Vene-Ukraina sõja kirderinne

Vene-Ukraina sõja kirderinne oli osa Venemaa sissetungist Ukrainasse kahe Ukraina oblasti, Tšernihivi ja Sumõ kontrollimiseks, mis kestis 24. veebruarist 8. aprillini 2022. 4. aprillil 2022 teatasid Ukraina võimud, et Vene väed on enamasti Sumõ oblastist lahkunud ega okupeerinud enam selles piirkonnas ühtegi linna ega küla. Hiljem samal õhtul väitsid Ukraina võimud, et Vene väed on Tšernihivi oblastist lahkunud, mida Pentagon kinnitas 6. aprilliks. Lisaks toimus see 24. veebruarist 14. maini Harkivi oblastis. 14. mail teatas ISW, et: "Seega näib, et Ukraina võitis Harkivi lahingu." Harkivi linnapea ütles BBC-le: "Viimasel viiel päeval ei toimunud linnas ühtegi plahvatust. Venelased üritasid raketiga linna tabada vaid üks kord Harkivi lennujaama lähedal, kuid Ukraina õhukaitse likvideeris raketi."
Ülevaade.
Kirde-Ukraina pealetung oli Venemaa relvajõudude suur rünnak 24. veebruaril 2022 Tšernihivi ja Sumõ oblastitesse ning nende halduspealinnadesse Tšernihivi ja Sumõsse. Tšernihiv oli piiramisrõngas üle viie nädala. Ukrainlased kaotasid 25. veebruaril lahingu Sumõ oblasti teise linna Konotopi üle, mis asub 90 kilomeetri kaugusel Venemaa piirist. Eraldi pealetung Sumõ oblastisse ründas samal päeval Sumõ linna, mis asub vaid 35 kilomeetrit Venemaa-Ukraina piirist. Venemaa edasitung takerdus linnalahingutesse ja Ukraina väed hoidsid linna edukalt kinni. Ukraina allikate andmeil hävitati üle 100 Vene soomusmasina ja vangistati kümneid sõdureid. Vene väed ründasid ka Ohtõrkat, kasutades vaakumpommi.
Samal ajal kui Sumõ lahing möllas, liikusid Vene väed mööda kiirteid Sumõst läände, jõudes 4. märtsil Kiievi idapoolsesse eeslinna Brovarõsse. Frederick Kagan kirjutas 4. märtsi hinnangus, et "Sumõ telg on praegu Venemaa edukaim ja ohtlikum edasiliikumine Kiievi suunal". Ta märkis, et geograafia eelistas mehhaniseeritud edasiminekut, kuna maastik "on tasane ja hõredalt asustatud, pakkudes vähe häid kaitsepositsioone."
Kuna Vene väed ei suutnud pärast 8. märtsit uut territooriumi kindlustada, on Sõjauuringute Instituudi andmetel võimalik, et nad paigutasid väed ümber Ida-Kiievist, et kaitsta Ukraina vasturünnakute eest Sumõ oblastis.
2. aprillil 2022 kuulutas Ukraina kaitseministeerium pärast Vene vägede lahkumist piirkonnast kogu Kiievi oblasti, sealhulgas Brovarõ sissetungijatest vabaks. 4. aprillil 2022 olid Vene väed valdavalt Sumõ oblastist välja tõmbunud ega okupeerinud enam selles piirkonnas ühtegi linna ega küla. Hiljem samal päeval teatasid Ukraina võimud, et Vene väed on samuti Tšernihivi oblastist lahkunud. Pentagon kinnitas 6. aprillil, et Vene armee lahkus Tšernihivi oblastist, kuid Sumõ oblast jäi lahtiseks. 7. aprillil ütles Sumõ oblasti kuberner Dmõtro Žõvõtskõi, et kõik Vene väed on piirkonnast lahkunud, kuid Vene vägede maha jäetud lõhkeainete ja muu laskemoona tõttu on territoorium endiselt ebaturvaline.
14. mail teatas ISW, et "Ukraina näib seega olevat Harkivi lahingu võitnud." Harkivi linnapea ütles BBC-le: "Viimasel viiel päeval ei toimunud linnas ühtegi plahvatust. Venelased üritasid raketiga linna tabada vaid üks kord Harkivi lennujaama lähedal, kuid Ukraina õhukaitse likvideeris raketi."
Ajajoon.
Veebruar.
24. veebruar.
Pärast seda, kui Venemaa president Vladimir Putin teatas "sõjalisest erioperatsioonist Ukrainas", ületasid Venemaa väed Venemaa-Ukraina piiri ja hakkasid edasi liikuma Harkivi poole. Nad kohtusid Ukraina vastupanuga, alustades sellega Harkivi lahingu. Vene rakett tabas Tšuhujivi õhuväebaasi, kus paiknesid Bayraktar TB2 droonid. OSINTi teabe kohaselt põhjustas rünnak kahju kütusehoidlatele ja taristule. Tšernihivi lähedal tabasid Vene väed Pivka lennuvälja. Toimusid tankilahingud Tšernihivi eeslinnas ja Baturõni lähedal.
25. veebruar.
Kell 01.39 taandusid Vene väed Sumõ linnast, samas kui Ukraina kaotas järgmisel päeval kontrolli Konotopi linna üle; Venemaa väed ründasid ja vallutasid oblasti suuruselt teist linna, mis asub 90 kilomeetrit Venemaa piirist. Vene väed sisenesid ka Tšuhujivisse. Teiseks päevaks olid Vene väed kohal Snovskis, Sosnõtsjas, Menas, Semenivkas, Hrodnas, Korjukivkas ja Novhorod-Siverskõis või nende läheduses.
Raketid BM-27 Uragan tabasid Ohtõrkas kooli, tappes valvuri ning vigastades teadmata arvu lapsi ja õpetajat. Ukraina väed osutasid aga tugevat vastupanu, sundides venelasi taganema. Vahepeal jätkusid ägedad lahingud Harkivi põhjapoolses äärelinnas, eriti Tsõrkunõ külas.
26. veebruar.
Sumõs toimusid päeval kokkupõrked Vene vägede ja Ukraina maakaitsejõudude vahel. Teadete kohaselt õnnestus Vene vägedel päeva jooksul vallutada pool linnast, kuid Ukraina väed tõrjusid ründajad Ukraina ametniku sõnul tagasi. Teadete kohaselt hukkus Sumõ pommitamises kolm tsiviilisikut.
Sumõ oblasti kuberner Dmõtro Žõvõtskõi teatas, et Ohtõrkal sai venelaste mürskudes surma kuus ja haavata 55 tsiviilisikut. Teadaolevalt suundusid Vene väed Sumõst läänes ööseks veelgi lääne poole ja asusid Kiievist 150 kilomeetrit kaugusel.
Harkivi oblasti kuberner Oleh Sõnjehubov teatas, et Harkivi linn on endiselt Ukraina kontrolli all. Samuti kuulutas ta linnas välja liikumiskeelu. Venemaa kaitseministeerium väitis hiljem, et Ukraina relvajõudude 302. õhutõrjeraketirügement Harkivi oblastis andis päeva jooksul alla, mille Ukraina võimud lükkasid ümber.
27. veebruar.
27. veebruaril suundus idast Sumõsse mitu Vene sõidukit, samal ajal kui Sumõ lennujaama ümbruses hukkus kaks naist.
Varahommikul purustasid Vene väed Harkivis gaasitoru. Vene kergsõidukid tungisid linna, mille Ukraina väed hävitasid järgnenud lahingutes. Pärastlõunaks teatasid Ukraina ametiisikud, et vaatamata Vene vägede üleöö rünnakule on Harkiv endiselt Ukraina kontrolli all.
Samal ajal nõustus Kupjanski linnapea Hennadi Matsehora linna kontrolli üle andma Vene vägedele ja süüdistas Ukraina vägesid selle maha jätmises sissetungi alguses. Hiljem süüdistas teda riigireetmises Ukraina peaprokurör Irõna Venediktova.
28. veebruar.
Vene väed pommitasid ja hävitasid Ohtõrka naftabaasi. Rohkem kui 70 Ukraina sõdurit sai surma, kui nende baasi Ohtõrkas tabas vaakumpomm.
Märts.
1. märts.
Ukraina ülemraada ja riiklik erikommunikatsiooniteenistus väitsid, et Tšernihivi oblastisse sisenes Valgevene linnast Hrodnast 33 Valgevene vägede sõidukit. Üks USA ametnik väitis aga, et USA pole sellist tegevust näinud ja Valgevene president Aleksandr Lukašenka eitas tema riigi vägede sisenemist Ukrainasse. Tšernihivi oblasti kuberner Vjatšeslav Tšaus teatas, et kõik Tšernihivi linna juurdepääsupunktid olid tugevalt mineeritud.
Sel päeval vallutasid Vene väed Trostjanetsi, sisenedes linna kell 01.03 ning hävitades Ümarhoovi värava ja kunstigalerii.
2. märts.
Vene langevarjurid maandusid varahommikul Harkivis ja alustasid lahinguid Ukraina vägedega. Lahingud toimusid ka linna sõjaväehaigla juures, kui sellele laskusid Vene langevarjurid. Harkivi oblasti politseiülem Volodõmõr Tõmoško teatas hiljem, et olukord on kontrolli all.
Krutõ territoriaalnõukogu väitis hiljem, et Tšernihivi oblastis asuvas Krutõ külas hukkus kokkupõrgetes Ukraina relvajõudude ja territoriaalkaitsejõududega ligi 200 Vene sõdurit.
Konotopi linna võimud pidasid Vene vägedega läbirääkimisi pärast seda, kui linnapea teatas, et venelased hoiatasid teda mitte osutama vastupanu, vastasel juhul hävitavad nad linna. Saavutati kokkulepe, mille kohaselt Venemaa väed nõustusid mitte sekkuma linna toimimisse ega lähetama vägesid vastutasuks selle eest, et elanikud neid ei ründa.
3. märts.
Venemaa õhurünnak kohalikule elektrijaamale 3. märtsil katkestas Ohtõrka linna elektri- ja küttevarustuse. Teadete kohaselt sai viis inimest vigastada 27. suurtükiväebrigaadi ja Sumõ ülikooli sõjaväeosakonna hoonete pommitamises. Sel päeval väitis Venemaa, et on vallutanud Balaklija.
4. märts.
Ukraina väed alustasid vasturünnakut Harkivi oblastis, tõrjudes Sumõ oblastist edasi tunginud Vene väed tagasi riigipiiri taha.
7. märts.
Ukraina teatas, et võttis üleöö vasturünnakus Harkivi lähedal Tšuhujivi tagasi ja tappis kaks Vene komandöri: 61. mereväe jalaväebrigaadi komandöri Dmitri Safronovi ja 11. kaardiväe õhurünnakubrigaadi ülema asetäitja kolonelleitnant Denis Glebovi. Ukraina väitis ka, et tappis Harkivi lähedal toimunud lahingus Vene kindralmajor Vitali Gerassimovi, tappes ja haavates ka teisi Vene armee kõrgemaid ohvitsere.
8. märts.
Ukraina teatas, et tõrjus Vene vägede rünnaku Izjumile. Esimene tsiviilisikute evakueerimine Ukraina ja Venemaa vahelise lepingu alusel toimus päeval, elanikud evakueerusid Sumõst.
9. märts.
Ukraina inimõiguste voliniku Ljudmõla Denissova sõnul hukkus Izjumi rajoonis asuvas Slobožanske külas öösel mürsu tagajärjel neli tsiviilisikut. Velõka Põsarivkas hukkus Žõvõtskõi andmetel Venemaa pommitamise tõttu kolm tsiviilisikut.
10. märts.
USA kaitseministeeriumi kõrge ametnik väitis, et Tšernihiv on nüüd "isoleeritud". Pärast kella 01.30 hävitasid Venemaa õhurünnakud Ohtõrkas gaasitoru. Kuberner Žõvõtskõi sõnul hukkus Vene mürskudes Trostjanetsi endise Elektrobutpriladi tehase territooriumil kolm tsiviilisikut. Kell 14.20 pommitasid Vene väed Nižõni linna, kasutades BM-27 Uraganit, tappes kaks tsiviilisikut.
11. märts.
Teate kohaselt hukkus Sumõ oblastis Kerdõlivštšõna külas üleöö Vene mürskude tõttu kaks tsiviilisikut. Ukraina väed teatasid hiljem, et vallutasid päeva jooksul tagasi viis asulat Tšernihivi oblastis, sealhulgas Baklanova Muravjika, lisaks konfiskeerisid kaks soomustransportööri. Venemaa mürskudes Derhatis hukkus kolm tsiviilisikut.
12. märts.
Sõjauuringute instituut teatas, et tõenäoliselt ohustavad Ukraina territoriaalkaitsejõudude vasturünnakud Venemaa pikamaa suhtlusliini. Teadete kohaselt vallutasid Ukraina väed sel päeval Tšernihivi oblastis tagasi veel kaks asulat ja takistasid Vene vägede edasiliikumist Kiievi suunas.
14. märts.
Teadete kohaselt hukkus kaks tsiviilisikut Vene mürskudes majade pihta Harkivis ja laps sai surma pärast seda, kui venelaste pommitamised tabasid Tšuhujivi lasteaeda.
15. märts.
Hiljem ukrainlaste kätte saadud dokumentide kohaselt oli Vene 1. kaardiväe tankiarmee sõjas kuni selle hetkeni hukkunud 61, haavatud 209, kadunuks jäänud 44 ja vangi võetud 96 sõdurit. Samuti olid nad kaotanud 308 sõjaväesõidukit, mis hävitati või konfiskeeriti sel perioodil.
17. märts.
Merefas hukkus Vene pommitamise tagajärjel vähemalt 21 inimest. Teadete kohaselt vallutasid Vene väed päeval Izjumi linna, kuigi lahingud jätkuvad.
24. märts.
Venemaa teatas, et 24. märtsi hommikuks oli Izjumi linn täielikult oma üksuste kontrolli all. Ukraina ametnikud lükkasid selle väite ümber. Samal päeval ütles linnavolikogu saadik CNN-ile, et venelased kontrollisid linna põhjaosa, lõunaosa aga ukrainlased, kusjuures Vene väed üritasid neid ümber piirata.
31. märts.
Pärast mitu nädalat kestnud rünnakuid ja kuu aega piiramist õnnestus Ukraina vägedel murda Tšernihivi piiramine, vallutades tagasi Kiievit piirkonna pealinnaga ühendava peatee.
April.
1. aprill.
Vene väed vallutasid Izjumi pärast pikka lahinguperioodi. Kohalike võimude andmetel hävis lahingus 80% Izjumi elamutest.
3. aprill.
Ukraina valitsuse andmetel suri kaks Vene sõdurit ja veel 28 inimest viidi haiglasse pärast seda, kui Ukraina tsiviilisikud jagasid Izjumis Vene 3. mootorrelvadiviisi sõduritele mürgitatud kooke.
4. aprill.
Pärast seda, kui Ukraina väed vallutasid eelmisel päeval tagasi peaaegu kogu Tšernihivi oblasti ja suure osa Sumõ oblastist, teatas kuberner Žõvõtskõi, et Vene väed ei okupeerinud enam ühtegi linna ega küla Sumõ oblastis ning on enamasti tagasi tõmbunud, samal ajal kui Ukraina väed töötasid ülejäänud osa väljatõrjumiseks. Kuberner Tšaus teatas, et Venemaa sõjavägi tõmbus Tšernihivi piirkonna pealinnast tagasi, samas kui "mõned väed" jäid oblastisse. Teadete kohaselt paigutasid Vene väed miinid paljudesse piirkondadesse, kust nad taganesid.
6. aprill.
Pentagon kinnitas, et Vene armee lahkus Tšernihivi oblastist, Sumõ oblast jäi aga lahtiseks.
8. aprill.
Kuberner Žõvõtskõi teatas, et kõik Vene väed lahkusid Sumõ oblastist. Ta lisas, et piirkonna territoorium on endiselt ebaturvaline Vene vägede maha jäetud lõhkeainete ja muu laskemoona tõttu.
Vasturünnak Harkivi lähedal.
6. mai.
ISW kirjeldas Ukraina vasturünnakut "laia kaarega" Harkivi lähedal, teatades, et Ukraina on vallutanud tagasi "mitu küla", sealhulgas Tsõrkunõ, Peremoha ja osa Tšerkaski Tõškõst. ISW teatas ka, et Ukraina "võib lähipäevil edukalt tõrjuda Vene väed Harkivis asuvast suurtükiväe laskekaugusest."
7. mai.
Teatati, et Ukraina väed olid edukalt tõrjunud Harkivi ümber paiknevad Vene väed, kusjuures linn jäi Vene vägede levialast kaugemale. Samal päeval teatasid Ukraina väed ka viie Harkivist kirdes asuva küla tagasivõtmisest. Tsiteerides Ukraina ametnikku, ütles The New York Times, et lahing Harkivi pärast pole veel lõppenud, kuid hetkel domineerib Ukraina ning Vene väed hävitavad taandudes sildu.
11. mai.
Ukraina väed teatasid, et vallutasid tagasi neli asulat. See vasturünnak võib edu korral viia Ukraina väed mitme kilomeetri kaugusele Venemaa piirist.
13. mai.
Teatati, et Venemaa otsustas oma väed Harkivi oblastist välja viia.
14. mai.
ISW teatab, et: "Seega näib, et Ukraina võitis Harkivi lahingu." Harkivi linnapea ütles BBC-le: "Viimase viie päeva jooksul ei toimunud linnas ühtegi plahvatust. Venelased tabasid linna Harkivi lennujaama lähedal raketiga, kuid Ukraina õhukaitse hävitas raketi."
Vene vasturünnak ja jätkuv võitlus.
Pärast Ukraina vastupealetungi viidi Vene väed tagasi kaitsepositsioonidele, millest osa asus kilomeetri kaugusel Venemaa-Ukraina rahvusvahelisest piirist. Sellest hoolimata jätkasid nad erinevate Harkivi eeslinnade ja ka kogu linna pommitamist, tappes arvukalt tsiviilisikuid ja haavates veel kümneid. Kokkupõrked Venemaa ja Ukraina piiril Kirde-Ukraina piirkonnas jätkusid Venemaa ja Ukraina vägede vahel pärast 14. maid.
20. mai.
Vene väed pommitasid taas mitut Harkivi rajooni küla, sealhulgas Harkivi linna ennast, kasutades raketiheitjaid BM-21 Grad, BM-27 Uragan ja BM-30 Smertš.
21. mai.
21. mail kinnitas Ukraina politsei avalduses kuue sõjaväeametniku, sealhulgas ühe Vene koloneli surnukehade leidmise Zolotšivi asulast.
22. mai.
Vene vägedel oli Ida-Ukrainas minimaalselt edu. Uued teated kinnitasid, et Vene väed olid varem 19. mail okupeerinud Rubižne Põhja-Harkivi oblastis. Vene väed on toonud lisajõude, et säilitada oma positsioonid Severski Donetsi jõe läänekaldal Põhja-Harkivis – selle asemel, et üle jõe taganeda. kasutada seda kaitsepositsioonina – et takistada Ukraina edasist edasiliikumist põhja või itta, mis võiks ohustada Venemaa sideliine piki Izjumi telge.
24. mai.
Vene väed üritasid Harkivi oblasti põhjaosas Ternovat tagasi vallutada.
6. juuli.
Venemaa kaitseministeerium väitis, et Venemaa õhurünnak Ukraina 22. motoriseeritud jalaväepataljoni "ajutisele paigutuspunktile" "hävitas kuni 100 Ukraina natsionalisti ja 4 sõjavarustust."
13. august.
Alates 13. augustist vallutasid Vene väed Harkivist kirdes asuva Udõ linna. Nad üritasid edasi suruda ning 19. ja 20. augustil toimusid Zolotšivis ägedad lahingud, Ukraina väed tõrjusid rünnaku tagasi.
7. september: Kampaania lõpp.
Alates 6. septembrist alustasid Ukraina väed vastupealetungi Harkivi oblastis, vallutades edukalt tagasi umbes 2500 ruutkilomeetrit territooriumi, hiljem veel enam, sealhulgas Izjumi, Balaklija ja Kupjanski linnad. Seejärel teatas Venemaa kaitseministeerium ametlikult Vene vägede lahkumisest enamikust Harkivi oblastist 11. septembril, kusjuures Venemaa kontrollis vaid osa Oskoli jõe idakaldal asuvast piirkonnast.