. 
Maksesüsteemi nimi viitab kasutatavale tehnoloogiale (pixel) ja see tahab olla sama lihtne kui vestlus sotsiaalvõrgustikes. Pix ei ole krüptovaluuta. süsteemi edu võtmeks on tehingute kiirus, odavus ja mugavus. See töötab avatud keskkonnas 24/7 ja on turvaline.
Ajalugu.
Selle maksesüsteemi loomine algas 2016. aastal Michel Temeri valitsuse initsiatiivil ja võeti kasutusele Bolsonaro valitsuse ajal. Osalejate registreerimine algas 5. oktoobril 2020, 5.–15. novembrini toimus süsteemi testimine ja see võeti ametlikult täismahus kasutusele 16. novembril. Pix lõi ühenduse finants- ja makseasutuste ja fintech’ide vahel ning selle kasutuselevõtu eesmärgiks oli sularahatehingute vähendamine ja riigi pangandussektori sisese konkurentsi edendamine. 2021. aasta novembriks oli süsteemis tehtud juba enam kui 6 miljardit tehingut kogusummas 682 miljardit USA dollarit. 
Kasutamine.
Pix võimaldab teha kiirmakseid üksikisikute vahel ning üksikisikute, ettevõtete ja valitsuse vahel (P2P, P2B, B2B, P2G ja B2G). 
Pixi süsteemi tehinguvõtme saab omandada, kui isik registreerib oma isiku kasutades selleks CPF-numbrit, e-posti aadressi või mobiiltelefoni numbrit. Kui isik ei soovi enda isikuandmeid Pixiga siduda, siis on võimalik kasutada anonüümset võtit, milleks on juhuslikult genereeritud tähtnumbrite jada või QR-kood (staatiline või dünaamiline). Ettevõtted saavad kasutada oma CNPJ-numbrit. Oluline on see, et üksikisikud saavad iga konto jaoks luua kuni viis võtit, samas kui ettevõtted saavad luua kuni kakskümmend võtit. 
Võti seob kiirmaksesüsteemi (SPI) tehingukontoga (see võib olla nõudmiseni hoiukonto, kogumiskonto või ettemaksekonto), mida selle kasutaja hoiab enesele sobivas finantsasutuses. 
Iga Pix-alias peab olema seotud ainult ühe tehingukontoga. Pixiga maksmiseks ei ole vaja registreerida Pixi pseudonüümi/võtit, sest süsteem kasutab sama teavet, mida on vaja raha ülekandmiseks teistes Brasiilia maksesüsteemides (TED, DOC).
Probleemid.
Üsna pea pärast Pixi kasutuselevõttu hakkas see huvi pakkuma ka kuritegelikele ringkondadele. Spetsialiseerunud jõugud sundisid ohvreid tegema Pixi kaudu suuremahulisi pangaülekandeid. Selliste kuritegude piiramiseks tugevdas keskpank 2021. aastal rakenduse turvameetmeid. Kesksel kohal oli selles öösel tehtavatele ülekannetele piirmäära kehtestamine.
Kurjategijad kasutasid raha röövimiseks järgmisi meetodeid:
Spielberg

Spielberg (varem: Spielberg bei Knittelfeld) on linn "(Stadtgemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas.
Spielbergi linn asub Muri jõest põhja pool Aichfeldi idaosas, Zeltwegi ja Knittelfeldi linna vahel. Aastatel 1986–2009 oli Spielberg turulinn. 1. oktoobril 2009 sai sellest "Stadtgemeinde".
Majandus.
Spielbergis asub "Red Bull Ring" (varasem "A1-Ring" ja "Österreichring"). Aastatel 1970–1987 ja 1997–2003 toimusid seal Austria GP-d. 2014. aastal tuli see F1 kalendrisse tagasi. 2020. aastal toimusid seal edasilükatud F1 hooaja kaks esimest võistlust: Austria GP ja Steiermargi GP. 2021. aastal, pärast Türgi GP edasilükkamist, peeti nädal enne Austria GP-d teine osavõistlus, Steiermargi GP.
Unzmarkt-Frauenburg

Unzmarkt-Frauenburg on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas.
Weißkirchen in Steiermark

Weißkirchen in Steiermark on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas.
Halimah Nakaayi

Halimah Nakaayi (sündinud 16. oktoobril 1994 Seetas) on Uganda jooksja, kelle põhiala on 800 meetri jooks.
Ta osales 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros ning pääses 800 meetri jooksus poolfinaali. Olümpiamängude lõputseremoonial kandis ta Uganda lippu.
2018. aasta Aafika meistrivõistlustel oli ta neljas, kaotades pronksi võitnud etiooplasele Habitam Alemule 4 sajandiksekundiga.
2019. aasta Aafika mängudel võitis Nakaayi Hirut Meshesha ja Rababe Arafi järel pronksmedali. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel tuli ta ajaga 1.58,04 ameeriklaste Raevyn Rogersi ja Ajee Wilsoni ees maailmameistriks.
Olümpiamängudel Tokyos segas Nakaayi võistlust põlvevigastus ning ta ei pääsenud finaali.
2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel võitis ta ajaga 2.00,66 Ajeé Wilsoni ja Freweyni Hailu järel pronksmedali.
Isiklikku.
Nakaayi on õppinud Kampala Ülikoolis infotehnoloogiat ja informaatikat.
Zeltweg

Zeltweg on linn "(Stadtgemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas. See asub Muri jõe Aichfeldi nõos Ülem-Steiermargis. Suuremad omavalitsused läheduses on Judenburg, Knittelfeld ja Fohnsdorf.
Ajalugu.
Mõned talud registreeriti Steiermargi hertsogkonnas Zeltwegis juba 13. sajandil. Küla kutsuti siis "Celtwich", selle nimi on esmakordselt kirjas 1430. aastal. 15. sajandil oli näljahädadest, ikaldustest ja epideemiatest tingitud märkimisväärseid raskusi. Alates 1569. aastast algatas Habsburgist Austria ertshertsog Karl II palgiparvetuse Muri jõel, mis omandas Zeltwegi ajaloo jaoks märkimisväärse tähtsuse. Järgnevate aastakümnete jooksul Zeltweg kasvas ja oli rände sihtkoht.
18. sajandil vähenes rahvaarv teedevõrgu laienemise tõttu tunduvalt. 1848. aastal otsustas Ülem-Sileesiast pärit krahv Hugo Henckel von Donnersmarck oma perekonna sulatustehase Kärnteni Frantschach-Sankt Gertraudist sinna ümber paigutada. See tööstuslik pööre tõi Zeltwegi buumi. Raudteejaam ehitati 1868. aastal. Zeltweg eraldati naabruses asunud Fohnsdorfist omaette vallaks ja esimene linnapea Heinrich Dillinger valiti 1875. aastal.
Pärast Austria "anšlussi" 1938. aastal liideti Zeltwegi rauatööstus konglomeraadiga "Reichswerke Hermann Göring", kus Teise maailmasõja ajal töötas arvukalt sunnitöölisi. Sõja lõpus okupeerisid Zeltwegi esmalt Nõukogude ja siis Briti väed. Ometi toimus pärast sõda tõus nii hariduses kui ka tööstuses. Zeltweg sai linnaõiguse 1. jaanuaril 1966.
Vaatamisväärsusi.
Zeltwegi peamine vaatamisväärsus on Farrachi palee, mille aastatel 1670-1680 Itaalia renessansspalee stiilis ehitas Carl Friedrich von Teufenbach. Sees tehti stukk-töid.
1986. aastast on palee omanikud Anton ja Ingrid Hartleb, kes selle renoveerisid ning kultuuri- ja kunstiürituste kohaks muutsid.
Zeltwegi vapp on hammasratas ja inimsuurune vapp püstitati raudteesilla juurde, näitamaks, et Zeltweg oli tööstuslinn.
Majandus.
Olulisemad tööstusharud on masinaehitus, pakenditööstus ja puidutööstus. Lisaks asub seal Austria suurim sõjalennuväli, 1937. aastal ehitatud Zeltwegi lennuväli ("Fliegerhorst Hinterstoisser"), mida haldab Austria õhuvägi.
Mootorisport.
Zeltwegi lennuvälja kasutati 1960. aastatel võidusõidurajana ja 1964. aastal võõrustas see Vormel 1 võistlust. Rada jäeti maha 1969. aastal, kui naabruses Spielbergis ehitati selleks otstarbeks motospordirada Österreichring.
Transport.
Zeltwegi kesklinn oli tugevalt reostunud veoautoliiklusest, kuna läbi linna tuli viia suur osa Wolfsbergi ja Obdachi poolt tulevast liiklusest (sealhulgas palgipuit, hakkepuit ja pakendatud kaubad). Sel põhjusel ehitati ümbersõit, mis avati 3. novembril 2004. Kiirtee on 4,5 km pikk, maksis 11 miljonit eurot ning säästab liiklusest ka Judenburgi ja Fischingi.
Haridus.
Zeltwegis on muuhulgas kaks põhikooli, üks "Hauptschule" (noorem gümnaasium) (kaks "Hauptschulet" liideti 2002. aastal) ning masinaehituse ja ehitamise kutsekeskkool.
AC/DC - "Rock or Bust World Tour".
14. mail 2015 võõrustas Zeltweg üht maailma suurimat rokkbändi AC/DC nende "Rock or Bust World Tour" raames. Tegemist oli kõigi aegade suurima kontserdiga Austrias, publikut oli 105 042 inimest.
Kagu-Steiermargi ringkond

Kagu-Steiermargi ringkond ("Bezirk Südoststeiermark") on ringkond Austrias Steiermargi liidumaal.
Ringkond koosneb järgmistest valdadest:
Tammiku kaevandus

Tammiku kaevandus oli allmaakaevandus Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas, mis alustas tööd 1951 ja suleti 1999. aastal. 
Tammiku põlevkivikaevandus asus Kukruse ja Jõhvi vahel, praeguse Jõhvi valla Tammiku asula piires.
Tammiku põlevkivikaevanduse ehitamist alustati 1946, seoses põlevkivienergeetika intensiivse arendamisega Eesti NSV-s 1950. aastatel. Kaevandus alustas tööd Eesti Põlevkivi 8. kaevanduse nime all. 
Tammiku kaevandus saavutas 1957. aastal projektvõimsuse – 600 000 tonni põlevkivi aastas ja 1967. aastal valmis ka põlevkivirikastusvabrik. Rikastusvabrik võimaldas loobuda põlevkivi käsitsi kaevandamisest ja sorteerimisest ning toota põlevkivi nii elektrijaamade kui õlivabrikute tarbeks, Tammiku kaevanduse projektvõimsus tõusis 1,6 miljoni tonnini aastas. 1976. aastal kaevandati kaevanduses põlevkivi 1,94 miljonit tonni ja 1977. aastal oli kaevanduses 949 töötajat. 
Eesti iseseisvuse taastamise järel, 8. aprillil 1996 võttis EV Valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Põlevkivi ümber aktsiaseltsiks Eesti Põlevkivi.
1997. aastal moodustati aktsiaseltsi Eesti Põlevkivi 14 tütarettevõtet, kellele Eesti Põlevkivi loovutas oma varad: AS Ahtme Kaevandus, AS Aidu Karjäär, AS Eesti Põlevkivi Ehitus, AS Estonia Kaevandus, AS Kohtla Kaevandus, AS Mäetehnika, AS Narva Karjäär, AS Põlevkivi Kaubandus, AS Põlevkivi Raudtee, AS Sirgala Karjäär, AS Sompa Kaevandus, AS Tammiku Kaevandus, AS Toila Sanatoorium ja AS Viru Kaevandus. 
Tammiku kaevanduses toimunud kaevandamise käigus, veeti välja lisaks põlevkivile ka põlevkivikihindi lubjakivikihti, millest on moodustunud terrassidena tõusev Tammiku aherainemägi, mis moodustab platoo (ladestuste kogupindala on ligikaudu 32 hektarit ja kogus umbes 11,5 miljonit tonni).
Oo jõuluöö

"Oo jõuluöö" või lihtsalt "Jõuluöö" (prantsuse keeles "Minuit, chrétiens", inglise keeles "O Holy Night") on jõululaul, mille autor on prantsuse helilooja Adolphe Adam, kes lõi 1847. aastal muusika prantsuse luuletaja Placide Cappeau' luuletusele "Minuit, chrétiens" ("Kesköö, kristlased").
Cappeau kirjutas luuletuse "Minuit, chrétiens" 1843. aastal, et tähistada Prantsusmaa linna Roquemaure'i kiriku oreli töökorda seadmist samal aastal. Umbes samal aastal lõi Adam luuletusele muusika. Laulu esmaettekanne toimus Roquemaure'is 1847. aastal, kus seda esitas ooperilaulja Emily Laurey. Laul sai kiiresti populaarseks katoliku kirikutes üle Prantsusmaa, kuid see keelati paarikümneks aastaks pärast seda, kui selgus, et Cappeau oli kirikust lahkunud ja liitunud sotsialistliku liikumisega, ja Adam oli juudi päritolu. Laulu tegi 1850. aastatel USA-s populaarseks vaimulik ja muusikakriitik John Sullivan Dwight, kes oli sellele 1855. aastal kirjutanud ingliskeelsed sõnad..
Tänapäeval on "Oo jõuluöö" rahvusvaheliselt tuntud ja seda esitatakse katoliiklikes kirikutes keskööl.
Eestikeelsed sõnad esinevad mitmes versioonis, ühede sõnade autor on Heldur Karmo.
Iisaku Kunstide Kool

Iisaku Kunstide Kool on huvikool Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Iisakus.
Kool rajati aastal 1989. aastal. Koolis saab õppida kunsti, tantsu ja muusikat (klaver, viiul, kitarr, kannel, ukulele, mandoliin, plokkflööt ja akordion).
Ilmatsalu Muusikakool

Ilmatsalu Muusikakool on huvikool Tartu linnas Ilmatsalus aadressil Kooli tee 5.
Ilmatsalu Muusikakool alustas tegevust iseseisva õppeasutusena 15. märtsil 1996. Enne seda tegutseti alates 1988. aastast Nõo Muusikakooli filiaalina.
Jõelähtme Muusika- ja Kunstikool

Jõelähtme Muusika- ja Kunstikool huvikool Harju maakonnas Jõelähtme vallas.
Muusika- ja kunstiharidust andev kool alustas tegevust 1. septembril 2010 keskusega Lool ja filiaaliga Kostiveres seni tegutsenud muusikaklasside baasil. Alates 2011. aasta sügisest avati muusikaosakonna filiaal ka Neemes ja kunstiosakond Lool. Kostiveres avati kunstiosakond 2012. aasta septembris.
Kooli muusikaosakonnas õpetatakse klaverit, viiulit, akordionit, kitarri, plokkflööti, põikflööti, trompetit ja kannelt. Alates 2017. aastast saab Lool õppida ka pop-jazzlaulu erialal.
Kooli kunstiosakonnas õpetatakse joonistamist, maalimist, vormiõpetust, kompositsiooni ja kunstiajalugu.
Ajalugu.
1975. aastal alustas Jõelähtme kiriku leerimajas asuvas koolis tegevust muusikaklass 14 õpilasega. 1976. aastal tuli kooli muusikaõpetajaks Elsa Rikandi, kellest sai Jõelähtme kultuuri- ja muusikaelu edasiviija. Alates 1996. aastast annab Jõelähtme vald välja Elsa Rikandi kultuuripreemiat.
Lool avati 1987. aastal keskkool ja aasta hiljem hakati seal õpetama klaverit ja akordionit. Esimesteks õpetajateks olid muusikaõpetajad Aare Värte ja Karin Taukar. 1989. aastal lisandus muusika- ja klaveriõpetaja Leili Värte ja 1993. aastast Tiina Muddi. 2000. aastal liitusid Loo Keskkooli muusikaklassiga uued õpetajad ning sellega laienes ka pillierialade valik. Õppida sai lisaks klaverile veel ka plokkflööti, viiulit, akordionit, kitarri ja süntesaatorit. Septembris 2000 loodi orkester Loopill (juhendajad Virve Lääne ja Ahto Nurk), kus mängisid viiuli-, plokkflöödi- ja akordionieriala õpilased koos õpetajatega.
1988. aastal avati Kostivere 8-klassilises Koolis muusikaklass. Esimesed õpetajad olid Svetlana Siltšenko ja Silja Trisberg ning õppida oli võimalik klaverit. Lisaks pilliõppele said õpilased ka kaks solfedžotundi nädalas. Aluseks võeti muusikakoolide riiklik õppekava. Alates 2007. aastast lisandus Kostiveres võimalus õppida ka kitarri.
Kuna muusikahuviliste laste arv vallas aina kasvas, oli põhjust hakata mõtlema muusikakooli loomise peale. Loo Keskkooli muusikaklassi klaveriõpetaja Tiina Muddi hakkas Jõelähtme muusikakooli loomist ette valmistama juba 2007. aasta sügisel. Kevadeks 2008. aastal olid valmis nii kooli põhimäärus kui ka õppekavad, kuid huvikooli avamine otsustati edasi lükata. Töö kooli loomise nimel jätkus 2010. aasta kevadel, mil Jõelähtme vallavalitsus andis toetuse kooli avamiseks. Jõelähtme Vallavolikogu kinnitas Jõelähtme Muusika- ja Kunstikooli põhimääruse 29. aprillil 2010.
Viršilai

Viršilai (žemaidi "Vėršėlā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas Läti piiri ääres. 
Külla jäävad osaliselt Gėsalai geomorfoloogiline kaitseala ja Apšė biosfääri polügoon. Muinsuskaitse all on Viršilai kivi, millele on rajatud tulpkabel. Külas on Viršilai kalmistu.
Planh

Planh (oksitaani keeles [ˈplaɲ] 'kaebus', 'itk'; sama tähendusega on ladina keeles "planctus", millest on sõna arvatavasti tuletatud), eestikeelses kirjanduses itk on üks trubaduuriluule žanre, lüüriline leinalaul konkreetse isikuga seoses, kes võis olla mõni silmapaistev isik, patroon, sõber või daam.
Kirjeldus.
Itku peamised elemendid on leina väljendamine, lahkunu ülistamine ja palve tema hinge eest. Konventsionaalse pealispinna all väljenduvad selles žanris sageli sügavad tunded.
Itk on lähedane sirventeesile, kuna mõlemad olid tavaliselt kontrafaktuursed, st kirjutati olemasolevatele meloodiatele, jäljendades mõnikord isegi algse laulu riimisid. Samas on üks tuntud itk, Gaucelm Faiditi kaebus kuningas Richard Lõvisüdame surma puhul 1199. aastal, loodud koos originaalmuusikaga.
Elisabeth Schulze-Busacker eristab kolme tüüpi leinalaule: "moraliseeriv itk", milles leina väljendamine juhib välja ühiskonnakriitikani; "tõeline itk", milles on keskel kohal isiklik lein; ja "õukondlik itk", milles jutustatakse isiku surma mõjust õukonnas. Itkus teatatakse isiku surmast lihtsa sõnapaariga "es mortz" ('on surnud'), 13. sajandil oli nende sõnade paiknemine luuletuses rangelt kindlaks määratud ja need pidid asuma esimese salmi seitsmendas või kaheksandas reas. Trubaduur võis kaevelda oma patrooni surma pärast, kuid asjaolu, et itkudes kiitsid nad harva oma patroonide järeltulijat, võib anda märku leina siirusest ja mitte pelgalt majanduslikest kaalutlustest.
Teada on 44 itku ajavahemikust 1137–1343. Varaseim neist on Cercamonilt Akvitaania hertsogi Guillaume X d'Aquitaine'i surma puhul 1137. aastast. Hiliseim on anonüümse autori loodud itk Napoli kuninga Roberto mälestuseks 1343. aastast.
Nuosamai

Nuosamai on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Nuosamai jääb valla keskusest Aleksandrijast 7 kilomeetri kaugusele. 
Külla jääb osaliselt Gėsalai geomorfoloogiline kaitseala. Külas on Nuosamai kalmistu.
Kerviai

Kerviai (žemaidi "Kervē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas Läti piiri ääres. Kerviai jääb Kaltise jõe kaldale.
Külla jääb osaliselt Gėsalai geomorfoloogiline kaitseala. Külas on Kerviai kalmistu. Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad.
Detlaukė

Detlaukė on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Detlaukė jääb valla keskusest Aleksandrijast 7 kilomeetri kaugusele Kaltise jõe kaldale.
Dvaralis

Dvaralis (žemaidi "Dvaralės") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Dvaralis jääb Apšė ja Kaltise jõe äärde. 
Muinsuskaitse all on Dvaralise mõisa asukoht.
Kärla Muusikakool

Kärla Muusikakool on muusikakool Saare maakonnas Kärla alevikus aadressil Pargi 1.
Muusikakooli asutas 1994. aastal tuntud muusikapedagoogi ja dirigendi Ludmilla Tooni algatusel Kärla vallavalitsus.
Koolis on võimalik õppida järgmisi instrumente: klaver, plokkflööt, akordion, karmoška, saksofon, pop-jazz kitarr, väikekannel lisapillina ja kitarr ansamblipillina.
Kehra Kunstidekool

Kehra Kunstidekool on huvikool Kehras.
Ajalugu.
Kool on asutatud 16. augustil 1962, mil see kandis nime "Kehra Laste-Muusikakool". Kooli algatajateks olid lapsevanemad, kelle lapsed olid juba eratundides pillimängu õppimist alustanud. Kool alustas tööd Kehra Keskkooli uues suures majas. Ruumipuudusel kolis kool 1970. aastal aadressil Spordi 3 asuva elumaja keldrisse ja osaliselt tehase klubisse, kus oli mitu klaverit. 1975. aastal koliti Kehra Keskkooli algklasside majja, kus muusikakooli käsutuses oli ainult 3 ruumi. 1989. aastal alustati koolis kunstiõpetust. 1990. aastal sai kool oma kahekorruselise maja aadressil Kose mnt 22, mis remonditi Kehra linnavalitsuse toetusel, õpetajate ja lastevanemate abiga. 1991. aastal nimetati kool "Kehra Kunstidekooliks".
Direktorid.
Kooli direktorid on olnud:
Kehtna Kunstide Kool

Kehtna Kunstide Kool on huvikool Kehtnas.
Kool asutati 1991. aastal Kehtna valla huvikoolina. Koolimajaks sai 1964. aastal ehitatud vana lasteaiamaja, mida on jagatud Kehtna Klubi ja kauplusega. Kooli ruumides tegutsevad Kehtna valla lastekoor Kraaks (asutatud 2004. aastal, dirigendid Ea Hark ja Iea Karjane), Kehtna poistekoor (asutatud 2016. aastal, dirigendid Ea Hark ja lea Karjane), pärimusansambel (asutatud 2012. aastal, juhendaja Kätlin Lang), Kehtna Kunstide Kooli bänd (juhendajad Ea ja Helmut Hark).
Suurbritannia kuninglik merevägi

Suurbritannia kuninglik merevägi ("The Royal Navy", RN) on meresõja ja teisi mereväe ülesandeid täitev väeliik Suurbritannia relvajõududes.
Briti ja Šoti kuningad kasutasid sõjalaevu juba varasel keskajal, kuid esimesed suured merelahingud peeti Prantsusmaa vastu Saja-aastase sõja ajal. Tänapäeva kuninglik merevägi loeb oma algusajaks 16. sajandi esimese poole ning see on seega Suurbritannia vanim väeliik. Oma vanuse tõttu, kutsutakse mereväge Vanemteenistuseks ("Senior Service").
Alates 18. sajandist kuni Teise maailmasõjani oli Suurbritannia merevägi maailma võimsaim merevägi. Sel oli oluline roll Briti impeeriumi loomisel ja kaitsmisel ning mitmed olulised kolooniad ja mereväebaasid võimaldasid mereväel omada globaalset mõju. Ajaloolise silmapaistvuse tõttu on isegi mitte-brittide seas tavaline nimetada Suurbritannia kuninglikku mereväge ilma riigi täpsustuseta "Royal Navy"-ks. Pärast Esimest maailmasõda vähendati märkimisväärselt mereväe suurust, kuid isegi siis oli see Teise maailmasõja alguses maailma suurim merevägi. Külma sõja ajal spetsialiseerus merevägi allveelaevatõrjele, otsides Nõukogude allveelaevu ning patrullides GIUK-i koridori piirkonnas ehk Gröönimaa, Islandi ja Suurbritannia vahelisel alal. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist, on mereväe fookus pöördunud tagasi osalemisele operatsioonidel üle maailma. Mereväe koosseisu kuulub 72 sõjalaeva, mille hulgas on kaks lennukikandjat, 10 tuumajõul liikuvat allveelaeva, 12 fregatti ja 26 valvelaeva.
Kuninglik merevägi on osa Tema Majesteedi Mereväeteenistusest, kuhu kuulub ka Kuninglik Merejalavägi. Mereväeteenistuse juht on esimene merelord, kes on auastmelt admiral ning Suurbritannia riigikaitsenõukogu liige. Merevägi kasutab kolme mereväebaasi, mis asuvad Portsmouthis, Gare Lochis ja Devonportis ning kaht lennuvälja, mis asuvad Yeovilis ja Helstonis. Plymouthi lähedal asuv Devonporti mereväebaas on Lääne-Euroopa suurim mereväebaas.
Gėsalai

Gėsalai (žemaidi "Giesalā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Gėsalai jääb Apšė ja Kaltise jõe äärde. 
Külla jääb osaliselt Gėsalai geomorfoloogiline kaitseala. Gėsalais on raamatukogu. Sinna jääb Gėsalai kalmistu.
Ajalugu.
Küla kuulus kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Seda on kirjalikult esmamainitud 1523 aastal. 1572. aastal läks asula Chodkiewiczite valdusse, hiljem kuulus see Sapiehadele.
1919. aastal avati külas algkool, kuigi mitteametlikult oli seal õppetööd alustatud juba 1917. aastal. 2005. aastal sai sellest Ylakiai kooli filiaal, aga 2010. aastal kool suleti.
Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad. Nende lahingu- ja matmispaik on muinsuskaitse all. Aastail 1951–1962 oli seal Gėsalai külanõukogu halduskeskus, aastail 1950–1992 aga kolhoosi Pabaltija keskasula.
Kalnėnai (Aleksandrija vald)

Kalnėnai (žemaidi "Kalnienā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Kalnėnai asub Spiginasese jõe ääres. 
Külas on Kalnėnai kalmistu. Külla jääb Žemaitija Botaanikapark ehk Izidorius Navidanskase park, eraomandis olev botaanikaaed, mille lõi Pabaltija kolhoosi aednik Izidorius Navidanskas. Juba Izidoriuse isa oli kujundanud oma talu teed alleedena, valikus leidus nii kase-, pärna-, hobukastani- kui ka elupuualleesid. XX sajandi teisel poolel asus Izidorius talu maadele juba liigirikkamat parki rajama. 1965. aastal nimetati see park Žemaitija botaanikaaiaks. Tegemist on ühe Leedu vanema botaanikapargiga.
Looduskaitse all on Žukauskase tamm ümbermõõduga 4,25 ja kõrgusega 32 meetrit. Tamm võeti looduskaitse alla 1985. aastal.
Edurne Pasaban

Edurne Pasaban Lizarribar (1. augustil 1973 sündinud Tolosas Hispaanias) on baski mägironija, kes esimese naisena on jõudnud iga 14 kaheksatuhandelise tippu. Esiti ületas ta Džomolungmat 23. mail 2001, viimati Xixabangmat 17. mail 2010.
Veiteliai

Veiteliai (žemaidi "Vėitelē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Veiteliais suubub Kaltis Apšė jõkke. 
Ajalugu.
Külas asub I aastatuhandel ja II aastatuhande algusaastatel kasutusel olnud Veiteliai linnamägi, mis on tänapäeval muinsuskaitse all. Rootslased põletasid selle Apuolė linnust rünnates maha. Sealse linnuse ülikud maeti Apšė (kohalikult Vereta) jõe kaldal asuvatesse kääbastesse, mida nimetatakse Hiiukääbasteks.
Kohaliku legendi kohaselt elanud linnuses kunagi hiiglased, kellest tugevaim ja arukaim kandis nime Veitelis. Tema järgi sai ka paikkond nime.
Kivyliai

Kivyliai (žemaidi "Kėvīlē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas Läti piiri ääres. Asula jääb valla keskusest Aleksandrijast kaks kilomeetrit loodesse.
Külla jääb osaliselt Apšė biosfääri polügoon. Muinsuskaitse all on Apšė jõe ääres asuv Kivyliai linnamägi. 4 meetri kõrgune linnamägi oli kasutusel I aastatuhandel, selle nõlvadel asus XVIII-XIX sajandil kalmistu. Külla jääb ka Kivyliai mõisa hoonetekompleks. Külas on Kivyliai kalmistu.
Aastal 1925 sündis külas Mosėdise kivimuuseumi rajaja Vaclovas Intas.
Klaišiai

Klaišiai on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas Läti piiri ääres. Asula jääb Apšė jõe äärde.
Külla jääb osaliselt Apšė biosfääri polügoon. Osaliselt ulatub sinna ka Natura 2000 linnukaitse ala Apšė jõgi ja selle org.
Asula nimi tuleneb isikunimest Klaišys.
Truikinai

Truikinai (žemaidi "Troikėnā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Truikinai asub Guntinase jõe ääres. Guntinase jõel asub aastal 1971 rajatud Truikinai paisjärv pindalaga 0,035 km².
Kohaliku legendi kohaselt lasknud mõisnik Truikinas hobuse liikvele ja sinna, kuhu see seisma jäi, rajas ta kiriku. Kiriku nimetas ta oma poja Aleksandri järgi, kiriku juurde tekkinud küla sai aga nime tema enda järgi. Hiljem sai siis kiriku juures asuv piirkond ka nime Aleksandrija.
Truikinai ja Daujotai piiril asuv Truikinai allikas ehk Šmidti kaev on loodusmälestisena kaitse all. Allika kohta räägitakse ümbruskonnas palju lugusid, seega on see oma mütoloogilise väärtuse tõttu võetud ka muinsuskaitse alla. Muinsuskaitse all on ka küla põhjapiiril asuvad Klaišiai muinsuskalmed, mis on nime saanud põhja pool asuba Klaišiai küla järgi.
Külas asub põllumajandusmuuseum.
Suurupi vabadussammas

Suurupi vabadussammas on Harjumaal Suurupi külas asuv mälestusmärk. Vabadussammas avati 20. augustil 2017 Eesti Vabariigi taastamise 25. aastapäeval. Skulptuuri autor on meister Silver Treiman. Vabadussammas kujutab valges kleidis naist, tõrvik paremas käes ning sümboliseerib Eesti rahva vabadust.
Puidust vabadussamba valmistamiseks kulus kümme päeva. Monumendi pealispinda kaitseb niiskuse eest puidukaitsevahend. Vabadussamba õnnistas sisse kirikuõpetaja Avo Üprus ning avamisel esines Suurupi naiskoor Meretule.
Suurupi vabadussamba maksumuseks kujunes umbes 3000 eurot, millest enamiku moodustasid annetused.
Muraste vaateplatvorm

Muraste vaateplatvorm asub Harku vallas Muraste külas. Platvormilt on võimalik näha Kakumäe poolsaart, Kopli lahte, Naissaart, Aegnat kui ka Viimsi poolsaart.
Vaataplatvorm on piiratud aiaga, kuid sellegipoolest on võimalik platvormile omal vastutusel siseneda. Vaateplatvormi all asuv trepp ühendab Murastet ja Meriküla, kuid on 2022. aasta detsembri seisuga suletud.
Vaateplatvorm asub Tallinnast 21 km kaugusel.
Ajalugu.
Vaateplatvormi algne eesmärk oli toetada uute elamurajoonide kanalisatsioonitoru.
Christian Nørgaard

Christian Thers Nørgaard (sündinud 10. märtsil 1994 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brentford ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Lyngby. Ainsal korral mängis ta klubi põhimeeskonnas Taani kõrgliigas 2011. aasta novembris.
2012. aastal sõlmis ta lepingu Saksamaa klubiga Hamburger SV. Ta sai mänguaega ainult Hamburgeri reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas.
Aastatel 2013–2018 mängis Nørgaard Taani kõrgliigaklubis Brøndby. 2017. aastal valiti ta Brøndby aasta mängijaks. 2018. aastal võitis ta Brøndbyga Taani karikavõistlused.
2018. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Fiorentina. Hooajal 2018/19 pääses ta Fiorentina meeskonnas Itaalia kõrgliigas väljakule vaid kuues mängus.
2019. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. 2021. aastal kindlustas ta Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. 13. augustil 2021 lõi ta Inglismaa kõrgliiga hooaja avamängus värava Arsenali vastu. 2022. aasta alguses sõlmis ta Brentfordiga uue kolme ja poole aasta pikkuse lepingu. Hooaja 2021/22 lõpus valiti Nørgaard Brentfordi hooaja parimaks mängijaks. 
Taani jalgpallikoondises tegi Nørgaard debüüdi 8. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Inglismaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Moldova vastu. Ta on kuulunud Taani koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Bad Gleichenberg

Bad Gleichenberg on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Kagu-Steiermargi ringkonnas.
Klauseikiai

Klauseikiai (žemaidi "Klausėikē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Klauseikiai jääb Išraitase ja Guntinase jõe kaldale.
Külla jääb Klauseikiai vana kalmistu. Teise maailmasõja eel tegutses külas algkool.
Looduskaitse all on mitu põlispuud. Külas kasvavad Klauseikiai kadakas kõrgusega 5,5 meetrit, ja Kuokščiste tamm, mis istutati üle 200 aasta tagasi Kuokščiste pere majapidamise juurde. Tamme ümbermõõt on 4,32 meetrit. Kaitse all on ka Gureckiste pärn, mis kasvab endise Gureckiste pere majapidamise juurde viiva tee ääres. Pärna ümbermõõt on 3,9 meetrit, selle juures asub tulpkabel.
Muinsuskaitse all on Klauseikiai asulakoht, mis oli kasutusel II aastatuhandest EKr. kuni XIII sajandini.
Vitaly Janelt

Vitaly Janelt (sündinud 10. mail 1998 Hamburgis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brentford.
Aastatel 2010–2014 kuulus ta Hamburger SV-i noortesüsteemi. Seejärel liitus ta RB Leipzigiga. Hooajal 2016/17 mängis ta Leipzigi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. 2017. aasta jaanuaris läks ta Leipzigist laenule Saksamaa esiliigaklubisse VfL Bochum. 2018. aasta mais sõlmis ta klubiga püsiva kolmeaastase lepingu.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. 2021. aastal kindlus ta Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Premier League'is lõi ta esimese värava 25. septembril 2021 mängus Liverpooli vastu. 2021/22 lõi Janelt Inglismaa kõrgliigas kokku neli väravat.
Aastatel 2013–2021 mängis Janelt Saksamaa noortekoondistes. 2021. aastal tuli ta Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks.
Jedžiotai

Jedžiotai (žemaidi "Jediuotā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Jedžiotai jääb Išraitase ja Luoba jõgede äärde.
Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala. Jedžiotais on kaks kalmistut. Küla nimi tuleneb isikunimest Jedžiotas.
Looduskaitse all on Mediškise tamm ümbermõõduga 4,24 meetrit, mis on jäänuk seal kasvanud suuremast metsast (kohalikus murdes tähendab "medė" metsa).
Ajalugu.
Küla alalt leitud kivikirved annavad tunnistust, et ala oli asustatud I aastatuhandel EKr.
Muinsuskaitse all on Jedžiotai linnamägi (jääb külla vaid osaliselt), mis oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande algul. See põletati maha enne Apuolė linnuse ründamist, kuid sealsed kaitseehitised võeti hiljem taas tavitusele. Arvatakse, et tegemist võib olla kuralaste Lobe muinaslinnusega, mida mainitakse aastal 1253. 
Küla teises servas asub Jedžiotai või Klauseikiai asulakoht, mis oli kasutusel X–XIII sajandini. Tegemist oli soiste kallastega järvekese äärde rajatud kindlustamata asulaga.
Muinsuskaitse all on veel külas asuv XIX sajandi lõpus püstitatud tulpkabel.
Külas asub 20 lohuga lohukivi. Kolme lohu juures on näha peitlijälgi.
Tänapäevane Jedžiotai küla moodustus 1566. aastal maareformi käigus. XIX sajandil eksisteeris selle kõrval veel teinegi Jedžiotai – hajaküla, mis hiljem teise külaga kokku sulas. 1877. aastal keeldusid 137 Jedžiotai talumeest sealse riigimõisa põldudel pärast pärisorjuse kaotamist töötamast.
Aastal 1920 avati külas algkool. Maareformi järel lagunes vana tänavküla struktuur ja Jedžiotai muutus hajakülaks. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad.
Šarkė

Šarkė on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas, paigas, kus Išraitase jõgi Luobasse suubub.
Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala.
Külas asuvad Apuolė muinaskalmed, mis olid kasutusel II-V sajandil ja hiljem IX-XIII sajandil. Osaliselt jääb selle alale ka Apuolė asulakoht.
Daujotai

Daujotai (žemaidi "Daujuotā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Daujotai asub Luoba ja Guntinase jõe vahel.
Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala. Seal asuvad ka Daujotai nõukogude sõjaväekalmistu, Daujotai vana kalmistu ja Šarkė luteri kalmistu.
Truikinai ja Daujotai piiril asuv Truikinai allikas ehk Šmidti kaev on loodusmälestisena kaitse all. Allika kohta räägitakse ümbruskonnas palju lugusid, seega on see mütoloogilise väärtuse tõttu võetud ka muinsuskaitse alla.
Küla on kujunenud Šarkė mõisa maade tükeldamisel 1925. aastal. 1927. aastal nimetati asula Daujotaiks. Teise maailmasõja ajal asus mõisa häärberis sõjaväehaigla.
Knežė

Knežė on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Knežė jääb Luoba jõe äärde.
Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala. Sinna jäävad Knežė küla kalmistu ja Knežė küla õigeusu kalmistu.
Ajalugu.
Muinsuskaitse all on Jedžiotai linnamägi (jääb külla vaid osaliselt), mis oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande algul. See põletati maha enne Apuolė linnuse ründamist, kuid sealsed kaitseehitised võeti hiljem taas tarvitusele. Arvatakse, et tegemist võib olla kuralaste Lobe muinaslinnusega, mida mainitakse aastal 1253. 
Küla on kujunenud Luoba jõe ääres asunud vesiveski juurde. Aastal 1910 sai see üleujutuses rängalt kannatada, aastal 1912 hävis veskikoht aga tules. Aastal 2015 püstitati veskikoha juurde 30 meetri pikkune sild, mis ühendab Knežėt Kaukolikaiga.
Juknaičiai (Aleksandrija vald)

Juknaičiai (žemaidi "Joknātē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas Šata jõe ääres.
Külla jääb osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala.
Kaukolikai

Kaukolikai (žemaidi "Kaukuolėkā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Küla jääb Luoba ja Šata jõe vahele. Seda ühendab Knežėga jalakäijate sild. 
Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala.
Kaukolikais on püha Ansgari kabel. Külas on Kaukolikai kalmistu.
Nimi.
Kohaliku loo kohaselt oli seal kord rootslaste ajal hirmus lahing. Surnuid ei jõudnud keegi matta ja hiljem leiti küla kohalt pidevalt konte ja kolpasid (kolp on leedu keeles "kaukolės"). Teise loo kohaselt tegi hävitustööd hoopis katk.
Ajalugu.
Aastail 1902–2007 tegutses külas kool, aastail 1950–1993 oli küla kohaliku Apuolė kolhoosi keskasulaks. 1957. aastal avati külas raamatukogu ja arstipunkt. Rajati ka kultuurimaja, mille ruumides asub nüüdisajal Püha Ansgari kabel.
1983. aastal sündis külas leedu laulja Mia.
Bad Radkersburg

Bad Radkersburg on kuurortlinn ("Stadtgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Kagu-Steiermargi ringkonnas. 
Lõunas külgneb linn Sloveeniaga Muri jõe ääres. Teisel pool jõge asub selle kaksiklinn Gornja Radgona ("Oberradkersburg") Sloveenia Steiermargi piirkonnas. Bad Radkersburg on kuurortlinn, kus on 80 °C kuumaveeallikas. See ja pikim päikesepaiste kestus Austrias teeb sellest atraktiivse turismipaiga, kus peatub aastas üle 100 000 inimese.
Steiermargi haldusreformi käigus ühines linn 1. jaanuaril 2015 naabervalla Radkersburg Umgebungiga.
Ajalugu.
Ei ole teada, millal Radkersburg esmaasustati või kus asus esimene asula, mida on mainitud 1182. aasta ürikus. Samuti pole teada, millal see vürsti territoriaalse võimu alla sattus. Tõenäoliselt ei kuulunud Radkersburg algselt Steiermargi hertsogitele, vaid võib-olla Radgeri-nimelisele aristokraadile, kellele selle oli kinkinud Saksa kuningas.
Turg on dokumenteeritud 1265./67. aasta urbaariumis, mis anti välja Böömi kuninga Otakar II ajal, kes valitses Steiermargis aastatel 1261–1278, kuid kaasaegsed uuringud viitavad sellele, et praeguse linna rajas Habsburgist Saksa kuningas ja Steiermargi hertsog Albrecht I 13. sajandi lõpus. Tänapäeva linna ilme põhineb ilmselt täpsel plaanil, ümbritsetud tornidega müüriga. Radkerburgi on linnana esmamainitud 1299. aastal.
Asudes Ungari kuningriigi piiri lähedal, mõjutas seda 15. sajandi lõpul toimunud kuningas Mátyás I ja keiser Friedrich III vaheline relvakonflikt. Osmanite-Habsburgide sõdade ajal rajati vastavalt Itaalia arhitekti Domenico dell'Allio kavandatud plaanidele ulatuslikud kindlustused. Radkersburg ülendati 1582. aasta Augsburgi Riigipäeva otsusega keiserlikuks kindluseks.
19. sajandi keelekonflikti käigus tekkisid segaasustusega alal Muri jõe ääres valdavalt saksakeelsete linnakodanike ja sloveenikeelsete talupoegade vahel rahvuslikud võitlused. Austria-Ungari armee garnisonilinn Esimeses maailmasõjas, 1. detsembril 1918 okupeerisid selle äsjatekkinud Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriigi (Jugoslaavia) väed. Johann Mickli juhitud relvastatud mäss okupatsioonivägede vastu linna ühendamiseks Saksa-Austriaga ebaõnnestus. Sellegipoolest läks 1919. aasta Saint-Germaini rahulepingu resolutsiooniga Murist põhja pool asuv ala esimesele Austria vabariigile, samas kui Oberradkersburg ("Gornja Radgona") ja lõunakaldal asuv Apače vald ("Abstall") said Jugoslaavia riigi osaks.
Rahvuslikud konfliktid kestsid mõlemal pool piiri. Teises maailmasõjas tervitasid paljud saksa vähemuse liikmed Wehrmachti sissetungi Jugoslaaviasse 1941. aastal ja ühinesid Saksa lahinguüksustega, samas kui suur osa Radkersburgist relvakonflikti tõttu laastati. Pärast sõda saadeti suurem osa Murist lõuna pool alles jäänud saksakeelsest elanikkonnast sunniviisiliselt välja.
Radkersburgi sild üle Muri taasavati 12. oktoobril 1969, mis viis Austria ja Jugoslaavia esmase lähenemiseni. 1975. aastal saavutas linn spaa staatuse, 1978. aastal tehti kättesaadavaks veel üks kuumaveeallikas, millele järgnes peagi supluskoha laiendus. Alates Sloveenia ühinemisest Schengeni viisaruumiga 2007. aastal on piirikontroll Radkersburgi ja Gornja Radgona vahel kaotatud.