tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sigulda vald

Sigulda vald (läti keeles "Siguldas pagasts") on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sigulda linnaga, More, Allaži, Krimulda ja Mālpilsi vallaga ning Cēsise piirkonna Līgatne vallaga.
Valla pindala on 96,3 km². 2016. aasta seisuga elas seal 4024 inimest. Valla keskus on Sigulda linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asus aadressil Zinātnes ielā 7, tänapäeval haldab valda piirkonna administratsioon ja vallamaja on üks piirkonna administratiivhoonetest.
Ajalugu.
Sigulda vallaga liideti aastal 1876 Lorupmuiža piirkond, aastal 1896 aga Jūdaži vald. Aastal 1926 eraldati sellest Sigulda alev, mis kaks aastat hiljem sai linnaõigused. Aastal 1935 oli Sigulda valla pindala 96,8 km².
Aastal 1945 moodustati vallas Sigulda ja Jūdaži külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Sigulda külanõukoguga Nurmiži külanõukogu, aastal 1954 aga osa Vildoga külanõukogust. Aastal 1958 liideti külanõukoguga osa Jūdaži külanõukogust, väike osa külanõukogu maadest arvati aga Līgatne külanõukogu koosseisu. Aastal 1974 liideti osa külanõukogust Sigulda linnaga, aastal 1977 aga Krimulda külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald, mis 2003. aastal Sigulda piirkonna koosseisu arvati. Aastal 2020 liideti osa vallast Sigulda linnaga.
Loodus.
Suurim jõgi on valla põhjapiiril voolav Koiva. Looduskaitse all on Nurmiži park, Sauta mägi, Lorupe tamm, Sigulda Beitese allee,Saltavotsi allikas, Külmallikas, Vaimukuusk, Kalnaklaukase künnapuu, Svīķupīte ja Kautraksi kraav, Kaktiņi kraav, Dauda ja Jodupīte org, Kalna Klaukase koobas ning allikad ja üheksa nimetut põlispuud. Valla ja Sigulda linna piirile jääb Kraukļi kuristik. Valla põhjaosa jääb Gauja rahvusparki.
Kaitstavad objektid.
Kultuurimälestistest on regionaalse kaitse all Nurmiži mõisa hoonetekompleks, sealhulgas kasvuhoone ja talli varemed. Riikliku kaitse all on Vildoga linnamägi ehk Kautraksi mägi.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 1535 lätlast, 201 venelast, 24 valgevenelast, 20 ukrainlast, 22 poolakat ja 21 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Herol Riiberg

Herol Riiberg (sündinud 14. aprillil 1997 Tallinnas) on eesti jalgpallur. Ta mängib klubis Viljandi JK Tulevik ning on esindanud mitmeid Eesti noortekoondisi.
Vlasi Sinjavski

Vlasi Sinjavski (ka "Vlasiy Sinyavskiy"; sündinud 27. novembril 1996 Narvas) on Eesti jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis 1.FC Slovacko.
Klubikarjäär.
Aastatel 2015–2018 mängis ta Nõmme Kaljus ja 2018–2021 Floras.
MFK Karviná.
2021. aastal liitus ta Tšehhi kõrgliiga klubiga MFK Karvinága.
1.FC Slovacko.
2022. aasta mais liitus ta Tšehhi kõrgliiga klubiga 1.FC Slovacko
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Sinjavski 8. juunil 2019 EM 2020 valikturniiri mängus Põhja-Iirimaa vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi veel Erik Sorga.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 17. märts 2023"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 17. märts 2023"
Oode

Oode (ka "vahepaluke", Saaremaal "kannatis", läänemurdes "põlas") on kerge eine (enne tugevamat söögikorda). 
Ajaloost.
Eriti Lõuna- ja Ida-Eesti taludes oli sügisel varahommikuti tavaks pärast öist rehepeksu ja lina harimist püstijalu süüa "suurust" ehk "pruukosti", milleks oli veidi leiba lihatükiga või soolatud räime ehk "silguga". Peale rüübati hapupiima või taari. Hiljem hakati varajast oodet sööma ka suvisel heinateol või viljalõikusel. Kevaditi vastas sellele linnupette võtmine.
Üsna tavaline oli raskete suviste tööde (sõnnikuvedu, heinategu, lõikus) ajal õhtuoote söömine. Lõunaoodet võeti seevastu juhuslikult ning see levis alles 19. sajandi lõpul, põhiliselt Lõuna- ja Ida-Eestis.
Talvel söödi peamiselt vaid hommiku- ja õhtueinet, oodet anti keskpäeval ainult lastele.
Semenivka

Semenivka (ukraina Семенівка, vene Семёновка) on linn Ukrainas Tšernigivi oblastis, Semenivka rajooni halduskeskus.
Semenivka on asutatud 1680. aastal, linnaõigused sai 1958. aastal. 
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Semenivka elanikest ukrainlasi 93,82%, venelasi 5,38% ja valgevenelasi 0,36%.
Borõspil

Borõspil (ukraina keeles Бориспіль) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblastis. Borõspil asub Kiievi kesklinnast 32 km idas.
Asulat on esmamainitud 1015. aastal. Borõspil sai linnaõigused 1956. aastal.
Linnas asub Kiievi Borõspili lennujaam.
Ladõžõn

Ladõžõn (ukraina Ладижин, poola Ładyżyn, vene Ладыжин) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis. Ladõžõn asub Lõuna-Bugi vasakul kaldal, Vinnõtsjast umbes 83 km kagus.
Ladõžõnit on esmamainitud 1240. aastal, linnaõigused sai 1973. aastal. Oblastilise alluvusega linnaks sai Ladõžõn 2000. aastal.
Linnas asub soojuselektrijaam.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ladõžõni elanikest ukrainlasi 89,49, venelasi 9,14%, valgevenelasi 0,40%, poolakaid 0,12% ja moldaavlasi 0,12%.
Izjaslav

Izjaslav (ukraina Ізяслав, poola Zasław) on linn Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis, Izjaslavi rajooni halduskeskus.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Izjaslavi elanikest ukrainlasi 92,35%, venelasi 5,78%, poolakaid 0,68%, valgevenelasi 0,34%, moldaavlasi 0,15% ja juute 0,11%.
Lanivtsi

Lanivtsi (ukraina Ланівці, poola Łanowce) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Lanivtsi rajooni halduskeskus. Lanivtsi asub Ternopilist umbes 52 km kirdes.
Lanivtsi on asutatud 1444. aastal, linnaõigused sai 2001. aastal. 
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lanivtsi elanikest ukrainlasi 98,21%, venelasi 1,38% ja valgevenelasi 0,13%.
Pereštšepõne

Pereštšepõne (ukraina Перещепине, vene Перещепино) on linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Novomoskovski rajoonis. Pereštšepõne asub Harkivi oblasti piiril, Dniprost umbes 65 km põhjakirdes.
Pereštšepõnet on esmamainitud kasaka-asulana 1764. aastal. Linnaõigused sai 2000. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pereštšepõne elanikest ukrainlasi 86,92%, venelasi 10,98%, valgevenelasi 0,77%, armeenlasi 0,27%, sakslasi 0,15% ja moldaavlasi 0,11%.
Koroonapandeemia Luksemburgis

Koroonapandeemia Luksemburgis on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatumisjuht tuvastati riigi pealinnas 29. veebruaril 2020. 22. mai seisuga oli riigis 3981 kinnitatud haigusjuhtu, 109 inimest oli surnud, 3748 tervenenud.
Nikolaus Verdunist

Nikolaus Verdunist, ka Nicolas de Verdun (sündinud umbes 1130–1140 Verdunis, surnud pärast 1205) oli Lotringist pärit kullassepp ja emailikunstnik, kes tegutses 12. sajandi keskel ja teisel poolel Prantsusmaal ning Saksamaal.
Stiilist.
Nikolaus oli rändav käsitöömeister, kes liikus ringi vastavalt tellimustele, seetõttu on kõik, mis tema elust tänapäeval teada, tuletatud tema teostest. Nikolaust peetakse Maasi koolkonna "champlevé"-emailikunsti kõige representatiivsemaks ja mõjukamaks esindajaks - see romaani metallikunsti haru õitses Maasi jõe orus ja ümbruses, eriti Liege'i ümbruses ja Staveloti benediktlaste kloostris. Teda peeti omas ajas väärismetallide töötluse ja emailitöö suurimaks meistriks ja tema teoste stiil mõjutas tugevasti tervet romaanika ja gootika üleminekustiili.
Verduni Nikolause stiili iseloomustab graatsiliste kurvidega figuurikujutus ja pehme drapeeringukäsitlus, milles seeriatena töödeldud voldistikuharjad ja -põhjad moodustavad kergelt figuuri järgivaid rühmi. Eriliseks tunnuseks on väikesed ümarad silmusjad voldilõpud draperii murdekohtades, mis on sellele stiilile andnud saksakeelse nime "Muldenstil" või "Muldenfaltenstil" ja mida kasutatakse ka muude kunstiharude, näiteks miniatuurmaali kontekstis (näiteks Põhja-Prantsusmaal valminud kuninganna Ingeborgi psalter, u 1200). Selles voldistikukäsitluses on nähtud klassikalise Kreeka skulptuuri mõjusid ja paistab, nagu oleks Nikolaus kasutanud oma uuenduslikku figuuristiili väljendusvahendina laiemas mõttes uut laadi realistliku kunsti loomiseks ja juurutamiseks. See stiil jääb väga populaarseks ka terve 13. sajandi jooksul, selle mõjusid võib näha vaoshoitud kujul Chartresi katedraali transepti portaalifiguuridel (u 1200–1210), Reimsi katedraali vanimatel skulptuuridel (u 1212–1225) ja Villard de Honnecourti visandiraamatus (u 1220).
Teosed.
Nikolausele on omistatud enam-vähem kindlalt kolm teost: Klosterneuburgi "Verduni altar" (1181), Kölni toomkiriku relikviaar kolmele pühale kuningale ("Dreikönigenschrein" e Kolmekuningakast, 1181–1200) ja Tournai Notre Dame'i Maarja-relikviaar (1205). Varem peeti tema teoseks ka Siegburgi Püha Miikaeli benediktlaste kloostrikiriku Anno relikviaari (u 1183), kuid tänapäeval enamik uurijaid seda enam ei toeta. Autorsus on täiesti kindel ainult Klosterneuburgi altari puhul, mis kannab ladinakeelset inskriptsiooni "Nicolaus Virdunensis". Ka Tournai relikviaar kannab kunstniku nime, mis aga pandi sinna tellija soovil; teos on kindlasti valminud 1200. aastate algul ja see on gootipärasemate joontega kui teised Nikolausele omistatud teosed.
Koroonapandeemia Ameerika Ühendriikides

Koroonapandeemia Ameerika Ühendriikides on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Ameerika Ühendriikides on tuvastatud rohkem koroonajuhumeid ja -surmasid kui üheski teises riigis. Alates 2021. aasta 4. aprillist on see Hispaania gripi järel tapvuselt teine pandeemia riigi ajaloos.
Kronoloogia.
Esimene nakatumisjuhtum Ameerika Ühendriikides tuvastati 13. jaanuaril 2020.
22. mai seisuga oli riigis 1 589 223 kinnitatud haigusjuhtumit, 89 732 inimest oli surnud. 22. juuni seisuga oli nakatunuid tuvastatud 2 268 651 ja surnud oli 112 624 inimest.
Juunil lõpul arvati, et tegelik nakatunute arv USAs võib olla 20 miljonit.
28. juuni seisuga ületas ametlikult kinnitatud nakatunute arv maailmas 10 miljoni piiri, haigusse oli surnud ligi pool miljonit inimest; seejuures oli ligikaudu veerand kõigist maailmas registreeritud nakatumis- ja surmajuhtumitest registreeritud Ameerika Ühendriikides.
8. juulil ületas nakatunute arv 3 miljoni piiri, haiguse tõttu oli surnud üle 131 000 inimese.
Johns Hopkinsi Ülikooli andmetel ületas haiguse tõttu surnute arv 200 000 piiri 22. septembril.
2. oktoobril ületas nakatunute arv 7,2 miljoni piiri, haigus oli nõudnud enam kui 200 000 ameeriklase elu. Samal päeval andis presidendi ihuarst Sean Conley teada president Trumpi ja tema abikaasa Melania Trumpi nakatumisest viirusega.
22. oktoobril registreeriti ööpäeva jooksul 76 195 uut nakatumisjuhtumit, mida oli mõnevõrra väheks kui 16. juulil registreeritud 77 299 juhtumit.
10 miljoni registreeritud nakkusjuhtumi piir ületati 10. novembril, selleks ajaks oli haigusse surnud vähemalt 237 000 inimest.
10. detsembril avaldatud ööpäeva jooksul haiguse tõttu surnute arv, 3043, oli pandeemia algusest alates suurim, ületades 11. septembri terrorirünnakutes hukkunute arvu.
2022. aasta 12. mail ületas surmajuhtumite arv 1 miljoni piiri.
Anonymous 4

Anonymous 4 oli Ameerika Ühendriikides New Yorgis asutatud naisvokaalkvartett, kes viljeles enamjaolt keskaja muusikat, kuid tegi koostööd ka nüüdismuusika heliloojatega nagu John Tavener ja Steve Reich.
Ansambel asutati 1986. aastal New Yorgis, algkoosseisus olid Johanna Maria Rose, Marsha Genensky, Susan Hellauer ja Ruth Cunningham. 1998. aastal tuli Cunninghami asemele Jacqueline Horner-Kwiatek. 2008. aastal naasis Cunningham ansamblisse Johanna Maria Rose'i asemele ja oli seal kuni ansambli laialiminekuni.
Nimi.
Ansambli nimi on vihje anonüümsele inglise muusikateoreetikule (Anonymous IV), kes tegutses 13. sajandi lõpul ja kelle teosed on põhiline teabeallikas Notre-Dame'i koolkonna heliloojate Leoninuse ja Perotinuse kohta.
Kontserdid.
Ansambel on kontserte andnud kõikjal Põhja-Ameerikas ja esines sageli suurtel rahvusvahelistel muusikafestivalidel. Hooaeg 2003–2004 oli ansambli jaoks viimane täisajaga kontserditurneede ja heliplaatide tegemise periood, kuid ansambli liikmed jätkasid ringreise ja lindistamist ka hiljem üksikprojektidena.
Ansambel tegi kaasa keelpillikvarteti Chilingirian Quartet 2003. aasta plaadil "Darkness Into Light" ja 2012. aasta plaadil "Transcendental Youth" loos "The Mountain Goats", samuti Christopher Tini 2009. aasta plaadil "Calling All Dawns" ja 2014. aasta plaadil "The Drop That Contained the Sea".
Viimane salvestis kvartetil oli CD "1865: Songs of Hope and Home from the American Civil War", millel kõlasid Ameerika kodusõja aegsed laulud koos multiinstrumentalist Bruce Molsky saatega kitarril, bandžol ja viiulil. Ansambel lõpetas tegevuse 2015. aastal, viimane kontsert toimus 22. detsembril 2015 Metropolitani Kunstimuuseumis.
Eestis.
Anonymous 4 esines 2000. aasta aprillis Tallinnas Niguliste kirikus ja Tartus Pauluse kirikus kontserdiga "1000: a Mass for the End of Time".
Koroonapandeemia Prantsusmaal

Koroonapandeemia Prantsusmaal on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
2. detsembril 2019 hospitaliseeriti Colmari Albert Schweitzeri haiglasse (Hôpital Albert Schweitzer) patsient, kelle sel ajal võetud proovide kohta kinnitati 2020. aasta mai alguses, et need olid koroonaviiruse suhtes positiivsed. Samuti osutusid positiivseks 27. detsembril 2019 Pariisi lähistel kopsupõletikuga hospitaliseeritud teise patsiendi proovid, millest anti teada 2020. aasta mais.
21. mai seisuga oli nakatunuid 144 163, surnuid 28 215.
12. juuniks oli riigis kinnitust leidnud üle 29 300 koroonaviirusega seotud surmajuhtumi, millest umbes 10 000 oli hooldekodudes.
Alates aprilli teisest poolest on koroonaviirusega seotud surmajuhtumite arv järjepidevalt langenud. Mais oli kõigi surmajuhtumite arv juba samal tasemel kui varasematel aastatel. 11. oktoobril registreeriti möödunud ööpäeva kohta 26 896 uut nakatumisjuhtumit, mis oli Euroopa suurim ööpäevane uute juhtumite arv.
Prantsuse epidemioloogid on hinnanud, et tegelik nakatunute arv võib olla ligikaudu 2,8 miljonit inimest.
22. oktoobril registreeriti ööpäeva kohta 41 622 uut nakatumisjuhtumit, mis oli suurim arv pandeemia algusest alates. Pühapäeval, 25. oktoobril registreeriti ööpäeva kohta 52 013 uut nakatumisjuhtumit.
Villard de Honnecourt

Villard de Honnecourt (nimekujud ka Wilars dehonecort, Vilars de Honecourt; u 1225 Pikardia – u 1250) oli prantsuse arhitekt ja ehitusmeister, võib-olla ka puusepp. 
Tänapäeval on ta tuntud peamiselt oma visandiraamatu kaudu, mis sisaldab joonistusi ja kirjapanekuid 13. sajandi arhitektuuri, kunsti ja ehituspraktika teemadel. Visandiraamatu koostas Villard arvatavasti ehitusmeistrina tööd otsides Prantsusmaal ja mujal ringi rännates.
Eluloolist.
Honnecourt veetis enamiku elust Reimsi, Chartresi, Laoni, Meaux' ja Lausanne'i kandis liikudes. 1245. aastal külastas ta Ungarit, arvatavasti töötas seal arhitektina. Tema joonistused lasevad aimata, et ta oli hästi kursis enamiku suurte kirikute arhitektuuriga, mis püstitati tema eluajal. Vähem on viiteid Villard de Honnecourti enda panusele arhitektuuris, ehkki ta võis olla tegev Saint-Quentini basiilika ehitusel. Märkmetes on ta kirjeldanud oma tööd Lausanne'i katedraali roosakna valmistegemisel.
Visandiraamat.
Visandiraamat taasavastati 19. sajandil. See koosneb 33 pärgamendilehest, ja sisaldab üle 250 joonistuse, mis kujutavad inimesi, loomi, ehitisi, kunstiesemeid ja seadeldisi. Arvatavasti oli Villard hea joonistaja, sest enamik kujutatut paistab olevat pärgamendile pandud silma järgi otse esimesel vaatlusel.
Visandiraamat oli ilmselt algselt plaanitud sisaldama vaid joonistusi inimfiguuridest drapeeritud rõivastuses, kuid lõpptulemusena valmis Villard de Honnecourtil käsiraamat üksikasjalike juhenditega mitmesuguste objektide lõpetamiseks, sisaldades detailseid jooniseid ühes selgitavate märkustega. Kirjapandud tekstides toob ta kokku antiikse geomeetria põhimõtted, keskaegsed käsitöö- ja kunstitehnikad ja oma kaasaegsed ehitustavad. Eri osades on käsitletud mitmesuguseid tehnilisi menetlusi ja protsesse, mehaanilisi tööriistu ja masinaid, soovitusi ja õpetusi inim- ja loomafiguuride joonistamiseks ning märkmeid nähtud hoonete ja ehitismälestiste kohta. Tervikuna annab visandiraamat hea ülevaate sellest, milline võis olla 13. sajandi ehitusmeistri huvidering ja tööga seotud valdkonnad, ning selgitab gooti arhitektuuri leviku tagamaid Euroopas.
Visandiraamatu leidmisest saati on selles leidunud joonistusi eri allikates korduvalt avaldatud, viimane täielik faksiimile ilmus Burgoses 2018. aastal.
Põrjatõn

Põrjatõn (ukraina Пирятин, vene Пирятин) on linn Ukrainas Poltava oblastis, Põrjatõni rajooni halduskeskus. Põrjatõn asub Poltavast umbes 125 km lääneloodes.
Linna läbib rahvusvaheline maantee E40.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Põrjatõni elanikest ukrainlasi 93,23%, venelasi 5,85%, valgevenelasi 0,31%, armeenlasi 0,11%, moldaavlasi 0,11% ja juute 0,07%.
Koerahammas

Koerahammas ("Erythronium") on liilialiste sugukonda kuuluv taimede perekond. Perekonda kuulub umbes 30 liiki püsikuid.
Suurem osa liike on levinud Põhja-Ameerika lääneosa parasvöötmes, paar liiki kasvab Euraasias, sealhulgas harilik koerahammas ("Erythronium dens-canis").
Sulevi koerahammas

Sulevi koerahammas ("Erythronium sulevii" (Rukšāns) Stepanov 2011; sünonüüm "Erythronium sibiricum" subsp. "sulevii" Rukšāns 2007) on taimeliik koerahamba perekonnast.
Leitud Altaist. 
Liik on nimetatud eesti bioloogi Sulev Savisaare järgi, kes selle eripärale esimesena tähelepanu pööras.
Räsamine

Räsamine on saehamba vaheldumisi ühele ja teisele poole painutamine, saehammaste (kõrvale) murdmine. 
Selleks, et saeleht saaks töötamisel takistamatult liikuda, peab saetee olema saelehe paksusest suurem. Laiema saetee saab tagada saehammaste räsamise (murdmise, jagamise) teel. Räsamise suurus oleneb mitmest tegurist: puidu liigist ja niiskusest, saematerjalist, saehamba pikkusest ning hamba kujust jne.
Kõvema puiduliigi (saar, tamm, jalakas jt) saagimisel kasutatakse väiksema räsaga saagi, sest siis tuleb lõikepind siledam ning hõõrdumine saelehe ja lõikepinna vahel on väiksem. Pehmemate puiduliikide saagimisel tuleb saehambaid räsada rohkem, sest pehmel puul on pikemate puidukiudude tõttu lõikepind rohkem narmendav. 
Mida väiksem on räsa, seda vähem on hambad pööratud. Töötlusjäljed on väiksemad ja töötluspind on kvaliteetsem. Oluline on igale saele määrata tema minimaalne sobiv räsa suurus. Praktikas loetakse sobivaks räsa suuruseks kahekordne saelehe paksus. Räsamise abivahendid on räsamisvõti, räsaraud ja räsamistangid.
Olev Henno

Olev Henno (13. märts 1914 – 1. aprill 1994) oli eesti metsateadlane.
Ta lõpetas 1933. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi.
Ta oli Eesti Põllumajanduse Akadeemia professor (aastast 1980).
Vaškivtsi

Vaškivtsi (ukraina Вашківці, rumeenia Vășcăuți, saksa Waschkautz, vene Вашковцы) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis Võžnõtsja rajoonis.
Asulat läbib raudtee.
Vaškivtsit on esmamainitud 1431. aastal. Kuni 1774. aastani oli Moldova vürstiriigi koosseisus, seejärel kuni 1918. aastani Austria-Ungari võimu all. 1918–1940 kuulus Vaškivtsi Rumeeniale. 28. juunil 1940 hõivas Punaarmee Vaškivtsi koos ülejäänud Põhja-Bukoviinaga. Linn alates 1940. aastast.
1989. aasta algul elas linnas 5811 inimest ja 2013. aasta algul 5406 inimest.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vaškivtsi elanikest ukrainlasi 97,99% ja venelasi 1,35%.
Koroonapandeemia Indoneesias

Koroonapandeemia Indoneesias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatumisjuhtum tuvastati Jakarta eeslinnas Kemangis 2. märtsil 2020.
23. mai seisuga oli haiguse läbi surnud 1351 inimest, nakatunuid oli 21 745.
Štěpánka Hilgertová

Štěpánka Hilgertová (sündinud Prošková; 10. aprillil 1968 Prahas) on tšehhi kärestikuslaalomi sõitja.
Ta võistles rahvusvahelisel tasemel 1988–2007. Ta on osalenud kuuel korral suveolümpiamängudel ja võitnud kuldmedali 1996 ja 2000.
Godefroid de Claire

Godefroid de Claire, ka Godefroid de Huy (umbes 1100 – umbes 1173) oli tänapäeva Belgia aladelt pärit kullassepp ja emailikunstnik, romaani kunstkäsitöö silmapaistev esindaja.
Eluloolist.
Sündinud oli ta ilmselt Huy's (Huy sur le Meuse) ja tema peamine tegutsemisperiood jäi ajavahemikku 1130–1150. Godefroid kuulub Maasi koolkonda, mis oli spetsialiseerunud champlevé-tehnikas pühapiltidele, kirikuriistadele ja relikviaaridele. Tema elust on vähe teada, kuid peamine tegutsemispaik paistis tal olevat Staveloti benediktlaste klooster.
Arvatakse, et ta õppis oma kunsti Rainer de Huy'lt ja on oletatud, et ta oli Verduni Nikolause õpetaja.
Teosed.
Godefroid de Claire'ile omistatud teoste hulgas on kuulsaimad pronksist, hõbedast ja kullatud akvamaniil-relikviaar pühaku paavst Aleksander I säilmetele (u 1145), mis tänapäeval asub Brüsselis Kuninglikus kunsti- ja ajaloomuuseumis, samuti kaks emailtahvlit, millel on kujutatud Kristuse ristimist ja ristilöömist. Talle on omistatud ka Staveloti triptühhon, kuigi autorsuse üle vaieldakse.
V. Vaga nimetab Godefroid de Claire'i tööks ka Heribertuse relikviaari Deutzis, mis on küll kahtlemata Maasi koolkonna töö, aga selle loomisaeg paigutatakse tänapäeval 1180. aastatesse.
Bilecik

Bilecik on linn Türgis, Bileciki provintsi keskus.
Linn on tuntud türgi majade restaureerimise poolest ja linna populaarsus turistide hulgas aina kasvab. Rikkaliku arhitektuuripärandiga Bilecik on Euroopa ajalooliste linnade ja regioonide assotsiatsiooni liige.
Butša

Butša [b'utša] (ukraina Буча) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Butša rajooni ja Butša linnavalla keskus. 
Butša asub Kiievi kesklinnast 25 km loodes. 
Piirneb Irpini linna, Vorzeli ja Hostomeli aleviga ning Mõhhailivka-Rubeživka ja Blõstavõtsja külaga. Linn asub väikeste Butša ja Rokatši jõe vahel (Irpini jõe vasakpoolsed lisajõed).
Idast läände kulgeb läbi kesklinna rahvusvahelise tähtsusega Kiievi-Koveli maantee. Linna lõunaosa läbib Kiievi-Korosteni raudtee. Linnas on Butša raudteejaam.
Haldusajalugu.
Butša sai alevi staatuse 1938. aastal ja linna õigused 2006. aastal. 17. juulil 2020 sai Butšast samanimelise rajooni halduskeskus.
Sõjategevus 2022. aastal.
Linn sai 2022. aasta veebruaris sõjategevuses kannatada. 1. aprillil 2022 teatas linnapea Anatoli Fedoruk, et linn ei ole enam Vene okupantide käes. 2. aprillil 2022 alustas Ukraina Rahvuspolitsei eriotstarbeline polk linna puhastamist diversantidest ja Vene vägede kaasajooksikutest.
Edna Krabappel

Edna Krabappel oli "Simpsonites" korduv tegelane ja Springfieldi põhikooli 4. klassi õpetaja kuni pensionile jäämiseni 2013. aastal.
Ta elas 82 Evergreen Terrassil, kuid kolis hiljem pärast Maude Flandersi lese Ned Flandersi abiellumist 744 Evergreen Terrace. Kooliväliselt kujutati Ednat tüüpilise keskmise elueaga täiskasvanuna, raske suitsetajana, mängurina ja aeg-ajalt üksikuna joojana, kes püüdis leida õiget meest. Tal oli arvukalt suhteid paljude Springfieldi esindajatega; tema peamine valik on alati Seymour Skinner, tavaliselt pigem haletsuse kui kiindumuse pärast. Alates 23. hooajast kuni pensionile jäämiseni 25. hooajal oli Edna Krabappel abielus Ned Flandersiga. Ta oli 41-aastane.
Al Jean teatas, et Edna läheb pensionile Marcia Wallace'i (tema häälnäitleja) surma tõttu 25. oktoobril 2013. Protsess algas filmis "Neli regressi ja matus", kui "Me jätame teie järele proua K." näidati kriiditahvlil pealkirjajärjestuse ajal, mille esmaettekanne oli üheksa päeva pärast Marcia surma. Hooaja 25 episoodis "Mees, kes kasvas liiga palju" mainisid Ned ja Nelson, et nad igatsevad teda. Tema lahkumist näitas Ned musta käepaela kandmist, kuid teda ei näidatud kunagi avalikult. Filmis "Dogtown" kinnitatakse, et Edna on surnud. Filmis "Vasakult taga" julgustab Bart Flandriat olema nagu Krabappel.
Géza Jeszenszky

Géza Jeszenszky (sündinud 10. novembril 1941 Budapestis) on Ungari ajaloolane, poliitik ja diplomaat. Ungari välisminister (1990–1994).
Keskkooli lõpetamise järel ei lubatud ta osaluse tõttu 1956. aasta ülestõusus kaks aastat kõrgkoolis edasi õppida. 1961. aastast õppis ta Loránd Eötvösi Ülikoolis ajalugu, inglise keelt ja hiljem raamatukogundust. Magistrikraadi sai ta 1966. aastal, doktorikraadi 1970. aastal ja teaduskraadi raamatukogunduse alal 1973. aastal.
Aastatel 1966–1968 töötas ta koolis õpetajana ja 1968–1976 Széchényi Rahvuslikus Raamatukogus. 1976. aastast töötas õppejõuna K. Marxi nimelises Majandusülikoolis (tänapäeval Budapesti Corvinuse ülikool) , kus sai 1989. aastal sotsiaal- ja poliitikateaduskonna dekaaniks. 1984–1986 oli ta külalisprofessor California Ülikoolis Santa Barbaras. 1988. aastal oli Jeszenszky üks Ungari Demokraatliku Foorumi asutajaliikmeid.
23. maist 1990 kuni 15. juulini 1994 oli Géza Jeszenszky Ungari välisminister.
Aastatel 1994–1998 oli ta Rahvuskogu liige.
Aastatel 1998–2002 oli ta Ungari suursaadik Ameerika Ühendriikides ning 2011–2014 Norras ja Islandil.
Niidi põik

Niidi põik on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Sitsi asumis. Niidi põik on 166 meetri pikkune ja kannab registrinumbrit 7840628.
Tänav algab Niidi tänavalt ja lõppeb Sõle tänavaga ristudes.
Tänav sai nime 31. juulil 1959 Niidi tänava järgi.
Niidi põik 4 asub Lasteaed Naeratus.
Amet-Han Sultan

Amet-Han Sultan (20. oktoober 1920 Alupka – 1. veebruar 1971 Moskva oblast) oli krimmitatari päritolu Nõukogude sõjaväelane ja Teise maailmasõja äss-hävituslendur. Pärast Teist maailmasõda oli ta katselendur. Ta oli kahekordne Nõukogude Liidu kangelane (1943, 1945).
Ta sündis aastal 1920 Alupkas; tema isa oli pärit Dagestanist ja oli rahvuselt lakk, ema oli rahvuselt krimmitatarlane, ennast luges ta krimmitatarlaseks. Aastal 1937 lõpetas ta 7-klassilise kooli ja astus seejärel raudtee vabrikukooli Simferopolis, mille lõpetas aasta möödudes ja asus tööle raudtee depoosse Simferopolis, jätkates selle kõrvalt õpinguid Simferopoli aeroklubis.
Audova

Audova on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Audova (Auduwa) on pandud Vara mõisavallas Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal ja Jalametsa mõisavallas Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Audova-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Tormis. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Audova Eestis 22 mehel ja 32 naisel.
Muks

Muks on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Muks on pandud Roosna-Alliku mõisavallas Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal, Karksi mõisavallas Karksi kihelkonnas Pärnumaal ja Tuhalaane mõisavallas Paistu kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Muks uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Roosilill; Muksi-nimelistele isikutele määrati uueks perekonnanimeks Tammsaar. 
1. jaanuaril 2020 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Novoselõtsja

Novoselõtsja (ukraina Новоселиця, rumeenia Noua Suliță, saksa Nowosielitza, vene Новоселица) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Novoselõtsja rajooni halduskeskus. Novoselõtsja asub Pruti jõe paremal kaldal, Tšernivtsist umbes 26 km idakagus.
Asulat on esmamainitud 1456. aastal. Kuni 1812. aastani oli Moldova vürstiriigi koosseisus, seejärel läks Venemaa Keisririigi võimu alla. 1828. aastal jagati Novoselõtsja seoses piiri reguleerimisega Venemaa Keisririigi ja Austria-Ungari vahel. 1918–1940 kuulus Novoselõtsja Rumeeniale. 28. juunil 1940 hõivas Punaarmee Novoselõtsja koos ülejäänud Põhja-Bukoviinaga. Linn alates 1940. aastast.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Novoselõtsja elanikest ukrainlasi 54,37%, moldaavlasi 35,82%, venelasi 6,84%, rumeenlasi 1,63%, juute 0,33%, poolakaid 0,18%, valgevenelasi 0,16% ja sakslasi 0,13%.
Ananjiv

Ananjiv (ukraina Ананьїв) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Ananjivi rajooni keskus. Linn asub 151 km Odessast põhja pool, Tõliguli jõe ääres.
Asulat on esmamainitud 1753. aastal Anani slobodana. 1834. aastast oli Hersoni kubermangu Ananjivi maakonna keskus. 1924–1940 kuulus linn Ukraina NSV Moldaavia ANSV koosseisu. 1941. aastal sai linnaks. 1941–1944 oli Rumeenia okupatsiooni all Transnistria kubernerkonnas.
1897. aastal olid pooled linnaelanikud juudid.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest 87,88% emakeel ukraina keel, 9,43% vene keel ja 2,08% moldaavia (rumeenia) keel.
Berezan

Berezan (ukraina Березань) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblastis. Berezan asub Kiievist umbes 69 km idas.
Asulat on esmamainitud 1616. aastal. Linnaõigused sai Berezan 1981. aastal, oblastilise alluvusega linn on alates 1994. aastast.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Berezani elanikest ukrainlasi 93,15%, venelasi 5,22%, valgevenelasi 0,55%, poolakaid 0,23%, armeenlasi 0,11%, moldaavlasi 0,08% ja tatarlasi 0,06%.
Biljajivka

Biljajivka (ukraina Біляївка) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Odessa oblastis. Linn asub 53 km Odessast ida pool Dnestri deltas Turuntšuki jõe ääres.
Asula rajasid ukraina kasakad ja seda on kirjalikes allikates mainitud 1790. aastal. 1979. aastal sai linnaks ning 2016. aastal oblastilise alluvusega linnaks.
2001. aastal rääkis 82,97% elanikest emakeelena ukraina keelt ja 14,45% vene keelt.
Crash Landing on You

"Sarang-ui Bulsichak" (korea kirjas 사랑의 불시착; inglise keeles "Crash Landing on You", "Emergency Love Landing", "Love's Crash Landing" või "Crash Landing of Love") on Lõuna-Korea telesari, mille on loonud Lee Jeong-hyo ja kirjutanud Park Ji-eun. Sarja peaosades mängivad Hyun Bin, Son Ye-jin, Kim Jung-hyun ja Seo Ji-hye. Telesari räägib Lõuna-Korea suurettevõtte pärijast Yoon Se-ri'st, kes satub suure tormi ajal tiibvarjuõnnetusse, mille tagajärjel satub Põhja-Korea demilitariseeritud tsooni. Sari oli eetris SBS ja ülemaailmselt Netflixis 14. detsembrist 2019 kuni 16. veebruarini 2020. Sarjal on 16 osa kestusega 70–110 minutit. See on kõrgeima hinnangu pälvinud SBS draamasari ja kolmas kõige kõrgema reitinguga Lõuna-Korea teledraama kaabeltelevisiooni ajaloos. Sarja filmiti Lõuna-Koreas, Šveitsis ja Mongoolias.
Descendants of the Sun

"Descendants of the Sun" on Lõuna-Korea telesari, mille peaosades on Song Joong-ki, Song Hye-kyo, Jin Goo ja Kim Ji-won. See oli eetris KBS2 kanalil 24. veebruarist 14. aprillini 2016.
Kilija

Kilija (ukraina Кілія) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Kilija rajooni keskus. Linn asub Budžakis Doonau deltas, Rumeenia piiri ääres.
Ajalugu.
Asula kuulus 10. sajandist Bütsantsile. 1412-1448 kuulus Moldova vürstiriigile, 1448-1465 Ungarile ja 1465-1484 taas Moldovale. 1484–1812 kuulus Osmanite riiki ja seejärel läks Venemaa koosseisu. 1856. aastal läks Pariisi rahulepinguga Rumeeniale, kuid 1878. aastal taas Venemaa koosseisus. 1918–1940 ja 1941–1944 kuulus taas Rumeeniale.
2001. aastal oli linnaelanikest 39,56% emakeel ukraina keel, 55,5% vene keel ja 2,93 moldaavia (rumeenia) keel.
The 1st Album

"The 1st Album" on Saksa popmuusikaansambli Modern Talking debüütalbum. Album anti välja 1. aprillil 1985. 
Albumilt on pärit singlid "You're My Heart, You're My Soul" ja "You Can Win If You Want".
Novodnistrovsk

Novodnistrovsk (ukraina Новодністровськ, vene Новоднестровск) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis Sokõrjanõ rajoonis. Novodnistrovsk asub Dnestri paremal kaldal, Vinnõtsja oblasti piiril.
Alev rajati 1973. aasta oktoobris seoses Dnestri soojuselektrijaama ehitusega. Linnaõigused sai Novodnistrovsk 1993. aastal. Oblastilise alluvusega linn on Novodnistrovsk alates 2000. aastast.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Novodnistrovski elanikest ukrainlasi 87,13%, venelasi 10,19%, moldaavlasi 0,95%, valgevenelasi 0,48%, rumeenlasi 0,29%, poolakaid 0,16% ja asereid 0,14%.
Reni

Reni (ukraina Рені) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Izmaili rajoonis. Linn asub Budžakis Doonau vasakul kaldal, Rumeenia piiri ääres, Moldova piiri lähedal.
Ajalugu.
1548. aastal esmamainitud Reni sai linnaõigused 1821. aastal. Linn oli kuni 2020. aasta 18. juulini samanimelise rajooni keskus ja liideti seejärel Izmaili rajooniga. 
2023. aasta 24. juuli ööl vastu 25. juulit langes Venemaa droonirünnaku alla ligikaudu 200 m kaugusel Rumeenia piirist asuv Reni kaubasadam.
Demograafia.
2001. aastal oli linnaelanikest 12,5% emakeel ukraina keel, 70,54% vene keel ja 13,31% moldaavia (rumeenia) keel.
Võlkove

Võlkove (ukraina Вилкове, vene Вилково, rumeenia Vâlcov) on linn Ukrainas Odessa oblastis Kilija rajoonis. Linn asub Budžakis Doonau deltas, Rumeenia piiri ääres.
1746. aastal rajatud Võlkove sai linnaõigused 1762. aastal.
Suur osa linnaelanikest on vanausulised lipovaanid. 2001. aastal oli linnaelanikest 15,34% emakeel ukraina keel, 83,46% vene keel ja 0,54% moldaavia (rumeenia) keel.
Storožõnets

Storožõnets (ukraina Сторожинець) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Storožõnetsi rajooni halduskeskus. Storožõnets asub Tšernivtsist umbes 22 km edelas.
Asulat on esmamainitud 1448. aastal. Kuni 1774. aastani oli Moldova vürstiriigi koosseisus, seejärel läks Austria keisririigi võimu alla. Linnaõigused sai Storožõnets 1854. aastal. Aastatel 1918–1940 kuulus Storožõnets Rumeeniale. 
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Storožõnetsi elanikest ukrainlasi 74,31%, rumeenlasi 17,23%, venelasi 4,91%, poolakaid 2,20%, moldaavlasi 0,49%, valgevenelasi 0,20%, sakslasi 0,11% ja armeenlasi 0,10%.
Leo Audova

Leo Audova (24. september 1926 Tartu – 15. juuni 1954 Butõrka vangla, Moskva, Vene NFSV) oli Eesti vabadusvõitleja ja metsavend.
Ta õppis Tartus ja Rakveres. 1943. aastal astus vabatahtlikult Eesti Leegioni, viibis Neveli ja Narva rindel (olles vahepeal Ain Mere adjutant). Emajõe rindel sai ta haavata. Sõdis hiljem Saksamaal ning langes USA vägede kätte sõjavangi. 
Pääses 1947. aastal DP-laagri kaudu tööle Inglismaale, kus liitus 1950. aastal Briti luure poolt ettevalmistatavasse luurajate ja vabadusvõitlejate rühmaga, õppis seejärel Londonis luurekoolis. Saadeti Eestisse, kus ühines MGB poolt lõksuna seatud "libametsavendade" grupiga Viljandi rajoonis, ise sellest veast aru saamata.
Aja jooksul tekkisid tal kahtlused oma kaaslaste suhtes. Arvatavasti seepärast otsustas MGB lõpetada temaga topeltmängu ja ta arreteeriti metsavennana 20. jaanuaril 1953. Algul keeldus ta üldse andmast mingeid tunnistusi, kuid ilmselt pärast ränki peksmisi ja piinamisi hakkas ta vähemalt endast rääkima. Oma võitlust Nõukogude okupatsiooni vastu ta ikkagi ei kahetsenud.
Hiljem kaotas MGB ilmselt ka lootuse kasutada teda luure- ja raadiomängudes USA ja Suurbritannia vastu, sest Leo Audova jäi (ilmselt pikaajalisest) survest hoolimata endale kindlaks ja ei reetnud oma kaaslasi. MGB lootus ümbervärvamisele seletaks Audova pikaajalise vangistuse alates vahistamisest kuni Nõukogude repressiivorganite poolt kohtumõistmise etendamiseni. Surmaotsus vormistati talle 22. märtsil 1954.
Leo Audova hukati 15. juunil 1954 Butõrka vanglas Moskvas, sest sel ajal ei toimunud Eesti NSV-s surmaotsuste täideviimisi ja surmamõistetud viidi erikonvoiga Moskvasse. Tema matmispaik ja haud pole tänaseni teada, arvatavasti asub see mõnel Nõukogude repressiivorganite erikalmistul Moskva lähistel.
Isiklikku.
Tema isa oli bioloog ja vasakpoolne ühiskonnategelane Aleksander Audova.
Boy George

Boy George (õieti George Alan O'Dowd; sündinud 14. juunil 1961) on inglise muusik, laulukirjutaja, diskor ja moedisainer, kes on tuntud ka ansambli Culture Club lauljana.
Snovsk

Snovsk (ukraina "Сновськ ") on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Snovski rajooni keskus. Asub Snovi jõe ääres.
Asula tekkis 19. sajandi keskel. 1924. aastal sai linnaks. 1935. aastal sai linn punaarmee väepealiku Nikolai Štšorsi järgi uueks nimeks Štšors. 2016 endine nimi taastati.
Enne Teist maailmasõda olid 16% linnaelanikest juudid.
Oster

Oster (ukraina "Остер") on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis Tšernihivi rajoonis. Asub Desna jõe ääres, Osteri jõe suudme lähedal, 75 km Kiievist põhja pool.
1961. aastal sai linnaks.
Jaremtše

Jaremtše (ukraina keeles Яремче) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Nadvirna rajoonis. Asub Pruti jõe ääres.
Asula tekkis 18. sajandi lõpus, kuid hakkas kiiremini arenema 1894. aastast, kui Jaremtšet hakkas läbima raudtee.
Kahe maailmasõja vahel kuulus küla Poolale ja oli sel ajal tuntud talikuurordina. Nõukogude ajal kandis asula nime Jaremtša (Яремча). 1963. aastal sai linnaõigused.
Linna haldusalasse kuulub ka üks alev ja 5 küla eksklaavina Nadvirna rajoonis.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jaremtše elanikest ukrainlasi 98,87% ja venelasi 1,20%.
Meister Alpais

Meister Alpais oli prantsuse kullassepp ja emailikunstnik, kes tegutses Limogesis 12. sajandi lõpus ja 13. sajandi alguses.
Teosed.
Ühe tänapäeval Louvre'is asuva, kunagi Arlesi lähedalt Montmajourist leitud meisterliku emailkaunistusega tsibooriumi alumises osas on inskriptsioon, mis teatab, et keegi G Alpais Limogesist olevat teinud selle tsibooriumi:
MAGI[S]TER : G : ALPAIS : ME FECIT : LEMOVICARUM
Nimi esineb ka korduvalt Limogesi selle aja dokumentides, kus Alpais on tituleeritud "maître" 'meister'. Tsibooriumi teostus laseb arvata, et meister Alpais oli väga oskuslik champlevé-tehnika ja kuld- ning hõbesepise valdaja.
Sellele meistrile on omistatud ka rida Thomas Becketi märtrisurma kujutavaid kastrelikviaare, üks asub Cluny muuseumis Pariisis, üks Briti Muuseumis ja üks Louvre'is.
Bussoli väin

Bussoli väin (vene keeles пролив Буссоль) on väin Vaikses ookeanis Venemaa idaosas, eraldab Simuširi saart Tšornõje Bratja saartest ning ühendab Ohhoota merd Vaikse ookeaniga. Väina pikkus on umbes 30 km, laius üle 68 km. Suurim sügavus on 2225 m. Rannik on järsk ja kaljune.
Vee soolsus on 33,1 kuni 34,5‰. Väina alaosal esineb hoovus Ohhoota merest Vaiksesse ookeanisse, ülaosal vastupidi. Loodete kõrgus 1,0 m.
Väin paikneb Sahhalini oblasti akvatooriumis.
Bussoli väin sai nime 1787. aastal Jean-François de La Pérouse laeva "Boussole" järgi, millega ta sooritas oma reisi.
Choctaw' maakond

Choctaw' maakond on mitme USA maakonna nimi:
Clearwateri maakond

Clearwateri maakond on mitme maakonna nimi Põhja-Ameerikas:
Coffee maakond

Coffee maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Dawsoni maakond

Dawsoni maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Dickinsoni maakond

Dickinsoni maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Dodge'i maakond

Dodge'i maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Halli maakond

Halli maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Haskelli maakond

Haskelli maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Haissõn

Haissõn (ukraina keeles Гайсин) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Haissõni rajooni keskus. Linn asub Sibi jõe ääres Vinnõtsjast umbes 82 km kagus.
Haissõni on esmamainitud 1545. aastal. Kuulus Poola Bracławi vojevoodkonda 1793. aastani. Seejärel kuulus maakonnalinnana Venemaa Podoolia kubermangu. Magdeburgi linnaõigused sai asula 1744. aastal.
Decius Paulinus

Decius Paulinus (Flavius Decius Paulinus Iunior) oli Rooma konsul 534. aastal.
Tema isa oli 508. aasta konsul Basilius Venantius ja vend Flavius Decius 529. aasta konsul.
533. aastal nimetas Athalaric ta konsuliks. Temaga samal ajal oli konsuli ametis keiser Justinianus I.
Kalõnivka

Kalõnivka (ukraina keeles Калинівка) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Kalõnivka rajooni keskus. Linn asub Žerdi jõe ääres Vinnõtsjast umbes 24 km põhja pool.
Kalõnivkat on esmamainitud 1774. aastal. 1935. aastal sai aleviks ja 1979. aastal linnaks.
Kalõnivka on raudteesõlm.
Glõnsk

Glõnsk (ukraina keeles Глинськ) on mitme Ukraina asula nimi:
Kalõnivka (täpsustus)

Kalõnivka (ukraina keeles Калинівка) on mitme Ukraina asula nimi:
Simon Marmion

Simon Marmion (sündinud umbes 1425, surnud 24. või 25. detsembril 1489) oli prantsuse maalikunstnik, varase Madalmaade maalikoolkonna (ka nn flaami primitiivid) esindaja. Töötas Lõuna-Madalmaade aladel, mis toona oli Burgundia hertsogkonna osa, aga tänapäeval kuulub Prantsusmaa koosseisu.
Eluloolist.
Simon Marmion oli sündinud Valenciennesis või Amiensis. Nagu enamik selle ajastu kunstnikke, oli ta pärit kunstnike perekonnast ning tema isa Jean ja vend Wille olid samuti maalijad. Tema patroon oli Burgundia hertsog Philippe Hea alates 1454. aastast, kui Marmion kutsuti teiste kunstnike hulgas õukonda kujundama dekoratsioone Faasanitõotuse banketi jaoks. Edaspidi palkasid teda oma teenistusse paljud hertsogisuguvõsa liikmed, nende hulgas Charles Südi ja Yorki Margaret. Kunstnik pälvis kaasaegsetelt tiitli "illumineerijate vürst".
Looming.
Marmioni loomingust kõige enam tuntud on miniatuurid luksuslikes käsikirjalistes raamatutes, kuid ta lõi ka portreesid, altarimaale ja dekoratiivkunsti. Tema peateoseks peetakse Bertini altarit (1454–1459) Saint-Omeri Püha Bertini kloostrile. Altari kaks tiiba asuvad Berliinis Gemäldegaleries. Bertini altari maalidel on näha kunstniku hea perspektiivitundmine ja looduse jälgimise oskus. Seal esineb ka võte, mida kunstnik hiljem korduvalt ikka ja jälle kasutas, nimelt ruumides toimuvatele sündmustele avanev vaade läbi akende või kaaristu. Veel kuuluvad tema teoste hulka Torontos asuv Gregoriuse missat kujutav maal ja Kristuse taganutmist kujutav teos Metropolitani Kunstimuuseumis, samuti hulgaliselt väiksemaid teoseid Rahvusgaleriis Londonis, J. Paul Getty Museumis, Rijksmuseumis jm.
Tema raamatuillustratsioonidest on kuulsad miniatuurid Philippe Hea tundideraamatule (1467), millest osa on Briti muuseumis, ja Bertini kloostri abti Guillaume Fillastre'i tellitud illumineeritud "Grandes Chroniques de France" (1454–1459), mis asub Peterburis Venemaa Rahvusraamatukogus.
Stiil.
Stiililiselt asub Simon Marmioni kunst Prantsuse ja Madalmaade maalikunsti vahepeal, ühendades endas prantsuse kunsti rafineeritud elegantsi ja flaamipärase realistliku jutustava esituslaadi. Tema maastiku- ja kompositsioonitunnetus on Madalmaade kunstile iseloomulikult uuenduslik, joonperspektiiv tehniliselt perfektne, aga kuivavõitu ja inimfiguurid mõjuvad sageli puiste ning liikumatutena.
Aleksander Mieliński

Aleksander Mieliński (november 1527 – 4. märts 1584) oli Poola katoliku vaimulik, alates 1583. aastast esimene Liivimaa katoliku Võnnu piiskopkonna piiskop.
Ta oli ka Poola õukondlane ja diplomaat, apostellik protonotar (1559) ja Trzemeszno abt (1557).
David Herman

David Herman (sündinud 20. veebruaril 1967 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide koomik ning filmi- ja seriaalinäitleja.
Grahami maakond

Grahami maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Delaware'i maakond

Delaware'i maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Woodi maakond

Woodi maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Victoria maakond

Victoria maakond on maakonna nimi mitmes riigis:
Thomase maakond

Thomase maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Toddi maakond

Toddi maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Robertsoni maakond

Robertsoni maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Pickensi maakond

Pickensi maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Ottawa maakond

Ottawa maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Ohio maakond

Ohio maakond on mitme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Nelsoni maakond

Nelsoni maakond on kolme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Nelsoni maakond (Lääne-Austraalia) oli ka Austraalias.
Murray maakond

Murray maakond on kolme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Morrise maakond

Morrise maakond on kolme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Miami maakond

Miami maakond on kolme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
McLeani maakond

McLeani maakond on kolme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Meade'i maakond

Meade'i maakond on kolme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Carteri maakond

Carteri maakond on viie maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Camdeni maakond

Camdeni maakond on nelja maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Bathi maakond

Bathi maakond on kolme maakonna nimi Ameerika Ühendriikides:
Contre-épreuve

Contre-épreuve (prantsuse keelest, [kɔ̃t.ʁe.pʁœv]) ehk vastastrükk on joonistusest või graafikatõmmisest niiskele paberile tehtud äratõmme. Meetodit kasutatakse ka liigse rasva ja trükivärvi eemaldamiseks vasttrükitud kuivamata puulõikelt või vaselõikelt.
Vaselõikelt võetud vastastrükk on delikaatsemate ja peenemate joontega kui tõmmis vaselõikeplaadilt. Samuti on see vaselõike aluseks olnud joonistuse või akvarelliga mitte peegelpildis, vaid samasuunaline ja ilma trükiplaadi jälgedeta servades. Tööprotsessi pikkuse tõttu kulukamat vastastrükis graafikat tehti sageli mõjukamate ostjate jaoks.
Üheks näiteks Eestist on Tartu Ülikooli Raamatukogu kogudes asuv vastastrükis illustratsioonidega Maria Sibylla Meriani "Metamorphosis insectorum Surinamensium" (Amsterdam, 1705), teadaolevalt on maailma avalikes raamatukogudes Meriani seda vastastrükitehnikas trükist vaid 13 eksemplari.
Enamik Paul Gauguini monotüüpiaid on tehtud vastastrükimenetlusel.
Süütud enesetapud

"Süütud enesetapud" on USA kirjaniku Jeffrey Eugenidese debüütromaan. Teos avaldati 1993. aastal.
Tegevustik leiab aset 1970. aastatel ning keskendub viiele õele Lisbonite perekonnast: Cecilia, Lux, Bonnie, Mary ning Therese, kes sooritavad ükshaaval enesetapu. Raamat on jutustatud Lisbonite naabripoiste vaatenurgast, kes üritavad leida põhjust, miks õed enesetapu sooritasid.
Raamatust on tehtud ka Sofia Coppola lavastatud film "Süütud enesetapud", mis esilinastus 1999. aastal. Filmi peaosades on teiste hulgas Kirsten Dunst ning James Woods.
Raamat on tõlgitud eesti keelde.
Pervõi Kanal

Pervõi Kanal (vene keeles Первый канал) on Venemaa telekommunikatsiooniettevõte, riigi tähtsaim telekanal. Aastatel 1995–2002 kandis nime ORT. 
Telekanal alustas saateid 1. aprillil 1995. Ettevõtte ja telekanali Pervõi Kanal peakorter asub Ostankino telekeskuses. 51% ettevõtte aktsiatest kuulub riigile. Peadirektor on alates 1999. aastast Konstantin Ernst. Pervõi Kanal on Euroopa Ringhäälingute Liidu liige.
2015. aasta seisuga oli telekanalil 2443 töötajat.
Telekanali Pervõi Kanal peamised konkurendid on Rossija-1 ja NTV.
Expo 2015 Milano Eesti paviljon

Eesti paviljon maailmanäitusel Expo 2015 Milano kandis nime Gallery of Estonia, see nägi välja kui “puust pesakastidest” koosnev kolme korrusega galerii, mis oli avatud külastajatele kahe sissepääsuga – nii paviljoni eest kui ka tagant. Paviljoni naabriteks olid Venemaa ja Omaani paviljonid. 
Paviljonis oli muu hulgas kokku 34 kiike, isemängiv Estonia klaver, 200 Click &amp; Grow taime ja käsitööna Eestis valmistatud luksustsikkel Renard.
Paviljoni esimese korruse püsinäitus oli lahendatud eri Eesti tahke tutvustavate videoinstallatsioonidega. Vaatajas tekitati Eesti vastu huvi filmikaadrite ja väljakutsuvate märksõnade abil, mis püüdsid vastata küsimustele: „Kus on Eesti? Kes on Eesti? Mis on Eesti?“. Pesakastide videod tutvustasid Eesti kultuuri, traditsioone, eestlase identiteeti, infoühiskonda, Eesti loodust ja Eesti toitu. Lühikeste videolugude eesmärgiks oli edastada sõnum Eestist kui mitmekülgsest ja avatud võimalustega riigist.
Ekspositsiooni üheks peamiseks tõmbenumbriks oli hoone teisel korrusel asuv püsiekspositsioon “Head Eesti asjad”, mis avati Eestile pühendatud päeval 7. juunil. Näitus oli installatsioon erinevatest Eesti toodetest, valdkondadest ja teemadest. Igas paviljoni kastis oli fookuses üks teema. Osad kastid jagasid infot, teised olid interaktiivsed installatsioonid ehk külaline sai osa elamusest läbi tegevuse, näiteks läbi virtuaalse rattasõidu. Peamisteks ekspositsiooni teemadeks olid toit, rukis, mood, Tallinna vanalinn, muusika, teadus ja innovatsioon, meie ajalugu, laulu- ja tantsupidu, raba ja loodus, rannik ja saared, puit- ja linnaarhitektuur.
Kolmas korrus paviljonis oli osaliselt avatud katusega ja seal asus Eesti looduse väljapanek. Milanosse oli Eestist toodud taimed, et nende vahel istudes oleks võimalik kuulata Eestis pesitsevate lindude hääli ning piiluda neid läbi piilukaamerate. 
Eesti paviljon oli avatud 1. maist kuni 31. oktoobrini 2015.
Rossija-1

Ülevenemaaline Riiklik Telekanal Rossija-1 (vene keeles Общероссийский государственный телеканал «Россия-1») on Ülevenemaalisele Riiklikule Ringhäälingukompaniile kuuluv telekanal. Eetris ööpäev läbi. Telekanali varasemad nimed: RTR (1991–2002) ja Rossija (2002–2010).
Telekanal RTR alustas saateid 13. mail 1991. Telekanali Rossija-1 peakorter asub Moskvas aadressil 5. ulitsa Jamskovo Polja 19/21. Peadirektor on alates 2002. aastast Anton Zlatopolski. 
2017. aasta seisuga oli telekanalil 335 töötajat.
Telekanali Rossija-1 peamised konkurendid on Pervõi Kanal ja NTV.