tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ol Doinyo Lengai

Ol Doinyo Lengai on kihtvulkaan Tansaania põhjaosas.
Ol Doinyo Lengai on tõenäoliselt maailma kõige veidram vulkaan. Geoloogiliseks kurioosumiks teeb selle vulkaani laava, mis tast välja voolab. Kui tavaliselt oleme harjunud, et laava on hõõguvpunane silikaatne vedelik, siis Ol Doinyo Lengai laava on süsimust, mis tardub naatriumirikkaiks karbonaatseiks mineraalideks. Harilikult sisaldab laava silikaatseid mineraale, nagu kvarts, päevakivi, pürokseen, oliviin, biotiit jne, kuid Ol Doinyo Lengai tardunud laavavoolus need mineraalid puuduvad pea täielikult. Sellist laavat nimetatakse karbonatiidiks, Ol Doinyo Lengai oma naatriumirikkuse tõttu natrokarbonatiidiks. Vulkaani vanus on umbes 370 000 aastat. Vulkaani geograafilised koordinaadid on 2°45' S ja 35°54' E, vulkaan jääb Ngorongoro looduskaitseala piiresse. 
Õhuhapniku ja niiskusega kokku puutudes porsub tardunud laavavool kiiresti, muutudes kõigepealt halliks ja seejärel valgeks. Karbonatiitne laava on ka tunduvalt madalatemperatuurilisem silikaatsest, samuti on karbonatiitne laava väga vedel.
Karbonaadid on mineraalid, mis valdavalt settivad mereveest. Neist on moodustunud karbonaatkivimid, näiteks lubjakivi. Võiks eeldada, et karbonatiit on moodustunud ülessulanud karbonaatkivimeist, kuid nii see siiski ei ole. Tegelikult on karbonatiit eraldunud silikaatsest magmast. See protsess on detailides ebaselge, kuid juhtub see tavaliselt siis kui vana kontinentaalne maakoor on hakanud riftistuma, mis Ida-Aafrikas parajasti toimubki. Karbonatiidi moodustumiseks peavad olema ka sobivad füüsikalised ja keemilised tingimused. Maailmas on üle 300 karbonatiidi leiukoha.
Kuivalõhed

Kuivalõhed on muda, savi, mulla või muu liigniiske sette kuivamise tõttu tekkinud lõhedesüsteem.
Kuivalõhed on tavalised lähisekvatoriaalses kliimavöötmes, kus tugevad sajud vahelduvad pikemate põuaperioodidega. Kuivalõhed tekivad, sest vee aurumise tõttu väheneb setete maht, mistõttu nad tõmbuvad kokku. Lõhed ei ulatu tavaliselt eriti sügavale, sest aurumine on kõige intensiivsem sette pinnakihtides. Kui lõhenenud pind uuesti veega küllastada kaovad ka lõhed, kuid nad võivad täituda ka teiste setetega, mis loob aluse sellise mustri pikemaajalisele säilimisele. Kuivalõhed võivad mõnikord n-ö fossiliseeruda ja säilida miljoneid aastaid. 
Väiksemaid kuivalõhesid esineb ka Eestis.
Pippin Lühike

Pippin Lühike ehk Pippin Noorem ehk Pippin III (714–768) oli Frangi riigi kuningas. Ta kuulutas end kuningaks 751, kroonis end ise 752, paavst kroonis ta 756. 741–756 oli ta Frangi riigi majordoomus. Tema isa oli Karl Martell.
Esimestel valitsusaastatel oli Frangi riik jagatud kahe majordoomuse, Pippini ja ta venna Karlmanni vahel. Kuid 747 loobus viimane võimust ja läks kloostrisse. Pippin saavutas aga osava diplomaatia ning sõjalise edu abil ülemvõimu Kesk-Euroopas ning tagas endale Kirikuriigi moodustamisega ka paavsti täieliku toetuse. Paavst kroonis ta isiklikult Frangi kuningaks ning toetas Merovingist reaalse võimuta kuninga kukutamist. Pippini poeg Karl Suur rajas Frangi impeeriumi.
Joan Enric Vives i Sicília

Joan Enric Vives i Sicília (sündinud 24. juulil 1949 Barcelonas) on endine Urgelli piiskop ja Andorra kaasvürst aastatel 2003–2025. 
Ta ordineeriti 1974, oli Barcelona vikaar ja Nona titulaarpiiskop alates 1993, töötas La Seu d'Urgellis 2001. aastast ja nimetati piiskopiametisse 12. mail 2003, asendamaks eelmist piiskoppi Joan Martí Alanist.
12. juuli 2024 nimetas paavst Franciscus Josep-Lluís Serrano Pentinati koadjuutorpiiskopiks ning 31. mail 2025 kinnitas paavst Leo XIV Sicília tagasiastumise.
Albert Pintat Santolària

Albert Pintat Santolària (sündinud 23. juunil 1943) on Andorra poliitik.
Albert Pintat Santolària on Andorra Liberaalse Partei liige. 
Aastatel 1997–2001 oli ta Andorra välisminister. 30. märtsist 2005 kuni 3. juunini 2009 oli ta Andorra valitsusnõukogu president (valitsusjuht).
Demokraadid – Eesti Demokraatlik Partei

Demokraadid – Eesti Demokraatlik Partei (lühend EDP) oli aastatel 2001–2009 eksisteerinud Eesti erakond, 1994. aastal asutatud Eesti Sinise Erakonna õigusjärglane. 
2. märtsist 2009 tegutseb partei nime Libertas Eesti Erakond all. 
EDP esimees oli kogu selle eksisteerimise vältel Euroülikooli rahvusvahelise ärijuhtimise teaduskonna professor Jaan Laas. 
2005. aasta 12. juuli seisuga oli erakonnal 1012 liiget. 2008. aastaks oli erakonna liikmete arv langenud 920 inimeseni ehk alla erakonna tegevuseks nõutava 1000 liikme piiri, mistõttu ähvardas Eesti Demokraatlikku Parteid sundlikvideerimine. Aprilliks 2008 suudeti siiski liikmete arv seadusega vastavusse viia ja erakond jätkas tegutsemist.
2005. aasta kohalike omavalitsuste valimistel osalesid EDP liikmed Isamaaliidu valimisnimekirjades ja 2006. aasta 18. märtsil otsustas EDP kongress Isamaaliiduga ühineda. Ühinemiskõnelused jooksid 6. mail 2008 liiva ja erakond jätkas iseseisvat tegutsemist.
EDP taotles majoritaarse valimissüsteemi kehtestamist Eestis ja sellega nad põhjendasid oma mitteosalemist Riigikogu valimistel.
Valimistulemused.
2002. aasta kohalike omavalitsuste valimistel osales EDP oma nimekirjaga ainult Konguta vallas Tartumaal, kus saadi 40 häält (8,5%) ja 0 kohta 9st vallavolikogu kohast.
2003. aasta Riigikogu valimisel ei osaletud.
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimisel sai erakond 2849 häält (1,2%).
Erakond Eesti Kristlikud Demokraadid

Eesti Kristlikud Demokraadid (lühend EKD) oli Eesti konservatiivne paremtsentristlik erakond.
Erakond asutati 1998. aastal. 30. märtsini 2006 kandis erakond nime Eesti Kristlik Rahvapartei (lühend: EKRP). Oktoobris 2012 lõpetas erakond tegevuse.
Eesti Kristlike Demokraatide esimees oli ettevõtja Aldo Vinkel. 
Valimistulemused.
2002. aasta kohalike omavalitsuste valimistel osales EKRP oma nimekirjadega kolmes omavalitsuses. Kuressaares saadi 294 häält (5,6%; 1 mandaat), Pihtla vallas 163 häält (24,7%; 2 mandaati) ning Püssis 191 häält (31,8%; 4 mandaati).
2003. aasta Riigikogu valimistel sai erakond 5275 häält (1,1%). Erakond ei ületanud valimiskünnist.
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ei osaletud.
2007. aasta Riigikogu valimisteks korraldas erakond oma ajaloo suurima ja kulukaima valimiskampaania, kuid valimiskünnist siiski ületada ei suutnud. Koguti 9431 häält ehk 1,7 protsendi valijate toetus. Võrreldes eelmiste parlamendivalimistega tähendas see erakonnale 0,6-protsendilist toetuse kasvu.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osales erakond kolme kandidaadiga: Peeter Võsu, Toivo Teekel ja Andres Toome. Algses nimekirjas oli kaheksa kandidaati, kuid kautsjon osutus erakonna jaoks liialt suureks.
2011. aasta Riigikogu valimistel osales EKD nimekirjas 15 kandidaati, kelle poolt hääletas 2934 inimest ehk 0,5 protsenti valijaist. Erakond ei ületanud valimiskünnist. Valimiskampaania kulud jäid alla 2000 euro.
Laenud.
2009. aastal jättis Riigikohus jõusse ringkonnakohtu otsuse, millega karistati EKD-d laenulepingute sõlmimise eest äriühingutega, mil puudus krediidiasutuse tegevusluba. Sellised laenud on erakonnaseadusega keelatud.
2012. aastal esitas ACG Int OÜ erakonna vastu Harju maakohtusse pankrotiavalduse. Nõuete suurus on vähemalt 333 601 eurot. 2007. aastal, kui ettevõte laenu andis, oli selle eesotsas EKD esimees Aldo Vinkel, kelle sõnul on pankrotiavaldus põhjendamatu.
Ülevaates erakondade finantsmajanduslikust olukorrast kirjutas erakondade rahastamise järelevalve komisjon: "Erakonna põhiline kohustus on laenukohustus, lühiajaline ja pikaajaline kokku summas 340 000 eurot, seega nullkuludega elades kuluks sellise laenu tasumiseks 34 aastat. Laenu tasumise tähtaeg on aga 31.12.2020 ehk 10 aastat. Pankrotist päästaks erakonna ainult laenunõudest loobumine erakonna kasuks."
Vabariiklik Partei (Eesti)

Vabariiklik Partei (lühend VP) oli Eestis aastatel 1999–2012 tegutsenud rahvuslik-parempoolne eurovastane erakond. Seda juhtis Kristjan-Olari Leping.
Partei asutati 12. oktoobril 1999 Tartus. Erakondade registrisse kanti see 8. veebruaril 2001.
Erakond koondas parempoolseid noori, kes olid vastu Eesti ühinemisele Euroopa Liiduga, pidasid peamisteks väärtusteks iseseisvust ja demokraatlikku riigikorda.
Vabariiklik Partei pooldas liberaalset majanduspoliitikat ja vabakaubandust. Oluliseks peeti koostööd kõikide regioonidega. Leiti, et Euroopa Liidu liikmeks olek piirab Eesti iseseisvust ja pidurdab Eesti arengut.
Euroopa Liidu mõju vähendamiseks soovis partei arendada tihedamaid majanduslikke ja poliitilisi suhteid USA, Jaapani ja Kagu-Aasia riikidega. Julgeolekukaalutlustel peeti vajalikuks ka Eesti kuulumist NATO-sse.
Erakond osales valimistel ainult ühe korra. 2002. aasta kohalikel valimistel Pärnus, kus selle linnapeakandidaat oli 22-aastane majandustudeng Kristjan-Olari Leping, toetas Vabariiklikku Parteid 1,1% valijatest.
Erakond oli aastaid passiivne ning selle juriidiline keha ühendati lõpuks Eesti Iseseisvusparteiga. 13. jaanuaril 2012 kustutati Vabariiklik Partei registrist.
Monogeneetiline vulkaan

Monogeneetiline vulkaan on vulkaan, mis on tegutsenud vaid ühe korra.
Monogeneetilisele vulkaanile vastandub polügeneetiline ehk korduvalt tegutsenud vulkaan. Enamik šlakikoonuseid on monogeneetilised. Monogeneetilistel vulkaanidel ei ole pidevat toidet magmakambrist. Pärast tegevuse lõppemist jahtuvad ja kivistuvad kanalid, mis vulkaani toitsid, mistõttu otsib magma endale edaspidi enamasti uue väljapääsu. Seetõttu võivad tekkida monogeneetilised vulkaaniväljad. Näiteks Michoacan-Guanajuato vulkaaniväli Mehhikos koosneb rohkem kui tuhandest vulkaanist, millest ajaloolisel ajal on tegutsenud Paricutín ja El Jorullo.
Pinus

Pinus näitab keha pinetatust mingis punktis. Pinus on määratud kolmel risttasapinnal esinevate pinedega.
Suvalistel pindadel esinevate pinede arvutamiseks kehtivad kõik pingete analüütilised ja graafilised seosed.
Polügeneetiline vulkaan

Polügeneetiline vulkaan on vulkaan, mis on tegutsenud rohkem kui ühe korra.
Polügeneetilisele vulkaanile vastandub monogeneetiline ehk ainult ühekordselt tegutsenud vulkaan. Polügeneetilised on näiteks koonilise kujuga kihtvulkaanid ja lamedamad kilpvulkaanid. Näiteks Etna ja Kilauea on tegutsenud peaaegu pidevalt juba väga pikka aega. Paljud polügeneetilised vulkaanid on pikka aega uinunud olekus, et ükskord taas ärgata. Polügeneetiliste vulkaanide all on tõusvad magmavoolud, mis kogunevad magmakambritesse, kust nad aeg-ajalt läbi vulkaanilõõri väljutatakse.
Filmiprodutsentide loend

"Siin on loetletud filmiprodutsente.
Bagrationi dünastia

Bagrationi dünastia (ბაგრატიონი) on Gruusia valitsejasugu, maailma üks vanimaid kuninglikke dünastiaid. 
Bagrationid loevad oma minevikku tagasi Taavetini, piiblitegelaseni, kes võitles Koljatiga. Nad on vanim perekond õigeusu kirikus. Nad valitsesid Speri (nüüd Ispiri) üle ja olid Samtzkhe ja Klardžeti kubernerid. Pärslased nimetasid liikmeid Bagrationide hulgast "marzpani" (asekuninga) ametisse juba enne 628. aastat. 
9. sajandi esimestel kümnenditel vallutas Bagrationi dünastiast Ašot I araablastelt tagasi mitmeid Lõuna-Ibeeria alasid. Saavutades mõjuvõimu Kartli üle, sai Ašot I aastal 809 Kartli eristaviks. Ašot tunnistas Bütsantsi oma süseräänina ning ühendas Tao ja Klarjeti vürstiriigid ja Šavšeti, Khikhata, Samtshe, Trialeti, Džavahhethi ning Ašotsi krahvkonnad ühtseks Tao-Klarjeti kuningriigiks. Formaalselt allus see Bütsantsile, kuid tegelikult oli tegu iseseisva riigiga, mille keskus oli Artanuji. "Kouropalatēs" Davith Bagrationi laiendas oma valdusi, vallutades Theodossiopolise ning Armeenia provintsi Basiani. Samuti kehtestas ta protektoraadi Armeenia provintside Kharqi, Apakhuni, Malazgirti ja Ahlati üle.
Ašot I poja-pojapoeg Adarnas II sai esimeseks grusiinide kuningaks aastal 888.
Esimene ühendatud Gruusia kuningriik loodi 10. sajandi lõpus, mil "kouropalatēs" Davith vallutas Kharthli-Ibeeria krahvkonna. Kolm aastat hiljem päris Davithi kasupoeg Bagrat III oma onu Theodosius Pimeda surma järel Abhaasia trooni. 1001. aastal päris Bagrat III ka Tao-Klarjeti ning aastatel 1008–1010 vallutas ta Kahhethi ja Ereti ning sai esimeseks Gruusia kuningaks, kes valitses nii maa ida- kui lääneosa üle.
Liivi jõgi

Liivi jõgi on jõgi Läänemaal Lääne-Nigula vallas Rehemäe, Jõgisoo, Koluvere, Kullamaa, Kullametsa, Liivi, Päri, Silla ja Üdruma, Allikotsa, Laiküla ja Soo-otsa ja Rõuma külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Maidla külas, Kasari jõe parempoolne lisajõgi.
Lähe asub Risti alevikust kirdes, Rõuma küla piiril, Keila–Haapsalu raudtee ääres. Lähte ümbruses on mitu sood: Rõuma raba ja Kuistlema raba läänes, Tõlva raba idas. Suue asub vahetult enne Kasari deltat, umbes 2,5 kilomeetrit Risti-Virtsu maantee sillast alamal. Jõe pikkus on 45,6 kilomeetrit ja valgla suurus 252,7 km². Jõe vähem tuntud rööpnimi on "Rehemäe jõgi", kasutatud ka nimesid "Koluvere jõgi" ja "Laimetsa jõgi".
Lisajõed:
Liivi jõgi läbib Koluvere järve, Liivi järve ja Kullamaa paisjärve ning tema kallastele jäävad Matsalu rahvuspark ja kaitsealune Koluvere mõisa park.
Jõe ületavad Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee, kolmel korral Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee (Koluvere sild, Silla sild) ja Haapsalu–Laiküla maantee (Laiküla sild) ning Maidla–Ollimäe tee (Hõbeda sild), Ollimäe–Koluvere tee (Koluvere mõisa sild), Lemmikküla–Jõgisoo tee (Jõgisoo sild) ja Liivi–Üdruma tee (Liivi sild).
Valdavalt voolab jõgi sirgetes kanalites. Märkimisväärsed lammialad jäävad Liivi jõe kallastel alamjooksule (Kasari luht) ja ülemjooksule Õmma soostiku aladele.
Liivi jõgi on üks Eesti kapriissemaid jõgesid, kus suvine väikseim vooluhulk võib erineda aasta keskmisest ligemale 300 korda.
Jõe ääres huviväärsemaid objekte on keskjooksul paisjärve ääres olev Koluvere loss.
Jõgi on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Liivi jõe keskkonnaregistri kood on VEE1116600.
Robbie Williams

Robbie Williams (kodanikunimega Robert Peter Williams; sündinud 13. veebruaril 1974 Stoke-on-Trentis Staffordshire'is Inglismaal) on inglise poplaulja.
Robbie Williamsi isa Peter oli koomik ning paljus võlgneb laulja oma huumorisoone just talle. Juba kolmeaastasena esitas ta ühel kontserdil Hispaanias menulugu "Summer Nights" muusikalist "Grease". Ta oli kõigest 16-aastane, kui liitus poistebändiga Take That. Ta lahkus bändist septembris 1995. Take That saavutas 7 esikohasinglit Suurbritannia edetabelis.
27. juunil 1996 alustas Robbie Williams soolokarjääri Chrysalis Recordsi artistina. Juba kuu aja pärast ilmus esimene singel "Freedom", mis polnud aga kuigi edukas. Aasta hiljem, samuti juulis, ilmus singel "Angels", mis tõi juba edu. 29. septembril 1997 ilmus esimene plaat "Life Thru A Lens". Järgmine plaat 1998. aastal kandis nime "I've Been Expecting You" ning tõi edukate singlitena esile lood "Millennium" ja "No Regrets".
Aastal 1998 sai Robbie Williams kolm briti muusikaauhinda: parim meesartist, parim singel ("Angels") ja parim muusikavideo ("Millennium").
Aasta 1999 pühendas Robbie Williams USA vallutamisele ning andis seal mais välja oma kahe plaadi parimatest lugudest kogutud plaadi "The Ego Has Landed". Aastal 2000 nägi ilmavalgust plaat "Sing When You're Winning", mida jääb meenutama skandaalse videoga singel "Rock DJ". Aastal 2001 ilmus plaat "Swing When You're Winning", mille kõrghetkeks oli jõulusingel "Somethin' Stupid" koos Nicole Kidmaniga.
18. novembril 2002 ilmus Robbie Williamsi plaat "Escapology". Selle plaadi teine singel "Come Undone" ilmus 14. aprillil 2003. Selle loo video öisest pidutsemisest tekitas palju kõmu ning kõiki stseene sellest päevasel ajal ei näidatagi. Video lavastaja oli Jonas Åkerlund, kes on varem vaatajaid šokeerinud selliste videoklippidega nagu Metallica "Whiskey in the Jar", The Smashing Pumpkinsi "Try, Try, Try" ja The Prodigy "Smack My Bitch Up".
29. septembril 2003 ilmus Robbie Williamsi kontsertalbum "Live at Knebworth", millel kõlab laulja 14 hitti. Need pärinevad Robbie suvise tuuri Knebworthi kontsertidelt. Seal esines Robbie kolmel ööl järjest ning külastajate arv küündis 375 tuhandeni.
Robbie neljas singel albumilt "Escapology" on "Sexed Up". Ballaadiliku loo sisuks on kibestumine ning video lavastaja on Jonas Åkerlund. Naisosa mängib videos USA modell ja näitleja Jamie King.
18. oktoobril 2004 ilmus kogumikplaat "Greatest Hits" ja kaks singlit sellelt ilmusid veel enne aasta lõppu. "Misunderstood" ilmus filmi "" kogumikul. Sarja esimeses filmis "Bridget Jones" esitab Williams 2 lugu: "Have You Met Miss Jones?" ja "Not Of This Earth".
EMI Music sõlmis lauljaga briti kõigi aegade suurima plaadistuslepingu 80 miljonit naela väärtuses.
20. augustil 2013 toimus Tallinna lauluväljakul Robbie Williamsi ainus kontsert Põhja-Euroopas.
Male-Oscar

Male-Oscar on rahvusvaheline auhind, mis antakse igal aastal parimale maletajale. Võitja selgitab küsitlus, milles osalevad paljud maleeksperdid, sealhulgas malesuurmeistrid. 
Võitja saab pronksist kuju "The Fascinated Wanderer".
Ajalugu.
1967. aastal asutas auhinna Jorge Puig ja 1968 asutati tema eestvedamisel rahvusvaheline maleajakirjanike liit – International Association of Chess Press (AIPE). 
Palma de Mallorca rahvusvahelisele turniirile akrediteeritud ajakirjanikud tunnistasid 1967. aasta parimaks suurmeistriks taanlase Bent Larseni. Seda auhinda anti välja 1988. aastani, siis aga Male-Oscari väljaandmine katkes. Aastal 1995 hakkas seda auhinda uuesti välja andma Venemaal ilmuv ajakiri 64, kuid 2014. aastal selle väljaandmine peatati taas.
Thessaloníki

Thessaloníki on Kreeka suuruselt teine linn, Kesk-Makedoonia piirkonna halduskeskus. Elanike arv on 2011. aasta seisuga 325 182.
Linn asub riigi põhjaosas Therme lahe ääres. Ta asub nõos ning on ümbritsetud madalatest küngastest.
Bütsantsi võimu ajal kujunes see keisririigi teiseks tähtsamaks linnaks Konstantinoopoli kõrval.
Thessaloníki on Kreeka suuruselt teine majandus-, tööstus-, äri- ja poliitiline keskus ning oluline transpordi sõlmpunkt.
Linna kaubasadam on oluline Kreekale ja Kagu-Euroopa sisemaale.
Linn on tuntud oma festivalide, ürituste ja kireva kultuurielu poolest ning seda peetakse Kreeka kultuuripealinnaks. 1997. aastal oli Thessaloníki Euroopa kultuuripealinn.
Thessaloníkisse pole pideva maavärinaohu tõttu ehitatud pilvelõhkujaid ning linn on säilitanud omapärase ilme.
Thessaloníki üks sümboleid on Valge torn (Λευκός Πύργος, "Lefkós Pýrgos"), mis asub ranniku ääres. See on ehitatud 16. sajandil ja oli algselt osa linnamüürist. Teine sümbol on Rooma-aegne Galeriuse kaar. Antiikajast pärinevad veel ka rotund ja agoraa.
Linnas tegutsevad Thessaloníki Aristotelese Ülikool, Makedoonia Ülikool ja Kreeka rahvusvaheline ülikool. 
Thessaloníkis asub palju erinevaid muuseume, sealhulgas arheoloogiamuuseum, Türgi esimese presidendi Mustafa Kemal Atatürki majamuuseum, Bütsantsi kultuuri muuseum, kinomuuseum, teaduskeskus ja tehnoloogiamuuseum, fotograafiamuuseum, kaasaegse kunsti muuseum ja sõjamuuseum. 1988. aastal võeti Thessaloníki varakristlikud ja bütsantsi mälestised UNESCO maailmapärandi nimistusse. Thessaloníki asuv Esimese maailmasõja sõjakalmistu Zeitenlik on suurim sõjakalmistu Kreekas.
Alates 1960. aastast on Thessaloníkis toimunud filmifestival. 
Suurimad Thessaloníki spordiklubid on Thessaloníki Aris ja PAOK.
Mustjõgi (Tallinn)

Mustjõgi (ka "Mustjõe oja", "Mustoja") on väike vooluveekogu Tallinnas Mustjõe asumis. Mustjõgi suubub Kopli lahte.
Ajalugu.
Ajalooliselt sai jõgi alguse Mustamäe nõlvaalustest Glehni pargi allikatest ja Lepasalu allikatest.
Mustjõgi on olnud Tallinna linna ja Haabersti mõisa vaheline piir.
20. sajandil kaevati Mustjõele suudmest umbes 500 m kauguselt uus alamjooks, mille suue on vanast umbes 150 meetrit idakirde pool. Vana alamjooksu lõik on säilinud, kuid on väikese vooluga, sest põhiveehulk suubub merre mööda uut sängi.
Kirjeldus.
Mustjõe pikkus on 1,4 kilomeetrit, see algab Laki tänava äärest. Tänapäeval kuuluvad jõe vesikonda valdav osa Kristiine linnaosast, kust pärineb ka enamik veest, ning väiksed osad Mustamäe ja Haabersti linnaosast.
Vesi jões on ebapüsiva kvaliteediga.
André Glucksmann

André Glucksmann (19. juunil 1937 Boulogne-Billancourt – 10. november 2015 Pariis) oli juudi päritolu Prantsuse filosoof, politoloog ja esseist, "uute filosoofide" esindaja.
Ta mõistis end võitlusse angažeeritud intellektuaalina, kelle jaoks tegelemisel puhtakadeemilise filosoofiaga pole mingit väärtust. 
Elulugu.
Tema vanemad olid Austria juudid. 
Ta õppis Lyonis, seejärel Saint-Cloud' normaalkoolis. 
Saanud filosoofilise hariduse, asus ta tööle CNRS-is sõja, ümberveenmise ja tuumastrateegia spetsialistina Raymond Aroni juhtimise all. 
1968. aastal avaldas ta oma esimese raamatu "Le Discours de la Guerre", osales 1968. aasta maisündmustes ning 1970. aastatel võitles Nõukogude rõhumisele vastupanijate heaks. 
1975. aastal avaldas ta raamatu "La Cuisinière et le Mangeur d'Hommes, réflexions sur L'état, le marxisme et les camps de concentration", kus ta tõmbab paralleeli natsismi ja marksismi vahele. Sellel raamatul ning 1977. aastal ilmunud raamatul 
"Les Maîtres penseurs" oli tohutu menu ning need kutsusid Euroopas esile suurt vastukaja. 
1980. aastatel avaldas ta teisi teoseid ning tegi Prantsuse ajakirjandusele reportaaži Berliini müüri langemisest. 
Reeglina õigustas ta Ameerika Ühendriikide välispoliitilisi seisukohti, sealhulgas Iraagi sõja puhul. 2003. aastal piitsutas ta ajalehes Le Monde "rahuleeri". 
2011. aastal andis president Toomas Hendrik Ilves Glucksmannile Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgi.
Lionel Trilling

Lionel Mordecai Trilling (4. juuli 1905 New York – 5. november 1975) oli juudi päritolu USA kirjanduskriitik ja kirjanik.
Teda on peetud suurte kriitikute hulka kuuluvaks ning üheks oma aja tähtsamaks New Yorgi intellektuaaliks. Ta on avalikkusele tuntud eeskätt George Orwelli raamatu "Kummardus Katalooniale" 1952. aasta uusväljaande jaoks kirjutatud eessõna järgi. Ta oli ka väljaande Partisan Review regulaarne kaastööline.
Trilling õppis Columbia Ülikoolis, kus ta sai 1925. aastal bakalaureuse-, 1926. aastal magistri- ja 1938. aastal doktorikraadi. 
1932. aastal sai Trillingist Columbia Ülikooli kirjandusõppejõud ning 1948 täisprofessor. 
Tema ainus romaan "The Middle of a Journey", mis räägib rikkast kommunistidest abielupaarist, ilmus 1947. aastal. 
Tema tuntuim esseekogumik on 1950. aastal ilmunud "The Liberal Imagination". Ta on kirjutanud ka raamatu "Moral Obligation to be Intelligent".
 "Kunsti ja mõtlemise üks põhifunktsioone on vabastada üksikisik oma kultuuri türanniast keskkondlikus mõttes ning võimaldada tal asuda taju- ja hinnanguaautonoomias sellest väljapoole." 
 "Kui kaitstakse kodanlikke, vilisterlikke väärtusi, siis ei kaitsta neid mitte üksnes kunstniku deemonlikkuse või boheemlaslikkuse eest, vaid ka praeguse kodanluse enese eest." 
 "On võimalik, et mõtisklemine julmuse üle teeb meid, inimesi, üksnes julmaks; et meie vaimse seisukorra halbuse sage kordamine paneb meid sellega nõustuma." 
 "Tõenäoliselt ei saa huumor kunagi olla revolutsiooniline relv. "Candide" ei saa teha palju enamat kui tekitada irooniat." 
 "Juut olemine on nagu tuules kõndimine või ujumine: sind puudutatakse igalt poolt ja sa oled kõikjal teadlik." 
 "Meie, kes me oleme liberaalsed ja progressiivsed, teame, et vaesed on meiega võrdsed igas mõttes peale selle, et nad oleks meiega võrdsed." 
 "Kirjanduse otstarve läbi kõikide oma teisenemiste on olnud teadvustada meile meie mina erilisust ning mina autoriteeti selle võitluses oma ühiskonna ja kultuuriga. kirjandus on selles mõttes õõnestav." 
 "Iga uusaja kirjandusajaloolane võtab peaaegu enesestmõistetavana vastalist intentsiooni, tegelikult õõnestavat intentsiooni, mis uusaja kirjandusele omane on: ta adub selle selget otstarvet päästa lugeja lahti mõtte- ja tundeharjumustest, mida suurem kultuur peale surub, anda talle alus ja lähtepunkt, millest otsustada kultuuri üle, mis lugejat ennast telitab, ja seda hukka mõista, võib-olla revideerida." 
 "Iga neuroos on algeline vorm menetlusest, kus süüdistatav jätkab kohtuliku jälitamist, langetab kohtuotsuse ja viib selle täide: kõik selleks, et keegi teine seda protsessi läbi ei viiks." 
 "Ebaküpsed kunstnikud jäljendavad. Küpsed kunstnikud varastavad." 
 "Ameerika metafüüsikas on reaalsus alati materiaalne reaalsus, kõva, kangekaelne, vormitu, läbitungimatu ja ebameeldiv." 
 "Me oleme südames nii sügavalt anarhistlikud, et ainus riiklik korraldus, milles elamist me ette kujutame, on utoopiline, ja nii küünilised, et ainus utoopia, millesse me suudame uskuda, on autoritaarne."
Mark Krupnick

Mark Krupnick (18. märts 1939 Irvington, New Jersey, USA – 29. märts 2003) oli juudi päritolu USA kirjandusteadlane ja kultuuriloolane. 
Krupnicki vanemad olid jidiši keelt kõnelevad immigrandid. 
Ta õppis Newark Academys ning seejärel Harvardi Ülikoolis inglise filoloogiat.
Ülalistmine

Ülalistmine (ka: "ülalistumine, ülalistumised, istjad, istjatsed") on Kihnu neidude iidne traditsioon. Selleks korrastati kevaditi mõni vana laut või ait, viidi sinna õled, voodid, tekid ja istmed. Seejärel leppisid tüdrukud omavahel kokku kindlad päevad, tavaliselt kaks päeva nädalas, mil tuldi kokku, et terve õhtu käsitööd teha. Harilikult ei olnud see mitte seltskondlik, vaid tõeline töötegemise õhtupoolik. Vahel siiski tulid ka noormehed neidude töötegemist vaatama, tuues kaasa pillimehe. See aga ei tähenda, et oleks tants ja trall lahti läinud: Kihnus oli ikka traditsiooniks, et tüdrukud tantsisid omavahel. Noormehed jälgisid käsitöötegemist ja tantsimist ning püüdsid tüdrukuid õrritada ja nende tööd segamini ajada. Kui ülalistmine sai läbi, mindi ilma tseremoonitsemata laiali.
Pääsküla jõgi

Pääsküla jõgi on Vääna jõe parempoolne lisajõgi.
See jõgi algab 1,5 km Saku alevist kirde suunas (Tallinna ringtee lähedal) ning suubub Alliku külas Vääna jõkke.
Jõe pikkus on 12 km ja jõgikonna pindala on 41 ruutkilomeetrit.
Suurimad sissevoolavad veekogud on Valdeku ja Tänassilma peakraav.
Valdava osa oma veest saab Pääsküla jõgi Pääsküla rabast, mille vahel ta lookleb roostunud lammialal.
Keskjooksul on jõgi mitme kilomeetri ulatuses Tallinna linna ja Saue valla piiriks, läbides Laagri tihehoonestusega ala, mis on ka jõe üks suuremaid reostajaid. Teine suur reostaja on jõe ääres paiknev suletud Pääsküla prügila oma nõrgveega.
Alamjooksul on jõgi suhteliselt sügavas orus, mida kohati ääristavad ka paekivipaljandid (näiteks endise Koru veski juures).
Vanemad kaardid (sealhulgas Ludwig August Mellini 18. sajandi lõpul koostatud kaart) näitavad, et Pääsküla jõgi sai alguse Vääna jõest. Seega moodustas Pääsküla kõvik kunagi hiiglasliku jõesaare.
Nõukogude aja teisel poolel oli Pääsküla jõgi tugevalt reostunud, mille tagajärjel hävis valdav osa kalastikust. Nüüdseks on olukord paranenud seoses Laagri kanalisatsiooni arenguga, põllumajandusliku koormuse vähenemisega ning Pääsküla prügila sulgemisega (kuigi vähesed prügila nõrgveed võivad teataval määral reostada veel mitukümmend aastat).
Huviväärseim objekt jõe ääres on vana Tallinna–Pärnu maantee kivisild (ehitatud 1860. aasta paiku, arhitektuurimälestis).
Ōsaka

Ōsaka (varasem eestikeelne nimi: "Osaka"; jaapani keeles 大阪 (Jaapanis kasutatavas latinisatsioonis "Ôsaka"), 大阪市 ("Ôsaka-shi") on linn Jaapanis, Ōsaka prefektuuri keskus. Ōsaka on elanike arvult (2,6 miljonit) kolmas linn riigis. Asub Kinki piirkonnas Ōsaka lahe kaldal.
Linnas olevate inimeste arv muutub väga suures ulatuses ööpäeva jooksul, öösel on see 2,6 miljonit ja päeval tõuseb see töölesaabujate arvel 3,7 miljonini.
Ajalugu.
Linna algne nimi oli Naniwa. Keiser Shōmu tegi Naniwa 7. sajandil oma pealinnaks. Naniwa oli Jaapani pealinn 8. sajandini.
1496 rajas budistlik Jōdō-Shin-shū kogudus tänapäeva Ōsaka alale oma kindlustatud peatempli Ishiyama-Honganji. Oda Nobunaga hakkas seda piirama 1576. aastal. Kindlus õnnestus vallutada alles pärast 4 aastat kestnud piiramist Toyotomi Hideyoshil, kes laskis selle lammutada ja ehitas selle asemele Ōsaka lossi.
Keskajal oli Ōsaka Jaapani kaubanduslik keskus.
Linnas toimus maailmanäitus Expo '70.
Liiklus.
Ōsaka lähedal asub kunstlikule saarele rajatud Kansai rahvusvaheline lennujaam. Sisemaalendudeks kasutatakse peamiselt Ōsaka lennujaama, mis asub linnast põhjas. Linnas on kaheksa liiniga metroo ja seda läbivad nii riiklik kui ka eraraudteevõrk. 
Sport.
Ōsaka Nagai staadionil toimusid 2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused.
Saue vald (1991)

Saue vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Harju maakonnas Tallinnast läänes ja edelas. Valla territoorium polnud kuigi kompaktne ja valla põhja- ja lõunapoolne osa olid teineteisest küllaltki kaugel (ulatus põhja-lõuna suunal 27 km) ja eraldatud ka valla sees enklaavina paikneva Saue linna maaga ("liivakella" kael kõigest 1,3 km lai, teine kitsus W-O suunal Keila jõe kohal oli vaid 4,5 km lai). Valla teine suurem vooluveekogu oli Vääna jõgi, suuri järvi vallas polnud (Vaharu järv vaid 9–10 ha).
Saue vald piirnes lisaks Saue linnale veel põhjaosas Harku vallaga, kirdes väga lühikesel lõigul Tallinna Nõmme linnaosa Laagri asumiga, idas Saku vallaga (Ääsmäe-Maidla piirkonna kirdepiiriks on Keila jõgi), kagus Raplamaa Kohila vallaga, edelas Kernu vallaga ning läänes Keila valla ja väga lühidalt ka Keila linnaga. Uuemäel oli kokkupuutepunkt ka Tallinna Haabersti linnaosaga (Paldiski maantee ja endise Vääna raudteetammi ristil).
Maastikuliselt jäi valla territoorium tervenisti Harju lavamaa lääneservale. Reljeefi poolest oli vald lainjas tasandik, mille madalamates lohkudes olid sood ja rabad. Lõunapoolne ala oli metsasem, põhjapoolne suuresti üles haritud. Looduskaitsealasid valla maadel ei olnud, küll aga mitmeid väärtuslikke elupaiku ja osa kaitstavast Saue mõisa pargist (jääb valdavalt linna maale nagu ka looduskaitsealune Saue tammik).
Saue vallavanem oli alates 2009. aastast Andres Laisk. Enne teda oli 1996. aastani vallavanem Villu Ingver ja perioodil 1996-2009 Mati Tartu.
2017. aastal liitusid Saue vald, Saue linn, Nissi vald ja Kernu vald omavalitsuste haldusreformi käigus Saue vallaks.
Teed.
Saue valda läbis juba 1870. aastal liikluseks avatud raudtee, Saue jaam tegutses 1920. aastast. Esimene elektrirong jõudis Saue külanõukogu maile aga alles juulis 1958. Valla piires oli neli Elroni elektrirongide peatuskohta: vanad Saue ja Valingu ning uued Urda ja Padula. Suurim valla maid läbiv maantee oli Tallinna–Pärnu maantee (Via Baltica), millega Laagri alevikus ristus Keilasse ja Paldiskisse välja viiv Tallinna ringtee. Lõuna pool hargnes Tallinna–Pärnu maanteelt edelasse Ääsmäe–Haapsalu maantee. Teine suurem trass oli Tallinna–Paldiski maantee. Põhja–lõunasuunalised teed olid kehvema kvaliteediga kohalikud maanteed.
Rahvastik.
Valla rahvastik paiknes põhiliselt territooriumi kirde- ja keskosas Tallinna ja Sauega vahetult piirnevatel maadel. Keskasulas Laagris elas üle poole elanikkonnast ja selle piirkonna arvelt toimus ka valla rahvaarvu kasv. Valla lõunaosas oli asustustihedus vaid 5–10 in/ km².
Asustus.
Alevik.
Laagri
Külad.
Saue vallas oli 17 küla: Aila, Alliku, Hüüru, Jõgisoo, Kiia, Koidu, Koppelmaa, Maidla, Pällu, Pärinurme, Püha, Tagametsa, Tuula, Valingu, Vanamõisa, Vatsla ja Ääsmäe.
Narva juga

Narva juga (ka Narva kosk) on juga Narva jõel, Narva klindiorus. Sellelt võttis vee Narva hüdroelektrijaama (võimsus 125 MW) rajamine Jaanilinna-poolsel kaldal 1957. aastal. 
Narva juga on kaheharuline juga, mida poolitab Kreenholmi saar. Idapoolse joaharu laius on üle 100 meetri, astangu kõrgus on 7 meetrit ja see kujutab ühtlast järsku seina. Läänepoolse joaharu laius on 60 meetrit ja see langeb astangutega, viimase astangu kõrgus on 3,5 m. 
Joa astangud on nüüd enamasti kuivad. Vaid suurvee ajal lastakse jugadele liigvett, mida hüdroelektrijaam ei suuda vastu võtta. Astangutest alamal on jõgi umbes 3 kilomeetri ulatuses kärestikuline. 
19. augustil 1934 läbis Arkadi Drušinin kose ujudes.
Postmargid.
Narva juga kujutab kahel korral (1933 ja 1940) ilmunud Eesti postmark (markidel tekst: Narva kosk; kunstnik Karl Triumph).
Jaama jõgi

Jaama jõgi (ka "Struga jõgi") on Narva jõe vasakpoolne lisajõgi. Jaama jõgi saab alguse Agusalu soost Agusalu küla edelaservas. Voolab läbi Alutaguse valla maadel oleva Heinasoo ja Feodori soo ning suubub Narva jõkke 4 km Vasknarva külast allavoolu. Selle pikkus on 15,4 km ja valgla pindala 47,3 km².
Alamjooksul on Jaama jõgi nelja kilomeetri ulatuses vana Narva jõest eraldunud looge, mille laius on umbes paarsada meetrit (kutsutakse ka Vanajõeks), millesse suubub Jaama jõe õgvendatud keskjooks (kutsutakse ka Kestsimani kraaviks).
Jaama jõe alamjooksu vanajõeloogete ja Vasknarva vahele jääb omalaadne lammisoo (suurvee ajal üleujutatav soo) - Jaama luht.
Jaama jõe ja Karoli oja suudmete vahele jääb Karoli märgala, mis koos Jaama luhaga jääb Alutaguse rahvusparki.
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Kreekas

2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Kreekas toimusid 13. juunil. Kokku oli Kreekal saada 24 kohta Euroopa Parlamendis.
Valimised võitis valitsev konservatiivne Uue Demokraatia partei, saavutades 43,02% häältest ja 11 kohta Euroopa Parlamendis. Opositsiooni kuuluv sotsiaaldemokraatlik Ülekreekaline Sotsialistlik Liikumine saavutas 34,03% häältest ja 8 kohta. 3% valimiskünnise ületas kokku 5 nimekirja. Valimistest võisid osa võtta ka parteidevahelised valimisliidud.
Tulemused.
Registreeritud valijaid: 9 938 863;&lt;br&gt;
hääletas: 6 283 637 ehk osavõtuprotsent: 63,22%;&lt;br&gt;
kehtivaid sedeleid: 6 122 632 ehk 97,44% kõikidest sedelitest;&lt;br&gt;
kehtetuid sedeleid: 75 658 ehk 1,20% kõikidest sedelitest;&lt;br&gt;
tühje sedeleid: 85 347 ehk 1,36% kõikidest sedelitest.&lt;br&gt;
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Soomes

2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Soomes võitis napilt opositsioonis olev konservatiivne Rahvuslik Koonderakond, kogudes 23,7% häältest ja 4 kohta. Teiseks tuli Soome põhjala agraartsentristlik peaministripartei Soome Keskerakond 23,3% häälte ja samuti 4 kohaga. Kolmandaks tuli võimuliitu kuuluv Sotsiaaldemokraatlik Partei 21,1% häälte ja 3 kohaga. Võimuliitu kuuluv väike tsentristlik Rootsi Rahvapartei võitis 5,7% häältest ja sai 1 koha.
Tulemus.
Registreeritud valijaid: 4 041 827;&lt;br&gt;
hääletas: 1 661 275 ehk 41,1%;&lt;br&gt;
kehtivaid sedeleid: 1 655 621 ehk 99,7%;&lt;br&gt; 
kehtetuid sedeleid: 5 654 ehk 0,3% kõikidest sedelitest.
Allika jõgi

Allika jõgi (ka "Allikujõgi") on jõgi Pärnu maakonnas. Jõgi algab Lavassaare soostikust ja suubub Vanamõisa küla põhjapiiril (vasakpoolse lisajõena) Kasari jõkke (20,6 km suudmest). Jõe pikkus on 27,7 km.
Suuremad sissevoolavad veekogud on Vakalepa peakraav ning Kõima ja Paju kraav.
Jõgi voolab keskjooksul Avaste looduskaitseala edelapiiril. Huviväärsemad objektid on keskjooksu naabrusse jäävad Soontagana maalinn ja soosaar ning Kurese sumbküla ase. Alamjooksul ületab jõge Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee (Allika sild).
Jõel tegutsevad koprad, kes on alamjooksul (eriti endise Rapla–Virtsu raudteetammi naabruses) tekitanud tohutuid üleujutusi.
Varem arvati Allika jõe ülemjooks kuni Kõima kraavi suudmeni Avaste oja ülemjooksuks.
Jõgi on savika veega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Allika jõe keskkonnaregistri kood on VEE1115900.
Laagri

Laagri on alevik Harju maakonnas Saue vallas. Aastail 1991–2017 oli Laagri Saue valla keskus. Laagris elas 1. jaanuari 2022. aasta seisuga 5947 inimest.
Asulast voolab läbi Pääsküla jõgi, mis on kohati Tallinna ja Laagri aleviku piiriks.
Huviväärseimad objektid Laagris on Pääsküla jõe vana kivisild (ehitatud 1860. aasta paiku, arhitektuurimälestis), väike veskijärv ning Laagrist Tänassilma külla ulatuvad Esimese maailmasõja aegsed kindlustused.
Ajalugu.
Laagri aleviku eellaseks võib pidada Pääsküla küla, mida on esmamainitud Taani hindamisraamatus (1241). Suure tõenäosusega on Laagri juba muinasaegne küla.
Esimese maailmasõja ajal oli Pääskülas Venemaa keisririigi kinnipidamisasutuste vangilaager, mille asukad olid seotud Peeter Suure merekindluse Pääsküla maarindepositsiooni ehitusega. Vangilaagri juurde kujunes Tallinn–Keila raudteel mitteametlik nõudepeatus, mida hakati kutsuma Laagriks. 
Kuigi Venemaa keisririigi kokkukukkumisega vangilaager likvideeriti, rajati ametlik Laagri-nimeline raudteepeatus 1928. aasta suvel. See peatus asus praegusega võrreldes teisel pool Pääsküla jõge ja rong peatus endiselt vaid nõudmisel. Ametlikult avati peatus 10. mail 1932. 
Et Pääsküla raudteejaam oma alevikuga asus veidi Tallinna pool, hakati vana Pääsküla küla tuumikut rahva suus üha enam kutsuma Laagriks. Uute eramute rajooni rajamisega Laagri asumisse nihutati Teise maailmasõja järel Laagri raudteepeatus teisele poole Pääsküla jõge umbes 300 m Tallinna poole Pääsküla raudteepeatusele lähemale. Seda tingis ka asjaolu, et raudtee elektrifitseeriti ja vajati kõrget perrooni. 1958. aastal ehitati Paplite puiestee otsa raudteeplatvorm koos varikatuse ja piletimüügipaviljoniga.
1968. aastal liideti Pääsküla jõest põhja poole jääv küla osa Tallinnaga. Seda osa hakati kutsuma Laagri linnaosaks ja sinna jäi ka Laagri raudteepeatus. Tänapäeva Laagri keskuse juurde oli tekkinud uus tihehoonestusala, mis oli Saue köögiviljakasvatuse näidissovhoosi keskus. 1970. aastatel Pääsküla küla likvideeriti ning asutati Laagri alevik. 1975. aastal viidi Saue külanõukogu keskus Laagri alevikku. 
Pärast Eesti taasiseseisvumist tekkisid Saue külanõukogust kaks uut omavalitsusüksust: Saue vald ja Saue linn. Saue valla keskuseks sai Laagri alevik. 
2005. aastal rajati Laagrisse Laagri Kool, milles õpib 2021. aasta seisuga üle 1100 õpilase. 1. septembril 2020 avati kooli teine õppehoone - Möldre maja. 
Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus liideti 2017. aastal Saue vald, Saue linn, Kernu vald ja Nissi vald Saue vallaks. Vallakeskus asub Saue linnas, endised vallakeskused on valla halduskeskused. 
Tänapäeval on Laagri kiiresti arenev ja laienev Tallinnaga tihedalt seotud asula, mille elanike arv kasvab pidevalt. 2008. aastal avati Laagri ja Saue raudteepeatuse vahel Urda ja Padula raudteepeatus.
2019. aastal asutati Eesti haridus- ja teadusministri käskkirjaga Laagrisse riigigümnaasium, mis alustas tööd 1. septembril 2022. Kooli ametlik nimi on Saue Riigigümnaasium.
Laagri alevikus asub 1989. aastal loodud Laagri nahkhiirte talvitumispaiga kaitseala.
Mustjõgi

Mustjõgi on Eestis levinud jõenimi.
Kūh-e Bābā

Kūh-e Bābā (dari keeles کوه بابا; puštu keeles کوه بابا "Kūh-i Bābā") on mäestik Aasias Afganistanis. See on osa Hindukušist. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 5143 meetrit.
Al-Quds al-`Arabī

Al-Quds al-`Arabī (القدس العربي "al-Qudsu l-ʿarabī" 'Araabia Jeruusalemm') on alates 1989. aastast Londonis avaldatav sõltumatu panarabistlik ajaleht. See kuulub välismaal elavatele palestiinlastele ja seda toimetab Abd al-Bari Atwan, kes sündis 1950. aastal Gaza tsoonis asunud põgenikelaagris. Kuna see kritiseerib teravalt Araabia režiime ning nende kuulekust Iisraeli ja Ameerika Ühendriikide ees, siis on seda Egiptuses, Jordaanias, Saudi Araabias ja Süürias tsenseeritud ning mõnikord ajutiselt ära keelatud. Ajalehe trükiarv on umbes 50 000.
Oka (Siber)

Oka on jõgi Aasias. 
Algab Sajaanidest, ülemjooksul voolab mägijõena itta ja kirdesse. Seejärel laskub Kesk-Siberi kiltmaale ja voolab laias orus valdavalt põhja. Suubub vasakult Angarasse.
Kõrvalahelik

Suur-Kaukasuse Kõrvalahelik (vene "Боковой хребет") on mäeahelik Põhja-Kaukaasias. Kulgeb loode-kagu suunas Suur-Kaukasuse Peaahelikust kirdes. 
Kõrvalahelik on Kaukasuse kõrgeim osa, seal asub Elbruse mägi kõrgusega 5642 meetrit. Kõrvalahelikku läbib palju kuristikke, mh. Dariali kuristik Tereki jõel.
Aru saared

Aru saared on Indoneesiale kuuluv saarestik Arafura meres. 
Saari lahutavad üksteisest kitsad ja looklevad väinad. 
Saarte kogupindala on umbes 8000 ruutkilomeetrit. 
Saared on madalad, kõrgus kuni 125 meetrit.
André Gide

André Paul Guillaume Gide (; 22. november 1869 Pariis – 19. veebruar 1951 Pariis) oli prantsuse kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat 1947.
Estonia

Estonia on Eestimaa ja Eesti nimi ladina, poola, inglise ja paljudes teistes keeltes. Selle järgi on saanud nime:
All your base are belong to us

All your base are belong to us on üks sagedasemaid näiteid interneti kaudu levinud meemidest.
See inglise keelde halvasti tõlgitud fraas esines 1989. aastal ilmunud Jaapani videomängu Zero Wing ingliskeelse versiooni sissejuhatuses. Kosmoselaeva rünnata ähvardavad tegelased teatavad laeva kaptenile, et "kõik teie baas kuuluma meile".
Fraasist kujunes naljanumber, mis levis internetis laialdaselt; seda tsiteeritakse ja kasutatakse paljudes seostes, ka lühendatult ("All Your Base", "AYBABTU" või "AYB").
Nõmme (täpsustus)

Nõmme on mitme koha nimi Eestis.
Stefan Zweig

Stefan Zweig ([tsvaig], 28. november 1881 Viin – 22. veebruar 1942 Petrópolis) on juudi päritolu Austria saksakeelne kirjanik.
Ta on eriti tuntud biograafiate poolest.
Stefan Zweig sündis jõuka ärimehe pojana Viinis.
Alates 1933. aastast elas ta eksiilis.
Ta sooritas Brasiilias enesetapu.
Teosed.
Näidendid:
Novellikogud:
Romaanid, biograafiad jm:
Ivan Krõlov

Ivan Andrejevitš Krõlov (vene keeles Иван Андреевич Крылов; 13. veebruar 1769 Moskva – 21. november 1844 Peterburi) oli vene kirjanik.
Krõlovi isa Andrei Prohhorovitš (1736–1778) oli harimatu, kuid siiski oskas lugeda ja kirjutada. Ta teenis tragunipolgus ja paistis silma Jaitski (tänapäeval Uralski) kaitsmisel Pugatšovi ülestõusu ajal. Seejärel oli ta Tveris magistraadi juhataja ja suri kapteni auastmes, jättes maha lese kahe alaealise lapsega (vanem poeg Ivan ja noorem poeg Lev). Isa suri vaesuses, kuid pärandas lastele kohvritäie raamatuid.
Ivan Krõlov õppis lugema ja kirjutama kodus. Prantsuse keelt õppis ta jõukatelt naabritelt. 1777 pandi ta kirja Kaljazini alama maakohtu kantseleiametniku abina ja hiljem Tveri magistraadi kantseleiametniku abina, aga nähtavasti oli see üksnes nominaalne: ta viibis kogu aeg puhkusel ja talle ei makstud palka, seda oli vaja üksnes tööstaaži saamiseks.
1782 kolisid Krõlovid Peterburi, kus Ivan Krõlov sai tööd. 1788 ema suri ja Ivan pidi ka nooremat venda kasvatama, hoolitsedes tema eest kogu elu kui isa poja eest.
Juba 1785 hakkas Krõlov ilukirjandust looma. Sel aastal valmis tal tragöödia "Kleopatra". Krõlov näitas seda oma aja tuntud näitlejale Ivan Dmitrevskile. Näitleja innustas Krõlovi edasi kirjutama, kuid ei kiitnud näidendit senisel kujul heaks. See ei ole säilinud. Järgmise paari aasta jooksul valmis Krõlovil veel mitu näidendit, nii tragöödiaid kui komöödiaid. Mõni neist on isegi säilinud. Mõnda neist mängiti kaasajal koguni teatris. Siiski on nad kõik üsna halva tasemega. Krõlovi sõber ja elulookirjutaja Lobanov kirjutas ühe kohta neist: "Ma otsisin kaua seda komöödiat ja lõpuks kahetsen, et selle leidsin."
1789 hakkas Krõlov välja andma ajakirja "Potšta duhhov". See ilmus igas kuus, aga kõigest jaanuarist augustini, sest sellel oli üksnes 80 tellijat. 1802 ilmus ajakirjast teine trükk.
Ivan Krõlov on kirjutanud üle 200 valmi. Need ilmusid 1809–1843 9 raamatuna. Tema valmidest anti juba tema eluajal välja palju trükke tolle aja kohta hiiglaslikes tiraažides. Paljude valmide sisu esineb juba Aisoposel ja Jean de la Fontaine'il, kuid küllaga on ka algupäraseid süžeesid.
Elu lõpul külvas tsaarivalitsus teda austusega üle. Tal oli riiginõuniku auaste ja ta sai pensioni 6000 rubla aastas. 1811 sai ta Keiserliku Venemaa Akadeemia tegevliikmeks. 1841 ühendati see teaduste akadeemiaga ja Krõlov sai korraliseks akadeemikuks vene keele ja kirjanduse osakonnas.
Krõlov suri kahepoolsesse kopsupõletikku, kuigi kaasaegsed kuulujutud rääkisid, et ülesöömisest saadud songa kätte.
Aastal 1842 ilmus tema valmikogu saksa keeles.
Krõlov ja Eesti.
Ivan Krõlov teenis Liivi-, Eesti- ja Kuramaa sõjaväekuberneri Sergei Golitsõni juures sekretärina ja elas Riias, kuid külastas Tallinna 1802 ja 1824.
Eesti keeles on ilmunud "Wanaisa Krõilow ja mõistulaulud" (1897), Ivan Krõlovi valmivalimikke (1944, 1945, 1952, 1955, 1960, 1969 ja 1975) ning komöödiad "Õppetund tütardele" (1953, kogumikus "Valimik lühinäidendeid") ja "Pirukas" (1959).
Aleksander II (täpsustus)

Aleksander II (Alexander II) on eestipärane nimekuju, mille all on tuntud:
James Joyce

James Joyce (täisnimi James Augustine Aloysius Joyce; 2. veebruar 1882 Dublin – 13. jaanuar 1941 Zürich) oli ingliskeelne iiri kirjanik.
Elukäik.
James Joyce sündis Dublini eeslinnas Rathgaris vaesunud haritlasperekonnas. Ta oli kümnelapselise pere vanim laps. Tema noorus langes kokku iiri rahvusliku liikumise tõusuga.
Hariduse sai ta mitmes jesuiitide koolis. Kuueaastaselt pandi ta jesuiidi kooli ja aastatel 1898–1902 õppis ta Dublini University College'is keeli ja filosoofiat. Katoliiklik dogma muutus talle peagi vastumeelseks ning ta ütles kirikust lahti. Hiljem pihtis Joyce poolautobiograafilise kangelase Stephen Dedaluse kaudu romaanis "Kunstniku noorpõlveportree", et otsustas varakult tõde otsida vabaduse altari ees, eemal dogmadest ja fanaatilisest mõtteviisist.
Pärast ülikooli lõpetamist lahkus James Joyce Iirimaalt ja suundus arstiteadust õppima Pariisi, kus ta vireles ühe aasta (1902), kirjutades peamiselt luulet. 1903. aasta aprillis, pärast teadet ema raskest haigestumisest, naasis ta Iirimaale. Ema suri 1903. aasta augustis.
Dublinis tutvus Joyce Nora Bernacle'iga, kellega koos lahkus ta 1904. aasta oktoobris uuesti kodumaalt. Noraga elas ta Zürichis, Triestes ja mujal Euroopas. Kooselust (abielu registreeriti alles 27 aastat hiljem) sündis poeg Giorgio (1905) ja tütar Lucia (1907).
Triestes elades teenis Joyce elatist inglise keele tundide andmisega. Triestes kirjutas Joyce suurema osa oma esimesest olulisest proosateosest, novellikogust "Dublinlased" (1914).
Esimese maailmasõja eest läks Joyce Zürichisse. Sõja ajal ja vahetult pärast seda ilmusid romaan "Kunstniku noorpõlveportree" (1916) ja näidend "Pagulased" (1919). 1922. aastal kirjaniku 40. sünnipäeval ilmus suurromaan "Ulysses".
James Joyce kannatas silmahaiguse all, mis lõppes tema pimedaksjäämisega. Joyce'i tütar kannatas vaimuhaiguse all.
1939 ilmus kirjaniku viimane romaan "Finnegans Wake". Joyce'i elupäevad lõppesid Zürichis, kus ta otsis varju ka teise maailmasõja eest.
Looming.
James Joyce rakendas oma romaanides teadvuse voolu tehnikat.
Muud.
James Joyce'i oli kujutatud Iiri kümnenaelasel rahatähel.
Carol I

Carol I (sünninimi Karl Eitel Friedrich Zephyrinus Ludwig, Hohenzollern-Sigmaringeni prints; 20. aprill 1839 – 10. oktoober 1914) oli 1866–1881 Rumeenia vürst ning 1881–1914 Rumeenia esimene kuningas.
Carol oli tuntud oma kohusetundliku ja militaarse mõtteviisi poolest, mis ei võimaldanud tal pühenduda millelegi peale oma ametikohuste täitmise ja ta nõudis samasugust kohusetunnet ka teistelt.
Saksamaa pooldajana suri ta just õigel ajal, I maailmasõja alguses, et Rumeenia saaks astuda sõtta liitlaste poolel.
Isiklikku.
Carol oli abielus Wiedi printsessi Elisabethiga (kirjanikupseudonüüm Carmen Sylva). Kuna seda abielu ei õnnistatud pojaga, järgnes Carolile Rumeenia troonil tema vennapoeg Ferdinand.
Peterburg

"Peterburg" ("Петербург") on Andrei Belõi sümbolistlik romaan, mis ilmus aastatel 1913–1914 ning ümbertöötatuna ja lühendatuna 1922. aastal.
Romaani tegevus toimub Peterburis 1905. aasta revolutsiooni ajal. Peategelane on noor revolutsionäär Nikolai Apollonovitš, kellele on antud käsk tappa pommiga oma isa, kes on kõrge ametnik.
Vladimir Nabokov pidas "Peterburgi" "Ulyssese" järel 20. sajandi parimaks romaaniks.
Võõrsõna

Võõrsõna on laensõna, mis ei ole sihtkeeles täielikult kodunenud. Ta eristub omasõnadest ja kodunenud laensõnadest võõrapärase häälikulise koosseisu või muude võõrapäraste joonte poolest. 
Võõrsõnu on teistest sõnadest raskem meelde jätta, õigesti hääldada ja õigesti kasutada, sest esiteks hääldatakse neid tavaliselt võõrapäraselt ja teiseks on nad sageli moodustatud komponentidest, mille tähendus ei selgu sihtkeele sõnavarast.
Seevastu on võõrsõnu sageli lihtsam käänata ja pöörata, sest nendes esineb laadivaheldust harvem kui omasõnades.
Mingi keele võõrsõnad moodustavad selle keele võõrsõnavara.
Võõrsõna tunnused eesti keeles.
Liitsõnades võib ka omasõnades järgsilbis o või pikk täishäälik esineda (näiteks "pannkook"). Sellepärast tuleb liitsõnades kõiki sõnatüvesid eraldi vaadelda.
Robert Doornbos

Robert Michael Doornbos (sündinud 23. septembril 1981 Rotterdamis) on Hollandi vormel 1 sõitja. 
Aastatel 2004 ja 2005 oli Robert Doornbos Jordani testsõitja. Debüüdi vormel 1 roolis tegi ta 24. juulil 2005 Hockenheimringil Minardiga.