tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jakub Berman

Jakub Berman (26. detsember 1901 Varssavi – 10. aprill 1984 Varssavi) oli juudi rahvusest Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane.
Jakub Berman oli pärit keskklassi kuulunud juudi perekonnast. Ta lõpetas Varssavi ülikooli 1925. aastal õigusteaduse erialal. Berman kuulus kommunistlikku noorsooliikumisse ja astus 1928. aastal Poola Kommunistlikku Parteisse. Ta töötas Ludwik Krzywicki assistendina.
Kui Saksamaa tungis 1939. aastal Poolale kallale, siis põgenes Berman Nõukogude Liidu poolt okupeeritud alale ja elas Białystokis. 1941. aasta kevadel asus Berman elama Minskisse, kus ta töötas Valgevene KP poolakeelse väljaande Sztandar Wolności ("Vabaduse Lipp") toimetuses.
Saksamaa kallaletungi järel Nõukogude Liidule põgenes Berman Moskvasse, hiljem oli instruktor Kominterni koolis Ufas, kus ta õpetas välja aktiviste Poola Töölispartei jaoks. 1943. aasta detsembris kohtus ta Staliniga, kelle usalduse ta võitis. 1944. aastal sai Jakub Berman Poola Töölispartei Poliitbüroo liikmeks.
1944. aastal pöördus Berman Poolasse tagasi. Aastatel 1944–1956 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Poliitbüroo liige. Ta oli vastutav Poola Julgeolekuteenistuse, propaganda ja ideoloogia eest.
Pärast Poola Ühendatud Töölispartei esimese sekretäri Bolesław Bieruti surma 1956. aasta märtsis eemaldati Berman seaduslikkuse rikkumise ja tõendite võltsimise eest partei Keskkomiteest ja Keskkomitee Poliitbüroost. 1957. aastal heideti ta ka Poola Ühendatud Töölisparteist välja. Seejärel töötas ta kirjastuses Książka i Wiedza. 1969. aastal jäi Berman pensionile. 1980. aastal sai ta autoõnnetuses raskelt vigastada.
Hoftenberga mõis

Hoftenberga mõis ("Hoftenbergas muiža") oli mõis Lätis. Tänapäeval asub endine mõisasüda Augšdaugava piirkonnas Naujene vallas Kraujas. Poola keeles "Klarpfiszke", saksa keeles "Hoftenberg", vanasti ka "Hof zum Berg".
Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguse Daugavpilsi linna alal. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi ("Hof zum Berg" tähendab tõlkes "mõis mäe juures"). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi.
17. sajandil olid mõisa omanikud Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisatel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastes vanal laguneda. 19. sajandil läks mõis Šahnode kätte ja aastal 1910 ehitas Marion Šahno Hoftenberga mõisale uue peahoone. Mõis oli väike, võõrandamise eel kuulus sellele vaid 87 hektarit maad, agraarreformi järel jõi mõisa süda koos 44 hektari maaga edasi Šahnode kätte.
Mõisa peahoone valmis aastal 1910, jäädes omanike kätte ka pärast mõisate võõrandamist. Pärast Teist maailmasõda asus seal mõnda aega (aastani 1967) kohalik haigla, seejärel jäi hoone tühjaks. Aastal 2002 varises kasutuseta seisnud mõisahoone kokku.
Mõisast on tänapäeval säilinud vaid metsistunud park ja peahoone varemed. Pargis asub vana Daugavpilsi ordulinnuse asukoht, kuhu on püstitatud selle makett.
Juzefova mõis

Juzefova mõis ("Juzefovas muiža", ka "Jezupavas muiža") oli mõis Lätis. Tänapäeval asub endine mõisasüda Augšdaugava piirkonnas Naujene vallas Juzefovas. Poola keeles "Józefowo", saksa keeles "Hof zum Berge".
Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguses Daugavpilsi linnas. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi ("Hof zum Berg" tähendab tõlkes 'mõis mäe juures'). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi, mis mõisa saksakeelse nimetusena jäi külge ka Juzefova mõisale.
17. sajandil olid mõisa omanikeks Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisadel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastel vanal laguneda. Esimene uue mõisa omanik oli Juzef Szadurski, tema järgi sai mõis ka nime. 19. sajandil läks mõis Šahnode kätte.
Aastal 1900 ehitas Bogdan Šahno Wilhelm Neumanni projekti järgi Juzefova mõisale uue peahoone. Hoone põles paraku aastal 1942 maha. Kõrvalhoonetest on säilinud tall, mis ehitati aastal 1932 ümber viinaköögiks.
Park rajati XIX sajandi alguses vanade veskitiikide juurde. Park on hollandipärase kujundusega. Mõisa pargis kasvab enam kui 100 liiki taimi, domineerib hobukastan. Võõrliikidest kasvab seal veel Alpi seedermänd, korgijalakas ja hõbehaab. Pargis elab vööttigulaste hulka kuuluv "Isognomostoma isognomostomos", see on selle liigi levilas üks põhjapoolsemaid paiku. 6,2 hektari suurune park võeti 1977. aastal kaitse alla.
Porazava

Porazava on alev Valgevenes Hrodna oblastis Svisłači rajoonis. Alev on Porazava külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on poola keeles "Porozów". Porazavat läbib Rośi jõgi.
Alevis valmistatakse puidust mööblit. Porazavas on keskkool ja laste muusikakool, lisaks veel erivajadustega laste internaatkool. Alevis asuvad ka raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik (1825–1828), õigeusu kirik aastast 1872, XIX sajandil ehitatud sünagoog ja mõisakompleks.
Ajalugu.
Alevit on esmamainitud XV sajandil. Toona oli tegemist kuningale kuulunud aleviga, mis kuulus Navahradaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda. Aastal 1767 hävis asula suures tulekahjus.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus. Toona kuulus Porazava Hrodna kubermangu. XX sajandi alguseks oli alevist saanud käsitöökeskus, kus enam kui 200 meistrit valmistasid keraamilisi tooteid. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Porazava Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kuni Teise maailmasõjani oli Porazavas suur juudi kogukond.
Caroline Ducey

Caroline Ducey (sünninimi Caroline Trousselard; sündinud 12. detsembril 1976 Sainte-Adresse'is) on prantsuse filminäitleja.
Alates 1994. aastast on ta mänginud rohkem kui 30 filmis. Väljaspool Prantsusmaad on ta tuntud esmajoones Marie rolli põhjal 1999. aastal valminud Catherine Breillat' filmis "Romanss".
Taiwan Television

Taiwan Television (TTV) on Taiwani telekanal.
See asutati Taiwani esimese telekanalina 28. aprillil 1962, saateid hakati edastama sama aasta oktoobris.
Roheline Eesti

"Roheline Eesti" on kirjastuse Varrak raamatusari.
Neis raamatuis annab vastava ala asjatundja ülevaate mingist Eesti looduse osast. Raamatud on rikka fotomaterjaliga.
Sari ilmub alates 2013. aasta algusest.
Kõrv (film 1970)

"Kõrv" on 1970. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm.
Film keelustati Tšehhoslovakkia võimude poolt kohe valmimise järel ja linastus alles 1990. aastal.
Süžee.
Ministeeriumiametnik Ludvík tuleb koos oma naise Annaga vastuvõtult. Koduuksel avastavad nad, et on kaotanud korterivõtmed ning peavad oma koju sisse murdma. Võtmed on aga alles, need ripuvad lukuaugus, kuid seespool. Ent nad keerasid ju samade võtmetega ukse väljastpoolt lukku.
Korteris on elekter välja lülitatud, samuti on telefon tumm. Juhuslikult leiavad nad oma korterist mitu nn lutikat ehk pealtkuulamisseadet. Nad olid ka koju tulles märganud, et kaks autos istuvat meest jälgivad neid. Paanikasse sattunud Ludvík hakkab vannitoas pabereid põletama.
Korraga heliseb telefon. Ludvíkile teatatakse, et ta on määratud ministriks.
Täisühing Oma Saar

TÜ Oma Saar on Eesti täisühing. Ühingu täisosanikeks on 2010. aasta mai seisuga Tõnu Prei ja Saare Rendivara OÜ, mille ainuosanikuks on samuti Tõnu Prei..
TÜ on välja andnud ajalehte Saarte Hääl.
Rae (täpsustus)

Rae võib tähendada mitut asja:
Svisłač

Svisłač (transkribeerituna Svislatš) on linn Valgevenes Hrodna oblastis, Svisłači rajooni ja Svisłači külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles "Świsłocz", leedu keeles "Svisločius".
Linna nimi on ilmselt pärit jatvingi keelest, tähendades "märga", "soist". Sama päritolu on ilmselt ka linna lähistel asuva Svisłači jõe nimi.
Svisłačis on toiduainete tööstus, valmistatakse ehitusmaterjale ja mööblit. Linna ühendab Vaŭkavyskiga raudtee.
Linnas on kaks keskkooli ja muusikakool. Svisłačis on raamatukogu ja kultuurimaja ning antakse välja ajalehte Svislackaja gazeta (Свіслацкая газета), mis ilmub nii valgevene kui ka vene keeles).
Vaatamisväärsusteks on gümnaasiumi hoone (1802–1804), katoliku kirik ja õigeusu kirik aastas 1884, sünagoog 19. sajandi lõpust – 20. sajandi algusest. Osaliselt on säilinud vanalinn ja mõisakompleks. Linnas on ka koduloomuuseum.
Ajalugu.
Linna on esimest korda mainitud aastal 1256. 13. sajandil oli Svisłač Leedu suurvürstiriiki kuulunud väiksema vürstiriigi pealinn. Hiljem kuulus linn suurvürstidele, olles kohalik keskus Vaŭkavyski maakonnas. Algul kuulusid need alad Trakai vojevoodkonda, hiljem aga Navahradaki vojevoodkonda.
Aastal 1523 sai Svisłačist alev, aastal 1563 läks see Chodkiewiczie valdusse.Vahepeal Zaslawskitele kuulunud asula kuulus aastast 1581 taas Chodkiewiczitele, kes müüsid selle aga aastal 1598 Pakoszowitele.
Aastal 1666 läks asula Krishpin-Kirshensteinidele. Aastal 1668 valmis roomakatoliku kiriku hoone, umbes samal ajal alustati ka kreekakatoliku kiriku ehitustöid. Aastal 1754 said alevi omanikeks Römerid.
Aastal 1778 läks asula Tyszkiewiczite valdusse. Uus isand Wincenty Tyszkiewicz alustas alevis põhjalikke rekonstrueerimistöid. Svisłači keskele ehitati turuplats, sinna rajati teater, loomaaed, park. Aastal 1793 arvati alev Hrodna vojevoodkonda. Tol ajal hakati seal ka pidama laatasid.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Svisłač Venemaa koosseisus, olles algselt Słonimi kubermangus, seejärel Leedu kubermangus ja viimaks Hrodna kubermangus. Aastal 1804 asutas Wincenty Tyszkiewicz linna gümnaasiumi. Aastani 1845 tegutsenud kool oli tol ajal Leedu suurvürstiriigi aladel üks parimatest keskharidust pakkuvatest õppeasutustest. Koolis õppisid sellised isikud nagu Napoleon Orda, Romuald Traugutt, Kastuś Kalinoŭski, Józef Ignacy Kraszewski ja Władysław Małachowski. Aastal 1834 sai sellest koolist Hrodna gümnaasium, suur osa koolist viidi Hrodnasse üle. Aastal 1845 viidi gümnaasium üle Šiauliaisse ja Svisłačisse jäi üksnes hoone. 
Poola ülestõusude ajal võttis alevi rahvas neist osa. Omanikeks olid sajandi teisel poolel Pusłowskid ja Krasińskid. Tol ajal külastas linna sageli poola kirjanik Eliza Orzeszkowa. 19. sajandi lõpus ehitati linnast mööduv raudtee.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Svisłač Poola koosseisu, olles valgevene rahvusliku liikumise keskuseks. 1939. aastast Nõukogude Liitu. Teise maailmasõja ajal (aastal 1942) likvideeriti sealne juudi asurkond ja saadeti Vaŭkavyski laagrisse, ühtlasi hukati 1536 kohalikus getos olnud juuti. Aastal 2000 sai Svisłačist linn.
Svisłači rajoon

Svisłači rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb läänes Poolaga. Rajooni pindala on 1447 km². 2009. aasta seisuga elas seal 19 539 inimest.
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Chaniavičy, Dabravola, Niazbodzičy, Novy Dvori, Porazava, Svisłači ja Vierdamičy külanõukogu.
Halduskeskus on Svisłači linn. Teine tähtsam asula on Porazava alev.
Rajooni suurimaks jõeks on Narew. Teised tähtsamad jõed on Nemunase lisajõed Rośi jõgi, Zelvianka ja Svisłači jõgi. Rajoon asub osalt Vaŭkavyski kõrgustikul, suuremalt jaolt aga Prybužanskaja madalikul. Valdavad kõrgused 160–200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Porazava lähistel (242 meetrit). Rajooni lõunaosas asub osaliselt Białowieża laane rahvuspark.
2009. aasta seisuga olid elanikest 74,63% valgevenelased, 3,53% venelased, 20,47% poolakad ja 1,387% oli teistest rahvustest. 88,64% elanike emakeel oli valgevene keel, 10,03% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 39,25% elanikke, vene keelt aga 14,94%.
Ilmari Juutilainen

Eino Ilmari Juutilainen (21. veebruar 1914 Lieksa – 21. veebruar 1999 Tuusula) oli teise maailmasõja õhulahinguis Soome lennuväe kõige rohkem võite saavutanud lendur, lennuäss. Ta tulistas kinnitatud andmetel Talvesõja (1939–1940) ja Jätkusõja (1941–1944) õhuvõitlustes alla 94 vaenlase lennukit, olles seega kokkuvõttes kõigi aegade õhulahinguis enim võite saavutanud mitte-Saksamaa lendur. 
Juutilainen lendas hävituslennukitel Fokker D.XXI, Brewster Buffalo ja Messerschmitt Bf 109, kogu sõja vältel ei saanud Juutilaise juhitud lennuk õhuvõitluses kordagi vaenlase lennuki kuuli ega mürsuga pihta. Juutilainen on üks neljast kahe Mannerheimi ristiga autasustatud sõjaväelasest.
Svenska Hockeyligan

Svenska Hockeyligan (SHL) on Rootsi klubijäähoki kõrgeim liiga. Svenska Hockeyligan loodi 1975. aastal.
Liiga põhihooaeg kestab tavaliselt septembrist aprillini. Põhihooaja kuus parimat klubi pääsevad otse väljalangemismängude veerandfinaali. Kohtadele 7.–10. jäänud klubid selgitavad omavahel välja veel kaks edasipääsejat. Väljalangemismängude võitjast saab Rootsi meister. Võitjaklubi pälvib Le Mat’ karika.
Alates 1976. aastast on Rootsi meistriks tulnud kolmteist klubi. Kõige edukamad klubid on Djurgårdens IF Hockey, mis on võitnud 16 korral, Brynäs IF, mis on võitnud 13 korral, ja Färjestad BK, mis on võitnud 10 korral.
Rootsi SHL-i peetakse Euroopa üheks kõige tugevamaks jäähokiliigaks Venemaa KHL-i järel ning Soome Liiga, Šveitsi National League’i ja Saksamaa DEL-i kõrval.
Joomine

Joomiseks nimetatakse paljude selgrootute ja selgroogsete loomade eluspüsimiseks vajalikku füsioloogilist toimingut ja sellega seotud käitumist, mille käigus loom joob, janu kustutamiseks, harilikult suu või söögiavause kaudu vett väliskeskkonnast ja neelab selle alla.
Joomine on valdavalt normaalne füsioloogiline toiming ja selle ülesandeks on organismi veetasakaalu regulatsioon.
Roomajatel.
Joomine maolistel.
Maismaal elavad maod joovad vett suuga, imedes veesuuõõnde ja justkui neelates liigutavad joodud vee söögitorusse.
Boalased võivad joomisel kasutada ka kaheharulist keelt, 'keelega vee nilpsamist' pole täheldatud rästiklaste ja "Colubridae" sugukonda liigitatud madudel.
Joodud vee kogused võivad, liigiti, indiviiditi ja arenguastmeti varieeruda.
Ühte uuringusse osalejatena kaasatud maod, "Crotalus mitchellii", "Crotalus viridis" ja "Lampropeltis getula", ei soovinud 3–4 kuud järjest juua.
Veelise eluviisiga madudel (näiteks veemadulased) paiknevad ninaõõnes ninanäärmed (inglise keeles "salt glands"). Pikka aega arvati, et nimetatud näärmete kaudu väljutatakse liigne sool, kuid katsed merimadudega näitasid, et arvatavasti nad merevett ei joo ja tuleb neil ligi pool aastat janu kustutamisega oodata.
Osad maod võivad vangistuses vee joomisest peaaegu loobuda.
Inimestel.
Inimestel paikneb janukeskus, mis reguleerib janutunnet ja kus paiknevad vere veesisaldusele reageerivad osmoretseptorid, hüpotalamuses.
Arvatakse, et vee joomist reguleerivad ka hormoonid, näiteks neerude jukstaglomerulaarrakkude komplekteeritav reniin ja hüpotalamuse sünteesitav antidiureetiline hormoon.
Inimestel nimetatakse joomiseks ka mitmesuguste muude vedelike joomist, esineb kohvi, kakao, piima, mahla, alkohoolsete jookide, tee, karastusjookide jne joomist.
Kui väikelaps joob rinnapiima, siis nimetatakse seda ema poolt lapse imetamiseks.
Hannu Soikkanen

Hannu Veli Soikkanen (4. august 1930 Sippola vald – 9. mai 2020 Helsingi) oli soome ajaloolane.
Hannu Soikkanen lõpetas 1953. aastal Turu Ülikooli. Litsentsiaadikraadi sai ta samas 1955. aastal ja doktorikraadi 1961. aastal.
Soikkanen töötas Helsingi Ülikoolis majandus- ja sotsiaalajaloo dotsendina 1967–1976 ja sotsiaalajaloo erakorralise professorina 1976–1993.
Hannu Soikkaneni põhilised uurimisteemad olid töölisliikumine, sotsiaaldemokraatia ja kohalik omavalitsus.
Limaskestaga seotud lümfikude

Limaskestaga seotud lümfikude ehk limaskestadega seotud lümfoidne kude (ka MALT-süsteem; lüh MALT, ladina "textus lymphoideus adjunctus mucosae") on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik.
Limaskestaga seotud lümfikoed on limaskestaga liitunud lümfipiirkonnad, mis paiknevad paljude elundite (nagu mao-sooletrakt, kilpnääre, harknääre, kopsud, süljenäärmed, neelumandel, hingamisteed, silmasidekest ja nahk limaskestas.
Limaskestaga seotud lümfikoed võivad koosneda koondlümfifolliikulitest või ka väiksematest üksikutest lümfisõlmedest.
MALT struktuurides liiguvad lümfirakud- T- ja B-rakud, dendriitrakud ja makrofaagid. Seedekulgla koondlümfifolliikulites ka M-rakud.
Limaskestaga seotud lümfoidkoed moodustavad limaskestaimmuunsuse, millele omistatakse lümfoid(-immuun)süsteemist suuresti sõltumatu talitlus.
Limaskestaga seotud lümfikudede olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Limaskestaga seotud lümfikude sisaldab arterioole, kapillaare ja veenuleid.
MALT on sünnijärgselt väga madala lümfirakkude populatsiooniga.
Limaskestaga seotud lümfikudesid mõjutavad ksenobiootikumid.
Sõnavara.
Limaskestaga seotud lümfikoed liigitatakse sekundaarsete lümfikudede hulka. Nende täpsetes terminites pole kokkulepet saavutatud, kirjanduslikes allikates eristatakse järgmisi MALT-e:
MALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse "Terminologia Histologica".
Patoloogia.
Inimestel seostatakse MALT-süsteemiga mitmeid kroonilise põletikuga seostavaid haiguslikke seisundeid nagu ärritatud soole sündroom ("intestinum irritabile") (Crohni tõbi ja haavandiline jämesoolepõletik).
MALT lümfoomide (ICD-10- C88.4) tekkega seostatakse ka mitmeid autoimmuunhaigusi, näiteks Hashimoto türeoidiiti ja Sjögreni sündroomi.
Samuti seostatakse MALT lümfoome "Chlamydophila psittaci", "Borrelia burgdorferi", "Campylobacter jejuni", HI-viiruse ja helikobakter-infektsiooniga.
Elumus

Elumus ("elulemus" pole soovitatav) on ajavahemik, mille raskelt haige (näiteks vähihaige, HI-viirusega patsient) võib kas ravimite ja/või ravimeetodite, elundi transplantatsiooni või muude meditsiinivõtete rakendamisega juurde võita elueapikendusena võrreldes statistiliste analüüside põhjal prognoositud eluea pikkusega. 
Terminit "elumus" ei kasutata üksnes surmalt juurde võidetava ajaperioodi kohta, vaid võidakse kasutada ka näiteks elundi või meditsiiniseadmete (näiteks südamerütmuri) transplantatsiooni järgse ajaperioodi märkimiseks. 
Elumus on eeskätt meditsiinistatistikas kasutatav kategooria, mille väljenduses sisalduvad mitmed patsiendist mitte sõltuvad tegurid nagu haiguse diagnoosimine, ravimid, elukvaliteet jpm. 
Enim seostatakse elumust elutabeliga. Vähihaigete elumuses eristatakse tegelikku ja suhtelist elumust. 
Elulemus "vs." elumus.
Varem kasutatud terminit "elulemus" pole "Eesti õigekeelsussõnaraamatusse" kantud, küll aga on ÕS 2013-s märksõna "elumus" ja vastav tegusõna "eluma". "Meditsiinisõnastikus" suunatakse kasutaja märksõnalt "elulemustabel" ümber märksõna "elutabel" juurde.
Laagri raamatukogu

Laagri raamatukogu (kuni 31. märtsini 2022 Saue Vallaraamatukogu) on Saue Raamatukogude haruraamatukogu Saue vallas Laagri alevikus aadressil Veskitammi 4.
Ajalugu.
Keila kihelkonna Saue valla esimene raamatukogu – Vanamõisa raamatukogu – asutati 1922. aastal ja tegutses alates 1924. aastast Vanamõisas nn valges majas valla avaliku raamatukoguna. See oli pikka aega valla suurim raamatukogu. Nii Vanamõisa kui ka valla järgmised kolm – Ääsmäe, Jälgimäe, Jõgisoo – raamatukogu alustasid tööd traditsiooniliselt koolimajades. Kooli ja raamatukogu juhataja oli tollal enamasti üks ja sama isik. 6. aprillil 1925 otsustas Saue valla nõukogu rajada Saue vallamajja Saue külas valla viienda raamatukoguna Saue valla keskraamatukogu. Seda kuupäeva loetakse Laagri raamatukogu asutamisajaks.
Saue valla keskraamatukogu esimene juhataja oli pikemat aega Gustav Lauter (1875–1959), Ants Lauteri vend, kes Saue valla sekretärina (1921–1931) lavastas vallasekretäri ameti kõrvalt näidendeid ja muutis vallamaja tõeliseks kultuurikoldeks.
Alates 1936. aastast tegutses Saue valla keskraamatukogu haruraamatukogu ka Pääskülas, algul Jaagu talus, hiljem Tõnu-Mihkli talus (tänapäeval Laagris aadressil Vanasilla 6). Pääsküla harukogu tegutses veel pärast Teist maailmasõda aastatel 1947–1948. Saue vallamajas Saue külas jätkas tööd Saue külaraamatukogu, jagades ruume täitevkomiteega. Väike omaette ruum saadi alles 1950. aastal. 1952. aastal liideti Saue külas asunud külaraamatukoguga Vanamõisa raamatukogu.
Aastatel 1944–1950 oli raamatukogu juhataja Hilda Reivik, aastatel 1952–1957 Valve Hurm, kes mõlemad olid mõnda aega ka Saue külanõukogu esimehed.
1957. aastal sai Saue külaraamatukogu juhatajaks Tallinna Kultuurharidustöö Kooli haridusega Urve Saarmann, kes töötas selles ametis kokku 50 aastat.
1975. aastal koliti külanõukogu Saue külast koos raamatukoguga uude haldushoonesse Laagris, kus raamatukogu käsutusse anti kaks tuba teisel korrusel. 1994. aastal paigutati raamatukogu sealsamas parematesse ja vastremonditud kolme naaberruumi ja nimetati ümber Saue Vallaraamatukoguks. Hiljem anti raamatukogu käsutusse Saue vallamaja kogu üks tiib, kus raamatukogu tegutseb alates 17. septembrist 1998.
2008. aastal ühendati Saue vallavalitsuse otsusega Saue Vallaraamatukoguga Hüüru mõisas tegutsenud Hüüru Raamatukogu, mis jätkas tegevust Saue Vallaraamatukogu teeninduspunktina. Hüüru raamatukogu on vanim (asutatud 1886. aastal Harku vallakooli juurde Harku raamatukogu nime all) tänapäeva Saue valla territooriumil tegutsev raamatukogu.
1. aprillil 2022 jõustunud Saue Raamatukogude põhimäärusega reorganiseeriti Saue valla territooriumil tegutsevate raamatukogude tegevus ümber. Põhimäärus sätestab, et Saue Raamatukogudel on seitse haruraamatukogu (nende hulgas on ka Laagri raamatukogu) ja kaks teeninduspunkti.
Misao Ōkawa

Misao Ōkawa (jaapani 大川 ミサヲ, "Ōkawa Misao"; 5. märts 1898 Ōsaka – 1. aprill 2015 Ōsaka) oli Jaapani ülipikaealine naine, kes oli alates 12. juunist 2013, Jiroemon Kimura surma järel, Gerontoloogia Uurimisgrupi andmetel maailma vanim elusolev inimene.
Ōkawa sündis Tenma ringkonnas Ōsaka lähedal (tänapäeval Ōsaka Kita linnaosa) kimonovalmistajate suguvõsas. 
Ta abiellus 1919. aastal Yukio Ōkawaga. Neil sündis 2 tütart ja poeg. Abikaasa suri 1931. aastal. 2014. aasta märtsis olid poeg ja üks tütar veel elus.
Ōkawa suutis käia kuni 110 aasta vanuseni. Seejärel kasutas ta liikumiseks vaid ratastooli.
Misao Ōkawa oli kõigi aegade pikima elueaga jaapanlane, kelle vanus on dokumentaalselt tõendatud 2017. aastani, mil Nabi Tajima tema vanuse ületas.
Toretsk

Toretsk on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Donetski oblastis.
Toretsk asutati 1806. aastal, linna õigused sai 1936. aastal.
Kuni 1936. aastani oli linna nimi "Štšerbõnivka" ("Щербинівка"). 1936–2016 kandis nime "Dzeržõnsk". 2015. aasta 16. oktoobril võttis linnanõukogu vastu otsuse kinnitada linna uueks nimeks "Toretsk". Ukraina Ülemraada kinnitas otsuse 4. veebruaril 2016.
Toretsk asub 179 meetri kõrgusel merepinnast.
2013. aasta 1. jaanuaril elas linnas 35 296 inimest, 2012. aastal 35 899 inimest ja 2011. aastal 36 324 inimest.
Ajalugu.
XXI sajand.
Donbassi sõja alul, 2014. aasta aprilli keskel, võtsid valitsusvastaste relvajõudude üksused linna oma kontrolli alla. 
11. juulil toimunud valitsusvägede õhurünnakus kandsid valitsusvastaste relvajõudude üksused väidetavalt suuri kaotusi.
21. juulil võtsid valitsusväed linna oma kontrolli alla. Päeva esimesel poolel heisati linna haldushoonele Ukraina lipp.
Rudolf Beran

Rudolf Beran (28. detsember 1887 Pracejovice – 23. aprill 1954 Leopoldov) oli Tšehhoslovakkia poliitik.
Rudolf Beran oli pärit talupoja perekonnast. Ta lõpetas Strakonices kõrgema majanduskooli. Alates 1906. aastast osales Agraarpartei töös, 1909. aastal sai ta partei noorteorganisatsiooni juhiks. 1915. aastal sai ta Agraarpartei peasekretäriks. 1918. aasta oktoobrist kuni 1939. aasta märtsini oli ta Tšehhoslovakkia parlamendi liige. 1933. sai Beran Agraarpartei aseesimeheks ja 1935. aastal esimeheks. 1935. aastal kandideeris ta Edvard Beneši vastaskandidaadina Tšehhoslovakkia presidendiks, kuid ei osutunud valituks.
Müncheni kokkuleppe sõlmimise ja Sudeedi alade loovutamise järel astus Tšehhoslovakkia senini valitsus tagasi ja 1. detsembril 1938 nimetas president Emil Hácha ta Teise Tšehhoslovakkia Vabariigi peaministriks. Rudolf Beran jäi peaministri ametisse lühiajaliselt ka Tšehhoslovakkia okupeerimise ja Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi moodustamise järel. Peaministri ametikohalt astus ta tagasi 24. aprillil 1939.
Ametist lahkumise järel elas ta oma talus, tal oli kontakte ka vastupanuliikumise esindajatega. 19. mail 1945 arreteerisid ta Tšehhoslovakkia võimud. 21. aprillil 1947 mõisteti ta kommunistide poolt manipuleeritud kohtuprotsessil kahekümneks aastaks vangi. Rudolf Beran suri tänapäeva Slovakkia territooriumil asuvas Leopoldovi vanglas.
Jäneda Kool

Jäneda Kool on lasteaed-põhikool Lääne-Virumaal Tapa vallas Jänedal.
Õppeaastast 2024/25 liideti esimene ja teine kooliaste Lehtse Kooliga ning kolmas kooliaste Tapa Gümnaasiumiga.
Andrejs Mamikins

Andrejs Mamikins (ka Andrei Mamõkin, vene keeles "Андрей Мамыкин"; sündinud 11. märtsil 1976 Leningradis) on Läti ajakirjanik ja poliitik. Ta oli 2014–2019 Euroopa Parlamendi liige. 
Elulugu.
Mamikins sündis 1976. aastal Leningradis, kus tema Riiast pärit ema oli ülikoolis õppimas. Riiga kolis Mamikins, kui ta oli ühe kuu vanune. 1994. aastal lõpetas ta Riia 88. Keskkooli. Kõrghariduse omandas Mamikins Läti Ülikooli filoloogiateaduskonna vene keele ja kirjanduse erialal.
1996. aastast töötas Mamikins ajakirjanikuna, kõigepealt töötades ajalehes SM, seejärel Čas, Subbota. 2002. aastast töötas ta TV5-s.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osutus Mamikins valituks erakonna Koosmeel esindajana, kus põhjustas mitu korda poleemikat vastuoluliste otsustega. 2016. aastal hääletasid Andrejs Mamikins, Iveta Grigule ja Tatjana Ždanoka vastu Euroopa Parlamendi resolutsioonile, mis laitis maha Venemaa propaganda kasutust. Novembris 2016 avaldas uuriva ajakirjandusega tegelev , et Läti saadikud Mamikins ja Grigule on läinud mööda 2014. aastast kehtinud keelust palgata enda assistentideks oma lähisugulasi. 2018. aastal esitas Mamikins koos Yana Toomi ja Tatjana Ždanokaga Euroopa Parlamendis petitsiooni, milles kritiseeriti mittekodanike olukorda Eestis ja Lätis.
Ta oli 2018. aastani erakonna Koosmeele liige, kuid pärast salongikõlbuliku suuna valimist lahkus erakonnast ja kritiseeris Ühtse Venemaaga koostööleppe peatamist. Ta kujunes Läti Vene Liidu üheks juhtkujuks ja 2018. aasta seimivalimistel kandideeris ta Vene Liidu nimekirjas, kuid parlamenti ei pääsenud. Samuti ei valitud 2019. aastal teda uuesti Euroopa Parlamenti.
2020. aastal oli ta Eestist valitud EP liikme Yana Toomi assistent. 2020. aasta suvel suundus Mamikins koroonapandeemia tõttu tagasi Lätti ja 2021. aastal Toom temaga lepingut ei pikendanud. Lätis tööd leidmata otsustas ta pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse kolida Venemaale.
Sooltega seotud lümfikude

Sooltega seotud lümfikude ehk sooltega seotud MALT (ka GALT-süsteem; lüh GALT, ladina "textus lymphoideus adjunctus intestino") on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik, mis paikneb soole limaskestas. Enamik organismis leiduvatest antikehi komplekteerivatest rakkudest paiknevad soole limaskestas.
Primitiivne GALT on olemas ka lõuatutel kaladel.
Sooltega seotud lümfikoe hulka arvatakse koondlümfifolliikulid ja "nodi lymphoidei mesenterici", ussripik.
GALT liigitatakse MALT-süsteemi ja nimetatud lümfoidkude osaleb paikses limaskestaimmuunsuses.
GALT struktuurides liiguvad lümfirakud- T- ja B-rakud, dendriitrakud ja koondlümfifolliikulites ka M-rakud.
Osadel madudel on sooltega seotud lümfikude tuvastatud suu ja neelu vahel (inglise "esophageal tonsil").
GALTi funktsioonideks on homöostaasi tagamine ja patogeenidest vabanemine - nende 'kahjutustamine'. 
GALT on 'märklauaks' mitmete haiguslike seisundite korral nagu näiteks süsteemne erütematoosne luupus, HIV-1.
GALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse "Terminologia Histologica".
Holubivka

Holubivka on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Asub Luhani jõe ääres umbes 55 km kaugusel Luhanskist läänes.
Linn sai alguse 1764. aastal rajatud Golubivka külast. 1944. aastani oli asula nimi Golubivski Rudnik. 1944–2016 oli linna nimi Kirovsk Sergei Kirovi järgi. 1962 sai linnaõigused.
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 26 838. Aastatel 2012 oli elanikke 36 400-
Savik Šuster

Savik Šuster (ukraina keeles Савік Шустер, sünninimi Ševelis Šusteris; sündinud 22. novembril 1952 Vilniuses) on Ukraina ajakirjanik ja saatejuht. 
1971. aastal emigreerus Šuster koos vanematega Kanadasse. Ta on lõpetanud 1976. aastal Montrealis McGilli Ülikooli biokeemia ja füsioloogia teaduskonna. Seejärel töötas ta mõnda aega Firenzes ühes meditsiiniuurimiskeskuses. 26-aastaselt otsustas ta vahetada kardinaalselt elukutset.
Alates 1978. aastast tegutses ta kümmekond aastat sõjakorrespondendina maailma eri paigus – Afganistanis, Liibanonis, Palestiinas, Iisraelis, Nicaraguas, Tšaadis, seejärel jälle Afganistanis. Tema kaastööd on avaldanud Newsweek, Der Spiegel, Libération, La Repubblica ja teised väljaanded.
Aastatel 1988–2001 töötas Šuster Vabadusraadios, algul Münchenis, seejärel oli ta 1992. aastast Vabadusraadio Moskva büroo rajaja ja juht. 
Aastatel 2001–2004 töötas ta Moskvas saatejuhina NTV telekanalil, juhtides mitut saadet, sealhulgas jalgpalliteemalisi. Poliitikasaade "Sõnavabadus" ("Свобода слова") sai 2004. aasta juulis Venemaa Televisiooniakadeemia auhinna TEFI. Samal kuul saade suleti.
Venemaa opositsioonipoliitiku Boriss Nemtsovi, kes oli 2005. aastal saanud Ukraina presidendi Viktor Juštšenko nõunikuks, kaasabil pakuti Šusterile võimalust teha oma saadet Ukraina telekanalil ICTV. Septembris 2005 alanud poliitikasaatesari "Sõnavabadus" pälvis 2006. aastal Ukraina telepreemia Teletriumf.
Šuster oli 2008. aastal teleproduktsioonifirma Савік Шустер Студіос kaasasutaja. 2009. aastal ainuomanikuks saanud Šuster muutis firma nime: Студія Савіка Шустера. 
Aastatel 2008–2016 oli ta telesaate "Шустер live" autor ja saatejuht. 
Tal on Kanada (1978) ja Itaalia kodakondsus, ta plaanib taotleda ka Ukraina kodakondsust. Tema emakeel on leedu keel. Lisaks valdab ta ivriidi , inglise, prantsuse, itaalia, vene, saksa ja ukraina keelt.
Šusteri meelishuviala on jalgpall. Ta on mänginud Leedu NSV noortekoondises, hiljem Kanadas osalenud Kanada meistrivõistlustel ning asutanud McGilli ülikooli jalgpallimeeskonna.
Maa pöörlemine

&lt;/ref&gt;]]
Maa pöörlemine on Maa kui tahke keha pöörlemine ümber oma keset läbiva mõttelise polaartelje. 
Pöörlemise suund.
Maa pöörleb läänest itta. Põhjanaela poolt vaadatuna pöörleb Maa vastupäeva. 
Pöörlemistelg.
Poolused.
Põhjapoolus on põhjapoolkera punkt, kus Maa telg lõikub Maa pinnaga. See erineb Maa magnetilisest põhjapoolusest. Teine punkt, kus Maa pöörlemistelg lõikub Maa pinnaga, on lõunapoolus Antarktikas.
Pöörlemistelje kalle.
Maa pöörlemistelg on Maa orbiidi tasandi ehk ekliptika tasandi normaali suhtes 23,4° kaldu (pöörlemistelje kalle). Kaldenurga tõttu vahelduvad Maal aastaajad.
Pöörlemisperiood.
Täheööpäev.
Maa pöörlemisperiood kinnistähtede suhtes, mida Rahvusvaheline Maa Pöörlemise ning Tugisüsteemide Teenistus nimetab Maa täheööpäevaks, on 86164,098903691 keskmise päikeseaja sekundit ehk UT1-sekundit ehk 23h 56m 4,098903691s. Selle aja jooksul teeb Maa täispöörde ümbritseva galaktilise tausta (tähesüsteemi) suhtes. Täheööpäeva pikkus kõigub, peamiselt seetõttu, et aine (näiteks lumikate) paigutub Maa pinnal ümber. Peamiselt loodete mõjul pikeneb täheööpäev ühe sajandiga 0,0016 s.
Sideeriline ööpäev.
Maa pöörlemisperiood keskmise kevadpunkti pretsessiooni suhtes (sideeriline ööpäev) on 1982. aasta andmetel 86164,09053083288 keskmise päikeseaja sekundit (23h 56m 4,09053083288s). Sideeriline ööpäev on seega täheööpäevast umbes 8,4 ms võrra lühem. 
Päikeseööpäev.
Maa pöörlemisperiood Päikese suhtes (Maa keskmine päikeseööpäev) on 86 400 keskmise päikeseaja sekundit ((86400,0025 SI sekundit). Et Maa päikeseööpäev on praegu loodetekiirenduse tõttu pisut pikem kui 19. sajandil, siis iga ööpäev on 0...2 SI millisekundi võrra pikem kui 86 400 s. Aatomkellad näitavad, et praegu on ööpäev 1,7 millisekundit pikem kui sajand tagasi, nii et UTC-d tuleb tasapisi üha sagedamini kohandada liigsekunditega. Keskmise ööpäeva pikkus IERS-i andmete järgi on saadaval aastate 1623–2005 ja aastate 1962–2005 kohta. 
Taevakehade näiv ööpäevane liikumine.
Taevakehade (välja arvatud meteoorid atmosfääris) ja Maa-lähedasel orbiidil tiirlevad Maa tehiskaaslased) põhiline näiv liikumine Maa taevas toimub lääne suunas kiirusega 15°/h = 15'/min. Taevaekvaatori lähedal paiknevate taevakehade puhul vastab see ühele Päikese või Kuu näivale läbimõõdule kahe minuti kohta (Maalt paistavad Päike ja Kuu läbimõõdult ligikaudu võrdsetena).
Ajalugu.
Vana-Kreekas uskus mitu pütaagorlast taeva ööpäevase pöörlemise asemel Maa pöörlemist. Esimene neist oli Philolaos (5.–4. sajand eKr), kuigi tema keerulises süsteemis figureeris Vastu-Maa, mis tiirleb ööpäevase perioodiga ümber Keskse Tule.
Tavapärasemat pilti toetasid 4. sajandil eKr Hiketas, Herakleides Pontikos ja Ekphantos, kes oletasid, et Maa pöörleb, kuid ei väitnud, et Maa tiirleb ümber Päikese. 3. sajandil eKr tuli Aristarchos Samoselt välja heliotsentrilise maailmasüsteemi ideega.
Šahtarsk

Šahtarsk on linn Ukrainas Donetski oblastis, Šahtarski rajooni keskus. Linn asub umbes 50 km Donetskist idas.
Tänapäeva linna alal rajati 1764. aastal Oleksijevo-Orlivka slobodaa. 20. sajandi alguses hakati läheduses kivisütt kaevandama. Kaevanduse juurde tekkis Katõki küla. 1953 liideti Oleksijevo-Orlivka, Katõk ja Olhovtšõk Šahtarski linnaks. Šahtarski linnanõukogu haldusalas on lisaks 4 alevit ja mitu küla.
Ajalugu.
XXI sajand.
15. aprillil 2014 vallutasid linnavalitsuse hoone relvastatud mässulised ja linn läks ühenduse Donetski Rahvavabariik kontrolli alla.
27. juulil üritasid valitsusväed linna oma kontrolli alla võtta.
31. juulil jätkusid linnas lahingud. Erinevatel andmetel hukkus kuni 21 Ukraina dessantväelast. Peterburist pärit vene dessantväelane avaldas suhtlusvõrgustikus jäädvustused oma "saavutustest". 
8. augustiks oli teist nädalat rindejoonel olev linn saanud tugevaid kahjustusi.
Nikolai Pastuhhov

Nikolai Pastuhhov (vene "Николай Исакович Пастухов"; 13. mai 1923 – 23. mai 2014 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.
Tom Felton

Thomas Andrew Felton (Tom Felton; sündinud 22. septembril 1987) on inglise näitleja ja muusik.
Feltoni esimene filmiroll oli filmis "Laenajad", kus ta oli vaid 9-10-aastane. Felton mängis selles filmis pere pesamuna. 
Tema tuntuim filmiroll, Draco Malfoy, oli filmisarjas "Harry Potter", mille esimeses osas oli ta 13-aastane. 
Tom Felton oli aastast 2008 kuni 2016 aasta jaanuari alguseni suhtes Jade Gordoniga, kes mängis filmis "Harry Potter ja Surma Vägised: osa 2" tema abikaasat Astoria Greengrassi. 
Felton sündis Inglismaal Surrey krahvkonnas Epsomis ning ta on Sharon ja Peter Feltoni poeg. Felton käis West Horsley Cranmore'i koolis 13. eluaastani, pärast seda jätkas ta õpinguid Howard Effinghami koolis. Ta on laulja ja käis 7-aastaselt kooris laulmas ning laulis ka Guildford Catherdali kooris. Tal on vanemad vennad Ashley, Jonathan ja Chris.
Katerõnivka

Katerõnivka on alev Ukrainas Luhanski oblastis, 2,5 km kaugusel Luhanskist läänes.
Katerõnivka (kuni 2016. aastani "Juvileine") asutati 1955. aastal, alevi õigused sai 1965. aastal.
2014. aasta 1. jaanuaril elas Katerõnivkas 16 948 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
1984. aastal elas asulas 13 600 inimest, 2001. aastal 15 830 inimest.
Ajalugu.
21. sajand.
2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprilli keskel, võtsid venemeelsed separatistid asula oma kontrolli alla.
22. juulil võtsid valitsusväed linna taas oma kontrolli alla.
Līksna

Līksna (vanasti ka Leiksna) on küla ("vidējciems") Lätis Augšdaugava piirkonnas. Asulas on Līksna valla halduskeskus. Asulat läbib Leiksna jõgi. Külas asub Līksna mõisa ("Lixten", "Lixno") süda. Līksnas on veel põhikool, raamatukogu, kultuurimaja. Aastatel 2009–2021 jäi asula Daugavpilsi piirkonda.
Līksna mõis

Līksna mõis (läti keeles "Līksnas muiža") on endine mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Līksna vallas Līksnas. Poola keeles "Liksno", saksa keeles "Lixten".
Līksna mõis sai XIV sajandil kui Daugavpilsi komtuuride valdus. Hiljem kuulus see Wolffidele, seejärel Liivimaa vojevoodile Józefat Zybergile. Tema kaudu sai mõisast Plater-Zybergide suguvõsale kuuluv mõis. XIX sajandi alguses allus mõisale ligi 15 000 pärisorja.
Plateritele kuulus mõis kuni võõrandamiseni aastal 1920. Toona kuulus mõisale 1391 hektarit maad.
Mõisa peahoone valmis 1770. aastal ja selle lasi rajada Józef Zyberg. XIX sajandi alguses kujundati see uusgooti stiilis ehitiseks. Hoonet renoveeriti veel aastail 1878–1880 Wilhelm Neumanni projekti järgi. Esimese maailmasõja ajal jäi mõis aga rindele ning Saksa suurtükivägi hävitas peahoone. Hiljem seda enam üles ei ehitatud.
Lisaks häärberi juppidele on mõisakompleksist säilinud veel 1770. aastal ehitatud kabel, mida on samuti ümber ehitatud. Mõisakompleksi juurde kuulub ka aastail 1908–1912 valminud uusgooti stiilis katoliku kirik. Samuti on säilinud ka mõisa park.
1815. aastal peatus mõisas oma ema pool Leedu, Poola ja Valgevene rahvuskangelane Emilia Plater. 1999. aastal püstitati talle sinna mälestusmärk.
Zave.ee

zave.ee (Zave) oli Ekspress Grupi poolt 19. detsembril 2013 asutatud internetiportaal, kus esitati ühte kohta koondatult suuremate kaupluste sooduspakkumisi Eestis, lisaks olid analoogsed portaalid ka Lätis ja Leedus. Alates 2014. aastast kuulus Zave portaal Delfile.
2015. aastal asutas Ekspress Grupp portaali arendamiseks tütarettevõtte OÜ Zave Media, mis kustutati äriregistrist 2018. aasta lõpus.
Bronhidega seotud lümfikude

Bronhidega seotud lümfikude ehk bronhidega seotud MALT (ka BALT-süsteem; lüh BALT, ladina "textus lymphoideusadjunctus broncho") on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik, mis paikneb valdavalt bronhide limaskestas. BALT paikneb harilikult epiteelkoe all arteri ja bronhi vahel ja kopsudes.
Bronhidega seotud lümfikudede olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
BALT on tuvastatud roomajatel, lindudel ja osadel imetajatel, nagu jänestel ja rottidel, kuid puudub koertel, kassidel, Süüria hamstritel, inimestel. Leidub ka allikaid, mis loevad BALTi inimese bronhides siiski levinuks ja normaalseks struktuuriks.
BALT liigitatakse MALT-süsteemi ja nimetatud lümfoidkude osaleb paikses limaskestaimmuunsuses.
BALT struktuur sarnaneb lümfisõlme omaga, kuid puudub säsiosa. BALT struktuurides liiguvad lümfirakud- T- ja B-rakud ning M-rakud (nende läbi sisenevad antigeenid ja patogeenid).
BALTi sarnane tertsiaarne lümfikude iBALT on ektoopiline lümfikude, mis moodustub inimestel, vastusena kas põletikule, infektsioonile või pidevale immuunstimulatsioonile, näiteks kopsudes. Arvatakse, et ektoopilise BALTi moodustumises osalevad autoreaktiivsed paljunevad T- ja B-rakud.
BALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse "Terminologia Histologica".
BALTiga seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid nagu reumatoidartriit ja BALT lümfoom.
Bronhide seintel paiknevaid lümfaatilisi agregaate märkas Burdon-Sanderson juba 1870. aastal. Termini BALT võtsid kasutusele J.Bienenstock ja N. Johnson aastal 1976.
Ruskulova mõis

Ruskulova mõis ("Ruskulovas muiža", ka "Ruskulavas muiža") on endine mõis Lätis. Mõisasüda jääb Balvi piirkonda Tilža valda ja Kārsava piirkonda Salnava valda Ruskulava külla; seal viimases asub ka häärber. Poola keeles "Ruskuli".
Ruskulova mõis kuulus XVIII sajandil Tolstoidele, alates XIX sajandi algusest aga Löwensternidele. Enne võõrandamist aastal 1920 oli mõisa pindala 15 949 hektarit. Pärast 1883. aastat, mil mõisnik kuulutas, et sinna elama asujad on kuus aastat rendist priid, kolis mõisa aladele palju Vidzemest ja Kuramaa kubermangust pärit luterlasi.
Mõisa peahoone põles aastal 1909 maha. Säilinud tootmishoonetest ehitati aastal 1980 metskonna jaoks kolm elumaja. Mõisa pargis on säilinud mõisale kuulunud vesiveski varemed.
Veseļi

Veseļi on Läti linna Jēkabpilsi osa. Jēkabpilsiga liideti see piirkond aastal 1962. Veseļi asub linna kirdeosas.
Veseļi on alguse saanud endisest Krustpilsi lossile kuulunud Veseļi karjamõisast. Pärast agraarreformi tekkis sinna väike küla; seal oli ka metskonna keskus.
Piirkond hakkas arenema pärast seda, kui Veseļi lähedale rajati aastal 1941 sõjaväelennuväli. Pärast teist maailmasõda rajati sinna mikrorajoon, mis aastal 1962 liideti Jēkabpilsiga. Punaarmee lahkumise järel hakkas asum alla käima, tänapäeval on see muutunud tööstuspiirkonnaks.
Marko Hiie

Marko Hiie (sündinud 31. juulil 1976 Purus) on eesti ajakirjanik.
Ajakirjandustöö.
Pärast Eesti taasiseseisvumist pani Marko Hiie aluse alternatiivmeditsiiniajakirjale Kolmas Silm, oli selle autor ja toimetaja (1992-1995).
Varem on Hiie teinud kaastööd AS Sünnimaa väljaandele Universum ja Paradoks .Ta töötas noortelehes Meie Meel ja ajalehes Õhtuleht.
1997 oli Marko Hiie eratelekanali Kanal 2 esimese politseisaate Paragrahv produtsent ja toimetaja. See oli telekanali esimene politseisaade, mis oli eetris igal nädalal 15-minutise nädala kokkuvõttena. Kaks korda kuus oli eetris Paragrahvi 30-minutiline saade, milles tutvustati politsei ja päästeameti tööd ning käsitleti sotsiaalseid teemasid elu varjupoolelt. Hiljem sai saate nimeks Politseikroonika, saadet juhtis Peeter Võsa.
Elukäik.
Marko Hiie sündis Ida-Virumaal Puru haiglas. Pealinna kolis perekond 1979, kuid lapsepõlv möödus Mäetaguse vallas Kiikla külas vanavanemate juures.
Viited.
Artiklite kogumik andmebaasis
Kallistrat Liik

Kallistrat Liik (ka Kalle Liik) (16. märts 1908 Võru – 23. veebruar 1974 Sydney, Austraalia) oli eesti mikrobioloog.
Elulugu.
Liik kasvas üles Venemaal Luuga linnas, kus tema isa oli kohaliku eesti kooli juhataja. Perekond tuli Eestisse 1922. aastal, jäädes elama Petserisse. 1929. aastal lõpetas ta Petseri Humanitaargümnaasiumi.
Aastatel 1929–1939 õppis ta Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonnas, seejärel jätkas õpinguid arstiteaduskonnas. Õpingute ajal töötas Tartu Püha Jüri kiriku köstrina. 
Aastatel 1939–1944 töötas ta Riiklikus Seerumi Instituudis – algul nooremteadurina, 1941. aastast diagnostikaosakonna juhatajana.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus töötas mitmesugustes diagnostikalaborites osakonnajuhataja või juhatajana.
1949. aastal suundus Austraaliasse, asudes tööle Sydney repatrieerimishaigla Concord diagnostikalaboris. Seal töötas ta algul labori abijuhatajana, viimasel kaheksal aastal biokeemikuna, juhtides vereülekande osakonda. 1953. aastal sooritas ta Sydney Ülikooli arstiteaduskonna juures nõutavad eksamid, saades õiguse töötada mikrobioloogina.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Niina Liik ja poeg Georg Liik. 
Liik oli alates 27. märtsist 1973 üliõpilaskorporatsiooni Fraternitas Tartuensise auvilistlane. Ta oli ka Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Austraalias liige ning koguduse esimees.
‘Abd Allāh

‘Abd Allāh (عبد الله‎) 'Jumala sulane' on araabia mehenimi.
Abdallah

Abdallah on araabia mehenime ‘Abd Allāh üks transkriptsioone. 
Abdallah on ka perekonnanimi, mille kandjate seas on:
Abdullah bin Ahmad Badawi

"Tun" Abdullah bin Haji Ahmad Badawi (hüüdnimi Pak Lah ('onu Abdullah'); 26. november 1939 Bayan Lepas – 14. aprill 2025) oli Malaisia poliitik. 
Ta oli 31. oktoobrist 2003 kuni 3. aprillini 2009 Malaisia peaminister.
Kivioja (Valgamaa)

Kivioja on oja Valgamaal Valga vallas Korijärve külas. Kivioja suubub lõunast Korijärve. Oja on ise väga allikarohke ja selge veega ning suhteliselt sügav.Keskmine oja sügavus 1.8m (suurim sügavus 2,8m). Oja lätte asub Zilli talu maal olevates savitiikides. Kiviojas elutsevad kalaliikitest kuldkogred. Samuti elavad seal koprad, kes on oma elutegevusega muutnud oja raskesti ligipääsetavaks.Pja pikkus on 5,2 km.Ojal on paadi sõidu võimalus.Kohalike inimeste jaoks tähtis oja,sest annab põhilise veevaru karioomade jootmiseks.
Siil 2015

"Siil 2015" oli Eesti kaitseväe seni suurim õppus, mis toimus 4.–15. maini 2015, hõlmas kogu Eestit ja kulmineerus Virumaal. "Siil" toimus iga-aastase "Kevadtormi" asemel ja seal on planeeritud osalema kokku ligi 13 000 reservväelast, kaitseliitlast, ajateenijat ja tegevväelast. Ligemale poole kohale kutsutavast isikkoosseisust moodustavad reservväelased.
Õppusega "Siil" seotud info levitamiseks on kaitsevägi loonud Siili Facebooki lehekülje, kuhu postitatakse jooksvalt õppusega seotud informatsiooni ning vastatakse tekkivatele küsimustele. 
Õppuse "Siil" eesmärk on kontrollida alalises valmiduses olevate üksuste täiendkomplekteerimist ja kiirreageerimisvalmiduses olevate üksuste formeerimist. See tähendab suurt rõhku just üksuste formeerimise, sealhulgas mobiliseeritute vastuvõtu harjutamisele. Lisaks harjutatakse 1. jalaväebrigaadi lahingutegevust ning taktikalise ja operatiivtasandi juhtimist.
"Siil 2015" põhiosa jaguneb kolmeks etapiks:
Õppusele "Siil" on kutsutud enamjaolt need reservväelased, kes on lõpetanud ajateenistuse aastatel 2012, 2013 ja 2014. Samas on õppusele kaasatud ka muude aastakäikude reservväelasi. Õppusel osalevad üksused valiti nii, et nende tegevus ja oskused toetaks ajateenistust lõpetavate üksuste tegevust õppusel "Siil". 
Õppusele "Siil 2015" kutsutakse reservväelasi üldjuhul kaheks perioodiks. Ligemale 4000 reservväelast kutsutakse kohale 12 päevaks, et viia läbi tervet brigaadi hõlmav taktikaline õpe ja anda üksuse tegevusele hinnang. Teine osa reservväelasi, alla 3000 osaleja, kutsutakse õppusele aga vaid neljaks päevaks, et kontrollida üksuste formeerimise võimekust, tuletada meelde varem õpitut ja lasta sisse relvad. Selline lahendus on tingitud vajadusest harjutada üksuste formeerimist ja brigaadi koostööd, mistõttu on igal õppusel osaleval reservväelasel oluline roll.
Kirjandus.
Õppusel osalevad reservväelased leiavad olulist lisainfot oma õiguste, kohustuste ja reservteenistuse kohta järgmistes allikatest:
Karlivka

Karlivka on küla Ukrainas Donetski oblastis Marinka rajoonis, umbes 25 km kaugusel Donetskist loodes.
Karlivka asub 191 meetri kõrgusel merepinnast.
Külas elab 414 inimest.
Ajalugu.
XXI sajand.
2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid venemeelsed separatistid asula oma kontrolli alla.
23. mail tapsid venemeelsed jõud küla lähistel asuva tankla juures varitsusest viis pataljoni "Donbass" ukrainlasest vabatahtlikku. Pooled pataljoni sõduritest said haavata. Mässuliste teatel sai lahingus surma kaks nende võitlejat.
6. juuli hommikul toimus Karlivka ja Piskõ küla juures lahing valitsusvägede ja venemeelsete separatistide vahel, hukkus 20 mässulist.
21. juulil vabastasid valitsusväed Piskõ ja sulgesid Karlivkas asuvate mässajate varustusteed.
23. juuli öösel lahkusid piiramisrõngasse sattumise kartuses separatistid külast Donetski suunas.
Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud

Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud (lüh LTi, inglise "lymphoid tissue inducer cells") on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfirakkude tüüp.
Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud kuuluvad "ILC-" (inglise "innate lymphoid cells") rakkude perekonda. LTi-sid kirjeldati ligi 17 aastat tagasi ja neid seostatakse peamiselt kaasasündinud, aga ka omandatud immuunsusega.
Lümfoidkoe arengut mõjutavate rakkude olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Fetaalsete lümfoidkoe arengut mõjutavate rakkude funktsiooniks on lümfoidkudede, sh lümfisõlmede ja Peyeri naastude, arengu tagamine pinnal paiknevate oluliste molekulide ekspressiooni läbi. Hiirtel tuvastatud fetaalsed lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud võivad, olenevalt molekulidest, diferentseeruda antigeene esitlevateks rakkudeks (APC-deks), loomulikeks tappurrakkudeks, "thyrocytus T"-rakkudeks, kuid mitte T- ja B-rakkudeks. Fetaalsed LTi-d võivad pärineda hematopoeetilistest tüvirakkudest.
Täiskasvanud hiirtel paiknevad nimetatud rakud põrnas, peamiselt valges põrnapulbis.
Lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud osalevad lümfikudede ja -sõlmede arengus ning CD4(+) T-rakkude vahendatud immuunvastuses, aga ka immuuntolerantsuse regulatsioonil tüümuses (tüümuse "LTi"-d) ja "memory CD4"-de säilitamisel.
Uuemate uuringute põhjal on nende ülesandeks ka lümfikudede reparatsioon patogeenide tekitatud kahjude korral.
Lümfoidkoe arengut mõjutavate rakkude sarnast rakupopulatsiooni täiskasvanutel nimetatakse LTi-laadseteks rakkudeks (inglise "lymphoid tissue inducer-like cells"). Need osalevad sooltega seotud lümfikoe (GALT) moodustamisel, aga neid leidub ka veres.
Abe Masahiro

Abe Masahiro (阿部 正弘; 3. detsember 1819 Edo – 6. august 1857 Edo) oli Jaapani riigitegelane, "rōjū shuza" 1845–1855.
Ta avas Jaapani läänele, sõlmides 1854 Kanagawa lepingu USA-ga ning sarnased lepingud Suurbritannia, Venemaa ja Hollandiga.