tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lepikson

Lepikson on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lepikson 31 inimesel: 16 mehel ja 15 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lepikson meeste puhul 7973. kohal ja naiste puhul 9247. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lepikson vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,82. Nimi oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 1,53 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Pärnumaal Saarde kihelkonnas Saarde, Kärsu ja Voltveti mõisavaldades ning Tartumaal Laiuse kihelkonnas Laiuse mõisvallas neljal korral nimeks Leppikson ja Lepikson.
Nimede eestistamisel vahetati aastatel 1935–1937 nimi Lepikson üheksal korral uue perekonnanime vastu, milleks olid Hiis, Lepalaan, Lepasalu (2 juhul), Lepiksoo (3), Mäesalu ja Rehemaa.
Robert Mayer

Robert Mayer (sündinud 9. oktoobril 1989 Havířovis) on Tšehhis sündinud Šveitsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC.
Hooajal 2005/06 debüteeris Mayer Saksamaa esiliigaklubis Kaufbeuren ESV. Järgmisel hooajal sai ta kirja ka ühe mängu Šveitsi kõrgliigaklubis Kloten HC.
2007. aastal siirdus Mayer Põhja-Ameerikasse, asudes mängima Kanada noorteliiga Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Saint John Sea Dogs. Hooajal 2009/10 asus Mayer mängima ECHL-i klubis Cincinnati Cyclones. 2010. aastal võitis ta klubiga Kelly Cup'i ning Mayer valiti koos teise Cyclonesi väravavahi Jeremy Smithiga ECHL-i väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Hooajal 2009/10 debüteeris ta ka American Hockey League'is (AHL) NHL-i klubi Montreal Canadiensi tütarklubis Hamilton Bulldogs. Pärast seda kuulus Mayer neli hooaega Bulldogsi koosseisu. 2013. aasta juulis sõlmis ta Canadiensiga kaheaastase lepingu. NHL-is Mayer ühtegi mängu kirja ei saanud, kuid ta oli mitmes mängus Canadiensi varuväravavaht.
2014. aasta juunis naasis Mayer Šveitsi, sõlmides kolmeaastase lepingu Genève-Servette'iga. Seal mängis ta kokku kuus hooaega. Hooajal 2020/21 mängis Mayer Šveisi kõrgliigaklubis HC Davos ja seejärel ühe hooaja samasse liigasse kuuluvas SCL Tigersis. Alates hooajast 2022/23 on ta mänginud taas Genève-Servette'is. 2023. aastal tuli ta Genève-Servette'iga Šveitsi meistriks. Šveitsi kõrgliiga hooaja 2022/23 finaalmängude veerandfinaali kuuendas mängus HC Lugano vastu lõi Mayer värava tühja võrku.
2007. aasta kuni 18-aastaste maailmameistrivõistlustel oli Mayer parima tõrjeprotsendiga väravavaht (92,41%). Šveitsi jäähokikoondise on Mayer kuulunud 2014., 2016., 2019. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
Radan Lenc

Radan Lenc (sündinud 30. juulil 1991 Mladá Boleslavis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib ründajana Rootsi kõrgliigaklubis HV71.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis BK Mladá Boleslav, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2010/11. Mladá Boleslavi põhikoosseisus asus Lenc mängima hooajal 2014/15. Aastatel 2018–2021 mängis Lenc Tšehhi kõrgliigaklubis Libereci Bílí Tygři. Aastatel 2019 ja 2021 võitis ta Bílí Tygřiga Tšehhi meistrivõistlustel hõbemedali.
Hooajal 2021/22 asus Lenc mängima KHL-i klubis Habarovski Amur. 2022. aasta veebruaris siirdus ta Rootsi kõrgliigaklubisse Frölunda. 2022. aasta novembris sõlmis ta kaheaastase lepingu HV71-ga. 
Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on Lenc osalenud 2022. aasta taliolümpiamängudel ning 2021. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
Damien Riat

Damien Riat (sündinud 26. veebruaril 1997 Genfis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib ääreründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Lausanne HC.
Aastatel 2012–2014 mängis Riat Kanadas Saskatchewani provintsi noorteliigas. Hooajal 2014/15 mängis Riat Rootsi klubis Malmö Redhawks ning sai kirja ka kolm mängu klubi põhimeeskonnas Rootsi esiliigas.
Aastatel 2015–2018 mängis Riat Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC ja 2018–2020 samasse liigasse kuuluvas EHC Bielis.
2020. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Washington Capitals, kes oli ta 2016. aasta NHL-i "draft"is valinud 117. valikuna. Hooaja 2020/21 esimeses pooles mängis Riat laenul Genève-Servette'is. Hooaja teise pooles suundus ta Põhja-Ameerikasse, kuid sai seal mänguaega vaid American Hockey League'is (AHL) Capitalsi tütarklubis Hershey Bears.
2021. aasta augustis läks Riat Capitalsist laenule Lausanne'i, kellega sõlmis aasta hiljem kaheaastase lepingu.
2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Riat Šveitsi jäähokikoondisega hõbemedali.
Kohfidisch

Kohfidisch [koːˈfiːdɪʃ] on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Vallaosad on Kohfidisch, Kirchfidisch ja Harmisch.
Litzelsdorf

Litzelsdorf on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Vald asub Burgenlandi lõunaosas.
Ajalugu.
Litzelsdorf kuulus koos ülejäänud Burgenlandiga kuni 1920/1921. aastani Ungari kuningriigi lääneossa ja selle ametlik nimi oli Lődös. Pärast Esimese maailmasõja lõppu anti Burgenland Saint-Germaini ja Trianoni rahulepingute tulemusel Austria vabariigile. 1921. aastast kuulub Litzelsdorf Burgenlandi liidumaa koosseisu.
Loipersdorf-Kitzladen

Loipersdorf-Kitzladen on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Emil Larmi

Emil Arvi Aukusti Larmi (sündinud 28. septembril 1996 Lahtis) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina Rootsi kõrgliigaklubis Växjö Lakers.
Soome kõrgliigas debüteeris Larmi hooajal 2016/17 HPK meeskonnas ning tõusis kohe klubi esiväravavahiks. Hooajal 2018/19 tuli Larmi HPK-ga Soome meistriks.
2019. aasta juunis sõlmis Larmi kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Pittsburgh Penguins. Penguinsi meeskonnas Larmi ühte mängu kirja ei saanud, mängides selle asemel Penguinsi tütarklubides Wilkes-Barre/Scranton Penguins American Hockey League'is ja Wheeling Nailers ECHL-is.
2021. aasta mais sõlmis Larmi lepingu Soome kõrgliigaklubiga Lahti Pelicans. 2022. aasta veebruaris siirdus ta Rootsi kõrgliigaklubisse Växjö Lakers. Hooajal 2022/23 tuli Larmi Lakersiga Rootsi meistriks. 2022/23. põhihooajal oli Larmi Rootsi kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (93,4%), lasi endale lüüa kõige vähem väravaid mängu kohta (1,62) ja sai kirja enim nullimänge (8). Lisaks pälvis Larmi sel hooajal Rootsi kõrgliiga väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Stefan Liv Memorial Trophy.
2016. aastal tuli Larmi Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Soome jäähokikoondise koosseisus osales Larmi 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
2023. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2023. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused olid 87. jäähoki maailmameistrivõistlused. Võistlused toimusid 12.–28. maini 2023 Soomes Tamperes ja Lätis Riias. Osales 16 meeskonda. Maailmameistriks tuli Kanada meeskond, kes alistas finaalis Saksamaa. Kolmanda koha võitis Läti.
Turniiril oli mitmeid ootamatuid tulemusi: Kasahstani võit Norra üle, Ungari võit Prantsusmaa üle, Läti kõigi aegade esimene võit Tšehhi üle, Norra kõigi aegade teine võit Kanada üle, samuti Kasahstani esimene võit Slovakkia üle. Ka väljalangemismängudes oli üllatusi: Läti jõudis esimest korda poolfinaali, kui alistas veerandfinaalis favoriidi Rootsi 3:1, Saksamaa võitis Šveitsi 3:1 ning valitsev olümpia- ja maailmameister Soome kaotas Kanadale 1:4. Tšehhi jäi pärast veerandfinaalis USA-lt saadud 0:3 kaotust 8. kohale, mis oli selle riigi seni halvim koht maailmameistrivõistluste ajaloos. Saksamaa jõudis finaali esimest korda pärast 1930. aastat, mil ta alistas lisaajal USA 4:3. Saksamaale oli hõbemedal esimene medal maailmameistrivõistlustelt pärast 1953. aastat. Läti võitis jäähoki maailmameistrivõistlustelt üldse esimese medali. Mõlemad 2023. aastaks kõrgdivisjoni jõudnud riigid, Ungari ja Sloveenia, langesid sealt uuesti kohe välja.
Korraldus.
Algselt oli otsustatud korraldada võistlused Venemaal Peterburis, kuid pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aasta veebruaris teatas Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK), et Venemaalt ja Valgevenelt võetakse kõikide rahvusvaheliste spordiürituste korraldamise õigused. 26. aprillil 2022 kaotas Venemaa jäähoki MM korraldamise õiguse.
Kuna jäähoki maailmameistrivõistluste kõrgemasse divisjoni olid tõusnud Sloveenia ja Ungari, pakkusid need riigid võistluste korraldamist Ljubljanas ja Budapestis. Kuid Ungari Jäähokiföderatsioon teatas seejärel IIHF-ile, et ta ei saanud riigipoolseid tagatisi võistluste läbiviimiseks ning pakkumine võeti tagasi. Nüüd esitasid Soome ja Läti ühispakkumise, potentsiaalsete võõrustamiskohtadena pakuti Nokia Arenat Tamperes ja Arena Rigat Riias. 27. mail 2022 kinnitas IIHF, et turniiri korraldavad Soome ja Läti, kusjuures Soome oli võõrustanud ka 2022. aasta IIHF maailmameistrivõistlusi Tamperes ja Helsingis.
Väljalangemismängud.
Lõplik paremusjärjestus.
Eelringis viiendaks jäänud meeskonnad said asetuse üheksanda ja kümnenda, kuuenda koha saavutanud võistkonnad 11. ja 12. koha jne.
Statistika.
Resultatiivsemad mängijad.
Väravavahid, kes mängisid oma meeskonna mängudest vähemalt 40%.
Allikas: IIHF.com&lt;/small&gt;
Auhinnad.
Allikas
Jānis Jaks

Jānis Jaks (sündinud 22. augustil 1995 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliigaklubis HC Litvínov.
Ta alustas jäähoki mängimist kodulinnaklubis HK Rīga.
Aastatel 2014–2016 mängis Jaks USA nooreliigas North American Hockey League. Aastatel 2016–2020 USA üliõpilasliigas American International College'i jäähokimeeskonnas.
2020. aasta märtsis sõlmis Jaks üheaastase lepingu American Hockey League'i (AHL) klubiga Bakersfield Condors. Kuna hooaja 2020/21 algus Põhja-Ameerikas koroonapandeemia tõttu hilines, mängis Jaks hooaja esimeses pooles KHL-i klubis Riia Dinamo. Condorsis sai Jaks 20 mänguga kirja kaks väravat ja neli väravasöötu.
2021. aasta juulis sõlmis Jaks üheaastase lepingu KHL-i klubiga HK Sotši.
2022. aasta augustis liitus Jaks Litvínoviga.
Läti jäähokikoondise koosseisus osales Jaks esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2014. aastal.
Taktikaline tuumarelv

Taktikaline tuumarelv (ehk mittestrateegiline tuumarelv) on tuumarelv, mis on mõeldud kasutamiseks olukorras, kui lahinguväljal on läheduses sõbralikke üksusi. Üldiselt on taktikalised tuumarelvad nõrgemad kui strateegilised tuumarelvad, mis on mõeldud rindest kaugel asuvate vastase rajatiste hävitamiseks, et pärssida vastaspoole võimekust edasi sõdida. Taktikalist tuumarelva ei ole 2023. aasta seisuga mitte kunagi kasutatud.
Taktikalisi tuumarelvu võib strateegilistest eristada mitmel moel, kuid enimlevinud variandi kohaselt defineerib taktikalisi tuumarelvi nende lühem operatiivraadius ja väiksema võimsusega lõhkepea. Sellisteks relvadeks võivad olla näiteks tuumalõhkepeadega varustatud vabalangemispommid, miinid, torpeedod, ballistilised raketid, tiibraketid või suurtükimürsud.
2023. aasta seisuga on hinnatud, et Ameerika Ühendriikidel on varus sadu (2021. aastal on arvukuseks pakutud umbes 230) taktikalisi tuumarelvu ning Venemaal on neid 1816. Ühendriigid hoiavad oma varudest umbes 100 B61 vabalangemispommi välisriikides kuues NATO baasis: Aviano &amp; Ghedi Torre õhuväebaas Itaalias (u 35 tk), Incirliki õhuväebaas Türgis (u 20), Kleine Brogeli õhuväebaas Belgias (u 15 tk) ja Bücheli õhuväebaas Saksamaal (u 15). Ülejäänud USA taktikalisi tuumarelvu hoitakse Ühendriikides.
Amberian Dawn

 
Amberian Dawn (tähendab inglise keeles "Merevaikne koidik") on Soome sümfoonilise "power metali" ansambel, mille asutasid 2006. aastal Tuomas Seppälä ja Tommi Kuri.
2023. aasta seisuga on Amberian Dawn välja andnud üheksa stuudioalbumit, neli singlit ja kaksteist muusikavideot.
Albumid.
"Take a Chance", 2022.
Tribüütalbum ABBA'le.
Heidi Parviainen

Heidi Parviainen (sündinud 8. märtsil 1979) on Soome heavy metal'i laulja. 
Ta on sümfoonilise "metal"'i bändi Dark Sarah solist.
Varem kuulus ta Amberian Dawni koosseisu. Ta on klassikalise väljaõppega lüüriline sopran.
2022. aasta 9. oktoobri õhurünnak Zaporižžja korterelamule

2022. aasta 9. oktoobri õhurünnak Zaporižžja korterelamule oli varahommikul Venemaa relvajõudude poolt läbi viidud raketirünnak Zaporižžjas asuvale 9-korruselisele korterelamule, mille tulemusel hukkus vähemalt 13 inimest ja enam kui 89 inimest sai vigastada.
See õhurünnak, nagu ka muud samalaadsed Kiievis, Lvivis, Dnipros, Mõkolajivis ja Žõtomõris toimunud, leidis aset päev pärast seda, kui plahvatus kahjustas suurt osa Krimmi sillast, milles Venemaa president Vladimir Putin süüdistas Ukrainat ja nimetas seda "terroriaktiks".
Hüperhelikiirus

Hüperhelikiirus on mõiste aerodünaamikas. Tegemist on kiirusega, mis
ületab helikiirust vähemalt viiekordselt. Sageli öeldakse, et see algab kiirusel 5 "mach"'i ja rohkem.
Hüperhelikiirusega relv

Hüperhelikiirusega relv on relv, mis on võimeline lendama hüperhelikiirusel, mis on 5–25 korda suurem helikiirusest (umbes 1,6–8,0 km/s).
Ajalugu.
Esimese hüperhelikiirusega relva Silbervogeli kallal töötati 1930. aastatel Eugen Sängeri juhtimisel Saksamaal, kuid 1941. aastal projekt suleti.
Tiszavasvári

Tiszavasvári on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis, Tiszavasvári kreisi halduskeskus. Tiszavasvári asub komitaadikeskusest Nyíregyházast ligikaudu 27 km läänes.
Praegune Tiszavasvári tekkis 1941. aastal, kui kaks küla Büd ja Szentmihály ühendati Bűdszentmihály nime all. 1946. aastal külad lahutati, kuid 1950. aastal liideti uuesti. 1952. aastal anti asulale ungari revolutsionääri Pál Vasvári auks nimeks Tiszavasvári. Linnaõigused sai Tiszavasvári 1986. aastal.
Andrzej Poczobut

Andrzej Poczobut (valgevene keeles "Андрэй Пачобут"; sündinud 16. aprillil 1973 Vialikaja Bierastavicas) on poola rahvusest Valgevene ajakirjanik, publitsist ja blogija, Valgevene poola vähemuse aktivist ja poliitvang.
Ta sündis aastal 1973 Vialikaja Bierastavicas. Ta lõpetas aastal 1998 Hrodna Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Aastatel 1999–2001 oli ta õigusõppejõud Hrodna Riiklikus Polütehnilises Kõrgkoolis ning Õigus- ja ärikoolis. Siis asus ta tegelema ajakirjandusega. Ta töötas muu hulgas Grodno ajalehtedes "Pahonia", "Dien", "Miestnoje Vriemia", "Głos znad Niemna" ja üleriigilises sõltumatus päevalehes "Narodnaja Volja". Ta oli Anżelika Orechwo (endise nimega Andżelika Borys) juhitava Valgevene Poolakate Liidu ajakirja "Magazyn Polski na ugraniczności" peatoimetaja. Alates 2006. aastast "Gazeta Wyborcza" korrespondent Hrodnas.
Ta on Valgevene Poolakate Liidu aktiivne liige alates 1990. aastatest. Ta on alati kindlalt toetanud organisatsiooni täielikku sõltumatust Minski võimudest, kuid seda Valgevene seadusandluse raames. Ta oli Valgevene Poolakate Liidu ülemnõukogu esimees, mida Minski võimud ei tunnustanud.
Ta on üks Valgevene presidendi Alaksandr Łukašenka vastaseid, keda režiim on oma artiklites korduvalt kritiseerinud. Teda peeti kinni ja vahistati mitu korda oma ühiskondliku ja ajakirjandusliku tegevuse eest.
Ta on ekspert NSV Liidu eriteenistuste ajalooga Lääne-Valgevenes ja Armia Krajowa tegevusega nendes valdkondades.
Isiklikku.
Ta on abielus, tal on tütar ja poeg.
Nagyhalász

Nagyhalász on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Ibrányi kreisis. Nagyhalász asub Tisza jõest 6 km kaugusel, komitaadikeskusest Nyíregyházast ligikaudu 21 km põhjas. Nagyhalászist vahetult läänes paikneb Ibrány linn.
Küla on esmamainitud 1245. aastal. Linnaõigused sai Nagyhalász 1993. aastal.
Mariasdorf

Mariasdorf on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Markt Allhau

Markt Allhau on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Markt Neuhodis

Markt Neuhodis on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Mischendorf

Mischendorf on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Mórahalom

Mórahalom on linn Ungaris Csongrád-Csanádi komitaadis, Mórahalomi kreisi halduskeskus. Mórahalom asub Serbia piirist ligi 6 km kaugusel, komitaadikeskusest Szegedist umbes 21 km läänes.
Mórahalomit on ürikutes esmamainitud 1729. aastal. Aleviks sai Mórahalom 1970. ja linnaks 1989. aastal.
SKYbrary

SKYbrary on portaal, mis koondab kokku erinevaid lennundusalaseid ohutusreegleid ja kogemusi ning võimaldab kasutajatel üksteistega suhelda, et omavahel teadmisi jagada. SKYbrary lõid 2008. aastal Eurocontrol, Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO) ja Lennundusohutuse Sihtasutus (FSF). Samuti võimaldab SKYbrary uurida ühest kohast erinevate regulatsioonide, teenuste, koolituste, lennukimudelite ning ka erinevate lennuõnnetuste ja nende põhjuste kohta. SKYbrarys olev info on avalik nii huvilistele kui ka asjatundjatele.
Eesmärk.
SKYbrary põhieesmärgiks on koondada kõik lennundusohutusega seotud teadmised, mis on kogutud erinevate organisatsioonidel või huvilistel. Selleks, et info oleks võimalikult ajakohane ja täpne, toetub andmebaas aktiivsete professionaalide ja huviliste toele, kes jagavad erinevaid teadmisi ning töövõtteid.
Koostöö.
Sarnaselt Vikipeediale põhineb SKYbrary kasutajate koostööl ning kõigil on võimalik artiklite loomisesse panustada. SKYbrary lehel on karm kontroll, et tagada info täpsus, kvaliteet ning asjakohasus.
Artikleid kontrollib perioodiliselt ning ka juhuslikult SKYbrary arendusmeeskond. Artikleid luua või muudatusi välja pakkuda ja teha on võimalik igaühel, kuid nende kasutusse võtmise luba on ainult SKYbrary toimetajatel ja sisuloojatel.
Funktsioonid.
SKYbrary lehel on mitmeid funktsioone. Huvilistel on võimalik uurida erinevate riskide ja lennundusega seotud ohtude ja probleemide kohta, inimese käitumisest tulenevate eripärade kohta ning leida infot erinevate õhusõidukite kohta. SKYbrarys on välja toodud erinevad ohutusalased väljaanded ja regulatsioonid. Lisaks pakub SKYbrary võimalust osaleda koolitustel ja kasutada erinevaid õppematerjale. On ka olemas foorumid kasutajatele, et arutleda erinevaid ideid või küsida ohutusalaseid küsimusi. SKYbraryst leiab teavet järgnevate teemade kohta:
• lennunduses olevad ohud
• inimkäitumine
• ohutuse edendus
• ihutuse regulatsioonid
• lennuõnnetused
• õhusõiduki tüübid
• lennujaamad
• ICAO liikmed ja territooriumid
• lennuoperaatorid
• lennunduskirjandus
• õpetused
• tööriistad
• koolitused
• väljaanded
• foorumid
Mezőkovácsháza

Mezőkovácsháza on linn Ungaris Békési komitaadis, Mezőkovácsháza kreisi halduskeskus. Mezőkovácsháza asub Rumeenia piirist 13 km kaugusel, komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 33 km lõunaedelas.
Mezőkovácsháza sai alevi staatuse 1463. aastal ja linnaõigused 1986. aastal.
Kārina Pētersone

Kārina Pētersone (sündinud 19. septembril 1954 Riias) on Läti õpetaja, tõlkija ja poliitik, kultuuriminister (aastatel 1998–2002, Andris Bērziņši valitsuses) ja integratsiooniminister (aastal 2006, Aigars Kalvītise esimeses valitsuses).
Ta sündis aastal 1954 Riias näitekirjaniku ja teatrilavastaja Pēteris Pētersonsi tütrena. Ta lõpetas aastal 1973 Riia 50. Keskkooli ja aastal 1978 Läti Riikliku Ülikooli inglise filoloogina, seejärel ka aspirantuuri (aastal 1989).
Aastatel 1978–1982 oli ta Riia Polütehnilise Instituudi võõrkeelte kateedri õppejõud. Aastatel 1982–1991 - Läti Riikliku Ülikooli inglise filoloogia osakonna vanemõppejõud. Aastatel 2017–2018 oli ta taas vabakutseline inglise keele õpetaja, töötades ülikoolis RISEBA (Rīgas Starptautiskā ekonomikas un biznesa administrācijas augstskola, Riia Rahvusvahelises Majandus- ja Ettevõtluskõrgkoolis).
Aastatel 1991–1993 oli K. Pētersone Läti Vabariigi Ülemnõukogu esimehe Anatolija Gorbunovi abi. Aastatel 1993–1995 töötas ta sarnasel assistendi ametikohal, kui A. Gorbunov sai 5. Riigikogu esimeheks. Aastatel 1995–1996 oli ta 6. Saeimi saadiku assistent, Euroopa asjade komisjoni esimehe A. Gorbunova ning aastatel 1996–1997 keskkonnakaitse- ja regionaalarengu ministri assistent, hiljem nõunik. , A. Gorbunova.
1997. aastal alustas ta aktiivset poliitilist tegevust, liitudes parteiga "Latvijas Ceļš" (LC) ja valiti selle nimekirjast Riia linnavolikokku. Aastatel 1997–1998 oli ta Riia linnavolikogu liige ning kultuuri-, kunsti- ja religioonikomitee esimees. 1998. aasta Läti parlamendivalimistel kandideeris ta seimi valimistel ja sai seimi liikmeks. Aastatel 26. novembrist 1998 kuni 7. novembrini 2002 oli ta Läti kultuuriminister, algul Vilis Krištopansi valitsuses, säilitades oma ametikoha ka järgmistes Andris Šķēle kolmandas ja Andris Bērziņši valitsustes. 2002. aasta Läti parlamendivalimistel kandideeris ta seimi valimistel, kuid ei osutunud valituks. Samuti ei saanud ma valijate toetust 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ja 2005. aasta Riia linnavolikogu valimistel.
2006. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta Läti Esimene Partei (Latvijas Pirmā partija) ja Läti Tee (Latvijas Ceļš) liidu poolt seimi liikmeks. 2007. aasta Läti presidendivalimistel, esitati ta algselt presidendikandidaadiks, kuid hiljem asendati ta Valdis Zatlersiga. Ta kandideeris ka 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kuid ei osutunud valituks. Samal aastal esitati ta ka seimi spiikri kandidaadiks, kuid ta kaotas Solvita Āboltiņale.
Aastatel 2010–2015 oli ta Läti Instituudi direktor. Aastatel 2015–2017 oli ta seimi esimene peasekretär (mis on administratiivne ametikoht, mille all töötavad Riigikogu kantselei direktor ja tegevdirektor, samuti personaliosakond, protokolliosakond, teabeosakond ja parlamendikomisjonide töötajad).
Oktoobrist 2017 sai tast Läti Rahvusraamatukogu tugiühingu direktor.
Isiklikku.
Ta on abielus tõlkija ja dramaturgi Raimonds Auškāpsiga, neil on kolm last.
Storhamar Ishockey

Storhamar Hockey on Norra jäähokiklubi, mis tegutseb Hamaris. See mängib Norra jäähoki kõrgliigas Fjordkraftligaen.
Klubi on asutatud 1957. aastal.
Kerekegyháza

Kerekegyháza (aastatel 1745–1900 Jászkerekegyháza) on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kecskeméti kreisis. Kerekegyháza asub Kecskemétist ligikaudu 16 km lääneloodes.
Küla on esmamainitud 1323. aastal. Linnaõigused sai Kerekegyháza 1. juulil 2001.
Berndt Gustav Schulmann

Berndt Gustav Schulmann (ka Scholmann; 1670-1708) oli Rootsi sõjaväelane (major), kes osales Põhjasõjas. 
Elulugu.
Berndt Gustav Schulmann sündis 1670. aastate paiku Johan Gustav von Schulmani ja Elisabeth Cronmani perekonda. 
Nooruses teenis 5 aastat ihukaitse vahtkonnas ning sai siis 1684. aastal Björneborgi jalaväerügemendis lipnikuks. Sellesse rügementi jäi ta teenima kuni 1700. aastani, mil sai kaptenleitnandiks. Ülejärgmisel aastal sai ta kapteniks. 1707. aastal sai ta majoriks. 
Berndt Gustav Schulmann hukkus 1708. aasta 1. septembril Neeva jõe ääres.
Kistelek

Kistelek on linn Ungaris Csongrád-Csanádi komitaadis, Kisteleki kreisi halduskeskus. Kistelek asub komitaadikeskusest Szegedist ligikaudu 27 km pühjaloodes. Linnast 3 km lääne poolt kulgeb maantee M3, mis algab Budapestis ja lõpeb Röszkes Serbia piiri ääres.
Küla on esmamainitud 1420. aastal. Kistelek sai alevikuks 1970. aastal, aleviks 1984. aastal ja linnaks 1989. aastal.
Létavértes

Létavértes (rumeenia keeles "Leta Mare") on linn Ungaris Hajdú-Bihari komitaadis Derecske kreisis. Létavértes asub Rumeenia piirist 4,5 km kaugusel, Debrecenist ligikaudu 25 km kagus.
Létavértes moodustati 1970. aastal, kui ühendati Nagyléta ja Vértesi külad. Nagylétat on esmamainitud 1229. aastal ja Vértesit 15. sajandil. Linnaõigused sai Létavértes 1. juulil 1996.
Sam Montembeault

Samuel Montembeault (sündinud 30. oktoobril 1996 Bécancouris Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Montreal Canadiens.
Aastatel 2013–2017 mängis ta noorteliiga Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Blainville-Boisbriand Armada.
2015. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i "draft"is 77. valikuna. 2017. aastal osales ta Panthersi treeninglaagris. Hooajal 2017/18 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Panthersi tütarklubis Springfield Thunderbirds. 2019. aastal valiti Montembeault ka AHL-i tähtede mängule. Panthersi meeskonda kutsuti Montembeault esimest korda 2019. aasta veebruaris. NHL-is tegi ta debüüdi sama aasta 2. märtsil mängus Carolina Hurricanesi vastu.
2021. aasta oktoobris liitus Montembeault Montreal Canadiensiga. 2022. aasta juulis pikendas ta Canadiensiga lepingut kahe aasta võrra.
Kanada jäähokikoondise koosseisus osales Montembeault 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
Őriszentpéter

Őriszentpéter (sloveeni keeles "Šentpeter", saksa keeles "St. Peter in der Wart") on linn Ungaris Vasi komitaadis Körmendi kreisis. Őriszentpéter asub Sloveenia piirist 5 km ja Austria piirist 20 km kaugusel.
Küla on esmamainitud 1280. aastal. Linnaõigused sai Őriszentpéter 1. juulil 2005.
Patrick Brown

Patrick Wellington Brown (sündinud 29. mail 1992 Bloomfield Hillsis, Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Ottawa Senators.
Aastatel 2010–2014 mängis Brown Boston College'i jäähokimeeskonnas.
2014. aasta aprillis sõlmis Brown kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Carolina Hurricanes. NHL-is debüteeris Brown Hurricanesi hooaja avamängus 10. oktoobril 2014 New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 31. märtsil 2016 mängus New York Rangersi vastu, kuid see jäi ühtlasi tema ainsaks väravaks Hurricanesi meeskonnas. Hurricanesi organisatsiooni kuulus Brown kuni hooaja 2018/19 lõpuni. Suurema osa ajast mängis ta American Hockey League'is (AHL) Hurricanesi tütarklubis Charlotte Checkers. 2019. aastal võitis ta Checkersiga Calder Cup'i, mis on AHL-i vaste Stanley karikale.
2019. aasta juulis sõlmis Brown kaheaastase lepingu Vegas Golden Knightsiga. Suurema osa hooajast 2019/20 mängis ta AHL-is Golden Knightsi tütarklubis Chicago Wolves. Samal põhihooajal sai ta NHL-is kirja ühe mängu, kui lõi 23. veebruaril 2020 värava Anaheim Ducksi vastu. Lisaks osales ta samal hooajal kahes Stanley karika väljalangemismängude mängus. Esimese ringi kolmandas mängus lõi ta värava Chicago Blackhawksi vastu.
2021. aasta oktoobris liitus Brown Philadelphia Flyersiga.. Flyersis mängis ta põhiliselt neljandas ründeliinis lahtivisete võtjana. 
2023. aasta märtsis kaubeldi Brown Philadelphia Flyersist Ottawa Senatorsi.
USA jäähokikoondise koosseisus osaleb Brown 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema isa Doug Brown on endine jäähokimängija.
3M22 Tsirkon

3M22 Tsirkon (vene keeles 3M22 «Циркон»; NATO koodnimi SS-N-33) on Venemaa laevatõrje raketikompleks, mis tulistab välja hüperhelikiirusega tiibrakette. 
Raketikompleks Tsirkon töötati välja Moskva oblastis Reutovis asuvas Masinaehituse Teadus-Tootmiskoondises.
Augustis 2022 teatas Venemaa kaitseminister Sergei Šoigu meediale, et alustati hüperhelikiiruselise raketikompleksi Tsirkon saritootmist.
Jaanuaris 2023 ilmus Vene meedias teade, et Tsirkonid paigaldati Venemaa mereväe Põhjalaevastiku fregatile Admiral Gorškov.
Veebruaris 2024 teatas Ukraina, et 7. veebruaril toimunud raketirünnakus Kiievile kasutas Venemaa Tsirkon raketti.
Masinaehituse Teadus-Tootmiskoondis

Sõjatööstuse Korporatsioon Masinaehituse Teadus-Tootmiskoondis (vene keeles Военно-промышленная корпорация "Научно-производственное объединение машиностроения"; lühendnimi Masinaehituse NPO) on Venemaa aktsiaselts, juhtivaid raketi- ja kosmosetehnika tootmiskoondisi. 
Asub Moskva oblastis Reutovis.
Tootmiskoondise ettevõtetes töötatakse välja ning toodetakse kanderakette, tehiskaaslasi, kosmoselaevu, orbitaaljaamu ja nende mooduleid, ballistilisi rakette, tiibrakette ja muid rakette.
Tootmiskoondis loeb enda asutamisaastaks 1944. aastat, kui Reutovis loodi Vladimir Tšelomei juhtimisel lennukmürsu katse-konstrueerimisbüroo OKB-51 (eesmärk oli luua pöördprojekteerimise teel trofeeraketist V1 vene analoog). 
Tootmiskoondise peakonkurent on Koroljovi Raketi- ja Kosmosetehnika Korporatsioon Energia.
Gönc

Gönc on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Gönci kreisi halduskeskus. Gönc asub Slovakkia piirist vähem kui 6 km kaugusel, Miskolcist ligikaudu 62 km kirdes.
Gönc on Ungari kõige põhjapoolsem linn.
Gönci on ürikutes esmamainitud 1219. aastal. Linnaõigused sai 2001. aastal.
Göncis oli reformeeritud kiriku pastoriks Gáspár Károlyi (u. 1529–1592), kes esimesena tõlkis Piibli ungari keelde.
Neustift an der Lafnitz

Neustift an der Lafnitz on vald ("Marktgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Oberdorf im Burgenland

Oberdorf im Burgenland on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Borsodnádasd

Borsodnádasd on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Ózdi kreisis. Borsodnádasd asub Slovakkia piirist 14,5 km kaugusel, Ózdist ligikaudu 12 km lõunas ja Miskolcist umbes 40 km läänes.
Nádasdi küla on ürikutes esmamainitud 1327. aastal. Praeguse nime sai Borsodnádasd 1903. aastal. Linnaõigused anti Borsodnádasdile 2001. aastal.
Oberschützen

Oberschützen (ungari: "Felsőlövő, Felső-Lövő", tuletatud: "Felső" = ülemine, "Lövő" = laskja) on vald ("Gemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Vallaosad on Aschau im Burgenland, Oberschützen, Schmiedrait, Unterschützen ja Willersdorf.
Pinkafeld

Pinkafeld on vald ("Stadtgemeinde") Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas. 
Vallaosad on Hochart, Gfangen, Alt-Pinkafeld, Nord-Pinkafeld ja Pinkafeld Stadt. Pinkafeld asub Pinka jõe kaldal, mille järgi on linn oma nime saanud.
Nyírbátor

Nyírbátor on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis, Nyírbátori kreisi halduskeskus. Nyírbátor asub Rumeenia piirist 15,5 km kaugusel, Nyíregyházast ligikaudu 33 km idakagus.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1279. aastal. Nyírbátor kaotas linnaõigused 1872. aastal, kuid sai need tagasi 1973. aastal.
Rohepööre

Rohepööre on majanduslik strateegia, mis võimaldaks muuta majanduse, ühiskonna ja keskkonna jätkusuutlikuks.
Tähendus.
Rohepööre on sotsiaalsete muutuste strateegia, mis võimaldab muuta globaalse olukorra uueks jätkusuutlikuks süsteemiks, mis juhib arengut ja rahu. Selle esmane eesmärk on tervendada elutingimusi, edendada jätkusuutlikku tulevikku (sh linnades) ja muuta puudused võimalusteks. 
Eesmärk.
Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärk on muuta Euroopa 2050. aastaks kliimaneutraalseks, elavdada majandust rohelise tehnoloogia abil, luua jätkusuutlik tööstus ja transport ning vähendada saastet. Kliima- ja keskkonnaprobleemide muutmine võimalusteks muudab ülemineku õiglaseks ja kõiki kaasavaks. 
Roheüleminek aitab lahendada Eesti majanduse madala ressursitõhususe ja tootlikkuse probleemid. Suure tõenäosusega paranevad töötajate tervis ja produktiivsus. Sektoreid, kes suudavad madala süsinikuheitega toota, ootab suurim kasv, kuna keskkonnahoidlikumad tooted aitavad saavutada häid positsioone uutel turgudel.
Toetused.
Keskkonnaministeerium juhib rohepööret, toetades seda erinevate toetustega, töötades välja õigusakte ja juhendeid ning hinnates ja luues kriteeriumeid uutele projektidele. Koos teiste ministeeriumide ja huvirühmadega tagatakse üleminekuks vajalike meetmete, stabiilne regulatiivne keskkond ning rahalised ja informatiivsed stiimulid reformide ja investeeringute läbiviimiseks. Rohepöördeks vastava ühiskonna jaoks vajalikke tavasid ja regulatsioone valmistatakse ette nii riiklikult kui ka globaalselt.
Toetuse näited:
Euroopa Komisjon aitab liikmesriikidel mobiliseerida vahendeid ja võtta meetmeid, et tagada sihtotstarbeline toetus piirkondadele ja sektoritele, mida üleminek kõige enam mõjutab. Struktuurireformide toe peadirektoraat abistab tehnilise toe instrumendi kaudu 17 liikmesriiki, et valmistada ette territoriaalsed õiglase ülemineku kavad, mille liikmesriigid peavad koostama õiglase ülemineku mehhanismi raames rahaliste vahendite saamiseks.
Csorvás

Csorvás (rumeenia keeles "Ciorvaş") on linn Ungaris Békési komitaadis Békéscsaba kreisis. Csorvás asub Békéscsabast ligikaudu 20 km läänes.
Asulat on esmamainitud 1217. aastal. Raudteeühenduse sai Csorvás 1871. aastal. Alevi staatus anti Csorvásile 1970. aastal. Linnaõigused sai Csorvás 1. juulil 2005.
Gračanica klooster

Gračanica klooster ([ɡratʃǎnitsa]; serbia keeles Манастир Грачаница, albaania keeles "Manastiri i Graçanicës") on kunagine õigeusu klooster Kosovos Gračanicas, serblaste enklaavis Lipljani lähedal. Kloostri ehitas Serbia kuningas Stefan Milutin 1321. aastal. Kloostrikompleksist on tänapäevani säilinud üksnes kirik. Ehitis on Serbia Bütsantsi arhitektuuri nn Makedoonia koolkonna silmapaistev näide.
1990. aastal nimetati klooster eriti oluliseks kultuurimälestiseks ning 2006. aastal kanti UNESCO maailmapärandi nimistu objektide hulka ühena Kosovo keskaegsetest ehitismälestistest.
Ajaloost.
Klooster oli kuningas Stefan Milutini valitsusaja üks viimaseid ehitisi. See püstitati varasema Jumalaema kiriku varemetele, valmis 1321. aastal ja pühitseti Jumalaema uinumisele. Kiriku lõunaseinale kirjutatud tekstis kirjeldatakse Lipljani piiskopkonna Gračanica Jumalaema templi varemeid ja teatatakse, et kirik on ehitatud alates alusmüürist ja kaunistatud ja maalitud seest ja väljast.
Kloostrikompleksist on tänapäevani säilinud üksnes kirik, põhiplaanilt viiekupliline ristkuppelkirik kolme hulknurkse apsiidiga idaseinas. Narteks ja torn lisati mõned kümnendid pärast ehitise valmimist, et kaitsta lääneseina freskosid. Aastail 1379–1383 sai narteks türklaste mitme rünnaku ajal raskelt kannatada, torn põles maha ja hävis rikkalik käsikirjade kogu. 1383. aastal narteks taastati. Gračanica sai kannatada ka Kosovo lahingus 1389. aastal.
Osmanite riigi perioodil sai Gračanicast tähtis kultuurikeskus. Metropoliit Nikanori ajal (1528–1555) maaliti hulk altariikoone, samuti trükiti tema käsul liturgilisi raamatuid ja muid kloostrile vajalikke trükiseid. 1564. aastal tellis metropoliit Dionissi, kelle surm on kujutatud narteksi ühel freskol, altarisse uued kuninglikud uksed. 1570. aastal müüriti välisnarteksi uksed kinni ja kaunistati freskodega, 17. sajandi algul sai kirik tinakatuse ja 1620. aastal telliti ikonostaasi jaoks suur Kolgata rist. 17. sajandi lõpul sai klooster taas viga Austria ja Veneetsia sõjakäikudes türklaste vastu pärast Viini teist piiramist, millest ka serblased Austria poolel osa võtsid.
Paremkalda-Ukraina

Paremkalda-Ukraina (ukraina keeles Правобережна Україна, vene keeles Правобережная Украина, poola keeles Prawobrzeżna Ukraina, Slovaki keeles Pravobrežná Ukrajina, ungari keeles Jobb parti Ukrajna) on ajalooline ja territoriaalne nimetus tänapäeva Ukraina osale Dnepri jõe paremal (lääne)kaldal, mis vastab tänapäevastele Vinnõtsja, Žõtomõri, Kirovohradi oblastitele, aga ka Kiievi ja Tšerkassõ lääneosadele. See eraldati varemete ajal vasakust kaldast.
Paremkalda-Ukraina piirneb läänes Volõõnia ja Podoolia ajalooliste piirkondadega, edelas Moldaavia, lõunas Jedisani ja Zaporižžja piirkonnaga, idas Vasakkalda-Ukrainaga ning põhjas Polesjega.
Piirkonna peamised linnad on Tšerkassõ, Kropõvnõtskõi, Bila Tserkva, Žõtomõr ja Oleksandrija.
Ajalugu.
Parem- ja Vasakkalda-Ukraina ajalugu on tihedalt seotud Hmelnõtskõi ülestõusuga aastatel 1648–1657. Territoorium kuulus Poola-Leedu Rahvaste Ühenduse koosseisu Vasade all kuni Vene-Poola sõjani, mille vallandas Hmelnõtskõi Perejaslavi leping 1654. aastal Moskva liiduga. Pärast 13-aastast konflikti ühendas võidukas Moskva tsaaririik 1667. aastal pärast Andrusovo vaherahu Vasakkalda-Ukraina koos Kiievi linnaga.
Samal ajal jäi Paremkalda-Ukraina Rahvaste Ühendusse kuni Poola jagamiseni 18. sajandi lõpus. Poola krooni Väike-Poola provintsi osana jagati see kaheks vojevoodkonnaks: Kiieviks ja Bracławiks. 1669. aastal lubas hetman Petro Dorošenko paremkaldal asuval Ukrainal olla Osmanite impeeriumi osa. Osmanid vallutasid 1672. aastal Ukraina paremkalda lõunapoolseima Podoolia.
Pärast kristlike suurriikide 1683. aasta võitu Viini lahingus tagastati 1699. aastal Karlowitzi lepinguga need maad Rahvaste Ühendusele. 18. sajandi jooksul toimus kaks kasakate ülestõusu. Aastal 1793 annekteeris Paremkalda-Ukraina Poola teisel jagamisel Vene impeeriumiga, saades Väike-Venemaa kubermangu osaks.
19. sajandil oli Paremkalda-Ukraina elanikkond valdavalt ukrainlased, kuid suurem osa maast kuulus Poola või poloniseeritud Ukraina aadlile. Paljud külad ja linnad kuulusid juutide asustuspiirkonda ja neis oli palju juute, samas kui poola keelt kõnelev aadel oli enamasti roomakatoliiklane. Suurem osa talurahvast muutus kreekakatoliiklikuks alles 18. sajandil ja pärast Poola jagamist läks suures osas õigeusku juba ammu enne Unia lagunemist aastal 1839. Paremkalda-Ukraina jagati seejärel neljaks kubermanguks, millest igaüks oma administratsiooniga: Kiiev, Volõõnia, Herson ja Podoolia.
Tamási

Tamási on linn Ungaris Tolna komitaadis, Tamási kreisi halduskeskus. Tamási asub Balatoni järvest 35 km kagus ja komitaadikeskusest Szekszárdist ligikaudu 46 km loodes.
Tamási lossi on ürikutes esmamainitud 1315. aastal. Aastatel 1541–1686 oli Tamási Osmanite riigi võimu all. Tamásile anti alevi staatus 1730. aastal. Linnaõigused sai Tamási 1984. aastal.
Aastatel 1945–1989 olid linna servas asunud kasarmud Nõukogude armee käsutuses.
Vasakkalda-Ukraina

Vasakkalda-Ukraina (ukraina keeles Лівобережна Україна, vene keeles Левобережная Украина, poola keeles Lewobrzeżna Ukraina) on Dnepri jõe vasakul (ida)kaldal asuva Ukraina osa ajalooline nimi, mis hõlmab tänapäevaseid Tšernihivi, Poltava ja Sumõ oblasteid ning Kiievi ja Tšerkassõ idaosa.
Ajalugu.
Mõiste ilmus 1663. aastal, kui Ivan Brjuhhovetskõi valiti Ukraina hetmaniks opositsioonis Pavlo Teterjaga. Brjuhhovetskõi oli esimene teadaolev "Vasakkalda-Ukraina" hetman selle piirkonna üle, mis oli Venemaa mõju all.
Kuni 17. sajandi keskpaigani kuulus ala Poola-Leedu Rahvaste Ühendusse. 1654. aasta Perejaslavi rahulepinguga läks piirkond esialgu Moskva kontrolli alla, kui kohalikud kasakate juhid vandusid vastutasuks sõjalise kaitse eest truudust Vene monarhiale. Venemaa suveräänsust piirkonna üle kinnitati hiljem Andrusovo lepinguga (1667) ja igavese rahulepinguga (1686) Poola-Leedu Rahvaste Ühenduse ja Moskva tsaaririigi vahel.
Vene võimu all oli Vasakkalda-Ukraina algselt tsaaririigis (alates 1721. aastast Venemaa keisririik) teatud autonoomia kasakate hetmanaadina, mis 18. sajandi jooksul, kui Zaporižžja Sitš hävitati, viidi aeglaselt tagasi.
Didzis Šmits

Didzis Šmits (sündinud 14. veebruaril 1975 Riias) on Läti ettevõtja ja poliitik. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" (kuhu kuulusid Läti Roheline Partei, Läti Regioonide Ühendus ja Liepaja partei) seimi liikmeks. Ta oli 14. detsembrist 2022 kuni 15. septembrini 2023 Läti põllumajandusminister.
Ta on lõpetanud Riia Prantsuse Lütseumi ja Läti Ülikooli (bakalaureusekraad politoloogias rahvusvahelistes suhetes (1998)), samuti omandanud magistrikraadi rahvusvaheliste organisatsioonide diplomaatia erialal Pariisi 11. Ülikoolis (2000).
Ta on tegutsenud lobistina. Ta oli Läti kalakasvatajate liidu president (valitud 2006. aasta lõpus) ja Läti Toiduettevõtete Föderatsiooni nõukogu esimees, samuti Euroopa Vähipüügi Assotsiatsiooni juht.
2004. aastal oli ta Rahvapartei välisministrite Rihards Pīksi ja Artis Pabriksi büroo juhataja.
Aastal 2006 liitus ta enne 2006. aasta Läti parlamendivalimisi parteiga Uus Aeg (Jaunais Laiks), olles ühtlasi ka partei seimi fraktsiooni konsultant ja pressisekretär. Aastal 2009 oli ta üks partei "Jaunlatvija" asutajatest, valiti erakonna juhiks ja kandideeris Riia linnavolikogu valimistel, kuid see nimekiri ei pälvinud valijate toetust. Aastal 2010 osales ta parteiühenduse "Hea Läti Eest" ("Par labu Latviju") asutamises, esindades selles erakonda "Jaunlatvija", kuid erakonna üldkogu lükkas hiljem osalemisplaani tagasi.
Aastal 2018 astus ta erakonda Kellele kuulub riik? ja valiti selle nimekirjast seimi. Valitsuse moodustamise ajal eeldati talt majandusministri portfelli, kuid vahetult enne valitsuse kinnitamise hääletust keeldus ta pakkumisest. 2015. aasta Läti presidendivalimistel kandideeris ta Läti presidendiks, kuid jäi alla Egils Levitsile. Seejärel lahkus ta seimi fraktsioonist ja parteist. Mais 2021, kui "Kellele kuulub riik?" seimi fraktsioonist oli lahkunud hulk saadikuid, teatati, et Didzis Šmits naaseb fraktsiooni, kuigi ta ei osalenud Koroonapandeemia seimi koosolekutel (seim oli kaugtööl).
2022 aasta alguses astus ta Läti Rohelise Partei ridadesse ning tegi koostööd Roheliste ja Talurahvaliidu Seimi fraktsiooniga. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" seimi liikmeks. 14. detsembril 2022 sai tast Läti põllumajandusminister.
Isiklikku.
Tema õde on kunstnik Gita Šmite.
Bryan Johnson

Bryan Johnson (sündinud 22. augustil 1977 Provos Utah' osariigis) on Ameerika Ühendriikide edukas ettevõtja, riskikapitalist ja kirjanik. Ta on asutaja ja tegevjuht ajutegevust jälgivale ja salvestavale ettevõttele Kernel ning alustavatesse teadus- ja tehnoloogiaettevõtetesse investeerivale riskikapitaliettevõttele OS Fund.
Ta oli ka e-kaubanduses mobiili- ja veebimaksesüsteemidele spetsialiseerunud ettevõtte Braintree asutaja, juhatuse esimees ja tegevjuht. Venmo omandas selle 2012. aastal 26,2 miljoni dollari eest. PayPal omandas liidetud üksuse 2013. aastal 800 miljoni dollari eest.
Elulugu.
Johnson kasvas üles kolme venna ja ühe õega Springville'is Utah' osariigis. Pärast vanemate lahutust elas ta ema juures, tema kasuisa oli omanik veondusettevõttes. 19-aastaselt sai temast mormooni misjonär, mis on tavaks kohalikele noortele meestele Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikus. Ta veetis misjonil kaks aastat Ecuadoris.
Johnson alustas ettevõtlusega aastail 1999–2003, asutades kolm idufirmat.
2003. aastal lõpetas ta Brigham Youngi Ülikooli, saades bakalaureusekraadi rahvusvaheliste uuringute alal. 2007. aastal lõpetas ta Chicago Boothi Ülikooli, saades magistrikraadi ettevõtluses.
Tal on kolm last.
Ta on piloot.
2011. aastal eemaldus ta kirikust.
Ta on avaldanud kaks lasteraamatut “Code 7: Cracking the Code for an Epic Life” (2017) ja “The Proto Project: A Sci-Fi Adventure of the Mind” (2019).
Esimest korda tutvustati tema isiksust laiemalt 2020. aasta dokumentaalfilmis “I Am Human”, mis käsitleb aju ja masina vahelisi liideseid.
Project Blueprint avalikustati 13. oktoobril 2021, selle eesmärk on bioloogiliselt mõõta ja maksimaalselt ümber pöörata inimese vanust. Katsed laseb ta läbi viia enda seitsmekümnel elundil. Johnson väidab, et projekti tulemusel on tema epigeneetiline vanus vähenenud 5,1 aasta võrra, mis on taganud nooruslikuma südame.
Emilia di Liverpool

"Emilia di Liverpool" on Gaetano Donizetti ooper ("dramma semiseria") kahes vaatuses anonüümse autori libretole, mis oli kirjutatud Vittorio Trento ooperile "Emilia di Laverpaut" Stefano Scatizzi samanimelise näidendi järgi. 
Esmaettekanne toimus 28. juulil 1824 Napoli Teatro Nuovos. 
Ajalugu.
Esietendus võeti jahedalt vastu. Kritiseeriti libretot ja süžeed, kuid muusikat kiideti ja nimetati ilusaks. Järgmised etendusel läksid paremini, kuid pärast seitset etendust võeti "Emilia" mängukavast maha. Donizetti polnud sellise tulemusega rahul ning palus Giuseppe Checcherinil libreto ümber töötada. Helilooja kõrvaldas algvariandi 17 muusikanumbrist kaheksa ning kirjutas juurde kolm uut lugu. Sündis ümbertöötatud variant, mis kanti ette 8. märtsil 1828. aastal samuti Napoli Teatro Nuovos ja kandis pealkirja "L’Eremitaggio di Liwerpool". See oli Napoli dialektis kõnedialoogidega ooper. Väljatulekul jätkus publikut kuueks etenduseks. Teised teatrid hoidusid seda versiooni esitamast ning eelistasid mõnel korral algversiooni ettekandmist kus retsitatiivid lauldi. 
"Emiliat" etendati väljaspool Napolit ainult üks kord, 1826. aasta sügisel Viterbo Teatro del Genios. Teos oli Napoli Teatro Nuovo laval veel 1838. aastal kolmeks etenduseks ja uuesti 1871. aastal Napoli Nuovo-Nazionales. Järgmised "Emilia di Liverpooli" ettekanded toimusid 20. sajandil. 12. juunil 1957 toimus ooperi taaselustamine Liverpoolis Joan Sutherlandiga nimiosas. Ettekanne kanti üle ka BBC poolt. 1987 esitati Liverpoolis kontsertversioon, mille Opera Rara helisalvestas. Viimane teadaolev ettekandmine toimus taas Liverpoolis 2002. aastal kohaliku asjaarmastajate trupi poolt. 
Helisalvestised on tehtud 1957. ja 1986. aastal.
Süžee.
Tegevus toimub külas Londoni lähistel. Sinna on eemaldunud Emilia koos oma majapidajanna Candidaga. Emilia laevakaptenist isa Claudio oli lahkunud merele, kui Emilia oli alles laps. Arvatakse, et barbaarsed aafriklased tapsid ta. Emilia on kohtunud noore ohvitseriga, kes on talle teinud abiellumisettepaneku. Kuid Emilia ema on lükanud abiellumisettepaneku tagasi, sest ta on lubanud Emilia rikkale Napoli aadlikule don Romualdole. Noor ohvitser innustab Emiliat põgenema, kuid Emilia pöördub koju tagasi ja leiab sealt ema surnuna. Napolist teele läinud laev sattub tormi kätte ja jookseb karile. Sellel on don Romualdo ja tema sekretär Federico koos oma mõrsja Luigiaga. Külaelanikud päästavad nad ja viivad mägimajja. Laeval on ka habemesse kasvanud madrus, kes teatab, et ta oli olnud 20 aastat Aafrikas vangis. Madrus on Emilia isa Claudio. Don Romualdo selgitab Emiliale, et on tulnud kohtuma inglise lordi tütrega, kes on lubatud talle naiseks. Federico armub Emiliasse ja palub Candidat vahendada tema kohtumisi Emiliaga. Konservatiivne Claudio on vastu Emilia ja Federico abiellumisplaanidele, kuid annab lõpuks üldsuse survele järele ja soostub abieluga. Don Romualdo omakorda abiellub Luigiaga, kes pärast seda kui Federico on endale valinud Emilia, orienteerub kiiresti ümber.
Medgyesegyháza

Medgyesegyháza (slovaki keeles "Medeš") on linn Ungaris Békési komitaadis Mezőkovácsháza kreisis. Medgyesegyháza asub Rumeenia piirist 16 km kaugusel, komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 20 km lõunas.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1418. aastal. Raudteeühendus on Medgyesegyházal alates 1883. aastast. Linnaõigused sai Medgyesegyháza 1. juulil 2009.
Nyírmada

Nyírmada on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Vásárosnaményi kreisis. Nyírmada asub Ukraina piirist 24 km kaugusel, Nyíregyházast ligikaudu 37 km idakirdes.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1296. aastal. Nyírmada sai linnaõigused 1. juulil 2009.
Körösladány

Körösladány on linn Ungaris Békési komitaadis Szeghalomi kreisis. Körösladány asub Békéscsabast 32 km põhjas, Rumeenia piirist 35 km kaugusel.
Körösladányit on ürikutes esmamainitud 1222. aastal. Körösladány sai linnaõigused 2007. aastal.
Hristianovitši Teoreetilise ja Rakendusmehaanika Instituut

Hristianovitši Venemaa TA Siberi Osakonna Teoreetilise ja Rakendusmehaanika Instituut (vene keeles Институт теоретической и прикладной механики им. С. А. Христиановича СО РАН; lühend IPTM) on Novosibirskis asuv teadusuurimisinstituut, mis kuulub Venemaa Teaduste Akadeemia Siberi osakonna struktuuri.
Instituut asutati 1957. aastal.
Uurimissuunad.
Instituudi teadustegevuse põhisuunad on:
Instituudi töötajate pöördumine ülduse poole.
Mais 2023 pöördusid instituudi töötajad avaliku kirjaga üldsuse poole palvega "kaitsta Venemaa aerodünaamikateadust, päästa eelseisva krahhi eest see, mis loodi Nõukogude Liidu ja Venemaa teadlaste, inseneride ja tööliste aastakümnetepikkuse ennastsalgava tööga!"
Kirjas kurdeti, et viimase aasta jooksul on süüdistatuna riigireetmises arreteeritud instituudi kolm väljapaistvat aerodünaamikateadlast Anatoli Maslov, Aleksandr Šipljuk ja Valeri Zvegintsev.
Kirjas mainitakse ka 2022. aasta suvel üldsust šokeerinud surmaga lõppenud juhtumit, kui kvantoptika eriteadlane Dmitri Kolker arreteeriti.
Rakamaz

Rakamaz on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Nyíregyháza kreisis. Rakamaz asub Tisza jõest umbes 3 km idas, komitaadikeskusest Nyíregyházast ligikaudu 27 km loodes.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1067. aastal. Rakamaz sai linnaõigused 2000. aastal.
Lõuna-Uurali Riiklik Ülikool

Lõuna-Uurali Riiklik Ülikool (vene keeles Южно-Уральский государственный университет; lühend JuUrGU) on Tšeljabinsks asuv ülikool, Tšeljabinski oblasti suurim kõrgkool, rahvuslik uurimisülikool. 
Ülikool loeb enda asutamisaastaks 1943. aastat, kui asutati Tšeljabinski Mehaanika-Masinaehituse Instituut (Челябинский механико-машиностроительный институт). Aastatel 1951–1990 kandis kõrgkool nime Tšeljabinski Polütehniline Instituut ja 1990–1997 Tšeljabinski Riiklik Tehnikaülikool.