Põltsamaa linnuse kaev

Põltsamaa linnuse kaev on muistis Jõgeva maakonnas Põltsamaa linnas Põltsamaa ordulinnuses. Kaev rajati hinnanguliselt 16. või 17. sajandil ning oli kasutuses Teise maailmasõjani. Pärast sõda kaeti purustatud kaev ehituspaneeliga ja pinnasega. Kaev avastati 2023. aasta kevadel linnusehoovi haljastustööde käigus. Leiuga seotud arheoloogilisi välitöid korraldas kohapeal arheoloog Mihkel Tammet.
Leidmine.
Kaev tuli päevavalgele Põltsamaa linnuse haljastustööde käigus 28. aprillil 2023. Pinnast koorinud ekskavaator vajus kaevu asukohas pinnasest läbi. Lähemal uurimisel selgus, et purunenud oli nõukogudeaegne paneel, mis kattis hoovi pinnasesse peitunud vana kaevu. Ekskavaatori läbivajumine ei kahjustanud oluliselt kaevu konstruktsiooni.
Kaevu ehitus.
Kaev, mille läbimõõt on kuni 3 meetrit, tundub olevat rajatud kahes osas. Kaev näeb välja nagu tüüpiline vanaaegne ümarkaev, selle seinad on alumises ja keskmises osas laotud ringikujuliselt paekivist. Osa kividest on mustad. Välisel vaatlusel võib oletada, et tegu on kividele ladestunud vetikate, seente või muude taimsete jäänustega. Kaevu ülaosa on laotud kitsamatest paekividest silindervõlviks. Selline võlviga kaev meenutab pigem tsisternilaadset pinnavee reservuaari, mida on varasematel aegadel rajatud kindlustesse mitmel pool Euroopas. Ent võlv võib viidata ka hilisemale juurdeehitusele. Kuna linnuse hoovi ladestunud kultuurkiht ohustas matta algse kaevu "maa alla", võidi see ühel hetkel võlvi abil ehitada kõrgemaks. Ehituse käigus muudeti ka kaevusuu väiksemaks.
Kaev oli leidmise hetkel kuiv. Mõni sentimeeter vett oli kogunenud vaid põhja madalamates lohkudes. Et öelda midagi kaevu tegeliku (suurima) sügavuse kohta, tuleks kaevu põhja ladestunud sete välja kaevata ja võimalusel märgsõeluda. Sõelumine aitaks tuvastada esemed, mis on kunagi kaevu kukkunud või heidetud.
Ajalugu.
Põltsamaa ordulinnus, mis rajati 1272. aastal kohaliku foogti residentsina ja Liivimaa ordu tugipunktina, oli sõjaline kaitserajatis. Linnuse müüride vahel pidi juba üsna alguses olema veesilm, mis tagas ohu korral linnuse kaitsjatele vee.
2023. aastal leitud kaevu ehitust Põltsamaa linnuse ehitusajalooga kõrvutades tundub see olevat rajatud pigem 16. või 17. sajandil. Viimast toetavad ka varasemad kirjalikud allikad.
Rootsi Sõjaarhiivis talletatud 1683. aasta Põltsamaa linnuse plaanil on kaevukoht kaardile märgitud. Samuti on kaev 1800. aasta Johann Christoph Brotze joonistatud asendiplaanil ja William Tuschi plaanil, mis ilmus Filippo Paulucci Liivimaa albumis 1830. aastal. Varasemaid tekstilisi ülestähendusi pärineb 1804. aasta lossi varade inventuurist. Seal on kirjas, et linnuse hoovi keskel paikneb rataskaev. Kaevu juures on raudketiga ja raudrõngastega ämbrid ning selle kohal on laudadest punaseks värvitud katus.
Kaevu põhjas hakkab silma maasse süvistatud metallist toru, mis osutab samas asunud hilisemale puurkaevule. Vanematel fotodel on näha kaevu veel 1939. aastalgi. Pärast sõda on kaevu kohta vaid üks sisuline märge Villem Raamilt, kes kirjutas 1982. aastal linnuse arheoloogilises passis, et kaev hävis sõja ajal.
Edasine saatus.
Pärast kaevu avastamist ja avamist tuleb Põltsamaa linnust haldaval OÜ-l Põltsamaa Vallavara otsustada kaevu edasine saatus.
Üks võimalus on uurida kaevu sisu põhjalikult läbi, täita see ning jätta täiendavateks avastusteks tulevastele põlvedele. Võib eeldada, et tulevikus on rohkem uurimismeetodeid, mis võimaldavad leidu põhjalikumalt uurida. Teine võimalus on muistis eksponeerida. Kuna võlv piirab vaadet kaevu mõõtmetele ja sisule, siis vajab kaev eksponeerimiseks erilahendust. Erilahendus peab säästma kaevu võimalike ilmastikukahjustuste ja edasise lagunemise eest.