tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chen Shui-bian

Chen Shui-bian (陳水扁; sündinud 12. oktoober 1950) on Hiina Vabariigi poliitik, kes aastatel 2000–2008 oli Hiina Vabariigi president.
Chen sündis vaese renditaluniku peres. Sünnitunnistus anti talle alles 18. veebruaril 1951, sest varem kardeti, et ta ei jää ellu.
Ta oli koolis hiilgav õpilane ja lõpetas riikliku Tainani 1. keskkooli kiitusega. 1969 astus ta Taiwani riiklikku ülikooli ärijuhtimise erialale, kuid esimesel aastal läks üle õigusteaduskonda. Ta sai kooli juriidilise väljaande toimetajaks. Ta lõpetas kooli 1974 äriõiguse alal, kuid tegi advokaadieksamid ära juba varem, teenides maksimaalsed punktid ja saades Taiwani noorimaks juristiks.
1975 abiellus ta Wu Shu-cheniga, kelle isa oli arst. Abielust sündisid tütar Chen Hsing-yu, kes sai hambaarstiks, ja poeg Chen Chih-Chung, kes on jurist nagu tema isagi.
Poliitikasse astus Chen 1980 pärast seda, kui oli kaitsnud Kaohsiungi juhtumi osalisi sõjakohtus. Tema klient Huang Hsin-chieh, juhtiv opositsionäär ja dissident, ning seitse kaaskohtualust, sealhulgas Cheni pärastine asepresident Annette Lu, mõisteti süüdi. Kuid selle kohtuprotsessi tulemusena sai Chen üldsuses tuntuks oma jõuliste ja värvikate argumentidega. Tema enda sõnul taipas ta selle protsessi käigus, et Taiwani poliitiline süsteem on ebaõiglane, ja hakkas kaasa lööma Tangwai liikumises.
1981 kandideeris ta Taipei linnanõukokku ja osutus kohe valituks. Ta töötas linnanõukogus kuni 12. jaanuarini 1985, mil ta mõisteti aastaks vangi valitseva Kuomintangi erakonna saadiku suhtes kriitilise artikli avaldamise pärast enda toimetatud ajalehes Neo-Formosa.
Sama aasta novembris kandideeris Chen maakonnakohtunikuks, aga kaotas need valimised. 3 päeva pärast valimiskaotust tuli ta koos abikaasaga oma poolehoidjatega kohtuma, et neid toetuse eest tänada, aga selle kohtumise ajal ajas autojuht Wu alla, sõites temast kaks korda veokiga üle, ja Wu jäi vööst allapoole halvatuks.
1986. aasta mais kaotas Chen apellatsioonikohtus ja pidi vangi minema. Ta istus vanglas 8 kuud. Vangistuse ajal toimusid parlamendivalimised, kus Wu kandideeris ja valiti parlamenti. Pärast vanglast vabanemist tegutses Chen oma naise nõunikuna ja tegutses juristina.
1989 valiti Chen parlamenti ja ühtlasi sai ta Demokraatliku Progressiivse Partei tegevjuhiks. Ta muutis oma seisukohta Taiwani iseseisvuse küsimuses ja sõnastas need ning see seisukoht sai tuntuks nelja kuina: ta määratles neli juhtumit, millest ükskõik millise täitumise korral kutsub Demokraatlik Progressiivne Partei üles viivitamatult Taiwanit iseseisvaks riigiks kuulutama. Lisaks valiti Chen Riigikaitsekomitee kokkukutsujaks ja selles toetasid teda ka mõned Kuomintangi saadikud. 1992 valiti ta teiseks kolmeaastaseks perioodiks parlamenti, aga astus ülejärgmisel aastal tagasi, et kandideerida pealinna linnapeaks.
1994–1998 oli ta Taipei linnapea ja 2000–2008 Hiina Vabariigi president.
11. septembril 2009 mõistis kohus Chen Shui-biani ja tema abikaasa Wu Shu-cheni süüdi korruptsioonis, pettuses ja rahapesus ning määras neile mõlemale eluaegse vanglakaristuse, mis hiljem lühendati 19 aastale.
Manuel Zelaya

José Manuel Zelaya Rosales (sündinud 20. septembril 1952) on Hondurase poliitik.
Manuel Zelaya oli Hondurase president 27. jaanuarist 2006 kuni 28. juunini 2009, mil riigi armee ta vahistas ja Costa Ricasse eksiili saatis.
Haava tänav (Tallinn)

Haava tänav on tänav Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis Tallinna Rahumäe Põhikooli lähedal. 
Tänav on ligi pool kilomeetrit pikk, algab mäepealsest tupikust ja lõppeb Vabaduse puiesteega ristudes. Lõikub Liiva, Vahe, Sihi, Kuljuse, Puhma ja Kaevu tänavaga.
Haava tänav sai nime 27. oktoobril 1922. Tänava saksakeelne nimi oli "Espenstrasse" ja venekeelne "Осиновая улица".
Haava tänav

Haava tänav on tänava nimi mitmes Eesti linnas:
Haava tänav asub järgmistes Eesti alevites ja alevikes:
Aegviidu, Kasepää, Kõrveküla.
Haava tänav on tänav Vaskjala külas.
Kaevu tänav

Kaevu tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Karula rahvuspark

Karula rahvuspark on rahvuspark Lõuna-Eestis. 
Rahvuspark asutati 1979. aastal maastikukaitsealana ja 1993 muudeti rahvuspargiks. 
Rahvuspargi pindala on 12 364 ha. Sellest osa on Võru maakonnas (Antsla ja Rõuge vallas) ja osa Valga maakonnas (Valga vallas). Rahvuspark hõlmab ligi kolmandiku Karula kõrgustikust. 
Rahvuspargi külastuskeskus asub Ähijärve ääres. Rahvuspargi ja Karula kihelkonna elanike ühendamiseks tegutseb 2001. aastast Karula Hoiu Ühing.
Karula rahvuspargi olulised kaitseväärtused on pärandkultuurmaastikud, mis kohati (nt Lüllemäe läheduses) kujunesid mitme tuhande aasta jooksul. Kaika kandis, Rebasemõisas, Mähklis jt on umbes viimase kahe sajandi jooksul välja kujunenud Kagu-Eestile iseloomulik maastikutüüp – hajuküla põllusiilude, metsatukkade, soolaikude, heinamaade ja taludega. 
Selle ala põliselanikud kõnelevad kohalikus murdekeeles. 
Loodus.
Karula rahvuspargi maastik on vaheldusrikas. Selle moodustavad külg külje kõrval või hajusalt paiknevad metsade ja niitudega kaetud kuplid ning sood ja soostunud metsad, järved ja ojad. Karula sood on väikesed. Mets katab üle 70% rahvuspargi territooriumist.
Rahvuspargis asub Karula kõrgustiku kõrgeim tipp – Rebasemõisa Tornimägi (137 m üle merepinna).
Karula rahvuspargis paikneb 40 järve, enamik neist on õõtsikulise kaldaga.
Rahvuspargi suurim ja üks maalilisemaid järvi on Ähijärv. Rahvuspargis asuvad veel Ahnõjärv, Alakonnu järv, Kaadsijärv, Kallõtõ järv, Kaugjärv, Kogrõjärv, Konnumäe järv, Kuikli järv, Köstrijärv, Küüdre järv, Küünimetsa järv, Lajasaarõ järv, Linnajärv, Madsa lump, Mikilä järv, Mustjärv, Mähkli järv, Papijärv, Pautsjärv, Perajärv, Pormeistri järv, Rebäsejärv, Savijärv, Sibula järv, Suur-Apja järv ehk Koobassaare järv, Suur-Saarjärv, Ubajärv, Viitka järv, Väike Pehmejärv, Väikene Mustjärv, Väike-Saarjärv, Väiku-Apja järv, Õdri järv jt.
Rahvuspargi alalt saavad alguse Arujõgi, Mustjõgi, Hargla oja, Jundi oja, Silla oja, Verioja, seal voolavad veel Ahelo jõgi, Laanemetsa oja, jt.
Rahvuspargis asub mitu sood, sealhulgas Aruküla Suursoo, Kuusistsaarõ soo, Pikäsilla soo, Äestamise soo jt.
Aheru järv

Aheru järv ehk Kandsi järv (ka "Kansi järv, Ahero järv, Illu järv, Suurjärv, Aherjärv") on järv Valgamaal Valga vallas, Koikkülast 3,5 km ida pool.
Aheru järv on 234 ha pindalaga Karula järvedest suurim, asudes 69,3 m kõrgusel merepinnast. Suurim sügavus on 7,4 m ja keskmine 3,4 m.
Järv on nõrga läbivooluga.
Aheru järve veepinda on alandatud kahel korral: 1927–1928 ja 1940.
Taimestik on liigirikas. Kaldaveetaimestikus domineerivad järvkaisel ja pilliroog.
Kaladest leidub latikat ja koha, vähem hauge, ahvenat, särge ja linaskit.
Ähijärv

Ähijärv (ka "Ahijärv") on järv Võrumaal Antsla vallas Karula rahvuspargis, Lüllemäelt 7 km kagus.
Järve pindala on 181 ha, suurim sügavus on 5,5 m ja keskmine 3,8 m. Asub 77,3 m kõrgusel merepinnast.
Järve suubub põhjast Alakonnu oja ja kirdest kaks väiksemat oja, esineb allikaid. Väljavool toimub lõunakaldalt Saera oja kaudu Ahelo jõkke.
Suur-Apja järv

Suur-Apja järv (ka "Koobassaare järv") on järv Valga maakonnas Valga vallas, Harglast 7 km põhja pool, üks kahest Apja järvest. Kuulub Karula rahvuspargi koosseisu.
Järve pindala on 41,4 ha, suurim sügavus on 4,9 m ja keskmine 2 m. Asub 71,7 m kõrgusel merepinnast. Kaldad on madalad ja turbased ning suurt osa järvest ümbritseb õõtsik.
Veevahetus nõrk, 1-2 korda aastas. Kagukaldal esineb ka allikaid.
Kuulub pehmeveeliste segatoiteliste järvede hulka. 
Järv on väga taimestikurikas ning seal leidub muuhulgas ka haruldast lamedalehist jõgitakjat.
Järve kalastikus leidub ahvenat, kokre, särge, haugi ja linaskit.
Karula Pikkjärv

Pikkjärv (ka "Karula Pikkjärv, Pikkerijärv") on järv Valgamaal Valga vallas.
Järv on ida-läänesuunaline ja piklik, selle pikkus on 3 km ja suurim laius vaid 170 m. 
Järve pindala on 39,7 ha, suurim sügavus on 12,6 m ja keskmine 4,9 m. Asub 51,8 m kõrgusel merepinnast.
Järve suubub idast Kirbu oja ja teisi väiksemaid ojasid ja kraave, samuti leidub allikaid. Väljavool toimub põhjaküljest Vareseojja, mis suubub Ärnu jõkke.
Kaladest leidub järves latikat, särge, ahvenat, haugi, linaskit, nurgu, roosärge, lutsu, kokre, kiiska, hinku ja angerjat. 
Järve ja selle ümbruse kaitseks on loodud Karula Pikkjärve maastikukaitseala.
Vasavere

Vasavere on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vasavere külas 102 elanikku, neist eestlasi 79 (77,5%).
Külas asuvad mitmed Kurtna järvestiku järvedest (nt Aknajärv, Liivjärv, Mätasjärv, Nootjärv, Pannjärv, Piirakajärv ja Rääkjärv). Külast voolab läbi Vasavere jõgi.
Küla järgi on nime saanud Haljala lademe Vasavere kihistu.
Rausvere

Rausvere on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse valla põhjaosas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rausveres 36 elanikku, neist eestlasi 24 (66,7%).
Rautina järv

Rautina järv (ka Kaagjärv ja Rautite järv) on järv Valgamaal Valga vallas Pugritsa külas, Valgast 8 km ida pool.
Järve pindala on 14 ha, suurim sügavus on 4,9 m ja keskmine sügavus 3,3 m. Asub 59,1 m kõrgusel merepinnast. Järve kaldad on soostunud ja läbivool on nõrk, sisse voolavad mõned kraavid ja esineb allikaid. Väljavool toimub Rautina oja kaudu Pedeli jõkke.
Legendi järgi tekkis järv kui lähedal asunud kirikus laulatatud vend ja õde, mille järel kirik künkalt alla vajus ja tekkinud järve uppus.
Oletatakse, et Rautina järve on esmamainitud Henriku Liivimaa kroonikas, kus kahel korral nimetatakse järve, mille juures Liivimaalt Ugandisse suundusid sõjaväed 1217. (Otepää piiramine) ja 1224. aastal (Tartu piiramine) peatusid. Järve nimi on esimesel korral esitatud kujul "Rastegerwe" ja teisel korral kujul "Rastigerwe". Kuna Rautina järve saksakeelne nimi on olnud "Röstjerw", siis on arvatud, et tegemist ongi kroonikas mainitud järvega.
Vahtsõkivi järv

Vahtsõkivi järv (ka "Vastsekivi järv") on järv Võrumaal Antsla vallas, Antslast 4 km loodes.
Vahtsõkivi järv on Lambahanna ojal asetsev tehisjärv, mis paisutati 1960. aastate keskel. Järv on kuni 4,6 m sügav. Järvel on 6–7 suuremat saart.
Apliit

Apliit on peeneteraline soonkivim.
Apliidi moodustavad enam-vähem võrdteralised ksenomorfsed mineraaliterad, mille läbimõõt jääb reeglina alla 1 mm. Apliit võib koostiselt olla graniit, granodioriit või ka dioriit, kuid kõige levinumad apliidid on graniitse koostisega, mistõttu mõeldakse ilma täpsustuseta termini "apliit" all just graniitset apliiti.
Graniitse apliidi põhilised koostisosad on kvarts ning päevakivid. Väiksemas koguses võib esineda muskoviiti, küünekivi, biotiiti ja muid aktsessoorseid mineraale. 
Apliit esineb tüüpiliselt suurematest intrusioonidest (štokid, batoliidid jne) lähtuvates apofüüsides või daikides, mille läbimõõt jääb enamasti alla meetri. Apliit sarnaneb tekkekeskkonna poolest mõnevõrra pegmatiidiga, sest mõlemad on hilismagmalised kivimid, kuid apliit on peeneteralisem peamiselt selle tõttu, et on vabanenud lenduvatest ühenditest, mistõttu on kristalliseeruv magma viskoossem ja moodustuvad kristallid väiksemad. Lenduvaist ühendeist rikastunud magma moodustub sellistes "lõksudes", kust lenduvail ühendeil pole kuhugi migreeruda. Vastav magma on väiksema polümeriseerituse tõttu tunduvalt vedelam ning moodustub gigantoteraline tardkivim pegmatiit.
Skalaar

Skalaaride all mõistetakse matemaatikas arve või üldisemalt ringi elemente, mis osalevad skalaariga korrutamises. Viimaseks on tarvis algebralist struktuuri, kus skalaariga korrutamine on defineeritud. Levinuim näide sellisest struktuurist on vektorruum üle korpuse, kus vastava korpuse elemente nimetatakse skalaarideks. Rakendustes on skalaarideks kõige sagedamini reaalarvud või kompleksarvud.
Samamoodi nimetatakse skalaarideks mis tahes mooduli juurde kuuluva ringi elemente, millega mooduli elemente korrutada saab.
Maatriksalgebras nimetatakse mitteformaalselt skalaariks maatriksit, millel on 1 rida ja 1 veerg, see tähendab 1×1-maatriksit. Asi on selles, et selline maatriks käitub nagu ringi element, üle mille vastav algebra defineeritud on. See ringi element on aga skalaar.
Sõna päritolu.
Sõna "skalaar" pärineb inglise sõnast "scalar" (mis omakorda tuleneb ladina keelest, sõnast "scala" - redel, astmestik), mille võttis matemaatilises tähenduses kasutusele William Rowan Hamilton 1846. aastal, kes hakkas rääkima kvaterniooni skalaarosast ("scalar part") ja vektorosast. "Algebraliselt reaalne osa võib omandada, vastavalt küsimusele, milles see esineb, kõik väärtused, mis sisalduvad arvude progressiooniskaalal ("scale of progression") negatiivsest lõpmatusest positiivseni; sellepärast me nimetame ta skalaarosaks." Sellest sai alguse ka skalaari ja vektori vastandamine.
Skalaarid vektorruumides.
Vektorruumis üle korpuse "K" on defineeritud skalaariga korrutamine, mis seab igale skalaarile (korpuse "K" elemendile) "k" ning vektorile (vektorruumi elemendile) v vastavusse vektori "k"v.
Näiteks otsekorrutis "K""n" on vektorruum üle "K", kus formula_1 = formula_2 .
Skalaarid füüsikas.
"Skaalarseks suuruseks" ehk "skalaariks" nimetatakse füüsikalisi suuruseid, mida kirjeldatakse üheainsa reaalarvuga. Näiteks energia, aeg, teepikkus, rõhk on skalaarsed suurused.
Soonkivim

Soonkivim ehk subvulkaaniline kivim on struktuurilt vulkaanilise kivimi ning süvakivimi vahepealne tardkivim.
Nimetus "soonkivim" tuleb sellest, et vastavad kivimid tarduvad reeglina maapinnalähedastes soone- või plaadilaadsetes intrusioonides. Sellised on näiteks daikid, sillid ja muud intrusioonid. "Maapinnalähedus" ei oma siiski kindlat tähendust. See võib ulatuda mõnekümnest meetrist mitme kilomeetrini. Tihti on soonkivimite struktuur porfüürilaadne (põhimass on faneriitne, erinevalt afaniitse põhimassiga porfüürilistest kivimitest). Mõnikord on soonkivimid terasuuruselt peeneteraliste vulkaaniliste kivimite ning jämedateraliste süvakivimite vahepealsed. Näiteks gabro (süvakivim), diabaas (soonkivim) ning basalt (vulkaaniline kivim) on kõik sarnase keemilise ning mineraloogilise koostisega kivimid, kuid erinevad üksteisest peamiselt terasuuruse poolest (mis viitab tekkekeskkonnale ehk magma jahtumiskiirusele).
Hea aasta

"Hea aasta" (inglise "A Good Year") on 2006. aastal linastunud Suurbritannia romantiline komöödiafilm, mille lavastas Ridley Scott. Linateos põhineb Peter Mayle'i samanimelisel romaanil.
Tamula järv

 Tamula järv (ka "Tamla järv") on järv Võrumaal Võru linna edelaküljel.
Järv on ovaalse kujuga ja 231,3 ha suur. Suurim sügavus on 7,5 m ja keskmine 4,2 m, asudes 69,1 m kõrgusel merepinnast.
Järv on nõrga läbivooluga, sisse voolab Kubija oja ja mõned kraavid. Väljavool toimub Võhandu jõkke. Tamula järv on Võhandu maratoni stardikohaks. 
Kiviaegne asula.
1938. aastal kaotas fotograaf Ida Kepnik Tamula järve kaldal rõnga. Seda rannamudas otsides sattus ta luude lademele. Spetsialistid leidsid, et fotograaf oli avastanud ühe suurima Baltimaade kiviaegse asula ja matmispaiga.
Abdul Kalam

Avul Pakir Jainulabdeen Abdul Kalam (tamili அவுல் பகிர் ஜைனுலாப்தீன் அப்துல் கலாம், hindi अवुल पिकर जैनुलअाबदीन अब्दुल कलाम; 15. oktoober 1931 Tamil Nadu – 27. juuli 2015) oli India teadlane ja poliitik. Ta oli aastatel 2002–2007 India president.
Ta oli väljapaistev teadlane ja insener, kes osales muu hulgas India tuumarelva- ja raketiprogrammis. Ta oli kanderaketi SLV-3 ehitusprogrammi projektijuht ning juhtis rakettide AGNI ja PRITHVI konstrueerimist. Ta oli audoktor rohkem kui 30 ülikoolis.
Ta oli täiskarsklane ja taimetoitlane ning elas tsölibaadis.
Susilo Bambang Yudhoyono

Susilo Bambang Yudhoyono (sündinud 9. septembril 1949) on Indoneesia poliitik.
Ta oli 20. oktoobrist 2004 kuni 20. oktoobrini 2014 Indoneesia president.
5. juulil 2004 peetud presidendivalimiste avavoorus kogus ta 33,57% häältest oma peamise vastase, senise presidendi Megawati Sukarnoputri 26,61% vastu. 20. septembril 2004 toimunud teises voorus kogus Yudhoyono 60,62% häältest, võites 33 provintsist 29-s, ja valiti ülekaalukalt presidendiks.
8. juulil 2009 peetud presidendivalimistel valiti ta 60,80%-ga häältest juba esimeses valimisvoorus tagasi teiseks ametiajaks. Ta edestas Megawati Sukarnoputrit (26,79%) ja asepresidenti Jusuf Kallat (12,41% häältest).
Indoneeslased ei kasuta üldiselt perekonnanime. Ka Yudhoyono ei ole nimi, mille president oma vanematelt päris, vaid ta valis selle endale ise ajal, mil ta sõjaväes teenis. Selle nimega kutsutakse teda ka välismaal, aga kodumaal kasutab ta nime Susilo. Siiski kannavad ka tema lapsed nime Yudhoyono, nagu oleks see perekonnanimi.
Yudhoyono on abielus Ari Bambang Yudhoyonoga, kelle isa Sarwo Edhie Widowo (1927–1989) oli mõjukas poliitik ja kindral. Neil on kaks poega: kapten Agus Harimurti Yudhoyono (sündinud 1978) ja Edhie Baskoro Yudhoyono (sündinud 1982). Perekonda kuulub ka presidendi vanema poja abikaasa Annisa Larasati Pohan, kes töötab modellina ja kelle isa oli Indoneesia Panga asepresident.
Jalāl aţ-Ţalabānī

Jalāl aţ-Ţalabānī (kurdi جهلال تالهبانی / Celal Talebanî, araabia جلال طالباني (Jalāl aţ-Ţalabānī); 12. november 1933 Kelkan Iraagi Kurdistan – 3. oktoober 2017 Berliin) oli Iraagi president. Ta oli ka Kurdistani Patriootliku Liidu esimees.
Ta valiti presidendiks 6. aprillil 2005 Iraagi parlamendis 227 poolthäälega 275-st. Presidendiametis oli ta kuni 24. juulini 2014.
Jalāl aţ-Ţalabānī on õppinud õigusteadust Bagdadi ülikoolis.
Canary Wharf

Canary Wharf on Londoni teisejärguline äripiirkond Tower Hamletsi linnaosas Isle of Dogsi saarel.
Ärihooneid hakati ehitama 1980. aastal endisse sadamapiirkonda. Seal asuvad ühed Suurbritannia kõrgemad hooned: 1 Canada Square (235,1 m), HSBC Tower ja Citigroup Centre.
1 Canada Square

1 Canada Square (One Canada Square) on pilvelõhkuja Londonis Canary Wharfis. See oli Suurbritannia kõrgeim hoone 5. juulini 2012, kui valmis 310 m kõrgune The Shard.
Hoonel on 50 korrust ja see on 235 m kõrge. Arhitekt César Pelli projekteeritud hoone valmis aastatel 1987–1991. Kahel pool seda kõrghoonet asuvad 200 m kõrgused pilvelõhkujad: HSBC Tower (8-16 Canada Square) ja Citigroup Centre (25 Canada Square).
Agusalu

Agusalu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Agusalu külas 12 elanikku, sealhulgas mitte ühtegi eestlast.
Jõksi järv

Jõksi järv on järv Põlvamaal Kanepi vallas, Kanepist 1,5 km loode pool. Varem on järv kandnud ka nimesid nagu Hobbohollojerwe, Hobbola järv või Jexisee.
Järv on lääne-ida sunnas piklik ja 64,9 ha suur. Suurim sügavus on 25,4 m ja keskmine 7,3 m, asudes 116,1 m kõrgusel merepinnast.
Olenemata sellest, et järve läbib Võhandu jõgi, on ta suhteliselt nõrga läbivooluga. Lisaks Võhandu jõele suubuvad sinna mõned kraavid ja võib esineda allikaid.
Looduskaitseala

Looduskaitseala on kaitseala, mis on loodud looduse säilitamiseks, kaitsmiseks, taastamiseks, uurimiseks ja tutvustamiseks.
Looduskaitseala võimalikud vööndid on loodusreservaat, sihtkaitsevöönd ja piiranguvöönd.
Eestis on 2007. aasta lõpu seisuga 129 looduskaitseala.
Maailma suurim looduskaitseala on Põhja- ja Ida-Gröönimaa rahvuspark, mille pindala on 972 000 km2.
Kaitseala

Kaitseala on ala, kus inimtegevus on piiratud, harva ka keelatud ((loodus)reservaadid). Kaitsealad on loodud mingi territooriumi looduse- või/ja kultuuripärandi säilitamiseks, kaitsmiseks, taastamiseks, uurimiseks ja tutvustamiseks. 
Eesti kaitsealad.
Eestis on 4 peamist tüüpi kaitsealasid: rahvuspargid, looduskaitsealad ja maastikukaitsealad ehk looduspargid ja programmialad. Neis eristatakse loodusreservaate, sihtkaitse- ja piiranguvööndeid.
Samuti on Eestis moodustatud sookaitsealad, veekaitseala, biosfääri-kaitseala, Ramsari alad, Natura alad. Eesti Looduskaitseseadus 2004 toob välja küll vaid osa neist.
IUCNi kaitsealade klassifikatsioon.
Rahvusvaheline Looduskaitseliit (IUCN) on inimmõju suurust ja alade (sh elupaikade) kasutamise intensiivsust arvestades välja töötanud 6-kategoorialise kaitsealade klassifikatsiooni (Davey 1998; WRI 2000):
Maastikukaitseala

Maastikukaitseala ehk looduspark on kaitseala, mis on loodud maastiku säilitamiseks, kaitsmiseks, uurimiseks, tutvustamiseks ja kasutamise reguleerimiseks. 
Loodusekaitseseaduse §28 järgi on maastikukaitseala eritüübid park, arboreetum ja puistu. 
Maastikukaitseala võimalikud vööndid on sihtkaitsevöönd ja piiranguvöönd. 
2007. aasta lõpu seisuga on Eestis 149 maastikukaitseala.
Robert Lee (täpsustus)

Robert Lee on mitme isiku ja koha nimi.
Freetown

Freetown on Sierra Leone pealinn ja suurim linn. Ühtlasi on tegu Läänepiirkonna keskusega. Asub Atlandi ookeani rannikul.
Praeguse linna kohale asusid 1787. aastal elama Inglismaalt ja Kanadast tulnud vabastatud orjad. 1790. aastal põletati linn maha, 1792. aastal rajati uuesti Nova Scotiast tulnud vabastatud orjade poolt. 1808 kuni 1874 oli Briti Lääne-Aafrika pealinn. 1961. aastal sai Sierra Leone pealinnaks.
Linna lähedal asub Lungi rahvusvaheline lennujaam (IATA-kood FNA).
Batha piirkond

Batha piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Tandjilé piirkond

Tandjilé piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Koidu

Koidu on mitme koha nimi:
Koidu on eesti naisenimi.
Salamati piirkond

Salamati piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Lääne-Logone'i piirkond

Lääne-Logone'i piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Laci piirkond

Laci piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Kesk-Chari piirkond

Kesk-Chari piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Kanemi piirkond

Kanemi piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
2008. aastal eraldati Kanemi piirkonnast Barh el Ghazeli piirkond.
Ida-Logone'i piirkond

Ida-Logone'i piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Guéra piirkond

Guéra piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Koosneb kahest departemangust: Guéra ja Barh Signaka.
Chari-Baguirmi piirkond

Chari-Baguirmi piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis.
Maru

Maru on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. 1939. aastani asis küla Vana-Kariste vallas.
Külast voolab läbi Halliste jõgi ning suubub Halliste jõkke Enu oja.
Marus sündis ja Maru algkoolis õppis kirjanik Agnes Taar. Maru koolimaja juurde paigaldati 2017. aastal Eesti Looduskaitse Seltsi August Kitzbergi osakonna eestvedamisel Agnes Taari mälestuskivi.
Raja (Mulgi)

Raja on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Küla loodeosas ja -piiril voolab Pornuse oja, millele on paisutatud Pornuse paisjärv.
Hendrikumõisa

Hendrikumõisa on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Küla kagupiiril ja lõunaosas voolab Sulaoja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Intsu

Intsu on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asuvad Intsu Siniallikas ja Kõlu järv, külast voolab läbi Orika oja. Küla läänepiiril voolab Sinialliku oja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Kassi (Viljandi)

Kassi "(ka Kassiküla)" on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda. Külas asuvad Jaama allikad. Külast saab alguse Sinialliku oja. Küla kirdepiiril voolab Virastuoja.
Külas asuva Väike-Saadu talu õues kasvavad kaitsealused Väike-Saadu pihlakas ja Väike-Saadu pärnad.
Loodi

Loodi on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asub Loodi mõisasüda.
Loodil asuvas Püstmäe lehisepuistus kasvab Eesti kõrgeim lehis, mille pikkuseks on mõõdetud 43,3 (teistel andmetel 46,7) meetrit.
Külast voolab läbi Sinialliku oja, veel voolavad külas Sulaoja ja Viraski oja, mis mõlemad suubuvad küla idaosas asuvas Sinialliku ürgorus Sinialliku ojasse.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Luiga

Luiga on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Mustapali

Mustapali on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
1977. aastal liideti Mustapali külaga Lakiküla.
Pirmastu

Pirmastu on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külast läbi ning samuti küla kirdepiiril voolab Verilaske oja, millel asuvad Tilli järv ja Rõika järv.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Pulleritsu

Pulleritsu "(ka Kipi)" on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asub Kulli järv, millest väljavoolav Madi kraav suubub küla lõunapiiril voolavasse Virastuojasse.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Rebase (Viljandi)

Rebase on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külast läbi ning samuti küla edela- ja loodepiiril voolab Verilaske oja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Sultsi

Sultsi on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Sultsis asub Paistu Põhikool.
Külas asub ohvrikivi. Külast saab alguse Köökmäe oja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Tömbi

Tömbi (ka: Tõmbi) on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Külas on Lohuaru talu kalmistu. Küla edelapiiril saab alguse ja seal voolab Virastuoja.
Viisuküla

Viisuküla "(ka Viisu)" on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Külas asuvad Oolepu talu kalmistu ja Tammemäe järv. Küla põhjapiiril voolab Orika oja, millele on paisutatud Vasila veehoidla.
Aidu (Viljandi)

Aidu on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asuvad Aidu järv ja Saimre paisjärv, neist voolab läbi Sinialliku oja. Küla idapiiril saab alguse ja seal voolab Virastuoja.
Kuni 2013. aastani kuulus Aidu Paistu valda.
Aidu vana saksakeelne nimi oli Aidenhof.
1977. aastal liideti Aidu külaga Lageduse.
Kaiavere järv

Kaiavere järv on järv Tartu maakonnas Tartu vallas.
Järve pindala on 250 ha, suurim sügavus on 5 m ja keskmine 2,8 m. Asub 51 m kõrgusel merepinnast.
Järvest voolab läbi Amme jõgi, mis suubub järve loode ossa, samuti suubub järve väiksemaid ojasid ja kraave. Väljavool toimub Amme jõe kaudu Elistvere järve.
Elistvere järv

Elistvere järv on järv Tartu maakonnas Tartu vallas Elistvere külas.
Järv on 129 ha suur ja tugeva läbivooluga. Järvest voolab läbi Amme jõgi.
Kuremaa järv

Kuremaa järv (ka Kurema järv) on üks suuremaid Vooremaa järvi Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas, Palamuse alevikust 2 km põhja pool.
Kuremaa järv on 397 ha suur, suurim sügavus on 13,3 m ja keskmine 5,9 m. Asetseb merepinnast 83 m kõrgusel.
Järv on nõrga läbivooluga.
Kuremaa põhja- ja kirdekalda tammemets ja puhkeala on võetud kaitse alla – Kuremaa järve äärne puhke-kaitseala.
Rahvamuistendites on järve kohta palju lugusid.
Kuremaa järvest on kinni püütud ka hiina villkäppkrabi.
Arboreetum

Arboreetum ehk dendraarium (ladina sõnast "arboretum" 'koht, kus kasvab puid') on puittaimede (puude ja põõsaste) kogu, mis on rajatud teaduslikel või harrastuslikel eesmärkidel. 
Tavaliselt on arboreetum kas park või parkmets, kuhu on istutatud erinevaid puid ja põõsaid. 
Teaduslikes kogudes on puittaimed rühmitatud kas geograafiliste piirkondade või taksonoomiliselt lähedaste sugukondade järgi.
Tarvastu

Tarvastu (saksa keeles "Tarwast") on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tarvastu vallas.
Suurel osal küla loodepiirist voolab Tarvastu jõgi.
Eerikvere

Eerikvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda.
Külas asub Eerikvere ohvrikivi.
Külas paiknevat Raja ja Saare talukohta on oma loomingus kasutanud Oskar Luts.
Ehavere

Ehavere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda.
Ajalooliselt kuulus küla Palamuse kihelkonda.
Külast on leitud mitu arheoloogiamälestist: muistne asulakoht, Luua mõisa vesiveski varemed, muinaslinnuse ase (Ehavere linnamägi).
Külas sündis eesti arheoloog Harri Moora.
Imukvere

Imukvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda.
Molaarruumala

Molaarruumala on ainet iseloomustav suurus, mis on arvuliselt võrdne ühe mooli selle aine osakeste ruumalaga. 
Molaarruumala tähis on formula_1 ja SI mõõtühik kuupmeeter mooli kohta (m3/mol), sageli on kasutusel ka liiter mooli kohta (l/mol) ehk kuupdetsimeeter mooli kohta (dm3/mol). 
Molaarruumala saab arvutada aine ruumala formula_2 ja ainehulga formula_3 (moolides) jagatisena ja samuti aine molaarmassi formula_4 ja selle tiheduse formula_5 suhtena: 
formula_6.
Ideaalse gaasi olekuvõrrandist saab tuletada molaarruumala arvutamiseks valemi:
formula_7,
kus
 formula_8 on universaalne gaasikonstant (= 8,314 462 618 J/(mol · K);
 formula_9 on temperatuur (K); 
 formula_10 on rõhk (Pa).
Molaarruumala iseloomustab seda, kui tihedalt on aine molekulid vaadeldavas mahus pakitud, ja kirjeldab ruumala, mida täidab Avogadro arvuga (6,022 · 1023) võrdne arv aineosakesi. Ühesugustes tingimustes sisaldavad erinevate gaaside võrdsed ruumalad võrdse arvu molekule. Tahkete ja vedelate ainete puhul see ei kehti.
Kõige sagedamini kasutatakse molaarruumala väärtust, mis on kindlaks määratud normaaltingimustel, keemias harilikult standardtingimustel.
Reaalgaaside puhul kehtivad need molaarruumala väärtused üksnes piiratud rõhu ja mitte eriti madala temperatuuri korral.
Ärina

Ärina on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Küla järgi on nime saanud Ärina kihistu.
Imukvere (Väike-Maarja)

Imukvere on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. 
Küla läbib Imukvere jõgi.
Hirla

Hirla on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
1977. aastal liideti Hirla külaga Karuvälja.
Eipri

Eipri on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
18. sajandi Ludwig August Mellini kaardile on asula Eipri ("Eiper") juurde märgitud kõrtsi tähis.
Mullutu-Suurlaht

Mullutu-Suurlaht (ka "Mullutu Suurlaht") on endine järv Saaremaal. See oli riimveeline kaksikjärv, mille läänepoolsest osast Mullutu lahest ja idapoolsest osast Suurlahest on maakerke ja kinnikasvamise järel saanud eraldi järved.
Kuna nii järv kui teda ümbritsevad alad on väga madalad, siis sõltub veekogu kuju ja suurus tugevalt veeseisust. Suurvee ajal ühineb Mullutu-Suurlaht Paadla, Vägara ja Kaalupi lahega läänes ning haarab enda alla ka järvedevahelised luhad, tekkiva ühise järve pindala on kuni 36 ruutkilomeetrit. Madala veeseisu ajal on järve pindala alla 10 ruutkilomeetri. 
Järves on Rahinu saar, Läku mätas ja Rombirahu.
Mullutu-Suurlaht on tänu Nasva jõele väga kalarikas, seal leidub ahvenat, angerjat, haugi, kiiska, kokre, linaskit, lutsu, roosärge, rünti, säinast, särge, teibi ja viidikat.
Järvest kaevandatakse meremuda (Mullutu-Suurlahe meremudamaardla).
Järv asub Mullutu-Loode looduskaitsealal.
Preeksa järv

Preeksa järv (ka Preeksa Suurjärv) on järvi Võrumaal Rõuge vallas, Ruusmäelt 4,5 km idakirdes.
Järv on 15,1 ha suur, suurim sügavus koos mudaga 4,8 m (vaba vett kuni 2 m). Ta asetseb merepinnast 183 m kõrgusel.
Türkmenbaşy

Türkmenbaşy on linn Türkmenistani lääneosas Balkani vilajetis.
Linn asub Kaspia mere Türkmenbaşy lahe kaldal, Aşgabatist umbes 550 km loode pool. 
Linna nimi oli Krasnovodsk 1993. aastani, mil see nimetati ümber Türkmenbaşy ('kõigi türkmeenide isa') Saparmyrat Nyýazowi auks.
Türkmenbaşys on raudtee- ja lennujaam, Aşgabatiga ühendab linna Trans-Kaspia raudtee. 
Linnal on parvlaevaühendus Bakuuga Aserbaidžaanis.
Nasva jõgi

Nasva jõgi asub Lõuna-Saaremaal Nasva alevikus, algab Mullutu lahest ja suubub Suurde katlasse.
Veerohkel ajal voolab vesi lahtedest merre, veevaesel ajal, eriti lõunatuule korral, on vool Nasva jões vastupidine ja soolane vesi tungib lahtedesse.
Jõgi on vee- ja kalarikas, mis algul kaluriküla, hiljem jõuka asula arengule tõuke andis.
Petseri rajoon

Petseri rajoon on haldusüksus Pihkva oblastis Venemaal. Moodustati 15. augustil 1944 Eesti NSV Petseri maakonnast Vene NFSV koosseisu läinud aladest. Piirneb läänes Eestiga ja edelas Lätiga.
Haldus- ja asustusjaotus.
Rajoonis on kolm külaasundust (valda):
2015. aastani oli rajoonis ka Irboska, Kulje ja Pankjavitsa vald.
Külasid: Armenitsa, Bobrovnik, Dubki, Irboska, Issad, Kosselka, Krupp, Kulje, Linnaste, Laura, Pankjavitsa, Petški, Puravitsa, Senno, Zubovo, Tailova, Uus-Irboska, Vilo, Viski.
Võhkse peakraav

Võhkse peakraav (ka "Võhksa jõgi") on kraav Ida-Saaremaal Saaremaa vallas. Peakraav algab Kalli küla edelaosas ja suubub Kunnati lahte.
Rahvasuus on jõge mõnikord nimetatud ka Veski jõeks.
Gruppenführer

Gruppenführer (SS-Gruppenführer või SA-Gruppenführer) oli SS-i (Schutzstaffel) ja SA (Sturmabteilung) sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. Auaste vastas Wehrmachti ja teiste armeede kindralleitnandi auastmele. "Gruppenführer"'i auaste loodi SA-s 1925., SS-is 1930. aastal.
"Gruppenführer"'i auaste oli ühe astme võrra kõrgem "Brigadeführer"'ist ning ühe astme võrra madalam "Obergruppenführer"'ist.
Alates 1933. aastast dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel politseitööle SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega "SS-Gruppenführer und der Generalleutnant der Polizei."
Alates 1939. aastast dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega "SS-Gruppenführer und der Generalleutnant der SS".
Alates Relva-SS-i (Waffen-SS) moodustamisest dubleeriti "Gruppenführer"'i auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega "SS-Gruppenführer und Generalleutnant der Waffen-SS".
Obergruppenführer

Obergruppenführer (SS-Obergruppenführer või SA-Obergruppenführer) oli SS-i (Schutzstaffel) ja SA (Sturmabteilung) sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. Auaste vastas Wehrmachti ja teiste armeede kindrali auastmele. "Obergruppenführer"'i auaste loodi SA-s 1932. aastal ja SS-is 1933. aastal.
"Obergruppenführer"'i auaste oli ühe astme võrra kõrgem "Gruppenführer"'ist ning ühe astme võrra madalam "Oberstgruppenführer"'ist.
Alates 1933. aastast dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel politseitööle SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega "SS-Obergruppenführer und der General der Polizei".
Alates 1939. aastast dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega "SS-Obergruppenführer und der General der SS".
Alates Relva-SS-i (Waffen-SS) moodustamisest dubleeriti "Obergruppenführer"'i auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega "Obergruppenführer und General der Waffen-SS".
Oli olemas ka auaste "Waffen-Obergruppenführer der SS und General der Waffen-SS". Seda kandsid kaks Saksa teenistusse tulnud Ungari kindralit. Kuna nad ei olnud sakslased, ei saanud nad Wehrmachti astuda, kuid Waffen-SS-i küll. Need olid
SS-Oberst-Gruppenführer

Oberstgruppenführer (juunist 1942 Oberst-gruppenführer) oli SS-i (Schutzstaffel) auaste Kolmandas Riigis, mis vastas "Generaloberst"'ile Wehrmachtis või kindralkoloneli ja kindralpolkovniku auastmele teistes armeedes. Auaste loodi 1942. aastal ja see oli SS-i kõrgeim komandöri auaste.
"Oberstgruppenführer"'i auaste oli ühe astme võrra kõrgem "Obergruppenführer"'ist ja ühe astme võrra madalam "Reichsführer'"ist.
Alates Relva-SS-i (Waffen-SS) moodustamisest dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega "SS-Oberstgruppenführer und der Generaloberst der Waffen-SS".
Arvi Järvekülg

Arvi Järvekülg (27. detsember 1929 Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 4. november 2002 Tartu) oli eesti hüdrobioloog ja zooloog. 
Elukäik ja teadustöö.
Ta õppis Villevere algkoolis ja Türi Keskkoolis. Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastal 1957 kaitses ta kandidaadiväitekirja, aastal 1975 doktoriväitekirja Läänemere põhjaloomastikust, bioloogiadoktor 1976.
Aastatel 1959–1969 töötas eesti mereihtüoloogia laboratooriumis ja aastast 1969 Eesti Põllumajandusülikooli Zooloogia ja Botaanika Instituudis, 1974–1990 sealsamas merebioloogiasektori juhataja.
1988–1995 oli ta Tartu Ülikoolis professor.
1984–1996 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni esimees.
Ta oli Soome lahe kaitse rahvusvaheline ekspert.
Ta uuris jõevähkide bioloogiat, haigusi ja ökoloogiat; Läänemere zoobentost jpt valdkondi.
Reichsführer

Reichsführer ehk Reichsführer-SS oli SS-i (Schutzstaffel) kõrgeim sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. "Reichsführer"'i auaste oli kõrgem "Oberstgruppenführer"'ist, mis oli SS-i komandöri kõrgeim auaste, ja vastas Wehrmachti kindralfeldmarssalile.
"Reichsführer"'i auaste kinnitati auastmena 1934. aasta SS-i auastmete reformi käigus ning anti ainult Heinrich Himmlerile ja Karl Hankele.
Henry W. Antheil

Henry W. Antheil Jr. (23. september 1912 Trenton, New Jersey, – 14. juuni 1940 Keri lähedal, Soome laht) oli USA diplomaat.
Henry Antheil teenis atašeena Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Moskvas (1935–1939) ja saatkonnas Helsingis 1939–1940. Ta hukkus 14. juunil 1940 reisilennukil Kaleva, mis lendas liinil Tallinn–Helsingi, kui Nõukogude sõjalennukid selle Soome lahe kohal Keri saare lähedal alla tulistasid. Kõik merre kukkunud reisilennuki pardal viibinud 9 inimest (kaks meeskonnaliiget ja seitse reisijat, sealhulgas Antheil) said surma.
Antheilil oli viimasel lennureisil kaasas mitu diplomaatilist kotti USA Tallinna ja Riia saatkonnast. Ehkki kogu lennuki pagasi saatus ei ole täpselt teada, võib mitmete tunnistajate hilisematest ütlustest järeldada, et märkimisväärne osa sellest jäi pärast lennuki ja reisijate uppumist merepinnale hulpima ja langes seejärel NSV Liidu sõjaväe või luureorganite kätte.
Lääneriikide meedias on Antheili mõnikord nimetatud "esimeseks külma sõja ohvriks". 
2007. aastal avasid Ameerika diplomaatide kutseühing American Foreign Service Association ja Antheili pereliikmed talle mälestustahvli pealinnas Washingtonis, USA Riigidepartemangu hoone peafuajees asuval, välisteenistuses hukkunud kolleegide auseinal ("U.S. Department of State's Wall of Honor"). 
Henry Antheil oli helilooja George Antheili vend.
George Antheil

George Carl Johann Antheil (8. juuni 1900 Trenton, New Jersey – 12. veebruar 1959 New York) oli USA pianist ja helilooja. 
Õppis kompositsiooni C. Sternbergi ja hiljem Ernest Blochi juures Philadelphia konservatooriumis. Alates 1920 esines pianistina Pariisis, Viinis ja Berliinis. Alates 1936. aastast elas Hollywoodis.
Tema loometeoste sekka kuuluvad ooper-satiir "Transatlantic" 1930, muusikaline komöödia "Helena lahkub" ("Helen retires") 1934, ballett "Maailma pealinn" 1953, sümfooniates nr 4 ja 5 on äärmuslik modernism; teos "Mehhanismid" on džässilik klaveriteos, "Lennuk" on sonaat klaverile 1923, rohkete müraefektidega on "Mehaaniline ballett" 1926, džässilik "Mustlasmuusika" orkestrile 1922, "Jazz Symphony" 22 instrumendile. Antheil kirjutas ka filmimuusikat.
Koos näitlejana Hedy Lamarriga lõi ta teise maailmasõja ajal sagedushüplemise süsteemi.
Tema vend Henry W. Antheil oli diplomaat, kes hukkus Soome lennukil Kaleva, kui NSV Liidu kergepommitajad selle Soome lahe kohal alla tulistasid.
Ekvatoriaalne kliima

Ekvatoriaalne kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik ekvatoriaalsele kliimavöötmele. Sellele on iseloomulik palav ja niiske ilm kogu aasta jooksul. 
Ekvatoriaalse kliima levikuala on Lõuna-Ameerika põhjaosa Amazonase madaliku piirkonnas, Aafrika keskosa Kongo jõgikonnas ja Kagu-Aasia (Malaka poolsaar ja Malai saarestik) koos Austraalia kirderannikuga.
Ekvaatori piirkonnas on Päike seniidis või väga kõrgel horisondi kohal ja seetõttu on päikesekiirguse hulk väga suur. Maapind soojeneb kiiresti, sellest soojeneb ka õhk, ning vesi aurustub. Soe õhk tõuseb ja jahtub ning veeauru kondenseerumisel tekivad pilved. Pärastlõunati sajab paduvihma. Õhutemperatuuri kõikumine aasta ja päeva jooksul on väga väike (meretasemel on õhutemperatuur +24...+28 °С, amplituud 1–2 kraadi). Aasta keskmine sademete hulk on 1500–5000 mm.
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastab ta kliimatüüpidele Af, Am ja kohati ka Aw kliimatüübile.
Vesi-kirburohi

Vesi-kirburohi ehk vesi-kirbutatar ("Polygonum amphibium" või "Persicaria amphibia") on veekogude kaldal või madalas vees kasvav taim.
Vesi-kirburohul eristatakse kaht vormi: veevorm ("Polygonum amphibium" f. "amphibium") ja maismaavorm ("Polygonum amphibium" f. "terrestre").
Vesikirburohu õied on roosad ja need õitsevad maismaavormil juulist augustini ja veevormil juulist septembrini.
Peer Gynt

 
"Peer Gynt" on Henrik Ibseni 1867. aastal valminud näidend. Edvard Grieg kirjutas sellele muusika.
Tegelased.
Allikas: The Oxford Ibsen, 3. köide, Oxford University Press 1972 
Sisukokkuvõte.
Peer Gynt on kunagise rikka ja austatud mehe Jon Gynti poeg. Jon Gyntist sai aga joodik ning ta kaotas kogu oma raha, jättes Peeri ja ta ema Åse vaesusse. Peer tahab taastada selle, mis isa hävitas, kuid raiskab aja hoopis kiitlemisele ja õhulosside ehitamisele. Ta satub kaklusesse ja röövib pulmapäeval ära pruudi – Hægstadi Ingridi. Peer kuulutatakse lindpriiks ja peab kihelkonnast põgenema. Oma teekonnal kohtab ta kolme armujanus piimaneidu, rohelisse riietatud tüdrukut, Dovre mägedes elava vanamehe tütart, kellega ta tahab abielluda, ning Bøygenit (suur takistus).
Solveig, kellega Peer Hægstadi pulmas tutvus ja keda armastama hakkas, tuleb mehele tema metsamajakesse järele, et koos temaga sinna elama jääda. Ent Peer jätab ta maha, minnes oma teed. Ta on palju aastaid ära, tegeleb mitmesuguste ametitega ja mängib mitmesuguseid rolle, kaasa arvatud Maroko rannikul kahtlaste ettevõtmistega seotud ärimeest. Peer eksleb kõrbes, külastab möödaminnes Memnonit ja Sfinksi, temast saab beduiinipealik ja prohvet, ta püüab võrgutada ühe beduiini tütart Anitrat ning jõuab lõpuks Kairo hullumajja, kus külalist tervitatakse kui keisrit. Kui ta vana mehena viimaks koduteele asub, elab ta üle laevahuku. Laeva pardal on ta kohtunud ka Veidra Reisijaga, kes tahab kasutada Peeri keha selleks, et uurida välja unenägude asupaik.
Jõudnud tagasi kodukihelkonda, osaleb Peer ühe talumehe matusel ning paneb oksjonile kõik oma varasemast elust alles jäänud asjad. Ta kohtab ka nööbivalajat, kes väidab, et kui Peer ei suuda selgitada, millal ja kus oma elu jooksul on ta olnud "tema ise", peab tema hinge koos teiste defektsete asjadega üles sulatama. Seejärel tutvub Peer Kõhna Mehega, kes usub, et teda ei saa pidada tõeliseks patuseks ega põrgusse saata.
Peeri haarab veelgi suurem meeleheide. Ta pöördub tagasi Solveigi juurde, kes on teda kõik need aastad majakeses oodanud. Naine ütleb, et tema usus, lootuses ja armastuses on Peer olnud alati tema ise.
Allikas: Merete Morken Andersen, Ibsenhåndboken, Gyldendal Norsk Forlag
Alan Chalmers

Alan Francis Chalmers (sündinud 1939 Bristolis) on inglise päritolu Austraalia teadusfilosoof.
Chalmers on õpetanud mitmetes Suurbritannia ja Austraalia ülikoolides, ta on keskendunud teaduse sisemisele olemusele. Ta on avaldanud populaarses vormis teaduse üle arutleva teose "What is this thing called science?" (1978; ümbertöötatud trükk 1982), mis on tõlgitud ka eesti keelde.
Oranž

Oranž on punakaskollane värvus, lainepikkusega umbes 585–620 nm. Paikneb spektris punase ja kollase vahel.
Oranž on sinise vastandvärvus.
Oranžide värvitoonide mittetäielikku loetelu vt Värvuste loend põhivärvinimede järgi.
Mida oranž sümboliseerib?
Oranž sümboliseerib rõõmu, julgust, luksust, sõbralikkust, kombelisust ja hiilgust. Hiinas ja Jaapanis seostatakse oranži armastuse ja õnnega. Budistide safranikarva oranžikas rüü osutab sellele, et nad on andnud alandlikkuse ja loobumise tõotuse.
Oranž riigilippudel.
Oranž esineb 5 % riigilippudest. Näiteks Armeenia, Bhutani, Elevandiluuranniku, Iirimaa, Küprose ja Sambia lipul.
Oranži mõju inimpsüühikale.
Oranž värvus muudab inimesed positiivsemaks ja aitab vabaneda hirmudest. Olles aktiivne ja pilkupüüdev, kasutatakse seda sageli reklaamides. Oranž toimib ergutavalt, aga suurtes kogustes võib mõjuda ka ärritavat ja rahutukstegevalt. Ruumis jätab see toast väiksema mulje. Suurendab söögiisu.
Kunst, käsitöö ja tehnoloogia.
Oranžid pigmendid maalikunstis.
Ajaloos on maalikunstis kõige varem kasutatud looduslikke anorgaanilisi värvipigmente, esimene sünteetiline oranž pigment sünteesitakse 19. sajandil. Tavaline on olnud oranži värvitooni saamine segades mõnd kollast ja punast pigmenti.
Oranž värvus looduslikest värvainetest.
Oranži värvust andvad looduslikud värvained on punamarjase kamalapuu ("Mallotus philippensis") viljast saadav kamala, värvibiksa ("Bixa orellana") seemnekestadest saadav annaato, "Fridericia chica" lehtede ekstrakt "carayurú" ja henna.
Kaevamishark

Kaevamishark ehk aiahark on hark, mis on mõeldud mulla kaevamiseks peenramaal (aiamaal). Kaevamishark kobestab kaevamisel mulda paremini kui labidas. 
Aiahargil on tavalistelt 4–5 lehtjat, otsast teritatud haara. Haara laius 10–20 mm. 
Hanguvars on umbes meetri pikkune alt hangu juurest sirge või kerge kumerusega paremaks haaramiseks. Hanguvars lõpeb kas käepidemega või ilma.
Antiloobikanjon

Antiloobikanjon ("Antelope Canyon") on liivakivist kanjon Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis. Kitsast kaljulõhest moodustuv kanjon koosneb kahest osast, Ülemisest ja Alumisest Antiloobikanjonist ("Upper Antelope Canyon" ja "Lower Antelope Canyon"). Ülemise Antiloobikanjoni geograafilised koordinaadid on .
Kanjon on populaarne turistide ja loodusfotograafide seas.
Kanjonisse võib minna üksnes giidi juhendamisel, sest kanjonit võivad iga hetk tabada ootamatud tulvaveed, seda isegi küllaltki hea ilma korral. 1997. aasta 12. augustil hukkus Alumises Antiloobikanjonis 11 turisti tulvavetes, 2006. aasta 30. oktoobril 36 tunni vältel kanjonis märatsenud tulvavete tõttu suleti aga Alumise Antiloobikanjon viieks kuuks.
Antiloobikanjonis on tehtud ka filmivõtteid (näiteks "Operatsioon "Murtud nool"" – ameerika 1996. aasta põnevusfilm, mille režissöör oli John Woo ning kus mängisid John Travolta ja Christian Slater).
Antiloobikanjoni läheduses on Page'i linn.
Page (Arizona)

Page on väike linn Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis Coconino maakonnas.
2005. aastal elas linnas 6794 inimest. Linna pindala on 43 km² ja linn asub 1255 meetri kõrgusel merepinnast.
Linna läheduses asub Antiloobikanjon.
Filmid.
Linna lähedal on toimunud paljude filmide võtted, näiteks:
Tarapita (rühmitus)

Tarapita oli kirjanduslik rühmitus, mis tegutses aastatel 1921–1922; anti välja 7 numbrit samanimelist ajakirja. Tegemist oli eelkõige kirjanduspoliitilise rühmitusega, mis teadvustas kultuuri kehva olukorda ning võitles kirjanduse ja kultuuri parema koha eest uues ühiskonnas. Erinevalt Noor-Eestist ja Siurust jätsid tarapitalased tagaplaanile tundeelamused ning asusid kohe analüüsima ja üldistama, astudes nii võitlusesse ohtlike sotsiaalsete pahedega. Korduvalt olid tarapitalastel kõne all noorte olukord, haridus ja tulevikuperspektiivid. Lisaks esinemistele trükisõnas korraldas Tarapita 1921. aastal kirjandusliku ringreisi, kus kanti ette programmilisi kõnesid ja ilukirjanduslikku uusloomingut. Tähelepanuväärne on see, et kuigi Tarapita rühmitusena tegutses lühikest aega, suutsid kõik hiljem nii erinevate vaadetega autorid koonduda küllaltki ühtseks ja tugevaks "löögirühmaks".
Tarapita manifest.
"Millal oleme sisse hinganud nii lämmatavat õhku, kui nyyd - tõusikluse joovastuspäivil? 
Ummiku on lykat vaimline kultuur. Lämbuman edasiviivad jõud. Halvat tööliste liikumine. Haritlastest saand ärimees, võimumees, ametnik. Noorsoo käärivad mahlad juhitakse vaimu aladelt sporti, sõjatsevva skoutismi. Tugevast sääremarjast on kyllalt kultuuriks. 
Vaimlist palet ei olegi ega taheta. Ideaali- ja ideedelage kodanlus tunneb instinktiivselt loovan vaimun vaenlast oma võimule. Sest vaim tahab selgust, võim segasust. Loov vaim on orb praegusen yhiskonnan. Kultuuri all mõistetakse veel kõige enam koolipingi eest hoolitsemist. Kirjastatakse veel ainult koolikirjandust. Sest muul pole turuväärtust. Arusaamine kõrgemaist vaimlistest väärtustest ei mahu väikekodanlase aktsiatega tapetseerit pääajju."