tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leipzigi maakreis

Leipzigi maakreis on endine kreis Saksamaal Saksimaa liidumaal.
Kreis moodustati 1994. aastal. 2008. aastal liideti see kokku Muldentali kreisiga ja tekkis uus Leipzigi kreis.
Kreisi omavalitsusüksused.
Sulgudes on toodud elanike arv seisuga 31. detsember 2006.
Linnad:
Vallad:
Wachau (Bautzeni kreis)

Wachau on asula Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis Wachau vallas.
Wachaus asuvad barokne loss ja õlletehas.
Aki Parviainen

Aki Uolevi Parviainen (sündinud 26. oktoobril 1974 Helsingis) on Soome meeskergejõustiklane (odaviskaja). 
Kevadel 2006 lõpetas ta tippspordiga tegelemise. Pärast seda töötab ta treenerina, tema juhendatavate hulka kuulub ka 2014. aastal Euroopa meistriks tulnud Antti Ruuskanen.
Maailmameistrivõistlustel.
Sevilla 1999
Edmonton 2001
Noorte maailmameistrivõistlustel.
Seoul 1992
Preili Potter

"Preili Potter" (inglise "Miss Potter") on 2006. aasta biograafiline draamafilm lastekirjaniku ja illustraatori Beatrix Potteri elust. Filmi lavastas Austraalia režissöör Chris Noonan ning filmi peaosalist Miss Potterit kehastab Renée Zellweger, kes selle osatäitmise eest nomineeriti Kuldgloobusele.
Leelo Karp

Leelo Karp-Lumi (15. juuni 1941 – 3. juuni 2000) oli eesti estraadilaulja ja lauluõpetaja.
Isiklikku.
Tema isa oli dirigent ja muusikapedagoog Paul Karp.
Merisutt

Merisutt ("Petromyzon marinus") on Eesti vetes haruldane silmuliste seltsi kuuluv vereimeja veeloom, kes elutseb Euroopa ja Põhja-Ameerika rannikul Atlandi ookeanis, Vahemere lääneosas ja Suures järvistus. Rahvasuus on merisutte kutsutud ka merisilmuks ja merisilmuseks.
Ta on silmlaste suurim esindaja. Tema angerjalaadse siugja keha mõõtmed võivad olla kuni 1,2 meetri ja kala võib kaaluda kuni 3 kg. 
Sutt toitub imedes end suurema kala (peamiselt lõhe, meriforelli, angerja ja tursa) külge, rännates niimoodi ohvriga päevi või isegi nädalaid. Suti süljenäärmete eritised takistavad vere hüübimist ning põhjustavad punaste vereliblede hävimist ja kudede lagunemist. 
Merisutt tegutseb põhiliselt rannikumeres, hoidudes põhja ligi. Koeb Briti saarte jõgedes märtsis-aprillis. Üksikud isendid võivad harva kudeda ka Eesti suuremates jõgedes. 
Merisutt on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Tartu linnapea

Tartu linnapea juhib Tartu Linnavalitsust. 
2007. aastal täitis Tartu linnapea Tartu linna põhimääruse järgi järgmisi ülesandeid:
Ajalugu.
Tartu linnapea ametiraha.
1875. aastal valmistati Tartu linnapea ametiraha, mida linnapead kandsid ametikohuste täitmisel kuni 1917. aastani, mil see kaduma läks. 1940. aastal leidis endine linnapea Heinrich Luht selle oma raamatukapist, kus see oli nähtavasti kogu aeg olnud, ja andis selle tolleaegsele linnapeale Robert Sinkale.
IAAF-i finaalvõistlused

IAAF-i finaalvõistlused ("IAAF World Athletics Final") oli aastatel 2003–2009 iga-aastane tippsportlaste kergejõustikuvõistlus. Seda korraldas rahvusvaheline kergejõustikuliit IAAF hooaja lõpus. Kuni 2003. aastani kandis võistlus nime IAAF-i Grand Prix' finaalvõistlused.
Kui varem pääsesid GP-finaali sportlased ainult hooaja GP-võistluste edukuse alusel, siis IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlustel said sportlased osaleda IAAF-i punktitabeli alusel. Õiguse osaleda finaalvõislusel sai punktitabeli seitse esimest. Kuni 800 m jooksus lubati punktitabeli alusel osalema 7 jooksjat, sellest pikematel distantsidel aga 11 sportlast. Lisaks valis IAAF igale alale veel ühe sportlase.
Finaalvõistlused toimusid algusaastatel Monacos, kuid Stade Louis II staadion oli liiga väike vasaraheitevõistluse pidamiseks. Sellepärast toimus vasaraheide Ungaris Szombathelys nädal aega varem. Alates 2006. aastast toimus finaalvõistlus IAAF-i poolt määratud kohas.
Finaalvõistlustel jagati rahalisi preemiaid. Iga ala võitja sai 30 000 USA dollarit ja pikkade jooksude kõiki lõpetajaid preemeriti 5000 dollariga. Maailmarekordi eest maksti veel lisaks 100 000 dollarit.
2006. aasta IAAF-i finaalvõistlused

2006. aasta IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlused toimusid neljandat korda. Finaalvõistlused peeti Stuttgardis Gottlieb-Daimler-Stadionil 9.–10. septembrini.
2003. aasta IAAF-i finaalvõistlused

2003. aasta IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlused toimusid esimest korda Monacos Stade Louis II staadionil 13.–14. septembrini. Staadioni väiksuse tõttu toimusid vasaraheite võistlused nädal aega varem Ungaris Szombathelys. Varem oli võistluste nimetus IAAF-i Grand Prix' finaalvõistlused.
Albany (Austraalia)

Albany on linn Lääne-Austraalia lõunarannikul. Linn asub 408 kilomeetrit Perthist kagus.
Albany asutati jaanuaris 1827 kui sõjaväeline tugipunkt. Nõnda on linn kõige vanem pidevalt asustatud koht Lääne-Austraalias.
Fremantle

Fremantle on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Asula on rajatud 1829. aastal, linnaõigused sai 1929. aastal. 2006. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest Austraalia kodanikke 77,5%, välismaal sündinud inimesed moodustasid 30,3% rahvastikust.
Kalgoorlie

Kalgoorlie on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Aldersyde

Aldersyde on asula Lääne-Austraalias.
Ardath

Ardath on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis Bruce Rockist 20 km lõuna pool.
Augusta (Austraalia)

Augusta on linn Lääne-Austraalias.
Australind

Australind on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigis, Bunbury eeslinn. 
Ala põlisasukad olid "wardandi" hõimu aborigeenid. Esimesed eurooplased külastasid seda ala 1658. aastal. 1841 rajati asundus.
Baandee

Baandee on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Babakin

Babakin on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Badgingarra

Badgingarra on asula Lääne-Austraalias.
Bailup

Bailup on asula Lääne-Austraalias.
Bakers Hill

Bakers Hill on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Põhja-Saksamaa

Põhja-Saksamaa (saksa "Norddeutschland") on geograafiline ala Saksamaa põhjaosas.
Põhja-Saksamaa liidumaad.
Põhja-Saksamaa liidumaade huka arvatakse viis Saksamaa liidumaad:
Ajalugu.
Hansa Liit on Põhja-Saksamaa linnade ajaloo ja kultuuri ühiseks osaks, ala tänapäevaseks keskuseks on Hamburg. Ajalooliselt on piirkonnas räägitud alamsaksa keelt.
Põhja-Saksamaal on ajalooliselt olnud luterlik - Schleswig-Holstein on Saksamaa kõige luterlikum liidumaa (2016. aasta andmeil 61.5% luterlased), samas näiteks Mecklenburg-Vorpommern on tänu Saksa DV mõjule ebareligioosne (70%).
Diadeem

Diadeem (kreeka sõnast 'διάδημα' ("diadēma")) on otsmikuvõru või -pael. 
Ajaloost.
Algselt nimetati diadeemiks peapaela, mis hoidis ära juuste langemist silmadele. 
Vana-Rooma valitsejad hakkasid diadeemiks nimetama ka loorberilehtedest pärga. 
Hilisemal ajal hakati neid valmistama väärismetallist ning ehtima kalliskividega. Diadeemist sai valitseja sümbol. 
Diadeemist on välja arenenud piiskoppide mitra ja paavsti tiaara. 
Kuningakodades hakati diadeemi nimetama krooniks.
Ehtekunstis.
Diadeem on sageli üks suure parüüri osa, kuid pole selle kohustuslik komponent nagu on kaelakee või pross.
Balingup

Balingup on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis 250 kilomeetrit Perthist põhja pool ja 31 kilomeetrit Donnybrookist kagus. Asulat läbib Lõuna-Lääne kiirtee.
Lõuna-Lääne kiirtee

Lõuna-Lääne kiirtee (inglise "South Western Highway") on kiirtee Lääne-Austraalias. Ühendab Perthi linna Walpole'i linnaga. Kiirtee pikkus on 420 kilomeetrit. On Kiirtee 1 osa.
Tartu tänavate loend

"Siin on loetletud tähestikulises järjekorras Tartu tänavaid ja muid aadressikohti."
Tartus on kokku ligikaudu 500 tänavat.
Aniliin

Aniliin ehk fenüülamiin ehk aminobenseen (C6H5NH2) on orgaaniline aine, lihtsaim aromaatne amiin. Aniliin tähtis keemiatööstuse tooraine. Aniliinist toodetakse mitmesuguseid aniliinvärve riide ja naha värvimiseks, ravimeid, lõhke- ja lõhnaaineid, kummivulkanisaatoreid, fotoilmuteid, plastmasse jm. Aniliini omakorda toodetakse klorobenseenist või nitrobenseenist.
Aniliini saamisviisi nitrobenseeni redutseerimisel töötas 1842. aastal välja Vene keemik Nikolai Zinin, seepärast kutsutakse seda aniliini saamisreaktsiooni ka Zinini reaktsiooniks. Reaktsioonis kasutatakse aniliini redutseerimiseks divesiniksulfiidi või sulfiidsoolasid. Kommertsiaalselt hakati aniliini tootma 1854. aastaks väljatöötatud Béchamp' redutseerimisega, milles redutseerijana kasutatakse rauda koos FeCl2-ga. Kõrvalsaadusena tekivad värvilised raudoksiidpigmendid, mistõttu Béchamp' menetlust siiamaani kasutatakse. Tänapäeval saadakse aniliini jt aromaatseid amiine nitrobenseeni metallkatalüütilise (Cu, Pd, Ni jt) hüdrogeenimisega.
Füsikokeemilised omadused.
Aniliin on vees raskesti lahustuv, värvusetu õlikas vedelik, tihedusega 1,022 g/cm3 (20 °C). Keemistemperatuur on 184 °C. Lahustub hästi alkoholis, eetris ja benseenis. Nõrk alus, moodustab soolasid tugevate hapetega. Oksüdeerub õhus kergesti, muutudes seejuures tumedaks. Väga kergesti oksüdeerub ka tugevate oksüdeerijate näiteks kloorlubja või kaaliumdikromaadi lahuse toimel. Reageerimisel kloorlubjaga tekkib lilla värvusega värvaine. Seda tundliku reaktsiooni rakendatakse aniliini kindlakstegemiseks. Aniliini aromaatne tuum on kõrgelt aktiveeritud, sest aminorühm on hea elektrondoonor, muutes selle nukleofiilsemaks, mistõttu ta reageerib hästi elektrofiilidega asendusreaktsioonides.
Aniliin on väga mürgine. Tema mõjul muutub vere hemoglobiin methemoglobiiniks, millel puudub võime siduda hapnikku. Aniliin on eriti ohtlik veel seetõttu, et see võib sattuda organismi mitte ainult läbi hingamisteede ja limaskestade, vaid ka läbi naha.
Pilsen

 
Pilsen ehk Pilseni õlu (kõnekeeles ka pilsner) on hele laagriõlu. Õlu töötati välja 19. sajandil Pilsenis Böömimaal (tänapäeval Plzeň Tšehhis).
Päritolu.
Kuni 1840. aastateni oli enamik Böömi õlledest pinnakääritatud tumedad õlled, mille maitse ja kvaliteet jätsid soovida. Pilseni linnakodanikud otsustasid 1839. aastal asutada oma, Burgessi (praegu Plzeňský Prazdroj) õlletehase, kus hakati õlut tootma Baieri-päraselt. Baieri õlletootjad eksperimenteerisid õlle laagerdamisega jahedates koobastes, kasutades põhjakääritust. See parandas õlle selitust, maitset ja säilivust.
Burgessi õlletehas palkas Baieri õllepruulija Josef Grolli (1813–1887), kes uusi tehnikaid ja heledamat linnast kasutades tootis 5. oktoobril 1842 esimese partii pilsenit.
Armeenia ja Eesti rahva sõpruse monument

Armeenia ja Eesti rahva sõpruse monument on mälestusmärk Tartus Vabaduse puiestikus. Monumendi autor on skulptor Hakop Dživanjan (nii on kirjas mälestusmärgi juures tahvlil) või teises kirjapildis Akop Dživanjan. Monument avati 23. oktoobril 1978 armeenia kirjakeele rajaja, humanisti ja rahvavalgustaja Hatšhatur Abovjani 130. surma-aastapäevaks. Abovjan õppis ka Tartu Ülikoolis. Monument on valmistatud Armeenia tufist. Tuff on kivim, mis tekib vulkaanipurske käigus. Mälestusmärk on armeenia mälestusmärkide stiilis, millele on iseloomulik kuulsate inimeste või ajaloosündmuste auks luua monument koos veelättega.
Alexander Schmidti monument

Alexander Schmidti monument asub Uue Anatoomikumi vastas Kassitoomel Tartus ja on loodud baltisaksa päritolu eesti füsioloogi, meditsiinidoktori, professori Alexander Schmidti mälestuseks. Monumendi autorid on Ülo Õun ja Ike Volkov. Monument valmis 1982. aastal.
Barclay de Tolly monument

Barclay de Tolly monument on väejuht Michael Andreas Barclay de Tolly auks püstitatud monument Tartus Barclay platsil Ülikooli tänava ääres.
Pronksmonumendi rajamiseks kogusid raha kindralfeldmarssali alluvuses teeninud ohvitserid. Monumendi autorid on Vassili Demut-Malinovski ja Apollon F. Štšedrin. Monument avati 11. novembril 1849.
Demut-Malinovski modelleeris büsti George Dawe'i loodud Barclay täisfiguraalse portree järgi, mis oli omakorda loodud Karl August Senfi portreegravüüri järgi.
1854. aasta 11. juuni (vkj 30. mai) öösel rüüstati monumenti, ära viidi kaks kiivrit, trompet ja mõned relvaotsad.
Beacon

Beacon on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. Peamine tegevusala on põllumajandus (viljakasvatus). 1931. aastal sai asula raudteeühenduse.
Beagle Bay

Beagle Bay on Austraalia aborigeenide asula Lääne-Austraalias. 
Asula rajasid 1890. aasta paiku trapistid.
Bencubbin

Bencubbin on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Beverley (Lääne-Austraalia)

Beverley on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
2001. aastal elas seal 815 inimest.
Binningup

Binningup on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
2001. aastal elas seal 746 inimest.
Bodallin

Bodallin on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Boddington

Boddington on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
2001. aastal elas seal 962 inimest.
Boyanup

Boyanup on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
See asub 195 km Perthist lõunas ja 18 km Bunburyst edelas. 1888. aastal ehitati Bunbury ja Boyanupi vahele raudtee. 1898. aastal elas asulas 198 inimest. 2006. aastal elas seal 615 inimest.
Boyup Brook

Boyup Brook on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Bremer Bay

Bremer Bay on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigi lõunarannikul Albany ja Esperance'i linna vahel. 
Osariigi pealinn Perth on Bremer Bayst 515 km kaugusel.
Kohale andis mereväekapteni James Bremeri järgi nime seda paika 1831. aastal külastanud John Septimus Roe.
2001. aastal elas seal 241 inimest.
Bridgetown (Austraalia)

Bridgetown on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. See asub umbes 270 km Perthist lõunas.
Brookton

Brookton on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Broomehill

Broomehill on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Bruce Rock

Bruce Rock on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Vabaduse puiestik

Vabaduse puiestik on linnapark, mis paikneb Tartus Emajõe paremal kaldal Vabadussilla ja Kaarsilla vahel, Vabaduse puiestee ääres. Puiestiku arhitekt on Arnold Matteus.
Nõukogude ajal nimetati puiestikku ka "Oktoobri puiestikuks".
Vabaduse puiestikus asuvad mitmed kultuuriajaloolise tähtsusega objektid:
2021. aasta kevadel hakati kureeritud elurikkuse projekti raames rajama pargi Botaanikaaia-poolsesse ossa linnasalu, isutades selleks sinna juurde salumetsadele iseloomulikke pärismaiseid põõsaid ja rohttaimi.
Eduard Tubina monument

Eduard Tubina monument on mälestusmärk, mis on loodud eesti helilooja Eduard Tubina mälestuseks. Monument avati 19. juunil 2005. Monument asub Tartus Vanemuise teatri uue maja ees. Monumendi autorid on skulptor Aili Vahtrapuu, arhitekt Veronika Valk ja heliinstallatsiooni looja Louis Dandrel. Monumendi valas pronksi ARS Monumentaal ja ehitustööd platsil tegi OÜ Tavt. Monument on varustatud Eduard Tubina muusikaga.
Loomekonkurss.
Monumendi saamiseks korraldasid Tartu Linnavalitsus, Eesti Heliloojate Liit ja Tartu Kultuurkapital 2004. aastal konkursi, mille võitsid Veronika Valk ja Aili Vahtrapuu tööga "Credo". Võidupreemia oli 20 000 krooni. Teise koha ja 15 000 krooni pälvisid Hille Palm ja Lembit Palm tööga «Hetk». Kolmanda koha ja 9000 krooni said Sirli Põllumäe ja Anne Rudanovski töö «Kuues sümfoonia» eest. Konkursile laekus kokku 20 tööd. 
Monumendi muusika.
Monumendil on neli helikuvandit: 
Maksumus.
Eduard Tubina monument läks Tartu linnale maksma 2 085 200 krooni. Sellest:
Anšoovis

Anšoovis ("Engraulis encrasicholus") on anšoovislaste sugukonda kuuluv kalaliik.
Väliskujult meenutab anšoovis heeringat, kuid on väiksem, kilust natuke suurem. Anšoovisel on mitmeid alamliike.
Anšoovis elab Euroopa ja Aafrika ranniku lähedal, Vahemeres ja Mustas meres, uitkalana on teda leitud ka Soome lahes.
"Anšoovist" kasutatakse toiduks nii soolatult kui ka õlis.
"Anšoovist" on soolatud juba mitu tuhat aastat. "Anšoovise" soolamisel on kasutatud väga erinevaid vürtse, kõige rohkem musta pipart, kuid ka muid vürtse nagu "ingver", "aedpetersell" ja "küüslauk". "Anšoovise" soolamine on sarnane vürtsikilu soolamisele, nad laotakse kihtidena purki, soolakiht kihtide vahel, ja pannakse vajutise alla. Kuid "anšoovist" lastakse laagerduda 3 kuni 6 kuud. Sageli "anšoovise" soolamisel ei kasutata midagi muud peale soola, kuna "anšoovisel" on endal tugev maitse. Soolatud "anšoovis" on maitsvuse pärast väga hinnatud.
Vanas Roomas valmistati "anšoovisest" hapendatud kastet nimega "garum", "anšoovist" soolati, ning lasti siis pikka aega hapneda.
Ernst Bergmanni monument

Ernst Bergmanni monument on arstiteadlase, Tartu Ülikooli kasvandiku ja õppejõu, kirurgiaprofessor Ernst Bergmanni mälestuseks loodud mälestussammas, mis asub Tartus Toomemäel. See valmis 1913. aastal. Monumendi autor on saksa kujur Adolf von Hildebrand.
Monumendi püstitamiseks moodustati 1907 toimunud 19. Liivimaa arstide päeval vastav komitee: Professor Ernst von Bergmannile mälestussamba püstitamise keskkomitee. Komitee esimees oli Werner Zoege von Manteuffel.
Brunswick Junction

Brunswick Junction on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. 
2001. aastal elas seal 1334 inimest.
Buntine

Buntine on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Bullabulling

Bullabulling on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. Asulat läbib Suur Ida kiirtee.
Burakin

Burakin on asula Lääne-Austraalias.
Kivisilla makett

Kivisilla makett on skulptuur Tartu Kaarsilla juures, Tartu kunagise Kivisilla pronksist makett.
Makett paigaldati Kivisilla fondi eestvedamisel.
Autor on skulptor Tiiu Kirsipuu, skulptuur avati 29. juunil 2004.
Busselton

Busselton on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. Linna rajas 1832. aastal Busselli perekond. Busselton oli üks Austraalia kiiremini kasvavaid piirkondi . Linn on valitud kolmel korral (1995, 1996, 2005) Austraalia parimaks turiste teenindavaks linnaks.
Cadoux

Cadoux on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Caiguna

Caiguna on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Calingiri

Calingiri on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Camballin

Camballin on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
2006. aasta rahvaloenduse andmetel elas asulas 702 inimest.
Capel (Austraalia)

Capel on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Carnamah

Carnamah on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Carnarvon

Carnarvon on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigi India ookeani ääres. Asub ligikaudu Perthist 900 kilomeetri kaugusel põhjas.
Linn asutati 1883. aastal.
Carrabin

Carrabin on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Cataby

Cataby on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. Asub ligikaudu 170 kilomeetri (110 miili) kaugusel Perthist põhjas.
Eesti sõnajalgtaimede süstemaatiline nimestik

Järgnev loend sisaldab kõik Eesti pärismaised sõnajalgtaimede liigid (kokku 48 liiki).
Mets-vareskold

Mets-vareskold ("Diphasiastrum complanatum", varem "Lycopodium complanatum") on kollaliste sugukonda kuuluv taim.
Ta kasvab kuivades männi- ja segametsades igihalja püsikuna. Vars roomav, enamasti maasisene, kuni 1 m pikk. Lapikud varreharud harunevad korduvalt, moodustades hõreda lehviku või lehtri.
Soomusjad lehed asetsevad nelja reana, kaks rida neist väiksemad ja kaks suuremad.
Eospead (sporofüllid) asuvad 15–20 mm pikkuses tähas varretaolise kandja tipus. Eoslehed on munajad, servast peenehambulised. Taim kannab eoseid juulis ja augustis.
Kasutus.
Mets-vareskolla eostest valmistatakse pulbrit haavade raviks. 
Mets-vareskold on Eestis III kaitsekategooria all, tema korjamine on keelatud.
Oskar Lutsu ausammas

Oskar Lutsu ausammas on 1987. aastal kirjanik Oskar Lutsu 100. sünniaastapäevaks püstitatud ausammas Tartus, Vabaduse puiestikus. Ausamba autorid on skulptor Aulin Rimm ja arhitekt Allan Murdmaa.
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument (Tartu)

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument on Tartus Vabaduse puiestikus Emajõe ääres asuv eesti kirjaniku ja arsti Friedrich Reinhold Kreutzwaldi mälestusmärk.
See püstitati mahavõetud Vabadussõja mälestusmärgi asemele 1952. aasta 28.detsembril. 2003. aastal nihutati Kreutzwaldi monument Gildi tänava joonele, et taastatud Vabadussõja mälestusmärk saaks tagasi endisele kohale.
Monumendi autorid on skulptorid Johannes Hirv ja Martin Saks ning arhitektid Heiki Karro, Ants Mellik ja Mart Port.
Nõmm-vareskold

Nõmm-vareskold ("Diphasiastrum tristachyum", varem "Lycopodium tristachyum") on kollaliste sugukonda kuuluv taim.
Ta kasvab nõmmedel igihalja püsikuna. Vars roomav, enamasti maasisene, kuni 1 m pikk. Soomusjad lehed asetsevad nelja reana, kaks rida neist väiksemad ja kaks suuremad.
Eospead asuvad mitmekaupa varretaolise kandja tipus. Taim kannab eoseid juulis ja augustis.
Nõmm-vareskold on Eestis III kaitsekategooria all, tema korjamine on keelatud.
Harilik sookold

Harilik sookold ("Lycopodiella inundata") on kollaliste sugukonda kuuluv roomav, tõusvate harudega sõnajalgtaim.
Kasvab soistel niitudel. 
Eestis esineb harva. On looduskaitse all (II kategooria).
Maarja-sõnajalg

Maarja-sõnajalg ("Dryopteris filix-mas") on sõnajalaliste sugukonda ja sõnajala perekonda kuuluv liik.
Maarja-sõnajala rahvapärased nimetused on "nõiasõnajalg", "imarik", "pillerkroon" ja "viigirohi".
Kirjeldus.
Ta on mitmeaastane suvehaljas eostaim, mis kasvab kuni ühe meetri kõrguseks.
Paljunemine.
Vegetatiivselt paljuneb risoomi abil, generatiivselt eostega.
Kasvukoht.
Eelistab varjukaid niiskeid segametsi või võsastike: laane-,salu-, lammi- ja lodumetsas.
Teda kasvatatakse ka ilutaimena aedades.
Levik ja ohtrus.
Maarja-sõnajalg on üks levinumaid põhjapoolkera parasvöötme taimi. Teda leidub peaaegu kogu Euroopas ning Põhja-Ameerikas, vähem Kesk-Aasias. Eestis on ta tavaline.
Kasutus.
Maarja-sõnajala juurikas (risoom) on mürgine. Teda on rahvameditsiinis kasutatud juba rohkem kui 3000 aastat.
Maarja-sõnajalast saab abi paelusside vastu. Kui rohtu sisse võtta, siis halvab see paelussi lihased ja ta ei suuda enam iminappadega soole seinast kinni hoida. Pikemal mõjutamisel võib paeluss isegi surra. Inimene ei ole nii tundlik neile mürkidele, kuid mõne tunni pärast võivad nad halvata ka inimese silelihaseid. Seepärast on tingimata vajalik, et paar tundi peale rohu sissevõtmist võetaks kõhulahtistit. Kogu soolesisu koos paelussi ja mürkidega tuleb välja saada.
Kui maarja-sõnajalaga liialdatakse, tekib mürgistus tugeva kõhuvalu, peapöörituse ja oksendamisega. Lõpuks võivad muutuda kõik limaskestad sinakaks, tekkida silmade alla kollased laigud ja ilmneda õhupuudus. Kui sellises seisundis kannatanu ei saa kiiresti arstiabi, võib ta surra. Enne arsti kutsumist tuleb kannatanule kiiresti anda esmaabiks veega segatud pulbriks tehtud sütt, mis imab mürgi seedekulglast endasse.
Kuna risoom on suhteliselt magusa maitsega, siis võivad nii mets- kui ka kodusead süüa neid paha aimamata ja saada mürgistuse.
Maarja-sõnajala lehti pannakse vahel ka padja sisse kilpnäärme suurenenud aktiivsuse korral.
Tartu Vabadussõja mälestussammas

Tartu Vabadussõja mälestussammas on Eesti Vabadussõjas langenud sõdurite mälestusmärk Tartus Vabaduse puiestikus. 
See on 17. septembril 1933 avatud ja 28. aprillil (mõningatel andmetel 29. aprillil) 1950 Nõukogude võimu poolt lammutatud monumendi koopia. 1940.aasta novembri alguses eemaldati sambalt aastaarvud. 
Kuna pärast algse mälestusmärgi mahavõtmist jätkas rahvas lillede toomist senisele asukohale, püstitati sinna 1952. aastal, TRÜ 150. aasta juubelipidustuste käigus, Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument. 
Mälestusmärk avati uuesti oma endises asukohas 22. juunil 2003. See kujutab endast graniidist astmelisel alusel asetsevat risttahukat, millel seisab pronksist Kalevipoja kuju – Amandus Adamsoni algse skulptuuri koopia. Skulptor Ekke Väli modelleeris selle vanade fotode põhjal. Kalevipoeg seisab, pilk suunatud ette, mõõgale toetudes, tema alakeha katab loomanahk. Postamendile on raiutud aastaarvud: 1918–1920.
Fregatt

Fregatt (hollandi keeles "fregat") on lahinguotstarbeline sõjalaev, mis on mõeldud teiste sõjalaevade või tsiviillaevade julgestamiseks ja kaitseks ning iseseisvaks patrullteenistuseks avamerel.
Kirjeldus.
Fregattide tüüpilised ehituslikud ja võimelised iseärasused:
Relvastuse hulka kuuluvad peamiselt pealveetõrje raketid, õhutõrjeraketid, allveelaevade vastased relvad, universaalsuurtükk, erinevad seiresüsteemid, sealhulgas sonar.
Fregattidel on 2–3 vahivahetust ja nad on võrdlemisi suure merekindluse ning autonoomsusega. Fregati komandör on tavaliselt keskmine vanemohvitser (Eesti auaste kaptenleitnant).
Kasutus.
Tänapäeva mereväes on fregatt tavaliselt õhu-, pealvee- ja allveetõrjevõimega sõjalaev, mis on võimeline vajadusel ka iseseisvalt lahinguülesandeid täitma. Fregattide ülesandeks on julgestada ja vajadusel kaitsta nii suuremaid, kui väiksemaid sõjalaevu, abilaevu ja samuti tsiviillaevade konvoisid vaenlase ootamatute rünnakute eest avamerel ja rannikumerel. Üldjuhul tegutsevad fregatid avamerel sõjalaevade koondise osana.
Venemaal nimetatakse fregatte sageli kas suurteks allveetõrjelaevadeks ("Большой противолодочный корабль") või patrull-laevadeks ("Сторожевой корабль").
Eesti üheiduleheliste süstemaatiline nimestik

Siin on Eesti pärismaiste üheiduleheliste taimede liikide süstemaatiline nimestik.
= Selts konnarohulaadsed ("Alismatales") =
Sugukond käpalised - "Orchidaceae".
Perekond sõrmkäpp - "Dactylorhiza".
= Selts liilialaadsed - "Liliales" =
Sugukond liilialised - "Liliaceae".
Perekond kuldtäht - "Gagea".
= Selts asparilaadsed - "Asparagales" =
Sugukond võhumõõgalised - "Iridaceae".
Perekond võhumõõk - "Iris".
= Selts kõrreliselaadsed - "Poales" =
Sugukond kõrrelised - "Poaceae".
Perekond luste - "Bromus".
Tulnukatena:
Böhlen

Böhlen on linn Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.
Borna

Borna on suur kreisilinn Saksamaal, Saksimaa Leipzigi kreisi halduskeskus.
Frohburg

Frohburg on linn Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.
Linnaosad.
Benndorf, Bubendorf, Eschefeld, Frauendorf, Greifenhain, Nenkersdorf, Roda, Schönau ja Streitwald.
2009. aastal liideti linnaga Eulatali vald.
Geithain

Geithain on väikelinn Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisi lõunaosas.
Linnaosad.
Geithain, Mark Ottenhain, Niedergräfenhain, Syhra, Theusdorf ja Wickershain.
Soomuslaev

Soomuslaev oli lahinguvõimeline soomuskaitsega jõuseadmega sõjalaevatüüp 19. sajandi lõpust ja 20. sajandi alguseni.
Ajalugu.
Soomuslaevade vajadus kerkis esile pärast lõhkevate mürskude kasutuselevõttu, millele senised puitkerega laevad ei pidanud enam vastu. Soomuslaevade eelkäijateks võib lugeda soomustatud ujuvpatareisid, mida kasutati rannikukindlustiste vastu võitlemisel Krimmi sõjas 1855. aastal. 
Esimene spetsiaalselt ehitatud ja merekõlbulik soomuslaev oli 1859. aastal Prantsusmaal ehitatud La Gloire. Esimene soomuslaevade lahing oli 1862. aasta Ameerika setsessioonisõjas, kus kohtusid soomuslaevad CSS Virginia ja USS Monitor. Esimesed soomuslaevad olid puidust, kuid kaetud metallplaatidega. Esimene enamuses terasest valmistatud soomuslaev oli 1876. aastal Prantsusmaal valminud Le Redoutable. Sajandivahetuseks oli kujunenud välja soomuslaevade põhimõtteline ehitus.
Soomuslaevade põhirelvastus oli kahte soomustorni mahutatud 2x2 suurtükki kaliibriga kuni 305 mm (12 tolli). Lisaks keskosas kasemattides väiksema kaliibriga kahurid väiksemate laevade tõrjeks ning sageli ka torpeedoaparaadid. Tolleaegse reegli järgi pidi laev taluma oma kahuritega võrdseid tabamusi.
Vene mereväes nimetati suuremaid soomus-lahingulaevu eskaadrisoomuslaevadeks. Samuti olid sajandivahetuse paiku kasutuses väiksemad, madala pardaga ja pöörlevate suurtükitornidega rannakaitse soomuslaevad ehk "monitorid" (soomuslaeva Monitor järgi). Viimaste mereomadused olid aga viletsad (näiteks soomuslaev Russalka uppus tormis Soome lahel) ja neist loobuti sajandivahetuse paiku.
Soomuslaevade ajastu kõrgaeg ja ühtlasi lõpusignaal olid Vene-Jaapani sõda ja Tsushima lahing. Esimese maailmasõja alguseks oli enamik soomuslaevu välja vahetatud soomusristlejate ja lahingulaevadega.
349

349. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 344 345 346 347 348 - 349 - 350 351 352 353 354
Surnud.
348

348. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 343 344 345 346 347 - 348 - 349 350 351 352 353 
Surnud.
347

347. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 342 343 344 345 346 - 347 - 348 349 350 351 352
Surnud.
346

346. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 341 342 343 344 345 - 346 - 347 348 349 350 351
Surnud.
345

345. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 340 341 342 343 344 - 345 - 346 347 348 349 350
Surnud.
344

344. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 339 340 341 342 343 - 344 - 345 346 347 348 349
Surnud.
342

342. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 337 338 339 340 341 - 342 - 343 344 345 346 347
Surnud.
341

341. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 336 337 338 339 340 - 341 - 342 343 344 345 346
Surnud.
340

340. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 335 336 337 338 339 - 340 - 341 342 343 344 345
Surnud.
Hävitaja

Hävitaja (lühend esmanimetusest "torpeedopaatide hävitaja") on iseseisva opereerimisvõimega ja suure autonoomsusega kiirekäiguline lahinguotstarbeline avamere sõjalaev, mis on mõeldud võitluseks vastase pealveelaevadega, allveelaevadega ja lennuvahenditega.
Kirjanduses kohtab hävitaja kohta ka nimetusi miiniristleja, eskaadrimiinilaev (vene k: "эска́дренный миноно́сец" - lüh. "эсми́нец"; prantsuse k: "torpilleur d’escadre") või destroier (inglise k: "destroyer"; saksa k: "Zerstörer").
Kirjeldus.
Tüüpilised näitajad:
Kasutus.
Hävitaja erineb fregatist suurema autonoomsuse ja lahinguvõime poolest. Neid kasutatakse sageli lennukikandjate saatelaevadena. Tänapäeva hävitajate põhirelvaks on juhitavad raketid.
Ajalugu.
Laevaklass kujunes välja 19. ja 20. sajandi vahetusel vastusena torpeedopaatide laiale kasutuselevõtule maailma juhtivate riikide poolt. Hävitaja peamiseks ülesandeks oli suuremate laevade kaitsmine torpeedopaatide rünnaku eest ja iseseisvalt või eskaadri koosseisus torpeedorünnakute teostamine. Sellest, et torpeedosid oli Venemaa Keisririigis kombeks kutsuda iseliikuvateks miinideks, sai laevaklass alternatiivse, venekeelses inforuumis laialdaselt kasutatud nimetuse "eskaadrimiinilaev." Esimese maailmasõja ajal lisati neile ülesannetele ka allveelaevade tõrje ja õhukaitse.
Külma sõja käigus muutus hävitaja roll oluliselt: 1960. aastate alguses said hävitaja peamiseks relvaks juhitavad raketid, hävitajate mõõtmed ja veeväljasurve kasvasid. Tänaseks on peaaegu ära kadunud vahe hävitaja ja raketiristleja vahel ning hävitajast on saanud enamiku mereriikide suurim ja võimsaim sõjalaevatüüp.
Keelekasutusest.
Vene keeleruumis on hävitajat kutsutud ka "eskaadri miinilaevaks" või "miiniristlejaks". Terminiga "eskaadri-" on vene meresõjanduskeeles tähistatud ühtlasi avamere või ookeanikõlbulikku lahingutoetus- või toetusostarbelist sõjalaevaliiki. 
Merekeele nõukoja koosolekul tõi Rein Raudsalu näite: "eskaadri miiniristleja jääb alati miiniristlejaks, ehkki võib erinevatesse laevastikuüksustesse kuuludes kanda erinevaid täiendnimesid".
339

339. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 334 335 336 337 338 - 339 - 340 341 342 343 344
Surnud.
338

338. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 333 334 335 336 337 - 338 - 339 340 341 342 343
Surnud.
Jack London

Jack London (tegelikult John Griffith Chaney; 12. jaanuar 1876 – 22. november 1916) oli ameerika kirjanik ja ajakirjanik, kelle tuntuimad teosed on "Ürgne kutse" ja "Valgekihv".
Poliitilistelt vaadetelt oli London sotsialist, ehkki mitte teoreetik. 1901. ja 1905. aastal kandideeris ta suurema eduta San Francisco linnapeaks. Ta avaldas ka kaks poliitilist esseekogumikku "The War of the Classes" ("Klasside sõda", 1905) ja "Revolution, and other Essays" ("Revolutsioon ja teised esseed", 1906). George Orwell on pidanud Londoni vaimustust individualismist, ürgsest jõust ja vägivallast fašistlikuks.
Looming.
1897. aastal Alaska osariigis Klondike'is kulda otsinud London hakkas pidevalt kirjutama 1898. aastal. Kuulsaks sai ta 1903. aastal jutustusega "Ürgne kutse", mille eest ajaleht The Saturday Evening Post maksis Londoni esimese suurema honorari (750 USA dollarit) ja mille raamatuna väljaandnud Macmillani kirjastus korraldas suure reklaamikampaania.
1903. aastal ilmunud dokumentaalraamatu "The People of the Abyss" ("Kuristiku rahvas") jaoks andmeid kogudes elas London mitu kuud Inglismaal Londoni linna toonases vaestelinnaosas East Endis, ööbides korduvalt tänaval ja töömajades. Raamat tekitas Briti ühiskonnas laialdase diskussiooni, mille tagajärjeks olid mitmed reformid sotsiaalhoolekandes ja tööseadustes. Praeguseks kuulub teos uuriva ajakirjanduse klassikasse.
1904. aastal palkas ajaleht San Francisco Examiner Jack Londoni korrespondendiks Vene-Jaapani sõtta. Sõjakorrespondendina Jaapani poolel arreteeriti ta kolm korda ning vabanes viimasel korral alles pärast USA presidendi Theodore Roosevelti isiklikku sekkumist.
1908. aastal avaldati Londoni ulmeromaan "Raudne kand", milles ennast kommunistide jaoks liiga vasakpoolseks nimetanud London kujutas kapitalistide kehtestatavat verist diktatuuri, mis lõpuks purustatatakse ja asendatakse sotsialistliku ühiskonnaga, mis viib ellu kõik inimsoo unistused. 1909. aastal ilmus raamatuna Londoni autobiograafiline romaan "Martin Eden" töölisnoorukist, kes võitleb end välja kirjandusliku eduni. Paljude tema teoste taustaks on inimeste suhted loomade ja metsiku loodusega, millest ta omandas kogemused Klondike'is. Kullakaevajana haigestus ta skorbuuti, mis koos mitme muu haiguse ja alkoholismiga avaldasid tugevat mõju ta elule vanemas eas.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema järgi on nimetatud 2326 meetrit kõrge Mount London, mis asub Alaska ja Briti Columbia piiril.
Californias Oaklandi linnas asub tema järgi nimetatud väljak.
Venemaal Magadani oblastis on tema järgi nimetatud järv (Jack Londoni järv).
Paika, kuhu Jack London lasi endale koduks rajada hoone Wolf House, mis hävis tules vahetult enne tema sissekolimist, kaitstakse tänapäeval kui Jack London State Historic Park.
1943. aastal valmis temanimeline film, kus nimiosa mängis Michael O'Shea.
334

334. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 329 330 331 332 333 - 334 - 335 336 337 338 339
333

333. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 328 329 330 331 332 - 333 - 334 335 336 337 338
332

332. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 327 328 329 330 331 - 332 - 333 334 335 336 337
Groitzsch

Groitzsch on linn Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.
331

331. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 326 327 328 329 330 - 331 - 332 333 334 335 336
330

330. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 325 326 327 328 329 - 330 - 331 332 333 334 335
2004. aasta IAAF-i finaalvõistlused

2004. aasta IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlused toimusid teist korda Monacos Stade Louis II staadionil 18.–19. septembrini 2004. Vasaraheide toimus 5. septembril Ungaris Szombathelys.
329

329. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 324 325 326 327 328 - 329 - 330 331 332 333 334
328

328. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 323 324 325 326 327 - 328 - 329 330 331 332 333
327

327. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 322 323 324 325 326 - 327 - 328 329 330 331 332
326

326. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 321 322 323 324 325 - 326 - 327 328 329 330 331
324

324. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 319 320 321 322 323 - 324 - 325 326 327 328 329
323

323. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 318 319 320 321 322 - 323 - 324 325 326 327 328
322

322. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 317 318 319 320 321 - 322 - 323 324 325 326 327
321

321. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 316 317 318 319 320 - 321 - 322 323 324 325 326
320

320. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 315 316 317 318 319 - 320 - 321 322 323 324 325
319

319. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 
Aastad: 314 315 316 317 318 - 319 - 320 321 322 323 324
318

318. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 
Aastad: 313 314 315 316 317 - 318 - 319 320 321 322 323
Nikolai Langebraun

Nikolai Heinrich Wilhelm Langebraun (19. mai 1877 Tallinn – 1960 Schliersee, Saksamaa) oli Eesti ärimees, Nikolai Langebrauni portselanitööstuse rajaja.
Elulugu.
Nikolai Heinrich Wilhelm Langebraun sündis Tallinnas 19. mail 1877 eestlasest kaupmehe Carl Gustav (Karel Kustav) Langebrauni ja tema naise Marie Sophie Elisabeth (neiuna Lieberg) pere viienda lapsena. Carl Gustav Langebraun kuulus III üldlaulupeo peotoimkonda.
Aastatel 1888–1892 õppis ta Tallinna Kubermangugümnaasiumis, kuid kool jäi lõpetamata.
Töömeheteed alustas ta Theodor Kaarmannile kuuluvates raua- ja majapidamispoodides müüjana. Neis poodides müüdi ka kallihinnalist Eestisse sisse toodud portselani ning võib arvata, et sealt sai Langebrauni idee hakata kohapeal tootma odavamat dekoreeritud portselani.
1924. aastal ostis ta Tallinnas Ahju tänaval asuva kinnistu, et rajada sinna portselanimaalimisega tegelev ettevõte. Portselanimaali töökoda alustas kolme töölisega tegevust 1928. aasta oktoobris – sellest algas ka Eesti portselanimaali traditsioon.
Äri edenes hästi ja 1932. aastal ostis Nikolai Langebraun Vene tänaval veel teisegi töökoja.
1934. aastal avas Nikolai Langebraun klaasi- ja kristallilihvimistöökoja, kus kaunistati väikestes kogustes nii Johannes Lorupi kristallitööstuses loodud kui ka Eestisse imporditud klaas- ja kristallesemeid. See ettevõte ei osutunud aga eriti edukaks ja suleti 1939. aastal.
1940. aastal müüs Nikolai Langebraun oma ettevõtte heale sõbrale Helmar Gerrentzile ning siirdus koos abikaasaga Elleniga (sünd Tiits) Saksamaale. Väga odav müügihind (12 000 krooni) lubab oletada, et Nikolai Langebraun kavatses olude paranedes naasta ja tootmise taas üle võtta, kuid Eestisse ta enam tagasi ei tulnudki.
Portselanitööstus riigistati peatselt ja ühendati 1940. aastal Rene Veberi väikese portselanimaalimise töökojaga Ultra. Moodustatud ettevõttest Keraama kasvas 1948. aastal välja Tallinna Kunstitoodete Kombinaadi keraamikaateljee.
Viimastel eluaastatel viibis Nikolai Langebraun Müncheni lähedal hooldekodus, kus ta 1960. aastal suri. Ta on koos abikaasa Elleniga maetud Schliersee kalmistule.
Praegu asub Nikolai Langebrauni ostetud hoonetes Vene tänaval Katariina Gild. Teise tehase hooned on hävinud.
Ujuv penikeel

Ujuv penikeel ("Potamogeton natans") on taimeliik penikeeleliste sugukonna penikeele perekonnast.
Kähar penikeel

Kähar penikeel ("Potamogeton crispus") on taimeliik penikeeleliste sugukonnas penikeele perekonnast.
Kreutzwald (perekonnanimi)

Kreutzwald on perekonnanimi.
Nimede eestistamisel on Kreutzwaldi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks antud Kadopa.
General Security Service

Osaühing General Security Service (lühend GSS, endine nimi CBR Turvateenused) on 1997. aastal asutatud Eesti ettevõte, mis tegeleb peamiselt turvateenuste osutamisega. 
Lisaks tehnilisele ja mehitatud valvele pakub ettevõte turvalisuse tagamise konsultatsioone, osutab õigusabi- ja parkimisteenust; uuemate teenuste hulgas on ka ihukaitse- ja vetelpäästeenused.
Aastaid olid ettevõtte klientideks Baltic Hotel Groupi hotellid, õllerestoran Beer House ja baar-striptiisiklubi The Old Club. Ettevõte korraldas parkimist tasulistes parklates Tallinnas aadressil Uus-Sadama 14 ja Rüütli tänaval Niguliste kiriku kõrval.
Ettevõtte juhatuse liikmed:
Cocklebiddy

Cocklebiddy on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Collie

Collie on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Jagamisrakis

Jagamisrakised on peamiselt freesimisel kasutatavad rakised. Jagamisrakised jagunevad jagamislaudadeks ja jagamispeadeks.
Jagamislaudadel kinnitatakse töödeldav detail pööratavale alusele põhiliselt täiendava seadistuse abil. Kasutatakse ka isetsentreeruvat padrunit asetusega pöörlemisteljel. Jagamispead ja ka lauad valmistatakse ette nii horisontaalse kui ka vertikaalse spindlivõlliga. Töödeldava detaili pööramine ja fikseerimine toimub käsitsi.
Jagamispead jagunevad omakorda lihtjagamispead, pooluniversaalsed jagamispead ja universaalsed jagamispead. Pooluniversaalsed- ja universaalsed jagamispead võimaldavad ringjoone jagamist mistahes suurusega osadeks. Nad on varustatud mehaanilise pöörlemismehhanismiga ja täiendava jagamissüsteemiga. Korpus on aluse suhtes pööratav 0...10° (kraadi) allapoole ja 0...100° (kraadi) ülespoole. Jagamise pöördmehhanismi ülekandesuhe on 40:1 või pretsessioon seadmete puhul 90:1. Universaalne jagamispea omab täiendava diferentsiaalülekandega jagamise võimalust.
Friedrich Robert Faehlmanni monument

Friedrich Robert Faehlmanni monument avati Tartus, Toomemäel Vana Anatoomikumi ees 18. mail 1930. Monument on pühendatud eesti rahvusliku kirjanduse rajajale ja arstile – Friedrich Robert Faehlmannile. Monumendi autor on Voldemar Mellik.
Kevadel 1927 moodustasid Tartu Eesti Arstide Selts ja Eesti Kirjanduse Selts komitee, mille ülesandeks oli Faehlmanni mälestuse jäädvustamine. Komitee tegevuskavas oli aastakümneid õiendamata jäänud Faehlmanni hauaplatsi arvete tasumine, hauakalmu kordaseadmine ning mälestuskivi tellimine Tartu Jaani kiriku kalmistule. Eriti tähtsaks pidas komitee mälestussamba püstitamist Toomemäel Vana Anatoomikumi ees. Monumendi valmistamiseks saadi raha Faehlmanni albumi väljaandmisest, ülemaalisest korjandusest ning Kultuurkapitali Kujutavate Kunstide Sihtkapitali eraldisest. Graniidist sambaalus ja pronksist büst läksid kokku maksma 5800 krooni.
Friedebert Tuglase monument

Friedebert Tuglase monument on Friedebert Tuglase 100. sünniaastapäevaks rajatud mälestusmärk Tartus Ülejõe pargis. Taiese autorid on skulptor Edgar Viies ja arhitekt Andres Mänd.
Friedrich Georg Wilhelm Struve monument

Friedrich Georg Wilhelm Struve monument on Friedrich Georg Wilhelm Struve mälestuseks loodud ja 1969. aastal avatud monument Toomemäel Tartu Tähetorni ees. Monumendi autorid on skulptor Olav Männi ja arhitekt Udo Ivask.
F. G. W. Struve monument ei ole klassikaline inimskulptuur, vaid pigem oma ajastu vaimust kantud abstraktne teos. Skulptuuri vormimängus on skulptor lähtunud silindrilisest päikesekellast (alumine osa) ja liivakellast. Monument tervikuna kajastab inimmõtte pürgimist kosmosesse.
Gustav II Adolfi monument

Gustav II Adolfi monument on Gustav II Adolfi mälestussammas Tartus Tartu Ülikooli peahoone taga Kuningaplatsil. 
Monumendi taastamisel võeti aluseks nii Tartus 1928–1950 asunud monument kui ka Göteborgi Gustav II Adolfi monument.
Uppsala Ülikooli kingitusena valminud uue pronksskulptuuri valmistas skulptori Bengt Erland Fogelbergi (1786–1854) Göteborgi raekoja ees seisva Gustav II Adolfi kuju kipsmudelilt võetud vormide alusel Elisabeth Tebelius-Myren. Graniitpostament kujundati Tartu vana monumendi koopiana ja paigaldati 22. oktoobril 1991 vanale säilinud graniitalusele.
Taastatud monumendi avasid 23. aprillil 1992 Rootsi kuningas Karl XVI Gustav ja kuninganna Silvia.
1988. aasta kevadtalvel, mõned aastad enne monumendi taastamist, üllatas hommikusi tööleminejaid öösel platsile ilmunud Gustav Adolfi lumest kuju.
Algne monument (1928–1950).
Algne monument püstitati Eesti Vabariigi 10. aastapäevaks. Skulptuuri autor oli rootslane Otto Strandman. 
Monumendi avas 27. juunil 1928 riigivanem Jaan Tõnisson.
Monument hävitati 15. mail 1950 Nõukogude okupatsioonivõimude poolt.
2001. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

2001. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 8. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 9. - 11. märtsini MEO Arenal Lissabonis. 
Võistlustel osales kokku 510 sportlast 136 riigist.
Mehed.
60 m.
Hugo Treffneri monument

Hugo Treffneri monument asub Tartus Ülejõe pargis, Hugo Treffneri asutatud Hugo Treffneri erakooli (nüüdne Hugo Treffneri Gümnaasium) asukohal. Monumendi autorid on skulptor Mati Karmin ja arhitekt Tiit Trummal. Monument avati 25. mail 1997.
1993. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

1993. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 4. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus mis toimusid 12. - 14. märtsini Torontos.
Esimest korda jagati MM medaleid naiste kolmikhüppes. Näidisalana olid kavas nii naiste kui meeste mitmevõistlus ja 1600 m teatejooks. Viimast korda olid meistrivõistluste kavas käimisalad.
1995. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

1995. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 5. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 10.–12. märtsini Barcelonas.
Meistrivõistlustel osales 602 sportlast, nendest oli 348 meest ja 254 naist. Sportlasi oli 130 riigist. Võistlustel püstitati üks maailmarekord: naiste kolmikhüppes Iolanda Tšen (15,03).
Johann Karl Simon Morgensterni monument

Johann Karl Simon Morgensterni monument on Tartu Ülikooli elokventsi ja klassikalise filoloogia, esteetika, kirjandus- ja kunstiajaloo professori Johann Karl Simon Morgensterni mälestuseks loodud monument. Selle rajas 1851. aastal, Morgensterni eluajal, K. Tool Tartu Toomemäele endise Morgensterni aia alale.