tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Füüsikaline maailmapilt

Füüsikaline maailmapilt on mingile ajaperioodile iseloomulik ettekujutus sellest, kuidas materiaalne maailm on üles ehitatud ning millised seosed ja seaduspärad selles kehtivad, vastavalt füüsikateaduse selleks ajaks üldiselt omaks võetud uurimistulemustele.
Füüsikaline maailmapilt tähendab füüsikaliste teadmiste konteksti, millesse uued lisanduvad teadmised kas sobituvad või siis sunnivad maailmapilti muutma.
Füüsikalise maailmapildi aluseks on usk teaduse meetodisse.
Ajalooline areng.
Piiratud kujul hakkas füüsikaline maailmapilt mütoloogilise maailmapildi rüpes kujunema juba antiikajastul.
Mehaaniline maailmapilt kujunes välja 18. sajandi lõpuks Galilei, Descartesi, Huygensi ja peamiselt Newtoni tööde põhjal. Mehaaniline maailmapilt peab oluliseks kehi, nende liikumist ja vahetul kontaktil ilmnevat vastastikmõju.
Elektromagnetiline maailmapilt kujunes välja 19. sajando lõpuks Michael Faraday ja Maxwelli tööde tulemusena. Erinevalt mehaanilisest maailmapildist tähtsustab vastastikmõju vahendit – välja.
Relativistlik maailmapilt tekkis 1905–1916 Albert Einsteini tööde põhjal. Lisas varasemale Absoluutse kiiruse printsiibi. Ilmnes pikkuse ja aja suhtelisus (relatiivsus).
Kvantmehaaniline maailmapilt kujunes välja 1924–1930 Niels Bohri, de Broglie, Schrödingeri, Heisenbergi, Pauli ja Diraci tööde tulemusena. Lisandusid dualismiprintsiip ja tõenäosuslikuse printsiip.
Kaasaegne maailmapilt kujunes 20. sajandi teisel poolel seoses spinni jõudmisega statistilisse füüsikasse (fermionide ja bosonite eristamine), tugeva ja nõrga vastastikmõju avastamisega ning algosakestestandardmudeli loomisega.
Thomas Huxley

Thomas Henry Huxley (4. mai 1825 Ealing – 29. juuni 1895 Eastbourne) oli inglise loodusteadlane, kes oli tuline Charles Darwini evolutsiooniteooria pooldaja – seetõttu on teda nimetatud ka Darwini buldogiks.
Huxley kuulus debatt Oxfordi piiskopi Samuel Wilberforce'iga oli aluseks Darwini evolutsiooniteooria laialdasele heakskiidule, samuti Huxley enda populaarsusele. Wilberforce'i ärritas enim evolutsiooniteooria väide, et inimene on (fülogeneetiliselt) lähedalt seotud ahvidega.
Vaatamata sellele, et mõnes Darwini idees (näiteks gradualism ja looduslik valik) polnud ta päris kindel, toetas ta avalikes väljaastumistes alati ühepoolselt Darwinit.
Huxley oli esimene, kes argumenteeris lindude põlvnemise roomajatest. Sellele järeldusele jõudis ta pärast ürglinnu arheopterüksi luustiku võrdlemist väikese kahel jalal kõndiva lihasööja sisaliku "Compsognathuse" luustikuga.
Oma religioossetelt vaadetelt oli Huxley agnostik. Ehkki jumala(te) olemasolus on kaheldud juba aastatuhandeid, leiutas Huxley terminid "agnostik" ja "agnostitsism" (avalikus kirjasõnas esmakordselt 1870). Sellega vastandas ta end oma kaasaegsetele intellektuaalidele, kes väitsid metafüüsilist tõde teadvat ning keda ta nimetas "istideks" ja võrdles gnostikutega varakristlikus tähendustes – nendega, kes valdavad vaimulikku tõde. Tema sõnakasutuses on nähtud ka vihjet tundmatule jumalale, kellele Ateenas oli altar püstitatud, kuid Huxley ise eitas seda.
Universal Horror

"Universal Horror" on õudusfilmide sari, mis toodeti filmistuudios Universal Studios 1920.–1950. aastatel.
Brad Renfro

Bradley Barron Renfro (tuntud laiemalt kui Brad Renfro; 25. juuli 1982 Knoxville, Tennessee – 15. jaanuar 2008 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja.
Elulugu.
Bradley Barron Renfro sündis tehasetöölise Mark Renfro ja tema abikaasa Angela pojana. Peamiselt kasvatas teda isapoolne vanaema Joanne.
Kümneaastase Bradi talendi avastas tuntud režissööri ja produtsendi Joel Schumacheri tollane personaliagent Mali Finn. Vaatamata sellele, et poisil oli selja taga ainult üks osatäitmine narkovastase programmi DARE rahastatud koolinäidendis, märkas Finn tema annet ja juba 11-aastaselt sai Brad Renfro esimese peaosa Schumacheri filmis "Klient" (1994).
Neliteist aastat kestnud näitlejakarjääri vältel mängis Renfro kokku 26 filmis ja telesarjas. Tema tuntud osatäitmiste hulgas on Huckleberry Finn filmis "Tom ja Huck" (1995), noor Michael Sullivan filmis "Noored kuked" (1996), Todd Bowden Stephen Kingi jutustusel põhinevas filmis "Andekas õpilane" (1998) ning Marty Pucciot tõsielusündmustel põhineval filmis "Bully" (2001), mille juures Renfro oli ise ka kaasprodutsent.
Brad Renfro on kirjutanud stsenaariumi Roger Bourdeau lühifilmile "Meter Man" (2000).
Juba lapsest peale kahjustasid Renfro mainet ja karjääri üha süvenev uimastisõltuvus ja kuritegelikud kalduvused. 1990. aastatel pidas politsei ta vähemalt kolmel korral kinni seoses narkootikumide omamisega. Viimati vahistati ta narkohaarangu käigus 2005. aastal Los Angeleses ja mõisteti kolmeks aastaks tingimisi vangi, kohustusega osaleda uimastirehabilitatsiooni programmis. Samuti oli teda korduvalt karistatud joobes ja juhiloata sõidukijuhtimise eest ning korra ka katse eest Floridas jahti ärandada.
15. jaanuaril 2008 leiti 25-aastane näitleja oma Los Angelese korterist surnuna. Surma põhjuse avalikustas koroner 8. veebruaril, tema lahkamisaruande kohaselt põhjustas näitleja surma heroiini ja morfiini üledoos.
20. jaanuaril 2008 toimus North Knoxville'is Tennessee osariigis Brad Renfro hüvastijätutseremoonia ja 21. jaanuaril maeti ta Blaine'i Red House'i kalmistule.
Brad Renfrost jäi maha poeg Yamato Renfro, kes elab koos emaga Jaapanis ja kelle olemasolust sai avalikkus teada alles näitleja matusepäeval.
Artjom Sergejev

Artjom Fjodorovitš Sergejev (vene keeles "Артём Фёдорович Сергеев"; 5. märts 1921 Moskva – 15. jaanuar 2008 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralmajor). Ta oli tuntud revolutsionääri Fjodor Sergejevi poeg ja Nõukogude Liidu kauaaegse riigijuhi Jossif Stalini kasupoeg.
Elulugu.
Ta sündis Jelizaveta ja Fjodor Sergejevi peres. Tema isa, kelle parteiline varjunimi oli ka "Artjom", oli Stalini lähedane sõber ja võitluskaaslane. Ta hukkus viis kuud pärast poja sündi toimunud lennuõnnetuses.
Oma sõbra surma järel võttis Stalin Artjomi oma perre kasvatada ja ta kasvas üles koos Stalini poja, temaga ühevanuse Vassiliga. Kuna Stalin oli hõivatud, kasvasid aastatel 1923–1927 poisid peamiselt lastekodu personali hoole all, mille juhid olid Artjomi ema ja Stalini abikaasa Nadežda. Artjom veetis Staliniga koos aega peamiselt Stalini puhkuste ajal lõunas.
Lisaks Vassili Stalinile lävis Sergejev mitmete parteitegelaste ja sõjaväelaste poegadega. Tema üks lähemaid sõpru oli Mihhail Frunze poeg Timur Frunze, kes hukkus 1941. aastal.
Artjom Sergejev jäi Stalini perekonda kuni 16. eluaastani, pärast seda astus suurtükiväekooli, mille lõpetamise järel 1940. aastal alustas tegevteenistust Punaarmees. Osales Teises maailmasõjas, langes sakslaste kätte sõjavangi ja põgenes. Oli seejärel seotud ka partisaniliikumisega.
Sergejev juhatas pärast sõda õhutõrjevägede 9. diviisi. Ta läks erru 1981. aastal
Sergejevi sõjaväeline karjäär on võrdlemisi tavaline, oluliseks peetakse just tema mälestusi, mis kajastavad elu Stalini perekonnas. Tema mälestusi on kasutanud oma teostes mitmed kaasaegsed vene ja teiste riikide ajaloolased, nende seas ka Briti ajaloolane Simon Sebag Montefiore.
Uudo Timm

Uudo Timm (sündinud 20. märtsil 1959) on eesti zooloog (terioloog), looduskaitsja ja teaduse populariseerija.
Elukäik.
Aastatel 1982–1993 töötas Tallinna Loomaaias osakonnajuhatajana.
1993–1997 oli ta Keskkonnaministeeriumi looduskaitseosakonnas liigikaitse peaspetsialist, aastast 1997 Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskuse looduskaitsebüroo (hilisema nimega loodusbüroo) juhataja.
Aastatel 1993–2000 juhtis ta CITESi konventsiooni elluviimist Eestis, samuti on ta osalenud Eesti looduse infosüsteemi (EELIS) rajamisel.
Teadustöö.
Oma teadustöös on ta põhjalikult käsitlenud mitmete pisiimetajate, näiteks unilaste ja lendorava, ökoloogiat, levikut ja süstemaatikat.
Ta on 1980. aastal loodud Eesti Terioloogia Seltsi asutajaliige, olnud ka seltsi esimees.
Teaduse populariseerimine.
Uudo Timm on olnud nii dokumentaal- kui ka mängufilmide loodusteemade konsultant, näiteks:
Ta muu hulgas järgmiste loodushariduslike aimeteoste kaaskoostaja:
Tema tehtud loodusfotosid on avaldatud paljudes loodusteemalistes voldikutes ja kümmekonnas loodusraamatus.
Uudo Timm on loodusteadlase ja -kaitsjana olnud sage külaline nii Eesti Televisiooni keskkonnasaates "Osoon" kui ka muudes loodussaadetes. 
Koos Haldi Saarna-Normetiga oli ta 2013. aastal Vikerraadio saatesarja "Looduse lemmikud" kaasautor. 
 "Raha võim on loodusega koos eksisteerimise oskuse ära tapnud. See, et me oleme üks osa loodusest, ei ole suurel osal inimestest enam üldse kõrvade vahel. Trambime nagu elevandid portselanipoes."
Järvkaisel

Järvkaisel ehk järvekõrkjas ("Schoenoplectus lacustris", sünonüüm "Scirpus lacustris") on lõikheinaliste sugukonda kuuluv veetaim. 
Taime vars on 50–200 cm pikk. Varrel puuduvad enamasti lehed, õisik asub õie lehtedel. Taim õitseb juunist juulini. 
Järvkaisel sarnaneb väga kareda kaislaga ("Schoenoplectus tabernaemontanii"). 
Järvkaisel kasvab enamasti mageveekogudes. Eestis on ta tavaline, vähem leidub saartel.
Adolfo Nicolás

Adolfo Nicolás (29. aprill 1936 – 20. mai 2020) oli hispaania katoliku preester, 2008–2016 jesuiitide ordukindral.
Nicolás sündis Villamuriel de Cerratos Palencia provintsis Hispaanias. Ta liitus Aranjuezis asuva jesuiitide kolleegiumiga ja võeti 15. septembril 1953 noviitsiks. Ta õppis Alcalá ülikoolis filosoofiat ja sai litsentsiaadikraadi filosoofias. 1960 siirdus ta Jaapanisse, kus ta huvitus jaapani kultuurist ja õppis 1964–1968 Tōkyō ülikoolis teoloogiat. 1968–1971 õppis ta Rooma Gregoriuse ülikoolis semiootikat ja sai teoloogias magistrikraadi.
Nicolás ordineeriti 17. märtsil 1967 preestriks. Ta osales jesuiitide üldkongregatsioonil 1995. Nicolás sattus 1998 vastuollu Vatikani poliitikaga, kuna nõudis Aasia kogudustele rohkem sõltumatust.
Nicolás valdas lisaks emakeelele inglise, prantsuse, jaapani ja itaalia keelt.
Johnstoni atoll

Johnstoni atoll on Vaikses ookeanis asuv saar.
Pindala 130 km², sellest maad 2,67 km².
See on Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala. Seal asub USA mereväebaas.
Olev Meremaa

Olev Meremaa (21. oktoober 1936 – 19. jaanuar 2021) oli eesti matemaatik, nudist ja Eesti Nudistide Seltsi esimees.
Ta lõpetas 1955. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika osakonna. Ta on füüsika-matemaatikakandidaat.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ühe aasta õpetajana Viivikonnas ning aastatel 1961–1962 matemaatika ja füüsika õpetajana Tallinna 46. Keskkoolis. Seejärel on ta töötanud teadusliku töötajana, sealhulgas Eesti Informatsiooni Instituudis. 
1. mail 1974 Olev Meremaa arreteeriti nõukogudevastase meeleavalduse pärast ja vallandati hiljem töökohalt.
Isiklikku.
Tema isa oli August Meremaa (kuni 31. augustini 1935 August Birken, 10. mai 1904 Jõhvi vald, Virumaa – 8. august 1941 Virumaa), kes lõpetas 1937. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, esitas 1940. aastal oma kandidatuuri Riigivolikogu 71. valimisringkonnas ja tapeti Nõukogude Liidu sõjaväelaste poolt Varja küla lähedal.
Raivo Mänd

Raivo Mänd (sündinud 2. detsembril 1954 Saaremaal) on eesti zooloog ja loomaökoloog.
Hariduskäik.
Ta õppis aastail 1961–1973 Randvere algkoolis, Kingissepa (Kuressaare) 8-klassilises Koolis ja Viktor Kingissepa nimelises Kingissepa (Kuressaare) Keskkoolis (Saaremaa Ühisgümnaasium). Lõpetas 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina "cum laude". Kaitses 1986. aastal Tartu ülikoolis väitekirja "Ökoloogiliste tegurite mõjust linnumunade morfoloogiliste näitajate populatsioonisisese muutlikkuse dünaamikale" ja sai bioloogiakandidaadi (PhD) kraadi.
Töökäik.
Aastatel 1977–1998 töötas Eesti Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis teadurina, laborijuhatajana, juhtivteadurina ja osakonnajuhatajana.
Aastail 1992–2021 töötas Tartu Ülikoolis loomaökoloogia korralise professorina (1992–2007 – Zooloogia ja hüdrobioloogia instituudis, alates 2007 – ökoloogia ja maateaduste instituudi (ÖMI) zooloogia osakonnas). Juhatas aastail 2005–2021 TÜ ÖMI zooloogia osakonda (aastatel 2005–2007 TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituut), kus ühtlasi oli ka loomaökoloogia õppetooli juhataja. Alates 2021. aastast emeriitprofessor.
Teadustöö ja õppetöö kõrgkoolis.
Tema uurimistöö kuulub peamiselt evolutsioonilise linnuökoloogia ja käitumisökoloogia valdkonda.
Ta õpetab Tartu Ülikoolis käitumisökoloogia ja etoloogia kursuste käigus elusolendite käitumise evolutsioonibioloogilisi aluseid. Juhtis pikki aastaid doktoriõpet zooloogias ja hüdrobioloogias. Tema juhendamisel või kaasjuhendamisel on kaitstud 9 doktorikraadi ja mitu teadusmagistrikraadi.
Mänd oli Eesti presidendi Kersti Kaljulaidi esimene teaduslik juhendaja.
Teoseid.
Tal on ilmunud üle 120 teaduspublikatsiooni, neist enamik rahvusvahelise levikuga eelretsenseeritavates teadusajakirjades. Tema töid on teiste teadlaste poolt rahvusvaheliselt viidatud üle 5000 korra.
Ta on mitme teadusliku või populaarteadusliku monograafia (sh raamatute "Elukunstnikud: teejuht käitumise ökoloogiasse" {Huma, 1998), "Ürgema needus ja teisi jutte loodusest ning inimesest" (Varrak 2022) ja "Meie sisemine loom" (Varrak 2025) või teatmeteose autor või kaasautor, lisaks avaldanud populaarteaduslikke artikleid. Peale selle on talt ilmunud lapsepõlve mälestusteraamat "Poiss kadakaselt saarelt" (Huma, 2021) ning samuti mälestustel põhinev raamat "Reisides läbi elu" (Varrak, 2024).
Tegevus ajakirjades.
Ta on Eesti ornitoloogilise ajakirja Hirundo asutajaid 1987. aastal ja kuni 1997. aastani selle toimetuskolleegiumi esimees. Kuulus aastail 1995–2001 Eesti Looduse ja 2001–2007 Eesti TA Toimetised. Bioloogia. Ökoloogia toimetuskolleegiumi ning oli aastail 2008–2014 Estonian Journal of Ecology abitoimetaja. Aastaid oli ka rahvusvahelise ajakirja Open Ornithology Journal ("Bentham Science Publishers") toimetuskolleegiumi liige.
Isiklikku.
Ta on pärit loomakasvatajate perekonnast. Abiellus 1976. aastal, abikaasa Marika Mänd. Tal on kaks tütar ja kaks poega.
Evald Ojaveer

Evald Ojaveer (7. aprillil 1933 – 28. oktoober 2023) oli eesti merebioloog ja ihtüoloog.
Elukäik.
Aastatel 1957–1990 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia ZBI mereihtüoloogia laboratooriumis (aastast 1973 Läänemere TUI Tallinna osakond). 1984. aastal kaitses ta Moskva ülikoolis doktoritöö bioloogias. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia ökoloogia ja mereuuringute instituudi asedirektor ning 1992–2003 Eesti Mereinstituudi teadusdirektor.
Ojaveere teadustöö oli tihedalt olnud seotud Läänemerega: ta uuris selle ökosüsteemidele mõjuvaid antropogeenseid tegureid, kliima muutuste rolli ning hindas mere kalavarusid.
1986–1989 oli ta Läänemere Kalade Komitee esimees ja 1995–1997 ühenduse Läänemere Bioloogid (BMB) president.
Ojaveer kuulus Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu juhatusse.
Isiklikku.
Tema abikaasa Helle-Maire Ojaveer on tehnikateadlane. Poeg Henn Ojaveer on bioloog ning teine poeg Ott Ojaveer on Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor.
Sändvitš (asend)

Sändvitš ehk hamburger on suguühte asend, mille korral partnerid asetsevad kolmekesi ligikaudu paralleelselt seistes või lamades. 
Tuntumas versioonis lamab naine kahe mehe vahel. Üks meespartneritest on selili ja naispartner läheb, seljaga meespartneri poole, kaksiratsi partneri peale. Alumine mees viib suguti naisele pärakusse ja teine meespartner viib oma suguti tuppe.
Rikkevool

Rikkevool (ingl "fault current") on seadme rikkekohta läbiv elektrivool. Rikkevool võib põhjustada seadmete riket ning olla eluohtlik.
Rikkevoolu tekkimise peamine põhjus on elektriisolatsiooni halvenemine, seepärast nimetatakse rikkevooluks harilikult ülemäära suurenenud lekkevoolu.
Noored kotkad

 
"Noored kotkad" on üks väheseid enne 1940. aastat valminud eesti filme, mis on peaaegu terviklikult säilinud.
Aasta on 1918. Paljud vabatahtlikud lähevad kaitsma äsja loodud Eesti Vabariiki. Teiste hulgas astuvad Eesti Rahvaväkke kolm noormeest: üliõpilane, sepp ja talupoeg. Kolmekesi käiakse luurel ja lüüakse raskeid lahinguid. Vaenlane lüüakse pärast paljusid raskeid heitlusi tagasi. Talupoiss langeb, sepp ja tudeng aga naasevad koju. Nad on leidnud sõjateelt endale kallimad ja algab noore riigi ülesehitamine.
Film filmiti 1927. aasta suvel Tartus Aia tänav 19 õuestuudios, Tartu tänavatel, Tartumaal, Mustvee lähedal, Värskas ja Petserimaal. Peaosades on Arnold Vaino, Amalie Konsa, Elli Põder-Roht, Vambola Kurh ja Osvald Lipp.
Manöövritel Petseri lähedal osales massistseenides kuni 4000 sõjameest. Võtetel aitasid tegijaid kindral J. Unt ja kolonel J. Roska-Orasmaa. 
Film on taastatud 2008. aastal Digital Film Finlandi ja Taska Filmi koostöös.
Film taaslinastati 22. veebruaril 2008.
Maailmapilt

Maailmapilt on maailmavaateliste teadmiste süsteem, mille abil inimene tunnetab ennast ümbritsevat maailma ja näeb tegelikkust. Erinevatel ajastutel ja kultuuridel võib olla erinev iseloomulik maailmapilt. Tänapäeval on tähtis teaduslik maailmapilt, mida tihti vastandatakse mütoloogilise maailmapildiga.
Mütoloogilises maailmapildis väljendatakse teadmisi/uskumusi maailma toimimise kohta müütidena. Teaduslik maailmapilt toetub teaduses üldomaksvõetud seisukohtadele. Teaduslik maailmapilt jaguneb omakorda üldteaduslikuks, loodusteaduslikuks ja eriteaduslikuks (mingi kitsa eriala seisukohtadel põhinevaks) maailmapildiks.
Dwight Frye

Dwight Iliff Frye (22. veebruar 1899 Salina, Kansase osariik – 7. november 1943 Hollywood, California osariik) oli USA lava- ja filminäitleja, eriti tuntud vaimselt tasakaalutute inimeste osatäitjana, näiteks Renfieldi rollis filmis "Dracula" ja Fritzi rollis filmis "Frankenstein".
Sugutu paljunemine

Sugutu sigimine (ka sootu, aseksuaalne ja mittesuguline paljunemine/sigimine) on paljunemise vorm, kus ei toimu meioosi, ploidsuse vähenemist ega viljastumist. Sugutus paljunemises osaleb üldjuhul ainult üks vanemorganism.
Eristatakse kahte sugutut sigimisviisi: vegetatiivne ja eoseline sigimine. Vegetatiivselt sigimisel saab uus organism enamasti alguse ühe vanema (keha)osa(de)st.
Sugutult paljuneb enamik üherakulisi organisme, nagu arhed, bakterid ja protistid, samuti paljud taimed ja seened, kes on hulkraksed. Sugutut paljunemist esineb ka üksikutel algelisematel hulkraksetel loomadel, näiteks käsnad punguvad.
Claude Rains

William Claude Rains (10. november 1889 London, Inglismaa – 30. mai 1967 Laconia, New Hampshire) oli inglise päritolu USA lava- ja filminäitleja, tuntud eeskätt peaosalisena filmidest "Nähtamatu mees" ("The Invisible Man"; 1933) ja "Phantom of the Opera" (1943).
Elektripaigaldis

Elektripaigaldis on talitluslik kogum mitut liiki elektriseadmetest ja muudest asjakohastest seadistest, mis on statsionaarselt paigaldatud ning mõeldud alaliseks kasutamiseks eelnevalt kindlaks määratud asukohas. Elektripaigaldisi kasutatakse elektrienergia tootmiseks, edastamiseks, muundamiseks, mõõtmiseks, müügiks või tarbimiseks.
Elektripaigaldiste liigitus.
Tugevvoolupaigaldist ja selle osi võib omakorda liigitada jõupaigaldiseks, valgustuspaigaldiseks, elektriküttepaigaldiseks jne.
Jõupaigaldise põhiülesandeks on elektrienergia edastamine tarbijateni (elektripaigaldise ühendusklemmideni, pistikupesadeni).
Valgustuspaigaldise sisse arvatakse lisaks elektrienergia juurdejuhtimise seadmetele ka valgustid ja nende lülitamiseks vajalikud seadmed. 
Kütte-jahutuspaigaldise koosseisu arvatakse elektrikütteseadmete ja nende lülitamiseks vajalikud seadmed. Küttepaigaldiseks võib arvata ka teiste energiakandjatega küttelahenduste juhtimine (termostaadid) ning ka kütmiseks vajaliku energia tootmise, ülekandmise ja -konverteerimise seadmed (nt soojuspump).
Elektripaigaldiste liigitusvõimalusi on muidki, näiteks paigaldise kuuluvuse järgi. Sageli mõeldakse elektripaigaldise all tarbijapaigaldist, s.o elektritarbija valduses olevate paigaldatud elektriseadmete ja -juhistike kogumit alates tarbija liitumispunktist (liitumiskilbist).
Ehitise elektripaigaldis

Ehitise elektripaigaldis on tugevvoolupaigaldis koos sinna juurde kuuluvate ehituskonstruktsiooni osadega (nt valgustite jm elektriseadmete paigaldus-, kande- ja piirdetarindid, kaabeldus, kaablikarbikud nendesse paigaldatud pistikupesadega jms).
Elektripaigaldist piiritletakse sageli kokkuleppeliselt ehitise, rajatise või omandi piiridega.
Korterelamu korral on korteri elektripaigaldis korteri omaniku vastutusel, elamu üldelektripaigaldis ühistu või hoone haldaja vastutusel, rendipinna korral rendile andja vastutusel.
Glenn Strange

George Glenn Strange (16. august 1899 Weed, New Mexico osariigi territoorium – 20. september 1973 Los Angeles, California osariik) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja, kes oli tuntud eelkõige rollide poolest vesternides.
Ta osales paljudes B-kategooria vesternfilmides ning kehastas sageli kaabakaid või tugeva kehaehitusega kõrvaltegelasi. Lisaks vesternidele on ta tuntud ka Frankensteini koletise rolli poolest, mida ta mängis kolmes Universali õudusfilmis aastatel 1944–1948. Strange oli pikka kasvu ja tugeva kehaehitusega, mistõttu sobis ta hästi nii õudus- kui ka märulifilmide rollidesse.
Hilisemal eluperioodil saavutas ta populaarsuse telesarjas "Gunsmoke", kus ta mängis baarmen Sam Noonani kuni oma surmani 1973. aastal.
Salazar Slytherini medaljon

Salazar Slytherini medaljon on maagiline ese J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter". Medaljon on üks Lord Voldemorti varikätkidest.
Eseme ajalugu.
Viiendas osas leidsid medaljoni Grimmauld Place'i elanikud, kes üritasid sellega midagi ette võtta, kuid tulutult. Tol hetkel ei olnud Harry Potter teadlik sellest, et medaljon on määratu tähtsusega. Kuldne medaljon visati majast välja. Kuid Sirius Blacki majahaldjas Kreacher varastas selle nende teadmata tagasi.
Seitsmendas osas põgenesid Harry Potter ja ta kaks paremat sõpra Ron Weasley ja Hermione Granger Grimmauld Place'ile peale Voldemorti ja tema surmasööjate riigipööret võlumaailmas. Harry Potter, kes oli pool aastat tagasi leidnud tolle medaljoni täpse koopia, milles oli olnud kiri, kus keegi R.A.B oli ähvardanud varikätki hävitada. Olles Grimmauld Place'il taipas ta, et too isik oli olnud Siriuse noorem vend Regulus Black. Hermione'ile tuli aga meelde too varikätk, mis oli ära visatud ning trio kutsus Kreacheri enda juurde, kes ütles järelepärimise peale, et medaljon on kadunud ning Mundungus Fletcher selle ära varastanud. Kreacheril kästi üles otsida varas ning Fletcher teatas, et ta oli selle kärnkonna moodi roosa kampsuniga naisele maha müünud. Harry tapipas, et too indiviid oli Dolores Umbridge ning seetõttu tungiti Võlukunsti Ministeeriumisse, kust see Umbridge'i käest ära võeti.
Kolm sõpra hakkasid seda kordamööda kandma, sest neil ei olnud seda millegagi hävitada. Nende teadmata võttis see ese tihti nende üle võimust ja süstis neisse viha. Kogu asi kulmineerus sellega, et Ron Weasley põgenes oma sõprade juurest ära, jättes medaljoni neile. Hiljem aga, kui oli leitud viis, kuidas varikätk hävitada, tuli Ron tagasi ning päästis Harry elu. Tänutäheks andestasid Harry ja Hermione talle ning Ron hävitas selle kohutava eseme Gryffindori mõõgaga.
Rüütlikirjandus

Rüütlikirjandus on ilmalik, enamasti rahvaluulest lähtuv, kuid aadliseisusele mõeldud kirjandussuund. Lüürika levis trubaduuride esitusel. Rüütlikirjandusele on omane armastusteema ja daamikultus, ning rüütlielu ja -vooruste idealiseerimine. Lüürika on vormirikas, eepika on seiklus- ja fantastikaküllane.
Oliver Kuusik

Oliver Kuusik (sündinud 21. juulil 1980 Tallinnas) on eesti ooperilaulja (tenor). 
Ta lõpetas 1998. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi. Seejärel õppis ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, juhendajateks dotsent Pille Lill ja professor Virgilijus Noreika. Magistriõpingud ning ooperistuudio lõpetas ta Londoni mainekas Guildhall School of Music &amp; Drama's, kus tema õpetajaks oli professor Rudolf Piernay (2006).
Aastatel 2008–2017 oli ta rahvusooperi Estonia solist.
Rolle.
Oliver Kuusik on esinenud solistina paljudes ooperilavastustes nii Eestis kui ka välismaal. Tema rollide hulka kuuluvad muu hulgas:
Londonis on ta laulnud järgmisi rolle:
Ta on osalenud Arnold Schoenbergi ja Jerry Bocki muusika põhjal valminud Fleishmani ooperi "Rotchildi viiul" salvestamisel koos Liverpooli Kuningliku Sümfooniaorkestriga ning laulnud Enjolras’ rolli muusikalis "Hüljatud" (Schönberg/Boublil) koostöös Cameron Mackintosh Productions’iga.
Hinnatud oratooriumi- ja kammerlauljana on Oliver Kuusik esitanud tenoripartiisid mitmetes suurvormides, sealhulgas:
Ta on andnud kontserte Eestis, Lätis, Soomes, Rootsis, Norras, Taanis, Venemaal, Saksamaal, Prantsusmaal, Kanadas, Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias.
Oliver Kuusik on osalenud ETV muusikasaatesarjas "Kaks takti ette"..
Tunnustus.
Lisaks on Kuusiku kohta olnud kiitvaid arvustusi maailma suurimates ooperiväljaannetes nagu Opera Now, Opera Magazine, The Stage, The London Times jpt.
Isiklikku.
Oliver Kuusik on abielus laulja Geraldine Casanovaga. Neil on tütar Lisa Maria ja poeg Marcel.
Kuusik mängib Hiiu kannelt.
Étienne de Geoffroy Saint-Hilaire

Étienne de Geoffroy Saint-Hilaire [žofrua sänt ile:r] (15. aprill 1772 – 19. juuni 1844) oli prantsuse loodusteadlane ja -filosoof, kes uskus kõikide organismide ühtse ehitusplaani olemasolusse.
Geoffroy oli Jean-Baptiste Lamarcki kolleeg ning ta arendas ja kaitses Lamarcki evolutsiooniteooriat, samas mõningaid Lamarcki põhiideid ta ei aktsepteerinud. Nimelt uskus ta, et liigid on muutuvad ja et areng on läinud algelisematest vormidest täiuslikema poole (mõneti sarnane hilisema Darwini evolutsiooniteooriaga). Üldiselt oli Geoffroy teaduslik nägemus pigem transtsendentalism (Lamarckil materialistlikum) ja mõneti meenutas saksa morfoloogi Lorenz Okeni oma.
Saint-Hilaire'i hea kolleeg oli Georges Cuvier, kellega ta muu hulgas pidas väga suurt tähelepanu leidnud diskussiooni organismide muutlikkuse teemadel.
Geoffroy uskus, et kõikidel organismidel on ühtne ehitusplaan ja omane muutlikkus. Suure osa oma elust otsis ta asjatult tõendeid oma hüpoteesidele, uurides nii võrdlev anatoomiat, paleontoloogiat kui ka embrüoloogiat. Vaatamata sellele, et mitmed tema oletused ei leidnud kinnitust, aitas ta tugevasti kaasa evolutsiooniteooria arengule.
Geoffroy peatööks oli 1830. aastal ilmunud "Principes de philosophie zoologique".
Aastal 1840 jäi Geoffroy pimedaks ja neli aastat hiljem suri. Tema poeg Isidore Geoffroy Saint-Hilaire (1805–1861) oli samuti zooloog ning töötas mitmes varem tema isale kuulunud akadeemilises ametis.
Mitmesugust.
Geoffroy järgi on teaduslikult nimetatud järgmised linnuliigid:
Abbott and Costello Meet Frankenstein

"Abbott and Costello Meet Frankenstein" (ka "Bud Abbott Lou Costello Meet Frankenstein") on 1948. aasta USA õuduskomöödiafilm.
Steve Clark

Steve Clark (õieti Stephen Maynard Clark; 23. aprill 1960 – 8. jaanuar 1991) oli kitarrist Suurbritannia "heavy metal"'i bändis Def Leppard. 
Ta suri alkoholi kuritarvitamise tagajärjel 1991. aastal.
Harold Lloyd

Harold Clayton Lloyd (20. aprill 1893 Burchard, Nebraska osariik – 8. märts 1971 Beverly Hills, California osariik) oli USA filminäitleja ja filmiprodutsent. Ta on tuntud eelkõige oma koomiliste tummfilmide järgi.
Ta töötas California osariigis Key­stone’i filmistuudios. Ta tegi enamiku trikke ise, ilma kaskadööride abita, mistõttu hakati teda hüüdma Inimkummipalliks.
1919. aastal jäi ta ilma pöidlast ja nimetissõrmest ning kahjustas silma, kuna plahvatas lavatarbena kasutatud pomm, kuhu oli ohutu pulbri asemel ekslikult pandud päris püssirohtu.
Rick Allen

Rick Allen (õieti Richard John Cyril Allen; sündinud 1. novembril 1963 Dronfieldis Derbyshire'is Inglismaal) on trummar Briti rokkansamblis Def Leppard.
31. detsembril 1984 kaotas autoõnnetuses oma vasaku käe, kuid sellest hoolimata jätkas mängimist bändis spetsiaalselt tema jaoks koostatud trummikomplektil, milles on ka elektroonilisi abiseadmeid.
Rasmus Lahtvee

Rasmus Lahtvee (sündinud 17. septembril 1980) on Eesti poliitik ja keskkonnakaitsja, Erakond Eestimaa Rohelised asutajaliige ja endine juhatuse liige, erakonna noorteorganisatsiooni Noored Rohelised asutajaliige, tegutsenud 2007. aastal toimunud pronksiööde sündmustest ajendatult abipolitseinikuna ning Eesti Abipolitseinike Kogu asutaja.
Ta kandideeris Erakond Eestimaa Rohelised nimekirjas 2024. aastal esimest korda Euroopa Parlamenti ja kogus 243 häält.
Ta kandideeris Riigikogu 2007. aasta valimistel valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva ja Tartu maakonnas) ning sai 184 häält ja Riigikogu 2011. aasta valimistel samuti Jõgeva ja Tartu maakonnas ning sai 191 häält ning 2015. aasta valimistel samas ringkonnas 321 häält. 2019. aasta valimistel sai ta 5. valimisringkonnas (Hiiu, Lääne ja Saare maakond) 100 häält. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 71 häält ning ei osutunud valituks. Ta kandideeris 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogus 239 häält ning ei osutunud valituks. Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Põhja-Tallinna linnaosas, sai 65 häält ning ei osutunud valituks.
Rasmus Lahtveele kuuluv ettevõte OÜ Ramses Grupp sai aprillis 2010 Erakond Eestimaa Rohelised tellimuse 115 000 krooni eest järgmise aasta riigikogu valimiste kampaaniaralli tehniliseks läbiviimiseks. Otsustamise juures viibis tema isa, erakonna juhatuse liige ja kampaania korraldaja Valdur Lahtvee, kes aga taandas ennast sellest hääletusest.
Noored Rohelised

Noored Rohelised on Erakond Eestimaa Rohelised noortekogu, mis asutati eraldi mittetulundusühinguna 19. märtsil 2007. 
Noored Rohelised on Eesti Noorteühenduste Liidu liige. 
Alates 2022. aastast on Noored Rohelised (Euroopa Noorte Roheliste Liit) kandidaatliige. 
Alates 2022. aastast juhivad Noori Rohelisi kaks eri soost kaasjuhti.
Riikkond

Riikkond (varem on eesti keeles kasutatud ka terminit "riik") on Maa pinna kõige laiaulatuslikum biogeograafilise liigestatuse üksus, mille aluseks on taimede ja loomade ajalooline ja evolutsiooniline jaotumus (levik).
Riikkonnad on maapinna suured alad, kus taimed ja loomad on arenenud suhteliselt isoleeritult pika aja jooksul, olles eraldatud erinevate geoloogiliste suurobjektide poolt, näiteks ookeanid ja suured kõrbed, mis on häirinud taimede ja loomade migratsiooni.
Maailma Looduse Fondi riikkonnad.
Kõige enam kasutatakse Maailma Looduse Fondi (WWF) määratletud riikkondi, mis suuresti baseeruvad Pielou (1979) ja Udvardy (1975) töödel. Selle järgi on maakera maismaaline osa jaotatud 8 riikkonnaks:
On Through the Night

"On Through The Night" on Def Leppardi esimene album. See ilmus 1980. aastal.
High 'n' Dry

"High 'n' Dry" on ansambli Def Leppard teine album. See ilmus 1981.
Pyromania

"Pyromania" on ansambli Def Leppard kolmas album. See ilmus 1983. aastal.
Greenpeace

Greenpeace on rahvusvaheline keskkonnakaitseorganisatsioon, mis loodi 1971. aastal Vancouveris Kanadas, et võidelda Ameerika Ühendriikide tuumakatsetuste vastu Alaskal. Hiljem on organisatsiooni eesmärkideks saanud paljude keskkonnaprobleemide reguleerimine ja lahendamine, eriti tuntud on Greenpeace'i aktivistide protestiaktsioonid vaalapüügi, põhjatraalimise, globaalse kliimasoojenemise, ürgmetsade hävitamise, tuumaenergia ja geenimanipulatsiooni vastu.
Greenpeace'i peakorter asub Amsterdamis. Greenpeace'i rahvusvahelised ja regionaalsed harukontorid asuvad 42 maailma riigis. Eestis Greenpeace'i kontorit pole.
Organisatsiooni sissetulekud saadakse eraisikute ja fondide toetustest, kusjuures keeldutakse riikide valitsuste ja suurte kontsernide finantstoetustest. Hinnanguliselt on Greenpeace'il umbes 2,8 miljonit toetajat.
16. novembrist 2009 kuni 2015. aasta lõpuni oli Greenpeace'i tegevdirektor Kumi Naidoo. 2023. aasta seisuga on Greenpeace'i ajutine tegevdirektor Norma Torres.
Aasia taapir

Aasia taapir ehk india taapir ("Tapirus indicus") on taapirlaste sugukonda taapiri perekonda kuuluv kabjaline.
Aasia taapir on ainus Aasias elav taapir (ülejäänud elavad Lõuna-Ameerikas). Ta elab Kagu-Aasias Kagu-Birmast kuni Sumatrani. Indias on ta juba ammu välja surnud. Ta on metsaloom, aga metsade pindala ulatusliku vähenemise tõttu sealkandis väheneb nende arvukus kiiresti.
Kirjeldus.
Aasia taapiri tüvepikkus on 2½ m, mass ligikaudu 300 kg. Seega on aasia taapir suurem Ameerika taapiritest, ehkki hiidtaapir võib samuti 300 kg kaaluda.
Aasia taapiril on pikk ja tugev lont ning võimsad jalad. Karvastik on lühike ja lakk puudub üldse.
Looma pea, kael, õlavööde ja jalad on mustad, ülejäänud kere aga valge, justkui ta oleks kaetud sadulavaibaga. Selline kontrastne värvus varjab teda alusmetsas hästi, sest meenutab päikeselaike tumedal maapinnal. Sellepärast on metsas lebavat looma päikesepaistelisel päeval raske märgata.
Noored aasia taapirid on vöödilised ja täpilised nagu teistegi taapiriliikide noorloomad, meenutades metsseapõrsaid või metskitsetallesid. Alles 5 kuu vanuselt omandab loom täiskasvanu värvuse.
Eluviis.
Eluviisilt on aasia taapir teiste taapirite moodi. Nagu teisedki taapirid, tuleb ta sööma põldudele, kus maaharijad neid jälitavad. Eriti eelistab ta maisipõlde.
Taapirid on üksildased loomad. Oma territooriumina märgistavad nad suure ala, mis harilikult osalt kattub teiste taapirite omaga. Oma territooriumi tähistavad nad taimedele urineerimisega. Sageli kõnnivad nad oma maa-alal mööda kindlaid radu, mille nad on tihedasse alustaimestikku tallanud.
India taapiril on väga vilets nägemine. Tema juhtivad meeled on haistmine ja kuulmine. Tema pea kummalgi küljel on tillukesed nööpsilmad pruuni vikerkestaga. See on sageli kaetud sinaka häguga, mis tuleneb sellest, et sarvkest hakkab oma läbipaistvust kaotama. Sarvkesta ülesanne on vastu võtta ja fokuseerida silma langevat valgust ja kui see hägustub, siis tähendab see nägemisvõime vähenemist. Sellepärast on taapirid peamiselt ööloomad.
Taapir elab ja sigib loomaaias hästi. Ta armastab väga maisi noori tõlvikuid ja lehti, kuid sööb ka puude lehti (eelistades paplit ja paju) ning niidurohtu, riisiputru ja õunu. Ta on täielikult taimetoitlane.
Aasia taapir on vangistuses elanud 30 aasta vanuseks.
Paljunemine.
Paaritumine toimub tavaliselt aprillist juunini ja emane poegib üle aasta. Mõningatel andmetel ei otsi innaajal mitte isane emast, vaid emane isast.
Emaslooma tiinus kestab 380–400 päeva. Ta sünnitab ühe (harva kaks) 4–7 kg kaaluva varsa. Varss võõrutatakse emapiimast 6–8 kuu vanuselt, kui nad on peaaegu nii suured kui täiskasvanud loomad. Täiskasvanuks saavad varsad alles 3–4-aastaselt.
XHTML

XHTML ("Extensible HyperText Markup Language") on veebilehtede loomiseks kasutatav keel. XHTML on XML-i rakendus. Lihtsalt öeldes on XHTML-i puhul tegemist HTML keelega, mis on teostatud XML-is.
Erinevalt HTML-ist on korrektselt vormistatud XHTML dokumendi puhul võimalik kasutada XML-i tööriistu.
XHTML 1.0 sai W3C soovituseks 26. jaanuaril 2000. XHTML 1.1 sai W3C soovituseks 31. mail 2001.
XHTML-i versioonid.
XHTML 1.0.
Esimene W3C soovituslik XHTML versioon oli lihtsalt HTML 4.01 lahendatuna XML-is. Olemas kolm DTD-d, mis on vastavuses HTML 4.01 omadega.
XHTML 1.1.
Viimane W3C soovituslik XHTML-i versioon on mooduli põhine. Sisuliselt on tegemist parandatud XHTML 1.0-ga. Eemaldatud on kõik presentatsiooniga seotud elemendid, ka need, mis olid lubatud XHTML 1.0-es. Presentatsiooniks kasutatakse vaid CSS-i.
XHTML 2.0 tööversioon.
Töös olev variant elimineeriks täielikult tagasiühilduvuse. Sellisel juhul poleks tegemist enam XHTML keele uue versiooniga, vaid juba täiesti uue keelega, mis võimaldaks vältida praegu kasutatavate (X)HTML-i versioonide piiranguid.
2009. aasta seisuga on XHTML 2.0 arendamine peatatud. W3C ei soovita seda muuks kui testimiseks kasutada. XHTML 2.0 arendamisel tehtud tööd võidakse siiski tulevikus mingil kujul jätkata .
Nähtamatu mees (film)

"Nähtamatu mees" (originaalpealkirjaga "The Invisible Man") on 1933. aasta Ameerika Ühendriikide õudusfilm.
See põhineb Herbert George Wellsi romaanil "Nähtamatu mees".
Mackenzie Rosman

Mackenzie Lyn Rosman (sündinud 28. detsembril 1989 Lõuna-Carolina osariigis Charlestonis) on USA näitleja.
Ta on tuntud Ruthie Camdeni osatäitjana sarjast "Seitsmes taevas".
Ta vanemad lahutasid abielu, kui ta oli väike. Tema kolis koos ema, kasuisa ja vennaga California osariiki Santa Claritasse. 
Ta lõpetanud 2007. aastal Valencia Keskkooli.
Jessica Biel

Jessica Biel (sündinud 3. märtsil 1982 Minnesotas Elys) on USA näitleja ja endine modell.
Tema isa Jon oli ettevõtja ja ema Kimberley koduperenaine. Tal on vend Justin (sündinud 1985). Lapsepõlves kolis pere sageli, elades Texases, Connecticutis ja Illinoisis, enne kui nad lõpuks Colorado osariiki pidama jäid.
Lapsena õppis ta laulmist ning mängis oma kodulinnas mitmes muusikalavastuses peaosa.
12-aastaselt kirjutas ta alla oma elu esimese lepingu talendiotsimisagentuuriga. Selle lepinguga sai ta tööd modellina ja mängis mõnes reklaamis.
Filmikarjäär.
Ta mängis peaosa väikese eelarvega muusikalfilmis "See on digitaalne maailm", kuid seda filmi ei näidatudki avalikkusele.
Ta mängis Mary Camdenit 1996–2003 seriaalis "Seitsmes taevas", mis on 11 hooajaga USA kõige kauem ekraanil olnud pereseriaal. Ometi hakkas Biel süüdistama telekanalit selles, et see on takistanud tema filmikarjääri, luues temast ühekülgse näitleja mulje. Sellepärast olevat ta ilma jäänud rollist filmis "Ameerika iludus", mis läks lõpuks Thora Birchile. 
Ta püüdis oma lepingut katkestada ja selleks poseeris ta ajakirjale Gear poolpaljalt. See tekitas skandaali, sest Biel polnud veel täisealine, kuid produtsent Aaron Spelling ei lasknud Bieli sellegipoolest vabaks, vaid ootas, kuni leping lõpeb. Siiski, viimasel hooajal mängis Biel seriaalis üsna vähe.
Ajakirjanduses on arutatud, kas Biel ka lauljana tahab mõne plaadi välja anda. Biel ei ole seda teinud ega isegi lubanud teha, kuid 2008. aasta filmis "Kerglased kombed" esitas ta kaks taustalaulu.
The Invisible Man Returns

"The Invisibile Man Returns" on 1940. aasta USA õudusfilm.
The Invisible Woman

"The Invisible Woman" on 1940. aasta USA õudusfilm.
Pavel Koltšin

Pavel Konstantinovitš Koltšin (vene keeles Павел Константинович Колчин, 9. jaanuar 1930 Jaroslavl – 29. detsember 2010 Otepää) oli Nõukogude Liidu murdmaasuusataja, kes võistles NSV Liidu koondises 1950. ja 1960. aastatel. Ta kuulus Moskva Dinamo klubisse. 
1956. aastal sai ta Nõukogude Liidu teeneliseks sportlaseks. Teda on autasustatud kahe Tööpunalipu ordeniga (1957 ja 1972) ning ordeniga "Austuse märk" (1970). 1968–1972 oli ta NSV Liidu suusakoondise treener.
Koltšin osales kahtedel olümpiamängudel, saades kokku neli medalit. Kui ta sai 1956. aasta olümpiamängudel Cortina d'Ampezzos 15 km distantsil pronksmedali, oli ta esimene mitte Skandinaaviast pärit sportlane, kes on suusatamises saanud olümpiamedali. Samadel mängudel sai ta kuldmedali 4x10 km teatesõidus. Koltšin on võitnud ka Holmenkolleni mängudel 1958. aastal nii 15 km kui ka 50 km sõidu. Ka tema abikaasa Alevtina Koltšina on olümpiavõitja suusatamises 1964. aasta OM-il Innsbruckis. 
Koltšin on edukalt esinenud ka maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis kolm hõbemedalit 1958. aasta MM-il Lahtis (15 km, 30 km ja 4x10 km) ning pronksmedali 1962. aastal Zakopanes (4x10 km).
Isiklikku.
Pavel Koltšini abikaasa Alevtina Koltšina on samuti endine tippsuusataja. Nad elasid 1973. aastast Otepää lähistel Konnasaarel. Eriliste teenete eest anti neile mõlemale 1996. aastal Eesti kodakondsus. 
Nende poeg Fjodor Koltšin oli kahevõistleja. Soome YLE TV2 tegi abielupaarist pooletunnise filmi "Alevtina ja Paveli suusarajad" .
Birgit Õigemeel (album)

"Birgit Õigemeel" on eesti laulja Birgit Õigemeele esimene stuudioalbum. See ilmus 25. jaanuaril 2008 plaadifirma MTH Publishing kaudu. 
Plaadilt anti välja neli singlit: "Kas tead, mida tähendab...", "365 Days", "Homme" ja "Ise". Plaadil on ka üks kaverlugu, mida Birgit laulab koos Riho Sibulaga.
Album oli kolm nädalat Raadio 2 Eesti albumite edetabeli tipus. Birgiti esikplaadi läbimüük on jäänud vahemikku 5000 – 10 000 eksemplari. See on olnud Raadio 2 nädalaplaat.
Ajalugu.
Pärast saatesarja lõppu alustas Birgit Õigemeel koostööd Alar Kotkase tiimiga, et kasutada ära võiduga kaasnenud võimalus anda välja debüütalbum. Mänedžeridega koostöös moodustati uus plaadifirma MTH Publishing, millest pool kuulub Birgitile. Album pidi ilmuma 2007. aasta novembris ning sisaldama eestikeelseid laule. Tegelikult ilmus see 2008. aasta jaanuaris ning sisaldas ka ingliskeelseid laule ja ühte kaverit. Albumi esmaesitlus toimus 2008. aasta jaanuaris restoranis Mercado.
Heategevus.
Plaadi väljaandja MT Holding innustas Birgitit sõlmima lepingu heategevusfondiga Dharma ning nüüd läheb Birgiti debüütalbumi iga plaadi müügist 10 krooni 140 000 krooni maksva invalifti soetamise fondi. Vanalinna Hariduskolleegiumis, mille ka Birgit ise 2007. aasta kevadel lõpetas, õpib peaaegu igas klassis vähemalt kaks erivajadusega last ning kool oli palunud invalifti soetamiseks Dharmalt abi. Praeguseks on albumimüügist raha kogunenud juba üle 50 000 krooni.
365 Days

“365 Days” on eesti laulja Birgit Õigemeele teine singel tema omanimeliselt albumilt. 
Ta osales selle lauluga ka lauluvõistlusel "Eurolaul 2008" ja sai seal kolmanda koha.
Ajalugu.
Loole on meloodia kirjutanud Pearu Paulus, Alar Kotkas, Ilmar Laisaar ja sõnad Jana Hallas. Loo produtseeris Alar Kotkas. Laul anti välja 14. jaanuaril 2008. Laulu viiulipartii telliti Rootsist. "Pärast superstaari võistlust arvasin, et ei osale enam ühelgi konkursil, aga «365 Days» meeldis mulle liialt palju, et pakkumisele eitavalt vastata," on Birgit öelnud.
Eurolaul 2008.
See kirjutati võistluse "Eurolaul 2008" jaoks, kus see jõudis kolme edasipääsenu hulka. Lauluga saadi 12 990 häält ja tuldi 3. kohale.
Esinemised.
Saates "Laulud tähtedega" esitas Birgit selle laulu uusversiooni eestikeelsete sõnadega ("365 Days / Laulame veel"). Veel on ta laulu esitanud telesaate "Eesti otsib superstaari" teise hooaja finaalis, rahvusvahelisel lauljate võistlusel Baltic Song Contest ja oma kontsertidel.
1958. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1958. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid 22. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 4.–9. märtsini Soomes Lahtis. Kahevõistluses ja suusahüpetes peeti võistlused 1. märtsil. Lahtis toimusid maailmameistrivõistlused kolmandat korda. Eelmised MM-id olid 1926. ja 1938. aastal. Sakslased osalesid esimest korda 1939. aasta järel Saksa LV ja Saksa DV võistkonnana.
Tulemused.
Murdmaasuusatamine mehed.
15 km.
Kuupäev: 4. märts
30 km.
Kuupäev: 2. märts
50 km.
Kuupäev: 8. märts
4 x 10 km teatesõit.
Kuupäev: 6. märts
Murdmaasuusatamine naised.
10 km.
Kuupäev: 5. märts
3 x 5 km teatesõit.
Kuupäev: 7. märts
Kahevõistlus.
Normaalmägi/15 km.
Kuupäev: 2.-3. märts
Suusahüpped.
Normaalmägi.
Kuupäev: 9. märts
Padakõrve looduskaitseala

Padakõrve looduskaitseala asub Peipsiääre valla territooriumil. Looduskaitseala on 1555,2-hektariline.
Looduskaitseala loodi 1964. aastal, mil kaitsti suurt sipelgaasurkonda, hiljem on kaitse-eeskirja uuendatud. Aastal 2001 organiseeriti ala ümber "Alatskivi-Padakõrve looduskaitsealaks", mis hiljem nimetati ümber Padakõrve looduskaitsealaks.
Kaitstavad loomaliigid on laanekuklased ja väike-konnakotkas ning alal toitumas käiv must-toonekurg. Kinnitamata andmeil esineb ka lendorav.
Kaitseala on jagatud kolmeks sihtkaitsevööndiks ja üheks piiranguvööndiks.
Kaitseala peamisteks kaitseobjektideks on mõhnastikud, samuti mitmed metsatüübid (vanad loodusmetsad, siirdesoometsad jmt).
Kaitsealal elutsevad laanekuklased ("Formica aquilonia"), kes kuuluvad Eestis looduskaitse III kategooriasse.
Cortina d'Ampezzo

Cortina d'Ampezzo on turismi- ja talispordikeskus Venetos Põhja-Itaalias. Cortina asub 1200 meetri kõrgusel merepinnast ja elanikke on seal üle 6000. Ampezzo org kuulus I maailmasõjani Austriale, Itaaliale läks ala sõjavõidu tõttu. Linn moodustati pärast sõda kuue küla liitmise teel.
Cortinas toimusid 1956. aasta taliolümpiamängud. Olümpiamängud pidid seal juba 1944. aastal toimuma, kuid teise maailmasõja tõttu need ei toimunud. Cortina d'Ampezzos toimuvad ka 2026. aasta taliolümpiamängud.
Piirkonna alpimäestikus on filmitud ka mitmeid filme, näiteks "Cliffhanger", "The Pink Panther" ja James Bondi filmi "For Your Eyes Only".
Eralduvusaksioomid

Et topoloogiline ruum on väga üldine mõiste, piirdutakse topoloogias ja topoloogiaga seotud matemaatikaharudes sageli teatud kitsendusi rahuldavate topoloogiliste ruumide vaatlemisega. Eralduvusaksioomid on ühed niisugused kitsendused.
Eralduvusaksioomid on aksioomid selles mõttes, et kui neid lisada topoloogilise ruumi definitsioonis topoloogilise ruumi aksioomidele, saaksime uue, kitsama topoloogilise ruumi mõiste. Tänapäevase lähenemise kohaselt kasutatakse väljendit "topoloogiline ruum" kõikjal vaid ühes tähenduses (nii nagu ta on määratletud artiklis Topoloogiline ruum) ning kõneldakse eri liiki topoloogilistest ruumidest. Nimetus "eralduvusaksioom" on aga vanadest aegadest alles jäänud. Paljusid eralduvusaksioome tähistatakse T-tähega, mis tuleb saksakeelsest sõnast ('eraldamine').
Eralduvusaksioomides ettetulevate mõistete täpne tähendus on aja jooksul muutunud. Seepärast tuleb vanemat kirjandust lugedes tähele panna, kuidas antud autor on need mõisted määratlenud.
Definitsioonid.
Topoloogilist ruumi formula_1 nimetatakse
Rudolf Pangsepp

Rudolf Pangsepp (18. september 1921 Tartu – 18. oktoober 2008) oli eesti kunstnik ja raamatukujundaja. 
Alghariduse omandas Tartu linna 16. algkoolis. Edasi õppis Tartu Pedagoogilises Progümnaasiumis, kuid majanduslikel kaalutlustel asus õppima Tartu Tehnikumi, mille lõpetas 1941. aastal. Kuna isa oli surnud juba 1934. aastal teenis suviti lisa Ratniku põllutöömasinate tehase õpipoisina ning Tartu Telefonivõrgus, kuhu suunati tööle ka pärast tehnikumi lõpetamist. Veel enne tööle asumist mobiliseeriti Punaarmeesse. Armees oli Eesti Laskurkorpuse 27. laskurpolgu raskekuulipilduja jaokomandör. 
Pärast sõda, 1945–1951 õppis Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas Ado Vabbe õpilasena graafika erialal. Suunati tööle Eesti Riiklikku Kirjastusse kunstiliseks toimetajaks. 1953–1967 töötas samas toimetuse juhatajana ning alates 1967–1986 kirjastuses Eesti Raamat direktori asetäitjana. Kuulus Eesti NSV Vabariikliku Tööstuskunsti nõukogu koosseisu ja Eesti NSV Kergetööstuse ministeeriumi kunstinõukogusse. 
Kujundas mitmeid raamatunäitusi välismaal: Soomes 1957, Saksa DV-s 1969 ja mitmel pool Nõukogude Liidus. 
Rudolf Pangsepa kujundatud on raamatusarjad "Eesti romaanivara", "Eesti novellivara", "Nobeli laureaat", "Klassikalised lood" ja "Mirabilia". 
Tema kujundatud on teosed „Välispanoraam” (1970–80ndad), „Alma mater Tartuensis 1632–1982” (1982), Eduard Vilde „Kolmkümmend aastat armastust” (1983, 1984. aastal sai ta selle eest J. Jenseni nimelise preemia), „Rudolf Hurt 1839–1907” (1989, trükigraafikapreemia 1990. aastal) ja Ivar Leimuse „Eesti Vabariigi rahad 1918–1992” (1993).
Uppsala Ülikool

Uppsala Ülikool ("Uppsala universitet") on riiklik ülikool Uppsalas Rootsis.
Organisatsioon.
Ülikoolis õpib umbes 39 100 üliõpilast ja 2400 doktoranti.
Uppsala Ülikoolil on 9 teaduskonda:
Uppsala Ülikool kuulub Euroopa ülikoolide Coimbra gruppi.
Ajalugu.
1477. aastal asutatud Uppsala Ülikool on Skandinaavia vanim ülikool. Seoses reformatsiooniga 1520. aastatel ülikooli tegevus vaibus, kuid alates 1593. aastast õppetöö taastati. Ülikooli kiire areng algas 1620. aastatel, kui kuningas Gustav II Adolfi rahaeraldused tagasid sellele suhteliselt suure majandusliku iseseisvuse. Üliõpilaste arv kasvas järgneva 10 aasta jooksul ligi tuhandeni. Ülikooli esimene kantsler oli 1622–1645 Johan Skytte. Ülikooli rektorina on tegutsenud: Olaus Rudbeck, Olof Rudbeck noorem, Johannes Rudbeckius jt.
Uppsala Ülikooli professoriteks on omal ajal olnud paljud kuulsad teadlased, nende hulgas Olof Rudbeck, Anders Celsius, Carl von Linné ja Anders Ångström.
Uppsala Ülikoolis on õppinud või õpetanud ka järgmised Nobeli auhinna laureaadid:
Chalmersi Tehnikaülikool

Chalmersi Tehnikaülikool ("Chalmers tekniska högskola") on eraülikool Göteborgis Rootsis. 
Ülikool asutati 1829. aastal rahaga, mille pärandas William Chalmers vaestele lastele kooli loomiseks. 1937. aastal muudeti ülikool riiklikuks, kuid 1994. aastast on see taas erakool ning kuulub sihtasutusele. 
Ülikoolis õpib umbes 10 300 üliõpilast ja 1100 doktoranti. 
Ülikool keskendub loodusteaduste, tehnoloogia ja arhitektuuri õpetamisele.