Islandi käokõrv

Islandi käokõrv ehk islandi käosamblik ("Cetraria islandica") on käokõrva perekonda kuuluv samblik. Kuulub sugukonda lapiksamblikulised ("Parmeliaceae)".
Inglise keeles on selle sambliku nimetus "Iceland moss". Siit tuleb ka ekslik sõnakasutus, kuna "moss" on tõlkes tegelikult 'sammal'.
Teised nimetused.
Rahvapärased nimetused on põdrasammal, islandi samblik, kopsusammal, palukobrik jm. Eestis on ta sage. Samblik on oluliseks toiduks põhjapõtradele, põtradele ja muskusveistele. Sellest järeldubki seos ja võibolla ka rahvapärane nimetus põdrasammal.
Ladinakeelsed nimetused
Levik.
Islandi käokõrv kasvab liivastes nõmme- ja palumännikutes ning liivakuil. Lisaks Eestile on Islandi käokõrv levinud kogu maailmas, kuid rohkem tundras ja metsavööndis.
Islandi käokõrv ja Island on seotud selle kaudu, et seda samblikku kasvab Islandi laavanõlvadel ja tasandikel. Selle järgi on Islandi käokõrv ka nimetuse saanud.
Kirjeldus.
See põõsassamblike kasvuvormi kuuluv samblik kasvab 5–15 cm kõrguseks. Tema rakis (ehk tallus, nii nimetatakse varteks, juurteks ja lehtedeks jagunemata kude) on lehtjas, püstjas või tõusev. Pealt on ta pruun, oliivroheline või hallikasroheline, tihti veripunaste täppidega, alt helehall. Talluse hõlmad on torujalt üles käändunud, nende servadel on viljakehad, milles asuvad eosed (spoorid). Põdrasamblik paljuneb eostega või vegetatiivselt.
Eestis esineb kaks islandi käokõrva alamliiki – ssp. "crispiformis" (Räsänen) Kärnefelt ja ssp. "islandica".
Keemiline koostis.
Droog sisaldab 70% süsivesikuid, millest 20% moodustab nn samblikutärklis – lihheniin, valke, rasvu, B12-vitamiini, vaha, mõruainet, tsetrariini, tugeva antibiootilise toimega samblikuhapet ja rohkesti mikroelemente.
Islandi käokõrv sisaldab 3–5% peamiselt aromaatse struktuuriga mõrumaitselisi samblikhappeid (fumaarprototsetraarhapet 2–3%, prototsetraarhapet, tsetraarhapet) ja alifaatseid samblikhappeid (protolihhesteriinhapet 0,1–1,5%).
Ravimtaimena.
Ravimtaimena kasutatakse kogu sambliku maapealset osa. Seda kogutakse suvel käsitsi, puhastatakse mullast ja prügist, kuivatatakse päikese käes või kuivatis. Pärast kuivatamist tuleb droog veel kord puhastada. Säilitatakse kotis või puunõus kaks aastat. Kuivatatult muutub sambliku pehme rakis rabedaks ja karedaks. Sellel puudub lõhn ning maitse on mõrkjaslimajas.
Ikalduse korral lisati seda samblikku Soomes ja teistes Skandinaavia maades leivajahule. Hüdrolüüsimisega saab islandi sambliku 100 kg kuivmassist 70 kg glükoosi.
Islandi sambliku preparaatidel on arvatavalt põletiku- ja mikroobivastane, lahtistav, sapieritust ergutav ja haavu parandav toime. Peenestatud samblikust saab keetes paksu sültja massi, mis sisse võttes suurendab maomahla eritust, reguleerib seedetegevust ja on heade katvate omadustega, mistõttu kasutatakse seda kõhulahtisuse ja kroonilise kõhukinnisuse raviks. Kroonilise kõhukinnisuse ravi efekt on suurem, kui samblikku enne ei leotata. Lisaks on teada, et samblik ei tekita koos ravimitega tarvitamisel soovimatut koosmõju ega ole kasutades toksiline.
Põdrasamblik tõmmist on maarahvas tarvitanud tuberkuloosi, kopsupõletiku, läkaköha ja kroonilise bronhiidi korral. Mädaseid haavu, löövet, põletushaavu ja furunkuleid raviti tõmmisest tehtud mähisega ja pesemise teel.
Islandi käokõrva kasutatakse ka seepide valmistamiseks ja külmade kreemide tootmisel.