tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Toivo Tõnson

Toivo Tõnson (sündinud 28. oktoobril 1955 Tõrenurme külas) on Eesti omavalitsuspoliitik.
Toivo Tõnson on õppinud Tõrenurme algkoolis, Palamuse ja Puurmani Keskkoolis ning Võru Tööstustehnikumis puidutöötlemismasinate ja -seadmete tehnoloogi erialal.
Toivo Tõnson sai Põltsamaa vallavanemaks 1996. aastal. 2003. aastast on ta olnud ka Jõgevamaa Omavalitsuste Liidu juhatuse esimees. Lisaks kuulub Tõnson Eesti Maaomavalitsuste Liidu juhatusse.
Tõnson kuulub 2013. aasta märtsist Isamaa ja Res Publica Liitu. Enne seda kuulus ta Eestimaa Rahvaliitu.
Toivo Tõnsonit on autasustatud 1997. aastal Kotkaristi kuldristiga teenete eest Eesti majanduspiiri kaitsmisel.
Uudismaa

Uudismaa on mineraalmaa või soo, mis on võsast ja/või metsast puhastatud, kuivendatud ja üles küntud, ning mida kasutatakse põllu või kultuurrohumaana. 
Uudismaid tekkis palju eeskätt Nõukogude perioodil, ka Eesti NSV-s.
Udo Vellend

Udo Vellend (sündinud 1. novembril 1948 Põltsamaal) on Eesti omavalitsuspoliitik, endine Põltsamaa linnapea.
Udo Vellend lõpetas Põltsamaa Keskkoolis kaheksa klassi ja omandas keskerihariduse Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumis tehnik-mehaaniku erialal. Ta on õppinud Eesti Põllumajanduse Akadeemias põllumajanduse ökonoomikat.
1990. aastal valiti Vellend Põltsamaa Linna RSN Täitevkomitee esimeheks. Pärast seda, kui Põltsamaa sai 1991. aasta 12. detsembril omavalitsusliku staatuse, töötas ta Põltsamaa linnapeana. Linnajuhi ametist lahkus ta omal soovil 1993. aasta 15. juunil.
Udo Vellend on olnud pikka aega Põltsamaa Jahiseltsi juhatuse esimees.
Xenophidiidae

Xenophidiidae on madude sugukond. 
Klassifikatsioon.
Sugukond "Xenophidiidae" on roomajate andmebaasis ülemsugukonda klassifitseerimata ("incertae sedis"). 
Sugukonda "Xenophidiidae" liigitatakse üksainus maoperekond:
Ain Saviauk

Ain Saviauk (sündinud 10. oktoobril 1964 Põltsamaal) on vabakutseline lavastaja ja endine Põltsamaa linnapea. 
Ta on lõpetanud Põltsamaa Keskkooli, Tehnikakool nr 2 Tallinnas ja 1992. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse eriala.
Ta oli aastatel 1993–1996 Põltsamaa linnapea.
2003. aasta Riigikogu valimised.
Ta kandideeris 2003. aasta Riigikogu valimistel 9. valimisringkonnas (Jõgeva ja Tartu maakond) Ühendus Vabariigi Eest – Res Publica nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
Kestust näitav määrus

Kestust näitav määrus on ajamäärus, mis näitab tegevusele kuluvat aega.
Eesti keel.
Kestust näitavad määrused näitavad 
Kestust näitavad määrused on lauses tegusõna vabad laiendid. 
Kestust näitava määruse liigid.
Kestust näitavaid määrusi on kolme liiki.
Sündmuse kestust näitav määrus.
Sündmuse kestust näitav määrus vastab küsimusele "kui kaua?".
"Ta seisis järjekorras" pool tundi. "Kontsert kestis" kaks tundi. "Anna on" päev otsa "lugenud". "Te olete" kõik need aastad "mulle valetanud". Esimene õhtu "kulus teemasse sisse elamiseks". "Vanaema rohis" hommikust õhtuni.
Sündmuse lõpulejõudmiseks kuluvat aega näitav määrus.
Sündmuse lõpulejõudmiseks kuluvat aega näitav määrus vastab küsimusele "kui pika ajaga?", "kui pika aja vältel?". 
"Liisi sai kirjandi" kolme tunniga "valmis". Poole päevaga "saime lilled istutatud". "Mart jõudis Tartust" kahe tunniga "Tallinnasse". Esimese semestriga "elab värske tudeng ülikooliellu sisse".
Sündmuse tagajärje kestust näitav määrus.
Sündmuse tagajärje kestust näitav määrus vastab küsimusele "kui kauaks?".
"Tädipoeg tuleb" koolivaheajaks "meile." "Läksime emaga" pooleks tunniks "kohvikusse". "Anni mõtles" hetkeks, "enne kui vastas". Kuniks "isa pole tagasi, võivad lapsed mängida".
Maailma suurim kirves

Maailma suurim kirves (World's Largest Axe) on skulptuur Kanadas New Brunswicki provintsis Nackawicis.
Kirve kõrgus 15 meetrit ja kaal üle 55 tonni. Kirvepea laius on 7 meetrit, betoonist "kännu" läbimõõt on 10 meetrit. Kirves valmis 1991. aastal. Kirve peasse on lisatud ajakapsel.
Jaunjelgava kreis

Jaunjelgava kreis (läti keeles "Jaunjelgavas apriņķis", saksa keeles "Kreis Friedrichstadt", "Hauptmannschaft Friedrichsstadt") oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Kuramaal.
Kreis kuulus Selburgi Oberhauptmannschafti (hiljem 1864. aastast Dünaburgi kreis) ("Die Oberhauptmannschaft Selburger" või "Die Selburgsche (Dünaburgsche) Kreis"; "Зельбургский обер-гауптманствo") koos Ilūkste kreisiga ("Kreis Illuxt").
Läti iseseisvumisel nimetati kreis 1920. aastal Jēkabpilsi maakonnaks ("Jēkabpils apriņķis").
Territoorium.
Kreisis oli kaks linna: kreisilinn Jēkabpils ("Kreisstadt Jakobstadt") ja Jaunjelgava ("Friedrichsstadt").
Jaunjelgava kreis keskuseks oli Jaunjelgava (saksa keeles "Friedrichstadt"), kreisi kuulus veel kaks kihelkonda ("politischen kirschspiel"):
Viktor Balabin

Viktor Balabin (Виктор Петрович Балабин; 5. august (vkj. 24. juuli) 1812 Peterburi – 16. november (vkj. 4. november) 1864 Dresden) oli Vene diplomaat ja suursaadik. Aastatel 1860–1864 oli ta Venemaa suursaadik Austrias.
Suurtükilaev

Suurtükilaev (vanemas keelepruugis "suurtükipaat", ka "kahuripaat") on rannikumerelt või siseveekogult peamiselt maavägedele tuletoetuse andmiseks mõeldud ja selleks peamiselt suurtükkidega relvastatud ning tavaliselt keskmine või väiksem sõjalaev. Tänapäeval märkimisväärselt enam ei kasutata. 
Kirjeldus.
Suurtükilaevade veeväljasurve oli tavaliselt alla 3000 tonni. 
Suurtükilaevadeks on nimetatud ka algselt tsiviilotstarbelisi laevu, mis on sõja alates mobiliseeritud ja tuletoetuse andmiseks suurtükkidega relvastatud.
Suurtükipaadidiplomaatia.
Saksa suurtükilaeva Panther 1911. aastal Agadiris jõudemonstratsiooni eesmärgil ära kasutamise järgi on tulnud käibele ka väljend "suurtükipaadipoliitika" ehk "suurtükipaadidiplomaatia".
Michael Ruse

Michael Ruse (21. juuni 1940 Birmingham – 1. november 2024) oli inglise päritolu teadusfilosoof, kes on spetsialiseerunud bioloogiafilosoofiale. Ta on kirjutanud muu hulgas teaduse ja religiooni vahekorrast, kreatsionismist ja demarkatsiooniprobleemist.
Ta õpetas 1965–2000 Guelphi Ülikoolis ning õpetas 2000. aastast Florida Osariigi Ülikoolis.
Ta asutas ajakirja Biology and Philosophy.
Zasa mõis

Zasa mõis (saksa keeles "Schloẞ Weessen", läti keeles "Zasas muiža") oli rüütlimõis Kuramaal Jaunjelgava kreisis Sēļpilsi kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Jēkabpilsi piirkonnas Zasa vallas Zasas.
Ajalugu.
Varasem ajalugu.
1559. aastal läänistas Liivimaa ordumeister Gotthard Kettler Aleff Fehlingile (Velungk) lääniõiguse alusel maatüki ja talud Zasa piirkonnas. Seejärel kuulus maa Wilhelm Velingkile, kes loovutas valduse Willem Dollertile. Hiljem olid valdajateks Brunnowid. 1644. aastal vahetas Gotthard von Brunnow selle ära. 
Sassid 1644−1787.
Mõisa omandanud Sassid valdasid seda kuni 1787. aastani ja nende järgi on mõis saanud oma lätikeelse nime. Poola leitnant Reinhold von Sassilt päris mõisa tema vanem poeg Poola kapten Heinrich von Sass (1602−enne 1648). 1707. aastal sõlmitud pärandijagamislepinguga langes mõis tema pojale Poola leitnant Gideon von Sassile (suri enne 1758). Viimane müüs selle 1752. aastal oma nooremale pojale leitnant Johann Karl von Sassile (suri 1755). Temalt päris selle poeg Johann Adam von Sass (1754−1774), kes pärandas mõis oma tütrele Anna Juliane Margaretha Gertrude von Sassile (1774−1830).
Mõis kuni võõrandamiseni.
1862. aastal oli valdajaks Gustav von Nolcken. Alates XIX sajandi 2. poolest kuulus mõis Tsarskoje Selo lossi halduritele von Greighidele, kes ehitasid Zasa mõisasüdame välja. 1892. aastal oli mõisnikuks tõeline riiginõunik Vassili (Wilhelm) Aleksejevitš Greigh (1832−1902). Tema poeg staabirittmeister Aleksei-Jakov Vassiljevitš Greigh (1859−?) päris mõisa 1904. aastal ja oli valdaja veel 1912. aastal. Mõis võõrandati maareformiga 1920. aastal.
Pärast võõrandamist.
Tänapäeval on osa mõisakompleksist eravalduses, osa valla käes.
Mõisaansambel.
Peahoone.
Mõisa peahoone rajati XIX sajandil hilise klassitsismi reeglite kohaselt. Aastal 1905 hoone rüüstati. 
Kõrvalhooned.
Mõisakompleksi kuuluvad veel mitmed kõrvalhooned, näiteks mõisavalitseja maja, suvemaja, jääkelder, pruulikoda, pesumaja, vesiveski ja veskitöölise maja. Kompleksi osana rajati aastal 1750 ansambli praegune vanim hoone ehk Zasa luteri kirik. Mõisasüdame juurde rajati ka kool, ent aastal 1939 ehitati mõisa parki uus koolihoone.
Park.
Pargi planeerimist alustati XVIII sajandil, mil mõisa omanikuks olid veel Sassid. Peterburi ümbruse lossidega põhjalikult tutvust teinud Greigid täiendasid parki ka omalt poolt. 38 hektari suurust vabakujundusega parki ilmestavad vesiveski ja veskitiigi juurde rajatud kaskaad. Park on kujundatud kolme kompositsioonina. Jõekeses kasvab valge vesiroos, jõe lähedal asub kolm tiiki. Võõrliikidest kasvavad pargis valge mänd, must mänd ja erinevad seedermännid. Alustaimestikus kasvab sahhalini pargitatar.
Vecmēmele mõis

Vecmēmele mõis ("Vecmēmeles muiža") on mõis Lätis Nereta piirkonnas Mazzalve vallas Vecmēmeles. Saksa keeles "Alt-Memelhof", vanasti ka "Pranke".
Vecmēmele mõis rajati aastal 1516, mil Wolter von Plettenberg andis sealsed maad Stichhorstide suguvõsale. Mõis on kuulunud veel Zõge von Manteuffelitele, von Bysteritele, Dranenfeldtidele ja enne võõrandamist von Haarenitele.
Mõisa peahoone rajati XIX sajandi teisel veerandil; renessansiajastu printsiipe järgiv lihtne hoone on praegu eravalduses. Mõisakompleksi kuuluvad veel mitmed kõrvalhooned: moonakate ja sulaste majad, kaks keldrit ja ait. Tall on varemetes.
Parki ehivad pärnaallee ja hobukastaniallee.
Vārnava

Vārnava on küla ("mazciems") Lätis Jēkabpilsi piirkonnas Viesīte vallas. Asulas asus Vārenbroka mõisa ("Wahrenbrock") keskus. Lisaks asuvad seal neljaklassiline kool, klubi ja raamatukogu. Aastail 1916–1972 asus Vārnavas jaam Viesīte piirkonna kitsarööpmelisel raudteel.
Ľudovít Štúr

Ľudovít Štúr (ka Ludevít Velislav Štúr, ungari keeles Stur Lajos; 28. oktoober 1815, Uhrovec (Zayugróc), Bánovce nad Bebravou (Bán) lähedal – 12. jaanuar 1856, Modra (Modor)), oli Slovaki rahvusliku ärkamisliikumise juht 19. sajandil. Ta rajas slovaki keele uue kirjaviisi, millel põhineb tänapäevane slovaki kirjakeel.
1848. aasta revolutsiooni ajal korraldas Štúr poliitilisi kampaaniaid. Ta oli poliitik, luuletaja (tuntud ka valmikirjutajana), ajakirjanik, kirjastaja, õpetaja, filosoof, keeleteadlane ning Ungari parlamendi liige.
Ján Kollár

Ján Kollár (29. juuli 1793, Mošovce (Mosóc), Ungari kuningriik, Habsburgide Austria, tänapäeva Slovakkia – 24. jaanuar 1852, Viin, Austria keisririik) oli slovaki kirjanik (peamiselt luuletaja), arheoloog, teadlane, poliitik ning filosoof, üks panslavismi põhiideolooge.
Serga tsässon

Serga tsässon on tsässon Setumaal Serga külas Setomaa vallas.
See on pühitsetud pühale Anastasiale ja tsässona pühaks on nahtsipäiv 11. november (juliuse ehk vana kalendri järgi 29. oktoober).
Serga küla keskel paikneva tsässona ümbrust kasutatakse külaplatsina, seal on kiik, lipumast ja pingid. Selle läheduses asus Taeluva kirik, seega oli külarahva side pappidega tihe. Tsässon oli kasutusel Nõukogude ajal ja on kasutusel ka nüüdisajal.
Hoone ei ole riikliku kaitse all. On heas ehituslikus seisukorras.
Ajalugu.
Dendrokronoloogilistel uuringutel põhinevate andmete järgi on tõenäoline ehitusaeg 1784. aasta.
Vabadussõja ägedate lahingute käigus saadud šrapnellitabamus nihutas hoone kivivundamendilt kõrvale. Mürsukilde ja nende kahjustusi on praegugi märgata hoone ida- ja põhjaseinas.
2007. aasta nahtsipäeval taaspühitses preester Rafael Hindrikus Serga tsässona pärast põhjalikku remonti. Remondi käigus vahetasid kohalikud meistrid Ain Raal ja Väino Järv välja hoone alumised palgiread, põrandad, laed ja paigaldasid uue haavalaastust katuse.
Ehitusandmed.
Serga tsässon on väike ühekorruseline, viilkatusega, nelinurkse põhiplaaniga männipuidust ristpalkhoone, välismõõdud on 565 x 438 cm. Ehitisel on üks siseruum (14,1 m²) ja väline varjualune (4,8 m²). Varjualune on kuuele puitpostile toetuv konstruktsioon, millel on umbes ühe meetri kõrgune püstistest laudadest piire, eesküljes on sama kõrge värav. 
Hoonel on nii seest kui ka väljast tahumata ümaratest männipalkidest seinad, mille kõrgus vundamendist seina ja sarika ühenduskohani on 197 cm ja katuseharjani 380 cm. Palgid on nurkades ühendatud kirvega tahutud tagurpidi koerakaelanurgatapi abil, mis on iseloomulik piirkonna vanematele palkehitistele. Märkimisväärsed on ka külgseinte ülemised palgid, mille seinast üle ulatuvad otsad on kirvega profileeritud.
Hoone on ehitatud maakividele. Ligi 90 aastat oli hoone kividelt maas ja alumised palgiringid mädanesid. 2007. aasta remondi käigus asendati mädanenud palgid uutega ja hoone tõsteti taas kividele. Põrandale on pandud kirvega pealtpoolt tahutud poolpalgid, mis toetuvad otsaseintes olevasse soonde.
Katus toetus varem pärlinitele ja hoonel oli arvatavasti laudkatus. Praegu on alles vaid harjapärlin ja endiste pärlinite augud otsaseinte sees. Hoonel on kolm sarikapaari, millele on paigaldatud laastukatusele sobilik roovitus. 2007. aasta remondi käigus pandi tsässonale kolmekordne haavalaastust katus.
Hoone uks (160 x 86 cm) on tahutud tenderpostidele kinnitatud sepistatud linnupeakujuga pikkhingede abil. Ukseleht koosneb kolmest laiast põõnadele kinnitatud lauast ja see avaneb sissepoole. Uksele on kinnitatud vana tüüpi metallist tabalukk, kramp ja obadus ning vana tüüpi sepistatud rõngaga käepide. Lävepakuks on veskikivi. Hoone idaseinas asub üks kuuese ruudujaotusega aken (45 x 64 cm). Akna kõrval on märgid endisest pajaaugust (50 (l) x 30 (k) cm).
Giljak-klassi suurtükilaev

Giljak-klassi suurtükilaev (suurtükipaat) olid Vene keiserliku mereväe suurtükilaevade seeria.
Kirjeldus.
Laevad ehitati Peterburis. Nad olid mõeldud teenistuseks Kaug-Idas Amuuri jõel, kuid ei jõudnud sinna kunagi, sest ei kannatanud nii pikka merereisi. Ehitus algas 1907 ja teenistusse võeti laevad 1909. Hiljem kasutati Läänemere laevastikus miini- ja rannakaitselaevadena.
Iga laev maksis 920 000 rubla. Seejuures riigi tehastes ehitatud laevad said toonaste ajalehtede andmeil lõpuks omadustelt pisut viletsamad kui eratehastes tehtud.
Ulaskova tsässon

Ulaskova tsässon on tsässon Setumaal, Ulaskova külas Setomaa vallas.
Üldandmed.
Ulaskova tsässon on pühitsetud Thessaloniki pühale suurmärtrile Dimitrile. Tsässona püha on midrosk 8. novembril (Juliuse ehk vana kalendri järgi 26. oktoober). Hoone ei ole riikliku kaitse all. On heas ehituslikus seisukorras.
Ehituslikud andmed.
Ulaskova tsässon on viilkatusega nelinurkse põhiplaaniga ühekorruseline männipalkidest ristpalkhoone, välismõõtudega 466 x 372 cm, hoonel on üks siseruum (13,9 m2). Hoone välisilme on oluliselt muutunud, varem oli hoonel eeskoda ning seinad olid voodrilauaga katmata. Hoonel on 84 x 155 cm suurune ukseava, kus tenderpostidele kinnitatud põõnadel sepishingedega plankudest tehtud ühepoolne ukseleht. Uks avaneb väljapoole. Hoonel on üks viiese ruudujaotusega, kollakasvalgeks värvitud puitaken (45 x 65 cm). Seespool on aknaava piiritletud profileeritud laudadega.
Melanophidium

Melanophidium on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Melanophidium" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Platyplectrurus

Platyplectrurus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Platyplectrurus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Jevhen Buket

Jevhen Buket (ukraina keeles Євген Васильович Букет; sündinud 23. oktoobril 1981 Kiievis) on ukraina koduloolane, ajakirjanik ja ühiskonnategelane. 
Buket on Ukraina koduloolaste liidu juhatuse liige, Ukraina ajakirjanike liidu liige ja Wikimedia Ukraina revisjonikomisjoni esimees. 2004. aastal pälvis ta Kiievi oblasti noorsoopreemia ning 2008. aastal Oless Gontšari nimelise rahvusvahelise auhinna.
Marcelijus Martinaitis

Marcelijus Teodoras Martinaitis (1. aprill 1936 Paserbentys – 5. aprill 2013 Vilnius) oli leedu luuletaja, kirjandusteadlane, esseist ja tõlkija.
Ta sündis Paserbentyses (asub Raseiniai rajoonis Kaunase maakonnas). 1956. aastal lõpetas ta Kaunase Polütehnikumi, seejärel 1964. aastal Vilniuse Ülikooli leedu keele ja kirjanduse erialal. 1980. aastatel oli ta Vilniuse Ülikooli dotsent, pidas rahvaluule ja leedu kirjanduse loenguid.
Ta debüteeris kirjanduses aastal 1955. Tema esimene luulekogu "Balandžio sniegas" ("Aprillilumi") ilmus aastal 1962. Eesti keeles on ilmunud aastal 1990 tema luulekogu "Kadunud käed" (tõlkija Rein Raud).
1989. aastal lavastati Eesti Riiklikus Nukuteatris tema näidend "Tuhapart".
Ta kuulus Sąjūdise juhatusse; aastal 1989 valiti ta NSV Liidu Ülemnõukogu saadikuks. Ta juhatas Leedu riiklike preemiate komiteed (kirjanduse ja kunsti alal). Samuti oli ta Leedu Ringhäälingunõukogu esimees. Ta elas Vilniuses. 
1. aprillil 2013 tabas teda insult ja ta viidi raskes seisundis haiglasse, kus ta 5. aprillil suri. Ta maeti Antakalnise kalmistule.
Haridus- ja Sotsiaalministeerium

Haridus- ja Sotsiaalministeerium (lühend: Hasomin) oli Eesti ministeerium aastail 1929–1936, mis korraldas muu hulgas rahvahariduse, õppe- ja kasvatustöö, hoolekande, sotsiaalkindlustuse valdkonda. 
Hasomin moodustati 1929. aastal tollase Haridusministeeriumi-, Töö- ja Hoolekandeministeeriumi baasil.
1936. aastal taastati iseseisev Haridusministeerium ja Sotsiaalministeerium.
Kutenai keel

Kutenai keel (inglise keeles "Kutenai", "Kootenai" (USA-s), "Kootenay" (Kanadas), "Ktunaxa" (ametlik nimetus Kanadas)) on isolaatkeel (sugulaskeelteta keel), mida kõneleb osa kutenaisid Ameerika Ühendriikides ja Kanadas. Keele kasutus on hääbunud ning kutenai keel on väljasuremisohus. Teadaolevad keelevaldajad on kõik üle 50 aasta vanad ning aina rohkem eelistatakse kutenai keelele inglise keelt, kuid enamikus kogukondades üritatakse seda säilitada ning isegi õpetatakse teise keelena. Kutenai keel kasutab lisatähtedega ladina kirja.
Kõnelejate asuala.
Kutenai keelt kõneldakse viies kogukonnas Kanadas, Briti Columbia kaguosas ja kahes osariigis Ameerika Ühendriikides. Kanada kogukondi esindab Ktunaxa/Kinbasket hõimu nõukogu ning sinna kuuluvad Alam-Kootenay reservaat, Tobacco tasandik, St. Mary’s reservaat, Kolumbia järve reservaat ja Shuswapi reservaat. Ameerika Ühendriikides kõneldakse keelt Idaho osariigi põhjaosas, kus kutenaidel on reservaat Bonners Ferry linna läheduses ning Montana osariigis loodeosas, kus Montana kutenaid on osa Konföderatiivsest Salishi ja Kootenai hõimudest, kes on koondunud Flatheadi reservaadi põhjaossa, Elmo asula lähedusse.
Kõnelejate arv.
Täpset kõnelejate arvu on raske määratleda, kuna keel on väljasuremisohus. Vastavalt 1990. aastal tehtud uuringule USAs, oli kutenai keele kõnelejaid 102. Kanada uuringud 2002. aastal näitasid, et keele oskajaid oli vaid 32, kes kõik olid vanemad kui 65 aastat. Teised allikad näitavad, et vanemaid kõnelejaid on vaid 12 ning nooremaid, vähem ladusamaid on 100. 
Põhiarvsõnad.
Kutenai põhiarvsõnad ühest kümneni :
Keele struktuuri andmed.
Kutenai kaashäälikute puhul puudub foneemiline eristus heliliste ja helitute häälikute vahel. Kaashäälikuid on kutenai keele puhul tunduvalt rohkem kui täishäälikuid. Puudub /l/, kuid on helitu külghäälik ehk / ⱡ/. 
Ejektiivne, kirjeldatud ka kui "plahvatuslik", konsonant k on väga tavaline kutenai keele puhul, nagu on ka "maetud" l.
Täishäälikuid kutenai keeles on väga vähe ja nad on selgelt eristatavad oma häälduspikkuse poolest. Puudub täishäälikute hääldamine läbi nina ehk nasalisatsioon ning puuduvad ka ümardatud eesvokaalid. Kutenai keeles puuduvad käänded ning sõnade sooline eristus. Puudub umbmäärane artikkel, kuid on olemas määrav artikkel. Erinevalt eesti keelest, puudub ka arvsõnade liigitus põhiarvsõnadeks ja järelarvsõnadeks. Kutenai keeles ei leidu ka täismineviku ja täistuleviku vormi. Silbi struktuur on keeruline. Puudub valdav sõnajärg aluse, sihitise ja tegusõna puhul. Aluse ja tegusõna puhul on sõnajärjeks VS, sihitise ja tegusõna puhul VO. 
Keelenäited.
• sakiǂ ¢innin̓kini ǂkamnin̓tik t̕awa¢̕ikxus – Lapsed püüavad rohutirtse
• n̓insi kamatik¢ap tiǂnamu nas ʔa•knuq̓yuk̓s – Vana naine andis mulle need lilled
Lisaks.
Kutenai keel polnud kunagi kirjapandud keel. Tänapäeva keeleteadlased ja etnograafid, koos kohalike kutenai kui emakeeleoskajatena, on välja töötanud kirjaliku kutenai keele tähestiku, mille aluseks on inglise keele tähestik.
Harju Pank

Harju Pank oli aastatel 1919–1925 Eestis tegutsenud pank. 
Pangal oli üle Eesti mitu osakonda, näiteks Narvas (aastast 1920) ja Tartus (aastast 1921).
Harju Pank asutati 1919. aasta augustis Konstantin Pätsi, Georg Vesteli, Madis Jaaksoni, Konstantin Koniku ja endise siseministri August Peedi poolt. Harju Panga omanike hulgas oli ka Johan Laidoner. Harju Panga esimese juhatuse liikmed olid August Peet ning Eesti Vabrikantide Ühisuse üks organiseerijaid ja sekretär Konrad Mauritz
1919. aastast 1921. aasta sügiseni oli nõukogu esimees K. Päts, pärast teda Johan Laidoner ja Madis Jaakson.
28. aprillil 1925 teatas panga juhatus kriminaalpolitseile, et lihunike ühisuse esimees Heinrich Habicht on kolme katteta tšekiga pangast välja võtnud 2 280 000 Eesti marka. 
1925. aastal tunnistas Tallinna-Haapsalu rahukogu panga maksujõuetuks. 
Kohtuprotsess.
«... 1929. a. mõistis Tallinna-Haapsalu rahukogu Harju Panga tegevjuhid süüdi Nuhtlusseaduse § 362 ja 1154 (süüdistus võltsimises) alusel: Madis Jaaksoni, Gustav Linkvisti ja Alfred Gnadebergi ja mõisteti mitmeks aastaks vangiroodu. Tallinna-Haapsalu rahukogus oli kohtu all olid kuus kaebealust, endised Harju panga juhatuse liikmed: Madis Jaakson, Alfred Gnadeberg, Gustav Linquist, Harald Normak, Konrad Mauritz ja Aleksander Gomberg." 
1930. aasta 22. detsembril Riigikohus tühistas süüdimõistmise § 362 ja 1154 järgi ning süüdistus selles asjas lõpetati. Kehtima jäi süüdistus panga raha omastamises. Rahukogu mõistis süüalused §§ 362 1154 järgi õigeks ja § 354 järgi määras 2 ½ aastaks vangiroodu. Pangaraamatute võltsimine ei leidnud tõestamist.
7. augustil 1934 otsustas majandusminister lõpetada panga likvideerimiskomisjoni tegevuse ja pani likvideerimistoimingute lõpetamise Pikalaenu Panga peale, seni oli likvideerimiskomisjon välja maksnud 63% nõudmistest.
Manfred Rommel

Manfred Rommel (24. detsember 1928 Stuttgart – 7. november 2013 Stuttgart) oli Saksamaa poliitik, Stuttgardi ülemlinnapea.
Ta sündis hilisema kindralfeldmarssali Erwin Rommeli pojana. 14-aastaselt asus ta Saksa lennuväe abiteenistusse. Pärast 20. juuli vandenõud ning kui ta isa sunniti enesetappu sooritama, deserteerus ta lennuväe abiteenistusest.
Püha Johannese Selts

Püha Johannese Selts, ka Johannese Selts (saksa keeles "St. Johannes Verein") oli aastatel 1907–1915 tegutsenud selts, mille eesmärk oli ühendada ja juhtida Balti kubermangudes olevaid sisemisjoni asutusi ja tööharusid. 
Tallinnas tegutses aastast 1909 diakonite õppeasutus (nn vendade maja), kus valmistati ette sisemisjoni tegelasi.
Selts likvideeriti Esimese maailmasõja ajal, kuna see oli saksakeelne asutus.
Joosep (eesnimi)

Joosep on eesti mehenimi. See on tuletatud nimest "Joseph" (heebrea "Jōsēph").
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Joosep 1178 mehel. Joosep oli levikult 148. mehenimi. Joosep oli keskmiselt 17 aasta vanune (mediaanvanus oli 15). Kõige populaarsem oli eesnimi Joosep vanuserühmas 15–19, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 25,79.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Joosep 1272 mehel. Joosep oli levikult 139. mehenimi. Joosep oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 16). Kõige populaarsem oli eesnimi Joosep vanuserühmas 10–14, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 24,96.
Plectrurus

Plectrurus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Plectrurus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Pseudotyphlops

Pseudotyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Pseudotyphlops" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik:
Kündja (ajaleht)

Kündja oli aastatel 1882–1891 Riias ilmunud poliitilise ja põllumajandusliku sisuga ajaleht. "Kündja" ja Tallinna Sõber olid oma eesmärkidelt rüütelkondade häälekandjad, samuti said nad rüütelkondadelt ilmumiseks tarvisminevat rahalist toetust .
Leht ilmus Jaan Nebocati toimetusel. Algul ilmus see kord nädalas, hiljem kord kuus.
Kuna leht oli saksameelne ja halvasti toimetatud, siis eriti pärast 1887. aastat ilmus see korrapäratult.
Rhinophis

Rhinophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Rhinophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
on Wickramasinghe, Vidanapathirana, Rajeev &amp; Gower kirjeldanud ja liigitanud perekonda maoliigi 
"Rhinophis roshanpererai".
Teretrurus

Teretrurus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Teretrurus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik:
Kilpsaba

Kilpsaba ("Uropeltis") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Kilpsaba perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Aguaruna keel

Aguaruna keel on hibaro keelkonda kuuluv keel.
Aguaruna keele alternatiivsed nimed on Aguajún, Ahuajún, Awajún. Aguaruna keelt räägitakse Peruus. Keele kasutus on jõuline, suulise ja kirjakeele kasutus aktiivne. Keelt räägivad igas vanuses inimesed. Aguaruna keelt hakatakse õpetama algklassidest ning järk-järgult lisatakse juurde hispaania keelt. L1 tasemel valdajaid on 60-100%, kirjaoskajaid tasemel L2 50-75%. Õpetatakse põhikoolides.
Täpsem piirkond, kus aguaruna keelt kõneldakse.
Peruu - Potro, Mayo ja Cahuapanase jõgede äärsed alad, Marañóni jõe läänepoolseimad alad.
Kõnelejate arv.
38 300 ning suureneb.
Arvsõnad.
Aguaruna keeles pole palju sõnu, mis väljendavad numbrit – neid on vaid 4. Kui soovitakse kasutada numbreid, mis on suuremad kui 5, eelistatakse hispaaniakeelseid arvsõnu, et vältida liiga pikki liitsõnu.
Keele struktuur.
Fonoloogia.
Häälikute arv: 21
Keele sõnajärje tüpoloogia on SOV – subjekt-objekt-verb. 
Keelenäide.
Semagku – krokodill
Namaka - kuldkala
tsájam uwéj "dedo de la mano"
Kirjaviis.
Aguaruna keel kasutab Ladina kirjaviisi.
Keeleteaduslikult huvitavat.
Aguaruna keel on hispaania keelega üsna sarnane. Mõnede materjalide põhjal võib väita, et see keel on teinud läbi suuri muutusi kiire ajaga, näiteks on selle keele sõnade järjestus fraasides muutunud vaid 100 aastaga vastupidiseks varasemale: 1909 oli võimalik ainult järjekord omadussõna-nimisõna, 1992 tavaliselt omadussõna-nimisõna, kuid oli võimalik ka nimisõna-omadussõna, 2005. aastaks oli ainuvõimalik variant nimisõna-omadussõna.
Ilūkste kreis

Ilūkste kreis (läti keeles "Ilūkstes apriņķis") oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Kuramaal.
Kreis kuulus Selburgi Oberhauptmannschafti koos Jaunjelgava kreisiga (saksa keeles "Kreis Friedrichsstadt").
Territoorium.
Kreisis oli kaks kaubaalevit: Ilūkste ("Illuxt", "Иллукст") ja Vecsubate ("Alt-Subbath, Альт-Суббат"). 
Ilūkste kreisi keskuseks oli Ilūkste (saksa keeles "Friedrichstadt"), kreisi kuulus veel neli kihelkonda ("politischen Kirschspiel"):
Lambarauad

Lambarauad ehk lambakäärid on kääre meenutav tööriist, mida kasutati lammaste käsitsi pügamisel. 
Kõige paremaks loetakse vanu separaudu, mida sai kodustes oludes kergesti teritada. Kasutusel on olnud ka plekist rauad, mille kvaliteet jäi separaudadele alla. Tänapäeval eelistatakse lambaraudadele elektrilist pügamismasinat, mille abil saab lambavilla lõigata võimalikult naha lähedalt, mis lambaraudadega oli võimatu.
Vähikasvatus

Vähikasvatus on kümnejalaliste vähkide 
kasvatamine spetsiaalselt selleks loodud tiikides ja basseinides. See on akvakultuuri haru. 
Eesti vähikasvatus.
Eestis kasvatatakse üksnes jõevähki ("Astacus astacus"). Kaubavähi (pikkus üle 10 cm ) saamiseks kulub loodusliku veetemperatuuri juures 4 aastat.
Kevin Magnussen

Kevin Jan Magnussen (sündinud 5. oktoobril 1992 Roskildes) on taani vormelisõitja.
Alates 2017. aasta hooajast sõidab ta Vormel 1 sarjas Haasi meeskonnas.
Ta isa on endine Vormel 1 sõitja Jan Magnussen.
I Wear* Experiment

I Wear* Experiment (lühendatult IWE) on Tallinnast pärit eesti "post-rock"'i/elektroonilise muusika kollektiiv.
Triosse kuuluvad Johanna Eenma (vokaal/klahvpillid), Mikk Simson (trummid) ja Hando Jaksi (kitarr, klahvpillid, sämpler).
I Wear* Experiment avaldas 2013. aastal kaks EP-d: “Crickets Empire I” ja "Crickets Empire II".
Crickets Empire I esisingel "Memories" valiti 2013. aasta sügisel The Indie Rock Playlisti koos maailmanimede Franz Ferdinandi, Bloc Party ja Lordega.
Koos teise EP-ga “Crickets Empire II” avaldas bänd ka Tallinna Lauluväljakul filmitud videote seeria "Live At* Rehearsals".
Laiema kõlapinna saavutas I Wear* Experiment 2013. aasta Tallinn Music Weekil, kus ansambli kontserti iseloomustati kui "võluvat elektroonilist helimaastiku, kus vokaal annab ruumi instrumentaalsele filmimuusikale". Sama aasta suvel esines I Wear* Experiment Baltikumi suurimal festivalil Positivus. Eesti press valis bändi “Top 5 must see” artisti hulka koos brittide The xx ja Islandi Sigur Rosiga.
Diskograafia.
"Crickets Empire I" ja "Crickets Empire II" (EP-d, 2013)
Klement Gottwald

Klement Gottwald (23. november 1896 Vyškov – 14. märts 1953 Praha) oli Tšehhoslovakkia partei- ja riigitegelane.
Alates 1912. aastast võttis Klement Gottwald osa sotsiaaldemokraatlikust noorsooliikumisest. Mobiliseerituna osales ta aastatel 1915–1918 Austria-Ungari armee koosseisus Esimeses maailmasõjas. 1921. aastal oli ta üks Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei asutajatest. 1925. aastast alates oli ta partei keskkomitee ja selle poliitbüroo liige, alates 1929. aastast kommunistliku partei keskkomitee peasekretär ja samuti ka parlamendi liige.
Gottwald põgenes 1938. aastal Moskvasse, kus ta juhatas kuni 1945. aastani Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei välismaise keskuse tööd. 1928–1943 kuulus ta Kominterni Täitevkomiteesse, oli aastatel 1935–1943 selle sekretär.
4. aprillil 1945 sai ta Košices moodustatus Rahvusrinde valitsuse esimehe asetäitjaks. 2. juulist 1946 kuni 15. juunini 1948 oli Klement Gottwald Tšehhoslovakkia koalitsioonivalitsuse peaminister. 14. juunist 1948 kuni oma surmani oli ta Tšehhoslovakkia president.
Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretärina mängis Klement Gottwald juhtivat rolli kommunistide võimuhaaramisel Tšehhoslovakkias 1948. aasta veebruaris.
11. märtsil 1953 saabus Gottwald Moskvast tagasi Stalini matustelt. Ta kaebas juba lennujaamas halba enesetunnet. Esialgu usuti, et tegemist on lihtsalt külmetusega, kuid olukord oli palju tõsisem ning kolm päeva hiljem suri ta aneurüsmi tagajärjel.
Mälestuse jäädvustamine.
Klement Gottwaldi surnukeha palsameeriti ning paigutati mausoleumi. Surnukeha oli aga liiga hilja ja oskamatult palsameeritud ning hakkas ilmutama lagunemise tundemärke. 1962. aastal viidi ta surnukeha mausoleumist ära ja kremeeriti.
Zlíni linn kandis aastatel 1949–1989 nime Gottwaldov. Ukrainas Harkivi oblastis kandis Zmijivi linn aastatel 1976–1990 nime Gotvald.
Klement Gottwaldi oli kujutatud 1989. aastal välja antud Tšehhoslovakkia 100-kroonisel pangatähel, mis sai aga mõni kuu hiljem Sametrevolutsiooni ajal rahva seas nii ebapopulaarseks, et see kõrvaldati käibelt ja selle asemel kasutati vana seeria 100-kroonist. See jäi kasutusele kuni Tšehhoslovakkia lagunemiseni 1993. aastal.
Stereotüüpne käitumine

Stereotüüpne käitumine ehk stereotüüpiline käitumine võib olla:
Gustáv Husák

Gustáv Husák (10. jaanuar 1913 – 18. november 1991) oli slovaki rahvusest Tšehhoslovakkia partei- ja riigitegelane, Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär (1971. aastast peasekretär) aastatel 1969–1987.
Gustáv Husák oli pärit vaesest töölisperekonnast. Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse astus ta üliõpilasena 1933. aastal. Lõpetas 1937. aastal Bratislavas Komenský Ülikooli õigusteaduskonna. Teise maailmasõja ajal oli 1940–1943 mitu korda vangis. Kuulus 1943–1944 illegaalse Slovakkia Kommunistliku Partei juhtkonda. Oli 1944 Slovakkia Kommunistliku Partei ja Slovakkia Rahvusnõukogu aseesimees ning Slovakkia ülestõusu üks juhte. 
Oli 1945–1950 Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee liige ning 1946–1950 Slovakkia Volinikekorpuse esimees (sisuliselt peaminister). Ta etendas Slovakkias olulist osa kommunistide võimuhaaramises 1948. aasta veebruaris.
Stalinistlike arveteõienduste käigus süüdistati teda väikekodanlikus natsionalismis. 1951. aastal Husák arreteeriti ning mõisteti 1954. aastal eluks ajaks vangi. 1960. aastal vabastati ta amnestiaga, ning 1963. aastal rehabiliteeriti täielikult ning tema liikmesus kommunistlikus parteis taastati.
1968. aasta aprillist augustini oli ta Tšehhoslovakkia Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. 1960. aastatel oli Husák reformimeelne ning kritiseeris Tšehhoslovakkia neostalinistlikku ja vanameelset juhtkonda. 1968. aasta augustis Nõukogude Liidu juhtkonnaga toimunud läbirääkimiste käigus muutis Husák aga pragmaatiliselt oma seisukohti ning asus toetama Brežnevit. Praha kevade mahasurumise järel mängis Husák olulist rolli "normaliseerumisprotsessis". 1968–1969 oli ta Slovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär, 1969–1971 Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär ja 1971–1987 peasekretär. Lisaks selle oli ta 1971–1988 Tšehhoslovakkia Rahvusrinde esimees ning 29. maist 1975 kuni 10. detsembrini 1989 Tšehhoslovakkia president.
Pärast Sametrevolutsiooni toimumist nimetas ta 10. detsembril 1989 ametisse Marián Čalfa mittekommunistliku valitsuse ning astus samal päeval presidendiametist tagasi. 1990. aasta veebruaris heideti ta kommunistlikust parteist välja. Gustáv Husák suri unustatuna Bratislavas 1991. aasta novembris.
Aarne Tõldsepp

Aarne Tõldsepp (6. veebruar 1942 – 16. august 2013) oli eesti keemiaõpetaja, keemia- ja pedagoogikateadlane ning Tartu Ülikooli professor.
Lõpetas aastal 1960 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1965 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna, kus ta spetsialiseerus keemiapedagoogikale. 1966–1969 oli ta Tartu Ülikoolis aspirantuuris, kaitses aastal 1970 NSV Liidu Pedagoogika Akadeemia juures tööga (juhendajateks Ivar Kull ja Kalju Toim) "Логический анализ и построение ра основах программированного обучения темы "Строения вещества"" pedagoogikakandidaadi kraadi väitekirjaga; aastal 1972 sai ta dotsendiks. Aastal 1985 kaitses ta Herzeni-nimelises Leningradi Pedagoogilises Instituudis tööga "Методические основы формирования системных знании по химии в общеобразовательной школе" pedagoogikadoktori väitekirja.
Duvernoy nääre

Duvernoy nääre on paljude madude peapiirkonnas, silmade ja suu vahel, paiknev paariline välissekretoorne nääre. Duvernoy nääre on tuvastatud ligi 30–40% nastiklaste sugukonda kuuluvatel madudel. 
Duvernoy näärmeid ei ole tuvastatud rästiklastel või mürknastiklastel. 
Näärme avastajaks, aastal 1832, peetakse prantsuse zooloogi Georges Louis Duvernoyd (1777–1855), tema järgi on nääre ka nimetatud.
Duvernoy näärmete eritisi seostatakse madude toitumisega: neelamise ja seedimisega. Uurija dr. Kenneth V.Kardong peab oluliseks välja tuua, et vaatamata sellele, et Duvernoy näärmete eritisi nimetatakse vahel mürgisteks, mis põhjustavad näiteks inimestel naha alla süstituna valu ja paistetust jms, ei peeta sekreeti siiski mürgiks.
Endel Innos

Endel Innos (19. mai 1932 Tallinn – 15. november 1992 Tallinn) oli eesti insener, tööstusjuht ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1955. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikainsenerina.
Aastatel 1961–1975 oli ta algul tehase Metallist direktor, hiljem Tallinna Ekskavaatoritehase direktor. Aastatel 1975–1981 oli ta koondise Talleks peadirektor. 1981. aastast oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse referent, hiljem OÜ Termest peadirektor.
Endel Innos suri 15. novembril 1992 Tallinnas ja maeti 20. novembril 1992 Pärnamäe kalmistule.
Tšuhujiv

Tšuhujiv on linn Ukrainas Harkivi oblastis, Tšuhujivi rajooni keskus. Asub maantee E40 ja Donetsi jõe ääres, 38 kilomeetrit Harkivist kagus. 
Linn on märkimisväärne toiduainetööstuse tõttu. Peamiselt toodetakse seal majoneesi.
Ajalugu.
Linn on asutatud ajavahemikul 1540–1627. Mitmed ajaloolased väidavad, et Tšuhujivi on asutanud tsaar Ivan IV, kes valitses aastatel 1547–1584. Sõjaväe kindlus ehitati 1638. aastal kõrvuti linnaga Vene tsaari Mihhail I Fjodorovitši käsul. Sestpeale on linnas olnud sõjaväeüksused. Nõukogude ajal oli see oluline sõjaväe väljaõppekeskus. Seal asusid lennuväeakadeemia ja suurtükikool. Hiljem kasutas linna kõrval asuvat baasi Ukraina õhuvägi.
Sõjategevus 2022. aastal.
2022. aasta Venemaa sissetungi ajal vallutasid Venemaa väed Tšuhujivi. Ukraina sõjavägi kinnitas 2022. aasta märtsi alul Harkivi lahingu käigus toimunud vasturünnaku tulemusel linna tagasivallutamist Vene vägedelt.
Tšugujivi ülestõus

Tšugujivi ülestõus (9. juuli 1819 – august 1819) oli Tšugujivi linnas paiknevate poolsõjaväeliste üksuste relvastatud vatuhakk rangete regulatsioonide ja kehvade töötingimuste vastu. 
Peamiseks põhjuseks oli Venemaal 1816. aastal läbi viidud sõjaväereform, millega sõdureid sunniti õppustest ja sõjast vabal ajal maad harima.
Ülestõusnute peamine nõue oligi sellise korra lõpetamine. Peagi ühinesid nendega talupojad naaberküladest. Ülestõusu mahasurumiseks saatis tsaarivõim kohale neli jalaväerügementi kindral Aleksei Araktšejevi juhtimisel. Pärast kuu aja pikkust võitlust õnnestus ülestõus maha suruda. Arreteeriti umbes 2000 inimest, kellest 20 lasti maha ja 400 saadeti sunnitööle. 1820. aastal puhkes Lõuna-Ukrainas umbes 200 külas veel sarnaseid ülestõuse.
Hispaania gripp

Hispaania gripp oli pandeemia, mis levis 1918. aasta jaanuarist kuni 1920. aasta detsembrini üle kogu maailma. 
Hispaania gripp oli üks surmavamaid pandeemiaid inimkonna ajaloos, põhjustades üle maailma 500 miljoni inimese nakatumise ja eri hinnangutel 17–50 miljonit surma (sel ajal elas maailmas 1,8–1,9 miljardit inimest). Võrdluseks: äsjalõppenud Esimene maailmasõda oli nõudnud üle 9 miljoni sõduri ja 7 miljoni tsiviilisiku elu.
Vähesed kohad, kus Hispaania gripi ohvreid ei olnud, olid Gunnisoni väikelinn Colorados, kus linnaelanikud end kaheks kuuks isoleerisid ja kõik teed maakonna piiril barrikadeeriti; ja Ameerika Samoa, kus USA mereväekuberner John Martin Poyer kuulutas välja karantiini.
Rahva võitlusvaimu säilitamiseks tsenseerisid sõjaaja tsensorid Saksamaal, Ühendkuningriigis, Prantsusmaal ja Ameerika Ühendriikides uudiseid pandeemia kohta. Neutraalse Hispaania ajalehed said pandeemiat seevastu vabalt kajastada ning seetõttu tekkis ekslik mulje, et Hispaania on haiguse tõttu eriti rängalt kannatada saanud. Eksiarvamuse tõttu hakatigi haigust hüüdma Hispaania gripiks. Gripi päritolu kohta arvavad teadlased, et see sai alguse Ameerika Ühendriikidest. 
Hispaania gripi puhul pidasid selle hilisemad uurijad kummaliseks asjaolu, et seda põdesid raskemini noored, tugeva immuunsüsteemiga inimesed. See mõistatus leidis arvatavasti lahenduse 2007. aastal, kui makaakidega tehtud katsete tulemusel selgus, et viirus suudab välja lülitada (blokeerida) rakusisese viiruse signaliseerijana toimiva RIG1-geeni, mille ülesandeks on interferooni IFN-α/β sünteesi käivitamine, noorte inimeste liigkaitsvad immuunvastused põhjustasid organismile laastavalt mõjuva nn tsütokiinitormi – immuunsüsteemi ülereageerimise, samas kui laste ja vanemate inimeste nõrgem immuunsüsteem põhjustas nimetatud põhjusel vähem surmasid.
Hispaania gripp oli esimene pandeemia, mille põhjustas A-gripiviiruse H1N1 alamtüüp. 2009. aastal põhjustas seagripp A(H1N1)2009 gripipandeemia.
Põhjatuul

Põhjatuul on tuul, mis puhub põhjast lõunasse. 
Põhjatuult peetakse kirjanduses külma ilma märgiks ja tavaliselt tähistab ta põhjapoolsetes riikides külmemate ilmade saabumist. 
Lõunapoolsetes riikides, eriti Lõuna-Austraalias, on põhjatuul väga kuum tuul, millega seoses võivad alata tulekahjud. 
Kreeka mütoloogias oli põhjatuule jumal Boreas. Inuiti mütoloogias oli Negagfok põhjatuul hing, kellele meeldib külm ja tormine ilm.
Niklas Moisander

Niklas Moisander (sündinud 29. septembril 1985 Turus) on Soome jalgpallur. Ta mängib kaitsjana Rootsi jalgpalliklubis Malmö FF.
Aastatel 2012 ja 2013 on ta valitud Soome aasta jalgpalluriks.
Robin Williams

Robin McLaurin Williams (21. juuli 1951 Chicago, Illinois – 11. august 2014 Paradise Cay, California) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja. 
Ta pälvis oma filmirollide eest Oscari (1997, "Hea Will Hunting", parim kõrvalosatäitja), kuus Kuldgloobust ja kaks Emmyt.
Lapsepõlv ja noorus.
Robin Williams on öelnud, et naljasoone päris ta oma modellina töötanud emalt, kes eelistas lapse kasvatamisel köita tema meeli tähelepanu juhtimisega kõiksugustele lõbusatele seikadele ning oli talle eeskujuks naljakate seoste märkamisel ja loomisel. 
Keskkoolis tegeles ta maadlusega ja kuulus kooli meeskonda.
Looming.
Tema rollide hulka kuuluvad osatäitmised Eestiski linastunud mängufilmides "Hea Will Hunting", "Surnud poeetide ühing", "Aladdin", "Good Morning, Vietnam", "Jumanji", "Kiirfoto", "Meie issi, proua Doubtfire" ("Mrs. Doubtfire"), "Unetus", "Narrkuningas" ("The Fisher King"), "Linnupuur", "Kapten Konkskäsi", "Lustakad jalakesed", "Ärkamised", "Patch Adams", "Öö muuseumis" jne.
Terviseprobleemid ja surm.
Williams kannatas pikaajalise depressiooni käes. 2013. aasta novembris diagnoositi tal Parkinsoni tõbi. 
11. augustil 2014 leiti Williams oma kodust teadvusetuna ning teda ei suudetud enam päästa. Surma põhjuseks oli enesetapp püksirihmaga poomise läbi ja sellest tingitud lämbumine. Lahkamisel ilmnes, et Williams põdes ka hallutsinatsioone tekitavat Lewy kehakeste haigust.
Novembris 2015 ütles Williamsi lesk, et peab enesetapu põhjuseks Lewy kehakeste haigusega kaasnenud vaimse ja motoorse võimekuse allakäiku. Williamsil oleks elada jäänud veel kuni kolm aastat.
Jesús María

Jesús María on linn Argentinas Córdoba provintsis.
Linn asub Córdobast 50 km põhja pool. Linn kujunes 1576. sajandil samasse rajatud ja alates 1618. aastast jesuiitidele kuuluva mõisa (hispaania keeles "estancia") juurde.
Amphiesma

Amphiesma on maoperekond. "Amphiesma" liigid elavad Aasia lõuna- ja idaosas, Siberis, Koreas, Hiinas, Indias, Indohiinas, Jaapanis ja Indoneesias. Teadlased peavad neid mürgita madudeks. 
Liigid.
"Amphiesma" maoperekonna hulka loetakse 42 liiki.
Mikk Üleoja

Mikk Üleoja (sündinud 2. jaanuaril 1970) on eesti koorijuht ja laulja. Ta on Eesti Rahvusmeeskoori peadirigent ja kunstiline juht.
Mikk Üleoja alustas muusikaõpinguid Tallinna Muusikakeskkoolis, kus ta õppis koorijuhtimist oma õe Elo Üleoja juhendamisel ja trompetit Aavo Otsa juures. 1997. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia (Ants Üleoja dirigeerimisklassis) ja 2004. aastal sai samas magistrikraadi (Toomas Siitani juhendamisel). Aastatel 1990–1993 täiendas ta end Lahtis Snellmani kõrgkooli lauluosakonnas, õppides Rudolf Steineri õpetusel põhinevat Werbecki häälekooli meetodit. Tema juhendaja oli hollandi tenor Christiaan Boeel.
Enda muusikaõpetajatest meenutab ta teistest enam viiuliõpetaja Harri Rikandit, trompetiõpetajat Avo Otsa ja muusikaajaloo õpetajat Toomas Siitanit.
Aastatel 1989–1992 laulis Mikk Üleoja Maailma Noortekooris, 1994–1996 Eesti Rahvusmeeskooris, 1996–2000 Eesti Filharmoonia Kammerkooris ning 1998. aastast on ta laulnud gregoriaani ansamblis Vox Clamantis. Lauljana on ta osalenud salvestustel nii Vox Clamantise ja kui ka Eesti Filharmoonia Kammerkoori koosseisus.
Aastatel 1998–2011 töötas ta Eesti Filharmoonia Kammerkoori koormeistrina ning juhatas koori paljudel esinemistel, sealhulgas Austrias ja Soomes ning plaadisalvestustel. 
Koorijuhina alustas Mikk Üleoja tööd Pärnus kammerkoori Mattone juures, mille peadirigent ta oli aastatel 1994–1996. Aastatel 2003–2005 juhatas ta Püha Miikaeli poistekoori. 2003. aastast on ta Kaarli koguduse kontsertkoori peadirigent ning aastast 2011 Eesti Rahvusmeeskoori kunstiline juht ja peadirigent.
Ta on olnud Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonna õpetaja. 2004/2005. õppeaastal õpetas ta koorijuhtimist Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. 
XXVI üldlaulupeol oli ta liigijuht.
Isiklikku.
Tema vanemad on koorijuhid Ants ja Ene Üleoja. Ka tema õde Elo Üleoja on koorijuht.
Anders Ljunggren

Karl Anders Hjalmar Ljunggren (24. aprill 1951 Höreda – 3. november 2024 Stockholm) oli Rootsi diplomaat ja ajakirjanik, alates 17. septembrist 2013 kuni septembrini 2018 oli ta Rootsi suursaadik Eestis.
Aastatel 2009–2013 oli ta Rootsi suursaadik Reykjavíkis.
Õhuseiredivisjon

Õhuseiredivisjon (ÕSD) on Eesti õhuväe koosseisu kuuluv väeosa, mille põhiülesanne on Eesti Vabariigi õhuruumi puutumatuse järelevalve.
Varustus.
ÕSD kasutab üle Eesti paiknevaid sensorsüsteeme (radareid):
ThalesRaytheonSystemsi loodud radarisüsteem Ground Master 403.
Lockheed Martini loodud kolmemõõtmeline radarisüsteem.
ASR-8 on lennuvälja tegevuseks kasutatav radarisüsteem. Lühend ASR tuleneb inglise keelest ("Airport Surveillance Radar").
Passiivseiresüsteem.
Radaripostid.
2026. aastal peaks Hiiumaal valmima veel üks radarijaam.
27.05.2022– major Ivar Sammal
30.06.2017–26.05.2022 kolonelleitnant Gerry Karro
01.08.2012–30.06.2017 major Hardi Lämmergas
01.08.2009–31.07.2012 kolonelleitnant Janek Lehiste
01.04.2008–31.07.2009 major Kert-Robert Nõmme
01.08.2007–31.03.2008 major Mart Vendla
11.01.2007–31.07.2007 kapten Kert-Robert Nõmme
23.05.2005–31.12.2006 kapten Mart Vendla
03.11.2002–22.05.2005 kapten Jaak Tarien
01.01.1998–02.11.2002 kapten Aivar Tuvik
Arizona (perekond)

Arizona on maoliste alamseltsi kuuluv perekond. Teadlased peavad neid mürgita madudeks. 
Klassifikatsioon.
Perekond "Arizona" koosneb ühest liigist "Arizona elegans", millel on mitmeid alamliike.
Alamliigid.
Arizona elegansi alamliigid: 
Elupaigad.
Nad elavad looduses (isegi kuni 2200 m kõrgusel) Ameerika Ühendriikide Nebraska lõunaosast Oklahoma ja Texase osariigi ja Lõuna-Californiani ning Kesk-Mehhikoni. 
Välimus.
Keha on neil mõõdukalt sale ja pea sulandub ülejäänud kehaga peaaegu märkamatult. Nad on suhteliselt pikad maod. 
Eluviis.
Arizona perekonna maod on valdavalt öise eluviisiga. Päeval poevad nad teiste loomade urgudesse ja kivide alla. Nad on valdavalt loomtoidulised. 
Paljunemine.
Nad paljunevad sugulise sigimise teel, "Arizona elegans" liigi isasloomadel on üks hemipeenis, emasloomad aga munevad 10–20 muna (ovipaar).
NATINADS

NATINADS (ingliskeelne lühend sõnadest "NATO Integrated Air Defense System") on NATO integreeritud õhukaitsesüsteem, mis kujutab endast ühendust erinevate Euroopa NATO riikide õhujõudude sensorisüsteemide (radarid), juhtimiskeskuste ning relvasüsteemide (hävitajad, maapealsed õhutõrjevahendid) vahel.
Õhuväe staap

Õhuväe staap on Tallinnas asuv Eesti õhuväe juhtimisorgan. See loodi 13. aprillil 1994.
Ülesanded.
Õhuväe staabi põhiülesanded:
Koosseis.
Staabi koosseisus on viis osakonda:
Rannakaitsepatarei nr 9

Rannapatarei nr 9 oli aastatel 1914–1916 ehitatud Peeter Suure merekindluse peapositsiooni rannakaitsesüsteemi kuulunud rannapatarei Naissaarel. See kaitses Naissaare akvatooriumi läänes ning Suurupi esiseid alasid Soome lahes.
Rannapatarei nr 9 on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Patarei.
Rannapatarei paiknes Naissaare põhjaosas ning koosnes neljast (IV-203/50 (8")) suurtükist, mis asusid kahes kahesuurtükilises soomustornis, millel üksnes suurtükiploki kupliosa oli liikuv ja mis asetsesid ühel kagu-loode sirgel. Suurtükiplokkide soomustornide diameeter oli 6,62 m ja soomuse paksus kõikjal ühtlaselt 30 cm. 
Sümbolite (IV-203/50) tähendus patarei nimetuses:
Soomustornide all asusid laskemoonavarjendid, kahte torni-laskemoonakeldrit ühendas paksu betooniga ümbritsetud 80 m pikkune tunnel. Tunneliehitise taga asus hoone komandopunkti-jõujaamaga ja muud ruumid. Patareipositsioonideni kulges saarel asuva kitsarööpmelise raudtee haru.
Patarei õhiti 1918. aasta veebruaris Saksa keisririigi vägede pealetungi eel osaliselt Nõukogude vägede poolt, täielikult purustati kagupoolne tulepositsioon ja 50% ulatuses purunes loodepoolne suurtükipositsioon. Patarei komandopunkt-jõujaam on säilinud ja rahuldavas-heas seisukorras.
Arizona elegans

Arizona elegans on maoliik, kes elab peamiselt poolkuivadel rohumaadel Ameerika Ühendriikide edelaosas. Teadlased peavad neid mürgita madudeks. 
Alamliigid.
"Arizona elegans"'i alamliigid on: 
Elupaigad.
Nad elavad valdavalt poolkuivadel rohumaadel Ameerika Ühendriikide edelaosas Californiast Kansase ja lõunas Texasest Põhja-Mehhikoni.
Eluviis.
Arizona perekonna maod on valdavalt öise eluviisiga. Päeval poevad nad teiste loomade urgudesse ja kivide alla. Nad on valdavalt loomtoidulised. 
Paljunemine.
Nad paljunevad sugulise sigimise teel, isasloomadel on üks hemipeenis, emasloomad aga munevad 10–20 muna (ovipaar).