tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Brügger &amp; Thomet APC

Brügger &amp; Thomet APC on Šveitsi püstolkuulipilduja. Seda toodab aastast 2011 ettevõte B&amp;T (varasema nimega Brügger &amp; Thomet). Tegu on 9- kuni 11,43-millimeetrise kaliibriga relvaga, saadaval on mudelid moonale 9×19mm Parabellum, .40 S&amp;W, 10mm Auto ja .45 ACP. Suuremad mudelid APC556 (5.56×45mm NATO) ja APC308 (7.62×51mm NATO) on klassifikatsioonilt vastavalt ründevintpüss ja lahingvintpüss.
Charlton Automatic Rifle

Charlton Automatic Rifle on Uus-Meremaa automaatvintpüss. Charltoni automaat on tavaliselt Lee-Enfieldi automaatseks muudetud versioon, mis konstrueeriti aastal 1941, et pakkuda alternatiivi vähekättesaadavatele kergekuulipildujatele Bren ja Lewis.
Kirjeldus.
Algsed Charltoni automaatsed vintpüssid olid muudetud aegunud Lee–Metford ja magazine Lee–Enfield vintpüssidest, mis pärinesid juba Boeri sõda aegadest;ning need olid mõeldud eelkõige kasutada kui poolautomaadivintpüsse, säilitades täisautomaatse režiimi üksnes hädaolukordadeks. Kasutati 10-kuulist Lee–Enfield ajakirja ja muudetud 30-kuulist Bren-ajakirja. Relv ei olnud kunagi ette nähtud niiöelda eesliinil lahinguvahendiks — see disainiti ja võeti peamiselt kasutusele Uus-Meremaa kodukaitseni jaoks.
Charltonist oli kaks versiooni: Uus-Meremaa versioon, mille disainis ja valmistas Charlton Motor Workshops Hastingsis, ning Austraalias Electroluxi poolt toodetud versioon, mis kasutas SMLE Mk III konversiooni. Kahe mudeli välisvaade erines tugevalt (näiteks Uus-Meremaa Charltonil oli esikäepide ja bipod, samas kui Austraalia mudelist see puudus, mistõttu viimane oli kergem ja puhtama väljanägemisega), kuid mõlema aluseks oli sama tööpõhimõte.
Vaenukägulased

Vaenukägulased ("Upupidae") on lindude sugukond sarvlinnuliste seltsis.
Sugukonnas on üks kolme liigiga perekond – vaenukägu ("Upupa"). Nendeks liikideks on aafrika vaenukägu ("Upupa africana"), vaenukägu ehk toonetutt ("Upupa epops") ja madagaskari vaenukägu ("Upupa marginata"). Samuti kuulub sinna üks väljasurnud liik – sainthelena vaenukägu ("Upupa antaios").
Tääknoklased

Tääknoklased ("Phoeniculidae"), vana nimetusega puuronijalased, on lindude sugukond sarvlinnuliste seltsis.
Sugukonnas on kaks perekonda: tääknokk ("Phoeniculus") ja "Rhinopomastus".
Maasarviklased

Maasarviklased ("Bucorvidae") on lindude sugukond sarvlinnuliste seltsis. Ainsa perekonnana kuulub sugukonda maasarvik ("Bucorvus").
Sugukonnas on kaks Aafrikas esinevat linnuliiki: sudaani maasarvik ("Bucorvus abyssinicus") ja lõuna-maasarvik ("Bucorvus leadbeateri").
2013. aastal avaldatud uurimus leidis, et perekond kiiverlind ("Bycanistes") maasarviklastega lähedas suguluses.
Unity (album)

"Unity" on Hollandi muusiku Joost Klein'i album, mis ilmus 2025. aasta veebruaris.
Album sisaldab nii varem ilmunud lugusid nagu "Europapa" ja "Friesenjung" kui ka uusi lugusid. Albumil teevad kaasa mitmed erinevad artistid nagu Spinvis, Scooter, Tommy Cash ja Stuntje. Albumi stiil on segu gabberpopist, eurodance'ist, pungist ja hiphopist.
Gerrit van Diesen

Gerrit van Diesen (21. mai 1826 Haag – 5. aprill 1916 Haag) oli hollandi ehitusinsener, kelle tuntuim inseneritöö oli Culemborgi raudteesilla projekteerimine.
Ta lõpetas 1848. aastal Delfti Kuningliku Akadeemia tsiviilehituse insenerina.
1852. aastal osales Diesen riiklike telegraafiliinide projekteerimisel ja ehitamisel.
Alates 1858. aastast uuris ta võimalusi, kuidas sillata Hollandi suuremaid jõgesid.
1860. aastal sai Diesen ülesandeks ehitada Utrechti–Boxteli raudteeliini, mis plaanide kohaselt pidi ületama kolme suuremat jõge. Jõeületuskoht Culemborgis tekitas palju probleeme, sest Leki jõkke ei tohtinud rajada ühtki sillasammast, et mitte takistada laevaliiklust, mistõttu Diesen oli välja mõelnud tehnilise lahenduse, kuidas sillata üle 150 meetri laiuse jõe. Ta projekteeris mitmeavalise 665 meetri pikkuse metallist sõrestiksilla, mille 157 meetri pikkune peakandur, toetudes kaldasammastele, kattis tervikuna jõe laiust. Ehitati aastatel 1863–1868.
1888. aastal määrati Diesen veeameti inspektoriks, 1892. aastal peainspektoriks.
Culemborgi raudteesild

Culemborgi raudteesild (hollandi keeles "Kuilenburgse spoorbrug") on raudteesild Hollandis Utrechti-Boxteli raudteel Culemborgis üle Leki jõe.
Tegemist on mitmeavalise metallist kanduritega sillaga, mis rajati ajaloolise silla asukohta (selle kõrvale enne viimase lammutamist) ja mille peasille on lahendatud alumise sõiduteega kaarsillana. Sild valmis 1983. aastal. Selle üldpikkus on 670 m. Peasilde pikkus on 154,4 m ja kõrgus 25 m.
Ajalooline sild.
Ehitusinsener Gerrit van Diesen projekteeris 1863. aastal mitmeavalise 665 meetri pikkuse metallist sõrestiksilla, mille 157 meetri pikkune peakandur toetudes kaldasammastele kattis tervikuna jõe laiust. Peaferm oli kumera ülemise servaga, mille arvutused tegi Dieseni abi J. Rouppe van der Voort. Ehitamist alustati 1863. aastal, kuid ületada tuli arvukalt raskusi. Metallitööde töövõtja, Duisburgis asuv firma Friedrich Harkort oli silla tohutute mõõtmete tõttu sunnitud selle valmistamiseks isegi spetsiaalse tehase ehitama. 1868. aastal valmis maailma suurim sild ja seda testiti edukalt. 1873. aasta Viini maailmanäitusel anti Diesenile Culemborgi silla eest kuldmedal.
Edward Tryon

Edward Polk Tryon (4. september 1940 Terre Haute, Indiana osariik – 11. detsember 2019 New York) oli ameerika füüsikateoreetik.
Ta lõpetas 1962. aastal Cornelli Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsikas ja kaitses 1967. aastal California Ülikoolis Berkeleys füüsikaalase doktoritöö "Classical and Quantum Field-Theoretic Derivations of Gravitational Theory" (juhendaja Steven Weinberg).
Tryon asus 1971. aastal tööle City University of New Yorki ülikoolide süsteemi kuuluva Hunter College'isse, kus veetis ülejäänud akadeemilise karjääri professorina õpetades.
Edward Tryoni teadustöö peamised uurimisvaldkonnad olid teoreetilised kvargimudelid, teoreetiline üldrelatiivsusteooria ja kosmoloogia. 
Ajakirjas Nature detsembris 1973 ilmunud artiklis pakkus Tryon välja Suure Paugu mudeli, milles meie Universum on kvantväljateooria mõttes vaakumi fluktatsioon. Mudel ennustab universumit, mis on homogeenne, isotroopne ja suletud ning koosneb võrdselt ainest ja antiainest.
Martin Einhorn

Martin B. Einhorn (sündinud 14. augustil 1942) on ameerika füüsikateoreetik ja kosmoloog.
Ta on lõpetanud 1965. aastal California Tehnoloogiainstituudi bakalaureusekraadiga ja saanud 1968. aastal Princetoni Ülikoolist doktorikraadi (PhD). Hiljem on ta töötanud Michigani Ülikoolis, kus teda edutati täisprofessoriks ja kus ta 2004. aastal emeriteerus emeriitprofessori staatuses. 
1981. aastal esitasid Einhorn ja Katsuhiko Satō Alan Guthi Universumi inflatsioonimudeliga sarnase mudeli ja näitasid, et see lahendab suure ühenduse teooriates magnetiliste monopooluste arvukuse mõistatuse. Nagu Guth, jõudsid nad järeldusele, et selline mudel ei nõua mitte ainult kosmoloogilise konstandi peenhäälestamist, vaid tooks tõenäoliselt kaasa ka liiga granulaarse universumi, st mullide seinte kokkupõrkest tulenevad suured tiheduse kõikumised.
Katsuhiko Satō

Katsuhiko Satō (jaapani keeles 佐藤 勝彦, "Satō Katsuhiko"; sündinud 30. augustil 1945 Sakaides Kagawa prefektuuris) on jaapani füüsikateoreetik ja kosmoloog.
Ta on lõpetanud 1968. aastal Kyōto Ülikooli füüsikateaduskonna ja saanud 1974. aastal doktorikraadi. Hiljem on ta töötanud Tōkyō Ülikoolis, kust ka emeriteerus 2009. aastal. 
1981. aastal esitasid Satō ja Martin Einhorn Alan Guthi Universumi inflatsioonimudeliga sarnase mudeli ja näitasid, et see lahendab suure ühenduse teooriates magnetiliste monopooluste arvukuse mõistatuse. Nagu Guth, jõudsid nad järeldusele, et selline mudel ei nõua mitte ainult kosmoloogilise konstandi peenhäälestamist, vaid tooks tõenäoliselt kaasa ka liiga granulaarse universumi, st mullide seinte kokkupõrkest tulenevad suured tiheduse kõikumised.
Raitlill

Raitlill ("Rafflesia") on troopiliste parasiittaimede perekond ratlilleliste sugukonnast. Perekonda kuulub umbes 15–20 liiki. Kasvavad Kagu-Aasias.
Raitlille avastas 1818. aastal Indoneesia vihmametsas Joseph Arnold, kes nimetas taime teadusliku nimetuse ekspeditsiooni juhi Stamford Rafflesi järgi.
Raitlill kasvab täieliku parasiidina mõnede viinapuuliste tüvedes ja juurtes seene hüüfe meenutava hargnenud niidina. Nähtavale ilmub vaid viie kroonlehega tohtu suur roosakaspunakas õis. Õiel on raipelõhn, mis meelitab kärbseid, kes aitavaid taime tolmeldada.
Perekonda kuulub Arnoldi raitlill ("Rafflesia arnoldii"), millel maailma suurim õis. Õie läbimõõt on kuni üks meeter ja kaal kuni 10 kg.
Siliconi saar

Siliconi saar (malai keeles "Pulau Silikon") on rajamisel olev tehissaar Pinangi saare lõunaranniku lähedal Penangi osariigis Malaisias. See asub Pinangi saarest umbes 350 m kaugusel ja kuulub George Towni linna alla. 
Saar on kavandatud Bayan Lepase linnaosa alal asuva vaba tööstustsooni (inglise keeles "Bayan Lepas Free Industrial Zone") laienduseks. Samas lähedal asub Pinangi rahvusvaheline lennujaam. Saare pindala on üldplaani järgi kavandatud 9,3 km2.
Ajalugu.
2015. aastal kuulutas Pinangi osariigi valitsus välja "Pinangi transpordi üldplaani" (inglise keeles "Penang Transport Master Plan, PTMP") osariigi transporditaristu uuendamiseks. Selle rahastamine muutus aga probleemseks ning lisaraha saamiseks anti luba rajada kolme tehissaare kompleks "Pinangi Lõuna Täitemaa" (inglise keeles "Penang South Reclamation, PSR"), rajamine ise on seisnud keskkonna-, sotsiaalmajanduslike ja poliitiliste probleemide tõttu. 2020. aastal nimetati kogu projekt ümber "Pinangi Lõunasaarteks" (inglise keeles "Penang South Islands, PSI").
Aprillis 2023 andis Malaisia föderaalvõim projektile oma heakskiidu. Mais teatas riigi peaminister Anwar Ibrahim föderaalsest lisarahastamisest, et kiirendada kohaliku lähiraudtee väljaarendamisest (see lähiraudtee oligi algse PTMP üks põhiosiseid). Pärast föderaalvõimu soovi ümber hinnata kogu PSI projekt, otsustas osariigi valitsus vähendada projekti algselt kolmelt saarele ühele. Projekti järgijäänud saar nimetati ümber "Siliconi saareks" ehk "Ränisaareks" (nagu Californias asuv Silicon Valley).
Siliconi saare uuestitäitmist alustati 2023. aasta septembris, kasutades pinnasepumpi. Saar ehitatakse vähemalt 3 meetrit merepinnast kõrgemale, et leevendada loodete ja tormide mõju. 
Detsembriks 2024 oli loodud 28 hektarit uut maad. Lähiraudteedepoole kavandatud maa peaks valmima 2025. aasta lõpuks.
Osariigi valitsus on seadnud eesmärgi tekitada alates 2025. aastast igal aastal 120 kuni 160 hektarit uut maad. Saar peaks valmima 2032. aastaks.
Slaughter to Prevail

Slaughter to Prevail on Venemaa deathcore'i ansambel, mis pärineb Jekaterinburgist ja asub nüüdisajal Orlandos, Floridas. Ansambel debüteeris 2015. aastal EP-ga Chapters of Misery , millele järgnes 2017. aastal täispikk album "Misery Sermon". Nende teine ​​album "Kostolom" ilmus 2021. aastal. Praegu on bänd sõlminud lepingu Sumerian Recordsiga ning tuuritanud Ameerika Ühendriikides, Euroopas ja Kanadas. Bändi koosseis on aastate jooksul palju muutunud, ainsad püsivad liikmed on vokalist Alex Terrible ja kitarrist Jack Simmons.
Stiil ja mõjutused.
Slaughter to Prevaili klassifitseeritakse peamiselt deathcore’ina, kus põhirõhk on Alex Terrible ülisügaval gutturaalsel vokaalil. Terrible on maininud, et bändi on mõjutanud teised prominentsed deathcore-ansamblid nagu Suicide Silence, Bring Me the Horizon ja Carnifex. "Kostolom" oli album, kus toimus märgatav stiililine nihe ja arvustajad märkisid nu metali mõjutusi ning võrdlesid seda Slipknoti "Iowa-ga". Terrible hakkas "Kostolom-is" ka oma vokaalistiili rohkem varieerima, lisades talle tuntud growlimise ja gutturaalsete vokaalide kõrvale ka kõrgeimaid karjeid ja aeg-ajalt puhast vokaali.
Slaughter to Prevaili sõnad on kirjutatud nii vene- kui ka inglise keeles, kusjuures mõlemad keeled esinevad sageli samas laulus.
Live from New York, it's Saturday Night!

"Live from New York, it's Saturday Night!" on kuulus lööklause, mida tavaliselt kasutatakse Ameerika Ühendriikide komöödiasaates "Saturday Night Live", mis on eetris NBC kanalis. Seda kasutatakse tavaliselt avasketši lõpetamiseks ja saatepea sissejuhatamiseks.
Päritolu.
Saate esimesel hooajal oli saate nimi lihtsalt "NBC's Saturday Night", kuna ABC-l oli saade nimega "Saturday Night Live with Howard Cosell". Seega pidi NBC saate lööklause teistmoodi sõnastama. Fraasi ei muudetud ka pärast seda, kui ABC "SNL" tühistati ja NBC "Saturday Night" muutis oma nimeks "Saturday Night Live".
Poliitiline satiir

Poliitiline satiir on satiiri tüüp, mis on spetsialiseerunud poliitilistele teemadele. Poliitiline satiir võib toimida ka poliitiliste argumentide edendamise vahendina tingimustes, kus poliitiline sõnavõtt ja eriarvamus on keelatud.
&quot;Saturday Night Live'i&quot; stsenaristide loend

Siin on loetletud "Saturday Night Live'i" stsenaristid. Lorne Michaelsi loodud "Saturday Night Live" on Ameerika Ühendriikide sketšikomöödia ja varieteesaade. Saade on eetris olnud alates 1975. aastast ja selles on kaasa teinud paljud stsenaristid.
46. hooaeg (2020–21).
Allikas:
47. hooaeg (2021–22).
Allikas:
48. hooaeg (2022–23).
Allikas:
Kalimantani orangutan

Kalimantani orangutan ("Pongo pygmaeus") on inimlaste sugukonda orangutani perekonda kuuluv imetaja.
Kalimantani orangutan ja sumatra orangutan ("Pongo abelii") lahknesid umbes 400 000 aastat tagasi. Neid kahte liiki peeti kuni 1996. aastani alamliikideks, kuni nad DNA-uuringute põhjal jagati kahte liiki.
Kalimantani orangutan elutseb troopilistes ja lähistroopilistes niisketes laialehistes metsades Kagu-Aasias Kalimantani saare madalikel, kuid ka mägistel aladel kuni 1500 meetri kõrgusel merepinnast. Elab peamiselt puudel.
Ta on levinud Malaisia osariikides Sabahis ja Sarawakis ning kolmes Indoneesia provintsis Kalimantanil. Elupaikade hävimise tõttu on liigi asualad killustunud.
Kalimantani orangutan on raskuselt kolmas primaat ja suurim elusolev puudel elav loom. Isased kaaluvad 50–100 kg ja on 1,2–1,4 m pikad. Emaste kaal on 30–50 kg ja pikkus 1–1,2 m. Vangistuses võivad kaaluda üle 165 kg. Kalimantani orangutanil on eriline kehakuju. Tal on väga pikad käsivarred (1,5 m), jäme, pulstunud, punakas karvkate ning haardevõimelised jäsemed.
Kalimantani orangutan elab üksikumalt kui sumatra orangutan. Kalimantani orangutani eluiga on looduses 35–45-aastat, vangistuses umbes 60-aastat. Kuna kalimantani orangutanil ei ole suuri looduslikke vaenlasi liigub ta maapinnal rohkem kui sumatra orangutan.
Ta toitub peamiselt taimsest toidust: puuviljadest, puulehtedes ja -seemnetest, meest, kuid ka näiteks putukatest, linnumunadest ja kaladest.
Kalimantani orangutan kastub mõningaid tööriistu.
Kalimantani orangutan on arvatud kriitilises seisundis hulka. Teda ohustavad elupaikade hävimine metsade vähenemise tõttu ja salaküttimine.
Dave Wilson

Dave Wilson (1. mai 1933 – 30. juuni 2002) oli Ameerika Ühendriikide telerežissöör, kes on tuntud oma töö poolest NBC saate "Saturday Night Live" režissöörina aastatel 1975–1986 ja 1989–1995. Dave läks pensionile "Saturday Night Live" 20. hooaja lõpus.
Oma SNL-i ametiajal pälvis Dave saate esimesel hooajal Paul Simoni episoodi eest Emmy auhinna.
SNL-iga mitteseotud töö.
Wilson töötas ka NBC-s hilisõhtuse muusikaprogrammi "Sunday Night" režissöörina selle kahe hooaja jooksul aastatel 1988–1990 ning paljudes muudes otseülekannetes, sealhulgas "Miss Ameerika".
Wilson näitles väikest rolli 1994. aasta filmis "Telemäng" võltsmängusaate "Twenty One" režissöörina.
Surm.
Dave Wilson suri aordianeurüsmi New Jerseys Parsippanys 30. juunil 2002. Ta oli 69-aastane.
Pärand.
Wilsonit kehastab 2024. aasta filmis "Saturday Night" Robert Wuhl.
People's Champion

"People's Champion" on Soome muusiku Käärijä teine stuudioalbum. See ilmus 2024. aasta novembris.
Paul Miller

Paul D. Miller on Ameerika Ühendriikide režissöör, kes on lavastanud 1980. aastatel saadet "Saturday Night Live". Ta on lavastanud ka sarju "Mad TV" ja "ALF" ning "In Living Color".
Ta sai 1971. aastal Ohio ülikoolis bakalaureusekraadi. Ta on režissööri Walter C. Milleri poeg.
Karjäär.
Ta on töötanud režissöörina järgmistes saadetes:
Allhaming

Allhaming on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Linzi maaringkonnas.
Beth McCarthy-Miller

Beth McCarthy-Miller (sündinud 3. septembril 1963 Elizabethis New Jerseys) on Ameerika Ühendriikide telerežissöör. Ta on teinud meelelahutussaateid "Saturday Night Live" ja "30 Rock".
Ta kasvas üles New Jersey osariigis Cranfordis, tal on neli vanemat venda ja neli vanemat õde. Ta on õppinud Marylandi ülikoolis raadio, televisiooni ja filmi erialal.
Ta on abielus keskkooliõpetajaga, neil on üks poeg.
Asten (Austria)

Asten on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Linzi maaringkonnas.
Miri

Miri on linn Malaisias Sarawaki osariigis Kalimantani saare looderannikul Lõuna-Hiina mere ääres. See asub Barami jõe alluviaaltasandikul Brunei piirist paari kilomeetri kaugusel läänes.
Miri asutati 1910. aastal, kui Royal Dutch Shell alustas selle lähedal nafta puurimist. Naftatööstus tõi kaasa Miri linna kiire arengu. 1929. aastaks oli Miri saanud Sarawaki põhjaosa halduskeskuseks. teises maailmasõjas lammutati või hävitati jaapanlaste okupatsiooni ootuses suur osa Miri naftatöötlemise tehastest. Üheksa päeva pärast rünnakut Pearl Harborile, 16. detsembril 1941 maabusid Miris Jaapani väed, kes kohtasid seal paiknenud Briti vägedelt vaid vähest vastupanu. Seejärel panid jaapanlased seal püsti enda naftatööstuse. Jaapani okupatsioon kestis kuni 1945. aastani.
Naftatööstusel on olnud ka pärast teist maailmasõda linna majanduses suur roll. Nafta puurimine kolis 1950. aastatel avamerele, kuid 1989. ja 2011. aastal avastati sisemaal uued naftamaardlad. 2005. aastal sai Miri suurlinna staatuse ning see oli esimene sellise staatuse saanud Malaisia linn, mis ei ole mõne osariigi pealinn. Lisaks naftatööstusele on teised tähtsamad majandusharud puidutööstus, põllumajandus (palmiõli) ja turism.
Elanike arv oli 2022. aasta seisuga 248 877. Suurima rahvusrühma moodustavad põliselanikud (61,3%), kellest suurima osakaalu moodustavad ibanid ja malaid. Põliselanike kõrval on suur hiinlaste osatähtsus (32,1%).
Miri valitseb ekvatoriaalne kliima. Esineb kaks mussoonperioodi: kuivem kirdemussoon, mis kestab aprillist septembrini, ja sademete rohkem edelamussoon, mis kestab oktoobrist märtsini. Keskmised õhutemperatuurid püsivad aasta läbi 24–31 °C vahel. Sajab 2800 mm aastas.
Miri on peamine värav, kus algavad ekskursioonid lähedal asuvatele looduskaitsealadele, sealhulgas UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Gunung Mulu rahvusparki.
Linna lõunaosas asuv Miri lennujaam on reisijate arvult Malaisias seitsmendal ja Sarawaki osariigis Kuchingi rahvusvahelise lennujaama järel teisel kohal.
Ernst Friedrich Glocker

Ernst Friedrich Glocker (1. mai 1793 – 18. juuli 1858) oli saksa mineraloog, geoloog ja paleontoloog.
Eluloolist.
Alates 1810. aastast õppis ta Tübingeni ülikoolis teoloogiat, filosoofiat ja loodusteadusi, hiljem jätkas oma õpinguid Halles. 1823. aastal kaitses ta dissertatsiooni "De Gemmis Plinii inprimis de Topazio" ja oli Wrocławis Maria Magdalena gümnaasiumis professor, alates 1834. aastast aga Wrocławi ülikoolis, kus oli ka mineraloogiakabineti direktor.
Paljude teadusekspeditsioonide käigus kogus ta mineraale Sileesias, Lausitzis, Määri- ja Sudeedimaal. Tema loodud on mineraalide pürargüriidi (1831), osokeriidi (1833), sepioliidi (1847), haliidi (1847), sfaleriidi (1847), arsenopüriidi (1847), ja lipariidi (1847) nimetused. Glocker tegutses ka botaanikuna ja tema auks nimetas paleobotaanik Heinrich Göppert 1836. aastal ühe taimeperekonna "Glockeria".
Revolution (Måns Zelmerlöwi laul)

"Revolution" on Rootsi laulja Måns Zelmerlöwi laul, mis ilmus singlina 21. veebruaril 2025. 
Laulu autorid on Måns Zelmerlöw, David Lindgren Zacharias, Ola Svensson ja Sebastian Atas. Måns Zelmerlöw osales selle lauluga 2025. aasta Melodifestivalenil.
Päärn Niiler

Pearn Peter Niiler, sünninimi Päärn Niiler (19. september 1937 Tartu – 15. oktoober 2010 San Diego) oli eesti päritolu ameerika okeanograaf.
1949. aastal saabus Päärn koos vanematega Ameerika Ühendriikidesse Pittsburghi Saksamaalt põgenikelaagrist, kus nad elasid pärast 1944. aastal Eestist põgenemist. Tema isa Herbert Niiler oli Eesti sporditegelane.
Päärn Niiler lõpetas 1960. aastal Lehigh' Ülikooli inseneri erialal ja kaitses 1964. aastal Browni Ülikoolis doktoritöö "Asymptotic analysis of thermal instability in a rotating sphere" ('pöörleva sfääri termilise ebastabiilsuse asümptootiline analüüs'). 
Ta töötas järeldoktorina Cambridge'i ja Harvardi Ülikoolis. 1974. aastal sai ta Oregoni Osariigi Ülikooli okeanograafiaprofessoriks. 
Alates 1982. aastast töötas ta Scripps Institution of Oceanography füüsikalise okeanograafia osakonnas. Hiljem sai temast Scrippsi "distinguished professor".
Niileri teadustöö peamine uurimissuund oli ookeani tsirkulatsiooni uurimine, mille raames käivitas ta 1979. aastal ookeanivee pinnavoolude uurimise ning merepinna temperatuuri ja atmosfäärirõhu mõõtmisega tegeleva uurimisprogrammi Global Drifter Program. 2000. aastatel uuris ta orkaane.
Enfield EM-2

Enfield EM-2 on Suurbritannia ründevintpüss. Briti sõjavägi plaanis 1951. aastal lühikest aega selle kasutusele võtta, kuid peaminister Winston Churchill tühistas plaanid, et NATO standardiseerumisega paremini kaasa minna. Tegu on oma aja kohta innovaatilise relvaga, millel on "bullpup"-ehitus, kaasaskandmiseks sang ning optiline sihik.
EM-2 kasutab spetsiaalselt konstrueeritud moona .280 British, mille väljatöötamiseks anti korraldus juba 1945. aastal. Uue padruniga taheti asendada 19. sajandist pärit moona .303 British. Sellega taheti asendada käsilukustusega vintpüss Lee-Enfield ning mitmed kasutuses olnud püstolkuulipildujad. Samas pidi kergekuulipilduja TADEN asendama Breni ja Vickersi.
Ameerika Ühendriikide arvates oli .280 British vintpüsside ja kuulipildujate jaoks liiga nõrk ning selle asemel võeti kasutusele padrun 7.62×51mm NATO. "Bullpup"-disain jõudis Briti kasutusse 1980. aastatel, kui teenistusse jõudis relv SA80.
Meelis Kraft

Meelis Kraft (sündinud 21. jaanuaril 1975) on eesti kirjanik, kes avaldanud lühijutte erinevate nimede alt, kasutades algselt peamiselt sünninime Meelis Ivanov. Pseudonüümi Meelis Kraft kasutab 2020. aastast, mil valmis tema esimene isiklik jutukogu "Saared". Tema lühijutte ja jutustusi on ilmunud antoloogiates “Tuumahiid”, “Täheaeg” ja "Eesti nõid". 
Teosed.
2024 "Korstnapühkija Ove ja Tartu uputus". Krimiromaan. 
2024 "Tiuhkamäe. Teine raamat". Paranormaalne noortepõnevik. 
2024 "Kokkuvarisemine". Tume naistekas. (Eesti Kirjanike Liidu 2023. aasta romaanivõistlusel äramärgitud teos.) 
2023 "Tiuhkamäe. Esimene raamat". Paranormaalne noortepõnevik. (Tartu lastekirjanduse auhinna kandidaat 2023) 
2021 "Veealused". Ulmeromaan. (Eesti Kirjanike Liidu 2021. aasta romaanivõistlusel äramärgitud teos.)
2020 "Saared". Jutukogu. 
Tunnustus.
2021 Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel märgiti ära ulmeromaan "Veealused". 
2022 Eesti Ulmeühingu auhind Stalker kategoorias Parim Eesti autori romaan – "Veealused" (kirjastus Sooroheline).
2023 Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel märgiti ära romaan "Kokkuvarisemine". 
2023 Eesti Ulmeühingu auhind Stalker kategoorias Parim Eesti autori lühijutt – "Elurikkuse kaitseala" (kirjastus Raudhammas, antoloogia "Eesti nõid").
Erika Vikman

Erika Susanna Vikman (sündinud 20. veebruaril 1993 Tamperes) on Soome laulja ja laulukirjutaja.
Vikman esindab Soomet 2025. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Ich komme".
Owen (püstolkuulipilduja)

Oweni püstolkuulipilduja on Austraalia püstolkuulipilduja. Selle konstrueeris 1938. aastal Evelyn Owen ning see oli teise maailmasõja ainus täielikult Austraalia päritolu püstolkuulipilduja. Austraalia armees oli Oweni püstolkuulipilduja teenistuses aastatel 1942–1971.
Walther MP

Walther MP on Lääne-Saksa püstolkuulipilduja. See kasutab moona 9×19mm Parabellum ning seda tootis aastatel 1963–1985 Waltheri relvatehas.
AMC Spirit

AMC Spirit on Ameerika Ühendriikide autotootja American Motors Corporationi (AMC) toodetud sõiduauto, mida müüdi aastatel 1979–1983. See asendas AMC Gremlini ning oli saadaval kaheukselise "kammback"- või "liftback"-keretüübiga. Spirit jagas Gremliniga sama platvormi ja mehaanilisi osi ning selle põhjal loodi ka nelikveoline AMC Eagle SX/4. Autot toodeti Ameerika Ühendriikides ja Kanadas ning litsentsi alusel Mehhikos, kus see säilitas Gremlini nime. Spirit osales ka võidusõidusarjades, sealhulgas Nürburgringi 24-tunni sõidus ja IMSA meistrivõistlustel.
Agrale Marruá

Agrale Marruá on Brasiilia sõjaväemaastur. Seda toodab autotootja Agrale Caxias do Suli linnas Rio Grande do Suli osariigis. Marrua arendati välja 2000. aastate alguses, et vahetada välja Brasiilia sõjaväe vanad maasturid, nagu Toyota Bandeirante ja JPX. Marrua on ka mitme muu Lõuna-Ameerika riigi teenistuses, lisaks on seda kasutanud ÜRO rahuvalvajad Haitil.
Buick Regal

Buick Regal on Ameerika Ühendriikide autotootmisettevõtte Buick poolt alates 1973. aastast toodetud sõiduauto. 
Algselt Buick Century alammudelina välja lastud Regal kujunes luksuslikuks keskklassi autoks ja oli Buicki vaste Pontiac Grand Prix'le ning Oldsmobile Cutlass Supreme'ile. Aastatel 1982–1987 toodeti võidusõidust inspireeritud erimudeleid nagu Grand National, T-Type ja GNX. 1990. aastatel jäi Regal ainult sedaanina tootmisse ning 1999. aastal avas see Buicki turu Hiinas. 
Pärast 2004. aastat asendati Regal Põhja-Ameerikas Buick LaCrosse'iga, kuid 2011. aastal toodi see tagasi kui Opel Insignia A-versioon. Viimane Regal põhines Insignia B-l ja selle tootmine lõpetati Põhja-Ameerikas 2020. aastal.
Case IH

Case IH on Ameerika Ühendriikide põllutöömasinatootja. Ettevõte tekkis 1985. aastal kui Tenneco ostis osa ettevõttest International Harvester (IH) ning liitis selle enda tütarettevõttega Case Company. Praegu kuulub Case IH Hollandis registreeritud ning Ameerika Ühendriikide ja Itaalia omandis olevale ettevõttele CNH Industrial.
Anna Ryazanova

Anna Ryazanova (sündinud 1981) on Eestis elav Ukraina kunstnik.
Ta on lõpetanud Harkivi riikliku disaini- ja kunstiakadeemia maalingute erialal.
Ryazanova varasem põhitöö on olnud seotud erinevate seinamaalingute, freskode, sisekujunduse ja 3D visualiseerimisega. Eesti elades on ta tegelenud raamatute illustreerimisega tehes koostööd kirjanik Marge Pärnitsaga.
Illustratsioonid raamatutele.
2025 Luuleraamat "LÄBIP(a)ISTEV". Autor Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi. Małgosia.
2025 Lasteraamat "Mustikas, kes sa oled?". Autor Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi. Małgosia.
2024 Värviraamat "Eesti aasta linnud". Teksti autor Eva-Liisa Orula. Eesti Ornitoloogiaühing.
2023 Lasteraamat ""See on minu pall!" hüüdis Mustikas". Autor Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi. Małgosia.
2022 Lasteraamat "Mustikas ja maruline jooks". Autor Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi. Małgosia.
Chevrolet Van

Chevrolet Van (tuntud ka kui Chevrolet/GMC G-seeria ja GMC Vandura) on Ameerika Ühendriikide autotootja General Motorsi toodetud kaubikute sari aastatel 1964–1996. See asendas Corvair Corvani/Greenbrieri ja Chevrolet Suburbani kaubikversiooni. Saadaval olid nii kauba- kui ka reisijateveoks mõeldud versioonid.
Kolme põlvkonda hõlmanud (1964–1996) mudeliseeria kandis erinevaid nimetusi Chevrolet' ja GMC kaubamärkide all. Esimese kahe põlvkonna mootorid olid istmete vahel, kolmanda põlvkonna mootor oli aga traditsioonilisema esimootor. Teine ja kolmas põlvkond jagasid jõuülekannet C/K-seeria pikapitega.
1996. aastal asendati G-seeria Chevrolet Expressi ja GMC Savana mudelitega.
Desert Tech HTI

Desert Tech HTI on Ameerika Ühendriikide materjalivastane vintpüss. See on käsilukustusega ning seda toodab ettevõte Desert Tech West Valley City linnas Utah' osariigis.
Dodge Avenger

"Mitte segi ajada Jeep Avengeriga."
Dodge Avenger on sõiduautomudel, mida tootis Ameerika Ühendriikide autotootja Dodge. Esmakordselt tuli see turule 1994. aastal 1995. aasta mudelina kupeena, mida toodeti kuni 2000. aastani. Aastal 2007 naasis Avenger neljaukselise sedaanina.
Aastatel 1975–1976 kasutati Dodge Avengeri nime ka Lõuna-Aafrika Vabariigi turule mõeldud Hillman Avengeri mudelitel.
Avengeri tootmine lõppes 2014. aastal, kui see asendati Chrysler 200 ja Dodge Dartiga.
Dodge Challenger

Dodge Challenger Ameerika Ühendriikide autotootja Dodge poolt toodetud sõiduautomudel. Challengerist on kolm põlvkonda. Esmakordselt kasutati Challengeri nime 1959. aastal Coronet Silver Challengeri turundamisel.
Esimese põlvkonna Challenger (1970–1974) põhines Chrysleri E-platvormil ning jagas paljusid komponente Plymouth Barracudaga. Teise põlvkonna mudel (1978–1983) oli Mitsubishi Galant Lambda/Sapporo kupeeversioon.
Kolmas põlvkond toodi turule 2008. aastal täismõõdus muskelautona, mis konkureeris Ford Mustangi ja Chevrolet Camaroga.
2021. aastal teatas emafirma Stellantis, et 2023 jääb Challengeri viimaseks mudeliaastaks, kuna ettevõte hakkab keskenduma elektriautodele. Tootmine lõppes 22. detsembril 2023 ning Bramptoni tehas Kanadas kohandati ümber Challengeri elektrilise järeltulija tootmiseks.
Dodge Power Wagon

Dodge Power Wagon on veoautomudel, mida tootis aastatel 1945–1980 Ameerika Ühendriikide autotootja Dodge. Aastal 2005 võeti nimi Power Wagon taas kasutusse Dodge Ram 2500 eriversioonina. 
Esialgne tsiviilversioon põhines teise maailmasõja Dodge'i WC-seeria kolmveerandtonnistel sõjaväeveokitel. See oli esimene suure autotootja toodetud nelikveoline keskmise kandevõimega tsiviilveok ning sillutas teed tänapäevastele nelikveolistele kastiautodele. Seda turustati algselt WDX-mudelina ning kandis sisekoodina tähist T137. Power Wagoneid müüdi ka Fargo ja De Soto markide all. 
1957. aastast hakati tootma nelikveolisi Dodge'i C-seeria veokeid, nagu mudelid W-100, W-200, W-300 ja W-500, samas kui vana Power Wagoni turustati nime Military Type all. Raskekaalulised W-300 ja W-500 mudelid said nimeks Power Giant. Nelikveoline Dodge Town Wagon kandis samuti Power Wagoni tähist. 
Military Type'i tootmine lõppes Ameerika Ühendriikides 1968. aastal uute kergveokite regulatsioonide tõttu, kuid Power Wagoni märgistus püsis Dodge'i D-seerial kuni 1980. aastani. Aastast 1981 asendus see nimega Power Ram, kuni Power Wagon nimi taas 2004. aastal kasutusse võeti.
Eggendorf im Traunkreis

Eggendorf im Traunkreis on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Linzi maaringkonnas.
Enns

Enns on linn ("Stadtgemeinde") Austria Ülem-Austria liidumaal Linzi maaringkonnas Ennsi jõe ääres, mis moodustab piiri Alam-Austria liidumaaga.
Enns oli üks esimesi paiku Austrias, mis sai linnaõiguse. Harta pärineb 22. aprillist 1212; ürik on välja pandud kohalikus muuseumis. Daatumit on kujutatud ka linnatornil, mis on Ennsi maamärk.
Linnaosad on Einsiedl, Enghagen, Enghagen am Tabor, Enns, Ental, Erlengraben, Hiesendorf, Kottingrat, Kristein, Kronau, Lorch, Moos, Rabenberg ja Volkersdorf.
Illosporiopsis christiansenii

Illosporiopsis christiansenii on seente liik kottseente hõimkonnas.
Burrito

Burrito on maisi- või nisujahust valmistatud õhuke Mehhiko-pärane hapendamata lameleib, mille täidiseks võivad olla nii soolased kui ka magusad lisandid. 
Burritoks nimetatakse ka peenestatud segu, mis on pakitud tortiljasse (tavaliselt nisujahust tortiljasse). Täidis võib olla hakkliha ja purustatud punased aedoad tšillipipraga, kuid sellele võib olla lisatud köögivilju ning on ka teisi täidiseid. Burrito sarnaneb pirukaga, kuid selle ümbris on tortilja, mitte küpsetatud tainas. Burrito on pärit Mehhikost.
"Burrito" tähendab hispaania keeles eeslikest. See nimetus tuleneb sellest, et burrito võib "kanda" palju täidist ning sarnaneb pakiga, mis tavaliselt pandi eesli selga. Teise versiooni järgi hakati burritosid valmistama lastele, keda mõned inimesed nimetasid eeslikesteks. 1966. aastal ilmunud sõnaraamatus nimetatakse seda toitu "burro" ("eesel"), ning seal on väidetud et nimi tuleneb sellest, et täidiseks kasutati sageli petlikult eesli liha.
Mehhiko algasukad pakkisid toitu tortiljasse juba tuhandeid aastaid tagasi. Seda toitu kirjeldati esimest korda 1895. aastal sõnaraamatus "Diccionario de Mejicanismos". Selline hapendamata lameleiba mähitud toit ei ole tuntud ainult Mehhikos, burrito on tuntum, kuid näiteks ka Türgis on selliseid toitusid liha ja köögivilja täidisega, nagu dürüm ja tantuni, pakendiks kasutatakse tortilja asemel lavašši. Need on tuntud ka Kaukaasias.
Hargelsberg

Hargelsberg on vald ("Gemeinde") Austria Ülem-Austria liidumaal Linzi maaringkonnas.
Hargelsberg asub mere pinnast 324 m kõrgusel.
Valda kuuluvad järgmised külad: Hargelsberg, Penking, Sieding ja Thann. Muud paikkonnad on Angersberg, Firsching, Franzberg, Hart, Hausmanning ja Pirchhorn.
Taco

Taco, ka tako, on Mehhiko toit, mis on valmistatud tortiljast, mille peale pannakse peenestatud täidist, tortilja volditakse siis ümber täidise. Täidis võib olla veiselihast, sealihast, kanalihast või mereandidest, lisatud võib olla ube, köögivilju, juustu, salsakastet, "guacamole" kastet või hapukoort.
"Taco" tähendab kiili või punni.
Edgar Naarits

Edgar Naarits (22. juuli 1920 Tartu – 4. mai 2004 Tartu) oli eesti korvpallitreener ja spordipedagoog.
Elukäigust.
Naarits õppis aastatel 1934–1939 Tartu Linna Õhtuses Keskkoolis ja 1943–1944 Moskva Kehakultuuri Keskinstituudis. 
1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus algselt suunati karmide tingimustega tööpataljoni. Seejärel osales Naarits Teises maailmasõjas Velikije Luki lahingutes ning sai haavata. Hiljem pidi ta seetõttu tervislikel põhjustel enneaegu sportimisest loobuma. 
1945. aastal asus Naarits tööle Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna sportmängude kateedri õppejõuna, seda ametit pidas ta 1970 aastani. Aastatel 1960–1976 oli ta Spordiselts Kalevi kesknõukogu treener ning aastatel 1976–1995 Tartu korvpallikooli õppealajuhataja ja treener.
Sportlasena.
Naarits hakkas sportima omapäi. Ta moodustas mängiva treenerina 1937. aastal kahe suure, Tartu EASK (Eesti Akadeemiline Spordiklubi) ja Tartu NMKÜ (Noorte Meeste Kristlik Ühing) meeskonna kõrvale kolmanda, koolipoistest koosneva Tartu Kalevi korvpallimeeskonna. Riigikorra muutus ei võimaldanud tollase Tartu Kalevi meeskonnna tõusu ära näha. Naarits oli 1941. aastal Tartu meeskonnas Nõukogude Liidu 8 linna turniiri ja 1945. aastal Tallinna Kalevi meeskonnas Nõukogude Liidu meistrivõistluste pronksimedali võitjaid. 
Naarits on võitnud Eesti kergejõustikumeistrivõistlustel 1940. aastal 110 m tõkkejooksus ning aastatel 1940 ja 1945 400 m tõkkejooksus hõbemedali, tema isiklik rekord oli sel alal 58,0 (1940).
Treenerina.
Edgar Naarits on juhendanud Tartu Ülikooli Spordiklubi (ÜSK), Tartu Ülikooli (TRÜ), Tartu Kalevi võistkondi ning Tartu ja Eesti koondisi: 1946–1956 meeskondi, 1947–1976 naiskondi. Tema juhendatud võistkondade saavutused: 
Naaritsa treenitavad naiskonnad tulid aastatel 1948–1976 28 korral Eesti meistriks (12 korda kaksik-, 6 korda kolmikvõit).
Edgar Naarits sai NSV Liidu teenelise treeneri nimetuse 1957. aastal.
Tema tuntumad õpilased on: Ilmar Kullam (OM-hõbe, 3xEM-kuld), Ernst Ehaveer, Viktor Laats, Harri Russak, Heino Raudsik, Georg Rekker, Maret-Mai Otsa-Višnjova (MM-kuld, 4xEM-kuld), Valve Lüütsepp-Kaasik (MM-kuld, EM-kuld), Ene-Lille Kitsing-Jaanson (MM-kuld), Aino Värk-Hein (EM-kuld), Aime Kraus-Tobi (EM-hõbe), Vilve Kööbi (juunioride MM-kuld), Astrid Lindeberg. Tema õpilaste hulgas kokku mitukümmend meistersportlast ning sajad kehalise kasvatuse õpetajad. 
Naarits kuulus ENSV Korvpalliföderatsiooni presiidiumisse ja treenerite nõukokku. Ta oli Korvpalliföderatsiooni Tartu sektsiooni juhatuse liige ning tegutses ka spordikohtunikuna (korv-, võrk- ja veepallis, samuti kergejõustikus).
Isiklikku.
Tema abikaasa oli iluvõimleja ja spordipedagoog Einike Naarits, tema poeg on korvpallitegelane Orm Naarits.
Telliskivi TLN

Telliskivi TLN on ärilinnak Tallinnas, mis asub vanalinna läheduses Telliskivi tänava piirkonnas. Selle naabruses asuvad Telliskivi Loomelinnak ja Balti Jaama Turg, mis on olulised kultuuri- ja ärikeskused.
Telliskivi piirkonna areng algas 1870. aastal, kui sinna rajati Revali raudtee peatöökojad. 19. sajandi lõpul oli see 500 töötajaga Tallinna suurim tööandja. Hiljem toodeti töökodades ka Baltimaade esimesed elektrirongid.
1970. aastatel hakati piirkonnas tootma elektrotehnikat, sealhulgas pooljuhtseadmeid esimesele Nõukogude Liidu kuukulgurile. Samuti valmistati seal komponente aatomielektrijaamadele.
Tänapäeval tegutseb Telliskivi TLN-is mitmeid erinevate valdkondade ettevõtteid, sealhulgas energiasektori, arhitektuuri, kirjastamise ja kommunikatsiooni valdkonnas. Näiteks tegutseb ärilinnakus taastuvenergia ettevõte Sunly, Miltton, Eesti Raudtee, Rahva Raamat.
Linnaku arendamisel on keskendutud ajaloolise tööstusarhitektuuri säilitamisele ja selle kombineerimisele kaasaegsete lahendustega. Planeeritud on täiendavate äripindade lisamine ning haljasalade suurendamine, et parandada linnaruumi kvaliteeti. 
2024. pälvis Telliskivi TLN'is asuv M-hoone läbipääs Eesti Arhitektide Liidu aastapreemiate nominatsooni. Läbimurde arhitektuurse lahenduse autoriteks on Peeter Pere ja Kirke Päss (Peeter Pere Arhitektid). 2024. aasta suvel avati läbipääs läbi endise tootmistsehhi (M-hoone), mis ühendab Balti jaama poolt tulevaid jalakäijaid linnaku pargialaga. 
Telliskivi TLN-i ala on arendamisel, lisandub pea 2000 ruutmeetri äripinda ning suurendatakse haljasalasid, rakendades elurikkust toetavat maastikuarhitektuuri. Samuti luuakse uusi kogukondlikke läbikäimise alasid, et parandada linnaruumi kvaliteeti ja kasutajamugavust. 
Telliskivi TLN maastikuarhitektuur (I etapp) pälvis 2024. aastal Eesti Maastikuarhitektide Liidu aastapreemia nominatsiooni. Lahenduse autoriteks on VÄLI maastikuarhitektid: Kristian Nigul, Kadri Uusen, Katariina Lepiku ja Kadi Nigul.
Banggi saar

Banggi saar (malai "Pulau Banggi") on saar Malaisias Sabahi osariigis Kudati ringkonnas.
Saare pindala on 440,7 km² ja see on suurim täielikult Malaisiale kuuluv saar. 
Saare kõrgeim punkt Sibumbung Hill ulatub 529 meetri kõrgusele merepinnast.
2022. aasta seisuga elas saarel umbes 20 000 inimest.
Leo Jürisson

Leo Jürisson (2. september 1921 Tallinn – veebruar 1942 Kamõšlov, Sverdlovski oblast) oli eesti kunstnik.
Elukäik.
Leo Jürissoni isa oli Aleksander-August, ema oli Anna ja õde Mary Jürisson. Ta kasvas üles Tallinnas Kalamajas. 
Leo Jürisson õppis Riigi Kunstitööstuskoolis graafika erialal ja lõpetas selle 1940. aasta mais. Koos temaga lõpetanute seas olid ka Margarethe Fuks, Valentine Lember ja Esko Lepp. 
1941. aastal mobiliseeriti ta koos mitmekümne tuhande noore Eesti mehega ja viidi Venemaale, kus ta sattus Sverdlovski oblasti tööpataljoni. Samas tööpataljonis viibis mõnda aega ka kunstnik Alo Hoidre. 1942. aasta veebruaris karmides nälja- ja nakkushaiguste oludes ta suri. Ta on maetud Kamõšlovi kalmistule. 
Looming.
Hulk Leo Jürissoni graafikat ja joonistusi asub Eesti Kunstimuuseumi kogus. Tema töödest on näha nii loomulikku kunstiannet ja filigraanset tööd detailide kujutamisel, kui ka Eduard Wiiralti mõjutusi. Lisaks inimlik, soe, kohati veidi nukker, humoorikas vaade inimestele ja loomadele. Leo Jürisson illustratsioonid ilmusid Marie Underi luulekogus „Kolm ballaadi“.
1938 ja varasemad
1939-1940
Melaka saar

Melaka saar (malai keeles "Pulau Melaka") on tehissaar, mis asub Malaisias Melaka osariigi pealinna Melaka linna rannikust umbes 0,5 km kaugusel. Saare alus oli algselt looduslik saar.
Saare ajalugu.
Looduslikku saart mõjutasid tugevalt looded, sellel võis olla ka (sesoonne) asustus. Saart kasutasid Aceh', Portugali ja Hollandi võim 16.–17. sajandil ka sõjalise tugipunktina. Portugali ajal oli saar tuntud kui Laevasaar (portugali keeles "Ilha Das Naus") ja Madalmaade ajal kui Punane saar (hollandi keeles "Rood Eiland"). Tänapäeval oli selle saare nimi Jawa saar (malai keeles "Pulau Jawa").
Tehissaarte arendus.
1990. aastate keskel kavatses Melaka osariigi valitsus selle väikese loodusliku saare ümber rajada tehissaarekompleksi ja arendada seal äri- ja puhkekeskust, omamoodi "Melaka Manhattanit". 
Sellest sai osa 2 miljoni ringgiti suurusest "Twin Island City Centre"'i projektist, mis hõlmas kahe saare tekitamist, mille pindala pidi tulema vastavalt 40 ha ja 9960 ha. See projekt pidi hõlmama elamu- ja äriarendust koos vaba aja veetmise ja turismiga seotuga, nagu mereteemapark, jahisadam, hotellid ning mere- ja rannapuhkus. See oli Malaisia esimene tehissaare arendusprojekt. Esimene saar ja seda mandriga ühendav 300-meetrise sild said valmis, kuid teise saare rajamine jäi seisma. Arendaja loobus 1990. aastate lõpus Aasia finantskriisi tõttu sellest projektist. 
Projekt taaselustati 2014. aastal "Melaka Gateway" nime all. Kavandati neli tehissaart koos sadama- ja tööstustsooni ehitistega, sealhulgas üks uus tehissaar ja üks kaugemal olev looduslik saar – Panjangi saar (malai keeles "Pulau Panjang"). Takistuste tõttu vähendati uue projekti mahtu, nii et arendusse jäi ainult Melaka saar, kuhu kavandati ka kruiisiterminal.
Melaka saare elamud on osaliselt asustatud, saarel on ka üks kool – "JT International School Melaka". Varem tegutses saarel ka loomade teemapark "Wildlife Theatre Melaka".
Araabia linn.
Saarele kavandati "Araabia linn" (malai ja inglise keeles "Arab City"). Projekt kavandati kolme piirkonda. Esimene etapp oleks ehitatud Melaka saarele, mille kolmekorruselise kaubanduskompleks hõlmanuks araabia turgu, Lähis-Ida restorane ja kohvikuid ning araabia spaa mõlemale soole. Teine etapp oleks sisaldanud viietärnihotelli, veeteemapargi, akvaariumi ja ujuvrestorani. Kolmandas etapis oleks ehitatud araablaste elamislinnak.
Esimest etappi ehitati, kuid on jäänud pooleli. Selle tuntuim osa on "Malaka väina mošee" (malai keeles "Masjid Selat Melaka") saare lõunarannikul – vee kohale vaiadele ehitatud mošee, mille tuletornilaadne minarett asub lähedal kuival maal. 
Pilk Malaisiale.
Suur vaateratas "Pilk Malaisiale" (malai ja inglise keeles "Eye on Malaysia") kavandati kuni 88 meetrit kõrgusena. See oleks valmistatud Hiinas, sellel pidi olema 54 konditsioneeriga gondlit, millest igaüks mahutanuks kuus inimest. See pidi valmima 1. detsembriks 2011, kuid see jäi ehitamata.
Järgmine vaateratas kavandati veelgi kõrgemana, 101-meetrisena. Samuti Hiinas toodetud rattal oleks olnud 54 reisijagondlit. See pidi valmima aprillis 2013, kuid ka see jäi ehitamata.
Pildid.
Foto: Robert Treufeldt, 13. august 2023
Ilja Prussikin

Ilja Prussikin, ka Ilya Prusikin (vene keeles Илья Владимирович Прусикин "Ilja Vladimirovitš Prussikin"; sündinud 8. aprillil 1985 Ust-Borzjas Taga-Baikali krais) on Ameerika Ühendriikides töötav vene ansamblijuht, laulja, muusikaprodutsent ning muusikavideote stsenarist ja režissöör. 
2013. aastal asutasid Ilja Prussikin ja Alina Pasok punkrokk-pop-reiviansambli Little Big. Prussikin filmis koostöös Pasokiga video "Every Day I'm Drinking". Sellest sai Little Bigi esimene muusikavideo.
2018. aastal filmiti video "Skibidi", mida on YouTube'is vaadatud üle 500 miljoni korra. Prussikin oli laulu sõnade ja muusika kaasautor ning muusikavideo kaasstsenarist ja -režissöör.
Mõni kuu pärast Venemaa sõjalist sissetungi Ukrainasse (juunis 2022) valmis Prussikini ja Pasoki koostöös sõjavastane muusikavideo "Generation Cancellation". Pärast seda lahkus suurem osa ansamblist, sealhulgas Prussikin, Pasok ja Sofja Tajurskaja, Venemaalt ja siirdus Ameerika Ühendriikidesse, kus jätkab muusikaalast tegevust Los Angeleses.
Juri Muzõtšenko

Juri Muzõtšenko (vene keeles Юрий Юрьевич Музыченко "Juri Jurjevitš Muzõtšenko"; sündinud 8. juulil 1987 Gattšinas) on vene laulja, näitleja ning muusikavideote stsenarist ja režissöör. 
Ta on mänginud klouni- ja pantomiimiteatris Litsedei ning teinud kõrvalosi mängufilmides. Paralleelselt õppis ta mängima viiulit, trumme, klahvpille ja kitarri. 
2015. aastal asutas ta rokkansambli The Hatters ja oli selle juht. Kuni 2022. aastani tegi Muzõtšenko tihedat koostööd punkrokk-pop-reiviansambliga Little Big. Kui 2020. aastal poleks Eurovisiooni lauluvõistlust ära jäetud, oleks Muzõtšenko Rotterdami laval Little Bigi laiendatud koosseisus esitanud laulu Uno".
Paljud The Hattersi laulude muusikavideod on tehtud Muzõtšenko ja Alina Pasoki koostööna (nii režii kui ka stsenaariumi osas).
Isiklikku.
Alates 2009. aastast on ta abielus Anna Muzõtšenkoga.
Alina Pasok

Alina Pasok (vene keeles Алина Пязок "Alina Pjazok"; sündinud 1. juulil 1990, Tšeljabinskis, Venemaal) on Ameerika Ühendriikides töötav vene muusikavideote režissöör ja stsenarist.
Alina Pasoki sõnul on tema isa Vjatšeslav Pjazok pooleldi eestlane ning perekonnanimest Pääsuke olevat Tšeljabinski passilaua vea tõttu saanud Pjazok.
Pärast keskkooli lõpetamist püüdis Pasok astuda Moskvas Riiklikku kinematograafia ülikooli ja Peterburi Riiklikku Kino- ja Televisiooniinstituuti, kuid kummasegi ta sisse ei pääsenud. Kodulinna ta enam ei naasnud ja jäi Peterburi elama, kus õppis dokumentaalfotograafiks.
Lisaks videorežissööri tööle on Pasok tegelenud ka fotoajakirjanduse ja operaatoritööga. Esimene tema tehtud muusikavideo oli 2007. aastal "Завтра не будет" Peterburi "post hardcore"'i bändile Kambodge.
Little Big.
2013. aastal asutasid Alina Pasok ja Ilja Prussikin punkrokk-pop-reiviansambli Little Big. Pasok koostöös Prussikiniga filmisid video "Every Day I'm Drinking". Sellest sai Little Bigi esimene muusikavideo.
2018. aastal filmiti video "Skibidi", mida on YouTube'is vaadatud üle 500 miljoni korra. Videos tegid kaasa teiste seas ka Morgenshtern ja Juri Muzõtšenko.
2020. aastal valiti Little Big osalema Rotterdamis toimuma pidanud Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Uno". Eurovisiooni YouTube'i kanalile üles laaditud selle laulu muusikavideo režissöör oli Pasok ja filmimise köögipoolt näidati omaette videos.
Mõni kuu pärast Venemaa sõjalist sissetungi Ukrainasse (juunis 2022) valmis Pasoki ja Prussikini koostöös sõjavastane muusikavideo "Generation Cancellation". Pärast seda lahkus suurem osa ansamblist, sealhulgas Pasok, Prussikin ja Sofja Tajurskaja, Venemaalt ja siirdus Ameerika Ühendriikidesse, kus jätkab muusikaalast tegevust Los Angeleses.
Koostöö Tommy Cashiga.
2015. aastal filmisid Pasok, Prussikin ja Tommy Cash video "Give me your money" ja 2021. aastal valmis Tommy Cashi osalusel video "Turn It Up" (režissöörid Pasok, Prussikin ja Oliver Tree).
2024. aastal olid Pasok koos Tommy Cashiga video "Untz Untz" kaasstsenaristid ja -režissöörid. Selle video filmimise köögipoolest rääkisid Pasok ja Tommy Cash videos "Behind The Scenes".
2025. aasta mais Eurovisiooni lauluvõistlusel esindab Eestit Tommy Cash lauluga "Espresso macchiato". Väidetavalt aitab Alina Pasok Tommy Cashil lavalist etteastet ette valmistada.
The Hatters.
Rokkansambel The Hatters tegi kuni 2022. aastani tihedat koostööd Little Bigiga. Paljud bändi laulude muusikavideod on tehtud Alina Pasoki ja ansambli juhi Juri Muzõtšenko koostööna (sealhulgas "Everyday I'm Drinking", "Forever Young Forever Drunk", "No Rules" ja "Tantsuõhtu").
NSV Liidu meistrivõistlused korvpallis

NSV Liidu meistrivõistlused korvpallis meestele (Чемпионат СССР по баскетболу среди мужчин) viidi läbi aastatel 1934–1991. 
Ajaloost.
Aastatel 1923, 1924, 1928 peeti esimesi korvpalliturniire. Esimesed võistlused peeti 1923. aastal, kus osales neli võistkonda kehakultuurlaste päeva tähistamiseks. Võistluste viimases mängus kohtusid Moskva ja Petrogradi meeskonnad. Rohkete protestide tõttu loeti hiljem turniir mittetoimunuks. 
NSV Liidu ametlikud meistrivõistlused toimusid aastatel 1934–1991 (v.a. 1941–1943) Nõukogude Liidu korvpalliliigana ning aastatel 1992–1994 Sõltumatute Riikide Ühenduse profikorvpalliliigana. 
1934, 1935, 1936, 1956, 1959, 1963 ja 1967 aastal võistlesid linnavõistkonnad, piirkondlike haldusüksuste võistkonnad ja liiduvabariikide rahvusmeeskonnad, mitte üksikud spordiklubid. 1956, 1959, 1963 ja 1967 aastal nimetati turniiri NSV Liidu rahvaste spartakiaadiks. 
Moskva CSKA oli meistrivõistluste edukaim klubi, kes võitis meistritiitli 24 korral, sealhulgas aastatel 1976–1984 saadi üheksa meistritiitlit järjest.
Peale 1992. aastat on Venemaa meistrivõistlused kandnud nime Kõrgem liiga, Superliiga, Professionaalne korvpalliliiga.
Korvpalliturniir viiakse alates hooajast 2013/2014 läbi VTB Ühisliiga nime all, kus turniiri lõpus peetavates väljalangemismängudes selgitatakse parimate Venemaa klubide osavõtul Venemaa meister. VTB Ühisliigas osalevad teiste riikide meeskonnad tiitlit võita ei saa.