tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karl Patrick Lauk

Karl Patrick Lauk (sündinud 9. jaanuaril 1997 Kuressaares) on Eesti elukutseline jalgrattur.
Isiklikku.
Ta on pärit Saaremaalt. Praegu elab Pärnus.
Karjäär.
Võistelnud järgmistes profimeeskondades:
Saavutused.
Karl Patrick Lauk võitis 2017. ja 2021. aasta Tour of Estonia.
Saarte mängudel võitnud kaks kulda ja hõbeda.
2023. aastal tuli ta Eesti meistriks grupisõidus.
2024. aasta Tour of Estonial sai Lauk teise koha üldarvestuses ja võitis punktiarvestuse.
Vene värviline bolonka

Vene värviline bolonka ehk bolonka on Nõukogude Liidus 1950. aastatel aretatud koeratõug.
2016. aastal oli hertsoginna Catherine Middletoni ja prints William Arthur Philip Louisi poja, prints George’i kolmanda sünnipäeva kingituste seas ka bolonka.
Deutschnofen

Deutschnofen (itaalia: "Nova Ponente") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Bolzanost kagus.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3898 inimest.
Geograafia.
Valla pindala on 112,0 km².
Deutschnofen külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Bolzano, Bronzolo, Karneid, Laives, Welschnofen ning Predazzo, Tesero ja Varena Trento provintsis.
Deutschnofenis on ka külad Rauth ("Novale") ja Obereggen. Seal on kirik ning mitu kohvikut ja hotelli.
A22 kiirtee asub 15 km külast. Deutschnofenil on 7 km piiri Trento provintsiga.
Frazioni.
Deutschnofeni vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Petersberg (itaalia: "Monte San Pietro") ja Sankt Nikolaus/Eggen (itaalia: "San Nicolò d'Ega").
Külad.
Obereggen.
Obereggen on väike turismiküla Deutschnofeni vallas. Asukohaga Latemari jalamil, elab Obereggenis 900 asukat. Teine lähedane mägi on Schmieder (Zapfi asunduses).
Külas on vähemalt kolm hotelli ning Latemari pool mägiratta- ja jalgteede võrk. Samuti on arvukalt köisteid ja suusatõstukeid.
Sankt Florian.
Väga maaeluline asundus Sankt Florian (itaalia: San Floriano) asub Zapfi asunduse ja Obereggeni keskuse vahel. Seal ei ole hotelle või kauplusi, kuid asunduses on külalistemaju, kabel (pühale Florianusele, see on ainus kabel Obereggenis) ja üksainus sillutatud tee (sillutamata teid on rohkem).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,42% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,33% itaalia keelt ja 0,25% Ladiini keelt.
Malta koer

Maltese ehk malta "bichon" on Vahemere piirkonna keskosast pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: „Elavaloomuline, kiinduva iseloomuga, väga rahulik ja väga taibukas.“
Brodõ

Brodõ (ukraina keeles "Броди", poola keeles "Brody", vene keeles "Броды", jidiši keeles בראָד) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Zolotšivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Brodõ rajooni keskus. Brodõ asub Lvivist umbes 85 km idakirdes.
Ajalugu.
Asulat on esimest korda kirjalikes allikates mainitud 1084. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1584. aastal. 1772. aastal läks Brody Esimese Poola jagamise tagajärjel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Alates 1919. aastast oli Brody Poola koosseisus. Teise maailmasõja käigus hõivas Punaarmee Brody 19. septembril 1939. 1939. aasta novembri algul annekteeriti Brody Ukraina NSV-sse kuuluvana Nõukogude Liidu koosseisu. Nõukogude-Saksa sõjas vallutasid Saksa väed Brody 30. juunil 1941. Punaarmee vallutas Brodõ tagasi 17. juulil 1944.
Rahvastik.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Brodõ elanikest ukrainlasi 95,33%, venelasi 3,78%, valgevenelasi 0,25%, poolakaid 0,22% ja moldaavlasi 0,05%.
Tuntud isikud.
Brodõs on sündinud Austria kirjanik ja ajakirjanik Joseph Roth (1894–1939).
Pime neiu

"Pime neiu" on inglise kunstniku John Everett Millais' maal.
Teosel on kujutatud kahte rändavat kerjust, arvatavasti õde, kellest üks on kontsertiinat süles hoidev pime muusik. Taustal paistab Winchelsea asula.
Jenesien

Jenesien (itaalia: "San Genesio Atesino") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 4km Bolzanost loodes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2952 inimest ja valla pindala on 69.0km².
Jenesien külgneb järgmiste valdadega: Bolzano, Mölten, Ritten, Sarntal ja Terlan.
Frazioni.
Jenesieni vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Afing (Avigna), Flaas (Valas), Glaning (Cologna) ja Nobls (Montoppio).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97.79% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3.07% itaalia keelt ja 0.14% ladiini keelt.
Sõpruslinnad.
Jenesieni sõpruslinn on:
Karneid

Karneid (itaalia: "Cornedo all'Isarco") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 4 km Bolzanost idas. Seal asub ka Karneidi loss.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3311 inimest.
Geograafia.
Valla pindala on 40,4 km².
Karneid külgneb järgmiste valdadega: Bolzano, Völs am Schlern, Welschnofen, Deutschnofen, Ritten ja Tiers.
Frazioni.
Karneidi (Cornedo) vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Blumau (Prato all'Isarco), Breien (Briè), Kardaun (Cardano), Steinegg (Collepietra) ja Gummer (San Valentino in Campo).
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 89,03% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 10,64% itaalia keelt ja 0,33% ladiini keelt.
Avalikult Rail Balticust

Avalikult Rail Balticust (ametlik nimi Mittetulundusühing ARB) on kodanikuühendus, mis on registreeritud Eesti Äriregistris mittetulundusühinguna ja koondab arutelu Rail Balticu projekti ümber.
Tegevus.
Pressikonverents 6.11.2013 ja petitsioonid aastal 2013.
Rail Balticu AECOM-i läbi viidud tasuvusanalüüsi kriitika koos Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi vastusega.
ARB pressikonverents "Rail Baltic: konfliktne ideaal" 13.10.2015.
Avaliku arvamuse küsitlus septembris 2016.
2016. aastal sündis ARB-st sõltumatult avaliku elu tegelaste algatatud ühispöördumine, nn "101 kiri". 
Riigikogus toimus Rail Balticu teema käsitlemine olulise tähtsusega riikliku küsimusena. Riigikogu aruteluga samal päeval ilmus koostöös MTÜ-ga ARB ajaleht "Avalik Eesti".
Petitsioon "Balti riikide vahelise Rail Balticu lepingu allkirjastamine 31. jaanuaril on praegusel kujul lubamatu!" kogus 5 päevaga 3194 allkirja.
Konverents "Rail Balticu analüüsi uued tulemused" 8.6.2017.
Ärajäänud kohtumine RB Rail AS peakontoris 18.09.2017.
Suuremad vead Rail Baltica tasuvusanalüüsis koos RB Raili ja EY kommentaaridega Priit Humala, Karli Lamboti, Illimar Pauli ja Raul Vibo sõnul on Rail Balticu (RB) tasuvusuuringus mitu olulist viga, mille arvesse võtmisel vähenevad RB kogutulud 4,1 miljardi euro võrra ning seetõttu ei ole RB isegi sotsiaalmajanduslikult tasuv, vaid on Balti riikidele kahjulik ega vasta ELi kaasrahastamise nõuetele. Priit Humal esitles 16. jaanuaril 2018 Tallinna Keskraamatukogus toimunud pressikonverentsil avalikkusele 73 lehekülje pikkust dokumenti, kus väidetakse, et heitenormide ja veoautode kütusetarbimisega manipuleerides on kunstlikult suurendatud RB sotsiaalmajanduslikku kasu. Samuti toovad kriitikud välja, et EY tasuvusuuringus ei käsitleta raudtee ehitamise ajal tekkivate keskkonnamõjude ega raudtee talumisega seotud väliskulusid. Ühtlasi rõhutavad nad, et tasuvusuuringu juhendi kohaselt tuleb „kõik (tasuvusuuringus kasutatud) andmed ja allikad teha hõlpsasti kättesaadavaks”, kuid hoolimata sagedastest taotlustest ei ole avalikustatud ühtegi EY uuringus kasutatud arvutuskäiku ning hulk seal viidatud allikaid ei ole endiselt avalikud. Humala, Lamboti, Pauli ja Vibo koostatud analüüs on täiendatud kujul välja antud ka 82 lehekülje pikkuse raamatuna.
Ajalugu.
Liikumine sai alguse 2013. aastal Rail Balticu maakonnaplaneeringute avalikel aruteludel ja registreeriti MTÜ-na, nimekandega 
MITTETULUNDUSÜHING ARB, registrikoodiga 80365715 15. jaanuaril 2014.
Asta Hameri

Asta Hameri (kuni 1938 Asta Hammermann; pseudonüümid: A. Alasi, A. Mäger; A. Nael; 2. detsember 1922 Tallinn – 18. juuli 1995 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane ja -kriitik.
Pammana rannapatarei

Pammana rannapatarei nr 197 (IV-100/51-mm) oli Saare maakonnas Saaremaa vallas Pammana poolsaarel asunud NSV Liidu Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse rannakaitsepatarei.
Pammana poolsaar.
Pammana poolsaar on Saaremaa põhjapoolseim osa. Poolsaart ümbritseb Soela väin. Poolsaarega piirneb mitu väikest saart (Pakulaid; Pihlalaid; Väikekuiv; Suurkuiv). Suurem osa Pammana poolsaarest on kaetud metsaga. Poolsaarel on kolm küla (Pammana, Murika ja Soela).
Pammana rannapatarei.
Pammana rannakaitse patareis hakati looma 1939. aastal ning tööd lõpetati umbes 2 aastat hiljem. Patarei ehitati Teise maailmasõja eel. Patarei ehitati NSV Liidu poolt baaside lepingu alusel kindlustamaks Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitset. Pammana rannakaitsepatarei kuulus Saaremaa rannakaitse sektori 206. suurtükidivisjoni patareide koosseisu (Pammana rannakaitsepatarei nr 197).Patareis oli algul neli suurtükki, hiljem 2. Pammana patareis (nr 167) oli algul neli 100 mm suurtükki. Allikates on nende laialipaigutamises lahknevusi: on andmeid, et kaks suurtükki 2-100/51 mm («Ориссарская оборонительная позиция») paigutati Triigi ninale või Pulli pangale Taaliku sadama lähedusse («батарея Трииги» или «батарея Таалику»). Teine allikas kinnitab 4-100/51 mm patarei olemasolu Pulli pangal.
Sümbolite (IV-100/51) tähendus kahuripatarei nimes:
Suuline informatsioon Pammana rannapatarei kohta.
Pammana rannapatareis asus 4 Nõukogude Liidu sõdurite ehitatud suurtükipesa. Suurtükipesades asusid 130/50 mm B-13 1936 kahurid. Kahurite liikumisulatus oli 180 kraadi ning laskekaugus küündis veerandsaja kilomeetrini. Kahurimürsk kaalus umbes 50 kilo. Patareis tegutses sadakond sõdurit ning kasarmuid oli patareis kokku kolm. Kasarmud olid ehitatud palkidest ning kaevatud pooleldi maa sisse. Kahurite vahel oli võimalik varjatult liikuda mööda kaevikuid. Lisaks oli patareis laskemoona ladu, mis pandi Nõukogude Liidu sõdurite taganedes põlema. 2017. aasta seisuga on säilinud Pammana rannapatareist vaid kasarmu endised asukohad ja suurtükipesade varemed.
Pärast Teist maailmasõda moodustati Pammana poolsaare Murika küla piirkonnas 130 mm Murika rannapatarei ja 8 km edela pool Kõruse 127 mm patarei.
Meediakirjaoskus

Meediakirjaoskuse (ka meediataip) all mõistetakse oskuste kogumit, mille seas on võime pääseda ligi, analüüsida, hinnata ja luua meediat, kasutades kõiki kommunikatsioonivorme.
Mõiste on kerkinud esile seoses sellega, et meediamaastik on muutunud ajas keerukamaks ning on hakatud rohkem tähtsustama oskust teavet koguda, analüüsida ja luua. 
Meediakirjaoskajad noored ja täiskasvanud mõistavad paremini televisiooni, raadio, interneti, ajalehtede, ajakirjade, reklaamide ja muude meediaväljaannete kompleksseid sõnumeid. Paljud õpetajad on leidnud, et meediakirjaoskus on efektiivne viis õpetada inimesi kriitiliselt mõtlema.
Laiem definitsioon.
Meediakirjaoskus esindab vajalikku, paratamatut ja realistlikku vastust keerulisele ja alatises muutumises olevale elektroonilisele keskkonnale ning inimesi ümbritsevale kommunikatsioonile.
Et kujuneda edukaks õpilaseks, vastutustundlikuks kodanikuks, produktiivseks töötajaks või kompetentseks tarbijaks, peavad indiviidid olema teadlikud aina enam keeruliseks muutuvast informatsioonist ja meelelahutusmeediast, mis on neile suunatud ning mõjutab seda, kuidas nad mõtlevad, end tunnevad ja käituvad. Modernsed informatsiooni- ja meelelahutustehnoloogiad on inimestega ühenduses tänu sõnadele, piltidele ja helidele. Seetõttu peab indiviid arendama oma lugemisoskust, et paremini hoomata meedias levivaid sõnumeid (ka nende tagamõtteid) ja efektiivselt rakendada oma teadmisi enda sõnumi levitamisel. Meediaajastul tähendab sõna "kirjaoskaja" inimest, kes suudab kriitiliselt mõelda, et teha õigeid otsuseid nii klassiruumis, tööl, nõupidamisel kui ka valimisjaoskonnas. Selleks, et idee meediakirjaoskusest peegeldaks eri vaatenurki, on sellel olnud eriilmelisi definitsioone ja visioone – seda on esitletud erinevalt, sellel on olnud mitmesuguseid lõppeesmärke ja sihtrühmi. Praeguseks on termin saanud ühtsema tähenduse.
Meediakirjaoskuse valearusaamad.
Järgnevas nimekirjas on esitatud valearusaamad meediakirjaoskuse kohta.
Meediakirjaoskuse õpetamise olulisus.
Haridustegelased on toonud esile mitmeid põhjuseid, miks meediakirjaoskus võiks olla osa õppekavast. Mõned näevad seda kui tööriista, mis aitab luua seoseid õppetundides omandatu ja kultuuri vahel. Teised näevad meediakirjaoskust kui hoolivale tarbijale ja aktiivsele kodanikule vajalikku ellujäämisoskust kiirel meediaajastul. Osad aga näevad meediakirjaoskust kaitsena laste liigsest televiisorivaatamisest tekitatud ohtude eest.
Meediakirjaoskus on viis anda õpilastele võimalus jutustada oma lugusid ning mõista paremini neid, kes meie aja jutustusi ja kultuuri vormivad. See on uus osa haridusest, mis õpetab reklaame, komöödiaid ja filme hindama ja analüüsima samade meetoditega, millega on harjutud õppima luulet, lühikesi lugusid ja novelle. Meediakirjaoskust nähakse ka viisina kujundada noori teadlikuks kapitalismi tekitatud võltsväärtustest. On arvamusi, et meediakirjaoskus on vajalik heade otsuste tegemiseks, näiteks selleks, mida lugeda või vaadata.
Kastelruth

Kastelruth (itaalia: "Castelrotto"; ladiini: "Ciastel") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Bolzanost kirdes.
Geograafia.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 6456 inimest.
Valla pindala on 117,8 km².
Kastelruth külgneb järgmiste valdadega: Barbian, Campitello di Fassa, Völs am Schlern, Lajen, Urtijëi, Waidbruck, Ritten, Santa Cristina Gherdëina ja Tiers.
Frazioni.
Kastelruthi vallas on "frazioni" (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Seiser Alm (Alpe di Siusi), Pufels (ladiini: Bula, itaalia: Bulla), Runggaditsch (ladiini: Roncadic, itaalia: Roncadizza), St. Michael (San Michele Siusi), St. Oswald (Sant'Osvaldo), St. Valentin (San Valentino), St. Vigil (San Vigilio), Tagusens (Tagusa), Tisens (Tisana) ja Überwasser (ladiini: Sureghes, itaalia: Oltretorrente). Seis am Schlern on valla "località".
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 80,94% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 15,37% ladiini keelt ja 3,69% itaalia keelt.
Mölten

Mölten (itaalia: "Meltina") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 12 km Bolzanost loodes. Valla pindala on 36,9 km².
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1622 inimest. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,11% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3,57% itaalia keelt ja 0,31% ladiini keelt.
Vallas on järgmised "frazione"-d (alljaotused, peamiselt külad ja asundused): Schlaneid (Salonetto), Verschneid (Frassineto) ja Versein (Vallesina).
Mölten külgneb järgmiste valdadega: Gargazon, Burgstall, Jenesien, Sarntal, Terlan ja Vöran.
Karjääri planeerimine

 
Karjäär tähendab tõusu teenistuses või edu elus mingil kindlal alal. Karjääri valides peab arvestama mitmesuguste aspektidega: elustiili, isiksuseomaduste, oskuste, huvide ja väärtuspõhimõtetega. Karjäärivalikut tehes on oluline need aspektid võimalikult hästi endas piiritleda ja karjääri suuna selle järgi valida. 
Eneseanalüüsi läbides saab inimene paremini aru oma iseloomuomadustest, huvidest, väärtustest ja oskustest. Inimene teab, milles ta on hea ning peab ka teadma, mis on tema nõrgad küljed. Nende omaduste ja tulevase töö vastavusse viimine on kõige olulisem etapp. 
Meetodid.
Üks võimalus eneseanalüüsiks on teha mitmesuguseid teste. Enesele objektiivse ja adekvaatse hinnangu andmine pole sugugi kerge, kuid tänu sellele on lihtsam ja kindlam planeerida strateegiat. Inimene, kes näeb ennast objektiivselt, suudab enda eest seista. Inimene, kes teab oma tugevaid külgi, oskab neid tööandjale hästi esitleda ning jätta endast hea ja asjaliku mulje. Nagu mainitud, on üks enda tundmaõppimise viise kasutada testide abi. Testid ei anna tegelikult täpset vastust. Tulemused on lihtsalt viited edasisele tegevusele. Tulemusi võivad mõjutada ka näiteks sellised tegurid nagu meeleolu, keskkond, aeg, tervis jne. Väga oluline on see, et inimene oleks testi tehes aus, muidu ei ole tulemused adekvaatsed. Inimese jaoks võib töö olla ükskõik kui hea palgaga, kuid kui isik ise pole oma töökohaga rahul, valdab teda stress ja ebameeldivustunne ja niimoodi kaotab inimene ajapikku töö vastu entusiasmi.
Teine võimalus on kasutada karjäärinõustajate abi. Nõustaja enda ülesanne on eelkõige toetada kliendi teadlikuks saamist iseendast, oma nõrkustest, tugevustest ja soovidest. 
Isiksuse väärtused.
Väärtusi saab pidada ideedeks, suheteks, asjadeks, mis on inimese elus olulised. Väärtused on aluseks sellele, et inimene saaks teha karjäärialaseid otsuseid ja püstitada endale eesmärke. Kokkuvõtvalt kõik, mida inimene teeb, on tõendiks tema väärtuste kohta. Inimene tunneb ennast hästi siis, kui töökoht pakub talle neid väärtusi, mida inimene hindab. Inimeste väärtused võivad siiski ajapikku ka muutuda. 
Isiksuse vajadused.
Inimeste väärtusi aga hoopis mõjutavad vajadused. Rahuldamata vajadused nõuavad tähelepanu ja sunnivad inimest töötama selle kallal, et oma vajadusi rahuldada. Inimese jaoks peaks olema tähtis, et nende valitud elukutse/eriala rahuldaks nende jaoks kõige tähtsamad vajadused. Seega sobiks väga hästi inimesele see, kui tema töö on seotud mingil määral tema hobiga. 
Hobid on inimeste enda valitud nende jaoks meeldivad tegevused, millega isik saab oma vajadusi rahuldada. Inimesed peaksid siiski meeles pidama, et kõik hea ja ilus ei pea tingimata tulema tööst. Tähtis on, et seda õiget kombinatsiooni tegevustest, mida nauditakse, tuleb vaadata ikka tervikuna.
Jegorovi maja

Jegorovi maja on maja Tallinna vanalinnas aadressil Raekoja plats 8 / Mündi tänav 3 / Pikk tänav 12 / Kinga tänav 6. 
Kaupmees Ivan Jegorov ostis 1918. aastal maa ja valduse Karl-Eberhardt Riesenkampffilt. 
Hoone Raekoja platsi ja Kinga tänava nurgal ehitati aastatel 1923–1924 ümber arhitekt Artur Perna projekti järgi. Raekoja platsi ja Mündi tänava nurgal asuv kolmekorruseline maja ehitati ümber 1931. aastal arhitekt Eugen Habermanni projekti järgi. Hoone Pika tänava ja Mündi tänava nurgal (Pikk tänav 12) kujundati ümber 1931.
Majaomanik Ivan Jegorovi arreteeris NKVD Nõukogude okupatsiooni alguses, 3. augustil 1940. Ta saadeti Oneglagi vangilaagrisse Arhangelski oblastis, kus ta suri 25. märtsil 1942.
The Ties That Bind

"The Ties That Bind" on Ameerika rokklaulja ja laulukirjutaja Bruce Springsteeni ("The Boss") kirjutatud ja esitatud laul. 
"The Ties That Bind" on kirjutatud 1978. aasta turnee "Darkness Tour" jaoks. 
"The Ties That Bind" on tema viienda albumi "The River" singel. "The Ties That Bind" salvestati The Power Stationis New Yorgis mais või juunis 1979. 
Bruce Springsteen on laulu esitanud mitmel kontserditurneel otseesituses, samuti on laul kõlanud raadiotes. Hiljem on laul hakanud levima allalaaditava muusikafailina Spotifys, iTunesis jm.
Entsüklopeedia Bruce Springsteenist on kasutanud selle laulu pealkirja "The Ties That Bind A to E to Z".
Viited.
Kristina Lisovskaja

Kristina Lisovskaja (Škuleta-Gromova) (sündinud 15. septembril 2000) on Eesti iluuisutaja. 
Tema endised treenerid olid Irina Kononova ja Alina Škuleta-Gromova. Praegu treenib Alina Škuleta-Gromovaga.
Ritten

Ritten (itaalia: "Renon") on vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias.
2016. aasta 31. detsembri seisuga elas Rittenis 7847 inimest.
Territoorium.
111 km² suurune piirkond on nime saanud 1100–1400 m kõrguse Ritteni või Renoni kõrgplatoo järgi, millel asub enamus külasid. Platoo moodustab Sarntali Alpide mäeaheliku kaguotsa ning asub Eisacki ja Talferi jõe vahel keskmiselt 800 m neist kõrgemal. Ritten asub otse Bolzanost kirdes, viimane asub mõlema jõe kohtumiskohas.
Ritten külgneb järgmiste valdadega: Barbian, Bolzano, Kastelruth, Karneid, Völs, Jenesien, Sarntal ja Villanders.
Vallas on 17 "frazione"'t (alljaotused, tavaliselt külad ja asundused). Sinna hulka kuuluvad keskne küla Klobenstein (Collalbo), kus asub raekoda, samuti Atzwang (Campodazzo), Gissmann (Madonnina), Lengmoos (Longomoso), Lengstein (Longostagno), Mittelberg (Monte di Mezzo), Oberbozen (Soprabolzano), Oberinn (Auna di Sopra), Rotwand (Pietrarossa), Siffian (Siffiano), Signat (Signato), Sill (Castel Novale), Unterinn (Auna di Sotto), Wangen (Vanga) ja Wolfsgruben (Costalovara).
Neist ainult Atzwang ja Sill ei paikne platool, vaid vastavalt Eisacki ja Talferi jõe ääres.
Ajalugu.
Mäeahelikku on esmamainitud 871.–875. aastal kui Mons Ritanus. Juba 1200. aasta paiku rajati platoole mägivõõrastemaja. 1237. aastal ehitati Wangeni isandate poolt Ritteni territooriumi kivisele kannusele Runkelsteini loss.
Tirooli patrioodist kangelane Peter Mayr (1767–1810), kes osales mässus Tirooli okupeerivate Napoleoni vägede vastu, sündis Siffiani külas Rittenis.
17. sajandist on Ritten olnud populaarne suvituskoht Bolzano kodanikele, kuna õhk on platool märkimisväärselt jahedam. Rittenit ühendavad Bolzanoga provintsimaantee ja köistee Oberbozenist. See on pikim köistee maailmas ja sel on pikkust umbes 4 km ning selle läbimine võtab 12 minutit. See köistee asendas 1960. aastal 1907. aastal ehitatud ratasajamiga raudteed. Raudtee töötab siiani mäeküljel Maria Himmelfahrti ja Klobensteini vahel.
Majandus.
Rittenis asub maiustustefirma Loacker.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 95,20% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 4,55% itaalia keelt ja 0,25% ladiini keelt.
Isa ja poeg (ehitis)

Isa ja poeg on maja Tallinna kesklinnas aadressil Kuninga tänav 1. Maja on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Maja krundi kohta on esimesed dokumentaalsed teated aastast 1339. Tänaseni säilinud hoone ehitati 15. sajandi keskpaiku.
Hoones on säilinud ainus gooti stiilis kamin Tallinnas.
Arctic Monkeyse laulude loend

Arctic Monkeyse laulude loend loetleb Inglise 
indie-rokk bändi Arctic Monkeyse laule.
Siia nimekirja palume kanda Arctic Monkeyse salvestatud laulud.
Viited.
Johan Busch

Johan Busch (21. juuli / 2. august 1873 Vara, Tartumaa – 3. september 1940 Tartu) oli eesti mööblitööstur.
Johan Busch sündis Varal kingsepana töötanud eruohvitseri Gottfried Georg (1831–1902) ja Kadri (neiup. Tommerso, 1848–1933) pojana. Buschi esiisad töötasid 19. sajandi algusest Sieversite Vara mõisas ja enne seda praeguse Läti aladel asunud Vilzēni (Wilsenhof) mõisas kutsaritena. 
Alghariduse sai J. Busch Vara valla köstrikoolis, mille lõpetamise järel asus 1885. aastal õppima sadulsepa ametit. Kõigepealt Tartu sadulseppmeistri A. Tenzi juures, seejärel Viljandis Preisimaalt pärit Wilhelm Seidat’i (1866–1910) sadulsepa- ja polstermööblitööstuses. Pärast viis aastat kestnud õppeaega omandas J. Busch sellikutse ja asus tööle Pärnus tislermeister Gustav Grünthali (1836–1912) ja Preisi päritolu tõldsepa Carl Ludwig Schwarzenbergi (1831–1897) juures. Seejärel töötas ta aasta aega Riias Seedorffi polstermööbli-tööstuses. Riiast naasis J. Busch Tartusse, kus töötas sadulseppmeistrite, Tüüringist pärit Ludwig Friedrich Reinhardti (1850–1900), Kärstnas sündinud Woldemar Friedrich Grünwaldti (1853–1929) ja hiljem lühikest aega Carl Koordti (1858–?) juures.
1894. aasta lõpus sai J. Busch sadulsepa meistrikutse. 9. veebruaril 1895. aastal asutas Tartus Vene tänaval (majas nr 13) esimese sadulsepa- ja polstermööblitööstuse. Järgmisel aastal alustas ta koostööd mööblitööstur Ludwig Bandelier’ga. Bandelier’le kuulus Kalda ja Vene tänava nurgal suur krunt, kus asusid elumaja ja mööblikauplus, tisleritöökojad ja laod. J. Buschi ja L. Bandelier’ koostöö kestis 25 aastat kuni töösturi surmani 1922. aastal. 1912. aastal avas J. Busch Tartu peamisel kaubatänaval, Aleksandri tn 12 oma poe (hävis Teises maailmasõjas, praeguse Küüni tn pargi alal), mis oli avatud kuni 1940. aastani. 1917. aastal kolis J. Busch oma sadulsepa- ja polstermööblitööstuse Kalda tänavalt oma majja Eliisabeti (praegune Eha) tn 17 (hävis Teises maailmasõjas). J. Busch valmistas mööblit mitte ainult Tartusse, vaid ka Liivi- ja Eestimaa mõisatesse ja Venemaale. 
J. Buschi mööblitööstus oli Tartu vanim ja seal õppisid mitmed hiljem oma töökoja asutanud mööblitootjad, sh Oskar Sõmermaa. J. Busch oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi liige, Tartu Töösturite Keskühingu nõukogu liige, sadulsepa tööala juhatuse liige, Tartu Tööoskusameti ekspert sadulsepatöö alal, Tartu Majaomanikkude Panga nõukogu liige, Tartu Majaomanikkude Ühingu liige, Tartu Eesti Käsitööliste Abiandmise Seltsi liige, Tartu Peetri koguduse I pihtkonna liige, nõukogu ja üldnõukogu liige.
J. Busch on maetud Tartu Vana-Peetri kalmistule.
J. Buschi poeg oli eesti lastearst Harry Busch.
Santa Cristina Gherdëina

Santa Cristina Gherdëina (itaalia: "Santa Cristina Valgardena"; saksa: "St. Christina in Gröden") on ladiinikeelne vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Bolzanost idas. Selle Saslongi suusaradadel peetakse meeste ülisuurslaalomi ja kiirlaskumise suusatamise maailma karikasarja etappe.
Geograafia.
2010. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1900 inimest ja valla pindala on 31,82 km².
Santa Cristina vald külgneb järgmiste valdadega: Campitello di Fassa, Kastelruth, Villnöß, Urtijëi, San Martin de Tor ja Sëlva.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 91,40% rahvastikust esimese keelena ladiini keelt, 4,41% itaalia keelt ja 4,19% saksa keelt.
Vaba Lava

Vaba Lava on sihtasutus – kaasaegne ja avatud etenduskunstide keskus, mille peamiseks eesmärgiks on pakkuda väiketeatritele ja vabatruppidele soodsaid arengutingimusi nii teatrihoone kui ka tugiteenuste näol. 
Sihtasutuse asutasid 2010. aastal 9 väiketeatrit: MTÜ R.A.A.A.M, MTÜ Genialistide Klubi, MTÜ Rhizome, MTÜ Polygon Teater, SA Eesti Teatri Festival, MTÜ Loominguline Ühendus Oma Lava, MTÜ Teine Tants, MTÜ Kell Kümme, SA Eesti rahvapärandi ja kirjavara esitamise selts LOOMINE. 
SA Vaba Lava juhatusse kuuluvad tegevjuht Kristiina Reidolv ja juhatuse liige Märt Meos. 2014. aastal avati Vaba Lava teatrikeskus Tallinnas 1. detsembril 2018 avati ka Vaba Lava teatrikeskus Narvas.
Struktuur.
Vaba Lava pole klassikaline teater, seega puudub kindel peanäitejuht ja trupp. Teatri moodustavad administratiivne ja tehniline meeskond. . 
Programmi koostavad kaks kuraatorit, rahvusvaheline ja eestipoolne, kes valivad ideekonkursile laekunud taotluste põhjal teatri põhiprogrammi. 
Sihtasutus Vaba Lava järgib oma tegevuses vabaühenduste tegevuse eetilisi põhimõtteid . 
Hoone.
Tallinn.
19. septembril 2014 avati endisse metallitöökotta ehitatud Telliskivi Loomelinnakus Vaba Lava teatrihoone, mille projekteeris OÜ Allianss Arhitektid ja ehitas Messiehitus. 
Projekteerimine kestis neli aastat ja projekti eesmärgiks oli säilitada tööstushoone ilmet võimalikult palju. Metallitöökojast jäeti alles postirütmid ja katusekonstruktsioonid ning kasutati ära basiilika ristlõiget. 
Teatrikeskuses toimuvad ka kontserdid, kunstinäitused, kinoseansi, festivalid, konverentsid, seminarid jne. 2023. aastal koliti Telliskivi Loomelinnakust välja renditava kinnisvara hinnatõusu tõttu.
Pattu kahetsev Magdaleena (Caravaggio)

„Pattu kahetsev Magdaleena“ on itaalia kunstniku Michelangelo Caravaggio (1571–1610) maal.
Teos asub Doria Pamphilj galeriis Roomas.
Sarntal

Sarntal (itaalia: "Sarentino") on org ja vald "(comune)" Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Bolzanost põhjas. Valda kuulub mitu linna ja küla. Suurim, meeri ja volikogu asupaik, on "Sarnthein".
Geograafia.
Sarntal külgneb järgmiste valdadega: Hafling, Freienfeld, Klausen, Franzensfeste, Mölten, Ratschings, Ritten, Jenesien, St. Leonhard in Passeier, Schenna, Vahrn, Vöran ja Villanders. Durnholzi järv paikneb valla territooriumil. Orus on mõned ilusad maastikud mägede ja ka tasase ruumiga. Peamine jõgi on Talfer, mille läte on Weisshornil Pensertalis.
Ajalugu.
Sarntheini küla on esmamainitud 1211. aastal.
Kogukond.
Keeleline jaotus.
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,07% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,82% itaalia keelt ja 0,10% ladiini keelt.
2017. aasta Saksamaa singlimüügi edetabeli esikümne laulude loend

"Siin on loetletud 2017. aasta Saksamaa singlimüügi edetabeli esikümne lugusid.
Viited.
Pattu kahetsev Magdaleena (Tizian, 1565)

„Pattu kahetsev Magdaleena“ on itaalia kunstniku Tiziani maal.
Pattu kahetsev Magdaleena (Tizian, 1533)

„Pattu kahetsev Magdaleena“ on itaalia kunstniku Tiziani maal.
Noore arsti märkmed

"Noore arsti märkmed" on musta huumoriga vürtsitatud BBC tragikoomiline telesari, mis põhineb Mihhail Bulgakovi samanimelisel autobiograafilisel novellikogumikul ja kirjeldab äsja arstiteaduskonna lõpetanud noore arsti katsumusi Murijevo maakonnahaiglas. Sarja sündmustik leiab aset 20. sajandi alguses Venemaal ajalugu muutvate sündmuste keerises. Esimese hooaja taustal kruvib pingeid oktoobrirevolutsioon, mis ei ole küll keskseks teemaks, ent tuletab end aeg-ajalt pealinnast saabuvate uudiste kujul siiski meelde. Teine hooaeg on aga tunduvalt rohkem käsitletavat ajalooperioodi peegeldav, kuivõrd haiglasse jõuavad sõdurid Venemaa kodusõja mõlemast leerist – nii bolševike kui ka valgekaartlaste ridadest.
"Noore arsti märkmed" (novellikogumik).
Nagu eelnevalt mainitud, on sari kirjutatud Bulgakovi samanimelise autobiograafiliste mõjutustega jutukogumiku põhjal. Esimese maailmasõja puhkedes astus noor Bulgakov vabatahtlikuna Punase Risti ridadesse ja sai vähemalt kahel korral raskelt haavata. Kroonilise valu käes vaevlev Bulgakov hakkas leevenduseks endale morfiini süstima. Kirjanik sai siiski 1918. aastaks sõltuvusest jagu ning võitlus narkootikumisõltuvusega on üheks peateemaks 1926. aastal avaldatud "Noore arsti märkmetes".
1916. aastal lõpetas Bulgakov Kiievi ülikooli meditsiiniosakonna ning suunati seejärel maakonnaarstiks Smolenski kubermangu haiglasse. Novellikogumik keskendubki peamiselt autori maakonnahaiglas veedetud aastatele, tema karjääri algusaega iseloomustavatele probleemidele ja valudele.
Andrei Zevakin

Andrei Zevakin (sündinud 6. juunil 1996 Tartus) on Eesti muusikaprodutsent, laulukirjutaja, saatejuht ja juutuuber. 
Andrei Zevakin on lõpetanud 2012. aastal Jõgeva Gümnaasiumis põhikooli ja jätkanud õpinguid Tartus Miina Härma Gümnaasiumis, mille ta lõpetas 2016. aastal. 2013. aasta talvel pälvis Zevakin Headmasters' and Headmistresses' Conference'i stipendiumi ja õppis 2013/2014. õppeaastal Inglismaal Yorkis St Peter'si koolis[:en]. 
Aastatel 2004–2011 õppis ta Jõgeva Muusikakoolis, lõpetades klassikalise klaveri eriala. Ta on saavutanud noorte klaverikonkurssidel häid kohti. 2012. aastal suundus ta klassikalise klaveri eriala edasi õppima Heino Elleri nimelisse Tartu Muusikakooli, kuid õpingud jäid pärast Inglismaale õppima suundumist pooleli. 
Andrei Zevakin käis gümnaasiumiõpilasena vahel lauljaid klaveril saatmas. Seetõttu tekkis tal huvi muusika kirjutamise vastu. Esimene iseseisvalt valminud lugu "Ma jään" Karl Gustav Adamsoole avaldati 2016. aastal.
2017. aastaks oli Andrei Zevakin kaverdanud 26 laulu ja avaldanud neli enda lugu. Ta on teinud koostööd mitme Eesti artistiga, teiste seas näiteks Pluuto, Sissi, Uudo Sepa, Grete Paia, Nika Marula, Gertu Pabbo, Liina Ariadne Pedaniku ja Maian Lombiga. Ta produtseerib peamiselt EDM alamžanreid.
2024. aasta oktoobri seisuga on Andrei Zevakini YouTube'i kanalil on üle 183 000 jälgija. Kanal koondab autori muusikat (kavereid, remikse ja originaalloomingut), telesaadete arvustusi ja satiirilisi videoid. Tema kõige populaarsem video on autosõidu-kaverversioon Ed Sheerani loost "Shape Of You", millel on enam kui 1 miljon vaatamist.
Andrei Zevakin ja Robin Valting juhivad ka taskuhäälingut "Mis siin toimub?"
Eesti Laul.
Laulukonkursil "Eesti laul 2019" osales Andrei Zevakin lauluga "Hold Me Close". Seda esitas Emily J. Lugu sai 12. koha.
Laulukonkursil "Eesti laul 2021" osales ta lauluga "Wingman", mille ta tegi koos räppar Pluutoga. Pala saavutas finaalis 5. koha. Tal oli sel aastal Eesti Laulu finaalis kokku kolm lugu. "Calm Down", mida esitas Nika Marula, jõudis poolfinaali, "Time", mida esitas Sissi, saavutas finaalis 2. koha.
2022. aastal saavutas Andrei Zevakini ja Grete Paia esitatud laul "Mis nüüd saab" laulukonkursil "Eesti laul 2022" finaalis 6. koha.
Laulukonkursil Eesti Laul 2025 osalev Andrei Zevakin koos oma elukaaslase Karitaga. Laulukonkursil saavutati 2. koht.
Tõsieluseriaalid.
2022. aastal juhtis Andrei Zevakin koos sõber Robin Valtinguga tõsielusarja "Villa". Saates kolis grupp noori ja vallalisi kuuks ajaks Vahemere-äärsesse luksusvillasse, et võistelda 30 000 euro nimel, veeta tore suvi ja leida eluarmastus. Sarja jaoks kirjutas Andrei Zevakin laulu "Valikud", mida esitas An-Marlen.
2023. aastal tegid Andrei Zevakin ja Robin Valting Elisa Huubi jaoks reisisaadet "Zevakin ja Valting "vs". Ameerika".
Hobid.
Andrei Zevakin on tegelenud 5.–13. eluaastani tantsuklubis Stiil võistlustantsuga. Aastatel 2003–2014 on ta mänginud jalgpalli SK Nooruses, 2014–2017 FC Jõgeva Wolvesis ja 2017. aasta algusest JK Tammekas.
Eva Luts

Eva Luts (sündinud 8. märtsil 1967) on eesti ulmetoimetaja ja -tõlkija ning kirjastuse Fantaasia asutaja ja omanik.
Arvi Nikkarev

Arvi Nikkarev (sündinud 1949) on eesti ulmetõlkija ja -toimetaja ning kirjastuse Skarabeus omanik.
Ta oli Eesti Kongressi sõnaõiguslik liige.
Poska maja

Poska maja (ka Poska villa) on maja Tallinna kesklinnas aadressil Jaan Poska tänav 8. Maja on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Krundile ehitati maja 1870. Aastal 1877, 1900 ja 1908 tehti majale juurdeehitusi.
1908–1920 elas majas riigimees Jaan Poska. 1920. aastatel tegutses majas eestlaste salong, kus käis koos eesti rahvuslik eliit. 1930. aastatel tegutses majas Eesti Naisliit.
Nõukogude ajal tegutses majas ALMAVÜ.
Alates 1990. aastast oli maja kasutuseta. Hiljem Tallinna linna eestvõttel maja restaureeriti ja avati taas 24. jaanuaril 2008. Tänapäeval tegutseb majas Jaan Poska muuseum. Hoone kuulub jätkuvalt Tallinna linnale ja seda kasutatakse vastuvõttudeks, nõupidamisteks, seminarideks ning kultuuriürituste läbiviimiseks.
Reichmanni maja

Reichmanni maja on maja Tallinna vanalinnas aadressil Pikk tänav 23/25.
Kolmekorruseline juugendstiilis hoone ehitati 1908–1909. Hoone arhitekt oli Jacques Rosenbaum ja selle insener oli Ernst Boustedt. 
Hoone kuulus Reinhold Reichmannile ja seejärel Scheinide perekonnale. 
Hoone fassaadi kaunistavad lopsakad uusrenessanssfrontoonid, mis lähtuvad Hollandi ja Põhja-Saksamaa eeskujudest; Pika ja Voorimehe tänava nurgal on hoone mahust sujuvalt välja kasvav sihvakas ümartorn.
Dragon 2

Dragon 2 on SpaceX-i kapslilaadne korduvkasutatav kosmoselaev, mis on kosmoselaeva Dragoni edasiarendus. Dragon 2-l on neli komplekti SuperDraco rakettmootoreid, mida saab kasutada hädaolukorras stardi katkestamisel ja potentsiaalselt ka maandumisel. Lisaks on sellel suuremad aknad, uued pardaarvutid ja avioonika ning ümberehitatud päikesepaneelid ja kere. Erinevalt varasemast Dragon kapslist on see mõeldud ka meeskonna transportimiseks. Laevast on kaks versiooni, Crew Dragon ja Cargo Dragon; neid nimetusi kasutatakse koos Dragon 2-ga.
Kosmoselaeva esitleti avalikkusele 29. mail 2014. Esimene mehitamata katselend Rahvusvahelisse kosmosejaama (ISS) startis 2. märtsil 2019 ja põkkus järgmisel päeval ISS-iga. Cargo Dragoni esimene lend toimus 2020. aasta detsembris. Dragon 2 veab Rahvusvahelisse Kosmosejaama varustust koos Northrop Grummani kosmoselaevaga Cygnus ning tulevikus Sierra Nevada Corporationi kosmoselennuki Dream Chaseriga. 2023. aasta juuli seisuga on see ainus kasutusel olev korduvkasutatav kosmosekaubalaev.
2024. aasta mai seisuga on Crew Dragon ainus USA mehitatud kosmoselende tegev kosmoselaev. Crew Dragoni põhiülesanne on NASA Erameeskondade programmi raames transportida meeskondi kosmosejaama ja tagasi, asendades 2011. aastal pensionile saadetud Space Shuttle'i. Crew Dragonit kasutatakse ka kommertslendudeks, millest osa on külastanud ISS-i ning ilmselt kasutatakse seda inimeste transpordiks Axiom Space'i kavandatavasse kosmosejaama ja tagasi.
Katselennud.
Mehitamata katselend.
Dragon 2 mehitamata katselend startis 2. märtsil 2019 ja saabus Rahvusvahelisse kosmosejaama 3. märtsil. Kosmoselaev oli jaamaga põkkunult 4 päeva ja naasis 8. märtsil Maale. Kapslit juhtis kogu missiooni vältel pardaarvuti ning missiooni ajal testiti automaatset jaamale lähenemist ja põkkumist ning jälgiti kapsli elutagamissüsteemide tööd. 
Kapslit plaaniti missiooni järel taaskasutada veel ühel mehitamata katselennul. Kapsel hävis 20. aprillil 2019 plaanipärasel tagavaramootorite katsetusel, kui lekkiv kütuseklapp põhjustas kapsli plahvatuse. SpaceX projekteeris kütuseklapi ümber, kuid kapsli hävimise tõttu tekkis katsetustesse viivitus ja seetõttu tuli mehitatud katselend edasi lükata.
Mehitatud katselend.
Dragon 2 esimese mehitatud katselennu meeskonnaks määrati Robert Behnken ja Douglas Hurley. Katselend pidi esialgsete plaanide kohaselt startima 27. mail 2020, kuid halva ilma tõttu otsustati 16 minutit enne plaanitud starti see edasi lükata. Kapsel startis edukalt 30. mail ja põkkus järgmisel päeval rahvusvahelise kosmosejaamaga. See on esimene mehitatud missioon pärast Space Shuttle'i programmi viimast missiooni STS-135, mis startis Ameerika Ühendriikide pinnalt ja esimene kord, kui erafirma on kosmosesse saatnud mehitatud missiooni. Crew Dragon Demo-2 naasis Maale 2. augustil.
Orehhovo-Zujevo rajoon

Orehhovo-Zujevo rajoon (vene keeles "Орехово-Зуевский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Orehhovo-Zujevo linn, mis ei kuulu rajooni koosseisu.
Rajoon piirneb põhjas Vladimiri oblasti Petuški rajooniga, idas Šatura rajooniga, kagus Jegorjevski linnaringkonnaga, edelas Voskressenski rajooniga, läänes Ramenskoje rajooniga ja loodes Pavlovski Possadi rajooniga.
Rajooni pindala on 1821,28 km². Elanike arv oli 2012. aastal 121 707, 2009. aastal 115 052 ja 2002. aastal 119 803.
Orehhovo-Zujevo rajoonis on 177 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Likino-Duljovo, Kurovskoje ja Drezna linnade) ning kümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Kljazma.
Konstitutsiooniline Demokraatlik Partei

Konstitutsiooniline Demokraatlik Partei on mitme praeguse ja endise erakonna nimi:
Victoria Rahvusgalerii

Victoria Rahvusgalerii on kunstimuuseum Melbourne’is Austraalias. 1861. aastal asutatud muuseum on Austraalia vanim, suurim ja kõige rohkem külastatav kunstimuuseum.
Pattu kahetsev Magdaleena

"Pattu kahetsev Magdaleena" ("Maddalena penitente") on mitme teose pealkiri:
Naftageoloogia

Naftageoloogia on maa all leiduvate süsivesinikel põhinevate vedelkütuste päritolu, liikumiste ning nafta kogunemist uuriv teadusharu.
Settebasseini analüüs.
Naftageoloogias võetakse arvesse seitse võtmeelementi settebasseini uurimisel.
Struktuurne lõks, kus lõhe on kõrvuti poorse ja läbistatava reservuaariga läbistamatu kivimikihi vastas. Nafta (punasena) koguneb pideme all kuni läbimatu kiht on struktuurselt terve. Nii kui nafta jõuab läbitava kihini pääseb see lõksust minema kas maapinnale lähematesse kihtidesse või maapinnale.
Vajalike tingimuste leidmine käib läbi väga piiratud "akende" ühe või enama uurimiskaevupuurkaevu näol. Need kaevud näitavad ainult 1D segmenti uuritavast aluspõhjast ning sellest 3D omaduste lugemise oskus on üks naftageoloogia alustalasid. Viimasel ajal on suhteliselt odava ning hea kvaliteediga 3D seismilise andmestiku kättesaadavus ning andmed erinevatest elektromagnetilis-geofüüsikalistest meetoditest aidanud saada palju täpsemat tõlgendust.
Nafta allika hindamisel kasutatakse geokeemiat, et uurida orgaanikarikast kivimit, et hinnata mis tüüpi ja kvaliteediga süsivesinikud erituvad.
Orchidantha

Orchidantha on taimeperekond sugukonnast "Lowiaceae". 
Liigid.
"World Checklist of Selected Plant Families" 
liigitab perekonda "Orchidantha" alljärgnevad taimeliigid:
Cyrtodactylus

Cyrtodactylus on gekolaste perekond. 
Klassifikatsioon.
Perekonda "Cyrtodactylus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised gekolased:
The Stinging Fly

The Stinging Fly on Iiri kirjandusajakiri, mis keskendub luule ja lühijuttude avaldamisele. The Stinging Fly ilmub kolm korda aastas. 2005. aastal loodi ka kirjastus The Stinging Fly Press, mis kirjastab raamatuid.
Ajakiri.
Ajakirja The Stinging Fly asutasid 1997. aastal Declan Meade ja Aoife Kavanagh. Esimene number ilmus 1998. märtsis, see oli 24-leheküljeline ning sisaldas viit lühijuttu ja paarikümmet luuletust. Pärast kahe numbri ilmumist lahkus Kavanagh ajakirjast ning Meade'ist sai The Stinging Fly peatoimetaja. 2001. aasta septembris sai Eabhan Ní Shúileabháinist luulerubriigi peatoimetaja. 2014. aastal asus ajakirja peatoimetama Thomas Morris.
The Stinging Fly loomise inspiratsiooniallikaks oli David Marcus ja tema antoloogia "Fish Anthology". Ajakirja eesmärgiks oli pakkuda noortele iiri ja rahvusvahelistele kirjanikele kirjanduslikku platvormi. Enamik kaasautoreid on uued või tärkavad kirjanikud, kellel on Iirimaaga mingisugune seos. Sarnane rõhuasetus on lühijuttudel ja luuletustel. Aeg-ajalt avaldatakse ka katkendeid romaanidest, laulusõnu ja autoriintervjuusid. Igas numbris esitatakse ka mõne kunstniku must-valge kunstiteos.
Pärast 18 numbri ilmumist võttis tollane ajakirja peatoimetaja Declan Meade puhkuse ning enda sõnul kaalus isegi ajakirja avaldamise lõpetamist. 2005. aasta suvel ilmus The Stinging Fly siiski uues 75x245 mm formaadis ning ajakirja graafiliseks disaineriks sai Fergal Condon. Alates sellest numbrist on ajakirjas ka nelja-viie lehekülje pikkune rubriik "Featured Poet", kus antakse ühele uuele luuletajale võimalus oma tööd põhjalikumalt tutvustada. Esimene esiletõstetud luuletaja oli Phillip Crymble.
The Stinging Fly Press.
The Stinging Fly Press loodi 2005. aastal. Sama aasta mais ilmus kirjastuse esikteosena Sean O’Reilly romaan "Watermark". 2006. aasta juulis ilmus The Stinging Fly ajakirjas avaldatud lühijutte koondav raamat "These Are Our Lives". 
2007. aasta märtsis ilmus Kevin Barry debüütkogumik "There Are Little Kingdoms". Raamat sai palju positiivset tagasisidet ning võitis 2007. aastal auhinna Rooney Prize. 2012. aastal avaldas The Stinging Fly Mary Costello lühijutukogumiku "The China Factory". 2013. aasta septembris avaldasid nad Colin Barretti raamatu "Young Skins", mis võitis Frank O’Connori rahvusvahelise lühijuttude auhinna, The Guardiani esimese raamatu auhinna ning Rooney Prize'i iiri kirjanduse auhinna.
Davy Byrnes Short Story Award.
Iga viie aasta tagant korraldab The Stinging Fly lühijutuvõistlust "Davy Byrnes Short Story Award". 
2004. aastal sai auhinna Anne Enright. Kohtunikeks olid siis Tobias Wolff, AL Kennedy ja Caroline Walsh. 
2009. aastal võitis Claire Keegan, kohtunikuks oli Richard Ford. 
2014. aastal võitis auhinna Sara Baume, kes kirjutas loo "Solesearcher1". Kohtunikeks olid Anne Enright, Yiyun Li ja Jon McGregor.
Tooteinnovatsioon

Tooteinnovatsiooni mõistet käsitletakse majanduskirjanduses väga mitmetähenduslikult. Üldmajanduslikus mõttes käsitletakse tooteinnovatsiooni kui:
Tooteinnovatsiooni nimetatakse sageli ka tootearenduseks.
Tooteinnovatsiooni sisu.
Eristatakse kolme tüüpi tooteid tootearenduses:
Tooteinnovatsiooni uudsusastme defineerimiseks on hulk lähtepunkte. Olulisemateks uudsusastme kriteeriumideks peetakse järgmisi. 
Tooteinnovatsioone saab liigitada veel mitmesuguste muude tunnuste alusel. Tooteinnovatsioonide tähtsaimad kujundamisvaldkonnad tehnilisest aspektist: 
Tooteinnovatsiooni faasid.
Praktikas toimub tooteinnovatsioon kolme põhifaasina. Tooteideede leidmiseks on kolm põhimõttelist erisugust viisi:
Pattu kahetsev Magdaleena (Cagnacci)

„Pattu kahetsev Magdaleena“ on itaalia kunstniku Guido Cagnacci (1601–1663) maal.
Teosel on kujutatud Maarjat, tema õde Martat ja teisi.
Pattu kahetsev Magdaleena (Donatello)

„Pattu kahetsev Magdaleena“ on itaalia kunstniku Donatello (u 1386–1466) puitskulptuur.
Aleksandriit

Aleksandriit on ortorombilise kristallistruktuuriga mineraal, krüsoberulli erim.
Aleksandriidi keemiline valem on BeAl2O4.
Aleksandriidi värvus varieerub päevavalguses tumerohelisest kuni smaragdroheliseni, kunstlikus valguses violetsest kuni purpurseni.
Avastamine.
Ühe versiooni järgi andis aleksandriidile nime Soome mineraloog Nils Gustaf Nordenskiöld. Legendi järgi leidis Nordenskiöld 1834. aasta 17. aprillil ühe ebatavalise kivi. Kuna samal päeval sai täisealiseks Venemaa tsaar Aleksander II ning kivis põimusid Vene impeeriumi lipuvärvid, siis otsustas ta tsaari auks anda kivile nimeks aleksandriit.
Arvatavasti oli kivi siiski juba varem tuntud Indias, Tseilonil (tänapäevase nime järgi Sri Lankal).
Leiukohad ja suurimad aleksandriidikivid.
Leiukohad.
Aleksandriidi tuntuim leiukoht on Tokovaja jõe setetes, mis avastati 1832. aastal. See oli pikka aega ainus koht, kust aleksandriiti leiti. Hiljem leiti aleksandriiti ka Brasiilia puistangmaardlatest, Sri Lankalt ja Madagaskarilt. Harvemad leiukohad on India, Lõuna-Aafrika Vabariik, Tasmaania ja Austraalia.
Suurimad aleksandriidikivid.
Briti Muuseumis (London) on 43 ja 27,5 karaadi raskused aleksandriidid (Sri Lankalt). Smithsoni Instituudis (Washington) on aleksandriit, mis kaalub 65,7 karaati (samuti Sri Lankalt). Viimast peetakse ka suurimaks.
Värvus.
Aleksandriit on kalliskivide maailma omamoodi "kameeleon". Aleksandriit muudab värvust sõltuvalt valgusest (päevavalgus või kunstlik valgus). Sellise efekti tekitab asjaolu, et aleksandriidi kromofoorid (Cr2+, Fe2+, Fe3+) neelavad valgust kahes spektriosas (410 ja 590 λm lainepikkusel) ning mineraali värvus sõltub spektri punasest ja rohelisest lõigust. Silm on päikesevalguses roheliste kiirte suhtes tundlikum, mispärast tundub kristall hallikas-rohelisena. Elektrivalguses on pikalaineline (punane) kiirgus tugevam ja mineraal tundub punane. Tehisaleksandriidid muudavad tugevamalt värvi kui looduslikud aleksandriidid.
Sarnased mineraalid.
Aleksandriidiga sarnased mineraalid on andalusiit ja aleksandriidiefektiga granaadid.
Sünteetiline aleksandriit.
Sünteetilist aleksandriiti toodeti esimest korda 1960. aastal. Sünteetilise aleksandriidi keemilised ja füüsilised omadused on samasugused nagu looduslikul aleksandriidil. Ehkki sünteetilised mineraalid on üldjuhul odavamad kui looduslikud, on sünteetiline aleksandriit siiski üks kallimaid sünteetilisi vääriskive.
Varia.
Hind ja väärtus.
Väärtuse järgi jaotatakse kalliskivid nelja klassi. Vääriskivi koht selles süsteemis sõltub traditsioonidest, moest ja kalliskivivarust. Aleksandriit kuulub teise klassi koos oranžide, kollaste ja rohekate safiiri teisenditega, musta väärisopaali ja väärisjadeiidiga. Looduslik aleksandriit on haruldane ja kallis. Kvaliteetne aleksandriit võib maksta umbes 15 000 dollarit. Üle ühekaraadiste aleksandriitide hind võib olla 50 000 kuni 70 000 dollarit karaadi kohta. Enamik aleksandriite on siiski alla ühe karaadi.
Esoteerika.
Aleksandriit on seotud südametšakraga ning aitab reguleerida vereloomet ja tugevdada veresooni. Aleksandriit on koos kasvatatud pärli ja kuukiviga juunikuu sünnikivi.
Üldentsüklopeedia

Üldentsüklopeedia on kõiki alasid hõlmav entsüklopeedia. Üldentsüklopeediale vastandub erialaentsüklopeedia.
Maailma tuntumate üldentsüklopeediate seas on Encyclopædia Britannica, Meyers Konversations-Lexikon ja Grand Dictionnaire Encyclopédique Larousse. Eesti üldentsüklopeediad on näiteks "Eesti entsüklopeedia", "Eesti nõukogude entsüklopeedia" ja "TEA entsüklopeedia".
Pattu kahetsev Magdaleena (Giordano)

"Pattu kahetsev Magdaleena" on itaalia kunstniku Luca Giordano (1634–1705) maal.