Franco Malerba

Franco Egidio Malerba (sündinud 10. oktoobril 1946 Busallas Genova provintsis) on Itaalia astronaut ja poliitik, endine Euroopa Kosmoseagentuuri astronaut ja esimene itaallane kosmoses.
Malerba sündis Busalla külas, Genovast umbes 25 km põhjas. 1965. aastal lõpetas ta Genovas Giuseppe Mazzini nimelise lütseumi ja astus Genova ülikooli, mille lõpetas 1970. aastal "cum laude" elektrotehnikas telekommunikatsiooni erialal ja kaitses 1974. aastal doktoritöö biofüüsika erialal.
Pärast ülikooli lõpetamist asus ta tööle Genovas Riikliku Teadusnõukogu ("Consiglio Nazionale delle Ricerche") biofüüsika ja küberneetika laboratooriumi uurimisassistendina, kus ta tegi eksperimentaaltööd membraanide biofüüsika alal ja töötas kuni 1975. aastani. 1971. aastal oli ta ka Genova ülikooli füüsikateaduskonnas küberneetika ja informatsiooniteooria õppejõud, 1972. aasta suvel töötas ta La Spezias Nato Saclanti uurimiskeskuses sonarisüsteemide signaalituvastuse ja töötlemise alal. 1972.–1974 töötas ta Marylandi osariigis Bethesdas USA Riikliku Tervishoiu Instituudis (National Institutes of Health) teadurina, tegeledes mikrospektrofotomeetri disaini, arenduse, katsetamise ja praktilise kasutamisega fotoretseptorite biofüüsika uurimiseks, kasutades konnade võrkkesta.
1973. aastal omandas ta Washingtonis erapiloodi litsentsi, hiljem ka sama litsentsi Itaalias.
1974–1975 teenis Malerba Itaalia mereväes reservohvitserina nooremleitnandi auastmes hävitaja San Giorgio (D562) pardal, töötades samal ajal ka Livornos mereväeakadeemias õppejõuna, lisaks ka La Spezias MARIPERMANi mereväe tehnikakeskuses ülimadalsagedusega (ELF, Extremely low frequency) raadiovastuvõtjatega.
1978. aastal valiti Malerba üheks esimeseks neljaks ESA astronaudiks, teised kolm olid sakslane Ulf Merbold, hollandlane Wubbo Ockels ja šveitslane Claude Nicollier, nad valiti Spacelabi missiooni kandidaatideks. ESAs töötas ta Euroopa Kosmoseuuringu- ja Tehnoloogiakeskuses (ESTEC) kosmoseteaduse osakonnas plasmafüüsika divisjonis, Spacelabi rakettide jaoks ionosfääri plasmafüüsika rahvusvahelise katse ES020 - PICPAB arendamise, katsetamise ja kvalifitseerimisega, mis hõlmas kiirendatud laetud osakeste kiirguse kasutamist.
1989. aastal valiti ta TSS-1 missiooni spetsialistiks Itaalia Kosmoseagentuuri (ASI) ja NASA poolt, mispeale ta saadeti Houstonisse NASA Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskusesse treeningule. Septembril 1991 nimetati ta TSS-1 missiooni spetsialistiks. 31. juulist 7. augustini 1992 osales ta kosmosesüstik Atlantisel NASA missioonil STS-46, temast sai esimene itaallane kosmoses.
1994. aastal kandideeris Malerba Euroopa Parlamenti Forza Italia nimekirjas Loode-Itaaliast. Saanud 36 226 häält, tuli ta nimekirjas üheksandaks ja osutus valituks. Euroopa Parlamendis oli ta tihti raportöörtiks teadusuuringute, innovatsiooni ja tehnoloogiliste infrastruktuuride programmide kohta, eelkõige seoses kosmosepoliitika ja Euroopa satelliitnavigatsiooniprogrammiga. Ta kandideeris uuesti Euroopa parlamenti 1999. ja 2004. aastal, taas Forza Italia Loode-Itaalia nimekirjas, kuid mõlemal korral jäi ta nimekirjas 11. kohale ja ei osutunud valituks.
2021. aastal rajas Malerba idufirma SpaceV, et uurida kosmoses taimede kasvatamise võimalikkust.