tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aarla mõis

Aarla mõis (saksa keeles "Arla") oli Ulvi mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal.
Holguín

Holguín on linn Kuubal, Holguíni provintsi keskus, Havanna, Santiago de Cuba ja Camagüey järel riigi suuruselt neljas linn.
Ajalugu.
Linna asutas Hispaania ohvitser kapten García Holguín 1545. aastal. Nimeks oli esialgu San Isidoro de Holguín. Enne aastat 1976 asus Holguín Oriente provintsis. Septembris 2015 külastas Rooma paavst Franciscus oma Kuuba visiidi käigus ka Holguíni piiskopkonda, mälestamaks kohta, kus Christopher Columbus maabus.
Infrastruktuur.
Linnas on palju väikseid parke, sealhulgas Infantili, San Jose, San Isidoro ja Marti park; kõige suurem on Calixto Garcia park all-linnas. Linnas asub raamatukogu, kunstigalerii, kino, teater, teadus- ja ajaloomuuseum. Linnalähedaselt Loma de la Cruzi mäelt on nähtav kogu linn.
Holguíni rahvusvaheline lennujaam on regulaarlendudega ühendatud Havanna ja teiste piirkonna suuremate linnadega.
Haridus.
Linnas asub Holguíni Ülikool.
Pera muuseum

Pera muuseum (türgi keeles Pera Müzesi‎) on kunstimuuseum Türgis İstanbulis.
Kunstikogus on peatähelepanu pööratud 19. sajandi orientalismile maalikunstis.
Kristiina Alliksaar

Kristiina Alliksaar (sündinud 7. mail 1980 Viljandis) on eesti teatrijuht ja kultuurikorraldaja. 
Ta on pärit Viljandimaalt Olustverest ning lõpetanud 1998. aastal Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi (majanduse eriklassi). 2001. aastal sai Alliksaar Tallinna Tehnikaülikoolist bakalaureusekraadi ärijuhtimise erialal, 2007. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kultuurikorralduse erialal "cum laude" ning aastal 2010 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistriõppe kultuurikorralduse erialal. 2022. aastal lõpetas ta õpingud Tartu Ülikoolis magistriõppes õppekaval “Muutuste juhtimine ühiskonnas” "cum laude". Aastatel 1999–2004 oli Alliksaar üliõpilasorganisatsiooni AIESEC Eesti liige, pärast "alumni". 2003. aastal tegutses ta AIESECi kaudu pool aastat vabatahtlikuna Sri Lankal.
Alliksaar on töötanud Paide linnavalitsuses ettevõtlusosakonna assistendina (1999–2000), BDG Kontsert OÜs juhiabina (2001–2002), MTÜs Eesti Pärimusmuusika Keskus projektijuhina (2004–2006) ja turundusjuhina (2006–2007). 
Aastail 2008–2010 oli Alliksaar OÜ Eesti Loomeagentuur juhataja, 2009–2011 Viljandimaa Omavalitsuste Liidu kultuuri- ja noorsootöö spetsialist. Alates 25. jaanuarist 2014 kuni 30. juunini 2019 töötas ta Viljandi teatri Ugala juhina, 1. augustist 2019 oli ta Vanemuise teatrijuht. 2023–2025 töötas Kristiina Alliksaar kultuuriministeeriumi kantslerina.
2007–2017 oli Alliksaar ka kultuurikorralduse lektor Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias.
Alliksaar on osalenud festivalide, näiteks Tallinn Music Week, Rabarock, Viljandi Pärimusmuusika Festival, "Puude taga on inimene", korraldamisel.
Christine Buchholz

Christine Buchholz (sündinud 2. aprillil 1971 Hamburgis) on Saksa vasakpoolne poliitik.
Christine Buchholz lõpetas gümnaasiumi 1990. aastal. Ta õppis aastatel 1991–1998 Hamburgi Ülikoolis poliitikateadusi, kasvatusteadusi, religiooni ja sotsiaalteadusi. 
Aastatel 1995–2005 töötas ta puuetega inimeste abistajana, 2002–2005 ja 2007–2009 tegi kaastööd ajakirjandusväljaannetele. 2005–2006 oli ta Vasakfraktsiooni teaduslik kaastöötaja. 
2009. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige.
Aastatel 1994–1999 oli Christine Buchholz Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 2004. aastal astus ta Töö ja Sotsiaalse Õigluse Parteisse (WASG), mis 2007. aastal ühines Demokraatliku Sotsialismi Parteiga Vasakparteiks (Die Linke). Christine Buchholz kuulub partei vasakpoolsesse tiiba.
Jumalik komöödia

"Jumalik komöödia" (itaalia "Divina Commedia", algselt "Comedia") on Dante Alighieri poeem minategelase külaskäigust põrgusse, purgatooriumi ja paradiisi. Dante alustas selle kirjutamist 1307. aasta paiku ja lõpetas 1321.
See koosneb kolmest osast: "Põrgu", "Purgatoorium" ja "Paradiis".
Kunstis on "Jumaliku komöödia" teemasid kasutanud näiteks Eugène Delacroix, William Blake, Gustave Doré ja Salvador Dalí.
Virastuoja

Virastuoja (ka Varastu oja ja Viiraste oja) on oja Sakala kõrgustiku idaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Oja pikkus on 13,8 km, valgla pindala 30,9 km², langus 25 m ja lang 1,8 m/km. Oja saab alguse 80,5 m kõrgusel Aidu ja Tömbi küla piiril ning suubub Metsla külas Hansuveske järves 55,5 m kõrgusel vasakult poolt Ärmä jõkke 23 km kaugusel selle suudmest. Ojale on paisutatud Sumbaku järv ja Uue-Olde järv. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Ojas elab lõhelisi.
Urmo Kööbi

Urmo Kööbi (14. august 1939 Tartu – 7. aprill 2016) oli eesti arst ja tervishoiujuht. 
Urmo Kööbi lõpetas 1957. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.
Ta töötas Rõuge jaoskonnahaiglas juhatajana kuni 1967. aastani, seejärel Võru rajoonihaigla anestesioloogina. 
1975. aastal siirdus ta Tartusse, kus asus tööle Maarjamõisa haigla reanimatsiooniosakonna juhatajana. Aastatel 1988–2000 oli ta Maarjamõisa haigla peaarst. Aastatel 2000–2003 oli ta Tartu Ülikooli Kliinikumis kirurgiadivisjoni juht.
Neli

Neli on täisarv ja number (4), mis järgneb kolmele ja eelneb viiele.
Neli on väikseim kordarv.
Aasia kultuurides on neli ebausust tingitud ebaõnne arv. Hiina keeles on neli "sì" (四), mis kõlab sarnaselt sõnale "surm" (sǐ) (死). Ka jaapani (shi, し) ja korea (sa, 사) keeltes kõlab neli sarnaselt surmale. Seetõttu öeldakse jaapani keeles mõnikord "shi" asemel "yon" (よん). Koreas ei märgita tihti hoonetel neljandat korrust numbriga, vaid tähisega "F". Ka Nokia ei lasknud välja 4xxx-seeria telefone ja Windowsi järgmine variant peale 3.1 sai nimeks hoopis 95.
Liidumaa (Austria)

Liidumaa ("Bundesland", mitmuses "Bundesländer") on Austria kui liitriigi liikmesriikide nimetus.
Osariikidel on oma osariigi põhiseadused, mis ei tohi olla vastuolus föderaalse põhiseadusega. Neil on ka oma seadusandlikud organid, osariikide parlamendid ja oma täitevorganid, osariikide valitsused. Kohtuvõim seevastu kuulub ainult föderaalvalitsusele – välja arvatud haldusjurisdiktsioon.
Austria liidumaad on:
Moos

Moos on marjadest või puuviljadest konserveerimise eesmärgil suhkruga keedetud hoidis. Erinevalt povidlost või džemmist pole moos keedetud ühtlaseks massiks.
Lepitusnõukogu

Lepitusnõukogu (pärsia keeles مجمع تشخیص مصلحت نظام‎‎ "Majma' Tašxis Maṣlahat Nezâm") on Iraani kõrgeima juhi nimetatud nõuandev kogu. 
Lepitusnõukogu loodi Iraani Islamivabariigi põhiseaduse muudatusega 6. veebruaril 1988. Lepitusnõukogu ülesanne on lepitada eriarvamusi parlamendi (medžlise) ja põhiseaduse järelevalvenõukogu (شورای نگهبان قانون اساسی‎‎, "Shora-ye Negahban-e Qanun-e Assassi") vahel, lisaks sellele annab Lepitusnõukogu nõu Iraani kõrgeimale juhile. 
Lepitusnõukogu liikmed nimetab ametisse viieks aastaks Iraani kõrgeim juht. 
Lepitusnõukogu esimees on aastast 2018 Sadiq Ardashir Larijani (snd 1963).
Ohvitseride Kogu (täpsustus)

Ohvitseride (Kesk)kogu on mitme Eesti või väliseesti organisatsiooni nimi või nime osa:
Vostotšnõi kosmodroom

Vostotšnõi kosmodroom (vene keeles "Космодром "Восточный"") on Venemaal Amuuri oblastis Tsiolkovski linna lähedal asuv kosmodroom.
President Vladimir Putin allkirjastas määruse kosmodroomi rajamise kohta novembris 2007. Kosmodroomi hakati ehitama juulis 2012. Esimene raketistart oli planeeritud 25. detsembriks 2015, kuid see lükati edasi kevadesse 2016. Sojuz-2.1a kanderakett startis Vostotšnõi kosmodroomilt 28. aprillil 2016.
Tulevikus peaks Vostotšnõi kosmodroom asendama praegu Kasahstanilt renditavat Bajkongõri kosmodroomi.
Smylie Kaufman

Carter Smylie Kaufman (sündinud 30. novembril 1991) on Ameerika profigolfimängija, kes mängib PGA turniiril.
Noorus.
Kaufman sündis Birminghamis Alabama osariigis. Ta käis Vestavia Hillsi keskkoolis. Tema teine eesnimi on lugupidamisavaldus oma vanaema nõole Smylie Gebhartile, kes oli 1971. aastal Georgia tehnikaülikooli jalgpallivõistkonna Ameerika parim keskkaitsja. Tema vanaisa Alan Kaufman oli Birminghamis Alabama ülikooli meeste golfivõistkonna peatreener. Alan Kaufmani mängijate seas olid Graeme McDowell, Garrett Osborn ja Zach Sucher. 
Karjäär.
Kolledžis.
Smylie Kaufman mängis üliõpilasena golfi Louisiana Riiklikus Ülikoolis. Pärast lõpetamist 2014. aastal sai temast elukutseline golfimängija. 2014. aasta detsembris jõudis ta 67. kohale Web.com-i turniiri kvalifikatsiooni lõppetapis.
Profikarjäär.
2015. aastal mängis Kaufman Web.com-i turniiril. Pärast esimesel kolmel turniiril välja langemist lõpetas ta järgmisel kahel T-4-ga ja võitis kolmandad, United Leasing meistrivõistlused, pretendeerimaks oma esimesele elukutselise tiitlile. Selle aasta lõpetas ta golfiga rahateeninute nimekirjas kuuendana, võites õiguse osaleda 2016. aasta PGA turniirihooajal.
25. oktoobril 2015 sai Kaufman esimese võidu PGA turniiril, võites Shrinersi lastehaiglate avatud meistrivõistlused (Shriners Hospitals for Children Open), olles kuuest mängijast ühe löögi võrra parem. Lõppraundis sai ta võidu tulemusega 61, olles muu hulgas löönud kaheksa "birdiet" ja ühe "eagle'i". Sellega tagas ta koha 2016. aasta meistrite turniiril ja 2016. aasta PGA turniiril. 2016. aastal mängis Kaufman lõppraundis viimases grupis, kuid lõpetas 29. kohaga.
Salme kultuurimaja (Salme vald)

Salme kultuurimaja (ka "Salme rahvamaja") on kultuurimaja Saare maakonnas Saaremaa vallas Salme alevikus aadressil Sõrve maantee 5.
Kultuurimajas tegutseb Salme Vallateater.
Rahvamaja juhataja on Pille Õunapuu.
Juhkentali tänav (Narva)

Juhkentali tänav on tänav Narvas Joaoru linnaosas. Algab Aleksander Puškini tänavast jätkuna, ristub 1. Mai tänavaga ja lõpeb tupiktänavaga. Tänava pikkus on umbes 455 m.
1912. aasta linnaplaanil on tänava nimi Juhkentali uulits. 1927. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi Joaoru tänav. 
1952.–1995. aastal kandis tänav nime Oktoobri tänav (vene keeles "улица Октообри"). 27. detsembril 1952 nimetati Narva linna RSN TK otsusega nr 482 tänav ümber Oktoobri tänavaks oletatavasti Oktoobrirevolutsiooni auks. 27. septembril 1995 ennistati Narva Linnavolikogu määrusega nr 70/30 tänavale Juhkentali tänava nimi.
Tänav on saanud nime Narva lõunaosas asuva linnaosa Juhkentali ehk Joaoru järgi.
Emil Loteanu

Emil Loteanu (6. november 1936 Clocușna – 18. aprill 2003 Moskva) oli Moldova filmilavastaja ja kirjanik.
Remigijus Valiulis

Remigijus Valiulis (20. september 1958 Šilutė – 19. juuli 2023) oli leedu kergejõustiklane. 
Rahvusvahelistel võistlustel esindas ta Nõukogude Liitu. 
Moskva olümpiamängudel 1980 võitis ta Nõukogude Liidu koondvõistkonna koosseisus Mihhail Linge, Nikolai Tšernetski ja Viktor Markin kuldmedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.01,08.
Katusekalle

Katusekalle on katuse vertikaalse tõusu näitaja, mis on jagatud selle horisontaalsele pinnale. Geomeetrias ja trepi konstruktsioonis nimetatakse seda kaldeks ning trigonomeetrias puutuja funktsiooniks.
Inglise mõõtesüsteemis ("imperial measure system") väljendatakse tavaliselt tõusu esimesena ja horisontaalset pikkust teisena. Horisontaalse pikkuse läbimõõt nomineeritakse 12-le, mis annab suhte mitu tolli kallakut on iga 12 tolli kohta. Näiteks 03:12, 05:12 jne. Riigid, kus kasutatakse meetermõõdustikku kasutatakse mõistet (mitme) kraadise nurga all.
Katusekalde eesmärgiks on katustelt vihma ja lume ära suunamine. Tavaliselt kasutatakse piirkondades, kus on tihedad vihma- või lumesajud, suuremat katusekallet. Näiteks troopilises Uus-Guineas Longhouse'is ulatub kalle maapinnani. Põhja-Euroopas on tüüpilised tugevad lumesajud, seetõttu on katusekalle järsem. Mõningates piirkondades on ehitusnormides nõutav väike kalle, näiteks New Yorgis. Kanadas on nõutav katusekalle 6:12 sammu ehk 26,6 kraadi.Katuse kalle sõltub mitte ainult kliimast, vaid ka katusekattematerjalist. Õlgkatusel on suurem kalle kui kahhelkatusel. Raudplekkidega kaetud katustel võib olla väiksem kalle kui nendel, mis on kaetud kiltkivi või katusekiviga. Katusekatte isepuhastuv toime väheneb väiksemate kallete puhul ja suureneb sambla moodusutmise oht. Kui kalle ei taga kaitset vee kogunemisest, siis on vajalikud täiendavad meetmed, näiteks veekindel katuseplaat. Kõige populaarsemad katusekalded: madal kalle 12/1, 12/2 ja 12/4, keskmine kale 12/6 ja järsk kalle 12/9.
Arvestus.
Katusekallet määrab katuse kõrgus h (vertikaalne kaugus katuseharjast räästani) ja põhimõõt g kuni katuseharjani (horisontaalne kaugus katuseharjast räästani). Katusekallet saab arvutada trigonomeetriliselt:
formula_1
Kaldenurga teisendamisel aitavad järgmised valemid:
formula_2
formula_3
Seega vasatab katusekalle 45° kaldele 100%.
Patjala kalmistu

Patjala kalmistu on kalmistu Palamuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Patjala külas Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas.
Nimi.
Patjala kalmistu on eri aegadel tuntud ka teiste nimede all. Talu järgi on selle nimi olnud ka "Egliko" või "Ägliku", hiljem on kasutatud ka "Ädliku" nime. Nime osana on kasutatud nii "talu kalmistu" kui ka lihtsalt "kalmistu".
Ajalugu.
Kalmistu asub Palamuse kihelkonna serval vastu Laiuse kihelkonda. Kaugus kihelkonnakeskusest ja selle kalmistust Palamusel oli arvatavasti üks põhjus, miks Ägliku II talu peremees Tõnu Jürgenson rajas umbes 1900. aasta paiku oma talu maadele kalmistu.
Teine põhjus oli halb läbisaamine Palamuse luteri koguduse saksameelse õpetaja Burchard Sielmanniga:
"Teise, lõunapoolse Ädliku taluga on seotud väike kohalik baptistide surnuaed, mis paikneb suurte puude varjus, Kassinurme mägede kirdetipus. Ühe sellest talust pärineva inimese jutustuse järgi sattusid selle talu elanikud oma usuliste tõekspidamiste ja talituste tõttu vastuollu Palamuse saksa soost kirikuõpetajaga. Selle tõttu tuligi neil rajada kodu ligidale oma pereliikmetele eraldi surnuaed".
Kalmistut kasutas kinkelepingu alusel Tartu Peeteli Baptistikoguduse kohalik haru. Ametlikult oli see edasi Ägliku II talu osa.
Pärast 1940. aastat kalmistu arvatavasti riigistati ning see toimis avaliku kalmistuna. Praeguseks on kalmistule teadaolevalt maetud umbes 100 lahkunut.
Kirjeldus.
Kalmistu algne pindala oli umbes 0,32 ha. Tänapäeval kasutatakse matmiseks umbes 0,14 ha suurust ala. Mälestise kaitsevöönd on umbes 0,33 ha, kuid selle piirid ei kattu algse kalmistualaga.
Tänapäeval hooldab kalmistut Jõgeva vald.
Orava järved

Orava järved on kolmest järvest koosnev järvestik Võru maakonnas Võru vallas Orava külas. 
Järvestikku kuuluvad Orava järv, Solda järv ja Mustjärv.
Järvestik kuulub Ida-Eesti vesikonna Peipsi alamvesikonda.
Kasv

Kasv viitab positiivsele muutusele suuruses ja/või vaimses küpsuses, seda tihti kindla ajaühiku jooksul. Kasv võib olla nii ühikuline kui ka protsess tervikuna.
Kasvuühik võib olla:
Munakoor

Munakoor (ka koorkest) on kõvakooreliste munade välispinna kattekiht. Linnumunade koor sisaldab kaltsiumkarbonaati ja lahustub mitmetes hapetes, samuti äädikas. Lahustumise ajal eritub süsihappegaas.
Putukad.
Putukad ja teised lülijalgsed munevad mitmesuguse väljanägemise ja tekstuuriga mune. Osal on kattekihiks želatiinitaoline limakiht, teistel on koor kõvakattega. Pehmed munakoored koosnevad tihti proteiinist, mis võib olla vedel või kiuline. 
Osal lülijalgsete munadel kooreosa puudub. Selle ülesandeid täidab koroid, mis kaitseb muna sisemisi kihte. Koroid võib olla üsnagi keeruka ehitusega. Kuivades tingimustes valmivatel munadel on peaaegu alati kõvakattega munakoor, mis takistab liigset niiskuskadu.
Ruch Filozoficzny

Ruch Filozoficzny (poola keeles 'filosoofiline liikumine') on Poola filosoofiaajakiri, mis hakkas ilmuma Lvivis 1911. aastal Polskie Towarzystwo Filozoficzne (Poola Filosoofiaseltsi) väljaandel.
Teise maailmasõja järel, kui Poola kaotas senised idaalad, viidi väljaandmine üle Toruńisse, kus ajakiri ilmub 1946. aastast. Väljaanne tegeleb filosoofia populariseerimisega, avaldab filosoofilisi diskussioone ja ülevaateid konverentsidest. Tänapäeval on Ruch Filozoficzny kirjastaja Wydawnictwo Uniwersytetu Mikołaja Kopernika (Mikołaj Koperniku Ülikooli Kirjastus), peatoimetaja Leon Gumański. Ajakiri ilmub keskmiselt 600 eksemplaris 400 leheküljel B5-formaadis (ISSN 0035-9599).
Vee vald

Vee vald (saksa keeles "Wehof") oli vald Pärnumaal Pärnu-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Vee külas.
1892 liideti Vee vallaga Sõõrike-Parasmaa vald.
1939. aasta vallareformiga moodustati Kaelase, Halinga, Vee ja Enge vallast uus Halinga vald. Koonga, Veltsa ja Vee vallast moodustati Soontaga vald. Sauga, Jõõpre, Vee ja Taali vallast moodustati uus Sauga vald.
Jõõpre vald

Jõõpre vald (saksa keeles "Jaepern") oli vald Pärnu kreisi Audru kihelkonnas ja Pärnu maakonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Jõõpre külas.
Valla alal asus Jõõpre mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati vanast Sauga, Jõõpre, Vee ja Taali vallast uus Sauga vald.
Albert Filozov

Albert Filozov (vene keeles Альберт Леонидович Филозов; 25. juuni 1937 Sverdlovsk – 11. aprill 2016 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja ning pedagoog, Venemaa Teatrikunsti Akadeemia professor.
Albert Filozov õppis näitlemist Moskva Kunstiteatri stuudiokoolis. Aastail 1963–1990 oli ta Moskva Stanislavski-nimelise Draamateatri näitleja. 
Ta mängis ligi sajas filmis. 1983. aastal mängis mister Banksi filmis "Hüvasti, Mary Poppins" ja 2012. aastal tegi rolli Eva Neymanni filmis "Torniga maja".
Theia (hüpoteetiline planeet)

Theia on hüpoteetiline iidne planeedi massiga taevakeha. Hüpoteesi kohaselt eksisteeris see varases päikesesüsteemis ning põrkas hiiglasliku kokkupõrke hüpoteesi kohaselt umbes 4,5 miljardit aastat tagasi kokku noore Maaga. Hüpoteesi kohaselt oli Theia Maa troojalane ning see oli umbes sama suur kui Marss, diameetriga umbes 6000 kilomeetrit. UCLA uue uurimuse kohaselt, mis põhines Apollo missioonide käigus Maale toodud kivimiproovidel, toimus Theia ja Maa vahel otsekokkupõrge. Eelmise teooria kohaselt oli tegu ainult riivava kokkupõrkega. Mudelite kohaselt kogunes Theiast järele jäänud kiviräbu ümber Maa ja sellest moodustus Kuu. Mõned teadlased arvavad, et materjalist, mis paiskus Maa orbiidile, tekkis esialgu kaks kuud, mis hiljem ühinesid, vormides Kuu, mida me tänapäeval näeme. Kuid kahe Kuu hüpotees ei ole vajalik, et seletada erinevust Kuu kahe poole vahel (nähtav külg ja tagakülg). Theia teooria seletab ka seda, miks Maa tuum on suurem kui see peaks Maa suurusel taevakehal eelduste kohaselt olema. Hüpoteesi kohaselt segunesid Theia tuum ja vahevöö Maaga.
Orbiit.
Teadlased on arvamusel, et Theia asus Maa-Päikese süsteemi  Lagrange'i punktis L4 või L5. Sellisel juhul oleks Theia võinud kasvada potentsiaalselt Marsi suuruseks. Kokkupõrkekursile Maaga oleks ta kõige tõenäolisemalt sattunud Veenuse põhjustatud gravitatsiooniliste häirituste tõttu.
Nimi.
Theia nimetati titaan Theia järgi, kes oli kreeka mütoloogias kuujumalanna Selene ema.
Kokkupõrge.
Suure kokkupõrke hüpoteesi kohaselt tiirles Theia ümber Päikese, umbes samal orbiidil, millel oli proto-Maa, jäädes lähedale Lagrange'i punktile L4 või L5 ning ta viidi sellelt orbiidilt välja Jupiteri ja/või Veenuse gravitatsioonilise mõju tõttu. Seetõttu põrkasid Theia ja Maa kokku.
Algselt oli hüpotees selline, et Theia põrkus Maaga riivamisi, mille tulemusel paiskus kosmosesse tükke nii proto-Maast kui ka Theiast. Seejärel need tükid vormisid ühe keha, millest sai Kuu või tekkis kaks kuud, mis lõpuks ühinesid üheks. Selle hüpoteesi kohaselt oleks Theia otsekokkupõrge proto-Maaga hävitanud mõlemad planeedid ning selle tulemusel oleks tekkinud lühiajaline teine Asteroidide vöö Veenuse ja Marsi orbiitide vahele.
2016. aasta jaanuaris avaldatud tõendite kohaselt oli tegemist kindlasti otsekokkupõrkega ning Theia jäänused on leitavad nii Maalt kui Kuult.
Hüpoteesid Kuu päritolu kohta.
Moodsa astronoomia algusest peale on Kuu päritolu kohta vähemalt neli hüpoteesi:
Kuult Maale toodud kivimiproovid on koostiselt Maa koorega väga sarnased ning seega on Kuu moodustanud materjal tõenäoliselt Maalt pärit.
Koera süda (film 1988)

"Koera süda" (vene keeles "Собачье сердце") on 1988. aastal valminud Nõukogude Liidu telefilm, mille lavastas Vladimir Bortko.
Filmi aluseks on Mihhail Bulgakovi 1925. aastal kirjutatud jutustus "Koera süda", mis ilmus Nõukogude Liidus esmakordselt 1987. aastal ajakirjas Znamja.
Film võitis 1989. aastal Prix Italia.
Esilinastus Eestis telekanalil ETV+ 7. aprillil 2016 (1. osa) ja 14. aprillil (2. osa).
Süžee.
Moskva, mõned aastad pärast oktoobrirevolutsiooni. Kodutu hulkuv koer otsib toitu ja peavarju. Silmapaistev kirurg, professor Filipp Filippovitš Preobraženski on saavutanud märkimisväärseid tulemusi noorendamise alal. Teaduslikke uuringuid jätkates mõtleb ta välja enneolematu eksperimendi – ta otsustab siirata koerale mehe ajuripatsi ja munandid. Professor meelitab koera poest ostetud vorstijupiga koju. Loomale pannakse nimeks Šarik. Ta leiab ulualust ja hoolitsust professori uhkes seitsmetoalises korteris. Ja ikkagi imestab ta, miks ta seal on. Liiga hilja taipab ta, et teda vajatakse katseloomaks. Elundidoonoriks saab Klim Tšugunkin – joomingu ajal kakluse käigus tapetud viinanina ja huligaan. Operatsiooni tulemused ületavad kõik lootused: Šariku jäsemed pikenevad, karvkate kaob, areneb välja kõnevõime. Moskvas levivad kuuldused professori kodus asetleidvatest imedest. Kuid professoril tuleb peagi kahetseda tehtut. Kuigi Šarikust saab justkui inimene, kanduvad talle Klim Tšugunkinilt üle tolle iseloomujooned ja halvad kombed – agressiivsus, ropendamine, joomine –, kuid endiselt ei salli ta kasse. Ta võtab endale nimeks Poligraf Poligrafovitš Šarikov, hakkab tööle Moskva linna puhastusosakonnas, mis tegeleb hulkuvate neljajalgsete püüdmise ja hukkamisega, ning käib läbi revolutsionääridega, kes sepitsevad vandenõu Preobraženski väljatõstmiseks korterist. Šarikov muudab professori ja tema abiliste elu põrguks. Majakomitee esimehe Švonderi ässitamisel kirjutab ta kaebekirju oma looja peale, nõuab endale korterit, varastab raha, lõhub mööblit ja ähvardab revolvriga. Professoril ei jää muud üle, kui tunnistada oma eksperiment nurjunuks ja tehtu tagasi pöörata. Šarikovist saab jälle koer. Šarikuna mäletab ta vähe sellest, mis temaga vahepeal juhtus, kuid see ei tee talle muret. Tema rahuloluks jäetakse ta elama professori korterisse.
Linkuva vald

Linkuva vald (leedu keeles "Linkuvos seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. 
Valla pindala on 168 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3498 inimest. Valla keskus on Linkuva linn (aastal 2011 oli seal 1550 elanikku). Vallamaja asub aadressil Vienybės a. 8. Vallavanem on Gitana Pašiškevičienė. 
Valla territooriumil on ka mitmed huutorid:
Pakruojise vald

Pakruojise vald (leedu keeles "Pakruojo seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. 
Valla pindala on 143 km². 2011. aasta seisuga elas seal 7388 inimest. Valla keskus on Pakruojise linn (aastal 2011 oli seal 1550 elanikku). Vallamaja asub aadressil Prof. S. Ušinsko g. 26. Vallavanem on Saulius Margis. 
Valla territooriumil on ka Gedžiūnai huutor, kus aastal 2011 oli 2 elanikku.
Kalda tänav (Narva)

Kalda tänav on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Algab Raudsilla tänava jätkuna, ristub Raudtee ja Turu tänavaga ning lõpeb Joala tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 685 m.
Tänav on nime saanud oletatavasti Narva jõe kaldal asumise järgi.
Kalda tänaval asub mitu 19.–20. sajandil ehitatud hoonet, mis kuuluvad Narva linna muinsusmälestiste hulka.
Endised Kalda tänavad.
Enne Teist maailmasõda oli Narvas 1. Kalda, 2. Kalda ja 3. Kalda tänav. Need asusid Peetri eeslinnas Narva linnuse ja raudtee vahel. Viimane asus samas kohas, kus praegu kulgeb Linnuse tänav.
Stephanus de Velde

Stephanus de Velde (surnud 1428 või 1438) oli keskaegne Tartu vaimulik (vikaar), kelle hauaplaat leiti 2008. aastal Tartu toomkirikust.
Stephanus de Velde kohta pole seni teada rohkem infot kui ainult see, mida saab tuletada tema hauaplaadilt. See leiti 2008. aastal Tartu toomkirikus toimunud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus, mille viisid läbi Heiki Valk ja Martin Malve. Plaadil puudus vasakpoolne ülemine nurk, kuid enamik sellest oli suhteliselt hästi säilinud. Esialgu dateeriti hauaplaat 15. sajandisse või 16. sajandi algusse. 
Kunstiajaloolane Anu Mänd avastas, et hauaplaadil on kujutatud Tartu vikaari, õpetatud meest, magister (või isand) Stephanus de Veldet, kuna hauaplaati ümbritsenud kaherealise teksti välimine rida kõlab järgmiselt: "[---]&lt;x&gt;x octo u[---]tis a na/talicio d[omi]ni felice notis vir sapiens d[omi]n[u]s stephan[us] de velde votus / atq[ue] vicari[us] hic defu[n]ct[us] hic est [---] natus / cu[m] steph[an]i [---] fine(?) [---]" Teksti säilinud osa lõpp viitab sellele, et keegi võidi matta Stephanusega ühte hauda. 
Hauaplaadil kujutatud mehe rõivastuse, näo kujutusviisi ning plaadi üldise kujutusviisi järgi võib plaadi suhteliselt suure tõenäosusega dateerida 15. sajandi I poolde ning et teksti säilinud osa algab pooliku aastaarvuga ("xx octo" ehk võimalikud kombinatsioonid oleksid 28, 38, 78 ja 88), siis tõenäoliselt suri Velde kas 1428. või 1438. aastal. Hauaplaat on valmistatud Lasnamäe paest. 
Velde-nimelisi isikuid pole keskaegselt Liivimaalt väga palju teada, kuid näiteks 14. sajandil oli Tartu piiskopiks Heinrich I Velde ning samast ajast on pärit ka samanimeline toomhärra. Velde-nimelisi isikuid leidub ka Tallinna, Riia ja Lübecki allikates.
Pašvitinysi vald

Pašvitinysi vald (leedu keeles "Pašvitinio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. 
Valla pindala on 157 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1700 inimest. Valla keskus on Pašvitinysi alev (aastal 2011 oli seal 601 elanikku). Vallamaja asub aadressil Joniškio g. 3. Vallavanem on Rima Krištopaitienė.
Maive Rute

Maive Rute (sündinud 7. mail 1966 Raplas) on eesti ettevõtlusspetsialist ja Euroopa Komisjoni ametnik.
Haridus.
Ta on õppinud Käru 8-klassilises Koolis ja alates 8. klassist Türi Keskkoolis, mille lõpetas 1984. aastal kuldmedaliga. 1991. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajandusakadeemia ökonomist-organisaatorina "cum laude". Ärijuhtimise magistritöö kaitses ta 1996. aastal Austrias Doonau Kremsi ülikoolis. 2008. aastal sai ta teise magistrikraadi Université Paris-Sudist, 2012–2013 täiendas end Harvardi Ülikoolis.
Töökäik.
Aastail 1992–1994 oli ta USA nõuandeorganisatsiooni VOCA Eesti programmi direktor, 1994–1995 PricewaterhouseCoopersi assisteeriv audiitor, 1995–1997 Balti-Ameerika Ettevõtlusfondi vanemanalüütik, 1997–2000 Maaelu Laenude Tagamise Sihtasutuse juhataja, 2000–2005 sihtasutuse KredEx juhataja. 
Alates 2005. aastast on Maive Rute töötanud Euroopa Komisjonis. Aastatel 2005–2009 oli ta Euroopa Komisjoni ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi väikeettevõtluse ja innovatsiooni direktoraadi direktor, 2009–2013 Euroopa Komisjoni teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi biotehnoloogia ja põllumajandusliku toidutööstuse direktoraadi direktor ning 2013–2016 teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi ressursidirektor. 2016. aastal nimetati ta Euroopa Komisjoni teadusuuringute ühiskeskuse peadirektori asetäitjaks.
29. juulil 2019 kinnitati Maive Rute alates 1. oktoobrist 2019 Eesti Panga asepresidendiks. 30. septembril 2020 teatas Rute, et lahkub samal sügisel Eesti Panga asepresidendi kohalt ja asub 1. novembrist 2020 tööle Euroopa Komisjoni siseturu, tööstuse ja ettevõtluse peadirektoraadi (DG GROW) peadirektori asetäitjana. Tema viimane tööpäev Eesti Pangas oli 31. oktoobril 2020.
Detsembrist 2019 on ta Tallinna Tehnikaülikooli nõukogu liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa Jüri Rute on Euroopa Komisjoni maaelu programmi ametnik. Neil on tütar Caroline ja poeg Georg.
Motörhead (laul)

"Motörhead" (originaalis "Motorhead") on laul, mille Lemmy Kilmister kirjutas "space rock"'i ansamblile Hawkwind, kuid mis andis nime tema enda bändile Motörhead. Viimane mängis laulu tuntuks pealkirja "Motörhead" all.
Laul oli viimane, mille Lemmy Hawkwindi jaoks kirjutas (varem oli ta kirjutanud näiteks ühe selle tuntuima loo "Silver Machine"). "Motorhead" ilmus esmakordselt Hawkwindi singli "Kings of Speed" B-poolel 1975. aasta alguses. Sama aasta 9. mail ilmus laul ka Hawkwindi albumil "Warrior on the Edge of Time". Ka loo originaalvariandis laulab Lemmy ning lisaks bändi enda pillidele kasutati selles viiulit.
Kui Lemmy samal aastal Hawkwindist vallandati, asutas ta uue bändi, mille nimi oli esialgu Bastard, kuid peagi nimetas ta selle ümber Motörheadiks. Nii bändi nimi kui ka sellele nime andnud laul tähendavad slängis amfetamiini tarvitajat.
Motörhead salvestas "Motörheadi" juba 1975. aastal oma debüütalbumi tarbeks, kuid et nende plaadifirma United Artists Records otsustas projekti külmutada, siis avaldati Motörheadi versioon loost alles 1977. aastal, mil ilmus Motörheadi esimene, ansambli nime kandev album. "Motörhead" anti sealjuures aga bändi teise singlina välja vahetult enne albumi enda ilmumist. Hiljem on lugu veel mitmel korral singlina avaldatud, sealhulgas 1981. aastal kontsertsalvestisena, mis jõudis Suurbritannia singlite edetabelis (UK Singles Chart) 6. kohale.
Kontsertidel mängiti "Motörheadi" küllaltki tihti 1970. ja 1980. aastatel ning taas 2010. aastatel, samas kui vahepealsel ajal oli see kavas väga harva. Hawkwind, kellele Lemmy "Motörheadi" kirjutas, on lugu esitanud ainult kolm korda. 
Lugu on kaverdanud Šoti alternatiivroki ansambel Primal Scream oma 1997. aasta albumil "Vanishing Point".
Palmburgi sild

Palmburgi sild (saksa keeles "Palmburger Brücke") on 1938. aastal ehitatud sild üle Pregeli jõe Kaliningradis. 
Neljarealise silla kõik sõidurajad lõhati Teise maailmasõja ajal. Kaks neist taastati 1970. aastatel, kahe asemele ehitati uued alles 2015. aastal. 
Kaua varemetes olnud sild on ajendanud tuntud linnalegendi (vaata allpool). Vaadet sillale on kasutatud mitmes sõjafilmis, nagu "Kohtumine Elbel", "Ženja, Ženjake ja katjuuša" ja "Kilp ja mõõk". 
Nimi.
Sild sai nime läheduses asuva mõisa järgi, mille omanik kasvatas kasvuhoonetes eksootilisi taimi, sealhulgas palme.
Pärast sõda, kui osa Ida-Preisimaast liideti Nõukogude Liiduga, hakkas venekeelne elanikkond silda kutsuma Berliini sillaks ("Берлинский мост") ja vana nime enam ei kasutanud.
Ajalugu.
Levis arvamus, et taganevad Saksa väed avasid silla ning järgneva kuuekümne aasta jooksul ei suudetud seda alla lasta. See on linnalegend, sest sild polnud mitte avatav, vaid monoliitne konstruktsioon. Silla elemendid betoneeriti vahetult silla postidele. Võib öelda, et jõe kohal oli see konsoolsild ja kallaste kohal talasild.
Silla konstruktsioon oli eriline selle poolest, et tugipostidel paigutusid pikendatud sillatalad konsoolselt, toetades otstega keskmist tala. Tala kandsid kaks tuge, millest kaldapoolses olid miinikambrid silla õhkimiseks. Konsoolsete talade vahel, jõe keskosa kohal, oli eraldi tala, mis püsis kaldapoolsete elementide vastukaalul. Vajaduse korral sai silla õhkida nii, et kaldapoolsed talad vajuksid maha ja kesktala kukuks jõkke.
Ööl vastu 30. jaanuari 1945 andis Königsbergi komandant kindral Otto Lasch käsu sild õhkida, et hoida tagasi Punaarmee pealetungi. Nagu silla arhitekt oli planeerinud, kukkusid kesktalad jõkke ja vähendasid laevatee sügavust. Nõukogude väed jäidki neile positsioonidele kuni 6. aprillini 1945.
Pärast rinde läbimurdmist ühendati Pregeli kaldad madala puusillaga ja soistele kallastele laotati palkidest tee. 1970. aastatel taastati pool silda (2 sõidurida).
21. sajandi alguses hakati projekteerima uut silda.  Aastal 2012 alustati silla ehitustöid: Palmburgi silla kõrvale paigaldati 22 tugisammast uue silla jaoks.
Uus (Berliini) sild üle Vana- ja Uus-Pregeli jõeharude Kaliningradi lõunapoolsel ümbersõiduteel avati pidulikult liikluseks 9. detsembril 2013. Sillaühenduse kogupikkus on 1,78 km.
Vana silda asuti lammutama 2014. aastal.
Sillatugede lammutamisel 13. jaanuaril 2015 varises konstruktsioon kokku. Sillal olid rasketehnika ja inimesed, neli töölist hukkus ja kaks sai raskelt vigastada.
Costică Dafinoiu

Costică Dafinoiu (6. veebruar 1954 Viziru vald, Brăila maakond – 8. juuni 2022) oli Rumeenia poksija.
Dafinoiu sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Sixto Soriale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 
Ta osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Mate Parlovile (Jugoslaavia) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta lõpetas 1981. aastal aktiivse sportlastegevuse ja tegutses edasi poksitreenerina.
Tetjuši

Tetjuši (tatari Тәтеш) on linn Venemaal Tatarstani Vabariigi edelaosas, Tetjuši rajooni keskus. 
Tetjuši asutati 17. sajandil, linnaõigused sai 1781. aastal.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tetjuši elanikest venelasi 54,3%, tatarlasi 25,7%, tšuvašše 13,2% ja mordvalasi 5,4% .
Malmi tänav (Narva)

Malmi tänav on tänav Narvas Vanalinna linnaosas. Algab Peetri platsilt, ristub Puškini tänavaga ja lõpeb Linda tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 540 m.
1905. aasta linnaplaanil tänava nimi on Литейная улица, 1912. linnaplaanil Malmi wabr(iku) uul(its) ja 1927. aasta linnaplaanil Malmi tänav.
12. juulil 1950 nimetati Narva linna RSN TK otsusega nr 30 Eesti NSV moodustamise 10. aastapäeva puhul tänav ümber Kalinini tänavaks (vene keeles улица им. М.И.Калинина) – Nõukogude riigitegelase Mihhail Kalinini auks. 11. mail 1994 Narva Linnavolikogu määrusega nr 68/11 nimetati tänav ümber Malmi tänavaks.
Tänav on saanud nime selles piirkonnas asunud Dmitri Zinovjevi malmivalu- ja masinaehitustehase ehk Sinovjevi vabriku järgi.
Aadressil Malmi tänav 1 asub Narva Tuletõrjeühing ja ehitismälestis Narva tuletõrjedepoo.
Aadressil Malmi tänav 8 asub Narva Keskraamatukogu.
Sevettijärvi

Sevettijärvi (Inari saami keeles Čevetjävri, koltasaami keeles Čeʹvetjäuʹrr, põhjasaami keeles Čeavetjávri) on küla Soome Lapimaal Inari vallas. 
Küla 350 elanikust on ligikaudu 90 protsenti koltasaamid, kuid elanike hulgas on ka soomlasi, Inari saame ja tundrusaame. 
Ajalugu.
Küla asutati 1949. aastal, kui Soome riik asustas sinna Petsamo piirkonnast sõja järel evakueeritud 51 koltasaami perekonda. Majad evakueeritud perekondadele ehitas samuti Soome riik, lisaks ehitati külla kool, tervisekeskus ja palvemaja. 
Enne evakueeritud koltasaamide asustamist Sevettijärvele elas praeguse küla territooriumil mõni saami ja soome pere. 
Esimene autoga sõidetav tee Sevettijärvele sai valmis 1960. aastate lõpul. Varem pääses sinna talviti mootorsaanide, põhjapõtrade ja suuskadega ning suviti jala, jalgratta ja paadiga.
Oktoobri tänav

Oktoobri tänav on mitme tänava endine nimi:
Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu

Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu on kandnud kaks organit:
Amuuri korgipuu

Amuuri korgipuu ("Phellodendron amurense") on ruudiliste sugukonda kuuluv puuliik. See liik kuulub Hiina meditsiinis kasutatud 50 peamise taimeliigi hulka. Ainude hulgas on laialt levinud taime kasutamine valuvaigistina.
Levila hõlmab peamiselt Ida-Aasiat, ulatudes Põhja-Hiinast Amuuri, Koreasse ja Jaapanisse. Põhja-Ameerikas kuulub Amuuri korgipuu võõrliikide hulka. Eestis Räpina linnas on kasvanud looduskaitse all olnud Amuuri korgipuu.
Meditsiin.
Hiina meditsiinis kasutatakse Amuuri korgipuud meningiidi, kopsupõletiku, tuberkuloosi ja neeruhaiguste korral. 
Amuuri korgipuu on ennast tõestanud väga olulise ennetava vahendina kopsuvähi korral. 
Kasutatakse suukaudselt kõhuvalu, kõhulahtisuse ja kuseteede infektsioonide korral. 
Amuuri korgipuu marjadest pressitakse õli, millel on tuntud raviomadused. Ka puu koorel on Hiina meditsiinis suur tähtsus. 
Marjadest pressitud õlil on insektitsiidsed omadused, mis sarnanevad lõhnava püreetri ("Tanacetum parthenium)" omadustega.
Õlis on suur hulk bioloogiliselt aktiivseid aineid: flavanoide, alkaloide, saponiine ja kumariine. Raviõli kasutusalade hulka kuulub pankreatiidi ravimine, kolesterooli ja veresuhkru taseme alandamine ja mitmesuguste nahahaiguste leevendamine.
Zamenhofi päev

Zamenhofi päev ehk rahvusvaheline esperanto päev (esperanto keeles: "Zamenhofa Tago"), ka "esperantokeelse raamatu päev" on 15. detsembril. Sel päeval on sündinud universaalse, rahvusvahelise ning maailma suurima erapooletu ja mitteetnilise tehiskeele, esperanto keele looja ja autor, juudi päritolu Poola silmaarst Ludwik L. Zamenhof (1859–1917).
Zamenhofi päev on kõige laialdasemalt tähistatav ülemaailmne esperantistide pidupäev. Tavaliselt saavad esperanto keele oskajad sel päeval kokku ja vahetavad omavahel kingitusi, üldiselt esperantokeelseid raamatuid. Sageli korraldatakse loenguid. 
26. juulil 1887  avaldas L. Zamenhof koos oma naisega esimese esperantokeelse raamatu Unua Libro, kasutades pseudonüümi "Doktoro Esperanto", mis esperanto keeles tähendab 'doktor lootja' ning see jäigi keele nimeks. Umbes 45 aastat hiljem, jaanuaris 1933  kirjutati tema mälestuseks:
"“Nüüd puhkab see suurmees juba 1917. aastast saadik Varssavi kalmistul. Tema elutöö tänulikud kasutajad on püstitanud sinna väikese mälestusmärgi. Kuid püsivama mälestusmärgi ehitas ta endale ise. Käib võimas liikumine üle maailma, rullub lahti aga määratu võrk, mis ulatub üle terve maakera. Võrgu sõlmekohtades on esperantistid ja kõik sõlmed on ühenduses selle võrgu looja, dr Zamenhofi mälestusega. See võrk ei katke, ta ühendab.” "
2009.
15. detsembril 2009  tähistati mitmel pool maailmas Ludvik Zamenhofi 150. sünniaastapäeva. Ülemaailmne Esperantoliit korraldas sümpoosioni New Yorgis Esperanto teaduskeskuses. Ka Google avaldas materjali L. Zamenhofist ja tema esperanto keelest, lisades oma logole esperantoliikumise lipu. 
Ludvik Zamenhofi 150. sünniaastapäeva tähistati samuti Poolas, tema kodulinnas Białystokis, kus avati uus Zamenhofi keskus, mis tegutseb nii muuseumi kui teabepunktina. Kongressil viibinud Diana Aitai on kirjeldanud sündmusi alljärgnevalt: 
" “Kongressil osales üle 1800 inimese 61 riigist. “Koridorides ja kongressihoone ümber suheldi vabalt. Seal võis kellele tahes ligi astuda ja tere öelda. Kaasesperantistis ei nähta võõrast, vaid veel tundmatut sõpra. On ju tegu lõppude lõpuks omamoodi vennaskonna, keelehuvilistega”. Järgmisel aastal toimub kongress Kuubal Havannas.” "
Praegu leidub esperanto keele oskajaid enam kui 120 maal. Esperantokeelseid raamatuid on avaldatud üle 40 000, millest 40% on kirjutatud otse selles keeles.
Erkki Raasuke

Erkki Raasuke (sündinud 17. märtsil 1971 Saha-Lool) on Eesti ettevõtja. 
Ta on käinud aastatel 1978–1985 Lagedi põhikoolis, lõpetanud aastal 1989 Tallinna 21. Keskkooli spordiklassi ja õppinud aastatel 1989–1994 Tallinna Tehnikaülikoolis tööstuse ökonoomika ja juhtimise erialal.
Aastatel 1994–2011 töötas Erkki Raasuke turgude valdkonna spetsialisti, finantsjuhi ja juhatuse esimehena Hansapanga Eesti ettevõttes ja Hansapanga Grupi juhina ning Swedbanki grupi finantsjuhina.
Erkki Raasuke oli majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi nõunik aastatel 2012–2013 ja täitis Maanteeameti peadirektori kohuseid aastal 2012. Ta oli ka Estonian Airi nõukogu esimees aastatel 2012–2013.
Aastatel 2013–2016 oli ta LHV Panga emaettevõtte LHV Group juht. Aastatel 2014–2016 oli ta ka Eesti Energia nõukogu esimees. 2017. aasta algul asus ta tööle Nordea ja DNB ühendpanka, mis kannab alates 1. oktoobrist 2017 nime Luminor. Pärast Luminorist lahkumist 31. detsembril 2020 asus ta 1. veebruaril 2021 tööle ettevõtte Skeleton Technologies finantsjuhina.
2025. aasta veebruarist on ta Ettevõtluse ja Innovatsiooni Sihtasutuse (EIS) nõukogu liige.
Pusu mõis

Pusu mõis (saksa keeles "Abisaar") oli Veski mõisa karjamõis Kambja kihelkonnas Tartumaal.
Pusu esmamainiti kohanimena 1796 kujul "Pussu". 1839. aastal mainiti seda kujul "Pussi". Mõisa juures oli samanimeline kõrts. 1923. aastal oli Pusu niihästi küla kui ka asundus.
Kohanimi pärineb tõenäoliselt mehenimest "Pussu" ("Pusak, Pussak, Pusik"). Vähem tõenäoline on seos mingi muu sõnaga, näiteks on oletatud, et sõna "pusu" võiks tähendada valupistet, kõhtu või mingit taime.
Pärast teist maailmasõda, 1945. aastal, võeti Pusu asemel kasutusele Abissaare nimi. Abissaare ongi selle paiga algne nimi, kuni Pusu selle 19. sajandil või varemgi välja tõrjus. Pusu on säilinud üksnes bussipeatuse nimena.
Rozalimase vald

Rozalimase vald (leedu keeles "Rozalimo seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. 
Valla pindala on 152 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2175 inimest. Valla keskus on Rozalimase alev (aastal 2011 oli seal 746 elanikku). Vallamaja asub aadressil Sodžiaus g. 2A. Vallavanem on Vytautas Kanišauskas. 
Valla territooriumil on ka mitmed huutorid:
Žeimelise vald

Žeimelise vald (leedu keeles "Žeimelio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga.
2011. aasta seisuga elas vallas 2319 inimest. Valla keskus on Žeimelise alev (aastal 2011 oli seal 953 elanikku). Vallamaja asub aadressil E. Leijerio al. 1. Vallavanem on Vitalija Dobrovolskienė. 
Valla territooriumil on ka paar huutorit:
Johann T'Serclaes von Tilly

Johann T'Serclaes von Tilly (hollandi keeles "Johan t'Serclaes van Tilly"; veebruar 1559 – 30. aprill 1632) juhatas Katoliikliku Liiga vägesid Kolmekümneaastases sõjas. Tal oli rida olulisi võite protestantide vastu, kuid sai lüüa kuningas Gustav II Adolfi juhitud Rootsi vägedelt. Koos hertsog Albrecht von Wallensteiniga oli ta üks kahest Saksa-Rooma riigi vägede ülemjuhatajast sõja esimeses pooles.
Eisenia fetida

Eisenia fetida (vanem vorm: "foetida") on orgaaniliste jääkide lagundamiseks kohastunud vihmaussiliik. Need ussid arenevad lagunevas taimemassis, kompostis või sõnnikus. Neid ei leia mullast, vaid mulla ülemisest huumusrikkast kõdukihist. 
Liikumiseks on ussil kehalülidel harjased, mis liiguvad sisse ja väljapoole ning ümbritseva pinnaga kokku puutudes aitavad tal end oma lihastega ette või tahapoole lükata. 
"Eisenia fetida" usse kasutatakse Vermikompostimiseks. Nende looduslik leviala on peamiselt Euroopa, kuid neid on nii kogemata kui sihilikult levitatud igale kontinendile peale Antarktika. Ussid on 13 cm pikad, puuduvad silmad ja kõrvad.
Lõhn.
Rohmakalt käsitsedes toodab "Eisenia fetida" ebameeldivat tugevalõhnalist eritist. Sealt ka ussi nimetus "foetida" ehk "ebameeldivalt haisev". Ilmselt on see teatud kiskjatevastane kohastumus.
Seotud liigid.
"Eisenia fetida" on tihedas suguluses liigiga "Eisenia andrei", mida vahel nimetatakse ka kui "E. foetida andrei". Üks lihtne viis neil vahet teha on "Eisenia fetida" üldiselt heledam värvus. Molekulaaranalüüsid on tõestanud nad kui eraldiseisvad tõud ja ka katseliselt on nad võimetud tootma omavahelisi hübriide.
Sigimine.
Nagu teisedki vihmaussiliigid, on Eisenia fetida hermafrodiitne, kuid reproduktsiooniks on vaja siiski kahte isendit. Paaritumisel ussid ühendavad oma vööd (heledam, näärmeline nahapaksend ussi kehalülidel) ja vahetavad spermat. Mõlemad isendid valmistavad kehale erituvast limast kookonid, mis sisaldavad mitut muna. Kookonid on sidrunikujulised ja alguses kahvatukollase värvusega, mis munade valmimise käigus muutub pruunikamaks.
Bukoviina

Bukoviina (rumeenia ja ladina keeles "Bucovina", ukraina keeles "Буковина" (Bukovõna), ungari ja türgi keeles "Bukovina", saksa keeles "Bukowina", "Buchenland") on ajalooline piirkond Euroopas Rumeenia põhja- ja Ukraina lääneosas. Hõlmab ala Transilvaaniast kirdes, Galiitsiast kagus ning Moldaaviast ja Bessaraabiast loodes.
Bukoviina on ajalooliselt Moldova vürstiriigi osa, kuid Austria ertshertsogkond liitis selle pärast Poola jagamisi endaga 1775. aastal. Kuulus aastatel 1786–1849 Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriiki ning oli aastatel 1849–1918 iseseisva suurvürstiriigina Tsisleitaania osa.
Bukoviina sai Saint-Germaini rahulepinguga 1918 Rumeenia Kuningriigi osaks. 1940. aastal okupeeriti ja annekteeriti Põhja-Bukoviina Nõukogude Liitu ja sai Ukraina NSV osaks. 
Bukoviina oli 1941–1944 osa Suur-Rumeenia Bukoviina kubermangust, mille pealinn oli Cernăuți. Alates 1945. aastast oli Põhja-Bukoviina taas Nõukogude Liidu ja Ukraina NSV osa.
Tänapäeval on Rumeenia osa Bukoviinast (Lõuna-Bukoviina) Suceava maakonna põhiosa. Ukraina osa Bukoviinast (Põhja-Bukoviina) Tšernivtsi oblasti lääneosa.
Bukoviina ajalooline keskus on Tšernivtsi. Lõuna-Bukoviina keskus on Suceava.
Pindala on 10 441 km².
Vene-euroopa laika

Vene-euroopa laika (vene k Русско-европейская лайка) on Venemaa Euroopa-osa metsapiirkondadest pärinev jahikoer. See tõug pärineb komi, arhangelski, karjala jt selle piirkonna laikadest, kes koondati 1947. aastal vene-euroopa laika nimetuse alla. Aastal 1944 algas süsteemne tõuaretus E. I. Šereševski juhtimisel Tveri oblastis Venemaal. Vene-euroopa laika tõustandard kinnitati 1952. aastal. 
Tunnustus.
Vene-euroopa laikat on tõuna tunnustanud FCI spitsilaadsete ja algupäraste tõugude rühmas põhjamaiste jahikoerte alarühmas tõustandardi numbriga 304. Lähedased tõud on lääne-siberi laika (nr 306) ja ida-siberi laika (nr 305). Ameerika organisatsioon UKC paigutab vene-euroopa laika põhjamaiste tõugude ("Northern Breed") rühma.
Tõustandard.
Vene-euroopa laikasid kirjeldatakse kui keskmise suurusega tõugu turjakõrgusega 52-58 cm (emastel 48-54 cm). Tõule on omased püstised kõrge asetusega kõrvad ja rõngas või sirbikujuline saba, mille ots puudutab selga, reit või istmikku. Värvustest on aktsepteeritud valge, must, valge mustaga ja must valgega.
Temperament.
Vene-euroopa laika on elavaloomuline tõug, kes naudib viibimist välitingimustes. Koerad annavad jahimehele häälekalt märku puu otsas olevast saakloomast (tavaliselt orav või kährik). Vene-euroopa laikal on tugev omanikutunnetus, tegu on üsna territoriaalse tõuga ja seega sobib ta hästi valvekoeraks. Ta on väga leplik laste suhtes, kuid ettevaatlik võõraste ja teiste koertega suheldes.
Liikumine.
Tegemist on väga energilise tõuga, kes vajab palju liikumist, parim on selleks võimalus joosta looduses või osaleda jahil. Kui liikumisvõimalused on piiratud, hakkab koeral kiiresti igav ja ta võib muutuda probleemseks.
Yma Sumac

Yma Sumac (kodanikunimega "Zoila Augusta Emperatriz Chavarri del Castillo"; 13. september 1922 Callao, Peruu – 1. november 2008 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikides elanud Peruu laulja (sopran, kontraalt).
Yma Sumaci ebatavaline hääleulatus oli üle viie oktavi ja jättis kuulajatele kustumatu elamuse. Lauljanna külastas ka Eestit, tema kõik kolm kontserti Tallinnas Estonia kontserdisaalis detsembris 1960 olid välja müüdud, üht neist kandis üle ka Eesti Televisioon.
Eesti ja Araabia Ühendemiraatide suhted

Eesti Vabariigi ja Araabia Ühendemiraatide diplomaatilised suhted sõlmiti 28. märtsil 2006 ÜRO-s.
1971. aastal iseseisvunud Ühendemiraadid tunnustasid Eesti iseseisvust 18. septembril 1991.
Araabia Ühendemiraatide suursaadik Eestis on alates 2012. aastast Berliinis resideeriv Juma‘al Mubārak al-Junaibi. Eesti suursaadikuks Araabia Ühendemiraatides on aga Genfis resideeriv Andre Pung, kes täidab seda kohustust alates 2012. aasta juunist. Kuna Araabia Ühendemiraadid ei tunnusta aukonsuli institutsiooni, siis pole aukonsuleid valitud.
Turism.
Eesti Panga andmetel külastasid eestlased Araabia Ühendemiraate 2014. aastal 10 569 korral (2013. oli see näitaja 8848, 2012. 10 650).
Araabia Ühendemiraatide eestlased.
Aastal 2014 asutasid Araabia poolsaarel elavad eestlased Araabia Eesti Seltsi.
Čičava linnus

Čičava linnus (kohanimi ka Čičva; ungari keeles "Csicsva") on linnus Slovakkias Prešovi maakonnas Vranov nad Topľou ringkonnas Sedliská vallas.
Linnus asub Ondava jõe äärsel mäel, mis kuulub Beskiididesse. Linnuse asupaik on endises Podčičva külas, mis tänapäeval on liidetud Sedliská külaga.
Ajalugu.
Linnus rajati 1270. aastal. 16. sajandi alguses ehitati linnus ümber, arvatavasti seoses tulirelvade arenguga. Pärast 1711. aasta Ferenc Rákóczi II juhitud vastupanu alistamist Habsburgide poolt on linnus varemetes.
Alates 2014. aastast on hakatud linnusevaremeid puhastama ja konserveerima ning linnust rekonstrueerima.
Secret Service

Secret Service (inglise keeles 'salateenistus') võib tähendada:
Svitene

Svitene (ka Švitene, Lielsvitene) on küla ("vidējciems") Lätis, Jelgava piirkonna Svitene valla halduskeskus. Küla asub Svitene jõe kaldal merepinnast 30 meetri kõrgusel, Riiast 89 ja Pilsrundālešt 8 kilomeetri kaugusel. 
Svitenes on endise Svitene mõisa ("Schwitten") keskus. Aastatel 2009–2021 jäi asula Rundāle piirkonda.
Tänapäeval on Svitenes vallavalitsus, lisaks on seal veel põhikool, raamatukogu ja rahvamaja.