tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Orenburg

Orenburg (vene keeles "Оренбург", kasahhi keeles "Орынбор") on linn Venemaal, Orenburgi oblasti keskus. Asub Lõuna-Uuralites Uurali jõe keskjooksul Sakmara jõe suudme lähedal, Kasahstani piirist 100 km kaugusel. Linn asub Euroopa ja Aasia piiril. Linna kutsutakse ka Venemaa Aasia pealinnaks.
Ajalugu.
Orenburg on asutatud 1743. aastal, kui Orenburgi piirikindlus viidi üle linna praegusse asukohta. Algselt asus kindlus kohas, kus Ori jõgi suubub Uuralisse, umbes seal, kus asub tänapäeval Orsk. Asukoha muutusega jäeti nimi alles. 
Enamik Orenburgi ümbritsevate territooriumite elanikke olid rändrahvad, ent Orenburgi linna elanikkond oli põhiliselt venekeelne. 
Orenburg Orenburgi kubermangu keskusena.
1744. aastast oli Orenburg kubermangulinnana Orenburgi kubermangu keskus. 
1865. aastal jaotati Orenburgi kubermang keiser Aleksander II korraldusel mööda kubermangu looduslikult jaotavat Uurali mäestikku pooleks, moodustades Ufa kubermangu ja Orenburgu kubermangu, mille keskuseks määrati Orenburg. Seal asus kogu Orenburgi piirkonna sõjaline juht Orenburgi kindralkuberner ehk sõjakuberner, kellele allus Ufa linnas asuv Orenburgi piirkonna tsiviilkuberner.
Eraldatud kubermangud kuulusid siiski ühisesse Orenburgi kindralkuberneri võimkonda ("Оренбургское генерал-губернаторство") kuni selle kindralkuberneri ametikoha likvideerimiseni 1882. aastal.
19. sajandil oli Orenburg kaubateede keskus kauplemisel Kasahstani ja Kesk-Aasiaga. 1920–1925 oli see Vene SFNV-sse kuulunud Kirgiisi ANSV pealinn. 1938–1957 oli linna nimi Tškalov hukkunud piloodi Valeri Tškalovi järgi.
Loodus.
Kliima.
Valitseb parasvöötme mandriline kliima kuuma ja kuiva suve ning parajalt külma ja lumevaese talvega. Kõige soojem kuu on juuli, mil keskmine õhutemperatuur on +22,1 °C. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga −13 °C. Õhutemperatuuri absoluutne maksimum oli 1998. aasta juulis +43,2 °C, absoluutne miinimum oli 1969. aasta jaanuaris −43,2 °C.
Sademetehulk on keskmiselt 356 mm (184–742 mm) aastas.
Elanikkond.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Orenburgi elanikkonnast venelasi 83,45%, tatarlasi 7,78%, kasahhe 2,03%, ukrainlasi 1,97%, baškiire 1,10%, armeenlasi 0,63%, mordvalasi 0,52% ja teistest rahvustest inimesi 2,52%.
Majandus.
Juhtivad tööstusharud on gaasitööstus, masinaehitus ja metallurgia.
Haldusjaotus.
Haldusüksusena on linn munitsipaalmoodustis Orenburgi linn, mis jaguneb kaheks ringkonnaks: Põhjaringkond ja Lõunaringkond. Mõlemad ringkonnad jagunevad kaheks rajooniks. Linna haldusalas on 7 alevit ja 3 küla.
Kaiu valla lipp

Kaiu valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Kaiu valla lipp.
Lipp kinnitati 26. veebruaril 1996.
Lipu kirjeldus.
Ristkülikukujuline roheline kangas on diagonaalselt poolitatult lipu lehviva otsa ülemisest nurgast vardapoolse otsa alanurgani ulatuva valge triibuga, mille laius 1,5 ühikut. Ülemisel ja alumisel rohelisel väljal on valge heraldiline okaspuutaim.
Lipu normaalmõõtmed on 150x100 cm ning pikkuse ja laiuse suhe on 9:6 (3:2) ühikut.
Põhjendus.
Okaspuutaimed sümboliseerivad valla metsarohkus (Kõrvemaa). Roheline on looduse sümbol, kuid tähistab ka lootust ja igavesti korduvat eluringlust. Valge aga on puhtuse ja valguse sümbol.
Keila vald

Keila vald oli omavalitsusüksus Harjumaal.
Vald paiknes Lääne-Harjumaal Soome lahe kaldal, piirnes läänes Padise valla ja Paldiski linnaga, idas Harku valla, Keila linna ja Saue vallaga, kagus Kernu valla ja lõunas Vasalemma vallaga. Vald hõlmas suure ajaloolise Keila kirikukihelkonna tuumikalasid.
Valla keskus asus Keila linnas, mis ise valla koosseisu ei kuulunud.
Ajalugu.
Vald moodustati 1992. aasta 10. septembril.
Juulis 2017 otsustas valitsus liita Keila valla, Padise valla, Vasalemma valla ja Paldiski linna ühtseks Lääne-Harju vallaks, mis alustas tegevust pärast oktoobris 2017 toimunud kohalikke valimisi.
Asustus.
Alevikud.
Karjaküla, Klooga, Keila-Joa.
Külad.
Illurma, Keelva, Kersalu, Kloogaranna, Kulna, Käesalu, Laoküla, Laulasmaa, Lehola, Lohusalu, Maeru, Meremõisa, Nahkjala, Niitvälja, Ohtu, Põllküla, Tuulna, Tõmmiku, Valkse.
Rahvastik.
Vallas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 5318 inimest. Neist 4100 (77,1%) olid eestlased. Külades elas 3381 ja alevikes 1937 inimest. Külaelanikest oli eestlasi 90,7% ja alevike elanikest 53,4% 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikke 3847, neist eestlasi 2582 ehk 67%.
Haridus ja kultuur.
Keila vallas tegutses viimastel aastatel kaks põhikooli (Laulasmaal ja Kloogal), üks algkool (Leholas) ning kolm lasteaeda (Laulasmaal, Kloogal ja Karjakülas). 2017. aastal Keila vallas läbi viidud haridusreformiga koondati kõik vallas tegutsevad haridusasutused Laulasmaa Kooli alluvusse. Uus struktuur jõustus 1. septembril 2017.
Keila vallas oli kolm raamatukogu – Klooga raamatukogu, Laulasmaa raamatukogu ja Lehola raamatukogu.
Endise Keila valla aladel Laulasmaal asub Arvo Pärdi Keskus. Keila-Joa alevikus asuvas Keila-Joa lossis tegutsevad muuseum, hotell ja restoran. Suveperioodil toimub mitmeid kultuuriüritusi Laulasmaa ja Kloogaranna vahel asuvas Kõltsu mõisas. Lohusalu sadamas toimuvad juba aastaid suvel laupäeviti tantsuõhtud.
Loodus.
Järved.
Klooga järv - Soodajärv
Jõed.
Humala oja - Huntaugu peakraav - Keila jõgi - Klooga oja - Kloogajärve oja - Lehola oja - Maeru oja - Ohtu peakraav - Treppoja - Tuulna oja - Türisalu oja - Vasalemma jõgi
Parempoolsus

Parempoolsus on termin poliitikas, mida seostatakse selliste ideoloogiatega nagu näiteks konservatism, uusliberalism, monarhism, natsionalism jm ideoloogiad, mis vastandavad end tihtipeale vasakpoolsusele. Termin on pärit juba Prantsuse revolutsiooni aegadest, kui monarhistid, kes toetasid vana režiimi, istusid juhataja kõnetoolist vaadatuna rahvusassamblee saalis paremal pool ja need, kes toetasid revolutsiooni, istusid vasakul. Parempoolsed on veendunud, et inimesed on juba loomupäraselt erinevad ja ebavõrdsed ning et teatavad hierarhiad ühiskonnas on loomulik nähtus. Tänapäeva parempoolsed pooldavad turumajandust ja on vastu riigi liigsele sekkumisele majandusse.
19. sajandil nimetati parempoolseks konservatiivset suunda ja vasakpoolseks liberaalset suunda. Näiteks Norra konservatiivset parteid (asutatud 1886) nimetatakse "Høyre" (tõlkes: parempoolsus) ja Norra Liberaalne Partei (asutatud 1884) kannab tänini nime Venstre ('vasakpoolsus'), olles praegu parempoolne ehk uusliberaalne partei. 
Üha enam aga hakkasid end vasakpoolsetena määratlema sotsiaaldemokraatlikud parteid, mille tulemusena sattusid liberaalid vasakpoolsete (sotsialistide) ja parempoolsete (konservatiivide) keskele. Seetõttu said neist tsentri- ehk keskerakonnad. Samal ajal toimus ka liberaalide mõju pidev nõrgenemine, nad kaotasid mitmel pool poolehoidjaid nii vasakule kui paremale.
Liberaalide toetajate vaesem osa hakkas hääletama reformistlikumaks muutunud sotsialistide poolt. Teisalt läks osa üle konservatiivide poolele, sest need olid omaks võtnud mitmed liberaalidele omased põhimõtted (isikuvabadus, demokraatia, rahvuslus).
20. sajandi alguseks kujunes poliitilisel maastikul välja kolm põhisuunda: parem-, kesk- ja vasakerakonnad. Nii on see peaaegu kõigis Euroopa maades jäänud tänini. USA on selles mõttes erand, sest seal tähendab liberaal endiselt sotsialisti ning kahest suurparteist (vabariiklased ja demokraadid) pole kumbki ei vasakpoolne ega sotsialistlik. 
20. sajandi lõpul said uusliberaalsed erakonnad täiendust NSV Liidu lagunemise tagajärjel uutes tingimustes tekkinud erakondadest ja see on muutnud neid üldiselt tsentrierakondadest pigem paremerakondadeks ja seda põhiliselt, kuna nad pooldavad riigi osaluse vähenemist majanduses ning on viinud Ida-Euroopas läbi reforme nagu erastamine, mille tulemusel toimib turumajandus paljudes Euroopas klassikaliselt riigi pärusmaaks peetavatel aladel nagu infrastruktuurid ning inimeste sotsiaal- ja raviteenused ning pooldavad ka maksude vähendamist.
Euroopas mõeldakse 21. sajandil liberalismi all pigem majanduslikku vabadust ehk uusliberalismi, mis pooldab maksude vähendamist ja vastandab ennast sotsialistidele ja on seega parempoolne. Paljud sotsiaaldemokraadid nagu näiteks Saksamaal on vasakerakondadest jällegi nihkunud paremale ja võtnud liberaalide positsioonid tsentris.
Leviraat

Leviraat on paljudele rahvastele omane olnud ja mõnel pool praegugi levinud tava, mille järgi abielumehe surma puhul abiellub lesega ta vend või mõni muu lähisugulane. Sageli (näiteks juutidel) on tingimuseks see, et lesel ei ole lapsi. 
Leviraatabielust sündinud lapsed (või ainult esimene poeg, nagu juutidel) loeti surnu lasteks. Juutidel loeti leviraatabielust sündinud esimene poeg oma ema surnud abikaasa pojaks ja pärijaks.
Robert Redford

Charles Robert Redford (juunior) (18. august 1936 Santa Monica, California osariik – 16. september 2025 Provo, Utah' osariik) oli USA filminäitleja ja -režissöör. 
Elulugu.
Roberti isa Charles Robert Redford (seenior) oli Standard Oili raamatupidaja ja ema oli Martha Redford (suri 1955). Keskkooli lõpetas Robert Redford 1955. aastal.
Robert kaotas korvpallistipendiumi Colorado Ülikoolis liigse alkoholi tarvitamise tõttu.
Pärast õpinguid Pratti kunstiinstituudis ja kunstnikuelu Euroopas õppis ta näitlemist New Yorgis Ameerika Näitekunsti Akadeemias.
Karjäär.
Tänu televisioonile ja teatrile jõudis ameerikalikult hea välimusega Redford peagi ka filmidesse mängima. Tema läbimurderoll oli Sundance Kid filmis "Butch Cassidy and the Sundance Kid" (1969), kui näitleja oli 32-aastane. "The Way We Were" ("Sellised me olime") (1973) ja "The Sting" ("Tüssamine") (1973) tegid Redfordist suurima kassamagneti järgmiseks kolmeks aastaks.
1980. aastal rajas ta Sundance'i Instituudi. Tema instituudi toetatud Sundance'i filmifestival (esimest korda aastal 1985) on saanud üheks maailma mõjukamaks sõltumatu filmi festivaliks. Seal on esilinastunud näiteks Steven Soderberghi "Sex, Lies and Videotape" ("Seks, valed ja videolint") (1989), Quentin Tarantino "Reservoir dogs" ("Marukoerad") (1992), Mike Newelli "Four Weddings and a Funeral" ("Neli pulma ja üks matus") ja Ben Stilleri "Reality Bites" (1994). 
Robert Redfordi režissööridebüüt "Ordinary People" ("Tavalised inimesed" (1980) võitis parima režissööri Oscari 1981. aastal. Pärast kaheksa-aastast vahet lavastas ta John Nicholsi romaani põhjal filmi "The Milagro Beanfield War" (1988). Kriitika ja fännid armastasid tema režissööritööd filmis "A River Runs Through It" (1992), mille eest ta võitis Kuldgloobuse. "Quiz show" (1994) ja "The Horse Whisperer" ("Hobulausuja") (1998) eest oli ta nomineeritud parima režissööri Oscarile.
2018. aastal teatas Redford, et samal aastal kinodesse jõudnud film "The Old Man and The Gun" jääb tema 60-aastase näitlejakarjääri viimaseks näitlejatööks.
Isiklikku.
Ta abiellus Lola Redford Van Wageneniga (sündinud 1940) 12. septembril 1958. Nad said neli last, kellest üks suri imikute äkksurma sündroomi, ja lahutasid abielu 1985. aastal.
Redfordi tütar Shauna Redford (sündinud 15. novembril 1960) on kunstnik, kes abiellus Eric Schlosseriga 5. oktoobril 1985 Provos. Robert Redfordi poeg (5. mai 1962 – 16. oktoober 2020) oli stsenarist ja tütar Amy Redford (sündinud 22. oktoobril 1970) on näitleja. Robert Redfordil on vend William.
2009. aastal abiellus ta Sibylle Szaggarsiga, kellega oli juba enne seda 12 aastat koos elanud.
Jobst Brandenburgist

Jobst Brandenburgist ehk Jodokus (1351 – 18. jaanuar 1411) oli Määrimaa markkrahv ja Brandenburgi kuurvürst ning valiti 1410 Saksa kuningaks. Ta oli Karl IV vennapoeg.
Jobst oli Määrimaa markkrahvi Johann Heinrich von Luxemburgi vanim laps. Tal oli kaks venda ja kolm õde. 1375 suri isa ja Jobst hakkas koos vendadega Määrimaad valitsema. 1394 suri noorim vend piiskop Johann Sobieslaus, 1405 suri keskmine vend Prokop.
Jobst sai Brandenburgi valitsejaks tänu sellele, et ta oli valitseva kuninga Wenzeli nõbu. Et tolle vend Sigismund, kes toona Brandenburgi valitses, oli ka Ungari kuningas ega käinud Brandenburgis, siis otsustati kuurvürstkond Jobstile anda. Tegelikult asus Jobst seal valitsema 1388. aastast, ametlikult 1397. aastast.
1410, kui kuningas Ruprecht suri, valiti Jobst ja Sigismund rivaalkuningateks, kusjuures kümme aastat varem Saksa kuninga kohalt tõugatud Wenzel taotles samuti trooni tagasi. Jobsti toetas 4 kuurvürsti ja Sigismundi 3 kuurvürsti. Nii oli oodata kodusõda, kuid juba järgmise aasta jaanuaris Jobst suri ja Wenzel loobus oma venna kasuks trooninõudlusest.
Jobst abiellus kaks korda, kõigepealt 1372 hertsog Władysław Opolczyki tütre Elżbieta Opolczykiga (1360–1374) ja pärast 1374. aastal oma esimese naise tädi Agnes Opolczykiga (umbes 1341 – 1413), kes oli kuni pulmadeni olnud nunn. Kummastki abielust lapsi ei sündinud. Tema vennad surid vallalistena, õed surid samuti enne Jobsti, nad olid kõik abielus, ent lapsi oli üksnes noorimal.
Määrimaa päris Wenzel, kes 1419 samuti lastetuna suri, paisates Tšehhimaa aastakümneid kestnud kriisi.
Ulászló II

Ulászló II ehk Vladislav II (1. märts 1456 – 13. märts 1516) oli vastavalt Ungari ja Böömimaa kuningas.
Vladislav oli Poola kuninga (1444/1447–1492) ja Leedu suurvürsti (1440–1492) Kazimierz IV ja Austria Elisabethi poeg ning valiti pärast Böömi kuninga (1458–1471) Jiří Poděbradyst surma Böömimaa troonile. Et Böömimaa trooni taotles ka Ungari võimas kuningas (1458–1490) Mátyás Corvin, siis puhkes Ungari ja Böömimaa vahel sõda ning Mátyás okupeeris enamuse Määrimaast. 
Vladislav pidi leppima sellega, et ka Ungari kuningas kandis sellest ajast Böömi kuninga tiitlit. See-eest kindlustas ta aga selle, et kui Mátyás ilma pärijateta sureb, saab Ungari troonile tema. 1490. aastal surigi Mátyás pärijateta ning Vladislav sai Ulászló II nime all ka Ungari kuningaks. Ta valis oma põhiresidentsiks Buda ning oli sellest ajast alates pigem Ungari kui Böömi kuningas.
Ulászló enda troonipärijast poeg Lajos (Ludvik) sündis üpris hilja, alles 1506. aastal. Et Ungarit ähvardas üha enam Osmanite riik ja et Ulászló pärijaid oli vaid üks, siis otsustas ta sõlmida liidu Habsburgidega. Ta leppis Saksa-Rooma keiser Maximilianiga kokku, et Lajosi pärijateta surma korral lähevad Ungari ja Böömimaa Habsburgidele, otsesemalt Maximiliani lapselapsele Ferdinandile, kes abiellus Ulászló tütrega. Keisri teine lapselaps Austria Maria abiellus aga Lajosiga. Lajos surigi varsti pärijateta ning tema valdused läksid Saksa-Rooma keiser Ferdinandile.
Isiklikku ja järglased.
Vladislav oli abielus: 1. (1476) Hohenzollernist Brandenburgi Albrecht III Achillese tütre Barbaraga (1464–1515); 2. Napoli kuninga Ferdinando I tütre ja Ungari ja Böömimaa kuninga Mátyás I lese Aragóni Beatricega (1457–1508) ja 3. (1502) Foix-Candale Annega, kellega sai järglased:
Vladislav II

Vladislav II on olnud mitme valitseja nimi:
Władysław II nime all on tuntud:
Harmonices mundi

"Harmonices Mundi" ("Maailma harmoonia[õpetus]") on Johannes Kepleri raamat, milles ta püüab seletada planeetide liikumise proportsioone ja geomeetriat heliredelite ja muusikaliste intervallide abil.
Raamat ilmus 1619. Ta kirjutas selle Linzis.
Kepleri järgi tekitab iga planeet Päikese ümber tiireldes tooni, mille muutuv kõrgus oleneb planeedi nurkkiirusest Päikese suhtes. Mõned planeedid "laulavad" suhteliselt konstantsel toonil: näiteks Maa toon kõigub üksnes pooltooni (16:15) mi-st fa-ni ja Veenuse tooni kõikumise intervall on vaid 25:24. Maa tooni väikest ulatust seletab Kepler nii: "Maa laulab mi, fa, mi: juba nendest silpidest võib järeldada, et selles meie kodus valitsevad viletsus ["miseria"] ja nälg ["fames"]."
Väga harva laulavad kõik planeedid koos täielikus harmoonias. Kepler arvas, et seda on ehk ainult üks kord ette tulnud, võib-olla maailma loomise ajal.
Üldse arendab ta selles raamatus oma esimese raamatu "Prodromus Dissertationum Mathematicarum Continens Mysterium" arvumüstikat.
Oma eelmises raamatus "Astronomia nova" oli Kepler esitanud kaks esimest Kepleri seadust planeetide liikumise kohta. Kolmas seadus, mis ütleb, et planeedi ja Päikese vahelise keskmise kauguse kuup on võrdeline planeedi aasta kestuse ruuduga, on esitatud raamatu "Harmonice Mundi" 5. peatükis mõnel leheküljel pärast pikka kõrvalepõiget astroloogiasse.
Seann William Scott

Seann William Scott (sündinud 3. oktoobril 1976 Minnesotas Cottage Grove'is) on USA filminäitleja.
Näitlejakarjääri alguses osales Seann William Scott mitmes teleseriaalis, tegi kaasa Aerosmithi laulu "Hole in My Soul" videos ning esines telereklaamides.
Michael Maestlin

Michael Maestlin (ka "Mästlin", "Möstlin"; 30. september 1550 Göppingen – 20. oktoober 1631 Tübingen) oli saksa astronoom ja matemaatik.
Maestlin õppis Tübinger Stiftis teoloogiat, matemaatikat ja Philipp Apiani innustusel astronoomiat. Aastal 1571 sai ta magistriks, 1576 diakoniks Backnangis ja 1580. aastast matemaatikaprofessorks Heidelbergi ülikoolis, 1583. aastast Tübingeni ülikoolis, kus töötas 47 aastat. Tema õpilaste seas oli Johannes Kepler.
Maestlinit peetakse Leonardo da Vinci kõrval esimeseks, kes seletas tuhkhalli kuuvalgust õigesti maapaistena. Ta taipas, et komeedid ei ole atmosfäärinähtused ("kuualused" nähtused).
Kuigi Maestlin õpetas eeskätt Ptolemaiose maailmasüsteemi (geomeetrilist maailmasüsteemi), oli ta ka üks esimesi, kes võttis omaks Koperniku maailmasüsteemi ning hakkas seda valitud õpilastele õpetama. Ta oli Kepleriga kirjavahetuses. Suuresti tänu Maestlinile võttis Kepler omaks Koperniku süsteemi. Maestlin oli tema tähtsaim õpetaja ja ühtlasi sõber. Võib-olla veenis tema ka Galileo Galileid uue õpetuse õigsuses.
Aastal 1582 kirjutas Maestlin üldarusaadava sissejuhatuse astronoomiasse.
Ta avaldas esimesena kuldlõike kümnendmurruna: väiksema osa suhe suuremasse on "umbes 0,6180340". Ta tegi seda kirjas Keplerile. Korrektne väärtus on 0,61803398874989484821...
Ta oli esimene, kes kataloogis Plejaadide 11 tähte (24. detsembril 1579) ja on võimalik, et ta täheldas neid 14.
3. oktoobril 1590 täheldas Maestlin Marsi varjutust Veenuse poolt.
Aastal 1961 nimetati Maestlini järgi üks Kuu kraatritest (Maestlini kraater) ja asteroid 1973 Maestlin.
Jules Verne ütles oma romaanis "Viis nädalat õhupallis", et Maestlin olevat suutnud palja silmaga eristada Jupiteri looduslikke kaaslasi ja Plejaadide 14 tähte, millest kõige väiksem oli 9. tähesuurusega. Tavaline inimene suudab ideaalsetes tingimustes eristada objekte tähesuurusega 6,5.
Ostland

Ostland ehk Ida-alade Riigikomissariaat (saksa "Reichskommissariat Ostland") oli Saksa Riigi poolt Nõukogude Liidult Teise maailmasõja käigus okupeeritud maa-alade haldusüksus Alfred Rosenbergi juhitud Okupeeritud Ida-alade Riigiministeeriumi koosseisus, aastail 1941–1945.
Ostlandi riigikomissarid olid "Gauleiter und SA-Obergruppenfuhrer" Hinrich Lohse ja "Gauleiter" Erich Koch, asukohaga Riia.
Riigikomissariaadi moodustamine.
Pärast Saksamaa kallaletungi Nõukogude Liidule 22. juunil 1941 ning läänepoolsete maa-alade vallutamist ja okupeerimist moodustati 25. juulil 1941 kell 12.00 nende alade haldamiseks "Reichskommissariat Ostland", keskusega Riia linnas. Riigikomissariaat moodustati Väegrupp Nord tagala-ala osadest.
Territoorium.
Selle piirid olid algselt järgmised:
Halduskeskus oli esialgu Kaunases.
Juba 1. augustil 1941 kell 12.00 laiendati Ostlandi riigikomissariaadi piire Väegrupp Mitte tagala-ala ("rückwärtiges Heeresgebiet Mitte") arvel. 
Uued piirid olid esialgu järgmised: 
Järgmine muutus toimus 1. septembril 1941 kell 12.00.
Siis laiendati Ostlandi riigikomissariaati Kesktagala-ala arvel. Uued piirid olid järgmised: 
Lõplikuks halduskeskuseks määrati Riia. 
1. novembril 1941 läks Hrodna linn koos ümbrusega Białystoki ringkonna koosseisu. 
Viimane laienemine toimus 5. detsembril kell 12.00. Endise Eesti riigi ala läks Põhjatagala-ala koosseisust üle Ostlandi riigikomissariaadi koosseisu, kuigi ta jäi endiselt sõjategevuse piirkonnaks. 
Aastatel 1943–1945 vallutas Punaarmee Ostlandi territooriumi vähehaaval tagasi. 
Riigikomissariks ("Reichskommissare") nimetati Schleswig-Holsteini ülempresident ja "Gauleiter" 
Piirkonnad ("Kreisgebiete") Ostlandi riigikomissariaadis 1944.
Eesti kindralkomissariaat ("Generalbezirk Estland").
Eesti kindralkomissariaat jagunes kuueks piirkonnaks ja üheks allpiirkonnaks. Keskus Tallinn.
Läti kindralkomissariaat ("Generalbezirk Lettland").
Keskus Riia.
Leedu kindralkomissariaat ("Generalbezirk Litauen").
Keskus Kaunas.
Valgevene kindralkomissariaat ("Generalbezirk Weißruthenien").
Keskus Minsk.
Saksa Riigi keskasutuste esindajad riigikomissariaadis.
Wehrmacht.
Otse Oberkommando der Wehrmacht-le alluv ("Wehrmachtbefehlshaber Ostland")
SS ja Politsei.
SS-i ja Politsei Reichsführer Heinrich Himmlerile alluv ("Höhere S.S.und Polizeiführer (HSSPF) Ostland und Russland-Nord")
Filateelia.
Ostlandis olid käibel oma postmargid – Adolf Hitleri pildiga Saksamaa postmargid musta ületrükiga OSTLAND. Esinesid ka samad margid ilma nimetatud ületrükita, samuti muud tollased Saksa margid.
Tyro

Tyro (vanakreeka Τυρώ, ladina tähestikus Tyrṓ) oli vanakreeka mütoloogia tegelaskuju, Iolkose kuninganna. Ta oli Elise kuninga Salmoneuse ja Arkaadia printsessi Alkidike ainus tütar. Tyro abiellus oma onu Kretheusega ja sai temaga kolm poega: Aison, Pheres ja Amythaon. Lisaks sai Tyro Poseidoniga kaksikud Peliase ja Neleuse.
Elulugu.
Tyro sündis ja kasvas üles oma isa Salmoneuse valitsetud Elises. Tema ema Alkidike suri, kui Tyro oli väike. Tema üles kasvamisest on mitu versiooni. Levinuma versiooni järgi abiellus Salmoneus uuesti ja Tyro võõrasemaks sai Sidero, kes hakkas neiut kiusama, üritades tekitada tema ilu varjavaid vigastusi. 
Teise versiooni järgi hakkas Tyro isa Salmoneus juba tema lapsepõlves end kreeklaste peajumala Zeusiga võrdseks pidama ja nõudis, et rahvas peajumala asemel tema nimel ohverdusi teeks. Tyro protestis selle vastu ja kui Zeus Salmoneusi ja tema linna hävitas, säästis ta Tyrot ja saatis neiu tema onu Kretheuse juurde. Selles versioonis kasvas Tyro üles Iolkosel ja Sidero oli Kretheuse esimene abikaasa ning Tyro kiuslik võõrasema. 
"Odüsseia" järgi armus Tyro jõejumalasse Enipeusi ja veetis palju aega jõe kaldal, lootuses meelitada jumala kaldale. Ühel päeval võttis Poseidon Enipeuse kuju, heitis Tyroga ühte ning paljastas pärast oma päritolu. Sellest vahekorrast jäi Tyro rasedaks, Poseidon käskis kaksikute päritolu varjata. Sidero kasutas Tyro abieluvälist rasedust ära ja kiusas teda selle tõttu. Kui kaksikpojad sündisid, jättis Tyro nad loodusesse hukkuma, kuid poisid leidis hobusekasvataja, kes andis neile nimed Pelias ja Neleus ja kasvatas nad üles. 
Tyrot kasutades üritas Salmoneust hävitada ka kuninga vend Sisyphos, kes õppis Apollo oraaklilt, et Salmoneuse tütrepojad on saatuse poolest määratud oma vanaisa tapma. Ta heitis ühte Tyroga, kes jäi temast rasedaks. Kui Tyro sai ennustusest teada, tappis ta oma vastsündinutest kaksikpojad, et kaitsta oma isa. 
Kui Pelias ja Neleus täiskasvanuks said, otsisid nad üles oma ema Tyro, sest nende kasuisa oli poistele nende vanematest rääkinud. Nad said teada, et Sidero oli nende ema aastaid kiusanud ja otsustasid kätte maksta oma ema julma kohtlemise eest. Nad leidsid Sidero Hera templist ja Pelias tappis ta otse altari ees. 
Tyra abiellus Kretheusega, sõltuvalt versioonist korraldas abielu kas Salmoneus või Kretheus. Nad said kolm poega: Aisoni, Pherese ja Amythaoni. Tyro hilisem saatus on teadmata, kuid eeldatavasti oli ta surnud enne, kui tema poeg Pelias Aisoni troonilt kukutas ja Iolkost valitsema hakkas.
Kretheus

Kretheus (kreeka Κρηθεύς) oli Iolkose asutaja ja esimene kuningas. Kretheus oli Tessaalia kuninga Aiolose ja Enarete poeg. Ta abiellus vennatütre Tyroga ja nad said kolm poega, kelle nimed olid Aison, Pheres ja Amythaon.
Elulugu.
Kretheuse isa Aiolos sai Tessaalia valitsejaks, kui tema isa Hellen jagas Kreeka oma poegade vahel. Kretheus oli üks vähemalt tosinast Aiolose ja Enarete lapsest. Ta ehitas isa maadele Pagasitikóse lahe äärde uue linna, mida asus valitsema. Selle linna nimeks sai Iolkos.
Kretheus abiellus Tyroga ning said kolm poega: Aisoni, Pherese ja Amythaoni. Siiski on Kretheust nimetatud ka kahe tütre isaks, üks neist oli Akastosega abiellunud Hippolyte. 
Pärast Kretheuse surma pidi Iolkose uueks kuningaks saama Aison, kuid tema poolvend, Tyro ja Poseidoni laps, Pelias haaras linnas võimu ja lõpuks tappis Aisoni.
Maja jõgi

Maja on jõgi Aasias. Algab Džugdžuri mägedest. Ülemjooksul voolab edelasse. Alamjooksul pöördub põhja ja loodesse. Suubub paremalt Aldani jõkke.
Pikkus 1053 km.
Sakurashima

Sakurashima (jaapani 桜島) on vulkaan Jaapani Kyūshū saarel Sakurashima poolsaarel. Jääb Kagoshima linna halduspiiridesse. 
Vulkaani kõrgus on 1117 meetrit. Geograafilised koordinaadid on 
1914. aastal toimunud suur purse muutis saare poolsaareks. 1955. aastal hakkas vulkaan uuesti purskama ja jätkab vähe aktiivsena purskamist tänapäevani.
Salmoneus

Salmoneus oli Elise kuningas, Tessaalia kuninga Aiolose ja Enarete poeg ning Tyro isa.
Salmoneusel oli kaarik, mis tegi sõidu ajal tugevat metalset mürinat. Zeusile pühendatud pidustuste päeval kihutas ta sellel läbi linna, loopis tuletukke ja kisendas, et inimesed peavad teda kummardama, sest ta on Zeus Piksepilduja. Zeus lõi ta sealsamas tõelise välgunoolega maha.
Seda lugu peetakse meenutuseks nendest aegadest, kui veel harrastati ilmanõidumist. Niisiis olevat Salmoneus püüdnud tollal tavalise nõidumise ja imiteerimise abil esile kutsuda äikesevihma.
How Ace Are Buildings

"How Ace Are Buildings" on briti alternatiivroki ansambli A album aastast 1997.
A vs. Monkey Kong

"A vs. Monkey Kong" on alternatiivroki ansambli A album aastast 1999.
Exit Stage Right

"Exit Stage Right" on alternatiivroki ansambli A album aastast 2000.
Hi-Fi Serious

"Hi-Fi Serious" on alternatiivroki ansambli A album aastast 2002.
Teen Dance Ordinance

"Teen Dance Ordinance" on alternatiivroki ansambli A album aastast 2005.
Neleus

Neleus (vanakreeka Νηλεύς) oli Tyro poeg, Aisoni, Peliase ja Pherese vend, Nestori isa. Ta valitses Messeenias Pyloses.
Tyro armastas jõejumalat Enipeust, kuid too ei vastanud neiu tunnetele. Ükskord võttis aga Poseidon (mõne allika järgi Zeus) Enipeuse kuju ning heitis Tyroga ühte. Sellest vahekorrast sai Tyro kaksikpojad. Tyro kartis oma isa raevu ja sellepärast jättis pojad maha.
Tyro isa Salmoneuse tallimees leidis poisid ja kasvatas nad koos oma naisega üles. Neile pandi nimeks Pelias ja Neleus.
Tyro abiellus Kretheusega ning nad said kaks poega: Aisoni ja Pherese. Ent Kretheus sai teada, et tema naine oli jumalaga vahekorras olnud, ja tühistas seetõttu abielu. Ta võttis naiseks oma teenija Sidero ning Tyro pidi Siderot teenima. Sidero kohtles oma endist käskijannat väga halvasti, kuid Aisonit ja Pherest ta ei kiusanud; küllap seetõttu, et tal endal lapsi ei olnud.
Pärast Kretheuse surma sai Iolkose uueks kuningaks Aison. Siis aga ilmusid välja Pelias ja Neleus, kellele kasuisa oli nende vanematest rääkinud. Nii Aison, Pheres kui Peleus pidid selleks ajaks juba abielus ja laste isad olema.
Pelias tappis Sidero, makstes kätte oma ema julma kohtlemise eest. Sidero oli küll Hera templisse varjule läinud, kuid Pelias tappis ta otse altari ees. Pelias tõukas ka Aisoni troonilt ja hakkas ise Iolkost valitsema. Neleus pagendati. Ta siirdus Kreeka teise otsa, Messeeniasse, ja sai Pylose kuningaks.
Neleuse naine Chloris oli Niobe 14 lapsest ainus, kes ellu jäi, ja teda tabas oma ema saatus. Neil oli 13 poega ja 1 tütar. Neleus mõtles lakkamatult kättemaksule. Isegi ühe oma poja nimetas ta Alastoriks ('kättemaks'). Herakles palus Neleusel kättemaksust loobuda, ent Neleus keeldus. Karistuseks tappis Herakles Neleuse 11 poega: Alastori, Chromiose, Taurose, Asteriose, Pylaoni, Deimachose, Eurybiose, Phrasiose, Eurymenese, Euagorase ja Epilaose. Ellu jäid Nestor, Periklymenos ja tütar Pero.
Pheres

Pheres oli vanakreeka mütoloogias Iolkose kuningapoeg, Kretheuse ja Tyro poeg, Aisoni vend, Peliase ja Neleuse poolvend, Admetose isa.
Kretheus sai teada, et tema naisel oli enne abiellumist jumalaga vahekord olnud, ja tühistas seetõttu abielu. Ta võttis naiseks oma teenija Sidero ning Tyro pidi Siderot teenima. Sidero kohtles oma endist käskijannat väga halvasti, kuid Aisonit ja tema venda Pherest ta ei kiusanud; küllap seetõttu, et tal endal lapsi ei olnud.
Pärast Kretheuse surma sai Aison kuningaks. Kuid siis ilmusid välja Tyro abielueelsed pojad Pelias ja Neleus. Pelias tappis Sidero, makstes kätte oma ema julma kohtlemise eest.
Pelias tõukas ka Aisoni troonilt ja hakkas ise Iolkost valitsema. Neleus pagendati, kuid Aisoni, tema naise ja ühe poja Promachuse Pelias vangistas. Teist poega Iasonit ta ei saanud kätte, sest Aison oli tolle saatnud Cheironi juurde õppima.
Pheres suutis samuti põgeneda. Ta asutas Tessaalias Phera linna.
Aldebaran

Aldebaran (α Tau / α Tauri) on täht Sõnni tähtkujus, üks tähistaeva kirkamaid tähti (heleduselt 14.).
Aldebarani nimi on pärit araabia sõnast الدبران "ad-dabarān", mis tähendab 'järgnev', sest ta järgnes Plejaadidele oma näival teekonnal öötaevas. Spektriklass on K5, mis paistab meile oranžina. Aldebaran asub 65 valgusaasta kaugusel ja on paisunud 38 korda suuremaks kui Päike. Absoluutne heledus on 150 korda suurem kui Päikesel.
Aldebarani suunas liigub NASA kosmosesond Pioneer 10, millel kulub täheni jõudmiseks rohkem kui kaks miljonit aastat.
VanGogh

VanGogh on eesti rokkansambel.
VanGogh on asutatud 1990. aastal ja esitab põhiliselt ingliskeelseid omaloomingulisi lugusid.
Polenta

Polenta on Põhja-Itaalia köögile omane maisijahust puder. 
Lisaks Itaaliale on polenta populaarne ka mujal Vahemere piirkonnas, Austrias, Šveitsis, aga ka näiteks Argentinas ja Brasiilias. 
Polentat süüakse soojalt vähese võiga, kuid sellel võib ka jahtuda ja kõvemaks tõmbuda lasta, siis tükkideks lõigata ja praadida või grillida. Mõnikord segatakse polentat juustu, näiteks parmesani või gorgonzolaga; selline valmistusviis on eriti levinud Lombardias.
Serveeritakse kas esimese käigu, kõrvalroa või hommikusöögina.
Panettone

Panettone [panett'oone] on itaalia köögiklassikasse kuuluv magus klassikaliselt juuretisest kook. Kuid levinud on ka pärmiga kergitamise viisid. "Panettone" sisaldab rosinaid, suhkurdatud puuvilja. "Panettone"'t küpsetatakse spetsiaalses kõrges silindrikujulises vormis. Taina kergitamine ja segamine on pikk ning pühapäevapagarile keeruline protsess ja seetõttu valmistatakse seda tänapäeval kodus harva; enamasti on "panettone"'d pärit poeriiulilt.
"Panettone" on pärit Milanost, kus seda süüakse traditsiooniliselt jõulude ajal.
"Panettone"'t võib serveerida nii saia, koogi kui ka desserdina.
Ajalugu.
"Panettone"-sarnane roog oli tuntud juba Vanas Roomas, kus suhkru asemel tarvitati mett. Pieter Brueghel vanem kujutas 16. sajandil maalil inimesi "panettone"'t söömas. Samast ajast pärineb Karl V peakoka Bartolomeo Scappi kokaraamat, kus leidub "panettone" retsept.
Esimest korda seostati "panettone"'t jõuludega 18. sajandil.
Penza

Penza (varasem eestikeelne nimekuju "Pensa"; vene keeles "Пенза") on linn Venemaal, Penza oblasti keskus. Asub kohas, kus Penza jõgi suubub Sura jõkke.
Ajalugu.
Penza on asutatud 1663. aastal vahipostina Venemaa kagupiiril, 1796. aastast kubermangukeskus. 19. sajandil oli suur tööstuskeskus, seal töötas umbes 160 tehast ja vabrikut.
Tänapäeval on Penza masinatööstuse keskus.
Penza lähedal asub keemiarelvade ladu, kus hoitakse 7000 tonni närvigaasi. Linna ümbrus on tugevasti saastatud (arseen, dioksiin).
Elanike arv on 512 900 (2005).
Linn jaguneb 4 rajooniks:
Loodus.
Geograafiline asend.
Penza asub Volga kõrgustikul 629 km Moskvast kagus.
Kliima.
Penzas on mandriline paraskliima külma talve ja palava suvega. Veebruari keskmine õhutemperatuur on –10,0 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur on 19,2 °C. Õhutemperatuuri absoluutne maksimum on 41 °C (augustis) ja absoluutne miinimum –40 °C (detsembris ja veebruaris).
Haridus ja kultuur.
Linnas asub Penza kunstikool, mis 1955. aastast kannab Konstantin Savitski nime. Samuti asub seal K. A. Savitski nimeline Penza maaligalerii.
Skulptuur

 
Skulptuur (ladina keeles "sculptura") on üks kujutava kunsti põhiliike graafika ja maalikunsti kõrval, mille peamiseks väljendusvahendiks on vorm.
Skulptuur on ruumiline ehk kolmemõõtmeline kunstiteos. See võib olla vabalt seisev ja ümberringi töödeldud nn ümarplastika või esineda mingi pinna külge liidetud reljeefina, millel on välja töötatud ainult esikülg. Materjalidena kasutatakse mitut liiki kivi (nt graniit, basalt, marmor, liivakivi, lubjakivi), puitu, elevandiluud, metalle (pronks, raud, teras), savi (terrakota, keraamika, portselan jm).
Skulptuure kavandavat ja valmistavat inimest nimetatakse skulptoriks ehk kujuriks.
Protsess.
Suuremate skulptuuride loomisel valmistatakse kõigepealt savist või plastiliinist kavand ja siis originaalsuuruses savimudel, millest tehakse omakorda kipsäratõmme. Punktiiraparaadi abil kantakse mõõtmed üle kivisse või puusse. Ka skulptuuri valamisele eelneb täissuuruses kipsmudeli valmistamine.
Jaotus.
Pinna või objektiga seotuse järgi liigitatakse skulptuure järgmiselt:
Töötlemisviisi järgi liigitatakse skulptuure järgmiselt:
Skulptuuri otstarbe järgi liigitatakse skulptuure järgmiselt:
Ajaloost.
Esimese suure õitsenguaja elas skulptuur üle Vana-Egiptuses, kus madal- ja süvendreljeefi kasutati laialdaselt templite ja haudade kaunistamiseks. Teine hiilgeaeg saabus Vana-Kreeka hiilgeaegadel, mil kujunes välja ümarplastika ning tegutsesid sellised kuulsad kunstnikud nagu Pheidias, Polykleitos, Praxiteles ja Lysippos. Romaani ja gooti kunstis seisis skulptuur arhitektuuri teenistuses. 15. sajandist hakkas kasvama puuskulptuuri osatähtsus ning skulptuuris nähti jälle iseseisvat kunstiliiki. Loodi vabalt seisvaid ümarfiguure, toimus portree- ja monumentaalskulptuuri taassünd. Tähtsa koha omandas hauamonumentide valmistamine. Loodi aia- ja pargiskulptuure, pronksist pisiplastikat ja värvilist majoolikat. Renessansiajastu skulptuuri tippajaks on Michelangelo looming. Ka barokkskulptuuri paremik pärineb Itaalia meistritelt (nt Bernini).
Avoni jõgi

Avoni jõgi on mitme jõe nimi:
Raidkunst

Raidkunst on skulptuuri liik – taieste valmistamine kõvast materjalist nikerdamise või raiumise teel.
Raidkunsti teosed on peamiselt kivi- (graniit, marmor, dolomiit jne) ja puuskulptuurid.
Santorin

Santorin on vulkaan Thíra saarestikus Nea Kaimeni saarel. Kõrgus 127 meetrit.
Viimase poole tuhande aasta jooksul on suurimad pursked toimunud ajavahemikes 1570–1573, 1650, 1707–1711, 1866–1870, 1925–1926 ja 1939–1941. Viimane väiksem purse oli 1950. aastal.
Oregon

Oregon on Ameerika Ühendriikide osariik 1859. aastast. Asub USA loodeosas Vaikse ookeani rannikul. Põhjas piirneb Washingtoni osariigiga, lõunas California ja Nevadaga ning idas Idahoga. Suurim linn on Portland.
Oregoni põlisasukad on bannokid, tšinukid, klamatid, sahaptinid ja mitmed väiksemad indiaani suguharud.
Loodus.
Oregonis asub USA sügavaim järv Crater Lake.
Kõrgeim mägi on Mount Hood (3429 m).
Rahvastik.
2012. aastal elas Oregoni osariigis 3 899 353 inimest.
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb 36 maakonnaks.
Haridus ja teadus.
Oregoni Ülikool asub Eugene'is.
Nevada

Nevada [nev'aada] (inglise keeles [nəˈvædə]) on Ameerika Ühendriikide osariik, mis on moodustatud 1864. aastal. Läänes piirneb California osariigiga, põhjas Idaho ja Oregoni, idas Utah' ning kagus Arizona osariigiga.
Rahvastik.
2010. aastal elas Nevada osariigis 2 700 551 inimest.
Elanikud jagunesid päritolult 2008. aastal järgmiselt:
1950. aasta rahvaloenduse järgi oli Nevada osariigi rahvaarv 160 083, millega oli Nevada kõige väiksema rahvaarvuga osariik. 20. sajandi lõpus kasvas Nevada plahvatuslikult, olles USA kõige kiiremini kasvav osariik, tänu osariigis hasartmängude legaliseerimisele ja vägagi liberaalsetele abielu- ja lahutusseadustele. Lisaks on Nevada ainus USA osariik, kus on prostitutsioon legaalne (kolmes suurimas maakonnas (Clarki (Las Vegas), Washoe (Reno) ja Carson City linnas) on prostitutsioon keelatud). 2000. aastal elas osariigis juba peaaegu kaks miljonit inimest.
Nevada osariigi rahvaarv on alati kasvanud just sisserände tõttu. 1900. aastal oli Nevada elanikest osariigis sündinud 37%, 2000. aastal ainult 21%, 2012. aastal 25%. Kõige suurem sisseränne Nevada osariiki toimub California osariigist, 2012. aasta seisuga oli 19% Nevada elanikest sündinud Californias.
Ligi 91% Nevada elanikest elab osariigi kolmes suuremas linnastus: Las Vegases, Renos ja Carson Citys. Kaguosas Clarki maakonnas elas 2010. aasta rahvaloenduse andmeil 1 951 269 inimest, mis moodustab Nevada osariigi kogurahvaarvust 72%.
Linnad.
1) Ei oma omavalitsust, loetakse ametlikult kohaliku võimuorganita asulaks ("Census-designated place")
Haldusjaotus.
Nevada osariik jaguneb 16 maakonnaks ja üheks maakonnavabaks linnaks:
Montana

Montana [mɒnˈtænə] on Ameerika Ühendriikide osariik alates 1889. aastast. Põhjas piirneb Kanada Briti Columbia, Alberta ja Saskatchewani provintsiga, läänes USA Idaho osariigiga, idas Põhja-Dakota, kagus Lõuna-Dakota ning lõunas Wyomingi osariigiga.
Osariigi suurim linn on Billings.
Rahvastik.
2012. aastal elas Montana osariigis 1 005 141 inimest.
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb 56 maakonnaks.
Washingtoni osariik

Washington on Ameerika Ühendriikide osariik 1889. aastast. Asub USA loodeosas Vaikse ookeani rannikul piirnedes põhjas Kanada Briti Columbia provintsiga, lõunas Oregoni osariigiga, idas Idaho osariigiga.
Rahvastik.
2012. aasta seisuga elab osariigis 6 897 012 inimest.
Levinumad europiidse rassi esindajate päritolud olid
Linnad.
2010. aasta seisuga on suurimad linnad:
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb 39 maakonnaks.
Maalikunst

Maalikunst on kujutava kunsti liik. Maalikunsti iseloomulikem kujutamisvahend on värv.
Maalikunsti viljelev kunstnik on maalikunstnik.
Indiana

Indiana on Ameerika Ühendriikide osariik 1816. aastast. Põhjas piirneb Michigani, lõunas Kentucky, läänes Illinois' ja idas Ohio osariigiga.
Rahvastik.
2010. aasta seisuga elab Indianas 6 483 802 inimest.
Plastika

Plastika (vanakreeka sõnast "plastikē") on skulptuuriliik, mille puhul kuju valmistatakse plastilisest materjalist (savi, plastiliin). Plastilisus kui inimkeha painduvusel ja liikumise siserütmidel põhinev spetsiifiline väljendusviis on oluline liikumiskunstides (pantomiim).
Surmaorg

Surmaorg (inglise keeles "Death Valley") on org Ameerika Ühendriikide California osariigis Mojave kõrbes. Seal asub USA madalaim punkt (86 m merepinnast madalamal) ja seal registreeriti 10. juulil 1913 maailma kõrgeim õhutemperatuur looduses (56,7 °C). Org on ka väga sademevaene, aasta keskmine sademete hulk on alla 50 mm.
Surmaoru põliselanikud on tümpisa šošoni indiaanlased.
Wyoming

Wyoming [uai'ouming] on Ameerika Ühendriikide osariik 1890. aastast. Wyoming piirneb põhjas Montana, idas Lõuna-Dakota ja Nebraska, lõunas Colorado, edelas Utah' ning läänes Idaho osariigiga.
Wyomingi osariik on ristkülikukujuline, ulatus läänest itta on 603 km ja põhjast lõunasse 444 km. Wyoming on väikseima elanike arvuga osariik.
Loodus.
Osariigis asub osa Kaljumäestikust. Osariigi kõrgeim tipp on 4207 meetrini ulatuv Gannetti mägi. Põhjaosas asuvad Bighorni mäed.
Suuremad jõed on Yellowstone'i jõgi, Powderi jõgi, Green River, Snake'i jõgi ja Põhja-Platte'i jõgi.
Wyomingi kliima on väga kuiv, mistõttu on seal väga raske põllumajandust arendada.
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb halduslikult 23 maakonnaks:
Rahvastik.
Wyoming on kõige väiksema rahvaarvuga USA osariik, seal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 563 626 inimest.
Ajalugu.
19. sajandi lõpuni oli Wyomingi territoorium asustatud põhiliselt indiaanlastega järgmistest hõimudest:
10. detsembril 1869 sai Wyomingist esimene USA osariik (toona küll veel territoorium), kus naised said hääleõiguse. 1924. aastal valiti osariigi kuberneriks Nellie Taylor Ross, kellest sai USA esimene naissoost kuberner.
Vaatamisväärsused.
Suuremad vaatamisväärsused on Yellowstone'i rahvuspark ja Devils Tower.
Yellowstone'i rahvuspark

Yellowstone'i rahvuspark asub Ameerika Ühendriikides Wyomingi, Montana ja Idaho osariigi alal. See on asutatud 1872. aastal ja on maailma esimene rahvuspark. Pindala on 8987 km². Park on saanud nime Yellowstone'i jõe järgi, mis voolab läbi rahvuspargi.
Rahvuspargis on umbes 300 geisrit ja 10 000 kuumaveeallikat.
Kuumaveeallikad.
Kuumaveeallikad on kõrge temperatuuriga väikesed järvekesed. Temperatuur on kohati isegi keemistemperatuuril. Kasutatakse ravimineraalveena, sest vesi sisaldab mitmeid lahustunud aineid ja mineraalsooli.
Loomad.
Rahvuspargis leidub koiotte, piisonikarju, põtru, lumelambaid, grislikarusid, kopraid, baribale, hunte ja nelja liiki hirvi.
Grand Prismaticu kuumaveeallikas.
Grand Prismaticu kuumaveeallikas on madalpõhjaline allikajärv. See särab kõikides vikerkaarevärvides. Järves elutseb palju baktereid ja vetikaid, kes vajavad elutegevuseks aineid, mida allikavesi maapõuele sügavustest toob.
Old Faithful ehk Vana Ustav.
Old Faithful on Yellowstone'i rahvuspargi kuulsaim geiser. See purskab iga 35–120 minuti tagant ja purse kestab 2–5 minutit kuni 30 meetri kõrgusele. Mida kauem purse kestab, seda pikem on ka kahe purske vaheline ajavahemik.
Kohtupädevus.
Kuigi Yellowstone'i rahvuspark jääb kolme osariigi territooriumile, siis kuulub ta tervikuna Wyomingi kohturingkonna jurisdiktsiooni alla. Wyomingi ringkonnakohus ainus ringkonnakohtu, mille pädevus ületab ühe osariigi piire.
Nebraska

Nebraska on Ameerika Ühendriikide osariik alates 1867. aastast. Põhjas piirneb Lõuna-Dakota, lõunas Kansase, läänes Wyomingi, edelas Colorado, idas Iowa ning kagus Missouri osariigiga.
Osariigi suurim linn on Omaha.
Rahvastik.
2012. aastal elas Nebraska osariigis 1 845 525 inimest.
Haldusjaotus.
Osariigis on 93 maakonda.
Tennessee

Tennessee [tɛnɨˈsiː] on Ameerika Ühendriikide osariik alates 1796. aastast. See piirneb põhjas Kentucky osariigiga, lõunas Alabama, Mississippi ja Georgia, loodes Missouri, läänes Arkansase, kirdes Virginia ning idas Põhja-Carolina osariigiga.
Rahvastik.
2010. aasta seisuga elas Tennessee osariigis 6 346 105 inimest.
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb 95 maakonnaks.
Ottone Visconti

Ottone Visconti (1207 – 8. august 1295) oli Milano peapiiskop aastatel 1267–1295. 
Ta sai Milano valitsejaks 1277. aastal pärast seda, kui oli tulnud võitjaks konfliktis samuti Milanole pretendeeriva Valassina ja Lecco üle valitseva Della Torre suguvõsaga. Visconti suguvõsa omas enne Milano üle võimu saamist maavaldusi Verbanos. 
Ottone valitses Milanot kuni 1285. aastani. Et hoida võimu perekonna käes, laskis Ottone osava diplomaadina valida rahva juhiks ("Capitano del Popolo") oma venna pojapoja Matteo I Visconti. 
Ottone pani aluse Visconti dünastiale, mis valitses Milanos kuni perekonna meesliini hääbumiseni 1447. aastal.
Matteo I Visconti

Matteo I Visconti (ka Matteo Il Magno ehk Matteo Suur) (15. august 1250 Invorio – 24. juuni 1322 Milano) oli Milano valitseja aastatel 1291–1302 ja uuesti pärast Della Torrede poolt peale surutud eksiili 1311–1322. 
Valituna 1287 oma vanaonu Ottone Visconti abiga nn rahvakapteniks ("Capitano del Popolo"), õnnestus Matteol esialgne pooleaastane ametiaeg venitada tänu korduvale tagasivalimisele viieks aastaks – kuni aastani 1302.
Ettenägeliku ja osava poliitikuna ning keiser Heinrich VII abiga seadustas Matteo Viscontide võimu Lombardia linnade üle. Keiser andis talle ka keiserliku vikaari ja "Signore di Milano" (1313–1322) tiitli. 
Sooviga saada väärilist aadliseisust oma suguvõsale, mis oli vana ja auväärne, kuid omas vaid vikondi tiitlit (millest tuleneb ka Viscontide nimi), korraldas Matteo Visconti oma poja Galeazzo abielu Beatrice d'Estega ning pani ka tütred mehele tolleaegsetele tähtsatele ja võimukatele poliitikutele. 
Matteo I Visconti valitsemisaeg oli Milano jaoks õitsenguperiood, mil leidis aset kaubanduslik ekspansioon Piacenza, Bergamo, Como, Cremona, Alessandria, Tortona, Pavia, Vercelli ja Novarra suunas.
Missouri osariik

Missouri on Ameerika Ühendriikide osariik alates 1821. aastast.
Asukoht.
Osariiki läbib läänest itta Missouri jõgi, idapiiriks on Mississippi jõgi. Põhjas piirneb Missouri Iowa osariigiga, lõunas Arkansasega, loodes Nebraskaga, läänes Kansasega, edelas Oklahomaga, idas Illinoisiga, kagus Kentucky ja Tennesseega.
Rahvastik.
2010. aastal elas Missouris 5 988 927 inimest.
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb 114 maakonnaks.
Ohio

Ohio [oʊˈhaɪ.oʊ] on Ameerika Ühendriikide osariik.
USA 50 osariigi seas on ta pindalalt 34. Oma ligi 11,8 miljoni elanikuga on ta osariikide seas elanike arvu poolest 7. ja rahvastiku tiheduselt 10. kohal. Tema pealinn ja suurim linn on Columbus. Linnastutest on Cincinnati linnastu suurem kui Columbuse linnastu, kuid Cincinnati linnastu jääb osalt Ohiost välja Indianasse ja Kentuckysse.
Ohio lipu lõi John Eisenmann 1901 ja see sai ametlikuks 1902. Lipp on USA värvides (punane, sinine ja valge) ning sellel on 17 tähte, sest Ohio on USA 17. osariik. See on ainus USA osariigi lipp, mis pole ristkülikukujuline.
Ohio kõige kõrgem punkt on Campbell Hill (472 m). USA osariigi kõrgeimatest tippudest on see 43. kohal ja seda on nimetatud USA osariikide kõrgeimatest tippudest kõige paremini hooldatuks. Kõige madalam punkt on Ohio jõel kohas, kus ta Indiana piiril Ohiost välja voolab (139 m).
Sisemajanduse kogutoodangu poolest oli Ohio 2023. aasta seisuga USA osariikidest 7. kohal, aga ühe elaniku kohta alles 26. kohal. Infotehnoloogia on Ohios suhteliselt vähe arenenud, aga seal on USA osariikide seas suuruselt 3. tööstus, sealhulgas suuruselt 2. autotööstus. Ohios paiknevad selliste kontsernide peakorterid nagu Procter &amp; Gamble, Goodyear Tyre &amp; Rubber, AK Steel, Timken, Abercrombie &amp; Finch ning Wendy's.
Asukoht.
Põhjas piirneb Ohio Erie järve ning Michigani osariigiga, lõunas Kentuckyga, läänes Indianaga, idas Pennsylvaniaga ning kagus Lääne-Virginiaga.
Kogu Ohio lõuna-ja kagupiiri moodustab Ohio jõgi.
Ajalugu.
Ohio on Ameerika Ühendriikide osariik 1803. aastast alates.
Rahvastik.
2010. aasta rahvaloenduse järgi elas Ohios 11 536 504 inimest. Elanike arvult on Ohio Ameerika Ühendriikides seitsmes osariik.
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb 88 maakonnaks.
Vermont

Vermont on Ameerika Ühendriikide osariik Uus-Inglismaa piirkonnas, Ameerika Ühendriikide osariik alates 1791. aastast. Vermont pindalalt kuues ja elanike arvult teine väiksem osariik.
See on ainus Uus-Inglismaa osariik, mis ei piirne Atlandi ookeaniga. Põhjas piirneb Vermont Kanada Québeci provintsiga, lõunas Massachusettsi osariigiga, läänes New Yorgi osariigiga ning idas New Hampshire'iga. Vermonti läänepiiril paikneb Champlaini järv ja idapiiril Connecticuti jõgi.
Osariigi suurim linn on Burlington ja pealinn Montpelier. Montpelier on USA osariikide pealinnade seas kõige väiksema rahvaarvuga (2020. aasta seisuga elas seal 8074 inimest). Vermont on ka ainus osariik, kus ei ole mitte ühtegi vähemalt 50 000 elanikuga linna (Burlingtonis elas 2020. aasta rahvaloenduse andmeil 44 743 inimest).
Algselt asustasid piirkonda abenakid ja irokeesid. Esimese eurooplasena jõudis Vermonti Jacques Cartier 1535. aastal. 1609 kuulutas Samuel de Champlain piirkonna Uus-Prantsusmaa osaks ning 1666 rajasid prantslased sinna esimese asunduse. Osariigi nimi (ja hüüdnimi "Green Mountain State") arvataksegi pärinevat prantsuse keelest – de Champlain nimetas järve ääres asuvad mäestiku Rohelisteks Mägedeks (les Verts Monts). Seitsmeaastase sõja tulemusel läks ala inglaste võimu alla. 1749. aastal hakkas New Hampshire'i koloniaalkuberner müüma Connecticuti jõe tagusele territooriumile maatükke, kuid alale pretendeeris ka New Yorgi koloonia. 1777–1791 oli seal Vermonti vabariik. 1791. aastal liitus Vermont Ameerika Ühendriikidega, olles 14. liitunud osariik. Seega on Vermont üks neljast USA osariigist, mis on minevikus olnud iseseisvad riigid (teised kolm on Texas, Hawaii ja California).
Vermont on Ameerika Ühendriikide suurim vahtrasiirupitootja. 2022. aastal toodeti seal 50,7% kogu riigi vahtrasiirupist.
Haldusjaotus.
Osariik jaguneb 13 maakonnaks. Need on Addisoni maakond, Benningtoni maakond, Caledonia maakond, Chittendeni maakond, Essexi maakond, Franklini maakond, Grand Isle'i maakond, Lamoille'i maakond, Orange'i maakond, Orleansi maakond, Rutlandi maakond, Washingtoni maakond, Windhami maakond ja Windsori maakond.
Idaho

Idaho on Ameerika Ühendriikide osariik alates 1890. aastast. Põhjas piirneb see Kanada Briti Columbia provintsiga, läänes USA Washingtoni ja Oregoni osariigiga, lõunas Nevada ja Utah' osariigiga ning idas Wyomingi ja Montana osariigiga.
Ajalugu.
Esimesed eurooplased jõudsid Idaho aladele 1805. aastal. Sellal elas seal hinnanguliselt 8000 indiaanlast (sahaptinid, šošonid). California kullapalaviku ajal läbis osariiki palju inimesi, kuid vähesed jäid sinna pidama. Esimene linn oli mormoonide 1860. aastal asutatud Franklin. 1861. aastal leiti Idahost kulda ja pärast seda hakkas sinna rohkem immigrante minema.