Peeter Ernits

Peeter Ernits (sündinud 11. juunil 1953 Tallinnas) on Eesti zooloog, ajakirjanik ja poliitik.
Haridus.
Peeter Ernits on lõpetanud 1971. aastal Tallinna 42. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna bioloogiaosakonna, spetsialiseerudes bakterigeneetikale.
Töökäik.
Erialane tegevus.
Aastatel 1976–1980 töötas ta Tallinna Loomaaias teadurina, 1980–1988 oli Eesti Loodusmuuseumis zooloogia osakonna juhataja ning 1989–1997 Eesti Loodusmuuseumi direktor.
Oma kirjutistes on ta muu hulgas käsitlenud kahepaiksete, roomajate, lindude ja imetajate levikut ja arvukust ning muud nendega seotut.
Ajakirjanduslik tegevus.
Aastatel 1998–2002 oli ta ajakirja Luup peatoimetaja ja 2002–2004 ajalehe Postimees erikorrespondent. Aastatel 2004–2007 oli ta Maalehe peatoimetaja ja 2008–2015 peatoimetaja asetäitja. 
Aastatel 2008–2014 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu esimees, kevadest 2014 kuni kevadeni 2015 juhatuse liige.
Poliitiline tegevus.
Peeter Ernits kandideeris 1995. aasta Riigikogu valimistel Eesti Roheliste ja Eesti Rojalistliku Partei moodustatud valimisliidu Neljas Jõud nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eestimaa Rahvaliidu nimekirjas. Ta sai 810 häält, kuid ei osutunud valituks. 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eesti Keskerakonna nimekirjas. Ta sai Jõgeva- ja Tartumaal (valimisringkonnas nr 9) 824 häält, kuid valituks ei osutunud.
Mais 2015 asus ta tööle Tallinna kesklinna linnaosavalitsuse avalike suhete nõunikuna.
5. augustil 2015 teatas haigusest taastunud Edgar Savisaar, et loobub Riigikogus tööleasumisest. Tema asemel sai Riigikogu liikmeks Ernits, kes andis ametivande 18. augustil 2015.
2017. aasta juunis avaldas Peeter Ernits vastuseisu Haabersti hõberemmelga mahavõtmisele.
Septembrist 2015 Eesti Keskerakonda kuulunud Peeter Ernits lahkus sealt septembris 2018 ja astus Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda.
2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Peeter Ernits Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimekirjas valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa) ning kogus 3846 häält, mis oli paremuselt teine tulemus selles valimisringkonnas. Ta oli XIV Riigikogu riigieelarve kontrolli erikomisjoni liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 2933 häält ning ei osutunud valituks.
Juunis 2023 kandideeris ta EKRE kongressil erakonna esimeheks, sai 42 häält (teine kandidaat Martin Helme sai 381 häält) ega osutunud valituks.
29. aprillil 2024 astus Peeter Ernits EKRE-st välja. Seejärel astus ta 15. augustil 2024 uude erakonda Eesti Rahvuslased ja Konservatiivid, kuid lahkus sealt sama aasta 16. detsembril koos Henn Põlluaasa, Ants Froschi ja Helen Rebasega.
31. märtsil 2025 jõustus Kert Kingot süüdi mõistev kohtuotsus, mille tõttu pidi Kingo lahkuma Riigikogust ning tema asendusliikmena sai parlamenti Ernits. Mais astus ta taas Eesti Keskerakonda.
Isiklikku.
Peeter Ernitsal on kolm tütart ja poeg. Ta on abielus. 
Peeter Ernitsa vend Martin Ernits on kirurg.
Hüüdnimi.
Kihnukeelse looduslooõpiku andmetel kutsutakse Manilaiul Peeter Ernitsat konnaonuks. Nimelt olevat laiu elanikud märganud, et kui loodusteadlane sinna läks, siis suhtles ta pigem konnade kui inimestega – sellest ka hüüdnimi.