Viikingite mündid

Viikingite mündid olid kasutusel viikingiaegses Põhja-Euroopas. 
Viikingiajal olid müntidele eelnevalt kasutusel biljoonid, mille väärtus tulenes kangi suurusest ning raskusest. See süsteem on vastupidine hilisemale mündi süsteemile, kus väärtus sõltub mündi kokkulepitud väärtusest. 9. sajandiks olid viikingite rüüsteretked Euroopas tõstnud müntide tootmist. 
Skandinaavias olid viikingid teadlikud müntidest erinevatelt aladelt, isegi Araabia maadelt, mis mõjutasid hiljem ka nende münte. Enne oma enda müntide kasutuselevõttu olid ringluses rahvusvahelised mündid.
Briti saartel olevad kuningriigid, mis olid Taani võimu all, tuntud danelagi nime all, kujundasid oma münte kuningate portreedega ning kristlike kujunditega. Skandinaavias sai müntimine alguse Taanis, Rootsis ja Norras 990. aastate lõpu paiku. Nagu Danelagi mündid olid need mündid kindla ala valitsejale pühendatud. Kõigil kuningriigil oli ühiskonnas vastuvõtt müntidele erinev.
Skandinaavia.
Taani.
Arvatakse, et esimesi Taani münte vermiti juba 9. sajandil Hedebys. Esimene müntidesse vermitud kuninga nimi oli Svend Harkhabe, kellele pühendati münte umbes 995. aastal. Peale kuninga nime oli vermitud mündile tema portree ja tiitel. Nende müntide väärtus oli veel seotud nende raskusega. Peale Svend Harkhabe võimu, kui Knud Suur sai Taani ja Inglismaa kuningaks, kinnistusid Taani mündid ning Knudi võimu ajal olid esimesed organiseeritud müntimised põhiliselt Lundi linnas kuid ka Hedebys. Hiljem Svend Estridseni võimuajal olid vermitud mündid hoopis imitatsioonid Bütsantsi müntidest ning sentide peal olid muljed Taani ruunikirjast. Peale Estridseni, Harald Henni võimuajal, hakati Taanis uuesti tootma riigile omaseid münte ja raha Hedebys.
Norra.
Norrast on leitud müntidest paljud erinevad nagu Araabia, Saksa ja Inglise mündid, mis on sinna jõudnud suurte sissevedude tõttu, kuna sealsed viikingid olid hoogsad kaupmehed, kuid on ka Norrale isepäraseid münte. Viikingite majandus ringluses oli umbes 2000 erinevat münti. Norras münte ei ole enne 1050. aastat eriti leitud, kuna ei toodetud münte ise, ning need on haruldased, kuid peale seda hakati neid kiirelt ja rohkelt tootma. Vanimad Norras loodud ja leitud mündid on loodud kuninga Olav Tryggvason mõju ajal. Peale Olav Tryggvasoni mõjule tulnud Harald Sigurdsson hakkas Norras rahasüsteemi üles ehitama, kuna ta oli sellest õppinud ajal, kui ta Bütsantsi keisri teenistuses oli. Hiljem muutsid veel neid münte Olav II Haraldsson ja pärast Harald Hardrada.
Rootsi.
Esialgsed mündid Rootsis olid dirhamid, mis toodi riigi aladele Venemaalt, Inglismaalt ja Saksamaalt. Rootsi oma mündid, mille peamine inspiratsioon oli inglise münt, loodi kuningas Olof Skötkonungi võimuajal Sigtuna linnas ning müntidel oli temast pilt koos tema tiitliga. Need vermitud mündid olid teiste Skandinaavia müntidega võrreldes nähtavalt vähem arenenud, nende kaal oli erinev ning müntide peal oli raidkiri, mis ei tähendanud midagi, kuna peamised mündi kasutajad polnud mitte kaupmehed vaid hoopiski sõdurid. Tänapäeval on leitud Skötkonungi ajast umbes 400 münti. Sigtuna linnas jätkus müntide vermimine kuningas Anund Jakobi võimuajal, kuid see ka katkes tema võimuaja lõppu poole. Peale Sigtuna linnas müntide vermimise lõppu jätkus ilmselt vermimine Rootsis kuningas Knud Suure võimuajal. Rootsi müntide pealt oli võimalik ära tunda rohkelt kujutatud kristlikku temaatikat.
Danelag.
Danelag oli suur osa tänapäevastest Inglismaa aladest, kus oli võim taanlaste seadusel. Enamus müntidel on võimalik Taani võimu näha. Nende vermitud mündid olid peale Taani mõjutatud ka ümbruses olevate alade poolt. Erinevalt enamikust viikingiaegsetest müntidest olid osad, kuid mitte kõik, valmistatud Viikingite juhtide ja kuningate nimedega ning enamus neist omasid anglosakside kuninga Alfred Suure nime. Hiljem jagunes müntide vermitimine kaheks suureks alaks Yorki kuningriik, kus mündid pühendati Inglise kuninga Knud Suurele ja Taani kuninga Sigfredile ja Idaanglite kuningriigiks , kus mündid peamiselt pühendati St Edmnudile. Vanimad viikingi mündid loodigi Yorki kuningriigis kuningas Guthredile.
Tänapäevaks leitud mündid.
Välismaalt leitud mündid.
Taanis, Sjællandi piirkonnas Terslevi linnast, leiti 6,6 kilogrammi hõbedat koos 1751 mündiga, millest 1708 olid Araabia päritolu. Kõige nooremad mündid, mis sellest varumist leiti on aastast 944. Peale selle on leitud veel varumeid, kus olid erinevad hõbedast ja kullast esemed.
Soomes enamus leitud müntidest on pärit Ojamaalt ning märkimisväärselt on ka leitud münte Ölandist. Münte leiti 8. sajandist ja 9. sajandist. Suurem osa müntidest on Araabia päritoluga. 11. sajandi mündi leiud vähenesid ja enamuses olid Lääne-Euroopa mündid.
Suurbritannias leiti Ashdoni külas Ashdoni varum, kus olid mündid umbes aastast 895. Varumis oli 71 hõbepenni, millest enamus olid pühendatud Alfred Suurele ning ülejäänud olid pühendatud Guthrumile, Guthfritile ning oli ka münte, kus ei olnud võimalik tuvastada, kellele see pühendatud võis olla.
Viikingiaegsest ajast on Suurbritannia aladelt leitud ka Ceurdali varum, mis on üks suurematest hõbemüntide leidudest. Leidude raskus kokku on umbes 40 kilogrammi. Müntidest on arvatud, et tegemist on umbes 905-910. aastatel maetud varumiga. Kogu müntide arv varumis on 7000 münti, millest enamus on Anglosaksi ja Danelagi mündid.
Eestist leitud mündid.
Viljandis 2013. ja 2018. aastal toimunud otsingust võtsid osa Marge Konsa, Ivar Leimus, Nele Kangert ja Ain Mäesalu, kes otsisid Henriku Liivimaa Kroonikas kirjeldatud madisepäeva lahingu asukohta. Kirjeldatud toimumispaik pidevat olema umbes 2,4 kilomeetri kaugusel Viljandi linnast. Selle info järgi leiti, et kõige täpsem asukoht võiks olla Vanamõisa küla. Otsingute ajal leiti metallidetektori abil Lemmjõe juurest, kunagisest jõe lammist, viikingiaegne hõbedavaru. Leitud mündid olid hajutatud küntud põllul ning nende hajutus toimuski kündmise tõttu. Enamik hõbemünte leiti esimesel päeval suhteliselt pinna lähedalt, kuid sellel ala otsiti mitu nädalat leides vaid veel paar münti sügavamalt, mis võis olla müntide algupärane asukoht kuid seda ei saa täpselt öelda, sest konteinerit müntidele ei leitud. Selles hõbedavarus oli 72 Saksa münti, 45 Inglise münti, 28 Islami münti, 8 Skandinaavia münti, 3 Bütsantsi münti ja 1 Iiri münt. Kuigi võib jääda mulje, et alguses asetasid viikingid need mündid vette, võib osade müntide leidmise asukoha sügavusest öelda, et need mündid hoopis paigutati jõe lammi juurde olevasse madalasse muhku.
Vooreperal 2016. aastal toimunud otsingutel võtsid osa Mauri Kiudsoo ja Ülle Tamla. Sealt otsiti muinasaegseid aardeid ja muid peidetud asju. Otsinguid toimus kokku kaks, suurem osa leiust leiti esimesel otsingul kuid ka teisel otsingul leiti palju huvitavaid asju. Voorepera esimesel otsingul, mis toimus Tallinna–Narva maanteest kilomeetri kaugusel, leiti kokku 29 münti, millest enamus olid anglosaksi vermingud. Lisaks müntidele leiti otsingutel hõbe oimuehte kild ning kaks tinanaastu, mis olid kohapeal sulatatud ja töödeldud. Voorepera teisel otsingul, mis toimus umbes 160 meetri kaugusel esimesest otsingust, leiti 16 münti, mis kõik pärinesid Friisimaalt, millest noorimad olid vermitud krahv Ekbert II ajal.