tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Charles Nicholl

Charles Nicholl (sündinud 1950) on Briti ajakirjanik, kirjanik ja dokumentalist.
Ta on spetsialiseerunud ajaloo, bioloogia, kirjanduse uurimisele, Royal Society Literature liige.
Elulugu.
Pärast kooli lõpetamist õppis Charles Cambridge'i Ülikooli King's Kolledžis. Töötas algul Londonis inglise keele õpetajana, seejärel ajakirjanikuna.
Tema huviorbiidis on Arthur Rimbaud, Leonardo da Vinci, William Shakespeare.
1980. aastal ilmus tema esimene raamat "Keemiline Teater: alkeemilise raamatu kontsert", 1984. aastal andis ta välja teise raamatu, mis oli Tomas Nashi elulugu "Tomas Nash: uudiste karikas" ja 1985. aastal kirjutas ta raamatu "Puuviljadest loss", mis oli tema jutt reisimisest Colombiasse.
Peale selle huvitas teda väga Marloo teooria, mis ühes oma osas räägib sellest, et Shakespeare'i ja Marloo surm oli võltsitud. Mõeldes sellest kirjutas ta raamatu "Kättemaks: Kristofer Marloo surm", mille eest sai 1992. aastal preemia.
Raamat "Kaardi looja" räägib Walter Raleigh' ekspeditsioonist Lõuna-Ameerikasse. Pärast tööaastaid kirjutas ta Leonardo da Vinci eluloost raamatu, mis oli tõlgitud vene ja saksa keelde.
Nicholl peab loenguid Inglismaal, Itaalias ja USA-s, ta on teinud paar filmi Briti televisioonile.
1997. aastast elab koos naise ja nelja lapsega Itaalias.
Neuratelia salmelai

Neuratelia salmelai on kahetiivaliste seltsi sääseliik. 
Holotüüp. 1♂, Eesti, Palupõhja, Kaha (ME 57), 58°25'54,68"N, 026°14'28,90"E. 
Termin.
Liiginimi on nimetatud Dr Jukka Salmela auks.
Lev Leštšenko

Lev Leštšenko (vene Лев Валерианович Лещенко; sündinud 1. veebruaril 1942 Moskvas) on vene laulja, muusikapedagoog ja produtsent.
Keskkooli lõpetamise järel tahtis Lev Leštšenko astuda teatrikooli, kuid see ei õnnestunud. Aastatel 1959–1960 töötas ta Moskva Suures Teatris lavatöölisena, 1960–1961 lukksepana mõõteriistade tehases. Seejärel kutsuti ta tegevteenistusse Nõukogude armeesse, aega teenis ta tankivägedes Saksa DV-s. 
1964. aasta septembris võeti ta vastu Riiklikku Teatrikunsti Instituuti. Juba teisel kursusel 1966. aastal sai temast Moskva Operetiteatri artist. 1970. aasta veebruaris sai ta Nõukogude Liidu Televisiooni- ja raadiokomitee artistiks. 1975. aastal sai kuulsaks tolle aja kohta ebakonventsionaalse laulu "Võidupäev" esitajana. 
1980. aastal esitas Moskva olümpiamängude lõputseremoonial Aleksandra Pahmutova laulu "Nägemiseni, Moskva!". 
1990. aastal asutas Lev Leštšenko estraaditeatri "Музыкальное агентство" ('muusikaagentuur'), mis tegutseb alates 1992. aastast riikliku teatrina. 
2001. aastal ilmus Lev Leštšenko mälestusteraamat "Апология памяти" ("Mälu apoloogia"). 
Toetab Putini režiimi ja Venemaa sõda Ukraina vastu. On loetletud ohuks Ukraina riigi julgeolekule.
Arthur Balfour

Arthur James Balfour (25. juuli 1848 – 19. märts 1930) oli Suurbritannia riigimees ja aastatel 1902–1905 Suurbritannia peaminister. 
Teda tuntakse ka Balfouri deklaratsiooni väljaandjana, millega ta andis sionistliku liikumise esindajale lord Rotschildile Palestiinas maad sionistliku rahvusliku kodukoha rajamiseks. 
29. aprillil 1925 anti talle Eesti I liigi 3. järgu Vabadusrist.
Carolin Kebekus

Carolin Kebekus (sündinud 9. mail 1980 Bergisch Gladbachis) on saksa näitleja, laulja ja koomik.
2006. aastal kogus Carolin Kebekus populaarsust telejaama RTL Televisioni komöödiasaates ansambli Tokio Hotel laulja Bill Kaulitzi parodeerimisega.
David Beatty

David Beatty (17. jaanuar 1871 – 11. märts 1936) oli Suurbritannia mereväelane (admiral). Aastatel 1919–1927 oli ta Suurbritannia Admiraliteedi esimene merelord ("First Sea Lord").
26. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk.
Wesley Clark

Wesley Kanne Clark (sündinud 23. detsembril 1944 Chicagos USAs) on endine USA sõjaväelane (kindral) ja poliitik.
Aastatel 1997–2000 oli ta NATO Euroopa vägede (Supreme Allied Commander Europe (SACEUR)) ülemjuhataja. 
Ta oli 2004. aastal USA Demokraatliku Partei presidendikandidaat.
13. aprillil 2000 annetas president Lennart Meri talle Eesti Kotkaristi I klassi teenetemärgi.
Jan Kott

Jan Kott (27. oktoober 1914 Varssavi – 23. detsember 2001 Santa Monica) oli Poola poliitaktivist, kriitik ja teatriteoreetik. 
1957. aastal astus ta Poola Ühendatud Töölisparteist välja ja 1965. aastal kolis Ameerika Ühendriikidesse.
Ta sündis juudi peres, kuid viieaastaselt ristiti katoliku kirikus.
Georges Clemenceau

Georges Benjamin Clemenceau (28. september 1841 Mouilleron-en-Pareds – 24. november 1929 Pariis) oli Prantsusmaa riigitegelane, ajakirjanik ja apteeker. Ta oli 1906–1909 ning 1917–1920 Prantsusmaa peaminister.
1918. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.
Pariisi rahukonverentsil oli ta koos Ameerika Ühendriikide president Woodrow Wilsoni ja Suurbritannia peaminister David Lloyd George'ga üks "suurest kolmikust", kelle nõudmiseid arvestati kõige rohkem. Clemenceau tahtis Saksamaad karistada väga karmilt esimeses maailmasõjas Prantsusmaale sissetungi eest, ning Saksamaad nõrgestada tunduvalt, et Prantsusmaale enam kunagi sisse ei tungitaks, tema arvamus oli, et on "20 miljonit sakslast liiga palju"; samas kui Wilson tahtis õiglast rahu ja Lloyd George tahtis ka Saksamaad karistada, kuid mitte kättemaksu - olles Clemenceau ja Wilsoni vahel. Clemenceau aga leidis, et mõlemal riigil oli eelis Prantsusmaa ees: "Ameerika on kaugel, ookeaniga kaitstud, ning isegi Napoleon ei suutnud Inglismaad vallutada. Teie olete mõlemad kaitstud, meie ei ole."
29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi III liigi I järk.
Harald Uibo

Harald Uibo (9. märts 1920 Valgjärve vald – 24. jaanuar 2002) oli eesti koorijuht ja pedagoog.
Elu ja õpingud.
Harald Uibo muusikahuvi ilmnes varakult. Ta mängis Valgjärve puhkpilliorkestris ja 1933. aasta laulupeol oli ta noorimaid osalejaid pillimeeste koondorkestris. 1941. aastal lahkus ta salaja kodust Valgjärvel, et Tallinnas edasi õppida, kuid raudteejaamas kohtus juhuslikult isaga, kes ka siiski nõusse jäi, et minna ja õppida on vaja. Esialgu oli ainult unistus, kuid 5 aastat muusikakooli sai edukalt läbi ja 1954. aastal lõpetas H. Uibo ka Tallinna Riikliku Konservatooriumi Gustav Ernesaksa koorijuhtimisklassis.
Töö.
Vastavalt oma aastakäigule (sõjaväkke mobiliseerimine sünniaasta järgi, vastavalt Nõukogude või Saksa armeesse) oli H. Uibo sõjas, algul Punaarmees, siis riiklike kunstiansamblite koosseisus Jaroslavlis, kust algas tee RAMi lauljana, abidirigendina ja alates 1956. aastast dirigendina. 
1964. aastal siirdus Harald Uibo pedagoogilisele tööle, algul Tallinna Pedagoogilisse Instituuti, hiljem Tallinna Riiklikku Konservatooriumi. Dirigeerimist on tema juures õppinud üle 50 eesti muusikaõpetaja. 
Alates 1981. aastast oli H. Uibo professor.
Harald Uibo juhatas paljusid isetegevuskoore. Neist mitu on tema enda asutatud: Tööstuskooli nr. 2 meeskoor (1952–58), Kutsehariduse Peavalitsuse meeskoor (1956–60), Tallinna Pedagoogilise Instituudi meeskoor ja segakoor (1955–62), mis kõik kiiresti kõrgtasemele jõudsid ja üleliidulisi konkursse võitsid. H. Uibo juhatas ka paljusid teisi koore, teiste seas ka Tallinna Polütehnilise Instituudi akadeemilist meeskoori (1962–71). 
1970. aastal asutas ta Eesti Õpetajate Meeskoori, mida juhatas pikka aega ja mis jäi tema viimaseks kooriks. H. Uibo meenutas, et tööd oli juba nii palju, et ta ei oleks sugugi tahtnud üht koori juurde saada, aga mehed kutsusid väga järjekindlalt ja siis ta jäi nõusse, et ühe korra tuleb. Ning jäigi. 
H. Uibo oli pikka aega seotud üldlaulupidude liikumisega. 1955–1980 oli ta meeskooride üldjuht ning dirigendipuldis mitmetel üliõpilaslaulupidudel ja rajoonilaulupäevadel. Ta on juhatanud meeskooride sektsiooni ja olnud selle liige. On loonud meeskoorilaule ja koostanud koorikogumikke. 
1978. aastal anti Harald Uibole Eesti NSV rahvakunstniku aunimetus.
Harald Uibo on maetud Metsakalmistule.
The Final Frontier

"The Final Frontier" on Iron Maideni viieteistkümnes stuudioalbum. Albumi andis 2010. aasta augustis välja plaadifirma EMI. 
See on neljas Iron Maideni album pärast albumeid "The Number of the Beast" (1982), "Seventh Son of a Seventh Son" (1988) ja "Fear of the Dark" (1992), mis jõudis Briti plaadimüügitabelis esikohale. Album on edukaim Iron Maideni album USA-s, olles Billboardi edetabelis neljas. Albumi ainus singel "El Dorado" avaldati bändi veebilehel tasuta allalaadimiseks ja selle laulu eest pälviti Grammy auhind kategoorias "Best Metal Performance". 
Albumi promoturnee kandis pealkirja "The Final Frontier World Tour". Turnee materjalide põhjal anti 2012. aasta märtsis välja kontsertalbum ja DVD "En Vivo!". Enne selle albumi avaldamist pakkus bändi asutaja ja bassimängija Steve Harris välja oletuse, et Iron Maiden avaldab kokku 15 stuudioalbumit. Albumi pealkiri põhjustas arvamuse, et album jääbki bändi viimaseks. Samas Harris ise ütles, et kui bändi liikmetel kõigil on tahtmist teha veel üks album, siis oleks kahju nii bändil kui ka fännidel, kui nad seda ei teeks. 2015. aastal andiski bänd välja stuudioalbumi "The Book of Souls".
Iraida Tšubenko

Iraida Tšubenko (Ираида Чубенко, sündinud 30. novembril 1955) on Eesti finantsist ja omavalitsustegelane.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Ta on töötanud Ühispanga Narva kontori juhatajana, pärast seda Kreenholmi siseauditi osakonna juhatajana.
Aastatel 2013–2016 oli ta Narva-Jõesuu linnapea.
Manilus

Manilus (ka manihheism; Mani kirik) on õpetus, et maailma valitseb hea ja kurja jõudude tasakaal, mitte aga üks täiuslik olend. Manilus oli Mani (u 216–276) katse luua maailmausundit (ehk "universaalreligiooni") zoroastrismi, platonismi, kristluse, budismi ja gnostitsismi osadest. Kosmos jaotati zoroastrismi ja platonismi eeskujul kaheks eraldi asuvaks tegelikkuseks: valgusemaailm ja pimedusemaailm. Aineline maailm, milles inimesed elavad, koosnes Mani arvates mõlemast poolest. Maniluse kõrgaeg oli 3.-5. sajandil.
Mani hakkas prohvetlikku õpetust levitama peale 242. aastat. Pärast Mani surma ja tema poolehoidjate vaenamist levis manilus Iraanist Kogu Lähis-Idasse ja Rooma impeeriumis (Hispaaniani). Manilus levis Iraani, Egiptuse ja Süüria kaudu Prantsusmaale ja Balkani maadesse ning Hiinasse. Kristlik kirik võitles (eesotsas Augustinusega) maniluse vastu kuni 7. sajandini.
Manilus oli riigiusundiks uiguuride riigis. Hiinas keelustati manilus umbes 1374. aastal. Kalifaadis salliti manilasi kuni 9. sajandini. 9. ja 10. sajandil algas ka Kalifaadis manilaste hävitamine. Manilaste jäänused Aasias hävitasid mongolite vallutused.
Euroopas lähtusid manilusest paulikaanid, bogomiilid ja katarid.
Manilus oli kahesusõpetus (dualism), valguse ja pimeduse, keha ja vaimu, headuse ja kurjuse vastandamine. Mani kahesusõpetuse kohaselt vastandub kuri heale algusest peale. „Juba algusest peale seisavad üksteise vastas jumal ja saatan, valgus ja pimedus, hing ja aine ("hylê)". Kurjusel polnud sealjuures olemust (s.t isikulist kurjust või nn "Saatanat" pole olemas). Viimast arusaama kasutas ka Augustinus teoses "Pihtimused".
Mani kiriku liikmed jagunesid kahte rühma: „valituteks“ ehk „täiuslikeks“ ja „kuulajateks“. „Täiuslikud“ olid vaimulik eliit, nad allusid rangele askeesile (taimetoitlus ja abielutus).
Koguduse lihtliikmed („kuulajad“) pidasid oma tööga „valituid“ ülal ja nad ei pidanud askeetlikult elama. Valitud said päästetud, aga kuulajad said kõrgema taassünni õiguse (st. tasuks elu jooksul tehtud heade tegude eest võisid nad järgmisesse ellu sündida „valitutena“ ning siis saada päästetud).
Mani ihuvaenulikkus oli vastavuses hilisantiikaja kristlaste elutundega.
Antiphon

Antiphon ehk Sofist Antiphon (Ἀντιφῶν ὁ Ῥαμνούσιος) (umbes 480 eKr – umbes 410 eKr) oli vanakreeka sofist. Allikate vähesuse tõttu on ebaselge, kas sofist Antiphon on sama isik kui samal ajal Atikas tegutsenud kõnemees Rhamnose Antiphon.
Antiphoni arvatavad teosed „Tõest”, „Üksmeelest” ja „Poliitik” on sofistidele omaseid teemasid käsitlevad. Samas omistatakse talle ka eripärane teos „Unenägude tõlgendamisest”.
Margit Peil

Margit Peil (aastani 1986 Margit Tamm; 4. veebruar 1964 Pärnu – 6. aprill 2015) oli eesti muusikateadlane ja -tegelane.
Ta lõpetas 1979. aastal Jõgeva Lastemuusikakooli (Gerda Heinmaa õpilasena). 1983. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli (Helju Aguri õpilasena) ja 1989. aastal muusikateaduse erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi; tema lõputöö oli "Schützi vaimulikud suurteosed ja saksa protestantliku muusikaesteetika kujunemine" (juhendaja Toomas Siitan).
Ta töötas aastatel 1988–1990 Tartu II Muusikakoolis klaveri- ja teoreetiliste ainete õpetajana. 
Aastatel 1990–2002 töötas ta Eesti Raadios Klassikaraadio vastutava muusikatoimetajana, 2002–2006 Kultuuriministeeriumis muusikanõuniku ning 2007. aastast Tallinna Ülikoolis teadus- ja arendusosakonna teadusreferendina.
Basiiliku ürt

Basiiliku ürt, ka basiiliku lehed ("basilici herba," "herba basilici," "basilici folium"), on peamiselt vürtsbasiilikult korjatud ja töödeldud maapealsed osad (lehed ja varred), mida kasutatakse mitmesugustel eesmärkidel ning valmistusviisidel nii tööstuses kui ka kodumajapidamises. Kulinaarmaailmas on basiilik kasutusel maitsetaimena, rahvameditsiinis ravimtaime ja droogina. 
Vürtsbasiiliku toimega sarnaseks peetakse ka püha basiiliku ("Ocimum tenuiflorum") ja väikese basiiliku ("Ocimum minimum") ürti.
Maitsetaimena.
Värskeid ja kuivatatud rohelisi taimeosi kasutatakse vürtsika maitseainena liha- ja kalatoitudes, jookide, magustoitude, kastmete ja marinaadide maitsestamiseks. Kombinatsioon rosmariinist, salveist ja basiilikust on hea valik salatite, köögiviljasuppide ja pastakastmete jaoks. 
Vürtsbasiilikut säilitatakse kuivatatult või külmutatult, lisaks saab värskete lehtedega maitsestada toiduõli ja veiniäädikat.
Rahvameditsiinis.
Kuivatatud lehtedest teed on sajandeid kasutatud vereloome tugevdamiseks ning ka seedeprobleemide ja maokrampide puhul. Kurguvalu korral kasutatakse basiilikuteed kuristamiseks. Vahemere-äärsetes maades on basiilikut kasutatud peamiselt seedimise edendamiseks, spasmide leevendamiseks ja vannivette lisatult ergutamiseks. Basiilikut võib tänapäeval leida hingamisteede haiguste ravimiseks mõeldud mikstuuride ja siirupite koostises, kosmeetika ja parfüümide tootmisel asendab basiiliku eeterlik õli populaarset reseedalõhna.
Droogil on mikroobi- ja põletikuvastane toime. See toimib rahustavalt, kõhupuhitustevastaselt ja spasme lõõgastavalt.
Vesitõmmist (basiilikutee) kasutatakse seespidiselt eritus- ja seedeelundite põletiku leevendamiseks ja seda on soovitatud ka külmetushaigusest tulenevate nähtuste, nagu palavik, nohu ja köha, pehmendamiseks.
Kuivatatud droogi veeauruga destilleerides saadakse basiiliku eeterlik õli ("Basilici aetherolum", "Ocimi aetherolum").
Toime.
Basiilik sisaldab nii vähki inhibeerivaid kui ka põhjustavaid aineid. Näiteks on loomkatsed näidanud, et basiiliku eeterlikus õlis sisalduv estragool võib keha sees muutuda mürgiseks ja pärilikkust muutvaks aineks, põhjustades eriti maksavähki.
Raseduse ja lapse rinnaga toitmise ajal ei tohiks basiilikusaadusi suurtes kogustes tarbida. Väikelastele ei soovitata basiilikut manustada.
Biokeemiline koostis.
Kuivatatud basiilik sisaldab vitamiine C, B6, B12, A, E ja D.
Agostino Depretis

Agostino Depretis (13. jaanuar 1813 Stradella – 29. juuli 1887 Stradella) oli Itaalia poliitik. Ta oli aastatel 1876–1878, 1878–1879 ja 1881–1887 Itaalia peaminister.
Laula mu laulu

"Laula mu laulu" on Hollandi teleproduktsioonifirma Netherlands FTV Productions B.V. saateformaadil "Parimad lauljad" põhinev sarisaade, mille hooajad 1-4 olid aastatel 2014-2015 Kanal 2 eetris ning 5. hooaeg algas Telia Inspira kanalis aprillis 2022.
Saates esitavad tuntud artistid üksteise laule. Hooajad 1-4 salvestati Laitse Graniitvillas, 5. hooaja tegevus toimub Kernu mõisakompleksis. Saate produtsendid on Olavi Paide ja Kaupo Karelson.
Uued kaverid said rahva seas populaarseks. Raadios Elmar jõudis Eda-Ines Etti esituses Jaagup Kreemi "Torm" "Elmari aastalaulus 2014" esikohale, paljud teised esitused püsisid kõrgetel kohtadel iganädalases saates "Elmari TOP 10".
Hooajad.
5. hooaeg, kevad 2022.
Saates osalevad Tanja Mihhailova-Saar, Elina Born, Kadri Voorand, Jüri Pootsmann, Mihkel Raud, Sven Lõhmus ja Põhja-Korea (5MIINUST). Helilooja eriepisoodis teeb kaasa ka Rein Rannap.
Armando Diaz

Armando Vittorio Diaz (5. detsember 1861 – 29. veebruar 1928) oli Itaalia sõjaväelane (marssal).
Ta juhtis Itaalia vägesid Esimese maailmasõja lõpus 1917–1918.
29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk.
Ferdinand Foch

Ferdinand Foch (2. oktoober 1851 – 20. märts 1929) oli Prantsusmaa kindral, Prantsusmaa, Suurbritannia ja Poola marssal, sõjateoreetik ja Esimeses maailmasõjas liitlasvägede (Antandi) ülemjuhataja.
Tema üks kuulsamaid tsitaate oli "See pole rahu, see on 20-aastane vaherahu.", mille ta lausus Versailles' rahulepingu kohta. Tema sõnad olid prohvetlikud, sest II maailmasõda algas 20 aastat ja 64 päeva pärast lepingu sõlmimist.
1918. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.
29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk.
Portus Cale

Portus Cale oli muistne sadamalinn Portugali põhjaosas kaasaegse Porto linna lähistel.
See rajati keltide asulana Douro jõe suudmesse. Algselt oli asula nimi Cale ja seda on peetud enamasti etnonüümiks, mis on tuletatud seda piirkonda asustanud keldi hõimu ("Callaici") nimest.
Rooma kindral Decimus Junius Brutus Callaicus vallutas piirkonna aastal 136 eKr ja rajas keltide asula asemele rooma linna, mis sai nimeks Portus Cale ('Cale sadam').
Tänapäeval on see muistne linn oluline eelkõige seetõttu, et andis hiljem nime Douro ja Minho jõe vahelisele alale ning seejärel kogu Portugali riigile (Portus Cale -&gt; Portucale -&gt; Portugale -&gt; Portugal).
Leóni kuningriik

Leóni kuningriik oli riik Pürenee poolsaare loodeosas.
Leóni kuningriik loodi 910. aastal, kui kuningas Alfonso III jagas Astuuria kuningriigi oma kolme poja vahel. 
Leóni alad päris tema vanim poeg García, kes valitses aastatel 910–914. Leóni kuningriigiks hakati seda nimetama tema venna Ordoño valitsusajal (914–924), mil kuningriigi pealinn viidi üle Leóni linna.
Aastal 924 Leóni kuningriik, Galicia kuningriik ja Astuuria kuningriik taasühendati. Nüüd hakati seda pealinna Leóni järgi nimetama Leóni kuningriigiks.
1085. aastal vallutas Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso IV moslemitelt Toledo, mis sai aastateks 1087–1561 Kastiilia ja Leóni kuningate residentsiks.
1086. aasta Sagrajase lahingu kaotas Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso IV moslemi Almoraviidide kaliifi Youssef ibn Tachfine vägedele ning rekonkista edenemine pidurdus. Berberi Almoraviidide dünastia, valitses Marokos, Mauritaanias, Lääne-Alžeerias ja Hispaanias (al-Andalus).
1095. aastal moodustati kuningriigi koosseisus Portugali krahvkond Ibeeria poolsaare läänerannikul, mis alates 12. sajandi algusest valitses ennast sisuliselt Leóni kuningatest sõltumatult ja eraldus 1139. aastal ametlikult Portugali kuningriigina.
1195. aastal kaotas Alfonso VIII Alarcose lahingu Almohaadide kaliifi Abu Yusuf Yaqub al-Mansuri vägedele.
1212. aastal võitsid Kastiilia, Leóni, Aragóni kuningriigi, Navarra kuningriigi väed Alfonso VIII juhtimisel Las Navas de Tolosa lahingus Almohaadide vägesid.
Leóni kuningriigi iseseisva eksistentsi lõpuks loetakse 1230. aastat, mil kuningriigi vallutas Kastiilia kuningas Fernando III ja liitis selle oma kroonivaldustega. Ametlikult kahte riiki ei ühendatud ja León moodustas Kastiiliaga personaaluniooni, kuid võimukeskuseks kujunes Kastiilia.
Rudolf Bultmann

Rudolf Bultmann (20. august 1884 Wiefelstede – 30. juuli 1976 Marburg) oli saksa teoloog ja Uue Testamendi professor, kes tõlgendas kristliku usundit eksistentsialistlikku filosoofiaga. Ta sai tuntuks Uue Testamendi demütologiseerimise programmi kasutusele võtmisega. Tema vaated võeti kasutusele süstemaatilises usuteaduses ja filosoofias.
Demütologiseerimise mõiste tähendab kristluse vabastamist üleloomulikest "müütidest". Alates 1940. aastast keskendusid Bultmanni teoloogilised tööd oma Piibli eksistentsiaalse tõlgenduse arusaadavaks muutmisele laiale lugejaskonnale. Selle eesmärgi täitmiseks sõnastas ta kirjas "Neues Testament und Mythologie" (1941) Uue Testamendi sõnumi demütologiseerimise vajaduse. Ta väidab, et Uues Testamendis on mütoloogiline maailmapilt, mis vajaks asendamist teadusliku maailmavaatega:
Marburgis teoloogiat õppides olid R. Bultmanni õpetajad Wilhelm Herrmann, Johannes Wess ja Wilhelm Heitmüller religiooniloolisest koolkonnast. Alates aastast 1922 kuulus ta "dialektiliste" teoloogide ringi, kes pärinesid alates 1918. aastast liberaalteoloogide hulgast. Marburgis kohtus ta ka eksistentsiaalfilosoof Martin Heideggeriga. Ta oli professor Breslau (1916–1920), Gießeni (1920–1921) ja Marburgi (1921–1951) ülikoolides.
Douglas Haig

Douglas Haig, esimene krahv Haig (19. juuni 1861 – 29. jaanuar 1928) oli Suurbritannia sõjaväelane ja hilisem feldmarssal. Ta oli Esimeses maailmasõjas (detsembrist 1915) Briti ekspeditsioonivägede (British Expeditionary Force (BEF)) ülemjuhataja. Samuti juhtis ta Briti vägesid näiteks Somme'i lahingus ja Kolmandas Ypres'i lahingus.
29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk.
Gottfried Ploucquet

Gottfried Ploucquet (25. august 1716 Stuttgart – 13. september 1790 Tübingen) oli Saksa filosoof ja loogik, üks tuntumaid loogika ja metafüüsika õpetajaid 18. sajandil.
Ploucquet sündis pagulaste-hugenottide peres 1716. aastal. Pärast teoloogia õppimist töötas ta koduõpetaja ja preestrina. 
1750. aastal asus ta tööle loogika- ja metafüüsikaprofessorina Tübingeni ülikoolis ja oli selles ametis 1790. aastani. 
Ploucquet suri insuldi tagajärjel 1790. aastal.
Oma elu jooksul kirjutas Ploucquet mitu sellist artiklit, mis on mõjutanud tänapäevase loogika arusaamu.
Józef Haller

Józef Haller von Hallenburg (13. august 1873 Jurczyce – 4. juuni 1963 London) oli Poola sõjaväelane (kindral).
Ta sündis aastal 1873 Jurczyces (asub Krakówi maakonnas Väike-Poola vojevoodkonnas)
Ta juhatas Esimeses maailmasõjas mitmeid väeüksusi.
2. juunil 1922 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi II järk.
Isiklikku.
Tema onupoeg oli Poola poliitik ja sõjaväelane Stanisław Haller de Hallenburg.
Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Kogudus Tallinnas

Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Kogudus Tallinnas (ka Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolme Käe Jumalaema Kogudus Tallinnas) on Tallinna vanalinnas aadressil Laboratooriumi tänav 22 tegutsev Ukraina Kreekakatoliku Kiriku kogudus.
Kogudust teenib preester Roman Kikh.
Ajalugu.
Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Tallinna kogudus asutati 1991. aastal Kiievi-Galiitsia metropoliidi Volodõmõr Sternjuki õnnistusel.
1994. aastal rentis kogudus Eesti Evangeelselt Luterlikult Kirikult kabeli koos lähialaga Tallinna vanalinnas. 1998. aastal ostis kogudus selle maa-ala välja. Vahepealse aja jooksul remonditi kabel ja võeti kasutusele kirikuruumina. 1997. aasta lõpus kirik hävis tulekahjus, tahtliku süütamise asjas algatati kriminaalasi. 14. oktoobril 2000 pühitseti taastatud kirik  Kolmekäelise Jumalaema auks. Pühitsemise viis läbi Ukraina Kreekakatoliku Kiriku peapiiskop Ljubomõr Guzar. Kiriku ikonostaasi maalis Lvivi kunstnik Petro Gumenjuk, interjööri kujundas ja teostas koos abilistega Anatoli Ljutjuk.
Karl Lennart Oesch

Karl Lennart Oesch (8. august 1892 – 28. märts 1978) oli Soome sõjaväelane (kindralleitnant), poliitik.
Teise maailmasõja ajal oli ta Soome sõjaväe kindralstaabi ülem.
4. augustil 1932 anti talle Eesti Kotkaristi teenetemärk.
Aafrika aaloe

Aafrika aaloe ("Aloe africana") on Lõuna-Aafrika Vabariigi Ida-Kapimaa provintsist pärit puittaim aaloe perekonnast.
Nomenklatuur, taksonoomia ja süstemaatika.
Liigi esmakirjeldaja on Philip Miller. 
Aafrika aaloe liigitatakse tänapäeval asparilaadsete seltsi heinpuuliste sugukonna tooneliilialiste alamsugukonda. 
Liigiepiteet "africana" viitab selle liigi kasvukohale – Aafrikale. 
Sünonüümid on "Pachidendron africanum" (Mill.) Haw. (1821), "Aloe perfoliata" var. "β" , "Aloe perfoliata" var. "africana" ," Aloe pseudoafricana" , "Aloe africana" var. "angustior" , "Aloe africana" var. "latifolia" , "Aloe angustifolia" , "Pachidendron angustifolium" , "Pachidendron africanum" var. "'angustum" , "Pachidendron africanum" var. "latum" ja "Aloe bolusii" .
Kodumaa Hoiu-Laenuühistu

Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu on 2014. aastal asutatud ning 14.01.2015 Äriregistrisse kantud finantseerimisasutus . Ühistu õiguslikuks vormiks on tulundusühistu. Lisaks peakontorile Tallinnas on ühistul ka üle-eestiline liikmete aktiivne võrgustik. Ühistu tegevuspiirkond on Eesti Vabariik.
Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu on ühistuline finantseerimisasutus. Hoiu-laenuühistu omanikud on ühistu kliendid, kes määravad ühistu tegevussuuna ning kel on õigus teenuste tarbimisel proportsionaalsele osale jaotatavast kasumist.
Kodumaa Kapitali Hoiu-Laenuühistu eesmärgiks on toetada ja soodustada oma liikmete majanduslikke huve ühistegevuse kaudu liikmetele teenuste osutamisega. 
Tegevus.
Alates 2015. aastast pakub Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu tähtajalise ja kogumishoiuse teenust ning laenuteenust.
Liikmeks saamine.
Hoiu-laenuühistu liikmeks võib astuda (vastavalt hoiu-laenuühistu seadus § 17 lg 1):
1. füüsiline isik, kes on Eesti resident; 2. eraõiguslik juriidiline isik, kes on registreeritud hoiu-laenuühistu tegevuspiirkonnas ehk Eestis ja kes on Eesti resident.
Ühistu liikmeks ei või astuda riik ja kohaliku omavalitsuse üksused.
Grana Padano

Grana Padano on üks populaarsemaid Itaalia juustusorte. Juustu nimi tuleneb juustu omapärasele teralisele struktuurile viitavast nimisõnast "grana" ("tera") ja Po madalikule (itaalia keeles "Pianura Padana") viitavast adjektiivist "Padano". Grana Padano juustul on alates aastast 1996 Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetus (PDO, "protected designation of origin"). Aastast 1955 on juustul Itaalia "Denominazione di Origine Controllata" klassifikatsioonitähis.
Ajalugu.
Grana Padano on üks maailma esimesi kõvasid juustusid, mille valmistamisele panid ligikaudu 900 aastat tagasi aluse aastal 1135 Milano lähedal rajatud Chiaravalle'i kloostri tsistertslastest mungad, kes kasutasid laagerdunud juustu kui viisi liigse piima säilitamiseks. Juba aastaks 1477 peeti seda üheks kõige kuulsamaks Itaaliast pärinevaks juustuks. Grana Padano võib säilida pikka aega ilma riknemata, mõnikord laagerdudes kuni kaks aastat. Juustu valmistatakse sarnasel viisil kui Emilia-Romagna piirkonna Parmigiano-Reggiano juustu, kuid seda palju suuremal territooriumil ja lähtuvalt erinevatest regulatsioonidest ja järelevalvest. Teisi "grana" juuste valmistatakse Lombardias, Piemontes, Trento provintsis ja Venetos.
Tootmisprotsess.
Sarnaselt Parmigiano-Reggianoga on Grana Padano keskmise rasvasusega kõva juust, mida valmistatakse ja laagerdatakse aeglaselt. Seda vähemalt 9 kuud, misjärel põletatakse juustule kvaliteeditestide läbimise järel Grana Padano tootemärk. Lehmi lüpstakse kaks korda päevas; saadud piim jäetakse seisma ja seejärel osaliselt kooritakse. Õhtul lüpstud piima kooritakse, et kõrvaldada koorekiht ja segatakse seejärel hommikuse värske piimaga. See osaliselt kooritud piim pannakse vaskkateldesse ja kalgendatakse. Selle tulemuseks olevat juustumassi lõigatakse, et saada riisitera suurused juustule iseloomulikku tekstuuri andvad terakesed ja mass kuumutatakse temperatuurini 53–56 °C.
Grana Padanot toodetakse aasta läbi ja selle kvaliteet võib erineda nii hooajati kui ka aastati. Kuigi tegemist on Parmigiano-Reggianoga sarnaneva juustuga, on nooremad Grana Padano juustud vähem muredamad ning pehmema ja vähem kompleksse maitsega kui nende mainitud kauem laagerdunud "sugulane".
Iseloomustus.
Grana Padano juustu ratas on silinderja kujuga ja sellel on kergelt kumerad või peaaegu sirged küljed ja lamedad pealisküljed. Selle läbimõõt on 35–45 cm ja juusturatas on 15–18 cm kõrgune. Ühe kera kaal jääb 24 ja 40 kilogrammi vahele. Õhuke koorik on valge või õlekollane.
Grana Padano juustu müüakse kolmes küpsusastmes:
Grana Padano juust sisaldab nn juustukristalle ehk poolkõvasid kuni sõmeraid kristaljaid täppe, mis koosnevad vähemalt osaliselt aminohappest türosiinist.
Piirkonnad.
Olulisemad piirkonnad, kus Grana Padano juustu toodetakse:
Lisaks neile peamistele keskustele on Grana Padano tootmine lubatud veel järgmistes kohtades:
2014. aasta Family Circle Cup

42. Family Circle Cup oli 2014. aasta WTA sarja kuulunud naiste tennisevõistlus, mis toimus 31. märtsist kuni 6. aprillini. Võistlus toimus Ameerika Ühendriikides Lõuna-Carolinas Charlestonis. Auhinnafond on 710 000 USA dollarit.
2013. aasta võitjad olid üksikmängus Serena Williams ning paarismängus Kristina Mladenovic ja Lucie Šafářová.
Üksikmäng.
Üksikmängus võitis võistlused sakslanna Andrea Petkovic, kes alistas finaalis 7:5 6:2 slovaki Jana Čepelová. See oli Petkovici esimene võit sel hooajal. Čepelovále oli see esimene WTA-turniiri finaal.
Paarismäng.
Paarismängu finaalis alistasid Anabel Medina Garrigues ja Jaroslava Švedova 7:6 6:2 Chang Yung-jani ja Chan Hao-Chingi. Garrigues ja Švedova said hooaja teise võidu.
Augusto Depretis

Augusto Depretis oli Itaalia diplomaat. Ta oli 1920. aastatel Itaalia saadik Eestis.
29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi III liigi I järk.
Tartu Alkoholismivastane Kultuuriühing

Tartu Alkoholismivastane Kultuuriühing oli 1939. aasta aprillist kuni keelustamiseni 1940. aasta märtsis tegutsenud ühendus. 
1940. aasta juunis asutasid ühingu endised liikmed Viktor Hion, Leonhard Illisson, Aadu Hint jt uue noorteühenduse.
Käsipala (kunst)

Kunstiline käsipala on ilus kristalliseerunud mineraal või maak, mille kaevur sai tänu käepärasele suurusele maa alt üles tuua. See võis olla näiteks prustiidi- või pürargüriidikristall.
Kunstiliseks käsipalaks nimetatakse kunstiliselt töödeldud maake, mis kinnitati hõbedast või kullast alusele. Lisaks mäenduslikule väärtusele on käsipalale lisatud ka usuline sisu.
16. sajandil hilis- ehk kõrgrenessansi, aga eriti manerismi ajal tehtud käsipaladel ühendati loodus ja kunst, mille tõttu valmisid mineraalidest ja kristallidest kummalised ja hinnalised kunstiteosed. Neid kogusid rikkad linnakodanikud või vürstid ning esitlesid neid näitustel. Üks valmistamiskohti oli Jáchymov Tšehhis, kus kunstilisi käsipalasid valmistas meister Caspar Ulich.
18. sajandil kunstiliste käsipalade valmistamine elavnes. See oli seotud erinevate materjalide kasutusele võtmisega. Kunstilisi käsipalasid kasutati lauakaunistustena ning nagu varemgi kujutati käsipaladel kaevandamisega seotud stseene. Tuntumad käsipalad on pärit 1730. aastatest Špania Dolinast Slovakkiast.
Kunstiliste käsipalade mineraalide analüüsi tulemusena on kindlaks tehtud mineraalide ja kristallide päritolu. Enamik kunstilisi käsipalasid on pärit Kremnica ja Banská Bystrica aladelt tänapäeva Slovakkiast. Mineraalide kleepimiseks ja vahede täitmiseks kasutati kampolit.
Single Collection

"Single Collection" on Vanilla Ninja singlite kogumik. Kogumik ilmus 2006. aastal ja selle tootis Bros Music.
Birds of Peace

"Birds of Peace" on Vanilla Ninja singel. See ilmus 2007. aastal.
Laul osales 2007. aasta Eesti eurolaulus, kus see sai finaalis 4. koha.
2008. aastal võitis ansambel selle lauluga Tšiilis toimunud rahvusvahelisel lauluvõistlusel "Vina Del Mar" parima artisti auhinna. Laulu salmiosad esitas ansambel eesti keeles ja refrääni inglise keeles.
Laulust on ka eestikeelne versioon pealkirjaga "Rahulinnud".
Crashing Through The Doors

"Crashing Through The Doors" on Vanilla Ninja singel. See ilmus 2008. aasta mais.
Singli muusika autor on Per Gessle, sõnade autorid on Lenna Kuurmaa ja Piret Järvis.
CD singleid toodeti ainult 500 tükki ja seda sai osta 2008. aastal toimunud Vanilla Ninja kontsertidel.
Dangerzone

"Dangerzone" on Vanilla Ninja singel albumilt "Love Is War". Singel ilmus 2006. aasta aprillis.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites päris kõrgetele kohtadele, näiteks Šveitsis oli see edetabeli ülaosas 8 nädalat ja kõrgeimaks kohaks jäi 18.
Don't Go Too Fast

"Don't Go Too Fast" on Vanilla Ninja singel albumilt "Traces of Sadness". Singel ilmus 2004. aasta märtsis.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, näiteks Poolas oli sellel kõrgeim koht 16.
I Know

"I Know" on Vanilla Ninja singel albumilt "Blue Tattoo". Singel ilmus 2005. aasta veebruaris.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, nt Saksamaal oli sellel kõrgeim koht 13.
I Know (Unplugged)

"I Know (Unplugged)" on Vanilla Ninja singel albumilt "Blue Tattoo". Singel ilmus 2005. aasta märtsis. See on laulu "I Know" (ilmus ka singlina) akustiline versioon.
Insane in Vain

"Insane in Vain" on Vanilla Ninja singel albumilt "Love Is War". Singel ilmus 2007. aastal. 
Laulu mängiti ainult Eesti raadiojaamades.
Megamix

"Megamix" on Vanilla Ninja singel albumilt "Best of". Singel ilmus 2005. aastal. 
Laul jõudis Saksamaa muusikaedetabelites kohale 79.
Rockstarz

"Rockstarz" on Vanilla Ninja singel albumilt "Love Is War". Singel ilmus 2006. aasta septembris.
Laul jõudis Saksamaa muusikaedetabelites kohale 86.
When the Indians Cry

"When the Indians Cry" on Vanilla Ninja singel albumilt "Traces of Sadness". Singel ilmus 2004. aasta augustis.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, näiteks Saksamaal oli sellel kõrgeim koht 8.
Pärast Maarja Kivi bändist lahkumist produtseeris David Brandes laulu uuesti. Esimesel versioonil, mis on albumil "Traces of Sadness", laulavad Maarja Kivi ja Lenna Kuurmaa. Teises versioonis, mis ilmus ka singlina, laulab esimest salmi Lenna Kuurmaa. Maarja Kivi asendajana bändiga liitunud Triinu Kivilaan, laulab uuendatud versioonis teist salmi.
Tough Enough

"Tough Enough" on Vanilla Ninja singel albumilt "Traces of Sadness". Singel ilmus 2003. aasta novembris.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, näiteks Saksamaal oli sellel kõrgeim koht 13.
21?!

"21?!" on Maarja Kivi (aristinimi Marya Roxx) EP. See ilmus 5. septembril 2008. Selle tootis Kevin Shirley.
Whispering Forest

Whispering Forest on Eesti "metal"'i ansambel. See asutati 1995 Tallinnas.
Geoloogiline kompass

Geoloogiline kompass on kompass, mida peamiselt kasutatakse kivi struktuuri ruumilise paigutuse määramiseks, aga ka geoloogilistel kaardistamistel ja maastikul orienteerumiseks. Sel põhjusel on geoloogiline kompass kombinatsioon maamõõtja kompassist (inklinomeeter) ja sõjaväe kompassist (visiir ja peegel). Geoloogilised struktuurid, mida välitöödel määratakse on kihipindade geomeetria ja orientatsioon, lõhede ja moondekivimite kildalisus ja joonelisus.
Geoloogilise kompassi ringi väärtused, erinevalt tavakompassist, kasvavad vastupäeva. Selline erinevus on tingitud sellest, et lihtsamini määrata kihipinna kallakusnurga või lasundikalde suund.
Klassikaline geoloogiline kompass.
Klassikalises geoloogilises kompassis on praktilise kasutamise eesmärgil ühendatud kaks funktsiooni: suuna leidmine ja navigatsioon, ning võime mõõta kihtide rõhtsihti ("inglise k. strike") ja kallakusnurka ("inglise k. dip"). Struktuurigeoloogidel on lisaks vaja mõõta ka lasundikallet ja suunda.
Nüüdisaegne geoloogiline kompass.
Kaasaegse geoloogilise kompassi kontseptsiooni töötas välja Eberhard Clar Viini Ülikoolist, kus ta töötas struktuurigeoloogina. Kompassi kontseptsiooni avaldas ta 1954. aastal . Tema loodud kompassi eelis oli see, et rõhtsihti ja kallakusnurka sai mõõta korraga. Kallakusnurga mõõtmiseks kasutati kompassi kaane ja kere vahel olevat nurga mõõtmise skaalat, rõhtsihi suuna määramiseks aga kompassi magnetnõela. Esimest korda rakendati seda kontseptsiooni Freibergis Saksamaal. Kompassi disaini üksikasjad töötati välja koostöös tehnikaülikooliga Freibergi Mäeakadeemia .
Kasutamine.
Mõõtmise ajal hoitakse kompassi kere horisontaalselt (saadakse lasundikalde suund ja lasundikalle) ning kompassi kaas hoitakse paralleelne kallakpinnaga (saadakse kallakusnurk ja kallakusnurga pinna suund). Näidu saamiseks vabastatakse nõela nupp ning seejärel liigub nõel õigesse positsiooni. Täpse lugemi saamiseks vajutatakse nupp taas alla, mis fikseerib nõela asukoha. Üks lugem võetakse kaane ja kere vahel olevalt skaalalt ja teine kompassilt. Näiteks 25 ° -&gt; 333 °. Esimene number näitab kallet ja teine suunda. Suuna näidu taha võib lisada põhi-ilmakaare.
Seda kompassi kasutavad kõige rohkem struktuurigeoloogid moondekivimite kildalisuse ja joonelisuse määramiseks paljandites või murrangute ja lõhede mõõtmiseks kaevandamispiirkondades.
Digitaalsed kompassid.
Nutitelefonide ilmumisega on tekkinud ka geoloogilise kompassi programmid, mis töötavad kolmeteljelise teslameetri ja kolmeteljelise kiirendusmõõturi paasil. Need programmid kasutavad pindade ja suundade arvutamiseks vektoralgebrat. Nutitelefoniga mõõtmisel võib tekkida probleeme, kuna telefonid tekitavad magnetvälja. Telefoni magnetvälja kompenseerimiseks kasutatakse tarkvara. Kuna Maa magnetväli kõigub kiiresti, siis saadakse lugemid, mis sisaldavad rohkesti müra. Nutitelefoni kompassi kasutajad peaksid usaldusväärsete tulemuste saamiseks kalibreerima oma telefoni kompassi, kasutades selleks traditsioonilist magnetkompassi.
Laudaukse Kääksutajad

Laudaukse Kääksutajad on eesti rahvamuusikaansambel. 
Koosseis.
Ansambli koosseis:
Wayne Gretzky 99 Award

Wayne Gretzky 99 Award on jäähokiauhind, mis antakse igal aastal OHL-i (Ontario Hockey League) väljalangemismängude kõige väärtuslikumale mängijale. Auhinda antakse 1999. aastast.
Seda antakse Wayne Gretzky auks.
František Běhounek

František Běhounek (28. oktoober 1898 Praha – 1. jaanuar 1973 Karlovy Vary) oli tšehhi radioloog, tuumafüüsik, polaaruurija ja akadeemik. 
Tema peamised uurimisvaldkonnad olid tuumafüüsika, radioloogia ja dosimeetria. Běhounek kirjutas ka aimeraamatuid, millest eesti keeles on ilmunud 1969. aastal "Tragöödia Põhja-Jäämerel" (originaal: "Trosečníci polárního moře", 1955). 
Haridus- ja töökäik.
Běhounek õppis Praha ja Pariisi ülikoolides. Pariisis õppis ta Marie Curie laboratooriumis, kelle abiga asutas ka radioloogia instituudi, ja oli väga huvitatud radioloogiast. Prahasse tagasi läks 1922. aastal. Peaaegu aasta aega tegi ta teadustööd Jáchymovi uraanikaevandustes, tegeles ka elektriteemade ja atmosfääriradioaktiivsusega ning tundis huvi kosmilise kiirguse vastu. 1956. aastal sai teadusdoktoriks ("dr. rer. nat.").
1926. aastal osales Běhounek Roald Amundseni ekspeditsioonis põhjapoolusele dirižaablil Norge. 1928. aastal lõi kaasa juba uues ekspeditsioonis põhjapoolusele, seekord õhulaeval Italia. Toimus avarii, kuid Nõukogude jäälõhkuja Krassin (laeva kapten Karl Jõgi) päästis Běhouneki koos teiste meeskonnaliikmetega, kes katastroofi üle elasid. 
Aastatel 1933–1954 töötas Běhounek Praha Ülikoolis. 1954. aastast oli ta Tšehhi tehnikumi professor, 1951. aastast onkoloogiainstituudi ning 1956. aastast tuumafüüsika instituudi juhataja. Alates 1948. aastast tegi koostööd UNESCO-ga.
Jaroslav Holík

Jaroslav Holík (3. august 1942 Havlíčkův Brod – 17. aprill 2015) oli Tšehhoslovakkia jäähokimängija ja -treener. 
1972. aasta suveolümpiamängudel võitis ta pronksmedali ja sama aasta maailmameistrivõistlustel Prahas tuli maailmameistriks. 
Pärast mängijakarjääri lõppu töötas treenerina. 2000. aasta U20 maailmameistrivõistlustel Rootsis tuli tema juhendatav Tšehhi meeskond maailmameistriks.
Jože Ciuha

Jože Ciuha (26. aprill 1924 Trbovlje – 12. aprill 2015) oli sloveeni kunstnik. 
1950 lõpetas ta Ljubljana Kunstiakadeemia. 1970. aastatel õpetas ta Salzburgi rahvusvahelises suveakadeemias ja ka Lääne-Michigani Ülikoolis.
Šakyna

Šakyna on alev Leedus Šiauliai rajoonis, Šakyna valla halduskeskus.
Šakynas on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1790 püstitatud katoliku kirik ning aastal 1802 kalmistule püstitatud kabel.
Asulat on esimest korda mainitud aastal 1586, aga kuni XVII sajandi alguseni kandis see nime "Naujamiestis". Aastal 1785 sai Šakynast mõisa juurde kuuluv alev, aga turgu ja kaubandusprivileege sellel ei olnud.
Alevi järgi on nime saanud Kunda lademe Šakyna kihistu.
Latvijas enciklopēdija

"Latvijas enciklopēdija" on viieköiteline lätikeelne entsüklopeedia.
Ajalugu.
Esimene köide anti välja 2002. aastal, viimane 2009. aastal. Entsüklopeedia anti välja Valērijs Belokoņsi kirjastuses ja trükiti Riias.
Kolme esimese köite peatoimetaja oli Heinrihs Jubels, neljanda ja viienda peatoimetaja oli Sigita Hirša.
Sisu.
Entsüklopeedia käsitleb selliseid teemasid nagu Läti loodus, elanikud, ajalugu, teadus, kultuur, sport jt.
Entsüklopeedias on kokku 24 292 artiklit, millest 7992 on biograafiaartiklid. Teoses on ka 111 kaarti, 210 tabelit ja 7421 illustratsiooni.
Arthur Elgort

Arthur Elgort (sündinud 8. juunil 1940 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide moefotograaf. Ta on tuntud ajakirja Vogue fotograafina.
Elu ja karjäär.
Arthur Elgort sündis 1940. aastal Brooklynis. Tema vanemad Sofia ja Harry Elgort olid Ida-Euroopast pärit juudid. Ta kasvas New Yorgis. Ta õppis Stuyvesanti keskkoolis ja Hunter College'is, kus õppis kunsti. Tal elab New Yorgis oma kolme lapse ja abikaasaga, kes töötab produtsendi, režissööri, koreograafi ja dramaturgina.
Computer Entertainment Rating Organization

Computer Entertainment Rating Organization (jaapani keeles 特定非営利活動法人コンピュータエンターテインメントレーティング機構) on Jaapani kasumitaotluseta organisatsioon, mis tegeleb arvutimängude eakohasuse hindamisega. Nende antud hinnang näitab konkreetse mängu sobivust eri vanuserühmadele. Organisatsioon tegutseb alates 2002. aastast.
Reitingud.
2006. aastast kehtib vanusekategooriaid tähistavate tähtede süsteem. Kategooriat tähistav täht märgitakse mängu pakendile.
Imants Ziedonis

Imants Ziedonis (3. mai 1933 Ragaciems – 27. veebruar 2013 Riia) oli läti kirjanik.
Ta lõpetas 1959. aastal Läti Riikliku Ülikooli kaugõppes läti keele ja kirjanduse erialal ning 1964. aastal Moskvas Kõrgemad kirjanduskursused.
Alates 1968. aastast oli Imants Ziedonis kutseline kirjanik.
1990. aastal valiti Imants Ziedonis sõltumatu kandidaadina Läti Ülemnõukogusse. 1991. aastal ta loobus saadikumandaadist. 1987–1993 oli ta üks Läti Kultuurifondi asutajatest ja selle esimene esimees. 1998–2000 oli ta Läti Instituudi juhataja.
1997. aasta luulekogus "Läti luuleantaloogia" ilmus tema luulet Ain Kaalepi tõlkes.
Pancetta

Pancetta on üks peekoni liikidest, tüüpiline Itaalia köögi lihatoit. "Pancetta" kujutab endast suurt rasvast sealiha rinnatükki, mis on soolatult ja vürtsidega maitsestatult õhu käes kuivatatud. Võib kasutada veel ka rosmariini, kuid see sõltub Itaalia piirkonnast.
Rasvasemaid tükke kasutatakse mitmesugustes roogades, näiteks "carbonara" tegemiseks. Need tükid, kus on vähe rasva, keeratakse rulli ja lõigatakse õhukesteks viiludeks. Selline "pancetta" tegemise viis on "pancetta arrotolata".
Tinka Kurti

Tinka Ded Kurti (sündinud 17. detsembril 1932 Sarajevos) on Albaania näitleja. 
Tema näitlejapagasis on üle 50 filmi- ja 15 teatrirolli.
Talle on antud Albaania rahvakunstniku aunimetus.
Jayne Brook

Jayne Brook (sünninimi Jane Anderson; sündinud 16. septembril 1960 USA Illinoisi osariigis) on Ameerika näitleja.
Elukäik.
Jayne Anderson sündis Nortbukis Illinoisi osariigis ja lõpetas Duke University 1982. aastal. 
Näitlejana debüteeris ta 1987. aastal pisirolliga filmis "Superman 4: võitlus rahu eest". Tema tuntuim seriaaliroll oli doktor Diana Grade telesarjas "Chicago Hope", kus ta mängis aastatel 1995–1999. Mänginud ka telesarjades "Sireenid" (1993) ja "John Doe" (2002–2003) ning episoodilistes rollides sellistes sarjades nagu "Grey anatoomia" , "" , "Castle", "Erapraksis". Tema seni tuntuimad filmirollid pärinevad filmidest "Gattaca", "Kindergarten Cop", "Don't Tell Mom The Babysitter's Dead" ja "Clean Slate".
Brasiilia iseseisvumine

Brasiilia iseseisvumine oli rida poliitilisi sündmusi aastatel 1821–1824, mille tulemusel eraldus senine Portugali koloonia Brasiilia oma emamaast ja kuulutas ennast iseseisvaks.
Brasiilia iseseisvuspäevaks peetakse 7. septembrit 1822, mil toonane Brasiilia asevalitseja Pedro de Bragança kuulutas Brasiilia Portugalist iseseisvaks. Sama aasta 12. oktoobril kuulutati ta Brasiilia keisriks (krooniti 1. detsembril 1822).
Esimese välisriigina tunnustas mais 1824 Brasiilia iseseisvust Ameerika Ühendriigid. Portugal tunnustas Brasiilia iseseisvust augustis 1825 sõlmitud kahepoolse lepinguga, mille alusel nõustus Brasiilia maksma Portugalile kompensatsiooni summas 2 000 000 Suurbritannia naelsterlingit ja kinnitas kirjalikult Portugali nõudmist, et ta ei ühine ühegi muu Portugali kolooniaga.
Arthur Alekhsanjan

Arthur Alekhsanjan (armeenia keeles Արթուր Ալեքսանյան; sündinud 21. oktoobril 1991 Gjumris) on armeenia Kreeka-Rooma maadleja. 
Juunioride kategoorias tuli ta 2010 maailmameistriks.
2012. aasta suveolümpiamängude maadluses saavutas ta pronksmedali. 
2013. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlustel Budapestis saavutas ta hõbemedali.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel maadluses Belgradis võitis ta kuldmedali.
Estado Novo

Estado Novo (eesti keeles 'uus riik'; tuntud ka kui Portugali teine vabariik) oli aastatel 1933–1974 Portugalis kehtinud riigikord, mida iseloomustasid korporatism, ainuparteisüsteem ja autokraatlik juhtimine.
"Estado Novo" põhiideoloog ja rajaja oli Portugali peaminister António de Oliveira Salazar, kes valitses aastatel 1932–1968. Samu põhimõtteid rakendas riigi juhtimisel ka tema ametijärglane Marcello Caetano. Caetano kukutamine aprillis 1974 toimunud veretu nelgirevolutsiooniga tähendas ka "Estado Novo" lõppu.
Globaalne rahuindeks

Globaalne rahuindeks (inglise keeles "Global Peace Index", GPI) on Austraalias asuva Majanduse ja Rahu Instituudi loodud indeks, mis püüab hinnata ja võrrelda rahulikkuse astet maailma riikides ja regioonides.
Rahuindeksit koostatakse alates 2007. aastast koostöös rahvusvahelise ekspertide rühmaga. Selle aluseks on Economist Intelligence Uniti kogutud andmed. Indeksi koostamisel võetakse arvesse riigisiseseid konflikte ja riigi osalemist rahvusvahelistes konfliktides, samuti püütakse hinnata muudest teguritest (kuritegevus, terrorism, poliitiline ebastabiilsus, jms) tulenevat turvalisuse ja julgeoleku taset riigis või regioonis.
2014. aastal olid indeksi esimesed kolm riiki Island, Taani ja Austria; Eesti paiknes indeksis 162 riigi hulgas 31. kohal.
2020. aastal avaldatud indeksis oli Eesti 30. kohal.
İlham Zəkiyev

İlham Əzizağa oğlu Zəkiyev (sündinud 3. märtsil 1980 Sumgaitis) on aserbaidžaani pime judoka. 
Ta alustas judo õppimist 11-aastaselt. 1998 läks ta sõjaväeteenistusse Fizuli rajooni. Ta teenis konfliktitsooni eesliinil. 4. veebruaril 1999 tabas Zəkiyevit armeenia snaipri kuul pähe, mille tagajärjel ta kaotas täielikult nägemise. 
2004. ja 2008. aasta paraolümpiamängudel sai ta judos kuldmedali. Ta on tulnud viiel korral Euroopa meistriks ja kahel korral maailmameistriks.
Madita

Edita Malovčić (esinejanimega Madita; sündinud 21. jaanuaril 1978) on Austria laulja ja näitleja. 
Madita ingliskeelne muusika varieerub "synth pop"'ist R&amp;B ja džässini.
Ta on mänginud telesarja "Komissar Rex" osades 2000. ja 2002. aastal.
Isiklikku.
Ta isa on Bosnia folklaulja Kemal Malovčić.
Edital on poeg.
Portugali koloniaalsõda

Portugali koloniaalsõda (portugali keeles "Guerra Colonial Portuguesa") on rida sõjalisi konflikte Portugali relvajõudude ja Portugali Aafrika asumaades tekkinud iseseisvusliikumiste vahel aastatel 1961–1974. 
Erinevalt teistest Euroopa koloniaalriikidest keeldus Portugal 1950.–1960. aastatel oma asumaade iseseisvuspüüdlusi tunnistamast ja peaminister António de Oliveira Salazar välistas igasuguse dekoloniseerimise, suurendades iseseisvusliikumiste tekkides Portugali sõjalist kohalolu asumaades. See viis kolmeharulise sõjalise konfliktini Angolas, Mosambiigis ja Portugali Guineas.
Sõda mõjus väga laastavalt Portugali majandusele. Kuigi inimkaotused olid suhteliselt väikesed, siis 1970. aastateks oli rahva sõjatüdimus suur ja sõjakulutused suured ning paljud noored portugali mehed emigreerusid illegaalselt Prantsusmaale ja USAsse, et sõjaväeteenistust vältida.
Sõda lõppes Portugalis aprillis 1974 toimunud veretu riigipöördega (nelgirevolutsioon), mille järel said kõik Portugali kolooniad aastatel 1974–1975 iseseisvuse, tehes lõpu Portugali koloniaalimpeeriumile.