tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arthur Tedder

Arthur William Tedder (inglise Arthur Tedder, 1st Baron Tedder), GBC (11. juuli 1890 – 3. juuni 1967) oli Briti Kuningliku Õhuväe ("Royal Air Force - RAF") marssal. Ta oli esimeses maailmasõjas piloot ja eskadroni komandör Kuninglikus Lennukorpuses ("Royal Flying Corps"). Sõdadevahelisel ajal asus ta tegevteenistusse vanemohvitserina Kuninglikus Õhuväes, kus ta teenis Türgis, Suurbritannias ja Lähis-Idas.
Teise maailmasõja ajal, kui ta oli RAF Lähis-Ida Komando ("RAF Middle East Command") õhuväe ohvitser, juhatas Tedder õhuoperatsioone Vahemerel ja Põhja-Aafrikas, muuhulgas Kreetalt evakueerumist ja operatsiooni Ristirüütel ("Operation Crusader") Põhja-Aafrikas. Tema pommitamise taktikat hakati nimetama "Tedderi vaip" ("Tedder Carpet"). 
Hiljem oli Tedder Vahemere Õhukomando (Mediterranean Air Command) juht ja tänu sellele oli otseselt seotud liitlaste plaanidega teostada maabumine Sitsiilias ja edasi Mandri-Itaaliasse. Kui plaaniti operatsiooni Overlord – sissetungi Prantsusmaale –, määrati Tedder kindral Dwight Eisenhowerile alluva ekspeditsioonivägede ülemjuhatuse peakorteri ülemjuhataja asetäitjaks ("Deputy Supreme Commander at Supreme Headquarters Allied Expeditionary Force").
Pärast sõda töötas Tedder lennunduse ("Chief of the Air Staff") staabiülemana, mil ta propageeris värbamise suurendamist, kuna paljud õhuväelased lahkusid teenistusest, kahekordistas RAFi hävituskomando (RAF Fighter Command) suurust ja korraldas 1948. aastal Berliini blokaadi ajal õhutranspordi. Ta töötas kõrgetel ametikohtadel äri- ja akadeemilistes ringkondades.
Minski FK Dinamo

Minski FK Dinamo (valgevene keeles ФК Дынама Мінск) on Valgevene jalgpalliklubi, mis tegutseb Minskis. See mängib riigi kõrgliigas.
Klubi on asutatud 1927. aastal. See oli ainus Valgevene jalgpalliklubi, mis mängis Nõukogude Liidu kõrgliigas. 1982. aastal tuli Minsk Dinamo Nõukogude Liidu meistriks. Alates 1992. aastast on Dinamo mänginud Valgevene kõrgliigas. See on tulnud Valgevene meistriks seitse korda, millest kuus korda 1990. aastatel. Lisaks on kolm korda võidetud Valgevene karikas.
Minski Dinamo on Borissovi BATE kõrval üks kahest Valgevene klubist, mis on mänginud UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril (hooaegadel 2014–15 ja 2015–16).
FK Minsk

FK Minsk (valgevene keeles ФК Мінск) on Valgevene jalgpalliklubi, mis tegutseb Minskis. See mängib riigi kõrgliigas.
Klubi loodi 2006. aastal klubi Minski Smena põhjal. Tänu sellele mängiti kohe esimesel hooajal esiliigas, mis võideti. 2007. aastal mängis FK Minsk esimest korda Valgevene kõrgliigas. Hooajal 2007 jäi Minsk kõrgliigas viimaseks ja langes tagasi esiliigasse. Uuesti jõuti kõrgliigasse 2009. aastal, millest alates pole klubi kõrgliigast välja langenud.
FK Minski parim koht Valgevene kõrgliigas on olnud kolmas, mis saavutati 2010. aastal. 2013. aastal võideti Valgevene karikas, kui karikafinaalis alistati linnarivaal Minski Dinamo. Hooaegadel 2011–12 ja 2013–14 osaleti UEFA Euroopa Liiga eelringimängudes.
FK Minski naiskond mängib Valgevene naiste kõrgliigas ja on tulnud Valgevene meistriks seitse korda.
Eesti mängijad.
2017. aastal mängis klubis Sergei Mošnikov, kes sai kirja 11 liigamängu ja ühe värava.
Samasooliste abielu Costa Ricas

Samasooliste abielu Costa Ricas seadustati Riigikohtu otsuse alusel 26. mail 2020. Costa Rica on esimene riik Kesk-Ameerikas, kus tunnustatakse ja sõlmitakse samasooliste abielusid.
8. augustil 2018 kuulutas Costa Rica ülemkohus samasooliste abielu keelavad perekonnaõiguse (perekonnaseadustiku) paragrahvid põhiseadusega vastuolus olevaks ning andis Seadusandlikule Kogule 18 kuud, et seadust vastavalt reformida, vastasel juhul oleks keeld kaotatud automaatselt. Otsus avaldati kohtubülletäänis 26. novembril 2018, mis tähendas, et samasooliste abielu saab seaduslikuks hiljemalt 26. mail 2020. See järgnes Ameerika Inimõiguste Kohtu 2018. aasta jaanuaris tehtud otsusele, milles öeldakse, et Ameerika inimõiguste konventsioonile allakirjutanud riigid peavad lubama samasooliste abielu.
Vaçe Zela

Vaçe Zela (7. aprill 1939 Lushnjë, Albaania – 6. veebruar 2014 Basel, Šveits) oli albaania laulja ja laulukirjutaja. 
Ta oli muusikatööstuse juhtfiguur ja teda peetakse üheks 20. sajandi mõjukamaks muusikuks albaania keeles.
Ta oli Albaania rahvakunstnik.
Babruiski FK Belšina

Babruiski FK Belšina (valgevene keeles ФК Белшына Бабруйск) on Valgevene jalgpalliklubi, mis tegutseb Babrujskis. See mängib riigi kõrgliigas.
Klubi asutati 1976. aastal nimega Belšina Šinnik. 2001. aastal tuli klubi Valgevene meistriks ning 1997., 1999. ja 2001. aastal võitis Valgevene karika. 
Klubi peasponsor on rehvitootmisettevõte Belšina.
Jānis Kreicbergs

Jānis Kreicbergs (24. juuli 1864 Eleja vald, Dobele kreis – 13. aprill 1948 Stockholm) oli Läti jurist, ühiskonnategelane ja publitsist. Ta oli I Riigiduuma liige Kuramaa kubermangust. Aastatel 1917–1918 oli ta Läti Ajutise Rahvusnõukogu täieõiguslik liige, kes volitati ja saadeti lääneriikidega läbirääkimisi pidama.
Ta sündis 1864. aastal Eleja vallas Dobele kreisis. Ta õppis Sesava kihelkonnakoolis, Jelgava gümnaasiumis (kust pidi lahkuma), sooritas 1885. aastal Tartus gümnaasiumieksamid. 1890. aastal lõpetas ta Moskva ülikooli (õppis õigusteaduskonnas).
Ta on töötanud advokaadina Liepājas (1891–1900), Riias (1901–1915), notarina Riias (1921–1933) ja Jēkabpilsis (alates 1933). Ta oli aktiivne Riia läti seltsis, valiti kirjutamisõhtute juhiks ning teatri- ja teaduskomitee juhiks.
Teise maailmasõja ajal emigreerus Rootsi, ta suri 13. aprillil 1948 Stockholmis.
Žodzina Torpedo-BelAZ

Žodzina FK Torpedo-BelAZ (valgevene keeles ФК Тарпеда-БелАЗ Жодзіна) on Valgevene jalgpalliklubi, mis tegutseb Žodzinas. See mängib riigi kõrgliigas.
Klubi on asutatud 1961. aastal. Aastatel 1970, 1971, 1980 ja 1981 tuli see Valgevene NSV meistriks. Valgevene kõrgliigas on see pidevalt mänginud alates 2002. aastast. Parima kohana on saavutatud neljal hooajal neljas koht.
2016. aastal võitis klubi Valgevene karika, alistades karikafinaalis Borissovi BATE. Aastatel 2011 ja 2017 on osaletud Valgevene superkarikafinaalis, kuid mõlemal korral on seal Borissovi BATE-le kaotatud. Kolmel hooajal on Torpedo-BelAZ mänginud UEFA Euroopa Liiga eelringides. Hooajal 2016–17 jõuti kolmandasse eelringi, kus kaotati Austria klubile Viini Rapid.
Klubi peasponsor on Žodzinas tegutsev autotehas BelAZ.
Jana Maláčová

Jana Maláčová (sündinud 24. juunil 1981 Uherské Hradištěs) on Tšehhi poliitik. Ta kuulub Tšehhi Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.
Ta on õppinud Johann Wolfgang Goethe Frankfurdi ülikoolis ja Londoni Majandus- ja Poliitikateaduste koolis. 2007. aasta novembrist kuni 2011. aasta veebruarini töötas ta Regionaalarengu ministeeriumi Euroopa Liidu fondide analüütikuna. 2012. aasta jaanuarist kuni 2014. aasta aprillini töötas ta Tšehhi parlamendi esinduses Euroopa Parlamendi juures. 2014. aasta maist kuni 2015. aasta juunini töötas ta Tšehhi Vabariigi valitsuses Euroopa Liidu asjade osakonnas. Alates 2015. aasta juunist kuni 2018. aasta juulini oli ta Töö- ja sotsiaaliministeeriumis osakonnajuhataja.
Alates 30. juulist 2018 kuni 17. detsembrini 2021 oli ta Tšehhi töö- ja sotsiaalminister.
Alates 2019. aasta märtsist kuni 2021. aasta detsembrini oli ta üks Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimeestest.
Željka Cvijanović

Željka Cvijanović (Жељка Цвијановић; sündinud 4. märtsil 1967 Teslićis) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, alates 16. novembrist 2022 on ta Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri liige ja kuni 16. juulini 2023 ühtlasi esimees. Aastatel 2013–2018 oli ta Serblaste Vabariigi peaminister, 19. novembrist 2018 kuni 15. novembrini 2022 Serblaste Vabariigi president.
Cvijanović on õppinud filosoofiat Sarajevo ülikoolis ja õigusteadust ning filosoofiat Banja Luka ülikoolis. Željka omandas magistrikraadi Ta on töötanud õpetaja, õppejõu ja tõlgina. 2006. aastast töötas ta Serblaste Vabariigi peaministri nõunikuna Euroopa integratsiooni ja rahvusvaheliste suhete alal. Aastatel 2010–2014 oli ta Serblaste Vabariigi majandussuhete ja regionaalse koostöö minister. 2014. aastal kandideeris ta Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri serblasest liikme kohale. Ta sai 310 867 häält, kuid kaotas Mladen Ivanićile, kes sai 311 799 häält.
Aastal 2018 kandideeris ta Serblaste vabariigi presidendiks ja võitis 29 999 häälega valimised. Ametisse astus ta 19. novembril 2018. Ta on esimene selles ametis olnud naine. 
Cvijanović on abielus ja kahe lapse ema. Ta on isa poolt serblane, aga ema poolt horvaat.
Kaspars Dubra

Kaspars Dubra (sündinud 20. detsembrilil 1990 Riias) on Läti jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Ukraina kõrgliiga klubis FK Oleksandrija ja Läti jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Läti klubis Skonto FC. Läti kõrgliigas on ta mänginud veel JFK Olimpsi (2008–2009), FK Ventspilsi (2012–2014) ja FK RFSi ridades. Ta on tulnud Läti meistriks 2010. aastal Skontoga ning 2013. ja 2014. aastal Ventspilsiga.
Lisaks on ta mänginud Poola esiliiga klubis Bytom Polonia (2012), Valgevene kõrgliiga klubis Borissovi BATE (2015–2017), Kasahstani kõrgliiga klubis Pavlodari Irtõš (2017–2018) ja alates 2019. aastast Oleksandrijas. Aastatel 2015 ja 2016 tuli ta Borissovi BATE-ga Valgevene meistriks.
Dubra tegi Läti rahvuskoondises debüüdi 17. novembril 2010 sõprusmängus Hiina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. märtsil 2016 sõprusmängus Gibraltari vastu.
Dāvis Stalts

Dāvis Stalts (sündinud 23. veebruaril 1982 Riias) on liivi rahvusest Läti poliitik, muusik ja ajakirjanik; ta on ka Liivi Kultuuriseltsi esimees. Ta oli aastatel 2011–2014 seimi liige.
Ta sündis aastal 1982 Riias. Ta on õppinud Riia eesti algkoolis ja Riia Põhjamaade Gümnaasiumis, seejärel õppis ta Läti Ülikoolis.
Ta on töötanud kaitseministeeriumi värbamis- ja noorsookeskuse ajalehe Tēvijas Sargs ajakirjanikuna. Ta on Liivi Liidu juhatuse esimees.
Ta on Läti üliõpilaskorporatsiooni Patria liige.
2009. aasta Läti kohalikel valimistel kandideeris Riia linnavolikogu "Kodanike liidu" nimekirjas. 2011. aastal lahkus ta "Kodanike liidust" ja moodustas ühingu "Demokraatlikud patrioodid", mille fraktsioon oli hiljem Riia linnavolikogus esindatud. Ta on ühingu juhatuse aseesimees.
2011. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta rahvusliku liidu Rahvusliku Liidu "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele / LNNK" nimekirjast seimi 11. koosseisu liikmeks, ilma et ta oleks erakonna liige. Pärast pikki erimeelsusi lahkus ta 2013. aasta aprillis Rahvusliidu Saeimas fraktsioonist, kuid teatas, et jätkab Valdis Dombrovskise valitsuse toetamist.
Isiklikku.
Tema isa Dainis Stalts ja ema Helmī Stalte olid (liivi) folkloristid ja poliitikud. Õde Julgī Stalte on muusik.
Andrej Doležal

Andrej Doležal (sündinud 23. märtsil 1981 Bratislavas) on Slovakkia poliitik ja insener.
2004. aastal lõpetas ta Slovakkia Tehnikaülikooli elektriinseneri ja infotehnoloogia teaduskonna magistrikraadiga. 
2004–2008 töötas ta ettevõttes Siemens PSE. 2008–2012 oli ta telekanali TV Markíza-Slovakia tehnikadirektor. 2012. aasta oktoobrist kuni 2017. aasta oktoobrini oli ta Slovakkia Raadio ja Televisiooni tehnikadirektor. 2018. aasta juunist kuni 2020. aasta märtsini töötas ta ettevõtte Towercom innovatsioonidirektorina.
Alates 21. märtsist 2020 kuni 15. maini 2023 oli ta Slovakkia transpordi- ja ehitusminister.
Ariarne Titmus

Ariarne Titmus (sündinud 7. septembril 2000 Launcestonis Tasmaania osariigis) on Austraalia ujuja. Praegu esindab ta Cali Condorsit, mis on osa Rahvusvahelisest Ujumisliigast. 
2015. aastal kolis Titmus ja tema pere Tasmaaniast Queenslandi paremate treenimisvõimaluste nimel. Ta võistles esmakordselt rahvusvahelistel võistlustel 2017. aasta ujumise maailmameistrivõistlustel Budapestis naiste 200 meetri vabaujumises.
2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel võitis Titmus kulla 4 x 200 meetri vabaujumises. 14. detsembril 2018 püstitas ta uue maailmarekordi 2018. aasta FINA ujumise lühiraja maailmameistrivõistlustel naiste 400 meetri vabaujumise võistlusel ajaga 3.53,92, ületades kaks kuud varem Wang Jianjiahe püstitatud rekordi 0,05 sekundi võrra. 
Titmus valiti üheks 27 ujujast, kes esindas Austraaliat Lõuna-Koreas Gwangjus toimunud 2019. aasta maailmameistrivõistlustel. Pärast naiste 400 meetri vabaujumises teise koha saavutamist võitis ta kuldmedali ja ületas finaalis Okeaania rekordi ajaga 3.58,76, edestades sekundiga Ameerika ujujat Katie Ledeckyt. Teise kuldmedali võitis ta 4 × 200 m vabaujumises, kus Austraalia finišeerus uue maailmarekordiga 7.41,50. Neljanda medali nendel maailmameistrivõistlustel võitis ta 800 m vabaujumises, kus oli finišis kolmandana.
2019. aastal kuulus ta Cali Condorsit esindava Rahvusvahelise Ujumisliiga avakoosseisu, kes saavutas detsembris USA Nevada osariigis Las Vegases peetud viimasel finaaletapil kolmanda koha. Titmus võitis kogu hooaja jooksul, sealhulgas finaalis, mitu korda 400 meetri vabaujumise.
2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs tuli ta olümpiavõitjaks nii 200 meetri kui ka 400 meetri vabaltujumises. 200 meetri distantsi võitis ta olümpiarekordiga 1.53,50 ja 400 meetrit Okeaania rekordiga 3.56,69.
Venta-Dubysa kanal

Venta-Dubysa kanal (leedu "Ventos–Dubysos kanalas" on kanal Leedus Šiauliai ja Kelmė rajoonis. Kanal ühendab Venta ja Dubysa jõge. Kanali pikkus on 15 km.
Kanal algab Tolučiais ja lõpeb Bubiais.
Kanal ehitati selleks, et võimaldada Poola kaupade pääsu Läänemere sadamatesse. Preisimaa oli aastast 1921 Poola kaupadele kehtestanud kõrged tollid ning seepärast alustati Franciszek Ksawery Drucki-Lubecki eestvedamisel projekti Poola jõgede omavaheliseks ühendamiseks, mille käigus rajati Augustowi kanal ja Venta-Dubysa kanal. 
Ehitustööd algasid aastal 1825. Aastal 1830 ehitas Stanisław Kierbedź silla üle Venta-Dubysa kanali. Kanalile kavandati 20 lüüsi, selle lõplik pikkus pidi olema 32 kilomeetrit. Kanali ehitusel osales 18 000 sõdurit ja 3000 palgatöölist.
Kanalite ehituse peatasid aastal 1831 alanud Novembriülestõus ja järgnenud Preisimaaga sõlmitud kaubanduslepingud, mis muutsid kanali kasutamise ebapraktiliseks.
XX sajandi alguses jätkati kanali juures ehitustöid, kuid alanud esimene maailmasõda peatas taas ehitustööd. Sõja ajal toimus kanali ääres lahing. Sõja järel said leedulased võimaluse kasutada Klaipėda sadamat ja kanal jäi lõpetamata.
Kanal jääb peaaegu täielikult Kurtuvėnai regionaalparki. Aastal 2005 kuulutati kanal kultuurimälestiseks.
Zarasai rajoon

Zarasai rajoon (leedu "Zarasų rajono savivaldybė") on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Utena maakonna aladel. Rajoon piirneb põhjas Läti ja idas Valgevene aladega.
Rajooni pindala on 1334 km². 2020. aasta seisuga elas seal 14 916 inimest.
Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on aastast 1984. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Antalieptė, Antazavė, Degučiai, Dusetose, Imbradase, Salakase, Suviekase, Zarasai, Turmantase vald. Eraldi üksuse moodustab veel Zarasai linn, mis moodustab eraldiseisva valla.
Halduskeskus on Zarasai linn. Teised tähtsamad asulad on Dusetose linn ja Antalieptė, Salakase ning Turmantase alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 72,85% leedulased, 18,71% venelased, 5,88% poolakad, 0,95% valgevenelased, 0,35% ukrainlased, 0,5% lätlased, 0,1% tatarlased ja 1,01% oli teistest rahvustest.
Rajooni suurimad jõed on Šventoji jõgi ja Dzisna jõgi. Rajoonis on 305 järve, neist suuremad on Asavas, Avilys, Čičirys, Drūkšiai (osaliselt), Luodis, Samavas, Sartai (osaliselt), Smalvas, Šventas, Vencavas ja Zarasas. Veehoidlaist on suurim Antalieptė veehoidla.
Rajooni territooriumile jäävad osaliselt Sartai regionaalpark ja Gražutė regionaalpark.
Isikukaitsevahendid

Isikukaitsevahend on vahend, mis on projekteeritud ja toodetud inimesele kandmiseks või hoidmiseks, et see kaitseks teda ühe või mitme tema tervist või ohutust ähvardava ohu eest.
Ene Mihkelsoni fond

Ene Mihkelsoni fond on Ene Mihkelsoni Seltsi asutatud fond, mille eesmärk on edendada Ene Mihkelsoni loomingu uurimist ning temale omaste ideede ja väärtuste elavana hoidmist ning edasikandmist.
Fond asutati septembris 2018 Tartu Kultuurkapitali juurde. Tartu Kultuurkapital kuulutab igal aastal Ene Mihkelsoni sünniaastapäeval koostöös Ene Mihkelsoni Seltsiga välja konkursi uurijastipendiumidele. Stipendiumitaotlusi saavad esitada kõik, kellel on soov tegeleda süvitsi Ene Mihkelsoni loomingu mõne aspekti uurimisega. Stipendiumi taotlemise eelduseks ei ole akadeemiline teaduskraad, samuti ei ole stipendiumi taotlejatele seatud ealisi piiranguid.
Ene Mihkelsoni fondi haldab viieliikmeline nõukogu. Nõukogu liikmed otsustavad ka stipendiumide saajad.
Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia

Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia on Ene Mihkelsoni Seltsi asutatud kultuuripreemia, mida annab välja Tartu Kultuurkapitali Ene Mihkelsoni fond.
Preemia asutati augustis 2019. See on mõeldud Eesti kultuurimeedias ilmunud silmapaistvate kirjutiste, tele- või raadiosaadete esiletõstmiseks, mis on aidanud kaasa raamatukultuuri ja kirjandusliku loomingu väärtustamisele Eesti ühiskonnas, süvitsi analüüsinud ja mõtestanud eesti keeles ilmuvat kirjasõna ning avardanud kaasaja Eesti kultuuris ja kirjanduses toimuva mõistmise ajalisi ja ruumilisi piire. 
Preemiale saavad kandideerida autorid, kes on akadeemilise aasta jooksul (1. septembrist kuni 31. augustini) avaldanud kultuuriväljaannetes või teiste meediakanalite kultuurirubriikides/programmides kultuurifilosoofilisi, esseistlikke või analüütilisi tekste (sh raadio- ja telesaated). Preemiale kandideerivaid kirjutisi, raadio- või telesaateid saavad konkursile esitada nii autorid ise, kultuuriväljaannete või programmide toimetused kui ka Ene Mihkelsoni Seltsi liikmed. Konkursile esitatud töid hindab neljaliikmeline žürii, kuhu on kuulunud Merle Karusoo, Ragne Kõuts, Brita Melts ja Marju Lauristin (2023. aastal oli Merle Karusoo asemel Arne Merilai).
Preemia saaja kuulutatakse välja Ene Mihkelsoni sünniaastapäeval 21. oktoobril. 
Preemia suurus 2019. aastal oli 1000 eurot.
Dusetose vald

Dusetose vald (leedu keeles "Dusetų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Zarasai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 139,4 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1807 inimest. Valla keskus on Dusetose linn, kus 2011. aastal oli 711 elanikku. Vallavanem on Saulius Kėblys.
Lisaks küladele on vallas ka viis huutorit.
Sulev Savisaar

Sulev Savisaar (sündinud 28. jaanuaril 1950) on eesti bioloog.
Ta lõpetas 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. 
Ta on tegelenud sibullillede ja pojengide kasvatamisega, tal on Põhjamaade suurim haruldaste sibullillede avamaakollektsioon.
Tunnustus.
Tema järgi on nimetatud liik liilialiste sugukonnast – Sulevi koerahammas ("Erythronium sulevii").
Frantsišak Aljahnovitš

Frantsišak Karalevitš Aljahnovitš (valgevene Францішак Каралевіч Аляхновіч, poola keeles Franciszak Alachnowicz; 9. märts 1883 Vilno – 3. märts 1944 Vilnius) oli valgevene näitekirjanik, teatritegelane ja publitsist.
Frantsišak Aljahnovitš oli pärit muusiku perekonnast. Õppis Vilnos gümnaasiumis, mille 1899. aastal pooleli jättis. 1904–1907 õppis ta Varssavi Näitekunstikoolis, seejärel töötas lühikest aega näitlejana rändteatris. 1908. aastal pöördus tagasi Vilnosse, kus töötas reporterina ajalehtedes. 1909. aasta jaanuaris osales kaaslavastajana Vilnos valgevenekeelse näidendi lavastamises. Ta sattus riigivõimuga vastuollu ja oli sunnitud põgenema Lvivi, kus kuni 1913. aastani oli näitleja mitmes poola teatris. Aastatel 1914–1916 töötas ta Vilnos maalri, tuletõrjuja ja toimetajana. 1916. aastas asutas ta Vilnos valgevenekeelse teatri Valgevene Draamamalev (Беларуская драматычная дружына), mis tegutses kuni 1918. aastani. 1918. aasta juunis läks Aljahnovitš Minskisse, kus töötas Valgevene Riiklikus Teatris näitlejana. 1918. aasta lõpus sa sai ta vastloodud Valgevene Proletaarse Teatri direktoriks. 1919. aasta kevadel pöördus ta Vilnosse tagasi, kus andis välja ajakirja Belarusskaje Žõtsje (Беларускае жыцьцё). Ta tahtis oma endise trupiga luua uut teatrit, kuid see ei õnnestunud. Seejärel oli ta ajalehe Belorusski Zvon (Белорускi звон) toimetaja ja tegutses teatri alal. Ta kirjutas ka mitu näidendit. 1926. aastal kutsuti Aljahnovitš Valgevene NSV-sse valgevene keele õigekirja reformi teemalisele konverentsile. Ta otsustas jääda Valgevene NSV-sse. Temast sai Vitsebski teatri direktor. 1. jaanuaril 1927 ta arreteeriti süüdistatuna spionaažis Poola kasuks. 11. juulil 1927 mõistis OGPU kolleegium ka 10. aastaks vangilaagrisse. Ta saadeti karistust kandma Solovetsi saartele.
6. septembril 1933 vahetati ta Nõukogude-Poola piiril Branisłaŭ Taraškieviči vastu.
Aljahnovitš pöördus Vilnosse tagasi ja kirjutas vangilaagris viibimisest raamatu "У капцюрох ГПУ" ("GPU küüsis"). Raamatu esialgne poolakeelne versioon avaldati järjejutuna Wilno poolakeelses ajalehes Słowo. Raamatuna ilmus teos 1935. aastal pealkirjaga "Siedem lat w szponach G.P.U." Valgevene keeles ilmus raamat alles 1937. aastal. Raamat tõlgiti ka itaalia, portugali (Brasiilias) ja ukraina keelde. 1941–1942 oli Aljahnovitš Vilniuses ilmuva ajalehe Belarusski Golas (Беларускі голас) toimetaja. Samaaegselt aga kuulus ta põrandaaluse Valgevene Iseseisvuspartei (Беларуская Незалежніцкая Партыя) juhtkonda. 1944. aasta 3. märtsi õhtul lasti Aljahnovitš oma korteris maha. Oletatakse, et selle taga võis olla Armia Krajowa.
Üllar Põvvat

Üllar Põvvat (sündinud 17. aprillil 1959) on Eesti veemotosportlane ja -treener.
Haridus.
Ta lõpetas 1977. aastal Tartu 1. Keskkooli.
Sport.
Aastatel 1973–1998 harrastas ta Karl Kivastiku juhendamisel veemotosporti.
1990. aastal tuli ta võistlusklassis O-350 Nõukogude Liidu meistriks, 1987. ja 1988. aastal sai NSV Liidu meistrivõistlustel hõbe- ja 1986. aastal pronksmedali. 
Klassis O-350 võitnud kaks NSV Liidu karikat (1990, 1991) ja tulnud kaks korda (1995, 1997) Balti meistriks. 
Tulnud kuus korda (1982–1997) 350 cm3 klassi mootorpaadil ja kolm korda klassis O-350 Eesti meistriks. Püstitanud võistlusklassides S-350 ja O-500 kolm Eesti rekordit (1984–1995). 
1990. aastast NSV Liidu meistersportlane.
Töö.
Ta on töötanud 1978–1979 Tartu 3. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana ja 1979–1981 Tartu Kalevi ujumistreenerina, 
1998. aastast on ta Tartu Kalevi vee-motoklubi treener.
Ta on eestvedajana juhtinud Emajõe ääres Kvissentalis asuvat vee-motokeskust, kus tegeldakse peamiselt noortespordi ja saavutusspordi edendamisega. Tema käe alt on sirgunud viimaste aastate rahvusvahelistel suurvõistlustel väga edukalt esinenud sportlased. Tema õpilaste hulgas on olnud näiteks Art Raudva, Henry Põvvat, Martin Paats, Aivar Kitzel, Sten Kalder, Hannes Haugasmägi, Rasmus Haugasmägi, Carl Pihor, Sken Heidemann.
Paadiehitus.
Üllar Põvvat on tuntud ka teeneka ja kvaliteetsete võistluspaatide konstrueerija ja ehitajana. Tema juhendamisel ehitatud võistluspaadid on laias maailmas tuntuks saanud oma innovatiivsete lahendustega ja nendega on võidetud MMi ja EMi medaleid. Neil paatidel sõidavad ka Tartu veemotosportlased.
Isiklikku.
Tema poeg Henry Põvvat (27. aprill 1982 Tartu) on samuti veemotosportlane ja treener.
Sotsialiit

Sotsialiit (inglise keeles "socialite") ehk varasemas tähenduses kõrgseltskondlane või tänapäevases tähenduses seltskonnategelane on sageli seltskondlikel üritustel osalev ühiskonna eliidi liige, eriti angloameerika kultuuriruumis. 
Nendel isikutel on tihti olnud avalik meediaelu, nad osalevad regulaarselt heategevusüritustel. Kuigi varem kuulusid nad peaaegu eranditult aristokraatiasse ja hiljem äriperekondadesse (näiteks uusrikas Margaret Brown), siis 21. sajandil võivad need isikud olla ka muudel asjaoludel kuulsaks saanud avaliku elu tegelased (näiteks Paris Hilton või Amanda Lepore ja Daphne Guinness).
Mart Murten

Mart Murten (1875 Luiste vald – ?) oli eesti agronoom. Ta oli II Riigiduuma liige.
Ta on päritolult Luiste valla Teenuse talupoeg. Ta on lõpetanud maakondliku õppeasutuse. Tal oli agronoomi kvalifikatsioon. Talle kuulus 47 tiinu suurune maavaldus, kus ta tegeles põllumajandusega. Enne duumasse valimist ta parteidesse ei kuulunud.
II Riigiduumas kuulus ta agraarkomisjoni. Duumas kuulus ta sotsiaaldemokraatlikku fraktsiooni.
Tema edasine saatus (nagu ka surmaaeg) on teadmata.
Isiklikku.
Usutunnistuse poolest oli ta luterlane.
Hi Bye, Mama!

Hi Bye, Mama! on Lõuna-Korea telesari, mille peaosades on Kim Tae-hee, Lee Kyu-hyung ja Go Bo-gyeol. See oli eetris tvN-is 22. veebruarist 19. aprillini 2020.
Radio France Internationale

Radio France Internationale (lühend RFI, otsetõlkes 'Prantsusmaa rahvusvaheline raadio') on Prantsusmaa rahvusringhäälingu raadiojaam, mis edastab saateid üle maailma. 2008. aastal küündis RFI kuulajaskond 35,6 miljonini ning oli seega maailma suurimaid rahvusvahelisi raadiojaamu.
RFI on eetris ööpäev läbi lisaks prantsuse keelele veel 12 keeles. Saadete edastamiseks kasutatakse FM-i, lühilaineid, kesklaineid, satelliite ja oma veebilehte. RFI omanik on riigiettevõte France Médias Monde. Suurem osa lühilainesaadetest on prantsuse ja hausa keeles, vähem ka suahiili, portugali, mandinka ja vene keeles.
Prantsusmaa valitsus asutas RFI 1975. aastal Radio France'i osana. RFI eelkäijateks olid raadiojaamad Poste Colonial (asutatud 1931), Paris-Mondial (1937), Radio Paris (1939), RTF Radio Paris (1945) ja ORTF Radio Paris (1965). Aastal 1986 läks Prantsusmaa parlamendist läbi seadus, millega RFI sai voli tegutseda Radio France'ist sõltumatult.
RFI kuulub Prantsusmaa välisministeeriumi haldus- ja rahastusalasse. Lisaks eespool mainitud keeltele on RFI kättesaadav ka hispaania, rumeenia, pärsia, hiina, vietnami ja kambodža keeles. RFI-le kuulub Monte Carlo Doualiya, mis teeb Pariisis araabiakeelseid saateid ning saadab neid Küprosel asuva saatja kaudu Lähis-Itta ja Põhja-Aafrikasse.
HK Minski Dinamo

HK Minski Dinamo ("Дынама-Мінск") on Valgevene jäähokiklubi, mis tegutseb Minskis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Bobrovi divisjonis. See on üks viies praegusest KHL-i klubist, mis ei asu Venemaal.
Klubi on asutatud 1948. aastal. Minski Dinamo on tulnud viis korda Valgevene meistriks.
Alates hooajast 2008–09 on Minski Dinamo mänginud KHL-is. KHL-i väljalangemismängudele on jõutud hooaegadel 2010–11, 2011–12, 2014–15 ja 2016–17, kuid kõigil kordadel on välja langetud esimeses ringis.
Klubi praegune peatreener on kanadalane Craig Woodcroft.
Klubi koduväljak asub Minsk-Arenal.
Praegune koosseis.
"Seisuga 29. august 2020"
Hiireoder

Hiireoder ("Hordeum murinum", ka müürioder) on teraviljaline kõrstaim odra ("Hordeum") perekonnast ja kõrreliste ("Poaceae") sugukonnast. Inglise keeles on see liik "wall barley" või "mouse barley", saksa keeles "Mäuse-Gerste", soome keeles "hiirenohra" ja prantsuse keeles "orge des rats".
Taim kasvab Kesk-Euroopa ja Lõuna-Euroopa kuivades ja soojades piirkondades, aga on levinud ka Aasias, Ameerikas ja Austraalias. Hiireoder on umbrohi ja vähenõudlik ruderaaltaim, millele meeldib lämmastikuühenditerikas keskkond ja mis hakkab kiiresti kasvama tugevalt inimtegevusest mõjutatud aladel, näiteks teeäärtes ja teeäärsetel vanadel müüridel. Taim on esimeste hulgas, kes pärast pinnase segipööramist seal kanda kinnitab.
Taim kasvab 20–30 cm pikkuseks (harva kuni 40 cm) ja viljapea sarnaneb odra omaga, kuid seal olev seeme on väga väike, millest tuleb ka liigi nimetus "hiireoder". Taimele meeldib nõrgalt happeline kuni nõrgalt aluseline pinnas. Taimed on nii ühe- kui ka kaheaastased, elavad üle ka talve ning võivad õitseda piisava sooja korral maist oktoobrini. Euroopas liigitatakse hiireoder umbrohtude sekka kuuluvaks ning loomasöödaks teda ei kasvatata, kuna viljapea ohred võivad tekitada loomade suus limaskestaärritusi. Põua all kannatavates piirkondades on ta siiski karjamaadel kohati oluline söödataim veistele.
Hiireoder on algselt pärit Väike-Aasiast ja Vahemere äärest. Vilja ohred on tähnidega ning kinnituvad hästi inimese riietele ja loomakarvadesse, mistõttu seemned levivad hõlpsasti.
1834. aastal kirjeldas saksa loodusteadlane ja botaanik Johann Heinrich Friedrich Link esimesena seda liiki kui jäneseotra ("Hordeum leporinum", ingl "hare barley"), 1882. aastal klassifitseeris Firenzest pärit itaalia botaanik Giovanni Arcangeli selle ümber viimase alamliigiks. Hiinas kasutatakse seda taime siiski tema kasvufaasis ka toiduks – kevadise värske suupistena.
Ignacio Gallego

Teodoro Ignacio Gallego Bezares (1. aprill 1914, Siles, Jaéni provints, Hispaania – 23. november 1990, Madrid, Hispaania) oli hispaania kommunistlik poliitik, Hispaania Kommunistliku Rahvapartei peasekretär.
Elulugu.
Gallego võitles Hispaania kodusõjas vabariiklaste poolel. Kui Francisco Franco sõja võitis, Gallego põgenes ning interneeriti põgenikelaagris tollal Prantsusmaale kuulunud Alžeerias. Sealt liikus ta edasi Nõukogude Liitu, kus elas 1945. aastani. Seejärel elas ta Prantsusmaal (pärast Hispaania KP Prantsusmaal illegaalseks kuulutamist 1950. aastal illegaalselt), külastades vahetevahel salaja Hispaaniat, Poolat ja Tšehhoslovakkiat, kus 1955. aastal Prahas toimunud Hispaania KP V kongressil valiti partei täitevkomitee liikmeks.
1976. aastal naasis Gallego salaja Hispaaniasse ning ilmus esimest korda avalikkuse rahva ette 25. aprillil 1977, mil Hispaania Kommunistlik Partei legaliseeriti. Ta elas Madridis ning valiti 1977. ja 1979. aasta parlamendivalimistel Hispaania Saadikutekoja (parlamendi alamkoja) liikmeks Córdoba ja Málaga valimisringkonnast (oli parlamendis 1977–1982).
Kui Hispaania Kommunistlik Partei 1982. aasta valimistel lüüa sai ning seejärel lagunes, rajas Gallego marksistlik-leninistliku ja nõukogudemeelse Hispaania Kommunistliku Rahvapartei. Selle liikmena oli ta parlamendi alamkojas 1986–1989. 1989. aastal ühendas ta mõlemad parteid taas.
Ignacio Gallego tütrepoeg on kirjanik Rubén Gallego.
Konna lahing

Konna lahing puhkes, kui bussireisjateks maskeerunud islamimässulised üritasid Konna linna siseneda. Buss peatati Mali sõjaväe kontrollpunktis Konna linna piiril. Kui Mali sõdurid bussi sisenesid, avasid islamistid tule ning mässulisi hakkas linna juurde valguma. Pärast mitu tundi kestnud tulevahetusi olid valitsusväed sunnitud oma linnakusse naasma, lisaks linnale jäeti endast tõenäoliselt maha ka raskerelvastust ja soomusautosid. Hukkus umbes 25 Mali sõdurit, linna hõivas umbes 1200 islamisti. Konna asub vaid 20 kilomeetri kaugusel Mopti sõjaväebaasist.
Mali armeel õnnestus Prantsusmaa relvajõudude abiga Konna 18. jaanuariks tagasi vallutada.
Aérospatiale Gazelle

Aérospatiale Gazelle (ametlikud tunnused SA 340, SA 341 ja SA 342) on Prantsusmaa viiekohaline helikopter, mida kasutatakse peamiselt kergtranspordi-, luure- ja kergründetegevuseks. Gazelle'il on Turbomeca Astazou turbiinmootor. Selle töötas välja Sud Aviation (hiljem Aérospatiale) ning seda toodeti lisaks Prantsusmaale ka Suurbritannias Westland Aircraftis, Jugoslaavias Sokos ning Egiptuses Arab British Helicopter Companys. 
Gazelle'id võeti teenistusse 1973. aastal, neid on kasutatud üle maailma. Gazelle'e kasutasid näiteks Süüria väed 1982. aasta Liibanoni sõjas, Rwanda väed 1990. aastatel Rwanda kodusõjas ning mitmed osapooled lahesõjas. Prantsusmaa õhujõud on ründekopterina kasutusele võtnud uuemad Eurocopter Tigerid, Gazelle'id on kasutusel peamiselt luuretegevuses.
HK Moskva Dinamo

HK Moskva Dinamo (vene keeles ХК Динамо Москва) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Moskvas. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Bobrovi divisjonis.
Klubi on asutatud 22. detsembril 1946. Moskva Dinamo tuli viis korda Nõukogude Liidu meistriks. Hooaegadel 1999–00, 2004–05 võitis see Venemaa superliiga. Alates hooajast 2008–09 mängib klubi KHL-is. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 on Dinamo võitnud Gagarini karika.
Klubi meeskonna peatreener on alates 2022. aastast olnud Alexei Kudashov.
Klubi koduväljak asub VTB Arenal.
Praegune koosseis.
"Seisuga 31. august 2020"
HK Moskva Spartak

HK Moskva Spartak (vene keeles ХК Спартак Москва) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Moskvas. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Bobrovi divisjonis.
Klubi on asutatud 1946. aastal. Spartak tuli neli korda Nõukogude Liidu meistriks.
Hooajal 2008–09 liitus Spartak KHL-iga. Hooajal 2014–15 Spartak rahaliste probleemide tõttu liigas ei mänginud, kuid naasis järgmisel hooajal. KHL-is on Spartaki parimas tulemuseks kaheksa parima hulka jõudmine kahel esimesel kahel hooajal 2008–09 ja 2009–10.
Klubi praegune peatreener on Boris Mironov.
Praegune koosseis.
"Seisuga 22. august 2020"
Saksi Idamark

Saksi Idamark "(Sächsische Ostmark)" oli Saksa-Rooma riigi mark 10.–12. sajandil. 
Mõiste "idamark" tuleneb ladinakeelsest mõistest "marchia Orientalis" ja võis algselt viidata kas Ida-Frangi Saksimaa hertsogkonna idapiiril või teisele Baieri hertsogkonna idapiiril loodud margile: Baieri "marchia Orientalis" (dokumentides 996. aastal kui "Ostarrîchi"), mis vastas hilisemale Austriale. 
Saksi "Ostmark" viitas algselt tohutule 939. aasta paiku kuningas Otto I valitsemise alla loodud "Marca Geronisele" (Gero mark) Polaabi slaavlaste (sorbid) asualal Saksi idapiiri taga Elbe ja Saale jõel. Vallutatud territooriume valitses Ostfaali legaat, Nordthüringgau krahv Gero, kellele anti Karolingide markkrahvi tiitel. Tema ülesandeks oli andami kogumine ning rahutuste ja mässude mahasurumine piirialadel, hiljem asendas seda osaliselt Otto Saksi asemik Hermann Billung. 963. aastal korraldas Gero vanas eas veel ühe sõjalise kampaania slaavi luužitsi hõimude vastu, kuni Mieszko I valitsetud Poola maade piirini.
Pärast Gero pärijateta surma 965. aastal jaotati ja korraldati maksualused maad ümber Nordmarki loomisega Brandenburgi ümber, mis laius Elbe ja Odra jõe vahel, samuti Meißeni, Merseburgi ja Zeitzi markide loomisega lõunas. Võim Nordmarki üle taaskaotati Suures slaavlaste ülestõusus 983. aastal.
Seejärel koosnes allesjäänud Saksi Idamark territooriumist idas Saale alamjooksu ja Bóbri jõe vahel, mis vastab laias laastus tänapäeva Alam-Lausitzile. Keiser Otto I andis Saksi krahv Odole ("Hodo"), kes oli Gero sugulane, markkrahvi tiitli. Idamark kujunes sajandite jooksul Lausitzi margiks.
Saksa-Poola sõja ajal (1002–18) kaotas Odo järglane Gero II margi idaosa Poola Bolesław I-le, sellegipoolest pidi Bolesławi poeg Mieszko II Lambert vallutatud territooriumi 1031. aastal keiser Konrad II-le tagastama. 1046. aastal sai Saksi Wettinist Dedo I margi päranduseks, tema pojale ja järglasele Heinrich I-le andis keiser Heinrich IV 1089. aastal lisaks Meißeni margi. Mõlemad margid jäid Wettinite haldusalasse ja said hiljem Saksimaa kuurvürstiriigi tuumikuks.
Kuigi Landsbergi markkrahvkond ja Brehna krahvkond eraldusid margist, nõudsid täiendavaid osi läänes Askania Saksi-Wittenbergi hertsogid ja Anhalti krahvid. Ülejäänud alad ühendati 1123. aastal Wettinite Meißeni markkrahvkonnaga. Viimane kord, kui Ostmark ja Lausitz ilmuvad lahus, on kui esimese sai 1128. aastal Heinrich von Groitzsch ja viimane oli reserveeritud aastani 1131. Heinrich seda siiski ei valitsenud ja 1136. aastaks oli mark läinud tagasi Wettinist Meißeni markkrahv Konradile. Wettini maade erineva jaotuse ajal jagunes territoorium mitu korda; suurem osa sellest kuulus Ernestiinide hertsogkondadele. 
Mõistet Osterland ("terra orientalis") kasutatakse tänapäevalgi Saale jõest ida pool asuva ajaloolise piirkonna kirjeldamiseks tänapäeva Tüüringi, Saksimaa ja Saksi-Anhalti liidumaadel, mis kunagi asusid margi keskel. Kuigi Ostmargi piirid muutusid sageli, siis tänapäeval mõistetakse selle all üldiselt Saale ja Mulde jõe vahelist ala.
 "Edaspidi tuntakse neid paremini Lausitzi markkrahvidena.
Koroonapandeemia Belgias

Koroonapandeemia Belgias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatumisjuhtum tuvastati ühel Hiinast Wuhanist kodumaale naasnud üheksaliikmelise belglaste rühma liikmel Brüsselis 4. veebruaril 2020.
31. mai seisuga oli riigis registreeritud 58 381 haigusjuhtumit, 9467 inimest oli surnud, 15 887 taastunud.
Āne

Āne on küla Lätis Zemgalēs Ozolnieki piirkonnas Lielupe jõe ääres. Seal elab 1288 elanikku. See küla asub 7 km kaugusel Jelgava linnast. Külas asub ka tellisetehas, 
mis oli Nõukogude ajal oluline. Seetõttu on küla kutsutakse ka "Sarkanais māls" (eesti keeles punane savi) nime all.
Hatia Dekanoidze

Hatia Dekanoidze (gruusia keeles ხატია დეკანოიძე, ukraina keeles Хатія Мамуківна Деканоїдзе, sündinud 20. jaanuaril 1977 Thbilisis) on gruusia rahvusest Gruusia poliitik ja endine Ukraina riigiametnik. 
2015–2016 oli ta Ukraina Rahvuspolitsei ülem. 2020. aastast on ta Gruusia parlamendi liige.
Tšerepovetsi Severstal

Tšerepovetsi Severstal (vene keeles ХК Северсталь) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Tšerepovetsis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Läänekonverentsis Tarassovi divisjonis.
Klubi on asutatud 1956. aastal. Nõukogude Liidu ajal mängis klubi riigi madalamates liigades. 1990. aastatel sai klubi peasponsoriks terase- ja kaevandustööstuse ettevõte Severstal. Tšerepovetsi Severstali parimad tulemused pärinevad 2000. aastate algusest, mil 2001. aastal saadi Venemaa kõrgliigas kolmas koht ja 2003. aastal teine koht.
Alates hooajast 2008–09 mängib Severstal KHL-is, kus on väljalangemismängudele jõutud viiel hooajal (viimati 2020–21). KHL-is on parimaks tulemuseks Läänekonverentsi poolfinaali jõudmine hooajal 2012–13.
Klubi meeskonna peatreener on Andrei Razin.
Klubi koduväljak asub Tšerepovetsi Jääpalees.
Praegune koosseis.
"Seisuga 2021–2022"
Andris Vaņins

Andris Vaņins (sündinud 30. aprillil 1980 Ilūkstes) on endine Läti jalgpallur (väravavaht).
Ta alustas klubikarjääri 1997. aastal Läti klubis FK Ventspils. Aastatel 2003–2005 mängis ta Venemaal FK Moskva reservmeeskonnas. 2006. aastal naasis ta Ventspilsis. Aastatel 2006–2008 valiti ta kolmel hooajal järjest Läti kõrgliiga parimaks väravavahiks.
Aastatel 2009–2016 mängis Vaņins Šveitsi kõrgliiga klubis FC Sion. Sioni meeskonnas tegi ta mitmeid häid esitusi ning aastatel 2010–2011 valiti ta kahel hooajal järjest Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja aastatel 2010–2013 neljal hooajal järjest Sioni hooaja parimaks mängijaks.
Aastatel 2016–2020 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis FC Zürich.
Vaņins on võitnud Šveitsi karika kahel korral Sioniga (2010–11 ja 2014–15) ja ühe korra Zürichiga (2017–18).
Vaņins tegi Läti jalgpallikoondises debüüdi 2000. aastal mängus Slovakkia vastu. Alates 2007. aastast oli ta koondise esiväravavaht. 10. oktoobril 2019 pidas ta koondises oma 100. mängu. See jäi ka tema koondisekarjääri viimaseks mänguks.
Vaņins on viis korda valitud Läti aasta jalgpalluriks (2008, 2013, 2015–2017).
2020. aastal alustas ta Sioni jalgpalliklubi juures tööle väravavahtide treenerina.
Rubén Gallego

Rubén David González Gallego (vene keeles Рубен Давид Гонсалес Гальего; sündinud 20. septembril 1968 Moskvas, Nõukogude Liidus) on Hispaania ja Venezuela päritolu venekeelne kirjanik. 
Rubén Gallego ema oli varem Nõukogude Liidus pagenduses viibinud Hispaania kommunisti Ignacio Gallego tütar Aurora (Esperanza) Gallego Rodríguez, ta isa pärines Venezuelast. Rubén Gallego sündis tserebraalparalüüsiga, mistõttu vanaisa tundis tema pärast häbi ning lasi lapse viia invaliidide lastekodusse ja öelda emale, et laps suri.
Ehkki Gallego käed ja jalad olid halvatud, pidas ta Nõukogude laste- ja vanadekodudes vastu täiskasvanueani, lõpetades Novotšerkasski kaubandustehnikumi õigusteaduse alal. 1980. aastatel, kui lastekodudesse jõudsid vabatahtlikud, aitas üks neist tal lastekodust välja saada ning sai tema esimeseks naiseks. Hiljem õppis Rubén Gallego ka inglise filoloogiat. Tema kahest esimesest abielust Nõukogude Liidus sündis kaks tütart, Nadežda ja Maija, kes mõlemad elavad Venemaal ja tegelevad balletiga. Gallego ise töötas arvutispetsialistina 2001. aastani, mil ta otsis uuesti kontakti oma perekonnaga, kohtus Prahas emaga, kes tollal töötas seal raadiojaamas Vaba Euroopa ajakirjanikuna, ning hakkas elama koos ema ja õega. Lastekodudes veedetud lapsepõlvest kirjutas Rubén Gallego oma esimese raamatu "Valge mustal" ("Белое на чёрном"), mis ilmus 2003. aastal ja sai Venemaa Bookeri auhinna. Gallego elas seejärel Saksamaal Freiburgis, 2007. aastast Ameerika Ühendriikides Washingtonis ning 2014. aastast koos oma kolmanda naise Rina González Gallegoga Iisraelis Ashkelonis, kus nende autistist tütar saab käia autistidele mõeldud erikoolis.
"Valge mustal" on avaldatud enam kui 20 keeles, sealjuures prantsuse keeles 2002., inglise keeles 2003., soome keeles 2006. ning eesti keeles 2020. aastal Valdek Kiiveri tõlkes.
2005. aastal ilmus Rubén Gallego teine raamat "Istun jõekaldal" ("Я сижу на берегу", pälvis Monacos auhinna Kuldne Ettur parima maleraamatu eest), 2017. aastal koos abikaasaga kirjutatud "Laupäevaküünal Iraagis ehk Operatsioon Miki-Hiir" ("Субботняя свеча в Ираке, или Операция «Микки-Маус»") ning 2018. aastal "Igavene külaline" ("Вечный гость").
Rubén Gallego emaotsinguist räägib Algis Arlauskase dokumentaalfilm "Kiri emale" ("Carta A Mi Madre", 2002, Hispaania).
Valentinois' hertsog

Valentinois' hertsog (Duc de Valentinois) on Prantsusmaa aadlitiitel.
Tiitlit on loodud neli korda: Louis XII 1498. aastal Cesare Borgiale, Henri II 1548. aasta Diane de Poitiers'le, Louis XIII 1643. aastal Monaco vürstile Honoré II-le ja Louis XV 1716. aastal Monaco troonipärijale Jacques I-le. Monaco vürstide ja Prantsusmaa Valentinois' hertsogite meesliin suri välja 1949. aastal, kuid 1919. aastal nimetas vürst Albert I Valentinois' hertsoginnaks oma poja vallastütre Charlotte'i, kelle järglased on Monaco vürstid ja Valentinois' hertsogid tänaseni.
Patopsühholoogia

Patopsühholoogia (ka abnormaalne psühholoogia, inglise keeles "abnormal psychology") on kliinilise psühholoogia alavaldkond, mis uurib psüühikahäireid psühholoogiliste meetoditega. Termini "patopsühholoogia" võttis esimesena kasutusele ajakirjaga "Zeitschrift fuer Pathopsychologie" 1912. aastal. NSV Liidu tuntud patopsühholoog oli Bljuma Zeigarnik. Patopsühholoogia ei ole psühhopatoloogia, mis kuulub psühhiaatriasse.
Roberts Uldriķis

Roberts Uldriķis (sündinud 3. aprillil 1998 Riias) on Läti jalgpallur, kes mängib ründajana Hollandi kõrgliiga klubis SC Cambuur ja Läti jalgpallikoondises.
Läti kõrgliigas debüteeris ta 2015. aastal klubis FS METTA/LU. Aastatel 2017–2018 mängis ta Läti kõrgliigas FK RFSi ridades.
Aastatel 2018–2021 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis FC Sion.
2021. aastal liitus ta Cambuuriga.
Uldriķis tegi Läti rahvuskoondises debüüdi 12. juunil 2017 sõprusmängus Eesti vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta aasta hiljem 8. juunil sõprusmängus Aserbaidžaani vastu.
HK Sotši

HK Sotši (vene keeles Хоккейный клуб Сочи) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Sotšis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Tarassovi divisjonis.
Klubi on asutatud 2014. aastal. Hooajal 2014–15 debüteeris klubi KHL-is. KHL-is on jõutud väljalangemismängudele neljal hooajal, kuid iga kord on esimeses ringis kaotatud.
Klubi meeskonna praegune peatreener on Sergei Svetlov.
Klubi peab kodumänge Bolšoi Ice Dome'il.
Praegune koosseis.
"Seisuga 31. august 2020"
Erik (Västmanlandi hertsog)

Erik Gustaf Ludwig Albert (20. aprill 1889 Stockholm – 20. september 1918 Stockholm) oli Rootsi kuningliku perekonna liige, Rootsi prints (kuni 1905 Rootsi ja Norra prints) ja Västmanlandi hertsog.
Ta oli tulevase Rootsi kuninga Gustaf V ja tulevase kuninganna Badeni Victoria noorim poeg. Varsti pärast sündi avastati tal vaimne alaareng ja ta veetis oma elu avalikkuse tähelepanu alt eemal spetsiaalselt selleks kohandatud ruumides, kus praegu on Lõuna-Aafrika Vabariigi suursaadiku residents.
Sündides sai ta Västmanlandi hertsogiks ning Rootsi ja Norra ordenite kavaleriks. Norra Lõvi ordeni asutamisel 21. jaanuaril 1904 sai ta ka selle ordeni kavaleriks. 
Talle anti ka välismaa ordeneid (Taani Elevandiorden, Prantsusmaa Auleegioni suurrist, Preisimaa Musta ja Punase kotka orden, Badeni Ustavuse orden jt).
HK Vitjaz

HK Vitjaz (vene keeles ХК Витязь) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Moskva oblastis Podolskis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Tarassovi divisjonis.
Klubi on asutatud 1996. aastal. Aastatel 2000–2001 ja 2005–2008 mängis Vitjaz Venemaa kõrgliigas. Alates hooajast 2008–09 on see mänginud KHL-is. Esimest korda jõuti KHL-i väljalangemismängudele hooajal 2016–17. Väljalangemismängudele on pääsetud kokku kolmel hooajal, kuid kõigil kordadel ei ole esimesest ringist kaugemale jõutud.
Klubi peab oma kodumänge jääspordipalees Vitjaz.
Klubi meeskonna peatreener on alates 2019. aastast olnud Mihhail Kravets. Aastatel 2016–2019 oli peatreener Valeri Belov.
Praegune koosseis.
"Seisuga 22. august 2020"
Eric Nam

Eric Nam (korea keeles 에릭남; sündinud 17. novembril 1988 Atlantas Georgia osariigis) on korea päritolu Ameerika laulja, laulukirjutaja ja saatejuht. Ajakiri GQ Korea nimetas ta 2016. aasta meheks ja tõusvaks artistiks Youtube'i muusika globaalse populaarsuse järgi.
Eric on sündinud ja üles kasvanud Georgia osariigis Atlantas. Ericul on kaks nooremat venda, Eddie ja Brian Nam. Ta lõpetas 2007. aastal Lovetti kooli ja 2011. aastal Bostoni kõrgkooli. Eric räägib vabalt inglise ja korea keelt.
Jekaterinburgi Avtomobilist

Jekaterinburgi Avtomobilist (vene keeles Автомобилист Екатеринбург) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Jekaterinburgis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Idakonverentsis Harlamovi divisjonis.
Klubi on asutatud 2006. aastal. KHL-is debüteeriti hooajal 2009–10, asendades klubi Voskressenski Himiki. KHL-i väljalangemismängudele on jõutud seitsmel hooajal. Parimaks tulemuseks on Idakonverentsi poolfinaali jõudmine hooajal 2018–19.
Klubi peab oma kodumänge KRK Uraletsis.
Klubi meeskonna peatreener on Bill Peters.
Praegune meeskond.
"Seisuga 28. august 2020"
Hannibal (Missouri)

Hannibal on linn Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis. Linn asub Marioni ja Rallsi maakonnas Mississippi jõe paremkaldal umbes 160 km Saint Louisest loode pool. Hannibalis ristuvad kiirtee Interstate 72 ning maanteed Route 24, Route 36 ja Route 61. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 17 312. Aastal 2010 oli elanikke 17 916.
Hannibal asutati 1819. aastal. See sai linnaõigused 1845. aastal.
Linnas asub nii kirjanik Mark Twaini kui ka kõrgseltskondlase Margaret Browni majamuuseum.
Idülliline Hannibal on inspireerinud Mark Twaini tema Tom Sawyeri lugude kirjutamisel, mistõttu vastavad raamatu paigakirjeldused väga lähedaselt Hannibalile. Kirjeldusteoses St. Petersburgiks nimetatud väikelinnas asuvad näiteks Gardiffi mägi, saared Mississippi jõel ning rohkete käikudega karstikoobastik. Koobastiku juures asub külastuskeskus ning maa-alusesse unikaalsesse karstisüsteemi korraldatakse ekskursioone. 
Tom Sawyeri lugude tinglik toimumispaik ja sarnasus raamatukirjeldustega on linnale oluline sissetulekuallikas, kuna hoogustab turismi. Lisaks kirjaniku majamuuseumi külastamisele saavad turistid Tom Sawyeri eeskujul proovida plangu värvimist, peetakse iga-aastast Twaini festivali ning kooliõpilaste seast valitakse Tom Sawyer ja Becky Thatcher. Jõesadama lähedal, linna ajaloolisel peatänaval tervitab saabujaid Huckleberry Finni ja Tom Sawyeri pronkskuju. See püstitati Twaini pärandi auks 1926. aastal ning on Ameerikas üks esimesi väljamõeldud karakteritele loodud mälestusmärke. 
Hannibalis peatuvad Mississippi kruiisilaevad ning linnas on mitu hotelli ja restorani.
HK Nižnekamski Neftehimik

HK Nižnekamski Neftehimik (vene keeles Нефтехимик Нижнекамск) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Nižnekamskis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Idakonverentsis Harlamovi divisjonis.
Klubi on asutatud 1968. aastal. Aastatel 1996–2008 mängis see Venemaa kõrgliigas. Alates hooajast 2008–09 mängib see KHL-is. KHL-is on parimaks tulemuseks Idakonverentsi poolfinaali jõudmine hooajal 2009–10.
Klubi peab oma kodumänge Neftehimiki jääspordipalees.
Klubi peatreener on Oleg Leontyev.
Praegune koosseis.
"Seisuga 18. juuli 2020"
Pavel Pärn

Pavel Pärn (1875 Tartumaa – ?) oli eesti maaler. Ta oli II Riigiduuma liige.
Ta sündis aastal 1875 Tartumaal. Ta töötas maalrina vaguniehitustehases Dvigatel. Ta oli Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige.
Ta valiti II Riigiduuma liikmeks. Duumas kuulus ta sotsiaaldemokraatlikku fraktsiooni. Komisjonidesse ta ei kuulunud.
Tema edasine saatus (nagu ka surmaaeg) on teadmata.
Isiklikku.
Usutunnistuse poolest oli ta õigeusklik.
Venemaa jäähokikoondis

Venemaa meeste jäähokikoondis esindab Venemaad jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Venemaa koondis kuulub koos Kanada, Tšehhi, Soome, Rootsi ja USA koondisega kuue kõige tugevama jäähokikoondise hulka.
Alates 1992. aastast on Venemaa koondis osalenud kõigil maailmameistrivõistlustel ning tulnud viis korda maailmameistriks. Taliolümpiamängudelt on võidetud kolm medalit, 2018. aastal tuldi olümpiavõitjaks.