tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Meremisjon

Meremisjon on meremeeste usuliste, kõlbeliste ja majanduslike vajaduste rahuldamiseks korraldatud kiriklik tegevus. 
Meremisjon hõlmab jumalateenistuste korraldamist sadamais, usukirjanduse levitamist, meremeeste hooldamist haiglates ja vanglates, vaesunud meremeeste abistamist, meremeeste vara hoidmist, teenistuskohtade vahendamist, meremeeste kodude asutamist, enesetäiendusvõimaluste loomist, samuti väljarändajate eest hoolitsemist.
Meremisjoni alguseks peetakse 1828. aastat, kui asutati Ameerika Merimeeste Sõprade Ühing. Tallinnas asutati Uus-sadamas 1891. aastal Meremisjoni Selts. Nõukogude ajal meremisjonit ei olnud. Meremisjoni töö taastati Eestis septembris 1993, meremisjoni hoone asub Muuga sadamas.
Lossimine

Lossimine (hollandi sõnast "lossen") on laevast lasti mahalaadimine. Lasti laevale pealelaadimist nimetatakse lastimiseks. Lossimine toimub enamasti sadamas või reidil, kalalasti võidakse teisele laevale lossida ka merel.
Käilakuju

Käilakuju on purjelaeva vööriosas asuv reljeefne kaunistus. Käilakujusid kasutati 16.-20. sajandini.
Jõesadam

Jõesadam on sadam siseveekogu laevateel, kus reisijad saavad minna laevale või seal maabuda või kus tehakse laadimis- ja lossimistöid.
Manuel Agujetas

Manuel Agujetas (kodanikunimi Manuel de los Santos Pastor; lavanimed Agujetas, Agujetas de Jerez; 17. mai 1939 Las Tablas, Jerez de la Frontera vald – 25. detsember 2015 Jerez de la Frontera) oli Hispaania mustlaspäritolu flamenkolaulja. 
Ta laulis "cante jondo" stiilis. Ta esines Carlos Saura filmis "Flamenco". Dominique Abel tegi temast dokumentaalfilmi "Agujetas cantaor".
Korstnamärk

Korstnamärk on mittesõjalaeva korstnal olev tähtedest ja/või kujunditest tunnusmärk, mis viitab laevaomanikule. Mõni reeder kasutab korstnamärgina ettevõtte logo.
St. Mary kirik (Carisbrooke)

Maarja kirik on kirik Suurbritannias Inglismaal Wighti saarel Carisbrooke'is. Kirikut kasutab Inglismaa Kiriku kogudus.
Normannide ajal rajatud pühakoja kirikutornis on kümme kella, millest kaheksa valati 1921. aastal ja kaks viimast 2002. aastal. 
Kiriku 1908. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.
Elb-Link

Elb-Link Reederei on Saaremaa Laevakompanii 2015. aastal asutatud tütarettevõte, mis opereerib Elbe jõel Cuxhaveni-Brunsbütteli laevaliinil. Liinil sõidavad Saaremaa Laevakompanii laevad Anne-Marie ja Grete.
Eesti Loots

AS Eesti Loots oli laevandusettevõte, mis tegutses aastatel 2000–2023 ja osutas Eesti vetes lootsiteenust. Ettevõte kuulus Eesti riigile. Ettevõte asutati 2000. aastal Laevaliikluse Juhtimiskeskuse järglasena. Ettevõttel oli kaheksa lootsilaeva nimedega Ahto-01, Ahto-02, Ahto-03 jne.
Ettevõte maksis 2020. aastal Eesti riigile 1,5 miljonit eurot dividende.
Aivar Rumvolt

Aivar Rumvolt (sündinud 1957 Võrus) on eesti kunstnik.
Ta tegutseb Võrumaal keraamiku ja maalijana.
Temalt on 1991. aastal ilmunud luulekogu "Kaldalseisja" (ISBN 5450011725).
Laevapere

Laevapere (varasemas kirjanduses ka "laeva meeskond") on laeval töötavad inimesed, kes alluvad laevakaptenile ja kes on sisse kirjutatud nimestikku (munsterrolli). Laevapere moodustavad kapten, juhtkond (sealhulgas tüürimehed, laevamehaanikud, pootsman, varem ka laevaarst, radist), masina- ja tekimeeskond (sealhulgas madrused, motoristid, masinistid), teenindajad (sealhulgas kokad, koristajad).
Rein Albri

Rein Albri (sündinud 9. veebruaril 1946 Järva-Jaanis) on Eesti merendustegelane, õppejõud.
Aastatel 1993–1996 õppis ta eksternina Eesti Mereakadeemia külmatehnika insener-mehaaniku erialal ning töötas Eesti Mereakadeemia külmatehnika õppetooli lektorina.
2014. aastast on ta Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemia külmatehnika lektoraadi assistent.
Kustav-Olimar Laigna

Kustav-Olimar Laigna (sünninimi Kustav-Olimar Pae; 12. november 1932 Paide – 6. veebruar 2006 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna mäeosakonna "cum laude".
1980–1992 oli ta Informatsiooni Instituudi osakonnajuhataja ja direktor. 1995–2001 oli ta Eesti Mereakadeemia hüdrograafia ja meteoroloogia instituudi juhataja ja professor.
Kustav-Olimar Laigna suri 6. veebruaril 2006 Tallinnas ja ta maeti 10. juulil 2008 Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema naisevend on medievist, endine vaimulik ja sõjaväelane Einar Laigna.
Jaan Lutt

Jaan Lutt (25. november 1945 Rimmu vald Viljandimaa – 13. detsember 2018) oli eesti meregeoloog ja hüdrograaf. 
Aastatel 1972–1990 oli ta Geoloogia Instituudi noorem- ja vanemteadur, 1990–1992 juhtivteadur, meregeoloogia töörühma juht. 
Aastatel 1993–2003 oli ta Veeteede Ameti hüdrograafiaosakonna mereuuringute talituse juhataja. 2004. aastast on ta Veeteede Ameti hüdrograafiaosakonna juhataja.
Enn Kreem

Enn Kreem (sündinud 2. juulil 1939 Kuressaares) on Eesti ajakirjanik ja merendustegelane, Antarktika-uurija.
1965 alustas ta ENSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi vaatlusprogrammi Antarktises, mis kestis vaheaegadega üle 20 aasta. 
1971. aastal võttis ta vastu pakkumise Eesti Televisioonilt. Kreemist sai ETV teadussaadete vanemtoimetaja. 1974–1976 oli “Aktuaalse kaamera” peatoimetaja rollis. Järgnevatel aastatel töötas ta TASS-i, ETA, ERV ja ER-i korrespondendina Soomes ja Rootsis. Ta on olnud ka tele-raadiokomitee teadusdirektor meediauuringute alal ja juhtinud pressiagentuuri APN Eesti bürood. 
Ta on Polaarklubi liige. Ta on Eesti Ajakirjanike Liidu liige. Aastast 1994 on ta "Eesti laevanduse aastaraamatu" koostaja.
Isiklikku.
Tema abikaasa on näitleja ja muuseumiteadur Anni Kreem, nende pojad on ajaloolane Juhan Kreem ja muusik Jaagup Kreem.
Vangaži raudteejaam

Vangaži raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Vangaži linna lähistel. Jaam jääb Inčukalnsi valda Meža miersi külla. 
Iga päev peatub seal 15 reisirongi, tööpäeviti 17. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 34,2 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni.
Jaam avati aastal 1915. Avamisajal jäi see Riia kreisi Allaži kihelkonda Inčukalnsi mõisa maadele. Algselt kandis see nime "Stoke", aastal 1919 hakkas see kandma nime "Stoķi". Tänapäevast nime hakkas jaam kandma aastal 1927. Teise maailmasõja eel rajati sinna uus jaamahoone, mis aga sõjas hävis.
Vangaži raudteejaama ja Sigulda raudteejaama vahel on Valga-Riia raudtee kaheteeline.
Tiit Saare

Tiit Saare (1. september 1956 Väike-Pungerja küla, Pagari külanõukogu, Jõhvi rajoon – 24. september 2017) oli eesti ajaloolane, heraldik ja ajalooõpetaja. 
Aastatel 1963–1972 õppis ta Pagari 8-klassilises Koolis ja aastatel 1972–1975 Iisaku Keskkoolis. 1991. aastal lõpetas ta kaugõppes Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna. 
Ta oli Avinurme Eesti Kodanike Komitee esimees ja Eesti Kongressi liige. Aastatel 1991–1994 oli ta Iisaku Muuseumi juhataja. 1994–1999 Mäetaguse Põhikooli direktor ning 1999. aastast sama kooli ajaloo-, ühiskonnaõpetuse- ja füüsikaõpetaja. 
Looming.
Kujundas Kohtla valla vapi ning osales Maidla ja Mäetaguse valla vapi loomises.
Ta on korrastanud eesti vapikeelt. Lõi Eesti vapi ajaloo allikapõhise käsitluse.
Avaldas artikleid vapi- ja lipuajaloost ajakirjades Horisont, Akadeemia, Tuna, Keel ja Kirjandus ja Heraldisk Tidsskrift.
Ernst Maasik

Ernst Maasik (ka Ernst Masik; 30. november 1890 Helme vald – 18. november 1949 Vosturallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti laevaehitusinsener.
Haridus- ja töökäik.
1914 lõpetas ta Kroonlinna mereinseneride kooli laevaehitusinsenerina.
1914–1916 töötas ta Petrogradis Balti laeva- ja mehaanikatehases. 1916–1918 töötas ta Helsingis Läänemere miinikaitsestaabis, kus juhendas sõjalaevade ehitamist. 1923–1929 oli ta ASi Näitus tegevdirektor ja ühtlasi juhatuse liige. Aastast 1925 oli ta ettevõtte Det Norske Veritas tehniline inspektor ja esindaja Eestis. Aastast 1927 oli ta laevaühingu The Baltic &amp; International Maritime Conference asedirektor Eestis.
1923-1926 oli ta II Riigikogu liige.
Nõukogude okupatsioonivõimud vangistasid Ernst Maasiku 14. juunil 1941, ta suri Vosturallagi vangilaagris Sverdlovski oblastis.
Laiaküla kalmistu

Laiaküla kalmistu on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pirita linnaosas Tallinnas aadressil Muuga tee 2. Praegu on Laiaküla kalmistu Pärnamäe kalmistu osa.
Nehatu valla Iru ja Muuga küla jaoks võeti 1930. aastatel Laiakülas (tänapäevase Laiaküla asumi alal) kalmistuna kasutusele maatükk Käära talu aladelt, mis ametlikult nimetati "Kalmistu 132" kinnistuks. Selle algne pindala oli 2,07 ha. 
1959. aastaks oli kalmistu suurenenud ja selle pindala oli 2,75 ha. 1950. aastatel rajati kalmistust põhja poole liivakarjäär, mistõttu kalmistu põhjaosa on olulisel määral hävinenud. Praeguseks on sealsed hauad olulisel määral maetud üle.
Seoses uue suurkalmistu (praeguse Pärnamäe kalmistu) asutamisega eraldati kalmistu idaküljel maa-ala Iru vanadekodule uue kalmistu jaoks. Esimene matus toimus seal 11. mail 1962. Tänapäeval on mõlemad kalmistud kasvanud kokku Pärnamäe suurkalmistuga ning need kolm ei ole omavahel eraldatud mingite piiretega.
Näitleja Joller

"Näitleja Joller" on 1960. aastal valminud Eesti Telefilmi mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Voldemar Panso samanimelisel jutustusel.
Sisu.
Toomas Joller on näitleja olnud juba kakskümmend aastat. Joller on populaarne ja talle on antud rahvakunstniku aunimetus. Ent tasapisi hakkab Jolleri täht tuhmuma. Ta muutub egoistlikuks ja enesekeskseks, tema osatäitmised jäävad pealiskaudseks. Näitleja sisemine põlemine nõuab tulivett, mida Joller koos oma sõbra komöödianäitleja Rutsiga ka ohtralt tarvitab. Tekivad probleemid ja vastuolud teatris. Kui Joller saab purjuspäi etendusele ilmumise eest käskkirja, siis esitab ta lahkumisavalduse.
Joller läheb maale. Ta külastab endist näitlejat Augustit, kellega nad õitsvate õunapuude all istudes vestlevad olulistest asjadest. Sööklas saab Joller tuttavaks kraavihall Johannesega, kellega ta töötab kuu aega turbarabas kraavikaevajana. Seejärel elab Joller sovhoosis oma õe juures, kus ta tegeleb kohaliku näiteringi juhendamisega. Siis saab Joller telegrammi, milles teda kutsutakse teatrisse tagasi. Eneses selgusele jõudnuna pöördub ta teatritööle tagasi. 
Varia.
"Näitleja Joller" on kahtlemata üks nurgakivi eesti kultuurile iseloomulikus näitlejaameti mütologiseerimise ja heroiseerimise vundamendis.
Johannes Diderik van der Waals

Johannes Diderik van der Waals (23. november 1837 Leiden – 8. märts 1923 Amsterdam) oli hollandi füüsikateoreetik ja termodünaamik, kes on tuntud eeskätt gaaside ja vedelike olekuvõrrandi tõttu. 1910. aastal anti talle selle eest Nobeli füüsikaauhind.
Nicolaas Bloembergen

Nicolaas Bloembergen (11. märts 1920 Dordrecht – 5. september 2017 Tucson, Arizona) oli hollandi päritolu USA füüsik.
1938. aastast õppis ta Utrechti ülikoolis füüsikat. 1945. aastal lahkus ta Hollandist ja astus Ameerika Ühendriikides Harvardi ülikooli. 1948. aastal sai ta Leideni ülikoolist doktorikraadi. Hiljem oli ta Harvardis rakendusfüüsika professor. 1958. aastal sai ta USA kodakondsuse.
1981. aastal anti talle, Arthur Schawlowle ja Kai Siegbahnile Nobeli füüsikaauhind töö eest laserspektroskoopias.
Sheldon Lee Glashow

Sheldon Lee Glashow (sündinud 5. detsembril 1932 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik.
1979. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind.
Peaminister (raamat)

"Peaminister" on Edgar Savisaare 2004. aastal ilmunud aimeraamat, mis käsitleb Savisaare tegevust Eesti peaministrina aastatel 1990–1992 ning tema seisukohti Eesti poliitika, majanduse ja ajaloo teemal.
2005. aastal ilmus teos soome keeles pealkirjaga "Viron vaaran vuodet", selle on tõlkinud Jouko Vanhanen ja Raija Hämäläinen.
Kai Siegbahn

Kai Manne Börje Siegbahn (20. aprill 1918 Lund – 20. juuli 2007 Ängelholm) oli rootsi füüsik.
Tema isa oli füüsik Manne Siegbahn, kes sai Nobeli füüsikaauhinna 1924. aastal.
1944. aastal sai ta Stockholmi ülikoolis doktorikraadi.
1981. anti talle, Nicolaas Bloembergenile ja Arthur Schawlowle Nobeli füüsikaauhind töö eest laserspektroskoopias.
Tallinna islami keskus

Tallinna islami keskus on sihtasutuse Eesti Islami Keskus hallatav hoone Tallinnas Lasnamäe linnaosas Keevise tänav 9.
2009. aastal andis Saudi Araabia kodanikust omanik Omar Abdullah Alshatri oma Ülemistel Keevise tn 9 asuva kolmekorruselise hoone Eesti Islami Koguduse ning 2015. aastal Eesti Islami Keskuse hallata. Tallinna islamiusulised peavad keskuses reedeseid palvusi, korraldavad ramadaaniaja üritusi ning viivad läbi õppetegevusi.
Abdus Salam

Mohammad Abdus Salam (29. jaanuar 1926 – 21. november 1996) oli Pakistani füüsikateoreetik.
1979. aastal anti talle, Sheldon Glashow'le ja Steven Weinbergile Nobeli füüsikaauhind. Ta oli esimene pakistanlasest ja teine moslemist Nobeli auhinna laureaat.
Tartu Keelpillikvartett

Tartu Keelpillikvartett on Eesti keelpillikvartett. 
Ansambli moodustavad Kristel Eeroja-Põldoja (viiul), Kadri Sepalaan (viiul), Kadri Rehema (vioola) ja Reet Mets (tšello).
Revalia Kammermeeskoor

Revalia Kammermeeskoor oli Eesti meeskoor. Koor asutati 1998. Koori peadirigent oli Hirvo Surva.
Vitali Ginzburg

Vitali Lazarevitš Ginsburg (vene Виталий Лазаревич Гинзбург; 4. oktoober 1916 Moskva – 8. november 2009 Moskva) oli juudi päritolu Venemaa füüsikateoreetik ja astrofüüsik.
Ta oli NSV Liidu Teaduste Akadeemia ja Venemaa Teaduste Akadeemia liige.
Melvin Schwartz

Melvin Schwartz (2. november 1932 New York – 28. august 2006 Twin Falls, Idaho) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.
1988. aastal anti talle, Leon Ledermanile ja Jack Steinbergerile Nobeli füüsikaauhind töö eest neutriinode uurimisel.
Wilhelm Wien

Wilhelm Carl Werner Otto Fritz Franz Wien (13. jaanuar 1864 Gaffken – 30. august 1928 München) oli saksa füüsik.
Wien sündis Gaffkenis Fischhauseni lähedal Preisimaal (tänapäeval Primorsk Kaliningradi oblastis).
1893. aastas sedastas ta Wieni nihkeseaduse. 1911. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind töö eest soojuskiirguse uurimisel.
Leostunud mullad

Leostunud mullad ( inglise keeles mollic mambisols) on kamar-karbonaatmuldade ehk pruunmuldade alltüüp. Nende muldade ülemkihis toimub leostumine.
Kirjeldus.
Leostunud mullad on kujunenud karbonaatsel (lubjakivisel) lähtekivimil. Nad võivad olla saviliiv- ja liivsavimullad. Neile on iseloomulikud hea looduslik drenaaž, mistõttu nad on parasniisked või ajutiselt liigniisked; neutraalne reaktsioon (mullareaktsioon on 6,5–7, profiili alumistes horisontides ta suureneb), aktiivne aineringe ja mitmekesine elustik. Pindmine kiht paksusega 30–60 cm on kaltsium- ja magneesiumkarbonaatidest vaene, sest mullaprofiili ülemistest horisontidest on karbonaadid välja pestud.
Leostunud mullad on huumuse- ja toitainerikad, mistõttu on nad Eesti kõige viljakamad mullad. Neil on suur keskkonnakaitseline väärtus ning nad ei karda põuda (välja arvatud koreserikas ja paekivil kujunenu). Leostunud mullad sobivad väga hästi enamiku kultuurtaimede kasvatamiseks ja taluvad intensiivset harimist.
Leostunud mullad moodustavad 7,6% Eesti muldkattest, põllumajandusmaal on selle osakaal 14%. Nad hõlmavad 4,2% kogu maafondist ja 9,7% põllumaast Nad on levinud on peamiselt Kesk-Eestis, kõige rohkem neid on Järvamaal, Lääne-Virumaal ja Jõgevamaal. Kõige suurema osa põllumuldadest moodustavad leostunud mullad Rakke ja Järva-Jaani piirkonnas.
Mullakaardil on leostunud mullad tähistatud lühendiga "Ko". Aastal 2014 valiti leostunud muld aasta mullaks.
Mullaprofiil.
Mullaprofiil koosneb järgmistest horisontidest:
Leostunud muldade hulka kuuluvad järgmised variandid:
Ibn Wāfid

Ibn Wāfid al-Lakhmī (; ka "Abū 'l-Mutarrif ‘Abd al-Rahmān al-Lakhmī"; Abdul Mutarrif; latiniseeritult Abenguefit; u 1008 Toledo – 1074 Toledo) oli Al-Ándalusis elanud araabia arst ja farmakoloog. Ta oli Toledo taifa valitseja Yaḩyā al-Ma'mūni õukonnas vesiir.
Tema peateoseks loetakse traktaati "Kitāb al-adwiya al-mufrada" (كتاب الأدوية المفردة; tõlgiti hiljem ladina keelde pealkirjaga "De medicamentis simplicibus"). Traktaat käsitleb lihtsate (teistega segamata) taimset, loomset või mineraalset päritolu ainete raviotstarbel kasutamist. Väidetavalt kulus Ibn Wāfidil teose kirjutamiseks üle kahekümne aasta.
Käbi selja all

"Käbi selja all" on 1966. aastal valminud Soome mängufilm. Film on must-valge.
Film valmis Soome filmi sügava kriisi perioodil ning mõjus omal ajal uuenduslikuna.
Sisu.
Neli Helsingi üliõpilast Santtu, Riitta, Timo ja Leena sõidavad suvel järve äärde telkima. Filmis kujutatakse nende omavahelisi keerulisi suhteid.
Varia.
Filmile sai osaks suur publikumenu ja Soome kinodes vaatas seda 700 000 inimest.
Varai keel

Varai keel on Filipiinidel kõneldav austroneesia keelte hulka kuuluv keel.
Varai keelt kõneleb emakeelena 2,6 miljonit inimest.
Bütsantsi kalender

Bütsantsi kalender on kalender, mida kasutati Bütsantsis aastatel 988–1453 ja ajaarvamist loeti "Konstantinoopoli asutamisest" ehk "maailma loomisest". 
Bütsantsi kalendri järgi toimus maailma loomine aastal 5510 e.m.a. 
Bütsantsi kalendrit kasutati lisaks ida ortodoksses kreekakatoliku kirikus aastatel umbkaudu aastatel 691–1728 ning Vene Õigeusu Kiriku kaudu Vene Suurvürsti-, Moskva tsaari- ja Venemaa Keisririigis, umbkaudu aastatel 988–1700.
On tähelepanuväärne, et Bosporuse väin, mille kaldale rajati Byzantion (hilisem Konstantinoopol), tekkis umbes 5600. aastal e.m.a, mil tekkis ühendus Vahemere ja Musta mere vahel ning seetõttu Musta mere tase tõusis umbes poolsada meetrit.
Georg Seim

Georg Seim (14. oktoober 1928 Kansk – 15. märts 2015) oli eesti tõstja.
Georg Seim tuli aastail 1949–1955 raskekaalus kuuekordseks Eesti NSV meistriks.
Isiklikku.
Tema poeg on tõstja ja treener Alar Seim ja pojapoeg samuti tõstja Mart Seim.
Jüri/Georg Seim (1924-1994), keemik, mikrobioloog ja soomepoiss oli tema onupoeg.
Georg Seim on maetud Liiva kalmistule.
Assüüria kalender

Assüüria kalender arvab aastaid esimese templi loomisest, milleks on loetud aasta 4750 e.m.a.
Seda kasutavad ametliku kalendrina assüürlased Iraagis, Iraanis, Süürias, Jordaanias, Liibanonis, Armeenias ja Iisraelis, osalt Türgis.
Aasta 2016 AD on assüüria kalendri järgi aasta 6766.
Iru vanadekodu uus kalmistu

Iru vanadekodu uus kalmistu on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pirita linnaosas Tallinnas aadressil Muuga tee 2. Praegu on Iru vanadekodu uus kalmistu Pärnamäe kalmistu osa.
Iru vanadekodu võttis 1920. aastatel Laiakülas (tänapäevase Laiaküla asumi alal) kasutusele oma kalmistu. 
Seoses uue suurkalmistu (praeguse Pärnamäe kalmistu) asutamisega eraldati Iru vanadekodule Laiaküla kalmistust ida pool uue kalmistu jaoks maa-ala. Esimene matus toimus seal 11. mail 1962. Praeguseks on sealsed hauad olulisel määral maetud üle ning kalmistu on kasvanud kokku Pärnamäe suurkalmistuga ning need kolm kalmistut ei ole omavahel eraldatud mingite piiretega.
Reketlon

Reketlon (inglise keeles "racketlon") on mitmevõistlusspordiala, milles on ühendatud neli populaarseimat reketitega mängitavat pallimängu: sulgpall, tennis, lauatennis ja seinatennis.
Reeglid.
Tavalises mängus osaleb kaks mängijat (või paarismängus kaks paari), kes mängivad neli setti – ühe seti igal alal. Kõik setid on sarnase ülesehitusega – servija vahetub kahe pallivahetuse järel. Setid mängitakse 21 punktini ja võitma peab vähemalt kahepunktilise vahega. Alade järjekord on väikseimast reketist suurimani: lauatennis, sulgpall, seinatennis ja viimasena tennis. Mängija või paar, kes on saanud kokkuvõttes kõige rohkem punkte, võidab matši. Kui peale nelja ala on seis viigis, mängitakse lisapunkt tennises. Kõikide alade puhul lähtutakse rahvusvahelistest reeglitest, v.a punktiarvestus.
Ajalugu.
Reketlon sai alguse Soomes ja Rootsis 1980. aastatel. Esimesed Soome meistrivõistlused toimusid Helsingis 1986. aastal, esimesed Rootsi meistrivõistlused 1990. aastal.
Esimesed maailmameistrivõistlused peeti 2001. aastal.
John Robert Schrieffer

John Robert Schrieffer (31. mail 1931 Oak Park, Illinois – 27. juuli 2019 Tallahassee) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.
1972. aastal pälvis ta koos John Bardeeni ja Leon Cooperiga Nobeli füüsikaauhinna mikroskoopilise ülijuhtivusteooria eest.
6. novembril 2005 mõisteti talle 2 aastat vanglakaristust liiklusõnnetuse, milles hukkus 1 ja sai vigastada 7 inimest, põhjustamise eest Orcuttis California osariigis 24. septembril 2004.
Heinrich Rohrer

Heinrich Rohrer (6. juuni 1933 Buchs, Sankt Galleni kanton – 16. mai 2013 Wollerau, Schwyzi kanton) oli Šveitsi füüsik.
1986. aastal anti talle ja Gerd Binnigile Nobeli füüsikaauhind skaneeriva tunnelmikroskoobi kavandamise eest.
Viikar

Viikar oli aastatel 1980–1994 Eesti Meremuuseumi juures tegutsenud allveearheoloogia klubi.
Klubi asutati Eesti mereasjandusloo uurimise edendamiseks Eesti Meremuuseumi direktori Ants Pärna käskkirja alusel 28. aprillil 1980.
Eesti Meremuuseum tegi uppunud laevade otsimisega algust Hiiumaa lähistel 1978. aasta suvel.
Klubi liikmed olid kutselised tuukrid Kirovi-nimelisest Näidiskalurikohoosist ja allveeklubi Nemo amatöörsukeldujad. 
Asutatud klubi merearheoloogiauuringud kujunesid peagi Meremuuseumi üheks esmatähtsaks tegevussuunaks. 1982. aastal hankis muuseum ekspeditsioonilaeva, mis ehitati põhjalikult ümber ja moderniseeriti. Laeva nimeks pandi Mare. 
Allveeuuringuid sooritati kõigil Eesti merevetel, aga ka siseveekogudel, näiteks Viljandi järvel, Koorküla-Valgjärvel, Narva jõel. Allveeleidudest hakati koostama Eesti vrakiregistrit. 
1994. aastal hakkas klubi Viikar tegevus aegamisi soikuma. Meremuuseumi juurde loodi 1998. aastal allveearheoloogia osakond.
Riccardo Giacconi

Riccardo Giacconi (6. oktoober 1931 Genova Itaalia – 9. detsember 2018 San Diego) oli itaalia päritolu Ameerika Ühendriikide astrofüüsik, röntgenastronoomia rajajaid. 
Ta konstrueeris esimesed röntgenteleskoobid ning osales mitme kosmoseteleskoobi (satelkiit Uhuru, Einstein, Chandra) loomisel.
Ta oli Space Telescope Science Institute'i esimene direktor.
2002. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind.
Giacconi oli Johns Hopkinsi Ülikooli professor.
Alfons Håkans

Alfons Håkans on 1910 asutatud pukseerimisteenuseid osutav Soome laevakompanii.
Kompanii esimene laev valmis 1907. 
Septembris 2004 alustas kompanii Soome sadamate kõrval tegutsemist ka Eesti sadamates. Sellel eesmärgil loodi tütarettevõte Alfons Håkans OÜ ning kaks laeva hakkasid sõitma Eesti lipu all. 
Detsembris 2013 sai Alfons Håkans kogu ASi PKL aktsiapaki omanikuks.
Eesti Meremeeste Liit

Eesti Meremeeste Liit on 1989 asutatud Eesti mittetulundusühing, mille tegevus on suunatud Eesti merenduse arendamisele ja propageerimisele ning eesti merekeele hoidmisele. 
Liidu esimene vanem oli Ants Pärna.
Aastatel 1992–2000 andis liit välja ajalehte, seejärel ajakirja Meremees.
Alates 1. detsembrist 2018 on Eesti Meremeeste Liit korraldatud ümber seltsinguks, mis on meremeeste kutseühingute katusorganisatsioon. Sellesse kuuluvad Eesti Kaptenite Klubi, Eesti Laevajuhtide Liit ja Eesti Laevamehaanikute Liit.
Uno Leisner

Uno Leisner (22. august 1929 – 4. märts 1989 Tartu) oli eesti arst (günekoloog), arstiteadlane. 
Ta lõpetas aastal 1947 Tallinna 7. Keskkooli hõbemedaliga. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1953 arstina.
Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta Kohtla-Järvele peaarsti asetäitjaks ja naistearstiks, kuid samal aastal pääses ta Tartu Kliiniline Haigla sünnitusmajas kliinilisse ordinatuuri, mille lõpetas aastal 1956. Aastatel 1956–1961 oli ta Tartu Kliinilise Sünnitusmaja arst, lisaks oli ta 1959–1961 Tartu Naistenõuandla juhataja. Aastast 1961 töötas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna sünnitusabi- ja günekoloogiakateedris assistendina. Aastal 1971 valmis kandidaadiväitekiri "Vee-, mineraal- ja valguainevahetuse muutustest abdominaalse keisrilõike korral", mille ta kaitses samal aastal ning sai meditsiinikandidaadi kraadi. Dotsendikutse sai ta aastal 1978 ja oli pärast seda Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna dotsent.
Talt ilmus üle 100 teaduspublikatsiooni. Ta on loote üsasisese seisundi funktsionaalse diagnostika aluste rajaja Tartus, aastal 1983 rajas ta kateedri baaskliiniku juurde funktsionaaldiagnostika kabineti.
Uno Leisner suri aastal 1989 Tartus kopsuvähi tagajärjel, ta on maetud Tartu Raadi Vana-Jaani kalmistule.
Isiklikku.
Tema abikaasa Irene Leisner oli eesti keele ja kirjanduse õpetaja. Tema isa Tõnis Leisner oli arst; arst oli ka ta onu Gustav Leisner.
Luhan

Luhan (ukraina keeles Лугань) on jõgi Ida-Ukrainas Luhanski ja Donetski oblastis. Vene-Ukraina sõja ajal on osa jõest kujunenud vaenupoolte vaheliseks rindejooneks.
Otto Stern

Otto Stern (17. veebruar 1888 Sohrau, Preisimaa – 17. august 1969 Berkeley, California, USA) oli juudi päritolu Saksa füüsik.
Alates 1933. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides.
1943. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind.
Louis Néel

Louis Eugène Félix Néel (22. november 1904 Lyon – 17. november 2000 Brive-la-Gaillarde) oli prantsuse füüsik.
1970. aastal anti talle ja Hannes Alfvénile Nobeli füüsikaauhind.
Lugan (täpsustus)

Lugan võib tähendada järgmist:
Bureau Veritas

Bureau Veritas (lühend BV) on 1828 asutatud Prantsusmaa klassifikatsiooniühing; ühtlasi üks vanemaid ja tunnustatumaid klassifikatsiooniühinguid. 
19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul oli BV tuntud oma leebete nõudmiste poolest. See oli ka põhjus, miks enamik Eesti tollaseid suuremaid purjelaevu ja vanemaid aurikuid just BV kaudu klassifitseeriti.
Juudi kalender

Juudi kalender (ka Heebrea kalender) on juutide poolt kasutatav kalender. See on ametlik kalender Iisraelis (Gregoriuse kalendri kõrval).
Juudi kalender arvab aastaid maailma loomisest, milleks on loetud aasta 3761 e.m.a.
Juudi kalender on esmajoones kuukalender.
Hinduistlik kalender

Hinduistlik kalender on hinduismi traditsiooniline kalender.
Hindu kalendris on algusaastaks 3102 e.m.a. Puraanade järgi oli see hetk, kui Krišna pöördus oma igavesse elupaika.
Krievupe raudteejaam

Krievupe raudteejaam on raudteejaam Lätis Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonnas Garkalne vallas. 
Jaamas asub lisaks peateele neli kõrvalteed, ooteplatvorme on seal kolm. Iga päev peatub seal 14 reisirongi, tööpäeviti 15. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 29,2 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni.
Teise maailmasõja ajal asus seal samanimeline peatus. Jaam avati aastal 1960, teenindamaks aastal 1959 jaamast kolme kilomeetri kaugusele rajatud raudbetoonkonstruktsioone valmistavat tehast.
Jaama juures paikneb mälestusmärgiga tähistatud hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu.
Garkalne raudteejaam

Garkalne raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonnas Garkalnes. 
Iga päev peatub seal 15 reisirongi, tööpäeviti 16. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 23 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni.
Jaam rajati aastal 1889 ja algul kandis see nime "Rodenpois". Avamisajal jäi see Riia kreisi Ādaži kihelkonda Bukulti mõisa maadele, asudes Ropaži kihelkonna piiril. Esimese maailmasõja ajal viisid sealt kitsarööpmelise raudtee harud Zaķumuižasse, Allažmuižasse ja Ādažisse. Nende veeremi teenindamiseks rajati sinna ka depoo. Aastal 1919 nimetati jaam Ropaži raudteejaamaks.
Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani, aga peale Läti taasiseseisvumist see demonteeriti. 29. mail 2011 nimetati jaam ümber Garkalne jaamaks.
Aastani 2019 eelnes sellele Baltezersi raudteepeatus.
Baltezersi raudteepeatus

Baltezersi raudteepeatus on endine raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonna Garkalne vallas. 
Peatus asus Riiast 17,1 km kaugusel. Piletihinnalt kuulus peatus B-tsooni.
Peatus avati aastal 1904 raudteejaamana. Avamisajal jäi see Riia kreisi Ādaži kihelkonda Remberģi mõisa maadele. Algaastatel jõudis see kanda nimesid "Weissensee", "Eisenburg" ja "Neuermühlen". Tänapäevase nime sai ajaam aastal 1919. Läti NSV ajal muudeti jaam peatuseks. Peatus suleti detsembris 2019, kuna seda kasutas alla 2,6 reisija rongi kohta.
Jugla raudteejaam

Jugla raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Riia linna Jugla asumis. 
Jaamas on kolm kõrvalteed ja kolm ooteplatvormi. Iga päev peatub seal 17 reisirongi, tööpäeviti 18. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riia raudteejaamast 10,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam A-tsooni.
Jaam rajati aastal 1900 peatusena ja algul kandis see nime "Jegel". Avamisajal jäi see Riia kreisi Biķernieki kihelkonda. Aastal 1919 sai peatusest Jugla raudteejaam.
Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani, aga peale Läti taasiseseisvumist see demonteeriti; praegu lõpeb see Jugla jaamas.
Aastani 2019 järgnes sellele Baltezersi raudteepeatus.
Külli Lokko

Külli Lokko (sündinud 9. augustil 1957 Loksal) on Eesti kultuurikorraldaja, pedagoog ja koorijuht. 
Ta on oma kooridega võitnud mitu mainekat rahvusvahelist koorifestivali. 2015. aasta märtsis võitis tema juhendatav E STuudio Noortekoor Eesti esimese harrastuskoorina New Yorgi koorifestivalil Carnegie Hallis kulddiplomi. Eesti Kooriühing valis ta 2015. aastal aasta dirigendiks..
Elulugu.
Külli Lokko omandas kultuuriharidustöötaja magistrikraadi ja koorijuhi eriala Tallinna Pedagoogilises Instituudis 1983. aastal, kus tema õpetaja oli Merike Aarma. Koorijuhi õpingutest on Lokko oma pedagoogiliseks eeskujuks toonud Gunnar Flossi.
Aastatel 1978–1987 töötas ta Fr. Tuglase nimelises Ahja Keskkoolis muusikaõpetajana ja koolikooride dirigendina. Aastatel 1987–1989 oli ta Räpina Ühisgümnaasiumi muusikaõpetaja ja koolikooride dirigent.
1989. aastal sai temast Põlva kultuurikeskuse muusikajuht. Seal oli tema tööks kontsertide, piirkondlike laulupidude ja koorimuusikapäevade korraldamine. Sellel ametikohal töötas Külli Lokko 1996. aastani. 1997–2002 oli ta Põlva kultuurikeskuse juhataja. 2002. aastal sai Lokkost SA Tartu Tähtvere Puhkepark juhataja. Tema ülesandeks oli vastselt loodud asutuse reorganiseerimine ja tegevuse juhtimine. Alates 2010. aastast töötab Külli Lokko Heino Elleri nimelise Tartu muusikakooli kooristuudio juhatajana. Samal aastal asutas ta ka Elleri tütarlastekoori.
Kultuurijuhtimise kõrvalt on Lokko alaliselt koore juhatanud. 1989. aastal asutas Lokko E STuudio kooristuudio, kus ta tegutseb dirigendina tänini. Külli Lokko on olnud mitme maakondliku laulupeo eri kooriliikide juht. Ta juhib MTÜ E STuudio Noortekoori tegevust ning on olnud tegev kõikide E STuudio kooride ja Elleri kooristuudio välisreiside peakorraldajana. Välisreise on alates 1997. aastast olnud kokku 40.
2018. aastal avas Lokko Tartu Aparaaditehase hoones E STuudio koori- ja tantsukooli. Koolis õpetatakse noortele klassikalist koorimuusikat, levi- ja popmuusikat, teatri-, muusikali- ja filmimuusikat ning pärimus- ja folkmuusikat. Koolis tegutseb ka poistekoor.
Kooridest.
2011. aastal võitis E STuudio kammerkoor Norras Bergenis toimunud rahvusvahelisel Griegi koorikonkursil kaks esikohta. 2014. aastal võitis E STuudio noortekoor mainekal rahvusvahelisel Corki koorikonkursil peaauhinna ja pälvis Fleischmanni rändkarika. E STuudio Noortekoor võitis 2016. aastal Seghizzi rahvusvahelise koorifestivali peaauhinna, kaks kategooriat ning pälvis muidki tunnustusavaldusi (sh tunnistati Lokko konkursi parimaks dirigendiks). E STuudio koorid on saanud ka riiklikke tunnustusavaldusi, näiteks Põlva aasta kultuuriteo, Tartu aasta kultuurikandja ja Kultuurkapitali Aasta kultuuripärli nimetuse. 2015. aastal võitis Elleri muusikakooli tütarlastekoor Hispaanias Canta al mar'i rahvusvahelisel koorifestivalil noortekooride kategoorias esikoha ja vaimulikus kategoorias teise koha.
Isiklikku.
Külli Lokko on abielus, tal on kolm last. Hobina tegeleb Lokko jääveinide valmistamisega. 2000. aastast on Külli Lokko Reformierakonna liige.
Ieva Ilves

Ieva Ilves (lätipäraselt Ieva Ilvesa, 2016. aastani Ieva Kupče; sündinud 13. septembril 1977 Riias) on diplomaat ja poliitik. Ta oli endise Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvese abikaasa.
Ta sündis Riias, kuid lapsepõlve veetis Salatsis.
Kupče lõpetas keskkooli Limbažis. Ta on lõpetanud Läti Ülikooli, 2001. aastal sai ta magistrikraadi politoloogias. 2012. aastal sai ta teise magistrikraadi rahvusvahelise avaliku poliitika alal Johns Hopkinsi ülikoolist, Ameerika Ühendriikide pealinnast Washingtonist.
2006. aastal osales ta NATO tippkohtumise korraldamisel Riias, ta töötas seejärel NATO Läti esinduses ning Euroopa Liidu eriesindaja nõunikuna Bakuus. Hiljem on ta olnud Läti kaitseministeeriumi küberjulgeolekupoliitika koordineerimissektsiooni juht.
2022. aasta oktoobris kandideeris ta Läti seimi valimistel parteiühenduse Attīstībai/Par! (Arengule/Poolt!) nimekirjas. Ta sai 23 225 häält.
2023. aasta kevadest osaleb Euroopa Liidu tsiviilmissioonil Ukrainas.
Isiklikku.
Ieva Kupčel ja diplomaat Ivars Pundursil (sündinud 1966) on poeg Ralfs Jānis. Samuti on tal tütar Isabella.
Tema ema Velta Kupče töötab Limbaži kunstikoolis õpetajana.
Novembris 2015 kihlus Ieva Kupče Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvesega. 2. jaanuaril 2016 abiellusid Kupče ja Ilves Halliste kirikus. 28. novembril teatati, et paaril sündis poeg Hans Hendrik Ilves. Detsembris 2023 teatati abielu lahutamisest.
Toivo Erilt

Toivo Erilt (sündinud 7. aprillil 1942) on eesti teatritegelane ja ehitusinsener.
Ta on lõpetanud 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse erialal.
Aastatel 1996–2009 töötas ta rahvusooperi Estonia haldusdirektorina. Aastatel 2002–2005 juhtis ta Estonia teatrihoone renoveerimistöid.
Tegeleb ehitismälestiste restaureerimisega. Ta on Liivimaa Lossid OÜ juhatuse liige.
Telefonitootjate loend

See on loend telefonitootjatest riikide järgi.
Ŗ

Ŗ (ŗ) on liivi tähestiku ja endine läti tähestiku täht. See on moodustatud r-tähele sedii lisamisega.
Ŗ märgib nii läti kui ka liivi keeles palataliseeritud r-häälikut.
Läti tähestikku lisati Ŗ 1936. aastal ning eemaldati 1946. aastal. Ŗ-tähe kasutamist jätkati paguluses elavate lätlaste väljaannetes. See esineb läti keeles vaid võõrsõnades ja murdesõnades.
Unicode'is on tähe koodid U+0156 (suurtäht) ja U+0157 (väiketäht).
Valdo Rüütelmaa

Valdo Rüütelmaa (sündinud 23. mail 1967 Tallinnas) on eesti puhkpilliorkestrite dirigent ja metsasarvemängija. 
Valdo Rüütelmaa on olnud 2009. aasta üldlaulupeo ja 2011. aasta noorte laulupeo puhkpilliorkestrite üldjuht. 
Ta õppis aastatel 1974–1982 Tallinna 1. Keskkoolis ja aastatel 1982–1986 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis metsasarve erialal Robert Kasemäe metsasarveklassis. Aastatel 1993–1997 õppis ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis puhkpilliorkestri dirigeerimist (prof. Andres Avarand) ja aastatel 2002–2004 Eesti Muusikaakadeemia magistriõppes orkestridirigeerimist (dots. Jüri Alperten ja dots. Aavo Ots). 2004. aastal osales Valdo Rüütelmaa Eri Klasi meistrikursustel. 2008. aastal täiendas end Neeme Järvi ja Paavo Järvi meistrikursustel ja 2011. aastal Johnatan Bretti (Ühendkuningriik) meistrikursustel.
Kei Nishikori

Kei Nishikori (jaapani keeles 錦織 圭 Nishikori Kei; sündinud 29. detsembril 1989 Matsues) on Jaapani tennisist.
Esimest korda jõudis ta ATP põhiturniirile 2007. aastal Los Angeles Openil, mil oli 17-aastane. 2008. aastal valiti ta ATP aasta uustulnukaks.
Nishikori on üksikmängus võitnud kümme turniiri. 2014. aasta USA lahtistel meistrivõistlustel jõudis ta üksikmängus finaali, kus kaotas kahes setis horvaat Marin Čilićile.
2015. aasta detsembri seisuga on ta ATP edetabelis kaheksandal kohal. Tema parimaks kohaks on neljas, millel ta paiknes 2015. aasta märtsis. Ta on ainus Jaapani tennisist, kes on jõudnud ATP edetabelis esikümnesse. Samuti on ta esimene Aasia meestennisist, kes on jõudnud suure slämmi turniiril üksikmängus finaali ja ATP finaalturniirile.
Maurus

Maurus on tegelane Eesti kirjandusklassiku A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" teisest osast – Tartu koolidirektor, kelle prototüüp oli Treffneri kooli rajaja Hugo Hermann Fürchtegott Treffner. Romaanisarja teises köites suundub Andrese ja Mari poeg Indrek Paas Mauruse kooli õppima.
Maurus on vastuoluline rahvuslane, kelle sõnul on inimese keel ja kodumaa tema kõige olulisem varandus ning inimene peab kõige pealt armastama ennast, enne kui ta saab armastada teisi. Mauruse jutt on mõistukõneline ja temas kehastub tammsaareliku poeetika keelekesksus. Indrek ei oska Mauruse mänguga kaasa minna ja võtab kõike liiga tõsiselt. Indreku ja Mauruse vahekord on justkui Andrese ja Pearu vahekord, kus ühel osapoolel on ettekujutus maailma toimimisest ja teine osapool seab selle kõik kahtluse alla. 
Maurusel on ka tütar Ramilda, kes aga hiljem tiisikusse sureb. Tüdruk on salapärane ning Tammsaare on rõhutanud tema identiteedi määratlematust. 
Maurus esineb tegelasena ka Tammsaare teose ainetel valminud filmides ja teatrilavastustes. Näiteks 1975. aasta filmis "Indrek" kehastas teda Ants Eskola.
Tema järgi on nime saanud Tallinna Keskraamatukogu majas 2001. aastast tegutsev Hr. Mauruse Pubi. Samuti kandis Mauruse nime Tallinnas Sõpruse puiestee ja A. H. Tammsaare tee nurgal asunud, kuid 2009. aastal suletud raamatupood.
Hiina kalender

Hiina kalender on hiinlaste traditsiooniline kalender, mida kasutatakse ametliku Gregoriuse kalendri kõrval. 
Hiina kalendril on hulk erinevaid versioone.
Aastate arvestamisel peab hiina kalender esimeseks aastaks enamasti aastat 2698 e.m.a., mis oli müütilise keisri Huangdi ehk Kollase keisri valitsemisaja algusaasta.
Fumio Kishida

Fumio Kishida (jaapani keeles 岸田 文雄 "Kishida Fumio"; sündinud 27. juulil 1957 Hiroshimas) on Jaapani poliitik (Liberaaldemokraatlik Partei), kes oli 4. oktoobrist 2021 kuni 1. oktoobrini 2024 Jaapani peaminister, 64. isik sel ametikohal, 100. ja 101. valitsuse juht. 
Ta oli 26. detsembrist 2012 kuni 3. augustini 2017 Jaapani välisminister ning 28. juulist 2017 kuni 3. augustini 2017 Jaapani kaitseminister. 
Ta sündis 1957. aastal Hiroshimas. Ta õppis Waseda ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1982. aastal. 
Ta oli aastatel 2007–2008 (Yasuo Fukuda valitsuses) Põhjaterritooriumide ja Okinawa asjade riigiministriks. 26. detsembrist 2012 kuni 3. augustini 2017 oli ta Jaapani välisminister (Shinzō Abe valitsuses). 28. juulist 2017 kuni 3. augustini 2017 oli ta lisaks Jaapani kaitseminister. 
Välislingid.
Čiekurkalnsi raudteejaam

Čiekurkalnsi raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Riia linna Čiekurkalnsi asumis. 
Iga päev peatub seal 15 reisirongi, tööpäeviti 17. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ja neilt mahalaadimine. Jaam asub Riia raudteejaamast 6,3 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam A-tsooni.
Jaam rajati 1889. aastal peatusena ja algul kandis see nime "Сортировочная" ("Sortirovotšnaja"). Toona koostati selles jaamas Pihkva suunas sõitvate rongide koosseis. Reisirongid selles jaamas algselt ei peatunud. Avamisajal jäi see Riia kreisi Biķernieki kihelkonda. XX sajandi alguses võeti jaam kasutusele ka reisijaamana ja see hakkas kandma nime "Рига-Балтийская" ("Riga-Baltiiskaja"). 1911. aastal sai jaama nimeks "Царский лес" ("Tsarski Les"), 1918. aastal "Kaiserwald". 1919 sai jaamast "Krūzes muiža" raudteejaam. Tänapäevast nime kannab jaam 1929. aastast.
Algselt asus jaama juures ka väike depoo, mis oli mõeldud vedurite remondiks. 1930. aastatel see aga lammutati. Uus hoone püstitati Teise maailmasõja järel, mis oli depoona kasutusel 1956. aastani. Seejärel hakati hoonet kasutama raudtee remonditarvete hoidlana.
Nõukogude perioodi lõpuaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani; praegu lõpeb see Jugla jaamas. Vaatamata sellele, et raudtee Čiekurkalnsi raudteejaama juures on elektrifitseeritud, ei ole see elektriraudteena kasutusel. Raudteejaama hoonest on tänapäeval saanud elumaja. Čiekurkalnsi raudteejaamast viib 1907. aastal rajatud tee ka Brasa raudteepeatusse ja sealt Rīga Krasta raudteejaama.
Zemitāni raudteejaam

Zemitāni raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil ja Riia–Skulte raudteeliinil Riia linna Purvciemsi asumis. 
Jaamas on viisteist teed ja kolm ooteplatvormi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riia keskraudteejaamast 4,2 km kaugusel. Jaama läbiv raudtee on elektriraudtee. Piletihinnalt kuulub jaam A-tsooni. Zemitānist Jāņavārti raudteepeatuseni viib Zemitāni—Šķirotava raudtee.
Jaam rajati aastal 1877 ja algul kandis see nime Aleksandra Vārti (vene "Александровские ворота"; "Aleksandrovskije vorota" /Aleksandri värav/). Aleksandri värav (või ka Aleksandri triumfikaar) on seal lähedal asunud 1812. aasta Vene-Prantsuse sõja võidu tähistamiseks ja Vene tsaari Aleksander I auks 1815. aastal püstitatud triumfikaar. 1918 sai jaam praeguse nime Läti vabadusvõtleja, Karutapja ordeni ja Eesti Vabadusristi kavaleri Jorģis Zemitānsi järgi. Teise maailmasõja ajal kandis jaam nime "Rīga-Gaisa tilts" või "Riga-Hohe Brücke". Aastal 1948 hakkas jaam Otomārs Oškalnsi järgi kandma nime Oškalni raudteejaam. Tänapäevase nime sai jaam tagasi aastal 1995.
Kruhłaje

Kruhłaje (poola keeles "Kruhłe", valgevene-eesti transkriptsioonis Kruglaje) on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Kruhłaje rajooni halduskeskus. Linn asub Drući jõe kaldal Mahiloŭ linnast 52 kilomeetri kaugusel, merepinnast 175 meetri kõrgusel.
Haridust annavad keskkool ja internaatkool. Linnas on kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Antakse välja rajoonilehte Сельскае жыцьцё. Kruhłajes on toiduainetetööstus (seal asuvad piimakombinaat ja õlivabrik), linnas töödeldakse lina ja valmistatakse ehitusmaterjale. Linnas on koduloomuuseum.
Ajalugu.
Kruhłajet mainitakse esimest korda aastal 1520. Administratiivselt kuulus see Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Toona oli asula Połubińskite valduses. Hiljem kuulus küla Naruszewiczitele, Dembińskitele, Raczyńskitele ja Lomskitele. Aastal 1621 läks küla Lew Sapieha valdusse. Aastal 1667 läks küla Sapiehadelt tagasi Połubińskitele.
Aastal 1669 mainiti Kruhłajet esimest korda kui alevit. Aastal 1679 said alevi omanikeks taas Naruszewiczid, aga XVIII sajandi alguses läks see Ogińskite valdusse.
Poola jagamisel läks Kruhłaje aastal 1772 Venemaa koosseisu. Seal kuulus alev algselt Valgevene ja hiljem Mogiljovi kubermangu. Alevi omanikuks sai Jekaterina Daškova. Tema rajas alevisse pruulikoja ja telgivabriku. Aastal 1785 oli alevis kaks õigeusu kirikut, seal tegutsesid kaks veskit ja asulas oli ka kivist laohoone. 1812. aasta sõja ajal oli alev mõnda aega Kutuzovi peakorter. 
Aastal 1880 tegutses alevis kolm veskit. Aastaks 1913 läbis alevit Talačyni ja Mahiloŭ linna vaheline postimaantee, alevis asus kümne hobusega postijaam. 
Aastal 1924 hakkas Kruhłaje kuuluma Valgevene NSV koosseisu. kus sellest sai rajoonikeskus. Aastal 1925 sai alevist küla. Teise maailmasõja ajal hukkus külas ja selle ümbruses ligi 3000 kohalikku elanikku. Asula sai uuesti aleviks 11. märtsil 1967. 26. veebruaril 2016 sai Kruhłajest linn.
Mati Kärmas

Mati Kärmas (9. september 1941 – 19. detsember 2015) oli eesti viiuldaja. 
Mati Kärmas õppis viiulit Tallinna Muusikakoolis (lõpetas 1961) ning Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Harald Aasa ja Herbert Laane juhendamisel. 
Tema enam kui veerand sajandit kestnud töö ERSO-s algas juba konservatooriumi üliõpilasena 1964. aastal; aastail 1975–1991 oli Mati Kärmas ERSO kontsertmeister. 
1991. aastal kolis ta Soome, kus töötas pensionipõlveni ja Eestisse naasmiseni Kuopio Linnaorkestris.
Korduvalt esines ta ERSO ees ka solistina, tema soleerimisel on kõlanud Stravinski, Mendelssohni, Mozarti I ja Gennadi Tanieli viiulikontserdi ettekanded Vallo Järvi, Neeme Järvi, Ilmar Tõnissoni ja Arvo Volmeri juhatusel, samuti Taavo Virkhausi I viiulikontserdi esiettekanne Eestis autori juhatusel. Pikka aega oli ta ERSO keelpillikvarteti eestvedaja.
Mati Kärmas tegi kaasa mitmesugustes kammerkoosseisudes, sh Camerata Tallinn, Tallinn Barocco, trio koos Arbo Valdma ja Toomas Velmetiga, duo pianist Lilian Semperiga.
Tema esituses kõlas mitme Eesti helilooja uudisteoseid. Tema (kaas)esitatud muusikat leidub salvestistel Eesti Rahvusringhäälingu arhiivis.
Eesti Laul 2016

Eesti Laul 2016 oli kaheksas Eesti Laulu võistlus ja 23. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. Toimus kaks poolfinaali – 13. ja 20. veebruaril ja finaal 5. märtsil 2016.
Võistluse võitja Jüri Pootsmann lauluga "Play" esindas Eestit 61. Eurovisiooni lauluvõistlusel Rootsi pealinnas Stockholmis.
Kōichirō Genba

Kōichirō Genba (jaapani keeles 玄葉 光一郎 "Genba Kōichirō"; sündinud 20. mail 1964 Tamuras) on Jaapani poliitik (Jaapani Demokraatlik Partei). Ta oli 2. septembrist 2011 kuni 26. detsembrini 2012 Jaapani välisminister.
Ta sündis aastal 1964 Tamuras (asub Fukushima prefektuuris). Ta on lõpetanud jesuiitliku Sophia ülikooli õigusteaduskonna. Hiljem lõpetas ta (Panasonicu asutaja Konosuke Matsushita loodud) Matsushita juhtimise ja valitsemise instituudi.
Ta oli 2. septembrist 2011 kuni 26. detsembrini 2012 Jaapani välisminister (Yoshihiko Noda valitsuses).
Anatoli Ljadov

Anatoli Konstantinovitš Ljadov (vene Анатолий Константинович Лядов; 30. aprill / 12. mai 1855 Peterburi – 15./28. august 1914 Borovitši lähedal) oli vene helilooja, muusikapedagoog ja dirigent.
Ta sündis muusikute peres ja esimese mitteametliku muusikahariduse sai ta oma dirigendist kasuisalt. 1870. aastal astus ta Peterburi konservatooriumi õppima klaverit ja viiulit. Varsti loobus ta pillimänguõppest ning keskendus kontrapunktile ja fuugale, säilitades siiski hea klaverimänguoskuse. Tema annet tunnustas teiste hulgas Modest Mussorgski ning ta suhtles lähedalt heliloojate rühmitusega Võimas Rühm. Ta õppis kompositsiooni ka Nikolai Rimski-Korsakovi juhendamisel.
Alates 1878. aastast õpetas ta Peterburi konservatooriumis, tema õpilaste seas olid näiteks Sergei Prokofjev ja Mart Saar.
1884. aastal ta abiellus.
Sokratese vanne

Sokratese vanne (saksa keeles Sokratischer Eid) ehk sokraatiline vanne õpetajatele on vanne, mille koostas arstide Hippokratese vande eeskujul pedagoog Hartmut von Hentig.
Vande tekst.
"Õpetaja või kasvatajana võtan endale kohustuse: 
Sellest lähtudest on minu kohustus:
Johannes Johanson

Johannes Johanson (22. märts 1945 – 26. detsember 2015) oli Eesti merendustegelane. 1994–1997 oli ta Estline'i peadirektor.
Surnud 2016

"Sellel leheküljel loetletakse 2016. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
.asia

.asia on tippdomeen Aasia regiooni ettevõtete, organisatsioonide ja eraisikute jaoks.
Tippdomeen avalikustati 9. oktoobril 2007 ja avati vabaks registreerimiseks 26. märtsil 2008. 2013. aastaks oli registreeritud üle 455 000 domeeni.
.biz

.biz on tippdomeen äriettevõtetele. Kasutusel on alates 2001. aastast.
Tippdomeen loodi, et leevendada nõudlust tippdomeeni .com järele ja näiteks võimaldada ettevõtetel registreerida soovitud domeeninimi, kui see on .com laiendiga juba võetud.
Domeeni haldab USA tehnoloogiaettevõte Neustar.
2008. aastal ületas registreeritud domeenide arv kahe miljoni piiri.
.com

.com on ülddomeen, mis algselt oli mõeldud äriettevõtetele (lühend ingliskeelsest sõnast "commercial" 'äriline'). Domeen on kasutusel alates 15. märtsist 1985.
Hiljem avati registreerimine kõigile soovijatele. See on kõige kasutatavam domeeninimi.
.gov

.gov on tippdomeen Ameerika Ühendriikide valitsusasutuse jaoks. Kasutusel on alates 1. jaanuarist 1985.
Domeeni haldab Ameerika Ühendriikide föderaalvalitsuse juures töötav General Services Administration (GSA).
.info

.info on tippdomeen üldise, raskelt liigitatava teabega tegelevatele serveritele. Kasutusel on alates 2001. aastast.
2008. aastal oli domeeni alla registreeritud üle 5 miljoni veebisaidi.
.jobs

.jobs on tippdomeen töövahenduse ja personalitöö jaoks. Kasutusel on alates 2005. aastast.
Domeeni registri haldaja on Employ Media LLC.
.museum

.museum on tippdomeen muuseumite jaoks. See võeti kasutusele 2001. aastal.
Rahvusvaheline Muuseumide Nõukogu on määranud kindlaks asutuste ja isikute rühmad, kes võivad seda domeeni kasutada.
.mobi

.mobi on tippdomeen viitamaks mobiilteenuseid pakkuvale leheküljele. Kasutusel on alates 2005. aastast.
Alates 2010. aastast on domeeni registri haldajaks USA ettevõte Afilias.
.name

.name on tippdomeen eraisikutele (nagu Eestis pri.ee) jaoks. Kasutusel on alates 2001. aastast.
Tippdomeeni haldab USA ettevõte Verisign.
Tippdomeen on peamiselt ette nähtud domeenide nagu john.doe.name jaoks, kuid on võimalik registreerida ka domeene nagu john.name.
.net

.net on geneeriline üladomeen, mida algselt kasutasid ainult Interneti enda struktuuri teenindavad serverid. Kasutusel on alates 1. jaanuarist 1985.
2015. aastal oli see populaarsuselt neljas tippdomeen (.com, .tk ja .de järel).