tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Võimlemine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Võimlemine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 12. augustini. Võistlustel osales 324 sportlast ja välja jagati 18 komplekti medaleid (sportvõimlemine (16), iluvõimlemine (2), batuudihüpped (2)). Sportvõimlemises ja iluvõimlemises peeti olümpiavõistlused Wembley Arenal ning batuudihüpped The O2 Arenal.
Võistlusalad.
Sportvõimlemine.
Mehed
Naised
Iluvõimlemine.
Naised
Raudteesild

Raudteesild on sild, mis viib raudtee üle jõe, maantee, tänava või muu takistuse.
Eestis asuvad näiteks Jänese ja Narva raudteesild ning varasemal on kasutuses olnud Konuvere, Reiu, Rumba ja Tuderna raudteesild. Samuti on mitmeid viadukte üle maanteede nagu näiteks Endla viadukt ja Paldiski maantee raudteeviadukt Tallinnas ning Riia tänava raudteesild Tartus.
Riia tänava raudteesild

Riia tänava raudteesild on Tartu raudteesild, mis ületab Riia tänava lõigul Vaksali tänava ja Raudtee tänava vahel. 
Sild asub Vaksali ja Tammelinna linnaosa piiril. Piki raudteed jääb sellest ühele poole Tartu raudteejaam, teisel pool aga raudtee hargneb: Valga suunal asub Aardla, Petseri suunal Kirsi raudteepeatus.
Viadukt rajati algselt aastal 1887 seoses Pihkva–Riia raudtee Tartu ja Valga vahelise harutee rajamisega. Esimese samas kohas asunud raudteesilla õhkisid 1941. aasta 9. juuli keskpäeval Tartust teise maailmasõja käigus taganevad Nõukogude väed. Praegusel kujul sild pärineb 1959. aastast.
2020. aastal alustati Riia-Vaksali ristmiku rekonstrueerimist. Tööde käigus ehitati Riia tänava viadukti kõrvale raudteetammi muldkehasse kahele poole tänavat kergliiklustunnelid ja teed ületava raudteeviadukti kõrvale kergliiklussild, mis muudavad piirkonna kergliiklejatele ohutumaks ja mugavamaks. Liiklussõlm ja Vaksali sild avati 2021. aasta lõpul.
Variku viadukt

Variku viadukt on Tartus Variku linnaosas Tartu ringteel paiknev 435 m pikkune sild, mis viib ringtee üle Tartu-Valga raudtee. 
Viadukt asub ühtlasi Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 186. kilomeetril. See ehitati 1984. aastal. Ehitus algas 1982.a mais. Valmides oli pikkus 421 meetrit. Liikluseks avati sild 27. septembril 1985.
Alfred Hermann Fried

Alfred Hermann Fried (11. november 1864 Viin – 4. mai 1921 Viin) oli juudi päritolu austria patsifist, publitsist ja esperantist.
Ta sai 1911. aastal Nobeli rahuauhinna ajakirja Die Waffen nieder! (Relvad maha!) asutamise ja muude rahupooldavate tegevuste eest. Ta jagas auhinda õigusteadlase Tobias Asseriga.
Enola Gay

Enola Gay oli Ameerika Ühendriikide teise maailmasõja aegne Boeing B-29 Superfortress-tüüpi pommituslennuk, millelt heideti 6. augustil 1945 esimene tuumapomm koodnimega Little Boy Jaapani linnale Hiroshimale. Ameerika Ühendriikide Armee Õhujõudude (USAAF) üksuse 509th Composite Group komandör, sõjaväelendur kolonel Paul Tibbets maalis selle lennuki kerele oma ema nime Enola Gay.
Praegu asub see taastatud mittelennukõlblik B-29 Ameerika Ühendriikide Riiklikus Lennundus- ja Kosmonautikamuuseumis väljapanekuna.
Pegasus (jõelaev)

Pegasus (endine "Fr. R. Kreutzwald") on 1958. aastal Moskvas ehitatud, kuid Tartu laevaparki lisatud jõelaev-reisilaev.
1960. aastate reisilaevadest Emajõel on see ainsana jäänud tänapäeval kasutusse, tehes Tartust väljasõite nii alla- kui ülesvoolu.
Kirjeldus.
Pegasus on kahe tekiga projekt 544 Moskvitš-klassi jõereisilaev Laev on teraskerega, 27,25 meetrit pikk ja kandejõud on 13,3 t. Laeval on ka pardanumber M-282 (ilmselt antud kunagi tehase poolt). Laeva sõite mõjutab veetaseme kõrgus Emajões, kuna kõrgvee ajal Pegasus Kaarsilla alt läbi ei mahu. Samuti on laeval pikkuse tõttu vahel raskusi suhteliselt kitsal Emajõel ümber pööramisega.
Laeva meeskond koosneb kaptenist, laevajuhi abist (tüürimees) ja madrusest ja reisisaatjast.
Ajalugu ja kasutus.
Laev on ehitatud 1958. aastal Venemaal Moskva laevatehases.
Omanik on Tartu Sadam. Enamjaolt on laeva kasutamist korraldanud aga teised firmad, kes on Tartu Sadamalt laeva rentinud.
Kuni 1993. aastani kandis laev nime "Fr. R. Kreutzwald".
2004. aastal kaotas laev juhitavuse ja sõitis Tartus Sõpruse silla lähedal paadisadamas otsa mootorpaatidele.
2005. aastal põrkas Pegasus Emajõel kokku mootorpaadiga.
2006. aastal ärandati laev purjus noormeeste poolt, kes sõitsid sellega vastu kallast.
2008. aastani rentis Pegasust Atlantise keskuse omanik Olga Aasav 400 000 Eesti krooni eest aastas., 2009-2010 OÜ Paremax läbi OÜ Atlant VII.
Alates 1. maist 2012 alustas Pegasus regulaarreise Emajõel. Pegasus sildub Tartus (2005. aastal rajatud) kai ääres ööklubi Atlantis ees. Pegasust kasutatakse lõbusõidureisideks Emajõel.. Laeva rendib ja kasutab OÜ Paremaks
Tartu jõesadam

Tartu jõesadam paikneb Tartu kesklinnas Emajõe ääres. Peamiselt sõidavad Emajõel väikesed lõbusõidulaevad, samuti käib aeg-ajalt liiklus Piirissaare vahet.
Ajalugu.
Keskajal oli Tartu sadam tähtis nii kaubanduslikult kui ka sõjaliselt. Tartu kaudu kulges Pärnu–Tartu–Pihkva hansatee, kust suvel lotjade ja talvel regedega käis kaubandus ka Novgorodi vabariigiga.
Tartu jõesadam avati 1842. aastal, mil praeguse Võidu silla piirkonda ehitati esimene raudkividest kai. 1843. aastal lasti Tartu lähedal Kabinas vette Tartu kaupmehe F. W. Wegeneri ja Võisiku peeglivabriku omaniku C. G. Amelung tellimusel Kuigatsis ehitatud 20 meetri pikkune aurulaev Juliane Clementine. Toona tegi laev tegi esimese reisi Kabinast Pihkvasse, sõit kestis 12–14 tundi.
1923. aastaks sõitis Tartus Peipsi ja Võrtsjärve suunal 10 aurulaeva.
Eesti NSV-s oli Tartu Jõesadam ainus jõetranspordiettevõte.Jõesadam allus ENSV Kommunaalmajanduse Ministeeriumile. Eesti kogu veomahust langes 1970. aastal jõelaevandusele siiski vaid 0,1%, Tartu linna transpordiettevõtete kaubaveomahust moodustas jõesadama oma samal aastal 17,7%. Märgatavalt tihedam oli reisiliiklus. 1960. aastal käis Tartu jõesadama laevadega linnasisestel reisidel ligi 144 000 reisijat, neist 100 000 sõitis Rannale suvitama. Eesti sisevetel sõitis toona aastas ligi 180 000 reisijat.
1992–1997 oli Tartu laevaliikluses paus, 1997. aastal pani OÜ Laevatöö Emajõel sõitma jõelaeva Pegasus ja tiiburi Polaris. Sellest saati on korduvalt peetud läbirääkimisi Tartu–Pihkva liini taasavamiseks, kuid tänini edutult.
Tänapäev.
Tänapäeval koosneb Tartu jõesadam kahest ühise administratsiooniga sadamast, mil on ka ühine kapten: Tartu Reisisadam ja Tartu Kaubasadam. Samuti toimib ühiselt olmejäätmete töötlemine ja võitlus õlireostusega. Mõned funktsioonid on omavahel jagatud: reisisadamas varustab väikelaevu bensiini ja diislikütusega tankla, kaubasadam võtab vastu pilsivett. Sadamate omanik on AS Tartu Sadam, mis kuulub Transcom Grupi kaudu ärimees Rein Kilgile (kes on ka AS-i Tartu Sadam nõukogu esimees). Kaubasadamat nimetatakse ka Tartu liivasadamaks.
Kaubasadamasse viib raudteeharu, mis aga on plaanis likvideerida.
Jaani tänav

Jaani tänav (saksa keeles "Johannisstraße") on Tartu kesklinna tänav, mis on saanud nime tänaval asuva Jaani kiriku järgi.
Tänav saab alguse Ülikooli tänava jätkuna Ülikooli ja Gildi tänava ristist Tartu Ülikooli peahoone kõrval. Edasi kulgeb see põhja-loodesse, ristudes Munga tänavaga, seejärel paremalt Lüübeki tänavaga ja vasemalt Lutsu tänavaga ning jõuab lõpuks välja Laiale tänavale. Tänav on 210 meetrit pikk.
Jaani tänaval asub mitu arhitektuuriliselt tähelepanuväärset maja. Selle alguses paiknevad uusklassitsistlikud hooned (sh tervet kvartalit hõlmav Hugo Treffneri Gümnaasiumi hoonestu), keskpaigas gooti stiilis ehitatud Tartu Jaani kirik ning Tartu Ülikooli Rootsi-aegne peahoone, lõpus aga Tartu vanim puumaja – Uppsala maja. Tänaval asuvad 19. sajandi Tartu linnakodaniku muuseum ja kunstigalerii ning majutusasutusena toimiv Tampere maja.
Püha Jaani tänavas, 1638. aastal ostetud majas asus ka ülikooli trükikoda, arhiiv ja raamatukogu. Ülikooli taasavamisel 1802. aastal ei asutatud trükikoda. Trükkija Grenzius valmistas ülikooli trükiseid oma eratrükikojas, mis paiknes praeguse Jakobi tänav 4 hoone kõrval. 19. sajandi lõpust kuni 20. sajandi keskpaigani täideti ülikooli tellimusi peamiselt Mattieseni trükikojas.
Jaani tänav 8, kaua kohtu- ja kinnipidamisasutuse funktsiooni täitnud hoones on tegutsenud Tartu Ülikooli eelkäija Academia Gustaviana ja Academia Gustaviana Carolina. Põhjasõja-aegsete purustuste järel rekonstrueeriti hoone 1766. aastal (ehitusmeister G. Melck) kantselei- ja kohturuumidega nn. ökonoomiamajaks, kus oli ka vangla. 19. sajandi lõpus rekonstrueeriti hoone arhitekt R. Guleke projekti järgi kolmekorruseliseks. Hoone avati kreisivanglana 1837. aastal ning suleti Tartu Politseiprefektuuri aresti- ja kainestusmajana 1990. aastate algul. 2020. aastatel on hoone kasutusel elamuna.
Langobardia Maior

Langobardia Maior (ladina keeles 'suurem Langobardia'; vanaülemsaksa "Langbardland") oli nimi, mis anti varakeskajal Langobardide kuningriigi valdustele Põhja-Itaalias. See koosnes Lombardia pärusmaast pealinnaga Pavias, Friuli ja Trento hertsogkondadest, samuti Toscana piirkonnast. Lõunas piirnes sellega Patrimonium Petri või Kirikuriik, mis loodi pärast 754. aasta Pippini annetust, ja mis ulatus Türreeni merest Aadria mereni. Langobardide territooriume teisel pool seda kutsuti "Langobardia Minor", mis koosnes Spoleto ja Benevento hertsogkondadest. 
Langobardia Maior oli sisemiselt jagunenud ida- (Austria) ja lääneosaks (Neustria). Pärast nende valduste vallutamist Karl Suure poolt 774. aasta Pavia piiramisega said nad Karolingide impeeriumi osaks.
Märä järv

Märä järv (ka "Märajärv, Karkuse järv") on järv Võrumaal Rõuge vallas.
Kenji Miyamoto

Kenji Miyamoto (jaapani 宮本顕治 "Miyamoto Kenji", 17. oktoober 1908 Hikari – 18. juuli 2007 Tokyo) oli Jaapani poliitik, Jaapani Kommunistliku Partei juht 1958–1977.
Miyamoto astus kommunistlikku parteisse 1931. aastal, kaks kuud pärast Tōkyō Ülikooli lõpetamist. Aastal 1933 ta vahistati süüdistatuna ühe politseiniku surnukspeksmise vandenõus. Ta keeldus end süüdi tunnistamast ja ta mõisteti eluks ajaks vangi. Ta vabanes vanglast 1945. aastal pärast Jaapani lüüasaamist teises maailmasõjas. Aastal 1949 juhtis ta kommunistide valimiskampaaniat. 
Ta oli 1977–1989 Jaapani parlamendi ülemkoja liige.
Langobardia Minor

Langobardia Minor oli nimi, mis anti varakeskajal langobardide valdustele Kesk- ja Lõuna-Itaalias, täpsemalt Spoleto ja Benevento hertsogkonnad. Pärast langobardide kuningriigi vallutamist Karl Suure poolt 774. aastal jäid need alad langobardide kontrolli alla.
Saabudes aastal 568 Friuli kaudu Itaaliasse, rebisid langobardid Bütsantsilt suure osa maismaast Alpidest lõuna pool, kuid ei suutnud moodustada, vähemalt algul, ühtset ja terviklikku valdust. Alistatud maad liigitati kaheks tähtsaks alaks: Langobardia Maior Alpidest kuni tänapäevase Toscanani ja Langobardia Minor, mis koosnes valdustest lõuna pool Bütsantsi territooriume (mis 6. sajandi lõpul venisid Roomast läbi tänapäeva Umbria ja Marche Ravennani). Ravenna eksarhaat oli Roomaga ühendatud "Bütsantsi koridori" kaudu, mis kulges läbi Orvieto, Chiusi ja Perugia ning eraldas Langobardia Minorit Langobardia Maiorist. 
Kui Langobardia Maior oli jagunenud paljudeks hertsogkondadeks ja gastaldiateks, siis Langobardia Minor säilitas langobardide kuningriigi kestel (568–774) tähelepanuväärse institutsioonilise stabiilsuse, jäädes jagatuks kaheks, Spoleto ja Benevento hertsogkonnaks. Need moodustati kohe pärast langobardide sissetungi 570. aastatel ning esimesed hertsogid olid Faroald Spoletos ja Zotto Beneventos. Algul hõivasid nad geograafiliselt ainult sisemaa, jättes rannikualad Bütsantsi kontrollida; alles hiljem (eriti Agilulfi valitsemise ajal 591–616) ulatusid langobardide valdused ka rannikule. Nii said kahe hertsogkonna alamateks kogu Aadria mere kallas Bütsantsi kindluste Ancona (põhjas) ja Otranto (lõunas) vahel; Joonia ja Türreeni mere kaldad langesid siiski ainult osaliselt Benevento hertsogi võimu alla, kes ei olnud kunagi võimeline jäävalt vallutama Napolit, Salentot ja Calabria tippu (Cosenzast ja Crotonest lõunas) ning muidugi mitte Roomat ja selle eeslinnu.
Võrkpall 2012. aasta suveolümpiamängudel

Võrkpall 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist 12. augustini. Võrkpallis oli mängus 4 komplekti medaleid. Võrkpallis osales meeste ja naiste arvestuses võrdselt 12 võistkonda. Rannavõrkpallis oli nii meeste kui ka naiste arvestuses kohal 24 paari. Võrkpallivõistlused toimusid Earls Court Exhibition Centres ja rannavõrkpalli mängud toimusid Horse Guards Parades.
Tulemused võrkpallis.
Mehed.
Eelmiste 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid:
Naised.
Eelmiste 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid:
Välislingid.
&lt;br&gt;
Uiema ülemine päevamärk

Uiema sihi ülemine päevamärk on endine päevamärk Muhu saare kirdeosas.
Märk asub Vahtraste külas 400 meetrit Raugi ülemisest tulepaagist idas. Uiema ülemise päevamärgi geograafilised koordinaadid on .
Terve siht, seega ka ülemine ja alumine päevamärk, on Veeteede Ameti poolt tühistatud ja kaartidelt kustutatud. Uiema siht oli 214,9°–34,9°.
Märgi number Veeteede Ameti andmebaasis oli 812; kõrguseks jalamist märgiti 13,0 meetrit.
Nõukogude ajal oli päevamärgi tipus tuli, mis lülitati sisse ainult Baltimere Laevastiku ülema korraldusel. Uiema sihi märgid rajati Kumari kanali lõunapoolseima lõigu tähistamiseks.
Uiema alumine päevamärk

Uiema sihi alumine päevamärk on endine päevamärk Muhu saare kirdeosas Kautliku panga juures.
Märk asub Vahtraste külas 400 meetrit Uiema ülemisest päevamärgist kirdes. Mereni on 50 meetrit. Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .
Terve siht, seega ka ülemine ja alumine päevamärk, on Veeteede Ameti poolt tühistatud ja kaartidelt kustutatud.
Märgi number Veeteede Ameti andmebaasis oli 811; kõrguseks jalamist märgiti 10,0 meetrit.
Nõukogude ajal oli päevamärgi tipus tuli, mis lülitati sisse ainult Baltimere Laevastiku ülema korraldusel. Uiema sihi märgid rajati Kumari kanali lõunapoolseima lõigu tähistamiseks.
Jaan Lukas (ajakirjanik)

Jaan-Ivo Lukas (18. detsember 1964 Tartu – 7. november 2021 Jõgeva) oli eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1983. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal (diplomitöö "Tartu komsomoliorganisatsioon aastail 1944–1950", juhendaja professor Jüri Ant). 
Ta töötas aastatel 1988–1999 ajakirjanikuna ajalehes Vooremaa. 1990. aastate esimesel poolel toimetas ta Jõgevamaal ka kohalikke raadiosaateid. 
1999. aastast tegi ta mittekoosseisulisena ajalehtedele ja raadiole ajakirjanduslikku kaastööd. Aastatel 1999–2009 oli ta füüsilisest isikust ettevõtja ning 2009. aastast surmani OÜ Jaan-Ivo Lukas Meediabüroo juhatuse liige. 
Lukas on teinud kaastööd ajalehtedele Vooremaa, Vali Uudised, Koit, Sakala, Terviseleht, Kalurileht ja Kesknädal ning portaalidele Kalev Meedia, Eesti Elu, Külauudised, samuti Eesti Rahvusringhäälingu raadiouudistele, Vikerraadiole ja Raadio 4 saatele "Radius". Jaan Lukas valiti 2011. aastal Delfi rubriigi "Eesti elu" aasta autoriks. 
Ta kandideeris 2002. aastal kohalike omavalitsuste valimistel Jõgeva linnavolikogusse. Ta on juhtinud ajalehtede Punalipp ja Vooremaa ametiühinguorganisatsiooni ning Eesti Ajakirjanike Liidu Jõgeva sektsiooni.
SkyGuide Aerial Control Center

SkyGuide (Saksa keeles: "Schweizerische Aktiengesellschaft für zivile und militärische Flugsicherung") on firma, mis tegeleb lennujuhtimisega. Firma kontrollib ja teostab järelevalvet peamiselt Šveitsi õhuruumi üle. SkyGuide´i vastutusel on osaliselt ka Saksamaa, Austria, Prantsusmaa ja Itaalia õhuruum.
Eesti spordi biograafiline leksikon

"Eesti spordi biograafiline leksikon" on biograafiline leksikon, mis sisaldab Eesti sporditegelaste lühielulugusid.
Raamat valmis Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse ning Eesti Entsüklopeediakirjastuse koostöös ning Eesti Olümpiakomitee, Kultuuriministeeriumi ja Eesti Kultuurkapitali toel. 2011. aastal ilmunud leksikon on kolmas taoline väljaanne, eelmised ilmusid 1937. ja 2001. aastal. 
Leksikoni trükiväljaandes on ligi 6000 artiklit, neist 4300 juures on ka foto. 
Leksikoni materjalid on tehtud kättesaadavaks internetis nii Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse hallatava pidevalt uuendatava veebilehe kaudu kui ka MTÜ Entsüklopeedia 2011. aastal välja antud raamatu veebiversioonina "Eesti entsüklopeedia" kodulehel.
Erki

Erki on eesti mehenimi.
2012. aasta lõpu seisuga elas Eestis Rahvastikuregistri andmetel 1413 Erkit.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Erki 1423 mehel. Erki oli Eestis populaarsuselt 123. mehenimi. Erki oli keskmiselt 33 aasta vanune (mediaanvanus oli 34).
Kõige populaarsem oli eesnimi Erki vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 26,45 ning Järva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,49.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Erki 1426 mehel. Erki oli populaarsuselt 125. mehenimi. Erki oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus oli 37).
Kõige populaarsem oli eesnimi Erki vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 24,34.
Louis van Gaal

Aloysius Paulus Maria van Gaal (sündinud 8. augustil 1951 Amsterdamis) on Hollandi jalgpallitreener ja endine jalgpallur (poolkaitsja).
Louis van Gaal oli Hollandi jalgpallikoondise peatreener aastatel 2000–2002, 2012–2014 ja 2021-2022.
Lisaks on van Gaal on olnud Ajax (1991–1997), Barcelona (1997–2000 ja 2002–2003), AZ Alkmaari (2005–2009), Müncheni Bayerni (2009–2011) ja Manchester Unitedi (2014–2016) peatreener.
Jalgpallurina (1972–1987) mängis Van Gaal Hollandi klubides Ajax, Telstar, Rotterdami Sparta ja AZ ning Belgia klubis Royal Antwerp.
Erwin Neher

Erwin Neher (sündinud 20. märtsil 1944 Landsbergis) on saksa biofüüsik, Nobeli auhinna laureaat.
1991. aastal sai ta koos Bert Sakmanniga rakkude ioonikanalite ja nende molekulaarse ehituse avastamise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Ta õppis 1963–1966 Müncheni Tehnikaülikoolis füüsikat. 1966. aastal sai ta Fulbrighti stipendiumi õpinguteks Ameerika Ühendriikides. Ta õppis aasta Wisconsini Ülikoolis Madisonis ning sai magistrikraadi biofüüsikas. 1970. aastal sai ta doktorikraadi Münchenis Max Plancki Psühhiaatriainstituudis.
Alates 1972. aastast on ta töötanud Göttingenis Max Plancki Biofüüsikalise Keemia Instituudis, 1983. aastast on ta selle direktor ja membraanibiofüüsika osakonna juhataja.
Bert Sakmann

Bert Sakmann (sündinud 12. juunil 1942 Stuttgardis) on saksa arstiteadlane, bioloog ja biofüüsik, Nobeli auhinna laureaat.
1991. aastal sai ta koos Erwin Neheriga rakkude ioonikanalite ja nende molekulaarse ehituse avastamise ning potentsiaali lokaalse fikseerimise meetodi leiutamise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Sakmann lõpetas gümnaasiumi Stuttgardis ning õppis alates 1967. aastast arstiteadust Tübingenis, Freiburgis, Berliinis, Pariisis ja Münchenis. 1968. aastal sai temast assistent Müncheni Ülikooli arstiteaduskonnas. Samal ajal tegi ta teadustööd Max Plancki Psühhiaatria Instituudi neurofüsioloogiaosakonnas. 1971 suundus ta Londonisse, kus töötas University College Londonis Bernard Katzi alluvuses. Katz oli eelmisel aastal pälvinud Nobeli auhinna. 1974 kaitses Sakmann Göttingeni Ülikoolis doktoriväitekirja "Närvide valgusega kohastumise elektrofüsioloogia kassi võrkkestas" ja sai doktorikraadi. Samal aastal suundus ta tööle Göttingeni Max Plancki Biofüüsikalise Keemia Instituuti. 1979 ühines ta seal rakumembraanide bioloogia uurimise töörühmaga. 1989 oli ta professor Heidelbergi Ülikoolis.
1986 pälvis ta koos Erwin Neheriga Louisa Gross Horwitzi auhinna, mida Columbia ülikool annab välja bioloogia ja biokeemia valdkonnas. 1987 pälvis Sakmann Gottfried Wilhelm Leibnizi auhinna, mis on kõrgeim Saksamaa teadlasele antav autasu. 1991 pälvis ta Iisraelis välja antava Harvey auhinna, mida antakse alates 1972. aastast keskmiselt kahele inimesele aastas ja 2013. aasta seisuga oli ta ainus Saksamaalt pärit laureaat.
Geomagnetiline torm

Geomagnetiline torm ehk magnettorm on mõnest minutist paari ööpäevani kestev Maa magnetvälja tugev korrapäratu muutumine. 
Geomagnetiliste tormide põhjuseks on Päikese tugevatest loidetest alguse saavad päikesetuule puhangud ehk päikesetormid. Täpsemalt väljendades tekitab Päike elektromagnetilist kiirgust ja laetud osakesi ning kui Päikesel toimuvad koronaalpursked, siis pääsevad laetud osakesed ilmaruumi, haarates samal ajal kaasa ka Päikese magnetvälja osakesi. Me tunneme neid purskeid päikesetuule nime all. Sellised pursked toimuvad Päikesel igas suunas, aga kui planeet Maa jääb nende suunale, siis jõuab laetud osakeste voog meie planeedini, põhjustades Maa magnetvälja häiritust. Geomagnetilise tormiga kaasnevad virmalised ja raadioside häired ning elavneb atmosfääri tsüklonaalne tegevus.
Tuntuim geomagnetiline torm on 1859. aastal aset leidnud nn Carringtoni sündmus. Samas viitavad viimase aja uurimused sellele, et viimase 1300 aasta jooksul on Maad tabanud ka kaks Carringtoni sündmusest tugevamat magnettormi. Seega on nende esinemise sagedus varem eeldatust oluliselt suurem, mis sunnib ümber hindama magnettormidega seotud riske.
Heliosfäär

Heliosfäär on vähemalt kaugeimate planeetideni ulatuv Päikese plasma leviala, Päikese magnetvälja ja päikesetuule mõjuala. 
Heliosfääri Päikese ja Maa vahelist osa nimetatakse sisemiseks heliosfääriks.
Tallinna FC Flora U19

Tallinna FC Flora III on Eesti jalgpalliklubi Tallinna FC Flora teine duubelmeeskond.
Peeter Paris noorem

Peeter Paris noorem (sündinud 11. jaanuaril 1953 Tartus) on eesti füüsik.
Elulugu.
Ta lõpetas aastal 1971 Tartu 1. keskkooli, 1976 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, Ph.D. (füüsika, 1994, TÜ), väitekiri "Initiation of corona pulses". 
1976–1988 oli Paris TRÜ üldfüüsika kateedri insener, 1988−1989 TRÜ eksperimentaaltootmisbaasi juhataja, 1988–1993 kaugõppe aspirant, 1989–1993 TÜ rakendusoptika labori juhataja, 1993–2001 TÜ eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi teadur, 2002−2021 sama instituudi optika ja spektroskoopia õppetooli teadur ning aastast 2021 professor. 
Uurimistöö.
Uurimisvaldkonnad: gaaslahenduse füüsika, laserkiirguse mõju gaaslahendusele, plasmaspektroskoopia, laserkiirguse ja aine vahelised mõjud, kiudoptilised seadmed, laserpuhastamine, nanoosakeste genereerimine laserablatsioonil.
Teoseid.
Üle 40 teaduspublikatsiooni, õppevahendid.
Isiklikku.
Tema isa oli spordipedagoog Peeter Paris, ema Hilja-Liivia Paris ja vend alpinist Andres Paris. Tema poeg on Krister Paris.
GAZ-13

GAZ-13 "Tšaika" on Gorki autotehases aastatel 1959–1978 toodetud suur sõiduauto. 
Auto disain on suuresti inspireeritud 1950. aastate ameerika autode, eriti 1955.-1956. aasta Packardite disainist. Auto kasutas 5.5-liitrist mootorit M-13, mis arendas 195 hj. Jõud kanti ratastele läbi kolmekäigulise nupplülitusega automaatkäigukasti, mis oli inspireeritud Chrysleri PowerFlite'ist. 
Kui auto eelkäija GAZ-12 "ZiM" oli teoreetiliselt ostetav, kuid kõrge hinnaga (40 000 rubla, rohkem kui kaks korda Pobeda hinnast), siis Tšaikat müüki ei lastud, sellega sõitsid valitsusjuhid ja NLKP regionaalkomiteede sekretärid. Samas sai näiteks Inturisti kaudu rentida Tšaikat pulmasõiduks. Lisaks sõitsid Tšaikadega ka vennalike sotsialismimaade juhid, näiteks Fidel Castro. Ka NSVL suursaadikud sõitsid Tšaikadega.
Prototäht

Prototähed on tähtedevahelises aines leiduvad kerajad tihendid (nn gloobulid), mis on tähtedeks alles kujunemas.
Akretsioon (astronoomia)

Akretsioon on tähe või galaktika või selle tuuma massi suurenemine tähtedevahelisest keskkonnast või naabertähtedelt langeva aine sadestumisel tema pinnale.
Hiidtäht

Hiidtäht ehk hiid on suur (läbimõõt kuni 1000 Päikese läbimõõtu) ja suure absoluutse heledusega (kuni miljon Päikese absoluutset heledust) täht.
Hertzsprungi-Russelli diagrammil paiknevad hiidtähed põhijadast ülevalpool. 
Eristatakse ülihiidtähti ja allhiidtähti.
Hiidtähti on Universumis suhteliselt vähe. Hiidtähed on näiteks Aldebaran, Arcturus, Betelgeuse, Kapella, Polluks.
Karl Peterson (matemaatik)

Karl Peterson (ka Carl või Kārlis, samuti Pētersons; 25. mai 1828 Riia – 1. mai 1881 Moskva) oli läti matemaatik.
Elulugu.
Karl Peterson oli lätlane, käsitöölise poeg.
Ta õppis 1847–52 TÜ-s, kaitses 1853 samas väitekirja "Über Biegung der Fläschen", milles esitas kaks pinnateooria põhivõrrandit (Petersoni-Codazzi võrrandid) ja põhiteoreemi. Siirdus Moskvasse, kus oli Peeter-Pauli kooli matemaatikaõpetaja.
Teadustöö.
Pinna painutamise teooriat käsitlevate töödega pani Peterson aluse Moskva diferentsiaalgeomeetria koolkonnale. Töö eest osatuletistega diferentsiaalvõrrandite integreerimisest andis Novorossiiski Ülikool talle 1879 puhta matemaatika doktori kraadi. Ta osales Moskva Matemaatika Seltsi asutamises (1865).
Henrique Capriles Radonski

Henrique Capriles Radonski (sündinud 11. juulil 1972 Caracases) on Venezuela poliitik ja jurist.
Ta oli Caracase Baruta linnaosa pea aastatel 2004–2008. 
Henrique Capriles Radonski valiti Miranda osariigi kuberneriks 2008. aastal. 2012. aastal kandideeris ta Venezuela presidendivalimistel, kuid jäi alla senisele presidendile Hugo Chávezele. Tema põhisõnum on hariduse valdkonnas.
Miranda osariik on ainuke Venezuela piirkond, mis osaleb PISA programmis.
Henrique Capriles Radonski kandideeris pärast Hugo Cháveze surma presidendivalimistel ja sai 48,98 protsenti häältest. Valimised võitis Nicolás Maduro 50,75 protsendiga häältest.
Ratsutamine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Ratsutamine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 9. augustini Greenwich Parkis. Ratsutamisvõistlustel osales 200 sportlast ja välja jagati 6 komplekti medaleid. 
Võistlusalad.
Koolisõidus läks võistlema 50 sportlast ja 50 hobust. Takistussõidus ja kolmevõistluses osales vastavalt 75 sportlast ja samapalju hobuseid. Koolisõidus ja takistussõidus lubati kasutada ka varuhobuseid, kusjuures koolisõidus oli selleks 10 hobust ja takistussõidus 15, ehk 1 hobune võistkonna peale.
Välislingid.
&lt;br&gt;
Samael

Samael (ka "Sammael", "Semiel") on judaistlikus Talmudi traditsioonis ja ka kristlikus mütoloogias esinev ingel, kes võib olla nii positiivne kui ka negatiivne, enamasti pigem viimane. Tihti käsitletakse Samaeli ka ühe peainglina, samuti aga surmainglina. Mitmes kirjutistes on Samaeli peetud ka Saatana käsilaseks ning nimetatud ka deemoniks.
Samael (täpsustus)

Samael on judaistlikus ja kristlikus mütoloogias esinev üleloomulik tegelane, kelle järgi on nime saanud ka:
Loppenowe

Loppenowe oli Liivimaa ja Eestimaa literaadisuguvõsa.
Ajalugu.
Perekonnatraditsiooni järgi oli suguvõsa pärit Šotimaalt. Sealt asusid nad elama Rootsi, kuid XVII sajandil rändasid Saksamaale. XVIII sajandi alguses siirdusid nad elama Riiga. Suguvõsaliin algab Riia tolliametniku Georg Bernhard Loppenowega. Tema järeltulijate hulgast võrsus mitu vaimulikku.
Tamm (perekonnanimi)

Tamm on perekonnanimi.
Tamm on Eestis kõige levinum eestikeelne perekonnanimi. 
1830. aastatel said selle nime umbes 1500 inimest. Nimi anti vähemalt 208 suguvõsale, kes omavahel sugulased pole. Neist 142 elasid Lõuna- ning 66 Põhja-Eestis. Paljud neist on kindlasti võetud Tamme talu järgi, kuna hinnanguliselt 25 protsenti eestlaste perekonnanimedest on võetud talunimede järgi (talu nimi omakorda tulnud tammelt). Kuid tamm tähendab ka vesiehitist.
1934. aastal oli selle nime kandjaid juba 5473.Tamm oli 1934. aastal 5473 kandjaga levinuim perekonnanimi Eestis ja Laialt tarvitusel olevate perekonnanimede määruse alusel ei võinud seda anda perekonnanimede muutmise ja parandamise korras. 
2005. aasta 1. veebruari seisuga kandis seda nime 5180 inimest.
2008. aastal kandis nime Tamm 5241 inimest.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tamm 5242 inimesel: 2453 mehel ja 2789 naisel. Perekonnanimede levikult on Tamm 2. kohal Ivanovi järel.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tamm 5191 inimesel: 2447 mehel ja 2744 naisel.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tamm 2460 mehel ja 2752 naisel.
Kujundujumine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Kujundujumine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 5.–10. augustini Londoni Veekeskuses, kus osales 104 naissportlast 24 riigist ja välja jagati 2 komplekti medaleid.
Võistlusalad.
Paare osales kokku 16. Rühmaharjutuses osales 8 naiskonda, kuhu kuulus 9 sportlast. Rühmaharjutuses lubati võistlema 8 sportlast.
Tulemused.
Duetid.
 
&lt;br&gt;Finaal: 7. august 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2008: Anastassia Davõdova, Anastassia Jermakova, 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused: 
Välislingid.
&lt;br&gt;
Brita (amuuri tiiger)

Brita (28. juuni 2001 Tallinna Loomaaed – 5. juuli 2012 Tallinna Loomaaed) oli Tallinna Loomaaia emane amuuri tiiger.
Brita sündis 28. juunil 2001 Speiga ja Bronto esimeses pesakonnas.
Tähesüsteem

Tähesüsteem on tähtede kooslus, mille puhul koosluse liikmete paigutuse määrab vahetult tähtede vastastikune gravitatsioon.
Tähesüsteemid moodustavad hierarhiaid: väikseimad on kaksik- ja mitmiktähed, neist suuremad tähesüsteemid on täheparved ja täheassotsiatsioonid, neist omakorda on suuremad nn täheagregaadid ja -kompleksid. Kõige suuremad tähesüsteemid on galaktikad. Galaktikate kooslusi käsitletakse galaktikasüsteemidena.
Yun Chi-ho

Yun Chi-ho (Hangul: 윤치호; Hanja: 尹致昊; 26. detsember 1864 Chungcheongnam-do Ahsan – 9. detsember 1945 Gyunggi-do Gaesung) oli Korea poliitik ja riigiametnik. Ta oli neljanda Lõuna-Korea presidendi Yun Bo-seoni onu. Tema kirjanikunimi oli Jwaong (좌옹;佐翁).
Kui Jaapan Korea 1910. aastal okupeeris, sai temast iseseisvuslane ja imperialismi vastane aktivist. Teda süüdistati 1913. aastal vandenõus jaapanlasest kindralkuberneri vastu ja mõisteti vangi. Aastal 1915 pööras ta aga iseseisvusliikumisele selja ja võttis Jaapani okupatsiooni toetava hoiaku. Sellise suunamuutuse põhjused ei ole päris selged.
Planeedisüsteem

Planeedisüsteem ehk päikesesüsteem on tähe või tähesüsteemi ümber tiirlev planeetide kogum. Tuntuim planeedisüsteem on meie Päikesesüsteem.
Arvatakse, et planeedisüsteemi leidub eeskätt aeglaselt pöörlevate üksiktähtede ümber.
Antoni Kolczyński

Antoni Kolczyński (25. august 1917 Zdunowo, Załuski vald, Płoński maakond, Masoovia vojevoodkond – 19. juuni 1964 Varssavi) oli Poola poksija.
Kolczyński oli kokku neljakordne Poola meister – keskkaalus (kuni 73 kg) aastatel 1946–1947 ja II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1950–1951. Ta sai Poola meistrivõistlustel kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1937. aastal 2. koha.
Kolczyński osales ühel Eesti ja Poola maavõistlusel poksis ja võitis oma kohtumise Leopold Neeme vastu 1938. aasta sügisel. Ta osales Euroopa eest ühe korra kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ja võitis oma kohtumise Chicagos 1938. aastal.
Kolczyński osales keskkaalus (kuni 73 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Kolczyński võitis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta osales keskkaalus (kuni 73 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), kuid tema tulemus pole teada ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Günther Sladkyle (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Martinus Veltman

Martinus Justinus Godefriedus Veltman (27. juuni 1931 Waalwijk – 4. jaanuar 2021) oli hollandi füüsik. 1999. aastal sai ta koos oma endise õpilase Gerardus 't Hooftiga Nobeli füüsikaauhinna.
Martinus Veltman alustas 1948. aastal matemaatika- ja füüsikaõpinguid Utrechti Ülikoolis. Ta sai 1963. aastal doktorikraadi teoreetilises füüsikas. 
1966. aastast töötas ta Utrechti Ülikooli professorina. 1981. aastal suundus ta tööle Michigani Ülikooli Ann Arboris. Praegu on ta Michigani Ülikooli emeriitprofessor.
Tema auks on nimetatud asteroid 9492 Veltman.
Henrik Sepamaa

Henrik Sepamaa (õieti Heinrich Richard Seppik; 9. veebruar 1905 Pärnu – 4. veebruar 1990 Tallinn) oli eesti tõlkija.
Ta õppis 1925–1928 Tartu Ülikoolis eesti ja romaani filoloogiat.
Ta töötas alates 1924. aastast esperanto keele lektorina, 1929–1939 oli Skandinaavia maades ja Tšehhoslovakkias. 1947–1956 oli ta NSV Liidus Komi vangilaagreis. Aastast 1956 töötas vabakutselise tõlkijana.
Ta on tõlkinud eesti keelde islandi, norra, rootsi, taani, tšehhi, vene ja esperanto keelest. Lisaks on ta koostanud keeleõpikuid ja sõnaraamatuid ning tõlkinud eesti kirjandust (Friedebert Tuglas, Mats Traat) esperanto keelde. Ta avaldas ka tõlketeoreetilisi ja õigekeelsusalaseid artikleid.
Eesti imetajad

Eesti imetajad ehk Eesti imetajate fauna ehk Eesti teriofauna on Eesti territooriumil elavad imetajad.
Eesti imetajaid liigitatakse järgmiselt:
20. ja 21. sajandi jooksul on Eestis kohatud 74 liiki pärismaiseid ja vabalt elavaid introdutseeritud (naturaliseerunud) imetajaid (sh. pärisinimene). Nende hulka on arvestatud liigid, keda on kohatud eksikülalistena, nt. vaalalised, ahm, tähnik- ja kabehirv. Kui ka need, kelle esinemise kohta viimastel aastakümnetel andmed puuduvad, nt. unilased, kääbus-karihiir, soo-uruhiir. Liike, kes Eestis teadaolevalt 21. sajandi kolmandal kümnedil elutsevad ja sigivad, on 63. 
Jääajajärgsel ajal on Eestis elanud veel mitmeid praeguseks siin väljasurnud liike: tarvas, põhjapõder, euroopa piison, metshobune jt.
Käsipall 2012. aasta suveolümpiamängudel

Käsipallivõistlused 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimusid 28. juulist kuni 12. augustini 2012. Käsipallis jagati välja 2 komplekti medaleid, üks meeste ja üks naiste arvestuses. Olümpiamängudel osales 12 võistkonda kummaski arvestuses. Võistlused peeti enamasti Handball Arenal, välja arvatud poolfinaali-, veerandfinaali- ja finaalikohtumised, mis toimusid Basketball Arenal.
Tulemused.
Mehed.
Eelmiste, 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat meeskonda:
A-alagrupp.
 
B-alagrupp.
 
Naised.
Eelmiste, 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid:
A-alagrupp.
 
B-alagrupp.
 
Välislingid.
&lt;br&gt;
Imanta (miinitraaler)

Imanta (Nõukogude: T-299) oli Läti mereväe miinitraaler.
Laev ehitati 1926. aastal Le Havre'is Prantsusmaal. Laev arendas kiirust kuni 14 sõlme ja meeskonda kuulus 39 meremeest. Nõukogude võimu kehtestamisega läks laev Punalipulise Balti Laevastiku koosseisu.
Laev uppus 1. juulil 1941 Soela väinas miiniplahvatuse tagajärjel (tõenäoliselt miinitõke Coburg, veesatud 22. juuni hommikul sakslaste 2. torpeedokaatrite flotilli poolt). Vraki leidis 2012. aastal Eesti Meremuuseumi uurimislaev kapten Vello Mässi juhtimisel.
Okassiga

Okassiga ("Hystrix") on näriliste perekond okassigalaste sugukonnast.
Levik.
Okassiga elab Põhja-Ameerikas, Lõuna-Ameerikas, Lõuna-Euroopas, Aasias ja Aafrikas.
Kirjeldus.
Kõige pikemad okkad asetaevad seljal ja on 25 cm pikad ning 0,5 cm läbimõõduga. Vaatamata oma välimusele on see näriline täiesti ohutu. End ohustatuna tundes pöörab end ringi ja liigub tagurpidi.
Toitumine.
Urust tuleb ta välja öösel, otsides toiduks vilju, taimi, juurikaid ja puukoort, mida kraabib oma tugevate küüntega.
Eluviis.
Maapinnal liigub okassiga vaevaliselt, kuid ta on suurepärane ujuja. Okasseal on tugevad küünised, mille abil urgu kaevata. Okassiga veedab terve päeva sügavas koopas. Välja tuleb alles õhtul, et jahile minna.
Paljunemine.
Isane okassiga proovib emasele muljet avaldada, liikudes tema poole ja plaksutades rütmiliselt okkaid. Okassiga võib ühe päeva või ühe öö jooksul mitu korda paarituda.
Pärast kuni 4-kuulist tiinust sünnib emasloomal 2–4 poega, kes võivad elada ligikaudu 20 aastat.
Hystrix

Hystrix on kahe perekonna ladinakeelne teaduslik nimetus:
Laskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Laskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 6. augustini Royal Artillery Barracksis. 
Osales 390 laskurit ja välja jagati 15 komplekti medaleid, neist 9 alal meestele ja 6 alal naistele.
Välislingid.
&lt;br&gt;
Martin Libene

Martin Libene VR II/3 (21. märts 1889 Vaivara – 3. märts 1919 Alsviķi mõisa lähistel, Alsviķi vald, Läti) oli Eesti ülemleitnant ja näitleja.
Ta lõpetas 1915. aastal Moskvas Aleksei Sõjakooli.
Võttis osa I maailmasõjast, kus oli Läänerindel esialgu kompanii- ja hiljem pataljoniülem.
Sai 1917. aastal Smorgoni all käest haavata ning tuli kodumaale end ravima. Martin Libene tegeles juba Vaivaras elades teatriga ja jätkas seda Tartu perioodil, kus esines suure eduga. 
Vabadussõja puhkedes astus 13. jaanuaril 1918 Eesti Tagavarapataljoni. Sai 18. novembril 1918 Tartu Vabatahtlike Pataljoni ülemaks. 
Libene hukkus 3. märtsil 1919 lõhkeva kuuli läbi Alsviķi mõisa juures Lätimaal. Martin Libene maeti sõjaliste auavalduste saatel Tartu Vana-Peetri kalmistule. 1935. aastal paigaldati tema hauale mälestusmärk.
Tema tegevust Vabadussõjas märgib Vabadusristi II liigi 3. järk.
Aleksy Antkiewicz

Aleksy Antkiewicz (12. november 1923 Katlewo, Grodziczno vald, Nowe Miasto Lubawskie maakond, Warmia-Masuuria vojevoodkond – 3. aprill 2005 Gdańsk) oli Poola poksija.
Antkiewicz oli kokku viiekordne Poola meister – sulgkaalus (kuni 58 kg) aastatel 1947–1950 ja kergekaalus (kuni 60 kg) 1951. aastal. Ta sai Poola meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) 1954. aastal 2. koha. Ta on võistelnud maavõistlustel Poola eest 13 korda ning on võitnud neist 6 ja kaotanud 7 kohtumist.
Antkiewicz sai sulgkaalus (kuni 58 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ernesto Formentile (Itaalia) ning võites 3. koha kohtumises Francisco Núñezi (Argentina). Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Aureliano Bolognesile (Itaalia). Ta oli esimene Poola poksija, kes on võitnud olümpiamedali.
Antkiewicz sai kergekaalus (kuni 60 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vladimir Jengibarjanile (NSV Liit). Ta osales sulgkaalus (kuni 58 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), kuid tema tulemus pole teada ning 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Louis van Hoeckile (Belgia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bruno Visintinile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Katre Väli

Katre Väli (sündinud 13. veebruaril 1984) on eesti teatrikriitik ja semiootik.
Ta on töötanud Tartu Ülikooli semiootika osakonnas aastail 2008–2015.
2007. aastal kaitses ta magistritöö "Luulelavastus tänapäeva eesti teatris". 
Ta oli Eesti Semiootika Seltsi juhatuse esimees aastail 2012–2014.
Alates 2014. aastast on ta Sihtasutuse Eesti Teatri Agentuur teatriinfo koordinaator ning alates 2016. aastast Kultuuriministeeriumi kunstide osakonna teatrinõunik. Ühtlasi on ta alates 2017. aastast ka Sihtasutuse Rakvere Teater nõukogu esimees.
Stellaardünaamika

Stellaardünaamika on astronoomia haru, mis rakendab tähesüsteemide ruumilise ehituse, nende sees toimuva liikumise (sh süsteemide pöörlemise) ja evolutsiooni kirjeldamisel statistilise mehaanika meetodeid.
Jacques Bataille

Jacques Bataille (sündinud 20. septembril 1929 Amiensis) on Prantsusmaa endine poksija.
Bataille võitis sulgkaalus (kuni 58 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Bataille poksis oktoobrist 1950 kuni märtsini 1956 elukutselisena. Ta pidas kokku 53 kohtumist, millest võitis 37 (neist 17 nokaudiga) ja kaotas 13 (neist 2 nokaudiga) ning viigistas 3 kohtumist.
Aleksander Thomson (keeleteadlane)

Aleksander Thomson (vene Александр Иванович Томсон; 3./15. juuni 1860 Tartu lähedal – 27. november 1935 Odessa) oli Eestist pärit keeleteadlane.
Aleksander Thomson sündis 15. juunil Tartu lähedal metsniku ametit pidanud luterlasest isa Juhani ja ema Emilia pojana.
Aleksander Thomsoni vanemad olid eestlased, tema ema ei osanud ühtki sõna vene keelt. Aleksander lõpetas 1882. aastal Peterburi ülikooli idamaa keelte kateedri sanskriti-pärsia keelte erialal. 1887. aastal kaitses ta samas ülikoolis magistritöö "Lingvistilised uurimused" ning neli aastat hiljem, 1891. aastal, Moskva ülikoolis, doktoritöö "Kaasaegse armeenia keele grammatika Tbilisi linnas". Ta oli Vene Impeeriumi tegeliku salanõuniku auastmes.
Pärast stažeerimist Pariisis 1897. aastal kolis Thomson Odessasse. Aastatel 1897–1932 oli ta Odessa ülikooli korraline professor. 4. detsembril 1910 valiti Thomson Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks. Enne 1917. aastat jõudis ta algatada Odessa ülikooli juures Ukraina esimese eksperimentaalfoneetika stuudiumi tegevuse. 
Aleksander Thomson suri 1935. aastal Odessas kopsupõletikku.
The Shard

The Shard (eesti keeles 'klaasikild') on 95-korruseline pilvelõhkuja Londonis Southwarkis, mille projekteeris Itaalia arhitekt Renzo Piano.
Hoonet ehitati 2009. aasta märtsist 30. märtsini 2012. Vaateplatvorm avati 1. veebruaril 2013. Kõrgeim elamukorrus asub 72. korrusel.
Thamesi lõunakaldal London Bridge’i piirkonnas asuva hoone 28 alumist korrust on bürooruumid, järgneb kolm korrust restorane ja seejärel 19 korrust hotellitube. 69. korrusel asub vaateplatvorm, mis on tasuline.73. korrusest kõrgematel korrustel asuvad tehnikaruumid kliimaseadmete jms jaoks. Kasulikku pinda on kokku 127 000 m².
Vaateplatvormilt näeb hea ilmaga 70 kilomeetri kaugusele, mistõttu nägemisulatusse jääb ka Prantsusmaa.
Arhitektuur.
Renzo Piano, projekti arhitekt, kavandas Shardi kui Thamesi jõest kerkiva tornisarnase skulptuuri. Inspiratsiooniks olid objekti kõrval asuvad raudteed, 18. sajandi Veneetsia maalikunstniku Canaletto kujutatud Londoni tornid ja purjelaevade mastid. Hoone on ebakorrapärase püramiidi kujuline ja kaetud klaasiga. Välisviimistluseks on 11 000 klaaspaneeli, mille kogupindala on 56 000 ruutmeetrit, mis vastab peaaegu kaheksa Wembley staadioni suurusele.
Konstruktsioon.
Saavutused.
Ülalt-alla konstruktsioon: esmakordselt kasutatud tehnika lubas esimesed 23 korrust ehitada enne, kui maa-alune osa oli täielikult valmis. See võimaldas kokku hoida neli kuud ehitusaega.
Materjalide uuenduslik kasutamine: torn on jagatud kolmeks eraldi struktuuriks. Teraskonstruktsioon esimesed 40 korrust, pingbetoonist raam kuni 72. korruseni ja seejärel terasraam 95. korruseni.
Betooni kasutamine hoone keskel aitab minimeerida külgsuunalist kõikumist ja selline lahendus kõrvaldas ka vajaduse reguleeritava amortisaatori järele, vabastades seega ühe lisakorruse.
Elmatar

Elmatar oli raamatukirjastus, mis tegutses Tartus.
Elmatar andis 1994. aastast välja kriminaalkirjanduse sarja "Öölane". Selles on ilmunud Rex Stouti, Erle Stanley Gardneri, Ellis Petersi jpt kriminaalromaanid.
9. oktoobril 2015 kuulutas kohus trükikoja Greif taotlusel välja kirjastuse pankroti. Kirjastuse kohustused ületasid selle varasid pankroti ajaks umbes 50 000 euro võrra.
Aleksander Thomson

Aleksander Eduard Thomson (19. jaanuar (vkj) / 31. jaanuar 1845 Sangaste kihelkond, Tartumaa – 7. oktoober (vkj) / 20. oktoober 1917 Petrograd) oli eesti helilooja.
1861. aastal lõpetas ta Valgas Cimze seminari. Aastatel 1870–1872 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat. 1876. aastal siirdus elama Peterburi, kus töötas kooliõpetajana.
Koos Mihkel Veske ja Johann Köleriga käis maal rahvalaule kogumas. Suurema osa tema koorilauludest moodustavadki rahvalaulude seaded, sealhulgas "Arg kosilane", "Ketra Liisu", "Pulmalaul", "Sokukene" ja "Tantsulaul". Ta on kirjutatud ka algupäraseid koorilaule, sealhulgas rahvaluule tekstidele kirjutatud "Kannel" ja "Laula, laula, suukene".
Hans Jänes

Hans-Arnold Jänes (12. november 1920 Tallinn – 14. september 1976 Tallinn) oli eesti elektrotehnikateadlane.
Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina. Aastal 1958 kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja. 
Ta töötas aastast 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi õppejõuna: aastani 1956 vanemõpetajana, hiljem dotsendina; aastatel 1962–1972 oli ta elektrimasinate kateedri juhataja.
Ta juhtis koos Aleksander Voldekuga magnetohüdrodünaamiliste masinate loomist (neid on rakendatud värvilises metallurgias). Ta oli üks "Vene-eesti tehnikasõnaraamatu" (1975) koostajaid.
August Pärl

August Pärl (25. detsember 1923 Kurla, Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 6. juuni 1994 Kabala vald, Järva maakond) oli eesti kultuuritöötaja.
Aastatel 1932–1935 õppis Kabala algkoolis. 1937. aastal lõpetas Tartu Pedagoogiumi algkooli. Aastatel 1937–1938 õppis Tallinna 7. progümnaasiumis. 1943. aastal lõpetas Türi majandusgümnaasiumi.
1. augustil 1948 sai temast Kabala rahvamaja juhataja. Ta asutas 1964. aastal Kabala puhkpilliorkestri. Ta juhtis üle 40 aasta Kabala kultuurielu rahvamaja juhatajana ja kultuurimaja direktorina. Ta oli dirigent, koorilaulja ja orkestrijuht ning mängis mitut pilli. Igal aastal juuli lõpus korraldas ta Kabalas laulupeo ja osales Järvamaa laulupidude korraldamises. Temata poleks Kabala mõisa parki laulukaart ehitatud.
Ta oli Eesti Kongressi liige.
August Pärl suri 6. juunil 1994 ja maeti Arussaare kalmistule.
Isiklikku.
Tema vend Andres Pärl oli loogik ja psühholoog.
Newby-McMahon Building

Newby-McMahon Building, mida tavaliselt tuntakse nimetuse maailma kõige väiksem pilvelõhkuja all, asub Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Wichita Fallsis.
1912. aastal avastati Burkburnetti linnast lääne pool suur naftamaardla, mis suurendas läheduses asuva Wichita Fallsi elanikkonda paarikümne tuhande inimese võrra. J. D. McMahon lubas püstitada uuselanikele 480 jala (146,3 meetri) kõrguse hoone ja valmistas ka selle projekti. Ükski investeerijatest ei märganud aga, et projektis oli hoone kõrguseks märgitud 480 tolli (12,192 m), mitte 480 jalga. 
Algselt puudusid hoonel korruseid ühendavad trepid, sest ehitusprojektis need puudusid, ja ülemistele korrustele pääsemiseks kasutati redeleid. Hiljem lisatud kitsad trepid võtsid enda alla umbes veerandi hoone sisemahust. Hüüdnime "maailma kõige väiksem pilvelõhkuja" sai ehitis 1920. aastatel. J. D. McMahon lahkus linnast, võttes kaasa suurema osa investeerijate rahast.
Johannes Mürk

Johannes Mürk (17. august 1874 Vana-Põltsamaa vald, Põltsamaa kihelkond – 21. juuli 1946 Malmö, Rootsi) oli eesti majandustegelane ja poliitik, II ja III Riigikogu liige.
Hariduse sai ta Põltsamaal elementaarkoolis ja Eesti Aleksandrikoolis. 
Töötas 1909. aastani käsitöölisena tehastes Tallinnas ja Peterburis. Seejärel tegutses Tallinnas iseseisva ettevõtjana. Vabadussõjast võttis osa Tallinna garnisonis.
Ta oli paljude organisatsioonide ja asutuste liige. 1924. aastast oli ta Tallinna majaomanike panga juhatuse esimees. Ta oli ka kindlustusseltsi "Maja" asutajaid ja juhatuse esimees, Esimese Eesti Kindlustuse Seltsi Maja (EEKS-MAJA) juhatuse esimees, osaühingu Majaomanik juhatuse esimees, Majaomanikkude Koja abiesimees ja hotelli Palace omanik.
Ta oli 14. veebruarist 1924 (Johann Keskülli (1872–1924) asemel, Üleriikliku Majaomanike Seltside Liidu nimekirjas) II Riigikogu liige ja III Riigikogu liige.
Johannes Mürk suri 21. juulil 1946 Rootsis Malmös.
Lauatennis 2012. aasta suveolümpiamängudel

Lauatennis 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist 8. augustini ja võistlused peeti ExCel Exhibition Centre'is. Lauatennises võistles 172 sportlast 56 riigist ja välja jagati 4 komplekti medaleid.
Välislingid.
&lt;br&gt;
Eesti Muinastaideselts

Eesti Muinastaideselts (lühend EMTS) on teadusselts, mis tegeleb soome-ugri rahvaste muinastaide dokumenteerimise, uurimise ja tutvustamisega. 
"Muinastaide Selts" (1998. aastast "Eesti Muinastaideselts") asutati "Üleliidulise Astronoomia ja Geodeesia Ühingu Eesti osakonna" kaljujooniste uurimise töörühma liikmete ja teiste huviliste poolt Kablis Pärnumaal 16. oktoobril 1988. 
Selts registreeriti Tartu linnavalitsuses, kuid muudeti hiljem üleriiklikuks ühenduseks asukohaga Tartus. 
Põhikirja järgi on selts soome-ugri rahvaste muinastaiet uurivate ning muinaskultuurilembeste isikute vabatahtlik mittetulunduslik ühendus.
Seltsi liikmeskonda kuulub õpetajaid, kunstnikke, arheolooge, astronoome, keeleteadlasi, loomaarste ja paljude muude erialade esindajaid.
Seltsil on osakond Peterburis ja Soomes.
"Eesti Muinastaideseltsist" on kasvanud välja Soome muinastaideselts ("Suomen muinaistaideseura"), mis asutati 1998. aastal.Kummagi sõsarseltsi üritused on osavõtuks vabad mõlemale liikmeskonnale ja neid korraldatakse sageli ühiselt.
Seltsi tegevuses on peale teadustöö kesksel kohal uurimisreiside, ekskursioonide, konverentside, loengute, näituste jms korraldamine.
Eesti Muinastaideseltsi aadress on: Tähetorn, Toomemägi, Tartu.