tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Albert Roosvalt

Albert Roosvalt (3/16. veebruar 1903 Tudulinna vald (Iisaku kihelkond) – 3. veebruar 1963 Pärnu) oli eesti vaimulik.
Alghariduse omandas ta Tudulinna, Lohusuu ja Mustvee koolides. Aastal 1925 lõpetas ta Rakvere Õpetajate Seminari. Seejärel töötas ta mitmes kohas kooliõpetajana. Aastal 1928 astus ta Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1934. aasta detsembris. Prooviaastal oli ta Helme Maarja koguduses abipraost Johannes Uustali ja Tallinna Jaani koguduses piiskopliku vikaari Hans Kubu juures. 31. mail 1936 ordineeriti ta Tallinna toomkirikus piiskop Hugo Bernhard Rahamägi poolt õpetajaks.
Ta oli aastal 1936 Halliste Püha Anna koguduse adjunktõpetaja (oli Johannes Selliovi adjunktiks). 13. detsembril 1936 aastal valiti ta Pärnu Eliisabeti koguduse I ja II pihtkonna noorsootöö õpetajaks; ametisse asus ta 1. jaanuaril 1937, olles samal ajal mõlema pihtkonna perekonnaseisuametnik. Aastatel 1939–1953 oli ta Leesi Katariina koguduse õpetaja, olles veel aastatel 1940–1953 Kuusalu Laurentsiuse koguduse ja Loksa Püha Neitsi Maarja koguduse hooldajaõpetaja. Lisaks valiti ta 19. novembril 1945 Ida-Harju praostkonna abipraostiks ja aastal 1948 praostiks. Aastal 1949 sai ta konsistooriumi assessoriks. Aastatel 1953–1963 oli ta Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja, saades veel 29. juulil 1953 Pärnu praostkonna praostiks. Ta suri 3. veebruaril 1963 ning ta on maetud Kuusalu kalmistule.
Isiklikku.
Tema poeg Uno Roosvalt on maalikunstnik.
Tööveterani medal

Tööveterani medal (vene keeles "медаль «Ветеран труда»") anti Nõukogude Liidus kõigile, kes olid töötanud vähemalt 30 aastat. 
Medal asutati 18. jaanuaril 1974 NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi poolt.
Leo Martin

Leo Martin (15. jaanuar 1911 – 29. november 1973) oli eesti lavastaja ja näitleja.
Ta sündis Tartus, panga- ja linnavalitsuse ametniku pojana. ENL-i (1938) ja ETÜ liige (1955). Ta lõpetas aastal 1936 Hugo Treffneri gümnaasiumi ja Tartu Näitekunsti Stuudio. 
Töötas 1930–1934 näitlejana Vanemuises ja 1936–41 Draamateatris, evakueerus 1941 Venemaale, kuulus 1942–1944 Eesti Riiklikesse Kunstiansamblitesse, 1949–1952 Teatri- ja Muusikamuuseumi lepinguline teadur, 1952–1953 trükitööline, 1953–1955 Eesti Raadio ja 1955–1958 Eesti Televisiooni režissöör ning 1958–1973 Eesti Raadio pearežissöör. 
Kirjutanud nukunäidendeid („Aastaajad“).
Nordmalingi vald

Nordmalingi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis.
Valla keskus ja suurim asula on Nordmaling (2600 elanikku).
Välistuum

Välistuum on Maa tuuma välimine osa, umbes 2266 km paksune vedel kiht, mis koosneb rauast ja niklist. Välistuum paikneb tahke sisetuuma ja vahevöö vahel. Selle ülempiir on sügavusel 2890 km ning üleminekutsoon sise- ja välistuuma vahel on umbes 5150 km sügavusel maapinnast.
Välistuuma aine temperatuur on arvatavasti alates 4400 °C ülempiiril kuni 6100 °C sisetuuma lähedal. Mudelite järgi on välistuuma aine kõrge temperatuuri tõttu madala viskoossusega vedelik (selle viskoossus on umbes kümme korda suurem kui sulametallide viskoossus maapinnal), mis liigub turbulentselt. Arvatakse, et pöörisvoolud nikli-raua vedelas sulamis mõjutavad Maa magnetvälja. Maa magnetvälja keskmine tugevus välistuumas on 25 gaussi, mis on 50 korda tugevam kui Maa pinnal. Kuigi aine koostis on sisetuuma omaga sarnane, ei ole surve välistuumas piisav selleks, et aine oleks tahkes olekus. Samuti oletatakse, et välistuuma aines võib esineda väävlit ja hapnikku.
Vännäsi vald

Vännäsi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis.
Suuremad asulad on Vännäs ja Vännäsby.
Liivsibul

Liivsibul ("Jovibarba") on taimeperekond paksuleheliste sugukonnast. 
Varem on seda perekonda käsitletud ka kui osa perekonnast mägisibul ("Sempervivum").
Perekonda kuulub vaid kolm liiki:
Liikide looduslikuks levilaks on Lõuna-Euroopa. Kõige suurema levilaga on võsu-liivsibul
Mõningad käsitlused eristavad eraldi liigina tirooli liivsibulat ("Jovibarba arenaria"), teised loevad seda võsu-liivsibula alamliigiks. Eestis kasvab pärismaisena võsu-liivsibul.
Mägisibul

Mägisibul ("Sempervivum") on taimeperekond paksuleheliste sugukonnast. 
Perekonda kuulub umbes 40 liiki. Varem on sellesse perekonda arvatud ka praegu perekonda liivsibul ("Jovibarba") kuuluvad liigid. 
Liikide looduslikuks levilaks on ala Marokost Iraanini, üle Ibeeria poolsaare, Alpide, Karpaatide, Balkani, Türgi, Armeenia mägede Sahara kõrbe ja Kaukasuseni välja. 
Tänu võimele säilitada oma paksudes lehtedes vett saavad mägisibulad edukalt hakkama lähisalpiinses ja alpiinses vööndis. 
Eestis kasvatatakse mitmed mägisibula liike kiviktaimlates.
Inimökoloogia

Inimökoloogia ehk antropoökoloogia ehk humaanökoloogia on ökoloogia haru, mis käsitleb inimese kohta ökosüsteemides, inimtegevuse ja ökosüsteemide vastastikust mõju ning sellest tulenevaid muutusi.
Mõistet hakati laiemalt kasutama pärast ühte 1921. aasta sotsioloogia alase uurimistöö avaldamist.
Jätkusuutlikkuse teadus

Jätkusuutlikkuse teadus on valdkondadevaheline teadusharu, mis püüab mõista looduse ja ühiskonna vaheliste seoste põhiolemust.
Jätkusuutlikkuse teadus lähtub arusaamast, et traditsiooniline teaduslik lähenemine on ebapiisav komplekssete organisatsioonide ning loodusnähtuste vaheliste seoste ja toime uurimiseks. Selle tõttu erinevad jätkusuutlikkuse teaduse meetodid, struktuur ja sisu oluliselt traditsioonilisest teadusest.
Üldiselt analüüsib jätkusuutlikkuse teadus lühi- ja pikaajalisi dünaamilisi seoseid kohalike ning globaalsete loodus- ja ühiskonnasüsteemide vahel. 
Jätkusuutlikkuse teaduse alustekstiks loetakse juhtivate loodusteadlaste, ühiskonnateadlaste ja poliitikaanalüütikute ühisartiklit "Sustainability Science" (Kates et al., 2000), mis ilmus ajakirjas "Science" 2000. aastal. Ajakiri "Sustainability Science" ilmub kirjastuse Springer väljaandena alates aastast 2006.
Norsjö vald

Norsjö vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis.
Suurim asula on Norsjö (2100 elanikku).
Vindelni vald

Vindelni vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis.
Suurim asula on Vindeln (2350 elanikku).
Karamboola

Karamboola ehk tähtvili on karamboola-averroa vili.
Kirjeldus.
Tähtvili on 3–6 cm pikk, 3–6 cm läbimõõduga ning kaalub umbes 100 g. Viljal on omapärane kuju. Karamboola läbilõige on tähekujuline, selle järgi on vili ka nimetuse saanud. Vilja vahajas õhuke koor on läbipaistev ja kahvatukollane ning muutub vilja küpsedes kuldkollaseks. Viljaliha on karge, mahlane ja pisut hapukas, küpsel viljal väga aromaatne. 2–12 seemet asetsevad vilja ribides.
Karamboolas on palju antioksüdante ja C-vitamiini ning vähe suhkruid ja naatriumi.
Kasvatamine.
Tseilonilt ja Maluku saartelt pärit tähtvilja on kasvatatud Aasias iidsetest aegadest peale. Karamboola-averroa on 6–10 m kõrgune puu, millel on magusalt lõhnavad roosad või purpursed õiekobarad. Taim kasvab troopikas ja lähistroopikas ning seda kasvatatakse paljudes maailma riikides: Costa Ricas, Peruus, Columbias, Trinidadis, Ecuadoris, Guyanas, Dominikaani vabariigis, Brasiilias ning Ameerika Ühendriikides – Lõuna-Floridas ja Hawaiil. 
Kasutamine.
Tähtvilja võib süüa toorelt või keedetuna ja see sobib hästi nii köögi- kui ka puuviljadega. Tähtviljaviiludega kaunistatakse kokteile, eelroogi, kooke ja pirukaid. Seda võib kasutada sorbettide tegemisel. Tähtviljast valmistatakse ka mahla.
Karamboolat ehk tähtvilja ei tohiks segi ajada tema lähedase sugulase bilimbiga, mille nimetus Indoneesias on "belimbing sayur" või "belimbing wuluh".
Masiela Lusha

Masiela Lusha (sündinud 23. oktoobril 1985 Tiranas) on albaania päritolu Ameerika Ühendriikide näitleja, luuletaja ja lühijuttude kirjutaja. Ta on saanud noore artisti auhinna (Young Artist Award).
Lapsepõlves elas Masiela Lusha Albaanias, Ungaris ja Austrias. 1993. aastal asus ta koos vanematega elama Ameerika Ühendriikidesse.
Tema tuntuim roll on Carmen Lopez aastatel 2001–2006 eetris olnud USA komöödiasarjas "George Lopez".
Elva tänav

Elva tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Elva tänav on paralleelne Riia tänavaga.
Tänav algab Raudtee tänavalt, kulgeb edela suunas ja lõpeb Raja tänaval. Tänavaga ristuvad Kungla tänav, Väike kaar, Kesk kaar, Suur kaar, Vahe tänav, Soinaste tänav, Arbi tänav ja Vapramäe tänav. Tänava pikkus on umbes 1431 m.
Tänava alguses asub Tamme staadion.
Majad Elva 3, Elva 13 ja Elva 15 on kultuurimälestised.
Tänav sai nime Tartu linnavolikogu otsusega 24. septembril 1923.
Geograafiline tööjaotus

Geograafiline tööjaotus on tööjaotus piirkondade vahel, mis toimub nende piirkondade mingit tööstus- või põllumajandustoodangu tootmisel või teenuste pakkumisel spetsialiseerumine ning nendega vahetus. 
Geograafiline tööjaotus võib olla:
Geograafilise tööjaotuse põhjuseks on kasu, mida annab tootmise kontsentratsioon ühes kohas kas tänu suuremahulise tootmise eelistele või tänu antud koha soodsatele loodus- või majandustingimustele. Soodsad loodustingimused mõjutavad kõige rohkem mäetööstusel, põllumajandusel, turismil ja puhkemajandusel spetsialiseerumist.
Geograafilise tööjaotuse areng on tihedalt seotud transpordisüsteemi arenguga, mis muudab tooraine, kütuste, energia ja toodangu vedusid odavamaks.
Tanssii tähtien kanssa

"Tanssii tähtien kanssa" (originaalis Inglise saatesari "Strictly Come Dancing") oli Soome kanali MTV3 telesaade, milles avalike elu tegelased tegid koostööd kutseliste tantsijatega, et võistelda peotantsus. 
Eesti versioon samast saatest kannab pealkirja "Tantsud tähtedega".
Esimene hooaeg.
Esimene hooaeg toimus 5. märts – 23. aprill 2006. Saatejuhid olid Ella Kanninen ja Marco Bjurström, žürii liikmed Jukka Haapalainen, Jorma Uotinen, Merja Satulehto ja Mikko Rasila.
Osalejad.
Hooaja võitsid laulja Tomi Metsäketo ja tantsuõpetaja Sanna Hirvaskari.
Teine hooaeg.
Teine hooaeg toimus 25. veebruar – 22. aprill 2007. Saatejuhtd olid Ella Kanninen ja Marco Bjurström, žürii liikmed Jukka Haapalainen, Jorma Uotinen, Merja Satulehto ja Mikko Rasila.
Osalejad.
Hooaja võitsid laulja Mariko Pajalahti ja tantsuõpetaja Aleksi Seppänen.
Kolmas hooaeg.
Kolmas hooaeg toimus 9. märts – 18. mai 2008. Saatejuhid olid Vanessa Kurri ja Marco Bjurström, žürii liikmed Jukka Haapalainen, Johanna Rusanen, Helena Ahti-Hallberg ja Jorma Uotinen.
Osalejad.
Hooaja võitsid laulja Maria Lund ja tantsuõpetaja Mikko Ahti.
Neljas hooaeg.
Neljas hooaeg toimus 8. märts – 17. mai 2009. Saatejuhid olid Vappu Pimiä ja Marco Bjurström, žürii liikmed Jukka Haapalainen, Susanna Rahkamo, Helena Ahti-Hallberg ja Jorma Uotinen.
Osalejad.
Hooaja võitsid Satu Tuomisto ja tantsuõpetaja Janne Talasma.
Viies hooaeg.
Viies hooaeg toimus 19. september – 5. detsember 2010. Saatejuhid olid Mikko Leppilampi ja Vappu Pimiä, žürii liikmed Jukka Haapalainen, Jorma Uotinen, Jone Nikula ja Helena Ahti-Hallberg.
Osalejad.
Hooaja võitsid poplaulja Antti Tuisku ja tantsuõpetaja Anna-Liisa Bergström.
Kuues hooaeg.
Kuues hooaeg algas sügisel 2011.
Transpordigeograafiline asend

Transpordigeograafiline asend on asula, piirkonna või riigi asend transpordivõrgu, transpordisõlmede ja -voogude suhtes.
Mõõtmiseks võib kasutada topoloogilisi ja funktsionaalseid näitajaid ja kättesaadavust.
Transpordigeograafilist asendit määrab kaugus peamistele naabruses olevatele transpordisõlmedele ja -magistraalidele. Näiteks sadama transpordigeograafiline asend on soodne, kui ta asub saabuvate või lähtuvate kaupade tarbimis- või tootmiskeskuste lähedal.
588

588. aasta (DLXXXVIII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas neljapäeval. Arvu 588 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Jassõnets

Jassõnets on küla Ukrainas Rivne oblastis Dubrovõtsja rajoonis. 
Küla elanike arv on 544. 
Jassõnets asutati aastal 1610.
Creedence Clearwater Revival

Creedence Clearwater Revival (lühend CCR) oli ameerika rokkansambel, mis tegutses 1959–1972.
Ansambli moodustasid kitarrist, laulja ja laulkirjutaja John Fogerty (sündinud 1945), tema vend, rütmikitarrist ja laulja Tom Fogerty (1941–1990), basskitarrist Stu Cook (snd 1945) ning trummar Doug Clifford (snd 1945), kes hakkasid koos esinema 1959. aastal Californias San Francisco lahe piirkonnas asuva El Cerrito linna keskkoolis käies. Algselt kandis ansambel nimesid The Blue Velvets ja Tommy Fogerty and The Blue Velvets. Ansambel saavutas tuntuse nende kodulinnas ja 1960. aastate alguses salvestati kohalikus stuudios paar singlit.
Nime Creedence Clearwater Revival sai ansambel 1967. aastal. Aasta hiljem ilmus ansambli omanimeline debüütalbum. Ansambel viljeles selliseid stiile nagu "roots rock", "swamp rock", "blues rock", "southern rock", kantrirokk ja "blue-eyed soul". Ansambli tuntumad hitid olid "Fortunate Son", "Up Around the Bend", "Green River", "Looking Out My Backdoor", "Have You Ever Seen the Rain?", "Travelin' Band", "Proud Mary" ja "Bad Moon Rising". 
1969. aastal esines Creedence Clearwater Revival New Yorgi osariigis toimunud Woodstocki festivali teisel päeval 16. augustil.
1993. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on valinud Creedence Clearwater Revivali kõigi aegade saja parima artisti seas 82. kohale. Ansambli plaate on USA-s müüdud umbes 28 miljonit.
584

584. aasta (DLXXXIV) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas laupäeval. Arvu 584 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Soo-roolind

Soo-roolind ("Acrocephalus palustris") on värvuliste seltsi kuuluv linnuliik roolinnu perekonnast.
Soo-roolinnu pesitsusaegset arvukust Eestis on hinnatud 150 000 – 300 000 paarile.
Roolind

Roolind ("Acrocephalus") on värvuliste seltsi roolindlaste sugukonda kuuluv linnuperekond. Perekonda kuulub 43 liiki.
Steppenwolf

Steppenwolf oli ameerika "hard rock"'i ansambel, mis asutati 1961. aastal Los Angeleses.
Steppenwolfi eelkäijaks oli Torontos tegutsenud ansambel The Sparrow. Ansambli juhtfiguur on saksa päritolu Kanada laulja, laulukirjutaja ja kitarrist John Kay. Algkoosseisu kuulusid veel kitarrist Michael Monarch, basskitarrist Rushton Moreve, klahvpillimängija Goldy McJohn ja trummar Jerry Edmonton. Ansambel sai nime Hermann Hesse romaani "Stepihunt" järgi.
Ansambli tuntumad hitid on "Born to Be Wild", "Magic Carpet Ride" ja "Rock Me".
Steppenwolf sai laiemalt tuntuks, kui nende laulu "Born to Be Wild" ja nende versiooni Hoyt Axtoni laulust "The Pusher" kasutati 1969. aasta kultusfilmis "Easy Rider" ("Muretu rännumees"). Lugu "Born to Be Wild" jõudis ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis 129. kohale.
Aastal 1972 ansambel lagunes, kuid tuli taas kokku 1974.
Nende albumeid on müüdud üle 25 miljoni.
Vesjegonsk

Vesjegonsk on linn Venemaa Tveri oblastis, Vesjegonski rajooni keskus. Asub Tverist 253 km põhja pool Rõbinski veehoidla ääres.
Krasnõi Holm

Krasnõi Holm on linn Venemaa Tveri oblastis, Krasnõi Holmi rajooni keskus. Asub Tverist 176 km kirde pool Neledina jõe ääres.
Asulat on esmamainitud 1518. aastal nimega Spass na Holmu. 1776. aastal sai asula praeguse nime ja linnaõigused.
1989. aastal oli elanike arv 7875, 2010. aastal 5600.
Belõi

Belõi on linn Venemaa Tveri oblastis, Belõi rajooni keskus. Asub Tverist 294 km kaugusel Obša jõe ääres.
Belõis on sündinud admiral Vladimir Massorin.
Grjazovets

Grjazovets on linn Venemaal Vologda oblastis, Grjazovetsi rajooni keskus. Asub 47 km Vologdast lõuna pool.
Linna läbib Moskva-Arhangelski maantee.
583

583. aasta (DLXXXIII) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas reedel. Arvu 583 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Totma

Totma on linn Venemaal Vologda oblastis, Totma rajooni keskus. Asub Suhhona jõe ääres 215 km Vologdast kirde pool.
Totma sai linnaõigused 1780. aastal, kuid linna asutamisaastaks loetakse 1137. aastat, mil kroonikas on mainitud Tošma külakogukonda.
Harry Potter ja surma vägised (2. osa filmimuusika)

"Harry Potter ja surma vägised" 2. osa filmimuusika on kirjutanud samanimelisele filmile prantsuse helilooja Alexandre Desplat.
Ajalugu.
Warner Bros. kinnitas oma kodulehel, et esimese osa helilooja, Alexandre Desplat, naaseb ka teiseks osaks. Intervjuus Film Music Magazine'iga ütles Desplat, et teine osa on suur katsumus ja inimeste ootused on kõrged, mistõttu on palju tööd ees. Desplat alustas muusika kirjutamist 2011. aasta alguses ja lõpetas salvestused 27. mail Abbey Road stuudios koos Conrad Pope'i ja Londoni sümfooniaorkestriga.
"Harry Potteri ja surma vägiste" teises osas on kasutatud ka eelmiste filmide muusikat. Desplat kinnitas, et on kasutanud John Williamsi muusikat selles filmis rohkem kui eelmises, sest "Hedwig's Theme" on filmi edukuseks oluline ning oleks lugupidamatu ja rumal seda mitte kasutada.
Lugude loend.
Lugude pealkirjad avaldati 16. juunil. Kõik lood on loonud, dirigeerinud ja produtseerinud Alexandre Desplat.
Keldrikakand

Keldrikakand ("Porcellio scaber") on kakandiliste seltsi kuuluv vähilaadne.
Jorma Uotinen

Jorma Leo Kalevi Uotinen (sündinud 28. juunil 1950 Poris) on soome tantsija, laulja ja koreograaf. 
Aastatel 1970–1976 töötas ta Soome rahvusballetis tantsijana. Ta oli aastatel 1987–1990 Helsingi linnateatri tantsutrupi kunstiline juht ja aastatel 1992–2001 Soome rahvusballeti kunstiline juht. Ta on töötanud tantsijana muu hulgas Pariisis ja Veneetsias, külaliskoreograafina Milano La Scalas, tantsuõpetajana Pariisis, Kölnis ja Viinis.
Ta on alates 2006. aastast olnud telesarja "Tanssii tähtien kanssa" kohtunik.
Jorma Uotinen on esinenud ka lauljana ning andnud välja albumid "Tunteiden taivas" (1998) ja "Sentimental Secrets" (2006).
Tuuli Matinsalo

Tuuli Matinsalo (sündinud 20. jaanuaril 1970 Tornios) on soome aeroobikasportlane ja treener.
Aastal 1999 tuli ta aeroobikas maailmameistriks ja Euroopa meistriks. Samal aastal valiti ta Soome aasta naissportlaseks.
Joona Puhakka

Joona Tapio Puhakka (sündinud 23. juunil 1982 Keraval) on soome endine vettehüppaja.
Ta oli esimene soomlane, kes võitis suurvõistluste medali vettehüpetes. Ta võitis pronksmedali 2003. aasta ujumise maailmameistrivõistlustel Barcelonas 1 m hoolauahüpetes. Euroopa meistrivõistlustelt sai ta 1 ja 3 m hoolauahüpetes kokku kaks kuld-, kaks hõbe- ja kolm pronksmedalit.
Joona Puhakka kandideeris Rahvusliku Koonderakonna nimekirjas 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kuid ei osutunud valituks.
Simo Frangén

Simo Juhani Frangén (sündinud 6. septembril 1963 Ulvilas) on soome koomik ja telesaatejuht.
Simo Frangén õppis Tampere ülikoolis sotsioloogiat. Õpingute ajal asutas ta koos kaaslastega bändi Alivaltiosihteeri, millest hiljem sai huumorirühm, kes esitab sketše raadio- ja telesaadetes. Sketšidest on ilmunud ka 15 raamatut.
Laiemalt tuntuks sai Simo Frangén 2000. aastal televisioonimängu "Maailman ympäri" saatejuhina.
Raudtee tänav (Tallinn)

Raudtee tänav on tänav Tallinnas Nõmmel.
Raudtee tänav algab Rahumäel umbes 300 meetrit Rahumäe jaamast linna pool. Tänava alguse geograafilised koordinaadid on .
Tänav jookseb piki raudteed edela suunas, vahepeal kummalgi pool raudteed. Põhjapoolne haru lõpeb Kivimäel Edela tänaval ja lõunapoolne Olevi tänaval. 
Nõmme ülesõidu juures hargneb tänav kaheks. Harud jooksevad teine teisel pool raudteed, kuni põhjapoolne haru Puu tänaval lõpeb. Nõmme ülesõidust kuni Kärje tänavani on tänava lõunapoolne haru ühesuunaline. Umbes Valve tänavast alates jookseb Raudtee tänav uuesti kummalgi pool raudteed. 
Raudtee tänava Rahumäe tee ja Pärnu maantee vahelisel lõigul sõidab buss number 23 ning Hiiu ja Pargi tänava vahelisel lõigul buss number 33.
Tänava lõunapoolse haru pikkus on umbes 2700 meetrit. Põhjapoolse haru esimene jupp on umbes 2 km ja teine jupp umbes 950 meetri pikkune. Suurim majanumber lõunaharul on 123 ja põhjaharul 134.
Raudtee tänava ja Pargi tänava nurgal asub Tallinna Nõmme Gümnaasium (Raudtee 73; kuni 2003. aastani selle 7.–12. klasside õppehoone) ning Hiiu tänava nurgal Hiiu Kool (Raudtee 55, kuni 2023. aastani Tallinna Nõmme Gümnaasiumi 1.–6. klasside õppehoone, kuni 2006. aastani Tallinna Hiiu Põhikooli maja). Aadressil Raudtee 68 on Tallinna Nõmme Põhikool ja Nõmme raamatukogu. 
Raudtee ja Tähe tänava nurgal asub Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirik, Tähe tänav 2. Rahumäe tee nurgal asub Alfredi pubi, Rahumäe tee 25. Nõmme raudteepeatuse lähedal on kohvik ja toidupood. Endises Hiiu jaamahoones tegutseb firma ITBuss.
Raudtee 11 tegutses enne teist maailmasõda restoran "Talveaed", Raudtee 64 restoran "Silva".
1940 uus nimi Veo.
W

W (väiketähena w) ehk kaksis-v [kaksis-vee] on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. W on ladina tähestiku 23. täht. Eesti tähestikus on W võõrtäht.
W on tekkinud keskajal kahe v- või u-tähe ligatuurist.
Eesti vanas kirjakeeles kasutati w-d tänapäeva v asemel. 20. sajandi alguskümnendeil hakkas w-täht järk-järgult asenduma v-tähega, esimesi märke v kasutamise kohta leiab 1905. aastast (Gustav Suits) ja 1907. aastast (Eesti Kirjandus). 1919.–1920. aastatel otsustati Eesti Kirjanduse Seltsi keeletoimkonna koosolekutel w asemel kasutada v-d. Sealt alates muutus v eelistatavaks, 1930. aastatel ainusoovitatavaks, ent alles 1930. aastate lõpuks oli ta enam-vähem juurdunud. Ühtlasi tähendas see, et w-d loeti võõrtäheks.
Arm

Arm on haava paranemisel kudedesse jääv jälg.
Armid on seotud sidekoe suurema osakaaluga võrreldes kahjustamata koega. Armi moodustav kude sisaldab rohkesti kollageeni.
Küünal

Küünal on kütteainest ja sellesse paigutatud tahist koosnev põletamisvahend, mida kasutatakse valgustamiseks ja vahel ka soojendamiseks. Kütteaineks kasutatakse tüüpiliselt küünlarasva, parafiini või vaha.
Enamasti on küünlad valmistatud parafiinist, sest see on toorainetest odavaim. Küünlataht valmistatakse enamasti puuvillasest punutud nöörist. Tahi juures on oluline selle imavus, sest taht imab sulanud küünlavaha ja transpordib seda üles leegini.
Tööpõhimõte.
Küünlatahi süütamisel tekib kuumus, mis hakkab sulatama leegist madalamale jäävat küünlavaha. Kuna küünlavaha sulamistemperatuur 50–64 kraadi on väga madal, muutub vaha leegi kuumusest vedelaks ja hakkab aurustuma. Aurustunud vaha hakkab liikuma mööda tahti leegi poole, kus see reageerib leegi poolt ligitõmmatud hapnikuga. Põlemine tekitab valgust, soojust, veeauru ja süsihappegaasi. Umbes veerand kogu küünla põlemisest tekkivast energiast vabaneb soojusena, mis kiirgub leegist igasse suunda. Nii sulatab osa vabanevast soojusest uut vaha ja toidab leeki küünla lõpuni põlemiseni.
Stabiilse leegi tagab sobiv põlemiskeskkond. Pärast küünla süütamist võtab leegi stabiliseerimine veidi aega, mistõttu võib leek algul väreleda ja eritada tahma. Stabiliseerudes saavutab leek omase tilgakuju. Kui leek saab liiga palju või vähe hapnikku või vahaauru, võib see hakata värelema ja tahmama. Leegist eralduv tahm koosneb täielikult põlemata süsinikuosakestest.
Tootmine ja kasutusalad.
Küünla kvaliteet sõltub valmistusmaterjali kvaliteedist. Põlemisel on oluline ka tahi asetus ja põlemiskeskkonna tingimused. Leegi kõrgus sõltub peamiselt tahi jämedusest. 
Küünlatootjad valmistavad eri värvuse, suuruse, kuju ja lõhnaga küünlaid. Küünlaid lõhnastatakse looduslike eeterlike õlidega või kunstlike lõhnaainetega. Odavatest toorainetest tehtud küünlad eraldavad põledes õhku kahjulikke jääkaineid, sealhulgas vääveldioksiidi, mis on sissehingamisel inimesele kahjulik. Kõige kahjulikumad ained eralduvad värvist, lakist või sünteetilistest lõhnaainetest. Lõhnaküünalt saab kasutada ruumi aromatiseerijana.
Küünlad on olulised sisekujunduselemendid. Küünlaga koos kasutatakse küünlajalga või küünlaalust. Neid on valmistatud eri materjalidest, näiteks metallist, klaasist, kivist, savist, portselanist, tänapäeval kasutatakse ka muid materjale, näiteks vääriskive või Himaalaja soola.
Hồ dünastia kindlus

Hồ dünastia kindlus (vietnami keeles "Thành nhà Hồ") on kindlus Vietnamis Thanh Hóai provintsis, 150 kilomeetrit Hanoist lõuna pool.
Kindlus ehitati . aastal, et kaitsta Dai Vieti Hiina Mingi dünastia rünnakute eest. Ta sai nime Hồ dünastia järgi, mis valitses 1400–1407.
Kindlus on ristkülikukujuline. Tema lõuna-põhjasuunaline külg on 870,5 m ja ida-läänesuunaline külg 883,5 m pikk. Igal küljel on üks värav: lõunaküljel esivärav, põhjaküljel tagavärav, idaküljel vasak värav ja lääneküljel parem värav. Eesvärav on 9,5 m kõrge ja 15,17 m lai. Kindluse müürid on laotud kiviplokkidest. Iga kiviplokk on keskmiselt 2 m pikk, 1 m lai ja 70 cm kõrge.
Kindlus oli Vietnami 14. sajandi lõpu ja 15. sajandi alguse pealinna keskus. Põhja-Vietnami üks poliitilisi, majanduslikke ja kultuurilisi keskusi oli see kuni 18. sajandini.
Kindluses on muu hulgas sisemine kaitsemüür ja altar, mille juures korraldati tseremooniaid Taeva Valitseja auks. Peale selle on avastatud, et kindluses maa all on säilinud rikkalik kultuurkiht, kust saab teavet selles kohas varem eksisteerinud losside, kloostrite, teede ja isegi külade kohta. Kindluses olevad maastikumaalid on hästi säilinud ja oma ajale iseloomulikud.
Aastast 27. juunist 2011 kuulub see UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Olümpia hotell

Radisson Blu Hotel Olümpia (varem Hotell Olümpia, Reval Hotel Olümpia) on hotell Tallinna kesklinnas aadressil Liivalaia tänav 33.
26-korruseline Radisson Blu Hotel Olümpia on üks Tallinna silmapaistvamaid ehitisi.
Ajalugu.
Hotellihoone ehitas Mehhaniseeritud Ehituskolonn nr 36 1980. aastal Tallinnas toimunud 1980. aasta suveolümpiamängude purjetamisvõistlusteks. Hoone projekteerisid Ain Andressoo, Toivo Kallas ja Rein Kersten. Hoone kõrgus on 84 m. Ehitis sai Eesti NSV riikliku preemia 1982. aastal.
Tallinna Hotellikoondise hotelli avamisel 6. aprillil 1980 osalesid näiteks EKP KK esimene sekretär Karl Vaino, Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimees Bruno Saul, Eesti NSV välisminister Arnold Green, ürituse korraldaja oli Fred Raudberg.
Külastajate käsutuses oli 405 tuba, Tallinna Toitlustuskoondise restoran «Olümpia» hotelli teisel korrusel, kohvikud ja baarid 2., 14. ja 26. korrusel, NSV Liidus legendaarne Olümpia varietee kus omal ajal töötasid Anne Veski, Ivo Linna, Tarmo Pihlap jpt, hotelli Olümpia varietee (1980–1992) asutaja, kunstiline juht ja lavastaja oli Kalju Saareke. Töötajate arv Olümpia hotelli avamisel 1980. aastal oli 600.
Olümpia hotelli direktoritena on tegutsenud Kaljo Visnapuu, Andres Liinat (1991–1996), Tarmo Sumberg, Eirik Bergvoll, Gints Dzirnieks.
Kuni 1991. aastani kuulus hotell 100% Eesti riigile. Seda opereeriti läbi Tallinna Hotellikoondise ja Tallinna Toitlustustrusti. 1991. aastal hotell erastati ning hotelli omanikeks said Eesti Rahandusministeerium, Inn Grupp, Mercury Asset Management ja Baltic Republic Fund. 1997. aastal omandas hotelli Reval Hotelligrupi AS, alates 2002. aastast kuulub hotell Norra Linstow Grupile.
Ühes hotellitoas asus esialgu Eesti Ekspressi toimetus.
Olümpia hotelli kuulsamate külastajate seas on olnud Indira Gandhi, Alla Pugatšova, David Copperfield, ansambel Rammstein, Montserrat Caballé jne.
Tänapäev.
Tänapäeval on hotellis 390 numbrituba mitmes toakategoorias. Valikus on standard-, "superior"-, "premium"- ja peretoad ning 4 saunaga juuniorsviiti. Hotelli 13. korrust nimetatakse kalliskivikorruseks, kuna seal paiknevad 6 kalliskivisviiti, millest igaühe disaini- ja värvilahendus on inspireeritud ühest kalliskivist (rubiin, ametüst, smaragd, safiir, topaas, oonüks). Samuti asub samal korrusel suurejooneline 189 m² suurune presidendisviit.
Hotelli 26. korrusel paikneb tervisekeskus Club 26, kus on 16-meetrine bassein, saun, sanaarium ja jõusaal. Lisaks on võimalik seltskondadel rentida ka Tallinna vanalinna vaatega privaatsauna koos väikese basseini ja istumisalaga. Tervisekeskus Club 26 renoveeriti täielikult 2016. aasta lõpus.
2017. aastal renoveeritud konverentsikeskuses on 13 mitmeotstarbelist konverentsiruumi, mis sobivad paljude ürituste korraldamiseks. Konverentsiruumides on uusim audiovisuaaltehnika, tõlkeseadmed ja tasuta WiFi. Suurim saal mahutab kuni 500 inimest.
Hotellis asub ka restoran Senso, kohvik Cafe Boulevard ja "lobby"-baar.
Radisson Blu Hotel Olümpiale on antud Rohelise Võtme sertifikaat, mis on suurima ulatusega üleilmne majutuse ökomärgis. Lisaks on hotelli tunnustatud rahvusvahelise Safehotelsi sertifikaadiga.
Majandusstruktuur

Majandusstruktuur on riigis või piirkonnas väljakujunenud majandusharude vahekord. Selle kirjeldamiseks kasutatakse tavaliselt majandussektorite osatähtsust SKT-s või tööhõives, samuti kasutatakse majandusharude osatähtsust riigi majanduses.
Wakkanai

Wakkanai (jaapani 稚内 "Wakkanai", haldusüksusena 稚内市 "Wakkanai-shi") on linn Jaapanis Hokkaidō saarel, Jaapani põhjapoolseim linn. Seal asub Sōya neem.
Wakkanai on Sōya allprefektuuri keskus.
Linna nimi tuleb ainukeelsest sõnast "yamwakkanay", mis tähendab 'külmaveeline oja'.
Ajalugu.
Wakkanai on asutatud 1949. aastal.
Robert Vaigla

Robert Vaigla (sündinud 19. aprillil 1986) on eesti kitarrist. 
Ta mängib ansamblites Outloudz, Traffic ja Uudo Sepp Bänd.
Isiklikku.
Tema isa on basskitarrist Raul Vaigla ja õde laulja Marie Vaigla. 
Robert Vaigla elukaaslane on olnud Lenna Kuurmaa, neil on kaks ühist tütart.
2022. aastal abiellus ta Jaana Beresiga.
Heldur Saade

Heldur Saade (12. august 1936 Tallinn – 18. november 2021 Tallinn) oli mitmete eesti puhkpilliorkestrite dirigent.
Saade lõpetas 1967. aastal Tallinna Muusikakooli trompeti (R. Tavase klass) ja puhkpillidirigeerimise erialal (H. Orusaare ja J. Krivorukovi klass). Ta oli 1971–1983 ENSV Rahvaloomingu Maja puhkpillimuusika sektori juhataja ja töötas aastast 1983 ENSV Kooriühingus puhkpilliorkestrite vanemkonsultandina. 
Ta on juhatanud mitut puhkpilliorkestrit, muuhulgas Lihula kultuurimaja puhkpilliorkestrit, Vabariiklikku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestrit ja Tallinna Sadama puhkpilliorkestrit. Oli IV, V ja VI koolinoorte laulupeo üldjuhte ning puhkpilliorkestrite üldjuht XXI, XXII ja XXIII üldlaulupeol.
København (laev)

København oli viiemastiline parklaev.
København ehitati 1921. aastal Šotimaa laevatehases Ramage and Fergusson. Laev ehitati Taani Ida-Aasia Kompaniile õppelaevaks. 
Aastatel 1921–1928 tegi København üheksa reisi, sh kaks ümbermaailmareisi ning külastas peaaegu kõiki maailmajagusid.
København jäi kadunuks teel Buenos Airesest Austraaliasse Atlandi ookeani lõunaosas 1928. aasta detsembri lõpus või 1929. aasta jaanuaris.
1. jaanuaril 1930 kuulutas Inglise kindlustusselts Lloyd Københavni teadmata kadunuks.
Københavni mudeli valmistas aastatel 1940–1948 Eesti kuulsaim laevamudelimeister kapten Hermann Tõnissoo, kes ehitas mudeli mõõtkavas 1:75 ning pälvis selle eest mitu kõrget üleliidulist auhinda. 1971. aastal müüs kapten Tõnissoo oma mudeli 6000 rubla eest Tallinna Meremuuseumile.
Nairobi rahvuspark

Nairobi rahvuspark on rahvuspark Keenias Nairobist vahetult lõunas, umbes 7 km kaugusel kesklinnast.
Rahvuspargi geograafilised koordinaadid on .
1946. aastal loodud Nairobi rahvuspark oli Keenia esimene rahvuspark. Rahvuspargi pindala on 117,21 km². Seda haldab Keenia looduskaitseamet.
Nairobi rahvuspark moodustab umbes kümme protsenti Athi-Kapiti ökosüsteemist ning on selle ainus kaitse alla võetud osa. Piirkonna kõrgus merepinnast jääb 1533 ja 1760 meetri vahele. Jaanuarist märtsini on kuum ja kuiv, aprillist juunini kuum ja niiske ning juulist oktoobrini väga soe ja niiske. 
Põhjast, idast ja läänest on park piiratud elektritaraga, lõunapiiri moodustab Mbagathi jõgi. Teisel pool jõge paikneb Kitengela kaitseala. Jõgi ei piira muu hulgas mitmesuguste sõraliste aktiivset liikumist.
Ajalugu.
Kui Briti kolonistid 19. sajandi lõpus praeguse Nairobi piirkonda saabusid, oli seal rikkalik loomastik, kellega kõrvuti elasid masai rändkarjakasvatajad ja kikuju põlluharijad. Kui linn kasvas, sagenesid kokkupõrked loomadega. Metsloomad tõrjuti tasapisi Nairobist lääne ja lõuna pool asuvatele tasandikele, kus loodi kaitseala, millel kehtisid piirangud eelkõige küttimise suhtes, kuid kogu ülejäänud tegevus oli reguleerimata. Rahvusparkide loomise eestkõnelejaks sai Mervyn Cowie, kes pärast eemalolekut Keeniasse tagasi tulles avastas, et loomade arvukus oli märgatavalt vähenenud. Rahvuspark avati 1946. aastal. Selle alal elanud masaid koliti mujale. Mervyn Cowie sai rahvuspargi direktoriks ning jäi sellesse ametisse kuni 1966. aastani.
Taimestik.
Suurema osa rahvuspargi alast moodustab üksikute akaatsiapõõsastega rohtla. Lääneosa kõrgustikel on levinud lehtmetsad, kus kasvavad muu hulgas õlipuud, krootonid, "Brachylaena hutchinsii" ja "Calodendrum". Madalamatel nõlvadel kasvavad punaheina-, küpressi-, paelhirsi- ja penihambaliigid ja üksikud "Acacia xanthophloea"'d. Rahvuspargis domineerivad akaatsiad ja lühter-piimalilled. Esinevad ka "Apodytes dimidiata", "Canthium schimperiana", "Elaeodendron buchananii", viigipuu "Ficus eriocarpa", "Aspilia mossambicensis", sumahh "Rhus natalensis" ja "Newtonia" liigid. Kaljustel mäenõlvadel kasvavad piimalill "Euphorbia brevitorta", driimia "Drimia calcarata" ja "Murdannia clarkeana".
Loomastik.
Et Mbagathi jõgi on rahvuspargi juures üles paisutatud, kogunevad loomad (eelkõige herbivoorid, eriti gnuud ja sebrad) põuaperioodil pargi alale. 
Rahvuspargis on esindatud teiste seas aafrika pühvel, paavianid, teravmokk-ninasarvik, Burchelli sebra, gepard, kongoni, Granti gasell, jõehobu, leopard, lõvi, Thomsoni gasell, kanna, impala, kaelkirjak "Giraffa camelopardalis tippelskirchi" ja vohlu.
Rahvuspargi alal elab umbes 500 linnuliiki, sealhulgas jaanalind ja raisakotkas.
Alates 1963. aastast tegutseb vigastada saanud ja orvuks jäänud loomade pelgupaik, kuhu tuuakse peamiselt elevandi- ja ninasarvikupoegi kõikjalt Keeniast.
Punahein

Punahein ("Themeda") on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Mbagathi jõgi

Mbagathi on jõgi Keenias, Athi-Galana jõe lisajõgi.
Mbagathi moodustab Nairobi rahvuspargi lõunapiiri.
Jõele on ehitatud mitu paisu.
Mbagathi

Mbagathi on asula Keenias Nairobi maakonnas.
Asula asub Nairobi rahvuspargi läänepiiri ääres.
Baldone piirkond

Baldone piirkond (läti keeles "Baldones novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Baldone piirkonna elanikest lätlasi 84,29%, venelasi 8,95%, valgevenelasi 2,15%, leedulasi 1,43% ja muudest rahvustest inimesi 3,18%.
Piirkond moodustati 2008. aastal Baldone valla ja Baldone linna liitmise teel. 2021. aastal liideti Baldone piirkond Ķekava piirkonnaga.
Gulbene piirkond

Gulbene piirkond (läti keeles "Gulbenes novads") on 1. järgu haldusüksus Lätis Vidzemes.
Piirkond moodustati 2009. aastal 13 valla ja Gulbene linna liitmise teel.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Gulbene piirkonna elanikest lätlasi 85,91%, venelasi 10,04%, valgevenelasi 1,04% ja muust rahvusest inimesi 3,02%.
2021. aasta haldusreformi järel säilis piirkond endistes piirides.
Burtnieki piirkond

Burtnieki piirkond (läti "Burtnieku novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis Vidzemes.
Piirkond koosnes Burtnieki, Ēvele, Matīši, Valmiera ja Vecate vallast.
Arvestuslikult oli 1. jaanuaril 2011 Burtnieki piirkonna elanikest lätlasi 83,31%, venelasi 10,00%, valgevenelasi 2,14%, ukrainlasi 1,66% ja muust rahvusest inimesi 2,90%.
Piirkonna endisel alal asub Asti ehk Burtnieki järv, mis on suuruselt neljas järv Lätis.
Piirkond moodustati 2006. aastal kahe valla liitmise teel. 2009. aastal liideti piirkonnaga veel neli valda. 2021. aastal liideti Burtnieki piirkond Valmiera piirkonnaga.
Iskitim

Iskitim on linn Venemaal Novosibirski oblastis. Asub Novosibirskist 26 km lõuna pool. 
Ajalugu.
Iskitim loodi 1717. aastal tekkinud külade liitmise teel 1933. aastal. Aastal 1938 sai asula linnaõigused.
Arno Saar

Arno Saar (22. mai 1953, Tallinn – 1. aprill 2022) oli eesti fotograaf.
Saar õppis Tallinna 24. ja 44. keskkoolis, seejärel omandas rätsepa eriala kutsekoolis.
1977. aastal astus ta Eesti Kinoliidu noortesektsiooni. 1980–1984 töötas ta Tallinnfilmis operaator Arvo Iho assistendina. Alates 1980ndate keskpaigast tegi ta kaastööd ajakirjale Kultuur ja Elu ning ajalehele Sirp ja Vasar.
Ta töötas Õhtulehes. Mänginud mitmes Eesti filmis, näiteks "Arabella, mereröövli tütar", "Lurich" ja "Georg".
Tehnika ja Tootmine

Tehnika ja Tootmine oli ajakiri, mis ilmus Tallinnas aastatel 1957–1995.
Ajakiri ilmus üks kord kuus. Toimetus asus Tallinna vanalinnas, Mündi tänaval. 
Tehnika ja Tootmise järeltulijaks peetakse ajakirja Inseneeria.
Viru Kiri

Viru Kiri on Torontos alates 1978. aastast ilmuv eestikeelne ajakiri, mida annab välja Virulaste Koondis Torontos. 
Toimetaja on Elna Libe.
Ajakiri ilmub üks kord aastas. Ajakiri ei ilmunud aastatel 1979–1980, 1982–1983, 1985–1987, 1989–1990, 2008.
Murujärv

Murujärv (ka "Laanemetsa Murujärv") on järv Valgamaal Valga vallas, Aheru järvest edelas. 
Järve pindala on 0,8 ha. Ümbritsetud õõtsikuga. Kuulub pehmeveeliste, segatoiteliste järvede hulka. 
Järv on taimestikurikas ja sealt on kunagi leiud muu hulgas ka haruldast lamedalehist jõgitakjat.
Lamedalehine jõgitakjas

Lamedalehine jõgitakjas ("Sparganium angustifolium" Michx.) on veetaimeliik perekonnast jõgitakjas.
Eestis haruldane.
Jõgitakjas

Jõgitakjas ("Sparganium") on kõrreliselaadsete seltsi hundinuialiste sugukonda kuuluv veetaimede perekond.
Teaduslikult kirjeldas jõgitakjaid esimesena Linnaeus 1753, kes eristas kaht liiki: harulist ja väikest jõgitakjat. Hiljem ühendati jõgitakjad hundinuiadega samasse perekonda (seda tegid näiteks Rolf Dahlgren 1983 ja 1989 ning Robert Thorne 2002). Kuid 1998 välja antud APG süsteem tunnistas jõgitakjaid omaette perekonnana, samuti 2003 välja antud APG II ja 2009. aasta APG III süsteem.
Perekonda kuulub paarkümmend liiki. Nad kasvavad peamiselt parasvöötmes ja lähisarktikas.
Kirjeldus.
Jõgitakjad on kuni 8 dm kõrgused taimed, mis kasvavad poolenisti vees. Tavaliselt on jõgitakjatel lineaalsed lehed, aga mõnel on need küllalt lihakad ja peaaegu kolmnurkse läbilõikega. Lehed on 3–12 mm laiad, selgelt eristuva soonega keskel ja ererohelised. Lehed säilitavad värvi hilissügiseni. Nendel liikidel, mis kasvavad sügavas või voolavas vees, on lehed täielikult vee all või nende ülaosa toetub veepinnale.
Vars on püstine, kas harunenud või lihtne. Tavaliselt ulatub vars veest välja, aga esineb vorme, mis veepinnalt kõrgemale ei ulatu. Niisugustel on pikad nõrgad lehed.
Õied on väikesed ja koondunud nuttidesse. Ühel taimel on mitu nutti, mis omakorda moodustavad tõlviku. Tõlviku ülemistes nuttides on üksnes isasõied ja alumistes üksnes emasõied. Isasõis koosneb 3–6 silmapaistmatust pruunikast kattelehest ja pikkadest valgetest tolmukatest, mille tolmukapead annavad õisikule villatordi kuju. Emasõies on 3 kattesoomust ja emakas, mille emakasuue on 1,2–2 mm pikk. Emasõisikud puhkevad mitu päeva varem. Sel ajal on taime enese tolmukad veel kindlalt õide suletud ja see võimaldab risttolmlemist.
Vili on 4–7 cm pikk ja selles on üks seeme. Viljal on terav ots. Ühe tähiku emasõitest moodustub kerajas koguvili, mis meenutab pisut siili okkaid. Viljad võivad levida nii tuule kui vee abil. Kui vili vette langeb, püsib ta kaua pinnal ja võib vooluga läbida pikki vahemaid.
Lisaks seemnetele võib jõgitakjas levida ka risoomi tükkide abil.
Kogalõm

Kogalõm (vene keeles Когалым) on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas.
Linna pindala on 20,5 ruutkilomeetrit, rahvaarv 58 803 inimest (2012). Kohanime päritolu kohta on kaks versiooni: see võib pärineda handi keele sõnast, mis tähistab mädasood ja lodu, või sõnadest "koh", "kog" (кох, ког, "pikk") ja "alõng" (алынг, "algus"), mis viitab pikale jõelähtele. 
Linnaõigused sai Kogalõm aastal 1985. Aastail 1991–1993 oli Kogalõmi linnapeaks Sergei Sobjanin.
Kogalõmis on elamuid ehitanud Tallinna Ehitus-trusti ehitusvalitsus nr 7 ning Eesti päritolu ettevõtted Estkogalõmstroi ja Cueks.
Loodus.
Geograafiline asend.
Kogalõm asub Ingujaguni ja Kirill-Võsjaguni jõe vahel Hantõ-Mansiiskist 493 km ja Surgutist 207 km. 
Kliima.
Linnas valitseb parasvöötme mandriline kliima. Talv kestab umbes seitse kuud ja suvi üks kuni kaks kuud. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –18,4 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur on 17,1 °C.
Rahvastik.
2010. aasta rahvaloenduse andmeil elab Kogalõmis umbes 58 200 inimest. Rahvuslik koosseis on järgmine: venelasi 56,7%, ukrainlasi 16,8%, tatarlasi 8,1%, baškiire 3,5%, aserbaidžaanlasi 2,2%, valgevenelasi 2,0%, moldovlasi 1,9%, tšuvašše 1,0%, sakslasi 0,9% ja ülejäänuid 6,5%.
Transport.
Linnast 12 km eemal asub lennujaam, kust saab lennukiga Moskvasse, Omskisse, Tjumeni, Jekaterinburgi, Novosibirskisse ja Hantõ-Mansiiskisse. Linnast 3 km eemal asub raudteejaam, kus peatuvad Moskva, Tjumeni, Jekaterinburgi ja Novõi Urengoi rongid. Bussiga jõuab Surgutti, Hantõ-Mansiiskisse ja teistesse lähilinnadesse.
Bonnie Wright

Bonnie Francesca Wright (sündinud 17. veebruaril 1991) on Briti näitleja, kes mängis Harry Potteri filmides Ginny Weasleyt.
Elisabeth Aspe tänav

Elisabeth Aspe tänav oli tänav Tallinna kesklinnas.
Tänav nimetati eesti kirjaniku Elisabeth Aspe mälestuseks.
Tallinna linnavolikogu otsusega 16. detsembrist 1931 anti uuele uulile, mis algab Suure-Tartu maanteelt Klaasingi uuli kohalt ja viib Politseiaiale, nimetus "Elisabet Aspe". Uue otsusega 24. maist 1939, mis kinnitati Siseministri poolt 9. juunil 1939, nimetati Elisabeth Aspe tänav – Aspe tänavaks.
Aspe tänav asus umbes praeguse Pronksi tänava piires, Tartu maantee ja Ed. Viiralti tänava vahelises lõigus ning likvideeriti V. Kingissepa tänava pikenduse käigus.
Aspe tänav kuulus Riigivolikogu 4. valimisringkonda, kust valiti Neeme Ruus; majad nr. 1 ja 2 kuulusid Tallinna 3. linnajakku, 6. jaoskonnakohtu jaoskonda ning Tallinna 2. jaoskonna kohtu-uurija jaoskonda; teised numbrid kuni tänava lõpuni kuulusid Tallinna 2. linnajakku, 7. jaoskonnakohtu jaoskonda ning Tallinna 4. jaoskonna kohtu-uurija jaoskonda.
Viimased Aspe tänava majad lammutati, kui 1970. aastate esimeses pooles rajati Pärnu ja Narva maanteed ühendav nn ringmagistraali ja kadus ka nüüdse Pronksi tänava kohal Tartu maantee poolses otsas asunud lühike Elisabeth Aspe tänav.
Ahtri tänav

Ahtri tänav on tänav Tallinna kesklinnas Sadama asumis.
Ahtri tänav algab Mere puiesteelt ning suundudes paralleelselt Tallinna lahe rannikujoonega ja Narva maanteega, ristudes vasakult Poordi, Laeva ja Paadi tänavaga; paremal pool Roseni, Rotermanni, Hobujaama, Parda tänavaga ning lõppeb Jõe ja Tuukri tänava ristmikul.
Ajalugu.
Vanim teade Ahtri tänava kohta pärineb aastast 1793, tänav kandis kuni 1950. aastani "Siimeoni tänava" nime (variant Siimoni tänav, Simuna, "Simeonstrasse"). Tänava nimi tulenes tänava ääres asuva õigeusu Püha Simeoni ja Naisprohvet Hanna kiriku nimest. Aastatel 1950–1958 kandis tänav nime "Mere tänav".
Aastatel 1910–1934 lõppes Siimoni tänav Narva maanteel, kulgedes lõpus mööda praegust Parda tänavat; nüüdse Parda tänava lõik eraldati Siimoni tänavast 1934. aastal ja liideti loodava Villem Reimani tänavaga.
Eesti NSV ajal asus Ahtri tänava piirkonnas 84. sõjaväe raudbetoonitehas ja Ahtri 3, 84. tehase metallitsehh. Sadama tänaval asunud sõjaväe raudbetoontoodete tehase ja selle ehitusväeosa kohale on rajatud Tallinna sadama Reisisadama uued juurdepääsud ja parkla.
Ahtri tänav 10 hoones tegutsesid meelelahutusasutused: 1996. aastal endises Tallinna elektroonikatehase Punane RET ühes hoones avatud ööklubi Dekoltee. 2000. aastal taasavati pankrotistunud ööklubi Dekoltee asemel Ahtri tänav 10 uue nime all Club Decolte ja 2006. aastal Ööklubi Panoraam
2011. aastal nimetati Narva maantee ja Ahtri tänava vaheline lõik uueks Parda tänavaks.
Hoonestus.
Ahtri tänava parempoolsel küljel on Rotermanni kvartali hooned, Admirali maja ning Maailmakaubanduse keskuse (WTC) hoone (Ahti ja Jõe tänava nurgamaja).
Ahtri tänava sõidusuundi eraldaval haljasalal asub 1908. aastal baltisaksa inseneri Ernst Boustedti projekti järgi ehitatud Rotermanni soolaladu (Ahtri tänav 2). Soolaladu rekonstrueeriti aastatel 1995–1996 arhitekt Ülo Peili ning sisearhitekt Taso Mähari projekti kohaselt. 1996. aastal koolis Rotermanni soolalattu Eesti Arhitektuurimuuseum. 
Ahtri 6 kinnistu oli ajalooliselt oli Rotermanni kaubajaam, kuhu planeeritakse uus büroohoonet Golden Gate.
Haljasala lõpus asub Olerexi bensiinijaam, Ahtri 6B. 
Ahtri tänavast vasakul, Tallinna lahe pool, asuvad Merekeskus kaubanduspindadega, Admiraliteedi basseinis Tallinna sadama Vanasadama C-terminal, Vanasadama Jahisadama kai, aastatel 1752–1755 rajatud Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirik ning Nautica keskus kaubanduskeskus.
Juri Vella

Juri Vella (vene keeles "Юрий Вэлла", ametlik nimi "Юрий Кылевич Айваседа"; 12. märts 1948 Varjogan, Surguti rajoon – 12. september 2013) oli metsaneenetsi põhjapõdrakasvataja, kirjanik ja keskkonnakaitsja. 
Ta kuulus Venemaa Kirjanike Liitu.
Metsaneenetsid

Metsaneenetsid on neenetsite rühm, kes räägib metsaneenetsi keelt.
Kurdmäestik

Kurdmäestik on mäestik, mis on tekkinud kurrutuse käigus. 
See protsess toimub tektoonilistes survevööndites, näiteks kahe laama põrkepiirkonnas. Kui põrkuvad kaks ookeanilise maakoorega laama või ookeanilise ja mandrilise maakoorega laam, siis tihedamast ainest koosneva ookeanilise laama serv sukeldub teise laama serva alla. Teise laama serval tekkivad kurrud, mis moodustavad kurdmäestikke. Kurdmäestikud on tekkinud muu hulgas Alpi kurrutusel, näiteks Alpid või Himaalaja.
Vulkaaniline saar

Vulkaaniline saar on saar, mis on tekkinud veealuste vulkaanide purske tulemusena ja kerkinud üle merepinna. Nad kujutavad endast veealuse vulkaani tippu ning koosnevad väljavoolanud ja tardunud kivimitest.
Vulkaanilised saared on tekkinud laamade lahknemisel (Tristan da Cunha saared), laamade põrkumisel (Kuriilid) ja kuumade täppide piirkondades (Hawaii saared). Tavaliselt ei teki nad ükshaaval, vaid hulgakaupa, kuigi pole haruldane, et nad ükshaaval tekivad.
Suurim vulkaaniline saar on Island, mille teke on seotud nii laamade lahknemise kui ka kuuma täpiga.
Vulkaaniliste saarte teke ja hävimine võivad kesta tuhandeid ja miljoneid aastaid. Siiski on mitu juhtumit, kus vulkaanilised saared on tekkinud ja kadunud lühikese aja, mõne aasta jooksul. Selline on näiteks Islandi rannikul olev Surtsey.
Charles Darwin esitas hüpoteesi, et korallsaarte teke on seotud vulkaanilise saare pikaajalise aeglase vajumisega veepinna alla. Ta täheldas, et vulkaaniliste saarte rannavetes kasvavad sageli korallid, mis saare ümber korallriffe moodustavad. Korallid on võimelised kasvama ja kui saar järjest enam vee alla vajub, muutuvad korallrifid vulkaanilise saarega võrreldes järjest kõrgemaks. Lõpuks võib juhtuda, et kogu vulkaaniline saar on vee alla vajunud, aga selle asemele on tekkinud korallsaar.
Kalev Järvela

Kalev Järvela (sündinud 25. novembril 1960) on eesti tantsupedagoog ja folklorist.
Kalev Järvela on rahvatantsuõpetaja ja alates 2008. aastast rahvakunstikollektiivi Koidupuna kunstiline juht. Varem on ta töötanud rahvakunstiansambli Leigarid kunstilise juhi Kristjan Toropi assistendina (aastast 1981) ja 1985. aastast kunstilise juhina. 
Ta kohandas X noorte laulupeo jaoks kolm laulu tsüklist "5 eesti rahvatantsu segakoorile": "Labajalg", "Pikk ingliska" ja "Kaerajaan" ning on olnud XVII üldtantsupeo pealavastaja ja TeateTantsu idee autor.
Aastatel 2002–2021 oli Järvela Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi juhatuse esimees.
Ma võtsin viina (album 2010)

"Ma võtsin viina" on Onu Bella 2010. aasta kontsertalbum, mis on kaasas tema autobiograafilise raamatu lisana ja sisaldab kontsertsalvestist.