tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Horn (Alam-Austria)

Horn on väike linn "(Stadtgemeinde)" Austrias, Alam-Austria liidumaa "Waldvierteli" piirkonnas, samanimelise ringkonna keskus.
Sport.
2008. aasta Austria karika võitja SV Horn on kohalik jalgpalliklubi.
Tüvitekst

Tüvitekst (ing: "core text" või "seminal work") on kultuuriloos ja mõtteloos olulise tähtsusega kirjandusteos. Nimetust kasutatakse mõne valdkonna peateoste kohta (nt "uusaja mõtteloo tüvitekstid", "Eesti kirjanduse tüvitekstid").
Tüviteksti oskussõna kasutatakse (ekslikult?) ka laulude ja filmide kohta, mida soovitakse esile tõsta.
Vabadussõja väikeskulptuur Tartu Ülikooli aulas

Vabadussõja väikeskulptuur Tartu Ülikooli aulas on Vabadussõjas langenud üliõpilaste auks pühendatud mälestusmärk asukohaga Tartus.
Töid mälestusmärgi rajamiseks alustati 1930. aastate alguses. Skulptor Jaan Koort valmistas 1932. aastaks kuju savist visandi. Pärast Koorti surma jätkas töid skulptor Ferdi Sannamees. 
1939. aasta juuli Postimees kirjeldab kavandit järgmiselt: „Mälestusmärk, mille asukohaks nähtud ette ülikooli aula, kujutab üldjoontes kreeka templi fassaadi. Umbes 3 meetri kõrgusel (kummalgi pool kolm kapiteeli) asetseb kolmnurkne karniisiosa, mille süwendis asetseb ülikooli peahoone reljeef. Mälestusmärgi keskosas sammaste wahel, umbes silmapiiri kõrgusele, paigutatakse ringplastikas grupp – kolm mehefiguuri. Kuju alla kinnitatakse mälestustahwel langenud üliõpilastele, kuhu on jäädwustatud Wabadussõjas langenute nimed.“
Rahvusülikooli 20. aastapäeva aktusel 1. detsembril 1939 avati mälestusmärk tunduvalt lihtsamal kujul. Aula otsaseinna raiutud nišši paigaldati pronksist skulptuurigrupp ning selle kohale pronksist tekst „Vabadussõjas 1918–1920 langenud üliõpilastele“ koos esimese liigi kolmanda järgu Vabadusristiga.
Esimesel Nõukogude okupatsiooni aastal ja Saksa okupatsiooni ajal jäid kuju ja tekst teisaldamata. Hiljem varjati nišš riidega ning ümbrus kaeti nõukoguliku ja stalinistliku sümboolikaga. 
Mälestusmärgi täpne eemaldamisaeg ei ole teada, see arvatakse juhtunud olevat 1950. aastatel. Skulptuurigrupp säilis Tartu Riikliku Ülikooli kunstikogus. Kirjatähtede ja Vabadusristi saatus on teadmata. 
Skulptuurigrupp asetati tagasi oma kohale rahvusülikooli 75. aastapäeval 1. detsembril 1994.
2019. aastal tegi Tartu Ülikooli muuseumi külastusjuht-kuraator Ken Ird ettepaneku taastada mälestusmärk tervikuna. Taastamistööd teostasid kunstnikud Rein Maantoa, Anne Arus, Bruno Kadak ja Maria Väinsar. 
Ennistatud mälestusmärk avati 1. detsembril 2019 rahvusülikooli 100. aastapäeva aktusel.
Yaḩyá as-Sinwār

Yaḩyá as-Sinwār (araabia keeles يحيى السنوار (29. oktoober 1962 Khān Yūnis – 16. oktoober 2024) oli Palestiina poliitik ja terrorist, 31. juulist 16. oktoobrini 2024 Ḩamāsi kõrgeim juht, 2017–2024 organisatsiooni poliitilise tiiva juht Gaza sektoris. 
Ta oli liikumisega seotud alates selle asutamisest 1987. aastal ning temast sai 2017. aastal selle Gaza sektori tiiva juht. 
Teda on süüdistatud hukkamistes ja inimröövides. Iisrael on teda süüdistanud ka selles, et ta oli üks 2023. aasta Ḩamāsi-Iisraeli sõja rünnakute toimepanijatest. 
Ta sündis aastal 1962 Gaza sektoris Khān Yūnise põgenikelaagris. Ta sai alushariduse Khān Yūnises, misjärel lõpetas ta Gaza Islamiülikooli araabia keele erialal. 
Tema kodulinn Khān Yūnis oli tuntud kui Moslemi Vennaskonna tugipunkt. Liikumine oli eriti populaarne põgenikelaagrite noorte seas pärast seda, kui nad selle piirkonna mošeedes selle mõttemaailmaga tutvusid. 
Gazat okupeerinud Iisraeli võimud arreteerisid Sinwāri kaks korda aastatel 1982 ja 1985, kui teda süüdistati islamistlikus tegevuses. Siis sai ta tuttavaks 1987. aastal asutatud organisatsiooni Ḩamās usujuhi Aḩmad Yāsīniga. Ta asutas sisejulgeolekuüksuse nimega "al-Majd", mida Hamas on kartma hakanud. Näiteks arreteeris üksus usulistes "moraalirikkumistes" süüdistatavad ja tappis need, keda süüdistati koostöös Iisraeliga. Viimased tapeti väidetavalt väga jõhkral viisil. Ta korraldas väidetavalt ka kahe Iisraeli sõduri röövimise ja tapmise 1988. aastal. Ta arreteeriti ja sai neli eluaegset vanglakaristust 14 palestiinlase mõrva eest. 
Vangistuse ajal muutus ta veelgi radikaalsemaks. Temast sai ka vangla vangide juht. Ta vabastati aastal 2011, kui Iisrael sõlmis kokkuleppe 1027 Palestiina ja Iisraeli araablasest vangi vabastamiseks vastutasuks röövitud Iisraeli sõduri Gilad Shaliti vabastamise eest. Kui ta Gaza sektorisse naasis, olid paljud asjad muutunud. Iisrael oli piirkonnast taandunud ja Hamas oli tõrjunud oma poliitilise rivaali Fataḩi, mis nüüd kontrollis Jordani Läänekallast. 
Sinwār ise tõusis kiiresti juhtivatele kohtadele. Ta saavutas kuulsuse Hamasi asutamise kaudu ja veelgi suurema austuse pärast aastaid Iisraeli vanglas istumist. Ta valiti aastal 2013 Gaza sektori Hamasi poliitilise tiiva liikmeks ning aastal 2017 selle juhiks. 
Ta sai Hamasi kõrgeimaks juhiks pärast rühmituse poliitilise juhi Ismail Haniyeh’ mõrva 2024. aasta juulis Teheranis.
Kui Sinwar Haniyeh’ välja vahetas, ühendas ta Gaza sõjalise ja poliitilise juhtkonna. 
Teda on peetud oluliseks lüliks Hamasi poliitilise tiiva ja selle sõjalise tiiva ʻIzz ad-Dīn al-Qassāmi brigaadide vahel. Samuti on tal tihedad sidemed Iraaniga, kust Hamas on saanud raha, väljaõpet ja relvi. 
Iisrael on pidanud teda 2023. aasta Ḩamāsi-Iisraeli sõja 7. oktoobri 2023 rünnaku toimepanijatest. Rünnakus hukkus umbes 1200 iisraellast ja üle 200 rööviti Gaza sektorisse. Iisraelis peetakse teda rünnaku peasüüdlaseks, kuid sõjalise operatsioonina kahtlustatakse selle taga ka ʻIzz ad-Dīn al-Qassāmi brigaadide juhti Muḩammad aḑ-Ḑaifi. Kui Iisrael alustas vastuseks oma rünnakut Gaza sektorile, võis Sinwār peita piirkonna tohutusse tunnelivõrgustikku.
Kooriksamblikud

Samblikud on kooselulised ehk sümbiootilised organismid, mis koosnevad seentest ehk mükobiontidest ja fotobiontidest (vetikatest ja/või tsüanobakteritest). Samblikud moodustavad puudel, kividel või maapinnal eri kuju ja värvusega talluseid, mida nimetatakse sambliku kehaks. Leidub valge, rohelise, kollase, punase, pruuni, halli ja musta värvusega lihheniseerunud seeni. Samblikud paljunevad vegetatiivselt või eoste abil. 
Kooriksamblikud loetakse pisisamblikeks nende ehituse ja suuruse tõttu võrreldes leht- ja põõsassamblikega.
Ehitus.
Samblike parimad eristamistunnused on nende talluse väliskuju ja värvus. Samblikutallus võib olla mitmesuguse kujuga, rohkem või vähem jagunenud, kuid alati on see varreks, juureks ja lehtedeks jagunemata. Talluse väliskuju ehk morfoloogia järgi jaotatakse samblikud kolme suurde rühma (neid nimetatakse ka samblike kasvuvormideks): leht-, põõsas- ja kooriksamblikeks.
Samblikel ei ole lehti, juuri ega varsi. Varreks, juurteks ja lehtedeks jagunemata keha nimetatakse talluseks. Värvilt on samblikud hallikad, rohekad või pruunikad, harvem kollakad. Koorik- ehk pisisamblikud on liibuva tallusega, moodustades vähem märgatavaid pulbrilisi, siledaid või krobelisi laike.
Kooriksamblike tallus esineb ühetaolise pulbrilise, sileda või praguneva kooriku või kirmena, mis ei jagune harudeks ega hõlmadeks. Kooriksamblikud on enamasti võrdlemisi väikese tallusega ning substraadile nii tugevasti kinnitunud, et neid ei ole võimalik sealt eemaldada – erinevalt leht- ja põõsassamblikest, mida tavaliselt on hõlbus kaasa korjata. Seepärast nimetataksegi kooriksamblikke pisi- ehk mikrosamblikeks.
Samblike ehituses võib esineda ka struktuure, mis pärinevad seenemetaboliitidest. Näiteks mõnel kooriksamblikul on leitud korteksis polüsahhariidne kiht.
Liigid.
Pisisamblikke (kooriksamblikke) on ligi 600 liiki. 54 samblikuliigi Eestis leidumine on kaheldav, sest neid on küll varasemate uurijate nimekirjades mainitud, aga tõendavad herbaarmaterjalid puuduvad. 40 liiki ei ole pärast 1950. aastat enam leitud ja neid peetakse Eesti floorast hävinuks või tõenäoliselt hävinuks.
Mõned kooriksambliku näited on
Bioindikatsioon.
Tänapäeval saastavad kõige enam õhku katlamajad, tööstusettevõtted ja transpordivahendid. Need paiskavad loodusesse ohtlikke saasteaineid, mis otseselt mõjutavad õhku ja elusloodust. Õhu puhtust on võimalik hinnata puudel kasvavate samblike ja sammalde järgi. Selles piirkonnas, kus on õhk rohkem saastatud, kasvab samblikke ja samblaid palju vähem võrreldes piirkonnaga, kus on väiksem õhusaaste. Väikese õhusaastega piirkonnas kasvab samblaid ja samblikke rohkem, samuti on liike rohkem. 
Kooriksamblikud on üks paremini õhu saastumist taluvaid samblikke. Neid esineb Eestis väga palju ja kõikjal (puukoorel, puidul, tsemendil, betoonil, lubjakivil jm).
Vladimir Zavadski

Vladimir Zavadski (11. jaanuar 1978 – 28. november 2023) oli Venemaa sõjaväelane, kindralmajor, Venemaa mereväe 14. armeekorpuse ülema asetäitja.
Infallibilism

Infallibilism (ka "episteemiline infallibilism") ehk eksimatus on hoiak, mille kohaselt propositsiooni tõesuse teadmine ei sobi kokku võimalusega, et propositsioon võib olla vale.
Selleks et, et uskumust saaks lugeda teadmiseks, peavad tõendid või õigustused andma nii tugeva aluse, et veendumus "peab" olema tõene või samaväärselt, et on täiesti võimatu, et see oleks vale. Sellise uskumuse eksimatuses ei saa kahelda.
Jason Sudeikis

Daniel Jason Sudeikis (sündinud 18. septembril 1975) on Emmy ja Kuldgloobusega pärjatud USA näitleja, koomik, stsenarist ja produtsent.
Põdra (perekonnanimi)

Põdra on eesti perekonnanimi. 
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Põdra 319 inimesel: 155 mehel ja 164 naisel. Perekonnanimede levikult oli Põdra meeste puhul 446. kohal ja naiste puhul 452. kohal. Nimi on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,55.
Interpretivism

Interpretivism on uurija tõlgendamisega, eelarvamusega ja huvidega arvestav filosoofiline hoiak. Tõlgendus tähendab, et juurdepääs reaalsusele (antud või sotsiaalselt konstrueeritud) toimub ainult sotsiaalsete konstruktsioonide, nagu keele, teadvuse, jagatud tähenduste ja muude vahendite kaudu.
Interpretivism on ühisnimetus filosoofilistele lähenemisviisidele: sotsiaalne konstruktivism, fenomenoloogia ja hermeneutika. Need lähenemisviisid lükkavad ümber objektiivse vaate, mille kohaselt tähendus asub maailmas teadvusest sõltumatult.
Interpretivistliku filosoofia areng põhineb sotsiaalteadlaste positivismi kriitikal. Sellest tulenevalt rõhutavad selle mõttemustri pooldajad kvalitatiivset analüüsi kvantitatiivse analüüsi asemel.
Brunn an der Wild

Brunn an der Wild on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Brunn an der Wild asub Waldvierteli piirkonnas, umbes 11 km Hornist läänes. Umbes 27,47% valla territooriumist on metsaga kaetud.
Nils Hansson Bagge

Nils Hansson Bagge (surnud 1645) oli Rootsi riigitegelane, Rootsi Eesti vürstkonna Narva lossifoogt, Paide asehaldur, Tallinna lossifoogt, Narva asehaldur.
Nils Hansson Bagge oli Rootsi kuninga Karl IX õuejunkur 1602. aastast. 
Aastatel 1604–1606 oli ta Narva lossifoogt, 1609. aastal Rootsi asehaldur Tallinnas ja seejärel Paide asehaldur, 1614. aastast Tallinna lossifoogt, 1615. aastast Narva asehaldur ja 1617. aastast Ingerimaa kubermangu Nöteborgi asehaldur.
Nils Hanssonile kuulusid Pungesundi mõis Nyköpingi läänis Rootsis, Samma mõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal ja Käravete, Raka, Heidmetsa ja Alavere mõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. 
Nils Hansson oli abielus Lucia von Treydeni, Samma mõisniku Wolmar von Treydeni tütrega.
Järglased:
Phellinopsis

Phellinopsis on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.
Liike.
Liigid on liigutatud teistesse perekondadesse.
Evangelium Longum

Evangelium Longum on ladinakeelne illumineeritud perikoopide raamat, mis loodi umbes 894. aasta paiku Sankt Galleni kloostris. Raamatu tegijad on nimeliselt teada, need olid mungad Sintram (kirjutaja) ja Tuotilo (nikerdatud elevandiluutahvlite, vääriskivide ja metallpealisega kaetud juveliirne köide ning puust kaaned). Tänapäeval asub raamat Sankt Galleni raamatukogus Šveitsis kohaviida Codex Sangallensis 53 all.
Kirjeldus.
Ladinakeelne koodeks on formaadis 398×235 mm ja koosneb 154 pärgamentlehest. Lehed on stiilusega ühtlaselt joonitud, tekstivälja suurus on 275x145 kuni 275x165 mm ja igal lehel on 29 rida teksti. See on kirjutatud ühtlases elegantses hilises karolingide minusklis, niinimetatud Hartmuti minusklis, mis oli Sankt Galleni kloostris kasutusel abt Hartmuti ajal (872–883). Iga lause algab kuldse maalitud initsiaaliga ja selliseid suurtähti võib ühel lehel olla 20–30. Stiili järgi oletatakse, et ka initsiaalid on teinud kirjutaja Sintram.
Pajutaelik

Pajutaelik ("Phellinus conchatus") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Pajutaelikul elab Euroopa väikseim põrnikas "Baranowskiella ehnstromi".
Kaanekant

Kaanekant on raamatuplokist üle ulatuv kaane serv.
Kaanekandi laius ja disain on osa raamatu kujundusest. Tavaliselt on väikeseformaadilistel ja õrnadel raamatutel kitsam kaanekant, suureformaadilistel ja paksudel raamatutel laiem.
Jaanuar 2024

Jaanuar 2024, kroonika.
2024. aasta jaanuar algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem kolmapäeval.
Tõnu Talve

Tõnu Talve (sündinud 1. augustil 1957 Tallinnas) on eesti mälumängur. 
Talve tegeleb mälumänguga alates 1974. aastast. 
Aastatel 1999–2005 oli ta Eesti Mälumänguliidu juhatuse liige. 
Talve on osalenud mälumängu maailmameistrivõistlustel (2004–2005 ja 2007) ning Euroopa (2005) ja Põhjamaade (2008) meistrivõistlustel, viimaselt sai ta 5. koha võistkonnamängus (Kvart). 
Talve on viiekordne Eesti mälumängumeister – paaris- (1 – 1995 koos Jaan Õunpuuga; 3. – 2013 koos Markus Otsusega) ja pildimängus (2 – 2006 ja 2007 Kolm Kraatsiat; 3. – 1986 Tallinngaas) ning seenioride klassis (2019 ja 2023). 
Samuti on Talve saavutanud 2. koha Eesti üksik- (2007; 3. – 2009) ja võistkonnamängu (1997 Barclay hotell ja 2005 Kvart; 3. – 1996 Atlantis, 1998 Barclay hotell ning 2002, 2004, 2007 ja 2008 Kvart) meistrivõistlustel ja 3. koha Eesti Külakilval (1988 ja 1989 Haiba sovhoos). 
Talve on võitnud ka Vändra Karu üksikmängu (2001) ja Pirita Kloostriturniiri (27. turniir 1.–3. – 2006 Kolm Kraatsiat). 
Talve on kuulunud 1990–1996 Eesti Raadio saate „Mnemoturniir” Tarkade Klubisse ja 1996–2001 Kuku Raadio saate „Tarkade klubi” meeskonda. 
Ta on olnud ka Euroopa meistrivõistluste võistkonnamängu (2005, ühtlasi ka Aare Sireli mälestusvõistlus) korraldaja koos Indrek Salise, Jevgeni Nurmla ja teistega ning Eesti üksik- (2001), paaris- (1994) ja pildimängu (2011 koos Tenno Sivadi ja Aare Olanderiga) meistrivõistluste üks korraldajaid ja mängujuhte. 2000. aastast on Talve Eesti Maakilva üks korraldajaid koos Koit Noogi, Tenno Sivadi ja teistega. 
Ta on ka Seenioride Liiga 60+ idee autor ja mängu algataja. Talve meelisteemad on eesti kultuur, kirjandus, muusika, sport.
Severomuiski tunnel

Severomuiski tunnel (vene keeles Северомуйский тоннель) on tunnel Baikali-Amuuri magistraalraudteel (BAM). Severomuiski tunnel on Venemaa Föderatsiooni pikim raudteetunnel, 15,34 km, ning asub Burjaatias. Liiklus tunnelis avati 2003. aastal.
Burjaatias on BAM-i teel Põhja-Muia mäeahelik. Aastail 1982–1983 ehitati mäeaheliku ületamiseks 24,6 km pikkune tee aas, millel oli kuni 4% kaldeid. Niisugusel teel võisid sõita ainult mõne vaguniga kaubarongid, reisiliiklus oli keelatud. 1985–1989 ehitati uus 64-kilomeetrine serpentiinidega ja kõrgete viaduktidega tee. Rongide kiirus sellel teelõigul oli 20 km/h, varitses laviinide oht.
Kui BAM-i ehitust taasalustati 1970. aastail, otsustati Põhja-Muia mäeaheliku läbimiseks rajada tunnel. Ettevalmistused algasid 1975. aastal ja tunneli läbistamine mais 1977. 15 343-meetrine tunnel valmis 26 aastaga ja avati liikluseks 5. detsembril 2003.
Tunneli läbindamist alustati mõlemast otsast. Tunnel on seismiliselt aktiivses piirkonnas. Tunneli teele jäi neli tektoonilist murrangut, kus hakkas tunnelisse voolama rohkesti vett. Ka oli väljakaevatavas mäemassis rohkesti radooni, mis tekitas töötajaid ohustava radioaktiivsuse. Tunneli ehitusel osales 4900 töötajat, neist 2200 maa-alustel töödel. Nende majutamiseks rajati kummagi tunneli otsa juurde asula. Esimene rong läbis tunneli 21. detsembril 2001, aga tunnel avati rongiliiklusele alles kaks aastat hiljem. Tunneli ehitamisel leidis aset mitu inimohvritega avariid. 
Tunneli diameeter on 9,5 m ja tunnelis on ainult üks rööpapaar. Tunnelit läbib ööpäevas 14–16 rasket kaubarongi. Tunneli ventileerimiseks sissepuhutavat õhku köetakse, aga talvel ei piisa küttevõimsust ja väljast tulnud külmad rongid jahutavad tunneli keskosa alla nulli – nii hakkavad seal tekkima jääpurikad.
2023. aasta plahvatus.
29. novembri 2023 hilisõhtul toimus tunnelit läbinud kaubarongis neli plahvatust. Tunnelis oli 50 vaguniga kaubarong, milles oli kuus metallivagunit ning 44 tsisternvagunit diiselkütuse ja lennukikütusega. Plahvatuste järel õnnestus tunnelist välja viia 14 tsisternvagunit, 36 vagunit jäid tunnelisse.
Järgmisel päeval oli plahvatus kaubarongis tunneli ümbersõidutee raudteesillal. Süttisid kuus tsisternvagunit. Vene julgeolekuteenistus FSB teatas 7. detsembril, et pidas kinni valgevenelase, kes lasi Ukraina luureteenistuste korraldusel BAM-il õhku kaks rongi.
Tulekahju tagajärgede likvideerimisel töötas rohkem kui 120 inimest. Tunnel avati uuesti liikluseks 2. detsembri hilisõhtul. Venemaa võimud käsitavad intsidenti kui terroriakti. Ukraina teatas, et see on nende julgeolekuteenistuse diversiooniakt.
Tunnelit läbiva liikluse sulgemine raskendas transpordiühendusi Venemaa ja Hiina ning Põhja-Korea vahel (see tähendab riikidega, keda kahtlustatakse Venemaale majandusliku ja isegi sõjalise abi andmises).
Tšehhi põrgu

Tšehhi põrgu oli Saksamaa Relva-SS-i 20. eesti diviisi vangistatud sõdurite omakohtu korras tapmine Tšehhi partisanide poolt mais 1945. Eri hinnangutel tapeti umbes 300–500 20. SS-diviisi sõdurit.
Soetuskulu

Soetuskulu, ka materjalikulu, materjali otsekulu) (ingl.k. "material cost; direct material cost") on toote ostuhind koos transpordikulu ja muude võimalike tarnekulude (ekspedeerimiskulu, tollideklareerimise kulu, kindlustuskulu jms) ja maksudega (impordi tollimaks, aktsiisimaks jms). Materjalikulu on muutuvkulu ja see tuleb arvutada välja vajaliku/piisava täpsusega. Vastasel juhul on raske lisada soetuskulule soovitud müügimarginaali ja pole ka põhjust kulutada aega tooteühiku müügist saadava tootekasumi väljaarvutamiseks. Pärast seda, kui edasimüügiks ostetud kaubad on klientidele müüdud, saab soetuskulust  müüdud kaupade kulu (ingl.k. "cost of goods sold; COGS") 
Soetuskulu on ka varaobjekti soetamiseks tehtud kulutus, mis sisaldab objekti ostuhinda ja tema kasutuselevõtmisega seotud kulusid (nt transpordi-, pakendamis-, paigaldus-, seadistus- jms kulusid).
Müügieelne kulu

Müügieelne kulu  (ingl.k. "landed cost; total landed cost") on müügiks ostetud valmistoote või tootmiseks soetatud materjali/komponendi ühiku otsekulu, mis koosneb tarnijale makstavast ostuhinnast, transpordi ja/või ekspedeerimiskulust, tollideklareerimise kulust, impordi tollimaksust, hanke- ja ostukuludest, tellimiskulust jms osakuludest. Müügieelne kulu sisaldab kõiki osakulusid alates hankega alustamisest ja lõpetades kaupade paigutamisega lattu. 
Müügieelne kulu sisaldab rohkem osakulusid kui soetuskulu. Müügieelse kulu väljaarvutamisel kajastuvad müüdava kauba hinnas ka ostuosakonna töötajate kulu, mis on seotud konkreetse kaubapartii hankimisega ja kauba tellimiskulud, milles omakorda sisalduvad lao vastuvõtukulud. 
Kui soovitakse arvutada sisseostetud ja edasimüüdava tooteühiku omahinda võimalikult suure täpsusega, tuleks lähtuda müügieelse kulu kontseptsioonist. Kui see pole vajalik, piisab üldjuhul tooteartikli soetuskulu väljaarvutamisest. Sel juhul sisaldub hankeosakonna töötajate konkreetse ostuga seotud töö ettevõtte üldkuluna/püsivkuluna. Kuna hanke- ja tellimiskulude osa omahinnas on korduvostude puhul suhteliselt väikese osakaaluga ja selle arvutamine on aeganõudev, jäetakse see praktikas enamasti tegemata ja piirdutakse tooteartikli ühiku materjalikulu väljaarvutamisega.
Müügimarginaal

Müügimarginaal (ingl.k."sales margin")  on hinnalisa protsentides, mis näitab brutotulu suhet müügihinda, ehk seda, kui suure osa müügihinnast moodustab brutomarginaal. Müügimarginaali saamiseks jagatakse müügi- ja ostuhinna (või soetushinna) vahe ehk brutotulu müügihinnaga ja korrutatakse 100%-ga. Seejuures tuleb võtta aluseks käibemaksuta müügihind.  Toote või teenuse ostu- ja müügihindade arvutamisel tuleb käibemaks alati arvestamata jätta, ehk kõik tehted tehakse käibemaksuta hindadega. Vastasel juhul muutub hinnaarvutus vääraks.
Müügimarginaal = brutotulu / müügihind  x 100%
Tooteühiku kasum

Tooteühiku kasum (ingl.k. "direct product profitability; DPP") on tooteartikli ühiku valmistamisest ja/või müügist saadav kasum, millest on maha arvutamata kapitalikulu (intressikulu).
Tooteühiku kasum = tooteühiku brutotulu – tooteühiku püsivkulu
Läbimüügi tasuvuslävi

Läbimüügi tasuvuslävi, ka kasumilävi väljendab sellist läbimüüki, mille korral võrdub müügitulu kogukuluga, ehk vaadeldaval perioodil kasumit ei teki. See tähendab ühtlasi, et summaarne brutotulu võrdub summaarse püsivkuluga. Ettevõtluses on kasulik teada, milline peaks olema kõigi toodete kaalutud keskmine müügimarginaal, et müügitulu ja brutokasum oleksid ühesuurused. Seda iseloomustab müügi tasuvuslävi.
Müügi tasuvuslävi (€) = 100%  x püsivkulu / müügimarginaal
Cesário Verde

José Joaquim Cesário Verde (25. veebruar 1855 Lissabon, Portugal – 18. juuli 1886 Lissabon) oli portugali luuletaja, keda peetakse 19. sajandi teise poole üheks olulisemaks portugali luuletajaks. Tema looming inspireeris Fernando Pessoat.
Tema eluajal ilmus ajalehtedes ja ajakirjades umbes 40 tema luuletust, kuid kriitikud tema loomingut kõrgelt ei hinnanud. Ta suri 1886. aastal tuberkuloosi. Alles pärast tema surma hakati ta loomingut hindama, eriti modernistide seas.
Rein Tölp

Rein Tölp (11. oktoober 1941 Tallinn – 16. aprill 2018 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane (peamiselt keskmaajooksja) ja sporditegelane. 
Lõpetas 1964. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi ja 1978. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
Sportlasena.
Hakkas sportima Kalevi spordikoolis, harrastas Friedel Raudsepa juhendamisel ujumist. Helga Kala juhendamisel harjutas vehklemist ja Abjas Peeter Lapi juhendamisel kergejõustikku. 1959. aastal alustas keskmaajooksutreeninguid, teda juhendas Olav Karikosk.
Ta osales NSV Liidu koondises 1964. aasta Tōkyō suveolümpiamängude kergejõustikuvõistustel. Jõudis 800 m jooksus poolfinaali, kus sai 5. koha (kokkuvõttes 18.) ega pääsenud lõppvõistlusele.
Sai 8. Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus 1966. aastal Budapestis poolfinaalis 5. (kokkuvõttes 10.) koha.
Tuli 1961–1971 400–1500 m distantsil ja 400 m tõkkejooksus 15 korda Eesti NSV meistriks ning oli 7 korral Eesti NSV meistreid ka teatejooksus. Parandas 1963–1968 3 korda 800 m, 4 korda 1000 m ja 2 korda 2000 m jooksus Eesti NSV rekordit. Oli 15 korral Eesti NSV rekordi püstitajaid teatejooksus.
NSV Liidu meistrivõistlustel võitis ta 1968. aastal kuld-, 1963. aastal hõbe- ning aastatel 1962 ja 1965 pronksmedali. Oli aastatel 1963 ja 1964 NSV Liidu rekordi püstitajaid 4 × 800 m teatejooksus. Osales ka autosportlasena NSV Liidu meistrivõistlustel. 
Võistles Eesti NSV ja NSV Liidu koondises kokku 37 korda.
Sporditegelasena.
Oli 1972–1976 Tallinna Keskrajooni spordikooli direktor, 1976–1777 Dünamo õppespordivalitsuse ülem ja 1977–1981 Tallinna spordikomitee esimees (a-st 1979 ühtlasi Moskva olümpiamängude purjeregati ettevalmistamise Tallinna osakonna juhataja). 1981–1985 Tallinna Linnahalli asedirektor ning 1985–1989 Salme Kultuuripalee ja 1994–1995 Pirita velodroomi direktor. 
Hiljem on olnud ka paberi hulgimüügikontserni Amerpap asepresident ja Balti regiooni direktor.
Isiklikku.
Ta oli aastast 1971 abielus baleriini ja balletipedagoogi Tiiu Randviiruga, nende poeg on jalgrattur Urmas Tölp.
Ferenc Krausz

Ferenc Krausz (sündinud 17. mail 1962 Móris) on ungari füüsik, kes töötab atosekundilise teaduse alal. Ta on Max Plancki kvantoptika instituudi direktor ja Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikooli eksperimentaalfüüsika professor.
Detva

Detva (ungari keeles "Gyetva") on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas, Detva ringkonna halduskeskus.
Geograafiline asend.
Detva asub Slovaki keskmäestikusse kuuluva Poľana mäestiku jalamil Zvoleni nõos, Banská Bystricast ligikaudu 29 km kagus.
Detva paikneb merepinnast keskmiselt 400 meetri kõrgusel (minimaalne kõrgus 390 meetrit, maksimaalne kõrgus 570 meetrit).
Ajalugu.
Küla on rajatud 1638. aastal. Aleviks sai Detva 1811. aastal ja linnaks 1965. aastal. Alates 1996. aastast on Detva samanimelise ringkonna keskus.
Majandus.
1955. aastal rajati Detvasse ettevõtte Podpolianske Strojárne (PPS Group) masinatehas.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Detva elanikest slovakke 93,24%, mustlasi 0,9%, tšehhe 0,37%, ungarlasi 0,19% ja ukrainlasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,79%-l elanikest.
Teddy Teuma

Teddy Teuma (sündinud 30. septembril 1993 Toulonis) on Prantsusmaal sündinud Malta jalgpallur, kes mängib Prantsusmaa kõrgliigaklubis Reims ja Malta jalgpallikoondises.
Teuma on Malta päritolu ja tal on Malta pass.
Kogu klubikarjääri on Teuma mänginud Prantsusmaal. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa amatöörliiga klubis Hyères.
2015. aastal liitus ta Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Boulogne. 2017. aastal liitus ta samasse liigasse kuuluva Red Stariga, kellega ta tõusis 2018. aastal Prantsusmaa esiliigasse.
2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Belgia esiliigaklubiga Royale Union Saint-Gilloise. 2021. aastal tõusis ta klubiga Belgia kõrgliigasse. Hooajal 2021/22 saavutas ta Royale Union Saint-Gilloise'iga Belgia kõrgliigas teise koha. Hooajal 2022/23 lõi Teuma Belgia kõrgliigas kümme väravat ja andis kümme väravasöötu.
2023. aasta juulis siirdus ta umbes nelja miljoni euro eest Reimsi, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu, võimalusega lepingut ühe aasta võrra pikendada. Prantsusmaa kõrgliigas lõi Teuma kaks esimest väravat 27. augustil 2023 mängus Montpellier' vastu, lisaks andis ta samas mängus väravasöödu Yunis Abdelhamidi väravale.
Malta jalgpallikoondises debüteeris Teuma 3. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. märtsil 2022 sõprusmängus Kuveidi vastu. 23. septembril 2022 lõi ta UEFA Rahvuste Liiga mängus värava Eesti vastu.
Hanke Bruins Slot

Hanke Gerdina Johannette Bruins Slot (sündinud 20. oktoobril 1977 Apeldoornis) on Hollandi poliitik ja endine elukutseline sõjaväelane. Ta on erakonna Kristlik Demokraatlik Üleskutse liige.
Aastatel 2022–2023 oli ta Hollandi siseminister ja kuningriigi suhete minister ning 2023–2024 Hollandi välisminister.
Elulugu.
Ta sündis aastal 1977 Apeldoornis (asub Gelderlandi provintsis) ja kasvas üles Winsumis (asub Groningeni provintsis), Zeewoldes (asub Flevolandi provintsis) ja Ridderkerkis (asub Lõuna-Hollandi provintsis). Aastal 1996 lõpetas ta keskkooli ja astus seejärel Utrechti Ülikooli, kus õppis aastani 2001 riigi- ja haldusõigust, avalikku haldust ja juhtimist.
Aastatel 2001–2003 oli ta Hollandi siseministeeriumi haldus- ja õigusloome osakonna poliitiline ametnik. Aastatel 2004–2005 oli ta Hollandi siseministeeriumi haldusosakonna vanem poliitiline kaastöötaja.
Aastatel 2005–2007 õppis ta Bredas Kuninglikus Sõjaväeakadeemias suurtükiväeohvitseriks. Aastatel 2007–2010 teenis ta Hollandi kuninglikus armees, kus oli 2007–2009 iseliikuvate haubitsate rühmaülem. 2008. aastal saadeti ta ISAF-i rahvusvaheliste vägede koosseisus Hollandi kontingendi viibimise ajaks Afganistani Uruzgani provintsi. 2009. aastal sai temast väejuhatuse operatiivosakonna ohvitser ja 2010. aastal staabiohvitser; 2010. aastal ülendati ta ka suurtükiväekapteniks.
Aastatel 2010–2019 oli Bruins Slot Hollandi Esindajatekoja liige.
Aastatel 2019–2022 oli ta Utrechti provintsi täitevvõimu liige.
10. jaanuaril 2022 sai ta sise- ja kuningriigiasjade ministriks Mark Rutte neljandas valitsuses, sellel ametikohal oli ta 5. septembrini 2023.
5. septembrist 2023 kuni 2. juulini 2024 oli ta Hollandi välisminister Mark Rutte neljandas valitsuses.
Isiklikku.
Bruins Slot on abielus. Nii tema isa Harm Bruins Slot kui ka onu Johan Bruins Slot ja vanaisa Zwaantinus Bruins Slot olid linnapead.
Endre Strømsheim

Endre Strømsheim (sündinud 5. septembril 1997 Oslos) on Norra laskesuusataja.
2016. aastal tuli ta kuni 19-aastaste maailmameistriks sprindis ja teatesõidus. 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta teatesõidus hõbemedali. Aastatel 2018-2019 lõpetas ta oma esimese täispika hooaja täiskasvanute seas, võitis pronksmedali Euroopa meistrivõistlustel Minskis ja seejärel IBU karikasarja etapil Otepääl (supersprint). 
Hooajal 2019–20 saavutas ta IBU karikasarjas teise koha ning tuli segateatevõistluses koos Karoline Erdaliga Euroopa meistriks.
Pärast kuut poodiumikohta, sealhulgas kolme võitu IBU karikasarjas hooajal 2020–2021, ja pronksmedalit individuaalsõidu Euroopa meistrivõistlustel, pääses ta märtsis Nové Městosse maailma karikasarja etapile. Ta saavutas sprindis 12. ja jälitussõidus 13. koha, saades sellega oma esimesed punktid. Terve järgneva hooaja veetis ta aga IBU karikasarjas.
Talve 2022-2023 alustas ta taas IBU karikasarjas ja ta sai 5 järjestikust poodiumikohta, sealhulgas 4 võitu. Vaatamata tähelepanuväärsetele esitustele ei lubanud tugev konkurents Norra koondise poolt, kelle kuus MK-võistluste startijat saavutasid suurepäraseid tulemusi, loota lühiajaliselt kõrgemale tasemele jõuda. Seetõttu domineeris ta jätkuvalt IBU karikasarjas ning 2023. aasta Euroopa meistrivõistlustel Lenzerheides võidab ta 3 medalit, kulla eraldistardiga sõidu arvestuses, pronksi jälitussõidus ja kulla paaris segateatesõidus koos Juni Arnekleiviga. Veebruaris, pärast Filip Fjeld Anderseni loobumist koroonasse nakatumise tõttu, kutsuti ta viimasel hetkel Norra koondisse ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Oberhof osalema. Endre Stroemsheim jõudis nendel meistrivõistlustel kolmel korral 20 parema sekka – jälitussõidus, eraldi- ja ühisstardis. Olles praktiliselt kindel IBU karikasarja üldarvestuse võitmises, mille kaks viimast etappi toimusid Kanadas, jääb ta Euroopasse, et lõpetada hooaeg MK-sarjas. Kohe pärast seda, kui see 2. märtsil jätkus, osales ta oma esimesel “lilletseremoonial” pärast 4. kohta sprindis oma meeskonnakaaslaste Johannes Boe, Tarjei Bø ja Vetle Christianseni järel, seejärel kolm päeva hiljem tõusis ta oma esimesele MK-etapil poodiumile, saades segateatesõidus Norra koondisega 3. koha. Järgmisel nädalal Östersundis saavutas ta oma esimese teatesõidu võidu, koos Vebjørn Sørumi, Johannes Dale ja Vetle Christianseniga. 2023-24 hooaja avaetapil jälle Östersundis sõitis ta esimeses vahetuses võidu saanud Norra koondises koos Tarjei Bø, Johannes Thingnes Bø ja Vetle Sjåstad Christianseniga.
Välislingid.
[[Kategooria:Norra laskesuusatajad]]
[[Kategooria:Sündinud 1997]]
Seedrioru mälestusmärk

Seedrioru mälestusmärk on mälestusmärk Kanadas Ontarios. Mälestusmärk on mõeldud kõigi eesti meeste ja naiste mälestamiseks, kes on andnud oma elu võitluses Vaba Eesti loomisel ja iseseisvuse kaitsmisel. 
Vello Hubeli kavandatud purjekujuline mälestusmärk on 9 meetrit kõrge, maapinnal 9 meetrit lai ja kaalub 40 tonni. Kivisse on raiutud Marie Underi sõnad: "Mis võet' meilt, meenutagem / Ja mis meile jäi..." 
Mälestussammas avati 4. juulil 1959.
Malacky

Malacky (ungari keeles "Malacka", saksa keeles "Malatzka") on linn Slovakkias Bratislava maakonnas, Malacky ringkonna halduskeskus.
Geograafiline asend.
Malacky on ajaloolise Záhorie piirkonna keskus. Malacky asub Austria piirist 11 km ja Tšehhi piirist 21 km kaugusel, Bratislavast ligikaudu 34 km põhjas.
Malacky lähedalt kulgeb Bratislava–Praha maantee.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1206. aastal. Maximilian II andis Malackyle turuõiguse 1566. aastal. 1722. aastal rajati Malackysse Slovakkia üks esimesi tekstiilimanufaktuure. 1808. aastal hävis tulekahjus suur osa linnast.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Malacky elanikest slovakke 89,41%, tšehhe 0,92%, ungarlasi 0,52%, vietnamlasi 0,23%, ukrainlas 0,15%, mustlasi 0,11% ja serblasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 7,86%-l elanikest.
Rübik

Rübik ("Evadne") on vesikirbuliste seltsi ning sugukonda "Podonidae" kuuluv planktilise eluviisiga loomade perekond. 
Liigid.
Rübiku perekonda kuulub neli liiki: "Evadne anonyx" (Sars, 1897), nordmanni rübik ("Evadne nordmanni") (Lovén, 1836), "Evadne prolongata" (Behning, 1938) ja "Evadne spinifera" (P. E. Müller, 1867). 
Levik Läänemeres.
Perekonna liikidest esineb Läänemeres 3 liiki. "E. nordmanni" on Läänemeres kohalik liik ning teda leidub terve Läänemere ulatuses". E. anonyx" ja "E. spinifera" on Läänemeres võõrliikideks. "Evadne anonyx" esineb pigem mere lõuna- ja idaosas ning "Evadne spinifera" lääneosas.
Burgschleinitz-Kühnring

Burgschleinitz-Kühnring on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Vald on ajaloolise Waldvierteli piirkonna osa, mis hõlmab ulatuslikke metsi Manhartsbergi seljandiku kirdeserval.
Ajalugu.
1130. aasta paiku püstitas Hadmar I von Kuenring, kes oli ministeriaal Babenbergist Austria markkrahvi Leopold III teenistuses, tänapäevase Kühnringi kihelkonnakiriku asukohta kindluse. Pärimuse järgi olid tema esivanemad sinna juba kabeli püstitanud, mille piiskop Altmann von Passau 1083. aastal pühitses.
1612. aastal rajati naaberkülas Harmannsdorfis barokkstiilis loss, mis sai tuntuks kui Nobeli auhinna laureaadi Bertha von Suttneri (1843–1914) elukoht. Seal kirjutas ta suure osa oma romaanist "Die Waffen nieder!" ("Sõjariistad maha!"), mis ilmus 1889. aastal.
Brezno

Brezno (aastatel 1927–1948 Brezno nad Hronom, ungari keeles "Breznóbánya", saksa keeles "Bries" või "Briesen") on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas, Brezno ringkonna halduskeskus.
Geograafiline asend.
Brezno paikneb orus Madal-Tatra ja Slovaki maagimäestiku vahel. Läbi linna voolab Hroni jõgi. Brezno asub Banská Bystricast ligikaudu 36 km idas.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1265. aastal. Breznole anti linnaõigused 1380. aastal. Vaba kuningalinna staatuse sai Brezno 1650. aastal. 9. aprillil 1779 hävis tulekahjus suur osa linnast. Raudteeühenduse sai Brezno 1896. aastal.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Brezno elanikest slovakke 92,52%, tšehhe 0,5%, mustlasi 0,44%, ungarlasi 0,16% ja vietnamlasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 5,86%-l elanikest.
Drosendorf-Zissersdorf

Drosendorf-Zissersdorf on linn ("Stadtgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Joonas Sild

Joonas Sild (sündinud 19. novembril 2000 Pärnus) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja), kes mängib Eesti Premium liiga klubis Pärnu JK Vaprus.
Klubikarjäär.
Pärnu JK Vaprus.
13. jaanuaril 2023 liitus Sild Pärnu JK Vaprusega.
Koondisekarjäär.
Sild on kuulunud Eesti U17 koondisse ja mänginud ühe mitteametliku treeningmängu Leedu U17 koondisega.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 2. detsember 2023"
Mäeots

Mäeots on eesti perekonnanimi.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mäeots 360 inimesel: 183 mehel ja 177 naisel. Perekonnanimede levikult on Mäeots meeste puhul 350. ja naiste puhul 408. kohal. Perekonnanimi Mäeots on levinuim Võru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 9,70.
Eggenburg

Eggenburg on linn ("Stadtgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Cholk

Cholk oli lauamänge tootva Eesti ettevõtte kaubamärk.
Kaubamärgi Cholk logo on nähtav kõikidel lauamängudel – ringikujulise märgi sees on kujutatud kaks öökulli, mille all on viis piksenoolt. Öökullide peade kohal on kirjas "TRADEMARK" ning öökullide kehade peale on kirjutatud "Cholk". 
Tegevus.
Kaubamärk Cholk registreeriti 1926. aastal Tallinnas Jüri Rannuse (1865 Haapsalu – 1937 Tallinn) nimele. Kaubamärgi tarvitamise tunnistus anti välja kümneks aastaks. Jüri Rannuse äri põhitegevusala on kaubamärkide registris määratud toiduainete kauplus (Viljandi tn 5). Muuhulgas müüs Rannus Cholki kaubamärgi nime all järgmisi asju: mängud ja mänguasjad, tindid, vesivärvid, pastellkriidid ja kriidid, modelleerimismass, liimid, tempelvärvid ja templipadjad, kontoritarbed, kosmeetika- ja parfümeeriaained, trükitööd, küünlad, kipsist kujud ja iluasjad, jõulupuuehted, sporditarbed. 
1929. aastast alates Rannuse toiduainete kauplus enam ei tegutsenud. 1933. aastal palus Jüri Rannus Kaubandus- ja tööstuskojal seoses äritegevuse lõpetamisega kustutada tema toiduainekauplus äriregistrist. 1939. aastal Cholki kaubamärk tühistati.
1937. aastast pidas Tallinnas (aadressil Pärnu mnt 56, alates 1939. aastast Pärnu mnt 62) kirjatarvete ja mänguasjade kauplust Jüri Rannuse poeg August Rannus (1904–1987). August Rannuse äri põhitegevusalaks oli tapeedi, kirjatarvete ja mänguasjade müük. 
Olgugi et Cholki kaubamärk oli ametlikult tühistatud, trükiti ja müüdi veel 1944. aastal Cholki lauamänge.
Cholki lauamängud Tartu Mänguasjamuuseumis.
Tartu Mänguasjamuuseumi kogus on mitmeid Cholki kaubamärgi markeeringuga lauamänge, millest enamik pärineb 1930.–1940. aastatest, näiteks doomino, „Jaapani kalurid“, „Viikinglased“, „Väle ratsu“, „Rändur“, „Merilahing“, „Sport“, „Kits“, „Reis ümber maailma“.
Cholki lauamängudega saab tutvuda mänguasjamuuseumi peamaja (Lutsu 8) esimese korruse põhiekspositsioonis, pabermänguasjade toas, kus need asuvad väljatõmmatavates sahtlites. Lisaks on Cholki lauamängud eksponeeritud muuseumi teise korruse Eesti tootjate ekspositsioonis.
Vranov nad Topľou

Vranov nad Topľou (kuni 1927. aastani ja aastatel 1944–1969 Vranov, ungari keeles "Varannó", saksa keeles "Frö(h)nel", harva "Vronau an der Töpl") on linn Slovakkias Prešovi maakonnas, Vranov nad Topľou ringkonna halduskeskus.
Geograafiline asend.
Vranov nad Topľou asub Topľa jõe ääres, Prešovist ligikaudu 34 km idakagus ja Košicest umbes 36 km idakirdes.
Ajalugu.
Vranovit on esmamainitud aastatel 1332–1337. Linnaõigused sai Vranov enne 1363. aastat.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vranov nad Topľou elanikest slovakke 90,29%, mustlasi 0,8%, russiine 0,39%, tšehhe 0,35%, ukrainlasi 0,18% ja ungarlasi 0,13%. Rahvus oli teadmata 7,51%-l elanikest.
Sarcoleotia

Sarcoleotia on kottseente perekond.
Gars am Kamp

Gars am Kamp on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas "Waldvierteli" piirkonnas Kampi jõe ääres "(Kamptalis)".
Ajalugu.
Gars oli aastatel 1075–1095, Babenbergide valitsemisajal, endine muistse Austria pealinn.
19. ja 20. sajandil oli Gars traditsiooniline suvekuurort "(Sommerfrische)". 20. sajandi lõpul koges Garsi klimaatiline kuurort "(Luftkurort)" tänu Willi Dungli terviseturismile järjekordset buumi.
Geras

Geras on linn ("Stadtgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Murray Hill

Murray Hill on Jõulusaare kõrgeim punkt, mis asub 361 meetrit üle merepinna. Murray Hilli tippu jõuti esmakordselt 1857. aastal, kuigi saar avastati juba 1615. aastal.
See asub saare lääne keskosas. See asub 5,23 km kagus Northwest Pointist, kus Headridge Hill tõuseb 335 meetri kõrgusele. Tippu ümbritsev platoo on tihe ja igihaljas, kuigi puude bioloogiline mitmekesisus on võrreldes mandri vihmametsade sarnaste aladega piiratud. Murray Hill on osa Jõulusaare rahvuspargist.
Exmouth (Austraalia)

Exmouth on linn North West Cape'i tipus ja Exmouthi lahe ääres Lääne-Austraalias, 1124 kilomeetrit osariigi pealinnast Perthist põhja pool ja 2060 kilomeetrit Darwinist edelas.
Linn asutati 1967. aastal, et toetada lähedal asuva Ameerika Ühendriikide mereväe Harold E. Holti-nimelise sidejaama tööd. Linn on oma nime saanud Exmouthi lahe järgi. Alates 1970. aastate lõpust hakkas linn võõrustama Ameerika Ühendriikide õhuväe töötajaid, kes olid määratud Learmonthi Päikeseobservatooriumi, mida juhitakse ühiselt Austraaliaga. 
Linna teenindab Learmonthi lennujaam.
Juni Arnekleiv

Juni Arnekleiv (sündinud 17. veebruaril 1999 Lillehammeris Opplandi maakonnas) on Norra laskesuusataja. Ta on võitnud kaks IBU karikat ja tulnud 2023. aastal Euroopa meistriks paaris segateatesõidus.
Juni Arnekleiv osales 2018. aasta noorte maailmameistrivõistlustel Eestis Otepääl, kus ta võitis koos Marthe Kråkstad Johanseni ja Sigrid Bredde Vigiga teatesõidus pronksmedali. Järgmisel talvel võistles ta IBU karikasarjas ja saavutas Duszniki-Zdrójs kahel korral punkte. 2019. aasta märtsis võitis norralanna Ålis toimunud riigi meistrivõistlustel eraldistardisõidus pronksmedali üllatusvõitja Hilde Fenne järel. Juunioride MMil 2020. ja 2021. aastal järgnesid veel kaks pronksmedalit, mõlemal korral taas teatesõidus. Hooajal 2020/21 alustas Arnekleiv esimest korda regulaarselt IBU karikasarjas ja saavutas IBU karikasarjas oma esimesed top 10 kohad, sealhulgas hooaja lõpus neljanda koha Obertilliachi sprindis. Sealsamas kindlustas ta oma ainsa individuaalse medali juunioride maailmameistrivõistlustel, kui võitis sprindis pronksi Amy Baserga ja Rebecca Passleri järel. Aastatel 2021-22 startis ta ka kõrgeimal võistluste tasemel ja saavutas pärast lahjat hooaja algust Osrblie sprindis oma esimese poodiumikoha. Kuna Norra rahvusmeeskond lõpetas olümpiamängudeks valmistudes kõrgmäestiku treeninglaagri, tegi Arnekleiv 2022. aasta jaanuaris Ruhpoldingis sprindisõidus MK-võistluste debüüdi, kuid hoolimata vaid ühest laskeveast lõpetas ta võistluse alles 99. kohal 111 startijast. Euroopa meistrivõistlustel Arberil tõusis ta aga rasketes oludes sprindi 34. kohalt jälitussõidus kuuendaks.
Hooajal 2022/23 võistles Arnekleiv järjekindlalt 20 parima sportlase sekka ja võitis oma esimesed IBU karikavõidud nii segateatesõidus kui ka sprindis. Samuti krooniti ta EM-il koos Endre Strømsheimiga Euroopa meistriks segateate paarisvõistluses. Kuna IBU lühiajaline reeglimuudatus võimaldas Norra laskeliidul lasta võistlema ka lisasportlase, kutsuti Arnekleiv üllatuslikult veebruaris Oberhofi maailmameistrivõistlustele. Ta saavutas sprindis ja jälitussõidus kohe 12. ja 13. koha ning jõudis seega ühisstarti, mille lõpetas 28. kohal. Ta kuulus Norra koondisse ka ülejäänud maailma karikasarja etappidel ning kindlustas oma esimese etapivõidu Östersundis teatesõidus koos Ida Lieni, Ingrid Landmark Tandrevoldi ja Marte Olsbu Røiselandiga. Norralane võeti 2023-24. aasta talveks rahvusmeeskonda ja avaldas muljet Sjusjøenis saavutatud ühisstardisõidu võiduga. Maailma karikasarja avaetapil Östersundis saavutas ta Sturla Holm Lægreidiga paarisvõistluses teise koha, varsti pärast seda kindlustas ta naiste teatesõidus oma teise MM-etapivõidu ja avaldas muljet ülekaalukalt kiireimast rajaajast.
Välislingid.
[[Kategooria:Norra laskesuusatajad]]
[[Kategooria:Sündinud 1999]]
Harald Østberg Amundsen

Harald Østberg Amundsen (sündinud 18. septembril 1998) on Norra murdmaasuusataja.
2017. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta teatesõidus kuldmedali ja skiatlonis pronksmedali, millele järgnesid 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel mõlemal alal kuldmedalid. MK-võistluste debüüdi tegi ta 2018. aasta detsembris Beitostølenis, kus kogus 30 kilomeetri distantsil saavutatud 30. kohaga ka oma esimese MK-punkti. 2020. aasta kuni 23-aastaste maailmameistrivõistlustel Oberwiesenthalis võitis Amundsen individuaalselt kolm medalit; üks neist 30 km vabatehnikasõidu kuldmedal.
2021. aasta murdmaasuusatamise MM-il Oberstdorfis tegi ta debüüdi 15 km intervallstardiga vabatehnikasõidus. Siin saavutas ta Hans Christer Holundi ja Simen Hegstad Krügeri järel 3. koha.
Ta tuli Gjøvikis toimunud 2023. aasta meistrivõistlustel Norra meistriks 15 km distantsil.
Esimese maailma karikasarja etapi võitis ta 27. jaanuaril 2023 Les Rousses'is 10 km vabatehnikasõidus.
2023. aasta MM-il Planicas võitis ta 15 km vabastiilis intervallstardiga distantsil hõbeda, jäädes võitjast Simen Hegstad Krügerist maha 5,3 sekundiga. Hans Christer Holund ja Johannes Høsflot Klæbo kindlustasid Norrale nelikvõidu.
Noorpõlves mängis ta jalgpalli ka Asker Footballis. Ta kuulub spordiklubisse Asker SK. Tal on kaksikõde Hedda Østberg Amundsen, kes on samuti murdmaasuusataja.
Vladimir Urin

Vladimir Urin (sündinud 19. märtsil 1947 Kirovis) on nõukogude ja vene teatriajaloolane, lavastaja, õpetaja, professor. Endine Suure Teatri direktor (9. juuli 2013 – 1. detsember 2023). Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane (1999).
NGC 2899

NGC 2899 on planetaarudu, mis asub Purjede tähtkujus.
Selle näiv heledus on 11,8 mag. Udukogu avastas 27. veebruaril 1835 John Herschel.
Spišská Stará Ves

Spišská Stará Ves (saksa keeles "Alt(en)dorf", ungari keeles "Szepesófalu", poola keeles "Stara Wieś Spiska") on linn Slovakkias Prešovi maakonnas Kežmaroki ringkonnas.
Geograafiline asend.
Spišská Stará Ves asub Dunajeci jõe ääres ajaloolises Spiši piirkonnas Poola piiri ääres, Kežmarokist ligikaudu 29 km põhjas.
Spišská Stará Ves paikneb merepinnast keskmiselt 505 meetri kõrgusel (minimaalne kõrgus 494 meetrit, maksimaalne kõrgus 625 meetrit).
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1308. aastal. Linnaõigused sai Spišská Stará Ves 1399. aastal. Hussiidid põletasid linna maha 1431. ja 1433. aastal. 1710. aastal laastas linna katkuepideemia ja 1712. aastal hävis see tulekahjus peaaegu täielikult. Suur tulekahju oli linnas ka 1760. aastal.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Spišská Stará Vesi elanikest slovakke 92,51%, mustlasi 2,18%, poolakaid 0,73%, ukrainlasi 0,32% ja russiine 0,23%. Rahvus oli teadmata 3,81%-l elanikest.
Landoo

Landoo on 18. sajandil Euroopas kasutusele võetud luksuslik neljarattaline hobusõiduk, millel on kaheosaline, nii eest kui ka tagant allalastav katus ja milles istutakse "vis-à-vis". Nimetus on tulnud Saksa linna Landau järgi, kus ehitati esimesed sellised sõidukid. 
Auto.
Hiljem tähistati sama sõnaga auto keretüüpi, mille katus on osaliselt eemaldatav või allalastav (tavaliselt taga ehk sõitjate kohal). Ameerikas tähendab landoo ka kinnist autokeret, mis imiteerib avatavat katust. Selline efekt saavutatakse, kui katuse tagaosa kaetakse vinüüli või nahaga ja lisatakse külgedele S-kujulised liistud, mis meenutavad hobulandoo katuse hingi. 
Landoo Eesti alal.
Eesti alal on landoona mõistetud 2–18 hobuse veetavat lakoonilise joonega, kuid elegantset sõidukit pidulikeks juhtudeks, enamasti üliõpilaste kommersisõitudeks või paraadsõitudeks. Sellistel sõitudel oli katus parema nähtavuse huvides peaaegu alati alla lastud või eemaldatud.
Irnfritz-Messern

Irnfritz-Messern on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Turism.
Irnfritz-Messerni on populaarne liuväli "Eislaufplatz", kuhu inimesed tulevad talvekuudel uisutama. Seal on ka Wildbergi loss.
Japons

Japons on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Langau

Langau on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Gabčíkovo

Gabčíkovo (kuni 1948. aastani Beš, ungari keeles "Bős") on linn Slovakkias Trnava maakonnas Dunajská Streda ringkonnas.
Geograafiline asend.
Gabčíkovo asub Doonau kaldal Ungari piiri ääres, Dunajská Stredast ligikaudu 9 km lõunas ja Bratislavast umbes 44 km kagus.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1102. aastal ("Beys"). Tõenäoliselt sai asula nime piirkonnas elanud petšeneegide järgi. 1468. aastal sai Bős iganädalaste laatade korraldamise õiguse. 16. sajandil saabus asulasse saksa koloniste. 1861. ja 1867. aastal laastas küla tulekahju. 1948. aastal anti külale uueks nimeks Gabčíkovo slovaki rahvusest Tšehhoslovakkia sõjaväelase Jozef Gabčíki (1912–1942) auks, kes osales Reinhard Heydrichi atentaadis. 1997. aastal toimus Gabčíkovos rahvahääletus, mis pidi otsustama, kas küla taotleb uuesti linna staatust. Rahvahääletuse tulemus jäi aga kehtetuks kodanike ebapiisava osaluse tõttu. Linnaõigused sai Gabčíkovo 1. jaanuaril 2016.
Majandus.
1977. aastal alustati Doonaule Ungari–Tšehhoslovakkia ühisprojektina Gabčíkovo–Nagymarosi tammide ja hüdroelekrijaama ehitamist. 1989. aastal katkestas Ungari ühepoolselt ehitustööd. Slovakkia poolel anti hüdroelektrijaam käiku 1996. aastal.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gabčíkovo elanikest ungarlasi 80,6%, slovakke 13,9%, tšehhe 0,34%, poolakaid 0,13%, venelasi 0,11% ja serblasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,55%-l elanikest.
Meiseldorf

Meiseldorf on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Horni ringkonnas.
Kiss FM

Kiss FM on Eesti raadiojaam, mida saab kuulata Harju maakonnas, sealhulgas Tallinnas. Jaam alustas tööd 20. novembril 2023 ja see kuulub Sky Mediale. Jaama sagedus on 93,2 MHz.