tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vatla mõisa park

Vatla mõisa park on kaitsealune park Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vatla ja Äila külas. Pargi pindala on 14,0 ha. Park jääb peamiselt Vatla külla Vatla põhikooli lähedale, Audru–Tõstamaa–Nurmsi tee ja Vatla–Nehatu tee ristmikust läänekaarde. 
Park rajati 19. sajandi esimesel poolel. Mõisa peahoone ümbrus on kujundatud korrapärasemalt.
Park on looduskaitse all aastast 1958 ja muinsuskaitse all alates 1998. aastast.
Vatla mõisa pargi keskkonnaregistri kood on KLO1200526.
Semiotics, Communication and Cognition

"Semiotics, Communication and Cognition" on raamatusari, mida alates 2009. aastast annab välja kirjastus De Gruyter Mouton.
Sari vahetas välja sama kirjastuse varasemad sarjad "Approaches to Semiotics" (ilmus 1969–1997, 127 köidet) ja Approaches to Applied Semiotics (ilmus 2000–2009, 7 köidet).
Sarja toimetajad on Paul Cobley ja Kalevi Kull.
Walter de Gruyter

Walter de Gruyter on suur rahvusvaheline akadeemiline kirjastus.
Kirjastuse osadeks on valdavalt keeleteaduslikule kirjandusele pühendunud De Gruyter Mouton ning valdavalt biograafilise ja bibliograafilise kirjanduse väljaandmisega tegelev De Gruyter Saur.
De Gruyter Saur

De Gruyter Saur (varem K. G. Saur Verlag) on akadeemiline kirjastus, mis on annab välja biograafilist ja bibliograafilist kirjandust. 
Kirjastus asub Münchenis. See kuulub aastast 2006 osana kirjastusele Walter de Gruyter.
Cesare Segre

Cesare Segre (4. aprill 1928 – 16. märts 2014) oli itaalia kirjandusteadlane, kirjanduskriitik ja semiootik.
Ta on olnud Rahvusvahelise Semiootika Assotsiatsiooni president.
André Martinet

André Martinet (12. aprill 1908 Châtenay-Malabry – 16. juuli 1999) oli prantsuse keeleteadlane, strukturalistliku keeleteaduse esindaja.
Ta võttis aastal 1949 kasutusele topeltartikulatsiooni mõiste, mis on verbaalsetele keeltele iseäralik, ning arendas lekseemi ja morfeemi mõisteid.
Pere.
Tema abikaasa Jeanne Martinet oli tuntud semiootik.
Tuhat hiilgavat päikest

"Tuhat hiilgavat päikest" (inglise keeles "A Thousand Splendid Suns") on ameerika kirjaniku Khaled Hosseini teine romaan, mis ilmus 2007. aastal. Tema esimene romaan "Lohejooksja" ("The Kite Runner") ilmus 2003. aastal.
Teos räägib kahest Afganistani naisest, Mariamist ja Lailast, ja nende sõprusest Kabulis Ţālebāni ajal.
Hindaste kivikülv

Hindaste kivikülv (ekslikult "Kadakakivi ja Hindaste kivikülv") on kivikülv Läänemaal Lääne-Nigula vallas Hindaste külas soises metsatukas. Ala geograafilised koordinaadid on . Kivikülvi pindala on 0,2 ha. Kivikülvist umbes 900 m kirdesse ja 600 m loodesse jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitseala, umbes 1200 m edelasse jääb Põlendmaa peakraav, umbes 1,0 km loodesse jääb Sarapiku kivi ja umbes 1,6 km loodesse jääb Kadaka kivi.
Kivikülvile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (1,89 ha). 
Hindaste kivikülvi keskkonnaregistri kood on KLO4001273.
Kivikülvi iseloomustus.
Rahnud paiknevad sarapuu alusmetsaga niiskes lepikus. Ala on võrdlemisi raskesti leitav ja vähekülastatav ning pole eemalt nähtav. Alast põhja ja lõuna poole jäävad põllud, kust on kõige parem alale läheneda. Rahnudekogum koosneb neljast suuremast ja nende ümbruses paiknevatest väiksematest rahnudest. Rahnud on ümarate kontuuridega ja sammaldunud. Koostiselt on nad kõik ühesugused rabakivid. Kivikülvi seisund on rahuldav, kuid väärib paremat juurdepääsuviita ning osalist võsaraiet vaadete avamiseks.
Kogum tuleb tingimata säilitada ja on soovitatav detailsemalt kaardistada.
Seneca

Lucius Annaeus Seneca noorem (4 eKr Cordoba – 65 pKr Rooma) oli rooma filosoof, kirjanik ja riigimees.
Seneca noorem oli Lucius Annaeus Seneca vanema poeg.
Oraatorina tekitas ta Caligulas kadedust ja pagendati, tõenäoliselt intriigi ohvrina, Korsikale. 49 saavutas Agrippina tema tagasikutsumise.
Seneca sai Nero (sündinud 37) kasvatajaks. Tema nõunikuna valitses ta 54–59 koos oma sõbra Burrusega Vana-Rooma riiki peaaegu piiramatult.
Seejärel sattus Seneca ebasoosingusse. Ta tõmbus 62 riigiasjadest tagasi ja lõpuks tappis end Nero käsul.
Seneca oli üks oma aja rikkamaid inimesi maailmas. Tema varandus oli umbes 300 miljonit sestertsi.
Seneca kirjanduslooming oli rikkalik ja mitmekesine. Ta kirjutas kirju, dialooge, moraliseerivaid traktaate, loodusteaduslikke uurimusi ja peamiselt lugemiseks mõeldud tragöödiaid. Viimased sisaldasid kõlbeliste teemade kõrval müütidest pärinevaid õudusstseene. Tema tragöödiad on hilisemat kirjandust, eriti prantsuse kirjandust tugevasti mõjutanud. Seneca jagas Claudiusele tema eluajal ohtralt meelitusi, aga samal ajal kirjutas ka tema pihta käiva satiiri "Jumaliku Claudiuse kõrvitsakssaamine" ("Apokolokynthosis"), mille avaldas alles siis, kui Claudius 54. aastal suri.
Filosoofiliselt maailmavaatelt oli Seneca stoik, kuigi teda mõjutasid ka Pythagoras, Epikuros ja küünikud. Ta arendas stoa idealistlikke ja religioosseid ideid. Näiteks rõhutas ta eetiliste jumalate ideed ning inimvaimu ja maailmamõistuse jumalikku seostatust. Ta uskus ettemääratusse ehk saatusesse. Seega oli ta kaudselt ristiusu teerajaja. Stoa materialistlik-panteistliku maailmavaate Seneca hülgas ja pühendus eetikale. Ta pidas tähtsaks surmaks valmisolekut, õhutas inimsõbralikkust, üksteisemõistmist ja enesetäiustamist ning ülistas vaesust ja vähenõudlikkust. Ta esitas kõigi inimeste, sealhulgas orjade kõlbelise võrdsuse idee, kuid tunnustas kehtivaid seisusevahesid ega protestinud orjuse vastu. Mõned tema nõudmised olid jäigad, kuid samas kuulutas ta neid ideaalina, mille saavutamist takistavad inimlikud nõrkused. Seega osutus tema moraaliõpetus, kui seda tema enese elukäiguga võrrelda, peaaegu eneseõigustuseks.
Hollandi kivi

Hollandi kivi on rändrahn Läänemaal Haapsalu linnas Saanika külas. Kivi geograafilised koordinaadid on . Kivi mõõdud on: pikkus 5,4 m, laius 5 m, kõrgus 3,2 m, ümbermõõt 15,9 m. Kivi võeti kaitse alla aastal 1937. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Kivi koosneb rohekaspunasest graniitporfüürist ja asub Tubri koplis, Tubrimäe põhjanõlval. Kivi on munajas rahn. Kivi peal on lohke (Kalevipoja näpu- või jalajäljed). Kivi võib segamini ajada teiste lähedalasuvate suurte rahnudega, kuna muistendid ja rahvapärased nimetused nende kohta on läbi põimunud. Kivi seisund on rahuldav, kuid ümbrus on võsastunud. Läheduses asuvad Saanika rändrahn ja Vanapagana lingukivi. Kivist umbes 350 m põhja poole jääb Ridala–Nigula tee, umbes 700 m edela poole jääb Haapsalu–Laiküla maantee. Umbes 1,5 km lääneloodes asub Ridala kirik. 
Hollandi kivi keskkonnaregistri kood on KLO4000446.
Kula vald

Kula vald on vald Serbias Vojvodina autonoomses piirkonnas Lääne-Bačka ringkonnas.
Vallas on järgmised asulad: Kula (halduskeskus), Kruščić, Lipar, Nova Crvenka, Ruski Krstur, Sivac ja Crvenka.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli valla elanikest serblasi 52%, tšernogoorlasi 16,4%, russiine 11,2%, ungarlasi 8,4% ja ukrainlasi 8,3%.
Jaagu-Mihkli kivi

Jaagu-Mihkli kivi (ka Jaagu-Mihkli hiiekivi, Massu suurkivi, Ridase ohvrikivi) on rabakivist hiidrahn ja hiiekivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Ridase külas. Kivi asub Jaagu-Mihkli talu maadel. Kivi on kergesti ligipääsetav, kuid ümbritseva sarapuuvõsa tõttu eemalt mitte nähtav.
Kivi mõõdud on: pikkus 11,2 m, laius 8,2 m, kõrgus 4,3 m, ümbermõõt 30,1 m. Kivi võeti kaitse alla aastal 1958. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 10 m.
Kivi on lameda, lääne poole kaldu laega. Selle kirdeküljel on looduslikud astmed, mis võimaldavad rahnule tõusta. Kagukülje alla on kaevatud koopalaadne süvend.
Kivist umbes 200 m põhja poole jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, umbes 1,1 km lääne poole jääb Uustalu kraav, umbes 1,0 km põhja poole jäävad Laane tammed.
Rahn on alates 1958. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Pärimus.
Rahnu on kasutatud jaanitule- ja tantsukohana. Sellel olevat tantsinud korraga 25 paari. Tulease oli põhjapoolsel kaldpinnal.
Muistendi kohaselt tahtnud kurjavaimu naine visata kivi Uisu sillaks, kuid põllepael katkenud. Teise muistendi kohaselt tassinud kivi Vanapagan ise, komistanud Andruse-Mihkli ja Jaagu-Mihkli piiriaiale, põllepael läks katki ja kivi jäi sinna maha.
David Packard

David Packard (7. september 1912 Pueblo, Colorado, USA – 26. märts 1996 Stanford, California, USA) oli üks ettevõtte Hewlett-Packard asutajaid.
Haapsalu rajoon

Haapsalu rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1989, pindalaga 2382 km2. 
Haapsalu rajoon moodustati 1950. aastal pärast maakondade likvideerimist. Hõlmas algul Läänemaa loodepoolse osa (Matsalu lahest põhja poole jäävad alad) koos Vormsi saarega, millele oli liidetud Nõva piirkond endisest Harju maakonnast.
Territoorium.
1961. aastal liideti Haapsalu rajooniga Lihula rajooni põhjaosa ja 1962. aastal liideti Kullamaa piirkond Märjamaa rajoonist. 
Seoses maakondade taastamisega nimetati Haapsalu rajoon 1. jaanuaril 1990 ümber Haapsalu maakonnaks ning 19. veebruaril samal aastal ennistati Lääne maakonna nimi.
Lihula rajoon

Lihula rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s. 
Lihula rajoon moodustati aastal 1950 pärast maakondade likvideerimist. Hõlmas Läänemaa edelapoolse osa (Matsalu lahest lõuna poole jäävad alad), millele oli liidetud Koonga piirkond endisest Pärnumaast. Rajoon likvideeriti aastal 1961, mil põhjaosa liideti Haapsalu rajooniga ja lõunaosa liideti Pärnu rajooniga.
Mhedrioni

Mhedrioni (gruusia keeles მხედრიონი, otsetõlge 'ratsanikud', mõttele lähedasem tõlge 'rüütlid') Gruusia sõjaväestatud paramilitaarne marurahvuslik organisatsioon. Loodud kuritegeliku allilma liidri Džaba Ioseliani (seaduslik varas) poolt 1989. aastal. Organisatsiooni liikmed lugesid ennast keskaegsete Gruusia partisanide järglasteks, kes võitlesid pärslaste ja türklaste okupatsiooni vastu. Nad andsid vande kaitsta Gruusia rahvast, Gruusia õigeusu kirikut ja Gruusiat. Liikmed kandsid medaljoni, mille ühel pool oli püha Georgi kujutis, teisel küljel aga liikme nimi ja veregrupp. 
Organisatsioon mängis otsustavat rolli Zviad Gamsahhurdia kukutamisel ja Eduard Ševardnadze võimuletulekul. Organisatsioon võttis Džaba Ioseliani juhtimisel aktiivselt osa Gruusia-Abhaasia konfliktist 1992–1993. Ametlikult registreeriti see Gruusia ministrite nõukogu määrusega 3. septembril 1993 kui päästjate korpus. Organisatsiooni nimekirjades ei olnud kunagi rohkem kui 2000 isikut. Mhedrioni liikmed saavutasid eriti ebameeldiva vastase kuulsuse, olles hambuni relvastatud, osalesid nad vägivaldsetes poliitiliste vastaste hirmutamise aktsioonides. Vormiriietuse tõttu olid nad hästi äratuntavad – teksade, sviitrite ja pintsakute, aga samuti tumedate klaasidega prillide järgi, mida nad ei võtnud ära ka ruumides liikumisel. Liidrid kandsid Armani ülikonda. Mhedrionit finantseeriti suures osas ebaseaduslikest allikatest (näiteks ebaseaduslik kütuseäri) ja Moskva grusiinidest kuritegeliku allilma autoriteetide (seaduslikud vargad) poolt. Ühtlasi oli Mhedrioni ridadesse imbunud hulgaliselt varem kriminaalkorras karistatud isikuid. Mhedrioni liikmeid on süüdistatud paljude kuritegude toimepanemises: väljapressimises ehk ärimeestele „katuse pakkumises“, narkootikumide smugeldamises ja röövides. 1991. aastaks oli organisatsioonis väidetavalt umbes 1000 liiget ja 10 000 assotsieerunud liiget, s.o oluliselt rohkem kui Gruusia Rahvuskaardi väeosades. Organisatsiooni kohustuste hulka käis muuhulgas asulates avalikku korra hoidmine, abiandmine kodanikele erakorralistel juhtudel ja loodusõnnetustel. Alates 1994. aastast Mhedrioni mõju poliitikale Gruusias nõrgenes.
1995. aasta algul süüdistas Eduard Ševardnadze Mhedrionit selles, et organisatsiooni on imbunud organiseeritud kuritegevus, ja andis korralduse organisatsioon relvitustada. Pärast ebaõnnestunud atentaati (29. augustil 1995) süüdistas ta selle ettevalmistamises maffiastruktuure, kuhu tema sõnade kohaselt olevat kuulunud Džaba Ioseliani. Mhedrionit süüdistati ka muudes poliitilistes vägivallaaktides. Organisatsioon kuulutati ebaseaduslikuks ja saadeti laiali. Džaba Ioseliani mõisteti süüdi ja saadeti vanglasse.
Eugénie Blanchard

Eugénie Blanchard (16. aprill 1896 – 4. november 2010) oli prantsuse ülipikaealine.
Ta oli maailma vanim inimene alates 2. maist 2010 kuni oma surmani. Ta sündis ja elas Saint-Barthélemy saarel.
Michael Dau

Michael Dau (ka Dhaw, Thau, Thaw) (u 1653 Marienburg (praegu Malbork), Lääne-Preisimaa − august 1710 Pärnu) oli vaimulik, koolijuht, Tartu ülikooli õpetlane ja bürgermeister.
Elulugu.
Päritolu ja haridustee.
Sündis Dirschau kooli rektori ning hilisema Liesseau, Lindenau ja Kunzendorfi pastori Michael Dau ja tema abikaasa Catharina Schaube pojana. Õppis Danzigi gümnaasiumis. Ülikoolihariduse omandas Oderi-äärsed Frankfurdi ülikoolis, kuhu ta immatrikuleeriti 1673. aastal. Ilmselt õppis ta varem ka Kieli ülikoolis.
Tegevus Liivimaal.
Pärast ülikoolistuudiumi lõppu rändas ta Liivimaale Tartusse, kus temast sai 1682. aastal Tartu Jaani koguduse diakon. Selles ametis oli ta kuni 1683. aastani. Diakon oli ta uuesti aastatel 1684−1693. Ühtlasi oli ta Tartu kuningliku kooli rektor. 1683. aastal sai temast Riia lütseumi konrektor.
Tartu ülikooli professor.
1693. aastal sai temast Academia Gustavo-Carolina ajalooprofessori kohusetäitja. 1694−1695 oli ta teoreetilise filosoofia professor. 1695. aasta suvesemestril oli esimest korda rektor. Seejärel oli kuni 1704. aastani retoorika- ja poeetikaprofessor. Pärast ülikooli üleviimist Pärnusse (1699) sai temast seal esimene Academia Gustavo-Carolina rektor; kolmandat korda valiti ta rektoriks 1702. aastal.
Viimased eluaastad.
1704. aasta kevadel valiti ta Pärnu linna justiitsbürgermeistriks, kellena oli ametis surmani. 1710. aasta juunis langes ta venelaste kätte vangi ja viidi Riiga. Kindral Rudolph Felix Baueri käsul naasis sama aasta augustis Pärnusse, kuid suri juba mõned päevad hiljem katku.
Isiklikku.
Ta oli kaks korda abielus. Esimene abikaasa (1684) oli Valga bürgermeistri tütar Margarethe Lemken (1666−1696). Pärast viimase surma naitus ta 1698. aastal Riia lütseumi rektori tütre Sophie Lauterbachiga. Esimesest abielust sündis kolm last. Tema vanem tütar Margarethe Elisabeth (1693−?) naitus Hermann Johann Wichmanniga (1682−1756), kellest sai hiljem Valga raehärra. Noorema tütre Christina (1695–1732) abikaasaks oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Theophil Eichler.
Gabriel Herlin

Gabriel Herlin (10. september 1647 Kalmar, Rootsi – 20. mai 1709 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
Õppis aastal 1654 Kalmari koolis, aastatel 1655–1661 Växsjö gümnaasiumis, seejärel Kalmari gümnaasiumis. Uppsala Ülikooli immatrikuleeriti ta 20. juunil 1669. Ordineeriti 16. aprillil 1671.
Oli aastatel 1671–1684 Harju-Risti koguduse abiõpetaja, aastal 1684 sai Harju-Madise koguduse õpetajaks. Vahetas 7. oktoobril 1688 elukoha Harju-Ristilt Harju-Madisele. 29. oktoobril 1696 kutsuti /Tallinna toomkiriku rootsi koguduse õpetajaks.
Asutas Harju-Ristil talurahvakooli ja oli seal õpetaja. Trükitud jutlus 12. detsembril 1679 - rahu sõlmimise puhul Rootsi ja Taani vahel. "Een Christelig Tacksäyelse Predijkan, förmedelst den slutna Freden..." (tiitellehel oli märgitud, et jutlus tuli ette lugeda nii rootsi kui ka eesti kogudusele). Oli üks 1699 aastal ilmunud Rootsi kirikukorralduse "Kässi-ramat" korrektoreid.
Isiklikku.
Gabriel Herlin oli kaks korda abielus. Esimese naise Anna Elisabethi isa oli Harju-Madise koguduse õpetaja Johann Haquinus Forselius, naise vend oli rahvakoolide rajaja Bengt Gottfried Forselius. Teine abikaasa Margaretha Judith oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja Heinrich Gösekeni lesk. Tema poeg Axel Julius Herlin oli Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja ja Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vend Peter Herlin oli Vormsi Püha Olavi koguduse abiõpetaja ja Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja.
Carl Schultén

Carl Schultén (1677 Västmanland – 1730 Lund) oli rootsi orientalist, Academia Gustavo-Carolina professor ja rektor (1709 Pärnus), hiljem (1721) Lundi Ülikooli rektor.
Camera obscura

Camera obscura ehk pimekamber on pime ruum, mille seinas olev väike ava annab ava vastasseinal ümberpööratud kujutise ava ees olevatest valgustatud esemetest või maastikust. "Camera obscura" on fotoaparaadi eelkäija.
Esimesed andmed "camera obscura" kohta pärinevad 5. sajandist eKr. Kümnenda sajandi lõpul kirjeldas ja kasutas eksperimentides "camera obscura"'t Basras sündinud teadlane Abu Ali Al-Hasan Ibn al-Haitham (965–1039). Terminit "camera obscura" kasutas väikese avaga pimekambri kohta esimesena saksa astronoom Johannes Kepler. Algusaja "camera obscura"'d olid suured – võisid hõlmata kogu ruumi või telki. 
Kaasaskantavad "camera obscura"'d ilmusid 18. sajandil. Kui "camera obscura" avaga seina vastassein asendati mattklaasiga, võis kujutist näha ka väljaspool pimekambrit. Seades valguskiirte teele kaldu peegli, saadi pealt või kõrvalt vaadeldav kujutis. Kujutise kvaliteet sõltub ava suurusest. Suure ava korral on kujutis hele, ent väheterav. Ava läbimõõtu vähendades kujutise teravus suureneb – kuni see ei hakka difraktsiooni tõttu uuesti teravust kaotama. Fotoaparaadis on "camera obscura" ava ette pandud lääts (objektiiv).
Anaklia

Anaklia on alev Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi maakonnas Zugdidi rajoonis. Asub Musta mere kaldal Enguri jõe suudmes.
Alevis on 1703. aastal ehitatud kindluse varemed. 
1994–2006 asus Anaklias Venemaa rahuvalvajate baas.
Johann Haquinus Forselius

Johann Haquinus Forselius (1607 Umeå Rootsi – jaanuar 1684 Harju-Madise, Harjumaa Rootsi kuningriik) oli Eestimaa pedagoog ja vaimulik.
Immatrikuleeriti Uppsala Ülikooli aastal 1626, Tartu Ülikooli 5. septembril 1636. Sai aastal 1629 magistriks. Töötas koduõpetajana ja koolmeistrina Helsingis. Kuninganna Kristiina määrusega 18. detsembrist 1634 nimetati Tallinna Toomkooli koolmeistriks-juhatajaks (rektoriks). 
Oli aastatel 1634–1641 Tallinna Toomkoguduse abiõpetaja, arvatavasti ka Tallinna Toomkoguduse rootsi-eesti koguduse pastor, nimetati Eestimaa piiskopi kolleegiks ja Eestimaa konsistooriumi assessoriks. Aastatel 1638–1641 oli Tallinna linnakooli rektor. Kutsuti augustis 1641 Harju-Madise ja Risti koguduse pastoriks, oli Eestimaa konsistooriumi assessor aastatel 1677–1684.
Piiskop Joachim Jheringi kirjas on märgitud, et Forselius õppis 1634–1638 ära eesti keele. Teatas aastal 1648 piiskopile, et kogudusele usuõpetuse peatükkide ja pihisõnade õpetamisel on tuginenud Heinrich Stahli manuaalile.
Aastatel 1626 ja 1629 trükitud disputatsioonid. Heinrich Stahli aastal 1641 ilmunud jutlusekogule kirjutas ladinakeelse õnnitlusluuletuse. Uuris eestlaste ennemuistset usku. Tema uurimuse "Der Einfaltigen Ehsten Abergläubliche, Weisen und Gewohnheiten" andis oma nime all välja Kuusalu koguduse õpetaja Johann Wolfgang Boecler.
Isiklikku.
Tema vanim poeg Andreas Forselius (1637–1678) oli Põltsamaa koguduse pastor ja 1671–1678 Tartu praostkonna, 3. osa (Viljandi) praost, Johannes Forselius (1640–1665) sai 30. juunil 1664 Rostocki Ülikoolis magistriks ja õppis aastal 1665 Uppsala Ülikoolis doktori kraadi omandamiseks ning suri seejärel. Kolmas poeg Bengt Gottfried Forselius (1660–1688) oli Eesti rahvakooli asutaja. Väimees Gabriel Herlin oli poja kaastööline rahvakoolide asutamisel ning Risti, Harju-Madise, ja Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja, tütrepoeg Axel Julius Herlin oli Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja ja Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Andrease poeg, Johannes Forselius, oli vaimulik Liivimaal, 1681–1699 Kolga-Jaani Johannese koguduse pastor
Dione (purjelaev)

Dione oli 20. sajandi algul Saaremaal ehitatud ja hiidlasest omanikule kuulunud kolmemastiline kuunar. 
Kahvelpurjestusega kolmemastilise kuunari mahutavus oli 350 brutoregistertonni ja 252 netoregistertonni. 
Ajalugu.
Ehitamisest teise maailmasõjani.
Laeva ehitamist alustati esimese maailmasõja ajal Saaremaal Küdema lahe kaldal. Sõja tõttu jäi aga töö pooleli. Laeva ostis ära Kõpu laevaomanik ja kaugsõidukapten Jakob Teng, kes lõpetas ehitustööd. Laev veesati 1924. aasta suvel. Dionet peeti ilusaimaks Eesti saartel ehitatud purjelaevaks.
Algul oli laeva kapten Gustav Teng (suri 1930), hiljem Jakob Teng ise. Dione oli Jakob Tengile kuulunud laevadest suurim. 
1935. aastal paigaldati Dionele 120-hobujõuline abimasin Alpha.
Okupatsiooniaeg.
Nõukogude okupatsiooni ajal laev natsionaliseeriti 15. oktoobril 1940, kuid Jakob Teng jäeti edasi kapteniks. 
Nõukogude Liidu – Saksamaa sõja algul, 1941. aasta sügisel, oli Dione Orjaku sadamas remondis. Masin oli remondiks lahti võetud ja laeval polnud purjesid. Ühel päeval saabus sadamasse salk Nõukogude Punalaevastiku mereväelasi, kes käskisid laeva neile loovutada ja meeskonnal lahkuda, ähvardades vastasel korral laeva jõuga üle võtta. Punalaevastiklased soovisid laevaga merele minna. Kui selgus, et laev on sõidukõlbmatu, saeti kättemaksuks (kapteni silme all) maha laeva mastid. Saabunud punalaevastiku väiksema laevaga pukseeriti Dione sadamast välja. Et aga meremärke polnud ja veeteed olid kohalikele võõrad, jooksis laev Suurrahul karile ja jäeti sinna maha. 
Enne 1941. aasta talve saabumist, Saksa võimu ajal, tõmmati Dione kapteni organiseerimisel puksiirlaevaga karidelt lahti ja viidi tagasi Orjaku sadamasse remonti ootama. 1944. aasta sügisel pukseeriti mastideta laev jälle Orjakust välja ja jäi uuesti Suurrahu kividesse kinni, kus hukkus lõplikult. Kapten ja omanik ise põgenesid 1944. aastal Rootsi.
Abimasina kasutamine.
1950. aasta kevadel tõstsid Kärdla elektrijaama töötajad omavalmistatud tuukrivarustuse abil laeva masina kerest välja, seadsid töökorda ja panid Kärdlas elektrit tootma. Dione masin oli elektrijaamas kasutusel 1957. aastani.
Kaabelkoi

Kaabelkoi on panipaik purjelaeva või paadi vööris purjevarustuse ja muude laeva tarvikute hoidmiseks.
Dione

 
Dione ("Διώνη") on jumalanna vanakreeka mütoloogias.
1936. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 1936. aasta maavõistlus poksis toimus Viiburis 1. novembril 1936. Soome võitis 5:3.
Kärbeskaal (kuni 50,8 kg): Olli Lehtinen (FIN) – Hans Gutman (EST) 3 – 0
Kukk-kaal (kuni 53,5 kg): Jorma Lumilahti (FIN) – Karl Käbi (EST) 2 – 1
Sulgkaal (kuni 57,2 kg): Åke Karlsson (FIN) – Harald Freimuth (EST) 3 – 0
Kergekaal (kuni 61,2 kg): Nikolai Stepulov (EST) – Tauno Lehikoinen (FIN) RSC 2
Kergekeskkaal (kuni 66,7 kg): Sten Suvio (FIN) – Nigul Karits (EST) 3 – 0
Keskkaal (kuni 72,6 kg): Anton Raadik (EST) – Urho Leskinen (FIN) 3 – 0
Poolraskekaal (kuni 79,4 kg): Bernhard Salong (EST) – Aarne Järvinen (FIN) 2 – 1
Raskekaal (üle 79,4 kg): Kaleva Sampila (FIN) – Bronislav Virsa (EST) 2 – 1
1935. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

1935. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis oli poksi maavõistlus Eesti ja Soome vahel 1935. aastal. See toimus Tallinnas tollases Saksa Teatri hoones (praeguse aadressiga Pärnu maantee 5; seal asub praegu Eesti Draamateater) 3. novembril 1935. Eesti võitis 6:2.
Kärbeskaal (kuni 50,8 kg): Johannes Poska (EST) – Matti Valtasaari (FIN) 3 - 0
Kukk-kaal (kuni 53,5 kg): Harald Freimuth (EST) – Veikko Huuskonen (FIN) 2 - 1
Sulgkaal (kuni 57,2 kg): Evald Seeberg (EST) – Åke Karlsson (FIN) 2 - 1
Kergekaal (kuni 61,2 kg): Nikolai Stepulov (EST) – Arvo Siponen (FIN) 3 - 0
Kergekeskkaal (kuni 66,7 kg): Bruno Ahlberg (FIN) – Aleksei Stepulov (EST) 3 - 0
Keskkaal (kuni 72,6 kg): Aleksander Reinke (EST) – Vilho Syrjänen (FIN) 2 - 1
Poolraskekaal (kuni 79,4 kg): Hannes Koivunen (FIN) – Anton Raadik (EST) RSC 2
Raskekaal (üle 79,4 kg): Evald Lukkin (EST) – Gunnar Holmström (FIN) 2 - 1
Marco Iacoboni

Marco Iacoboni (sündinud 13. märtsil 1960, Roomas) on itaalia neurobioloog, kes töötab Ameerika Ühendriikides.
Ta töötab California Ülikoolis Los Angeleses.
Ta on tuntud oma uurimustega peegelneuronite alal.
Jalggolf

Jalggolf on Eestis 2005. aastal Gaidar Matti leiutatud seltskondlik pallimäng, kus loodusesse või tehismaastikule paigaldatud rada tuleb läbida jalaga palli võimalikult väheste löökidega pesadesse toimetades.
Jalggolf ei vaja erivarustust ega kindlat tüüpi pinda. Samuti ei nõua see erilisi oskusi ega füüsilist jõudu, tempo valib iga mängija ise. Jalggolfi saab harrastada raja- või pesamängus, sprindis, võistkondlikus või individuaalses turniirimängus jne.
Lühireeglid.
Pesadest koostatud rada läbitakse nendesse (jalg)palli võimalikult väheste löökidega jalaga lüües. Pesad asetatakse üksteisest sobivale kaugusele rea, ringi või kujundina vastavalt võimalustele, pinnasele jne. Igal mängijal on oma, teistest erinev pall. Lüüakse kordamööda, üks löök korraga, kokkulepitud või loositud järjekorras ja ikka oma palli. Tabamuseks on palli jäämine pessa. Võitjaks on kõik raja pesad tabanud ja esimesena oma palli üle lõpujoone löönud mängija. Osalejate arv sõltub vaid seltskonna suurusest, mängu autor soovitab umbes viis mängijat korraga.
Preemialöögi saab mängija täiendavalt lüüa kohe, kui tabab kaasmängija pallist põrkega pesa või kui lööb pesas oleva konkurendi palli põrkega välja nii, et oma pall jääb pessa. Preemialöögid võimaldavad liidrile järele jõuda, üldine löögijärjekord ei muutu. Pesade korduva läbimisega saab mängida ka väiksemal alal või suurendada ringil läbitavate pesade arvu.
Ajalugu.
Jalggolf sündis 10. detsembril 2005. Aprillis 2006 asutati Eesti Jalggolfi Liit MTÜ ja Jalggolf OÜ. Esimesed pesad valmisid 2006. aastal, kasulik mudel registreeriti 2008. aastal.
Eistuk

Eistuk (rootsi keeles "ekstock/ökstock" 'tammepalk', soome keeles "eistokka; "Saaremaal ja Hiiumaal "joll, mooses") oli algselt ühepuuvene, hiljem laudadest lühike kiiluta kumera kujuga ja tömpide otstega rannavee kalapaat, mille põhjalaud on küljelaudadest paksem ja otstest ülespoole painutatud. Ka lootsik. 
Eistuk oli tüürita, 1–2 paari aerudega paat.
Algne nimetus tähistas ühepuuvenet.
ALOS

ALOS (Advanced Land Observation Satellite, ka Daichi) on Jaapani Maa-seire satelliit.
ALOS viidi päikesesünkroonsele orbiidile 24. jaanuaril 2006. Orbiidi kõrgus on 690 km, mõõtmisintervall 46 päeva. Tehiskaaslane kaalub umbes 4 tonni.
Satelliidil on kolm sensorit.
Pärnu rajoon

Pärnu rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1957 ja 1962–1990. 
Pärnu rajoon moodustati pärast maakondade likvideerimist. Hõlmas algul Pärnu maakonna keskosa (v.a Pärnu linn, mis oli vabariikliku alluvusega linn).
Aastatel 1952–1953 kuulus Pärnu oblasti koosseisu. 
Aastatel 1957–1962 oli Pärnu rajoon likvideeritud ja selle territoorium kuulus Pärnu linnapiirkonda. Aastal 1959 liideti sellega likvideeritud Pärnu-Jaagupi rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Kilingi-Nõmme rajooni lääneosa. 
1961. aastal liideti sellega likvideeritud Lihula rajooni lõunapool. Aastal 1962 liideti sellega likvideeritud Vändra rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Abja rajooni läänepool. Aastal 1972 liideti Pärnu rajooniga Kaansoo piirkond Viljandi rajoonist. 
Pärnu rajooni kuulusid:
Seoses maakondade taastamisega nimetati Pärnu rajoon aastal 1990 Pärnu maakonnaks.
Priit Kuulberg

Priit Kuulberg (sündinud 5. mail 1955) on eesti muusik ja helirežissöör.
Priit Kuulberg on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis viiulit ja kontrabassi ning lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi kontrabassi solisti, orkestrandi, kammeransambli ja pedagoogi erialal.
Ta on mänginud Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris (ERSO) kontrabassi ning töötanud Eesti Raadios, Tallinna Linnahallis, Eesti Televisioonis ja Eesti Rahvusringhäälingus helirežissöörina. 2016. ja ka 2024. aasta seisuga on ta ERR-i helirežissöör-restauraator.
Muusikuna on Kuulberg mänginud peamiselt basskitarri ansamblites Ruja, Propeller, Kaseke ja Led R. Ta on ka Magnetic Bandi asutajaliige.
Isiklikku.
Tema vend oli Mati Kuulberg.
Peeter Malkov

Peeter Malkov (sündinud 1. augustil 1957) on eesti muusik (flötist) ja muusikapedagoog.
Malkov lõpetas 1977. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli flöödi erialal. Ta töötab samas koolis flöödiõpetajana.
Malkov on ka ansambli Propeller flöödimängija, laulja ning paljude laulusõnade autor.
Gulagi arhipelaag

"Gulagi arhipelaag" (vene keeles "Архипелаг ГУЛАГ", "Arkhipelag GULAG") on Aleksandr Solženitsõni kolmeosaline suurteos kommunistliku Nõukogude Liidu hävitus- ja karistussüsteemist Gulag. Kirjutamine toimus vahemikus 1958–1968 ning teos avaldati aastal 1973.
Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 20. sajandi 100 parima raamatu hulka.
Romaani saamislugu.
Üldistavat teost NSV Liidu vangilaagrite süsteemist hakkas Solženitsõn kirjutama 1958. aastal. Materjali kogumine oli raske ja töö seiskus. Pärast seda, kui teos "Üks päev Ivan Denissovitši elus" 1962. aastal avaldati, sai Solženitsõn hulgaliselt kirju endistelt NKVD laagrites kinnipeetuilt, mis lubasid katkenud tööd jätkata. Teose üldine kava valmis 1964. aasta sügisel. 1965. aasta septembris sai KGB aga osa Solženitsõni arhiivist kätte. 
Töö teose kallal jätkus äärmise konspiratsiooni tingimustes. 1965/66. ja 1966/67. aasta talvel elas Solženitsõn Eestis Jaan Pordi talus Vasula külas, kus valmis oluline osa romaani käsikirjast. 1967. aasta märtsis valmisid teose kuus esimest osa teises redaktsioonis. 1967/68. aasta talvel jätkus käsikirja viimistlemine. 1968. aasta mais valmis sõprade abiga kõigi kolme köite masinakirjas redaktsioon, mis toimetati filmilindil kohe välismaale. Konspiratsiooni tõttu ei näinud Solženitsõn oma teose käsikirja kordagi tervikuna. Enne seda, kui romaan 1973. aastal välismaal ilmus, tegi Solženitsõn käsikirjas veel ainult pisiparandusi. 
Solženitsõn soovis, et "Gulagi arhipelaag" ilmuks kõigepealt vene keeles, aga mõistis, et see on võimatu. Inglise keelde tõlkis teose Thomas Whitney. 1973. aastal sai KGB kätte romaani teise, lõpetamata versiooni. See ajendas teost viivitamata välismaal avaldama. Romaani esimene osa ilmus 1973. aasta detsembris prantsuse keeles YMCA-Pressi kirjastuse väljaandel Pariisis. Esimese osa ingliskeelne variant avaldati 1974. aasta kevadel. Nõukogude Liidus levisid teose osad "samizdat"'i paljudatud fotokoopiatena. Romaani lõplik redaktsioon ilmus samuti YMCA-Pressi väljaandena 1987. aastal. "Gulagi arhipelaag" on ilmunud rohkem kui 30 keeles, tõlke eesti keeles avaldas 1990. aastal kirjastus Eesti Raamat. Varem ilmus peatükke ajakirjas Looming. 
Nõukogude Liidus ilmus "Gulagi arhipelaag" tervikuna 1990. aastal. 9. jaanuaril 2009 kanti "Gulagi arhipelaag" Venemaal koolide kohustusliku kirjanduse loetellu. 
Romaani honorar ja müügitulu kanti Solženitsõni fondi, millega toetati repressioonide ohvreid Nõukogude Liidus.
NLKP poliitbüroo reaktsioon.
Kui "Gulagi arhipelaag" Prantsusmaal ja USA-s ilmunud oli, arutas NLKP juhtkond 7. jaanuaril 1974 Solženitsõni "personaalküsimust". Juri Andropovile oli selge, millist ohtu Solženitsõn riigikorrale kujutas – kogu maailm kuuleb 60 miljonist nõukogude terrori ohvrist. Andropov mõistis, et "Gulagi arhipelaag" võib Nõukogude võimu õõnestada rohkem kui Lääne tuumaarsenal. Willy Brandtilt saadi nõusolek, et Saksamaa Solženitsõni vastu võtaks. Solženitsõn arreteeriti 13. veebruaril 1974 ja viidi järgmisel päeval lennukiga Saksamaale.
Wilhelm von Lieven

Vabahärra Wilhelm Heinrich von Lieven (vene Василий (Вильгельм) Карлович Ливен; vkj 29. september 1800 Dinhofa mõis, Bauska kihelkond, Kuramaa kubermang – vkj 2. veebruar 1880 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane. 
Ta õppis 1817–1819 Tartu Ülikoolis sõjateadust, oli 1841. aastast Üksiku kaardiväekorpuse ülemkortermeister, 1842 kindralmajor, 1845. aastast kindraladjutant, ülendati 1849 kindralleitnandiks ja 1859 jalaväekindraliks, oli detsembrist 1861 kuni detsembrini 1864 Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberner ja Riia sõjakuberner, 1863. aastast Riiginõukogu liige ja 1871 ülemjäägermeister.
27. septembril 1865 kanti ta koos oma järeltulijatega Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Talle kuulusid Liivimaa kubermangu Sloka kihelkonna Pavasari ("Pawassern"), Vilniuse kubermangu Dvorshidza ja Jaroslavli kubermangu Ivanovskaja mõis.
Perekond.
Tema vanemad olid Dinhofa (Daugava, Dünhof) ja Mercendarbe (Merzendorf) mõisnik Karl Georg von Lieven (1778–1836) ja Sayn-Wittgenstein-Hohensteini krahv Karl Theodor Wilhelmi (1744–1817) tütar, krahvitar Charlotte Luise Christiane (1778–1849). 
Ta abiellus 1835. aastal Maria Sablukovaga (1814–1878), kes oli Peterburi kubermangu Volkovitsi mõisniku, kindralleitnant Aleksandr Sablukovi (surnud 1856) ja Dinhofa mõisast pärit vabaproua Elisabeth von Lieveni tütar. Abielust sündisid tütred Sophie (1844–1855), Catharina (1848–1849) ja Helene (1851–1869) ning poeg Nikolai (1854–1874).
Tema abikaasa Maria oli Püha Katariina ordudaam.
Peegelneuron

Peegelneuron (inglise "mirror neuron") on niisugune visuomotoorne neuroni liik mitmete loomade peaajus, mis ergastub teatava tegevuse puhul ning samuti siis, kui loom samasugust tegevust märkab kellegi teise juures. Seega neuron "peegeldab" teise isendi käitumist, justkui oleks organism ise seda käitumist sooritanud.
Peegelneuronite olemasolu kaudu seletatakse näiteks imiteerimise ja empaatia mehhanisme, samuti keele omandamist.
Peegelneuronite avastamisel on oluline roll Giacomo Rizzolattil ja tema kaasuurijatel. Need avastati makaagiajus: "Cortex praemotorius" es. Need ergastuvad kui ahv sooritab teatud tegevust, samal ajal teist indiviidi jälgides (ahvi või inimest).
Hiljem on ahvide mootorneuronite süsteem tuvastatud ka inimestel.
Imikute (inimlapse) mõõtmistulemused võivad näidata, et peegelneuronite võrgustik areneb enne 12. elukuud, ja võib aidata imikul teiste inimeste käitumist mõista.
Peegelneuronid annavad meile vihjeid kaaslaste kavatsuste kohta. Need ei ergastu, kui nähakse kedagi põhjuseta nägusid tegemas. Need ergastuvad kui tajuvad eesmärgi püstitamist, isegi kui see pole lõpule viidud või on muutmisel. Armastussuhetes tähendavad peegelneuronid seda, et teame kohe, mida meie armastatu tegema hakkab. Seda tõendavad inimeste kehakeele uuringud, inimestel esineb teatavat etteaimatav sünkroonsust suhtlemisel.
V. S. Ramachandran on käinud välja hüpoteesi, et peegelneuronid võivad mängida rolli inimese eneseteadlikkuses.
Häiretega peegelneuronite võrgustikus seostatakse autismi.
Avastamine.
Parma Ülikooli neuropsühholoogi Giacomo Rizzolatti laboris liikus ringi kas Vittorio Gallese või Leo Fogassi; täpselt pole teada. Samal ajal istus emane makaak elektroodid ajus ootamas järgmist motoorse kontrollkatse ülesannet. Teadlane haaras kätte kas maapähkli või jäätise ja seejärel kostis ahvi ajuaktiivsust salvestavast arvutist heli.
California Ülikool Los Angeleses

California Ülikool Los Angeleses ("University of California, Los Angeles", sageli kasutatava lühendina UCLA) on 1919. aastal asutatud ülikool Los Angeleses.
See kuulub California Ülikooli süsteemi.
California Ülikool

California Ülikool (ingl. k. "University of California") on riiklike ülikoolide süsteem Ameerika Ühendriikide California osariigis.
Sellesse kuulub tänapäeval 10 ülikoolilinnakut, mis tegutsevad iseseisvate ülikoolidena. California Ülikoolile kuulub ka 5 ülikoolihaiglat ja kolm riiklikku laborit. 
California ülikoolis õpib 2014. aasta seisuga 233 000 üliõpilast ja töötab ligikaudu 19 000 õppejõudu . California Ülikoolide süsteemis töötab praegu 5 Fieldsi medali kavaleri ja 38 Nobeli auhinna laureaati, millega see ülikool edestab kõiki teisi tänapäevaseid ülikoole. 
California ülikoolide süsteemi kuuluvad järgmised ülikoolid:
Varem tähendas nimi "California Ülikool" vaid neist ülikoolidest vanimat, California Ülikooli Berkeleys.
Kose rajoon

Kose rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1959. 
Kose rajoon moodustati 1950 septembris Harjumaa idaosast seoses maakondade likvideerimisega. Rajooni keskus asus Kosel.
Rajooni kuulusid algselt Kehra alev ning Alansi, Anija, Ardu, Kehra, Kiviloo, Kose, Kurena, Kõu, Oru, Palvere, Peningi, Pikavere, Pikva ja Voose külanõukogu.
Pärast külanõukogude ühendamisi 1954 juunis jäi Kose rajooni 7 külanõukogu: Alansi, Alavere, Anija, Kose, Kuivajõe, Kõue ja Pikavere külanõukogu.
1959 veebruarist Kose rajoon likvideeriti. Selle kesk- ja põhjaosa (Kehra alev ning Alavere, Anija, Kose, Kuivajõe ja Pikavere külanõukogu) liideti Harju rajooniga, lõunaosa (Alansi ja Kõue külanõukogu) liideti Rapla rajooniga.
The Wanted

The Wanted oli Briti-Iiri poisteansambel. 
Bändis oli viis liiget: Max George, Siva Kaneswaran, Jay McGuiness, Tom Parker ja Nathan Sykes. Nende esiksingel "All Time Low" anti välja juulis 2010 ja jõudis üheks nädalaks Suurbritannia edetabelites esikohale. Nende stuudioalbum "The Wanted" ilmus 25. oktoobril 2010 ja platseerus UK edetabelites neljandale kohale. Teise albumi "Battleground" esimene singel "Gold Forever" anti välja 7. novembril 2011 ja sellelt pärit singel "Glad You Came" oli Suurbritannias kaks ja Iirimaal viis nädalat edetabelite tipus.
Ajalugu.
The Wanted moodustati Jayne Collinsi katsete järel. Bänd hakkas produtsentide Guy Chambersi, Taio Cruzi ja Steve Maciga oma debüütalbumi kallal tööd tegema. Esimene singel "All Time Low" ilmus 2010. aasta suvel ja jäi 17 nädalaks UK Top 40-sse. Teine singel "Heart Vacancy" ilmus 17. oktoobril 2010 ja omanimeline album kaheksa päeva hiljem. 2011. aasta märtsis läks The Wanted oma albumi toetuseks turneele.
Töö teise albumi "Battleground" kallal algas jaanuaris 2011. Plaadilt on pärit neli singlit: "Gold Forever", "Glad You Came", "Lightning" ja "Warzone". 
2012. aasta algul oli The Wantedil mitu kontserti ka väljaspool Ameerikat, muuhulgas oli bänd Brasiilias Justin Bieberi soojendajaks. Nende uusim lugu "Chasing the Sun" on "Ice Age'i" filmisarja neljanda osa "" helireaga.
Liikmed.
Max George.
Maximilian Alberto George on sündinud 6. septembril 1988 ja üles kasvanud Manchesteris. Enne muusikaga tegelema hakkamist harrastas ta jalgpalli. Enne The Wantedit oli ta poisteansambli Avenue liige. Nad osalesid 2006. aastal "The X Factoris", kuid nad diskvalifitseeriti, kuna nende ansamblisse kuulus elukutseline muusik. Avenue sai debüütsingliga "Last Goodbye" UK singlite edetabelis 50. kohale, kuid aprillis 2009 läks bänd laiali. Maxi kallim on näitleja Michelle Keegan.
Siva Kaneswaran.
Siva Kaneswaran on sündinud 16. novembril 1988 ja üles kasvanud Iirimaal Blanchardstownis Sri Lankalt pärit isa, iirlannast ema ja seitsme õe-vennaga. Tal on ka kaksikvend Kumar Kaneswaran. 16-aastaselt hakkas Siva tegelema modellindusega, tänu millele ta bändi katsetele kutsutigi. Siva kallim on Nareesha McCaffrey.
Nathan Sykes.
Nathan James Sykes on sündinud 18. aprillil 1993 ja on seega bändi noorim liige. Ta kasvas üles Gloucesteris Abbeydale'is muusikaõpetajast ema ja noorema õega. Ta hakkas juba kuueaastaselt laulma ja esinema ning astus 11-aastaselt teatrikooli. Ta võitis mitu lauluvõistlust ning üritas muuhulgas ka Suurbritanniat juunioride Eurovisioonil esindada, kuid jäi võistlusel kolmandaks.
Tom Parker.
Thomas Anthony Parker on sündinud 4. augustil 1988 ja üles kasvanud Boltonis (linn Manchesteri lähedal). 16-aastaselt õppis Parker kitarri mängima. Ta käis ka "The X Factori" katsetel, kuid ei saanud esimesest voorust edasi. Ta õppis Manchesteri ülikoolis geograafiat, kuid jättis selle muusikategemist eelistades pooleli. Tomi kallim on Kelsey Hardwick.
Jay McGuiness.
James McGuiness on sündinud 24. juulil 1990 ja kasvanud üles Nottinghamshire'i krahvkonnas Newarkis. Ta käis katoliku koolis ja 13-aastaselt läks tantsukooli. Tal on kaksikvend Tom ja veel kolm õde-venda.
Jäljendamine

Jäljendamine ehk matkimine ehk imiteerimine ehk imitatsioon on käitumine, mille korral isend teeb järgi teise isendi toimimist.
Makaak

Makaak ("Macaca") on perekond esikloomaliste seltsi pärdiklaste sugukonnas ehk vana maailma ahvide seas. Kõik makaagid on sabaga, ainsaks erandiks on peaaegu sabatu (rudimenteerunud sabaga) magot. 
Makaagid toituvad enamasti puuviljadest, kuid söövad ka seemneid, lehti, õisi ja puukoort. Mõned liigid, näiteks jaava makaak, elatuvad ka selgrootutest ning harva ka väiksematest selgroogsetest. Nii näiteks võib üks lühisaba-makaak süüa aastas ära ligikaudu 70 suurt rotti. Kõik makaagid elavad matriarhaalsetes gruppides, mida juhib dominantne emasloom. 
Liigid.
Makaake on teada 22 liiki.
Harju rajoon

Harju rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1989. 
Harju rajooni territoorium.
Harju rajoon moodustati Harju maakonna põhjaosast (välja arvatud Tallinn kui vabariikliku alluvusega linn) aastal 1950 seoses maakondade kaotamisega. Harju maakonna lõunaosast moodustati 1950. aastal Rapla rajoon. Endise Harju maakonna aladest ja Läänemaa idapoolsest osast moodustati Märjamaa rajoon.
3. mail 1952 võttis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium seadluse, millega moodustati Tallinna oblast, kuhu kuulus kolm linna ja 12 rajooni, millest Harju maakonna alale jäid Harju, Keila, Kose ja Loksa rajoon ning Tallinna linn. Oblastid Eesti NSV-s likvideeriti 27. aprillil 1953.
1957. aastal liideti sellega likvideeritud Loksa rajooni läänepool. 1959. aastal liideti sellega Kose rajooni kesk- ja põhjaosa. Samas anti Tallinnast lääne pool asuvad alad Keila rajooni koosseisu. 
1962. aastal liideti Harju rajooniga Keila rajoon ja Rapla rajooni Kõue külanõukogu. 1963. aastal liideti Paide rajooni põhjaosa. Aastate jooksul loovutati maid ka Tallinna linnale, sealhulgas Saue (1960) ja Maardu (1962). 
Harju rajooni kuulusid: 
Harju rajooni RSN Täitevkomitee.
Seoses maakondade taastamisega nimetati Harju rajoon 1. jaanuaril 1990 ümber Harju maakonnaks.
Niamh Kavanagh

Niamh Kavanagh (sündinud 13. veebruaril 1968 Finglasis) on iiri laulja, kes võitis 1993. aastal oma kodumaal Millstreetis peetud Eurovisiooni lauluvõistluse. Võidulugu kandis pealkirja "In Your Eyes" ning see tõi Eurovisiooni võidu Iirimaale juba teist aastat järjest.
Pärast võitu kadus Kavanagh suurelt lavalt, et pühenduda perele; tal on pojad Jack ja Tom. Pere elab Iirimaal Carrickferguses. Igapäevatööd teeb Niamh Kavanagh pangas.
Niamh Kavanagh valiti Iirimaad Eurovisioonile esindama teistki korda – 2010. aastal Oslos, kus tema esitatud ballaad "It's for You" sai finaalis 23. koha.
Lainefunktsiooni kollaps

Lainefunktsiooni kollaps (ingl "wave function collapse") on kvantmehaanikas lainefunktsiooni superpositsioonilise oleku üleminek ühteainsasse omaolekusse ("eigenstate"), kui seda lainefunktsiooni üritatakse vaadelda või mõõta.
Kommunismi must raamat

"Kommunismi must raamat. Kuriteod, terror, repressioonid" (prantsuskeelne originaal "Le Livre noir du communisme: Crimes, terreur, répression") on raamat repressioonidest kommunistlikes riikides. Raamat ilmus 1997. aastal Prantsusmaal kirjastuse Éditions Robert Laffont kaudu, selle autorid on Euroopa teadlased ja toimetaja Stéphane Courtois.
Autorid: Stéphane Courtois, Nicolas Werth, Jean-Louis Panné, Andrzej Paczkowski, Karel Bartosek, Jean-Louis Margolin, Rémi Kauffer, Pierre Rigoulot, Pascal Fontaine, Yves Santamaria, Sylvain Boulouque.
Eesti keeles ilmus raamat kirjastuses Varrak 2000. aastal, tõlkijad: Marri Amon, Marvi Järve, Tunne Kelam, Tõnis Lukas, Tiiu Relve, Enn Sarv ja Indrek Õis. Eessõna "Varjud maailma kohal" kirjutas Lennart Meri. Raamatul on kaks lisa: "Poliitilised kuriteod SDV-s" (Joachim Gauck ja Ehrhart Neubert) ja "Eesti ja kommunism" (Mart Laar).
Tahkuranna Naisselts

Tahkuranna Naisselts on 1998. aastal asutatud naisselts. 
Seltsi tegevuse algusaastail oli esinaiseks Külli Klein, praegu Renate Lind.
Naisseltsi põhitegevuseks on erinevate käsitööliikide viljelemine, näituste, käsitööpäevade ning kohalike kultuuriürituste korraldamine. 11. juulil 2009 korraldas Tahkuranna Naisselts Rannarahva käsitööpäeva, kus kokkutulnud said õpitubades teavet ja oskusi kaduma kippuvate käsitööliikide ja -võtete kohta, tutvuda erinevate teemakohaste näituseväljapanekutega ning osta käsitööna valminud esemeid. 
20. augustil 2010.aastal Tahkuranna vallas toimunud Hapukurgifestivali korraldajaks oli samuti Tahkuranna Naisselts, koostööpartneriks Pärnu Lahe Partnerluskogu Romantiline Rannatee.
Seltsi algusaastatest alates on naisseltsi liikmed olnud kohaliku jaanitule korraldajateks. Traditsioonilisteks üritusteks on kujunenud veel advendilaadad ja heakorratalgud. Naisseltsi eestvõttel ja suures osas talgute korras korrastati endine liivakarjäär Suveaiaks - suviste ettevõtmiste ja pidude pidamise kohaks. Tihedat koostööd teeb Naisselts kohaliku kultuuriseltsi, kooli ja lasteaiaga.
Tahkuranna Naisselts asub Tahku Tares, mida momendil veel renoveeritakse ning kohandatakse nii naisseltsi kui ka teiste kohalike seltside ja seltsingute kooskäimiskohaks.
Mõss Šmidta

Mõss Šmidta on alev Venemaal Tšuktšimaa Iultini rajoonis. Asub Tšuktši mere kaldal Otto Schmidti neeme lähedal.
Asula rajati 1931. aastal. 1962. aastast alates on Mõss Šmidta alev. 2008. aastani oli alev Šmidti rajooni keskus.
1989. aastal elas alevis 4587 inimest, 2002. aastal 705, 2010. aastal 1100.
Alevi läheduses on kaevandatud tina ja kulda. Asulast vahetult lõunas on lennujaam.
Axel Julius Herlin

Axel Julius Herlin (arvatavasti mitte enne suve 1690. a. Tallinn – 1737 Viru-Jaagupi) oli Eestimaa vaimulik.
Immatrikuleeriti Tartu Ülikooli 19. juulil 1707, õppis Halle Ülikoolis 15. septembril 1710 – 15. augustil 1717. Kutsuti augustis 1719 Viru-Jaakobi koguduse õpetajaks. Õpetajaametisse ordineeriti 25. septembril 1719 (õppis enne ametisse astumist eesti keelt). Oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja aastatel 1719–1737.
Herlin on kirjutanud õnnitlusluulet; ta andis välja saksa keelest rootsi keelde tõlgitud pietistlikku kirjandust, mis trükiti Tallinnas ja olid tuntud kui "Rääveli traktaadid".
Isiklikku.
Tema isa oli arvatavasti Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja Peter Herlin. Poeg Johann Friedrich Herlin (1721–1755) oli Tallinna rüütli- ja toomkooli subkonrektor ja Tallinna gümnaasiumi professor
Eesti Ajalehed

AS Eesti Ajalehed oli kirjastusettevõte, mis andis välja ajalehti Maaleht ja Eesti Ekspress.
Firma kuulus Tallinna börsil noteeritud Ekspress Gruppi ning sündis Eesti Ekspressi Kirjastuse AS-i ja AS-i Maaleht ühendamisel 1. oktoobril 2009 pärast seda, kui Ekspress Grupp ostis ära Maalehte kirjastanud AS-i Maaleht. Aastal 2011 liideti AS-iga Eesti Ajalehed ka Eesti Päevalehe AS pärast seda, kui Ekspress Grupp oli saanud Eesti Päevalehe AS-i ainuomanikuks.
AS Eesti Ajalehed tegutses Tallinnas, aadressil Narva maantee 11e.
Ekspress Grupp ühendas 2015. aastal oma tütarettevõtted AS Eesti Ajalehed ja AS Delfi üheks ettevõtteks, mis sai nimeks AS Ekspress Meedia.
Peter Herlin

Peter Herlin (12. jaanuar 1652 Kalmar – 14. september 1710 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Õppis Kalmari koolis, immatrikuleeriti 16. mail 1675 Turu Ülikooli. Ordineeriti 15. mail 1680 õpetajaks.
Oli aastatel 1680–1688 Vormsi Püha Olavi koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1688–1709 oli (kutsuti 12. juulil 1688) Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja, aastatel 1709–1710 õpetaja ja Tallinna linnakonsistooriumi assessor. Osales Tallinnas Eestimaa piiskopi valimisel 28. märtsil 1710 ja hääletas Jacob Langi poolt.
Peter Herlin on kirjutanud õnnitlusluulet; tema rootsikeelseid jutlusi on ilmunud ka trükis.
Isiklikku.
Tema äi Jonas Stephan Mystadius oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja; vend Gabriel Herlin oli Harju-Risti-, Harju-Madise- ja Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja; vennapoeg Axel Julius Herlin oli Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja ja Viru-Jaakobi koguduse õpetaja.
Optimaalseisund

Optimaalseisundi teooria (optimal-state theory). Robert Yerkes avastas loomkatsetes, et iga tegevuse keerukuse aste
nõuab oma optimaalset aktivatsioonitaset, mille korral on ülesande lahendamine maksimaalselt efektiivne (Yerkesi-Dodsoni reegel). Rakendatuna inimesele: kui aktivatsiooni aste on alla optimaalse, siis inimesel on igav, juhul kui aga
aktivatsioon on liialt suur, siis inimene on ängistuses (Daniel Berlyne). Tegevuses juhindub inimene optimaalsest
lahknevusest ("incongruity"). Igal inimesel on oma aktivatsiooni tase, millest väikesed lahknevused tunduvad meeldivate
ja stimuleerivatena. Suured lahknevused aktivatsiooni tasemest on aga hirmutavad ja ängistust tekitavad.
Tahkuranna kogudus

EELK Tahkuranna kogudus on luterlik kogudus Tahkurannas.
Kogudus kuulub EELK Pärnu praostkonda. 
Koguduse hooldajaõpetaja on Tauno Teder, organist Mall Karp. Juhatuse esimees on Piret Linnumäe.
Jumalateenistused on kuu esimesel pühapäeval algusega kell 9.30 Tahkuranna kiriku käärkambris (kirik hävis sõjas).
Tahkuranna kogudus moodustati iseseisva kogudusena 1926. aastal, kirikuõpetajana Tahkuranna kogudusele jäi ka edaspidi Häädemeeste koguduse kirikuõpetaja.
Iultin

Iultin on endine alev Venemaal Tšuktšimaal.
Ajalugu.
Asula tekkis 1937. aastal avastatud tina- ja volframimaagi leiukoha juurde. 1989. aastal oli elanike arv 3120. 1995. aastal jäeti asula maha.