tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arg koer nimega Julgus

"Arg koer nimega Julgus" (algupärane pealkiri "Courage the Cowardly Dog") on Ameerika Ühendriikides toodetud anima-õuduskomöödiasari.
Selle lõi animaator John R. Dilworth (sündinud 1963) Cartoon Networki jaoks.
Süžee.
Julgus on arglik koer, kelle omanikud ta juba kutsikana tänavale viskasid. Õnneks märkasid koera leebe Muriel ja tema ahne abikaasa Eustace, kes võtsid ta endaga kaasa ja pakkusid talle kodu oma üksildases talus. 
Olgugi et tegu on taluga, mis asub keset eimiskit, kohtab seal tihti kõiksuguseid koletisi, tulnukaid, deemoneid, hulle teadlasi, zombisid ja muid olendeid. Ometigi näib, et argpüksist Julgus on tegelikult ainus, kes julgeb neile vastu astuda.
Montluçon

Montluçon [mo'lü so(n)] on linn Prantsusmaal Allier' departemangus. See on departemangu üks kolmest alamprefektuurist ("sous-prefecture") ehk on ringkonna keskuseks. Linn on jagatud nelja kantoni vahel.
Linn asub Prantsusmaa Keskmassiivis, Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonna loodeosas ja Allier' departemangu lääneosas.
Linna territoorium asub 194–364 meetri kõrgusel üle merepinna.
Selle linnastu koosneb Désertinesi, Domérati, Lavault-Sainte-Anne', Montluçon, Prémilhati, Quinssainesi ja Saint-Victori valdadest. Tähtsamad ja lähimad linnad on Guéret (59 km kaugusel), Moulins (61 km kaugusel), Clermont-Ferrand (72 km kaugusel), Bourges (84 km kaugusel), Châteauroux (87 km kaugusel) ja Pariis (281 km kaugusel).
Linna läbib Cheri jõgi ning sellesse suubuvad pisemad jõed ja ojad: l'Amaron või ka Lamaron, le Polier, les Serpents'i oja, le Cluzeau' oja ja les Etourneaux' oja.
Linna teenindab Montluçon-Guéret' lennujaam, mis asub linnast 20 km kaugusel Lépaudi vallas Creuse'i departemangus. 
19. sajandil oli linna majanduse jaoks oluline Berry kanal, mis läbis linna. Tänapäevaks on sellest kanalist järgi jäänud vaid mõned lõigud.
Linnas asus aastail 1887–1940 Prantsuse 121. jalaväerügement. Tänapäeval asub linnas 1976. aastal rajatud Montluçoni politseikool ("École de gendarmerie de Montluçon").
Linna spordielu.
Linnas asub 3 spordikompleksi, 1 veespordikeskus, 7 spordisaali ja 5 staadioniː
Linnas tegutseb 16 spordiklubi ja -liitu.
Linnas peetud spordiüritusi.
Linna läbis kuulus Tour de France'i jalgrattatuur aastatel 2008, 2001, 1992, 1966, 1956 ja 1953. Linn võõrustas Prantsusmaa meistrivõistlusi veealuses hokis mais 2012 ja juunis 2010. Samuti peeti linnas Prantsusmaa noorte meistrivõistlused males 17.–24. aprillil 2011. Juunis 2011 toimusid vabasukeldumise Prantsusmaa meistrivõistlused.
Marie Luise Girard de Soucanton

Marie L(o)uise Girard de Soucanton (sünninimega Berg; 11. veebruar 1821 – 11. mai 1901) oli baltisaksa aadlik, ka Eesti alal tegutsenud ühiskonnategelane.
1881 asutas Marie Luise Tallinnas omanimelise naiste varjupaiga (Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas).
Isiklikku.
Marie Luise oli abielus parun Arthur Girard de Soucantoniga. Abielust sündisid
Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas

Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas (ka "Paruness Girard de Soucantoni naiste varjupaik "Marie-Louisen-Stift"," saksa keeles Stiftung namens Baronesse Girard de Soucanton "Marie-Louisen-Stift") oli aastatel 1881–1939 Tallinnas Narva maantee 16 tegutsenud naiste varjupaik. 
Varjupaiga asutas 1881. aastal Tallinnas paruness Marie Louise Girard de Soucanton. Varjupaik oli mõeldud literaatide, teadlaste ja ametnike ning Tallinna suure gildi kaupmeeste luteriusuliste varanduseta leskede ja tütarde eest hoolitsemiseks ja neile ülalpidamise muretsemiseks.
Varjupaiga juhtorgan oli 8-liikmeline kuratoorium, hiljem 12-liikmeline hoolekogu.
Varjupaik lõpetas tegevuse 1939. aastal.
Enn Ernits

Enn Ernits (sündinud 5. mail 1945 Vara vallas) on eesti loomaarstiteadlane, keeleteadlane ja esperantist, veterinaariadoktor (1996).
Ta lõpetas aastal 1963 Alatskivi Keskkooli ja aastal 1968 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna veterinaaria osakonna veterinaararsti kvalifikatsiooniga. Aastal 1972 lõpetas ta Moskva Veterinaaria Akadeemia pedagoogikateaduskonna veterinaariaõpetaja kvalifikatsiooniga.
Johann Faure erakliinik

Johann Faure erakliinik oli aastatel 1891–1920 Tartus aadressil Vallikraavi 10 tegutsenud erakliinik.
Kliiniku asutas Johann Richard Faure (1851–1909). Kliiniku põhikirja kinnitas 30. mail 1891 Venemaa siseminister. Erakliinik pidi Tartu linnaarsti kaudu esitama oma tegevusaruanded Liivimaa kubermanguvalitsuse arstiosakonnale.
Kliinikus oli günekoloogia- ja kirurgiaosakond Kliinikut juhtis Johann Richard Faure ja pärast tema surma professor Werner Zoege von Manteuffel (1857–1926). Aastatel 1911–1920 oli kliiniku peakirurg Wolfgang von Reyher (1879–1950).
Johann Faure erakliinikus oli ravil ja suri raskelt haavatuna Eesti Vabadussõja kangelane Julius Kuperjanov.
Kliinik suleti 1920. aastal.
Kose-Kallaste

Kose-Kallaste on allasum Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Paekalda

Paekalda on allasum Tallinnas Lasnamäe linnaosas Paevälja asumis.
Hundipea

Hundipea on allasum Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Karjamaa asumis.
Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Selts

Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Selts oli 19. sajandi lõpus Riias asutatud selts, mille eesmärk oli ülal pidada ja toetada langetõbiseid ja nõdrameelseid ning rajada neile eriasutusi.
Selts asutati Riias. Seltsi põhikiri kinnitati 3. juunil 1893. 
Seltsil oli mitmeid piirkondlikke haruseltse, näiteks Pärnu haruselts (saksa keeles Pernauer Zweigverein zur Verpflegung der Idioten und Epileptiker in Livland).
Selts asutas 1897. aastal Jämejala Psühhiaatriahaigla.
Seltsi tegevus soikus Esimese maailmasõja ajal, tegevuse lõpetamise täpne aeg on teadmata.
Ueda Akinari

Ueda Akinari (jaapani keeles 上田秋成, ka Ueda Shūsei; 25. juuli 1734 Ōsaka – 8. august 1809 Kyōto) oli jaapani kirjanik ja waka-luuletaja. Tema mõlemad teosed, "Vihma ja kuupaiste lood" (雨月物語 "Ugetsu monogatari", 1776) ja "Kevadvihma lood" (春雨物語 "Harusame monogatari", 1809), kuuluvad Jaapani kirjandusklassikasse. 
Ta sündis aastal 1734 Ōsakas tundmatule isale ja prostituudist emale. Lapse lapsendas Ueda Mosuke nimeline õli- ja paberikaupmees. Tema tervis oli lapsena vilets, ta põdes kas rõugeid või lastehalvatust; samuti olid tema mõlema käe sõrmed deformeerunud, kuid see ei takistanud tal kirjutamist. Kasuisa võimaldas talle korraliku hariduse: ta õppis Jaapani ja Hiina kirjandust, ta harrastas mõningal määral "haikai"-luulet (kuni sai selles vallas piisavalt tuntuks, et sõbrustada Edo perioodi ühe kõige olulisema "haikai"-luuletaja Yosa Busoniga), samuti käis ta sageli teatrites.
Aastal 1761 suri tema kasuisa, ta üritas kasuisa ärisid edasi pidada, kuid tal polnud ärivaistu ja kui maja kümme aastat hiljem maha põles, jättis ta senise äri sinnapaika ning hakkas hoopis arstiteadust õppima. Sellel alal sai ta mõne aasta pärast päris jõukaks; tema meditsiiniõpetaja Tsuga Teishō oli õpetlane, kes ühendas oma tegevuses tulutoova arstiameti laiaulatuslike teaduslike harrastustega (mille hulka kuulus ka hiina klassikalise kirjanduse uurimine). Ta praktiseeris Ōsakas meditsiini aastani 1787, mil ta oma praksisest loobus, et edaspidi ainult kirjandusega tegeleda.
Eesti keeles on Ueda Akinari teostest ilmunud osaliselt "Vihma ja kuupaiste lood" Rein Raua tõlkes.
Rogaini maailmameistrivõistlused

Rogaini maailmameistrivõistlused on Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni (IRF) tiitlivõistlused rogaini maailmameistrite selgitamiseks. 
Võistluse kontrollaeg on 24 tundi. Võistlus on võistkondlik, võistkonnas võib olla 2 või 3 liiget. Eesmärk on koguda kontrollaja jooksul võimalikult palju punkte maastikule paigutatud kontrollpunktide läbimisest. Kontrollpunkte võib läbida vabalt valitud järjestuses. 
Tulemusi arvestatakse ja maailmameistri tiitel selgitatakse välja kolmes põhiklassis mees-, nais- ja segavõistkondadele. Lisaks kolmele põhiklassile on eraldi võistlusklassid juunioridele (kuni 23-aastased), veteranidele (40-aastased ja vanemad), superveteranidele (55-aastased ja vanemad) ja ultraveteranidele (65-aastased ja vanemad). Vaatamata eraldi võistlusklassidele võistlevad kõik võistkonnad samal rajal.
Rogaini MMi korraldamise õigused annab IRFi nõukogu oma otsusega IRFi liikmesriigi korraldusrühmale. Aastatel 1996–2010 toimus rogaini MM üle aasta, aastatel 2012–2017 igal aastal. Aastal 2019 otsustas IRF nõukogu, et rogaini MM-id toimuvad edaspidi taas üle aasta. Aastaks 2020 kavandatud rogaini MM USA-s lükati koroonapandeemia tõttu esialgu aasta võrra edasi, ent 2021. aastal otsustati see lükata edasi veel kahe aasta võrra.
Colin Welland

Colin Welland (sünninimi Colin Edward Williams; 4. juuli 1934 Leigh – 2. november 2015) oli Briti näitleja ja filmistsenarist.
1981. aastal võitis ta Oscari parima algupärase stsenaariumi kategoorias filmi "Tulevankrid" ("Chariots of Fire") eest.
Dobasna

Dobasna (poola keeles "Dobośnia" või "Dubośna") on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Mahiloŭ oblastis Kiraŭski rajoonis, Dobasna külanõukogu halduskeskus. Dobasna asub Dobasna jõe kaldal.
Ajalugu.
Dobasnat on kirjalikult esmamainitud XV sajandil, mil Vytautas andis selle Drucki vürstide valdusse. Hiljem läks asula tagasi Leedu suurvürstide valdusse.
XVI sajandil läks Dobasna Chodkiewiczite valdusse. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda. Dobasnast sai alev 1587. aastal.
Alev vahetas korduvalt omanikku, kuni aastal 1716 hakkas see kuuluma Sapiehadele. Sapiehade valdusse jäi asula kuni XIX sajandini. Aastal 1793 läks küla teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu.
XIX sajandi alguses said asula omanikuks Bułhakid, kelle valdusse jäi mõis kuni oktoobrirevolutsioonini. Nemad ehitasid lähedal asuvasse Žyličy külla uue mõisasüdame. Aastail 1839–1862 töötas vanas mõisasüdames suhkruvabrik, mille toodangut turustati Moskvas, Hersonis ja Krementšukis. Vabrikus oli kasutusel aurumasin, seal töötasid ka hüdraulilised pressid.
Aastal 1919 läks Dobasna Valgevene NSV koosseisu. Sama aasta 19. jaanuaril hakkas see kuuluma Vene NFSV koosseisu, Valgevene NSV-le tagastati see aastal 1924.
Legende.
Kohalik legend väidab, et varem asus asula teises kohas. Kui asulasse saabusid rüüsteretkele mongolid, nägid sealsed elanikud, et seda vastast pole võimalik jõuga võita. Nii võtsid nad rüüstajad lahkelt vastu, söötsid-jootsid neid, andsid parimad asemed ja soovisid neile head ööd. Öösel aga põletasid nad küla koos rüüstajatega maha, seejärel ehitasid uue küla selle praegusse asukohta. Sellest võõrustamisest olevat saanud asula nime Dobasna ("Добрага сна" – 'head ööd').
Prantsuskeelne kirjandus

Prantsuskeelne kirjandus on ilukirjandus, mis on kirjutatud prantsuse keeles.
Tartu JK Tammeka III

Tartu JK Tammeka III (varem Tartu JK Tammeka U19) on Eesti jalgpalliklubi Tartu JK Tammeka duubli Tartu JK Tammeka U21 duubel, mis osaleb EMV-tel III liigas Lõuna piirkonnas.
Viljandi linavabrik

Viljandi linavabrik oli Viljandis tegutsenud linatööstusettevõte.
Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1912, kui Viljandi Linatööstuse Ühisus asutas lina ja paklase ketramis- ja kudumisvabriku. 1926. aastal jätkas ühisus tegevust Viljandi Linavabriku nime all. 
1930. aastatel oli vabrik Viljandi suurim tööstusettevõte. 
Aastal 1940 vabrik natsionaliseeriti. Aastatel 1940–1950 kandis vabrik nime Viljandi linavabrik ning 1950–1975 Viljandi linaketramis- ja kudumisvabrik.
Žyličy

Žyličy (transkribeerituna Žõlitšõ, poola keeles "Žylicze", vanasti ka "Dobośnia") on agrolinnake Valgevenes Mahiloŭ oblastis Kiraŭski rajoonis Dobasna külanõukogus.
Ajalugu.
Žyličyt on esimest korda kirjalikult mainitud XIV sajandil. XVI sajandil läks Žyličy Chodkiewiczite valdusse. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda. 
Asula vahetas korduvalt omanikke, kuni aastal 1716 hakkas see kuuluma Sapiehadele. Sapiehade valdusse jäi Žyličy kuni XIX sajandini. Aastal 1793 läks küla teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu.
XIX sajandi alguses said asula omanikuks Bułhakid, kelle valdusse jäi see kuni Oktoobrirevolutsioonini. Nemad ehitasid sinna ka uue mõisasüdame (vana mõisa keskus asus Dobasnas).
Aastal 1919 läks Žyličy Valgevene NSV koosseisu, seal asutati kolhoos. Külast sai alevik, vanas mõisa peahoones hakkas tegutsema agronoomide kool, millest sai hiljem põllumajandustehnikum.
Asemäärsõna

Asemäärsõna e proadverb on muutumatu sõna, mis esineb lauses adverbiaalina ning viitab kontekstist selguvale ja tekstis täistähendusliku määrsõnaga tähistatavale tunnusele, noomenile või suuremale süntaktilisele üksusele või ka kõnesituatsiooni elemendile. Tähendus võib jääda ka konkretiseerimata. Proadverbid täidavad asendusfunktsiooni. Tegelikult on piir täistähenduslike määrsõnade ja mittetäistähenduslike proadverbide vahel hajus. Kindlad proadverbid on temporaalsetest e ajaadverbidest "siis, millal, kunas"; lokaalsetest e kohaadverbidest üldtähendusi väljendavad "sinna, sealt, siia, siin, siit, kus, kuhu, kust"; viisi- ja seisundiadverbidest üldtähendsusega "nii, nõnda, sedasi, sedaviisi, sedamoodi, kuidas". Leidub ka kvantiteedi üldtähendust märkivaid proadverbe, nt "sedavõrd, niivõrd"; põhjust märkivaid, nt "sellepärast, seepärast, seetõttu, seeläbi, miks, mistõttu"; otstarvet märkivaid, nt "selleks, misjaoks, mistarvis, milleks"; mööndust väljendavaid, nt "kusjuures, seevastu". 
Jagunemine.
Enamasti konkretiseerub proadverbide tähendus kontekstis, kuid on proadverbe, mille tähendus jääbki määratlemata: 
a) umbmäärased: "kunagi, kusagil, millalgi, millegipärast";
b) üldistavad: "kõikjal, kõikjale, alati, igati";
c) välistavad: "mujale, mujal, mujalt, teisale, teisal, teisalt, teisiti";
d) küsivad: "millal, kuhu, kust, kuidas, misjaoks, mistarvis, milleks".
Abimäärsõna

Abimäärsõna ehk afiksaaladverb on lauses tegusõna juurde kuuluv muutumatu sõna, mis annab tegusõnale uue tähendusvarjundi või konkretiseerib selle tähendust.
Tegusõna ja abimäärsõna moodustavad püsiühendi, mida nimetatakse ühendverbiks. Ühendverbid on eesti keeles näiteks "kokku saama, ära minema, üle jääma, peale käima, valmis tegema, läbi lugema, kinni maksma, vastu võtma, alla kukkuma". Ühendverb on uus semantiline tervik ja määrab enamasti lausemalli valiku.
Enamik püsiühendeid moodustavatest afiksaaladverbidest võib esineda ka iseseisva adverbina. vrdl nt "poiss on omadega sisse kukkunud" (afadv), aga "poiss oli minemas sisse (adv). Või teine lause: "Ta asus kusagil taga (adv) "vs. Ta ajab meid taga" (afadv). Sagedamini esinevad sellised sõnad siiski afiksaaladverbina ja see põhjendab ka nende omaette sõnaliigiks pidamist. Sõna saab afiksaaladverbiks liigitada siiski ainult tekstisõna (sõne) tasandil, sest afiksaaladverbid ja tavalised adverbid erinevad üksnes oma iseseisvusastme poolest.
Afiksaaladverbid ühendverbides.
Adverb, mis moodustab ühendverbi, võib olla orientatsiooni, perfektiivsust, seisundit või modaalsust väljendav osis.
Orientatsiooniadverbid.
Orientatsiooniadverbid on suundumis-, paiknemis-, eemaldumis- või kulgemiskohta tähistavad adverbid, mis moodustavad neli allrühma.
Intralokaalsed orientatsiooniadverbid.
Suundumiskohta tähistavad adverbid osutavad mingi teise objekti suhtes asendit, kuhu suundutakse. Nt "alla", "edasi", "eemale", "ette", "kaasa" jne"." 
Lokaalsed orientatsiooniadverbid.
Paiknemiskohta tähistavad adverbid osutavad üldistatud kujul mingi teise objekti suhtes asendit, kus asutakse, ollakse. Nt "all, ees, kohal, lähedal" jne. 
Ekstralokaalsed orientatsiooniadverbid.
Eemaldumiskohta tähistavad adverbid osutavad üldistatud kujul mingi teise objekti suhtes asendit, kust eemaldutakse, ollakse eemal. Nt "alt, kohalt, kõrvalt, ligidalt" jne. 
Translokaalsed orientatsiooniadverbid.
Läbimiskohta tähistavad adverbid osutavad üldistatud kujul läbimiskohta. Siia kuulub neli afiksaaladverbi "läbi, mööda, ringi" ja "üle". 
Perfektiivsusadverbid.
Perfektiivsusadverbid viitavad tegevuse lõpetatusele või ettenähtud piirile viimisele. Sellised afiksaaladverbid on "läbi, maha, minema, otsa, tulema, täis, valmis, välja" ja "ära."
Seisundiadverbid.
Seisundiadverbid kuuluvad ühendverbide koosseisu vaid siis, kui nad moodustavad verbidega uue tähendusliku terviku. Vastasel juhul esinevad adverbid iseseisvatena. Nt "kinni, lahti, kokku, viltu" jne.
Modaalsust väljendavad adverbid.
Modaalsust väljendavad adverbid "vaja" ja "tarvis" kuuluvad ühendverbide "vaja minema"/"olema" ning "tarvis minema"/"olema" juurde.
Rõhumäärsõna

Rõhumäärsõna ehk modaaladverb näitab kõneleja suhtumist, hoiakut kõneldusse, nt "ometi, küllap, võib-olla, vaevalt, arvatavasti, ehk, ilmselt". Enamasti toimivad modaaladverbid lauses üldlaiendina, varjundades lausega väljendatava situatsiooni tähendust. Nt vrd lauseid: "Ta rääkis lihtsalt" (adv) ja "Ta lihtsalt rääkis" (modadv). Või "See oli õige tilluke loom" (adv) ja "Läheks õige kinno?" (modadv) 
Jagunemine.
Modaaladverbid talitlevad lauses:
1) modaallaiendina, nt "võib-olla, arvatavasti, vist, kahjuks". Nt "Ma ei saa seda kahjuks teha"; seda tüüpi väljendid on suhtluses vajalikud kõneleja- või kuulajapoolse arvamuse või hinnangu väljendamisel.
2) grammatilise üldlaiendina, nt "kas, las", nt "Kas eile vihma sadas?"; – siin lisandub sõnale grammatiline tähendus teatud lausetüübi väljendamise mõttes.
3) teatestruktuuri väljendava üldlaiendina, nt "ju, siis", nt "Ma ju kõnelesin sellest; olgu siis pealegi";
4) konnektiivlaiendina (siduv laiend), nt "ka, samuti, eelkõige, veel, hoopis, küll, just, kas või, juba", nt "Just see ongi põhiküsimus" – "see" viitab tähendusseosele kontekstiga;
5) intensiivistava üldlaiendina, nt "no, ometi, jah, vaat". Nt "Vaat see on alles uudis".
Sageli võib üks ja seesama sõna esineda lauses paralleelselt nii iseseisva (võimalik küsimustada) kui modaaladverbina (küsimust esitada raske).
Tallinna FC Levadia III

Tallinna FC Levadia III on Eesti jalgpalliklubi Tallinna FC Levadia duubli Tallinna FC Levadia II duubel.
Tartu kinnistusamet

Tartu kinnistusamet (saksa keeles "Krepost-Abteilung zu Dorpat") oli Tartus kinnisvaraga tegelenud asutus. 
1889-1925 kandis asutus nime "Tartu-Võru Rahukogu Krepostijaoskond", 1925-1929 "Tartu-Võru Rahukogu Kinnistusjaoskond" ja 1929-1938 "Tartu-Valga Kinnistusjaoskond".
Aleksandrija vald

Aleksandrija vald (Leedu keeles "Aleksandrijos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis. Vald asub rajooni põhjaosas Läti piiri ääres.
Valla pindala on 99 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1559 inimest. Valla keskuseks on Aleksandrija küla. Vallamaja asub aadressil Liepų g. 1, vallavanem on Violeta Nikartienė. Aastani 2020 oli sel positsioonil Edmundas Bertulis.
Vallas on järgmised asulad:
Barstyčiai vald

Barstyčiai vald (leedu keeles "Barstyčių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis.
Valla pindala on 75 km². 2011. aasta seisuga elas seal 969 inimest. Valla keskuseks on Barstyčiai alev (2010 aastal 528 elanikku). Vallamaja asub aadressil Skuodo g. 2. Vallavanem on Gintautas Čičirka.
Vallas on järgmised asulad:
Lenkimai vald

Lenkimai vald (leedu keeles "Lenkimų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis. Vald asub Läti piiri ääres.
Valla pindala on 74 km². 2011. aasta seisuga elas seal 979 inimest. Valla keskuseks on Lenkimai alev (2010 aastal 647 elanikku). Vallavanem on Rimantas Mikšta.
Vallas on järgmised asulad:
Mosėdise vald

Mosėdise vald (leedu keeles "Mosėdžio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis.
Valla pindala on 97 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2376 inimest. Valla keskuseks on Mosėdise alev (2010 aastal 1141 elanikku). Vallamaja asub aadressil Kęstučio g. 4, vallavanem on Jolanta Azondenienė. 
Vallas on järgmised asulad:
Puiatu suurkivi

Puiatu suurkivi on rändrahn Viljandi maakonnas Viljandi vallas Väike-Kõpu külas. Puiatu suurkivi on looduskaitse all. Rahnu mõõtmed on 6,4 x 4,5 x 2,0 m, ümbermõõt 18,3 m.
Iru Kuuskivi

Iru kuuskivi on rändrahn Tallinnas Lasnamäe linnaosas Priisle asumis Priisle tee ja Hooldekodu tee ristmiku lähedal.
Rahnu mõõtmed on 6,3 x 1,9 x 17,8 m. Kivi on alates 1992. aastast looduskaitse all.
Tegemist rabakiviga, mis on lõhutud kuueks tükiks, millest vähemalt kaks on ära veetud.
Lepakose rändrahn

Lepakose rändrahn on kaitsealune rändrahn Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. 
Asukoht.
Rändrahn asub Mudiste – Suure-Jaani – Vändra maantee 18. kilomeetri lähedal, 1,3 km Navesti jõe Vanaõue sillast Vändra pool, Vanaõue metsavahikohast Navesti jõe juurde suunduva kruusatee ääres, kohe orunõlva jalamil, männimetsa ja jõelammi piiril. Maanteelt 450 m, uuest Lepakose betoonsillast Navesti jõel 150 m ülesvoolu (kirdes), teest 10 m. Rahn on hästi nähtav.
Kirjeldus.
Rändrahn on alates 1959. aastast loodususkaitse all (registrinumber 204).
Lepakose rändrahn on ümarakontuuriline ja lapik, järsu, otse vesisele lammisoodile laskuva lõunaküljega. Nähtavad mõned kinnislõhed, mis annavad rahnule subhorisontaalse eralduskuju. Rahn on sammaldunud. Graniit, jämedakristalliline, suurte 2–3 cm K-päevakivi ja kuni 1 cm ulatuvate piimja kvartsi kristallidega hallikas-roosakirju. See kivimtüüp meenutab rabakivi, kuid on vastava struktuurita, erinev kvartsieritiste ja üldise lõhenemiskuju poolest – läheneb vahetüübina porfüürsele gneissgraniidile, mida Viljandimaal on palju ning üsna suure varieeruvusega. 
Rahnu pikkus on 6,5 m, laius 5,9 m, kõrgus 2,8 m ja ümbermõõt 18,0 m. (Viimased andmed E.Pirrus, 1997)
Liivasoo hallkivi

Liivasoo hallkivi on rändrahn Rapla maakonnas Märjamaa vallas Valgu külas. 
See on piirkonna suurim rändrahn. Rahnu ümbermõõt on ligikaudu 16 m ja kõrgus 2,2 m.
Hallkivi on looduskaitse all alates 2003. aastast. 60–70 aastat tagasi olevat kivi olnud Jõeäärse talu laudasein. Kivi lamedal pealispinnal kuivatati kuumade ilmade ajal vilja.
Hallkivist 300 meetrit lõunas paiknevad omapärase kujuga nn. sadulakivid.
Oru rändrahn

Oru rändrahn asub Tallinnas, Kadriorus Oru tänav 18 aias (Kesklinn). Rändrahn on üksikobjektina looduskaitse all 1992. aastast. Oru rändrahn on 6,0 m pikk, 4, 8 m lai, 3,4 m kõrge ning ümbermõõduks on 17,2 m. Rahn on järskude külgedega, mis allosas on kohati negatiivse kaldenurgaga; Ümaratipuline, üksikute kinnislõhedega, millest paar läbistavad rahnu ülevalt alla. Lõunakülg on taimestikuvaba, teistel kasvab samblaid ja samblikke.
Aseri pank

Aseri pank on paljand Lääne-Virumaal Viru-Nigula vallas. Aseri paekalda paljandiks on paljand endise paemurru kohal, kus kunagi asus piirivalve lasketiir. Panga kõrgus on 51 meetrit .
Neeruti Ukukivi

Neeruti Ukukivi ehk Kalevipoja kivi ehk Kreutzwaldi kivi on hallist graniidist rändrahn Neeruti lähedal, kuivanud Lammasjõe oru lõunaveerul, maanteest 80 m läänes. 
Kivi on väga suurte mõõtmetega ja suhteliselt lapik. Kivi pealispind on tihti porine, kuna kariloomad käivad seal peal.
Auksi kivi

Auksi rändrahn on kaitsealune rändrahn Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Auksi külas.
Rahnu pikkus on 6,2 m, laius 3,4 m ja kõrgus 2,3 m (mõõdetud 1981.aastal).
Rahn on ümara pätsi kujuline, väheste kinnislõhedega. Pealispinnal on sammalt ja rohttaimi, kirdenurgal seisab rahnu kõrval haab. Kivist 400 m loodes asub veel teinegi suur rahn – Auksi põllukivi, rahnust põhjaloodesse jääb kaitsealune Auksi jalakas. Rahnust 550 m kaugusel läänes asub Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee ja Auksi tee rist.
Auksi rändrahn võeti kohaliku tähtsusega objektina kaitse alla 1964. aastal, 1990. aastal võeti rahn riikliku kaitse alla.
Rõngu kivi

Rõngu kivi (ka Rõugu kivi ja Tääksi Rõugu kivi) on rändrahn Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Tääksi külas. Rahnu mõõtmed 5,0 × 3,7 × 1,8 m, ümbermõõt 15,5 m. Rahn on pealt tasane, lame, mitmete lõhedega. Rõngu kivi on kaitstav loodusmälestis.
Uhaku juga

Uhaku juga asub Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas, 0,4 km põhja pool Purtse-Kiviõli maanteest, kus Purtse jõkke suubub Erra jõgi Uhaku karstialal. 
Uhaku lubjakivist joaastangu kõrgus on kuni 1,5 m. Uhaku juga on Eesti jugade seas ainulaadne. See ainuke juga, mis ei asu Põhja-Eesti klindi tsoonis. See on ainuke karstilehtrisse laskuv juga. 
Uhaku karstiala puhul räägime mitmest joast. Huvitav on see, et need kaks Uhaku juga ei tegutse ühel ajal. Madala veeseisu korral neeldub Uhaku jõgi enne, kui see otseselt karstilehtrite piirkonda jõuab, ning väljub allikatena Purtse jõe ääres Kõrgekaldal. Sel juhul ei kosta veekohinat kummastki joast. 
Kui veetase on keskmine, täitub mitu karstilehtrit ning Pikkhauda tekibki esimene väike juga. Seda nimetatakse Uhaku väikeseks joaks. Juga on tekkinud kahe karstilehtri kokkupuutekohale. Kui Uhaku väike juga tegutseb, siis suurem on tavaliselt veel kuiv või vett ainult niriseb. Kui veetase tõuseb, ujutatakse Pikkhaud veega üle ning Uhaku väikese joa tegevus katkeb. Vesi, mis maapinnas olevatesse karstilõhedesse ei mahu, hakkab liikuma otse Lüganuse kiriku suunas piki kanjonilaadset orgu ning tekitab sinna laskudes umbes meetri kõrguse Uhaku suure joa.
Sargakivi

Sargakivi on rändrahn Harju maakonnas Saue vallas Kiia külas. Sargakivi asub Vääna-Postilt 1 km loode pool, Vääna-Posti–Vääna teest vasakul põllu ääres. Rahnu mõõtmed on 4,2 x 3,0 x 2,0 m. Kivi juures on tahvel kirjaga: "Arheoloogiamälestis. Kultusekivi I aastatuhat e.m.a. On riikliku kaitse all". Sargakivi on alates 1999. aastast arheoloogiamälestisena kaitse all.
Vähikivi

Vähikivi on rändrahn Harju maakonnas Kose vallas Tammiku külas. 
See asub Tuhala-Kohila-Kolu teekolmnurgas, Nõmme teeristist 400 m Tuhala poole, maanteest 100 m lõunas, riigimetsa ääres, Sepa talu aiast 50 m kagus.
Kaitse.
Vähikivi ei kuulu kaitsealuste objektide hulka. Soovitav säilitada ilmeka maastikuelemendina Tuhala karstipiirkonnas.
Iseloomustus.
Pealtvaates tilgakujulise põhiplaaniga rahn, mille pikitelg kulgeb kirdest edelasse (65°). Küljed püstised, kirdekülg pisut eenduv. Rahnu pealispind on konarlik, kaetud sambla ja samblikega, lagi muhklik ja konarlik, edela poole madalduv. Lae kõrgemas kohas suuri kvartsipesi.
Vähikivi ümbrus on 20 m ulatuses lage rohumaa, nähtavasti endine põllumaa. Kaugemal laiub kuusik. Kivi kõrval kasvab metssõunapuu, jalamile on kuhjatud väiksemaid kive.
Rabakivi: tüüpilise ovoidstruktuuriga (viiburgiit)
Ü. Heinsalu mõõtis kivi pikkuseks 5,9 m, laiuseks 4,4 m, kõrguseks 2,2 m ning ümbermõõduks 14,3 meetrit. 
E. Pirrus mõõtis kivi pikkuseks 5,6 m, laiuseks 3,1 m, kõrguseks 2,3 m ning ümbermõõduks 14,5 meetrit.
Kuradikivi (Hiiumaa)

Kuradikivi asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Palade külas, Palade–Heltermaa vana maantee lähedal metsas, 750 m Palade koolimajast ida pool. 
Maastikul pole kivi kuigi kergesti leitav. Kuradikivi võeti kaitse alla 1973. aastal. Tegu on pikliku kujuga suhteliselt madala rahnuga. Mõõtmed: pikkus 5,3 m; laius 2,4 m; kõrgus 1,8 m, ümbermõõt 11,1 m ja maht 10,8 m3. Kivi kohta on muistend Vanapaganast.
Kuradikivi leidmine maastikul pole lihtne, kuna kaardil näidatud piirkonnas, kuid peaaegu tee ääres paikneb lähedaste mõõtmetega rahn (Palade–Heltermaa vana tee nn kagupoolne rahn), mille põhiplaan on siiski teistsuguse suunaga. Läheduses – talude pool – asub veel üks madal rahn, mille juurde külastajad seovad puuokstesse riidelinte.
Linnamäe rändrahn

Linnamäe rändrahn on rändrahn Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Lõhavere külas, Lõhavere linnamäest 300 meetrit kirdes võsastunud sooheinamaa ja metsa piiril.
Rahn on raskesti leitav. Selle suurus on 5,0x3,0x1,3 meetrit ning ümbermõõt 15,6 meetrit. Linnamäe rändrahn on madal, lapiku kujuga. Looduskaitse all on see alates 1959. aastast.
Kükita suurkivi

Kükita suurkivi on kaitsealune rändrahn Rapla maakonnas Märjamaa vallas Varbola külas. See asub Vardi metskonna Varbola vahtkonna metsa serval Tallinna–Pärnu maantee ääres, Kükita teeristist ligi 200 m põhja pool.
Kükita suurkivi on roosakashallist jämedateralisest rabakivist rahn. Rahnu küljed on järsud ja servad ümarad. Selle lagi on kumer ning lael leidub kaks lauget looduslikku lohku, mille läbimõõt on 10–15 cm. Rahnu pealispinnal leidub sammaltaimi ja samblikke. Rabakivist rahnus esineb püstisi ja ka väikese kaldenurgaga pragusid. Suurkivi asub puisniidu serval ning selle seisukord on hea. 
Kivi kõrgus on 3,2 m, ümbermõõt 22,5 m
Tammeveski kivi

Tammeveski kivi ehk Tammeveski rahn on kaitsealune graniidist rändrahn, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kobruvere külas Tammeveski talu kompenseeritud maal. 
Rändrahn paikneb suures osas maa sees ja teda läbib suur vertikaalne pragu. Arvatakse, et rahn olevat kunagi olnud Kobruvere hiiepaiga ohvrikivi. 
Mõõtmed: 6,2×4,2×2,4 m. 
Ümbermõõt 16,5 meetrit.
Rebase kivi

Rebase kivi on rändrahn Rapla maakonnas Rapla vallas Kuusiku-Nõmme külas. Rebase kivi on kaitstav loodusmälestis.
Kivi ümbermõõt on 17,5 m ja kõrgus 3,0 m.
Ussipõllu suurkivi

Ussipõllu suurkivi (ka "Ussipõllu rändrahn") on rändrahn Raplamaal Kohila vallas Pahkla külas. Ussipõllu suurkivi ümbermõõt on 19,3 m ja kõrgus 1,8 m. Kivi on looduskaitse all.
Tuhalaane rändrahn

Tuhalaane rändrahn on kaitsealune rändrahn Viljandi maakonnas Mulgi vallas Tuhalaane külas. Rahn asub Tuhalaane põlispuude grupi kaguosas, Kutsiku järve kaldal, kaupluse kinnistul. Rändrahnu mõõtmed on 5,5 x 4,3 x 3,3 m, ümbermõõt 16,0 m. Rahn paikneb järsul nõlval ja on osaliselt pinnasesse mattunud. Lõunakülg on püstine, idapoolne osa on tugevasti lõhenenud.
Oonurme rändrahn

Oonurme rändrahn on rändrahn, mis asub Ida-Viru maakonnas, Alutaguse vallas, Oonurme külas. 
Rändrahn asub Oonurme külast 300 m põhja pool, Rakvere–Rannapungerja maanteest 90 m ida pool põllul.
Oonurme rändrahn on kaitstav loodusmälestis. Rahn võeti kaitse alla 1959. aastal vabariikliku tähtsusega loodusmälestisena. 
Iseloomustus.
Rabakivi-graniit, mis on lagunenud kaheks osaks. Herbert Viidingu andmeil 1954. aastast on nende mõõtmed järgmised:
I pikkus 4,4 m; laius 3,6 m; kõrgus 2,2 m; ümbermõõt 14,5 m.
II pikkus 5,1 m; laius 2,9 m; kõrgus 2,8 m; ümbermõõt 10,8 m.
Rahnud on järskude külgedega. Põhjapoolsema rahnu (I) lagi on lame ja ümar, lõunapoolne (II) on teravaharjaline. Pinnad keskmiselt murenenud. Nõrgalt sammaldunud: samblikke rikkalikult. Esineb kinnislõhesid. Rahnu ümbrus on koristatud.
Oonurme oja paremal kaldal on kaitsealune kivikalme. Pärimuste järgi olevat Hiievälja künka all rahapada peidus.
Arvatakse, et rahnu olevat pooleks löönud välk. Rahvasuu väidab, et tegu on olnud hoopis vanapagana kätetööga.
Uuritus.
Rahnu uuris, mõõtis ja pildistas 1954. aastal Herbert Viiding. Samal aastal uuris rahnu ka R. Haamer. Hiljem kirjanduses (E. Kumari, Looduskaitse teatmik; H. Viiding, Suurte rändrahnude kirjeldamise juhend) esitatud andmetesse on sattunud viga: I rahnu mõõtmed on näidatud võrdsetena II rahnu omadega (v.a ümbermõõt). 1985. aastal tegi Ü/K "Metsaprojekt" Eesti Metsakorralduskeskus Tudu Metsamajandi järelevalvepiirkonna looduskaitseobjektide revisjoni, selle aruande koostaja M. Raid sai (1986) Oonurme rändrahnu mõõtmisel senistest andmetest mõneti erinevaid tulemusi.
Liivassaare kivi

Liivassaare kivi, ka Liivassaare rändrahn on suur rändrahn, mis asub Viljandi maakonnas Viljandi vallas Taganurga küla põllul. Rahnu pikkus on 5,8 m, laius 4,5 m, kõrgus 3,0 m ja ümbermõõt 17,5 m. On looduskaitse all alates 1938. aastast.
Pühajõe pank

Pühajõe pank on pank, mis asub Jõhvi vallas, Ida-Virumaal. Panga pikkus on 3,08 km. 
Kirjeldus.
Pühajõe pank on Ontika tüüpi, see tähendab, et ülaosa moodustavad keskordoviitsiumi lubjakividest ning nende all lasuvatest alamordoviitsiumi liivakividest püstloodis sein, millele järgneb allpool Kambriumi liivakivi. Ehk seal paljanduvad aluspõhjakihid Aseri lademest kuni Tiskre kihistu kivimiteni välja. Panga serv siiski mereni ei ulatu, vaid järsaku alumist osa katab liigirikas laialehine pangamets, mis kasvab 10–30° kaldega Kambriumi sinisavidest pangajalamil. Savikihti võib märgata paljandumas mere ääres, kuid suuresti katab seda kuni viie meetri paksune rusukalle. Pank kõrgub 42–46 meetrit üle merepinna.
Pühajõe panga kaitseala asub panga lääneservas ja on nime saanud juba 1241. aastal dokumentides mainitud Pühajõe küla järgi. Läänes piirneb see Toila klindilahega ning idas Konju oruga. Klindilaht koos põhjas voolava Pühajõega katkestab umbes 20 kilomeetri ulatuses katkematu klindilõigu – Ontika panga. Klindilahe koos oma ajaloolise väärtuse ja mitmekesise pinnamoega pargimaastiku kaitseks on loodud Oru pargi maastikukaitseala. Klindilahes paiknes ka 19. sajandi lõpus ehitatud loss, mis oli 1930. aastatel tollase Eesti Vabariigi presidendi suveresidents. Ehitis hävis Teises maailmasõjas.
Purtse org

Purtse org suubub Tallinna–Narva maantee lähedal samanimelisse klindilahte. Oru sügavnemine algab Püssi linna lähedal. Püssi ja Tallinna–Narva maantee vahel on oru sügavus 5–10 meetrit. Tallinna–Narva maanteest põhja poole suureneb oru sügavus 15 meetrini. Oru laius on alguses 50–100 m, umbes 1,5 km enne suuet oru laius suureneb poolesaja meetrini.
Purtse orgu on uurinud geomorfoloog August Tammekann (1926). Arvatakse, et Purtse jõeorg paikneb osaliselt vana kvaternaarieelse oru kohal.
Tammispea kivi

Tammispea kivi ehk Tammispea hiidrahn on kolmeks osaks lagunenud rabakivist rändrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Tammispea külas. Kaks kolmest rahnust on hiidrahnu mõõtmetega:
Rahnud paiknevad rannatasandikul, kus pinnakatteks on peeneteraline liiv. 
Muistendi järgi viskas Kalevipoeg Tammispea Suurkivi siia Soomest. 
Suurim rahn (II) on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile.
Külli Palmsaar

Külli Palmsaar (sündinud 1. oktoobril 1966 Tallinnas) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas 1984. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1988. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (13. lend, juhendaja Kalju Komissarov). EMTA magistrikraad nukuteatri alal 2004, magistritöö "Inimhääl nukuteatris" (juhendaja Ingo Normet). 
Ta on töötanud diktori ja saatejuhina Eesti Televisioonis (1989–1996). Näitlejana Eesti Riiklikus Nukuteatris, Rakvere Teatris, Thy Teateris (Thisted,Taani), Theater der Nachtis (Northeim Harz,Saksamaa ), nukuteatrites Teater Kohvris ja Eeskätt Teater (First Hand Theatre). Palmsaar on mänginud draamasarjades "Õnne 13" , "Salmonid", "Kättemaksukontor", "Saladused" ja komöödiasarjades "Härra Lapsti lasteteater", "Ühikarotid", "Parim enne", "Viimane võmm" ja "Vidiots TV". 
Ta on laulnud Nuku kooris (2014), naiskammerkooris Lu (2019–2023) ja RaRa naiskooris (dirigent Anneli Surva). Dubleerinud anima- ja noortefilme. Lugenud audioraamatuid Eesti Pimedate Raamatukogu jaoks.
Teatrirolle.
First Hand Theatre/Eeskätt Teater MTÜ.
(asutatud koos Hans Hartvich-Madseniga 2009)
Narva pank

Narva pank on Põhja-Eesti pankranniku lõik Narva jõe vasakul kaldal, kus jõgi lõikub Põhja-Eesti klindiplatoosse.
Nokakivi

Nokakivi rändrahnude rühm on kaitsealused rändrahnud, mis asuvad Harju maakonnas Rae vallas Soodevahe külas.
Nokakivi rändrahnude rühm asus varem Tallinnas Lasnamäel lennuvälja idaservas ning koosnes kahest suurest ja kümnest väikesest lähestikku asuvast rändrahnust. Nokakivi mõõtmed: 6,5 x 5,5 x 4,2 m, ü = 18 m. Tallinna lennujaama lennuliiklusala ehitustööde käigus terveks jäänud kivid teisaldati 2019. aastal uude asukohta.
Paksu suurkivi

Paksu suurkivi on kaitsealune rändrahn Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Tääksi külas. Rändrahn on graniidist, mõõtmetega 4,6 x 4,2 x 3,0 m ja ümbermõõduga 12,1 m.
Sirtsi hiidrahn

Sirtsi hiidrahn ehk Sirtsi rändrahn on migmatiidist hiidrahn, mis asub Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Sirtsi külas. 
Kivi pikkus on 10,5 m, laius 6,7 m kõrgus 2,6 m, ümbermõõt 27,1 m ning maht 75 m3. 
Rahn on järskude külgede ja lameda, suhteliselt tasase laega. Selle pikal idaküljel ja lael on hästi väljaprepareerunud migmatiitseid ja ptigmatiitseid sooni. Rahnu kirdeküljelt on N. Mikkelsaare 1933. a. andmetel väike osa rahnust ära lõhutud. Rahn paikneb moreentasandikul.
Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Kangrukivi

Kangrukivi on rändrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Saunja külas, mille mõõdud on u 4 x 1,3 meetrit. Kivil on kultuselohud. See on 1981. aastast kaitse all loodusmälestisena ja 1964. aastast kultuurimälestisena.
Maarjamäe paekallas

Maarjamäe paekallas asub Tallinna Pirita linnaosas ning ulatub lauluväljaku ülemistest väravatest Kose teeni.
See on kaitsealune maa-ala. Paekallas võeti esimest korda kaitse alla 11. mail 1938 ja uuesti 22. mail 1992.
Maarjamäe paekaldal võib kohata väljakujunenud kõrget astangut, häid kambriumi ja ordoviitsiumi kivimite paljandeid. Üks neist on Suhkrumäe paljand Mäe tänava lõpul.
Astangu suhteline kõrgus on maksimaalselt 30 m, absoluutne kõrgus 47 m.
Kõrvi suurkivi

Kõrvi suurkivi on rändrahn Viljandi maakonnas Viljandi vallas Aidu külas. Kivi asub endise Kõrvi talu maadel keset metsa.
Kõrvi suurkivi on IUCN III kategooria kaitstav loodusmälestis. Gneissgraniidist rahnu ümbermõõt on 22,3 meetrit.
Ellamaa Sepa-Mihkli rändrahn

Ellamaa Sepa-Mihkli rändrahn on rändrahn Rapla maakonnas Kehtna vallas Ellamaa külas Sepa-Mihkli talu krundil. Rändrahn kuulub kaitsealuste objektide alla. 
Rahnu mõõtmed on 5,4 x 3,9 x 2,4 m.
Tiiru kivi

Tiiru kivi ehk Painuva Suurkivi on hiidrahn, mis asub Harju maakonnas Viinistu külas maismaa ja mere piiril roostikus. Kivi on migmatiidist ja erksavärviline. 
Hiidrahnu pikkus on 9,2 m, laius 7,2 m, kõrgus 5,3 m ja ümbermõõt 26,0 m. Rahnu maapealse osa mahuks on hinnatud 200 m³.
Rahnu kirdepoolne, väljaulatuv osa on karedapinnaline, auklik ja urbne. Seal esineb väikesi koopaid, milles pesitseb tiire - sellest on tulnud rahnu nimi. Rahnu merepoolne külg on 0,30 m sügavuses vees.
Ühe muistendi järgi tahtnud Kalevipoeg Tiirukiviga Juminda neemelt tabada Pärispea neemel Odakivil puhkavat Vanapaganat. Teise järgi olevat Kalevipoeg selle rahnu Soomest visanud.
Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Määrakivi

Määrakivi ehk Mägrakivi on kõrge rändrahn Raplamaal Kohila vallas Pahklas. Rahn on lõhenenud kaheks osaks. Lõhenemise tagajärjel tekkinud lõhesse mahub inimene. Läheduses leidub ka väiksemaid kive, mis võivad pärineda samast rahnust.
Määrakivi ja 220 m kirdesse jääv Eestimaa kivide kuningas on looduskaitse all.
Härjamäe rahn

Härjamäe rahn on suur rändrahn, mis asub Viljandi maakonnas Viljandi vallas (enne valdade ühendamist Pärsti vallas).
Looduskaitse.
Härjamäe rahn on looduskaitse all alates 1959. aastast (reg. nr. 201).
Tähtsus.
Härjamäe rahn on maastikuline ja teaduslik - rändrahnul on huvitav kooslus väikeoosiga suhteliselt tasasel ümbritseval alal. Harvaesinev kivimtüüp.
Iseloomustus.
Härjamäe rahnu kirdekülg on püstine, jalamil rebaseurgude ja neis tehtud inimkaevetega. Rahn on ümarakontuuriline, pealt laiguliselt sammaldunud ja asub kruusapinnasel.
Pikkus: 5,7 Laius: 3,5 Kõrgus: 3,2 Ümbermõõt: 14,8 m.
Kalvi pank

Kalvi pank on Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas asuv pankrannik. 
Kalvi pank ääristab paeplatood lääne pool Aserit Kalvis. Soome lahe ja panga vahele jääb kuni saja meetri laiune metsariba. Panga kõrgus on merepinnast kuni 51 m.
Pank on Toila kihistu Kalvi kihistiku stratotüüp. Paljandi ülemised kuus meetrit moodustavad paksukihilised lubjakivid, selle all on 12 cm Sillaoru kihistu ooididega lubjakivi. Veel allpool on pool meetrit glaukoniiti sisaldavat Kalvi kihistiku paksukihilist lubjakivi. Paljandi alumise osa moodustab Tõlinõmme kihistiku sinakashall savikas lubjakivi.
Lubja mägi

Lubja mägi (ka "Viimsi Lubjamägi") on kolmnurkse kujuga lavasaar Viimsi poolsaare keskosas. 
Lubja mäe pindala on 1 ha ja kõrgus kuni 53 m ülalpool merepinda. Lubja mäe kirdetipus asuvad Tiskre kihistu liivakividesse sõjalisel otstarbel uuristatud koopad, mis on tuntud kui Kuradi- või Röövlikoobaste ja Tondiaukudena (vaata Viimsi Kuradikoobas). Ühes Lubja mäe jalamil asuvas koopas avaneb Viimsi Rauaallikas.
Lubja mäel asub Viimsi ülemine tuletorn.
Joomakivi

Joomakivi on rändrahn, Harju maakonnas Kuusalu vallas Viinistu külas. Asub Lahemaa rahvuspargi kaitsealal.
Joomakivi nimi on tulnud sõnast "joom", mis murdes tähendab maalahte maraga ühendavat kitsast ja madalat veesängi.
Kivi mõõdud on 6,9x4,2m, ümbermõõt 19 meetrit (H.Viiding, 1986).
Epu kivi

Epu kivi on rändrahn Järva maakonnas Türi vallas Saueaugu külas.
Astla kivi

Astla kivi on rändrahn Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis Astla tee ja Aianduse tee ristmiku lähedal. 
Astla kivi on alates 1992. aasta 22. maist loodusmälestisena riikliku kaitse all. 
Iseloomustus.
Astla kivi iseloomustatakse kui punakasroosat jämedateralist rahnu, mille küljed on järsud ning seal esinevad praod. Põhjakülg on negatiivse kaldenurgaga ja võrdlemisi tasane. Rahnu lagi on lame ning ebatasane, kivi pinnal on palju samblikke, välja arvatud negatiivse kaldenurgaga pindadel. 
Astla kivi ümbruskonnas esineb veel väikesi rändrahne. Läheduses (u 40 meetrit edela suunas) asub Aianduse kivi.
Mõõtmed.
Rändrahnu pikkus on 4,5 m, laius 4,2 m, kõrguseks on mõõdetud 2,4 m, ümbermõõt ulatub 13,0 meetrini ning orientatsioon on 21 kraadi.
Jäämäekivi

Jäämäekivi on rändrahn Harju maakonnas Tallinna linnas Mustamäe linnaosas aadressil Mustamäe tee 173 asuva elamu kagunurga lähedal. Kivi on looduskaitse all aastast 1992.
Kivi pikkus on 4,6 m, laius 2,7 m, kõrgus 0,6 m ja ümbermõõt 13,4 m.
Hirvli suurkivi

Hirvli suurkivi on rändrahn Harju maakonnas, Kuusalu vallas, Kursi külas. Kivi asub külas asuvast Kangru talust 0,2 km põhja poole lehtmetsas. 
Rahn võeti looduskaitse alla 1938. aastal. Looduskaitse alla võttes mõõdeti kivi külgede pikkusteks 6 m idas, 5,3 m lõunas, 5 m läänes ja 6,2 m põhjas. Kivi ümbermõõduks saadi 22,5 meetrit ning kõrguseks 2 meetrit. Kivi on uurinud 1939. aastal J. Orula ning 1987. aasta suvel K. Müürisepp.
Iseloomustus.
Hirvli suurkivi on kujult pikergune ning looduskülg läheb sujuvalt üle laeks, see võimaldab ronida kivi otsa. Idakülg on lõheline. Idaküljelt leiab pikad kinnilõhed ja üks paari sentimeetri laiune avalõhe. Kivi on sammaldunud, sest kivi lõhedesse tekib metsakõdust mulda. 
Kivi on kasutusel kinnistute vahelise piirikivina.
Pimestiku suurkivi

Pimestiku suurkivi on rändrahn Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Pimestiku külas.
Iseloomustus.
Kivi mõõdud on 3,6 x 5,4 x 3,5 m, ümbermõõt on 18,5 m. Pimestiku suurkivi kivimiks on rabakivi-graniit. Kivil on järsud küljed, maapinna poolt negatiivsed. Kivi lagi on väga ebatasane, omab astanguid ja nõgusid, milles kasvavad magesõstra, toominga ja pihlaka põõsad ning kõrreliste puhmad. Küljed on kivil aga rikkalikult sammaldunud (samblikke esineb vähe). Suurkivi ümbruskonnas on üksteise kõrval ja -peal väikesi rändrahne, moodustades üheskoos külvikivi.
Seisund.
Pimestiku suurkivi on hästi säilinud.
Tähtsus.
Pimestiku suurkivi on teaduslik, maastikuline ja õppeotstarbeline. Ranh on vaatamisväärsuseks oma huvitava kuju ja omapärase lae floora tõttu. Suurkivi, koos teda ümbritsevate külvikividega, on pakutud kaitse alla võtmiseks
Pärimus.
Lähedal asuva Mummassaare talu põldudelt on leitud pronkskirves ja kivikalme. Arvatavasti on Pimestiku suurkivi kasutatud muinasajal ohvrikivina.
Lahmuse kivi

Lahmuse kivi on kaitsealune rändrahn Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Lahmuse külas. 
Iseloomustus.
Lahmuse kivi on ümardunud püramiidja kujuga püstiste külgedega ja alusel laienev rahn. Kivi pikkus on 5 m, laius 4,3 m, kõrgus 2,9 m ja ümbermõõt 13,3 m. Kivi jalamile on kuhjatud väiksemaid kive. Põhjakülg on sammaldunud, kuna see pool on tuultele avatud. Ülejäänud osa kivist on 50% ulatuses samblaga kaetud.
Tähtsus.
Kivi on looduskaitse all alates 1938. aastast.
Ülesaareneeme kivi

Ülesaareneeme on rändrahn, mis asub Harjumaal Prangli saarel. 
Rahnu pikkus on 7,6 meetrit, laius 6,4 meetrit ja kõrgus 3,1 meetrit. Ümbermõõt 22,1 m. Ülesaareneeme kivim on migmatiit.
Csaba Fenyvesi

Csaba Fenyvesi (14. aprill 1943 – 3. november 2015) oli Ungari vehkleja.
Fenyvesi võitis kuldmedalid võistkondlikus epees 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos ja 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis. Müncheni olümpiamängudel võitis ta ka individuaalse kuldmedali.
Aleksander Tarkmees

Aleksander Tarkmees (21. märts 1911 – 6. detsember 1984) oli eesti õigeusu vaimulik. 
Ta lõpetas Leningradi Vaimuliku Seminari ja Leningradi Vaimuliku Akadeemia. Ta pühitseti diakoniks 14. oktoobril 1947 ja preestriks 22. veebruaril 1948. Ülempreestriks ülendati ta aastal 1959. 
Teenis Öörikul, Haapsalus ja Läänemaa kogudustes Sindis, Taškendis, Narvas ja Tapal, kokku 32 aastat.
Aleksander Tarkmees suri 6. detsembril 1984 ja on maetud Kuremäe kloostri kalmistule.
Liivimaa Maakrediitselts

Liivimaa Maakrediitselts (saksa keeles "Livländischer adeliger Güterkreditsozietät", ka "Livländische Güter-Kreditsozietät"), ka Liivimaa aadli krediidiselts ja Liivimaa Mõisnikkude Maakrediitselts oli aastatel 1802–1920 Liivimaa kubermangus ja Lõuna-Eestis tegutsenud finantsasutus (erahüpoteegipank) Liivimaa aadli krediidiseltsi põhikiri kinnitati 15. oktoobril 1802. aastal. 
1932. aastal liideti selts Eestimaa Maakrediitseltsiga, Vabariigi Valitsus kinnitas Eestimaa Aadli Krediitkassa uue põhikirja finantsasutuse uueks nimeks sai Eestimaa Maakrediitselts, millega liideti ka Liivimaa Maakrediitselts, mis jätkas tööd Eestimaa Maakrediitseltsi Tartu agentuurina.
Ajalugu.
Krediidiseltsi loomise mõtte käis välja Friedrich Wilhelm von Taube juba 1789. aasta Liivimaa maapäeval. Liivimaa aadli krediidiseltsi esimene ülemdirektor ja asutajad olid Riia kreisimarssal Friedrich Wilhelm von Taube ja Liivimaa kubermangu aadlimarssali kt. (1797–1798) Friedrich Wilhelm von Sivers (1748–1823), kes oli üks 19. sajandi alguse talurahvareformide peamisi läbiviijaid Liivimaa õuekohtu tsiviilkohtupalati president vabahärra Leonhard Johann von Budberg (1727–1796) ja Liivimaa tsiviilkuberner Christoph Adam von Richter (1751–1815).
Juhtimine.
Maakrediitseltsi tegevust juhtis ülemdirektsioon ja kaks piirkondlikku direktsiooni (Eesti distrikti direktsioon ja läti distrikti direktsioon), mis asusid Riias ja Tartus. Ülemdirektsiooni liikmeteks olid ülemdirektor, kaks nõunikku, üks arveametnik ning sekretär ning ülejäänud ametnikud. 
Eesti ja Läti piirkondlikke direktsioone juhtis direktor, kellele lisaks olid ametis kaks kaasistujat või assessorit, üks sekretär ning ametnikud.
Tartus tegutses Eesti distrikti direktsioon (saksa k. "Ehstnischen Districts-Direction des livländischen adeligen Güter-Credit-Vereins") Jaani tänaval (Johannis str) 10, Ülikooli tänav 15 ning Kompanii tänaval.
Pädevus.
Ülemdirektsiooni ülesandeks oli jälgida korralduste täitmist ning kontrollida piirkondlike direktsioonide tegevust. Piirkonna direktsioonid tegelesid: laenude andmine, rendirahade vastuvõtt ning väljamaksmine, võlgade sissenõudmine ning sekvestri all olevate mõisate üle järelevalve teostamine. Direktsiooniliikmed valiti ametisse üldkoosolekul iga kolme aasta tagant.
Selts andis pantkirja alusel laenusid Liivimaa eramõisnikutele. Hiljem andis selts laenusid ka talupoegadele, kes seltsile panditud mõisatest ostsid talusid päriseks.
Riigimark

Riigimark (saksa keeles "Reichsmark", lühend RM) oli aastatel 1924–1948 käibinud Saksamaa rahaühik. Riigimark jagunes 100 riigipenniks ("Reichspfennig"). Riigimargaga vahetati välja seni lühikest aega kehtinud rentmark. Teise maailmasõja ajal lasti Saksamaal käibelt kõrvaldatud nikkelmüntide asemel uuesti käibele ühe- ja kaherentmargased paberrahad. 
Riigimarga asemel võeti 1948. aastal kasutusele Saksa mark. 
Okupeeritud maade jaoks välja antud riigimargad ("Reichskreditkassenscheine") ja Saksa väikemündid (1–10 riigipenni) kehtisid ka Eestis Saksa okupatsiooni ajal (1941–1944).
Liina Loper

Liina Loper (sündinud 29. novembril 1987 Viljandis) on eesti graafik ja tätoveerija.
Ta on lõpetanud Tartu Kunstikooli kunstilise kujundamise erialal ning Eesti Kunstiakadeemia graafika erialal. 
Loper on osalenud grupinäitustel ja kuulunud kunstirühmitustesse "NOT NOW I`M BUSY" ja "SIHT".
Liina Loper on tätoveerimisega tegelenud alates aastast 2011.
Leo F. Buscaglia

Felice Leonardo Buscaglia (31. märts 1924 Los Angeles, California – 12. juuni 1998 Glenbrook, Nevada) tuntud ka kui "Dr. Love", oli itaalia päritolu ameerika pedagoogikaprofessor. Aastatel 1965–1984 töötas ta Lõuna-California Ülikooli eripedagoogika kateedris.
Ta oli paljude raamatute autor ja sai tuntuks oma armastuse teemaliste raamatute ja loengutega. Oma hinnetevaba armastuse kursuse "Love 1A" kohta olevat ta öelnud, et pole kunagi sellisel kursusel õpetanud, ainult osalenud ning lisades, et õppis sama palju kui teisedki.
Buscaglia suri 12. juunil 1998 Glenbrookis Nevadas 74-aastaselt.
Notėnai vald

Notėnai vald (leedu keeles "Notėnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis.
Valla pindala on 91 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1017 inimest. Valla keskuseks on Notėnai küla. Vallamaja asub aadressil Notės g. 30, vallavanem on Arvydas Mačiukas.
Vallas on järgmised asulad:
Kohanimeandmebaas

Kohanimeandmebaas on kohanimesid sisaldav andmebaas.