tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Haputainas

Haputainas on segu jahust ja veest, mis on kääritatud looduslike mikroorganismide, peamiselt piimhappebakterite ja pärmide toimel. Fermentatsiooni käigus kujuneb tainale iseloomulik happeline maitse ning aromaatne lõhn. Haputaina happesus on üks selle olulisemaid parameetreid ning sõltub kasutatud jahu tüübist, vee koostisest ning kääritamistingimustest (nt temperatuurist ja kääritamisajast).
Bioloogiline koostis.
Haputainas sisalduvad peamiselt piimhappebakterid (nt "Lactobacillus" perekond) ja pärmseened (nt "Saccharomyces cerevisiae", "Candida milleri" jt), kuid mikroobikooslus varieerub sõltuvalt geograafilisest piirkonnast, valmistamismeetoditest ja keskkonnast. Taina happeline keskkond võimaldab seal eksisteerida ka seni määratlemata mikroorganismidel. 
Kääritamise käigus toodavad pärmid süsihappegaasi, mis põhjustab taina kerkimise, samal ajal sünteesivad piimhappebakterid orgaanilisi happeid, eelkõige piim- ja äädikhapet. Need ühendid annavad valminud leivale iseloomuliku maitse ning parandavad selle säilivusomadusi, takistades riknemist põhjustavate mikroorganismide arengut.
Ajalugu.
Haputainas on üks vanimaid looduslikke kääritamisviise pagaritoodete valmistamisel. Arheoloogilised leiud viitavad selle kasutamisele juba Vana-Egiptuses. Araabiakeelses Egiptuse dialektis kasutatakse leiva ja kääritamise tähistamiseks sõna aish, mis tähendab „elu“. Keskajal omistas katoliku kirik haputaignale religioosse ja sümboolse tähenduse, viidates sellele kui "igavese elu toidule".
Kasutus.
Haputainas on laialdaselt kasutusel nii koduses küpsetamises kui ka professionaalsete pagarite seas. Selle kasutamine parandab leiva sensoorseid omadusi, sealhulgas lõhna, maitset, tekstuuri, värvi ja kooriku struktuuri. Samuti tagab see pikema säilivusaja ja leiva parema toitainesisalduse.
Kääritamise käigus laguneb fütiinhape, mis parandab teatud mineraalainete, näiteks magneesiumi, tsingi ja kaaliumi, biosaadavust. Lisaks paraneb B-rühma vitamiinide, eriti B1-, B2- ja B9-vitamiini, omastamine.
Haputainast kasutatakse peamiselt haputaina leiva valmistamiseks, kuid see sobib ka teiste kääritatud pagaritoodete, näiteks pannkookide, krõpsude ja küpsiste valmistamiseks. Haputainas toimib ka loodusliku juuretisena ning asendab edukalt pagaripärmi ja keemilisi küpsetuspulbreid.
Vitali Tšermenjov

Vitali Tšermenjov (21. november 1942 – 2. jaanuar 1998 Moskva) oli nõukogude ja vene näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas Ždanovis 2. keskkooli. Ta õppis aastatel 1961–1962 Moskvas Štšepkini-nimelises teatrikoolis, lõpetas 1970 lavastajaerialal GITIS-e.
Ta töötas aastatel 1970–1972 Moskva Majakovski-nimelises Teatris lavastaja assistendina ja Moskva Laste Keskteatris lavastajana. Aastatel 1972–1981 oli ta Tallinna Vene Draamateatri peanäitejuht. Lahkus aastal 1981 Eestist.
Sisal

Sisal (ka sisalkiud) on mitme agaaviliigi (eriti sisaliagaavi) lehtedest saadud tugev kiudaine.
Nimi pärineb Mehhikost, Yucatáni poolsaare põhjaosas asuva Sisali sadamalinna järgi.
Sisali suurimad tootjad maailmas on Brasiilia ning Ida-Aafrika maad Tansaania ja Keenia. Varem on suur tootja olnud ka Mehhiko.
Sisalist tehaks köit, põrandamatte, kotte jms. Sisalit segatakse ka tehis- ja sünteetiliste kiududega.
Uus Taipei linn

Uus Taipei linn (ka "New Taipei"), on Hiina Vabariigi suurim linn.
Barcelona provintsi haldusjaotus

Barcelona provintsi haldusjaotus on jagatud kahte järku. 
Esimese neist moodustavad maakonnad ("comarcas"), neid on kokku 13. Lisaks üks vald mis kuulub Girona provintsi Selva maakonda. 
Maakondade ja provintside halduspiirid ei lange täielikult kokku: Anoia maakond, Alt Penedèsi maakond, Bagese maakond, Baix Llobregati maakond, Barcelonèsi maakond, Garrafi maakond, Lluçanèsi maakond, Maresme maakond, Moianèsi maakond, Vallès Occidentali maakond ja Vallès Orientali maakond kuuluvad täielikult Barcelona provintsi. Barcelona provintsi Osona maakonnast kolm valda kuuluvad Girona provintsi ja Berguedà maakonnast üks vald kuulub Lleida provintsi.
Barcelona provintsi Fogás de Tordera vald aga kuulub Selva maakonda, mis asub Girona provintsis.
Teise järku kuuluvad provintsi vallad ("municipios"), mida on kokku 311. 
Järgnev on loetelu koos baasandmetega nendest valdadest:
Pelikanlased

Pelikanlased ("Pelecanidae") on pelikaniliste seltsi kuuluv lindude sugukond.
Sugukonna ainus retsentne perekond on pelikan, kuhu kuulub kaheksa liiki.
Sugukonda kuuluvad ka väljasurnud perekonnad "Eopelecanus" ja "Miopelecanus".
Viktor Bulla

Viktor Karlovitš Bulla (vene Виктор Карлович Булла; 1. august 1883 Peterburi – 30. oktoober 1938) oli Venemaa fotograaf.
Viktor Bulla sündis Peterburis fotoäri pidanud Carl Bulla pojana. Ta õppis Saksamaal ning seejärel töötas fotoreporterina Vene-Jaapani sõjas ning Esimeses maailmasõjas. Pildistas 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni sündmusi, seejärel töötas Petrogradi tööliste nõukogu foto komitee juhina.
Bulla arreteeriti suure terrori ajal juulis 1938 ning lasti maha 30. oktoobril 1938.
Punakurk-haigur

Punakurk-haigur ("Egretta vinaceigula") on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Punakurk-haigur on 43–60 cm pikk. Kaalub 250–340 g.
Sulestik on peamiselt tumehall. Kurgualune ja kaela esikülg on punakaspruunid. Nokk on must. Jalad on hallikaskollased või kollakasrohelised. Silmad on helekollased.
Noorlinnud on helehallid, kurgualune ja rind on roosakaspruunid. Jalad on hallikasrohelised. Udusulis poegade ülapool on tumelilla, alapool helehall. Kurgualune on kollane või oranžikaskollane. Nokk on beež või roosa, nokaots on tumepruun. Jalad on roosad või kollakasoranžid.
Punakurk-haigur sarnaneb välimuselt nõgihaigruga, aga punakurk-haigur on saledam, tema kurgualune on punane ja jalad on kollased.
Levila.
Pesitsevad Okavango deltas ja Chobe jõe ääres. Neid on kohatud ka Sambias, Zimbabwes, Kongo DV-s, Angolas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Elavad padurates ja lammidel.
Toitumine.
Toituvad peamiselt 5–10 cm pikkusetest kaladest, kuid ka tigudest, kiilidest ja nende vastsetest, konnadest ja kullestest.
Tavaliselt toituvad üksi või 2–8-linnulistes parvedes. Toituvad kuni 10 cm sügavuses vees. Otsivad toitu aeglaselt kõndides või paigal seistes ja jalaga vett segades. Saaklooma nähes torkavad teda nokaga. Keskpäeval, kui kalad on rahulikumad, võivad ka kiiresti kõndida või saakloomade järel lühikest maad joosta.
Pesitsemine.
Pesitsevad väikestes kolooniates, vahel koos paduhaigrutega. Pesa asub roostikus või viigipuu, akaatsia või datlipalmi otsas. OKstest või pilliroost ehitatud ja rohuga vooderdatud pesa on 30–40 cm lai ja 10 cm sügav.
Pesitsevad märtsist juunini. Kurnas on kolm sinakasrohelist muna mõõtmetega 39–45,9 × 29,5–32,6 mm.
Looduslikud vaenlased.
Punakurk-haigru mune ja poegi söövad kilg-merikotkad, musthuigud, aafrika loorkullid, hieroglüüfpüütonid ja varaanid. Soomangustid söövad nii mune kui täiskasvanud linde.
UNESCO maailmapärand Sri Lankal

Sri Lanka alal on UNESCO maailmapärandi nimistus kaheksa objekti ja ootenimistus neli objekti.
Nimistusse on kantud:
Ootenimistus on neli objektiː
Memokraat

Memokraat on Eesti kodanikuajakirjandus- ja meediaplatvorm, mis tegeleb uudiste, arvamuste ja analüüside avaldamisega. Tegevust alustas 2008. aastal ja selle asutaja on ajakirjanik Daniel Vaarik. Kolleegiumi kuulusid Tarmo Jüristo, Sten Tamkivi, Kristjan Lepik. Viimane artikkel on ilmunud 2017 aastal.
Memokraat keskendub kodanikuaktivismile, ühiskondlikele teemadele ja valimiste kajastamisele ning pakub võimalust erinevate arvamuste ja seisukohtade väljendamiseks väljaspool traditsioonilisi meediakanaleid. Memokraat ei ole traditsiooniline uudisteagentuur, vaid pigem kodanike algatusel toimiv informatsiooniplatvorm, mis püüab pakkuda süvitsi lähenemist ja kriitilist analüüsi ühiskondlike protsesside teemadel. Selle keskkonna kaudu levivad sageli kogukonnakesksed, poliitilised ja sotsiaalsed sõnumid, mis võivad väljendada vähem esindatud arvamusi. 
Memokraadi logo autor on Martin Rästa ja veebilehe programmeeris Jens Kasemets.
Sri Lanka olümpiamängudel

Sri Lanka on riigina osalenud nüüdisaegsetel olümpiamängududel alates 1948. aastast.
Olümpiakomitee Tseilonis loodi 1937. aastal ning samal aastal tunnustas seda ka ROK, kuid Teise maailmasõja tõttu ei jõudnud Tseilon tollal olümpialiikumises osaleda.
1948. aastal iseseisvunud riik kandis kuni 1972. aastani Tseiloni nime ja võisteldi sellise riiginime (maakood CEY) all. Riik muutis 1972. aastal nime ja alates 1980. aastast kasutatakse praegust maakoodi SRI.
Sri Lanka võistelnud alates 1848. aastast kõikidel suveolümpiamängudel, välja arvatud üks kord, kui Sri Lanka osales 1976. aasta Montréali suveolümpiamängude boikotis.
Sri Lanka pole kunagi osalenud taliolümpiamängudel.
Olümpiamedalid.
Sri Lanka sportlased on võitnud kokku kaks olümpiamedalit (hõbedad), mõlemad kergejõustikus. Esimene Tseiloni olümpiamedalisaaja oli Duncan White, kes sai 1948. aasta Londoni suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlusel 400 m tõkkejooksus hõbemedali. Teise hõbemedali võitis riigile 2000. aasta Sydney suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlusel naiste 200 meetri jooksus Susanthika Jayasinghe.
Albert Perera

Albert Perera (22. detsember 1918 – 1. märts 1968) oli Tseiloni poksija.
Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Juan Venegasile (Puerto Rico) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta sai Briti Impeeriumi mängudel 1950. aastal Aucklandis (Uus-Meremaa) kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale Johnny van Rensburgile (Lõuna-Aafrika Liit).
Duncan White

Duncan White (1. märts 1918 Lathpandura, Colombo lähedal – 3. juuli 1998) oli Tseiloni kergejõustiklane.
White võitis 1948. aasta Londoni olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel 400 meetri tõkkejooksus hõbemedali ajaga 51,8 sekundit.
Temast sai Tseiloni esimene ja kuni aastani 2000 ainus Sri Lanka olümpiamedalist.
Ta võitis Briti Impeeriumi mängudel 1950. aastal Aucklandis (Uus-Meremaa) 440 jardi tõkkejooksus kuldmedali ajaga 52,5 sekundit ja tuli Briti Impeeriumi mängude meistriks.
Harilik kerasujur

Harilik kerasujur ehk kerasujur ("Hyphydrus ovatus") on ujurlaste sugukonda kuuluv vee-eluline mardikas.
Kirjeldus.
Mardika kehapikkus on 4 kuni 5,3 mm. Värvus on ühtlaselt roostepruun, tiivad võivad pealt olla tumedamad pruunid. Kehakuju on võrreldes teiste ujurlastega väga lai, ümarovaalne. Ülakülg on peaaegu kuuljalt kumer, samuti on kumer alakülg. Inglise ja saksa keeles võrreldakse mardikat kirsikiviga ("cherrystone beetle", "Kirschkern") Tundlad on lühikesed ja kitsad. Seljakilbike ("scutellum") puudub.
Esimese ja keskmise jalapaari käpalülidel on alaküljel väikesed iminapakesed, mis takistavad pinnal libisemist. Tagumise jalapaari sääred ja käpad on varustatud pikkade harjastega, mis toimivad ujulestadena ja võimaldavad kiiret ujumist.
Liigil esineb mõningane sooline dimorfism - isasmardikatel on kattetiivad läikivamad, kaetud tiheda sõmera punkteeringuga, emasmardikatel siidjasmatid kuni matid.
Mardika vees elav vastne on kuni 1,5 cm pikk, valkjate ristvöötidega pruunil kehal. Pea eesosas on etteulatuv sarv, mille tipul asetsevad retseptorid kergendavad saagi äratundmist muda ja taimejäänuste vahel. Sarve suule lähemas osas on kitiinhambakesed, mis aitavad koos mandiiblitega püütud saaki kinni hoida.
Levik ja eluviis.
Harilik kerasujur on palearktilise levikuga liik ja esineb terves Euroopas, välja arvatud Põhja-Norras, Rootsi Lapimaal ja Põhja-Soomes. Levila ulatub idas Väike-Aasiasse ja Siberis Baikali järveni.
Asustab seisvaid või vähese vooluga veekogusid. Nagu kõik ujurlased on ta hea lendaja ja levib eri biotoopides, ka aiatiikides ja vastrajatud veekogudes (näiteks kaevandusalade rekultiveerimisel) ja veehoidlates. Nii vastsed kui ka valmikud on röövtoidulised.
Mardikas talvitub valmikuna, sukeldununa vette koos õhutagavaraga õhumullis. Seda õhutagavara uuendab ta aeg-ajalt kehatippu veest välja tõstes.
Liigi paljunemiskäitumisest ei teata kuigi palju. Mardikas muneb munad kevadel veetaimedele, vastne areneb mais ja juunis.Vastsel on kolm staadiumi, mis erinevad eluviisilt. Noor vastne elutseb veetaimede ülaosas, toitub vähivastsetest ja väikestest putukavastsetest ja käib veepinnal hingamas. Järgmistes vastsestaadiumides liigub vastne sügavamasse vette. Ta liigub oma kuuel hõredate harjastega jalal enamasti mööda veekogu põhja, kuid võib ka mõned sentimeetrid veepinnani ujuda, et õhku võtta. Vastne toitub taimede vahel, kolmandas vastsestaadiumis taimejuurte ümber põhjas, otsides detriidist seal elavaid usse, sääsevastseid ja väikesi vähilisi.
Kristjan Lepik

Kristjan Lepik (sündinud 21. mail 1977) on Eesti ettevõtja, finantsanalüütik, investor ja avaliku elu tegelane.
Haridus.
Ta omandas Tartu Ülikoolis bakalaureusekraadi ettevõttemajanduses, lõpetades 2000.
Karjäär ja ettevõtlus.
Lepiku varasem töökogemus hõlmab tööd LHV Pangas, kus ta aastatel 2000–2006 töötas osakonna juhatajana.
2006. aastal alustas ta sõltumatut finantsportaali tarkinvestor.ee, mis oli suunatud finantsalaste teadmiste jagamisele.
Lepik töötas Eesti Arengufondis 2012–2016.
Ta on Praxise mõttekoja nõukogu liige alates 2022. aastast.
Arbonics ja keskkonnatehnoloogia.
Kristjan Lepik on Arbonicsi kaasasutaja ja tegevjuht.. Investorite hulgas on ka Taavet Hinrikus. Arbonics on kliimatehnoloogiaettevõte, mis aitab Euroopa metsamaade ja maade omanikke luua süsiniku krediiditulu, kasutades teadmus- ja andmepõhiseid lahendusi.
Ühiskondlik tegevus.
Lepik on aktiivne kõneleja rohepöörde, investeerimise ja ökoloogia teemadel. Ta on sõnas või kirjas väljendanud arvamusi Eesti positsioonist dekarboniseerimisel ning väärtustab metsa rolli investeeringuna tulevastele põlvkondadele.
Ta on MTÜ Elav Tänav nõukogu liige. Peale tema kuuluvad sinna veel Martin Villig ja Tõnis Savi.
Lisaks kirjutab ta uudiskirja Wild Crowns, mis keskendub looduse ilmingutele.
Isiklikku.
Tema vanaisa oli akadeemik Ülo Lepik.
Tal on kolm last: Luukas, Lauri ja Kutt Kaaren.
Mino Bahrulloeva

Mino Bahrulloeva (tadžiki keeles "Мино Баҳруллоева"; sündinud 30. juunil 1997 Dušanbes) on tadžiki laulja. 
Noorpõlv.
Mino Bahrulloeva isa, ajakirjanik Bahrullo Saidi, suri, kui tütar oli nelja-aastane ning ema Olamoro jäi teda ja ta vanemat venda Ališeri üksi kasvatama. Mino vend õppis Venemaa Rahvaste Sõpruse Ülikoolis ja töötab Tadžikistani siseministeeriumis.
Mino lapsepõlv möödus vaeses kodus, ehkki ema töötas laste ülalpidamiseks kahel töökohal: õpetajana ja tänavapuhastajana. Lapsena oli Mino vaikne ja häbelik tüdruk ning ema pani ta tantsukooli. Talle hakkas seal koolis käies tantsimine meeldima. Juba seitsmeaastaselt tantsis Mino tantsutrupis Padida, mis aitas nende peret rahaliselt.
Mino õppis Talabhudža Sattorovi nimelises riiklikus konservatooriumis.
Ema palvel hakkas ta tantsimise asemel tegelema muusikaga. 
Karjäär.
Tema esimeseks lauluks oli "Šahri mo ("Шахри мо")", kus tema hääl meenutas paljude kuulajate jaoks Colombia lauljannat Shakirat, mille järgi sai ta ka hüüdnimeks Tadžiki Shakira.
Mino kuulsaim laul "Ai Jor" ("Ай ёр") ilmus 4. juunil 2014. Seejärel salvestas ta laulud "Batšai darvazi" ("Бачаи дарвозӣ") ja "Kabki Dangara" ("Кабки Данғара"), mis tõid talle kuulsust ka teistes pärsiakeelsetes riikides, näiteks kutsuti teda 2017. aastal Afganistani, kus ta oli külaliseks TOLO kanali telesaates "Qobi sharq" ja esines meelelahutussaates "Helal Eid".
Erinevalt enamikust tadžiki lauljatest laulab Mino üsnagi euroopalikus stiilis ja ka tantsib oma muusikavideotes väga läänelikult, mis on pälvinud kohalike tõsiusklike muslimite hukkamõistu.
Gints Zilbalodis

Gints Zilbalodis (sündinud 13. aprillil 1994) on Läti filmitegija, animaator ja helilooja. Ta on tuntud eelkõige dialoogita animeeritud seiklusfilmide "Koduteel" (2019) ja "Vooluga kaasa" (2024) lavastajana. Nendest teine tõi talle ülemaailmse kiituse, sealhulgas Oscari ja Kuldgloobuse. Tema ja kaasprodutsent Matīss Kaža on ka seni ainsad Läti filmitegijad, kes kummagi auhinna on võitnud.
Elulugu.
Gints Zilbalodis on maalikunstnikust ema ja skulptorist isa laps. Filmikunstini jõudis ta enda sõnul soovist väljendada tundeid, mida on muudmoodi keeruline selgitada. Kuna Lätis polnud animatsioonikoole, otsustas ta ülikooli mineku asemel õppida animatsiooni, helikujundust ja muusikalist kompositsiooni omal käel. 
Looming.
Pärast seitsme lühifilmi lavastamist esilinastus Zilbalodise esimene täispikk debüütfilm "Koduteel" 2019. aasta Annecy rahvusvahelisel animafilmide festivalil, kus see võitis vastloodud "Contrechamps"'i võistlusprogrammi. Film on tervenisti Zilbalodise enda kirjutatud, lavastatud, animeeritud ja produtseeritud, samuti koostas ta ise filmimuusika. "Koduteel" linastus samal aastal ka 23. PÖFFi kavas.
Teine täispikk film "Vooluga kaasa" valmis 2024. aastal ning linastus Cannes'i filmifestivali "Un Certain Regard" maailmakino programmis. Tegemist on samuti autorifilmiga, kus Zilbalodis on kirjutaja, lavastaja, helilooja ja animaatori rollis, kuid seekord juba suurema rahvusvahelise meeskonna toega. Peale Cannes'i liikus "Vooluga kaasa" läbi mitmete festivalide (mh 28. PÖFF) ning võitis arvukalt auhindu kogu maailmas, sealhulgas parima animafilmi auhinna 97. Oscari jagamisel ja samas kategoorias 82. Kuldgloobuse auhindade jagamisel. Samuti nomineeriti film kahele Briti Filmiakadeemia filmiauhinnale (BAFTA) ja parima rahvusvahelise mängufilmi Oscari tiitlile. Rahvusvaheliste tunnustuste ja auhindade prestiiži osas on "Vooluga kaasa" läbi aegade kõige edukam Läti ning Baltimaade film.
Samal aastal nimetati Zilbalodis aasta riialaseks.
Zima

Zima (vene Зима, burjaadi Зэмэ) on linn Venemaal Irkutski oblastis, Zima rajooni keskus. Linn asub Oka jõe ääres, Irkutskist umbes 230 km loodes.
Linna läbib Siberi raudtee.
Zima rajati 1743. aastal kaubatee äärse talvitumispaigana. Linnaõigused sai 1922. aastal.
2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 30 640 elanikku.
Radka Bodzewicz

Radka Bodzewicz (sündinud 8. juulil 1991 Šumperkis) on Moraavia päritolu tšehhi kunstnik.
Elu ja karjäär.
Radka Bodzewicz sündis 1991. aastal Šumperkis. Aastatel 2011–2017 õppis ta Praha Kaunite Kunstide Akadeemias ja Robert Gordoni Ülikooli Kunstikolledžis Aberdeenis, Šotimaal. Tema looming uurib igapäevaelu filosoofilisi ja teaduslikke teemasid ning kultuurilist mitmekesisust, sageli läbi müütide ja sümbolite analüüsi. Ta loob suureformaadilisi õlimaale ja 3D-printimise abil valmistatud skulpturaalseid objekte, mida ta sageli täiendab digitaalse sisuga, kasutades näiteks liitreaalsuse, virtuaalreaalsuse ja videomappingu tehnoloogiaid.
Bodzewiczi näitused keskenduvad tavaliselt ühele teemale, mis on inspireeritud konkreetsest kirjanduslikust või teaduslikust teosest. Näidetena võib tuua Dante Alighieri "Jumaliku komöödiat", Mircea Eliade "Igavese tagasipöördumise müüdi (Arhetüübid ja kordus)", Jaroslav Krejčí noorema "Inimkonna saatust: muutuv kuju" ja John Miltoni "Paradiis kaotatud". 2023. aastal valiti tema digitaalteosed esitlemiseks Tšehhi hooajal Dresdenis, mida korraldasid riiklikud galeriid Kunsthalle Lipsiusbau. Tema töid on eksponeeritud nii kodumaal kui ka rahvusvaheliselt.
Irene Maaroos

Irene Maaroos (sündinud Hirt, 1936–1937 Hirv; 16. november 1910 Tartu – 16. oktoober 1994 Tartu) oli Tartu Ülikooli pikaajaline ametnik.
Ta lõpetas 1930 Tartu tehnika-ühisgümnaasiumi, õppis 1934–1942 (lõpetas 1942 ja uuesti 1945) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, ENÜS.
1930–1940 oli ta Tartu-Valga kinnistusjaoskonna ametnik, 1944–1945 Tartu Ülikooli informatsioonibüroo juhataja, siis rektori referent, 1945–1987 teadussekretär. Ta oli Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori asutajaliige ja esimene esinaine, alates 1975 auliige.
Ta abiellus 1937. aastal August Maaroosiga (1905–1989), hilisema EPA pearaamatupidajaga.
Xeromphalina cornui

Xeromphalina cornui on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seen on laskuvate eoslehekestega ja meenutab jõhvnööbikut. See kasvab okkail ja kõduneval puidul.
Susanthika Jayasinghe

Susanthika Jayasinghe (singali keeles සුසන්තිකා ජයසිංහ; tamili keeles சுசந்திகா ஜயசிங்ஹ; sündinud 17. detsembril 1975 Ethnawala, Sabaragamuwa provints) on Sri Lanka endine kergejõustiklane (sprinter).
Ta sai 2000. aasta Sydney olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel naiste 200 meetri jooksus hõbemedali ajaga 22,28 sekundit.
Temast sai Sri Lanka teine ja seni ka viimane olümpiamedalist.
Ta sai naiste 200 meetri jooksus 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlusel Ateenas hõbemedali ajaga 22,39 sekundit ja 2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlusel Ōsakas pronksmedali ajaga 22,63 sekundit.
Ta on ainuke Sri Lanka kergejõustiklane, kes on võitnud maailmameistrivõistlustel medali.
Hatha Karunaratne

Hatha Kapuralalage Karunaratne (21. oktoober 1941 – august 1983) oli Tseiloni poksija.
Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Francisco Rodríguezile (Venezuela) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
See oli Tseiloni ainus olümpiapunktikoht esikuuikus 1968. aasta suveolümpiamängudel.
Avichay Adraee

Avichay Adraee (heebrea keeles אביחי אדרעי, araabia keeles أفيخاي أدرعي; sündinud 19. juulil 1982 Haifas) on Iisraeli sõjaväelane. Ta on auastmelt kolonel ning teenib Iisraeli kaitsejõudude kõneisiku üksuse araabia meedia juhatajana. Adraee on Iisraeli kaitsejõudude kõneisikuna araabia maade meedias võrdlemisi tuntud inimene. Ta on Süüria, Iraagi ja Türgi juudi päritolu.
Puidusõlik

Puidusõlik ("Arrhenia epichysium") on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Seen kasvab puidul.
Hrádek

Hrádek on mitme Tšehhi asula nimi.
Stéphane Dujarric

Stéphane Dujarric de la Rivière (sündinud 25. augustil 1965 Pariisis) on Prantsuse endine ajakirjanik, aastast 2014 ÜRO peasekretäri kõneisik. Ta oli samal ametikohal ka aastatel 2005–2006, aastatel 2006–2007 oli ta ÜRO peasekretäri avalike suhete asedirektor.
Hrádek (Rokycany ringkond)

Hrádek (vahel ka Hrádek u Rokycan, saksa keeles "Hradek") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Rokycany ringkonnas. Hrádek asub Rokycanyst ligikaudu 5 km kagus ja Plzeňist umbes 21 km idas.
Hrádek on tööstuslinn. Linna läbib Rokycany–Příkosice raudteeliin.
Asulat on esmamainitud 1325. aastal. Alates keskajast kujunes piirkond rauamaagi kaevandamise ja rauatootmise keskuseks. Linnaks sai Hrádek 1970. aastal.
Tai konstitutsioonikohus

Tai Kuningriigi Konstitutsioonikohus (tai keeles ศาลรัฐธรรมนูญ, "San Ratthathammanun") on Tai põhiseaduslikkuse järelevalve kohus. See loodi 1997. aasta põhiseadusega ning selle pädevusse kuulub õigusaktide põhiseaduslikkuse hindamine, ametnike määramine ja ametist eemaldamine ning erakondadega seotud küsimused.
2006. aastal tühistati pärast riigipööret 1997. aasta põhiseadus ning konstitutsioonikohus kaotati, selle asemele loodi konstitutsioonitribunal. Konstitutsioonikohtus oli 15 liiget (7 kohtunikkonnast ja 8 eripaneeli poolt valitud), konstitutsioonitribunalis aga 9 liiget (kõik kohtunikkonnast). Üheksaliikmeline konstitutsioonikohus taasloodi 2007. aasta põhiseadusega.
Konstitutsioonikohus on olnud Tai avalikkuses üsna vastuoluline, kuna puudub ühene arusaam selle jurisdiktsiooni ulatusest ja kohtunike valimise protsessist. Samuti on heidetud ette kohtunike liigset autonoomiat.
Konstitutsioonikohtu otsused on lõplikud ning ei kuulu edasikaebamisele. Otsused on siduvad kõikidele riigi institutsioonidele, sealhulgas parlamendile, valitsusele ja teistele kohtutele.
Tai konstitutsioonikohus on teinud mitmeid märkimisväärseid otsuseid: 1999. aastal otsustas kohus, et laimu eest vangi mõistetud asepõllumajandusminister Newin Chidchob võib jääda valitsuse liikmeks; 2001. aastal mõistis kohus õigeks korruptsioonivastase võitluse ametile valeandmeid edastanud peaminister Thaksin Shinawatra; aastal 2003 tunnistas kohus kehtetuks Jaruvan Maintaka määramise peaaudiitoriks; 2007. aastal likvideeris kohus Thai Rak Thai Partei; 2014. aastal tagandas kohus ametist peaminister Yingluck Shinawatra; 2019. aastal likvideeris kohus Thai Raksa Charti Partei; 2020. aastal likvideeris kohus Tuleviku Partei ning 2024. aastal selle järeltulija Edasipürgimise Partei; 2024. aastal tagandas kohus ametist peaminister Srettha Thavisini ja 2025. aastal peaminister Paetongtarn Shinawatra.
2019. aastal oli Tai konstitutsioonikohtu aastaeelarve 223,7 miljonit baati (u 6 miljonit eurot).
Matīss Kaža

Matīss Kaža (sündinud 31. augustil 1995) on Läti filmitegija. Ta on tuntud eelkõige animafilmi "Vooluga kaasa" (2024) kaasautori ja produtsendina. Film võitis parima animafilmi Oscari, kusjuures toona 29-aastane Kaža oli sel ajal ajaloo noorim selle Oscari kategooria võitja.
Varem on ta stsenaristina kirjutanud ja lavastanud nii dokumentaal- kui draamafilme. Kažale kuulub produktsioonifirma Trickster Pictures.
Beretta Cheetah

Beretta Cheetah on Itaalia poolautomaatpüstol. Seda toodab ettevõte Beretta. Cheetah' erinevad mudelid kasutavad laskemoona .32 ACP (Beretta 81 ja 82), .380 ACP (83, 84, 85, 86 ja 80X) ning .22 long rifle (87, 87 Target ja 89). Cheetah oli tootmises aastani 2017, aastal 2023 tõi Beretta Cheetah' turule tagasi mudeli 80X näol (Beretta 84 edasiarendus).
Seitan

Seitan (ka nisuliha) on Hiinast pärit lihaasendaja, valgurikas toit veest ja nisujahust, millest on tärklis ja kliid välja uhutud, nii et järgi jääb gluteen.
Nisugluteen on alternatiiv sojapõhistele lihaasendajatele, nagu tofu. Mõnda tüüpi jahugluteenil on lihale sarnasem tekstuur kui teistel alternatiividel. Seitani kasutatakse liha asemel tihti Aasia, taimetoitlaste, veganite, budistide ja makrobiootilistes roogades.
Nisuliha hakati valmistama 6. sajandil, mil see oli Hiina nuudlite koostisosa. See on ajalooliselt levinud Hiinas, Jaapanis ning muudes Ida- ja Kagu-Aasia maades. Eriti levinud on seitani pakkumine budistidele mõeldud restoranides, kuna budistid ei söö liha.
Emmanuel Wanyonyi

Emmanuel Wanyonyi (sündinud 1. augustil 2004 Kapretwas) on Keenia kergejõustiklane, keskmaajooksja. Tema põhiala on 800 meetri jooks.
Ta võitis 2021. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali võistluste rekordiga 1.43,76.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai 17-aastane Wanyonyi neljanda koha ajaga 1.44,54.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta Marco Aropi järel ajaga 1.44,53 hõbemedali.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli Wanyonyi isikliku rekordiga 1.41,19 olümpiavõitjaks, edestades hõbemedali võitnud Marco Aropit vaid ühe sajandiksekundiga. Augustis jooksis ta Lausanne'is isikliku rekordi 1.41,11, millega tõusis kõigi aegade edetabelis jagama Wilson Kipketeriga teist kohta.
2025. aasta maailmameistrivõistlustel Tokyos võitis ta 800 meetri jooksus kuldmedali maailmameistrivõistluste rekordiga 1.41,86.
Wanyonyi on 800 meetri jooksus kolmekordne Teemantliiga võitja (2023, 2024, 2025).
Simca SUMB

Simca SUMB (ka Simca Marmon) on Prantsuse sõjaväeotstarbeline veoauto. Seda tootis Unic aastatel 1964–1973.
Sinebrychoff

Sinebrychoff on Soome õlle- ja karastusjoogitootja. Ettevõtte asutas aastal 1819 Helsingis vene ärimees Nikolai Sinebrychoff, tänaseks on see Soome suurim õlletootja. Aastal 1999 ostis ettevõtte Taani õlletootja Carlsberg Group.
Eestis tegutses aastatel 1997–2009 AS Sinerbrychoff Eesti (aastast 2002 Rootsi V&amp;S Groupi valduses).
Senni Salminen

Senni Marjaana Salminen (sündinud 29. jaanuaril 1996 Helsingis) on Soome kolmikhüppaja.
Ta osales 2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Toruńis ja oli seitsmes. Sama aasta juunis püstitas ta Turus Soome rekordi 14.51, millega ületas 2003. aastast Heli Koivulale kuulunud varasema rekordi 12 sentimeetriga. Mõned nädalad hiljem hüppas ta Cluj-Napocas isikliku rekordi 14.63 ja Orimattilas lubatust tugevama taganttuulega 14.70. Augustis toimunud suveolümpiamängudel Tokyos hüppas ta kvalifikatsioonis 14.20 ja jäi esimesena finaalist välja.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis pääses ta finaali ja sai 7. koha.
2025. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Apeldoornis võitis Salminen Ana Peleteiro-Compaoré ja Diana Ana Maria Ioni järel pronksmedali tulemusega 13.99. See oli esimene kord pärast 1992. aasta sise-EMi kui medali võitmiseks piisas alla 14-meetrisest hüppest.
Isiklikku.
Senni Salmise kaksikvend on kaugushüppaja Kalle Salminen.
Carl Gustav von Löwenburg

Carl Gustav von Löwenburg (sünninimega Carl Gustav Valentin; 1660–1758) oli Löwenburgide aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas.
Elulugu.
Carl Gustav von Löwenburg sündis 1660. aastal Erik Valentini (1668 aadeldati ning kanti Rootsi aadlimatriklisse von Löwenburgi nime all) perekonda.
1675. aastal teenis ta ratsanikuna Otto Wilhelm von Königsmarcki ratsarügemendis. Rügemendis tõusis ta kortermeistri auastmeni, kuid läks 1679. aastal kornetina üle von Schwanewede rügementi. Samal aastal viidi ta E. D. von Bernsdorffi rügementi, kust lahkus 1680. aastal. Edasi teenis ta Riia kubernerirügemendis, kus tõusis 1695. aastaks kapteni auastmeni. 1703. aastal ülendati ta majoriks. Samal aastal osales ta Carl Gustaf Skytte korraldatud sõjaretkes Petserimaale.
Oletatavasti läks ta hiljem Taani kuningriigi teenistusse, tõusis kindralmajori aukraadini ning suri 1758. aastal.
Guadalupe Hidalgo leping

Guadalupe Hidalgo leping oli rahuleping, mis lõpetas ametlikult Mehhiko–Ameerika sõja. See allkirjastati 2. veebruaril 1848 Guadalupe Hidalgo linnas.
Pärast Mehhiko armee kaotust ja pealinna langemist 1847. aasta septembris alustas Mehhiko Ameerika Ühendriikidega rahuläbirääkimisi. Lepinguga nõustus Mehhiko loovutama 55 protsenti oma territooriumist. Loovutatud territooriumide hulka kuulusid tänapäeva California, Nevada, Utah' alad ning suurema osa Colorado, New Mexico ja Arizona osariikidest ja samuti väike osa Wyomingist. Lepinguga loobus Mehhiko kõigist nõudmistest Texasele ja tunnustas Rio Grande jõge Texase lõunapiirina.
Vastutasuks maksis Ameerika Ühendriikide valitsus Mehhikole 15 miljonit dollarit "Ameerika Ühendriikide piiride laienemise eest" ning nõustus tasuma Mehhiko valitsuse poolt USA kodanikele võlgu olnud summad. USA annekteeritud aladel elanud mehhiklased võisid kas ümber asuda Mehhiko uutesse piiridesse või saada Ameerika Ühendriikide täieõiguslikeks kodanikeks.
Ameerika Ühendriigid ratifitseerisid lepingu 10. märtsil ja Mehhiko 19. mail. Ratifikatsioonid vahetati 30. mail ning leping kuulutati välja 4. juulil 1848. USA senat ratifitseeris lepingu häältega 38–16. Lepingu vastu hääletas eelkõige Viigide Partei, mis oli sõja ja territoriaalse laienemise vastu. Ameerika Ühendriikide territoorium suurenes Mehhiko arvelt veelgi 1853. aasta Gadsdeni ostuga, millega loovutati USA-le osad praegusest Lõuna-Arizonast ja New Mexicost.
Gadsdeni ost

Gadsdeni ost (inglise keeles: "Gadsden Purchase", hispaania keeles: "Venta de La Mesilla" – 'La Mesilla müük') oli 76 800 km² suurune ala, mis asub tänapäeva Arizonas ja New Mexicos ning mille Ameerika Ühendriigid omandasid Mehhikolt Mesilla lepinguga. Leping jõustus 8. juunil 1854. Ost hõlmas maad Gila jõe lõuna- ja Rio Grande jõe läänepoolses osas, kus USA soovis rajada transkontinentaalse raudtee. Raudtee ehitas hiljem aastatel 1881–1883 valmis Southern Pacific Railroad. Ost tegi võimalikuks lühema, sirgema ja kergemini ehitatava raudteetrassi rajamise. Ostuga lahendati ka muid piiriküsimusi.
Esialgne leping allkirjastati 31. detsembril 1853, selle allkirjastasid USA saadik Mehhikos James Gadsden ja Mehhiko president Antonio López de Santa Anna. USA senat ratifitseeris lepingu koos muudatustega 25. aprillil 1854 ning saatis selle president Franklin Pierce'ile. Mehhiko valitsus ja kongress andsid lõpliku heakskiidu 8. juunil 1854, mil leping ka ametlikult jõustus.
Gadsdeni ost oli viimane oluline territoriaalne laienemine Ameerika Ühendriikide mandriosas ning see määratles lõplikult Mehhiko ja USA vahelise piiri. Tänapäeva Arizona linnad nagu Tucson, Yuma ja Tombstone asuvad maa-alal, mis saadi selle ostu kaudu.
Rahalistes raskustes vaevlev Santa Anna valitsus nõustus müüma maa 10 miljoni dollari eest (umbes 270 miljonit dollarit 2023. aasta väärtuses). Pärast Mehhiko ränka kaotust Mehhiko–Ameerika sõjas ja jätkuvaid ebaseaduslikke USA sõjalisi tegevusi piirkonnas, väidavad mõned ajaloolased, et Santa Anna võis arvata, et on parem müüa maa lepinguga ja saada selle eest tasu, kui riskida, et USA ala lihtsalt endale võtab.
Río Grande de Santiago

Río Grande de Santiago (tuntud ka kui Santiago Ixcuintla või lihtsalt Santiago) on Mehhiko lääneosas kulgev jõgi. 
See algab Chapala järve idakaldalt, Ocotlánis ja voolab läbi Jalisco ja Nayariti osariikide, moodustades umbes 30 km ulatuses nende vahelise piiri. Jõgi voolab Guadalajara suurlinna lähedalt mööda ja suubub Vaiksesse ookeani San Blasi lähistel, Nayaritis. Jõe pikkus on 562 km ning selle valgala pindala on 76 400 km².
Valgalas elab üle 7,5 miljoni inimese, kellest enamik on koondunud Guadalajara piirkonda, kus asub ka piirkonna peamine tööstuskeskus. Tööstusareng on laienenud mööda Santiago jõge kuni Ocotláni.
Córdoba (Veracruz)

Córdoba, ametliku nimega Heroica Córdoba, on linn ning samanimelise valla halduskeskus Mehhiko Veracruzi osariigis. Linn asutati 1618. aastal. See on ajalooliselt tuntud kui "kolmekümne rüütli linn", kuna selle rajasid 30 Hispaania aadlikku, kelle saatis asevalitseja Fernández de Córdoba.
Linna pindala on 159,9 ruutkilomeetrit ning 2020. aastal elas seal 204 721 inimest.
1821. aastal sõlmiti linnas Córdoba leping, kinnitas ametlikult Mehhiko iseseisvuse Hispaaniast.
Kilbike

Kilbike ehk scutellum (ladina sõnast "scutulum" 'väike kilp' rooma pikk-kilbi "scutum" nimetusest) on putuka rindmiku keskmise segmendi ehk keskrindmiku selgmise plaadi ("notum") osa, enamasti kolmnurkse kujuga. Kilbike on hästi näha mardikalistel ("Coleoptera") ja lutikalistel ("Hemiptera") kattetiibade vahel paikneva kolmnurkse kiiluna. Näiteks kilplutikatel ("Scutelleridae") katab see peaaegu kogu tagakeha. Ka kiletiivalistel ("Hymenoptera") on kilbike peaaegu alati nähtav, neil koosneb see aga mitmest osast.
Rancagua

Rancagua on linn Tšiilis, O’Higginsi piirkonna ja Cachapoali provintsi keskus.
Linna asutas 1743. aastal maadeuurija José Antonio Manso de Velasco.
Linnas oli 2012. aasta seisuga 232 211 elanikku.
1.-2. oktoobril 1814 toimus linnas Rancagua lahing, milles Bernardo O’Higginsi juhitud isesesivuslased said lüüa Hispaania armeelt.
1861. aastal avati raudtee Santiago de Chilesse.
Juubelimedal &quot;40 aastat NSV Liidu relvajõude&quot;

Juubelimedal "40 aastat NSV Liidu relvajõude" (vene keeles: "Юбилейная медаль «40 лет Вооружённых Сил СССР»") oli Nõukogude Liidu riiklik autasu. 
Medal asutati 18. detsembril 1957 NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi dekreediga, et tähistada 40 aasta möödumist Nõukogude relvajõudude loomisest (1918–1958).
Autasustamine.
Medaliga autasustati marssaleid, kindraleid, admirale ja ohvitsere, samuti üleajateenijaid — seersante, vanemaid, sõdureid ja madruseid, kes olid 23. veebruariks 1958 Nõukogude armee, sõjalaevastiku, Siseministeeriumi vägede ning NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeolekukomitee vägede ja organite kaadri koosseisus. Samuti anti medal reserv- ja erru läinud ohvitseridele, kellel oli teenistusstaaži vähemalt 20 aastat.
Kirjeldus.
Medal on valmistatud messingist, läbimõõduga 32 mm. Esiküljel on bareljeef Lenini profilist vasakule. Tema all paikneb numbriline kiri „40“, mis on asetatud ristuvate tamme ja loorberi okstele. Medal on kinnitatud viiekandilise lindialusega, mis on kaetud 24 mm laiuse siidhalli muareelindiga. Lindi keskel on kaks 2 mm laiust punast triipu ja lindi servades on samuti 2 mm laiused punased triibud.
Medali on kujundanud kunstnik V. I. Gogelõn.
Hilja Lippmaa

Hilja Helene Lippmaa (sündinud Mändmets; 25. märts 1902 Kuivajõe vald, Harjumaa – 27. jaanuar 1943 Tartu) oli eesti lihhenoloog, illustraator ja tõlkija. Nimemärgi H. L. all oli ta Eesti Entsüklopeedia kaastööline.
Tema vanemad olid Jakob Mändmets ja Elviine Pürkovsky.
1920–1928 õppis ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas lõpetas), Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Hilja Lippmaa hukkus Nõukogude Liidu pommitusrünnaku tagajärjel koos abikaasa Teodor Lippmaa ja tütre Siiri Lippmaaga (1934–1943). Poeg Endel Lippmaa ei olnud kodus ja jäi ellu.
Maetud Rahumäe kalmistule.
Shinawatra suguvõsa

Shinawatra suguvõsa (tai keeles ชินวัตร, "Chinnawat") on Tai suguvõsa. Nad on hakka hiinlaste soost. Paljud Shinawatrad on olnud Tai poliitikas mõjukad, suguvõsast on 2025. aasta seisuga pärit neli endist peaministrit.
Rahel Ariel Kaur

Rahel Ariel Kaur (sündinud 27. novembril 2001 Võrus) on eesti kirjandusteadlane ja kultuurikriitik. Ta avaldab väljaannetes Looming, Värske Rõhk ja Edasi.
2025. aasta sügisest on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste instituudi nooremteadur. 
Haridus.
Kaur lõpetas 2023. aastal Tartu Ülikoolis bakalaureuseõppe eesti kirjanduse erialal ja 2025. aastal kaitses "cum laude" magistrikraadi samal erialal tööga "Nihe riimipoeetikas: Betti Alveri varane ja hiline luule" (juhendajad Rebekka Lotman ja Mart Velsker).
Cadillac Gage Commando

Cadillac Gage Commando on Ameerika Ühendriikide soomusauto. Masina konstrueeris ettevõte Cadillac Gage Vietnami sõja ajal sõjaväepolitseile kolonni saatemasinaks. Commando oli üks esimestest soomukitest, milles kombineeriti varem kindlalt erinevatele masinatele kuulunud soomustransportööri ja klassikalise soomusauto rollid (nagu Nõukogude Liidu BTR-40). Commando oli Vietnami džunglites võitlemiseks heade eeldustega, see on kõrge, amfiibne ja veekindla mootoriga.
Commandost valmistati kolme mudelit (ja neist omakorda mitmeid erinevate ülesannete täitmiseks mõeldud ümberehitusi): V-100, V-150 ja V-200. Portugal konstrueeris Commando litsentseerimata koopia Bravia Chaimite. Soomuk kaotati Ameerika Ühendriikide sõjaväe teenistusest pärast Ameerika Ühendriikide lahkumist Lõuna-Vietnamist. Üheksakümnendatel võttis Ameerika Ühendriikide sõjaväepolitsei Commando järglasena kasutusele M1117 Guardiani.
Belli paralüüs

Belli paralüüs on teadmata põhjustel tekkiv äkiline ühepoolne näonärvi halvatus, mis avaldub näo asümmeetria, nõrkuse ning silma sulgemise häirena.
Haigus esineb võrdse sagedusega nii naistel kui meestel, keskmiselt 15-40:100 000 inimese kohta. 63% juhtudest on tegemist parempoolse näonärvi kahjustusega. Haigestumise tõenäosus suureneb vanusega ning diabeedihaigetel on 4 korda suurem oht Belli paralüüsi haigestuda.
M141 Bunker Defeat Munition

M141 Bunker Defeat Munition (inglise keelest 'punkrialistuslaeng'; ka SMAW-D) on Ameerika Ühendriikide raketiheitja. See on mõeldud kindlustusrajatiste, näiteks punkrite hävitamiseks ning on õlaltlastav ja ühelasuline. Relv visatakse pärast laskmist ära. 
SMAW-D on edasiarendus raketiheitjast Mk 153 Shoulder-Launched Multipurpose Assault Weapon (SMAW; lisand "D" tähistab sõna "disposable" – 'ühekordselt kasutatav'). Relv konstrueeriti, täitmaks tühimikku Ameerika Ühendriikide relvajõudude varustuses, kus varem ei olnud nn punkrivastast relva.
Alex Karp

Alexander Caedmon Karp (sündinud 2. oktoobril 1967 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja. Ta on tarkvarafirma Palantir Technologies kaasasutaja ja juht. Karpi karjäär algas iduettevõtetesse ja aktsiatesse investeerimisega, aastal 2003 asutas ta koos Peter Thieliga Palantiri. Aastal 2025 luges ajakiri Time ta maailma saja mõjukaima inimese sekka.
2025. aasta seisuga on tema varade väärtus 12 miljardi dollari piiril. Ta on Forbesi ja Bloomberg Billionaires Indexi hinnangul maailma 300 rikkaima inimese seas.
Oliver Riedel

Oliver "Ollie" Riedel (sündinud 11. aprillil 1971) on saksa muusik. Ta on "industrial metal"-bändi Rammstein bassist.
Zeit (singel)

"Zeit" on ansambli Rammstein singel, mis ilmus 2022. aasta märtsis. See on esimene singel albumilt "Zeit".
Breaking the Habit

"Breaking the Habit" on ansambli Linkin Park singel, mis ilmus 2004. aasta juunis. See on viies ja ühtlasi viimane singel albumilt Meteora.
Kivistö

Kivistö on Vantaa linnaosa. See asub maantee 3 (E12) ääres Klaukkalast umbes 10 kilomeetrit lõuna pool.
2023. aasta avati Kivistös kaubanduskeskus Kivis.
Voldemar Oras

Voldemar Oras (ka Voldemar Orras) (29. september 1885 Tallinn – ?) oli Eesti poliitik. 
1918. aasta Eesti Asutava Kogu valimiste ajal oli Voldemar Oras keskkomisjoni liige, Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu poolt. 
Voldemar Oras oli I Riigikogu liige, alates 11. novembrist 1921. Ta asendas riigikogus Johann Andersoni.
Pleotrichocladium

Pleotrichocladium on kottseente perekond.
Val Kilmer

Val Edward Kilmer (31. detsember 1959 Los Angeles – 1. aprill 2025 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Phragmotrichum chailletii

Phragmotrichum chailletii on kottseente liik.
See esineb mahakukkunud kuusekäbidel.
Phragmotrichum

Phragmotrichum on kottseente perekond.
Pärnu Kreiskool

Pärnu Kreiskool, ka Pärnu kõrgemaks kreiskool, oli aastatel 1804–1864 Pärnus tegutsenud kreiskool.
Pärnus asutati 1790. aastal Pärnu linnakool, mis 1805. aastal reorganiseeriti saksa õppekeelega kreiskooliks.
Pärnu Kreiskoolis õpetasid: 1815–1837 Johann Friedrich Sommer (Suve Jaan) (1777–1851).
Pärnu Kreiskoolis õppisid: Emil Moritz Metzler (1820–1902), Mihkel Kampmaa (1867–1943), Hans Leesment (1873–1944).
1840. aastal muudeti õppeasutus täiendava klassi lisamisega Pärnu kõrgemaks kreiskooliks, kus töötasid 2 vene-, 1 prantsuse-, 1 kreeka-, 1 saksa keele ja 1 usuõpetuse õpetaja. 1864. aastal muudeti 6. klassiliseks gümnaasiumiks ja 1865. aastal aga täielikuks Pärnu progümnaasiumiks. 1891. aastal anti õppeasutusele avaliku gümnaasiumi õigused ning kandis aastatel 1891–1918 nimetust Pärnu keiser Aleksander I gümnaasium.
Karl Tael

Karl Tael (eestindamiseni Karl Doll; 18. märts 1894, Tallinn – 7. märts 1975, Tallinn) oli Eesti kunstnik ja graveerija.
Aastatel 1912–1915 õppis ta A. Bode graveerimistöökojas Tallinnas.
Tael töötas graveerimismeistrina Riigi Trükikojas, kus kavandas ja graveeris muuhulgas Eesti Vabariigi rahatähti ja postmarke. Tema graveeritud on Konstantin Pätsi näopildiga postmarkide seeria. 1949–1957 oli ta õppejõud Eesti Riikliku Kunstiinstituudi metallehistöö kateedris.
Fotode järgi tegi ta sarja vaselõikes gravüüre Eesti ärkamisaja kultuuritegelastest (Friedrich Reinhold Kreutzwald, Friedrich Robert Faehlmann, Lydia Koidula jt).
Näitustel osales Tael alates 1930. aastatest. 1964. aastal oli tal Tallinna Kunstihoones isikunäitus.
Ausländer

"Ausländer" on ansambli Rammstein singel, mis ilmus 2019. aasta mais. See on kolmas singel albumilt "Rammstein". 
Laulud.
CD
Madridi ülikool

Madridi Ülikool võib viidata järgmisele ülikoolile:
Kauai o'o

Kauai o'o ("Moho braccatus") on väljasurnud linnuliik, o'olaste
sugukonna ("Mohoidae") o'o perekonna ("Moho") viimane esindaja. Endeemse liigina elas laululind Kauai saarel Hawaii osariigis. Havai keeles on linnu nimetus ʻōʻō ʻāʻā.
Pesitsemine.
Nüüdseks on perekond välja surnud. 1890. aastate lõpuni pesitses linnuliik tavaliselt saare subtroopilistes metsades, 20. sajandi algusest hakkasid linnuliigi esindajad drastiliselt välja surema. 1981. aastaks märgati elus olevatena vaid kahte isendit, kes olid paarilised. Iwa orkaani järel ei tuvastatud emaslindu enam ealeski. Isaslindu nähti viimasena aastal 1985, viimatine aruanne tema linnulaulust pärineb aastast 1987. Hilisemate uuringute käigus ei ole liiki enam registreeritud (Sheila Conant 1998).
Väljasuremise põhjused.
Liigi väljasuremise põhjuste hulka kuuluvad röövloomade nagu Polüneesia roti, kuldmangusti ja kodusea sissetoomine Hawaii saartele. Lisaks jäid lindudele saatuslikuks pistesääsklaste levitatavad haigused ning inimtegevus ja looduslike elupaikade hävitamine.
Fränk

"Fränk" on Tõnis Pilli esimene täispikk mängufilm, mis esilinastus 18. märtsil 2025. aastal Tallinnas kinos Apollo Solaris. 
Filmist.
Filmis kujutatakse ühe lastekamba tegemisi nii nagu see oli 21. sajandi esimesel kümnendil ükskõik millises Eesti väikelinnas. Lapsed ropendavad, tarvitavad alkoholi, nuusutavad liimi, kaklevad ja teevad palju muudki, mis on lapsevanematele ikka ja jälle muret valmistanud.
Peategelane on katkisest perest pärit Paul, kes asub ajutiselt elama võõrasse linna, kus ta üritab ennast kehtestada, kuid teeb järjest valesid otsuseid. Tema vältimatut allakäiku takistab aga üks kummaline, kuid südamlik puudega mees. Film võimaldab kaasa elada noorte kasvamise võludele ja valudele, armastusele ja vägivallale, põlvest-põlve päritud traumadele jne. Film näitab vaatajale, et sarnaselt halvale käitumisele on ka hea käitumine õpitav. Peategelane leiab kaastunde mitte ainult nimitegelases, vaid pea kõigis inimestes, kelle ta enda uuest elukeskkonnast leiab. 
Osatäitjad.
ja teised.
Ernst Kruuda

Ernst Kruuda (28. september 1903 Saadjärve vald – 24. jaanuar 1974 Tartu) oli Eesti laulja (bariton). 
Eesti NSV Teatriühingu liige (1951). 
Hugo Kruuda vend. Isa vallakirjutaja, ema majahoidja.
Lõpetas 1933 Tartu Kõrgema Muusikakooli (Angelina Mahotina klass). Oli 1925–74 Vanemuise laulja ja draamanäitleja. 1940-1974 ooperi ja operetisolist.
Rohevöödik

Rohevöödik ("Calonarius prasinus"), vanasti roheline limaloorik ("Phlegmacium prasinum")on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Väike tupplehik

Väike tupplehik ("Volvariella media"), vanasti keskne loorik ("Volvaria media"), on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Cortinarius cephalixus

Cortinarius cephalixus, vanasti terajas limaloorik ("Phlegmacium cephalixus"), on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Madridi Autonoomne Ülikool

Madridi Autonoomne Ülikool (hispaania keeles "Universidad Autónoma de Madrid"; UAM), üldtuntud kui "la Autónoma", on Hispaania avalik-õiguslik ülikool, mis asub Hispaanias Madridis. 
Ülikool asutati kuningliku dekreediga 1968. aastal. UAM on Hispaania paremuselt kolmas ülikool ning on üks prestiižsemaid ülikoole Euroopas. Ülikooli tuntumate vilistlaste hulka kuuluvad kõik Hispaania Ülemkohtu ja Hispaania Põhiseaduskohtu presidendid ning praegune Hispaania kuningas Felipe VI, kes on ülikooli lõpetanud õigusteaduse erialal.
Ülikooli peamine ülikoolilinnak, Cantoblanco, asub 260 hektaril Madridi ümbruses. Cantoblancos toimub enamik ülikooli õppetööst.
Zealot Sporting

Zealot Sporting on Eesti jalgpalliklubi, mis loodi 2024. aastal Eesti Ärijuhtimise Kõrgkooli (EBS) projekti raames. Klubi eesmärk on luua innovatiivne ja nooruslik jalgpalliorganisatsioon.
Nimetus.
Zealot Sporting asutati EBS-i üliõpilaste algatusel 2024. aastal, pakkudes värske vaate jalgpallile ja klubide loomisele. Klubi nimi "Zealot" (eesti keeles "tulihingeline") peegeldab pühendumust ja kirge, mida meeskond jagab. Klubi logo, mis kujutab endast purje- ja tormist merd, on inspireeritud Smilersi laulust "Seilan 7 Merd", millel põhineb ka klubi moto: "Vahel kerge, vahel karm. Vahel vaikus, vahel torm."
Tulemused.
Zealot Sporting alustas esimest jalgpallihooarga 2024. aastal Eesti jalgpalli kolmandas liigas. Kodumänge peeti Keilas kunstmurustaadionil, ja klubi mängis oma esimesel hooajal lääne/lõuna suunas. 2024. aasta hooaeg lõppes Zealot Sportingul kolmanda kohaga, mis tagas neile tõusu teise liigasse B tasemele järgmiseks hooajaks.
Eelneval hooajal tegi Zealot Sporting endale nime Tipneri karikal, kus kohtusid Viljandi Tulevikuga, mille kaotas 2-1.
HiiuIngel

HiiuIngel on Hiiumaal ehitatud traditsioonilises stiilis Eesti purjelaev-kaljas, mida kasutatakse õppe-, huvi- ja lõbusõitudeks. 
Ajalugu.
Laeva projekteeris laevaehitusinsener Enn Metsar. Ehitamise korraldas ja laeva hakkas haldama MTÜ Halulaev. Laeva ehitusega alustati sümboolselt 27. veebruaril 2010, kui Kärdla kesklinnas langetati 120-aastane sobiv lehis emapuuks ning toodi avalikkuse ette laeva joonised. Tegelik töö algas umbes aasta hiljem. Laev ehitati valmis Hiiumaal Suursadamas. Veeskamine toimus 18. septembril 2017. Laev ristiti aga 16. septembril kuival maal, kuna sel päeval veeskamine tehnilistel põhjustel ebaõnnestus. Hiiuingli õnnistas pastor Jaanus Jalakas. Laeva kodusadamaks sai Kärdla. Laev sai pärast taageldamist purjetamisvalmis 2018. aastal.
8. oktoobril 2022 sattus HiiuIngel Soomes Suomenlinna lähedal eskaadrisõidu ajal madalikule, kuid tõmmati poole tunni pärast Soome teenistuslaevade abiga tagasi vabasse vette ja jätkas teekonda.
2024. aasta suvel osales HiiuIngel maailma suurimal purjelaevade regatil Tall Ships Races, olles ühtlasi esimene Eesti lipu all sellel regatil seilanud puulaev. HiiuIngel lõpetas võistluse omasuguste laevade seas kolmanda kohaga.
Ehitus.
Kirjeldus.
Laeva puust kere on ehitatud tänapäevastatumalt sirgema tekiga (ajalooliselt olid kered-tekid kaarjamad) ja teravama vööriga. 
Laeva taglas on üldiselt traditsioonilises 20. sajandi alguse kaljase stiilis. Laeval on kaheksa purje: fliiger, väliskliiver, sisekliiver, fokktaaksel, fokk-kahvelpuri, fokktopsel, grootkahvelpuri ja groottopsel. Purjepind on kuni 140 m².