tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aumõrv

Aumõrv on tapmine, kus perekonna meesliige mõrvab oma pere naisliikme, harvemini ka meesliikme või mehe, kes oli naise kõlvatuses tema partner. Neile pannakse süüks oma perekonna au määrimist, peaasjalikult meesliikmete au, kuna nemad on uskumuse järgi naiste kaitsjad ja nende eest vastutavad. Naine võib sattuda aumõrva ohvriks paljudel põhjustel, kaasa arvatud keeldumine vanemate korraldatud abielust, vägistamise või seksuaalse rünnaku ohvriks langemine, lahutuse küsimine isegi, kui mees on vägivaldne, lääne kultuuri omaks võtmine (muusika kuulamine, televisioonisaadete vaatamine), läänelike riiete ja meigi kandmine jne.
Isegi kahtlus või kuulujutt, et naine on mõne taunitava teoga hakkama saanud, on piisavaks põhjuseks, et toime panna aumõrv.
Kui naine on rikutud, heidab see kõige suuremat varju naise isale või abikaasale, sest nende kohustus on naist kaitsta kõige kõlvatu eest ning kui naine on millegagi hakkama saanud, näitab see, et mees ei ole oma tööd korralikult teinud või ei ole tal piisavalt võimu, et naist panna tegema seda, mida mees tahab.
Aumõrvad on nii globaalses kontekstis kui ka Läänemaailmas kuriteod, mis toimuvad peamiselt moslemite kogukondades. 91% maailma, 84% Põhja-Ameerika ja 96% Euroopa aumõrvadest on sooritatud moslemite poolt moslemite vastu. Ülejäänud aumõrvad on sikhide või hindude sooritatud. Ülemaailmselt on enamus ohvritest naised, vaid 7% on mehed, kellest enamus mõrvatakse naise perekonna poolt, kelle au rüvetati.
Aumõrva jaoks ei palgata kedagi, perekond sooritab selle ise. Perekond on ühtaegu süüdistaja, kohtunik ja timukas. Tegelikult on aumõrva puhul tegemist organiseeritud kuritegevusega, sest see, kes mõrva toime paneb, teeb seda alati teiste teadmisel ja toel. Alati on need veresugulastest mehed, kes end timukaks pakuvad ja veretöö läbi viivad, kuna nad tunnevad, et neid on reedetud, lolliks tehtud, nendega on alatult käitutud, nende au on haavatud, nende omandile on kahju tekitatud, nendega on alatult käitutud või nende au on haavatud ning nad ei suuda elada selle kohutava häbiga, mida nad ühe sõnakuulmatu naise pärast peavad taluma.
Aumõrvad erinevad koduvägivallast kolmel erineval põhjusel:
1. Etteplaneerimine: Aumõrvad on etteplaneeritud, tihti tehakse see perekonnakoosolekul. Samuti ähvardatakse ohvrit korduvalt surmaga, kui ta peaks perekonna au haavama.
2. Perekonna osavõtt: Aumõrvad kaasavad mitut perekonnaliiget, kas siis planeerimisse või teo otsesesse sooritamisse.
3. Stigma: Teo sooritajad ei puutu kokku negatiivse stigmaga, nende perekonna ja kogukonna liikmed ei mõista mõrvarit hukka.
Mees saab oma "namoos"’i (au) taastada tappes naise, kes ebasündsa teo toime pani. Mõnedes islami kogukondades peetakse seda meest suureks kuulsuseks, kuna tal on olnud piisavalt "ghaira’"t (uhkus, autunne).
Jass Seljamaa

Jass Seljamaa (sündinud 4. jaanuaril 1985 Tallinnas) on eesti filminäitleja.
Isiklikku.
Jass Seljamaa vanemad on näitlejad Heino Seljamaa ja Liina Tennosaar.
Fernitz-Mellach

Fernitz-Mellach on 2015. aastast vald "(Gemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal. See asub Graz-Umgebungi ringkonna lõunaosas, u. 10 km Grazist lõunas. Vald kulgeb piki Muri jõge. Vald loodi Steiermargi vallareformi tulemusena 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised vallad Fernitz ja Mellach.
Mellach

Mellach oli vald Austrias, mis ühendati 2015. aastal Fernitz-Mellachi valda Graz-Umgebungi ringkonnas.
Mellach asub Grazist u. 15 km lõunas, Grazi nõos Muri jõe ääres.
Lūsari

Lūsari on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Līgatne vallas. Aastani 2021 kuulus küla Līgatne piirkonda.
Küla asub Vildoga jõe kaldal ja jääb valla keskusest Augšlīgatnest 5, piirkonna keskusest Cēsisest 24 ning Riiast 63,5 kilomeetri kaugusele. Asula jääb Gauja rahvusparki.
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Sinepes

Sinepes on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Līgatne vallas. Aastani 2021 kuulus küla Līgatne piirkonda.
Küla asub Valga–Riia raudtee ääres ja jääb valla keskusest Augšlīgatnest 7, piirkonna keskusest Cēsisest 21,5 ning Riiast 70 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2007 oli külas 18 elanikku.
Crazy (Aerosmithi laul)

"Crazy" on USA "hard rock"i ansambli Aerosmith "power ballad". Selle autorid on Steven Tyler, Joe Perry ja Desmond Child.
Laul ilmus 3. mail 1994 viimase singlina nende aasta varem ilmunud tohutult edukalt albumilt "Get a Grip".
"Crazy" saavutas USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 17. koha ja Kanada singlite edetabelis kolmanda koha, esikohale jõudis see Islandil. Soomes ja Suurbritannias ilmus "Crazy" singlina, kus A-poolel oli lisaks laul "Blind Man". Soomes jõudis singel kaheksandale ja Suurbritannias 23. kohale.
"Crazy" muusikavideo lavastas Marty Callner. Muusikavideot näidati palju muusikakanalil MTV. "Crazy" oli Aerosmithi kolmas muusikavideo, kus tegi kaasa Alicia Silverstone. Lisaks astus muusikavideos üles Steven Tyleri 16-aastane tütar Liv Tyler.
Morsklased

Morsklased ("Odobenidae") on kiskjaliste seltsi kuuluv sugukond.
Praegu kuulub morsklaste sugukonda üksainus perekond ja liik, morsk. Fossiilide kaudu on samas teada, et varem oli sugukond oluliselt mitmekülgsem, sisaldades üle kümne perekonna.
Zymoseptoria tritici

Zymoseptoria tritici on kottseente ("Ascomycota") hõimkonda kuuluv hemibiotroofne seen, mis põhjustab helelaiksust nisul. Haigus mõjutab peamiselt talinisu saagikust, põhjustades saagikadu Euroopa Liidus keskmiselt 5-10%. Helelaiksuse tõrjumiseks kasutatavad fungitsiidid moodustavad Euroopas umbes 70% kõikide fungitsiidide kasutamise hulgast.
Patogeeni elutsükkel.
Suguline paljunemine.
"Zymoseptoria tritici" on heterotalne seen, mis paljuneb nii sugulisel kui ka mittesugulisel teel. Sugulistes viljakehades ehk pseudoteetsiumites arenevad eoskotid ehk askused, milles omakorda kotteosed ehk askospoorid. 
Askuste valmimisel paiskuvad askospoorid keskkonda ning tuule abil kanduvad need laiali järgmistele peremeestaimedele.
Mittesuguline paljunemine.
Jõudnud uuele peremeestaime lehele, idaneb haploidne askospoor ning siseneb hüüfidega läbi õhulõhede lehe sisse. Hüüfid ümbritsevad klorenhüümi ja suudavad seejärel rakuväliselt mõjutada peremeestaime. Järgneb pükniidide kasv, mille sees arenevad diploidsed mittesugulised püknospoorid. Pükniidide täisküpsuse saabumisel väljuvad püknospoorid geelja massina laiali. Vihmaga levivad püknospoorid hõlpsasti taime alumistele lehtedele, et neid omakorda nakatada.
Talvitumine.
"Zymoseptoria tritici" talvitub mütseeli, pükniidide ja pseudoteetsiumitena taimejäänustel. Kevadel ilma soojenedes toodab seen uusi püknospoore või askospoore ja nakatab nendega uute kasvavate taimede alumisi lehti.
Haiguse sümptomid.
"Zymoseptoria tritici" poolt tekitatud helelaiksuse sümptomid võivad ilmuda juba taime kasvu algul ning kesta kogu hooaja. Kuigi esmased tunnused on klorootilised laigud lehtedel, mis on talvitumisperioodil kokku puutunud mullaga, võib helelaiksusele viitavaid märke leida ka pähikutel ja kõrtel. Klorootilised kahjustused ilmuvad taimele pärast pükniidide arengut, optimaalsel temperatuuril 10-12 päeva pärast nakatumist. Hiljem muutuvad laigud keskelt pruuniks ning näha võib musti eoslate täpikesi ehk pükniide. Haiguse edenedes suurenevad klorootilised laigud peamiselt piki lehte ning levivad taime lehel laiali. Järgneb lehtede kolletumine, kuivamine ja surm.
Haigustõrje.
Haiguse tõrjumiseks kasutatakse külviseemne puhtimist ning kasvuajal (kasvufaasis BBCH 30-69) erinevaid fungitsiide peamiselt triasoolide, SDHI ja strobiluriinide rühmast.  
Ennetavate meetoditena aitab õigeaegne ja optimeeritud väetamine, sügisel nakatunud taimejäänuste hävitamine, hiljem valmivate sortide valik ja minimeeritud harimisest loobumine.
Rudolf Gutmann

Rudolf Gutmann (26. juuni 1868 Rapla – 28. märts 1927 Tartu) oli eesti keeleteadlane.
Haridus.
Lõpetas 1888 Tallinna Kubermangugümnaasiumi, seejärel õppis 1888–1892 Tartu Ülikoolis professorite Baudouin de Courtenay, Leo Meyeri, Schröderi ja Viskovatovi juures slaavi filoloogiat ja võrdlevat keeleteadust ning lõpetas ülikooli kandidaadikraadiga. 1901 kaitses Kiievi Ülikoolis magistritöö ja sai vastava kraadi. 
Elulugu.
Alates 1892. aastast töötas ta Pihkva gümnaasiumi prantsuse keele õpetajana. Pärast magistrikraadi omandamist tehti talle 1901. aastal ettepanek hakata Kiievi ülikooli romaani keelte lektoriks, millest ta aga perekondlikel põhjustel loobus. Esimese maailmasõja ajal nimetas Saksa okupatsioonivõim Gutmanni kirikute ja koolide ülemaks Pihkva-Vitebski nõukogusse. Ta jäi sellesse ametisse ka Vene valitsuse ajal, kuid seejärel põgenes enamlaste eest Tallinna. Tallinnas hakkas ta Tallinna Linna Poeglaste gümnaasiumi õpetajaks.
1919. aasta sügisel valiti Gutmann Tartu ülikooli nõukogu poolt romaani keelte professori kohusetäitjaks ning hiljem professoriks. 
Professor Gutmann avaldas uurimusi keeleteaduse alal.
Leho Kuusk

Leho Kuusk (sündinud 23. aprillil 1970) on elektriajamite ja jõuelektroonika insener. 
Haridus.
Ta on lõpetanud 1988. aastal Sindi Keskkooli ning 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli elektriajamite ja jõuelektroonika instituudis inseneriõppe. 1996. aastal sai ta samal erialal magistrikraadi. 
Töö.
Aastatel 1993–1994 oli ta Soomes ABB Motors OY-s Tallinna Tehnikaülikooli praktikandina ning aastatel 1994–1996 töötas samas asünkroonmootorite katsetusväljaku insenerina. Alates 1996. aastast töötab ta ABB AS-is ja alates 2001. aastast vastutab ABB protsessiautomaatika ärisuuna eest Balti riikides. 2019. aasta sügisest on ta ABB AS-i juhatuse liige.
Alates 2012. aastast on Leho Kuusk olnud Tallinna Tehnikaülikooli ja ABB vahel sõlmitud koostööleppe alusel moodustatud koostöönõukoja ABB-poolne juht ning osalenud inseneeriavaldkonna õppekavade nõukogudes.
Eesti botaanikaühing

Eesti botaanikaühing on Eesti Looduseuurijate Seltsi haruühing.
Ühing on asutatud 20. aprillil 2022. Botaanikaühing jätkab 29. novembril 1928 asutatud ELUSi
botaanikasektsiooni tegevust (asendades selle) ja kuulub juriidiliselt endiselt LUSi koosseisu.
Ühing ühendab Eestis botaanikaga tegelevaid professionaale, amatööre ja botaanikahuvilisi.
Pyrenophora tritici-repentis

Pyrenophora tritici-repentis (sünonüüm "Drecslera tritici-repentis") on patogeen, mis tekitab taimehaigust nisu-pruunlaiksus (DTR). Nektrotroofne patogeen kahjustab peamiselt nisu lehti. Haiguse tõttu võib saagikadu ulatuda 50%, haigus põhjustab ka teravilja kvaliteedi langust. Esineb peamiselt harilikul nisul ("Triticum aestivum" L.) ja kõvanisul ("Triticum turgidum" L.), kuid ka paljudel heintaimedel.
Patogeeni elutsükkel.
Haigustekitaja paljuneb nii sugulisel kui ka mittesugulisel teel. Patogeen talvitub taimejäänustel seeneniidistikuna ning moodustab sugulisi viljakehasid, pseudoteetsiume. Esmanakkus toimub pseudoteetsiumidest vabanenud kotteostega, mis võivad lennata viljakehast kuni 10 cm kaugusele. Sekundaarne levik toimub koniididega, mis levivad tuulega ka kaugemale. Patogeen võib läbida kogu elutsükli 4–7 päevaga. Patogeenile on nakatumiseks optimaalne niiske keskkond ja temperatuur vahemikus 15–28 ºC. 
Sümptomid.
Esimesena nakatuvad noored taimed ning lehed, mis on pinnasele lähedamal. Haigusele on iseloomulik tumepruuni kuni musta nekrootilise punkti tekkimine, mis laieneb läätsekujuliseks laiguks, ümbritsetud kollase haloga. Olulisema nakkuse korral võivad haiguslaigud omavahel ühineda.
Frohnleiten

Frohnleiten on linn "(Stadt)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
&lt;br&gt;
Transport.
Frohnleiten asub peamisel Lõunaraudtee liinil, mis ühendab Viini ja Grazi. Reis Grazi peajaamast Frohnleitenisse võtab aega ligikaudu 25 minutit. Raudteejaamast jõuab vanalinna keskusse üle Muri jõe silla jalutades umbes 10 minutiga.
Vaatamisväärsused.
Frohnleitenis ja lähistel on mitu ajaloolise tähtsusega linnust ja mõisahoonet.
Paljud Frohnleiteni peaväljaku lähedal asuvad hooned on ehitatud 15.–16. sajandil ja olid osa kindlustustest.
&lt;br&gt;
Paasaküünal

Paasaküünal on eriline küünal, mis süüdatakse ülestõusmispüha vigiilial. Paasaküünla süütamine on tavaks roomakatoliku, vana-katoliku, anglikaani ja luteri kirikuis.
Kirjeldus.
Paasaküünal on väga suur ja seatakse kõrgele küünlajalale altari lähedal või ristimiskivi kõrval. Küünlal on rist ning kreeka tähed alfa ja oomega; risti tippudes ja keskel on viis vahakuuli või viirukitera.
Tähendused.
Paasaküünal sümboliseerib üles tõusnud ja surma pimeduse võitnud Kristust ja selle valgus tähistab teda kui maailma valgust. Rist küünlal on lunastuse sümbol. Alfa ja oomega tähistavad seda, et Kristus on esimene ja viimane, algus ja ots. Viis vahakuuli ristil märgivad Kristuse viit haava.
Paasaküünal süüdatakse ülestõusmispühade järgseil kõigil teenistustel ja talitustel kuni nelipühadeni ning aasta muul ajal ristimis- ja matusetalitustel.
Agra küla

Agra (ka Lācīši) on küla ("ciems") Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas.
Agra asub valla kirdeosas Cēsise linna piiril. Asula jääb Gauja rahvusparki.
Algselt loeti piirkonda Līvi küla osaks, ent hiljem eraldati see omaette asulaks. Külas asub Agra bussipeatus.
Amatciems

Amatciems on küla ("ciems") Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas.
Amatciems asub valla lõunaosas Valga–Riia rongiliini ääres.
Aastal 2004 rajati Amata külast põhja poole Amatciemsi asum, mis aastal 2020 eraldati omaette külaks. Asumi elanikud on allutatud kindlatele reeglitele ja seda hallatakse tsentraalselt, tagamaks looduslähedast elukeskkonda. Osa sealsetest elamutest on üürimajad, osa aga eraomanduses, kuigi nende kasutamist reguleerib ühine loobumisservituut. Asumis on ka spaa.
Külla jääb muinsusmälstisena kohaliku kaitse all olev Mazruki keskaegne kalmistu.
Red Bull Powertrains

Red Bull Powertrains, lühendatult RBPT, on Vormel 1 jõuallikatootja, mille omanik on Austria ettevõte Red Bull GmbH. Ettevõte loodi . aasta hooajal, et võtta üle sarjast lahkuva Honda jõuallikate tootmine alates . aastast. Alates sellest on Honda jätkuvalt väiksemas koostöös Red Bulli omatavate võistkondadega.
Vahemikus 2022 kuni 2025, tegeleb Honda jõuallikate kokkupanekuga ja pakub võistluste ajal omapoolset toetust, enne kui Red Bull Prowertrain võtab terve tegevuse 2026. aastal üle. Jõuallikad jäävad Honda intellektuaalomandiks ning jõuallikate arenduse külmutamise tõttu ei tegele Red Bull Powertrains nende arendamisega.
Ajalugu.
2021. aasta veebruaris sõlmis Red Bull Advanced Technologies kokkuleppe Hondaga, mis võimaldas neil alates . aasta hooajast ise tarnida Honda jõuallikaid, sets Honda plaanis lahkuda Vormel 1 sarjast pärast hooaja lõppu. Jõuallikad ostetakse Hondalt, antakse nimi Red Bull Powertrains ning tarnitakse Red Bullile ja AlphaTaurile alates 2022. aastast. See tähendas seda, et Red Bull Powertrainsist sai esimene eraldiseisev jõuallikatarnija alates Cosworthi lahkumisest 2013. aastal.
23. aprillil 2021 teatas ettevõte tehnikadirektori Ben Hodgkinsoni palkamisest. Hodgkinson oli endine Mercedes AMG High Performance Powertrains masinaehituse juht ja ta töötas Brixworthi tehases üle 20 aasta. 6. mail teatas Red Bull veel viie Mercedese jõuallikatehase töötaja palkamisest: Steve Blewett (kellest sai Red Bulli jõuallika tootmisjuht), Omid Mostaghimi (mootori, elektroonika ja energiataaste osakondade juht), Pip Clode (energiataastusseadmete disainijuht), Anton Mayo (sisepõlemismootori disainijuht) ja Steve Brodie (sisepõlemismootori töödejuht).
Suzhou Ülikool

Suzhou Ülikool on avalik-õiguslik ülikool, mis asub Suzhou linnas Hiinas.
Ülikooli asutasid metodistid aastal 1900.
Salduse piirkond

Salduse piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Salduse ja Brocēni piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Tekkinud uus omavalitsus vastab pindalalt endisele Salduse rajoonile. Piirkonna halduskeskuseks on Salduse linn.
Gössendorf

Gössendorf on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Gössendorf asub piirkonna pealinna Grazi lõunapiiril ja seda eraldab vaid Süd Autobahn A2. Gössendorf asub Muri jõe ääres. Vald on ühenduses naaberomavalitsustega ja seda peetakse Grazi linna äärelinna tagamaaks.
Ajalugu.
Tulenevalt valla viimaste aastate arengutest otsustas kohalik volikogu 5. veebruaril 2002 toimunud koosolekul ühehäälselt esitada taotluse Gössendorfi valla turulinnaks määramiseks. See taotlus võeti vastu. Seetõttu nimetatakse Gössendorfi 1. juunist 2004 mitteametlikult turulinnaks.
Ševtšenkove

Ševtšenkove (ukraina keeles Шевченкове) on alev Ukraina Harkivi oblasti Kupjanski rajoonis.
11. märtsil 2022, Venemaa-Ukraina sõja käigus okupeerisid asula Vene väed. Ukraina väed vabastasid asula 8. septembril 2022.
Gratkorn

Gratkorn on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas. See on Grazi tööstuslik eeslinn.
Šķēde vald

Šķēde vald (läti keeles "Šķēdes pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Gaiķi ja Jaunlutriņi vallaga, Tukumsi piirkonna Vāne vallaga ning Kuldīga piirkonna Vārme ja Kabile vallaga.
Valla pindala on 87,9 km². 2021. aasta seisuga elas seal 453 inimest. Aastal 2011 elas vallas 603 lätlast, 8 venelast, 2 valgevenelast, 4 ukrainlast, 3 poolakat ja 12 leedulast. Valla keskuseks on Šķēde küla. Vallavanem on Valdis Gūtmanis (ühine Lutriņi ja Jaunlutriņi vallaga).
Valla aladel asusid Sārcene mõisa ("Gut Sahrzen"), Šķēde mõisa ("Gut Scheden") ja Zutēni mõisa ("Gut Sutten") maad.
Aastal 1945 moodustati Kabile vallas Viesturi külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Viesturi külanõukoguga likvideeritav Mežgaļi külanõukogu. Aastal 1956 liideti Viesturi külanõukogu kolhoosi Grauds maad Kabile külanõukoguga, ent Kabile külanõukogu kolhoosi Dzirkstele ja Vāne külanõukogu kolhoosi Spartaks maad liideti Viesturi külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks, ühtlasi sai see uue nime Šķēde vald. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Suuremad jõed on Ēda jõgi ja selle lisajõed Pormale ning Krieviņupe.
Valla serva jääb Šķēde paljand. Looduskaitse all on Šķēde Veskijärv, Šķēde Juureoksa tamm, Šķēde Linnaserva tamm, Šķēde pärn, Šķēde Jäme tamm, Zemzari tamm, Ezeriņi tamm, Namiķi tamm, Zutēni tamm, Zābaki tamm, Dīķkalēji vaher ja Šķēde Lüüsitamm, lisaks veel arvukalt nimetuid põlispuid.
Vallas on seitse küla. Valla keskuses Šķēdes ("vidējciems") oli 2022. aastal 197 elanikku. Üks küla on staatusega "skrajciems": Sārcene 39 elanikuga aastal 2006. Muud külad on staatusega "mazciems": Ķinguti 15 elanikuga aastal 2005, Laukmuiža 10 elanikuga aastal 2005, Velliņi, Vidzeri ja Zutēni 17 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Šķēde

Šķēde on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Šķēde valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 87 meetri kõrgusel valla keskosas Šķēde jõe kaldal. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 23 ning Riiast 142 kilomeetri kaugusele.
Külas on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. See tekkis Šķēde mõisa ("Scheden") keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui kohaliku Šķēde või Viesturi sovhoosi keskasula.
Aastal 2022 oli külas 197 elanikku.
Jaunlutriņi vald

Jaunlutriņi vald (läti keeles "Jaunlutriņu pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Šķēde, Gaiķi, Zirņi ja Lutriņi vallaga ning Kuldīga piirkonna Vārme vallaga.
Valla pindala on 116,3 km². Aastal 2011 oli elanikke 846, aga 2021. aasta seisuga elas seal 656 inimest. Aastal 2011 elas vallas 789 lätlast, 10 venelast, 12 valgevenelast, 2 ukrainlast, 11 poolakat ja 19 leedulast. Valla keskuseks on Jaunlutriņi küla. Vallavanem on Valdis Gūtmanis (ühine Šķēde ja Lutriņi vallaga).
Vald moodustati aastal 1820. Aastal 1860 ühendati see Ošenieki ja Mācītājmuiža valdlaga uueks Lutriņi vallaks.
Aastal 1945 moodustati Lutriņi vallas Lutriņi, Jaunlutriņi ja Ošenieki külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Jaunlutriņi külanõukoguga likvideeritav Ošenieki külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Jaunmuiža ait ja park.
Valla suurim jõgi on Ēda jõgi.
Looduskaitse all on Kalnmieži tamm, Kalnzienieki hiidtamm, Dejuplačise tamm, Rēdnieki tamm, Lukāči tamm, Ezeriņi tamm, Lejaskunci kadakas, Rotase saar ja Iernesti tamm, lisaks veel kolm nimetut põlispuud.
Vallas on kaks küla. Valla keskuses Jaunlutriņis ("vidējciems") oli 2022. aastal 269 elanikku. Ošenieki on sama staatusega ja aastal 2022 oli seal 51 elanikku. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jaunlutriņi

Jaunlutriņi on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Jaunlutriņi valla halduskeskus. Küla asub valla põhjaosas Ēda jõe kaldal.
Küla on kujunenud sealse mõisa ("Gut Neuhof") keskuse juurde. Mõisa teenijate peres sündis 1873. aastal hilisem Läti küttide komandör Jukums Vācietis.
2022. aastal oli külas 269 elanikku.
Lutriņi vald

Lutriņi vald (läti keeles "Lutriņu pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Jaunlutriņi, Gaiķi, Zirņi ja Salduse vallaga.
Valla pindala on 90,4 km². Aastal 2011 oli elanikke 1216, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1072 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1105 lätlast, 17 venelast, 8 valgevenelast, 7 ukrainlast, 7 poolakat ja 62 leedulast. Valla keskuseks on Lutriņi küla. Vallavanem on Valdis Gūtmanis (ühine Šķēde ja Jaunlutriņi vallaga).
Vald moodustati aastal 1860, mil Jaunlutriņi, Ošenieki ja Mācītājmuiža vald uueks Lutriņi vallaks ühendati. Tänapäevasel valla territooriumil asusid varem Lutriņi ("Gut Luttringen") ja Lašupe ("Gut Laschuppe") mõisad. Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva valla pindala 208,7 km² ja seal oli 2954 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Lutriņi vallas Lutriņi, Jaunlutriņi ja Ošenieki külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1977 liideti Lutriņi külanõukoguga osa Salduse külanõukogust, ent osa varasemaid alasid arvati Zirņi külanõukogu koosseisu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Mizaiņi linnamägi.
Valla suurim jõgi on Krimelde jõgi, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Lašupe.
Looduskaitse all on Lutriņi valla kaasik, Lutriņi park, Rūši tamm, Senrūtese künnapuu, Atplēsase Kuivav tamm, Atplēsase Peekritamm, Baltskaiši Kiirgav tamm, Baltskaiši Õitsev tamm, Baltskaiši Zemzari tamm, Juskase tamm, Klīperi Põhjatamm, Klīperi Kõver tamm, Klīperi Tammetaat, Klīperi Tumeroheline tamm, Līči tamm, Bruņinieki tamm, Ķīkala mänd, Veiķenieki mänd, Likši mänd ja Tāļese tamm, lisaks veel kolmteist nimetut põlispuud.
Vallas on kolm küla. Valla keskuses Lutriņis ("lielciems") oli 2022. aastal 509 elanikku. Kaks küla on staatusega "vidējciems": Lašupe 112 elanikuga aastal 2005 ja Namiķi 335 elanikuga aastal 2022. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Lutriņi

Lutriņi on küla ("lielciems") Lätis Salduse piirkonnas, Lutriņi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel valla lõunaosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 11 ning Riiast 128 kilomeetri kaugusele.
Külas on kool, põhikool, lasteaed, klubi, valla muuseum ja raamatukogu. Kooli park on looduskaitse all. 
Küla tekkis Lutriņi mõisa ("Luttringen") keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui kohaliku Lutriņi kolhoosi keskasula.
Külas on sündinud Läti maletaja Alfrēds Hartmanis.
Aastal 2022 oli külas 509 elanikku.
Salduse vald

Salduse vald (läti keeles "Saldus pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Salduse linnaga ja Lutriņi, Gaiķi, Zirņi ning Ciecere vallaga.
Valla pindala on 42,1 km². Aastal 2011 oli elanikke 1482, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1359 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1346 lätlast, 42 venelast, 19 valgevenelast, 11 ukrainlast, 12 poolakat ja 43 leedulast. Valla keskuseks on Druva küla. Vallamaja asub aadressil Vienības iela 15 – 17, vallavanem on Ilze Kļava.
Tänapäevasel valla territooriumil asus varem Kumbri mõis ("Gut Kumbern"). Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva Salduse valla pindala 76,2 km² ja seal oli 1544 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Bērzi ja Salduse külanõukogud, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Hiljem liideti Salduse külanõukoguga likvideeritav Bērzi külanõukogu. Aastal 1977 liideti sa Salduse külanõukogust Lutriņija Zirņi külanõukogudega. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all kunstnik Janis Rozentālsi maja. Kohaliku kaitse all on Birēni keskaegne kalmistu.
Valla suurim jõgi on Lašupe jõgi.
Vallas on kuus küla. Valla keskuses Druvas ("lielciems") oli 2022. aastal 1031 elanikku. Ziedonis on staatusega "vasarnīcu ciems" ja aastal 2005 oli seal 8 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Aronija 30 elanikuga aastal 2005, Lagzdiņas 39 elanikuga aastal 2006, Saldus stacija 94 elanikuga aastal 2005 ja Tiruļi 20 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Druva

Druva (vanasti ka Kumbri) on küla ("lielciems") Lätis Salduse piirkonnas, Salduse valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 105 meetri kõrgusel valla lõunaosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 5 ning Riiast 121 kilomeetri kaugusele.
Külas on keskkool, kultuurimaja, lasteaed, apteek, spordikompleks, valla muuseum ja postkontor.
Küla tekkis Kumbri mõisa ("Kumbern") keskuse juurde. Aastal 1972 ehitati see välja kui kohaliku Druva kolhoosi keskasula.
Aastal 2022 oli külas 1031 elanikku.
Zirņi vald

Zirņi vald (läti keeles "Zirņu pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Salduse linnaga, Jaunlutriņi, Lutriņi, Pampāļi, Novadnieki ja Salduse vallaga ning Kuldīga piirkonna Vārme ja Skrunda vallaga.
Valla pindala on 205,4 km². Aastal 2011 oli elanikke 1556, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1372 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1428 lätlast, 28 venelast, 4 valgevenelast, 20 ukrainlast, 10 poolakat ja 57 leedulast. Valla keskuseks on Zirņi küla.
Aastal 1945 moodustati Skrunda vallas Zirņi külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1977 liideti külanõukoguga likvideeritav Airītese külanõukogu, aastal 1966 osa Sātiņi külanõukogust. Aastal 1977 liideti sellega veel osa Salduse ja Lutriņi külanõukogu territooriumist. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Airītese linnamägi ja Oskars Kalpaksi Airītese memoriaalkompleks. Kohaliku kaitse all on Airītese raudteejaam, Zviedriņi muinaskalmed ehk Rootsi hauad, Kapukalni muinaskalmed ehk Rootsi mägi ja Bendeļi linnamägi ehk Vana mägi.
Valla suuremad jõed on Ciecere jõgi, Ponakste, Krimelde jõgi ja selle lisajõgi Naša.
Looduskaitse all on Lempji pärn, Pavāri pärn, Pavāri paljand (osaliselt) ja Ķīvuļi tamm, lisaks veel kakskümmend kaks nimetut põlispuud. Valda jääb osaliselt Sātiņi kalatiikide kaitseala.
Vallas on kümme küla. Valla keskuses Zirņis ("vidējciems") oli 2022. aastal 211 elanikku. Sama staatusega on veel Būtnāri 255 elanikuga aastal 2022. Kaks küla on staatusega "skrajciems": Ķivīļi ja Višķernieki 39 elanikuga aastal 2005. Ziedonis on staatusega "vasarnīcu ciems". Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Cāļlauks 31 elanikuga aastal 2005, Stālmaņi 87 elanikuga aastal 2005, Ābari 11 elanikuga aastal 2005, Bukupe 43 elanikuga aastal 2015 ja Viduskrogs 5 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Zirņi

Zirņi (vanasti ka Zierņu muiža) on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Zirņi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 79 meetri kõrgusel valla keskosas maantee A9 ääres. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 17 ning Riiast 135 kilomeetri kaugusele.
Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. 
Zirņit on esmamainitud 170. aastal, mil sealses kõrtsis ("Knokkenkrug") peatus kuningas Karl XII. Küla tekkis Skrunda mõisa tekkis Zirņi kõrvalmõisa ("Erbsen") keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui Rosme kolhoosi keskasula.
Aastal 2022 oli külas 211 elanikku.
Novadnieki vald

Novadnieki vald (läti keeles "Novadnieku pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Salduse linnaga ning Kursīši, Zvārde, Pampāļi, Zirņi ja Ciecere vallaga.
Valla pindala on 108,1 km². Aastal 2011 oli elanikke 1660, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1504 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1515 lätlast, 34 venelast, 9 valgevenelast, 24 ukrainlast, 4 poolakat ja 65 leedulast. Valla keskuseks on Mežvidi küla. Vallavanem on Gatis Krastiņš.
Valla aladel asusid varem Sātiņi ("Gut Sahtingen"), Sesīle ("Gut Sessilen"), Paure ("Gut Pauren") ja Ulpe ("Gut Ulpen") mõis.
Aastal 1945 moodustati Sātiņi vallas Novadnieki külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Novadnieki külanõukoguga likvideeritava Ēvarži külanõukogu kolhoosi Darba ceļš alad. Aastal 1954 liideti külanõukoguga likvideeritavad Strīķi ja Zvārde külanõukogu, aastal 1966 osa likvideeritavast Sātiņi külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 1993 eraldati sellest osa alasid taastatavasse Zvārde valda. Aastal 1999 liideti 14 hektarit valla maad Salduse linnaga. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Striķi linnamägi ja Striķi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Eglīši asulakoht, Kurši muinaskalmed ehk Rootsi hauad, Kupe muinaskalmed ehk Rahuküngas ja Ceriņi muinaskalmed.
Vald asub Ida-Kurzeme kõrgustikul. Kõrgeim koht on Gailīškalns (142 m). Vald piirneb Ciecere järvega. Suuremad jõed on Ciecere jõgi ja Zaņa jõgi.
Looduskaitse all on Sesile parunite kalmistu, Brigase saar, Durbeskrogsi kalmistu pärn, Ēvarži tamm, Puteņi hiidtamm, Vairogi pärn, Rūķi hiidkünnapuu, Sesile künnapuu, Sesile park, Sesile tamm ja Lukārņi tamm, lisaks veel neli nimetut põlispuud. Valda jääb osaliselt Sātiņi kalatiikide kaitseala.
Vallas on kaheksa küla. Valla keskuses Mežvidis ("vidējciems") oli 2022. aastal 310 elanikku. Sama staatusega on veel kolm küla: Draudzība 347 elanikuga aastal 2022, Ēvarži 109 elanikuga aastal 2022 ja Sesile 125 elanikuga aastal 2022. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Kurši 25 elanikuga aastal 2005, Puķukalni, Sātiņi 70 elanikuga aastal 2022 ja Strazdi 15 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Mežvidi

Mežvidi on mitme Läti küla nimi:
Mežvidi (Novadnieki vald)

Mežvidi on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Novadnieki valla halduskeskus. Küla asub valla põhjaosas Ciecere jõe kaldal. Asula tekkis endise Upesmuiža karjamõisa ("Bächhof") keskuse juurde.
2022. aastal oli külas 310 elanikku.
Ameerika Natsipartei

"See artikkel räägib 1959. aastal asutatud erakonnast, mis hiljem kandis nime Natsionaalsotsialistlik Valgete Inimeste Erakond. 1990. aastate Natsionaalsotsialistliku Valgete Inimeste Partei kohta vaata artiklit Harold Covington. 1930. aastate Ameerika Natsipartei kohta vaata artiklit Saksa-Ameerika Bund."
Ameerika Natsipartei (inglise keeles "American Nazi Party", ANP; algselt Rahvussotsialistide Vaba Ettevõtluse Maailmaliit, inglise keeles "World Union of Free Enterprise National Socialists", WUFENS) on Ameerika Ühendriikide erakond, mille asutas George Lincoln Rockwell. Erakonna maailmavaade on neonatsism ning selle peakontor asub Arlingtoni maakonnas Virginias. Alates 1960. aastate lõpust on ka mitmed väiksemad grupeeringud kasutanud nime "Ameerika Natsipartei", kuid enamasti ei ole nad olnud omavahel seotud ning enamik neist läks enne sajandivahetust laiali. ANP ideoloogia baseerub suuresti Adolf Hitleri Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei väärtustel ja poliitikal, samuti kasutatakse Natsi-Saksamaa vormiriietust ja sümboolikat.
Rockwell tapeti 1967. aastal ning erakonna uueks juhiks sai senine asejuht Matthias Koehl. Uue liidri juhtimise all tekkis 1970. ja 1980. aastatel ANP liikmete vahel palju ideoloogilisi lahkhelisid. Värbamis- ja finantsraskuste tõttu oli Koehl sunnitud erakonna tegevuse kolima Wisconsini ja Michigani hõreda asustusega piirkondadesse. Koehl suri aastal 2014 ning alates sellest ajast haldab erakonna tegevust selle pikaajaline liige Martin Kerr.
2008. aastal asutas endine ANP liige Rocky Suhayda uue organisatsiooni, millele ta pani samuti nimeks Ameerika Natsipartei. Suhayda peab ka enda liikumise asutajaks Rockwelli, kuigi otsene õiguslik või rahaline ühendus kahe ANP vahel puudub. Peale maailmavaate on kahe grupi ühine nimetaja see, et mõlemad müüvad oma veebilehel Rockwelli 1960. aastate ajakirja The Stormtrooper numbreid.
Lõpmatuse märk

""∞" suunab siia. Muude kasutuste kohta vaata artiklit Lõpmatus (täpsustus)."
Lõpmatuse märk (formula_1) on matemaatiline sümbol, mis tähistab lõpmatust. Märki kutsutakse algebralise geomeetria järgi ka lemniskaadiks.
Kotov

Kotov on perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kotov 216 inimesel: 188 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kotov meeste puhul 323. kohal ja naiste puhul 4696. kohal.
Kotov oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 60–64 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,08. Nimi oli kõige sagedasem Ida-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,26 inimest.
Nimede eestistamise käigus loobuti 1935., 1937. ja 1938. aastal nimest Kotov 5 juhul ning uueks nimeks võeti Kaljuse, Kallaste, Kiidumäe, Sammalpalu ja Tolmo.
Cadoudal

Cadoudal on Prantsusmaa aadlisuguvõsa.
Louis XVIII ülendas šuaan Georges Cadoudali 1814. aastal postuumselt Prantsusmaa marssaliks ja aadeldas 16. detsembril 1815 tema vennad Josephi ja Louis'.
Esimene koolipäev

Esimene koolipäev on päev, mil pärast aasta pikimat puhkust algab haridusasutustes uus õppeaasta.
Eestis on see Teadmiste päeval, 1. septembril.
Paljudes riikides järgneb see suvevaheajale ja varieerub sõltuvalt geograafilisest asukohast: juulist septembrini põhjapoolkeral ja jaanuarist veebruarini lõunapoolkeral. See võib aga olla ka kevadel, näiteks Jaapanis ja Lõuna-Koreas.
Seda päeva seostatakse ka majandusliku või poliitilise tegevuse taastamisega pärast puhkeaegset aeglustumist.
Vene-Ukraina sõja idarinne

Ukraina sõja idarinne on 24. veebruaril 2022 alanud Vene-Ukraina sõja täieulatusliku sõjategevuse piirkond, mis hõlmab Ukraina Sumõ, Harkivi, Donetski ja Luhanski oblastit. Sõjategevus on kandunud samuti Venemaa Belgorodi ja Kurski oblasti aladele. 
Sündmused.
Alates 2014. aastast oli toimunud Sõda Donbassis, mis hõlmas ainult Luhanski ja Donetski oblastit ning kus Ukraina viis läbi Ühendjõudude operatsiooni.
Ukraina vastupealetung.
2022. aasta septembri alguses alustasid Ukraina väed Harkivi oblastis vastupealetungi. Vastupealetungis kasutatud sõjatehnika märgistati valge ristiga. Vastupealetung hõlmas Harkivi, Luhanski ja Donetski oblastit.
Fotofosforüülimine

Fotofosforüülumine ehk fotofosforüleerumine ehk fotofosforüülimine ehk fotofosforüleerimine on ATP süntees ADP-st valgusenergia arvelt. Nagu ka oksüdatiivse fosforüülimise puhul, kulub valgusenergia prootongradiendi loomisele tülakoidi membraanidel või bakteri rakumembraanil. Prootongradienti kasutab seejärel ATP süntaas. 
Fotofosforüülimine on väga vana fotosünteesi vorm, mis esineb kõikidel fototroofsetel eukarüootidel, bakteritel ja arhedel.
Tsükliline elektronide transport läbi I fotosüsteemi võimaldab ATP sünteesi ilma NADPH-ta (tsükliline fotofosforüleerimine).
Pandalased

Pandalased ("Ailuridae") on kiskjaliste seltsi kuuluv sugukond.
Pandalaste sugukonda kuulub üksainus perekond ja liik, punapanda. 
Varem arvati punapanda pesukarulaste sugukonna liikmeks, kuid fülogeneetilised uurimused on andnud alust ta paigutada eraldi sugukonda. Pandalaste lähimad sugulased on pesukarulased, vinuklased ja kärplased.
Kultuur (Iain M. Banks)

Kultuur on Linnutee galaktikas asuv tähtedevaheline tsivilisatsioon, millest on oma raamatutes kirjutanud ulmekirjanik Iain M. Banks. Lisaks geneetiliselt täiustatud humanoididele ja muudele bioloogilistele eluvormidele mängivad Kultuuris erakordselt suurt rolli teadvust omavad droonid ja hüperintelligentsed Arud. Kultuuri elanikud üldiselt ei paikne mitte planeetidel vaid tohutu suurel tähelaevadel või siis veelgi suurematel tehislikel rõngakujulistel orbitaalidel, kuhu mahub elama miljardeid elanikke. Igal Arul on oma unikaalne nimi ja Aru nime järgi kutsutakse ka tähelaeva, kus see konkreetne Aru asub. Nimesid Arudele ei panda vaid nad võtavad endale nime ise. Vahel harva võtab mõni Aru endale ka uue nime. Oma nimede valikul on Arud üsna iroonilised. Üks Aru näiteks on võtnud endale nimeks "Screw Loose" ehk siis "Lahtine Kruvi". Inspiratsiooni oma SpaceX stardialuste nimede valikult on Arude nimedest saanud ka Elon Musk. "Just Read the Instructions" (JRTI) ehk Lihtsalt Loe Juhendeid ja "Of Course I Still Love You" (OCISLY) ehk Muidugi Ma Armastan Sind Ikka on mõlemad autentsed Arude nimed ja "A Shortfall of Gravitas" (ASOG) ehk Gravitasevaje on samuti sarnane ühe Aru nimega. Mõned Arud võivad vahel ka tüdineda Kultuuri konsensuslikkust eeldavast elukorraldusest ja neid Arusid kutsutakse siis ekstsentrilisteks Arudeks. Kultuur suhtub ekstsentrilistesse Arudesse tolerantselt ja jätab neile võimaluse kunagi hijem jälle Kultuuriga liituda. Bioloogiliste eluvormidega suhtlevad Arud kas droonide või siis oma avataride vahendusel. Kultuuri kuuluvate bioloogiliste eluvormidega on Arudel sentimentaalsed suhted. Võib öelda, et Arud suhtuvad bioloogilistesse eluvormidesse umbes nii, nagu meie suhtume oma lemmikloomadesse. Nad ei ole meiega võrdsed, kuid me hoolime neist ju ikka.
Vinuklased

Vinuklased ("Mephitidae") on kiskjaliste seltsi kuuluv sugukond.
Vinuklaste sugukonna moodustavad skungid ja teleedud. Nad on tuntud oma pärakupiirkonnas paiknevate anaalnäärmete tõttu, mille eritatavat haisvat nõret kasutavad nad enesekaitseks.
Vinuklased paigutati varem kärplaste hulka, skungid eraldi alamsugukonnana ja teleedud mäkrade juurde.
Pavlo Kõrõlenko

Pavlo Kõrõlenko (ukraina keeles "Павло Олександрович Кириленко"; sündinud 5. mail 1986 Makijivkas) on Ukraina prokurör ja poliitik. Ta oli Donetski oblastiadministratsiooni ülem.
Ta lõpetas aastal 2008 Jaroslav Targa nimelise õigusteaduste ülikooli.
Aastast 2008 töötas ta Ukraina prokuratuuris. Septembrist 2017 kuni juulini 2019 oli ta Lääne regioonis Užhorodi garnisoni sõjaväeprokurör.
Ta oli 5. juulist 2019 kuni 5. septembrini 2023 Donetski oblastiadministratsiooni ülem.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Chillicothe

Chillicothe on mitme linna nimi USA-s:
Huși

Huși (ungari keeles "Huszváros", saksa keeles "Hussburg") on linn Rumeenias Vaslui maakonnas. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas, Moldova Vabariigi piirist ligikaudu 11 km kaugusel ja maakonnakeskusest Vasluist umbes 25 km idas.
Hușit on esmamainitud 1489. aastal. 1598. aastal sai Huși Rumeenia Õigeusu Kiriku Huși piiskopkonna keskuseks.
1711. aasta juulis sõlmiti Hușis Moskva tsaaririigi ja Osmanite riigi vahel Pruti rahu.
Mangustlased

Mangustlased ("Herpestidae") on kiskjaliste seltsi kuuluv sugukond.
Mangustlaste hulka kuulub 23 liiki Lõuna-Euroopas, Aasias ja Aafrikas, sealhulgas näiteks surikaat.
Hart bei Graz

Hart bei Graz on vald "(Gemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Hart asub Ida-Steiermargi kõrgustikul Grazi ja Laßnitzhöhe vahel.
Harti lähedal asub Lustbüheli palee ja "Technische Universität Graz" (TU Graz).
Malborki Maarja kirik

Malborki Maarja kirik (saksa keeles "Marienkirche der Ordensburg Marienburg") asub Malborki linnuses. See purustati Teises maailmasõjas ja ennistati etapiviisiliselt.
Ajaloost.
1344. aastal laiendati ja ehitati algne lossikirik Saksa Ordu kõrgmeistri Dietrich von Altenburgi käsul Maarjale pühitsetud kirikuks. Sellest perioodist pärineb ka ülakindluse ehitusmahust eenduv polügonaalne koorilõpmik. Koorilõpmiku välisseina idanišis asus kaheksa meetrit kõrge seisvat neitsi Maarjat kujutav reljeef, mis loodi umbes 1340. aastatel ja mille kaeti hiljem Veneetsia meistritelt tellitud värvilise klaasmosaiigiga enam kui 300 000 klaaskivist.
1881. aastal otsustas Saksamaa valitsus Maarja kiriku restaureerida. Tööd algasid aasta hiljem. 5. juunil 1902 pühitseti kirik uuesti.
Kirik ja Maarja reljeefkuju olid heas korras 1945. aastani, mil lääne poole tungiv Punaarmee linnuse purustas. Lõhutud originaalreljeefist on säilinud mõned tükid, mis tänapäeval on eksponeeritud kõrgmeistri palee keldris. Aastal 2007 sai kiriku restaureerimisprojekt rahastuse. 2014. aastal hakkasid Poola restauraatorid Maarja kuju taastama. Umbes 60 protsenti kuju katnud mosaiikkivikestest õnnestus kiriku varemetest päästa ja neid taaskasutati ning 31. märtsil 2016. aastal pühitses ordu kõrgmeister uue Maarja kuju.
Kirjeldus.
Kirik on ühelööviline gooti tellisehitis, mis eendub ordulossi idanurgast. Siseruum on kaetud tähtvõlvidega. Algne altar pole säilinud.
Säilinud on kiriku kaks sissepääsu. Kuldne värav (saksa keeles "Goldene Pforte") on keraamilise taimdekooriga ja tarkade ning rumalate neitsite skulptuuridega kaunistatud perspektiivportaal 13. sajandist ja see on kiriku peasissekäik. Kiriku põhjaportaalil on kujutatud Maarja kroonimist. Kiriku all asub pühale Annale pühitsetud matusekabel. 
Väljast on kirik täielikult restaureeritud, siseruumi etapiviisiline ennistamine veel toimub.
Püha Edwardi kroon

Püha Edwardi kroon (inglise keeles "St Edward's Crown") on üks olulisemaid Ühendkuningriigi kroonijuveele, mille erinevaid variante on kasutatud Briti monarhide kroonimisel alates 13. sajandist.
Seda kantakse üksnes uue monarhi kroonimistseremoonial, mil Canterbury peapiiskop asetab selle riituse tipphetkel valitseja pähe. Muul ajal hoitakse seda koos teiste kroonijuveelidega Londoni Toweris. Viimati kasutati krooni kuninganna Elizabeth II kroonimisel 1953. aastal ning seejärel kuningas Charles III kroonimisel 2023. aastal.
Kroonil on 444 vääris- ja poolvääriskivi, mille hulka kuuluvad 345 berülli, 37 valget topaasi, 27 turmaliini, 12 rubiini, 7 ametüsti, 6 safiiri, 2 tsirkooni, 1 granaatkivi, 1 spinell ja 1 karbunkul.
Ajalugu.
Selle praeguse versiooni valmistas 1661. aastal kuningas Charles II kroonimiseks kuninglik kullassepp Robert Vyner. Varasema keskaegse krooni sulatasid revolutsioonilised parlamendiliikmed Inglise kodusõja ajal, täpsemalt 1649. aastal pärast kuningas Charles I hukkamist, vana korra sümbolina üles. Üleni kullast valmistatud kroon kaalub 2,23 kilogrammi ja on 30,2 sentimeetrit kõrge. 20. sajandi alguseni oli tavaks krooni ehtivad vääriskivid tseremoonia ajaks ajutiselt laenutada, kuid kuningas George V kroonimise tarbeks 1911. aastal kinnitati kivid sellele alaliselt.
Kroon on nimetatud pühakuks kuulutatud 11. sajandil elanud Inglismaa kuninga Edward Usutunnistaja järgi, keda on traditsiooni järgi peetud 17. sajandil ülessulatatud keskaegse krooni algseks omanikuks.
Heraldiline kasutus.
Krooni kujutatakse Uus-Meremaa vapil illustreerimaks Ühendkuningriigi monarhi rolli Uus-Meremaa riigipeana. Seda on kujutatud ka erinevatel Briti müntidel, eriti pärast India iseseisvumist 1947. aastal, mil see hakkas asendama Impeeriumi riigikrooni ("Imperial State Crown"). 1968. aastast alates kujutati seda poole-, kümne- ja kahekümnepennistel ning ühenaelastel müntidel. Samuti on kroon mitmetel kuninganna Elizabeth II ajal vermitud meenemüntidel.
Pampāļi vald

Pampāļi vald (läti keeles "Pampāļu pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zaņa, Kursīši, Zirņi, Novadnieki ja Nīgrande vallaga ning Kuldīga piirkonna Nīkrāce ja Skrunda vallaga.
Valla pindala on 122,7 km². 2011. aastal oli seal 717 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 521 inimest. Aastal 2011 elas vallas 583 lätlast, 12 venelast, 4 valgevenelast, 10 ukrainlast ja 108 leedulast. Valla keskuseks on Pampāļi küla. Vallamaja asub aadressil Rūpniecības 1A.
Valla aladel asusid varem Pampāļi ("Gut Pampeln") ja Grāveļi ("Gut Gravern") mõisad. Vald moodustati aastal 1921, mil selle alad Lielezere vallast eraldati. Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva valla pindala 131,8 km² ja seal oli 2484 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Pampāļi vallas Zaņa, Pampāļi ja Venta külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Pampāļi külanõukoguga likvideeritav Venta külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Vald asub suuremalt jaolt Ida-Kurzeme kõrgustikul. Selle loodeosa jääb Kursi madalikule. Kõrgeim koht asub Auniņi lähistel (99,5 m). Valla suuremad jõed on Venta jõgi ja selle lisajõed Zaņa jõgi ning Ciecere jõgi.
Looduskaitse all on Plieņi paljand, Gravi kask, Stunguriņi saar, Jēkaupiņi tamm, Dzelmese Kivitamm, Dzelmese Tervisetamm, Pampāļi hobukastan ja Pampāļi park, lisaks veel kümme nimetut põlispuud. Valda jääb osa Sātiņi kalatiikide kaitsealast ning Venta ja Šķērvelise oru kaitsealast.
Vallas on seitse küla. Valla keskuses Pampāļis ("lielciems") oli 2022. aastal 342 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Auniņi 56 elanikuga aastal 2005, Kalēji, Lukas 19 elanikuga aastal 2005, Pakalni 18 elanikuga aastal 2005, Pūteļkalns 35 elanikuga aastal 2005 ja Veldres 37 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Pampāļi

Pampāļi on küla ("lielciems") Lätis Salduse piirkonnas, Pampāļi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 77 meetri kõrgusel valla kaguosas Zaņa jõe kaldal. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 27 ning Riiast 166 kilomeetri kaugusele.
Külas on põhikool, kultuurimaja, raamatukogu, valla muuseum ja postkontor. Seal tegutseb keraamikatehas.
Küla tekkis agraarreformi järel Pampāļi mõisa ("Pamplen") keskuse juurde. Seal asus ka Pampāļi kirik, mis valmis aastal 1838, ent hävis teises maailmasõjas. Nõukogude perioodil ehitati küla välja kui kohaliku kolhoosi keskasula.
Aastal 1935 oli külas 470 elanikku, aastal 1989 oli elanikke 670. Aastal 2017 oli elanikke 420, aastal 2022 aga 342.
Zaņa vald

Zaņa vald (läti keeles "Zaņas pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Pampāļi, Kursīši, Ezere ja Nīgrande vallaga.
Valla pindala on 87,2 km². 2011. aastal oli elanikke 710 ja 2021. aastal 539. Aastal 2011 elas vallas 601 lätlast, 14 venelast,1 valgevenelane, 9 ukrainlast, 2 poolakat ja 838 leedulast. Valla keskuseks on Kareļi küla.
Aastal 1945 moodustati Pampāļi vallas Zaņa, Pampāļi ja Venta külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Zaņa külanõukoguga likvideeritav Kreijase külanõukogu, aastal 1961 aga Mauri külanõukogu kolhoosi Boļševiks alad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Valla suuremad jõed on Venta jõgi ja selle lisajõgi Zaņa jõgi.
Looduskaitse all on Zaņa alamjooksu paljandid, Zaņa veskitiik, Brīniņi tamm, Celmenieki idapärn, Celmenieki läänepärn ja Cīruļi tamm, lisaks veel 12 nimetut põlispuud.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Laivenieki muinaskalmed.
Vallas on seitse küla. Valla keskuses Kareļis ("vidējciems") oli 2022. aastal 162 elanikku. Teine sama staatusega küla on Baltaiskrogs 76 elanikuga aastal 2022. Sātiņis ("skrajciems") oli 2005. aastal 17 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Franči 29 elanikuga aastal 2005, Lībji 36 elanikuga aastal 2005, Silaiņi 19 elanikuga aastal 2005 ja Zaņas muiža 46 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kareļi

Kareļi (vanasti ka Zaņa) on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Zaņa valla halduskeskus. Küla asub valla keskosas ja jääb piirkonna keskusest Saldusest 33 ning Riiast 151 kilomeetri kaugusele. Asula tekkis endise Kareļi karjamõisa ("Karlsberg") keskuse juurde.
Aastal 2022 oli külas 162 elanikku.