tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Siirderiitus

Siirderiitused on sündmused, mis märgivad inimese jõudmist ühest eluetapist teise.
Tuntumad siirderiitused on sünnipäevad, pulmad ja matused. Aga ka kooli astumine, kooli lõpetamine; kiriklikest sündmustest ristimine, konfirmatsioon; muudes kultuurides näiteks keha armistamine, ümberlõikamine, "seijin no hi" (成人の日) Jaapanis (20-aastaseks ehk täiskasvanuks saamise puhul), "sweet sixteen" Ameerika Ühendriikides ja Kanadas (tüdrukute 16-aastaseks saamise puhul).
Andri Derõzemlja

Andri Derõzemlja (ukr. k Андрій Дериземля, sündinud 18. augustil 1977 Sumõ oblastis) on Ukraina laskesuusataja.
Martin Lutheri Ühing

Martin Lutheri Ühing on 24. oktoobril 2005 Tartus moodustatud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulike organisatsioon, mille eesmärgiks on koondada sarnase meelsusega EELK vaimulikke, et koos ühiste probleemidega tegelda, ühiselt väljendada oma arusaamu ning ühiselt nende nimel tegutseda. 
Ühingu asutanud vaimulike ühiseks lähtekohaks oli evangeelne-luterlik arusaam ristiusu pühakirjast, kirikust ja maailmast. Martin Lutheri Ühing deklareeris asutamise ajal avatust kõigile luterlikele vaimulikele – piiskoppidele, õpetajatele ja diakonitele, meestele ja naistele, noortele ja vanadele, kes on nõus meie ühingu põhimõtete ja meelsusega.
Martin Lutheri Ühingu asutajaliikmed olid Vallo Ehasalu, Kalle Gaston, Eenok Haamer, Markus Haamer, Naatan Haamer, Teet Hanschmidt, Arne Hiob, Tiina Janno, Tauno Kibur, Tiit Kuusemaa, Alar Laats, Jaan Lahe, Tarmo Linnas, Andres Mäevere, Jaanus Noormägi, Urmas Paju, Urmas Petti, Marek Roots, Rein Schihalejev.
Seisukohad.
Martin Lutheri Ühing koondab endasse erinevate teoloogiliste vaadetega vaimulikke ning lubab oma ühingu sees teoloogiliste vaadete paljusust. Siiski on ühingu liikmed ühistel seisukohtadel fundamentaalsetes usuküsimustes ning küsimustes, mis puudutavad kirikut ja vaimulikku ametit.
Ühingu liikmed mõistavad kirikut ehk kogudust kui kõigi inimeste vaimuliku ühendust, kes on ristitud ja usuvad Jeesusesse Kristusesse kui oma lunastajasse. Jeesus Kristus on ühingu liikmete seisukoha järgi kiriku ehk koguduse ainus pea.
Kuigi kirik on alguse saanud Jeesuse Kristuse elust ja tööst, ei pea ühingu liikmed nähtava kiriku organisatsioonilist ülesehitust, kiriklike ametite nimetusi ja -astmeid (hierarhiat) ning jumalateenistuse korda Jumala seatuks – see on ühingu liikmete arvates inimlikku päritolu ja kujunenud ajaloos. Vaatamata sellele tahavad ühingu liikmed hoida alal Eestis juba sajandeid püsinud jumalateenistuse korda ja vaimulikku ametit puudutavaid mõisteid nagu "jumalateenistus" ja "õpetaja".
Martin Lutheri Ühing aktsepteerib ajalooliselt väljakujunenud piiskopiametit. Ühing ei tunnista käsitlust, et monarhiline episkopaat on Kristuse enese seatud. Ühingu liikmed ei soovi Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku tsentraliseerumist ega episkopaal-sinodaalse kirikumudeli muutumist episkopaalseks.
Ühing taunib arusaama, et autoritaarne mõtteviis on kiriklik mõtteviis. Kirik on õdede ja vendade ühendus, kus ei tohi olla kohta autoritaarsusele. Eriliselt taunivad ühingu asutajad autoritaarsuse õigustamist Kristuse meelevallale või hierarhiale viitamisega. Aktsepteerides küll põhimõtteliselt hierarhiat kui sellist, ei pea me õigeks hierarhia erilist rõhutamist ja esiletõstmist, mis on ühingu asutajate hinnangul viimase aja üks iseloomulikke tendentse Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus.
Lähtudes vaimuliku ameti olemusest Augsburgi usutunnistuse järgi, peavad ühingu liikmed põhjendamatuks arusaama, et vaimulik võib olla vaid mees. Augsburgi usutunnistuse järgi on ühingu liikmete hinnangul vaimuliku amet seatud ülesandega kuulutada Jumala Sõna ja jagada sakramente. Martin Lutheri Ühing tunnistab naisi meestega võrdväärsete vaimulikena ja pooldab naiste ordinatsiooni jätkumist ka tulevikus.
Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused

"Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused" (vene keeles "Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона") on viiest filmist koosnev kriminaalsari Arthur Conan Doyle'i jutustuste ainetel. Sarja 11 jagu valmisid aastatel 1979–1986 Lenfilmis režissöör Igor Maslennikovi käe all.
Maie Kalda

Maie Kalda (1947. aastani Maie-Liis Kalda; 19. juuni 1929 Väike-Maarja – 8. november 2013) oli eesti kirjandusteadlane ja -kriitik.
1980. aastal kirjutas Maie Kalda alla 40 kirjale.
Õpingud ja töö.
Filoloogiakandidaat aastast 1963. 
Loominguline tegevus.
Maie Kalda esines arvustajana ja kirjandusuurijana aastast 1958. Ta huvitus uudsete, probleemsete ja intrigeerivate kirjandusnähtuste mõtestamisest, aga ka stiiliküsimustest, käsitledes Jaan Krossi, Karl Ristikivi, Kalju Lepiku, Mait Metsanurga, Albert Kivika, Vaino Vahingu, Arvo Valton, Kivisildniku ja teiste kirjanike loomingut. Temalt pärineb mitu uurimust eesti kirjanduse arengusuundade ja kirjanduselu kohta 1950.–1980. aastatel, sealhulgas käsitles ta ümberhinnanguid nõukogulikust tsensuurist vabanemise tingimustes ja kirjandusajakirjade toimetajate tööd.
Vanemast eesti kirjandusest huvitasid Maie Kaldat nii tuntud kui ka vähem tuntud kirjamehed Johann Voldemar Jannsen, Friedrich Nikolai Russow, Philipp Stramm, Friedrich Gustav Arvelius, Jacob Johann Malm, Käsu Hans jt. Tema teadustöö üks suundi oli eesti kirjanduskriitika ja kirjandusteaduse ajalugu ja toimunud protsesside mõtestamine, muuhulgas andis ta süsteemse ülevaate eesti kirjandusteadusest paguluses. Temalt ilmus ka lühiuurimusi, sealhulgas Rummu Jürist ürikutes, rahvatraditsioonis ja kaunites kunstides, animalismist eesti kirjanduses ja kunstis, tõlkeantoloogiatest jm, ees- ja järelsõnu ilukirjanduslikele ja uurimuslikele raamatutele.
Kalda oli "Eesti kirjanduse ajaloo" üks kaasautoreid ja kaastoimetajaid. Ta tegi aastaid kaastööd nii kohalikele kui ka välismaistele teatmeteostele ning kirjutas kooliõpikuid, osales õppemetoodiliste materjalide koostamisel jm.
Liikmesus.
Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1966, Soome Kirjanduse Seltsi välisliige aastast 1977, Eesti Kirjanduse Seltsi liige aastast 1993. Õpilaste Teadusliku Ühingu filoloogiasektsiooni juhendaja aastail 1980–1986.
Isiklikku.
Maie Kalda, füüsik Jaan Kalda ema, oli ühe-raamatu-autori Madde Kalda tütar. Tema suvekodu asus Muhus rohkem kui 100-aastases popsitares.
Irving Stone

Irving Stone (14. juuli 1903 San Francisco – 26. august 1989 Los Angeles) oli ameerika kirjanik. 
Ta sai tuntuks elulooromaanidega, mida on tõlgitud paljudesse keeltesse.
Kui Irving oli seitsmeaastane, läksid tema vanemad lahku ning ta pidi leiba teenima ajalehepoisina ja muude juhutöödega. Ta lõpetas aastal 1924 California ülikooli ja pidas hiljem loenguid mitmes kõrgkoolis.
1926 asus ta elama New Yorki ja kirjutas 6–7 aasta jooksul 18 näidendit, millel aga polnud edu. Samal 1926. aastal sõitis ta Pariisi ja sattus seal Vincent van Goghi näitusele. Süvenevast huvist van Goghi elu ja loomingu vastu sündis Stone’i esimene romaani vormis biograafia "Elujanu" (1934). Algul lükkas mitukümmend kirjastust käsikirja tagasi, ent kui teos ilmus, sai sellest bestseller, mis on tõlgitud enam kui 30 keelde. 
11. veebruaril 1934 Stone abiellus, abikaasa Jeanist sai paljude tema teoste toimetaja. Sündisid poeg ja tütar. Pere peamiseks elukohaks sai Beverly Hills Los Angeleses. 
Elu jooksul kirjutas Stone veel veerandsada biograafiat, sealhulgas järgmiste suurkujude omad: Jack London, Earl Warren, Clarence Darrow, Jessie Benton Frémont, Eugene Victor Debs, Abraham Lincoln, Michelangelo, John Adams, Sigmund Freud, Heinrich Schliemann, Charles Darwin, Camille Pissarro. 
1960.–1980. aastatel toetas Irving Stone noori kirjanikke elulooraamatute kirjutamisel ning asutas igal aastal välja antava Irving ja Jean Stone’i preemia parima biograafilise või ajalooainelise teose eest. 
"Elujanu" ("Lust for Life") põhjal valmis 1956. aastal samanimeline film Kirk Douglasega peaosas. "Michelangelo" järgi tehti 1965. aastal film "Agoonia ja ekstaas" ("The Agony and the Ecstasy"), kus nimiosas oli Charlton Heston.
Eesti Geograafia Selts

Eesti Geograafia Selts (lühend EGS) on Eestis tegutsev ühiskondlik organisatsioon, mis ühendab geograafe ja geograafiahuvilisi. See on Eesti Teaduste Akadeemiaga assotsieerunud organisatsioon. Seltsi tegevuse eesmärgiks on erialaste trükiste avaldamine, teadustöö, teadusürituste korraldamine ja geograafiateadmiste levitamine.
Seltsi juhendab juhatus ja selle koosseisust valitud president.
Eesti Geograafia Selts asutati 15. novembril 1955 NSV Liidu Geograafia Seltsi filiaalina.
Ajalugu.
EGS on olnud koos Tartu Ülikooli, Tallinna Ülikooli ja haridusministeeriumiga 1965/66. õppeaastast alustatud vabariiklike õpilaste geograafiaolümpiaadide korraldajaid.
Virve Liivanõmm

Virve Liivanõmm (3. jaanuar 1943 Läänemaa, Nõva – 25. veebruar 2017 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas aastal 1961 Tallinna 10. Keskkooli.
Ta töötas Eesti Televisioonis, hiljem Õpetajate Lehes toimetajana.
Rajacas

Rajacas oli peamiselt Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia- ja geograafiaüliõpilastest koosnev ühendus, mis loodi 1966. aastal. Esitati sõnalis-muusikalisi kavu. Rajacas võttis esimesena Eestis avalikul laval kasutusele musta huumori.
Ühenduse loomisel osalesid geograafiaüliõpilane Ain Kallis, bioloogiaüliõpilased Toomas Sutt, Priit Pärn, Rein Tenson ja Nikolai Laanetu ning eesti filoloogiat õppiv Kalle Kurg. Esimene esinemine toimus 27. märtsil 1966 TRÜ klubis. Etendus pilas avalikke raadiosaateid. 
Aastatel 1966–1970 oli tegemist protsessi Rajacas (PR) nn algse trupiga, kuhu kuulusid lisaks eespool nimetatule ka Toivo Tasa, Mati Laane, Aarne Vaik, Ilmar Kotta, Jüri Kask ja Mihkel Zilmer. 
Hiljem tegutses Rajacas väiksemates koosseisudes nn uute lainetena. 
2000. aastatel on korraldatud üritusi protsessi tegevuse avalikustamiseks. 30. novembril 2013 andis protsess Rajacas tõenäoliselt esimese omalaadse virtuaalse kontserdi maailmas. 2020. aastal ilmus nende esimene vinüülplaat, millel on väike valik aastatel 1966–1973 loodud lauludest.
MTZ-82

Belarus MTZ-82 on Valgevenes Minski traktoritehases toodetud traktor. 
Esimesed MTZ-80/82-d tulid välja 1974. aastal.
Neid traktoreid kasutati ka Eesti kolhoosides ja sovhoosides.
Mäeinstituut

Mäeinstituut on Tallinna Tehnikaülikooli energeetikateaduskonna struktuuriüksus, kus õpetatakse, arendatakse ja uuritakse mäendust ehk maavarade uurimist, kaevandamist ja maavaraäri. Mäeinstituudis õpetatava õppekava nimetus on geotehnoloogia.
Mäeinstituut asub aadressil Ehitajate tee 5, VII korpus, teine korrus.
Geotehnoloogia

Geotehnoloogia (ka geotehnika; inglise "geotechnics") on inseneriteaduste haru, mis tegeleb maaressursside (maavarade (sealhulgas põhjavee) ja ehitustoe) kasutamise tehnikaga ja tehnoloogiaga ning allmaaehitamisega. Ta hõlmab mäendust ja rakendusgeoloogiat. 
Eestis õpetatakse geotehnoloogiat erialana Tallinna Tehnikaülikooli mäeinstituudis. Selle hariduse baasil saab taotleda mäeinseneri või geoloogiainseneri kutset. MANGO!
Sherlock Holmesi seiklused

"Sherlock Holmesi seiklused" (inglise keeles "The Adventures of Sherlock Holmes") on kaheteistkümnest Arthur Conan Doyle'i jutustustest koosnev kogumik, kus kriminaalseid juhtumeid uurivad detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson.
Algselt ilmusid jutustused kuulsast detektiivist ajakirjas Strand Magazine (juuli 1891 – juuni 1892). Esimese kogumiku "Sherlock Holmesi seiklused" avaldas Inglismaal 14. oktoobril 1892 kirjastus George Newnes Ltd.
Robert Austerlitz

Robert Paul Austerlitz (13. detsember 1923 Bukarest – 9. september 1994 New York) oli ameerika keeleteadlane ja etnoloog.
Robert Austerlitzi isa oli Austria kodanik ja ema ameeriklanna. Ta kasvas üles saksa-, rumeenia- ja ungarikeelses keskkonnas. Ta käis Brașovis saksa- ja rumeeniakeelses koolis. 1938. aastal emigreerus pere USA-sse New Yorki.
New Yorgis lõpetas ta 1950. aastal New School for Social Researchi filosoofia ja Columbia Ülikooli André Martinet' õpilasena lingvistika erialal. 1951–1953 õppis ta Helsingi Ülikoolis uurali ja altai keeli ning 1953–1954 nivhi keelt Tōkyō Ülikoolis. 1955. aastal kaitses ta Columbia Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi. Pärast seda läks ta tagasi Jaapanisse, kus uuris nivhi, oroki ja ainu keelt. 1965 valiti ta Columbia Ülikooli professoriks. Ta oli mitme ülikooli külalisprofessor.
1960–1965 oli ta koos Uriel Weinreichi, William Diveri ja André Martinet'ga ajakirja WORD toimetaja. 1975. aastast alates oli ta Interlingua Instituudi nõunik.
1990 valiti ta Ameerika Lingvistikaseltsi presidendiks.
Robert Austerlitzi abikaasa oli matemaatik Rolf Nevanlinna tütar Sylvi Nevanlinna.
S.W.A.T. – politsei erirühm

"S.W.A.T. – politsei erirühm" (originaalpealkirjaga "S.W.A.T.") on 2003. aasta USA film Ameerika politsei erirühmast nimega S.W.A.T. 
Filmi lavastaja on Clark Johnson.
Mati Laane

Mati Laane (16. juulil 1946 Karksi vald, Viljandimaa – 24. jaanuar 2025) oli eesti aiandustegelane.
Ta lõpetas 1966. aastal Räpina Aiandustehnikumi. Pärast tehnikumi lõpetamist võeti ta pooleks aastaks tööle Polli Instituudi katsetööliseks ja sügisel jätkas õpinguid Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonnas bioloogia (botaanika) erialal. Diplomitöö tegi 1971. aastal teemal „Veeseened ja esialgseid andmeid nende esinemisest Emajões“. Hiljem õppis ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis arhitektuuri.
Pärast ülikooli lõpetamist pühendus ta iluaiandusele ja temast kujunes innukas aianduse arendaja. Mati Laane oli hinnatud aiandusspetsialist ja töötas paljudes haljastusega tegelevates asutustes nagu Tallinna Remondi ja Ehituse Valitsus (1977, meister), Eesti Projekt (1978–1980, insener, haljastuse vanemarhitekt), Tallinna Botaanikaaed (1981–1982, puukooli agronoom), Kommunaalprojekt (1982–1987, haljastusprojektide peaarhitekt), Tallinna Linna Haljasalade Trust (1987, aiatööline), ajakiri Aiandus. Mesindus (1989-
1991, toimetaja) jm. 
Istutanud 1964. aastal isakoju Karksis umbes 3000 Harku-Järve aiandist saadud roosialust, neid järgmistel aastatel silmastades ja müües, oli ta üks esimesi roosiistikute eratootjatest juba enne Räpina tehnikumi lõpetamist. Eesti taasiseseisvumise järel rajas Mati Mornasse oma puukooli. 1980. aastal ostsid Laaned Kloostrimetsa Sompa teele maja, mille juurde rajati iluaed ja puukool, kollektsioonis oli üle 800 puu- ja põõsaliigi ning rohkelt rohtaimi. 
Ta oli ajakirja Aed toimetaja. Koos abikaasa Mari Laanega on nad koostanud ja tõlkinud iluaiandusraamatuid ning kirjutanud aiapidajatele suunatud artikleid.
Mäleta mind

"Mäleta mind" (inglise "Remember me") on USA 2010. aastal valminud romantiline draamafilm.
Sisu.
Robert Pattinson kehastab filmis mässumeelset New Yorgi noorukit Tylerit, kellel on isaga (Pierce Brosnan) pärast perekonda lõhestanud traagilisi sündmusi keerulised suhted. Tyleri arvates ei suuda tema läbielamisi keegi mõista, kuni ebaharilik saatusepööre toob tema ellu Ally (Emilie de Ravin). Armastus on küll viimane asi, mis noorukil meeles mõlgub, kuid tüdruku innustav ja kummalisel kombel tervendav hing paneb noormehe temasse sügavalt armuma ning toob nooruki ellu rõõmu ja annab elule mõtte. Peagi tulevad päevavalgele nende kohtumise varjatud asjaolud, mis ähvardavad noori lahutada.
Osades on Robert Pattinson, Emilie de Ravin, Oscari-võitja Chris Cooper, Oscari-nominent Lena Olin, Tate Ellington, Ruby Jerins ja Pierce Brosnan.
Skandaal Böömimaal

"Skandaal Böömimaal" (inglise keeles "A Scandal in Bohemia") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1891. aastal. "Skandaal Böömimaal" kuulub kogumiku "Sherlock Holmesi seiklused".
Sisukokkuvõte.
Sherlock Holmesi konsultatsioonile saabub Böömimaa kuningas. Peagi abielluvat riigipead on hakanud šantažeerima Irene Adler, endine ooperilaulja New Jerseyst, kellega von Ormsteinil oli nooruses salasuhe. Nüüd ähvardab naine kõik avalikustada, selle tõestuseks on mõned fotod. Kuningas palub Holmesil need enne laulatust tagasi tuua. Detektiivil õnnestub leida fotod. Kui Irene Adler taipab, kes on ta vastane, põgeneb ta koos abikaasaga mandrile. Tasuks tehtud töö eest sai Sherlock Holmes Adleri foto koos naise kirjutatud pühendusega "Sherlock Holmesile isiklikult".
Sealtpeale nimetab kuulus detektiiv Irene Adlerit alati austavalt Naiseks suure algustähega.
Viktor Vekselberg

Viktor Feliksovitš Vekselberg (vene keeles Виктор Феликсович Вексельберг, ukraina keeles Віктор Феліксович Вексельберг; sündinud 14. aprillil 1957 Ukrainas Lvivi oblastis) on Venemaa ärimees, Renova grupi omanik ja president, Tjumeni naftakompanii juhatuse esimees. Bloombergi miljardäride indeksi järgi on Vekselbergi varanduse väärtus 2012. aasta seisuga 18 miljardit dollarit.
Alates 2010. aasta märtsist on Vekselberg kavandatava Skolkovo innovatsioonikeskuse, nõndanimetatud Vene Ränioru, koordinaator.
1. veebruaril 2007 andis Euroopa Liidu konkurentsiamet loa, mille alusel Vekselbergile kuuluv Sual võis ühineda Venemaa rikkaimale inimesele Oleg Deripaskale kuuluva alumiiniumi tootva kontserniga Rusal ja Glencore'i alumiiniumiüksusega. Sel moel tekkis maailma suurim alumiiniumitootja, millest Deripaskale kuulub 66%. 
Vekselberg on nõustanud Ameerika Ühendriikide presidenti Donald Trumpi tema presidendikampaania ajal.
Friedrich Axel von Howen

Friedrich Axel von Howen (10. august 1845 Tallinn – 1911 Tallinn) oli baltisaksa arhitekt.
Ta oli ehitusinsener, Tallinna linnanõunik ja muinsuskaitsekomisjoni liige. 
Tema projekteeritud on muuhulgas Jüri, Rapla ja Iisaku kirikud, samuti oli ta Kuusalu kiriku ümberehitusprojekti autor. 
Parun Howen abiellus 24. mail 1874 Tallinnas Anna Friederike von Samson-Himmelstjernaga (1846–1925), kes oli Valingu mõisniku, Eestimaa maanõuniku (1862) ja Krediidikassa presidendi Ferdinand von Samson-Himmelstjerna (1816–1888) ja Rannamõisa mõisast pärit vabaproua Anna Wilhelmine von Budbergi tütar.
Kurelised

Kurelised ("Gruiformes") on lindude klassi kuuluv selts.
Teadlased vaidlevad, milliseid liigid peaksid sinna kuuluma ja millised mitte. Belgia ornitoloog Verheyen on öelnud, et kureliste hulka tavatsetakse lugeda kõiki linnuliike, kes on küllalt suured, mõnevõrra ebatavalise välimusega ja teadmata süstemaatilise kuuluvusega. 
Viimaste uuringute andmetel on osa nendest "ebatavalistest kurelistest" kureliste seltsiga nõrgalt või üldse mitte seotud. Sellepärast arvatakse osa allpooltoodud linnurühmadest edaspidi omaette seltsidesse, aga veel ei ole teada, missugused nimelt.
Välimuselt, siseehituselt ja eluviisilt on kurelised mitmekesised. Sagedamini pesitsevad nad soodes ja maapinnal, harvemini puu otsas. Väiksemad on 15–20 cm kõrgused, suuremad väljasurnud liigid on olnud üle 2 m kõrged.
Kurelised on üks kõige iidsemaid lindude seltse. Nad eksisteerisid juba keskaegkonnas koos saurustega. Ühtlasi arenes selles seltsis lennuvõimetus kiiremini kui teistes tollastes linnurühmades: kolmandik väljasurnud kurglastest olid täiesti või peaaegu lennuvõimetud.
Kureliste hulka kuulub alla kahesaja liigi.
Toonekurelised ei ole kurelistega seotud, vaid on eraldi selts.
Süstemaatika.
"Loomade elu" eristab kureliste seltsis 9 alamseltsi:
Adolfo Pérez Esquivel

Adolfo Pérez Esquivel (sündinud 26. novembril 1931 Buenos Aireses) on Argentina skulptor, arhitekt, patsifist ja Nobeli rahuauhinna laureaat (1980).
Ta on tuntud eeskätt Ameerika Vabakaubanduspiirkonna (FTAA) loomise vastaste meeleavalduste juhina ning avalikkuse tähelepanu juhtijana Argentina politsei tegevusele alaealistest paramilitaarse organisatsiooni loomisel, mida ta ise on võrrelnud Natsi-Saksamaa Hitler-Jugendiga.
Jorge Videla juhitud sõjaväelise diktatuuri valitsusajal 1977. aastal võeti ta Buenos Aireses vahi alla, teda piinati ning hoiti 14 kuud ilma kohtuistungita vangistuses.
Eesti Geoloogia Selts

Eesti Geoloogia Selts (lühend EGEOS) on Eestis tegutsev ühiskondlik organisatsioon, mis ühendab Eesti geoloogiaasutuste töötajaid ja teisi geoloogiahuvilisi. Selts asutati 1989. aastal 1985. aastast tegutsenud Geoloogide Klubi baasil.
Eesti Geoloogia Seltsi tegevusvaldkond on lai: ta korraldab arutelusid aktuaalsete geoloogiaprobleemide teemal, annab välja seltsi bülletääne, õpetab geoloogiahuvilisi kooliõpilasi, korraldab geoloogiateemalisi ekskursioone.
GNU Emacs

GNU Emacs on Emacsi perre kuuluv GNU projekti raames levitatav laiendatav, seadistatav, isedokumenteeriv tekstiredaktor.
GNU Emacsi tuumas on Emacs Lisp interpretaator (lühemalt elisp), programmeerimiskeele Lisp dialekt teksti redigeerimise lisadega. Mõned GNU Emacsi omadused:
Roheline kiir

Roheline kiir on optikanähtus, mis seisneb vahetult pärast päikeseloojangut või enne päikesetõusu esinevas rohetuses horisondi kohal. 
Nähtus on tavaliselt jälgitav vaid mõne sekundi jooksul. 
Selle tekkimise eelduseks on hästi läbipaistev atmosfäär (päike on loojudes pigem kollane kui punane). 
Rohelist kiirt põhjustab valguse refraktsioon atmosfääris: päikesekiired ei liigu mitte otsejoones, vaid pisut kaardudes, kusjuures kaardumise ulatus sõltub valguse lainepikkusest. Väiksema lainepikkusega sinakasrohelised valgusosised kaarduvad rohkem kui suurema lainepikkusega punased. Seega tekib hetk, kus punaste päikesekiirte jõudmine vaatlejani on juba horisondiga takistatud, kuid sinakasrohelised on veel nähtavad. Kui atmosfäär ei ole piisavalt läbipaistev, siis nähtus ei teki, sest atmosfäär neelab sinakasrohelise valguse.
Aivar Kuusk

Aivar Kuusk (sündinud 3. aprillil 1979 Tallinnas) on eesti meelelahutustegelane.
TPÜ üliõpilasena uuris eesti vaesuskultuuri, oli aastatel 1997–2001 Tallinna Tudengipäevade eestvedaja ja Peda Folgi korraldaja. 
Töötas reisilaeva Georg Ots viimase kruiisijuhina. 
On Ärkamisaja Filmifestivali peakorraldaja. 
Kuuse turundusettevõte oli Äripäeva 2009. aasta andmete põhjal üks valdkonna efektiivsemaid.
Aasta keskkonnategu

Aasta keskkonnategu on Keskkonnaministeeriumi välja antav tunnustus.
Keskkonnaministeeriumi aasta keskkonnateo konkursil osalevad eraisikud, asutused, ettevõtted ja organisatsioonid, kes on andnud oma panuse keskkonna puhtamaks muutmiseks Eestis. Konkursi võitjat ootab 5000 euro suurune preemia ja keskkonnamärgise kasutusõigus. Konkursi eesmärk on selgitada välja keskkonnateod, millel on positiivne mõju keskkonnale või mis on suurendanud inimeste keskkonnateadlikkust. Konkursiga soovitakse konkursi võitjate kaudu innustada ettevõtteid, organisatsioone ja eraisikuid kasutama sarnaseid keskkonnasõbralikke lahendusi.
Konkursil võivad osaleda kõik, kelle toredad teod on ellu viidud möödunud aasta jooksul. Lubatud on nii iseenda kandidatuuri ülesseadmine kui ka kellegi heast teost teada andmine.
FC Porto

Futebol Clube do Porto on Portugali kõrgeima liiga Primeira Liga jalgpalliklubi. Klubi on asutatud 1934. aastal.
FC Porto oli võitnud 2025. aasta seisuga Portugalis 86 karikat ja tiitlit, millega on see Lissaboni Benfica (88 tiitlit) järel teine kõige edukam jalgpalliklubi Portugalis. Porto on tulnud Portugali meistriks 30 korda (millest viis on võidetud järjest aastatel 1994–1999, mis on Portugali jalgpallirekord), viimati 2022. aastal. Portugali karikavõistlused on võidetud 20 korda (Lissaboni Benfica (26 võitu) järel teisel kohal). Portugali superkarikas Supertaça Cândido de Oliveira on võidetud 24 korda (Portugali klubidest enim superkarika võite).
FC Porto on üks kahest meeskonnast, kes on võitnud Portugali liiga tiitli ilma kaotusteta, hooajal 2010–2011 ja 2012–2013. Hooajal 2010–2011 saavutas Porto kõigi aegade suurima punktide erinevuse meistri ja teise koha vahel – 21 punkti. 
Rahvusvahelistes võistluses on Porto kogunud seitse tiitlit, millega ollakse Portugali edukaim. Hooajal 1986–1987 võideti Euroopa karikas, kui finaalis alistati Saksamaa klubi Müncheni Bayern tulemusega 2:1. Hooajal 2003–2004 võideti UEFA Meistrite Liiga, kui finaalis võideti Prantsusmaa klubi Monaco tulemusega 3:0. Aastatel 2003 ja 2011 on võidetud vastavalt UEFA karikas ja UEFA Euroopa Liiga. 1987. aastal võitis Porto Euroopa superkarika finaalis Amsterdami Ajaxit. Aastatel 1987 ja 2004 võideti Intercontinental Cup. 
Porto on Hispaania klubide Madridi Real ja FC Barcelona järel kolmas enim kordi UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril osalenud klubi (23). Euroopa meistrite karikavõistluste ja UEFA Meistrite Liiga mängudes saadud punktide osas oli 2025. aasta seisuga FC Porto läbi aegade 9. kohal 313 punktiga (277 mängu, 126 võitu, 61 viiki, 90 kaotust, väravate vahe +98).
Meeskond.
"Seisuga 1. veebruar 2022"
Talsi piirkond (2009–2021)

Talsi piirkond oli 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis aastatel 2009–2021.
Piirkond moodustati 2009. aastal, kui liideti Talsi, Stende, Sabile ja Valdemārpilsi linn ning 14 valda.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Talsi piirkonna elanikest lätlasi 91,50%, venelasi 3,34%, mustlasi 1,63% ja muust rahvusest inimesi 3,53%.
2021. aastal moodustati Dundaga, Mērsragsi ja Roja piirkonnast ning senisest Talsi piirkonnast uus Talsi piirkond.
Etüüd punases

"Etüüd punases" (inglise keeles "A Study in Scarlet") on Arthur Conan Doyle'i esimene jutustus, kus astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson.
Esimest korda ilmus "Etüüd punases" almanahhis "Beeton's Christmas Annual" pealkirjaga "A Tangled Skein". Noore Southsea arsti A. Conan Doyle'i jutustuse sündmuste kulg antakse edasi erruläinud sõjaväearsti John Watsoni silmade läbi. Teoses on puudutatud ka Utah' mormoonide kogukonna teemat.
Holmesi tegelaskuju loomisel olid kirjanikul eeskujuks detektiivid C. Auguste Dupin Edgar Allan Poe ja Monsieur Lecoq Émile Gaboriau' kriminaaljuttudest.
Teose ülesehitus.
"Etüüd punases" koosneb kahest osast: 
&lt;noinclude&gt;
Arvi Niglas

Arvi Niglas (sündinud 4. mail 1959 Paides) on Eesti sõjaväelane, kolonelleitnant. 
Teenis Kaitseliidu Järva maleva pealikuna aastail 2003–2016. 
Niglas lõpetas 1994. aastal kaitsejõudude peastaabi nooremohvitseride ettevalmistus- ja täienduskursused.
Hugo Alfvén

Hugo Emil Alfvén (1. mai 1872 – 8. mai 1960) oli üks tuntumaid heliloojaid Rootsis, kes tegutses ka viiuldaja ning dirigendina. Ta oli ligi 30 aastat Uppsala Ülikooli muusikadirektor ja üliõpilaskoori juht. Alfvéni teostes on tähtsal kohal loodus ja rahvamuusika. 
Helilooja loodud mitmekesine ja ulatuslik looming on rootsi rahvale väga südamelähedane ning tuntud väljaspool tema kodumaadki.
Looming.
Hugo Alfvén on kirjutanud viis sümfooniat, kolm Rootsi rapsoodiat, sümfoonilised poeemid "Jaaniöö metsas" ja "Mäekuningas", kaks balletti, viiuli- ja klaveripalad, 12 kantaati, koori- ja soololaule.
Tema loomingust on tuntud "Rootsi polka" ja "Karjasetüdruku tants".
Rootsi rapsoodia nr 1 "Midsommarvaka".
Teos ilmus trükis 1903. aastal. Helilooja sai teose loomise idee Stockholmi saarestikus veedetud aastatest. Südasuvised öised tantsupeod oma kirevuse ja lõbusa meeleoluga, romantika ja värvide mänguga, õnnelikud inimesed ja imeline loodus ongi selle rapsoodia sisuks. Helilooja kasutas siin rahvaviise, töödeldes neid erineval viisil.
Teosest peegeldub valgete ööde eriline meeleolu, mis väljendub põhjamaa inimese hinges vallanduva rõõmuna südasuvisel ajal.
Oleg Marnot

Oleg Peeter Valdek Marnot (7. märts 1915 – 31. juuli 1941 Kautla) oli Eesti sõjaväelane (lipnik, 1939). 
Ta lõpetas 1935. aastal Tallinna Reaalkooli. 
Lipnik Marnot organiseeris sõjasuvel 1941 Tartumaal metsavendade salga ja osales lahingutes Tartu all. Sakslased viisid ta üle Riia lennukiga Helsingisse ja sealt Eestisse tagasi, et tugevdada Erna gruppi ohvitseridega.
Kautla lahing.
31. juulil 1941. aastal ründas Oleg Marnoti 13-meheline salk ülekaalukat punaarmee üksust, kes sõitis kohale 28 veoauto ja bussiga. Punaarmeelastele, kelle arv võis küünida 500 meheni, avati äge tuli püstolkuulipildujaist ning samaaegselt sadasid punaarmeelaste sõidukeisse käsigranaadid. Langevarjurite kuulid ja granaadid tegid venelaste seas kohutava hävitustöö. Kohalikud elanikud, kes hiljem nägid langenud ja haavatud punaarmeelaste äravedu, arvestavad punaarmeelaste kaotusi kuni paarisajale mehele.
Vaenlase ülekaal oli siiski nii ränk, et langevarjurid lõpuks pidid taanduma. Keset ägedaimat heitlust sai Marnot kuulipilduja valangust rängalt haavata, kuid ta jäi võitluspositsioonile, et oma kuulipildujaga katta kaaslaste taandumist. Omakorda ei lahkunud võitlusplatsilt ka seersant Jüri Rosin, et aidata Marnotil pääseda. Nad mõlemad langesid. 
Leitnant Marnoti ja seersant Jüri Rosina laibad leiti hiljem metsikult purustatuina, nii et neid õnnestus ära tunda üksnes riietuse järgi. Leitnant Marnoti õe Anita Marnoti kohaselt oli Oleg Marnot hävituspataljonlaste kätte langedes veel elus. Informatsiooni saamiseks piinati mees surnuks. Neli päeva pärast Kautla lahingut vangistati Tallinnas Oleg Marnoti õed Anita Marnot ja Helmi Marnot. Arreteerida taheti ka Marnoti venda major Rudolf Marnotit, kellel õnnestus aga põgeneda. 
Koos võidelnud ja koos langenud langevarjurid maeti Kautla lahinguväljale ühishauda. 1942. aastal korraldas vend Rudolf Oleg Marnoti ümbermatmise Maarjamäe Sõjaväekalmistule.
Epeirogenees

Epeirogeneesiks ehk epeirogeneetilisteks liikumisteks nimetatakse aeglaselt toimuvaid maakoore tõuse ja langusi ilma märkimisväärse kivimite deformeerumiseta. Epeirogeneetilisi tõususid ja langusi mõõdetakse millimeetritega ja nad esinevad laialdastel aladel (tuhandeil km²).
Epeirogenees võib avalduda mere taganemise või pealetungimisena. Kui maapind vajub, on tegemist mere pealetungi ehk transgressiooniga, kui aga tõuseb, siis mere taganemise ehk regressiooniga.
Mõiste "epeirogenees" ("epeirogeny") võttis kasutusele 1890. aastal ameerika geoloog Grove Karl Gilbert, vastandades seda "orogeneesile" ("orogeny").
Epeirogeneetiliste liikumiste tüüpilised näited on sünekliisite ja antekliisite tekkimine platvormsetel aladel. Eestile on lähimad Balti sünekliis ja Valgevene antekliis.
Epeirogeneetiliste liikumiste põhjused on tänapäeval pole teada, aga on rida hüpoteese, mis seletavad ära mõne erijuhtumi:
Epeirogenees laiemas mõttes on maakoore aeglased kõikuvliikumised.
Transgressioon

 
Transgressioon ehk mere pealetung on geoloogiline nähtus, mille käigus toimub maapinna vajumine ja mere pealetung maismaa suunas. Üleujutuse tulemusena liigub rannajoon kõrgemale.
Transgressiooni põhjuseks võivad olla nii endogeensed protsessid (nt orogenees), mille mõjul maismaa vajub või ookeanipõhi kerkib, kui ka eksogeensed protsessid (nt mandrijää sulamine jäävaheajal või olulised kliima muutused), mille tõttu veemaht ookeanibasseinides suureneb. 
Mere transgressioonil võivad moodustuda tüsedad settekivimite massiivid. Geoloogilises läbilõikes esinevad madala mere setete asemel süvameresetted.
Regressioon (geoloogia)

Regressioon ehk mere taganemine on geoloogiline protsess, mille käigus meri taganeb. 
Mere regressioon toimub endogeensete (maasiseste) jõudude toimel (näiteks maismaa kerkimise või ookeanipõhja vajumise tõttu) või eksogeensete jõudude toimel (näiteks jäätumise või glatsioisostaasia tõttu).
Regressiooni mõjul vabanevad mere alt Põhja-Eestis lubjakivi ja dolomiit, Lõuna-Eestis aga liivakivi.
Aet Kiisla

Aet Kiisla (sündinud 24. veebruaril 1975) on avaliku halduse õppejõud Tartu Ülikooli Narva Kolledžis ja ultrajooksja. 
Aastal 2008 pälvis ta Narva Lasteülikooliga teise preemia teaduse populariseerimise auhindade jagamisel.
Haridus.
1993–1996 õppis Kiisla Virumaa Kõrgkoolis (nüüd Tallinna Tehnikaülikooli Virumaa Kolledž) põhikooli matemaatika ja füüsika õpetaja erialal, 1998–2004 Estonian Business Schoolis avaliku halduse bakalaureuseõppes ning rahvusvahelise ärijuhtimise magistriõppes. Alates 2007. aastast on ta olnud Tartu Ülikooli ja Tallinna Tehnikaülikooli avaliku halduse doktorant. 
Töökäik.
1996 töötas Aet Kiisla Kohtla-Järve kultuurimajas ning 1996–2006 Kiili Gümnaasiumis. Alates 2006. aastast on ta tööl Tartu Ülikooli Narva Kolledžis. 
Sport.
Aet Kiisla on ultrajooksja ja spordikorraldaja. Ultrajooksus märkimisväärseimad tulemused on 24 tunni jooksus 164,506 km ja kuue päeva jooksus Eesti rekord 541,107 km. Kergejõustikuveteranide Eesti meister 5000 m jooksus 2019. Spordikorraldajana tegutseb MTÜ Gurmeejooksud nime all.
Kanada palsam

Kanada palsam ("balsamum Canadense") on tärpentin, mida valmistatakse tavaliselt palsamnulu vaigust. Samas on selle valmistamiseks kasutatud ka Fraseri nulu ja kanada tsuuga vaiku. (Raal, 12:2010)
Kanada palsam valgub välja, kui torgata läbi puukoores olevad vaigumahutid.
Eeterlikes õlides lahustatud vaik on viskoosne, kleepuv ja värvitu (mõnikord ka kollakas). Õlide aurustumisel muutub see läbipaistvaks kollakaks massiks.
Puhastatud ja filtreeritud Kanada palsam on väga heade optiliste näitajatega. Et tema murdumisnäitaja (1,55) on ligilähedane läätsede valmistamisel kasutatava klaasi omaga (1,52), siis on Kanada palsamit traditsiooniliselt kasutatud optikatööstuses liimina. Samuti on see kasutust leidnud mikroskoopiliste püsipreparaatide valmistamisel.
Kanada palsamit kasutatakse ka droogina. Palsamil on plaastrite, geelide, õlide, salvide ja emulsioonide koostises haavade paranemist soodustav ja põletikuvastane toime. (Raal, 12:2010) 
Londoni farmakopöasse kanti Kanada palsam 1788. aastal.
Kohaliku omavalitsuse korraldus

Kohaliku omavalitsuse korraldus on akadeemiline või rakenduslik avaliku halduse eriala, mis keskendub enim kohalikule omavalitsusele.
Eestis on kohaliku omavalitsuse korraldust õpetatud Sisekaitseakadeemias, nüüd tehakse seda Tartu Ülikooli Narva Kolledžis.
IKT Demokeskus

Mittetulundusühing IKT Demokeskus on Eestis loodud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia lahendusi tutvustav keskus.
Demokeskuse asutasid MicroLink Eesti AS, Santa Monica Networks AS, Datel AS, Elion Ettevõtted AS, EMT AS ja Ülemiste City AS.
Alatest 14. maist 2021 MTÜ IKT Demokeskusel on uus nimi: ITL Digital Lab.
Lähtekivim (mullateadus)

Lähtekivim ehk emakivim on mullatekkeprotsessist haaratud pinnakatte ülemine osa, mis võtab otseselt osa mulla moodustumisest.
Lähtekivimi omadused avaldavad suurt mõju mulla omadustele: keemilisele koostisele, lõimisele, füüsikalistele omadustele ja viljakusele.
Mullahorisontide kirjeldamisel tähistatakse lähtekivimit reeglina tähega C.
Lähtekivimi osa, mis praktiliselt pole mullatekkeprotsessist haaratud ja mõjutab seda ainult kaudselt, nimetatakse mulla aluskivimiks.
Lähtekivimeid võib klassifitseerida mitme tunnuse põhjal. Mehaanilise koostise põhjal jagatakse neist tekkinud mullad liivmuldadeks, liivsavimuldadeks ja savimuldadeks. Keemilise ja mineraloogilise koostise põhjal jagunevad nad karbonaatseteks, päevakivimuldadeks jne. Päritolu põhjal jagunevad nad näiteks alluviaalseteks muldadeks, liivsavimuldadeks, turbamuldadeks jne.
Kanalised

Kanalised ("Galliformes") on ülemaailmse levikuga jässaka kehaehitusega lindudeselts. 
Enamik seltsi kuuluvatest lindudest on kosmopoliitse levikuga jahi- või kodulinnud. Väikseim neist on ida-sinivutt, suurim metskalkun. Kanaliste 290 liigist 111 kuulub IUCNi ohustatud liikide punasesse nimekirja.
Kirjeldus.
Kanalised on tüsedad, väikse pea ja enamasti suurte laiade tiibadega linnud. Ehkki enamik suudab madalat ja kiiresti lennata, elab enamus maapinnal. Kanalistel on tugevad jalad, mis võimaldavad kiiresti joosta. Maapinnal elavate kanaliste pojad sibavad juba varsti pärast koorumist. Kuna nad on paljude kiskjade lemmiksaak, on nende värvus küllaltki tuhm. Erandiks on kireva sulestikuga isafaasanid. Enamasti on kõigil selle seltsi lindudel jäigad suled ning hästi arenenud lisarood (välja arvatud tuttkanal. Suled vahetuvad järk-järgult: linnud ei kaota lennuvõimet, ehkki nende liikumisaktiivsus väheneb märgatavalt. Nokk on lühike, tugev ja veidi konksja tipuga. Ülanoka servad ulatuvad üle alanoka servade. Pugu on suur, lihasmagu tugevasti arenenud. 
Eluviis ja elupaigad.
Kanalised elavad väga mitmesugustes biotoopides – metsades, põldudel, rohtlates. Nad elutsevad maapinnal ja enamik on paigalinnud. Kanalised on pesahülgajad. 
Kanaliste puhul kehtib suguline dimorfism (sugupoolte erinemine). Enamik kanalisi on polügaamsed, ei moodusta püsivamaid paare ning isased ei kanna järglaste eest hoolt. Vaid mõned liigid on monogaamsed ja moodustavad kindlamaid paare. Sel juhul kasvatavad poegi mõlemad vanalinnud. Polügaamsetel liikidel esineb paaritumisperioodil vaatemängulisi rühmamänge. Mängude eesmärk on võita emaste tähelepanu, isaslinnud võtavad selle nimel erinevaid poose, häälitsevad ja võitlevad. 
Toitumine.
Kanalised toituvad taimedest ja putukatest. Paljud kanalised, eriti nurmkana, hävitavad põllukultuuride kahjureid.
Faasanlased

Faasanlased ehk kanalased ("Phasianidae") on lindude sugukond kanaliste ("Galliformes") seltsis.
Faasanlaste sugukonda kuulub üle 150 liigi.
Faasanlased on rasked, maas tegutsevad linnud. Sugukond sisaldab näiteks perekondi faasan, püü, džunglikana ("Gallus"), põldvutt ("Coturnix"), kalkun ("Meleagris") ja paabulind ("Pavo"). Mitmed faasanlased on tuntud kodulinnud. Sugukond on suur ning tihti jaotatakse see mitmeks alamsugukonnaks, näiteks: faasanilaadsed ("Phasianinae"), kalkunilaadsed ("Meleagridinae"), "Perdicinae" ja tedrelaadsed ("Tetraoninae").
Faasanlased on suurim kanaliste haru, koosnedes rohkem kui 150 liigist. Kuni 1990. aastate alguseni jaotati sugukond kaheks: "Phasianinae" - faasanid, džunglikanad, helmesfaasanid ja paabulinnud ning "Perdicinae -" vutid ja frankoliinkanad. Molekulaarsed uuringud näitavad, et sellised alamsugukonnad pole monofüleetilised ning kuuluvad mõlemad ühise eellasega liini. Nõnda on nurmkanad ("Perdix") sugulased faasanitele, samas kui vutid ("Cotornix") ja perekond "Alectoris" on lähemad džunglikanadele ("Gallus"). 
Vanim faasanlaste fossiil pärineb 30 miljoni aasta tagusest Hilis-Oligotseenist.
Uno Soomere

Uno Soomere (19. september 1930 – 19. märts 2010) oli eesti helilooja, muusikapedagoog ja pianist.
Ta lõpetas Tallinna Muusikakooli klaveri erialal (juhendajad Erna Saar ja Heljo Sepp) ning 1949. aastal Tallinna 2. Keskkooli. 1959. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri erialal (juhendaja Bruno Lukk) ja 1962. aastal kompositsiooni alal (juhendaja Eugen Kapp). 
Aastatel 1960–1983 töötas ta muusikateoreetiliste ainete ja klaveri õppejõuna Tallinna Pedagoogilises Instituudis, kust ta vallandati, süüdistatuna liigses rahvuslikkuses ja vaenulikus suhtumises Nõukogude korda. Pärast seda töötas ta klaveriõpetajana, sealhulgas aastatel 1988–2003 Kuusalu Muusika- ja Kunstikoolis.
Soomere heliloomingu olulisemad teosed on suured vokaaltsüklid orkestri või klaveri saatel, tšellokontsert (solist Ivo Juul) ja viiulisonaat (Andrus Haava ettekandes). Sageli oli ta ise oma vokaalteoste klaverisaatja. 
Ta tundis huvi eesti sümfoonilise muusikaloomingu vastu ning pani kokku mahuka ingliskeelse käsikirja "Estonian symphonic music : the first century, 1896-1996 : an overview" ning analüüsis Arvo Pärdi kodumaal kirjutatud orkestrimuusikat. Neil teemadel tegi ta Eesti Raadiole muusikasaateid ja kirjutas artikleid.
1969. aastal ilmus temalt raamat "Kuulata, mõista, hinnata. Raamat muusikast" (Eesti Raamat, 256 lk).
Soomere oli 1967. aastast Eesti Heliloojate Liidu ning 1996. aastast Eesti Autorite Ühingu liige.
Nicolas Desmarest

Nicolas Desmarest (16. september 1725 Soulaines-Dhuys – 20. september 1815 Pariis) oli prantsuse geoloog. Ta väitis esimesena, et basalt on vulkaanilist päritolu.
Nicolas Desmarest sündis vaeses talupoja perekonnas. Viieteistaastasena oskas ta vaevu lugeda. Pärast isa surma asus ta õppima oratoriaanide juures Troyes's ning hiljem Pariisis, kus paistis silma edukusega eelkõige matemaatika ja füüsika vallas. Seejärel jätkas ta õpinguid omal käel, elatades ennast õpetamisega.
Ta tundis huvi Georges Louis Leclerc de Buffoni tööde vastu, muu hulgas tutvus põhjalikult teosega "L'histoire naturelle". Sellest ajendatuna osales ta aastal 1753 Amiensi teaduste akadeemia võistlusel tööga Prantsusmaa ja Inglismaa kunagise maismaaühenduse teemal, sai selle eest auhinna ning äratas suurt tähelepanu. Ta sai tööd mitme manufaktuuri juures ing aastal 1788 nimetati Prantsusmaa manufaktuuride peainspektoriks.
Aastal 1757 andis valitsus talle ülesande külastada kalevivabrikuid, et koguda andmeid erinevate tootmismeetodite kohta. Aastal 1761 tutvus ta juustutootmisega Prantsusmaa idaosas. Aastatel 1768 ja 1777 tegi ta kaks reisi Hollandisse, kus uuris paberi tootmist ning tõi kodumaale kaasa palju edumeelseid tootmismeetodeid. 
Aastal 1771 sai Nicolas Desmarest Prantsusmaa Teaduste Akadeemia liikmeks. Kuigi ta tegi riigi teenistuses edukat karjääri, on tema teened suuremad ikkagi teaduse ees.
Ta tegi muu hulgas vabrikuid külastades mööda Prantsusmaad ringi reisides palju jalgsirännakuid, õppides tundma pinnavorme ja kivimeid. Ta hakkas huvi tundma Puy de la Nugère'i ja teiste vulkaanide vastu Auvergne'is ning uuris Jean-Étienne Guettardi kirjeldatud kolme vulkaani ümbrust ja leidis kokku märke rohkem kui 60 kunagisest vulkaanist. Aastal 1763 Auvergne'is basalti uurides tegi ta järelduse, et see pärineb ammustest laavavooludest. Tollal valitsenud neptunistliku hüpoteesi kohaselt oletati, et kõik kivimid olid tekkinud merepõhjas. Olles põhjalikult uurinud Auvergne'i piirkonda ning tutvunud ka vulkaanidega Itaalias, avaldas Nicolas Desmarest 1774. aastal oma uurimistöö tulemused koos geoloogilise kaardiga. Ta kirjeldas järjestikuste vulkaanipursete ning kivimite murenemise ja orge tekitava erosiooni käiku.
Nicolas Desmaresti Auvergne'i piirkonna täiendatud ja parandatud kaardi avaldas pärast tema surma (aastal 1823) tema zooloogist poeg Anselme Gaëtan Desmarest.
Regressioon

"Regressioon" on mitme teadusharu termin:
RC Lens

Racing Club de Lens on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Ligue 1. Klubi loodi 1906. aastal Lensis.
Hooajal 1997–98 tuli Lens Prantsusmaa meistriks. Nii Lens kui ka Metz kogusid sel hooajal liigas 68 punkti, kuid Lens edestas Metzi parema väravatevahe poolest. Aastatel 1994 ja 1999 on Lens lisaks võitnud Prantsusmaa liigakarika. Hooajal 1999–2000 jõudis Lens UEFA karikasarjas poolfinaali, kus kaotati Inglismaa klubile Arsenal kahe mängu kokkuvõttes 1:3.
Klubi suurim rivaal on Lille ning kahe klubi vaheline derbi on tuntud nime all "Derby du Nord".
Praegune koosseis.
"Seisuga 25. jaanuar 2024"
Võitja (1): 1997–98
"Teised kohad" (5): 1955–56, 1956–57, 1976–77, 2001–02, 2022–23
Võitja (4): 1936–37, 1948–49, 1972–73, 2008–09
"Teised kohad:" (2): 2013–14, 2019–20
"Teised kohad" (3): 1947–48, 1974–75, 1997–98
Võitja (2): 1994, 1998–99
"Teine koht" (1): 2007–08
Võitja (3): 1959, 1960, 1965
"Teine koht" (1): 1957
"Poolfinalist" (1): 1999–2000
Võitja (2): 2005, 2007 "(jagas esikohta)"
Grove Karl Gilbert

Grove Karl Gilbert (6. mai 1843 – 1. mai 1918) oli ameerika geoloog.
Ta sai tuntuks oma teedrajavate töödega eriti geomorfoloogia vallas.
G. K. Gilbert võttis kasutusele epeirogeneesi mõiste, vastandades seda orogeneesile.
Donetski FK Šahtar

Donetski FK Šahtar (ukraina keeles «Шахтар» Донецьк) on Ukraina jalgpalliklubi, mille kodulinn on Donetsk. Šahtar mängib Ukraina jalgpalli kõrgliigas. Klubi kodustaadion on Donbas Arena, kuid Donbassi sõja tõttu pidas Šahtar aastail 2014–2016 oma kodumänge Lvivis Lvivi Arenal ja alates 2017. aastast Harkivis Metalisti staadionil. Klubi peakorter asub Kiievis.
Donetski Šahtar on üks edukamaid jalgpalliklubisid Ukrainas, 13-kordne Ukraina meister. Perioodil 2010–2014 tuli meeskond Ukraina meistriks viis aastat järjest. Lisaks on 13 korda võidetud Ukraina karikas ja kaheksa korda Ukraina superkarikas. Hooajal 2008–2009 võitis Šahtar UEFA karika.
Klubi asutati 1936. aastal. Meeskonna esialgne nimi, Stahhanovets, pandi Aleksei Stahhanovi järgi, kes oli sotsialistliku töö kangelane kaevur. Esimene mitteametlik mäng peeti Odessa Dinamoga 12. mail 1936 Balitski staadionil Horlivka. Šahtar kaotas 2:3. Esimene ametlik mäng peeti Kaasani Dinamoga ning kaotati 1:4. FK Šahtar Donetsk on mänginud mitme nime all: Stalino Stahhanovets (1936–1946), Stalino Šahtjor (Šahtar) (1946–1961), Donetski Šahtjor (Šahtar) (1961–1992) ja FK Šahtar (alates 1992).
Klubi hüüdnimed on "Hirniki" ja "Kroti". Šahtari koduvorm on musta-oranžitriibuline särk, mustad püksid ja oranžid sokid.
Öö

Öö on ajavahemik, mille jooksul taevakeha (planeet või tema kaaslane) pinna punkti jaoks on valguse peamine allikas (päike) horisondist allpool.
Öö kestus sõltub laiuskraadist ja taevakeha telje nurgast orbiidi pinna suhtes. Öö vastand on päev. Taevakehade öö- ja päevakülge eraldab terminaator. Kui taevakeha pöörlemistelg ei asu orbiidiga risti, siis muutub öö pikkus perioodiliselt.
Päikesesüsteemi planeetidel on öö väga erineva pikkusega. Ööpäev kestab Veenusel 224,7 päeva ja Jupiteril 9 tundi 56 minutit. Öö hõlmab ööpäevast keskmiselt poole.
Päev ja öö on võrdse pikkusega kevadisel ja sügisesel pööripäeval, kui planeedi telg on ekliptikaga risti. Suurim päeva ja öö pikkuse erinevus on talvisel ja suvisel pööripäeval, kui telg on ekliptikaga suurima nurga all. Talvisel pööripäeval on öö kõige pikem ja suvisel pööripäeval kõige lühem.
Polaarjoonest kõrgemal laiuskraadil võib öö kesta üle ööpäeva. Seda nimetatakse polaarööks. Kõrgetel laiuskraadidel jõuab suvel kogu öö jooksul maapinnale hajunud valgus. Seda nimetatakse valgeks ööks. Kui talvel on mingis piirkonnas polaaröö, siis suvel esineb seal olukord, kus öö täielikult puudub. Seda nimetatakse polaarpäevaks.
Taevakehad saavad energiat põhiliselt soojuskiirguse kaudu oma päikeselt. Öösel, kui valgust pole, on temperatuur seetõttu üldiselt madalam kui päeval. Taevakehadel on kõige suuremad temperatuurierinevused tavaliselt nendes piirkondades, kus esinevad polaaröö ja -päev. Ekvaatori lähedal, kus päeva ja öö pikkuses suuri erinevusi ei ole, kõigub temperatuur aasta jooksul vähem.
Kui päike on horisondi all, aga tema hajunud valgus jõuab vaatlejat, on hämarik. Eristatakse kolme tüüpi hämarikku:
Mõju elule.
Öösel ei jõua maapinnale peaaegu üldse valgust. Sellepärast on öösiti valgustundlikust meelest ehk nägemisest vähe kasu.
Loomad, kellel nägemine on eriti hästi arenenud, tavaliselt magavad öösiti. Mõned loomad, vastupidi, on öösiti eriti aktiivsed. Neid nimetatakse ööloomadeks. Mõned nendest, näiteks öökullid, on kohastunud nägema eriti väheses valguses. Sellistel loomadel on tüüpiliselt suured silmad. Mõned ööloomad on täiesti pimedad ja liiguvad teisi meeli kasutades, milleks võib olla kajalokatsioon.
Taimed kasutavad valgust fotosünteesiks. Öösiti fotosüntees peaaegu lakkab. Seetõttu toimuvad ka taimedes öösiti mitmesugused muutused, näiteks on tüüpiline, et õistaimed sulgevad ööseks oma õied.
Maapind

Maapind on Maa pind. 
Maapinna all võidakse mõista:
Igor Šuvalov

Igor Ivanovitš Šuvalov (sündinud 4. jaanuaril 1967 Tšuktšimaal Bilibinos) on Venemaa riigitegelane, president Vladimir Putini lähim kaasvõitleja, keda on nimetatud putinlike võitude marssaliks. Vene-Ukraina sõja toetamise tõttu on ta 27 riigi sanktsioonide all. 
Ta on olnud Venemaa valitsuse esimene asepeaminister 12. maist 2008 kuni 7. maini 2018, SRÜ asjade riiklik koordinaator alates 19. märtsist 2009, Ühtse Venemaa ülemnõukogu presiidiumi sekretäri asetäitja 2008. aasta novembrist, laevafirma Sovkomflot direktorite nõukogu esimees. 
Aastatel 2003 ja 2004–2008 oli Igor Šuvalov Venemaa presidendi (Vladimir Putini) abi. 2004. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik. 
Aastatel 1998–2000 oli ta Venemaa Föderaalomandi fondi esimees.
Paul Thomson (pomoloog)

Paul Thomson (29. juuni 1916 – 31. mai 2008) oli Ameerika eksootiliste puuviljade entusiast, iseõppinud botaanik, puuviljade kasvataja, pomoloog.
Ta oli firma California Harv Fruit Growers kaasasutaja. See firma toodab aiandustooteid; seal on praeguseks üle 3000 töötaja 35 riigis. Thomson on aidanud laiendada eksootiliste puuviljade kättesaadavust Californias.
Paul Thomson

Paul William Thomson (22. detsember 1892 Tallinn – 13. detsember 1957) oli baltisaksa päritolu Eesti geoloog ja palünoloog.
Ta õppis Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis ja aastatel 1906–1910 Tallinna Toomkoolis (lõpetas). Seejärel õppis ta Peterburi ülikooli loodusteaduskonnas, ülikooli lõpetas 1915. aastal. 1927. aastal kaitses ta Läti Ülikooli juures loodusteaduste doktoriväitekirja ja sai Tartu Ülikooli eradotsendiks geoloogia alal (1938. aastast dotsendiks geoloogia ja paleontoloogia alal). Kolis 1939. aastal Saksamaale.
Isiklikku.
Isa oli praost Konstantin Thomson, Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Vend Waldemar Thomson oli Pärnu Nikolai koguduse õpetaja. Ka noorim vend Helmut Thomson oli pastor Hageris. Tema õemees oli Harju-Madise koguduse õpetaja Otto Etzold. Teise õe poeg Burchard Lieberg luterlik pastor Hesseni liidumaal, Saksamaal. Tädimees praost Friedrich Wilhelm Ederberg oli Kaarma ja Kambja koguduste õpetaja. Tädipoeg Bruno Ederma oli Lääne-Nigula ja Rakvere Kolmainu koguduste õpetaja.
Valdis Albergs

Valdis Albergs (8. august 1922 Riia – 10. november 1984 Riia) oli läti skulptor.
Ta lõpetas 1950 Läti Kunstiakadeemia. 1968. aastast töötas samas õppejõuna, 1983. aastast professorina.
Ta on loonud mälestusmärke (Läti punaste küttide mälestusmärk Riias), portreesid ja figuraalkompositsioone.