tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Akt (dokument)

"See artikkel on akti kohta Tsiviilseadustiku üldosa seaduse ja lepinguõiguse mõttes. Aktil (haldusaktil) on haldusõiguses muu tähendus." 
Akt on ühepoolne või mitmepoolne tahteavaldus, millega harilikult dokumenteeritakse asjaolu, et selle asjaolu esinemist aktis näidatud ajal ja kohas oleks edaspidi lihtsam tõendada. Kui akti vormistamist nõuab leping, siis tuleks eitada TsÜS § 67 määrangut, et akt ise on leping, privaatautonoomia alusel. Sellisel juhul on akt lepingu täitmiseks tehtud ühepoolne või mitmepoolne tahteavaldus, aga mitte (potentsiaalselt kõrgendatud vorminõuetega) uus leping ega olemasoleva lepingu muutmine. 
Akti vorminõuded.
Arvestades, et akt on eelkõige tahteavaldus võib akt põhimõtteliselt olla esitatud või allkirjastatud ka lepingu ühe poole poolt (nt. hindamisaktil ei ole reeglina hindamise tellija allkirja). Akt kui tahteavaldus võib olla tehtud mis tahel viisil (TsÜS § 68 lg 1), st ei pea olema allkirjastatud (TsÜS § 73 lg 8). Seega, kui lepingus kui ole ette nähtud aktile vorminõudeid, saab kehtiva akti esitada ka e-maili vm sõnumirakendusega, millega on akti võimalik kirjalikult taasesitada (TsÜS § 73 lg 8). 
Sageli nõuab leping akti mõlemapoolset allkirjastamist, mis tõstatab küsimuse, kas akt on kehtiv ka juhul kui lepingu teine pool akti ei allkirjasta. Tavaliselt on (mõlemapoolne) akt õiguse või kohustuse sissenõutavaks muutumise tingimus (TsÜS § 102), nt arve esitamise või tasu saamise õigus on lepingutes sageli seotud akti vormistamisega. Sellisel juhul tuleb järeldada, et akti allkirjastamata jätmine pahas usus või lepingut rikkudes "enda kasuks" loetakse tingimuse täitmiseks (TsÜS § 104 lg 1), st õigus või kohustus muutub sissenõutavaks sõltumata akti teise allkirja puudumisest.
Fütobentos

Fütobentos on veekogu (mere, järve või jõe) põhjas kasvavad veeorganismid. Klassikaliselt on fütobentost defineeritud kui: "fütobentos ehk põhjataimestik on veekogu põhjas kasvavate veetaimede kogum".
Meres esineb fütobentost ainult litoraal- ja sublitoraalvööndis, järvedes litoraalvööndis ja jõgedes ripaalvööndis.
Meres moodustavad suure osa fütobentosest vetikad. Mageveekogudes esineb peale vetikate palju ka kõrgemaid taimi ja samblaid. 
Suuruse järgi jagatakse fütobentos sageli mikro- ja makrofütobentoseks. Mikrofütobentose moodustavad enamikus veekogu põhjal kasvavad mikroskoopilised vetikad (näiteks räni-, rohevetikad ja tsüanobakterid), makrofütobentose hulka kuulub aga veekogu põhjal kasvavad suuremad taimed, mis silmaga on nähtavad, näiteks puna-, pruunvetikad ja õistaimed.
Läänemere fütobentos.
Läänemeres moodustavad põhjataimestiku ehk fütobentose suurvetikate, sammalde ja kõrgemate taimede liigid. HELCOMi 2012. aastal tehtud uuringu järgi asustab Läänemere piirkonda 531 põhjataime liiki. Nende hulka kuulub 7 liiki samblaid, 27 liiki mändvetikaid, 109 liiki rohevetikaid, 130 liiki pruunvetikaid, 178 liiki punavetikaid, 6 liiki eriviburvetikad ja 74 liiki kõrgemaid taimi.
Naunhof

Naunhof on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Olulisemate muusikateoreetiliste tekstide kronoloogiline loend

Siin on kronoloogiliselt loetletud olulisemaid muusikateoreetilisi tekste ja nende autoreid. Olulisemateks muusikateoreetilisteks tekstideks võib pidada tekste, milles on esitatud uudseid teaduslikult põhjendatud seisukohti muusika struktuuri ja ajaloo kohta. 
17. sajand.
1617 Robert Fludd: "Utriusque cosmi ... metaphysica, physica atque technica histories" (Oppenheim, 1617–24)
Nibelungide laul

"Nibelungide laul" on keskülemsaksakeelne kangelaseepos, mis pärineb 13. sajandi algusest. Seda peetakse saksa rahvuseeposeks. Autor on teadmata.
Trükituna ilmus "Nibelungide laul" esimest korda 1757. aastal saksa keeles, kui Zürichi literaat Johann Jakob Bodmer toimetas trükki äsjaavastatud käsikirja "Chriemhildens Rache und die Klage", milles jutustati vägilase Siegfriedi reetlikust hukkamisest ja Kriemhildi verisest kättemaksust alatu tapatöö eest.
"Nibelungide laul" koosneb 39 laulust ja 2379 stroofist, sisuliselt jagatakse see "Brünhildi muistendiks" ja "Burgundide hukkumise muistendiks". Kasutatud on korrastatud paarisriime, mis on korrastatud nelikvärssides nn nibelungide stroofiks, mille seitsmes esimeses poolvärsis on igaühes 3, viimases 4 rõhku.
Eeposes on tähtsal kohal rüütellikkus ja vasallitruudus. 
Sisu.
Peategelane Siegfried on mehine, aus ja väärikas. Siegfried aitab Guntheril taltsutada Brünhildi, kes on Islandi kuninga tütar. Siegfried jätab enda kätte Islandi kuningatütre vöö ja sõrmuse ning kingib need oma naisele Kriemhildile, kes on Guntheri õde. Seejärel puhkeb tüli Brünhildi ja Kriemhildi vahel, sest Brünhild peab Kriemhildi ja Siegfriedi oma alamateks. Pärast selgub, et Brünhildi mehe Guntheri asemel on temalt neitsilikkuse võtnud "ori" Siegfried. See on naise jaoks talumatu solvang ja laseb Guntheri vasallil Tronje Hagenil Siegfriedi tappa. Tronje Hagenist saab eepose teine peakangelane, vastandudes negatiivsena Siegfriedi ideaalile.
Kaulbars

Kaulbars (vene keeles "Каульбарс") on Vestfaalist pärit baltisaksa aadlisuguvõsa. Tänapäeval on alles vaid Venemaale jäänud suguvõsaliin.
Ajalugu.
Kaulbarside esimene esindaja Liivimaal oli Pommeris sündinud Johann von Kaulbars (1621–1693), kes töötas Jakob De la Gardie teenistuses ja kellele viimane aastal 1652 kinkis Lõhavere mõisa.
Kuninganna Kristiina kinkis mehele 1653. aastal ka aadlitiitli (nr 643).
Johann von Kaulbarsi pojapoeg, Göteborgi ja Bohusi lääni ülemkomandant ja maavanem, ratsaväekindral Johann Friedrich von Kaulbars () (1689–1762) sai Rootsi kuningas Adolf Fredrikult 21. novembril 1751 Rootsi vabahärratiitli ja kanti 1752 Rootsi rüütelkonda nr 230 all
Veski mõis

Veski mõis (saksa keeles "Mühlenhof") oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kanepi valda Põlva maakonnas.
Kalju Ahven

Kalju Ahven (11. september 1921 Räpina – 26. juuli 1946 Lübeck) oli eesti luuletaja.
Ta õppis aastatel 1935–1939 Tartu Õpetajate Seminaris.
Ta teenis Saksa sõjaväes ja suri sõjavangilaagris tuberkuloosi.
Teos.
Tema ainus luulekogu anti välja postuumselt Otto Alexander Webermanni poolt.
Isiklikku.
Tema vend oli keeleteadlane Heino Ahven ja venna Agu poeg oli poliitik Mati Ahven.
Keete Ainver

Keete Ainver (kuni 1934 Keete Lillimägi; 16/29. detsember 1905 Helme kihelkond, Patküla vald – 28. jaanuar 1994 Sundbyberg, Stockholmi lään) oli eesti kirjanik.
Ta sündis Akki talu omaniku seitsmelapselise pere neljanda lapsena. Õppis Tõrva (Soesaadu) algkoolis, Helme kihelkonnakoolis (Köstrimäel) ning 1925. aastal lõpetas Tõrva ühisgümnaasiumi. Aastatel 1925–1931 õppis Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti keele ja kirjanduse erialal (aineteks veel pedagoogika, rahvaluule, etnograafia), lõpetades "cum laude".
Jutukeste ja luuletuste kirjutamist oli ta alustanud üsna noorelt, ajakirjanduses debüteeris ta luuletustega 1932. aastal. 
1932–1940 oli ta eesti keele õpetaja Valga Reaalgümnaasiumis. 1934. aastal abiellus Tartu Pauluse kirikus Eduard Ainveriga. 1938. aastal sündisid kaksikud tütred. 1930. aastatel algas ka tõsisem kirjanduslik tegevus.
1940. aastal kolis pere Tallinna. Samaks aastaks valmis taluteemalise triloogia esimene raamat "Rongatare". 1942–1944 õpetas Ainver eesti keelt Gustav Adolfi gümnaasiumis, olles samal ajal Riigi Ringhäälingu saadete korraldaja. Seal loeti ette tema novelle, jutukesi lastesaadetele, esitati kuuldemänge. Oma luuletusi luges ta sageli ette ise. Tallinnas jätkas ta oma triloogia kirjutamist teise raamatuga "Kadakane rist". 1944. aasta märtsipommitamises hävis maja, kus nad elasid, ning koos sellega ka "Rongatare" käsikiri.
1944. aasta sügisel põgenes ta koos perega Rootsi, töötas kaks aastat Grangärde põgenikelaagri koolis õpetajana ja pärast Stockholmis postiametnikuna. "Rongatare" sai järk-järgult taastatud ning ilmus 1952. aastal, kuid kavandatud triloogia jäigi lõpetamata.
Ta kuulus Eesti Akadeemiliste Naiste Ühingusse, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi Ilmatar ja Välismaisesse Eesti Kirjanike Liitu.
Keete Ainver suri Rootsis 28. jaanuaril 1994.
Friedrich Wilhelm Borm

Friedrich Wilhelm Borm (12. detsember 1812 Königsberg – 17/29. mai 1881 Pärnu) oli eesti trükkal.
Ta töötas Tallinnas ja alates 1840. aastast Pärnus, trükkides ka arvukalt eestikeelseid trükiseid (nende hulgas ajaleht Perno Postimees).
Wilhelm Friedrich Eichhorn

Wilhelm Friedrich Eichhorn (16/28. september 1827 Merja, Väinjärve vald, Järvamaa – 5/17. september 1896 Peterburi lähedal) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja maamõõtja.
Ta elas Väike-Maarjas, Nõmmel ja Paldiskis.
Aastail 1879–1895 oli ta kodurahu propageeriva ajalehe Tallinna Sõber toimetaja, "võideldes radikalismivaimu, eneseupitamise ja seniste maa juhtivate elementide vastase vaenu vastu", mis avaldus nooreestluse ajalehtedes "Sakala", "Tartu Eesti Seitung", "Eesti Postimees" ja "Pärnu Postimees".
Ta tõlkis luulet ja proosat saksa keelest eesti keelde, näiteks Friedrich Schilleri “Das Lied von der Glocke".
Ta suri Peterburi lähedal Udelnaja vaimuhaiglas ning maeti Paldiski luteri kalmistule.
Ellen Liiv

Ellen Liiv (abielus Argentinas Elena Blizner; 30. juuni 1921 Tammevälja talu, Rasivere küla, Alavere vald, Kose kihelkond, Harjumaa – 2. mai 1995 Buenos Aires) oli eesti kirjanik.
Ta lõpetas aastal 1934 Alavere algkooli ja seejärel Tallinnas eksamid eksternina progümnaasiumi ulatuses. Aastal 1942 lõpetas ta Tallinna Tehnikumi tehnilise joonestajana. II maailmasõja ajal töötas ta joonetajana hüdrometeoroloogia instituudis Tallinnas.
Ta lahkus septembris 1944 Eestist ja viibis põgenikuna Saksamaal, Austrias ja Itaalias, kus töötas haiglas meditsiiniõe abina. Jaanuarist 1949 elas ta Buenos Aireses, Argentinas.
Aastal 1943 ilmus tal ajalehes Eesti Sõna joonealusena romaan "Elusse armunud". Aastal 1959 ilmus talt kirjastuse Orto vahendusel romaan "Ürgmets ja koolibri". Aastal 1992 ilmus talt kirjastuse Välis-Eesti &amp; EMP vahendusel mälestusteraamat "Põhjast lõunasse", raamat käsitleb põgenikuelu Saksamaal, Austrias ja Itaalias.
Emma Liiv

Emma Bertha Liiv (24. oktoober/6. november 1903 Avanduse vald – 3. november 1941 Tartu) oli eesti kirjanik.
Peeter Lindsaar

Peeter Lindsaar (kuni 1935 Peeter Lindseer, vallaraamatus veel Peeter Lintser; 29. juuni/12. juuli 1906 Hansi talu, Kuldre küla, Vastse-Antsla vald, Urvaste kihelkond, Võrumaa – 6. november 1990 Sydney) oli Eesti sõjaväelane (leitnant) ja kirjanik.
Ta õppis aastatel 1917–1922 Otepää progümnaasiumis ja aastatel 1922–1927 Valga poeglaste gümnaasiumis. Aastast 1927 kaadrisõjaväelane, lõpetas aastal 1931 ohvitserina sõjakooli. Aastatel 1937–1938 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, aastatel 1938–1941 õigusteaduskonnas. Ta kuulus korporatsiooni Ugala.
Pärast sõjakooli lõpetamist suunati ta teenima Petserisse. Petseri suurtulekahju kustutamisel ülesnäidatud vapruse eest sai ta Kotkaristi teenetemärgi. Aastal 1940 määrati ta Punaarmee 42. polku Paides. Aastal 1941 läks Ilmeni järve lähistel üle sakslaste poolele.
Ta on tuntud peamiselt Eesti sõjaväe elu kirjeldavate romaanide autorina.
Välislingid.
Neuston

Neuston (kreeka sõnast "neusteon" 'ujuv') on veekogu (tavaliselt mere või järve) pindkilet asustavad loom- ja taimorganismid.
Neuston jaotatakse epi- ja hüponeustoniks. Epineustoni organismid elavad vee pindkile peal, näiteks liuskurlased. Hüponeustoni organismid elavad vee pindkile sees ja mitte sügavamal kui ligikaudu 5 cm, siia kuuluvad näiteks üherakulised vetikad.
Kuigi ka planktoniorganismid võivad teatud ajaperioodil elutseda vee pindkiles, siis sellest hoolimata ei loeta neid neustoni hulka, sest nad on vee pindkilesse sattunud juhuslikult, näiteks lainetusega.
Ingvar Luhaäär

Ingvar Luhaäär (pseudonüümid Valev Mirtem, Ülev Valder, Tõivelemb Vallak; sündinud 29. juunil 1945 Puiatu külas Raudna vallas Viljandimaal) on eesti ajakirjanik, luuletaja ja tõlkija.
Ta õppis Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ajaloo erialal 1965–1970, ülikooli lõpetas diplomiga.
Olnud Kambja 8-klassilise kooli õpetaja 1970–1972, lasteajalehe Säde ajakirjanik 1972–1978, Tallinna pioneeride palee luuleklubi juhataja 1978–1982 ja Eesti Luuleliidu esimees.
Tema teoste peamine teema on autori seksuaalelu, erootika ja esoteerika. 1990. aastail loobusid kirjanduskriitikud tema teostele tähelepanu pööramast.
Robert Raid

Robert Raid (sündinud Maxim Sklowsky, adopteeritud Maxim Hammer, eestistatud 1939 Maksim Haamer, 22. oktoober/4. november 1915 Jaroslavl – 8. aprill 1978 Neustadt in Holstein) oli eesti kirjanik.
Stephanie Graf

Stephanie Graf (sündinud 26. aprillil 1973 Klagenfurtis) on endine Austria keskmaajooksja.
Eduard Türk

Eduard Türk (11. aprill 1888 Rõngu vald – 14. märts 1966 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Ta töötas Vanemuises, Estonias, Endlas ja Eesti Draamateatris.
Temalt on ilmunud mälestusteraamat "Sinilindu püüdmas" (Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1964, 432 lk). 
Eduard Türgi abikaasa oli Maria Türk.
Eduard Türk suri 14. märtsil 1966 Tallinnas ja ta maeti 18. märtsil 1966 Metsakalmistule.
Hääl

Hääl on elusolendi keha enda poolt tekitatud heli. 
Elusolendi hääl tekib enamasti hingamis- ja hääleelundite koostöös. 
Hääl tekib, kui kopsudest tulev õhk läbib häälepaelad, pannes need võnkuma. 
Häälepaelte võngete resonaatoriks on rindkere ja pea.
Õõned ninas, kurgus ja rinnas aitavad helil resoneerida. 
Hääle kõrgus sõltub sellest, kui kiiresti häälepaelad võnguvad.
Ainus Seadus

Ainus Seadus on eesti ansambel, mis alustas tegevust 1998. aastal Pärnus. 
Diskograafia.
Albumid.
Demod
Lood kogumikel
Eestimaa rüütelkonna peameeste loend

Eestimaa rüütelkonna peameeste (saksa keeles "Ritterschaftshauptmann von Estland") loend on loetelu Eestimaa rüütelkonna peameestest alates 1593. aastast kuni 1920. aastani, mil Eestimaa rüütelkond kui seisuslik organisatsioon, Eesti Asutavas Kogus 9. juunil 1920 vastu võetud ja sama aasta 27. augustil jõustunud seadus. Seisuste kaotamise seadusega likvideeriti. 
Kubermangu aadlimarssalid (1783–1796).
1783–1796 olid ametis kubermangu aadlimarssalid Tallinna asehaldurkonnas
Partituur

 
Partituur (inglise keeles "musical score", itaalia keeles "partitura", saksa keeles "Partitur") on muusikas heliteose kõigi muusikainstrumentide partiide üksikasjaline üleskirjutus ülestikku noodijoonestikel. 
Partituuris asetsevad
Partituuri erivormideks on partitsell ja klaviir. 
Partituur on muusikalise struktuuri üks skeeme.
Partituurina laiemas tähenduses mõistetakse ka nooti kui muusika kirjalikku avaldumisvormi noodikirjas.
Sümfooniaorkestri partituur.
Sümfooniaorkestri partituuris muusikainstrumentide partiid järjestatud ülevalt alla pillirühmade kaupa: puupillid, vaskpillid, löökpillid, näppepillid, klahvpillid, vokalistid, keelpillid. Pillirühma siseselt on partiid järjestatud vastavalt muusikainstrumendi diapasoonile ning sama instrumendi korral mängija järjekorranumbrile (näiteks 1. flööt, 2.flööt).
Muusikainstrumentide järjestus ülevalt alla sümfooniaorkestri partituuris:
Löökpillid.
variant 2.
Löökpillid rühmitatakse mängijate kaupa.
Kooripartituur.
Koori partituuris kirjutatakse naishääled viiulivõtmes, meeshääled bassivõtmes.
Kõrgeim naishääl on sopran ja madalaim kontraalt või alt. Nende vahele jääb metsosopran. Need kõrgused on ka poiste hääleulatuses (tuntud tiiskandina).
Madalaim meeshääl on bass ja kõrgeim tenor, nende vahele jääb bariton.
Saabas

Saabas on pika säärega jalanõu.
Nagu teisedki jalanõud, on ka saabas mõeldud jala kaitseks külma, niiskuse ja traumade eest. Saapaid valmistatakse nahast, kunstnahast, kummist ja muudest materjalidest.
Võrreldes kingaga on saabas üldiselt tugevamast materjalist ja ulatub pahkluuni või kõrgemale. Pahkluuni ulatuvat saabast nimetatakse poolsaapaks, säärt katvat saabast (pika) säärega saapaks (säärsaapaks, säärikuks). Kalamehesaabas võib ulatuda puusani.
Inimhääl

Inimhääl ehk hääl on kõik inimese kõnetrakti vahendusel tahtlikult või tahtmatult tekitatud helid, sealhulgas kõnelemine, laulmine, naermine, nutmine, karjatused jne. 
Inimhääle tekkemehhanism.
Inimhääl tekib hingamis- ja hääleelundite koostöö tulemusena. Alghääl tekib juhul, kui hingamissüsteem tagab vajalikul hulgal ja piisava rõhuga õhku. Seejärel paneb õhk häälepaelad võnkuma. Alghääle kõrgus sõltub osalt sellest, kui kiiresti häälepaelad võnguvad. Kõri, neel, suuõõs ja ninaõõs omakorda muudavad ja võimendavad häält, andes sellele iseloomuliku kõla. Võngete resonaatoriteks on ka rindkere ja pea. 
Suu ümber paiknevad lihased muudavad häälepaelte tekitatud heli häälikuteks või muusikalisteks helideks.
Hääl (täpsustus)

Hääl on mitmetähenduslik sõna:
Partii

Partii (prantsuse keeles "partie", ladina keeles "pars") on terviklik osa millestki.
Orgasm

Orgasm ehk seksuaalne kliimaks on seksuaalse naudingu haripunkt, millega kaasneb intensiivne rahuldustunne. Reeglina (kuid mitte alati) on orgasm seksuaalakti lõpptulemus, mida võivad kogeda nii mehed kui ka naised.
Orgasmi iseloomustab intensiivne füüsiline nauding, mida juhib autonoomne ehk vegetatiivne närvisüsteem (ANS). Sellele lisanduvad tsüklitena reflektoorsed lihaste kokkutõmbed suguelundite piirkonnas, suguelundite ja päraku ümber.
Orgasme seostatakse tihti ka teiste tahtmatute mõjudega nagu eufooria, sagedane häälitsemine ja lihaste spasmid muudes kehapiirkondades.
Spontaanne kiirgus

Spontaanne kiirgus ehk vabakiirgus (ka spontaanne emissioon) on niisugune kiirgus, mis toimub ilma välismõjutusteta (erinevalt stimuleeritud kiirgusest). See protsess esineb kvantsüsteemides (aatomites, molekulides) nende iseeneslikul siirdumisel kõrgemalt (ergastatud) energiatasemelt madalamale energiatasemele. Niisugune üleminek tähendab footoni (valguskvandi) eraldumist.
Footoni eraldumise täpne hetk ei ole kvantsüsteemis ennustatav. Küll aga on matemaatiliselt määratletav tõenäosus, millega kvantide emissioon teatud kindlas ajavahemikus aset leiab. Niisugust tõenäosust on näiteks võimalik väljendada ajavahemikuga, mille vältel aatomite või molekulide mingis termodünaamiliselt tasakaalulises kogumis pooled osakesed kvandi emiteerivad.
Nils von Stackelberg

Nils von Stackelberg (umbes 1630 – 1714) oli Eestimaa aadlikust Rootsi sõjaväelane (major).
Nils von Stackelberg sündis Wolmar von Stackelbergi ja Margaretha Rosenstråle pojana.
Aastail 1687–1690 oli Nils von Stackelberg Eestimaa rüütelkonna peamees ja seejärel Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Mõdriku ja Rägavere mõis.
Perekond.
Nils von Stackelberg oli abielus neli korda.
1660. aastal abiellus ta Ingrid Mannerhielmiga (surnud 1673).
1676 abiellus ta Anna Elisabeth von Uexkülliga (surnud 1682), kes oli Eestimaa rüütelkonna peamehe Berend Johann von Uexkülli tütar. Abielust sündisid:
Nils von Stackelbergi kolmas abielu oli Margarethe Elisabeth von Lodega (surnud 1708).
Nils von Stackelbergi neljas abielu oli Agneta Dorothea von Knorringiga (1680–1750), kes oli 2ses abielus kindralmajor Lorentz Löschern von Hertzfeldiga (1661–1729).
Nerchau

Nerchau on linn ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi. 2011. aastal liideti Grimma linnaga. 
Nerchaus sündis Kessler-Zwillinge.
Endised linnaosad.
Bahren, Cannewitz, Deditz, Denkwitz, Fremdiswalde, Gaudichsroda, Golzern, Gornewitz, Grottewitz, Löbschütz, Schmorditz, Serka, Thümmlitz ja Würschwitz.
Trebsen

Trebsen on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Linnaosad.
Altenhain, Neichen ja Seelingstädt.
Wurzen

Wurzen on suur kreisilinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi.
Belgershaini vald

Belgershain on vald Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.
Georg Johann von Löwen

Georg Johann von Löwen (13. mai (vkj 3. mai) 1630 Koluvere mõis – 25. mai (vkj 15. mai) 1681) oli Eestimaa päritolu Rootsi sõjaväelane ja poliitik.
Georg Johann von Löwen sündis Rootsi sõjanõukogu liikme kindralleitnant Friedrich von Löweni (1600–1669) ja Agneta von Maydelli pojana.
Rootsi sõjaväes teenis ta välja ooberstleitnandi auastme.
Georg Johann von Löwen oli 1676–1680 Eestimaa rüütelkonna peamees ja Eestimaa maanõunik.
Talle kuulusid Koluvere ja Seira mõis.
Georg Johann von Löwen suri 1681. aastal ja on maetud Tallinnas.
Perekond.
Georg Johann von Löwen oli abielus Barbara Dorothea von Ferseniga (surnud 1698). Abielust sündisid:
Oktavite süsteem

Oktavite süsteem on muusikas oktavipõhistes helisüsteemides helide jaotus oktavite kaupa helikõrguslikeks piirkondadeks, mille nimetused madalamast alates on
Vahemik

Vahemik ehk lahtine vahemik on sirge mingi kahe eri punkti "A" ja "B" vahel paiknevate punktide hulk. Punkte "A" ja "B" nimetatakse vahemiku otspunktideks. Otspunktid vahemikku ei kuulu.
Vahemiku punkte koos otspunktidega ("A" ja "B") nimetatakse lõiguks.
Vahemik reaalarvude hulgal.
Reaalarvude hulgal on vahemik ehk lahtine vahemik defineeritud kui reaalarvude hulga alamhulk, mille iga element formula_1 rahuldab võrratust formula_2, kus formula_3 ja formula_4 on fikseeritud reaalarvud, mida nimetatakse vahemiku otspunktideks.
Kirjeldatud vahemikku tähistatakse formula_5 või formula_6. Vahemikud reaalarvude hulgal on üksüheses vastavuses vahemikega arvsirgel.
Lõpmatud vahemikud.
Tinglikult räägitakse ka vahemikest formula_7, kuhu kuuluvad kõik reaalarvud, formula_8, kuhu kuuluvad kõik reaalarvust "a" väiksemad reaalarvud, ja formula_9, kuhu kuuluvad kõik reaalarvust "a" suuremad reaalarvud.
Topoloogia.
Vahemikud reaalarvude hulgal on lahtised hulgad reaalarvude loomuliku meetrika
 formula_10
suhtes.
Vahemikud osaliselt järjestatud hulgal.
Vahemikuks nimetatakse ka osaliselt järjestatud hulga kõikide selliste elementide formula_1 hulka, mis fikseeritud elementide formula_3 ja formula_4 korral rahuldavad võrratust formula_2.
Intervall

Intervall (ld "intervallum" 'vahemik, kaugus') on mitmetähenduslik sõna.
Oktav (täpsustus)

Oktav ( &lt; ladina k "octavus" "kaheksas") on mitmetähenduslik sõna:
2007. aasta Taani parlamendivalimised

2007. aasta Taani parlamendivalimised toimusid 13. novembril.
Valimistulemused.
"Artikkel vajab täiendamist vastavalt sündmuse arengule"
Silvia Night

Silvia Night (islandi "Silvía Nótt") on fiktiivne tegelaskuju, keda kehastab islandi laulja ja näitleja Ágústa Eva Erlendsdóttir. Tegelaskuju kaaslooja oli Gaukur Úlfarsson.
Silvia Night esindas Islandit 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Ateenas lauluga "Congratulations" ning sai poolfinaalis 13. koha.
Aastatel 2005–2007 juhtis ta televisioonis komöödiasarja "The Silvia Night Show".
Haige

Haige on ehitusliku terviklikkuse häire või talitlushäire all kannatav (mingit haigust põdev) inimene.
Falsett

Falsett on häälekasutus tavalisest kõrgemas registris.
Glaukoom

Glaukoom (ka rohekae ja roheline kae; ladina keeles "glaucoma") on silmahaiguste rühm, mille iseloomulikeks tunnusteks on okulaarne hüpertensioon koos nägemisnärvi kahjustusega. Rõhu tõus võib viia nägemisnärvi kahjustuse ja pimedaks jäämiseni. Glaukoome esineb nii loomadel kui ka inimestel.
Glaukoomid võivad lisaks okulaarsele hüpertensioonile ja nägemisnärvi kahjustusele olla ka kaasasündinud või tekkida soonkesta põletiku või silma vigastuse järel. 
Rahvasuus levinud arvamus rohelise kile kasvamisest silmale on väär.
Inimestel.
Klassifikatsioon.
Rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis liigitatakse glaukoomid järgmisteks vormideks:
Schlemmi kanal ja okulaarne hüpertensioon.
Silmasisene rõhk võib tõusta ka vesineste ringlushäire tõttu. Kui Schlemmi kanal ummistub või muutub põletikuliseks, võib tulemuseks olla kõrgenenud silmasiserõhk. Okulaarne hüpertensioon koos nägemisnärvi kahjustusega võib glaukoomi põhjustada.
Tonomeeter

Tonomeeter on aparaat silma siserõhu mõõtmiseks. Enamik tonomeetreid mõõdab rõhku elavhõbedasamba millimeetrites (mmHg).
Ajalugu.
Silmarõhku hakati rutiinselt kontrollima 19. sajandil. Friedrich Wilhelm Ernst Albrecht von Gräfe (1828–1870) leiutas esimese silmarõhu mõõtmise instrumendi 1865. aastal.
Gangreen

Gangreen ehk muundkärbus on koekärbus, mis tekib, kui koe verevarustus häirub ja koerakud surevad.
Katarakt

Katarakt ehk läätsekae (vanem nimetus hallkae) on enamasti vanemas eas esinev silmaläätse hägustumine, mille tulemusel nägemine muutub järk-järgult tuhmimaks, kuni lõpuks kaob täielikult.
Sügelised

Sügelised (ladina keeles "scabies") on parasitaarne nahahaigus, mille põhjustajaks on sügelislest, kes on silmaga nähtav parasiit. Parasiit kaevub epidermisesse, liigub mõni sentimeeter ja põhjustab käikudesse munedes tugevat sügelust. 
Sügelistesse nakatumine toimub vahetu kontakti kaudu haige inimese või tema poolt saastatud esemetega, tavaliselt seksuaalkontakti teel või ühes voodis magamisel. 
Tüüpiliseks kaebuseks on õhtune nahasügelus, mis algab 3-6 nädala möödumisel nakatumisesteriti. Sügelus teikib enamasti peale voodisse heitmist, kuna sügelislestad muutuvad soojas keskkonnas aktiivseks. Nahale tekib iseloomulik lööve, paarikaupa asetsevate täpikestena, mis võib sügamise tagajärjel tüsistuda mädase nahapõletikuga. Lööve on peenpapuloosne ja paikneb eriti sõrmede vahel, alakõhul, genitaalidel, reitel ja kätel, kuid võib levida ka igale kehaosale. Imikutel võivad olla haigusest haaratud pea, kael ja nägu. Lööbe lähedal on sageli näha peeneid looklevaid jooni – sügeliskäike, mis on kuni 10 mm pikkused, hallikat või pruunikat värvi. Esinevad ka kraapimisjäljed ning koorikud. Sügeliste lööbepiirkonda tekib sageli sekundaarne infektsioon ja ekseem.
Tavaliselt esineb sügelemine mitmel perekonnaliikmel. 
Diagnoos. 
Haigust diagnoositakse tüüpiliste alade hoolika uurimise tulemusena, parasiiti võib nõelaga kraapida ka katteklaasile ja mikroskopeerida.
Raviks kasutatakse Heksidiin ja Permitriin salve, millega määritakse kogu keha, välja arvatud pea. Sügelus võib kesta 1-2 (4-6) nädalat ja ravi ajal isegi halveneda, ka siis kui ravi on efektiivne. Haigus on ravile hästi alluv.
Aarike paisjärv

Aarike paisjärv (ka "Ariki paisjärv") on paisjärv Tartumaal Kambja vallas Tatra jõel Virulase ja Aakaru küla piiril. 
Veehoidla rajati Aarike veskitalu veski (pärast II maailmasõda mõne aasta jooksul ka kohaliku elektrijaama) käivitamiseks. Praegusel ajal kindla otstarbe puudumisel hooldamata.
Väino-Rahuleid Järv

Väino-Rahuleid Järv (sündinud 4. novembril 1930 Alal Valgamaal) on eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 1949. aastal Valga 1. Keskkooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Aastatel 1961–1965 oli ajaloo instituudis aspirant. 1971. aastal kaitses ajaloo alal kandidaadikraadi väitekirjaga kodu-uurimise ajaloost Eestis.
Järv töötas aastatel 1950–54 Valga rajoonilehe Uus Elu toimetajana. Aastatel 1955–1965 oli ta mitmes koolis ajalooõpetaja ja aastatel 1955–1961 ka Tapa Keskkooli ja Aravete 8-klassilise Kooli direktor. Aastatel 1965–1979 oli ta ajaloo instituudi teadur ja vanemteadur, 1980–1990 Eesti Teaduste Akadeemia Presiidiumi teadlaskaadri ettevalmistamise osakonna juhataja, 1990–91 Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi vanemteadur. Aastatel 1992–1999 oli Järv AS-i Lasuur juhatuse esimees.
Ta on uurinud eesti kultuuri, põllumajanduse ning kodu-uurimise ajalugu.
Peahääl

Peahääl on võimalikult vaikne laulmine hääleulatuse (diapasooni) ülemises piirkonnas.
Teatud kõrgeid noote nimetatakse flažolettnootideks, viidates hääle ülipuhtale kõlale, mis kulutab vähe õhku.
Diapasoon

&lt;noinclude&gt;
Diapasoon ehk helikõrguslik ulatus on muusikas muusikainstrumendi, sealhulgas inimhääle kõigi võimalike tekitatavate helikõrguste hulk madalaimast kõrgeimani.
Inimhääle puhul kasutatakse diapasooni tähenduses ka sõna "hääleulatus".
Näiteks klaveri diapasoon võib olla A2 – c5, harfi diapasoon võib olla Ces1 – fis4 ja flöödi diapasoon võib olla h – c4.
Diapasooni järgi liigitatakse muusikainstrumendid perekonnasiseselt näiteks sopran-, alt-, tenor-, bariton-, bass- ja kontrabasspillideks:
Woldemar Adolph von Ditmar

Woldemar Adolph von Ditmar (22. august 1769 Kuru mõis – 4. veebruar (vkj 23. jaanuar) 1837) oli Liivimaa aadlikust Venemaa sõjaväelane (major).
Woldemar Adolph von Ditmar sündis Kuru ja Põriki mõisniku Friedrich Adolph von Ditmari ja Anna Margaretha von Haffsteini pojana. Ta ristiti 28. augustil 1769 Ambla kirikus ning tema vaderiteks olid teiste hulgas Koeru pastor Christoph Friedrich Mickwitz ning Järva praost Georg Christoph Fuhrmann
Alustas sõjaväeteenistust Württembergi printsi (hilisem kuningas Friedrich I) ratsapaažina. 1787. aastal teenis ta ratsakaardiväe seersandina. Läks 1792. aastal majori auastmes erru.
1804. aastal kuulus revisjonikomisjoni liikmete hulka ning oli Pärnu kreisisaadik.
Talle kuulusid Vändra ja Paenasti mõis. Ta oli ka Tamme mõisa rentnik.
Woldemar Adolph von Ditmar oli Johann Voldemar Jannseni ristiisa. Just ristiisa järgi sai Jannsen omale teiseks eesnimeks Voldemar. Kui Jannsen isa surma järel vaeslapseks jäi, pani major Ditmar ta õppima valla- ja seejärel kihelkonnakooli. 
Perekond.
Woldemar Adolph von Ditmar abiellus 1792. aastal Vändras Vändra mõisa pärijanna Karoline Johanna von Krüdeneriga (1768–1852), kes oli Karl Ludwig von Krüdeneri (1737–1778) ja Johanna Juliane von Meyeri tütar. Abielust sündisid:
Register (täpsustus)

Register (&lt;ladina keeles "registrum" "eeskirjade kogu või nimestik") on mitmetähenduslik sõna:
Register on tehnikas mitmetähenduslik sõna:
Register on muusikas mitmetähenduslik sõna:
Sotsialistlik Rahvapartei

Sotsialistlik Rahvapartei (taani keeles "Socialistisk Folkeparti", SF) on Taani sotsialistlik ja roheline partei.
Ajaloost.
Sotsialistliku Rahvapartei asutas 1959. aastal Aksel Larsen. Larsen oli endine Taani Kommunistliku Partei esimees. Larsen vabastati kommunistlikust parteist, kuna ta kritiseeris Ungari 1956. aasta revolutsiooni mahasurumist NSV Liidu poolt.
SF sai 1960. aasta Taani parlamendivalimistel 11 kohta, kui Taani KP kaotas kõik oma 6 kohta. 1964. aastal kaotas SF ühe koha. 1966. aastal sai SF kokku 20 kohta ja nad moodustasid koos Sotsiaaldemokraatidega vähemusvalitsuse. Valitsus kestis aasta ja viis SF kaheks jagunemisele ja 1968. aasta valimistel sai SF vaid neli kohta. 
1969–1973 oli SF esimees Sigurd Ømann. 1973–1993 Gert Petersen. 1994–2004 Holger K. Nielsen, 2005–2012 Villy Søvndal ja 2012–2014 Annette Vilhelmsen. 2014. aastast on partei esimees Pia Olsen Dyhr.
2011. aasta parlamendivalimistel said nad 16 kohta Folketingis. 2007. aasta parlamendivalimistel sai SF 24 kohta ja 13,1% häältest. 2005. aasta parlamendivalimistel said nad vaid 11 kohta. 
SFl on ka üks liige Euroopa Parlamendis ja 2004. aastal oli sellega parteisisene konflikt, kuna partei soovis osaleda Vasakrohelises fraktsioonis, aga valitud poliitik astus hoopis rohelisse fraktsiooni.
Register (hääl)

Register on lauluhääle tekitamise meetod. 
Lauluhääle puhul eristatakse pea-, kesk- ja rinnaregistrit.
Register (helikõrguspiirkond)

Register on muusikainstrumendi diapasooni osa, mida esindab teatud helikõrguspiirkond. 
Muusikainstrumendi diapasoon jaotatakse tavaliselt madalaks, keskmiseks ja kõrgeks registriks.
Üleminek ühest registrist teise, st madalast keskmisesse ja keskmisest kõrgesse registrisse toimub tavaliselt sujuvalt. Registri piir määratakse tavaliselt hägusväärtusena. 
Erinevatel muusikainstrumentidel registreid esindavad helikõrguspiirkonnad üldiselt ei kattu. Näiteks 
Erinevatel registritel on tavaliselt erinev tämber.
Intensiivsus

Intensiivsus on millegi pingsus, tõhusus, tugevus.
Vibraato

Vibraato (itaaliakeelsest sõnast "vibrare", võnkuma) on muusikas efekt, mis tekib helikõrguse pulseerival muutumisel. Vibraatot on võimalik kirjeldada kahe muusikalise parameetri – "helikõrguse muutumise määr" ("extent of vibrato") ja "helikõrguse muutumise kiirus" ("rate of vibrato") – abil.
Vibraatot kasutatakse nii vokaal- kui ka instrumentaalmuusikas esituse väljendusjõu suurendamiseks. 
Vibraato
Kõnelaul

Kõnelaul on kõne ja laulu vahepealne hääletekitusviis. Laulja kõneleb muusikalise saate üldisest rütmist kinni pidades ja pöördub siis muusikalist mõtet katkestamata tagasi meloodia juurde.
Sekstakord

Sekstakord klassikalises harmoonias on kolmkõla 1. pööre, mis koosneb tertsist ja kvardist, džässharmoonias akord või kolmkõla sekstiga.
Tertsi ja priimi vahe on väike sekst
Tertsi ja priimi vahe on suur sekst
Kvartsekstakord

Kvartsekstakord on kolmkõla 2. pööre, mis koosneb kvardist ja tertsist.
Tertsi ja priimi vahe on väike sekst
Tertsi ja priimi vahe on suur sekst
Minoorkolmkõla

Minoorkolmkõla ehk väike kolmkõla ehk mollkolmkõla on kolmkõla, mis koosneb tertsidest:
Priimi ja kvindi vahe on puhas kvint.
Venstre, Taani Liberaalne Partei

Venstre, Taani Liberaalne Partei (lühidalt Venstre, taani keeles "Venstre, Danmarks Liberale Parti") on Taanis 1870. aastal asutatud erakond. See on paremtsentristlik liberaalne partei, mis toetab tänapäeval vaba turumajandust ja minimaalse riigi kontseptsiooni.
Alates 1901. aastast on Venstre suurema osa ajast olnud valitsuskoalitsioonis. Kaks pikemat perioodi, mil oldi opositsioonis, olid aastad 1929–1945 ja 1953–1968. Kokku on Venstre ridadest tulnud üksteist Taani peaministrit.
Alates 21. septembrist 2019 on erakonna esimees Jakob Ellemann-Jensen.
Aastatel 2009–2019 oli Venstre esimees Lars Løkke Rasmussen, kes oli 2009–2011 ja 2015–2019 Taani peaminister. 1998–2009 oli Venstre esimees Anders Fogh Rasmussen, kes oli Taani peaminister 2001–2009. Sel ajal oldi valitsuses koalitsioonis Konservatiivse Rahvaparteiga. Praegu on Taanis võimul vähemusvalitsus, kuhu kuuluvad vaid Venstre liikmed.
Erakonnas on üle 68 000 liikme. Tegutseb noorteorganisatsioon Venstre Noorus ("Venstres Ungdom") ja üliõpilasorganisatsioon Taani Liberaalsed Üliõpilased ("Danmarks Liberale Studerende"). Venstre ametlik häälekandja on ajaleht Liberalt Overblik.
Rahvusvahelisel tasandil kuulub partei Liberaalsesse Internatsionaali, Euroopa Parlamendis aga Euroopa liberaalsete ja reformiparteide ühendusse.
Moskva loomaaed

Moskva loomaaed on loomaaed Venemaal Moskvas. 
See avati 1864. aastal ja on üks Venemaa vanimaid. Loomaaias on üle 5000 looma umbes 1000 liigist.
Moskva kesklinnas Presnenski linnaosas 21,4 hektaril asuvat loomaaeda poolitab Bolšaja Gruzinskaja tänav, millest viib üle jalakäijate sild.
Karabük

Karabük on linn Türgis, Karabüki provintsi keskus. Asub umbes 100 km kaugusel Musta mere rannikust.
Linn on musta metallurgia, eriti terasetootmise keskus.
Uus-Meremaa muusika

Uus-Meremaa muusika tugineb suuremas osas Briti päritolu kolonistide muusikalisele pärandile, kuid sisaldab ka mõjusid maooride ning Vaikse Ookeani saarestiku sisserändajate muusikakultuurist.
Levimuusika.
Uus-Meremaa esimese poplaulu "Blue Smoke" kirjutas Ruru Karatiana 1940. aastatel. 1960. aastatel lõi televisioon parema ühenduse maailma popkultuuriga. 20. sajandi teise poole populaarsemad levimuusikastiilid olid rokk ja hiphop, aga ka "reggae".
Rahvamuusika.
Enne Euroopa kolonistide saabumist oli maooride vokaalmuusika mikrotonaalne, väikese ulatusega korduvate meloodiakäikudega. Kasutati ka pille. Kolonistid ja misjonärid tõid kaasa oma muusika, see on tugevalt mõjutanud maooride muusikat.
Tegutseb mitmeid vaskpilliorkestreid ning ka torupilliansambleid.
Süvamuusika.
Euroopa klassikaline muusikastiil jõudis Uus-Meremaale ja kodunes seal hilja. Tänapäevaks on välja arenenud äratuntav Uus-Meremaale iseloomulik stiil.
Georg Ludwig Pilar von Pilchau

Georg Ludwig Pilar von Pilchau (vene keeles "Егор Максимович Пиллар"; 19. märts 1767 – 8. november 1830 Kirna) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane.
Elulugu.
Georg Ludwig sündis Halinga, Lehtse, Meremõisa ja Jõgisoo mõisniku Magnus Wilhelm Pilar von Pilchau ja Katharina Helena von Tausase pojana.
Georg Ludwig Pilar von Pilchau astus Venemaa keisririigi sõjaväeteenistusse alamporutšikuna suurtükiväkke 5. mail 1780. aastal Bombariiripolku. 1785. aasta 13. mail ülendati ta alamporutšikuks ja viidi üle Narva jalaväepolku, 18. märtsil 1788. aastal viidi ta üle teenistust jätkama Viiburi jalaväepolku.
G. W. Pilar von Pilchau osales aastatel 1789–1790 Vene-Rootsi sõjas ja 1799. aastal Aleksandr Suvorovi Itaalia ja Šveitsi sõjakäigul.
1803. 27. märtsil määrati G. W. Pilar von Pilchau Viiburi musketäripolgu komandöriks, kellena ta osales aastatel 1805–1807 Napoleoni sõdade käigus Prantsusmaa vastases sõjakäigus. 1805–1807 aastate sõjakäigu ajal osales ta Pułtuski ja Preussisch-Eylau lahingus.
1806. aasta 23. aprillil ülendati ta polkovnikuks ja autasustati 1807. aasta 28. märtsil Püha Georgi IV järgu ordeniga (№ 728) Preussisch-Eylau lahingu eest.
1809. aasta 21. jaanuaril nimetati ta Vilno musketäripolgu šefiks (polk nimetati 1810. aastal nimetati ümber 34. jäägripolguks).
1810. aastal nimetati ta 4. jalaväediviisi jäägribrigaadi komandöriks ja osales Vene-Türgi sõjas Bulgaarias 1810. aastal peetud Šumla lahingus, Šumla ja Pazardžiki kindluse piiramisel ning 1811. aastal Ruse kindluse piiramisel.
Pärast Napoleoni sõdade käigus Prantsuse armee 1812. aasta Venemaa sõjakäigu algust kuulus G. W. Pilar von Pilchau 34. jäägripolk 4. jalaväediviisi 1. Läänearmee 2. jalaväekorpusse. G. W. Pilar von Pilchau osales arjergardiväeosade koosseisus taganemislahingutes Vitebski ja Smolenski all ning ka Borodino lahingus. 1812. aasta 21. novembril ülendati ta kindralmajoriks.
1813. aastal alanud Vene vägede pealetungil Euroopasse osales ta Lützeni, Bautzeni ja Leipzigi lahingutes Saksimaal. Bautzeni lahingus väljanäidatud vapruse eest autasustati teda 29. oktoobril 1813. aastal III järgu Püha Georgi ordeniga (№ 337).
1814. aastal sõjategevuses Prantsusmaal osales Reimsi lahingus ja Pariisi vallutamises Vene vägede poolt. 
Georg Ludwig Pilar von Pilchau läks erru sõjaväeteenistusest 8. veebruaril 1817. aastal 16. jalaväediviisi II brigaadi komandörina, koos õigusega kanda eruohvitserina vormiriietust ja ordeneid.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema portree, mille maalis George Dawe, asub Peterburis Ermitaažis Isamaasõja galeriis.
Perekond.
Georg Ludwig Pilar von Pilchau oli abielus Johann Agneta Hessega (1779–1847). Abielust sündisid:
Georg Ludwig Pilar von Pilchaule kuulusid Kirna ja Reopalu mõis.
Friedrich von Löwen

Friedrich von Löweni nime on kandnud mitu inimest:
Leningradi loomaaed

Leningradi loomaaed (vene "Ленинградский зоопарк") on Venemaal Peterburis asuv loomaaed, mis avati 1865. aastal ja on seega Venemaa üks vanemaid loomaaedu. Loomaaias on 2184 looma 416 liigist.
Loomaaed asub kesklinnas Kronverki väina ääres Peeter-Pauli kindluse vastas 7,4 hektaril. Kavas on laiendada loomaaeda linna lõunaosas asuvas Juntolovos.
Heroiline maastikumaal

Heroiline maastikumaal ehk heroiline maastik on maastikumaali tüüp, mis kujutab idealiseeritud loodusvaadet ja stafaažina selles motiive antiikarhitektuurist ja antiikmütoloogiast.
Heroiline maastik oli levinud maaližanr 17.–19. sajandil, 17. sajandil eelkõige Prantsusmaa maalikunstis. Žanri alusepanijaks peetakse Nicolas Poussini, veel viljelesid seda Claude Lorrain, Joseph Anton Koch, Carl Rottmann.
Lennujuht

Lennujuht on lennundusspetsialist, kes vastutab ohutu ja efektiivse lennuliikluse korraldamise eest ning juhib liiklust lennutrassidel ja lennuvälja liiklemisalal.
Samuti peab ta sidet pilootidega ja jälgib lennukite asukohta radariekraanil. Lennujuht aitab piloote möödumisel teistest lennukitest, tagab, et lennukid oleksid alati üksteisest ohutus kauguses ja lennusuunad samal tasandil ei ristuks. Halva nähtavuse korral juhendab lennujuht piloote läbi udu või tormise ilma ning aitab lenduril ohutult lennuväljal maanduda. Lennujuhi lisaülesanneteks on pilootide varustamine vajaliku meteoroloogilise ja aeronavigatsioonilise informatsiooniga.
Lennujuhid on läbinud põhjaliku koolituse ja treeningu vastavalt oma tööülesandele. Eestis on võimalik lennujuhi ametit õppida Eesti Lennuakadeemias.
DME

DME ehk "distance measuring equipment" on süsteem pilootidele õhusõiduki ja raadiomajaka vahelise kauguse mõõtmiseks. Lennukis olev seade saadab maapealsele majakale signaali, misjärel arvutatakse välja signaali levimise kiirus. Majakas saadab õhusõidukile vastusignaali ja annab teada kauguse sellest majakast. Iga majakas töötab kindlal sagedusel 
(962-1213 MHz), kuid võimalike inimlike vigade vältimiseks ei ole võimalik seda sagedust eraldi kokpitis valida. Kuna DME on tihti VOR-majakaga seotud, peab piloot seadmes valima VOR vahemikus (108-118 MHz) oleva sageduskanali ning seade konfigureerib end seejärel vastavale DME sagedusele, mis on seotud piloodi sisestatud VOR sagedusega.
Oluline on teada, et näidatav kaugus on nn. "slant range" ehk lennuki otsene kaugus majakast, mitte maapinna suhtes. Seetõttu muutub DME-näit majakale lähenedes ja/või kõrguse suurenedes ebatäpsemaks.
Keriloomad

Keriloomad ehk rotatoorid ("Rotifera" ehk "Rotatoria") on kosmopoliitne alamate loomade hõimkond, kuhu kuuluvad mikroskoopilised pseudotsöloomiga loomad. 
Keriloomade morfoloogia ja bioloogia on väga mitmekesine. Mageveekogudes, eriti eutroofsetes, moodustavad nad tihti suure osa zooplanktonist.
Enamik keriloomi on umbes 0,1–0,5 mm pikad ning elavad valdavalt mageveelistes või vähese soolsusega veekogudes. 
Keriloomad võivad olla planktilised, aeglaselt substraadil liikuvad või sessiilsed ehk elavad substraadile kinnitunult. Keriloomad on virustajad ehk aktiivsed biofiltraatorid.
Keriloomade nimetus on tulnud sellest, et nende peaotsas asub ripsmetest koosnev keriaparaat ehk mälumik, mille abil nad toiduosakesi suhu toimetavad ja mis neil vajadusel liikuda aitab.
Keriloomad võivad ellu jääda äärmuslikes tingimustes. Näiteks on õnnestunud elule äratada 24 000 aastat Siberi igikeltsas külmunud olekus veetnud keriloom.
Esimesena kirjeldas neid 1696. aastal John Harris. Eesti keriloomi on põhjalikumalt uurinud Taavi Virro.
Võrtsjärves on registreeritud vähemalt 138 liiki keriloomi. Eestis kokku elab kuni 500 liiki keriloomi.
Klassid.
Keriloomi on maailmas teada umbes 2030 liiki. Need on klassifitseeritud kolme klassi.
Jõhvussid

Jõhvussid ("Nematomorpha", harvem nimetus "Gordiacea") on loomade hõimkond, kuhu kuuluvad ainult parasiitse eluviisiga organismid. Nii morfoloogiliselt kui ka ökoloogiliselt sarnanevad nad ümarussidega. Nende pikkus on keskmiselt 1 m ja läbimõõt 1–3 mm. Nad elavad valdavalt mageveekogudes. Jõhvusse on kirjeldatud 320 liiki.
Täiskasvanuna nad ei toitu, kuid vastsed parasiteerivad paljudes veeputukates, vähilaadsetes ja tirtsulistes.
Ingliste mõis

Ingliste mõis (saksa keeles "Haehl, Hähl, Hehl") oli rüütlimõis Juuru kihelkond Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kehtna valda Rapla maakonnas.
Ajalugu.
Ingliste mõisa on esmamainitud 1526. aastal, mil see kuulus Anrepite suguvõsale, sh 1602 Tallinna lahingus hukkunud Eestimaa maanõunik, Ingliste ja Vaimõisa mõisnikule, ning Rootsi feldmarssalile Poola-Rootsi sõjas Reinhold Anrepile. 
Keskajal asus seal arvatavasti kivist peahoonega linnus.
1724 läks mõis Karl Friedrich Johann von Staali omandusse, kelle järeltulijatele kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Ingliste mõisas on sündinud 1812. aasta Vene-Prantsuse sõjast osa võtnud kindralmajor Georg Johann von Staal.
Peahoone.
1760. aastail ehitati barokne ühekorruseline kivist peahoone. Hoone on L-tähe kujulise põhiplaaniga, ning selle vasaku tiib ehitati keskaegse vasallilinnuse alusmüürile.
Härrastemajal oli mitmete väljaehitustega kõrge kelpkatus ja kolme akna laiune eenduv keskrisaliit. Risaliit lõppes kahe korruse kõrguse torniga, millel oli algselt barokne kiiver.
1905. aasta ülestõusu ajal põletati mõisahoone, mille järel see taastati veidi muudetud kujul. Härrastemaja tagaküljele ehitati historitsistlik trepikoda. Pärast võõrandamist töötas hoones kool. 1984. aastal põles ehitis uuesti, mille järel taastati küll hoone välimus, kuid mitte interjöör.
Tänapäeval on peahoone eravalduses.
Kõrvalhooned.
Mõisa paljudest kõrvalhoonetest on säilinud vaid varemed. Pika kaaristuga aidast on originaalkujul säilinud vaid otsad, keskosa on tundmatuseni muudetud.
Kalmistu.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele kagu poole.
Georg Johann von Staal

Georg Johann von Staal (vene keeles Егор Федорович Сталь; 28. oktoober 1777 Ingliste mõis – 11. aprill 1862 Tallinn) oli baltisakslasest Venemaa sõjaväelane.
Georg Johann sündis Ingliste, Hõreda, Pae ja Raikküla mõisniku Friedrich von Staali ja Margarethe Elisabeth von Focki pojana.
Ta alustas teenistust 1. jaanuaril 1785 ihukaardiväe ratsapolgu asevahtmeistrina. 1792–1794 sõitis ta vabatahtlikuna mitšmanina kolmel laeval.
1. jaanuaril 1796 asus ta kapteni auastmes teenima Astrahani 12. grenaderipolgus. 1802 lasti ta alampolkovniku auastmes erru, aga võeti juba järgmisel aastal tagasi teenistusse.
1805 sõdis ta Prantsusmaa vägedega Amstettini, Sankt Pölteni, Schöngrabeni ja veel mõnes lahingus. Schöngrabeni lahingu eest pälvis ta Püha Vladimiri IV klassi ordeni. 1806–1807 sõdis ta Golymini, Preußisch-Eylau, Gutstadti ja Heilsbergi lahingus. 12. detsembril 1807 viidi ta üle Pavlodari 2. husaaripolku. 13. augustil 1811 sai ta polkovnikuks.
1812 juhatas ta Lubeni 8. husaaripolku, mis kuulus Fabian Osten-Sackeni juhitavasse 3. tagavara-luurearmee koosseisu. Ta osales Kobrini ja Gorodetšno lahingus. 22. novembril 1812 pälvis ta Georgi IV klassi ordeni. Ta osales sõjategevuses Brest-Litovski, Slonimi ja Vilniuse all ning Berezina lahingus. 1813 osales ta Magdeburgi ja Wittenbergi piiramisel, Großbeereni ja Dennewitzi lahingus ning vaenlase jälitamises Torgauni. 15. septembril 1813 anti talle kindralmajori auaste. Ta osales Rahvastelahingus ning Münsteri ja Amsterdami vallutamises. 25. detsembril 1815 määrati ta 4. tragunidiviisi ülemaks, aga juba 17. veebruaril 1816 läks ta haiguse tõttu erru.
Staali autasustati Püha Georgi IV klassi, Püha Vladimiri III klassi ja Püha Anna II klassi ordeniga ja teemantidega kuldmõõgaga vapruse eest, samuti Preisimaa Punase Kotka ordeni teise klassi ning Rootsi Mõõgaordeniga. Tema portree asub Ermitaaži Isamaasõja galeriis.
Staalile kuulusid Raikküla, Kergu ja Kõnnu mõis.
Perekond.
Georg Johann von Staal abiellus 1801. aastal Kuusiku mõisas Amalie Juliane von Lilienfeldiga, kes oli Eestimaa rüütelkonna peamehe Georg Woldemar von Lilienfeldi tütar. Abielust sündisid:
Salatoimikud

"Salatoimikud" (originaalpealkirjaga "The X-Files") on stsenarist Chris Carteri televisiooni jaoks kirjutatud Ameerika Ühendriikide ulme- ja põnevussari, mida toodeti aastatel 1993–2002. Kokku kestis telesari 9 hooaega, mille jooksul läks eetrisse 202 osa. 
Peaosades on David Duchovny, Gillian Anderson ja Mitch Pileggi, viimasel kahel hooajal ka Robert Patrick ja Annabeth Gish. 
Lisaks on sarja põhjal valminud kaks filmi, esimene 1998. aastal ning teine pealkirjaga "Salatoimikud: Ma tahan uskuda" 2008. aastal. Juba mitu aastat on arutamisel olnud ka kolmanda filmi tegemine, milleks seni pole veel produktsioonifirmalt Fox heakskiitu saadud. 
Seriaali uute osade võtted algasid 2015. aasta suvel,esilinastus oli 24. jaanuaril 2016.
Sisu.
Seriaali keskmes on kaks FBI eriagenti, Dana Scully ja Fox Mulder, kes uurivad müstilisi, lahendamata jäänud ja paranormaalseid juhtumeid. Mulder (Duchovny) usub tulnukate olemasolusse ning on avatud paranormaalsetele nähtustele, samas kui tema teadlasest partner Scully on skeptik, kes otsib neile juhtumitele ennekõike teaduslikke seletusi. 
Seriaali episoodid jagunevad kaheks: nädala koletise ("monster-of-the-week") osadeks ja seriaali mütoloogiat käsitlevateks ("myth") osadeks. Nädala koletise episoodid, mis moodustavad umbes 2/3 kõigist “Salatoimikute” osadest, käsitlevad laia spektrit seletamatutest nähtustest nagu vampiirid, koletised, vaimud jmt. Siia hulka kuuluvad ka kõik humoorika suunitlusega osad. Mütoloogia osades käsitletakse valitsuse vandenõu ja ufotemaatikat ning selle keskmes on suurel määral Mulderi õe Samantha kadumine, kui Mulder oli 12-aastane. 
Film.
37 000 aastat tagasi maeti ühte Texases asuvasse koopasse surmav saladus. Selle vallapääsemine võib tähendada kogu inimkonna hukku.
Fox Mulder ja Dana Scully segatakse nende karjääri suurimasse vandenõusse. Neile pakub kaheldava väärtusega abi paranoiline teadlane Alvin Kurtzweil (Martin Landau). Tõe otsinguid segavad asjaosalised, kellel on nii võim kui ka vahendid, et saladuse avalikuks tulemist vältida. Hoolimata sellest jõuavad agendid iga sammuga tõele lähemale, mis on suurem, kui nad arvata oskasid.
Anakard

Anakard ehk nakrapuu ("Anacardium") on õistaimede perekond anakardiliste sugukonnast.
Perekonda kuulub kümmekond liiki, mis kasvavad Kesk- ja Lõuna-Ameerikas. Anakardid on väikesed või keskmise suurusega laia võraga puud. Lehestik on lopsakas, lehed on iseloomuliku vaigulõhnaga. 
Õied on väikesed. Anakardi vili on luuvili. 
Mõne liigi tüvest saadakse kummitaolist vaiku.