tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keskkoolimuusikal

"Keskkoolimuusikal" (ingl k "High School Musical") on 2006. aasta ameerika telefilm.
Filmile on tehtud kaks järge: 2007. aastal telefilm "Keskkoolimuusikal 2" ja 2008. aastal kinodes linastunud "".
Film esilinastus Disney Channelis 20. jaanuaril 2006. Sellest sai äriliselt kõige edukam Disney Channeli telefilm: esilinastust vaatas 7,7 miljonit inimest. Film sai välismaalgi väga edukaks ja 2009. aasta seisuga oli seda üle maailma vaadanud 225 miljonit inimest.
Filmi põhjal tehti kontserditurnee, kus esinesid filmi "Keskkoolimuusikal" näitlejad, muusikal "Keskkoolimuusikal" ja romaanisari. "Keskkoolimuusikal" on läbi aegade esimene Disney telefilm, mille põhjal on tehtud teatrilavastus.
Film sai kuus "Emmy" nominatsiooni, millest võitis kaks: koreograafia ja lasteprogrammi kategoorias. Veel kandideerisid režissöör Kenny Ortega, näitlejate valik ja kaks originaallaulu. Samal aastal sai film neli Teismeliste valiku auhinna nominatsiooni, millest võitis kõigis kolmes kategoorias, kus osales: parim näitleja (Zac Efron, Vanessa Hudgens kandideeris samuti), näitlejapaar (Efron ja Hudgens) ning komöödia- või muusikališõu.
Sisu.
East High Schooli korvpallistaar Troy Bolton (Zac Efron) ja matemaatikageenius Gabriella Montez (Vanessa Anne Hudgens) kohtuvad jõuluvaheajal, aastavahetuse tähistamise peol. Seal võtavad nad osa karaokest ja laulavad laulu "Start of Something New", mille käigus mõistavad, et nende vahel on midagi tekkinud.
Nädal hiljem hakkavad nad kohtamas käima. Kui Troy vaatab telefonist uusaastapeol Gabriellast tehtud pilti, on ta kindel, et see uus tüdruk on tema. Ent õpetaja märkab seda ning jätab Troy, Gabriella, Troy parima sõbra ja tiimikaaslase Chad Danforthi (Corbin Bleu), bioloogiaklubi presidendi Taylor McKessie (Monique Coleman) ja draamaklubi asepresidendid Ryan Evansi (Lucas Grabeel) ning Sharpay Evansi (Ashley Tisdale) telefoni kasutamise tõttu pärast tunde.
Margus Ader

Margus Ader (sündinud 15. veebruaril 1977 Võrus) on eesti laskesuusataja, ettevõtja, kaitseväelane, spordikommentaator.
Sportlikud saavutused.
Muid tähtsamaid võistlusi.
Esindanud Eestit täiskasvanute laskesuusatamise koondises maailmameistrivõistlustel aastatel 1999, 2000, 2001, 2004 ja 2005. 
Osales Salt Lake City taliolümpiamängudel 2002. aastal. 
Teenis aastatel 1996–2005 Eesti kaitseväes, auastmelt seersant. Aastatel 1996–2005 osales kümnel korral Eesti koondises sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel.
Hans von Fersen

Vabahärra Hans von Fersen (1625 – 23. jaanuar (vkj 13. jaanuar) 1683 Narva, Ingerimaa kubermang Rootsi kuningriik) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane, Cronendahli (Skabersjö) vabahärra. 
Elulugu.
Sündis Eestimaa maanõuniku, Laupa ("Laupa"), Lohu ("Loal") ja Jäneda ("Jendel") mõisniku (aastast 1630 ka Abja) Reinhold von Ferseni (1594–1649) ja Dorothea Wrangelli (1590–1652) pojana. Tema ema oli Rootsi feldmarssali ja Liivimaa kindralkuberneri Herman Wrangeli õde.
1643. aastal teenis välja kaptenleitnandi auastme ja sai 1655. aastal Hämeenlinna (rootsi "Tavastehus") lääni rügemendiülemaks. Aastast 1660 oli Tallinna komandant ja aastal 1665 sai jalaväe kindralmajori auastme, ning oli ka Eestimaa maanõunik. 
1674. aastal ülendati Hans von Fersen kindralleitnandiks ja koos vend Fabian von Ferseni ning onupoegade Otto Wilhelm von Ferseni ja Hermann von Fersen nooremaga Cronendahli sai ta (Skabersjö, Skåne maakonnas) vabahärra tiitli.. Aastal 1675 määrati Hans von Fersen Riia kuberneriks ja 6. mail 1682 Ingerimaa kubermangu, Nöteborgi ja Käkisalmi lääni kuberneriks Narvas, kus ta ka järgmisel aastal suri. 
Ta oli Skåne maakonna Cronendahli vabahärra, Mäo, Abja, Palupera, Kammeri, Laupa, Valkla, Sipa ja ("Embekshoff, Embeck" – liideti hiljem Puurmanni ja Raadiga) mõisa pärushärra.
Perekond.
Hans von Fersen abiellus 1651. aastal Katarina Elisabeth Burtiga (surnud 1666), kes oli Stralsundi komandandi, Purdi ja Tohisoo pärushärra Heinrich Robert Burti ja Magdalena von Vietinghoffi tütar. Abielust sündisid:
16. juunil 1668 või 1669 abiellus ta vabapreili Anna Magdalena von Tiesenhauseniga (surnud 1706/07), kes oli Rakvere mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Anna von Ükskülli (maetud 1701) tütar. Abikaasa noorematest õdedest Johanna Margaretha (surnud 1664) oli 1683. aastast Otto Vellingki abikaasa ja hiljem Peeter I tütre Anna Petrovna õukonnadaam ning Hedwig Elisabeth (1652–1694) 1669. aastast Otto Magnus von Esseni abikaasa. Teisest abielust sündis Hans von Fersenil tütar:
Hugo Conwentz

Hugo Wilhelm Conwentz (20. jaanuar 1855 Gdański lähedal – 12. mai 1922 Berliin) oli saksa botaanik ning üks klassikalise looduskaitse rajajaid Saksamaal ja Euroopas. 
Ta uuris muuhulgas merevaiku.
Maabriis

Maabriis ehk ööbriis on öine rannikutuul suunaga rannalt merele. Selle moodustavad tõusva temperatuuri erinevused maa- ja veealadel. 
Maapind jahtub öösel kiiremini kui vesi. Õhk on maapinna kohal külmem ja raskem. Seal kujuneb välja kõrgema rõhuga ala. Öösel on õhk veekogude kohal soojem ja seal on madalama rõhuga ala. Õhk liigub kõrgema rõhuga alalt madalama rõhuga alale, siis puhub tuul maalt merele. See ongi maabriis.
Suurimad maabriisid Florida ümbruses.
Tallinna Õpetajate Maja

Tallinna Õpetajate Maja on Tallinna linna hallatav kultuuri- ja haridusasutus, mis tegutseb aadressil Raekoja plats 14 (õpetajate maja).
Asutus asutati 1957. aastal. Aastatel 1957–1994 kandis see nime "Haridus- ja Teadusala Töötajate Maja".
2019. aastal toimus õpetajate majas 44 õpetajakoolitust, 10 ainevõistlust, 74 huviõppekursust ja 8 meeskonnakoolitust.
Gamviki vapp

Gamviki valla vapp on Norra Finnmargi maakonna Gamviki valla vapp.
Vapp kinnitati 28. septembril 1990. 
Punasel põhjal on kolm kollast võrgunõela, mis sümboliseerivad valla peamist elatusallikat kalandust.
Gamviki valla lipp on sama kujundusega.
Viited.
&lt;small&gt;Artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelse Vikipeedia artiklit .
Loodushoid ja Turism

Loodushoid ja Turism oli ajakiri, mida andis välja Loodushoiu- ja Turismi-instituut. 
Ajakiri ilmus aastatel 1939–1940 kuus korda aastas.
Ajakirja peatoimetaja oli Peeter Päts, vastutav ja tegevtoimetaja Gustav Vilbaste.
Klassikaraadio

Klassikaraadio on Eesti Rahvusringhäälingu programm, mis alustas tööd 1. aprillil 1995 Eesti Raadio kolmanda programmina. Alates 17. detsembrist 1998 on Klassikaraadio eetris ööpäev läbi ja üle riigi kuuldaval FM-lainealal.
Jaam edastab kultuurisaateid ning klassikalist muusikat, džäss- ja folkmuusikat. Programmis on olulisel kohal kontserdiülekanded Eestist ja mujalt, sealhulgas Jazzkaare, Viljandi pärimusmuusika festivali, ERSO ja Eesti Filharmoonia Kammerkoori kontsertide ülekanded. 
Klassikaraadio on vahendanud tihedas koostöös Euroopa Ringhäälingute Liiduga (European Broadcasting Union, EBU) Eesti muusikat raadiojaamadesse üle kogu Euroopa.
Toimetus.
Klassikaraadio peatoimetaja on algusest peale olnud Tiia Teder. Tegevtoimetaja on Marge-Ly Rookäär. Toimetusse kuuluvad Nele-Eva Steinfeld, Liina Vainumetsa, Kersti Inno, Ivo Heinloo, Lisete Velt, Johanna Mängel, Kaisa Jõhvik jt.
Tegevus.
Lisaks igapäevasele raadioprogrammile on Klassikaraadio korraldanud klassikalist muusikat propageerivaid projekte. Näiteks 2015. aastal valiti Klassikaraadio eestvedamisel ja koostöös Eesti Rahvusraamatukoguga Eesti klassikaplaati. Kuulajad valisid veebihääletuse teel kõigi aegade olulisemaks Eesti klassikaalbumiks Arvo Pärdi "Tabula rasa" (ECM 1984).
2015. aastal toimus Klassikaraadio korraldusel Tallinnas rahvusvaheline heliloojate rostrum 29 riigi osavõtul. Koostöös EBU ja Viljandi pärimusmuusika festivaliga korraldas Klassikaraadio 2016. aastal Viljandis EBU Folk Festivali ning vahendas EBU liikmesriikide raadiojaamadesse 28 festivali kontserdi salvestist.
Alates 2015. aastast korraldab Klassikaraadio 1. oktoobril rahvusvahelise muusikapäeva e-viktoriini, milles osalevad igas vanuses muusikasõbrad. 
Klassikaraadio korraldab raadiomajas ja toimetuse ruumides stuudiokontserte. Koostöös ansambliga U on toimunud alates aastast 2013 kontserdisari URR (ansambel U: Eesti Rahvusringhäälingus) Eesti Raadio 1. stuudios. 
Klassikaraadio korraldab stuudioesinemisi muusikakoolide õpilastele sarjas "Noorte stuudio" alates 2015. aastast. 
2012. aastal sai alguse koolikontserdisari "Klassikaraadio tuleb külla". Kontserdisarja eesmärk on pakkuda kooliõpilastele klassikalise muusika kuulamise võimalusi ja äratada nendes muusikahuvi, samuti korraldada noortele muusikutele esinemis- ja publikuga kohtumise võimalusi. Kontserdid on suhtlevas vormis – muusikud tutvustavad klassikalist muusikat, oma pille ja Klassikaraadiot. 2013. aastal pälvis kontserdisari Eesti Rahvusringhäälingu aastapreemia. Projekt kandideeris üle-eestilisel suhtekorralduskonkursil auhinnale kõrvuti suure eelarvega projektidega. 2015. aastal ilmus Klassikaraadio 20. aastapäevaks CD "Klassikaraadio tuleb külla" projektis osalenud noorte interpreetide salvestistest.
Dieenid

Dieenid ehk alkadieenid ehk diolefiinid on süsivesinikud, mille molekulis on kaks kaksiksidet.
Dieenid võib jagada järgmistesse klassidesse:
Konjugeeritud dieenid.
Kovalentsete sidemete konjugatsioon (π-elektronid on delokaliseerunud üle nelja järjestikuse sp2
-hübriidse süsiniku) 1,3-dieenides annab neile keemilistes reaktsioonides alkeenidest erinevaid omadusi:
СН2=С(СН3)–СН=СН2 + HCl → CH3–CCl(СН3)-СН=СH2 +
CH3–С(СН3)=СН–СH2–Cl
Dimeer

Dimeer on keemias kahe identse molekuli (kahe monomeeri molekuli) ühinemisprodukt, tihti on selleks tsükliline ühend. Seda protsessi nimetatakse dimerisatsiooniks.
Näiteks on tuntud ditsüklopentadieen, milles kaks tsüklopentadieeni molekuli on ühinenud tritsükliliseks produktiks.
Dimeeriks nimetatakse ka vesiniksidemetega seotud assotsiaate, nagu näiteks on kahe vesiniksideme kaudu seotud kaks karboksüülhappe molekuli.
Biokeemias ja molekulaarbioloogias on teada makromolekulide nagu proteiinide või nukleiinhapete dimeerid, mis on seotud vesiniksidemete kaudu, nagu ka DNA molekulide seotus kaksikspiraaliks.
Surnud 1914

"Siin on loetletud 1914. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Trimeer

Trimeer on keemias kolme identse molekuli (monomeeri molekuli) ühinemisprodukt, tihti on selleks tsükliline ühend.
Näiteks on teada, et formaldehüüd HCHO esineb ka tsüklilise trimeeri trioksaanina C3H6O3 ja polümeeri paraformaldehüüdina HO(-CH2-O)n-H.
Marius Nilsen

Marius Nilsen (24. detsember 1963 – 31. detsember 2024) oli Norra poliitik (Norra Töölispartei).
Ta oli aastatel 2007–2011 Gamviki valla vanem. 
Tööpartei sai 2007. aasta vallavalimistel 66,8% häältest.
Välislingid.
&lt;small&gt;Selle artikli kirjutamisel on kasutatud norrakeelset Vikipeediat seisuga 31.3.2009.
Karl Grau

Karl Grau (31. oktoober 1884 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 18. august 1952 Augsburg) oli eesti advokaat. Ta oli Viljandi linnapea ja Läti aukonsul. 
Haridus ja noorusaastad.
Grau õppis Soosaare vallakoolis, Kolga-Jaani kihelkonnakoolis ning aastatel 1901–1905 Tartus Hugo Treffneri eragümnaasiumis. 1906–1911 õppis Grau Tartu Ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli "cand. jur."-kraadiga. Tema lõpueksami teema oli "Varanduslised kuritööd Tartu ja Viljandimaal ja ühiskondlikud abinõud nende vastu võitlemiseks". Karl Grau oli korporatsiooni Sakala asutajaliige ja auvilistlane.
Karl Grau abiellus 1909. aastal Pärnus Valda Kalniniga.
Viljandi aeg (1911–1918).
Pärast ülikooli lõpetamist 1911. aastal asus Grau tööle vandeadvokaadi abina Oskar Rütli juures Tartus. Poole aasta pärast kolis ta aga Viljandisse, kus hakkas tööle iseseisva vandeadvokaadina.1912–1918 oli Grau Viljandis ajalehe Sakala vastutav toimetaja. 
Grau astus Viljandi Põllumeeste Seltsi, kus valiti juhatuse liikmeks ja seejärel seltsi esimeheks. 1917. aastal valiti ta esimestel demokraatlikel valimistel Viljandi esimeseks eesti soost linnapeaks. Varem olid seda ametit pidanud ainult sakslased. Samuti valis Viljandi linn Grau Eesti Maapäeva liikmeks.
Vabadussõda ja Tartu aeg (1918–1941).
Vabadussõjas astus Karl Grau II polku lihtreameheks, üsna pea määrati ta sõjakohtu uurijaks. 1918. aastal kolis Grau tagasi Tartusse, kus töötas advokaadina ning oli ajakirja Õigus toimetuse liige. Tema õigusteemalisi artikleid ilmus igal aastal. Aastatel 1921–1922 pidas ta Tartu Ülikoolis õppeülesandetäitjana loenguid kriminaalõiguse ajaloost. Grau korraldas ka õigusteadlaste päevi ning oli selle ürituse iga-aastane referent, kes lahendas aktuaalseid õiguslikke küsimusi. 1932–1934 töötas Grau kriminaalprotsessi projekti koostamiseks moodustatud komisjonis, mis asus kohtuministeeriumi juures.
Grau oli osanik Tartu telefonivabrikus, Tartu pärmivabrikus ja Räpina paberivabrikus. 
Pärast Nõukogude vägede taganemist 1941. aastal töötas Grau mõnda aega kohtudirektorina.
Pagulus.
Karl Grau põgenes Nõukogude võimu eest perega Saksamaale ning asus elama Augsburg-Kriegshaberisse. Paguluses osales Grau mitmes organisatsioonis. Ta oli USA ala Eestlaste Keskesinduse ja Ülesaksamaalise Keskesinduse esimees. Lisaks oli Grau Punase Risti laekur. Grau algatusel töötati välja EÜSL-i (Eesti Ühiskond Saksa Liitvabariigis) uus põhikiri ning viidi läbi Saksamaa eestlaste üldvalimised.
Karl Grau suri 18. augustil 1952 raske haiguse tagajärjel ning maeti 21. augustil Augsburg-Hochfeldi protestandi kalmistule. Matusel asetasid pärgi ja lilli ning ütlesid järelehüüdeid paljude seas korp! Sakala esindaja kolonel Ludvig Jakobsen, ühingu Eesti Ühiskond Saksa Liitvabariigis esindaja kolonel Herman Stockeby, Eesti Post ja Eesti Rada esindaja Johannes Västrik. Matusetalituse korraldas pastor Konrad Veem.
Liikmesus.
Karl Grau oli üks Tartu Õigusteadlaste Seltsi eestvedajaid ja selle esimene esimees. Grau valiti ka 1930. aastal Vandeadvokaatide Nõukogu liikmeks nii Tartus kui ka Tallinnas.
Avigdor Lieberman

Avigdor Lieberman, sünninimi Evet Lieberman (heebrea keeles אביגדור ליברמן; vene keeles Эвет Львович Либерман "Evet Lvovitš Liberman"; sündinud 5. juulil 1958 Chişinăus Moldaavia NSV-s) on Iisraeli parempoolne poliitik, Yisra'el Betenu partei esimees. 
31. märtsist 2009 kuni 18. detsembrini 2012 ja 11. novembrist 2013 kuni 14. maini 2015 oli ta Iisraeli välisminister ja 30. maist 2016 kuni 14. novembrini 2018 Iisraeli kaitseminister.
1978. aastal immigreerus ta koos perega NSV Liidust Iisraeli.
Lieberman on lõpetanud Jeruusalemma Heebrea Ülikooli politoloogia erialal.
Aastail 2001–2002 oli Lieberman Iisraeli infrastruktuuriminister, 2003–2004 transpordiminister ja 2006–2008 strateegiliste asjade minister. 
Liebermani partei Yisra’el Betenu sai 2009. aasta valimistel 120-kohalises Knessetis 15 kohta.
Avigdor Lieberman on abielus, tal on kaks poega ja üks tütar.
August Oksa

August Oksa (14/27. oktoober 1902 Pala vald, Tartumaa – 14. veebruar 1980 Tallinn) oli eesti advokaat.
Ta õppis 1924–1929 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Alates 1935 vandeadvokaat Tartus.
Oskar Palu

Oskar Palu VR I/3 ja II/3 (13. juuli 1894 Vastse-Nõo vald, Tartumaa – 3. veebruar 1978 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja arst.
Õppis 1914–1918 ja 1920–1924 (lõpetas) Tartu Ülikoolis arstiteadust, Sakala vilistlane.
Albert Vilms

Albert Vilms (19. september 1903 Kõo vald, Viljandimaa – 13. august 1999 Fort Collins, Colorado) oli eesti advokaat ja Viljandi linnapea.
Ta lõpetas 1923. aastal Viljandi Maakonna Reaalgümnaasiumi. Õppis 1923–1928 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Sakala liige.
1935–1939 vandeadvokaat Viljandis. 6. detsembril 1939 valiti ta ainsa kandidaadina (senine linnapea August Maramaa loobus kandideerimast) 14 poolt- ja 5 vastuhäälega Viljandi linnapeaks.
1940. aasta mais valiti ta Viljandi vabatahtliku kodanliku õhukaitse ühingu esimeheks. Septembris 1944 nimetati Albert Vilms Eesti Õhukaitseliidu Viljandi kohtkonna juhatajaks. 
1944 põgenes Saksamaale, 1949 siirdus USA-sse.
Isiklikku.
Albert Vilms abiellus ajakirjanik Anton Jürgensteini tütre Else Aino Jürgensteiniga (1904–1997), nende poeg oli Jüri Vilms (1937–2010).
Karl Ollino

Karl Ollino (5. juuli 1914 Kilingi vald Pärnumaa – 22. mai 1992 Toronto) oli eesti metsandusspetsialist ja metsavend.
Õppis 1935–1941 Tartu Ülikoolis metsandust, ÜS Liivika vilistlane. 1943–1944 Laiksaare revident-metsaülem.
Rutter Alev

Rutter Alev (kuni 1936 Rudolf Voldemar Alev; 14. aprill 1906 Kaelase-Libatse vald, Pärnumaa – 12. märts 1992 Thirlmere, Austraalia) oli Eesti (leitnant), Nõukogude Liidu (nooremleitnant) ja Saksamaa (kapten) sõjaväelane.
Herbert Puupill

Herbert Alexander Puupill (30. september 1909 Viljandi – 16. aprill 1992 Englewood, New Jersey, USA) oli Eesti ja Saksamaa sõjaväelane (kapten).
August Luur

August Luur (13. juuni 1902 Pärnumaa – 12. jaanuar 1992 Hahndorf, Austraalia) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Teenis 1. Jalaväerügemendis.
Minda Meikup

Minda Marie Meikup (kuni 1936 Minda Marie Künstler, kuni 1941 Minda Marie Kaarend, 30. august 1902 Tallinn – 7. juuli 1991 New York) oli Eesti riigiametnik.
Õppis 1922–1924 Tartu Ülikoolis kaubandust ja 1938–1939 majandust.
1919–1937 Riigikogu stenografist, seejärel töötas Riigikantseleis ja Informatsiooni Keskuses (kantseleijuhataja).
1944 põgenes Saksamaale, hiljem elas USAs.
Svante Stensson Sture

Krahv Svante Stensson Sture (1. mai 1517 Stockholmi kuningaloss – 24. mai 1567 Uppsala loss) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane, Västerviki krahv. 
Elulugu.
Svante Sture sündis aastast 1512 Rootsi riigihoidja olnud Sten Sture noorema (1493–1520) ja Kristina Nilsdotter Gyllenstierna (1494–1559) pojana.
Ta oli 29. juunil 1561 üks kolmest esimesest Rootsi krahvitiitli saajast Per Brahe vanema (1520–1590) ja Gustav Johanssoni (Tre Rosor) (1531–1566) kõrval, kellele kuningas Erik XIV kroonimispidustustel Uppsalas selle tiitli andis. Tema abikaasast Märta Eriksdotter Leijonhuvudist sai ajaloo esimene Rootsi krahvinna. 
30. juunist (28. augustist) 1562 kuni 27. juulini 1564 oli Eestimaa asehaldur.
Hukati kuningas Erik XIV käsul, koos on poegade Nilsi (1543–1567) ja Erikuga (1546–1567), ning on maetud Uppsala katedraali Sturede kooriruumi.
Perekond.
Svante Stensson Sture abiellus 3. märtsil 1538 Nyköpingi lossis Märta Eriksdotter Leijonhuvudiga (1520–1584), kelle õde Margareta Eriksdotter Leijonhufvud (1516–1551) oli 1. oktoobril 1536 abiellunud kuningas Gustav I Vasaga. Abielust sündisid:
Claes Åkesson Tott

Claes Åkesson Tott (Klas, Clas, Klaus, Claus; umbes 1530 – 1596) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.
Ta sündis Åke Claussoni (Tott) ja Ingeborg Siggesdotteri (Sparre) pojana.
1561. aastal löödi ta kuningas Erik XIV kroonimispidustuste ajal rüütliks.
Liivi sõja ajal oli ta ajavahemikul 6. novembrist 1572 kuni 1574 Rootsi kuninga asehaldur ja sõjavägede ülemjuhataja Eestimaal. 23. jaanuaril 1573. aastal juhtis võidukalt Rootsi armeed Moskva tsaaririigi vägede vastu Koluvere lahingus, mille järel läänistati talle endine Lihula komtuuri majandusmõis – Matsalu mõis. 1574 piiras ta ebaõnnestunult Rakvere ja Toolse linnust.
1576. aastal sai riiginõunikuks, sama aasta 26. septembril kogu Soome asehalduriks ja 1579 Stockholmi lossi ülemaks. 1583. aastal oli ta venelastega Pljussa vaherahu sõlmimise komissar ja 1586 Soome ja Karjala kuberner ja laaman.
Perekond.
Tott abiellus 1558 Ingeborg Clasdotter Gyllenstiernaga ja 1570 Kerstin Henriksdotter Horniga, kes oli Henrik Klasson Horni tütar.
Tema poeg teisest abielust Henrik Klasson Tott (surnud 1603), abiellus Erik XIV vallastütre Sigridiga (1566–1633).
Andorra linnade loend

"Siin on loetletud Andorra linnu.
A.
Andorra la Vella 
C.
Canillo 
E.
Encamp 
L.
Les Escaldes 
P.
Pas de la Casa 
S.
Soldeu
Dave Mirra

David Michael Mirra (tuntud eelkõige kui Dave Mirra; 4. aprill 1974 Chittenango, New Yorgi osariik – 4. veebruar 2016 Greenville, Põhja-Carolina) oli Ameerika Ühendriikide BMXi-sõitja ja ärimees. 
Mirra oli X-Gamesi suurima medalisaagiga sportlane aastani 2013, millal teda edastas Bob Burnquist. Ta võitis seal 24 medalit.
Nõukogude lugu

"Nõukogude lugu" (inglise keeles "The Soviet Story") on Läti dokumentaalfilm Nõukogude režiimi kuritegudest, mis sooritati Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei juhtimisel NKVD poolt mitmekümne aasta vältel. Tapeti kümneid miljoneid inimesi, mida tänane Venemaa ega Euroopa Liit pole pidanud massimõrvaks, genotsiidiks ega Genfi konventsioonide rikkumiseks.
Filmi käsikirja autor ja režissöör on Edvīns Šnore.
Filmifestivalid ja auhinnad.
Filmi näidati järgmistel filmifestivalidel:
Belgia linnade loend

Siin on loetletud Belgia linnu.
A.
Aalst - Andenne - Antoing - Antwerpen - Arlon - Ath - Audenarde
B.
Bastogne - Beaumont - Beauraing - Beersel - Beringen - Bilzen - Binche - Blankenberge - Bouillon - Braine-le-Comte - Bree - Brugge - Brüssel 
C.
Charleroi - Châtelet - Chièvres - Chimay - Chiny - Ciney - Comines-Warneton - Couvin
D.
Damme - Deinze - Diest - Dilsen-Stokkem - Dinant - Dixmude - Durbuy
E.
Eeklo - Enghien - Eupen 
F.
Fleurus - Florenville - Fontaine-l'Évêque - Fosses-la-Ville - Furnes ("Veurne")
G.
Geel - Gembloux - Genappe - Genk - Gent - Gistel - Geraardsbergen ("Grammont")
H.
Halle - Halen - Hamont-Achel - Hannut - Harelbeke - Hasselt - Herck-la-Ville - Herentals - Herstal - Herve - Hoogstraten - Houffalize - Huy 
I.
Ieper - Izegem
J.
Jodoigne 
K.
Kortrijk 
L.
La Louviere - La Roche-en-Ardenne - Le Roeulx - Landen - Léau ("Zoutleeuw") - Le Rœulx - Lessines - Leuven - Leuze-en-Hainaut - Liège - Lier - Limbourg - Lokeren - Lommel - Looz ("Borgloon") - Lo-Reninge
M.
Maaseik - Malmedy - Mechelen - Menin ("Menen") - Messines ("Mesen") - Mons - Montaigu-Zichem ("Scherpenheuvel-Zichem") - Mortsel - Mouscron
N.
Namur - Neufchâteau - Nieuwpoort - Ninove - Nivelles 
O.
Ostende - Ottignies-Louvain-la-Neuve - Oudenburg
P.
Peer - Péruwelz - Philippeville - Poperinge 
R.
Renaix ("Ronse") - Rochefort - Roulers ("Roeselare")
S.
Saint-Ghislain - Saint-Hubert - Saint-Nicolas - Saint-Trond ("Sint-Truiden") - Saint-Vith ("Sankt Vith") - Seneffe - Seraing - Soignies - Spa - Spiennes - Stavelot
Z.
Zottegem
T.
Termonde ("Dendermonde") - Thuin - Tielt - Tirlemont ("Tienen") - Tongeren - Torhout - Tournai - Turnhout
V.
Verviers - Vilvorde ("Vilvoorde") - Virton - Visé 
W.
Walcourt - Waregem - Waremme - Wavre
Mat Hoffman

Mathew "Mat" Hoffman (sündinud 9. jaanuaril 1972) on USA ekstreemsportlane, BMX-sõitja. Tema hüüdnimi on The Condor. 
Ta on firma Hoffmans Bikes Maufacturing omanik. 
Ta on esinenud telesaadetes ja filmides ning tema järgi on loodud arvutimängud "Mat Hoffmans Pro BMX" ja "Mat Hoffmans Pro BMX 2". 
2005. aastal valiti ta rahvusvahelise BMX Freestyle föderatsiooni presidendiks.
Bosnia ja Hertsegoviina linnade loend

"Siin on loetletud Bosnia ja Hertsegoviina linnu.
B.
Banja Luka - Bihać - Brčko
D.
Drvar
K.
Konjic - Koražde 
M.
Mostar 
N.
Neum
P.
Prijedor
S.
Sarajevo - Srebrenica
Z.
Zenica
T.
Tuzla
Noor Frankenstein

"Noor Frankenstein" (originaalpealkirjaga "Young Frankenstein") on 1974. aastal valminud Ameerika Ühendriikide komöödiafilm, mis parodeerib filme "Frankenstein" (1931) ja "Frankensteini pruut" (1935). Et saavutada suuremat sarnasust Universal Horrori filmidega, tehti see mustvalgena.
Bulgaaria linnade loend

See on Bulgaaria linnade terviklik loend, mis on vaikimisi sorteeritud rahvaarvu järgi. Bulgaarias on kokku 257 linna. Piirkonnakeskused on paksus kirjas. Arvandmete algallikaiks on Bulgaaria Riiklik Statistikainstituut (NSI) ja Bulgaaria Teaduste Akadeemia.
Bulgaaria suurim linn on Sofia umbes 1,2 miljoni elanikuga, väikseim Melnik umbes 300 elanikuga. Väiksematest linnadest on aga päris mitmed külad suuremad. Suurima rahvaarvuga Bulgaaria küla on Lozen, kus elab umbes 5000 elanikku.
Hopseidet

Hopseidet (põhjasaami keeles "Nuorri") on maakitsus Norras Finnmargi maakonnas Lebesby ja Gamviki vallas. 
See ühendab lõunas Nordkinni poolsaart ülejäänud mandriga. Läänes piirneb ta Laksefjordeni idasuunalise haru Eidsfjordeniga, idas Tanafjordeni läänesuunalise haru Hopsfjordeniga.
Nime esimene osa tuleb vanapõhja sõnast "hópr" ('laht'). "Eid" tähendab 'maakitsus'. 
Maakitsus on madal ja umbes 1 km laiune (madalvee korral umbes 2 km, kõrgvee korral 500 m). Kõrgeim punkt asetseb 2,5 m kõrgusel üle merepinna.
17. sajandini oli maakitsus asustatud ja seal oli kirik. Asustus on säilinud vaid kaugemal Hopsfjordeni ääres. 
Korduvalt on kavatsetud kaevata läbi maakitsuse kanal, kust kalapaadid läbi pääseksid. 
6. mai 1945 piinasid Saksa mereväesõdurid Hopseidetil kuut relvastamata kalurit ja lasksid nad maha. Norra politsei uuris neid mõrvu pärast Saksamaa kapituleerumist, kuid asi lõpetati. 
Läbi maakitsuse põhja poole Mehamni viib maantee "fylkesvei 888". Maantee läheb ka lõuna poole Lebesby valda.
Välislingid.
&lt;small&gt;Kasutatud on norrakeelse Vikipeedia artiklit ja "Store Norske Leksikoni".
Lõuna-Aafrika Arenguühendus

Lõuna-Aafrika Arenguühendus ("Southern African Development Community"; SADC) on Lõuna-Aafrika riikide koostööorganisatsioon.
Lõuna-Aafrika Arenguühenduse eelkäija Lõuna-Aafrika Arengu Koordineerimise Komitee (SADCC) asutasid üheksa Aafrika lõunaosas asuvat riiki 1980. aastal. Praegust nime kannab organisatsioon 1992. aastast. SADC eesmärk on arendada riikidevahelist majanduslikku, poliitilist ja julgeolekualast koostööd. Organisatsiooni peakorter asub Botswana pealinnas Gaborones.
Lõuna-Aafrika Arenguühenduse esimees on 2008. aastast Lõuna-Aafrika Vabariigi endine president Kgalema Motlanthe ning peasekretär 2005. aastast Botswana esindaja Elias Mpedi Magosi.
Liikmed.
Liikmesus peatati 2009. aastal.
Tanafjorden

Tanafjorden (põhjasaami keeles "Deanuvuotna") on Barentsi mere fjord Norras Finnmargi maakonnas Gamviki, Berlevågi ja Deatnu vallas. Fjord paikneb Nordkinni poolsaare (läänes) ja Varangeri poolsaare (idas) vahel.
See on Finnmargi suurtest lõuna suunas lõikuvatest fjordidest kõige idapoolsem.
Fjordi pikkus on umbes 65 km, laius 8–12 km.
Fjordi sopis on Smalfjordi küla ja Teno jõe suue.
Fjordi suue asub Omgangsneseti (läänes) ja Skarveneseti (idas) vahel.
Fjordil on arvukalt harusid. Läänekaldal on Tyfjorden, Skardfjorden, Rafjorden, Hopsfjorden ja Langfjorden, idakaldal Trollfjorden. Lõunasopis jaguneb fjord viieks haruks, mis on läänest itta Vestertana, Tarmfjorden, Smalfjorden, Teno suue ja Leirpollen.
Suurem osa fjordiäärsest asustusest paikneb mõne fjordiharu sopis. Erandeiks on Store Molviki küla idakaldal ja Lávvonjárga lõunakaldal.
Piki lõunakallast kulgevad maanteed riksvei 98 ja riksvei 890.
Hopsfjorden

Hopsfjorden (põhjasaami keeles "Nuoartat Nuorevuotna") on Tanafjordeni haru Norras Finnmargi maakonnas Gamviki vallas Nordkinni poolsaarest lõunas.
Ta lõikub 17 km läände Hopseidetini. Teisel pool seda maakitsust lõpeb Eidsfjorden.
Fjordi suue on Segelneseti (põhjas) ja Langfjordoddeni (lõunas) vahel. Langfjordoddenist lõunas lõikub edelasse Langfjorden.
Põhjakaldal on Skjånesi küla, millest veidi lääne pool lõikub põhja suunas Ivarsfjorden, mille läänekaldal on Ivarsfjordi küla.
Fjordi lõunapoolsed harud on Store Skogfjorden ja Litle Skogfjorden
Piki mõlemat kallast kulgeb kohalik maantee fylkesvei 264.
Ivarsfjorden

Ivarsfjorden (põhjasaami keeles "Vuoiddasvuotna") on Barentsi mere Tanafjordeni haru Hopsfjordeni haru Norra põhjaosas Finnmargi maakonnas Gamviki vallas.
Fjord lõikub Skjånesi külast veidi lääne pool 3,5 km kirdesse ning lõpeb Ivarsfjordbotneniga.
Fjordi suue on Ytre Værnes (läänes) ja Indre Hopsneseti (idas) vahel.
Läänekaldal on Ivarsfjordi küla. Idakaldal on väike talu ja Sukkertoppeni küngas.
Fjordis on saared Torvholmen ja Sandholmen.
Piki mõlemat kallast kulgeb kohalik maantee "fylkesvei 264".
Araabia Liiga

Araabia Liiga (araabia keeles الجامعة العربية‎ al-Jāmi'ah al-'Arabīyah; ametliku nimega Araabia Riikide Liiga) on 1945 asutatud araabia maade ühendus.
Araabia liiga asutasid 22. märtsil 1945 kuus araabia maad: Egiptus, Iraak, Jeemen, Liibanon, Saudi Araabia ja Süüria. Nad soovisid luua araabia maade piirkondliku organisatsiooni, mis keskenduks majanduse arendamisele, tülide lahendamisele ja poliitilise tegevuse kooskõlastamisele. Igal riigil on liiga nõukogus 1 hääl.
Araabia Liiga esimene suur tegu oli Iisraeli sõjaline ründamine pärast seda, kui Iisrael 1948 oma iseseisvuse välja kuulutas. Liiga sai sõjas lüüa ja 1950 sõlmisid liigasse kuuluvad riigid vastastikuse kaitse lepingu.
Araabia Liiga peasekretär on alates 2001. aastast Egiptuse poliitik ja diplomaat ‘Amr Mūsá. Organisatsiooni peakorter asub Egiptuse pealinnas Kairos selle asutamisest peale, välja arvatud 1979–1989, mil see asus Tuneesia pealinnas Tunises.
Araabia Liigat ühendab religioon vähemalt sama palju kui keel. Kõik Araabia Liiga maad on põhiliselt muhameedlikud riigid. Mõnes riigis (Mauritaanias, Saudi Araabias ja Somaalias) on koguni 100% elanikest muhameedlased. Kõige väiksem on moslemite osakaal Liibanonis (59,7%) ja Araabia Ühendemiraatides (76%). Kristlaste osakaal on kõige suurem Liibanonis (40%) ja Kataris (11%). Juutide osakaal oli mitmes Araabia Liiga riigis veel Teise maailmasõja ajal suur, ulatudes näiteks Marokos, Iraagis ja Alžeerias üle 100 000, aga tänapäeval ei ole paljudes Araabia Liiga maades ametlikel andmetel ainsatki juuti, kõige rohkem on neid 2006. aasta andmetel Marokos (3000) ja Tuneesias (1100).
Araabia maad on väga erineva arengutasemega. Nende seas on palju naftarikkaid riike, mis kuuluvad OPECisse ja maailma kõige rikkamate riikide hulka, samas kuuluvad Somaalia ja Sudaan maailma kõige vaesemate riikide hulka. Araabia maade hulgas on neid, mis saavad tohutut sissetulekut turismist (Egiptus, Tuneesia), ja neid, kus välisturism praktiliselt puudub (Mauritaania, Liibüa). Enamuse Araabia Liiga pindalast hõlmab viljatu kõrb, samas jäävad sinna ka Viljakas Poolkuu ja Niiluse jõe org. Kirjaoskuse tase on Kuveidis ja Palestiinas üle 94%, seevastu Mauritaanias ja Marokos alla 57%.
1965 loodi Araabia Liiga sisene ühisturg. Tihedamalt ei ole Araabia Liiga maad omavahel lõimunud, sest rikkamad maad kardavad, et peavad siis oma jõukust vaesemate maadega jagama hakkama. Sügavamat lõimumist takistavad ka välisriigid, kes kardavad araabia natsionalismi ja panislamismi levikut mujal maailmas.
Liikmed.
Erinevalt paljudest rahvusvahelistest organisatsioonidest, mille liikmeks on Palestiina omavalitsus, on Araabia Liiga täisliikmeks Palestiina riik.
22. veebruaril 2011 ehk pärast seda, kui Liibüa valitsus kasutas sõjaväge valitsuse vastu protestijate vastu, peatati Liibüa liikmesus Araabia Liigas. Selle peale teatas Liibüa liider Muammar al-Gaddafi: "Araabia Liiga on laiali läinud. Sellist asja nagu Araabia Liiga ei ole enam olemas." Augustis Liibüa liikmesus taastati ning riiki esindab Liibüa üleminekunõukogu.
Philipp von Scheiding

Philipp von Scheiding (ka Filip või Philip Scheding) (10. august 1578 Arboga Västmanland Rootsi kuningriik – 9. juuni 1646 Tallinn Rootsi kuningriik) oli Rootsi riigitegelane ja diplomaat. 
Elulugu.
Philipp von Scheiding sündis Meissenist pärit riiginõuniku Christoffer von Scheidingi (surnud 1617) ja Magdalena Jakobsdotter Rosengreni (1550–1607) pojana. Ta oli Kronobergi lääni asehalduri Otto von Scheidingi (1580–1651) vend. Tema isale kuulusid Östergötlandi lääni Linköpingi stiftis asunud Tjärstadi kirikuvalla Skedevi mõis, Horni kirikuvalla Åby mõis ja Mogata kirikuvalla Kullerstadi mõis. 
1602. aastast oli ta Karl IX kammerjunkur; 1606. aastal õuemarssal, sõjaväe kindralkomissar Liivimaal, 25. oktoobrist 1606 Narva kindluse asehaldur ja Liivimaa sõjavägede ülem, osales 1608 Rootsi vägedega Paide piiramisel, riiginõunik; 1614 sõjaväe ülemsõjakomissar Venemaal Novgorodis Ingeri sõja ajal, 1615 riiginõunik ja kammernõunik, 1616 Bergslageni ja Ida-Dalarna asehaldur, 1620 Rootsi vasekompanii ("Koppar-Compagniet") kuberner.
3. märtsist 1628 kuni 17. juulini 1642 oli ta Tallinna linnuse, Tallinna ja kogu Eestimaa asehaldur.
1634. aastal oli Eestimaa asehaldur Philipp von Scheiding, Rzeczpospolitaga sõjas oleva Venemaa ja Saksamaal Kolmekümneaastases sõjas osaleva Rootsi, Moskva tsaaririigi-Rootsi liiduläbirääkimiste delegatsiooni juht Moskvas.
Alates 10. detsembrist 1634 oli ta Liivi-, Ingerimaa ja Karjala kõrgeima kohtuorgani Tartu õuekohtu esimene president; alates 8. maist 1635 Tartu ülikooli asekantsler; alates 10. juulist 1637 aadlikooli inspektor Tallinnas ja samal aastal soetas ta endale Keila mõisa.
Rootsis kuulus talle 1621. aastast Arnö mõis, mille 14. septembril 1641 vahetas Jakob De la Gardie Jägala mõisa vastu Harjumaal, kuid hiljem tema pärijatelt mõis 26. aprillil 1684 resolutsiooniga redutseeriti.
Lisaks kuulusid talle Kunda ja Scheideby mõis.
Ta on maetud Oleviste kiriku juurde.
Perekond.
Abiellus 1613. aastal Helena von Delwigiga (1591–1628), kes oli Eestimaa maanõuniku ja Tuhala mõisniku Ewert von Delwigi (surnud 1605) ja Valtu mõisast pärit Margaretha von Maydelli tütar. Abielust sündis:
1633. aastal abiellus ta Catharina von Luhriga (surnud 1671), kes oli Tallinna raehärra ja bürgermeistri Hermann Luhri (von Luher, Luhren, surnud 1599) tütar. Kõik sellest abielust sündinud lapsed said 13. augustil 1653 vabahärra seisuse:
Norra fjordide loend

"Siin on loetletud Norra fjorde."
Bracero programm

Bracero programm (hispaaniakeelsest sõnast "brazo" ehk 'käsi') oli ajutise lepingutöö programm, mis käivitus 1942. aasta augustis toimunud Ameerika Ühendriikide ja Mehhiko vaheliste diplomaatiliste nootide tulemusena.
Ajalugu.
Vajadus programmi järele tekkis esmalt II maailmasõja aegu, kui oli nõudlus lihttööliste järele, ning algas sellega, kui Ameerika Ühendriikide valitsus lubas paarsada oskustega Mehhiko põllundustöölist suhkrupeete koristama Stocktoni lähistele California osariigis. Programm levis kiiresti üle kogu Ameerika Ühendriikide ning pakkus põllumajanduse tööturule töölisi. Selle tulemusena, kuid mitte otseselt seotult peeti hiljem läbirääkimised, millega kaubeldi USA raudteedele esmalt oskusteta lihttöölisi rööbaste hooldamiseks, kuid hiljem laienes see ka muudele oskusteta ja oskustöödele. 1945. aastaks oli põllumajandusprogrammi piirmäär enam kui 50 000 töölist, ning raudteeprogrammi piirmääraks oli 75 000.
Raudteeprogramm lõpetati kiiresti II maailmasõja lõppedes 1945. aastal, kuid põllumajandusprogramm jäi alles 1964. aastani, kui Ameerika Ühendriikide ja Mehhiko valitsused lõpetasid selle tänu karmile kriitikale ja teadetele inimõiguste rikkumistest.
Nürnberg (1906)

Nürnberg (1906) Oli Saksamaa kergeristleja. Valmis 1906 ja kuulus Maximilian von Spee Ida-Aasia eskaadri koosseisu. Hukkus Inglismaa laevastikuga Falklandi saarte juures, toimunud merelahingus 8. detsembril 1914.
Laeva üldandmed.
Pikkus: 115,3 m
Laius: 13,2 m
Süvis: 5,3 m
Veeväljasurve: 3400 t
Võimsus: 13 200 hj
Kiirus: 24,1 sõlme
Meeskond: 322 inimest
Ehitusmaksumus: 5 600 000 kuldmarka
Surnud 1. aprillil

"Siin loetletakse 1. aprillil surnud tuntud inimesi.
Roseni deklaratsioon

Roseni deklaratsioon oli 1739. aastal Liivimaa maanõuniku Otto Fabian von Roseni (1683–1764) sõnastatud talupoegade ja mõisnike suhteid kajastav dokument.
Roseni deklaratsiooni aluseks sai Virumaa Vohnja mõisa möldri Jaani kaebus oma mõisniku Heinrich Baeri vastu. Jaan süüdistas mõisnikku ülemäärases maksude nõudmises ja vägivallas. Kohalikes kohtuastmetes õigust saamata pöördus Jaan kaebusega keisrinna Anna poole, kes saatis selle läbivaatamiseks justiitskolleegiumile, sealt pöörduti selgituse saamiseks Liivimaa rüütelkonna Maanõunike Kolleegiumi poole. Vastuse saatis 30. novembril 1739. aastal maanõunik Otto Fabian von Rosen. See on läinud ajalukku Roseni deklaratsiooni nime all.
Rosen väitis:
Roseni deklaratsiooni alusel mõisteti Jaan valekaebuse esitamise eest sunnitööle, kuid vabanes peagi keisrivahetusega kaasnenud amnestiaga ning pöördus Vohnjasse tagasi. Osalemise eest talupoegade kaebekirjaaktsioonis mõisteti ta 1744. aastal Orenburgi kubermangu asumisele. Paradoksaalsel kombel tähendas see aga ka tema vabastamist pärisorjusest.
Ivan Gontšarov

Ivan Gontšarov (vene Иван Александрович Гончаров; 18. juuni (vkj 6. juuni) 1812 Simbirsk – 27. september (vkj 15. september) 1891 Peterburi) oli vene kirjanik.
Elukäik.
Gontšarov sündis Simbirskis, mis tänapäeval kannab nime Uljanovsk. Tema isa oli jõukas viljakaupmees.
Aastatel 1822–1830 õppis Gontšarov Moskvas kaubandust, mis sel ajal tähendas keeli, maatundmist, matemaatikat ja asjaajamisoskust. Seejärel õppis Moskva ülikoolis filoloogiat, kuid 1831–1834 väldanud õpingud lõppesid kraadi saamata.
1834–1835 oli Gontšarov oma kodulinnas kuberneri kantseleiülem ning 1835–1852 töötas ta tõlgina rahandusministeeriumis.
Gontšarov osales sekretärina admiral (hiljemin krahv) Jefimi Putjatini juhitud ekspeditsioonil Jaapanisse, mille eesmärk oli kaubandussuhteid edendada. Aastatel 1852–1854 toimunud missioon osutus edukaks.
Aastatel 1856–1868 oli Gontšarov mitmel korral ametis tsensuuriametnikuna.
1859–1864 oli tal tüli Ivan Turgeneviga, keda süüdistas loomevargustes.
Viimastel eluaastatel suvitas kirjanik Narva-Jõesuus. Ta suri 1891. aastal Peterburis.
August Meos

August Meos (27. juuli 1886 Tartu – 28. aprill 1946 Tallinn) oli Jõgeva ärimees, alevivanem aastail 1929–1934.
Ta arreteeriti NKVD poolt 21. novembril 1944 ja suri Tallinna vanglas nr 1.
Jõgeva linnavolinike loend

"Siin on loetletud Jõgeva linnavolikogu volinikke."
1939.
15. ja 16. oktoobril 1939 valita Jõgeva linnavolikokku järgmised volinikud.
Tartu maavanem kinnitas valitud volinikud 30. oktoobril 1939. Volitused algasid 1. detsembril 1939.
August Jukk

August Jukk (28. september 1897 Härjanurme vald, Tartumaa – 18. juuni 1988) oli eesti advokaat.
Ta õppis 1922–1926 (lõpetas "cum laude") Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Osales Vabadussõjas. 1934. aastal valiti ta Jõgeva alevivanemaks, kuid loobus ametit vastu võtmast. Alates 1935. aastast tegutses ta vandeadvokaadina Jõgeval. 
August Jukk on maetud Kursi kalmistule.
Nikolai Vestmaa

Nikolai Vestmaa (15. detsember 1898 Tori vald, Pärnumaa – 18. juuni 1983 Sydney) oli eesti loomaarst.
Õppis 1920 (vabakuulaja) ja 1922–1925 (lõpetas) Tartu Ülikoolis loomaarstiteadust. Oli 1936–1944 Jõgeva loomaarst. 
1944 põgenes Saksamaale, 1949 siirdus Austraaliasse.
Senja

Senja (põhjasaami keeles "Sážža") on saar Norras Tromsi maakonnas Senja vallas.
Senja on Norra põhiosa suuruselt teine saar. Selle pindala on 1586,3 km².
Elanike arv on 7766 (1. jaanuar 2010; 7782 (1. jaanuar 2008)).
Mandrist eraldab teda Gisundet. Mandril on Senjale lähim linn Finnsnes. Finnsnesist läheb Senjale Gisundbrua ehk Gisundi sild, mille pikkus on 1147 m. See sild avati 23. juunil 1972. See oli valmimise ajal Norra pikkuselt 2. ja on alates 1994 Norra pikkuselt 9. sild.
Senja põhja- ja läänerannik on avatud ookeanile. Seal on rannik väga liigestunud ja leidub palju tillukesi fjorde. Seal tõusevad otse merest järsud ja paljad kaljud. Kuid sealgi asuvad kalurikülad kohtades, kus leidub tasast maad. Saare ida- ja lõunaosa loodus ei ole nii karm. Hoolimata sellest, et Senja asub põhjapolaarjoonest 350 km põhja pool, leidub seal metsi, väikesi jõgesid ja põllumajanduslikku maad ning seal ei ole mäed nii järsud.
Senja loodus on väga mitmekesine. See moodustab läbilõike kogu Norra loodusest ja sellepärast nimetatakse Senjat sageli miniatuurseks Norraks. Seda asjaolu kasutatakse ära turismi arendamiseks Senjal.
Saar oli 2019. aastani jagatud Bergi, Torskeni, Tranøy ja Lenviki valla vahel.
Suurim asula on Silsand Gisundeti ääres. Teised asulad on Gryllefjord, Gibostad, Senjahopen, Husøy, Skaland, Fjordgård, Stonglandseidet, Torsken, Mefjordvær, Medby-Kaldfarnes, Sifjord, Grunnfarnes ja Rødsand.
Senjale asutati 6. veebruaril 1970 Ånderdaleni rahvuspark. 2004 laiendati rahvusparki ja selle pindala on nüüd 125 km². Rahvuspargi koosseisu kuulub männikuid, kaasikuid, alpiniite ja rannikut.
Top Gear

 
"Top Gear" on Emmy auhinnaga pärjatud BBC humoorikas telesaatesari mootorsõidukitest, peamiselt autodest. Saade põhineb aastatel 1977–2001 eetris olnud samanimelisel sarjal, mida jätkati pärast põhjalikke muudatusi aastal 2002. 
Esimese hooaja saatejuhid olid Jeremy Clarkson, Richard Hammond ja Jason Dawe. Tegelikult pidanuks kolmas saatejuht olema James May, kuid ta ei uskunud, et uus saade võiks saavutada varasemaga võrreldava edu, ning otsustas saatega mitte liituda. Kui ta aga nägi esimese hooaja vaatajanumbreid, otsustas ta saatega ikkagi liituda. Algselt plaanis Clarkson saadet jätkata nelja saatejuhiga, kuid BBC kavatses toona Hammondi ja Dawe'i vallandada. Tänu aga produtsent Andy Wilmani sekkumisele jäi Hammond saatesse edasi, kuid Dawe vallandati ning May sai saatejuhiks. Pärast 22. hooaega Clarkson vallandati, ning Hammond ja May lahkusid. Clarksoni vahetas välja Chris Evans. Saate tegemisse on kaasatud salapärane võidusõitja The Stig, keda mängiv isik on tundmatu. 
Saatel on umbes 350 miljonit vaatajat üle kogu maailma.
Eestis on sarja näidatud TV3, Sony Turbo ja TV6.
Uued osad linastuvad Suurbritannia kanalil BBC Two. "Top Geari" näidatakse paljudes teisteski kanalites, sealhulgas välismaal. Saate populaarsus on viinud oma versiooni loomiseni Austraalias ("Top Gear Australia", lõpetatud), USA-s ("Top Gear"), Venemaal "Top Gear Russia" (lõpetatud), Koreas, Hiinas ja Prantsusmaal.
"Top Gear" on saanud nii kiitust kui ka kriitikat sisu ja saatejuhtide kommentaaride pärast. Keskkonnauuringute agentuur on süüdistanud BBC-d selle eest, et too on lubanud "Top Geari" võttegrupil keskkonda rikkuda.
Märtsis 2015 ründas Jeremy Clarkson füüsiliselt ühte Top Geari produtsenti, kui saatejuhtidele ei toodud sooja sööki. Pärast seda, 25. märtsil 2015, otsustas BBC tema lepingut mitte uuendada, kuigi Jeremy Clarksoni tööle ennistamise petitsioonile koguti üle miljoni allkirja. Ka 22. hooaja viimased kaks episoodi, kus Clarkson oli, jäävad eetrisse laskmata. Top Geari tulevik on hetkel ebakindel, aprillis 2015 teatasid Richard Hammond ja James May, et ilma Jeremy Clarksonita nemad ei jätka. Koos saatejuhtidega lahkus ka sarja endine produtsent Andy Wilman, ning nad neljakesi lõid uue tootmisfirma, W. Chump and Sons Ltd. Sügisel 2016 tuleb Amazon Videos eetrisse nende uus autosaade, "The Grand Tour".
Viimane ametlik osa jõudis eetrisse 8. märtsil 2015, 28. juunil 2015 lasti eetrisse viimase kahe osa materjal ühe 75-minutise saatena, kus saatejuhtideks olid Hammond ja May, ilma Clarksoni ja stuudiopublikuta.
John D. Rockefeller

John Davison Rockefeller (8. juuli 1839 – 23. mai 1937) oli Ameerika Ühendriikide magnaadist naftatööstur ning „kullatud ajastu“ tuntumaid nägusid, üks Standard Oil Company (1870–1911) asutajaid. Ta on teatud muuhulgas oma püüde poolest elada vähemalt 100-aastaseks.
Gaston Riou

 
Edmond Gaston Riou [edm'o(n) gast'o(n) ri'uu] (7. jaanuar 1883 Vernoux-en-Vivarais – 12. juuli 1958 Lablachère) oli Prantsusmaa kirjanik ja poliitik.
1937. aastal külastas ta Eestit.
Hermann Staudinger

Hermann Staudinger (23. märts 1881 – 8. september 1965) oli saksa keemik.
Ta pani aluse kõrgmolekulaarsete ühendite keemiale. Tema loodud on ka makromolekuli mõiste.
Aastal 1953. sai ta Nobeli keemiaauhinna.
Paistu vald (1937)

Paistu vald oli 1937. aastal asutatud 2. järgu haldusüksus Viljandimaal, mis hõlmas seniste Aidu, Loodi ja Õisu valla territooriumi.
Loodud vallal oli 2298 elanikku, 365 maaüksust ja 11 335,599 hektarit maad. Paistu valla vallavanemaks määrati senine Aidu vallavanem Hans Ulk, kes jätkas ka 1939. aastal asutatud Paistu valla vanemana.
Vald asutati Vabariigi Valitsuse 28. mai 1937. aasta otsusega Aidu (3626,428 hektarit), Loodi (3024,73 hektarit) ja Õisu valla (4477,751 hektarit) ühtekuuluvatest peaosadest 1. juulil 1937.
Likvideeritavate valdade keskustest kaugemal seisvad maad ja nende valdade lahusseisvad osad liideti Holstre (318,17 hektarit Loodi vallast), Tarvastu (506,11 hektarit Loodi vallast), Kärstna (98,13 hektarit Loodi vallast), Tuhalaane (942,399 hektarit Aidu vallast ja 1239,484 hektarit Õisu vallast), Heimtali (1042,01 hektarit Aidu vallast ja 229,752 hektarit Õisu vallast) ja Kaarli (271,70 hektarit Loodi vallast) vallaga. Kaarli vallaga liideti 443,21 hektarit Heimtali vallast.
Keskkonnatehnika (ajakiri)

Keskkonnatehnika oli eestikeelne keskkonnatehnikateemaline ajakiri, mis hakkas ilmuma 1996. aastal.
Aastatel 2005–2011 ilmus 8 numbrit aastas, aastatel 2012–2013 ilmus 6 numbrit aastas. Ajakirja viimane number ilmus 2013. aasta novembris.
Peatoimetaja oli Merike Noor.
Gottlieb Ney

Gottlieb Pe(e)ter Ney (7. oktoober 1881 Tallinn – 11. detsember 1973 Stierstadt, Lääne-Saksamaa) oli eesti ajaloolane. Korp! Sakala vilistlane.
Gottlieb Ney lõpetas 1905. aastal Tartu Ülikooli "cand. hist." kraadiga ja töötas aastatel 1905–1912 ajaloo- ja geograafiaõpetaja Peterburis ning aastail 1913–1919 Arhangelski gümnaasiumi inspektori ja direktori kohusetäitjana. 
1919. aastal naasis Gottlieb Ney Eestisse, kus töötas kooliõpetaja ja -direktori ning riigiametnikuna, sh 1923–1935 Eesti Vabariigi Haridusministeeriumi teadus- ja kunstiosakonna juhatajana ning oli aastatel 1925–1935 ühtlasi Muinsusnõukogu esimees, hiljem oli Gottlieb Ney Riigiarhiivi ja Riigiraamatukogu direktor. 30. mail 1934 nimetas riigivanem Konstantin Päts ta Eesti esindajaks Rahvusvahelisse Ajalooliste Mälestiste Komisjoni.
1940. aastal peale Eesti okupeerimist ja annekteerimist nimetati Gottlieb Ney Eesti NSV Riikliku Keskarhiivi juhatajaks.
Teise maailmasõja eel 1941. aastal siirdus Gottlieb Ney järelümberasujana Saksamaale, sealt aga pärast Teist maailmasõda 1948. aastal Rootsi, kus töötas Lundis arhivaarina.
Euthydemos

"Euthydemos" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.
"Eythydemoses" jutustab Sokrates Kritonile, kuidas ta möödunud päeval Lykeioni gümnaasionis koos Ktesippose ja noore Kleiniasega disputeeris vendade Dionysodorose ja Euthydemosega, kes olid varem tuntud kui edukad rusikavõitlejad ning olid otsustanud nüüd teha karjääri ka vaidlusvõitlejatest sofistidena.
Oskar Köster

Oskar Köster VR II/3 (21. detsember 1890 Pöide, Saaremaa – 2. august 1941 Tallinn) oli Eesti poliitik.
Elulugu.
Oskar Köster töötas kooliõpetajana, Esimese maailmasõja ajal õppis Vilno sõjakoolis. 1920. aasta veebruaris teenis alamleitnandi auastmes 5. Jalaväepolgus. Ülendati leitnandiks, autasustati Vabadusristi II liigi 3. järgu teenetemärgiga, 40 000 margaga ja taluga Põlulas. 
Poliitikukarjäär.
Oli Rägavere vallavanem ja Viru Maavolikogu esimees, II, III, IV ja V Riigikogu liige, I Riigivolikogu liige 69. valimisringkonnast, vastaskandidaat II Riigivolikogu valimistel.
Köster esindas asunikke ja siis pärast 1932. aasta parteiühinemist Ühinenud Põllumeeste Erakonda.
Põllutööminister aastatel 1926–1928 ja 1932, teedeminister aastatel 1928–1929 ja 1933, kaitseminister aastatel 1929–1931. Vaikival ajastul opositsiooni liige.
1932. aastal käskis ta põllutööministrina paigutada Kolga metsaülema Edgar Vesteri ümber Petseri metsaülemaks, kuna viimane oli 1927. aastal kirjutatud auhinnatöös kritiseerinud riigimetsade laastamist. Sel puhul kirjutas Vaba Maa: "Meie, elades 20. aastasajal iseseisvas Eestis, kus öeldakse maksvat mõtte-, sõna- ja trükivabadused jne., ei teadnud seejuures muidugi aimata, et meil nende vabaduste teostamisega lugu on nähtavasti halvem, kui omal ajal kõige reaktsioonilisemas tsaariaegses Venes."
Oskar Köster oli Tallinna Õhuasjanduse Seltsi esimees, Eesti Õhu- ja Gaasikaitse Liidu esimees, Eesti Raskejõustiku Liidu esimees. 
Asutas 1926. aastal ajalehe Maa (alates 1930. aastast Maaleht) ja oli selle vastutav toimetaja. 
Arreteeriti NKVD poolt 22. juulil 1940 Tallinnas. Suri Tallinna keskvanglas südamerabandusse, teistel andmetel hukati.