tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valeri Bukrejev

Valeri Bukrejev (sündinud 15. juunil 1964 Tallinnas) on Eesti endine teivashüppaja ja ettevõtja.
Lõpetas 1981. aastal Tallinna 51. Keskkooli ning on õppinud Tallinna Polütehnilises Instituudis energeetikat.
Valeri Bukrejev osales kahtedel olümpiamängudel. 1992. aasta Barcelona olümpiamängudel sai ta 17. koha, kuid 1996. aasta Atlanta olümpiamängudel ei õnnestunud tal algkõrgust ületada. 
Maailmameistrivõistlustel saavutas ta 1993. aastal Stuttgardis 7. ja 1995. aastal Göteborgis 12. koha ning kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel vastavalt 1993. aastal Torontos 14. ja 1995. aastal Barcelonas 12. koha.
Euroopa meistrivõistlustel 1994. aastal Helsingis ja Euroopa sisemeistrivõistlustel samal aastal sai ta mõlemal korral 8. koha. 
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 1988. aastal sai ta 4. koha.
Ta tuli Eesti meistriks teivashüppes kuuel korral aastatel 1984–1993 ning Eesti meistriks sisetingimustes 12 korral aastatel 1983–1996.
Valeri Bukrejev kuulus teivashüppes maailma edetabeli esikümnesse aastatel 1993 ja 1994 ning Eesti koondisse aastatel 1984–1996.
Valeri Bukrejevile kuulub Eesti teivashüpperekord nii väli- kui ka sisetingimustes. Aastatel 1984–1994 parandas ta Eesti rekordit kümme korda, tõstes selle 5,32 meetrilt 5,86 meetrini. Kehtiva Eesti rekordi välitingimustes 5,86 meetrit püstitas ta 3. juulil 1994 Soomes Someros ning siserekordi 5,65 meetrit 5. märtsil 1995 Kuopios.
Pärast sportlaskarjääri lõppu tegutseb ehituse alal. Ta on spordirajatisi ehitava ettevõtte Kanstet OÜ omanik ja juht.
Aivo Udras

Aivo Udras (sündinud 15. märtsil 1970 Võrus) on endine eesti laskesuusataja.
Ta lõpetas aastal 1989 Võru Tööstustehnikumi. 
Sportlik karjäär.
Spordiga hakkas Udras tegelema 1981. aastal. Ta on treeninud Võru Spordikoolis Ants Joonase ning Eesti koondises Kalev Puki, Heino Mäesalu ja Tõnu Pääsukese juhendamisel.
Osalenud 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is (10 km sprindis 61. koht ja teatesõidus 11. koht) ja 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris (10 km sprindis 50. koht, 20 km distantsil 16. koht ja teatesõidus 13. koht). Talle kuulub meeste seas Eesti kõigi aegade parim olümpiatulemus (16. koht) laskesuusatamises.
1992. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Novosibirskis oli ta 20 km meeskonnasõidus pronksi võitja (koos Hillar Zahkna, Urmas Kaldvee ja Kalju Ojastega), 1993. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Borovetsis oli ta 10 km sprindis 58. ja 20 km meeskonnasõidus 14. 1994. aasta MM-l saavutas 10 km meeskonnasõidus 11. koha. 
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel individuaalselt pronksmedali (1993), teatesõidus hõbemedali (1990) ja murdmaasuusatamises teatesõidus 2 hõbemedalit (1991, 2000).
Isiklikku.
Tema elukaaslane oli suusataja Silja Suija. Neil on neli last, kellest üks on autist.
Aastal 1997 sai Udras OÜ Silja Sport juhatuse liikmeks. 2021. aastast on ta OÜ Haanja Keskus juhatuse liige.
Alo Kuslap

Alo Kuslap (sündinud 9. novembril 1987 Viljandis) on Eesti sõudja. 
Lõpetas 2006 Viljandi C. R. Jakobsoni nim gümnaasiumi ja omandas 2014 Tallinna Tehnikaülikooli Mehhatroonika bakalaureusekraadi. 
Alates 2014 CNC Grupp OÜ juhatuse liige ja masintöötlustehase juhataja.
Sõudmine.
187 cm, 85 kg. Sõudmistreeninguid alustas 2000 Viljandis Ruth Vaari käe all, aastast 2005 treenis Matti Killingu ja Mihkel Leppiku juhendamisel.
Tulemused:
Tulnud 10 korda Eesti meistriks: 
Kuulus 2009 kaheksapaadil Eesti tipptulemuse 5.33,65 püstitanud meeskonda.
Isiklikku.
Vend Kaarel Kuslap (s 1992) on tulnud 2011 sõudesprindis roolijata kahepaadil Eesti meistriks ning on mitmekordne Eesti U23 ja noortemeister.
Vend Kaur Kuslap (s 1990) on mitmekordne Eesti meister ja tegevsõudja Eesti koondises.
Alvar Räägel

Alvar Räägel (sündinud 20. veebruaril 1986 Pärnus) on eesti sõudja.
Ta on 195 cm pikk ja kaalub 98 kg. Ta lõpetas 2006. aastal Pärnu Ühisgümnaasiumi ning Tartu Ülikooli 2010. aastal bioloogina, 2014. aastal loodusteaduse magistrina. 
Alvar Räägel on olnud juhatuse liige OÜ-s Ocean Club Investments aastast 2014 ja OÜ-s Jungle Ally alates 2017. aastast. Ta on töötanud Keskkonnaagentuuris peaspetsialistina.
Sõudmine.
Räägel alustas sõudmistreeninguid 2000. aastal Reet Palmi ja Matti Killingu juhendamisel. 
Saavutused
Rauno Koorts

Rauno Koorts (sündinud 10. veebruaril 1995) on eesti muusik.
2012-2015. aastal õppis Lähte Ühisgümnaasiumis ja 2011-2018 Heino Elleri nimelises muusikakoolis lõpetas pärimusmuusika suunal lõõtspilli erialal I lennu (eriala õpetaja Juhan Uppin).
2012. aastal asus Tabivere huvikooli akordioniõpetajaks ja hiljem ka solfezoõpetajaks ning 2015. aastast Tabivere lasteaias muusikaõpetaja. 
2015. aastal loodud R.K. EVENT OÜ (ühemehe-ansambel) - Seltskonnalaulud akordionil, lõõtsal, kitarril, suupill jne juubelitel, rahvamajades, vanadekodudes jne. Lisaks pulmaisa-, jõuluvana-, õhtujuhiteenus. 
2003. aastast Maarja-Magdaleena segakoori ja 2009. aastast meesansambli Mehed Mandrilt liige. 
2017. aastal alustas õppimist Järvamaa kutsehariduskeskuses hobuhoolduse erialal. 2019. aastal jätkas õpet hobusekasvatusspetsialisti erialal. 
2015-2017. aastal võttis osa Johnny Cash Tribute Show´st.
Alates 2020. aastast tegeleb ka sepatööga (hobuste värkimine).
Uptown Funk

"Uptown Funk" ("Uptown Funk!") on Briti produtsendi Mark Ronsoni kirjutatud laul, mis anti välja digitaalselt, singli ja muusikavideona. 
Lauljaks on USA laulja ning laulukirjutaja (kaasautor) Bruno Mars.
"Uptown Funk" on USA singlite edetabeli Billboard Hot 100 ja Brit Awards'i esikohalugu.
Andrei Inešin

Andrei Inešin (sündinud 18. jaanuaril 1967 Tallinnas) on Eesti jahilaskur. 
Inešini treeneriks oli Eesti laskespordi suurkuju Mati Mark. 
Ta on tulnud 1984–2021 15 korda individuaalselt (sh 1 korra jahikaares) ja 8 korda meeskondlikult Eesti meistriks ja püstitanud Eesti rekordeid. 
Suurmeister (1989). 
Eesti Post laskis 2006. aastal välja temale pühendatud tervikasja.
Olümpiamängudel.
Osalemine olümpiamängudel (OM):
Andrus Murumets

Andrus Murumets (sündinud 20. juulil 1978 Üksnurmes Saku vallas) on eesti rammumees. 
Ta on osalenud võistlusel "Maailma tugevaim mees" (inglise World's Strongest Man). 
Ta on võitnud Eestimaa Rammumehe võistluse aastatel 2002–2007 ja 2009.
Andrus Sabiin

Andrus Sabiin (sündinud 25. veebruaril 1986 Pärnus) on Eesti sõudja.
Lõpetas 2005. aastal Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi, on õppinud aastast 2010 Tartu Ülikooli Pärnu Kolledžis.
Aastast 2017 on ta OÜ SBN Haldus juhatuse liige.
Sõudmine.
Sõudmistreeninguid alustas 2000 Mihkel Leppiku juhendamisel. 
Saavutused M8+ paadiklassis:
Juunioride MM-il paarisaerulisel neljapaadil 2003 15. ja 2004 9. koht.
Artur Maier

Artur Maier (sündinud 16. juunil 1986 Pärnus) on Eesti sõudja. Rita Maieri (*Morrisson) poeg, Merle Morrissoni õepoeg. 188 cm, 88 kg. 
Lõpetas 2005 Pärnu Koidula gümnaasiumi, aastast 2006 õppinud TTÜ mehaanikateaduskonnas. 
Olnud 2012–14 Artur Maier Customs OÜ ja a-st 2015 Prolekto OÜ juhatuse liige.
Sõudmine.
Sõudmist hakkas harrastama 1998 Tatjana Jaansoni juhendamisel, jätkas Mihkel Leppiku treeningurühmas. 
Tulemused:
Auhinnad.
Kuulunud aastast 2014 Pärnu Sõudeklubi juhatusse
Dmitri Kurakin

Dmitri Kurakin (sündinud 5. juunil 1975 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja (jäätantsija).
Tema jäätantsu partner on olnud Anna Mosenkova. Nad on võitnud mitu korda Eesti meistrivõistlused iluuisutamises jäätantsus.
Diana Nikitina

Diana Nikitina (sündinud 14. detsembril 1978 Kohtla-Järvel) on Eesti kergejõustiklane. 
Ta sai 1994–2001 Eesti meistrivõistlustelt kolmikhüppes 4 kulda (sh 2 hallis), 4 hõbedat (sh 1 hallis) ja 3 pronksi (sh 1 hallis) ning kaugushüppes 1 kulla, 2 hõbedat (sh 1 hallis) ja 2 pronksi (sh 1 hallis).
Võitis 1997. aasta juunioride EM-il kolmikhüppes pronksi.
Rooma seitse küngast

Rooma seitse küngast (itaalia keeles "Sette colli di Roma", ladina keeles "Septem montes Romae") on Tevere jõest idas asuvad künkad, mis moodustavad Rooma geograafilise keskpunkti, asudes muistse linna Serviuse müüriga piiratud osas.
Seitse küngast on:
Seitsme künka hulka ei loeta aga jõest loodes asuvat Vatikani küngast (ladina keeles "Collis Vaticanus"), jõest põhja pool asuvat Pinciuse küngast (ladina keeles "Mons Pincius") ja jõest läänes asuvat Janiculumi küngast (ladina keeles "Ianiculum").
Ajalugu.
Legendi järgi asutas Romulus algse linna Palatinuse künkale. Mainitud seitsmel künkal elasid esialgu väikesed omavahel ühendamata kogukonnad, mis ei moodustanud ühtset Rooma linna. Seitsme künka asukad osalesid hiljem religioossetel mängudel, mis rahvarühmasid lähendama hakkas. Seega tekkis Rooma linn ühtse rühmana toimivatest eraldiseisvatest kogukondadest, kes hakkasid nendevahelisi soiseid orgusid kuivendama ja foorumiteks muutma. 4. sajandil eKr ehitati seitsme künka kaitseks ka Serviuse müür.
Seitsmest künkast viis (Aventinuse, Caeliuse, Esquilinuse, Kvirinaali ja Viminalise künkad) on tänases Roomas täidetud monumentide, hoonete ja parkidega. Kapitooliumi künkal asub nüüd Rooma raekoda ja Palatinuse küngas on osa linna peamisest arheoloogilisest piirkonnast.
Kui hiljem rajati Konstantinoopoli linn, väideti, et ka see asub sarnaselt Roomaga seitsmel künkal.
Dener Jaanimaa

Dener Jaanimaa (sündinud 9. augustil 1989 Tallinnas) on eesti käsipallur. 
Aastast 2013 mängib ta Saksamaa klubis ThSV Eisenach.
Egon Roolaid

Egon Roolaid (aastani 1935 Egon Rosenberg; 26. september 1918 Tallinn – 1943 Tšeljabinski oblast) oli eesti ujuja. 
Ta osales 1936. aastal Berliini OM-il, kus sai 100 m vabaujumises 21.-21. koha.
Suri vanglas, rehabiliteeriti 1989.
Ka tema vend Boris Roolaid oli ujuja.
Hain Helde

Hain Helde (sündinud 21. märtsil 1972 Kohilas) on eesti aerutaja. 
Ta osales 1996. aasta Atlanta OM-il ühesüstal, kus sai 500 m distantsil 19. ja 1000 m distantsil 13. koha. Ühesüstal osales ta ka 2000. aasta Sydney OM-il, kus sai 500 m distantsil 25. ja 1000 m distantsil 18. koha.
Norman Davies

Ivor Norman Richard Davies (sündinud 8. juunil 1939) on Briti ja Poola ajaloolane, kes on spetsialiseerunud Euroopa, Poola ja Suurbritannia ajaloole.
Ta on üks silmapaistvamaid Kesk-Euroopa ja Ida-Euroopa ajaloo spetsialiste.
Davies on UNESCO professor Jagelloonide Ülikoolis, emeriitprofessor Londoni University College'is, külalisprofessor Euroopa Kolledžis.
James May

James Daniel May (sündinud 11. jaanuaril 1963 Bristolis Suurbritannias) on inglise autoajakirjanik. 
Töö ja looming.
Töö kirjutava ajakirjanikuna.
1980. aastatel töötas ta toimetajana ajakirjas Autocar, kuid vallandati peidetud ja "kergelt inetu teate" ajakirja sokutamise eest.
Töö telesaatejuhina.
Saatejuhina on ta eelkõige tuntud BBC autosaatest "Top Gear", mida ta juhtis koos Richard Hammondi ja Jeremy Clarksoniga (saadet näitavad praegu Eesti TV3 ja TV6, on näidanud ka Kalev Sport). Ta oli ka originaalse "Top Geari" (1977–2001) saatejuht sarja kahel viimasel aastal. 
Aastal 2002, kui "Top Geari" uus formaat läks eetrisse, tahtis Clarkson Mayd sinna saatejuhiks koos enda ja Hammondiga, kuid May arvas, et sarja uus formaat ei saavuta edu ja keeldus, tema asemel sai kolmandaks saatejuhiks Jason Dawe. Kui ta aga nägi sarja esimese hooaja vaatajanumbreid, otsustas ta sarjaga siiski liituda, ning juba teisel hooajal vahetas ta Dawe'i välja. 
23. aprillil 2015, kui BBC lõpetas lepingu Clarksoniga, teatas ta, et ilma Clarksonita ta "Top Gearis" ei jätka, ka Hammond ja produtsent Andy Wilman lahkusid sarjast. Nad neljakesi lõid uue tootmisfirma W. Chump and Sons Ltd., ning sügisel 2016 tuli välja nende uus Amazon Prime'i autosaade "The Grand Tour".
Autod.
James Mayl on või on olnud järgmised autod:
Funktsionaal

Funktsionaal on operaator, mille väärtused on skalaarid.
Joseph Roth

Joseph Roth (sünninimi Moses Joseph Roth; 2. september 1894 Brodõ, Austria-Ungari (tänapäeval Ukraina) – 27. mai 1939 Pariis) oli juudi päritolu Austria kirjanik ja ajakirjanik.
Joseph Roth sündis Austria-Ungari Keisririigi koosseisu kuulunud Galiitsias vaeses juudi perekonnas. Hiljem olevat Roth väidetavalt astunud katoliku usku. Isa jättis varakult pere maha. Kuid tänu jõukate sugulaste abile oli Joseph Rothil võimalik omandada haridus. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis Roth Lembergi (Lvivi) ja Viini ülikoolis germanistikat ja filosoofiat. Pärast ülikooli lõpetamist astus ta 1916. aastal vabatahtlikuna Austria-Ungari armeesse ja võitles idarindel kuni sõja lõpuni.
Esimese maailmasõja järel elas Roth mõnda aega Viinis ja asus seejärel elama Berliini, kus tegutses ajakirjanikuna. Ta töötas aastatel 1923–1932 Frankfurter Zeitungi korrespondendina ja reisis palju ringi. Enamasti elas ta hotellides, oma korter oli tal väga lühikest aega. 1922. aastal Roth abiellus, kuid abielu kujunes õnnetuks, kuna ta naine haigestus 1928. aastal skisofreeniasse.
Joseph Rothi esimesed jutustused ilmusid 1916. aastal. Esikromaan "Das Spinnennetz" ("Ämblikuvõrk") ilmus 1923. aastal ajalehes järjejutuna. Rothi peateoseks peetakse romaani "Radetzkymarsch" ("Radetzky marss", 1932).
Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel emigreerus Joseph Roth Prantsusmaale, kus elas Pariisis. Seal Rothi alkoholism süvenes. Ta suri haiglas kopsupõletikku.
Bîc

Bîc on jõgi Moldovas, Dnestri parempoolne lisajõgi.
Bîc on 155 km pikk ja tema valgla pindala on 2150 km².
Jõe ääres asub Moldova pealinn Chișinău.
Leinsteri provints

Leinsteri provints (iiri keeles "Laighin") on provints Iirimaa idaosas.
Provints jaguneb 12 krahvkonnaks:
Connachti provints

Connachti provints on provints Iirimaa lääneosas.
Provints jaguneb viieks krahvkonnaks:
Horrea Galbae

Horrea Galbae nime kandis antiikaegse Rooma lõunaosas olnud ladude ("horreumide") kompleks, mis asus Aventinuse künka lõunapoolse otsa ja prügimäe Monte Testaccio vahel (Augustuse aegse Rooma 13. "regiones", mis kandis nime "Aventinus"). Ladude kogupikkus oli märkimisväärne ja need võisid ulatuda isegi nii kaugele kui Porta Ostensis idas ja Tiberi (nüüdse Tevere) kaldal asuv portikus Porticus Aemilia. "Horreumid" ehitati tõenäoliselt kohta, kus enne seda asus väljapaistvale Sulpicii Galbae (ka "Galbana", "Galbiana", "Galbes" jne) ülikuperele, kuhu kuulus ka hilisem keiser Galba, kuulunud villa.
Ladudekompleksi ees seisis Servius Sulpicius Galba hauakamber; tõenäoliselt oli tegemist aastal 108 eKr konsuliks olnud Servius Sulpicius Galba hauaga, mitte tema samanimelise isa Servius Sulpicius Galba hauaga. Ladude rajamise aeg ei ole teada, kuid oletatakse, et see toimus mõni aeg peale hauakambri ehitamist ehk see võis toimuda 1. sajandil eKr. Lähtuvalt Rooma nimetraditsioonist tunti ladusid tõenäoliselt algselt Sulpicia suguvõsa järgi nimega "Horrea Sulpicia", kuid need said keiser Galba ajal oma hilisema nimekuju. 
Arheoloogilised väljakaevamised ja massiivse marmorist kaardi "Forma Urbis Romae" säilinud osad näitavad, et Horrea Galbae koosnes kolmest paralleelsest ristkülikukujulisest hoovist, millest igaüht ümbritsesid kaupluste ("tabernae") sammastikud või kaarkäigud ja millest igaühel oli üks lühemal küljel asuv sissepääs. Ladusid tarvitati lisaks ühiskondlikule teraviljavarule ("annona publica") ka oliiviõli, veini, toiduainete, rõivaste ja isegi marmori hoiustamiseks. Horrea Galbae oli ülisuur ka kaaskaasaegsete standardite järgi, sest ainuüksi hoone esimene korrus koosnes 140 ruumist, mille pindala oli umbes 21 000 m². 
Arvatakse, et laokompleksiga oli seotud ka lao taga asunud üks antiikaja suurimaid prügimägesid Monte Testaccio. Kaugelt Hispania Baetica provintsist (tänapäeva Hispaania aladelt) imporditud oliiviõli tühjendati ilmselt "horreumis" mahukatesse konteineritesse ja nõud, millega õli Roomasse viidi, purustati ja visati Monte Testaccio mäkke. Rooma sisse veetud õli kogust saab oletada selle järgi, et oletatavasti sisaldab mägi vähemalt 53 miljoni oliiviõli vedamiseks kasutatud amfora jääke. Nendega viidi Rooma ligikaudu 6 miljardit liitrit õli.
Horrea Galbae kompleksist on väga vähe säilinud. Arheoloogid on leidnud ilmselt 1. sajandist pärinevaid müüre ja tellisehitusi ning järgmisel sajandil valitsenud Hadrianuse valitsemisajast pärinevate kirjadega suuri pliitorusid.
Rudi Dutschke

Rudi Dutschke (kodanikunimi Alfred Willi Rudi Dutschke; 7. märts 1940 Schönefeld – 24. detsember 1979 Århus, Taani) oli saksa sotsioloog, üliõpilasliikumise tegelane ja poliitaktivist.
Postiametniku poja Rudi Dutschke noorusaastad möödusid Saksa DV-s. 1956. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu. 1958. aastal lõpetas Rudi Dutschke gümnaasiumi. Ta oleks tahtnud edasi õppida Leipzigi Ülikoolis spordiajakirjandust, kuid selleks oleks tulnud läbida sõjaväeteenistus Saksa DV Rahvaarmees. Dutschke keeldus sõjaväeteenistusest ning ei saanud seetõttu õigust ülikoolis õppida. Seejärel õppis ta aastatel 1958–1960 kaubandust.
Seejärel kavatses Rudi Dutschke ülikoolis edasi õppida Lääne-Saksamaal. 1960. aastal hakkas ta käima regulaarselt Lääne-Berliinis, et saada Lääne-Saksa gümnaasiumi lõputunnistus. Kui 1961. aasta augustis ehitati Berliini müür, jäi Rudi Dutschke läände ja alustas samal aastal sotsioloogia õpinguid Berliini Vabas Ülikoolis.
Ülikoolis õppides tutvus Dutschke marksismi alternatiivsete vooludega. 1965. aasta jaanuaris astus ta Sotsialistlikku Saksa Üliõpilasliitu, mis kujunes vasakpoolse üliõpilasliikumise keskuseks. Alates 1966. aastast organiseeris Dutschke demonstratsioone keskkoolireformi, suure koalitsiooni, eriolukorraseaduse ja Vietnami sõja vastu. Samuti võttis ta osa Parlamendivälise Opositsiooni (Außerparlamentarische Opposition) tegevusest.
2. juunil 1967 lasi politseinik Karl-Heinz Kurras meeleavalduse ajal ebaselgetel asjaoludel maha üliõpilase Benno Ohnesorgi. See tõi kaasa Lääne-Saksa üliõpilasliikumise radikaliseerumise. Rudi Dutschkest kujunes üks vasakpoolse radikaalse üliõpilasliikumise liidreid.
11. aprillil 1968 tulistas 23-aastane tööline Josef Bachmann Rudi Dutschket mitu korda haavates teda raskelt. Atentaadi tagajärjel raskelt vigastatud Rudi Dutschke pidi uuesti rääkima õppima. Ta elas mõnda aega välismaal ja pöördus Saksamaale tagasi 1972. aastal. Doktorikraadi sai ta 1973. aastal.
Atentaadi käigus saadud vigastustest ei paranenud Dutschke täielikult kunagi. Ta uppus 39-aastaselt vannis teda ootamatult tabanud epileptilise ataki tagajärjel.
Tanja Bakić

Tanja Bakić (sündinud 14. septembril 1981 Bijelo Poljes) on Montenegro luuletaja, esseist, tõlkija ja aimekirjanik. 
2005. aastal kaitses Tanja Bakić Nikšići ülikooli filosoofiateaduskonnas inglise kirjanduse teemalise magistritöö "The Influences of William Blake's Poetry on the Rock Music of Jim Morrison" ("William Blake'i luule mõju Jim Morrisoni rokkmuusikale") Ta on tunnustatud William Blake'i uurija. 
Ta on Montenegro Kirjastajate ja Raamatumüüjate Liidu auesimees. Ta elab Podgoricas, kus on töötanud pedagoogi, toimetaja, pressiesindaja, tõlgi ning kirjandusürituste kuraatorina.
Temalt on ilmunud arvukalt luuletusi, sealhulgas luulekogud "Treptaj" (1996), "Bolesna ruža" (2009) ja "Trava" (2009).
Tanja Bakić kirjutab sageli kirjandusajakirjades. Ta on pälvinud Joan Flora auhinna. Bakići tõlked Inglise metafüüsiliste ja romantiliste poeetide luulest on pälvinud kriitikute kiituse, ta on tõlkinud ka Rabindranath Tagore'i, Herbert George Wellsi, Richard Bachi, George Orwelli ja William Butler Yeatsi teoseid. Ta on osalenud mitmesugustel kirjandusüritustel kogu Euroopas, esinenud loengute ja ettekannetega konverentsidel. Tema teoseid on tõlgitud vähemalt kuude võõrkeelde (sh vene ja albaania keelde).
Treponema pallidum

Treponema pallidum (süüfilisebakter, süüfilise tekitaja) on bakteriliik. 
Klassifikatsioon.
3. märtsil 1905 tuvastasid Fritz Schaudinn, Erich Hoffmann ja Fred Neufeld, kes töötasid Berliini Charité haigla naiste tiiva dermatoloogia osakonnas, esimese tõendusmaterjali süüfilise tekitaja olemasolu kohta. 
2. veebruaril 1905 teatas zooloog Franz Eilhard Schulze Preisi Kuninglikule Teaduste Akadeemiale ("The Royal Prussian Academy of Sciences") oma assistendi John Siegeli leiust – milleks oli süüfilise tekitaja "Cytorrhyctes luis". 
3. märtsil 1905 uuris Schaudinn Hoffmani poolt teise staadiumi süüfilist põdeva naise tupest omandatud proovi. Koeproovi uuriti Zeiss mikroskoobiga ja selles vaatles Schaudinn mitmeid liikuvaid mikroorganisme. Schaudinn näitas seda Hoffmannile ja Neufeldile ning andis nimeks "Spirochaeta pallida".
Tänapäeval on bakteri ladinakeelne nimetus Treponema pallidum.
Bakteriliigil "Treponema pallidum" on neli alamliiki: 
Kirjeldus.
Organismi välismembraan koosneb peamiselt lipiididest. Saavad utiliseerida süsivesikuid kuid ei saa sünteesida rasvhappeid, omab väheseid ensüümikomplekse, pääsemiseks on nad sunnitud saama kõik vajaliku peremeesorganismist.
Patogenees.
Bakterid võivad mitmeid haiguslikke seisundeid põhjustada: 
Süüfilis.
"Treponema pallidum pallidum" (TPA) võib osadel inimestel süüfilist põhjustada.
You and I (One Direction)

"You &amp; I" on Briti-Iiri poistebändi One Directioni esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Hans Villemi

Hans Villemi (sündinud 16. oktoobril 1995) on eesti autosportlane.
Marek Kaleta

Marek Kaleta (sündinud 17. detsembril 1961) on endine eesti odaviskaja ja sporditegelane. 
1983–1995 tuli ta odaviskes 5 korda (1985, 1988–89, 1992, 1995) Eesti meistriks ja peale esikoha saanud 5 korral teise koha. 
Ta on töötanud Audentese Spordigümnaasiumi direktori ja Tondi Tennisekeskuse juhina.
Marko Jänes

Marko Jänes (sündinud 4. mail 1983) on eesti odaviskaja.
Aastal 2007 sai ta Euroopa karikavõistlustel kergejõustikus II liigas kolmanda koha tulemusega 76,74. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Ōsakas sai ta tulemusega 69.65 eelviimase, 34. koha. 
Marko Jänese isiklik rekord 80.33 on visatud Viljandis 9. augustil 2011.
Meta Kodanipork

Meta Juliane Kodanipork (aastani 1934 Kodaniburg; 23. detsember 1904 Tallinn – 18. jaanuar 1983 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (sopran).
Elukäik.
Meta Kodanipork sündis kaheksalapselise pere teise lapsena Paide vallas Nurmsi külas. Tema isa Aleksander (õppinud sepp ja puusepp) suri veremürgistusse, kui Meta oli 11-aastane. Ema Adele (sünd. Puhm) suri 1939. aastal südamehaigusse. 
Meta Kodanipork lõpetas Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi 1923. aastal, misjärel töötas 1923–1944 kantseleiametnikuna.
Aastatel 1924–1925 õppis ta Tallinna konservatooriumis, 1927–1944 laulis ta (vaheaegadega) Estonia muusikaosakonna mittekutselises kooris solistina. 1944. aastal asus koorilauljana tööle Estonia teatrisse ning oli 1945–1964 ooperi- ja operetisolist (aastast 1959 mittekoosseisuline). Meta Kodaniporgist kujunes kiiresti teatri operetiprimadonna, ta oli Georg Otsa põhiline lavapartner. Esines palju ka kontsertlauljana.
Osatäitmised.
Meta Kodanipork laulis solistina järgmistes muusikalavastustes:
Jaan Laos

Jaan Laos (sündinud 23. mail 1985 Pärnus) on Eesti sõudja ja ortopeed.
Ta on lõpetanud 2004. aastal Pärnu ühisgümnaasiumi ja 2010. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. 
Sporditeed alustas 1993 Pärnus Anne Tohveri ujumistreeningutel. Sõudma hakkas 2001 Reet Palmi juhendamisel, 2002 läks Matti Killingu treeningurühma. Sõudeliidu parim noorsõudja 2003 ja juunior (U-23) 2006–2007. Ta sai 2009. aasta Euroopa meistrivõistlustel sõudmises kaheksapaadil neljanda koha. 
2014. aastast on ta OÜ Tipparst juhatuse liige ja ortopeed. 
Isiklikku.
Isa Peeter Laos (25. VIII 1960) on võistelnud Eesti sõudekoondises, võitnud 1977–1981 Eesti meistrivõistlustel kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit. Ema Kersti Laos (sündinud Vernik) on tulnud aastatel 1979–1984 kolmel korral sõudmises Eesti meistriks. Vend Juhan Laos tuli 2004. aastal sõudmises neljakordseks Eesti noortemeistriks. Vend Joosep Laos on saanud ühepaadi MM-il 2011 27. ja noorte MM-il 2010 12., paarisaerulisel kahepaadil U-23 MM-il 2014 9., paarisaerulisel neljapaadil noorte MM-il 2009 16. ning U-23 MM-il 2011, 2012 8. ja 2013 11. koha. EM-il kaheksapaadil 2011 7., paarisaerulisel neljapaadil 2013 10. ja paarisaerulisel kahepaadil 2018 13., universiaadil ühepaadil 2015 10. koht. Tulnud 11 korral Eesti meistriks: 2015–16 ja 2018 roolijata neljapaadil, 2011–12 ja 2018 paarisaerulisel neljapaadil, 2012–2014 ja 2016 kaheksapaadil ning 2017 sisesõudmises. Sõudeliidu parim noorsõudja 2010 ning juunior (U-23) 2011 ja 2014.
Jaan Talts juunior

Jaan Talts (sündinud 18. juunil 1975 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane ja tõstja.
Aastatel 1995–2001 võitis ta Eesti meistrivõistlustel kergejõustikus 1 kulla, 6 hõbedat ja 4 pronksi.
8. aprillil 2016 valiti ta (Norras) Euroopa Tõstespordiliidu üheks asepresidendiks.
Isiklikku.
Tema isa on tõstja Jaan Talts.
Mandalased

Mandad (ka mandalased) on gnostiliste rühmituste üldinimetus juutluses ja ka gnostilise juudakristliku ristijate rühmituse nimetus. Veeriitusi oluliseks pidanud mandade rühmitus on ainsana järjepidevalt tänini säilinud juudakristlik erakond. Selliseid rühmitusi oli kristliku ajaarvamise esimestel sajanditel mitmeid, näiteks esseenid ja elkesaid (juudikristlased).
Mandad tekkisid ilmselt kristliku ajaarvamise esimestel sajanditel, aga pühad raamatud pandi kirja 7.–8. sajandil. Ristijate rühmituse peateos on "Ginza".
Mandade päästeusundi rajajat ja päritolu pole teada. Nad vastandusid Jeruusalemma judaismile ja eelistasid päästeõpetuse iraani varianti. See oli sarnane süüria juutluse rahvaliku usuga.
Mandad on ainus tänapäevani järjepidevalt säilinud gnostiline rühmitus. Nende iidne asuala paikneb tänapäevase haldusjaotuse järgi Iraagi territooriumil. Mõni kogudus leidub ka Iraanis, aga arvukalt on mandasid emigrantidena Ameerika Ühendriikides, Kanadas ja ka Euroopas.
Mandade päritolu kohta on kaks oletust. Esimese järgi on mandade rühmitus tekkinud Iisraelis ja vastavalt enda pärimusele asusid mingil ajal ümber Kahejõemaale (Mesopotaamiasse). Teise järgi on rühmitus Kahejõemaal ka tekkinud ja väljaränd Iisraeli algkodust on vaid mandade legend.
Mandade tähtsaim prohvet oli Ristija Johannes. Aabrahami, Moosest, Jeesust ja Muhammadit pidasid nad valeprohvetiteks. Mandadel oli nii ühealgeõpetus (monism; üks maailma looja), kui ka kahesusõpetus (vahendaja loob maailma kellegi ülesandel; dualistlik valguse- ja pimeduseriigi vastandamine). On ka selline maailma tekkimise mõttesuund, milles püütakse eelnevaid loomislugusid ühendada.
Tähtsaim sakrament on ristimine. Päästjaks võib pidada Manda d'Haijeti.
Mandad pole kokku puutunud Nag Hammadist leitud koptikeelsete gnostiliste tekstidega. Kuid neil on sarnaseid motiive. Mandad pole mõjutatud kristlusest.
Tänapäeval on mandad Iraagis sunniitide vaenatud vähemus.
Radikaaldemokraatlik Partei (Bulgaaria)

Radikaaldemokraatlik Partei (bulgaaria keeles "Радикалдемократическа партия") on parempoolne, liberaalne Bulgaaria erakond.
Erakond asutati 1905. aastal ajakirja "Демократически преглед" toimetuse ümber koondunud aktivistide poolt, kes olid eraldunud ideoloogiliste erimeelsuste tõttu järk-järgult Demokraatlikust Parteist. Erakonna asutamisel seati sihiks demokraatia ja parlamendi rolli tugevdamine, kõigi bulgaarlastega asustatud alade rahumeelne ühendamine ja liberalismi põhimõtete juurutamine.
Aastatel 1918–1919, 1931–1934 ja 1991–1992 oli erakond esindatud Bulgaaria valitsuses.
1926. aastal nimetati erakond ümber Radikaalseks Parteiks.
1934. aastal toimunud riigipöörde järel keelustati Bulgaarias kõik opositsioonilised erakonnad, Radikaalne Partei tegutses edasi põranda all.
1945. aastal registreeriti erakond uuesti ja pääses kohe taas parlamenti, kuid 1947. aastal keelustati Bulgaarias jälle kõik opositsioonilised erakonnad.
1989. aastal taasasutati Radikaaldemokraatlik Partei, mis ühines koalitsiooniga Demokraatlike Jõudude Liit. Kui viimane formeerus ümber erakonnaks, siis Radikaaldemokraatlik Partei lõhenes: osa liitus 1996. aastal loodud ühenderakonnaga, teine osa jätkas omaette ja marginaliseerus.
2014. aasta kevadel sõlmis Radikaaldemokraatlik Partei erakonnaga Kodanikud Bulgaaria Euroopaliku Arengu Poolt koostöölepingu, millega nõustus toetama selle kandidaate Euroopa Parlamendi valimistel ja Bulgaaria parlamendivalimistel ning osalema ühiselt kohalikel valimistel. Erakond ei ole esindatud parlamendis, kuid toetab sellele lepingule tuginedes Bulgaaria praegust valitsust.
Marija Muzõtšuk

Marija Muzõtšuk (ukraina keeles "Марія Музичук"; sündinud 21. septembril 1992) on Ukraina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2015).
Rahvusvahelise maleorganisatsiooni FIDE ELO-reitingus on tema parim saavutus 8. koht (2015). 2015. aasta märtsi seisuga oli tema reiting 2526 punkti, millega ta on naiste edetabelis 12. kohal.
2015. aasta naiste maailmameistrivõistlustel tuli ta maailmameistriks alistades finaalis Venemaa maletaja Natalja Pogonina 2,5:1,5.
Ka tema õde Anna Muzõtšuk on maletaja.
Jevgeni Varlamov

Jegveni Varlamov (sündinud 7. detsembril 1976 Tallinnas) on Eesti päritolu Venemaa jäähokimängija (kaitsja).
1992–1995 osales ta kokku 15 mängus, kuuludes kuni 18- ja kuni 20-aastaste koondisse.
Klubikarjääri jooksul mängis Moskva Krõlja Sovetovi (1995–98), Kaasani Ak Barsi (1998–2003), Magnitogorski Metallurgi (2003–11) ja Nižni Novgorodi Torpedo (2011–2013) ridades. 2006. aastal võitis ta Metallurgiga Spengleri karika ja tuli 2007. aastal Venemaa meistriks.
Johannes Moor

Johannes Moor (sündinud 3. juulil 1992 Tartus) on eesti motosportlane.
Klaus Rifbjerg

Klaus Rifbjerg (15. detsember 1931 Kopenhaagen – 4. aprill 2015) oli taani kirjanik.
2011. aastal ilmus sarjas "Põhjamaade romaan" (kirjastus Eesti Raamat) Rifbjergi romaan "Anna (mina) Anna". Selle tõlkis taani keelest Ene Mäe.
Rifbjergi teos "Og andre historier" kuulub Taani kultuurikaanonisse.
Pjotr Degtjarjov

Pjotr Degtjarjov (sündinud 10. juulil ‎1993) on endine Eesti ujuja.
Ta esindas Eestit 2010. aasta noorte suveolümpiamängudel (50 m vabaujumises 9. koht), 2010. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlustel ja 2013. aasta ujumise maailmameistrivõistlustel.
Tema treenerid TOPi Ujumisklubis on Heidi ja Ain Kaasik.
Kuni 10. klassini õppis ta Maardu gümnaasiumis.
Ta räägib eesti keelt aktsendita.
Septembris 2017 teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest.
Isiklikku.
Jaanuaris 2017 sündis ta peres tütar.
Kert Toobal

Kert Toobal (sündinud 3. juunil 1979) on endine eesti võrkpallur ja praegune sporditegelane.
Ta on lõpetanud 1997. aastal Türi Gümnaasiumi ja õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis kehakultuuri. Võrkpallitreeninguid alustas 1987. aastal Järvamaa SK-s Villi Vantsi õpilasena.
Sportlaskarjäär.
Kert Toobal kuulus Eesti võrkpallikoondisse aastatel 2001–2019 ja mängis koondises 308 mängu. Ta on koondise koosseisus esindanud Eestit Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril viiel korral (2009, 2011, 2015, 2017 ja 2019). Toobal oli koondise juures ka koduseks 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste finaalturniiriks valmistudes, kuid vigastuse tõttu võistlustel osaleda ei saanud. Ta võitnud koondise koosseisus kahel korral Euroopa liiga (2016 ja 2018). Ta oli aastatel 2009–2021 koondise kapten. 
Pärast sportlaskarjääri lõpetamist töötab ta Eesti Võrkpalli Liidu spordidirektorina.
Isiklikku.
Tema vend on endine võrkpallur ja praegune võrkpallitreener Andres Toobal.
Kristjan Ehman

Kristjan Ehman (sündinud 13. septembril 1990 Tallinnas) on eesti suusahüppaja. 
Ta sai 2006. aasta Eesti meistrivõistlustel meeskondlikus suusahüpetes teise koha.
Raul Saaremets

Raul Saaremets (sündinud 10. märtsil 1967 Kohtla-Järvel) on eesti muusik ja raadioajakirjanik.
Ta on mänginud trumme ansamblis Röövel Ööbik ning tegutseb sooloartistina Ajukaja nime all. 
Ta on töötanud Raadio 2-s selle loomisest saadik ning juhtinud saateid "Vibratsioon" ja "Muusikanõukogu".
Ta on 2001. aastal asutatud osaühingu Umblu Records juhatuse liige.
Saaremets on mänginud Arvo Pärti filmis "Jan Uuspõld läheb Tartusse".
Triin Peips

Triin Peips (sündinud 26. septembril 1982 Valgas) on endine eesti laske- ja murdmaasuusataja.
Tiit Soolep

Tiit Soolep (sündinud 12. aprillil 1973) on eesti motosportlane.
Aastal 1991 tuli ta Eesti meistriks hipodroomisõidus.
Isiklikku.
Tema vend on motosportlane Jaak Soolep.
Tõnis Kartau

Tõnis Kartau (sündinud 6. oktoobril 1990 Tartus) on eesti suusahüppaja. 
Ta on aastatel 2005–2011 saanud Eesti meistrivõistlustelt individuaalselt ja meeskondlikult kolm hõbe- ja kolm pronksmedalit.
Tagne Tähe

Tagne Tähe (sündinud 3. septembril 1985 Vastseliinas) on endine eesti laskesuusataja.
Ta lõpetas aastal 2004 Vastseliina Gümnaasiumi ja aastal 2008 päästeteenistuse erialal Sisekaitseakadeemia. Aastal 2013 lõpetas ta bakalaureuse- ja aastal 2015 magistrikraadiga Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta sai 2005. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Ta töötab Päästeameti ohutusjärelevalve büroo juhatajana.
Isiklikku.
Tema isa Üllar Tähe on laskesuusatamistreener.
Tarmo Mitt

Tarmo Mitt (sündinud 22. mail 1977) on eesti rammumees. 
Ta on osalenud võistlusel "Maailma tugevaim mees" (inglise World's Strongest Man), kus ta jõudis aastail 2005–2008 neljal korral järjest finaali. 
Ta on mitu korda võitnud võistluse "Eestimaa rammumees".
Endine Hercules hold maailmarekordi omanik - aeg 1:11.12.
Tema poeg Arnold Mitt on korvpallur.
Silva Rahnel

Silva Rahnel (kuni 1986 Silva Oja; sündinud 17. jaanuaril 1961 Pärnus) on eesti endine kergejõustiklane ja spordipedagoog. 
Ta lõpetas aastal 1979 Pärnu 1. Keskkooli ja aastal 1984 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
1977–1984 tuli ta eri aladel (kaugushüpe, tõkkesprint, seitsmevõistlus) individuaalselt 7 korda Eesti NSV meistriks ja 1980 ka 4×100 m teatejooksus.
Silja Suija

Silja Suija (sündinud 15. juunil 1974 Tartus) on Eesti endine murdmaasuusataja.
Ta lõpetas aastal 1993 Eesti Spordigümnaasiumi Otepää filiaali.
Suija on treeninud Herbert Abeli, Helle Tallo ja Mati Alaveri juhendamisel.
Sportlik karjäär.
Ta on osalenud 1994. (parim koht – 5 km klassikatehnikas 39.) ja 2006. (10 km klassikatehnikas 49. koht) taliolümpiamängudel. Maailmakarikavõistluste etappidel parim koht 2005. aastal 10 km klassikasõidus 25.
Aastatel 1991–2010 võitis ta Eesti meistrivõistlustelt individuaalselt 4 kuld-, 13 hõbe- ja 3 pronksmedalit ning teatesõidus 2 kuld-, 2 hõbe- ja 2 pronksmedalit. Ta on kuulunud aastatel 1993–1994 ja 2005–2007 Eesti koondisse.
Osalemine poliitikas.
Suija on osalenud kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Võru vallas aastatel 2002 ja 2005 (ei osutunud valituks) ja Võru linnas aastatel 2009, 2013 ja 2017 Sotsiaaldemokraatlik Erakonna nimekirjas. Võru linnavolikogu liikmeks valiti Suija 2013. aastal (120 häält). Ta osales ka 2015. aasta 2015. aasta Riigikogu valimistel (390 häält).
Isiklikku.
Tema elukaaslane oli laskesuusataja Aivo Udras. Neil on neli last, kellest üks on autist.
Silja Suija on aastast 1997 Silja Sport OÜ ja aastast 2023 Kuningatalu OÜ juhatuse liige.
Tema isa on sõudja Andrus Suija, ema suusataja ja sõudja Eha Suija.
Harald Vennikas

Harald Theodor Vennikas (01.01.1900 – 3. september 1919 Irboska) oli töölisaktivist ja hobimuusik (mängis flööti).
Ta kuulus 1. juunil 1917. aastal asutatud Tallinna Sotsiaaldemokraatlikku Noorte Klubisse. Ühingu liikmed osalesid Oktoobrirevolutsioonis, tegid partei juhtimisel rahva hulgas poliitilist kihutustööd, aitasid organiseerida Punakaarti ning korraldasid noorte koosolekuid ja meeleavaldusi. 
Lasti siseministri korraldusel Irboska veretööl 3. septembril 1919 maha.
Rene Aas

Rene Aas (sündinud 13. juulil 1969 Tallinnas) on eesti motosportlane.
Ta lõpetas aastal 1988 treiali-freesija erialal Tallinna 6. Kutsekeskkooli.
Ta on tulnud 3 korda söerajasõidus ja hipodroomisõidus Eesti meistriks.
Natalja Bratuhhina

Natalja Bratuhhina (sündinud 7. detsembril 1987 Narvas) on Eesti saali- ja rannavõrkpallur. 
Ta on lõpetanud 2006. aastal Audentese Spordigümnaasiumi ja 2010. aastal EBSi. 
Ta on kuulunud aastatel 2012–2015 Eesti võrkpallikoondisse ja võistelnud edukalt rannavõrkpallis koos Mari-Liis Graumanni ja Polina Bratuhhina-Pitouga.
Isiklikku.
Tema kaksikõde on ranna- ja saalivõrkpallur Polina Bratuhhina-Pitou.
Õnne Kurg

Õnne Kurg (aastani 1994 Näppi; sündinud 8. märtsil 1973 Rakkes) on eesti suusataja. 
Ta osales 1998. aasta Nagano taliOM-il. 
Aastatel 1991–2005 võitis ta Eesti meistrivõistlustel individuaalselt 5 hõbedat ja 6 pronksi ning teatesõitudes 1 kulla, 3 hõbedat ja 5 pronksi. 
Aastal 2006 võitis Kurg Tartu maratoni.
Vladimir Latin

Vladimir Latin (sündinud 30. mail 1985 Narvas) on Eesti sõudja. 196 cm, 95 kg. Lõpetas 2009 politseikooli ning 2012 Sisekaitseakadeemia politsei- ja piirivalvekolledži. Töötanud politseis.
Sport.
Aastast 1998 harrastas ujumist, sõudma hakkas 2003, treeninud Sergei Gluško juhendamisel. 
Osales 2008. aasta OM-il, kus neljapaadis sai üheksanda koha.
Vladimir Kärk

Vladimir Kärk (19. märts 1915 Tallinn – 23. juuli 1998 Royal Oak, Michigan, USA) oli eesti korv- ja võrkpallur.
Lõpetas 1934. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis aastatel 1935– 1937 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja lõpetas 1944. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis masinaehituse eriala, töötades seal ka nooremassistendina.
1931. aastal hakkas ta mängima korvpalli Hertbert Niileri juhendamisel, võisteldes 1941. aastani Tehnika klubi, Tallinna ja Tartu NMKÜ, EASK, Kalevi, Dünamo ja Eesti koondise liikmena, osaledes ka 1936. aasta OM-il. Sai 1937. aastal EM-il 5. koha, 1939. aasta ülemaailmsetel üliõpilasmängudel hõbeda (ka võrkpallis) ja 1937. aastal pronksi. Tuli aastatel 1936–1937 korvpallis ning 1933 ja 1935–39 võrkpallis Tartu NMKÜ meeskonnas Eesti meistriks.
1944. aastal läks ta lennuväelasena Saksamaale, 1949 siirdus Kanadasse ja 1959 USA-sse. Töötas masinatööstuses konstruktori ja insenerina.
Alexander Wilson

Alexander Wilson (6. juuli 1766 Paisley, Šotimaa – 23. august 1813 Philadelphia, Pennsylvania) oli šoti päritolu Ameerika luuletaja, ornitoloog ja illustraator.
Robert Burnsi värsid inspireerisid teda luulega tegelema. Wilson kirjutas ballaade, pastoraalseid luuletusi ja satiirilisi kommentaare kangakudumisvabriku kohta, kus ta alates 1779. aastast õpipoisina töötas. Üks eriti torkava sisuga luuletus vabrikuomaniku kohta tõi karistuseks teoste avaliku põletamise ja vangistuse. Pärast vabanemist läks ta 1794. aastal Ameerikasse. Seal teenis ta elatist õpetamisega. Tuntud loodusteadlane William Bartram õhutas tema huvi ornitoloogia ja maalimise vastu. Wilson otsustas avaldada Põhja-Ameerika lindude illustratsioonide kogu ning reisis mööda maad, kogudes materjali, maalides ning äratades huvi oma teose vastu, mis ilmus üheksas köites aastatel 1808–1814 pealkirjaga "American Ornithology". Selles oli illustreeritud 268 linnuliiki, kellest 26 olid varem kirjeldamata. Wilson oli väljapaistev Ameerika ornitoloog, paljud linnuliigid on tema järgi nimetatud.
Words (F. R. Davidi laul)

"Words" (ka "Words (Don't Come Easy)") on Tuneesia päritolu Prantsuse muusiku F. R. Davidi komponeeritud ja esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona. 
"Words" avaldati 1981. aasta lõpus Prantsusmaal ja Monacos, hiljem mujal Euroopas. 1983. avaldati laul USA-s ja Suurbritannias. 
1982. aastal muutus "Words" Euroopas hittlauluks, olles esikohalaul Saksamaal, Šveitsis, Rootsis, Austrias, Norras ja Lõuna-Aafrika Vabariigis. 
Laulu on kaverdanud näiteks Mary Roos (pealkirjaga "Zeit"), Daliah Lavi (pealkirjaga "Mut"), The Tremeloes, Penny McLean ja Soraya Arnelas.
DVB-S

DVB-S (lühend ingliskeelsetest sõnadest "Digital Video Broadcasting – Satellite") on standard, mis määrab kindlaks, kuidas edastada satelliittelevisiooni signaali satelliitside võrgu kaudu. Euroopas vahendavad kõige rohkem ringhäälingusaateid satelliidid ja .
Nagu teisedki DVB-süsteemid (DVB-T, DVB-C) võimaldab ka DVB-S lisaks telesaadetele edastada raadiosaateid ja pakkuda tagasikanali kaudu interaktiivteenuseid. 
Raadioedastuse tehnika.
Digitaalsed telesaatepaketid saadetakse maa-antennidest sidesatelliitide transponderitele raadiosagedusalas 13,75–14,5 GHz ja sageduskanalites, mille laius võib olla 26, 30, 33, 36, 40, 46 või 54 MHz. Rakendatakse modulatsioonimeetodit QPSK (kvadratuurne faasmodulatsioon), mille puhul andmekiirused jäävad vahemikku 18–37 Mbit/s; see on piisav ka kõrglahutusega televisiooni HDTV jaoks. Digitaalseid raadiosaateid edastatakse kiirusega 192 kbit/s (mono), 256 või 320 kbit/s (stereo) või 448 kbit/s (Dolby Digital).
Transponderis toimub saabunud signaalide filtreerimine, võimendamine ja muundamine saatepakettideks, mis edastatakse tagasi satelliiditaldrikutele Ku-riba sagedustel 10,70–12,75 GHz kahel polarisatsioonitasandil (horisontaalne, vertikaalne).
2005. aastast kehtib standardi täiustatud versioon DBV-S2, mis võimaldab valida modulatsiooniliike 8PSK, 16APSK või 32APSK vastavalt ülekandetingimustele. Digitaalandmeid tihendab videokoodek H.264 või Windows Media Video (WMV), mis toimib tõhusamalt kui DVB-S puhul kasutatav MPEG-2.
Signaali vastuvõtmiseks sobivad DVB-S2 jaoks endised antennisüsteemid ja LNB-d, kuid teistsuguse modulatsiooni- ja pakkimismeetodi tõttu on vajalik vastava võimekusega teler või digiboks.
Kokko

Kokko ehk vaakalind (ka tulilind) on soome muistendites ja rahvuseeposes "Kalevala" hiiglasliku kotkana esinev lind, kelle peamine prototüüp on kaeluskotkas. Vaakalinnul on veel teinegi, antiikmütoloogilise kotka pea ja tiivulise lõvi kehaga greifi (kreeka keeles "γρυψ") tähendus. Kalevalamõõdulises luules on Kokko sünonüüm sõna kotkas.
Kokko on üle maailma tuntud kõuelinnuga suguluses olev müütiline lind, kes kuulub Euroopast kuni Ameerikani, Põhja-Ameerika looderanniku indiaanlaste muinasusundis ja Mississippi jõe oru iidses kultuuris austatud taevaste üliolendite perekonda.
"Kalevalas" kirjeldatakse tunnetest tulenevat veelinnuna ja mõistusest sündivat Kokko ehk kotkana, kes on valguse ja võimsuse sümbol. Mõnikord on Kokko müütiliste kangelaste sõber ja kaaslane, vahetevahel vaenlane. Vahel on tema ülesanne valvata.
Kokkot kirjeldatakse mõnikord raudse, mõnikord tulise, üldiselt valge linnuna. Tal on hiiglasuured võimsa haardega varbad ja nende otstes pikad küünised, mille tõttu teda sageli kutsutakse "rautakoura"'ks, s.o raudsete küünistega. Ta on suuteline inimesi kandma ja Väinämöist aleteos aidates süütab ta leegi. Samuti võib tema sulgi vastastikku hõõrudes tule süüdata, nagu mõningates sünnisõnades tule sündi seletatakse. Mõõtmetelt on Kokko võimas ja tohutult suur, sest tema üks tiib ulatub taevani ja teine mere laidudeni.
Kokko-linnud esinevad tavaliselt ühekaupa, kuigi "Kalevalas" on neid mitu. Pastori ja etnograafi Jakob Fellmani 1828. aastal tehtud märkme kohaselt elas muinasrahvaste müüt Kokko loodud maailmast ja Väinämöise põlvele asetatud munast kindla usuna Viena Karjalas (vene keeles Беломорская Карелия, Belomorskaja Karelijas) veel 19. sajandi alguseski. Üks Kokko päästab merehädas oleva Väinämöise elu tasuks selle eest, et alet tehes oli Väinämöinen jätnud lindudele ühe kase, mille okstel pesitseda. Ilmarinen ja Louhi valmistavad oma Kokko-linnud. Sepp Ilmarinen teeb metalse Kokko, kes püüab talle saagiks soomushaugi. Louhi moondab iseenda taas Kokko-linnuks, luues tiivad ja saba laeva osadest ja võttes küünisteks vikatid.
Vaakalind.
Nimetus vaakalind tuleneb soomekeelsest sõnast 'vaaka', 'vaa'as', mis tähendab müütilist tuld, võimsat merelainet või -vahtu ja valuhoogu. Sellel võib olla teinegi tähendus – müütiline olend Vuokko, kes on saamide mütoloogias nõiaabiline või mõningates jutustustes kivisel saarel möödapurjetavaid laevu varitsev hiiglaslik lind.
Dubysa regionaalpark

Dubysa regionaalpark (leedu keeles "Dubysos regioninis parkas") on regionaalpark Leedus Raseiniai ja Kelmė rajoonis.
Dubysa regionaalpark asub Dubysa jõe ürgorus ja selle ümbruses. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Dubysa ürgorgu, sealseid maastikke, ökosüsteemi ja kultuuripärandit.
Dubysa org on lai ja järskude nõlvadega, selle ümbrust liigendavad Dubysa lisajõgede orud. Regionaalpargi territooriumil käivad kudemas lõhe ja meriforell. Regionaalpargi territooriumil elavad mitmed hirvlased.
Regionaalpargis kasvavad mitmed Leedu punases raamatus olevad taimed, nende seas mets-kuukress, balti sõrmkäpp, tupp-võsaputk, salutakjas, kahar nurmikas, Aschersoni kerahein, niidu-kuremõõk, karulauk, rohekas käokeel, jumalakäpp, hall käpp, kuradi-sõrmkäpp, euroopa võrdviljak ja teravalehine penikeel. 
Regionaalpargi territooriumil asub viis linnamäge. Lyduvėnais ületab orgu Leedu pikim ja kõrgeim raudteesild. Arhitektuurimälestisena on kaitse all Ugioniai kirik. Pasandravyse külas asub Maironise muuseum.
Dubysa regionaalpargi halduskeskus asub Raseiniais, Dominikonų g. 2. Tähtsamad asulad regionaalpargi territooriumil on Lyduvėnai ja Betygala.
Dubysa regionaalpargi pindala on 10 571 hektarit. Erinevate kaitsealade all on sellest 86%.
Varniai regionaalpark

Varniai regionaalpark (leedu keeles "Varnių regioninis parkas") on regionaalpark Leedus Žemaitijas Telšiai, Šilalė ja Kelmė rajooni aladel.
Varniai regionaalpark asub Žemaidi kõrgustikul ja selle ümbruses. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta kõrgustiku järvederohket künklikku maastikku, ökosüsteemi ning kultuuripärandit. Regionaalpargi territooriumilt algavad Minija ja Venta jõgi.
Regionaalpargi territooriumil asuvad Žemaidi kõrgustiku kõrgeim tipp Medvėgalis ja arvukalt järvi, neist suurim on Lūkstas. Mitme järve ümbruse soostunud alad on väärtuslikud lindude elupaigana. Regionaalpargile omased lubjarikkad sood on taimeharulduste kasvupaikadeks. Stervase järve ümbruses asub loodusreservaat.
Regionaalpargis kasvavad mitmed Leedu punases raamatus olevad taimed, nende seas Siberi võhumõõk, sale villpea, õievähene tarn, harilik ungrukold, rohekas käokeel, pääsusilm, harilik käoraamat ja järv-lahnarohi. Selgrootutest elavad seal näiteks kaitsealused mustlaik-apollo, vareskaera-aasasilmik, pääsusaba.
Regionaalpargi territooriumil asub üksteist suuremat linnamäge, samuti ka mitu hiidu. Ka on linnamägede ümbruses säilinud mitu muistset salateed. Arhitektuurimälestisena on kaitse all Požerė, Pavandenė ja Varniai kirik. Varniai vaimulike seminaris säilitatakse Motiejus Valančiuse elu- ja tööruume. Ka asub regionaalpargi territooriumil Biržuvėnai mõis.
Varniai regionaalpargi halduskeskus asub Ožtakiai külas. Tähtsamad asulad regionaalpargi territooriumil on Varniai linn ning Pavandenė, Luokė, Janapolė.
Varniai regionaalpargi pindala on 184,84 ruutkilomeetrit. Reservaadid võtavad enda alla 2,3%, kaitsealad aga 50,8% regionaalpargi territooriumist.
I liiga

I liiga (ametlikult Saku I liiga) on tugevuselt teine Eesti korvpalliliiga. Sellest tugevam liiga on Meistriliiga ja madalam on II liiga.
Liiga asutati 1992. aastal.
Võistkonnad.
2024/25 mängivad liigas järgnevaad võistkonnad:
Mait Patrail

Mait Patrail (sündinud 11. aprillil 1988 Põlvas) on eesti käsipallur. 
Aastast 2005 on ta Eesti käsipallikoondise liige.
2006–2012 valiti ta Eesti parimaks käsipalluriks. 
Välismaa klubides.
2008–2011 mängis ta Šveitsi klubis Schaffhausen Kadetten, 2011–2012 Saksamaa klubis Lemgo TBV.
Aastast 2012 mängib ta Saksamaa klubis TSV Hannover-Burgdorf.
Eesti karikavõistlused korvpallis

Eesti karikavõistlused korvpallis on Eesti korvpallivõistlused, kus selgitatakse Eesti karika võitja. Võistlust korraldab Eesti Korvpalliliit.
Karikavõistlusi peetakse kolmes kategoorias:
Meeste karika võitjad.
Kuni 2000/2001 hooajani peeti turniir hooaja lõpus kevadel. 2001. aastast peetakse turniiri hooaja esimesel poolel, seetõttu toimus 2001. aastal kaks turniiri.
Aastatel 2017–2019 jäeti karikavõistlused ära, kuid võistlus toimus taas 2020. aastal; juba seitsmendat korda võitis siis karika BC Kalev/Cramo.
Paul Goma

Paul Goma (2. oktoober 1935 Mana, Bessaraabia – 25. märts 2020 Pariis) oli rumeenia kirjanik.
Ta debüteeris 1966. aastal jutustusega ajakirjas Luceafǎrul, 1968. aastal ilmus tema esimene jutukogu "Camera de alături".
1977. aastal oli ta kommunistliku režiimi kriitikuna sunnitud suunduma pagendusse Prantsusmaale ning tema raamatud ilmusid prantsuse keeles. Rumeenias said tema teosed ilmuda taas pärast 1989. aastat.
Eesti keeles on ilmunud Goma raamat "Kalidor: lapsepõlv Basarabias" ("Din Calidor: O copilărie basarabeană", rumeenia keelest tõlkinud Riina Jesmin, Loomingu Raamatukogu 33–36, 1992).
Ta hospidaliseeriti 18. märtsil Pariisis COVID-19 nakkuse tõttu ja suri 25. märtsil 2020 84-aasta vanusena.