tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Diabeet

Diabeet ehk suhkrutõbi on energia-ainevahetuse püsiv häire, mis on seotud insuliini nõrga eritumise või toimega. Diabeet ehk suhkruhaigus on krooniline haigus, mis vajab pidevat ravi. Diabeet on tingitud kõhunäärme vähesest insuliinitootmisest, mis on meie kehale väga vajalik toitainete omastamiseks.
Diabeedi levinumad tüübid.
Diabeedil eristatakse peamiselt kaht eri tüüpi vormi: 1. tüüpi – insuliinsõltuvat, mis esineb reeglina lastel ja noorematel inimestel ning 2. tüüpi – insuliinsõltumatut diabeeti, mis on põhiliselt vanemaealiste haigus. Eestis on ligikaudu 7000 1. tüübi diabeeti põdevat inimest.
II tüübi diabeeti põeb Eestis teadaolevalt ligikaudu 60 000 – 65 000 inimest. Lisaks sellele arvatakse, et umbes sama palju inimesi põeb II astme diabeeti enese teadmata. Inimese kõhunääre ei tooda piisavalt insuliini, mille tulemusena ei suuda organism ise veresuhkurtaset reguleerida. 2. tüüpi diabeedi puhul tuleb muuta oma senist elustiili toitumise ning füüsilise aktiivsuse osas. 2. tüübi diabeet reageerib hästi toidukoormuse piiramisele, eriti kui koos sellega väheneb ülemäärane kehakaal. Haiguse diagnoosimisel alustatakse üldjuhul veresuhkrut alandava suukaudse tablettraviga, kuid mõnikord kasutatakse ka insuliini süstimist. 2. tüüpi diabeet esineb sagedamini vanuses üle 40 eluaasta, ülekaalulistel ja päriliku eelsoodumusega inimestel. 2. tüüpi diabeet ei saa muututa 1. tüüpi diabeediks.
Vähemlevinud diabeedi tüübid.
Teiste spetsiifiliste diabeedi tüüpide alla kuuluvad sellised diabeedi vormid nagu neonataalne diabeet, MODY, eksokriinse pankrease haigused (tsüstiline fibroos) ja ravimite poolt esile kutsutud diabeet.
Neonataalset diabeeti põhjustab mutatsioon ühes geenis. Neonataalne diabeet avaldub esimese kuue elukuu jooksul ja võib olla püsiv või mööduv. Neonataalset diabeeti võidakse tihti ekslikult pidada 1. tüüpi diabeediks, kuid 1. tüüpi diabeet avaldub harva esimese kuue elukuu jooksul.
Mody diabeet.
MODY-t põhjustab mutatsioon ühes geenis, mis tingib häire insuliini tootlikkuses. Ühel inimesel põhjustab MODY-t mutatsioon ühes konkreetses geenis, kuid kokku on suudetud tuvastada kuus erinevat geeni, mille mutatsioon põhjustab MODY-t.
MODY kolm peamist iseloomulikku omadust:
Praeguseks on tuvastatud kuus geeni, mille mutatsioonid põhjustavad MODY-t. Levinumad vormid on MODY 2 (mutatsioonid glükokinaasi geenis kromosoomis 7p) ja MODY 3 (mutatsioonid 12 kromosoomis).
Toomas Sulling

Toomas Sulling (sündinud 15. veebruaril 1940 Tallinnas) on eesti südame- ja veresoontekirurg, meditsiinidoktor (1974).
Haridus- ja töökäik.
Aastal 1964 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Pärast seda viibis ta täiendusõppel Helsingis.
Aastatel 1967–1969 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli veresoontekirurgia labori teadur, 1969–1979 sealsamas juhataja.
Aastail 1979–1987 üld- ja molekulaarpatoloogiainstituudi kardioloogia ja koronaarkirurgia osakonna juhataja.
Aastatel 1987–1995 oli ta Eesti Südamekeskuse direktor.
Alates 1995. aastast töötab ta Mustamäe Haigla kardiovaskulaarkirurgia kliiniku juhatajana.
Ta on Eesti Torakaal- ja Kardiovaskulaarkirurgia Ühingu president.
2002. aastal sai Sullingust Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia liige meditsiiniteaduste valdkonnas.
Elutööraamat.
2017. aastal ilmus tema kirjutatud raamat "Südamega südamest. Südamekirurgi poole sajandi töö kogemus" (toimetaja Einar Ellermaa; Tallinn, Pilgrim 2017). 
Isiklikku.
Toomas Sulling on abielus kardioloog Sirje Sullinguga, neil on 2 last. Nende tütar Anne Sulling on poliitik, endine väliskaubandus- ja ettevõtlusminister Taavi Rõivase esimeses valitsuses.
Välislingid.
‎
Anto Raukas

Anto Raukas (17. veebruar 1935 Tartu – 19. aprill 2021) oli eesti geoloog, kergejõustiklane ja sporditegelane; Eesti Teaduste Akadeemia liige (1977). 
Elukäik.
Ta lõpetas 1953. aastal kuldmedaliga Tartu 1. Keskkooli ja 1958. aastal kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiainsenerina maavarade otsimise ja geoloogilise kaardistamise erialal. Samal aastal asus tööle Tallinna Tehnikaülikooli Geoloogia Instituudis, kus aastail 1999–2001 oli direktori kohusetäitja, hiljem osakonnajuhataja ja 2008–2017 juhtivteadur.
1962. aastal kaitses Anto Raukas geoloogiakandidaadi (tänapäeva mõistes PhD) väitekirja „Eesti NSV alusmoreenide litoloogia ja mineraloogia“ ning 1973. aastal geoloogia-mineraloogiadoktori väitekirja „Eesti liustikutekkeliste setete ja pinnavormide kujunemine“. Professori kutse sai 1980. aastal.
Ta kuulus 1964. aastast kuni Eesti taasiseseisvumiseni NLKP-sse. 
1977. aastal valiti Raukas Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks, 1987. aastal sai ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemikuks, oli aastail 1977–1989 akadeemia presiidiumi liige, 1982–1989 keemia, geoloogia ja bioloogia osakonna akadeemik-sekretär, 1977–1982 teadusliku peasekretäri asetäitja. Ta oli ka Eesti Teaduste Akadeemia energeetikanõukogu liige.
Aastail 1989–1994 oli ta Eesti Geoloogia Seltsi esimene president.
1999. aastal nimetati ta Londoni Kuningliku Geograafiaseltsi ja Rahvusvahelise Kvaternaariuurimisliidu (INQUA) auliikmeks ning Läti Ülikooli audoktoriks. 2003. aastast oli ta Ülemaailmse Innovatsiooninõukogu auliige ja 2010. aastast Euroopa auteadlane. 
Aastatel 1993–2009 oli ta Eesti Mereakadeemia (Eesti Merehariduskeskuse) professor, 1995–2001 sealsamas keskkonnatehnika õppetooli juhataja, 2009. aastal emeriitprofessor, 2014. aastast Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor.
Aastatel 2008–2013 oli ta Euroakadeemia professor, 2010–2017 ühtlasi Tallinna Ülikooli Ökoloogia Instituudi (ökoloogiakeskuse) osakoormusega vanemteadur.
Teadustöö.
Anto Raukase teadustöö oli seotud stratigraafia, litoloogia, mineraloogia ja Kvaternaari paleogeograafiaga, Põhja-Euroopa jäätumisala kvaternaari setete tekke, pinnavormide kujunemise, Läänemere arengu, suurjärvede geoloogia, meteoriitide, Eesti loodusvarade otstarbeka kasutamise ja kaitse ning keskkonnakaitsega. Ta võttis osa paljudest teadusekspeditsioonidest, sh Eesti noorteadlaste I kompleksekspeditsioonist Kamtšatkale (1960) ja NSV Liidu teaduste akadeemia geograafia instituudi ekspeditsioonist Teravmägedele (1977), juhtis mitut rahvusvahelist teadusprogrammi.
Sport.
Sportima hakkas ta õpetaja Endel Arandi õhutusel. Ta oli olnud Tartu noortemeister kergejõustikus, suusatamises, tennises ja võrkpallis, tulnud 1500 meetri jooksus Eesti noorte meistriks, püstitanud 1000 meetri jooksus vabariikliku noorterekordi ning olnud 1954. aastal 4 × 1500 meetri teatejooksus Eesti meister ja rekordi püstitnud meeskonna liige. Raukas on valitud 20. sajandi Eesti 100 silmapaistvaima matkaja hulka.
Isiklikku.
Tema vend oli ehitusteadlane Uusi Raukas.
James Watt

 
James Watt (19. jaanuar 1736 – 19. august 1819) oli šoti insener, kes leiutas uut tüüpi aurumasina, mis pani aluse tööstuslikule pöördele 18. sajandil.
James Watt ei olnud küll aurumasina leiutaja, kuid täiustatud ja väga tootliku aurumasina autor.
Wattile, kes oli õppinud tööriistameister, toodi kord parandada Thomas Newcomeni valmistatud aurumasin. Watt uuris Newcomeni mudelit tähelepanelikult ja leidis, et aurujõu kasutamine masina liikumapanemiseks on hea idee, kuid veendus samas, et Newcomeni lahendus polnud kõige õnnestunum – masina jõudlus oli väike, kütusekulu aga suur. Watt tegeles kümme aastat masina täiustamisega ja valmistaski lõpuks märksa efektiivsema aurumasina.
1775. aastal hakkas ta koos inglise ettevõtja Matthew Boultoniga aurumasinaid tootma.
Watti aurumasin tõi pöörde Suurbritannia tööstusse. Terasetootjad kasutasid tema masinat suurte haamrite liikumapanemiseks. Tekstiilitööstuses kasutati seda Richard Arkwrighti leiutatud uute ketrusmasinate käigushoidmiseks. Söekaevandustes ei pidanud inimesed enam sütt kottidega maa peale tassima, sest selle töö tegi nüüd ära ajam, mille pani käima Watti aurumasin.
Tema auks on saanud nimetuse võimsuse mõõtühik vatt.
Arnold Seppo

Arnold Seppo (31. detsember 1917 Lapsino, Petrogradi kubermang – 19. aprill 1980 Tallinn) oli eesti kirurg ja traumatoloog.
Elulugu.
Aastal 1941 lõpetas ta Pavlovi-nimelise Leningradi I Meditsiiniinstituudi. Meditsiinikandidaadiks sai 1950. aastal.
Teise maailmasõja ajal oli Eesti laskurkorpuse kirurg.
Aastatel 1947–1949 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemias teadurina, kuid praktiseeris selle kõrvalt ka Tallinna Keskhaigla kirurgina.
Aastatel 1949–1956 töötas Tartu Riikliku Ülikooli õppejõuna ja oli samas üldkirurgiakateedri juhataja.
Aastatel 1957–1977 oli Tallinna Tõnismäe haigla traumatoloogiaosakonna juhataja. 
1977. aastast kuni surmani oli ta enda asutatud Metallostenosünteesi Teadusliku Uurimise Labori ja Kliiniku direktor.
Darren Star

Darren Star (sündinud 25. juulil 1961) on USA televisiooniprodutsent ja stsenarist. 
Tema tuntuimad televisioonisarjad on "Beverly Hills 90210", "Melrose Place" (stsenaarium kirjutatud koos Aaron Spellinguga) ning "Seks ja linn", mis põhineb Candace Bushnelli samanimelisel raamatul. 
Darren on kirjutanud ka stsenaariume ning osalenud režissööritöös.
Läti Ülikool

Läti Ülikool (läti keeles "Latvijas Universitāte") on ülikool Riias ja ühtlasi Läti vanim klassikaline ülikool. Ülikool on asutatud 1919. aastal.
Ajalugu.
Läti Ülikool asutati pärast Läti iseseisvumist 28. septembril 1919 ja kandis esialgu nime Läti Kõrgem Kool ("Latvijas Augstskola"). Uus kõrgkool asutati 1862. aastal asutatud Riia Polütehnilise Instituudi baasil, mis oli evakueeritud Esimese maailmasõja ajaks (1914–1918) Moskvasse. 1918. aastal asutati selle baasil Venemaal Ivanovo-Voznessenski Polütehniline Instituut. Osa polütehnilisest instituudist, täpsemalt selle tehnika- ja põllumajandusteaduskond liideti aga uue, vastloodud kõrgkooliga Riias. Endise Riia Polütehnilise Instituudi maja Riias aadressil Raiņa bulvāris 19 on tänapäeval Läti Ülikooli peahoone. 1939. aastal asutati põllumajandusteaduskonna baasil Läti Põllumajandusülikool. 1. septembril 1958 lahutati tehnikateaduskond uuesti ja selle baasil asutati eraldi kõrgkool – Riia Polütehniline Instituut, mis kannab alates 1990. aasta märtsist nime Riia Tehnikaülikool.
Läti Kõrgema Kooli esimene rektor oli keemik Paul Walden.
1923. aastal sai ülikool oma praeguse nime – Läti Ülikool ("Latvijas Universitāte").
Aastatel 1919–1940 oli Läti Ülikool suurim kõrgharidus-, teadus- ja kultuurikeskus Lätis. Enne Teist maailmasõda sai Riias kõrgharidust omandada veel Läti Konservatooriumis ja Läti Kunstiakadeemias.
Nõukogude okupatsiooni ajal (1940–1941 ja 1944/1945–1958 oli kooli nimi Läti Riiklik Ülikool ("Latvijas Valsts Universitāte"). Saksa okupatsiooni ajal (1942–1944/1945) oli kooli nimi Riia Ülikool ("Rīgas Universitāte"). 1958. aastal anti koolile kuulsa Läti kommunisti Pēteris Stučka nimi – Pēteris Stučka nimeline Läti Riiklik Ülikool ("Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitāte"). See oli ülikooli ametlik nimi kuni 1990. aastani.
Struktuur.
Läti Ülikool koosneb 13 teaduskonnast:
Eesti keel ja kultuur Läti Ülikoolis.
Alates 2011. aastast saab Läti Ülikoolis soome-ugri osakonnas õppida bakalaureuseõppes ka eesti keelt. Kuigi soome-ugri osakonnas on eesti keelt õpetatud varemgi, lähetab Eesti riik alates 2011. aastast eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames Läti Ülikooli eesti keele ja kultuuri lektori. Esimese eesti keele lektorina asus 2011. aastal tööle Kerttu Rozenvalde.
Tänapäeval õpetatakse eesti keelt kokku umbes 30 kõrgkoolis üle maailma, neist kümnes töötab Eesti riigi lähetatud eesti keele ja kultuuri lektor. Programmi koordineeris Eesti Instituut, alates 2021. aastast haldab programmi Haridus- ja Noorteamet.
Haigus

Haigus (kreeka νόσος "nosos" 'haigus', 'tõbi', ladina "morbus") on organismi ehitusliku terviklikkuse või talitluse hälve, mis põhjustab häireid organismi tegevuses. Organismi all tuleb mõelda nii taim- kui ka loomorganismi (sealhulgas ka inimest).
Juriidilises mõttes tähendab haigus sama mis tervisekahjustus. Tervisekahjustus tähendab, et kellegi keha või vaim ei tunne end hästi ja ta vajab taas paremaks enesetundeks arsti abi.
Haigus teaduses.
Humaanmeditsiinis tegelevad haigustega seotuga paljud teadusharud: patoloogia, nosoloogia jpt.
Aaron Copland

Aaron Copland (14. november 1900 Brooklyn – 2. detsember 1990) oli USA helilooja ja dirigent. 
Tema iseäralik kompositsioonitehnika tõi talle hüüdnime "Ameerika heliloojate vanem" ("the dean of American composers"). Coplandi muusika on segu kaasaegsest ja Ameerika pärimusmuusikast.
Copland töötas õpetaja ja lektorina New Yorgi The New Schoolis ning kirjutas raamatuid ja artikleid.
Tema vanemad olid Leedu aladelt välja rännanud juudid, kes enne Ameerikasse siirdumist muutsid oma perekonnanime Kaplan Coplandiks.
Esimesed klaveritunnid sai ta õelt.
Eesti saared

Eestis on 2020. aasta seisuga kokku 2317 meresaart, millest 318 on suuremad kui 1 hektar. 2015. aasta seisuga oli selliseid saari loendatud 2222.
97% Eesti saarte elanikest elab Saaremaal, Hiiumaal ja Muhu saarel. 2011. aasta rahva ja eluruumide loenduse andmeil on saartel 40 715 püsielanikku, mis on 3% Eesti püsielanikest. Veel 2000. aasta loenduse ajal elas saartel 47 404 inimest. 
Kuigi saareelanike arv on jätkuvalt vähenenud, on püsiasustusega saarte arv kasvanud. 2013. aastal oli püsiasustusega saari kokku 19: Saaremaa, Hiiumaa, Muhu, Abruka, Aegna, Heinlaid, Kesselaid, Kihnu, Kräsuli, Kõinastu, Manija, Naissaar, Osmussaar, Piirissaar, Prangli, Ruhnu, Vilsandi, Vormsi ja Väike-Pakri. 2017. aastal püsielanikud olid 22 saarel.
Väikseid saari nimetatakse laidudeks, rahudeks, karedeks, nasvadeks, mäkkideks, kivideks, kuivadeks jne.
Eesti saared on mandrilised saared, mis asuvad mandrilisel maakoorel, näiteks
Suuremad saared.
2015. aastal koostatud EELIS-e meresaarte nimestik annab saarte kohta kaks pindala: põhikaardi ja Eesti topograafia andmekogu kombineeritud andmeid. Nimestiku koostamisel kasutati põhikaarti mõõtkavaga 1:10 000. Kombineeritud andmed saadi aeropildistamise ja laserskaneerimisega keskmise veeseisu ajal. Meresaared kaardistatakse alates pindalast 100 m², seisu- ja vooluveekogu saarte miinimummõõt on 20 m². 2015 arvestuses on maakerke tulemusena teiste saartega liitunud ega kuulu EELIS-e meresaarte nimistusse Kassari, Võilaid ja Suur-Tulpe.
Agustín de Iturbide y Green

Agustín de Iturbide y Green (2. aprill 1863 – 3. märts 1925 Washington) oli Mehhiko keiserliku perekonna pea alates 19. juunist 1867 kuni surmani.
Ta oli esimese Mehhiko keisri Agustín I pojapoeg ja adopteeriti 13. septembril 1865 teise keisri Maximiliano poolt, kes andis talle Iturbide printsi tiitli.
Maximilian von Götzen-Itúrbide

Maximiliano Gustav Richard Albrecht Agustin von Götzen-Itúrbide (sündinud 2. märtsil 1944) on Mehhiko keiserliku perekonna pea alates novembrist 1949.
Johann Ludwig Schwerin von Krosigk

Johann Ludwig Graf Schwerin von Krosigk (22. august 1887 Rathmannsdorf – 4. märts 1977 Essen) oli Saksa jurist ja valitsusametnik, kes nimetati Adolf Hitleri poliitilises testamendis Saksa Riigi viimaseks rahandusministriks ja kes täitis pärast Joseph Goebbelsi surma riigikantsleri ülesandeid.
Ta oli õppinud õigusteadust ja politoloogiat Halle ja Lausanne'i ülikoolis. Esimese maailmasõja ajal teenis Saksa armees, jõudes välja esimese leitnandi auastmeni. Autasustati Raudristiga. 7. veebruaril 1918 abiellus paruness Ehrengard von Plettenbergiga (1895–1979), kellega tal oli üheksa last: neli poega ja viis tütart. Ta oli Saksamaa rahandusminister 1. juunist 1932 kuni 23. maini 1945. Lisaks oli ta Saksamaa välisminister 1945. aasta 2. maist kuni 23. maini. Vahistati 23. mail 1945 Flensburgis koos teiste Saksamaa valitsuse liikmetega. 1949. aasta aprillis mõisteti ta kohtuprotsessil kümneks aastaks vangi, kuna tema juhitud Rahandusministeerium oli tegelenud tagakiusatud ja koonduslaagritesse saadetud juutide vara omistamisega. 31. jaanuaril 1951 vabanes Krosigk amnestiaga vanglast ja elas seejärel Essenis, kus tegutses publitsistina.
Johann Ludwig Schwerin von Krosigk oli üks esimesi kujundliku väljendi "raudne eesriie" kasutajaid raadiokõnes 2. mail 1945.
Sir

Sir (hääldus [sö:r]) on inglise keelt kõnelevates maades, eeskätt Suurbritannias, tiitliga alamaadli hulka kuuluvate isikute (baronet ja rüütel) poole pöördumisel kasutatav viisakussõna. Tihti arvatakse ekslikult, et "sir" on tiitel. 
Sõna "sir" viisakussõnana.
Pöördumis- või kõnetamisviis.
Viisakussõna "sir" kasutatakse kas suulise pöördumise korral eesnime ees (näiteks Sir Winston) või kirjaliku pöördumise korral ees- ja perekonnanime ees (näiteks Sir Winston Churchill) – sel juhul kirjutatakse see eesti keeles suure algustähega ja harilikus ehk püstkirjas. Kui viisakussõna "sir" kasutatakse eestikeelses tekstis ilma isiku pärisnimeta, siis kirjutatakse see väikse algustähega ja kursiivis.
Vajadus kasutada.
Viisakusvormelit "sir" kasutatakse pöördumisel järgmiste tituleeritud isikute poole:
Sõna "sir" kasutus koos tiitlit tähistavate postnominaalsete lühenditega.
Näiteid:
Kuid näiteks doktorikraadi ei kasutata koos viisakussõnaga "sir". Samuti ei kasutata sõna "sir" vaimulikkonnas:
Kui rüütliseisuse tunnused (näiteks ordenimärgid) on antud isikule, kes ei ole Suurbritannia ega Rahvaste Ühenduse kuningriigi kodanik, loetakse teda aurüütliks ning tema poole pöördumisel ei kasutata nime ees sõna "sir".
Eestlastest on niisugused:
Sõna "sir" kõnetlussõnana.
Sõna "sir" kasutatakse ka kõnetlussõnana meesisikute poole pöördumisel.
Vitus Bering

Vitus Jonassen Bering (kasutatud ka nimekuju Behring; august 1681 Horsens – 19. detsember 1741 Beringi saar, Kamtšatka poolsaare lähedal) oli Taanis sündinud Vene meresõitja. Vene laevastikus teenis ta ohvitserina 37 aastat.
Ta lõpetas 1703 Amsterdamis kadetikorpuse ja astus samal aastal Venemaa teenistusse alamporutšiku auastmes. Põhjasõjas teenis ta Venemaa Balti laevastikus, välja arvatud 1712–1715, mil ta Venemaa Aasovi laevastikus sõdis Türgiga. 1707 sai ta porutšikuks, 1710 leitnandiks, 1715 4. järgu kapteniks, 1717 3. järgu kapteniks, 1720 2. järgu kapteniks ja 1724 1. järgu kapteniks.
Ta abiellus venelannaga ja viimast korda elus viibis ta Taanis 1715. aastal.
Vene tsaar Peeter I käskis Beringil uurida Kaug-Ida alasid ning leida tee Indiasse. Ta võttis osa Suurest põhjaekspeditsioonist.
Aastal 1741 tegi avastusretke koos tüürimehe Aleksei Tširikoviga Alaska rannikule. Tagasiteel suri ta Komandorisaartel.
Aastaid ei tunnustatud Beringi avastusretkede väärtust, alles kapten James Cook tõestas Beringi vaatluste täpsust ja usaldusväärsust. Beringi nime kannab tänapäeval mitu geograafilist objekti: Beringi väin, Beringi meri, Beringi saar, Beringi liustik ja üks karu alamliik (Kamtšatka pruunkaru, "Ursus arctos beringianus"). Alates 6. märtsist 2006 kannab Vitus Beringi nime Petropavlovsk-Kamtšatskis asuv Kamtšatka Riiklik Ülikool.
Urmo Aava

Urmo Aava (sündinud 2. veebruaril 1979 Tallinnas) on endine Eesti autorallisõitja. 
Ta lõpetas aastal 1997 Kuusalu Keskkooli. 
Tema kaardilugeja oli Kuldar Sikk. 
Urmo Aava alustas oma rallikarjääri 1998. aastal. Tema esimeseks võistlusautoks oli Lada Samara. 
Pärast rallikarjääri lõppu on ta olnud Rally Estonia peakorraldaja, 2012–2018 kuulus Eesti Autospordiliidu juhatusse.
Autoralli maailmameistrivõistlused.
Autoralli maailmameistrivõistlustel osales ta esimest korda 2002 Soomes Tuhande järve rallil Ford Focusega ja katkestas selle ralli. Sel aasta ta rohkem autoralli MM-etappe ei sõitnud.
2003 sõitis ta kaasa 7 MM-etappi, kõik Euroopas või Türgis, ja lõpetas neist 4, millest parim tulemus oli Kreekas Akropolise rallil saavutatud 19. koht. Sellel ja kahel järgmisel aastal sõitis ta Suzuki Ignisel.
2004 sõitis ta samuti kaasa 7 MM-etappi, kõik Euroopas või Türgis, ja lõpetas neist 3. Kõige kõrgema, 12. koha saavutas ta Monacos.
2005 sõitis ta taas kaasa 7 MM-etappi, kõik Euroopas, ja lõpetas neist 5. Parim koht oli Tuhande järve ralli 16. koht.
2006 vahetas ta autot ja sõitis Suzuki Swiftil. Ta sõitis kaasa 6 MM-etappi, kõik Euroopas või Türgis, ega katkestanud ühtki (Soomes ta diskvalifitseeriti). Parim koht oli Türgis Anatoolia rallil saavutatud 16. koht. Sel aastal sai ta JWRC arvestuses maailmas teise koha.
Eesti 2006. aasta parima võistkonna valimisel said Urmo Aava ja Kuldar Sikk teise koha sõudmise paarisaerulise neljapaadi järel ja FC Levadia ees. 
2007 osales ta juba 10 etapil 16-st ja katkestas ainult korra. Põhiliselt sõitis ta Swiftiga, aga 3 etappi Mitsubishi Lanceriga ja just sellel saavutas ta oma parimad tulemused: 7. koha Tuhande järve rallil ja 8. koha Uus-Meremaa rallil. Nendelt saavutas ta oma elu esimesed MM-punktid. Hooaja kokkuvõttes oli ta 3 punktiga 19.
2008 sõitis ta Citroën C4-ga. Ta osales 10 MM-etapil 15-st ja jõudis pooltel esinemistel punktikohale. Parimaks kohaks jäi Akropolise ralli 4. koht. Seal võitis ta ka 2 kiiruskatset. Kokku saavutas ta sel aastal 13 punkti, mis andis hooajal 11. koha.
2009 pääses ta esimest korda tehasemeeskonda, sõites hooaja kaks avaetappi Iirimaal ja Norras Stobart Fordi meeskonnas. Ta saavutas neil vastavalt 10. ja 8. koha. Hiljem osales ta oma nime all veel Tuhande järve rallil Honda Civicuga, saades 29. koha. Hooaja kokkuvõttes oli ta 1 punktiga 19.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on neli last.
Pürolüüs

Pürolüüs on aine muundumine kõrgel temperatuuril ilma õhu juurdepääsuta (või vähese õhu juuresolekul). Võimaldab toota vedelkütuseid.
Pürolüüs on ainete termolüüsi tööstuslik rakendamine enamasti orgaanilist ainet sisaldavate materjalide korral. Pürolüüsiks nimetatakse tihti ka muidki keemiatööstuses kasutatavaid kõrgetemperatuurseid protsesse, nagu krakkimine, kuivdestillatsioon või destruktiivne destillatsioon. 
Orgaaniliste ühendite pürolüüsi peamised reaktsioonid on molekulide süsinikuskeleti lõhustumine (destruktsioon), funktsionaalrühmade täielik või osaline eraldumine (sellega kaasneb vee, ammoniaagi, süsinikmonooksiidi, süsinikdioksiidi jm lihtsamate ühendite moodustumine), lähtemolekulide ja nende fragmentide polümerisatsioon või kondensatsioon, lähteaine ja lõhustumissaaduste isomerisatsioon, vesiniku ümberjaotumine või eraldumine jm.
Looduslik orgaanilise aine pürolüüs esineb sügaval maapõues, kus lagunemine toimub kuumuse ja rõhu mõjul anaeroobsetes tingimustes pika aja jooksul ning tulemusena eraldub valdavalt metaan. Nii moodustuvad gaasilised saadused (maagaas, kaevandusgaas, kildagaas) ning maasügavusse jääb tahke jääk (antratsiit, pruunsüsi ja meresetete korral ka veest kergemad vedelad saadused, nagu nafta). 
Kõrgmolekulaarsete ainete analüüsil on üks laialtkasutatav meetod pürolüüsikromatograafia. Siin enne gaasikromatograafi kolonni sisenemist proov (plast, tekstiil, vedelkütus jm) kiiresti kuumutatakse, nii et suured molekulid lagunevad andes väiksemad lenduvad komponendid, mis edasi lahutatakse kolonnis ja saadakse materjalile iseloomulik pilt.
Hüdropürolüüs on orgaanilise aine termiline lagundamine kõrgel temperatuuril vee juuresolekul.
Pürolüüsi, millele eelneb pürolüüsitava aine pihustamine aerosooliks, nimetatakse pihustuspürolüüsiks.
Kütuste ja biomassi koospürolüüsil on täheldatud saaduste (õli või muud) sünergiafaktori muutust [Johannes I., Palu V. "Oil Shale" 2013, 30(4)].
Hüdrofiilsus

Hüdrofiilsus ehk veelembus on aine võime vastastikuliseks mõjuks veega.
Hüdrofiilsed ained on näiteks anorgaanilised soolad, tärklis ja savid. Hüdrofiilsete ainete molekulid on polaarsed. Need loovad keemilisi sidemeid vee polaarsete molekulidega.
Vastupidi, hüdrofoobid ei ole vee suhtes atraktiivsed ja võivad tunduda sellest hoopis eemaletõrjutud. Hügroskoobid tõmbavad vett ligi, kuid vesi neid ei lahusta. 
Molekulid.
Hüdrofiilne molekul on molekul või molekuli osa, mille koostoimed vee ja muude polaarsete ainetega on termodünaamiliselt soodsamad kui nende koostoimed õli või muude hüdrofoobsete lahustitega. Nad on tavaliselt võimelised moodustada vesiniksidet. See muudab need molekulid lahustuvaks mitte ainult vees, vaid ka teistes polaarsetes lahustites. 
Hüdrofiilseid ja hüdrofoobseid molekule nimetatakse ka vastavalt polaarseteks ja mittepolaarseteks molekulideks. Mõned hüdrofiilsed ained ei lahustu. Sellist segu nimetatakse kolloidiks. 
Hüdrofiilsed ained (nt soolad) võivad näiliselt õhust vett ligi tõmmata. Ka suhkur on hüdrofiilne. Suhkur, mida puistatakse tükeldatud puuviljadele, „tõmbab vee välja“ hüdrofiilse toimega, muutes puuviljad mahlakaks ja märjaks, nagu tavalise maasikakompoti retseptis. 
Kemikaalid.
Hüdrofoobsete kemikaalide lahustuvuse optimeerimiseks võib kasutada vedelat hüdrofiilset kemikaali, mis on kompleksselt ühendatud tahkete kemikaalidega. 
Vedelad kemikaalid.
Hüdrofiilsete vedelike hulka kuuluvad näiteks ammoniaak, alkoholid, mõned amiidid, karbamiid, ja mõned karboksüülhapped, nagu äädikhape. 
Tahked kemikaalid.
Tsüklodekstriinid.
Tsüklodekstriine kasutatakse ravimilahuste valmistamiseks, püüdes külalislahustena hüdrofoobseid molekule. Kuna tsüklodekstriinide inkorporeeritud ühendid koos hüdrofoobsete molekulidega on võimelised tungima kehakudedesse, saab neid kasutada bioloogiliselt aktiivsete ühendite vabastamiseks spetsiifilistes tingimustes. Näiteks testosterooni komplekseerimisel hüdroksüpropüül-beta-tsüklodekstriiniga (HPBCD) saavutati sublingvaalse tee kaudu 95% testosterooni imendumine 20 minutiga, kuid HPBCD ei imendunud, samas kui hüdrofoobne testosteroon imendub tavaliselt sublingvaalse tee kaudu vähem kui 40%.
Isogoon

 Isogoon ehk samakäändejoon on ühesuguse magnetilise deklinatsiooniga punkte kaardil ühendav joon.
Inklinatsioon

Inklinatsioon on nurk vertikaaltasandil geograafilise meridiaani (maakera pinnal) ja mõne teise tasapinna vahel.
Kasutatakse näiteks magnetmeridiaani (magnetvälja jõujoone; magnetiline inklinatsioon) või satelliitide orbiidi kalde näitamiseks.
Sarah Michelle Gellar

Sarah Michelle Prinze (neiupõlvenimega Sarah Michelle Gellar; sündinud 14. aprillil 1977 New Yorgis) on Kuldgloobusele nomineeritud ja Emmy auhinna pälvinud USA filminäitleja. 
Tema esimene tuntum teleseriaaliroll oli Kendall Hart seebiooperis "Kõik mu lapsed" ("All My Children"), mille eest ta sai Daytime Emmy. Aastatel 1997–2003 kehastas ta Buffy Summersit populaarses telesarjas "Vampiiritapja Buffy" ("Buffy the Vampire Slayer"). Selle rolliga kandideeris ta kõigil neil seitsmel aastal järjest parima teleseriaali naisosatäitja Saturni auhinnale ning võitis selle 1999. aastal.
Prinze on mänginud mängufilmides "Eelmise suve saladus" ("I Know What You Did Last Summer"; 1997), "Karje 2" ("Scream 2; 1997), "Õelad kavatsused" ("Cruel Intentions"; 1999), "Harvard Man" (2001), "Scooby-Doo" (2002) ja "Vimm ("The Grudge"; 2004). 
Isiklikku.
Sarah Michelle Gellar abiellus 1. septembril 2002 Freddie Prinzega ning 2007. aastal võttis ta viienda pulma-aastapäeva puhul endale ka abikaasa perekonnanime. 2009. aastal sündis neil tütar Charlotte Prinze.
Prinzel on "taekwondo"'s must vöö.
Eerik Kumari looduskaitsepreemia

Eerik Kumari looduskaitsepreemia on Eesti tähtsaim looduskaitseline autasu. Seda antakse välja alates 1989. aastast. Alates 2010. aastast antakse koos preemiaga üle ka looduskaitse kuldmärk. Preemiat antakse välja Eerik Kumari auks.
Preemiat annab välja Kliimaministeerium pikaajalise väljapaistva tegevuse eest looduse uurimisel, looduskaitse korraldamisel, looduskaitseteadmiste levitamisel, säästva looduskasutuse põhimõtete propageerimisel.
Kurss

Kurss on nurk meridiaani põhjasuuna ja sõiduki liikumissuuna vahel mõõdetuna kraadides.
Põlluvahi maja

Põlluvahi maja on 18. sajandi lõpus ehitatud väike hoone Kuressaare linna Põllu alevis Kitsa ja Kitzbergi tänava nurgal.
Kahekorruseline viilkatusega kivimaja oli mõeldud põlluvahi elamuks. 
Praeguse Kitsa tänava joonelt algasid Suuremõisa põllud. Valvuri ülesandeks oli tõenäoliselt jälgida, et linna loomad ei pääseks põldudele. Teiselt korruselt oli seda parem teha.
Klark

Keemilise elemendi klark näitab tema keskmist sisaldust maakoores.
Omadus on nimetatud Ameerika Ühendriikide geokeemiku Frank Wigglesworth Clarke'i järgi.
Lõunapoolus

Lõunapoolus ehk geograafiline lõunapoolus on lõunapoolkera punkt, kus Maa pöörlemistelg lõikub Maa pinnaga. See asub Antarktise keskosas 2835 m kõrgusel merepinnast, kus jää paksus on umbes 2700 m, nii et kui kõik see jää sulaks, oleks lõunapoolus allpool merepinda. Lähim meri, McMurdo laht, on umbes 1300 km kaugusel.
Lõunapoolust ei tohi segamini ajada magnetilise lõunapoolusega.
Lõunapooluse koordinaatideks märgitakse tavaliselt lihtsalt 90° S. Kõik pikkuskraadid saavad lõunapoolusel kokku ja sellepärast ei ole lõunapooluse pikkuskraad defineeritud. Kui siiski on tarvis ka pikkuskraadi anda, siis kasutatakse selleks 0 °W. Ükskõik mis suunas lõunapooluselt liikuda, on see ikka põhjasuund. Ent lõunapoolusel kasutatakse siiski kokkuleppeliselt ka ilmakaari; sel juhul tähendab nullmeridiaan põhjasuunda. 
Lõunapoolusel on 6 kuud aastas polaaröö ja 6 kuud aastas polaarpäev. Polaarpäeva ajal on päike küll kogu aeg näha, ent on madalal ega soojenda. Lõunapoolus on alati kaetud jää ja lumega, mis peegeldavad tagasi peaaegu kogu päikesekiirguse. Seetõttu on lõunapoolus üks kõige karmima kliimaga kohti maailmas. Lõunapoolusest külmem koht on polaarjaam Vostok, mis asub veelgi kõrgemal ja merest veelgi kaugemal.
Juulis on keskmine õhutemperatuur –63 °C, jaanuaris –23 °C. Registreeritud kõrgeim õhutemperatuur on –13,6 °C (27. detsember 1978) ja madalaim –82,8 °C (23. juuni 1982). Aasta keskmine sademehulk on 2,5 mm. Rohkem toovad lund tuuled, paarkümmend sentimeetrit aastas. Õhuniiskus on praktiliselt 0.
Lõunapoolus on palju külmem kui põhjapoolus. Esiteks asub põhjapoolus meretasemel, lõunapoolus kõrgmägedes. Teiseks asub põhjapoolus merel, mis toimib soojareservuaarina, lõunapoolus maismaamassiivi keskel, kus soojusallikat pole.
Lõunapoolusel olev jää liigub kiirusega kümmekond meetrit aastas Weddelli mere suunas. Seetõttu tuleb lõunapooluse tähist aeg-ajalt nihutada. Seda tehakse kord aastas, aastavahetusel. Tähiseks on metallvai, mille juures oleval metallsildil on Roald Amundseni ja Robert Scotti lõunapoolusele jõudmise kuupäevad.
Ajalugu.
14. detsembril 1911 jõudis esimese inimesena lõunapoolusele norra polaaruurija Roald Amundsen, edestades vaid ühe kuuga Briti maadeuurija Robert Scotti ekspeditsiooni. 29. novembril 1929 lendas USA kontradmiral Richard Byrd esimesena üle lõunapooluse.
1956. aastal asutati lõunapoolusel Amundseni-Scotti polaarjaam, mis kuulub Ameerika Ühendriikidele.
Välislingid.
Amundseni-Scotti polaarjaama veebikaamera video
Marly masin

Marly masin oli aastatel 1681–1688 Prantsuse päikesekuninga Louis XIV korraldusel rajatud veetõsteseade Versailles' lossi purskkaevude ja veevärgi jaoks. Viiekilomeetrises torustikus pumbati 200 m² vett tunnis Seine'i jõest 163 meetri kõrgusele. Selleks kasutati 221 pumpa, mida käitas 13 kaheksameetrise läbimõõduga vesiratast. Seadme käigushoidmine nõudis kuuekümne mehe pidevat tööd. Tihti esines tõrkeid ning oli vaja kulukaid parandustöid.
Seade hävis Prantsuse revolutsiooni päevil.
Elfriede Lender

Elfriede Amanda Lender (sünninimi Elfriede Meikov, teised nimekujud: Elfriide Lender, Elfriide Amanda Lender; 7. mai (ukj 19. mai) 1882 Tallinn – 10. aprill 1974 Stockholm) oli eesti haridustegelane ja õpetaja. Ta oli Eestimaa kubermangu esimese eestikeelse tütarlaste kooli rajaja.
Elulugu.
Elfriede sündis vabrikutööliste peres. Tema isa oli sadulsepp, ema teenis elatist kodus õmblemisega. Hariduse omandas ta saksakeelses eraalgkoolis (pr. Schröppe koolis) ja venekeelses Tallinna Aleksandri gümnaasiumis, kus 1900. aastal lõpetas pedagoogilise täiendusklassi ja sai algkooliõpetaja kutse. Aastatel 1920–1926 omandas Elfriede Lender Tartu ülikoolis filosoofiateaduskonnas eksternina ladina keele õpetaja kutse. 
Aastatel 1901–1904 töötas ta Dr. Martin Lutheri vaeslastekodu algkoolis ja I poeglaste kroonualgkoolis. Mõni aeg hiljem abiellus ta inseneri Voldemar Lenderiga. 
Koolide rajaja.
Aastal 1906 asutas ta maksuta eraalgkooli, mis oli mõeldud mõlemast soost vaestest peredest õpilastele. 9. septembril 1907 oli Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumi avaaktus. Koolis alustas tööd kaks ettevalmistus- ning I, III ja IV gümnaasiumiklass – kokku 81 tüdrukut. Aastatega muutus õpilaste hulga suurenemisega ka klasside arv: 1912. aastaks oli väljakujunenud kolm ettevalmistus-, seitse gümnaasiumi põhi- ja üks pedagoogiline täiendusklass. Samal aastal lõpetas esimene lend. Aastal 1917 õppis koolis juba 461 tütarlast, kellest enamik eestlased. Kool tegutses kuni 1940. aastani.
Hilisem periood.
30. septembril 1939 suri abikaasa Voldemar Lender. 1940. aasta sügisel, Nõukogude okupatsiooni alguses, kaotas Elfriede oma koolis direktorikoha ning Lenderi eragümnaasium formeeriti Tallinna 8. keskkooliks, mida ta juhtis veel Saksa okupatsiooniperioodil.
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, kus tegutses kuni 1962. aastani kooliametnikuna ja pani kirja ka oma memuaarideraamatu. Tema viimased neli eluaastat möödusid haigevoodis. Elfriede Lender suri 92-aastaselt ning maeti Stockholmi Metsakalmistule.
Isiklikku.
Elfriede Lender abiellus 1904. aastal inseneri Voldemar Lenderiga, kellest sai 1906 esimene eestlasest Tallinna linnapea. Poeg Uno Lender (1906–1942) oli diplomaat, advokaat ja Tartu ülikooli rahvusvahelise õiguse dotsent; teine poeg Henno Lender (1905–1991), tütar Jutta Lender (1910–1979) tegutses kooliõpetajana, teine tütar oli Ilka Lender (1912–1990).
Mälestuse jäädvustamine.
16. novembril 2010 avati Elfriede Lenderi lapsepõlvekodu seinal Tallinnas Toompeal Toom-Rüütli 12 talle pühendatud mälestustahvel. Bareljeefi autor on skulptor Aime Kuulbusch-Mölder. On kaalutud ideed nimetada Politseiaed ümber Lenderite aiaks või pargiks. 2017. aastal valmis plaan paigutada Politseiaeda kahest pingist koosnev Lenderite memoriaal, mille ühel pingil istub Elfriede Lender ja teisel tema abikaasa Voldemar kui esimene eestlasest Tallinna linnapea. Mälestusmärk avati 5.veebruaril 2019.aastal.
Käharpea mänd

Käharpea mänd on kunagisel Käharpea talu asemel jäänukmärgina kasvav üksik looduskaitsealune põlispuu Rapla maakonnas Kohila vallas Pahkla lähedal. See on Raplamaa jämedaim mänd.
Jaanimäe mänd

Jaanimäe mänd on Meegaste Jaanimäe tipus kasvav looduskaitsealune põlispuu Valga maakonnas Otepää vallas Meegaste külas.
Puu kõrgus on 17 m, ümbermõõt 1,8 m, hinnanguline vanus 200–230 aastat.
Meriküla mänd

Meriküla mänd on looduskaitsealune põlispuu Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Merikülas Narva – Narva-Jõesuu – Hiiemetsa maantee ääres (22. kilomeetril). Mänd on harva esineva põõsast meenutava võraga paljuharuline puu. Ümbermõõt 4,1 m, kõrgus 19 m (1997).
Rahvasuus on mänd tuntud kui "Musumänd" või "Šiškini mänd".
Legendi järgi armastanud Vene maalikunstnik Ivan Šiškin selle männi alla istuda.
Legend.
Legend räägib, et armunud, kes selle puu all suudlevad, jäävad igavesti ühte.
Ojasoo männid

Ojasoo männid on looduskaitsealused põlispuud (männid) Harju maakonnas Kose vallas Ojasoo küla põllul. 
Ühe puu ümbermõõt on 3,1 m ja kõrgus 22 m. Teisel puul (praeguseks kuivanud) vastavalt 3,0 ja kõrgus 24 m.
Tagasauna mänd

Tagasauna mänd on looduskaitsealune põlispuu Harju maakonnas Anija vallas Voose külas Paunküla–Vetla tee ääres, Tagasauna talu lähedal. Puu ümbermõõt on 2,4 m ja kõrgus 25 m, võra kõrgus 8,5 meetrit. Seda ümbritseb 50 meetrine kaitsevöönd.
Läheduses on ka kultusekivi ja Voose ohvriallikas.
Ihamaru Palojärv

Palojärv (ka "Ihamaru Palojärv, Ihamaru Palujärv, Palujärv") on puhtaveeline metsajärv Põlvamaal Kanepi vallas Ihamarust põhjas. Tuntud ka puhke- ja supluspaigana.
Suurus 8,2 ha, sügavus 10 m.
Väikene Palojärv

Väikene Palojärv (ka: Väike Palojärv, Väike Palu järv, Kogrejärv, Ihamaru Kogrejärv) on väike metsajärv Põlva maakonnas Kanepi vallas Ihamaru külas põhja pool ja suurest Palojärvest lääne pool.
Palojärv

Palojärv on mitme Eesti järve nimi:
Volkswagen Scirocco

Volkswagen Scirocco on väike kolmeukseline sportauto, mida tootis Volkswagen kahe põlvkonna vältel 1974–1992 ning mille kolmandat põlvkonda toodeti aastatel 2008–2017. 
Esimene põlvkond (1974).
1970. aastate alguses kavandasid Volkswagen ja Porsche ühisprojekti Project 425 Volkswagen Karmann Ghia järeltulija jaoks, lisaks soovis Porsche välja vahetada oma mudeli 914. Alanud naftakriisi tõttu otsustas Volkswagen projektist loobuda ja selle asemel arendas välja Golfi põhjal Scirocco, mille esmaesitlus toimus 1973. aastal Genfi autonäitusel. Vaatamata sellele, et auto kasutas Volkswagen Golfi tehnikat ja Volkswageni A1 platvormi, siis disainer Giorgetto Giugiaro kujundas Scrirocco Golfist oluliselt sportlikumaks. Mudeli müük kulges edukalt. 
Teine põlvkond (1981).
Teise põlvkonna kujustas Volkswageni disainimeeskond Herbert Schäferi eestvedamisel ja vaatamata oluliselt muudetud disainile, jäi endiselt kasutusele Volkswageni A1-platvorm. Auto esmaesitlus toimus 1981. aasta Genfi autonäitusel. 
Sciroccot toodeti 1992. aastani ning Scirocco vahetas järk-järgult välja algselt kõrgemasse klassi mõeldud Volkswagen Corrado, mis oli tootmises alates 1988. aastast ning millel oli juba uuem A2-platvorm. Corradot toodeti 1995. aastani. 
Kolmas põlvkond (2008).
Scirocco nimi võeti uuesti kasutusele 2008. aastal kui hakati tootma kolmanda põlvkonna Sciroccot. Uus Scirocco baseerus VW Golfi 5. põlvkonna mudelil ja kasutas PQ35 platvormi. 
Scirocco tootmine lõppes 2017. aastal ning järeltulijat 3. põlvkonna Sciroccole ei valmistatud.
Schlössli

Schlössli on linnus Šveitsi linnas Aaraus. Ta paikneb vanalinna loodeserval, pärineb 13. sajandist ning on linna vanim säilinud hoone. 
Hoone.
Ehitise tuuma moodustab hästi säilinud 25 m kõrgune keskaegne elutorn. See koosneb kihiti laotud jämedalt välja raiutud rändrahnudest (megaliitmüür). Sellele on peale ehitatud 14. sajandi algusest pärinev "palatium", 16. sajandist pärinev elukompleks ning 1790. aastast pärinev trepikoda. Kunagisest linnusekraavist sissekäigu juurde viib varikatusega puusild. 
Schlösslis paikneb Aarau linnamuuseum. See tutvustab linna ajalugu, näitab mineviku käsitööd ja elamiskultuuri. Üks osa muuseumist on pühendatud mõõteriistadele ja fotograafiale. Üksikud ruumid on pühendatud Aarauga seotud isikutele. 
Schlössli lähedal on "Haus zum Schlossgarten", kus 1798 oli Helveetsia Vabariigi valitsuse residents.
Android

 
Android on inimesesarnane tehisintellektiga robot. Kuigi tänapäeval ei suudeta tehisintellektiga androide veel valmistada, on loodud mitmeid inimesesarnaseid roboteid, mis teatud olukordades käituvad sarnaselt inimesega.
Fovism

Fovism on 20. sajandi alguses välja kujunenud kunstivool, mis on omane foovide rühmitusse kuulunud prantsuse kunstnikele. 
Foovide esimene ühisnäitus toimus 1905. aasta Pariisi Sügissalongis. Nime võlgnevad foovid kunstikriitik Louis Vauxcelles'i märkusele, kes arvas end olevat nende teoste keskel kui "metsikute loomade seas" (pr k "parmi les fauves"). 
Foovid hülgasid pea täielikult senise kunsti põhitõed, näiteks valguse ja varjuga modelleerimise ning objektidele ainuomaste värvide kujutamise. Nende peaeesmärgiks sai kunstniku enese tunnete ja meeleolude, mitte nähtavate asjade jäljendamine. Eeskuju said nad Vincent van Goghi elamuslikest teostest. 
Foovid moodustasid üsna kindlapiirilise rühmituse, kes pidevalt suhtles ja kunstiprobleeme arutas. Sellest peale said ühesuguste veendumuste ja kujutamislaadiga kunstnike seltskonnad 20. sajandi kunstis üsna tavalisteks. 
Foovid püsisid suhteliselt ühtsed 1907. aastani, mil enamik senistest liikmetest haarasid kinni uutest väljakutsetest ja läksid edasi teist teed.
Fovismil on 20. sajandi kunstile suur mõju. Foove peetakse ekspressionismi eelkäijateks, kuid näiteks Georges Braque pöördus hoopis kubistliku stiili poole.
Foovid.
Foovide hulgas oli erandlik kunstnik Georges Rouault (1871–1958), keda teistega sidusid ainult mõned välised tunnused. Nooruses oli ta töötanud keskaegsete kirikute vitraažide taastamisel. Tema töödele on iseloomulikud jõulised mustad piirjooned ja otsekui hõõguvad värvid. Tema tööde teemad on sageli pärit piiblist, teoste üldine vaim süngevõitu ja moraliseeriv.
Kambja ristimänd

Kambja ristimänd (ka "Kaatsi ristimänd II") on looduskaitsealune mänd (ristipuu) Prangli laanes. Puu asub Tartumaal Kambja vallas.
Ümbermõõt 3 m, kõrgus 39 m (1999).
Männi tüvesse on sellest möödunud matuserongid kuni nelja meetri kõrgusele lõiganud riste. Puu tüvel on spiraalne koorevigastus, mis on tekkinud välgulöögist.
Meenemünt

Meenemünt on mingi sündmuse või isiku mälestuseks valmistatud münt. Meenemündid võib jagada kaheks – n-ö tavakäibesse mõeldud mündid ja kollektsionääridele mõeldud mündid. Viimased on reeglina valmistatud väärismetallist "proof"-kvaliteediga.
Eesti Vabariigi meenemündid

[zipedit]Eesti Vabariigis on käibele lastud järgnevad meenemündid
Euroalal vermitakse meenemündid "(collector coins) "väärismetallist, et jäädvustada tähtsaid isikuid ja sündmusi. Meenemündid ei ole mõeldud ringlusse laskmiseks ja need kehtivad seadusliku maksevahendina üksnes mündi emiteerinud riigis. Väärismetallist meenemüntide müügihind on enamasti kõrgem mündi nimiväärtusest.
Eestis on võimalik meene- ja mälestusmüntide kohta ka ise ettepanekuid esitada. Ideekavandite ettepanekuid kogub Eesti Pank, kes emiteerib meenemünte Eesti olulisemate sündmuste, objektide ja mälestuspäevade tähistamiseks
Ühe skandaali märkmed (film)

"Ühe skandaali märkmed" (originaalpealkiri "Notes on a Scandal") on Oscarile nomineeritud 2006. aasta Suurbritannia draamafilm, mille lavastaja on Richard Eyre.
Film põhineb 2003. aastal ilmunud Zoë Helleri romaanil "Ühe skandaali märkmed". See räägib noore kunstiõpetaja Sheba Harti (Cate Blanchett) salajasest armusuhtest oma õpilasega ning sõprusest range ajalooõpetaja Barbara Covettiga (Judi Dench), kes saab afäärist teada ja näeb selles võimalust veelgi süvendada oma sõprust Shebaga.
Ühe skandaali märkmed

"Ühe skandaali märkmed" (inglise keeles "Notes on a Scandal; Ameerika Ühendriikides "What Was She Thinking? Notes on a Scandal") on Zoë Helleri 2003. aastal ilmunud romaan, mis räägib kauni noore keraamikaõpetaja Sheba Harti ja tema õpilase Steve Connolly keelatud armastusest.
Romaan jõudis 2003. aasta Bookeri kirjandusauhinna ja Briti Raamatuauhinna lõppvalikusse ning kandideeris Orange Prize'ile.
Eesti keeles ilmus teos 2006. aastal kirjastuse Pegasus väljaandel Katrin Markovi tõlkes.
Raamatul põhinev linateos "Ühe skandaali märkmed" esilinastus 2006. aasta detsembris, seal mängisid peaosi Judi Dench ja Cate Blanchett.
Patrick Marber

Patrick Albert Crispin Marber (sündinud 19. septembril 1964 Londonis Suurbritannias) on inglise näitekirjanik, režissöör ja näitleja.
Ta on kirjutanud stsenaariumi filmidele "Closer" ("Tule lähemale"; 2004) ja "Notes on a Scandal" ("Ühe skandaali märkmed"; 2006) ning olnud viimase eest Oscarile nomineeritud.
Peter Morgan

Peter Morgan (sündinud 10. aprillil 1963 Londonis) on Oscarile nomineeritud ja Kuldgloobusega pärjatud inglise stsenarist ja näitekirjanik. 
Ta on kirjutanud stsenaariumi 2006. aasta filmile "Kuninganna" ja aidanud kirjutada stsenaariumi ka filmile "Šotimaa viimane kuningas".
Vampiiritapja Buffy

"Vampiiritapja Buffy" (originaalpealkiri "Buffy the Vampire Slayer") on aastatel 1997–2003 toodetud USA draamasari, mille looja on Joss Whedon.
Sari räägib fiktiivses Sunnydale'i linnas California osariigis elavast noorest koolitüdrukust Buffy Summersist (Sarah Michelle Gellar), kelle ülesanne on võidelda linnas elutsevate vampiiride, deemonite ja mustade jõududega. Selle juures on talle abiks vaatleja Rupert Giles (Anthony Stewart Head) ning sõbrad Willow (Alyson Hannigan) ja Xander (Nicholas Brendon).
Sarjast said alguse ka mitmed Buffy-teemalised tooted, näiteks raamatud, koomiksid ja videomängud. Lisaks loodi 1999. aastal sarjast "spin-off"-seriaal pealkirjaga "Angel"
Caseyri neem

Caseyri neem (varasem nimi "Guardafui neem"; ka "Guardafui", "Gees Gwardafuy", "Ras Asir") on 275 m või 244 m kõrgune kaljuneem Somaali poolsaare (Aafrika Sarve) kirdetipus. Araabia mere poolt vaadatuna algab selle juurest Adeni laht (neemest põhja pool). Lõuna poole jääb India ookean. 
Tema koordinaadid on 11° 50' N, 51°17' E. Teda nimetatakse mõnikord Aafrika mandri kõige idapoolsemaks tipuks (tavaliselt peetakse selleks Xaafuuni neeme, mis asub Caseyri neemest 100 km kaugusel lõunas pisut ida pool). Ta asub Bereeda (62,1 km) ja Jeemenile kuuluvate Sokotra saarte (umbes 100 km) vahel. 
Neem asub Somaalia Bari ringkonna territooriumil, kuid faktiliselt kuulub rahvusvaheliselt tunnustamata riigile Puntlandile. 
Neemel on majakas, mis rajati 1924. Itaalia okupatsiooni ajal nimetati seda "Faro Francesco Crispi". Seal oli ka raadiojaam. Neemest lõuna pool on Sennarefi neem, mida meresõitjad ajasid udu tõttu sageli segi Caseyri neemega. See on põhjustanud sagedasi laevahukke. 
Nimi.
Antiikajal hüüti seda neeme Aromatum Promontorium 'vürtside neem', samuti Elevandineemeks. Hiljem sai ta laevasõidu ohtlikkuse tõttu nimeks "Guardafui". See nimi tähendab Levandi meremeeste "lingua franca"'s 'ole valvas ja põgene'.
Neeme kohal kõrguvat mäge hüüavad kohalikud Gardaf või Jardaf, neeme ennast Azor. Araabiakeelset nime Jard Hafūm ja nime Guardafui seostatakse mäe nimega.
Kirjanduslik mainimine.
Neeme mainitakse Luís de Camõesi "Lusiaadides", laul X, 97:
"O Cabo vê já Arómata chamado,"&lt;/br&gt; 
"E agora Guardafú, dos moradores,"&lt;/br&gt; 
"Onde começa a boca do afamado"&lt;/br&gt;
"Mar Roxo, que do fundo toma as cores;"&lt;/br&gt; 
"Este como limite está lançado"&lt;/br&gt;
"Que divide Asia de Africa; e as milhores"&lt;/br&gt;
"Povoações que a parte Africa tem"&lt;/br&gt;
"Maçuá são, Arquico e Suaquém."
Xaafuuni neem

Xaafuuni neem ("Ras Hafun", "Raas Xaafuun"; varasem eestikeelne nimi "Hafuni neem") on neem Somaalia kirdeosas (faktiliselt Puntlandi territooriumil). 
Neeme geograafilised koordinaadid on 10°26′38" N 51°23′ E (teistel andmetel 51°24′40"). Seal asub Aafrika mandri kõige idapoolsem punkt. (Mõnikord on idapikkuseks arvatud 51°16′ E ning 150 km põhja pool asuvat Caseyri neeme peetud idapoolsemaks.)
Neem on kaljune ning 180 m kõrgune. 
Neem asub Xaafuuni poolsaarel. Ta on Aafrika mandriga 20 km pikkuse, 1–3 km laiune ja kuni 5 m kõrgusele ulatuva liivase maasääre (tombolo) kaudu. 
Xaafuuni neemel arvatakse olevat asunud antiikajal mainitud Opone kaubanduskeskus. Michigani Ülikooli arheoloogid, kes tegid Xaafuuni neemel arheoloogilisi väljakaevamisi, leidsid Vana-Egiptuse, Vana-Rooma ja Pärsia lahe äärsete maade keraamikat.
2 km maasäärest ida pool on kalurite asula Xaafuun. 
26. detsembril 2004 jõudis neemele 2004. aasta India ookeani maavärinast põhjustatud tsunami. See piirkond sai Aafrikas kõige rohkem kannatada. Peaaegu kõik hooned hävisid, üle 100 inimese sai surma.
Aarjalased

Aarjalased ehk aarialased olid varased indoiraani keeli kõnelnud hõimud. 
Alates 3. aastatuhandest eKr rändasid nad Kesk-Aasia steppi Kaspia ja Araali merest põhja pool.
2. aastatuhandel eKr rändas aarjalaste india haru üle Hindukuši Loode-Indiasse, kus nad leidsid eest Harappa kultuuri. Iraani aarjalaste sisseränne praeguse Iraani ja Afganistani territooriumile dateeritakse 10. ja 11. sajandiga eKr.
Antti Aarne

Antti Amatus Aarne (5. detsember 1867 Pori – 5. veebruar 1925 Helsingi) oli soome folklorist, kes on tuntud eeskätt muinasjuttude uurijana.
Ta lõi aluse Aarne-Thompsoni muinasjuttude klassifikatsioonisüsteemile.
Elulugu.
Aarne õppis 1893–1898 Venemaal ning oli seejärel Venemaa gümnaasiumides keeleõpetaja ning direktor. Aastal 1908 promoveerus ta doktoritööga "Võrdlevad muinasjutu-uuringud". Alates 1911. aastast oli ta Helsingi ülikoolis soome ja võrdleva rahvaluuleteaduse dotsent, alates 1922. aastast erakorraline professor. 
Antti Aarnet ning Julius ja Kaarle Krohni peetakse geograafilis-ajaloolise meetodi rajajateks. Aastal 1910 avaldas ta muinasjuttude tüpoloogia ("Verzeichnis der Märchentypen mit Hülfe von Fachgenossen"), mille ameeriklane Stith Thompson algul 1928 ja veel kord 1961 oluliselt ümber töötas, lisades ka täiendusi.
Euroopa maad

Iseseisvad riigid.
 (1) loodusgeograafiliselt asub riik Aasias
 (2) 95% Kasahstani territooriumist asub Aasias. Euroopa osa suurus on 148 000km² 
 (3) 97% Türgi territooriumist asub Aasias
 (4) "de iure" Šveitsil pealinna ei ole, "de facto" on selleks Bern
Sõltuvad alad.
(1) loodusgeograafiliselt riik asub Aasias&lt;br&gt;
Tunnustamata riigid.
(1) loodusgeograafiliselt riik asub Aasias&lt;br&gt;
(2) tunnustatud mitmete riikide poolt&lt;br&gt;
(3) tunnustatud ainult Türgi poolt
Xaafuuni poolsaar

Xaafuuni poolsaar (varasem eestikeelne nimi "Hafuni poolsaar") on 40 km pikkune madal poolsaar Somaalias Bari ringkonnas (faktiliselt Puntlandi territooriumil). Selle idaotsas on Xaafuuni neem.
Neeme ühendab Aafrika mandriga 20 km pikkune, 1..3 km laiune ja kuni 5 m kõrgusele ulatuv liivane maasäär.
Xaafuuni neemel arvatakse olevat asunud antiikajal mainitud kaubanduskeskus Opone.
2 km maasäärest ida pool on kalurite asula Xaafuun.
26. detsembril 2004 jõudis neemele 2004. aasta India ookeani maavärinast põhjustatud tsunami. See paik sai Aafrikas kõige rohkem kannatada. Peaaegu kõik hooned hävisid, üle 100 inimese sai surma.