tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valentinas Mazuronis

Valentinas Mazuronis (sündinud 18. novembril 1953 Molėtais) on Leedu arhitekt ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1971 Utena 1. Keskkooli ja aastal 1976 arhitektina Leedu kunstiinstituudi. Aastatel 1976–1977 viibis ta ajateenistuses Nõukogude sõjaväes.
Ta oli aastatel 2012–2014 Leedu keskkonnaminister (Algirdas Butkevičiuse valitsuses). Aastatel 2014–2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige.
Alli (eesnimi)

Alli on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 498. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Alli 211 naisel.
Alvi (eesnimi)

Alvi on naise- või mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 817. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Alvi 86 naisel.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 3474. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Alvi 5 mehel.
Alviina

Alviina on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2294. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Alviina 13 naisel.
Alvina

Alvina on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 838. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Alvina 82 naisel.
Amalie (eesnimi)

Amalie on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2840. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Amalie 9 naisel.
Amanda (eesnimi)

Amanda on naisenimi.
1. jaanuari 2025 seisuga oli Eestis eesnimi Amanda 187 naisel. 2025. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 576. naisenimi.
Nime Amanda nimepäev on 26. oktoober.
Amelia (eesnimi)

Amelia on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 409. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Amelia 294 naisel.
Amy (eesnimi)

Amy on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2117. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Amy 15 naisel.
Aleksandra Puks

Aleksandra Puks (kirjanikunimega ka Aleksandra Tšoba, Aleksandra A. T.; sündinud 4. juunil 1993 Keilas) on eesti luuletaja.
Haridus.
Ta lõpetas 2012. aastal Viljandi Paalalinna Gümnaasiumi humanitaarklassi ja 2012–2014 õppis Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias raamatukogundust. Aastal 2018 lõpetas Tallinna Majanduskooli.
Kuupuud

Kuupuud on puud, mis pandi kasvama viiesajast 1971. aastal Apollo 14 missioonil selenotsentrilisel orbiidil kaasas olnud seemnest.
Kuu orbiidile saadetavad seemned valiti viiest liigist: tõrvikumänd ("Pinus taeda"), lääneplaatan ("Platanus occidentalis"), ameerika ambrapuu ("Liquidambar styraciflua"), ranniksekvoia ("Sequoia sempervirens") ja harilik ebatsuuga ("Pseudotsuga menziesii").
Peaaegu kõik seemned idanesid pärast kosmosereisi edukalt. Mõned puud istutati samaliigiliste kontrolltaimede kõrvale, et uurida, kas nende kasvamises on erinevusi. Nelikümmend aastat pärast istutamist olulisi erinevusi ei leitud.
Aastatel 1975–1976 kingiti enamik puid osariikide metsandusorganisatsioonidele, et need istutataks maha riigi 200. aastapäeva tähistamiseks. Kuna seemned olid valitud lõuna- ja lääneosariikides kasvavatelt liikidelt, siis kõik osariigid kuupuid ei saanud. Mõned puud istutati ka teistesse riikidesse.
Kabelipärg

Kabelipärg, ka kabelitepärg, on kiriku kooriruumi või kooriümbriskäiku ümbritsev väikeste kabelite rida, tavaliselt sümmeetrilise paigutusega. Esineb romaani ja gooti arhitektuuris, esialgu palverännukirikutes, hiljem linnade suurtes katedraalides.
Ajalugu.
Vanimad näited kabelipärjast esinevad Prantsusmaa romaani kloostri- ja palverännukirikutes 9.–12. sajandini, eriti just nendes, mis jäid Jaakobiteele. Seal varakult kujunenud kooriümbriskäigu funktsiooniks oli suunata arvukad palverändurid rüselemise vältimiseks ühest löövist sisenedes liikuma ümber kooriruumi, kus nad võisid pühakute kujudele ja reliikviatele austust avaldada, et siis teise külglöövi kaudu väljuda. Kirikute ehituses kujunes tava paigutada iga pühaku altar eraldi ühte kooriümbriskäiku avanevasse poolringikujulisse ruumi, mis ühtekokku moodustasid kabelipärja. Romaani kabelitepärg esineb suurematest romaani kirikutest näiteks Tournusi St.-Philiberti kloostrikirikus, Neversi St-Etienne'i kloostrikirikus, Conquesi Sainte-Foy kloostrikirikus ja mujal.
Kabelite arv sõltus koorilõpmiku suurusest, tavalisim oli kolm kabelit, mis võisid olla nelinurksed või poolümara põhiplaaniga, gootikas ka hulknurksed. Iga kabel oli ühest või mitmest aknast valgustatud. Romaani kirikutes olid kabelid poolümara kuppellaega kaetud, mis mõnikord oli ka silindervõlviga pikendatud. Gootikas oli laeks enamasti osaline ristroidvõlv. Kui romaani kirikutes olid kabelid paigutatud selgesti eristavate vahedaga ja nad olid kooriümbriskäigust madalamad, siis 12. ja 13. sajandi gooti katedraalides püüti kabelipärg võimalikult ühtselt ja harmooniliselt siduda muu kirikuruumiga. Saksa tellisgootikas võis kabelite võlvistik minna vahetult üle kooriümbriskäigu võlvistikuks, nii et nad moodustasid ühe sopilise ruumi, nagu see on näiteks Riia Peetri kirikus. Kabelipärg taandub täiesti renessanssarhitektuuris ja ei esine hilisemates arhitektuuriepohhides.
Alleni maakond (Kansas)

Alleni maakond ("Allen County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Iola.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1855. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 371.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Andersoni maakond (Kansas)

Andersoni maakond ("Anderson County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Garnett.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1855. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8102.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Barberi maakond

Barberi maakond ("Barber County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Medicine Lodge.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1867. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4861.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Browni maakond (Kansas)

Browni maakond ("Brown County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Hiawatha.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1855. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9984.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Cherokee maakond (Kansas)

Cherokee maakond ("Cherokee County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Columbus.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1855. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 603.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Cheyenne'i maakond (Kansas)

Cheyenne'i maakond ("Cheyenne County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Saint Francis.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1873. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2726.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Clarki maakond (Kansas)

Clarki maakond ("Clark County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Ashland.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1885. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2215.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Clay maakond (Kansas)

Clay maakond ("Clay County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Clay Center.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1857. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8535.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Cloudi maakond

Cloudi maakond ("Cloud County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Concordia.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1866. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9533.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Comanche maakond (Kansas)

Comanche maakond ("Comanche County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Coldwater.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1867. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1891.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Crawfordi maakond (Kansas)

Crawfordi maakond ("Crawford County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Girard.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1867. aastal.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 39 134.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Decaturi maakond (Kansas)

Decaturi maakond ("Decatur County") on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Oberlin.
Ajalugu.
Maakond moodustati 1873. aastal. Maakond on saanud nime Ameerika Ühendriikide mereväe ohvitseri Stephen Decaturi järgi.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 2764. Maakonna elanike arv on peaaegu püsivalt langenud alates 1930. aastast, mil seal elas 8866 inimest. Tippajal, 1900. aastal, oli maakonnas rahvaloenduse järgi 9234 elanikku.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Zdeno Chára

Zdeno Chára (sündinud 18. märtsil 1977 Trenčínis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Islanders.
1996. aastal valis New York Islanders ta NHL-i "draft"is 56. valikuna. NHL-is debüteeris ta Islanderis meeskonnas hooajal 1997–98. Aastatel 2001–2006 mängis ta neli hooaega Ottawa Senatorsi meeskonnas (NHL-i tööseisaku ajal hooajal 2004–05 Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK).
Aastatel 2006–2020 mängis Chára Boston Bruinsis (hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta KHL-i klubis Praha Lev). Ta oli 2006. aastast ka Bruinsi kapten. 2011. aastal võitis ta Bruinsiga Stanley karika.
17. aprillil 2019 sai ta 42 aasta ja 30 päeva vanuselt NHL-i ajaloo kõige vanemaks kaitsjaks, kes on Stanley karika väljalangemismängus visanud võiduvärava.
2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Washington Capitalsiga. 2021. aasta septembris naasis ta Islandersi.
2009. aastal pälvis ta NHL-i parimale kaitsjale antava James Norris Memorial Trophy ja 2011. aastal Mark Messier Leadership Award'i. Hooaegadel 2003–2004, 2008–2009 ja 2013–2014 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu ning hooaegadel 2005–2006, 2007–2008, 2010–2011 ja 2011–2012 "Second All-Star Team"i. NHL-i tähtede mängul on ta osalenud kokku kuuel korral (aastatel 2003, 2007, 2008, 2009, 2011 ja 2012).
Chára on NHL-i ajaloo pikim mängija (pikkus 206 cm). 2022. aasta veebruaris sai Chára NHL-is enim mänge pidanud kaitsemängijaks läbi aegade (1652 mängu).
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus võitis Chára 2000. ja 2012. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2012. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks kaitsjaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. Lisaks on ta Slovakkia koondisega olnud kolmedel olümpiamängudel. 2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial oli ta Slovakkia lipukandja.
Pænda

Gabriela Horn (esinejanimega PÆNDA; sündinud 25. jaanuaril 1988), on Austria laulja, laulukirjutaja ja muusikaprodutsent. 
Ta esindas 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Austriat lauluga "Limits". Laul ei pääsenud poolfinaalist edasi.
Joakim Nordström

Joakim Nordström (sündinud 25. veebruaril 1992 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis HC Davos.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis AIK IF.
2010. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i "draft"is 90. valikuna. 2012. aasta mais sõlmis ta Blackhawksiga lepingu, kuid jäi hooajaks 2012–13 veel AIK-sse. Siiski jõudis ta hooaja teisel poolel mängida Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs AHL-is. NHL-is debüteeris ta Blackhawski meeskonnas 1. oktoobril 2013. Esimese värava lõi ta NHL-is 11. oktoobril 2013 mängus New York Islandersi vastu. Suurema osa sellest hooajast mängis ta siiski Rockford IceHogsis. Hooajal 2014–15 tuli ta Blackhawksiga Stanley karika võitjaks, kuigi ta sai väljalangemismängudes väljakule vaid kolmes mängus ja ei visanud hooaja jooksul ühtegi väravat.
2015. aasta septembris liitus ta Carolina Hurricanesiga, kus sai põhikoosseisu liikmeks. Pärast kolme hooaega Hurricanesis sõlmis ta 2018. aasta juulis kaheaastase lepingu Boston Bruinsiga. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Calgary Flamesiga.
2021. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Moskva CSKA. Seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse katkestas ta 2022. aasta märtsis klubiga lepingu.
2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Davosiga.
2017. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Marko Anttila

Marko Anttila (sündinud 27. mail 1985 Lempääläs) on Soome jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät ründajana paremäärel.
Tampere Ilvese meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2004–05. Ilves mängis ta kuni hooaja 2010–11 lõpuni.
2004. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i "draft"is 240. valikuna, kuid üheski Põhja-Ameerika liigas pole ta kunagi mänginud.
Aastatel 2011–2013 mängis ta kaks hooaega Soome kõrgliigaklubis TPS. Seejärel liitus ta KHL-i klubiga Novokuznetski Metallurg, kuid hooaja 2013–14 kestel suundus ta Rootsi, liitudes sealse kõrgliiga klubiga Örebro HK.
Aastatel 2016–2022 mängis Anttila KHL-i klubis Jokerit. Aastatel 2020–2022 oli ta Jokerite kapten. 2022. aasta veebruaris naasis ta kuni hooaja lõpuni Tampere Ilvese meeskonda.
2022. aasta juunis sõlmis Anttila kuni hooaja lõpuni lepingu Oulun Kärpätega.
2019. aasta tuli Anttila Soome jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Ta oli turniiril koondise kapten. Ta lõi turniiril neli väravat ja kõik need väljalangemismängudes: veerandfinaalis poolteist minutit enne normaalaja lõppu Rootsi vastu, viies mängu lisaajale, kus Soome võitis Sakari Mannineni väravast, poolfinaalis mängu ainsa värava Venemaa vastu ning finaalis kaks väravat Kanada vastu. 2022. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks. Samal aastal tuli lisaks teist korda maailmameistriks.
Soome koondises on ta osalenud ka 2013., 2018. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Lombardi keel

Lombardi keel on Šveitsis ja Itaalias räägitav romaani keel. 
Šveitsis räägitakse seda Ticino ja Graubündeni kantonis, Itaalias Lombardias ja Piemonte idapoolses osas. Vähesel määral räägitakse seda ka Brasiilias Botuverás Santa Catarina osariigis. Kõnelejate koguarv on umbes 3,5 miljonit.
Lombardi keele rääkijad kasutavad kirjakeelena enamasti itaalia keelt.
Petras Auštrevičius

Petras Auštrevičius (sündinud 16. mail 1963 Juodšiliais) on Leedu poliitik ja diplomaat. Ta oli aastatel 2004–2014 seimi liige. Ta on aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige.
Ta sündis aastal 1963 Juodšiliais Vilniuse rajoonis. Ta lõpetas aastal 1981 Vilniuse 39. Keskkooli ja aastal 1986 Vilniuse Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Aastatel 1992–1993 täiendas ta ennast Stanfordi ülikoolis Hooveri instituudis.
1994–1998 töötas Leedu suursaadikuna Soomes.
Mikko Lehtonen

Mikko Kasper Lehtonen (sündinud 16. jaanuaril 1994 Turus) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliigaklubis ZSC Lions.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis HC TPS, mille koosseisus debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2011-12. Ta on mänginud veel Soome esiliiga klubis TUTO Hockey, Soome kõrgliigaklubides KooKoo ja Tappara ning Rootsi kõrgliigaklubis HV71. 2017. aastal tuli ta HV71-ga Rootsi meistriks.
2019. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Jokerit. Hooajal 2019–20 oli ta KHL-is liiga resultatiivseim kaitsemängija (17+32). 2020. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule.
2020. aastal siirdus Lehtonen esmakordselt NHL-i, sõlmides lepingu Toronto Maple Leafsiga. NHL-is tegi ta debüüdi 18. jaanuaril 2021 mängus Winnipeg Jetsi vastu. 2021. aasta veebruaris siirdus ta Columbus Blue Jacketsi. Hooajal 2020–21 kahes klubis mängides jäi tema arvele NHL-is kokku kuus väravasöötu.
2021. aasta oktoobris sõlmis Lehtonen lepingu KHL-i klubiga Peterburi SKA.
2022. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu ZSC Lionsiga.
2014. aastal tuli Lehtonen juunioride maailmameistriks. 2019. aastal Soome jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks ning 2022. aastal tuli ta Soome koondisega nii olümpiavõitjaks kui ka maailmameistriks – kõigil neil kolmel turniiril valiti Lehtonen ka turniiri sümboolsesse koosseisu. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta oli resultatiivseim kaitsemängija (2+10), pälvis ta ka turniiri parima kaitsemängija auhinna.
Soome koondises on ta osalenud ka 2017. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Veli-Matti Savinainen

Veli-Matti Savinainen (sündinud 5. jaanuaril 1986 Espoos) on Soome jäähokimängija, kes mängib ründajana Soome kõrgliigaklubis Tappara.
Hooajal 2005–06 debüteeris ta Soome esiliigaklubis FPS. 2007. aastal liitus ta Soome kõrgliigaklubiga Ässät, kus mängis kokku kuus hooaega. Hiljem on mänginud veel Soome kõrgliigaklubis Tappara, Rootsi kõrgliigaklubis Leksands IF ning KHL-i klubides HC Jugra, Nižni Novgorodi Torpedo, Kunluni Red Star ja Jokerit. 2022. aasta veebruaris naasis ta Tapparasse, kus ta oli mänginud ka aastatel 2015–2017.
Hooajal 2016–17 tuli ta Tapparaga Soome meistriks. Ta lõi põhihooajal 30 väravat ja kogus 56 punkti. Ta oli põhihooaja suurim väravakütt ja resultatiivsuselt teine mängija. Samal hooajal valiti ta ka liiga sümboolsesse koosseisu. Tappara on ta tulnud Soome meistriks veel ka 2022. ja 2023. aastal. Hooaja 2022/23 väljalangemismängudes lõi Savinainen seitse väravat ja andis seitse väravasöötu ning valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Lisaks võitis ta hooajal 2022/23 Tapparaga Jäähoki Meistrite Liiga.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Soome jäähokikoondise koosseisus kuldmedali ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Lisaks on ta kuulunud Soome koondisse veel kolmedel maailmameistrivõistlustel ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Sekigahara lahing

Sekigahara lahing (jaapani keeles 関ヶ原の戦い "Sekigahara no Tatakai") toimus 21. oktoobril 1600 kahe vasallirühma vahel, mille moodustasid Toyotomi Hideyori lojaalsed väed ja paljud Lääne-Jaapani klannid ühelt poolt ning Tokugawa Ieyasu väed ja Ida-Jaapani klannid teiselt poolt. Lahingu võitnud Tokugawa Ieyasu lõi Tokugawa šogunaadi, mis oli võimul 19. sajandi keskpaigani. Lahing tähistas Sengoku perioodi lõppu ja Edo perioodi algust. Kuigi Ieyasul võttis Toyotomi klanni üle võimu võtmine ja daimjode šogunitele allutamine veel kolm aastat, peetakse lahingut Tokugawa šogunaadi alguseks. 
Lahing leidis aset Sekigaharas Mino provintsis (tänapäeva Gifu prefektuur). Lahing toimus Tokugawa Ieyasu juhitud Ida-Jaapani ning Lääne-Jaapani vägedele lojaalse Toyotomi Hideyori ja Ishida Mitsunari vahel. Lahingute pöördepunkt oli, kui Ishida poolel sõdinud Kobayakawa Hideaki reetis liitlased. Kuigi Kobayakawa algselt lahingust osa ei võtnud, andis Ieyasu talle käsu tema Ashigaru sõdalastel lahingusse astuda, misjärel Kobayakawa läks Tokugawa poole üle.
Sekigahara lahing on Jaapani ajaloo suurim lahing.
Ajalugu.
Esialgu oli Tokugawa idaarmeel 75 000 meest. Tokugawal oli ka arkebuuside varu. Teades, et Tokugawa läheb Ōsakasse, otsustas Ishida lahkuda oma positsioonilt ja suundus Sekigaharasse.
Tokugawa Ieyasu kolis sõjaväega Kyōtosse, et võimu vallutada ja saada shoguniks. Lääne koalitsiooni armee oli arvukalt võimas, aga ka lahti ja habras. Seal olid feodaalsed rühmad, mida juhtisid daimjod, kellel kõigil olid oma eesmärgid.
Lisaks sisekonfliktid enne lahingut nõrgendasid Lääne koalitsiooni. Neid konflikte kasutas Tokugawa edukalt. Ta võttis varem ühendust paljude daimjodega ja pakkus neile maad ja võimu, kuid nad pöörduvad tema poole.
Veidi enne lahingut möödus Tokugawa armee Nanga mäest ja sisenes Sekigahara tasandikule. Isida armee oli Nangu mäe jalamil. Kobayakawa armee tõusis Ishida paremale küljele. Shimazu armee oli Ishida armee vahel mäe jalamil ja armee vastas. Tokugawa jagas oma väed kaheks osaks. 
Lahingute pöördepunkt toimus, kui Ishida poolel olev Kobayakawa Hideaki reetis liitlasi. Kuigi Kobayakawa algselt lahingust osa ei võtnud, andis Ieyasu talle käsu tema Ashigaru sõdalastel lahingusse astuda, mis järel Kobayakawa läks Tokugawa poolele. Nii tuli võimule Tokugawa klann, kes ühendas kogu Jaapani ja valitses kuni 1868. aastani.
Tokugawa Ieyasu võitis otsustava võidu. Lahingu tulemusena kaotas idaarmee umbes 8000 inimest ja mitu tuhat haavatut ja läänearmee umbes 40 000.
Kuus päeva pärast lahingut püüti Ishida Mitsunari elusana ja viidi Iyeasu.
Miyamoto Musashi lahing.
1600. aastal, mil sõda algas Toyotomi ja Tokugawa klannide vahel, võitles Musashi ilmselt Toyotomi "Lääne sõjaväe" poolel, sest Shinmeni klann (kellele tema perekond pidi uskuma) oli nendega liitunud. Täpsemalt, ta osales katsel võtta Fushimi lossi rünnakuga 1600. aasta juulis, kaitses piiritletud Gifu lossi sama aasta augustis ja lõpuks ka Sekigahara lahingus. Sõltumata sellest, kui Toyotomi pool on kadunud, on väidetud, et Musashi põgenes samuti ja veetis aega Hiko mäel.
Miika Koivisto

Miika Koivisto (sündinud 20. juulil 1990 Vaasas) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Vaasan Sport. Hooajal 2010–11 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Soome esiliigas. 2012. aastal liitus ta Soome kõrgliigaklubiga KalPa. Hiljem on ta mänginud veel Soome kõrgliigaklubides Lukko, Jukurit ja Oulun Kärpät. Hooajal 2016–17 pälvis ta Soome kõrgliiga parimale kaitsjale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu. 2018. aastal tuli ta klubiga Oulun Kärpät Soome meistriks.
2018. aasta mais liitus ta KHL-i klubiga Moskva Dinamo, kellega sõlmis üheaastase lepingu. 2019. aasta juunis liitus Šveitsi kõrgliigaklubiga SC Bern, kuid tema leping lõpetati juba sama aasta novembris, kuna 15 mänguga oli Koivisto andnud vaid kaks väravasöötu ja tema kaitsemäng ei olnud piisav. Pärast seda liitus ta samal kuul Rootsi kõrgliigaklubiga Växjö Lakers. Aastatel 2021 ja 2023 tuli ta Växjö Lakersiga Rootsi meistriks.
2023. aasta mais naasis ta Oulun Kärpätesse.
2019. aastal tuli ta Soome jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Ta on kuulunud Soome koondisse veel ka 2018. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Atte Ohtamaa

Atte Petteri Ohtamaa (sündinud 6. novembril 1987 Nivalas) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliiga klubis Oulun Kärpät.
Ta alustas Oulun Kärpätes ka klubikarjääri ja tegi klubi meeskonna koosseisus Soome kõrgliigas debüüdi hooajal 2007-08. Ta mängis aastatel 2007–2014 kokku seitse hooaega. Hooaegadel 2007–08 ja 2013–14 tuli ta klubiga Soome meistriks.
2014. aastal liitus ta KHL-is mängiva Soome klubiga Jokerit, kuhu jäi kaheks hooajaks. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 mängis ta KHL-i klubis Kaasani AK Bars. Hooajal 2017–18 võitis ta klubiga Gagarini karika.
2018. aastal liitus ta taas Oulun Kärpätega. Hooajal 2019–20 mängis ta KHL-i klubis Nur-Sultani Barõs ja Šveitsi kõrgliiga klubis HC Lugano. 2010. aasta mais sõlmis ta aastase lepingu Jaroslavli Lokomotiviga. 2021. aasta aprillis naasis ta taas Kärpätesse.
2019. aastal tuli ta Soome jäähokikoondisega maailmameistriks. Lisaks on ta 2014., 2016. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustelt võitnud hõbemedali.
Sakari Manninen

Sakari Manninen (sündinud 10. veebruaril 1992 Oulus) on Soome jäähokimängija, kes mängib ründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette
Klubikarjäär.
Soome kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2013-14 Oulun Kärpäte meeskonnas. 2015. aastal tuli ta Kärpätega Soome meistriks. Soome kõrgliigas on ta mänginud veel klubides KalPa ja HPK. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Örebro HK.
Hooajal 2018–19 mängis ta KHL-i klubis Jokerit. Ta kogus sel hooajal 48 punkti (20+28) ning oli resultatiivsuselt teine mängija klubis.
2019. aasta mais liitus ta KHL-i klubiga Ufa Salavat Julajev.
2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Vegas Golden Knights. Ta sai mänguaega ainult Golden Knightsi reservmeeskonnas Henderson Silver Knights, kus lõi 14 väravat ja andis 26 väravasöötu.
2023. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga Genève-Servette. 2024. aasta veebruaris võitis ta Genève-Servette'i meeskonnaga jäähoki Meistrite Liiga finaali Rootsi klubi Skellefteå vastu. Finaalis oli Manninen üks kolmest Genève-Servette'i väravalööjast.
Koondisekarjäär.
Soome jäähokikoondisega on ta tulnud kaks korda maailmameistriks ja 2022. aastal olümpiavõitjaks.
2022. aasta maailmameistrivõistluste finaalis lõi Manninen Kanada vastu lisaajal võiduvärava. Lisaks valiti ta samadel maailmameistrivõistlustel turniiri sümboolsesse koosseisu. Ka 2022. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril valiti ta sümboolsesse koosseisu.
Dinar Hafizullin

Dinar Ramiljevitš Hafizullin (vene keeles Динар Рамилевич Хафизуллин; sündinud 5. jaanuaril 1989 Kaasanis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Peterburi SKA.
Hooajal 2006–07 debüteeris ta Venemaa kõrgliigas Kaasani AK Barsi meeskonnas. Aastatel 2007–2010 mängis ta Venemaa esiliiga klubis Almetjevski Neftjanik.
Aastatel 2010–2014 mängis ta neli hooaega KHL-i klubi HK Vitjazi ridades.
2014. aasta jaanuaris liitus ta Peterburi SKA-ga. Aastatel 2015 ja 2017 on ta klubiga võitnud Gagarini karika.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Sergei Plotnikov

Sergei Sergejevitš Plotnikov (vene keeles Сергей Сергеевич Плотников; sündinud 3. juunil 1990 Komsomolskis Amuuri ääres) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva CSKA ründajana vasakäärel.
Ta alustas klubikarjääri Habarovski Amuris, mille koosseisus debüteeris KHL-is hooajal 2009–10. Aastatel 2012–2015 mängis ta kolm hooaega Jaroslavli Lokomotivis.
Hooajal 2015–16 mängis ta NHL-is Pittsburgh Penguinsi ja Arizona Coyotesi ridades, kuid ei suutnud NHL-is visata ühtegi väravat ja ta kogus hooaja jooksul vaid kolm punkti.
2016. aastal naasis ta Venemaale, liitudes Peterburi SKA-ga. 2017. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2020. aastal siirdus ta Magnitogorski Metallurgi. 2021. aasta juulis liitus ta CSKA-ga.
Aastatel 2013 ja 2015 on ta osalenud KHL-i tähtede mängul.
2014. aastal tuli ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta kuus väravat ja kogus 12 punkti ning oli resultatiivsuselt turniiri teine mängija kaasmaalase Viktor Tihhonovi järel. Samadel maailmameistrivõistlustel valiti ta lisaks turniiri sümboolsesse koosseisu. Maailmameistrivõistlustelt on ta lisaks võitnud veel neli medalit.
Lont (astronoomia)

Külm molekulisammas ehk lont (inglise keeles "cold molecular pillar", "elephant trunk") on molekulipilvedes leiduva tähtedevahelise aine kogumi tüüp, meenutab gaasi- ja tolmusammast. 
Londid paiknevad tavaliselt massiivsete O-spektri- ja B-spektriklassi tähtede naabruses, millised võivad intensiivse kiirguse teel tekitada ioniseeritud gaasi laienevaid piirkondi (tuntud kui H-II-piirkonnad). 
Londid tekivad udukogu servadesse mõne naabertähe ultraviolettkiirgussähvatuse mõjul, mis sööb ära udukogu gaasi. Tihedad aurustuvad gaasigloobulid peavad sellele fotoaurumisele vastu, moodustades otse nende taha kaitsekihi. Gloobul ning tolmu- ja gaasisegu selle taga moodustavadki londi.
Lonte on erineva kuju, pikkuse ja värviga moodustisi. Kõige tuntum näide lontidest on "Loomise sambad" Kotka udukogus. Vahel on londid ebatavalise kujuga, näiteks Roseti udukogu. Mõnikord peetakse Hobusepea udukogu samuti londiks.
Vējupīte

Vējupīte on küla ("ciems") Lätis Sigulda piirkonna Sigulda vallas. Küla jääb valla keskusest Siguldast 5,7 ja Riiast 57,9 km kaugusele.
Gauja (Inčukalnsi vald)

Gauja on küla ("ciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas.
Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel ning jääb valla keskusest Inčukalnsist 4,5 ja Riiast 41 km kaugusele. Külast voolab läbi Gauja jõgi.
Külast läheb läbi maantee A2. Asulasse jääb Gauja bussipeatus. Külas on postkontor, lasteaed ja päevakeskus Gauja.
Gauja tekkis teise maailmasõja järel kui loomakasvatusühistu Gauja keskasula. Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.
Osa külast jääb Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on kaks leppa.
Krustiņi

Krustiņi (ka Sēnīte) on küla ("ciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas. Küla jääb valla keskusest Inčukalnsist 4 ja Riiast 37 km kaugusele.
Krustiņi asub merepinnast 42 meetri kõrgusel maanteede A2 ja A3 ristumispaigas. Küla idaosa jääb Gauja rahvusparki. 
Krustiņis on arhitektuurimälestisena kohaliku kaitse all kohvik-restoran Sēnīte. Sinna jäävad Sēnīte bussipeatused.
Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.
Griķi

Griķi (vanasti ka Griķukrogs või Straujupes) on küla ("ciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas.
Külast läheb läbi maantee V75. Sinna jäävad Vangažu stacija bussipeatus ja Riiast väljuvate busside Vangaži bussipeatus.
Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.
Indrāni

Indrāni on mitme Läti asula nimi:
Indrāni (Inčukalnsi vald)

Indrāni on küla ("mazciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas.
Külast lähevad läbi maanteed A2 ja V93. Seal asub Indrāni bussipeatus. Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.
Külas asub looduskaitsealune Indrāni park, kus kasvab kolmteist kaitstavat põlispuud.
Kārļzemnieki

Kārļzemnieki on endine küla ("aprūpes ciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas. Küla asus Gauja jõe kaldal.
Küla tekkis endise Balti naftabaasi peadirektori Inčukalnsi jahilossi juurde. 1927. aastal rajati sinna haigete laste kool ja sanatoorium. Inčukalnsi jahilossis oli Teise maailmasõja ajal nii Saksa armee kui ka Punaarmee laatsaret. 1950. aastatel rajati sinna tuberkuloosihaigete sanatoorium, 1970. aastatel kohandati see astma põdejate tarbeks. Aastail 1993–2009 asus hoones lastekodu. 
Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.
Endise küla aladel asub looduskaitsealune Inčukalnsi Kuradikoobas, mis on hiiepaigana ka riikliku kaitse all olev muinsusmälestis.
2002. aastal oli külas 100 elanikku, 2019. aastal seal elanikke ei olnud. Aastal 2025 oli külas 3 elanikku.
Egļupe (Inčukalnsi vald)

Egļupe (vanasti ka Draudzība) on küla ("ciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas.
Küla asub merepinnast 40 meetri kõrgusel Egļupe jõe ääres ning jääb valla keskusest Inčukalnsist 4 ja Riiast 37 km kaugusele.
Külast läheb läbi Valga–Riia rongiliin ja seal on Egļupe raudteepeatus. Külas on Egļupe bussipeatus. 
Egļupe tekkis suvilapiirkonnana samanimelise jõe orgu ja asub 3 kilomeetri pikkuse ribana selle kallastel. Küla lõunapoolne osa jääb Allaži valda, kus moodustab ametlikult teise samanimelise küla. Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.
Kļavas

Kļavas on küla ("ciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas. Küla jääb valla keskusest Inčukalnsist 5 ja Riiast 40 km kaugusele.
Kļavas asub merepinnast 40 meetri kõrgusel. Külast läheb läbi maantee A2.
2019. aastal oli külas 119 ja 2020. aastal 124 elanikku.Kļavas rajati suvilapiirkonnana. Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.==Elanikkond==
Meža miers

Meža miers on küla ("ciems") Lätis Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas.
Küla asub valla kaguosas merepinnast 40 meetri kõrgusel Straujupīte oja kaldal Valga–Riia rongiliini ääres. Küla juures asub Vangaži raudteejaam. Meža miers jääb valla keskusest Inčukalnsist 13 ja Riiast 36 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V75. Meža miersis on naftabaas ja asfaltbetooni tehas.
Aastail 2006–2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda.
600. aastad eKr

600. aastad eKr on ajavahemik 609. aasta eKr algusest kuni 600. aasta eKr lõpuni.
620. aastad eKr

620. aastad eKr on ajavahemik 629. aasta eKr algusest kuni 620. aasta eKr lõpuni.
630. aastad eKr

630. aastad eKr on ajavahemik 639. aasta eKr algusest kuni 630. aasta eKr lõpuni.
640. aastad eKr

640. aastad eKr on ajavahemik 649. aasta eKr algusest kuni 640. aasta eKr lõpuni.
Mihhail Grigorenko

Mihhail Olegovitš Grigorenko (vene keeles Михаил Олегович Григоренко; sündinud 16. mail 1994 Habarovskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Moskva CSKA.
2011. aastal suundus ta jäähokit mängima Põhja-Ameerikasse Quebec Major Junior Hockey League'i klubisse Quebec Remparts. 2012. aastal valiti ta Canadian Hockey League'i hooaja uustulnukaks. Samal aastal valis Buffalo Sabresi ta NHL-i "draft"is 12. valikuna. 2012. aasta juulis sõlmis ta Sabresiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta Sabresi meeskonnas 2013. aasta jaanuaris. Sabresi põhimeeskonda tal järgmisel kahel hooajal murda ei õnnestunud. Ta sai hooaegadel 2013–14 ja 2014–15 kokkuvõttes rohkem mänguaega Rempartsis ja American Hockey League'i klubis Rochester Americans.
2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Colorado Avalanche'iga, kus mängis kaks hooaega põhikoosseisus – hooajal 2015–16 sai ta kirja 6+21 ja 2016–17 10+13.
2017. aastal liitus ta Moskva CSKA-ga. Hooajal 2018–19 oli ta 52 punktiga (17+35) Moskva CSKA resultatiivseim mängija. Samal hooajal võitis ta klubiga Gagarini karika. Väljalangemismängudes lõi ta 13 väravat ja oli sellega suurim väravakütt. Kokku kogus ta 21 punkti, millega oli Teemu Hartikaineni kõrval ka resultatiivseim mängija. Gagarini karika finaalseerias esimeses mängus tegi ta Gagarini karika finaali läbi aegade esimese kübaratriki. 2019. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule.
2020. aastal naasis Grigorenko NHL-i, sõlmides lepingu Columbus Blue Jacketsiga. Hooajal 2020–21 sai NHL-is kirja neli väravat ja kaheksa väravasöötu.
2021. aasta juulis naasis ta Moskva CSKA-sse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu.
2018. aastal tuli ta Venemaa olümpiavõistkonnaga olümpiavõitjaks. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
650. aastad eKr

650. aastad eKr on ajavahemik 659. aasta eKr algusest kuni 650. aasta eKr lõpuni.
Ilja Sorokin

Ilja Igorevitš Sorokin (vene keeles Илья Игоревич Сорокин; sündinud 4. augustil 1995 Mežduretšenskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis New York Islanders.
Hooajal 2012–13 debüteeris ta KHL-is Novokuznetski Metallurgi meeskonnas.
2014. aastal valis Islanders ta NHL-i "draft"is 78. valikuna.
Aastatel 2015–2020 mängis ta KHL-is Moskva CSKA ridades. Hooajal 2015–16 valiti ta KHL-i hooaja parimaks väravavahiks ja liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal tuli ta klubiga Gagarini karika võitjaks ja Sorokin valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Aastatel 2016, 2017, 2018 ja 2020 osales ta KHL-i tähtede mängul.
2020. aasta juulis sõlmis ta Islandersiga üheaastase lepingu.
2018. aastal tuli ta Venemaa võistkonnaga olümpiavõitjaks. Maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud kolm pronksmedalit.
Poodkor'a

Poodkor'a (ka "Podkor'a"; vene keeles Невское Подгорье) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Irboska nulka.
Vas'lamäe

Vas'lamäe (vene keeles Крохово, Крухново, Крахново) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
Sage Northcutt

Sage Monroe Northcutt (sündinud 1. märtsil 1996) on Ameerika Ühendriikide sportlik vabavõitleja, mitmekordne maailmameister. 
Sage Northcutt tegi võitlussarjas UFC võimsa debüüdi, kui ta alistas vaid 57 sekundiga Francisco Trevino.
Nevena Božović

Nevena Božović (serbia keeles Невена Божовић; sündinud 15. juunil 1994) on Serbia laulja ja laulukirjutaja. Ta esindas Serbiat 2007. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Piši mi", mis saavutas 3. koha. Aastal 2012 saavutas ta teise koha telesaates "Prvi glas Srbije". Seal ta kohtaski Mirna Radulovići ja Sara Jovanovići, kellega moodustati grupp Moje 3, mis esines ka 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Ljubav je svuda". Grupp ei pääsenud poolfinaalist edasi. Ta esindas Serbiat ka 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, seekord sooloartistina lauluga "Kruna", mis saavutas finaalis 89 punktiga 18. koha.
Kolovina

Kolovina (kohalikus pruugis ka "Kolovinna"; vene keeles Головино, Головина) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri linnas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
19. sajandil kuulus küla Raagosina (Рагозино) kogukonda ja Petseri kogudusse. 20. sajandi II poolel liideti Kolovinaga Lääpa ja Nudretsova küla.
Krabilova

Krabilova (rahvakeeles varem ka "Suure-Krabilova"; vene keeles Грабилово, Грабилова) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri vallas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
19. sajandil kuulus küla Raagosina (Рагозино) kogukonda ja Petseri kogudusse. Selle küla lähedal asus Väike-Krabilova küla (vene Малое Грабилово)
UNESCO maailmapärand Türgis

Türgi alal on UNESCO maailmapärandi nimistus 18 objekti ja 78 objekti kandidaati.
Nimistusse on kantud:
Nimistusse kandideerib alates 1994. aastast veel 78 objekti
Lääpä

Lääpa (vene keeles Шляпниково) oli küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri vallas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
19. sajandil kuulus küla Raagosina kogukonda ja Petseri kogudusse. 20. sajandi II poolel liideti Lääpa küla Kolovina külaga.
Nudretsuva

Nudretsuva (ka "Nudretsova"; vene keeles Нутрецово) oli küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri vallas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
19. sajandil allus küla Petseri kogudusse. 1970. aastatel jäi küla tühjaks ja 1980. aastatel liideti see küla Kolovina külaga.
Nikita Nesterov

Nikita Danilovitš Nesterov (vene keeles Никита Данилович Нестеров; sündinud 28. märtsil 1993 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Calgary Flames.
Hooajal 2011–12 debüteeris ta KHL-is Tšeljabinski Traktori meeskonnas.
2011. aastal valiti ta NHL-i "draft"is Tampa Bay Lightningu poolt 148. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta hooajal 2013–14, mängides esimesel hooajal vaid American Hockey League'i klubis Syracuse Crunch. NHL-is tegi ta Lightningu meeskonnas debüüdi 31. detsembril 2014 mängus Buffalo Sabresi vastu.
2017. aasta jaanuaris liitus ta Montreal Canadiensiga, kus ta mängis hooaja 2016–17 lõpuni.
2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu KHL-i klubiga Moskva CSKA. 2019. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. Samal hooajal valiti ta liiga sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2018 ja 2019 osales ta KHL-i tähtede mängul.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Calgary Flamesiga.
2018. aastal tuli ta Venemaa jäähokikoondisega olümpiavõitjaks. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta pronksmedali.
Sabelina

Sabelina (ka "Sabelinna"; vene keeles Забелино) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
Saurova

Saurova (vene keeles Саурово) on endine küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
Kustutati külade nimistust Pihkva oblasti täitevkomitee otsusega nr 380 7. detsembrist 1964.
Aleksandr Barabanov

Aleksandr Dmitrijevitš Barabanov (vene keeles Александр Дмитриевич Барабанов; sündinud 17. juunil 1994) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis San Jose Sharks ründajana paremäärel.
2013–14 debüteeris ta KHL-is Peterburi SKA meeskonnas. Aastatel 2015 ja 2017 võitis ta Peterburi SKA-ga Gagarini karika.
2020. aasta aprillis sõlmis ta aastase lepingu Toronto Maple Leafs iga. NHl-is debüteeris ta 13. jaanuaril 2021 mängus Montreal Canadiensi vastu.
2021. aasta aprillis siirdus ta San Jose Sharksi. Sharksi meeskonnas debüteeris ta 26. aprillil 2021 mängus Arizona Coyotesi vastu ja lõi selles mängus ka oma NHL-i karjääri esimese värava.
2018. aastal tuli ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus olümpiavõitjaks. 2017. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud pronksmedali.
Sorokina

Sorokina (ka "Sorokinna"; vene keeles Сорокино) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis . Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
Väiko-Puravitsa

Väiko-Puravitsa (vene keeles Малые Буравцы) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
Harri Säteri

Harri Tapio Säteri (sündinud 29. detsembril 1989 Toijala) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina Šveitsi kõrgliigaklubis EHC Biel
Soome kõrgliigas tegi ta esimese täishooaja 2008–09 Tappara ridades.
2008. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i "draft"is 106. valikuna. Aastatel 2011–2014 mängis ta neljal hooajal Sharksi noorteklubi Worcester Sharksi rivistuses American Hockey League'is (AHL).
Aastatel 2014–2017 mängis ta kolm hooaega KHL-i klubis HK Vitjaz.
2017. aastal suundus ta tagasi Põhja-Ameerikasse, sõlmides aastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers. Hooajal 2017–18 pääses ta Panthersi meeskonnas väljakule üheksas mängus, mängides suurema osa hooajast AHL-i klubis Springfield Thunderbirds. Hooajal 2018–19 mängis ta AHL-i klubis Grand Rapids Griffins.
2019. aasta mais sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Novosibirski Sibir. Seal mängis ta kokku kolm hooaega.
2022. aasta märtsis liitus ta NHL-i klubiga Arizona Coyotes. Seal mängis ta kuni hooaja lõpuni, saades kirja kuus mängu.
2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu EHC Bieliga.
Soome jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2022. aasta taliolümpiamängudel kuldmedali ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Ta osales ka 2017. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kabile mõis

Kabile mõis (läti keeles "Kabiles muiža"; saksa keeles "Kabillen") oli mõis Liivimaa kubermangus; nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Kuldīga piirkonnas Kabile vallas. 
Mõisa hooned on ehitatud vahemikus 17.-19. sajand.
Pärnu Päikese Kool

Pärnu Päikese Kool (varasema nimega "Pärnu Toimetulekukool") on Pärnu linna munitsipaalkool, kus õppetöö toimub põhikooli lihtsustatud õppekava alusel toimetuleku- või hooldusõppes. Koolis toetatakse õpilaste vaimset, füüsilist, sotsiaalset ja emotsionaalset arengut. Õpilastele on loodud võimetekohane turvaline, positiivselt mõjuv ja arendav õpikeskkond, mis toetab õpilast ning aitab kaasa tema paremale sotsialiseerumisele ühiskonnas. Direktor on Marju Trumsi, õppealajuhataja Liisi Saare.
Ajalugu.
Pärnu Päikese Kool (kuni 31. detsembrini 2018 Pärnu toimetulekukool) alustas tegevust 1. septembril 2002 kolme klassikomplektiga. Aastate keskmine õpilaste arv on 45. Õppekeelteks on eesti ja vene keel .
Kooli eripära.
Kool on Pärnu linnas ja maakonnas ainuke eesti- ja venekeelne toimetuleku- ja hooldusõpet pakkuv kool. Koolis õpivad õpilased, kes vajavad erituge ning sellega seoses kohandatud õpet ja eriteenuseid. Õpilasi võetakse kooli SA Innove Rajaleidja koolivälise nõustamismeeskonna otsusel ja vanema kirjalikul nõusolekul. Kool nõustab ka vanemaid, korraldab arenduspäevi, koordineerib koostöövõrgustiku tööd.
Eritugi.
Erituge rakendatakse õpilasele, kes oma raske ja püsiva psüühikahäire, intellekti- või meelepuude või liitpuude tõttu vajab puudespetsiifilist õppekorraldust, -keskkonda, -metoodikat, -vahendeid ning õppes osalemiseks pidevat tugispetsialistide teenust lõimituna sotsiaal- või tervishoiuteenustega või mõlemaga; osaajaga õpet individuaalselt või rühmas või pidevat individuaalset tuge klassis või õpet eriklassis.
Aseri Valla Leht

Aseri Valla Leht oli 1999-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Aseri valla uudiseid. Lehte andis välja Aseri vallavalitsus.
2014 ja 2015 ilmusid numbrid 2 ja 3 nime all Savipealinna Sõnumitooja.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Aseri vald Viru-Nigula vallaga, annab endise Aseri valla aladel toimuva kohta uudised edasi Viru-Nigula Valla Teataja.
Viru-Nigula Valla Teataja

Viru-Nigula Valla Teataja (vene keeles Вестник Волости Виру-Нигула) on aastast 2017 eesti ja vene keeles ilmuv ajaleht, mis vahendab Viru-Nigula valla uudiseid. Lehte annab välja Viru-Nigula vallavalitsus.
Viru-Nigula Valla Teataja on lehtede Viru-Nigula Teataja ja Aseri Valla Leht järeltulija.
Viru-Nigula Teataja

Viru-Nigula Teataja oli 1995-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Viru-Nigula valla uudiseid. Lehte andis välja Viru-Nigula vallavalitsus. Lehte toimetas Marit Laast.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, annab Viru-Nigula valla aladel toimuva kohta uudised edasi Viru-Nigula Valla Teataja.
Elva Valla Leht

Elva Valla Leht on eestikeelne ajaleht, mis ilmub alates 2017. aastast ja vahendab Elva valla uudiseid. Ajalehte annab välja Elva vallavalitsus.
Ajalehe esimesed 43 numbrit ilmusid nimega "Infoleht" (Elva valla infokandja). Infoleht oli ajalehtede Elva Leht ja Konguta Valla Teataja, Rannu Valla Leht, Rõngulane ja Puhja Valla Teataja järeltulija. Alates 2019 kannab ajaleht nime Elva Valla Leht.
Haljala Valla Sõnumid

Haljala Valla Sõnumid on 1992. aastast ilmuv ajaleht, mis vahendab Haljala valla uudiseid. Lehte annab välja Haljala vallavalitsus.
Aastatel 1992–2006 kandis ajaleht nime "Haljala Leht" ja 2007–2009 nime "Haljala Sõnumid".
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Vihula vald Haljala vallaga, liideti Haljala Valla Sõnumitega vallaleht Vihula Valla Teataja.
Hiiumaa Teataja

Hiiumaa Teataja on aastast 2017 ilmuv ajaleht, mis vahendab Hiiumaa valla uudiseid. Lehte annab välja Hiiumaa vallavalitsus. Hiiumaa Teatajat on levitatud koos ajalehega Hiiu Leht.
Hiiumaa Teataja on endiste vallaajalehtede Hiiu Valla Teataja, Käina Kuller, Emmaste Vallaleht ja Pühalepa Teataja järeltulija.
Junnumaa Kuukiri

Junnumaa Kuukiri oli eesti ajaleht, mis ilmus aastatel 1996–2017 ja vahendas Koonga valla uudiseid. Ajalehte andis välja Koonga vallavalitsus ning seda toimetasid Merike Pikkmets ja Karoliina Post.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liideti Koonga vald Lääneranna vallaga, vahendab endise Koonga valla aladel toimuva kohta uudised ajaleht Lääneranna Teataja.
Jõhvi Teataja

Jõhvi Teataja (vene keeles Вестник Йыхви) on aastast 1992 eesti ja vene keeles ilmuv ajaleht, mis vahendab Jõhvi linna ja Jõhvi valla uudiseid. Lehte annab välja Jõhvi vallavalitsus.
1993–2009 ilmus venekeelne Jõhvi Teataja eraldi väljaandena. 2002–2004 oli Jõhvi Teataja ajalehe Põhjarannik lisa.
Karula Kuller

Karula Kuller oli 2003-2011 ilmunud ajaleht, mis vahendas Karula valla uudiseid. Lehte andis välja Karula vallavalitsus. Lehte toimetas Ene Kaas. Leht ilmus neli korda aastas.
Kasepää Valla Leht

Kasepää Valla Leht oli 2011-2016 ilmunud ajaleht, mis vahendas Kasepää valla uudiseid. Lehte andis välja Kasepää vallavalitsus.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Kasepää vald Mustvee vallaga, annab endise Kasepää valla aladel toimuva kohta uudised edasi Mustvee Valla Teataja.
Claudia Sersun

Claudia Sersun (sündinud 7. mail 1958 Slobozia-Dușca) on Moldova poliitik ja aktivist. 
Ta oli Criuleni ja Ialoveni linnaosa ning Chișinău maakonna kultuuriosakonna juhataja. Ta on olnud naiste poliitilise klubi asutajaliige alates 16. detsembrist 1999.
Auhinnad.
Claudia Sersunile on antud Rumeenia kõrgeim aumärk – Rumeenia Tähe orden.
Papercut

Vasilis Nakis, esinejanimega Papercut, on Kreeka muusik ja laulukirjutaja.
Vasilist tuntakse tema eriliselt kõlava elektroonilise muusika järgi, samuti on palju tähelepanu pälvinud tema remiks Melina Merkoyri laulust "Agapi pou gines dikopo mahairi".
Enne soolokarjääri alustamist oli ta ansamblite Winter Watercolours ja Monitor liige.
Nimevalik.
Vasilis on oma intervjuudes maininud, et ta mõtles oma esinejanime välja 2000. aastal, mil ta sai õnnetuse käigus viga ning oli sunnitud pikemalt kodus olema. Oma valikut kommenteeris ta nii: "Ma valisin selle nime, sest see on justkui meeldetuletus kõikidest pisiasjadest, mis on meile kunagi haiget teinud".