tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Réthymno

Rethymno ( [ˈReθimno]; ka "Rethimno", "Rethymnon", "Réthymnon" ja "Rhíthymnos" ) on linn Kreekas Kreeta saarel. See on Rethymno piirkonnaüksuse pealinn, kus elab üle 30 000 elaniku. 
Rethymno pärineb Minose tsivilisatsiooni ajast (iidsed Rhithymna ja Arsinoe asula). Linn oli piisavalt võimas, et vermida oma münte. Ühte neist müntidest on tänapäeval kujutatud linna vapil: kaks delfiini ringis.
Ajalugu.
See piirkond on rikkaliku iidse ajalooga, eeskätt Minose tsivilisatsiooni kaudu. Rethymno põhiline kasvuperiood algas, kui saare vallutanud Veneetsia Vabariik otsustas sinna teha Heraklioni ja Hania vahepealse kaubajaama. Tänane vanalinn pärineb peaaegu täielikult Veneetsia Vabariigi perioodist. See on Kreeta üks paremini säilinud vanalinnu.
Linn säilitab endiselt oma vana ilme, seal on 16. sajandist pärinevad hooned, kaarjad ukseavad, kivitrepid, Bütsantsi ja Kreeka-Rooma varemed, väike Veneetsia sadam ja kitsad tänavad. Veneetsia lodžas asub kultuuri- ja spordiministeeriumi infobüroo. Seal peetakse igal aastal juuli alguses veinifestivali. Teine festival Arkadi kloostri hävimise mälestuseks toimub 7.–8. novembril.
Linna Veneetsia-aegne tsitadell Rethymno Fortezza on üks Kreeta paremini säilinud kindlusi. Muude mälestusmärkide hulka kuuluvad Neratze mošee, Suur värav ( või "Porta Guora"), Piazza Rimondi ja Lodža.
Kreeka sõja ajal (1645–1669) vallutas linna 1646. aastal Osmanite riik ja see jäi nende valdusse järgmiseks kolmeks sajandiks. Linna nimetati türgi keeles "Resmoks." Osmanite valitsuse ajal oli see ka sandžaki (provintsi administratiivne osa) keskuseks.
Kreeta lahingus ajal (20.–30. mai 1941) peeti Rethymno lahing Saksa langevarjurite ning liitlaste ja Kreeka armee vahel. Ehkki rünnak oli esialgu edutu, võitsid sakslased lahingu pärast seda, kui nad said saare loodeosast Malemest lisajõude.
Omavalitsus.
Rethymno vald moodustati 2011. aasta kohaliku omavalitsuse reformi käigus nelja endise omavalitsuse ühinemisel, millest said munitsipaalüksused: 
Kultuur.
Rethymnos asuvad järgmised muuseumid:
Kirjandus.
Pantelís Prevelákis kirjutas "Το χρονικό μιας πολιτείας" (1937; "Ühe linna kroonika"), nostalgilise kirjelduse Rethymnost alates Kreeta Riigi perioodist (1898) kuni Kreeta türklaste väljasaatmiseni (1924).
Sport.
Rethymno korraldas aastaid rahvusvahelist kergejõustikuvõistlust Vardinogianneia. Võistlus lõpetati 2012. aastal Kreeka finantskriisi tõttu. Allpool on nimekiri Rethymno peamistest spordiklubidest.
Haridus.
Kreeta ülikooli Rethymno ülikoolilinnakus asuvad filosoofiaosakond, haridusosakond, sotsiaal-, majandus- ja politoloogia osakond ning Kreeta ülikooli raamatukogu. Aastas õpib "Galos", kus asuvad ülikoolilinnak ja Vahemere-uuringute akadeemiline instituut, umbes 8000 üliõpilast. Rethymnonis asub ka Kreeka Vahemere ülikooli muusika- ja optoakustiliste tehnoloogiate osakond ning läheduses Kreeka Vahemere ülikooli plasmafüüsika ja laseri Instituut .
Rahvusvahelised suhted.
Rethymno kaksiklinnad on
Punane Viin

Punane Viin (saksa keeles "Rotes Wien") oli Austria pealinna Viini hüüdnimi aastatel 1918–1934, mil sotsiaaldemokraadid (Sozialdemokratische Arbeiterpartei) moodustasid enamuse ja linna valitseti esmakordselt demokraatlikult.
Enne esimest maailmasõda, 1910. aasta rahvaloenduse andmetel oli Viini elanike arv 2 083 630, lisaks Tsisleitaania elanike arv 28 571 934 ja kogu Austria-Ungari elanike arv 51 390 223. Kuid pärast sõda Austria-Ungari lagunes, 1923. aasta rahvaloenduse ajal oli Viini elanike arv 1 918 720, samas kui järelejäänud Austria osa elanike arv vaid 6 534 742. Olles ilma jäänud toitvast maast (Austria maast oli haritav vaid 18 protsenti), arvati, et Austria ei ole ilma Saksamaaga ühinemata elujõuline. Viini peeti nüüd liiga suureks pealinnaks liiga väikese riigi jaoks, uueks hüüdnimeks teistes Austria osades sai Vesipea-Viin (Wasserkopf-Wien). Sotsiaaldemokraatide ja konservatiivide vahel puhkesid tõsised vastuolud, kuni teise maailmasõja lõpuni jäid sotsiaaldemokraadid Austrias valitsusest kõrvale või põranda alla, kuid Viinis olid võimul kuni austrofašismi tekkeni. Vastuolud viisidki Viini eraldumiseni linna ümbritsevast Alam-Austria liidumaast 1922. aastal. Vaatamata rasketele oludele nägid optimistid Viinis head võimalust suurteks sotsiaal-poliitilisteks muutusteks.
Kontseptsioon hõlmas muu hulgas radikaalset elamuehitusprogrammi, mis oli tol ajal üks suurimaid maailmas; aastatel 1925–1934 ehitati umbes 60 000 korterit, mis jaotati kindla punktisüsteemi järgi. Sotsiaaldemokraadid kehtestasid ka laiendatud sotsiaalhoolekande, kõrged maksud luksuskaupadele ning hotelli- ja restoraniteenustele ning palju muud. Tol ajal peeti seda progressiivseks. Punase Viini aeg lõppes riigipöördega 1934. aastal, kui kantsler Engelbert Dollfuss tulistati surnuks ja asendati austrofašistliku Kurt Schuschniggiga.
Üheksas laine (romaan)

"Üheksas laine" (vene keeles "Девятый вал") on vene Nõukogude kirjaniku Ilja Ehrenburgi romaan, mis on kirjutatud 1950. aastal. 
Romaani põhisisu on "rahuvõitlus", mis oli kirjaniku põhiline tegevus neil aastatel. Nõukogude kriitikud hindasid romaani tingimusteta positiivselt, kuid autor ise pidas seda ebaõnnestunuks.
Romaani tegevus leiab aset 1940. aastate lõpus Nõukogude Liidus, Ameerika Ühendriikides, Koreas, Prantsusmaal ja teistes riikides. Romaanis kajastub jõujoonte kujunemine Euroopas NATO ja Euroopa Liidu loomise eel. Käsitletakse muuhulgas saksa armee taasloomist, mis väldiks Punaarmee pealetungi üle Elbe jõe ja Ida-Euroopa osalist tagasivõitmist läänemaailmale. Põhiliini kõrval kirjeldatakse ka prantsuse revolutsionääre, kes soovivad oma riigis rahvademokraatiat ning tublisid nõukogude inimesi, kes neid ja rahuvõitlust toetavad. Autori kirjanduslikuks võtteks on kajastada kahte paralleelset süžeed, mida ühendab raudne eesriie.
Eesti keeles ilmus teos 1956. aastal, kirjastas Eesti Riiklik Kirjastus, tõlkis Felix Kauba, 904 lk.
Taevast

"Taevast" (kreeka keeles Περὶ οὐρανοῦ; ladina keeles De Caelo) on Aristotelese kosmoloogiat käsitlev trakaat, mille ta kirjutas 350. aastal eKr. 
Tõlge.
I raamat.
5. raamat.
271b
Aga kui nüüd selle kohta on selge, tuleb mõelda ülejäänu üle, ja esiteks, kas on mingi lõpmatu keha, nagu enamik vanu filosoofe arvas, või see on võimatu; selle [küsimuse] jaatav või eitav [lahendus] nii või teisiti ei tähenda tõevaatluse seisukohast vähe, vaid tähendab kõik. Sest see on enam-vähem kõikide lahkarvamuste allikas neil, kes midagi on öelnud looduse kui terviku kohta, ja nii see on olnud ja peakski olema, sest väikegi möödalaskmine tõest saab edaspidi tuhandekordseks kaugelejäämiseks. Nagu näiteks, kui sa mõtled, et on mingi vähim suurus; sest see sissetoodud vähim paneb liikuma suurimad asjad matemaatikas. Selle põhjus on see, et algus on suurem võimalikkuses kui suuruses, sellepärast saab see, mis on alguses väike, lõpuks hiiglaslikuks. Ja ka lõpmatusel on alguse võimalikkus, ja "kui palju" puhul kõige suurem, nii et pole üldse kohatu ega mõttetu,
Von der mannigfachen Bedeutung des Seienden nach Aristoteles

"Von der mannigfachen Bedeutung des Seienden nach Aristoteles" ("Oleva mitmetisest tähendusest Aristotelese järgi") on Franz Brentano filosoofiline teos.
Kokkuvõte.
Sissejuhatus.
Iga algus on võime poolest suurem, kui ta tegeliku suuruse poolest on. See, mis on alguses väike, on lõpus sageli väga suur. Ja nõnda juhtub, et see, kes alguses natukenegi tõest kõrvale kaldub, jääb üha kaugemale, nii et vead lähevad tuhat korda suuremaks.
Nocki mäed

Nocki mäed (saksa: "Nockberge" või "Nockgebirge") on Austria Gurktali Alpide läänepoolseim ja kõrgeim mäestik, mis laiub üle Kärnteni, Salzburgi ja Steiermargi liidumaade osade. Nende välimust iseloomustavad arvukad kuplitaolised ja rohuga kaetud tipud ("Nocken"). Mägede kõrgeim tipp on Eisenhut Steiermargis (2441 m).
2012. aasta juulis määrati Nocki mäed ja külgnev Lungau piirkond UNESCO biosfääri kaitsealaks. Mäed olid jääajal suures osas jäätumata ja seega refuugium.
Gurktali Alpide läänepoolseima osana eralduvad Nocki mäed Madal-Tauernist põhjas Muri jõega, ulatudes läänes kuni Katschbergi kuruni (1641 m). Läänes eraldavad Lieseri ja Drava jõed Nocki mäed Kõrg-Tauerni Ankogeli rühmast ja Gailtali Alpidest. Ossiacher Seest lõunas ühinevad need madala Sattnitzi mäestiku ja Klagenfurti nõoga, mis on veel üks Gurktali Alpide osa. Idas piirab neid Gurktali Alpidest joon Gurkist Flattnitzi kuru (1400 m) kaudu Paalbachi ojani.
Nocki mäed võib jaotada kaheksaks alamrühmaks. Bad Kleinkirchheimist lõunas on Mirnocki massiiv (2110 m) silmapaistva topograafilise tähtsusega 1343 m, Wöllaner Nock (2145 m) ja Gerlitzen (1909 m) kõrgel Ossiacher See kohal. Nocki mägede keskpiirkonna moodustavad Millstätter Alpe (2101 m) ja Rosennock (2440 m), kõrgeim tipp Kärntenis. Põhjas asuvad Schwarzwand (2241 m), Königstuhl (2406 m) Salzburgis, mis on ka kolmikpunkt, ja Eisenhut (2441 m).
Rahvuspark.
Keskosast moodustas Kärnteni liidumaa valitsus 1. jaanuaril 1987 Nocki mägede rahvuspargi. Kõrvalist piirkonda oli välja arendatud juba maalilise Nockalmi maantee ehitamisega 1979. aastast. Suusapiirkonna edasisi plaane välditi kodanikualgatuse ja referendumiga 1980. aastal, kus 94% valijatest kuulutas end projekti vastu.
Vaatamata nimele määrati "Nationalpark Nockberge"Rahvusvahelise Looduskaitseliidu kaitseala kategooriate järgi maastikukaitsealaks (kategooria V). Territoorium (184 km²) asus täielikult mäestiku Kärnteni osas, piki Salzburgi ja Steiermargi piiri, ulatudes Kremsist ja Lieseri orust läänes Reichenauni idas ning Bad Kleinkirchheimi ja Radentheinini lõunas.
Johann-Bernhard Haljaste

Johann-Bernhard Haljaste (kuni 1938 Grünberg, 28. mai 1889 Lihula vald, Läänemaa – 20. juuli 1942 Norillag, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Elukäik.
Lõpetas Lihula vallakooli ning kuldmedaliga Pärnu gümnaasiumi, õppis aasta Riia Polütehnikumis. Ajateenistuse läbimise järel sooritas 1913. aastal inseneriväe reservlipniku eksami. Esimese maailmasõja puhkedes mobiliseeriti, teenis vene inseneriväe koosseisus. Eesti rahvusväeosade moodustamisel tuli Eestisse, määrati 1. Eesti jalaväepolku nooremaks ohvitseriks.
Vabadussõja tegi kaasa jalaväeosades, 1. jalaväepolgus nooremohvitserina ja 3. diviisi tagavarapataljoni ülemana. 1920. aasta septembris viidi üle inseneriväkke. 1922. aastal lõpetas alalisväe ohvitseride kursuse. 17. jaanuarist 1923 määrati Inseneripataljoni ülema kohusetäitjaks. 1924. aastal loodi üksuse baasil Pioneerpataljon ja Sidepataljon ja Haljaste määrati Pioneerpataljoni ülemaks. Oli sel ametikohal kuni 1940. aastani.
1940. aastal, Eesti sõjaväe likvideerimisel määrati 22. Eesti territoriaalkorpuse inseneriteenistuse ülemaks. Arreteeriti 1941. aastal juuniküüditamise käigus. Laagris mõisteti surmanuhtlus ja hukati.
Maribori raudteejaam

Maribori raudteejaam (sloveeni keeles "Železniška postaja Maribor") on Sloveenia suuruselt teises linnas Mariboris asuv raudteejaam, mis rajati aastal 1844.
Ljubljana raudteejaam

Ljubljana raudteejaam (sloveeni keeles "Železniška postaja Ljubljana") on Sloveenia pealinnas Ljubljanas asuv raudteejaam, mis rajati aastal 1849.
Šarūnas Marčiulionis

Raimondas Šarūnas Marčiulionis (sündinud 13. juunil 1964 Kaunases) on Leedu endine elukutseline korvpallur, kes mängis aastatel 1989–1997 korvpalliliigas NBA.
Nõukogude Liidu korvpallikoondisega olümpiavõitjaks tulnud ja ka Leedu korvpallikoondisega tiitlivõistluste medaleid võitnud Marčiulionis on valitud nii FIBA kui ka Naismithi nimelisse korvpalli kuulsuste halli.
Klubikarjäär.
Leedu.
Marčiulionis mängis aastatel 1981–1989 Vilniuse Statyba (nüüdse Vilniuse Rytase) meeskonnaga Nõukogude Liidu meistrivõistlustel.
NBA.
Golden State Warriors valis Marčiulionise 1987. aasta NBA "draft"'ist 127. valikuga, kuid leedulane jõudis liigasse kaks aastat hiljem, olles üks esimesi NBA-ga liitunud Nõukogude Liidu mängijaid. Warriorsis mängis ta neli hooaega, viskas debüüthooajal (1989/90) keskmiselt 12,1 ja karjääri resultatiivseimal hooajal (1991/92) keskmiselt 18,9 punkti mängus.
Hooaja 1993/94 jättis ta põlvevigastuse tõttu vahele ning mängis seejärel ühe aasta Seattle SuperSonicsis, Sacramento Kingsis ja Denver Nuggetsis, misjärel lõpetas karjääri.
Koondis.
Marčiulionis on Nõukogude Liidu korvpallikoondisega võitnud olümpiamängudel 1988. aastal kulla ning Euroopa meistrivõistlustel 1987. aastal hõbeda ja 1989. aastal pronksi. 
Pärast Leedu taasiseseisvumist 1990. aastal oli Marčiulionis üks võtmeisikuid, kes aitas taaselustada Leedu korvpallikoondise. Ta võttis ühendust mängijatega ja ärgitas neid koondisega liituma, valis välja võistlusvormid ja leidis koondisele sponsorid.
Leedu koondisega on ta võitnud olümpiamängudel 1992. ja 1996. aastal pronksi ning Euroopa meistrivõistlustel 1995. aastal hõbeda.
Isiklikku.
Poeg Augustas Marčiulionis on samuti elukutseline korvpallur, kes debüteeris Leedu korvpalliliigas 19. septembril 2020 samas meeskonnas, kus 1981. aastal ka tema isa: Vilniuse Rytases.
Sedlčany

Sedlčany (saksa keeles "Seltschan") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Příbrami ringkonnas. Sedlčany asub Příbramist umbes 32 km idas ja Praha kesklinnast ligikaudu 48 km lõunas.
Sedlčanyt on esmamainitud 1294. aastal, linnaõigused sai 1418. aastal.
Český Brod

Český Brod (saksa keeles "Böhmisch Brod") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kolíni ringkonnas. Český Brod asub Kolínist umbes 25 km läänes ja Praha kesklinnast ligikaudu 31 km idas.
Asula on rajatud aastatel 1134–1139. 1268. aastal sai asula linnaõigused ja kandis esialgu nime Biskupský Brod. Aastal 1315 oli kasutusel juba linna praegune nimi.
Český Brodi vanalinn on alates 1990. aastast ajalooline linnakaitseala.
Liivi tee

Liivi tee on tänav Pärnus Mai ja Raeküla linnaosas, mis algab Papiniidu tänavalt ja lõpeb Riia maanteel. See on osa Via Balticast.
Tänav on ligikaudu 2,13 kilomeetri pikkune ja piirkiirus on kogu tänava ulatuses 70 km/h.
Ajalugu.
Liivi tee ehitus oli viimane etapp aastatel 2009–2012 toimunud Pärnu ümbersõidu projektist. Plaan nägi ette viia Via Baltica Riia maantee ja Papiniidu silla vahel täiest uuele trassile, mis kulgeb paralleelselt Pärnu jõe ja raudteega. Tänavat hakati ehitama 2010. aastal. Samal aastal nimetati see Liivi teeks. Tänav avati liiklusele 2011. aastal. Ehituse käigus rajati ka kaks kergliiklustee tunnelit, mis läksid Liivi tee ja raudtee alt läbi.
Rodney Robert Porter

Rodney Robert Porter (8. oktoober 1917 – 6. september 1985) oli Suurbritannia biokeemik, kes pälvis 1972. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna antikeha keemilise struktuuri määramise eest. 
Elukäik.
Ta sündis Inglismaal Lancashire'i krahvkonnas Newton-le-Willowsis Joseph Lawrence Porteri ja Isabel May Reese'i peres. 
Ta sai hariduse Ashton-in-Makerfieldi gümnaasiumis.
Rodney Robert Porter lõpetas Liverpooli ülikooli 1939. aastal bakalaureusekraadiga biokeemia alal ja sai doktorikraadi Cambridge'i ülikoolis 1948. aastal. 
Ta oli 1960–1967 Londoni ülikoolis immunoloogia professor ja alates 1967. aastast biokeemia professor Oxfordi ülikoolis. 1991. aastal asutas Raymond Dwek Oxfordi ülikooli biokeemia osakonnas glükoomika instituudi, mis nimetati Porteri järgi Rodney Porteri hooneks.
1948. aastal abiellus Rodney Robert Porter Julia Newiga, kellega ta sai viis last. 
Rodney Robert Porter suri 6. septembril 1985 Inglismaal Guildfordi lähedal ahelautoavariis.
Odry

Odry (saksa keeles "Odrau") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Nový Jičíni ringkonnas. Odry asub Odra jõe ääres, Nový Jičínist umbes 15 km loodes ja Ostravast ligikaudu 35 km lääneedelas.
Asulat on esmamainitud 1234. aastal. 15. sajandi esimesel poolel oli Odry üks olulisemaid hussiitide keskusi.
Odry vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Odrys on sündinud saksa filosoof Ferdinand Ulrich (1931–2020).
Rumeenia rahvuskatedraal

Rumeenia rahvuskatedraal (rumeenia keeles "Catedrala Națională a României") on Rumeenia pealinnas Bukarestis asuv õigeusu katedraal, tuntud ka kui Rahva Päästmise katedraal ("Catedrala Mântuirii Neamului"). See on maailma suurim õigeusu kirik, millest saab ühtlasi maailma kõrguselt kümnes sakraalehitis (120 m).
Bílovec

Bílovec (saksa keeles "Wagstadt") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Nový Jičíni ringkonnas. Bílovec asub Nový Jičínist umbes 18 km põhjas ja Ostravast ligikaudu 17 km lääneedelas.
Bíloveci on esmamainitud 1324. aastal.
Bíloveci vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.
Bílovecis on sündinud tšehhi tennisist Petra Kvitová (1990).
Moldovlased

Moldovlased, keda mõnikord nimetatakse ka moldaavlasteks (rumeenia keeles "moldoveni", moldova kirillitsas "молдовень"), on Moldova Vabariigi suurim etniline rühm (2014. aasta seisuga 75,1% elanikkonnast) ning märkimisväärne vähemus nii Rumeenias, Ukrainas ja Venemaal kui ka Itaalias.
Sušice

Sušice (saksa keeles "Schüttenhofen") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Sušice asub Saksamaa piirist 20 km kaugusel Otava jõe ääres, Klatovyst umbes 25 km kagus.
Sušicet on ürikutes esmamainitud 1233. aastal, kuid asula oli tõenäoliselt olemas juba 790. aasta paiku. Aastal 1322 andis kuningas Jan Pime linnale õiguse kaitsemüüride ehitamiseks ja 1324. aastal õiguse kulla kaevandamiseks. 26. juunil 1707 põles suurem osa Sušicest koos eeslinnadega maha. Linn ehitati järgnevate aastakümnete jooksul uuesti üles. 19. sajandil arenes linna majandus kiiresti, 1839. aastal rajati tuletikuvabrik. Raudteeühenduse sai Sušice 1888. aastal.
Sušice vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Vlašim

Vlašim (saksa keeles "Wlaschim") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Benešovi ringkonnas. Vlašim asub Benešovist umbes 17 km ja Praha kesklinnast ligikaudu 54 km kagus.
Vlašimi loss ehitati arvatavasti 1303. aastal, kirjalikes allikates on seda esimest korda mainitud 1318. aastal.
Hohensalzburgi kindlus

Hohensalzburgi kindlus (saksa keeles "Festung Hohensalzburg") on Salzburgi linna kindlus Austrias, mis asub Festungsbergi nimelise mäe tipus. Salzburgi peapiiskopkonna halduskeskuseks ehitatud kindlus on üks suuremaid keskaegseid kindluseid Euroopas. See asub merepinnast 506 m kõrgusel.
Katschbergi kuru

Katschbergi kuru (1641 m) on kõrge mäekuru Austria Kesk-Ida-Alpides Rennweg am Katschbergi Kärnteni liidumaal ja Sankt Michael im Lungau Salzburgi liidumaal vahel.
Kuru ühendab Kärnteni Katschi oru lõunas koos Salzburgi ajaloolise Lungau piirkonnaga (tänapäeva Tamswegi ringkond) ja Muri jõe põhjas, kust maantee viib edasi Radstadti Tauerni kuruni. Salzburgi ja Kärnteni vaheline liidumaa piir kulgeb üle kuru. Katschberg eraldab ka Kõrg-Tauerni mäestiku Ankogeli rühma (läänes) Nocki mägedest idas, mis on Gurktali Alpide osa.
Paralleelselt "Katschberg Straßega" (B 99), mis nüüd on piirkondlik maantee ("Landesstraße"), ületab 1974. aastast aheliku läbi 5898 m pika Katschbergi tunneli Tauern Autobahn.
Ajalugu.
Kuigi kuru oli tõenäoliselt tuntud juba keldi tauriskidele ja oli hiljem osa Rooma teest Teurniast Iuvavumisse (Salzburg), on seda esmamainitud 1459. aasta dokumendis, siis Kärnteni hertsogkonna ja Salzburgi peapiiskopkonna vahelisel piiril. Posti saadeti esimest korda üle kuru 1764. aastal.
1929. aastal ehitas J. Kastner Katschberghöhesse esimese võõrastemaja. Matthias ja Gertrude Bogensperger võtsid 1956. aastal võõrastemaja üle ja laiendasid selle neljatärnihotelliks. Neist päevist on piirkonnas arvukalt hotelle, puhkekeskusi ja üürikortereid. 1957. aastal ehitati esimene suusatõstuk Tschanecki tippu.
Turism.
Täna hõlmab suusakuurort "Schischaukel Katschberg-Aineck" 16 tõstukit, mis katavad 70 km nõlvu 100% lumevalmistamisvõimalustega alates Tschaneckist (2024 m) Aineckini (2220 m) kuni Sankt Margarethen im Lungauni.
Tali- ja suusaturism.
Suusarajad.
Pikim suusarada on "A1" Ainecki mäe tipust Sankt Margarethenisse, 6 km. Kõige järsemad ja raskemad rajad on Aineckist Katschbergi orgu - must rada: Diretissima kuni 100% kaldega esimeses lõigus, mis teeb sellest ühe järsema raja Austrias – 3 km, ja Tschanecki "Nord" rada (must rada 55% kaldega – aga sobib ka peredele – 1,8 km). Algajatele sobivad suurepäraselt platvormtõstuk, "Minijet" ja "Königswieseni" tooltõstuk Katschbergis, samuti pererada ja Branntweineri rada Aineckis.
Ühendustõstukid.
Ühendustõstukiteks on nii 8-kohaline gondel Silverjet 1 Sankt Margaretheni orujaamast Aineckisse kui ka 6-kohaline Tschanecki trossraudtee Katschberghöhelt Tschaneckisse.
Veel tõstukeid.
Kärnteni-poolsel mäeküljel on saadaval 6-inimese "Gamskogelexpress" trossraudtee, Königswieseni trossraudtee ja Sonnalmi trossraudtee. Lisaks on olemas Aineckbahni trossraudtee, samuti kolm vaagentõstukit ja lohistit.
Katschberg-Ainecki Salzburgi-poolsel küljel on kolm moodsat gondlit Silverjet 1, Silverjet 2 ja Aineck Gipfelbahni gondel.
Suveturism.
Suusakeskuse arenguga on arenenud ka suveturism. Nendest päevadest on piirkonnas 200 km lai matkaradade võrgustik, samuti suviseid tegevusi ja majutusvõimalusi.
Kiievi ülikooli Rahvusvaheliste Suhete Instituut

Kiievi ülikooli Rahvusvaheliste Suhete Instituut (ukraina keeles "Інститут міжнародних відносин Київського національного університету ім. Тараса Шевченка") on Kiievi ülikooli struktuuri kuuluv õppeasutus.
Thomas Moran

Thomas Moran (12. veebruar 1837 Bolton, Inglismaa – 25. august 1926 Santa Barbara, California, USA) oli inglise päritolu Ameerika maalikunstnik, Hudsoni jõe koolkonna liige. 
Ta oli kunstniku Edward Morani vend. Morani perekond kolis USA-sse 1844. aastal. Ta oli noorena Philadelphias puidu graveerimisega tegelevas ettevõttes õpipoiss, kuid huvitus akvarellist. 1862. aastal tegi ta reisi Inglismaale, et tutvuda inglise maalikunstniku J. M. W. Turneri töödega, kellelt ta hilisemas elus maalide värvivalikul mõjutusi sai.
Ta kujutas oma maalidel enamasti Ameerika maastikku ja metsikut loodust, sageli Kaljumäestiku vaateid. Aastatel 1871–1872 oli ta tänapäevase Yellowstone'i rahvuspargi alal toimunud Haydeni ekspeditsiooni liige. Ta tegi visandeid pliiatsiga ja maale akvarellidega. Yellowstone'ist tehtud maale esitati piirkonna tutvustamiseks ja rahvuspargi loomise toetuse saamiseks Kongressile. Mõnikord nimetatakse Morani koos Albert Bierstadti, Thomas Hilli ja William Keithiga nn Kaljumäestiku maastikumaalijate koolkonna liikmeks. Ta töötas ajakirja Scribner's Monthly illustraatorina.
Moran oli abielus šoti päritolu kunstniku Mary Nimmo Moraniga (1842–1899).
Moran oli väga viljakas ning tema teoseid leidub paljude Ameerika muuseumide kogudes. Tema maale võib näha Ameerika Ühendriikide Kapitooliumis ja Valge Maja Ovaalkabinetis. Tema teoste hind on oksjonitel tõusnud üle 12 miljoni dollari.
New Yorgi osariigis East Hamptonis asub tema majamuuseum.
Tema järgi on nimetatud Grand Tetoni rahvuspargis asuv Mount Moran.
Mauterndorf

Mauterndorf on alev ja vald "(Marktgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas. Vallaosad on "Faningberg, Neuseß" ja "Steindorf".
See asub Salzburgi Lungau piirkonna keskosas Lõuna-Taurachi jõe orus, mis on Muri jõe lisajõgi ja algab Radstadti Tauerni kurult. Põhjas moodustab Madal-Tauerni mäestik osa Alpide peaahelikust. Lõunas viib Katschbergi maantee Sankt Michael im Lungau kaudu Tauern Autobahnile ja Katschbergi kurule, ületab Kõrg-Tauerni mäestiku Kärnteni suunas.
Ajalugu.
Asula tekkis Rooma "castrast" Noricumi provintsis mägiteel Teurniast Radstadti Tauerni kurule ja Iuvavumisse (Salzburg). Mauterndorfi on esmamainitud 1002. aasta dokumendis, Mauterndorfi lossi omandasid Salzburgi peapiiskopid 1023. aastal, kes rajasid tollijaama ("Maut") ja loovutasid 1217. aastal elanikele turuõiguse. 15. sajandist laiendati kindlust peapiiskoppide Burkhard von Weißpriachi ja Leonhard von Keutschachi käsul märkimisväärselt.
Mauterndorf sai juurdepääsu Muri oru raudteele 1894. aasta oktoobris, kui Tamswegi ja Steiermargi Murausse viiva kitsarööpmelise liini läänepoolne peatus. Reisijatevedu Tamswegist Mauterndorfi lakkas 1973. aastal, lõiku kasutab täna museaalne Taurachi raudtee.
1894. aastal ostis Mauterndorfi lossi Saksa staabikirurg Hermann von Epenstein, Hermann Göringi ristiisa. Göring veetis lapsepõlves mitu korda lossis ja päris 1939. aastal selle Epensteini leselt. Teise maailmasõja lõppedes põgenes ta Mauterndorfi. Sealt lahkudes alistus ta Bruck an der Großglocknerstraße juures USA armeele. 1968. aastast on loss Salzburgi liidumaa oma.
Benešov

Benešov (saksa keeles "Beneschau") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas, Benešovi ringkonna halduskeskus. Benešov asub Praha kesklinnast umbes 39 km lõunakagus.
Asulat on esmamainitud 1219. aastal. Benešovi on esimest korda aleviks nimetatud 1327. aastal ja linnaks 1512. aastal. 18. sajand kujunes Benešovist oluliseks kultuuri- ja hariduskeskuseks.
Benešovis asub 13. sajandi lõpus rajatud Konopiště loss.
Ameerika väike lambakoer

Ameerika väike lambakoer (ingl Miniature American Shepherd) on väikest kasvu karjakoeratõug, mis on pärit Ameerika Ühendriikidest. Ameerika väike lambakoer sarnaneb oma esivanema austraalia lambakoeraga, kuid on kasvult väiksem. Tegemist on energilise, suure liikumisvajadusega koeraga, keda on lihtne treenida ja kellega saab harrastada ka koerasporti. Tõug on olemuselt intelligentne, sõbralik ja truu.
Ameerika väike lambakoer liigitatakse Ameerika Kennelklubi karjakoerte rühma.
Ajalugu.
Alates 1960. aastatest aretati USA-s rodeotel töötavaid väiksemaid austraalia lambakoeri. Uut tõugu kutsuti algselt austraalia väikseks lambakoeraks (Miniature Australian Shepherd). Eesmärk oli aretada koer, kes on kasvult väike, kuid kiire ja intelligentne. 
Tõug registreeriti USA-s esmakordselt 1980. aastal ja siis nimetati seda austraalia väikeseks lambakoeraks. 1990. aastate alguseks oli see saavutanud üleriigilise populaarsuse. Ameerika Kennelklubis registreeriti tõunimetus ameerika väike lambakoer 2011. aastal.
Ameerika väikest lambakoera on kasutatud väiksemate loomade, näiteks lammaste ja kitsede karjatamiseks, kuigi ta sobiks tõenäoliselt ka suuremate loomade jaoks.
Välimus.
Täiskasvanuna kaalub isane koer kuni 15 kg, emane 13 kg. Turjakõrgus on isastel 36–46 cm, emastel 33–43 cm. Kehaehitus on tugev, kuid mitte massiivne. Pea on keha suhtes proportsionaalne. Seljajoon on turjast puusaliigeseni tasane. Tõug võib olla nii sabaga kui ka sabata.
Karvkate on keskmise pikkusega ja võib olla sirge või laineline, jalgade tagaküljel on mõnevõrra tihedam karvastik. Nii isasel kui ka emasel koeral on kaelal ja rinnal mõõdukas "lakk", kuigi isastel on see uhkem kui emasel. Aluskarva paksus varieerub vastavalt kliimale, milles koer elab.
Tõustandardis lubatud värvused on must, sinine marmor ("blue merle"), maksapruun marmor ("red merle") ja maksapruun. Pruunid piirdemärgised ("tan points") on lubatud silmade ja näo ümbruses, samuti jalgadel, rinnal, koonul, kaela ja keha alumisel küljel, saba all ja kõrvade alaküljel. Valged märgised on lubatud koonul, näol, kaela alapoolel, rinnal, kõhu alapoolel ja sabal, jalgadel kuni kannani. Valge värvus ei tohiks katta rohkem kui 25% kõrvast ja valge väljaspool eelnevalt nimetatud piirkondi ei ole lubatud.
Ameerika väike lambakoer Eestis.
Ameerika väike lambakoer on Eestis vähelevinud tõug. 2021. aasta jaanuari seisuga oli Eestis registreeritud 12 koera, kui nüüdseks on sündinud ka Eestis mitu pesakonda ja arvukus kasvab. Suur osa koertest on sisse toodud teistest riikidest. Kuigi tõug on Eestis uus, on Facebooki tekkinud grupp Miniature American Shepherds In Estonia. Sellest grupist saab infot koerte Eestisse toomise ja müügi kohta. Eestis tegelevad selle tõu aretusega kaks kennelit - Siimline's ja Peak River. 
Sotsiaalmeedias on aktiivsed kolm Eestis elavat ameerika väikest lambakoera – Echo, Iggy ja Nami.
Alas

Alas on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Alas 360 inimesel: 164 mehel ja 196 naisel. Perekonnanimede levikult on Alas meeste puhul 409. kohal ja naiste puhul 357. kohal.
Kiisk (perekonnanimi)

Kiisk on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kiisk 363 inimesel: 183 mehel ja 180 naisel. Perekonnanimede levikult on Kiisk meeste puhul 347. kohal ja naiste puhul 398. kohal. Perekonnanimi Kiisk on levinuim Tartu maakonnas.
Kont (perekonnanimi)

Kont on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kont 374 inimesel: 176 mehel ja 198 naisel. Perekonnanimede levikult on Kont meeste puhul 367. kohal ja naiste puhul 353. kohal. Perekonnanimi Kont on levinuim Tartu maakonnas.
Lukk (perekonnanimi)

Lukk on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lukk 380 inimesel: 186 mehel ja 194 naisel. Perekonnanimede levikult on Lukk meeste puhul 333. kohal ja naiste puhul 362. kohal. Perekonnanimi Lukk on levinuim Hiiu maakonnas.
Meister (perekonnanimi)

Meister on eesti ja saksa perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Meister 431 inimesel: 195 mehel ja 236 naisel. Perekonnanimede levikult on Meister meeste puhul 310. kohal ja naiste puhul 255. kohal. Perekonnanimi Meister on levinuim Lääne maakonnas.
Mürk (perekonnanimi)

Mürk on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mürk 407 inimesel: 196 mehel ja 211 naisel. Perekonnanimede levikult on Mürk meeste puhul 308. kohal ja naiste puhul 312. kohal. Perekonnanimi Mürk on levinuim Võru maakonnas.
Volmer Univer

Volmer Univer (6. jaanuar 1865 Metstare talu, Polli mõis, Polli vald, Viljandimaa – 3. detsember 1941) oli eesti õpetaja, kurttummade õpetuse arendaja ja Eesti rahvusliku liikumise tegelane.
Alghariduse sai Volmer Univer Saaretsi algkoolis ning Karksi ja Paistu kihelkonnakoolis. Edasi õppis ta Valgas Cimze õpetajate seminaris. 
Pärast Cimze seminari lõpetamist töötas Volmer Univer aastatel 1887–1888 Vana-Vändra vallas rahvakooli õpetajana. Sealt kutsus Ernst Sokolowsky ta Vändra kurttummade kooli õpetajaks. 1905.–1906. aastate ärevate aegade tõttu lahkus ta Vändrast Venemaale, kus töötas kümme aastat Samara kubermangus asunud Orlovski kurtide kooli juhatajana. 1917. aastal, kui Vändra kurttummade kool oli halvas majanduslikus seisus, tuli Volmer Univer Vändrasse tagasi ja temast sai Vändra kurttummade kooli juhataja. 
Kuna Vändras asunud kurttummade kooli maja jäi väikeseks, otsustati kool viia mujale. Välja pakuti kuus mõisa, mille hulgast valis juhataja Volmer Univer 1924. aastal välja Porkuni mõisa. Ta jätkas Porkuni kurttummade kooli juhatajana ja töötas selles ametis kuni 1932. aastani, mil läks tagasi isatallu Viljandimaal.
Volmer Univer on maetud Karksi valla Papi kalmistule.
Isiklikku.
Volmer Univeril oli kolm venda, kellest kaks – Markus ja August – olid samuti õpetajad.
. aastal abiellus Volmer Univer Vändra kurttummade kooli teise õpetaja Johannes Egloni tütre Johannaga.
Viited.
3 * Karksi Peetri kiriku Matmiste raamat 1926-1953 lk 153 nr 47: https://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=1162&amp;iid=128704857857&amp;img=lka0032_001_0000011_00063_t.jpg&amp;tbn=1&amp;pgn=4&amp;prc=100&amp;ctr=0&amp;dgr=0&amp;lst=2&amp;hash=309d821c1878034add58968bda3b631e
Nový Jičín

Nový Jičín (saksa keeles "Neutitschein") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas, Nový Jičíni ringkonna halduskeskus. Nový Jičín asub Ostravast umbes 31 km edelas.
Asula on tõenäoliselt rajatud 1280. aastatel. Ürikutes on Nový Jičínit esmamainitud 1313. aastal. Kuni 1503. aastal toimunud tulekahjuni oli suur osa linna majadest puust. Böömimaa kuningas Friedrich I andis Nový Jičínile kuningalinna staatuse. Kolmekümneaastase sõja käigus sai linn tugevasti kannatada. Nový Jičínit laastasid ka suured tulekahjud aastatel 1768 ja 1773. 19. sajandil arenesid linnas tööstus ja kaubandus, asutati suuri tekstiilivabrikuid.
Tollandi maakond

Tollandi maakond ("Tolland County") on maakond Ameerika Ühendriikides Connecticuti osariigis.
Maakonna halduskeskus puudub, suurim linn on Vernon. Suuremad asulad on veel Mansfield, Ellington ja Tolland.
Maakonna pindala on 1100 km², millest 18 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 152 691. Aastal 2000 oli elanikke 136 364.
Ajalugu.
Tollandi maakond moodustati 1785. aastal Hartfordi ja Windhami maakonna osadest.
Nagu Uus-Inglismaa osariikidele tavane, ei oma maakond maavalitsust - Connecticutis kaotati maakondade valitsused 1960. aastal, maakond eksisteeris edasi vaid teoreetilisel kujul, peamiselt statistilistel eesmärkidel.
2019. aastal esitas Connecticuti osariigivalitsus USA rahvaloenduse büroole (Census Bureau) palve, millega soovitas maakonnad välja vahetada planeerimisregioonide (Planning Region) vastu. Census Bureau kiitis kava heaks 2022. aastal, plaan rakendub täielikult 2024. aastaks, kui planeerimisregioone hakatakse lugema maakonnaga võrdväärseks üksuseks (county equivalent). Tollandi maakonna 13 vallast 12 saavad Pealinna ala (Capitol Planning Region) ja 1 Kirde-Connecticuti (Northeastern Connecticut Planning Region) planeerimisregioonide osaks.
Sankt Michael im Lungau

Sankt Michael im Lungau on alev ja vald "(Marktgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Vald asub ajaloolises Lungau piirkonnas Muri jõe ülemises orus Katschbergi kurust põhjas Kärnteni liidumaa piiril. Rahvaarvult on Sankt Michael suuruselt teine omavalitsus Tamswegi ringkonnas. Vallaosad on Höf, Oberweissburg, Sankt Martin im Lungau, Sankt Michael im Lungau ja Unterweissburg.
Sankt Michaelil on juurdepääs Tauern Autobahnile (A10), mis kulgeb Salzburgist Villachisse, ja on suure teemaksukioski asukoht. Paralleelne "Katschberg Straße" (B99) maantee viib Radstadtist ja Radstadti Tauerni kurult põhjas Katschbergi kuru kaudu Spittal an der Drausse Kärntenis lõunas. "Murtal Straße" (B96) haru viib ida suunas alla Muri orgu ringkonna keskusse Tamswegi ja Murausse Steiermargi liidumaal.
Ajalugu.
Lungau piirkond on olnud pidevalt asustatud vähemalt pronksiajast; kohaliku Hallstatti kultuuri omandasid järk-järgult u 450. aastal eKr keldi sisserändajad. Pärast keldi kuningriigi "Noricumi" saamist Rooma provintsiks 15. aastal eKr rajati üle Katschbergi kuru tee, mis viis "Teurnia" linna lõunas. 6. sajandil pKr liikusid piirkonda slaavi hõimud, 200 aastat hiljem asendasid neid baieri asunikud.
Gooti stiilis pühale Miikaelile pühitsetud kihelkonnakirikut on esmamainitud 1147. aasta dokumendis. Koos Lungau piirkonnaga sai sellest 13. sajandi lõpus Salzburgi peapiiskopkonna osa, mida valitseti Mauterndorfi, hiljem Mooshami lossist.
"Heihsgut" mõisahoone Sankt Martini külas, mida on esmamainitud 1478. aastal, on üks vanemaid säilinud eluhooneid Salzburgi Alpides.
Göriach

Göriach on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Göriach asub u. 6 km Tamswegist loodes ja u. 80 km Salzburgist kagus. See asub Göriachi orus Schladminger Tauerni lõunaküljel.
Tamme paljandi õpperada

Tamme paljandi õpperada on Võrtsjärve järsakul asuv üks haruldasemaid Kesk-Devoni kalade leiukohti Eestis. Tamme paljandi on kuulsaks teinud sealt leitud kõhrkalade (rüükalad) jäänused. Paljandi kivimid on eri andmetel kuni 6 või 7 meetri kõrgused. Paljandi liivakivis on näha suuri ja väikseid auke. Neist suurematesse teevad kaldapääsuksed pesi.
Paljandi aluspõhja kuju on aastatega seoses järve veetaseme, tuule, lainetuse, jääsurve ja muude looduslike tegurite muutunud.
Tamme paljandi õpperada asub Tamme paljandi maastikukaitsealal. Maastikukaitseala paikneb Võrtsjärve idakaldal Elva vallas (varem Rannu vallas) Tamme ja Neemisküla vahel. Paljand on punakast liivakivist ja ligikaudu 200 meetrine kaldaäärne ala. Kaitseala ise on eri andmetel 1,3 või 1,4 km pikkune.
Lessach

Lessach on vald ("Gemeinde") Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Rodions Kurucs

Rodions Kurucs (sündinud 5. veebruaril 1998 Cēsises) on Läti elukutseline korvpallur, kes mängib 2021. aastast NBA klubis Milwaukee Bucks.
Karjäär Euroopas.
Kurucs alustas profikarjääri Riia VEFis, kelle esindusmeeskonnas tegi ta debüüdi hooajal 2014/15, kui mängis Läti meistriliiga, VTB Ühisliiga ja EuroCupi kohtumistes.
2015. aastal sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga FC Barcelona ning mängis kuni 2018. aastani selle noorte-, duubel- ja esindusmeeskonnas.
Karjäär NBA-s.
Kuigi Kurucs andis end esialgu üles 2017. aasta NBA "draft"'iks, otsustas ta hiljem siiski loobuda ning osales järgmise, 2018. aasta "draft"'is, kust ta valiti 40. valikuna Brooklyn Netsi. 
Debüüthooajal kogus ta Netsis keskmiselt 8,5 punkti ja 3,9 lauapalli mängus. Järgmisel, 2019/20. hooajal langesid tema keskmised näitajad 4,6 punkti ja 2,9 lauapallini mängus.
14. jaanuaril 2021 vahetati Kurucs mitme klubi vahelise tehingu käigus Houston Rocketsisse ja 19. märtsil 2021 edasi Milwaukee Bucksi.
Rahvuskoondis.
Kurucs tegi debüüdi Läti koondises 2018. aastal.
Mariapfarr

Mariapfarr on vald ("Gemeinde") Austrias Salzburgi liidumaal Tamswegi ringkonnas.
Aprill 2021

Aprill 2021, kroonika.
2021. aasta aprill algas neljapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast reedel.
Muhr

Muhr on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Vald asub Salzburgi Lungau piirkonna edelaorus Muri jõe lähtel, Kesk-Ida-Alpide Kõrg-Tauerni ja Madal-Tauerni mäestike vahel. Ankogeli rühma mäed lõunas eraldavad selle Kärnteni liidumaast.
Vallaosad on Vordermuhr, Hintermuhr ja Schellgaden. Läänes külgneb see Hohe Tauerni rahvuspargiga.
Ajalugu.
Nagu samanimeline jõgi, võib selle nimi tuleneda vanakeldi "mori", 'vesi' (võrdle kõmri "môr" või inglise "mere"). Lungau piirkond kuulus vürstlikule Salzburgi peapiiskopkonnale kuni selle sekulariseerimiseni 1803. aastal. Asulat on esmamainitud u 1470. aastal, Püha Ruperti kirikut 1523. aasta dokumendis. Muhr oli kunagi kulla ja arseeni kaevanduspiirkond.
Kohalikuks tavaks on iga-aastane rongkäik koos "Prangstangeniga", kuni 8 m kõrguse puupostiga, mis on kaunistatud lilledega ja mille kohalikud poissmehed 29. juunil suvisel peetripäeval kirikusse viivad.
Ramingstein

Ramingstein on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Ramingstein asub Salzburgi liidumaa kagunurgas Salzburgi, Steiermargi ja Kärnteni liidumaade kohtumiskohas. See on ainus vald Lungaus, mis on kõrguslikult allpool 1000 m. See asub otse Muri ääres.
Strakonice

Strakonice (saksa keeles "Strakonitz") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas, Strakonice ringkonna halduskeskus. Strakonice asub České Budějovicest umbes 51 km loodes ja Praha kesklinnast ligikaudu 99 km lõunaedelas.
Linn asub Otava jõe kaldal.
Strakonice asub merepinnast 393 meetri kõrgusel.
Strakonicet on esmamainitud 1243. aastal. Linnaõigused sai Strakonice 1367. aastal.
Strakonices on sündinud tšehhi luuletaja, kirjanduskriitik ja tõlkija František Ladislav Čelakovský (1799–1852).
Kerttu Lätt

Kerttu Lätt (kunstnikunimega Kerttus; 28. detsember 1978 Tallinn – 27. juuni 2013 Tartu) oli eesti maalikunstnik.
Ta lõpetas Helle Vahersalu juhendamisel 2004. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli maalimise ja maalingute restaureerimise eriala.
Tema suuremõõtmelistes ning jõuliste värvi- ja vormikäsitlusega õlimaalides kui ka omanäolistes joonistustes on sarnaseid jooni Epp Maria Kokamäe ja juugendi suurmeistri Gustav Klimti teostega.
Tema ateljee asus Tartu Kunstimaja keldrikorrusel, kus ta samuti elas. Ta oli vaegnägija, keda inspireerisid enim parfüümid ja helid.
Mark T. Vande Hei

Mark Thomas Vande Hei (sündinud 10. novembril 1966) on Ameerika Ühendriikide erusõjaväelane ja NASA astronaut.
12. septembrist 2017 kuni 27. veebruarini 2018 oli Vande Hei Rahvusvahelise Kosmosejaama 53. ja 54. ekspeditsiooni liige. 5. oktoobril 2017 käis ta koos Randolph Bresnikiga avakosmoses. Hiljem tegi ta veel 3 kosmosekõndi, viibides avakosmoses kokku 26 tundi ja 42 minutit.
9. aprillil 2021 startis Vande Hei Sojuz MS-18 pardal taas Rahvusvahelisse Kosmosejaama ning oli 64. ja 65. ekspeditsiooni meeskonnaliige. Ta naasis Maale 30. märtsil 2022.
Vande Hei on abielus ja tal on kaks last.
Triinu Pungits

Triinu Pungits (sündinud 18. aprillil 1984 Võrus) on rahvusvaheliselt tunnustatud eesti moekunstnik, kellel on omanimeline rõivabränd. Pungits on lõpetanud 2003. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli tekstiilikunsti erialal ning on sestpeale tegutsenud vabakutselise kunstniku ja disainerina. 
Tema loomingut iseloomustab uudne ning julge vormikeel, mängulisus ja kujundlikkus. Suur rõhk on tekstiilidel, eripäraks enda loodud mustrid. Ta on osalenud arvukatel moeetendustel ja näitustel ning pälvinud oma töö eest ka rahvusvahelist tunnustust, mida on kajastatud sellistes ajakirjades nagu Vogue Italia, British Vogue, Glamour jt. Ta on olnud finalist mainekal moekonkursil International Talent Support (ITS) ja poolfinalist rahvusvahelisel moe- ja fotograafiafestivalil Hyèresis. Lisaks edukale esinemisele rahvusvahelistel moelavadel on Pungits pälvinud silmapaistva ja unikaalse moekäekirja eest 2014. aastal Hõbenõela ja 2021. aastal Kuldnõela auhinna. Peale selle tegutseb ta teatrimaastikul, luues nii kostüüme kui ka lavakujundusi.
Töö teatrites.
Triinu Pungits on teinud nii kunstniku- kui ka kostüümikunstniku tööd erinevate Eesti suurematele ja väiksematele teatritele.
Žlutice

Žlutice (saksa keeles "Luditz") on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Karlovy Vary ringkonnas. Žlutice asub Karlovy Varyst umbes 27 km kagus.
Žluticet on esmamainitud 1140. aastal. Linnaõigused sai Žlutice ajavahemikul 1306–1341.
Žlutice vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Riigi Tööstuskool

Riigi Tööstuskool oli Tallinnas tegutsenud kutseõppeasutus.
1. märtsil 1920 avati ametlikult Tallinnas Endla tänav 19 majas Tallinna Puutööstuse Õppetöötuba. See oli Eesti esimene poeglaste tööstuskool ja esimene samm kutsehariduse arengus. 1924. aastal sai kool, seoses rauatööosakonna moodustamisega alates 21.05.1924 uueks nimeks Riigi Puu- ja Rauatöökool Tallinnas. 
1926. aastal nimetati kool Riigi Tööstuskooliks Tallinnas. Aastatel 1936–1941 Riigi Tööstuskeskkool ja 1938–1941 Tallinna Poeglaste Ametikool. 
Riigi Tööstuskoolis koolitati kvalifitseeritud töölisi puu- ja rauatöö alal. Õppetöö kestmus on kolm aastat. 
Riigi Tööstuskooli juures asunud Riigi Tööstusõpilaste Kool pakkus võimalust õppida õhtuses vahetuses neile, kes ei saanud õppida täisajaliselt Riigi Tööstuskoolis. Mõlemad õppeasutused tegutsesid Tallinnas, Tehnika tänav 18 hoonetes. Aastatel 1924–1940 oli mõlema õppeasutuse direktor Theodor Ussisoo.
1935. aastal olid koolis järgmised osakonnad: mööblitöö, metallitöö, mööblipolsterdamise, sadulsepatöö ja maalritöö osakonnad. 1936. aastal reorganiseeriti kool Riigi Tööstuskooliks, õppeajaga 4 aastat.
1941. aastal, Riigi Tööstuskool jagati kaheks: Raudteekooliks, mis jäi Tehnika tänavasse ja 1. Tööstuskooliks.
Dašice

Dašice (saksa keeles "Daschitz") on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Pardubice ringkonnas. Dašice asub Pardubicest umbes 10 km idas.
Dašicet on esmamainitud 1318. aastal. Linnaõigused sai Dašice 1913. aastal.
Dašice vanalinn on alates 1. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Sankt Andrä im Lungau

Sankt Andrä im Lungau on vald ("Gemeinde") Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Tartu Juudi Ühispank

Tartu Juudi Ühispank oli aastatel 1922–1941 Eesti Vabariigis tegutsenud krediidiasutus. 
Tartu Juudi Ühispank oli Eesti juutide rahvusliku tunnuse alusel loodud krediidiasutus mis, tegutses aastail 1922–1941. Krediidiasutus asutati algse nimetusega laenu- ja hoiuühisus. Tartu Juudi Ühispank oli oluline juudi kogukonna tegemistes, mitte ainult majanduslikes-ärilistes tehingutes vaid ka juudi elu edendamises, näiteks laste õppemaksude tasumiste toetamisel jms.
Laenu- ja hoiuühisuse asutasid 1922. aastal Tartu juudi kogukonna esindajad: vandeadvokaadi abi Salomon Kropmann, kaupmees Leo Mirwits, vandeadvokaat Julius Genss, kaupmees Hirsch Salmanowitsh, hambaarst Samul Mendelew, kaupmees Abram Pasternak, kaupmees Itsik Kropmann, kaupmees Dawet Uswanski, kaupmees Mark Kolowski, Moses Flaks, Aleksandri tänav 19. 
Pank töötas algul suuresti vastastikuse abistamise kassa põhimõtetel, tegevuskapitali kaasati uute osanikega ja osatähtede müügist. Juudi soost osanikke kogunes üle Eesti, arvatavasti 700 ringis. 
Pank natsionaliseeriti 1940. aastal ning suleti lõplikult Saksa okupatsiooni ajal.
Tovačov

Tovačov (saksa keeles "Tobitschau") on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Přerovi ringkonnas. Tovačov asub Přerovist umbes 12 km läänes ja Olomoucist ligikaudu 18,5 km lõunas.
Tovačovi on esmamainitud 1203. aastal.
Tovačovi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Tovačovis on sündinud tšehhi helilooja Klement Slavický (1910–1999).
Sankt Margarethen im Lungau

Sankt Margarethen im Lungau on vald ("Gemeinde") Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Thomatal

Thomatal on vald ("Gemeinde") Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Tweng

Tweng on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Tweng asub Lungaus Radstadti Tauerni lõunaküljel.
Unternberg

Unternberg on vald ("Gemeinde") Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Ersan İlyasova

Ersan İlyasova (sündinud 15. mail 1987 Eskişehiris) on Türgi elukutseline korvpallur, kes mängib 2021. aastast NBA klubis Utah Jazz.
Karjäär.
Türgi.
Enne NBA-sse siirdumist mängis İlyasova aastatel 2003–2005 Yeşilyurti ja Ülkerspori meeskondadega Türgi liigades ning viimasega ka Euroliigas.
NBA.
İlyasova valiti 2005. aasta NBA "draft"i 36. valikuga Milwaukee Bucksi, kuid esimese hooaja mängis ta Bucksi duubelmeeskonnas Tulsa 66ersis NBA tütaliigas (G League). NBA debüüthooajal (2006/07) kogus ta keskmiselt 6,1 punkti ja 2,9 lauapalli mängus.
Hispaania.
2007. aasta suvel sõlmis İlyasova kaheaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga FC Barcelona, kellega tuli 2009. aastal Hispaania meistriks ja superkarika võitjaks.
Tagasi NBA-s.
2009. aastal naasis İlyasova Milwaukee Bucksi, kus mängis järgmised kuus hooaega. Ühel statistiliselt parimal, 2011/12. hooajal tõi ta keskmiselt 13 punkti ja 8,8 lauapalli mängus.
2015. aasta suvel vahetati ta Detroit Pistonsisse, seejärel 2016. aasta veebruaris Orlando Magicusse, sama aasta suvel Oklahoma City Thunderisse ning sügisel Philadelphia 76ersisse. 76ersis viskas İlyasova karjääri resultatiivseimal, 2016/17. hooajal keskmiselt 14,8 punkti mängus.
2017. aasta veebruaris vahetati ta Atlanta Hawksi, aasta hiljem tagasi Philadelphia 76ersisse ning 2018. aasta suvel tagasi esimesse koduklubisse Milwaukee Bucksi.
Bucks lõpetas İlyasovaga lepingu 19. novembril 2020, misjärel liitus ta 10. märtsil 2021 Utah Jazziga.
Rahvuskoondis.
İlyasova on Türgit esindanud koondises 2006. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2007., 2009., 2011., 2013. ja 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Ta on koondisega võitnud hõbemedali 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kõjiv (telekanal)

Kõjiv (ukraina keeles Телеканал «Київ») on Kiievi linna telekanal.
Holat-Sjahõl

Holat-Sjahõl (vene keeles "Холатчахль"), mis mansi keeles tähendab "surnud mäge", on Uurali põhjaosas asuv mägi (1096,7 m).
Etümoloogia.
Manside sõna "holat" (tähendab "surnud" või "napp") on nende territooriumil suhteliselt levinud nimetus ja kuulub vähemalt kolme muu topograafilise objekti hulka.
Djatlovi kuru intsident.
2. veebruaril 1959 hukkus mäe idaserval salapäraselt rühm suusamatkajaid Igor Djatlovi juhtimisel.
USB Implementers Forum

USB Implementers Forum on mittetulunduslik organisatsioon, mis on loodud universaalse jadasiini reklaamimiseks ja toetamiseks. Selle põhitegevusaladeks on USB, traadita USB, USB On-The-Go reklaamimine ja turustamine ning spetsifikatsioonide ja vastavuse programmi hooldamine.
Kaunase raudteejaam

Kaunase raudteejaam (leedu keeles "Kauno geležinkelio stotis") on Leedu suuruselt teise linna Kaunase keskne raudteejaam, mis asub kesklinna kaguservas.
Riia keskturg

Riia keskturg (läti keeles "Rīgas Centrāltirgus") on Euroopa suurim turg, mis asub Läti pealinnas Riias. 1920. aastate teises pooles ehitatud turukompleks kuulub alates 1998. aastast koos Riia vanalinnaga UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Toivo Laan

 
Toivo Laan (sündinud 15. detsembril 1966 Paides) on eesti piirivalvur mägironija, harrastusfotograaf ja luuletaja. 
Ta on lõpetanud Türi Keskkooli ja töötanud 25 aastat piirivalvurina.