Koodikopeerimine

Koodikopeerimiseks (ingl "code-copying") nimetatakse keelekontaktidest johtuvate muutuste protsessi, mille käigus ühe keele elemendid sisestatakse teise keelde. Kontaktis olevaid keeli nimetatakse koodideks. Koodikopeerimise tulemusel võib mõjualuses keeles toimuda struktuurimuutusi. Koodikopeerimise mudelile (ehk KKM) pani aluse keeleteadlane Lars Johanson. Mudel näeb ette, et kopeerimine toimub kolmes astmes: täielike, valikuliste ja segakoopiatena. Eesti keeleteaduses on uuritud koodikopeerimist erinevate keelepaaride näitel, näiteks eesti-inglise, eesti-vene, eesti-läti, eesti-soome jne.
Koodikopeerimise mudel.
Koodikopeerimise raamistuse arendas välja Lars Johanson. Eesti keeleteaduses on enim mudeli kirjeldamise ja eestikeelse terminoloogia väljaarendamisega tegelenud keeleteadlane Anna Verschik.
Mudeli kohaselt eristatakse kontaktsituatsioonis mudel- ja põhikoodi (ehk ka mudel- ja põhikeelt), mille vahel toimub keeleelementide kopeerimine. Kopeerimine toimub kahes suunas: kas mudelkoodist põhikoodi või ka vastupidi. Kopeerimise käigus sisestatav kood võib olla nii inimese esimene (K1) kui teine keel (K2). Reeglina on põhikoodiks ühiskonnas domineeriv keel ja mudelkoodiks ühiskonnas mittedomineeriv keel. 
Sõltuvalt kopeerimise suunast eristatakse kahte protsessi:
Koodikopeerimine toimub astmete kaudu. Johanson kirjeldab, et igalt keelendilt saab kopeerida neli tüüpi omadusi:
Kopeerimisaste sõltub sellest, mis ulatuses nimetatud omadusi kopeeritakse. Kokku eristab mudel kolme tüüpi koopiaid: täielikud, valikulised ja segakoopiad.
Täielikud koopiad.
Täielikuks koopiaks (ingl "global copy") nimetatakse sisestust, kus koopia kantakse üle terviklikul kujul koos kõigi selle häälduslike ja tähenduslike omadustega. Näiteks näidetes (1) ja (2) sisaldab kopeeritav element (paksus kirjas) originalkeele vormi ja funktsiooni.
 (1) esmalt ostsin "stippling brush"’i
 (2) Lindexis on müügil uued "cool"'id päikeseprillid
Valikulised koopiad.
Valikuliseks koopiaks (ingl "selected copy") nimetatakse sisestust, kus koopia kantakse üle osaliselt koos valitud omadustega. Näiteks näidetes (3) ja (4) on kopeeritud vaid originaalkeele tähendus (vastavalt keelenditest "like" ja "my cup of tea").
 (3) ma armastan hommikuti kaua magada
 (4) see on minu teetass
Segakoopiad.
Segakoopiaks (ingl "mixed copy") nimetatakse sisestusi, mis kombineerivad nii mudel- kui põhikoodi elemente. Siia hulka kuuluvad sageli liitsõnad, vt näited (5) ja (6), kus üks osa on eesti- ja teine ingliskeelne.
 (5) see on nagu mingi festivali-"look"
 (6) see nädal oli "epic"-kiire
Koodikopeerimine "vs" koodivahetus.
Keelekontaktide uurimisel ja kontaktist johtuvate keelemuutuste kirjeldamisel kasutatakse mitmesuguseid termineid: koodivahetus, laenamine, koodivaheldumine, interferents, koodikopeerimine jpm. Vaatamata terminoloogilisele mitmekesisusele pole loetletud mõisted samatähenduslikud ning ka keeleteadlaste endi tõlgendus võib kohati varieeruda. Üldmõistena on levinud koodivahetus, mis tähistab keeltevahelist ümberlülitumist nii lausungisiseselt kui -üleselt. 
Koodikopeerimine seevastu vaatleb kitsamalt, kuidas lausungisiseselt kopeeritakse (või integreeritakse) ühe keele elemente teise keelde. Muuhulgas kirjeldatakse koodikopeerimise raamistuses selliseid üleminekuid, mis pealtnäha ei sisalda teise keele elemente: näiteks kui mudelkoodist toimub tähenduslik ning mitte vormiline ülekanne.
Keeltevaheliste üleminekute uurimisel vaieldakse sageli selle üle, kust käib piir koodivahetuse ja laenamise vahel. Lars Johanson väldib nii "koodivahetuse" kui "laenamise" mõistete kasutamisest, kuna nende eristamine morfosüntaktilisel tasemel on pea võimatu. Laenamist on ta kritiseerinud väitega, et keeles ei saa otseselt midagi "laenata": "laenuandjast" keel ei jää millestki ilma ning samas "laenuvõtjast" keel ei ole kohustatud laenu tagastama.