tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Constanța Ovidiuse Ülikool

Constanța Ovidiuse Ülikool (rumeenia keeles "Universitatea Ovidius din Constanța") on 1990. aastal asutatud riiklik ülikool Constanța linnas Rumeenias. 
Ülikoolis õpib üle 20 000 üliõpilase. Kokku valmistatakse üliõpilasi ette bakalaureuseõppes 63 erialal, magistriõppes 62 erialal ja doktoriõppes 7 erialal. Ülikoolis on 1315 õppejõudu, kellest 100 on professorid.
Ajalugu.
Ülikooli eelkäijaks oli 1961. aastal asutatud kolmeaastase õppeajaga pedagoogiline seminar. 22. detsembril 1989 asutati senise pedagoogilise seminari asemele inseneride instituut, mille baasil moodustati omakorda 7. märtsil 1990 valitsuse otsusega Constanța Ülikool. Sama aasta 30. märtsil nimetati ülikooli esimeseks rektoriks professor Adrian Rădulescu.
Mehaanikateaduskonna kõrvale avati aprillis 1990 meditsiiniteaduskond ja bioloogiateaduskond. Sama aasta sügisest lisandus veel kuus teaduskonda. Arstiteaduskonna avamisega sai ülikoolist esimene meditsiiniõppeasutus Dobrudža piirkonna ajaloos.
17. aprillil 1991 andis Rumeenia valitsus ülikoolile vanarooma luuletaja Ovidiuse nime. Ovidius oli oma viimased eluaastad veetnud pagenduses Tomises, mis asus tänase Constanța linna asukohas.
Aspelare

Aspelare on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Ninove vallas.
Aspelare liideti Ninove valla halduspiiridesse 1977. aastal.
Esimesed ülestähendused Schelde ja Denderi vahelisel alal asuva küla kohta pärinevad aastast 1118 ("Hasplar"), 1142. aastal on küla nimetatud kui "Asplar".
Las käia!

"Las käia!" on mitme teose (eestikeelne) pealkiri:
Voorde

Voorde on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Ninove vallas.
Voorde liideti Ninove valla halduspiiridesse 1977. aastal.
Esimesed ülestähendused Denderi piirkonnas ("Dendersteek") asuvast külast pärinevad aastast 1197 ("Vorda").
Johann Heinrich Gerth (1686–1734)

Johann Heinrich Gerth (1686 Suure-Jaani – 18. aprill/29. aprill 1734 Kuusalu) oli Eestimaa vaimulik.
Ta õppis Tallinna gümnaasiumis. Seejärel õppis ta (immatrikuleeriti 15. oktoobril 1708) Greifswaldi ülikoolis. Ordineeriti 18. veebruaril 1713 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1713–1715 Väike-Maarja koguduse õpetaja, aastatel 1715–1734 oli ta (kutsuti aastal 1714) Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja. Eestimaa konsistooriumi assessoriks valiti 3. augustil 1721, vande andis 8. veebruaril 1722.
Isiklikku.
Tema isa Johann Heinrich Gerth (?–1698) oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja, poeg Isaac Gustav Gerth oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Tema äi Isaac Aulinus oli Tallinna gümnaasiumi kreeka keele professor.
Heinrich Wrede

Heinrich Wrede (23. jaanuar / 2. veebruar 1661 Tallinn – 7. jaanuar / 18. jaanuar 1705 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
Ta õppis aastani 1682 Tallinna gümnaasiumis. Seejärel õppis (immatrikuleeriti 10. oktoobril 1682) Rostocki ülikoolis ja (immatrikuleeriti 18. juulil 1683) Wittenbergi ülikoolis, kus disputeeris septembris 1685. Ordineeriti 24. juulil 1689 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1689–1705 (kutsuti 10. juulil 1689, introdutseeriti 28. juulil 1689) Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema poeg Heinrich Christopher Wrede oli aastatel 1711–1742 Harju-Jaani koguduse õpetaja ja Ida-Harju praostkonna praost, teine poeg Carl Christian Wrede aastatel 1742–1745 Harju-Jaani koguduse õpetaja ja hiljem luterlik pastor Volga jõe äärsetes kogudustes.
Outer

Outer on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Ninove vallas.
Outer liideti Ninove valla halduspiiridesse 1977. aastal.
Esimesed ülestähendused Denderi piirkonnas ("Dendersteek") asuvast külast pärinevad aastast 1184 (ladina keeles "Oltra"). 13. sajandil on asula kohta kasutatud nimetusi "Outhre" ja "Outre".
Anguillita

Anguillita on väike asustamata kaljusaar Kariibi meres asuva Suurbritannia meretaguse ala Anguilla lääneservas. Saare geograafilised koordinaadid on 18°9' N, 63°11' W. See on Anguilla lõunapoolseim saar.
Viktor Hambardzumjani auhind

Viktor Hambardzumjani nimeline rahvusvaheline auhind on Armeenia riigi poolt 2010. aastast kord kahe aasta tagant astrofüüsikutele ja lähedaste valdkondade uurijatele välja antav auhind. Auhinna suurus on 500 000 USA dollarit. 
2012. aastal läks auhind jagamisele kahe astronoomi vahel: Eesti akadeemik Jaan Einasto ja Lebedevi Füüsikainstituudi kosmosekeskuse asedirektor Igor Novikov.
Reinhold von Stackelberg

Vabahärra Gustav Reinhold von Stackelberg (15. november 1777 Mäo mõis – 12. jaanuar 1863 Mäo mõis) oli Eesti- ja Liivimaa mõisnik.
Stackelbergide suguvõsast põlvnenv Reinhold von Stackelberg sündis Mäo (mille alla kuulus 1789. aastani ka Paide), Mündi, Aru, Laimetsa, Jalametsa ja Ollepa mõisniku, majori ning kreisimarssali Berndt von Stackelbergi (1733–1795) ja tema abikaasa Margarethe (sündinud von Baranoff; 1743–1820) teise lapsena.
Reinhold von Stackelbergile kuulusid Mäo, Mündi, Laimetsa ja Lokuta mõis.
Ta tegutses ka haagikohtunikuna.
1815. aastal liitus ta Tallinna vabamüürlaste loožiga Isis. 2. märtsil 1816 võeti ta vastu selliks.
Perekond.
Reinhold von Stackelberg abiellus 18. oktoobril 1807 Julie Charlotte von Bergiga (1760–1845), kes oli Eestimaa rüütelkonna peamehe Jakob Georg von Bergi (1789–1844) ja tema abikaasa Ulrike (sündinud von Ramm; 1767–1826) tütar. Abielust sündisid:
Arno Arukask

Arno Arukask (sündinud 17. jaanuaril 1950 Vahessaare külas Tartumaal) on eesti ametiühingutegelane ja poliitik, Tartu linnavolikogu liige.
Ta lõpetas aastal 1977 Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehaanikainsenerina.
Arukask on Eesti Ametiühingute Keskliidu Tartu osakonna juhataja. Ta on olnud Avatud Hariduse Liidu juhatuse liige.
Loodest põhja poole

"Loodest põhja poole" (originaalpealkiri "North by Northwest") on 1959. aasta USA spioonitriller. Tegu on Alfred Hitchcock kõige meelelahutuslikuma filmiga. 
Filmi peaosades mängivad Cary Grant, Eva Marie Saint ja James Mason. Stsenaariumi kirjutas Ernest Lehman. Filmimuusika kirjutas Bernard Herrmann ning Saul Bassi loodud algustiitrid on filmiajaloo esimesed liikuvad tiitrid. 
Film räägib mehest, keda eksikombel peetakse spiooniks ning siis lavastatakse ta süüdi veel ka mõrvas. Seejärel algab tõe selgitamiseks reis mööda Ameerikat.
Gary Grant kannab filmis kortsumatut, suurepäraselt istuvat halli ülikonda. Selle ülikonna tunnistas ajakiri GQ 2006. aastal filmiajaloo kõige olulisemaks ülikonnaks ja ka kõige rohkem moodi mõjutanud ülikonnaks. 
Nagu Hitchcocki filmides on tavaks, siis teeb ta ka selles filmis episoodilise rolli. Nimelt algustiitrite lõpus kehastab ta meest, kes jääb bussist maha.
Mii' Issändä Jeesusõ Kristusõ pühä Evangeelium

"Mii' Issändä Jeesusõ Kristusõ pühä Evangeelium: Matteusõ, Markusõ, Luukasõ ja Johannõsõ kirotõt" oli 1926. aastal Tartus Akadeemilise Emakeele Seltsi kirjastusel ilmunud setukeelne tõlge neljast Uue Testamendi evangeeliumist. 
Teksti tõlkis usuteaduse tudeng ja hilisem EELK kirikuõpetaja Ernst Puusepp, toimetas Paulopriit Voolaine. Raamat ilmus Akadeemilise Emakeele Seltsi toimetiste sarjas 14. väljaandena, selles oli 302 lehekülge.
2013. aastal ilmus Seto Instituudi väljaandel selle parandatud uustrükk Sakarias Leppiku ja Paul Hagu saatesõnaga.
Pall

Pall on kerakujuline (mõnel juhul ka natuke teistsuguse kujuga) elastne/jäik koorik, täidetud/tühi, sageli õhuga/gaasiga survestatud ese/mänguasi või sportlike mängude vahend.
Pallid on põrgatatavad, hõljuvad või ainult veeretatavad. Keeleliselt on ka selliseid palle: lume-, heina-, õhu-, liha-, lauatennisepall jne.
Emanuele Filiberto

Emanuele Filiberto (sündinud 22. juunil 1972 Genfis) on Savoia dünastia liige, viimase Itaalia kuninga Umberto II pojapoeg.
Tal on tiitel Piemonte ja Veneetsia prints, kuid Itaalia riik ei tunnusta seda ametlikult. 
25. septembril 2003 abiellus Emanuele Filiberto Roomas prantsuse näitleja Clotilde Courauga, kellega tal on tütar Vittoria di Savoia (sündinud 29. detsembril 2003 Genfis).
Viville

Viville on endine vald Prantsusmaa edelaosas Charente'i departemangus.
1. jaanuaril 2017 liideti Viville'i vald Bellevigne'i vallaga.
Viville (täpsustus)

Viville on mitme koha nimi:
Waltzing

Waltzing [vals'ään] (prantsuse hääldus [valsɛ̃], letseburgi keeles "Walzeng") on küla Belgias Valloonia piirkonnas Luxembourgi provintsis Arloni vallas Bonnerti osavallas. Ta jääb valla keskusest 1 km itta.
Küla on esimest korda mainitud 13. sajandil (germaanipäraselt "Waltzingen", romaanipäraselt "Valsenges". Nimi pärineb isanimest, mis vastab germaani nimele Walso.
Waltzing paikneb Eischi jõe oru läänenõlval. Küla asetseb kolmnurgas, mille moodustavad Arloni–Merschi maantee ja Arloni–Luxembourgi maantee.
Viville kuulus enne valdade liitmist 1977. aastal endisesse Bonnerti valda.
Küla keskel on Waltzingi Saint-Bernardi kirik. Waltzingi Saint-Bernardi kihelkonnas on ka kolm kabelit:
Nende kabelite juures peatub 2007. aastast peetav Kristuse pühima ihu ja vere suurpüha protsessioon.
La Renterti kabel ei kuulu Waltzingi kihelkonda, vaid Eischeni kihelkonda, mille keskus on Luksemburgis.
Krutsifiksid on kirikuplatsil, rue du Ponceaul ja rue du Calvaire'il.
Küla kalmistu rajati 1845.
Waltzingis on eelkool ja algkool.
Paulopriit Voolaine

Paulopriit Voolaine (eesnimi kuni 1939 Paul Friedrich, perekonnanimi kuni 1921 Pedmanson; 27. september (vkj)/ 9. oktoober 1899 Loomuse (Pauna) talu, Tooste küla, Räpina kihelkond, Võrumaa – 17. oktoober 1985 Tartu) oli eesti arhivaar, raamatukoguhoidja ja koduloolane. Ta on kasutanud mitut pseudonüümi.
Aastatel 1908–1913 õppis ta Räpina Raadamaa Ministeeriumikoolis, 1913–1916 Räpina Kõrgemas Algkoolis, 1916–1917 Tartusse evakueeritud Riia Reaalkoolis ja 1917–1919 Tartu Kommertskooli reaalosakonnas. Aastatel 1918–1919 osales ta Vabadussõjas.
Aastatel 1919–1920 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, 1920–1925 filosoofiateaduskonnas eesti keelt, rahvaluulet ja läänemeresoome keeli, 1940 samas eesti keelt. 1922. aastal pälvis filosoofiateaduskonna I auhinna tema töö "Liivi keele kvantiteedi suhted eksperimentaalfoneetika valgusel", mida professor Lauri Kettunen olevat pidanud magistritöö vääriliseks.
Aastatel 1928–1929 töötas ta Petserimaa pühapäevakoolide instruktorina, 1933–1945 Tartu Ülikooli Eesti Keele Arhiivis ja eesti keele kateedris arhivaarina (töötades murdekogudega), 1945–1960 Tartu Riikliku Ülikooli Teadusliku Raamatukogu raamatukoguhoidjana.
Paolopriit Voolaine hukkus autoõnnetuses 1985. aastal.
Looming.
Voolaine toimetas Ernst Puusepa setu keelde tõlgitud Uue Testamendi neli evangeeliumi, mis avaldati 1926. aastal nime all "Mii' Issändä Jeesusõ Kristusõ pühä Evangeelium: Matteusõ, Markusõ, Luukasõ ja Johannõsõ kirotõt.
Ta oli setu lugemiku koostaja, kes muuhulgas kirjutas lugemiku jaoks regivärsilise lugulaulu "Kuningas Seto", mis värsitehniliselt küll ebaõnnestus. Tutvumine Anne Vabarnaga 1927. aastal andis talle uue idee, kuidas setu eepost luua: eepose teksti võiks sõnastada laulik, kellele antakse ette sobiv teema ja sündmustik. Sama aasta veebruaris Annele saadetud kirjas visandas ta eepose tegevustiku, mille põhjal rahvalaulikul sündiski setu eepos "Peko".
Ta uuris Koiva ja Lutsi maarahvast, liivi keelt, Räpina kandi rahvaluulet ning eestlaste asunduste rahvaluulet. Ta kogus murdematerjali ja etnograafilist ainest Lätimaal, Pihkva oblastis, Velikije Lukis ja nende naaberaladel. Samuti avaldas ta arvukalt artikleid, luuletusi ja näidendeid.
Molekuli polaarsus

Aine molekulis aatomitevahelised keemilised sidemed moodustuvad ühiste elektronpaaride kaudu. Molekuli polaarsus tähendab elektrontiheduse (elektrilist laengute) nihkumist molekulis tulenevalt elektronide (elektronpilvede) nihutatud paiknemisest.
Elektronide ebaühtlane paiknemine aatomitevahelisel keemilisel sidemel viib positiivse ja negatiivse elektrilise laengu nihkumisele. Naaberaatomitel tekivad erimärgilised osalaengud, mida tähistatakse δ+ (delta pluss) ja δ- (delta miinus). Esineda võivad mittepolaarsed (näiteks H2), polaarsed (näiteks Hδ+Clδ-) või ioonilised sidemed (näiteks Na+Cl-). Polaarsel molekulil on elektriline dipoolmoment. Polaarsetel molekulidel esineb vastastikune toime dipool-dipool interaktsioonide ja vesiniksidemete kaudu.
Elektronide ebaühtlast paiknemist kahe aatomi vahel põhjustab aatomite erinev võime tõmmata elektrone oma poole (s.t. aatomite elektronegatiivsuste erinevus) ja molekuli struktuuri asümmeetria.
Vesi (H2O) kui polaarne ühend lahustab kergesti paljusid teisi polaarseid ja ioonilisi ühendeid, kuid halvasti mittepolaarseid ühendeid, nagu õlid ja rasvad. 
Suurtel molekulidel, mille ühes otsas on polaarsed rühmad ja teises mittepolaarsed, evivad pindaktiivsete ühendite omadusi.
Molekuli struktuur ja polaarsus.
Alljärgnev tabel lubab ennustada molekuli polaarsust tulenevalt tema struktuurist.
Molekuli polaarsus on seotud ühe või mitme polaarse kovalentse sidemega. Molekuli polaarsust mõjutavad struktuurifaktorid:
Hisel

Hisel on asula ja vald ("Ortsgemeinde") Saksamaal Rheinland-Pfalzis Bitburg-Prümi kreisis. Asub 370 m üle merepinna
2010. aasta seisuga on vallas 13 elanikku.
Vallavanem on Werner Jüngels. Vallavolikogu on 6-liikmeline.
Hiselit on esimest korda mainitud 786/787 nimekujuga Hoensal. Hiseli vanim maja on ehitatud 1772.
Internet Society

ISOC ehk Internet Society on rahvusvaheline mittetulundusühing, mis loodi aastal 1992 toetamaks Internetiga seotud standardeid, haridust ja poliitikat. Ühing on oma missiooni sõnastanud järgmiselt: "tagada interneti avatud arendamine, areng ja kasutamine maailma kõigi inimeste hüvanguks." 
ISOC-i kontorid paiknevad Washingtonis Ameerika Ühendriikides ning Genfis Šveitsis. Ühingu liikmeteks on üle 130 organisatsiooni ning üle 55 000 isiku. Liikmed loovad haruorganisatsioone (inglise keeles "chapter") lähtuvalt geograafilisest lähedusest või erihuvidest. Maailmas tegutseb praegu (aastal 2018) üle 90 haruorganisatsiooni, Eestis esindadb ISOC-it Internet Society Estonia.
Ajalugu.
ISOC loodi ametlikult aastal 1992 ning selle üks eesmärk oli pakkuda internetistandardite arendusprotsessile korporatiivstruktuuri. Vint Cerf, Bob Kahn ja Lyman Chapin avaldasid artikli "Announcing ISOC", mis selgitas Internet Society loomise põhjuseid. See dokument sõnastas ka organisatsiooni algse põhikirja. 
Paljud interneti põhijõud, nagu näiteks Internet Engineering Task Force (IETF) on juriidilises plaanis väga mitteformaalsed organisatsioonid. Seetõttu oli finantstoe ja organisatsioonistruktuuri järele tekkinud üha suurenev vajadus. ISOC loodi mittetulundusorganisatsiooniks, mis seda tuge pakkuda suudaks. Ühtlasi sooviti toetada ka muid interneti arenguks vajalikke tegevusi.
Alates 2012. aastast annab ühing välja Interneti kuulsuse halli auhinda.
Eestis esindas 2013. aasta veebruarist alates ISOC-it Eesti Interneti Kogukond, 2017. aastast võttis EIK-i tegevuse peatumise tõttu esindamise üle vahejuhatus ning oktoobris 2017 loodi netikogukonna esindamiseks uus mittetulundusühing Internet Society Estonia.
Viville'i raudteepeatus

Viville'i raudteepeatus on raudteepeatus raudteeliinil 162 (Namur–Sterpenich) Belgias Valloonias Luxembourgi provintsis Arloni vallas Viville'i külas. Naaberpeatused on Stockemi raudteepeatus ja Arloni jaam.
Peatus avati 1943. aastal.
Wim Wenders

Wilhelm Ernst Wenders (sündinud 14. augustil 1945 Düsseldorfis) on saksa filmilavastaja, kirjanik, fotograaf ja filmiprodutsent. 
Alates 1996. aastast on ta Euroopa Filmiakadeemia president.
Anton Heinrich Lücke

Anton Heinrich Lücke (19. jaanuar 1745 Hildesheim – 29. märts/9. aprill 1799 Ambla) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastast 1766 (immatrikuleeriti 12. aprillil 1766) Göttingeni ülikoolis, õppemaksust vabastatuna. Ordineeriti 27. septembril/8. oktoobril 1769 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1769–1799 Ambla Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1786–1796 (sel ajal kuulus Ambla kogudus Ida-Harju praostkonda) Ida-Harju praostkonna praost; kui eelmine administratiivjaotus aastal 1796 taastati, sai temast Järva praostkonna praost. Samuti oli ta 3. veebruarist/14. veebruarist Eestimaa konsistooriumi assessor.
Isiklikku.
Tema abikaasa Catharina Margaretha isa Christoph Schnabel oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, abikaasa vend David Christoph Schnabel oli Koeru ja Tallinna toomkoguduse õpetaja.
Sinbad

Sinbad (õieti David Adkins; sündinud 10. novembril 1956 Benton Harboris Michigani osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Cody Cameron

Cody Cameron (sündinud 12. oktoobril 1970) on Ameerika Ühendriikide meesnäitleja.
Ksenomorfid

Ksenomorf (ka Tulnukas, inglise keeles "Alien"; tuletatud kreeka keelest: "xenos" 'võõras' + "morphē" 'vorm, kuju') on fantastiline võõrliik filmist "Tulnukas" (1979) ja selle järgedest: "Tulnukad" 1986, "Tulnukas 3" 1992, "Tulnukas: Elluäratamine" 1997, "Tulnukas vs Kiskja" 2004 ning "Tulnukad vs Kiskja: Reekviem" 2007. Sarnane, välimuselt veidi erinev olevus esineb põgusalt ka filmis "Prometheus" (2012). Samuti kujutatakse ksenomorfe "Tulnuka"-sarja põhjal valminud kirjandusteostes ja arvutimängudes.
Ksenomorfid on endoparasiitsed artropoodid. Erinevalt paljudest ulmes kujutatud võõrrassidest puudub ksenomorfidel tehniline tsivilisatsioon. Neil pole keerukamaid eesmärke kui oma liigi levitamine ja ohtlike eluvormide hävitamine. Sarnaselt herilaste ja termiitidega on ksenomorfid eusotsiaalsed, ühest sigivast kuningannast sünnib terve sõdalaste kast. Ksenomorfide elutsükli üks faas on endoparasiitse vastsena elavas peremeesorganismis. Pärast lühikest inkubatsiooniperioodi murrab vastne peremehe sisikonnast või rinnast välja, jõuab kiirelt valmikuikka ning asub otsima uusi peremeesorganisme, kellesse vastseid istutada.
Kesnomorfide väliskuju loojaks on peetud Šveitsi sürrealistlikku kunstnikku H. R. Gigerit, kes kujutas sarnast olevust litograafial pealkirjaga "Necronom IV". Esimeses filmis kujutatud ksenomorfi pea konstrueeris Itaalia eriefektimeister Carlo Rambaldi. Igas järgnevas filmis on liigi väljanägemist ja elutsükli kirjeldust edasi arendatud, kohati ka järjekindlusetult.
Useldange

Useldange on vald Lääne-Luksemburgis Diekirchi ringkonnas Redange'i kantonis.
Asulad.
Useldange jaguneb järgmisteks asulateks ja piirkondadeks:
Jean-Luc Godard

Jean-Luc Godard [žaanl'ük god'aar, ] (3. detsember 1930 Pariis – 13. september 2022) oli Prantsuse-Šveitsi filmilavastaja, stsenarist ja filmikriitik. Ta on prantsuse filmikunsti niinimetatud uue laine tuntumaid esindajaid.
Roman Polański

Roman Raymond Polański (sünninimi Raymond Thierry Liebling; sündinud 18. augustil 1933 Pariisis) on Poola-Prantsuse filmilavastaja, stsenarist ja näitleja.
Polanski kohtus näitlejnna Sharon Tate'iga filmi "Kartmatud vampiiritapjad" filmimise ajal ja nad hakkasid võtte ajal kohtamas käima.  20. jaanuaril 1968 abiellusid Polanski ja Tate Londonis. 
1969. aasta veebruaris hakkasid Polanski ja Tate üürima kodu aadressil 10050 Cielo Drive Los Angelese Benedict Canyoni piirkonnas. Augustis, kui Polanski töötas Euroopas filmi kallal, jäi Tate koju, olles kaheksa ja pool kuud rase. Charles Mansoni kultuse liikmed tungisid 8. augusti hilisõhtul majja ning mõrvasid Tate'i ja veel neli inimest. Tate'i sündimata lapsele pandi postuumselt nimeks Paul Richard Polanski. Charles Manson arreteeriti koos kultuse liikmetega 1969. aasta lõpus, mõisteti lõpuks kohtu alla ja mõisteti 1971. aastal süüdi esimese astme mõrvas. 
Polanski on öelnud, et tema äraolek mõrvaööl on asi, mida ta oma elus kõige rohkem kahetseb. Oma autobiograafias kirjutas ta: "Sharoni surm on ainus pöördepunkt minu elus, millel on tõeliselt tähtsust" ja kommenteeris, et tema mõrv muutis tema isiksust "piiritust, häirimatust ootuste ja optimismi merest" "juurdunud pessimismi... igavese eluga rahulolematuse" isiksuseks.  Polanskile jäi ajakirjandusest negatiivne mulje, kuna tema arvates oli ajakirjandus huvitatud ohvrite ja kaudselt ka tema enda elu sensatsioonilisest kujutamisest, et lugejaid ligi meelitada. Teda šokeeris mitmetes uudistes väljendatud kaastunde puudumine:
Filmi põhjal lavastas Polanski muusikali "Vampiiride tants", mis esietendus 1997. aastal Viinis. Lavateos on ette kantud ka Eestis (2000).
Waltzingi Saint-Bernardi kirik

Waltzingi Saint-Bernardi kirik on kirik Belgias Valloonias Luxembourgi provintsis Arloni vallas Waltzingi külas.
Kirik asub küla keskel.
Varem oli samal kohal 1670. aastast pärinev kirik. Praegune kirik ehitati 1890.
Kirikus on Clairefontaine'i abtkonnast pärinev Clairvaux' püha Bernardi puitkuju, kihelkonna endise kaitsepühaku Trieri püha Mattiase puitkuju ning peaaltar ja kaks puuskulptuuride ja maalidega uusgooti kabelit, millest üks on pühitsetud neitsi Maarjale, teine Clairvaux' pühale Bernardile. Kivist ristimisvaagen pärineb Arloni Saint-Donat' kirikust ning selle kinkis kogudusele küree pärast II Vatikani kirikukogu. 
Kirikuplatsil on krutsifiks, millel on kujutatud püha Lamberti.
Eisch

Eisch (letseburgi keeles "Äisch") on jõgi Belgias ja Luksemburgis, Alzette'i lisajõgi.
Jõe pikkus on 49 km, valgla pindala 172 km².
Jõgi saab alguse Luksemburgis Käerjengi vallas Clemency küla põhjaosas Schockis, kus voolavad kokku ojad Millebaach, mida ülemjooksul nimetatakse Falterbaach, Këscheli oja, Wëlleschbaach ning Belgiast Messancy vallast Sélange'ist alguse saav oja. 
Sélange'ist (geograafilised koordinaadid 49°36'0" N, 5°50'30" E) 355 m kõrgusel merepinnast alguse saav oja voolab 1800 m Belgia territooriumil ning saab Belgia ja Luksemburgi piiril kokku Millebaachiga. Sellest kohast alates kannab ta ametlikult Eischi nime. Ta voolab Luksemburgi ja Belgia piirijõena ning suundub seejärel Luksemburgi territooriumile.
Mõnesaja meetri kaugusel piirist ning saab Steinforti valla Grassi küla kohal esimese vasakpoolse lisajõe Grendelbaachi (Grendel). Garniche'i vallas Kahleri külas suubub Eichi jõkke esimene parempoolne lisajõgi Eiselbaach. Seejärel voolab jõgi Steinforti valda. Hagenit läbides võtab ta vasakult vastu Koolerbachi (Autelbas' oja). Steinfortis saab ta uuesti piirijõeks. 
Piirijõena võtab ta Clairefontaine'i kohal vasakult vastu Durbachi. Pöördudes taas Luksemburgi territooriumile, voolab ta läbi Eischeni küla ning võtab seejärel vasakult vastu Bechi oja ja Millebaach. Hobscheidi lähedal Kempemillenis suubub Eischi jõkke vasakult Haardebaach.
Hobscheidist jõuab jõgi Septfontainesi. Septfontainesi ja Roodt-sur-Eischi vahel suubub Eischi vasakult Leesbech, Ansembourgi lossi juures vasakult Hoolerbaach ning Hollenfelsi lähedal Kalbaach. Edasi voolab jõgi kirdesse ning suubub Merschis kohas geograafiliste koordinaatidega 49°44'57" N, 6°06'31" E vasakult Alzette'i.
Jõe langus on 160 m.
Jõgi läbib Luksemburgis Käerjengi, Garnichi, Steinforti, Hobscheidi, Koerichi, Septfontainesi, Tuntange'i ja Merschi valda.
Eischi jõe orgu tuntakse Luksemburgis Seitsme lossi oru nime all.
Brunehaut

Brunehaut on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.
Asulad.
Brunehaut jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Celles (Hainaut)

Celles on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.
Asulad.
Celles jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Kultuurimälestiste register

Kultuurimälestiste register (2019. aastani "kultuurimälestiste riiklik register") on muinsuskaitseseaduse alusel kultuurimälestiseks tunnistatud asjade riiklik register Eestis.
Registri asutas Eesti valitsus muinsuskaitseseaduse alusel 14. oktoobril 1994, selle pidamine on sama seaduse kohaselt Muinsuskaitseameti üks põhiülesandeid (§ 7). Registri pidamist sätestab kultuurimälestiste riikliku registri pidamise põhimäärus.
Registris on kõik Eestis riikliku kaitse all olevad kultuurimälestised. Andmebaasist saab teha päringuid mälestise asukoha aadressi või katastriüksuse tunnuse, samuti mälestise registreerimisnumbri, nime ja liigi järgi. 2012. aasta suvel valmis registri mobiilirakendus.
Comines-Warneton

Comines-Warneton (hollandi keeles "Komen-Waasten") on vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis Tournai-Mouscroni ringkonnas.
Eksklaavina Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis asuv vald moodustati 1977. Warneton sai linnaõigused 1825. Läbi valla voolab Leie jõgi.
Valla pindala on 61,09 km². Vallas elas 1. jaanuari 2011 seisuga 17 806 inimest, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 292 in/km².
Comines-Warneton on kakskeelne vald. Valloonia on prantsuskeelne piirkond, aga Comines-Warnetonis on inimestel õigus vallavalitsusega suhelda ka hollandi keeles ja selles keeles antakse õpetust ka mõnes koolis.
Asulad.
Comines-Warneton jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Ajalugu.
Sel ajal, mil Madalmaad kuulusid Hispaaniale, kuulus Comines-Warnetoni ala Flandria krahvkonda. Aacheni rahuga jagati see 1668 mööda Leie jõge kaheks: jõest põhja poole jääv ala jäi Hispaaniale, lõuna poole jääv ala läks Prantsusmaale. 1678 sõlmitud Nijmegeni rahuga läks ka põhjapoolne osa Prantsusmaale, aga 1713 sai Hispaania selle Utrechti rahuga tagasi. 1815 andis Viini kongress selle maa-ala Madalmaadele ja alates 1830 kuulub see Belgiale.
1719 avati Comines's ketrusvabrik, mis töötas peaaegu kakssada aastat. Esimeses maailmasõjas rüüstas Saksa sõjavägi linna ja vedas ketrusvabriku sisustuse Saksamaale.
Jüri Rumm (film 1994)

"Jüri Rumm" on 1994. aastal valminud Eesti mängufilm.
Süžee.
Filmi tegevus toimub 1880. aastate lõpus. Peategelane on romantiseeritud hobusevaras ja röövel Jüri Rumm.
Varia.
Filmis esineb tahtlikke anakronisme. Nii on tegelaste hulgas filmi tegevusajast aastakümneid varem elanud prohvet Järve Jaan ja krahv Peter von Manteuffel.
Wikitravel

Wikitravel on vikimudelil põhinev reisiinfo portaal, mille asutasid 2003. aastal Evan Prodromou ja Michele Ann Jenkins. 
2006. aastal ostis kaubamärgi ja serverid firma Internet Brands, mis hiljem alustas ka reklaamimüüki veebilehel. Internet Brands palkas Wikitraveli asutajad jätkama Wikitraveli juhtimist konsensuspõhise projektina. Firma seletuse kohaselt oli pikaajaline plaan keskenduda Wikitravelis endiselt koostööpõhiste objektiivsete reisijuhtide koostamist, sõsarportaal World66 aga sisaldaks isiklikumaid arvustusi ja kogemusi. Seepeale asutasid mitmed saksakeelsed kaastöölised sõltumatu haruprojekti, mis jõudis internetti 10. detsembril 2006. aastal nime all Wikivoyage. Ka saksakeelne Wikitravel jäi siiski püsima.
2007. aastal pälvis Wikitravel Webby auhinna parima reisiveebi kategoorias. Samal aastal lõid Prodromou ja Jenkins kirjastuse Wikitravel Press, mis avaldab portaali sisu põhjal koostatud reisijuhte. Esimesed trükitud reisijuhid jõudsid müüki 1. veebruaril 2008. 1. aprillil 2008 lisas Internet Brands Wikitravelile Google'i reklaamiteenuse AdWords, millest registreeritud kasutajad saavad loobuda. 16. juunil 2008 nimetas ajakiri Time Wikitraveli üheks 2008. aasta 50 parimast veebilehest.
Liitumine Wikimedia projektidega.
2012. aastal tegid portaali vabatahtlikud kaastöölised ettepaneku viia portaal Wikimedia Foundationi korraldatavate Wikimedia projektide hulka koos Wikitravelist kunagi hargnenud saksa- ja itaaliakeelse reisivikiga Wikivoyage. 6. septembril 2012 kiitis Wikimedia Foundationi nõukogu ettepaneku heaks.
Internet Brands on vastu Wikitraveli liitumisele Wikimedia projektidega ning kaebas kaks Wikitraveli kaastöölist kohtusse, süüdistades neid kaubamärgi kasutusreeglite rikkumises, ebaausas konkurentsis ja vandenõus. Vastukäiguna kaebas Wikimedia Foundation kohtusse Internet Brandsi, et saada kohtult kinnitust kaastööliste õigusele luua uusi haruprojekte.
Wiki Loves Monuments

Wiki Loves Monuments (WLM) on ülemaailmne kultuurimälestiste fotovõistlus. See toimub valdavalt septembris ja pilte korjatakse Wikimedia Commonsisse.
Esimest korda korraldati võistlus 2010. aasta Hollandis. Järgmisel aastal laienes see Euroopa riikidesse (sh Eestisse) ning tunnistati ametlikult maailma suurimaks fotovõistluseks. 2012. aastal laienes see ülemaailmseks ning siis osales võistlusel umbes 15 000 fotograafi, mis on senine osavõturekord. 2013. aastal lisati umbes 370 000 fotot, mis on seni suurim piltide arv.
Eesti osavõistlus "Kultuurimälestised Vikipeediasse" toimus viis korda aastatel 2011–2015 ning seda korraldas Wikimedia Eesti. Taas viidi see läbi 2024. aastal.
Selle eeskujul käivitati 2013. aastal ka fotovõistlus Wiki Loves Earth.
Rumes

Rumes on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.
Asulad.
Rumes jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Medības

Medības (tõlkes 'jaht') on Riias alates 2012. aastast ilmuv lätikeelne jahindusteemaline ajakiri.
Ajakiri ilmub üks kord kuus.
Pecq

Pecq on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis. 
Asulad.
Schelde kallastel asuv Pecq jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Mont-de-l'Enclus

Mont-de-l'Enclus on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.
Asulad.
Mont-de-l'Enclus jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Aberratsioonikonstant

Aberratsionikonstant on aastaaberratsiooni suurim väärtus. 
Aberratsioonikonstant kirjeldab tähe aastasel liikumisel taevaskeral moodustuva ellipsi mõõtmeid. 
Aberratsioonikonstandi määramine vaatluste põhjal on seotud süstemaatiliste raskustega. Rahvusvahelisel nõupidamisel astronoomiliste konstantide asjus Pariisis 1950 otsustati jätta aberratsioonikonstant välja vahetult vaatluste põhjal määratavate fundamentaalsete astronoomiakonstantide seast ning tuletada selle väärtust edaspidi Päikese parallaksist.
Alates 1960. aastast hakati astronoomilist aberratsiooni radiolokatsiooniastronoomia arenguga arvutama tunduvalt täpsemalt planeetide radiolokatsiooni abil.
Aberratsioonikonstandi väärtuse on otsustanud Rahvusvaheline Astronoomiaunioon (2000. aastaks): "k" = 20,49552″.
Piper Perabo

Piper Lisa Perabo (sündinud 31. oktoobril 1976 Dallases) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Piper Perabo sündis Dallases ja kasvas üles Toms Riveris New Jersey osariigis. Tema ema Mary Charlotte Perabo (sündinud Ulland) on füsioterapeut ja isa George William Perabo luuleprofessor Ocean County College'is. Tema ema suguvõsa on pärit Norrast, isa oma Portugalist. Ta sai eesnime näitleja Piper Laurie järgi. Piperil on nooremad vennad Noah ja Adam. Ta lõpetas 1998. aastal kiitusega Ohio Ülikooli teatrikunsti alal.
Perabo tuntumad rollid on olnud Violet Sanford (ehk "Jersey") filmis "Coyote Ugly" ("Kole Koiott, baaris ainult tüdrukud", 2000) ning CIA agent Annie Walker teleseriaalis "Covert Affairs" ("Varjatud mina", alates 2010). 2011. aastal oli ta viimase rolli eest Kuldgloobuse parima draamasarja naisnäitleja nominent televisioonikategoorias.
Konstantin Rosée

Friedrich Konstantin von Rosée (Venemaal tuntud kui "Konstantin Maksimovitš Roze", vene keeles "Константин Максимович Розе"; 16. november (ukj 27. november) 1798 Sõõrike mõis – 6. märts 1868 Tartu) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane. Kindralmajor.
Elulugu.
Konstantin Rosée sündis Sõõrike rentniku ja Tahu mõisniku porutšik Magnus Wilhelm Rosée ja tema abikaasa Marie von Stackelbergi (1770–1843) pojana. Astus Venemaa sõjaväeteenistusse ja ülendati 1819. aastal ohvitseriks: temast sai kaardiväe jäägripolgu praporštšik. 1833. aastal anti talle kaardiväepolkovniku auaste. Tema sõjaväeline karjäär tipnes kindralmajori aukraadiga, mille ta sai 1843. aastal. 1847. aastal anti talle Püha Georgi IV klassi orden.
Vorbuse mõis.
1853. aastal pantis ta Friedrich von Hoyningen-Huene käest kolmeks aastaks Vorbuse mõisa. Pärast pandilepingu lõppemist müüsid Hoyningen-Huene pärijad selle talle päriseks. 1868. aastal kinnistati see tema tütarde nimele.
Perekond.
Ta abiellus 2. oktoobril 1827 Viljandis oma lelletütre Kitty von Stackelbergiga (1798−?), kes oli Adavere mõisniku Bernhard Caspar von Stackelbergi (1768–1845) ja tema abikaasa Helene Luise von Vietinghoffi (1772–1800) tütar. Abielust sündisid:
Ilmaütlev kääne

Ilmaütlev kääne ehk abessiiv (lühend ABE, ABESS) ehk karitiiv ehk privatiiv (lühend PRIV) on kääne, mis väljendab käändsõna referendi puudumist. 
Eesti keel.
Eesti keeles on ilmaütleva käände lõpp "-ta". Ilmaütlevas käändes sõnale lisatakse eriti kõnekeeles eessõna "ilma".
Omadussõnaline täiend käändes ei ühildu (jääb omastavasse käändesse: "suurema kärata"). Ka määruste rinnastamisel jäetakse ilmaütlevasse käändesse tavaliselt ainult viimane fraas ("kisa ja kärata"; võimalik ka "kisata ja kärata"). 
Ilmaütlev kääne on ka "ma"-tegevusnimel ("-mata"). 
Ersa keel.
Ersa keeles on ilmaütleva käände lõpp -втомо.
Inari saami keel.
Inari saami keeles on abessiivi lõpp "-táá".
Tegusõnadel on abessiivse tähendusega vorm lõpuga "-hánnáá", "-hinnáá" või "-hennáá".
Koltasaami keel.
Koltasaami keeles on abessiivi lõpp "-tää".
Tegusõnadel on abessiivse tähendusega vorm lõpuga "-ǩâni" või "-kani".
Mokša keel.
Mokša keeles on ilmaütleva käände lõpp -фтома.
Soome keel.
Soome keeles on ilmaütleva käände lõpp vastavalt vokaalharmooniale "-tta" või "-ttä" ("rahata" 'rahata'). 
Käänet kasutatakse käändsõnadel vähe, selle asemel kasutatakse partitiivi koos eessõnaga "ilman" ("ilman rahaa" 'ilma rahata').
Mõnes murdes on abessiivi lõpp "-ti". Selle lõpuga on moodustatud kirjakeele sõnad "huoleti" ja "ääneti".
Omadussõnaline täiend ühildub käändes. 
Ilmaütlev kääne on ka III infinitiivil ("-matta", "-mättä"; "laulamatta" 'laulmata').
Andrzej Wajda

Andrzej Witold Wajda ['andžei v'aida] (6. märts 1926 Suwałki – 9. oktoober 2016 Varssavi) oli Poola filmilavastaja.
Ta on tuntud eelkõige oma sõjafilmide triloogiaga, kuhu kuuluvad filmid "Põlvkond" ("Pokolenie", 1954), "Kanal" ("Kanał", 1956) ning "Tuhk ja teemant" ("Popiół i diament, "1958).
Neli tema filmi on olnud parima võõrkeelse filmi Oscari nominendid: "Tõotatud maa" ("Ziemia Obiecana", 1975), "Wilko neiud" ("Panny z Wilka", 1979), "Raudmees" ("Człowiek z żelaza", 1981) ja "Katõn" ("Katyń", 2007). Tema film "Raudmees" pälvis Kuldse Palmioksa 34. Cannes'i filmifestivalil.
Abhaasi ANSV

Abhaasi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (lühendnimi Abhaasi ANSV; vene keeles Абхазская Автономная Советская Социалистическая Республика; abhaasi keeles Аҧснытәи Автономтә Советтә Социалисттә Республика; gruusia keeles აფხაზეთის ავტონომიური საბჭოთა სოციალისტური რესპუბლიკა) oli Nõukogude Liidu autonoomne vabariik Gruusia NSV koosseisus.
See moodustati veebruaris 1931 Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi Abhaasia baasil.
Abhaasi ANSV põhiseadus võeti vastu 2. augustil 1937. Kõrgeim seadusandlik organ oli Abhaasi NSV Ülemnõukogu, mis valiti 4 aastaks, koos Abhaasi ANSV Ülemnõukogu Presiidiumiga. Kõrgeim täitesaatev organ oli Abhaasi ANSV Ministrite Nõukogu. Abhaasi ANSV-l oli Rahvuste Nõukogus 11 saadikut.
Aastal 1990 kuulutas Abhaasi ANSV end suveräänseks nõukogude sotsialistlikuks vabariigiks (Abhaasi NSV). Kui Gruusia veebruaris 1991 teatas NSV Liidust lahkulöömisest, siis Abhaasi NSV teatas soovist jääda liitu ning minna kavandatud Suveräänsete Riikide liitu.
Abhidharma

Abhidharma (sanskriti keeles अभिधर्म ("abhidharma") 'seadmuste kohta, seadmuste üle'; paali keeles अभिधम्म ("abhidhamma"); hiina keeles 阿毗達磨 (阿毗达磨; "āpídámó"; jaapani keeles 阿毘達磨 ("abidatsuma"); vietnami keeles "A-tì-đạt-ma"; tiibeti keeles ཆོས་མངོན་པ ("chos mngon pa"); korea keeles 아비달마) on budismis õpetus seadmustest (põhimõistetest) ning neid selgitavad tekstid. 
Abhidharma õpetus kujunes 3.–2. sajandil eKr aagama suutrates kasutatud mõistete süstemaatilise kokkuvõttena.
Abhidharma tekstid koondati budistliku kaanoni "Tripiṭaka" osaks nimega "Abhidharmapiṭaka". Tervikuna on säilinud ainult theravaada koolkonna paalikeelse "Tipiṭaka" osa "Abhidhammapiṭaka". Sarvastivaada koolkonna "Abhidharmapiṭaka" on säilinud tõlkena sanskriti keelest hiina ja tiibeti keelde. Hiljem loodi mitmeid mittekanoonilisi abhidharma tekste, nagu Vasubandhu "Abhidharmakośa "ja Asanga "Abhidharmasamuccaya".
Abhidharma hõlmab seadmuste loetelusid ehk maatrikaid, nende klassifikatsioone ja definitsioone. Abhidharma süsteemis jaotatakse kõik seadmused kahte ossa: kokkupandud ja kokkupandamatud seadmused.
Esimesse kuuluvad kõik põhjuslikud seadmused, mis hoiavad käigus sansaarat. Kokkupandud seadmuste arv on eri süsteemides erinev. Sarvastivaada abhidharma kirjeldab 75 seadmust, joogatšaara 100, theravaada erinevad tekstid 170 või 202. Abhidharmas grupeeritakse seadmusi mitmel viisil. Tuntuim on jaotus viide kuhja, mida tõlgendatakse kui isiksuse koostisosasid. Kokkupandud seadmusi iseloomustab kolm tunnust: püsitus, kannatus ja isetus. Kokkupandamatu seadmus on nirvaana, mõnes süsteemis veel ka ilmaruum.
Ellen DeGeneres

Ellen Lee DeGeneres (sündinud 26. jaanuaril 1958 Metairies Louisiana osariigis) on Ameerika Ühendriikide koomik, saatejuht ja näitleja. Ta juhtis aastatel 1994–1998 ning taas aastatel 2003–2022 jutusaadet "The Ellen DeGeneres Show", mille eest ta on võitnud mitu Emmyt.
Isiklikku.
DeGeneres on alates 16. augustist 2008 abielus Portia de Rossiga. DeGeneres on taimetoitlane, kes kutsub ennast "suureks looma armastajaks". De Rossi on samuti taimetoitlane.
Särgiskandaal

Särgiskandaal oli poliitiline skandaal Eestis 2005. aastal, mille tulemusena astus kaitseministri ametist tagasi Jaak Jõerüüt.
Skandaali käik.
Jaak Jõerüüdi kaitseministriks oleku ajal läks kaduma mälupulk Kaitseministeeriumi andmetega 300 000 mehe kohta. Need oli mõeldud kasutamiseks Kaitseministeeriumi tarkvaras kutsealuste ja reservi arvatute andmete haldamisel. Mälupulga kadumine tuli ilmsiks, kui see 2005. aasta 13. juuni õhtul Tallinnas Tammsaare pargist leiti ja viidi Kaitsepolitseiametisse. Sama päeva hommikul oli Jõerüüt katkestanud komandeeringu 13.–19. juunini toimunud International Paris Air Show’le, kuhu ta oli sõitnud, et võimaliku relvahanke huvides tutvuda õhutõrjesüsteemide pakkujate toodanguga. Ootamatut hommikust otsust ja tagasipöördumist 13. juunil Tallinna ilma näitusele jõudmata seletas Jõerüüt veaga ajaplaneerimises ja kehva hotelliga.
27. septembril saatis Kaitsepolitsei mälupulga edasi Andmekaitse Inspektsiooni, kes algatas väärteomenetluse isikuandmete kaitse seaduse rikkumise kohta.Otse enne seda, 26. septembril 2005 esitas Jõerüüt tagasiastumisavalduse põhjendusega, et tema alluvusse kuulunud Eesti Sõjamuuseum - kindral Laidoneri Muuseumi direktor Indrek Tarand kandis Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio vahelisel jalgpallimatšil T-särki kirjaga "Kommarid ahju!". Üks särgil kommariks nimetatud isikutest oli Jõerüüt, kes kommenteeris: "See pilt vapustas mind. Kui poliitilises võitluses hakatakse tõsiselt ja muretult kasutama ahju ajamise teemat, siis minu jaoks on see piir ületatud." Särgi "Kommarid ahju" mõtles välja, trükkis, kujundas ja lasi 1200 eksemplaris ringlusse ajalehe KesKus peatoimetaja ja hilisem parlamendiliige (Riigikogu XII koosseis) Juku-Kalle Raid.
Oktoobri alguses sai Jõerüüdi asemel kaitseministriks Jürgen Ligi.
Mouscron

Mouscron () on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis Tournai-Mouscroni ringkonnas. Mouscron sai linnaõigused 1986. aastal.
Asulad.
Mouscron jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Christoph von Derfelden

Christoph von Derfelden (22. mai/1. juuni 1681, Rootsi kuningriik – 20./31. oktoober 1750, Tallinna kubermang Venemaa keisririik) oli Eestimaa mõisnik ja rüütelkonnategelane.
Derfeldenite suguvõsast Christoph von Derfelden sündis Kloostri mõisniku Detloff von Derfeldeni (1642–1707) ja tema abikaasa Anna Margarethe (sündinud von Tiesenhausen; 1656–1698) viienda lapsena.
Ta teenis Venemaa keisririigi sõjaväes ja oli ratsaväekindrali auastmes.
Ta oli hiljem Eestimaa maanõunik ning talle kuulusid Läänemaa Kloostri ja Harjumaa Paunküla mõis.
Perekond.
Christoph von Derfelden oli abielus kaks korda. Tema esimene abikaasa oli Margarethe Wilhelmine von Löwen (1685–1710), kes oli Koluvere mõisniku ja Eestimaa asekuberneri Friedrich von Löweni (1654–1744) ja tema abikaasa Elisabethi (sündinud von Nieroth) tütar. Abielust sündis:
Hiljem abiellus Christoph von Derfelden Anna Elisabeth von Bistramiga (1699–1774), kes oli Eestimaa rüütelkonna peamehe ja Riisipere mõisniku Bengt Heinrich von Bistrami (1667–1724) ja tema abikaasa Margarethe Elisabethi (sündinud vabapreili von Fersen; 1669–1710) tütar. Abielust sündisid:
Viljaveski

"Viljaveski" oli Eesti Televisiooni saatesari aastatel 1982–1992, milles käsitleti maaelu, põllumajanduse ja aianduse probleeme. Avasaade oli eetris 10. oktoobril 1982 ja viimane, 270. saade, oktoobris 1992.
Saatejuhid olid Mati Narusk, Märt Müür ja Rein Hanson, harvem Erni Järvsoo ja Aleksander Vimberg, Tartu stuudiost ka Rein Joamets. 1991. aastal juhtis saadet ka Ülo Tootsen. Viimasel hooajal saatejuhtide ring laienes ja nende hulka kuulusid näiteks Georg Pelisaar, Ragnar Kond, Jüri ja Maive Rute.
Christoph von Derfelden (täpsustus)

Christoph von Derfelden on olnud mitme Derfeldenite suguvõsa liikme nimi:
Hensies

Hensies on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.
Asulad.
Hensies hõlmab järgmisi omavalitsusi, asulaid ja piirkondi:
Abhidhammapiṭaka

Abhidhammapiṭaka (paali "abhi" 'kõrgem, kohal, üle’; "dhamma" 'õpetus'; "piṭaka "'korv, kogu') ehk Abhidhamma korv ehk ‘kõrgema õpetuste kogu’ on Buddha õpetuste süstematiseeritud kogumik, mis on Paali kaanoni ("Tipiṭaka") kolmas ja viimane osa. Kuigi postkanoonilised kroonikad ja kommentaarid kirjeldavad maatrikate ettelugemist esimesel Budistide suurkogul, pole uurijad selle koostamise aja suhtes üksmeelel. Abhidhammas on koondatud ja süstematiseeritud kõik põhilised Buddha õpetused ja analüüsid, mis selgitavad meele (paali: nāma) ja mateeria (paali: rūpa) ning nähtuste (keskkond) omavahelisi suhteid ning kirjeldavad suhtelise ja absoluutse tõe olemust.
"Abhidhammapiṭaka" koosneb 7 osast ja on oma olemuselt süstematiseeritud filosoofilis-psühholoogiliste Buddha õpetuste kogumik, mis valmis ilmselt peale kolmandat budistlikku suurkogu. See hõlmab seadmuste loetelusid ehk maatrikaid, nende klassifikatsioone ja definitsioone, See on puhtteoreetiline, teemade põhiselt summeeritud Buddha õpetuse analüütiline esitlus tabelitena ja loeteludena, mida tuntakse ka paalikeelse ‘"mātikā"’ ehk maatrika nime all. Üldjoontes esindab "Abhidhammapiṭaka" püüet Buddha kõneluste põhjal luua sidusat ja kõikehõlmavat õpetuse esitust. A. sisaldab palju kordusi, parandusi ja liigitusi.
Abhidhamma analüüsib nähtuseid ülima (kokkupandamatu, absoluutne) ja konventsionaalse (kokkupandud, põhjuslikud, suhteline) tõe kontekstis, millest tuntuim on ehk analüüs viiest isiksuse koostisosast (paali: pancakkhandha), milleks on 1. Vorm ehk mateeria (paali: rūpa), 2. Tunne ehk tundmine (paali: vedanā), 3. Arusaam ehk mõtestamine ehk mõiste (paali: sañña), 4. Tahteline tegevus ehk tungid ehk meeleolud (paali: sankhārā), ja 5. Teadvus (paali: viññāna).
"Abhidhamma"’d erinevad koolkonniti, peegeldades vastava koolkonna teooriate rõhuasetusi. Kagu-Aasia theravaada abhidharmale lisaks on säilinud ka Loode-India sarvastivaada koolkonna abhidharma. Kui Sarvastivaada koolkond (v.a vaibhaašika koolkond Kashmiris) kinnitab, et nende abhidharma tekstid pärinevad eri autoritelt, siis theravaada koolkond kinnitab, et nende käsituses olev "Abhidhamma" on Buddha enda sõnastatud ja selgitatud.
Abhidhammapiṭaka sisaldab:
Buddhaghosa järgi määras Abhidhamma järjekorra kindlaks Sāriputta, kes pani paika ka "Paṭṭhāna" numeratsiooni.
Péruwelz

Péruwelz on prantsuskeelne linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis. Péruwelz sai linnaõigused 1825. aastal. 
Asulad.
Péruwelz jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Vana hõbe

"Vana hõbe" oli Eesti Televisiooni saatesari aastatel 1972–1979, milles Hardi Tiidus rääkis Vana-Kreeka ja Vana-Rooma ajaloost.
Pealkirjaga "Vana hõbe. Lugusid Vana-Kreekast ja Vana-Roomast" andis Hardi Tiidus 1997. aastal välja ka raamatu.
Pealkirjaga "Vana Hõbe. Hardi Tiidus ja inimesed tema ümber" avaldas Toivo Tootsen aastal 2013 elulooraamatu.
La Louvière

La Louvière () on prantsuskeelne linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.
Enne valdade liitmist 1977. aastal elas La Louvière'is 23 052 elanikku. 50 kilomeetri kaugusel Brüsselist lõunas asuv La Louvière sai linnaõigused 1985. aastal.
Asulad.
La Louvière jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Jupiter (saade)

"Jupiter" oli Eesti Televisiooni saatesari aastatel 1970–1991, milles tutvustati Eesti kinodes linastuvaid filme.
Esimene "Jupiteri" saade oli eetris 6. detsembril 1970, viimane 15. septembril 1991. 
Sarisaadet juhtis alguses Valdo Pant, hiljem Ahto Vesmes. Saate toimetajad on olnud Toomas Sootna ja Enn Eesmaa.
Sarja eelkäijaks oli 4. septembril 1968 alustanud "Kuu kinoekraan", mida juhtis teleajakirjanik Aivo Barbo.
"Jupiteri" nime ristiisa oli esimene saatejuht Valdo Pant, kes ilmus esimest korda vaatajate ette selle jupiterlambi all istudes detsembris 1970. Pärast Pandi surma 1976 võttis teatepulga üle Ahto Vesmes. 
Aprillis 2020 alustas Eesti Rahvusringhäälingus tööd voogedastusplatvorm Jupiter, mis on saanud nime just selle filmisaate auks.
Gerhard Ertl

Gerhard Ludwig Ertl (sündinud 10. oktoobril 1936 Bad Cannstattis Stuttgardis) on saksa füüsik ja keemik, kelle uurimisvaldkond on füüsikaline keemia. 2007. aastal pälvis ta Nobeli keemiaauhinna oma uuringute eest keemiliste protsesside kohta tahketel pindadel.
Ta õppis füüsikat 1955–1957 Stuttgardi Ülikoolis, 1957–1958 Pariisi Ülikoolis ja 1958–1959 Müncheni Ülikoolis ning sai 1961. aastal magistrikraadi Stuttgardi Ülikooli juures. 1965. aastal kaitses ta Müncheni Tehnikaülikooli juures doktoriväitekirja. 
Pärast seda töötas ta Müncheni Tehnikaülikoolis (1965–1968), Hannoveri Ülikoolis (1968–1973) ja Müncheni Ülikoolis (1973–1986). 1970. ja 1980. aastatel oli ta ka külalisprofessor California Tehnoloogiainstituudis, Milwaukee Ülikoolis ja California Ülikooli juures Berkeleys. 1986 sai temast professor Berliini Vabas Ülikoolis ja Berliini Tehnikaülikoolis ning 1996 Berliini Humboldti Ülikoolis. 1986–2004 oli ta Max Plancki Ühingu Fritz Haberi instituudi direktor.
Tema uurimistöö pinnakeemia valdkonnas on aidanud arendada kütuseelementide tööprotsessi ning mõista katalüütiliste konverterite tegevust ja raua roostetamist. Uurimistöös on ta võimaluse korral kasutanud kõige uuemaid meetodeid, näiteks madala energiaga elektronide difraktsiooni, ultraviolett-fotoelektronide spektroskoopiat ja skaneerivat tunnelmikroskoopiat, ning sageli väga tulemuslikult. 
Koos Gábor A. Somorjaiga pälvis ta 1998. aastal materjalide pinnaomaduste uurimise eest Wolfi keemiaauhinna ning 2007. aastal tunnustati tema tööd Nobeli keemiaauhinnaga.
Tunnustus.
Ta on valitud ka Berliini-Brandenburgi Teaduste Akadeemia liikmeks ja Baieri Teaduste Akadeemia välisliikmeks.
Roger Kornberg

Roger David Kornberg (sündinud 24. aprillil 1947 Saint Louises Missouri osariigis) on Ameerika Ühendriikide biokeemik, Nobeli auhinna laureaat.
Ta pälvis 2006. aastal Nobeli keemiaauhinna eukarüootse transkriptsiooni molekulaarse baasi uurimise eest.
Kornberg lõpetas 1967. aastal Harvardi Ülikooli keemia alal ning kaitses 1972. aastal Stanfordi Ülikoolis doktoritöö füüsikalisest keemiast. 1978. aastast on ta Stanfordi Ülikooli Meditsiinikooli struktuuribioloogia professor.
Robert Grubbs

Robert Howard Grubbs (27. veebruar 1942 Possum Trot, Kentucky – 19. detsember 2021) oli Ameerika Ühendriikide keemik, Nobeli keemiaauhinna laureaat (2005).
Grubbs lõpetas Florida Ülikooli keemia alal ning kaitses samas ka magistritöö. Doktorikraadi sai ta Columbia Ülikoolist. 1978. aastast töötas ta California Tehnoloogiainstituudis keemiaprofessorina.
2005. aastal sai ta koos Richard Schrocki ja Yves Chauviniga Nobeli keemiaauhinna alkeenide metateesimeetodi väljatöötamise eest orgaanilises sünteesis.
Tema järgi on nime saanud Grubbsi katalüsaator.
Tunnustus.
Ta on valitud ka Poola Teaduste Akadeemia välisliikmeks.
Buddy Hackett

Buddy Hackett (õieti Leonard Hacker; 31. august 1924 Brooklyn – 30. juuni 2003 Malibu, California) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.
Hamish Linklater

Hamish Linklater (sündinud 7. juulil 1976 Great Barringtonis Massachusettsis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kevin McDonald

Kevin Hamilton McDonald (sündinud 16. mail 1961 Montréalis Québecis) on Kanada näitleja ja koomik.
Richard Schrock

Richard Royce Schrock (sündinud 4. jaanuaril 1945 Berne'is Indianas) on Ameerika Ühendriikide keemik, Nobeli auhinna laureaat.
2005. aastal sai ta koos Robert Grubbsi ja Yves Chauviniga Nobeli keemiaauhinna metateesimeetodi väljaarendamise eest orgaanilises sünteesis.
Schrock lõpetas 1967. aastal California Ülikooli Riverside'is ja sai 1971. aastal doktorikraadi Harvardi Ülikoolist. 1975. aastal asus ta tööle Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti, 1980. aastal sai ta sealsamas professoriks.