tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mennikpunane ekmea

Mennikpunane ekmea ("Aechmea miniata") on õistaim bromeelialiste sugukonda kuuluvast ekmea perekonnast, looduslik kasvukoht Ida-Brasiilias Bahia osariigis. Kasvatatakse ka toataimena.
Kirjeldus.
Mennikpunasele ekmeale annab dekoratiivse välimuse korallpunaste karikaks kokkukasvanud tupplehtedega ja väikeste siniste õitega õisik tugeval varrel. Ka marjad on erkpunased. Oliivrohelised nahkjad läikivad lehed on rihmataoliselt kitsad ning pehmelt kaarduvad, teravate ogadega piki leheserva. Lehed paiknevad rosetja kodarikuna nagu paljudel teistel bromeelialistel.
Mennikpunane ekmea on eluviisilt epifüüt, kes aga ei võta toitaineid puult, millel kasvab, vaid saab suurema osa veest ja toitainetest kätte lehekodariku tekitatud anumast. Troopilistes ja lähistroopilistes piirkondades kasvab see liik õues puudel või peenardes. Taim eelistab poolvarjulist kasvukohta ja niisket pinnast, kuid kasvab ka päikese käes.
Jorge Ferrer

Jorge Noguera Ferrer (sündinud 30. oktoobril 1968 Barcelonas) on katalaani päritolu psühholoog, kelle ideed on mõjukad transpersonaalses psühholoogias.
Vadõm Huttsait

Vadõm Huttsait (ukraina keeles Вадим Маркович Гутцайт; sündinud 6. oktoobril 1971 Kiievis) on Ukraina poliitik, vehklemistreener ja endine vehkleja (espadron).
Ta hakkas vehklemisega tegelema 1980. aastal spordiseltsis Dünamo. Ta lõpetas aastal 1993 Ukraina Rahvusliku Kehakultuuri ja Spordi Ülikooli. 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas võitis ta SRÜ võistkonna koosseisus meeskondlikus espadronis kuldmedali.
Aastatel 2002–2010 oli ta Ukraina vehklemisvõistkonna peatreener. Aastal 2008 võitis Pekingis Ukraina naiskond vehklemises (espadronis) kuldmedali.
4. aprillist 2020 kuni 9. novembrini 2023 oli ta Ukraina noorte- ja spordiminister.
Isiklikku.
Ta on abielus Oksana Huttsaitiga, neil on poeg ja tütar. Rahvuselt on ta juut.
Torulukksepp

Torulukksepp (kõnekeeles "torumees, santehnik", mitte segi ajada sanitaartehnikuga) on torude valmistamisele ja remondile spetsialiseerunud lukksepp.
Villem Vessart

Villem Vessart (ka Willem Vessart, 22. oktoober 1886 Kolga vald Harju kreis – 22. august 1944 Paide vald, Järva maakond) oli Eesti poliitik, Järva Maavalitsuse esimees ja III Riigikogu liige.
Ernst Ehaveer

Ernst Ehaveer (1934. aastani kandis nime Ernst Ehrenwerth, 2. aprill 1924 Tartu – 15. veebruar 2008 Tallinn) oli eesti korvpallur, korvpallitreener ja spordipedagoog.
Ehaveer lõpetas 1946. aastal Tartu 5. Keskkooli (praegune Tartu Tamme Gümnaasium) ning 1950. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Mängijakarjäär.
Ehaveer hakkas spordiga tegelema Tartu pedagoogilises algkoolis ja jätkas Noorte Meeste Kristlikus Ühingus. Harrastas erinevaid pallimänge, edukaim oli korvpallis. Tema pikkus oli 178 cm. 
Ehaveer mängis 1942.–1947. aastal Tartu Kalevi ja 1948.–1956. aastal Tartu ÜSK/TRÜ meeskonnas mängujuhina ning oli 1945.-1956. aastal Eesti korvpallikoondise liige ja viimastel aastatel selle kapten. Ta võitis NSV Liidu meistrivõistlustel 1949. aastal kuld-, 1950. aastal hõbe- ja 1951. aastal pronksmedali. Ta tuli 1950. aastal Nõukogude Liidu 8 linna turniiri võitjaks ning 1947., 1948. ja 1951. aastal Nõukogude Liidu ametiühingute meistriks. Ernst Ehaveer võitis 1947. ja 1948. aastal Balti turniiril esikoha. Mängijakarjääri jooksul tuli ta 6 korda Eesti meistriks (1944. aastal ja 1948.–1952. aastal). Meistersportlase nimetuse sai ta 1950. aastal ning oli samal aastal Nõukogude Liidu koondise kandidaat. 
Treeneritöö.
Treenerina juhendas Ehaveer 1956.–1978. aastal 11 korda Eesti meistriks tulnud TRÜ meeskonda. Ta töötas ka Eesti koondise treenerina ning kuulus Eesti Korvpalliföderatsiooni presiidiumi ja treenerite nõukokku. Ernst Ehaveer oli 1950.–1985. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna sportmängude kateedri õppejõud. Ta on avaldanud erialakirjutisi ajakirjas Kehakultuur ja Tartu Ülikooli väljaannetes ning esinenud treenerite konverentsidel.
Priit Väljamäe

Priit Väljamäe (sündinud 17. veebruaril 1970 Pärnus) on eesti biokeemik.
Elulugu.
Ta on lõpetanud 1993. aastal aastal Pärnu 1. õhtukeskkooli, 1998. aastal Tartu Ülikooli BSc biokeemia ja biofüüsika erialal, 1999. aastal Tartu Ülikooli MSc biokeemia erialal ning 2002. aastal Uppsala Ülikooli PhD biokeemia erialal. 
Ta jätkas pärast ülikooli lõpetamist tööd Tartu Ülikoolis, TÜMRI-s teadurina (2000–2002), lektorina (2002–2006), dotsendina (2006–2016), vanemteadurina (2016–2020) ja alates 2020 aastast kaasprofessorina. 
Priit Väljamäe on TÜMRI-s tselluloosi uurimisgrupi juht.
2022. aastal pälvis ta teadustööde tsükli "Tõrksate polüsahhariidide ensümaatiline lagundamine" eest Eesti Vabariigi teaduspreemia.
Teadustöö.
Tema uurimisvaldkond on olnud tselluloosi ensümaatiline lagundamine ehk üldisemalt biopolümeeride degradatsiooni ja sünteesi ensümoloogia (sh
Priit Väljamäe LPMO-de kineetika). Neil teemadel on ta avaldanud rohkesti teadusartikleid.
Wierzchowie

Wierzchowie on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Wielka Wieśi vallas. Wierzchowie asub Krakówi kesklinnast ligikaudu 15 km loodes.
Czajowice

Czajowice on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Wielka Wieśi vallas. Czajowice asub Krakówi kesklinnast ligikaudu 17 km loodes.
Czajowicet on esmamainitud 1382. aastal.
Shātīlā põgenikelaager

Shātīlā põgenikelaager (araabia: مخيم شاتيلا) algselt palestiina põgenike jaoks 1949. aastal loodud asundus. See asub Liibanonis Beirutist vahetult lõunas.
Tüdruk kelguga

"Tüdruk kelguga" on luuletaja Reinhold Kamseni kunagise elukoha juurde Põltsamaal tema 150. sünniaastapäevaks loodud skulptuur.
Teose kinkisid Põltsamaa linnale Reinhold Kamseni järeltulijad. Skulptuuri valmistas skulptor Anni Käärst lehisest, mis kasvas Jaama tänav 16 asunud Kamseni korteri ees. Reinhold Kamsen kasvatas üksikvanemana üles neli tütart. Kelgumäelt koju tulev tüdruk sümboliseerib Kamseni üht tuntuimat luuletust ("Talvel"), millest on saanud armastatud lastelaul "Kelgusõit".
Geraaniumroosa

Geraaniumroosa ehk geraaniumivärvi on ere roosakas-punakas värvitoon, ligikaudu pelargooni õite värvus.
Värvinimetusega on kirjeldatud huulepuna värvust ja tekstiile
Variatsioonid.
Loodusteadlastele ja linnuvaatlejatele määratud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." värvinäidis geraaniumpunase ("Geranium red") kohta on tehtud Düsseldorfi värvitootja Schonfeld &amp; Co safloorpunase värviga ("saflorroth") ja see on soojatooniline erkpunane; geraaniumroosa ("Geranium pink") on segatud safloorpunasest ja valgest ning selle toon on soojatooniline sügavroosa.
Pantone värvikaardi toon 17-1753 "Geranium" on väga küllastatud, fuksiapunasest soojema tooniga punakasroosa värvus , toon 15-1922 "Geranium Pink" flamingoroosaga sarnanev soe tumeroosa .
RAL Design värvivaliku toon 010 50 35 "Geranienrot" on veidi tuhmjas tumeroosa .
Kilgas

Kilgas on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kilgas 19 inimesel: 7 mehel ja 12 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kilgas meeste puhul 16799. kohal ja naiste puhul 11237. kohal.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Järvamaal Koeru kihelkonna Preedi ja Türi kihelkonna Laupa mõisavallas ning Tartumaal Kursi kihelkonna Puurmanni mõisavallas talupoegadele nimeks Kilkas ja Kilgas. 
Nimede eestistamise käigus võeti 1938. aastal Kilgas uueks nimeks, kui Paides loobuti nimest Vahtkerl.
JBL

JBL on Ameerika ettevõte, mis toodab heliriistvara, sealhulgas kõlareid ja kõrvaklappe. JBL valmistab nii olme- kui ka professionaalset helitehnikat. Professionaalne turg hõlmab stuudioid, tuuri ja kaasaskantavat tehnikat, auto audiotehnikat, muusikatoodangut, DJ-d, kinoturge jne. JBL kuulub ettevõttele .
JBL-i asutas (1902–1949), Ameerika heliinsener ja kõlarite disainer, kes on tuntuim kahe tema nime kandva helifirma Altec Lansing ja JBL asutamise poolest, viimase nimi on võetud tema initsiaalidest.
Hayward Field

Hayward Field on kergejõustikustaadion USA-s Oregoni osariigis Eugene'is. See asub Oregoni ülikooli ülikoolilinnakus. See on olnud ülikooli kergejõustikuvõistkondade kodustaadioniks alates 1921. aastast. Aastatel 1919–1966 oli see lisaks ülikooli Ameerika jalgpalli meeskonna kodustaadion. Kergejõustikuvõistlusi staadionil korraldab mittetulundusühing TrackTown USA.
Hayward Field on saanud nime kergejõustikutreener Bill Haywardi (1868–1947) järgi, kes oli ülikooli kergejõustikuvõistkonna treener aastatel 1904–1947. 2004. aastal renoveeritud staadionina on see üks viiest Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu 1. klassi sertifitseeritud staadionist Ameerika Ühendriikides (Hutsell-Rosen Tracki, Icahn Stadiumi, John McDonnell Fieldi ja Rock Chalk Parki kõrval). Hayward Field asub umbes 130 meetrit merepinnast kõrgemal ja selle sisemus on tavapärase põhja-lõuna suunaga. Vaikne ookean on umbes 80 km kaugusel läänes.
2018. aastal staadion lammutati ja ehitati uuesti samale kohale. Uut staadioni rahastab UO filantroopne kogukond, kus peamine annetaja on ülikooli vilistlane Phil Knight.
Staadionil on toimunud USA kergejõustiku katsevõitlused. 2014. aastal toimusid staadionil juunioride maailmameistrivõistlused. 2022. aastal toimusid staadionil kergejõustiku maailmameistrivõistlused.
Ajalugu.
Hayward ehitati 1919. aastal, et asendada Kincaid Field (endine kergejõustikustaadion Oregoni ülikooli linnakus), ja see oli mõeldud peamiselt ülikooli Ameerika jalgpalli võistkonna staadioniks. 1921. aastal ehitati Ameerika jalgpalli väljaku ümber kuuerealine söerada. Tuntud arhitekt Ellis F. Lawrence projekteeris läänetribüüni, mis avati 1925. aastal. Loodusliku murukatte sai Hayward Field 1937. aastal; pind oli varem mulla ja saepuru segu. Hayward Fieldi loodusliku murukattega väljak ei olnud toona Pacific Coast Conference'i staadionide seas ainulaadne: Bell Field Corvallises, Multnomah Stadium Portlandis ja Husky Stadium Seattle'is läksid samuti sel perioodil üle looduslikule murukattele.
Ukraina riikluse päev

Ukraina riikluse päev (ukraina keeles "День Української Державності") on Ukraina riikluse algust meenutav tähtpäev. 
Ajalugu.
Tähtpäeva kehtestas Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi oma ukaasiga 24. augustil 2021. 2022. aasta juulis avaldas Ukraina kultuuri- ja infopoliitikaministeerium Ukraina riikluse päeva sümboolika.
Põhja-karvikvombat

Põhja-karvikvombat ("Lasiorhinus krefftii") on loomaliik vombatlaste sugukonnast karvikvombati perekonnast. 
Põhja-karvikvombat on säilinud vaid 3 km² suurusel alal Eppingi metsa rahvuspargis Queenslandis.
2003. aastal oli liigi arvukus 113 isendit. Tänu rangetele kaitsemeetmetele tõusis nende arv 2021. aastal üle 300 isendi.
Émile Zola elu

"Émile Zola elu" ("The Life of Emile Zola") on 1937. aasta Ameerika Ühendriikide eluloofilm, mille lavastas William Dieterle ja produtseeris Henry Blanke. 
Film põhineb Matthew Josephsoni 1928. aasta raamatul "Zola and His Time", mis räägib loo 19. sajandi prantsuse kirjanikust Émile Zolast. Stsenaariumi autorid on Heinz Herald, Geza Herczeg ja Norman Reilly Raine; peaosas Paul Muni, teistes suuremates rollides Gloria Holden, Gale Sondergaard ja Joseph Schildkraut.
Film oli nomineeritud kümnele Oscarile, millest pälvis kolm, k.a parima filmi Oscari. Linateos oli teine eluloofilm, mis võitis parima filmi kategoorias. Schildkraut võitis parima meeskõrvalosatäitja ning Herald, Herczeg ja Raine parima kohandatud stsenaariumi Oscari. 2000. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu Riiklikku Filmiregistrisse.
Conseslus Kipruto

Conseslus Kipruto (sündinud 8. detsembril 1994 Eldoretis) on Keenia takistusjooksja, olümpiavõitja (2016) ja kahekordne maailmameister (2017, 2019).
Ta oli edukas noorteklasside tiitlivõistlustel, võites kulla 2011. aasta noorte maailmameistrivõistlustel Lille'is ja 2012. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Barcelonas.
Täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi tegi ta 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas, kui võitis kaasmaalase Ezekiel Kemboi järel hõbeda. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis oli Kipruto taas Kemboi järel teine.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis Kipruto oma karjääri esimese täiskasvanute tiitlivõistluste kulla, tulles Evan Jageri ja Mahiedine Mekhissi-Benabbadi ees olümpiavõitjaks. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta takistusjooksu Soufiane El Bakkali ja Jageri ees. Teist korda tuli ta maailmameistriks 2019. aastal Dohas, kui edestas finaalis Lamecha Girmat ja El Bakkalit.
2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos Kipruto ei osalenud, sest ei pääsenud Keenia koondisse. Põhjustena toodi välja ebaõnnestunud esinemine kodustel katsevõistlustel ja kriminaalsüüdistus seksuaalkuriteos. 
2022. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta taas koondises ja võitis El Bakkali ning Girma järel pronksmedali.
Kipruto isiklik rekord 3000 meetri takistusjooksus on 8,00,12, mis on joostud 2016. aastal Birminghamis.
ÜRO Palestiina Pagulaste Abiorganisatsioon

ÜRO Palestiina Pagulaste Abiorganisatsioon (inglise "UN Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East" – UNRWA) on ÜRO allorganisatsioon, mis korraldab Palestiina pagulastele humanitaar- ja arenguabi andmist.
UNRWA on alates 1950. aastast Palestiina pagulaste eestkõneleja ja abistaja Jordaanias, Liibanonis, Süürias ja okupeeritud Palestiina territooriumil. Organisatsiooni poolt antava abi hulka kuuluvad toiduabi, tervishoid ja haridus, samuti infrastruktuuri tagamine ning selle parandamine. UNRWA tegevus sõltub peaaegu täielikult vabatahtlikest annetustest.
Reginald Uba

Reginald Uba (kuni 19. november 1936 Reginald Su(u)ban; 13. juuli (vkj)/ 26. juuli 1911 Kohtla vald, Jõhvi kihelkond, Virumaa – 15. august 1972 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja).
Lõpetas Rakveres gümnaasiumi.
Töötas keemiatööstuses, sh lakikeetjana Floras.
Sportlasena.
Sportimist alustas Kohtla vallas, harrastas keskmaajooksu. Tõusis 1932. aastal esile Virumaa rekordimehena. Kuulus Narva Võitlejasse ja hiljem Tallinna Kalevisse. Võistles 2 korda Eesti maavõistluskoondises.
Sai 1939. aastal 2. Eesti mängudel 1500 m 3. koha.
1936. aasta Berliini olümpiamängudel sai ta 1500 m eeljooksus tulemuse 4.26,2. 
Sporditegelase ja spordikohtunikuna.
Oli valitud Tallinna Kalevi juhatusse ja Kalevi Tallinna Kalaspordiklubi eestseisusse. Tegutses kergejõustikukohtunikuna (vabariiklik kategooria) ja kalakaitseinspektorina.
Isiklikku.
Tema poeg oli spordiajakirjanik Toomas Uba.
Apteeker Melchior. Viirastus

"Apteeker Melchior. Viirastus" on 2022. aasta augustis esilinastunud Eesti film, mis põhineb Indrek Hargla teosel "Apteeker Melchior ja Rataskaevu viirastus". Film on teine osa samanimelisest mängufilmide sarjast.
Filmi režissöör on Elmo Nüganen. Teos valmis Eesti-Saksa-Läti-Leedu koostöös. Tootjad on Taska Film, Nafta Films, Apollo Film Productions ja Hansafilm ning kaastootjad on Maze Productions Saksamaalt, Film Angels Productions Lätist ja InScript Leedust.
Filmi tegevus toimub Tallinnas 1422. aastal. Sündmused käivitab öövahti ehmatav viirastus – rikka kaupmehe uppunud tütar. Hommikul leitakse vahimees olevat tornist surnuks kukkunud ja kahtlastes õnnetustes kaotavad elu veel mitu inimest. Neid sündmusi asub uurima apteeker Melchior, kellele valmistab muret ka tema endise õpilase Keterlyni mõistatuslik päritolu, mis näib toimuvaga kuidagi seotud olevat.
Filmi käis Eesti kinodes vaatamas üle 86 000 inimese. See oli kinokülastuste arvult 2022. aastal viiendal kohal ning Eesti filmide seas kolmandal kohal. Filmi kassatulu oli ligi 600 000 eurot.
Võrdlus raamatuga.
Raamatu alguses ei leitud laipa kaevust.
De Zwarte kukkus filmis tõstukilt alla ja hukkus, sest nöörid, mis hoidsid tõstukit kinni olid noaga läbi lõigatud. Raamatus peksti ta pea kiviga puruks. Filmis oli olukord, kus vanker jäi metsas mutta kinni ja kui Melchior läks inimesi vankris aitama, kohtus ta esimest korda Goswiniga. Raamatus seda sündmust polnud.
Filmis on stseen, kus metsast leitakse kastreeritud inimese laip. Romaanis leitakse laip aga Tallinnast Rataskaevu tänavalt.
Raamatus ei leitud äralõigatud jalgadega laipa.
Raamatus kohtus Melchior vend Lodeviciga apteegis, filmis aga kloostris. Raamatus hoidis Melchior oma pead käte vahel ja istus laua juures kui teda tapma tuldi. Filmis aga lamas ta voodis. Filmis lõi Hainz Melchiori noaga, aga raamatus tegi seda Ann. Erinevalt filmist ei võtnud Melchior raamatus madu ja madu ei hammustanud Hainzi ninast.
Raamatus oli Anni piitsutatud, piinakambris tõsteti ta ette kuumad tangid ja teda ähvardati. Filmis aga seoti käed kinni ja ta tõmmati lakke.
Mūlamadhyamakakārikā

Mūlamadhyamakakārikā (sanskriti keeles ‘keskmise õpetuse juurvärsid’; tiibeti keeles "dbu ma rtsa ba’i tshig le’ur byas pa"; hiina keeles 中論 "zhonglun"; jaapani keeles "chūron") on Nāgārdžuna koostatud 27 peatükist koosnev värsstraktaat, mis sisaldab madhjamaka koolkonna põhiseisukohti.
Kesksel kohal on seal tühjuse ("śūnyatā") õpetus, mille järgi kõik seadmused on iseenesest tühjad, s.t neil puudub omaolek ("svabhāva"). Nad on olemas ainult põhjuse-tagajärje suhte kaudu, seega on kirjeldatav tegelikkus püsitu ("anitya").
Nāgārdžuna arendab selles teoses välja vastase väidete absurdi viimise loogilise meetodi "prasaṅga", samuti liikumise ja paigalseisu suhtelisuse analüüsi.
"Mūlamadhyamakakārikā"t on kommenteerinud mitmed hilisemad õpetlased, nagu Buddhapālita (u 470–540), Bhāvaviveka (u 490–570), Tšandrakīrti (7. saj) ja Sthiramati (6. saj).
Duo 6

Duo 6 (varem "Sony Turbo") on Eesti telekanal.
Duo 6 omanik on Duo Media Networks ning see on Kanal 2 sõsarkanal.
1. aprillist 2021 on telekanali nimi Duo 6.
Orhideeroosa

Orhideeroosa on erk või kergelt murtud hele punakaslilla või külm violetjasroosa värvitoon. Kasutatakse moesõnavaras tekstiilide, aksessuaaride ja jumestuse värvuse kirjeldamiseks, kuid võidakse kasutada ka muude materjalide ja tarbeesemete kohta.
Tekstiilide värvuse kirjeldamiseks kasutatakse võrdlust orhideega juba 1925. aasta Eesti ajalehtede moelehekülgedel.
Variatsioonid.
Pantone värvikaardi toon 15-3214 "Orchid" on hele roosakasviolett ja 13-2010 "Orchid Pink" küllastatud puhas roosa . Pantone toon 13-3805 "Orchid Hush" on kahvatulilla , samuti toon 13-3802 "Orchid Tint" ; toon 14-3612 "Orchid Bloom" on särav helelilla , samuti toon 14-3710 "Orchid Petal" . Toon 15-3412 "Orchid Bouquet" on särav hele roosakaslilla ja toon 17-3612 "Orchid Mist" on murtud violetne .
RAL Design värvivaliku toon 310 50 40 "Orchideenlila" on helelilla , toon 310 80 15 "Orchideenviolett" kahvatulilla , toon 330 50 40 "Orchideenpurpur" punakaslilla ja toon 350 85 10 Orchideenrosé väga hele kahvaturoosa .
Veebivärv "Orchid" on särav punakaslilla .
Narvskoje Semeinoje Radio

Narvskoje Semeinoje Radio on Eesti kristlike raadiojaamade võrgustik, mis edastab saateid 24 tundi ööpäevas kolme paralleelprogrammiga vene, eesti, ukraina jt keeltes. 
Vene autorite osakaal on kõigis programmides vähemalt 20% programmi päevamahust. Päevasel ajal (kella 7–20) annab eetrisse omatoodetud ja sisseostetud kristlik-hariduslikku originaalkava. Sõnalise osa maht peab Pereraadiole antud ringhäälinguloa järgi olema vähemalt 40% programmi ööpäevasest mahust.
Aadress: Tartu Pereraadio Ühing, Annemõisa 8, Tartu 50708
Rahvusvahelised saated.
Narvskoje Semeinoje Radio on praegu ainus Venemaal rahvusvahelist ringhäälinguluba omav raadio. Tartu Pereraadio Ühing edastab 2001. aasta algusest rahvusvahelise leviga programmi Semeinoje Radio sagedusel 1035 kHz Tartumaal Kavastus paiknevast satejaamast. Põhimasti kõrgus on 145 m, suunamuutjal 100 m. 
Narvskoje Semeinoje Radio välismaine tavakuulajaskond ulatub Valgevenest ja Ukrainast kuni Venemaa Volga-äärsete piirkondadeni. Kõige enam tuleb kuulatavuse kohta teateid Lätist ja Venemaa loodepiirkonnast. Pereraadio kuulatavuse tagasisidet on saatnud ka Hollandis, Itaalias ja Permimaal asuvad kuulajad.
Algul oli jaama võimsus 50 kW ja saatja Harris MW50. 2008. aasta suvel asendati see 100 kW-se Transradio (Telefunken) saatjaga (TRAM 100), mis võimaldab lisaks analoogsignaali edastamisele ka digitaalset DRM formaati. See võimaldab tulevikus tunduvalt parandada helikvaliteeti. 2010. aastal paigaldati veel teinegi 100 kW-ne TRAM 100 saatja ning pärast seda on jaama koguvõimsus 200 kW. 2011. aastal muudeti levikarakteristikut, et suurendada signaali tugevust Leningradi oblastis ja Peterburi linnas. Ümberehitustööde käigus vähenes ka põhimasti kõrgus 100 meetrini.
Peamiselt venekeelse põhiprogrammi saatekava kujutab segu Eestis toodetavaist ning koostööpartnerite (peamiselt Venemaal asuvatest raadiostuudiotest) saadavaist saadetest. 
Pereraadio peamisteks rahvusvahelisteks partneriteks on European Christian Radio Projects ning raadiomisjoniorganisatsioonid World Radio Missionary Fellowship ja Trans World Radio.
Pereraadio saatjad.
Kesklainel (kHz):
Kavastu 1035 (RadioEli)
Ultralühilainel (MHz):
Narva 95,6
Ahtme 98,2
Tartu DAB+
Pärnu DAB+
Tallinn 89,6 (Pereraadio)
Tartu 89,0 &amp; DAB+ (Pereraadio)
Kallaste 94,8 &amp; DAB+ (Pereraadio)
Paluküla 88,7 (Pereraadio)
Kuressaare 89,0 (Pereraadio)
Puka 88,7 (Pereraadio)
Rakvere 88,9 (Pereraadio)
Võru 95,7 (Pereraadio)
Pärnu DAB+ (Pereraadio)
Haapsalu 89,4 (Pereraadio)
Ahtme 88,2 (Pereraadio)
Linnašampinjon

Linnašampinjon ("Agaricus bitorquis") on seeneliik šampinjoniliste sugukonna šampinjoni perekonnast. 
Šampinjoni viljakehad esinevad Eestis muruplatsidel ja linnades juunist septembrini. 
Linnašampinjon on väga hea söögiseen.
Tartu Kuku

Tartu Kuku oli Tartumaa kohalik raadiojaam.
Raadio alustas tegevust 13. septembril 1993, olles lüliks Kuku Raadio ketis. Raadiojaam levis sagedusel 101,2 MHz ja oli kuulatav kuni 50 km kaugusel Tartust.
Raadio keskendus kohalike uudiste ja sündmuste kajastamisele, püüdes vältida tundidepikkusi raadiomänge ja stuudiosse helistamisega saateid.
Raadios on töötanud Onu Bella, Krista Taim, Aare Plado.
Eduard Kübarsepp

Eduard Kübarsepp (8. aprill 1877 Kavastu vald, Tartumaa – aprill 1962) oli Eesti poliitik. 
Eduard Kübarsepp lõpetas Tartu linnakooli 1892. aastal ja tegi küpsuseksamid Riias, õppis Tartu ülikoolis õigusteadust ja lõpetas 1912. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna. Oli kantseleiametnikuks Tartu 1. jaoskonnas talurahvaasjade komissari juures, töötas Liivimaa talurahvaasjade komisjoni ametnikuna ja oli pikemat aega Liivimaa kubermanguvalitsuse asjaajaks. 
Eduard Kübarsepp oli Venemaa Ajutise Valitsuse Autonoomse Eestimaa kubermangu Tallinna ja Harjumaa komissar ja Eesti Asutava Kogu liige. Ta oli assamblee liige alates 24. jaanuarist 1920, tuli Harald Normaku asemele.
Eduard Kübarsepp tegutses 1918. aastast siseministri abina ja seejärel ka Kohtu- ja Siseministeeriumi kohtu- ja siseministri abina ning Siseministeeriumi üldosakonna direktorina. 
Ta suri aprillis 1962 ja on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Jonas Vingegaard

Jonas Vingegaard Hansen (sündinud 10. detsembril 1996 Hillerslevis) on taani jalgrattur, kes sõidab tiimis Team Jumbo–Visma. 2022. ja 2023. aasta juulis krooniti ta Tour de France'i võitjaks.
4. aprillil 2024 murdis ta Baskimaa velotuuril toimunud kukkumises rangluu ja mitu roiet ning vigastas kopsu.
Tre Cime di Lavaredo

Tre Cime di Lavaredo (saksa keeles Drei Zinnen, tõlkes 'kolm tippu') on mägi Alpides Itaalia Dolomiitides. Selle moodustavad kolm järsku, üksteisest eraldatud, peaaegu vertikaalsete seintega kaljut. Oma iseloomuliku ilusa kuju tõttu on Tre Cime Dolomiitide üks tuntumaid tippe. Kaljud koosnevad kohalikust roosakast kihilisest dolomiidist ning on madala päikesevalguse ajal ise samuti sooja, kergelt kollakasroosa tooniga.
Mägi asub samanimelises Itaalia rahvuspargis (itaalia keeles Parco Naturale Tre Cime, saksa keeles Naturpark Drei Zinnen). 
Tippude nimed ja kõrgused on: 
Ajalooliselt ja kultuuriliselt eraldavad Tre Cime ja teised ümberkaudsed mäed saksakeelset Lõuna-Tirooli piirkonda itaaliakeelsest Bellunost. Kuni 1919. aastani kulges siit läbi ka Itaalia – Austria-Ungari piir. Seetõttu on kohanimed tihti antud kahes keeles. 
Esimese maailmasõja ajal jooksis Dolomiitidest läbi Itaalia ja Austria-Ungari vahelise nn "Valge sõja" rinne. Tre Cime piirkonnas võideldi aktiivselt 1915.–1917. aastatel. Sõjapidamine rohkem kui 2000 meetri kõrgusel oli logistiliselt väga keeruline; selle jaoks rajati mägedesse tunneleid, kaevikuid, redeleid ja hulgaliselt köisteesid (kaabeltõstukeid). Tre Cime läheduses on need rajatised või nende jäljed endiselt näha.
Mäe ümber teeb ringi suhteliselt kerge ja väga populaarne matkarada, mille algus on Rifugio Auronzo juures olevas autoparklas (kõrgus 2320 meetrit). Lisaks on läheduses mitu mägimaja ning palju nendeni viivaid radu. Päris tippudesse jõudmine nõuab tehnilist kaljuronimist.
Oopiumisõda

Oopiumisõjad olid kaks sõda Suurbritannia ja Hiina Keisririigi vahel:
Loodusteaduste klassikuid

"Loodusteaduste klassikuid" on raamatusari, mida annab välja Eesti Looduseuurijate Selts.
Ida-lontmudil

Ida-lontmudil ("Proterorhinus nasalis") on väike ahvenaliste seltsi mudillaste sugukonda kuuluv kala. 
Looduslikult elab ta Kaspia meres, Aasovi meres ning Volga suudmes.
Läänemeres on ta võõrliik, kes on siia sattunud laevade ballastveega.
Pikkus kuni 10 cm. Teistest mudilatest eristavad neid kalale nime andnud pikenenud lontjad ninasõõrmed.
2020. aasta septembris tabasid Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudi teadlased seiretööde käigus ida-lontmudila Narva lahes asuva Sillamäe sadama lähistelt.
Freida Pinto

Freida Selena Pinto (sündinud 18. oktoobril 1984) on india näitleja, kes mängib peamiselt Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide filmides. Ta sai rahvusvaheliselt tuntuks osatäitmisega Danny Boyle'i 2008. aasta filmis "Rentslimiljonär".
Elu ja karjäär.
Noorpõlv.
Freida Pinto sündis Mumbais katoliiklikus peres. Tema ema Sylvia oli kohaliku kooli direktor ning tema isa Frederick oli vanemjuhataja pangas. Pinto vanem õde Sharon töötab New Delhi televisioonis. Pinto õppis Püha Joosepi koolis Mumbai põhjaosas ning inglise kirjandust Püha Xavieri kolledžis Mumbai lõunaosas. Ülikoolis mängis ta harrastusteatrite näidendites. 2005. aastal alustas ta karjääri modellina ning tegi kaasa reklaamides.
Näitlejakarjäär.
2008. aastal saavutas Pinto rahvusvahelise tuntuse Latika rolliga Danny Boyle'i filmis "Rentslimiljonär". Selle rolli eest nomineeriti ta mitmele auhinnale, sealhulgas BAFTA parima naiskõrvalosatäitja auhinnale. 2011. aastal mängis ta ulmefilmis "Ahvide planeedi sünd", mis on piletitulu poolest tema edukaim film. Samal aastal mängis Pinto nimitegelast Michael Winterbottomi filmis "Trishna", kus tema kehastus pälvis laialdase kriitikute heakskiidu.
Pinto kehastas Kreeta printsessi Phaedrat 2011. aasta filmis "Surematud" ning mängis peaosa 2014. aasta biograafilises draamas "Desert Dancer", mis pälvis kriitikute heakskiidu. 2017. aastal mängis ta Showtime'i minisarjas "Guerilla" ning 2018. aastal oli tal peaosa india hindikeelses filmis "Love Sonia" ja fantaasiafilmis "Mowgli: Legend of the Jungle".
Pinto propageerib humanitaarabi ja toetab naiste ja vaeste laste õiguste parandamist.
Isiklikku.
Aastatel 2009–2014 oli tal armusuhe oma kaaspeaosatäitja Dev Pateliga filmist "Rentslimiljonär". 
2019. aasta novembris kihlus Pinto fotograaf Cory Traniga. Nad abiellusid 2020. aastal ning novembris 2021 sündis neil poeg.
Uuno Plus

Uuno Plus oli venekeelne raadio Eestis.
Uuno Plus oli kuuldav Tallinnas 2000-2001 sagedusel 90,2 MHz 2001 muudeti Katjuša Radio.
Hiljem oli raadio DFM. 2024 on Raadio DUO Eestikeelne
Jumor FM

Jumor FM (vene keeles "Юмор FM") (endine Tallinnas Euro FM ja Narvas Narva FM) on venekeelne raadio Eestis.
Raadio edastamine lõppes 17. novembril 2024. Ringhääling jätkub nii võrgus / Interneti kaudu kui ka kaabelvõrkudes STV.
Sagedused lülitati Ukraina raadiojaamale Druzi.
Śikṣāsamuccaya

Śikṣāsamuccaya (sanskriti keeles ‘õpetuse kokkuvõte’; tiibeti keeles "bslabs pa kun las btus pa") on Indias 8. sajandil elanud mahajaana õpetlase Šāntideva teos, mis koosneb põhiliselt mahajaana suutrate tsitaatidest, mille najal autor esitab ja põhjendab mahajaana põhiõpetusi, näiteks virgumismeelt ja bodhisattvateed. 
Tekst on säilinud sanskritis ja tiibetikeelses tõlkes ning on tänapäeval oluliseks allikaks mahajaana suutrate kohta, kuna paljud tekstid, mida selles tsiteeritakse, ei ole tervikuna säilinud.
Squamanitaceae

Squamanitaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Pisisirmik

Pisisirmik ("Cystoderma") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda või sugukonda "Squamanitaceae" šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv perekond seeni.
Harisirmik

Harisirmik ("Lepiota") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda, šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv perekond seeni.
Ropaži piirkond

Ropaži piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Ropaži, Stopiņi ja Garkalne piirkonnad ning Inčukalnsi piirkonna Vangaži linn uueks ühiseks omavalitsuseks ühendati.
Narva tank

Narva tank oli Narva linna vallutamisele Teises maailmasõjas Punaarmee poolt 1944. aastal pühendatud mälestusmärk.
See avati 9. mail 1970. 2022. aasta augustis teisaldati tank Eesti Sõjamuuseumi ja monumendi postament lammutati.
Kirjeldus.
Monument asus Narvas Jõesuu tänaval kohas, kus 25.–26. juulil 1944 ületasid Leningradi rinde väed Narva pealetungil kindral Ivan Fedjuninski juhtimisel Narva jõe.
Monument koosnes postamendile asetatud tankist T-34/85. Tank oli paigutatud jõe teljega risti, suunaga edelasse. Postamendil oli kakskeelne kiri: "25.–26. juulil 1944. a. forsseerisid Leningradi rinde väed selles rajoonis Narva jõe, murdsid fašistliku-Saksamaa vägede kaitse ja vabastasid Narva linna. В этом районе воиска Ленинградского фронта 25–26 июля 1944 года форсировали реку, прорвали оборону немецко–фашистских войск и освободили город Нарву."
Teisaldamine.
Tank tõusis huviorbiiti 2022. aastal seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale, mille järel kerkis päevakorda punamonumentide eemaldamine Eestist. Augustis lepiti kokku, et tankimonument teisaldatakse. Kavakohaselt pidanuks Narva linnavolikogu 15. augustil otsustama tanki teisaldamise Narva piires, kuid enne istungit teatas volikogu opositsioon, et tank peaks jääma senisesse asukohta, mispeale koalitsioon võttis eelnõu tagasi ja otsust ei tehtud.
Monumendi tank teisaldati 16. augustil 2022 ja viidi Viimsis asuvasse Eesti Sõjamuuseumi. Ühtlasi lammutati ka tanki senine postament ning teisaldati Narvast ja Narva-Jõesuust veel kuus monumenti.
Venemaa Jaanilinna piirkonna juht Viktor Karpenko teatas augusti lõpus, et Narva-Jaanilinna piiripunkti Venemaa-poolsesse otsa püstitatakse Narva tanki koopia. Tankimonumendi pidulik avamine toimus 11. septembril 2022. Mälestusmärgi küljes oleval tahvlil öeldakse, et see tank toodi Jaanilinna ajutiselt ning lõpuks õiglus võidutseb ja Narva tank viiakse oma algsesse asukohta tagasi.
Detsembris 2022 andis Politsei- ja piirivalveamet teada, et kunagise tankimonumendi asupaik sobiks hästi Narva jõe äärde plaanitava droonituvastuse ja -tõrje süsteemi rajamiseks. Sellest lähtuvalt tegi Siseministeerium Narva linnale ettepaneku see maa riigile võõrandada. Narva linnavalitsus esitas Siseministeeriumile soovi vahetada kõnealune kinnistu (Jõesuu tänav 175) seitsme riigile kuuluva kinnistu vastu sooviga kasutada neid üürimajade ehitamiseks linna eeldatavalt saabuvatele eestikeelsetele õpetajatele, meedikutele ning uute tehaste töötajatele.
Kuninglik Merejalavägi

Kuninglik Merejalavägi (inglise keeles "The Corps of Royal Marines"; RM) on Suurbritannia Kuningliku Mereväe juurde kuuluv merejalavägi.
Ajalugu.
Väeliigi asutamisajaks peetakse 28. oktoobrit 1664, mil Inglise armee koosseisus moodustati Yorki ja Albany hertsogi merejalaväerügement. Merejalaväge on kasutatud mitmes sõjas, näiteks Seitsmeaastases sõjas, Napoleoni sõdades, Krimmi sõjas, Esimeses ja Teises maailmasõjas. Hiljem on väeliiki kasutatud peamiselt ekspeditsiooniväena, näiteks Falklandi sõjas, Lahesõjas, Bosnia sõjas, Kosovo sõjas, Sierra Leone kodusõjas ning Iraagi ja Afganistani sõjas. 
Merejalavägi tegutseb eliitkergejalaväena, mida saab vajadusel kiiresti ülemaailmselt mitmesugusteks ülesanneteks rakendada.
Väeliik teeb tihedat koostööd Ameerika Ühendriikide ja Madalmaade merejalaväega.
Anna Seghers

Anna Seghers (pseudonüüm; sünninimi Netti Reiling, abielus Netty Radványi; 19. november 1900 Mainz – 1. juuni 1983 Ida-Berliin) oli juudi päritolu saksa kirjanik, keda tuntakse eelkõige tema poliitiliselt ja sotsiaalselt suunatud romaanide ja novellide järgi. Tema looming käsitleb sageli fašismi, sõda, pagulust ja vastupanu liikumist.
Natside võimuletulekul põgenes Seghers esmalt Prantsusmaale ja seejärel Mehhikosse, kus ta jätkas kirjutamist ja osales aktiivselt pagulasringkondade töös. 1947. aastal naasis ta Saksamaale ning asus elama Ida-Berliini, kus temast sai üks Saksa DV kultuurielu keskseid kujusid.
Aastatel 1952–1978 oli ta Saksa DV kirjanike liidu (esialgu Saksa Kirjanike Liit) president.
Tema tuntumad teosed on romaanid "Seitsmes rist" ("Das siebte Kreuz"), mis kujutab elu natside koonduslaagrites, ja "Transiit" ("Transit"), mis käsitleb pagulaste saatust Teise maailmasõja ajal.
Mount Gambier

Mount Gambier on linn Austraalias Lõuna-Austraalia osariigis ning on rahvaarvult osariigi teine linn.
Linn asub Mount Gambieri vulkaani nõlvadel, paiknedes osariigi pealinnast Adelaide'ist 450 km kagus ja Victoria osariigi piirist 17 km kaugusel. Linnas elas 2018. aastal 29 639 inimest.
Bāliņi

Bāliņi on küla ("mazciems") Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 10 meetri kõrgusel. 
Bāliņi jääb valla keskusest Berģist 14 ja Riia keskusest 26 kilomeetri kaugusele. Külla jääb Bāliņi bussipeatus.
Aastal 2002 oli külas 25 elanikku.
Anna Moskwa

Anna Moskwa (sündinud 27. mail 1979 Zamośćis) on Poola poliitik. Ta oli 28. oktoobrist 2021 kuni 27. novembrini 2023 Poola kliima- ja keskkonnaminister.
Ta lõpetas Lublini katoliku ülikooli, kus õppis sotsioloogiat ja Maria Curie-Skłodowska ülikooli, kus õppis rahvusvahelisi suhteid. Ta õppis Varssavi ülikoolis aspirantuuris ettevõtte juhtimise alal. Ta on omandanud ka MBA kraadi Lazarski ülikoolis.
28. oktoobrist 2021 kuni 27. novembrini 2023 oli ta Poola kliima- ja keskkonnaminister.
2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse nõudis ta viivitamatut sanktsioonide kehtestamist Venemaa naftale ja gaasile ning teatas, et Poola soovib kehtestada selge tähtaja Venemaa nafta impordi lõpetamiseks Euroopa Liidus. Ta märkis ka, et liit peaks karistama pooli, kes maksavad Vene gaasi eest rublades, ning et Poola on valmis aitama Saksamaad Venemaa nafta kasutamise peatamisel.
Kutina

"Teiste kasutuste kohta vaata artiklit Kutina (täpsustus)."
Kutina on linn Horvaatia keskosas Sisaki-Moslavina maakonnas. See on mägise Moslavina piirkonna suurim linn. Linna oli 2011. aastal registreeritud 13 735 inimest, kuid tegelik rahvaarv oli 22 760.
Kutinat on esmamainitud 1256. aastal.
Linn on piirkonna tööstuskeskus, seal asub lisaks petrokeemiatehasele Petrokemija ja elektroonikatehasele SELK ka väiksemaid tööstusettevõtteid. Kutina meediaajalugu on väärikas, linnas tegutsevad ajaleht Moslavački List ja raadiojaam Radio Moslavina. Linna lähedal Voloderi külas on asunud telekanali Nezavisna Televizija peakorter.
Kutina on tuntud noortepärase linnana ning seal tegutseb ööklubi Baraka. Põhilised turismiatraktsioonid on Lonjsko Polje looduspark, Maarja kindluskirik, vanad puumajad, Moslavina mäed ja veinitee, kus saab proovida kohalikke veine.
Linnas on sündinud kirjanik Dubravka Ugrešić.
Teenete eest

"Teenete eest" (ukraina keeles "За заслуги") on Ukraina riiklik orden, mida antakse silmapaistvate majanduslike, teaduslike, kultuurialaste, sõjaliste või poliitiliste saavutuste eest.
Selle asutas 22. septembril 1996 Ukraina president Leonid Kutšma.
Ordenil on kolm klassi ning seda võidakse anda ka postuumselt. 
Eestlastest on ordeni pälvinud Martin Herem, Margus Tsahkna ja Henrik Hololei.
Stjepan Radić

Stjepan Radić (11. juuni 1871 – 8. august 1928) oli horvaadi poliitik. Ta asutas Austria-Ungaris ja Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriigis tegutsenud Horvaatia Talurahvapartei (HPSS).
Teda tuntakse horvaatide üheks poliitiliseks jõuks ühendajana. Radić oli kogu oma karjääri vältel vastu serblaste ülemvõimule ning temast sai üle riigi tuntud poliitik. 1928. aastal tulistas Rahva Radikaalpartei saadik Puniša Račić teda parlamendi saalis. Ta suri mõni nädal hiljem 57-aastaselt haiglas kõhuhaava tõttu. Atentaat andis hoogu horvaatide ja serblaste vastandumisele ja parlamentaarse korra allakäigule, mis kulmineerus 1929. aasta 6. jaanuari diktatuuriga.
Pälvimus

Pälvimus (sanskriti keeles "puṇya"; paali keeles "puñña"; tiibeti keeles "bsod nams"; hiina keeles 功德 "gongde"; jaapani keeles "kudoku") on budismis virgumist soodustav tegur, mida saadakse heategude, ohverdamise, annetamise, õige mõtlemise vm teel.
Pälvimuste kogumist peetakse mahajaanas väga oluliseks ja nende hulk ehk pälvimuste kuhi (sanskriti keeles "puṇyaskandha") võib olla loendamatu. Samas ei pruugi oluline olla pälvimuste kogumine iseendale, vaid neid võib olendite heaks tehtud teadvustatud ja sihipärase toimimisega anda kõigile. 
Mahajaanas annab mõistmine võrratult rohkem pälvimusi kui näiteks tavaline budadele ohverdamine või tavalised heateod.
Laine-Astrid Bils

Laine-Astrid Bils (16. veebruar 1928 Tallinn – 19. juuli 2022 Tallinn) oli eesti organist, koorijuht ja filmirežissöör.
Elukäik.
Laine-Astrid Bils õppis aastatel 1936–1940 Riiklikus Inglise Kolledžis.
Teise maailmasõja ajal töötas ta 13–16-aastaselt suviti üksi isatalus: talitas loomi, lüpsis lehmi, kündis, külvas, pani kartulid kevadel maha ja võttis sügisel üles, koristas vilja ja vedas normiviljakotid hobuvankril kogumiskohta.
Muusikaõpingud, töö koorijuhi ja organistina.
1940. aastatel õppis Bils Tallinnas muusikakoolis klaverit ja orelit. Oreli eriala õppis ta helilooja Edgar Arro käe all; tunnid toimusid Kaarli kirikus, kus ta sooritas ka oreli eriala lõpueksami 1948. aasta juunis.
1940. aastate lõpus ja 1950. aastate alguses tegutses ta organistina mitmes Läänemaa, Kesk-Eesti ja Viljandimaa kirikus. Liiklus oli sõjajärgsetel aastatel vilets ja ta sõitis ühest kirikust teise juhusliku transpordiga. Kui ühtegi autot ei liikunud, läks ta jalgsi, talvel suuskadega.
1953. aastal abiellus ta Aleksander Itskovitšiga ja elas seejärel mõnda aega mehe vanemate juures Moskvas, õppides 1954. aastal Moskvas režissööride kursustel; pärast seda tuli Eestisse tagasi. 1959. aastal võeti ta tööle Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikakateedrisse klaveriõpetajaks ja koorijuhtimistundide klaverisaatjaks. Et aga töötasu oli väike, tegutses ta põhitöö kõrvalt koolides klaveriõpetajana, seejärel hakkas ta töötama veel ka mitme asutuse juures laulusolistide klaverisaatjana. Pedagoogiline instituut tegutses Riikliku Inglise Kolledži jaoks sõja eel ehitatud hoones, ainult et selle mere poole avanevad aknad ehitati ümber - need müüriti kinni klaastellistega, kuid mtte piisavalt tihedalt. Seetõttu olid pedagoogilise instituudi õpperuumid külmad; külmades ruumides paigal istumisest tekkis närvipõletik. Nii lahkus ta mõne aasta pärast töölt pedagoogilises instituudis. Selleks ajaks oli ta juba asutanud segakoorid kolmes tehases ja hiljem ka meeskoori Tallinna Taksopargis. Laulupeole viis ta korraga kolm laulukoori. Lisaks sellele asutas ta lauluansambleid ja juhendas soliste mitmes asutuses ning juhatas Nõmme Kultuurimaja segakoori. 1968. aastast töötas ta koondise Ookean kultuuribaasis ansamblite ja orkestrite juhendajana, selle kõrvalt asutas ta mees- ja naisansambli nii Tallinna Õpetajate Majas kui ka Statistika Keskvalitsuses, juhendas ka laulusoliste ning saatis kõiki klaveril või akordionil.
Pedagoogilises instituudis töötamise ajal anti talle valimiste korraldamisel agitaatori ülesanne. Ta käis läbi kõik oma piirkonna korterid, ka keldrikorterid, ja innustas inimesi oma õiguste eest seisma; pärast seda ei kaasatud teda enam kunagi valimiste korraldamisse.
Tegevus filmilavastajana.
1980. aastal kutsuti ta tööle Tallinnfilmi, kus töötas kuni pensionieani. Pensionil olles asutas Laine-Astrid Bils oma filmistuudio ja ta võeti Eesti Kinoliidu liikmeks.
Selles filmistuudios valmis tal režissöörina neli dokumentaalfilmi (lisaks oli ta ka neist mõne filmi stsenarist, helirežissöör või -kujundaja ja monteerija): 
Pärast filmi "Akvaarium" esilinastust kutsuti Laine-Astrid Bils Põllumeeste Kogusse.
Shericka Jackson

Shericka Jackson (sündinud 16. juulil 1994 Saint Ann's Bays) on Jamaica sprinter, olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister.
Ta alustas karjääri 200 ja 400 meetri jooksjana. Noorteklassides jäi tema parimaks individuaalseks tulemuseks 2011. aasta noorte maailmameistrivõistluste pronks 200 meetri jooksus.
2015. aastal tegi Jackson arenguhüppe, parandades 400 meetri jooksus isiklikku rekordit enam kui sekundiga. Maailmameistrivõistlustel Pekingis jooksis ta 400 meetri jooksu finaalis esimest korda aja alla 50 sekundi, võites tulemusega 49,99 Allyson Felixi ja Shaunae Milleri järel pronksmedali. 4 × 400 meetri teatejooksus tuli ta Jamaica naiskonna koosseisus maailmameistriks.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis Jackson 400 meetri jooksus isikliku rekordiga 49,83 Milleri ja Felixi järel pronksi. 4 × 400 meetri jooksus oli ta Jamaica naiskonnaga Ameerika Ühendriikide neliku järel teine.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis oli ta 400 meetri jooksus viies. 4 × 400 meetri teatejooksus Jamaica naiskond Anneisha McLaughlin-Whilby vigastuse tõttu finišisse ei jõudnud.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis Jackson kolm medalit: ta tuli 4 × 100 meetri teatejooksus Jamaica naiskonnaga maailmameistriks, oli 400 meetri jooksus isikliku rekordiga 49,47 kolmas ning võitis 4 × 400 meetri naiskonnaga pronksi.
2021. aasta hooaja eel otsustas Jackson keskenduda 100 ja 200 meetri jooksule. Olümpiamängudel Tokyos võitis ta 100 meetri jooksus kaasmaalaste Elaine Thompson-Herahi ja Shelly-Ann Fraser-Pryce'i järel pronksmedali. 4 × 100 meetri teatejooksus tuli ta Jamaica naiskonnaga olümpiavõitjaks, 4 × 400 meetri teatejooksus oli Jacksoniga Jamaica kolmas. Tähelepanu ja kriitikat teenis Jacksoni sooritus 200 meetri jooksus, kus ta võttis eeljooksu lõpusirgel hoo maha, lõpetas oma jooksu neljandana ning jäi 4 tuhandiksekundiga poolfinaalist välja . 
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli Jackson 200 meetri jooksus maailmameistriks maailmameistrivõistluste rekordiga ja kõigi aegade teise tulemusega 21,45. 100 meetri jooksus võitis ta isikliku rekordiga 10,73 Fraser-Pryce'i järel hõbeda. 4 × 100 meetri jooksus oli ta Jamaica naiskonnaga Ameerika Ühendriikide järel teine.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis kaitses Jackson 200 meetri jooksus tiitlit, parandades tulemusega 21,41 taas võistluste rekordit. 100 meetri jooksus võitis ta ajaga 10,72 Sha'Carri Richardsoni järel hõbeda. 4 × 100 meetri jooksus võitis ta Jamaica naiskonnaga taas Ameerika Ühendriikide järel hõbemedali.
Vastse-Roosa vald

Vastse-Roosa vald oli (saksa keeles "Neu-Rosen") oli vald Võrumaal Hargla kihelkonnas aastatel 1866–1933. 
Vald eksisteeris aastatel 1866–1933. Aastatel 1871–1874 oli valla koosseisus ka Väike-Laitsina, mis 1887. aastal esines eraldi Väike-Laitsina vallana (täpne eraldumise aasta pole teada).
1. augustil 1933 liideti suurem osa Vastse-Roosa vallast Vana-Roosa vallaga. Tseamäe ja Kalekauri küla aga liideti Krabi vallaga.
5A

Tallinna bussiliin 5A sõitis Metsakooli ja Merivälja Pansioni vahel. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis
Paul Weiss (filosoof)

Paul Weiss (19. mai 1901 New York – 5. juuli 2002 Washington) oli Ameerika Ühendriikide filosoof.
Ta oli Ameerika metafüüsika ühingu (Metaphysical Society of America) rajaja. Ta oli Charles Peirce'i tööde põhilisi trükkitoimetajaid.
Bosut

"Bosuti ja Sava liitumiskohas asuva küla kohta vaata artiklit Bosut (Sremska Mitrovica)."
Bosut (serbia keeles Босут) on jõgi Sremi piirkonnas Horvaatia ida- ja Serbia loodeosas. See on 186 km pikk ning suubub Sava jõkke. 
Bosut on aeglase vooluga kurviline jõgi, mis saab alguse Biđi ja Berava jõe liitumiskohas Vinkovcist lõunas. Vinkovci on ainus Bosuti kaldal olev suurem linn ning jõgi pöörab pärast sealt läbi voolamist kagusse. Lipovaci lähedal suubub Bosutisse selle suurim lisajõgi Spačva ning pärast seda jõuab see Batrovci lähedal Serbiasse. Alavoolul Spačva valglas on jõe kaldad metsased. Bosut on tuntud kalarikka jõena.
Jõe nimi tuleb indoeuroopa tüvest "bhogj" ('voolama').
MENA

"See artikkel on piirkonnast. Muude kasutuste kohta vaata artiklit Mena (täpsustus)."
""WANA" suunab siia. Muude kasutuste kohta vaata artiklit Wana (täpsustus)."
MENA (akronüüm inglise keelest "Middle East and North Africa" ehk Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika; ka WANA ("Western Asia and North Africa" ehk Lääne-Aasia ja Põhja-Aafrika), MESASA ("Middle East, North Africa, and South Asia" ehk Lähis-Ida, Põhja-Aafrika ja Lõuna-Aasia), MENAT ("Middle East, North Africa, and Turkey" ehk Lähis-Ida, Põhja-Aafrika ja Türgi)) on ingliskeelne akronüüm Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika ning seda ümbritseva piirkonna kohta. Mõistet kasutatakse tihti ülikoolides, sõjaväes, katastroofiabis, meedias ja ärinduses. Piirkonna maadel ja rahvastel on suur kultuuriline, majanduslik ja keskkondlik ühisosa.
Kangaroo

Kangaroo saar ehk Känguru saar (kaurna keeles Karta Pintingga 'Surnute saar') on Austraalia suuruselt kolmas saar.
Saar asub halduslikult Lõuna-Austraalia osariigis ning paikneb osariigi pealinnast Adelaide'ist 110 km kagus. Kangaroo saar on 145 km pikk ning 1 kuni 55 km lai. Saare pindala on 4405 km2. Saare rannajoone pikkus 540 km ja kõrgeim punkt asub 307 m üle merepinna. Kangaroo saar oli kunagi osa Austraalia mandrist ning muutus saareks umbes 10 000 aastat tagasi. Tänapäeval asub saare lähim punkt mandrist 15 km kaugusel.
Saarel elasid kunagi aborigeenid, kes saabusid saarele arvatavalt kuni 16 000 aastat tagasi ning kadusid saarelt ilmselt umbes 2000 aastat tagasi. Põliselanike saarelt lahkumise põhjused pole teada. Pärast põliselanike kadumist, elasid 19. sajandi alguses saarel hülge- ja vaalakütid. Briti kolonistid saabusid saarele 1836. aastal.
Pärast Briti kolonistide saarele saabumist on saare majandus sõltunud peamiselt põllumajandusest ja kalandusest ning kasvav majandusharu on turism. Saare suurim linn ja halduskeskus on Kingscote. Känguru saarel on mitu looduskaitseala. Neist suurim ja tuntuim on Flinders Chase'i rahvuspark saare läänetipus.
Mena (täpsustus)

Mena või MENA võib olla:
Eyre'i poolsaar

Eyre'i poolsaar on poolsaar Austraalias Lõuna-Austraalia osariigis.
Poolsaar piirneb idas Spenceri lahega, läänes Suur Austraalia lahega ning põhjas Gawleri mäestikuga. Eyre'i poolsaar on osariigi suurim poolsaar. Poolsaare pindala on 170 500 km2.
Poolsaar on nimetatud inglise maadeuurija Edward John Eyre'i järgi, kes uuris poolsaart aastatel 1839–1841. Poolsaare ranniku kaardistasid esimestena Briti meresõitja ja kartograaf Matthew Flinders ja Prantsuse maadeuurija ja kartograaf Nicolas Baudin, kes uurisid poolsaart aastatel 1801–1802. Flinders andis oma ekspeditsioonil nime ka läheduses asuvale Spenceri lahele ja Yorke'i poolsaarele.
Eyre'i poolsaarel elas 2021. aastal 57 631 inimest. Poolsaare peamised asulad on Port Lincoln, Whyalla ja Port Augusta.
Kimmel (perekonnanimi)

Kimmel on perekonnanimi.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartumaal Otepää, Sangaste ja Tartu-Maarja kihelkonnas, Viljandimaal Põltsamaa, Suure-Jaani ja Kolga-Jaani kihelkonnas, Läänemaal Ridala ja Kullamaa kihelkonnas ning Harjumaal Rapla kihelkonnas 10 korral talupoegadele nimeks Kimmel, Kymmel ja Kimbel (normaliseeritult Kimmel).
Nimede eestistamise käigus võeti 1935. ja 1937. aastal Kimmel uueks nimeks kolmel korral, kui loobuti nimedest Jobso, Levold-Kimmel ja Virup.
Samal ajal loobuti 1935.–1940. aastal nimest Kimmel 16 korral, kui võeti uuteks nimedeks Kaldmäe, Kalve, Kamara, Kaniste, Kimeli, Kiviloo, Kruusimäe, Kruusma, Köömel, Laidva, Lindmäe, Rannamägi, Rohtla, Tammaru, Tamme ja Veersalu.
Statistika.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga on perekonnanimi Kimmel 141 mehel ja 152 naisel. Perekonnanimede levikult on Kimmel meeste puhul 502. ja naiste puhul 503. kohal.
Perekonnanime Kimmel kandja on keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus on 40).
Kõige levinum on perekonnanimi Kimmel vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,30, ja Viljandi maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 6,83.
Andri Kostin

Andri Kostin (ukraina keeles "Андрій Євгенович Костін"; sündinud 17. aprillil 1973 Odessas) on Ukraina jurist, poliitik ja riigiametnik.
Elulugu.
Ukraina president Vladimir Zelenski nimetas ta peaprokuröri ametisse 28. juulil 2022 ning vabastas ametist 29. oktoobril 2024.