tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anja Andersen

 
Anja Jul Andersen (sündinud 15. veebruaril 1969 Odenses Taanis) on Taani käsipallur. 
Ta on temperamentne ja vastuoluline mängija. Aastatel 1989–1999 mängis Taani koondises ning viskas 133 mängus kokku 726 väravat. Lisaks arvukatele väravatele motiveeris ja innustas ta naisi võitlema ning pärast 1994. aastal Euroopa meistriks tulekut hakati Taani naiskonda kutsuma "The iron ladies" ("Raudsed naised"). Seda suuresti tänu Anderseni erilistele trikkidele mängus ning tema tohutule energiale, mis pidevalt oli ka suunatud kohtunike poole. Oma populaarsuse ongi Andersen saavutanud julguse eest korraldada dramaatilisi stseene platsil ning arvukate kollaste ja punaste kaartide teenimise tõttu. 1996. aasta olümpiamängudel kõrvaldas treener Ulrik Wilbek Anderseni võistkonnast vaidlusttekitavate mänguvõtete tõttu ning ebasportliku käitumise eest platsil. 
Anja Andersen tutvustas käsipalli ka meelelahutusmaailmale. Tema eriline mängustiil ja pidev sõnasõda ning võitlus kohtunikega meelitas Taani naiskonna mänge vaatama tohutu hulga publikut ja meediakanaleid neist mängudest ülekandeid tegema. 1998 valiti ta maailma parimaks naiskäsipalluriks. Pärast tippsportlasekarjääri lõpetamist pani ta kokku naiskonna ("Dream team") parimatest Taani naiskäsipalluritest. Võistkonda saatis suur edu, kuid see lõpetas peagi tegevuse, kuna Andersen südamepuudulikkuse tõttu enam ise mängida ei saanud. Seejärel oli ta treener Taani klubis Slagelse ning 1. juulist 2008 klubis FCK Håndbold. 
Isiklikku.
Ta on 178 cm pikk ja kaalub 69–70 kg. Õppis kehakultuuri Oldenburgi Ülikoolis. Tal on üks õde ja üks vend. Tema mõlemad vanemad, Keld Andersen (1946) ja Vivi Andersen (1939), on olnud Taani koondise mängijad. Ema väravavaht ning isa tagamängija. Andersen hakkas käsipalliga tegelema 5-aastaselt. Tema mängupositsiooniks oli tagamängija. Vasak sisemine koht oli tema lemmik. Ta kandis alati särki numbriga 11. Kogu käsipallikarjääri jooksul oli tal palju vigastusi, aga ükski neist ei hoidnud Anderseni käsipallist eemal. 1999. aastal avastatud südamerikke tõttu pidi aga Andersen tippspordist loobuma. Lisaks käsipallile on tema huvid veel korvpall, muusika, loomad ja Disney. Anja on suur Disney fänn. Tal on kodus palju Disneyga seotud meeneid ning ta on läbi lugenud kõik 149 Jumbo raamatut ning vaadanud läbi enamiku Disney filme. Anderseni suurteks iidoliteks on korvpallurid Michael Jordan ja Dennis Rodman. Tema lemmikfilmideks on "Titanic", "Lõvikuningas" ja "When a man loves a woman" ning lemmikbändid Queen ja Sting ning meeldivad ka U2 ja Kenny G. Tema lemmikuks firmamärgiks on NIKE ning lemmikvärviks sinine. Armastab süüa Itaalia toite, spagette ja pannkooke jäätisega. Kuigi Andersenil on palju väljendeid, mida ta tihti kasutab, ning tema öeldud lauseid kasutatakse tsitaatidena, on tema lemmikväljendiks "I did it!". 
Anja Andersen on jätnud väga tugeva jälje käsipalli ajalukku ning on paljudele noortele eeskujuks. Temast on kirjutatud kaks raamatut: "Anja - legebarn og furie" (1996, Christian Braad Thomsen) ja "Anja" (2004, Henrik Madsen). Anja Andersen on ka ise välja andnud kaks raamatut: "Mit håb om frihed" (1997) ja "Drømmen er mit mål" (1998).
Tallinna ringtee

Tallinna ringtee (põhimaantee nr 11) on üks Eesti põhimaanteid. Maantee kuulub Euroopa tee E265 koosseisu. 
Tallinna ringtee saab alguse Tallinna–Narva tee 10. kilomeetril Tallinna linna idapiiril. Tee pikkus on 38,1 km. Tee lõpeb Tallinna–Paldiski tee 26. kilomeetril Keila linna piiril.
Kuna Tallinna ringtee ühendab omavahel mitut põhimaanteid ja asulaid Tallinna lähiümbruses, siis on maantee liiklussagedus 2020. aasta seisuga põhimaanteede hulgas kõige suurem, olles ligikaudu 15 000 autot ööpäevas.
Maantee on esimesed 29 kilomeetrit neljarealine eraldatud sõidusuundadega I klassi maantee.
Sillad Tallinna ringteel.
Sildade nimistu pärineb Teeregistri andmebaasist.
Asulad Tallinna ringteel.
Tallinna linn, Koplimetsa, Ülejõe küla, Soodevahe küla, Lagedi alevik, Karla küla, Rae küla, Jüri alevik, Lehmja küla, Pildiküla, Kurna küla, Vaela küla, Luige küla, Saustinõmme küla, Männiku küla, Tammemäe küla, Saku alevik, Tänassilma küla, Juuliku küla, Jälgimäe küla, Saue linn, Jõgisoo küla, Aila küla, Vanamõisa küla, Tutermaa küla, Keila linn.
Final Fantasy XII

"Final Fantasy XII" (ファイナルファンタジーXII, "Fainaru Fantajī Tuerubu") on konsooli arvuti-rollimäng (RPG), mis on toodetud ja välja antud Square Enixi poolt Sony PlayStation 2 jaoks ning kuulub "Final Fantasy" seeriasse. Mäng avaldati 2006. aastal. Seda müüdi Jaapanis üle 2 miljoni eksemplari, millega see mäng tõusis neljandale kohale 2006. aastal müüdud Sony PlayStation 2 mängude seas.
Mäng leiab aset väljamõeldud maailmas nimega Ivalice, kus Archadia ja Rozarria impeeriumid sõdivad lõputus sõjas. Dalmasca, väike kuningriik, on jäänud kahe sõdiva rahva vahele. Kui Archadia vallutab Dalmasca, loob riigi printsess Ashe vastupanuliikumise. Vastupanu ajal kohtub ta Vaaniga, noore seiklejaga, kes tahab saada õhulaeva kapteniks. Pärast seda hakkavad nemad ja teised tegelased sõdima Archadia Impeeriumi türannia vastu.
Harilik parkhein

Harilik parkhein ("Lycopus europaeus") on huulõieliste sugukonda parkheina perekonda kuuluv rohttaimeliik. 
Kirjeldus.
Hariliku parkheina lehed on lõhestunud, varieerudes sopilisest kuni sulglõhiseni; põhikujult on nad elliptilised. Valkjad õied, mis paiknevad lehekaenlais, moodustavad tiheda kimbu. 
Taime varre kõrgus on 6(20) – 80(100) cm; õitseaeg juulist septembrini. 
Levila ja kasvukoht.
Hariliku parkheina looduslik levila on eurosiber; Eestis tavaline.
Kasvukohana eelistab ta niiskemaid alasid, näiteks lodumetsad, järvede kaldad, kraavid.
Parkhein

Parkhein ("Lycopus") on huulõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Parkheina perekonda kuulub umbes tosinajagu rohttaime liike, mille levilaks on Euroopa, Aasia ja Põhja-Ameerika. Parkheinad kasvavad reeglina niisketel aladel, soistel niitudel ja veekogude kallastel.
Eestis kasvab harilik parkhein "Lycopus europaeus".
Bronx

Bronx (inglise keeles "The Bronx") on New Yorgi kõige põhjapoolsem linnaosa. New Yorgi viiest linnaosast on Bronx ainuke, mis asub peamiselt Põhja-Ameerika kontinendil (teised asuvad saartel). Manhattanit eraldab kontinendil asuvast Bronxist Harlemi jõgi.
Ametlike andmete järgi elas 2016. aastal Bronxis 1 455 720 inimest, millega oli Bronxi linnaosa New Yorgi linnaosade seas elanike arvult neljandal kohal.
Nimi.
Bronx on nimetatud kohaliku rootslase Jonas Broncki maavalduse järgi, kes jõudis 1639. aasta kevadel Uus-Madalmaadele. Ta rentis maad Hollandi Lääne-India Kompaniilt.
Flegma

Flegma ("reflux") mõiste on seotud fraktsioneeriva destillatsiooniga ja rektifikatsiooniga. Flegma on see osa vedelikuks kondenseerunud ainest, mis voolab tagasi piki destillatsioonikolonni või rektifikatsioonikolonni. Kolonni tagasi valguvat kondensaati nimetatakse flegmaks (see on tagasijooks). Teine osa kondenseerunud ainest võetakse seadme peas välja destillaadina (rektifikaadina).
Aurud, mis tekivad kolvis vedeliku keemisel, tõusevad üles piki destillatsioonikolonni ning jahtuvad osaliselt. Kondenseerub peamiselt raskemini lenduv komponent. Kolonnis puutub allavoolav vedelik (flegma) kokku ülesliikuvate aurudega, mis võtavad temast täiendavalt kaasa kergesti lenduva komponendi. Samal ajal peseb vedelik aurudest välja raskemini lenduvat komponenti. Kolonni peasse jõuab rohkem kergemini lenduvat komponenti sisaldav fraktsioon.
Aurud, mis jõuavad jahutisse, kondenseeruvad seal täielikult. Fraktsioneerival destillatsioonil läheb kogu jahutis kondenseerunud destillaat vastuvõtjasse. Aurude temperatuuri (järsem) tõus kolonni peas näitab, et kergemini lenduv komponent on üle destilleeritud.
Laboratoorse rektifikatsioonikolonni pea on ehitatud nii, et jahutist allavalguvast vedelikust on kraani abil võimalik destillaadina vastuvõtunõusse võtta (väike) osa sellest ja (suurem) osa jahutis kondenseerunud vedelikust täiendavalt saata tagasijooksuna (flegmana) kolonni, suurendades sellega ainete lahutamise efektiivsust. Flegma ja destillaadi suhet samas ajaühikus nimetatakse flegmaarvuks ehk tagasijooksusuhteks. Seega flegmaarv FA on flegma ja rektifikaadi hulga jagatis.
FA = flegma hulk / rektifikaadi hulk
Laboratoorsetes rektifikatsioonikolonnides määratakse flegmaarv nii, et kolonni peas loetakse flegma ja destillaadi tilkade arv ajaühikus ning nende jagatis ongi flegmaarv. Kolonni lahutusvõime sõltub flegmaarvust. Mida suurem on flegmaarv, seda parem on lahutusvõime. Flegmaarvu valikul arvestatakse ka segukomponentide lahutatavust. Mida raskem on neid lahutada, seda suurem peab olema flegmaarv. Segu komponentide head lahutamist näitab kolonni peas temperatuuri järsk tõus, kui kergeminilenduv aine on segust välja aetud.
Flegmaarvu vähenedes rektifikatsiooniseadme tootlikkus küll kasvab, aga lahutusvõime halveneb. Rektifikatsioonikolonni lahutusvõime suurendamist soodustavad vedel- ja aurufaasi võimalikult suur kokkupuutepind, kontakti kestus ja soojusvahetuse puudumine kolonni ja keskkonna vahel.
Õigusliku järjepidevuse põhimõte

Õigusliku järjepidevuse põhimõte ehk kontinuiteet on ajalooteaduses kasutatav mõiste, mis selgitab aegruumis toimunud järjepidevust kultuurilistes, keelelistes või etnilistes tunnustes. Põhimõte on siduda erinevatel aegadel toimunud sündmused ja tegevused ühte põhilisse konteksti. Eestis on õigusliku järjepidevuse põhimõtet peamiselt kasutatud riigiõiguse kontekstis. Õigusliku järjepidevuse põhimõtet on võimalik kasutada ka näiteks seadusandluses, võttes uute seaduste aluseks varem loodud seaduseid. Näiteks Eestis võeti 28. juuni 1992 rahvahääletusel vastu põhiseadus, mis põhines 1938. aastal vastu võetud põhiseadusel.
Õiguslikku järjepidevust peeti oluliseks ka baltisaksa ajalookirjutuses, kus sellega põhjendati (näiteks Carl Schirren) Eesti- ja Liivimaa rüütelkonna Rootsi-aegsete privileegide säilimist Venemaal 18.-19. sajandil 1710. aasta kapitulatsioonide ja Uusikaupunki rahulepingu alusel.
Eesti ajaloo tõlgendamisest.
Jüri Uluots väitis, et "Eesti riik ei tekkinud 1918. aastal tühjale kohale. Selle juured ulatusid muinas-Eesti riiklikku korralduse, mis tollaste eesti juhtide poolt sõlmitud lepingute kaudu kandusid üle mitmete vaheetappide üle XX sajandisse, realiseerudes siin Eesti iseseisvuse välja kuulutamises või õigemini taastamises. Seda teoreetilist ning algselt ajalukku suunatud kontseptsiooni kasutades põhjendas ta 1941. aasta memorandumis Saksa võimudele vajadust moodustada uus Eesti valitsus "kontinuiteediprintsiibi" kohaselt. Ning kuigi Saksa võimud Uluotsa memorandumi tähelepanuta jätsid, alustas Uluots 1944. aasta kevadest "õigusliku järjepidevuse" alusel riiklike institutsioonide moodustamist ja käivitamist".
Eesti Vabariigi õiguslikku kontinuiteeti rõhutades ja vastandades seda ebaseaduslikele okupatsioonidele, jätkas Uluots baltisakslaste õigusajaloolist traditsiooni. Tema Teise maailmasõja aegsele tegevusele tugines omakorda õigusliku järjepidevuse põhimõtte kasutamine Eesti taasiseseisvumise protsessis, kus seda alusprintsiibina läbivalt rõhutasid Kodanike Komiteede liikumise ja Eesti Kongressi liikmed, kes vastandasid selle Rahvarinde poliitikute seas valdavale reaalpoliitilisele lähenemisele.
Õigusliku järjepidevuse ideed on kasutatud ka hiljem. Näiteks väitis nii Arnold Rüütel 2002. aastal: "See põhimõte oli suunav ja mõtlemist korrastav kaaslane nii iseseisvuse taastamisel, põhiseaduse vastuvõtmisele eelnenud õigusaktide loomisel kui ka Põhiseaduse Assambleele esitatud eelnõudes. Õiguslik järjepidevus ei tähenda üksnes kahe eraldatud õigussüsteemi käsitlemist ühtse tervikuna, vaid on ka kehtiva õiguskorra õiguspärane arendamine"
Austria jalgpallikoondis

Austria jalgpallikoondis on Austria jalgpalli esindusmeeskond.
Austria jalgpallikoondis oli kõige edukam 20. sajandil, kui 1934. aastal saavutati maailmameistrivõistlustel neljas koht ja 1950. aastal kolmas koht. Maailmameistrivõistlustel on Austria osalenud kokku seitsmel korral, viimati 1998. aastal.
2008. aastal korraldas Austria koos Šveitsiga Euroopa meistrivõistlusi ning pääses korraldajariigina esmakordselt Euroopa meistrivõistlustele. 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel pääseti esmakordselt alagrupist edasi ning kaheksandikfinaalis kaotati lisaajal hilisemale Euroopa meistrile Itaaliale.
2008. aasta Euroopa meistrivõistluste järel valis Austria Jalgpalliliit peatreeneriks senise Tšehhi koondise juhendada Karel Brückneri, kes aga vaid seitsme mängu järel veebruaris 2009 ametist tagasi astus. Ameti võttis üle Dietmar Constantini. 2022. aastast on peatreener Ralf Rangnick.
Praegune koosseis.
Austria koondis 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Seisuga 25. juuni 2024.
Vagina

Vagina on ladina keeles 'tupp'. 
Vagina on ka anatoomias tupe ehk vagiina ja taimemorfoloogias lehetupe ehk tupe ladinakeelne teaduslik nimetus.
Václav Svěrkoš

Václav Svěrkoš (sündinud 1. novembril 1983 Třinecis) on endine Tšehhi jalgpallur (ründaja).
Klubikarjääri jooksul mängis ta muuhulgas Tšehhi klubis Ostrava Baník, Saksamaa klubides Mönchengladbachi Borussia ja Hertha ning Prantsusmaa klubis Sochaux. Hooajal 2007–08 lõi ta Ostrava Baníki meeskonnas Tšehhi kõrgliigas 15 väravat ja oli sellega liiga suurim väravakütt.
Tšehhi rahvuskoondises mängis Svěrkoš aastatel 2008–2010 kokku 11 korda ja lõi kolm väravat. 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel lõi ta avamängus Šveitsi vastu meistrivõistluste esimese värava.
Isiklikku.
Václav Svěrkoš on 183 cm pikk.
Rein Järlik

Rein Järlik (kuni 09.02.1937 Ullo Järlik; sündinud 8. oktoobril 1935 Tartus) on Eesti endine poliitik ja ajakirjanik.
Rein Järlik õppis aastatel 1954–1961 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonnas (1959–1961 kaugõppes), kuid ei lõpetanud. 
Alates 1959. aasta aprillist oli ta kuus aastat Puhja Keskkooli füüsikaõpetaja. Aastatel 1965–1990 töötas Rein Järlik Eesti Televisiooni Tartu toimetuses. Ta on kajastanud saatesarjades "Surma ei otsinud keegi" ja "Viiekümnendad" Teise maailmasõja järgset olukorda, kollektiviseerimist ja stalinlikke repressioone Eestis.
Koos Feliks Unduski ja Hagi Šeiniga loodud saatesarjas "Mõtleme veel" (1988) oli Rein Järlik Eesti demokratiseerumise, sõnavabaduse taastamise ja nn laulva revolutsiooni olulisi peegeldajaid.
Ta osales Rahvarinde asutamises ja oli aastatel 1990–1992 Eesti Kongressi ja 1991 Eesti Komitee, 1991–1992 Põhiseaduse Assamblee, 1990–1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja 1992–1999 Riigikogu liige (osales 1992 a. valimistel Roheliste nimekirjas, ühines hiljem Koonderakonna fraktsiooniga). Ta on 20. Augusti Klubi liige.
Ajakirjanikuna on ta kasutanud pseudonüümi Madis Udu.
Ago Gaškov

Ago Gaškov (sündinud 25. detsembril 1959 Valgas) on Eesti ajakirjanik. 
Sündinud töölisperekonnas, elanud Lüllemäel, koolis käinud Lüllemäe 8-klassilises Koolis ja Tartu 5. Keskkoolis.
Lõpetanud 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogilise kaardistamise, maavarade otsingu ja uuringu eriala geoloogiainsenerina.
Aastatel 1982–1987 töötas ta erialasel tööl Eesti NSV geoloogiavalitsuse Kohtla-Järve geoloogiatöökonnas.
1987. aasta oktoobrist kuni 2015. aasta veebruarini oli ERR-i Virumaa korrespondent. Seejärel töötas Ida-Viru maavalitsuse pressiesindajana, kuni maavalitsuste likvideerimiseni. Seejärel jätkas tööd vabakutselise ajakirjanikuna, tehes kaastööd Kanal 2 saatele "Reporter", ajalehele Põhjarannik ja Raadio 4-le. 
2017. aastal valiti ta Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse aseesimeheks.
Abielus, kolm poega.
Huvialad: Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni suhted, Lääne-Balkani riigid, reisimine, teater, muusika.
Barakaldo

Barakaldo on linn Hispaanias, Baskimaal Biskaia provintsis. Asub 10 km kaugusel Bilbaost Bilbao jõe ääres ja on osa Suur-Bilbaost.
Linnas oli 2006. aastal 95 600 elanikku.
Punakõrv-ilukilpkonn

Punakõrv-ilukilpkonn ("Trachemys scripta elegans") on lamekilpkonlaste sugukonda kuuluv kilpkonnaline. 
Ehkki punakõrv-ilukilpkonna looduslik levila on Põhja-Ameerika, on teda peamiselt lemmikloomana toodud paljudesse Euroopa riikidesse, kus ta mõnes paigus on aklimatiseerunud. Mitmes Euroopa riigis peetakse teda kahjuriks.
Punakõrv-ilukilpkonn on lamekilpkonnalise "Trachemys scripta" alamliik, varem on neid paigutatud ka perekonda "Chrysemys", mistõttu vanemais allikais nimetatakse tema nimeks sageli "Chrysemys scripta elegans".
Max Scheler

Max Ferdinand Scheler (22. august 1874 München – 19. mai 1928 Frankfurt) oli saksa filosoof.
Ta tegeles fenomenoloogia, eetika ja filosoofilise antropoloogiaga.
Inimese kohta maailmas iseloomustades nimetas ta teda "Neinsagenkönner"'iks (selleks, kes võib eitada).
Okeechobee järv

Okeechobee [okitšobi] on järv Põhja-Ameerikas Ameerika Ühendriikides Florida poolsaarel. 
Asub poolsaare lõunaosas Orlando ja Miami linna vahel. 
Okeechobee järv asub laias lubjakivinõos. Järvel puuduvad suuremad väljavooluteed. Seetõttu on üleujutuste tagajärjel järvest edelas tekkinud Evergladesi soostik. Järve pindala on 1890 km² ja suurim sügavus 4 m.
Pärast 1928. aasta üleujutust, mille tagajärjel hukkus 2400 inimest, ehitati ümber järve kuni 6 m kõrgune tamm.
Järve nimi tuleb hitšiti keelest ja tähendab 'suur vesi'.
Harilik laanelill

Harilik laanelill ("Trientalis europaea") on nurmenukuliste sugukonna laanelille perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Kirjeldus.
Taime suhteliselt suured lehed paiknevad varre tipuosas männasena, nendest allpool võib varrel esineda väiksemaid lehti. Õieraod kasvavad välja ülemiste männaslehtede kaenlaist, enamasti 1...2 valget üksikõit. Laanelill paljuneb peamiselt maa-aluste võsundite abil.
Taime varre kõrgus on 7...20 cm; õitseaeg juunist juulini. 
Levila ja kasvukohad.
Hariliku laanelille levila on tsirkumpolaarne; Eestis tavaline.
Kasvukohana eelistab happelisemat pinnast, kasvades hästi näiteks rabastuvates metsades, nõmmedel.
Õrn lemmalts

Õrn lemmalts ("Impatiens noli-tangere") on lemmaltsaliste sugukonda lemmaltsa perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.
Õrna lemmaltsa levila hõlmab suure osa Euraasiast; Eestis hajusalt. 
Kasvukohana eelistab niiskemaid alasid nagu jõgede kaldad ning niisked lehtmetsad. 
Kirjeldus.
Õrna lemmaltsa lehtede kuju varieerub munajatest elliptilisteni. Leheservi palistavad tömbid hambad. Õied on kollased, kannusjad, 3 cm pikad. Taime varre kõrgus on 30(40)...80 cm; õitseaeg juunist juulini ("Ibidem").
Lisaks suurtele kollastele peene rao otsas rippuvatele õitele leidub vahel ka väikesi kleistogaamseid õisi, mis ei avanegi, kuid viljuvad.
Képler Laveran Lima Ferreira

Képler Laveran Lima Ferreira ehk Pepe (sündinud 26. veebruaril 1983 Maceiós, Alagoase osariigis, Brasiilias) on Portugali jalgpallur (kaitsja), kes mängib Portugali jalgpallikoondises.
Pepe tugevamateks külgedeks on hea tehnika ja asetumine väljakul ning oskuslik peaga mängimine. Pepe on sündinud küll Brasiilias, kuid elab 2001. aastast Portugalis ja sai 2007. aastast selle riigi kodakondsuse. Samast aastast on ta Portugali jalgpallikoondise mängija (ta ei ole kuulunud Brasiilia noorte- ega ka täiskasvanute koondisse).
Karjäär.
Pepe mängis juuniorina sünnilinna klubis Corinthians Alagoanosas. 2001. aastal siirdus ta Portugali Madeira klubisse Marítimo, kus ta mängis kolm aastat. Selles klubis oli tema areng edukas ja hooajal 2004–2005 läks ta Portugali suurklubisse FC Porto. Algselt pidi ta siirduma Sportingisse, kuid klubid ei jõudnud kokkuleppele üleminekutingimustes. Portos tõusis ta üheks põhitegijaks kaitses ning oli osaline Portugali Superliiga meistriks tulekul 2006. ja 2007. aastal ning Portugali karika võidus 2006. aastal.
Madridi Real teatas 16. juulil 2007, et on ostnud oma klubisse Pepe viieaastase lepingu alusel 30 miljoni euro eest. Ajakirjanduse andmetel oli ka Barcelona huvitatud tema hankimisest. Hispaania põhisarjas mängis ta oma esimese mängu 25. augustil Madridi Atlético vastu.
Leping Madridi Realiga lõppes 2017. aastal.
Pepe sai 22. novembril 2007 Portugali kodakondsuse, mis lubas tal nüüd esindada riiki rahvusvahelistel võistlustel. Peatreener Luiz Felipe Scolari valis ta rahvusmeeskonna rivistusse 2007. aasta oktoobris, kuid jalavigastus segas tal koondises osalemast. Debüüt koondise toimus 21. novembril 2007 Euroopa meistrivõistluste valikmängu otsustavas kohtumises Soome koondisega. Tulemusega 0:0 lõppenud kohtumine tähendas seda, et Portugal oli pääsenud edasi EM-i finaalturniirile.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel alagrupi esimeses mängus 7. juunil Türgiga lõi Pepe 61. minutil värava. Mängu lõpptulemuseks jäi 2:0. 
2012. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 13. juunil lõi ta värava Taani vastu.
2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks.
Ta on valitud Euroopa meistrivõistluste sümboolsesse koosseisu 2008., 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste kolmanda koha mängus 2. juulil lõi ta värava Mehhiko vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Uruguay vastu, kuid Portugal kaotas lõpuks mängu 1:2 ja langes konkurentsist.
Aastatel 2019–2024 mängis ta taas FC Porto eest ning lõi 132 mänguga 7 väravat.
Isiklikku.
Pepe on 188 cm pikk ja kaalub 81 kg.
Gilgameš

Gilgameš (sumeri "Bilgames") oli Sumeri poolmüütiline valitseja, kes on Gilgameši eepose nimikangelane. Gilgameši eepos pandi kirja Babüloonia riigis ja akadi keeles, mistõttu kangelase akkadikeelne nimekuju on sumerikeelsest tunduvalt enam levinud.
Gilgameši elust on teada vähe, kuid Sumeri kuningate loendi järgi oli ta Uruki linna valitseja, Lugalbanda poeg, kes sattus vastuollu Kiši valitseja Akkaga. Kuna Akka isa En-Mebaragesi oli kahtlemata ajalooline tegelane, kes valitses 27. sajandil eKr, on suhteliselt tõenäoline, et ka Gilgameš ja Akka olid reaalsed ajaloolised isikud. Nendevaheline konflikt on esitatud küllaltki realistlikus lühieeposes "Gilgameš ja Akka", kus Gilgameš oma linna Kiši võimu alt vabastab. Hiljem kujunes Gilgamešist sumerite ja babüloonlaste müütiline kangelane, kelle seiklustest räägitakse mitmes eeposes ja müüdis.
Verine pühapäev

Verine pühapäev oli intsident 22. jaanuaril (vana kalendri järgi 9. jaanuaril) 1905, mille käigus sõdurid tulistasid Peterburi tööliste demonstratsiooni.
Sündmusest.
Preester Georgi Gaponi juhitud töölised tahtsid esitada Nikolai II-le palvekirja seoses Vene-Jaapani sõja tõttu halvenenud elu- ja töötingimustega. Demonstratsioonil osales kümneid tuhandeid inimesi, kuid see oli rahumeelne, inimesed kandsid pühakute ja tsaariperekonna pilte. Nikolai II aga tol päeval Talvepalees ei olnud ning valitsus ei olnud paleed valvavatele sõduritele andnud meeleavalduse suhtes mingisuguseid erijuhiseid. Tulistamine leidis aset ilmselt seetõttu, et palee ees tekkis rüselus ja osa inimesi püüdis väravatest sisse murda. Tulistamises hukkunute arvu pole siiani täpselt teada, tõenäoliselt jäi see 143–234 vahele. Verise pühapäevaga algas 1905. aasta revolutsioon.
Keke Rosberg

Keijo Erik Rosberg (sündinud 6. detsembril 1948 Solnas Stockholmis) on endine Soome Vormel 1-sõitja, 1982. aasta maailmameister. Ta oli esimene soomlane, kes osales Vormel 1-sarjas põhisõitjana.
Aastal 1982 valiti ta Soome aasta sportlaseks.
Keke Rosbergi poeg on Nico Rosberg.
Kapell

Kapelli (keskladina keeles "cappella", "capella"; samast sõnast pärineb sõna "kabel") all mõisteti algselt jumalateenistustel musitseerivat professionaalset lauljate rühma. Hiljem laulukoor (sellest ka "a cappella" laulmine), orkester või mõlemad koos. 17. sajandil hakati nimetust kasutama peamiselt õukonna-, linna-, teatri-, ja rügemendiorkestri kohta. 
Nüüdisajal harilikult erikoosseisuga orkester või instrumentaalansambel (sõjaväekapell, tantsukapell).
Sixtuse kapell

Sixtuse kapell ehk paavstikapell (ametlikult "Cappella Musicale Pontificia") on Vatikanis tegutsev ja paavsti läbiviidavatel jumalateenistustel musitseeriv koor. 
Koori asutas paavst Gregorius Suur. See on üks maailma vanimaid vaimulikke koore.
Tänapäeval koosneb koor umbes kahekümnest täiskasvanud meeslauljast ja umbes kolmekümnest poisist.
Eestit okupeerinud riikide julgeolekuorganite või relvajõudude teenistuses olnud või nendega koostööd teinud isikute arvelevõtmise ja avalikustamise korra seadus

Eestit okupeerinud riikide julgeolekuorganite või relvajõudude teenistuses olnud või nendega koostööd teinud isikute (eRT OkupS) avalikustamise seadus võeti vastu 6. veebruaril 1995. aastal Riigikogu poolt ning antud seadusega määratleti kord, mille alusel aastatel 1940–1991 Eestit okupeerinud võõrriikide luure, vastuluure ning riikliku julgeolekuasutustes töötanud ning kaastööd teinud isikud on kohustatud enda teenistusest või kaastööst võõrriikide julgeolekuorganite või relvajõududega teavitama Eesti riiklikku julgeolekut tagavat Kaitsepolitseiametit.
Seadusega määratleti, et isikud, kes vabatahtlikult ei teavita oma kaastööst Eestist okupeerinud riikide isikuandmed avaldatakse Kaitsepolitsei ametlike teadaannetena avalike teadaannetena Riigi Teatajas.
Eestit okupeerinud riikide julgeolekuorganite või relvajõudude luure, vastuluure ning riiklike julgeolekuasutuste loetelu.
§ 2. Julgeoleku- ja luureorganid
Julgeoleku- ja luureorganid käesoleva seaduse mõistes on Saksa Riigi julgeolekuorganid ning relvajõudude luure- ja vastuluureorganid ning nendele alluvad struktuurid:
Julgeoleku- ja luureorganid käesoleva seaduse mõistes on NSV Liidu julgeolekuorganid ning relvajõudude luure- ja vastuluureorganid ning nendele alluvad struktuurid:
6. veebruaril 1995. aastal võeti Eesti Vabariigi Riigikogu poolt vastu "Eestit okupeerinud riikide julgeolekuorganite või relvajõudude teenistuses olnud või nendega koostööd teinud isikute arvelevõtmise ja avalikustamise korra seadus", mille kohaselt antud seadusega ette nähtud tähtpäevaks andsid end üles 1153 KGB seotud inimest, kelle nimesid ei avalikustata]. Nende endiste KGB agentide nimed, kes ennast 1996. aasta 1. aprilliks kaitsepolitseile vabatahtlikult üles andsid, võidakse avalikustada 40 aasta pärast. Ülejäänud "Eestit okupeerinud riikide julgeolekuorganite või relvajõudude teenistuses olnud või nendega koostööd teinud isikute" nimede valdamist on Kaitsepolitsei alustanud alates 1997. aastast Riigi Teatajas.
Indrek Martis

Indrek Martis (11. juuli 1981 – 30. aprill 2008) oli eesti muusik.
Ta osales ansamblites Mooses ja Honey Power, mängides peamiselt klahvpille.
Noor muusika, IT jpm huviline lõpetas Türi Gümnaasiumi. Noorena tegeles veel peotantsu ja judoga. Muusikatki õppis juba sel ajal Türi Muusikakoolis (klarnet, saksofon). Gümnaasiumis osales koolibändis ning tegi esimesed katsetused arvutimuusika loomes.
On laulnud mitmes kooris (näiteks Türi Poistekoor, EMLS poistekoor "Kalev", Tartu Noortekoor), ansamblis, mänginud Eesti Noorte Puhkpilliorkestris ja puhkpilliorkestris Türi. 
Indrek on õppinud Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas, kuid kõrgkool jäi lõpetamata.
Töötades Tartu Anne Noortekeskuses, osales ta mitmete ürituste ja projektide läbiviimisel (peamiselt Tartus, aga ka mujal Eestis ja väljaspool Eestit).
Oma tegemisi on kirjeldanud järgmiselt: music, math &amp; simple life.
Tema hüüdnimi oli Heinu.
Stasi

Stasi (lühend saksakeelsest ametlikust nimest Ministerium für Staatssicherheit 'riikliku julgeoleku ministeerium') oli aastatel 1950–1990 Saksa DV riiklik julgeolekuteenistus ning riigi kommunistlikule juhtkonnale ja riigikorrale lojaalsuse järelevalvet teostanud poliitiline politsei.
Stasi eellaseks oli 1946. aastal Nõukogude Sõjaväeadministratsiooni loodud Rahvamajanduse kaitse komisjon ("Ausschuß zum Schutze der Volkswirtschaft"), alates 1948. aastast nimega 'Rahvamajanduse Kaitse Peavalitsus' ("Hauptverwaltung zum Schutze der Volkswirtschaft"), mida juhatas Erich Mielke. 
Pärast Saksa DV väljakuulutamist 7. oktoobril 1949 moodustati 1950. aasta 8. veebruaril Saksa DV Riikliku Julgeoleku Ministeerium, mille juhiks sai Wilhelm Zaisser ning tema asetäitjaks Erich Mielke.
Stasi tegeles analoogselt NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komiteega välisluure, vastuluure ning riigi elanike lojaalsuse kontrolli ning ebalojaalsete isikute repressioonidega ning seda loeti kõige efektiivsemaks idabloki luureteenistuseks.
1961. aastal oli Stasis 20 000 töötajat, 1971. aastal 45 500, 1982. aastal 81 500 ja 1989. aasta oktoobri lõpus 91 015. Lisaks aitasid jälgimisele kaasa 180 000 milleametlikku töötajat. 
Tegevus ja silmapaistvamad juhtumid.
Üheks edukamaks SDV Stasi luurajaks võib lugeda Günther Guillaume'i, kes pärast infiltreerumist Saksamaa LV-sse tõusis Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikus Parteis liidukantsler Willy Brandti isiklikuks abiks ning omas ligipääsu ülisalajastele Saksamaa LV poliitikas määravat tähtsust omavatele dokumentidele.
Pärast Guillaume'i tegevuse avastamist oli Willy Brandt sunnitud 1974. aastal erru minema.
Markus Wolf

Markus Johannes Wolf (19. jaanuar 1923 Hechingen – 9. november 2006 Berliin) oli juudi päritolu Saksa Demokraatliku Vabariigi riigitegelane ja Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi (Stasi) välisluure juhataja.
Lapsepõlv.
Markus Wolfi isa oli arst ja näitekirjanik, rahvuselt juut ja veendumustelt kommunist, mistõttu pidi pere 1933. aastal pärast seda, kui natsionaalsotsialistid võimu haarasid, Saksamaalt põgenema. Algul põgenesid nad Šveitsi, kust siirdusid 1934. aastal Moskvasse Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu kaitse alla. Järgnesid noore Markuse kooliaastad Moskvas, kust pere evakueeriti teise maailmasõja alguses 1941. aastal Kasahstani.
Tegevus Nõukogude julgeolekuorganites.
Evakuatsiooniperioodi alguses alustas Markus Wolf lennuinseneri õpinguid, kuid ta saadeti alanud sõja ajal Kominterni kooli salajasi operatsioone õppima.
1943. aastal suunati Markus Wolf diktoriks Moskva Saksa rahvaraadiosse, kus ta osales Natsi-Saksamaa vastases Vaba Saksamaa Rahvuskomitee tegevuses. Pärast seda, kui Nõukogude väed olid Saksamaa okupeerinud, suunati Wolf samale tööle äsja vabastatud Berliini, kus ta kajastas raadios Nürnbergi protsessi.
Sügisel 1951 asutati Ida-Berliini poliitilise luure üksus. Markus Wolf oli üks selle kaheksast "asutajaliikmest". 
1953. aastal sai Wolf pärast lühikest diplomaadikarjääri Stasi välisluurepeavalitsuse juhiks. Seda ametit pidas ta 34 aastat kuni pensionini 1986. aastal.
1990. aasta septembri lõpus sõitis Markus Wolf koos abikaasaga Austriasse ja sealt edasi Moskvasse. 1991. aasta septembris pöördusid nad tagasi. 
1993. aastal mõisteti Wolf kuueks aastaks vangi riigireetmise eest. Enne karistuse kandmist see otsus aga tühistati, sest Saksamaa kõrgemad kohtuinstantsid leidsid, et Saksa Demokraatlikku Vabariiki teeninud luurajad ei saanud reeta Saksamaa Liitvabariiki.
Sõjavägede Staabi II osakond

Sõjavägede Staabi 2. osakond (inglise keeles "Second Department of the General Staff") oli aastail 1918–1940 Eesti Vabariigis sõjaväelist välis-, vastu- ja raadioluuret teostanud asutus.
Oma tegevuse jooksul kandis ta erinevaid nimetusi:
II osakonna töötajatest on tuntumad Eesti sõjaväelased: sõjaväeluure juhid kolonel Richard Maasing ja kolonel Villem Saarsen, A-jaoskonna ülem kapten Aleks Kurgvel, raadioluurejaoskonna ülem kapten Andres Kalmus ja Nõukogude Liidu vastase luure juht major Aksel Kristian.
Juhid ja struktuur.
II osakond jagunes neljaks jaoskonnaks. 
Luureosakonna isikkoosseis oli väike, algusaastatel – 1930. aastail töötas osakonnas vaid 10 inimest. 1929-1932 töötasid seal Gustav Kasemets, Johan Tomson, Aksel Kristian, Erich Normet (Neumann), Rudolf Kreimann, Karl Leithammel, Oskar Kats, Evald Hiie (Karafin), Armas Luige, Karl Eduard Leithammel.
Koostöö välisriikide luureorganisatsioonidega.
Saksamaa.
Ida-Saksa luureorganistsiooni Stasi kaastöölise Julius Mader 1970. aastal Saksa sõjaväeluureorganisatsioonist Abwehrist koostatud ülevaate kohaselt – ""Hitlers Spionagegenerale sagen aus"" kohaselt moodustati Eestis sõjaväeluures 1937. aastal Saksa tehnika ja spetsialistide abiga NSV Liidu vastane audio- ja visuaalase luurega tegelev keskasutuse osakond ning piiriäärsed luurepunktid Petseris, Tartus ja Olginos ning Tallinna raadioluurejaamad, mis jälgisid Punaarmee Leningradi sõjaväeringkonna ja Punalipulise Balti laevastiku raadiosidet. Maderi väitel aktiivse koostöö ja eduka infovahetuse tulemusena oli Eesti kantud Saksa sõjaväeluure poolt riikide nimekirja (koos Soome ja teiste teljeriikidega), mille suhtes ei teostatud luuretegevust.
Ajaloolane Magnus Ilmjärv esitas oma ajalooalases raamatus "Hääletu alistumine", analoogse väite Eesti sõjaväeluure aktiivsest koostööst või sõltuvusest Saksamaa sõjaväeluurest – viidates Riigi Julgeoleku Peaametis 1940. aasta 10. jaanuaril koostatud ettekandele, milles mainitakse umbisikuliselt, et Eesti riik on andnud korduvalt Abwehrile Nõukogude Liidu sõjaväge puudutavaid materjale. Ilmjärv oli ka oma ajalooalases raamatus toonud oma arvamuse, et Eesti 1930. aastate lõpu välis- ja kaitsepoliitiline orientatsioon Saksamaale oli teatud sõjaväelaste ja poliitikute orientatsioon, mis ei vastanud Eesti rahvuslikele huvidele.
Sõjaväeluure piirkondlikud allasutused.
Eesti Sõjaväeluure organisatsiooni kuulusid ka Eesti Kaitsejõudude koosseisu kuuluvate lahinguüksuste:
Normaal

Joone või pinna normaal mingis joone või pinna punktis on sirge, mis ristub vaadeldavas punktis vastavalt puutuja või puutujatasandiga. 
Normaali sihilist vektorit nimetatakse normaalvektoriks ja vastavat ühikvektorit ühiknormaalvektoriks.
Wennemar von Dellwig

Wennemar von Dellwig (ka "Wolmar von Dellwich"; surnud 1510) oli Liivi ordu liige, Viljandi komtuur aastatel 1480–1510.
Wennemari vanemaid pole teada. Tema sugulane oli Maasilinna foogt Herbert von Dellwig, kuid kui lähedalt, pole võimalik kindlaks teha. Tõenäoliselt sündis ta Dellwigis Dortmund lähedal. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadli hulka.
Dellwig saabus Liivimaale 15. sajandi keskpaiku. 1472. aastal on teda mainitud Võnnu (Cēsise) kumpanina, seejärel sai temast Pärnu komtuur, kuid pole selge, kas ta sai selleks juba 1472 või alles 1477. 1480. aastal sai temast ühe kõige olulisema orduvalduse, Viljandi komtuurkonna juht. Ta kuulus meistrite Johann Freitag von Loringhoveni ja Wolter von Plettenbergi ajal kõige olulisemate ordukäsknike hulka ja 1501–1502, kui Plettenberg oli sõjaretkedel Venemaal, oli ta ordumeistri kohusetäitja. Dellwig oli kõige pikaajalisem Viljandi komtuur.
Jaakko Juteini

Jaakko Juteini (õieti Jaakko Heikinpoika, ametliku nimega Jacob Judén; 14. juuli 1781 Hattula – 20. juuni 1855 Viiburi) oli Soome kirjanik ja rahvavalgustaja. 
Juteini õppis Turu Akadeemias teoloogiat, kuid ei lõpetanud ülikooli. Seejärel töötas ta koduõpetajana.
Aastatel 1813–1840 oli Juteini Viiburi magistraadisekretär. Ta avaldas valgustuslikku ja patriootlikku luulet ja proosat. Oma ühiskonnakriitilistes teostes nõudis ta soome keelele suuremaid õigusi ning kritiseeris kirikut. Üks ta filosoofiline teos (1827) tunnistati ketserlikuks ja põletati 1829. aastal Viiburi turul. 
Aastatel 1856–1858 ilmusid Juteini kogutud teosed (9 osas).
Liivimaa ordu maamarssalite loend

Liivimaa ordu maamarssalite loend loetleb teadaolevaid maamarssaleid:
Wolter von Plettenberg (Dobele komtuur)

Wolter von Plettenberg oli Dobele komtuur aastatel 1422–1426.
Plettenberg pärines Vestfaalist, tõenäoliselt Hovestadtist Soesti lähedalt. Ta on esimene teadaolev Plettenbergi suguvõsa esindaja Liivi ordus. Hiljem sai tema sugulane ja nimekaim Liivi ordu maameistriks, tema samanimeline vend oli aga Viljandi komtuur. Esimese Wolter von Pletenbergi täpseid sugulussidemeid hilisematega pole teada, nagu ka seda, millal ta Liivimaale tuli või millal ta suri.
Zacharias Topelius

Zacharias Topelius (ka Sakari Topelius, Zachris Topelius; 14. jaanuar 1818 Nykarleby vald – 12. märts 1898 Sibbo vald) oli rootsikeelne Soome kirjanik, ajakirjanik ja ajaloolane.
Topelius oli arsti ja rahvaluulekoguja Zacharias Topelius vanema (1781–1831) poeg. Nende perekond kandis algselt nime Toppila, kuid kirjaniku vanaisa ladinapärastas selle kujule Toppelius ja isa jättis ühe p-tähe välja. Kirjaniku ema oli Katarina Sofia Calamnius.
Topelius tuli Helsingisse 1831 ja ta sai Johan Ludvig Runebergi ümber kogunenud noorte rahvuslikult meelestatud meeste rühmituse liikmeks. Ta isegi elas Runebergi kodus mõnda aega. 1833. aastal astus ta Soome keiserlikku Aleksandri ülikooli ning sai sealt 1840. aastal magistrikraadi, 1844. aastal litsentsiaadikraadi ja 1847. aastal filosoofiadoktori kraadi. Tema doktoritöö kandis pealkirja "De modo matrimonia jungendi apud fennos quondam vigente" ("Vanade soomlaste abielukommetest"). Lisaks ajaloole õppis ta süvendatult teoloogiat ja meditsiini.
1842–1846 oli ta Soome Bioloogiaühingu ("Societas pro fauna et flora fennica") sekretär. 1846–1861 töötas ta ülikooli raamatukogus. Sel ajal töötas ta Helsingi lütseumis ajaloo, statistika ja rootsi keele õpetajana.
Topelius oli 1854. aastast Helsingi Ülikooli ajalooprofessor ning aastatel 1875–1878 rektor. Topelius oli üks soome rahvusromantilise kirjanduse silmapaistvaimaid esindajaid; ta kirjutas peamiselt rootsi keeles. Ta kirjutas sadu lüürilisi luuletusi, sealhulgas palju loodusteemadel. Tema luules oli tunda soome rahvaluule mõju. Väga tuntuks said tema muinasjutud, laulutekstid ja näidendid.
Topelius oli üks esimesi soome romaanikirjanikke, kes avaldas ka Soome esimese ajaloolise romaani ("Hertiginnan af Finland", 1850). Tema ajaloolised teosed ülistavad patriotismi, jumalakartlikkust ja seisusteühiskonda. Tuntuse on saavutanud on tema romantilised "Velskri jutustused" ("Fältskärns berättelser").
Topelius on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Tõdva–Hageri tee

Tõdva–Hageri tee (registrinumbriga 11240) on kõrvalmaantee Saku ja Kohila vallas. Tee pikkus on 14,8 km. 
Tee saab alguse Tallinna–Rapla–Türi maantee kuueteistkümnendal kilomeetril Tõdva külas (Saku vald) ja lõpeb Kernu–Kohila tee kümnendal kilomeetril Hageri alevikus (Kohila vald). 
Tee kulgeb läbi Tõdva, Metsanurme, Roobuka, Aespa, Vilivere, Sutlema ja Hageri küla ning Kiisa ja Hageri aleviku.
Tee ületab ühe silla (Kiisa sild üle Keila jõe tee kuuendal kilomeetril) ja 11 truupi. Teele jääb kuus bussipeatust: Kiisa, Kiisa raudteejaam, Standard, Soonurme, Ikarus, Optimist.
Teega ristub esimesel kilomeetril Saku–Tõdva tee, neljandal kilomeetril Kasemetsa–Kiisa tee, kuuendal kilomeetril Kiisa jaama tee, seitsmendal kilomeetril Kiisa–Maidla tee, kaheksandal kilomeetril Kiisa–Kohila tee.
Kuni Kasemetsa–Kiisa teeni on tee mustkattega, kuni Kiisa–Kohila teeni on tee asfaltkattega, edasi põlevkivituhkbetoonkattega. Tee on klassita, Hageri alevikus tänavaklassiga. Liiklussagedus on Saku–Tõdva teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi Kasemetsa–Kiisa teeni 1000–3000 autot ööpäevas, edasi Kiisa–Kohila teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi 9. kilomeetrini 1000–3000 autot ööpäevas ning sealt tee lõpuni 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on lõigul 4,5–10 km ja tee kahel viimasel kilomeetril (50 ja 70 km/h). Teevalgustus on Kiisa alevikust Harju maakonna piirini ning Hageri alevikus.
Lemmaltsalised

Lemmaltsalised ("Balsaminaceae") on kanarbikulaadsete seltsi kuuluv sugukond kaheidulehelise taimi. Sugukonda arvatakse üle 850 liigi ja neist enamik kuulub perekonda lemmalts ("Impatiens"). 
Lemmaltsaliste seas leidub nii üheaastasi kui ka püsikuid. Nende areaaliks on parasvöötme ja troopika piirkonnad, nende seas Põhja-Ameerika, Aasia, Euroopa ja Aafrika.
Eestis esindab sugukonda üks perekond – lemmalts ("Impatiens"), milles Eestis on üks pärismaine liik ja kaks invasiivset võõrliiki.
Kellukalised

Kellukalised ("Campanulaceae") on astrilaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond. Siia sugukonda kuulub umbes 70 perekonda 2000 liigiga. 
Kellukalised on enamasti rohttaimed ja põõsad, harva ka väikesed puud. Sugukonna levinumad perekonnad on tüüpperekond kellukas ("Campanula"), "Lobelia" ja "Platycodon".
Perekondi.
Eestis on enamik selle sugukonna esindajaid perekondadest
Morfoloogia.
Kellukaliste õis on korrapärane ja viietine, õie värvus on kas valge või kollane. Õiekate on kaheli, tupp- ja kroonlehed on liitlehised. Hüpoteetiline kellukaliste õievalem on järgmine: *K(5)C(5)A5G(2...5)ü. Vili on kupar.
Searching for Jerry Garcia

"Searching for Jerry Garcia" on Ameerika Ühendriikide räppari Proofi teine stuudioalbum, mis ilmus 9. augustil 2005 plaadifirma Iron Fist väljaandel. 
See album jäi ühtlasi ka viimaseks, kuna Proofi tulistati 2006. aastal. Album jõudis USA edetabelis Billboard 200 albumite arvestuses 65. kohale. Albumi väljaandmise aeg 9. august 2005 märkis 10 aasta möödumist Jerry Garcia surmast. 
Plaadil on kokku 20 lugu ja nendel teevad kaasa palju tuntud räpparid, teiste hulgas 50 Cent, Method Man, B-Real, Obie Trice ja Nate Dogg.
Tallinna parkide loend

"Siin on loetletud Tallinna parke ja parkmetsi.
Adriano Celentano

Adriano Celentano (; sündinud 6. jaanuaril 1938 Milanos) on itaalia laulja, koomik, näitleja, filmirežissöör ja saatejuht.
Topograafia

Topograafia on teadusharu, mis tegeleb maapinna mõõdistamisega ja mõõtmistulemuste põhjal geograafiliste objektide (situatsiooniobjektide) kujutamisega topograafilistel kaartidel. Topograafilise mõõdistamise põhimeetod on aerofoto- ja satelliitmõõdistamine. Väikeste maa-alade mõõdistamisel kasutatakse tahhümeetrilist mõõdistamist (mensulmõõdistamine ei leia enam kasutust) ja sel juhul saadakse maa-ala kohta plaan. 
Topograafia on tihedalt seotud geodeesia ja kartograafiaga. 
Sageli käsitletakse topograafiat geodeesia haruna, mis tegeleb väikeste maa-alade mõõtmisega, kus Maa kumer pind loetakse tinglikult tasapinnaks ja mõõtmiste tulemusel saadakse plaan.
Geodeesia

Geodeesia on teadusharu, mille ülesanne on määrata täpne Maa suurus ja kuju kokkuleppelises koordinaatsüsteemis ning kindlustada maapinnal geodeetilised punktid koos koordinaatide, kõrguse ja raskuskiirenduse täpsete väärtustega. Lisaks uuritakse Maa asukoha Päikesesüsteemis ja jälgitakse Maa gravitatsioonivälja muutusi. Kõike seda uuritakse katkematult (ööpäevad läbi).
Ajalugu.
Geodeesia ajalugu ulatub insenerini Thales Mileetosest (~600 aastat eKr). Thales töötas välja geodeesia kontseptsiooni ehk maamõõtmise. Ta arvas, et Maa on ookeanidel paiknev ketas.
Eratosthenes oli Vana-Kreeka matemaatik (276–195 pKr). Ta avastas, et Maa jaguneb sfäärideks ning suutis astronoomiliste ja geodeetiliste vaatluste abil määrata Maa raadiuse. 
Claudius Ptolemaios (~100–160 pKr) tegi geotsentrilise maailmasüsteemi mudeli umbes 6300 geograafiliste koordinaatidega punkti abil ning kujutas hiljem neid ka kaardil. Tema süsteem kehtis keskaja lõpuni, kuni Mikołaj Kopernik (1473–1543) töötas välja heliotsentrilise süsteemi, mille kohaselt Maa koos teiste planeetidega tiirleb ümber Päikese. 
Järgnevatel aastatel vaadeldi peamiselt meridiaanide kumerust erinevates geograafilistes asukohtades.
Carl Friedrich Gauss (1777–1855) jõudis järeldusele, et Maa tõeline kuju saavutatakse siis, kui ookean on rahulikus olekus ehk siis, kui parasjagu ei ole seal loodeid, hoovusi vms. Gaussi õpilane Johann Benedict Listing hakkas vastavat pinda nimetama geoidiks.
Viimase saja aasta jooksul on geodeesias toimunud drastilised muutused. See tuleneb kolmest olulisest tehnoloogilisest saavutusest:
Geodeesia alaliigid ja rakendus.
Geodeetilisi andmeid saab rakendada mitmesuguste teaduslike ja tehniliste ülesannete lahendamiseks, nagu näiteks kaardistamine, geoidi arvutus, vajumisvaatlused, geoloogilised ja geodünaamilised uuringud, mereuuringud jne. Sõltumata paljudest tegevusvaldkondadest saab geodeesia liigitada neljaks alaliigiks:
Maapunktide kõrguste määramine.
Maapunktide kõrguste määramiseks tuleb kirjeldada nullkõrgusega alguspinda ja määrata punktide vertikaalne kaugus sellest pinnast. Kõrguste puhul võib võrdluseks võtta mitmesuguseid pindu. Nendest kõige olulisem on geoid. Võrdluspindadel ja punktide vertikaalsel kaugusel pindadest on erinevad füüsikalised ja geomeetrilised tähendused. Geodeetilistel kõrgustel on ka erinev füüsiline ja geomeetriline tähendus. Seega on kasutusele võetud mitu kõrgussüsteemi:
2018. aastast arvestatakse Eestis sarnaselt teiste Euroopa riikidega absoluutset kõrgust ja sügavust Euroopa kõrgussüsteemi ehk Amsterdami nulli (EH2000) suhtes. Varem võeti Eestis aluseks Kroonlinna nulli (BK77).
Nvu

Nvu (kääldatakse "N-view" või eestipäraselt "en-vjuu") on veebiautoriseerimisprogramm, mille edasiarendus on lõpetatud ja mis baseerub Mozilla Suite Composeri komponendil ja Geckol. 
Kui Mozilla Internet Suite lõhuti eraldi osadeks (brauser, meiliklient, jne) siis Nvu korjas Composeri üles ja arendas teda edasi, lisades mõned seni puudunud funktsioonid. Nvu on vabavara ja sobivaks alternatiiviks näiteks Microsoft FrontPage'ile ja Macromedia Dreamweaverile. See tähendab, et erinevalt teistest samal põhimõttel töötavatest programmidest saab Nvu'd tasuta ja legaalselt alla laadida ning vajadusel ja oskuste olemasolul ka enda vajadustele kohandada. Nvu on disainitud olema võimalikult mugav algajale kasutajale, kes ei pea isegi HTML-i või CSS-i tundma. Kasutaja vormistab oma kodulehe justkui tekstitöötlusprogrammis, millega saab lihtsalt lisada pilte, tabeleid, linke, jne. Projekti alustas ja sponsoreeris Linspire. Linspire palkas Daniel Glazmani, endise Netscape Communications Corporationi töötaja juhtivaks arendajaks. 
Nvu on saadaval Linuxi, Mac OS X ja Microsoft Windowsi kasutajatele ja teda saab üles sättida peaaegu igale platvormile.
Nvu arendus.
Esialgne plaan 2005. aasta juunis nägi ette Nvu muudatuste pookimine Mozilla Composerisse, kuid Mozilla Suite arendamine lõpetati ja seda ei tehtud. 
Daniel Glazman lõpetas 2006. aasta käigus Nvu ametliku arendamise ja hakkas arendama successor Mozilla.org projektina selle järglast, mida kutsutakse lihtsalt Composeriks (või Mozilla Composer 2.0-ks) ja mis hakkab toetama nii PHP-d kui ka CSS-i. 
Vabavaralised omaalgatuslikud arendajad on Nvu lähtekoodi kasutanud, et luua ajutine järglane, mille suurim erinevus peale disainelementide on lihtsalt veaparandused ja mis väidetavalt vajub unustusse niipea, kui Daniel Glazman saab valmis Composeri.
Standardivastavus.
Nvu sobitub W3C veebistandarditega. Vaikimisi luuakse lehed HTML 4.01 veebikeeles ja kasutatakse CSS-i stiliseerimiseks, kuid neid sätteid saab ka muuta, kasutamaks vanemaid standardeid. 
Programm sisaldab ka sisseehitatud HTML validaatorit, mis laeb lehe W3C HTML validaatorisse ja kontrollib ühtivust.
Erinevalt konkureerivatest programmidest on Nvu loodud kood üpris lihtne ja kasutajale mõistetav, kui võrrelda näiteks Microsoft Frontpage'i loodud veebilehekoodiga, mis sisaldas liialt ülearust koodi ja oli kasutajale mõistetamatu.
Emoräpp

Emoräpp on suhteline termin räppmuusika suunale, mida on keeruline defineerida. Väidetavalt kuuluvad emoräpi viljelejate hulka sellised artistid nagu Atmosphere, Sage Francis, Sole, P.O.S. jne. 
Kõik eelnimetatud artstid aga kuuluvad ennemini alternatiivräpi või underground räpi kilda. 
Väidetavalt defineerib emoräppi emotsionaalne lüürika, mis on halb eristus, kuna ka gängsta räpp võib olla emotsionaalsete sõnadega ning RnB, kui tänapäeva hiphopmuusika osa, põhinebki emotsioonidel. 
Väidetavalt nimetatakse emoräpi peamiste esinumbritena Anticoni, Rhymesayersi räppareid ning puhuti ka Def Juxi räppareid.
Välislingid.
Tuntuimad emoräpi videod nimetatud artistidelt.
Atmosphere – Tryin' To Find A Balance
P.O.S. – Bleeding Hearts Club
Brother Ali – Uncle Sam Goddamn
Sage Francis – Escape Artist