Kõhutants

Kõhutants (inglise keeles "belly dance"; saksa "bauchtanz"; vene "танец живота", "бэллидэнс"; araabia "raqs al-batn", "رقص الباطن"; türgi "göbek dansı") on paljude Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika piirkonna pärimustantsude ning nendel põhinevate lavatantsude läänelik nimetus. 
Mõiste.
“Kõhutants” on mõiste, millele on aja jooksul antud mitmesugust sisu. Selle vasted eri keeltes on tuletatud prantsuskeelsest mõistest "danse du ventre", mis võeti Euroopas ja Põhja-Ameerikas kasutusele 19. sajandil. Pärimustantsud, millele mõistega on läbi ajaloo osutatud, pärinevad Vahemere piirkonnast Kesk-Aasiani ulatuvalt alalt, ja nende täpset vanust on allikate piiratuse tõttu võimatu kindlaks teha. Paljud kõhutantsuna määratletavad tantsud on võrdlemisi uued ning nende eri vormid pärinevad lisaks nimetatud piirkonnale veel mitmelt poolt maailma. “Kõhutantsu” asemel või selle kõrval on kasutatud muidki nimetusi, mis kas hõlmavad kõhutantsu, võrduvad sellega, täpsustavad seda või kuuluvad kõhutantsu alla. "Kõhutantsu" levinumad sünonüümid on "idamaine tants" ja "raqs sharqi". 
Idamaine tants.
Eesti keeles ka “idamaa tants”, ”idamaade tants”, “hommikumaa tants”; ingl "Oriental dance"; pr "danse orientale"; saksa "Orientalischer Tanz"; vene "восточный танец"; araabia "raqs sharqi" ehk "رقص شرقي‎", türgi k. "oryantal dans". Lääne traditsioonis on “idamaade” (ka “orient”, tuleneb ladinakeelsest sõnast "oriens") ulatus ja asukoht aja jooksul muutunud, kuid üldistavalt võib öelda, et mõistega “idamaine” on tähistatud kõikvõimalikku eksootilist, mis jääb Euroopa tsivilisatsiooni suhtes itta, Põhja-Aafrika puhul ka lõunasse. Läänes sündis mõiste “idamaine tants” 18. sajandi lõpul ja 19. sajandi alguses, kirjeldamaks nii balletti kui ka uuenduslikke tantse, mille teema, sisu, meeleolu, kostüümid, muusikaline saade või inspiratsiooniallikas oli “idamaine”. Tänapäeval on “idamaine tants” “kõhutantsu” levinumaid sünonüüme. 
"Raqs sharqi".
Mõiste "raqs sharqi" (رقص شرقي‎ ) otsetõlge araabia keelest on “ida tants” või “idamaine tants”, kuid reeglina tõlgitakse mõiste kõhutantsuks. Et "raqs sharqi" on tähenduslikult võrdsustatud kõhutantsuga, on laialt levinud arusaam, et kõhutants on pärit Egiptusest. Mõiste "raqs sharqi" tähistab egiptuse pärimustantsudel põhinevat ja muude traditsioonide (sh türgi, pärsia, euroopa, ladina-ameerika jt) elemente sisaldavat kutselist lavatantsu vormi, mis kujunes Egiptuses välja 1890.–1930. aastatel, moderniseerumise ja Euroopa kolonialismile vastanduva rahvusluse kontekstis. 1930. aastateks kinnistus "raqs sharqi" mõiste Egiptuses selle tantsuvormi tähistajana, mida varem oli nimetatud ka araabia tantsuks või lihtsalt tantsuks. Mõistega "sharqi" eristati egiptuse esteetikat, ideaale, väärtusi ja tavasid võõrastest, lääne omadest ("afranki/afranji"). "Raqs sharqi" on kõhutantsu ja idamaise tantsu tähenduses kasutusel kõikjal araabiakeelses maailmas, mistõttu on see sageli eelistatud termin ka väljaspool araabiakeelset maailma, eeskätt tantsukogukonnas. 
Tunnused.
Kõhutants tähistab teatud ühiste nimetajatega nii uusi kui ka pärimuslikke osalus-, esitus- ja enesekohaseid tantse eri maailmakaartes. Kui tants vastab enamikule (või kõigile) järgmistest kriteeriumidest, võiks seda nimetada kõhutantsuks: 
Traditsiooniliselt on kõhutants sooloimprovisatsioon.