tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kikkan Randall

Kikkan Randall (sündinud 31. detsembril 1982 Salt Lake Citys Utah' osariigis) on endine USA murdmaasuusataja. Tema parimad saavutused olid sprindisõidus.
Sportlaskarjäär.
2001. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel sai Randall sprindisõidus kuuenda koha, mis oli USA-le kõigi aegade parim koht juunioride maailmameistrivõistlustel naiste seas. Randall tegi olümpiadebüüdi 19-aastaselt 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys ja sai sprindi vabasõidus 44. koha. Enne olümpiamänge oli ta esimest korda tulnud USA meistriks sprindis. 2006. aasta jaanuaris tuli ta samas paigas USA meistriks nii 5 km vabasõidus kui ka 10 km klassikasõidus ja oli teine sprindis. Aasta varem 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis sai ta sprindis 29. koha.
2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos sai Randall sprindis üheksanda koha, mis oli USA naissportlaste kõigi aegade parim tulemus olümpiamängudel murdmaasuusatamises. Mõni nädal hiljem Borlänges toimunud maailma karikasarja etapil oli ta sprindis viies. 21. jaanuaril 2007 sai taRõbinski etapil kolmanda koha sprindis. See oli USA naissuusatajate kõigi aegade parim tulemus maailma karikasarjas. 16. detsembril 2007 samas paigas sai ta karjääri esimese võidu sprindis MK-sarja arvestuses.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis Randall sprindi vabasõidus hõbemedali Arianna Follise järel. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai ta sprindi klassikasõidus kaheksanda koha ja sprindi teatesõidus kuuenda koha koos Caitlin Comptoniga. Hiljem samal talvel sai ta Holmenkollenis peetud MK-etapil teise koha sprindi vabasõidus. 2010.–2011. aasta maailma karikasarjas oli ta sprindi vabasõidus teine Düsseldorfis toimunud MK-etapil ja nädal hiljem kolmas Davosis. Samal hooajal hiljem võitis ta teist korda MK-etapi Liberecis sprindi vabasõidus.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis ta koos Jessica Digginsiga sprinditeates kuldmedali. Individuaalsprindis jäi ta oma veerandfinaalis neljandaks ja edasi ei pääsenud. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis jäi ta esimesena finaalist välja ja saavutas sellega seitsmenda koha. Sprinditeates oli ta koos Sophie Caldwelliga kaheksas, 30 km klassikasõidus 40. ja 4×5 km teatesõidus üheksas.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta vabatehnikasprindis norralanna Maiken Caspersen Falla ja kaasmaalase Jessica Digginsi järel pronksmedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta sprinditeates vabatehnikas koos Digginsiga olümpiavõitjaks. See oli USA esimene olümpiavõit murdmaasuusatamises.
Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2017–18.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Kikkan Randall osales individuaalarvestuses 214 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse 29 korda, neist 13 korda ta võitis.
Isiklikku.
Randall elab Alaska osariigis Anchorage'is, kus ta õpib Alaska Pacifici ülikoolis. Randalli tädi Betsy Haines võistles 1980. aasta taliolümpiamängudel ja onu John Haines 1976. aasta taliolümpiamängudel murdmaasuusatamises. 
Randalli hüüdnimi on Kikkanimal. Tema treenerid on Erik Flora ja Frode Lillefjell.
María Elena Walsh

María Elena Walsh (1. veebruar 1930 Buenos Aires – 10. jaanuar 2011 Buenos Aires) oli Argentina kirjanik ja muusik.
Tuntud on eelkõige tema lastelaulud ja lasteraamatud. Tema esimesed luuletused ilmusid ajakirjades, kui ta oli 15-aastane, esimese luuleraamatu andis ta välja 17-aastaselt. Aastatel 1948–1956 elas ta USA-s ja Pariisis. 
María Elena Walsh oli üks vähestest kunstnikest, kes julges diktatuuri kritiseerida. Varjatud poliitilist sõnumit püüti leida isegi tema lastelauludest.
Temalt ilmus umbes 40 teost. Nende seas oli luulet ja proosat nii lastele kui ka täiskasvanutele; näidendeid ja stsenaariume.
Mudavool

Mudavool (ka suspensioonivool) on mägedes ja mujal positiivsete pinnavormidega aladel tekkiv pinnase suhteliselt peeneteralisest ainest ja veest koosnev tugev veevool. 
Mudavoolu põhjuseks võivad olla tugevad vihmasajud või kiire lume sulamine. Kui peeneteralise aine peale kannab mudavool ka jämedateralist ainet (kive, rahne), nimetatakse seda rusuvooluks. Vulkaanipurske tagajärjel liustiku sulamisel tekkivat mudavoolu nimetatakse lahaariks.
Tartu Rahu Põlistamise Selts

Tartu Rahu Põlistamise Selts (TRPS) on Eestis tegutsev selts.
Selts loodi 12. märtsil 2005 Tallinna Eesti Majas. Asutajaliikmeid oli 19, esimeheks aastatel 2005–2008 Frits-Allan Suurkask, alates aastast 2009 Henn Põlluaas. Seltsi tegevus taastati 30. detsembril 2015 ja selle esimeheks on olnud Osvald Sasko.
Tartu Rahu Põlistamise Selts on koos Konservatiivse Rahvaerakonna ja Vabaduspartei – Põllumeeste Koguga korraldanud Tartu rahu aastapäevadel Tartus tõrvikurongkäike Vabadussõja võidu ja rahulepingu sõlmimise tähistamiseks. 2018. aastal saatis selts kirja Konstantinoopoli patriarh Bartholomeos I-le ettepanekuga, et õigeusu kogudused üle maailma võiksid aastas ühel päeval palvetada setode õiguse eest terviklikule kodumaale.
Victor Hehn

Victor Amadeus Hehn (8. oktoober 1813 Tartu – 21. märts 1890 Berliin) oli baltisaksa kultuuriajaloolane.
Ta oli 1846–1851 Tartu Ülikooli saksa keele lektor. 1851 pagendati ta Tulasse.
Ta elas alates 1855. aastast Peterburis, ning alates 1873. aastast Berliinis.
1888. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Victor Hehni vanaisa oli Johann Martin Hehn.
Kurier Wileński

Kurier Wileński (Vilniuse Kuller) on Leedu pealinnas Vilniuses ilmuv poolakeelne ajaleht.
Ajalehe eelkäijaks oli 1953. aasta juulist ilmunud ajaleht Czerwony Sztandar (Punalipp), mis sai praeguse nime 1990. aasta veebruaris.
Ajalehe tiraaž on 2500–3500 eksemplari.
Alexander Staël von Holstein

Alexander Wilhelm Staël von Holstein ([20. detsember 1876/1. jaanuar 1877, Tõstamaa – 16. märts 1937, Peking, Hiina) oli baltisaksa orientalist.
Järeltulija.
Wilhelm Freiherr Staël von Holstein
Poolkaitsja

Poolkaitsja on jalgpallis mängija, kelle positsioon on tavaliselt kaitsjate ja ründajate vahel.
Kõiki poolkaitsjaid kokku nimetatakse keskväljaks.
Jalgpalliklubi poolt mängu jooksul kasutatav poolkaitsjate arv sõltub võistkonna mängustiilist ja iga mängija ülesandest. 
Mõned poolkaitsjad mängivad rohkem kaitses, teised ründavad rohkem aega vastaste väravat. Mõnikord on raske vahet teha, kas on tegemist poolkaitsja või ründajaga.
Poolkaitsjate positsioonid.
Eristatakse kaitsvaid poolkaitsjaid, keskpoolkaitsjaid, ründavaid poolkaitsjaid ja äärepoolkaitsjaid.
Kaitsev poolkaitsja.
Kaitsvad poolkaitsjad asendavad tänapäeval varematel aegadel populaarseid vabakaitsjaid. Nad võtavad sisse koha kaitsjatest väljaku keskme pool ning nende ülesandeks on vastase ründemängu kahjustada. 
Peale selle nõutakse neilt sageli osalust mängu ülesehitamisel. Neil peab olema hea väljakutunnetus ja söödutäpsus. Nad peavad kiiresti ära tundma mängusituatsioonid, näiteks kui pall on just saadud ning on võimalik on alustada vasturünnakut. 
Sageli nimetatakse kaitsva poolkaitsja positsiooni positsiooniks number 6. Kuni viimase ajani on kaitsvad poolkaitsjad enamasti kandnud särginumbrit 6. 
Keskpoolkaitsja.
Keskpoolkaitsja on paljudes mänguskeemides kaitsjate ja ründajate vaheline ühenduslüli. Nagu ka kaitsev keskpoolkaitsja, peab ta palli kätte saama, kuid ta peab suutma ka rünnakuid algatada. Peale kaitsvalt poolkaitsjalt nõutavate omaduste peab ta olema väga hea jooksja, sest ta peab tegutsema nii kaitses kui ka ründes. Ta pendeldab sageli ühe karistusala juurest teise juurde, kattes pikki vahemaid.
Ründav poolkaitsja.
Ründav poolkaitsja on ette nähtud väljaku keskelt algavate rünnakute jaoks ning ta täidab sageli rünnaku algataja rolli. Üks tema põhiülesandeid on väravate ettevalmistamine ning ka väravate löömine. Tähtis on ka tema koostöö kaitsva poolkaitsjaga. Ilma koostööta äärtel tekivad lüngad, mida vastane saab hõlpsasti ettelöökideks ära kasutada. Ta mängib sageli vastase karistusalal ja selle lähedal. Enamasti on ta väga hea söötja ning omab väga head väljakutunnetust; need omadused tulenevad sageli väga heast perifeersest nägemisest. Ründav poolkaitsja kannab sageli särginumbrit 10.
Pressburgi rahu

Pressburgi rahu (saksa "Preßburger Frieden", prantsuse "Traité de Presbourg") sõlmiti 26. detsembril 1805 Prantsuse esimese keisririigi ja Austria keisririigi vahel Pressburgis (nüüdses Bratislava Slovakkias) pärast Austria keisririigi lüüasaamist Ulmi ja Austerlitzi lahingus. 
Vaherahu sõlmiti 4. detsembril ja algasid läbirääkimised. Rahulepingule kirjutasid alla Austria keisririigi poolt Johann I Joseph, Liechtensteini vürst ja Ungari krahv Ignácz Gyulay ning Prantsuse esimese keisririigi poolt Charles Maurice de Talleyrand.
Peale klauslite, millega sõlmiti "rahu ja sõprus" ning Austria keisririigi lahkumine kolmandast koalitsioonist, võttis leping Austria keisririigilt märkimisväärse osa territooriumist. Varem sõlmitud Campo Formio ja Lunéville'i rahu tulemusi kinnitati ning Austria keisririigi valdused Itaalias ja Baieris läksid Prantsuse esimesele keisririigile. Mõned Austria keisririigi valdused Saksamaal läksid Prantsuse esimese keisririigi liitlastele: Baieri kuningriigile, Württembergi kuningriigile ja Badeni kuurvürstiriigile. Austria keisririigi nõuetest nendele riikidele loobuti eranditult. Kõige tuntumad territoriaalsed muudatused puudutasid Tirooli ja Vorarlbergi, mis läksid Baierile, ning Veneetsiat, Istriat ja Dalmaatsiat, mis läksid Itaalia kuningriigile. Augsburg läks Baierile. Väikese kompensatsioonina sai Austria keisririik enda valdusse Salzburgi kuurvürstiriigi.
Leping tegi tõhusa lõpu Pühale Rooma riigile. Franz II loobus Püha Rooma keisri tiitlist ning temast sai Austria keiser. Loodi Reini Liit. Lepingusse lisati ka 40 miljoni frangine hüvitis Prantsuse esimese keisririigi kasuks.
Kaitsja (jalgpall)

Kaitsja on jalgpallis mängija, kelle põhiline ülesanne on takistada vastaste rünnakuid. On neli tüüpi kaitsjaid: keskkaitsja, äärekaitsja, vabakaitsja (libero) ja "full-back".
2017

2017. aasta (MMXVII) oli 21. sajandi 17. aasta.
Ibrahim Afellay

Ibrahim Afellay (sündinud 2. aprillil 1986 Utrechtis) on Maroko päritolu Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven.
Klubikarjäär.
PSV.
1996. aastal liitus Afellay PSV Eindhoveni noorteakadeemiaga. 
Klubidebüüdi tegi ta 4. veebruaril 2004 KNVB bekeri mängus NAC Breda vastu, kui oli 17-aastane. Oma esimese Eredivisie mängu mängis ta kümme päeva hiljem Twente vastu. 
Afellay mängis Hollandi klubis kaheksa hooaega jooksul 159 kohtumist ja lõi 38 väravat.
Barcelona.
2011. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona. Üleminekusumma oli 3 miljonit eurot. 
Afellay debüteeris Barcelona meeskonnas Athletic Bilbao vastu Hispaania karikavõistlustel. Oma esimese La Liga värava lõi Afellay mängus Malaga vastu hooaja viimasel päeval. 
2011. aasta Meistrite Liiga finaalis Manchester Unitediga vahetati ta sisse 90. minutil. 
Schalke (laenul).
21. augustil 2012 anti ta laenuks Saksamaa kõrgliiga klubisse Schalke 04.
Olympiakos (laenul).
2014. aasta 10. augustil liitus Afellay laenulepingu alusel Olympiakósega. 
Esimesel hooajal Kreekas võitis ta nii liiga kui ka karikavõistlused.
Stoke City.
2015. aastal liitus Afellay Inglismaa kõrgliiga klubiga Stoke City. 
Ta lõi oma esimese Premier League'i värava 13. veebruaril 2016 mängus Bournemouthi vastu, kui Stoke võitis 3:1.
Koondisekarjäär.
Afellay on Hollandi jalgpallikoondise koosseisus mänginud 2008. ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, kus jõuti finaali, aga kaotati Hispaaniale lisaajal 0:1.
Rudolf Janus

Rudolf Janus (vene Рудольф Иванович Янус; 9. aprill 1903 Novo-Estonskoje, Novgorodi kubermang – 31. jaanuar 1966 Sverdlovsk) oli NSV Liidu eksperimentaalfüüsik.
Ta sündis Okulovo kreisis Novo-Estonskoje külas talupidaja perekonnas. Ta õppis kohalikus semstvokoolis ja ministeeriumikoolis. 1918. aastal töötas ta kohaliku kooli õpetajana. 
1925. aastal lõpetas ta Tveri Pedagoogikainstituudi. 
1928. aastal suunati ta end täiendama Leningradi akadeemik Abram Joffe juhitud maailmaklassiga NSV Liidu TA Füüsika-Tehnikainstituuti, kus töötas Jakov Dorfmani laboris. 1932. aastal suunati ta loodavasse NSV Liidu TA Uurali teaduskeskusse Sverdlovskis, kus tegeles magnetdefektoskoopia meetodite loomisega. Tema juhtimisel valmistati raudteerööbaste defektoskoop, mis rongi külge haagituna leiab teel olevad rööbaste vigastused. Selle eest sai ta Teise maailmasõja ajal Stalini preemia. 
Ta oli Uurali magnetoloogide koolkonna rajaja, füüsika-matemaatikadoktor ning professor. Ta on avaldanud 97 uurimust, neist mitmed koos õpilaste, akadeemikute Sergei Vonsovski, Jakov Šuri ja Albrecht Altmaga.
Cyrus Vance

Cyrus Roberts Vance (27. märts 1917 Clarksburg – 12. jaanuar 2002 New York) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja jurist, Demokraatliku Partei liige. 
Vance oli Ameerika Ühendriikide riigisekretär Jimmy Carteri valitsuses 1977–1980. Ta lahkus sellelt ametikohalt pärast Iraani pantvangikriisi ebaõnnestunud lahendamist.
Kaitsja (sport)

Kaitsja on võistkonniti mängitavas spordimängus mängija, kelle põhiline ülesanne on takistada vastaste rünnakuid.
Arsenal

Arsenal on sõjaväe ettevõte sõjavarustuse valmistamiseks, hooldamiseks ja hoidmiseks.
Sonkajärvi vald

Sonkajärvi on vald Soomes Põhja-Savo maakonnas. Vald asutati 1922. aastal. Naabervallad on Iisalmi linn, Kajaani linn, Lapinlahti, Rautavaara, Sotkamo vald, ja Vieremä.
Sonkajärvi asub umbes 74 km kaugusel Kajaanist ja 105 km kaugusel Kuopiost.
Külad.
Aittokoski, Haajaissydänmaa, Haapajärven Sydänmaa, Harva, Hernejärvi, Jyrkkä, Kaarakkala, Kalliomäki, Kalliosuo, Kainuunmäki, Kauppilanmäki, Kilpisaari, Koirakoski, Kukkopuro, Laaka, Mansikkavirta, Muuraisjärvi, Oinasjärvi, Paisua, Petäjäjärvi, Petäys, Päsmäri, Rutakko, Ryhälänmäki, Savonvirta, Sonkajärvi, Sonkakoski, Sukeva, Sälevä, Toivakko, Ulmala, Uuraa, Vehmasjärvi, Viitaa ja Vänninmäki.
Arouna Koné

Arouna Koné (sündinud 11. novembril 1983 Anyamas) on endine Elevandiluuranniku jalgpallur (ründaja).
Debüüdi Elevandiluuranniku rahvuskoondises tegi Koné 2004. aasta märtsil mängus Tuneesia vastu.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 8. oktoobril 2006 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Gaboni vastu. Koné lõi mängus kokku kolm väravat ja Elevandilurannik sai 5:0 võidu.
Rahvuskoondises mängis ta aastatel 2004–2013 kokku 39 korda ja lõi üheksa väravat.
Salomon Kalou

Salomon Armand Magloire Kalou (sündinud 5. augustil 1985 Oumés) on Elevandiluuranniku jalgpallur. Kaloud kasutatakse ründajana, aga ta mängib tihti ka vasakul äärel, kust saab mugavalt parema jalaga lüüa.
Aastatel 2003–2006 mängis Kalou Hollandi klubis Rotterdami Feyenoord. Hooajal 2004–2005 valiti ta Hollandi kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. Aastatel 2006–2012 mängis ta Londoni Chelseas, kellega tuli hooajal 2009–2010 Inglismaa meistriks ja hooajal 2011–2012 Meistrite Liiga võitjaks. Aastatel 2014–2020 mängis ta Bundesliga klubis Hertha BSC. 2020. aasta juulis liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Botafogo.
Koondisekarjäär.
2005. aastal soovis Kalou saada Hollandi kodakondsust, millega oleks ta saanud esindada Hollandi jalgpallikoondist, kuid ei Hollandi kodakondsust talle ei antud.
Debüüdi Elevandiluuranniku rahvuskoondises tegi Kalou 6. veebruaril 2007 sõprusmängus Guinea vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 21. märtsil sõprusmängus Mauritiuse vastu.
2008. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus 21. jaanuaril lõi ta värava Nigeeriale. 3. veebruaril toimunud veerandfinaalmängus Guinea vastu lõi Kalou kaks väravat. Elevandiluurannik jäi turniiril lõpuks neljandaks, kui kolmanda koha mängus kaotati Ghanale.
2010. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus 25. juunil lõi ta värava Põhja-Koreale.
2012. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus 26. jaanuaril lõi ta värava Burkina Fasole. Elevandiluurannik jõudis finaali, kus penaltiseeris kaotati Sambiale.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel tuli ta Elevandiluuranniku koondisega Aafrika meistriks.
Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse veel ka 2010., 2013. ja 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ning 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Elevandiluuranniku olümpiakoondisse.
Kalou teatas koondisekarjääri lõpetamisest 2017. aasta jaanuaris.
Kolo Touré

Kolo Habib Touré (sündinud 19. märtsil 1981 Bouakés) on endine Elevandiluuranniku jalgpallur.
Touré mängis kolmes Inglismaa klubis: Arsenalis (2002–2009), Manchester Citys (2009–2013) ja Liverpoolis (2013–2016). Hooajal 2003–2004 tuli ta Inglismaa meistriks Arsenaliga ja hooajal 2011–2012 Manchester Cityga. Karjääri lõpetas ta 2017. aastal Celticus.
Touré mängis Elevandiluuranniku rahvuskoondises aastatel 2000–2015. Ta pidas koondises kokku 119 mängu ja on sellega mängude arvult koondise kõigi aegade teine mängija.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Elevandiluuranniku rahvuskoondises tegi Touré 2000. aasta aprillis mängus Rwanda vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 28. aprillil 2004 sõprusmängus Guinea vastu.
Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse 2006. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta pääses platsile kahes esimeses alagrupimängus.
2010. aasta maailmameistrivõistlustel kuulus ta algkoosseisus kõigis kolmes alagrupimängus. Esimeses alagrupimängus oli ta meeskonna kapten.
2014. aasta maailmameistrivõistlustel pääses ta platsile ainult viimases alagrupimängus Kreeka vastu.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel tuli ta koondisega Aafrika meistriks ning valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse veel ka 2002., 2008., 2012. ja 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Ta teatas koondisekarjääri lõpetamisest 2015. aasta veebruaris.
Isiklikku.
Tema vennad Yaya Touré ja Ibrahim Touré on samuti jalgpallurid.
Yaya Touré

Gnégnéri Yaya Touré (sündinud 13. mail 1983 Bouakés) on endine Elevandiluuranniku jalgpallur (poolkaitsja).
Klubikarjääri jooksul mängis ta muuhulgas sellistes klubides nagu Monaco, Barcelona ja Manchester City.
Touré valiti 2011., 2012., 2013. ja 2014. aastal Aafrika aasta jalgpalluriks.
2021. aastal alustas ta tööd Ukraina klubi Donetski Olimpiki abitreenerina.
Klubikarjäär.
Varajased klubid.
Yaya mängis oma karjääri algusaastatel Belgia klubis Beveren ja Ukraina klubis Metalurg Donetsk.
Olympiakós.
2005. aastal siirdus ta mängima Olympiakósse. Ta mängis klubi meeskonnas Kreeka liigas 26 mängu ja lõi kolm väravat.
Barcelona.
Touré liitus 2007. aastal 10 miljoni euro eest Barcelonaga ja tegi debüüdi 26. augustil Racing de Santanderi vastu. 
Ta võitis Barcelonaga 2008–09 hooajal La Liga, Copa del Rey ja Meistrite Liiga. 
2009. aasta Meistrite Liiga finaalis Manchester Unitedi vastu mängis ta keskkaitsjana.
Manchester City.
Yaya liitus 2010. aastal Premier League'i klubiga Manchester City ja mängis seal kuni 2018. aastani.
Ta aitas klubil võita seitse karikat, nende seas kolm Premier League'i võitu.
Qingdao Huanghai.
Touré klubikarjääri viimaseks klubiks jäi Hiina klubi Qingdao Huanghai, kellega ta võitis 2019. aastal Hiina esiliiga.
Koondisekarjäär.
Yaya Touré tegi oma koondisedebüüdi 2004. aastal ja oli selle ajast koondise regulaarne liige. 2014. aastal, pärast Didier Drogba koondisekarjääri lõppu, nimetati Touré koondise kapteniks.
Touré esindas Elevandiluurannikut kuutel Aafrika rahvaste karikavõistlustel (2006, 2008, 2010, 2012, 2013, 2015) 
Ta võitis koondisega 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused. Lisaks valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.
Koondisekarjääri lõpetamisest teatas ta 2016. aasta septembris.
Isiklikku.
Tema vend Kolo Touré on samuti jalgpallur.
Ángel Di María

Ángel Fabián Di María Hernández (sündinud 14. veebruaril 1988 Rosarios Santa Fe provintsis) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Benfica ja Argentina jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Aastatel 2007–2010 mängis Di María Lissaboni klubis Benfica.
2010. aastal siirdus ta 25 miljoni euro eest Madridi Reali. 
Madridi klubis mängis Di Maria 2014. aastani ning tuli klubiga korra Hispaania meistriks ja Meistrite Liiga võitjaks, samuti võitis ka kaks korda Hispaania karika.
Hooajal 2014–15 mängis ta Inglismaal Premier League'i klubis Manchester United. 
Juba järgmisel hooajal liitus ta Paris Saint-Germainiga. Suvel 2023 tema leping PSG-ga lõppes ning ta sõlmis uue lepingu kunagise koduklubi Benficaga.
Koondisekarjäär.
Noortekoondised.
Di María kuulus Argentina noortekoondisse 2007. aasta Lõuna-Ameerika alla 20-aastaste meistrivõistlustel, kus ta lõi kaks väravat. 
Samal aastal kuulus ta Argentin meeskonda ka juunioride maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi kokku kolm väravat ja tuli koondisega maailmameistriks.
Di María lõi Argentina olümpiakoondise võiduvärava 2008. aasta olümpiamängude finaalmängus Nigeeriaga, mäng lõppes 1:0. 
Täiskasvanute koondis.
Debüüdi Argentina täiskasvanute koondises tegi ta 6. septembril 2008 sõprusmängus Paraguayga. Esimese värava lõi ta 24. mail 2010 sõprusmängus Kanada vastu. 
2011. aasta Copa América viimases alagrupimängus 11. juulil lõi ta värava Costa Rica vastu. 
2014. aasta maailmameistrivõistlustel viis ta 1. juulil veerandfinaalimängus Argentina võidule Šveitsi üle, lüües lisaaja lõpus mängu ainsa värava Lionel Messi resultatiivset söödust. Argentina koondis sai maailmameistrivõistlustelt hõbemedali, kaotades finaalis Saksamaale.
2015. aasta Copa América poolfinaalis 30. juunil lõi ta Paraguay vastu kaks väravat.
2016. aasta Copa América Centenario lõi ta esimeses alagrupimängus 6. juunil värava Tšiili vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Prantsusmaa vastu, kuid Argentina kaotas lõpuks mängu 3:4 ja langes konkurentsist.
Sonkajärvi

Sonkajärvi ehk Sonkajärvi kirikuküla ("Sonkajärven kirkonkylä") on küla Soomes, Sonkajärvi valla keskus.
Külast põhja poole jääb Sonkajärvi järv, millest idas on Sikkalampi. Kaugemal kirdes on Iso-Kangaslampi ja Pieni Kangaslampi. 
Külast lõuna poole Jämäkkämäkile viib Rutakontie, põhja suunas Sonkakoskile viib Sonkakoskentie, millest Kauppilanrantas hargneb Koivumäentie. Kagu suunas Aittokoskisse viib Aittokoskentie.
Külas on Sonkajärvi kirik.
Jaan Valsiner

Jaan Valsiner (sündinud 29. juunil 1951 Tallinnas) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide psühholoog ja semiootik, Hans Kiliani auhinna laureaat, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.
Teaduskarjääri alguses tegeles ta arengupsühholoogiaga ning valdavalt just ema ja lapse suhtlusmustrite analüüsiga, tänapäeval on ta aga pigem keskendunud inimese elukestvate kognitiivsete ja afektiivsete protsesside kultuurilisele organiseeritusele ja kultuuripsühholoogiale. Ta on tegelenud psühholoogia ajaloo ning psühholoogia metodoloogiaga. Samuti on tema huvialaks psühholoogia ja semiootika seosed.
1988. aastast on Jaan Valsiner Ameerika Ühendriikide kodanik. Ta oli Clarki Ülikooli psühholoogiaprofessor. 2013. aastast töötab ta Aalborgi Ülikoolis Taanis.
Professor Jaan Valsiner promoveeriti Tallinna Ülikooli audoktoriks 22. veebruaril 2008.
Haridus.
Aastatel 1969–1971 õppis Jaan Valsiner Tallinna Pedagoogilises Instituudis inglise keele erialal. Seejärel jätkusid õpingud Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia osakonnas psühholingvistika ja kommunikatsiooni suunal. 1976. aastal kaitses ta seal diplomitöö "Füsioloogiliste, kognitiivsete ja interaktiivsete tegurite seostest inimese varajases ontogeneesis" ("On the interrelationships between physiological, cognitive, and interactive factors in early human ontogenesis").
Aspirantuuri lõpetas ta 1979. aastal, kaitstes kandidaaditöö "Nägude ja näoilmete tuvastamismehhanismid" ("Mechanisms of recognition of faces and facial expressions").
Töökäik.
Pärast Tartu Riikliku Ülikooli lõpetamist 1976. aastal asus ta tööle ülikooli psühholoogia osakonda. Aprillist oktoobrini 1980 töötas ta Lääne-Saksamaal Giessenis Justus-Liebigi Ülikoolis külalisprofessori ja abiprofessorina 1980–1981 Minneapolises Minnesota Ülikoolis. 1981–1997 töötas ta professorina Chapel Hillis Põhja-Carolina Ülikoolis psühholoogia osakonnas. 1997. aastast töötas ta Massachusettsi osariigis Worcesteris asuvas Clarki Ülikoolis psühholoogiaprofessorina. 2013. aastast töötab ta Aalborgi Ülikoolis Taanis kultuuripsühholoogia professorina.
Isiklikku.
Tema isa Aleksander Valsiner oli Eesti NSV haridustegelane (1950. aastatel haridusministri asetäitja).
Clarki Ülikool

Clarki Ülikool ("Clark University") on ülikool, mis asub Worcesteri linnas Massachusettsi osariigis Ameerika Ühendriikides. Ülikool loodi 1887. aastal.
Worcester (Massachusetts)

Worcester [ ] on linn Massachusettsi osariigis Ameerika Ühendriikides, Worcesteri maakonna keskus.
Worcesteris asub läänepoolkera esimene Armeenia kirik Meie Lunastaja Kirik, Clarki Ülikool, samuti Massachusettsi Ülikooli Meditsiinikool.
Romaric

Romaric (6. sajandi lõpp – 7. sajandi keskpaik, traditsiooniline surma-aasta 653) oli aadlik, kes elas Austraasias. Ta on katoliku pühak.
Kuninganna Brunhilde laskis tappa tema isa, jättes ta ilma ka maast. Romaric rändas kodutult ringi.
Hiljem oli ta pfaltskrahv Merovingide dünastiast kuninga Theudebert II õukonnas. 
Kui ta oli Frangi riigi kuninga Chlothar II jõukas õukondlane, kellel oli palju pärisorje, sai ta püha Amé mõjul pühendunud kristlaseks. Ta laskis pärisorjad vabaks. Ta hakkas järgima püha Columbanust, preestrit ja usujuhti, kes tegutses Luxeuil' kloostris ja jutlustas kloostrite rajamist kogu Frangi riigis. Kui Romaric astus sellesse kloostrisse, pöeti mungaks ka tema vabaks lastud pärisorje. Columbanuse mõjul ja püha Eustace'i heakskiidul rajas Romaric 620 koos oma sõbra püha Améga mees- ja naiskloostri, mis hiljem sai nimeks Remiremonti klooster ("Romarici Mons"). See klooster rajati Romaricile kuuluvale maale Habendumisse (Vosges), kui ta oli pfaltskrahv. 
Esimene abt oli püha Amé, kuid peagi sai abtiks püha Romaric, kes täitis neid kohustusi kolmekümne aasta jooksul kuni surmani. Üks esimesi munki Remiremonti kloostris oli Romarici sõber püha Arnulf Metzist, kes suri umbes 629 kloostri lähedal eraklas. Sellesse kloostrisse asusid ka püha Romarici tütred Azeltruda ja Zeberga, tütretütar Gebetruda ning tütrepoeg Adelphus.
Veidi aega enne surma sai Romaric teada, et tema vana sõbra Pippin Vanema poeg kavatseb noore printsi Dagobert II võimust ilma jätta. Ta läks Metzi, noomis Grimoaldi ning hoiatas teda toetanud aadlikke. Ta kuulati rahulikult ära ja saadeti kloostrisse tagasi. Kolme päeva pärast ta suri. 
Romarici kuulutas 3. detsembril 1049 pühakuks Leo IX. Tema mälestuspäev on 10. detsember või 8. detsember.
Tema elust on kirjutanud püha Amé.
Umberto Boccioni

Umberto Boccioni (19. oktoober 1882 Reggio di Calabria – 17. august 1916) oli itaalia maalikunstnik ja skulptor. 
Nagu futuristidele kohane, kujutas ta oma kunstis liikumist (dünaamikat), kiirust ja tehnoloogiat.
Boccioni õppis alates 1901. aastast Roomas kunstiakadeemia juures olevas koolis Scuola Libera del Nudo. Ta õppis ka Roomas plakatimaalija juures disaini. Koos oma sõbra Gino Severiniga sai ta divisjonistliku kunstniku Giacomo Balla õpilaseks. 1906 õppis ta Pariisis impressionismi ja postimpressionismi. 1906. aasta lõpul ja 1907. aasta alguses õppis ta joonistamist Veneetsia kunstiakadeemias. Milano kunstiühingut Famiglia Artistica külastas ta esimest korda 1901, aga 1907 kolis ta Milanosse ja tutvus seal futuristidega, sealhulgas luuletaja Filippo Tommaso Marinettiga. Hiljem osalesid nad futuristide manifesti kirjutamises ja Boccioni sai futurismi peamiseks teoreetikuks.
1912 külastas Boccioni Pariisis paljude kunstnike ateljeesid ja otsustas pärast seda skulptoriks saada. Selles olid talle eeskujuks Aleksandr Arhipenko, Georges Braque, Constantin Brâncuși, Raymond Duchamp-Villon ja tõenäoliselt Medardo Rosso. 1912 esines ta Pariisis oma maalidega itaalia futuristide näitusel, aga 1913 tuli ta Pariisi tagasi, et näidata oma skulptuure. Kõik tema skulptuurid käsitlesid seda, mida Boccioni oli Pariisis näinud. Boccioni mõjutas kubistlikke skulptoreid, eriti Duchamp-Villoni.
1914 avaldas Boccioni futuristlike maalikunstnike ja skulptorite manifesti "Pittura e scultura futuriste (dinamismo plastico", milles selgitas oma liikumise esteetikat: "Kui impressionistid panevad laua esitama üht kindlat hetke ja allutavad laua elu selle kujutamisele sellel hetkel, siis meie sünteesime iga momendi (aja, koha, vormi ja värvitooni) ning nende abil konstrueerime laua." 1912 osales ta Londonis rühmanäitusel ja 1914 uuesti. Need kaks näitust jätsid paljudele noortele inglise kunstnikele sügava mulje, eriti Christopher Nevinsonile, kes ühines futuristide liikumisega, teised ühinesid Wyndham Lewise juhitava liikumise vortitsismiga, mis oli briti vaste futurismile.
Pärast Itaalia astumist Esimesse maailmasõtta Boccioni mobiliseeriti. Ta määrati Verona lähedal Sortes olevasse suurtükiväeüksusse. 16. augustil 1916 kukkus ta ratsaväe õppusel hobuse seljast maha ja trambiti jalge alla. Järgmisel päeval ta suri 33-aastaselt.
Boccioni oli ateist.
Pille Tomson

Pille Tomson (aastatel 1992–1995 Pille Kama; sündinud 8. märtsil 1960) on eesti looduskaitsja.
Ta lõpetas aastal 1978 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1984 Tartu Ülikooli bioloogina ning tal on doktorikraad Maaülikoolist keskkonnakaitse erialal.
Ta oli Karula rahvuspargi kujundaja ja direktor selle rahvuspargi loomisest peale. 
Ta töötab Eesti Maaülikoolis teadurina.
Pille Tomson kandideeris Riigikogusse 2007. aastal ja 2011. aastal Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas.
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1980–1995 abielus Kaido Kamaga, sellest abielust sündis neli last, sealhulgas Põim Kama. Tema isa oli elektrotehnika- ja energeetikateadlane Teolan Tomson.
Madis Melzar

Madis Melzar (sündinud 15. septembril 1970) on Eesti politseiametnik.
Ta on 1992. aastal lõpetanud Eesti Politseiakadeemia. Ta on töötanud Paldiski vanemkonstaablina ja Keila konstaablijaoskonna juhina.
Ta oli "Teeme ära!" aktsiooni korraldustoimkonna liige.
2011. aasta Riigikogu valimistel pidi ta kandideerima Rohelise erakonna nimekirjas, kuid loobus.
Urmas Hallika

Urmas Hallika (sündinud 6. novembril 1973) on Eesti riigiametnik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ja õppinud Tallinna Tehnikaülikooli doktoriõppes.
Alates 1. jaanuarist 2005 kuni 18. juunini 2007 töötas ta Tallinna Linnakantselei arendusdirektorina, seejärel oli Keskkonnaministeeriumi siseauditi osakonna juhataja.
2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas valimisringkonnas nr 7 esinumbrina ja sai 303 häält. Tema valimiskampaanias kasutati Eestis esmakordselt avalikus kohas "flashmob"'i (26. veebruaril 2011 Narvas, Sillamäel ja Jõhvis samal ajal).
M198

M198 on USA-s valmistatud keskmine veetav välihaubits. See on tänini mitme riigi relvastuses.
Ajalugu.
M198 projekteeriti aastatel 1968–1977. Ta oli ette nähtud Teise maailmasõja aegse haubitsa M114 väljavahetamiseks. Teda toodeti alates 1978 ja ta on relvastuses alates 1979. Kokku on toodetud 1600–1700 eksemplari. M198 tootmine lõpetati 1992, kuid ta on veel mitme riigi relvastuses. On osalenud mitmes sõjas.
M198 järeltulija on kergekaaluline välihaubits M777, mida on juba suurtes kogustes tellitud, kuid mis pole veel täielikult relvastusse jõudnud. 
Kirjeldus.
M198 on traditsioonilise kahehaarse lafetiga. Raua saab keerata ladustamiseks haarade kohale, vähendades nii hõivatavat laopinda. Sel juhul tuleb aga transportimiseks suudmepidur eemaldada. Relva veetakse taktikalise 3-teljelise veoautoga. Õhutranspordiks sobivad mitmesugused kopterid, aga selle saab isegi lennukilt langevarjuga alla visata.
Kasutavad riigid.
Lisaks USA-le kasutavad haubitsat M198
Budakämmal

Budakämmal on buda-näsasidrunipuu ("Citrus medica" var. "sarcodactylis") vili.
Viljal on paks koor ja vähe (kui üldse) viljaliha, mis on kuiv ja mõnikord seemneteta. Budakämmal on väga aromaatne ning Hiinas ja Jaapanis kasutatakse vilju siseruumide ja riiete lõhnastamiseks.
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik

Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik (araabia keeles الجمهورية العربية الصحراوية الديمقراطية‎; hispaania keeles "República Árabe Saharaui Democrática", lühend "RASD"; inglise keeles "Sahrawi Arab Democratic Republic", lühend SADR) on osalise tunnustusega riik, mis väidab endale kuuluvat tervet Lääne-Saharat; endine Hispaania koloonia. 
Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi kuulutas välja Polisario rinne 27. veebruaril 1976 Bir Lehlus. SADR-i valitsuse kontrolli all on praegu 20-25% Lääne-Saharast, neid territooriume nimetab valitsus Vabastatud Aladeks või Vabaks Tsooniks. Maroko administreerib ülejäänud osa vaidluse all olevast alast ja nimetab neid maid oma Lõunaprovintsideks. Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi valitsus peab Maroko maa-alasid okupeeritud aladeks ning Maroko peab palju väiksemat SADR-i territooriumi puhvertsooniks.
Asukoht.
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik asub Sahara kõrbe lääneosas, kus oaase on väga vähe. Ka sademete hulk on ekstreemselt väike. Erinevalt Maroko valdustest ei asu SADR-i territoorium Atlandi ookeani ääres. Lääne-Sahara on üldiselt tasase pinnamoega. Neid asjaolusid arvesse võttes on SADR ja Lääne-Sahara hõredaimalt asustatud alade seas.
Riik piirneb põhjas ja läänes Maroko valdustega Lääne-Saharas, lõunas ja edelas Mauritaania ning kirdes Alžeeriaga.
Ajalugu.
Pärast Hispaania lahkumist Lääne-Saharast allkirjastasid Hispaania, Maroko ja Mauritaania Madridi kokkuleppe, millele järgnes Maroko ja Mauritaania sisenemine Lääne-Sahara aladele eesmärgiga liita see enda riigiga. Kumbki riik ei pälvinud rahvusvahelist tunnustust ning järgnes sõda iseseisvust pooldava Polisario rindega, kes väitis end esindavat Lääne-Sahara rahvast.
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik kuulutati välja 27. veebruaril 1976 Lääne-Saharas Bir Lehlus, kui Polisario kuulutas vajadust täita Hispaania koloniseerijate lahkumisel tekkinud tühimikku. 
Bir Lehlu jäi Polisario rinde valdustesse ka pärast 1991. aasta relvarahu ja oli kuni 2011. aastani eksiilvalitsuse sümboolne pealinn. Samal ajal väidab SADR-i valitsus, et Maroko valdustesse jääv El Aaiún on kogu iseseisva Lääne-Sahara territooriumi pealinn. Valitsus tegutseb kolmandas "de facto" pealinnas Tidoufi provintsis, kus asuvad põgenikelaagrid ning elab enamik eksiilühiskonnast.
Alates 2011. aastaks on ajutine halduskeskus Tifariti.
Sahara Araabia Demokraatliku Vabariiki on tunnustanud 45 ÜRO liikmesriiki.
Eredivisie

Eredivisie on Hollandi jalgpalli kõrgeim liiga. Liiga asutati 1956. aastal, kaks aastat pärast elukutseliste jalgpalli teket Hollandis. Eredivisies mängib 18 meeskonda. Hooaja jooksul kohtuvad kõik klubid omavahel kaks korda: üks mäng toimub kodus, teine võõrsil.
Liiga võitnud klubist saab Hollandi meister. Kõige rohkem tiitleid on AFC Ajaxil (34), teisel kohal on PSV Eindhoven (24), kolmandal Feyenoord (15). Alates Eredivisie loomisest on need kolm klubi võitnud kõik tiitlid, välja arvatud aastatel 1981 ja 2009, mil võitis AZ Alkmaar, ja aastal 2010, mil võitis FC Twente.
Hooaja lõpus langeb kõige vähem punkte kogunud meeskond aste madalamasse liigasse, Eerste Divisiesse, ja selle asemele tuleb Eerste Divisie hooaja võitnud klubi. Eredivisie 16. ja 17. koha saanud klubid peavad mängima üleminekumänge. Moodustatakse kaks gruppi, mõlemas neli meeskonda (üks meeskond Eredivisiest ja kolm Eerste Divisiest). Ühes grupis olevad klubid mängivad omavahel kodus-võõrsil süsteemis ja gruppide võitjad pääsevad Eredivisiesse.
Klubid.
Hooajal 2023–24 mängivad liigas järgmised klubid:
Liis Tappo-Treial

Liis Tappo-Treial (neiupõlves Tappo; sündinud 2. jaanuaril 1970 Tartus) on eesti miss ja näitleja, Eesti Miss Estonia (1990), Miss Baltic Sea (1992).
Elukäik.
1988. aastal lõpetas ta Rapla Keskkooli.
Missivõistlused.
1990. aastal valiti Liis Tappo Miss Estoniaks. 1991. aasta Miss Euroopa valimistel tuli ta kuuendaks. 1992. aastal võitis ta missivõistluse Miss Baltic Sea. USA-s toimunud 2001. aasta Missis Globe'i valimisel tuli Liis Tappo-Treial teiseks.
Näitlejatöö.
Liis Tappo on mänginud Eesti Draamateatri lavastuses "Iluduskuninganna" ja Raimond Valgre elust jutustavas filmis "Need vanad armastuskirjad" (1992).
2012. aastal osales ta telesaates "Tähed jääl".
Poliitiline tegevus.
13. novembril 2006 astus Liis Tappo-Treial Eesti Keskerakonda, saades selle 10 000. liikmeks. Järgmisel päeval pärast erakonda astumist palkas Pirita linnaosa vanem Enno Tamm tema abikaasa Rene Treiali oma nõunikuks.
Liis Tappo-Treial kandideeris Riigikokku 2007. aastal valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa), kus kogus 674 häält ega osutunud valituks.
Ta kandideeris Riigikokku ka 2011. aastal Eesti Keskerakonna nimekirjas valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Viru maakond) ja sai 87 häält.
Ühiskondlik tegevus.
Liis Tappo-Treial on Aino Järvesoo Mälestusfondi esimees.
Isiklikku.
Ta abiellus 1992. aastal Rene Treialiga. Neil on neli last: Kirke (1992), Krõõt (1997), Katariin (1999) ja Joosep (2005).
Tallinna Linnavaraamet

Tallinna Linnavaraamet on Tallinna linna amet, mis tegeleb linnavara, munitsipaaleluruumide ning elamuehituse, maa maksustamise ja maakorraldusega seotud toimingute ning omandireformi lõpuleviimisega seotud küsimuste korraldamisega Tallinnas.
Tallinna Linnavaraamet asub aadressil Vabaduse väljak 10.
Anisotsütoos

Anisotsütoosiks nimetatakse eri suurusega punaliblede esinemist veres. 
Harilikult põhjustab anisotsütoosi eri punaliblede põlvkondade esinemine vereringes, näiteks regeneratiivse aneemia korral, kui lisaks küpsetele punalibledele esinevad veel suurema läbimõõduga retikulotsüüdid. 
Anisotsütoos võib esineda ka rauavaegusaneemia korral, tingitud normaalsest väiksemate punaliblede esinemist vereringes.
Anisotsütoosi kajastab vererakkude automaatloenduris indeks RDW ("red blood cell distribution width").
Sotsiaalajalugu

Sotsiaalajalugu on ajalooteaduse haru, mis uurib inimühiskonda ja selles toimunud suuri protsesse, keskendudes eriti aset leidnud muutustele ja murrangutele. Sotsiaalajalugu keskendub üldiselt lihtrahvale, ühiskonna enamusele ja selle igapäevaelule, vastandudes nõnda peamiselt eliiti uurivale poliitilisele ehk sündmusteajaloole.
Sotsiaalajalugu kujunes 20. sajandi esimesel poolel tänu mitme huvigrupi olemasolule. Esimestena hakkasid tavainimese ja massi tähtsust ajaloos rõhutama marksistid, kes nõudsid ajaloo uurimist "altpoolt", Karl Marx nimetas rahvamasse tõelisteks ajaloo tegijateks kuningate ja poliitikute asemel. 1920. aastatel asus rahvamasse ja ühiskonda tervikuna uurima ka Prantsusmaa Annaalide koolkond (Marc Bloch, Lucien Febvre, Fernand Braudel jt), mis seadis enda eesmärgiks uurida kõigi inimeste, mitte ainult eliidi ajalugu. 1940. aastatel muutus sotsiaalajalugu populaarseks ka Suurbritannias, kus sellega hakkas tegelema George Macauly Trevelyan. Hiljem sai mõjukaimaks inglise sotsiaalajaloolaseks marksist E. P. Thompson. Saksamaal saavutas sotsiaalajalugu populaarsuse 1960. aastatel, mil sellega asusid tegelema Hans-Ulrich Wehler ja Jürgen Kocka. Sel ajal muutus sotsiaalajalooga tegelemine populaarseks ka Ameerika Ühendriikides.
Tänu tihedale seotusele marksismiga, uuris sotsiaalajalugu esialgu palju töölisi ja töölisliikumist, keskendudes nõnda peamiselt 19. ja 20. sajandile. Alates 1960. aastatest hakkas selle huvisfäär aga kiiresti laienema, hõlmates talupojad, linnaühiskonna, marginaalsed grupid (kerjused, kurjategijad, prostituudid, hulkurid jne), perekonna, soo, vanusegrupid ja mitmeid teisi valdkondi. Klassikalise sotsiaalajaloo kõrgpunkt oligi 1960. ja 1970. aastatel, mil see oli tihedalt seotud majandusajaloo ja sotsiaalteadustega. Esile kerkisid mitmed autoriteedid, nagu Michel Foucault. Sotsiaalajaloo huvisfäär laienes ka ajaliselt: tõsiselt asuti uurima kesk- ja uusaega. Samuti hakati üha enam uurima muutusi võimalikult ulatuslikus regioonis: kui algselt tegeleti üksikute riikide või veelgi kitsamate piirkondadega, siis alates Fernand Braudelist (1950. aastad) tulid mängu tunduvalt suuremad alad, tavaliseks muutus näiteks üleeuroopaline kontekst.
1980. ja 1990. aastatel tabas sotsiaalajalugu aga mõõn. Töölisliikumise uurimine marginaliseerus, samuti hakati kahtlema senise, tihedalt majanduse ja statistikaga seotud uurimismetoodika otstarbekuses. Loobuti ka suurtest sotsiaalteaduslikest teooriatest, mis ajaloolises kontekstis osutusid enamasti mittekonstruktiivseteks. Uus tõus saabus tänu 1980. aastatel tekkinud uuele kultuuriajaloole, mis rõhutas tavainimeste vaimsuse uurimist ja otsis kultuuriilminguid kogu inimtegevusest. Sellega läbipõimunult tekkis ka uus sotsiaalajalugu, mis kultuuriajaloost erineb selle poolest, et käsitleb enam majanduslikku ja statistilist poolt ning uurib siiski eelkõige muutusi ja protsesside arengut ühiskonnas, samas kui uus kultuuriajalugu uurib pigem ühiskonna teatud seisundeid, olles staatilisem.
Ċensu Tabone

Ċensu Tabone (kodanikunimega Vincent Tabone; 30. märts 1913 Victoria, Għawdex – 14. märts 2012) oli Malta poliitik ja arstiteadlane, Malta president aastatel 1989–1994.
Tabone sündis itaalia päritolu perekonnas. Isapoolne vanaema oli asunud Maltale Sitsiiliast. Isa Niccolò oli üks esimesi maltalasi, kes saanud Suurbritannias patoloogia ja kirurgia õppejõuks (Malta kuulus tollal Suurbritanniale). Pere elas Gozol (tänapäeval Għawdex) suhteliselt rahulikku ja pastoraalset elu, kuni isa 1922. aastal 59-aastaselt suri.
Vincent omandas isa eeskujul arsti elukutse ja osales Teises maailmasõjas sõjaväearstina. 1948. aastal juhtis ta trahhoomi likvideerimist Għawdexi saarel ning aitas hiljem korraldada samasuguseid kampaaniaid ka Taiwanil, Indoneesias ja Iraagis. Tabone oli ka Malta ülikooli meditsiiniõppejõud ning Malta Meditsiiniassotsiatsiooni asutajaid. Samuti praktiseeris ta aastakümneid arstina Sliemas.
Poliitikasse läks Tabone 1960. aastatel. Ta oli aastatel 1962–1972 Rahvusliku Partei peasekretär ja 1972–1977 partei esimehe asetäitja. Malta parlamenti valiti Tabone esimest korda 1966. aastal. Aastatel 1966–1971 oli ta töö- ja hoolekandeminister ning 1987–1989 välisminister.
1989. aastal valiti Tabone Malta presidendiks, kellena ta oli ametis viis aastat.
Tabone oli abielus Maria Tabonega, paar jõudis tähistada 70. pulma-aastapäeva. Neil oli kaheksa last. Tabone surma ajal oli neil 19 lapselast ja 24 lapselapselast.
Spinett

Spinett on väike klavessiin, millel on üks manuaal.
Spineti ehitus ja tööpõhimõte sarnanevad klavessiini omadega, kuid on ka mõned väikesed erinevused. Kui klavessiinil paiknevad keeled klaviatuuriga risti, siis spinetil on keelte ja klaviatuuri vaheline nurk umbes 30°. Keeled asetsevad paarikaupa, väiksem vahe on umbes 4 mm ja suurem umbes 10 mm. Keeli näppivad lipitsad paiknevad paarikaupa laiemates vahedes (ülemisel pildil on need varjatud klaviatuuriga paralleelse helesinise laua alla).
Majandusklaster

Majandusklastri moodustavad kindlal alal tegutsevad ja üksteisega seotud ettevõtted ja asutused, kui neid käsitletakse ühtse üksusena.
Mõiste võttis kasutusele Michael Porter 1998. aastal.
Tahat

Tahat (araabia keeles جبل تاهات) on mägi Sahara kõrbes, Ahaggari mägismaa ja Alžeeria kõrgeim punkt (3003 m).
Tahati geograafilised koordinaadid on .
Lähim linn Tamanrasset asub 56 km lõuna pool.
Tahati lõunajalamilt algab vadi, mis kulgeb lääne suunas ja lõpeb Ténérés. Ahaggari mägismaalt algavad vadid igas suunas.
Tahat on kustunud vulkaan.
Tahati ümbrusest on leitud kaljumaalinguid, mis on dateeritud 10 000 ja 4000 aasta vanuseks.
Närilised

Närilised ("Rodentia") on imetajate klassi kuuluv selts.
Närilised on suhteliselt väikesed ja lühikeste jalgadega. Nende kehapikkus varieerub 5 cm-st (Aafrika pisihiir) 130 cm-ni (kapibaara).
Süstemaatika.
Näriliste seltsi kuulub 33 sugukonda umbes 480 perekonda umbes 2280 liigiga. Seega moodustavad närilised umbes 42% kõigist imetajate liikidest.
Sugukondi.
Üle poole liikidest kuulub hamsterlaste või hiirlaste sugukonda.
Oravlased

Oravlased ("Sciuridae") on imetajate sugukond, mis kuulub näriliste seltsi.
Perekonnad.
Oravlaste hulka kuulub 51 retsentset perekonda, kokku ligikaudu 300 liigiga.
Eesti liigid.
Eestis elab oravlasi pärismaisena kaks liiki: "Sciurus vulgaris" – harilik orav ja "Pteromys volans" – lendorav. Teise liigituse järgi kuulub lendorav lendoravlaste sugukonda.
Lendoravlased

Lendoravlased ("Pteromyidae") on sugukond näriliste seltsis, mis mõnes süsteemis on eraldatud oravlaste sugukonnast.
Sagedamini moodustatakse sama rühm oravlaste sugukonna alamsugukonnana "Pteromyinae" või triibusena "Pteromyini".
André Myhrer

André Myhrer (sündinud 11. jaanuaril 1983 Bergsjös) on Rootsi mäesuusataja, olümpiavõitja.
Esimest korda osales ta maailmameistrivõistlustel siis, kui ta polnud veel ainsalgi maailma karikasarja etapil osalenud. 16. veebruaril 2003 võistles ta Šveitsis Sankt Moritzis maailmameistrivõistlustel slaalomis, aga katkestas avalaskumisel.
Teist korda osales ta maailmameistrivõistlustel 12. veebruaril 2005 Itaalias Bormios slaalomis ja saavutas 5. koha oma kaasmaalase Markus Larssoni järel. See on seni tema parim maailmameistrivõistluste tulemus.
Ta oli 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos slaalomis neljas. Kolmikvõit läks austerlastele Benjamin Raichile, Reinfried Herbstile ja Rainer Schönfelderile, Myhrer jagas neljandat kohta jaapanlase Kentaro Minagawaga.
Kodumaal Åres toimunud 2007. aasta maailmameistrivõistlustel võistles Myhrer kahel distantsil. 14. veebruaril oli ta suurslaalomis 20. ja 17. veebruaril slaalomis 22.
Prantsusmaal Val d'Isere'is toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel katkestas Myhrer nii suurslaalomi kui ka slaalomi juba esimesel laskumisel.
2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris sai Myhrer slaalomis pronksmedali. Kuldmedal läks itaallasele Giuliano Razzolile, hõbemedal horvaat Ivica Kostelićile. Vancouveris startis ta ka suurslaalomis, aga katkestas teise laskumise.
Saksamaal Garmisch-Partenkirchenis toimunud 2011. aasta maailmameistrivõistlustel tuli Myhrer 20. veebruaril slaalomis 10. kohale.
2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võistles Myhrer ainult slaalomis, kus katkestas.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta slaalomis olümpiavõitjaks.
Maailma karikasarjas osales Myhrer esimest korda 25. jaanuaril 2004 Kitzbühelis slaalomis, kus ta võistlus ebaõnnestus, sest ta sõitis rajalt välja. Kuid juba ülejärgmisel päeval saavutas ta Austrias Schladmingis slaalomis 13. ja 8. veebruaril Šveitsis Adelbodenis 11. koha. 5. detsembril 2004 oli ta USA-s Beaver Creekis slaalomis juba viies. Esimest korda jõudis ta poodiumile 25. jaanuaril 2005 Schladmingis, kus oli slaalomis kolmas.
Esialgu võistles Myhrer üksnes slaalomis, aga hiljem hakkas sõitma ka suurslaalomit. Seal ei ole saavutused siiski nii head olnud, näiteks katkestas ta oma seitse esimest MK-etappi ja alles 16. detsembril 2007 sai kirja 9. koha.
Myhrer võitis esimese maailma karikasarja etapi slaalomis 3. detsembril 2006 Beaver Creekis. 
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
André Myhrer on osalenud () 229 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 27 korda, millest kaheksa korda võitjana.