tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hirvo Surva

Hirvo Surva (sündinud 2. juulil 1963 Kohtla-Järvel) on eesti koorijuht.
Hirvo Surva õppis 1979. aastani Kohtla-Järve 1. Keskkoolis. Aastail 1979–1983 õppis Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist Silvia Melliku juures, seejärel sama eriala Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Ants Üleoja juhendamisel (1983–1990).
2006. aastast töötab ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõuna. 
Detsembrist 2001 on ta rahvusooperi Estonia poistekoori peadirigent. Ta on olnud ka Eesti Meestelaulu Seltsi poistekoori Kalev peadirigent (aastatel 1994–2009), Revalia Kammermeeskoori peadirigent (aastast 1998) ja Eesti Rahvusringhäälingu segakoori dirigent (aastatel 2008–2024), on juhatanud ka Teaduste Akadeemia meeskoori. Ta on Eesti Koorijuhtide Liidu ja Eesti Kooriühingu juhatuse esimees.
Hirvo Surva oli 1993. aasta VII noorte laulu- ja tantsupeo poistekooride dirigent, 1994. aasta XXII üldlaulupeo poiste- ja meeskooride dirigent, 1997. aasta VIII noorte laulu- ja tantsupeo kunstiline juht, 1999. aasta XXIII üldlaulupeo poistekooride dirigent ning XXIV ja XXV üldlaulupeo üldjuht ja XXVI üldlaulupeo kunstiline juht.
Isiklikku.
Tema abikaasa Anneli Surva on samuti koorijuht.
Kesk-Eesti Tre Raadio

Kuma Raadio on Eesti regionaalne raadiojaam, mis tegutseb alates 1993. aasta 1. septembrist. Raadiojaam edastab omaprogrammi 24 tundi ööpäevas. Algusaastatel tegutses raadio Paide Piimakombinaadi ruumides, 2002. aasta lõpus koliti uude majja Paides Pärnu tänav 57. Samas majas asub ka trükikoda ja ristsõnade kirjastus.
Kuma Raadio asub Järvamaal Paides, kuid raadiojaama leviala katab lisaks suuremale osale Järvamaast ka osa Pärnu, Rapla, Harju, Viljandi ja Jõgeva maakonnast ning ulatub ka Lääne-Viru maakonda. Kuma Raadio on kuuldav sagedusel 101,0 MHz, lisaks on raadiojaama võimalik kuulata ka internetis. Raadiojaama põhirõhk on kohaliku elu kajastamisel, seda nii uudiste kui ka muude kohalikke teemasid käsitlevate saadete (Paide Raekojatund, Ringmikrofon, Maakonnatund, Türi Valla Saade, Tunne Järvamaad, Sõnumid Viljandist) näol, samuti on programmis muusikastiile tutvustavad saateid.
Raadioauditooriumi ülevaadete põhjal oli Kuma Raadiol 2014. aastal keskmiselt 17 000 kuulajat, 2014. aasta talvel 19 000 kuulajat. TNS Emori raadioauditooriumi uuringu andmetel kuulas Kuma Raadiot 2015. aasta sügisel septembrist detsembrini iga nädal üle 20 000 inimese.
Alates 2016. aasta jaanuarist kannab Kuma raadio nime Kesk-Eesti Tre Raadio ning on liitunud Tre Raadio jaamade grupiga.
Kesk-Eesti Tre Raadio kuulajaskond oli juunis 2016 ilmunud raadiouuringu järgi 20 000 inimest.
Rapla Maarja-Magdaleena kogudus

EELK Rapla Maarja-Magdaleena kogudus on luterlik kogudus, mis kasutab Rapla kirikut ja Kehtna Peetri kirikut.
Kogudus kuulub EELK Lääne-Harju praostkonda.
Jäääär I

"Jäääär I" on Jääääre 1991. aasta album.
Jäääär II

"Jäääär II" on Jääääre 1992. aasta album.
Pasi Rautiainen

Pasi Pentti Rautiainen (sündinud 18. juulil 1961 Helsingis) on soome jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Slumm

 
Slumm (iiri "S lom é" (s'lum ae)) on linna vaene, halva hoonestuse ja puuduva heakorraga üleasustatud osa. Seda iseloomustavad juhuslikust materjalist (tavaliselt kartongist, vineerist, pappkarpidest, tahvelkivist jms) ehitatud elamud, infrastruktuuri (veevärgi ja kanalisatsiooni, sageli ka elektri) puudumine, üldine räpasus ja viletsus. Slummis elavad kõige vaesemad inimesed, tavaliselt immigrandid maalt või teistest riigi piirkondadest. Paljud nendest on töötud või juhutöölised. Slummile on iseloomulik suur kuritegevus.
ÜRO andmetel vähenes aastatel 1990–2005 slummides elavate linnaelanike osakaal linlaste seas arengumaades 47%lt 37%-le, aga absoluutarvudes slummide elanike arv kasvab. Kui praegu elab slummides miljard inimest, siis aastal 2030 hakkab prognoosi järgi elama kaks miljardit.
Slummid on sageli rajatud igasugustele nõuetele tähelepanu pööramata. Seetõttu on nad sageli väga tuleohtlikud ja tulekahju võib palju maju hävitada. Slummides on vahel tänavad nii kitsad, et ei tuletõrje- ega kiirabiautod suuda neid mööda sõita ja seetõttu on slumlastel nende teenuste kättesaadavus raskendatud. Tavaliselt puudub slummis infrastruktuur: haiglad, koolid, politsei, ühistransport jne. Mumbai slummis puudub kolmandikul inimestel puhas joogivesi.
Selleks, et vähendada slummidest lähtuvat kuritegevust, rahastab Maailmapank kampaaniat "Slummideta linnad", mille käigus slummides maju lammutatakse, sealsed elanikud aetakse välja ning slummi asemele ehitatakse korralikke maju ja teisi rajatisi, vahel lihtsalt haljasalasid. Slummide hävitamist võimaldab asjaolu, et sealsed majad on rajatud igasuguste lubadeta või kui isegi maja on püstitatud legaalselt, puudub selle elanikel õigus selles majas elada (nad on skvotterid).
Mumbais tagas valitsus analoogilises programmis 1985. aastal abi korraliku elamispinna ehitamisel kõigile, kes suudavad suure osa uute majade ehitamisest ise tasuda. Selliseid oli 10–12% slumlastest, mis tähendab, et rõhuvale enamikule neist ei tulnud sellest programmist mingit kasu.
Slummide likvideerimine ei kõrvalda nende tekkimise põhjust, sest ei muuda slummielanike olukorda paremaks. Nad seisavad endiselt silmitsi vaesuse ja töötusega ning võivad lihtsalt kolida teise kohta, kuhu kerkib uus slumm. Sellepärast on tekkinud liikumine, mis keelustaks maailmas kõik slummide likvideerimise programmid, soovitades selle asemel tegeleda vaesuse põhjustega.
Tänapäeval Euroopas õigeid slumme ei ole, kuid ajalooliselt on kõigi suurte keskaegsete linnade juurde slummid kuulunud. Neid oli ka Tallinnas väljaspool Tallinna linnamüüriga ümbritsetud ala (20. sajandi agulid).
Jää-Hääl

"Jää-Hääl" on ansambli Jäääär 1992/2008. aastal ilmunud album.
Malawi vapp

Malawi vapp on Malawi riigivapp.
Vapp on kasutusel alates 1964. aastast. Selle kujundus põhineb varasemal Njassamaa vapil.
Vapikilpi hoiavad Sapitwa mäel seisvad lõvi ja leopard, kilbi kohal on kiiver ja kilg-merikotkas.
Sinised lained kilbil kujutavad Njassa järve, kuldne lõvi sümboliseerib Inglismaad ning päike vabadust.
Kilbi all on kuldne lint ingliskeelse rahvusliku deviisiga "Unity and freedom" ('ühtsus ja vabadus').
Henrik Horn (1618–1693)

Henrik Horn af Marienborg (ka Henrik Henriksson Horn; 22. mai 1618 Stockholm – 22. veebruar 1693 Stade, Bremen-Verden) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane, Aluliina vabahärra ja Läänemaa Ridala kihelkonna Võnnu mõisa pärushärra.
Elulugu.
Henrik Horn sündis riiginõuniku ja laamani Henrik Karlsson Horni (1578–1618) ja Anna Jönsdotter Snakenborgi (1590–1644) pojana, kaks päeva pärast oma isa surma. Tema lesestunud ema oli seejärel mõisa valdaja Võnnus.
Ta oli 1643. aastast Kuramaa rügemendi ja 1645 Soome ratsaväerügemendi ülem. 30. aprillil 1651 sai ta, koos kindralmajorist onupoja Gustaf Evertsson Horniga, Aluliina (Marienburg) vabahärraks ja immatrikuleeriti 1652 aastal Rootsi rüütelkonda Horn af Marienborg vabahärrasuguvõsana nr 21. 1654 ülendati ta ratsaväe kindralmajoriks ja 1657 kindralleitnandiks, ning temast sai Soome armee ülem.
20. veebruaril 1660 sai temast riiginõunik ja samas ka Svea õuekohtu õuekohtunõunik. 1662. aastal müüs ta Võnnu mõisa 19 000 riigitaalri eest Magnus Gabriel de la Gardiele, kuid jäi ise ilmselt sinna rentnikuks. 1665. aastal sai ta Rootsi feldmarssaliks, mille järel määrati ta 16. veebruaril 1666 Bremen-Verdeni kindralkuberneriks. 1677 ülendati Rootsi laevastiku ülemadmiraliks, kaotas samal aastal Skåne sõjas Taani-Norra laevastiku vastu Kopenhaageni lähedal toimunud Køge lahe merelahingu, ning määrati 1678 Rootsi sõjaväe ülemjuhatajaks Liivimaal. Liivimaa armeega läks ta 1678. aasta talvel Brandenburgi kuurvürsti Friedrich Wilhelmi vastu Ida-Preisimaal.
26. aprillist 1679 oli ta "Tiohäradi lagsaga" laaman (Smålandi kümne maakonna ülemkohtunik). Seejärel jätkas kuni surmani Bremen-Verdeni kindralkuberneri ametis.
Perekond.
Henrik Horn oli neli korda abielus.
Esmalt abiellus ta 13. augustil 1643 Ekeberga vabapreili Margaretha Leijonhufvudiga (suri 1645), kes oli Närke maavanema ja vabahärra Gustav Leijonhufvudi (1597–1658) ja Sundbyst pärit Katharina Eriksdotter Sparre tütar, Rootsi riigikantsleri Erik Larsson Sparre (1550–1600) tütretütar.
Teistkorselt abiellus ta 1650 Åminne vabahärra Gustaf Horni (1601–1639; Klas Horni pojapoeg) Fållnäsist pärit lese Kristin Bååtiga (suri 1657), kes oli Stockholmi ja Svartsjöhusi asehalduri ja assessori Bo Gustafsson Bååti (suri 1629) ja Anna Sevedsdotter Ribbingi (1587–1622) tütar, ning Tartu Ülikooli kantsleri (1668–69) Seved Bååti (1615–1669) ja Riia kuberneri Nils Bååti (1617–1659) õde. Abielust sündis:
Kolmas abikaasa 18. augustist 1661 oli Emerentia Ribbing (1644–1670), kes oli maavanem Bengt Ribbingi ja Kronebergi, Bolmerö ja Vallstanäsi vabapreili Ebba Johansdotter Sparre tütar. Abielust sündisid:
Neljandaks abikaasaks oli 1674. aastast krahvitar Beata Magdalena Wittenberg (suri 1705), kes oli riiginõuniku ja feldmarssali, Lõuna-Karjala Nyborgi krahv Arvid Wittenbergi (1606–1657) tütar.
Škoda 15Tr

Škoda 15Tr on Tšehhoslovakkia liigendtrollibussimudel, mida 1988.–2004. aastal valmistati Škoda tehases Ostrov nad Ohřís. 
Konstruktsioon.
Liigendtrolli Škoda 15Tr konstrueerimisel on nii mehaanika kui ka elektriosa juures lähtutud standardsest trollitüübist Škoda 14Tr. 15Tr arendati välja 20. sajandi 80. aastatel esimese Tšehhoslovakkia liigendtrollina (Škoda 10Tr projekti ei realiseeritud, trollibussi Škoda-Sanos S 200Tr toodeti koostöös jugoslaavlastega.
15Tr on kolmeteljeline trollibuss, mis koosneb kahest osast. Need on omavahel ühendatud liigendi ja lõõtsaga. Trolli konstruktsiooni põhiosa on terasraam, millele on kinnitatud kere. Trolli loomisel kasutati samasuguseid või veidi muudetud osasid nagu mudelil 14Tr, mis hõlbustab hooldamist ja varuosade hankimist. Kere paremal küljel on neli kahetiivalist ust. Istmed paiknevad sõidusuunas ja on kaetud kunstnahaga. Salongi valgustavad päevavalguslambid.
Trollil on kaks veomootorit, üks keskmisel ja teine tagumisel sillal (kasutati samasuguseid mootoreid nagu trollil 14Tr). See annab 15Tr-ile eelise järskudel kallakutel.
Prototüübid.
Trollibussi 15Tr kaks esimest prototüüpi valmistati juba 1983. aastal. Hiljem valmistatust erinesid need osaliselt teistsuguse elektrisüsteemi poolest. Pärast tootja juures tehtud katseid sõitis esimene prototüüp 1984–1985 katseliselt Plzeňis. Selle esiosa müüdi hiljem varuosadeks Brnosse. Teist prototüüpi katsetati samuti tootja juures ning see kanti 80. aastate teises pooles maha.
Kasutamine.
1983–2004 valmistati umbes 600 trolli (koos versioonidega 15TrM ja 15TrSF). Lisaks paljudele idabloki riikidele jõudsid need ka Iraani Teherani ja USA-sse San Franciscosse. Baltimaades on seda tüüpi trollid lisaks Tallinnale ka Riias ning Vilniuses.
Škoda 15Tr Tallinnas.
Tallinn sai 1989. ja 1990. aastal 25 trolli 15Tr (400-424). Tegu oli esimeste Škoda lõõtstrollibussidega Nõukogude Liidus.
Sapitwa

Sapitwa on mäetipp Malawi lõunaosas Mulanje massiivis, Blantyrest ida pool.
Sapitwa on Malawi kõrgeim tipp. Mäetipu kõrgus on 3002 meetrit.
Mait Müntel

Mait Müntel (sündinud 20. märtsil 1977) on eesti füüsik ja ettevõtja, OÜ Fermi Energia asutaja ja nõukogu liige.
Ta õppis aastatel 1984–1992 Nõo Põhikoolis ja 1992–1995 Miina Härma Gümnaasiumis. Aastal 2000 lõpetas ta Tartu Ülikooli teoreetilise füüsika alal, 2002 sai magistri- ja 2008 doktorikraadi.
Aastatel 1998–2003 töötas ta füüsikaõpetajana.
On töötanud koos Andi Hektoriga CERNis.
Alates 2005. aastast töötab ta Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis.
Ta arendab keeleõppeprogrammi Lingvist.
Eduardo Frei Ruiz-Tagle

Eduardo Frei Ruiz-Tagle (sündinud 24. juunil 1942 Santiagos) on Tšiili poliitik, Tšiili president 1994–2000.
Tema isa Eduardo Frei Montalva oli Tšiili president aastatel 1964–1970.
Ta on lõpetanud Tšiili Ülikooli hüdraulikainsenerina. Juba ülikoolis oli ta üliõpilasliider. Seejärel õppis ta Itaalias haldusjuhtimist. Ta kuulub alates 1958. aastast Tšiili Kristlik-Demokraatlikku Parteisse. 1964. aastal osales ta oma isa presidendivalimiskampaanias. Aastatel 1969–1988 oli ta Tšiili suurima tehnika- ja ehitusettevõtte Sigdo Koppers kaasomanik.
1988. aastal asutas ta Vabade Valimiste Komitee ja valiti Santiagost kogu riigi suurima häälte arvuga senaatoriks. Tšiili Senatis juhtis ta rahandus- ja eelarvekomisjoni ning kuulus ehituskomisjoni. 1992. aastal võitis ta erakonnasisestel eelvalimistel ametis olevat presidenti Ricardo Lagost ja sai oma erakonna presidendikandidaadiks. 1993. aastal võitis ta presidendivalimised ja sai järgmisel aastal presidendiks. 2000 tema ametiaeg lõppes. Ta ei kandideerinud tagasi, vaid asus vastavalt Tšiili põhiseadusele eluaegseks senaatoriks. 2005. aastal muudeti põhiseadust ja eluaegse senaatori ametikoht kaotati. Sama aasta detsembris kandideeris ta uuesti senaatoriks ja võitis. 2006–2008 oli ta senati esimees. Ka tema isa oli pärast presidendiametist lahkumist senati esimees.
2009. aastal alanud valimistel kandideeris ta vasaktsentristliku valimisliidu kandidaadina taas presidendiks. 13. detsembril 2009 peetud esimeses voorus oli ta 29,6 protsendiga häältest teine Sebastián Piñera järel, kes sai 44 protsenti häältest. 17. jaanuaril 2010 peetud valimiste teises voorus valiti presidendiks Sebastián Piñera.
Tema vanaisa Eduardo Frei Schlinz emigreerus Tšiilisse Šveitsist. 2009. aastal võttis Eduardo Frei Ruiz-Tagle Šveitsi kodakondsuse.
Tuhamägi

Tuhamägi ehk šlakimägi ehk räbumägi on ärapõletatud põlevkivi või söe jäätmetest soojuselektrijaamade või katlamajade lähedal kuhjatud tehismägi.
Eestis on tuhamäed levinud Ida-Virumaal (Kohtla-Järve SEJ tuhamäed, Rakke Lubjatehase tuhamägi, Kohila tuhamägi, Narva tuhamägi, Püssi tuhamäed jt).
Keemiatööstuse tarbetutest jääkidest tekivad poolkoksimäed.
Tavakasutuses kutsutakse kõiki põlevkivi kaevandamis- ja töötlemisjääkide kuhjatisi tuhamägedeks, hoolimata nende tehispinnavormide ilmselgest erinevusest nii koostiselt kui ka kujult; Eesti 40 tuhamäest on 33 tegelikult aherainemäed. Nt Rummu tuhamägi on tegelikult paekivi kaevandamisel tekkinud aherainemägi.
Eduardo Frei Montalva

Eduardo Frei Montalva (16. jaanuar 1911 Santiago – 22. jaanuar 1982 Santiago) oli Tšiili poliitik. Aastatel 1964–1970 oli ta Tšiili president.
Tal oli seitse last. Tema vanim poeg Eduardo Frei Ruiz-Tagle oli Tšiili president aastatel 1994–2000.
Eduardo Frei alustas poliitilist tegevust Konservatiivses Parteis. Aastal 1938 lahkus ta erakonnast koos rühma noorte mõttekaaslastega ja asutas uue erakonna Falange Nacional, millest 27. juunil 1957 sai Tšiili Kristlik-Demokraatlik Partei. Aastal 1945 oli ta infrastruktuuriminister. Aastal 1949 valiti ta senatisse. 
Presidendiks kandideeris ta juba 1952. aastal, kuid kaotas Carlos Ibáñez del Campole. Teist korda kandideeris ta presidendiks 1958, aga jäi kolmandaks. Presidendiks sai Jorge Alessandri. Aastal 1964 võitis ta valimistel Salvador Allendet, kes omakorda võitis valimised 1970. aastal ning sai presidendiks pärast Eduardo Freid.
Frei alustas presidendina muu hulgas sotsiaalse arengu, maa- ja haridusreformi. Ta algatas majade ehitamist, tervishoiu edendamist, kasutamata alade taasmetsastamist ja riigi vasetööstuse natsionaliseerimist.
Frei surma põhjuseks diagnoositi operatsioonijärgne veremürgistus, kuid hiljem hakati kahtlustama mürgitamist. Detsembris 2009 vahistati kuus inimest, keda süüdistati Frei Montalva mürgitamises sinepigaasi ja talliumiga, mille jääke leiti lahkamisel. Ekspertide aruanne väitis, et pikaajaline väikeste annustega mürgitamine Frei haiglasviibimise ajal oli nõrgendanud tema immuunsüsteemi enne maooperatsiooni. Surma asjaolude uurimine kestab siiani.
Aafrika Rahvuskongress (Sambia)

Aafrika Rahvuskongress ("African National Congress") oli Põhja-Rodeesia ja hiljem Sambia partei. 
Partei asutati 1948 Põhja-Rodeesia Kongressi ("Northern Rhodesian Congress") nime all. See oli Põhja-Rodeesia esimene partei. Selle juured olid Copperbelti neegrite organisatsioonis Federation of Welfare Societies. 
Aastal 1951 valiti partei presidendiks Harry Nkumbula. Partei nimeks sai Põhja-Rodeesia Aafrika Kongress ("Northern Rhodesian African Congress"). Partei sidus end Aafrika Rahvuskongressiga (Lõuna-Aafrika Liit). 
Varsti sai partei nimeks Aafrika Rahvuskongress. Aastal 1953 sai selle peasekretäriks Kenneth Kaunda. 
Partei püüdis korraldada Rodeesia ja Njassamaa Föderatsiooni vastast üldstreiki "rahvusliku palvepäeva" nime all, kuid Aafrika Kaevandustööliste Ühingu presidendi Lawrence Katilunngu vastuseisu tõttu ei tulnud rahvas kaasa. 1954. aasta alguses korraldasid Nkumbula ja Kaunda osaliselt eduka Lusaka eurooplastest lihunike vastase boikoti, kuid rahva mobiliseerimine föderatsiooni vastu osutus raskeks. 
1955. aastal mõisteti nii Nkumbula kui ka Kaunda õõnestava kirjanduse levitamise eest kaheks aastaks sunnitööle. Selle tagajärjel muutus Nkumbula mõõdukamaks, Kaunda aga radikaalsemaks. 
Vastuseis Nkumbula autokraatlikuks peetud juhtimisele viis selleni, et oktoobris 1958 lõi Kaunda oma pooldajatega parteist lahku (tüliküsimuseks oli, kas osaleda parlamendivalimistel, kus sai hääletada vaid väike osa mustadest) ning rajas Sambia Aafrika Rahvuskongressi (hiljem Ühendatud Rahvusliku Sõltumatuse Partei (UNIP)). Too partei kujunes võitlusvõimelisemaks ja organiseeritumaks ning jättis Aafrika Rahvuskongressi varju. 
Valimiskampaania ajal võttis Nkumbula oktoobris 1962 vastu raha Moise Tshombe režiimis ning sõlmis salaliidu valgete Ühendatud Föderaalse Parteiga (UFP). Rahvuskongress sai parlamendis 7 kohta ning oli kaalukeeleks UNIP-i ja UFC vahel. Lõpuks astuti UNIP-iga koalitsiooni ning Nkumbula sai Aafrika hariduse ministriks. Koalitsioon kestis iseseisvuseelsete valimisteni jaanuaris 1964, kus UNIP sai 55 ja Rahvuskongress 10 kohta. Nkumbulast sai opositsiooni juht. 
Rahvuskongressi toetusbaas oli iseseisvusajaks suurelt jaolt ahenenud lõunaprovintsile, kust Nkumbula pärit oli. 1968. aasta valimistel sai partei küll kohti ka Lääneprovintsist, kuid parteil ei olnud riigile palju pakkuda. Kui Kaunda võttis suuna üheparteisüsteemile, andis Nkumbula alla. 27. juunil 1973 kirjutas ta alla Choma deklaratsioonile ning teatas, et astub UNIP-i. Aafrika Rahvuskongress lakkas olemast pärast parlamendi laialisaatmist oktoobris 1973. Väidetavalt ostis Kaunda Nkumbula ära, pakkudes talle smaragdikaevandust.
Logaritm

Arv "x" on arvu "b" logaritm alusel "a", kui formula_1 ehk arv "x" on astendaja (eksponent), millega arvu "a" astendades on tulemuseks arv "b" ehk
 formula_2
Kui "a" ja "b" on positiivsed reaalarvud, siis on log"a""b" reaalarv. Aluse "a" väärtus peab olema kas formula_3; tavaliselt kasutatakse alustena arve 10, "e" või 2. Logaritmi alusel "e" nimetatakse naturaallogaritmiks. Logaritmid on defineeritud reaalarvudele ja kompleksarvudele. Naturaallogaritmi pöördfunktsioon on eksponentfunktsioon ehk eksponentsiaalfunktsioon.
 formula_4
 formula_5
Logaritmi omadused.
loga0 ei ole määratud kuna pole olemas sellist arvu" x" , mille puhul formula_6. Logaritmfunktsiooni formula_7 graafikul on vertikaalne asümptoot formula_8.
Logaritm korrutisest ja jagatisest.
Logaritmi tähtsamaid omadusi on
 formula_9 kui formula_10 ja formula_11 .
Samuti 
 formula_12 kui formula_10 ja formula_11 .
Logaritm astmest.
Tähtis omadus on ka astendamise taandumine korrutamiseks. Logaritmi definitsiooni kohaselt on logaritm arvust "b" alusel "a" arv, millega arvu "a" astendades on tulemuseks arv "b":
 formula_15 
Astendades võrrandi mõlemad pooled arvuga "n" :
 formula_16
ja võttes logaritmid, on tulemuseks 
 formula_17
Logaritmi aluse vahetamine.
Kalkulaatoriga töötamisel on kasulik teada, et peale olemasolevate alustega logaritmfunktsioonide (tavaliselt ln formula_18 ja log formula_18) saab leida logaritmi ka muudel alustel, kasutades omadust 
 formula_20
Näiteks formula_21
See tuleneb sellest, et logaritmi definitsiooni kohaselt 
 formula_22
kuid "x" saab leida ka kasutades alust "c" : 
 formula_23
kus a ≠ 1, sest log"c" 1 = 0. Iga arv astmes 0 on 1.
Logaritmi rakendused.
Mõned logaritmi praktilised rakendused.
Keila raudteejaam

Keila raudteejaam on raudteejaam Harju maakonnas Keila linnas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres 26,1 km kaugusel Balti jaamast.
Peale Keilat jaguneb raudtee kaheks. Keila–Turba raudtee (kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee) suundub Turbasse, mille suunas esimene peatus reisirongidel on Kulna. 1870. aastal valminud Keila–Paldiski raudtee suundub Paldiski poole, mille esimene peatus reisirongidel on Niitvälja. Paldiski raudtee läbib ka Klooga alevikku, kust eraldub omakorda Klooga–Kloogaranna raudteelõik..
Keila jaamas asub kaks madalat 550 mm kõrgust perrooni, millest üks on 162 m pikkune (I tee äärne) ning teine 150 m pikkune (II ja III tee vahel). 
Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse (lõpp-peatus), Paldiskisse, Turbasse ja Klooga-randa sõitvad elektrirongid. 
Piletihinnalt kuulub jaam III tsooni. 
Keila jaamas asub praeguseks kokku 5 rööpapaari ja 18 pööret, lisaks kulgeb jaamast harutee tööstusterritooriumile kauba laadimiseks.
Ajalugu.
Keila raudteejaam rajati 1870. aastal seoses laiarööpmelise (Paldiski–)Tallinna–Narva raudtee rajamisega. Raudtee tulek elavdas oluliselt Keila majanduselu ja soodustas elanikkonna kasvu.
1905. aastal valmis Keila–Haapsalu raudtee ning Keilast sai sõlmjaam.
19. juulil 1958 avati liikluseks 15,7 km pikkune Pääsküla–Keila elektrifitseeritud raudteeliin ning Keila sai elektrirongi ühenduse.
Aastatel 2019–2020 läbis Keila raudteejaam põhjaliku uuenduskuuri, mille käigus rekonstrueeriti täielikult jaama teed, pöörangud ja liiklusjuhtimissüsteem.
Jaama peahoone.
Keila jaama peahoone valmis koos raudteega 1870. aastal, see oli praegusest väiksem, jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi Jamburgi raudteejaama eeskujul. Jaamahoone juurdeehitus ja uus, kivist veetorn valmisid 1926. aastal. Sellisel kujul on hoonestus säilinud suhteliselt autentsena tänaseni. Kahekorruseline puuhoone ehitati Balti raudtee IV klassi jaama tüüpprojekti järgi sarnaselt Paldiski, Aegviidu, Kabala jmt jaamahoonetega. Neid hooneid iseloomustab madal viilkatus ning asümmeetriline pikifassaad, mille kõrgem viiluga keskosa jagab maja ühe- ja kahekorruseliseks tiivaks. 1990. aastate lõpus jäi jaamahoone kasutuseta tühjalt seisma ja seda ohustas hävimine. 1998. aastal andis Eesti Raudtee hoone üle Keila linnale. 2005. aastal alustas Keila Linnavalitsus hoone restaureerimist, millega jõuti lõpule 2007. aastal, kui seal avas uksed Keila linna ajaloolist nime kandev kohvik Kegel.
Niitvälja raudteepeatus

Niitvälja raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Niitvälja külas. 
Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 31,1 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Keila ja Klooga raudteepeatuse vahele. 
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 90 meetrit. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Paldiskisse ja Klooga-Randa sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus III ja IV tsooni.
Klooga raudteejaam

Klooga raudteejaam on raudteejaam Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus.
Raudteejaam asub 1870. aastal valminud laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres, 35,9 km kaugusel Balti jaamast.
Kloogal peatuvad Elroni Tallinnast Paldiskisse ja Kloogarannale sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub jaam IV tsooni.
Pärast Kloogat jaguneb raudtee kaheks, üks raudteeharu jätkub Paldiski suunal, teine aga keerab Kloogaranna poole.
Raudteejaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, 7 pööret ning üks teedevaheline perroon pikkusega 150 meetrit, mis avati 2010. aastal.
Keila–Klooga raudteelõik elektrifitseeriti 1958. aastal ning avati sama aasta 30. detsembril. 1960. aastal avati Klooga–Kloogaranna raudteelõik (3,4 km).
Jaamahoone.
Raudtee põhjaküljel asetseb 1870. aastal ehitatud kroonuhistoritsistlik puidust jaamahoone, mis moodustab ansambli samas laadis ühekorruselise, viilkatusega puitelamuga.
Valdavalt rõhtlaudvoodrile sekundeerib hoonete sokliosas kuni aknalaudadeni püstlaudvooder, mis on eraldatud ülemisest osast kitsa liseeniga.
Jaamakompleksi kuuluvad nimetatutest lisaks veel põhja ja kirde pool asetsevad kuur, kivist abihoone ning kelder.
Klooga jaamahoone näol on tegemist oma tüübi ainsa esindajaga Eestis, kuna Paldiski–Tallinna–Narva raudteele algselt ühekorruselisi puidust jaamahooneid rohkem ei rajatud.
2019. aastal avaldatud nimekirja kohaselt kuulus Klooga jaamahoone ehitiste hulka, millest hoone omanik AS Eesti Raudtee soovib vabaneda.
Kloogaranna raudteepeatus

Kloogaranna (varem Klooga-Rand) on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kloogaranna külas. 
Peatuskoht asub laiarööpmelise Klooga–Kloogaranna raudteelõigu ääres 39 km kaugusel Balti jaamast. 
Kloogarannas on elektrirongiliikluse lõpp-punkt. Elektrirongide sõit marsruudil Tallinn–Kloogaranna lõpeb Kloogaranna raudteepeatuses. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 100 meetrit.
Ooteplatvorm on Lahepere lahe rannast umbes 50 meetri kaugusel.
Klooga-Aedlinna raudteepeatus

Klooga-Aedlinn on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus. Raudteepeatusest lõunasse jääb Eesti Kaitseväe harjutusväljak ja põhja endine Klooga koonduslaager, kus tänapäeval on püstitatud mälestusmärk holokausti ohvritele. 
Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 38,3 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Klooga ja Põllküla raudteepeatuse vahele. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 78 meetrit. Peatuses peatuvad Elron Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid. 
Raudteepeatuse ümbruse ajalugu.
Klooga areng algas 1930. aastate lõpus. Alates NSV Liidu Punaarmee sõjaväebaaside asutamisest 1939. aastal ning pärast II maailmasõda paiknesid piirkonnas Nõukogude armee sõjaväeosade rajatud militaarehitised ja objektid. Elanikkond koosnes peamiselt Nõukogude armee ohvitseridest ja üleajateenijate peredest. Klooga koonduslaager (SD Klooga koonduslaager) oli Klooga-Aedlinna raudteepeatuse läheduses (põhja pool) asus II maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimu 1943. aasta septembris loodud Vaivara koonduslaagri välilaager – Klooga koonduslaager.
Põllküla raudteepeatus

Põllküla raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Põllkülas. 
Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 41 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Klooga-Aedlinna ja Laoküla raudteepeatuse vahele. 
Alates 2010. aasta märtsist on kasutusel uus 55 cm kõrgune perroon pikkusega 30 meetrit. Rongist väljumine toimub seetõttu ainult läbi rongi C-ala.. Peatuses peatuvad AS Elroni Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid. 
Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Enne uue perrooni ehitust oli kasutusel umbes 200 meetri pikkune ja 110 cm kõrgune perroon, mis nüüdseks on lammutatud.
Laoküla raudteepeatus

Laoküla raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Laoküla külas. Peatus avati 1962. aastal.
Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 43,5 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Põllküla ja Paldiski raudteejaama vahele. Nõukogude ajal kontrolliti Laokülas Paldiski linna sõitjate dokumente.
Alates 2010. aasta märtsist on peatuses kasutusel uus 55 cm kõrgune perroon pikkusega 30 meetrit. Rongi siseneda ja väljuda saab seal seega ainult läbi rongi C-ala. Enne uue perrooni ehitust oli kasutusel umbes 200 meetri pikkune ja 110 cm kõrgune perroon, mis lammutati 2010. aastal. Piletihinnalt kuulub Laoküla IV tsooni.
Laokülas peatuvad AS Elroni Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid.
Kulna raudteepeatus

Kulna raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kulna ja Ohtu küla vahel. 
Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Turba raudtee ääres 30,1 km kaugusel Balti jaamast. Avati aastal 1928. Peatus jääb Keila ja Vasalemma raudteepeatuse vahele. 
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 30 meetrit. Siseneda ja väljuda saab vaid läbi rongi C-ala.. 
Peatuses peatuvad AS Elroni Tallinnast Turbasse sõitvad elektrirongid. 
Piletihinnalt kuulub peatus III ja IV tsooni.
Vasalemma raudteejaam

Vasalemma raudteejaam on raudteejaam Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Vasalemma alevikus.
Raudteejaam asub laiarööpmelise Keila–Turba raudtee ääres 37,5 km kaugusel Balti jaamast. Jaam jääb Kulna ja Kibuna raudteepeatuse vahele. Vasalemmas peatuvad Elroni Tallinnast Turbasse sõitvad elektrirongid. Jaamas võib toimuda ka kaubalaadimine. Piletihinnalt kuulub jaam IV tsooni.
2010. aastal valmis Vasalemmas uus 550 mm kõrgune ja 100 m pikkune teedevaheline ooteplatvorm.
Raudteejaamas asub tänaseks 3 rööpapaari ja 7 pööret, lisaks suundub jaamast harutee tööstusterritooriumile (Vasalemma karjääri).
Ajalugu.
Vasalemma jaam rajati aastal 1917 seoses juba 1905. aastal avatud laiarööpmelise Keila–Haapsalu raudteega. Aasta hiljem valmis ka kahekorruseline puidust jaamahoone.
Elektrirongide liiklus toona vastselt elektrifitseeritud Keila–Vasalemma raudteelõigul avati 15. juulil 1965. 
1981. aastal pikendati elektriraudteed Riisipereni ja 2019. aastal kuni Turbani.
Vasalemma jaamast läks Nõukogude võimu lõpul umbes 6 km pikkune haruraudtee Murru vanglasse, mis demonteeriti 1990. aastate keskpaigas. Tänaseni on alles selle raudteetamm. 
2002. aasta sügisel avati Vasalemma jaama perroonil ootepaviljon.
Varem asus jaamas lisaks peateele neli kõrvalteed ning tupiktee.
Alates 2015. aastast ristub Vasalemma raudteejaama juures raudteega Eesti pikim matkarada, RMK matkatee Peraküla-Aegviidu-Ähijärve mille kogu pikkus on 820 km Vasalemma raudtee jaam jääb 64 km juurde.
Jaamahoone.
Vasalemma jaamahoone valmis 1918. aastal eriprojekti järgi.
Jaamahoone erineb oluliselt varasematel kümnenditel levinud dekoratsioonirohketest kroonuhistoritsistlikest puithoonetest.
Vertikaalse proportsiooniga kahekorruselise hoone dekoratiivsus piirdub vaid vahvärki meenutava lihtsa puitsõrestikuga, mis muudab hoone raudteearhitektuuri jaoks tavatult juugendlikuks.
Jaamahoone on rahuldavas seisukorras, kuid mitte enam kasutusel ning laguneb.
2019. aastal avaldatud nimekirja kohaselt kuulub Vasalemma jaamahoone ehitiste hulka, millest hoone omanik AS Eesti Raudtee soovib vabaneda.
Kibuna raudteepeatus

Kibuna raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Kibuna külas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Turba raudtee ääres. Peatus jääb Vasalemma ja Laitse raudteepeatuse vahele.
Tegu on esimese pärast Eesti taasiseseisvumist rajatud elektriraudtee peatuskohaga, kus rongid hakkasid peatuma 1. veebruaril 2005. Selles kohas oli enne juba olemas Nõukogude ajal kohalike suvilaomanike initsiatiivil ehitatud perroon, kuid seda ei võetud valede gabariitide tõttu kasutusse.
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 100 meetrit. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Turbasse sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Laitse raudteepeatus

Laitse raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Kaasiku külas. 
Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Turba raudtee ääres 43 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Kibuna ja Jaanika raudteepeatuse vahele. 
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 100 meetrit. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Turbassee sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Personaalne auaste

Personaalne auaste NSVL-is oli sõjaväes ja poolsõjaväestatud (paramilitaarsetes) organisatsioonides kasutatav auaste, mis antakse teenistujatele nende isikliku tegevuse alusel ning ei ole seotud nende ametikohaga.
Personaalsed auastmed sõjaväes.
Personaalsed auastmed sõjaväestatud asutustes.
NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsus.
Vastavalt 1935. aasta 16. oktoobril NSV Liidu Kesktäitevkomitee esimehe Mihhail Kalinini, NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimehe Vjatšeslav Molotovi ja NSV Liidu Kesktäitevkomitee sekretäri I. Akulovi poolt vastuvõetud NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse töötajate teenistuse põhimäärusele ("Положение о прохождении службы начальствующи составом Главного управления государственной безопасности Народного комиссариата внутренних дел Союза ССР") kehtestati NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse töötajatele senisest sõjaväelistest auastmetest erinevad personaalsed auastmed.
Täiendavalt kandsid riikliku julgeoleku juhtivkoosseisu seersandid, nooremleitnandid, leitnandid ja kaptenid vormiriietuse lõkmetel hõbedavärvi põimiku kujutist; riikliku julgeoleku juhtivkoosseisu majorid, vanemmajorid, 3. järgu, 2. järgu ja 1. järgu riikliku julgeoleku komissarid lõkmetel kullavärvi põimiku kujutist.
Personaalsed "auastmed" NLKP-s.
Nõukogude Liidu kommunistlikus parteis, mis oli üles ehitatud kindlat käsuliini ja alluvusvahekordi arvestades, olid "personaalseteks auastmeteks" reakoosseisul:
Nõukogude Liidu kommunistlikus parteis juhtivkoosseisu "personaalseteks auastmeteks" kesktasemel ehk liiduvabariigi kommunistlikus parteis olid:
NSV Liidu keskvõimu tasemel olid "personaalseteks auastmeteks":
Jalgpallihaigla

Jalgpallihaigla on Eesti jalgpallikoondise fänne ühendav mittetulundusühing. Ühingul on üle 600 liikme.
Sportland Arena

Sportland Arena on kunstmurukattega jalgpalliväljak Tallinnas. Väljak asub A. Le Coq Arena kõrval ja on osa Lilleküla jalgpallikompleksist. Varem kandis staadion nime "A. Le Coq MiniArena". Staadioni aadress on Jalgpalli 19.
See on üks Eesti väheseid soojendusega kunstmuruväljakuid.
Staadioni kasutus.
Varakevadel ja hilissügisel kasutavad väljakut profiklubid Flora, FCI Levadia, Tallinna Kalev ja Nõmme United. Lisaks on see paljude madalamate liigade meeskondade koduväljak.
Ajalugu.
Staadion avati esmakordselt 2003. aastal ning 2018. hooajaks rajati väljaku lõunaküljele 1198-kohaline peatribüün. Samuti omistati staadionile FIFA Quality Pro sertifikaat, mis on kõrgeim kvaliteedistandard kunstmuruga jalgpalliväljakutele.
2022. aasta Premium liiga hooaja esimeses ringis kasutas Sportland Arenat kodustaadionina viis kümnest Eesti kõrgliiga klubist (Flora, Levadia, Kalju, Kalev, Legion), mille tulemusel peeti hooaja esimesest 45 mängust 23 ühel ja samal staadionil. Kogu 2022. aasta hooaja jooksul toimus Sportland Arenal kokku 51 Premium liiga kohtumist, mis moodustas 28% kogu hooaja mängudest. See pälvis Eesti jalgpalliringkondades tugevat kriitikat ning irooniliselt pakuti liigale uueks nimeks "Sportland Arena Liiga".
Aafrika Rahvuskongress (Lõuna-Rodeesia)

Aafrika Rahvuskongress ("African National Congress") oli partei Lõuna-Rodeesias. 
Selle esimeheks sai 1952. aasta alguses Joshua Nkomo.
Partei osales 1953. aasta Rodeesia ja Njassalandi Föderatsiooni parlamendi valimistel, saamata ühtki kohta. Pärast seda lakkas partei faktiliselt tegutsemast. Püsima jäi Nkomo juhitud osakond Bulawayos. 
Septembris 1957 lõid Lõuna-Rodeesia Linnanoorsoo Liiga juhid George Nyandoro ja James Chikerema Lõuna-Rodeesia Aafrika Rahvuskongressi, kuhu võeti ka Nkomo organisatsioon.
Aafrika Rahvusnõukogu

Aafrika Rahvusnõukogu ("African National Council") oli Rodeesia poliitiline organisatsioon. 
See asutati 16. detsembril 1971 ja 30. märtsil 1972 poliitilise organisatsioonina. Selle juht oli Abel Muzorewa. 
Aastal 1974 läks see vast loodud Ühendatud Aafrika Rahvusnõukogu koosseisu.
Aafrika Sõltumatuse Partei

Aafrika Sõltumatuse Partei (prantsuse "Parti africain de l'indépendance"; lühend PAI) oli Prantsuse Lääne-Aafrika vasakpoolne partei.
See asutati 15. septembril 1957 Senegalis Thièsis. 
Kui Prantsuse Lääne-Aafrika 1958 kaotati, said kohalikest sektsioonidest iseseisvad parteid, mis osalt kandsid sama nime. 
1. augustil 1960 partei järglane Senegalis keelustati.
Senegalis on Aafrika Sõltumatuses Parteist tekkinud:
PAI-Rénovation

PAI-Rénovation (ametlikult Aafrika Sõltumatuse Partei ("Parti Africain de l'Indépendance"; lühend PAI)) on Senegali erakond, mis registreeriti 14. augustil 1976. Ta peab end järjepidevaks Aafrika Sõltumatuse Parteiga. 
Partei juht oli 2007. aastani Majhemout Diop (Majhmout Diop).
Eellugu.
Algse Aafrika Sõltumatuse Partei 1972. aasta kongressil heideti endine peasekretär Majhmoud Diop välja. 
Püüdes teha lõppu üheparteisüsteemile, andis Senegali Rahvuskogu 9. juulil 1975 seaduse kolmeparteisüsteemi moodustamiseks. Selle järgi pidi riigi poliitilises elus olema esindatud kolm ideoloogiat: liberalism, sotsiaaldemokraatia ja marksism-leninism. Valitsev Senegali Sotsialistlik Partei pidi esindama sotsiaaldemokraatiat ja peamine opositsioonipartei Senegali Demokraatlik Partei liberalismi. 
Aastal 1976 lubati Diopil eksiilist naasta. Ta koondas ruttu oma järgijad ning moodustas PAI Uuendamise Ajutise komitee. Tema abiliste seas olid Baba Ndiaye ja Bara Goudiaby. See rühmitus hakkas tegutsema faktiliselt eraldi parteina, mis nimetas end Aafrika Sõltumatuse Parteiks. Parteid hakati kutsuma "PAI-Rénovation" (PAI-Uuendus), et eristada teda algsest PAI-st (mida hüüti "PAI-Sénégal").
Ajalugu.
14. augustil 1976 registreeriti PAI-Rénovation legaalse parteina Aafrika Rahvusnõukogu nime all. Talle anti kolmeparteisüsteemis vasakpartei roll. (PAI-Sénégal registreeriti hiljem (1981, pärast kolmeparteisüsteemi kaotamist Sõltumatuse ja Töö Partei (PIT) nime all.) 
1978. aasta Senegali parlamendivalimistel tuli Diopi PAO kolmandale kohale 3734 häälega (0,3% häältest).
Aastal 1979 ühines PAI-ga partei Ligue Démocratique/Mouvement pour le Parti du Travail Moussa Kane'i juhitud osa.
2001. aasta parlamendivalimistel sai partei 3682 häält (0,20%) ega saanud Rahvuskogus ühtki kohta. 
Orientatsioon.
Partei on vasakpoolne (algselt kommunistlik). Ta nimetab end pannegristlikuks, panafrikanistlikuks ja sotsialistlikuks. 
Ta on kuulutanud oma eesmärkideks kõikide mustanahaliste ürituste kaitse, võitluse Aafrika ühtsuse eest ning lõpu tegemise inimese ekspluateerimisele inimese poolt.
Sümbolid.
Partei deviis on "Organiseeritus, distsipliin, võitlus" ("Organisation, discipline, combat"). 
Tunnussõnad on "Mom sa reew" (sõltumatus), "Bok sa reew" (ühtsus) ja "Défar sa reew" (rahvuslik ülesehitus, areng). 
Partei värv on punane. Embleemil on ristatud vasar ja kõblas, mille kohal on must viisnurk punasel taustal. Lipul on must viisnurk punasel põhjal. 
Organisatsioon.
Partei peakorter on Guédiawayes. 
Partei häälekandjad on ajaleht Monsareew (Momsarev) ja La Lutte.
Praimer

Praimer on lühike (tavaliselt umbes kümme aluspaari pikkune) nukleiinhappe lõik, mis on DNA replikatsiooni alguskohaks.
Enamasti on loodusliku DNA replikatsiooi puhul praimeriks RNA lõik. Paljud biokeemia ja molekulaarbioloogia laboritehnoloogiad vajavad praimeriks DNA lõiku.
Rudolph Fentz

Rudolph Fentz on tuntud kui fiktiivne ajarändur 1876. aastast 1950. aastasse. 
Väidetavasti ilmus vanaaegsetes riietes tundmatu mees 1950. aasta juunis New Yorgi tänavale ja jäi kohe pärast seda auto alla. Tema läbiotsimisel leiti 19. sajandi raha ja dokumendid, mis võimaldasid teda identifitseerida kui 1876. aastal kaduma läinud Rudolph Fentzi.
Juhtumi kirjeldust on korratud arvukates paraväljaannetes. Tegelikult on kogu lugu väljamõeldis ja pärineb 1951. aastal ilmunud Jack Finney novellist.
Parlamentaarne monarhia

Parlamentaarne monarhia on parlamentarismi vorm, kus riigipeaks on monarh, kellele kuulub vaid esindusfunktsioon ja ta ei oma poliitilist võimu.
Tai jalgpallikoondis

Tai jalgpallikoondis on Tai jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Taid rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Anders Anton von Stiernman

Anders Anton von Stiernman (sündinud Anders Anton From; 27. september 1695 Stockholm – 2. märts 1765 Stockholm) oli rootsi ajaloouurija, arhivaar ja genealoog.
Ta võttis oma kasuisa järgi perekonnanimeks Stiernman, oli kantseleinõunik, Rootsi Riigiarhiivi arhivaar (1732) ja arhiivisekretär (1740), Rootsi Põhjatähe ordeni kavaler (1748) ja mitmete biograafialeksikonide koostaja.
1719. aastal pidi temast saama Academia Gustavo-Carolina ajalooprofessor Pärnus, kuid ülikool oli 1710. aastal sunnitud Põhjasõja tõttu oma tegevuse katkestama ja Liivimaa Vene võimu all olemise tõttu asus ametisse arhiivinduses. 1724 tegi ta uurimusreisi Eesti-, Liivi- ja Ingerimaal.
1. oktoobril 1743 sai ta Rootsi aadlikuks ja immatrikuleeriti 1746 Rootsi rüütelkonda (Nr.1893) perekonnanimega von Stiernman.
Uppsala Ülikooli raamatukogus asub tema käsikirjade kogu.
Nabla-operaator

Nabla-operaator ehk Hamiltoni nabla-operaator ehk Hamiltoni diferentsiaaloperaator ehk nabla on diferentseeruvatele mitme muutuja funktsioonidele rakendatav vektorväärtusega diferentsiaaloperaator. Seda kasutatakse matemaatiliste tähistuste lühendamiseks, näiteks gradient, divergents, rootor ja Laplace'i operaator on esitatavad nabla-operaatori abil. Seda tähistatakse nabla sümboliga.
"n"-mõõtmelises eukleidilises ruumis Rn ristkoordinaadistikus koordinaatidega ("x"1, "x"2, ..., "x""n") on nabla-operaator:
 formula_1
kus formula_2 on ühikvektorid selles ruumis ja formula_3 tähistab osatuletise võtmise operaatorit muutuja formula_4 järgi.
Kompaktsemalt saab nabla-operaatori kirja panna Einsteini summeerimiskokkuleppe abil:
formula_5
Näide.
Kolmemõõtmelises Cartesiuse koordinaadistikus R3 koordinaatidega ("x", "y", "z") defineeritakse formula_6 järgmiselt:
 formula_7
kus formula_8 on ühikvektorid vastavatele koordinaatide suundadele (tähistatakse ka formula_9, formula_10 ja formula_11).
Toivo Nikopensius

Toivo Nikopensius (20. juuni 1946 – 22. märts 2015) oli eesti laulja. 1980. aastatel laulis ta Tartu ansamblis Plastmass, kuhu kuulusid veel Ants Alliksaar, Tarmo Leinatamm (klahvid), Viktor Loiku (kitarr), Georg Otsar (bass) ja Lembit Priks (trummid) ning Viktor Leitu.
Poliitikast võõrandumine

Poliitikast võõrandumine on vastumeelsus poliitika suhtes, arvamus, et poliitilised organid ja poliitikud on ükskõiksed, ebatõhusad ja ebausaldusväärsed. See mõiste võib tähendada ka lihtsalt apaatiat poliitika suhtes.
Sõltuvalt riigist ja ühiskonnast on poliitilisel võõrandumisel palju alavorme ja erinevaid põhjusi.
Vaata ka.
Vastupoliitika
Vastupoliitika

Vastupoliitika on vastandumine kehtivale poliitilisele süsteemile ja soov võtta kasutusele uut tüüpi poliitikategemise vormid.
Sa‘d al-Ḩarīrī

Sa‘d ad-Dīn Rafīq al-Ḩarīrī (araabia keeles سعد الدين رفيق الحريري; sündinud 18. aprillil 1970 Ar-Riyāḑis) on Liibanoni ärimees ja poliitik, kahekordne peaminister (2009–2011, 2016–2020).
Esimest korda oli ta peaminister 9. novembrist 2009 kuni valitsuskoalitsiooni lagunemiseni 12. jaanuaril 2011. Seejärel juhtis ta valitsust kuni 25. jaanuarini 2011, mil peaministriks sai Najīb Mīqātī. Uuesti oli ta valitsusjuht 18. detsembrist 2016 kuni 29. oktoobrini 2019, kuid jätkas peaministri kohusetäitjana veel kuni Ḩassān Diyābi valitsuse ametisse astumiseni 21. jaanuaril 2020.
Elulugu.
Sa‘d al-Ḩarīrī sündis Saudi Araabias. Tema isa oli Liibanoni kauaaegne peaminister Rafīq al-Ḩarīrī ja ema Iraagi päritolu Nidal Al-Bustani. Tal on vanem vend.
Aastal 1992 lõpetas ta Georgetowni Ülikooli ärijuhtimise alal ja asus Ar-Riyāḑis oma isa ärisid juhtima. 1993 alustas ta tööd Sipco (Saudi Industrial Paints Co) turundusjuhina. Ta oli ka Lähis-Idas ja Aafrikas tegutseva telekommunikatsiooniettevõtte Oger Telecom täitevkomitee esimees. Lisaks oli ta ettevõtte Omnia Holdings esimees ja Oger International Enterprise de Travaux Internationaux juhatuse liige.
Kui Rafīq al-Ḩarīrī 2005. aastal tapeti, asus Sa‘d al-Ḩarīrī elama Liibanoni ning sai oma isa asutatud sunniitide poliitilise organisatsiooni Tulevikuliikumine liidriks. Ta on ka 14. Märtsi Alliansi juht. See on 8 Liibanoni erakonna, millest 7 on parlamendis esindatud, ja sõltumatute parlamendiliikmete liit, mille tegevus on suunatud juba 1976. aastast kestva Süüria sõjalise kohaloleku lõpetamisele Liibanonis ja on nimetatud Seedrirevolutsiooni toimumispäeva järgi.
Kui Rafīq al-Ḩarīrī 4,1 miljardi USA dollari suurune varandus tema laste vahel laiali jagati, sai igaüks neist 1,4 miljardit. Seejärel sai Sa‘d al-Ḩarīrī noorem õde Hind 22-aastaselt maailma noorimaks miljardäriks. 
Sa‘d al-Ḩarīrī valitsus lagunes, kui 12. jaanuaril 2011 lahkusid Rafīq al-Ḩarīrī mõrva uurimisega seotud erimeelsuste tõttu koalitsioonist Ḩizb Allāh ja selle liitlasparteid.
Rummu aherainemägi

Rummu aherainemägi (ka "Rummu tuhamägi") on aherainemägi Harju maakonna loodeosas Lääne-Harju vallas. 
Selle absoluutne kõrgus on ligi 71 m ja suhteline kõrgus ligi 48 m.
See on tekkinud Rummu karjäärist paekivi kaevandamise tulemusena ja koosneb mitmesuguste paekivifraktsioonide segust.
Otto Kugelberg

Otto Mauritz Kugelberg (31. jaanuar 1843 Borg, Västra Harg, Östergötlandi lään – 31. jaanuar 1916 Stockholm) oli rootsi genealoog ja Rootsi Posti revident.
Ta kirjutas Rootsi ja Soome postimeistrite biograafialeksikoni (rootsi keeles: "Postmästare i Sverige och Finland"), kus on 17. sajandi algusest 19. sajandi lõpuni tegutsenud postitöötajate elulood.
Ta kogus ajalehtedest sünni-, abielu- ja surmateateid, mis pärast tema surma annetati Rootsi Kuninglikule Raamatukogule. 2006. aastal avaldas Rootsi genealoogiaselts ("Sveriges Släktforskarförbund") tema kogu põhjal DVD, mis sisaldab 21 600 skaneeritud pilti ja umbes 100 000 märget aastatest 1888–1904. 
Tema vanemad olid kapten Claes August Kugelberg (1803–1895) ja Carolina Wilhelmina Beata Eleonora von Post. 1883. aastal abiellus ta Anna Magdalena Storkirkiga (sündinud 1855). Abikaasa õde Hilda Augusta Storkirk oli assessori ja vabahärra Carl Jakob Joakim Staël von Holsteini (1843–1890) abikaasa ning sõjandusalaste ja natsionaalsotsialistlike raamatute autori dr Lage Staël von Holsteini (1886–1946) ema.
Tema esivanemad olid tõenäoliselt pärit Liivimaalt ja 17. sajandil Rootsi kolinud.
Tuhk

Tuhk on kütuste tulekindel jääk, mis tekib kütuse kui orgaanilise aine täielikul põlemisel selle mineraalosast.
Tuha sisaldus kivi- ja pruunsöes on 1–45%, põlevkivis 50–80%, turbas 2–30%, küttepuudes 0,5–2%, masuudis kuni 0,15%.
Samuti tekib tuhk nii looduses (nt metsatulekahjude tagajärjel või plahvatuslike vulkaanipursete käigus pihustunud magmast) kui ka sobimatu inimtegevuse (tulekahju) tagajärjel. Mittetäielikul põlemisel tekib lisaks tuhale mürgine vingugaas (süsinikmonooksiid) ja tahm (põhiliselt süsinik).
Tuhast võidakse valmistada ehitusmaterjale (tuhaplokid).
Põhjalaius

Põhjalaius on põhjapoolkeral asuva punkti geograafiline laius. Võib olla üle 0° kuni 90°N (põhjapoolus).
Lõunalaius

Lõunalaius on lõunapoolkeral asuva punkti geograafiline laius. Võib olla üle 0° kuni 90°S (lõunapoolus).
Naughty Dog

Naughty Dog (varem JAM Software) on Ameerika Ühendriikide videomängutootja, mille asutasid Andy Gavin ja Jason Rubin 1986. aastal.
Naughty Dog kuulub alates 2001. aastast täielikult ettevõttele Sony Computer Entertainment.
Ettevõtte tuntumad videomängud on Crash Bandicoot, Uncharted ja The Last of Us.
Yogyakarta

Yogyakarta on linn Indoneesias Jaava saarel, Yogyakarta eripiirkonna keskus. Asub saare keskosas 30 km kaugusel Merapi vulkaanist.
Koos naaberlinna Surakartaga on Yogyakarta jaava kultuuri keskus. Linnas on mitmeid kõrgkoole, millest suurim on Gadjah Mada Ülikool.
1006. aastani oli linn Matarami kuningriigi pealinn. Indoneesia iseseisvussõja ajal 1945–1949 oli Yogyakarta Indoneesia pealinn. 27. mail 2006 toimunud maavärinas sai linn suuri purustusi. Hukkus umbes 4000 inimest.
Linn jaguneb 14 ringkonnaks.
Negatiivne arv

Matemaatikas nimetatakse negatiivseks arvuks nullist väiksemat reaalarvu. 
Asjaolu, et arv "a" on negatiivne, tähistatakse: "a" &lt; 0. Negatiivsete arvude hulka tähistatakse formula_1.
Positiivne arv

Matemaatikas nimetatakse positiivseks arvuks nullist suuremat reaalarvu. 
Asjaolu, et arv "a" on positiivne, tähistatakse: "a" &gt; 0. Positiivsete arvude hulka tähistatakse sageli formula_1.
Mittenegatiivne arv

Matemaatikas nimetatakse mittenegatiivseks arvuks reaalarvu, mis on nullist suurem või nulliga võrdne. Asjaolu, et arv "a" on mittenegatiivne, tähistatakse: "a" ≥ 0. 
Reaalarv on mittenegatiivne arv parajasti siis, kui ta ei ole negatiivne arv.
Mittepositiivne arv

Matemaatikas nimetatakse mittepositiivseks arvuks reaalarvu, mis on nullist väiksem või nulliga võrdne. Asjaolu, et arv "a" on mittepositiivne, tähistatakse: "a" ≤ 0. 
Reaalarv on mittepositiivne arv parajasti siis, kui ta ei ole positiivne arv.