PlayStation Portable

Sony Playstation Portable ehk PSP (jaapani プレイステーション・ポータブル) on Sony firma esimene pihukonsool. Seda ideed tutvustati avalikkusele ühel elektroonika ekspositsioonil 2003. aastal. PSP on esimene ja ainuke käsimängukonsool, mis kasutab optilise ketta formaati UMD ('universaalne meediaplaat'). PSP erineb teistest sarnastest konsoolidest ka oma suure ekraani, meediasalvestusvõimaluste ja interneti ühenduvuse poolest. Turule jõudis konsool kõigepealt Jaapanis 2004. aasta detsembris, seejärel Põhja-Ameerikas märtsis 2005 ja lõpuks Euroopas septembris 2005.
Ajalugu.
Iseenesest ei ole pihukonsoolide idee kuigi uus, ulatudes aastasse 1977, kui elektroonikafirma Mattel tõi turule väikse elektroonilise seadme, millel oli peal üks võidusõidumäng. Reaalselt muutusid need seadmed populaarseks tänu firmale Nintendo, kes tõi 1989. aastal turule praeguseks legendaarse Gameboy. Samas on PSP näol tegu täiesti uut tüüpi seadmega, kuna ta kasutab optilist andmekandjat.
Pihukonsoolid on välja arenenud tegelikult n-ö elektroonilistest kaasaskantavatest mängudest(handheld electronic games), millest ilmselt tuntuim on Tetris. Need mängud olid populaarseimad 1980. ja 1990. aastatel, kui hakkasid levima juba parema graafika ja rohkemate võimalustega konsoolid ja ka pihukonsoolid.
Kui Sony esimest korda oma nägemust pihukonsoolist 2003. aasta E3 konverentsil tutvustas, siis ei olnud neil kaasas näidiseksemplari, aga mis inimestes kõige rohkem ärevust tekitas, oli see, et tollane tegevjuht Ken Kutaragi, nimetas seda toodet: "Uueks Sony Walkmaniks". Alates PSP ilmumisest aastal 2005, on see toode jõudnud juba läbi teha kaks uuenemist ja soetada endale ka nö väiksema venna ehk PSP Go. Võrreldes tavalise PSP-ga ei loe see enam UMD-sid, vaid tal on suurem sisemälu (16 GB), lisaks Memory Stick Micro ja Bluetoothi tugi.
Müügiletulek.
17. oktoobril 2004 teatas Sony, et PSP tuleb müügile Jaapanis 12. detsembril 2004 hinnaga 19 800 jeeni (¥) (umbes 181 USD 2004. aastal) tavaversiooni eest (PSP-1000) ja 24 800 jeeni ( ¥) (umbes 226 US$) kallima versiooni eest (Value system). Konsooli müügiletulek oli edukas. Üle 200,000 konsooli müüdi esimesel päeval. Erinevat värvi konsoole müüdi ka pakkidena (bundle packs), mis olid kallimad, makstes umbes 200 USD.
3. veebruaril 2005 teatas Sony, et PSP läheb müügile Põhja-Ameerikas 24. märtsil 2005 ja soovitatav müügihind on 249US$/299CA$. Mõnede arvates oli müügiletuleku hind liiga kallis, peaaegu 20 USD kallim kui hind Jaapanis ja rohkem kui 100 USD kallim kui äsja müüki jõudnud Nintendo DS. Hoolimata kartustest, õnnestus PSP müügiletulek Põhja-Ameerikas. Kaks nädalat hiljem näitasid aruanded, et konsool ei müü nii hästi kui loodetud, hoolimata Sony väidetest, et konsooli müüdi rohkem kui 500 000 tükki esimese kahe päeva jooksul.
Algselt plaaniti PSP müügile lasta PAL regioonis ja Põhja-Ameerikas ühel ajal, aga 15. märtsil 2005 teatas Sony, et PAL-regioonis lastakse konsool müügile hiljem, sest Jaapanis ja Põhja-Ameerikas oli väga suur nõudlus PSP-de järele. Kuu aega hiljem, 25. aprillil 2005 teatas Sony, et PSP tuleb müügile PAL-regioonis 1. septembril 2005 hinnaga 249 €/179£. Sony põhjendas kõrgemat hinda sellega, et Põhja-Ameerika ostjad pidid maksma kohalikke makse ("sales taxes") ja VAT (lisandväärtusmaks) oli kõrgem Ühendkuningriigis kui Põhja-Ameerikas. Hoolimata kõrgest hinnast osutus konsooli müügiletulek PAL-regioonis edukaks. Konsooli müüdi rohkem kui 185 000 tükki juba ainuüksi Ühendkuningriigis.Terve maa konsoolivaru müüdi läbi kolme tunniga. Konsool osutus populaarseks ka teistes PAL-regiooni maades. (Näiteks Austraalias müüdi ettetellitult üle 25 000 konsooli). Esimese nädala jooksul müüdi Euroopas ligi miljon konsooli.
Variatsioonid.
Regioonikoodid.
PlayStation Portable'it tuntakse seeriakoodi järgi (PSP-1000, PSP-2000, PSP-3000 jne), kuid on ka alamregioonikoodid, mis määravad regiooni. Enamus filmidiskettidel on regiooni kodeering, mis tähendab, et need töötavad vaid vastava regiooni PSP-l.
Väljalase.
PSP-sid müüakse erinevate pakettidena. Põhilisem on põhipakett (Base Pack), mis sisaldab konsooli, akut ja laadijat. Teisena müüakse lisaväärtusega paketti (Value Pack), milles on kõik, mis põhipaketis ning veel lisaks: 32 MB Memory Stick Pro Duo, kõrvaklapid, kandekott ja randmepael. Mõnedes regioonides on see pakett ka ümber tehtud. Kolmanda paketina on erinevad piiratud koguses Limited Editioni pakid, kus on teatud lisaseadmed, mängud ja/või filmid.
Mudelid.
PSP 1000 (Fat).
PSP 1000 oli esimene mudel, mis müüki tuli. Mis seda mudelit järgmistest eristab on IrDA ühendus ehk infrapunaliides. Miks Sony sellist liidest kasutada tahtis on raske öelda, iseenesest on see ju suhteliselt aeglane ja ebapraktiline. Esimene mudel on ka perekonna kõige suurem, just mõõtmete ja kaalu poolest, sellest ka ingliskeelne hüüdnimi "FAT"(paks). Veel oli erinevuseks see, et esimesel mudelil oli 32 MB sisemälu, kuid järgmistel põlvkondadel on kõigil juba 64 MB. Täpsemad andmed on esitatud koondtabelis.
PSP 2000 (Euroopas Slim või Lite, mujal PSP).
PSP 2000 tuli peamiselt selleks, et lihvida eelmist mudelit. See kuulutati välja 2007. aasta E3 konverentsil ja tuli välja sama aasta lõpus. See mudel võttis kaalust alla (eelkäijast 33% kergem), salenes mõõtmetelt (eelkäijast 19% õhem), loobus kõigest ebaolulisest ja pakkus mõnda kasulikku omadust (näiteks Skype).
PSP 3000 (Euroopas Slim või Lite, mujal PSP).
PSP 3000 tõi endaga kaasa juba rohkem muudatusi. Suurima muutuse tegi konsooli ekraan, muutudes 5 korda kontrastsemaks ja laiendades värviulatust. Logod, disketiava ja nupud disainiti ümber ning lisati ka sisseehitatud mikrofon, mis parandab ka näiteks Skype'i funktsiooni kasutamist, ning uuendati ka plaadimängija välimust. Üllatuseks oli veel see, et 3000 mudel oskas lisaks filmidele näidata telekas ka mänge, kui kasutada vastavat videoväljundikaablit.
PSPgo.
PSPgo'd ei saa käsitleda kui otsest seeria täiendust, vaid pigem nagu iseseisvat kaubamärki. Nimelt puudub sellel mudelil PSP-le omane UMD- lugee, selle asemel on tal sisseehitatud Flash-mälu 16 GB ja microSD-kaardi luger. Uuendusena on sellel mudelil ka Bluetoothi tugi. Ka tema välimus on erinev, nimelt on selle ekraan libistatav, mis võimaldab nupud ja analog stick-i ära peita, kui need kasutuses pole. 2011. aasta aprillis andis Sony teada, et nad enam Go-d ei tooda, vaid on otsustanud kõik ressursid suunata PlayStation Vita tootmisele. Hiljem lisati, et Põhja-Ameerika turu jaoks jätkatakse PSP Go tootmist.
PSP-E1000.
Välja kuulutatud 2011. aasta Gamescomi konverentsil. PSP-E1000 on odavam turuversioon, mis tuleb müügil PAL-regioonis 99,99 € eest. Erinevalt eelmistest versioonidest pole E1000-l Wi-Fi võimalusi ja stereoheli on vahetatud monoheli vastu. Disainilt sarnaneb see mudel PlayStation 3-ga eeskätt oma süsimusta värvi pärast.
PlayStation Vita.
PlayStation Vita (tuntud ka lihtsalt kui PS Vita) on tulevane (käsi)mängukonsool Sony Computer Entertainmenti poolt. See on järglane PSP-le. Masinal on kaks analog sticki, 5-tolline (puutetundlik) ekraan ning 3G, Bluetoothi ja Wi-Fi tugi. Sees on tal ARM Cortex-A9 core processor ja quad core SGX543MP4+ GPU. Lisaks kasutab Vita LiveArea-t peamise UI-na (vanemad PSP-d kasutasid XrossMediaBari).
Riistvara.
PlayStation Portable on pikliku tahvli kujuga, mõõtmed on 17 × 7,3 × 2,2 cm ja kaal umbes 280 g.
Esiküljel on 11 cm diaginaaliga LCD-ekraan, PlayStationi nupud (kolmnurk, rist, ruut ja ring), noolenupud, "analog stick" ja 7 väiksemat nuppu (ekraani all). Lisaks on süsteemi peal veel kaks "õla-nuppu", WLAN-i ja toitelülitid ning augud laadija ja USB 2.0 jaoks. Tagaküljel on UMD sisestus. Sees on Stereo kõlarid.
PSP kasutab kahte 333 MHz CPU-d, GPU-d 2 MB VRAM-iga (166 MHz) ning sisaldab 32 MB RAM-i ja 4 MB DRAM-i. Algselt sundis konsool mänge aeglasemalt jooksma, kuid pärast 3.50 uuendust (mais 2007) võeti see piirang maha. PSP-l on 1800 mAh aku (1200 mAh PSP-2000 ja PSP-3000 jaoks), mis lubab 4–6 tundi mänge, 4–5 tundi videot või 8–11 tundi muusikat.
Tarkvara.
Sony on lisanud operatsioonisüsteemi jaoks võime, viidates sellega süsteemitarkvarale, et seda saab uuendada. Uuendusi saab alla laadida otse [Internet]ist kasutades süsteemi uuenduste tunnust XMB seadete alt. Lisaks saab PlayStationi ametlikult kodulehelt tarkvarauuendused arvutisse alla laadida ning siis kanda Memory Stick Duo abil seadmesse järgmiselt: PSP -&gt; GAME -&gt; UPDATE -&gt; EBOOT.PBP, mis järgnevalt paigaldatakse süsteemi. Uuendusi saab paigaldada ka UMD mänguplaatidelt, mis vajavad uuendusi, et mängu jooksutada. PS3 jaapani versioon lubab süsteemitarkvara uuendada ka nii, et laaditakse alla süsteemitarkvara kõvakettale ning alles siis PSP-le. Sony on takistanud kasutajaid viimast PSP süsteemitarkvara varasemale versioonile kui sellel on paigaldatud uuem versioon.
Kuigi süsteemitarkvara uuendust on võimalik kasutada igas regioonis, soovitab Sony siiski uuendusi alla laadida vastavalt regioonile, kus seade osteti. Süsteemitarkvara uuendused on lisanud mitmeid tunnuseid nagu näiteks veebibrauser, Adobe Flashi tugi, lisa koodekid piltide jaoks, heli ja video.
Veebibrauser.
PSP veebibrauser on NetFront (tootja: Access Co. Ltd.). Brauser toetab tuntud veebitehnoloogiaid, nagu HTTP-küpsised, CSS ja JavaScript. Hilisemad uuendused lisasid UTF-8 kodeeringu ja Flashi. Võrreldes tänapäeva tehnoloogiaga on PSP veebibrauser aeglane ja võimaldab korraga avatud hoida vaid kolm vahekaarti.
Veebibrauserit pole mudelil PSP-E1000.
Lisaseadmed ja -funktsioonid.
UMD.
UMD teeb PSP võrreldes teiste sarnaste toodetega mõnes mõttes eriliseks. Tegu on 64 mm diameetriga optilise andmekandjaga, mis mahutab kuni 1,8 GB (kui kasutada Dual Layeri tehnoloogiat). Andmeid loetakse 660 nm laseriga. Mängud, mida müüakse UMD peal, on regioonivabad, aga filmidel ja muusikal on DVD regionaalne kodeering.
Akud.
Pihukonsooli üks olulisemaid näitajaid on tema aku vastupidavus, ehk see, kui kaua saab näiteks reisil olles sellega mängida, enne kui peab seinakontakti otsima. PSP 1000 tuli välja 1800 mAh akuga, mis pidas tehase andmete järgi vastu kuni 11 tundi (kui kuulata muusikat ja lülitada ekraan välja), mängida saab sellega kuni 4 tundi. PSP 2000 ja 3000 tulid müügile juba lahjemate akudega, kuid samas suudeti kasutusaeg hoida samal tasemel, seda tehti peamiselt tarkvarauuendustega. Eraldi on müügil ka võimsamad lisaakud, kõige suurema mahutavusega peaks olema 3600 mAh, sellega peaks mängimisaeg ulatuma kuni 7 tunnini.
PSP GPS.
2007. aasta alguses tõi Sony Jaapanis turule GPS-vastuvõtja 290 GPS reciever. Tegu on lisaseadmega, mis ühendatakse PSP külge otse – USB-ga. Kuigi pikka aega oli tegu ainult Jaapani turule mõeldud seadmega, on praeguseks on seda võimalik osta ka Euroopas; olemas on Euroopa kaardid, samuti on võimalik kasutada kodustatud tarkvara.
PSP kaamera.
PSP 300 on suhteliselt vähest kasutust leidnud PSP lisaseade. Tegu on põhimõtteliselt 1,3 MP veebikaameraga, mis ühendatakse PSP-ga samuti USB kaudu ning mis lubab kasutajal teha fotosid ja videolõike. Ilmselt oli see lisa vajalik, kuna kõik meelelahutusseadmed liiguvad selles suunas, et neile lisatakse kaamera, võtame näiteks kasvõi Apple'i Ipod Nano. Fotosid tehes saab sellega teha kuni 1280x960 resolutsiooniga pilte ja filmimisel on suurim resolutsioon 480x272. Piltide ja filmide tegemiseks on vajalik mälukaart, kuhu need andmed salvestatakse ja selle kaardi mahutavus määrab ka selle, kui mitu pilti või kui pika filmi saab teha.
Peakomplekt (kõrvaklapid ja mikrofon).
Alates mudelist PSP2000 on olnud vägagi oluliseks lisaks sellele konsoolile just peakomplekt. Üks olulisemaid funktsioone, mida see lisa täidab, on just võimalus kasutada Skype'i. Alates PSP3000 mudelist on konsoolil ka sisseehitatud mikrofon, aga peakomplekt on suhtlemiseks palju mugavam. Lisaks on veel mitmetel mängudel üle võrgu mängides võimalus suhelda teiste mängijatega, eriti hea on see meeskonnamängude puhul.
Mängud.
Lisaks PSP mängudele on ka mitmed vanemad PlayStationi mängud ümber tehtud ja mängitavad PSP kaudu. Neid saab PlayStation Network-ist läbi PC, PS3 või PSP. Mänge ja demosid saab alla laadida ja käivitada otse mälukaardilt.
Vastuvõtt.
Pärast väljalaskmist sai PSP üldiselt positiivset vastukaja. Enamus hindajaid leidis seadmel nii nõrku kui ka tugevaid külgi. CNET andis PSP-le 8,5 punkti (kümnest), kiites riistvara ja multimeedia-võimalusi, samas aga kurtes ekraanikaitse ja UMD kaitse puudumise eest. Engadget kiitis masina disaini, PC World oli Sony otsuse poolt lisada PSP-le sisseehitatud Wi-Fi tugi. Enamus hindajaid kiitsid konsooli suurt ja eredat ekraani ning võimsaid video- ja audiomängimisvõimalusi. Uus PSP Go sai palju kahte sorti kriitikat ja IGN andis talle 7.2 punkti (kümnest), öeldes, et ilma UMD-da on selle ostmine raske otsus.