Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskool

Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskool on Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Olustvere mõisas asuv kool.
Nimi.
1914. aastal avati Kõo mõisas Eesti Aleksandrikooli järglasena Kõrgemajärguline Alampõllutöökool, mis 1917. aastal muudeti alampõllutöökeskkooliks. 1920. aastal nimetati kool Eesti Aleksandri Kõrgemajärguliseks Alampõllutöökeskkooliks, hiljem sai sellest Eesti Aleksandri Olustvere Põllunduskeskkool. 1920. aastal viidi õppetöö üle Olustvere mõisa. 
1964. aastal muudeti kool Olustvere Sovhoostehnikumiks ja kooliga ühendati sealsed sovhoosiüksused. 1992. aastal lahutati sovhoosiüksused koolist ja kool nimetati ümber Olustvere Kõrgemaks Põllumajanduskooliks. 2000. aastast on kooli nimi Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskool. 
Ajalugu.
Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskooli ajalugu ulatub 1860. aastatesse, ärkamisaega, mil Viljandimaal Paistu ja Tarvastu kihelkonnas tekkis talupoegadel kavatsus asutada "1819. aasta orjapõlve kautamise austuseks keiser Aleksander I-le üks jäädav mälestusmärk". Algatajateks olid Holstre-Pulleritsu külakoolmeister Jaan Adamson (1824–1879), Tarvastu kihelkonna koolmeister Hans Wühner (1836–1911) ja teised. Kooli mõte arenes aastatega, lõpuks jäi valitsema seisukoht, et see peaks olema kõrgemat tüüpi rahvakool, mis annab eesti taludes sündinud poeglastele emakeeles kõige uuemaid Lääne-Euroopa teadusel põhinevaid teadmisi ja töövõtteid, oskusi põlluharimiseks ja koduloomade pidamiseks.
Eesti Aleksandrikool.
Alustati üldrahvalikku rahakogumist. Kokku saadi üle 100 000 rubla. Koostati ka õppeprogramm. Umbes kümme aastat oli möödunud mõtte algatusest, kui ärkamisaja tegelaste nõupidamisel Tarvastus 1870. aastal anti rahakorjamise juhtimine peakomitee kätte, mille esimeheks sai Jakob Hurt. 30 aastat pärast idee sündi, 1888. aastal, asutati Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas Eesti Aleksandrikool (EAK). Aleksandrikooli mõtte täideviimine oli üks suuremaid eestlaste ettevõtmisi rahvuslikus ärkamisloos esimese üldlaulupeo, Eesti Kirjameeste Seltsi, Vanemuise seltsi ja karskusseltside asutamise kõrval. Venestusaja surve tõttu ei täitunud soov avada põllumajanduskooli ning koolist kujundati tavaline linnakool, ainult selle erinevusega, et seal lubati õpetada ka eesti keelt.
1906. aasta jaanuaris koolis aset leidnud rahutuste tõttu kool suleti ning kooli juhataja Jaan Raamot mõisteti mahalaskmisele. Ta pääses tänu abikaasa Mari Raamotile, kes suutis karistussalga ülemat kindral Bezobrazovit veenda, et tegu on valekaebusega. Jaan Raamotit hoiti vangistuses 1906. aasta kevadeni.
Eesti Aleksandri Põllutöökeskkool.
Kool alustas õppetegevust uuesti 1914. aasta jaanuaris Kõos nimetusega Eesti Aleksandri Kõrgemajärguline Alampõllutöökool. Koolile anti üle kõik EAK varad. 1917. aastal alustati õppetööd eesti keeles. 1919. aastal muudeti kool Eesti Aleksandri Põllutöökeskkooliks, millena too töötas kuni 1938. aastani. 1921. aasta jaanuarist tegutseti Olustvere mõisas, tunduvalt paremates tingimustes, kooli kolimine Olustverre toimus 1920. aasta jõulude ajal.
Eesti Aleksandri Olustvere Põllunduskeskkool.
Alates 1. augustist 1938 muudeti õppeprogrammi nii, et selle lõpetajad said kohe asuda ülikoolis põllumajandust edasi õppima, kooli nimeks sai Eesti Aleksandri Olustvere Põllunduskeskkool. Varem pidid ülikooli soovijad sooritama näiteks saksa keeles ja matemaatikas lisaeksamid.
Olustvere Põllundustehnikum.
1941. aasta 15. veebruarist sama aasta augustini oli kooli nimi Olustvere Põllundustehnikum. Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944 töötas kool Olustvere Kõrgema Põllunduskoolina, Eesti NSV ajal alates oktoobrist 1944 kuni septembrini 1948 Olustvere Põllundustehnikumina ning pärast seda Olustvere Põllumajandustehnikumina. Põllumajandusliku tehnikumi õppeaeg oli 3 aastat ning põllundustehnikumi lõpetajad omandasid keskharidusega agronoomi kutse ja võisid asuda tööle jaoskonna agronoomidena, agronoomidena sovhoosides ja mitmesugustes teistes põllumajapidamistes, masina-traktorijaamade agronoomidena ja valla täitevkomiteede maaosakondade juhatajatena
Olustvere Sovhoostehnikum.
1964. aastal loodi Olustvere Sovhoostehnikum, mis tähendas, et kool ühendati kohaliku majandiga. Olustvere Sovhoostehnikum tegutses ligi 30 aastat, 1. septembrist 1964 kuni 31. augustini 1992.
Olustvere Kõrgem Põllumajanduskool.
Alates 1. septembrist 1992 kuni 31. detsembrini 1999 oli kooli nimi Olustvere Kõrgem Põllumajanduskool. Alates 1. jaanuarist 2000 tegutseb kool Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskoolina.