tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alexander Beliavsky

Alexander Beliavsky (vene keeles Александр Генрихович Белявский "Aleksandr Genrihhovitš Beljavski"; ukraina keeles Олександр Генріхович Бєлявський "Oleksandr Genrihhovõtš Beljavskõi"; sloveeni keeles "Aleksander Beljavski"; sündinud 17. detsembril 1953 Lvivis) on Sloveenia maletaja, maletreener ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1975), FIDE vanemtreener (2004). 
Beliavsky tuli Nõukogude Liidu maletajana 1973. aastal Teesside'is juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 1975. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta on neljakordne NSV Liidu (1974, 1981, 1987, 1990) ja kahekordne Sloveenia (1996, 2011) malemeister. Sloveenias elab ta 1994. aastast.
Beliavsky mängis maailmameistrivõistlustel. 1982. aastal tsoonidevahelisel turniiril Moskvas sai ta teise koha ja pääses 1983. aastal alanud pretendentide matšturniirile (kaheksa osavõtjat). Ta kaotas veerandfinaalis Garri Kasparovile. 
1985. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Tunises sai Beliavsky teise koha ja pääses 1985. aastal toimunud pretendentide turniirile (16 osavõtjat), kus ta jagas Boriss Spasskiga 6.–7. kohta. Tsoonidevahelistel turniiril 1987. aastal Szirakis jäi ta viiendaks.
1993. aastal mängis ta PCA maailmameistrivõistlustel Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 22. koha.
Beliavsky on mänginud neljal FIDE maailmameistrivõistluste turniiril (nokautsüsteemis). Detsembris 1997 Groningenis sai ta turniiritabelis kuuenda asetuse. Ta võitis teises ringis Jan Timmanit ja kolmandas ringis Sergei Rublevskit, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Nigel Shortile. 1999. aastal Las Vegases kaotas ta kolmandas ringis Nigel Shortile, 2000. aastal New Delhis kaotas ta kolmandas ringis Bartłomiej Maciejale. Detsembris 2001 võitis Beliavsky Moskvas avaringis Pentala Harikrishnat, kuid teisest ringist edasi ei pääsenud.
2002. aastal maailma karikaturniiril Hyderabadis (24 osavõtjat) võitis ta veerandfinaalis Sergei Rubljevskit, kuid poolfinaalis kaotas Rustam Qosimjonovile.
Beliavsky on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit (1985, 1989), Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kaks kuldmedalit (1983, 1989) ja maleolümpiatel neli kuldmedalit (1982, 1984, 1988, 1990). Ukraina võistkonna koosseisus võitis Beliavsky 1992. aastal Debrecenis peetud Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel hõbemedali.
Maletreener.
Beliavsky oli 1980. aastate lõpul oli Anatoli Karpovi ja 1990. aastatel Garri Kasparovi treener. 2015. aastal oli ta Marija Muzõtšuki treener, kes tuli samal aastal naiste maailmameistriks.
Nordi departemangu haldusüksuste loend

Siin on loetletud kõik Nordi departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid, vallad).
Nordi departemangus on kuus ringkonda:
Kantonid.
Departemangus on kokku 41 kantonit. Vallad Dunkerque (kogupindalaga 43,89 km²), Lille (kogupindalaga 34,83 km²), Roubaix (kogupindalaga 13,23 km²) ja Tourcoing (kogupindalaga 15,19 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Vallad.
Nordi departemangus on 648 valda:
Sergei Rublevski

Sergei Vladimirovitš Rublevski (vene keeles Сергей Владимирович Рублевский; sündinud 15. oktoobril 1974 Kurganis) on vene maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1994), FIDE vanemtreener (2012). 
Rublevski võitis 1993. aastal Kozhikodes juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1994. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2004. aastal võitis ta Aeroflot Openi ja 2005. aastal tuli ta Venemaa malemeistriks.
Rublevski on mänginud FIDE maailmameistrivõistlustel. Detsembris 1997 Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem) kaotas ta kolmandas ringis Alexander Beliavskyle. 1999. aastal Las Vegases sai ta turniiritabelis 13. asetuse. Ta võitis teises ringis Alex Yermolinskyt, kuid kaotas kolmandas ringis Aleksei Drejevile. 2004. aastal Tripolis kaotas ta kolmandas ringis Zdenko Kožulile ja kaheksandikfinaali ei pääsenud.
2002. aastal maailma karikaturniiril Hyderabadis (24 osavõtjat) kaotas ta veerandfinaalis Alexander Beliavskyle. 2005. aastal maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis (128 osavõtjat) kaotas ta veerandfinaalis Étienne Bacrole, kuid kvalifitseerus 10 parema seas juunis-juulis 2007 Elistas peetud pretendentide turniirile (16 osavõtjat, nokautsüsteem). Ta võitis seal kaheksandikfinaalis eksmaailmameistrit Ruslan Ponomarjovi tulemusega 3½:2½, kuid veerandfinaalis kaotas Aleksandr Grištšukile ja ei pääsenud nelja hulka, kes said edasipääsu 8 osavõtjaga MM-turniirile.
Novembris-detsembris 2007 Hantõ-Mansiiskis toimunud maailma karikaturniiril võitis ta teises ringis David Navarat, kuid kaotas 3. ringis Pjotr Svidlerile.
Rublevski on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit (1997, 2005) ja maleolümpiatel neli kuldmedalit (1996, 1998, 2000, 2002). 
Maletreener.
Rublevski määrati 2012. aastal Venemaa malenaiskoondise peatreeneriks. Tema juhtimisel on naiskond tulnud kahel korral naiste maleolümpia (2012, 2014) ja ühel korral naiste võistkondlike maailmameistrivõistluste (2017) võitjaks.
Avesnes-sur-Helpe'i ringkond

Avesnes-sur-Helpe'i ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus. Seal on 150 valda. Seal elas 230 372 inimest (2016) ja selle pindala on 1407,5 km².
Koosseis.
Kantonid.
Avesnes-sur-Helpe'i ringkonnas on järgmised kantonid:
Vallad.
Avesnes-sur-Helpe'i ringkonnas on järgmised vallad (sulgudes INSEE koodid):
L'Orée de Mormali vald moodustati 2025. aastal Amfroipret' ja Bermeries' vallast.
Juhitud demokraatia

Juhitud demokraatia (ingl "guided democracy", "illiberal democracy") märgib formaalselt demokraatlikku riigikorda, mis tegelikult toimib autokraatliku valitsusviisina. Selline valitsusvorm tekib reeglina siis, kui vabadel ja õiglastel valimistel võidab suure enamusega populistlik poliitik, kes lubab valijate massidele seda, millest nood unistavad. Oma valitsusõiguse kindlustamiseks allutab võimukandja meedia ja kohtusüsteemi ning muudab kohalikud liidrid enda sõltlasteks või elimineerib need. Formaalselt jääb riik demokraatlikuks – toimuvad vabad valimised ning inimesed võivad omavahel rääkida neile olulistest asjadest, kuid avalik meedia edastab vaid valitsusele soodsaid uudiseid. Tegelikult aga areng peatub – võimu teostavad samad isikud ning iga katse piirata valitsevat ebaõiglust või teostada riigi majanduselus või ühiskonnakorralduses muudatusi ebaõnnestuvad, sest valitsus kontrollib kõike. 
Juhitud demokraatia kontseptsiooni sõnastasid Walter Lippmann oma töös „Avalik arvamus (Public Opinion, 1922) ja Edward Bernays oma raamatus „Avaliku arvamuse kristalliseerimine“ (, 1923). 
Juhitud demokraatiaks on nimetatud Indoneesias aastatel 1957–1966 valitsenud Sukarno valitsuskorraldust. 21. sajandil on Kremli teoreetikud eesotsas Gleb Pavlovskyga hakanud Venemaa valitsuskorraldust nimetama juhitud demokraatiaks.
Šumašti keel

Šumašti keel on dardi keelerühma kuuluv keel, mida kõneleb umbes 1000 inimest Afganistanis Kunari provintsis.
Šumašti keel on tõsiselt ohustatud.
Enamusdemokraatia

Enamusdemokraatia on turumajanduslikul konkurentsil põhinev poliitiline filosoofia, mille järgi enamusel (vähemalt 51%) peaks olema õigus teostada oma tahet vähemuse üle ning rakendada selleks võimu ühiskondlike suhete ja avaliku ruumi korraldamisel. Enamusdemokraatial põhinev valimismudel võib põhjustab olukorra, milles „väike enamus valitseb suurt vähemust“ ning põhjustab riigi elanikkonna lõhestumise kaheks peaaegu võrdseks grupiks. Samas ei välista demokraatlik ühiskonnakorraldus jõuvahekordade muutumist tulevikus ja teistsuguse enamuse teket.
Enamusdemokraatia on domineeriv otsustusviis enamikus demokraatliku ühiskonnakorraldusega riikides. Erisused tekivad sellest, kas enamust arvestatakse ainult hääle andnud isikute või kõigi otsustusprotsessis osalenute arvust lähtudes. Otsustusprotsessi saab halvata, kui selles osalejatest suur osa jätab hääle andmata ja enamust ei teki.  
Kontseptuaalne alus.
Enamusdemokraatia pooldajad väidavad, et selline võimu teostamise viis on olemuselt demokraatlik, sest vaid nii saab piirata väikeste gruppide (aristokraadid, preestrid, kohtunikud, sõjapealikud) manipulatsioone terve ühiskonnaga. Ainus piirang, mida valitseval enamusel pole õigust takistada, on teistsuguse enamuse tekkimist. Praktikas tähendab see, et ka vähemuses olijatel on õigus avalikult avaldada oma seisukohti ja tutvustada arusaamu ning seeläbi saada juurde poolehoidjaid. Niiviisi tagatakse, et kui valitsev enamus on kehtestanud õigusliku sätte, mis hakkab takistama riigi arengut, siis saab uus enamus seda muuta ja seeläbi tekitatud probleemi lahendada. 
Enamusdemokraatia kriitikud on toonud välja probleemina, et kui konstitutsiooniga sätestatud põhiõigusi saab muuta lihthääleenamusega, siis muutub riigikord ebastabiilseks ja see omakorda kahjustab majandusarengut. Samuti on esitatud väide, et kui valikuvõimalusi on rohkem kui kaks, siis esindab see paljusust, mitte enamuse tahet.
Sündinud 2000

"Sellel leheküljel on loetletud 2000. aastal sündinud tuntud inimesi."
Gregory Kaidanov

Gregory Kaidanov (vene keeles Григорий Зиновьевич Кайданов "Grigori Zinovjevitš Kaidanov"; ukraina keeles Григорій Зіновійович Кайданов "Grõgori Zinovijovõtš Kaidanov"; sündinud 11. oktoobril 1959 Berdõtšivis) on Ameerika Ühendriikide maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1988), FIDE vanemtreener (2009). 
Kaidanov asus 1960. aastal perega elama Kaliningradi. Suurmeistriks sai ta 29-aastaselt 1988. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1991. aastal emigreerus ta abikaasaga Ameerika Ühendriikidesse. Ta elab Lexingtonis ja töötab seal maletreenerina.
Ta osales 1993. aastal PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 24. koha. Ta kvalifitseerus USA meistrivõistlustelt FIDE maailmameistrivõistlustele 1997. aastal Groningenis ja 2002. aastal Moskvas, kus kaotas mõlemal turniiril avamatšid. Ka maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis 2005. ja 2007. aastal kaotas ta juba avaringis. 
Kaidanov võitis 2001. aastal Põhja-Ameerika lahtised meistrivõistlused ja 2002. aastal Moskvas peetud Aeroflot Openi.
Ta on võitnud USA võistkonna koosseisus võistkondlikel maailmameistrivõistlustel Luzernis kaks medalit (1993. aastal kuldmedali ja 1997. aastal hõbemedali) ning maleolümpiatel kolm medalit (1996. aastal Jerevanis pronksmedali, 1998. aastal Elistas hõbemedali ja 2006. aastal Torinos pronksmedali).
Yasser Seirawan

Yasser Seirawan (araabia keeles ياسر سيروان; sündinud 24. märtsil 1960 Damaskuses) on süüria päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, maletreener, maleliteraat ja malekommentaator, rahvusvaheline suurmeister (1980), FIDE vanemtreener (2004). 
Seirawan sündis Süürias süüria-inglise perekonnas. 1967. aastal emigreerus ta koos vanematega Ameerika Ühendriikidesse. Elama asuti Seattle'isse. 
Ta tuli 1979. aastal Skienis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1980. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on neljakordne USA malemeister (1981, 1986, 1989, 2000).
Seirawan on mänginud maailmameistrivõistluste tsoonidevahelistel turniiridel: 1982. Tolucas (14 osavõtjat) sai 7. koha, 1985. aastal Bielis tuli teiseks ja pääses 1985. aastal pretendentide turniirile Montpellier's (16 osavõtjat), kus ta sai 10. koha. 1987. aastal Zagrebis mängis Seirawan taas resultatiivselt: jagas koos Jaan Ehlvestiga Viktor Korchnoi järel 2.–3. kohta ja pääses 1988. aastal alanud pretendentide matšturniirile (16 osavõtjat), kus kaotas kaheksandikfinaalis Jon Speelmanile tulemusega 1:4. 1990. aastal tsoonidevahelisel turniiril Manilas (64 osavõtjat) sai ta 18. koha.
1993. aastal FIDE maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril Bielis (74 osavõtjat) sai Seirawan 23. koha. 1997. aastal mängis ta FIDE MM-i turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta võitis teises ringis Vassõl Ivantšukki, kuid kaotas kolmandas ringis Vadim Zvjagintsevile.
Seirawan on võitnud USA võistkonna koosseisus maleolümpiatel kolm medalit: 1982. aastal Luzernis ja 1986. aastal Dubais pronksmedali ning 1990. aastal Novi Sadis hõbemedali.
Volodõmõr Tukmakov

Volodõmõr Borõssovõtš Tukmakov (ukraina keeles Тукмаков Володимир Борисович; sündinud 5. märtsil 1946 Odessas) on ukraina maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1972), FIDE vanemtreener (2004). 
Tukmakov võitis 1965. aastal Barcelonas juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja tuli 1970. aastal Kiievis Ukraina NSV malemeistriks. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1972. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
NSV Liidu meistrivõistlustel on ta võitnud kolm hõbemedalit (1970, 1971, 1983). 
Tukmakov on mänginud maailmameistrivõistlustel. Tsoonidevahelistel turniiridel sai ta 1973. aastal Leningradis 16. koha ja 1982. aastal Las Palmases jagas koos Tigran Petrosjaniga 4.–5. kohta. 1993. aastal mängis ta PCA maailmameistrivõistlustel Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 33. koha.
Ta on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kolm kuldmedalit (1973, 1983, 1989).
Maletreener.
Tukmakov oli aastatel 2004–2011 Ukraina malekoondise peatreener. Ta on olnud ka Aserbaidžaani koondise peatreener ja Wesley So treener.
Eugenio Torre

Eugenio Torre (sündinud 4. novembril 1951 Iloilos) on Filipiinide maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1974), FIDE vanemtreener (2012). 
Torre on esimene malesuurmeister Aasias. Suurmeistriks sai ta 23-aastaselt 1974. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta pääses korduvalt mängima maailmameistrivõistluste tsoonidevahelistele turniiridele (1973, 1976, 1979, 1982, 1985, 1987, 1990). 1979. aastal Rio de Janeiros jagas ta 7.–9. kohta, parima tulemuse saavutas 1982. aastal Tolucas, kus ta jagas esikohta Lajos Portischiga (kolmas oli eksmaailmameister Boriss Spasski), millega kvalifitseerus ta 1983. aastal 8 osavõtjaga pretendentide matšturniirile. Alicantes peetud veerandfinaalmatšis Zoltán Ribliga kaotas Torre tulemusega 4:6. Järgmistes MM-tsüklites jagas ta tsoonidevahelisel turniiril 1985. aastal Bielis 4.–6. kohta ja 1987. aastal Zagrebis tuli seitsmendaks. 
Torre on võitnud Aasia võistkondlikel meistrivõistlustel neli kuldmedalit (1977, 1979, 1981, 1986). Ta on mänginud Filipiinide võistkonna koosseisus 23 maleolümpial (1970–2006, 2010–2016). Filipiinide meeskonna parimad esinemised olid 1974. aastal (11. koht) ja 1988. aastal (7. koht). 
64-aastaselt mängis Torre 2016. aastal maleolümpial Bakuus meeskonna kolmandal laual, seejuures võites 9 partiid ja tehes kaks viiki, saavutas ta selle olümpia resultatiivseima tulemuse.
Giorgi Giorgadze

Giorgi Giorgadze (gruusia keeles გიორგი გიორგაძე; sündinud 10. oktoobril 1964) on gruusia malefunktsionäär, maletreener, malekohtunik ja maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1993), rahvusvaheline organisaator (2014), FIDE vanemtreener (2015), rahvusvaheline arbiiter (2016).
Giorgadze on Gruusia Maleföderatsiooni president (2018. valiti ta ametisse neljandaks ametiajaks). Ta tegutseb ka maletreeneri ja malekohtunikuna. Ta oli 2018. aastal Bathumis toimunud maleolümpia ja naiste maleolümpia peakorraldaja ning FIDE naiste Grand Prix 2013–2014 sarja peakorraldaja ja peakohtuniku abi. 
Maletajana on ta tulnud kahel korral Gruusia malemeistriks (1982, 1988). 1989. aastal sai ta NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniiril Odessas 12. koha. Suurmeistriks sai Giorgadze 29-aastaselt 1993. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Detsembris 1997 osales ta FIDE maailmameistrivõistluste turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta sai turniiritabelis 40. asetuse. Ta võitis avaringis Étienne Bacrot'd, kuid kaotas teises ringis Michael Adamsile.
Aleksei Sarana

Aleksei Vassiljevitš Sarana (vene keeles Алексей Васильевич Сарана; sündinud 26. jaanuaril 2000 Moskvas) on Venemaa ja Serbia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2017). 
Sarana sai suurmeistriks 17-aastaselt 2017. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
2018. aasta Venemaa meistrivõistlustel saavutas ta üheksanda koha. 
Tema isa on ukrainlane ja elab Kiievi lähedal. Sarana lahkus Venemaalt 2022. aasta märtsis, teatades, et ta ei kavatse naasta enne kui Venemaa sõjategevuse Ukraina vastu lõpetab. 
Tuli 2023. aastal Serbias Euroopa meistriks klassikalises males. Mängis FIDE egiidi all.
Péter Lékó

Péter Lékó (sündinud 8. septembril 1979 Suboticas) on ungari maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1994). 
Lékó sündis Jugoslaavias ungari perekonnas. Aasta hiljem asus ta koos vanematega Ungarisse. Suurmeistriks sai Lékó 14-aastaselt 1994. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
2002. aastal Dortmundis võitis Lékó PCA maailmameistrivõistluste pretendentide matšturniiri finaalis Veselin Topalovit ja sai õiguse kohtuda PCA maailmameistri Vladimir Kramnikuga. 2004. aastal Brissagos peetud tiitlimatš jäi viiki 7:7 ja Kramnik säilitas tiitli. 
2007. aastal Méxicos tuli Lékó maailmameistrivõistluste turniiril neljandaks.
Isiklikku.
Lékó äi on Armeenia malesuurmeister Aršak Petrosjan.
Henrique Mecking

Henrique Mecking (sündinud 23. jaanuaril 1952 Santa Cruz do Sulis) on Brasiilia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1972).
Mecking sai 15-aastaselt 1967. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1972. aastaselt. Ta on kahekordne Brasiilia malemeister (1965, 1967). 
Ta võitis kaks maailmameistrivõistluste tsoonidevahelist turniiri (1973. aastal Petrópolises ja 1976. aastal Manilas) ja pääses mängima MM-i pretendentide matšturniiridele, kus ta kaotas 1974. aastal veerandfinaalis Viktor Kortšnoile ja 1977. aastal veerandfinaalis Lev Polugajevskile.
Mecking mängis Brasiilia võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (1968, 1974, 2002, 2004).
STS-41-G

STS-41-G oli NASA Space Shuttle'i programmi 13. missioon ja kosmosesüstik Challengeri kuues missioon. 
Challenger startis 5. oktoobril 1984 ja sooritas 13. oktoobril teise kosmosesüstiku maandumise Kennedy kosmosekeskusesse. See oli esimene kosmosesüstiku missioon, millel oli seitsmeliikmeline meeskond ja esimene mehitatud missioon, mille meeskonnas oli kaks naist. Missiooni ajal väljus Katryn Sullivan esimese ameeriklannana avakosmosesse. Missioon viis kosmosesse ka esimese Austraalia päritolu astronaudi, Paul Scully-Poweri ja esimese kanadalase, Marc Garneau.
Lūcijs Endzelīns

Lūcijs Endzelīns (21. mai 1909 Tartu – 27. oktoober 1981 Adelaide) oli läti päritolu Austraalia maletaja, kirimale suurmeister (1959).
Ta sündis keeleteadlase Jānis Endzelīnsi perekonnas. Ta mängis Läti võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial: 1936. aastal mitteametlikul maleolümpial Münchenis (7. laual; Läti võistkond sai 6. koha), 1937. aastal Stockholmis (varumängijana) ja 1939. aastal Buenos Aireses (neljandal laual). 
Ta oli abielus maletaja Milda Laubertega. Koos sõitsid nad laeval Piriápolis Buenos Airese maleolümpiale (samal laeval oli ka Eesti võistkond eesotsas Paul Keresega). 
1944. aastal põgenes Endzelīns pealetungiva Nõukogude armee eest läände (Lauberte jäi Lätti). Ta mängis aastatel 1946–1947 maleturniiridel Saksamaal. Endzelīns emigreerus Saksamaalt Austraaliasse. 
Endzelīns tuli 8 korral Lõuna-Austraalia malemeistriks. 1961. aastal võitis ta Austraalia meistrivõistlused. 
Kirimales võttis ta osa maailmameistrivõistlustest. Parimaks tulemuseks jäi 2.–3. koha jagamine 2. kirimale MM-il (1956–1959).
Juan Manuel Bellón López

Juan Manuel Bellón López (sündinud 8. mail 1950 Valencias) on hispaania maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1978). 
Bellón sai suurmeistriks 28-aastaselt 1978. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on viiekordne Hispaania malemeister (1969, 1971, 1974, 1977, 1982).
Bellón on mänginud Hispaania võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1970–1988, 1992).
Ta on abielus malesuurmeister Pia Cramlingiga ning on Anna Cramling Bellóni isa. 2017. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Rootsit.
Dolores Delgado

Dolores Delgado García (sündinud 9. novembril 1962 Madridis) on Hispaania jurist ja poliitik. Ta oli 7. juunist 2018 kuni 13. jaanuarini 2020 Hispaania justiitsminister, ta on Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liige.
Ta lõpetas Madridi autonoomse ülikooli õigusteaduskonna. Seejärel täiendas ta end Madridi Complutense ülikoolis.
7. juunist 2018 kuni 13. jaanuarini 2020 oli ta Hispaania justiitsminister Pedro Sáncheze valitsuses.
Fadi Eid

Fadi Eid (araabia keeles فادي عيد; sündinud 30. aprillil 1970) on Liibanoni maletaja, rahvusvaheline meister (1999).
Eid on kolmekordne Liibanoni malemeister (1994, 1998, 2009). Ta on mänginud Liibanoni võistkonna koosseisus 9 maleolümpial (aastatel 1994–2012; kuuel korral mängis esimesel laual). 
Ta oli abielus naiste malesuurmeistri Eva Repkovága. Nende poeg on malesuurmeister Christopher Repka.
Tigran Leoni Petrosjan

Tigran Leoni Petrosjan (armeenia keeles Տիգրան Լևոնի Պետրոսյան; sündinud 17. septembril 1984 Jerevanis) on armeenia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2004). 
Tema isa pani talle eesnimeks Tigran kuulsa kaasmaalase male maailmameistri Tigran Petrosjani auks. Tigran hakkas maletama 5-aastaselt. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 2004. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Petrosjan on kahekordne Armeenia malemeister (2012, 2013). 2004. aastal tuli ta Kochis juunioride maailmameistrivõistlustel esikolmikusse.
Ta on võitnud Armeenia võistkonna koosseisus kaks kuldmedalit maleolümpiatel (2008, 2012).
Neli mõõtmatut

Neli mõõtmatut (sanskriti ja paali keeles "brahmavihāra ", ‘brahmalik asupaik’; tiibeti keeles "tshangs pa’i gnas pa"; hiina keeles 四無量⼼ "si wuliang xin"; jaapani keeles "shi muryō shin" ‘neli mõõtmatut’, mis on sanskritikeelse "catvāry-apramāṇāni" tõlge), ka brahmavihaara ehk brahmaseisund, brahmalik ehk püha eluviis on budismis ja teistes õpetustes nelja olulise kõlbelise kategooria üldnimetus.
Loetelu.
Nende pikemad esitused leiduvad Metta Suttades ning nende tekste retsiteeritakse sagedasti theravaada traditsioonis jm.
Cambrai ringkond

Cambrai ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus. Seal on 116 valda. Seal elas 162 045 inimest (2016) ja selle pindala on 901,6 km².
Koosseis.
Kantonid.
Cambrai ringkonna kantonid on:
Vallad.
Cambrai ringkonna vallad (sulgudes INSEE koodid) on:
Châtelaine

Châtelaine ([ʃætəleɪn], 'lossiproua'; prantsuskeelne "châtelaine" on naisvorm sõnast "châtelain" 'kastellaan', 'lossihärra') on vöö küljes kantav ehiskinnitus, mille küljes ripuvad ketikeste otsas igapäevases majapidamises tarvilikud väikesed esemed nagu võtmed, käärid, kell, sõrmkübar, nuusksoola- või lõhnaveepudel vms. Tänapäeva ehtestilistikas võib see tähendada mitmete ripatsitega ehet, mida kantakse vööl või rinnas või kehal.
Viikingi- ja rahvasterännuaja arheoloogilise materjali kontekstis nimetatakse sellist tarbeesemeid kandvate ketikeste kimpu ahela ketilüli kuju järgi varrasahelikuks.
Ajaloost.
Ese on pika ajalooga, pisiesemetega ketikimp nii tarbeesemena kui ka ehtena on olnud kasutusel Vana-Rooma ajast kuni 19. sajandini. Kuigi 18. sajandil oli selle ehte hiilgeaeg, tuli sõna vööripatsi tähenduses prantsuse keeles kasutusele alles 19. sajandil, lühendina väljendist "chaîne châtelaine" 'lossiproua kett'. 19. sajandil omandas "châtelaine" majaemanda staatuse sümboli tähenduse, selle kandjaks oli sageli perekonna vanim naine, kes võis kamandada teenijaid ja otsustada ainuisikuliselt perekonnaliikmete ligipääsu üle väärisesemetele. 
2006. aastal korraldas Ameerika kollektsionäär ja kuraator Helen W. Drutt rahvusvahelise ehtekunstinäituse "Challenging the Châtelaine" (avati Helsingi Disainimuuseumis, eksponeeriti ka Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis Tallinnas 2007. aastal eestikeelse pealkirjaga "Tõlgendades châtelaine'i"), mis koondas 78 rahvusvaheliselt tuntud ehtekunstniku teost ja esitas nende tänapäevaseid tõlgendusi sellest ajaloolisest ehtetüübist (Eestist Kadri Mälk, Eve Margus-Villems ja Kristi Paap).
FIDE treener

FIDE treener (inglise keeles "FIDE Trainer") on males maletreeneri tegevuse eest antav nimetus.
Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). Nõuded FIDE treeneri nimetuse saamiseks on kõrgemad kui FIDE instruktori (FI) ja madalamad kui FIDE vanemtreeneri (FST) nimetuse saamiseks. FIDE treeneri nimetus on eluaegne. 
FIDE treenereid.
2019. aasta oktoobri seisuga on FIDE andmebaasis kirjas 1351 maletreenerit, kes on saanud FIDE treeneri nimetuse. Nende seas on 43 naiste suurmeistrit ja 250 rahvusvahelist suurmeistrit (teiste seas Ketevan Arakhamia-Grant, Hou Yifan, Vidmantas Mališauskas, Athanásios Mastrovasílis, Eduardas Rozentalis, Tan Zhongyi, Šarūnas Šulskis, Zhao Xue).
FIDE instruktor

FIDE instruktor (inglise keeles "FIDE Instructor") on males maletreeneri tegevuse eest antav nimetus.
Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). Nõuded FIDE instruktori nimetuse saamiseks on kõrgemad kui rahvusliku instruktori ja madalamad kui FIDE treeneri nimetuse saamiseks. 
FIDE instruktoreid.
2019. aasta oktoobri seisuga on FIDE andmebaasis kirjas 2411 maletreenerit, kes on saanud FIDE instruktori nimetuse. Nende seas on 8 naiste suurmeistrit ja 9 rahvusvahelist suurmeistrit.
Virgo Siil

Virgo Siil (sündinud 20. veebruaril 1979) on eesti tõlkija, ajakirjanik ja vikipedist.
Haridus.
Virgo Siil on 1998. aastal lõpetanud Jõgeva Täiskasvanute Keskkooli.
Ta õppis Tartu ülikoolis ajakirjandust ning 2017. aastal sai bakalaureusekraadi tööga, milles oli uurinud Eesti spordiajakirjanike läbipõlemisohtu olümpiamängude ajal. 2015. aasta sügisel õppis vahetusüliõpilasena Norra Teadus- ja Tehnoloogiaülikoolis.
2020. aastal lõpetas Tartu ülikooli ühiskonnateaduste instituudis magistriõpingud "cum laude." Magistritööna kaitses oma 2019. aastal ilmunud raamatu "Teadlane miiniväljal".
Nii bakalaureuse- kui ka magistriõppes on õppejõud Siili akadeemilist tegevust korduvalt esile tõstnud.
2018. aastal osales ta Uppsala Ülikooli sõja-ajakirjanduse suvekoolis. 2019. aasta kevadsuvel õppis vahetusüliõpilasena Augsburgi Ülikoolis.
Publikatsioonid.
Tõlkeid.
Loetelu ei ole täielik. Lisaks on ta tõlkinud rohkesti TEA entsüklopeedia artikleid ning on veel paljude teatmeteoste kaastõlkija.
Vabatahtlik töö.
2013. aastal lõi Virgo Siil Tartu Supilinna kogukondliku Facebooki grupi ja haldab seda siiani.
2018. aasta Arvamusfestivalil juhtis Virgo Siil teaduskeele arutelu. 2018. aastal esines ta ka looduskultuuri seminaril "Loodushoiu sõnumid" ettekandega "Kuidas suhelda ajakirjanikuga".
Ta oli alates 2022. aasta märtsist kuni 2023. aasta maini Wikimedia Eesti juhatuse liige.
Douai ringkond

Douai ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus. Seal on 64 valda. Seal elas 245 280 inimest (2016) ja selle pindala on 476,6 km².
Koosseis.
Kantonid.
Douai ringkonna kantonid on:
Vallad.
Douai ringkonna vallad (sulgudes INSEE koodid) on:
Pela keel

Pela keel on Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma keelte lolo-birma harusse kuuluv keel, mida räägivad pelad Hiinas Yunnani provintsis.
Pela keel on ohustatud, seda rääkis 2000. aasta andmetel Dehongi Tai-Tsingpo autonoomse ringkonna Luxi maakonna õigustega linnas umbes 400 inimest.
Pela keele sõnajärg on SOV.
Peeter Viiard

Peeter Viiard (sündinud 22. juunil 1961) on eesti ühiskonnategelane, veterinaar ja talunik. 
Hariduselt on ta loomaarst. Aastatel 1984–1985 ja 1987–1989 töötas S. M. Kirovi nimelises kolhoosis vanemloomaarstina. 
Aastatel 1989–1990 oli ta ELKNÜ Võru Rajoonikomitee I sekretär. 
Taasiseseisvunud Eesti esimeses maavalitsuse koosseisus, Võru Maavalitsuses töötas 1994–1996, algul välissuhete spetsialistina ja seejärel 1996 arenguosakonna juhatajana. 1997. aastast töötas Eesti Kindlustus Lõuna-regiooni direktorina, hallates Viljandi, Tartu, Põlva, Võru ja Valgamaa maakondlikke kindlustusüksusi. Aastatel 1999–2004 töötas Võrumaa Kutsehariduskeskuses, algul projektijuhina kahe Võrumaa tehnikumi, Võru Tööstustehnikumi ja Väimela Põllumajandustehnikumi ühendamisega, hiljem Võrumaa Kutsehariduskeskuse arengu- ja majandusjuhi ja seejärel majandusjuhina. 
Alates 2004. aastast peab ta Võrumaal Virve talus talu ning kasvatab sporthobuseid. Alates 2000 a. Eesti Sporthobuste Kasvatajate Seltsi juhatuse liige. 
2025.a Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi hõbedane teenetemärk. 
Viited.
Kategooria: autasud https://www.agri.ee/uudised/ministeerium-tanas-valdkonna-silmapaistvaid-eestvedajaid
Jaak Kärson

Jaak Kärson (sündinud 30. märtsil 1958) on Võrumaa ettevõtja ja nõukogudeaegne komsomolitegelane.
Aastatel 1986–1987 oli ta ELKNÜ Võru Rajoonikomitee I sekretär.
Viited.
http://www.militaar.net/phpBB2/viewtopic.php?f=25&amp;t=5250&amp;start=105
RL-ahel

RL-ahel on elektriahel, mis koosneb aktiivtakistuse ja induktiivsusega elementidest. RC-ahelat ehk RC-lüli kasutatakse peamiselt sagedusfiltrites (madalpääs- ja kõrgpääsfiltritena) ja samuti alalispingemuundurites.
Lihtsaim RL-ahel koosneb takistist "R" ja induktiivpoolist "L", mis võivad olla jada- või rööpühenduses. Tegelikku kasutust leiab peamiselt jadaühendus.
Jadaahela elementidele rakenduvad pinged 
formula_1
kusjuures
formula_2
Ahelat kirjeldab seega diferentsiaalvõrrand 
formula_3
Nendes valemites
Võrrandi lahendeina saab avaldada pinged hetkel formula_8 ahela elementidel järgmiste valemitega:
formula_9
kus e on naturaallogaritmide alus ja ajakonstant formula_10 (sekundites).
Ajakonstant iseloomustab siirdeprotsessi kestust.
Idam

Idam või yidam, ka jidam (tiibeti keeles "yi dam "või "yi dam lha"; sanskriti keeles "iṣṭadevatā "‘soovijumalus’) on vadžrajaana budismis antropomorfne kujustamissümbol, õndsuseihu ("saṃbhogakāya") kujul esinev buda ehk jumalus, nagu näiteks Chakrasamvara, Kalachakra, Hevajra, Yamantaka või Vajrayogini. Igaühe puhul kasutatakse erinevaid tankasid, mandalaid, mantraid, riitusi ja praktikaid. 
Idam võib tähistada õpetaja meelt, virgunud õpetajate õpetusliini ja teostaja enda meele virgunud loomust.
Idameid kujutatakse tankadel ning neid kujustatakse tantristlike harjutuste käigus kahes etapis.
Idami kujustamine toimub kogenud õpetaja järelevalve all.
Evald Lutsius

Evald Lutsius (6. jaanuar 1922 Tallinn – 17. juuli 1976) oli eesti ajakirjanik, satiirik ja karikaturist.
Ta lõpetas 1941. aastal Nõmme Gümnaasiumi. Esimesed karikatuurid ilmusid kooli õpilasalbumis Sulesädemed.
Mobiliseeriti Nõukogude armeesse, ja tegi läbi II maailmasõja Eesti Laskurkorpuse koosseisus. 
Töötas ajakirjanikuna: 1947–1957 ajalehe Harju Elu vastutav toimetaja ja toimetaja asetäitja, Kallaste rajooni ajalehe Nõukogude Küla toimetaja, 1958–1965 ajalehe Noorte Hääl osakonnajuhataja, siis ajalehe Õhtuleht satiiriosakonna juhataja, ajalehe Signaal toimetuses ja Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi pressigrupis. Avaldas neis väljaannetes rohkesti satiirilisi kirjutisi ja karikatuure. Oli NSV Liidu Ajakirjanike Liidu liige.
Heinrich Meri

Heinrich Meri (aastani 1924 Murdenhof; 3. juuli 1887 Mustvee – 31. august 1980 Pärnu) oli eesti muusikaõpetaja, koori- ja orkestrijuht ning helilooja, kes andis olulise panuse Pärnu ja Lõuna-Eesti muusikaellu 20. sajandi esimesel poolel.
Haridus.
Ta õppis aastatel 1896–1901 Mustvee köstrikoolis, 1901–1903 ministeeriumikoolis ning 1904–1907 Peterburi Õpetajate Seminaris. Aastal 1924 omandas ta Eesti Vabariigi haridusministeeriumi suvekursustel laulu- ja muusikaõpetaja kutse.
Töökäik.
Alates 1907. aastast töötas Meri muusikaõpetajana mitmel pool: Mustvees, Võtikveres, Mosohnikova-Goras (Venemaal) ja Simunas, kus ta oli aastatel 1911–1917 ka kooli juhataja. Aastatel 1917–1919 töötas ta Virumaa maavalitsuse haridus- ja tervishoiuosakonna juhatajana.
Alates 1919. aastast elas Heinrich Meri Pärnus, kus jäi elu lõpuni seotuks linna muusikaeluga, tegutsedes koori- ja orkestrijuhina, muusikaõpetajana, orkestrandina ning heliloojana. Ta juhatas segakoori "Endla", Eesti Helikunsti Seltsi Pärnu sega- ja meeskoori, Pärnu linnaorkestrit, rahvaülikooli orkestrit ning aastatel 1955–1961 ka Pärnu Pioneeride Maja muusikaringi. Kohalikel laulupidudel oli ta sageli ühend-, laste- ja poistekooride üldjuht.
Aastal 1920 kuulus Meri Pärnu linnaorkestri asutajate hulka, andes olulise panuse linna sümfoonilise muusika arengusse. Ta edendas koolimuusikat, asutades okariiniorkestreid ja -ansambleid, mida ta ka ise juhatas. Lisaks valmistas ta käsitsi mitmes suuruses okariine, mida kasutati õppetöös Pärnu ja lähiümbruse koolides.
Looming.
Heinrich Meri on loonud üle 80 soololaulu, millest enamik on kirjutatud lüürilise ja romantilise sisuga tekstidele, peegeldades helilooja tundlikku ja südamlikku hingelaadi. Tema laulud on leidnud kindla koha Eesti soololaulu kullafondis ning kuulunud mitmete tuntud interpreetide, nagu Tiit Kuusiku, Aarne Viisimaa, Margarita Voitese, Elsa Maasiku ja Eve Neeme repertuaari.
Erilise tähendusega on Kersti Merilaasi sõnadele loodud "Laula, laula, väike karjus", mida on nimetatud üheks eesti soololaulu kaunimaks näiteks. Samuti on tuntud tema laulud "Mälestus isast", "Sügislaul" ja "Kalurite laul", millest viimane kuulub ka tema populaarseimate teoste hulka.
Lisaks heliteostele avaldas ta mitmeid lauluraamatuid ja muusikaõpikuid, sealhulgas "Väike harmoonia õpperaamat" (1925) ja "Muusika algõpetus keskkoolidele" (1926).
Tema laulud on koondatud kahte autorikogumikku, mis ilmusid vastavalt 1962. ja 1977. aastal.
Cullman

Cullman on linn Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis, Cullmani maakonna suurim linn ja halduskeskus.
2010. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 14 775 inimest.
Anna Kovalenko

Anna Kovalenko (ukraina keeles Анна Миколаївна Коваленко, sündinud 5. mail 1991) on Ukraina ajakirjanik, ühiskonnategelane ja riigiametnik.
Riigi teenistuses.
Ta oli Ukraina Presidendi Kantselei juhi asetäitja alates 4. septembrist 2019 kuni 22. aprillini 2020.
Lamari maakond

Lamari maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Lee maakond

Lee maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Lewise maakond

Lewise maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Liberty maakond

Liberty maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Lowndesi maakond

Lowndesi maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Maconi maakond

Maconi maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Marshalli maakond

Marshalli maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Martini maakond

Martini maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Põhja-Rodeesia

Põhja-Rodeesia (inglise keeles "Northern Rhodesia") oli Lõuna-Aafrika keskkosas asunud Suurbritannia protektoraat, mis moodustati 1911. aastal Loode-Rodeesia ja Kirde-Rodeesia protektoraatide liitmisel.
Protektoraati haldas algselt Briti Lõuna-Aafrika Kompanii (BSAC), kuid 1924. aastal võttis halduse üle Suurbritannia valitsus. 1953. aastal moodustati Põhja-Rodeesia ja Nyasamaa protektoraatidest ning Lõuna-Rodeesia kolooniast Rodeesia ja Nyasamaa Föderatsioon, mis lõpetas ametilikult tegevuse 31. detsembril 1963. 24. oktoobril 1964 aastal asutati alal Sambia Vabariik.
Analüüsiv vaatlus

Analüüsiv vaatlus, sisevaatlus või läbinägemine ehk vipassana (sanskriti keeles "vipaśyanā"; paali keeles "vipassanā"; tiibeti keeles "lhag mthong"; hiina keeles 觀 "guan"; jaapani keeles "kan") on budismis üks kahest kõige tähtsamast meeleharjutusest (teine on meelerahu, paali keeles "samatha", sanskriti keeles "śamatha").
Theravaada traditsioonis on analüüsiv vaatlus enamasti määratletud olemasolu tunnuste kaudu, milleks on püsitus, kannatus ja isetus. 
Mahajaanas on seda mõistet seostatud tühjuse ja buda-loomusega.
Glüptika

Glüptika (vanakreeka keeles "glyptike" sõnast γλύφειν "glýfeïn" 'välja lõikama') on kivilõikekunst, mis hõlmab vääris- ja ehtekivide, mäekristalli ja muude sarnaste materjalide töötlemist lõikeriistade ja lihvimisvahenditega. Glüptikas tehakse kivist ja sarnastest materjalidest (pärlmutter, elevandiluu jt) mitmesuguseid kunstiesemeid, nagu ehteid, pitsateid, vaase, ehis- ja jooginõusid, kameesid ja intaljosid, tavaliselt ka kullassepakunsti abiga. Kivilõikekunstil baseeruvad mitmed dekoratiivkunsti harud, näiteks "cosmatesco", "opus sectile" ja "pietra dura".
Ajaloost.
Kunstiharu tekkis Mesopotaamias, kus juba 5. aastatuhandel eKr tehti tempel- ja silinderpitsateid. Egiptuses lõigati kivist skarabeuseid ja töödeldi kivi panustehnikate jaoks, see oskus levis ka kirdepoolsetesse Vahemere maadesse. Hetiitide eeskujul valmistati tempelpitsateid ka Minose ja Mükeene kultuuri aladel. Varakult lõigati kivist ka läätse- ja mandlikujulisi helmeid, tavaliselt serpentiinist.
Kivilõikekunsti uus suund oli Kreeka geomeetrilises stiilis luu- ja kivipitsatid, kuid säilis ka Mükeene ainestik kreeka gemmides. Foiniiklaste ja Küprose kaudu jõudis Kreekasse skarabeuse motiiv, neid lõigati kuni rooma keisririigi ajani karneoolist. Skarabeuse allküljele võidi kujundada stseene müütidest või igapäevaelust ja mardikat kanti kas ripatsina või pööratava sõrmusekivina.
Klassikalisel ajastul eelistati Kreekas siledaid kumeraid jaspiskive, neid kasutati ka hilisemas kreeka-pärsia toodangus. Antiikse kivilõikekunsti tipptase on Chiose kivilõikaja Dexamenose tööd 5. sajandi eKr II poolest. Temalt on säilinud neli signeeritud eset, nende hulgas üks realistlik portree. 4. sajandi lõpus hakati töötlema kõvu säravaid vääriskive, nagu ametüsti, smaragdi ja granaati ja kirjalikesse allikatesse on jõudnud rohkem meistrite nimesid.
Alates 3. sajandist eKr hakati tegema kameesid, mis olid populaarsed nii Ptolemaioste dünastia kui ka hiljem Rooma keisrite õukondades. Rooma vabariigi ajal olid kivi- ja klaasitöötluses esil hellenistlikud ja etruski eeskujud. Rooma keisririigi ajal tõusis kivilõikekunst endisest rohkem ausse ja loodu hulgas oli palju kõrgetasemelisi kunstiteoseid, näiteks Gemma Augustea, kuid loodi ka hulk lihtsaid ja primitiivse viimistlusega kivi- ja klaasgemme. Kasutati krüsopraasi ja mitut värvi jaspist. Keisririigi lõpuperioodil loodud nn gnostilised gemmid, mida kanti amulettidena, olid töötluselt pigem rohmakad.
Keskajal kasutati antiikseid gemme tihti "spolia"'na valitsejatele või kiriklikuks otstarbeks tehtud väärisesemetel vääriskividena, kuid neid hakati ka matkima. Huvi antiikaegse kivilõikekunsti vastu elavnes renessansi- ja barokiperioodil ja põhjustas kivilõikekunsti uue õitsengu.
Periodiseering.
Antiikaja kivilõikekunst on jaotatud allpool loetletud stiilisuundadesse::
Kristlikku ja klassikalist ainestikku kannab ka
Mõisted.
Kunstiajaloos kasutatav termin "gemm" on katusmõiste eri tüüpi kivilõiketeoste kohta. Vastavalt lõikeviisile jaotatakse need järgmiselt:
Tehnika järgi eristatakse graveeritud ja lõigatud (nikerdatud) gemme.
Privaatsuskaitsekile

Privaatsuskaitsekile (inglise keeles "anti-spy film") on läbipaistvale materjalile paigaldatud kile/kate, mille eesmärk on takistada kõrvaliste isikute juurdepääsu neile mitte mõeldud teabele.
Kaitsekiht paigaldatakse hoone (nt elamu/eramu (sh nn sala- ehk piilupeeglid), panga vms) akende klaasile, pangaautomaadi, arvuti, telefoni ekraanile jne.
Grotesk (ornament)

Grotesk (itaalia keeles "grottesca" sõnast "grotta" 'koobas'), ka raffaelesk on arhitektuuris ja dekoratiivkunstis kasutatud fantaasiaküllane ornament, mis moodustub arabeskist ja sellesse põimunud erisugustest motiividest, nagu looma-, inim- ja taimekujud, maskid ja mütoloogilised olendid.
Ornamendimotiiv on pärit Vana-Rooma kunstist, see taaselustati renessansis. Nimetus viitab päritolule – 16. sajandi algul välja kaevatud Rooma majades, näiteks Nero Domus Aurea, nähti esimest korda pärast antiikaega seda ehismotiivi. Kunstis hakkas groteskimotiivi esimesena kasutama Raffael, maalides seda Vatikani "stanza"'dele, seepärast nimetatakse ornamenti mõnikord ka raffaeleskiks. Ornament muutus 16. sajandi Itaalias suurmoeks ja levis sealt üle kogu Euroopa. Dekoorina kasutati seda 19. sajandini, eriti freskodes, kuid ka raamatukujunduses, mööblikunstis ja mujal. Grotesk kombineeris üksikuid figuraalseid elemente puhtdekoratiivse sihiga, hoolimata sellest, et kasutatud motiividel võib mõnes muus kontekstis olla tähendus, näiteks heraldiline.
Eesti kunsti jõudis renessanslik groteskornament umbes 1530. aastatel mitmesuguste mustriraamatute vahendusel.
Peep Maasik

Peep Maasik (sündinud 4. juulil 1992) on eesti lavastaja.
Alates 2019. aastast töötab TEMUFI lavastajana. 
Isiklikku.
Tema elukaaslane on telesaatejuht Heelia Sillamaa, neil sündis novembris 2020. aastal poeg Paul.
Lavastaja/režissöör.
2023 Ugala: Mark Twain, "Prints ja kerjus“
2020 AJATEATER: P.Vallak/L.Gundars, suvelavastus "Tema Taevaliku Õnneküla Potitehas"
2019 Endla: Joel Chandler Harris/Urmas Lennuk, lastelavastus "Onu Remuse jutte"
2019 TEMUFI: Mihkel Seeder ja trupp "KIHK"
2019 Otepää Kultuurikeskused: Erki Aule, Vabaõhulavastus Eesti lipu 135ndaks aastapäevaks “Taevas, muld ja tulevik” 
2019 Endla: Charles Dickens/Peep Maasik, muusikal “Oliver Twist”
2018 TEMUFI: Peep Maasik, Vabariigi presidendi kantselei jõululavastus “Auvalve”
2018 TEMUFI: August Gailit/Ott Kilusk, Romantiline värskeõhulavastus ​“Toomas Nipernaadi”​
2017 TEMUFI: muusikavideo ​“Vaje- Laura(Walk with me)”​
2017 Tartu Raekoja Jõuluaja avamine: “Advendid”
2017 TEMUFI: Urmas Lennuk, ajaloolis-eepiline suur suvelavastus ​“Lembitu - kuningas ilma kuningriigita”​
2017 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia: Juubeligala​ “Südame rütm”​
2016 Tartu Ülikool: Rahvusülikooli aastapäeva gala Vanemuises, “Rahvusvaheline Rahvusülikool”
2016 MTÜ TEMUFI​: Mark Twain ​"Tom Sawyeri seiklused"​
2016 TÜ VKA 12.lend: Mihhail Bulgakov “Meister ja Margarita” ainetel "Professor W"
2015 TÜ VKA 12.lend: Charles Bernard Gilford, Hitchcocki kogumikust ​"Ehmunud"​
2015 Pärnu Raeküla Rahva Teater:Age Lilleste/Peep Maasik “... pliidi ääres”
2012 Viljandi Laste- ja Noorteteater REKY: Elar Kuus “Memme musi”
Näitleja.
2017 BEC: Jüri Kuusk "Siberi võmm", rež. G. Kordemets
2017 Ugala: Prints- Liis Aedma/Oleg Titov, ​“Lumekuninganna”​, lavastaja O.Titov
2017 Ugala ​“Primavera Paunveres”​, lavastaja S. Pepeljajev
2016 TÜ VKA 12.lend: Hegemoon – Mihhail Bulgakov, “Meister ja Margarita” ainetel
2016 TÜ VKA 12.lend: “Korter nr. 50”, lavastaja M. Anton
2015 TÜ VKA 12.lend: Uurija – Jack Ritchie novelli põhjal "Me veel vaatame", lavastaja E. Vahter
2014 Allfilm: klassikaaslane "Nullpunkt"
2014 Rändteater Vaba Vanker: Albert – U. Lennuk “Kiigeldes priiks” lavastaja M. Metssalu
Mõisapõllu tänav

Mõisapõllu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Haabersti asumis.
Mõisapõllu tänav sai nime 30. detsembril 1997 endise Haabersti mõisa põllumaa järgi.
Mõisapõllu tänav algab Paldiski maanteelt ning kulgeb Saku Suurhalli ja Rocca al Mare kaubanduskeskuse vahelt kaarega Haabersti metsa suunas loodesse.
Kaeravälja tänav

Kaeravälja tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Haabersti asumis.
Kaeravälja tänav sai nime 30. detsembril 1997. Tänava nimi on seotud omaaegse Haabersti mõisa kaerakasvatusega.
Kaeravälja tänav algab Rannamõisa teelt ja kulgeb põhjakaarde Haabersti metsa suunas.
Haabersti mets

Haabersti mets on metsaala Tallinnas Haabersti linnaosas Haabersti asumis.
Metsaala piirneb põhjas Vabaõhumuuseumi teega ja läänes Lõuka tänavaga.
Mäeküla mets

Mäeküla mets on metsaala Tallinnas Haabersti linnaosas Mäeküla asumis.
Dunkerque'i ringkond

Dunkerque'i ringkond (prantsuse: "Dunkerque", hollandi: "Duinkerke", inglise: "Dunkirk") on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus. Seal on 111 valda. Seal elas 377 294 inimest (2016) ja selle pindala on 1442,7 km².
See kattub laias laastus Prantsuse Westhoekiga (Prantsuse Flandria osa), kus kõneldakse traditsiooniliselt prantsuseflaami murret.
Koosseis.
Kantonid.
Dunkerque'i ringkonna kantonid on:
Vallad.
Dunkerque'i ringkonna vallad (sulgudes INSEE koodid) on:
Veskimets

Veskimets on metsaala Tallinnas Haabersti linnaosas Veskimetsa asumis.
Veskimets asub Veskimäel. Metsaala on olnud ajalooliselt pärna- ja tammemets. Veskimäe harjal on palju rändrahne, mis moodustavad Veskimetsa kivikülvi.
Veskimets piirneb põhjas Paldiski maanteega ja läänes Ehitajate teega. Metsaala piirid ühtivad suuremas osas Tallinna Loomaaia piiridega.
Vikimõisa mets

Vikimõisa mets on metsaala Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis Harku järve põhjakaldal.
Metsaala on nime saanud Harku järve kaldal asunud apteeker Eduard Wilhelm Fickile kuulunud Vikimõisa järgi.
Tourcoing

Tourcoing (hollandi keeles "Toerkonje") on linn Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus, Prantsuse-Belgia piiri ääres. Piirneb kirdes Belgia Mouscroni linnaga. Linn kuulub Lille'i linnastusse ("Métropole européenne de Lille") ja eurometropoli Lille-Kortrijk-Tournai.
Asulat on esmamainitud 1080. aastal.
1794. aastal toimus Prantsuse revolutsioonisõdade käigus Tourcoingi lahing.
2016. aastal oli Tourcoingis 97 476 elanikku.
Mašakali keel

Mašakali keel on Brasiilias Minas Geraisi osariigis kõneldav keel, mis kuulub koos väljasurnud malali ja patašo keelega mašakali keelkonda.
Mašakali keel on ohustatud. Selle oskajaid loendati 2006. aastal 1270. Teistel andmetel on kõnelejaid alla 800.
Lelle vana kalmistu

Lelle vana kalmistu on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal (hiljem Käru kihelkonnas Järvamaal), praeguse haldusjaotuse järgi Põllu külas Kehtna vallas Rapla maakonnas.
Kalmistu on täielikult vajunud unustusse, viimased muldasängitamised on olnud 20. sajandi alguses. Uuemad matmised on toimunud läänes umbes 75 meetri kaugusel asuval Lelle kalmistul. 
Kalmistul on säilinud üksikud nimedeta raudristid ja suures osas kalmistut ümbritsev kiviaed. Kalmistu on kasvanud võssa. Seda pole võetud arvele kultuurimälestiste registris.
Vändra uus kalmistu

Vändra uus kalmistu on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Allikõnnu külas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas. 
Kalmistu rajati 1962. aastal, esimene matus toimus 3. oktoobril 1970.
Kalmistu pindala on umbes 1,9 hektarit.
Munir Mohand Mohamedi

Munir Mohand Mohamedi El Kajoui (sündinud 10. mail 1989 Melillas), hüüdnimega Munir, on Hispaanias sündinud Maroko jalgpallur (väravavaht), kes mängib Türgi kõrgliiga klubis Hatayspor. Ta kuulub ka Maroko jalgpallikoondisse.
Enne 2020. aastal Hataysporiga liitumist mängis ta klubijalgpalli Hispaania madalamates liigades.
Varrasahelik

Varrasahelik on Eesti muinasaegse riietuse juurde kuulunud mitmest vardataolisest lülist koosnev rauast või pronksist kett, mis kuulus vöö juurde ja mille külge kinnitati tarbeesemeid. 
Varrasahelik kuulus nii naiste kui ka meeste vööde juurde alates 11. sajandi algusest. See koosnes paarist-kolmest aasotstega pulgataolisest lülist (lülikeha mõlemas otsas on rõngas või silmus), mis mõnikord olid pronkstraadiga mässitud. Vööl võidi kanda mitut varrasahelikku ja nende külge kinnitati tulusraud, noatupes nuga vms, see riputati kas rihmajagaja külge või vööle needitud kannaga plekknaastu külge. Siksälä kalmest on matustest leitud varrasahelike osi koos nende külje riputatud kuljustega.
Varrasaheliku abil võidi tarbeesemeid riputada ka paarissõlgede külge, nii on Rakvere Muuseumis asuva Aserist leitud ovaalsõle küljes keekandja ja kahest lülist koosnev varrasahelik.
Välislingid.
Foto: Kullatud pronkstraadiga mässitud varrasaheliku lüli Keavast
Diego González Polanco

Diego González Polanco (sündinud 28. jaanuaril 1995 Chiclana de la Fronteras) on Hispaania jalgpallur (keskkaitsja), kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Elche.
Hispaania kõrgliigas on ta mänginud veel ka Sevilla ja Málaga särgis.
Saavutused.
Hispaania U-21
Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon

Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon ehk Rahvusvaheline kirimaleliit (inglise keeles "International Correspondence Chess Federation"; lühend ICCF) on rahvusvaheline spordialaliit, mis ühendab kirimaleliite üle kogu maailma.
ICCF asutati Londonis 26. märtsil 1951 ja selle moto on "Amici Sumus" ('me oleme sõbrad'). Liitunud on 56 rahvuslikku kirimaleliitu (sealhulgas Eesti Kirimaleühing) viielt kontinendilt.
ICCF korraldab kirimales maailmameistrivõistlusi, kirimaleolümpiaid, võistkondlikke maailmameistrivõistlusi, maailma karikaturniire ja muid rahvusvahelisi kirimalevõistlusi. 
ICCF annab välja sportlike saavutuste eest kirimaletajatele tulemuspõhiselt järgmisi nimetusi: