tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ants Raik

Ants Raik (4. juuni 1931 Kadrina – 5. november 1994 Tartu) oli eesti klimatoloog.
Ta töötas Tartu Riikliku Ülikooli geograafia kateedris. Oli aastatel 1966–1969 ja 1972–1975 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna dekaan.
Isiklikku.
Ta oli abielus pikaaegse Tartu 5. Keskkooli direktori Helve Raikiga. Nende tütar on poliitik ja haridustegelane Katri Raik ning poeg oli koolitaja Mart Raik.
Väike kaar

Väike kaar on tänav Tartus Tammelinnas.
Väike kaar algab Võru tänavalt, kulgeb vaid kergliiklejatele läbitavana üle neljast raudtee rööpapaarist ja seejärel ristub Raudtee tänavaga. Edasi kulgeb Väike kaar Lembitu tänavani. Umbes 50 m paremal pool jätkub ta teisel pool Lembitu tänavat kuni Tervishoiu tänavani. Tänava jätk teisel pool Tervishoiu tänavat kannab Lehola tänava nime.
Väikese kaare pikkus on umbes 1850 meetrit.
Väike-Kaare tänav

Väike-Kaare nime kannab tänav mitmes Eesti linnas:
Kesk kaar

Kesk kaar (saksa keeles "Mittlere Linie") on tänav Tartus Tammelinnas.
Tänav algab Raudtee tänavalt ning lõppeb Riia tänaval (jätkudes teisel pool Ludvig Puusepa tänavana). Kesk kaarega ristuvad Kungla, Kaare, Rästa, Tammekuru, Ränikivi, Räni tänav, Tamme puiestee, Kirde, Elva ja Loode tänav.
Tänava pikkus on 1030 m.
Suur kaar

Suur kaar on tänav Tartus Tammelinnas.
Tänav ühendab Riia tänavat Raudtee tänavaga, ja on paralleelne Kesk kaarega. Ta on 1,2 km pikk.
Riia tänavast lääne poole (Veeriku linnaossa) jääv, varem samuti Suur kaare nime kandnud tänavaosa kannab nimesid N. Lunini tänav ja Vitamiini tänav.
Tänava äärde jääb Tamme puiestee ristil Tamme gümnaasiumi tiik.
Suur-Kaare tänav

Suur-Kaare tänav on tänav Paides. Tänav algab Pärnu tänavalt, pöörab kaarega paremale ja lõpeb 180 meetri pärast ristumisel Ristiku tänavaga. Pärast ristmikku jätkub samas suunas Lai tänav.
Kesk-Kaare tänav

Kesk-Kaare nime kannab tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Tallinna Arte Gümnaasium

Tallinna Arte Gümnaasium (kuni 2002. aastani Tallinna 49. keskkool) on Tallinnas Mustamäel 1981. aastal asutatud kool. Kooli aadress on Vilde tee 62, Tallinn 13421.
Kooli ajaloost 20. sajandil.
1981. aastal valminud koolimaja on ehitatud Riiklikus Projekteerimise Instituudis „Eesti Projekt“ H-kujulise põhiplaaniga tüüpprojekti nr 221-1-321 järgi (arhitekt Milvi Vainik). Sama projekti järgi on aastatel 1976–1984 Eestis rajatud 60 koolihoonet (Tallinna 29). Tegemist oli tüüpprojekti selle variandiga, kus peasissekäigust paremale oli projekteeritud eraldi hoonemassiiv ujula ja võimlaga. Projekti järgi oli koolihoone mõeldud kuni 1284 õpilasele.
Kooli avamisel 1981. aasta septembris alustas õppetööd 30 klassikomplekti 1075 õpilase ja 48 õpetajaga. Koolis alustasid õpilased 1.-9. klassini, keskkooli kahte viimasesse klassi esimesel aastal õpilasi ei võetud (tollal 10. ja 11. klass). Kooli esimene direktor oli kehakultuurlane ja endine Tallinna 32. Keskkooli õppealajuhataja Maie-Dita Murumets, õppealajuhatajana algklassides alustas Elle-Mari Linsmann ning põhi- ja keskkooli osas endine Tallinna 36. Keskkooli direktor Sirje Terask
1983. aasta kevadel sai alguse kooli pikaajaline traditsioon - kevadine kontsert-pidu „Orhidee emale“, mille idee autor oli tollane klassivälise töö organisaator (huvijuht) Reet Hunt. Sellega peeti sümboolselt emadepäeva, mida Nõukogude ajal ametlikult ja avalikult ei tähistatud. Orhidee, mis kingiti peo käigus loosi tahtel ühele välja valitud emale (esimese orhidee sai kooli direktor Maie-Dita Murumets), toodi spetsiaalselt Tallinna Botaanikaaiast, kuna lillepoodides ja kaubandusvõrgus toona orhdeesid ei müüdud.
Kooli esimene lend lõpetas 24. juunil 1984. I lennu klassijuhatajad olid Johannes Kork ja Katrin Golovanova, kokku lõpetas I lennnus 43 õpilast.
23. oktoobril 1984 andis koolis enda esimese kontserdi ansambel "Vennaskond". 
Kooli ajaloost 21. sajandil.
Tallinna 49. Keskkool nimetati ümber Tallinna Arte Gümnaasiumiks 2. oktoobril 2002. Arte on tuletatud ladina keelest "septem artes liberales", seitse vaba kunsti, keskaja kesk- ja ülikooli ilmaliku sisuga õppeained: grammatika, dialektika ja retoorika ("trivium") ning aritmeetika, geomeetria, astronoomia ja muusika ("quadrivium").
2014/2015. õppeaastal liideti kooliga Tallinna 37. Keskkool.
Konsulaarsuhete Viini konventsioon

Konsulaarsuhete Viini konventsioon on 1963. aastast pärinev rahvusvaheline lepe, mis määratleb sõltumatute riikide vaheliste konsulaarsuhete raamistiku. Konventsioon jõustus 1967. aastal.
2010. aasta 19. novembri seisuga oli leppega ühinenud 173 riiki.
Eesti ratifitseeris konventsiooni 21. oktoobril 1991.
Saka mõis

Saka mõis (saksa keeles "Sackhof") oli rüütlimõis Lüganuse kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval asub endine mõisasüda Ida-Virumaal Toila vallas Saka külas.
Ajalugu.
Saka mõis (mis on kandnud ka nimesid Suur-Saka ("Gross-Sack") ja "Sackhof") rajati 17. sajandil pärast seda, kui Rootsi kuningas Gustav II Adolf kinkis sealsed maad 1626. aastal Šotimaalt Aberdeenist pärit Jürgen (Jöran) Leslie'le. Viimane oli aastail 1627–1649 ka Narva raehärra, kes elas peamiselt oma läänivaldustes Sakal. Algselt paiknes mõis praegusest mõisast paar kilomeetrit ida pool ning seda kutsuti "Väike-Saka"ks. 1651. aastal pärast Jörgen Leslie surma läks Saka mõis üle tema pärijatele, kelle valdusse jäi see 120 aastaks.
Mõis oli keskajal välja ehitatud vasall-linnuse ehk kindlustatud mõisahoonena.
28. septembril 1748 müüdi mõis Katharina Margaretha von Wrangellile, Wrangellide valdusse jäi Saka mõis 1808. aastani. Viimaseks Wrangellide soost Saka mõisa omanikuks oli Maidla mõisas sündinud Georg Gustav von Wrangell (1758–1808).
Pärast Wrangelle kuulus mõis paar aastat Tollidele ning seejärel Löwis of Menar'idele. Löwis of Menar'id valdasid mõisa esimesed viisteist aastat pandimõisana ja alates 10. märtsist 1827 pärusvaldusena. Esimeseks omanikuks ning ühtlasi Löwis of Menaride Eestimaa liinide rajajaks sai Peter Fromhold von Löwis of Menar, kes võeti samast aastast ka Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Pärast Peter Fromhold von Löwis of Menari surma Sakal kaks aastat pärast mõisa omandamist oli mõis kümmekond aastat pärijate ühisvalduses, kuni see läks Oscar Gustav Woldemar Konrad von Löwis of Menari (1813–1888) kätte. Saka pandimõis kinnistati tema nimele 30. aprillil 1839, pärusomanik sai temast 5. märtsil 1843.
Pikaajaline Eestimaa maanõunik Oscar Gustav Woldemar Konrad von Löwis of Menar on praeguseni säilinud ja aastail 1862–1864 püstitatud Saka mõisa härrastemaja ehitaja. Pärast Oscar Gustav Woldemari kuulus Saka mõis koos Maidla, Aidu ja Rääsa mõisaga tema pojale Hermann Oskar von Löwis of Menarile kuni mõisa võõrandamiseni 25. oktoobril 1919 mõisate riigistamisel Eesti Vabariigi poolt.
Riigistamisest jäi puutumata ainult mõisasüda, mida pidas viimase Löwis of Menaride esindajana Hermann Löwis of Menar, kelle kätte jäi härrastemaja kuni 1939. aasta ümberasumiseni.
Mõisa härrastemaja.
Mõisa härrastemaja, mis asub suure pargi serval, ehitati aastatel 1862–1864 uusrenessanss-stiilis. Lamedate katustega hoonele on iseloomulik kitsaste kõrgete akendega kesktorn.
Teise maailmasõja järel paiknes hoones algul pioneerilaager, siis aga NSV Liidu piirivalve Rakvere piirivalvesalga 3. kordon (vaata "NSV Liidu piirivalve Eestis").
Baltisakslaste ümberasumise mälestusmärk.
Saka mõisas on baltisakslaste lahkumist meenutav mälestusmärk.
Lihhoslavl

Lihhoslavl on linn Venemaal Tveri oblastis, Lihhoslavli rajooni keskus. Asub Tverist 41 km loodes Peterburi–Moskva raudtee ääres.
Asula tekkis Ostaškovo küla ja Lihhoslavli mõisa juurde ja 1849 rajatud raudtee äärde. 1907 said raudteejaam ja selle juurde tekkinud alev nimeks Lihhoslavl. Linnaõigused sai 1925. aastal.
1937–1939 oli Lihhoslavl Karjala rahvusringkonna halduskeskus.
Peamised tööstusharud on aparaadi-, kerge- ja toiduainetetööstus.
Aastal 1997 loodi tverikarjalaste rahvuslik-kultuuriline autonoomia keskusega Lihhoslavlis. Antakse välja ajalehte Karielan Šana (paar korda aastas, tiraaž 500 eksemplari).
Solnetšnõi

Solnetšnõi (varem tuntud ka kui Ostaškov-3) on kinnine alev Venemaal Tveri oblastis. Asub Seligeri järve Gorodomlja saarel Ostaškovi linna lähedal.
Alevis asub Roskosmose tehase Zvezda filiaal, mis toodab güroskoope rakettide jaoks. Praeguse nime ja kinniseks alaks sai asula 1995. aastal.
Sultan

Sultan on valitseja tiitel islamimaades (araabia keeles "سلطان‎ Sulṭān"). Sultani valitsetavat riiki nimetatakse "sultanaadiks" (araabia keeles سلطنة‎).
Tiitlil on mitu ajaloolist tähendust. Algselt oli see araabia keeles abstraktne nimisõna, mis tähendas "jõudu", "võimu" ja "valitsemist" ning tulenes verbaalnoomenist "سلطة sulṭah", mis tähendas "võimu". Hiljem muutus see niisuguste valitsejate tiitliks, kes kuulutasid end valitsemises praktiliselt peaaegu sõltumatuks, kuid ei pretendeerinud kogu kalifaadile; samuti nimetati nii kalifaadi provintsi võimsat asevalitsejat.
Esimesena kandis sultani tiitlit Ghazni valitseja Mahmud Ghaznawi (valitses 998-1030) Afganistanis. Hiljem sai "sultanist" tavapärane valitsejatiitel Seldžukkide riigis ja Osmanite riigis ning Aijubiidide ja Mamelukkide Egiptuses. Tiitli usulisi seoseid näitab tõik, et Kairos resideeriv varikaliif andis 1383. aastal sultanitiitli Osmanite riigi kolmandale valitsejale Murad I-le; tema eelkäijad olid vaid beid või emiirid.
Tänapäeval on sultanid Bruneis ja Omaanis. Indoneesias on Yogyakarta eripiirkonna sultan selle provintsi kuberner. Malaisia üheksast riigist seitsme (Johor, Kedah, Kelantan, Pahang, Perak, Selangor ja Terengganu) valitsejad kannavad samuti sultani tiitlit.
Luise Karoline

Luise Karoline on olnud mitme tuntud isiku nimi:
Eddie Montgomery

Eddie Montgomery (sünninimi "Gerald Edward Montgomery"; sündinud 30. septembril 1963 Danville'is) on USA kantrilaulja. 
Eddie Montgomery koos Troy Gentry'ga moodustas kantriduo Montgomery Gentry.
Tema vend John Michael Montgomery on samuti tuntud kantrilaulja.
Andrus Blok

Andrus Blok (sündinud 3. juunil 1961) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas 1979. aastal Rakke Keskkooli ja seejärel lõpetas Tallinnas Tehnikakool nr 19 autoremondi erialal. 
Oli seejärel Nõukogude sõjaväes ajateenistuses (Valgevene NSV-s). Seejärel töötas ta aastaid Koeru autoremonditehases autoremondilukksepana ning hiljem turustusjuhina. Ettevõtjana on ta pidanud kahte toidupoodi Rakkes ja Koerus. 
Aastal 1999 sai temast Rakke vallavolikogu esimees, hiljem vallavanem. 
20. novembrist 2010 kuni 28. maini 2011 oli ta Rahvaliidu esimees.
Sportlasena.
Ta on tegelenud jalgpalli ja kergejõustikuga (sai 1978. aastal Eesti NSV noorte meistrivõistlustes 1 km murdmaajooksus 2. koha; treener Jaak Vettik). 
Ta sai 1987. aastal autoralli Eesti NSV meistrivõistlustel 10. klassis (Volga) 3. koha (kaassõitja Rein Voolaid) ja oli 1989. aastal samas klassis Eesti NSV meister (kaassõitja Aare Ehvert).
Isiklikku.
Tema isa oli lubjatehase tööline ja ema apteeker. Ta on abielus ning tal on täiskasvanud tütar ja poeg.
Hillar Kohv

Hillar Kohv (sündinud 9. augustil 1966) on eesti ajalehtede, ajakirjade ja portaalide kohalik kirjasaatja.
Hillar Kohv elab Pärnu maakonnas Tori vallas Rätsepa külas. Kuna paikkonna nimi on Viinahaua, siis on ta tuntud ka kui Hillar Kohv Viinahaualt.
Esimene Hillar Kohvi lugejakiri avaldati ajalehes 1986. aastal. Laiemalt tutvustati tema tegemisi 1997. aastal, kui Vesta Reest kirjutas temast ajalehes Eesti Ekspress ja Indrek Treufeldt tegi temaga intervjuu Eesti Televisiooni saates "Suures plaanis".
Aastatel 1997–1999 oli Hillar Kohv ajalehe Nelli Teataja püsikolumnist. Aastatel 1997–1998 oli tal oma püsirubriik ka ajalehes Kuller (Liivimaa Kuller).
Kanal 2 saadetes "Wigla show" ja "Wremja" parodeeriti Hillar Kohvi aastatel 1998–2001. Hillar Kohvi nime kandvat tegelaskuju mängis näitleja Jan Uuspõld.
Hillar Kohv on üks Eesti suurimatest Anne Veski fännidest. Jan Uuspõllu saates "Kokk tuleb" külastas Veski ka isiklikult Kohvi ja nad laulsid koos meeleoluka ja ülimenuka singli "Jätke võtmed väljapoole".
Hillar Kohv on teinud kaastööd paljudele raadiosaadetele, kus on tema kirju ette loetud. 2006. aastal oli Hillar Kohvil mõnda aega oma saatelõik telekanali CiTV saates "Pimp TV".
Ta on kuuel korral kandideerinud kohalike omavalitsuste volikogude valimistel üksikkandidaadina Tori vallavolikokku, kuid ei ole mitte kordagi osutunud valituks. 1999. aastal kogus ta 34 häält, 2002. aastal 34 häält, 2009. aastal 26 häält, 2017. aastal 46 häält, 2021. aastal 58 häält ja 2025. aastal 52 häält.
Onu Bella on teinud Hillar Kohvist portreefilmi "Pööripäevad Viinahaual". Hillar Kohv on mänginud ka Arbo Tammiksaare filmis "Magusad unelmad" (2001).
Hillar Kohv ei loe raamatuid. Ta ei ole kunagi lennukiga lennanud. 
2006. aasta 2. septembri hilisõhtul tehti "show"'d, Hillar Kohv "abiellus" Arnold Oksmaaga. Uhket pulma "Eesti moodi" viis läbi pulmavanem Onu Bella. Pulmatseremoonial esinesid uues koosseisus Nightlight Duo, Apelsin, Ane ja Gunnar Loho, ning pulmavanem Onu Bella bändiga. Valges pulmakleidis Arnold Oksmaa tuli pealavale Hillar Kohvi käevangus, noorpaar andis tõotused ja suudles Onu Bella käes olnud hõberisti. Oli ka paar intsidenti, "vastabiellunud" paari ründas puuhalgudega nende eribussis kolm teismelist vanuses 16–18 eluaastat.
Montgomery Gentry

Montgomery Gentry oli Ameerika Ühendriikide kantriduo, mille moodustasid Eddie Montgomery ja Troy Gentry.
Rauaaja kliimapessimum

Rauaaja kliimapessimum ehk rauaaja uusjäätumine oli külm periood Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas umbes 900–300 eKr. Kliimapessimumi külmim osa oli 450. aasta paiku eKr. 
Kliimapessimumile järgnes Rooma kliimaoptimum (umbes 200 eKr – 300 pKr).
Rauaaja kliimaoptimum oli Holotseeni ajal juba seitsmendat korda esinenud valdavalt Atlandi ookeani põhjaosa piirkonna kliimas tuvastatud 1500-aastase kliimatsükli miinimumaeg.
Krista Räni

Krista Räni (varem Krista Läänemets; sündinud 1962) on eesti tõlkija.
Ta on tõlkinud peamiselt filosoofilist kirjandust saksa keelest eesti keelde. Ta on eestindanud ka Stefan Kleini teoseid.
Eestimaa Ajutine Revolutsioonikomitee

Eestimaa Ajutine Revolutsioonikomitee (vene keeles "Временный ревком Эстонии") oli Nõukogude Venemaal Petrogradis 15. oktoobril 1918 VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee poolt moodustatud organiseerimisgrupp.
Petrogradis moodustatud Eestimaa Ajutise Revolutsioonikomitee ülesandeks oli ette valmistada ja koordineerida Eesti bolševike tegevust Nõukogude Venemaal vastavate maailmarevolutsiooni levikut ettevalmistvate ametkondadega, eesmärgiga Nõukogude vägede poolt läbiviidava interventsiooni tulemusena (taas)kehtestada iseseisvunud Eestis kommunistlik riigikord.
Vastavalt Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo juhistele valmistas komitee ette Punaarmee ja Eestis asunud illegaalsete eesti kommunistlike organisatsioonide koostööd Eesti vallutamisel. Eestis asusid põrandaalusel illegaalsel õõnestustegevusel R. Vakman, R. Vennikas, J. Rästas, M. Likemets, V. Kingissepp, M.Koolmeister, A. Koni, R. Majak, H. Vennikas jt. 17. oktoobril 1918 sõitis Eestimaa Ajutise Revolutsioonikomitee tuumik Eesti piiri äärsesse Jamburgi, kust liiguti koos Punaarmee vägedega Eestimaale, kus 28. novembril 1918 kuulutati välja Eesti Töörahva Kommuun.
Pärast EARK tuumiku lahkumist Petrogradist, jäi sinna EARK Petrogradi büroo, kuhu kuulusid: Jaan Sihver, Jaan Ikmelt ja G. Vaino. Pärast Eesti Töörahva Kommuuni väljakuulutamist liitusid ka nemad revolutsioonikomitee ülejäänud liikmetega. Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogu liikmete Ikmelti ja Vaino ülesanneteks oli sidepidamine Põhjapiirkondade Kommuuni valitsusasutustega ja sealse juhtiva parteiorganiga, täpsemalt Petrogradis asunud ÜK(b)P Petrogradi komitee juhi Grigori Zinovjeviga.
Eestimaa Ajutine Revolutsioonikomitee lõpetas oma tegevuse pärast eesmärgi osalist saavutamist ning Eesti Töörahva Kommuuni väljakuulutamist Punaarmee ja Eesti kommunistlike kütipolkude poolt hõivatud Narva linnas 29. novembril 1918.
Liikmed.
Eestimaa Ajutisse Revolutsioonikomiteesse kuulusid VK(b)P Eesti Osakondade konverentsil Moskvas 13.–15. juulil 1918 valitud Keskkomitee liikmed:
Jüri-Ott Salm

Jüri-Ott Salm (sündinud 21. märtsil 1976) on eesti keskkonnakaitse-aktivist.
Salm on õppinud Tartu Ülikoolis inimgeograafiat. 2012. aastal kaitstud doktoritöös uuris ta seitsmes Eesti soos kogutud 4500 gaasiproovi ning jõudis järeldusele, et Eestis pooleldi ammendatud 100 ruutkilomeetrit turbamaardlaid tuleks kaevandada lõpuni või ennistada taimestik ja veerežiim. Vähemalt 2000 hektaril tasuks tema hinnangul turba kaevandamist jätkata, ammendades maardla mineraalsete seteteni, näiteks savikihini, et kõrgsoo loomulik teke samal kohal võiks taas alata.
Ta oli 2004–2012 Eestimaa Looduse Fondi tegevjuht ja juhatuse liige.
Ta valiti 2013. aastal valimisliidu Vabakund ridades Tartu linna volikokku.
Paradiisivares

Paradiisivares ("Lycocorax pyrrhopterus") on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.
Paradiisivares on Maluku saarte endeem. 
Pikkus on umbes 34 cm. Sulestik on tume, pehme ja siidjas. Nokk on must, silmad karmiinpunased.
Emaslind on isasest natuke väiksem. Häälitsus sarnaneb koera haukumisega. 
Elab metsades ja toitub peamiselt puuviljadest ja lülijalgsetest. Paradiisivares on üks väheseid monogaamseid paradiisilindlasi.
Kadri Allikmäe

Kadri Allikmäe (sündinud 5. augustil 1981) on eesti keskkonnaaktivist.
Ta on olnud üks aktsiooni "Teeme ära!" peakorraldajaid.
Marje Üksine

Marje Üksine (sündinud 18. mail 1945 Tallinnas) on Eesti graafik.
Ta on lõpetanud 1963. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja õppinud 1964–1970 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis graafika erialal.
Ta alustas omapärases tehnikas kuivnõelagravüüridega, millel kujundid moodustuvad paralleeljoontest. Aastast 1985 viljeleb ta peamiselt koloreeritud värvilitograafiat. Vanema loomingu osa moodustavad vaated, millest enamikul on kesksel kohal Tallinna motiiv või loetavad vihjed vanalinna keskaegsele arhitektuurile. 
Näitustel hakkas Üksine esinema 1970. aastal, esimene isikunäitus oli tal 1974. aastal. Ta on osalenud paljudel rahvusvahelistel graafikanäitustel, sealhulgas korduvalt Ljubljana, Fredrikstadi, Krakówi ja Banska-Bystrica näitustel, Frecheni, Firenze, Baden-Badeni, Maastrichti ja Varna graafikabiennaalidel ning Jyväskylä, Chamaliersi ja Sofia triennaalidel.
Tema teoseid leidub mitmes nimekas maailma kunstikogus, sealhulgas Tretjakovi Galeriis, Semipalatinski Kunstimuuseumis (nüüdses Semejs), Ludvig-Forum für internationale Kunstis Aachenis Saksamaal; New Orleansi Kunstimuuseumis USA-s ja Sakima kunstimuuseumis Okinawass Jaapanis. 
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1974. aastast ning alates 1992. aastast Eesti Vabagraafikute Ühenduse ja Eesti Akvarellistide Ühenduse liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli kunstiteadlane ja kultuuriloolane Jüri Hain. Tema õde oli nahakunstnik Aina Üksine.
Rooma kliimaoptimum

Rooma aja kliimaoptimum oli soe periood Põhja-Atlandi piirkonnas 250 eKr – 450 pKr.
Sellele järgnenud jahedamat aega Põhja-Atlandi kliimas nimetatakse Suure rahvasterändamise aja kliimapessimumiks.
Paikkonniti oli kliimaoptimumi kulg ja vältus erinev. Aastatel 250 eKr – 450 pKr on tuvastatud seda Pürenee poolsaarel. Põhjapoolsematel aladel on selle kulgu hinnatud lühemaks (paikkonniti 200 eKr – 300 pKr, 150 eKr – 270 pKr ja veel lühemad perioodid).
Nüüdisaegsete aerofotode analüüside põhjal on leitud Lõuna-Inglismaalt, mis oli roomlaste valduses 1. sajandist eKr kuni 4. sajandini pKr, seitse Rooma kliimaoptimumi ajast pärinevat viinamarjakasvatuskohta, üks neist eriti suur (umbes 4000 taime) Samuti on Vana-Rooma autor Columella märkinud 1. sajandil ära nii viinamarjade kui ka oliivide leviala laienemist põhja poole
Paradiisilindlased

Paradiisilindlased ("Paradisaeidae") on värvuliste sugukond, kuhu kuulub umbes 40 liiki. 
Levik.
Üle 30 liigi on levinud Uus-Guinea saarel, mõned liigid ka selle lähisaartel, Maluku saartel ja Austraalia idaosas.
Paljudel liikidel on väga piiratud levila.
Välimus.
Paradiisilindlased sarnanevad kehaehituselt varesega ning nad on vareslaste lähedane sugukond.
Nad on varblase kuni varese suurused, arvestamata mõne liigi pikki, kuni meetri pikkuseid sabasulgi. Jalad ja nokk on tugevad.
Tiivad on ümarad ja osade liikide isaslindudel heli tekitamise eesmärgil modifitseerunud.
Paljude liikide isastel on mitmekesise kuju ja värvusega ehissuled.
Elupaik.
Paradiisilindlased elavad peamiselt troopilistes metsades. Mitut liiki on täheldatud ka mangroovides.
Kolmkümmend liiki neljakümnest asustavad kõrgusvahemikku 1000-2000 m. 
Pesitsemine.
Enamusel paradiisilindlastel on keerulised pulmamängud. 
Hübriide eri liikide vahel tuleb ette sageli, ning osa hübriide on kirjeldatud liikidena. 
Paradiisilindlased ehitavad suure ja kausja pesa puu otsa. Kurnas on üks või kaks muna.
Toitumine.
Paradiisilindaste toiduks on peamiselt puuviljad ja lülijalgsed. Osade liikide toidus valdavad puuviljad, teistel lülijalgsed.
Kaitse.
BirdLife'i järgi on ohustatud kümme liiki paradiisilinde. 
Uus-Guinea põlisrahvad on kasutanud oma rituaalides paradiisilindude eredaid sulgi ilmselt juba mõni tuhat aastat.
Kuning-paradiisilind

Kuning-paradiisilind ("Paradisaea raggiana") on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.
Kuning-paradiisilindu on kujutatud Paapua Uus-Guinea lipul.
Pikkus on umbes 34 cm.
Suure rahvasterändamise aja kliimapessimum

Suure rahvasterändamise aja kliimapessimum oli külm periood Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas umbes 450–900 pKr. 
Sellele eelnes Rooma kliimaoptimum ja järgnes keskaegne soe periood. 
Tegu oli Holotseeni ajal juba kaheksandat korda esinenud valdavalt Põhja-Atlandi ookeani piirkonna kliimas tuvastatud 1500-aastase kliimatsükli miinimumaeg.
Pessimumiperiood vastas ajale, mis algas pärast Lääne-Rooma riigi lõppu umbes 480 pKr ja Justinianuse katku (541–542) ja mida tuntakse ka pimeda aja nime all. Selle pessimumi ajal toimus tagasiminek põllumajanduses (nii loomakasvatuses kui ka maaviljeluses). See viis omakorda suurtel Kesk-Euroopa ja Skandinaavia aladel metsa taastumisele. 
Kliimapessimumi lõppedes algas Lääne-Euroopa ärkamine, põllumajanduse edenemisele tuginev majanduskasv ja heaolu tõus. 
Aastarõngaste ja Norra mere pinnatemperatuuri muutuste jälgede põhjal on tuvastatud järsku jahtumist. See oli ka järvede veetaseme, rabade kasvu ja järvede valglate erosiooni tõusuperiood.
Mõigu KEK

Mõigu KEK oli Eesti Kolhoosiehituse ehitusettevõte, mis asus Harjumaal Mõigus.
Erastamine ja taasriigistamine.
Eesti NSV Ülemnõukogu võttis 1992. aasta 4. juunil vastu kooperatiivsete, riiklik-kooperatiivsete ja ühiskondlike organisatsioonide vara taasriigistamise ja erastamise seaduse, mis määras taasriigistamine korra. Taasriigistamine tuli lõpule viia üheksa kuuga peale seaduse jõustumist.
Osanikud.
8. detsembril 1992 olid Mõigu KEK-i osanikud alljärgnevad:
Osanike nimekiri koostati Mõigu KEK-i reorganiseerimiseks AS-iks Mõigu EK.
Sergei Markov

Sergei Markov (Сергей Александрович Марков; sündinud 18. aprillil 1958 Dubnas) on Venemaa politoloog, ajakirjanik ja poliitik.
Ta kuulus aastatel 2007–2011 Ühtse Venemaa esindajana Venemaa Riigiduumasse.
Markov on politoloogiateaduste kandidaat, Moskva Riikliku Ülikooli riigipoliitika teaduskonna dotsent, Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi politoloogiateaduskonna professor, Poliitiliste Uuringute Instituudi direktor. Ta on Venemaa presidendi Vladimir Putini usaldusisik.
Sergei Markov oli 2012. aastani ka 15. mail 2009 Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi initsiatiivil loodud Venemaa huvide kahjuks ajaloo võltsimise katsete vastase komisjoni liige.
Elulugu.
Sergei Markov teenis aastatel 1977–1980 aega NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Piirivalvevägedes polaarjoone taga asuvas väeosas. Ta lõpetas 1986. aastal Moskva Riikliku Ülikooli Filosoofiateaduskonna. Aastatel 1986–1989 oli ta Moskva Riikliku Raadiotehnika, elektroonika ja automaatika instituudi Dubna filiaalis ühiskonnateaduste õppejõud ning viis läbi ka ülelinnalisi ajalooalaseid vestlusringe Dubna linna vanemate klasside õpilastele. 1989. aastast on Markov töötanud Moskva Riiklikus Ülikoolis, algul assistendina, seejärel vanemõppejõuna ning filosoofiateaduskonna dotsendina.
Sergei Markov oli 1990. aastate alguses Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Partei juhatuse liige, VSDP programmi "Sotsiaalse demokraatia ja progressi tee" autor.
Aastatel 1991–1993 oli Markov Venemaa Julgeolekunõukogu nõunik, 1990–1999 Ameerika Ühendriikide Riikliku Demokraatliku Instituudi kaastööline ja vanem teaduslik konsultant. 1993. aastal viibis ta praktikal Wisconsini ülikoolis, 1994–1997 oli Carnegie Fondi Moskva keskuse vanem teadustöötaja.
2007–2011 kuulus ta Ühtse Venemaa esindajana Venemaa Riigiduumasse.
Poliitiline tegevus.
Markov ja Eesti.
2009. aastal lisati Markov, kes oli märtsis 2009 avalikult Moskva ja Washingtoni vahelisel videokonverentsil teavitanud, et tema abi korraldas pea kaks aastat tagasi pärast aprillirahutusi Eesti-vastaseid küberrünnakuid Eesti veebilehtedele, Schengeni musta nimekirja. Tema nime eemaldamine isikute nimekirjast, kellele keeldutakse Schengeni viisaruumi sisenemiseks loa andmisest, tekitas nn Langi viisaafääri.
Švaabimaa

Švaabimaa (saksa keeles "Schwaben") on ajalooline piirkond Saksamaa edelaosas Baden-Württembergi liidumaal ja Baieri liidumaal, kus elavad švaabid – sakslased, kes räägivad saksa keele švaabi murret. 
Sellel piirkonnal puuduvad selged piirid, riigiti on need määratud erinevalt. 
Mõned arvavad, et see piirkond on ainult Saksamaa territooriumil, teiste arvates kuuluvad sinna ka Prantsusmaa ja Šveitsi saksa keelt rääkivate elanikega alad. 
Lisaks Švaabimaale elavad švaabid ka Šveitsi põhjaosas ja Prantsusmaa kirdeosas (Alsace'i piirkond), samuti elavad švaabid väikeste rühmadena Doonau-äärsetes riikides: Serbias, Sloveenias, Ungari lõunaosas, Rumeenias.
Prantsusmaal ja Šveitsis nimetatakse švaabideks sageli kõik sakslasi.
See on teie abikaasa, Homer Simpson

"See on teie abikaasa, Homer Simpson" on Ameerika Ühendriikide joonissarja "Simpsonid" 17. hooaja 15. osa.
See oli üldjärjestuses 371. osa ning läks eetrisse 26. märtsil 2006.
Schleswigi hertsogkond

Schleswigi hertsogkond (saksa keeles "Herzogtum Schleswig", taani keeles "Hertugdømmet Slesvig", anglosaksi keeles "Sliaswic") oli Taani kuninga vasallriik 1866. aastani, Jüüti poolsaare lõunaosas. Taani ajalookirjanduses nimetatud ka Lõuna-Jüütimaa ("Jylland") hertsogiriigiks ehk hertsogkonnaks.
Ajalugu.
11. sajandil moodustunud Schleswigi hertsogkonna 1. valitseja oli Taani kuningas Svend Estridseni poeg Oluf I. 12. sajandi sai Taani prints ja Lõuna-Jüütimaa krahv (jarl) Knud Lavard Saksa riigilt Schleswigi hertsogi tiitli. Taani kuninga Valdemar II surma (1241) ja venna Erik IV Taani troonile tõusu järel andis Erik IV, Schleswigi hertsogkonna valitseda (1232–1250) vend Abelile. Järgmine Taani kuningas, tema noorem vend Christoffer andis Abeli järglastele (Valdemar III, Valdemar IV jt.) päriliku õiguse valitseda Schleswigi hertsogkonda, Estridseni dünastia Schleswigi haruna.
Schleswigi hertsogkond ja 12. sajandil moodustunud, Saksa-Rooma riigi territooriumite hulka kuulunud Holsteini krahvkond (1476. aastast hertsogkond), ühendati 1386. aastal Schleswig-Holstein-Gottorfi hertsogi ühise valitsemise alla Schleswig-Holsteini hertsogkonda, kui 1386. aastal läänistasid Taani kuningas Oluf II ja tema ema-regent kuninganna Margrete I Nyborgis Holstein-Rendsburgi krahvile Gerhard VI ja tema järglastele Schleswigi hertsogkonna. Nii sai temast Schleswigi hertsog Gerhard II. 1390. aastaks ühendas Rendsburgi haru pärandina kõik harud peale Holstein-Pinnebergi. Kui Schauenburgi krahvide Holstein-Rendsburgi liin Adolf VIII (personaalunioonis kui Schleswigi hertsog Adolf I) surmaga 1459. aastal hääbus, päris Christian I oma emapoolselt onult Adolf I Taani vasalli Schleswigi hertsogkonna. Ribe lepinguga (1460) valiti Christian Holstein-Rendsburgi krahviks, olles veel Saksi-Lauenburgi vasall Saksa-Rooma riigis. 1460. aastast oli piirkond personaaluniooni alusel Taani kuningaga liidus Taani kuningriigiga.
Esimene Oldenburgi dünastia esindaja Taani troonil Christian I oli Taani kuningas alates 1448, Norra kuningas alates 1450 kuni surmani ja Rootsi kuningas 1457–1464. 1460–1481 oli ta ka Schleswigi hertsog, 1460–1471 Holsteini krahv ning 1471–1481 Holsteini hertsog.
Aastal 1544 jagasid Schleswigi Schleswig-Holstein-Gottorpi hertsog Adolf, Taani kuningas Christian III ning kolmas vend Schleswig-Holstein-Haderslebeni hertsogi Johann Schleswig-Holsteini omavahel: Kuninglik Holstein-Glückstadti osa, Schleswig-Holsteini hertsogkond Haderslevis, Schleswig-Holsteini hertsogkond Gottorpis.
Aastast 1920 on hertsogkonna ala jaotatud Taani ja Saksamaa vahel ja praegu on seal Euroopa Liidu riikidevaheline majandustsoon Lõuna-Jüütimaa – Schleswig (Sønderjylland/Schleswig).
Tiina Talvi

Tiina Talvi (sündinud 30. juunil 1962) on eesti bioloog ja pedagoog.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli zooloogina ja spetsialiseerunud malakoloogiale. Lõputöö käsitles Läänemere karpide kojastruktuure, hiljem on uurinud ka maismaatigusid.
Töökäik.
2017. aasta seisuga oli Tiina Talvi elanud 30 aastat Saaremaal Viidumäel, Viidumäe looduskaitsealal.
Aastatel 2005–2011 töötas Tiina Talvi Lümanda Põhikoolis bioloogiaõpetaja ja direktorina. 2005. ja 2009. aastal oli ta ka Lümanda vallavolikogu liige. 2011. aastal oli ta Kuressaare abilinnapea hariduse ja kultuuri alal.
Aastatel 2014–2015 oli ta kirjastuse MTÜ Loodusajakiri vastutav väljaandja. Ta on Lääne-Eesti saarestiku biosfääri kaitseala raamatusarja "Estonia Maritima" toimetaja.
2015. aastast on ta Tallinna Reaalkooli bioloogiaõpetaja, sealhulgas aastatel 2017–2020 õppealajuhataja. 
Teadustöö.
Tema ülikoolijärgne uurimistöö keskendus maismaatigudele, koos Raivo Männiga juhendas ta mitme aasta jooksul Puhtus Tartu Riikliku Ülikooli üliõpilaste maismaatigude praktikume.
Isiklikku.
Tema tütar Anna Talvi on moelooja, kes töötav alates augustist 2019 Euroopa Kosmoseagentuuris (ESA). Tema poeg on arst.
Haljand Hallismaa

Haljand Hallismaa (kuni 1936 Anneljas; 13. november 1931 Kehtna vald, Rapla kihelkond, Harjumaa – 1. aprill 2000 Tallinn) oli eesti sporditegelane, -ajaloolane ja -pedagoog ning koolijuht.
Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1969. aastal TPedI kehakultuuriteaduskonna. 
Sportima hakkas ta Tallinna 21. Keskkoolis Bernhard Lillemäe juhendamisel. Spordiühingus Jõud harrastas ta raskejõustikku, aga ka käsipalli. 
Oli aastatel 1952–1959 Jõu kesknõukogu sportmängude instruktor, oli käsipalli (tollal väravpalli nime all) aluselepanijaid Eestis. Oli aastatel 1959–1970 Jõu organiseerimisosakonna ja kaadriosakonna juhataja ning aastatel 1970–1972 Jõu Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kooli esimene direktor. Aastatel 1973–1979 oli ta Eesti NSV Spordikomitee mitme ala vanemtreener. Tegutses tõstekohtunikuna (1971 üleliiduline kategooria). 
Hallismaa töötas mitmel pool kehalise kasvatuse õpetajana – praeguses Eesti Kunstiakadeemias, aastatel 1979–1982 Tallinna 24. Keskkoolis ja 1982–1985 Tallinna 4. Keskkoolis. Ta oli aastatel 1985–1992 Tallinna 54. Keskkooli/Tallinna Saksa Gümnaasiumi direktor ja 1992–1997 Tallinna Haridusameti koolide inspektor. 
Ta oli Eesti Kongressi liige.
Teosed.
Avaldas kirjutisi Kehakultuuris, Spordilehes ja Nõukogude Õpetajas.
Avatša laht

Avatša laht (vene keeles Авачинский залив) on Vaikse ookeani laht Kamtšatka poolsaare kaguosas.
Koosneb välisosast (Авачинский залив) ja siseosast (Avatša abajas, Авачинская губа), mille rannik on väga liigestatud ja jaguneb omakorda lahtedeks: Tarja laht, Tihhaja laht, Rakovaja laht, Babja laht, Petropavlovskaja laht, Seroglazka laht, Mohhovaja laht jt).
Avatša lahte suubuvad Avatša, Paratunka ja Nalõtševi jõgi.
Lahes paiknevad Krašeninnikovi saar ja Staritškovi saar, mis on tuntud veelindude kolooniate järgi ja on looduskaitsealad.
Petuški

Petuški (vene "Петушки") on linn Venemaal Vladimiri oblastis, Petuški rajooni keskus. 
Petuški asub Kljazma jõe kaldal, 67 km Vladimirist läänes. Linna läbivad Moskva ja Nižni Novgorodi vaheline raudtee ja maantee.
Petuški tekkis 1861 rajatud raudteejaama juurde. Linnaõigused sai 1965. aastal.
Elanike arv oli 2010. aastal 15 200.
Venedikt Jerofejev on kirjutanud teose "Moskva–Petuški".
Galina Starovoitova

Galina Starovoitova (Галина Васильевна Старовойтова; 17. mai 1946 Tšeljabinsk – 20. november 1998 Peterburi) oli Venemaa poliitik ja inimõiguslane.
Lõpetas 1971. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli psühholoogiateaduskonna. Aastatel 1973. kuni 1976. Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia Etnograafiainstituudis aspirantuuris.
1996. aasta jaanuaris loodi initsiatiivgrupp Galina Starovoitova kandidatuuri ülesseadmiseks Venemaa presidendi kohale, kuid aprillis keeldus Keskvalimiskomisjon kandidatuuri registreerimast.
1998. aasta aprillis sai Starovoitovast partei Demokraatlik Venemaa esimees. Ta kavatses kandideerida sama aasta detsembris Peterburi Seadusandlikusse kogusse.
Starovoitova tapeti 1998. aasta 20. novembri õhtul Peterburis oma kodumaja trepikojas. Teda saatnud abi sai raskelt vigastada.
Palgamõrva organiseerijana mõisteti 2006. aastal süüdi endine GRU töötaja Juri Koltšin, täideviijana Vitali Akinšin. Kaks kohtualust mõisteti õigeks, kaks süüdi vaid telefonikõnede pealtkuulamises.
2008. aastal kinnitas Ülemkohus süüdimõistvad otsused Vjatšešlav Leljavini (mõrva kaasosaline) ja Pavel Stehnovski (relvade vahendamine ja omandamine) suhtes.
Narr (taro)

Narr on tarokaart. See kuulub Suure Arkaani kaartide hulka. Tavaliselt on see pakis esimene ja kannab numbrit 0 (mõnes pakis 21 või 22), tähistades seda, et see kaart sisaldab kõiki inimkonna vastuolusid ja võtab kokku kõik ülejäänud kaardid.
Narr sümboliseerib uut algust, värskeid väljakutseid ja muretut tegutsemist.
Vaata ka.
Maag - Ülempreestrinna - Keisrinna - Keiser - Ülempreester (Hierofant) - Armastajad - Kaarik - Õiglus - Eremiit (Erak) - Õnneratas - Jõud - Poodu - Surm - Mõõdukus - Saatan - Torn - Täht - Kuu - Päike - Kohtumõistmine (Kohus) - Maailm
Maag (taro)

Maag on tarokaart, mis kuulub Suure Arkaani kaartide hulka ja kannab numbrit 1.
Maag sümboliseerib vajalike otsuste vastuvõtmist ning ratsionaalset tegutsemist. Maag soovitab loota vaid enda jõule ja oskustele.
Vaata ka.
Narr - Ülempreestrinna - Keisrinna - Keiser - Hierofant - Armastajad - Kaarik - Õiglus - Eremiit (Erak) - Õnneratas - Jõud - Poodu - Surm - Mõõdukus - Saatan - Torn - Täht - Kuu - Päike - Kohtumõistmine (Kohus) - Maailm
Marika Priske

Marika Priske (sündinud 5. oktoobril 1966 Pärnus) on Eesti riigiametnik.
Ta lõpetas aastal 1990 Tartu Ülikooli majandusküberneetika erialal.
Marika Priske töötas aastatel 1990–1994 Pärnu linnavalitsuse arendusosakonna majanduskonsultandina, 1994–1996 Hoiupanga Pärnu linnakontori laenujuhina, 1996–1999 Hoiupanga/Hansapanga Pärnu linnakontori juhatajana ning 1999–2000 Eesti Krediidipanga Pärnu filiaali juhatajana. 
Aastal 2000 sai ta tollase ministri Mihkel Pärnoja ettepanekul majandusministeeriumi kantsleriks.
17. novembril 2010 esitati talle kahtlustus konkurentsi kahjustava tee-ehituse kokkuleppe sõlmimises ning 18. novembril peatas valitsus tema teenistussuhte kantslerina. Tema vastu algatatud distsiplinaarasjas süütegu ei tuvastatud ning alates 24. detsembrist ennistati ta tööle. 
Alates 14. juulist 2014 oli ta sotsiaalministeeriumi kantsler. Seoses probleemidega vaktsineerimise korraldamisel koroonapandeemia ajal kutsuti ta augustis 2021 ametist tagasi.
Alates 20. märtsist 2023 on ta MTÜ Slava Ukraini juhatuse liige, kuni 9. maini oli ta kaheliikmelises juhatuses koos Johanna-Maria Lehtmega, kes kutsuti juhatusest tagasi seoses kahtlustega annetatud raha väärkasutamises.
Folsomi vangla

Folsomi vangla ("Folsom State Prison") on vangla Ameerika Ühendriikides California osariigis Sacramento maakonnas.
See asub osariigi pealinnast Sacramentost umbes 30 km kirde pool Folsomis. Vangla asub American Riveri kaldal Folsomi järve ääres. Selle geograafilised koordinaadid on .
See on keskmise turvatasemega, osariigile alluv vangla.
Vangla asub 40-aakrisel maa-alal. See on ehitatud umbes 2000 kinnipeetule, kuid tegelikult on neid umbes 3500. Vanglas on veidi üle tuhande töötaja. Vangla aastaeelarve eelarveaastal 2009/2010 oli 118 miljonit dollarit. 
Vangla peavärava vastas on väike muuseum.
Ajalugu.
Otsus vangla ehitada võeti vastu 1858. aastal ja ehitamist alustati 1878. Folsomi vangla avati 26. juulil 1880. See on San Quentini vangla järel osariigi vanuselt teine vangla. Vangla ehitamine sai alguse sellest, et kohalik ettevõtja kinkis vangla rajamiseks maa ning sai vastutasuks õiguse kasutada kinnipeetute tööjõudu.
Aastatel 1895–1937 viidi Folsomis poomise teel täide 93 surmanuhtlust. Pärast seda viidi hukkamine üle San Quentinisse.
Alates 1930. aastatest on California autonumbrid toodetud Folsomi vanglas.
Aastatel 1966 ja 1968 andis vanglas kontserdi Johnny Cash. 1968. aasta kontserdist ilmus kontsertalbum "At Folsom Prison". Vanglast räägib tema laul "Folsom Prison Blues".
Helju Jüssi

Helju Jüssi (sünninimi Helju Martins; 15. juuli 1935 Päinurme küla, Koigi vald – 28. mai 2006) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja toimetaja.
Ta lõpetas 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia ja ajakirjanduse alal. Aastatel 1959–1993 töötas ta Eesti Raadio kultuuritoimetajana.
Pere.
Ta oli Fred Jüssi abikaasa. Tema lapsed on Mari Jüssi, Ivar Jüssi ja Mart Jüssi.
IBBY Eesti osakond

Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu Eesti osakond ehk IBBY Eesti osakond on Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu osakond Eestis, mis tegeleb laste- ja noorsookirjanduse tutvustamise, kirjastamise ja levitamisega nii Eestis kui ka välismaal.
IBBY Eesti osakond annab 2004. aastast välja Paabeli Torni auhinda, mille eesmärk on tõsta esile head tõlkelastekirjandust ning väärtustada tõlkijate ja kirjastuste tööd.
Ostujõud

Ostujõud on toodete/teenuste hulk, mille saab osta ühe rahaühiku eest.
Kuidas arvutatakse ostujõudu?
Kõik sissetulekud, millest on lahutatud igakuised püsikulud, annavad kokku selle, mis jääb üle sisseostude tegemiseks ehk tarbimiseks - ostujõu.Ostujõu indeksi arvutamisel võetakse aluseks sissetuleku-, palga- ja riiklike toetuste statistika. Peale selle arvestatakse vastava maakonna või linna piirkondlike tegureid. Indeksi väärtust saab võrrelda riikliku keskmise näitajaga. Statistiliste uuringute tulemused on eri majandusharude jaoks suure tähtsusega, et nad saaksid oma pakkumist vastava piirkonna nõudlusele ja ostujõule kohandada.
Jean-Baptiste Grange

Jean-Baptiste Grange (sündinud 10. oktoobril 1984 Saint-Jean-de-Maurienne'is) on Prantsusmaa mäesuusataja, kahekordne maailmameister ja maailma karika võitja.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Jean-Baptiste Grange on osalenud () 140 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 18 korral, neist 9 etappi on ta võitnud.
Abraham Zapruder

Abraham Zapruder (15. mai 1905 Kovel, Volõõnia kubermang – 30. august 1970 Dallas, Texas) oli ameerika rõivafirma omanik, kes filmis oma amatöörfilmikaameraga 22. novembril 1963 Dallases president John F. Kennedy korteeži möödasõitu, ootamatult jäädvustades presidendi mõrva.
Abraham Zapruder sündis juudi perekonnas Kovelis Ukrainas. 1920. aastal asus Zapruderite perekond elama Ameerika Ühendriikidesse New Yorki. 1941. aastal kolis Zapruder Dallasesse. Oma rõivafirma asutas ta 1954. aastal.
Zapruderi kontor asus Dal-Tex'i hoones. Kui ta 1963. aasta 22. novembri hommikul tööle tuli, siis veenis tema sekretär Lillian Rogers teda koju minema amatöörfilmikaamerat tooma. Zapruder läkski koju ja tõi kaamera oma kontorisse. Algselt oli ta uskunud, et presidendi korteeži koguneb vaatama nii palju inimesi, et filmida pole nagunii võimalik. 
Kui president John F. Kennedy korteež läbi Dallase kesklinna sõitis, siis seisis Abraham Zapruder koos oma firma töötaja Marilyn Sitzmaniga Dealey Plazal kõnnitee äärest veidi eemal betoonestakaadil ja filmis presidendi möödasõitu. Kui kõlasid lasud, ei lõpetanud vapustatud Zapruder filmimist seni, kuni presidendi auto raudteeviadukti alla kadus.
Zapruder oli toimunust sedavõrd vapustatud, et ei kasutanud juhtunu järel enam kordagi filmikaamerat.
Abraham Zapruderi poolt jäädvustatud 26-sekundiline film on tuntud kui Zapruderi film.
Paabeli Torni auhind

Paabeli Torni auhind on Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) Eesti osakonna väljaantav tõlkelastekirjanduse auhind. 
Auhind asutati 2004. aastal eesmärgiga tõsta esile head tõlkelastekirjandust ning väärtustada tõlkijate ja kirjastuste tööd. Auhind, täpsemalt Paabeli torni audiplom, antakse parimale tõlgitud lasteraamatu autorile, selle eesti keelde tõlkijale ja raamatu kirjastajale Eestis. Tõlkija saab lisaks diplomile rahalise preemia, mille suurus sõltub IBBY Eesti osakonna rahalistest võimalustest. Auhinna rahastamist toetab Eesti Kultuurkapital. Hinnatakse nii algteose kunstilist väärtust kui ka tõlke kvaliteeti. Alates 2016. aastast antakse peale juturaamatu eraldi auhind ka parima tõlgitud pildiraamatu eest.
Auhind antakse võitjatele üle iga aasta novembri keskel IBBY Eesti osakonna sügisõhtul. Välisautorile saadetakse audiplom posti teel.
Laureaadid.
Auhinna on saanud järgmised kirjanikud, tõlkijad ja kirjastused:
Folsom

Folsom on linn USA-s California osariigis Sacramento maakonnas. 
Linn tekkis California kullapalaviku ajal California esimese raudtee 1856 avatud lõppjaama juurde.
Folsomist vahetult kirdes asub Folsomi järv.
Linnas asub Folsomi vangla.
Citrus Heights

Citrus Heights on linn USA-s California osariigis Sacramento maakonnas.
Liivi kirjandus

Liivi kirjandus on liivi keeles kirjutatud ilukirjandus.
Pronksiaja kliimaoptimum

 Pronksiaja kliimaoptimum ehk hilispronksiaja kliimaoptimum oli soe aeg Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas sõltuvalt kohast 1500–1150 eKr kuni 1350–1250 eKr.
Tinneri jt artiklis on öeldud: "Hilispronksiaja optimumi ajal umbes 1350–1250 eKr oli Aletschi liustik (Alpide mäestiku suurim) umbes 1000 m võrra lühem kui tänapäeval. (...) "ajavahemik umbes 1450–1250 eKr oli ka teiste Alpide ja põhjapoolkera andmete järgi kuum ja kuiv aeg." Pärast seda hakkas liustik jaheda ja külma ilmastiku ajal taas kasvama ja see kestis kuni Rooma optimumi (umbes 200 eKr – 50 pKr) alguseni. Gorneri liustiku (Šveitsi Alpides suuruselt teine) ja Alam-Grindelwaldi liustiku (Berni Alpides) kohta käivaid andmed näitavad, nagu ka Holzhauseri artikkel, et need liustikud ja Aletschi liustik on kogu uuritava aja jooksul peaaegu sünkroonselt kahanenud.
Aletschi liustiku pikkuse kõikumiste ja atmosfääri süsinik-14 jäägi võrdlus toetab hüpoteesi, et Päikese aktiivsuse muutused on olnud uuritud viimasel 3500 Holotseeni aastal oluliselt mõjutanud kliimakõikumisi Lääne- ja Kesk-Euroopas. 
Hilispronksiaja optimumi lõpu üheks piirjooneks peetakse oluliselt kliimat mõjutanud Hekla vulkaani purset umbes 1159 eKr. Pärast seda aset leidnud kliima jahenemine läks alles 900. aasta paiku eKr üle Rauaaja kliimapessimumiks.
Sergei Magnitski

Sergei Magnitski (Сергей Леонидович Магнитский; 8. aprill 1972 Odessa – 16. november 2009 Moskva) oli Venemaa jurist, kes suri eeluurimisvangistuses, kuhu (kolleegide sõnul) sattus pahatahtlikult väljamõeldud süüdistuste alusel.
Magnitski oli Briti firma Firestone Duncan maksu- ja auditiosakonna juht ning esindas fondi Hermitage Capital Management. 2008. aasta oktoobris andis Magnitski kohtuasja raames tunnistuse, milles osutab, et uurimisorganite poolt arestitud dokumente ja pitsateid kasutati pärast arestimist mitme Hermitage'ile kuulunud firma ümberregistreerimiseks uutele omanikele ning maksupettuseks 5,4 miljardi rubla ulatuses. Magnitski sõnul oli samasugusel skeemil teisigi ohvreid, kusjuures ohvriks valitud ärimehed saadeti valesüüdistuste alusel vanglasse. Kuriteo toimepanijatena osutas Magnitski siseministeeriumi, prokuratuuri, maksuorganite ja kohtutöötajatele.
24. novembril Magnitski vahistati süüdistatuna selles, et aitas Hermitage'il maksudest kõrvale hoida. Kolleegide sõnul nõuti Magnitskilt jõustruktuuride töötajate vastu antud tunnistuste tagasivõtmist.
Magnitskit hoiti eeluurimisvangistuses ligi aasta, kuni tema surmani Butõrka eeluurimisvangla haiglas. Selle aja jooksul kuulati Magnitskit üle neli või viis korda. Juulis diagnoositi Magnitskil sapikivid, kuid arstiabi ega ravimeid talle ei võimaldatud.
USA välisministeerium on kehtestanud Magnitski surmaga seotud ametnikele viisakeelu, sanktsioone kaaluvad teisedki riigid. Venemaa valitsus peab seda riigi siseasjadesse sekkumiseks. 2011. aasta oktoobris teatas Venemaa välisministeerium, et kannab vastuseks musta nimekirja nimetamata Ameerika Ühendriikide ametnikud, kes olid seotud terrorismis kahtlustatavate röövimise, Guantánamo lahe vangla kinnipeetavate piinamise, Iraagi ja Afganistani tsiviilisikute tapmise ning venelaste röövimise ja kiusamisega USAs.
Vene uurijad on esitanud seoses Magnitski surmaga süüdistuse kahele vanglaarstile.
2011. aasta suvel teatas prokuratuur, et avab uuesti maksudest kõrvalehoidmise süüasja Magnitski vastu, kuigi too on surnud.
Rahvusvahelised organisatsioonid, näiteks Euroopa Nõukogu, Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioon ning Euroopa Parlament, on riike üles kutsunud kehtestama sanktsioone Sergei Magnitski juhtumi ja samalaadsete juhtumitega seotud isikute suhtes. Inimõiguste rikkujate suhtes on riigisiseseid meetmeid, sealhulgas sissesõidukeelu, kehtestanud USA, Kanada, Ühendkuningriik, Eesti, Läti ja Leedu.
Tiritamm

Tiritamm on Eesti kirjastus, mis annab välja laste- ja noorsookirjandust. 
Kirjastus asutati 1. oktoobril 1991. 
Tiritamm on kirjastuse Eesti Raamat laste- ja noorsookirjanduse toimetuse õigusjärglane.
Kirjastus on välja andnud näiteks Aino Perviku Paula raamatute sarja, J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste Isanda" triloogia, Tove Janssoni muumilugude sarja, Hannu Mäkelä Härra Huu raamatute sarja ja muinasjuttude sarja "Saja rahva lood".
Hannu Mäkelä

 
Hannu Eljas Mäkelä (sündinud 18. augustil 1943 Helsingis) on soome kirjanik.
Looming.
Hannu Mäkelä on kirjutanud ja toimetanud üle 160 teose – romaane, luulet, näidendeid, mälestusteraamatuid ja rohkesti lasteraamatuid. 
Teosed eesti keeles.
Kirjastus Tiritamm on Härra Huu raamatud andnud välja ka eraldi trükistena. Eraldi raamatutena on ilmunud:
Narr

 
Narr ehk pajats on kesk- ja renessansiajal olnud palgaline Euroopa kuninglikus õukonnas, kelle ülesanne oli naljalugusid rääkida ja õukonna meelt muul kombel lahutada.
Küberkaitseliit

Küberkaitseliit (KKL) on Kaitseliidu allüksus, mis on 2010. aastal loodud Eesti küberruumi kaitsmiseks. Küberkaitseliidu liikmeteks on vabatahtlikud IT-spetsialistid.
Küberkaitseliidu üksused asuvad Kaitseliidu Tallinna ja Tartu maleva juures. KKL Tallinna üksuse pealik on Jaan Priisalu, Tartu üksuse pealik Kuido Külm.
Küberkaitseliidu eesmärgid.
Küberkaitseliidu missioon on kaitsta Eesti kõrgtehnoloogilist eluviisi, kaitstes informatsiooni infrastruktuuri ja teostades seega laiapõhjalise riigikaitse eesmärke.
Eesmärgid
Ajalugu.
Informaatikateadlane Ülo Jaaksoo käis Küberkaitseliidu idee välja 2007. aastal peale aprillirahutusi, mille ajal ja pärast seda olid toimunud küberrünnakud Eesti asutuste veebilehtede vastu.
2008. aastal võeti vastu "Riiklik küberjulgeoleku strateegia 2008–2013" ning hakati pidama regulaarseid küberturbeõppusi.
2010. aasta alguseks olid Kaitseliidu Tallinna ja Tartu maleva juurde moodustatud küberkaitseüksused.
Vladimir Stojković

Vladimir Stojković (sündinud 28. juulil 1983 Loznicas) on Serbia jalgpallur, Serbia kõrgliiga klubi FK Partizani väravavaht.
Serbia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2018 kokku 84 korda.
2017. aastal valiti ta Serbia aasta jalgpalluriks.
Pronksiaja kollaps

Pronksiaja kollaps oli umbes ajavahemikuga 1206–1150 eKr alanud Lähis-Ida ja idapoolsete Vahemere maade ülemineku algus varajasse rauaaega. Kollaps puudutas hävitavalt ka Viljaka Poolkuu ala maid. Nimetus on pandud ajaloolaste poolt, kes nägid seda aega selle vägivaldsest, ootamatust ja kultuuriliselt lõhkuvast küljest. 
Hilisele pronksiajale omane Egeuse kultuuri ja Anatoolia paleemajandus asendus pärast vapustust tumedale ajajärgule omase olnud isoleeritud külakultuuriga. Varisesid kokku ka Viljaka Poolkuu ala vanad riigid ja said alguse uued. Kollaps sarnanes oma põhijoontelt ja tulemustelt hilisema Lääne-Rooma riigi kokkuvarisemisega: äärmuslikes looduslikes oludes või isegi nende sunnil ründasid migreeruvad hõimud oma teele ettejäävaid paikseid tsivilisatsioone, milles neid algselt kokku sidunud sisemine solidaarsus oli juba asendumas individualismi, lõhenemise ja killustumisega. Robert Drews on kirjeldanud seda kui "vanaaja ajaloo halvimat katastroofi, mis oli isegi hävitavam kui Lääne-Rooma kollaps." Selle ajaga seostub kultuurimällu jäänud ja hiljem antiikautorite kaudu käibele läinud mõiste "kuldaja kaotus".