tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
2022. aasta COVID-19 protestid Hiinas

Mandri-Hiinas algasid 15. novembril 2022 protestid COVID-19 tõkestamise vastu. Protestid algasid vastusena Hiina valitsuse võetud meetmetele COVID-19 leviku tõkestamiseks riigis, sealhulgas COVID-i nullpoliitika rakendamisele. 
Sissejuhatus.
Rahulolematus poliitikaga on pandeemia algusest saadik kasvanud, mistõttu paljud inimesed jäid oma kodudesse ilma tööta ja mõned ei suutnud osta igapäevaseid tarbeesemeid.
Kui väikesemahulised protestid algasid novembri alguses, puhkesid laialdased tsiviilrahutused pärast kümmet inimest hukkunud tulekahju Ürümqis ja kolm kuud kestnud sulgemine Xinjiangis. Protestijad nõudsid valitsuse COVID-i nullpoliitika ja sulgemiste lõpetamist ning mõned inimesed laiendasid oma protesti Xi Jinpingi juhtkonna ja Hiina Kommunistliku Partei suunas.
Äkiline virgumine

Äkiline virgumine (hiina keeles 頓悟 "dunwu"; jaapani keeles "tongo") on mõiste või meetod "chan"- ehk "zen"-budismis, mille kohaselt võib jõuda virgumise ehk taipamiseni äkitselt ja spontaanselt. 
Äkiline virgumine ei sõltu eriti eelnevatest õpingutest ega harjutustest, kuid eeldab sellegipoolest pikemaajalist pühendumuslikku praktikat. Äkilist virgumist võib õpetaja esile kutsuda õpilast ehmatades, veidralt käitudes, teda kepiga lüües, ootamatult tema peale karjudes või muul viisil tavapärasest olukorrast välja viies. 
Äkilise virgumise meetodid on iseloomulikud hiina budismi linji ja jaapani budismi rinzai koolkondades.
Rēķi

Rēķi on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas.
Rēķi asub valla loodeosas. Sinna jääb Rēķi bussipeatus.
looduskaitse all on Rēķi tamm ja tamm ümbermõõduga 4,75 meetrit.
Aastal 2008 oli külas 10 elanikku.
Randoti

Randoti on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas.
Randoti asub valla kaguosas Krustkalni looduskaitseala serval. Sinna jääb Randoti bussipeatus.
Küla lähistel asuv Viļumi keskaegne kalmistu on kultuurimälestisena regionaalse kaitse all.
Aastal 2008 oli külas 10 elanikku.
Püksirihm

Püksirihm on pandlaga vöö, mida kasutatakse pükste ja seelikute kinnitamiseks või hoidmiseks.
Püksirihm on painduv lint või rihm, mis on tavaliselt valmistatud nahast, plastikust või tugevast riidest ja mida kantakse ümber vöökoha või selle lähedal. Rihma otsad on vabad ja kinnituvad pandlaga vöö teise osa külge. Rihma suuruste erinevuse tõttu on püksirihmasid erineva pikkusega ja enamikku rihmasid saab pandlast reguleerida, et see sobiks mugavalt kandja taljega.
Püksirihma kasutatakse riiete, näiteks pükste ja seelikute kinnitamiseks või hoidmiseks, võib kanda esemeid, näiteks mitmesuguseid tööriistu ja relvi.
Mõnel rõival on vöökohale õmmeldud vööaasad, mille kaudu saab püksirihma keermestada. Lisaks on paljudel püksirihmadel pandla ühte otsa kinnitatud "hoidja aas". Hoidmisaas peatab vöö vaba otsa ümber libisemise, kui rihm on kinnitatud.
Püksirihmasid kasutatakse sageli moeaksessuaaridena, millel on palju värve, stiile ja viimistlusi.
Pilskalns (Mārciena vald)

Pilskalns on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas.
Pilskalns asub valla lääneosas Bērzaune jõe kaldal. Sinna jääb Ozollejase bussipeatus.
Looduskaitse all on Pilskalnsi tamm, Ozolkalnsi tamm, Ozollejase tamm ja mänd ümbermõõduga 2,87 meetrit.
Sealne linnamägi on kultuurimälestisena regionaalse kaitse all, nagu ka Lejnieki muinaskalmed.
Aastal 2008 oli külas 20 elanikku.
Venemaa Strateegiliste Uuringute Keskus

Strateegiliste Uuringute Keskus (vene keeles "Центр стратегических разработок", TsSR) on Venemaa mittetulundusühing, mis töötab välja strateegiaid Venemaa Föderatsiooni majanduse pikaajaliseks arendamiseks.
TsSR-i põhiülesannete hulgas on riigi sotsiaalmajandusliku arengu näitajate monitooring ja igakülgne analüüs. 
Organisatsiooni president on Vladislav Onistšenko.
Jaunāmuiža (Mārciena vald)

Jaunāmuiža on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas.
Jaunāmuiža asub valla põhjaosas Arona jõe kaldal. Sinna jääb Jaunāmuiža bussipeatus.
Oliņi muinaskalmed on kultuurimälestisena riikliku kaitse all.
Aastal 2008 oli külas 15 elanikku.
Aizkalnieši (Mārciena vald)

Aizkalnieši on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas.
Aizkalnieši asub valla lääneosas Dūkase järve kaldal. Küla asub Krustkalni looduskaitseala põhjaserval. Looduskaitse all on Mazlāči tammed ja Mazlāči elupuud.
Aastal 2008 oli külas 20 elanikku.
Liepnieki

Liepnieki on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.
Liepnieki asub Riiast 149 kilomeetri kaugusel valla põhjaosas. Sinna jääb Virska bussipeatus. Looduskaitse all on Liepnieki tamm.
Veckalsnava

Veckalsnava on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.
Veckalsnava asub valla kirdeosas Bērzaune jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Jaunkalsnavast 7,5, piirkonna keskusest Madonast 19 ja Riiast 150 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Veckalsnava bussipeatus.
Küla on kujunenud endise Veckalsnava mõisa keskuse juurde. 1905. aasta revolutsiooni ajal oli sealne mõis karistussalklaste majutuskohaks. 28. novembril kogunes Veckalsnava metsa Kalsnava kalmistu juurde ligi 3000 Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei võitlejat, kes ründasid siis mõisa. Mõisas ümberpiiratud kasakad üritasid mitmel korral Stukmaņise taanduda, ent edutult. Kasakad keeldusid alistumast ja üritasid 1. detsembril Bērzaunesse jõuda, ent sellega võimaldasid nad ülestõusnutel endi selja taha pääseda, ja nende väesalk purustati. Ühtlasi põletati ka sealne mõis maha.
Lisaks mõisa varemetele asuvad külas veel Kalsnava vasallilinnuse varemed ja Kalsnava kiriku varemed. Kalsnava kiriku muinaskalmed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.
Veckalsnava allee pärnad, veel üks nimetu pärn ja Veckalsnava allee on looduskaitse all.
Aastal 2008 oli külas 21 elanikku.
Ramuļēni

Ramuļēni on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.
Ramuļēni asub Riiast 146 kilomeetri kaugusel valla lääneosas Savīte jõe kaldal. Looduskaitse all on sealne tamm ümbermõõduga 5 meetrit. Külast põhjas asub Ramuļēni mägi (182 m).
Aastal 2003 oli külas 4 elanikku.
Irdning

Irdning oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Irdning-Donnersbachtali valla osa.
Irdning asub Liezenist 19 km edelas Ennstalis, 645–1450 m kõrgusel merepinnast.
Ajalugu.
Turulinna algus pole dokumentide puudumise tõttu teada. Arvatakse, et esimestele asunikele maksis kohalik vürst ja see viitab makstavale intressimäärale. Neid talusid pärandati põlvkondade kaupa, kohapeal nimetati neid õuedeks, kohalikke elanikke nimetati hiljem Irdningi isandateks.
Nime Irdning (Idenich, Ydnich) on esmamainitud 1140. aastal ja kihelkonnakirikut on mainitud 1145. aastal. Turg sai alguse 1564. aastal valitseja Selva Ferdinand Hoffmani palvel. 1689. aastast on see Selva Irdningi provintsikohtu asukoht.
Religioon.
Irdningi pastor oli aastatel 1455–1458 Silvio Piccolomini Sienast. 27. augustil 1458 sai ta Pius II nime all paavstiks.
Sport.
Tänu oma kõrgusele ja kaugele, kuid hõlpsasti ligipääsetavale asukohale on jalgpallimeeskonnad Irdningit regulaarselt treeninglaagriteks kasutanud. Nende hulka kuuluvad Madridi Real (2008), Fulham FC, Salzburgi Red Bull, Stoke City FC, AS Roma, Everton FC ja VfB Stuttgart. Inglismaa jalgpallikoondis treenis siin enne 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusi. Tuhanded pealtvaatajad tulevad iga kord mängijatelt autogramme küsima ja treeningut vaatama.
2018. aastal treenis Everton Irdningis ja pidas sõprusmängu kohaliku meeskonna ATV Irdningiga, võites 22-0.
Irdningi lähistel on mitu suusakuurorti, sealhulgas Planneralm (Steiermargi kõrgeimal asuv suusakuurort), Riesneralm ja Tauplitzalm. Teiste talispordialade hulka kuuluvad murdmaasuusatamine ja jääkeegel. Suvel saab kasutada hotelli Schloss Pichlarn golfiväljakut. Ujumisvõimalused on saadaval ka külade tehistiigis ja Putterersees naabruses asuvas Aigen im Ennstalis.
Irdningis on aasta läbi avatud rannavõrkpalliväljak, tennisekompleks, kaks ratsutamisakadeemiat, rulluisurada, kergejõustikurada ja asfaldikurling.
Donnersbach

Donnersbach oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Irdning-Donnersbachtali valla osa.
Donnersbach asub Ennsi lõunapoolse lisajõe orus Niederen Tauernis.
Jāņukalns

Jāņukalns on küla ("ciems") Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.
Jāņukalns asub valla lääneosas Svirēja jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Jaunkalsnavast 9,5, piirkonna keskusest Madonast 27 ja Riiast 145 kilomeetri kaugusele.
Külas on õigeusu kirik, seal on asunud ka rahvamaja, postkontor ja kool. Sinna jääb Jāņukalnsi bussipeatus.
Jāņukalns on tekkinud endise Kalsnava vallamaja, vallakooli ja õigeusu kiriku juurde. Apostel Johannesele pühitsetud kirikult on küla ka nime saanud.
Looduskaitse all on sealne vaher ümbermõõduga 3,54 meetrit.
Stainach

Stainach oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Stainach-Pürggi valla osa.
Stainach asub Ennsi orus.
Aiviekste küla

Aiviekste on küla ("ciems") Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.
Aiviekste asub valla lõunaosas Aiviekste jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Jaunkalsnavast 7, piirkonna keskusest Madonast 32 ja Riiast 137 kilomeetri kaugusele. Sinna jäävad Krogsi ja Aiviekste bussipeatus.
Külas on lasteaed. Aiviekste on tekkinud 1830. aastatel rajatud Aiviekste hüdroelektrijaama juurde, tänapäeval on seal ka elektrivõrgustiku regionaalse haldusega tegeleva hooldefirma Sadales tīkls elektrivõrkude valitsus.
Looduskaitse all on külas kasvav mänd ümbermõõduga 2,8 meetrit ja Aiviekste maja mänd.
Lāči

Lāči on küla ("mazciems"]) Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.
Lāči asub valla loodeosas Savīte jõe kaldal. Looduskaitse all on sealne tamm ümbermõõduga 4 meetrit ja pärn ümbermõõduga 4,51 meetrit.
Hirvepähkel

Hirvepähkel ("Elaphomyces") on kottseente perekond.
Eurootsia

Eurootsia ("Eurotium") on kottseente perekond.
Nahksamblik

Nahksamblik ("Dermatocarpon") on kottseente perekond.
Aronieši

Aronieši (kaartidel vahel ka "Agonieši") on küla ("mazciems") Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.
Aronieši asub valla edelaosas Arona jõe kaldal. Sinna jääb Aronieši bussipeatus.
Aastal 2008 oli külas 14 elanikku.
Pintselhallik

Pintselhallik ("Penicillium") on kottseente perekond.
Mitmed perekonda liigitatud seened on olulised organismid juustude ja antibiootikumide tootmisel. 
Perekonda liigitatakse ligi 300 seeneliiki. Nende sekka kuuluvad näiteks:
Agusamblik

Agusamblik ("Endocarpon") on kottseente perekond.
Kirmesamblik

Kirmesamblik ("Verrucaria") on kottseente perekond.
Dothideomycetes

Dothideomycetes on kottseente klass.
Klassi kuuluvad alamklassid "Dothideomycetidae" ja "Pleosporomycetidae".
Pleospoorilaadsed

Pleospoorilaadsed ("Pleosporales") on kottseente selts.
Tahmkirmeliselaadsed

Tahmkirmeliselaadsed ("Capnodiales") on kottseente selts.
Mustlaikpõletikuliselaadsed

Mustlaikpõletikuliselaadsed ("Dothideales") on kottseente selts.
Laboulbeniomycetes

Laboulbeniomycetes on kottseente klass.
Sitikaseenelaadsed

Sitikaseenelaadsed ("Laboulbeniales") on kottseente selts.
Sitikaseenelised

Sitikaseenelised ("Laboulbeniaceae") on kottseente sugukond.
Lichinomycetes

Lichinomycetes on kottseente klass.
Arnhemi maa

Arnhemi maa on ajalooline piirkond Austraalia Põhjaterritooriumil.
Arnhemi maa asub territooriumi kirdeosas Carpentaria lahest läänes ning Põhjaterritooriumi pealinn Darwin asub sellest umbes 500 km kaugusel. Piirkonna pindala on 97 000 km² ja seal elab umbes 16 000 inimest, kellest 12 000 on aborigeenid. Arnhemi keskus on Nhulunbuy, mis asub Darwinist 600 km kaugusel. Muud asulad on Yirrkala, Gunbalanya, Ramingining ja Maningrida.
Läänes piirneb Arnhemi maa Kakadu rahvuspargiga.
Piirkonna avastas 1623. aastal Madalmaade Ida-India Kompanii meremees Willem Joosten van Colster. Piirkonna servas asub Arnhemi laht, mis on saanud nime van Colsteri laeva Arnhemi järgi. Laev oli omakorda nimetatud Hollandi linna Arnhemi järgi. 
Arnhemi maale rajati aborigeenide reservaat 1931. aastal. See on üks suurimaid aborigeenide reservaate Austraalias. See on tuntud kohaliku kunsti ja püsivate tugevate traditsioonide poolest. Arnhemi maa kirdeosas elavad jolngud, kes on ühed suurimad põlisrahvaste hõime Austraalias. Nad on säilitanud omad traditsioonid. Malaid ja makassarid suhtlesid arvatavasti rannikuäärsete aborigeenide hõimudega ja pidasid nendega kaubavahetust enne eurooplaste koloonia teket Austraalias.
Arnhemi maal asuvatest aborigeenide asulatest Yirrkala ja Gunbalanya on pärit mitmed puukoorte sisemusse tehtud tuntud maalid. Arnhemi maa on tuntud ka aborigeenide kaljujooniste poolest. Mõnel kaljujoonisel on kujutatud ka eurooplaste varaseid külastusi. 2006. aasta filmis "Ten Canoes" on vanade aborigeenide lugude teel kujutatud Arnhemi maal elavate põlisrahvaste elu.
2019. aastal valis NASA Arnhemi maa enda kosmodroomi asukohaks ning juunis-juulis 2022 startisid Arnhemi Kosmosekeskusest kolm NASA suborbitaalset raketti. Seisuga juuli 2022 ei olnud kosmosekeskuse pikaajaline tulevik teada, kuid NASA kinnitas, et soovib rajatist ka tulevikus kasutada.
Liistsamblik

Liistsamblik ("Lempholemma") on kottseente perekond.
Musttäpptõvikulaadsed

Musttäpptõvikulaadsed ("Phyllachorales") on kottseente selts.
Phyllachoraceae

Phyllachoraceae on kottseente sugukond.
Musttäpptõvik

Musttäpptõvik ("Phyllachora") on kottseente perekond.
Hulksuu

Hulksuu ("Polystigma") on kottseente perekond.
Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon

Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon (lühend ESTA, inglise keeles "Estonian Social Work Association") on eraisikute ja organisatsioonide vabatahtlik ühendus, mille eesmärgiks on
Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni liikmeks võivad olla 
Juhatuse esimees on Kairit Lindmäe.
160. erioperatsioonide lennurügement

160. erioperatsioonide lennurügement (inglise keeles "160th Special Operations Aviation Regiment (Airborne)") on Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide üksus. 
Nende staap asub Fort Campellis Kentuckyis. Üksuse hüüdnimi on Night Stalkers. Hüüdnimi tuleneb nende peamisest ülesandest, mis eeldab öösel väga madalalt lendamist, et toimetada teiste erioperatsioonide üksuste võitlejad vaenlase alale, toetada neid õhutulega või teha luuret. 
Ülevaade.
Üksus koosneb rügemendi staabist, neljast pataljonist ja eraldiseisvast treeningkompaniist. Rügemendi, esimese ja teise pataljoni ning treeningkompanii staabid asuvad Fort Campbellis, kolmanda pataljoni staap asub Hunter Army Airfieldil. Neljanda pataljoni staap asub Fort Lewises. Üksus on varustatud nende jaoks ümber ehitatud armeehelikopteritega. Lisaks kasutab üksus mehitamata lennuvahendeid. Kõik üksuse teenistujad on vabatahtlikud. Üksuse täieõiguslikuks liikmeks saamine võtab kolm kuni viis aastat. 
Ajalugu.
Üksus loodi 1980. aastal pärast läbikukkunud Iraani pantvangikriisi päästeoperatsiooni, kui 101. õhudessantdiviisist valiti välja parimad piloodid ja toetuspersonal, et uuesti proovida. Kuigi üksus sai alguse just Iraani pantvangikriisi lõpetamiseks, ei saadetud üksust pärast kriisi lahenemist laiali, vaid loodi 160. lennunduspataljon, mis hiljem nimetati ümber 160. erioperatsioonide lennurügemendiks.
Üksus sai esimesed teadaolevad tuleristsed aastal 1983 Grenada invasioonis. Üksuse tuntuim missioon leidis aset aastal 1993, Muqdisho lahingus. Missioon on tuntud ka kui Black Hawk Down, mille käigus tulistati alla kaks üksuse kopterit. Oma loomisest saadik on üksus osalenud kõigis suuremates USA sõjaoperatsioonides.
Üksuse varustus.
Üksus kasutab nende jaoks muudetud USA armee koptereid MH-47G Chinooki, MH-60M Black Hawki ning MH/AH-6M Little Birdi . Muudatused hõlmavad öövaatlusseadmete võimekust, tehnikat õhus tankimiseks ning osal kopteritest ka relvasüsteeme õhutule pakkumiseks. Lisaks kasutatakse mehitamata õhusõidukeid MQ-1C Gray Eagle Extended Range.
Beauveria

Beauveria on perekond kottseeni seltsist helekottseenelaadsed.
Mitmed selle perekonna liigid on putukate patogeenid.
Helekottseenelised

Helekottseenelised ("Hypocreaceae") on seente sugukond kottseente hõimkonnas.
Üleniidik

Üleniidik ("Hypomyces") on seente perekond kottseente hõimkonnas.
Komuseenelised

Komuseenelised ("Nectriaceae") on seente sugukond kottseente hõimkonnas.
Giberell

Giberell ("Gibberella") on seente perekond kottseente hõimkonnas.
Komuseen

Komuseen ("Nectria") on seente perekond kottseente hõimkonnas.
Piloot (telesari)

Komöödiasarjas „Piloot“ võtab filmimaailma Kolgata Tee jalge alla filmikooli BFM värske vilistlane Karl, kelle unistuseks on produtseerida maailma parim telesaade. Ta saabki loa toota piloot, saatejuhtideks Eesti näitlejad Priit Pius ja Kait Kall!
Esimene hooaeg esilinastus PÖFFi raames 18.november 2022. aastal. Seriaali "Piloot" näeb eksklusiivselt Elisa Huubis alates 9.detsember 2022.
Osad.
1. hooaeg.
Komöödia, kus Eesti näitlejad mängivad iseennast! 
Sul on taskus diplom, millel uhkeldab nimi BFM Tallinn! Sa oled produtsent, kelle on just Eesti filmimaailmale sünnitanud Balti filmi ja meediakool. Ja sa saadki oma Suure Võimaluse – tuleb ainult valmis teha Piloot. Ent selgub, et meediakool ei olegi võlusõna ja turul valitseb karm konkurents, milles ujuvad suured kalad nagu Jüri Pihel ja Kaupo Karelson! Kas sinu piloodist saab võrratu meelelahutus ehk suur läbimurre või hoopis hale fiasko? Esimese poolt räägib asjaolu, et sinu tiimis mängivad saatejuht Pius ja Kall, aga vastu ühest purjus ööst titeootele jäänud vastikuvõitu kursaõde ning maakatest vanemad, kelle missioon tundub olevat sulle piinlikkust valmistada.
Codex Egberti

Codex Egberti ehk Egberti koodeks on illumineeritud evangelistaar, 10. sajandi ottode raamatumaali näide. Käsikirjaline raamat valmis ajavahemikus 980–993 Reichenau kloostri skriptooriumis tellimusena Trieri peapiiskop Egberti jaoks. Käsikirjas on vanim teadaolev Uue testamendi pilditsükkel stseenidega Kristuse elust. Käsikiri asub Trieri linnaraamatukogus.
Käsikiri kanti 2004. aastal UNESCO maailma mälu registrisse.
Kirjeldus.
Käsikiri koosneb 165 pärgamentlehest 60 miniatuuriga. 52 miniatuuri on perikoopide illustratsioonid, mis paiknevad kirikuaasta pühade järjekorras, sh Kristuse elusündmusi ja tegevust kujutavad stseenid. See on esimene teadaolev Kristuse elu kujutav terviklik pilditsükkel kunstiajaloos. Seitsme miniatuuri autorsus on omistatud Trieri meistrile, keda seostatakse ka "Registrum Gregorii" nimelise käsikirjaga.
Raamatu tekst on kirjutatud ühtlases ja ilusas karolingide minusklis vähemalt kahe kirjutaja käega. Kirikupühade kohta käivad rubriigid on kuldtindi või punase tindiga kirjutatud rustikas ja iga perikoobi avarida on untsiaalkirjas. Käsikirja enam kui kakssada initsiaali on kaunistatud kulla, hõbeda ja oranžpunase pliimenniktindiga. Raamatus on ka neli ehis-paarislehekülge tervet lehekülge täitvate evangelistifiguuridega, pühenduslehekülg koos pühendusluuletusega ja vastasolev "incipit"-lehekülg evangeeliumi algussõna initsiaalidest kujundatud ligatuuriga. Kahel viimasel on kuldtähed purpurtaustal ja avasõna CVM on kujundatud kuldsest ja hõbedasest põimornamendist ja viinamarjaväänlaist.
"Codex Egberti" miniatuuride stiil on rahulik ja mõõdukas. Stseenid on selged ja hoolikalt paigutatud, figuuride kohal on kuldses untsiaalkirjas tekstid kujutatute nimedega. Ühel juhul, Kristuse kinnivõtmise üksteisele järgnevate sündmuste juurde, on lisatud purpurlintidele kullaga kirjutatud selgitused.
Ajaloost.
Arvatud on, et käsikiri telliti Trieri peapiiskopi isiklikuks kasutamiseks Trieri toomkiriku missadel. Käsikirja stiili peetakse hilisema Falkensteini Kuno perikoopideraamatu (1380. aastad) eeskujuks. 18. sajandini oli käsikiri Trieri Püha Paulinuse kirikus missaevangelistaarina kasutusel. 1810. aastal viidi raamat Trieri linnaraamatukokku.
89 (Tallinna bussiliin)

89 oli Tallinna kommertsbussiliin, mis ühendas Maneeži ja Linnamäe teed.
Liini teenindas MRP Liinide AS Scania CR112 ja Volvo B10M tüüpi bussidega. Väljumiste intervall oli 16 minutit.
Liin suleti 1998. aastal.
Gero käsikiri

Gero käsikiri ehk Gero koodeks on 10. sajandist pärinev illumineeritud perikoopideraamat, mis valmis Reichenau kloostris ja on varaseim Reichenau miniatuurikoolkonna raamatumaali näide. Käsikirjaline raamat asub Darmstadti ülikooli- ja linnaraamatukogus kohaviida Hs. 1948 all.
Alates 2003. aastast kuulub käsikiri UNESCO maailma mälu registrisse.
Ajaloost.
Käsikiri loodi 969. aasta paiku arvatavasti hilisema Kölni peapiiskopi Gero jaoks ja see on ottode raamatumaali silmapaistev näide.
Neckarsulm

Neckarsulm on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Stuttgardi ringkonnas. Asub kohas, kus Sulm suubub Neckari jõkke.
Ajalugu.
Neckarsulmi on esmamainitud 771. aastal ja sai linnaõigused umbes 1300. aastal.
Linnas asub Schwarz Gruppe peakontor, millele kuuluvad Lidli ja Kauflandi kaupluste ketid.
1880. aastal alustas linnas tegevust firma NSU, mis on täheühend linna nimest. 1901. aastal hakkas NSU tootma mootorrattaid ja 1905 autosid. 1969. aastal ostis firma Volkswagen AG ja ühendas selle Auto Unioniga, nii tekkis uus bränd Audi NSU Auto Union AG, mis 1985. aastaks lühendati lihtsalt Audiks. Linnas asuv NSU tehas on nüüd Audi tehas, kus toodetakse mudeleid A6 ja A8.
Karuskeralised

Karuskeralised ("Chaetomiaceae") on kottseente sugukond.
Karuskera

Karuskera ("Chaetomium") on kottseente perekond.
Incipit

Incipit (ladina keeles "incipit" 'algab', 'siit algab) on keskaja käsikirjade ja trükiste algusvormel, mis sisaldas ka autori nime ja teksti nimetust. Selle sõnaga võidakse tähistada ka teksti algussõnu, mida kasutati teksti identifitseerimiseks enne pealkirjade panemise tava käibeleminekut. Näiteks on jõulupüha ladinakeelse perikoobi "incipit" "In illo tempore" ("Neil päevil ..."), Matteuse evangeeliumi "incipit" "Liber generationis".
Raamatukunstis.
"Incipit"-lehekülg ehk teksti või raamatu alguslehekülg on keskaegsetes käsikirjades, eriti insulaarstiilis, merovingide, karolingide ja romaani käsikirjalistes koodeksites kujundatud mitmevärvilise sageli terve lehekülje suuruse miniatuuriga, täidetuna ühe või mitme suure ornamenteeritud initsiaaliga, mis võivad omavahel põimuda või moodustada ligatuure, ja ka ülejäänud algussõnad või -laused sel lehel on suuremas ja käsikirja tavatekstist erinevas kirjatüübis. Tava "incipit"-lehekülge suurema initsiaaliga esile tõsta, samuti lisada märkus 'algab' tiitellehe asemel jätkus 15. sajandi varatrükisteni.
Karvakeralised

Karvakeralised ("Lasiosphaeriaceae") on kottseente sugukond.
Karvakera

Karvakera ("Lasiosphaeria") on kottseente perekond.
Podospoor

Podospoor ("Podospora") on kottseente perekond.
Sõnnikukeralised

Sõnnikukeralised ("Sordariaceae") on kottseente sugukond.
Sõnnikukera

Sõnnikukera ("Sordaria") on kottseente perekond.
Pürgg-Trautenfels

Pürgg-Trautenfels oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Stainach-Pürggi valla osa.
Pürgg-Trautenfels asus ülemises Ennstali orus Gröbmingi ja Stainachi vahel. Vald külgnes lõunas Ennsiga; põhjas ulatus see Totes Gebirge peaseljandikule (Almkogel, 2116 m). Kõrgeim punkt oli Grimming (2351 m) läänes.
Pürgg.
Pürggi küla asub väikesel lavamaal Rantensteinsi lõunaküljel, u. 150 m Grimmingbachi oru põhjast kõrgemal. Külas on mõned kitsad tänavad, mis on suuresti vaid jalakäijatele. Majad paiknevad kahe kiriku ümber:
Trautenfels.
Trautenfelsi küla on väike asula Trautenfelsi lossi ümber, mis asub otse Ennsi kaldal. Loss asub väikesel künkal, mis tõuseb oru põhjast u. 30 m kõrgemale. 1261. aastal kutsuti seda esimest korda lossiks ("Burg"). Barokiajastul andis Friedrich von Trauttmannsdorf sellele praeguse väljanägemise.
Lossist veidi lääne pool samal seljandikul asuvad protestantliku Neuhausi kiriku varemed. See oli reformatsiooni ajal olulisim usukeskus ülemises Ennstali orus. Kiriku rajasid Trautenfelsi lossiomanikud. Kuid hiljem langes vastureformatsiooni ohvriks. 1991. aastal eksponeeriti ja sisustati hoone jäänused mälestusmärgina.
Majandus.
Trautenfelsi loss ja Pürggi küla meelitavad turiste ja ühepäevareisijaid. Piirkonda külastavad ka mägironijad, kes asuvad siit mägimatkadele Grimmingile, Totes Gebirgele ja Madal-Tauernile lõunas. "Wörschachwaldis" on väike suusakuurort ja Spechtensee järv.
Christine McVie

Christine Anne McVie (sündinud Christine Anne Perfect; 12. juuli 1943 Bouth, Lancashire – 30. november 2022) oli briti muusik, kes oli tuntud kui ansambli Fleetwood Mac laulja-laulukirjutaja ja klahvpillimängija. Ta avaldas ka sooloalbumeid.
Ta õppis noorena klaverimängu. Rokkmuusika vastu tekkis tal huvi tänu Fats Domino lauludele. Ta õppis Birminghamis skulptuuri.
Ta kolis Londonisse ja oli 1960. aastate lõpus ansambli Chicken Shack liige.
Fleetwood Maciga liitus ta 1970. aastal, pärast abiellumist John McViega, kes mängis ansamblis basskitarri.
Fleetwood Macis ta laulis ja mängis klahvpillidel. McVie kirjutatud on mitmed Fleetwood Maci hitid, nagu "Don't Stop", "Little Lies", "Hold Me", "Everywhere", "As Long as You Follow", "Over My Head", "Say You Love Me" ja "You Make Loving Fun". 1988. aastal ilmunud Fleetwood Maci kogumikalbumil "Greatest Hits" on kokku kaheksa tema kirjutatud või tema kaasautorlusega laulu.
McVie lahkus Fleetwood Macist 1998. aastal. Tema kolmas sooloalbum "In the Meantime" ilmus 2004. aastal. McVie liitus uuesti Fleetwood Maciga jaanuaris 2014.
1998. aastal võeti ta Fleetwood Maci liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Ta pälvis kaks Grammy auhinda.
John McViega oli ta abielus aastatel 1968–1976. Aastatel 1986–2003 oli ta abielus Eddy Quintelaga.
Berend von Taube

Berend von Taube (ka Berendt, Berndt, Bernt või Bernhard) on olnud mitme Taubede suguvõsa liikme nimi.
Berend von Taube (Purtse)

Berend von Taube (ka Berndt; maetud 1. veebruaril 1676 Tallinnas) oli Rootsi sõjaväelane (ooberst), Eestimaa maanõunik, mõisaomanik Eestimaal ja Soomes.
Taubede suguvõsast põlvnenud Berend von Taube sündis Purtse mõisniku ("Isenhof") Loff von Taube (ca (1550–1590) ja Kuningunde von Taube pojana. 
Berndt Taube teenis Rootsi sõjaväelasena Karjala tragunite ooberstina.
Isalt päris ta Purtse mõisa, mille ta 24. juunil 1621 müüs Eestimaa kuberner Jakob De la Gardiele. Talle kuulusid ka Maidla, Iisaku ja Ohukotsu mõis ning Soomes Keksholmi lääni Pühajärvi, Viiburi lääni Kawantholmi mõis.
Berndt Taube oli ka 1650. aastal Eestimaa maanõunik.
Nimekuju "Berend Taube von der Issen" (Berend Taube Purtsest) kasutas ta ka pärast mõisa mahamüümist. 
Ta maeti 1. veebruaril 1676 Tallinna toomkirikusse.
Perekond.
Berend von Taube oli kaks korda abielus, Margareta von Dellwigi (1590–1625) ja Sofia von Uexkülliga (u 1600–1681). Järglased:
Rahvusvaheline puuetega inimeste päev

Rahvusvaheline puuetega inimeste päev (3. detsember) on tähtpäev, mida tähistatakse ÜRO algatusel alates 1992. aastast. Puuetega inimeste päeva eesmärk on tõsta ühiskonna teadlikkust puuetega inimeste elust ning pöörata tähelepanu puudega seotud probleemidele. Igal aastal keskendub puuetega inimeste päev erinevale teemale.
Ajalugu.
1976. aastal kuulutas ÜRO Peaassamblee 1981. aasta rahvusvaheliseks puuetega inimeste aastaks. Esimese rahvusvahelise puuetega inimeste aasta teema oli "Täielik osalus ja võrdsus", mis tähendas üldiselt puuetega inimeste õigust osaleda ühiskonna elus ilma takistusteta ja nautida kaaskodanikega võrdseid elamistingimusi. Järgmisena ÜRO peaassamblee nimetas vahemikku 1983–1992 ÜRO puuetega inimeste aastakümneks, ning alates 1992. aastast tähistatakse puuetega inimeste päeva iga aasta 3. detsembril.
Eestis.
Eesti Puuetega Inimeste Koda on suurejooniliselt tähistanud 3. detsembrit alates 1996. aastast, kui toimus esimene rahvusvaheline puuetega inimeste päeva konverents. Iga-aastase puuetega inimeste konverentsi asemel 2002. aastal korraldati Euroopa puuetega aasta avaüritus, mille avas Eesti president Arnold Rüütel. Alates 2020. aastast korraldab EPIKoda loomingulist meediakampaaniat.
Hymenochaetopsis

Hymenochaetopsis on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.
Harilik tubaknahkis

Harilik tubaknahkis ("Hydnoporia tabacina") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab surnud pajuokstel.
Konik (hobune)

Konik on Poolast pärit väike vastupidav poolmetsik hobune, kes on välja arenenud metshobusest nimetusega tarpan ("Equus ferus"). 
Konikud on vastupidavad ja pika elueaga: keskmiselt elavad nad 25–30 aastaseks. 
Ajalugu.
Konikud pärinevad kunagi Ida-Euroopa steppides ja metsades elanud metshobusest tarpanist. 18. sajandi lõpus ja 19. sajandi alguses kodustati väike osa tarpaneid, et peaaegu välja surnud tõugu säilitada. Säilitusprogramm ei osutunud edukaks. 20. sajandi alguseks oli tarpanitest pärinevaid loomi ristatud erinevate veo- ja ratsahobustega. Selle tulemusena tekkis eraldi tõug, mida tuntakse tänapäeval konikuna. 
Esimeses maailmasõjas kasutati ristamise teel saadud hobuseid ratsaväes sõjaratsudena. 1930. aastatest alates tehti katseid väljasurnud tarpani tõugu taastada, ristates konikuid teiste tõugudega. Tarpani taastamine ei olnud edukas.
1955. aastal loodi Poolas konikute tõuraamat. 
1999. aastal kehtestati rangem tõustandard, mille kohaselt saavad peatõuraamatusse kuuluda ainult need hobused, kelle vanemad on tõuraamatusse kantud ja kellel esineb hiirjas värvus koos dorsaalse tumeda triibuga.
Välimik.
Konikute kehavärvus on hiirekarva ning lakk ja saba tumedamad. Tõule on iseloomulik dorsaalne tume triip ja jalgadel esinevad sebroidsed tumedad märgised. Hobuse turjakõrgus jääb 130–140 cm vahele ja kaal on ligikaudu 350–400 kg.
Kasutus.
Konikuid kasutatakse peamiselt veoloomana, sest neil on tugev luustik ja leplik loomus. Väiksematele lastele on konik sobiv ratsahobune. Poolmetsikuid konikute karju kasutatakse Poolas ka pärandkoosluste (niidud, puis- ja rannaniidud) säilitamiseks ning metsade ja liigniiskete alade hooldamiseks.
Iseloom.
Konikud on iseloomult rahulikud, vaiksed, intelligentsed, lojaalsed ja sõnakuulelikud.
Tervis.
Nende kabjad on tugevad ja aeglase kasvuga. Toiduga on loomad vähenõudlikud. 
Kõige levinumad haigused, mida konikud põdeda võivad, on heinaallergia ja kabjahaigused.
Saint Médardi evangeliaar

Saint Médardi evangeliaar ehk Soissonsi evangeliaar on Karolingide aegne illumineeritud käsikirjaline evangeliaar, mis loodi oletatavasti Aachenis enne 827. aastat, mil Ludwig Vaga ja tema abikaasa Judith kinkisid raamatu Soissonsi Saint-Médardi kloostrile. Käsikiri on karolingide kunsti silmapaistev näide, see kuulub stiililt Ada gruppi ja võidi luua Karl Suure viimastel eluaastatel tema õukonnas asutatud koolis. 1790. aastal Pariisi viidud käsikiri asub tänapäeval Prantsusmaa Rahvusraamatukogus kohaviida Ms. Lat. 8850 all.
Kirjeldus.
Evangeliaar koosneb 239 pärgamentlehest mõõdus 362 x 267 mm. Käsikiri sisaldab lisaks tekstile kuut terve lehekülje suurust miniatuuri ja kahtteist kaanonitahvlit. Illustratsioonidel on Kristus auhiilguses, nelja evangelisti täisfiguurid, elu allikas ja Talle kummardamine. Peaaegu kogu tekst on kirjutatud untsiaalkirjas kuldtindiga.
Elu allikat kujutav miniatuur on silmapaistvalt sarnane samateemalise pildiga Godescalci perikoopideraamatus.
Grimming

Grimming (2351 m) on isoleeritud tipp Austrias Dachsteini mägedes ja üks vähestest Alpide ülisilmapaistvatest mägedest.
Asukoht.
Grimming kõrgub Ennsi oru ja Salzkammerguti vahel, Hoher Dachsteinist idas, olles eraldatud selle idaservast Salza kuristikuga.
Geoloogia.
Vaatamata topograafilisele eraldatusele Dachsteinist koosneb Grimming peamiselt Dachsteini lubjakivist ja on tegelikult Dachsteini ploki plaat, mis on sellest lahti murdunud.
Peatipust edelas on "Grimmingtor", u. 50 m kõrgune ja 15 m laiune süvend kaljuseinas, mida katab 10 m paksune üleulatuv kalju. Idast piirab seda suur kiviriba, mistõttu on see teatud valgustingimustes värava välimusega (saksa: "Tor"). Legendi järgi on selle "värava" taha peidetud rikkalikke aardeid.
Ajalugu.
Tänu oma muljetavaldavale välimusele kirjeldati seda pikka aega kui "mons Styriae altissimus", kõrgeim mägi Austria Steiermargi liidumaal.
Väga varakult kasutati Grimmingit maamõõtmismärgina. 1822. aastal püstitas leitnant Carl Baron Simbschen tipule puidust mõõdistusmärgi ja selle alla kivimajakese varjualuseks.
Juurdepääs.
Mägi on mägironijate seas populaarne sihtkoht.
Kollane hammaslehik

Kollane hammaslehik ("Neolentinus lepideus") on klassi "Agaricomycetes" seltsi "Gloeophyllales" kuuluv seeneliik. Varem arvati see hammaslehiku perekonda, nüüd perekonda "Neolentinus". 
Seen kasvab enamasti mändide kändudel või poolsurnud puudel. Samuti puidust raudteeliipritel.
Pruggern

Pruggern oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Michaelerberg-Pruggerni valla osa.
Pruggern asub Ennsi orus Gröbmingi ja Aichi vahel Schladmingist idas ja mitte kaugel pääsust Sölki kurule.
Podosphaera

Podosphaera on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Microsphaera

Microsphaera on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Sphaerotheca

Sphaerotheca on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Erysiphe

Erysiphe on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Pärmik

Pärmik ("Metschnikowia") on kottseente perekond.
Pärmkottseenelised

Pärmkottseenelised ("Saccharomycetaceae") on kottseente sugukond.
Pärmkottseen

Pärmkottseen ("Saccharomyces") on kottseente perekond.
Daisetz Teitaro Suzuki

Daisetz Teitaro Suzuki (jaapani keeles 鈴木 大拙 貞太郎, "Suzuki Daisetsu Teitarō", 18. oktoober 1870 – 12. juuli 1966) oli jaapani päritolu buda munk ja budoloog, esseist, filosoof, õpetlane, tõlkija ning "zen’"i ja ida mõtteloo olulisemaid tutvustajaid Läänes 20. sajandi esimesel poolel.
Elulugu.
Noorena jõudis Suzuki "rinzai" õpetaja Shaku Soēni õpilasena "kenshō "kogemuseni ja sai "zen’"i pühenduse. Alates 1897. aastast tegutses ta põhiliselt Ameerika Ühendriikides, kus avaldas inglise keeles hulga "zen’"i ja mahajaana suutrate kohta käivaid teoseid ning õpetas mitmes ülikoolis ja keskuses.
Teoseid.
Suzuki tuntuimad raamatud on mitmeköiteline "Kirjutisi zen-budismist" ("Essays in Zen Buddhism", 1927–1934) ja "Laṅkāvatāra-sūtra" tõlge inglise keelde.
Eisai

Eisai (jaapani keeles 榮西, 1141–1215), ka Myōan Eisai, oli jaapani budistlik munk, "rinzai zen"’i koolkonna rajaja.
"Tendai" koolkonna mungana rändas ta 1168. aastal Hiinasse, tutvudes seal tol ajal ülipopulaarse "linji "koolkonna "chan"iga, mida hakkas Jaapanis õpetama.
1187. aastal rändas Eisai taas Hiinasse, kuhu jäi 4 aastaks, mille vältel õppis "chan’"i meeleharjutusi ja sai "chan’"i õpetaja pühenduse.
Jaapanis jäi Eisai küll formaalselt "tendai "koolkonna juurde, kuid tema uus suund kogus üha rohkem poolehoidjaid ja sai ka valitsevate ringkondade toetuse.
Iseseisvaks koolkonnaks kujunes "rinzai "Jaapanis tegelikult alles Eisai järeltulijate ajal, kuid teda peetakse kokkuleppeliselt selle rajajaks.
Uncinula

Uncinula on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Chlorophyllum

Chlorophyllum on šampinjonilaadsete seltsi šampinjoniliste sugukonda kuuluv perekond seeni.
Matheus Nunes

Matheus Luiz Nunes (sündinud 27. augustil 1998 Rio de Janeiros) on Brasiilias sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Manchester City ja Portugali jalgpallikoondises.
Portugali kolis ta 12-aastaselt. Ta alustas jalgpallurikarjääri Portugali väikeklubis Ericeirense.
2018. aasta suvel liitus ta Portugali esiliigaklubiga Estoril. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta viie ja poole aasta pikkuse lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Lissaboni Sporting. Sportingu põhikoosseisu murdis ta hooajal 2020/21. Portugali kõrgliigas lõi Nunes esimese värava 2. jaanuaril 2021 mängus Braga vastu. Samal hooajal tuli ta Sportinguga ka Portugali meistriks. Hooajal 2021/22 valiti Nunes Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2022. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Wolverhampton Wanderersiga. Üleminekusumma oli 45 miljonit naelsterlingit, millega sai Nunes Wolverhampton Wanderersi ajaloo suurimaks ostuks.
Suvel 2023 liitus Nunes ligi 62 miljoni euro eest Manchester Cityga.
2021. aasta augustis sai Nunes Portugali kodakondsuse. Samal kuul otsustas ta hakata koondises esindama Portugali, kuigi oli saanud kutse ka Brasiilia jalgpallikoondiselt. Portugali jalgpallikoondises tegi Nunes debüüdi 9. oktoobril 2021 sõprusmängus Alžeeria vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
L'Emprise

L'Emprise on Mylène Farmeri kaheteistkümnes stuudioalbum. See anti välja 25. novembril 2022.
Oliivsirmik

Oliivsirmik ("Chlorophyllum olivieri") on šampinjoniliste ("Agaricaceae") sugukonda, šampinjonilaadsete ("Agaricales") seltsi kuuluv liik seeni.
Toompea lossi dansker

Toompea lossi dansker on keskajal toonase konvendihoone keskossa ehitatud käimla.
Asukoht.
Toompea lossi dansker eendub Toompea Väikese linnuse läänemüürist, see asub Pika Hermanni ja Landskrone torni vahel.
Ajalugu.
Toompea linnuse sisehoovile ehitati 1350–1360. aastal konvendihoone, sellega seoses kõrgendati linnuse ringmüüre ja läänemüüri toetamiseks ehitati konvendihoone välikülje keskossa suur dansker. 
1917. aasta Veebruarirevolutsiooni käigus põletati konvendihoone maha, kuid 1922. aastal selle asemele rajatud Riigikogu hoone seinas oli dansker säilinud ja see ühendati einelauaga, kuid nüüd oli see algsest ühe korruse võrra madalam. Tänapäeval asub danskeri kõrgemal korrusel riigikogu kohvik.
Juhtumeid.
1570. aasta 24. märtsil õnnestus Klaus Kurselli mässus osalenud Jürgen Farensbachil rootsi sõdurite eest põgeneda tänu sellele, et puges läbi danskeri augu ja ronis linnusest alla.
1930. aastal anti välja kahekroonine münt Toompea lossi läänemüüri kujutisega, mille kesksel kohal oli müürist väljaulatuv dansker.
Sankt Martin am Grimming

Sankt Martin am Grimming oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Mitterberg-Sankt Martini valla osa.
Vald asus Stainachi ja Gröbmingi vahel Ennsi orus, 700 m kõrgusel merepinnast.
Sankt Nikolai im Sölktal

Sankt Nikolai im Sölktal oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Sölki valla osa.
Vald asus Sölktali looduspargis.
Murau ringkond

Murau ringkond on ringkond Austrias Steiermargi liidumaal.
Ringkond koosneb järgmistest valdadest:
Antony (jalgpallur)

Antony Matheus dos Santos (sündinud 24. veebruaril 2000 Osascos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Manchester United ja Brasiilia jalgpallikoondises.
2010. aastal liitus ta Brasiilia klubiga São Paulo. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. São Paulo põhikoosseisu murdis ta kohe 2019. aasta alguses São Paulo osariigi meistrivõistlustel, kus ta lõi 14 mänguga kaks väravat, millest ühe finaalmängus Corinthianse vastu, kuigi São Paulo kaotas selle 1:2. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 29. juulil 2019 mängus Chapecoense vastu.
2020. aasta veebruaris sõlmis Antony viieaastase lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. Leping jõustus sama aasta juulis. Hollandi kõrgliigas lõi ta esimese värava hooaja avamängus 13. septembril 2020 Rotterdami Sparta vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Hollandi kõrgliigas üheksa väravat. Ajaxis mängis ta järgmisel hooajal. Mõlemal hooajal tuli ta klubiga Hollandi meistriks.
2022. aasta septembris siirdus Anthony Manchester Unitedi, kellega ta sõlmis viieaastase lepingu. Üleminekusumma oli 95 miljonit eurot (82 miljonit naelsterlingit), millega oli see suurim üleminek Hollandi kõrgliigast. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 4. septembril 2022 oma debüütmängus Arsenali vastu.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Anthony Brasiilia võistkonnaga kuldmedali. Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Venezuela vastu.
Kluczkowice

Kluczkowice on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Opole Lubelskie maakonnas Opole Lubelskie vallas. Kluczkowice asub maakonnakeskusest Opole Lubelskiest umbes 7,5 km lõunaedelas ja Lublinist ligi 48 km lääneedelas.
Kluczkowicet on esmamainitud 1416. aastal.
Kati Nõlvak

 
Kati Nõlvak (sündinud 17. novembril 1989 Oisus) on Eesti noorsootöötaja ja kogukonnaaktivist. Ta on olnud Türi vallavanem (2022–2023).
Hariduskäik.
Ta on õppinud Türi Gümnaasiumis (1996–2008) ning Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor (2010–2015) ettevõtluse ja ärijuhtimine erialal, millele lisaks õppis ta lisaerialana ka projektijuhtimist. Aastatel 2007–2018 on ta osalenud mitmel täiendkoolitusel. Õppimise kõrvalt osales noorsootööalastel koolitustel ning omandas noorsootöötaja kutse. 2020. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli haridustehnoloogia erialal (MSc). 
Poliitiline tegevus.
Nõlvak on 2020. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, sai valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 97 häält ning ei osutunud valituks.
Kodanikuaktivisti ja kogukonna liidrina.
Nõlvak on olnud õpilasesindaja Türi Gümnaasium ning kogukonna elu eestvedaja. Tema eestvedamisel on ellu kutsutud Oisu mängutuba Sumsar ning Oisu noortetoa alustamine. Olles MTÜ Oisu Kultuuri ja Arengu Seltsi juhatuse liige on ellu kutsutud Oisu hoovipäeva toimumine ning Hoolin kodukohast kampaania korraldamine Oisus.
Raukla külavanemana on tema eestvedamisel toimunud kohalikud üritused nagu "Raukla Jaanid" ning küla on saanud ka vallas Aasta Küla auhinna.
Töökohad.
Aastatel 2010–2021 töötas Nõlvak Haridus- ja Noorteametis peaeksperdina nutikas noorsootöös ja 2009–2010 Paide Avatud Noortekeskuses noorsootöötajana. 2021. aastast oli ta Türi vallavalitsuses sotsiaal- ja innovatsiooni valdkonna juht. Varem olnud volikogu liige, Haridus-ja noorsookomisjoni aseesimees ja noortejuht. 
Alates 25. novembrist 2022 kuni 9. märtsini 2023 oli ta Türi vallavanem. 
2024. aastast töötab ta Eesti sotsiaalministeeriumis majandusliku toimetuleku poliitika juhina. 
2019. aastal andis ta koos Eesti Noorsootöö Keskusega välja raamatu "Digiareng ja noorsootöö".
Erfurdi käimlakatastroof

Erfurdi käimlakatastroof juhtus 1184. aastal Erfurdi Petersbergi tsitadellis, kus toonane Saksamaa kuningas, hilisem Saksa-Rooma keiser Heinrich VI pidas läbirääkimisi vaenupooltega Mainzi peapiiskopi Konrad von Wisselbachi ja Tüüringi maakrahvi Ludwig III vahel. Kohaletulnud aadlike raskuse all vajus hoone kolmanda korruse puitpõrand läbi ning inimesed kukkusid esimese korruse põranda all olnud käimla lampkasti, kus neist ligi 60 uppus väljaheidetes või suri varingu käigus saadud traumade tõttu.
Taust.
Tüüringi maakrahvi ja Mainzi peapiiskopi vahel pikka aega vindunud vaen oli nii tuliseks muutunud, et Poola vastase sõjakäigu tõttu piirkonnas läbisõidul olnud Heinrich oli sunnitud sekkuma. Heinrich kutsus vaenupooled oma peatumiskohta, praostkonna hoonesse, istungile.
Juhtum.
Läbirääkimistele kutsuti kõik aadlikud üle Saksa-Rooma keisririigi ja paljud jõudsid 25. juulil kohale. 26. juulil, vahetult koosoleku alguses, vajus põrand nende raskuse all kokku ning inimesed kukkusid keldris asunud reoveereservuaari. Hukkus ligi 60 inimest, nende seas aadlikke, krahve ja linnapäid. Heinrich VI jäi arvatavasti ellu tänu sellele, et tema istekoht asus kivipõrandaga alkoovis.
Timothy Weah

Timothy Tarpeh Weah (sündinud 22. veebruaril 2000 New Yorgis) on USA jalgpallur, kes mängib ründaja või äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Juventus ja USA jalgpallikoondises.
Aastatel 2013–2014 kuulus ta klubisse New York Red Bulls. Seejärel liitus ta Prantsusmaa klubi Paris Saint-Germaini noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 3. märtsil 2018 mängus Troyes' vastu. 2018. aasta augustis lõi ta Prantsusmaa superkarikafinaalis värava Monaco vastu. Prantsusmaa kõrgliigas lõi Weah esimese värava 12. augustil 2018 hooaja avamängus Caen' vastu. Hooaja 2018/19 teises pooles oli ta laenul Šotimaa kõrgliigaklubi Celtic. 13 mänguga lõi ta Šotimaa kõrgliigas kolm väravat ja tuli klubiga Šotimaa meistriks.
2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Lille'iga. Vigastuse tõttu jättis ta hooaja 2019/20 suuresti vahele. Lille'i meeskonnas lõi ta esimese värava 10. detsembril 2020 mängus Celticu vastu. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava kuus päeva hiljem mängus Dijon' vastu. Hooajal 2020/21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks.
Suvel 2023 osteti ta 12 miljoni euro eest Juventusesse.
Alates 2015. aastast mängis Weah USA noortekoondistes. USA jalgpallikoondises debüteeris ta 27. märtsil 2018 sõprusmängus Paraguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 28. mail sõprusmängus Boliivia vastu. 2022. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Walesi vastu.
Tema isa George Weah on Libeeria president ja endine jalgpallur.
Northrop Grumman B-21 Raider

Northrop Grumman B-21 Raider on Ameerika Ühendriikide strateegiline pommitaja, mida Northrop Grumman on arendamas Ameerika Ühendriikide õhuväe (USAF) jaoks. Programmi Long Range Strike Bomber (LRS-B) osana on see USAF-i jaoks ette nähtud "stealth"-varjestusega kontinentidevaheline strateegiline kaugpommitaja, mis on võimeline võtma pardale nii tava- kui ka termotuumarelvi.
2022. aasta lõpu seisuga peaks B-21 võetama teenistusse 2026. või 2027. aastal. See peaks täiendama ja vahetama lõpuks välja USAF-i Rockwell B-1 Lancer, Northrop Grumman B-2 Spirit ja Boeing B-52 Stratofortress pommitajad.
Pommitajat tutvustati avalikkusele esmakordselt 2022. aasta detsembri alul.
Alumbrados

Alumbrados (hispaaniakeelne termin 'varjudest väljas' ehk "aluminados" 'illuminaadid', valgustunud) tähistab müstilist liikumist Hispaanias: Toledos1512–1532, Llerenas 1570–1582. Nimetus pärineb vähemalt 15. sajandist.
1511. aastal uuris inkvisitsioon La Beata de Piedrahitana tuntud töölise tütart, kes väitis rääkivat jumala ja Jeesuse ema Maarjaga.
1527. aastal manitses kiriklik komisjon isegi jesuiitide ordu asutajat Ignatius Loyolat ta väidetava poolehoiu pärast "alumbrados"'ele. 1623. aastal oli liikumine levinud Prantsusmaale ja saavutanud mõningal määral mõju 1634. aastal, kui nendega ühines Saint-Georges de Roye küree Pierre Guérin. Ta järelkäijad guerinetid suruti maha 1635. aastal. Roosiristlasi aetakse nendega vahel segamini.
Tartu Ülikooli teenetemärgid

Tartu Ülikool tunnustab teenetemärkidega oma liikmeid, kes on andnud kaaluka panuse ülikooli eesmärkide saavutamisse ja teinud ühiskonda teenides esiletõstmist väärivaid tegusid, ning ülikooliväliseid isikuid, kes on osutanud ülikoolile suuri teeneid.
Tartu Ülikooli teenetemärgid on Tartu Ülikooli suur medal, Tartu Ülikooli medal, Tartu Ülikooli aumärk, teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis", Johan Skytte medal ja Tartu Ülikooli Tänutäht. 
Teenetemärgiga tunnustamise ettepanekuid võivad teha kõik ülikooli liikmed. Ülikooli senati moodustatud komisjon vaatab ettepanekud läbi ning teeb senatile ja rektorile omakorda ettepaneku, keda ja millise teenetemärgiga tunnustada. Suure medali ja Johan Skytte medali andmise otsustab senat korra aastas oktoobrikuu istungil. Medali, aumärgi, tänutähe ja teenetemärgi „100 semestrit Tartu Ülikoolis“ andmise otsustab rektor vahetult pärast senati oktoobrikuu istungit.
Rektor annab teenetemärgid üle rahvusülikooli aastapäeva tähistamise raames korraldataval pidulikul üritusel. Rektor võib erandkorras otsustada teenetemärgi üleandmise mõnel muul ajal. Johan Skytte medali võib üle anda ka Academia Gustaviana tegeliku asutaja, ülikooli esimese kantsleri Johan Skytte mälestuspäeval. Kõik teenetemärgid on nummerdatud. Teenetemärgi saaja nimi ja allkiri kantakse auraamatusse, mida hoiab akadeemiline sekretär. Tartu Ülikooli teenetemärkide kavalerid avalikustatakse ülikooli kodulehel ut.ee. 
Teenetemärkide saamise lugu.
Rahvusülikooli 100. aastapäeva eel seadis Tartu Ülikool eesmärgiks uuendada rektori ametiketti ja ülikooli autasusid, et luua nendest akadeemilist vaimsust kandev ühtse kujundusega tervik.
Uue kujunduse leidmiseks korraldati avalik konkurss, mille võitis Julia Maria Künnap kavandiga „Alpha Lyrae“. Kavandi alusel valmis rektori ametitunnuseks olev ametikett, mida rektor Toomas Asser kandis esimest korda rahvusülikooli 100. aastapäeva pidustuste ajal 2019. aastal.
Ülikooli autasude uuendamise arutelude käigus jõuti üksmeelele, et autasude nimetused säilitatakse, kuid nende vormi muudetakse ja luuakse terviklik teenetemärkide süsteem.
Rektori ametiketist lähtudes lõi Julia Maria Künnap ülikooli teenetemärkide kujunduse, mille keskne motiiv on ülikooli peahoone portikus – üks Eesti kõrghariduse tugevamaid sümboleid. Portikuse viil ehk frontoon ja selle peegelpildina teenetemärgi lindilõpukolmnurk on justkui isesuunalised nooled, mis kannavad endas mõtet ülikooli avatusest uutele ideedele. Frontooni sammaste piirjoontest saavad alguse kiired, mis tähistavad ülikooli laia haaret. Eri pikkusega kiired kannavad endas sõnumit, et teadmised saavad alguse sügavamalt, kui silmale näha.
Rektori ametikett ja ülikooli teenetemärgid on valmistatud väärismetallist, kasutades traditsioonilisi käsitöövõtteid.
Kõigile Skytte medali, suure medali ja väikese medali enne 2020. aastat saanutele, kes selleks soovi avaldavad, antakse senise autasu juurde ka uue kujundusega, rinnas kantav teenetemärk.