tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karula mõis (Viljandi)

Karula mõis (saksa keeles "Karolen"; ka Uue-Võidu mõis (saksa keeles "Neu-Woidoma")) oli rüütlimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõisat on esmamainitud 1593. aastal. Mõisas polnud välja ehitatud esinduslikku peahoonet. Algselt kuulus Karula mõis Wrangellide suguvõsale. 
Karula mõisa orjasid 18. sajandi lõpul Kristjan Jaak Petersoni vanemad.
Aastatel 1822−1919 kuulus mõis Helmersenide suguvõsale. Mõisal oli soodne asukoht Viljandi lähedal, mistõttu oli mõis heal järjel. 19. sajandi lõpul edendati piimamajandust, kasvatati ida-friisi karja, puhtatõulisi jorkširi sigu ja tõulambaid, valmistati juustu, aeti viina. Aastatel 1852–1868 ehitas Karula mõisnik "Theodor" Christian "von Helmersen" (1806−1896) Viljandi linnas Posti tänav 1 krahvide Helmersenide elumaja.
Kunagi tahtnud pururikas parun von Helmersen ehitada tee läbi järve teisele kaldale, tollal Pärsti mõisale kuulunud karjamõisa. Härra lasknud vedada terve hulga kivegi järve ulatuva neemiku otsa, kuid millegipärast jäi see töö pooleli. Alustatust annavad tunnistust kivihunnikud järve ääres.
Kui Eesti riik Karula mõisa võõrandas, anti mõisasüda teenete eest Vabadussõjas kindralmajor Jaan Sootsile. 
Karula mõisa park on kaitse all Uue-Võidu maastikukaitseala koosseisus. Pargi põlispuude all asuv Karula mõisahäärber on invaliididekodu kasutuses.
Karula mõisa kalmistu.
Helmersenid rajasid mõisa juurde ka kalmistu.
Karula mõisa tuulik.
Karula mõisa tuulik on üks omapärasemaid Hollandi tüüpi tuulikuid Eestis. Veski oli juba 20. sajandi algul ilma tiibadeta. 
1964. aastal muutsid Viljandi matkaklubi liikmed (eeskätt Ilmar Palo) otstarbeta seisva veskikere alpinistide treeningupaigaks-ronimisseinaks. Karula veski on olnud alates 1970. aastatest alpinistide ja mägimatkajate õppe-treeningbaasiks. Veski tippu ehitati rippuvate köite kinnituseks spetsiaalne konstruktsioon, mida peetakse tihti hoopis vaateplatvormiks. Maakivist veskiseinast turritavad välja sinna ronimise raskendamiseks müüritud vanad mõisa aiapostid, mida on ka ekslikult arvatud kunagisteks tuuliku sabapuu kinnitamiskohtadeks. Veski on umbes 13 meetri kõrgune, veskis on ka kamin ja karniisiosa. Telliskivi seinaosal on võimalik proovida kaminaronimise eri tehnikaid kitsas kaminas ja laiemas kaminas.
Tusti mõis

Tusti mõis (saksa keeles "Tustenhof") oli rüütlimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõis oli kaua aega Viljandi mõisa karjamõis. 1878 sai see iseseisvaks rüütlimõisaks.
Tännassilma mõis (Viljandi)

Tänassilma mõis (ka Vana-Tännassilma mõis; saksa keeles "Alt-Tennasilm") oli riigimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Vana-Pärsti mõis

Vana-Pärsti mõis (saksa keeles "Alt-Perst") oli Pärsti mõisa kõrvalmõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõisast on teateid alates 16. sajandi keskpaigast.
Viiratsi mõis

Viiratsi mõis (saksa keeles "Wieratz") oli linnamõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõis asutati 1634 Viljandi mõisast eraldatud alast. Mõis kuulus Viljandi linnale.
Vaimukirjastus

Vaimukirjastuse AS oli eesti kirjastus. See tegutses aastatel 1996–1998.
Juhatuse liikmed olid Mart Kikas, Rain Tamm ja Heiki Puusaar.
Vedeno rajoon

Vedeno rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Vedeno.
FC St. Pauli

FC St. Pauli (täisnimega Fußball-Club St Pauli von 1910 e.V.) on Saksamaa jalgpalliklubi. Klubi mängib Saksamaa jalgpalli kõrgliigas Bundesliga. FC St. Pauli on osa suuremast spordiklubist, kus tegeldakse veel paljude spordialadega.
Klubi loodi 1910. aastal Hamburgis St. Pauli linnaosas. Saksamaa kõrgliigasse tõusis St. Pauli uuesti tagasi 2024. aastal. Enne seda mängiti Bundesligas viimati hooajal 2010/11.
St. Pauli linnarivaal on Hamburger SV. Kahe klubi vaheline rivaliteet on tuntud nime all "Hamburger Stadtderby".
Klubi kodustaadion on Millerntor-Stadion, mis mahutab 29 546 pealtvaatajat.
St. Pauli on tuntud vasakpoolsust toetava fännikogukonna poolest.
Praegune koosseis.
"Seisuga 26. juuli 2024"
Degaičiai vald

Degaičiai vald (leedu keeles "Degaičių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Telšiai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 112 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2115 inimest. Valla keskuseks on Degaičiai küla, vallamaja aadress on Anulėnų g. 3. Vallavanem on Antanas Kontrimas. Lisaks asub vallas ka Eigirdžiai alev (2011. aastal 630 elanikku).
Puccini festival

Puccini festival on suvine ooperifestival, mis toimub igal aastal juulis-augustis Torre del Lago Puccini külas Massaciuccoli järve kaldal asuvas 3200 istekohaga vabaõhuteatris Teatro dei Quattromila.
Giacomo Puccinil oli selle lähedal villa, kus ta elas üle kolmekümne aasta ja kirjutas paljud oma meistriteosed.
Ajaxi staadion

Ajaxi staadion (Spordiregistris: FC Ajax Staadion) on Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Võidujooksu tänav 8a asuv jalgpalliväljak. Väljaku omanik on Lasnamäe FC Ajax.
1. järgu kapten

1. järgu kapten (vene keeles "капитан 1-го ранга") on Vene mereväe auaste, millele Vene jala- ja õhuväes vastab polkovnik. 
1. järgu kaptenist kõrgem auaste on kontradmiral ja madalam auaste 2. järgu kapten.
2. järgu kapten

2. järgu kapten (vene keeles "капитан 2-го ранга") on Venemaa mereväe auaste, millele Venemaa jala- ja õhuväes vastab alampolkovnik. 
2. järgu kaptenist kõrgem auaste on 1. järgu kapten ja madalam auaste 3. järgu kapten.
Valge tänav

Valge tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Kurepõllu ja Uuslinna asumis.
Tänav algab Laagna teelt ja lõppeb Turba tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 1400 m.
Valge tänav sai nime 5. detsembril 2001. Tänav on saanud nime Põhjatuletorni (Valge majaka) järgi. Enne seda oli praegune Valge tänav Lasnamäe tänava osa. Tallinna ülemise tuletorni (Punase majaka) juures olev tänav kannab aga Punase tänava nime.
Hoonestus.
Aadressil Weizenbergi 34 / Valge 1 asub Kumu.
Aadressil Valge 3 on Tallinna Põhja tuletorn ehk Valge majakas. Nimest hoolimata on tuletorn värvilt pleekinud roosa. Algselt oli punane majakas hoopis Tallinna ülemine tuletorn, aga 1914. aastal vahetati nende värvid ära ja nii sai Valge majakas oma tänase värvi.
Aadressil Valge 3/1 asub Laevaliikluse Korraldamise Keskuse hoone.
Aadressil Valge 4 asub Transpordiameti peahoone.
Aadressil Valge 6a asub endise Uuslinna mereväelinnaku Uuslinna staabihoone (Novõi Gorodok) ja Uuslinna mereväelinnaku peavahihoone.
Aadressil Valge 16 asub endine EMT peahoone.
Vana-Kuuli tänav

Vana-Kuuli tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Paevälja asumis.
Tänav algab Narva maanteelt ja Liikuri tänavaga ristudes läheb üle Lindakivi puiesteeks. Tänava pikkus on umbes 550 m.
Vana-Kuuli tänav sai nime 5. aprillil 1991, enne seda oli praegune Vana-Kuuli tänav ajaloolise Kuuli tänava algusosa. Tänav on saanud nime läheduses asunud sõjaväe lasketiiru järgi.
Vaniku tänav

Vaniku tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosa Pelgulinna asumis.
Tänav algab Preesi tänavalt ja lõppeb Sõle tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 190 m.
Tänava esialgne nimi oli alates 27. augustist 1930 Pärja tänav. Nime kordumise tõttu asendati see pärja sünonüümiga ja praeguse nime sai Vaniku tänav 25. septembril 1959.
Varraku tänav

Varraku tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna ja Tondiraba asumis
Tänav algab Punaselt tänavalt ja lõppeb Liikuri tänavaga ristudes. Varraku sild on telgjoone suhtes nihkes ida poole. Selle põhjuseks peetakse projekteerimisviga kanali rajamisel. Antud anomaalia tekitab ka liikluse aeglustumist Tähesaju-Varraku tänava ristmikul. 
Aadressil Varraku 14 on Tondiraba jäähall.
Aastatel 1979–1994 kandis tänav Punaarmee leitnant Johannes Lumiste auks nime "Johannes Lumiste tänav".
Atšhoi-Martani rajoon

Atšhoi-Martani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Atšhoi-Martan.
Vasara tänav

Vasara tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinnas Kopli asumis.
Tänav algab Kopli tänavalt ja lõppeb Meeruse tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 550 m.
Vasara tänav on saanud nime 19. detsembril 1950 Nõukogude Liidu vapi ühe elemendi järgi. Tänava nimevalikut on mõjutanud lähedal asuv Sirbi tänav.
Vasara tänav 18 asub Lasteaed Maasikas. Lasteaed alustas tegevust 1. märtsil 1970 Balti Laevaremonditehase ametkondliku lasteaiana.
Ago Liblik

Ago Liblik (21. november 1967 – 27. jaanuar 2016) oli eesti ettevõtja.
Ago Liblik oli AS Kuressaare Sanatooriumi enamusosanik ja Tehumardi Puhkekeskuse omanik.
Tema isa oli ettevõtja Prits Liblik, vend Tullio Liblik on samuti ettevõtja.
Vesilennuki tänav

Vesilennuki tänav on tänav Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis Tallinna lahe ääres.
Tänaval asub Tallinna vesilennukite angaar.
Vesilennuki tänav sai nime 28. septembril 2011.
Naurskaja rajoon

Naurskaja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni lõunapiiri moodustab Tereki jõgi.
Rajooni halduskeskus on Naurskaja.
1989. aastal olid 59,4% elanikest tšetšeenid ja 35,7% venelased. 2010. aastal oli tšetšeene 84,7% ja venelasi 8,03%.
Veskimetsa tänav

Veskimetsa tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis ja Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Marja allasumis.
Tänav algab Tuuleveski tänavalt ja lõpeb ristumisel Mustjõe tänavaga. Tänava pikkus on umbes 850 meetrit.
Nožai-Jurti rajoon

Nožai-Jurti rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Nožai-Jurt.
Viimsi tee

Viimsi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav algab Ida teelt ja lõppeb Ranna teega ristudes. Tänava pikkus on umbes 950 meetrit.
Viimsi tänav sai nime 1924. aastal. Tänav on saanud nime Viimsi mõisa järgi.
Viadukti tänav

Viadukti tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis.
Tänav algab Leete tänavalt ja lõppeb ringristmikuga. Tänava pikkus on umbes 800 m. Tänav kulgeb rööbiti raudteega.
Tänava nimeks oli varem Kaare tee, kuid Veskiposti tänavaga paralleelne lõik kandis Liivaaugu tee nime. Viimane sai nime tänase veepuhastusjaama koha peal asunud Liiva Augu järgi. 1946. aasta Nõukogude Liidu topograafilise kaardi järgi kandis tänav ekslikult kaasaegse Järvevana tee osana Suur-Sõjamäe tänava nime.
Videviku tänav

Videviku tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis.
Tänav algab Planeedi tänavalt ja lõppeb Tehnika tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 500 m.
Videviku tänav 14 tegutseb autokauplus Volga
Veskiposti tänav

Veskiposti tänav on tänav Tallinnas, Juhkentali asumis.
Tänav algab Tehnika tänavalt ja lõppeb ristmikuga. Veskiposti tänav moodustati Filtri tee 18 kinnistu detailplaneeringuga.
Veskiposti tänava harude vahele jääb ajalooline Veskiposti manööverjaama hoone ning tulevasel Tehnika tänava ja Veskiposti tänava ristmikul asub ka Veskiposti bussipeatus.
Veskiposti tänav 1 asub DEPO kauplus-ladu.
Virbi tänav

Virbi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis.
Tänav algab Miina Härma tänavalt ja lõppeb Varraku tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 780 m.
Aastatel 1979–1995 kandis tänav Velikije Luki lahingu auks Velikije Luki tänava nime.
Vormsi tänav

Vormsi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas.
Tänav algab haljasalalt ja lõppeb Läänemere teega ristudes. Tänava keskosast läheb lühike haru Narva maanteele. Tänava pikkus on 493 m.
Aadressil Vormsi 3 on Tallinna Läänemere Gümnaasium.
Vormsi tänav sai nime 25. aprillil 1986.
Friedrich Robert Faehlmanni tänav

Friedrich Robert Faehlmanni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua ja Kadrioru asumis.
Tänav algab Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänavalt ja lõpeb August Weizenbergi tänavaga ristudes.
Tänav on nimetatud eesti kirjamehe ja arsti Friedrich Robert Faehlmanni järgi.
Ajalugu.
Tänava kohta on ka kasutatud nimekuju "Fählmanni tänav", saksa keeles ka "Fählmannstraße" ja vene keeles ул. Фридриха Роберта Фельмана., Faehlmanni tänav sai nime 1928. aastal.
1965. aastal valminud Eesti Televisiooni telemaja hoone lõikas läbi senise Carl Robert Jakobsoni tänava ning sellest põhja poole jäänud Jakobsoni tänava osa liideti Friedrich Robert Faehlmanni tänavaga.
Faehlmanni 37 asus Eesti NSV ajal õllebaar.
Haljas tee

Haljas tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe ja Kose asumis.
Tänav algab Urva tänavalt ja lõpeb Kose teega ristudes. Tänava pikkus on umbes 940 m.
Haljas tee sai nime 25. septembril 1951. Tänav on saanud nime selle järgi, et asub Kose metsa veerel.
Šali rajoon

Šali rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Šali.
Lummu tänav

Lummu tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis.
Tänav algab Laagna teelt ja lõppeb Jaan Koorti tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 380 m.
Aastatel 1979–1994 kandis tänav Eesti Laskurkorpuse polkovniku August Pusta auks "August Pusta tänava" nime.
Lükati tee

Lükati tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kloostrimetsa asumis.
Tänav algab Kose teelt ja lõppeb Kloostrimetsa teega ristudes. Osa tänavast kulgeb Pirita jõe kõrvalt.
Kose tee 27 // Lükati tee 1 on 20. sajandi algusest pärinev elamu, ehitismälestis. 
Tänavat läbib Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringrada. 
Lükati teel on Lükati sild (Randvere sild) üle Pirita jõe.
Lükati tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime Pirita jõe kaldal asuva vana Lükati veskitalu järgi.
Kurtšaloi rajoon

Kurtšaloi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Kurtšaloi.
Madala tänav

Madala tänav (aastatel 1963–1995 Nikolai Nekrassovi tänav) on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelguranna asumis.
Tänav algab Sõle tänavalt ja lõppeb Pelguranna tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 660 m.
Hoonestus.
Madala 3 on teenindusasutuste maja, kus 1969–2008 töötas ka Pelguranna raamatukogu.
Aastal 1954 rajati Madala tänavale Vene-Balti laevatehase lasteaed, Madala tn 13 - Lasteaed Kajakas.
Nõlva tänav

Nõlva tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Karjamaa asumis Hundipea allasumis.
Tänav algab Tööstuse tänavalt ja lõppeb umbtänavana. 
Tänava nimi.
Tänav sai praeguse nime 25. mail 1959. Varem kandis tänav Polaartänava nime.
Tänava saksakeelne nimi oli "Polarstraße" ja venekeelne "Полярная улица."
Uruss-Martani rajoon

Uruss-Martani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Uruss-Martan.
Oda tänav

Oda tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis.
Tänav jääb Kalaranna tänava ja Küti tänava vahele. Tänava pikkus on umbes 90 m.
Oda tänav sai nime 14. aprillil 2010. Tänava nimevalikut on mõjutanud lähedalasuvad Küti, Vibu ja Noole tänav.
Paavli tänav

Paavli tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Karjamaa ja Sitsi asumis. Paavli tänav algab Kopli tänavalt ja lõpeb Sõle tänaval.
Paavli tänav on lõunaedela–põhjakirdesuunaline, 545 meetri pikkune ja kannab registrinumbrit 7840604. Paavli tänava viimane lõik enne Sõle tänavaga ristumist (umbes 200 m) on avatud vaid kergliiklejaile.
Tänava nimi.
Tänav rajati 17. jaanuaril 1923. Tänav sai nime väidetavalt ühe majaomaniku nime järgi. Tänava saksakeelsed nimed olid "Paulstraße," "Pawelstraße" ja "Pawlowsche Straße" ning venekeelne "Павловская улица".
1939. aasta aprillis tegi Tallinna Linnavalitsus ettepaneku nimetada Paavli tänav ümber Kaali tänavaks, mis ei leidnud aga linnavolikogus toetust.
27. juunil 1950 nimetati tänav Aleksandr Popovi järgi ümber Aleksandr Popovi tänavaks ehk Popovi tänavaks. Algne tänavanimi taastati 3. augustil 1990.
Paasiku tänav

Paasiku tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Katleri asumis.
Tänav algab Martsa tänavalt ja lõppeb Tondiraba tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 460 m.
Paasiku tänav sai nime 9. detsembril 1988. Tänav on saanud nime lähedase paemurru ehk paasiku järgi.
Nadteretšnõi rajoon

Nadteretšnõi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Znamenskoje.
Rajooni põhjpiiri moodustab Tereki jõgi.
2010. aastal moodustasid rajooni 55 782 elanikust tšetšeenid 98,38%, avaarid 0,5% ja venelased 0,2%.
Paadi tänav

Paadi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.
Tänav algab Ahtri tänavalt ja lõppeb natuke enne Laeva tänavaga ristumist. Tänava pikkus on umbes 180 m.
Tänaval asub Hotell Euroopa.
Paadi tänav sai nime 10. aprillil 1935.
Petrooleumi tänav

Petrooleumi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru ja Sadama asumis.
Petrooleumi tänav sai 1905. aastal nime 1904. aastal tänava äärde ehitatud AS Vennad Nobel petrooleumilao järgi. Tänava saksakeelne nimi oli "Petroleumstrasse" ja venekeelne nimi "Керосинная улица".
Piiskopi tänav

Piiskopi tänav on tänav Tallinna vanalinnas Toompea allasumis.
Tänav kulgeb Pika jala algusest Kiriku platsile. Tänava pikkus on umbes 80 m.
Ajalugu.
Keskajal oli praegusel Piiskopi tänaval Toompea Suur linnuse Toome värav, mille lääneseinast on osa säilinud Lossi plats 6 Piiskopi tänava poolses seinas.
Piiskopi tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - Duglase mägi, Douglase tänav ja, Duglase tänav, Tuglase tänav, Kallaku tänav; saksa keeles "Douglasstraße, Douglasberg, Bischofstraße"; vene keeles "Дугласская ул., Пийскопи, ул."
10. aprillil 1935. aastal Tallinna Linnavolikogu otsusega nimetati Piiskopi tänavaks. 
13. juulist 1948 nimetati tänav Tallinna TRN Täitevkomitee otsusega Kallaku tänavaks, Piiskopi tänava nimetus taastati 13. novembril 1989. aastal, Tallinna RSN Täitevkomitee otsusega.
Pikri tänav

Pikri tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis.
Tänav algab Punaselt tänavalt ja lõpeb Vikerlase tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 320 meetrit.
Aastatel 1979–1994 kandis tänav Punaarmee kapteni Mihhail Pasternaki auks Mihhail Pasternaki tänava nime.
Pojengi tee

Pojengi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe aedlinnas.
Tänav algab Kupra teelt, ristub Tolmuka tee, Randvere tee, Mugula tee ja Astla teega ning lõpeb umbtänavana Maardu–Miiduranna raudtee ääres. Tänava pikkus on umbes 950 m.
Pojengi tee sai nime 14. veebruaril 1958. Pojengi tee ja Tolmuka tee ristil asub endine Betaania koguduse palvemaja.
Pirni tänav (Tallinn)

Pirni tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Marja allasumis ja Haabersti linnaosas Mustjõe asumis.
Tänav algab Paldiski maanteelt ja lõppeb Mureli tänavaga ristudes.
Pirni tänav sai nime 14. mail 1946.
Vormsi kirikumõis

Vormsi kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Worms") oli kirikumõis Vormsi kihelkonnas Läänemaal.
Söderbi mõis

Söderbi mõis (saksa keeles "Söderby"; ka Lõuna mõis) oli Suuremõisa mõisa kõrvalmõis Vormsi kihelkonnas Läänemaal.
Vana pärimuse kohaselt viisid Vormsi elanikud oma maksud Turgu või Hankosse. Et meresõit oli raske, palus rahvas Rootsi riigilt, et see saadaks maksukoguja ka Vormsile elama. Nii juhtuski. Esimese foogti nimi oli Hoppman. Ta laskis Söderby külla ehitada väikese mõisa, mis rahvasuus sai nime "Serbe hoe" (serbe huue). Tegemist oli siis Söderby mõisaga. Hiljem viidi mõisa keskus üle Obholmenisse (Ubbholmen praeguse Hosby aladel). Mõis liideti 1750. aastatel Suuremõisaga ja sellega läks kogu Vormsi saar Stackelbergide suguvõsa valdusse.
Hallivere mõis

Hallivere mõis (saksa keeles "Hallifer") oli mõis Vigala kihelkonnas Läänemaal.
Mõis eksisteeris 15.–17. sajandil. Mõisa omanikud olid Üxküllid.
Nõlva mõis

Nõlva mõis (saksa keeles "Nelwa") oli Vigala mõisa kõrvalmõis Vigala kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 1829 Nurtu mõisast eraldatud alast.
Vaguja mõis

Vaguja mõis (saksa keeles "Wagguja") oli Vana-Vigala mõisa karjamõis Vigala kihelkonnas Läänemaal.
Velise mõis

Velise mõis (saksa keeles "Schloß Felx") oli rüütlimõis Vigala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Märjamaa valda.
Mõisat on esmamainitud 1264. aastal. Mõisa omanikud olid keskajal Üxküllid. Mõisa keskne ehitis oli kindlustatud vasallielamu (Velise vasallilinnus), Wacke ja hiljem Uexkülli perekonnale kuulunud linnus püsis 1560. aastani. Liivi sõja ajal 1560. aasta septembris põletasid venelased linnuse maha.
19. sajandil, kui Velise mõis kuulus Gustav Heinrich von Wetter-Rosenthalile, ehitati lossi varemete kohale uus. kivist Velise mõisa härrastemaja. Selle ehitamisel kasutati ära linnuse tervemaid müüriosi.
19. sajandi lõpus ostsid mõisa Wetter-Rosenthalidelt Maydellid (kindralleitnant Karl Anton von Maydell (1816–1885)). 
1888. aasta 3. märtsil härrastemaja hävis tulekahjus ja järele jäid vaid kivimüürid. 1889. aastal maja taastati, hoone oli oja poolt kahekorruseline ja pargi poolt ühekorruseline. Maja all säilisid endise kindluse võlvkeldrid. Peahoone ümbrusse kerkisid vajalikud majandushooned ja kujundati avar park. 
Velise mõisa pargis asub ka Velise mõisa Wetter-Rosenthalide kalmistu. Umbes 200 meetri kaugusel põhja pool, Velise jõe teisel kaldal, paikneb Velise mõisa hilisem, Maydellide suguvõsa kalmistu.
Vilivalla mõis

Vilivalla mõis (ka Villivalla mõis; saksa keeles "Williwalla") oli Suuremõisa mõisa kõrvalmõis Pühalepa kihelkonnas Läänemaal.
Mõis rajati 1783, moodusti Hiiesaare ja Suuremõisa osadest.
Jacob Pontus krahv Stenbock (surn. 1824) loovutas Loja ja Vilivalla mõisad oma vanemale pojale ooberst Jacob Wilhelm Stenbockile (1766–1808). 1800. aastal pantis krahv Jacob Wilhelm Stenbock Loja, Vilivalla ja Partsi mõisad kammerhärra parun Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergile ja sellest ajast peale on Vilivalla Suuremõisa kõrvalmõis kuni 1909. aastani. 
1909. aastal omandas Partsi (809 tessatiini), Loja (3123 tessatiini) ja Vilivalla mõisad Kovenski kubermangu mõisnik Clemens Zvõtsevitð, kuid müüdi 1913. aastal võlgade katteks oksjonil Doni Agraarpangale ning 1913. aastal müüdi Partsi (809 tessatiini), Vilivalla, Loja (3123 tessatiini) ja maakoht Suuremõisa mõisast Talurahva Põllupangale. 
Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.
Mäemõisa mõis

Mäemõisa mõis (saksa keeles "Berghof") oli rüütlimõis Läänemaal Ridala kihelkonnas. Nüüdisajal jääb endine mõisasüda Panga küla territooriumile.
Mõisast on esimesed teated 16. sajandist.
Nakamaa mõis

Nakamaa mõis (saksa keeles "Nakkama") oli Mäemõisa mõisa karjamõis (poolmõisa staatuses) Ridala kihelkonnas Läänemaal.
Saardu mõis

Saardu mõis (saksa keeles "Saardo") oli Kiideva mõisa kõrvalmõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.
Sinalepa mõis

Sinalepa mõis (saksa keeles "Sinnalep") oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.
Mõis rajati 1673 Parila mõisast eraldatud alast.
Tamma mõis

Tamma mõis (saksa keeles "Tamma") oli Kiltsi mõisa kõrvalmõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.
Võnnu mõis

Võnnu mõis (saksa keeles "Wenden") oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.
Mõisat on esmamainitud 1341. aastal.
Kiska mõis

Kiska mõis (saksa keeles "Kiska") oli Vatla mõisa kõrvalmõis Karuse kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Kiska mõis rajati 1773 Mõisaküla mõisa ja Mõtsu mõisast eraldatud aladest. Algul oli Kiska mõis iseseisev mõis, hiljem sai see Vatla mõisa kõrvalmõisaks.
Pivarootsi mõis

Pivarootsi mõis (saksa keeles "Piwarootz", varem "Paulsruhe") oli rüütlimõis Karuse kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Mõis rajati 1670. aastatel Karinõmme mõisast eraldatud alast.
Pivarootsi mõisa tuuleveski.
1869. aastal ehitatud Hollandi tüüpi tuulikus jahvatati vilja viimati 1920. aastatel, kuid Teise maailmasõjani jäi veskiümbrus külanoortele meelepäraseks kogunemis- ja peopaigaks. Pärast sõda oli tuulik mõnda aega kasutusel Nõukogude piirivalve vaatetornina, kuid jäi siis peagi seisma. 1990. aastate alguseks olid tuulikust alles vaid murenevad paekivimüürid. Pärast viieaastast taastamist rajati Pivarootsi tuulikusse Peeter Punga eestvõtmisel suurejooneline puhkekompleks. Tuuliku neljal korrusel asuvad söögi- ja kaminasaal, koosolekuruum, saunakompleks ning kahekohaline sviit ööbijatele, samuti väike muuseum.
Orjaku mõis

Orjaku mõis (saksa keeles "Orjak") oli Emmaste mõisa kõrvalmõis Käina kihelkonnas Hiiumaa Kassari saarel Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Hiiumaa valda.
Mõis rajati 1603. aastal. Esialgu oli mõis iseseisev. 1821. aastast kuulus mõis Emmaste mõisa omanikule Karl Magnus de la Gardiele ja Orjaku mõisast sai Emmaste mõisa kõrvalmõis.
Orjaku viimane mõisnik oli Alexander Thomas Eduard Nikolai von Hoyningen-Huene (1874–1950), kes esimese maailmasõja ajal oli saanud süüdistuse Saksamaa kasuks spioneerimises ja Siberisse saadetud. Temale kuulus ka Emmaste mõis, mille kõrvalmõis oli Orjaku. Alexander Hoyningen-Huene lahkus novembris 1918 Eestist koos Saksa vägedega.
Hanelu mõis

Hanelu mõis (saksa keeles "Hannela") oli Laagna mõisa karjamõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Hermamäe mõis

Hermamäe mõis (ka Härmamäe mõis; saksa keeles "Hermannsberg") oli rüütlimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Jaama mõis (Jõhvi)

Jaama mõis ka Vihtse mõis, Sirenitsa mõis, Jama ehk Vasknarva mõis (saksa keeles "Wichtisby, (Gut) Wichtisby-Syrenetz") oli riigimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Joala mõis

Joala mõis (saksa keeles "Joala") oli rüütlimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Ida-Viru maakonda Narva linna Kreenholmi linnaosas.
Mõis asutati 17. sajandil Joala küla (? 1497 "zu dem valle", 1552 "thom Valle", ? 1583 "Iwanküll oder Joanküll", 1615 "Johallaby", 1620 "Joal by") kohale; küla sai nime Narva joa järgi. 
18. sajandil töötas mõisa maadel Joala mõisa saeveski, mis 12 saeraamiga võis saagida 300–400 palki ööpäevas; see kuulus tol ajal suurimate saeveskite hulka kogu Venemaal.
1819. aastal rentis Paul Momma endise saeveski, mille ta vanutusveskiks ümber ehitas ja asutas Narva jõe idakaldale Joala mõisa maadele Narva linavabriku, hilisema nimega Narva kalevivabrik.
1821. aastal omandas pankrotistunud Robert Thorley Boltonilt (1763–1818), Joala mõisa, Narvast pärit Peterburi kaupmees Benedict Cramer (1768–1849). Benedict Cramer (venepäraselt Venedikt Venediktovitš Kramer) tegutses Peterburis ja oli ka Vene-Ameerika, Vene-Ameerika Kompanii juhtkonnas. kompanii osanikud asusid Peterburis, kohapeal Alaskal asutatud Uus-Arhangelski linnas aga juhtis kompanii tegevust kompanii ülem, kes oli ühtlasi ka Vene-Ameerika kuberner. Ameerikas teenitud rahaga hakkas Narva rae kommertsbürgermeister Benedict Cramer kokku ostma Narva ümbruse mõisaid lisaks varem isapoolse vanaisa Lorenz Crameri (1692–1764) poolt Jamburgi maakonnas omandatud Lilienbachi mõisale. Benedict Crameri isa Benedict Cramer (1728–1799) oli Narva raehärra ja puidukaupmees Narvas.
1822. aastal alustas endise vaseveski ja sepatöökoja asemel Narva külje all Georgi saarel tegevust G. Schwartzi kalevivabrik. Vennad Karl ja Georg Schwartz rentisid ala Georgi saarel Joala mõisa omanikult Peterburi 1. gildi kaupmehelt Benedikt Cramerilt.
1825. aasta lõpul ja 1826. aasta algul ehitas Joala mõisalt renditud Narva jõe vasakule kalda alale kalevivabriku, Narva 2. gildi kaupmees Joseph Nüsser. Ettevõte likvideeriti 1830. aastal.
Mõisa alale jäid 1857. aastal loodud Kreenholmi Manufaktuuri tööstusehitised.
Järgnevalt kuulusid Georg Wilhelm von Cramerile (1812–1882) Joala, Aa mõis, Mustajõe ja Laagna mõis.
1880. aastal ostis Kreenholmi Vabriku Ühisus mõisa omaniku Georg Wilhelm von Crameri käest Joala mõisa, maad ja selle juurde kuulunud Kulgu tellisetehase. 1881. aastal alustati Narva Aleksandri kiriku ehitust Joala mõisa maale, mille mõisaomanik Georg von Kramer Narva Aleksandri kirikule kinkis.
1970. aasta seisuga oli tõendatud, et mõisa peahoone oli hävitatud ja muudest hoonetest jäid tall ja kuivati.
Juhkentali mõis

Juhkentali mõis (saksa keeles "Joachimsthal"; ka Joaoru mõis) oli Joala mõisa kõrvalmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Kudruküla mõis

Kudruküla mõis (saksa keeles "Kutterküll") oli Narva linnamõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Kudruküla mõis kuulus alates 1646. aastast Narva linnale, kui Rootsi kuninganna Kristiina selle privileegiga 1. juulist 1646 igaveseks ajaks Narva linna patrimoniaalmõisaks lootsiteenistuse ülalpidamiseks andis. Enne seda oli mõis kuulunud ooberstleitnant Wolter von Vietinghoffile. Privileegiga anti Narva linnale Kudruküla küla, mis asus Narva poolel jõesuu juures kõigi sinna juurde kuuluvate päraldistega ja varadega.
Rootsi kuningas Karl XI kinnitas 1687. aastal Kudruküla kuulumist Narva linnale, kuid 1688. aastal mõisade reduktsioonikomisjon määras mõisa riigi omandisse. Põhjasõja järel 13.10.1725 konfirmeeris Venemaa keisrinna Katariina I Kudruküla mõis Narva Magistraadile.
Kudruküla mõisa maale on rajatud Narva-Jõesuu.
Muu.
Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registri põhjal kuulus Kudruküla mõis Tallinna linnale, kuid teised allikad, sealhulgas Rahvusarhiivi Kinnistute register, räägivad sellele vastu.
Meriküla mõis

Meriküla mõis viitab kahele Eestimaa kubermangu mõisale:
Meriküla mõis (Vaivara)

Meriküla mõis (saksa keeles "Merreküll") oli poolmõis Virumaal Vaivara kihelkonnas.
Ajalugu.
1796. aastal on nimetatud Meriküla küla. 1861. aastal eraldas Laagna ja Mustajõe mõisnik Iwan von Brevern mõned maatükid ja müüs need Narva raehärrale William Richard Gendtile (1823−1877); nendest aladest moodustati poolmõis. Pärast Gendti surma päris mõisa tütar Gertrude Emilie Gendt (1849−1916). 
1901. aastal ostis selle tema käest vabahärra Reinhold (Roman) von Tiesenhausen (1843−1934). Ehkki ta oli ühtlasi rüütlimõisa omanik, Meriküla poolmõisa tema käest 1919. aasta maareformiga ei võõrandatud. 
1920. aastal omandasid selle temalt kuus eestlast: Peeter Lemming, Friedrich Buksmann, Peeter Lellep, Arnold Paul Schulbach (aastast 1935 Süvalep) (1888−1968), Johannes Schulbach (1870−?) ja Reinhold Jaakson; Lemming sai mõisast 2/7, ülejäänud igaüks 1/7 osa. 1930. aastal omandas terve mõisa Peeter Lellep. 1934. aastal läks aga valdus oksjonile ja selle omandas Pärislaenu Pank.
Olgina mõis

Olgina mõis (ka Olgino mõis; saksa keeles "Olgina") oli Hermamäe mõisa kõrvalmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Perjatse mõis

Perjatse mõis (saksa keeles "Patzhoff") oli eramõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Mõisast on teateid alates 1583. aastast.
Puhkova mõis

Puhkova mõis (saksa keeles "Karropall", ka "Puchkuwa") oli mõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Pähklimäe mõis

Pähklimäe mõis (ka Pähklamäe mõis; saksa keeles "Nöteberg") oli Arumäe mõisa kõrvalmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Pähklimäel asus alates 17. sajandist Pähklamäe mõis, mida tunti Nötebergi nime all. Mõisa ülesandeks oli varustada linnaelanikke toiduainetega. Tänaseks on kõik mõisahooned ning park hävinud, alles on vaid ühe kivihoone paekivist müürifragment.
Peale II maailmasõda rajati Pähklimäe serva linna prügimägi. Nüüdseks on prügila kõrvaldatud.
Tuulukse mõis

Tuulukse mõis (saksa keeles "Tulus") oli Laagna mõisa karjamõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Türsamäe mõis

Türsamäe mõis (saksa keeles "Türsel") oli rüütlimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal. Mõis asutati 17. sajandil.
1869. aastal anti Eestimaal vabaks mõisate omandamise õigus, mille järgi ostis Tõnu Walk 3. detsembril 1870 insener-polkovnik Alexander von Seidlitzile (1807–1883) kuulunud Türsamäe ja Vana-Sõtke (Söttküll) mõisa Vaivara kihelkonnas Virumaal, ning Tõnu Walkist sai ühe esimese eestlasest talupojana rüütlimõisa omanik.
Anton Waldmanni (surma järel 1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa tema ema Charlotte ja vend Harald. Pärast Harald Waldmanni surma 1904. aastal pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisast võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni kaks poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja kolm tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati pool Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisast.
Vana-Sõtke mõis

Vana-Sõtke mõis (saksa keeles "Alt-Sötküll") oli mõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Mõisast on teateid alates 1469. aastast.
1869. aastal anti Eestimaal vabaks mõisate omandamise õigus, mille järgi ostis Tõnu Walk 3. detsembril 1870 insener-polkovnik Alexander von Seidlitzile (1807–1883) kuulunud Türsamäe ja Vana-Sõtke mõisa Vaivara kihelkonnas Virumaal. Tõnu Walk oli üks esimesi eestlasest talupoegi, kes oli saanud rüütlimõisa omanikuks.
Anton Waldmanni surma järel (1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa tema ema Charlotte ja vend Harald. Harald Waldmanni ((surma järel 1904) pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisast võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni 2 poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja 3 tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati 1/2 Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisast.
1908. aastal omandas Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa Rakvere kodanik Otto Karli p Õis hinnaga 263 000 rubla. Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.
Sillamäe mõis

Sillamäe mõis (saksa keeles "Sillamäggi"; ka Uus-Sõtke mõis) oli poolmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Mõis asutati 1849 Vaivara mõisast eraldatud alast.
Tamaulipase osariigi lipp

Tamaulipase osariigil puudub ametlik lipp.
2011. aastal kehtestati Tamaulipase osariigi vapi lipul kasutamise kord.
Riigi mõis

Riigi mõis (ka Vaasovi mõis; saksa keeles "Wasahof, Wrangelshof") oli Hermamäe mõisa kõrvalmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Mõisasüda asus Narva jõe kaldal, Narva linnast umbes 6 km loodes ja Narva-Jõesuust umbes 5 km kagus. Tänapäeval jääb see Tõrvajõe küla territooriumile.
Vaivara mõis

Vaivara mõis (saksa keeles "Waiwara", teised nimed "Siivertsi", "Siewershof") oli rüütlimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Vaivara mõisa (saksa k. "Waiver") aladel oli 16.-17. sajandil Suur- ja Vana-Vaivara külad, mis kuulusid Laagna mõisale. Suur-Vaivara küla kohal (praeguse Sinimäe aleviku kohal) asus oletatavalt ka mõis. 1498. aastal vahetas Hans von Wrangell Laagna (Kydenurm) mõisa Hans Szoyega Wayeuer (Vaivara) und Jhekesz külade vastu ning kuni aastani 1552 valdas piirkonda Johann von Wrangell. Alates 1552. aastast on omanikuna märgitud Arend Asserienit, 1647. aastal müüs Johan Hastfer "Waiferi" (Vaivara?) maad, Reinhold von Wrangellile (1600–1654). 1687. aasta reduktsioonikomisjoni otsusega olid ooberst Reinhold von Wrangelli pärijad on tema pojad. Reinhold sai Annikvere mõisa ja Bernhard Johann von Wrangell (surn. 1690) sai Laagna mõisa. Komisjoni otsusega kuulusid Bernhard (Berend) Johann von Wrangellile Laagna ja Meriküla mõisad, külad Peutz, Sirgola, Metzküll, Uddrias, pool Suur-Vaivarast ja Väike-Vaivarast ja Mustajõe mis olid reduktsioonist vabastatud.
Vaivara mõis asutati 18. sajandi keskel, kui 1759. aastal kammerjunkur ja rittmeister Bernd Gustav von Wrangell (1737–1767) müüs Vaivara ümbruse maad, Laagna mõisast, oma isa Heinrich Wilhelm von Wrangelli nõusolekul Laagna mõisa krahv Karl von Sieversile. Laagna ja Vaivara mõisniku Karl von Sieversi abiga sai teoks Vaivara kiriku ehitus, mis pühitseti 10. juulil 1776.
1793. aastal müüs ooberstleitnant krahv Carl Sievers, Vaivara mõisa Karl Georg von Arpshofenile (1742−1804). Narva 1. Gildi kaupmehe vabahärra Karl Georg von Arpshofeni pärandijagamisel sai Vaivara mõisa koos küladega ja hajataludega Perjata, Kannuka, Muddiküll, Sirgala, Sottküll, Metsküll ja Jöggosse tema poeg, Karl Gottfried von Arpshofen (1788–1866). 1826. aastal müüs Karl Gottfried von Arpshofen osa mõisamaadest oma vennale Gerhard Heinrich von Arpshoffenile. 1850. aastal müüs ta ka Sillamäe veskikoha ja sinna juurde kuuluva raieõigusega Vaivara metsades, haagikohtunik insenerleitnant Friedrich Ludolph von Seidlitzile.
1867. aastal omandas mõisa tõeline salanõunik, ülemõuemeister Konstantin von Korff (1832–1895), kelle surma järel olid pärijad 1896. aastast tema pojad Nikolai ja Leopold von Korff, kuid testamendi alusel jäi eluaegse valduse õigus tema lesele Marie Magdalene Anette von Korffile (sünd. von Rosen). 1901. aastast sai pärijatevahelisel kokkuleppel Vaivara mõisa Nikolai von Korff.
Vaivara mõisahoone asus Sinimägedest idapoolseima - Lastekodumäe keskel. Vaivara mõisahoone kuulus kuni 1919. aasta riigistamiseni von Korffidele, 1920.-30. aastatel tegutses hoonetes Eesti Punase Risti Narva osakonna Vaivara lastekodu. 
16. augustil 1941, süütasid Vaivara mõisahoone Narva jõe taha taganevad hävituspataljonlased. Oru lossi süütasid hävituspataljonlased taganemisel juba 13. augustil 1941.
Vaivara kirikumõis

Vaivara kirikumõis (saksa keeles "Pastorat Waiwara") oli kirikumõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Vallisaare mõis

Vallisaare mõis (saksa keeles "Usnowa") oli poolmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Vasknarva mõis

Vasknarva mõis (saksa keeles "Nyslott, Syrenetz") oli Jaama mõisa kõrvalmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Alutaguse valda.
Keskajal ja hiljemgi oli mõisa juures Vasknarva linnus. 
17.–18. sajandil oli Vasknarva linnuse ümbruses venelaste kaluriküla Sõrenets.
Linda tänav (Narva)

Linda tänav on tänav Narvas Kerese linnaosas. Tänav on saanud nime Kalevipoja ema Linda järgi.
Linda tänav algab Paul Kerese tänavalt, ristub Kosmonaudi, Lembitu ja Malmi tänavaga ning lõpeb Madise tänaval. Tänava pikkus on umbes 615 m.
Enne 1920. aastat oli selle tänava nimi Olga tänav (Ольгинская улица). 1929. aasta linnaplaanil oli tänava nimi Linda tänav. Osa nüüdisaegsest tänavast kandis 1912. aasta plaanil nime Nikolai tänav, 1927. aasta linnaplaanil Kogukonna tänav ja 1952. aastal nimetati see ümber Transpordi tänavaks. 
Linda tänaval asuvad endise Baltijetsi tehase hooned.
Najat Vallaud-Belkacem

Najat Vallaud-Belkacem (sünninimi Najat Belkacem; sündinud 4. oktoobril 1977 Beni Chikeris) on Maroko päritolu Prantsusmaa poliitik, Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 26. augustist 2014 kuni 10. maini 2017 Prantsusmaa haridusminister.
Ta sündis aastal 1977 Marokos Orientaalregioonis Nadori provintsis Beni Chikeris teise lapsena seitsmelapselises peres. Aastal 1982 sõitis tema ema koos lastega Prantsusmaale, kus ta isa töötas Amiensis ehitustöölisena. Amiensis kasvas ta üles ja lõpetas keskkooli. Ta lõpetas aastal 2002 Pariisis kooli Institut d'études politiques de Paris.
2007. aasta Prantsusmaa presidendivalimiste ajal osales ta valimiskampaanias Ségolène Royali sekretärina. 
16. maist 2012 kuni 25. augustini 2014 oli ta Prantsusmaa naisõigusluse minister. 26. augustil 2014 sai temast Prantsusmaa esimene naisharidusminister.
Isiklikku.
Ta on 27. augustist 2005 abielus oma ülikoolikaaslase Boris Vallaud'ga. Ta on juurtelt maroko ja hispaania verd. Usundilise kuuluvuse kohta ütleb ta end olevat "mittepraktiseeriv moslem".
Mnemoturniir

"Mnemoturniir" on Eesti vanim mälumängusaade. Esimene saade oli Eesti Raadio Vikerraadio programmis eetris 23. detsembril 1967. 
Soome Yleisradio saate "Viisaisten kerho" ('Tarkade Klubi') eeskujul pakkus saate idee välja spordireporter Toomas Uba, saate ristiisaks sai raadiotoimetaja Peeter Hein. 
Esimene saatejuht oli Andres Vihalem (1967–1969) ja Tarkade Klubi algkoosseisu kuulusid Tallinna Polütehnilise Instituudi rektor Agu Aarna, arheoloog Tanel Moora, raadio-ja teleajakirjanik Valdo Pant, tehnikateadlane Ustus Agur, sümfooniaorkestri kontsertmeister Voldemar Saul, küberneetik Mark Sinisoo, arst Matti Tarum, teletoimetaja ja tõlkija Hardi Tiidus, Toomas Uba ja Eesti Raadio peatoimetaja Ivar Viil. Peagi hakkas saadet juhtima Toomas Uba, talle järgnesid Hans Kiiver ja Esko Tasa. Kõige kauaaegsem saatejuht Siim Kallas juhtis mängu 13 aastat (1976–1989). Vastajate hulgas on olnud Leo Normet, Jevgeni Nurmla, Priit Palmer, Kuldev Ploom, Eik Sagen, Indrek Salis, Tõnu Talve, Toomas Tamla, Jüri Aarma jt.
Tuntud küsijate hulgas on ja olid Rein Laumets Tallinnast ja Ago Sambla Joaveskilt, Anatoli Põder, Rosalie Kontus, Heino Gustavson, Otto Kaber, Harald Tammik, Uno Vällo, Harri Tamsalu, Olev Luhaveer, Vello Järvala, Harry Tulp, Kalev Roop, Arnold Talvet, Olev Tarto, Arne Kuusmann, Ene Viimne, Ilmar Lumiste, Olev Luhaveer, Endel Rössler, Ülo Kruuse, Hans Uba jt.
Saadet on veel juhtinud Hillar Nahkmann, Mart Ummelas ja Uku Toom. 2015. aasta sügisel asus "Mnemoturniiri" juhtima Tarmo Tiisler. "Mnemoturniiri" mängijate põhikoosseisu kuuluvad Marju Kõivupuu, Ivo Linna, Hannes Rumm ja Reimo Sildvee. Saate toimetaja on Marje Lenk.
Tuhandes saade oli eetris 26. juulil 1987. 14. märtsil 2021 oli eetris 2678.saade. Küsijaid on Rein Laumetsa andmetel läbi aegade kokku 2700-2800. 
"Mnemoturniiri" ajaloo esimene saade naisosaleja Marju Kõivupuuga oli Vikerraadios 15. veebruaril 2015
Mälumängu staažikaim küsimuste esitaja Rein Laumets avas 2017. aasta detsembris Kehra külas "Mnemoturniiri" juubelile pühendatud kuusepargi. Pargis on nimelised puud 55 tublimale küsijale, 9 saatejuhile ja 47 klubi liikmele läbi aegade. Samuti neljale saate toimetajale. Rein Laumets esitas esimese eetris kõlanud küsimuse 23. märtsil 1968. aastal. 23. detsembri 2018 seisuga oli saates kõlanud 1447 Rein Laumetsa küsimust. 17. oktoobril 2021 kõlas eetris Laumetsa 1500. küsimus ning detsembris 2023 täitus 1525. küsimus. 
Saade on järelkuulatav Vikerraadio kodulehel saadete arhiivis.
Päevakaja

"Päevakaja" on raadiosaade, mis on eetris igal õhtul ja edastab uudiseid. Esimene saade oli eetris 6. oktoobril 1958; ühtlasi vanim järjepidevalt eetris olnud Eestis raadiosaade.
Saadet kannavad üle Vikerraadio, Klassikaraadio ja Raadio Tallinn, .
Saadet on juhtinud teiste seas Erki Berends
Tähed jääl

"Tähed jääl" oli Kanal 2 telesaatesari, mis oli eetris 2012. aasta sügishooajal. Saate originaalformaat on "Dancing on Ice" ja see on pärit Suurbritanniast.
Saade oli heategevuslik, saadete käigus korjati raha Tallinna Lastehaigla uue reanimobiili ostuks. 
Saadet juhtisid Liina Randpere ja Jaak Prints.
Gudermessi rajoon

Gudermessi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis. Piirneb idas Dagestaniga.
Rajooni halduskeskus on Gudermess.
Šatoi rajoon

Šatoi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Šatoi.
Buratino tegutseb jälle

"Buratino tegutseb jälle" on 83-osaline telelavastus lastele, mis oli esimest korda eetris aastatel 2002–2005 Eesti Televisioonis. Stsenarist Wimberg ehk Jaak Urmet ning toimetaja ja produtsent Margus Saar. Sarja režissöörid on Karin Nurm, Stina Kordemets ja Salme-Riine Uibo, näitejuht Priit Võigemast, helilooja Tauno Aints, kunstnik Kaie Kal ning grimmikunstnikud Tiina Leesik, Mare Bachman ja Kairit Nieländer.
Telelavastuse idee kasvas välja lavakunstikooli XX lennu bakalaureuselavastusest "Burattino" Tallinna Linnateatris (2000), mille lavastas kursuse juhendaja Elmo Nüganen. Sarja tunnuslaulu helilooja on Olav Ehala. 
Sarja sünopsis: Ühel toredal päeval lahkusid neli head sõpra Buratino, Malvina, Artemon ja Pierrot teatrist ja asusid üheskoos elama uues kodus. Nende kodu asub kõrges tornmajas tornmajade rajoonis ühes kahtlaselt Tallinnaga sarnanevas linnas. Uudishimulikud ja püsimatud tegelased avastavad, kuidas on elu nende ümber seatud ja saavad selgeks mõndagi kasulikku. Sisustades aega igasugu ettevõtmistega, kutsudes külla põnevaid inimesi ja käies ise teistel külas, jagavad nad tarkust ning lahutavad mõnusalt meelt nii väikestel kui ka suurtel vaatajatel. 2002. aasta detsembrist kuni 2005. aasta maini esimest korda eetris olnud sarjas astub üles 35 tolleaegset noorema põlvkonna näitlejat ja Buratino "väntas" külla enam kui 80 inimest. Eesti Televisioon tegi menusarjast neli VHS/DVD valikkogumikku ja andis välja heliplaadi.
Entel-tentel

"Entel-tentel" oli Eesti Televisiooni eetris olnud lastelaulude telesaatesari. Saadete režissöör oli Tiiu Vahi. Saateid juhtis Kalmer Tennosaar, lõppkontserti aga Georg Ots.
Nii mõnestki selles saatesarjas osalenud laululapsest on hiljem saanud kutseline muusik või laulja, näiteks Jassi Zahharov, Klarika Kuusk, Kirsti Kuusk, Kadri Hunt, Aet Ratassepp.
1998. aastal anti välja CD "Entel-tenteli parimad laulud", mis sisaldab 50 laulu.
Pailĭni provints

Pailĭni provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Asub riigi lääneosas ja piirneb Taiga.
2001. aastani oli osa Bătdâmbângi provintsist. Seejärel oli kuni 2008. aastal provintsiks nimetamiseni provintsiväline omavalitsusüksus.
Pärast punakhmeeride valitsuse kukutamist 1979. aastal jäi Pailĭn kuni 1997. aastani nende tugipunktiks, kus varjasid end Pol Poth ja teised punakhmeeride juhid.
Haldusjaotus.
Provints jaguneb kaheks ringkonnaks:
Tujurikkuja

"Tujurikkuja" oli meelelahutuslik telesaade, mille tootjaks on Catapult Films ja mis oli ETV eetris 2008.–2015. aasta vana-aastaõhtul. Saates pilati Eesti ühiskonnaga seotut.
Saate tunnusmeloodiaks oli "Siuhh-sauhh polka".
Tunnustus.
2012. aastal sai saate meeskond Kultuuriveduri auhinna.
Eesti Kalurite Koondis

Eesti Kalurite Koondis on Rootsis tegutsenud väliseesti kalandusorganisatsioon.
Organisatsioon korraldas kongresse, näiteks 1980. aastal Stockholmis.
Organisatsioon andis välja ka trükiseid:
Eesti Meremeeste Union

Eesti Meremeeste Unio(o)n oli väliseesti merendusorganisatsioon. Organisatsioon loodi 1940 Eesti Meremeeste Kutseühingu järglasena. Unioon lõpetas tegevuse 1995, kui asutati Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing.
Unioon andis välja bülletääni Eesti Meremees.
Love Yourself

"Love Yourself" on Kanada laulja Justin Bieberi repertuaari kuulunud laul, mis ilmus tema neljandal stuudioalbumil "Purpose". Laulu autorid on Bieber, Ed Sheeran ja Benjamin Levin. Laulu produtseeris Levin. See anti välja 9. novembril 2015 albumi kolmanda singlina.
Ruubassaare tee

Ruubassaare tee on tänav Paides.
Tänav algab Pärnu tänavalt ja lõppeb tupiktänavana. Tänava pikkus on umbes 1500 m.
Mündi tee

Mündi tee on tänav Paides.
Tänav algab Järve tee ristmikust ja lõppeb tupiktänavana. Tänava pikkus on umbes 2600 m.
Järve tee (Paide)

Järve tee on tänav Paides.
Tänav algab Paemurru ja Mündi tee ristmikust ja lõppeb Tallinna tänava ja Ringtee tänava ristmikuga. Tänava pikkus on umbes 1700 meetrit.
Thomas Sankara

Thomas Isidore Noël Sankara (21. detsember 1949 Yako – 15. oktoober 1987 Ouagadougou) oli Burkina Faso sõjaväelane, marksistlik revolutsionäär, panafrikanistlik teoreetik. Ta oli 4. augustist 1983 kuni 15. oktoobrini 1987 Burkina Faso president (kes tapeti sõjaväelise riigipöörde käigus). Tema hüüdnimi oli Aafrika Che Guevara.
Ta sündis 1949. aastal Yakos (praeguse haldusjaotuse järgi Passoré provintsis Põhja regioonis); tema isa oli mosi rahvusest, ema fulbe rahvusest. Alghariduse sai ta Gaouas, seejärel jätkusid õpingud Bobo Dioulassos. Vanmad tahtsid, et poeg õpiks katoliku preestriks, kuid ta asus 19-aastaselt sõjaväeteenistusse. Aasta hiljem saadeti ta Madagaskarile Antsirabesse ohvitseride kooli.
Gadūnavase vald

Gadūnavase vald (leedu keeles "Gadūnavo seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Telšiai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 139 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1573 inimest. Valla keskuseks on Gadūnavase alev (2011. aastal oli seal 98 elanikku). Vallamaja aadress on Bažnyčios g. 15.
Šelkovskaja rajoon

Šelkovskaja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Šelkovskaja.
1989. aastal olid 37,5% elanikest tšetšeenid, 31,5% venelased ja 14,7% nogaid. 2010. aastal oli elanikest tšetšeene 81,16%, nogaisid 6,1% ja venelasi 5,42%.
Rajoonis on 25 asulat, mis moodustavad 19 külaasnudust.
Groznõi rajoon

Groznõi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Groznõi.
Luokė vald

Luokė vald (leedu keeles "Luokės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Telšiai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 132 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1831 inimest. Valla keskuseks on Luokė alev (2011. aastal oli seal 629 elanikku). Vallamaja aadress on Kuršėnų g.1.
Abasiini rajoon

Abasiini rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Inžitš-Tšukun.
Rajoon moodustati 1. juunil 2006 abasiinide kompaktsel asualal. 2010. aastal olid rajooni elanikest on 86,75% abasiinid.
Preesi tänav

Preesi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis.
Tänav algab Härjapea tänavalt ja lõppeb Kolde puiesteega ristudes. Tänava pikkus on umbes 380 m.
Aadressil Preesi tänav 5 asub 1938. aastal valminud Tallinna Peeteli kirik.
Preesi tänav sai nime 27. augustil 1930.