tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raimund Hagelberg

Raimund Hagelberg (7. veebruar 1927 Tallinn – 17. juuli 2012) oli eesti majandusteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1981).
Elukäik.
1946. aastal lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli ning 1950. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (majandusteaduskonnas), millele järgnes samas aspirantuur. 1954. aastal kaitses ta kandidaadi- ja 1967. aastal doktoritöö, mis mõlemad käsitlesid panganduse ja majandusanalüüsi probleeme. 
Aastatel 1953–1954 oli ta Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi nooremteadur, 1954–1982 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna vanemõpetaja, dotsent ja professor. 1995. aastast oli Raimund Hagelberg Tartu Ülikooli emeriitprofessor.
1981. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks majandusteaduse alal ning ta kuulus humanitaar- ja sotsiaalteaduste osakonda. Aastatel 1982–1990 oli ta Eesti NSV TA teaduslik peasekretär. 
Aastatel 1990–1995 oli R. Hagelberg Eesti Teadusfondi nõukogu liige, 1992–2001 Vabariigi Presidendi Akadeemilise Nõukogu liige, olnud ka Eesti Vabariigi teaduspreemiate komisjoni liige.
1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige, aastatel 1989–1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu esimehe nõunik. 1990. aastal valiti R. Hagelberg Eesti Panga Nõukogu liikmeks, kellena töötas kuni 1998. aastani. Seejärel sai temast Eesti Panga nõunik.
Raimund Hagelberg suri 17. juulil 2012 ja on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Teadustöö.
Tema teadusuuringud olid suunatud ettevõtte majandusliku analüüsi metodoloogiale, rahanduse teooriale, ettevõtete rahandusele, haridusele, teaduse ja kõrgkooli ökonoomikale, majanduse üldteooriale, pangandusele ja krediidile. Tema teadlastee kulges paralleelselt õpetamisega Tartu Ülikoolis, kus põhiõppeaineks oli ettevõtete ja rahvamajanduse rahandus. See hõlmas rahaliste suhete kõiki põhivaldkondi kogu majandust läbivalt, nõudis põhjuslike seoste hindamist ja analüüsi ning edasiminekut üldistamist võimaldavate meetodite juurde. Tartu ülikoolis hakkas ta 1960. aastatel süvatähelepanu pöörama teadusfilosoofiale, teadusloole ja teaduse metodoloogiale. Taasiseseisvunud Eesti Vabariigis osales ta majanduse arengu põhialuste kavandamises, Eesti Panga taasrajamisel ja krooni kasutuselevõtmisel.
Flynni efekt

Flynni efekt kirjeldab nähtust, mille kohaselt inimgruppide võrreldavate intelligentsustestide keskmised tulemused ajas paranevad. 
Nimelt on teadusmaailmas tunnustatud fakt, et 20. sajandil tõusid tööstuslikult arenenud riikides keskmised IQ skoorid kiirusega 3 IQ punkti kümne aasta kohta. IQ teste uuendatakse regulaarselt. Testide standardiseerimisel sooritab hulk inimesi testi ning tulemuste keskmine skoor määratakse 100 punkti peale standardhälbega 15 IQ punkti. Kui aga uus testisooritajate valim lahendab mõnda vanemat testiversiooni, ilmneb reeglina, et tulemuste keskmine on mõne punkti võrra sajast suurem. Efekti psühholoogiline olemus ja võimalikud seosed sotsiaalteaduste teiste valdkondadega pole veel aga kaugeltki selged. 
Flynni efekt sai nime Otago Ülikooli professorilt James R. Flynnilt, kes avaldas 1980. aastatel sellel teemal kaks artiklit. 
Jenseni efekt.
Pärast Charles Spearmani esialgset hüpoteesi, et intelligentsustestidevaheline korrelatsioon viitab mingile üldisele vaimsele võimekusele (g-faktor), on seda teemat põhjalikumalt käsitlenud ka Arthur Jensen. Jenseni jaoks seisnes Flynni efekti olemasolu ja tõlgenduse peamine küsimus selles, kas IQ-testide alltestide juurdekasvud on samas järjestuses, millega alatestid laaduvad g-faktorile ehk milline on nendes üldise võimekuse osa. Jenseni efekti uurimine tähendab vastuse otsimist küsimusele, kas IQ skooride suurenemist põhjustab erivõimete (nt arvutusoskuse) kasv või on tegemist kasvuga, mis puudutab korraga kõiki võimeid ehk nende ühisosa. Kui tegemist oleks samasuunaliste muutustega, oleks tegemist Jenseni efektiga.
Eestis on seda nähtust uurinud Olev Must kolleegidega ning leidnud, et aja jooksul pole kasvanud mitte vaimse võimekuse tuum, mis on ühine erineva sisuga vaimset pingutust nõudvatele ülesannetele, vaid spetsiifilisemat laadi oskused ja teadmised. 
Flynni pöördefekt.
Värskeimad uurimused on testiskooride suurenemise asemel täheldanud hoopis vastupidist efekti – skooride vähenemist. Praeguseks on IQ langus fikseeritud juba mitmes arenenud riigis, teiste hulgas Norras ja Taanis. Kui veel 1988–1998 toimus Taanis IQ-testi skoorides 1,5-punktine suurenemine, siis 1998–2004 leidis aset samaväärne vähenemine. Võimaliku mõjutegurina toodi välja muutused haridussüsteemis ning ka suurenev immigrantide osakaal Taani koolides. Samuti on juhitud (nt Richard Lynn) tähelepanu düsgeenilisele efektile: vähem intelligentsetel vanematel on juba pikemat aega rohkem lapsi kui intelligentsemates peredes.
Ühest põhjendust on Flynni pöördefektile raske välja tuua, kuid võib ennustada selle nähtuse jätkumist esmalt arenenud riikides ning hiljem ka arengumaades, kuna ka sellel on piir, kui palju võivad keskkondlikud tegurid intelligentsust parandada. Viimase sajandi jooksul on ühtlasi täheldatud negatiivset korrelatsiooni viljakuse ja intelligentsuse vahel, mis tähendab, et aja jooksul inimkonna intelligentsus ei suurene, vaid väheneb.
Jüri Kask

Jüri Kask (sündinud 12. juulil 1949 Kolga-Jaanis) on eesti maalikunstnik.
Ta on õppinud (aastani 1961) Lalsi algkoolis, seejärel Viljandi 4. 8-klassilises Koolis, aastast 1965 õppis ta Tartu Kunstikoolis, mille lõpetas aastal 1969. Aastal 1974 lõpetas ta maalikunstnikuna ERKI ning on alates 1976. aastast tegutsenud vabakutselise kunstnikuna. 2001. aastast on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi joonistamise, maalimise ja kompositsiooni lektor.
Viljelenud maali, monumentaalmaali, graafikat ja skulptuuri. Jüri Kask on Eesti maalikunstis üks järjekindlamaid geomeetrilise abstraktsiooni järgijaid. Lisaks enam kui 40 isikunäitusele on Kask osalenud paljudel ühis- ja kuraatorinäitustel Eestis ja välisriikides ning kureerinud tudenginäitusi. 
2018. aastal pälvis teose "Lööb lakke" Kunstnike Liidu aastanäitusel "Juubelikevad 2018" Tallinna Kunstihoones ja sellele eelnenud mahuka isikunäituse "Pikalt ja pidevalt" eest Tartu Kunstimajas Konrad Mäe preemia. 
Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1979, Eesti Maalikunstnike Liidu liige aastast 1992.
Mardi Valgemäe

Mardi Valgemäe (10. november 1935 Viljandi – 15. märts 2020) oli eesti teatriteadlane, New Yorgi Linnaülikooli (CUNY) Lehmani kolledži inglise keele professor.
Isiklikku.
Mardi Valgemäe oli abielus Mare Kivijärvega. Neil oli kaks last, poeg Sven Mats ja tütar Monika Lea. Monika abielust Jonathan Senzeriga sündisid kolmikud Danika, Veronika ja Markus.
Najib Razak

Mohammad Najib bin Abdul Razak (sündinud 23. juulil 1953) on Malaisia poliitik, kes oli riigi peaminister 3. aprillist 2009 kuni 10. maini 2018. 
2015. aastal tegi 1Malaysia Development Berhadi (1MDB) skandaal Najibi mainele ja populaarsusele suurt kahju ning mõjutas märkimisväärselt tema edasist poliitilist karjääri. Juhtumi järel kasvas poliitiline surve Najibi tagasiastumiseks, mida toetasid mitmed avaliku elu tegelased, sealhulgas endine peaminister Mahathir Mohamad. Najibi juhitud partei Barisan Nasional kaotas skandaali tagajärjel 2018. aasta üldvalimised ning Najib taandus peaministri ametist.
12. mail 2018 keelati Najibil ja tema abikaasal Rosmah Mansoril riigist lahkuda. Malaisia korruptsioonivastase komisjoni (MACC) uurijad vahistasid Najibi 3. juulil korruptsioonikahtlustuse alusel. 
28. juulil 2020 mõisteti Najib süüdi võimu kuritarvitamises ja korruptsioonis ning talle määrati 12-aastane vangistus. Najib esitas süüdimõistva otsuse peale kaebuse, kuid föderaalkohus jättis selle 23. augustil 2022 rahuldamata. Najib saadeti Kajangi vanglasse karistust kandma. Ta on Malaisia ajaloos esimene endine peaminister, kes on vangistatud.
1MDB skandaal.
28. juulil 2020 toimus esimene kohtuprotsess, kus käsitleti kümnetesse miljonitesse dollaritesse ulatuvaid korruptsioonitehinguid. Najib mõisteti süüdi kõigis seitsmes süüdistuses.
Kohtuotsused puudutasid 42 miljonit ringgitit (8,4 miljonit eurot), mis kanti 1MDB fondist tollase peaministri erakontodele.
Najib on süüd eitanud ja väitnud, et teda eksitasid finantsnõustajad, iseäranis rahvusvaheliselt tagaotsitav finantsist Jho Low. Viimasele on esitatud süüdistus nii USA-s kui ka Malaisias, kuid finantsist ise väidab, et on süütu.
Ling Liong Siki laimamise juhtum.
27. oktoobril 2015 esitas Najib kohtuhagi endise ministri Ling Liong Siki vastu, tuues põhjuseks au ja hea nime teotamise. Najib väitis kaebuses, et Ling Liong Sik süüdistas teda sama aasta 3. oktoobril 1MDB vahendite väärkasutamises ning muudes valedes ja pahatahtlikes laimavates avaldustes, samuti avaldas väärinfo uudiste veebisaitidel. 22. mail 2018 võttis Najib hagi tagasi ning nõustus tasuma 25 000 ringgitit.
Vastuoluline avaldus tervisliku toitumise kohta.
22. veebruaril 2018 jagas Najib sotsiaalmeedias oma vitaalsuse saladust: "Ma ei söö riisi, söön ainult Peruus kasvavat kinoad. [...] Mulle ei meeldi eriti sport. Minu probleem on see, et mulle meeldib väga toit... Kuid (dieeti) tuleb kontrollida, näiteks riisi ma ei söö, söön kinoad." See avaldus tekitas Malaisia avalikkuses poleemikat. Najibi kritiseeriti selle eest, et ta elab tavainimestega võrreldes liiga ekstravagantselt. Endine peaminister Mahathir Mohamad ironiseeris Najibi avalduse üle sotsiaalmeedias, märkides oma Twitteri postituses, et tema sööb ainult kohalikku riisi. DAP-i veteran Lim Kit Siang juhtis tähelepanu sellele, et kinoa, mida Najib sööb, on 23 korda kallim kui valge riis, mida sööb 30 miljonit malaisialast.
Düsseldorfi ringkond

Düsseldorfi ringkond ("Regierungsbezirk Düsseldorf") on üks viiest ringkonnast Saksamaa Liitvabariigi Nordrhein-Westfaleni liidumaal.
Geograafia.
Düsseldorfi ringkond asub Nordrhein-Westfaleni loodeosas. See on Saksamaa suurima elanike arvu ja rahvastiku tihedusega ringkond. Sellele vaatamata on 52% pindalast põllumajandusmaad ja 1/7 metsaga kaetud.
Düsseldorfi ringkond piirneb põhjas Münsteri ringkonna, idas Arnsbergi ringkonna, lõunas Kölni ringkonna ning läänes Hollandiga. 
Ringkonna pindala on 5291 km². 
Arvestuslik elanike arv oli 5 161 800 (31. detsember 2010), rahvastiku tihedus 980 inimest km² kohta. 
Haldus.
Halduskeskus on Düsseldorf. 
Ringkonnavalitsus asub aadressil Cecilienallee 2, 40474 Düsseldorf.
Praegune valitsusjuht on Anne Lütkes (Bündnis 90/Die Grünen). 
Haldusjaotus.
Ringkond koosneb 5 kreisist kokku 56 kreisikuuluvusega vallaga ning 10 kreisivabast linnast (kokku 66 vallast).
Telma Hopkins

Telma Louise Hopkins (sündinud 28. oktoobril 1948) on USA laulja ning filmi- ja seriaalinäitleja.
Essence Atkins

Essence Uhura Atkins (sündinud 7. veebruaril 1972 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide teleseriaali- ja filminäitleja.
Ta sai tuntuks 1990. aastatel rollidega noortesarjades "Under One Roof" ja "Smart Guy. Hiljem on ta mänginud peaosi komöödiasarjades "Half &amp; Half" (2002–2006) ja "Are We There Yet?" (2010–2013).
Atkins on esinenud ka mitmetes filmides, sealhulgas paroodiakomöödiates "A Haunted House" (2013) ja "A Haunted House 2" (2014) koos Marlon Wayansiga. Lisaks on ta osalenud mitmes Hallmarki ja Lifetime’i telefilmis.
Saga Sapphire

Saga Sapphire (varem "Bleu de France" (2008–2011), "Holiday Dream" (2004–2008), "SuperStar Aries" (2000–2004), "SuperStar Europe" (1999–2000), ehitatud kui "Europa" (1981–1999)) on ristluslaev, mis kuulub ettevõttele Saga Cruises II Ltd. ja mida käitab laevakompanii Saga Cruises. Laev ehitati Bremer Vulkani laevatehases Bremenis Saksamaal 1981. aastal ja võeti kasutusele 8. jaanuaril 1982. 2012. aastal kasutatakse laeva Läänemerel ja Norra fjordides.
Karlová

Karlová on kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Põhja-Slovakkias Žilina maakonna Martini ringkonnas.
Küla on esmamainitud 1272. aastal.
Karlová vallas elab 114 inimest, selle pindala on 1,833 km² ning keskmine kõrgus merepinnast 468 meetrit.
Frans

Frans on asula ja vald Ida-Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus.
Päeva tänav

Päeva tänav (saksa keeles "Sonnenstraße") on tänav Tartus Kesklinna linnaosas.
Ta algab Tähe tänavalt ja on umbtänav.
Tänava pikkus on 180 meetrit.
Era tänav

Era tänav (saksa keeles "Privatstraße") on tänav Tartus Kesklinna linnaosas.
See ühendab Riia tänavat Võru tänavaga ning on 200 meetrit pikk.
Õuna tänav (Tartu)

Õuna tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Ta algab Soinaste tänavalt. Peale Lemmatsi tänavaga ristumist kulgeb tänav kaarjalt, lõppedes samal tänaval.
Tänava pikkus on umbes 530 meetrit.
Lemmatsi tänav

Lemmatsi tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Ta algab Soinaste tänavalt, ristub Õuna, Kreegi, Pirni, Tihase, Linnu, Aardla ja Leevikese tänavaga ning lõpeb Raudtee tänaval.
Tänava pikkus on 980 meetrit.
Vase tänav (Tartu)

Vase tänav on tänav Tartus Karlovas.
Vase tänav on põhja–lõunasuunaline, ühendab Saekoja tänavat Purde tänavaga ning on 80 meetri pikkune.
Bengt Gottfried Forseliuse tänav

Bengt Gottfried Forseliuse tänav on tänav Tartus Karlovas.
Tänav algab Tehase tänavalt ja lõpeb Teguri tänaval ning ta on 120 meetri pikkune.
Tänav on nimetatud Bengt Gottfried Forseliuse auks (Tartu linnavolikogu otsus 24. septembrist 1923). 1923. aastal nime saanud tänav suundus Tehase tänavalt Salme tänava kohalt (st Tähe tänavast idas) Teguri tänavale. Praegune samanimeline tänav ühendab Tehase ja Teguri tänavat Tähe tänavast lääne pool.
Marlon Dumas

Marlon Dumas (täisnimega Marlon Gerardo Dumas Menjivar; sündinud 22. augustil 1975 Hondurases) on Hondurase päritolu Eesti arvutiteadlane, Tartu Ülikooli tarkvaratehnika professor. 
Aastatel 1993–1996 õppis Dumas Pariisi Ülikoolis informaatikat (bakalaureusekraad), 1996–2000 Grenoble'i Ülikoolis informaatikat (magistri- ja doktorikraad). 
Varem on ta töötanud Queenslandi tehnikaülikoolis Austraalias lektori, dotsendi ja tarkvaratehnoloogia professorina. 2007. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. Tartus juhib Dumas rahvusvahelist tarkvaratehnika magistriõppekava. 
Dumas on avaldanud ligi 150 teaduspublikatsiooni, neid on kokku tsiteeritud enam kui 10 000 korda. Ta on paljude IT-konverentside programmikomitee liige. 
Marlon Dumas on üks tsiteeritumaid teadlasi Eestis, tema juhtida on ka Tartu Ülikoolis tarkvaratehnika magistriõppe ingliskeelne õppekava.
Isiklikku.
Marlon Dumas on abielus eestlanna Inga Saarega, neil on tütar Maia (sündinud 2009).
Akivo Lenzner

Akivo Lenzner (16. märts 1927 Tartu – 27. aprill 2012) oli Eesti arst ja mikrobioloog.
Lenzner lõpetas Hugo Treffneri gümnaasiumi ning õppis Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas "cum laude". 1953. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja, mille järel töötas TRÜ arstiteaduskonna mikrobioloogia kateedris. 1964. aastast oli ta kateedri juhataja, hiljem ka teadusprodekaan, alates 1974. aastast professor. 1973. aastal kaitses Lenzner doktoritööd inimese laktofloora teemal.
Akivo Lenzneri teadustöö põhiteema oli inimese mikrofloorasse kuuluvate piimhappebakterite uurimine normi ja patoloogia tingimustes, sealhulgas kosmoselendude käigus. Ta oli inimese mikroobiökoloogia suuna rajaja nii Eestis kui ka endises NSV Liidus. Lenzneri juhendamisel valmis 14 väitekirja. 1992. aastal ta emeriteerus.
Tunnustus.
1996. aastal valiti Akivo Lenzner Venemaa meditsiinilis-tehniliste teaduste akadeemia akadeemikuks.
Dmitri Nikolajevski

Dmitri Nikolajevski (sündinud 16. oktoobril 1985) on Eesti trummar.
2009. aastal astus ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia džässiosakonda.
Ta kuulub Eesti Trummarite Liitu.
Thea Normet

Thea Normet (aastani 1968 Thea Heinrichson; sündinud 24. oktoobril 1942 Tartus) on eesti bioloog.
Elulugu.
Thea Normet on trükitöölise tütar.
1961. aastal lõpetas ta Ahja Keskkooli, 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. 1994. aastal sai Eesti Põllumajandusülikoolist loodusteaduse magistri kraadi väitekirjaga "Tallinna puittaimede lehtede parasiitseened".
Normet oli 1968–1991 Tallinna Botaanikaaia botaanik, 1991–2000 nooremteadur.
Teadustöö.
Thea Normeti uurimisvaldkond on puittaimede seenhaigused ja saastekahjustused. Üle 50 teaduspublikatsiooni ja aimeartikli.
Madis Norvik

Madis Norvik (4. jaanuar 1932 Tallinn – 20. detsember 2013) oli eesti keeleteadlane ja teadusorganisaator.
Elulugu.
1950. aastal lõpetas Norvik Tallinna 1. Keskkooli, 1956 TÜ eesti filoloogia osakonna soome-ugri keelte erialal. 1958–1961 oli ta Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) aspirant toponüümikas.
Norvik oli 1956–1958 Viljandi 2. Keskkooli, õhtukeskkooli ja meditsiinikooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja, 1961–1968 KKI murdesektori nooremteadur, 1968–1985 KKI teadussekretär, 1985–1987 välissuhete teadussekretär, 1987–1995 direktori abi välissuhete alal.
Madis Norvik oli Piret Norviku abikaasa.
Teadustöö.
Madis Norviku uurimisvaldkond oli eesti keele toponüümika.
Ta tegeles aastaid fennougristikaalase teadusorganisatoorse tööga, oli III rahvusvahelise fennougristide kongressi (Tallinn, 1970) sekretär, osales 1970–2005 NSV Liidu TA Nõukogude fennougristide komitee eestseisuse (kuni 1991) ja Eesti fennougristide komitee liikmena 8 rahvusvahelise fennougristide kongressi organiseerimises, oli umbes 20 aastat (kuni 1991) NSV Liidu ja Soome vahelise Teaduslik-Tehnilise Koostöökomisjoni keeleteaduse ning kirjanduse ja rahvaluule töörühma NSV Liidu poolne liige ja teadussekretär, 1994–2001 Soome Alfred Kordelini Sihtasutuse Eesti fondi esindaja Eestis. Ta oli instituudi 50. aastapäeva puhul koostatud "Eesti filoloogia poolsajand Teaduste Akadeemias: väljaannete bibliograafia 1947–1996" (Tallinn, 1997) lingvistikaosa bibliograafia ning ajakirja Keel ja Kirjandus koondregistrite (1978–1997, ilm 1988, 2005) koostajaid.
Ta oli Soome Kirjanduse Seltsi korrespondentliige. Saanud Eesti Teaduste Akadeemia au- ja tänukirju. Ligi 20 teaduspublikatsiooni.
Piret Norvik

Piret Norvik (1981. aastani Piret Raud; sündinud 24. detsembril 1950 Võhmas) on eesti keeleteadlane, murdeuurija.
Elukäik.
1969. aastal lõpetas ta Rakvere 1. Keskkooli ning 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse osakonna soome-ugri keelte erialal. 1998. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis lingvistika alal magistritöö "Kirderannikumurde sõnavaralised suhted naabermurrete ja -keeltega".
Ta oli aastatel1974–1978 Keele ja Kirjanduse Instituudi murdesektori vanemlaborant, 1978–1986 nooremteadur, 1986–1997 KKI/EKI teadur, 1997–2001 assistent, 2001–2008 toimetaja ning 2008–2012 assistent.
Teadustöö.
Tema uurimisvaldkonnad on Põhja-Eesti murrete sõnavaralised suhted, kontaktkeelte mõjutused Põhja-Eesti murretes, hõimuliikumine, Eesti-Ungari kultuurisuhted. Osalenud "Väikese murdesõnastiku" (I 1982, II 1989) koostamises, olnud "Eesti murrete sõnaraamatu" koostajaid ja toimetajaid. Saanud Eesti Teadusfondi grante Põhja-Eesti murrete uurimiseks ja Alfred Kordelini Sihtasutuse (Soome) abiraha murdetekstide raamatu "Käsmu randlaste jutte" avaldamiseks.
Ta on üks Eesti külaliikumise edendajad.
Teoseid.
Üle 10 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Piret Norvik on loomaarsti tütar.
Ta oli abielus Madis Norvikuga.
Eugen Johann Alexander von Nottbeck

Eugen Johann Alexander von Nottbeck (4. august (vkj 23. juuli) 1842 Tallinn – 8. detsember (vkj 26. november) 1900 Tallinn) on Eesti baltisaksa jurist ja ajaloolane.
Elulugu.
Eugen von Nottbeck oli juristi, Eestimaa kubermanguvalitsuse nõuniku Eduard Emil von Nottbecki (1803–1880) poeg.
1856–1860 õppis Nottbeck Tallinna Toomkoolis ja Tallinna kubermangugümnaasiumis, 1861–64 Tartu ülikoolis majandust ja õigusteadust.
Eugen von Nottbeck oli 1865 Tallinnas Eestimaa Ülemmaakohtu advokaat, 1865–1877 Eestimaa kubermanguvalitsuse sekretär ja 1881–1886 nõunik, 1877–1881 Peterburis Venemaa Siseministeeriumi ametnik, 1888–1889 Läänemaa meeskohtu assessor, aastast 1890 Tallinna Linnavolikogu liige.
Eugen von Nottbeck oli aastatel 1891–1900 Eestimaa Kirjandusliku Ühingu asepresident. Ta oli suur arhitektuurimälestiste kaitse entusiast ja nõudis Tallinna linnavolikogus nende mälestiste kaitse komisjoni moodustamist. Tänu selle komisjoni sihikindlusele õnnestus peatada linnamüüride ja -tornide lammutamine ning vanade majade mõtlematu ümberehitamine.
Ta abiellus 1872. aastal paruness Helene Girard de Soucantoniga. Abielust sündis kaks poega, tulevased Eestimaa rüütelkonna liikmed (11. märtsil 1909) Berthold Eduard Johann von Nottbeck (1876–1964) ja (25. juunil 1912) Victor Claus Johann von Nottbeck (1883–1957). Nemad olid ka ainsad von Nottbeckide suguvõsa Eestimaa liinist Eestimaa rüütelkonna liikmeteks võetud von Nottbeckid.
Teadustöö.
Eugen von Nottbeck uuris Tallinna ajalugu, samuti kohaliku kunsti ja õiguse ajalugu. Osales Eestimaa Kirjandusliku Ühingu tegevuses, oli 1891–1900 selle abiesimees ja auliige, Õpetatud Eesti Seltsi auliige, Kuramaa Kirjanduse ja Kunsti Seltsi, Moskva Arheoloogiaseltsi, Riia Ajaloo- ja Muinasteaduste Seltsi liige. Tartu Ülikooli (1892) ja Rostocki Ülikooli audoktor (1891). Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Jaan Novek

Jaan Novek (22. jaanuar 1922 Tallinn – 17. oktoober 2011) oli eesti arstiteadlane, radioloog.
Elulugu.
Jaan Novek oli töösturi poeg.
1941. aastal lõpetas Novek Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1942–44 TÜ meditsiiniteaduskonnas. Põgenes 1944 Rootsi, jätkas õpinguid Stockholmis Karolinska Instituudis, lõpetas 1951; täiendas end 1956–57 samas kirurgias ja Radiumhemmetis kiiritusravi alal. 1974. aastal kaitses ta Stockholmi Ülikoolis meditsiinidoktori kraadi väitekirjaga "An autoradiogrphic investigation of renal excretion. An experimental study in rabbit".
Novek oli 1951–55 mitmes haiglas röntgenoloog, 1958–64 Karolinska Instituudi radioloogiakliiniku röntgenoloogiaosakonna arst, 1962–64 ühtlasi stipendiaadina doktorantuuris. Aastast 1964 oli Upplands Väsbys Löwenströmska haigla ülemarsti abi ning radioloogia osakonna juhataja, aastast 1987 ülemarst ja kliiniku juhataja.
Teadustöö.
Jaan Noveki uurimisvaldkond oli röntgenoloogia, eriti kontrastainete eritumine. Käsitles ka Eesti arstkonna tegevust välismaal. Oli Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis ja Eesti Arstide Seltsi Rootsis liige, 1969–82 viimase esimees ja 1997 abiesimees. Koostas 1996 seltsi 50. aastapäeva puhul enda kogutud arhiivmaterjalide alusel teose "Eesti Arstide Selts Rootsis". Üle 20 teaduspublikatsiooni.
Kristina Nugin

Kristina Nugin (sündinud 10. juunil 1976 Tallinnas) on eesti pedagoogikateadlane.
Elulugu.
Kristina Nugin on töölise ja õpetaja tütar.
1994. aastal lõpetas Nugin Tallinna 37. Keskkooli, 1999 Tallinna Pedagoogikaülikooli eelkoolipedagoogika osakonna. 2001. aastal kaitses ta TPÜ-s magistrikraadi väitekirjaga "3- ja 4-aastaste laste intellektuaalne areng sõltuvalt keskkonnast" ning 2007. aastal doktorikraadi pedagoogikateadustes väitekirjaga "3–6-aastaste laste intellektuaalne areng erinevates kasvukeskkondades WPPSI-R testi alusel".
Nugin oli 1996–97 Tallinna 59. lastepäevakodu kasvataja, 1997–98 Tallinna 37. keskkooli õpetaja, 1998–99 Eesti Lastekaitse Liidu projektijuht, 1999–2000 Tallinna Mustamäe linnaosavalitsuse lastekaitse spetsialist, 2002– TPÜ/TLÜ eelpedagoogika õppetooli lektor. Loengukursused: laps ja tema arengukeskkond, lapse tundmaõppimine, lapse arengu teooriad ja uurimismeetodid, lapse individuaalsed iseärasused. Koostanud õppevahendeid.
Teadustöö.
Kristina Nugini uurimisvaldkond on eelkooliealise lapse intellektuaalne areng eri kasvukeskkondades. Olnud projekti "Lasteaia ja koduse kasvukeskkonna ning erinevate kasvatusmeetodite mõju koolieeliku intellekti ja sotsiaalse kompetentsuse kujunemisele" (1999–2002) põhitäitja ja projekti "Kool kui arengukeskkond ja õpilaste toimetulek" (2003–07) juht. Esinenud konverentsidel, olnud konverentsi "165 aastat lasteaia arengut Eestis" (TLÜ, 2005) korraldaja. TLÜ aukiri 2005. aasta parima õppevahendi eest. 16 teaduspublikatsiooni.
Pedro Calderón de la Barca

Pedro Calderón de la Barca, täisnimega Pedro Calderón de la Barca y Barreda González de Henao Ruiz de Blasco y Riaño (17. jaanuar 1600 Madrid – 25. mai 1681 Madrid), oli hispaania kirjanik, kes on tuntud eelkõige oma näidendite poolest.
Calderón de la Barca kuulsaim näidend on "La vida es sueño" (eesti keeles "Elu on unenägu", tõlkinud Jüri Talvet; Tallinn: Kunst, 1999). Eesti keeles on Jüri Talveti tõlkes ilmunud veel "El gran teatro del mundo" ("Suur maailmateater" Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2006) ja "Risti pühitsus" (Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2022).
Gotthold Ephraim Lessing

Gotthold Ephraim Lessing (22. jaanuar 1729 Kamenz – 15. veebruar 1781 Braunschweig) oli saksa kirjanik, filosoof ja publitsist. Teda peetakse üheks valgustusajastu silmapaistvamaks esindajaks.
Ärieetika

Ärieetika on rakenduseetika haru, mis analüüsib äripraktikas ette tulevaid eetilisi ja moraalseid probleeme. 
Ärieetika kui teadusharu kujunes välja 1970. aastate lõpul Ameerika Ühendriikides.
Ärieetika probleemistikku kuulub näiteks (valitseva) majandussüsteemi moraalne õigustatus, ettevõtte ühiskondlik vastutus, aktsepteeritava konkurentsi piirid, reklaami eetilisus.
Õuna tänav

Õuna tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Vase tänav

Vase tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Keesha Sharp

Keesha Ulricka Sharp (sünninimi Fletch; sündinud 9. juunil 1973 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja seriaalinäitleja.
Premier League'i hooaeg 2012–2013

Premier League'i hooaeg 2012–2013 oli Inglismaa Premier League'i 21. hooaeg. 
Hooaeg algas 18. augustil 2012 ja lõppes 19. mail 2013. Manchester City oli tiitlit kaitsev meister. Liiga meistriks tuli Manchester United FC.
Liiga hooajal osales 20 meeskonda: 17 klubi eelmisest hooajast ja kolm klubi Inglismaa jalgpalli esiliigast, mis kindlustasid endale edasipääsu kõrgliigasse. Meeskondade Bolton Wanderers, Blackburn Rovers ja Wolverhampton Wanderers asemel uuel Premier League'i hooajal mängisid Reading, Southampton ja West Ham United.
Klubid.
Järgmised 20 klubi mängisid Premier League'is 2012–2013 hooajal:
Toshirō Mifune

Toshirō Mifune (jaapani keeles 三船 敏郎 "Mifune Toshirō"; 1. aprill 1920 – 24. detsember 1997) oli jaapani filminäitleja ja -lavastaja.
Jaak Järv (keemik)

Jaak Järv (sündinud 5. novembril 1948 Tartus) on eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1997), Eesti Teaduste Akadeemia peasekretär (alates 2017).
Elukäik.
1967. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli keemiaklassi ja 1972 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna. Aspirantuurile aastatel 1973–1976 järgnes keemiakandidaadi kraadi kaitsmine Eesti TA Keemia Instituudi juures. Kandidaaditöö teema oli "Atsetüülkoliinesteraasi spetsiifilisuse ja reaktsioonimehhanismi uurimine, kasutades keemilise kineetika meetodeid ning kvantitatiivseid struktuuraktiivsussõltuvusi" ja see oli oluline Alzheimeri tõve diagnoosimisel. 
Keemiadoktori kraadi kaitses Jaak Järv 1990. aastal Moskva Ülikooli juures tööga, mille tähtsus seisnes keemilise kineetika meetodite kasutuselevõtus retseptorligandi toimemehhanismide selgitamiseks. Professorikutse sai 1991. aastal.
Jaak Järve tegevus on läbi aegade olnud seotud Tartu Ülikooliga, kus ta 1972. aastal asus tööle orgaanilise keemia kateedri nooremteadurina. Pärast aspirantuuri töötas alates 1976. aastast sama kateedri vanemõpetajana, aastatel 1982–1983 oli dotsent, 1983–1991 teadusprorektori asetäitja, 1985–1991 bioorgaanilise keemia laboratooriumi teaduslik juhendaja, 1998–2003 füüsika-keemiateaduskonna dekaan. Alates 1991. aastast on ta Tartu Ülikooli professor. 
1997. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks loodusteaduste alal. Ta kuulub akadeemia bioloogia-, geoloogia- ja keemia osakonda. On alates 2007 Eesti Teaduste Akadeemia kirjastusnõukogu esimees ning Eesti Teaduste Akadeemia Toimetiste peatoimetaja. Alates 2014-2024 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia juhatuse liige ning 2017-2024 peasekretär. 
Teadustöö.
Jaak Järve viljakas teadustöös on peamisteks uurimisvaldkondadeks olnud bioaktiivsete ühendite konstrueerimine ja süntees, biomimetikud, retseptorligandide süntees, struktuur-aktiivsus sõltuvused ja bioaktiivsuse kvantitatiivne iseloomustamine, ligandide toimemehhanismid G-valkudega seotud retseptoritega, ensüümkatalüüsi kineetika ja mehhanismid ning molekulaarne äratundmine ensüümkatalüüsil ja retseptorite sidumisel. Ta on olnud 30 doktori- ja kümnete magistritööde juhendajaks, avaldanud üle 250 teadusartikli. Andmebaas ScholarGPS on tunnustanud Jaak Järve ja asetanud ta 2022. aastal 0,5% mõjukaima teadlase hulka oma erialal (bioorgaaniline keemia). 
Liikmesus.
Jaak Järv on Euroopa Neurokeemia Seltsi (1988), Ameerika Keemiaseltsi (1997, Kuningliku Biokeemia Seltsi (2000), Academia Europaea (2020) ja Eesti Biokeemia Seltsi liige (president 2004–2011) ning Eesti Keemiaseltsi asepresident (2016– ).
Peeter-Roland Nuiamäe

Peeter-Roland Nuiamäe (6. november 1926 Albu vald, Järvamaa – 18. juuni 1990 Tartu) oli eesti arstiteadlane, traumatoloog.
Elulugu.
Peeter-Roland Nuiamäe oli talupidaja poeg.
1947. aastal lõpetas Nuiamäe Tallinna 9. Täiskasvanute Keskkooli, 1953 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1968. aastal kaitses ta Riia Traumatoloogia ja Ortopeedia TUI-s meditsiinikandidaadi kraadi väitekirjaga "Сравнительная оценка методов лечения сложных повреждений в области голено-стопного сустава".
Nuiamäe oli 1953–1963 Kiviõli Haigla kirurg, 1963–1975 Kohtla-Järve I Linnahaigla traumatoloogia osakonna juhataja, 1975–1984 Tartu Riikliku Ülikooli hospitaalkirurgia kateedri dotsent, 1984–1990 traumatoloogia, ortopeedia ja välikirurgia kateedri dotsent.
Teadustöö.
Peeter-Roland Nuiamäe uurimisvaldkond oli jalaluude murrud. Üle 50 teaduspublikatsiooni.
Lembit Krumm

Lembit Krumm (20. juuli 1928 Kuressaare – 13. detsember 2016) oli eesti tehnikateadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987). 
Elukäik.
Lõpetas 1947. aastal Saaremaa Keskkooli ning 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1953–1955 oli ta aspirantuuris Tomski Polütehnilises Instituudis. 1956. aastal kaitses ta Tomskis kandidaaditöö elektrisüsteemide statsionaarsete režiimide arvutusmeetoditest ning 1979. aastal kaitses doktoritöö energiasüsteemide kompleksse optimeerimise meetoditest, 1981. aastal anti talle professori kutse.
1987. aastal valiti Lembit Krumm Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks energeetika alal. Ta kuulus akadeemia informaatika- ja tehnikateaduste osakonda. Oli Eesti TA energeetikanõukogu liige.
Krummi teadustegevus algas aastatel 1952–1959 Tallinna Polütehnilises Instituudis, Tomski Polütehnilises Instituudis ja Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Elektrotehnika Instituudis, kus jõudis dotsendi kt ja laboratooriumi juhataja kohale. Aastatel 1959–1962 töötas ta Novosibirskis NSV Liidu TA Siberi osakonna Transpordienergeetika Instituudis ning 1962–1976 Irkutskis NSV Liidu TA Siberi osakonna Siberi Energeetika Instituudis laboratooriumi juhatajana. Seejärel kuni 1990. aastani oli ta NSV Liidu TA Siberi osakonna juhataja, töötades 1981. aastast ühtlasi ka Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis (hiljem Eesti NSV TA Energeetika Instituut) osakonnajuhatajana ning tegeldes Siberis loodud potentsiaali ületoomisega Baltikumi ja eriti Eestisse. Alates 2004. aastast oli tema tegevus seotud elektrisüsteemide riikidevahelise ühenduse juhtimise alaste grandiprojektidega Tallinna Tehnikaülikooli elektroenergeetika instituudis. 
Teadustöö.
Lembit Krummi teadustöö olulisim aspekt oli alusepanemine elektroenergeetiliste süsteemide kompleksse optimaalse juhtimise teooriale ja meetoditele, vastava koolkonna loomine ja uurimissuuna juhendamine ning koordineerimine endises NSV Liidus sealsete teaduste akadeemiate kaudu. Ta uuris suurte energiasüsteemide funktsioneerimist ja rahvusvahelise teaduslik-tehnilise koostöö probleeme. Pärast Balti riikide taasiseseisvumist arendas Krumm nimetatud teooriat edasi turumajanduse tingimustes. Aastatel 1991–2000 oli ta Balti Energeetika Süsteemuuringute Assotsiatsiooni president ja tema teadustulemusi rakendati Balti elektrisüsteemide ühenduse Baltija optimaalses juhtimises suurte häirete tingimustes, samuti Balti energiasüsteemi ning Venemaa ja Valgevene energiasüsteemide koostöö korraldamisel.
Lembit Krumm avaldas enam kui 200 teaduspublikatsiooni, sh 15 monograafiat. 
Isiklikku.
Ta oli Eesti ooperilaulja Hendrik Krummi vend.
Urmas Kõljalg

Urmas Kõljalg (sündinud 24. veebruaril 1961) on eesti bioloog, Tartu Ülikooli professor ja Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi direktor. Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2011).
Haridus.
Lõpetanud 1979. aastal Paide 3. Keskkooli, 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli botaanika eriala. 1996. aastal sai doktorikraadi botaanika alal Helsingi Ülikooli juures, väitekirja teema oli ""Tomentella" ("Basidiomycota") ja lähedased seente perekonnad parasvöötme Euraasias".
Töökäik.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valitud 2011. aastal biosüstemaatika ja ökoloogia alal, kuulub akadeemias bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. On Eesti TA keskkonnakomisjoni esimees.
Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi president (alates 2017).
Teadustöö.
Peamised uurimisvaldkonnad on seente süstemaatika, molekulaarne fülogeneetika ning seente ja taimede vaheline kooselu – mükoriisa.
Ta kuulub Tartu Ülikooli 50 enim viidatud teadlase hulka ja oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka.
Printsessa Dnipra

Printsessa Dnipra (ukraina keeles Принцеса Днiпра) on nelja tekiga Vladimir Iljitš-tüüpi (projekt 301 "esimene seeria") Ukraina jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1976. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 125M, Binnenfahrgastschiff 125 meetrit.
Ajalugu.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 328 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Kiievis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1976. aastal nimega Jevgeni Vutšetitš. Dnepri Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Tšervona Ruta (ukraina keeles "Червона рута") on kasutanud Jevgeni Vutšetitšit ehk Printsessa Dniprat Dnepril ja Mustal merel reisideks Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi,
Laeva kapten (2012. aastal) on Vladimir Aleksašin.
Tehnikafilosoofia

Tehnikafilosoofia on inimese ja tehnika, tehnika ja kultuuri ning tehnika ja moraali seoste filosoofiline uurimine. 
Tehnikafilosoofia kujunes välja 19. sajandil Saksamaal, kus oli tekkinud kaks tehnilis-filosoofilist maailmavaadet: tehniline optimism ehk tehnitsism ja tehniline pessimism ehk antitehnitsism. Tehniline optimism pidas inimühiskonna arenguks tehnikat väga oluliseks, seevastu tehniline pessimism nägi tehnikas ohtu kogu inimühiskonna kestmajäämisele.
Georg Bertram Adolf von Numers

Georg Bertram Adolf von Numers (12. aprill 1873 Viljandi – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti baltisaksa entomoloog.
Elulugu.
1892. aastal lõpetas Numers Liivimaa Maagümnaasiumi, õppis 1892–93 Tartu ülikoolis zooloogiat ja agronoomiat, jätkas õpinguid Müncheni ja Bonni ülikoolis, lõpetas viimase 1896. Oli seejärel aastani 1917 Peterburis riigiametnik. 1920 opteerus Eestisse, asus Tartusse.
Tegeles juba üliõpilasena liblikate kogumise ja kasvatamisega. Tegi uurimisreise Lapimaale, Väike-Aasiasse, Krimmi, Itaaliasse ning mitmele poole Kesk-Euroopasse. Oli sidemeis paljude Euroopa silmapaistvate entomoloogidega. Omas suurt palearktiliste liblikate kogu.
Jätkas entomoloogiauuringuid ka Tartus, hakkas harrastusteadurina kontrollima ja korrastama Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumi ning Loodusuurijate Seltsi (LUS) liblikate kogusid. Tänu rikkalikele etoloogia- ja süstemaatikateadmistele abistas edukalt Eesti lepidopterolooge. Tal õnnestus esmakordselt kasvatada "Malacodea regelaria", samuti saada hübriid liikidest "Odontosia sieversi" ja "Odontosia carmelita" ning Tartu ümbrusest Eestist esmaleiuna kogutud "Larentia infuscata" röövikutest valmikute kasvatamine. Peterburis töötades oli valitud Vene Entomoloogia Seltsi liikmeks, Eestis osales LUS-is (aastast 1938 korrespondentliige), mille väljaannetes avaldas ka oma kirjutisi. 1939 loobus Eesti kodakondsusest ning siirdus koos perega Saksamaale.
Ants Nummert

Ants Nummert (9. oktoober 1934 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 20. mai 2017) oli eesti loomaarstiteadlane.
Elulugu.
Ants Nummert oli talupidaja poeg.
1954. aastal lõpetas Nummert Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna, 1967 samas aspirantuuri, veterinaariakandidaat (1967, EPA), väitekiri “Veiste udara ja nisade kirurgiliste haiguste esinemine ENSV-s, nende tekkepõhjused, profülaktika ja ravi”, veterinaarmeditsiini doktor (füsiol, 1998, EPMÜ), väitekiri “Toitumise adaptatsioon koduloomadel ning selle mõjutamine ensüümpreparaatidega”.
Nummert stažeeris 1993 Taani Kuninglikus Veterinaariaülikoolis, 1994 Soomes, 1995 Rootsis. Oli 1968–1972 Valga sovhoosi peaveterinaararst, 1972–1977 Balti Tsonaalse Teadusliku Uurimise Veterinaarialabori vanemteadur, 1977–1984 EPA sisehaiguste kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1984–1994 dotsent, 1994–1997 EPMÜ teraapiainstituudi dotsent ja sisehaiguste õppetooli juhataja, 1998–2000 professor, aastast 2000 emeriitprofessor. Õpetanud kliinilist diagnostikat, sisehaigusi ja lindude haigusi.
Teadustöö.
Ants Nummerti uurimisvaldkonnad on udara- ja nisakirurgia, koduloomade seedefüsioloogia, adaptatsioon biotehnoloogias ja ensüümpreparaatide kasutamine farmakoteraapias. Eesti NSV riiklik preemia (1987; kollektiivi juht). 70 teaduspublikatsiooni, 35 aimeartiklit.
Vilve Nummert

Vilve Nummert (aastani 1971 Vilve Maremäe; 30. jaanuar 1938 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 27. juuli 2019) oli eesti sportlane ja keemik.
Elulugu.
Vilve Nummert on talupidaja tütar.
1956. aastal lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, 1961–1964 TRÜ aspirant, keemiakandidaat (1966, TRÜ).
Nummert oli 1964–1993 TRÜ/TÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori noorem- ja vanemteadur, 1993–1999 Tartu Ülikooli keemilise füüsika instituudi vanemteadur, 1999–2006 teadur, 2006. aastast erakorraline teadur.
Teadustöö.
Tema teadustöös oli kesksel kohal orgaaniliste keemiliste ühendite reaktsioonivõime ning struktuuri ja reaktsioonitingimuste omavahelise sõltuvuse kvantitatiivne uurimine. Juhendanud magistri- ja doktoriväitekirjade koostamist.
Sportlasena.
Vilve Maremäe oli Fred Kudu õpilane.
Oli edukas sportlane, tuli kergejõustikus nii sise- kui ka välisaladel 29 korda Eesti NSV meistriks. Mitmel korral tulnud ka NSV Liidu üliõpilas- ja noortemeistriks, saanud NSV Liidu meistrivõistlustel pronksmedali (1959) ning III ülemaailmsetel noorsoomängudel (1957) kuld- ja hõbemedali.
Teoseid.
Üle 70 teaduspublikatsiooni.
Ülo Nurges

Ülo Nurges (sündinud 14. septembril 1939 Noarootsi vallas Läänemaal) on eesti tehnikateadlane.
Elulugu.
Ülo Nurges on rätsepa poeg.
1957. aastal lõpetas Nurges Haapsalu 1. Keskkooli, 1962 TPI automaatika ja telemehaanika erialal; 1974 Küberneetika Instituudi aspirantuur, tehnikakandidaat (1979, Küberneetika Instituut), väitekiri “Исследовние методов реалзации модели состояния многсвязных линейных динамических систем”.
Nurges oli 1963–1969 TPI automaatika kateedri vanemõpetaja, 1974–1980 Küberneetika Instituudi noorem- ja aastast 1980 vanemteadur, ühtlasi 1987–1998 TTÜ automaatjuhtimise ja süsteemanalüüsi õppetooli lektor, aastast 1998 sama õppetooli dotsent.
Teadustöö.
Ülo Nurgese uurimisvaldkond on lineaarsete süsteemide matemaatilised mudelid, nende robustne stabiilsus  ja robustne juhtimine. Ta on Laguerre´i ja Meixneri teisenduste abil tuletanud diskreetaja süsteemi üldistatud olekumudelid. Diskreetaja süsteemide robustse stabiilsuse uurimisel on ta kasutanud nn  süsteemi peegelduskoefitsiente ning formuleerinud Nurges-Schuri robustse stabiilsuse tingimuse (2005): kui lähtesüsteem on stabiilne, siis on stabiilsed ka kõik tema peegeldusvektorite poolt genereeritud süsteemid. Pidevaja süsteemide robustse stabiilsuse uurimiseks on Ülo Nurges defineerinud süsteemi taandatud Routh´i parameetrid ning formuleerinud nende kaudu Nurges-Routh´i robustse stabiilsuse tingimuse (2016): kui lähtesüsteem on stabiilne, siis on stabiilne ka tema taandatud Routh´i parameetrite poolt genereeritud poolsirgete parv. Nimetatud robustse stabiilsuse tingimused võimaldavad lihtsalt genereerida stabiilsete süsteemide parvi suvalise stabiilse lähtesüsteemi ümber, mis omakorda lihtsustab oluliselt robustse regulaatori sünteesi etteantud dünaamilisele objektile. Ülo Nurges on avaldanud üle 100 teaduspublikatsiooni.
Tunnustus.
Ülo Nurgese teadusartikkel "New stability conditions via reflection coefficients of polynomials. IEEE Transactions on Automatic Control, 50(9), 1354 - 1360" (2005) tunnistati 2006. aastal TTÜ "Aasta teadusartikli" konkursil tehnika ja tehnoloogia valdkonna parimaks. 
Isiklikku.
Ülo Nurgese harrastusteks on sulgpall (kahekordne Eesti meister), mägimatkamine ja filateelia.
Liberty Stadium

Liberty Stadium on Walesis Swanseas asuv staadion. See on jalgpalliklubi Swansea City FC ja ragbi meeskonna Ospreys kodustaadion. Liberty Stadium mahutab 20 750 inimest ja on suuruselt kolmas staadion Walesis.
Liberty Stadium on esimene Walesi staadion, kus peeti Inglismaa Premier League'i mäng.
Opteerumine

Opteerumine on kodakondsuse valimine (eriti territooriumi üleminekul ühelt riigilt teisele) ja uueks kodumaaks peetavale maale asumine.
Eesti ajaloos nimetatakse opteerumiseks peamiselt mujal endise Vene Impeeriumi aladel elanud eestlaste Eesti Vabariigi kodakondsuse valimist ja Eestisse elama asumist pärast Tartu rahulepingu sõlmimist Eesti ja Nõukogude Venemaa vahel (2. veebruaril 1920), milles Venemaa tunnustas Eesti iseseisvust.
Ajalugu Eestis.
Tartu rahulepingu ja kodakondsuse valikut puudutava kokkuleppe alusel said Eesti kodakondsuse valimise õiguse varem Venemaale rännanud või Esimese maailmasõja ja Vene kodusõja ajal Venemaale sattunud Eestist pärit elanikud.
Tartu rahulepingu alusel valis Venemaal Eesti kodakondsuse ca 80 000, kuid aastatel 1920–1923 tuli Eestisse ainult 37 578 inimest (1920. aastal 14 909, 1921. aastal 15 866, 1922. aastal 5380 ja 1923. aastal 1423 inimest.) 
Kontrolli-opteerimiskomisjoni osakond töötas Petrogradis 1922. aasta sügiseni, kuid üksikute isikute saabumine Eestisse kestis mõnevõrra kauem: 13. augustil 1939 saabus Eestisse optandina Liisa Teki (sündinud Kübar), 68 aastat vana, Lisjeni alevikust Baikali järve ääres.
Opteerunute ehk optantide seas oli ka tuntud kultuuritegelasi, näiteks 1920. aastal Petrogradis sündinud Georg Ots ja Omskis sündinud Voldemar Panso; sõjaväejurist Gustav Kunnos. 
Opteerunute suhtes valitses Eestis kohati tõrjuv suhtumine. Nii kirjutati Päevalehes 16. märtsil 1934, pärast Konstantin Pätsi esinemist kaitseseisukorra teemal: "Endistest optantidest, kes tühja koti ja kepiga siia põgenesid Venemaalt, et oma nahka päästa ja kes kogu iseseisvuse aja on ühe silmaga itta vaadanud ja oodanud võimalusi, millal seal jälle spekuleerimise võimalused avanevad, tunneme ja teame me ka, et neil pole kunagi õiget isamaalisuse ja rahvusluse tunnet olnudki. Nad kõik on oma olemist siin ja Eesti iseseisvust ikka mõelnud kui mingisugust ülemineku ajajärku, et siis jälle ära aurata ja muulaseks saada." 
Ilukirjanduses on opteerumist kujutanud Ira Lember romaanis "Päevalilled" (2012), aga humoristlikus võtmes näiteks Peet Vallak oma novellis "Optant" (1938; 2. tr 1959).
Hugo von Hofmannsthal

Hugo Laurenz August Hofmann von Hofmannsthal (1. veebruar 1874 Viin – 15. juuli 1929 Rodaun Viini lähedal) oli Austria kirjanik ja libretist.
Teoseid.
Näidendid.
Eesti keeles on ilmunud ka Hugo von Hofmannsthali jutustuste kogumik "Teed ja kohtumised" (tõlkinud Ain Kaalep, Loomingu Raamatukogu 6–7, 1974), esseede ja kõnede kogumik "Väikesi vaatlusi" (tõlkinud Katrin Kaugver, Loomingu Raamatukogu 3–4, 2010), ning "Andreas, ehk Ühekssaanud: romaanifragmendid" (tõlge ja järelsõna Mati Sirkel; Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016). Lisaks leidub Hofmannsthali tekste Marie Underi koostatud ja tõlgitud luulevalimikus "Valik saksa uuemast lüürikast" (Tallinn: Auringo, 1920).
Korduvalt on eesti keelde tõlgitud Hofmannsthali libretosid teostele nagu "Roosikavaler", kuid eraldi väljaannetena need ilmunud ei ole.
Leningradi must

'Leningradi must' ('Ленинградская чёрная') on magusa kirsipuu sort.
Sort on pärit Venemaalt. Selle aretas F. Teterev sortide 'Must kotkas' ja 'Tatari must' ristamise teel.
Puu on laia püramiidja võraga ning kasvab kõrgeks. Lehed on suured, saagja servaga.
Kirss õitseb vara, mai keskel. Õied paiknevad ühe- kuni neljakaupa kimpudes. Õie läbimõõt on 32–35 mm. Kroonlehed on valged, ovaalsed. Sort on isesteriilne, parim tolmeldaja on 'Zorka'.
Vili valmib juuli keskel. Kirss on munaja või südaja kujuga, vilja suurus on 19×17 mm, kaal 3,3 grammi. Valminud vilja katab must ja läikiv koor, viljaliha on mustjaspunane. Luuseeme on poollahtine. Kirss on tugevalt varre küljes kinni. Viljad säilivad puu otsas kaua. Tugev vihm või linnud ja herilased võivad siiski kirsid mädanema panna. Vili on magusa või magushapu maitsega.
Puu on saagikas, külmakindel ja vastupidav haigustele.
Stig Claesson

Stig John Claesson (2. juuni 1928 Huddinge – 4. jaanuar 2008 Stockholm) oli rootsi kirjanik ja kunstnik.
Eesti keeles on ilmunud tema jutustuste kogu "Kes armastab Yngve Frejd" (tõlkinud Anu Saluäär, Loomingu Raamatukogu 11–12, 1980; originaal "Vem älskar Yngve Frej", 1968) ja romaan "Sina maga, mina pesen nõud" (tõlkinud Ülev Aaloe, Loomingu Raamatukogu 28–30, 2009; originaal "Sov du så diskar jag", 2004).
Jarvis (perekonnanimi)

Jarvis on perekonnanimi.
Per Olov Enquist

Per Olov Enquist (kirjanikunimena sageli P. O. Enquist; 23. september 1934 Hjoggböle – 25. aprill 2020 Vaxholm) oli rootsi kirjanik.
Teguri tänav

Teguri tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas.
Tänav saab alguse Võru tänavalt, seejärel ristub vasakult Bengt Gottfried Forseliuse tänavaga ja risti Tähe tänavaga ning lõpeb Turu tänaval. Teguri tänava pikkus on umbes 1340 meetrit.
Ajalugu.
Teguri tänav 6 tegutses Tartu Klaasivabrik.
Teguri tänav 26/28 tegutses enne teist maailmasõda "Estico" kammivabrik. Albert Laretei "Tartu Kammivabrik" alustas kammide tootmist veiste naturaalsetest sarvedest, hiljem juba kunstsarvest 1918. aastal. 1927.-1928. aastal ostis Saksa tööstur Herbert Blumenthal Albert Laretei asutatud kammivabriku ja Peeter Munna 1923. aastal loodud kammitööstused Tartus ja ühendas need. 1930. aastal "Tartu Kammivabrik" vahetas nime "Eesti Comb Factory", lühendatult "Estico". 1940. aastal ettevõte, Tartu Kammivabrik „Estika", Teguri 1 natsionaliseeriti.
1972. aastal nimetati „Tartu Kammivabrik” - „Tartu Plastmasstoodete Katsetehaseks”. Tartu Plastmasstoodete Katsetehase järeltulija on AS „Estiko”. Teguri 26 asub Kammivabriku klubi ja Tartu Kammivabriku sündmuskeskus.
Jevgeni Vutšetitš

Jevgeni Viktorovitš Vutšetitš (vene keeles "Евгений Викторович Вучетич"; 28. detsember 1908 Jekaterinoslav – 12. aprill 1974 Moskva) oli vene skulptor.
Tema sotsialistlikku realismi esindavad skulptuurid kujutasid eelkõige kangelaslikkust.
Jänese tänav

Jänese tänav ("Hasenstraße") on tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas.
Ta algab Narva maanteelt, kulgeb kagusse ja lõpeb Kasarmu tänaval. Jänese tänav ristub Tuule, Mäe ja Roosi tänavaga.
Roosi ja Jänese tänava ristis asub Tartu Juudi kalmistu.
Jänese tänav on 570 meetri pikkune.
Sassi tänav

Sassi tänav on tänav Tartus Karlovas.
See algab Rebase tänavalt, kulgeb lõunasse, ristub Kuu ja Vaba tänavaga ning lõpeb Sõbra tänaval. Tänav on 360 meetrit pikk. 
Tänav oli kuni Sõpruse silla ehitamiseni aastatel 1977–1981 osa toonasest Nõukogude tänavast (varem Aleksandri tänav), sild poolitas tänava kaheks. 1991.aastal nimetati tänav Sassi tänavaks.
Rebase tänav

Rebase tänav on tänav Tartus Karlovas.
Ta saab alguse Kalevi tänavalt ja kulgeb kuni Emajõeni, kus ta lõpeb.
Rebase tänavaga ristuvad Raua, Nõva, Turu, Sassi ja Siili tänav.
Tänava pikkus on 0,8 km.
August Kitzbergi tänav

August Kitzbergi tänav on tänav Tartus.
See on umbes 80 meetri pikkune umbtänav, mis algab Eha tänavalt, kulgeb paralleelselt Tähe tänavaga ja suundub Pargi tänava poole. Tänav on saanud omale nime kirjaniku August Kitzbergi järgi, kes 1912–1927 aastatel elas seal. Sellel ajal oli tänava nimeks Kevade.
Kirsi tänav

Kirsi tänav on tänav mitmetes Eesti asulas:
Rahu tänav (Paide)

Rahu tänav on tänav Paides.
Tänaval on 41 hoonet.
Rahu tänav algab Tiigi tänavalt, ristub Kase, Looduse, Nooruse, Tuleviku ja Nurme tänavaga.
Eesti romaanivara

"Eesti romaanivara" on kirjastuse Eesti Raamat raamatusari, milles on alates 1982. aastast ilmunud paljude eesti kirjandusklassikute romaanide kordustrükid.