tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vikerhommik

"Vikerhommik" on Vikerraadio igapäevane hommikuprogramm. Argipäeviti on see eetris kella 5.30–10.00, nädalavahetusel on algus kell 7.05 (laupäeviti lõpeb kell 10.45 ja pühapäeviti kell 10.00). 
"Vikerhommiku" nime kannab programm alates 1998. aastast, varem oli selle asemel kavas "Raadiohommik". Kantar Emori raadioauditooriumi uuringute põhjal on tegemist Eesti kõige suurema auditooriumiga raadiosaatega. 
Saateplaan.
Programm koosneb intervjuudest, uudistest ja liiklusinfost. Vahendatakse ka teadusuudiseid, spordisõnumeid ja ajaleheülevaateid. Argipäeval kell 8.40 on eetris rubriik "Maailm täna", kus välismaa (Prantsusmaa, Hiina, Venemaa, Saksamaa, Hispaania, Rootsi, Suurbritannia või Aasia) meediat jälgivad ajakirjanikud käsitlevad olulisemaid teemasid. 
Hommikuprogrammi ühe osa moodustab rubriik "Õnnesoovid" (eetris igal nädalapäeval kell 9.45), kus õnnitletakse nimeliselt neid sünnipäevalapsi, kel aastaid üle 80. 
ERRi uudised on "Vikerhommiku" eetris argipäeviti igal täis- ja pooltunnil, pikemad uudistesaated kell 7.00 ja 9.00. Nädalavahetustel on uudised eetris ainult täistundidel, uudistetoimetus alustab tööd kell 7.
Saatejuhid.
Vikerraadio hommikuprogrammi juhivad põhiliselt Kirke Ert, Taavi Libe, Margit Kilumets, Sten Teppan, Märt Treier ja Janek Luts. Nädalalõpul teevad saadet Kaja Kärner, Anu Välba ja Piret Kooli. 
Varem on "Vikerhommiku" saatejuhtide hulka kuulunud Terje Soots, Meelis Süld, Kerttu Kaldoja, Erle Loonurm, Rasmus Kagge, Mall Mälberg, Meelis Kompus, Mart Ummelas, Liina Lepik, Vahur Kersna, Priit Põiklik, Andri Maimets, Neeme Brus, Ain Saarna, Lauri Hussar, Andres Ammas, Margus Saar, Rain Kooli, Kadri Põlendik, Romi Hasa, Mart Normet, Toomas Luhats, Priit Kuusk, Brent Pere jt.
Koonga järv

Koonga järv on Koonga küla keskusest 500 m põhja suunas Lääneranna vallas Pärnu maakonnas asuv järv. 
Järve pindala on 2,8 ha, kaldajoone pikkus on 1180 m.
Järvest 150 m ida pool kulgeb põhja-lõunasuunalisena Vanamõisa–Koonga–Ahaste tee.
Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Koonga järve keskkonnaregistri kood on VEE2082320.
Laiksaare järv

Laiksaare järv (ka "Asuja paisjärv, Kaalu paisjärv") on paisjärv Pärnumaal Saarde vallas.
Kliimaks

Kliimaks ehk lõppkooslus (ka "püsikooslus") on ökoloogias ökosüsteemi(de) koosluste arengurea enam-vähem püsiv lõppjärk, kus koosluste vahetumist (suktsessiooni) ei pruugi enam toimuda. Samas on koosluste fluktuatsioonid iseloomulikud ka kliimakskooslustele.
Ökoloogilise kliimaksiõpetuse rajajaks on Frederic Clements.
Kvartal (ajavahemik)

Kvartal ehk veerandaasta on ajavahemik: 
• 1. jaanuarist 31. märtsini (esimene kvartal), 
• 1. aprillist 30. juunini (teine kvartal), 
• 1. juulist 30. septembrini (kolmas kvartal) või 
• 1. oktoobrist 31. detsembrini (neljas kvartal).
Nedrema järv

Nedrema järv (ka "Nedremaa järv, Needramaa järv") on umbjärv Pärnumaal Lääneranna vallas.
Suharto

Suharto (8. juuni 1921 – 27. jaanuar 2008) oli Indoneesia poliitik, president aastatel 1967–1998.
Suharto sündis ametliku versiooni järgi talupojaperes, kuid teda on peetud ka aadliku või kaupmehe sohilapseks. 
Teises maailmasõjas võitles ta nii Hollandi kui ka Jaapani armees. Alates 1949. aastast tegi ta karjääri Indoneesia armees, 1965. aastal sai temast sõjaväe ülemjuhataja. Sel ajal olid riigis suured sisesegadused, milles Suharto süüdistas kommuniste. Et kaos üha kasvas, ei jäänud ka vasakpoolsete vaadetega presidendil Sukarnol muud üle kui riigis erakorraline seisukord välja kuulutada. Enamik võimust läks Suharto kätte, riigis puhkes aga kodusõda, kus hukkus sadu tuhandeid inimesi. 1967. aastal sundis võidukas Suharto Sukarnot võimust loobuma ja kehtestas parempoolse autoritaarse režiimi, mis osutus majanduslikult edukaks. Selle ja USA toetuse tõttu püsis Suharto võimul terve külma sõja aja ning temast sai üks kõige enam riigi vara omastanud riigipäid üldse. 
Suharto valitsemisaeg Indoneesias oli vastuoluline. Kuigi tema valitsusajal nähti majanduskasvu ja stabiilsuse perioodi, kaasnes sellega ka palju inimõiguste rikkumisi ja korruptsiooni. Paljud inimesed süüdistasid teda poliitilises repressioonis, sealhulgas tsensuuris ja poliitiliste vastaste mahasurumises.
Lisaks tekitasid tema juhitud majanduspoliitika ja erastamine ka palju kriitikat, kuna need soodustasid tema lähikondsete ja sugulaste rikastumist, samal ajal kui suur osa elanikkonnast elas vaesuses. Suharto valitsemisaeg kestis üle 30 aasta, mis tekitas muret demokraatlike vabaduste puudumise pärast.
Ehkki 1990. aastatel nõuti üha häälekamalt Suharto võimult lahkumist, suutis ta võimul püsida kuni 1998. aasta majanduskriisini, mil riigis puhkesid suured siserahutused. Nii otsustas 77-aastane Suharto võimust loobuda, kuid säilitas enamiku oma varandusest. Kohtulikult teda vastutusele ei võetud, sest tema pooldajate hulk oli endiselt küllaltki suur, samuti ei võimaldanud seda tema vilets tervis. 2008. aasta alguses halvenes Suharto tervis järsult ja ta viidi haiglasse, kus teda hoidsid elus vaid aparaadid.
Suharto suri haiglas 27. jaanuaril 2008. Ta maeti järgmisel päeval oma perekonna mausoleumi Solo linna lähistel Jaava saare keskosas.
Sukarno

Sukarno (sünninimi Koesno Sosrodihardjo; 6. juuni 1901 Surabaya – 21. juuni 1970 Jakarta) oli Indoneesia poliitik ja esimene president aastatel 1945–1967. 
Enne teist maailmasõda juhtis Sukarno Indoneesia võitlust Hollandi koloniaalrežiimi vastu. Koloniaalperioodil oli ta Indoneesia rahvusliku vabastusliikumise üks mõjukamaid juhte ning viibis ligi kümme aastat arestis. Jaapani okupatsiooni ajal tegid rahvuslased okupatsioonivägedega koostööd, lootes tagada sellega jaapanlaste toetuse Indoneesia iseseisvuspüüdlustele. Jaapani kapitulatsiooni järel kuulutasid Sukarno ja Mohammad Hatta 17. augustil 1945 välja Indoneesia iseseisvuse ja Sukarno nimetati riigi esimeseks presidendiks. Ta juhtis indoneeslaste vastupanu hollandlaste taaskoloniseerimiskatsetele, mille tulemusel Holland 1949. aastal tunnustas Indoneesia iseseisvust. 
Sukarno oli vasakpoolsete vaadetega, kuid otseselt mitte kommunist. Tema valitsusaeg, mida nimetati "juhitud demokraatiaks", oli küllaltki autoritaarne. 1967. aastal, pärast kaks aastat kestnud võimuvõitlust ja antikommunistlikku veresauna, kukutati Sukarno võimult ja tema asemel määrati presidendiks kindral Suharto. Oma viimased eluaastad oli Sukarno koduarestis.
Johannes Lepiksaar

Johannes Lepiksaar (20. november 1907 Rakvere – 7. aprill 2005) oli eesti zooloog ja osteoloog, Eesti ökoloogilise etoloogia rajajaid.
Elukäik.
Lõpetas 1930 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna, töötas seejärel samas zooloogia instituudis assistendi ja 1939 Tartu Ülikooli zooloogiamuuseumi konservaatorina. Aastatel 1933–1937 uuris ja määras Lammasmäelt, Kuusalust ja mujalt Eestist leitud luid. 1941–1943 töötas ülikoolis õppejõuna. 
1944. aastal põgenes Rootsi, kus töötas 1949–1972 Göteborgi loodusloomuuseumis. 1968. aastast Göteborgi Ülikooli filosoofia audoktor. Tema tegevusvaldkonda kuulusid terioloogia, ornitoloogia ja ihtüoloogia. Avaldanud töid ornitoloogia, ihtüoloogia ja fauna ajaloo alalt.
1990. aastast oli ta Eesti Looduseuurijate Seltsi auliige.
Mikelsaar

Mikelsaar on Eesti perekonnanimi.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 1. jaanuari 2025 seisuga 22 mees- ja 16 naissoost isikut perekonnanimega Mikelsaar ning 17 mees- ja 19 naissoost isikut perekonnanimega Mikkelsaar. Tõenäoliselt on mõlema perekonnanime ühine algallikas Ahja mõisavallas Võnnu kihelkonnas Tartumaal, kus 19. sajandil pandi kohalikele talupoegadele perekonnanimeks Mickelsar.
Eino Krall

Eino Krall (9. september 1931 Tartu – 27. august 2009 Tartu) oli eesti zooloog (fütonematoloog), bioloogiadoktor (1980, Moskva Riiklik Ülikool).
Ta lõpetas aastal 1955 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna bioloog-zooloogina.
Aastast 1955 töötas ta EPMÜ zooloogia ja botaanika instituudis ja hiljem ka erizooloogia professorina Tartu ülikooli zooloogia ja hüdrobioloogia instituudis. 
Ta on tegelenud fütoparasiitsete ümarusside süstemaatika, fülogeneesi ja ökoloogia uurimisega. Ta on uurinud ka nende biotõrje võimalikkust ja lahendusi. 
Ta on Florida Nematoloogide Foorumi (aastast 1992) ja Venemaa Nematoloogide Seltsi auliige (1996).
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Heljo Krall.
Bjørn Wirkola

Bjørn Wirkola (sündinud 4. augustil 1943 Alattio) on Norra endine suusahüppaja ja jalgpallur, kelle paremad aastad tippsportlasena olid 1960. aastate teisel poolel. Ta on kveeni päritolu.
Wirkola tuli 1966. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos maailmameistriks suusahüpetes nii normaalmäel kui ka suurel mäel. Ta on võitnud ka kolmel aastal järjest 1967–1969 nelja hüppemäe turnee.
Wirkola mängis ka jalgpalli. Ta esindas jalgpallurina Alta ja Rosenborgi klubi. Rosenborgi meeskonna rivistuses tuli ta 1971. aastal nii liiga meistriks kui võitis ka karika.
Hispaania pärilussõda

Hispaania pärilussõda (1701–1714) oli 18. sajandi alguspoole suurimaid sõjalisi kokkupõrkeid Euroopas. Selles osalesid peaaegu kõik toonased Euroopa suurriigid. 
Hispaania pärilussõja põhjustas Saksa-Rooma keisri Leopold I ja Prantsusmaa kuninga Louis XIV vaheline vastuolu küsimuses, kes peaks pääsema Hispaania troonile pärast viimase Habsburgide soost Hispaania kuninga järglasteta Carlos II surma. 
Hispaania kuningas Carlos II oli pärandanud oma valdused Bourbonide dünastia Louis XIV pojapojale Philippe'ile, kes Hispaania kuningana võttis hispaaniapärase nimekuju Felipe V. 
Saksa-Rooma keiser Leopold I aga soovis Hispaania troonil näha endiselt Habsburgide soost kuningat ning alustas sõda Louis XIV Prantsusmaa vastu. Saksa-Rooma vägede poolel astusid sõtta ka teised Prantsusmaa ülemvõimupüüdlusi piirata soovivad Euroopa suurriigid: Suurbritannia kuningriik, Hollandi vabariik, Portugali kuningriik, Preisi kuningriik ja Savoia hertsogkond. 
Prantsusmaa ja Hispaania poolel sõdisid katoliikliku Baieri hertsogkonna väed.
Vaenutsevad pooled, nii Prantsusmaa kui ka temavastased mereriigid Inglismaa (hiljem Suurbritannia), Holland ja Austria püüdsid enda poole võita ka võimsa sõjalise jõuga Rootsit, kes oli aga kistud Taani, Saksimaa ja Venemaa sõlmitud Põhjaliidu poolt 1700. aastal Riia piiramisega alanud Põhjasõtta.
Lahingud toimusid mitmel pool Euroopas, peamiselt Madalmaades, Itaalias ja Hispaanias ning ka Põhja-Ameerikas, kus peeti Kuninganna Anne'i sõda (1702–1713), Prantsusmaa ja Hispaania, kes oli Prantsusmaa liitlane ning Inglismaa vahel, kuhu olid kaasatud sõtta ka arvukalt põlisameeriklaste hõime, kes olid liitlased mõlemale riigile.
Sõja tulemusena jäi Hispaania troon küll Bourbonide soost Felipe V-le, keda toetas Louis XIV, kuid Prantsusmaa hegemooniale Euroopas oli pandud selgelt piir. Gibraltar läks Suurbritanniale, Lombardia (kaasa arvatud Milano) ning Hispaania Madalmaad (Belgia) Püha Rooma riigi koosseisu (Austria keisri võimu alla).
Laukapuu

Laukapuu ("Prunus spinosa") on roosõieliste sugukonda toompuu perekonda kuuluv põõsas.
Laukapuu on tetraploidne. Tal on 32 kromosoomi.
Laukapuu on Eestis looduskaitse all. 
Levila.
Laukapuu kasvab Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Ees-Aasias. Eestis leidub teda läänerannikul ja saartel (Saaremaal ja Väike-Pakril). Ta on naturaliseerunud Uus-Meremaal ja Põhja-Ameerika idaosas.
Välimus.
Laukapuu on keskmise kõrgusega põõsas või 3–4 m, rekordina kuni 8 m kõrgune rohkesti harunev puu. Ta võib moodustada tihnikuid.
Tema võrsed on karvased, oksad enamasti astlalised. Koor on noorena punakas- kuni tumepruun, hiljem tumehall kuni mustjas ja kestendav. 
Laukapuu lehed on äraspidimunajad, saagja servaga, 2–4 cm pikad, 1–2 cm laiad, noorelt alt karvased. 
Laukapuu õitseb enne lehtimist. Õied paiknevad ühekaupa või ka ebakorrapäraselt paariti. Õied on valged, 1,5 cm läbimõõduga, 5 kreemikasvalge kroonlehega. Õied on mõlemasoolised ja neid tolmeldavad putukad.
Laukapuul on lühikese viljavarrega väikesed sinkjasmustad luuviljad. Need on väikesed, läbimõõduga kuni 12 mm, kerged ega ripu allapoole nagu teistel ploomipuuliikidel. Viljaliha on rohekas ja luuseemne küljes kinni.
Kasvatamine.
Laukapuu on külmakindel ja mulla suhtes vähenõudlik. Ta talub kuiva, kuid annab palju juurevõsusid ja metsistub kiiresti. Laukapuu on valgusenõudlik. 
Kasutamine.
Laukapuu sobib ploomipuusortide aluseks. Punaseleheline sort 'Purpurea' on kasutusel iluaianduses. 
Laukapuu marjad on mõrkjad. Öökülmad mahendavad veidi nende maitset. Viljadest valmistatakse hoidiseid ning likööre.
Kuna laukapuu oksad on okkalised ja ta moodustab kergesti tihnikuid, siis istutatakse laukapuid üksteise kõrvale ritta selleks, et saada hekki.
Minevikus valmistati laukapuust jalutuskeppe ja sõjanuiasid.
Laukapuu lehti söövad paljude liblikaliikide röövikud.
Norah Jones

Norah Jones (sünninimi Geethali Norah Jones Shankar; sündinud 30. märtsil 1979 New Yorgis) on USA laulja, laulukirjutaja ja näitleja.
Lapsepõlv ja noorus.
Geethali Norah Shankar sündis 30. märtsil 1979 New Yorgis Brooklynis india sitarimängija Ravi Shankari ja Sue Jonesi tütrena. Ta on Anoushka Shankari poolõde. 16-aastaselt muutis ta vanemate heakskiidul oma nime ametlikult Norah Jonesiks.
Nora Jones veetis lapsepõlve koos emaga, kes kolis Texase osariiki Fort Worthi äärelinna, kui ta oli neljane. Ta lõpetas kohaliku keskkooli ning õppis Dallases näitlemist ja kunsti. Keskkoolis ja kõrgkoolis laulis ta koolikooris ja kirikukooris ning mängis bändis altsaksofoni, lisaks õppis klaverimängu. Kahel korral, 1996. ja 1997. aastal, võitis ta DownBeati tudengimuusika auhinna džässlauljana ja 1996. aastal ka laulukirjutajana. Seejärel asus ta 1997 Dentonis Põhja-Texase ülikooli (džäss)klaverit õppima. Sel ajal esines ta kooli kõrvalt oma bändiga kohalikes kõrtsides.
Dentonis kohtus ta Jesse Harrisega, kes olles ülemaalisel ringreisil, peatus Dentonis ja kuulas bändi, milles Jones esines. Kui Harris oli tüdrukut kuulnud, saatis ta talle oma laulude noodilehed ja kutsus New Yorki. 1999, pärast kaheaastast võitlust ülikooliprogrammiga, loobus Jones edasiõppimisest ja sõitiski New Yorki.
Albumid.
Norah Jonesi debüütalbum "Come Away With Me" ilmus 2002 ja tõusis otsekohe Billboardi edetabeli tippu, sellel olev singel "Don't Know Why" jõudis Billboardi edetabeli 30. kohale. See album võitis 5 Grammyt, sealhulgas aasta albumi tiitli, ja seda müüdi maailmas 20 miljonit.
Jonesi teine album "Feels like Home" ilmus 2004 ja seda müüdi ühe nädala jooksul üle miljoni eksemplari, mis oli plaadiettevõtte Blue Note Records läbi aegade parim tulemus. Ajakiri Time valis Jonesi 2004. aasta 100 kõige mõjukama inimese hulka maailmas. Läbimüügilt jäi see eelmisele natuke alla ja ka Grammysid tuli ainult kolm: parim popartist, parim duett ja parim singel (viimased kaks koos Ray Charlesiga laulu "Here We Go Again" eest).
Jonesi kolmas album "Not Too Late" ilmus 2007. Jones oli selle iga laulu sõnade autor või kaasautor. Seda müüdi USAs üle 16 miljoni plaadi ja maailmas 39 miljonit, see jõudis 20 riigis esikohale ja oli läbimüügilt aasta kolmas plaat maailmas Avril Lavigne'i "The Best Damn Thing" ja Linkin Parki "Minutes to Midnight" järel (kõigil kolmel oli see kolmas album). Sealjuures Suurbritannias oli see läbi aegade 800. esikohale jõudnud plaat. "Not Too Late" saavutas juba 2007. aasta veebruariks 21 riigis vähemalt kuldplaadi staatuse.
Jonesi neljas album "The Fall" ilmus 17. novembril 2009. Album on kõlalt rokilikum kui eelmised plaadid.
Näitlejatöö.
Jones on korduvalt esinenud filmides. Harilikult on need episoodilised rollid, kus ta klaveri saatel iseenda lugusid esitab: "Two Weeks Notice" (2002) ja "Life. Support. Music." (2009). 2007. aastal mängis ta peaosa filmis "Minu mustikakarva ööd". Hinnanguid tema osatäitmisele oli seinast seina. Näiteks New York Post kirjutas otsekoheselt: "Ütleme otse: preili Jones ei oska näidelda." Seevastu Hollywoodi produtsent Harvey Weinstein oli debüüdist vaimustatud ja väitis, et otsib Jonesile rolli muusikafilmis.
1966. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

Põhja suusaalade 1966. aasta maailmameistrivõistlused olid 26. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 17.–27. veebruarini Norras Oslos.
Tulemused.
Murdmaasuusatamine mehed.
15 km.
Päev: teisipäev, 20. veebruar&lt;br&gt;
30 km.
Päev: pühapäev, 17. veebruar&lt;br&gt;
50 km.
Päev: neljapäev, 26. veebruar&lt;br&gt;
4x10 km teatesõit.
Päev: laupäev, 23. veebruar&lt;br&gt;
Murdmaasuusatamine naised.
5 km.
Päev: esmaspäev, 21. veebruar&lt;br&gt;
10 km.
Päev: reede, 19. veebruar&lt;br&gt;
3x5 km teatesõit.
Päev: laupäev, 26. veebruar&lt;br&gt;
Kahevõistlus.
Individuaalarvestus (normaalmägi / 15 km).
Päev: neljapäev, 21. veebruar&lt;br&gt;
Suusahüpped.
Normaalmägi.
Päev: reede, 19. veebruar&lt;br&gt;
Suur mägi.
Päev: esmaspäev, 27. veebruar&lt;br&gt;
Vilma Tugi

Vilma Tugi (20. veebruar 1924 Kõrenduse – 24. detsember 2007) oli eesti maalikunstnik.
Western Brook Pond

Western Brook Pond on järv (mõnikord nimetatakse seda ka fjordiks) Kanadas Newfoundlandi saarel, Long Range'i mägedes.
Järv asub 600 meetri sügavuses kanjonis, olles ümbritsetud kõrgete kaljuseintega, mis ulatuvad kohati üle 700 meetri.
Teke.
Newfoundlandi Long Range'i mägedesse lõikub rohkem kui 600 meetri sügavune kanjon. Jääajal olnud liustik kujundas varasema jõeoru märksa sügavamaks ja laiemaks. Umbes 11 000 aasta eest hakkas liustik sulama ja kanjoni põhi täitus veega.
Samal ajal ja sama moodi tekkinud järved on Parson's Pond ja Main Brook.
Kirjeldus.
Veekogu on 16 km pikk ja 166 m sügav, pindala on 1805 km².
Kevadel ja suvel tõstavad 166 m veetaset veelgi arvukad kosed ja joad.
Talvel, kui temperatuur võib langeda alla –10 °C, järve pind jäätub.
Leiutajateküla Lotte

"Leiutajateküla Lotte" on Eesti animafilm aastast 2006.
Sisu.
Film räägib lõbusa koeratüdruku Lotte seiklustest koos oma kassist sõbra Brunoga. 
Ühel ööl, päev enne leiutamisvõistlusi, ilmub raamatuga reisinud salapärane jaapani mesilane Susumu. Koos Susumuga tuleb ka "judo". Terve Leiutajateküla õpib judot ning lõpuks otsustavad Bruno ja Lotte minna judovõistlustele, koos nendega ühineb jänesepoiss Albert.
Nad võidavad judovõistluse ning sellepeale ütleb Alberti isa Adalbert: "Varsti saab Albert sama kuulsaks kui mina".
1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 24. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 18.–25. veebruarini Poolas Zakopanes. Zakopane korraldas juba kolmandat korda maailmameistrivõistlusi. Esimest korda oli MM-i kavas naiste 5 km sõit ja suusahüppajate suure mäe võistlus.
Tulemused.
Murdmaasuusatamine mehed.
15 km.
Kuupäev: 20. veebruar 
30 km.
Kuupäev: 18. veebruar 
50 km.
Kuupäev: 24. veebruar 
4x10 km teatesõit.
Kuupäev: 22. veebruar 
Murdmaasuusatamine naised.
5 km.
Kuupäev: 19. veebruar 
10 km.
Kuupäev: 21. veebruar 
3x5 km teatesõit.
Kuupäev: 23. veebruar 
Kahevõistlus.
Individuaalne (normaalmägi/15 km).
Kuupäev: 19. ja 20. veebruar 
Suusahüpped.
Normaalmägi.
Kuupäev: 21. veebruar 
Suur mägi.
Kuupäev: 25. veebruar
Kladistika

Kladistika on fülogeneetilise süstemaatika peamisi meetodeid. See on süstemaatika üks põhisuundi, mis baseerub taksonite fülogeneesi arvestamises. Teistest klassifitseerimismeetoditest (näiteks feneetilisest süstemaatikast) erinebki ta selle poolest, et ei tugine üksnes liikidevahelise sarnasuse mõõtmisele, vaid võtab aluseks liikide eristumise. 
Kladistikas koostatakse kladogramme ehk fülogeneesipuid, kus on esitatud evolutsiooniline "elu puu". Fülogeneesipuud koosnevad klaadidest (monofüleetiline rühm) ehk "puu harudest".
Populaarseks kladogrammide moodustamise aluseks on RNA ja DNA nukleotiidide järjestused. 
Kladistika kontseptsioonide üheks tähtsaimaks väljatöötajaks oli saksa entomoloog Willi Hennig.
Kladistika vaike-eeldusteks on evolutsiooni monofüleetilisus ning divergentsus, samuti seisukoht, et uutel tekkinud taksonitel on uued tunnused, mida fülogeneetiliselt vanemal taksonil ei olnud.
Fülogeneetiline süstemaatika

Fülogeneetiline süstemaatika on suund bioloogilises taksonoomias, mis seab eesmärgiks koostada niisugune süsteem, mis võimalikult täpselt vastaks eluslooduse fülogeneesile ehk põlvnemisloole. 
Fülogeneetilise süstemaatika üheks peamiseks meetodiks on kladistika. Kladistika ei võimalda arvesse võtta kõiki fülogeneesi vorme, 
kuid ta on kõige kasutatavamaks meetodiks neis rühmades, kus võib eeldada, et evolutsioon on olnud üksnes divergentne. Hübridogeense liigitekke või ulatusliku horisontaalse geeniülekande korral ei saa fülogeneetiline süsteem olla rangelt hierarhiline. Niisuguse, võrkja fülogeneesi kindlakstegemine nõuab mitmete uurimismeetodite kooskasutamist.
Zakopane

Zakopane on Lõuna-Poolas Slovakkia piiri lähedal Väike-Poola vojevoodkonnas, Tatra maakonnas asuv 28 000 elanikuga (2004) linn, mida tuntakse eeskätt talispordi- ja ka turismikeskusena. Tatra mäestiku jalamil asuv Zakopane asutati 1578. aastal, linnaõigused sai 1933. aastal. Zakopane on Tatra maakonna halduskeskus.
Zakopanes peetakse suusahüppajate iga-aastane maailma karikasarja etapp. Seal on peetud suusatamise maailmameistrivõistlused 1929., 1939. ja 1962. aastal, 1993. aastal toimus seal universiaad. 
Zakopane on Poola kõige lõunapoolsem linn.
Arnold Soom

Arnold Soom (3. juuni 1900 Nõmme, Vao vald, Virumaa – 28. juuli 1977 Steinach, Austria) oli eesti ajaloolane.
1922. aastast töötas ta Eesti Riigi Keskarhiivis, Keskarhiivis olid tema korraldada Saaremaa vanemad arhiivid: rüütelkonna, majandusvalitsuse, revisjonikomisjonide, konsistooriumi, ülem-kirikueestseisja ameti arhiiv jmt.
1930. aastal lõpetas Tartu Ülikooli ja asus senise linnaarhivaari Eduard Dieckhoffi (1863–1933) asemel tööle Narva linna arhiivi ja muuseumi juhataja kohusetäitjana ja 1931. aastal kinnitati Soom mõlema asutuse juhatajaks ning aastatel 1931–1940 töötas ta ühinenud Narva linnamuuseumi ja Narva linnaarhiivi juhatajana.. 
Soom uuris põhiliselt Narva linna majandusajalugu, eriti Rootsi ajal. A. Soom asutas koos teiste Narva ajaloo huvilistega 1931 Narva Ajaloo Seltsi, mille olulisim saavutus oli Arnold Süvalepa kirjutatud „Narva ajaloo“ I köite avaldamine 1936. aastal, mille toimetaja oli A. Soom. 1939. aastal anti välja ka Carl Sarapi fotoalbum „Vana Narva“, mille ajaloolise ülevaate kirjutas A. Soom. Narva Ajaloo Seltsi soovitusel korrastati Narva bastione ja teisi kaitserajatisi ning puhastati ja parandati rootsiaegsed Victoria, Honor, Gloria ja Fama bastionid ning need avati turistidele vaatamiseks. 1937. aastal võeti Narva vanalinn muinsuskaitse alla. 
1940. aastal sai ta viienda eestlasena ajaloodoktoriks, doktorikraadiga Eesti ja Põhjamaade ajaloo alal. 
1940. aastal pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist nimetati A. Soom 1. septembril 1940 Eesti NSV Riikliku Keskarhiivi direktori asetäitja (abijuhataja) kohale, Keskarhiivi juhataja Gottlieb Ney, abiks. 17. veebruaril 1941, pärast direktor Ney ümberasumist Saksamaale, määrati Soom Eesti NSV Riikliku Keskarhiivi direktori kohusetäitjaks. Saksa okupatsiooni ajal oli Arnold Soom septembrist 1941 septembrini 1944 Eesti Omavalitsuse Tallinna Keskarhiivi ja sellega ühendatud Riigiraamatukogu direktor.
1944. aastal põgenes ta Rootsi, kus töötas Rootsi Riigiarhiivis, kuni pensionile jäämiseni 1966. aastal. Arhiivitöö kõrvalt tegi Soom teadustööd majandus- ja sotsiaalajaloo alal. Soomi tööd on hiljem jätkanud Enn Küng. 
Arnold Soomi suurimaks tööks Rootsi Riigiarhiivis oli Rootsi Läänemereprovintside Eesti-, Ingeri-, Liivi- ja Saaremaa 16. ja 17. sajandi arhivaale sisaldava Livonica II kogu ümberkorraldamine ja uute nimistutega varustamine. Arnold Soom kirjutas viis monograafiat, üle saja teadusartikli ja retsensiooni ning rohkesti publitsistikat.
A. Soom oli Rootsis 1945. aastal üks Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis asutajaliikmeid ja kuulus 1975. aastani seltsi juhatusse. Samuti oli ta tegev Akadeemilises Rootsi-Eesti Seltsis, Eesti Teaduslikus Instituudis, Rootsi Balti Instituudis ja Balti Ajaloo Komisjonis (Saksamaal Göttingenis). 1966. aastal valiti ta Turu Ajalooseltsi (Turun Historiallinen Yhdistys) ja Skandinaavia Ajalooliste Käsikirjade Väljaandmise Kuningliku Seltsi liikmeks.
Banaan (perekond)

Banaan ("Musa") on banaaniliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond. Banaane on teada umbes 50 liiki, sorte üle 400. Banaani vili on botaanilise klassifikatsiooni järgi mari.
Banaanid on algupäraselt pärit troopilistelt ja subtroopilistelt aladelt. Tänapäeval kultiveeritakse neid enamikus troopika piirkondades.
Ernst Mayr

Ernst Walter Mayr (5. juuli 1904 Kempten, Saksamaa – 3. veebruar 2005 Bedford, Massachusetts, Ameerika Ühendriigid) oli 20. sajandi üks juhtivaid evolutsioonibiolooge. Ta oli ka tunnustatud taksonoom, ornitoloog ja loodusteadlane. 
Tema revolutsioonilised tööd tõid kaasa uudseid käsitlusi Mendeli geneetikast, Darwini evolutsiooniteooriast ja biosüstemaatikast. Ta panustas ka tugevasti liigikontseptsiooni arengusse ja selgitamisse.
Eesti keeles.
Eesti keeles on ilmunud tema mahukas raamat "Bioloogilise mõtte areng: mitmekesisus, evolutsioon ja pärilikkus" (sari "Avatud Eesti raamat", tõlkinud Ülo Maiväli, Sille Remm, Kristiina Vind; Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2017). Leho Lamus nimetab E. Mayri teose põhimõtteid valgustusprojekti uueks vormiks.
Tõlgetena on olemas ka kolm artiklit.
Engelbergi vald

Engelberg on vald ja asula Obwaldeni kantonis Šveitsis. Vald asub ülejäänud kantonist lahus ida pool. Seda eraldab kantoni põhiosast Nidwaldeni ja Berni kanton. 
See asub 1020 meetri kõrgusel merepinnast ja on Kesk-Šveitsi juhtivaid turismikeskusi. 2000. aastal oli vallas 3600 elanikku, kellest 600 olid välismaalased.
Keskajal tunti Engelbergi sealse benediktiini kloostri järgi. 1900. aastatel meelitasid turiste veekeskused, kuid nüüd üha enam ka suusakeskused. 
Engelbergis on korraldatud suusatamise ja mäesuusatamise maailma karikasarja etappe.
Phong Nha-Kẻ Bàngi rahvuspark

Phong Nha-Kẻ Bàngi rahvuspark (vietnami keeles "Vườn quốc gia Phong Nha-Kẻ Bàng") on rahvuspark Vietnamis Quảng Bìnhi provintsis. 
Rahvuspark kaitseb karstimetsi ja koobastikke. Muude looduslike objektide hulgas asub seal ka maailma suurimaks koopaks peetav Sơn Đoòng. 
Aastast 2003 kuulub ta UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Puidutööstus

Puidutööstus on töötleva majanduse haru, mis tegeleb puidu töötlemisega.
Valdkond hõlmab puittoodete, näiteks saematerjali, vineeri, spooni, puitkonteinerite, puidust põrandamaterjali, puitsõrestiku ja kokkupandavate puitehitiste tootmist. Tootmisprotsessi kuulub palkide lõikamine propsideks või saematerjaliks, puidu tükeldamine ja saagimine, vormilõikamine, plaatideks lõhestamine jm töötlemine treipingil või muude töövahenditega, puidu hööveldamine või lihvimine ning valmistooteks kokkupanemine.
Puidutööstus Eestis.
Eesti pindalast üle poole on kaetud metsaga, mistõttu on meil head eeldused metsa- ja puidutööstuse arenguks.
2021. aastal tegutses Eestis puidutööstuse valdkonnas 1271 ettevõtet. Valdkonna ettevõtted moodustavad 1,1% Eesti ettevõtetest ja neis töötab ligi 18 800 inimest (3,6% kõigi Eesti ettevõtete töötajatest). Nimetatud ettevõtete koondmüügitulu oli 2021. aastal 3,7 miljardit eurot (3,8% kõigi Eesti ettevõtete müügitulust). Ärikasum oli puidutööstuse ettevõtetel 2021. aastal enam kui 356 miljonit eurot, mis moodustas 10% nende müügitulust (kasumimarginaal, kogurentaablus). 79% puidutööstuse ettevõtetest on mikroettevõtted, kus töötab alla 10 töötaja. 3% ettevõtetes töötab enam kui 100 töötajat (37 ettevõtet). 21% puidutööstuse ettevõtetest on müügitulu kalendriaastas suurem kui 1 miljon eurot.
2020. aastal ei lasknud puidutööstus end kriisist häirida ning tugeva sisenõudluse toel kasvatati müügimahtusid.
Eesti puidutööstusele on kogu aeg olnud oluline eksport, mis moodustab umbes poole nende müügist, ulatudes 2021. aastal 1,9 miljardi euroni. Peamisteks ekspordipartneriteks olid Rootsi, Taani ja Saksamaa, kuhu läks veidi üle kolmandiku ekspordist. Mahtudelt neljas riik, kuhu kaupu eksporditi, oli Soome. Sektori peamisteks ekspordiartikliteks on puitmajad, ehitusdetailid (aknad, uksed, liimpuit) ja saematerjal.
2020. aastal kasvasid palgad puidutööstuses aasta varasemast kiiremini ning sektori keskmine jõudis Eesti keskmisele veidi lähemale. Seejuures palgakasv oli kiirem vähemalt 50 töötajaga ettevõtetes.
Metsatööstus

Metsatööstus on tööstusharu, mis tegeleb metsa langetamise (sealhulgas tüvede laasimise ja järkamise), materjali metsast väljaveo ja metsamaterjali esmase töötlemisega. 
Metsatööstuse toodang on metsamaterjal (ümarmaterjal). Peamise toodangu moodustavad palgid, paberipuit, vineeripakud ja küttepuit. Üha rohkem kasutatakse ka raiejäätmeid, sealhulgas okkaid.
Eesti metsatööstuse ettevõtteid ühendab Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit.
Valged bussid

 
Valged bussid olid bussid, millega Teise maailmasõja lõpus Rootsi Punase Risti asepresidendi krahv Folke Bernadotte'i juhtimisel päästeti Saksamaa koonduslaagritest peamiselt taanlasi ja norralasi. 
Et vältida busside ründamist, olid need värvitud valgeks, ning katusele, külgedele, ette ja taha oli maalitud punane rist. 
Taanlaste ja norralaste ühise planeerimistöö järel ning nende ühisel survel päästis Rootsi Punane Rist märtsis ja aprillis 1945 umbes 15 000 inimest Saksamaa võimu all olnud alade koonduslaagritest. Pärast Saksamaa kapituleerumist päästeti mais ja juunis veel umbes 10 000 inimest. 
Prioriteediks olid taanlastest ja norralastest poliitvangid. Evakueeritama pidi ka Saksamaal elavad rootsi naised ja lapsed. Võimaluse korral võeti kaasa ka teisi. 
Selle aktsiooniga päästeti paljude vangide elu. Ette on heidetud skandinaavlaste eelistamist, samuti SS-ile transpordiabi osutamist. 
Taani ja rootsi vangid Saksamaal.
9. aprillil 1940 tungisid Saksa väed Taani ja Norrasse. 
Juba juunis rajati esimene Saksa vangilaager Norras, Ulveni vangilaager Bergeni lähedal. Sedamööda, kuidas vastupanu okupatsioonile tugevnes, arreteeriti üha rohkem norralasi. Algul hoiti enamikku vange Norras, kuid mitmel põhjusel saadeti tuhandeid norralasi Saksamaa vanglatesse ja laagritesse, neist esimesed juba sügisel 1940. 
Taanis algas suurem arreteerimiste ja küüditamiste laine alles seoses Taani valitsuse tagasiastumisega 29. augustil 1943.
Taani ja norra vangid Saksamaal jagunesid mitmeks kategooriaks alates interneeritutest, kellel säilis teatud vabadus, kuni NN-vangideni, kellele oli määratud end surnuks töötada. 
Norra ja taani vangidele Saksamaal hakati organiseerima abi. Norra sadamavaimulikud Hamburgis Arne Berge ja Conrad Vogt-Svendsen külastasid vange, andsid neile toiduabi ja aitasid nende kirju omastele Taani ja Norrasse toimetada. Vogt-Svendsseni ja teiste tõlgina tegi suure töö ära Hiltgunt Zassenhaus. 
Vogt-Svendsen sõlmis sidemed ka Johan Bernhard Hjorti ja Didrik Arup Seipiga, kes koos perekondadega olid interneeritud Hjorti sugulase mõisas Gross Kreutz. Koos teiste skandinaavlastega koostati seal skandinaavia vangide nimekirju koos nende kinnpidamiskohtadega. Berliini Rootsi saatkonna kaudu saadeti need nimekirjad Rootsi ning Norra eksiilvalitsusele Londonisse. Stockholmis tegeles spetsiaalselt skandinaavia vangide saatusega Norra diplomaat Niels Christian Ditleff. Aastavahetuseks 1944/45 oli norra poliitiliste tsiviilvangide koguarv Saksamaal umbes 8000 ning peale selle oli seal 1125 sõjavangi.
Taani poole peal oli admiral Carl Hammerich kaua välja töötanud salaplaane, et moodustada "Jyllandskorps" taanlaste päästmiseks laagritest. Hammerichil olid head sidemed nii norra sadamavaimulikega Hamburgis, Gross Kreutzi ringiga kui ka Ditleffiga Stockholmis. 1944. aasta jooksul tegid taanlased ära suure ettevalmistustöö: nad registreerisid vange ning planeerisid transpordivõimalusi, varustust ja karantiini Taani saabuvatele vangidele. Hammerich käis veebruaris, aprillis ja juulis 1944 Stockholmis ning arutas plaane Ditleffiga. Aastal 1945 oli Saksamaal umbes 6000 taani vangi.
Õ

Õ (õ) on ladina kirja täht, mis on saadud o-tähest diakriitilise märgi tilde abil. 
HTML-is märgendatakse Õ-tähte &amp;Otilde; ja õ-tähte &amp;otilde;. 
Eesti keel.
Eesti keeles märgib see täht ümardamata keskkõrget keskvokaali. 
Selle kasutuselevõtu algatas 19. sajandi algul Otto Wilhelm Masing. Varem kasutati selle hääliku märkimiseks peamiselt o ja ö-tähte, mõnes sõnas ka e-tähte.
Eesti tähestikus on see täht w- ja ä-tähe vahel. Ta on tähestiku 27. täht, võõrtähtedeta 24. täht. 
Arvutikasutajad asendavad selle vajaduse korral sümboliga 6 või ø või q.
Võru, seto ja vadja keel.
Lõunaeesti võru ja seto keeles, kuid samuti ka vadja ja kihnu keeles esineb õ-tähte palju rohkem kui eesti keeles (nt võru-seto "hõbõhõdsõlõ" 'hõbedasele', "kõnõlõsõq", 'kõnelevad', "mõsõ" 'pesen', võru-seto-kihnu "tulõlõ" 'tulele', "olõ" 'olen'). Selle põhjuseks on täielik vokaalharmoonia, mis nendes keeltes esineb, kuid on eesti keelest sajandite jooksul taandunud. Vokaalharmoonia on omane küll ka soome keelele, kuid kuna seal "õ"-häälikut üldse ei esine, siis ei ole seal ka "õ"-harmooniat, mis teebki võru, seto, vadja ja kihnu kõla- ja kirjapildi nii õ-rikkaks.
Võru ja seto keeles on tegelikult kolm eri sorti "õ"-häälikut, mida kõiki kirjutatakse tänapäeval tavaliselt õ-tähega. Need kolm "õ"-hääliku varianti on tavaline (poolkõrge ja tagapoolne) ehk eesti "õ" (nt "mõts, kõrd"), kõrge "õ" ehk ümardamata kõrge keskvokaal, nt "sõna, sõs, kõik" (seda on märgitud ka y-tähega, nt "syna, sys") ja taga-"e" ehk tagapoolne "e"-hääliku variant, mis kõlab väga "õ" moodi ja mida ka õ-ga kirjutatakse nt "tarõ, panõ, kurõkõnõ".
Koltasaami keel.
Koltasaami keeles märgib see täht eesti õ-le sarnast keskvokaali [ɘ]. Näiteks: "kõõččmoš" 'küsimus'.
Leedu keel.
Leedu keeles ei ole õ tähestikutäht. Sellega märgitakse mõnedes sõnaraamatutes rõhulist pikka o-häälikut, mis hääldub tõusva intonatsiooniga, näiteks "piemuõ" (tavatekstis "piemuo") 'karjane'.
Liivi keel.
Liivi keeles märgib see täht erinevaid häälikuid. Esisilbis märgib see eesti õ-le sarnast ümardamata keskkõrget keskvokaali. 
Kehtivas idaliivi ortograafias märgib täht ȭ pikka õ-d, näiteks "ȭdõg" 'õhtu'. Lisaks on ortograafias lähedasi häälikuid märkivad tähed ȯ ja ȱ.
Portugali keel.
Portugali keeles märgib see täht nasaliseeritud o-häälikut [õ].
Vietnami keel.
Vietnami keeles ei ole õ tähestikutäht, vaid märgib o-häälikut, mis hääldub tõusva katketooniga.
Lekkevool

Lekkevool (ing "leakage current") on elektrivool läbi vooluraja, mis pole voolu juhtimiseks ette nähtud.
Enamasti mõeldakse lekkevoolu all elektriisolatsiooni läbivat juhtivusvoolu (vabade laengute liikumisest tulenevat voolu), mis võib voolata elektripaigaldise eri pingega osade vahel ning pingestatud osade ja maa vahel.
Lekkevool võib olla ka mahtuvuslik – elektripaigaldise pingestatud osade ja maa vahel, samuti läbi häiretõkestuskondensaatorite (elektriseadme toitevoolu sisendis).
Kui lekkevool suureneb isolatsiooni halvenemise tõttu üle ohutu väärtuse, nimetatakse seda voolu rikkevooluks.
Zimbabwe maareform

Zimbabwe maareform on 2002. aastal Zimbabwes teostatud ulatuslik maareform. Eesmärk oli võtta valgetelt maa ära ja jagada see mustadele zimbabwelastele. 9. augustiks pidid seaduse alusel kõik farmerid oma valdustest lahkuma, juba kevadel olid nad sunnitud lõpetama põllutööd. Maa jagati kohalikele aafriklastele. Selle tagajärjel varises kokku Zimbabwe põllumajandus, kuna kõik professionaalsed agronoomid olid valgest rassist ning töötuks jäid ka aafriklased, kes töötasid valgete farmides. Lõpuks omandasid maad need, kellel polnud vähimaidki teadmisi maaharimisest ning kes toetasid Robert Mugabe kliki valitsust. Mitmed lääneriigid on tauninud seda, kuna Zimbabwe valitsus pole nõus maksma kompensatsiooni endistele valgetele farmeritele. Suurbritannia oli isegi nõus ise maksma. Seoses Zimbabwe suure inflatsiooniga palus president Mugabe 2007. aastal osadel valgetel farmeritel tagasi tulla, kuna inflatsioon on põhjustanud näljahäda kohalike seas. 
Zimbabwest on võtnud eeskuju ka mitmed Lõuna-Aafrika riigid.
Wikmani poisid

"Wikmani poisid" on Jaan Krossi 1988. aastal ilmunud romaan.
Raamatu tegelaskuju Wikmani prototüüp oli Jakob Westholm.
Wikmani poisid (seriaal)

"Wikmani poisid" on 1995. aastal Eesti Televisiooni Teleteatris tehtud 12-osaline lühisari. Jaan Krossi samanimelisel romaanil "Wikmani poisid" põhineva draamasarja lavastas Vilja Palm. Sari on Wikmani eragümnaasiumi õpilastest aastast 1937 kuni nende mobilisatsioonini 1944. 
2003. aastal andis Eesti Televisioon telesarja välja kahel DVD-l.
Osatäitjad.
muudes osades:
Kutt, kus mu auto on?

"Kutt, kus mu auto on?" (originaalpealkirjaga "Dude, Where's My Car?") on 2000. aasta USA mängufilm, kus peaosades on Seann William Scott ja Ashton Kutcher.
Sisu.
Chester Greenburg (Seann William Scott) ja Jesse Montgomery III (Ashton Kutcher) on kaks noormeest, kes pidutsemise tõttu ei mäleta midagi eelnevast ööst. Hommikul selgub aga, et kadunud on Jesse auto, milles on kingitused nende tüdruksõpradele. Neil ei jää üle muud, kui hakata samm-sammult meelde tuletama eelmise öö sündmusi, et autot leida. Seikluse käigus toimub muuhulgas maailma päästmine ja kohtumine tulnukatega.
Johan Eichfeld

Johan Eichfeld (26. jaanuar 1893 Paide – 20. aprill 1989 Tallinn) oli eesti bioloog, põllumajandusteadlane ja ühiskonnategelane; põllumajandusdoktor (1936), Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946) ja president (1950–1968).
Elukäik.
Johan Eichfeld sündis Paide linnas. 1910. aastast töötas ta Kaunases posti-telegraafikontoris teenistujana. Võttis aastatel 1914–1917 Looderinde inseneriroodu telegrafistina osa Esimesest maailmasõjast. Pärast sõda lõpetas 1923. aastal Leningradi Põllumajandusliku Instituudi ja pühendus teaduslikule tööle. 1924. aastal rajas Koola poolsaarele Hibiinide jalamile Üleliidulise Taimekasvatuse Instituudi polaarkatsejaama, mille juht ta ka oli. 
1940. aastal sai ta Üleliidulise Taimekasvatuse Teadusliku Uurimise Instituudi direktoriks. 1951. aastal loovutas ta Eesti Postimuuseumi kogud A. S. Popovi nimelisele side keskmuuseumile Leningradis. 1950. aastail arvas ta, et Eesti Rahva Muuseumi eksponaate (tekstiil, puit) pole vaja säilitada, vaid need tuleks ruumitegemiseks ära põletada. Aastatel 1963–1966 oli "Eesti nõukogude entsüklopeedia" peatoimetaja. 
1946. aastast oli Eichfeld Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (valitud taimekasvatuse ja sordiaretuse alal), 1950–1968 oli ta Teaduste Akadeemia president. 
1958–1961 oli Johan Eichfeld Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees.
Teadustöö.
Eichfeldi algatusel loodi Eestis mitu põllumajandus- ja bioloogiaalast uurimisasutust, samuti tehti tema eestvõttel kompleksseid uuringuid mulla- ja sooteaduses ning paljudes muudes valdkondades. Ta oli peamisi lõssenkismi pooldajaid Eestis. 
Eichfeld aretas mitu roosisorti: kobarroosi, mõrsjaroosi jmt. 1968. aastal aretas ta geraaniumpunaste õitega teehübriidroosi 'Friedebert Tuglas'.
Tatjana Mannima

Tatjana Mannima (sündinud 10. jaanuaril 1980 Kiviõlis) on Eesti suusataja. 
Ta lõpetas aastal 1997 Kiviõli 2. Keskkooli ja aastal 2004 spordiõpetajana Jaroslavli Riikliku Pedagoogikaülikooli.
Tatjana Mannima on esindanud Eestit Torino ja Vancouveri taliolümpiamängudel ning Sapporo ja Libereci maailmameistrivõistlustel.
Ta on Kiviõli Suusaklubi liige. Tema treener on Kalmer Tramm, endine treener Viktor Kaurson.
Oma tippsportlase karjääri otsustas ta lõpetada 2018. aastal . 
Ta on tegutsenud Elva Järve lasteaias liikumisõpetajana.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
Mannima on olnud Rahvusvahelise Suusaliidu (FIS) maratonisarja etappidel 2003–2019 3 korral esimene, 8 korral teine ja 7 korral kolmas, saanud sarja kokkuvõttes 2013 ja 2015 1., 2019 2., 2017 4., 2009 ja 2012 7. ning 2010 9. koha. 
Eesti meistrivõistlustel on ta võitnud 1997–2022 individuaalselt 17 kulda, 13 hõbedat ja 8 pronksi ning teatesõidus 2 hõbedat ja 1 pronksi. 
Isiklikku.
Tema ja Are Metsa tütar Ann-Marii läks 2018. aastal esimesse klassi. Tatjana ise alustas õpinguid kutsehariduskeskuses.
Sarkomeer

=Lihaste kontraktsiooni molekulaarmehhanism=
Igas grammis skeletilihases on umbes 100 mg nn. kokkutõmbevalke. Nende valkude, nimelt aktiini (molekulmass 42 000) ja müosiini (molekulmass 500 000) koostööd lihase kokkutõmbe elementaarprotsessis kirjeldab H.E.Huxley ja J.Hansoni libisevate filamentide teooria. 
Kokkutõmbevalgud aktiin ja müosiin moodustavad müofibrillide peeni ja jämedaid müofilamente. Nad paiknevad lihaserakus paralleelteljeliselt. Inimese lihaskius võime näha kontraktiilseid, umbes 1 mikromeetri jämedusi voolikutaolisi müofibrille, mis omakorda koosnevad paljudest umbes 2,5 miktromeetri pikkustest sarkomeeridest. Erinevad sarkomeerid on omavahel eristatud vaheseintega - Z-ketastega. Müofibrillide vahel paiknevad mitokondrid e sarkosoomid. Samuti võime siin näha nii longitudinaalsetest kui transversaalsetest torukestest koosnevat kanali-süsteemi.
Kollatähn

Kollatähn, ka kollastähn, (ladina keeles "macula lutea") on ovaalne kollane täpp selgroogsete (sealhulgas inimese) silma võrkkesta keskkoha lähedal. Teine kollatähni nimetus on maakul ja see tuleb ladina keelest, olles pisut mugandatud.
Kollatähni läbimõõt on umbes 1,5 mm ja sageli täheldatakse, et sellel on kaks või enam kihti ganglionide rakke. See piirkond on ka väga rikas kolvikeste poolest ning sinna fokuseeritakse nägemispilt. See võrkkesta osa võimaldab näha (muidugi koos aju nägemiskeskuste abiga) kõige teravamat, detailsemat (värvilist) pilti. Kollatähni keskel on tsentraallohk ("fovea centralis").
Meditsiiniline tähtsus.
Kui perifeerse nägemise kadumine mõneks ajaks võib märkamata jääda, siis kollatähni vigastus lõpeb otsese, keskse nägemise kaotusega.
Eriniiskus

Eriniiskus on antud ruumalas 1 kg gaasis sisalduv veeaurukogus grammides (g/kg).
Suhteline õhuniiskus

Suhteline õhuniiskus ehk relatiivne õhuniiskus näitab, kui kaugel on õhuhulk selles leiduva veeauruga küllastatusest. Suhteliseks niiskuseks nimetatakse suurust, mis võrdub õhus tegelikult oleva ning antud temperatuuril ja rõhul õhus maksimaalselt võimaliku ehk küllastava veeauru tiheduse suhtega.
Suhtelist õhuniiskust väljendatakse protsentides. Mida kõrgem on vaadeldava õhuhulga temperatuur, seda rohkem mahub veeauru selle ühikulisse ruumalasse. Õhu temperatuuri langemisel, näiteks õhtul, hakkab suhteline õhuniiskus seega suurenema. Kastepunktiks nimetatakse sellist õhutemperatuuri, mille puhul veeauru sisaldav õhk saavutab küllastuse ehk suhtelise niiskuse 100%. Kastepunkti saavutamisel tekib udu.
Levinud väärarusaam on, et õhk mahutab veeauru. Täpsemini on veeaur lihtsalt üks õhu koostisosa. Õigupoolest, kui lähtuda ülalantud definitsioonist, saab suhtelisest niiskusest rääkida ka keskkonnas, mis teisi gaase ei sisalda.
Live and Let Die

"Live and Let Die" (eesti keeles "Ela ja lase teistel surra") on mitme teose pealkiri:
Nitsa

Nitsa (vene "Ница") on jõgi Aasias. Kulgeb Lääne-Siberi madalikul valdavalt itta ja kakku. Suubub paremalt Turasse. Pikkus 262 km.
Ardo Ärmpalu

Ardo Ärmpalu (sündinud 26. detsembril 1980 Raplas) on Eesti korvpallur. Pikkus 208 cm. 
Mängis Eesti korvpalli meistriliigas hooajast 1996/97. 1998/99 õppis USAs Wellstoni keskkoolis; 2000–2004 Marshalli ülikoolis spordijuhtimist, mängides ka korvpalli ülikooliliigas NCAA.
Alates hooajast 2006/2007 oli BC Tartu Fausto keskmängija, 2009/2010 oli BC Rakvere Tarvase keskmängija, 2010/11 hooajal oli Tagamets Valga CKE/Inkasso mängija.
Kalju Põldvere

Kalju Põldvere (23. mai 1929 Ohtu küla, Keila vald – 2. september 2011) oli eesti zooloog, arstiteadlane ja poliitik, Riigikogu liige (1992–1995).
Elukäik.
Ta lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonnas).
Aastatel 1953–1960 oli Tartu Kliinilise Haigla prosektor. 1956–1960 Tartu Riikliku Ülikooli histoloogia- ja 1960–1963 neuroloogiakateedri assistent. Meditsiinidoktor (1972).
Aastatel 1976–1987 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli patoloogilise anatoomia ja kohtuarstiteaduse kateedri professor, ühtlasi ka bioloogia-geograafia teaduskonna zooloogia kateedri professor (1987–1991 zooloogia kateedri juhataja).
Aastatel 1985–1988 oli ta Eesti Põllumajandusülikoolis histoloogiaprofessor (1995. aastast emeriitprofessor).
Aastatel 1992–1995 oli ta VII Riigikogu liige.
Isiklikku.
Tema poeg on matemaatik Märt Põldvere.
Edvin Reinvaldt

Edvin Leopold Rudolph Reinvaldt (üks eesnimede rööpvorme: Rudolf) VR II/3 (20. september 1890 Haapsalu – 10. märts 1979 Stockholm) oli eesti zooloog (terioloog, ihtüoloog), Eesti zooloogia rajajaid.
Elukäik.
Ta lõpetas 1910. aastal Tallinna Peetri Reaalkooli. Õppis aastatel 1910,1911 Riia Polütehnilises Instituudis keemiat ja 1913–1914 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas.
Ta võitles Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli soomusrongi nr 2 dessantpataljoni ülem, kapten (1919).
Ta õppis aastatel 1920–1925 taas Tartu Ülikoolis, lõpetas 1925. aastal ja kaitses samal aastal magistriväitekirja. Seejärel täiendas end Londonis ja aastatel 1927–1928 Budapestis, sai 1927. aastal Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis "dr phil nat" kraadi.
Aastatel 1921–1928 oli Loodusuurijate Seltsi zooloogiakogude, hiljem ka seltsi raamatukogu hooldaja. Ta oli 1933. aastal ajakirja Kalandus asutajaid, aastail 1933–1944 selle toimetaja. 1938. aastast oli ta Loodusvarade Instituudi liige.
1931. aastast töötas Tallinnas Põllutööministeeriumis. Alates 1935. aastast oli Tartu Ülikooli õppejõud (ihtüoloogia).
1944. aastal põgenes Rootsi. 1953. aastast töötas Stockholmi Riiklikus Loodusmuuseumis.
Oma teadustöös on ta põhjalikult uurinud Eesti pisiimetajaid, villkäppkrabi, jõevähki ("Astacus astacus") jmt.
Ta toetas mitme bioloogiajaama (näiteks Kuusnõmme bioloogiajaama) ehitamist.
Türgi paisjärv

Türgi paisjärv on järv Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Infojuhtimine

Infojuhtimine on erinevates vastastikes seostes olevate teabe hankimise, loomise, organiseerimise, jagamise ja kasutamise protsesside võrgustiku juhtimine, mis ühtse jätkuva protsessina võimaldab organisatsioonil kohaneda oma eesmärkide ja väliskeskkonnateguritega.
Infojuhtimise üldine eesmärk on teha kättesaadavaks õige info õigel ajal.
Infojuhtimise eesmärgid, ülesanded, protsess.
Infojuhtimise protsess.
Infopoliitika kasutamine on dünaamiline töövahend kõigi informatsiooniga tehtavate toimingute sidustamiseks organisatsiooni üldeesmärkidega, otstarbekaks otsustamiseks ressursside paiknemise ja paigutamise üle, suhtlemise ja infoseoste edendamiseks organisatsiooni eri osade ja väliste sihtrühmade vahel, informatsiooniga seotud tegevuste tulemuslikkuse hindamiseks ning tagasiside saamiseks organisatsiooni arengust.
Organisatsiooni infopoliitika määrab:
Infostrateegia on infopoliitika detailne väljendamine eesmärkide, sihtrühmade, tegevuste kaudu kindla perioodi jooksul. Infostrateegia määrab infojuhtimise põhistruktuuri.
Infojuhtimise töövahendid.
Sõnum on info semantiline mõiste. Teavitamine sõnumina on liikumas selles suunas, et eksisteerida ühe osana töötajate ja tööandjate teadmisest. Infot on kasutatud ja kasutatakse oluliste probleemide lahendamisel. Info on põhivõimalus, mille kaudu töötajad saavad tänapäeval kasutada teaduse ja tehnoloogia saavutusi.
Infojuhtimises kasutatakse tänapäeval suures ulatuses infotehnoloogia abi. Samas on äritegevuse detailsemal planeerimisel üldjuhul käigus palju enam kui raamatupidamissüsteem – kalender oma aja juhtimiseks, e-post ja muud kommunikatsioonilahendused, dokumendihaldus- ja tekstitöötlusvahendid jms.
Terviklikku lahendusse kuuluvad kommunikatsioonivõimalused (sh kõneside), mobiilne kasutus (äritelefonid), automaatne andmevahetus, Interneti portaalid jpm. Tavapäraseks on muutumas pilt, kus majandusinfosüsteemis peetakse kalendrit ja saadetakse e-kirju ning ekraanil olevalt arvelt saab ühe hiireklõpsuga alustada telefonikõnet, mille kohta salvestatakse süsteemis vastav tegevuskirje. Selline süsteemi andmebaas juhi jaoks hindamatu väärtusega allikaks, millest põhjalikke ja kõikehõlmavaid andmeid ammutades saab nn ärianalüütiliste lahenduste abil kiiresti kena ja ülevaatliku pildi ettevõttes toimuvast.
Refleks

Refleks on kõigi närvisüsteemi omavate organismide kohanemisreaktsioon, mis järgneb seaduspärase vastusena mingile kindlale väliskeskkonnas või organismis endas toimuvale muutusele või mõjutusele. 
Reflekse võib vallandada väga erinevalt, näiteks teatud kohta kehal kergelt hõõrudes või koputades, või äkilise heli või valguse muutusega.
Reflekside hindamine on üheks neuroloogilise diagnostika meetodiks. Kuna refleksikaar kulgeb läbi aju, siis refleksi intensiivsuse või olemasolu alusel saab otsustada närvisüsteemi funktsionaalse seisundi üle.
Eakaarest sõltuvalt eristatakse normaalseid ja patoloogilisi reflekse. Näiteks Babinski refleks on täiesti normaalne imikul, aga täiskasvanul selle refleksi esinemine viitab närvisüsteemi kahjustusele.