tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Janek Joost

Janek Joost (sündinud 19. juunil 1977 Pärnus) on eesti näitleja.
Haridus.
Ta on õppinud Pärnu 2. Keskkoolis ja Pärnu Raeküla Koolis. Ta lõpetas Pärnus õhtukooli (praeguse Pärnu Täiskasvanute Gümnaasiumi). Õhtukoolis õppimise ajal töötas ta Päikeseraadios ja käis Aare Laanemetsa teatristuudios. 2000. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (19. lend). 2007. aastal kaitses ta magistritöö "Hääle olulisus rolli luues" ja sai magistrikraadi.
Töökohad.
Aastatel 2000–2005 töötas ta näitlejana Vanemuise teatris, seejärel on ta tegutsenud vabakutselise näitlejana ja mänginud peamiselt Tartu Uues Teatris.
Isiklikku.
Tema elukaaslane on olnud näitleja Kersti Heinloo, neil on kaks poega.
Tallinna Metallitööliste Ametiühing

Tallinna Metallitööliste Ametiühing (ka Tallinna Metallitööliste Ühisus, saksa "Revalscher Metallarbeiter-Verein", vene Ревельское профессиональное общество рабочих металлического производствa) oli 1906 asutatud Eesti metallitöölisi ühendav organisatsioon (ametiühing).
Organisatsiooni tegevus hõlmas Eestimaa kubermangu. Saksa okupatsiooni ajal 1918 organisatsiooni tegevus lõppes, ent pärast okupatsiooni 1918. aasta novembris tegevus jätkus. Pärast 1920. aastat hõlmas organisatsiooni tegevus kogu Eestit. Organisatsioon oli Eestimaa Töölisühingute Keskliidu liige.
Tartu Maalritöösturite Ühing

Tartu Maalritöösturite Ühing (saksa "Dorpater Maler-Gewerbe Unternehmerverein", vene Профессиональное общество малярных дел предпринимателей в Тарту) oli aastatel 1917–1940 Tartus tegutsenud maalreid ja maalritööstureid ühendav organisatsioon.
Ühingu eelkäija oli Tartu Maalrite Selts (1909–1912), mis asutati saksameelse Tartu maalrite tsunfti kõrvale.
Aastatel 1914 ja 1915 toimus mitu koosolekut, kus ühingu nimeks otsustati võtta "Maalritööstuse Edendamise Selts", ent esimese maailmasõja oludes jäi ühing ametlikult registreerimata. 1917. aastal asutati Tartu Maalritöösturite Ühing. Ühing oli Tartu Töösturite Kesknõukogu liige.
Clifford Bourland

Clifford Frederick Bourland; tuntud ka kui Cliff Bourland (1. jaanuar 1921 Los Angeles – 1. veebruar 2018) oli Ameerika Ühendriikide jooksja. 
Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta USA võistkonna koosseisus koos Roy Cochrani, Arthur Harndeni ja Mal Whitfieldiga kuldmedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.10,4.
Arthur Harnden

Arthur Harold Harnden (20. mai 1924 – 30. september 2016) oli Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane, jooksja 
Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta USA võistkonna koosseisus Roy Cochran, Clifford Bourland ja Mal Whitfield kuldmedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.10,4.
Jean Kerebel

Jean-Baptiste Kerebel (2. aprill 1918 Pariis – 9. märts 2010 Le Bugue) oli prantsuse kergejõustiklane.
Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta Prantsusmaa võistkonna koosseisus Francis Schewetta, Robert Chef d’Hôtel ja Jacques Lunis hõbemedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.14,8. Kulla võitis USA võistkond.
Linna maksuvalitsus

Linna maksuvalitsus (saksa keeles "Steuerverwaltung", "Kronssteuerhebungskommission", Commission von Capital- und Seelensteuer, vene keeles Городскoе податнoе правлениe) oli 18. sajandil asutatud linnaomavalitsuse organ. . Maksuvalitsuse ülesannete seas oli muu hulgas koguda linnaelanikelt makse, korraldada hingeloendusi, pidada arvestust linnaelanike liikumise kohta.
Enne maksuvalitsuste loomist, kogusid linnas makse aktsiisihärrad ja kassakolleegiumid.
Eesti vanim maksuvalitsus loodi 1783 Pärnus (Pärnu maksuvalitsus). Pärast 1785. aasta linnaseadust asutati maksuvalitsused kõikides Eesti linnades. Need maksuvalitsused allusid 1783–1787 raele, 1787–1797 linnanõukogule, 1797–1879 raele ja 1879–1920 linnavalitsusele.
Eesti maksuvalitsused lõpetasid tegevuse 1920.
Robert Chef d’Hôtel

Robert Chef d’Hôtel (2. veebruar 1922 – 19. oktoober 2019) oli prantsuse kergejõustiklane.
Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta Prantsusmaa võistkonna koosseisus Jean Kerebel, Francis Schewetta ja Jacques Lunis hõbemedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.14,8. Kulla võitis USA võistkond.
Castellana Grotte vald

Castellana Grotte on vald ("comune") Itaalias Apuulia maakonnas città metropolitana di Baris.
300 meetri kõrgusel merepinnast asuva Castellana Grotte asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Karstitekkelisel Trulli ja Grotte platool paiknev Castellana Grotte on tuntud omavalitsusüksuse territooriumil paikneva karstikoobaste kompleksi poolest.
Haldusjaotus.
Castellana Grotte piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alberobello, Conversano, Monopoli, Noci, Polignano a Mare, Putignano.
Castellana Grotte halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Castellana Grotte (keskus), Genna, Regio, Fanelli, Cucumo, Pozzo Stramazzo, Rosatella, Torre di Mastro, Torre Due Pani, Oronzo Persio, Monte Cipolla, La Pergola.
Castellana Grotte

Castellana Grotte (eesti keeles 'Castellana grotid') võib tähendada mitut asja
Folke Alnevik

Arvid Folke Alnevik (31. detsember 1919 Arbrå – 17. august 2020 Gävle) oli rootsi kergejõustiklane, jooksja.
Alnevik tuli 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis pronksmedalile 4×400 meetri teatejooksus.
Jörgen Liik

Jörgen Liik (12. märts 1990 Kuressaare – 11. juuli 2025) oli eesti näitleja. 
Haridus.
Ta õppis aastatel 1997–2003 Orissaare Gümnaasiumis ja 2003–2009 Saaremaa Ühisgümnaasiumis. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26. lend).
Töökohad.
Aastatel 2014–2018 oli ta Teater NO99 näitleja. Sügisest 2019 oli Jörgen Liik Ekspeditsiooni trupi näitleja. 2019–2022 kuulus ta Ekspeditsiooni ja Von Krahli Teatri ühistruppi.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli aastast 2018 Rea Lest-Liik.
Tõnu Tender

Tõnu Tender (sündinud 21. novembril 1965 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja riigiametnik. Ta on Ülenurme Gümnaasiumi direktor.
Tõnu Tender on lõpetanud 1984. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli eesti filoloogia erialal ("cum laude"), 1996. aastal Tartu Ülikoolis magistriõppe ja 2010. aastal doktoriõppe. Ta sai filoloogiamagistri kraadi väitekirjaga "Eesti släng: olemus ja uurimislugu, sissevaade vanglaslängi" ning filosoofiadoktori kraadi meedia ja kommunikatsiooni alal (2010, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Mitmekeelsus Eestis Euroopa Liidu mitmekeelsuse ideaali taustal". 
Ta on EYS Veljesto liige.
Ta oli aastatel 1995–1996 Tartu Ülikoolis eesti keele õpetaja (Soome välisüliõpilastele), 1997–1998 Viljandi Kultuuriakadeemia eesti murrete lektor ja 1997–2001 Emakeele Seltsi teadussekretär. Aastatel 2001–2005 oli ta Haridus- ja Teadusministeeriumi keeletalituse juhataja ja aastatel 2005–2015 keeleosakonna nõunik. 1. septembrist 2015 kuni 1. septembrini 2020 oli ta Eesti Keele Instituudi direktor. Alates 2022. aasta augustist on ta Ülenurme Gümnaasiumi direktor.
Tenderi uurimisvaldkonnad on keelepoliitika, mitmekeelsus, võõrkeelte oskus, keeleõppe motivatsioonid ja Eesti släng. Ta on olnud riiklike programmide "Eesti keel ja rahvuskultuur" (1999–2003) juhtkomitee liige, "Eesti keel ja rahvuslik mälu" (2004–2008) juhtkomitee liige ja aseesimees, "Eesti keel ja kultuurimälu" (2009–2013) juhtkomitee liige, Euroopa keeleõppe raamdokumendi projektijuht (2002–2008). Ta on olnud mitme väljaande toimetaja, ajakirja Oma Keel toimetuskolleegiumi liige (2000–). Emakeele Seltsi (1987–), Eesti Kirjanduse Seltsi (1993–), Eesti Keelenõukogu (2001–2011), Euroopa Komisjoni hariduse ja kultuuri peadirektoraadi töörühma "Keeleõpe töö jaoks" liige (2009–).
Teoseid.
Temalt on ilmunud üle 50 teaduspublikatsiooni.
Castellana koobastik

Castellana koobastik (itaalia keeles "Grotte di Castellana") on Itaalias Apuulia maakonnas Bari suurlinnapiirkonnas Castellanas, Trulli ja Grotte platool asuv karstitekkeline maa-alune koobaste võrgustik.
Koobastiku juures tegutseb speleoloogiamuuseum.
Esimesed kirjalikud teated umbes 91 miljonit aastat tagasi, kriidiajastul alanud protsessi tulemusel moodustunud grottidest on pärit 18. sajandi lõpust, kui mõned kohalikud lapsed jäid koobastiku peasissepääsu lähistel mõne meetri sügavusel lõksu.
Umbes 3 km üldpikkusega koobaste kaardistamist alustati 1938. aastal.
Raikküla raudteejaam

Raikküla raudteejaam oli raudteejaam Raplamaal Rapla vallas, Rapla–Virtsu raudtee kuuendal kilomeetril.
Raikküla naaberjaam Rapla suunal oli Rapla raudteejaam ja Virtsu suunal Koikse pooljaam.
Jaamahoone.
Raikküla jaamahoone valmis 1931. aastal. Jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Ilumetsa, Kliima ja Taevaskoja jaamahoonetega tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi. Nüüdisajal on jaamahoone renoveeritud ja kasutusel elamuna.
Tuui Koort

Tuui Koort (Tui Isis Lea Koort; 13. aprill 1914 Pariis – 26. juuni 2005 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane.
Haridus.
1933. aastal lõpetas ta Elfriede Lenderi tütarlastegümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikoolis kunstiajalugu.
Töö.
Alustas töökarjääri Eesti Rahva Muuseumis. Aastatel 1945–1951 ja 1954–1970 töötas Tartu Kunstimuuseumi peavarahoidjana. 
Isiklikku.
Tema isa oli skulptor ja maalikunstnik Jaan Koort.
Rea Lest-Liik

Rea Lest-Liik (varem Rea Lest; sündinud 14. mail 1990) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas aastal 2009 Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja õppinud ühe aasta Tallinna Ülikoolis kunstiteraapiaid. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26.lend). Aastatel 2014–2018 töötas ta näitlejana Teater NO99-s.
Rea Lest on mänginud filmides "Ema", "November", "Mehetapja/Süütu/Vari" "Skandinaavia vaikus", "Tume paradiis","Aurora" ja "Must auk".
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Jörgen Liik.
Dacian Cioloș

Dacian Julien Cioloș (sündinud 27. juulil 1969 Zalăus) on Rumeenia poliitik, Euroopa Parlamendi liige ja Renew Europe'i juht. Ta oli 17. novembrist 2015 kuni 4. jaanuarini 2017 Rumeenia peaminister.
Cioloș sündis aastal 1969 Zalăus (Sălaji maakonna keskuses). Ta on lõpetanud Cluj-Napoca Põllumajandusteaduse ja Veterinaariaülikooli 1994. aastal aiandusinseneri kvalifikatsiooniga.
Saken Seifullin

Saken Seifullin (kasahhi keeles "Сәкен Сейфуллин"; 15. oktoober 1894 – 28. veebruar 1939) oli kasahhi luuletaja.
Laine Nilbe

Laine Nilbe (aastani 1953 Laine Mägi; 14. aprill 1924 Mõtsküla, Ahja vald, Tartumaa – 4. september 1991 Põlva) oli eesti raamatukogutöötaja.
Haridus.
Ta õppis aastatel 1931–1937 Vastse-Kuuste 6-klassilises Algkoolis.
Töö.
Ta töötas aastatel 1944–1945 Vastse-Kuuste valla asjaajajana, 1945–1957 Vastse-Kuuste raamatukogu juhatajana ja 1957–1991 Kiidjärve raamatukogu juhatajana.
Manggõstau poolsaar

Manggõstau poolsaar (kasahhi keeles "Маңғыстау") on poolsaar Kasahstanis Kaspia mere idarannikul. Poolsaare põhjaosas on Bozaštšõ poolsaar, mille rannikut ümbritsevad Manggõstau laht, Mjortvõi Kultuk ja Kajdaki laht. Poolsaare lääneosas on Tüpkaragani poolsaar, lõunast rannikut ümbritseb Kasahhi laht. Poolsaare territooriumil paikneb Manggõstau oblast.
Tsaari-Venemaal ja Nõukogude Liidus kutsuti seda piirkonda "Mangõšlakiks". Alates 1990. aastate algusest kasutatakse Kasahstanis selle kohta kohanime "Manggõstau".
Georgi Jungvald-Hilkevitš

Georgi Jungvald-Hilkevitš (vene Георгий Эмильевич Юнгвальд-Хилькевич; 22. oktoober 1934 Taškent – 11. november 2015 Moskva) oli Venemaa filmilavastaja, -stsenarist ja -produtsent.
Ta on tuntud Venemaa musketärifilmide režissöör.
Georgi Jungvald-Hilkevitš suri haiglas 11. novembril 2015, olles 81-aastane. Ta maeti 13. novembril Moskva Trojekurovo kalmistule.
Ambur

Ambur ehk ammukütt on ammuga varustatud sõdalane või kütt.
Aleksandr Gerassimov

Aleksandr Gerassimov nime on kandnud või kannavad:
Mädapea mõisa kalmistu

Mädapea mõisa kalmistu on kalmistu Rakvere kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Mädapea külas Rakvere vallas Lääne-Viru maakonnas. 
Ajalugu.
Kalmistu rajati Mädapea mõisa tollaste omanike Wendrichite ajal arvatavasti 1872. aastal, sest siis suri üks Wendrichitest, kes maetigi uuele kalmistule. 
Kirjeldus.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 250 meetri kaugusele põhjaloodesse ning asub pargi põhjaküljel oleva tiigi saarel. Kalmistule on arvatavasti maetud ainult üks lahkunu. Praegu on kalmistu jäetud maha ja haud on rüüstatud, kuid hauapiire on säilinud.
Hans Jendretzky

Gustav Ernst Hans Jendretzky (20. juuli 1897 Berliin – 2. juuli 1992 Berliin) oli saksa poliitik ning Saksa DV riigi- ja ametiühingutegelane.
Hans Jendretzky oli pärit raamatutrükkali perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta kutsekoolis ja ehituskoolis ning töötas seejärel lukksepa ja tehnikuna. Juba 1912. aastal ühines ta ametiühinguliikumisega. 1919. aastal astus ta Saksamaa Sõltumatusse Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse ja 1920. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. 1927–1929 oli ta Punaste Rindevõitlejate Liidu Berliin-Brandburgi piirkonna juhataja. 1928–1932 oli ta Preisi Maapäeva liige. 1933–1934 oli Jendretzky Saksamaa Kommunistliku Partei piirkonnajuhatuse liige.
1934. aastal vahistati Hans Jendretzky natsionaalsotsialistlike võimude poolt ja teda karistati kolmeaastase vabaduskaotusega. Vangistusest vabanes ta 1938. aastal ja töötas seejärel lukksepana. 1943–1944 võttis ta osa põrandaalusest vastupanuliikumisest. Uuesti vahistati ta 1944. aasta augustis ja talle määrati kolmeaastane vabaduskaotus. 1945. aasta aprillis põgenes ta vanglast.
Teise maailmasõja järel osales Hans Jendretzky 1945. aastal Saksamaa Kommunistliku Partei taastamises ja ta sai Keskkomitee liikmeks. 1945–1946 juhtis ta Berliini Linnavalitsuse tööosakonda. 1946. aasta mais oli ta üks Saksa Vabade Ametiühingute Koondise asutajatest ja kuni 25. oktoobrini 1948 selle esimees. 1948–1953 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berllini piirkonnaorganisatsiooni juht. 
1950. aasta juulis sai Hans Jendretzky Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks.
Pärast 1953. aasta 17. juuni ülestõusu mahasurumist sattus Jendretzky ebasoosingusse, kuna teda peeti Wilhelm Zaisseri ja Rudolf Herrnstadti grupi pooldajaks. Ta vabastati Berllini parteijuhi ametikohalt ja ta kaotas oma koha poliitbüroo liikmekandidaadina. 1953–1957 oli ta Neubrandenburgi ringkonna Maapäeva liige ja ringkonnanõukogu esimees.
Pärast NLKP 20. kongressi Hans Jendretzky rehabiliteeriti 1956. aasta juulis ja võeti 1957. aasta veebruaris Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks. 1957–1959 oli ta siseministri asetäitja ja kohalike nõukogude riigisekretär. 1960–1961 oli Hans Jendretzky riigisekretär ja Saksa DV Ministrite Nõukogu sekretariaadi juhataja. 1961. aasta novembrist kuni 1963. aasta maini oli ta Riigikontrolli Keskkomisjoni minister ja juhataja. 1963–1965 oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise Eestseisuse Presiidiumi sekretär. 1959. aastast kuni 1989. aasta novembrini oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise Berliini piirkonna eestseisuse liige.
1950–1954 ja 1958–1990 oli Hans Jendretzky Rahvakoja (parlamendi) liige. Alates 1965. aastast oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise parlamendifraktsiooni esimees.
Rune Larsson

Carl Rune Larsson (17. juuni 1924 Stockholm – 17. september 2016) oli Rootsi kergejõustiklane, jooksja.
Aastal 1951 anti talle Svenska Dagbladeti kuldmedal.
2024

2024. aasta (MMXXIV) oli 21. sajandi 24. aasta. See algas esmaspäevaga ja lõppes teisipäevaga. 2024 oli liigaasta.
Pühendused.
Eestis:
Maja

Maja on hoone, kus inimesed elavad või töötavad. Elumajad on enamasti kortermajad, ridaelamud või eramud ehk ühepereelamud.
Sieradz

Sieradz on linn Poola keskosas, Łódźi vojevoodkonnas, Sieradzi maakonna halduskeskus.
Linn asub Warta jõe ääres, Łódźist ligikaudu 53 km lääneedelas.
Linda Haglund

Linda Haglund (15. juuni 1956 – 21. november 2015) oli rootsi kergejõustiklane, sprinter.
Moskva olümpiamängudel 1980 võitis ta 100 m jooksus 4. koha. Kulla võitis tookord venelanna Ljudmilla Kondratjeva, hõbemedali sakslanna Marlies Göhr ja pronksi samuti saksa sportlane Ingrid Auerswald.
Lauri Asikainen

Lauri Aleksi Asikainen (sündinud 28. mail 1989 Savonlinnas) on Soome endine suusahüppaja.
Eevi Astel

Eevi Astel (6. detsember 1938 – 29. aprill 2025) oli eesti etnoloog ja museoloog. 
1962. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolase-etnograafina. 1963. aastast töötas Eesti Rahva Muuseumis, algul teadusosakonna tehnikuna, aastatel 1971–2008 peavarahoidjana. 
Tema kirjutatud-koostatud teosed põhinevad esmajoones Eesti Rahva Muuseumi kogudel ja kogumistööl ning käsitlevad rahvakunsti ja etnograafilise tekstiili teemasid.
Mercury-Redstone 3

Mercury-Redstone 3, teise nimega Freedom 7, oli Ameerika Ühendriikide esimene mehitatud kosmoselend. See toimus 5. mail 1961 ja laeva pardal viibis astronaut Alan Shepard. 
See oli Mercury programmi esimene mehitatud lend ja selle eesmärgiks oli viia inimene kosmosesse ja tuua ta sealt elusana tagasi. Shepard nimetas oma laeva ise ja seda eeskuju järgisid ka ülejäänud programmis osalenud astronaudid. Laeva nimedes oli alati 7, sest see oli austusavaldus Mercury Sevenile.
Shepardi missioon oli suborbitaalne ja kestis 15 minutit. Selle käigus jõudis laev 187,5 km kõrgusele ja läbis 483 kilomeetrit. 
Lennu ajal testis Shepard kapsli manööverdussüsteeme ja vaatles Maad. Lisaks testis ta retrorakette, mis pidid kasutust leidma järgmistel missioonidel. Laev sisenes edukalt Maa atmosfääri ja maandus langevarjuga Atlandi ookeani, kus lennukikandja juba ootas.
Missioon oli edukas, kuid ameeriklaste uhkust riivas asjaolu, et kõigest kolm nädalat varem oli Nõukogude Liit saatnud orbiidile Juri Gagarini, kellest sai maailma esimene kosmoses käinud inimene.
Aivaras Abromavičius

Aivaras Abromavičius (ukraina keeles Айварас Абромавичус; sündinud 21. jaanuaril 1976 Vilniuses) on endine leedu ettevõtja ja leedu rahvusest Ukraina poliitik ning majandustegelane. 
Varasem elu.
Ta sündis aastal 1976 Vilniuses. Ta sai aastal 1988 Nõukogude Liidu meistriks korvpallis Leedu NSV laste võistkonna koosseisus. Aastal 1993 asus ta Eestisse, et õppida Concordia Ülikoolis; ta sai esimesel aastal õppimiseks stipendiumi Sorosi Fondilt. Hiljem oli ta õppemaksust vaba, kuna ta treenis ülikooli mees- ja naiskonda korvpallis. Ta lõpetas Concordia Ülikooli (en) Wisconsini osariigis.
Ta asus aastal 1996 tööle Hansapanka, aastal 1998 sai ta sama panga väärtpaberite osakonna juhatajaks. Aastal 1999 asus ta elama Rootsi, aastal 2002 asus tööle firmasse "East Capital". Aastal 2005 asus ta elama Moskvasse, aastal 2008 Kiievisse.
Ukraina poliitikas.
Ta oli alates 2. detsembrist 2014 Ukraina majandusarengu- ja kaubandusminister. 3. veebruaril 2016 astus ta ametist tagasi, väites, et tema katseid reforme läbi viia on tõkestatud. 9. aprillil 2019 avaldas presidendikandidaat Volodõmõr Zelenskõi kampaaniameeskond, et nende nõunike seas on Ukraina endine majandusminister Abromavičius ja endine rahandusminister Oleksandr Danõljuk. 
Ukraina majanduses.
Ukroboronpromis.
12. juunil 2019 määras president Zelenskõi Abromavičiuse riikliku kontserni Ukroboronprom järelevalvenõukogu liikmeks. 2019. aasta juuni lõpus teatas ta, et Ukroboronpromis tehakse lähiajal suuremad kaadrimuudatused. 30. augustil 2019 määras president oma ukaasiga Abromavičiuse Ukroboronpromi peadirektoriks.
Isiklikku.
Ta on abielus, tema abikaasa Jekaterina Rõbatšenko on ukrainlanna, neil on kolm last.
Toolamaa mõis

Toolamaa mõis, ka Ruusa mõis (saksa keeles "Tolama") oli rüütlimõis Räpina kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Põlva maakonda Räpina valda.
Toolamaa mõis oli enne 1833. aastat Räpina mõisa karjamõis. 
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Gustav Hammer.
Vastseliina mõis

Vastseliina mõis (saksa keeles "Schloß Neuhausen") oli rüütlimõis Vastseliina kihelkonnas Võrumaal.
Keskajal oli mõisa omanik Tartu piiskop. Liivi sõja järel oli mõis Poola Tartu vojevoodkonna Vastseliina staarostkonna folvark ehk riigimõis.
1776. aastal asutas kaardiväe ratsaväekapten Karl Gotthard von Liphart (1719–1792) testamendiga Liphartide suguvõsa fideikomissi Vastseliiina, Orava jt selle külge kuuluvatest mõisatest ning Raadi ja selle külge kuuluvatest mõisatest Raadi majoraatmõisaga. 
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Reinhold Karl von Liphart.
Enamik mõisa hoonetest hävis 1926. aasta tulekahjus.
Sun Jun

Sun Jun (traditsiooniline kirjaviis 孫峻, lihtsustatud kirjaviis 孙峻; 219–256) oli Wu riigi keisri Sun Liangi regent Kolme riigi ajastul aastast 253 kuni surmani.
Tema vanavanaisa oli Sun Jing, Wu esimese keisri Sun Quani onu. Sun Quani valitsusaja lõpul sai Sun Junist tema usaldusväärne isiklik abiline. Koos Sun Quani tütre Sun Lubaniga oli ta segatud valesüüdistustesse kroonprints Sun He vastu, mille tulemusel võeti 250. aastal Sun Helt kroonprintsi staatus ära ja Sun Quan nimetas oma troonipärijaks noorima poja Sun Liangi. 251. aastal nimetas ta, jälle Sun Juni nõuandel, poja regendiks Zhuge Ke ja pärast keisri surma 252. aastal sai Sun Jun Zhuge Ke nõuandjaks. 253. aastal mõrvas Sun Jun Zhige Ke ja asus ise regendiks. Alguses loodeti, et ta jagab võimu, kuid tegelikult hoidis ta valitsusohjad tugevasti enda käes ja oli tuntud karmide karistuste poolest. Selle tulemusena oli tema vastu mitmeid vandenõusid. 256. aastal jäi ta raskelt haigeks ning andis enne surma võimu üle oma nõole Sun Chenile. 258. aastal kaevati tema puusärk üles ja tehti seda väiksemaks, mis sümboliseeris hukkamõistu. Ta heideti postuumselt keiserlikust perekonnast välja.
Paramaribo ringkond

Paramaribo ringkond on 1. järgu haldusüksus (ringkond) Surinames. See hõlmab pealinna Paramaribo ja selle ümbruskonna.
Ringkonnas elab 240 924 inimest, mis on peaaegu pool terve riigi elanikkonnast. Ringkonna pindala on 182 km², mis on ringkondadest väikseim.
Paramaribo ringkond jaguneb 12 asumiks (hollandi keeles "ressorten").
Naiste Meistriliiga 2015

Naiste Meistriliiga 2015 oli Eesti naiste jalgpalli kõrgeima liiga 23. hooaeg, mis algas 4. märtsil 2015 ja lõppes 18. oktoobril 2015.
Liiga formaat.
Pärast 14. vooru kui kõik naiskonnad olid omavahel mänginud kaks korda iga vastasega, jagati liigatabel pooleks ning algas teine kaheringiline turniir, kus esimesed neli naiskonda (Pärnu JK, Tallinna FC Flora, Tallinna FC Levadia, Tartu JK Tammeka) pidasid omavahel kohtumisi ning alumised neli naiskonda (Tartu SK 10 Premium, JK Tallinna Kalev, Nõmme Kalju FC ja Noortekoondis) mängisid omavahel. Kõik punktid ja tulemused võeti teise ringi kaasa.
Elo Saue

Elo Saue (sündinud 29. septembril 1972 Kärdlas) on eesti orienteeruja ja treener.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1990. aastal Nõo Keskkooli ja 1998. aastal Audentese Erakooli. 2012. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli kehalise kasvatuse ja spordi erialal.
Sporditegevus.
Aastatel 1990–2014 võitis ta orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 8 kuld-, 17 hõbe- ja 11 pronksmedalit (sealhulgas 1 pronks suusaorienteerumises, ülejäänud medalid orienteerumisjooksus).
Aastatel 1997, 2001 ja 2015 osales ta orienteerumise maailmameistrivõistlustel, parimad tulemused olid 31. koht lühirajal (1997) ja 11. koht teatejooksus (2015).
Ta võitis OK Ilvese võistkonnas kuus korda (1997–2001 ja 2013) Jüriööjooksu.
2009. aasta rogaini Euroopa meistrivõistlustel sai ta segavõistkondade arvestuses koos Reigo Luurmehe ja Riho Roopõlluga 5. koha.
Saue oli aastatel 2007–2011 Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige. Ta on töötanud Soomes klubi Koovee noorte orienteerumistreenerina. Aastatel 2010–2011 ja alates 2013. aastast oli ta Eesti orienteerumisjooksu koondise treener-esindaja.
1. augustil 2015 tuli ta Šotimaal Invernessis maailmameistrivõistlustel sprinditeates 15. kohale, joostes viimast vahetust. Teist vahetust jooksis Kenny Kivikas ning see oli esimene kord, kui orienteerumise MM-il jooksevad ühes võistkonnas ema ja poeg.
Isiklikku.
Tema vanemad on orienteerujad Toivo Saue ja Anu Saue. Tema õde on laskesuusataja ja orienteeruja Eveli Saue. Tema poeg on orienteeruja ja jooksja Kenny Kivikas.
Marek Nõmm

Marek Nõmm (sündinud 27. jaanuaril 1979 Pärnus) on eesti orienteeruja.
Haridus.
Ta lõpetas 1997. aastal Audru Keskkooli. 2001. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitustehnika bakalaureuseõppe.
Töö.
Ta on Mutka OÜ juhatuse liige.
Sporditulemused.
Aastatel 2003–2015 on ta orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel võitnud 9 kulda, 11 hõbedat ja 1 pronksi.
Aastatel 2003–2006 on ta OK Saue Tammede võistkonnas tulnud 4 korda Jüriööjooksu võitjaks.
Orienteerumisjooksu EMil 2006. aastal Otepääl sai ta lühirajal 33.koha. Aastatel 2004 ja 2005 osales orienteerumise maailmameistrivõistlustel, parimad tulemused 27. koht sprindis (2004) ja 11. koht teatejooksus (2005).
Varstu lennuväli

Varstu lennuväli on 600 x 20 m asfaltrajaga lennuväli Võru maakonnas, 1,5 km Varstu asulast kagu suunas. 
Varstu lennuväli rajati aastatel 1976–1977 kapitaalse rajatisena, Aerofloti nn keemialennuväljana, et külvata väetisi ja taimekahjurite tõrjemürke An-2 lennukitelt. Lennuvälja uuendamise eelne 400 x 20 m asfaltrada oli ainus kõvakattega rada, mis asus Eestis Tartu Ülenurme lennuväljast lõuna pool, ning ka praegune rada on ainus selline. Lennuraja pikendamiseks ja rajakatte uuendamiseks saadi Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse vahendusel Euroopa Regionaalarengu Fondist toetust, mis oli ette nähtud piirkondade konkurentsivõime tugevdamiseks.
Varstu vald hoidis lennuvälja ja selle lähiala ning lennuväljale ja sellega piirnevasse ohutustsooni ei püstitatud uusi ehitisi ega elektriliine.
Viktor Karrus

Viktor Karrus (28. august 1911 Tartu – 17. jaanuar 1991 Tallinn) oli eesti kunstnik.
Elulugu.
Karrus õppis Tartu Õpetajate Seminari algkoolis ja Tartu Poeglaste Gümnaasiumis. Kunstihariduse omandas Karrus Pallases, kuhu astus ta aastal 1932. Algul olid tema õpetajateks Jaan Vahtra, Villem Ormisson ja Voldemar Mellik, ateljeeõppesse jõudes valis Karrus Nikolai Triigi ateljee. Karrus käis mitmel õppereisil välismaal, peamiselt Kesk-Euroopas. 1936. aastal viidi ta üle meisterateljesse, kus esialgu jäi juhendajaks Triik, hiljem asendas teda Kaarel Liimand. Pallase (tollal tollal Konrad Mäe nimeline Riigi Kõrgem Kunstikool) lõpetas Karrus 1940. aastal, koos Alfred Kongo, Endel Kõksi ja teistega. Sõjaaega langeb Karruse illustraatoritegevuse algus, kunstnik illustreeris Gailiti, Kärneri, Kotta, Jakobsoni ja teiste teoseid. Kuid 1940. aastate lõpul sai talle osaks kriitika, milletõttu loobus kunstnik joonistusega tegelemisest. 
1950. aastatel täitis Karrus tellimustöid, olles juba 1947–1949 koos Okase, Sagritsa ja Uutmaaga osa võtnud Balti jaamahoone seinamaalide teostamisest. 1951. aastal valmis tal koos Roman Treumaniga suuremõõtmeline kompositsioon "Traktoristide üleskutse sotsialistlikuks võitluseks", 1953. aastal valmis Karruse teine tuntum, sotsialistliku realismi esindav töö "Vilja riigile". Ent Karrus on loonud ka hulgaliselt maastiku- ja linnavaateid, tema loomingus toimus järk-järgult üleminek vabamale pintslitööle.
Guntars Mankus

Guntars Mankus (sündinud 5. juulil 1969) on läti orienteeruja, rogainija ja seiklussportlane.
2014. aastal tuli ta täpsusorienteerumise maailmameistriks ja võitis lisaks pronksi võistkondlikus arvestuses.
Rogaini MM-il on ta tulnud segavõistkondade arvestuses koos Raimonds Lapiņši ja Anita Liepiņaga kaks korda (2002 ja 2006) maailmameistriks ja võitnud 2004. aastal pronksi, lisaks võitnud 2015. aastal koos Irita Pukitega hõbemedali. Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis ta segavõistkondade arvestuses 2005. aastal Nõval kulla koos Anita Liepiņaga ja 2016. aastal Hispaanias Aralari mäestikus kulla koos Irita Pukitega. 
Ta on Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni nõukogu liige.
Välislingid.
‏‎
Raimonds Lapiņš

Raimonds Lapiņš (sündinud 1969) on läti orienteeruja ja rogainija.
Rogaini maailmameistrivõistlustel on ta tulnud segavõistkondade arvestuses koos Anita Liepiņa ja Guntars Mankusega kaks korda (2002 ja 2006) maailmameistriks ja võitnud 2004. aastal pronksmedali. 
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel 2005. aastal Nõval võitis ta meeskondade arvestuses koos Kaspars Kursinskisega hõbemedali. 
Välislingid.
‏‎
544 eKr

Aasta 544 eKr oli 544. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 210 "ab urbe condita".
See on Buddha surma-aasta, ja sellest hakkab aastaid lugema budistlik kalender.
Võhksa Nõiakivi

Võhksa Nõiakivi on ohvrikivi Saaremaal Valjala kihelkonna ja Saaremaa valla Laevaranna külas.
Võhksa Nõiakivi kuulutati kultuurimälestiseks kultuuriministri määrusega 1997. aasta 1. septembril 
Välislingid.
Laval (Mayenne)

Laval [la'val] on linn Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas Mayenne'i departemangus. See on departemangu prefektuur ("prefecture") ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 42–122 meetri kõrgusel üle merepinna.
Ekiden

Ekiden on kergejõustiku ala, pikamaateatejooks.
Ekideni mõiste pärineb Jaapanist, ehkki pikamaateatejookse on teada ka teistest riikidest. Esimene ekidenivõistlus toimus 1917. aastal, distantsi pikkus oli 508 km ja jooks kulges Kyōtost Tōkyōsse. Võistlus kestis kolm päeva ja sellega tähistati Jaapani pealinna Kyōtost Tōkyōsse kolimise aastapäeva.
Ekidenivõistluste distantsi pikkus ja etappide arv (ühtlasi võistkonnas osalevate liikmete arv) võib olla erinev. Võistlused toimuvad enamasti maanteedel või kergliiklusteedel (mitte staadionil). 
Eesti Kergejõustikuliidu korraldatavatel Eesti ekideni meistrivõistlustel on võistkonnas kuus liiget, kes läbivad kokku maratonipikkuse distantsi 42,195 km, mis jaguneb järgmiseks etappideks: 5 km, 10 km, 5 km, 10 km, 5 km ja 7,195 km.
Eesti rekord ekidenis kuulub 2013. aastast Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi meeskonnale ajaga 2:09.59. Meeskonda kuulusid Deniss Košelev, Tiidrek Nurme, Alexey Markov, Nikolai Vedehin, Kenny Kivikas ja Allar Lamp.
La Roche-sur-Yon

La Roche-sur-Yon [la roš sür jon] on linn Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas Vendée departemangus. See on departemangu prefektuur ("prefecture") ehk halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskus.
Linna läbib põhja-lõuna suunas Yoni jõgi, mis on talle ka nime andnud. Lisaks suubuvad temasse seal Riaillée ja Ornay (ning viimase lisajõgi la Soivre). Linn võlgneb oma tänapäevase kuju Napoleon I-le, kes ehitas väikesest linnast omal ajal väga modernse ja kaasaegse linnasüdame. Selle tähtsaim osa oli viisnurkse kujuga kaitsekindlus, mis hõlmas ka kõiki tolle aja tähtsamaid administratiiv- ja haldushooneid (prefektuuri, raekoda, teatrit, kohtuid, lütseumi ja Püha Louis' kirikut ("église Saint-Louis")). Kõik ehitised asusid ümber laia esplanaadi, mida nimetatakse ka Napoleoni väljakuks. Linn sai ametlikult linnaõigused keiserliku dekreediga 25. mail 1804 ning samal ajal sai sellest ka Vendée departemangu halduskeskus ehk prefektuur, võttes selle staatuse üle seniselt Fontenay-le-Comte'i linnalt.
Linn on kandnud järgmisi nimesid:
Linna territoorium asub 32–94 meetri kõrgusel üle merepinna.
Rahvaste Demokraatlik Partei

Rahvaste Demokraatlik Partei (türgi keeles "Halkların Demokratik Partisi", lühendatult "HDP") on 2012. aastal asutatud Türgi erakond, mis esindab peamiselt kurdide ja teiste vähemusrühmade huve. Ideoloogiliselt on tegemist pigem vasakpoolse parteiga, mis kuulub Euroopa tasandil assotsieerunud liikmena Euroopa Sotsialistlikku Parteisse.
Alates 2014. aastast on erakonna kaasesimehed Selahattin Demirtaş ja Figen Yüksekdağ.
Juunis 2015 toimunud korralistel parlamendivalimistel sai erakond esimest korda esindatuse Türgi parlamendis. See õnnestus neil säilitada ka sama aasta novembris toimunud erakorralistel parlamendivalimistel. 550-kohalises parlamendis on erakonnal praegu 59 kohta.
Teatejooks

Teatejooks on mitmest etapist koosnev võistkondlik ala, kus võistkonnaliikmed läbivad ükshaaval järjestikused etapid ja üks jooksja annab teate (kas teatepulga näol, puudutusega või muul moel) edasi järgmisele sama võistkonna jooksjale. 
Teatejookse korraldatakse kergejõustikus ja orienteerumises. Teatejooks algab reeglina ühisstardist, kus esimese vahetuse võistlejad stardivad üheaegselt. Kergejõustiku teatejooksudes kasutatakse teatepulka, ekidenis on kasutatud ka teatelinti. Orienteerumisjooksu teatevõistlustel antakse teatemärguanne edasi nii, et lõpetanud vahetuse jooksja kas puudutab järgmise vahetuse jooksjat või annab talle võistluskaardi. Teate üleandmine peab toimuma teatevahetusalas.
Teatejooksud kergejõustikus.
Olümpiamängude kavva kuuluvad 4 × 100 meetri teatejooks ja 4 × 400 meetri teatejooks. 
Eesti teatejooksude meistrivõistlustel on võisteldud aga ka järgmistel distantsidel: 
Teatejooksud orienteerumises.
Orienteerumise maailmameistrivõistlustel on kavas kaks teatejooksu ala:
Orienteerumise teatevõistlustel kasutatakse kaasvõistlejate jälitamise vältimiseks hajutust, mis tähendab, et samal etapil ei ole kõikidel võistkondadel samad kontrollpunktid, vaid kontrollpunkte kombineeritakse võistkondade ja etappide vahel, kuid nii, et kokkuvõttes läbivad kõik võistkonnad sama üldpikkusega distantsi ja samade kontrollpunktidega raja samas suunas.
Jan Jambon

Jan Jambon (sündinud 26. aprillil 1960 Genkis on Belgia poliitik (Uus Flaami Allianss). Ta oli 11. oktoobrist 2014 kuni 9. oktoobrini 2018 Belgia siseminister (Charles Micheli valitsuses), alates 2. oktoobrist 2019 on ta Flandria peaminister.
Ta sündis aastal 1960 Genkis (asub Flandrias Limburgi provintsis Belgias). Ta lõpetas aastal 1984 Vrije Universiteit Brusseli (Brüsseli Vaba Ülikooli) informaatika bakalaureusena.
Ta valiti aastal 2007 Belgia parlamendivalimistel parlamenti, samuti ka aastatel 2010 ja 2014. 11. oktoobrist 2014 kuni 9. oktoobrini 2018 oli ta Belgia siseministriks (Charles Micheli valitsuses).
Raut

Raut (inglise sõnast "rout") on seltskondlik õhtune koosviibimine, mis omab enamasti mingit poliitilist tähtsust.
Anatol Șalaru

Anatol Șalaru (sündinud 7. veebruaril 1962 Văraticus) on Moldova poliitik. Ta on olnud Moldova transpordiminister ja oli 30. juulist 2015 kuni 27. detsembrini 2016 Moldova kaitseminister.
Ta sündis aastal 1962 Văraticus (asub Rîșcani rajoonis Moldovas). 
Aastal 1988 oli ta kirjandusliku ja ühiskondlik-poliitilise ringi "Alexei Mateevici" (Moldova poeedi, tõlkija ja sõjaväevaimuliku Alexei Mateevici mälestuseks) loomise initsiaatoriks; ringis koguti allkirju rumeenia keele riigikuulutamise kohta ja ladina tähestikule tagasipöördumiseks.
Raul Kudre

Raul Kudre (sündinud 11. detsembril 1970 Mellistes) on eesti omavalitsustegelane ja orienteeruja.
Haridus.
1989. aastal lõpetas ta Värska Keskkooli. 2004. aastal lõpetas Eesti Maaülikooli maaehituse eriala.
Töö.
Ta on töötanud Värska Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana. 
Aastatel 2006–2017 oli ta Värska vallavanem. 30. oktoobril 2017 sai temast esimene Setomaa vallavanem.
Sporditegevus.
Sporditulemused.
Eesti orienteerumise meistrivõistlustel on ta aastatel 1989–2011 võitnud 23 kuld-, 13 hõbe- ja 9 pronksmedalit, neist 2 hõbedat ja 1 pronksi rattaorienteerumises ning 4 pronksi orienteerumisjooksus, kõik ülejäänud medalid suusaorienteerumises. 23 korda Eesti meistriks tulnuna on ta meestest Eesti läbi aegade edukaim suusaorienteeruja. 
Suusaorienteerumise NSV Liidu meistrivõistlustel võitis ta 1989. aastal Eesti meeskonnas koos Raivo Rõõmu, Martti Parve ja Ormar Lutsbergiga hõbe- ning 1990. aastal tavarajal pronksmedali.
Suusaorienteerumise EM-il parimad tulemused 12. koht sprindis (2001) ja Eesti meeskonnas (koos Tõnis Ermi ja Taavi Nurmega) 8. koht teatesõidus (2006).
Osalenud kuus korda suusaorienteerumise MM-il (1992, 1994, 1996, 1998, 2000, 2004), parimad tulemused 9. koht lühirajal (1994) ja Eesti meeskonna liikmena (koos Margus Halliku, Ander Ojandu ja Tõnis Ermiga) 6. koht teatevõistlusel (2004). 
Aastatel 2004–2006 osales rattaorienteerumise maailmameistrivõistlustel, parimad tulemused 2004. aastal 20. koht lühirajal ja Eesti meeskonna liikmena 4. koht teatesõidus koos Rene Ottessoni ja Margus Hallikuga.
Spordiorganisatsiooniline tegevus.
Ta on Värska Orienteerumisklubi Peko president, Põlva Maakonna Spordiliidu juhatuse liige ja Põlva Maakonna Spordinõukogu aseesimees.
2005. aastast on ta Eesti suusaorienteerumiskoondise treener. 2014. aastast on ta IV kategooria orienteerumistreener (Eesti kvalifikatsiooniraamistiku 6. tase).
2012. aastal oli ta Räpinas ja Värska ümbruses toimunud rattaorienteerumise maailma karikasarja etapi peakorraldaja.
2021. aastal oli ta Käärikul toimunud suusaorienteerumise maailmameistrivõistluste, juunioride maailmameistrivõistluste ja noorte Euroopa meistrivõistluste peakorraldaja.
Osalemine valimistel.
Ta on osalenud kohalike omavalitsuste valimistel aastatel 1996, 1999, 2002, 2005, 2009 ja 2013, kandideerides Värska valla volikokku. Esimest korda valiti ta volikokku 2002. aastal erakonna Mõõdukad nimekirjas, järgnevatel valimistel kandideeris ja osutus valituks Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas.
2015. aastal kandideeris Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Riigikokku, kogus 245 häält, kuid ei osutunud valituks.
Muu ühiskondlik tegevus.
Ta on Põlvamaa Omavalitsuste Liidu juhatuse liige ja Setomaa Valdade Liidu nõukogu liige (varem olnud ka nõukogu esimees). 
Isiklikku.
Tema abikaasa Ingrit Kala on setu rahvakultuuri edendaja ja orienteeruja. Ka tütred Daisy Kudre-Schnyder ja Doris Kudre ning poeg Timo Kudre on orienteerujad.
Charlestown (Nevis)

Charlestown on linn Nevise saare lääneküljel Saint Paul Charlestowni vallas, saare suurim asula ja halduskeskus.
Seal elab 1500 inimest.
Linnas on mitu alg- ja keskkooli, kolm muuseumi, raamatukogu, haigla ja sadam, kuid mitte lennujaama.
Linnas on sündinud USA riigimees Alexander Hamilton.
Cardiffi kindlus

Cardiffi kindlus (kõmri keeles "Castell Caerdydd") on keskaegne kindlus ja uusgooti stiilis loss Cardiffi kesklinnas.
Algse kindluse ehitasid 11. sajandil normannid 3. sajandist pärineva roomlaste kindlustuse kohale. Kindlustus- ja uuendustööd jätkusid 12. ja 13. sajandil.
Tšiili Ülikool

Tšiili Ülikool (hispaania keeles "Universidad de Chile") on riiklik ülikool Tšiili pealinnas Santiagos.
See asutati 19. novembril 1842 ja on sellega riigi vanim ülikool.
Ülikoolil on viis linnakut ja seal õpib rohkem kui 38 000 inimest, akadeemilisi töötajaid on üle 3000. Ülikoolil on 14 teaduskonda ja 4 interdistsiplinaarset instituuti.
George Enescu

George Enescu (Prantsusmaal tuntud kui Georges Enesco; 19. august 1881 – 4. mai 1955) oli rumeenia helilooja, viiuldaja, pianist, dirigent ja muusikapedagoog. Paljud peavad teda Rumeenia tähtsaimaks muusikuks.
Ta sündis Kirde-Rumeenias Liveni külas, mis pärast tema surma nimetati tema järgi (küla asub praeguse haldusjaotuse järgi Botoșani maakonnas). Ta oli juba lapsena muusikas andekas ja hakkas varakult heliloominguga katsetama. Sellest ajast on säilinud mõned lühikesed palad viiulile ja klaverile. Varaseim märkimisväärse pikkusega teos on pealkirjastatud "Pămînt românesc" (Rumeenia maa) ja see on juurdekirjutuse järgi "oopus klaverile ja viiulile George Enescult, rumeenia heliloojalt, vanus viis aastat ja veerand". Varsti pärast seda viis isa ta õppima helilooja Eduard Caudella juurde. 
5. oktoobril 1888 sai temast ajaloo noorim õpilane Viini konservatooriumis. Seal olid tema õpetajad Joseph Hellmesberger noorem, Robert Fuchs ja Sigismund Bachrich. 1891. aastal andis kümneaastane George kontserdi Viini õukonnas, kohal oli ka keiser Franz Joseph I. Enescu lõpetas konservatooriumi hõbemedaliga enne oma 13. sünnipäeva. 
1895. aastal läks ta õpinguid jätkama Pariisi. 1898. aastal esitles ta Pariisis oma esimest küpset helitööd "Poema Română". 
Suur osa tema loomingust oli mõjutatud rumeenia rahvamuusikast. Populaarsemate teoste seas olid kaks rumeenia rapsoodiat, ooper "Œdipe" ja orkestrisüidid. Ta kirjutas ka viis sümfooniat (kaks neist lõpetamata) ja kammermuusikat. 
8. jaanuaril 1923 tegi ta dirigendidebüüdi Ameerikas, juhatades Carnegie Hallis Philadelphia sümfooniaorkestrit. Pärast seda külastas ta USA-d sageli. Ameerikas veendi teda 1920. aastatel salvestama oma viiulimängu. Ta juhatas mitmeid USA orkestreid. Alates 1927. aastast oli tema õpilane viiuldaja Yehudi Menuhin.
1939. aastal abiellus ta Maria Rosettiga.
Ta on maetud Père-Lachaise'i kalmistule Pariisis.
TA Orienteerumisklubi

TA Orienteerumisklubi (lühendatult TA OK) on Eesti orienteerumisklubi. 
Klubi asutati 7. detsembril 1982. Klubi algne nimi oli "TA O-klubi" ehk Teaduste Akadeemia orienteerumisklubi kuivõrd enamus klubi liikmetest töötas Teaduste Akadeemia instituutides. Klubi esimene esimees oli Kalju Vaikjärv.
Alates 2000. aastast korraldab klubi iga aasta oktoobri alguses 8-tunnise kontrollajaga TA OK rogaini. 2008. aastal korraldas klubi Karula rahvuspargis 8. rogaini maailmameistrivõistlused.
Klubi korraldas 2005. aastal Eesti meistrivõistlused orienteerumisjooksu sprindidistantsil Rocca al Mare Vabaõhumuuseumis ja 2011. aastal Eesti meistrivõistlused rattaorienteerumises Taheval.
Klubi edukaim sportlane on kolmekordne rattaorienteerumise maailmameister Tõnis Erm.
Martin Vares

Martin Vares (ka Märt Vares; 18. veebruar 1855 Tarvastu kihelkond – 22. detsember 1915 (vkj) Tartu) oli Eesti ärkamisaja ühiskonnategelane: õpetaja, luuletaja, muusikategelane, kirjastaja ja raamatukaupmees.
Vares tegutses vallaköstri ja kooliõpetajana mitmel pool maal, sealhulgas Sakala kandis Tarvastus, Helmes ja Kanepis, kus korraldas laulukoore ja muud kohalikku seltsielu. Kooliõpetuses võitles Martin Vares uuenduste eest, võtmaks kasutusele uued õpikud (sh C. R. Jakobsoni "Koolilugemise raamat") ning vähendamaks piirdumist kirikulaulude päheõppimisega. Seetõttu sattus ta vastuollu Kanepi Jaani koguduse õpetaja Georg von Holstiga, kes lasi ta 1881. aasta veebruaris Kanepi kooliõpetaja ja vallakirjutaja kohalt vallandada; Varese toetamise tõttu kaotas ameti ka vallavanem Märt Lilliallik.
1881–1882 oli Martin Vares vahistatud süüdistatuna atentaadis kirikuõpetaja Georg von Holstile. Ehkki juhtumi üksikasjad jäid selgusetuks, peeti süüdistust hiljem alusetuks ning Vares vabastati 1882. aasta aprillis. Juhtum pälvis suurt tähelepanu mitte üksnes Eesti ühiskonnas, kus seda nähti osana 1880. aastatel puhkenud rahvuslikest konfliktidest ja eestlaste võitlusest sakslastega võrdsete ühiskondlike õiguste eest, vaid ka Riia, Moskva ja Peterburi ajakirjanduses, kus seda pidi kommenteerima isegi akadeemik Ferdinand Johann Wiedemann.
1885–1911 pidas Martin Vares raamatukauplust Tartus Kivisilla lähedal (Raatuse 6). Tema poes leidus nii õppevahendeid, kirjatarbeid ja pudukaupu kui ka raamatuid eesti, vene, saksa, inglise ja prantsuse keeles, samuti asusid seal antikvariaat ja eestikeelse kirjanduse laenuraamatukogu. Ühtlasi kirjastas Vares umbes 30 raamatut, nende seas Eduard Bornhöhe "Tasuja" (1888, 1900), Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Lembitu" (1885) ja Jaan Bergmanni laulud (1901). 1911. aastal müüs Vares oma kaupluse Jaan Raudsepale. Vares töötas ka kassahoidjana kaubalaevaseltsi Linda Tartu abikaupluses, mistõttu teda hiljem (tõendamatult) seltsi pankrotistumises kaassüüdlaseks peeti.
Martin Vares oli Eesti Kirjameeste Seltsi ja selle eestseisuse liige. Seltsi esindajana pidas ta 1888. aastal Juhan Kunderi matusekõne. Ka oli Vares üks luuletaja ja keeleteadlase Mihkel Veske põrmu Eestisse toomise korraldajaist ning osales ka Veskele ausamba püstitamise komitees.
Martin Vares ja tema elukaaslane Ella Zingel (1887–1915) lahkusid elust ühiselt, võttes 24. detsembril 1915 mürki; Ella Zingel elas veel kolm päeva. Üheks põhjuseks on peetud Varese südamehaigust.
Äritegevusest kogunenud kapitali pärandas Martin Vares heategevaks otstarbeks, sealhulgas kultuuriinimeste ja Treffneri gümnaasiumi õpilaste toetuseks. Testamendiga määrati pärandit haldama advokaat Lui Olesk. Pärandi korraldamine ent venis, 1930. aastal oli kapital üle 17 000 krooni ning 1940. aastaks kogunes sihtasutusse M. Varese Toetusraha üle 30 000 krooni. 31. oktoobril 1940 tegi Tartu Linna Vaeslastekohus linnavalitsusele ettepaneku pöörduda Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu poole, et sihtasutus likvideeritaks ja raha antaks Tartu linna haridusosakonnale.
Città metropolitana di Genova

Città metropolitana di Genova on 2. järgu haldusüksus ("città metropolitana") Itaalias Liguuria maakonnas. See moodustati endise Genova provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Liguuria mere ning Alessandria, Piacenza, Parma, La Spezia ja Savona provintsiga.
Haldusjaotus.
Città metropolitana di Genova jaguneb 67 omavalitsusüksuseks ("comuni"):
Tapper

Tapper ehk sõjakirves ehk võitluskirves on endisaegne jalaväe lähivõitluses kasutatud löögirelv. 
Üldisemas tähenduses tähendab tapper ka väikest kirvest.
Tapreid kasutati sõjas neoliitikumist kuni 16. sajandini. Keskajal kasutati taprist koosnevat löögirelva hellebardi.
Sõna päritolust.
Eestikeelne sõna "tapper" on laenatud vanavene keele sõnast "topórŭ" (tähendusega 'kirves'), mida omakorda on peetud vanaks slaavi ühissõnaks või laenuks keskpärsia keelest.
Città metropolitana di Napoli

Città metropolitana di Napoli on 2. järgu haldusüksus ("città metropolitana") Itaalias Campania maakonnas. See moodustati endise Napoli provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Türreeni mere ning Avellino, Benevento, Caserta ja Salerno provintsiga.
Haldusüksuse keskel asub Vesuuvi vulkaan. Città metropolitana di Napoli on elanike arvult Itaalias kolmandal kohal ja asustustiheduselt esikohal.
Haldusjaotus.
Città metropolitana di Napoli jaguneb 92 omavalitsusüksuseks ("comuni"):
Tapper (täpsustus)

Tapper on mitmetähenduslik sõna:
Kujundusgraafika

Kujundusgraafika (ka graafiline disain, tarbegraafika, rakendusgraafika) on rakenduskunst, mis tegeleb visuaalse kommunikatsiooniga, lahendades probleeme graafilise kujunduse abil. Kirja, värvi ja vormi abil kujundatakse ja näitlikustatakse pildikeeles informatsiooni. Kujundusgraafikat loetakse nii graafika kui ka disaini alaliigiks. Spetsialist kes tegeleb graafilise disainiga on graafiline disainer. Graafilised disainerid loovad ja ühendavad sümboleid, pilte ning tekste, et edasi anda idee ning sõnum mida sellega on tahetud öelda. 
Kujundusgraafika tooted (teosed) on näiteks raamatud, ajalehed, veebilehed, plakatid, reklaamid meedias, pakendid, kaubamärgid, logod, voldikud
Ajalugu.
Graafilise disaini termini lõi William Addison Dwiggins 1922. aastal.
Valdkonnad (žanrid).
Kujundusgraafika valdkondi (žanreid):
Kujundusgraafika õpetamine Eestis.
Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini osakonnas (juhtiv õppejõud professor Ivar Sakk) saab õppida graafilise disaini eriala. Kunstiakadeemia Avatud Akadeemias saab õppida kaheaastastel kujundusgraafika kursustel.
Tartu Kõrgema Kunstikooli meediadisaini osakonnas saab meedia- ja reklaamidisaini õppekava raames õppida graafilist disaini (juhtiv õppejõud professor Marko Kekišev).
Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor saab õppida graafilise disaini eriala, mille 3. aasta läbimisel saab bakalaureuse kraadi.
Lagunemine

Lagunemine on millegi jagunemine väiksemateks osadeks.
Näiteks mikromaailma vaadeldes, võime tõdeda keemiliste ainete molekulide lagunemist väiksemateks aineosadeks, väiksemateks molekulideks või aatomiteks. Aatomid on üldjuhul väga stabiilsed, aga kui nad puutuvad kokku piisavalt suure energiaga, saavad ka aatomid osadeks jaguneda, laguneda. Veelgi stabiilsemad on suurema osa keemiliste elementide isotoopide aatomite tuumad. Ometi võivad laguneda ka nemad. Kaasaegse teadusliku maailmapildi järgi ei saa aga lagunemine toimuda lõputult. Osakesed ei saa laguneda väiksemaks kui elementaarosakesed, kaasaegse teadusliku maailmapildi alusena esindab seda osakestefüüsika standardmudel. Energiatkandvad või fundamentaalseid vastastikmõjusid vahendavad energiaosakesed on piiratud kvantitatiivse suurusega, Universumis väikseima veel tähendust omava suurusega - Plancki konstandiga. Samuti teeb osakeste lagunemise võimatuks elektrilaengu jäävuse seadus. Osakesed, millel on elektrilaeng ei saa laguneda väiksemaks kui on elementaarlaengu suurus. (Kvarkidel võib olla küll 1-st väiksem laeng, kuid kvargid ei saa eraldi, üksikult eksisteerida. Nad moodustavad ikka koos teistega tervikuid, mille laeng on 1 või siis kogu hadroni peale kokku 0). 
Makromaailma vaadates lagunevad ühiskondlikud korrad, riigid, ettevõtted, organisatsioonid, pered, inimesed ja teised elusorganismid, eluta aine jne. Lagunemine nagu ka surm on üks pool, eluliselt tähtis, vältimatult vajalik osa looduslikust ringkäigust. Samuti nagu ainevahetuse, metabolismi protsessides katabolism või pidevalt toimuv apoptoosi nähtus meie kõigi kehades. Kosmilisi objekte, universumit, megamaailma vaadeldes peame tõdema, et ka tähed ja teised kosmilised objektid sünnivad, muutuvad ja lagunevad. 
Kõik mis on tekkinud, sündinud võib laguneda ja tõenäoliselt mingi aja jooksul ka laguneb. Küsimus lagunemisest taandub küsimusele ajast. Kui pika aja jooksul midagi vaatleme. Seda, kas kunagi, juhul kui "lõppeb" meie universumi eksistents, võivad laguneda ka meile igaveste ja kindlatena tunduvad loodusseadused...neid kirjeldada aitavad matemaatika, füüsika loogilised tõdemused ise, me keegi ei tea. See on pigem usu, filosoofia küsimus.