Giclée

Giclée, ka žiklee on kõrgresolutsioonilise digitaalse printeriga paljundatud kunstiteose, näiteks graafika, foto või maali reproduktsioon paberil või lõuendil. 
Digitaalne pildifail kantakse spetsiaalsele alusmaterjalile (lõuendile, faktuurpaberile) kunstiteoste printimiseks loodud või kohandatud laiformaatprinteri abil. 
Esimesed uues digitaalses trükitehnikas paljundatud teosed tulid välja 1990. aastate alguses. 
Eesti kunstnikest võtsid "giclée"-tehnika esimeste seas kasutusele kunstnikud Navitrolla ja Nerva.
Printeri ja alusmaterjali ühilduvus.
1990. aastate alguses üllitati esimesed uues digitaalses trükitehnikas paljundatud teosed, mis said tehniliseks nimetuseks "giclée". Kunstiprinterite tehniline areng võttis siiski veel aastaid, enne kui suudeti valmistada kunsti jaoks sobiva kvaliteediga seadmeid ja materjale. 
Nüüdisaegsed "giclée"-printerid kasutavad üldjuhul 6–12 algvärvi, millest segatakse kõik toonid. Korraliku tulemuse saavutamiseks on väga tähtis leida printeri ning kasutatava värvitüübiga sobiv alusmaterjal. "Giclée"-tehnikas kunstiteoste jaoks kasutatakse tihti lõuendit, mille emulsioonikiht võimaldab sellele pritsitud värvitäppidel täpselt parajal määral seguneda, enne kui lõplikult kuivavad. Kui kuivamisaeg jääb lühikeseks, võib pildile jääda luubi või palja silmaga nähtav raster; kui liiga pikaks, siis kaotab pilt oma teravuse ning peened kontrastsed kontuurid võivad laiali valguda. Tehnika ja materjalide sobitamine on tänaseni raske ülesanne, sest ühe konkreetse "giclée"-printeriga võib saadaolevatest kümnetest lõuenditüüpidest sobida vaid paar-kolm.
Tiraaž.
Erinevalt klassikalistest graafikatehnikatest ei piira "giclée"-tehnika iseenesest paljundatava teose eksemplaride arvu. Kuna pilt prinditakse digitaalfaili alusel, ei nõrgene kvaliteet ka rohkem eksemplare printides.
Kui valmistatakse originaalgraafikat, on eksemplaride arv piiratud ja kõik eksemplarid nummerdatakse. Mõnikord limiteeritakse samal moel ka fotosid ja reproduktsioone. Tavaliselt signeerib ja nummerdab kunstnik teose pärast printimist käsitsi. Signeering, koopianumber ja koopiate üldarv annab graafikateosele väärtuse originaalkunstiteosena. Seevastu limiteerimata ja signeerimata print on tegelikult poster ehk plakat, millel puudub kunstiteose väärtus.
Kunstiteoste digiteerimine.
"Giclée"-printimistehnoloogia kasutamine ei sea iseenesest kitsaid tingimusi pildi loomistehnikale. Nii võivad seda tehnikat kasutada näiteks fotokunstnikud, aga ka kunstigaleriid ja -muuseumid, kes vanadest teostest reproduktsioone valmistavad.
Pildi digiteerimiseks on järgmised võimalused:
Värvide kontrollimiseks võidakse kasutada kalibreeritavat kuvarit (näiteks LaCie), luua iga materjalikomplekti jaoks eraldi profiili või ka võrrelda lihtsalt silma järgi, n-ö katse-eksitusmeetodil.
Lakkimine.
Lakk ja kasutatav lakkimismetoodika peab kokku sobima nii lõuendi emulsioonikihi iseloomu kui ka printeri värvidega.
Piltide säilivus.
Kui on kasutatud õigeid materjale ja tehnoloogiat, siis on "giclée"-tehnikas valmistatud piltide säilivusiga pikem kui mistahes teises senituntud maali- või graafikatehnikas valmistatud teostel. Lakk on hädavajalik, et tagada vastupidavus väiksemate pritsmete ja kriimustuste eest, samas annab see ka täiendava UV-kaitse. Ka ilma lakkimata on "giclée"-tehnikas kasutatavad värvid väga hea UV-taluvusega. Tasub meeles pidada, et "giclée"-pildid on eksponeerimiseks vaid sisetingimustes.
Hooldus.
"Giclée"-pildid ei vaja muud hooldust kui tolmust puhastamist.
Puhastamisel ei tohi
Tolmust puhastamiseks tuleks kasutada pehmet naturaalkiududest valmistatud suuremat pintslit, mida saab osta ehituspoest. Pintsliga pühitakse tolm, alustades ülevalt ning liikudes horisontaalselt ja rida-realt allapoole. Puhastada tuleb ettevaatlikult, et pildi pinda ei kriimustaks.