Arvuti toiteplokk

Arvuti toiteplokk (PSU, "power supply unit") on seade, mis muundab elektrivõrgust saadava toitepinge arvuti elektroonikakomponentide toiteks sobivateks alalispingeteks.
Tuntuim Eestis kavandatud ja toodetud arvuti toiteplokk on Juku toiteplokk, mida kriitikud hindasid töökindlaks ka võrgupinge kõikumise korral.
Sisendpinge.
Arvuti toiteplokkide sisendpinge ehk toitepinge on Põhja-Ameerikas, jaoti Lõuna-Ameerikas, Jaapanis ja Taiwanis 100–127 V ning suuremas osas ülejäänud maailmast 220–240 V. Toiteplokki võib kahjustada, kui seda vale pinge juures kasutada. Enamik tänapäevastest arvutest saab töötada nii 110 V kui ka 220 V pingega. Selleks on toiteplokil kas automaatsed sensorid, mille abil suudab toiteplokk ära tunda, millise võrgupingega on hetkel tegemist, või on toiteplokil toitepingevalikuks lüliti. Lüliti olemasolu korral peab kasutaja ise valima lülitiasendi vastavalt kohalikule võrgupingele (kas 230 V või 115 V). Sageli on vajalikud juhised kirjas toitejuhtme pistikupesa kõrval. Toiteploki tagaküljel võib olla käivitusnupp, mille väljalülitamisel ei saa enam ükski arvuti komponent voolu ning arvuti ei käivitu. Kui see lüliti on aga sisse lülitatud, on arvuti ooterežiimil ja tarbib vähesel määral elektrit. Harilikult on toiteploki tagaküljel ka toitekaablipesa.
Väljundpinged.
Arvutikomponentide jaoks kasutatavad alalispinged on järgmised:
Jahutus.
Toiteploki sees on tavaliselt üks, harva kaks ventilaatorit, mis jahutavad seadme sees olevaid detaile.
Standardid.
Enamik toiteplokke on ehitatud ATX emaplaadi spetsifikatsioonile. ATX toiteplokid on disainitud nii, et nad suudavad lülituda sisse ja välja emaplaadilt saabuvaid signaale kasutades. Samuti suudavad ATX toiteplokid kasutada mitmeid tänapäevaseid funktsioone nagu näiteks puhkerežiim. Kõige uuem ATX-i toiteplokkide spetsifikatsioon on versioon 2.31.
Toiteploki võimsus.
Toiteplokkide hindamisel on põhiliseks parameetriks toiteploki maksimaalne väljundvõimsus. Tänapäeval on tavalise koduarvuti keskmine toiteploki väljundvõimsus 300–500 W. Mängu- ja teiste jõudlust vajavate arvutite toiteplokkide väljundvõimsusteks võib olla 800–1400 W. Kõige võimsamate toiteplokkide väljundvõimsusteks on kuni 2 kW ja need on mõeldud serverite või ekstreemsete jõudlusarvutite (mitmete protsessorite, kõvaketaste ja graafikakaartidega) toiteks.
Toiteplokki kasutades tuleb väljundvõimsuse juures aga arvestada voolubilanssi kõikide eri toitepingete lõikes. Kui vanemates toiteplokkides oli enamik võimsusest suunatud +5 V väljundpingele, siis tänapäevasemate toiteplokkide juures on suurem osa väljundivõimsusest suunatud +12 V väljundpingele. See tähendab, et isegi kui toiteploki väljundivõimsuse järgi peaks toiteplokk sobima, siis ei tähenda see, et toiteplokk suudab arvutikomponente ära toita. Seega tuleb arvutit ja toiteplokki ühendades jälgida, et kõik pinged annaksid vastavas koguses voolu.
Näiteks:
Kui arvuti vajab rohkem võimsust 12 V väljundkanalil, võib osutuda sobivamaks madalama koguvõimsusega toiteplokk.
Samuti tuleb arvestada toiteploki väljundvõimsuse juures, et toiteplokk ei pruugi võimaldada samaaegselt kasutada kõiki olemasolevaid väljundpingeid maksimaalselt.
Välimus.
Enamik toiteplokke näeb välja nagu risttahukakujuline metallkarp. Ühel pool metallkarpi on C13-pesa toitekaabli jaoks ja ava ventilaatori jaoks. Teiselt poolt metallkarpi väljuvad mitmed erinevad juhtmed. Lisaks võib toiteplokk omada lülitit erinevate võrgupingete vahel vahetamiseks. Toiteploki küljel võib olla ka tehnilist informatsiooni toiteploki kohta (nt maksimaalne väljundvõimsus, ohutusnõuded, sertifikaadimärgid). Tuntumad sertifikaadimärgid ohutuse kohta on UL-märk, GS-märk, TÜV, NEMKO, SEMKO, DEMKO, FIMKO, CCC, CSA, VDE, GOST R ja BSMI. Tuntuimad sertifikaadimärgid elektromagnetiline häire (EMI/RFI) kohta on CE märk, FCC ja C-tick. CE-märk on Euroopas ja Indias müüdavatel elektroonikaseadmetel kohustuslik. CE-märk näitab, et arvuti toiteplokk ei kiirga välja lubatust rohkem häireid, on immuunne väliste häirete suhtes ja et toiteplokki on ohutu kasutada 230 V pingega elektrisüsteemis.
Kontaktide värvide tähendused.
Toiteplokkide ühendused sisaldavad erivärvilisi juhtmeid. Eri värvi juhtmed tähendavad järgmist:
AT vs ATX.
AT (Advanced Technology) ja ATX (Advanced Technology eXtended) toiteplokkide vahel on kaks põhilist erinevust. Esiteks on ATX ja AT toiteplokkide emaplaatide jaoks mõeldud ühendused erinevad. Kui ATX kasutab 20- või 24-kontaktilist ühendust, siis AT kasutab 14- või 16-kontaktilist ühendust.
Teiseks erineb nende toiteplokkide sisselülitamine. AT toiteplokkidest tuleb välja spetsiaalne juhe, mis on ühendatud arvutikorpuse ees oleva Power-on lülitiga. ATX toiteplokkidel on Power-on lüliti ühendatud emaplaadiga ja toiteploki tööle lülitamisel kasutatakse vastavat tarkvara.
Sülearvutid.
Enamik sülearvutitest kasutab 25–200 W toiteplokke. Sülearvutid kasutavad lisaks välist toiteadapterit (AC adapter või "Power brick"). See muundab seinakontaktist saadava vahelduvpinge sülearvutile sobivaks alalispingeks (tavaliselt 19 V).
Serverid.
Mõned serverid kasutavad toiteplokki, mis muundab võrgupinge ainult 12 V alalispingeks. Ülejäänud vajalikud alalispinged genereeritakse emaplaadil VRM abil.