tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laeva vald (Kursi kihelkond)

Laeva vald (saksa keeles "Gemeinde Laiwa") oli vald Kursi kihelkonnas Tartumaal. Vallamaja asus Laeva külas.
Vald asutati 1874. aastal, kui Äksi kihelkonnas asunud Kärevere-Laeva vald (saksa keeles "Kerrafer mit Laiwa") kaheks eraldi vallaks - Kärevere ja Laeva vallaks - jagunes.
Vallas on sündinud Linda Tubin, Juhan Saar ja Rudolf Alari.
1939. aasta valdade reformiga läks kogu valla maa-ala uue Laeva valla koosseisu.
Kuremaa vald (Palamuse kihelkond)

Kuremaa vald (saksa keeles "Gemeinde Jensel") oli vald Palamuse kihelkonnas Tartumaal. Vallamaja asus Palamusel.
Vallas sündisid Harri Moora, Elfriede Ridala, Otto Tallinn.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Kuremaa valla koosseisu, välja arvatud Võikvere asundus, mis läks Jõgeva valda, ja Ronivere küla, mis läks Voore valda.
Iisaku vald (Iisaku kihelkond)

Iisaku vald (saksa keeles "Gemeinde Isaak") oli vald Iisaku kihelkonnas Virumaal aastail 1870–1939. Vallamaja asus Iisakus.
Vallas sündisid Helend Peep ja Meinhard Niinepuu.
1939. aasta valdade reformiga arvati kogu valla maa-ala Tärivere valda (nimetati 1940 Iisaku vallaks).
Hellamaa vald

Hellamaa vald (saksa keeles "Gemeinde Hellama") oli vald Muhu kihelkonnas Saaremaal. Vallamaja asus Hellamaa külas.
Vald moodustati 1866. aastal.
Vallas sündisid Joosep Saat, Peeter Kann.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala Muhu valla koosseisu.
Terravormimine

Terravormimine ehk maasarnastamine on võõrplaneedi või -kuu keskkonna kujundamine Maa-sarnaseks.
See tähendab taevakeha atmosfääri, temperatuuri, pinnamoe, ökoloogia jm kujundamist selliseks, et see võimaldaks inimesel ja muudel organismidel seal elutseda samamoodi nagu Maal.
Mõiste võeti kasutusele nii teaduses kui ka teadusfantaasias. Termini võttis kasutusele Jack Williamson oma teadusfantastilises jutus 1942. aastal.
Maal saadud kogemuste põhjal on võimalik planeedi pinda ja keskkonnatingimusi märkimisväärselt muuta, kuid Maa-sarnase biosfääri tekitamise võimalikkus teistel planeetidel ei ole veel tõestatud. Kõige sobivamaks terravormimise objektiks on peetud Marssi.
Steve Jurvetson

Steve Jurvetson (täisnimega Stephen Tinklenberg Jurvetson, eestipäraselt Steve Jürvetson; sündinud 1. märtsil 1967 Phoenixis) on eesti päritolu USA riskikapitalist. Ta on riskikapitalifirma Draper Fisher Jurvetson (DFJ) tegevjuht ja partner. Ta sai tuntuks investeeringuga Hotmaili, enne kui Microsoft selle üles ostis.
Karjäär.
Aastal 1985 lõpetas Jurvetson St. Mark's School of Texase Dallases. Järgnes Stanfordi ülikool, kus Jurvetson sai 2,5 aastaga kraadi elektrotehnika alal ja oli oma kursuse parim lõpetaja. Seejärel sai ta samast ülikoolist teadusmagistri kraadi elektrotehnika alal ja magistrikraadi ärijuhtimise alal.
Töötades konsultandina ettevõttes Bain &amp; Company, arendas Jurvetson marketingi-, müügi-, tehnika- ja äristrateegiaid tarkvaranduse, võrgunduse ja pooljuhtide alal tegutsevate ettevõtete jaoks. Ta liitus riskikapitalifirmaga DFJ ärikooli teisel õppeaastal. Pärast seda, kui ta oli oma investeerimisannet mitmetes investeeringutes tõestanud, sai temast ettevõtte partner.
2012. aasta lõpu seisuga kuulus Jurvetson järgmiste ettevõtete nõukogudesse: NeoPhotonics, SpaceX, Synthetic Genomics ja Tesla Motors. Jurvetson on maailma esimene Tesla Model S-i omanik ja teine Tesla Model X-i omanik (sõiduki tehasetähis nr 2) Elon Muski järel.
Jurvetson kuulus ajakirja Forbes poolt koostatavasse tehnoloogiasektori tippinvestorite nimekirja "Midas List" aastatel 2011, 2012 ja 2013. Deloitte nimetas Jurvetsoni 2012. aasta riskikapitalistiks.
Eesti päritolu.
Steve Jurvetsoni vanemad põgenesid koos oma perekondadega Eestist Teise maailmasõja lõpu eel nagu paljud teised eestlased. Steve'i isa Tõnu Jürvetson ja ema Tiiu Männistu tutvusid Kanadas ja abiellusid.
Steve Jurvetsoni isapoolne vanavanaisa oli Voldemar Päts, Eesti esimese presidendi Konstantin Pätsi üks noorematest vendadest. 
Ehkki Steve Jurvetsoni vanemad on rahvuselt eestlased ja rääkisid ta isa Tõnu sõnul kodus pidevalt eesti keeles, oskab Steve Jurvetson ise eesti keeles vaid kümneni lugeda ja "terviseks" öelda.
Isiklikku.
Steve Jürvetson abiellus Hollandi päritolu ameeriklanna Karla Tinklenbergiga, neil on poeg Leif ja tütar Erika.
Vecdaugava

Vecdaugava (allikates ka "Vana-Väina") on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 3,066 km². Asub Daugava jõe vana voolusängi kaldal, sellest ka asumi nimi. Asum piirneb idas Trīsciemsi asumiga, lõunas Vecmīlgrāvisega, põhjas aga Vecāķiga. 1366 elanikku (2010). 
Vecdaugava asub üldiselt madalal ja tasasel alal, mida piirab läänest Daugava jõe vana voolusäng. Asumi alal on mitmeid vanu soote, neist üks piirab ka Skanstnieki nime kandvat piirkonda, mis asus kunagi Daugava vasakul kaldal. Aastast 1984 paikneb asumis 236 hektari suurune linnustiku kaitseks loodud Vecdaugava looduspark.
Ajalugu.
Vecdaugava ajalooliseks südameks on kunagi Daugava vasakul kaldal asunud Skanstnieki piirkond, kus asusid nii Dünamünde klooster kui ka hiljem Dünamünde ordulinnus.
Daugava suudme piirkonnas elasid 13. sajandil liivlased. 
Piiskop Alberti ajal rajati sinna Dünamünde klooster (lätipäraselt "Daugavgrīva klooster"), mille esimeseks abtiks oli hilisem Lihula piiskop Theoderich. 
20. augustil 1228 rüüstati Daugavgrīva klooster kohalike elanike poolt.
Daugavgrīva abtid:
1305. aastal ostis Dünamünde Liivi ordu, kes rajas sinna linnuse ja komtuurkonna.
15. sajandi lõpul liideti viimane Liivi ordu maamarssali valdustega. Linnus sai rängalt kannatada ordu ja Riia linna vahelises sõjas 1480. aastatel, mil see sisuliselt hävitati. 1491. aastal, kui Wolter von Plettenberg oli riialasi võitnud, kohustas ta neid seda uuesti üles ehitama.
Vecdaugava asus vanasti Daugava paremal kaldal, kuid aastal 1567 murdis Daugava endale läbi rannaluidete uue tee merre. Kuni aastani 1681 kasutati Riiga sõitmiseks jõe vana sängi, kuid tasahilju see ummistus ja tänapäeval ei ulatu jõe vana säng enam mereni. Asukohast vana jõesängi kaldal on asum ka nime saanud ("vec" tähendab läti keeles 'vana'). Ka õgvendas Daugava XVI sajandil oma sängi, jättes Dünamünde ordulinnuse, mis seni oli asunud jõe vasakul kaldal, algul saarele, seejärel aga jõe paremale kaldale.
Liivi sõja ajal otsene sõjategevus Daugavgrīva linnuseni ei ulatunud ning see kuulus 1562. aastast Rzeczpospolita, aastatel 1600–1605 ja siis jälle 1621. aastast aga Rootsi kuningriigi võimu alla. 1710. aastal langes piirkond ja kindlus Põhjasõjas koos Riiaga Venemaa keisririigi valdusse.
Riiaga liideti Vecdaugava aastal 1960. Toona algas asumi aladel ka suurem ehitustegevus, sinna kerkisid suvilad, aga ka kahekorruselised individuaalelamud. Aastal 1964 avati Vecdaugava raudteepeatus.
Karl-August Tiirmaa

Karl-August Tiirmaa (sündinud 7. juulil 1989) on eesti kahevõistleja.
Ta osales 2009. ja 2011. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel.
Ta on ka 2014. aasta taliolümpiamängudel Eesti koondise liige.
2017. aastal saavutas ta suusaalade maailmameistrivõistlustel Lahtis oma tiitlivõistluste parima, 36. koha. Väiksel mäel toimunud hüppevooru järel oli ta 20.
Raido Ränkel

Raido Ränkel (sündinud 13. jaanuaril 1990) on eesti laskesuusataja.
2010. aasta juunioride MMi vabatehnikasprindi 10. koht, 10 km klassikasõidu 35. koht, 2009. aasta juunioride MMi klassikasprindi 32. koht, 2011. Skandinaavia karikavõistluste 15 km klassikasõidu 15. koht.
2014. aasta taliolümpiamängudel sai ta 4×10 km teatesõidu ankrumehena 10. koha ja teatesprindis 14. koha.
Esimest korda jõudis maailma karikasarjas punktikohale 4. märtsil 2016 Kanadas Québecis, kui saavutas vabatehnikasprindis 25. koha.
Viterbo lennujaam

Viterbo lennujaam, tuntud ka kui Rooma Viterbo lennujaam, on tsiviilliikluseks avatud sõjaväelennuväli Itaalias Lazio maakonnas Viterbo provintsis, 3 km kaugusel Viterbost loodes. Lennujaamale on antud Tommaso Fabbri nimi.
Roomast 107 km loodes asuvat lennuvälja kasutab lisaks Itaalia õhujõududele ka kohalik lennuklubi.
Silja Miks

Silja Miks (sündinud 15. detsembril 1982) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2001. aastal Rakvere Reaalgümnaasiumi ja 2005. aastal Viljandi Kultuuriakadeemia näitlejana (5. lend). Alates 2008. aastast töötab ta Rakvere Teatris näitlejana.
Maarika Mesipuu-Veebel

Maarika Mesipuu-Veebel (sünninimi Maarika Mesipuu; sündinud 26. mail 1983) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2002. aastal Kuressaare Gümnaasiumi, 2005. aastal Tallinna Pedagoogilise Seminari ja 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (7. lend). 
Alates 2010. aastast töötab ta Rakvere Teatri näitlejana.
Looming.
Filmirolle.
Ta on mänginud telesarjades "Ohtlik lend", "Kelgukoerad", "Õnne 13" (Anu) ja "Kättemaksukontor" ja "Viimane võmm".
Guidonia lennujaam

Guidonia lennujaam on tsiviilliikluseks avatud sõjaväelennuväli Itaalias Lazio maakonnas Rooma provintsis, 26 km kaugusel Rooma keskusest kirdes, Guidonia Montecelio omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaamale on antud Alfredo Barbieri nimi.
Padova lennujaam

Padova lennujaam, ärinimega Padova Gino Allegri tsiviillennujaam ("Aeroporto Civile di Padova "Gino Allegri""), on lennujaam Itaalias Veneto maakonnas Padova provintsis, 3 km Padova keskusest edelas, Brusegana kvartalis. Lennujaamale on antud Gino Allegri nimi.
Kadrina Tervisekeskus

Kadrina Tervisekeskus on asutatud 1994. aastal ning asub Kadrina alevikus, Lääne-Virumaal.
Aastail 1998–2020 töötas tervisekeskus Rakvere tee 1 kortermajas, septembris 2020 koliti aga just tervisekeskuse jaoks ehitatud uude majja Viru tn 6.
Tervisekeskuses on esindatud nii perearstikeskus kui ka hambaravi.
Trapani Birgi lennujaam

Trapani Birgi lennujaam on lennujaam Itaalias Sitsiilia maakonnas Trapani provintsis, Trapani ja Marsala omavalitsusüksuste territooriumil, Birgi jõe lähistel. Lennujaamale on antud Vincenzo Florio nimi.
Trapani Birgi rahvusvaheline lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 21. kohal.
Männivaik

Männivaik ehk paks tärpentin ehk toortärpentin ("Terebinthina", "Terebinthina communis") on männi tüvele tekitatud vigastustest (näiteks karr) välja imbuv ja kogutav vaikmahl ehk vedel vaik.
Männivaigus on α-pineeni (39–87%), β-pineeni (kuni 27%) ja Δ3-kareeni (14–33%).
Männivaiku veeauruga destilleerides saadakse tärpentini ja anuma põhja jäävast ainest kampolit ("colophonium").
Rahvameditsiinis tuntakse männivaiku raskesti paranevate haavade paranemist soodustava välispidiselt kasutatava vahendina.
Révfülöp

Révfülöp on Ungari linn Veszprémi komitaadis. See asub Balatoni järve põhjakaldal. 2004. aasta seisuga oli linna rahvaarvuks 1161 elanikku.
Kalev Ermits

Kalev Ermits (sündinud 19. septembril 1992 Tartus) on endine eesti laskesuusataja.
Märtsis 2022 teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest.
Karjäär ja saavutused.
Ta võistles aprillis 2013 Kontiolahtis Soome meistrivõistlustel murdmaasuusatamises 50 km vabatehnikasõidus ja saavutas 142 mehe seas 17. koha.
IBU karikasarja etapil Rootsis Idres novembris 2013 sai ta meeste 10 km sprindis 13. koha.
Tema parim koht maailma karikasarja etapil on 11., mille saavutas 12. veebruaril 2016 Presque Isle'is jälitussõidus.
Isiklikku.
21. mail 2022 abiellus ta laskesuusataja Regina Ojaga.
Mikk Tammepõld

Mikk Tammepõld (sündinud 27. jaanuaril 1982 Tallinnas) on eesti laulja, kitarrist ja helilooja. 
Aastal 2004 lõpetas Tallinna Ülikooli Filmi ja Video õppetooli telerežii erialal. Ta mängis filmis "Sigade revolutsioon" Erki rolli. 
Aastal 2000 asutas Mikk oma esimese ansambli Freeday. 
Aastast 2003 on Mikk ansambli Brides In Bloom laulja ja üks asutajaliige. 
Aastal 2008 asutas Mikk koos kitarrist Laur Joametsaga ansambli Dramamama. Tema album "On asju, milles eksida ei saa" oli nomineeritud 2014. aasta Eesti Muusikaauhindade debüütalbumi ja aasta rokkalbumi kategoorias. 
Aastatel 2014–2016 Tartus elades oli ta ansambli Six Feet Club basskitarrist. 
Mikk on tegev ansamblites Dramamama, The Purple Gang ja Love Criminals. Mikk on avaldanud ka koos Tõnu Timmiga 4 singlit ja duona esineb nii Tõnu Timmi, Kalle Sepa kui ka Priit Jäägeriga. Lisaks omaloomingulistele kollektiividele on Mikk esinenud külalissolistina koos ansamblitega Mikronid, Ruja ja Ultima Thule ja astunud üles solistina rockooperites Johnny ja Põhjaneitsi. 
Viited.
Mikk Tammepõllu Youtube kanal
https://www.youtube.com/@Dramamamamusic
Warren Cummings Smith

Warren Cummings Smith III (sündinud 21. juunil 1992 USA-s) on eesti päritolu USA mäesuusataja.
Teise maailmasõja järel pages tema vanaema Tiina Eestist USAsse. Warreni ema nimi on samuti Tiina.
2010. aastal toimunud Vancouveri taliolümpiamängude eel soovis Smith esindada Eestit, kuid Eesti Suusaliidu heakskiidule vaatamata lõplikus valikus eelistas suusaliidu mäesuusatamise alakomitee talle Deyvid Oprjat. Smith vaidlustas otsuse kohtus.
Detsembris 2011 Kanadas Val Saint Come'is toimunud FISi võistlusel teenis ta 46,68 punktiga viienda koha.
Kanadas Panoramas detsembris 2012 toimunud FISi võistlusel slaalomis sai Smith kahe sõidu koondtulemusena 11. koha.
Detsembris 2013 tegi ta Eesti mäesuusatamise ajalugu, kui võitis esimese Eesti mehena Rootsis Tärnabys peetud FISi võistluse suurslaalomis.
Eestit 2014. aasta taliolümpiamängudel esindades sai ta meeste slaalomis 26. koha, mis on nendel olümpiamängudel võistelnud Eesti suusatajate parim individuaaltulemus.
Dünamünde klooster

Dünamünde klooster (ladina keeles "Monasterium Dunemundensis", läti keeles "Daugavgrīvas klosteris") oli keskaegne tsistertslaste mungaklooster Daugava jõe suudmes, 2,5 kilomeetrit jõe suudmest eemal.
Piiskop Alberti ajal rajati sinna Daugava suudmesse klooster (lätipäraselt Daugavgrīva klooster), mille esimeseks abtiks oli hilisem Lihula piiskop Theoderich. Kloostri rajamise eesmärgiks oli tagada ristisõdijatele varustusbaas. Lisaks toimis see kindlusena, kaitstes Riia linna merelt tulevate rünnakute eest. Esimest korda mainitakse kloostri ehitamist aastal 1202, viimast korda mainitakse sealseid ehitustöid aastal 1208. Kloostri täpne valmimisaeg ei ole aga teada.
Kloostri hoone rajati Daugava jõe äärsele kõrgemale kohale, mida kutsuti Püha Nikolause mäeks ("Mons S. Nicolai"), seetõttu oli kloostri kaitsepühakuks Püha Nikolaus. Klooster rajati algusest peale kindluskloostrina.
Dünamünde kloostri emaklooster oli Vestfaalis asuv Morimondi tsistertslaste klooster.
Kloostrile kuulusid strateegiliselt tähtsad maavaldused, mis paiknesid Daugava suudmealal jõe mõlemal kaldal, põhiliselt praeguse Riia linna territooriumil. Kloostri maadel paiknesid sellised Riia asumid, nagu Vecdaugava, Vecmīlgrāvis, Vecāķi, Trīsciems, Mangaļsala, Daugavgrīva, Bolderāja, Kleisti ja Rītabuļļi. Lisaks kuulus kloostrile veel maid Carnikava piirkonnas. Kloostrile annetati maid ka kaugematelt aladelt, nii näiteks kuulus kloostrile veidi maad Temnitzquellis Saksamaal.
Kloostrihooned.
Kloostrihoonete valmimise aeg ei ole teada. Klooster asus kõrgemal pinnal Daugava jõe kaldal. Kloostri territooriumit piiras enam kui neljakümne meetri laiune vallikraav. Sissepääs asus kloostri edelanurgas. Kloostri idaservas oli kirik, mille kõrval asus nelinurkne kaitsetorn. Idaservas olid ka munkade ruumid, sellal kui kloostri lääneosas elasid ilmikvennad. Põhjamüüri ääres oli kaks torni.
Algne kirik oli puidust; see hävis aastal 1263. Selle asemele ehitati uus kivist kirik.
Kloostri ajalugu.
Esimest korda tuli kloostril oma kindluse funktsioone täita aastal 1215, mil seda ründasid saarlased. 20. augustil 1228. aastal rüüstati Daugavgrīva klooster kohalike elanike, kuralaste ja semgalite poolt. Kloostris viibinud mungad tapeti.
Klooster siiski taastus, kuigi oli oma tähtsusest palju kaotanud. Nüüd kujunes Dünamünde Riia linna ja Liivi ordu vahelistes lahkhelides oluliseks teguriks. Algselt saavutas Riia linn abt Vilhelmilt lubaduse, et klooster võib oma valduses olevaid maid müüa vaid Riia linnale. Aastal 1305 müüs klooster kõik oma valdused Liivi ordule, kes kloostri hooneid veel enam kindlustas ja pani nii aluse Dünamünde ordulinnusele. Dünamündest lahkunud mungad asutasid Padise kloostri.
Eugen Juštšuk

Eugen Juštšuk (ka Jevgeni Juszuk ja Eugen Jushtshuk; 24. aprill 1921 Tartu – 11. november 2003 Stockholm) oli eesti tehnikateadlane ja puiduspetsialist.
Ta sündis aastal 1921 Tartus, tema isa oli tuntud kui puidukeemia ja ehitusmaterjalide spetsialist, tal oli Poola kodakondsus, kuid 1936. aastal sai ta Eesti kodakondsuse, ema oli eestlane. Ta on õppinud Tartu Poeglaste Gümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 1939 Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1940–1943 Tallinna Tehnikaülikoolis ning oli aastatel 1943–1944 soomepoisiks.
Sõja lõpus põgenes ta Soomest Rootsi, kus lõpetas aastal 1947 puidutehnoloogia insenerina Stockholmi Kuningliku Tehnikaülikooli, spetsialiseerudes edaspidi puidutööstuse ökonoomikale. Ta oli korporatsiooni Rotalia liige.
Aastatel 1949–1952 oli ta Puidusaaduste Uurimise Laboris (Svenska Träforskningsinstitutet'is) osakonnajuhatajaks; aastatel 1952–1955 töötas ta Växjö Puidutöötlemisfirmas asedirektorina. Aastatel 1955–1957 oli ta juhtival kohal Rootsi Vineeritööstuse Assotsiatsioonis. Ta oli aastatel 1967–1976 ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) teenistuses. Aastast 1976 oli ta Saksamaal asuva konsultatsioonifirma ("Lignitechnik") kaasosanik. Ta on olnud eksperdiks nii Soome kui Rootsi firmades.
Gioia del Colle lennujaam

Gioia del Colle lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Apuulia maakonnas Bari provintsis Gioia del Colle omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaamale on antud Antonio Ramireze nimi.
Molytinae

Molytinae on kärsaklaste sugukonda kuuluv mardikaliste alamsugukond.
Klassifikatsioon.
Alamsugukonda "Molytinae" liigitatakse järgmised perekonnad, keda võib Euroopas kohata:
Männikärsakas

Männikärsakas ("Hylobius") on putukate perekond. 
Klassifikatsioon.
Männikärsakate perekonda liigitatakse järgmised putukaliigid:
Genova Sestri lennujaam

Genova Sestri lennujaam, ärinimega Christoph Kolumbuse rahvusvaheline lennujaam, on lennujaam Itaalias Liguuria maakonnas Genova provintsis, umbes 9 km kaugusel Genova keskusest läänes, Sestri Ponente linnaosas. Lennujaamale on antud Christoph Kolumbuse nimi.
Liguuria suurim lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 23. kohal.
Miklós Jancsó

Miklós Jancsó (27. september 1921 Vác, Ungari – 31. jaanuar 2014 Budapest) oli ungari režissöör ja stsenarist.
Jancsó saavutas rahvusvahelise kuulsuse selliste filmidega nagu "Szegénylegények" (1965), "Csillagosok, katonák" (1967) ja "Még kér a nép" (1971).
1972. aastal pälvis ta Cannes'i filmifestivalil filmi "Red Psalm" eest parima režissööri auhinna. 1973. aastal sai Ungari prestiižika Kossuthi auhinna. 1979. aastal pälvis ta elutööauhinna Cannes'i filmifestivalil ja 1990. aastal Veneetsia filmifestivalil.
Harilik männikärsakas

Harilik männikärsakas ("Hylobius abietis") on putukaliik. 
Levila.
Neid võib kohata terves Euroopas ja Aasias.
Kirjeldus.
Täiskasvanud mardikas on 10–12 mm pikkune ja võib elada kuni 4 aasta vanuseks. Hariliku männikärsaka pea eesosa on veninud pikaks kärsakuks, mis on varustatud haukamissuistega. Pea külge on kinnitunud ka põlvjad tundlad. Keha on kaetud pruunide ja kollakate soomustega. 
Toitumine.
Männikärsaka mardikad toituvad enne ja pärast munemist noorte okaspuutaimede koorest, ka suuremate puude võrsetest ja pungadest. Männikärsaka mardikad teevad noortel okaspuutaimedel koort närides metsakultuuridele olulist kahju. Tõugusööm kändude juurtel on aga kahjutu või isegi kasulik, kuna aitab kaasa kändude kõdunemisele.
Tüvekahjurina.
Mardikad toituvad nii elusatest taimekudedest okaspuumetsades, eelistades noori mände, kui ka surnud taimekudedest puidu ladustamisplatsidel jm, seetõttu loetakse neid taimekahjuriteks.
Teadusuuringutes.
Ühe Eestis läbi viidud projekti käigus püüti laboratoorsetes tingimustes uurida, kas harilik männikärsakas on võimeline seeneeoseid elujõulisena edasi kandma ehk kui oluline võib olla putuka roll näiteks istutatud taimede nakatamisel erinevate haigusetekitajatega. Sellega seoses vaadeldi patogeensete seente, juurepessu ja "Diplodia sapinea", ning antagonistliku hiidkooriku eoste elujõulisust pärast hariliku männikärsaka seedetrakti läbimist.
Juurepess ("Heterobasidion annosum") on seenpatogeen, mis tekitab okaspuudel juure- ja tüvemädanikku ja "Diplodia sapinea" on laialt levinud männi patogeen. Saprotroofsel puitulagundaval hiidkoorikul ("Phlebiopsis gigantea") põhineb biopreparaat Rotstop, mida valmistatakse Soomes ja kasutatakse juurepessu biotõrjel.
Uurimise tulemused näitasid, et uuringus kasutatud seeneliigid on pärast hariliku männikärsaka seedetrakti läbimist elujõulised. Seega võib uurijate arvates, hariliku männikärsaka roll haiguste levitajana metsas ning mõju praktilisele metsamajandusele arvatust ulatuslikumgi olla.
Trieste Ronchi dei Legionari lennujaam

Trieste Ronchi dei Legionari lennujaam, ärinimega Friuli Venezia Giulia lennujaam ("Aeroporto del Friuli Venezia Giulia"), on lennujaam Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas Gorizia provintsis, 21 km kaugusel provintsi keskusest edelas, Ronchi dei Legionari omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaam kannab alates 2007. aastast Pietro Savorgnan di Brazzà nime.
Trieste Ronchi dei Legionari rahvusvaheline lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 24. kohal.
Panakeia

Panakeia ("Πανάκεια") oli vanakreeka mütoloogias jumalanna, kelle võimuses oli ravida mis tahes haigust ja häda. Tema järgi nimetati utoopiline imeravim panatsea.
Ta oli tervisejumal Asklepiose ja valu leevendaja Epione tütar.
Scaphiodontophis

Scaphiodontophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Scaphiodontophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid võib kohata Lõuna-Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Colombias.
Mikulov

Mikulov (saksa keeles "Nikolsburg") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Břeclavi ringkonnas. Linn asub Austria piiri ääres.
Sõpruslinnad.
Mikulovil on kuus sõpruslinna:
Pseudoxenodon

Pseudoxenodon on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Pseudoxenodon" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Reggio Calabria lennujaam

Reggio Calabria lennujaam, tuntud ka kui Stretto lennujaam ("Aeroporto dello Stretto"), on lennujaam Itaalias Calabria maakonnas Reggio Calabria provintsis, 5 km kaugusel provintsi keskusest keskusest lõunas, Ravagnese kvartalis. Lennujaamale on antud Tito Minniti nimi.
Stretto lennujaam oli 2013. aastal reisijate arvult Calabrias Lamezia Terme järel teisel kohal, Itaalias 25. kohal.
Hypnale

Hypnale on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Hypnale" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Garthius

Garthius on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Garthius" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Need maod on endeemsed Kalimantanil. Neid võib kohata ka Indoneesias ja Malaisias.
Nimi.
Maoperekond on nimetatud Briti herpetoloogi Garth Underwoodi (1919–2002) auks.
Rimini Miramare lennujaam

Rimini Miramare lennujaam, tuntud ka kui Federico Fellini rahvusvaheline lennujaam ("Aeroporto internazionale "Federico Fellini""), on lennujaam Itaalias Emilia-Romagna maakonnas Rimini provintsis, 8 km kaugusel Riminist kagus, Miramare fraktsioonis. Lennujaamale on antud Itaalia filmirežissööri Federico Fellini nimi.
Federico Fellini rahvusvaheline lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 26. kohal.
15 km kaugusel San Marino Vabariigi piirist ja 16 km kaugusel San Marino linnast asuv lennujaam on ühtlasi ka San Marino lennujaam.
Nikolai Nossov

Nikolai Nossov (vene Николай Николаевич Носов; 23. november 1908 Kiiev – 26. juuli 1976 Moskva) oli vene lastekirjanik.
Nikolai Nossov sündis Kiievis estraadiartisti perekonnas. Ta lapsepõlv möödus Kiievi lähedal Irpinis. 1927. aastal astus Nikolai Nossov Kiievi Kunstiinstituuti. 1929. aastal läks ta üle Moskva Kinematograafia Instituuti, mille ta lõpetas 1932. aastal. Seejärel töötas ta kuni 1951. aastani multifilmide, teadusfilmide ja õppefilmide režissööri ja lavastajana.
Lastejutte hakkas Nikolai Nossov kirjutama juba 1938. aastal, esimene lastejuttude kogumik ilmus 1947. aastal. Jutustuse "Vitja Malejev koolis ja kodus" (1951) eest sai ta 1952. aastal Stalini preemia.
Kõige suurema populaarsuse saavutas Nossov Totu–raamatutega ("Totu ja ta sõprade seiklused" (1953–1954), "Totu Päikeselinnas" (1958), "Totu Kuul" (1964–1965)).
Nikolai Nossov ei kirjutanud ainult lastele. 1969. aastal ilmus tal satiiriliste juttude kogumik "Iroonilised humoreskid". Samuti kirjutas ta mitu mälestusteraamatut.
Nikolai Nossov suri 26. juulil 1976 Moskvas. Ta on maetud Kuntsevo kalmistule.
Vecmīlgrāvis

Vecmīlgrāvis on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 6,073 km². Asub Ķīšezersist välja voolava Mīlgrāvise kanali kaldal. Asum piirneb põhjas Vecdaugava ja Trīsciemsiga, lõunas aga Mīlgrāvisega. 24 949 elanikku (2010).
Asumi aladel eristatakse veel väiksemaid piirkondi. Nii asub läänes sadama ümber Rīnūži ja asumi keskosa kannab nime Ziemeļblāzma.
Vecmīlgrāvis asub üldiselt madalal ja tasasel alal, mis ulatub 2–5 meetrit üle merepinna. Asumi keskosas Ziemeļblāzmas asuvad aga rannaluited. Neist kõrgeim ulatub 21 meetrit üle merepinna.
Ajalugu.
Vecmīlgrāvis kujunes Ķīšezersi järvest välja voolava Mīlgrāvise kanali põhjakaldale. Kanal tekkis aastal 1266, mil Dünamünde klooster kaevas oma vesiveski tarvis Ķīšezersi järvele uue väljavoolu, kuigi kanal jälgis seal varem voolanud Dūņupe oja sängi. Kanal sai nimeks "Mühlen Graben" (tõlkes Veskikraav), millest aja jooksul kujunes lätipärane Mīlgrāvis.
XVII sajandil oli asumi territooriumil tõenäoliselt veski juurde kujunenud Mīlgrāvise mõis, lisaks asusid kanali ääres veel kaks kaluriküla, Rīnūži ja Ziemeļblāzma. Toona asutati Rīnūžisse vanim teadaolev Riia kalmistu – Vecmīlgrāvise kalmistu. XVIII sajandil (1788. aastal) ehitati kalmistu juurde ka kirik, mille torni kasutati ühtlasi majakana. Aastal 1876 hakati kirikut remontima, ühtlasi asutati Krišjānis Valdemārsi ettevõtmisel selle juurde ka merekool, mis tegutses Esimese maailmasõjani.
XIX sajandi teisel poolel algas asumi alal intensiivsem ehitustegevus. Aastal 1887 ehitas lätlasest ettevõtja ja metseen Augusts Dombrovskis sinna saekoja. Aastal 1900 ehitas ta tööliste lastele kooli ja Riia esimese lasteaia. Aastal 1913 rajas ta veel kultuurimaja. XX sajandi alguses lasi ta ehitada oma tütre järgi nime saanud Emmas iela, mis on kultuurimälestisena kaitse all.
Aastal 1907 rajati asumisse Burtnieku namas – kultuuritegelaste pansion. Idee autor oli Krišjānis Barons. Lisaks temale elasid ja puhkasid seal veel näiteks Kārlis Skalbe ja Jānis Jaunsudrabiņš. Seal peeti kirjandusõhtuid, toimus ka kontserte. Tänapäeval asub majas muusikakool.
Aastal 1922 liideti asum Riia linnaga, aga reaalse sisu omandas see alles aastal 1934, mil avati üle Mīlgrāvise kanali viiv sild.
Aastal 1933 avati Riia–Ruhja raudteel Rīnūži peatus, ühtlasi rajati ka harutee Rīnūži sadamasse. Aastast 1939 kannab see nime Ziemeļblāzma.
1950. aastatel hakati seniste puitmajade vahele püstitama paneelidest korterelamuid. Teine suurem ehitusperiood oli 1970. aastatel. Aastail 1952–1955 oli Vecmīlgrāvis halduslikult Riia linnale alluv alev.
Tänapäeval asub Vecmīlgrāvises Riia kalasadam, mis on traallaevade ja külmutuslaevade baasiks. Lisaks asub sadamas veel laevaremonditehas. Teine sadam asumi aladel on naftaterminal.
Mīlgrāvise mõis

Mīlgrāvise mõis ("Mīlgrāvja muiža") oli mõis Lätis Riia linnas Vecmīlgrāvise asumis. Peahoone asus Mīlgrāvise kanali kaldal. Saksa keeles oli nimi "Mühlgraben", varem tõenäoliselt "Rodenbergs Hof". Vana haldusjaotuse järgi asus mõis Riia kreisi Daugavgrīva kihelkonnas.
Mīlgrāvise kanal tekkis aastal 1266, mil Dünamünde klooster kaevas oma vesiveski tarvis Ķīšezersi järvele uue väljavoolu, kuigi kanal jälgis seal varem voolanud Dūņupe oja sängi. Kanal sai nimeks "Mühlen Graben" ('veskikraav'), millest aja jooksul kujunes lätipärane Mīlgrāvis. Veski valmimise aeg ei ole teada, ka pole selle kohta teateid pärast seda, mil Liivi ordu selle üle võttis.
Tõenäoliselt XVII sajandil kujunes veski juurde mõis. Johann Christoph Brotze kaardil on selle asukohas kujutatud mõisa nimega Rodenbergs Hof. Tänapäevaks on peaaegu kõik jäljed mõisast hävinud. Säilinud on mõisa vakuraamat, mille põhjal teame, et mõisale kuulus ka Dünamünde ordulinnuse ala. Aastal 1760 sai mõisa omanikuks Wilhelm von Fermor, tema suguvõsa valduses oli mõis ka XIX sajandil.
Aastal 1922, mil mõis maareformi käigus võõrandati, kuulus sellele 314 hektarit maad.
Garth Underwood

Garth Leon Underwood (16. juuli 1919 Isleworth, Middlesex, Suurbritannia – 15. oktoober 2002) oli Briti herpetoloog.
Panus teadusse.
Kirjeldatud liigid.
Tema kirjeldatud liigid on tähistatud nimega Underwood.
Mälestuse jäädvustamine.
Tema auks on nimetatud maoperekond "Garthius", "Gecko" perekond "Underwoodisaurus" ja roomajate liigid: "Sphaerodactylus underwoodi", "Dipsadoboa underwoodi", "Homonota underwoodi", "Gymnophthalmus underwoodi" ja "Dendrelaphis underwoodi"
Vaida (jääkaru)

Vaida (sündinud 21. novembril 1984 Kaasani looma- ja botaanikaaias; surnud 27. jaanuaril 2014) oli Tallinna Loomaaia emane jääkaru.
Ta moodustas loomaaias paari isase jääkaru Franziga (sündinud Franz Josephi maal 1986 või 1987; surnud 8. septembril 2007). 
Neil sündis mitu järglast, sealhulgas Jasper, Mart, Marta ja Frida (sündis detsembris 2002). Jasper elab Leedus, Marta ja Mart Hiinas, üksnes Frida elab Tallinna Loomaaias. 
Vaida otsustati peale pikaajalist ravi – tal avastati kõhunäärme kasvaja – eutaneerida.
Cuneo Levaldigi lennujaam

Cuneo Levaldigi lennujaam, tuntud ka kui Torino Cuneo Levaldigi rahvusvaheline lennujaam ("Aeroporto Internazionale di Torino-Cuneo Levaldigi"), on lennujaam Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis, 21 km kaugusel provintsi keskusest kirdes, Savigliano omavalitsusüksuse territooriumil Levaldigi fraktsioonis.
Torino Cuneo Levaldigi rahvusvaheline lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 29. kohal.
Deinagkistrodon

Deinagkistrodon on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Deinagkistrodon" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid võib kohata Taiwani saarel, Hiinas ja Vietnami põhjaosas.
Rahvapärane nimetus.
"Deinagkistrodon acutus" kannab rahvasuus nimetust 100 sammu lõgismadu. Sellega väljendatakse levinud uskumust, et pärast maolt hammustada saamist suudab ohver veel sadakond sammu astuda, enne kui ilmnevad mürgistusseisundile omased nähud.
Marcus Tulio Tanaka

Marcus Tulio Tanaka (jaapani keeles 田中 マルクス 闘莉王 "Tanaka Marukusu Tūrio"; sündinud 24. aprillil 1981 Palmeira d'Oestes) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2010 43 mängu ja lõi 8 väravat.
Maya Yoshida

Maya Yoshida (jaapani keeles 吉田 麻也 "Yoshida Maya"; sündinud 24. augustil 1988 Nagasakis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis LA Galaxy.
Koondisekarjäär.
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2022 kokku 126 mängu ja lõi 12 väravat.
Ta kuulus Jaapani koondisse 2014., 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel, kolmedel Aasia meistrivõistlustel ja 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Lisaks on ta osalenud 2008., 2012. ja 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.
Epp Tamm

Epp Tamm (14. jaanuar 1940 Vändra vald, Pärnumaa – 18. oktoober 2020 Tartu) oli eesti klassikaline filoloog ja tõlkija.
Tema uurimisvaldkonnad olid kreeka eepika, vanakreeka keele õpetamise meetodid ning klassikalise filoloogia ajalugu Eestis. Ta on tõlkinud tekste kreeka ja ladina keelest eesti keelde.
Elulugu.
Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina.
Ta oli aastatel 1970–1976 aspirant, algul Tartu Riiklikus Ülikoolis, siis Leningradi Riiklikus Ülikoolis, kus kaitses ka 1976. aastal väitekirja Odysseuse kujust Homerose eeposes ja kreeka tragöödias ning sai kandidaadikraadi.
Ta töötas alates 1970. aastast Tartu Riiklikus Ülikoolis, alates 1972. aastast õppejõuna, alates 1990. aastast dotsendina.
Narmasjuurestik

Narmasjuurestik on juurestik, millel erinevalt sammasjuurestikust pole peajuurt või pole see selgelt eristunud ning juurestik moodustub peaosas külg- ja lisajuurest.
Narmasjuurestik on omane üheidulehelistele.
André Courrèges

André Courrèges (9. märts 1923 Pau – 7. jaanuar 2016 Neuilly-sur-Seine) oli prantsuse moelooja.
Moedisaineri karjääri alustas Balenciaga moemajas. Aastal 1961. asutas oma moemaja.
Tolmukaniit

Tolmukaniit (ladina "filamentum") on tolmuka üks kahest põhiosast (teine on tolmukapea). Arvatakse, et tolmukaniidid varustavad tolmukapäid vee ja toiteainetega.
Tolmukaniidid on enamikul taimedel lihtsad, harunemata. Vahel on neil mitmesuguse kujuga külgmised väljakasved. Kui tolmukaniit puudub, nimetatakse tolmukat istuvaks.
Tolmukapea ja tolmukaniit ("filamentum") on ühendatud, nende ühinemiskohta nimetatakse konnektiiviks ("connectivum").
Tolmukaniidi anatoomiline ehitus on lihtne – juhtkimpu ümbritseb põhikude, mida omakorda katab kutiniseerunud epiderm.
Los Angelese lahing

Los Angelese lahing oli 25. veebruaril 1942 aset leidnud vahejuhtum.
Ööl vastu 25. veebruari 1942 lähenesid Vaikse ookeani poolt Los Angelesele tundmatud lendavad objektid. Anti õhuhäire, kuna usuti, et tegemist on Jaapani lennukitega. Õhutõrje avas tule lastes tunni ajal jooksul välja üle 1400 mürsu. Tundmatud lendavad objektid vaenulikke kavatsusi ei ilmutanud, mitte ühtegi neist alla tulistada ei õnnestunud.
Füsioteraapia

Füsioteraapia (inglise keeles "physical therapy" või "physiotherapy") on meditsiini haru. 
Füsioteraapiaga tegelev spetsialist on füsioterapeut. 
Eestis ei ole kõigil füsioterapeutidena töötavatel füsioterapeutidel erialane kõrgharidus ja kehtiv kutsetunnistus. 
Füsioteraapia põhialused..
Füsioteraapia aitab taastada inimese liikumisvõime pärast operatsiooni või spordivigastust ning on abiks ka neile, keda vaevab näiteks liigesevalu, lihasepinge või seljavalu. Ambulatoorne füsioteraapia võib osutuda vajalikuks erinevate haigusseisundite puhul nagu lihas- ja liigeseprobleemid, valud ja kasvueas tekkivad korrigeerimist vajavad seisundid.
Füsioteraapia on tervishoiuala haru, mis tegeleb liikumisvõime ja funktsionaalse võimekuse hindamise, säilitamise, parandamise ning taastamisega erinevate terviseprobleemide korral. Füsioteraapia eesmärk on aidata inimestel saavutada maksimaalne liikuvus ja iseseisvus, võttes arvesse nende individuaalseid vajadusi ja tingimusi.
Füsioteraapia võib hõlmata mitmesuguseid meetodeid ja tehnikaid:
Füsioteraapial on oluline osa taastusravis, vigastuste ennetamisel ning teatud terviseseisundite, nagu näiteks liigeste ja lihaste haigused, neuroloogilised häired, südame-veresoonkonna probleemid ja hingamiselundite haigused, ravis. Oluline roll on teadlikkuse tõstmisel, sobiva liikumiseharrastuse leidmisel ja koormuse tagamisel.
Füsioterapeudi haridus ja tegevusluba.
Kui Eestis soovitakse osutada füsioteraapia teenust siis on füsioterapeudi tegevusluba kohustuslik. Seda sõltumata kas teenust osutatakse Tervisekassa rahastusel või patsiendile tasulisena. 
Välislingid.
Eesti Füsioterapeutide Liit
Glaukoniit

Glaukoniit on hüdrovilkude rühma mineraal, mida leidub liiva- ja lubjakivides. Kui liiva- ja lubjakivis on glaukoniidi sisaldus üle 50%, siis räägitakse glaukonitiidist.
Eestis leidub glaukoniiti kambriumi ja ordoviitsiumi liiva- ja lubjakivides.
Glaukoniit tekib meres, sadenedes välja mereveest. Üldiselt tähendab see, kui kivimid sisaldavad ohtralt glaukoniiti, et settimine oli aeglane, glaukoniidi teke tähendab aga seda, et keskkonnas on vähe hapnikku. Tekkeks on vajalik, et setted sisaldaks rauarikaste vilkude terakesi ja orgaanilist ainest. Tänapäeval tekib glaukoniit Musta mere läänekalda liivastes setetes.
Klint

Klint (vananenud kirjanduses "glint") on samasuunalise kallakuga erisuguse kulumiskindlusega kivimikihtide pikaajalisel kulumisel tekkinud kulumisjärsak. Tuntuim klint on Balti klint, mis on nähtav ka Eesti alal.
Ülo Emmus

Ülo Emmus (31. detsember 1947 Tallinn – 16. mai 2016) oli eesti graafik, raamatukujundaja ja karikaturist.
Ta sündis Tallinnas ehituskooli meistri-õpetaja ja juuksuri perekonnas. 
Ta lõpetas 1966. aastal Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1966–1967 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis. Tema esimene karikatuur ilmus 1967. aastal. 
Pärast sõjaväge töötas ta aastatel 1969–1972 Tallinnas Filmilaenutuse ja Reklaami Valitsuses kujunduskunstnikuna. 
1972. aastal astus Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti. Seal ta sai olla vaid kaks aastat, kuna 1974. aastal saadeti ta õppima Leipzigi Kõrgemas Graafika ja Raamatukunsti Kooli, mille lõpetas 1978. aastal fotograafika erialal. Tagasi kodumaal, töötas ta aastatel 1978–1995 Tallinna Kunstiülikoolis õppejõuna (sh 1989. aastast dotsendina). 
Ülo Emmuse loojavõimed avaldusid peamiselt plakatikunstis. Ta oli plakatis uue, fotolavastusliku suuna üks põhijõude.
Viimased kaks aastakümmet pühendus Ülo Emmus raamatukujundusele. Ta on kujundanud vähemalt paarsada raamatut, mis on ilmunud peamiselt kirjastuses Eesti Raamat.
Korp

Korp on korkkoest ja teistest koorekudede surnud taimerakkudest koosnev kattekude. Korp katab vanade puude tüvesid ja juuri .
Georg (muusikal)

"Georg" on 2005. aastal valminud eesti muusikal, mis põhineb laulja Georg Otsa elulool. 
Muusikali autor on Urmas Vadi, lavastaja Andrus Vaarik. Muusikal esietendus 18. novembril 2005. Aastal 2005 möödus Georg Otsa sünnist 85 ja surmast 30 aastat .
Lavastuses kõlasid Valter Ojakääru, Raimond Valgre, Gennadi Podelski, Wolfgang Amadeus Mozarti, Imre Kàlmàni, Issaak Dunajevski, Georgi Sviridovi, M. Tariverdievi jpt heliloojate laulud.
Muusikali nimiosa mängis Marko Matvere. Teistes osades olid Ülle Lichtfeldt, Marika Vaarik, Liisi Koikson, Egon Nuter, Anne Paluver, Raivo Rüütel, Raivo Trass, Terje Pennie, Ines Aru, Helene Vannari, Kaire Vilgats jt.
Pipi Pikksukk (muusikal)

"Pipi Pikksukk" on Ülo Vinteri ja Ülo Raudmäe kirjutatud Eesti muusikal, mis põhineb Astrid Lindgreni Pipi Pikksuka lugudel.
Muusikali lavastas Estonia teatris 1969. aastal Sulev Nõmmik, kes oli ka muusikali libreto autor. Laulutekstid kirjutas Enn Vetemaa.
Muusikal esietendus Estonias 31. oktoobril 1969. Pipit mängis Helgi Sallo, teised Pipid olid Anu Kaal (alates 1969. aastast) ja Katrin Karisma (alates 1971. aastast), 1982. aastal lisati Pipi rolli muusikalidebütant Lydia Roos ja 1993. aastal Vaike Kiik; 1972. ja 1981. aastal oli Pipi rollis ka Liina Saari.
Lavastust mängiti 25 aasta jooksul üle 400 korra. Viimane ehk 402. etendus oli Estonia teatris 3. mail 1994.
Populaarsemad laulud.
Muusikalist pärit Ülo Vinteri "Laul Põhjamaast" hakkas peagi elama ka iseseisvat elu, jõudes Toomas Uibo esituses noortefilmi "Kevad südames" (1985, režissöör Mati Põldre) ja laulupidude püsirepertuaari. Lisaks kuulub see kuue eesti rahvale tähtsa laulu hulka, mis valiti 2024. aastal ilmunud Euroopa Liidu laulikusse ning on seal koos eestikeelse variandiga kõigile huvilistele kättesaadav ka inglise keeles (Doris Kareva tõlkes).
Väga populaarne "Pipi laul" kõlas aga oma teed käies Katrin Männiko esituses "Entel-tenteli" laulusaates ja lõppkontserdil, kus see jäädvustati nii filmi "Entel-tenteli lõppkontsert" (Eesti Telefilm 1970) kui ka hiljem mitmele heliplaadile.
Järgmised lavastused.
2006. aastal tõi Muusikaliteater lavale muusikali uue versiooni, mille lavastas Marko Matvere. Lavastus esietendus 13. detsembril 2006 Tallinna Linnahallis, Pipi rollis oli Kadri Adamson.
2011. aastal tegi muusikalist uue "Pipi Pikksuka" dramatiseeringu Andres Dvinjaninov, kes ka lavastas selle Estonias. Laulutekstide autorid on Enn Vetemaa ja Neeme Kuningas, koreograaf Jüri Nael. Esietendus toimus 5. märtsil 2011. Nimiosa mängis esietendusel Nele-Liis Vaiksoo, teised Pipid olid Merit Männiste ja Marlen Mikk. Jaanuaris 2020 oli selle lavastuse sajas etendus.
Tigili rajoon

Tigili rajoon on haldusüksus Venemaal Kamtšatka krais. Asub Kamtšatka poolsaare läänerannikul.
1. juulini 2007 oli Korjaki autonoomses ringkonnas.
Rajoon jaguneb 7 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 7 asulat. Halduskeskus on Tigil.
Rokas Masiulis

Rokas Masiulis (sündinud 6. augustil 1969 Vilniuses) on Leedu poliitik. Ta oli aastatel 2014–2016 Leedu energeetikaminister (Algirdas Butkevičiuse valitsuses), 13. detsembrist 2016 kuni 7. augustini 2019 oli ta Leedu transpordi- ja sideminister.
Ta lõpetas aastal 1989 Vilniuses Salomėja Nėrise nimelise keskkooli. Aastal 1994 lõpetas ta Vilniuse Ülikooli majandusteaduskonna. Aastatel 1992–1994 oli ta Vilniuse Ülikoolis magistriõppes rahvusvaheliste suhete ja politoloogia alal.
Eugene Wigner

Eugene Paul Wigner (ungari keeles Wigner Jenő Pál; 17. november 1902 Budapest – 1. jaanuar 1995 Princeton) oli ungari päritolu USA füüsikateoreetik ja matemaatik.
1963. aastal anti talle pool Nobeli füüsikaauhinnast panuse eest aatomituuma ja elementaarosakeste teooriasse.
Eduard Hintser

Eduard-Johannes Hintser (20. märts 1886 Vooreküla, Suure-Kambja vald, Võrumaa – 22. juuli 1965 Tartu) oli eesti omavalitsustegelane.
Kuulus Isamaaliitu ja oli Isamaaliidu Vastse-Kuuste osakonna juhataja.
1939 oktoobri vallavolikogude valimistel valiti ta Kiidjärve valla volikogu liikmeks. Kuna vallavolikogu ei suutnud kahel korral järjest vallavanemat valida, nimetas siseminister Eduard Hintseri vallavanemaks.
1945. aastal jagasid nad vend Karl Hintseriga 42,2 ha suuruse talu natsionaliseerimise vältimiseks omavahel kahte ossa, kuid Nõukogude võimuorganid käsitlesid seda fiktiivse tehinguna.
Eesti NSV Ministrite Nõukogu 14. märtsi 1949. aasta otsusega lülitati ta küüdatatavate nimekirja, kuid teda ei küüditatud.
Johan Hurt

Johan Hurt (12. aprill 1895 Himmaste, Koiola vald, Võrumaa – 3. november 1968) oli eesti omavalitsustegelane.
Johan Hurt oli Mälismetsa talu peremees.
1924 jaanuaris valiti ta Koiola vallavanema abiks.
1934 veebruaris valiti ta Koiola vallavanemaks.
1935 detsembris lahkus ta vallavanema ametist omal soovil tervislikel põhjustel.
Pärast vallavanema ametist taandumist oli ta Koiola vallavolikogu liige kuni Koiola valla ühinemiseni Põlva vallaga 1. aprillil 1939.
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Walther Bothe

Walther Wilhelm Georg Bothe (8. jaanuar 1891 Oranienburg – 8. veebruar 1957 Heidelberg) oli saksa tuumafüüsik.
1954. aastal anti talle ja Max Bornile Nobeli füüsikaauhind.
Leon Cooper

Leon N. Cooper (sünninimi Leon N. Kupchik; 28. veebruar 1930 New York – 23. oktoober 2024) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.
1972. aastal pälvis ta koos John Bardeeni ja John Robert Schriefferiga ülijuhtivuse mikroteooria eest Nobeli füüsikaauhinna.
Julian Schwinger

Julian Seymour Schwinger (12. veebruar 1918 New York – 16. juuli 1994 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik.
1965. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind.
Richard Viiard

Richard Viiard (9. jaanuar 1897 Peri, Võrumaa – 16. jaanuar 1951 Patarei vangla, Tallinn) oli eesti omavalitsustegelane.
Õppis 1906–1907 Lootvina külakoolis, 1907–1908 Põlva kihelkonnakoolis, seejärel Sipel Vana-Kuuste 2-klassilises ministeeriumikoolis, mille lõpetas 1914. aastal.
Oli Puiga talu peremees, 1924. aastast tegutses põllumehena. Aastatel 1925–1929 oli ta Timo valla volikogu liige.
Aastatel 1932–1939 oli ta Peri vallavanem. Peale 1939. aasta vallareformi määras siseminister ta valdade ühendamisel moodustatud Põlva valla vallavanema abiks.
1936 mais valiti ta Põlva põllumeeste konvendi liikmeks. Samuti oli ta Peri valla seltskondliku komitee esimees.
Pärast sõda töötas Viiard kolhoosi Oktoobri Võit arveametnikuna. Ta arreteeriti 1950. aasta aprillis, septembris 1950 mõisteti tribunali otsusega talle Kriminaalkoodeksi § 58-1a alusel karistuseks 25+5.
Suri 1951 jaanuaris Patarei vanglas.
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Ivar Giaever

Ivar Giaever (norra keeles Giæver; 5. aprill 1929 Bergen – 20. juuni 2025 Schenectady, New Yorgi osariik) oli norra-ameerika füüsik, Nobeli auhinna laureaat.
1973. aasta anti talle, Leo Esakile ja Brian Josephsonile Nobeli füüsikaauhind tunneliefektiga seotud avastuste eest.
Tunnustus.
Ta on valitud ka Norra Teaduste Akadeemia välisliikmeks
Adeline

Adeline () on Airbus Groupi divisjoni Airbus Defence and Space osaliselt korduvkasutatava kanderaketi kontseptsioon. Kontseptsiooni järgi eraldub kanderaketi esimese astme rakettmootoritega osa pärast ülesande täitmist ülejäänud astmest ja maandub droonina tagasi maapinnale. Seejärel tehakse rakettmootoritega osale hooldus ja seda saab järgmisel raketistardil kasutada.
Kavandit võidakse rakendada tulevasel kanderaketil Ariane 6, ent seda on võimalik rakendada mistahes vedelkütusraketi peal. Projekti arendajad usuvad, et tehnoloogia võimaldab säästa 20–30% raketistardi kulust kasuliku lasti umbes 10% vähenemise arvel.
Kui kanderaketi esimene aste kütusest tühjaks saab/oma töö lõpetab, siis heidetakse rakettmootoritega osa küljest. See kukub alla ja teatud kõrgusel laseb Adeline väikesed vingletid välja ning laugleb maandumisraja poole. Maandumisraja juurde jõudes kasutab moodul horisontaalseks maandumiseks maandumistelikut ja kahte väikest propellerit.
Kavand võimaldaks esimese astme taaskasutust 80% väärtuse ulatuses: rakettmootorid, avioonika ja mootorikamber. Rakettmootoreid oleks võimalik 10–20 korda taaskasutada.
Airbusi hinnangul on antud lähenemisel SpaceX-i arendatava korduvkasutatava kanderaketi tehnoloogia ees mitmeid eeliseid. Esiteks ei sea see raketiastet vertikaalseks maandumiseks pidurdamise ajal tugeva pinge alla. Teiseks läheb lasti geostatsionaarsele orbiidile toimetamise korral maandumiseks vaja vaid 2000 kg raketikütust, mitte 35 000, nagu arvestuslikult SpaceX-i lahenduse korral.
Airbus Groupi eellane EADS tegi programmiga algust 2010. aastal. 2015. aasta mai seisuga on projekti investeeritud 15 miljonit eurot; ettevõte on korraldanud lennukatseid vähendatud suurusega mudelitega. Airbusi esimene prioriteet on kanderaketi Ariane 6 väljatöötamine; uue kanderaketi esimene lend on planeeritud 2020. aastaks ja selle praegusesse kavandisse Adeline ei kuulu. Kuid arendustöö Adeline'i kontseptsiooni kallal toimub paralleelselt, et seda saaks tulevikus kasutada ka kanderaketi Ariane 6 juures. Ettevõte loodab, et moodul on kasutusvalmis aastatel 2025–2030.
ArXiv

arXiv on veebis kättesaadav elektrooniliste preprintide ehk veel teadusajakirjas avaldamata teadustööde digitaalsete versioonide kogu. Seal on teadustöid matemaatikast, füüsikast, astronoomiast, arvutiteadusest, bioloogiast ja statistikast.
Projekt sai alguse 1991. aastal, 2014. aasta lõpul täitus seal miljon artiklit.
Repositooriumi haldab Cornelli Ülikool.
Malgobek

Malgobek on linn Inguššias Venemaal. 
Linnaõigused sai 1939. aastal.