tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hāsinā Oyājed

Sheikh Hāsinā Oyājed (bengali keeles হাসিনা ওয়াজেদ; sündinud 28. septembril 1947 Tungipāras) on Bangladeshi poliitik, kes on olnud Bangladeshi peaminister aastatel 1996–2001 ja 2009–2024.
Hāsinā Oyājed on sotsiaaldemokraatliku Rahvaliiga ("Awami League") liider.
Hāsinā Oyājed on Bangladeshi iseseisvusaktivisti ja esimese presidendi Mujibur Rahmāni tütar. 1960. aastatel tegutses ta Dhaka ülikoolis üliõpilasliidrina.
Tema isa, ema ja kolm venda tapeti 15. augustil 1975 sõjaväelise riigipöörde käigus. Hāsinā Oyājed ja tema õde Sheikh Rehana viibisid aga samal ajal Euroopas ning said varjupaiga Suurbritannias ja hiljem Indias. 1981. aastal, kui ta valiti Rahvaliiga liidriks, oli ta ikka veel maapaos; samal aastal pöördus ta kodumaale tagasi.
Mais 1981 tapeti president Jiyāur Rahmān ja 1982 haaras rahumeelselt võimu kindral Husein Muhāmmad Ershād. Rahvaliiga juhtimisel moodustati 1983. aastal 15 partei liit, mis nõudis kindrali tagasiastumist. Hāsinā Oyājed viibis suure osa 1980. aastatest vangistuses või koduarestis. Rahvaliiga osales ka 1986. aasta mittevabadel parlamendivalimistel; pärast valimisi sai Hāsinā Oyājedist opositsiooniliider. Järgmisel aastal saadeti parlament laiali ning 1988. aasta valimisi Rahvaliiga boikoteeris.
Pärast seda, kui Ershād 1990 rahvarahutuste survel võimust loobus, peeti 1991 esimesed vabad valimised. Need võitis Jiyāur Rahmāni lese Khāledā Jiyā juhitud Rahvuspartei. Rahvaliiga sai küll ligikaudu sama palju hääli, kuid oluliselt vähem kohti. Hāsinā Oyājed sai esimest korda peaministriks pärast 1996. aasta valimisi, kui teda toetas mitu väiksemat parteid. Tema ametiajal sõlmiti muu hulgas Farakka paisuga Gangese vee jagamist puudutav kokkulepe Indiaga ning rahuleping riigi mägise kaguosa mässavate hõimudega. Tema ametiaja viimasel aastal sai Bangladeshist Transparency Internationali andmetel maailma kõige korruptiivsem riik.
2001. aasta valimistel sai Rahvaliiga suure kaotuse. Opositsioonis olles partei parlamendi töös eriti ei osalenud. Mitu Rahvaliiga liidrit hukkus nende vastu sooritatud atentaatide tagajärjel. 
Jaanuaris 2007 toimuma pidanud korralised valimised lükati rahutuste tõttu edasi. Eriolukorra kehtestanud sõjaväeline ajutine valitsus teatas, et asub võitlusse korruptsiooniga. Aprillis 2007 esitati Hāsinā Oyājedi vastu korruptsiooni- ja mõrvasüüdistused, millest suurem osa hiljem tagasi võeti.
Detsembris 2008 peetud parlamendivalimistel võitis Rahvaliiga 230 kohta 299st.
Hāsinā Oyājed asus taas peaministriametisse 6. jaanuaril 2009. 5. augustil 2024 põgenes ta ulatuslike rahvarahutuste tagajärjel riigist.
Isiklikku.
Hāsinā Oyājed abiellus 1968. aastal tuumafüüsik Oyājed Miyāga, kes suri 2009. aastal.
Heikki Haravee

Heikki Haravee (kuni 13. veebruar 1939 Heikki Huusmann; 29. aprill 1924 Tallinn – 23. jaanuar 2003 Tartu) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1943. aastal Tallinna 2. Gümnaasiumi ja 1949. aastal Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. Õppis 1961–1962 Moskva Lunatšarski-nimelises Riiklikus Teatrikunstiinstituudis kõrgematel režiikursustel.
Töötas aastatel 1949–1951 Lõuna-Eesti Teatris, 1952–1960 L. Koidula nim. Pärnu Draamateatris ja aastatel 1960–2003 Vanemuises.
Osaline filmograafia.
"Variant "Omega"" ("Вариант «Омега»", 1975) — "Valter"
Isiklikku.
Tema tädi oli haridus- ja esperantoliikumise tegelane Elisabeth Linnuse, abikaasa oli arhitekt Ingrid Mardi, poeg on diplomaat ja ajakirjanik Juhan Haravee (sündinud 1957).
Fernanda Machado

Fernanda Arrias Machado (sündinud 10. oktoobril 1980 Maringás) on Brasiilia näitleja. 
Tema tuntuim roll on filmis "Eliitrühm" ("Tropa de Elite"), kus ta kehastab Mariat.
Aedseller

Aedseller ehk seller ("Apium graveolens") on sarikaliste sugukonda selleri perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim.
Aedseller on 30–80 cm kõrgune vaoliste vartega tugevalõhnaline maitsetaim. Aianduses on levinud aedselleri kolm teisendit: juurseller, lehtseller ja varsseller. 
Lihaka juurega aromaatsest juursellerist valmistatakse sellerisoola. Lehti lisatakse suppidele ja salatitesse. 
Ravimtaimena leevendavad sellerilehed seedetrakti ja veresoonkonna haigusi.
August Vomm

August Vomm (4. juuli 1906 Abja Pärnumaa – 1. mai 1976 Tallinn) oli eesti skulptor ja pedagoog.
Pärast Viljandi kommertsgümnaasiumi lõpetamist 1924. aastal kolis Vomm Tartusse. Ta õppis 1924–1927 kõrgemas kunstikoolis Pallas ning oli selle kooli 17. lõpetaja. Esialgu õppis ta Ado Vabbe juures maalikunsti, hiljem aga Anton Starkopfi ja Voldemar Melliku juures skulptuuri. August Vomm täiendas end 1929. aastal Prantsusmaal. 1946. aastast oli ta ERKI õppejõud, aastast 1971 professor.
Looming.
Enne II maailmasõda koosnes August Vommi looming valdavalt portreebüstidest ja kümmekonnast töömahukast hauasambast. Ta on kujutanud Ruts Baumani, Ants Lauterit, Hugo Lauri, Gustav Ernesaksa, Romulus Tiitust, Ferdi Sannameest jt. 
Ühena vähestest sõja-aastad kodumaal veetnud kunstnikest kohanes August Vomm uute nõudmistega kohe esimestel sõjajärgsetel aastatel. 1945. aastal liitus ta skulptorite brigaadiga, luues Estonia teatri liiduvabariike sümboliseerivad reljeefid. 1947. aastal valmis monument Viljandis Suures Isamaasõjas langenuile, 1952. aastal avati brigaadimeetodil loodud Lenini monument Tartus ning koos Lagle Israeliga Nikolai Burdenko mälestusmärk Tartu Toomemäel. Tema loodud on nüüdseks teisaldatud revolutsioonitegelaste Johannes Vares-Barbaruse ja Hans Pöögelmanni monumendid Tallinnas. Lenini juubelinäitusele 1970 lõi Vomm hiigelmõõtmetes tammepuidust V. I. Lenini portreebüsti, mille eest pälvis koos Elmar Kitse ja Avo Keerendiga riikliku preemia ja Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetuse, samuti üleliidulise äramärkimise ajakirjanduses.
Eriline osa oli tema loomingus ka lapsi ja loomi kujutaval skulptuuril.
Isiklikku.
August Vomm oli abielus maalikunstnik Benita Vommiga. Aastal 1944 põgenes Benita Vomm koos lastega Saksamaale. Nende poeg on kunstnik Ants Erik Vomm ja tütar maalikunstnik Mai Reet Järve-Vomm.
Delta Queen

Delta Queen on USA ratasaurik, mis on valmistatud William Denny &amp; Brothersi laevatehases Dumbartonis Šotimaal ja kokku monteeritud California Transportation Co. tehases Stocktonis California osariigis USA-s 1927. aastal.
Delta Queen ja selle sõsarlaev Delta King ehitati tööks liinil San Francisco – Sacramento ning laevade Fort Sutter ja Capital City asendamiseks. Delta Queen võeti kasutusse 20. mail 1927. Alates 1946. aastast teenis aurulaev matkelaevana kuni 2008. aasta lõpuni välja antud litsentsi alusel. 11. veebruaril 2009 saabus Delta Queen Chattanoogasse (Tennessee), et hoida eemale New Orleansi vandaale ja kasutada laeva "boutique"-hotellina. Kavas on laev ümber ehitada 49 reisija jaoks, et kasutada neid tuleohutusreegleid, mis kehtivad kuni 50 reisijakohaga laevadele.
Wojciech Szczęsny

Wojciech Tomasz Szczęsny (sündinud 18. aprillil 1990 Varssavis) on poola jalgpallur. Ta mängib klubis FC Barcelona ja Poola jalgpallikoondises väravavahina.
Klubikarjäär.
Varssavi Legia.
Ta alustas karjääri Varssavi klubis Agrykola. Kuid kui ta oli 16-aastane, avaldas ta Legia treeneritele nii suurt muljet, et nad lubasid tal nende laagris treenida.
Arsenal.
2006. aastal kolis Szczęsny Arsenali. Aastatel 2009–2017 mängis ta Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal. 2013. aastal valiti ta koos Petr Čechiga Premier League'i hooaja parimaks väravavahiks.
Torino Juventus.
19. juulist 2017 mängib ta Juventuses. Üleviimise maksumus oli 12,2 miljonit eurot, millele lisandus 3,1 miljonit boonustena. Alates 2018. aasta suvest, pärast Buffoni lahkumist Pariisi Saint-Germainist, on Wojciech Szczęsny Juventuse peaväravavaht.
Koondisekarjäär.
2012. aasta Euroopa meistrivõistluste avamängus Kreeka vastu sai Wojciech Szczęsny punase kaardi ja kreeklastel oli õigus penaltit lüüa. Meeskonda teine väravavaht Przemysław Tytoń tõrjus selle ja mäng lõppes 1:1 viigiga.
Ta on kuulunud Poola koondisse ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Gabriel Agbonlahor

Gabriel Imuetinyan Agbonlahor (sündinud 13. oktoobril 1986 Birminghamis) on endine Inglismaa jalgpallur,
Ta mängis peaaegu kogu klubikarjääri Aston Villas. Lepingu Aston Villaga sõlmis Agbonlahor juunis 2005. Sellele järgnesid kaks lühiajalist laenulepingut Watfordi ja Sheffield Wednesdayga. Agbonlahor mängins Aston Villas kokku 13 hooaega, millest 11 Premier League'is.
Esmakordselt mängis Agbonlahor Inglismaa jalgpallikoondises 2008. aastal.
Emile Heskey

Emile William Ivanhoe Heskey (sündinud 11. jaanuaril 1978 Leicesteris) on Inglismaa endine jalgpallur, ründaja.
Aastatel 1999–2010 mängis Heskey Inglismaa jalgpallikoondises. Ta kuulus koondisse 2002. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2000. ja 2004. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Darren Bent

Darren Ashley Bent (sündinud 6. veebruaril 1984 Tootingis) on endine Inglismaa jalgpallur, ründaja.
Jalgpalluri profikarjääri alustas Bent klubis Ipswich Town. Inglismaa kõrgliigas mängis ta karjääri jooksul Ipswich Towni, Charlton Athleticu, Tottenham Hotspuri, Sunderlandi, Aston Villa ja Fulhami meeskonnas.
Inglismaa jalgpallikoondises mängis Bent aastatel 2006–2011.
Micah Richards

Micah Lincoln Richards (sündinud 24. juunil 1988 Birminghamis) on Inglismaa jalgpallur, kaitsja
Aastatel 2005–2015 oli ta Manchester City mängija, vaid hooajal 2014–2015 mängis laenul Fiorentinas. Viimati mängis ta Aston Villas.
2006–2012 mängis ta Inglismaa jalgpallikoondises.
Gareth Barry

Gareth Barry (sündinud 23. veebruaril 1981 Hastingsis) on endine Inglismaa jalgpallur (poolkaitsja).
Barry mängis klubikarjääri jooksul Premier League'is 653 kohtumises, millega on ta enim mänge Premier League'is pidanud mängija. Premier League'is mängis ta 12 hooaega Aston Villa, neli hooaega Manchester City, viis hooaega Evertoni ja ühe hooaja West Bromwich Albioni meeskonnas.
Aastatel 2000–2012 esindas ta Inglismaas jalgpallikoondise 53 mängus ja lõi 3 väravat. Ta kuulus Inglismaa koondisse 2000. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.
James Milner

James Philip Milner (sündinud 4. jaanuaril 1986 Leedsis) on Inglismaa jalgpallur, poolkaitsja, kes 2023. aastast mängib Premier League'i klubis Brighton &amp; Hove Albion. Varem on ta mänginud Leeds Unitedis, Newcastle Unitedis, Aston Villas, Manchester Citys ja Liverpoolis.
2007. aastal valiti ta Newcastle Unitedi aasta mängijaks, hooajal 2009–10 Aston Villa hooaja parimaks mängijaks ja 2010. aastal Inglismaa jalgpalli parimaks noormängijaks. Hooajal 2009–2010 valiti ta lisaks Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
2009–2016 mängis ta Inglismaa jalgpallikoondises.
Vincent Kompany

Vincent Jean Mpoy Kompany (sündinud 10. aprillil 1986 Uccles) on Belgia jalgpallitreener ja endine jalgpallur (kaitsja).
Kompany alustas klubikarjääri kodumaa klubis Anderlecht mängides. Hooaegadel 2003–2004, 2005–2006 tuli ta klubiga Belgia meistriks. Hooajal 2004–2005 valiti ta parimaks Belgia kõrgliiga mängijaks. Aastatel 2006–2008 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Hamburger SV.
Aastatel 2008–2019 mängis ta Premier League'i klubis Manchester City. Alates 2011. aastast oli ta Manchester City meeskonna kapten. Manchester Cityga tuli ta neljal korral Inglismaa meistriks. 2011. aastal valiti ta Manchester City aasta jalgpalluriks ja 2012. aastal Premier League'i aasta jalgpalluriks. Hooaegadel 2010–2011, 2011–2012 ja 2013–2014 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2016 ja 2018 pälvis ta EFL Cupi finaali parimale mängijale antava Alan Hardakeri auhinna.
2019. aastal naasis ta Anderlechti, tegutsedes esimesel hooajal nii klubi mängija kui ka peatreenerina. Pärast jalgpallurikarjääri lõpetamist oli ta Anderlechti peatreener kuni 2022. aastani.
2022. aasta juunis sai Kompany Inglismaa esiliigaklubi Burnley peatreeneriks. Ta sai sellega esimeseks Belgia jalgpallitreeneriks Inglismaal ja Burnley esimeseks peatreeneriks väljaspool Briti saari.
Aastatel 2004–2019 mängis ta Belgia jalgpallikoondises.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Belgia koondises tegi ta 2004. aasta veebruaris sõprusmängus Prantsusmaaga, kui oli kõigest 17-aastane.
Kompany kuulus Belgia meeskonda 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis. Ta sai Belgia meeskonnaga turniiril neljanda koha.
19. mail 2010 lõi ta Belgia koondises oma esimese värava, kui sõprusmängus võideti 2:1 Bulgaariat.
2014. aasta maailmameistrivõistlustel tegi ta kaasa kaks alagrupimängu, kaheksandikfinaali ja veerandfinaali, kus Belgia kaotas Argentinale tulemusega 1:0.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustest jäi ta vigastuse tõttu eemale.
Polüpeptiidid

Polüpeptiidid (ka peptiidahel või valguahel) on peptiidsidemetega seotud aminohappejääkide ahelad. Peptiidahelate kokkuvoltumisel tekivad valgud.
Peptiidahelad tekivad translatsiooni käigus, peptiidahela sünteesi nimetatakse sageli ka valgusünteesiks. Peptiidahelal (välja arvatud tsüklilisel) on N-terminaalne ots ja C-terminaalne ots.
Ramaz Paliani

Ramaz Paliani (ka Ramazan Paliani; hüüdnimega Razzamatazz; gruusiapäraselt რამაზ ფალიანი; sündinud 21. augustil 1973 Mestias) on Gruusia poksitreener ja endine poksija. Ta on poksijana võistelnud ka Nõukogude Liidu, SRÜ, Venemaa ja Türgi eest.
Paliani sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Faustino Reyesile (Hispaania). Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel, kus ta kaotas III ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Somluck Kamsingile (Tai) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel, kus ta kaotas III ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Bekzat Sattarxanovile (Kasahstan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Paliani võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 11. maailmameistrivõistlustel (Belfast, 2001) kuldmedali ning tuli maailmameistriks. Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) pronksmedali 7. maailmameistrivõistlustel (Tampere, 1993), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Enrique Carrionile (Kuuba) ja 10. maailmameistrivõistlustel (Houston, 1999), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Ricardo Juarezile (USA).
Paliani võitis helveskaalus (kuni 48 kg) 11. Euroopa juunioride meistrivõistlustel (Ústí nad Labem, 1990) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks.
Paliani võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996), 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998) ja 33. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 2000) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) hõbemedali 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993), kaotades finaalis Serafim Todorovile (Bulgaaria).
Paliani poksis novembrist 2002 kuni novembrini 2006 elukutselisena ning pidas kokku 16 kohtumist, millest võitis 14 (neist 8 nokaudiga) kohtumist, kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise ja 1 kohtumine jäi viiki.
Paliani on hiljem tegutsenud poksitreenerina oma kauaaegses elukohas Philadelphias ning on alates 2009. aastast Gruusia poksikoondise peatreener.
Zapadnaja Dvina rajoon

Zapadnaja Dvina rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tveri oblasti edelaosas. Piirneb läänes Pihkva oblastiga ja lõunas Smolenski oblastiga.
Rajoonis on Zapadnaja Dvina linn, Staraja Toropa alev ja 5 külaasundust 278 külaga.
Läbi rajooni voolab Daugava (Lääne-Dvina). 1927–1963 oli rajooni nimi Oktjabrski.
Rajoonis on umbes 70 järve. Neist suurim on Verežun (5,2 km²).
Laura Baumverk

Laura Baumverk (sündinud 9. oktoobril 1948 Rakveres) on eesti näitleja.
Ta on 1967. aastal lõpetanud Tallinna 7. Keskkooli. Õppinud aastatel 1968–1970 ja 1971–1972 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning 1970–1971 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris. Aastatel 1971–1974 õppis Vanemuise õppestuudios.
Oli aastatel 1974–1981 ja 1983–1984 Rakvere Teatri näitleja. 1982. aastal oli Noorsooteatri näitleja. Seejärel tegutsenud vabakutselisena. Alates 1995. aastast oli mitu aastat Eesti Draamateatri inspitsient ja rekvisiitor.
Rakvere spordihall

Rakvere spordihall on spordihall Rakveres. 
Hoone avati 20. mail 2004. Spordihall mahutab kontsertideks 3556 pealtvaatajat ja spordiüritusteks 2422 huvilist. &lt;/br&gt;
Spordihalli aadress on Kastani puiestee 12. Seda haldab Rakvere Spordikeskus.
Rakvere spordihalli kasutab kodusaalina Korvpalli Meistriliigas osalev BC Rakvere Tarvas.
Kalmõkid

Kalmõkid on mongoli rahvas Venemaa Föderatsioonis Kalmõkkias. Kõnelevad kalmõki ja vene keelt. Kalmõkid on budistid. 
2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 173 996 kalmõkki, neist Kalmõki Vabariigis 155 938 (53,3 %). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 183 372 kalmõkki, neist Kalmõki Vabariigis 162 740 (57,4% elanikkonnast).Kõrgõzstanis elab 5825 kalmõkki. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 11 kalmõkki.
Ajalugu.
Kalmõkid põlvnevad 16. sajandi lõpul Džungaariast välja rännanud oiraadi hõimudest, kes 1607. aastal jõudsid praegusele asualale.
Ei ole täpselt teada, miks kalmõkkide esivanemad läände rändasid. Kalmõkid asusid 17. sajandi algul Kaspiast loodes paiknevale stepialale, tõrjudes senised elanikud nogaid kõrvale. Formaalselt luges Venemaa seda territooriumi endale kuuluvaks, kuid faktiliselt Venemaa riigivõim seal kuigivõrd ei kehtinud. Ajapikku püüdis aga Venemaa oma võimu Kalmõkkias tugevdada. 1771. aastal püüdsid paljud kalmõkid Doni ja Volga vaheliselt alalt itta lahkuda. Paljudel see õnnestus, kuid Venemaal õnnestus ka osa põgenejatest tappa või tagasi tuua. Pärast seda Venemaa suhtumine kalmõkkidesse muutus, Kalmõki Khaaniriik likvideeriti ja Kalmõkkiasse hakati ümber asustama venelasi. Kuid venelased ja kalmõkid eriti omavahel ei suhelnud, ning 20. sajandi algul olid kalmõkid veel valdavalt ükskeelsed.
Kalmõki Autonoomne Oblast moodustati 1920. aasta novembris. Nõukogude võimu tõsisemad repressioonid kalmõkkide vastu algasid 1931. aastal, siis hakati ka budiste taga kiusama. Rängalt tabas kalmõkke 1932.-1933. aasta näljahäda. 1935. aastal muudeti autonoomne oblast Kalmõki ANSV-ks.
1942. aasta lõpus oli Kalmõkkia lühikest aega Saksamaa poolt okupeeritud. Nõukogude Liidu juhtkond süüdistas kalmõkke koostöös saksa okupantidega ja küüditas nad 1943. aasta detsembris Siberisse ja Kesk-Aasiasse. Küüditati ka Punaarmees teeninud kalmõkid. Kalmõki ANSV likvideeriti. Ametlikel andmetel hukkus küüditatud kalmõkkidest ligi 10%, mõnede uurijate hinnangul aga kuni 30%. Küüditatud kalmõkkidel oli kalmõki keele avalik kasutamine keelatud.
1956. aastal kalmõkid rehabiliteeriti. 1957. aastal taastati Kalmõki Autonoomne Oblast, 1958. aastal Kalmõki ANSV, kuid mitte endistes piirides. Praktiliselt kõik ellujäänud kalmõkid pöördusid kodupaika tagasi.
18. oktoobril 1990 võttis Kalmõki ANSV Ülemnõukogu vastu "Deklaratsiooni riiklikust suveräänsusest", vastavalt millele muudeti Kalmõki ANSV Kalmõki NSV-ks. 24. mail 1991 kinnitas Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress muudatuse, tehes vastava paranduse Vene NFSV konstitutsiooni. Pärast NSV Liidu lagunemist muudeti Kalmõki NSV 21. aprillil 1992 Kalmõkkia Vabariigiks. 
Haridus.
1960. aastatel lõpetati kalmõkikeelne kooliõpe ja kogu haridussüsteem muudeti venekeelseks. Vene keel oli ka domineeriv asjaajamiskeel.
1980. aastate lõpus muutusid olud vabamaks, budistlikke traditsioone hakati jälle au sisse tõstma. Esimesed kalmõkikeelsed klassid taastati alles 1993. aastal. Aastakümneid kestnud venestussurve tõttu on paljude kalmõkkide kalmõki keele oskus vilets.
Robert Huth

Robert Huth (sündinud 18. augustil 1984 Berliinis) on endine Saksamaa jalgpallur, kaitsja.
Ta mängis klubikarjääri jooksul Premier League'i klubides Leicester City, Middlesbrough, Chelsea ja Stoke City.
Aastal 2004–2009 esindas ta Saksamaa jalgpallikoondist 19 mängus ja lõi kaks väravat.
Kenwyne Jones

Kenwyne Joel Jones (sündinud 5. oktoobril 1984 Point Fortinis) on endine Trinidadi ja Tobago jalgpallur, ründaja.
Klubikarjääri jooksul mängis ta muuhulgas Inglismaa klubides Sunderland, Southampton ja Stoke City ning Walesi klubis Cardiff City.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Trinidadi ja Tobago rahvuskoondises tegi Jones 29. jaanuaril 2003 mängus Soome vastu.
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel mängis Jones kaasa kahes kohtumises.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 25. mail 2005 sõprusmängus Bermuda vastu.
Ta mängis Trinidadi ja Tobago koondises 2005., 2013. ja 2015. aasta CONCACAF Gold Cupil.
Jermaine Pennant

Jermaine Lloyd Pennant (sündinud 15. jaanuaril 1983) on Inglismaa jalgpallur.
Ta on elukutselisena mänginud sellistes klubides nagu Notts County, Arsenal, Watford, Leeds United, Birmingham City, Liverpool, Portsmouth ja Real Zaragoza.
Piibu vulkaan

Piibu vulkaan (vene keeles вулкан Пийпа) on veealune tegevvulkaan Beringi meres Komandorisaarte piirkonnas. 
Vulkaan asub 335 kilomeetrit Kamtšatka poolsaare rannikust idas ja 75 kilomeetrit Beringi saarest. 
Aeg-ajalt väljuvad kraatrist mürgised gaasid. 
Vulkaani tipu kõrgus merepinnani on 300 meetrit. Piibu vulkaan purskas viimati oletatavalt 5050 aastat eKr.
Vulkaanil on tegelikult kaks tippu, mis asuvad teineteisest kilomeetri kaugusel.
Vulkaan on saanud nime vulkanoloog Boriss Piibu järgi.
Kaasatud professor

Kaasatud professor ehk adjunktprofessor (inglise keeles "adjunct professor", vene keeles адьюнкт-профессор) on mitmetes riikides lisa- või abiprofessori ametikoht. Tavaliselt ta ei osale regulaarses õppetöös ja omab põhikohta mõnes teises ülikoolis. Ta on aga kaasatud uurimisprojektidesse ja mitteregulaarselt vahel ka õppetöösse.
Kaasatud professori amet loodi Tallinna Tehnikaülikoolis 2018. aastal.
Mõnes riigis võis adjunktprofessor vastata dotsendi ametikohale. Näiteks Venemaal 19. sajandi keskel nimetati adjunktprofessoriks professori abi või professori asetäitjat kateedris, kes siis abistas professorit ja asendas teda tema äraolekul. Adjunktprofessori amet kaotati Venemaal 1863. aastal, selle asemel loodi dotsendi ametikoht. Nimetus on kasutusel paljudes riikides, ent veidi erinevas tähenduses (näiteks Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias).
Roberto Baggio

Roberto Baggio (sündinud 18. veebruaril 1967 Caldognos) on endine Itaalia jalgpallur.
1993. aastal Roberto Baggio sai FIFA aasta jalgpalluriks ja Euroopa aasta jalgpalluriks. 2004. aastal valiti ta nimekirja FIFA 100.
Giuseppe Bergomi

Giuseppe Bergomi (sündinud 22. detsembril 1963 Milanos) on endine Itaalia jalgpallur.
Klubikarjäär.
Terve karjääri mängis Giuseppe Bergomi Milano Internazionales. Klubi koosseisus võitis ta kolm korda UEFA karika.
Giampiero Boniperti

Giampiero Boniperti (4. juuli 1928, Barengo – 18. juuni 2021, Torino) oli Itaalia jalgpallur.
Klubikarjäär.
Terve karjääri mängis Giampiero Boniperti Torino Juventuses.
Dino Zoff

Dino Zoff (sündinud 28. veebruaril 1942 Mariano del Friulis) on endine Itaalia jalgpallur.
Giacinto Facchetti

Giacinto Facchetti (18. juuli 1942 – 4. september 2006) oli Itaalia jalgpallur.
Klubikarjäär.
Terve karjääri jooksul mängis Giacinto Facchetti Milano Internazionales.
Paolo Rossi

Paolo Rossi (23. september 1956 Prato – 9. detsember 2020 Siena) oli Itaalia jalgpallur.
1977–1986 osales ta 48 Itaalia jalgpallikoondise mängus ning lõi neis 20 väravat.
Christian Vieri

Christian Vieri (sündinud 12. juulil 1973 Bolognas) on endine Itaalia jalgpallur.
Klubikarjääri jooksul on mängis ta paljudes klubides, sh Torino Juventuses, Madridi Atléticos, Lazios, Milano Internazionales ja AC Milanis.
Tööstusökoloogia

Tööstusökoloogia (inglise keeles "industrial ecology") on valdkond, mis vaatleb aine- ja energiavooge tootes, tootmisüksuses, tööstussektoris või rahvamajanduses ning nende koosmõju looduslike ökosüsteemide või teiste majandusüksustega.
Tööstusökoloogiat õpetatakse TTÜ Tartu Kolledžis.
Eduard Roos

Eduard Roos (2. veebruar (vkj)/ 15. veebruar 1903 Mõrtsi, Pajusi vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 28. aprill 1979 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane, keeleteadlane ja onomastik.
Elulugu.
Eduard Roos lõpetas 1924. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1924–1930 ja 1937–1938 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti keelt ning eesti ja üldist kirjandust (lõpetas õpingud aastal 1938). 
Stuudiumi kõrval töötas ta aastatel 1925–1931 Tartu Linna Pedagoogilise Muuseumi asjaajajana, oli aastatel 1926–1927 koolinoorsoo ajakirja Tõusmed ja aastatel 1928–1929 Üliõpilaslehe korrektor ja tegevtoimetaja, aastatel 1931–1934 töötas ta Eesti Rahva Muuseumi arhiivraamatukogus. 
Ta oli "Eesti filoloogia ja ajaloo aastaülevaate" 1923., 1924., 1929. ja 1930. aasta köite keeleteadusliku osa koostaja ja toimetaja.
Ta vahistati 1944. aastal Saksa teise okupatsiooni ajal ja 1945. aastal Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal. Ta oli aastatel 1945–1957 Siberis vangis ja asumisel, pärast vabanemist tuli Eestisse tagasi. 
Gustav Suitsu uurija.
Eduard Roos uuris põhjalikult noore Gustav Suitsu kujunemislugu. Voldemar Miller on öelnud, et Eduard Roosi artiklid Suitsust "moodustavad sisu poolest mahuka monograafia. Ajajärgu olemuse tabamise tõttu on see ühtlasi uurimus kogu selleaegsest kultuurielust". Need artiklid leidsid kajastamist ka pagulasperioodikas.
Nimeuurija.
Eduard Roos on tuntud ka eesti muinasnimede uurijana. Ta on käsitlenud eesnimesid 19.–20. sajandi vahetusel ja isikunimesid eesti rahvaluules. 1950. aastatest alates kogus ta eestlastel käibel olnud eesnimesid, huvitudes eriti muinasnimedest.
Eduard Roos kuulus Akadeemilise Emakeele Seltsi nimede eestistamise toimkonda ja oli Nimede Eestistamise Keskbüroo keeleline nõuandja.
Isiklikku.
Tema vend oli bibliofiil Jaan Roos.
Olustvere Põhikool

Olustvere Põhikool asub Viljandi maakonnas, Põhja-Sakala vallas, Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskooli ruumes. Hoone on valminud 1985. aastal. Kool alustas tegevust 1993. aastal algkoolina, 36 õpilase ja 3 õpetajaga.
Klasside arvu suurenedes muudeti Olustvere Algkool 1997. aastal Olustvere Põhikooliks. Praegu on õpilasi koolis 73.
2000. aastal lõpetas kooli esimene lend.
Ajalugu.
Olustvere koolimaja asub kunagise Olustvere mõisaaia kohal. Seal oli ka triiphoone, kus kasvas palju eksootilisi taimi ja suur viigipuu.
1978. aastal, seoses tolleaegse Olustvere Sovhoostehnikumi uue õppehoone ehitamisega triiphoone lammutati, kuid samas satuti mullatöödel kahele aardeleiule. Esimene leid pärines 9.–11. sajandist, ning sisaldas ligi 700 münti. Teine aardeleid pärines 14. sajandi III veerandist ning sisaldas 6849 münti. 
Arheoloogiliste kaevamiste tulemusena saime teada, et tegemist on muistse asulakohaga.
Arthur Amelung

Arthur Amelung (15. juuli / 27. juuli 1840 – 25. märts / 6. aprill 1874) oli keeleteadlane.
Ta õppis aastatel 1862–1863 Tartu ülikoolis ajalugu ja keemiat.
Tõnis Kalbus

Tõnis Kalbus (4. detsember 1880 Tori vald – 20. märts 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti advokaat ja Tööerakonna poliitik.
Ta õppis Selja koolis ja Tori kihelkonnakoolis, mille lõpetas aastal 1896. Aastatel 1899–1901 töötas ta Taali vallakirjutajana. Seejärel töötas ta Viljandi-Pärnu rahukogu kirjatoimetajanaja Pärnu II jaoskonna talurahvaasjade komissari kirjatoimetajana. Aastatel 1905–1909 töötas ta Pärnu kitsarööpmelise raudtee ehitusosakonnas asjaajajana. Aastal 1909 sooritas ta küpsuseksami Pärnu poeglaste gümnaasiumi juures. Seejärel õppis ta Moskva Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas aastal 1913.
Aastatel 1913–1919 tegutses ta Rakveres advokaadina. 1914. aasta valiti ta Rakvere Linnavolikogu liikmeks ja Rakvere Linnavolikogu esimeheks, selles ametis oli ta aastani 1919. 
Ta oli aastal 1917 Virumaa miilitsaülem ja hiljem ka Virumaa komissar. Aastal 1918 määrati ta Eesti Ajutise Valitsuse poolt Rakvere-Paide Rahukogu esimeheks. Aastatel 1918–1919 oli ta Rakvere Kinnistusjaoskonna ülem ja Tallinna eriti tähtsate asjade kohtu-uurija.
Aastast 1919 tegutses ta vandeadvokaadina. Ta oli Asutava Kogu ja I, II, III, IV ja V Riigikogu koosseisude saadik. Lisaks oli ta aastatel 1921–1922 Tallinna Linnavolikogu liige ja aastatel 1927–1929 Harjumaa nõukogu esimees. 
Aastatel 1925–1929 oli ta kolmes valitsuses (Jaan Teemanti esimeses valitsuses ja Jaan Tõnissoni kolmandas valitsuses) kohtuministriks ning August Rei valitsuses sise- ja kohtuministriks.
1. veebruaril 1940 määrati ta majandusministri usaldusmeheks AS-is "Tallinna köievabrik John Carr'i pärijad".
Kalbus küüditati Siberisse, kus ta Sverdlovski oblastis, Sosva vangilaagris 20. märtsil 1942 hukkus.
Villem Tubin

Villem Tubin (16. august 1886 Kokora vald, Tartumaa – 27. august 1955 Tartu) oli eesti koolijuht ja vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1907 Tartu Õpetajate Seminari. Ta töötas aastatel 1907–1919 õpetajana Viljandis, aastatel töötas ta 1920–1941 Tartu Ühiskommertsgümnaasiumi direktorina. Ta õppis töö kõrvalt aastatel 1933–1937 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tartu Ülikooli koguduses. 1943. aastal nimetati ta Tartu raehärraks. Ordineeriti 9. juunil 1946 õpetajaks.
Ta teenis aastatel 1946–1948 Nõo ja Kambja kogudust, aastatel 1948–1955 oli ta Tartu Maarja koguduse õpetaja.
Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.
A-Rosa Brava

A-Rosa Brava on Saksamaa jõereisilaev, mis on ehitatud Neptun Werfti laevatehases Rostockis 2011. aastal.
Varsti pärast A-Rosa Viva valmistamist tellis A-ROSA Flussschiff GmbH 15. märtsil 2010 Neptun Werftilt veel kolmanda sama tüüpi laeva Reini, Maini ja Moseli jõgedel kasutamiseks. Kiil pandi 28. juunil 2010 ja laev anti üle Mecklenburg-Vorpommerni majandusministri Jürgen Seideli juuresolekul 17. veebruaril 2011. Juba järgmisel nädalal sõitis A-Rosa Brava üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, IJsselmere ja Reini Deutzeri sadamasse Kölnis, kus veebruaris varustati laev lõplikult. 1. aprillil 2011 ristiti laev Frankfurdi Untermain-kai ääres, kus toimus pidulik tseremoonia. Ristiemaks sai kaunis frankfurtlanna Mirjam Brockmann (õpetaja). Alates 2. aprillist kasutab laevakompanii A-ROSA Flussschiff GmbH A-Rosa Bravat sõiduplaani järgi. Laev sõidab Saksamaa jõgedel Reini-, Maini- ja Moseli-äärsete linnade vahet.
Oriol Romeu

Oriol Romeu Vidal (sündinud 24. septembril 1991 Ulldeconas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis FC Barcelona.
Varem on ta mänginud muuhulgas klubides Girona, Londoni Chelsea ja Southampton. 2017. aastal valiti ta Southamptoni aasta mängijaks.
Koondisekarjäär.
2008. aastal tuli ta Hispaania noortekoondisega alla 17-aastaste Euroopa meistriks.
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania olümpiakoondisse. Ta pääses platsile kahes alagrupimängus.
Josh McEachran

Joshua Mark McEachran (sündinud 1. märtsil 1993 Oxfordis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Birmingham City.
McEachran oli 2010–2015 Londoni Chelsea mängija, aga suurema osa ajast oli ta laenul muudes Inglismaa jalgpalliklubides.
Ross Turnbull

Ross Turnbull (sündinud 4. jaanuaril 1985 Bishop Aucklandis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängis viimati klubis Leeds United väravavahina.
Henrique Hilário

Henrique Hilário Meireles Alves Sampaio (sündinud 21. oktoobril 1975) on Portugali jalgpallur, kes aastatel 2006–2014 mängis Inglismaa Premier League'i klubis Chelsea väravavahina.
Ryan Bertrand

Ryan Dominic Bertrand (sündinud 5. augustil 1989 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City kaitsjana.
A-Rosa Viva

A-Rosa Viva on teine A-Rosa Aquaga samasse klassi kuuluv neljatekiline Saksamaa jõereisilaev, mis on ehitatud Neptun Werfti laevatehases Rostockis 2010. aastal.
2008 tellis A-ROSA Flussschiff GmbH kaks samatüübilist neljatekilist ja neljatärnilist kajutijõereisilaeva 99 kliimaseadmetega varustatud topeltkajutitega à 14,5 m². Kiil pandi 23. aprillil 2009 ja laev anti üle Mecklenburg-Vorpommerni transpordiministri Volker Schlottmanni juuresolekul 19. veebruaril 2010. Juba järgmisel nädalal sõitis uus jõereisilaev oma jõuga üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, IJsselmere ja Reini Deutzeri sadamasse Kölnis, kus märtsis varustati laev lõplikult. 
26. märtsil 2010 ristiti laev Baselis (Šveits),kus toimus pidulik tseremoonia. Ristiemaks sai miss Šveits 2007 Amanda Ammann ja laev sai nime "A'Rosa Viva". 
Alates 26. märtsist kasutab laevakompanii A-ROSA Flussschiff GmbH A-Rosa Vivat sõiduplaani järgi. Laev sõidab Saksamaa jõgedel Reini-, Maini- ja Moseli-äärsete linnade vahet. Oma kodusadamas Rostockis pärast valmimist A-Rosa Viva enam pole olnud.
Järva-Madise kihelkond

Järva-Madise kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel St. Matthäi", lühend JMd) on ajalooline kihelkond Järvamaal ja Järva kreisis Eestimaa kubermangus.
Piirkonna ajalugu.
1282. aastal on esmamainitud kuni Liivi sõjani Liivi ordule kuulunud Albu mõisa ("Alp"). Järva–Madise kihelkonnas on veel mainitud eramõisaid: Vetepere (1539) ja Ageri (1553). Lisaks nendele mõisatele olid kihelkonna territooriumil veel Ahula mõis (1615), Kaalepi mõis (1686), Kurisoo mõis (1585), Orgmetsa mõis (1639), Seidla mõis (1595), Järva–Madise kirikumõis.
1861. aastal oli Albu Järvamaa talurahva vastuhaku keskus, millest kirjutas Eduard Vilde oma romaanis "Prohvet Maltsvet". Maakogukonnaseaduse kehtestamisel 1866. aastal kaotas mõis võimu kogukonna üle. Vallakogukonda määrati seadusega valitsema kogukonna volikogu ja vallavanem. 1866. aasta 16. detsembril valiti Albu vallas esimene kogukonna volikogu.
Järva-Madise kihelkonna mõisad.
Ajaloolisele Järvamaale kuulunud kihelkonnas paiknes 9 mõisat – 1 kirikumõis ning 7 rüütlimõisast peamõisat koos 1 kõrvalmõisaga. Sellele lisandus 2 karjamõisat.
Järva-Madise kihelkonna vallad aastatel 1866-1892/93/94
Kihelkonna alad tänapäeval.
Kihelkond kattub umbes 90% ulatuses endise Albu vallaga.
Firovo rajoon

Firovo rajoon on haldusüksus Venemaal Tveri oblasti põhjaosas. Piirneb loodes Novgorodi oblastiga.
Rajoonis on 2 alevit (Firovo ja Velikooktjabrski) ning 106 maa-asulat.
Leo Rwabwogo

Leo Rwabwogo (3. juuni 1949 Tororo, Tororo piirkond, Uganda – 14. jaanuar 2009 Rugongo, Kabarole piirkond, Uganda) oli Uganda poksija.
Rwabwogo sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Artur Olechile (Poola) ja 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Georgi Kostadinovile (Bulgaaria).
Rwabwogo on seni ainuke Uganda sportlane, kes on võitnud kaks olümpiamedalit.
Sherlock Holmes (film 2009)

"Sherlock Holmes" (inglise keeles "Sherlock Holmes") on 2009. aastal Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia ühistööna valminud mängufilm, mis põhineb Arthur Conan Doyle'i kriminaalromaanidel. Sherlock Holmesi kehastab Robert Downey juunior ja doktor Watsonit Jude Law. Filmi režissöör on Guy Ritchie.
Tunnustus.
2010. aastal oli firm "Sherlock Holmes" nomineeritud kahele Oscarile: 
Samal aastal võitis Robert Downey juunior selles filmis tehtud rolli eest parima muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja Kuldgloobuse.
Hans Frohwein

Hans Frohwein (8. aprill 1887 – 5. august 1956) oli Saksa diplomaat.
Ta oli aastail 1936 (esitas volitused 9. märtsil 1936) – 1940 Saksa Riigi viimane saadik Eestis.
"Saksa saadik Tallinnas oli tüübiline Saksa välisameti Geheimrat, kelle seljataga oli pikk diplomaatiline teenistus vähe silmapaistvatel kohtadel. Ta keha ülemine pool oli alati kergelt ette nihutatud, mis oli kõikumata viisakuse tõttu jäänud justkui kummardusvalmis asendisse. Ta prillide tagant kõneseltsilisele suunatud pilk oli veidi kuiv, kuid siiski heatahtlik. Ta oleks sobinud kindlasti paremini Wilhelmi keisririiki kui Hitleri poolt ülesehitatavasse kolmandasse riiki.
"Frohwein oli pärit Reinimaalt ja ta pakkus oma külalistele eriti häid reinveini sorte. Ta armastas klassilist muusikat, mida üsna sageli tema juures sai kuulda, ja ta eelistas kolme suurt "B'd": Bachi, Beethovenit ja Brahmsi.". (Oskar Mamers. Häda võidetuile. Kirjastus EMP, Stockholm, 1958, lk 67.)
Oma ametiaja jooksul kujunes Frohweinil teatud määral protežeeriv ja heatahtlik suhtumine Eesti riikija selle juhtkonda ning eestlastesse üldse. Ta nimetas eestlasi töökaks ja tasakaalukaks põhjamaiseks rahvaks, kes pole vastuvõtlik kommunistlikule nakkusele. Siiski tegi Eesti valitsus tema arvates liiga vähe ajakirjanduse ohjeldamiseks, ka polnud ta rahul siseminister Kaarel Eenpalu poliitikaga vähemusrahvuste suhtes.
29. aprillil 1940 kirjutas ta oma telegrammis Saksa välisministeeriumile:
"Seoses kõnesoleva asjaoluga [läbirääkimised Nõukogude Liidu baaside laiendamise asjus] avaldas president mulle oma vaateid Eesti tulevastest suhetest Venemaaga ja Saksamaaga. Ta põhjendas pikemalt, miks Eesti rahvas pole kunagi Vene-Aasia kultuuriregiooni kuulunud ning selle sisemiselt tagasi lükkab; palju enam tunneb ta end olevat seotud Õhtumaa kultuuri ja mõttelaadiga, kusjuures Saksa kultuur kindlalt esiplaanil seisab. Saatuseküsimus on, kas rahu, millega käimasolev sõda ometi kunagi peab lõppema, sellele faktile vastava poliitilise lahenduse leiab. Ta hellitab lootust, et sõdivate riikide riigimehed leiavad võimaluse rahu sõlmimiseks enne, kui Euroopa rahvad on sõjast niivõrd kurnatud, et vene-asiaatlik edasitung Läände alata võiks." (Liivi Uuet ja Erich Kaup. Sotsialistliku revolutsiooni käsiraamat. Tammerraamat, 2011, lk. 243.)
Peeter Baranin

Peeter Baranin (ka Pjotr Baranin; 31. jaanuar 1882 Kolkja – 11. aprill 1966 Tallinn) oli Riigikogu liige, Mustvee avalik tegelane.
Baranin õppins Tartu Reaalkoolis. Ta oli karskus- ja tuletõrjetegelane. Samuti oli ta Mustvees vallavanem ja alevivalitsuse esimees. Ta oli Riigikogu II ja III koosseisu liige.
Ta oli aastani 1914 Suur-Kolkja Vanausuliste koguduse esimees. Tal oli palju teeneid 1928. aastal rajatud uue Väike-Kolkja vanausuliste palvemaja rajamisel.
Peeter Baranin suri 11. aprillil 1966 Tallinnas ning ta maeti 13. aprillil 1966 Metsakalmistule.
Malai-Polüneesia keeled

Malai-polüneesia keeled on Austroneesia keelte rühm, mida kõneldakse Kagu-Aasia ja Vaikse ookeani saartel, kuid ka Aasia mandril.
Malai-Polüneesia keelte hulka kuuluvat malagassi keelt kõneldakse Madagaskaril India ookeanis. 
Malai-Polüneesia keeltel on kokku ligikaudu 386 miljonit kõnelejat.
Ruumhajuvusmõõtja

Ruumhajuvustmõõtja on seade, mis mõõdab valguskiirte hajuvust keskkonnas.
Prohvet Maltsvet

"Prohvet Maltsvet" on Eduard Vilde kirjutatud 1850.–1860. aastate talurahvaliikumisi käsitlevate ajalooliste romaanide triloogia kolmas osa, mis ilmus aastatel 1905–1908. Triloogia esimene osa on "Mahtra sõda" (1902) ja teine osa "Kui Anija mehed Tallinnas käisid" (1903).
A-Rosa Bella

A-Rosa Bella (registreeritud nimi A'Rosa Bella) on neljatekiline Saksamaa jõereisilaev.
2001. aastal tellis Saksamaa Deutsche Seereederei ja Briti laevakompanii P&amp;O ühisettevõte Seetours Neptun Werftilt Rostock-Warnemündes kaks sama tüüpi neljatekilist jõereisilaeva. Seereederei soovis lisaks ookeanireisidele, mida ta korraldas laevaga A-Rosa Blu, hakata sama kaubamärgi all korraldama ka jõereise Doonaul ja vajas selleks sobivaid laevu. Neptun Werft pidi laevade projekti muudatusi tegema, et need vastaksid 2001 kehtima hakanud uutele Euroopa Liidu eeskirjadele parvlaevade osas. Need laevad (A-Rosa Bella ja A-Rosa Donna) anti tellijale üle 2002. aasta märtsis.
Need laevad ei saanud üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, Waddenzee, Reini ja Maini Doonuale sõita, sest nad olid 14,4 m laiad, aga Reini-Maini-Doonau kanal on kuni 11,4 m laiustele laevadele mõeldud. Seepärast laaditi need laevad praamide ehk pontoonide peale ja viidi puksiiride abil Musta mere sadamasse Constanţasse, kust nad sõitsid omal jõul üle Doonau – Musta mere kanali Oltenitani, kuhu saabusid 22 päeva pärast väljumist Rostockist.
9. mail 2002 toimus A-Rosa Bella esmareis. See viis Doonau deltast Passausse. A-Rosa Donna järgnes mõni päev hiljem sama teed pidi.
2003 likvideeriti ühisettevõte Seetours. A-Rosa oli üks kolmest kaubamärgist, mis jäi Deutsche Seereedereile, kes hakkas seda valitsema oma tütarettevõtte Arkona kaudu. Alates 2009 on laeva omanik laevakompanii A-Rosa Flussschiff GmbH. See ettevõte tekkis siis, kui jõelaevandusega tegeleva osakonna juhatus kõik DSR-i jõelaevad emafirmalt välja ostis ja iseseisvat äri alustas.
Laev sõidab Doonau-äärsete linnade Passau (Saksamaa)–Viin–Budapest–Belgrad–Vilkovo (Ukraina) vahet. Tehniline hooldus toimub Linzis. Laeva kodusadam on Rostockis, aga sinna ei saa laev omal jõul sõita.
Tehnilised andmed.
Laev on 124,5 m pikk ja 14,4 m lai. Tema süvis on 1,47–1,87 m ja laev ulatub veepinnast 6,96 m kõrgemale. Laeva veeväljasurve on 1850 tonni.
Laeval on 4 tekki, 100 kajutit ja 242 reisijakohta. Laevaperes on 50 liiget.
Laeva peamasina moodustavad 2 MTU diiselmasinat, kumbki võimsusega 0,8 MW, kokku 1,6 MW. Sõuseadme moodustavad 2 Schotteli põtkurit, mida käitab diiselmootor võimsusega 220 kW. Elektrisüsteemi toidet juhitakse 3 MAN-i diiselgeneraatori abil, millest igaühe võimsus on 380 kW. Lisaks on laeval Deutzi varugeneraator võimsusega 37 kW.
Laeva sisustus.
Laeval on 100 neljatärnikajutit. Kõik need on kahekohalised ja nende pindala on 14,5–16,5 m². Kõigis kajutites on konditsioneer, dušš, kahekohaline voodi, seif ja lameekraanteler. Keskmisel tekil on 48 kajutil rõdu. Alumisel tekil on 42 tagumises kajutis lisadiivan. Kaks alumist tekki on ette nähtud üksnes puhkekohaks reisijatele ja laevaperele.
Ülemisel tekil on vööri eesosas klaasist seintega puhkesaal, kus on baar ja lava. Sellest tagapool asub tervise- ja heaolukeskus, kus on massaažiruum, jõusaal ja kaks sauna. Laeva keskosas on sissepääsu lähedal kauplus. Laeva restorani taga on lahtine ahtritekk. Lahtisel tekil on bassein, päevitamisala, puttamise griin golfimängijate jaoks ja grillimiskoht. Osa lahtisest tekist on kaetav varikatusega.
Herilase tänav

Herilase tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis IV mikrorajoonis.
Herilase tänav algab Mustamäe teelt.
Tänava nimi võeti kasutusele 1958. aastal. Tegemist on putukateemalise sarja nimega.
Herilase tänav (täpsustus)

Herilase tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Lepatriinu tänav

Lepatriinu tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis IV mikrorajoonis.
Tänava nimi võeti kasutusele 1958. aastal. Tegemist on putukateemalise sarja nimega.
Sergei Štšerbakov

Sergei Štšerbakov (7. september 1871 Irboska – 6. aprill 1937) oli Eesti põllumees ja poliitik, II Riigikogu liige.
Haridust sai ta semstvokoolis ja mitmesugustel kursustel.
Ta oli Petseri vallavalitsuse abiesimees, 1920. aastatel Petseri maavalitsuse abiesimees ja maavalitsuse põllumajanduse osakonna juhataja.
Ta oli II Riigikogu liige Tööerakonna rühmas. 
Veel oli ta Petseri Laenu-Hoiu Ühispanga esimees ja Petseri Põllumeeste Seltsi auesimees.
Sergei Štšerbakov suri 1937. aasta 6. aprilli hommikul oma aias südamerabanduse tagajärjel.
Jegor Solovjov

Jegor Solovjov (ka Georgi Solovjov, Jegor Solovjev, Jegor Solovjev; 11. november 1871 Vasknarva – 29. jaanuar 1942 Unžlagi vangilaager, Gorki oblast, Venemaa) oli Eesti poliitik.
Solovjov sündis aastal 1871 Vasknarvas. Ta oli talupidaja ja vallakirjutaja, viimast ametit pidas ta üle 20 aasta.
Ta valiti Riigikogu II koosseisu liikmeks Narvataguste venelaste esindajana Vene ühendatud erakondade nimekirja järele.
Solovjov arreteeriti NKVD poolt 27. aprillil 1941. Ta hukkus 29. jaanuaril 1942 Gorki oblastis, Unžlagis.
CONCACAF Gold Cup

CONCACAF Gold Cup (varem CONCACAF Championship) on CONCACAF-i korraldatav jalgpalliturniir, millest võtavad osa CONCACAF-i kuuluvad jalgpallikoondised (Põhja-Ameerika, Kesk-Ameerika ja Kariibi piirkond).
Võistlusi korraldatakse 1963. aastast iga kahe aasta tagant. Alates 2019. aastast võtab turniirist osa 16 meeskonda.
Kõige rohkem kordi on need võistlused võitnud Mehhiko jalgpallikoondis (8), teisel kohal on USA (6) ja kolmandal Kanada koondis (1).
Tulemused.
"Kaldkirjas" on külalismeeskonnad.
Anton Teetsov

Anton Teetsov (21. november 1889 Pärnu – 19. august 1941 Sevurallagi vangilaager, Sosva, Sverdlovski oblast) oli eesti pangandustegelane ja rahandusminister, kes esindas Põllumeestekogusid.
Ta õppis aastatel 1899–1908 Pärnu gümnaasiumis ja 1908–1913 Riia Polütehnikumi kaubandusosakonnas, lõpetas ülikooli.
Ta oli Riias kaalude ja mõõtude proovikojas praktikant (aastatel 1909–1911). Aastatel 1911–1917 oli ta Pärnu Vastastikuse Krediit-Ühisuse ametnik ja asjaajaja. Aastal 1917 oli ta Tallinnas Eesti Maavalitsuse pearaamatupidaja. Aastatel 1917–1923 oli ta Eesti Tarvitajateühisuste Keskühisuse direktor, 1923–1927 Eesti Kommertspanga direktor ning 1927–1928 Jaan Tõnissoni kolmandas valitsuses rahaminister.
Ta oli Pärnus Endla seltsi juhatuse liige, Esimese Eesti Kinnituse Seltsi (EEKS) juhatuse liige ja aastatel 1922–1927 esimees; oli aastast 1925 Kaubandus-Tööstuskoja I sektsiooni (panga ja kinnituse sektsiooni) liige (oli ka sektsiooni esimees), aastast 1926 Eesti Kirjastuse Ühisuse "Päevaleht" juhatuse liige ja aastatel 1919–1931 Tallinna Börsikomitee liige.
Teetsov oli tuntud filatelist ja Eesti ühe suurema margikogu omanik.
Anton Teetsov arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 ja ta suri eeluurimisel 19. augustil 1941 Sverdlovski oblastis, Sosvas.
Isiklikku.
Tema väimees Nikolai Viitak oli teedeminister 1937. aasta augustist kuni 1940. aasta juunini (Konstantin Pätsi viiendas valitsuses, Kaarel Eenpalu valitsuses ja Jüri Uluotsa valitsuses). Tema vend Aleksander Teetsov oli näitleja, lavastaja ja Endla teatri direktor.
Crater Lake'i rahvuspark

Crater Lake'i rahvuspark on rahvuspark Ameerika Ühendriikides Oregoni osariigis.
Rahvuspark loodi aastal 1902.
Rahvuspargis asub Mazama vulkaan, mille kaldeeras on Crater Lake ('Kraatrijärv').
Seisund

Seisund ehk olek (saksa keeles "Zustand") on entiteedi ajutiste omaduste komplekt. Mudelis iseloomustatakse seisundit sageli etteantud parameetrite väärtustega. 
Seisundi muutumine on protsess.
Füüsika.
Füüsikalise süsteemi seisund hõlmab tema kõiki füüsikalist huvi pakkuvaid muutlikke omadusi mingil hetkel. 
Süsteemi seisund, mida on võimalik vaadelda, määratleb kõiki "vaadeldavaid" omadusi ja lubab selle abil teha ennustusi kõigi mõõdetavate füüsikaliste suuruste kohta. Kui need suurused on sõltuvuses (nagu näiteks termodünaamikas), piisab sellest, kui esitada kindel valik suurusi, millega on võimalik süsteemi seisundit kindlalt määratleda. Kitsamas mõttes võibki sellisel juhul seisundi all mõista füüsikaliste suuruste miinimumhulka, mida teades on võimalik arvutada süsteemi muude vaadeldavate suuruste väärtusi. 
Füüsikaline süsteem võib olla eri seisundites. Vaadeldava süsteemi võimalike seisundite hulk moodustab faasiruumi. 
Füüsika harudes määratletakse seisundit erinevalt:
Tehniliste süsteemide puhul, eeskätt aga juhtimissüsteemide teoorias, kasutatakse terminit olek (inglise k. "state"), mida kirjeldatakse olekumuutujatega ("state variables").
Old Man of the Lake

Old Man of the Lake ('järvevanamees') on suur puutüvi Ameerika Ühendriikides Oregoni osariigis "Crater Lake"'i rahvuspargis asuvas Kraatrijärves ("Crater Lake"), mis on vähemalt aastast 1896 vertikaalselt ringi hulpinud. Tänu külmale veele on puu üsna hästi säilinud.
Tüvi on umbes 9 m pikk ja selle läbimõõt on 60 cm. Üle veepinna ulatub tüvest 120 cm. Arvatavasti on tegu tsuugaga. Tüve veealusel osal kasvab vesisammal; see on ka ainuke paik järves, kus veepinna lähistel sammal kasvab.
Mazama vulkaan

Mazama vulkaan ehk Mazama mägi on kustunud vulkaan, mis asub Crater Lake'i rahvuspargis Oregoni osariigis Ameerika Ühendriikides.
Vulkaani kaldeeras asub Crater Lake ('kraatrijärv').
Vulkaani kõrgus on 2487 meetrit.
Me kõik jääme vanaks

"Me kõik jääme vanaks" on Getter Jaani kolmas singel albumilt "Rockefeller Street". Laulu helilooja on Sven Lõhmus. Singel anti välja 30. oktoobril 2011, loos mängib elektrikitarri Mihkel Raud. 
Telesaate "Tantsud tähtedega" viienda hooaja neljandas saates tantsisid Getter Jaani ja Ott-Sander Palm uuest singlist spetsiaalselt tantsusaateks kohandatud rumbaversiooni saatel. Getter Jaani peab seda oma kindlaks lemmikuks albumilt "Rockefeller Street". Laul on pühendatud tema vanavanaemale. 
"Me kõik jääme vanaks" tuli 2011. aastal Raadio 2 iga-aastasel "Aastahiti" auhinnavõistlusel kodumaiste lugude seas neljandale kohale.
Grammofon (laul)

"Grammofon" on Getter Jaani teine singel EP-lt "Parim päev". Laulu looja on Sven Lõhmus. Singel anti välja 4. juunil 2010. 
Retrostiilis lugu räägib vinüülplaatidest ning selles on kasutatud palju 1980. aastate tantsumuusikast tuntud heliefekte.
Iva tänav

Iva tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Kadaka asumis.
Iva tänav algab Kadaka teelt ja lõpeb tupiktänavana.
Tänava nimi võeti kasutusele 1958. aastal.
Aadressil Iva 8 asub endise Marienheimi suvemõisa puitelamu koos abihoonega.