tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
NASDAQ

NASDAQ (lühend ingliskeelsest nimest "National Association of Securities Dealers Automated Quotations") on Ameerika Ühendriikide väärtpaberibörs, mis tegutseb New Yorgis. Tegemist on börsil noteeritud ettevõtete turumahult maailma suuruselt teise börsiga. Suurem on vaid New Yorgi väärtpaberibörs. 
Börsil saab kaubelda seal noteeritud aktsiate, võlakirjade, fondide, investeerimisfondide, futuuride, optsioonide ja krüptorahadega. Turu ametlik kauplemisvaluuta on USA dollar. Börsi omanik ja operaator on Nasdaq, Inc. Nasdaq on olnud atraktiivne eeskätt tehnoloogia- ja muude kasvule suunatud ettevõtete hulgas. Võrreldes teiste börsidega USA-s, ei toimu Nasdaqi börsil füüsilist kauplemist. Kõik tehingud tehakse elektroonselt. Kaubelda saab näiteks selliste maailmakuulsate ettevõtete aktsiatega nagu Apple, Amazon, Microsoft, Facebook, Starbucks, Tesla ja Intel.
NASDAQ-i indeksid.
NASDAQ-il ei ole noteeritud ainult kõrgtehnoloogilised ettevõtted, seega on tekkinud terve börsiindeksite süsteem, millest igaüks peegeldab olukorda vastavas majandussektoris. Praegu on selliseid indekseid kolmteist, mis põhinevad NASDAQ-i elektroonilises süsteemis kaubeldavate väärtpaberite noteeringutel.
Nasdaq Composite.
Nasdaq Composite'i indeks hõlmab kõigi NASDAQ-i börsil noteeritud ettevõtete aktsiaid (kokku üle 5000). Turuväärtus arvutatakse järgmiselt: ettevõtte aktsiate koguarv korrutatakse ühe aktsia hetke turuväärtusega.
Nasdaq-100.
Nasdaq-100 sisaldab 100 kapitalisatsioonilt suurimat ettevõtet, kelle aktsiatega kaubeldakse NASDAQ-i börsil. Indeks ei hõlma finantssektori ettevõtteid. 2021. aasta seisuga on 57% Nasdaq-100-st tehnoloogiaettevõtted. NASDAQ-i börsil kordab QQQ märgi all olev fond suure täpsusega Nasdaq-100 dünaamikat.
Johann von der Hoeve

Johann von der Hoeve (ka "Jan van der Hoeve") oli Liivi ordu liige ja Vindavi komtuur aastatel 1523–1527.
Johanni vanemad pole teada, aga ta pärines Geldernist Borculo valdjaskonnast de Hoevest Winterswijki lähedalt. Tema suguvõsa liikmed olid Kleve hertsogi läänimeesteks. Tema sugulane Heinrich van der Hoeve oli Liivi ordumeistri läänimees, kes sai valdusi Liivimaal 1467. ja 1475. aastal. Tema suguvõsa teine haru omas samal ajal lääne Kuramaal. Mitmed temaga arvatavasti suguluses olevad tegelased olid ka Saksa ordu liikmed.
1508. aastal oli Hoeve Narvas linnusekomtuur, 1523. aastal sai aga Vindavi komtuuriks, kellena tegutses järgmised 4 aastat. Seejärel kadus ta tükiks ajaks orduallikatest, kuid aastatel 1539–1542 on teda mainitud endise Vindavi komtuurina. Seejärel teated temast lõppevad.
Wolter von Loe (Vindavi komtuur)

Wolter von Loe oli Liivi ordu liige ja Vindavi komtuur 16. sajandi alguses.
Tema vanemad olid tõenäoliselt Reiner von Loe ja Elisabeth von Kalkum. Ta pärines Vest Recklinghausenist Kurkölnist Loe kojast Marli lähedalt. Tema suguvõsa omas lääne nii Kölni peapiiskopkonnas, Brabantis kui ka Geldernis. Tema vanem vend Wessel von Loe oli Tartu piiskopi vasall aastatel 1457–1471.
Wolteri kohta pole teada, millal ta täpselt Liivimaale saabus, kuid 1499. aastal on teda märgitud Vindavi komtuurina. Selles ametis oli järgmised kaheksa aastat. 1507 on teda nimetatud endiseks Vindavi komtuuriks ja seejärel teated temast lõppevad.
Wolter von Loe (Tallinna komtuur)

Wolter von Loe oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur 15. sajandi esimesel poolel.
Tema vanemad olid Heinrich von Loe ja Hilla von Westerholt. Ta pärines Vest Recklinghausenist Kurkölnist Loe kojast Marli lähedalt. Tema suguvõsa omas lääne nii Kölni peapiiskopkonnas, Brabantis kui ka Geldernis. 
Wolteri kohta pole teada, millal ta täpselt Liivimaale saabus, kuid 1431. aastal oli ta Dünaburgi komtuur. Seejärel, 1436. aastal, sai ta Tallinna komtuuriks. 1446 oli ta Rēzekne foogti ametis. 1448. aastal vabastati ta aga sugulaste palvel Liivi ordust ja järgmisel aastal oli ta Utrechti orduprovintsis Saksa ordu ametnikuna.
Erwin von Bellersheim

Erwin von Bellersheim oli Liivi ordu liige, kelle karjääri tipuks oli kahekordne Rēzekne foogtiks olemine 15. sajandi teisel poolel.
Pole teada, kes olid Bellersheimi vanemad, kuid ta sündis Reinimaal Bellersheimis Hungeni lähedal. Tema suguvõsa oli piirkonna silmapaistvamaid. Saksa ordus oli tema suguvõsast kümneid esindajaid alates 14. kuni 16. sajandini, Liivi orduharus aga peale tema ühtki ta suguvõsa esindajat teadaolevalt ei olnud.
Bellersheimi on 1451. aastal mainitud rüütelvennana Aizkraukles. Enne seda võis ta teoreetiliselt olla ka Saksa ordu liige, sest üks eesnime pidi teadmata Bellersheim oli rüütelvend Königsbergis 1437. aastal. 1470. aastal oli Bellersheim aga samal ajal nii Kursi komtuur kui ka Tallinna peamees. Samal aastal sai ta ka Rēzekne foogtiks. Selles ametis oli ta kolm aastat, 1478. aastal sai Aizkraukle komtuuriks. 1481. aastal oli ta taas foogtiametis Rēzeknes, misjärel teated temast lõppevad.
Kuradisild

Kuradisild on betoonist jalakäijate sild Tartu kesklinnas Toomemäel. Sild ehitati Romanovite valitsemisaja juubeliks 1913. aastal.
20. sajandi algusest on see üks väheseid säilinud betoonsildasid Eestis. Käigutee toetub tugipostide abil kahele saledale kandekaarele. Silla kehand on massiivne, ent rinnatist liigendavad kassetid ja istenišid. Tumedaks luitunud sild on ehitismälestisena muinsuskaitse all aastast 1997.
Silla otstest mõlemale poole suunduvad kõnniteed. Vana Anatoomikumi eest kulgevad need ühtse sirgjoonena kunagise kliinikuhooneni aadressil Lossi 21. Toomeorgu ulatuva sälkse vallikraavi lähiümbruskonda ilmestavad keskpargi juurest algavas rohekoridoris kõrge haljastusega vanemaealised ja suurekasvulised vahtrapuud.
Ajalugu.
1809. aastal ehitati silla praegusesse asukohta esimene puitsild. Uusgootika võlve jäljendava puitkonstruktsiooni projekteeris Tartu Ülikooli arhitekt Johann Wilhelm Krause. 
1842–1844 ehitati lagunenud silla asemele uus ühesildne puitsild Johann Gottlieb Köningsmanni projekti järgi. See sild lammutati 1903. aastal.
Saksa keeles nimetati silda Toome sillaks ("die Dombrücke"), teiseks Toome sillaks ("die zweite Dombrücke") või vanaks Toome sillaks ("die alte Dombrücke"). Tollased ajalehed kinnitavad, et kõnekeeles nimetati "kuradisillaks" juba betoonsillale eelnenud puitsilda. Nimi võib pärineda vastandusest läheduses asuva Inglisillaga.
Rootsi ajast pärinevate Karl X Gustavi ja Gustav II Adolfi nime kandnud bastionite ehk nii-öeldud mäerinnakute vahelt ületab sild just läbipääsuteed kunagisse ülalinna. Kiek in de Köki nimelise kaitsetorni endisel asukohal tõuseb tee Toomele. Neemkõrgendikku eraldabki eespool sälknevast süvendist vallkindlustustele toetuv ning eritasandil ristuv sillaületus. Põhjasõja laastamisteni asus vahetus läheduses lisaks Toomevärav ja selle kõrval eeslinnuse müüris Söetorn.
Romanovite dünastia 300. aastapäeva pidustusteks valmis arstiteaduse professori ja kirurgi Werner Zoege von Manteuffeli eestvedamisel praegune ühesildne betoonsild. Silla projekteeris Tartu linnaarhitekti Arved Eichhorni ning ehitas Liivimaa maakultuuri büroo ehitusosakond.
Silla külgedele paigaldati Constanze von Wetter-Rosenthali loodud pronksreljeefid: Toome-poolsel põhjaküljel pärg koos juubelit tähistavate aastaarvudega "1613" ja "1913" ning Toomeoru-poolsel lõunaküljel keiser Aleksander I pronksreljeef koos ladinakeelse kirjaga "Alexandro Primo".
Betoonsild avati 1. septembril (vkj)/ 14. septembril 1913 Romanovite dünastia juubelipidustusteks.
Silla ametlikuks nimeks pandi Aleksander I sild (saksa keeles "Alexander-Brücke").
Dau

Dau (araabia keeles دهو) on traditsiooniline ühe või mitme ladinapurjega araabia purjelaev. 
Neid kasutatakse peamiselt Araabia poolsaare, Pakistani, India ja Ida-Aafrika rannikul.
Alphonse Daudet

Alphonse Daudet [alf'ons dod'e] (13. mai 1840 Nîmes – 16. detsember 1897 Pariis) oli prantsuse prosaist ja näitekirjanik. 
Tema tuntumate teoste seas on romaan "Tartarin Tarasconist" ja novellikogu "Kirjad minu veskilt". 
1870. aastal sai temast Auleegioni rüütel, 1886. aastal ohvitser.
Charles François Daubigny

Charles François Daubigny (15. veebruar 1817 Pariis – 19. veebruar 1878 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik ja ofortist, üks tuntumaid prantsuse realiste, Barbizoni koolkonna esindaja. 
Õppis oma kunstnikust isa käe all. 1838 debüteeris näitusel maalijana, samal ajal alustas ofordistina. 1840 hakkas kujutama Pariisi ümbrust. Kuni esimese Normandia reisini 1842. aastal maalis akadeemilises laadis. Kohtunud Barbizoni koolkonda kuulunud kunstnikega, hakkas nende eeskujul töötama vabas õhus. Ta oli esimene, kes maalis lihtsate motiividega suuri formaate looduses. Oli üks esimesi maastikumaalijaid, keda hakkas huvitama looduse muutuvate seisundite kiire jäädvustamine. Maalis kergete ja kiirete pintslilöökidega. Tema naturalistlikes maastikes on ühendatud romantiline loodustunnetus ja impressionistide objektiivsus.
Ofordistina on tuntav ta maalija-käekiri. Kokku temalt teada üle 100 gravüüri.
Eesti muuseumides on veerandsada Daubigny teost. Seal hulgas Eesti Kunstimuuseumi kogus tema ofortide mapp.
Engelbrecht Monnik

Engelbrecht Monnik oli Liivi ordu liige ja Bremeni komtuur aastal 1498.
Tema isa oli ilmselt Lippold Monnik, teise nimega von der Hellen. Ta pärines Bremeni lähedalt Oberneulandist. Tema suguvõsa kuulus alamaadli hulka, tema kuulus ilmselt selle kõrvalharru.
1470–1479 oli Monnik linnusekomtuur Tallinnas, tõenäoliselt oli ta Liivimaale saabunud seega 1460. aastatel. 1498. aastal sai tast Bremeni komtuur ehk ta pöördus kodukanti tagasi. Seejärel pole temast aga enam midagi teada.
Kafkalikkus

Kafkalikkus on Franz Kafka loomingule omane väljapääsmatuse ja võõranduse tunne
Sirje Helme

Sirje Helme (sünninimi Sirje Reitel; sündinud 1. jaanuaril 1949 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane ja -kriitik.
Sirje Helme lõpetas 1967. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena. 1995 kaitses magistritöö kunstiteaduses ning 2013. aastal doktoritöö teemal „Sõjajärgse modernismi ja avangardi probleeme eesti kunstis“.
Oli aastatel 1973–1975 kirjastuse Kunst toimetaja, 1975–1996 almanahhi “Kunst” peatoimetaja, 1989–1990 kirjastuse Kunst peatoimetaja ning 1990–1992 kirjastuse Kunst direktor. 1993–2008 kirjastuse Kunst AS juhatuse liige. 
1992–2005 Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse juhataja ning 1995–1996 Sorosi Kaasaegse Kunsti Keskuste võrgustiku koordinaator.
2005. aastal asus Sirje Helme tööle Kumu kunstimuuseumi direktorina. 2009–2016 töötas Eesti Kunstimuuseumi peadirektorina ning on 2016. aastast SA Eesti Kunstimuuseum juhatuse liige.
Akadeemiline tegevus.
2012/2013. õppeaastal oli ta Tartu Ülikooli vabade kunstide professor. Pidanud loengud modernismist ja eesti kunstist pärast II maailmasõda aastatel 1989–1994 Eesti Muusikaakadeemia ja Teatriakadeemias, 1997/1998 ja alates 2003. aastast Tartu Ülikoolis, 1997/1998; 2000–2009 ja alates 2020. aastast Eesti Kunstiakadeemias. 
Tema kunstiartikleid on avaldatud Eestis, Lätis, Soomes, Saksamaal, Horvaatias, Poolas, Rootsis, Itaalias, Venemaal jm rahvusvahelistes ajakirjades. Kureerinud näitusi Eestis, Leedus, Soomes, Sarajevos, Poolas, Saksamaal. 
Isiklikku.
Sirje Helme isa oli skulptor Kalju Reitel. Tema kasuisa oli lavastaja Grigori Kromanov. Sirje Helme endine abikaasa on Mart Helme; neil on poeg Martin Helme ning tütred Maarja Vaino ja Triin van Doorslaer.
Tema hilisem elukaaslane oli kunstnik ja Kunstiakadeemia rektor Ando Keskküla.
Bajkongõr (Ulõtau oblast)

Bajkongõr (ka "Baikonur", kasahhi Байқоңыр) on asula Kasahstanis Ulõtau oblastis Ulõtau rajoonis.
See asub umbes 120 km Žezkazgani linnast lääne pool.
Bajkongõr asub söe- ja vasekaevanduste piirkonnas, seal oli varem ka poliitvangide vangilaager.
Asula järgi on saanud nime Bajkongõri kosmodroom, mille tegelikku asukohta rohkem kui 300 km kaugusel edelas püüti saladuses hoida.
Sündinud 17. oktoobril

"Siin artiklis loetletakse 17. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
Siseministeerium (üldmõiste)

Siseministeerium on riigi täitevvõimu ja haldussüsteemi keskasutus, mis traditsiooniliselt korraldab ja koordineerib korrakaitse, riikliku julgeoleku ja riigisisese turvalisuse, isikute põhiõiguste kaitse, piirkondlike haldusorganite, riigipiiri valvamise, kinnipidamisasutuste, pääste- ja tuletõrjealast tööd.
Eri riikides lähtudes nende poliitilistest suunistest on põhiülesandelt riigisisese heakorra ja turvalisuse eest hoolt kandva, kuid mõnikord ka erinevaid nimetusi, kuid analoogseid ülesandeid täitvatel asutuse süsteemis orienteerumiseks alljärgnev tabel riigiti tegutsevatest ja tegutsenud organisatsioonidest.
Miyakonojō

Miyakonojō on linn Jaapanis Miyazaki prefektuuris. 
Linn loodi 1924. aastal. 2006 liideti linnaga Takajo, Takazaki, Yamada ja Yamanokuchi küla.
Miyakonojō sõpruslinn on Ulaanbaatar.
Simonas Daukantas

Simonas Daukantas (sünninimi Szymon Dowkont; 28. oktoober 1793 Kalviai Skuodase lähedal – 6. detsember 1864 Papilė) oli leedu ajaloolane, rahvaluulekoguja ja kirjanik.
Ta oli üks esimesi Leedu ärkamisaja ideolooge ja esimese leedukeelse Leedu ajalugu käsitleva raamatu autor. Ta pani aluse leedu ajaloo romantiseeritud käsitlusele. Ta kirjutas ka raamatuid leedu rahvaluulest ja folkloorist ning poola-leedu sõnaraamatu (viimane ilmus postuumselt).
Elulugu.
Daukantas sündis Loode-Leedus Läti piiri ääres. Ta õppis Klaipeda maakonnas Kretingas ja Telšiai maakonnas Žemaičių Kalvarija koolis.
1814. aastal ehk 20-aastaselt läks ta Vilniusse ja astus seal gümnaasiumi. Pärast selle lõpetamist 1816 alustas ta õpinguid Vilniuse ülikoolis. Seal õppis ta algul kirjandust ja vabu kunste, hiljem (alates 1818) ajalugu ja antiikkirjandust. 1819 lõpetas ta õigusteaduskonna ja sai 1822 õigusteaduses magistrikraadi. Ta ei saanud oma diplomeid üliõpilasliikumiste Filomatid ja Filaretid represseerimise tõttu Vilniuse ülikoolis otsekohe kätte, vaid alles 1825. Ta jätkas õpinguid Tartus.
Daukantas kolis Riiga, kus töötas 1825–1834 kindralkuberneri kantseleis, ja lõpuks Peterburi, kus töötas 1835–1851 senati kantseleis. Ta töötas koos ajaloolase Teodor Narbuttiga ning andis talle peaaegu 800 Leedu ja Rzeczpospolita ajalugu käsitlevat originaaldokumenti. Ta avaldas leedu keeles mitu ajalooraamatut ja romaani.
Leedusse naasis ta elama alles 1850 ja jäi 1851 pensionile. Ta elas metseenide juures algul Telšiai maakonnas Varniais, siis Lätis poolel teel Jelgava ja Bauska vahel Neu-Bergfriedis (tänapäeval Jaunsvirlauka), viimased eluaastad Šiauliai maakonnas Papilės, kus ta 1864 suri ja kuhu ta maeti.
Mälestuse jäädvustamine.
Papilės püstitati Daukantasele 1930. aastal ausammas, mille autor on Vincas Grybas. Ausamba jaoks kogusid raha kohalikud õpetajad. 1968 anti Papilė keskkoolile Daukantase 175. sünniaastapäeva puhul Daukantase nimi. Samal aastal asutati tema muuseum, milles oli umbes 300 eksponaati.
Tema järgi on nimetatud Daukantase väljak, mis asub Vilniuses Leedu presidendilossi vastas. Varem oli see kandnud 19. sajandil Lossi väljaku nime, seejärel 1915. aastani Mihhail Muravjovi nime, siis Napoleoni ja nõukogude ajal Mihhail Kutuzovi nime. Daukantase tänav on Kaunases, Klaipedas, Palangas ja mitmes teises Leedu linnas.
Vilniuse ülikooli üks õuedest kannab Daukantase nime. 1979 istutati ülikooli 400. aastapäeva tähistamise pidustustel sinna Daukantase kodukohast pärit tamm ja avati tema bareljeef. Samal aastal avati teadusmuuseumi, mis tänapäeval on Püha Johannese kirik, seinal Daukantase reljeef. Viimane säilitati ka pärast muuseumi muutmist kirikuks.
Daukantas on kujutatud Leedu 100-litisel rahatähel.
Venemaa siseministeerium

Venemaa siseministeerium (vene keeles "министерство внутренних дел Российской Федерации" 'Venemaa Föderatsiooni Siseministeerium') on Venemaa riikliku julgeoleku ja turvalisuse tagamise keskasutus, mis moodustati 1990. aastal.
Juhid ja struktuur.
Vastavalt 2011. aastal läbi viidud reformidele SM kuulub SM juhtkonda:
2011. aasta politseireform.
2011. aasta 1. märtsil jõustus Venemaal vastu võetud seadus siseministeeriumi põhiosa moodustanud korrakaitse ja kuritegevusevastase võitlusega tegelenud põhifunktsioone täitnud miilitsaüksuste ümbernimetamiseks miilitsast politseiks, millega kaasnes ka politsei keskasutuste reorganiseerimine VF SM keskaparaadis ning isikkoosseisu vähendamine 1 106 472 töötajani, millega kaasnes 170 000 töötaja koondamine ja mille tulemusena muutusid ka SM keskaparaadi teenistuste nimetused ja staatused: departemangudest peavalitsusteks jne. SM koosseisu kuulunud tugiteenuste ja erikvalifikatsiooniga struktuuriüksuste (SM Uurimiskomitee) töötajate ametinimetused ei muutunud. Vastavalt politseiseadusele vabastati politseiteenistused neile mitteomastest ülesannetest: Venemaal illegaalselt viibivate ja väliskodanike väljasaatmine (Föderaalne Migratsiooniteenistus); kainestusmajade tegevuse organiseerimine; autotranspordi tehnilise seisukorra järelevalve; vahialuste ja kinnipeetute konvoeerimine; võlgnike ja nende vara asukoha tuvastamine.
Ajalugu.
Venemaa siseministeeriumi keskaparaat 2008. aastal:
Föderatsiooni Siseministeeriumi piirkondlikud asutused:
Bürett

Bürett on vertikaalne, enamasti silindrikujuline laboriseade, mis koosneb gradueeritud (mõõteskaalaga) klaastorust ja selle alumises osas olevast kraanist või näpitsast. 
Bürett võimaldab viia uuritavasse proovi (näiteks lahusesse) täpse ruumalaga vedelikukoguse. Seadet kasutatakse näiteks mahtanalüüsil (tiitrimisel). 
Üldiselt on büretid väga täpsed, näiteks A-klassi büreti täpsus on ± 0,05 cm3.
Jean Dausset

Jean Baptiste Gabriel Joachim Dausset (19. oktoober 1916 Toulouse – 6. juuni 2009 Palma de Mallorca) oli prantsuse arstiteadlane ja hematoloog, kes tegeles peamiselt immunoloogia ja transplantatsioonimeditsiiniga. 
Ta sai 1977 Robert Kochi auhinna ja 1980 koos Baruf Benacerrafi ja George Davis Snelliga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna geneetiliselt määratud raku pindstruktuuride avastamise eest, mis juhivad immunoloogilisi reaktsioone.
Davao

Davao (tagalogi ja sebu keeles "Dabaw") on linn Filipiinidel, Davao piirkonna keskus, Mindanao saare suurim linn. Linna haldusala (Lungsod ng Dabaw) on faktiliselt 2. järgu haldusüksus, kuigi statistikas arvatakse ta Lõuna-Davao provintsi koosseisu.
Robertson Davies

William Robertson Davies (28. august 1913 Thamesville, Ontario, Kanada – 2. detsember 1995 Orangeville, Ontario) oli Kanada kirjanik, dramaturg, ajakirjanik, kriitik ja õppejõud. Ta oli üks Kanada 20. sajandi tuntumaid ja armastatumaid kirjanikke, Kanada ordeni ja Ontario ordeni kavaler, Kanada Kuningliku Seltsi ja Kuningliku Kirjandusseltsi liige.
Elulugu.
Noorus.
Robertson Daviese isa oli Kanada kirjastaja, poliitik ja kirjanik, Kanada parlamendi senati liige 1942–1967 William Rupert Davies, ema Florence Sheppard McKay. Kuna mõlemad vanemad olid agarad lugejad, puutus ta varakult kokku kirjandusega. Lapsepõlve veetis ta Ontario provintsis Renfrew's (mis kannab romaanis "Mis on lihas ja luus" nime Blairlogie; paljud romaani tegelased said nimed kohalikelt elanikelt). Juba lapsena osales Davies ka teatrilavastustes, millest sai alguse eluaegne armastus teatri vastu. 1926–1932 õppis ta Torontos Upper Canada College'is. Ehkki Davies kasvas üles presbüterlasena, tekkisid tal lahkhelid kalvinistliku teoloogiaga ja ta läks üle anglikaanlusse.
Aastatel 1932–1935 õppis Davies Ontario provintsis Kingstonis asuvas Queen's Universitys, kus tegi kaastööd üliõpilaslehele. Siis siirdus Kanadast Inglismaale, kus õppis Oxfordi ülikooli Ballioli kolledžis, mille lõpetas bakalaureusekraadiga kirjandusteaduses 1938. aastal. Järgmisel aastal ilmus trükist ta väitekiri "Shakespeare's Boy Actors" ("Shakespeare'i poissnäitlejad") ning ta alustas näitlejakarjääri Londoni lähistel. 1940. aastal mängis ta väiksemaid rolle ja tegi kirjanduslikku tööd Old Vic Repertory Company juures Londonis. Samal aastal abiellus Davies Oxfordis kohatud austraallanna Brenda Mathewsiga, kes töötas sellal teatri lavajuhina.
Daviese noorus andis talle ohtralt materjali, mis kajastus ta hilisemates teostes. Niisuguste korduvate teemade seas on näiteks teatritöö ja kanadalaste siirdumine Inglismaale haridusteed lõpetama.
Luureasutuste loend

Luureasutuste loendis on loetletud eri riikide luureasutused riikide kaupa.
Ameerika Ühendriigid.
Ameerika Ühendriikide Luureühenduse koduleht, Definition and members of the Intelligence Community
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik.
Ühendatud Luurekomitee (");
"Metropolitan Police Scotland Yard"; 
BBC Monitooringukeskus ("BBC Monitoring Service"), Avalikest allikatest info jälgimine; 
""D" Notice Committee", Tsensuurikomitee; 
"Special Branch", uurimistoimingud ja eeluurimine riigivastase kuritegude korral ; 
"Special Investigations Branch", uurimistoimingud ja eeluurimine sõjaväealaste kuritegude korral;
John Davis

John Davis (umbes 1550 – 29. detsember 1605) oli inglise meresõitja ning maadeavastaja. 
Ta otsis Loodeväila ja avastas Falklandi saared. 
Tema järgi on nimetatud Davise väin.
Clinton Davisson

Clinton Joseph Davisson (22. oktoober 1881 Bloomington – 1. veebruar 1958 Charlottesville, Virginia) oli USA füüsik.
Koos Lester Germeriga avastas ta 1927 elektronide difraktsiooni.
Tunnustus.
Clinton Joseph Davisson valiti 1929. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Aastal 1937 sai ta elektronide difraktsiooni avastamise eest koos George Paget Thompsoniga, kes oli selle avastuse sõltumatult teinud umbes samal ajal, Nobeli füüsikaauhinna.
Humphry Davy

Sir Humphry Davy (17. detsember 1778 Penzance (Inglismaa) – 29. mai 1829 Genf) oli inglise keemik.
Sulatatud leeliste elektrolüüsi teel avastas ja eraldas ta keemilised elemendid naatriumi, kaaliumi, baariumi, kaltsiumi ja magneesiumi. Tõestas, et kloor on element. Ta oli üks elektrokeemia teerajajaid.
Ta konstrueeris Davy laterna.
Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Piiriteenistus

Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Piiriteenistus (vene keeles Пограничная служба Федеральной службы безопасности Российской Федерации (ПС ФСБ России)) on Venemaa Föderaalsele Julgeolekuteenistuse koosseisu kuuluv riigipiiri valvega tegelev organisatsioon, mille eellaseks olid NSV Liidu Piirivalveväed. 
Pärast 1991. aastal toimunud Riikliku Julgeolekukomitee eraldamist iseseisvateks organisatsioonideks olid piirivalveväed kuni 11. märtsini 2003 iseseisev organisatsioon, siis aga liideti uuesti Vene FSB-ga. 
Juhid ja struktuur.
Struktuurilt koosneb FSB Piiriteenitus 7 piirkondlikust valitsusest (vastavalt uuele Venemaa Föderatiivsele haldusjaotusele), lisaks rannakaitse peavalitsus ja keskasutus.
Piiriteenistuse struktuuri kuuluvad:
Dayton

 
Dayton on linn USA-s Ohio osariigis, Montgomery maakonna keskus ja suurim linn. Geograafilised koordinaadid on 39°46′ N, 84°12′ W. 
Elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse järgi 166 179. 
Linn on saanud nime Jonathan Daytoni järgi.
Bagge af Boo

Bagge af Boo on Norra päritolu Rootsi ja Kuramaa aadlisuguvõsa.
1556. aastal nimetas Rootsi kuningas Gustav I Hallandis sündinud ja Norra aadlisoost pärineva, Soomes asunud laevastiku ülema, Jakob Thordson Bagge (1502–1577) Rootsi aadlikuks. Tema poja admiral Johan Bagge (1558–1636) perekond immatrikuleeriti 1627. aastal Bagge af Boo nime all Rootsi rüütelkonda (nr. 122).. 
Bagge af Boo suguvõsa kuulus Piltene aadelkonda ja aastal 1819. aastal immatrikuleeriti suguvõsa Kuramaa rüütelkonda ja 3. aprillil 1862 said senati ukaasiga parunitiitli.
Perekonnale kuulusid endise Kuramaa alal erinevatel aegadel Dinzdurbe ("Diensdorf"), Sepene ("Seppen"), Asīte ("Bagge-Assieten"), Jaunsieksātes ("Neu-Sexaten"), Apuze ("Appussen"), Usaiķu ("Usseeken"), Izriede ("Fischröden"), Jāmaiķi ("Jamaicken") ja Boju ("Bojen") mõis.
Edmondo De Amicis

Edmondo De Amicis (21. oktoober 1846 – 11. märts 1908) oli itaalia kirjanik. 
Tema tuntuim teos on noorteromaan "Süda" ("Cuore"), mis on välja antud ka eesti keeles (tõlkija Aliide Elken).
Dearborn

Dearborn on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis Wayne'i maakonnas. Geograafilised koordinaadid on 42°19′ N, 83°13′ W. 
Elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 97 775. 
Dearborn on Henry Fordi kodulinn ja seal asub Ford Motor Company peakorter.
Sahharovi auhind

Sahharovi mõttevabaduse auhind on Euroopa Parlamendi antav auhind. Auhind kannab Vene tuumateadlase ja dissidendi Andrei Sahharovi nime. 
Auhinda antakse välja 1988. aastast ja see on mõeldud isikutele või organisatsioonidele silmapaistvate saavutuste eest järgmistes valdkondades: 
Euroopa Parlament annab Sahharovi mõttevabaduse auhinna (50 000 eurot) üle igal aastal 10. detsembri paiku Strasbourgi istungil korraldatava piduliku tseremoonia käigus. 10. detsembril 1948 allkirjastati ÜRO inimõiguste deklaratsioon.
Urmas Ott

Urmas Ott (23. aprill 1955 Otepää – 17. oktoober 2008 Tartu) oli eesti ajakirjanik.
Haridus.
Urmas Ott õppis aastatel 1962–1972 Otepää Keskkoolis, kuid vastuolude tõttu kooli juhtkonnaga läks 11. klassi alguseks üle Valga Kaugõppe Keskkooli, mille lõpetas 1973. aastal. 
Aastatel 1974–1975 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris. Ta lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuurhariduse eriala taidlusteatri režissöörina 1979. aastal Ülikooliõpingute kõrvalt läbis Ott Marksismi-Leninismi Õhtuülikooli kaheaastased kursused teletöötajatele, lisaks õppis ta ETV kõrgematel telekursustel.
Teleajakirjaniku töö.
Urmas Ott alustas ajakirjaniku tööga Eesti Raadios (1977–1979). Oti televisioonikarjäär algas 1979. aastal Eesti Televisioonis diktorina, töö peamise osa moodustas uudistesaade "Aktuaalne kaamera". Diktoritöö kõrval juhtis ta "Estraaditähestikku" (1981–1983), "Aktuaalse kaamera" uudiseid luges 1991. aasta varasuveni. 
Tuntuks kogu toonase Nõukogude Liidu televaatajate seas sai ta seitse hooaega 1986–1993 kestnud saatesarjaga "Teletutvus", milles ta intervjueeris põhiliselt Nõukogude Liidu ja Venemaa kultuuri- ja ühiskonnategelasi. Esimeseks külaliseks oli Nõukogude Liidu filmitäht, näitlejatar Ljudmila Gurtšenko. Sarjas sündis 61 isikuintervjuud. Saatesarja näidati nii Eesti Televisioonis kui ka Kesktelevisioonis. 
Enamus intervjuudest (49) on ilmunud trükis raamatutes "Телевизионное знакомство", 1992, "Вопрос + ответ = интервью", 1991 ja "Playback", 1994.
Ott juhtis ka ETV saateid "Hommikutelevisioon", "Öötelevisioon", "Duett-duell" (1991–1992), (ETV)aastavahetuse autorisaateid "Urmas Ott ja teised" Vol I–V 1991–1995 jt.
Septembrist 1992 kuni juunini 1998 juhtis Ott Eesti Televisioonis saatesarja "Carte blanche" (kokku 138 saadet). Neist 41 on ka raamatutes trükituna ilmunud. ERR-i kodulehel on näha 70 saadet. Kevadel 2001 usutles toonases TV1-s seitset võimalikku presidendikandidaati. 2003. aastal "Augustivalgust" (ETV) ning 2003–2006 Kanal 2 saadet "Happy Hour". 
Urmas Ott juhtis mitut populaarset telesaadet ka Venemaal. Veebruarist 1998 kuni jaanuarini 2000 oli ta saatejuht vene telekanalil RTR, juhtides intervjuusaadet "Урмас Отт с ...". Aastatel 2003–2004 oli ta saatejuht ja kommentaator vene föderaalse telekanali Ren TV saates "Лучшие шоу мира с Урмасом Оттом" ("Maailma parim show Urmas Otiga"). Viimaseks saateks jäi tal venekeelne intervjuusari Raadio 4-s "Sündsuse piires" ("В рамках приличия").
Ta suri pärast leukeemia raviks tehtud luuüdi siirdamist müokardi infarkti. Urmas Oti surma puhul avaldas kaastunnet ka Venemaa president Dmitri Medvedev.
Teosed.
Urmas Ott oli aastaid osanik kirjastuses SE&amp;JS. Samas kirjastuses on välja antud kõik tema raamatud: 
Mälestuse jäädvustamine.
2018. aastal arutasid Tallinna linnavalitsus ja linnavolikogu Raimond Kaljulaidi plaani rajada Balti jaama Tartus olevale Eduard Vilde ja Oscar Wilde'i kujuga analoogne kaksikmonument, kus pingil istuksid koos Jaak Joala ja Urmas Ott. 2019. aasta algul teatati, et Urmas Oti lähedased selle kavaga ei nõustunud ning jaama tuleb seetõttu vaid Joala kuju.
Sabinianus

Sabinianus (530 – 22. veebruar 606) oli paavst aastatel 604–606. Ta oli 65. paavst.
Sabinianus oli pärit Toscanast [Blera]]st. Ta oli Bonuse poeg.
Gregorius I ajal oli ta diakon (kardinaldiakon). Paavst saatis ta aastal 593 saadikuks ("apocrisiarius") Konstantinoopolisse. Sel ajal vaidles paavst Konstantinoopoli patriarhiga oikumeenilise patriarhi tiitli kasutamise üle. Paavst kohustas Sabinianust mõjutama Bütsantsi keisrit Maurikiost ja patriarhi Johannes IV selle tiitli kasutamist vältima, kuid Sabinianus ei saavutanud paavsti jaoks soovitud tulemust, mistõttu paavst kutsus ta aastal 595 (või 597) tagasi Rooma.
Konstantinoopolis saavutas Sabinianus keisri õukonnas poolehoiu. Ta vahendas paavstile Antiookia patriarhi Anastasiose kirja. Ta sai patriits Theoktistalt 30 naela kulda, mille tõi Rooma saabudes lunarahaks pantvangi võetud kristlaste vabastamiseks ja almusteks. Sabinianuse teenistuses oli akolüüt Petrus, kes põgenes Konstantinoopolist Jeruusalemma patriarhi Amose juurde.
Gregorius I saatis Sabinianuse missioonile Galliasse. Paavst mainis teda kokku 11 kirjas. Gregorius I-lt on Sabinianusele saadetud kirjadest säilinud kaks kirja.
Paavstiks saamine.
Sabinianus pühitseti paavstiks 13. septembril 604, kui Bütsantsi keiser Phokas oli teda tunnustanud.
Suhted langobardidega.
"Liber Pontificalise" järgi vahendas Sabinianus eksarh Smaragduse ja langobardide kuninga Agilulfi vahelise rahu sõlmimist.
Suhtumine munklusesse.
Sabinianus ei soosinud munklust, vaid ilmikvaimulikke. Traditsiooni järgi ilmutanud ühel ööl talle end unes Gregorius I, kes manitsenud paavsti paremini käituma. Gregorius ilmunud veel kahel ööl, kuid paavst ei teinud sellest välja. Neljandal ööl noominud Gregorius paavsti karmilt ja löönud talle sauaga pähe, mille tulemusena tabasid Sabinianust mõne päeva pärast rängad peavalud.
Majanduspoliitika.
Sabinianus sai paavstiks ajal, kui Roomat tabas näljahäda ja toimusid rahutused. Kuna paavsti rahaline olukord oli raske, otsustas ta erinevalt Gregorius I-st vilja müüa.
Liturgilised otsused.
Ajaloolane Onofrio Panvinio omistas Sabinianusele sätte kehtestamise, mille järgi tuli kirikukelli helistada kanoonilistel tundidel ja armulaua sakramendi ajal.
Ta ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 26 piiskoppi.
Surm.
Sabinianus suri 22. veebruaril 606 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Tema surma ajal tabas Roomat taas näljahäda ja Rooma elanikud süüdistasid paavsti ahnuses. Rahutuste vältimiseks toimus tema matuseprotsessioon poolsalaja.
Bonifatius III

Bonifatius III (ka Bonifacius III; surnud 12. novembril 607) oli paavst 607. aastal. Ta oli 66. paavst.
Bonifatius sündis Roomas, kuid tema suguvõsa oli kreeka päritolu. Tema isa oli "Liber Pontificalise" järgi Johannes (Ioanne Catauudioce, Ιωάννης Καταδίωκε).
Bonifatius oli Rooma San Sebastiano kloostri munk, siis Gregorius I ajal diakon (kardinaldiakon), San Sisto ülempreester ja "primicerius defensorum".
Ta saadeti 603 aastal saadikuks ("apocrisiarius") Konstantinoopolisse. Konstantinoopolis saavutas ta Bütsantsi keiser Phokase poolehoiu. Gregorius I palus Bonifatiusel lahendada Kérkyra saare piiskopi Alkisoni juhtumit, kes oli tagandatud Euria piiskopi Johannese poolt, kes oli põgenenud slaavlaste eest Kérkyrale. Phokas tunnustas Johannest, kuid Alkison apelleeris Gregorius I-le.
Paavstiks saamine.
Bonifatius III pühitseti paavstiks 19. veebruaril 607, kui Bütsantsi keiser Phokas oli teda tunnustanud.
Mõned kirikuloolased on põhjendanud pikka interregnumit sellega, et Bonifatius III võis oma valimishetkel olla veel Konstantinoopolis.
Paavsti mõjuvõimu suurendamine.
Bütsantsi keiser Phokas sätestas, et paavst on kõikide kirikute pea. Samuti määratles keiser, et paavstile kuulub tiitel "universaalne piiskop" (oikumeeniline patriarh).
Bonifatius III ajal püstitati Rooma Phokase kullatud kuju.
Suhtumine munklusse.
Bonifatius III soosis munklust.
Suhted Itaalia piiskopkondadega.
Kolme peatüki tüli tõttu ei toetanud keiser Phokas Põhja-Itaalia piiskopkondi vaidluses paavstiga.
Paavsti valimise reguleerimine.
Bonifatius III sätestas "Liber Pontificalise" järgi Roomas peetud sinodil, et paavsti ei tohi valida varem, kui kolm päeva pärast eelmise paavsti matuseid.
Ta keelas ekskommunikatsiooni ähvardusel paavsti eluajal arutada tema järeltulija üle.
Ordinatsioonid.
Bonifatius III ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 21 piiskoppi.
Surm.
Bonifatius III suri 12. novembril 607 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Beneath... Between... Beyond...

Beneath... Between... Beyond... on USA industrial metal bändi Static-X-i kogumikalbum. See on kogumik seni välja lastmata lugudest, remix-itest, kaveristest ja demodest. Üllatavalt ei ole sellel albumil lugu Beneath Between Beyond vaid see lugu ilmus Cannibal-i albumil iTunes.
Leopold Vietoris

Leopold Vietoris (4. juuni 1891 Radkersburg – 9. aprill 2002 Innsbruck) oli Austria matemaatik ja ülipikaealine. Ta on ametlikel andmetel Austria kõigi aegade vanimaks elanud mees (110 aastat ja 309 päeva).
Vietoris sai 1920. aastal Viini Ülikoolist matemaatikadoktori kraadi. Ta tegutses peamiselt topoloogia alal ning tundis suurt huvi ka matemaatika ajaloo vastu. Tema hobiks oli alpinism.
1936. aastal abiellus Vietoris Maria Josefa Vincentia Riccabona zu Reichenfelsiga, kes elas 100-aastaseks, surres vaid mõni nädal enne oma meest. Nad olid üks maailma vanimaid abielupaare.
Vietorise järgi on saanud nime mitmed matemaatikaalased mõisted:
Börs

Börs on organiseeritud turg väärtpaberitega (aktsiatega, võlakirjadega, derivatiivide jne) või teatud kaupadega (börsikaupadega), näiteks metallide ja teiste toorainetega, ning nende derivatiividega kauplemiseks. 
Börsihinnad kujunevad vastavalt pakkumise ja nõudluse vahekorrale. Kui teatud alusvara suhtes on ostuhuvi suurem kui müügihuvi, siis alusvara hind tõuseb niikaua, kuni pakkumine ja nõudlus saavutavad tasakaalu. 
Börsil tehingute sooritajaid nimetatakse investoriteks ja kauplejateks ehk spekulantideks. Nad ei saa teha tehinguid otse börsil, vaid peavad selleks kasutama vahendajat, keda nimetatakse börsimaakleriks. 
Börside liigid.
Börside ajalooliselt esimene liik on kaubabörsid, kus kaubeldavaks alusvaraks olid algselt peamiselt mitmesugused põllumajandussaadused. Vajadus börsi järele tulenes sellest, et nii said tootjad kindlustada end ootamatute hinnamuutuste vastu turul. Selleks ostsid nad futuuriks nimetatava lepingu, mis nägi ette, et nad saavad lepingus kokkulepitud ajal müüa kindla koguse toodangut varem kindlaks määratud hinnaga. Ka toorainete ostjad said end ootamatu hinnatõusu vastu futuuridega kaitsta. Tänaseks on hinnakõikumiste vastu kindlustamine jäänud kõigest üheks osaks futuuritehingutest. Suurem osa futuuritehingute käibest tuleb spekulatiivsetest tehingutest, mille eesmärgiks on alusvara hinnakõikumistest kasu saada. 
Hiljem tekkisid spetsiaalsed börsid teatud maailmakaubanduskaupadega, näiteks väärismetallide ja kohviga kauplemiseks. 
Derivatiivibörsidel sõlmitakse tulevikulepinguid ja kaubeldakse derivatiividega. Derivatiivid ehk tuletisväärtpaberid on väärtpaberid, mille hind sõltub teatud alusvara hinnast. Alusvaraks võib olla näiteks tooraine, aktsiaindeks või aktsia. 
Tuntuimaks väärtpaberibörsiks on aktsiabörsid, mistõttu peetakse neid sageli sünonüümideks. Peale aktsiate saab väärtpaberibörsidel kaubelda ka näiteks võlakirjade ehk fikseeritud intressiga väärtpaberitega ning derivatiividega (optsioonid ja futuurid)
Käibe poolest kõigist börsidest suurim on aga valuutaturg, kus kaubeldakse vaba vahetuskursiga valuutadega. Valuutaturul sõlmitud tehingud määravad kindlaks valuutade vahetuskursid. 
On ka börsilaadseid organiseeritud turge, näiteks teenustebörsid transpordi ja kindlustuse valdkonnas, näiteks laevandusbörsid.
Humiinained

Humiinained on komplekssed amorfsed orgaanilised ühendid (polümeerid), mis on tekkinud enamikus taime-, vähemikus loomajäänuste humifitseerumisel mullas ja setetes.
Humiinained erinevalt humiinhapetest leelistes ei lahustu; lisaks ei lahustu humiinained ka mineraalhapetes ega vees.
Sõltuvalt metallist, millega humiinained on seotud, eristatakse humiine (seotud kaltsiumiga) ja ulmiine (raua ja alumiiniumiga).
Humiinained võivad anda pinnaveekogudele (eriti soojärvedele) kollakaspruuni värvuse.
Joe Biden

Joseph Robinette Biden (sündinud 20. novembril 1942 Scrantonis Pennsylvanias) on Ameerika Ühendriikide poliitik ning riigi 46. president aastatel 2021–2025. 
Ta kuulub Demokraatlikusse Parteisse ja oli aastatel 2009–2017 47. Ameerika Ühendriikide asepresident Barack Obama valitsuskabinetis ning 1973–2009 Delaware'i osariigi esindaja senatis. 
Sündinud Scrantonis Pennsylvania osariigis ja kasvades üles New Castle'i maakonnas Delaware'is, õppis Biden Delaware'i Ülikoolis ja omandas seejärel 1968. aastal juristihariduse Syracuse'i Ülikoolis. 1970. aastal valiti ta New Castle'i maakonna kohaliku omavalitsusse ning 1972. aastal sai temast 29-aastane Ameerika Ühendriikide ajaloo järjestikus kuues kõige noorem senaator. 
Biden oli pikka aega senati välissuhete komisjoni liige ning 2007. aastast selle esimees. 1991. aastal seisis ta vastu Lahesõjale, kuid toetas NATO laienemist Ida-Euroopasse ning sekkumist Jugoslaavia sõdadesse 1990. aastatel. 2002. aastal andis Biden kongressis poolthääles volitusele kasutada Iraagis sõjalist jõudu, ent vastandus president George W. Bushi 2007. aasta kavale suurendada riigis Ameerika Ühendriikide sõjalist kohalolu. Samuti juhtis ta aastatel 1987–1995 senati justiitskomiteed, tegeledes uimastipoliitika, kuritegevuse ennetamise ja kodanikuvabaduste temaatikaga. 
Nii 1988. kui ka 2008. aastal kandideeris ta ebaõnnestunult Demokraatliku Partei presidendikandidaadi kohale. 
Biden valiti senatisse kokku kuuel korral ning oli vanuselt neljas kõige vanem senaator, kui lahkus ametist, et asuda asepresidendiks 2008. aasta presidendivalimised võitnud Barack Obama valitsuskabinetis. 2012. aastal valiti Obama ja Biden teiseks ametiajaks oma ametikohale tagasi. 
Asepresidendina juhtis ta 2009. aasta suure majandussurutise mõjude vastu suunatud taristuinvesteeringuid, pidas läbirääkimisi kongressi vabariiklastest saadikutega ning tegeles finantspoliitikaga, kuid toetas ka Uue START lepingu sõlmimist Venemaaga ning aitas kujundada poliitikat Ameerika Ühendriikide vägede väljaviimiseks Iraagist 2011. aastal. Pärast tulistamist Sandy Hooki algkoolis juhtis ta tulirelvade omamisõiguse ülevaatamise ja tulirelvavägivalla vähendamisega tegelevat töörühma. 
2017. aasta jaanuaris andis Obama Bidenile Presidendi Vabadusmedali. 
2019. aasta aprillis kuulutas Biden välja oma kandidatuuri 2020. aasta presidendivalimistel ning sai juunis Demokraatliku Partei ametlikuks kandidaadiks. Augustis kuulutas ta oma asepresidendikandidaadiks California senaatori Kamala Harrise. Novembris saavutatud valimisvõidu järel astus Biden 2021. aasta 20. jaanuari pärastlõunal ametisse.
2016. aasta presidendivalimised.
2015. aastal spekuleeriti mitu kuud, et Biden võib pürgida Demokraatliku Partei presidendikandidaadiks 2016. aasta valimistel. Tema poja Beau Bideni surma 30. mail 2015 pidasid mõned analüütikud peamiseks takistuseks kandideerimisele, kuid selle vastu rääkis Beau surmaeelne soov, et isa ikkagi kandideeriks. 21. oktoobril teatas Biden siiski, et ta ei kavatse kandideerida ja põhjendas seda muuseas ka sellega, et ei ole taastunud veel poja surmast.
Puhverlahus

Puhverlahused on mõningate ainete vesilahused, mis suudavad lahusesse lisatud vesinik- (H+) või hüdroksiidiioone (OH-) siduda, ilma et nende pH seejuures märgatavalt muutuks.
Puhverlahused koosnevad enamasti kas nõrgast alusest ja selle soolast tugeva happega või nõrgast happest ja selle soolast tugeva alusega. 
Mingi puhverlahuse, mille ruumala on 1 liiter, pH muutumist mingi aine lisamisel (tavaliselt tugev alus või tugev hape) 1 ühiku võrra nimetatakse vaadeldava puhverlahuse puhvermahtuvuseks.
Georgetown

Georgetown on Guyana pealinn ja riigi suurim linn, Demerara-Mahaica piirkonna keskus. Asub Atlandi ookeani rannikul Demerara jõe suudmes. 
18. sajandi lõpus prantslaste asutatud linna nimi oli algul "La Nouvelle Ville". Kui koloonia läks hollandlaste valdusse, pandi linnale nimeks "Stabroek" ja sellest sai Demerara koloonia halduskeskus. 1812. aastal läks linn Suurbritannia valdusse ja sai George III auks praeguse nime. 
Alates 1966. aastast on iseseisva Guyana pealinn.
Cheddi Jagani rahvusvaheline lennujaam asub Georgetownist 41 km lõunas.
Aso

Aso (阿蘇市 Aso-shi) on linn Jaapanis Kumamoto prefektuuris.
Aso linn ("shi") moodustati Aso ja Ichinomiya linna ("chō") ning Namino küla liitmise teel.
Linna lähedal asub Aso Kujū rahvuspark.
Asost on pärit poliitik Toshikatsu Matsuoka.
Linna lõunapiiril asub Aso vulkaan.
Craig Bellamy

Craig Douglas Bellamy (sündinud 13. juulil 1979 Cardiffis) on Walesi jalgpallikoondise endine ründaja.
Klubikarjäär.
Norwich City.
Esimese kohtumise Norwich City eest tegi Bellamy 15. märtsil 1997. Järgmisel hooajal kuulus ta juba kindlalt Norwichi rivistusse, mängides 38 kohtumist ja lüües neis 13 väravat. 1998.-99. aasta hooajal pidi ta vigastuse tõttu vahele jätma, ometi osutus see hooaeg veel edukamaks: Bellamy lõi 38 mängus 17 väravat. 1999.-2000. aasta hooaeg jäi tal enamjaolt vahele, sest hooajaeelses mängus sai ta põlvevigastuse ja naasis platsile alles aprillis.
Koondisekarjäär.
Bellamy debüteeris Walesi jalgpallikoondises 25. märtsil 1998 sõprusmängus Jamaica vastu. Esimese värava Walesi kasuks lõi ta 2000. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiril Taani vastu võõrsil 2:1 lõppenud mängus. Esimest korda lõi ta Walesi kasuks 2 väravat Ungari vastu 2005. aasta veebruaris ning seda kordas ta Slovakkia vastu 2007. aasta septembris.
2006. aasta oktoobris, kui Walesi senine kapten Ryan Giggs sai vigastada, sai Bellamy koondise kapteniks. Esimene kohtumine ebaõnnestus täielikult: kodus kaotati Slovakkiale 1:5. Edaspidi läksid mängud paremini. 2007. aasta juunis teatas Giggs oma loobumisest rahvusvahelisest jalgpallist ja Bellamy sai juba päriselt Walesi meeskonna kapteniks.
Eraelu.
Craig Bellamy kasvas üles Cardiffis. Ta mängis lapsest saadik jalgpalli oma isa jalgpalliklubis.
Craig Bellamy on abielus Claire Jensoniga alates 2006. aasta juunist. Neil on 3 last: Ellis, Cameron ja Lexie.
6. mail 2008 avas Graig Bellamy kodusõjast räsitud Sierra Leones omanimelise fondi, et aidata rasketes oludes elavaid lapsi. Teadaolevalt on ta tänaseks investeerinud üle 11 miljoni krooni, et avada jalgpalliakadeemia, millega arendada riigi noori jalgpallitalente.
Sürjakomi keel

Sürjakomi keel (komi keeles коми кыв) on üks kahest komi keele murderühmast (teine on permikomi keel). Sürjakomi keelt räägivad sürjakomid.
Sürjakomi keel on Komi Vabariigi ametlik keel.
Sürjakomi keelt räägib umbes 160 599 inimest.
Ai Sugiyama

Ai Sugiyama (杉山愛, Sugiyama Ai; sündinud 5. juulil 1975 Tokyos) on endine Jaapani naistennisist. 
Ta oli kaua aega edukaim jaapani naistennisist: WTA edetabelis on tema kõrgeim koht olnud 8. (2004. aasta veebruaris; 2018. aastal tõusis WTA neljandaks ja 2019. aasta jaanuaris esikohale Naomi Osaka).
Ta on võitnud 6 WTA turniiri ja 1 ITFi turniiri üksikmängus ning 36 turniiri paarismängus, sealhulgas Wimbledoni, Prantsusmaa ja USA lahtised meistrivõistlused. Ta on olnud paarismängus maailma esireket (2000. aastal). 
2009. aasta lõpus lõpetas ta elukutselisekarjääri.
Sündinud 18. oktoobril

"Siin artiklis loetletakse 18. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
10,000 Maniacs

10,000 Maniacs on USA folkroki ansambel, üks alternatiivroki varaseid esindajaid USA-s. Ansambel asutati 1981. aastal. Hiilgeaeg kestis 1993. aastani, kuni ansamblis laulis selle tuntuim liige Natalie Merchant. 
Ajalugu.
Basskitarrist Steve Gustafson asutas 1981. aasta alguses koos klahvpillimängija Dennis Drew'ga (New Yorgi osariigis Jamestownis ansambli Still Life. Esimesse koosseisu kuulusid veel kitarrist Robert Buck, löökpillimängija Chet Cardinale ja lauljatar Terri Newhouse. Varsti liitus 17-aastane teine lauljatar Natalie Merchant, kes õppis veel õppeasutuses Jamestown Community College. Newhouse ja Cardinale lahkusid juulis, uueks löökpillimängijaks tuli Tim Edborg, teiseks kitarristiks ning lauljaks kutsuti John Lombardo, kes varem oli mänginud ansamblis The Mills (algul käis ta sporaadiliselt Still Life'is esinemas). 
1981. aasta keskel võeti nimeks Burn Victims ning varsti filmi "Two Thousand Maniacs!" järgi 10,000 Maniacs. Ansambel astus esimest korda üles 7. septembril 1981 koosseisus Natalie Merchant, Lombardo, Buck, Drew, Gustafson ja Edborg. Trummar Edborg lahkus ning tema asemele tuli Bob Wachter, hiljem Jim Foti. 
Algul esitati kavereid (nende esimene üleameerikaline hitt oligi Cat Stevensi "Peace Train"), peagi hakati ise laule tegema. Enamik laule valmis John Lombardo (muusika) ja Natalie Merchanti (sõnad) koostööna. Veebruaris ja märtsis 1982 salvestati EP "Human Conflict Number Five" (trummar Jim Foti]]. Aastal 1982 elati mõnda aega Atlantas, kus loodeti rohkem tööd saada, kuid novembris tuldi Jamestowni tagasi. 
Alles aastal 1983 leiti lõplik löökpillimängija Jerry Augustyniak. Aastal 1983 andis plaadifirma Mark Records välja nende esimese albumi "Secrets of the I Ching", mis äratas tähelepanu kodupubliku seas ning köitis ka Briti DJ-d John Peeli. Laul "My Mother the War" jõudis Briti edetabelisse ning 1984 andis selle välja firma Electra Records Briti esindus. Aastal 1985 avaldati album "The Wishing Chair". 
Aastal 1986 lahkus ansamblist John Lombardo. Aastal 1987 ilmunud album "In My Tribe" oli popilikum ning kogus koos järgmise albumiga "Blind Man's Zoo" ansamblile populaarsust kogu USA-s. Aastal 1991 teatas Merchant, et lahkub ansamblist hiljemalt 1993. Ta osales veel albumi "Our Time in Eden" (1992) salvestamisel ning esines 1993 koos ansambliga MTV sarjas "Unplugged" ("MTV Unplugged"; seda on peetud ansambli väljapaistvamaks albumiks). Seejärel alustas ta soolokarjääri. 
Seejärel naasis ansamblisse Lombardo ning tõi kaasa lauljatar Mary Ramsey, kellega ta vahepeal oli dueti moodustanud. Endist menu enam ei saavutatud. Aastal 2000 suri Buck. Aastal 2001 moodustasid Gustafson ja Drew ansambli The Mighty Wallop!, Augustyniak ansambli Only Humen. Aastal 2002 leppisid muusikud kokku uuesti kokku tulla, ent kui Lombardo sai aru, et läbirääkimisi peeti ka teiste kitarristidega, otsustas ta loobuda. Esialgu jäi Mary Ramsey ansambli liikmeks, hiljem tuli tema asemele lauljatar Oskar Saville.
Dirigent

Dirigent (ladina keeles "dirigens" – 'suunama') ehk orkestri- või koorijuht on muusikaharidusega loovisik, kes juhatab orkestrit ja/või koori. 
Dirigeerimise ajalugu.
Juba vanaajal hoolitses üks ansambli liige koosmängu eest. Näiteks Vana-Kreekas löödi sauaga üles-alla, Vana-Roomas taoti jalaga vastu maad. 
15. ja 16. sajandil lõid mõned dirigendid takti rullikeeratud noodiga. 17. sajandi Prantsusmaal löödi takti pika sauaga vastu põrandat. Jean-Baptiste Lully lõi saua otsaga põranda asemel vastu jalapöida ja suri gangreeni tagajärjel. Kuni 18. sajandini juhatas heliteose esitust harilikult helilooja klavessiini taga istudes. Prantsusmaal juhatas orkestrit esimese viiuli mängija. 
19. sajandil hakati dirigeerimist pidama iseseisvaks elukutseks. Sel ajal suurenes ansambli koosseis ja seda hakkas mängu ajal juhatama eraldi isik, kes ei mänginud ühtki muusikariista. Ühtlasi muutus sel ajal tavalisemaks takti- ehk dirigendikepi kasutamine, sest seda oli parem näha kui paljaid käsi või rullikeeratud paberilehte. Dirigent määras tempo ja aitas pillimängijatel õigel ajal sisse astuda. Ooperis oli tavaks, et dirigent seisab näoga lava poole, orkester selja taga, sest keskenduti lauljaile. 1897. aastal sai Gustav Mahler Viini Riigiooperi dirigendiks ja poodium paigutati orkestriruumi ette.
Esialgu peeti loomulikuks, et iga hea helilooja on ühtlasi hea dirigent. Tõepoolest, paljud 19. sajandi parimad dirigendid olid ühtlasi head heliloojad, näiteks Louis Antoine Jullien, Felix Mendelssohn, Louis Spohr ja Carl Maria von Weber. Hiljem hakkasid need elukutsed siiski eralduma: tekkisid heliloojad, kes ei osanud kuigi hästi dirigeerida, ja elukutselised dirigendid (esimesena Hans von Bülow), kes ei olnud heliloojad.
Kuigi tänapäeval kasutab enamik dirigente takti- ehk dirigendikeppi, ei tee seda siiski kõik. Tuntud dirigentide hulka, kes ei kasuta(nud) taktikeppi, kuuluvad Pierre Boulez, Leonard Bernstein ja Leopold Stokowski.
Hector Berlioz ja Richard Wagner, kes mõlemad olid nii suurepärased heliloojad kui ka dirigendid, kirjutasid ühtlasi esimesed sellealased artiklid. Wagneril on suuri teeneid dirigendi rolli tähtsustumises: enne peeti dirigenti lihtsalt selleks, kes vastutab ühtse rütmi ja selle eest, et pillid õigel ajal mängima hakkaksid, kuid Wagner kirjutas esimesena dirigendist kui orkestriteose lavastajast, kes orkestri abil realiseerib oma nägemuse sellest helitööst.
Õietolmuanalüüs

Õietolmuanalüüs ehk palünoloogiline analüüs ehk suiraanalüüs on paleontoloogia (täpsemalt paleobotaanika) uurimismeetod, mis seisneb setteproovist (järve, mere jne) õietolmuterade ja eoste kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete näitajate määramisel.
Õietolmuanalüüsi kasutatakse laialdaselt biostratigraafias.
Õietolmuspekter

Õietolmuspekter on paleobotaanikas vaadeldava proovi (näiteks setteproovi) õietolmuterade ja eoste kogum.