tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arvydas Anušauskas

Arvydas Anušauskas (sündinud 29. septembril 1963 Vilniuses) on Leedu ajaloolane ja poliitik. Ta oli alates 11. detsembrist 2020 kuni 25. märtsini 2024 Leedu riigikaitse minister.
Ta lõpetas 1981. aastal Vilniuse 34. Keskkooli ja 1982. aastal Vilniuse 21. tehnikakooli. 1982. aastal astus Vilniuse Ülikooli, mille lõpetas 1989. aastal ajaloolase kvalifikatsiooniga; vahepeal, aastatel 1983–1985 teenis ta Nõukogude armees. 1995. aastal sai ta Vytautas Suure Ülikoolis humanitaarteaduste doktorikraadi (PhD). 1990. aastal, pärast Leedu iseseisvuse väljakuulutamist, asus teenima Leedu riigikaitse vabatahtlikesse jõududesse ja 1995 ülendati reservleitnandiks.
Aastatel 1989–2000 oli ta Leedu ajalooinstituudi teadur ja 1996–1997 Vytautas Suure Ülikooli humanitaarteaduskonna dotsent. 
Aastatel 1998–2007 oli ta Leedu genotsiidi ja vastupanu uurimise keskuse (GRRLC) juhataja. Aastatel 1996–2006 oli ta ühtlasi Vilniuse Pedagoogikaülikooli ajalooteaduskonna dotsent, 2002–2007 Vilniuse Ülikooli rahvusvaheliste suhete ja politoloogia instituudi külalisdotsent ning 2002–2008 Vilniuse ülikooli ajalooteaduskonna dotsent. 
Ta on paljude ajalooraamatute ja 14 dokumentaalfilmi stsenaariumi ning sadakonna leedu, poola, läti, prantsuse ja saksa teaduspublikatsioonis avaldatud uurimuse ja artikli autor. Tema esimene uurimus sõdadevahelistest Leedu luureteenistustest avaldati 1993. aastal.
Ta astus 2007. aastal erakonda Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid. 2008. aastal valiti ta Leedu seimi liikmeks. Ta oli aastatel 2008–2012 riikliku julgeoleku ja kaitsekomisjoni esimees. Hiljem oli ta riikliku julgeoleku ja kaitse komisjoni liige, kriminaalteabe parlamentaarse kontrolli komisjoni aseesimees, vabaduse põhjuste komisjoni liige ja riikliku ajaloolise mälu liige ning paljude parlamendirühmade liige.
11. detsembrist 2020 kuni 25. märtsini 2024 oli ta Leedu riigikaitse minister.
Isiklikku.
Ta on 2015. aastast abielus Lina Anušauskienėga, neil on üks laps.
Samariddin Saʼdijev

Samariddin Saʼdijev (tadžiki keeles Самариддин Саъдиев; vene keeles Самариддин Сагдиев (Саадиев); 10. jaanuar 1918 Samarkand – 29. mai 1983 Dušanbe) oli Tadžikistani näitleja ja telelavastaja, Šuhrat Saʼdijevi isa.
Unhošť

Unhošť (saksa keeles "Unhoscht") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kladno ringkonnas. Unhošť asub Kladnost umbes 6,5 km lõunas ja Praha kesklinnast ligikaudu 21 km läänes.
Unhošťi on esmamainitud 1250. aastal. Linnaõigused sai Unhošť reformide käigus ajavahemikus 1783–1790.
Unhošťi vanalinn on alates 1. septembrist 2003 ajalooline linnakaitseala.
Chropyně

Chropyně (saksa keeles "Chropin") on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Kroměříži ringkonnas. Chropyně asub Kroměřížist ligi 7 km põhjas ja Zlínist umbes 26 km loodes.
Chropynět on esmamainitud 1261. aastal. 1868. aastal rajati Chropyněsse suhkruvabrik, raudteeühenduse sai asula 1869. aastal. Linnaõigused omandas Chropyně 1970. aastal.
Chropyněs on sündinud tšehhi kunstnik Emil Filla (1882–1953).
Ohridi raamleping

Ohridi raamleping (makedoonia keeles "Охридски рамковен договор") oli Makedoonia Vabariigi (praeguse nimega Põhja-Makedoonia Vabariik) valitsuse ja Albaania vähemuse esindajate vaheline rahuleping, mis sõlmiti 13. augustil 2001. See lõi seadusliku raamistiku, lõpetades Rahvusliku Vabastusarmee ja Makedoonia julgeolekujõudude vahelise relvastatud konflikti.
Leping sai nime Põhja-Makedoonia ajaloolise linna Ohridi järgi.
Schneider Electric

Schneider Electric on Prantsusmaa rahvusvaheline ettevõte Fortune Global 500 edetabelis ning on juhtpositsioonil elektrimajandustoodete, automaatika ja neile ametitele kohandatud lahenduste tootmisel. Selle peakontor asub Hauts-de-Seine'is Rueil-Malmaisonis ja juhtkond on jagatud kolmeks divisjoniks, Rueili peakontor USA-s Bostonis ja üks Hongkongis asutamisel.
Schneider Electric SE kuulub CAC 40 aktsiaturu indeksisse ja "Intercontinental Exchange" (endine NYSE Euronext).
Pulmad ja matused

"Pulmad ja matused" on ansambli Kosmikud 2006. aastal välja antud album. Salvestatud No-Big-Silence'i stuudios 2006. aasta suvel. Lugu "Jeerum" salvestati 2005. aasta talvel.
Liepāja–Vaiņode raudteeliin

Liepāja–Vaiņode raudteeliin on endine raudteeliin Lätis, mis ühendas Liepāja linna Vaiņodega. Raudtee pikkus oli 67 kilomeetrit, sellele lisandusid veel haruteed.
Reisiliiklus lõppes liinil aastal 1998. Aastal 2012 võeti Priekulest Liepājani rööpad üles, Priekulest Leedu piiri poole on raudtee lihtsalt hüljatud.
Peatused Liepāja–Vaiņode raudteeliinil.
Liini ajaloos on etappe, mis pole dokumenteeritud, seega on osa peatuste ajalugu teadmata.
Ajalugu.
Aastal 1871 rajas Liibavi raudteeühistu raudtee Liepājast Kaišiadoryseni, kus see oli ühendatud Peterburi–Varssavi raudteega. Aastast 1877 läks see Liibavi–Romno raudtee valdusse, mis aastal 1891 läks riiklikusse omandisse. Hiljem haldas liini Läti Raudtee.
Raudtee ehitati I maailmasõja ajal piirkonna hõlvanud Saksa vägede poolt ümber standardrööpmeliseks (1435 mm). Selle raudteelõigu laius säilis 1940. aastateni, et tagada Läti ja Ida-Euroopa vahel paremat reisi- ja kaubaliiklust.
Nõukogude perioodil käis Liepāja ja Vaiņode vahel neli rongi päevas. Liepājast Priekuleni sõitsid Liepāja ja Kaliningradi vahel liiklevad rongid, Riiast Priekuleni aga Riia ja Klaipėda vahel liiklevad rongid. Aastani 1995 kasutas liini ka Riiast Mažeikiai ja Vaiņode kaudu Liepājasse sõitev rong, sellal kui Liepājast Vaiņodeni sõitis kaks rongi päevas. Aastal 1996 hakkas Liepāja ja Vaiņode vahel käima päevas kolm rongi. 
Liiklus liinil lõpetati 24. veebruaril 1998. Algselt oli liini sulgemine kavandatud 19. augustiks 1997. 17. augustil 1997 algasid aga protestimeeleavaldused, mille keskmeks oli Vaiņode, seal barrikadeerisid elanikud ka raudtee. Vaiņode ja Priekule elanikud pakkusid ka välja variandi, et rongid asendataks rööbasbussidega, ent kompromissi ei saavutatud. Transpordiminister Vilis Krištopansi sekkumine tõi kaasa selle, et Läti Raudtee jätkas liini teenindamist esimese novembrini ja 9. oktoobril barrikaadid eemaldati. 1. novembril alustas liini teenindamist AS "Vaiņodes dzelzceļš". 24. veebruaril 1998 lõpetati ikkagi rongiliiklus. Vaiņode elanikud alustasid taas raudteel protestimeeleavaldusi, ent politsei ajas need laiali.
Trhové Sviny

Trhové Sviny (saksa keeles "Schweinitz in Böhmen") on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas České Budějovice ringkonnas. Trhové Sviny asub Austria piirist 14 km kaugusel, České Budějovicest ligikaudu 19 km lõunakagus.
Linn asub merepinnast 458 meetri kõrgusel.
Trhové Svinyt on esmamainitud 1260. aastal.
Trhové Svinys on sündinud Tšehhoslovakkia poliitik ja jurist Emil Hácha (1872–1945).
Trhové Sviny vanalinn on alates 19. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Danone

Danone on hargmaine Prantsuse toiduainetööstus, mille peakontor asub Pariisis.
Ettevõte on noteeritud Pariisi börsil Euronextis, kus see on kantud CAC 40 aktsiaturu indeksisse.
Aastate jooksul on ettevõte arenenud nelja valdkonna ümber: värsked piimatooted ja taimsed tooted, pudelivesi, meditsiiniline toitumine ja imikute toitumine.
Šluknov

Šluknov (saksa keeles "Schluckenau") on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. 
Šluknov asub Saksamaa piirist natuke rohkem kui 2,5 km kaugusel, Děčínist ligikaudu 31 km põhjakirdes.
Šluknov on Tšehhi Vabariigi kõige põhjapoolsem linn. Linn paikneb merepinnast 347 meetri kõrgusel.
Šluknovit on esmamainitud 1281. aastal, linnaõigused sai 1359. aastal.
Šluknovi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Embūte looduspark

Embūte looduspark on kaitseala Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Embūte vallas. See asub Lääne-Kuramaa kõrgustikul Lanka jõe ülemjooksul ja Embūte ümbruses.
Kaitseala loodi 1977. aastal, kaitsmaks sealsete jäärakute ja küngaste metsi, Lanka ja Kuiļupe orgude luhtasid ja muid biotoope.
Kultuurimälestistest asuvad kaitsealal riikliku kaitse all Embūte linnamägi, Embūte piiskopilinnus ja hiiepaik Embūte Ohvrimägi.
Kaitseala pindala on 458 ha. Sellest 263,2 hektarit katab mets. Piirkond asub Lääne-Kurzeme kõrgustiku kõrgeimas ja rahutuima reljeefiga piirkonnas. Kaitseala lähistel asub ka selle kõrgeim tipp Krievukalns. Sealse reljeefi kujundas viimane jääaeg ja hilisem keeruka jäärakute süsteemi kujundanud erosioon. Sealne ligi poole kilomeetri pikkuste ja 40–45 meetri sügavuste jäärakute süsteem on Läti alade suurim. Üksikobjektidena on kaitse all Drieki saar, Drieki tamm, Embūte jäärakud, Indulise ja Ārija tamm, Kļaviņase saar, Ohvritamm ja arvukalt nimetuid põlispuid
Geoloogiliselt asub kaitseala Lääne-Kurzeme kõrgustikul, mis on nagu Ida-Kuramaa kõrgustik, Pandivere kõrgustik ja Sakala kõrgustikki jäälahkmeala kulutuskõrgustik. Aluskord asub 1750 meetrit allpool merepinda, seda katab 1,9 kilomeetri paksune pealiskord. Avandumas on seal Juura kontinentaalse tekkega setted (tumehall või valge liiv, must, tumehall või rohekashall savi), kohati ka Triiase tumepruun savi. Kohati on seal ka õhukesi fossiilirohkeid lubjakivi vahekihte, mis sisaldavad rikkalikult ammoniite. Pealiskord on 80–100 meetri paksune.
Kaitseala metsades on valdavad jalakas ja künnapuu. Jäärakutes on valdavad künnapuu ja saar, kõrgemates kohtades tamm, pärn, vaher, kuusk ja haab. Üksikutes kohtades kasvab ka mände. Sealsetel niitudel on suureks probleemiks kobraste tegevus.
Loodusdirektiivi elupaigatüüpidest esinevad seal põhjamaised lamminiidud (7%), nõrglubjalasundit moodustavad allikad (0,002%), Fennoskandia mineraalirikkad allikad ja allikasood (3%), aas-rebasesaba "Alopecurus oratensis" ja ürt-punanupuga "Sanguisorbia officinalis" madalikeniidud (1,35%) ja "Tilio-acerion"-kooslustega rusukallete, nõlvakute ja jäärakute metsad. Viimaste all on 42% kaitseala pindalast.
Kaitstavatest lindudest elavad kaitsealal must-toonekurg, väike-konnakotkas, herilaseviu, rukkirääk, sookurg, valgeselg-kirjurähn, musträhn, täpikhuik, väikehuik, punaselg-õgija. Taimedest kasvavad seal männas-kuutõverohi, kahelehine käokeel, rohekas käokeel, kahkjaspunane sõrmkäpp, kuradi-sõrmkäpp, vahelmine lõokannus, kahar nurmikas, väike ristik, suur näär ja kattekold.
Imetajatest elavad seal mets-karihiir, väike-karihiir, kobras, mäger, saarmas, metskits, põder, punahirv, põhja-nahkhiir, pargi-nahkhiir ja kääbus-nahkhiir. Kaitstavatest kalaliikidest esinevad seal harilik hink, võldas ja vingerjas, kahepaiksetest aga harilik kärnkonn ja harilik lehekonn. Kaitstavatest selgrootutest esinevad seal mustlaik-apollo, pääsusaba, "Osmylus chrysops", kevadpaabusilm, rüütelöölane ja haavalumik.
Šührat Sa’dijev

Šührat Samarovitš Saʼdijev (tadžiki keeles Шӯҳрат Самарович Саъдиев; sündinud 8. novembril 1954 Dušanbes) on Tadžikistani ajaloolane, Samariddin Saʼdijevi poeg.
Elulugu.
Ta lõpetas 1977. aastal Tadžiki NSV Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna. Hiljem töötas ta nimelises Kunstiinstituudis. 1989. aastal sai ta ajalookandidaadi kraadi. Alates 2014. aastast töötab ta Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikooli dotsendina. Avaldanud üle 70 teaduspublikatsiooni.
Ta on aktiivne osavõtja Wikimedia projektides, tadžikikeelse Vikipeedia vabatahtlik toimetaja.
Týniště nad Orlicí

Týniště nad Orlicí (saksa keeles "Tinischt an der Adler") on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Rychnov nad Kněžnou ringkonnas. Týniště nad Orlicí asub Rychnov nad Kněžnoust ligi 15 km läänes ja Hradec Královést umbes 19 km idakagus.
Asulat on esmamainitud 1361. aastal. Alevi staatuse sai Týniště nad Orlicí 15. sajandi alguses. Raudteeühenduse sai Týniště nad Orlicí 1874. aastal. Linnaõigused omandas Týniště nad Orlicí 1914. aastal.
Gröönimaa valitsus

Gröönimaa valitsus (grööni "Naalakkersuisut") on Gröönimaa täidesaatva võimu organ alates 1979. aastast. 
2021. aasta parlamendivalimiste järel moodustasid valitsuse erakonnad Inuit Ataqatigiit (IA) ja Naleraq. Praegune peaminister on alates 2021. aastast Múte Bourup Egede.
2016–2021.
Peaminister Kim Kielsen (Siumut).
2014–2016.
Peaminister Kim Kielsen (Siumut).
2009–2013.
2009–2013 moodustasid valitsuse "Inuit Ataqatigiit" ja "Demokratiit".
2005–2009.
2005–2009 oli valitsuse koosseis järgmine:
Bučovice

Bučovice (saksa keeles "Butschowitz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Vyškovi ringkonnas. Bučovice asub Vyškovist umbes 14 km lõunas ja Brno kesklinnast ligi 30 km idas.
Bučovicet on esmamainitud 1322. aastal. Linnaks on Bučovicet ürikutes esmakordselt nimetatud 1369. aastal.
Linna olulisim vaatamisväärsus on renessanss-stiilis Bučovice loss.
Letovice

Letovice (saksa keeles "Lettowitz") on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Blansko ringkonnas. Letovice asub Svitava jõe ääres Blanskost umbes 21 km ja Brno kesklinnast ligi 40 km põhjas.
Letovicet on esmamainitud 1145. aastal, linnaõigused sai 1936. aastal.
Alex Nedeljkovic

Alexander Nedeljkovic (sündinud 7. jaanuaril 1996 Parmas Ohios) on USA jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Plymouth Whalers. Hooajal 2015/2016 mängis ta samasse liigasse kuuluvates klubides Flint Firebirds ja Niagara IceDogs. Hooajal 2013/2014 pälvis ta OHL-i hooaja parimale väravavahile antava Jim Rutherford Trophy.
2014. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i "draft"is 37. valikuna. 2015. aasta märtsis sõlmis ta Hurricanesiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2016/2017 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Hurricanesi noorteklubis Charlotte Checkers, kus mängis suurema osa järgmisest neljast hooajast. Hooajal 2018–19 pälvis Nedeljkovic AHL-i hooaja parimale väravavahile antava Aldege "Baz" Bastien Memorial Awardi. Samal hooajal valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal võitis ta Checkersiga Calder Cup'i. 2020. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. 10. märtsil 2018 sai ta mängus Hartford Wolf Packi vastu AHL-i ajaloo kolmeteistkümnendaks väravavahiks, kes on liigas värava löönud.
NHL-is debüteeris Nedeljkovic Hurricanesi meeskonnas 17. jaanuaril 2017 mängus Columbus Blue Jacketsiga ning sekkus mängu Cam Wardi asemele. Esimest korda kuulus ta NHL-is algkoosseisu 23. jaanuaril 2019 mängus Vancouver Canucksi vastu. Hooajal 2020–21 lasi ta endale lüüa keskmiselt 1,90 väravat mängus ja oli selle näitaja poolest sel hooajal parim väravavaht liigas. Lisaks valiti Nedeljkovic sel hooajal uustulnukate sümboolsesse koosseisu ("All-Rookie Team").
2021. aasta suvel ei õnnestunud Nedeljkovicil Hurricanesiga uue lepingu tingimustes kokkuleppe saada, mistõttu kaubeldi ta 2021. aasta juulis Detroit Red Wingsi, kellega sõlmis seejärel kaheaastase lepingu.
2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Pittsburgh Penguinsiga. Hooajal 2023/24 mängis Nedeljkovic ühe mängu AHL-is Penguinsi tütarklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins ning lõi selles mängus Providence Bruinsi vastu värava. Sellega sai Nedeljkovicist AHL-is esimene väravavaht, kes on löönud AHL-is kaks väravat.
2014. aastal tuli USA 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta USA kuni 20-aastaste koondisega pronksmedali.
Ta on Serbia päritolu.
Paul Dummett

Paul Dummett (sündinud 26. septembril 1991 Newcastle upon Tyne'is) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United.
Ta liitus Newcastle Unitedi noortekaadeemiaga 2000. aastal. Hooaja 2011–12 lõpus mängis ta Newcastle Unitedist laenul Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Gateshead. Hooajal 2012–13 oli ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis St Mirren.
Newcastle Unitedi meeskonnas debüteeris Dummett 5. jaanuaril 2013 Inglismaa karikamängus Brighton &amp; Hove Albioni vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 19. augustil 2013 hooaja esimeses mängus Manchester City vastu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 19. oktoobril 2013 mängus Liverpooli vastu.
Walesi jalgpallikoondises mängis Dummett aastatel 2014–2019 kokku viiel korral.
Mikrokiipide puudus

Mikrokiipide puudus, ka pooljuhtide puudus, on nähtus, kus nõudlus pooljuhtide järele ületab oluliselt pakkumist.
Kuna mikrokiipe kasutatakse igalpool protsessorites, videokaartides, autodes, kodutehnikas jm, siis mõjutab mikrokiipide puudus paljusid tootmissektoreid.
Kiipide puudus tekib siis, kui on toimunud mõni muudatus kas kiipide ehituses või takistab mõni muu tegur piisavat tootmist nõudluse rahuldamiseks. 
Ajalugu.
Tõsine kiibipuuduse juhtum ilmnes 1988. aastal peale seda, kui Ameerika ja Jaapani kiibitootjate pakt vähendas rohkesti tootmist. Uuele tootmismeetodile üleminek võib niisamuti põhjustada kiipide puudust, sest uusi tehaseid ei ehitata piisavalt kiiresti, et rahuldada nõudlust. 
Aastal 1988 tulenes kiipide puudus suurest nõudlusest, tehaste töölised pidid töötama oma suvepuhkuste ajal, selleks et rahuldada suur kiipide nõudlus. Aastal 1994 tekkis kiipide puudus, kuna uus tootmistehnoloogia vajas rangemaid tootmisnõudeid. Seetõttu kanti maha suur hulk tootmisvigadega tooteid. 
Aastal 2011 Jaapanis toimunud maavärina tõttu oli raskusi NAND-mälu ja monitoride tootmisega. Aastal 2012 oli Qualcommil raskusi toota 28nm Snapdragon kiipe, kuna vajalikud tehased puudusid.
Ülemaailmne kiipide puudus.
Ülemaailmne kiipide puudus algas aastal 2020 ning kestab tänapäevani (november 2022). Kiipide puudus ei ole põhjustatud koroonast tulenevatest tootmis- ja logistikapiirangutest. Pandeemia alguses oli tootmine ja logistika osaliselt häritud, kuid see ei omanud pikaajalist mõju.
Arvutite komponentide puudus on osaliselt sellepärast, et arvuteid vajatakse rohkem. Koolitöö on suures osas üle läinud e-õppele ning kus on võimalik, on ka tööd tegema hakkatud kodust. Sellest tulenevalt, et vanad arvutid ei rahuldanud kaugtöö vajadusi, tuli rohkesti uuendada koduarvuteid. Lisaks kasutati arvuteid lihtsalt rohkem. Sellest tulenevalt kasvas arvutite nõudlus. Näiteks leibkonnas, kus lapsed osalevad e-õppel ning vanemad töötavad kodust, on vaja rohkem seadmeid. Sellest tulenevalt kasvas arvutite müük aastal 2020 4.8 protsenti ning 32 protsenti 2021. aasta esimese kvartali jooksul. Eelnevatel aastatel oli kasv nullilähedane või arvutite ost kahanes. Tänu suurele kasutajate arvu kasvule on pidanud ka teenusepakkujad oma servereid rohkesti laiendama.
Enim on mõjutatud autode tootmine. Mitmed autofirmad on sunnitud kas oma tehased ajutiselt sulgema või piirama tootmist, kuna mikrokiipe ei ole saadaval piisavas koguses. Osaliselt on see planeerimise süü. Autotootjad vähendasid väikese müügilanguse tõttu mikrokiipide tellimusi. Kui müükide arv uuesti kasvas, olid mikrokiipide tootjad juba tootmismahtusid mujale suunanud.
Mikrokiipide puudusele niipea lõppu ei tule. Kuigi kaks põhilist pooljuhtplaatide tootjat Samsung ja on alustanud uute tehaste rajamist, läheb veel aastaid, et need valmis saaks. Tulenevalt sellest võib mikrokiipide puudus kesta kuni järgmise aasta lõpuni.
CompactRIO

CompactRIO (ehk CRIO) on tööstuslik juhtimissüsteem, mis võimaldab reaalajas I/O seadmeid juhtida ja kontrollida. CompactRIO on National Instrumentsi toode. CRIO võimaldab erinevate süsteemide ja tööstusliinide automatiseerimist.
Riistvara.
CompactRIO süsteem koosneb reaalaja kontrollerist, šassiist ehk korpusest ja I/O moodulitest.
Šassii.
CRIO šassii on korpus, mis ühendab arvutit ja I/O mooduleid. Šassii võib olla ka intrigeeritud kontrolleri külge.
Kontroller.
CRIO kontrollerid on modulaarse ehitusega, mille šassii külge on võimalik ühendada 4–8 moodulit. CRIO kontrollerites on kasutusel reaalajas töötavad ARM-i ja Inteli protsessorid. CRIO arhitektuur on kahetasemeline, reaalajas toimuvad protsessid leiavad aset kas protsessoris või FPGA moodulis. CRIO kontroller võimaldab reaalajas käitada paralleelselt mitmeid programmi plokke, mis on hierarhilises seoses. 
Moodulid.
CompactRIO on varustatud USB ja Gigabit Etherneti portidega. CRIO šassii külge on võimalik ühendada 4–8 eraldiseisvat I/O moodulit. Valikus on 70 National Instrumentsi (NI) C-seeria ümber seadistatava I/O mooduli (ehk RIO), ühilduvad ka teiste tootjate tööstuslikud I/O moodulid. CRIO külge võivad korraga olla ühendatud nii sisend- kui ka väljundmoodulid – see võimaldab süsteemide ja tööstusliinide täielikku automatiseerimist. 
NI C-seeria I/O moodulid toetavad eri tüüpi signaale. Analoog sisend ja väljund moodulid toetavad signaalina pinget ja voolutugevust, lisaks muidki signaale. Digitaalsed I/O moodulid toetavad signaale eri pingete juures, nii vahelduvvoolu kui ka alalisvoolu signaale. 
Tarkvara.
CompactRIO kontrolleritel on peal NI Linux Real-Time'i operatsioonisüsteem. Mille programmeerimiseks on võimalik kasutada LabVIEW'd, mis on graafiline programmeerimise keskkond. LabVIEW-s koostatud programmid kompileeritakse masinkoodiks, mis on NI Linux Real-Time operatsiooni süsteemi jaoks loetav. CompactRIO't on võimalik programmeerida C, C++ ja Java keeltes. Alates 2019 aasta LabVIEW versioonist on võimalik kasutada Pythoni-keelseid koodiosi. 
Rakendused.
CompactRIO leiab rakendust automatiseeritud süsteemides ja tööstusliinidel. CRIO süsteemid võimaldavad osalist automatiseerimist kui tööstuslike asjade interneti (IIoT).
Lesachtal

Lesachtal (sloveeni: "Lesna dolina") on vald Austria Kärnteni liidumaa Hermagori ringkonnas. See hõlmab samanimelise oru lääneosa, mille moodustab Gaili jõe ülemjooks, ning see ulatub Kärnteni piirist Ida-Tirooliga kuni Kötschach-Mauthenini idas.
Lesachi org asub Kärnteni edelaosas. Külgnevas Ida-Tiroolis nimetatakse Gaili jõe ülemjooksu jätku Tilliachi oruks. Lesachi oru madalam idakolmandik Sankt Jakobi küla ümber on naabervalla Kötschach-Mautheni osa.
Kitsas org külgneb põhjas Gailtali Alpide Lienzi Dolomiitide mäestikuga ja lõunas Karni Alpide kuni 2780 m kõrguse Hohe Warte (itaalia: "Coglians") mäega, mis moodustab piiri Itaaliaga. Enamik asulaid ja radu on põhjanõlvadel üle 300 m Gaili jõe kuristiku kohal.
Lesachtali valla osad on Kornat, Liesing, Maria Luggau ja Sankt Lorenzen im Lesachtal.
Lesachtali orus kõneldav keel on lingvistiliselt tähelepanuväärne, kuna lõunabaieri murre ei ole kärnteni, vaid pigem idatirooli, väikeste variatsioonidega. Sloveeni elemente on kohalikus tavakõnes samuti säilinud.
Ajalugu.
Lesachi orgu (tuletatud slaavi: "Les", "mets") asusid slaavlased u 600. aastal. 8. sajandil oli see üks esimesi orge Karantaania vürstkonnas, mis saksastus pärast seda, kui vürst Borut tunnistas u 740. aastal Baieri hertsogi Odilo ülemvõimu. 
1380. aastal viidi Lesachi ringkond ("Landgericht Lesach") üle Pittersbergi isandkonda, mis sai nime lähedalasuva kaljulossi järgi, mis oli siis Ida-Tirooli Meinhardiinidest Görzi krahvide halduskoht. Pärast nende haru meesliinis hääbumist pärandas viimane krahvinna Margarete isandkonna 1363. aastal valitsevatele Habsburgi vürstidele. Hiljem läks see Kärnteni Ortenburgi krahvidele.
Austria valdade ("Ortsgemeinden") loomisega 1850. aastal moodustati kolm valda: Luggau, Sankt Lorenzen ja Liesing. Katastrivallad ("Katastralgemeinden") Kornach ja Strajach ühendati Mautheni vallaga, kuid 1182. aastal omandatud iseseisvuse staatusega kui Unterlesachi vald. Kümme aastat hiljem said kahest paikkonnast Birnbaumist ja Sankt Jakobist ka iseseisvad vallad. Kärnteni kohaliku omavalitsuse reformiga 1973. aastal ühendati Lesachi idapoolne Sankt Jakobi vald Kötschach-Mautheniga, aga neli läänepoolset omavalitsust ühinesid tänaseks Lesachtali vallaks.
Esimese maailmasõja ajal asus Austria-Ungari armee ja Kuningliku Itaalia armee vaheline Itaalia rinne Karni Alpide harjal. Paljud vanad positsioonid ja kindlused annavad tunnistust tavatust mäesõjast aastatel 1915–1918.
Rahvastik.
2001. aasta rahvaloenduse järgi oli Lesachtali vallas 1560 elanikku, kellest 98,4% olid Austria kodanikud ja 1,3% Saksamaa kodanikud. 98,4% rahvastikust olid katoliiklased ja 1,2% protestandid.
Julian Melchiori

Julian Melchiori (sündinud 6. detsembril 1991 Richmond Hillis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Grizzlys Wolfsburg.
Aastatel 2010–2012 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Kitchener Rangers ja Oshawa Generals.
2010. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL-i "draft"is 87. valikuna. 2012. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Kanadasse kolinud klubiga Winnipeg Jets. Ta asus mängima American Hockey League'is (AHL) Jetsi noorteklubis St. John's IceCaps. NHL-is tegi Melchiori debüüdi 27. detsembril 2013 mängus Minnesota Wildi vastu. NHL-is pääses ta Jetsi meeskonnas väljakule veel ka hooaegadel 2015–16 ja 2016–17, kuid suurema osa ajast mängis ta AHL-is.
2020. aasta juulis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Nižnekamski Neftehimik, kuid tema leping lõpetati, ilma et ta oleks klubi meeskonnas kordagi mänginud. 2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Grizzlys Wolfsburgiga.
Sankt Stefan im Gailtal

Sankt Stefan im Gailtal (sloveeni: "Štefan na Zilji") on vald Austria Kärnteni liidumaal Hermagori ringkonnas.
Sankt Stefan asub Gaili mõlemal kaldal alumises Gaili orus Karni Alpide (lõunas) ja Gailtali Alpide (põhjas) vahel.
Vesna Vulović

Vesna Vulović (serbia keeles Весна Вуловић; 3. jaanuar 1950 Belgrad, Jugoslaavia – 23. detsember 2016 Belgrad, Serbia) oli Jugoslaavia stjuardess. Ta jäi ainsana ellu, kui JAT lend 367 pommiplahvatuse tagajärjel lõppes. 
Elukäik.
Vesna Vulović sündis 1950. aastal Belgradis. Esimesel ülikooliaastal suundus ta inglise keele harjutamiseks elama pere sõprade poole Suurbritanniasse Newburysse, ent seejärel suundus ta koos sõbraga Stockholmi. Sealt kutsusid vanemad ta koju tagasi. Koduteel märkas ta stjuardesside ametirõivastuse ilu ja otsustas ka ise sama elukutse valida. Aastal 1971 asuski ta ametisse Jugoslaavia lennufirmas JAT.
25. jaanuaril 1972 teenindas ta Stockholmist läbi Kopenhaageni ja Zagrebi Belgradisse suunduvat lendu 372. Ta oli pardal segaduse tõttu – tema asemel pidi olema lennul teine Vesna. Srbská Kamenice kohal toimus lennukis plahvatus. Oletatakse, et plahvatuse taga olid horvaadi natsionalistid, ent plahvatuse korraldajaid ei tabatud.
Vesna Vulović kukkus alla 10 160 meetri kõrguselt, hoides sellega rekordit kui kõige kõrgemalt ilma langevarjuta kukkumise üle elanud inimene. Kui ta avastati, oli ta osaliselt lennukis, osaliselt sellest väljas; tema keha oli lennukirusude ja toidukäru vahele kinni kiilunud. Tema leidis Bruno Honke, kes oli Teise maailmasõja ajal meedikuna töötanud, nii suutis ta Vesnat päästjate saabumiseni elus hoida. Ta oli haiglas sama aasta juunini; algselt oli ta alakeha halvatud, ent tema liikumisvõime taastus; deformeerunud selgroo tõttu jäi ta aga lonkama.
Septembris oli Vesna valmis tööle tagasi pöörduma, ent lennufirma leidis, et stjuardessina töötamine ohustaks nende mainet ja nii hakkas ta seal tööle sekretärina. Samal ajal omandas ta rahvuskangelase kuulsuse. 1977. aastal abiellus ta Nikola Brekaga, ent saadud vigastuste tõttu ei olnud Vesna võimeline lapsi saama.
1990. aastatel lahutas Vesna abikaasa temast. Sel perioodil astus ta välja Slobodan Miloševići vastastel meeleavaldustel. Tema maine hoidis võime teda arreteerimast, ent tema vastu alustati kampaaniat, kus väideti, et tegelikult tulistasid lennu nr. 372 alla Tšehhoslovakkia õhujõud, kuna lennuk lendas märgatavalt madalamal. Kuigi amneesia all kannatav Vesna neid väiteid ei kinnitada ega ümber lükata saanud, kummutasid Tšehhi lennundusspetsialistid selle väite hiljem kui vandenõuteooria. Kui Milošević kukutati, siis oli Vesna üks neist, kes selle puhul kõnet pidas. Hiljem toetas ta Serbia liitumist Euroopa Liiduga.
Perino Modello 1908

Perino Modello 1908 on varajane Itaalia kuulipilduja, mille konstrueeris 1901. aastal insener Giuseppe Perino. Perino 1901. aasta kuulipilduja oli Itaalia esimene omalaadne, relv kaalus 27 kilogrammi, mis tegi selle lahinguväljal sisuliselt kasutuks ning seda kasutati vaid kindlustustes. Aastal 1910 valmis kergem, 15 kilogrammine variant. Perino M1918 võeti kuninglikus armees kasutusele ning seda kasutati koos kuulipildujatega Fiat-Revelli M1914 ja Maxim. Perino kuulipildujal on unikaalne söötur – lindi asemel on relva küljele kinnitatud avatud salv, millesse mahub kuni viis 20-lasulist padruniklambrit. See võimaldas kuulipilduri abil relva pidevalt maksimaalselt täidetud hoida, nii ei pidanud laadimiseks laskmist katkestama.
Doktor Silva

"Doktor Silva" on Eestis toodetud komöödiaseriaal, mida näitas telekanal TV3.
Seriaali stsenarist on Martin Algus.
Seriaali esilinastus televisioonis algas 4. märtsil 2016. Sari oli eetris kolm hooaega, kokku 29 jagu.
Sisututvustus.
"Doktor Silva" lugu keerleb ümber Järva-Jaani perearstikeskuse, mille ainsaks täie mõistuse juures olevaks liikmeks tundub esmapilgul olevat uus perearst doktor Silva Loorberg (Viire Valdma). Tema eelkäijal Heimar Kukel (Jüri Vlassov) on küljes kõva viinaviga, pereõde Ester Käbin (Kersti Tombak) ei soovi Silva toodud muudatustega leppida ja eelistaks oma kolleegina piiritusest läbi imbunud Heimarit. Vastuvõtusekretär Annika Vannist (Brigitte Susanne Hunt) on võtnud pugeja positsiooni ning hambaarst Andrei Orto (Andres Tabun) ei näi üldse ümber toimuvaid muutusi märkavat. Sellises seltskonnas tuleb doktor Silval uut elu alustada.
Pressegger See

Presseggi järv (saksa: "Pressegger See", sloveeni: "Preseško jezero") on järv Austria Kärnteni liidumaal. See asub liustikuorus Gailtali Alpides (Lõuna-Lubjakivialpide mäestik), Hermagorist idas. Keskmise sügavusega 3,4 m on poolringikujuline järv suhteliselt tasane. Seda iseloomustavad ulatuslikud roostikud, samas kui põhja- ja lõunakaldal on suviti ka suplusrandasid hõivatud.
Kazakstan Temir Žolõ

Kazakstan Temir Žolõ (kirillitsas Қазақстан Темір Жолы) on raudtee-ettevõte, mis haldab Kasahstani alade raudteid. Ettevõte asutati 1997. aastal ja 2002. aastast on see aktsiaselts. Kõik aktsiad kuuluvad riigile. Ettevõtte peakorter asub Nur-Sultanis.
Aktsiaselts kontrollib raudteid ning sellega seotud ettevõtted reisijate ja kaubavedu ning veeremit. Veeremihooldusega tegelevad ettevõtted on aktsiaseltsist lahutatud ja eraomanduses. Ettevõtte hallata on 15 000 kilomeetrit raudteid, millest 3000 kilomeetrit on elektrifitseeritud. 2008. aastal oli see Kasahstani suurim tööandja.
Kasahstanis on raudtee rööpmelaius 1520 mm. Sama rööpmelaius kehtib endise Nõukogude Liidu territooriumil, kuid erineb Hiina rööpmelaiusest. Seepärast on Dostõkis ja Korgases üleminekujaamad.
Ajalugu.
Esimene raudtee Kasahstani aladel valmis aastail 1893–1894. See ühendas Orali linna ülejäänud Venemaa aladega ja 113 kilomeetrit sellest teest asus tänapäeva Kasahstani aladel. Hiljem hakkas Kasahstani läbima ka jupike Siberi raudteest. Aastail 1904–1906 valmis Orenburgist Taškenti viiv raudtee, aastail 1914–1924 aga Biškeki viiv raudtee. 1915. aastal valmis raudtee Tšeljabinskist Kostanajsse. Aastail 1915–1917 ehitati raudtee Novosibirskist Semejsse. Aastaks 1930 valmis 1444 kilomeetri pikkune Turkestani–Siberi raudtee.
Nõukogude perioodil haldas Kasahstani raudteid kolm ettevõtet, mis ei olnud omavahel seotud. Raudteede arendamisel peeti silmas Venemaa keskuste huve, liiduvabariigi elanike vajadustega ei arvestatud. 1997. aastal liideti nende ettevõtete hallatavad raudteetrassid ühtseks ettevõtteks. Pärast Kasahstani iseseisvumist on raudteevõrgustiku väljaarendamiseks juurde ehitatud üle 2500 km uusi raudteid.
Atos

Atos on Prantsuse digitaalteenuste ettevõte (ESN), mis loodi 1997. aastal. See on üks kümnest suurimast ESN-ist kogu maailmas, mille aastakäive on 2019. aastal ligi 11 miljardit eurot ja umbes 110 000 töötajat levib 73 riigis. Grupp, mis on alates Bulli omandamisest Euroopa pilv-, küberturvalisuse ja superarvutite liider, on kantud CAC 40 nimekirja. Alates 2001. aastast on Atos olümpia- ja paraolümpiamängude ülemaailmne IT-partner.
Kreuzbergi sadul

Kreuzbergi sadul (saksa keeles "Kreuzbergsattel") on kõrge mäekuru üle Gailtali Alpide Austria Kärnteni liidumaal.
1074 m kõrge kuru on osa B 87 "Weißensee Straße" maanteest, mis ühendab Greifenburgi Drava orus Gitschtali ja Hermagoriga Gaili jõe ääres. Tee kulgeb läänes Reißkofeli massiivi all; idas viib hargnemine Weissensee järveni.
Jadranka Stojaković

Jadranka Stojaković (serbia keeles Јадранка Стојаковић; 24. juuli 1950 Sarajevo, Jugoslaavia – 3. mai 2016 Banja Luka, Bosnia ja Hertsegoviina) oli Jugoslaavia ja Serblaste vabariigi muusik.
Elulugu.
Jadranka sündis aastal 1950 Sarajevos. Päris nooruses elas ta Bosanski Novi lähistel, ent pärast oma vanemate lahutust pöördus ta koos emaga Sarajevom kanti tagasi. Ema oli algklasside õpetaja ja koos temaga elas noor Jadranka mitmel pool, ent valdava osa oma lapsepõlvest veetis ta siiski Sarajevo ümbruskonnas.
Kui ta oli 16, liitus ta oma onu Vukašin Radulovići muusikute grupiga. Koos nendega esines ta nii kodumaal kui ka välisriikides. 1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta Jugoslaaviat esindava Vajta taustalauljaks. 1984. aasta taliolümpiamängudel esitas ta mängude teemalaulu.
Aastail 1988–2011 elas Jadranka Jaapanis. Aastal 2009 juhtus tal laval õnnetus: ta komistas kaabli otsa ja kukkus. Seejärel diagnoositi tal amüotroofne lateraalskleroos. Kui ta oli vigastuste eest kompensatsiooni saanud, kolis ta tagasi Euroopasse, kus avastas, et tema Sarajevo korter on konfiskeeritud. Seejärel asus ta Banja Lukašse, kus töötas Serblaste vabariigi televisioonis muusikaosakonnas.
Kui tema haigus süvenes, asus ta elama Banja Luka hooldekodusse, kus ta ka 3. mail 2016 suri.
Zach Boychuk

Zachary Boychuk (sündinud 4. oktoobril 1989 Calgarys) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Eisbären Berlin.
Aastatel 2005–2009 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Lethbridge Hurricanes.
2008. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i "draft"is 48. valikuna. 2008. aasta oktoobris sõlmis ta Hurricanesiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 17. oktoobril 2008 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Ta osales sel hooajal NHL-is veel ühes mängus ja naasis seejärel WHL-i. NHL-is lõi Boychuk esimese värava 13. oktoobril 2010 mängus New Jersey Devilsi vastu. NHL-is sai ta hooajal 2009–10 kirja kolm väravat ja kuus väravasöötu, kuid see on jäänud ka tema kõige resultatiivsemaks hooajaks NHL-is. Hiljem pääses ta NHL-is Hurricanesi meeskonnas väljakule veel viiel hooajal, hooajal 2012–13 lisaks ka Pittsburgh Penguinsi ja Nashville Predatorsi meeskonnas.
Aastatel 2009–2016 sai ta enam mänguaega American Hockey League'is (AHL), kus ta mängis põhiliselt Charlotte Checkersi võistkonnas. Hooajal 2013–14 oli Boychuk AHL-i suurim väravakütt (36 väravat) ning ta pälvis Willie Marshall Award'i.
Hooajal 2016–17 mängis ta KHL-i klubis Novosibirski Sibiris ja seejärel ühe hooaja samasse liigasse kuuluvas Bratislava Slovanis. 2018. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooaja 2018–19 esimeses pooles mängis ta KHL-is Tšerepovetsi Severstali ridades. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern. Hooajal 2019–20 mängis ta Šveitsi kõrgliigas HC Fribourg-Gottéroni ridades ning tuli sel hooajal klubiga Šveitsi meistriks.
2020. aastal liitus ta Eisbären Berliniga, kellega tuli hooajal 2020–21 Saksamaa meistriks.
Aastatel 2008 ja 2009 tuli Boychuk Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2017 ja 2019 on ta Kanada võistkonnaga võitnud Spengleri karika.
Eric Martinsson

Per Eric Gustav Martinsson (sündinud 22. oktoobril 1992 Klippanis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis klubis Växjö Lakers.
Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Rögle BK.
Hooajal 2012–13 mängis ta United States Hockey League'i klubis Des Moines Buccaneers. Seejärel naasis ta Röglesse, debüteerides hooajal 2013–14 Rootsi esiliigas.
Aastatel 2014–2018 mängis Martinsson Rootsi kõrgliigas Växjö Lakersi ridades. Aastatel 2015 ja 2018 tuli ta Lakersiga Rootsi meistriks. Hooaja 2017–18 väljalangemismängudes oli ta resultatiivseim kaitsemängija (3+8).
2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Minnesota Wild. Hooaja 2018–19 alguses mängis ta American Hockey League'is Minnesota Wildi noorteklubis Iowa Wild. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC.
2019. aasta aprillis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga HV71. Hooajal 2020–21 oli Martinsson Rootsi kõrgliigas resultatiivseim kaitsemängija (5+32).
2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nur-Sultani Barõs. Järgmise aasta mais naasis ta HV71-sse. 2023. aasta mais liitus ta taas Växjö Lakersiga.
Ernest Agyiri

Ernest Agyiri (sündinud 6. märtsil 1998 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Taani kõrgliigaklubis Randers.
Klubikarjäär.
Aastatel 2008–2014 kuulus ta Ghana jalgpalliakadeemiasse Right to Dream Academy.
2015. aastal liitus ta Inglismaa klubi Manchester City noortesüsteemiga. Aastatel 2016–2018 oli ta Manchester Cityst laenul Norra klubis Vålerenga, hooajal 2018–2019 Belgia esiliiga klubis Tubize ja hooajal 2019–2020 Küprose kõrgliiga klubis Enosis Neon Paralimni.
2021. aasta jaanuaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Eesti Meistriliiga klubiga FCI Levadia. Eesti Meistriliigas tegi Agyiri debüüdi 13. märtsil 2021 mängus Pärnu Vapruse vastu ja lõi selles mängus kaks väravat. Meistriliiga 2023. aasta hooaja 20 mänguga lõi Agyiri 11 väravat ja andis kaheksa värvasöötu.
2023. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Taani kõrgliigaklubiga Randers.
Isiklikku.
Tema vanem vend Thomas Agyiri on samuti jalgpallur.
Sofi Sinan Paša

Sofi Sinan Paša (türgi keeles "Sofu Sinan Paşa"; sündinud Vilë külas Prizreni sandžakis) oli Osmanite riigimees. Aastatel 1590–1592 ja 1595–1596 oli ta Budini beilerbei.
Tema nimele ehitati Prizrenis (tänapäeva Kosovos) asuv Sinan Paša mošee, mis valmis 1615. aastal.
Rannamaja (seriaal)

"Rannamaja" oli Eestis toodetud suhteteemaline tõsieluseriaal, mida tootis OÜ Lil Prunus. Seriaali näidati TV3 eetris, esmaeeter oli 4. septembril 2019.
Seriaalil oli eetris 3 hooaega ja igas hooajas oli kaheksa jagu. Kokku on olnud 18 jagu.
Sisututvustus.
Kuus vallalist noort kolivad rannamaja ühise katuse alla vaid ühe eesmärgiga – luua armusuhteid ja leida endale unistuse kaaslane. Juhul, kui peaks selguma, et seltskonnas sobivat paarilist ei leidu, on võimalus omale kallim leida rannamaja noorte korraldatud vallaliste peolt.
Lisaks kuuele noorele on rannamajas veel keegi, kelle käes on kogu võim - tahvel. Salapärane nutiseade juhib kõike, mis rannamajas toimub - kes kellega kohtingule läheb; kes kelle tagant koristab ja kes majast lahkub. Seriaali jutustajaks on Maarius Pärn.
Suusamatk

 
Suusamatk on suusatades matkamine märgistamata või patrullimata maapiirkonnas või mägedes. Matkatakse tavaliselt väljaspool suusaradu ja suusakuurorte ning matk võib kesta ühe päeva või kauem. 
Kui matk kestab kauem kui üks päev, veedetakse öö mägionnis või telgis. Samuti ei kasutata matkates suusatõstukit ega muid transpordivahendeid. Suusatatakse soovitud tehnikas ja vastava varustusega: kasutatakse kas Alpi ehk mäesuusatamist, põhjamaade suusatamist (inglise keeles "Nordic skiing") või Telemarki.
Populaarseks sai selline matkamine nende suusatajate poolt, kes soovisid suusatada uutes kohtades ja/või vältida suusakuurortide kõrget hinda. Väljaspool märgistatud radu matkamine vajab head orienteerumisoskust ning sobiva raja leidmise oskust mägedes, kus võivad esineda lumelaviine.
Suusamatkamine on võimalik kõikjal, kus on piisavalt lund. Hooaeg kestab jaanuarist maini või juuni alguseni, kuigi klassikaline suusamatka hooaeg Euroopas on märtsist maini. 
Kuna läbitakse maastikku, mis võib olla kord täiesti tasane, kord järskude tõusude ja langustega, tuleb kasutada laiemaid ja lühemaid suuski. Suusataja kontsad peavad olema loomuliku libisemise võimaldamiseks vabad, seega peavad kannad suuskadel liikumise hõlbustamiseks suusa küljest lahti käima. Selleks kasutatakse suusasidemeid, mis sellist liikumist võimaldavad. 
Ajalugu.
Alpides toimus esimene suusaretk 1894. aastal, kui kirjanik Arthur Conan Doyle oli oma tuberkuloosihaige abikaasa mägedesse ravile saatnud. Igavuse peletamiseks õppis ta suusatama ning sõitis suuskadel Davosist Arosasse. Esimese suusaturismireisi korraldas Arnold Lunn 1903. aastal Šveitsis Adelbodenis.
Suusanahad.
Suusanahad on ribad, mis kinnituvad suuskade põhjale selleks, et aidata nõlvadel üles liikuda. Minevikus neid valmistati hülgenahast, nüüd on need tavaliselt valmistatud nailonist või mohäärist või nende kombinatsioonist. Suusanahad on loodud selleks, et saaks lumel paremini edasi liikuda, tahapoole libisemata. Nahkade välispinnal on karvad või soomused, mis haaravad lund, takistades suuskade tahapoole liikumist. Suuski ettepoole nihutades lamenevad need pinnad libisemiseks. Allamäge suusatades tuleb need eemaldada. 
Maastikuliigid.
Suuskadega matkamine hõlmab nii ülesmäge kui ka allamäge liikumist ilma suuski eemaldamata. Olenevalt juurdepääsu võimalustest ja asula lähedusest eristatakse järgmisi maastikuliike:
Håkon Opdal

Håkon Eikemo Opdal (sündinud 11. juunil 1982 Oddas) on Norra jalgpallur, kes mängib väravavahina Norra kõrgliiga klubis Brann.
Branni meeskonnas debüteeris ta Norra kõrgliigas 2002. aastal. Järgmistel hooaegadel kerkis Opdal Branni esiväravavahiks. 2004. aastal võitis ta klubiga Norra karikavõistlused ja 2007. aastal Norra meistriliiga. Aastatel 2006 ja 2007 valiti Opdal Norra kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks.
Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta Taani kõrgliiga klubis SønderjyskE. 2013. aastal naasis ta Norra kõrgliigasse, liitudes IK Startiga, kus mängis järgmised kuus hooaega.
2019. aastal liitus Opdal taas Branniga.
Norra jalgpallikoondises mängis Opdal aastatel 2006–2008 kokku 12 korda.
Andreas Linde

Andreas Christopher Linde (sündinud 24. juulil 1993 Rydebäckis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib väravavahina Rootsi kõrgliigaklubis Häcken.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Helsingborgs, mille noortesüsteemiga liitus ta 2008. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2014. aastal.
2015. aastal liitus ta Norra kõrgliigaklubiga Molde. 2017. aastal kindlustas Linde koha Molde esiväravavahina. 2019. aastal tuli ta klubiga Norra meistriks.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Saksamaa klubiga Greuther Fürth. Hooaja 2022/23 lõpuni mängis ta Greuther Fürthiga Saksamaa kõrgliigas, seejärel kahel hooajal Saksamaa esiliigas.
2024. aasta jaanuaris naasis ta Rootsi kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu Häckeniga.
2015. aastal tuli Linde Rootsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Rootsi olümpiavõistkonda. Rootsi jalgpallikoondises debüteeris ta 12. jaanuaril 2017 sõprusmängus Slovakkia vastu.
Even Hovland

Even Hovland (sündinud 14. veebruaril 1989 Vadheimis) on Norra jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Häcken ja Norra jalgpallikoondises.
2007. aastal debüteeris ta Norra esiliigas Sogndali ridades. Norra kõrgliigas mängis ta klubiga esimest korda 2011. aastal. 2011. aastal valiti Hovland Norra kõrgliiga hooaja parimaks kaitsjaks. Aastatel 2012–2014 mängis ta Norra kõrgliiga klubis Molde, kellega tuli aastatel 2012 ja 2014 Norra meistriks.
Aastatel 2014–2017 mängis Hovland kolm hooaega Saksamaa esiliiga klubis 1. FC Nürnberg.
2017. aasta septembris naasis ta Sogndali. 2018. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Rosenborgiga, kellega tuli samal aastal Norra meistriks.
2021. aasta detsembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Häckeniga.
Norra jalgpallikoondises tegi Hovland debüüdi 15. jaanuaril 2012 sõprusmängus Taani vastu.
Tema õde Stine Hovland on samuti jalgpallur ja kuulunud Norra naiste jalgpallikoondisse.
Bouygues

Bouygues on mitmekesine Prantsuse tööstuskontsern, mille asutas 1952. aastal Francis Bouygues ja mida juhib tema poeg Martin Bouygues.
Kontsern koosneb kolmest tegevusest: ehitus Bouygues Constructioniga, Bouygues Immobilier ja Colas, telekommunikatsioon Bouygues Telecomiga ja meedia TF1 grupi kaudu.
Aastal 2020 ulatus Bouygues'i müük 34 694 miljoni euroni. 2020. aasta lõpus loodi grupp 81 riigis viiel kontinendil ja seal töötas üle 129 018 inimese, sealhulgas 62 901 välismaal.
Beilerbei

Beilerbei (osmanitürgi keeles بكلربكی; tõlkes 'beide bei', see tähendab 'ülemate ülem' või 'isandate isand') oli läänepoolse islamimaailma (eeskätt Osmanite riigi) kõrge auaste hiliskeskajal ja varauusajal. Selle vasted araabia keeles olid "amir al-umara" ja pärsia keeles "mir-i miran".
Vana-Egiptuse aed

Vana-Egiptuse aia all mõistetakse Vana-Egiptuses levinud aiastiili. Seda iseloomustavad kinnised aiad ja regulaarne planeering. Vana-Egiptuse aed sai eeskujuks hilisematele Euroopa maade aedadele. Vana-Egiptuse aias oli tähtsal kohal ka taimede sümboolika.
Vana-Egiptuse aia liigid.
Vana-Egiptuse aeda saab liigitada nelja põhikategooriasse:
Puu- ja köögiviljaaed.
Vana-Egiptuse puu- ja köögiviljaaiad olid tavaliselt osa kodu- ja templiaedadest. Viljapuud istutati kas ritta või alleena.
Vana-Egiptuse puu- ja kööviljaaedades kasvatatavate taimede nimekiri:
Koduaed.
Vana-Egiptuse koduaed on korrapärase planeeringuga kinnine aed. Aia tunnusteks on väravad, lehtlad, basseinid ja teljeline orientatsioon hoonele. Puud istutati kas ritta või alleena.
Vana-Egiptuse koduaedades kasvatatud taimede nimekiri:
Templiaed.
Vana-Egiptuse templiaed kuulus pühamu juurde ja oli regulaarse planeeringuga. Templiaedades võisid olla ka lille- ja köögiviljaaiad. Templiaia tunnusteks on puudesalu, püha veekogu, kujud (sfinksid). Aeda kasutasid preestrid ja vaaraod ning ainult religioossete ürituste ajal olid need ka teistele avatud. Puud istutati alleena.
PMMA

PMMA (polümetüülmetakrülaat) ehk akrüülklaas (triviaalne nimetus) on läbipaistev jäik termoplastne materjal laialdaselt kasutatud purunemiskindla tavalise klaasi asendusena. PMMA-l on teiste läbipaistvate polümeeride ees palju eeliseid.
Ajalugu.
Materjal nimega Plexiglas patenteeriti aastal 1933. Akrüülklaasi ilmumise kahe maailmasõja vahel tingis lennunduse, eriti militaarlennunduse järsk areng. Ilmusid esimesed klaasikaanega kabiinid, mis nõudsid just akrüülklaasi omadusi: hea läbipaistvus, purunemiskindlus (mis omakorda aitas kaasa piloodi turvalisusele), veekindlus, kaitse lennukütuse ja õli vastu.
Omadused.
Akrüülklaasil on järgmised omadused.
Tootmine.
Polümeeri toodetakse monomeeri polümerisatsiooni teel. Saavutatud polümeeri töödeldakse kasutades ekstrusiooni (ingl "extrusion") või valmise (ingl "cast") tehnoloogiat.
Rakendus.
Akrüülklaasi rakendatakse järgmistes valdkondades.
Tuntud tootjaid.
Enamasti tuntud PMMA tootjad
Tadžikistani Rahvuslik Ülikool

Tadžikistani Rahvuslik Ülikool (tadžiki Донишгоҳи миллии Тоҷикистон) on Dušanbes asuv riiklik ülikool, mis asutati 1947. aastal. Aastatel 1947–1997 kandis õppeasutus nime Tadžiki Riiklik Ülikool ja 1997–2008 Tadžiki riiklik rahvusülikool. Seejärel hakkas kandma praegust nime Tadžikistani Rahvuslik Ülikool.
Kaufmanni tulp

Kaufmanni tulbid ("Tulipa Kaufmanniana") on tulpide perekonda, liilaliste sugukonda, liilalaadsete seltsi, üheiduleheliste klassi, õistaimede hõimkonda kuuluv tulbirühm .
Tegemist on kevadel ühe esimesena õitsema hakkavate tulpidega.
Ajalugu.
Kaufmanni tulbid on pärit Kesk-Aasiast (Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan ning Usbekistan) . Kaufmanni tulpe hakati kultuuristama 19. sajandi lõpus . Euroopasse jõudis see tulbirühm 1877. aastal tänu Hollandi firmale Van Tubergen .
Õis ja õitsemine.
Õied on valged, kollased, punased, oranžid või roosad . Vars kasvab kuni 25 cm pikkuseks. Õisik on lehtrikujuline ning koosneb ülessuunatud kroonlehtedest, mille välimisel küljel on tihti punakas või lillakas varjund. Kaufmanni tulbid on tuntud ka kui vesiroosi tulbid, mis tähendab, et õisiku avanedes moodustavad kroonlehed tähe kuju . Õied avanevad päikese käes ning õhtul, päikese loojudes, sulguvad uuesti. Hallikasrohelistel lehtedel on kõikidel sortidel pruunid triibud või täpid .
Eestis hakkab õitsema aprilli lõpus või mai alguses ning õitseb 18-25 päeva .
Kasvutingimused.
Kaufmanni tulp eelistab päikselist kasvukohta, kuid saab hakkama ka poolvarjulisel kasvukohal. Kõige paremini sobib õhurikas, parasniiske, viljakas ja vett hästi läbilaskev muld .
Istutamine.
Sibulate istutamine peaks toimuma septembri keskpaigas, sest sibulate juurdumiseks on optimaalne temperatuur on 9°C. Enne istutamist tuleks maa vähemalt 20 cm ulatuses läbi kaevata, et muld saaks õhutatud. Sibulad istutada maa sisse 5-8 cm vahedega (olenevalt sibula suurusest) ja umbes 10 cm sügavusele . Peale istutamist kasta veega. Istutamine võiks toimuda päikselise ilmaga, sest muidu võivad lillesibulad mullas suure niiskuse tõttu mädanema minna. Igal kevadel väetada .