Rust

Rust on mitmeparadigmaline üldotstarbeline programmeerimiskeel, mis keskendub peamiselt tüübikindlusele, jõudlusele ja turvalisusele, eriti turvalisele samaaegsusele. Rust on süntaksi poolest sarnane C++ga, kuid on disainitud selleks, et tagada parem mälu turvalisus hoides kõrget jõudlust. Keeles viitavad kõik viitajad alati asjakohasele mälule (mäluobjektid viidete taga on alati korrektsed) ilma, et oleks vajalik laialdasem mäluhaldussüsteem, nagu näiteks prügikogumine.
Mäluturvalisuse kindlustamiseks ja andmete võidujooksude vältimiseks kasutab Rust "laenukontrollijat", mis jälgib kompileerimise ajal iga programmis oleva objektiviida eluaega. Rusti arendust inspireerisid funktsionaalne programmeerimine, sealhulgas muutmatus, kõrgema järgu funktsioonid ja algebralised andmetüübid.
Algselt oli Rust disainitud Graydon Hoare'i poolt Mozilla uurimisasutuses, kaasa aitasid ka Dave Herman, Brendan Eich ja teised. Disainerid arendasid keelt samal ajal kui nad kirjutasid koodi Servo küljendusmootori ja Rusti enda kompileerija jaoks. 
Rust on alates 2016. aastast olnud igal aastal Stack Overflow arendajate küsitluses olnud "kõige rohkem armastatud programmeerimiskeel". Keelt kasutavad firmad nagu Amazon, Discord, Dropbox, Google (Alphabet), Facebook ja Microsoft. Detsembris 2022 sai sellest ainus keel peale C ja assemblerkeele, mida on võimalik kasutada Linuxi tuuma arendamises.
Disain.
Rust on ette nähtud väga tihedalt koos töötavate ja väga turvaliste süsteemide jaoks ning suurte programmide loomiseks.
Süntaks.
Rusti süntaks on sarnane keeltega C ja C++, kus koodiblokid on eraldatud loogeliste sulgude ja käsuvoo märksõnadega nagu näiteks codice_1, codice_2, codice_3 ja codice_4. Siiski pole kõik C ja C++ märksõnad rakendatud ning mõned Rust funktsioonid (nagu näiteks codice_5 mustrite sobitamiseks) näivad võõratena nendele, kes on neid keeli õppinud. Vaatamata Rusti pealiskaudsele sarnasusele C ja C++ga on Rusti süntaks sügavamas mõistes sarnane ML perekonda kuuluvate keeltega ja Haskell keelega. Peaaegu iga osa funktsioonist on väljend, isegi käsuvoo operaatorid. Näiteks tavaline codice_1 lause toimub C keele kolmepoolses tingimuslikus operaatoris. Funktsioon ei pea lõppema codice_7 väljendiga, mis juhul tagastab viimane väljend funktsioonis (ja koodiblokis) tagastusväärtuse juhul, kui semikoolon on ära jäetud.
Mälu ohutus.
Rust on disainitud olema ohutu mälule ning ei luba kasutada "null" viitajaid, rippuvaid viitajaid, ega andmete võidujooksu ohutus koodis. Andmete väärtuseid võib lähtestada vaid läbi kindlate keelevormide, kus kõikide sisendite väärtused peavad olema juba saadaval.
Rusti omanikusüsteem koosneb reeglitest, mis garanteerivad mäluohutust ilma prügikogujata. Programmi jooksmise ajal, peab igal väärtusel olema muutuja, mis on selle "omanik" ja igal väärtusel saab olla ainult üks omanik. Väärtuse omanik muutub, kui väärtus määratakse uue nime alla või edastatakse funktsioonile parameetrina. Väärtust saab ka "laenata," mis tähendab, et väärtus kantakse ajutiselt teisele funktsioonile ning siis antakse omanikule tagasi. Nende reeglite abil saab Rust vältida rippuvate viitajate sattumist koodi.
Ajalugu.
Keel kasvas välja Graydon Hoare'i 2006. aastal alguse saanud isiklikust projektist. Mozilla alustas projekti sponsoreerimist 2009. aastal ning kuulutas selle välja aastal 2010. Samal aastal liikus töö algsest kompileerijast (kirjutatud OCaml keeles) iseseisvale kompileerijale, mis oli kirjutatud Rust keeles.
Kõige esimene nummerdatud alfaeelne versioon anti välja 2012 aasta jaanuaris. Rust 1.0, kõige esimene stabiilne versioon, anti välja 15 mai 2015. Pärast seda antakse välja uus stabiilne versioon iga kuue nädala tagant.
Näited.
Tere maailm.
Lihtne "Tere maailm!" programm kirjutatud Rust keeles.
fn main() {
 println!("Tere maailm!");
Faktoriaalne funktsioon.
Rekursiivne.
fn factorial(i: u64) -&gt; u64 {
 match i {
 0 =&gt; 1,
 n =&gt; n * factorial(n-1)
Iteratiivne.
fn factorial(i: u64) -&gt; u64 {
 let mut acc = 1;
 for num in 2..=i {
 acc *= num;
 acc
Iteraatoreid kasutades.
fn factorial(i: u64) -&gt; u64 {
 (1..=i).product()
Eluajad.
Igal viitajal on eluaeg, mis tähendab teatud asukohti koodis, kus väärtus siiamaani eksisteerib. Näiteks on eluaeg kohalikule muutujale viitaval viitajal see koodiplokk, milles ta defineeritud on:
fn main() {
 let r = 9; // ---------+-- eluaeg 'a
 { // |
 let x = 5; // -+-- eluaeg 'b
 println!("r: {}, x: {}", r, x); // | |
 // |
 println!("r: {}", r); // |
Üks Rusti omapärasemaid omadusi on konkreetsed eluajad (ingl. "explicit lifetimes"). Siin on ebakorrektne funktsioon, mis võtaks parameetritena kaks sõneviitajat ja tooks tagasi viitaja pikimale:
fn pikim(x: &amp;str, y: &amp;str) -&gt; &amp;str {
 if x.len() &gt; y.len() {
 x
 else {
 y
Rust ei lase seda funktsiooni kompileerida, sest seda funktsiooni mujalt kutsudes ei saa kompileerija kindel olla, kas üks viitaja võib elada kauem kui teine. On võimalik kirjutada variant sellest funktsioonist kasutades konkreetset eluaega, millele paneme juhusliku nime codice_8, kus mõlemad viitajad peavad elama sama kaua:
fn pikim&lt;'a&gt;(x: &amp;'a str, y: &amp;'a str) -&gt; &amp;'a str {
 if x.len() &gt; y.len() {
 x
 else {
 y