Eesti Omavalitsus

Eesti Omavalitsus (saksa keeles "Estnische Selbstverwaltung") oli teise maailmasõja ajal aastail 1941–1944 Saksa okupatsioonivägede poolt Eestis tsiviilvalitsemise teostamiseks moodustatud valitsus.
Eesti Omavalitsuse moodustamine.
Eesti Omavalitsuse nimetas ametisse 15. septembril 1941. aastal Põhja Tagala Sõjavägede Juhataja juhataja Franz von Roques, tehes Eesti Omavalitsusele ülesandeks teostada ülemjuhataja nimel tsiviilvalitsemist Eesti Vabariigis valitsenud seaduste kohaselt. Tagalaülemale jäi õigus tühistada või muuta Eesti Omavalitsuse otsuseid. Eesti Omavalitsus võis anda tagalaülema volitusel seadusejõulisi määrusi. Volitus Eesti Omavalitsuse juhtidele.
Eesti Omavalitsuse juhtideks Põhja Tagala Sõjavägede piirkonnas volitati isikud järgmistel tegevusaladel: 1. Dr. H. Mäe (Tallinn, Tõnismägi 11): isikuküsimused, kultuur, haridus, propaganda, kohus. 2. O. Angelus (Tallinn, Tõnismägi 9): siseasjad, kommunaalpolitsei, riigikontroll, ehitusala. 3. Dr. A. Wendt (Tallinn, Kiriku 6): majandus, rahandus ja transport. 4. O. Leesment (Tallinn, Tõnismägi 11): sotsiaalküsimused ja tervishoid. 5. H. Saar (Tallinn, Kiriku 6): põllumajandus. Eesti Omavalitsus taaskehtestas 14. oktoobril 1941 Eestis enne 21. juuni 1940. aasta "juunipööret" kehtinud Eesti Vabariigi seadused, mis olid jõus, kui ülimuslike Saksa seadustega ei olnud vastuolusid.
Saksa okupatsioonivõimud andsid ametlikult tsiviilvõimu üle Eesti Omavalitsusele 5. detsembril 1941 Tallinnas Kadrioru lossis toimunud üritusel, kus Saksa Okupeeritud Ida-alade Riigiministeeriumi Ida-alade Riigikomissariaadi riigikomissari Hinrich Lohse esindaja Martin Matthiessen nimetas ametisse Eesti kindralkomissariaadi kindralkomissari Karl Siegmund Litzmanni.
7. märtsil 1942 andis Ida-alade Riigiminister Alfred Rosenberg välja Eesti ala valitsemise kohta käiva Organisatsioonimääruse nr. 3, mille kohaselt pidi Saksa tsiviilvalitsus olema järelevalvevalitsuseks, otsene valitsemistegevus pidi jääma kohalike võimude pädevusse. Halduse juhtimine kuulus määruse järgi EOV Juhile ja direktoritele.
Eesti Omavalitsuse legitiimsus.
Eesti Omavalitsus määrati ametisse Eestit okupeerinud Kolmanda Riigi Okupeeritud Ida-alade Riigiministeeriumi Ida-alade Riigikomissariaadi Eesti kindralkomissariaadi kindralkomissari Karl Siegmund Litzmann poolt 9. detsembril 1941 koos Saksa vägedega Eestisse jõudnud ning eelnevalt vastavalt Saksa Riigi poliitilise juhtkonna poolt välja valitud isikutest – Eesti Omavalitsuse juht Hjalmar Mäe oli lahkunud Eestist 1941. aastal "järelümberasumise" käigus Saksamaale.
Eestis asus 1941. aasta sügisel pärast Tallinna vallutamist Saksa vägede poole ka endine I Riigivolikogu esimees 1938–1939 ja Eesti Vabariigi peaminister aastatel 1939–1940 Jüri Uluots, kellele 21. juunil 1940 langesid Vabariigi Presidendi ülesanded ja kes ainsana viimase Eesti Vabariigi Valitsuse koosseisust suutis vältida arreteerimist Nõukogude julgeolekuasutuste poolt.
1941. aasta juulis püüdis Jüri Uluots ametisse nimetada uut Eesti Vabariigi Valitsust, mis ebaõnnestus, kuna Saksamaa ei tunnustanud Eesti iseseisvust.
Eesti Omavalitsuse koosseis.
Eesti kindralkomissariaadi kindralkomissar Karl Siegmund Litzmann nimetas ametisse EOV Juhi ja Eesti Omavalitsuse direktorid kinnitas ametisse kindralkomissar (S. Litzmann), Eesti Omavalitsuse juhi ettepanekul ja vabastas neid ametist ka Eesti Omavalitsuse juhi ettepanekul. Nendest Mäe, Angelus ja Vendt olid Saksamaa kodanikud.
Eesti Omavalitsuse haldusasutused.
EOV Haridusdirektoorium.
Eesti Omavalitsuse Haridusdirektoorium moodustati 1. juunist 1942, kui Haridus- ja Kohtudirektoorium jagati kaheks iseseisvaks asutuseks. Asukoht Tõnismägi 11, Tallinn
EOV Kohtudirektoorium.
Tallinna kriminaalkohtu ringkonda kuulusid Tallinna linn, Harju, Lääne ja Järva maakonnad koos maakonnas olevate linnadega, Tartu kriminaalkohtu ringkonda kuulusid Tartu linn, Tartu, Valga, Võru ja Petseri maakonnad koos maakonnas olevate linnadega; Narva kriminaalkohtu ringkonda kuulusid Narva linn ja Viru maakond ühes maakonnas olevate linnadega; Pärnu kriminaalkohtu ringkonda kuulsid Pärnu linn, Pärnu ja Viljandi maakonnad ühes maakonnas olevate linnadega; Kuressaare kriminaalkohtu ringkonda kuulus Saare maakond ühes Kuressaare Unnaga. Kriminaalkohtud tegutsesid üheisikuliste kohtutena. Kriminaalkohtud tegutsesid üheisikuliste kohtutena. Kriminaalkohtutele allusid süüteoasjad, mis kuni 21. juunini 1940 Eesti maa-alal allusid Eesti Kriminaalkohtupidamise seadustiku järgi jaoskonnakohtutele ja ringkonnakohtutele, kuivõrd need süüteoasjad sõjaväevõimu poolt ei ole eraldatud kriminaalkohtute alluvusest. Kohtuasjade toimetamisel kriminaalkohtud käsitlesid Eesti Kriminaalseadustiku ja Eesti Kriminaalkohtupidamise seadustiku eeskirju, mis kehtisid Eestis kuni 21. juunini 1940
1. juunist 1942 jagati Haridus- ja Kohtudirektoorium kaheks iseseisvaks asutuseks
EOV Majandus- ja Transpordidirektoorium.
Eesti Omavalitsuse Majandus- ja Transpordidirektoorium (saksa keeles "Direktorium für Wirtschaft und Transportwesen") loodi 1941. aasta septembris ja reorganiseeriti 1. juunist 1942 Majandus- ja Rahandusdirektooriumiks. 
1942. aasta maist, turukorralduse ja varustuse osakond
EOV Majandus- ja Rahandusdirektoorium.
Eesti Omavalitsuse Majandus- ja Rahandusdirektoorium (saksa keeles "Das Direktorium für Wirtschaft und Finanzen") moodustati 1. juunist 1942 reorganiseeritud Majandus- ja Transpordidirektooriumist. MRDga liideti Põllutöödirektoorium ja Sotsiaaldirektooriumi tööosakond. Veeteede, vesiehituse ja tehnilise järelevalve korraldamine anti loodud Tehnikadirektooriumi pädevusse. MR direktooriumis loodi 9 osakonda, valitsust ja ametit. Majandus- ja Rahandusdirektoorium lõpetas tegevuse 1944. aasta septembris.
EOV Tehnikadirektoorium.
Eesti Omavalitsuse Tehnikadirektoorium (saksa keeles "Das Direktorium für Technik") moodustati 1. juunist 1942 senise Põllutöödirektooriumi ning Majandus- ja Transpordidirektooriumi veeteede, vesiehituse ja tehnilise järelevalve aladest ning Sisedirektooriumi Ehitusvalitsusest.
EOV Põllutöödirektoorium.
Põllutöödirektoorium ning Majandus- ja Transpordidirektoorium liideti 1. juunist 1942 Majandus- ja Rahandusdirektooriumiks ja MRDga liideti Põllutöödirektoorium ja Sotsiaaldirektooriumi tööosakond.
 1. juunist 1942 liideti Sisedirektoorium ja Sotsiaaldirektoorium, jätkates tegevust Sisedirektooriumina.
Maavanemad ja linnapead.
Koos Eesti Omavalitsuse koosseisu määramisega määrati ka sama käskkirjaga maavanemad ja linnapead.
Eesti Omavalitsuse haldusjaotus vastas Eesti haldusjaotuseleː
Eesti SS-leegioni Kindralinspektuur.
1944. aastal moodustati ka eestlastest moodustatud sõjaväeüksuste (Relva-SSi Eesti Leegion, kaitsepataljonide ja Piirikaitserügementide) tagalategevuse koordineerimiseks Eesti SS-leegioni Kindralinspektuur ("Generalinspektion"). Kindralinspektuur moodustas ka Eesti Vabariigi aegse riigikaitsekontseptsiooni (Vaata Eesti sõjaväe ja Sõjaministeeriumi organisatsioon (1939)) alusel sõjaväeringkonnad.
Kindralinspektuuris teenisid:
Eesti Omavalitsuse tegevus.
1944. aasta.
11. juulil 1944 andis väegrupi „Nord” ülemjuhataja jalaväekindral Johannes Frießner Adolf Hitleri volitusel korralduse, millega täidesaatev võim Eestis, Lätis ja Leedus anti alates 12. juuli keskööst armeede ülemjuhatajatele, sealhulgas Põhja-Lätis ja Lõuna-Eestis 18. armee ülemjuhatajale ning Põhja-Eestis, Viru-, Järva- ja Harju maakondades ning Tartu maakonna põhjaosas armeegrupi „Narwa” ülemjuhatajale. Eesti kindralkomissariaadi kindralkomissar Karl-Siegmund Litzmann allutati otse väegrupi „Nord” ülemjuhatajale. Eesti Omavalitsus Hjalmar Mäe juhtimisel jäi kindralkomissari alluvusse, kuid Eesti Omavalitsuse asutused allusid vastavalt asukohale ka 18. armee ja armeegrupi „Narwa” ülemjuhatajatele.
16. septembril andis Adolf Hitler loa taganemiseks Mandri-Eestist. 17. septembril lõpetasid tegevuse Eestimaa kindralkomissari ametkond ja Eesti Omavalitsus ning kogu võim läks sõjaväelastele.