Tühistamiskultuur

Tühistamiskultuur ehk sotsiaalne sanktsioneerimine on kultuurinähtus, kus isik, kelle käitumist peetakse sobimatuks, tõrjutakse, boikoteeritakse, välditakse või vallandatakse, sageli sotsiaalmeedia abil. See tõrjumine võib laieneda sotsiaalsetesse või professionaalsetesse ringkondadesse ning enamik tuntud juhtumeid on seotud kuulsustega. Need, kelle suhtes ostrakismi rakendataks, on "tühistatud".
Mõiste "tühistamiskultuur" tuli laiemalt käibele 2018. aastal ja sellel on enamasti negatiivne varjund. 
Mõned kriitikud väidavad, et tühistamiskultuur pärsib ühiskondlikku arutelu, et see on ebaproduktiivne, et see ei too kaasa tõelisi sotsiaalseid muutusi, et see põhjustab sallimatust või et see on küberkiusamise vorm. Teised väidavad, et seda mõistet kasutatakse selleks, et tühistamises süüdistades rünnata neid, kelle eesmärk on edendada vastutusele võtmist või anda hääleta inimestele hääl. Teised aga seavad kahtluse alla selle, kas tühistamiskultuur on tegelikult uus nähtus, väites, et boikoteerimine on eksisteerinud ammu enne mõiste "tühistamiskultuur" tekkimist. 
Tühistamiseks kiputakse tänapäeval nimetama mitmesuguseid tegevusi või reaktsioone: kritiseerimine, mõnitamine, kiusamine, boikoteerimine, vastutusele võtmine, eriti aga sotsiaalsetest normidest üle astumise tõttu korrale kutsumine.
Mõiste päritolu.
Bändi Chic 1981. aasta album "Take It Off" sisaldab lugu "Your Love Is Cancelled", mis võrdleb lahkuminekut telesaadete tühistamisega. Laulu kirjutas Nile Rodgers pärast halba kohtingut naisega, kes soovis, et mees kuritarvitaks oma kuulsuse staatust naise heaks. "Your Love Is Cancelled" inspireeris stsenaristi Barry Michael Cooper lisama 1991. aasta filmi "New Jack City" viite naisele, kes tühistati. Selle sõna säärane kasutusviis ja tähendus tõi mõiste USA mustanahaliste argikeelde, kust see hakkas levima.
2015. aastaks oli tühistamise mõiste nn Black Twitteris (mustanahaliste Twitteris) laialt levinud, viidates isiklikule otsusele, mõnikord tõsimeelselt ja mõnikord naljaga pooleks, inimese tühistamisele või töölt lahkumisele. The New York Timesi ajakirjaniku Jonah Engel Bromwichi sõnul viitab selline sõna "tühistamine" kasutamine millegi/kellegi täielikule eiramisele. Pärast seda, kui tuntuks said mitmed veebipõhise häbistamise juhtumid, hakati mõistet "tühistamine" kasutama laialdaselt, tähistades selle sõnaga nördinud veebipõhist reaktsiooni mõnele provokatiivsele avaldusele ühe sihtmärgi vastu. Ajapikku hakkasid sellised juhtumid korduma ning hakati rääkima nördimuse ja tühistamise "kultuurist".
2017. aasta oktoobris viisid filmiprodutsendi Harvey Weinsteini vastu esitatud seksuaalrünnakusüüdistused tema projektide tühistamiseni, tema väljaheitmiseni Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemiast ning juriidiliste tagajärgedeni, sealhulgas süüdimõistmiseni vägistamises ja seksuaalses rünnakus. Need sündmused aitasid kaasa liikumise #MeToo tõusule, kus inimesed jagasid oma seksuaalse rünnaku süüdistusi, mis viis süüdistatavate karjääri katkestamiseni (ehk tühistamiseni). 
2017. aasta novembris tunnistas koomik Louis CK end süüdi seksuaalses väärkäitumises ja selle tulemusena tühistati tema saated, lõpetati tema loomingu levitamise lepingud ning tema agentuur ja mänedžerid katkestasid temaga lepingud. Pärast ajutist sõumaailmast eemalolekut naasis Louis CK 2018. aastal ja võitis 2022. aastal Grammy auhinna. Paljud meelelahutustööstuses tegutsevad inimesed aga ütlesid, et tema karjääri toetamine või talle Grammy andmine on kohatu tema varasemate tegude tõttu.
Arutelud "tühistamiskultuuri" üle hoogustusid 2019. aasta lõpus. 2020. aastatel hakati seda kasutama tähendusena, mis viitas kommenteerija arvates ebaproportsionaalsele reaktsioonile poliitiliselt ebakorrektsele kõnele.
Tühistamisviisid.
Kedagi tühistatakse vahel lõbu pärast, kuid ka eesmärgil reaalset sotsiaalset muutust esile kutsuda. On kahte liiki tühistamist: üks on oma sisult lihtsam, kus antakse märku, et inimene on eksinud ja palutakse, et ta enam nii ei teeks; teine on aga agressiivsem, kus mõne normi vastu eksinud inimest üritatakse ühiskonnas kõrvale tõrjuda.
Tühistamine Eestis.
Eestis on olnud mitmeid tühistamisjuhtumeid, näiteks Aivar Mäe ja Alari Kivisaare juhtumid, Getulio Aurelio Fredo juhtum. Osa seesugustest kaasustest on Eestis jõudnud ka kohtusse – mõne kohtuotsuse järel kohustub sotsiaalmeedia platvormidel algne ütleja kõigi enda avalduste juures avaldama ka ümberlükkamise, või kohus tunnistab inimese õigust arvamust avaldada ja seda ka avalikult. Lisaks üksikisikutele on olnud ka firmade tühistamisi: Talleggi tibude juhtum või kanamunade kampaaniad ketipoodide vastu.
Eesti ja USA "cancel culture" ei ole oma sisult päris sarnased, tühistamiskultuur erineb riigiti. Eesti on üsna homogeenne rahvastik, inimesed on ühetaolised ja mõned sotsiaalsed probleemid ei ole nii teravad nagu mujal. Keeleteadlased on varem tähelepanu juhtinud, et eestlased on näiteks tsensuurist rääkides NSVL-i kogemuse tõttu ettevaatlikumad, sest sel sõnal on ajalooline kaastähendus, mis erineb mujal, näiteks USA-s räägitavast tsensuurist.
Põlvkonnad.
Esineb ka põlvkondadevahelisi erinevusi. See, mis vanemate inimeste jaoks võib olla tabu, on noorte jaoks arusaamatu, ja ka vastupidi. See võib omakorda aga tühistamiskultuuri võimendada. Erinevad uuringud arutlevad selle üle, kust läheb piir: üks asi on kedagi kritiseerida, teine asi on avaldada tema isikuandmeid või viia veebist juhtum füüsilisse maailma. Osa sellest sotsiaalse muutuse loomise kriitikast pärineb generatsioonidevahelisest normide põrkumisest.