Disco Elysium

"Disco Elysium" on videomäng, mille arendas ja avaldas Eesti kultuurirühmitusest ZA/UM välja kasvanud mängustuudio. "Disco Elysium" jagab tegevustiku taustaks kasutatavat maailma Robert Kurvitza 2013. aasta ulmeromaaniga "Püha ja õudne lõhn". Mängu produtsent oli Kaur Kender.
Esmane, Windowsi versioon mängust anti välja 15. oktoobril 2019. MacOS versioon järgnes 27. aprillil 2020. Playstationi konsoolideni jõudis Disco Elysium märtsis 2021, Xboxi ja Nintendo konsoolideni 12. oktoobril mängu „The Final Cut” versioonina. „The Final Cut” on täies mahus häälnäideldud versioon „Disco Elysiumist” (eelnevalt oli täielikult häälnäideldud ainult mängu jutustaja tekst), mis lisas mängu teise poolde ka poliitilise lisanarratiivi ning parandas üleüldist mängitavust. „The Final Cut” oli originaalmängu Windowsi või MacOS versiooni omanikele tasuta kättesaadav. 
Mäng on pälvinud mitmeid auhindu, seda on nimetatud üheks kõige aegade paremaks videomänguks ning ühtlasi ka kuulsaimaks ja edukaimaks eestlaste loodud videomänguks. 2024. aasta seisuga oli "Disco Elysium" müünud ligemale 3,5 miljonit koopiat.
Sisu.
Mängijal tuleb lahendada mõrvamüsteerium väljamõeldud Revacholi linnas. Mängija kontrollib detektiivist peategelast Harrier Dubois’d, kes ärkab üles Whirling-in Rags hotellis ning ei mäleta ärkamise-eelsest elust põhimõtteliselt midagi. Mängu jooksul on tema kaaslaseks leitnant Kim Kitsuragi naaberjaoskonnast, kes saadeti Dubois’ tegemata töö põhjuseid kontrollima. Peategelase ja Kitsuragi vahel tekib mängu jooksul südantsoojendav sõprus ja produktiivne tööalane sümbioos. Samuti on Kitsuragi esimene, kes aitab mängijal peale mälukaotust reaalsusega uuesti kontakti luua. Mängu tegevus toimub Martinese’is (lagunev mereäärne paik väljamõeldud Revacholi linnas) ning mängu kandvaks müsteeriumiks on hotelli taha puuotsa poodud palgasõduri mõrv. Palgasõdur töötas Wild Pines’i laevandusettevõtte heaks, mis parasjagu tegeleb kohaliku sadamatöötajate ametiühingu korraldatud streigiga, tuues mõrva taustale ka Revacholi minevikutaaga, aga ka üldise poliitilise ja majandusliku olukorra keerukuse. Lisaks mõrvaloo lahendamisele, mis on „Disco Elysiumi” kandvaks narratiiviks, saab peategelane osaleda ka paljudes valikulistes kõrvalnarratiivides. Näiteks alustada mahajäetud kirikus ööklubi või laulda hotellis karaoket. Samuti kujuneb mängu jooksul tehtud valikutele vastavalt välja „Disco Elysiumi“ protagonisti poliitiline ideoloogia (kommunism, fašism, moralism, ultraliberalism) ja politseinikutüüp (apokalüptiline politseinik, superstaarist politseinik, vabandav politseinik, igav politseinik, auväärne politseinik, kunstihuviline politseinik, kodutu politseinik).
Tunnustus.
Videomängude konkursil Golden Joistick Awards oli "Disco Elysium" nomineeritud auhinnale kategoorias "Ultimate Game of the Year". Kategooriavõitjaks tuli siiski Resident Evil 2.
See võitis 2019. aasta videomängude aastaauhindade The Game Awards auhinna neljas kategoorias: parim lugu, parim rollimäng, parim väikestuudio tehtud mäng ja parim esikteos.
Ajakiri Time valis selle kümnendi kõige paremate videomängude hulka ning see leidis tee ajakirja erinumbri kaanele.
Mäng võitis Bafta Games auhinna kategooriates parim debüüt, parim narratiiv parim muusika, lisaks nominatsioonid kategooriates parim mäng, mängudisain, kunstiline saavutus ja algupärand.
Robert Kurvitz ja Aleksander Rostov pälvisid mängu arendamise eest noore kultuuritegelase preemia.