Esimene veri

 
"Esimene veri" on 1982. aasta USA mängufilm, mille peaosas on Vietnami sõja veterani John Rambona Sylvester Stallone. Film põhineb David Morrelli 1972. aasta romaanil "Esimene veri". See on esimene osa filmisarjast, kus teiseks filmiks on "". 
"Esimene veri" esilinastus Ameerika Ühendriikides 22. oktoobril 1982, olles edetabeli tipus kolm nädalat järjest. Film kujunes edukaks, teenides 1982. aastal kokku 125 miljonit dollarit, sellest USA-s 47 miljonit (kassatulu arvestuses 13. koht) ja maailmas 78 miljonit dollarit. Hilisem kogutulu oli 160,3 milj. dollarit.
Film oli esimene suurem Hollywoodi kassahitt, mis linastus ka Hiinas (1985), kus sellele müüdi kokku 76 miljonit piletit, mis oli kõrgeim näitaja Hollywoodi filmi jaoks kuni 2018. aastani. 
Filmi edu tõi kaasa Rambo frantsiisi, mis koosnes neljast järgnenud filmist (peaosas Stallone), animafilmide sarjast, koomiksisarjast, romaanisarjast ja mitmetest videomängudest. 
Filmi loomisest.
Columbia Pictures ostis 1972. aastal "First Bloodi" filmiõigused 175 000 dollari eest. Filmi stsenaarium oli kavandatud kirjutada allegooriana ameeriklaste erinevate arusaamade kohta Teise maailmasõjast ja Vietnami sõja veteranidest, kusjuures šerif Teasle'it taheti kujutada sümpaatsemalt kui romaanis. Film pidi lõppema sellega, et Teasle käsib oma meestel relvad maha visata, et proovida Ramboga läbi rääkida, keda aga tundmatu ründaja oleks sel ajal surmavalt tulistanud. Filmimist kavatseti alustada New Mexicos 1972. aasta detsembris. Kuid võtteid ei alustatud, sest lavastaja Richard Brooks lahkus projektist.
Hiljem ostis filmiõigused Warner Bros. Uue stsenaariumi järgi oleks film kritiseerinud Ameerika sõjalist kultuuri ja kujutanud kolonel Trautmani kaabakana, kusjuures film oleks lõppenud nii Rambo kui ka Teasle'i surmaga. Ka seekord jäi asi seisma, sest lavastaja Martin Bregman loobus koostööst.
William Sackheim ja Michael Kozoll alustasid oma stsenaariumi kirjutamist 1977. aastal. See oli kavandatud versioonina, milles Rambo filmi lõpus ka ellu jääks. Kuid seegi projekt seiskus. Stuudio Carolco Pictures ostis seejärel 1981. aastal filmiõigused Warner Brosilt 375 000 dollari eest, makstes lisaks stsenaristidele 125 000 dollarit. John Rambo rolli pakuti Sylvester Stallone'ile ja näitleja aktsepteeris rolli pärast stsenaariumi lugemist ühe päeva jooksul. Stallone'i tuntus Rocky filmisarjast võimaldas näitlejal teha omapoolseid ettepanekuid stsenaariumisse, eesmärgiga muuta Rambo tegelane sümpaatsemaks. Morrelli romaanis tappis Rambo rohkelt oma jälitajaid ning Kozolli ja Sackheimi algne stsenaarium nägi ette koguni 16 inimese tapmist. Stallone tegi stsenaariumisse hinnanguliselt seitse parandust ning filmis ei põhjusta Rambo otseselt ühegi politseiniku või rahvuskaardiväelase surma. Lisaks otsustas Stallone lasta Rambol ellu jääda, erinevalt romaanist. Kavandati algselt küll Rambo enesetapustseen, kuid stsenaristid otsustasid, et Rambo annab end Trautmani ettepanekul võimude kätte. 
Filmi esimene, nn toorversioon oli kolm kuni kolm ja pool tundi pikk ning Sylvester Stallone'i sõnul oli see nii halb, et see ajas nii tema kui ka ta agendi iiveldama. Stallone tahtis filmi ära osta ja hävitada, arvates, et see rikub tema karjääri. Pärast põhjalikku ümbermonteerimist jäi filmi pikkuseks 93 minutit ning see versioon jõudis lõpuks kinodesse. Juba valmis filmi lõpustseenid filmiti aga uuesti 1982. aasta märtsis, pärast seda, kui eelmine lahendus tunnistati ebarahuldavaks.
Filmivõtted.
Filmivõtted toimusid Briti Columbia Fraseri orus alates 15. novembrist 1981 kuni 1982. aasta aprillini. Filmi linnastseenid filmiti Hope väikelinnas ja loodusstseenid lähedal asuvas Coquihalla kanjoni looduspargis ja Capilano kanjonis.
Filmivõtted venisid alguses, sest valitud võttekohtades olid esialgu soojad ja päikesepaistelised ilmad, kuigi filmimeeskond oli lootnud stsenaariumiga sobivaid pilviseid ilmu. 1982. aasta jaanuaris seevastu alanud tugeva lumesaju tõttu lükkus võtteperiood kahe kuu võrra edasi. Muud viivitused olid põhjustatud näitlejate vigastustest trikkvõtete ajal, sealhulgas ka Stallone'i seljavigastuse ja mitme murtud ribi tõttu, kui filmiti Rambo kaljult alla hüppamist. 
Filmis kasutatud tulirelvad tuli Kanadasse importida, kuna riigis kehtis kohalik tulirelvade kasutamise seadus. 1982. aasta jaanuaris varastati võtteplatsilt rohkem kui 50 000 dollari väärtuses tulirelvi, sealhulgas neliteist M16 automaatrelva ja üksteist Colt AR-15 vintpüssi. Kuigi relvade omadusi oli filmivõtete jaoks muudetud, väitis Kanada politsei, et neid saab hõlpsasti taastada lahingrelvadeks. Pärast vahejuhtumit valvasid võtteplatsi Kanada relvajõudude allüksuste sõdurid, kes osalesid ka filmivõtetel.
Sünopsis.
1981. aasta detsembris loodab Vietnami sõjast naasnud sõjaveteran John Rambo leida oma viimase elusoleva sõjakaaslase tema elukohast, kuid saab teada, et too hiljuti on surnud. Omamata tulevikuplaane, kõnnib Rambo edasi Hope'i linna, kus teda peatab kohalik politseišerif Will Teasle, kes määratleb Rambo hulkuriks. Teasle saadab Rambo linnast välja ja hoiatab teda, et ta tagasi ei tuleks. Muude võimaluste puududes naaseb Rambo linna, kus Teasle ta vahistab, viib jaoskonda ning jätab oma jõhkra asetäitja Art Galti valve alla, kes koos kaaslastega alustab Rambo alandamist. Väärkohtlemine taaselustab Rambos mälestusi Vietnami vangilaagri piinamistest, ta muurab meeleheitel jaoskonnast välja ning põgeneb juhusliku tsikliga ümbritsevatesse mägedesse.
Teasle moodustab põgeniku tabamiseks otsingrühma koos õhutoetuse ja koertega. Galt ignoreerib Teasle'i korraldusi relvi mitte kasutada ja üritab tulistada Rambot madalalt lendavalt helikopterilt, kuid kukub surnuks, kui Rambo viskab kivi, mis tabab helikopterit. Teasle saab peagi teada, et Rambo on endine erivägede sõdur ja Medal of Honori, USA kõrgeima sõjalise teenetemärgi kavaler, kuid keeldub otsinguid tühistamast. Soovimata uusi probleeme tekitada, üritab Rambo alistuda, kuid tema pihta avatud tule tõttu põgeneb metsa. Teda jälitavate politseinike liikumise takistamiseks metsas kasutab Rambo partisanisõjast õpitud võtteid. Hätta jäänud Teasle eestvõttel kaasatakse põgeniku otsingutele nüüd ka osariigi politseinikud ja rahvuskaardi sõdurid, nendega ühineb Rambo mentor ja endine komandör kolonel Samuel Trautman. Trautman soovitab Teasle'il oma aktsioon lõpetada, sest Rambo vastu pole edu talle tagatud, kuid Teasle keeldub. Raadiosaatja hankinud Rambo saab ühenduse Trautmaniga, lükkab tagasi tolle tehtud ettepaneku alistuda, mõistab hukka Teasle'i ja tema meeste rünnakud ning teatab, et nood on põhjustanud "esimese vere".
Rambo põgeneb mahajäetud kaevandusse, mida rahvuskaardi üksused tulistavad viimaks tankitõrjerelvadega M72 LAW, et kaevanduskäigu sissepääs kokku variseks, sest ka varem tekkinud tulekahi ei ole suutnud sundida Rambot alistumiseks väljuma. Teasle ja teised eeldavad seejärel, et Rambo on hukkunud, kuid kaevanduskäikudes ekselnud Rambo leiab pääseteeks ventilatsioonišahti. Ta naaseb linna pärast sõjaväe transpordiauto hõivamist, kavatsusega seista silmitsi Teasle'iga. Trautman ei suuda taaskord veenda Teasle'i ettevõtmisest loobuma, too on kindel oma otsuses Rambo paika panna. Linna jõudnud Rambo annab enda tagasitulekust teada, kui ta põhjustab veoautost võetud M60 kuulipildujatulega gaasitankla plahvatuse ning hävitab relvapoe ja linnavalgustuse. Jaoskonnas toimunud kahevõitluse käigus tulistab Rambo Teasle'it jalga, vigastades teda raskelt, soovimata siiski tappa. Trautman saabub vahendajaks ja pöördub Rambo poole, kes lõpuks järele annab. Elanud emotsionaalselt välja oma negatiivsed mälestused sõjast ja alandustest koju naasmise järel, loobub Rambo relvadest ja alistub. Trautman mõistab Rambot ning saadab meest tema vahistamise käigus.
Osatäitjad.
Kui Warner Bros. filmiõigused ostis, kaaluti Rambo rolli osatäitjaks nii Robert De Nirot, Clint Eastwoodi, Paul Newmani, John Travoltat kui ka Ryan Goslingut. Al Pacino otsustas kandideerimisel mitte osaleda, kuna leidis, et lugu oli liiga sünge, lisaks lükkasid produtsendid tema ettepaneku, et Rambo võiks olla hullumeelne, tagasi. Rolli pakuti isegi Dustin Hoffmanile, kuid too keeldus.
Šerif Teasle'i rolli osas pöördusid filmitegijad Oscari võitjate Gene Hackmani ja Robert Duvalli poole, kuid mõlemad keeldusid filmis osalemast. Oscari võitja Lee Marvin keeldus aga kolonel Trautmani rollist. Lõpuks palgati Trautmani osatäitjaks Kirk Douglas, kuid tema loobus pärast seda, kui filmitrupiga liitus Stallone. Douglase asemele palgati Richard Crenna, kellele Trautmani tegelaskujust kujunes tema kuulsaim filmiroll.