Vikerlased

"Vikerlased" on Eesti helilooja Evald Aava heroilis-romantiline ooper kolmes vaatuses ja kuues pildis Voldemar Loo libretole viikingite ja vikerlaste ajaloolise 1187. aasta Sigtuna röövretke legendi järgi. Eesti rahvusliku ooperi sünniteos. Hinnatud kõigi aegade parimaks eesti rahvuslik-patriootiliseks ooperiks. Muusika on meloodiline ja helikeel rahvaliku koloriidiga.
Helilooja alustas ooperi komponeerimist juba Tallinna konservatooriumis õppimise ajal. Esmaettekanne toimus 8. septembril 1928 Tallinnas Estonia teatris ja oli ülimenukas. Esmalavastuses esitasid peaosi Ida Aav-Loo (Juta), Marta Runge (Vaike), Karl Ots (Ülo), Aleksander Arder või Karl Viitol (Olav). Esimesel hooajal mängiti ooperit 22 korda. Sama lavastus püsis mängukavas ka järgmise hooaja. 
Hiljem on seda korduvalt lavastatud nii Estonias (1935, 1942 ja 1969) kui ka Vanemuises (1935, 1955, 1958 ja 1987). Ooperit on män­gitud ka vaba­õhuetendustel Tartus (1959) ja Tallinnas (1961). Läbilõige "Vikerlastest" esitati Estonias ka 1993. aastal. Dirigendipuldis oli Neeme Järvi.
Peamised tegelased: Juta (sopran), Vaike (sopran), Ülo (tenor), Olav (bariton), Hiietark (bass), Vaho (bass). 
Muusikanumbreid: koorid "Läki lausa lahingusse" ja "Sõua, jõua"; Ülo aaria "Ju päike läinud looja"; Juta ja Ülo duetid "Õnn, meie juurde jää!" ja "Nüüd siis ma jälle kodus olen"; Olavi aaria "Oo, piiga kaunim", tantsunumber "Eesti tants"; Vaike aaria "Nii siis see kõik unenägu" . Ooper kestab 2 tundi ja 15 minutit. 
"Vikerlaste" aariaid on sageli esitatud ka kontserdilaval. Aav tegi 1933. aastal ooperi muusikast sümfoonilise süidi ning 1935. aastal seadis viiulile, tšellole ja klaverile Juta ja Ülo dueti.
Süžee.
Tegevus toimub 12. sajandil Eestis Saaremaal ja Rootsis Sigtunas. Rahvas on kogunenud Saaremaa randa ja austab Ülot, kes on tulnud jõu- ja osavus­män­gude võitjaks. Saaremaa vanema Vaho tütar Juta ja lapse­põlve­kaaslane Vaike kroonivad teda lillepärjaga. Mõlemad tüdrukud armastavad Ülot. Ülo armastab aga Jutat. 
Vaho toob koos mandrilt Rävalast ja Ridalast tulnud saadikutega teate Sigtuna vürsti Olavi röövretkedest ja paluvad abi. Vaike toob teate, et rootslased Olavi juhtimisel on tunginud külla ja viinud endaga kaasa naisi. Nende hulgas on olnud ka Juta. Rahvas koguneb pühasse hiide, et paluda jumalatelt sõjaõnne eelseisvaks kättemaksuretkeks Sigtunasse. Kõik märgid ennustavad sõjakäiguks õnne. Retke juhtimine usaldatakse Ülole. Vaho lubab oma tütre retke õnnestumise korral Ülole naiseks. Vaike on sellest lubadusest masendatud. Mehed ruttavad vaenlast jälitama.
Juta on Sigtunas vangis ning igatseb kodu ja Ülo järele. Vürst Olav on temasse armunud, kuid Juta tõrjub mehe lähenemiskatseid ja soovi saada tema naiseks. Eestlased tungivad linna ja hävitavad selle. Ülo ja sõdalased tungivad lossi. Juta palvel jäetakse Olav ellu ja võetakse vangina kaasa. Olav järeldab sellest, et Juta pole ikkagi tema suhtes ükskõikne. 
Viker­lased saabuvad retkelt tagasi. Vaho teatab, et Ülo ja Juta pulmad peetakse järgmisel päeval. Juta ja Ülo on õnnelikud. Vaike on sügavalt kurb. Olavil õnnes­tub valvurite käest põgeneda. Kui Ülo hetkeks lahkub, ilmub Olav veendunult, et Juta teda armastab. Ta palub Jutalt abi Saare­maalt pääsemiseks ning keelitab Jutat kaasa tulema. Juta keeldub. Olav tahab Juta taas vägivaldselt kaasa võtta. Juta appihüüdu kuuleb Vaike, kes kutsub Ülo appi. Olav haarab Vaikelt noa, ründab Ülo selja tagant ja tapab ta. Olav põgeneb ja lubab Jutale järele tulla. 
Juta leinab oma armsamat ja rahvas nutab taga oma kangelast. Taas saabub külla Olav ja kutsub Jutat veelgi tungivamalt endaga Rootsi kaasa. Juta vastab, et vihkab Ülo mõrtsukat. Olav mõistab, et Juta ei hakka teda kunagi armastama, neab oma saatust ja läheb hulluks. Vaho korraldusel süüdatakse tuleriit, et sellel Ülo surnukeha põletada.