tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jonas Laurentii Carlblom

Jonas Laurentii Carlblom (16. juuli 1725 Karleby, Falköping, Västergötland Rootsi kuningriik – 31. märts/11. aprill 1784 Haapsalu Haapsalu kreis Tallinna asehaldurkond Venemaa keisririik) oli Eestimaa vaimulik.
Carlblom õppis kodus kaplan Cederbergi käe all, hiljem Skara triviaalkoolis ja gümnaasiumis (aastatel 1736–1746). Turu ülikooli immatrikuleerus ta 10. septembril 1746, oli kohal veel aastal 1748. Oli seejärel Helsingis Andreas Helleniuse juures koduõpetajaks, samuti Tallinnas pastor Johann Roosi juures ja Vormsis. Ordineeriti 10. mail/21. mail 1755 õpetajaks.
Oli aastatel 1755–1774 (kutsuti 16. märtsil/27. märtsil 1753) Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Eestimaa konsistooriumi assessor oli 30. jaanuarist/10. veebruarist 1769 – 13. juunini/24. juunini 1783. Saarte-Lääne praostkonna praostiks sai ta 16. septembril/27. septembril 1769. Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja oli ta (kutsuti 9. oktoobril/20. oktoobril 1773, oli Haapsalus kohal 28. aprillil/9. mail 1774, introdutseeriti 25. mail/5. juunil 1774) aastatel 1774–1784. Ranna-Lääne praostkonna praostiks sai ta 7. veebruaril/18. veebruaril 1774.
Carlblom oli aastal 1779 ilmunud eestikeelse jutluseraamatu üks koostajatest, temalt ilmus seal mitu jutlust.
Isiklikku.
Tema poeg Gustav Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, teine poeg Johannes Carlblom vanem oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Pojapoeg Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, pojapoeg Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, pojapoeg Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, pojapoeg Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Tema äi Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja.
Jägermeister

Jägermeister on Mast-Jägermeister AG 35% alkoholisisaldusega naturaalne ürdiliköör. 
Jooki toodetakse Saksamaal Wolfenbüttelis.
Koostis ja tarbimine.
Jägermeisteri koostises on 56 vürtsi, taime ja vilja. Selle retsept on saladus ja seda on toodetud muutmata kujul aastast 1935. Toote suhkrusisaldus on 140 grammi liitri kohta. Soovitatav on seda juua jääkülmalt, aga sobib ka segatult apelsinimahla, tooniku või koolaga.
Dick King-Smith

Ronald Gordon King-Smith (27. märts 1922 – 4. jaanuar 2011) oli Suurbritannia lastekirjanik.
Dick King-Smith osales Teises maailmasõjas ning pidas umbes 20 aastat pärast seda farmi. Tema esimene raamat ilmus 1978. aastal.
Tema tuntuim teos on 1983. aastal ilmunud romaan "The Sheep-Pig", mille põhjal on tehtud film "Babe". Eesti keeles on raamat ilmunud pealkirjaga "Põnn" (tõlkinud Külliki Saks; Hotger 1997; ISBN 9985839161).
Ta kirjutas kokku üle saja raamatu.
Gavriil Tanfiljev

Gavriil Tanfiljev (6. märts 1857 Tallinn – 14. september 1928 Odessa) oli vene botaanik, mullateadlane ja geograaf.
Tanfiljev sündis Tallinnas tolliametniku perekonnas. Ta õppis aastatel 1867–1876 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastal 1877 astus ta Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna matemaatika osakonda, kuid aastal 1879 läks ta üle loodusteaduste osakonda, mille ta lõpetas aastal 1883. Tema kujunemisele avaldasid mõju botaanik Andrei Beketov ja mullateadlane Vassili Dokutšajev. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta maavarade ministeeriumis. Oli aastatel 1895–1905 Peterburi ülikooli õppejõud. Aastatel 1905–1928 oli ta Odessa ülikooli professor. Ta uuris tundra ja stepi metsatuse põhjuseid, mustmulla teket, soode kujunemist ja paiknemist ning maastikuvööndite vahelisi mõjusid, esitas esimese Venemaa soode rajoneeringu. Ta avaldas aastatel 1916–1924 neljaköitelise "Venemaa geograafia".
Väino Sirk

Väino Sirk (sündinud 1. detsembril 1942 Tallinnas) on eesti ajaloolane.
Sirk õppis aastail 1950–1961 Valga 1. Keskkoolis ning alates 1961. aastast Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonnas, mille lõpetas 1970. aastal ajaloolase ja ühiskonnateaduste õpetajana. Asus 1970. aastal tööle Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituuti, kus töötas algul nooremteadurina ja alates 1984. aastast vanemteadurina. Oli aastail 1996–2008 Ajaloo Instituudi ajaloo osakonna juhataja.
Sirgu varasemad uurimused käsitlevad Eesti kutsehariduse ajalugu. Kaitses 1975. aastal ajalookandidaadi kraadi väitekirjaga "Kutseharidus Eestis 19. sajandi algusest 1917. aastani" (juhendaja Endel Laul). Hilisem uurimistöö on keskendunud kultuuri ja haritlaskonna ajaloo temaatikale.
MM

MM või Mm või mm või .mm on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Une enfant du siècle

"Une enfant du siècle" on Alizée album 2010. aastast.
Hauasammas

Hauasammas ehk hauamonument (ka: ) on hauda ehtiv mälestusmärk. Tavaliselt on hauasambale märgitud lahkunu või lahkunute nimed, sünni- ja surmadaatumid ning lahkunut või lahkunu religiooni tähistavad sümbolid ja ornamendid.
Tavaliselt on hauasambad valmistatud kivist, näiteks marmorist, graniidist või dolomiidist. Traditsiooniliselt kantakse kivile andmed käsitööna meisli ja haamri abil. Tehnoloogia arenedes valmistatakse üha enam hauasambaid liivapritsi või freespinkide abil.
Hauasammaste valmistajat kutsutakse ka kiviraiduriks.
Georgi Ball

Georgi Ball (vene Георгий Александрович Балл; 9. juuni 1927 Moskva – 1. jaanuar 2011 Moskva) oli vene kirjanik, kes peamiselt kirjutas lastele.
Georgi Ball oli rahvusvahelise PEN-klubi liige.
Mullateadlaste loend

"Siin on loetletud eesti ja välismaa mullateadlasi".
Soomets

Soometsad on üks kahest Eesti metsatüübiklassist (teine on arumetsad). Soometsade alla kuuluvad soomuldadel kasvavad metsad. 
Soometsade alla arvatakse järgmised metsatüübirühmad: rohusoometsad, samblasoometsad ja kõdusoometsad.
Puurinne on üsna liigivaene põõsarinne hõre, rohurinne aga lopsakas ja koosneb peamiselt sootaimedest.Alustaimestikus domineerivad sootaimed. Mullad on liigniisked, ja seetõttu kasvab soometsa biomass tihtipeale aeglaselt. Kaksikliigitusega piirdudes võib looduslikud soometsad jaotada rohusoo- (puurindes valdab kask või sanglepp) ja samblasoometsadeks (puurindes valdab mänd, harvemini kask).
Põhjavesi on mineraalaineterikas ja üsna maapinnalähedane. Aastaajati esineb veetaseme kõikumisi (kevadel kõrge ja suvel madal).
HTZ-16

HTZ-16 (ukraina ja vene keeles "ХТЗ-16") oli improviseeritud soomusmasin (soomustraktor), mida ehitati Nõukogude liidus Teise maailmasõja ajal HTZ-3 traktorite põhjal. Erinevalt NI Tankist, mille relvastus asus pöörlevas tornis, oli HTZ-16-e 45 mm tankikahur paigutatud fikseeritud pealisehitisse.
HTZ-16 tootmist hakati plaanima 1941. aasta juulis ja augustis-septembris plaaniti toota 750 masinat. Tootmine pidi toimuma Harkivi traktoritehases. Soomuse paksus oli 10–25 mm, relvastuseks 45 mm tankikahur ja 7,62 mm kuulipilduja DP. Meeskond koosnes 2–4 mehest.
Kuid 9. oktoobriks 1941. aastal, kui traktoritehase evakueerimine Harkivist lõppes, oli toodetud 100 komplekti soomust HTZ-16-e soomustamiseks. Komplekteerida jõuti umbes 50–60 masinat, võimalik, et ka mõnevõrra rohkem, kuid täpsed arvud ei ole teada. Tootmist pidurdas ilmselt tehase evakueerimise algus 18. septembril. Harkiv langes sakslaste kätte 20. oktoobril ja tehase territooriumil leidus 809 pooleli jäänud masinat.
Tooneseplased

Tooneseplased ("Anobiinae") on alamsugukond mardikalisi sugukonnast teesklased ("Ptinidae").
Varasemas süsteemis on seda rühma käsitletud kui sugukonda ("Anobiidae")
Eesti liigid.
Eestist on teada 28 liiki tooneseplasi. Nende seas:
Piparmünt

Piparmünt ("Mentha × piperita)" on huulõieliste sugukonna mündi perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim, vesimündi ("Mentha aquatiaca") ja rohemündi ("Mentha spicata") hübriid.
Nimetus.
Piparmündi nimetuse esimene pool tuleneb sanskritikeelsest pika pipra "(Piper longum)" nimetusest "pippali" (पिप्पलि, पिप्पली).
Nimetuse teine pool on tõenäoliselt tuletis ladinakeelsest nimetusest "mentha" või "menta", mis on omakorda laenatud kreekakeelsest sõnast "minthe" (μίνθη), "mentea" (μέντηα) või "minte" (μίντη), mille tähendust täpselt ei teata. Kindel on see, et nimetust "mintha" tunti juba Mükeenes.
Piparmünti on rahvapäraselt nimetatud "vehvermintsiks".
Päritolu.
Piparmünt on vesimündi ja rohemündi hübriid, mis on saadud 1696 Inglismaal looduslike liikide ristamisel. Inglismaalt levis piparmündi kasvatamine Euroopasse ja Aafrikasse. Tänapäeval leiab piparmünti metsistununa Kesk- ja Lõuna-Euroopas.
Morfoloogia.
Taim on 30–60 cm kõrgune, soodsal kasvukohal võib kasvada ka 80 cm kõrguseks. Kandiline vars püstine, peaaegu paljas. Lehed piklikud või süstjad, paljad, mõnikord alumisel pinnal roodude kohal karvased, teravalt saagja servaga. Tavaliselt tumerohelised, kuid mõnikord värvuvad punakaks. Leherootsud 6–8 mm pikad.
Õisik tihe, tähkjas. Õied roosad või lillad.
Paljunemine.
Piparmündil meie tingimustes reeglina seemned ei valmi ja kui valmivadki, ei anna vanematega sarnaseid järglasi. Paljuneb maa-aluste võsunditega.
Kasvatamine.
Vajab kerges varjus, niisket, huumusrikast, umbrohupuhast kasvukohta.
Piparmündi levinuimad teisendid on valge piparmünt ("Mentha × piperita" f. "pallescens") ja belgia piparmünt ("Mentha × piperita" var. "ouweneelii") ning vorm must piparmünt ("Mentha × piperita" var. "piperita"). Just viimane on tõenäoliselt Inglismaal sündinud originaalhübriid. Tuntakse tänapäeval 'Black Mitchami' nime all. Mustaks piparmündiks kutsutakse seda vormi taime tumevioletsete varte tõttu. Tumeda värvuse annab taimele antotsüaniin. Hilisemad teisendid antotsüaniini ei sisalda ja sellest ka nimetus "valge piparmünt".
Tuntakse ka hulgaliselt sorte: 'Candymint', 'Citrata' (bergamoti lõhnaline), 'Lime Mint' (lehed laimilõhnalised), 'Chocolate Mint'.
Aretatud on ka dekoratiivsorte, näiteks 'Variegata' (lehed rohelise ja kahvatukollase kirjud) ja 'Crispa' (käharalehine).
Kasutamine.
Piparmündilehtedest valmistatud tee ja tinktuur mõjuvad valu vaigistavalt, vähendavad iiveldust ning gaaside teket.
Kulinaarias on piparmündilehed kasutusel erinevate roogade (eriti magustoitude) maitsestamisel.
Sobib ka püsilillepeenras ilutaimena kasvatamiseks.
Munajas leht

Munajas leht on piklik leht, mille laba kõige laiem koht on keskkohast allpool (st leherootsule lähemal).
Allikrohi (perekond)

Allikrohi ehk rabasalat "(Montia)" on portulakiliste sugukonda kuuluv ühe- või mitmeaastaste rohttaimede perekond. 
Perekonda kuulub 10–15 liiki.
Allikrohud on väikesed vastakute lehtedega rohttaimed, mis kasvavad niisketes kohtades. Nende õietupp on kahejagune, kroon on liitlehine ja viiehõlmaline, tolmukaid on kolm. Õied asetsevad 2–5 kaupa väikestes tipmistes või külgmistes ebasarikates. Vili on 2–3 seemnega kupar.
Pööre (raudtee)

Pööre on tehniline seade raudteeveeremi juhtimiseks ühelt raudteelt teisele.
Pöörang on pöörme osa, mis koosneb raamrööbastest, sulgrööbastest ja seademehhanismist.
Pöörme tähtsamad komponendid:
Gerry Rafferty

Gerry Rafferty (õieti Gerald Rafferty; 16. aprill 1947 Paisley – 4. jaanuar 2011 Upton, Dorset) oli šoti päritolu laulja, laulukirjutaja, kitarrist ja produtsent.
Tema esituses on tuntuks saanud laulud "Baker Street", "Right Down the Line" ja "Stuck in the Middle".
Rafferty sündis Glasgow eeslinnas Paisleys töölisklassi peres. Tema isa ja vanaisa olid mõlemad kaevurid. Isa Joseph Rafferty oli sündinud Iirimaal. Ta oli vägivaldne alkohoolik, kes suri, kui Gerry oli 16-aastane. Ema Mary (sündinud Skeffington) oli iiri ja šoti päritolu. Gerryl oli kaks venda Jim ja Joe (Joe suri 1995).
Ema õpetas Gerryle nii iiri kui šoti rahvalaule. Lisaks rahvalauludele mõjutasid Gerryt The Beatles ja Bob Dylan. Juba noorelt hakkas ta kirjutama ka omi laule.
Rafferty alustas karjääri tänavamuusikuna Londonis. 1969 liitus ta folk-popansambliga "The Humblebums", kuid lahkus sealt 1970 ning salvestas oma esimese sooloalbumi. 1972 moodustas ta koos Joe Eganiga ansambli Stealers Wheel, mis lagunes 1975. Rafferty jätkas soolokarjääri ja tema teine album "City to City", mis ilmus 1978, osutus ülimenukaks, tõustes USA albumimüügiedetabeli tippu. Samalt albumilt pärinev singel "Baker Street" tõusis USA singlimüügiedetabelis 2. kohale ja Suurbritannias 3. kohale. Edu saatis ka järgmist albumit "Night Owl", kuid 1980. aastatel hakkas ta populaarsust kaotama, sest ta ei tahtnud kontserte anda. Ta oli kriitiline teatud muusikatööstusega kaasnevate nähtuste suhtes ega soovinud olla staar.
Rafferty kohtus 1965 tantsusaalis 15-aastase juuksuriõpilase Carla Ventillaga. Ventilla oli itaalia päritolu ja elas Glasgow eeslinnas Clydebankis. Nad abiellusid 1970 ja said tütre Martha. Algul elasid nad Šotimaal, 1970. aastate lõpus kolisid Lõuna-Inglismaale, kus neil oli kodu Londonis Hampsteadis ja lisaks talu Kenti ja Sussexi piiri lähedal.
Rafferty hakkas juba noorena alkoholi kuritarvitama, aga palju aastaid ei paistnud see õieti välja. Omaenese suurest viinajoomisest rääkis ta mitmes oma noorpõlve laulus. Ajapikku hakkas alkoholism tema pereelu segama ja 1990 tema abielu lahutati, kuigi ta jäi oma naisega lähedaseks. 2005. aasta aprillis kukkus ta purjuspäi oma kodus trepist alla ja sai raske peavigastuse. Rafferty suri oma kodus alkoholismist tingitud maksapuudulikkuse tagajärjel.
Kultuurrohumaa

Kultuurrohumaa on külviga rajatud rohumaa. 
Kultuurrohumaade hulka käivad kultuurniidud ja kultuurkarjamaad.
Eduard Vilde monument

Eduard Vilde monument on Eduard Vilde mälestuseks püstitatud monument Harju tänaval Tallinna Kirjanike Maja vastas. 
Monumendile pandi nurgakivi 4. märtsil 1965 Eduard Vilde 100. sünniaastapäeva tähistamiseks. Tseremooniast võttis osa ka kirjaniku lesk Linda Vilde-Jürmann. 
Monumendi konkursist ja püstitamisest.
Monumendi loomiseks korraldati konkurss, mille võitis arhitekt Allan Murdmaa ja skulptor Albert Eskli kavand. Konkursil sai kolmanda koha Endel Taniloo ja Ülo Sirbi kavand jalutavast kirjanikust, mille kipsist makett asub Eduard Vilde muuseumi arhiivis. Oma kavandi esitasid ka arhitektid Rein Kersten ja Peep Jänes.
Ehitustöid vedasid eest insener Leonhard Sokk ja Tallinna Remondi- ja Linnaehitus.
Monumendi kirjeldus.
Mustjala karjäärist pärit punakast dolomiidist monument kujutab endast avatud raamatut, mille parempoolsel küljel on Eduard Vilde pronksist reljeefportree ja autogramm ning tekst ja vasakpoolsel küljel stseenid tema ajaloolisest triloogiast ("Mahtra sõda", "Kui Anija mehed Tallinnas käisid", "Prohvet Maltsvet").
Monumendil on Eduard Vilde tekst: "Januneb inimese hing loodusesunduslikult ilu järele, siis januneb ta ühes sellega tõe järele – elutõe, ilutõe, kunstitõe järele, ja kas ei ole teile teatavaks saanud nähtus, et suured ja sügavad vaimud kõigist rahvustest – kirjanikud, luuletajad, filosoofid – et nad kõik tõe, õiguse ja õigluse teenistuses seisavad, et nende sulg välja astub rõhutute eest ja rõhujate vastu, vaevatute eest ja vaevajate vastu, et esteetik ja eetik nende teostes üheks akordiks koonduvad. Nad ei saa teisiti, kui inimest armastada." 
Monumendi ees on mitu massiivset betoonist dekoratiivvaasi.
27. strategeem

27. strategeem 36 strategeemist on "mängi lolli, kaotamata tasakaalu ".
Narr. 
V 3. (27.) Mängi lolli, kaotamata tasakaalu.
假癡不癲 ("Jiǎ chī bù diān") 
Peitu lolli, joodiku või hullu maski, et tekitada segadust oma kavatsuste ja motiivide mõistmisel. Tee nägu, et ei näe vaenlase pandud püüniseid, ja saa sellest kasu. Pane ta uskuma oma üleolekut! Pane vastane alahindama oma võimeid, oskusi, mõistust ja informeeritust, kuni ta kaotab valvsuse. Siis võib rünnata.
21. võimuseadus: püüdmaks jobu, mängi tobu.
"Parem on teha nägu, et ei tea midagi ja ei soovi midagi teha,"
"kui teha nägu, et tead midagi ja tegutseda arutult."
"See, kes viibib rahus, ei reeda oma plaane."
Põhimõtte selgitus.
Tuleb teada ja teha nägu, et ei tea. Kui pole võimalik tegutseda, siis teha nägu, et ei kavatsegi tegutseda, kui on võimalik siis tegutseda. Kuni pole saabunud aeg tegutsemiseks ,on vaja säilitada rahu ja näha võimalikult loll välja. Kui sarnaselt tõelise lollpeaga anda oma tahtele voli, siis reedad oma tõelised sihid ning su tegevus osutub mitteaegseks ja kutsub esile üldise kahtluse. 
"Sunzi" 4. : "Kes on sõjaasjanduses osav, võidab seal kus on kerge võita. Seetõttu kui sõjaasjanduses osav võidab, ei omanda ta asjatundja kuulsust ja kangelase teeneid (autasusid julguse eest)."
"Kõu pilvedes, Kuusjoon 3. Zhun (Algraskus, idu)."
Näiteid.
Songi dünastia ajal sai Di Wuxiang (1008–1057) keisrilt käsu alistada mässulised barbarite hõimud impeeriumi lõunapiiril. Lõuna elanikud olid väga ebausklikud ja ei võtnud ühtegi asja ette ilma palveteta jumalate poole. Et tõsta oma sõdurite võitlusvaimu, korraldas ka Di Wuxiang palveteenistuse ja lausus sellise palve: “Ma ei tea, kas ma võidan või kaotan. Siin on sada münti. Ma viskan need õhku ja kui saatus on meile armuline, siis kukuvad need kõik kull ülespoole." 
Di Wuxiangi lähedased tõttasid teda ta meeletuses ümber veenma, aga ta jäi kindlaks. Mündid visatud, langesid need kõik kull ülespoole! Kogu vägi vastas sellele rõõmuhõiskega, mis veeres kajana läbi oru. Ta lausus: “Kui me naaseme võiduga, siis ma toon need mündid ohvrianniks jumalatele,” lasi mündid põranda külge naelutada ja katta siidilooriga. Seejärel viis ta väed mässuliste vastu ja saavutas hiilgava võidu. Naasnult laagri käskis ta mündid kokku koguda. Siis nägid kõik, et neist igal oli mõlemal küljel kull! (Sarnane juhtum Jaapanis on ära toodud "Kivide ja liiva kogus".)
Gracian, Baltasar. "Kasuta rumalust, Seda teevad vahetevahel isegi kõige targemad inimesed. On olukordi, kus suurim tarkus seisneb selle nähtavas puudumises." 
Kes peab end ülal nagu loll, see võidab. Aga kes näeb ennast nagu loll, see kaotab. "Teeseldes lolli on võimalik seista vastu vastasele ja juhtida seejuures väge."
Sherlock

"Sherlock" on Suurbritannia telesari, mis põhineb Arthur Conan Doyle'i kriminaalromaanidel. Sherlock Holmesi ja doktor Watsonit kehastavad Benedict Cumberbatch ja Martin Freeman.
Jaanuaris 2011 alustas sarja näitamist Eesti Televisioon. Neljandat hooaega näitas ETV jaanuaris 2017.
Seriaali kõrval on avaldatud ka sellega seotud materjale, näiteks fiktiivne Sherlock Holmesi koduleht ja John Watsoni blogi.
Sarja jaod.
Teine hooaeg: 2012.
28. augustil 2010 kinnitas BBC oma pressiteates, et teise hooaja kolm 90-minutilist jagu valmivad 2011. aasta sügiseks. Stsenarist Steven Moffat vihjas intervjuus The Guardianile (3. jaanuaril 2011): "You can have three words to work from. Adler, Hound, Reichenbach. Those are your clues""."
Jõuluaegne miniosa: 2013.
2013. aasta jõulude ajal avaldati internetis seriaali miniosa "Many Happy Returns". Selles kirjeldatakse, kuidas 1.–2. hooajal seriaalis osalenud politsei mõrvarühma tehnik Philip Anderson (Jonathan Aris) on üks vähestest inimestest, kes on veendunud, et Sherlock Holmes lavastas enda surma ja on endiselt elus.
Kolmas hooaeg: 2014.
Kolmas hooaeg esilinastus telekanalis BBC One 2014. aasta jaanuaris, ETV näitas seda märtsis 2014. Kolmandal hooajal on seriaalis rida uusi tegelasi, John Watsoni (Martin Freeman) naist Mary Morstanit mängib Freemani elukaaslane Amanda Abbington. Hooaja valmimine venis, sest Freeman ja Cumberbatch olid hõivatud teiste filmidega, eelkõige režissöör Peter Jacksoni Kääbiku-triloogia kolmanda osa võtetega Uus-Meremaal.
Hooaega kuulub kolm osa: "The Empty Hearse", "The Sign of Three" ja "His Last Vow".
Neljas hooaeg: 2016.
Neljas hooaeg ilmus 1. jaanuaril 2017.
Vanglaekspress

"Vanglaekspress" on 1997. aasta USA mängufilm, mille režissöör on Simon West. 
Peategelased on Cameron Poe (Nicolas Cage), Vince Larkin (John Cusack) ja Cyrus Grissom (John Malkovich). 
Film oli nomineeritud Oscarile parima laulu ja parima heli kategoorias, kuid mõlemas kategoorias saatis edu hoopis "Titanicut".
Astrolaab

Astrolaab (&lt; kreeka "astron" 'täht' + "lambanein" 'võtma, haarama') ehk tähesihik on vahend taevakehade kõrguse mõõtmiseks ja kalendriarvutuste tegemiseks.
Tuntuim on tasapinnaline taevaskera kujutav astrolaab, mille aluseks on ekvaatori tasandile kujundatud taevaskera. Tüüpiline astrolaab oli vasest, kuni 60 cm läbimõõduga plaat, millele oli kraabitud taevakaart. Plaadi keskpunkti oli kinnitatud 15 cm läbimõõduga ring, mis oli jaotatud kraadideks ja tundideks. Ringile oli kinnitatud sihikuga visiir ehk alidaad, mis suunati taevakehale. Tagaküljele graveeriti arvutuste tegemiseks vajalikud nomogrammid (näiteks araabia astrolaabidel olid seal palvuse aja ning Meka suuna leidmise skaalad).
Antiik-Kreeka esimesi taevauurijaid Hipparchos, kes koostas täheteatmiku, leiutas ka riista taevakeha kõrguse mõõtmiseks, mida loetakse esimeseks astrolaabiks. Taolist vahendit kasutas ka Ptolemaios.
Keskajal kasutasid taevakehade kõrguse, kohaliku aja ja kohaliku laiuse määramiseks laialt astrolaabi araablastest taevauurijad, meremehed ja ennustajad. Mekasse suunduvad palverändurid leidsid kõrbes tee samuti astrolaabi abil. Araabia taevauurija Muhammad al-Fazari leiutas esimesena astrolaabi pärsia-araabia rahvaste seas, järgnevalt al-Battani ja az-Zarqali täiendasid astrolaabi nii, et vaatlusi sai teostada mitte üksnes kindlal geograafilisel laiusel, vaid igal pool. Keskaegsesse Euroopasse tuli astrolaab läbi islami võimu all oleva Andaluusia 12. sajandil. 15. sajandist on säilinud Abraham Zacuto poolt jäädvustatud astrolaabi kirjeldus ja kasutusjuhend Lissabonis.
Astrolaab jäi tuntuimaks taevakehade mõõtmisvahendiks 17. sajandi keskpaigani, mil selle vahetasid välja lihtsamini kasutatavad mõõteriistad. Arvestades astrolaabi kohmakust, mitme inimese osaluse vajadust vaatlusel ja kasutamiskeerulisust õõtsuval laeval, leidis astrolaab meresõidus vähest kasutust. Selle asemel võeti tarvitusele lihtsustatud mereastrolaab, mis koosnes vaid kraadideks jaotatud ringist koos alidaadiga. Sellist vahendit kirjeldas esimesena Mallorcalt pärit taevauurija Ramon Llull 1292. aastal ning see oli meresõidu puhul kasutusel kuni 17. sajandi lõpuni, mil seda hakkasid asendama veelgi lihtsamini käsitletavad kvadrant ja Davise kvadrant.
Vassili Dokutšajev

Vassili Vassiljevitš Dokutšajev (vene keeles Василий Васильевич Докучаев; 1. märts 1846 — 8. november 1903) oli vene geoloog ja mullateadlane, vene mullateaduse kooli ja mullageograafia rajaja. 
Vassili Dokutšajevi järgi on muld eriline looduslik keha. Dokutšajev avastas muldade geneesi ja paiknemise peamised seaduspärasused.
Piparmündiõli

Piparmündiõli "(Menthae piperitae aetheroleum)" on piparmündi maapealsetest värsketest osadest veeauruga destilleeritud eeterlik õli. 
Õli on kahvatu- või rohekaskollase värvusega, tugeva, meeldiva lõhna ja maitsega. Seistes muutub õli viskoosseks ja värvuselt tumedamaks. Külmutatud õlist kristalliseerub välja mentool. Õli sisaldab 50–55% mentooli ning lisaks metüülatsetaati, mentooni ja väiksemas koguses muid komponente.
Piparmündiõli on üks kõige populaarsemaid ja sagedamini kasutatavaid eeterlikke õlisid. See on kergelt antibakteriaalse ja valu vaigistava toimega. Selle õliga maitsestatakse alkohoolseid jooke, maiustusi, kompvekke, närimiskumme, seepe, pastille, sigarette jne.
Meditsiinis kasutatakse piparmündiõli ülemiste hingamisteede katarride korral, välispidiselt lihase- ja närvivalude leevendamiseks. Õli on kasutusel nohu- ja reumasalvide koostisosana, kosmeetikas ja hügieenivahendite (hambapastad, suuloputusveed) tootmisel.
Vadim Makšejev

Vadim Makšejev (Вадим Николаевич Макшеев; 4. september 1926 Leningrad – 7. veebruar 2019 Tomsk) oli lapsepõlve Eestis veetnud vene kirjanik ja ajakirjanik.
Vadim Makšejevi isa oli valgekaardi ohvitser, kes osales Krimmi vabastamises ja pärast selle ebaõnnestumist lahkus Venemaalt üle Türgi ja Prantsusmaa Eestisse Tartusse. 12. novembril 1923 laulatati Tartu Uspenski kirikus tulevase kirjaniku vanemad. 1926. aastal sõitis Vadimi rase ema Leningradi oma lähedaste juurde Leningradi sünnitama, Vadim sündis 4. septembril. Mõne kuu pärast sõitsid ema ja Vadim tagasi Tartusse. Aastatel 1930–1931 töötas Vadimi isa Tartu–Petseri raudtee ehitusel kümnikuna, olles õppinud Tartu ülikoolis aastatel 1923–1926 kaubandust ja aastatel 1927–1928 majandust (matr. nr. 8410). 1933. aastast töötas tema isa Kiviõlis, olles vabal ajal vene emigrantide lastest moodustatud skaudimaleva juhiks. Samal aastal hakkas Vadim algkoolis käima. 1939. aastal õppis Vadim Tartu eesti reaalkoolis, 1940. aastast aga Narva Vene Gümnaasiumis (hilisema nimetusega Narva 2. Keskkool).
Küüditati 14. juunil 1941 koos ema ja õega Siberisse Tomski oblastisse Vasjugani rajooni Volkovosse. Ema ja õde surid aastal 1942. Isa suri aastal 1941 Sverdlovski oblastis, Stupino kinnipidamiskohas. Vasjuganis elas Makšejev 20 aastat, nendest 14 aastat eriväljasaadetuna. Ta töötas mitmes kolhoosis, pidades mitmeid ameteid, elatades end nii füüsilise töö kui ka raamatupidamisega.
1950. aastate keskel hakkas Makšejev ajakirjandusele kaastööd tegema. Aastal 1960 võeti ilma passita kolhoosnik Vadim Makšejev ajakirjanike liidu liikmeks. Aastal 1960 ühinesid Vasjugani ja Kargasoki rajoonid ning Makšejev suunati Kargasoki rajooni ajalehe Severnaja Pravda maaelu osakonna juhatajaks. Aastal 1962 asus ta ümber Tomskisse, oblasti ajalehe Krasnoje Znamja maaelu osakonna juhatajaks. Samuti hakkas ta ka pikkamööda päris kirjanduse poole kalduma.
Aramil

Aramil on linn Venemaal Sverdlovski oblasti lõunaosas, Aramili linnaringkonna keskus. Linn asub Isseti ääres 15 km Jekaterinburgist kagus.
Asula tekkis 1675. aastal riigi lõunapiirile rajatud sõjaväeposti juurde. Linnaõigused sai 1966. aastal.
Tea Varrak

Tea Varrak (sündinud 15. veebruaril 1960) on endine Tallinna Tehnikaülikooli prorektor ja Eesti riigiametnik.
Tea Varrak on lõpetanud 1992. aastal Tallinna Tehnikaülikooli raamatupidamise ja majandusanalüüsi erialal. 1998. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö ärijuhtimises. 
Ta on olnud Mainori Majanduskooli, Audentese ja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse juht.
5. septembrist 2005 kuni 26. jaanuarini 2006 oli ta Rahandusministeeriumi abiminister ning 27. jaanuarist 2006 kuni 26. jaanuarini 2011 Rahandusministeeriumi kantsler.
Alates märtsist 2011 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli innovatsiooni- ja ettevõtluskeskuse direktor ning alates septembrist 2013 innovatsiooni- ja rahvusvaheliste suhete prorektor.
Alates 27. märtsist 2017 kuni 19. detsembrini 2018 oli ta Haridus- ja Teadusministeeriumi kantsler.
2019. aasta kevadel asus ta tööle ilukliiniku Decus International OÜ juhatuse liikme ja tegevjuhina, kuid lahkus sealt kümne kuu pärast. 16. märtsist 2020 töötas Varrak Sotsiaalministeeriumis sotsiaalvaldkonna nõunikuna.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli energeetikainsener ja keskmaajooksja Peeter Varrak (1936–2018).
Simona Senoner

Simona Senoner (13. juuni 1993 Bolzano – 7. jaanuar 2011 Freiburg, Baden-Württemberg) oli Itaalia suusahüppaja.
25. strategeem

25. strategeem 36 strategeemist on "varasta talad, asenda toed".
Formalism, võltssildid. (Asenda talad kõdunutega).
V 1. (25.) Varasta talad, asenda toed.
偷梁換柱 ("Tōu liáng huàn zhù") "Tōu-liáng huàn-zhù": varastada kandetalad ja vahetada tugipostid ("kuj." vahetada salaja ära peamine mõte ja sisu jättes vormi puutumata). Hiina kõnekäänd: "Pannud vitriini lambapea müüb koeraliha." 
Sõnad “tala” ja “tugi” omavad ka sõjaväelist mõtet. Väe ülesehitus lahingus sarnaneb maja ülesehitusega. Vanas Hiinas kasutati väeosade paigutuses tavaliselt üheksaosalist (n-ö ka kuusjoon 48. "Kaev") liigendust. See vastas kolmjoonte paigutusele baquas ja sellega seotud viiele elemendile. Nurkades olid “kosmilised” väeosad: Taevas, Maa, Tuul ja Pilv ning neljas ilmakaares “aastaaegade loomade” ja seega ka vastavate elementide väeosad: Draakon, Tiiger, Lind ja Madu. Kogu ruudu sidus kokku risti moodustanud “taevane” ja “maine” telg. "Taevase tasakaalu telg" oli idast läände (maja tala) ja "maine telg" lõunast põhja (maja tugi). Neile telgedele pandi parimad sõdurid. (Raamatus "The art of the advatage" (Kaihan Krippendorff) on järgides läänelikku arusaama telgedest need omavahel ära vahetatud: "vertikaalne, mida nimetati “jumalikuks kiireks” ehk “jumalikuks talaks” ja horisontaalne, mida nimetati “maiseks toeks”". Katuse kandetala ei saa olla vertikaalne.) 
"Sunni liitlast pidevalt muutma oma asetust."
"Kasuta segadust ta ridades, et kurnata ta jõude."
"Oota kuni talle saab osaks kaotus"
"ja saa ise võitjaks."
Põhimõtte selgitus.
Lahingus koos kolmanda ebakindla partneriga võib me teda sundida omaenese positsiooni pidevalt muutes märkamatult asetama oma parimad väeosad lahingu raskeimatesse kohtadesse. See on taktika, mille läbi sõditakse vaenlasega oma teise vaenlase abil. 
Tuleb tegutseda kohas, kus pingutused kannavad enim vilja. Lõhkudes või asendades vaenlase (ja ta liitlaste) tervikut siduva toestiku saab saavutada kogu terviku kokkuvarisemise. Kontrollides veoki rattaid, kontrollite te selle sõidusuunda. 
Lõhu vaenlase formeeringud, sekku tema meetodisse, muuda reegleid, mida ta on harjunud järgima, tööta vastu nende tavalisele drillile. Nii saab eemaldada tugisamba – ühise lüli, mis muudab meeste rühma tõhusaks väeks. 
 "Pidurda oma vankrit."
Tsitaat Muutuste raamatust.
Tsitaat 63. "Ji-ji" ("Juba lõpp") kuusjoone esimese joone otsustest.
Bundeswehr

Bundeswehr on Saksamaa Liitvabariigi relvajõud. See jaguneb harudena maaväeks, mereväeks, õhuväeks, Ühendatud toetusteenistuseks, Küber- ja informatsiooniruumiks, Ühendatud meditsiiniteenistuseks ja Bundeswehri haldusteenistuseks.
Ajaloost.
1950. aastal oli muutunud maailmapoliitilise olukorra tõttu ette näha, et ka Saksamaa Liitvabariik peaks omama kaitsevõimet. Selle tõttu said
uueks alguseks üles otsitud endise Wehrmachti ohvitserid ülesande töötada välja uute Saksa relvajõudude moodustamise põhimõtted. Kõige raskem küsimus oli, kuidas siduda omavahel relvajõududes vältimatu hierarhiline kord, käsk, kuulekus ning liberaaldemokraatlik põhiseadus. Endistest Wehrmachti ohvitseridest komisjon koostas 1950. aasta oktoobris Eifelis Himmerode kloostris dokumendi „Sõjalise eksperdikomisjoni memorandum Saksa väekontingendi moodustamise kohta riikideüleste relvajõudude raames Lääne-Euroopa kaitseks“. Edaspidi Himmerode memorandumina tuntud dokumendi viiendas peatükis, mis käsitleb relvajõudude „sisestruktuuri“, käsitleti poliitilisi, eetilisi ja kasvatuslikke ülesanded. Selles rõhutati kohustusi nii omaenese isamaa kui ka Euroopa ees. Bundeswehr asutati 12. novembril 1955. Bundeswehri arengut käsitletakse kahe perioodina: aastatel 1955–1990 (Külm sõda, mis lõppes Saksamaa ühinemisega) ja alates aastast 1990 kuni tänapäevani.
2000. aastal asutati ühendatud toetusteenistus.
Muudatused alates 2022. aastast.
2022. aastal moodustati Bundeswehri territoriaalne väejuhatus, mille ülesandeks sai ametiabi kriiside korral ja riigi territooriumi kaitse korraldamine. 2023. aastal moodustati uus Luure ja mõju väejuhatus asukohaga Daunis ja Informatsioonitehnika teeninduse väejuhatus Rheinbachis. 2024. aasta aprilli alguses teatas kaitseminiteerium järgmiste reformide kavatsustest: 
1) territorialne väejuhatus (siseriiklik) ja operatsioonide väejuhatus (välisoperatsioonid) liidetakse üheks Bundeswehri operatsioonide väejuhatuseks (OpFüKdoBw);
2) Küber- ja informatsiooniruumist (CIR) saab maa-, lennu- ja mereväe kõrval eraldi väeliik;
3) toetus- ja meditsiiniteenistuse ühendamine.
Organisatsioon.
Bundeswehri tegevust juhib ja kontrollib Saksamaa kaitseministeerium.
Südajas leht

Südajas leht on lehealusel sügava terava väljalõikega ja ümarate hõlmadega munajas leht.
Santa Fe Instituut

Santa Fe Instituut on uurimisasutus Santa Fe linnas, Ameerika Ühendriikides. 
Instituut loodi aastal 1984, ning selle peamiseks uurimisvaldkonnaks on keerukate süsteemide teooria. See sisaldab nii bioloogiliste, sotsiaalsete kui majanduslike süsteemide uurimist. Santa Fe Instituut on maailma tuntumaid interdistsiplinaarseid uurimisrühmi keerukate süsteemide teooria alal.
Amet (asutus)

Amet on avaliku halduse asutus, millel on riigi struktuuris teatud autonoomia, kuid mis üldjuhul allub mõnele ministeeriumile; omavalitsuste ametid alluvad kohalikule omavalitsusele.
Eesti riigiametid.
Eestis tegutsevad näiteks konkurentsiamet, statistikaamet ning maksu- ja tolliamet. Varem on Eestis olnud näiteks piirivalveamet ja tööhõiveamet.
Välismaa ameteid ja nende eestindusest.
Ka välisriikide asutuste nimesid tõlgitakse eesti keelde sageli "ametitena" (nt "USA statistikaamet"), kuid sõnale "amet" puudub teistes keeltes enamasti ühtne vaste (nii on "USA statistikaamet" inglise keeles "United States Bureau of the Census", otsetõlkes seega "USA rahvaloendusbüroo").
Riigiarhiiv

Riigiarhiiv on riiklik keskarhiiv, kus kogutakse, säilitatakse ja süstematiseeritakse riigi ja kohaliku omavalitsuse dokumente. Riigiarhiiv võib olla samane või erinev rahvusarhiivist, millesse kuuluvad ka riigi territooriumi ja selle elanike kohta käivad mitteriiklikud dokumendid; Eestis on riigiarhiiv Rahvusarhiivi üks osa.
Üldjuhul on riigiarhiiv avalikkuse teenistuses ning suuremale osale dokumentidest pääsevad ligi kõik soovijad. Riigiarhiive kasutavad sageli ajakirjanikud, ajaloolased, genealoogid, kirjanikud, üliõpilased ja koduloouurijad.
Enamik valitsustevahelisi organisatsioone peab oma ajalooarhiive. Samas on rida Euroopa organisatsioone, sealhulgas Euroopa Komisjon, deponeerinud oma arhiivid Euroopa Ülikooli instituuti Firenzes.
Ministeerium

Ministeerium on mingi ala avalikku haldust juhtiv riigivalitsemise keskorgan, mis moodustab osa riigi täitevvõimust. Tavaliselt juhib ministeeriumi minister, ehkki suurema ministeeriumide arvuga riikides võib seda teha ka vanemametnik.
Üldjuhul alluvad ministeeriumid neid juhtivate ministrite kaudu valitsuskabinetile ja peaministrile, presidendile või kantslerile.
Ministeeriumide liigitus varieerub riigiti. Levinumad on välisministeerium, kaitseministeerium, rahandusministeerium ja tervishoiuministeerium.
Eestis on ministeeriumi poliitiline juht tavaliselt minister (ehkki minister võib tegutseda ka iseseisva ministeeriumita, nn portfellita ministrina) ja administratiivne juht kantsler.
Ministeeriumidega samu funktsioone täitvaid riigiasutusi nimetatakse maailmas ja on nimetatud ajaloos mitmeti. Suurbritannias nimetatakse otsesõnu "ministeeriumideks" vaid kaitse- ja justiitsministeeriumi (vastavalt "Ministry of Defence" ja "Ministry of Justice"), teised analoogsed valitsusasutused kannavad nime "Department" ('osakond'). Kanadas kasutavad kümme provintsivalitsust nimetust "ministeerium", kuus ülejäänut ja keskvalitsus nimetavad oma asutusi aga "Department" või "Agency" ('agentuur'). Hongkongis nimetatakse Eesti ministeeriumidele vastavaid asutusi "Bureau" ('büroo'), Mehhikos aga "Secretaría" ('sekretariaat'). Euroopa Liidus kannavad need nime peadirektoraat. Nõukogude Liidus juhtisid valitsusliikmed 1946. aastani rahvakomissariaate.
Kirjanduses ja filmides esineb ka mitmesuguseid fiktiivseid ministeeriume, näiteks võlukunsti ministeerium Harry Potteri raamatusarjas, tobedate kõnnakute ministeerium ühes Monty Pythoni sketšis ning George Orwelli antiutoopias "1984" tõeministeerium, külluse ministeerium, armastuse ministeerium ja rahuministeerium. ETV telesarjas "Riigimehed" (2010) kulges tegevus sotsiaalse sidususe ministeeriumis.
Minister

Minister on riigihalduse mõnd konkreetset valdkonda, harilikult ministeeriumi juhtiv poliitik. Sõltuvalt riigist kuuluvad valitsusse kas kõik või ainult tähtsamate ministeeriumite ministrid. Ministeeriumita ministrit nimetatakse portfellita ministriks.
Mõnes riigis nimetatakse valitsust "ministrite kabinetiks" või "ministrite nõukoguks". Samas võidakse Eesti mõistes ministritega samaväärseid valitsusliikmeid ja riigiametnikke nimetada teisiti, näiteks täidavad Mehhikos seda funktsiooni riigisekretärid ning Nõukogude Liidus olid 1946. aastani rahvakomissarid.
Lingayeni laht

Lingayeni laht on laht Lõuna-Hiina meres, Filipiinide saarestiku loodeosas Luzoni saare rannikul. 
Lahe pindala on 2100 km², see piirneb Pangasinani ja La Unioni provintsidega. Lahe looduslikeks piirideks on Zambalesi mäed ja Kesk-Kordiljeerid. 
Lingayeni lahes asuvad mitmed väikesed saared. Selle lääneosas domineerivad korallrahud, neid leidub paiguti ka lahe idaosas, mida ääristavad liivased rannad. Lingayeni lahe lõunaossa suubub Agno jõgi, seal iseloomustab lahte pehme jõesetetest moodustunud põhjapinnas.
Lingayeni lahe kaldal asuvatest linnadest on olulisimad Pangasinani provintsi keskus Lingayen, samas provintsis asuvad Dagupan City ja Alaminos City ning La Unioni provintsis paiknev San Fernando City. Lahes on rikkalikud kalavarud, mis ülepüügi tõttu on viimastel kümnenditel oluliselt vähenenud. Oluline sissetulekuallikas laheäärsetes provintsides on soola tootmine, mis toimub mereveest soola eraldamise teel.
Lingayeni laht oli oluline strateegiline punkt Teises maailmasõjas. 22. detsembril 1941 randusid Lingayeni lahes Jaapani väed kindralleitnant Masaharu Homma juhtimisel. Sellega algas Jaapani sissetung Filipiinidele. 9. jaanuaril 1945 samas lahes läbi viidud operatsiooniga alustasid Ameerika Ühendriikide ja Austraalia väeüksused Luzoni saare tagasivallutamist jaapanlastelt.
Lingayeni lahe lahing

Lingayeni lahe lahing on fiktiivne lahing Teises maailmasõjas, mis olevat toimunud 10. detsembril 1941 Filipiinide armee ja Luzoni saarele sissetungi kavandanud Jaapani vägede vahel. Seda olematut sündmust kasutati Filipiinidel ja Ameerika Ühendriikides sõjapropaganda eesmärkidel.
11. detsembril 1941 Filipiinide pealinna Manilasse jõudnud teadete kohaselt oli Filipiinide maaväe 21. diviis löönud eelmisel õhtul tagasi jaapanlaste randumiskatse Lingayeni lahes, uputades enamuse sissetungiks kasutatud laevadest ja tekitades jaapanlastele ulatuslikke inimkaotusi. Olukorda uurima saabunud ajakirja Life fotograaf Carl Mydans ei leidnud aga mingeid märke lahingu toimumisest.
Selgus, et Agno jõe suudmes oli eelmisel õhtul märgatud tundmatut mootorpaati, mille pihta avati tuli kõigist relvadest. Paat, mis oli tõepoolest Jaapani mereväe luurealus, pääses tulistamisest vigastusteta ja selle meeskonna kogutud andmeid kasutati hiljem tegeliku sissetungi kavandamisel.
Vaatamata sellele, et tegelik olukord oli kindral Douglas MacArthuri alluvuses tegutsevate USA Kaug-Ida Relvajõudude juhtkonnale teada, väljastati 11. detsembril nende pressiülema major Legrande Dilleri poolt ikkagi ülekaalukat võitu kajastav pressiteade. Ameerika Ühendriikides avaldas ajaleht New York Times selle põhjal esiküljeloo pealkirjaga "Jaapani väed Luzoni lääneosas hävitatud". Teadeteagentuur United Press läks veelgi kaugemale ja avaldas uudise Lingayeni lahe piirkonnas aset leidnud kolmepäevasest lahingust, mille käigus hävitati 154 vastase laeva, ilma et ükski jaapanlane elavana kaldale oleks jõudnud.
Fiktiivset lahingut kajastavale pressiteatele lisandus 12. detsembril veel ka legend lennuväekapten Colin P. Kelly'st, kes olevat oma pommitajaga B-17 hävitanud Jaapani lahingulaeva Haruna. Kelly ise hukkus tõepoolest õhulahingus Jaapani hävituslennukiga, kuid ühtegi lahingulaeva ei olnud ta pommitanud, sest neil päevadel ei viibinud Filipiinide lähistel ühtegi jaapanlaste sõjalaeva. See ei takistanud kapten Kelly legendil omandamast rahvasuus veelgi värvikamat kirjeldust, mille kohaselt olevat Kelly juhtinud oma lennuki Jaapani lahingulaeva pihta ja saanud nii Teise maailmasõja esimeseks enesetapulenduriks.
Jaapanlaste tegelik sissetung Lingayeni lahte leidis aset 22. detsembril 1941 ja oli erinevalt väljamõeldud lahingust sõjaliselt edukas. Sellest räägitakse kui Lingayeni lahe dessandist ja see moodustas ühe osa Filipiinide vallutamisest.
Heidy Tamme

Heidy Tamme (sünninimi Heidy Laanemäe; sündinud 5. aprillil 1943 Uljanovskis) on eesti laulja ja muusikapedagoog.
Haridus.
Heidy Tamme on õppinud Tallinna 5. Keskkoolis ja Tallinna 1. Keskkoolis. Ta on lõpetanud 1964. aastal Tallinna Muusikakooli koori- ja orkestridirigeerimise erialal ning õppinud sama eriala aastatel 1964–1966 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Jüri Variste klassis. Muusikat õppima asus ta helilooja Uno Naissoo õhutusel.
Töökäik.
Aastatel 1967–1983 töötas ta Eesti Filharmoonias solistina. Aastatel 1967–1969 laulis ta ansamblis Laine. Ta osales ka Eesti Televisiooni laulusaates "Horoskoop". Tema lauldud laule võib kuulda näiteks filmis "Nukitsamees" (1981).
Heidy Tamme on muu hulgas esinenud koos ansamblitega Vana Toomas ja Sinilind ning osalenud estraadikavades koos Uno Loobi, Nikolai Samohvalovi ja Oleg Melnikuga.
Elu ja töö Soomes.
Abiellunud Soome kodanikuga, õnnestus tal pärast kolm aastat kestnud bürokraatiaprotseduure 1983. aastal abikaasa juurde Soome kolida. Seal töötas ta Helsingi rootsi teatris algul repetiitori ja seejärel näitlejana ning Helsingi pop- ja džässmuusika konservatooriumis lauluõpetajana. 
Juubelikontserdid.
2007. aastast elab Heidy Tamme taas Eestis.
2018. aastal tähistas ta Pärnus, Tartus ja Tallinnas antud kontsertidega "Õnne tipul" kolme tähtpäeva: 75. sünnipäeva, 55 lava-aastat ja 45 aastat lauluõpetajana. Juubilarile ja koos juubilariga laulsid Ivo Linna, Karl Madis ja ansambel Karavan, Nele-Liis Vaiksoo ja Lauri Liiv ning tantsis sõutrupp Showstoppers.
2023. aasta novembris toimus tema 80. sünnipäeva puhul galakontsert-"show" "Aeg annab..." samuti Tartus, Pärnus ja Tallinnas. Lisaks juubilarile esinesid seal Gerli Padar-Parmas, Nele-Liis Vaiksoo, Kalle Sepp ja Uku Suviste koos ansambliga Horoskoop ning Showstoppersi tantsijad.
Poliitiline tegevus.
Juunist 2013 kuni jaanuarini 2024 kuulus Heidy Tamme Keskerakonda. Aastatel 2013–2017 oli ta Tallinna Linnavolikogu liige.
 "Eestis vohab kaks koolkonda – maikenism ja tätteism. Maiken paneb lapsed karjuma, kuid me vajame eelkõige loo jutustajaid, "storyteller"'eid. Jaan Tätte on näitleja, jutustaja, tekst on tal meeleolu kandja – mina nimetaksin seda tätteismiks." 
 "Ma vaatan väga palju vene kanaleid – ja kui võimsad hääled. Meie kaotasime oma koolkonnad, me ei tunnista enam nõukaaegset, see on halb. Meil pole enam meelelahutajate koolkonda. Meelelahutus ja ajaviide on kaks ise asja. Meelelahutus on eraldi žanr – väga hästi ette valmistatud, meisterlikult esitatud. Aga meil on palju ajaviidet."
Isiklikku.
Aastatel 1966–1979 oli ta abielus džässmuusik Avo Tammega. Nende poeg Enzy on inglise filoloog ja elab Soomes. 
Laulu "Aeg annab kõik" kinkis Avo Tamme 1971. aastal Heidy Tammele sünnipäevaks. 
Heidy Tamme teine abikaasa oli Soome kodanik. Heidy Tamme on lesk.
Leonid Slutski

Leonid Eduardovitš Slutski (vene keeles Леонид Эдуардович Слуцкий; sündinud 4. jaanuaril 1968 Moskvas) on Venemaa poliitik, Riigiduuma väliskomisjoni esimees aastast 2016. 
Riigiduuma liige on Slutski alates 1999. aastast. Ta kuulub Liberaaldemokraatlikku Parteisse. 
Slutski on majandusteaduste doktor.
1999. aastal valitud Riigiduuma koosseisus oli ta väliskomisjoni aseesimees, aastast 2003 sama komisjoni esimene aseesimees ning aastal 2016 valiti ta komisjoni esimeheks.
Kauka tänav

Kauka tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosa Sibulaküla asumis.
Tänav kulgeb Kentmanni tänavalt Lauteri tänavani, ristudes Kaupmehe tänavaga ja Lembitu tänavaga. Kauka tänav on ligikaudu 270 meetrit pikk.
Kauka tänava ääres on Lembitu park. Kuni 1959. aastani oli tänava nimeks Kaupmehe põik. Alates 25. septembrist 1959 oli tänava nimi Rudolf Vakmanni tänav. Praegust nime kannab Kauka tänav alates 18. oktoobrist 1991.
Immanuel Kanti nimeline Balti Föderaalülikool

Immanuel Kanti nimeline Balti Föderaalülikool (Балтийский федеральный университет имени Иммануила Канта) on föderaalülikool Kaliningradis.
Kõrgkool loodi 1948. aastal Kaliningradi Riikliku Pedagoogilise Instituudina (Калининградский государственный педагогический институт). Aastal 1966 kujundati see ümber Kaliningradi Riiklikuks Ülikooliks (Калининградский государственный университет). Aastal 2005 nimetati ülikool ümber Immanuel Kanti nimeliseks Venemaa Riiklikuks Ülikooliks (Российский государственный университет имени Иммануила Канта) ja hakkas ennast pidama Königsbergi Ülikooli järglaseks. Alates 2011. aastast kannab ülikool praegust nime. 
Ülikool on nimetatud Immanuel Kanti järgi, kes sündis Königsbergis ja õppis ning töötas sealses ülikoolis.
Mulla veerežiim

Mulla veerežiim on nähtuste kompleks, mis on seotud vee mulda tungimise, seal liikumise ja kaoga mullast aasta jooksul. Seda määravad mulla osakeste füüsilised omadused ja suurused. Mulla poorsus määrab mulla veekinnihoidmise võimalusi. Kui kõik poorid on veega täis, siis muld on veega küllastatud.
Mulla veerežiimi mõjutavad tegurid on reljeef, kliima, mulla koostis, põhjavee seis ja taimkate.
Kui Eestis aasta keskmine sademete hulk (550–650 mm) ületab aurumist (umbes 300 mm), siis Eesti muldadele on iseloomulik peamiselt läbiuhtumise tüüpi veerežiim.
Mulla veerežiimi reguleerimisvõtted.
Kui mulla veerežiim inimtegevuse jaoks ei sobi, siis võib seda reguleerida. Selleks kasutatakse järgmisi meetodeid:
Ellina Anissimova

Ellina Anissimova (sündinud 7. juunil 1992 Narvas) on Eesti kergejõustiklane, vasaraheitja. Tema isiklik rekord on 31. mail 2017 Tallinnas heidetud 60,71.
Tema treenerid on tema isa Sergei Anissimov ja 2008. aasta Pekingi olümpiamängude hõbemedali võitja valgevenelane Vadim Devjatovski.
2008. aastal võitis Ellina Anissimova Eesti juunioride meistrivõistlustel hõbemedali isikliku rekordiga 49,01. 
11. mail 2009 püstitas Anissimova Tallinnas kaks Eesti A-vanuseklassi (U18) rekordit vasaraheites: 3 kg vasaraga 59,34 m ja 4 kg vasaraga 51,48 m.
8. juulil 2009 sai ta kergejõustiku noorte (U18) maailmameistrivõistlustel Itaalias Brixenis 17. koha tulemusega 51,36 m.
2. augustil 2009 Tallinnas Kadrioru staadionil sai ta Eesti meistrivõistlustel 2. koha tulemusega 53,68 m.
13. aprillil 2010 osales Anissimova Valgevenes vasaraheitevõistlusel, kus saavutas esikoha uue isikliku rekordiga 57,84 m.
22. juulil 2010 esindas ta Eestit 13. juunioride maailmameistrivõistlustel Kanadas Monctonis ja sai 20. koha tulemusega 51,88 m.
6. juulil 2011 Rakveres Eesti juunioride meistrivõistlustel saavutas ta esikoha tulemusega 58,63 m.
29. juulil 2011 Tallinnas 94. Eesti meistrivõistlustel sai Ellina Anissimova esikoha tulemusega 57,36 m ja tuli Eesti meistriks.
16. septembril 2011 Tallinnas püstitas ta TTÜ staadionil Audentese lahtistel vasaraheitevõistlustel uue Eesti rekordi juunioride vanuseklassis – 60,23 m (eelmine rekord 58,77 m kuulus Maris Rõngelepale).
Andres Loigom

Andres Loigom (sündinud 4. novembril 1961) on eesti muusik. Ta on olnud ansambli Kapell liige.
Ta on koostanud lastelaulude noodikogumiku "Väike meistrimees" (K-print, 2007).
Tarvo Jaaksoo

Tarvo Jaaksoo (sündinud 15. mail 1967) on eesti basskitarrist.
Ta mängib ansamblites Jäääär, L'Dorado, Moskva Odessa.
Tal on vanem õde Ülle Niinemets ja tütar Sarah Maria Jaaksoo.
Mihkel Kukk (sportlane)

Mihkel Kukk (sündinud 8. oktoobril 1983 Jõgeval) on eesti odaviskaja.
Ta lõpetas 2002. aastal Jõgeva Gümnaasiumi ja 2013. aastal Tallinna Tehnikaülikooli transpordiehituse erialal.
Tema isiklik rekord on 22. juulil 2008 Stockholmis visatud 81,77.
Ta on tulnud Eesti meistriks 2008. ja 2011. aastal.
Kapell (ansambel)

Kapell on ansambel, mille asutasid 1980. aastal toonase Tallinna 22. Keskkooli õpilased. Enamik neist laulis ka segakooris Noorus. 
Aktiivne tegevus lõppes 1990. aastate alguses. 2012. aastal tuli ansambel üheks esinemiseks kokku, et tähistada Saue vallas Vanamõisas muusikaürituse Harku Kantri 25. aastapäeva. 
Koosseis:
Raul Sepper

Raul Sepper (6. aprill 1951 Raasiku – 19. juuli 2024) oli eesti laulja ja basskitarrist. 
Ta õppis Aruküla koolis ja Tallinna 16. Keskkoolis. 
Ta on kuulunud ansamblitesse Ruja, Polyphon, Vitamiin, Singel, Oomen.
2018. aastal valiti Raul Sepper aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Anne Veesaar

Anne Veesaar (sündinud 4. juulil 1957 Valgas) on eesti näitleja.
Elukäik.
Anne Veesaar on õppinud Valga 1. Keskkoolis ja Tallinna 47. Keskkoolis ning ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 32. Keskkooli. 1975. aastal üritas ta astuda Tartu Ülikooli arstiteaduskonda. Ta on töötanud hambaravipolikliinikus arsti abilise ja Tõnismäe haigla operatsioonisanitarina. 1980. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana (IX lend). 2021. aastal lõpetas Veesaar Tartu Ülikooli magistriõppe kultuurikorralduse alal.
Ta töötas aastatel 1980–1989 Rakvere Teatris ja seejärel kuni 2004. aastani Vanalinnastuudios, sealhulgas aastatel 2002–2004 direktorina. Hiljem on olnud vabakutseline näitleja. Ta on tegutsenud ka muusikaliprodutsendina (Smithbridge Productions).
Loominguline töö.
Muu.
Veesaar on mänginud telelavastustes "Ametialased suhted" (1980), "MInu visiitkaart" (1983), "Emili sõber" (1989), "Kummaline missis Savage" (1990) ja "Minu veetlev Kunder" (2003); kuuldemängudes ("Jahistseenid" 1996; "Taevaredel" 1998; "Tüdrukud"; "Karuteene"), olnud Kanal 2 telesaate "Õhtused jutud" saatejuht ning osalenud Eesti Televisiooni meelelahutussaadetes ("Kuulsad ja kummalised").
Isiklikku.
Anne Veesaar on olnud abielus näitleja ja lavastaja Talvo Pabutiga (abielust sündis poeg Ott Pabut) ja helirežissöör Jaak Ellinguga. Ta on olnud suhtes näitleja Erik Ruusiga.