Semaglutiid

Semaglutiid on sünteetiline orgaaniline aine, mis käitub glükagoonitaolise peptiidi 1 (GLP-1) retseptori agonisti ehk aktivaatorina. 
GLP-1 retseptori agonistid suurendavad insuliini eritumist (sekretsiooni), aidates langetada veresuhkru taset. Seetõttu kasutatakse semaglutiidi ravimina teist tüüpi diabeedi korral ning ka rasvumisvastase ravimina.
GLP-1 retseptori agonist vähendab 2. tüüpi diabeeti põdejatel Alzheimeri tõve ohtu.
Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet kiitis semaglutiidi kasutamise heaks 2017. aastal teist tüüpi diabeedi raviks ning 2022. aastal kaalulangetuseks täiskasvanutel, kellel esineb rasvumine või ülekaalulisus ning vähemalt üks ülekaalulisega seotud terviseprobleem (nt kõrge vererõhk, teist tüüpi diabeet või kõrge kolesteroolitase). Ravim on näidustatud kasutamiseks koos sobiva dieedi ning füüsilise koormusega.
Suhkurtõveravimina on seda turustatud nimedega Ozempic ja Rybelsus, kaalulangetusvahendina nimega Wegovy.
Semaglutiidi struktuur.
Struktuuri poolest sarnaneb semaglutiid väga loodusliku peptiidhormooniga GLP-1. Semaglutiidi aminohappeline järjestus erineb GLP-1 omast vaid kahe aminohappejäägi poolest (N-terminaali poolt lugedes asendites 8 ja 34). Näiteks on GLP-1 asendis 8 paiknev alaniinijääk]] asendatud semaglutiidi ahelas aminoisobutaanhappe jäägiga, tänu millele paraneb semaglutiidi bioloogiline stabiilsus organismis (st ravimit ei saa lagundada ensüüm dipeptidüül peptidaas 4, mis vastutab GLP-1 lagundamise eest). Veel üheks struktuurne muudatus on rasvhappejäägi sisseviimine (atsüülimine) ravimi struktuuri (26. asendis paikneva lüsiinijäägi külgahela kaudu). Rasvhappejäägiga atsüülimine võimaldab semaglutiidil paremini seostuda vereplasmas levinud valgu albumiini külge, mis omakorda tagab semaglutiidi pikemaaegset püsimist vereringes ja seega ka efektiivsemat toimet.
Toimemehhanism.
GLP-1 retseptorite tase on kõrge kõhunäärmes ehk pankreases. GLP-1 või seda jäljendavate ühendite seostumisel retseptorile käivitub signaalirada, mida vahendab sekundaarne virgatsaine tsükliline adenosiinmonofosfaat (cAMP). Signaaliraja tulemusena hakkavad pankrease beetarakud eritama insuliini. Lisaks pidurdub glükagooni vabanemine pankrease alfarakkudest (glükagooni toime organismis vastandub insuliini omale) ning glükoneogenees maksas (st glükoosi tootmine).
Olenevalt konkreetsest ravimpreparaadist manustatakse semaglutiidi kas subkutaanse (nahaaluse) süstimise teel (nt preparaat Ozempic) või suukaudselt (nt preparaat Rybelsus). Viimane sisaldab lisaks toimeainele ühendit, mis soodustab semaglutiidi imendumist ja kaitseb ravimit ensüümi pepsiini ja maohappe lagundava toime eest, tõstes mao pH-d. Kuna semaglutiid on keemiliste omaduste poolest peptiid, siis on suukaudne manustamine siiski oluliselt vähem efektiivne ning vajab toimeaine oluliselt suuremaid koguseid süstelahusega võrreldes.
Kõrvaltoimed.
Semaglutiidi levinumad kõrvaltoimed on iiveldus, oksendamine, kõhukinnisus või kõhulahtisus ning gaasivalud. Üksinda kasutatuna ei põhjusta semaglutiid hüpoglütseemiat (veresuhkru taseme langust alla normi).
Uuemad analoogsed ravimid.
Semaglutiidist veelgi efektiivsemaks peetakse GLP-1 retseptori agonisti tirsepatiidi, mille kasutamist teist tüüpi diabeedi raviks ja kaalulangetuse eesmärgil kiitis Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet heaks samuti 2022. aastal. Tirsepatiid seostub lisaks ka glükoos-sõltuva insulinotroopse polüpeptiidi (GIP) retseptorile, mis suurendab veelgi organismis insuliini eritumist.