Magnus Gustav von Essen

Johann Magnus Gustav von Essen (venepäraselt "Иван Николаевич Эссен"; 30. september (vkj. 19. september) 1759 Kalvi mõis Viru kreis Eestimaa kubermang Venemaa keisririik – 20. juuli (vkj. 8. juuli) 1813 Baldone, Kuramaa kubermang Venemaa keisririik) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane.
Magnus Gustav von Essen sündis Kalvi ja Aseri mõisniku Klaus Gustav von Esseni ja Magdalena Elisabeth von Stackelbergi pojana.
Essen astus 12-aastasen sõjaväkke ja 1772 arvati ta reamehena Izmailovo kaardiväepolku ning samal aastal sai ta kindral Ossip Igelströmi vanemadjutandiks. 1775. aastal teenis ta porutšikuna Našeburgi musketäripolgus. 1781. aastal teenis ta 2. järgu majorina Suzdali ja hiljem Smolenski polgus. 1783–1785 võttis osa sõjategevusest Poolas, sai raskelt vigastada ja 14. juunil 1786 läks 1. järgu majori auastmes erru. 1788. naasis ta teenistusse ning määrati Narva musketäripolku ning hiljem Eestimaa jäägrikorpuse 3. pataljoni.
1788–1790 osales Essen Vene-Rootsi sõjas ning 1792 ja 1794 võttis osa sõjategevusest Poolas. Maciejowice lahingus ülesnäidatud vapruse eest autasustati teda Georgi ordeni 4. klassiga.
1797. aastal määrati ta Tšernigovi musketäripolgu ülemaks ja ta sai kindralmajori auastme. 1799. aastal osales ta kindralleitnant Hermanni juhitud 1. diviisi koosseisus Hollandi sõjaretkel. Pärast Inglise-Vene armee mitmeid lüüasaamisi ja kindralleitnant Hermanni vangilangemist määrati Essen allesjäänud Vene vägede ülemaks. Essen näitas end andeka ja taktikaliselt tugeva väejuhina ning peatselt ülendati ta kindralleitnandiks.
1802. aastal sai ta Smolenski sõjakuberneriks ja Smolenski sõjaväeringkonna jalaväeinspektoriks. Järgmisel aastal sai ta Kamenets-Podolski sõjakuberneriks ja Dnestri sõjaväeringkonna jalaväeinspektoriks. 1805. aastal oli ta korpuseülem Grodno ja Brest-Litovski rajoonis. Järgmisel aastal osales tema juhitud korpus sõjategevuses Dnestri ääres. Piirati Türgile kuuluvat Hotini kindlust, mis alistus 1806. aasta novembris. Seejärel liikus Esseni korpus Poolasse. Ida-Preismaal võeti osa lahingutegevusest Prantsusmaa vastu. 1807. aastal veebruaris sai Esseni korpus Ostrołęka lahingus prantslaste käest lüüa.
1809. aastal määrati ta Moldova armee reservkorpuse ülemaks. 
27. aprillil 1812 määrati ta Riia sõjakuberneriks, olles samal ajal ka Liivimaa ja Kuramaa kubermangu tsiviilülemjuhataja.
Riia sõjakubernerina ei olnud tema tegevus kuigi edukas. Kolmes Läänemere kubermangus võeti sõjaväkke vaid vähem kui 40 000 meest. Samuti ei võtnud Essen ette olulisi samme linna kaitse tugevdamiseks ning kui Preisi vägede edasiliikumist ei suudetud takistada ja kaotati lahing Iecava all, lasi Essen põletada Riia eeslinnad. Tugeva tuule tõttu väljus tuli kontrolli alt ning jättis hulga linnakodanikke peavarjuta (linna 33 000 elanikust ligi 10 000 jäid koduta). 1812. juunis määrati Riia sõjakuberneri kohalt Liivi- ja Kuramaa kindralkuberneriks ja juba oktoobris asendati Essen markii Filippo Paulucciga. Essen ravis end seejärel Baldone kuurordis, kus ta uppus ühe vanniprotseduuri käigus. On oletatud, et ta tegi enesetapu.
Teda autasustati Venemaa Püha Georgi IV klassi, Püha Anna I klassi, Püha Vladimiri II klassi ja Püha Aleksander Nevski ordeniga. 
George Dawe maalitud Magnus Gustav von Esseni portree asub Ermitaaži 1812. aasta isamaasõja galeriis.
Perekond.
Essenite aadlisuguvõsast, Magnus Gustav von Essen abiellus 1796. aastal Margaretha Euphrosine von Stackelbergiga (1760–1841), kes oli Taagepera mõisniku Heinrich Johann von Stackelbergi (surnud 1781) ja Ozolmuiža mõisast pärit vabapreili Auguste Sophie von Mengdeni (1726–1774) tütar. Abikaasa vanaisa Fabian Reinhold von Stackelberg oli Taagepera mõisnik, Rootsi kapten ning Pärnu ja Tartu [majandus-]asehaldur.
Abielust sündis üks tütar: