Madagaskari pirk

Madagaskari pirk "(Sarothrura insularis)" on kureliste seltsi kuuluv lind. Nende populatsioon on stabiilne ja isendeid on umbes 6700–67000 vahemikus.
Levik.
Madagaskari pirk on endeemne liik. Ta levik piirneb Madagaskari põhja-, lääne-, loode- ja keskosas. Põhjaosas pesitsevad linnud Antisiranana, Ambanja ja Antalaha lähistel. Kesk-Madagaskaril esineb ta Antsirabe ja Antananarivo ümbruses. Lõuna-Madagaskaril Fianarantsoa, Manakara ja Vangaindrano lähedal ning loodes Mahajanga ja Marovoay ümbruses.
Välimus.
Madagaskari pirk on küllaltki väike lind. Ta on umbes 14 cm pikk ning kaalub ligikaudu 30 g. 
Täiskasvanul isasel linnul on punakaspruun kael, pea, rind ja saba. Pea küljed ning lõua- ja kurguosa on pisut kahvatumad. Kere sulestik on enamjaolt mustjas-valgete triipudega. Saba alumine osa on kastanpruuni värvusega ja tiivaalused mustjaspruunid. Tiibade ülaosas olevad lennu- ja kattesuled on tumepruunid, kuid nende ääred on kergelt kollaka värvusega. Isaslinnu nokk on mustjas kuni tumehall, noka tipp on tavaliselt heledam. Silmad on pruunid ning linnu jalad on tumehallid või -pruunid, kollakaspruunid või roosakaspruunid.
Täiskasvanul emasel linnul on kastanpruuni värvust oluliselt vähem. Tal on tumepruun ülaosa, mis varieerub kollaka või kastanpruunide triipudega. Tagaosa ning saba ülapoole kattesuled on kaetud kaneelivärvi sulestikuga. Kere alaosa on tuhmjaskollakas ning rinna ülaosa ja rindkere küljed on kaetud mustjaspruunide triipude või täppidega, samal ajal kui rinna alaosa, tiivaküljed ja jalad on tumepruunid.
Noorlinnu sulestik on üldiselt tuhmi värvusega. Rindkere ning ülakõhu osa on tuhkjad valgete täpikestega. Alakõht on ühtlaselt tuhkjas. Saba on punakaspruun. Isasel noorlinnul on punakaspruune sulgi näha ka rindkerel ja peas.
Kuni kahekuusel linnul on tuhkjaspruunid tiiva küljed ja sulestik. Rind ja kõht on tuhkja värvuse ning valgete täppidega, alakõhul täppe ei esine. Saba on punakas-pruun ning ka peas võib esinena punakas-pruune sulgi.
Pesitsemine.
Linnu pesitsuskohad on väga erinevad, kuid peamiselt pesitsevad nad troopilistel või subtroopilistel niisketel aladel, näiteks tiheda taimestikuga rohumaadel, taimestikuga kaetud märgaladel, metsaäärtes, lageraiealadel, riisipõldudel, kõrkjates, tarnades ja põlismetsades. Nende sigimisperiood leiab aset üldjuhul septembrist kuni märtsini. Kirde-Madagaskaris on sigimine veebruaris ning Lõuna-Madagaskaris oktoobris. Linnu pesa asub maas rohu sees, rohupuhmastikes või 160 cm maapinnast. Emaslind muneb pessa 3–4 valget muna. Pesa valmistab isaslind, ehitades selle heinakõrtest, kuhu ta lisab tihedalt maas leiduvat rohtu. Emaslind viibib samal ajal pesa ligidal. Pesaehitamine võib ajaliselt võtta ligi kolm päeva.
Eluviis ja ohustatus.
Madagaskari pirk toitub peamiselt putukatest ja seemnetest. Nende generatsiooni pikkuseks on loetud 3,7 aastat. Arvatakse, et Madagaskari pirgud harrastavad sigimisperioodil monogaamsust ja territoriaalsust, olles üksikud pesitsejad. Madagaskari pirk pole globaalselt ohustatud ning on IUCN-i järgi soodsas seisundis. Madagaskari pirk on Madagaskaris laialdaselt levinud, kuid salajaste pesitsuspaikade tõttu on lindu raske leida. Madagaskari pirk elab kuni 2300 meetri kõrgusel merepinnast.