tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Deutsch-Wagram

Deutsch-Wagram, sageli lihtsalt Wagram, on linn "(Stadtgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. See asub Marchfeldi nõos Viini linnapiiri lähedal, umbes 15 km kesklinnast kirdes.
Ajalugu.
Arvatavasti rajasid asula Baieri Idamargi kolonistid "Ostsiedlung"'i käigus. Wagramit on esmamainitud 1258. aasta kümniseregistris, mis koostati siis, kui Böömimaa kuningas Otakar II valitses Austria hertsogkonna üle. See sai nime praeguseks mudastunud Doonau jõekääru järgi, kus lained (saksa: "Wogen") vastu kallast põrkasid "(Rain)". 1560. aastal sai see eesliite "Deutsch-", et eristada seda "Kroatisch-Wagramist" (tänapäeval "Eckartsau" osa), külast, mille asutasid horvaadi asunikud Osmanite 1529. aasta Viini piiramise käigus.
1580. aastal muutus elanikkond protestantlikuks, kuid varsti pärast seda pöördus ta vastureformatsiooni käigus Habsburgist keiser Ferdinand II juhtimisel tagasi katoliiklikuks.
Deutsch-Wagramis toimus 1809. aastal Napoleon I juhitud sissetunginud Prantsuse vägede ja ertshertsog Karli juhitud Austria armee vahel Wagrami lahing.
Rahvaarv tõusis pärast seda, kui piirkond ühendati Austria pealinnaga Kaiser Ferdinands-Nordbahni (tänapäeval Austria "Nordbahn") avamisega 1837. aastal. Endine küla ülendati 1929. aastal turulinnaks ja sai 1984. aastal linnaõiguse. Tulirelvafirma Glock asutati seal 1963. aastal.
Elisabeth Jerichau-Baumann

Anna Maria Elisabeth Lisinska Jerichau-Baumann (21. november 1819 Varssavi – 11. juuli 1881 Kopenhaagen) oli Poola-Taani kunstnik.
19-aastaselt alustas ta õpinguid Düsseldorfi Kunstiakadeemias. Ta kuulus sealsesse Düsseldorfi kunstikoolkonda. Ta avas seal oma näituse ja saavutas avalikkuse tähelepanu esimest korda 1844. aastal. Mõni aeg hiljem kolis ta Rooma, kus tutvus Taani skulptori Jens Adolf Jerichauga, kellega abiellus 1846. aastal. Nad töötasid Roomas asuvas stuudios.
1849. aastal kolisid nad Kopenhaageni, kus tema abikaasa sai professoriks Kuninglikus Taani Kunstiakadeemias. Elisabethi ei võtnud Taani kunstikogukond hästi vastu, kuna seal oldi haaratud Taani kuldajastu kunstiidentiteedi säilitamisest.
Ta saavutas suurema edu välismaal, eriti Prantsusmaal, kus ta osales oma näitusega 1867. ja 1878. aasta Pariisi maailmanäitusel.
Aastatel 1869–1870 ning koos poja Haraldiga aastatel 1874–1875 reisis Elisabeth Vahemere idaosas ja Lähis-Idas. Tal õnnestus saada Osmanite riigi haaremite lähedale, tänu millele õnnestus tal sealset haaremielust maale teha erinevalt paljudest teistest selle aja kunstnikest isiklikust vaatepunktist lähtuvalt. Sensuaalsete toonide tõttu hoiti mõnesid tema neist maalidest kaasaegsest Euroopa kunstist varjus.
Elisabethil ja Jens Adolfil oli üheksa last, kellest kaks surid imikueas. Paljudest nende lastest said samuti kunstnikud, näiteks Harald Jerichau oli tuntud maastikumaalija.
Iivi Zájedová

Iivi Zájedová (neiupõlvenimi Randla aastani 1980; sündinud 12. juulil 1955 Narvas) on tantsija, poliitikateaduste ja tantsuantropoloogia uurija.
Tema isa on pianist ja akordionist, ema akordionist ja koorijuht.
Lõpetas 1974 Tallinna Koreograafiakooli Liia Vink-Leetmaa klassi, õppis 1993 Londoni School of Economics and Political Science’is (Suurbritannia), 1993–1994 Kesk-Euroopa ülikoolis Prahas ning 1994–2004 Praha Karli ülikoolis (Tšehhi Vabariik) politoloogiat ja rahvusvahelisi suhteid. Kaitsnud poliitikateaduste doktorikraadi (2004) ja filosoofia doktorikraadi (2005) Karli Ülikoolis.
Parandamisõigus

Parandamisõigus on omandiõigusest tulenev omaniku võim omandit vabalt modifitseerida ja parandada. Õigus kohaldub loomuldasa kõigile asjadele, kuid parandamisõiguse riivete tõttu reguleeritakse seadustega eriti autode, elektroonika ja põllumajandustehnika parandamist. Õigus parandamisele vastandub piirangutele nagu nõue kasutada ainult tootja hooldusteenuseid, piiratud ligipääs vajalikele tööriistadele ja komponentidele ning tarkvaralised takistused.
Definitsioon.
Parandamisõigus on lõppkasutaja voli tooteid piiranguteta parandada. Kuigi õigust kohaldatakse kõigile asjadele, defineeritakse see sageli tehnika, elektrooniliste seadmete või autode parandamise kontekstis. Siinkohal on olulised neli põhimõtet:
Olulisus.
Parandamisõigus soosib seadme asendamise asemel selle parandamist ja teeb parandustöö taskukohasemaks. Seeläbi muutub majandus jätkusuutlikumaks ja väheneb elektroonikajäätmete hulk. Seetõttu on õiguse toetamine võtnud mitmel pool maailmas sotsiaalse liikumise mõõtme, sealhulgas ka Euroopas.
Euroopa Parlament näeb õigust parandamisele olulise tegurina Euroopa Liidu (EL) ringmajanduse saavutamise plaanis. See on osa Euroopa roheleppest, misläbi püüdleb EL 2050. aastaks kliimaneutraalsuse poole. Parandamisõiguse seadusandluse vajalikkust põhjendatakse nelja argumendiga:
Rakendamine.
Seni pole üldist parandamisõiguse seadust, mille asemel on tootekategooriaid reguleerivad õigusaktid. Näiteks Colorado osariik võttis esimesena vastu põllutehnika parandamist lubava seaduse. 2023. aasta seisuga kehtib parandamist reguleeriv seadus neljas Ameerika Ühendriikide osariigis ja mitu teist osariiki menetleb parandamisõiguse seadust.
Euroopa Komisjon esitas 22. märtsil 2023 ettepaneku tarbekaupade parandamise ühiste reeglite kehtestamiseks. Direktiiv on võrreldes Ameerika Ühendriikide osariikide seadustega üldisem, sest kohaldub tarbekaupadele ja mitte kindlale tootekategooriale nagu elektroonika või põllumajandustehnika.
Kollane lambaseenik

Kollane lambaseenik ("Albatrellus citrinus") on pilvikulaadsete seltsi sugukonda "Albatrellaceae" kuuluv seente liik.
Kollane lambaseenik kasvab kuusikutes.
Kirbe metskõrges

Kirbe metskõrges ("Collybiopsis peronata") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Seen on Eestis metsaradadel sage. See kuulus varem perekonda metskõrges.
Connopus

Connopus on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.
Kimp-metskõrges

Kimp-metskõrges ("Connopus acervatus") on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente perekond. See kuulus varem perekonda metskõrges.
Tamme-külmaseen

Tamme-külmaseen ("Desarmillaria tabescens") on liik külmaseente perekonnas.
Mugul-külmaseen

Mugul-külmaseen ("Armillaria gallica"), sün "Armillaria lutea", on liik külmaseente perekonnas.
Seen on mugulja, kollakate toonidega jalaga, vähese kiudlooriga ja hilisema esinemisega kui põhja- või harilik külmaseen.
Põhja-külmaseen

Põhja-külmaseen ("Armillaria borealis") on liik külmaseente perekonnas.
Põhja-külmaseen on Eesti tavalisemaid külmaseeni.
Drösing

Drösing on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Drösing asub Viini lähedal Marchi jõe ja Slovakkia piiri ääres. U 25,7 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Oxfordi inglise keele sõnaraamat

Oxfordi inglise keele sõnaraamat (inglise keeles "Oxford English Dictionary"; lühend OED) on Oxfordi Ülikooli kirjastuse (OUP) välja antav peamine inglise keele arengut ajas kajastav sõnaraamat. Inglise keele arengut ja kasutust selle paljudes variatsioonides kogu maailmas kirjeldav teos on teadlastele ja uurijatele oluline allikas. Sõnaraamatus on enam kui 500 000 ingliskeelset sõna ja väljendit koos ajaloolise ja kaasaegse tähenduse ning kasutusviisiga. Sõnaraamat annab ülevaate inglise keele arengust viimase aastatuhande jooksul ja kajastab ühiskonnas aset leidnud muutusi.
Sõnaraamatu loomise algusaastaks peetakse 1857. aastat, mil Londonis asuvale inglise keele teaduslikule uurimisele pühendunud filoloogiaseltsile ("Philological Society") tehti ettepanek koostada uus inglise keele sõnaraamat. 1879. aastal sai sõnaraamatu toimetajaks leksikograaf ja filoloog James Murray (1837–1915), kes pühendas sellele kogu oma elu. Eeldati, et sõnaraamatu valmimine võtab aega umbes kümme aastat ja see ilmub nelja köitena. Esimene köide ilmus alles 1884. aastal, mis kinnitas, et sõnaraamatu väljaandmisest kujuneb pikem protsess, kui algul arvati.
2024. aasta veebruari alguse seisuga oli sõnaraamatus enam kui pool miljonit ingliskeelset sõna ja väljendit.
Dürnkrut

Dürnkrut on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. Dürnkruti palee on kuulsaim maamärk vallas. Vald on põllumajanduslik ja seal on mõned tähelepanuväärsed ettevõtted. Tasasematel aladel kasvatatakse rapsi, maisi, päevalille ja suhkrupeeti. Lainjatele küngastele on kohalikud viinamarjakasvatajad istutatud veiniviinapuud.
Dürnkrut asub Marchi jõe ääres, mis tõuseb sageli üle kallaste ja moodustab ka piiri Slovakkiaga. Viimane suur üleujutus toimus 2006. aastal, mil paljud jõeäärsed majad ujutati 2-meetrise veega üle. Dürnkrut asub Austria raudteede "Nordbahni" liinil. Vanasti oli seal suur suhkruvabrik, mis valmistas suhkrupeedist rafineeritud suhkrut. See suleti aastaid tagasi, kuid mõned hooned on endiselt püsti. Veini tänav pakub palju vanu veine.
Sõsarlinn Waidendorf asub 2 km kaugusel ja seal on veelgi rohkem.
The Dancing Master

The Dancing Master (esimese väljaande pealkiri oli The English Dancing Master) on John Playfordi ja hiljem tema järeltulijate kirjastatud tantsukäsiraamat, mis sisaldas inglise kontratantsude ("english country dances") meloodiaid ja juhendeid nende tantsimiseks. Esimene väljaanne ilmus 1651. aastal. Aastail 1651–1728 ilmus käsiraamatust kokku 18 väljaannet, lisaks arvukalt lisasid.
Ajaloost.
1651. aastal ilmunud "The English Dancing Master" sisaldas 105 tantsu juhendeid koos enamasti ühele joonestikureale mahtuva meloodiaga. Tõenäoliselt oli see raamat algselt mõeldud toetama tantsu õpetamist. Manuaal oli väikeses formaadis, nii et tantsuõpetaja võis selle hõlpsalt pista suurde taskusse või hõlma alla. Järgnevates väljaannetes lisati uusi lauluviise ja tantse, samal ajal osa vanadest jäeti välja, ja mõned hilisemad väljaanded ilmusid mitmes köites.
Tantsukäsiraamatu tantse hakati taas avaldama 20. sajandi alguses Cecil Sharpi seadetes. 1957. aastal ilmus tantsuraamatu faksiimileväljaanne.
Tänapäeval on manuaal populaarne allikmaterjal vanatantsuansamblitele.
Väino Metsis

Väino Metsis (15. juuli 1957 Kohtla-Järve – 5. august 2023) oli eesti poksija.
Ta poksis Kohtla-Järve "Kalevis".
Ta sai 1975. aastal Eesti NSV meistrivõistlustel I keskkaalus (kuni 71 kg) ja 1976. aastal II keskkaalus (kuni 75 kg) 3. koha.
Oli kokku kolmekordne Eesti NSV meister, 1977. aastal I keskkaalus (kuni 71 kg) ning aastatel 1978 ja 1979 II keskkaalus (kuni 75 kg).
Sai 1980. aastal Eesti NSV meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 81 kg) 2. koha.
Colton Sissons

Colton Sissons (sündinud 5. novembril 1993 North Vancouveris Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Nashville Predators.
Aastatel 2010–2013 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Kelowna Rockets.
2012. aastal valis Predators ta NHL-i "draft"is 50. valikuna. Hooajal 2013/14 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Predatorsi tütarklubis Milwaukee Admirals. Hooaja keskpaigaks oli Sissons 13 väravaga uustulnukatest teine parim väravalööja ning 2014. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris Sissons 28. jaanuaril 2014 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 28. märtsil 2014 mängus Buffalo Sabresi vastu. Hooajal 2013/14 sai ta AHL-is 62 mänguga kirja 25 väravat ja 19 väravasöötu ning NHL-is 17 mänguga ühe värava ja kolm väravasöötu.
Hooajal 2014/15 jätkas Sissos mängimist AHL-is Admiralis ridades. Hooajal 2015/16 sai ta Admiralsi ajaloo noorimaks kapteniks. NHL-is mängis ta taas 2015. aasta novembris. Hooaja teises pooles hakkas ta aina enam mänguaega saama NHL-is. Alates hooajast 2016/17 on Sissons kuulunud püsivalt Predatorsi põhikoosseisu. 6. jaanuaril 2017 tegi ta mängus Tampa Bay Lightningi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is. 2017. aastal jõudis ta Predatorsiga esimest korda klubi ajaloos Stanley karika finaalmängudele, kus küll kaotati Pittsburgh Penguinsile mängudega 2:4.
NHL-is on Sissonsi resultatiivsemad hooajad olnud 2018/19 (15+15) ja 2022/23 (12+18).
Enn Riisalu

Enn Riisalu (kuni 1937 Enn Riksa; 8. november 1936 Tallinn – 11. juuli 2022) oli eesti poksija.
Poksis aastatel 1950–1960, algul Dünamos Nigul Maatsoo juhendamisel, hiljem Tööjõureservides treener Martin Linnamäe juhendamisel. Pidas kokku 80 kohtumist ja võitis neist 50.
Ta oli aastatel 1950 ja 1952. aastal Tallinna noortemeister.
Sai 1955. aastal Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel I keskkaalus (kuni 71 kg) 3. koha. 
Tööjõureservide üleliidulistel meistrivõistlustel 1954. aastal sai diplomi parima poksitehnika eest. Osales 1955. aastal Tööjõureservide liikmena NSV Liidu meeskondlikel meistrivõistlustel.
Oli aastatel 1957–1959 Nõukogude sõjaväe ajateenistuses Valgevene NSV-s, oli 1958. aastal Valgevene sõjaväeringkonna meister II keskkaalus (kuni 75 kg).
Mõttemudelite teooria

Mõttemudelite teooria väljendab arusaama, et me ei tee ratsionaalseid otsuseid lihtsate loogika reeglite abil, vaid representatsioonide kaudu, mida ilmestame näidete või vastunäidetega. Mudeli kujundasid kognitiivsed psühholoogid Philip Johnson-Laird ja Ruth M. J. Byrne.
Andrew Mangiapane

Andrew Mangiapane (sündinud 4. aprillil 1996 Boltonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-klubis Calgary Flames ründajana vasakäärel.
Aastatel 2013–2016 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Barrie Colts.
2015. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i "draft"is 166. valikuna. Hooajal 2016/17 asus Mangiapane mängima American Hockey League'is (AHL) Flamesi tütarklubis Stockton Heat. NHL-is debüteeris ta 31. detsembril 2017 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Hooajal 2017/18 sai Mangiapane NHL-is kirja kokku kümme mängu. 2018. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. Püsivalt on ta Flamesi koosseisu kuulunud alates järgmise hooaja teisest poolest. Esimese värava NHL-is lõi ta 9. veebruaril 2019 mängus Vancouver Canucksi vastu. Hooajal 2018/19 jäi tema arvele üheksa väravat ja kaheksa väravasöötu. Hooajal 2021/22 oli Mangiapane Flamesi resultatiivsuselt neljas mängija (35+20).
2021. aastal tuli Mangiapane Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Ta saabus 2021. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustele neljandaks alagrupimänguks, kui Kanada oli kaotatud kolm esimest mängu. Seitsme mänguga lõi Mangiapane turniiril seitse väravat ja andis neli väravasöötu. Ta oli Suurbritannia mängija Liam Kirki kõrval turniiri suurim väravakütt. Turniiri lõpus valiti Mangiapane turniiri väärtuslikumaks mängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.
Ta on ema kaudu Itaalia päritolu ja isa kaudu Šotimaa päritolu.
Roostekollane mampel

Roostekollane mampel ("Pholiota aurivella") on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Ihor Klõmenko

Ihor Klõmenko (ukraina keeles Ігор Володимирович Клименко; sündinud 25. oktoobril 1972 Kiievis) on Ukraina riigitegelane, aastast 2023 Ukraina siseminister. 
18. jaanuarist kuni 7. veebruarini 2023 oli ta siseministri kohusetäitja; 1. järgu politseikindral (2021), psühholoogiadoktor (2019), endine Ukraina politsei juht.
Alates 11. veebruarist 2023 Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu liige, alates 24. veebruarist 2022 ülemjuhataja staabi liige (Ukraina politsei juhina, alates 14. veebruarist 2023 – Ukraina siseministrina).
Või-punakõrges

Või-punakõrges ("Rhodocollybia butyracea") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seen.
Seen kasvab segametsas.
Hornpipe (tants)

Hornpipe on kiiretempoline inglise, šoti või iiri tants, mis on nimetuse saanud samanimelise loomasarvest tehtud puhkpilli järgi ja mida on mainitud alates 16.–17. sajandist. Vanimad kirjalikud viited "hornpipe"ile pärinevad Inglismaalt.
Tantsu on sageli nimetatud meremeeste tantsuks, kuid see arvamus pärineb ajast pärast 1740. aastat, mil tantsija esitas "hornpipe"i Jack Tari tegelaskujuna (hüüdnimi kaubalaevastiku või kuningliku mereväe meremehe kohta) Drury Lane'i teatris ja 1741. aastal märgitakse ära härrasmees, kes tantsib "hornpipe"i Covent Gardenis meremehena. Sama seost võib täheldada ka hiljem.
Kirjeldus.
Tänapäeval on tuntuim "hornpipe" 4/4 taktimõõdus ja seda tantsitakse kõvades kingades. Varasem "hornpipe" on 3/2 rütmis ja selle rütmiga "hornpipe"id olid Põhja-Inglismaal ja Šoti tasandiku instrumentaalmuusikas levinud 19. sajandini.
Kolmeosaline meetrum iseloomustab ka 17.–18. sajandi instrumentaalmuusikas tantsuviisina kasutatud "hornpipe"i, millest on näiteid nii Inglismaalt (Henry Purcellilt on teada sellenimelised palad semiooperitest "Abdelazer", "Haldjakuninganna" ja "King Arthur") kui ka Prantsusmaa õukonnaballettidest. Barokse "hornpipe"i koreograafiad kasutavad Prantsusmaa barokktantsus välja töötatud sammustikku ja seda iseloomustab sammuühikute vastuollu minek muusikafraasidega teatud kohtades.
Ajalooliste tantsude rekonstrueerija Külli Kressa on kirjeldanud 17. sajandi "hornpipe"i kui spetsiifiliselt inglispärast tantsužanri, mille sammudes analoogselt muusikale on äratuntav aeglasem kolmene meetrum ja sellega paralleelselt kulgev kiirem kuuendikrütm.
Hornpipe

"Hornpipe" võib olenevalt kontekstist tähistada üht järgnevatest:
Kersti Zilmer

Kersti Zilmer (neiupõlvenimega Kersti Riiv; 5. juuni 1948 Kursi – 28. oktoober 2023) oli eesti biokeemik.
Elulugu.
Lõpetas Tartu 5. Keskkooli 1996. aastal ning 1971. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna eriprogrammi alusel (osa aineid läbis arstiteaduskonnas) omandamaks inimese biokeemiku eriala. Töötas Tartu Ülikoolis üle 100 semestri, erinevates teadusametites, viimasena vanemteadurina (PhD aastast 1986). Juhendanud 6 magistritööd, avaldanud üle viiekümne rahvusvahelise teadusartikli. 
Ta oli mitme patendi kaasautor, mitme inimorganismi ehk meditsiinilise biokeemia õpiku (eeskätt ainevahetusest) kaasautor. 
Kersti Zilmer suri 28. oktoobril 2023. Tema pühitsetud tuhk puistati Emajõkke Vabadussilla Tartu Ülikooli botaanikaaiapoolse kaareotsa vasakule poole (viimse puhkepaiga ja mälestamise koha valik omab perekondlikku tähendust).
Tema isa oli Jaan Riiv, ema Salme Riiv. 
Kesti tutvus ülikooli esimesel kursusel Mihkel Zilmeriga, nad abiellusid 1969. aastal. Nende lapsed on Chris Pruunsild, Kristel Zilmer ja Mihkel Zilmer.
Lastepark (Pärnu)

Lastepark on Pärnus Uue, Vee, Munga ja Rüütli tänava vahelisel alal asuv park.
Pargis asub veinibaar Vinoteek Vino &amp; Gino Uue tänava ääres ja kiirtoidukiosk Habib Food Rüütli tänava ääres.
Ajalugu.
Lastepargi alal asus 17. sajandil turg, mis oli uusaegse linna keskpunkt.
Pirn-murumuna

Pirn-murumuna ("Lycoperdon pyriforme") murumunaliste sugukonda kuuluv seen.
Karikkapiteel

Karikkapiteel on hilisromaanikas ja varagootikas levinud kapiteel, mille kuju alt üles kooniliselt laieneb ning mis kujult meenutab saleda sirgete või nõgusate seintega karika kupat.
On arvatud, et karikkapiteeli kuju on laenatud korintose või komposiitkapiteelilt. Karikkapiteel võib olla üldse pinnadekoorita, kuid enamasti on see kaetud raiddekooriga. Raiddekoori iseloomu järgi liigitatakse karikkapiteelid pung- ja lehtkapiteelideks; lehtdekoori vahele või kapiteeli pinnale võib olla paigutatud ka figuure nagu romaani kujukapiteelil. Üldse dekoorita on Inglismaa varagootika taldrikkapiteel.
Ebenthal

Ebenthal on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Ebenthal asub Viini lähedal. U. 40,22 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Eckartsau

Eckartsau on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Ajalugu.
Eckartsau loss oli Karl I viimane residents enne tema lahkumist endisest Austria-Ungarist 1919. aasta märtsis.
Tänane Eckartsau moodustati 1971. aastal, kui Eckartsauga liideti Witzelsdorf, Kopfstetten, Pframa ja Wagram.
Engelhartstetten

Engelhartstetten on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Engelhartstetten asub Viini lähedal Marchfeldi kagunurgas. Idas on Marchi jõgi ja lõunas on Doonau. U. 12 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Maicon Pereira Roque

Maicon Pereira Roque (tuntud lihtsalt kui Maicon; sündinud 14. septembril 1988 Barretoses) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Vasco da Gama.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Cruzeiro, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2007. aastal. Hooajal 2008/09 oli ta Cruzeirost laenul Portugali kõrgliigaklubis Nacional.
2009. aasta juunis liitus ta Portugali suurklubiga FC Porto. Seal mängis ta kokku seitse ja pool hooaega. Hooaegadel 2010/11, 2011/12 ja 2012/13 tuli ta klubiga Portugali meistriks, lisaks võitis ta kaks korda Portugali karikavõistlused, viis korda Portugali superkarikafinaali ja hooajal 2010/11 UEFA Euroopa Liiga. 2012. aastal valiti Maicon Porto aasta mängijaks.
2016. aasta veebruaris läks ta Portost laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse São Paulo. Sama aasta juunis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.
2017. aasta juulis naasis ta Euroopasse ja sõlmis nelja-aastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Galatasaray. Hooajal 2017/18 tuli ta klubiga Türgi meistriks.
2019. aasta veebruaris läks ta Galatasarayst laenule Saudi Araabia kõrgliigaklubisse Al Nassr. Hooajal 2018/19 tuli ta klubiga Saudi Araabia meistriks. 2020. aastal läks ta Al Nassri püsivalt üle, kuid ta katkestas klubiga lepingu 2021. aasta juunis.
2021. aasta novembris naasis Maicon Cruzeirosse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu, kuid ta lõpetas klubiga lepingu juba pärast kolme mängu. Vaid paar tundi pärast Cruzeirost lahkumist sõlmis ta 2022. aasta märtsis lepingu Santosega. 2023. aastal kaotas ta Santose keskkaitses oma koha uutele liitujatele Joaquim Henrique ja Messias.
2023. aasta juunis sõlmis ta kuni hooaja lõpuni lepingu Vasco da Gamaga.
Kolm maailma

"Kolm maailma" on Karl Popperi Michigani Ülikoolis 7. aprillil 1978. aastal peetud ettekanne objektiivsest teadmisest. Popperi arvates on olemas füüsiline maailm, mille elusorganismide osast arenes välja teadvusliku kogemuse maailm ning sellest kasvas välja inimese loodud kultuuri ja väärtuste maailm.
Ettekanne on ilmunud eesti keeles Tanel Perni tõlkes ajakirjas Akadeemia (9/2023).
Siinmaa park

Siinmaa park on park Pärnu kesklinnas. Park on nimetatud Olev Siinmaa järgi.
Riia maantee ja Kooli tänava vahel asuv park sai Siinmaa nime Pärnu linnavolikogu otsusega 1998. aasta novembris.
Salme park

Salme park on park Pärnus Raekülas. Park on nimetatud Salme tänava järgi.
Park piirneb Salme, Vambola ja Lehola tänavaga.
2004. aasta detsembrist kuulub park Pärnu linnale.
Agano

Agano (jaapani 阿賀野) on linn Jaapanis Niigata prefektuuris. Asub sisemaal Niigata tasandikul. Linna lõuna- ja läänepiiril voolab Agano jõgi. Idas asub Gozu mägi.
Agano linn moodustati 2004. aastal Suibara ja Yasuda alevi ning Kyōgase ja Sasakami küla liitmise teel.
Agano piires asub luikede peatuspaigana tuntud Hyōko järv.
2020. aastal oli Aganos 40 696 elanikku.
Daniela Melchior

Daniela Melchior dos Reis Lopes Pereira (sündinud 1. novembril 1996 Lissabon) on Portugali näitleja.
Luukas (perekonnanimi)

Luukas on perekonnanimi. 
Soomes elas 2014. aastal 124 sellenimelist isikut, Ühendkuningriigis 24 isikut.
Statistika Eestis.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luukas 180 inimesel: 74 mehel ja 106 naisel. Perekonnanimede levikult oli Luukas meeste puhul 1256. ja naiste puhul 870. kohal. Perekonnanime Luukas kandja oli keskmiselt 46 aasta vanune. Kõige levinum oli perekonnanimi Luukas üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,07. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 16,39 inimest.
Nimede eestistamisel loobuti nimest Luukas aastatel 1935–1939 11 korral isikute poolt, kes uueks perekonnanimeks võtsid Eerme, Luhari, Luhaste, Luhtla, Luige, Männasalu, Ojamäe (2 juhul), Salumets, Sööt ja Uduveer.
Veteranide park

Veteranide park on park Pärnus Papiniidu silla juures Pärnu jõe kaldal.
Linnavalitsuse poolt on parki rajatud kolm grilli.
Annemõisa park

Annemõisa park on park Pärnus Papiniidus Pärnu jõe kaldal. Teisel pool piirneb Suur-Jõe tänavaga.
Annemõisa park on nime saanud seal asunud Annenhofi linnamõisa järgi. Mõisa peahoone oli Eesti kaitseväe kasutuses ja hävis tulekahjus Teise maailmasõja ajal. Annenhofi linnamõis oli aga nime saanud kunagi sinna lähedusse uppunud Anne-nimelise neiu järgi.
Pargi pindala on vähendatud linna keskkatlamaja, mis ehitati pargi Papiniidu-poolsesse serva, ja teiselt poolt Pärnu Sõudekeskuse Kalev sõudebaasi tõttu.
2006. aasta andmeil kasvas pargis 26 puittaimeliiki, neist 15 kodumaist ja 11 võõramaist.
Pargi pindala on 2,3 hektarit.
Pilli park

Pilli park on park Pärnus eeslinnas Pärnu jõe kaldal, aadressil Vesiroosi tänav 2.
Parki läbib Jüri Jaansoni rada ja piirneb Pilli tänavaga. Seal asub jõulinnak.
Vabaduse park (Pärnu)

Vabaduse park (ka Võidu park) on park Pärnus kesklinnas.
22. septembril, vastupanuvõitluse päeval, toimub pargis mälestusmärgi juures iga-aastaselt tseremoonia.
Erinevusmõtlemine

Erinevusmõtlemine on vastandites mõtlemise vältimine, Theodor Adorno teoses "Negatiivne dialektika". 
Michel Foucault laiendas erinevusmõtlemise ajaloo, kõnelemise, mõttevahetuse ja diskursuse valdkondadele. 
Teoses "Erinevus ja kordus" Gilles Deleuze vastandas selle samasusmõtlemisele.
Tõlgitsus

Tõlgitsus (sk "Auslegung"; `interpretatsioon`) on Hans-Georg Gadameril olemasoleva tõlgenduse edasiarendus, korrastus ja avardamine. Tõlgitsust kasutatakse, kui keeleväljendite või teiste märkide mõistmine esimesel lugemisel ei õnnestu.
Luur

Luur on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luur 168 inimesel: 78 mehel ja 90 naisel. Perekonnanimede levikult oli Luur meeste puhul 1156. kohal ja naiste puhul 1087. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Luur vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,65. Nimi oli kõige sagedasem Pärnu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 7,17 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Pärnumaal Audru, Tori, Pärnu-Eliisabeti ja Mihkli kihelkondades, Virumaal Simuna, Väike-Maarja ja Viru-Nigula kihelkondades, Järvamaal Ambka ja Koeru kihelkonnas ning Harjumaal Keila kihelkonnas 13 korral nimeks Luhr, Luir, Lur ja Luur. 
Nimede eestistamisel võeti Luur aastatel 1937. ja 1939. aastal uueks perekonnanimeks 2 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Henning ja Järvetson.
Phellinidium

Phellinidium on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.
Liike.
Liigid on liigutatud teistesse perekondadesse.
Tumepruun taelik

Tumepruun taelik ("Phellinus ferrugineofuscus") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik seeni.
Seen kasvab tavaliselt kuuskede lamatüvedel.
Gotthard Wilhelm von Uexküll

Gotthard Wilhelm von Uexküll oli Rootsi sõjaväelane ja ooberstleitnant, kes osales Põhjasõjas.
Elulugu.
Gotthard Wilhelm von Uexküll sündis Hans Jürgen von Uexkülli (surn. pärast 1713) ja Marie von Plateri peres. 
1688. aastal teenis von Uexküll kaptenina Hollandis Bielke jalaväerügemendis. Põhjasõja alguseks oli Uexküll juba ooberstleitnandi auastmes. 
25. augustil 1702 vkj piirasid Vene väed Boriss Šeremetjevi juhatusel Uexküllide pere valduses olevat Mõniste mõisa. Gotthard Wilhelm kaitses Mõnistet koos 200–300 jalaväelase ja talupoja ning 30 traguniga. Lõpuks vallutasid venelased aga mõisa ning Uexküll langes vangi.
Isiklikku.
Gotthard Wilhelm von Uexküll abiellus Anna Ebba Horniga. Nende abielust sündis Hans Jürgen von Uexküll.
Leucogyrophana

Leucogyrophana on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Leucogyrophana mollusca

Leucogyrophana mollusca on puravikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Seen kasvab kuuskede lamatüvedel.
Ferdinand Tietz

Ferdinand Tietz (või Ferdinand Dietz; 1708 Holešice ー 1777 Bamberg) oli Austria skulptor, kes töötas ja tegutses suurema osa oma elust Saksamaal.
Elulugu.
Ferdinand on sündinud Holešice'is ja oli skulptor Johann Adam Tietzi (1671-1742) poeg. Tema isa töötas Lobkowitzi perekonna õukonnaskulptorina. Seal asus ka tema isa töökoda, kus ta alustas lapsepõlvest peale tutvust skulptuuride ja kunstiga üldiselt. Ferdinandil oli ka vend, Johannes Joseph Tietz, kellega ta õppis koos isa töökojas. Ferdinand Tietz töötas mõnda aega Böömi skulptori Matthias Brauni töökojas, mis asus Prahas. Seda õpiti Tietzi loomingut uurides, kuna see näitab Brauni loomingu suurt mõju. Tema skulptuure mõjutasid paljud Kesk-Euroopas tegutsenud skulptorid. Dietzil õnnestus jätta oma pärand sellistesse Euroopa paikadesse nagu Viin, Würzburg, kus ta elas aastast 1736, Trier ja Bamberg. Alles 1736. aastast võib leida arhiividokumente saksa skulptori elust. Just sel perioodil asus ta Würzburgis Balthasar Neumanni (1687-1753) skulptorina tööle. Dietz saabus Bambergi alles 1747. aastal. Johann Philipp Anton von Frankenstein (1695-1753) kutsus teda parki skulptuure tegema. Ta töötas Trieris aastatel 1754–1760 printspiiskopi Franz Georg von Schönborni (1682-1756) palvel.
Kunst.
Dietzi skulptuurid on tehtud rokokoo stiilis või täpsemalt öeldes oli see Baieri rokokoo. Baieri rokokoo ei olnud väga levinud ja praegu on paljud selles stiilis tehtud tööd Münchenis Baieri rahvusmuuseumis. Seal on ka mitmeid Ferdinand Dietzi tehtud skulptuure. Näiteks on seal tema rokokooskulptuur "Merkuur", mis valmis 1765. aastal. Ferdinand Dietz arendas Kesk-Euroopa skulptuurides rokokoo stiili. Enne teda oli selles stiilis tuntud selline skulptor nagu Johann Wolfgang van der Auwera (1708-1756). Teda võib pidada ka üheks Fitzi inspireerijaks, kuna nende loomingus on teatud sarnasusi. Neid hakati märkama ajast, mil Ferdinand viibis Viinis. 
Kesk-Euroopas sündinud kunsti ei tuntud väljaspool Saksamaa, Austria, Šveitsi, Tšehhoslovakkia ja Ungari piire. Kui võrrelda nende riikide kultuuri, võib leida palju sarnasusi. Selle kunsti iseloomulikuks jooneks oli pühakute kujutamine ehk seda võib teatud mõttes nimetada kirikukunstiks. Kuna see ei levinud üle Euroopa, jäi selles stiilis töid uurimiseks päris palju. Ka kunst Kesk-Euroopas jäi Itaalia tasemest maha.
Ferdinand Tietz tegi oma esimesed skulptuurid puidust. Need skulptuurid olid pühade piiskoppide kujukesed. Ei saa kindlalt öelda, kas need on tehtud eritellimusel või olid need näidised suuremate skulptuuride jaoks.
Tietzil oli oma stiil nii skulptuuride kui ka mööbli teostamisel. S-tähe kujuliste siledate lokkide, kestakujuliste elementide, aga ka lillepärgade järgi - kõigi nende märkide järgi tunnete ära, millise töö tegi Ferdinand Tietz. Kõigis neis elementides on märgata ka nende kuulsate skulptorite mõju, kellelt ta kunagi inspiratsiooni ammutas. Osa oma skulptuure ja mööblit valmistas ta ka puidust. Neis on näha ka Tietzi homogeenset stiili, kuna tema dekoratiivsed puunikerdused on ainulaadsed.
Gänserndorf

Gänserndorf on linn "(Stadtgemeinde)" Marchfeldis, Austria Alam-Austria liidumaal, ja see on Gänserndorfi ringkonna keskus. See asub u. 20 km kirdes Viinist, millega ühendab seda nii Angerner Straße kui ka Nordbahn.
Maastikupark.
Maastikupark Gänserndorfis on ligikaudu 70 000 m² suurune ja seda kasutatakse laialdaselt puhkealana. Park pakub nii jalutusteid kui ka palju jalgrattateid piki pajupuudega ääristatud oja.
"Kellergasse".
"Kellergasse" on eriti ilus, kus on kuristik, viinamäed, keldrituurid, barokkpaleed, paljud muuseumid, Niedersulzi muuseum ja Kesk-Euroopa kõige põnevamad lammid.
Raekoda.
1925. aastal ümberehitatud ajaloolise raekojaga on Gänserndorf ajaloomälestisena kaitstud ja esitleb end jõulude ajal 24 kaunistatud aknaga.
Suvised üritused.
Gänserndorf on tuntud oma suveürituste, sealhulgas kunstigaleriide avamiste, raamatute ettelugemiste ja kontsertide, elava muusika programmide ja paljude teiste festivalide poolest. Gänserndorfi linn ja maakond korraldavad soojadel kuudel palju tegevusi, millest osavõtt on alati suur.
Florian Thilo von Thilau

Florian Thilo von Thilau (1665 – 1720. aastad) oli Rootsi sõjaväelane, ooberstleitnant ja Alūksne komandant, kes osales Põhjasõjas.
Elulugu.
Florian Thilo von Thilau sündis 1665. aastal Liivimaal Victorin Thilo von Thilau peres. 
1680. aastal astus Thilau Tartus kahurväelasena sõjaväkke. 1681. aastal astus ta Taube jalaväerügementi, kus sai samal aastal kapraliks. 1684. aastal edutati ta seersandiks ning hiljem adjutandiks. Kaks aastat hiljem oli Thilau veltveebel ning 1689. aastal lipnik. 1694. aastaks oli ta ülendatud leitnandiks.
1690. aastate lõpus määrati Thilau Vastseliina linnuse komandandiks. 
1700. aastal määrati Thilau rügemendi kortermeistriks ja järgmisel aastal ülendati ta kapteniks. Oma juulis-septembris saadetud kirjades Erik Dahlbergile teavitas Thilau oma informaatoritelt saadud teadete põhjal Pihkva ümber suurenenud Vene agressioonist, sealsete Rootsi ametnike arreteerimisest ja kaubanduse seiskumisest. Järgmise aasta lõpus vallutasid Vene väed Vastseliina. Thilau põgenes ja vallutas linnuse 27. novembril tagasi. 
1702. aastal naasid venelased Vastseliina alla ning vallutasid selle taas. Thilau langes vangi ja naasis kodumaale alles 1721. juulis. Järgmisel aastal läks ta ooberstleitnandina erru. 
Isiklikku.
Florian Thilo von Thilau abiellus Margaretha Elisabeth Thilo von Thilauga. Abielust sündis Carl Florian Thilo von Thilau.
Indrek Jets

Indrek Jets (sündinud 6. aprillil 1970 Haapsalus) on eesti kunstiajaloolane, kunstnik ja pedagoog. 
Ta sündis aastal 1970 Haapsalus inseneri ja pedagoogi perekonnas.
1988 lõpetas Haapsalu I keskkooli. Samal aastal astus TTÜsse. 1995. aastal lõpetas "cum laude" Tallinna Pedagoogikaülikooli kunstiõpetuse erialal (vastab magistrikraadile)
1994. aastast Haapsalu Kunstikooli õpetaja. Külalisena TÜ Viljandi Kultuuriakadeemias, TLÜ Haapsalu kolledžis, Haapsalu Kutsehariduskeskuses. 
Tema õpilased on filmikunstnik Matis Mäesalu, kunstnikud Urmas Lüüs, Elis Saareväli, Karel Rahu, disainer Triin Heimann.
2013. aastal kaitses väitekirja kunstiajaloo ja arheoloogia piirilt: "Lahingu maod. Skandinaavia 9.-11. sajandi kunstistiilid Eesti arheoloogilistel leidudel" ja sai filosoofiadoktori kraadi.
Keskendunud perioodile 5.-12.sajand Eestis: ajalugu, kunst, ornamentika. Nn. ajaloo taaskehastamisega tegeleva MTÜ Rotelevik asutajaid. Pidanud loenguid ja töötubasid, osalenud Kiruvere muinaslaagri korraldamisel.
Piiskop Platoni mälestussammas

Piiskop Platoni mälestussammas on esimese eesti rahvusest õigeusu piiskopi – Platoni – mälestuseks püstitatud sammas Tallinnas Issanda Muutmise peakiriku hoovis. Piiskop Platoni osaks sai märtrisurm, kuna ta seisis Eesti iseseisvuse eest.
Mälestussammas avati 13. jaanuaril 1929. Samba autor on Amandus Adamson. Mälestussamba avamiseks valiti päev enne Platoni surma aastapäeva, kuna see langes pühapäevale, võimaldades rohkematel inimestel osaleda avamisest. Samba avas metropoliit Aleksander.
Arvatakse, et Platoni büst ei olnud algselt mõeldud mälestussambale, vaid oli kavandatud piiskopi hauale paigutatud sarkofaagi päitsisse.
Taastatud samba pidulik avamine toimus 1986. aastal, ettevõtmise eestvedaja oli Suur-Kloostri Kild.
Sambast vasakul asetseb metropoliit Aleksandri haud.
Võrdtempereeritud 72-helisüsteem

Võrdtempereeritud 72-helisüsteem ehk duoseptuagesimaalsüsteem ehk 72vjo on muusikas helisüsteem, milles oktav jagatakse seitsmekümne kaheks võrdseks intervalliks – 72vjo astmeks – sagedussuhtega 
formula_1 = 21/72 ehk 16,667 tsenti.
Võrdtempereeritud 72-helisüsteemi võib mõista ka kui edasiarendust võrdtempereeritud 12-helisüsteemist, mille pooltoon on jagatud kuueks võrdseks intervalliks.
Paulsoni loengud

Paulsoni loengud on akadeemiline loengusari kaasaja religiooniuuringute vallas. 
Loengusari on nimetatud Ivar Paulsoni (1922–1966) järgi.
Loenguid korraldab Eesti Akadeemiline Usundiloo Selts koostöös Tartu Ülikooli usuteaduskonnaga alates 2022. aastast.
Regulaarne temperatsioon

Regulaarne temperatsioon (inglise keeles "regular temperament") on muusikas temperatsioon, mille puhul helisüsteemi kõigi helide intervallide saamiseks piisab lõplikust arvust generaatorintervallidest.
Henn Karits

Henn Karits (sündinud 14. veebruaril 1941 Tallinnas) on eesti endine võrkpallur, insener ja erusõjaväelane.
Haridus.
Karits lõpetas 1961. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja õppis Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis (ERKI) arhitektuuri. Vältimaks sõjaväeteenistust Nõukogude armees, jätkas Karits õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis, mille lõpetas 1972. aastal ehitusinsenerina tööstus- ja tsiviilehituse erialal.
Sportlaskarjäär.
Henn Karits on tuntud poksija Nigul Karitsa poeg. Ta alustas sportimist õpetaja Bernhard Lillemäe suunamisel. Algul harrastas ta Heino Villumi juhendamisel poksi ja Urve Uustalu käe all kergejõustikku. Meelisalaks kujunenud võrkpalli hakkas ta mängima Raimund Pundi õpilasena, hiljem oli tema treener Ivan Dratšov. 
Karits tuli 1968. aastal legendaarse Tallinna Kalevi meeskonna koosseisus Nõukogude Liidu meistriks, võites meistrivõistluste viimases otsustavas mängus armee esindusmeeskonda Moskva AKSK-d tulemusega 3:0. Võistkonna saavutusi loeti 1968. aastal Eestis rahvuslikuks kangelasteoks. 
1969. aastal sai ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 7. koha ja 1970. aastal 4. koha. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil saavutas ta Eesti koondise koosseisus 1963. aastal 8., 1967. aastal 7. ja 1971. aastal 6. koha. Eesti meistriks on ta tulnud 1962., 1964. ja 1968. aastal. Meistersportlaseks sai 1965. aastal. Kalevi auliige on Karits aastast 1968. Tema pikkus on 183 cm. 
Henn Karits võitis 1994. aastal veteranide maailmamängudel rannavõrkpallis 50–54-aastaste vanuseklassis Eesti-Soome meeskonna koosseisus kuldmedali ning tuli koos Kalle Kukega rannavõrkpallis samaealiste maailmameistriks. 2000. aastal sai ta veteranide Euroopa meistrivõistlustel 55–59-aastaste klassis Eesti meeskonnaga hõbemedali. Karits on kuulunud Eesti Võrkpalli Liidu juhatusse. 
Elukäik.
Henn Karits töötas aastatel 1971–1990 EKE Projektis insenerina ja peakonstruktorina. Ta oli Eesti piirivalve taastajaid ja 1989. aastal Balti keti organiseerijaid. 
15. mail 1990 juhtis Karits Toompea lossi kaitset ning 1991. aasta jaanuaris korraldas Toompea kaitseks kivibarrikaadi paigaldamist. 1990. aastal oli ta organisatsiooni Eesti Kodukaitse staabiülema asetäitja, seejärel oli aastatel 1990–2002 teenistuses Piirivalveameti peadirektori asetäitja ja logistikaülemana. Ta on täiendanud ennast Piirivalveameti ohvitseride kursustel, samuti Soomes, Saksamaal, Rootsis. Ta on pälvinud Kotkaristi teenetemärgi hõberisti 1998. aastal. Koloneli auaste on Karitsal aastast 2000. Ta on Eesti Eruohvitseride Kogu liige.
Aastatel 2005–2007 töötas Karits Tallinna Tehnikaülikooli haldusdirektorina. 2010. aastast on ta Eesti Kodukaitse Ajaloo Seltsi juhatuse liige.
Carl Friedrich von Stern

Carl Friedrich von Stern (18. jaanuar 1859 Vana Salis, Liivimaa – 1. veebruar 1944 Posen) oli baltisaksa ajaloolane.
Glinzendorf

Glinzendorf on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas.
Glinzendorf asub 10 km Viinist idas. Vaid u. 0,83 % valla territooriumist on metsaga kaetud.
Sütiste Metsa Selts

 
Sütiste Metsa Selts (lühend SMS) keskendub peamiselt Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala algupärase loodusliku koosluse kaitsmisele. Piirkonnale on märgatav surve nii kinnisvaraarendajate, spordiklubide kui ka riikliku sektori poolt, mis kahjustab eelkõige antud kaitseala ainulaadset, eriti liigirikast kooslust ja miljööd. Kuid siinsed metsad on läbi aegade ka ümbruskonna elanikele tervistava liikumise harrastamiseks ja puhkehetke pidamiseks häid võimalusi pakkunud. 
Lisaks osaleb Selts ka teistes Tallinna linnalooduse ja elukeskkonnaga seonduvate arengute suunamisel, kus ristuvad peamiselt üksikute isikute või väikeste gruppide ärihuvid kohalike asukate huvidega. 
MTÜ Sütiste Metsa Selts asutati ametlikult 23.05.2022 ümbruskonna elanike poolt Kaire Jakobsoni eestvedamisel, kui Männi pargis peeti asutamiskoosolek. Seltsi tegevus ja moodustumine algas juba varem tol kevadel. 
Peamiseks ajendiks oli sama aasta märtsis avalikkuse eest varjatult nn terviseradade II etapiga seonduvate raadamistööde ja ehitustegevuse peatamine maastikukaitsealal, mis ka kohaliku elanikkonna kaasabil õnnestus. SA Eesti Terviserajad projekti järgi kavandati Sütiste metsa ja Hüppetornide metsa ereda valgustusega asfalteeritud ja killustiku kattega kergliiklusteid. Alustuseks jõuti Keskkonnaameti ja Tallinna Linna heakskiidul juba 787 ilusat puud maha võtta.
Jõepere lahingupaiga mälestuskivi

Jõepere lahingupaiga mälestuskivi on 20. augustil 2017 avatud mälestuskivi endises Jõepere mõisa küünis. Mälestuskivi on püstitatud Eesti Vabadussõja Jõepere lahingus hukkunud kaheksale võitlejatel, kes viibisid mõisa küünis, kui seda tabas 22. detsembril 1918 juhuslik mürsk. Hukkunute hulgas oli neli ohvitseri ja neli sõdurit.
Mälestuskiviga mälestatakse järgnevaid sangareid:
Soov mälestuskivi rajada tekkis juba 1930-nendatel, kuid okupatsiooni alguse tõttu ei jõutud seda teha ning väljavalitud kivi jäi samasse küüni ootama soodsamaid aegu.
Mälestuskivi hakati rajama uuesti 2012. aastal Urmas Leesnurm ja Jaan Viktori eestvedamisel. Neile lisandus ajaloolane Jaak Pihlak. Avatud mälestustahvel kinnitati sama kivi külge, mis valiti välja 1930-nendatel. Mälestusteenistuse viis läbi kaplan Tauno Toompuu. Mälestustahvel avati aupaukude saatel ja oli üks osa Kaitseliidu sajanda aastapäeva üritustest.
Puberteet (ansambel)

Puberteet on eesti popmuusikaansambel, mis tegutses 1995. aasta kevadest kuni 2007. aastani.
Ansambel moodustati esialgu üheks suveks, kuid tegutseb walteri toel kahjuks edasi.
Algul oli Puberteet trio, kuna Koit Toome ja Sirli Hiiusega oli laval süntesaatorimängija Paul Lilje. Aeg-ajalt esineti ka koos tantsutüdrukutega.
Duett osales arvukatel suveturneedel, millest esimene ja üks menukamaid oli "Kolm säravat silma" (1995, koos Jami ja Hovery Coveryga Eesti vabaõhulavadel). Edaspidi tuuritati koos Maarja-Liis Ilusaga, ansamblitega Zone, E-Miljon, Kuldsed Lindid jm.
Puberteet'i üheks suuremaks hitiks võib lugeda 1995. aasta jõulude eel ilmunud singlit "On küll hilja", mis püsis Eesti Televisiooni edetabelisaates "7 vaprat" järjepanu neli kuud, ja alati esikohal, enne kui lugu edetabelist välja langes.
79. üksik ründedessantbrigaad

79. üksik Tauria nimeline ründedessantbrigaad ("79 окрема десантно-штурмова Таврійська бригада") on Ukraina dessantvägede väeüksus.
Ajalugu.
Brigaad osales Ühendjõudude operatsioonis. Brigaad kannab alates 20. movembrist 2023 nimetust 79. üksik Tauria nimeline ründedessantbrigaad.
Svratka jõgi

Svratka on jõgi Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas, Thaya vasakpoolne lisajõgi.
Jõgi saab alguse Tšehhi-Morava kõrgustikus umbes 771 meetri kõrguselt üle merepinna. Voolab valdavalt kagusse. Brno linna lähedal ühineb Svitava jõega. Suubub Mikulovi linna lähedal umbes 162 meetri kõrgusel üle merepinna vasakult Thayasse. 
Svratka jõe pikkus on 173,9 km, valgala pindala 7112,79 km².
Suurim jõeäärne linn on Brno. Väiksematest asulatest asuvad jõe kaldal Svratka, Tišnov, Rajhrad ja Židlochovice.
Jõgi on populaarne veematkajate ja parvedega kärestikest laskujate seas.
Takatsuki

Takatsuki (jaapani 高槻市) on linn Jaapanis Ōsaka prefektuuris. Asub Ōsaka prefektuuri kirdeosas, 21,2 km kaugusel Ōsaka kesklinnast ja 21,6 km kaugusel Kyōto kesklinnast.
Takatsuki sai linnaks 1943. aastal. 2003. aastal sai "chūkakushi" ('tuumlinna') staatuse.
Märtsis 2023 oli linnas 348 020 elanikku.
Hirakata

Hirakata (jaapani 枚方市) on linn Jaapanis Ōsaka prefektuuris. Asub prefektuuri kirdeosas, Yodo jõe ääres. Piirneb idas Ikoma mägedega.
Hirakata sai linnaks 1947. aastal. 2014. aastal sai "chūkakushi" ('tuumlinna') staatuse.
Oktoobris 2023 oli linnas 392 256 elanikku.
Toetav intervjuu

Toetav intervjuu (inglise keeles "supportive interview") on katustermin kolmele uudisintervjuu alatüübile (eksperdi-, kogemus- ja ühendusintervjuule) ning neis kasutatavatele intervjuu juhtimise tehnikatele. 
Kirjeldus.
Termin „toetav intervjuu“ on mitmetahuline. Ühest küljest väljendab see tegevust ehk intervjuus kui protsessis intervjueeritava toetamist eesmärgiga julgustada teda vabalt, sujuvalt ja sügavuti teemat avama. Teisalt pöörab termin tähelepanu sisule – toetav intervjueerimine soodustab põhjaliku teemakäsitluse tekkimist, mis omakorda toetab auditooriumi vajadust ja soovi saada võimalikult mitmekülgset ja põnevat teavet ning suurendab edaspidi nii auditooriumi kui ka võimalike intervjueeritavate usaldusväärsust ajakirjaniku vastu. Kolmandaks väljendab termin suhet – toetav intervjuu võimaldab hoida ajakirjaniku ja intervjueeritava vahel intervjuu ajal sellist suhet, mis aitab säilitada ka hilisema positiivse omavahelise kontakti.
Ajakirjaniku positsioon toetavas intervjuus.
Toetavate intervjuude puhul on ajakirjanikel võimalus olla empaatiline kannatlik ja mõistev kuulaja, kes saab oskuslike verbaalsete ja mitteverbaalsete võtete abil luua õhustiku, mis võimaldab intervjueeritaval mugavalt ja avatult vestelda, jagada selgitusi, emotsioone ja kogemusi. 
Kehtiva klassifikatsiooni alusel eristatakse nelja uudisintervjuu alatüüpi:
Neist neljas, vastutajaintervjuu, on pälvinud enim uurijate tähelepanu. See alatüüp ei kuulu toetavate intervjuude alla. Eksperdi-, kogemus- ja ühendusintervjuud erinevad vastanduvast intervjuust ajakirjaniku rolli, intervjuu eesmärgi ja selle saavutamiseks rakendatavate tehnikate poolest. Kõige olulisem nüanss, mis eristab ajakirjaniku küsitlemisstiili vastanduvas ja toetavas intervjuus, on intervjueeritava abistamise või toetamise määr. Kui vastutavas intervjuus on ajakirjanik justkui kohtunik, neljanda võimu jõuline esindaja ja intervjueeritava vastutusele võtja, kes hoiab teadlikult intervjueeritavale vastandudes pinget õhus ja püüab säilitada oma objektiivsust, siis toetavates intervjuudes on ajakirjanik pigem lihtsustaja, selgitaja, vahendaja või „tõlkija“, kes püüab intervjueeritavat teema avamisel abistada.
Toetava intervjueerimise tehnikad.
Toetava intervjueerimise tehnikad tulenevad peamiselt interpersonaalse kommunikatsiooni teooriast ja psühholoogiast. Toetav intervjueerimine hõlmab näiteks järgmiseid tehnikaid:
Näited.
Toetavad intervjuud ümbritsevad inimesi kõikjal. Neid võib kuulda hommikul raadiost, jälgida päevasel ajal meedias või vaadata õhtul uudistesaatest. Näidetena võib nimetada otse-eetris toimuvaid intervjuusid teadlastega, kes aitavad selgitada mõne viiruse mõju inimorganismile; äsja võistlusdistantsi lõpetanud tippsportlase välkintervjuud staadioni kõrvalt või korrespondendi vahetut olukorra kirjeldust kohaliku saatkonna eest.
Tábor

Tábor (saksa keeles "Tabor") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas, Tábori ringkonna halduskeskus.
Tábori vanalinn on alates 31. augustist 1961 ajalooline linnakaitsereservaat.
Linnas on sündinud helilooja ja dirigent Oskar Nedbal.
Geograafiline asend.
Tábor asub Lužnice jõe ääres, České Budějovicest ligikaudu 50 km põhjas ja Prahast umbes 75 km lõunas.
Ajalugu.
Linna rajasid hussiidid 1420. aastal. Táborist kujunes hussiitide liikumise keskus. Hussiitide radikaalse suuna esindajad taboriidid said endale nime linna järgi. 1452. aastal vallutas kuningas Jiří Poděbradyst linna ja hussiitide liikumisele saabus lõpp. 15. sajandi lõpul algas linna arengus rahulikum periood, mil ehitati palju. 1532. ja 1559. aastal laastasid linna suured tulekahjud. Uuesti ülesehitatud linn koosnes kivimajadest. Kolmekümneaastase sõja ajal rüüstati linna 1621. ja 1648. aastal. 19. sajandi keskpaiku kujunes Tábor oluliseks kultuurikeskuseks, 1862. aastal avati linnas esimene tšehhi õppekeelega reaalgümnaasium.
Cheb

Cheb (saksa keeles "Eger") on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas, Chebi ringkonna halduskeskus.
Chebi vanalinn on alates 1. oktoobrist 1981 ajalooline linnakaitsereservaat.
Geograafiline asend.
Cheb asub Ohře jõe ääres, Saksamaa piirist 5 km kaugusel, Karlovy Varyst ligikaudu 40 km lääneedelas ja Prahast umbes 150 km läänes.
Ajalugu.
Chebi on esmamainitud 1061. aastal. 1203. aastal nimetati Chebi ürikutes esimest korda linnaks. 1376. aastal kinnitas kuningas Wenzel Chebi privileegid. 1389. aastal kogunes Chebis Riigipäev. 1430. aastal piirasid linna hussiidid. 1472. aastal hävis suures tulekahjus 111 maja. Kolmekümneaastase sõja ajal 1647. aastal vallutasid Chebi ja rüüstasid seda Rootsi väed.
1945. aastal saadeti Chebi saksa rahvusest elanikkond riigist välja.
Bílina jõgi

Bílina on jõgi Tšehhis Ústí maakonnas, Elbe jõe parempoolne lisajõgi.
Jõgi saab alguse Maagimäestikus mõne kilomeetri kaugusel Chomutovist põhjas. Suubub Ústí nad Labemis Elbesse.
Jõe pikkus on 50 km, valgala pindala 1071 km².
Bílina jõe ääres asuvad Jirkov, Most, Bílina, Hostomice, Trmice ja Ústí nad Labem.