tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pioneeride maja

Pioneeride maja, ka pioneerimaja ja pioneeride palee, oli Nõukogude Liidus ja teistes sotsialismimaades tegutsenud kooliväline laste- ja noorteasutus, kuhu olid koondatud mitmesugused huviringid ja -klubid. 
Ajalugu.
Esimene pioneeride maja Nõukogude Liidus avati Moskvas 29. aprillil 1923 lasteklubi "Töökommuun" põhjal. Esimene pioneeride ja oktoobrilaste palee avati Harkivis 6. septembril 1935. 1957. aastaks oli NSV Liidus 2153 pioneeride paleed ja maja, 1980. aastate lõpuks oli neid enam kui 3800. 
Samalaadseid asutusi avati ka idabloki maades ja NSV Liidu liitlasriikides. 21. sajandi alguses tegutsevad endiselt Vietnami Pioneeride palee Hanois, Ernesto Che Guevara pioneeride keskpalee Havannas ning Pioneeride ja koolilaste palee Pyongyangis. Suurem osa Hiina pioneeride paleedest on võetud kasutusele teistel eesmärkidel või erastatud. 
Pärast nõukogude süsteemi kokkukukkumist ja noorsootegevuse depolitiseerimist on paljudest efektiivsematest pioneeride paleedest ja -majadest saanud noortekeskused. Tallinnas näiteks on jätkanud Kanutiaia Noortemaja ja Huvikeskus Kullo.
Kirjeldus.
Noorte kooliväline koondamine pioneeride paleedesse ja -majadesse andis võimaluse pioneeriliku metoodika rakendamiseks noorsootöö läbiviimisel. Pioneerimajade institutsioon allus üleliidulisele pioneeriorganisatsioonile ja koondas katusasutusena samas ja mujal töötavaid erikoolitusega pedagooge (pioneerijuhte), kes vastutasid ühtlasi varajases teismeeas koolinoorte ideoloogilise (kommunistliku ja prosovetliku) suunitlemise eest. Siiski oli neis asutustes käimine noortele hea võimalus erinevate huvialadega tegelemiseks ja enese arendamiseks sõltumata algsest ideoloogilisest ideest. Huviringid varieerusid kunstist tehnikani. Samuti tegutsesid tantsu- pilli- ja lauluansamblid.
Pioneeride park

Pioneeride park on avalik park Peterburis Kalinini rajoonis.
1968. aastal rajatud park on saanud nime naabruses asunud pioneeride maja järgi.
1988. aasta 9. augustil avati pargis „Rahu kell“ (vene keeles «Колокол Мира»), mälestusmärk Hiroshima ja Nagasaki pommitamises hukkunuile.
1996. aastal nimetati pargi lõunaosa akadeemik Andrei Sahharovi 75. sünniaastapäeva tähistamiseks Akadeemik Sahharovi pargiks.
Tsaariajal asus Pioneeride pargi ja Akadeemik Sahharovi pargi alal vürst Abameliki (armeenia keeles Աբամելիք, gruusia keeles აბამელიკი) suvila.
Akadeemik Sahharovi park

Akadeemik Sahharovi park on avalik park Peterburis.
Algselt Pioneeride pargi lõunapoolne osa nimetati Sahharovi pargiks akadeemik Andrei Sahharovi 75. sünniaastapäevaks 1996. aastal.
2003. aasta 8. augustil avati pargi kaguosas Tuumaavariide ja -katastroofide ohvrite mälestusmärk.
Pargis asub ka Rahu kell, 9. augustil 1988 avatud mälestusmärk Hiroshima ja Nagasaki tuumarünnakuis hukkunuile.
Tsaariajal asus Akadeemik Sahharovi pargi ja Pioneeride pargi alal vürst Abameliki (armeenia keeles Աբամելիք, gruusia keeles აბამელიკი) suvila.
Mateusz Morawiecki

Mateusz Jakub Morawiecki (sündinud 20. juunil 1968 Wrocławis) on Poola poliitik, ta oli alates 11. detsembrist 2017 kuni 13. detsembrini 2023 Poola peaminister.
Ta kuulub märtsist 2016 konservatiivsesse erakonda Õigus ja Õiglus. Ta oli alates 16. novembrist 2015 Poola asepeaminister. 16. novembrist 2015 kuni 28. septembrini 2016 oli ta Poola arenguminister, 28. septembrist 2016 oli ta Poola arengu- ja rahandusminister ning alates 2017. aasta detsembrist on ta Poola peaminister.
Ta lõpetas aastal 1992 Wrocławi Ülikooli ajalooteaduskonna.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on neli last. Tema isa Kornel Morawiecki on füüsik, endine dissident ja poliitik.
Doraemon

"Doraemon" (jaapani keeles ドラえもん) on Jaapani mangasari, mille on kirjutanud ja illustreerinud Fujiko F. Fujio. Doraemoni põhjal on tehtud ka animeseriaal. 
Lugu räägib robotkassist Doraemonist, kes rändab 22. sajandil ajas tagasi, et abistada Nobita Nobi nimelist poissi.
"Doraemoni" mangasari ilmus kõigepealt 1969. aasta detsembris kuues eri ajakirjas. Shogakukani avaldatud originaalsarjas oli kokku 1345 lugu. Kogusid säilitatakse Takaoka keskraamatukogus Toyama prefektuuris, mis on ka Fujiko Fujio sünnikoht. Turner Broadcasting System ostis 1980. aastate keskpaigas õigused näidata "Doraemoni" põhjal tehtud animeseriaali ingliskeelsena USA-s, kuid loobus hiljem plaanist. 2013. aasta juulis teatas Voyager Japan, et manga avaldatakse digitaalselt inglise keeles Amazon Kindle'i e-raamatute teenuse kaudu. See on üks maailma suurima läbimüügiga mangasarju, näiteks 2015. aasta seisuga oli seda ostetud üle 100 miljoni eksemplari.
Projektistumine

Projektistumine (inglise keeles "projectification") on ettevõtete ja organisatsioonide igapäevatöö projektipõhiseks muutumine. Teise definitsiooni järgi on projektistumine järjest suurenev sõltuvus ajutistest üksustest, tavaliselt projektidest, eesmärgiga suurendada tulemuslikkust ja strateegilist panust.
Christophe Midler toob oma 1995. aastal ilmunud artiklis välja terve rea muutusi ettevõtte struktuuris, mis said projektistumise protsessi alguseks. Uus töökorraldus võeti kasutusele Renault' autotehases ning peamiselt muudeti uue toote arenduse struktuuri. 30-aastase perioodi jooksul liiguti funktsionaalselt mudelilt projektimaatriksi mudelile. Tootearenduse osakonna struktuur ja tööjaotus 1960. aastatel oli klassikaline funktsionaalsusel põhinev organisatsioon. Tänu konkurentsisurvele ja eriti tugevale survele tootmis- ja turustamisajale, liiguti Renault' tehases koordineeritud projektiüksustele 1970. aastatel ja eraldiseisvatele projektiüksustele 1980.–1990. aastatel.
Projektistumine on tõusnud esile tänu projektipõhisele juhtimisele. Viimastel aastakümnetel on hakatud projekte kasutama igas majandusharus ning see on saanud igapäevanähtuseks töökeskkonnas. Projektistumist kinnitab ka projektipõhiste ettevõtete loomine. Need on ettevõtted, kus tegevus on projektipõhine ning ettevõtte struktuuri osad on vaid administratiivse funktsiooniga. Projektide kasutamise peamised põhjused on eesmärgile orienteeritud ja ajalise piiranguga struktuur, mida on lihtne kontrollida ja juhtida. Projektistumist peetakse postbürokraatlikuks organisatsioonivormiks.
Projektistumise eelised.
Projektistumise eelistena peetakse silmas projektistumisega kaasnevaid nähtusi, mis mõjuvad ettevõtluskeskkonnale või kogu ühiskonnale positiivselt.
Peamiste projektipõhise juhtimise eelistena on välja toodud
Projektistumine avalikus sektoris.
Lisaks erasektorile leiab projektistumine aset ka avalikus sektoris. Projektipõhiselt arendatakse ja rakendatakse uusi avalikke eeskirju. Igasuguseid tegevusi avalikus sektoris organiseeritakse ümber projektipõhiseks ning erinevaid protsesse esitletakse projektidena. 
Projektistumise arengusuunad.
Rohkem kui kümme aastat tagasi väitsid Jeffrey Pinto ja Om Prakash Kharbanda, et projektijuhtimisest saab tuleviku globaalse äri põhiline juhtimisstiil. Lisaks pakkusid nad, et projektijuhtimine võib ühel päeval asendada traditsioonilise funktsionaalse juhtimisstiili, kuna pakub konkurentsieelist 21. sajandi ärikeskkonnas. Viimasena tõid autorid välja, et sarnaselt projektijuhtimise tõusmisega ettevõtte juhtide huviorbiiti 1990. aastate keskel, toimub praegu sarnane trend programmide ja programmiportfooliotega. [6] Programm on projektide kogum ja projektide vaheline suhe selles kogumis. Programmijuhtimise mõju hinnatakse samaväärseks projektijuhtimise mõjuga selle algusaegadel. Tegemist ei ole täiesti uudse suunaga. Programmidest on räägitud 1990. aastate algusest, kuid uudne on nende ühe laialdasem kasutamine organisatsioonides ja teaduslikes uurimistöödes.
Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseis

Eesti NSV X Ülemnõukogu oli Eesti NSV nn kõrgeima riigivõimuorgani – Eesti NSV Ülemnõukogu – kümnes koosseis, mille volitused kehtisid aastatel 1980–1985.
Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu valimised toimusid 24. veebruaril 1980.
Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu kuulus 285 saadikut, neist 101 naist ja 184 meest. 69 saadikut olid kuulunud ka eelmise, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu.
Saadikute hulgas oli 144 (ehk 50,5%) töölist ja kolhoosnikku, 18 teaduse, kultuuri, kirjanduse, kunsti, ajakirjanduse, hariduse ja tervishoiu alal töötajat, 44 parteitöötajat, 57 nõukogude ja riigiorganite töötajat, 3 ametiühingu- ja komsomolitöötajat ning 5 sõjaväelast. Teaduslik kraad oli 21 saadikul, kõrgharidusega oli 147 saadikut, keskharidusega 128 saadikut, mittetäieliku keskharidusega 10 saadikut. Saadikutest oli eestlasi 209, venelasi 63, ukrainlasi 6, valgevenelasi 5, lätlasi 1 ja poolakaid 1. Saadikutest 193 olid NLKP liikmed või liikmekandidaadid, 92 olid parteitud, kuid viimastest 37 olid ÜLKNÜ liikmed.
Tegutsesid järgmised komisjonid:
Aseri rahvamaja

Aseri rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Aseri asulas.
Rahvamaja valmis 1978.
Lüganuse rahvamaja

Lüganuse rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Lüganuse asulas. Rahvamaja eesotsas on Elga Saluvee.
1912 ehitati Lüganusele pritsimaja. Hiljem kohandati maja rahvamajaks.
Maidla rahvamaja

Maidla rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas (enne 2017. aastat Maidla vallas) Savala külas.
Praegune rahvamaja avati 2001, kui lõppesid Maidla mõisa magasiaida rekonstrueerimistööd.
Sonda rahvamaja

Sonda rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Sonda asulas.
Praegune rahvamaja avati 1957. Varem tegutses asulas seltsimaja.
Mustla rahvamaja

Mustla rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Viljandi vallas Mustla asulas. Rahvamaja eesotsas on kultuurijuht Liis Lääts.
Rahvamaja asutati 1913.
Paala rahvamaja

Paala rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Reegoldi külas. Rahvamaja juhataja on Liia Viigand.
Paistu rahvamaja

Paistu rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Viljandi vallas Paistu külas. Rahvamaja juhataja on Piia Mänd.
Rahvamaja asutati 1934.
Pilistvere rahvamaja

Pilistvere rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Pilistvere külas. Rahvamaja juhataja on Silvi Annus.
Rahvamaja asutati 1986.
Suislepa rahvamaja

Suislepa rahvamaja (ka Suislepa kultuurimaja) on rahvamaja Viljandi maakonnas Viljandi vallas Suislepa külas.
Rahvamaja avati 23. juunil 1939.
Tänassilma rahvamaja

Tänassilma rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Viljandi vallas Tänassilma külas. Rahvamaja juhataja on Pille Sihver.
Rahvamaja asutati 1926.
Uue-Kariste rahvamaja

Uue-Kariste rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Mulgi vallas Uue-Kariste külas. 
Rahvamaja juhataja on Ivi Alp.
Viiratsi rahvamaja

Viiratsi rahvamaja on rahvamaja Viljandi maakonnas Viljandi vallas Viiratsi asulas. Rahvamajas tegutsevad erinevad huviringid ja toimuvad kogukonnaüritused.
Rahvamaja asutati aastal 1964.
Edgar

Edgar on anglosaksi päritolu mehenimi.
Edgari nimepäev on 29. november.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis nimi Edgar 892 mehel (populaarsuselt 185. mehenimi). Edgar oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus 28).
1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Edgar 849 mehel. Edgar oli Eestis levikult 190. mehenimi. Edgar oli keskmiselt 37 aasta vanune (mediaanvanus oli 31). Kõige populaarsem oli eesnimi Edgar vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,9 ning Valga maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,21.
Aravu rahvamaja

Aravu rahvamaja on rahvamaja Põlva maakonnas Räpina vallas Aravu külas. Rahvamaja juhataja on Tea Tenson.
Kolkja rahvamaja

Kolkja rahvamaja (ka Kolkja kultuurimaja) on rahvamaja Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kolkja asulas. Rahvamaja juhataja on Elena Frolova.
Konguta rahvamaja

Konguta rahvamaja on rahvamaja Tartu maakonnas Elva vallas (enne 2017. aastat Konguta vallas) Annikoru külas. Rahvamaja juhataja on Meelis Külaots.
Rannu rahvamaja

Rannu rahvamaja on rahvamaja Tartu maakonnas Elva vallas Rannu asulas. Rahvamaja juhataja on Liis Jaamets.
Praegune rahvamaja avati 20. detsembril 1995.
Rahvamajas on Rannu valla muuseum, Rannu postkontor ja Rannu raamatukogu.
Rõngu rahvamaja

Rõngu rahvamaja on rahvamaja Tartu maakonnas Elva vallas Rõngu asulas.
Rahvamaja asutati 1902
Alates 2016. aastast kuni 2018 kevad läbis Rõngu rahvamaja uuenduskuuri, alustades fassaadist ja katusest ning lõpetades sisetööde, salvestus- ja lavatehnikaga.
Majas ringi vaadates hakkab kohe silma mitmeid näiteid leidlikust taaskasutusest. Sisekujunduses on kasutatud vanu aknaraame, mis on pärit sama maja küljest, vanad uksed on saanud uue elu garderoobis.
Rõngu rahvamaja on eriline ka seetõttu, et samas majas tegutseb noortekeskus ja noormuusikute stuudio.
Rõngu rahvamaja aadress on Valga mnt 12, Rõngu, Tartumaa.
Juuru rahvamaja

Juuru rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Rapla vallas Juuru asulas. Rahvamaja juhataja on Terje Kaur.
Praegune rahvamaja ehitati 1958.
Käru rahvamaja

Käru rahvamaja on rahvamaja Järva maakonnas Türi vallas Käru asulas. 
Rahvamaja on osa Türi Kultuurikeskus struktuurist ning tegutseb piirkonna kultuurielu keskpunktina. Rahvamaja perenaine on Alice Sizask ja kultuurispetsialist on Rein Liivik. 
Rahvamajas korraldatakse näituseid ja sündmusi – näiteks toimus seal 2025. aasta rahvamajade nädalal üritus “Rahvamaja loeb – lehti”.
Rahvamaja teeb koostööd ka teiste Käru kultuuriasutustega nagu näiteks Käru Muuseum.
Capriana

Capriana (saksa: "Kaferlan") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Trentost kirdes.
Capriana külgneb järgmiste valdadega: Montan, Truden, Altrei, Salorno, Valfloriana, Altavalle ja Sover.
Capriana on müstiku ja jumalasulase Maria Domenica Lazzeri sünnipaik.
Carano

Carano (saksa: "Kaldrein") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost kirdes.
Geograafia.
2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 958 inimest ja valla pindala on 13,6 km².
Carano külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Truden, Daiano, Cavalese, Altrei ja Castello-Molina di Fiemme.
Carisolo vald

Carisolo (saksa keeles "Karezol" või "Karesel") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 936 inimest ja valla pindala on 24,7 km².
Carisolo külgneb järgmiste valdadega: Vermiglio, Ossana, Pinzolo, Giustino ja Caderzone Terme.
Carzano vald

Carzano (kohalikus murdes ja saksa keeles "Carzan") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 502 inimest ja valla pindala on 1,7 km².
Carzano külgneb järgmiste valdadega: Telve, Scurelle ja Castelnuovo.
Castel Condino

Castel Condino on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 45 km Trentost edelas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 235 inimest ja valla pindala on 11,1 km².
Castel Condino külgneb järgmiste valdadega: Valdaone, Bersone, Pieve di Bono-Prezzo ja Borgo Chiese.
Castelfondo

Castelfondo (ladiini: "Cjastelfon", saksa: "Kastelpfund") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 45 km Trentost põhjas.
Geograafia.
2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 624 inimest ja valla pindala on 25,8 km².
Castelfondo külgneb järgmiste valdadega: Brez, Fondo, St. Pankraz, Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix ja Laurein.
Väike karikas 2017

Väike karikas 2017 ehk 2017. aasta väikesed karikavõistlused oli Eesti jalgpalli madalamate liigade karikavõistlused, mis algas 1/64-finaalpaaride loosimisega 7. märtsil 2017 ja lõppes finaaliga 7. septembril 2017. 
1/64-finaalid.
Loosimine toimus 7. märtsil 2017. Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Vabapääsmed.
Otse 1/32-finaali pääsesid võistkonnad, kes jäid välja loosimata:
1/32-finaalid.
Loosimine toimus 21. mail 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Märkused:
1/16-finaalid.
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
1/8-finaalid.
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Märkused:
Veerandfinaalid.
Loosimine toimus 30. juunil 2017. 
Poolfinaalid.
Loosimine toimus 7. augustil 2017. 
Finaal.
Mängust tegi ülekande Soccernet.ee.
Islamofoobia

Islamofoobia on mõiste, mis tähendab alusetut hirmu islami ees või eelarvamusi või viha islami suhtes. Mõiste kasutamist on kritiseeritud vaatepunktist, et kriitiline suhtumine islamisse on igati põhjendatud tegelikkust arvesse võttes.
Castel Ivano

Castel Ivano on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias. See moodustati 1. jaanuaril 2016 endiste valdade Strigno, Spera ja Villa Agnedo ühendamise teel. Juulis 2016 lisandus ka Ivano-Fracena vald.
See paikneb Valsuganas, poolel teel Borgo Valsugana ja piiri vahel Venetoga.
Vaatamisväärsuseks on "Castel Ivano", keskaegne kindlus, mille asukoht on Ivano-Fracena "frazione".
Castello Tesino

Castello Tesino (saksa: "Kastelalt" või "Tasein") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1443 inimest ja valla pindala on 112,7 km².
Castello Tesino vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Coronini, Lissa ja Roa.
Castello Tesino külgneb järgmiste valdadega: Canal San Bovo, Pieve Tesino, Scurelle, Cinte Tesino, Lamon, Grigno ja Arsiè.
Castello-Molina di Fiemme

Castello-Molina di Fiemme (saksa: "Kastell-Mühlen im Fleimstal") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost kirdes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 2172 inimest ja valla pindala on 54,5 km².
Castello-Molina di Fiemme vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Predaia ja Stramentizzo.
Castello-Molina di Fiemme külgneb järgmiste valdadega: Carano, Cavalese, Altrei, Valfloriana, Pieve Tesino ja Telve.
Castelnuovo (Trento)

Castelnuovo (saksa: "Neuenhaus") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 926 inimest ja valla pindala on 13,5 km².
Castelnuovo külgneb järgmiste valdadega: Telve, Scurelle, Carzano, Borgo Valsugana, Villa Agnedo ja Asiago.
Vanavara küla

Vanavara on küla Venemaal Krasnojarski krais Evengi rajoonis.
Vanavara asub Podkamennaja Tunguska jõe ääres.
Juba 1908. aastal oli praeguse Vanavara kohal kaubafaktooria. Küla rajati 1932. aastal.
Vanavarast 65 kilomeetri kaugusel asub Tunguusi katastroofi toimumise koht.
26. septembril 1994 sooritas Krasnojarskist Turasse sõitnud reisilennuk Jakovlev Jak-40 raskete ilmastikuolude tõttu Vanavara lähedal hädamaandumise. Kõik 24 reisijat ja 4 meeskonnaliiget hukkusid.
Küla nime 'vanavara' päritolu on teadmata.
Kadri Veermäe

Kadri Veermäe on (sündinud 1985) eesti ajakirjanik, esseist ja kunstikriitik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 2008. aastal ajaloo erialal "cum laude".
Ta on töötanud ajalehe Postimees välisuudiste toimetajana ja Eesti Päevalehe välisuudiste osakonna juhina.
Eduardo Cabrita

Eduardo Arménio do Nascimento Cabrita (sündinud 26. septembril 1961 Barreiros) on Portugali jurist ja poliitik, ta kuulub Sotsialistliku Partei ridadesse. Ta oli 21. oktoobrist 2017 kuni 4. detsembrini 2021 Portugali siseminister.
Ta sündis aastal 1961 Barreiros Lissaboni piirkonnas. Ta lõpetas Lissaboni Ülikooli juristina.
Alates 21. oktoobrist 2017 kuni 4. detsembrini 2021 oli ta Portugali siseminister.
Isiklikku.
Ta on abielus poliitik Ana Paula Vitorinoga.
Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis toimus 10.–23. veebruarini. Võistlused peeti Alpensia laskesuusatamiskeskuses. Kokku võisteldi 11 distsipliinis (5 mehed, 5 naised, 1 segavõistlus). Olümpiamängudel osales 219 laskesuusatajat 28 riigist
Eestit esindas laskesuusatamises kuus sportlast: meestest Roland Lessing, Rene Zahkna, Kalev Ermits, Kauri Kõiv ja Johan Talihärm, naistest pääses ainsana olümpiamängudele Johanna Talihärm. Kuid Johan Talihärm OM-il ei startinud.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
&lt;br&gt;Kuupäev: 11. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 87 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Ole Einar Bjørndalen, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
12,5 km jälitussõit.
&lt;br&gt;Kuupäev: 12. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 60 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Martin Fourcade, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
20 km eraldistart.
&lt;br&gt;Kuupäev: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 86 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Martin Fourcade, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
15 km ühisstart.
&lt;br&gt;Kuupäev: 18. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Emil Hegle Svendsen, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
4x7,5 km teatesõit.
&lt;br&gt;Kuupäev: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: &lt;br&gt;Aleksei Volkov&lt;br&gt;Jevgeni Ustjugov&lt;br&gt;Dmitri Malõško&lt;br&gt;Anton Šipulin
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
7,5 km sprint.
&lt;br&gt;Kuupäev: 10. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 87 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Anastassija Kuzmina, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
10 km jälitussõit.
&lt;br&gt;Kuupäev: 12. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 58 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
15 km eraldistart.
&lt;br&gt;Kuupäev: 15. veebruar. Algselt 14. veebruaril toimuma pidanud võistlus lükati tugeva tuule tõttu järgmisele päevale. 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 87 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
12,5 km ühisstart.
&lt;br&gt;Kuupäev: 17. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
4x6 km teatesõit.
&lt;br&gt;Kuupäev: 22. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: &lt;br&gt;Vita Semerenko&lt;br&gt;Julija Džõma&lt;br&gt;Valj Semerenko&lt;br&gt;Olena Pidrušna
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
2x6+2x7,5 km segateatesõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 20. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 20 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2014: &lt;br&gt;Tora Berger&lt;br&gt;Tiril Eckhoff&lt;br&gt;Ole Einar Bjørndalen&lt;br&gt;Emil Hegle Svendsen
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Medalitabel.
Laskesuusatamises jagatud medalid riigiti.
Cavalese

Cavalese (saksa: "Gaßlöss") on 4004 elanikuga vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, suusakuurort ja Val di Fiemme peamine keskus. See on Magnifica Comunità di Fiemme (Suurepärane Fiemme Ühendus) osa ja on koos Predazzoga oru haldus-, kultuuri- ja ajalooline keskus. Linn on tuntud turismisihtkoht, talviti murdmaa- ja mäesuusatajatele ning suviti huvireisijatele. Linna piirkonnas toimus 1998. aastal köisraudtee katastroof, kui USA lennuk lõhkus treeninglennul linna lähedalasuva Cermise mäega ühendava köisraudtee, tappes 20 inimest. 
Ajalugu.
Cavalese juured lähevad tagasi pronksiaega, kui tekkis väike asula. Püsiv küla tekkis 12. sajandil, kui loodi veskid, saeveskid ja sepapajad vase tootmiseks piki Gambise jõge. Sel ajal valitses Val di Fiemmet Trento vürstlik piiskop, mis andis kohalikule kogukonnale laialdase autonoomia (siit nimetus "Magnifica Comunità di Fiemme"). 16. ja 17. sajandil sai Cavalesest piirkonna piiskoppide ja aristokraatide puhkusekeskus, kes aitasid oluliselt kaasa küla arengule. Piiskopipalee sai 19. sajandil lõpuks Suurepärane Ühenduse elupaigaks. 
1900. aastatel ja eriti aastatel pärast Teise maailmasõja lõppu tegi linn tänu ehitustööstuse, käsitöö ja turismi arengule läbi muljetavaldava kasvu, loodi arvukalt hotelle ja paremini läbitavaid teid. 
Köisraudteel Cavalesest lähedalasuvale Cermise mäele toimus kaks suurt köisraudtee õnnetust, üks aastal 1976 ja teine aastal 1998. Mõlemal juhul langes Cermiselt laskuv vagun maapinnale.
Demograafia.
Cavalese on pidevas demograafilises arengus: 2801 asukast aastal 1921 ületas see hiljuti 4000 asuka künnise.
Majandus.
Silmapaistva rolli majandustegevuses on hõivanud turismisektor, kus on mitmeid hotelle, restorane, suusakuurorte. Olulise tähtsusega on: ehitustööstus, meisterdamine (puit, raud ja marmor) ja ühiskondlik juustutööstus.
Cavareno

Cavareno (saksa: "Gafrein" või "Kabarren", ladiini: "Ciavarén") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 50 km Trentost põhjas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 940 inimest ja valla pindala on 9,7 km².
Cavareno külgneb järgmiste valdadega: Amblar-Don, Romeno, Ruffrè, Sarnonico ja Kaltern.
Tähtsad perekonnad linnas on Borzagad ja Zinid.
Rahu kell

Rahu kell (ka "Nagasaki kell") on 9. augustil 1988 Peterburi Pioneeride pargis (1996. aastast Akadeemik Sahharovi park) avatud mälestusmärk Hiroshima ja Nagasaki tuumarünnakuis hukkunuile.
Cavedago

Cavedago (saksa: "Gofidach", ladiini: "Ciavedać") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 14 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 507 inimest ja valla pindala on 10,0 km².
Cavedago külgneb järgmiste valdadega: Spormaggiore, Fai della Paganella, Molveno ja Andalo.
Cavedine

Cavedine (saksa: "Kavedein") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 14 km Trentost edelas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 2799 inimest ja valla pindala on 38,3 km².
Cavedine vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Brusino, Cavedine, Stravino, Vigo Cavedine ja Lago di Cavedine.
Cavedine külgneb järgmiste valdadega: Trento, Lasino, Dro, Cimone, Villa Lagarina ja Drena.
Siirdekäsk

Siirdekäsk ehk hüppekäsk ("jump instruction") on käsk, mis näeb tingimusteta ette arvutiprogrammi täitmise jätkamise mingilt kindlalt programmirealt, mitte järgmiselt realt.
Kalle Hein

Kalle Hein (sündinud 2. augustil 1963) on eesti tõlkija ja toimetaja.
1986. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal.
Ta töötab ajakirja Akadeemia toimetuses "naturalia" toimetajana.
Ta on tõlkinud eesti keelde peamiselt aime- ja teaduskirjandust inglise ja saksa keelest.
Cavizzana

Cavizzana (saksa: "Kavitzan" või "Kafitzian", ladiini: "Chjaviciana" või "Chjavizana") on vald "(comune)" Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 239 inimest ja valla pindala on 3,3 km².
Cavizzana külgneb järgmiste valdadega: Caldes ja Cles.
Sitsi mägi

Sitsi mägi on Keskkõrgendiku loodepoolne ots Põhja-Tallinnas Karjamaa ja Sitsi asumis Tööstuse, Sitsi, Kopli ja Sõle tänava piirkonnas, läänest ja põhjast piirab seda lauge nõlv. Absoluutne kõrgus on umbes 10–11 meetrit. Koosneb Alam-Kambriumi Tiskre kihistu purdkivimeist. Meresetteist pinnakatte paksus on kuni paar meetrit.
Ajalugu.
Sitsi mägi on saanud praeguse nime selle järgi, et 19. sajandi lõpus rajati kõrgendikule Balti Puuvillavabrik (rahvasuus "Sitsivabrik"). 
Sitsi mäe loodeservas (praegusest Sitsi tänavast veidi loode pool) oli keskajal ja hiljemgi muldvall ning piirdeaed, mis oli ühtlasi Kopli mõisa lõunapiiriks. Tänapäevasel Kopli tänaval, Sitsi mäelt orgu suunduval teel, oli värav, mille juures asus kõrts (paekivist varemed olid veel 20. sajandi algul säilinud).
1926. aastal ehitati Sitsi mäele Tallinn-Kopli rannaraadiojaam. Raadiosaatejaam asus seal kuni 1980. aastateni. 
Ilmselt just Sitsi mäelt on jäädvustatud Tallinna gravüürid 17. sajandil. Nendel avaneb vaade vanalinnale, Toompeale ja sadamale. Autorid Olearius, Goetheeris, Merian jt.
Novõi Vasjugan

Novõi Vasjugan on küla Venemaal Tomski oblastis Kargassoki rajoonis.
Küla asub Vasjugani jõe ääres.
Küla asutati 1933. aastal asumisele saadetute asulana ja kandis kuni 1939. aastani nime Mogilnõi Jar. 1941. aastal viidi Novõi Vasjugani ja selle ümbruskonda palju küüditatud eestlasi.
Kuni 1959. aastani oli Novõi Vasjugan Vasjugani rajooni keskus, mis seejärel ühendati Kargassoki rajooniga.
Johannes Odres

Johannes Odres (13/25. november 1886 Albu vald, Järvamaa – 17. detsember 1941 Šarõgino, Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Paldiski linnapea aastatel 1917–1940.
Isiklikku.
Ta oli Lembit Odrese isa.
Kiudmaa

Kiudmaa on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kiudmaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kiudov ja Kiutson. 
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kiudmaa Eestis 9 mehel ja 12 naisel.
Siimuste

Siimuste on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Siimuste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Siiman, Siimsen ja Simonlatser. Enn Siimuste palvel kanti Siimuste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 173 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. novembrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Siimuste Eestis 12 mehel ja 11 naisel.
Sildvere

Sildvere on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Sildvere uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Silbergleich, Sildever, Sipelken ja Sippelken. Johannes Sildvere palvel kanti Sildvere perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 203 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
BepiColombo

BepiColombo on Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) ja Jaapani kosmoseagentuuri JAXA ühismissioon, mis suundub uurima Merkuuri. 
Missiooni eesmärgiks on põhjalikult uurida Merkuuri magnetvälja, sisestruktuuri ja pealispinda. Missioon koosneb kahest koos startivast kosmosesondist, Mercury Planetary Orbiter'ist (MPO) ja Mercury Magnetospheric Orbiter'ist (MMO). BepiColombo startis 20. oktoobril 2018 Guajaana kosmosekeskusest kanderaketiga Ariane 5. Merkuuri juurde saabumine oli kavandatud novembris 2025 pärast möödalendu Maast, kahte möödalendu Veenusest ja kuut möödalendu Merkuurist. 15. mail 2024 teatas ESA, et "tõrge" ei võimaldanud kosmoselaeva tõukuritel 26. aprillil planeeritud manöövri ajal täisvõimsusel töötada. 2. septembril teatas ESA, et olemasoleva tõukejõu vähenemise kompenseerimiseks töötati välja muudetud trajektoor, mis lisab teekonnale 11 kuud, lükates eeldatava saabumiskuupäeva edasi 5. detsembrist 2025 novembrisse 2026.
Missioon nimetati Itaalia teadlase Giuseppe Colombo järgi.
Väike karikas 2016

Väike karikas 2016 ehk 2016. aasta väikesed karikavõistlused oli Eesti jalgpalli madalamate liigade karikavõistlused, mis algas 25. märtsil 2016 ja lõppes finaaliga 21. septembril 2016.
1/64-finaalid.
Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Märkused:
Vabapääsmed.
Otse 1/32-finaali pääsesid võistkonnad, kes jäid välja loosimata:
1/32-finaalid.
Loosimine toimus 7. aprillil 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Märkused:
1/16-finaalid.
Loosimine toimus 7. mail 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
1/8-finaalid.
Loosimine toimus 10. juunil 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase. 
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
!colspan="3" align="center"|
Veerandfinaalid.
Loosimine toimus 5. juulil 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase. 
Märkused:
Poolfinaalid.
Loosimine toimus 19. augustil 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase. 
Finaal.
Mängust tegi ülekande Soccernet.ee.
Pjotr Jumšanov

Pjotr Petrovitš Jumšanov (jakuudi keeles Пётр Петрович Юмшанов; sündinud 15. oktoobril 1970Namtsõ rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi maadleja ja treener, Venemaa teeneline meistersportlane.
Ta on vabamaadluse MM-i medalist (1994) ja kuulunud maailma karikavõistlused võitnud meeskonda (1992). 22-aastaselt sai ta suurmeistriks. Aastatel 1992–1996 kuulus ta Venemaa vabamaadluse koondisse.
Jumšanov sai 2007. aastast Venemaa vabamaadluse koondise treeneriks. 2015. aastal oli ta Venemaa noortekoondise vanemtreener.
Ta on Sahha (Jakuutia) Vabariigi Hapsaǧaj Föderatsiooni asepresident. Ühtlasi on Jumšanov 2013. aastast Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) liige, kus ta kuulub poliitilise partei Õiglane Venemaa fraktsiooni.
Haridustee.
Jumšanov lõpetas 1993. aastal Jakutski olümpiareservi keskeriõppeasutuse kehakultuuri erialal ja 2004. aastal Jakuutia Riikliku Põllumajandusakadeemia ökonomisti kutsega raamatupidamisarvestuse, majandusanalüüsi ja auditi erialal.
2009. aastal läbis ta ümberõppe Ammossovi-nimelises Jakutski Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ja spordi erialal.
MM ja maailma karikavõistlused.
1992. aastal sai Venemaa koondis, kuhu kuulus ka Pjotr Jumšanov, Moskvas korraldatud maailma karikavõistlustel vabamaadluses meeskondliku esikoha. Individuaalarvestuses sai Jumšanov kolmanda koha. 1993. aastal Chattanoogas USA-s peetud maailma karikavõistlustel sai Venemaa meeskondliku teise koha, individuaalarvestuses sai Jumšanov oma võistluskategoorias esikoha.
1994. aastal İstanbulis peetud maailmameistrivõistlustel vabamaadluses sai Jumšanov kaalukategoorias 48 kg pronksmedali.
Mirjam Lepikult

Mirjam Lepikult (sündinud 19. veebruaril 1969) on eesti tõlkija. 
Ta on tõlkinud peamiselt prantsuse keelest eesti keelde ilukirjandust, ent ka filosoofilisi ja sotsiaalteaduslikke töid, sealhulgas Michel Foucault' teoseid. 
2017. aastal valiti Lepikult Eesti Kultuurkapitali mõttekirjanduse tõlkeauhinna nominentide hulka (Marc Jimenez, „Mis on esteetika?“). 
2010. aastal kaitses Lepikult Tartu ülikoolis filosoofia erialal magistritöö "Michel Foucault' filosoofiline nägemine kujutava kunsti näite põhjal".
Moderntants

Moderntants on tantsustiil, mis kujunes välja 19. sajandi lõpul Ameerika Ühendriikides ja 20. sajandi alguses Saksamaal, vastanduses klassikalisele balletile.
Ajalugu.
19. sajandi lõpuks oli professionaalne tants end ammendanud. Lääne-Euroopas ja Ameerikas valitses professionaalse tantsu kriis. Sisutühja tantsutehnikat võis näha nii teatris kui ka varietees. Moderntantsu emaks peetakse ameeriklanna Isadora Duncanit (1877–1927). Tema liikumist iseloomustab graatsilisus, voolavus, pehmus ja argisus. Tema liigutused algasid sisemusest, toetudes emotsionaalsetele kogemustele. Ta motoks oli “Tantsida tähendab elada”. Mõttega, et tants pole vaid keha allutamine normidele ja tavadele, tulid kaasa Ruth St. Denis ja Ted Shaw, kes moodustasid oma tantsukooli Denishawn, mis tegeles tantsukunsti propageerimise ja mitmekülgsuse rõhutamisega.
Saksa väljendustants.
Saksamaal oli rohkem tegu kehakultuuri ja võimlemisega, tänu antiikkultuuride taas ausse tõusmisele. Propageeriti tervislikke eluviise ja moes olid mitmesugused liikumisõpetused. Balletile vastandumine polnud seal esmatähtis. Kõige tuntumaks selle suuna esindajaks Saksamaal oli Rudolf von Laban (1879–1958), kes tegutses tantsumaastikul väga laiahaardeliselt. Tema kolm peamist valdkonda olid taastustants, lavatants (kunstiline väljendus tantsu kaudu) ja liikumisseaduste uurimine. Tänu temale tõusis tants teiste kunstiliikidega võrdsele tasemele. Teiseks Euroopa tuntuimaks moderntantsu loojaks ja arendajaks oli Mary Wigman (1886–1973), kes tegeles tantsu alateadlike tungide ja üleloomulike jõudude kanaliseerimisega. Samuti olid tema jaoks tähtsad liigutuse sügavus ja liigutuse ühendamine hingamise, oma enese keskpunkti ja ka ruumiga. 
Treeningusüsteemide kujunemine.
Denishawni koolis õppinud Martha Graham (1894–1991) lahkus koolist, sest õpitu ei kajastanud tema jaoks piisavalt kaasaegset inimest. Uute liigutuste otsimist alustas ta hingamisest ja sellest sai ka tema tehnika alus (kokkutõmme ja vabastus, hingamine oli üks liigutuse osa). Lisaks nendele uutele aspektidele kasutas Graham esimesena põlve kui toetavat liigendit. See tähendas, et põlvede peal võis nii kõndida kui ka pöördeid teha. Tema tehnikat iseloomustavad emotsionaalsus ja magnetism, kirgede ja tunnete väljendamine. 
Humphrey-Weidmani trupist välja kasvanud Jose Limon (1908–1972) sai tuntuks nii õpetaja kui ka ühiskondlike teemade käsitlejana. Limoni (Humphrey-Limoni) tehnikat iseloomustab pidev liikumine, mis on tähtsam kui pooside hoidmine. Lähtutakse sellistest printsiipidest nagu joondumine, pidevus, vastandus, raskus, tagasipõrge, langemine, taastumine. Limoni tehnikat kirjeldatakse ka kui kummipaela otsas rippumist.
Edasised arengusuunad.
Moderntantsu keskuseks aastatel 1930–1970 oli New York. Pärast teist maailmasõda leiti jälle, et tuntud koreograafide ideed on iganenud. Esile kerisid Merce Cunningham ja liugleva stiiliga Paul Taylor. Oldi väsitud seest välja tantsimisest, ülimlikust väljendamisest. Sooviti rõhutada tantsu iseseisvust liikumise kaudu. Leidsid aset järjekordsed muutused tantsust mõtlemises ja tantsu mõtestamises. 1960. aastatel hakkas arenema ka postmodernne tants ehk nüüdistants.
Jan Assmann

Johann Cristoph Assmann (7. juuli 1938 Langelsheim – 19. veebruar 2024 Konstanz) oli saksa egüptoloog. Väljaspool erialaseid ringkondi on Assmann tuntud tänu oma käsitlusele monoteismi lätetest ning 1990. aastatel koos abikaasa Aleida Assmanniga välja töötatud kultuurilise ja kommunikatiivse mälu teooriale.
Christopher B. Balme

Christopher B. Balme (sündinud 16. septembril 1957 Uus-Meremaal) on õppejõud, lavastaja ja teatriteadlane.
Alates 1985. aastast elanud ja töötanud Saksamaal. Ta on 2006. aastast teatritooli õppejõud Müncheni ülikoolis Ludwig-Maximilians-Universität ja 2017. aastast külalisõppejõud Londoni ülikoolis Royal Central School of Speech and Drama.
Haridus.
On õppinud Aucklandi, Otago ja Müncheni ülikoolis saksa keelt ja draamat. Doktorikraadi sai Otago ülikoolist.
Erialane töö.
Teadlasena.
Ta on direktor teadusasutuses Centre for Global Theatre History at the Department of Theatre Studies, mis asub Münchenis.
Alates 1980. aastatest on tema peamisteks teatrialasteks uurimisprobleemideks olnud koloniaalne ja postkoloniaalne teater. Veel on tema uurimisalasteks teemadeks modernism globaliseeruvas kunstimaailmas; teater ja avalik sfäär; meedia ja etenduskunstide vaheline suhe.
2016. aastal sai ta teadusgrandi "ERC Advanced Grant" oma projektile "Developing Theatre: Building Expert Networks for Theatre in Emerging Countries after 1945".
Lelle rahvamaja

Lelle rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Kehtna vallas Lelle asulas. See on asutatud 1956. aastal.
Rahvamaja juhataja on (2024. aasta seisuga) Mariina Madisson.
Märjamaa rahvamaja

Märjamaa rahvamaja (ka "Märjamaa valla rahvamaja") on rahvamaja Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa asulas. Rahvamaja juhataja on Kristina Oss.
Rahvamaja avati 1967. 2008 maja renoveeriti.
Valgu rahvamaja

Valgu rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Märjamaa vallas Valgu külas. Rahvamaja juhataja on Mervi Vaarmann.
Rahvamaja asutati 1987.
Varbola rahvamaja

Varbola rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Märjamaa vallas Varbola külas. Rahvamaja juhataja on Piret Linnamägi.
Rahvamaja asutati 1965.
Krosno

Krosno on maakonnaõigustega linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas, Krosno maakonna keskus.
Krosno asub Wisłoki jõe ääres, Rzeszówist umbes 42 km lõunaedelas.
Asulat mainitakse kirjalikes ürikutes esimest korda 1282. aastal, linnaõigused sai Krosno 14. sajandi keskpaiku, enne 1367. aastat. 15.–16. sajandil oli Krosno oluline kaubanduse ja käsitöö keskus. Alates 17. sajandi teisest poolest linna tähtsus vähenes.
Aastatel 1975–1998 oli Krosno Krosno vojevoodkonna keskus.
Haljala rahvamaja

Haljala rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Haljala asulas, mis kuulub Haljala valla kultuuri- ja vabaajakeskuse alla.
Rahvamaja avati 15. veebruaril 1985.
Rahvamaja juhataja oli aastatel 1999–2022 Martti Samolberg.
Haljala kultuuri- ja vabaajakeskus on asutatud 2023. aasta jaanuaris, selle juhataja on Vivian Lepa.
Ajalugu.
Mõtte, et kitsaks jäänud ja aina remonte vajava kultuurimaja asemele on vaja uut, kaasaegset kultuurihoonet, ütles välja Haljala kolhoosi esimees Kalju Heinla juba 1966. aastal.
Lootuste õigustamine, kahtluste kummutamine võttis aga kaua aega. Ilusa hoone makett seisis ammu kolhoosi kontori fuajees kõigile imetlemiseks, aga ehitust ei alustatud. Kui Haljala, Aaspere ja Vihula kolhoosid ühendati üheks suureks Viru kolhoosiks, alustati ka Haljalasse uue kultuurimaja ehitamist. Esimesed vundamendivaiad rammiti 23. augustil 1979. Ehitama hakkas Rakvere KEK.
Mitmesugustel põhjustel venisid ehitustööd pikale. Kui hoone oli juba katuse all, uksed-aknad ees, seest ruumid krohvitud jne, avastas Moskvast tulnud kontroll, et tegemist on põllumajandussummade ebaratsionaalse kasutamisega ja hoone konserveeriti – tekkis pooleteiseaastane sundpaus. Suurte raskustega suudeti selgeks teha, et ehitus tuleks ikka lõpetada.
Hoone pidulik avamine toimus 15. veebruaril 1985. Hoonega, mille oli projekteerinud Eesti Projekti arhitekt Hindrek Piiber, jäädi väga rahule: suur saal oli nagu amfiteater, korralik lava, avarad fuajeed, suur tantsusaal, raamatukogu, baar, köök, ruumid töötajatele jne.
Avamiseelsel päeval toimus Vanalinnastuudio etendus "Grupipilt".
Maja direktoriks jäi endiselt Aino Paju ja kunstiliseks juhiks Harry Veldi. Uus maja tõmbas inimesi ligi ning taidlus sai nagu uue hingamise.
Taidluskollektiivid.
1986/87. hooajal töötasid majas järgmised ringid-kollektiivid:
1990. aasta septembris lahkus direktori kohalt Aino Paju. Uueks direktoriks sai Elve Veldi, kes juhatas rahvamaja 1999. aasta kevadeni. 1999. aasta augustist on rahvamaja juhataja Martti Samolberg, kes on lõpetanud Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti erialal (II lennus).
Laekvere rahvamaja

Laekvere rahvamaja (allikates ka "Laekvere rahva maja") on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Laekvere asulas. Rahvamaja juhataja on Õilme Lainesaar.
Simuna rahvamaja

Simuna rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Simuna asulas. Rahvamaja juhataja on Auli Kadastik.
1930 avati Simuna Haridusseltsi maja. See maja hävis sõjakeerises 1944. 1961 avati uus maja.
Tudu rahvamaja

Tudu rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Tudu asulas. Rahvamaja juhendaja on Evelyn Vaher.
Rahvamaja asutati 1963.
Roela rahvamaja

Roela rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Roela asulas. Rahvamaja juhataja on Tarmo Alavere.
Rahvamaja asutati 1969.
Aylar Lie

Aylar Dianati Lie (pärsia keeles: آیلار لی‎; sündinud 12. veebruaril 1984) on Iraani-Norra modell, laulja ja endine pornonäitleja. 
Ta kolis koos poliitilistest põgenikest vanematega Norrasse siis, kui oli kaheaastane. 
Aylar on kaasa teinud mõnes Rootsi DJ Basshunteri videos. Aylar sai tuntuks tänu Norra telesaatele "Big Brother". 
Ta räägib norra, pärsia ja inglise keelt.
Räpina kultuurikeskus

Räpina kultuurikeskus (ametlikult Räpina valla kultuurikeskus, ka Räpina rahvamaja) on kultuurikeskus Põlva maakonnas Räpina vallas Räpina asulas. Kultuurikeskuse juhataja on Marge Trumsi.
Vana-Koiola rahvamaja

Vana-Koiola rahvamaja (Vana-Koiola kultuurimaja) on rahvamaja Põlva maakonnas Põlva vallas Vana-Koiola külas. Rahvamaja juhataja on Andres Määr.
Cimone

Cimone (saksa: "Tschimun") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 10 km Trentost edelas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 599 inimest ja valla pindala on 9,8 km².
Cimone külgneb järgmiste valdadega: Trento, Garniga Terme, Cavedine, Aldeno, Villa Lagarina ja Pomarolo.
Raja vabaajakeskus

Raja vabaajakeskus on asutus Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Kükita külas. Asutuse juhataja on Valentina Jazõkova.
Palamuse Kultuur

Palamuse Kultuur oli Jõgeva valla allasutus, mis korraldas Jõgeva maakonna Palamuse ja Kaarepere piirkonna kultuurielu, seltsi- ja sporditegevust aastatel 2016–2023. 
Asutuse tegevuskohtadeks olid Palamuse rahvamaja ja Kaarepere rahvamaja.
Jõgeva Vallavolikogu 30. märtsi 2023. a istungil otsustati korraldada ümber Jõgeva valla kultuuriasutuste tegevus, liites 1. juulist 2023 Jõgeva Kultuurikeskusega asutused Palamuse Kultuur, Torma Rahvamaja, Vaiatu Rahvamaja ja Sadala Rahvamaja.
Palamuse Kultuuri ning Torma, Vaiatu ja Sadala Rahvamaja tegevus asutusena lõpetati 30. juunil 2023 ja 1. juulist 2023 hakkas Jõgeva Kultuurikeskus kandma nime Jõgeva Valla Kultuur.
Kadila seltsimaja

Kadila seltsimaja on kultuurikeskus Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Kadila külas. Seltsimaja perenaine on Kaili Kõrgesaar
Lehtse kultuurimaja

Lehtse kultuurimaja on kultuurimaja Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Lehtse asulas. Asutuse juhataja on Leelo Jürimaa.
Asutus asutati 1982.
Pajusti klubi

Pajusti klubi on klubi Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Pajusti asulas. Asutuse juhataja on Erki Tammleht.
Venevere seltsimaja

Venevere seltsimaja on kultuurikeskus Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Venevere külas. Asutuse juhataja on Kaarel Šestakov.
Kadrina huvikeskus

Kadrina huvikeskus on noorsootööasutus Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kadrina asulas.
Cinte Tesino

Cinte Tesino (saksa: "Zint" või "Zinten") on vald "(comune)" Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 392 inimest ja valla pindala on 25,9 km².
Cinte Tesino külgneb järgmiste valdadega: Canal San Bovo, Pieve Tesino, Castello Tesino, Scurelle, Lamon, Ospedaletto ja Grigno.
Zonepe mõis

Zonepe mõis (saksa keeles "Sohnep", varem "Fersenhof", läti keeles "Zonepes muiža") oli poolmõis Liivimaal Volmari kreisis Salatsi kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäevase haldusjaotuse kohaselt Limbaži piirkonda Salatsi valla Zonapi külla.
Jaanimõisa külakeskus

Jaanimõisa külakeskus on kultuurikeskus Põlva maakonnas Põlva vallas Jaanimõisa külas. Asutuse juhataja on Ene Siniroht.
Kauksi külakeskus

Kauksi külakeskus on kultuurikeskus Põlva maakonnas Põlva vallas Kauksi külas. Asutuse perenaine on Ene Priks.
Vīskalni mõis

Vīskalni mõis (saksa keeles "Wihskaln", läti keeles "Vīskalnu muiža") oli poolmõis Liivimaal Volmari kreisis Salatsi kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäevase haldusjaotuse kohaselt Limbaži piirkonda Salatsi valda Korģene külla.
Uue-Salatsi mõis

Uue-Salatsi mõis ehk Svētciemsi mõis, ka Jaunsalaca mõis (saksa keeles "Neu-Salis", läti keeles "Svētciema muiža", ka "Jaunsalacas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Salatsi kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäevase haldusjaotuse kohaselt Limbaži piirkonda Salatsi valla Svētciemsi külla.
Mõisa omanikele kuulus (koos Vana-Salatsi mõisa omanikega) Salatsi kihelkonnas patronaadiõigus, kaaspatrooniks oli Ķirbiži mõisa omanik.
Ajalugu.
Mõis eraldati XVII sajandil Vana-Salatsi mõisast. 1738. aastal kuulus see lesestunud von Diepenbrockile, kelle tütar oli abiellunud J. G. von Dunteniga. Too päris mõisa aastal 1780 nii abielu kaudu kui ka asjaolu tõttu, et tema ema oli olnud Diepenbrock. Tema poeg pantis mõisa aastal 1795 Casimir von Meyendorffile (1749−1813), kes eraldas sellest aastal 1800 Heinaste mõisa, mis müüdi 70 500 taalri eest kapten Bergile. Aastal 1841 läks mõis Vegesackide valdusse.
Mõisa suurus.
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 11 ja 1/4 adramaad, sellele allus 253 mees- ja 309 naishinge. 1641. aastal oli mõisa suurus koos Vana-Salatsi ja Kliķi mõisaga 22 ja 3/4 adramaad. 1688 oli mõisa suurus 12 ja 3/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 6 ja 1/2, aastal 1757 aga üksteist. Aastal 1823 oli mõisa suurus 8 ja 9/10 adramaad. Aastal 1836 oli adramaid 8 ja 9/10, aastal 1881 aga 13 ja 55/60, lisaks 10 ja 15/60 mõisale kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad.
Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: "Annenhof" ja "Lippe".
Mõisa maadel asunud Uexküllshofi karjamõis oli algselt iseseisev mõis, mille suurus oli kaheksa adramaad. Selle esimene teadaolev omanik Hermann Korbeck müüs mõisa aastal 1519 Michael Nötkenile. Aastal 1523 müüs tema poeg mõisa Nicolaus Hastferile. Neli aastat hiljem läks mõis Uexküllide valdusse, kuuludes neile aastani 1599. Hiljem oli see Vana-Salatsi mõisa kõrvalmõis, edaspidi aga karjamõis.