tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ants Ronk

Ants Ronk (27. jaanuar 1946 – 10. september 2019) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 46. Keskkooli ning aastal 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) elektrotehnikateaduskonna automaatika ja telemehhaanika erialal "cum laude".
Töökohad.
1969–1970 oli ta TPI tootmisprotsesside automatiseerimise probleemlaboratooriumi insener, 1971–1973 automaatika kateedri assistent, 1974–1976 aspirant, 1977–1978 lepinguliste tööde vaneminsener, 1978–1982 automaatika kateedri assistent.
1982–1992 oli ta TPI mõõtesüsteemide labori teadur, 1992–2013 TTÜ elektroonikainstituudi vanemteadur. 
Teaduskraad.
1974–1976 oli ta TPIs aspirantuuris. 
Tehnikamagistri kraadi kaitses ta 1992. aastal TTÜs. Väitekirja teemaks oli "Faasisünkroniseerimissüsteemi isehäälestumise tagamine". 
1999. aastal astus ta TTÜ doktorantuuri. Tehnikadoktori kraadi kaitses ta 2002. aastal. Väitekirja teemaks oli "Laiendatud plokk-adaptiivne Fourier' analüsaator piiratud spektriga ning ajas diskreetse signaali perioodiliste komponentide analüüsiks ja reprodutseerimiseks".
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: &lt;br&gt;
- numbrilise signaali töötluse algoritmide uurimine ja väljatöötamine ning rakendamine mõõtesüsteemides, &lt;br&gt;
- adaptiivsed meetodid, &lt;br&gt;
- signaalide sünkroontöötlus, &lt;br&gt;
- komplitseeritud signaali komponentide identifitseerimine (parameetrite hindamine, ka ekspressmeetodid).
Publikatsioone.
Umbes 30 teaduspublikatsiooni.
Ivar Rooks

Ivar Rooks (8. veebruar 1933 Jõhvi – 22. juuni 2009) oli eesti keemiainsener ja maletaja.
Elulugu.
Ivar Rooks oli advokaadi poeg ja Gerhard Rooksi vennapoeg.
Lõpetas 1951 Tartu 1. Keskkooli ja 1956 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemikuna; tehnikakandidaat (1973, TPI), väitekiri "Põlevkivi poolkoksistamisprotsessi uurimine põikvoolulise soojuskandjaga gaasigeneraatorites". 
Oli 1956–1999 riiklikus aktsiaseltsis Kiviter (endine Põlevkivikeemia Tootmiskoondis): insener-tehnoloog, tsehhijuhataja, 1972–1981 tehnikaosakonna juhataja, 1981–1983 peatehnoloog, 1983–1994 peainsener, 1994–1999 tehnikadirektor. 1999. aastast Eesti Tööandjate ja Tööstuse Keskliidu Virumaa regionaalse keskuse juhataja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: põlevkivi poolkoksistamise tehnoloogia. Teinud kindlaks utmisprotsessi seaduspärasused, mis leidsid rakendust 1000-tonniste retortide projekteerimisel ja protsessi automaatse juhtimise süsteemi loomisel. 33 teaduspublikatsiooni, 24 autoritunnistust.
Hille Roolaid

Hille Roolaid (sündinud 15. novembril 1942 Viljandis) on eesti keemik.
Elulugu.
Hille Roolaid on raadioinseneri tütar.
Lõpetanud 1961. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ning õppinud 1961–1964 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonnas, 1964–1967 Moskva Ülikooli keemiateaduskonnas ja lõpetanud 1970. aastal Moskva Ülikooli aspirantuuri. Keemiakandidaat (Moskva Ülikool, 1974), väitekiri "Исследование неравновесных процессов на поверхности германиевого электрода". 
Oli aastatel 1970–1972 Tartu Riikliku Ülikooli Elektrokeemia labori nooremteadur, 1973–1975 Moskva Kunstnaha- ja Kilematerjalide Teadusliku Uurimise Instituudi nooremteadur, 1976–1992 Armeenia Teaduste Akadeemia Füsioloogia Instituudi teadur, 1992–1995 Tallinna Katleri Põhikooli keemiaõpetaja, 1994–1996 Eesti Kooliameti keemia metoodik-peaspetsialist, 1996–2001 Haridusministeeriumi õppekavatalituse reaalainete peaekspert, 2001– Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse reaalainete peaekspert. Kohakaaslusega töötas aastatel 1997–1999 Tallinna Pedagoogikaülikooli loodusteaduste osakonna lektorina ja 2000–2001 Rocca al Mare kooli keemiaõpetajana. Juhtis keemia ainekava komisjoni tööd aastatel 1996 ja 2002.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: elektroodiprotsessid pooljuhtidel ja oksiidelektroodidel (kuni 1990), riikliku eksami nõuete väljatöötamine keemias.
Igna Rooma

Igna Rooma (30. november 1930 Pangodi vald Tartumaal – 29. jaanuar 2017) oli eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu.
Igna Rooma oli kooliõpetaja poeg.
Lõpetas 1949 Tartu 1. Keskkooli, 1954 EPA agronoomiateaduskonna. Oli 1954–1961 ENSV põllumajandusministeeriumi maakorralduse valitsuse mullastiku kaardistajate rühma juhataja, 1961–1964 Riikliku Projekteerimise Instituudi (RPI) Eesti Põllumajandusprojekt mullastiku uurimise osakonna juhataja, 1964–1970 EPA mullateaduse ja agrokeemilise kateedri vanemteadur, 1970–1990 RPI "Eesti Põllumajandusprojekt" peaspetsialist, 1992– Tartu Ülikooli geograafia instituudi teadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: mullageograafia, mullastikukaartide koostamise metoodika ning Eesti eri regioonide ja kogu vabariigi muldkate. Koostanud mullastiku kaarte. Üleliidulise Mullateaduse Seltsi Eesti filiaali teadussekretär 1965–1990. EV teaduspreemia 1994 (kollektiivis). "Mullastiku õpiku" (1962) koostajaid. Üle 60 teaduspublikatsiooni.
Maarja Rooma

Maarja Rooma (aastani 1956 Maarja Audova; 20. aprill 1935 Tartu – 3. märts 2009) oli eesti arstiteadlane ja toitlushügieenik.
Lõpetas 1953. aastal Otepää Keskkooli ja 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsia osakonna; bioloogiakandidaat (1974, TRÜ), väitekiri "Гигиеническое исследование овощей, выращенных с применением азотсодержащих удобренний". Oli 1958–1969 apteekides proviisor, 1969–1971 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi nooremteadur, 1971–1980 vanemteadur, 1980–1995 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi vanemteadur, 1995–2000 Tallinna Meditsiinikooli õppejõud.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: toitlustoksikoloogia, kantserogeenid ja lämmastikuühendid toidus. Umbes 140 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema ema oli kooliõpetaja, isa Jaan Audova oli luterlik vaimulik; vaimulik on ka tema vend Peep, tädi Ann Audova oli kunstnik.
Ülo Rooma

Ülo Rooma (4. detsember 1929 Tartu – 16. oktoober 2008 Valga) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Ülo Rooma oli sõjaväelase poeg.
Lõpetas 1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi ettevalmistusosakonna ja 1961 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1969, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Normaalne fonditaotlus ja fondimaksu diferentseerimine ehituses (Eesti NSV ehitusorganisatsioonide baasil)". 1949–1954 represseerituna vangilaagris. Oli TÜ-s normeerija ja kapitaalehituse insener ning Tartu Ehitusvalitsuses vanemökonomist. 1965–1970 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi nooremteadur ja vanemteadur, 1970–1974 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi uurimislabori juhataja, 1974–1992 TTÜ ehituse ökonoomika ja organiseerimise kateedri vanemõpetaja, dotsent, 1982–1992 ka ehitusökonoomika kateedri juhataja, 1992–1997 TTÜ ehitustootluse instituudi dotsent. 2006– TTÜ emeriitdotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: ehituse majandusanalüüs, tootmispõhivara ja investeeringute kasutamise efektiivsus. 86 teaduspublikatsiooni.
Malle Roomeldi

Malle Roomeldi (sündinud 30. augustil 1953 Tartus) on eesti psühholoog.
Elulugu.
Lõpetas 1971. aastal Tartu 8. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna psühholoogiaosakonna. 
Oli 1976–1989 Tartu Riikliku Ülikooli rakenduspsühholoogia labori nooremteadur, 1989–1990 psühholoogia kateedri nooremteadur ja teadur, 1990 ka Tartu Ülikoolis vanemraamatukoguhoidja, aastast 1990 Tartu Linna Lastepolikliiniku psühholoog.
Teadustöö.
Uurinud degusteerimise probleeme.
Teoseid.
6 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli matemaatik Raul Roomeldi.
Raul Roomeldi

Raul Roomeldi (28. juuni 1949 Rapla – 21. oktoober 1999 Tartu) oli eesti matemaatik.
Elulugu.
Raul Roomeldi oli Malle Roomeldi abikaasa.
Lõpetas 1966 Tapa 1. Keskkooli, 1971 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikaosakonna ja 1974 NSVL Teaduste Akadeemia Siberi osakonna aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, NSVL Teaduste Akadeemia Siberi Osakonna Matemaatika Instituut), väitekiri "Кольца типа (–I, I)". Oli 1974–1976 TÜ arvutuskeskuse nooremteadur, 1976–1977 ja 1978–1982 vanemteadur, 1977–1978 matemaatilise statistika ja programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1982–1992 rakendusmatemaatika labori vanemteadur, 1992–1996 puhta matemaatika instituudi vanemteadur, 1996–1999 puhta matemaatika instituudi vanemteadur ja dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: mitteassotsiatiivsete ringide teooria, arvutialgebra. Pani aluse (–1,1)-ringide struktuuriteooriale. Edendas arvutialgebra pakettide kasutamist mitmesugustes valdkondades, eriti mitteassotsiatiivsete ringide samasuste uurimisel. 20 teaduspublikatsiooni.
Silvi Roomets

Silvi Roomets (1961 Silvi Aben; 15. august 1937 Jõgeva – 19. mai 2024 Tallinn) oli eesti informaatika- ja raamatukogundusteadlane.
Elulugu.
Silvi Roomets oli kaupmehe ja õmbleja tütar.
Lõpetas 1955. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika osakonna; tehnikakandidaat (1970, ). Oli 1960–1972 Rahvamajandusnõukogu Tehnilise Informatsiooni Büroo insener ja osakonna juhataja, 1972–1976 Autotranspordi Arvutuskeskuse osakonna juhataja, 1976–1981 TPÜ raamatukogunduse ja bibliograafia kateedri vanemõpetaja, aastast 1981 dotsent, 1977–1980 TPÜ prorektor.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: käsiperfokaartide tootmise korraldamine, raamatukogutöö mehhaniseerimine ja automatiseerimine. Koostas õppe-metoodikamaterjale. 30 teaduspublikatsiooni.
Hilda Vilhelmine Roos

Hilda Vilhelmine Roos (17. juuli 1906 Tallinn – 11. aprill 1990 Tallinn) oli eesti matemaatik.
Elulugu.
Lõpetas 1926 Tallinna 2. Tütarlastegümnaasiumi ja 1931 TÜ matemaatikuna; füüsika-matemaatikakandidaat (1969, Moskva, NSVL Pedagoogikaakadeemia), väitekiri "Иррациональные числа и степение в школьной математике". Oli 1930–44 Narva 1. Gümnaasiumi, Rakvere Ühisgümnaasiumi, Tallinna H. Kubu Ühisgümnaasiumi ja Tallinna Õpetajate Seminari matemaatikaõpetaja. 1944–74 Tallinna Polütehnilise Instituudi matemaatika kateedri assistent, vanemõpetaja ja 1970–74 dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: matemaatika õpetamise metoodika. Koostanud õpikuid ja õppevahendeid.
Jaan Olav Roos

Jaan Olav Roos (22. jaanuar 1937 Tartu – 3. august 2021) oli eesti arstiteadlane.
Elulugu.
Jaan Olav Roos on juristi poeg.
Ta lõpetas 1955 Torontos Himberside'i Kolledži ja 1963 Toronto Ülikooli arstiteaduskonna. 1963–64 oli ta Toronto St. Michaeli haigla arst, 1964–68 Toronto Scarborough' eeslinnas perearst, hiljem Vancouveri St. Pauli haiglas, Toronto General Hospitalis, Toronto Sunnybrooki haiglas, Stockholmi Karolinska Instituudi haiglas ja Uppsala Ülikooli haiglas. Aastast 1975 on ta Ontario provintsivalitsuse osakonna juhataja, aastast 1976 kopsuhaiguste eriarst. Ühtlasi oli ta 1973–77 Toronto Ülikooli lektor, aastast 1977 dotsent.
Roos oli Kanada Meditsiini Assotsiatsiooni, Kanada ja Ameerika Rindkere Seltside, Ameerika Kopsuarstide Kolledži, Kanada Kuningliku Arstide ja Kirurgide Kolledži, Eesti Arstide Seltsi Põhja-Ameerikas liige. Aastast 1956 kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Teadustöö.
Jaan Olav Roosi peamised uurimisvaldkonnad on olnud sise- ja kopsuhaigused, tööstus- ja kutsehaigused.
Rein Roos

Rein Roos (14. september 1935 Tartu – 7. mai 2000 Tartu) oli Eesti spordipedagoog.
Elulugu.
Lõpetas 1954. aastal Tartu Kunstliku Vedelkütuse Tehnikumi, 1964 P. F. Lesgafti nimelise Leningradi Kehakultuuri Instituudi käsipallitreenerina ja 1974 Tartu Riiklikus Ülikoolis aspirantuuri; pedagoogikakandidaat (1975, TRÜ), väitekiri "О теоретических знаниях и практическом умении студентов высших учебных заведение в области тактики баскетбола". Oli 1962–1965 Sillamäe Kalevi ja 1965–1966 Kohtla-Järve Kalevi käsipallitreener, 1966–1993 TRÜ sportmängude kateedri õppejõud (aastast 1984 dotsent) ja 1983–1993 kateedri juhataja, 1993–2000 Tartu Ülikooli spordikeskuse lektor. Töötas 1980. aastatel Tallinna Kooperaatori käsipallimeeskonna ja 1988. aastal Soomes Sianto meeskonna treenerina. Eesti esimene diplomeeritud käsipallitreener.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: sportmängud, käsipall. Üle 40 teaduspublikatsiooni.
Peeter Roosaar

Peeter Roosaar (5. detsember 1938 Tartu – 6. detsember 2009) oli eesti arstiteadlane ja histoloog.
Elulugu.
Roosaar oli käsitöölise poeg.
Ta lõpetas 1957. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1982, TRÜ), väitekiri "О репаративной регенерации костной ткани в условиях нарушенной иннервации". 
Roosaar töötas aastatel 1965–1972 TRÜ meditsiinilise kesklabori eksperimentaalse kirurgia sektori nooremteadurina ja 1967–1974 juhatajana, 1977–1982 histoloogiakateedri assistendina, 1982–1984 vanemõpetajana. 1984. aastast oli dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: kliiniliste probleemide uurimine mikroskoopilist metoodikat rakendades: luukoe reparatiivne regeneratsioon normi ja perifeerse närvisüsteemi kahjustuse korral, kõõluste transplantatsioon, veresoonte kirurgia küsimused seoses mitmesuguste transplantaatide väljatöötamise ja kliinikus rakendamisega, aju mikrotsirkulatsiooni küsimused, kaasasündinud suuõõnedefektide kirurgiline ravi, seedetrakti neurohumoraalse regulatsiooni ja medikamentoossete mõjustuste uurimine seoses mao ja kaksteistsõrmiku haavandtõvega. 127 teaduspublikatsiooni.
Mihkel Roosaare

Mihkel Roosaare (aastani 1936 Rosenthal; 26. juuli 1920 Simferopol – 10. oktoober 1995 Tartu) oli eesti arstiteadlane, neuroloog ja kurortoloog.
Elulugu.
Mihkel Roosaare oli veterinaariavelskri poeg ja Jüri Roosaare isa.
Lõpetas 1941 Paide Keskkooli ja 1950 TÜ arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1967, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Haapsalu ravimuda ja sellest valmistatud preparaadi humisool terapeutilisest toimest lumbosakraalse radikuliidiga haigetesse kliiniliste ja kliinilis-füsioloogiliste uurimiste andmetel". Oli 1941–42 Järva Teataja ajakirjanik, 1950–51 Osula jaoskonnaarst, 1951–54 Tartu Vabariikliku Kliinilise Haigla neuroloogia kliiniline ordinaator, 1955–57 Pärnu polikliiniku neuroloog, 1957–73 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi reumatoloogia ja kurortoloogia osakonna teadur, 1974–1981 vanemteadur, 1981–91 Pärnu Kiirabihaigla arst.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: humisooli kasutusvõimalus, radikuliitide kuurordiravi. 50 teaduspublikatsiooni.
Ants Roosalu

Ants Roosalu (1935. aastani Rosmann; 18. juuni 1930 Vaivara vald, Virumaa – 20. oktoober 1999 Saku, Harju maakond) oli eesti põllumajandusteadlane ja teadusorganisaator.
Elulugu.
Ta lõpetas 1949. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1954. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal. Aastatel 1961–1963 oli ta Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) aspirantuuris; põllumajanduskandidaat (1967, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Valge ristiku õhulämmastiku sidumisvõime sõltuvus mulla happesusest, niiskusesisaldusest ja õhutemperatuurist". 
Oli aastatel 1954–1958 Kilingi-Nõmme masina-traktorijaama peaagronoom, 1958–1960 Abja Rajooni Põllumajanduse Inspektsiooni juhataja, 1964–1968 Saku Näidissovhoosi osakonnajuhataja, 1969–1972 EMMI katsemajandite ja eliitseemnekasvatuse osakonna juhataja, 1972–1980 asedirektor katsemajandite alal, 1980–1990 patendi- ja informatsiooniosakonna juhataja, 1990–1993 majandusdirektor.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: valge ristiku õhulämmastiku sidumise võime ja selle kasutamise võimalused mulla lämmastikurežiimi parandajana. 
Teoseid.
8 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Ants Roosalu oli kooliõpetajate poeg.
Meeli Roosalu

Meeli Roosalu (aastani 1970 Meeli Puuraid; sündinud 21. oktoobril 1948 Viljandis) on eesti füsioloog.
Elulugu.
Meeli Roosalu on arhitekti ja lasteaedniku tütar.
Ta on lõpetanud 1967. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ning 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal ja 1982. aastal samas aspirantuuri. Bioloogiakandidaat (1987, TRÜ), väitekiri "Деятельность слюнных желез и ее изменения у студентов в различных периодах учебного процесса". 
Ta oli aastatel 1981–1990 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna vanemõpetaja, 1986–1987 nooremteadur, 1987–1990 vanemteadur ja 1990. aastast dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: funktsionaalne anatoomia, inimese füsioloogia, kooli kehaline kasvatus. 48 teaduspublikatsiooni.
Elle Roosaluste

Elle Roosaluste (sündinud 12. jaanuaril 1948 Pärnus) on eesti bioloog.
Elulugu.
Lõpetas 1966 Pärnu 4. Keskkooli ja 1971 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina; bioloogiakandidaat (1988, Vilnius, Leedu Teaduste Akadeemia Bioloogia Instituut), väitekiri "Изменение растительного покрова на территориях Вийдумяеского и Нигулаского заповедников". 
Oli 1971–1974 Pärnu 2. Keskkooli õpetaja, 1974–1976 Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) insener, 1976–1979 TRÜ aspirant, 1979–1989 ZBI vanemlaborant, 1989–93 TRÜ/TÜ botaanika ja ökoloogia instituudi vanemteadur, 1993–2005 lektor, aastast 2005 ökoloogia ja maateaduse instituudi taimeökoloogia lektor.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: erinevate majandamisviiside mõju niitude taimkattele. 20 teaduspublikatsiooni.
Ants Roose

Ants Roose (sündinud 17. augustil 1946 Tallinnas) on eesti matemaatik ja arvutiteadlane.
Elulugu.
Lõpetas 1964 Tallinna 2. Keskkooli, 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina ja 1974 Küberneetika Instituudi aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "О некоторых алгоритмах численного решения задач, зависящих от параметра". Oli 1966–77 Küberneetika Instituudis insener-programmist ja sidusjuhtimissüsteemide osakonna grupijuht, 1977–92 NSVLArvutustehnika ja Informaatika Riikliku Komitee Teadus-Tootmiskoondise "Algoritm" Tallinna Teadus-Õppekeskuse matemaatika tarkvara osakonna juhataja, 1992 teadusdirektor, 1992–96 AS Systest Plus asutaja ja tegevjuht. Aastast 1996 ICL Data OÜ, ICL Invia OÜ, Fujitsu Invia OÜ, Fujitsu Services OÜ ja Fujitsu Estonia AS tegevdirektor/juhatuse liige. Aastatel 1985–90 pidanud loenguid TÜ matemaatikateaduskonnas.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: keemilise tehnoloogia süsteemide matemaatiline modelleerimine, mittelineaarsete võrrandisüsteemide lahendamise numbriliste meetodite uurimine, sidusjuhtimissüsteemide väljatöötamine, matemaatika tarkvara ja selle testimise meetodid. 70 teaduspublikatsiooni.
Antti Roose

Antti Roose (sündinud 8. juulil 1964 Kiviõlis) on eesti geograaf.
Elukäik.
Lõpetas 1982 Kiviõli 1. Keskkooli ja 1989 Tartu Riikliku Ülikooli geograafia osakonna; geograafiamagister (1993, Tartu Ülikool), väitekiri "Andmeohje ja geoinfosüsteemide rakendusi keskkonna-ökonoomilistes hinnangutes Ida-Virumaa näitel"; filosoofiamagister (geograafia, 1997, Manchester Metropolitan University), väitekiri "Spatial Analysis of Impact of Industrial Change on Air Pollution" , PhD (geoinformaatika, 2005, Tartu Ülikool), väitekiri "Optimisation of environmental monitoring network by integrated modelling strategy with geographic information system – an Estonian case". Täiendas end 1992 Rootsis, 1993 USA-s, 1993–1994 ja 1998 Inglismaal. Oli 1985–1989 Kirde-Eesti vee kasutamise ja kaitse valitsuse inspektor, 1989–1990 Tartu Ülikooli füüsika geograafia kateedri vanemlaborant, 1990–1991 keskkonnaministeeriumi info- ja tehnokeskuse osakonna juhataja, 1992–1994 Ida-Viru maavalitsuse nõunik ja asemaavanem, 1995–1998 Raadio Vaba Euroopa toimetaja ja osakonnajuhataja, 1998–1999 Ordnance Survey ja Eesti Maa-ameti projektijuht, 2000–2006 Tartu Ülikooli teadus- ja arendusosakonna projektijuht, 2006–2016 Tartu Ülikooli geograafia osakonna inimgeograafia teadur ja vanemteadur, 2016–... Tartu Regiooni Energiaagentuuri projektijuht, 2021–... Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži külalisprofessor.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: geograafilised infosüsteemid, ruumiandmete haldus ja analüüs keskkonnakaitse valdkonnas; keskkonnaseire meetodid; saaste leviku modelleerimine, sh ohtlikud ained pinna- ja põhjavees; keskkonnaindikaatorid; ruumiplaneerimise metodoloogia arendamine; tehiskeskkonna olelusringi hindamine; taastuvenergia tasuvusanalüüsid ja energiatõhususe hinnangud. Rahvusvahelise Maastikuökoloogia Assotsiatsiooni ja Eesti Geograafia Seltsi liige. 104 teadusartiklit ja -trükist, üle 200 aimeartikli.
Mai Roose

Mai Roose (aastani 1964 Mai Sarapuu; 3. mai 1940 Kuressaare – 21. juuli 2006 Tartu) oli eesti arstiteadlane ja neuroloog.
Elulugu.
Mai Roose oli laevakapteni tütar ja Neeme Roose abikaasa.
Lõpetas 1958. aastal Kingissepa 1. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1977, TRÜ), väitekiri "Эпидемиология острых сосудистых заболеваний головного мозга в г. Тарту Эстонской СССР 1970/1973 гг. (Заболеваемость и факторы риска)". 
Oli 1964–1971 Tartu Linna Polikliiniku neuroloog, 1971–1980 TRÜ meditsiini kesklabori nooremteadur, 1980–1984 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi ajuvereringehaiguste labori vanemteadur, 1984–1992 labori juhataja. 1993–1995 Tartu Ülikooli närvikliiniku vanemteadur, 1995–2005 dotsent, 2005–2006 lepinguline töötaja. 
1974–1990 osales koostöös Helsingi Ülikooliga. Eesti Neuroloogide ja Neurokirurgide Seltsi, Soome-Eesti-Ungari Arstide Seltsi, Saksa-Balti Arstide Seltsi liige.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: ajuvereringe haiguste epidemioloogia, aju ainevahetuse muutused raske ajukahjustuse järel. Üle 80 teaduspublikatsiooni.
Neeme Roose

Neeme Roose (10. jaanuar 1941 Kuressaare – 1. märts 2017) oli eesti füüsik ja majandusteadlane.
Elulugu.
Lõpetas 1959. aastal Kingissepa 1. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, Eesti NSV TA Füüsika Instituut (FI)), väitekiri "Исследование роли размножения электронных возбуждений в люминесценции и окрашивании некоторых ионных кристаллов". Oli 1964–1973 FI teadur, aastast 1978 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna õppejõud: 1978–1988 turunduse kateedri vanemõpetaja, 1988–1992 dotsent, 1993–2006 turunduse ja juhtimise instituudi dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: turu-uuringud, ärieetika, tootepoliitika ja reklaamindus. Koostanud õppevahendeid reklaami ja toote kohta turunduses. Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Neeme Roose oli Mai Roose abikaasa.
Katrin Roosileht

Katrin Roosileht (sündinud 25. juulil 1967 Põltsamaal) on eesti ajaloolane.
Elulugu.
Lõpetas 1985 Viljandi 4. keskkooli ja 1991 TÜ ajaloo osakonna; "M.A." (arhiivindus, 2001, TÜ), väitekiri "Vaeslastekohtud Eestis. Arhiivinduslik aspekt". 
Oli 1991–2001 Rahvusarhiivi justiitsasutuste talituse juhataja, Ajalooarhiivi teatmetalituse juhataja ja Viljandi Maa-arhiivi juhataja, 2001–04 välisministeeriumi arhiivi juhataja, aastast 2001 TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia lektor, dokumendihalduse õppetooli hoidja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: sotsiaalajalugu (vaeslapsed eesti ühiskonnas 19. sajandi II poolel), kohtute ajalugu, arhiivikirjeldus, dokumendihalduse kaasaegsed probleemid.
Peeter Roosimaa

Peeter Roosimaa (sündinud 1. veebruaril 1948 Paides) on eesti usuteadlane ja baptisti vaimulik.
Elulugu.
Peeter Roosimaa on tööliste poeg.
Lõpetas 1967 Tallinna Polütehnikumi, 1972 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna, 1979 Evangeelsete Kristlaste-Baptistide Üleliidulise Nõukogu Moskva Kaugõppe Piiblikursused ja 1982 Saksa DV Buckowi Teoloogilise Seminari; teoloogiamagister (1994, TÜ), väitekiri "1. Peetruse kirja kristoloogia", teoloogiadoktor (2004, TÜ), väitekiri "Uue Testamendi eestikeelsetest tõlgetest ja tõlkimist toetavast eksegeesist" (Tartu, 2004). 
Oli 1972–76 Vabariikliku Onkoloogia Dispanseris füüsik, 1976–89 Meditsiinitehnika Remondiettevõtte töötaja ja Rakvere "Karmeli" koguduse pastor. 
1989–1994 oli ta Kõrgema Usuteadusliku Seminari direktor, 1991–94 TÜ Uue Testamendi teaduse ja kreeka keele õppetooli dotsendi kohusetäitja, 1994–98 dotsent, 1997–98 dekaan, 1998–2004 Uue Testamendi teaduse lektor, 2004–2014 dotsent. 
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: Uue Testamendi ajastulugu, eksegees, kristoloogia, Uue Testamendi eesti keelde tõlkimine. Üle 60 teaduspublikatsiooni.
Milvi Roosleht

Milvi Roosleht (aastani 1956 Milvi Silmer; 2. juuli 1934 – 23. jaanuar 2025), eesti pedagoogikateadlane.
Elulugu.
Ta lõpetas 1953. aastal Haapsalu Pedagoogika Kooli; 1969. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi pedagoogika ja algõpetuse metoodika erialal ja 1976. aastal Moskva NSVL Pedagoogikaakadeemia Teadusliku Uurimise Instituudi aspirantuuri; pedagoogikakandidaat (1977, Moskva Pedagoogikaakadeemia Teadusliku Uurimise Instituut), väitekirjas käsitles õigekirja õpetamist 1. klassi õpilastele eesti keele fonoloogilisi iseärasusi arvestades. 
Ta oli aastatel 1953–1970 algklassiõpetaja Käesalu ja Nissi koolis Harjumaal, 1970–1991 Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi nooremteadur ja vanemteadur ning 1991–1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli õppekava labori vanemteadur.
Milvi Rooslehe tütred on Maire Herem ja Tuuli Oder.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: algõpetuse didaktika ja emakeeleõpetuse metoodika. Eesti NSV riiklik preemia (1987; kollektiivis) "Aabitsa" kaasautorina. 72 teaduspublikatsiooni.
Ene Roosma

Ene Roosma (1968. aastani Kees; 1. märts 1946 Põltsamaa – 22. juuli 1996 Tartu) oli eesti bioloog.
Elulugu.
Ta lõpetas 1964. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiateaduskonna; bioloogiakandidaat (1987, ), väitekiri "Влияние функционального состояния пастения/хозяина на развитие клеверной цистообразующей немотоды (Heterodera trifolii Goffart, 1932) развитию". 
Ta töötas 1969. aastast Zooloogia ja Botaanika Instituudis: 1969–1977 vanemlaborant, 1977–1988 nooremteadur, 1988–1990 teadur, 1990–1995 teadussekretär, 1994 teadusdirektor kohusetäitja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: taimede nematoloogia, nematoodide arengu sõltuvus taimede juurte füsioloogilis-biokeemilistest omadustest, parasiitsete nematoodide ja taimede suhete teoreetilised ja praktilised küsimused. 13 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Ene Roosma oli teenistujate tütar.
Saima Roosma

Saima Roosma (aastani 1966 Saima Talvik, 3. august 1936 Vigala vald, Läänemaa – 6. november 2004) oli Eesti spordipedagoog.
Elulugu.
Lõpetas 1954. aastal Haapsalu Pedagoogika Kooli ja 1960. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPedI) kehalise kasvatuse ja muusikaõpetaja erialal.
Ta oli 1961–1991 TPedI kehalise kasvatuse kateedri õppejõud (aastast 1986 dotsent) ja 1982–1984 kateedri juhataja.
Oli spordiühingu Kalev naisvõimlemiskomisjoni esimees ja kõrgkoolide kehalise kasvatuse ainekomisjoni liige.
Teoseid.
Avaldanud naisvõimlemisalaseid kirjutisi, sh õppevahendeid.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli purjetaja, jääpurjetaja, sporditegelane, vesiehitaja ja koduloolane Sulev Roosma ning poeg on purjetaja ja jääpurjetaja Matti Roosma.
Mart Roost

Mart Roost (sündinud 7. märtsil 1960 Tallinnas) on eesti arvutiteadlane.
Elulugu.
Mart Roost on inseneri ja proviisori poeg.
Lõpetas 1978 Tallinna 22. Keskkooli, 1983 Tallinna Polütehnilise Instituudi infotöötluse erialal ja 1990 samas aspirantuuri; tehnikamagister (2000, TTÜ), väitekiri "Infosüsteemide isearendamise käsitlus". Oli 1983–1986 TTÜ informaatikainstituudi nooremteadur, 1986–1992 vaneminsener ja 1992–2005 lektor, 2005–2006 erakorraline teadur, aastast 2006 teadur. Mart Roost on abielus ja tal on 4 last.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: infosüsteemide projekteerimine, loomine ja arendamine, organisatsiooni projekteerimine, projektijuhtimine, andmebaasid ja kommunikatsioon. 15 teaduspublikatsiooni.
Virve Roost

Virve Roost (17. august 1933 Tallinn – 20. november 2019) oli eesti bioloog ja iluaiandusteadlane. Pärast kaht ülikoolijärgset aastat õpetajana töötas ta kogu elu Tallinna Botaanikaaias.
Haridus.
Ta lõpetas 1947. aastal Reegoldi 7-klassilise kooli, 1951. aastal Viljandi 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna "cum laude". Sai 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikoolis bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Биологические основы культуры орхидей рода Cymbidium SW".
Töökäik.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas aastatel 1956–1958 Vasalemma Keskkoolis bioloogia- ja keemiaõpetajana.
Aastatel 1958–1961 töötas ta Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi dekoratiivaianduse sektoris, oli seal laborant, aednik ja vanemaednik. 
Sektori põhjal asutati 1961. aastal Tallinna botaanikaaed. Oli aastatel 1961–1993 seal vanemaednik, nooremteadur, vanemteadur ning 1982–1993 troopilise ja subtroopilise floora sektori juhataja.
Läks pensionile ja taandus vastutavalt positsioonilt 1993. aastal. Pärast seda töötas mõne aasta kasvuhoonetes aednikuna, seejärel korrastas botaanikaaia mustvalgete fotode rikkaliku kogu (identifitseeris isikuid) ja skaneeris arvutisse botaanikaaia slaidikogu.
Teadustöö.
Peamised urimisvaldkonnad olid troopiliste orhideede kasvatamine katmikalal ja toalillekasvatus. Oma elutööks pidas ta kasvuhoonetaimede kogumist (u 2000 taksonit) ja esimese ekspositsiooni kujundamist. Teaduslik töö oli seotud eelkõige orhideedega. Esines mitmel ülemaailmsel ja Euroopa orhideekonverentsil, korraldas 1980. aastal Tallinnas esimese orhideekonverentsi NSV Liidus.
Ta oli aktiivne oma eriala propageerija, esines palju kordi raadios ja televisioonis ning avaldas populaarteaduslikke raamatuid. Võõrkeeltest valdas vene, soome, saksa ja inglise keelt.
Originaalteosed.
Avaldas artikleid Euroopa ja Ameerika orhideeajakirjades. Kirjutas üle 100 aimeartikli.
Ilmar Roostal

Ilmar Roostal (aastani 1935 Rosental, 17. oktoober 1922 Tartu – 5. detsember 2007 Stockholm) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Isa Jaan Roostalu (Rosental).
Lõpetas 1941 Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1948 Stockholmi Kaubandusülikooli (Handelshögskolan). Õppis 1942 Tartu Ülikooli keemia-mäeteaduskonnas, 1942–1943 Tartu Ülikoolis majandust, osales 1943–1944 Soome sõjaväe ridades II maailmasõjas. 
Aastast 1944 Rootsis. Oli 1948–1951 Stockholmi Kaubandusülikooli uurimisassistent, 1951–1952 Londoni School of Economics and Political Science'i stipendiaat, 1953–1958 Stockholmis Ford Motor Company turustusspetsialist, 1958–1967 Zürichis rahvusvahelise turustamise ja tütarettevõtete asutamise konsultant, 1967–1974 Stockholmis Bohling &amp; Strömberg AB ettevõtete juhtimise ja arendamise konsultant, 1975–1976 National Development Corporationi peadirektor, Lesotho arenguprojekti juht, 1974–1993 väikeettevõtte Roostal Development AB omanik ja konsultant.
Teadustöö.
Tegelenud rahvusvahelise turustamise ja tööstuse arendamise probleemidega, Rootsi üks tuntumaid turunduskonsultante. Absolut Vodka idee autor ja üks teostajaid. Valgetähe IV klassi teenetemärk (2006).
Hugo Roostalu

Hugo Roostalu (sündinud 27. detsembril 1941 Väätsa vallas Järvamaal) on eesti mullateadlane.
Elulugu.
Lõpetas 1960 Olustvere Põllumajandustehnikumi ja 1965 EPA agronoomiateaduskonna; põllumajanduskandidaat (1974, Riia, Läti Põllumajandusakadeemia), väitekiri "Водно-воздушный и температурный режимы почв буроземного и псевдоподзолистого типов Эстонской ССР". 1965 Vabariikliku Agrokeemia Labori agrokeemik. 1970 EPA mullateaduse ja agrokeemia kateedri teadur, 1970–71 assistent, 1971–77 vanemõpetaja, 1977–79 dotsendi kohusetäitja, 1979–96 dotsent, 1996– EPMÜ mullateaduse ja agrokeemia instituudi professor, 2005– Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi mullateaduse ja agrokeemia osakonna juhataja, 1996–98 ja 2001–02 õppeprorektor ja 2002 rektori kohusetäitja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: põllu- ja metsamuldade hüdrofüüsikalised omadused, veega varustatus ja režiimid; muldade kasutussobivus ja viljakus; muldade fütoproduktiivsuse ja põllumajandusliku maakasutuse agroökoloogia ja majandusanalüüs; väetiste efektiivsus ja ratsionaalne kasutamine; riskianalüüs põllumajanduses.
Lembit Roostar

Lembit Roostar (1. veebruar 1934 Mäetaguse vald, Virumaa – 20. juuli 2009) oli eesti arstiteadlane, kirurg ja sõjaväearst.
Elulugu.
Lembit Roostar oli talupidaja poeg.
Ta lõpetas aastal 1953 Jõhvi 1. Keskkooli ja 1959 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1968, TÜ), väitekiri "Aordi bifurkatsiooni ja jäsemete magistraalarterite emboolia ja ägeda tromboosi ravist", meditsiinidoktor (1974, TÜ), väitekiri "Клинико-биохимические нарушения при острой имешении конечностей". Oli 1959–1990 NSVL relvajõudude meditsiiniteenistuse ohvitser, 1970–1975 Tartus sõjaväehaigla osakonna ülem, ühtlasi TÜ anatoomia ja histoloogia kateedri assistent, 1975–78 Mongoolias välisõjaväehaigla peakirurg, 1978–1981 ja 1984–1990 Leningradi Sõjameditsiini Akadeemia õppejõud: 1986–1990 kateedri ülema asetäitja, 1986–1989 dotsent, 1989–1990 professor, 1981–1984 Afganistani armee peakirurgi konsultant ja peakirurg. 1990–1992 TÜ hospitaalkirurgia kateedri juhataja, 1992–1999 TÜ kardioloogiakliiniku kardiotorakaalkirurgia professor, õppetooli juhataja, aastast 1999 emeriitprofessor. Täiendas end Soomes, Saksamaal, Bulgaarias, Šveitsis, USA-s ja Hiinas. Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni, Rahvusvahelise Kardiovaskulaarkirurgia Ühingu, Trauma ja Erakorralise Kirurgia Euroopa Assotsiatsiooni liige, Balti Kirurgide Assotsiatsiooni president (1995-98).
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: kaasasündinud südamerikked lastel, endokardiidi kirurgiline ravi, , rinna- ja kõhuõõnevigastused. Üle 500 teaduspublikatsiooni, 8 monograafiat. Eesti Vabariigi teaduspreemia (1992, kollektiivis).
Tunnustus.
1999 Tartu Ülikooli suur medal
Isiklikku.
Tema poeg oli Eesti Vabariigi diplomaat Sulev Roostar.
Arne Roostna

Arne Roostna (sündinud 1. märtsil 1958 Tartus) on eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu.
Arne Roostna on zootehnikute poeg.
Lõpetas 1976 Tartu 8. Keskkooli ja 1981 EPA zooinseneriteaduskonna; põllumajanduskandidaat (1989, EPA), väitekiri "Биологические характеристики молодняка крупного скота эстонской красной и эстонской чернопестрой пород". 1982–90 eriloomakasvatuse kateedri zootehnik, 1990–94 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi söötmise ja söötade uurimise osakonna teadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: veisekasvatus. 15 teaduspublikatsiooni.
Gundo-Felix Roosve

Gundo-Felix Roosve (25. veebruar 1929 Tallinn – 24. juuli 1997 Tallinn) oli Eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu.
Gundo-Felix Roosve oli teenistujate poeg.
Lõpetas 1948 Tallinna 1. Keskkooli ja 1953 EPA agronoomina; majanduskandidaat (1968, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Köögiviljanduse arendamine Tallinna ümbruse spetsialiseeritud sovhoosides". 
Oli 1951–1953 Tartu aianduse katsepunkti agronoom, 1953–1961 Kurvitsa sovhoosi direktor, 1961 Kartuli ja Köögivilja Tootmisele Spetsialiseerunud Sovhooside Trusti asedirektor, 1962–1965 Põllumajandusministeeriumi Maaviljeluse Valitsuse ja 1965–1981 Aianduse Peavalitsuse juhataja asetäitja, 1981–1986 Aianduse Peavalitsuse juhataja, 1986–1991 Saue sovhoosi asedirektor, 1991–1993 Saue Agrofirma ja 1993–1996 AS Sagro nõunik.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: Eesti katmikalade üldskeemi koostamine, kasvuhooneköögiviljade turvassubstraadil viljelemise tehnoloogia loomine.
Teoseid.
Üle 100 teaduspublikatsiooni ja aimeartikli.
Hardi-Erik Roosve

Hardi-Erik Roosve (kuni 1939 Rose; 24. märts 1931 Tallinn – 27. detsember 2008) oli eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu.
Hardi-Erik Roosve oli riigiametniku poeg.
Asus 1947. aastal õppima Tallinna 2. Keskkooli, kuid lahkus ja lõpetas õhtukooli. Lõpetas 1955 EPA zootehnikateaduskonna ja 1964 EPA aspirant; põllumajanduskandidaat (1964, EPA), väitekiri "Eesti suurt valget tõugu emiste piimatoodang, piima keemiline koostis ja nende parandamise abinõud". Oli 1955–1962 Vana-Võidu loomakasvatustehnikumi eriainete õpetaja, 1964–1967 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi seakasvatuse osakonnas noorem- ja vanemteadur, 1967–1990 Eesti NSV Kõrg- ja Keskerihariduse Komitees ja Eesti NSV Hariduskomitees inspektor, 1990–1998 Eesti Entsüklopeediakirjastuse "Eesti põllumajandusentsüklopeedia" toimetuse juhataja. Õpetanud Tallinna Polütehnilises Instituudis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis põllumajandusaluste ja looduskaitse kursust (vanemõpetaja, alates 1989 dotsent). Õpetanud Tallinna Reaalkoolis bioloogiat.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: seakasvatus. Avaldanud 44 teaduspublikatsiooni.
Andres Root

Andres Root (3. juuli 1956 Tallinn – 23. juuni 2016) oli eesti majandusteadlane ja analüütik.
Elulugu.
Lõpetas 1974 Tallinna 21. Keskkooli ja 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi raamatupidamise erialal; majanduskandidaat (1983, Eesti NSV TA Majanduse Instituudi), väitekiri "Экономическая эффективность производства и её матричное моделирование (на примере легкой промышленности Эстонской ССР)". Oli 1978–1992 TTÜ-s aspirant, vanemteadur, dotsendi kohusetäitja, laborijuhataja ja prodekaan. Aastast 1992 AS KPMG Estonia (1992–2001 juhatuse esimees). Vannutatud audiitor (1992). 1990–1999 audiitortegevuse nõukogu esimees/aseesimees. Aastast 2002 oli audiitorite kutsekomisjoni liige (2002–2005 esimees). Eesti NSV riiklik teaduspreemia 1987 (kollektiivis). Eesti auditeerimiseeskirja koostamise koordinaatoreid ja põhiautoreid. Kirjutanud rohkesti majandusarvestust ja auditeerimist populariseerivaid artikleid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: majandustegevuse kompleksanalüüs.
Hillar Muidar Rootare

Hillar Muidar Rootare (26. aprill 1928 Tallinn – 2. oktoober 2008 Atlanta, USA) oli eesti päritolu keemik.
Elulugu.
Põgenes 1944 Rootsi ja sealt 1946 USA-sse. Lõpetas 1949 Lincolni Keskkooli Jersey Citys (New Jersey, USA) ja 1952 Wagneri Kolledži New Yorgis, Ph.D. (1973, Michigani Ülikool, Ann Arbor), väitekiri "Free suface energies, heats of solution and heats of immersion of calcium apatite powders". Oli keemik mitmes koondises aastast 1957, 1966–1973 Michigani Ülikooli stomatoloogiakooli uurimisassistent ja 1973–1977 vanemuurija, 1977–1982 uurija ettevõttes Micromerities Instrument (Georgia) ja aastast 1982 ettevõttes Quantachrome (New York).
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: tehisluude saamiseks sobivad materjalid, nende paakumisprotsess, pooride suuruse jaotumise mõõtmine ja reguleerimine poorsetes materjalides. Ameerika Keemiaühingu, Sigma Xi, Ameerika Metallide Ühingu jm liige. Üle 40 teaduspublikatsiooni.
Elmar Roots

Elmar Roots (19. aprill 1900 Kuigatsi vald, Tartumaa – 12. detsember 1962 Giessen) oli eesti loomaarstiteadlane.
Elulugu.
Elmar Roots oli käsitöölise poeg.
Lõpetas 1920 Tartu Õpetajate Seminari ja 1924 TÜ loomaarstina; veterinaariadoktor (1927, Viini Ülikool), väitekiri "Über die Abtötung von Ascarideneiern in Pferdefaeces". 
Osales Vabadussõjas. 
Oli 1924–25 Haapsalu jaoskonna veterinaararst ja 1925 TÜ väikeloomade kliiniku assistent, 1926–28 TÜ stipendiaat Viinis, Leipzigis ja Utrechtis. 1928–31 TÜ loomatervishoiu õppetooli dotsent, 1931–33 erakorraline professor, 1933–41 professor, 1931–37 loomaarstiteaduskonna dekaan, 1938–40 TÜ haldusprorektor, ühtlasi 1928–40 zoohügieeni ja loomatoitmise instituudi juhataja. Läks 1941 Saksamaale. Oli 1941–45 Berliini Friedrich-Wilhelmi Ülikooli toiduainete hügieeniinstituudis assistent ja teadur, 1946–47 Oldenburgis bakterioloog ja 1947–62 Justus Liebigi nimelise Giesseni Ülikooli professor ning veterinaariahügieeni ja loomataudide instituudi juhataja (1955–56 ühtlasi loomaarstiteaduskonna dekaan). Zürichi Ülikooli audoktor (1960), Saksa Loodusteadlaste Akadeemia liige (1962). Uurimisvaldkond: piimahügieen, loomatervishoid, mastiidid, mikrobioloogia. 92 teaduspublikatsiooni.
Jaan E. Roots

Jaan E. Roots (sündinud 25. mail 1951 Strömsundis Rootsis) on eesti keemik.
Elulugu.
Filosoofiakandidaat 1974, filosoofiadoktor (1978, Uppsala Ülikool), väitekiri "On static and dynamic properties of dilute and moderately concentrated solutions polysturene in transdekalin close to and far from the theta temperature". Oli Uppsala Ülikooli füüsikalise keemia instituudi dotsent. Aastast 1981– Londoni Kuningliku Teaduse ja Tehnoloogia Kolledži teadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: makromolekulide füüsikaline keemia.
Jüri Roots

Jüri Roots (20. jaanuar 1935 Pala vald, Tartumaa – 14. november 2019) oli eesti agrotehnikateadlane.
Elulugu.
Jüri Roots oli kooliõpetajate poeg.
Lõpetas 1953 Tartu 1. Keskkooli, 1958 EPA mehaanikateaduskonna ja 1964 Moskva Timirjazevi-nimelise Põllumajandusakadeemia aspirantuuri; tehnikakandidaat (1966, Moskva Põllumajandusinseneride Instituut), väitekirjas käsitleb hammasrataste kompleksvea kindlaksmääramise metoodikat silindriliste hammasrataste remondil (taastamisel) põllumajanduslikes remondiettevõtetes. Oli 1964–66 EPA masinate remondi kateedri assistent, 1966–67 statistika ja raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, 1967–69 majandusküberneetika kateedri vanemõpetaja, 1969–76 dotsendi kohusetäitja, 1976–90 dotsent, 1978–90 kateedri juhataja, 1990–92 informaatika ja juhtimise kateedri dotsent ja juhataja, aastast 1992–2005 EPMÜ informaatika õppetooli juhataja. 2005 EPMÜ majanduse- ja sotsiaalinstituudi vanemspetsialist.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: matemaatiliste meetodite kasutamine masinate remondi planeerimisel, tarkvara väljatöötamise automatiseerimine, andmebaaside loomine ja kasutamine. Üle 50 teaduspublikatsiooni.
Lembit Roots

Lembit Roots (2. mai 1931 Viljandi – 20. detsember 1993 Tartu) oli eesti mehaanikateadlane.
Elulugu.
Lõpetas 1949 Viljandi 2. Keskkooli, 1954 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika osakonna, oli 1958–1960 aspirant, füüsika-matemaatikakandidaat (1963, TRÜ), väitekiri "Об устойчивости пластинок различной формы". Oli 1954–1955 TRÜ teoreetilise mehaanika kateedri assistent, 1955–1958 ja 1960–1970 vanemõpetaja, 1970–1992 dotsent, 1993 rakendusmatemaatika instituudi dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: elastsusteooria, hüdromehaanika. 46 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Ta oli silmapaistev Eesti maletaja.
Ott Roots

Ott Roots (sündinud 9. mail 1946 Tallinnas) on eesti keemik.
Elulugu.
Ott Roots lõpetas 1964. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1969. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia tehnoloogina. Aastal 1983 kaitses ta Eesti Teaduste Akadeemias keemiakandidaadi kraadi, mille väitekirjas uuris ta polükloreeritud bifenüülide ja kloororgaaniliste pestitsiidide levikut Läänemeres. 
1969–1971 teenis ta Nõukogude armees Leningradi oblastis, Tihvinas, olles leitnant.
Aastail 1971–1974 töötas ta Zooloogia ja Botaanika Instituudis nooremteadurina. Aastatel 1974–1984 oli ta Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi Läänemere osakonna nooremteadur, 1984–1990 töötas ta Rakendusgeofüüsika Instituudis Läänemere osakonna juhtivteadurina. Aastatel 1990–1992 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli Veekaitse Labori juhtivteadur. 1992–1994 tegutses ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi keskkonna kantserogeenide osakonna vanemteadurina. 1993–2000 oli ta Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskuse seire nõunik, 2000–2002 Keskkonnaministeeriumi Keskkonnakorralduse ja -tehnoloogia nõunik. Aastatel 2002–2005 töötas ta OÜ Eesti Keskkonnauuringute Keskuse seire koordinaatorina ja 2005–2015 Eesti Keskkonnauuringute Instituudi direktor-juhtivteadurina. Lisaks oli ta aastatel 2007–2014 TÜ Eesti Mereinstituudi vanemteadur (ohtlikud ained).
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: toksilised kloororgaanilised ühendid Läänemere ökosüsteemis, õhusaastuse probleemid. Lisaks materjalide korrosiooniuuringud.
Riigi teaduspreemia kandidaat 1997 ja 2000.
Teoseid.
Neli leiutist (koos Martin Volliga), üle 250 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Tema isa oli ehitusteadlane ja laulutekstide autor Otto Roots, ema Ida Roots, tädipojad olid keemik Boris Torpan ja autosportlane Toomas Bernstein.
Riho Roots

Riho Roots (aastani 1940 Richard Roots, 6. august 1900 Jõelähtme vald, Harjumaa – 12. november 1979 Viljandi) oli eesti arstiteadlane, patoanatoom ja hügieenik.
Elulugu.
Riho Roots oli talupidaja poeg.
Lõpetas aastal 1919 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Osales Vabadussõjas, lõpetas aastal 1927 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. 1927–1928 oli TÜ kohtuarstiteaduse instituudi assistent, 1929–1931 täiendas end Grazis ja Viinis. Oli 1931–1939 Tallinna Linna Keskhaigla prosektor, 1939–1940 TÜ patoloogia instituudi assistent, 1940–1941 vanemõpetaja, 1941–1944 prosektori kohusetäitja, 1944 vanemõpetaja, 1945–1950 hügieeni kateedri juhataja, kohusetäitja, aastast 1946 dotsent, 1944–1945 ka Tartu Sanitaarharidusmaja direktor, 1946 ajakirja Nõukogude Eesti Arst toimetaja, 1950–1970 Viljandi haigla patoanatoom ja Viljandi meditsiinikooli lektor. Oli Akadeemilise Arstiteaduse Seltsi liige (1923–1927), Tartu Teadusliku Arstide Seltsi ja Tallinna Eesti Arstide Seltsi sekretär (1927–1938).
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: kohtumeditsiin, patoloogiline anatoomia ja hügieen.
Nikolai Rootsi

Nikolai Rootsi (ka "Friedrich Nikolai Rootsi", ristinimi "Friedrich"; 16. aprill 1888 Tartu – 4. detsember 1974 Lund) oli Eesti ja Rootsi põllumajandusteadlane.
Elulugu.
Nikolai Friedrich Rootsi oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1908 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja 1914 Tartu Ülikooli agronoomina; põllumajandusdoktor (1927, TÜ), väitekiri "Untersuchung über die Beziehungen einiger Wachstumsbedingungen zu den Gewichtsmengen der Wurzelrückstände und Schwankung derselben in oberer Bodenschicht bei den wichtigsten landwirtschaftlichen Kulturpflanzen in Estland". Laupäeval, 10. dets. 1927 kaitstud doktori väitekirja oponentideks olid prof. Anton Nõmmik ja dots. Leo Rinne. 
Oli 1912–1918 TÜ katsepõldude ja -aedade juhataja ja 1914–1918 ökonoomika kabineti vanemassistent, 1918–1920 Voroneži Ülikooli agronoomia kabineti vanemassistent, 1920–1923 Vahi põllu- ja aiatöökooli õpetaja. 
Ta töötas aastatel 1923–1944 Tartu Ülikoolis. Oli 1923–1927 TÜ taimekasvatuse dotsent, 1927–1929 erakorraline professor ja 1929–1944 korraline professor, ühtlasi Raadi taimebioloogia katsejaama juhataja, 1940–1944 põllumajandusteaduskonna dekaan. 
Töötas 1944–1952 Saksamaal Weihenstephani õppe- ja uurimisasutuses (Institut für gärtnerische Züchtungsforschung) ning 1952–1962 Rootsis Alnarpi Instituudi (Lantbrushögskola) puuvilja- ja marjade osakonnas uurijana.
Kuulus Akadeemilise Põllumajandusliku Seltsi juhatusse, olles laekahoidja 1923-1925. a. Samuti osales seltsi oskussõnade toimkondade töös, olles sordiarenduse ning aianduse sõnade komisjonis.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: tähtsamate põllukultuuride (talirukis, tali- ja suvinisu, kaer, oder, hernes, suvivikk, kartul) sordivõrdluse, bioloogia ja agrotehnika küsimused, uute põllukultuuride (mais, päevalill, lupiin, söödakapsas, suhkrupeet, lutsern, valge mesikas, kesakultuurid) katsetamine.
Teoseid.
Koostanud õpikuid. Üle 150 teaduspublikatsiooni.
Siiri Rootsi

Siiri Rootsi (aastani 1985 Siiri Olkonen; sündinud 13. jaanuaril 1959 Tartus) on eesti bioloog.
Elulugu.
Lõpetas 1977 Tartu 2. Keskkooli ja 1982 TÜ bioloogiateaduskonna; PhD (molekulaarbioloogia, 2004, TÜ), väitekiri " Human Y-chromosomal variation in European populations". 1982–1987 Pärnu 1. Keskkooli bioloogiaõpetaja, 1987–2005 Eesti Biokeskuse teadur, 2005– vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: inimese Y-kromosomaalne varieerivus Euraasia populatsioonides. Umbes 10 teaduspublikatsiooni.
Tunnustus.
2019 Tartu Ülikooli medal
Friedrich von Rosen

Friedrich von Rosen (14. mai (vkj 2. mai) 1834 Peterburi – 28. märts (vkj 15. märts) 1902 Kaasan) oli baltisaksa päritolu Eesti geoloog, mineraloog ja paleontoloog.
Elulugu.
Friedrich von Rosen oli sakslane, riigiametniku ja mõisniku poeg.
Ta lõpetas 1852 Odessa Richelieu Gümnaasiumi, 1855 Richelieu Lütseumi ja 1860 Tartu Ülikooli mineraloogia osakonna; loodusteaduste magister (1863, TÜ), väitekiri "Die chemisch-geonostische Verhältnisse der devonischen Formation des Dünathals in Liv- und Kurland und des Welikajathals bei Pleskau" (Dorpat, 1863), mineraloogia-geoloogiadoktor (1867, TÜ), väitekiri "Über die Natur der Stromatoporen und über die Erhaltung der Hornfasern der Spongien im fossilen Zustande" (Dorpat, 1867). 
Oli 1864–67 Kaasani Ülikooli mineraloogia kateedri dotsent, 1867–99 professor, aastast 1899 Kaasani Ülikooli teeneline professor ja riiginõunik. Aastast 1880 ühtlasi Kaasani Veterinaariainstituudi dotsent ja direktor.
Teadustöö.
Von Roseni peamised uurimisvaldkonnad olid devoni ladestu kivimid Lätis ja Pihkva kubermangus, siluri ajastu stromatopoorid Eestis ning kvaternaarisetted Kaasani kubermangus. Töötanud välja kivististe siseehituse mikroskoopilise uurimise meetodi õhikpreparaatide abil, millele tugineb paljude fossiilirühmade (korallid, käsnad, sammalloomad jt) tänapäeva-süstemaatika. Üliõpilasena osales Looduseuurijate Seltsi geoloogia kogude korrastamisel. 13 teaduspublikatsiooni.