Euroopa valuutaühik

Euroopa valuutaühik ehk eküü (rahvusvaheline lühend ECU, sümbol ₠) oli Euroopa Ühenduse liikmesriikide valuutakorv, mida kasutati Euroopa Ühenduse arvestusühikuna enne, kui 1. jaanuaril 1999 euro selle pariteedi alusel välja vahetas. Eküü ise vahetas 1979. aasta 13. märtsil pariteedi alusel ühendusesisese arvestusühikuna välja Euroopa arvestusühiku. Euroopa vahetuskursimehhanismiga püüti liikmesriikide valuutade ja eküü vahelised kursside kõikumised miinimumini viia.
Peamiselt kasutati eküüd ühenduse liikmesriikide keskpankade vahelise arveldusvääringuna ning ühtsete põllumajandushindade ja eelarve kindlaksmääramisel. Eküüd kasutati ka mõnes rahvusvahelises finantstehingus. Selle eelis oli asjaolu, et eküüdes nomineeritud väärtpaberid andsid investoritele võimaluse riskide rahvusvaheliseks hajutamiseks ühe riigi valuutast sõltumata. Eküü ISO 4217 valuutakood oli XEU.
Euro asendab eküü.
1999. aasta 1. jaanuaril asendas euro (koodiga EUR ja sümboliga €) eküü kursiga 1 euro = 1 eküü. Erinevalt eküüst on euro reaalne valuuta, kuigi kõik liikmesriigid ei ole eurotsooni liikmed. Kusjuures kaks Euroopa valuutaühiku valuutakorvis osalenud riiki, Suurbritannia ja Taani, eurotsooniga ei liitunud, ning Kreeka liitus tsooniga hiljem. Soome ja Austria liitusid eurotsooniga kohe, kuigi nende riikide valuutad ei moodustanud osa eküü valuutakorvist (kuna nad liitusid Euroopa Liiduga aastal 1995 ehk kaks aastat pärast seda, kui eküü koosseis oli külmutatud).
Eurole üleminekul võttis Riigikogu 1998. aasta 17. detsembril vastu seaduse "Õigusaktides rahaühiku eküü (ECU) rahaühikuga euro asendamise seadus", mis jõustus 1. jaanuaril 1999.
Õiguslikud küsimused.
Kuna eküüd kasutati rahvusvahelistes finantstehingutes, kahtlustati, et mõni välismaine kohtu ei pruugi eurot eküü õigusjärglasena tunnustada. See oli siiski ebatõenäoline, sest rahvusvahelise eraõiguse üldaktsepteeritud printsiibi järgi määravad riigid oma valuuta ise. Liigse ettevaatusena võtsid mitmed välisriikide jurisdiktsioonid sujuva ülemineku tagamiseks vastu ka spetsiaalsed seadused. Näiteks võtsid Ameerika Ühendriikide Illinoisi ja New Yorgi osariik vastu seadused, mille eesmärk oli tagada, et suur osa rahvusvahelistest finantslepingutest tunnustaksid eurot eküü järglasena.
Etümoloogia.
Kuigi akronüüm ECU moodustub ingliskeelsetest sõnadest "European Currency Unit", on eküü ("écu") ka kunagine Prantsusmaal käibel olnud rahaühik. See oli üks põhjustest, miks uuele valuutale mõeldi välja nimi "euro", mis ei soosinud ühtegi konkreetset keelt.
Sümbol.
Valuuta sümbol "₠" (U+20A0) koosneb omavahel põimitud C- ja E-tähest, mis on nime "Euroopa Ühendus" sõnade algustähed paljudes Euroopa keeltes. Ent sümbol ei leidnud laialdast kasutust: üksikud selle aja süsteemid suutsid seda esitada ja pangad eelistasid nagu ka teiste valuutade puhul kasutada ISO koodi XEU.
Mündid ja paberrahad.
Kuna eküü oli ainult elektrooniline arvestusühik ja mitte terviklik valuuta, ei olnud sellel ametlikke münte või paberraha, mida võiks kasutada igapäevasteks tehinguteks. Küll aga andsid paljud Euroopa riigid ja organisatsioonid (näiteks Euroopa Parlament) välja mälestusmünte ning rahana mitte kasutatavaid münte ja paberrahasid. Nende müntide levinud teema oli Euroopa ühtsuse, näiteks Euroopa Liidu liikmesuse tähistamine.
Aastal 1989 andis Hollandi valitsus välja sarja eküü-münte vahemikus ₠2½ kuni ₠200, mida sai kulutada Haagi kauplustes Euroopa kultuuripealinna festivali ajal. Gibraltar andis mälestusmünte välja aastatel 1993–1996.