tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
FC Barcelona presidentide loend

Futbol Club Barcelona on elukutseliste jalgpalliklubi Barcelonas Kataloonias Hispaanias. 
Alates klubi asutamisest on Barcelona omanud 40 erinevat presidenti. Barcelona jalgpalliklubi omavad klubiliikmed, kes valivad ka presidendi. Presidendi kohus on klubi üldine juhtimine, sealhulgas mängijate uute lepingute allkirjastamine. 
Presidentide loend.
Järgnev loend on kõikidest presidentidest Barcelona ajaloos. Loend algab Walter Wildiga, kes võttis klubi üle 1899. aastal.
Veelikse järv (Viljandimaa)

Veelikse järv (ka Veelikse paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Veelikse külas.
Järve pindala on 5 ha, valgla suurus 20,65 km², kaldajoone pikkus 2,422 km ja kõrgus merepinnast 68,5 m.
Järv on paisutatud Hendrikhansu ojale.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Järv on kasutusel olnud veskijärvena, järve tammil on säilinud Veelikse mõisa vesiveski hoone.
Srirasmi Suwadee

Srirasmi Suwadee (endine printsess Srirasmi; sündinud 9. detsembril 1971) on Tai kuninga Maha Vajiralongkorni endine abikaasa.
Nad olid abielus 10. veebruarist 2001 kuni lahutuseni 11. detsembril 2014. Nende ainus poeg Dipangkorn Rasmijoti sündis 29. aprillil 2005. Pärast lahutust, 9. märtsil 2015, mõisteti Srirasmi vanemad kaheks ja pooleks aastaks vanglasse.
Joan Laporta

Joan Laporta Estruch (; sündinud 29. juunil 1962 Barcelonas) on katalaani rahvusest Hispaania poliitik ja praegune FC Barcelona president. Ta oli FC Barcelona president ka aastatel 2003–2010.
Laporta on erialalt jurist ja peab oma õigusbürood Laporta &amp; Arbós.
Helmut Elstrok

Helmut Elstrok (27. september 1922 Kõnnu, Harjumaa – 15. august 2009 Tapa) oli eesti filoloog, kodu-uurija ja soomepoiss.
1939. aastal lõpetas ta Tapa Progümnaasiumi ja 1943. aastal Tallinna Õpetajate Seminari, mille järel töötas Kodasoo Algkooli õpetajana. 
1944. aasta märtsis siirdus vabatahtlikuna Soome armeesse, osales tõrjelahingutes Karjala kannasel 200. jalaväerügemendi 3. kompanii koosseisus. 1944. aasta augustis naasis Eestisse ja võitles Tartu rinde lahingutes. 
Pärast sõda töötas õpetaja, maalri, müürsepa ja puusepana. Aastatel 1951–1957 oli ta Ruila 7-klassilise kooli direktor. 1960. aastal lõpetas kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina. 1980. aastatest tegeles kodu-uurimisega. Ta juhtis Viru-Nigula muinsuskaitse- ja kirjandusklubi. Ta on kirjutanud koduloolisi ja mälestusteraamatuid. 
Aastatel 1999–2003 oli ta soomepoiste ajakirja Põhjala Tähistel toimetaja.
Ta on maetud Tapa kalmistule.
Copa Eva Duarte

Copa Eva Duarte ehk Eva Duarte karikas oli ametlik jalgpallimeistrivõistlus, mida korraldas Hispaania kuninglik jalgpalliliit (RFEF). Omavahel mängsid La Liga võitja ja Copa del Generalísimo (tänapäeval Copa del Rey) võitja.
Copa de la Liga

Hispaania liigakarikas (ametliku nimega Copa de la Liga) oli Hispaanias korraldatav jalgpallimeistrivõistlus, mis loodi 1982. aastal.
Võistlus tühistati 1986. aastal ajapuuduse, mängude rohkuse ja klubide surve tõttu.
Võõrsil löödud värava reegel Hispaania liigakarikas ei kehtinud.
Maria Kaljuste

 
Maria Kaljuste (sündinud 6. aprillil 1973 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja poliitik. 
Elukäik.
Maria Kaljuste lõpetas 2004. aastal Audentese ülikooli psühholoogia erialal. 2005. aastal õppis ta Perekonnastuudio ABX erakoolis Psühhoteraapia Kool perekonnakeskset nõustamist. 2013. aastal sai ta Tallinna Ülikoolis sotsiaalteaduse magistriks. 2015. aastal õppis ta A. Sootsi tervisekoolis toitumisnõustamist.
Poliitiline tegevus.
Ta kuulus lühikest aega selle loomise aegu erakonda Res Publica. Osales 2013. aastal kohalike omavalitsuste valimistel Orissaares ning sai asendusliikmena valla volikogusse. 2015. aastal astus ta Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda, kus taasasutas Saaremaa osakonna. Samal aastal valiti ka EKRE juhatusse. 31. märtsil 2017 visati Maria Kaljuste erakonnast välja, ehkki aukohus tunnistas ta õigeks.
Ta oli valimisliidu MEIE Tallinn looja ja linnapeakandidaat, valimisliit osales 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel.
2017. aasta mais asutas ta mittetulundusühingu Tark ja Terve Eesti (TTE). 2018. aasta sügisel korraldas ta Vabaduse väljakul meeleavalduse ÜRO rändepakti vastu. Ta on Facebooki grupi "EI immigratsioonile" üks administraatoritest.
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris ta üksikkandidaadina. Ta kogus 604 häält ja ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Maria Kaljuste on abielus ja nelja lapse ema. Tema huvialad on elukestev õpe, teadus ja pärimusturism, elamustoitlustamine, veinide valmistamine, alternatiivne meditsiin, psühholoogiline nõustamine, aiandus, vanade käsitööpitside ja tikandite kollektsioneerimine.
Derbi barceloní

Derbi barceloní'ks on igasugune matš Kataloonia jalgpalliklubide Barcelona ja Espanyoli vahel. 
Klubid mängivad igal hooajal vähemalt kaks korda Hispaania kõrgliigas; lisaks sellele kohtuvad nad aeg-ajalt ka muudel võistlustel nagu Copa del Rey jt.
"Seisuga 7. detsember 2014"
Walter Wild

Walter Wild (katalaani keeles ka Gualteri Wild; 13. oktoober 1872 – 16. detsember 1953) oli Šveitsi kaupmees, jalgpallur ja üks kaheteistkümnest FC Barcelona asutajast. 
Ta oli klubi esimene president. Wildi ametiaeg kestis 513 päeva: 1899. aasta 13. detsembrist kuni 1900. aasta 27. detsembrini.
Ta mängis klubi meeskonnas kümme mängu, kaasa arvatud klubi esimese mängu.
Morode ülestõus

Morode ülestõus oli relvastatud konflikt 1899.–1913. aastal Lõuna-Filipiinide moslemi päritolu põlisrahvaste ja USA sõjaväe vahel. Morod on etnilised moslemid, kes elavad Lõuna-Filipiinide aladel, mis hõlmavad Mindano ja Sulu saarestikku.
Tausuugid

Tausuugid (Suluk) on üks üheksast morode etnilisest rühmast, kes elavad peamiselt Filipiinidel, Malaisias ja Indoneesias. Lisaks etnilisele tähendusele tähistab "tausuug" olemine ka kohaliku piirkonna muslimite poliitilist identiteeti Mindanaos, Palawani ja Sulu saartel. Tausuugid on peamine rahvus ka Sulu sultanaadis. 
Filipiinide keskvalitsuse jaoks on morode etniliste rühmade näol tegemist relvastatud vastupanu osutavate separatistidega. Kõige tuntum morode relvarühmitus on sissiliikumine Moro Islami Vabastusrinne (MILF). Morodele on läbi ajaloo olnud traditsiooniline Sulu sultani muhameedlik monarhia vastuvõetav alternatiiv Filipiinide riigikorraldusele.
Eesti U-23 jalgpallikoondise mängude loend

Eesti U-23 jalgpallikoondise mängude loend on Eesti U-23 jalgpallikoondise mängude nimekiri, mis sisaldab toimumisaega, mängupaika, võistlust, tulemust ning väravalööjaid. 
Mängude loend uuendatud seisuga 4. märts 2020.
Venevere järv

Venevere järv on tehisjärv Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Venevere külas.
Järve pindala on 2,9 ha, valgla suurus 1 km², kaldajoone pikkus 912 m ja kõrgus merepinnast 41,5 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Piotr Pustelnik

Piotr Pustelnik (sündinud 12. juulil 1951 Łódźis) on poola alpinist ja teadur.
Ta on Łódźi Tehnikaülikooli teadur keskkonnakaitse kateedris inseneriprotsesside teaduskonnas ja saanud doktorikraadi keemiatehnoloogia alal.
Aastatel 2016–2023 oli ta Poola Alpinismi Assotsiatsiooni president.
Mägironimine.
Ta alustas mägironimisega 18-aastaselt, põhiliseks kohaks said 1975. aastast Tatra mäed. Välismaale pääses ta alles 1980. aastal. Alpides tegi kaasa mitu marsruuti, sealhulgas ronis ta Mont Blanci tippu. 1980. aastate esimesel poolel kirjutas ta doktoriväitekirja. Pärast teadusele ja perele pühendatud pausi keskendus ta 1985. aastal jälle alpinismile. Käis Kashmiris, kuid tõus Himaalajas asuva Pinnacle Peaki tippu (6930 m) ebaõnnestus. 1989. aastal tõusis ta Pamiiris Korženevskaja tippu (7105 m). Järgmisel aastal otsustas ta rünnata kaheksatuhandelist tippu.
Tipputõusud kaheksatuhandelistele.
Ta tegi 1990. aastal soolotõusu Karakoramis Gasherbrum II tippu – oma esimese üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. 1995. aastal jõudis ta Himaalajas Džomolungma tippu. 
Meedia teatel on Pustelnik tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (kolmanda poolakana Jerzy Kukuczka ja Krzysztof Wielicki järel). Tal kulus selleks 20 aastat (1990–2010). Tema 14. tipp oli Annapurna (8091 m) (tipus 27. aprillil 2010).
Tagantjärele (2022. aasta juulis) selgus, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi "8000ers" väitel polnud Piotr Pustelnik ühe kaheksatuhandelise peatippu tegelikult jõudnudki (Manaslu), lisaks kahe tipputõusu kohta ei leidnud Jurgalski uurimisrühm tõendusmaterjali. Kuid viimase puudumine ei tähenda automaatselt tipputõusu puudumist. Hullem lugu oli Manaslu mäel, kus Pustelnik peatus ühel alumistest eeltippudest (tähistus LFS), peatipust sedavõrd allpool, et Jurgalski uurimisrühm otsustas ta jätta ajaloolisest, nn "pärandi nimistust" välja.
Radek Jaroš

Radek Jaroš (sündinud 29. aprillil 1964 Nové Město na Moravěs Tšehhoslovakkias) on tšehhi alpinist.
Ta alustas mägedes ronimist 18-aastaselt, esialgu Tšehhi-Morava kõrgustikul, hiljem Tatrates, Pamiiris, Tjan-Šanis ja Himaalajas. 1998. aastal tõusis juba Džomolungma tippu. 2006. aastaks oli tal kuus kaheksatuhandelist tippu vallutatud ja ta teatas avalikkusele oma eesmärgist tõusta kõigile 14 kaheksatuhandelisele. 
Pärast nelja ebaõnnestunut katset (aastatel 2001, 2003, 2005 ja 2007), ronis ta 26. juulil 2014 enda jaoks viimasele seni veel vallutamata kaheksatuhandelise mäe Karakoramis asuva K2 (8611 m) tippu. Jaroš on tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu 15. mägironijana maailmas lisahapnikku kasutamata. Tal kulus selleks 16 aastat (1998–2014).
Tagantjärele (2022. aasta juulis) selgus, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi "8000ers" väitel oli Radek Jaroš 2008. aastal jõudnud vaid Dhaulagiri eeltippu (tähistus WRFS) ja 2009. aastal Manaslu eeltippu (tähistus C3).
Kuid need asjaolud ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Jaroši nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu. 
Jaroš on kirjutanud mitu alpinismiteemalist raamatut.
Ervin Kärvet

Ervin Kärvet (15. mai 1932 Tallinn – 19. juuli 2000 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (bariton/bass) ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas Tallinna 22. Keskkooli ja 1957. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Aleksander Arderi lauluklassis).
Aastatel 1952–1959 oli ta Eesti NSV Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja, esinedes ka solistina. 1959. aastast töötas Estonia teatris ooperilauljana, kus lisaks ooperitele tegi kaasa ka muusikalides ja operettides.
Aastatel 1975–1984 õpetas ta ühtlasi laulmist Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, 1984. aastast Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (hiljem Eesti Muusikaakadeemia) dotsendi ametikohal. Aastatel 1992–1995 oli ta Eesti Muusikaakadeemia laulukateedri juhataja. Tema õpilasi on Rauno Elp, Roland Liiv, Mareks Lobe, Aleksandr Mihhailov, Kristjan Mõisnik, Rando Piho, Margit Saulep, Taimo Toomast, Mati Turi ja Villu Valdmaa.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Burt Bacharach

Burt Freeman Bacharach (12. mai 1928 – 8. veebruar 2023) oli ameerika pianist ja helilooja. 
Ta on heliloomingu eest võitnud 6 Grammy auhinda ja 3 Oscarit:
FC Barcelona B

FC Barcelona Atlètic on elukutselise jalgpalliklubi Barcelona reservmeeskond Barcelonas Kataloonias.
Klubi asutati 1970. aastal nimega FC Barcelona Atlètic, vahepeal muudeti nimi ära Barcelona B-ks aga siis kui Joan Laporta tagasi presidendiks tuli muutis ta selle tagasi. FC Barcelona Atlètic mängib Hispaania kolmandas liigas Segunda División B ja klubi kodustaadioniks on Mini Estadi.
Hispaanias pole eraldi liigasid reservmeeskondadele, seega mängivad nad Hispaania jalgpalli liigasüsteemis. Reservmeeskond aga ei tohi mängida põhimeeskonnaga samas liigas, seepärast pole ka FC Barcelona Atlètic-ul võimalik tõusta Primera Divisióni ega mängida Copa del Rey mänge.
"Seisuga 12. september 2017"
Saavutused.
Hispaania.
Segunda División B
Tercera División
"Seisuga 12. september 2017"
FC Barcelona (täpsustus)

FC Barcelona võib viidata järgnevale:
Eesti U-23 jalgpallikoondislaste loend

Eesti U-23 jalgpallikoondislaste loend on nimekiri Eesti U23 koondises mänginud jalgpalluritest, nende tegevusaastatest, osaletud kohtumistest ja löödud väravatest. Nimekiri on sorditav nimede, aastate, mängude ja väravate kaupa.
Viimati uuendatud pärast 5. juunil 2019 peetud mängu Inglismaaga.
Pavel Kurlov

Pavel Kurlov (vene Павел Григорьевич Курлов; 5. jaanuar/12. jaanuar 1860 – 20. juuni 1923 Berliin) oli Venemaa keisririigi riigitegelane, Sandarmeeria kindralleitnant.
Ta lõpetas aastal 1879 Nikolai ratsaväekooli.
Toomas Pikhof

Toomas Pikhof (sündinud 24. jaanuaril 1973 Jõhvis) on eesti õpetaja, alates 2016. aastast Pirita Majandusgümnaasiumi direktor.
Ta lõpetas aastal 1991 Järve Gümnaasiumi, aastal 1993 Tallinna Pedagoogikakooli, 1998 Tallinna Ülikooli kasvatusteaduste teaduskonna (pedagoogika ja algõpetuse metoodika erialal) ja 2012 Tallinna Ülikooli Psühholoogia Instituudi magistriõppe (organisatsioonikäitumise erialal). Toomas Pikhof on kaitsnud magistritöö ”Organisatsioonikultuur ja juhtimisstiil ning nende omavahelised seosed SA näitel” ja ta on sotsiaalteaduse magister.
Pikhof on Loovuse Koolituskeskuse (endine laste ja noorte erakool Loovus) asutaja, omanik ja peamine koolitaja. Varem on ta töötanud Eesti Draamateatri turundusdirektorina.
Tunnustus.
2017. aasta novembris nimetas Tallinna Haridusamet ta kuu haridusjuhiks. .
Konkursil „Eestimaa õpib ja tänab“ sai 2018. aastal Tallinna aasta õppeasutuse juhi auhinna .
Isiklikku.
Alates 2006. aastast kuulub talle Pärnu maakonnas asuv ajalooline Vaskrääma raudteepeatuse hoone, mille ta on võimalikult originaalilähedaselt renoveerinud. Samal aastal võitis ta oma Tallinnas Paldiski maanteel asuva koduga konkursi "Kaunis kodu 2005".
Vilma Mallene

Vilma Mallene (18. märts 1928 Tallinn – 7. märts 1998 Tallinn) oli eesti pianist ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Anna Klasi klaveriklassi. Täiendas end Moskva, Leningradi ja Vilniuse konservatooriumis.
Töötas aastatel 1947–1951 Tallinna Muusikakooli kontsertmeistrina, 1951–1954 Tallinna Lastemuusikakooli õpetajana. Aastatel 1954–1971 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi kontsertmeister, 1971. aastast kammeransamblikateedri õppejõud, 1990. aastatel professor.
Tema õpilasi on Andres Paas, Martti Raide, Siim Selis ja Villu Valdmaa.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Chhang Dawa Sherpa

Chhang Dawa Sherpa, ka Chhang Dawa (sündinud 30. juulil 1982 Sańkhuvāsabhā ringkonnas Koshī provintsis) on Nepali šerpa alpinist ja ettevõtja.
Ta alustas mägironimisega varases eas. Mais 2001 18-aastaselt ronis ta oma esimese kaheksatuhandelise mäe tippu (Makalu). 2003. aastal jõudis ta maailma kõrgeima mäe Džomolungma tippu (8848 m). Seda kordas ta kahel järgmisel aastal. 2012. aasta augustis juhtis ta edukat rahvusvahelist ekspeditsiooni Karakoramis K2 (8611 m) tippu.
2013. aastal tõusis ta enda jaoks viimasele seni veel vallutamata kaheksatuhandelise mäe, Himaalajas asuva Xixabangma (8027 m) tippu. Sellega sai ta 28. mägironijaks maailmas, kes oli tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Kokku kulus tal 14 tipu vallutamiseks 12 aastat (2001–2013). Nepallastest oli selleni varem jõudnud vaid tema vanem vend Mingma Sherpa.
Tagantjärele (juulis 2022) Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi "8000ers" väitel oli Chhang Dawa 2012. aastal jõudnud vaid Annapurna eeltippu (tähistus C1) ja kõigil kolmel aastal, kui ta ronis Manaslu tippu, polnud ta eeltipust C2 kõrgemale jõudnudki.
Tal on kolm venda: Mingma Sherpa (s. 1978), Tashi Lakpa Sherpa (s. 1985) ja noorim vendadest Pasang Phurba Sherpa. Koos nad asutasid kommertsoperaatorfirma Seven Summit Treks. Chhang Dawa Sherpa on selles ettevõttes "Board Director" ja ekspeditsioonide mänedžer.
Motokross

Motokross on mootorrattaspordi ala. 
Motokrossi võistlused toimuvad maastikul ettevalmistatud 1,5–3 km pikkusel tõusude ja langustega nn krossirajal. Võisteldakse spetsiaalsetel krossiratastel, võistlusklassid sõltuvad mootori kubatuurist. Võistlused toimuvad ühisstardist.
Eestis on motokross kõige populaarsem mootorrattaspordi ala. Motokrossi Eesti meistrivõistluste korraldamist koordineerib Eesti Mootorrattaspordi Föderatsioon.
Pärandihoidja

Pärandihoidja on Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liidu ning Eesti Rahvakultuuri Keskuse välja antav aastaauhind esemelise rahvakunsti alalhoidmise ja edasiarendamise eest. 
Auhinda antakse välja üks kord aastas alates 1998. aastast. Auhind (tunnistus, Meelis Kriguli keraamiline kauss ja rahaline preemia Eesti Kultuurkapitalilt) antakse kätte Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liidu laiendatud volikogu koosolekul veebruari esimesel nädalavahetusel.
Pavel Mäeots

Pavel Mäeots (ka Paul Mäeots; 23. veebruar 1921 Gantšihha, Novonikolajevski kubermang, Vene SFNV – 23. aprill 1987 Pärnu) oli eesti näitleja.
1935. aastal lõpetas ta Penkovi mittetäieliku keskkooli ja 1950. aastal Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. 
Töötas aastatel 1935–1940 Gantšihha ja Koltsovo küla raamatukogus, aastatel 1940–1946 oli Punaarmees. 
Aastatel 1953–1956 ja 1961–1987 oli ta Lydia Koidula nimelise Pärnu Draamateatri näitleja ja 1958–1961 Vanemuise teatri näitleja. Tegutses ka lavastaja ja kunstnikuna.
Ta on maetud Pärnu Metsakalmistule.
Cole Porter

Cole Albert Porter (9. juuni 1891 Peru, Indiana – 15. oktoober 1964 Santa Monica, California) oli Ameerika Ühendriikide helilooja.
Ta on kirjutanud muusikale, mis etendusid Broadwayl. Tema muusikalidest tuntuim ja edukaim on "Suudle mind, Kate", mis 1949. aastal võitis parima muusikali Tony auhinna. Ta on kirjutanud ka laule ja laulusõnu.
1946. aastal valmis osaliselt tema eluloo põhjal film "Night and Day" (1946), kus peaosa mängib Cary Grant. 2004. aastal linastunud eluloofilmis "" ("De-Lovely"; 2004) oli peaosas Kevin Kline; see film käsitleb muu hulgas Porteri homoseksuaalsust.
Hollywoodi kuulsuste alleel on temanimeline täht.
Telkmantel

Telkmantel on pontšolaadne sõjaväelase mitmeotstarbeline individuaalse varustuse element.
Kirjeldus.
Telkmantlit on reeglina võimalik kasutada kaitse-pealisriietusena või ülekattena sademete eest, väikese käepärase varjualuse püstitamiseks või transpordi abivahendina välioludes. Ühtlasi on telkmantlid valmistatud nii, et neid oleks võimalik servi pidi omavahel hõlpsalt ühendada, rajades nii mantlite omanikele ühise telgi. Enamasti on telkmantlid standardiseerimise ja omavahelise ühendamise huvides sõltuvalt vastava riigi sõjaväe arusaamast kas nelinurksed-ruudukujulised (tänapäeval enamasti), võrdhaarse kolmnurga kujuga või rombikujulised. Mõistagi valmistatakse sõjaliseks kasutuseks mõeldud telkmantlid maastikuvärvi ehk kamuflaažtoonides.
Ajalugu.
Telkmantlite eelkäijaks on Ameerikas põlisrahvaste kasutatud vihmakindel pontšo. Telkmantleid tunti mõningates sõjavägedes juba 19. sajandi lõpuks, kuid laiemalt võeti need kasutusele enne II maailmasõda. Ühtlasi hakati telkmantleid valmistama alati omavahel ühendatavatena.
Veronika Triisa

Veronika Triisa (enne 1984 Minina; sündinud 29. juunil 1955 Viljandis) on Eesti endine kergejõustiklane, kuulitõukaja.
Ta lõpetas aastal 1973 Viljandi 2. Keskkooli ja aastal 1976 juuksurina Tallinna 19. tehnikakooli.
Eesti meistrivõistlustel on ta kuulitõukes võitnud 13 medalit, seejuures tuli ta aastatel 1979–1981 Eesti sisemeistriks. 
1980. aastal püstitas ta Soomes Nokias kuulitõukes Eesti rekordi tulemusega 18.03. See rekord on siiani tema nimel.
Isiklikku.
Tema poeg Toomas Triisa on motosportlane.
Vladimir Kukk

Vladimir Kukk on olnud mitme inimese nimi:
Vladimir Kukk (sportlane)

Vladimir Kukk (1. mai 1911 Riia – 11. jaanuar 1990 Luzern, Šveits) oli Eesti laskesportlane.
1937. aasta laskmise maailmameistrivõistlustel võitis ta viis kuldmedalit.
1939. aasta laskmise maailmameistrivõistlustel sai ta alalt sõjapüssist 3×20 lasku meeskondlikult pronksmedali.
Teise maailmasõja ajal sai ta haavata (ta oli 6. Eesti Piirikaitserügemendis) ning sõjakeerises sattus Austriasse ja hiljem Šveitsi.
Aastatel 1953–1973 oli ta Šveitsi Eesti Seltsi esimees.
Arseni (Brjantsev)

Arseni (vene keeles Арсений; kodanikunimega Aleksandr Brjantsev, Александр Дмитриевич Брянцев; 8. september 1839 (ukj) Smolenski kubermang – 11. mai 1914 (ukj) Harkov) oli Venemaa õigeusu kiriku piiskop (1903–1914 peapiiskop). 
17. mail 1882 pühitseti ta piiskopiks.
Aastatel 1887–1897 oli ta Riia ja Miitavi piiskop. Arseni valitsemisajal, pühitses valitseja Arseni 7. septembril 1889 sisse Jumalaema Sündimise kiriku Alajõel, Peipsi järve kaldal, 17. augustil 1893 püha Vladimiri kiriku Narva-Jõesuus (mis hävines Teises maailmasõjas), 13. augustil 1895 Jumalailmumise kiriku Jõhvis ja paljud teised. Üldse püstitati tema valitsusajal 22 pühakoda, kogu Riia piiskopkonnas aga kuni 70. Koos Eestimaa kuberneri, vürst Sergei Šahhovskoiga oli Arseni 1891. aastal avatud Kuremäe Jumalaema Uinumise nunnakloostri rajamise eestvedajaks. 
Aastatel 1903–1914 oli ta Harkovi ja Ahtõrski piiskopkonna (vene keeles Харьковская и Ахтырская епархия) peapiiskop.
Aleksander Massalski

Aleksander Massalski (suri 1643) oli Rzeczpospolita riigitegelane. Ta kuulus Ostoja aadlisuguvõsasse.
1627–1631 oli ta Tartu kastellaan (ametis fiktiivselt). 
1635–1643 oli ta Kaunase staarost.
Neutraalne oksiid

Neutraalne oksiid on oksiid, millel puuduvad happelised ja aluselised omadused ning millele ei vasta ühtegi hapet ega alust.
Iiri näljahäda

Iiri näljahäda ehk Suur näljahäda (iiri keeles "an Gorta Mór", inglise keeles "the Great Famine" või "the Great Hunger") oli hulgalise nälgimise, haiguste, ikalduse ja massilise väljarände periood Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi koosseisu kuulunud Iirimaal aastatel 1845–1852.
Seda kriisi on nimetatud ka Iiri kartuliikalduseks, sest neil aastatel hävitas kartuli ringmädanik täielikult kartuli iirlaste toidulaualt, millest oli ajalooliselt ja kombekohaselt sõltuv 2/5 rahvastikust. Näljahäda jooksul suri ligikaudu miljon inimest ning teist sama palju emigreerus Suurbritannia saarele ja sealtkaudu, või otse, Põhja-Ameerikasse ja Austraaliasse. Emigrante kohale toimetavaid laevu kutsuti rahvasuus "kirstlaevadeks", kuna märkimisväärne osa inimestest suri teekonnal, millele tuli ka toidupoolis ise kaasa võtta.
Näiteks moodustasid 1860. aastatel New Yorgi üle miljonilisest elanikkonnast 1/4 iirlased, kes elasid enamasti nn slummides. Nad olid odavam tööjõud kui kohalikud orjusest vabanenud mustanahalised, täites robustsemaid tööülesandeid. Linnakodanike arvates jorisesid vaesed iiri mehed tihti oma rahvalaule, mängisid pilli ja olid viskist purjakil, mis tõttu levis hibernofoobia: “"Help wanted – no Irish need apply"” (“"Vajame abi, ükski iirlane ei ole oodatud"”). Aastakümneid hiljem valmis vastukaaluks linna peamise puiestee Fifth Avenue äärde mandri üks suurimaid sakraalehitisi — Püha Patricku katedraal.
Iirimaa kaotas oma kaheksamiljonilisest rahvaarvust umbes neljandiku. Seejärel suhted Briti krooniga halvenesid ning pinged kohalike inglastest mõisnikega kasvasid. Antud olukord oli katoliikliku Iirimaa iseseisvumiseni viinud sündmuste üks ajendeid.
Dagnija Zigmonte

Dagnija Zigmonte (7. juuni 1931 Riia – 24. veebruar 1997 Riia) oli läti kirjanik.
Dagnija Zigmote oli pärit teenistuja perekonnast. 
1939–1946 õppis ta Riia 45. Põhikoolis, 1950. aastal lõpetas ta Riia 3. Keskkooli. 1954. aastal lõpetas Dagnija Zigmote Riia Pedagoogilise Instituudi Keele ja kirjanduse teaduskonna saksa osakonna. 
Seejärel töötas ta ajakirjade Zvaigzne, Padomju Latvijas Sieviete ja Liesma (1957–1960) toimetustes. 1961–1962 oli Zigmonte Läti Draamateatri kirjandusala juhataja. 
Alates 1962. aasta septembrist tegeles ta põhiliselt kirjandusliku tööga.
Dagnija Zigmote on kirjutanud palju romaane ja jutustusi. Tema 1960. aastal ilmunud romaan "Jūras vārti" on 1966. aastal Ita Saksa tõlkes ilmunud eesti keeles ("Mere väravad", Eesti Raamat).
Prem Tinsulanonda

Prem Tinsulanonda (tai keeles เปรม ติณสูลานนท์; 26. august 1920 – 26. mai 2019) oli Tai poliitik ja sõjaväelane. 13. oktoobrist kuni 1. detsembrini 2016 oli ta Tai regent (ajutine riigipea). 1980–1988 oli ta Tai peaminister ning 1998. aastast oli ta Tai Riiginõukogu esimees.
Prem Tinsulanonda sündis Songkhla provintsis Lõuna-Tais, kus ta isa oli vanglaülem. 1941. aastal astus ta sõjaväeakadeemiasse ning tegi hiljem edukat sõjalist karjääri. 1959. aastal sai temast põhiseaduse koostamise komitee liige. 1968–1972 oli ta senaator ning 1972–1973 parlamendi liige. 1976. aastal sai ta peaministri nõuandva kogu liikmeks ning 1977–1978 oli ta asesiseminister. 1977–1978 ja 1979–1986 oli ta kaitseministri ametis. 
1980. aasta märtsis sai Prem Tinsulanonda peaministriks, kelleks ta jäi kuni 1988. aasta aprillini. Peaministrina pidas ta edukaid läbirääkimisi kommunistlike mässulistega ning andis neile amnestia, mille tulemuseks oli kommunistide mõju vähenemine üliõpilaste seas. Tema ametiajal toimus kaks sõjaväelise riigipöörde katset (1981 ja 1985) ning 1982. aastal püüti peaministrit vähemalt neli korda tappa. 
1988. aastal loobus Prem Tinsulanonda peaministriametist, kuid jäi ka järgnevatel aastatel Tai poliitikas mõjukaks, kuna temast sai Tai riiginõukogu liige. 1998. aastal sai temast riiginõukogu esimees. 2001. aastal rajas ta omanimelise rahvusvahelise kooli.
2000. aastatel oli Prem Tinsulanonda üks peaminister Thaksin Shinawatra ägedamaid kriitikuid ning on arvatud, et tema tegevus viis suures osas ka peaministri kukutamiseni 2006. aastal.
Kui Tai kuningas Bhumibol Adulyadej 2016. aasta 13. oktoobril suri, siis teatas tema poeg kroonprints Maha Vajiralongkorn, et pole veel valmis kuningatroonile asuma, ning seetõttu sai Prem Tinsulanondast kui riiginõukogu juhist kuni kuninga ametisseastumiseni 1. detsembril kuningriigi regent.
Robert Conquest

George Robert Ackworth Conquest (15. juuli 1917 Great Malvern, Inglismaa – 3. august 2015 Stanford, California) oli Briti ajaloolane, sovetoloog. 
Ta on muu hulgas uurinud totalitarismi kuritegusid.
Balti Õpetajate Seminar

Balti Õpetajate Seminar (ka Goldingeni seminar, läti keeles "Baltijas skolotāju seminārs", vene keeles "Прибалтийская учительская семинария") oli Tsaari-Venemaa aegne õppeasutus Lätis eesti ja läti rahvakoolide õpetajate ettevalmistamiseks.
Ajalugu.
Balti Õpetajate Seminar avati Riias 1870. aastal ning see allus Rahvahariduse ministeeriumile. Selle algne eesmärk oli ette valmistada õpetajaid rahvakoolide jaoks (valla- ja kihelkonnakoolid), olles vahepealseks astmeks 4-klassilise linnakooli ja gümnaasiumi vahel. Ülikoolis edasiõppimise õigust seminari lõpetamine ei andnud. Seminar kestis algselt kaks aastat, kuid õige pea pikendati õppetöö kolmele ning 1878. aastal juba neljale aastale. Umbes 2/3 õpilastest sai õppimiseks riiklikku stipendiumi.
1879. aastal valmis seminarile uus õppehoone Riias. 1886. aastal koliti seminar ümber Kuldīga (saksa "Goldingen") linna, kus see tegutses kuni Esimese maailmasõja alguseni. 1915. aastal evakueeriti seminar Tšistopoli (Tatarstan) linna, kus see tegutses kuni oma tegevuse lõpetamiseni 1919. aastal.
Balti Õpetajate Seminari hoone Kuldigas aadressil Liepaja iela 31/33 on Lätis kuulutatud vabariikliku tähtsusega ajalooliseks kultuurimälestiseks.
Õppetöö.
Seminar andis õpetajakutseks vajaliku ettevalmistuse pedagoogilistes ainetes ja oskustes. Suurt tähelepanu pöörati vene keele ja usu, aga ka matemaatika, ajaloo ja pedagoogika õpetamisele. Õppetöö toimus küll vene keeles, kuid selle kõrval õpetati ka läti ja eesti keelt.
Kunagistest seminari õpetajatest on nimekamad Jakob Lindenberg ja Voldemar Päts.
Õpilased.
Seminaris õppis aastate jooksul kokku 1391 õpilast ning selle lõpetas 1026 õpilast (773 lätlast, 129 venelast, 115 eestlast, 7 leedulast ja 1 liivlane). 365 õpilasel jäid õpingud pooleli (sh 35 eestlast). Kuigi seminari eesmärgiks oli ette valmistada kooliõpetajaid, on seminari lõpetajate seas lisaks haridustegelastele palju silmapaistvaid kultuuri, poliitika ja ühiskonnaelu tegelasi, arste, juriste, vaimulikke, kunstnikke.
Mõned tuntumad seminaris õppinud eestlased:
Konstantin Päts'i Riigivanemaks Valimist Korraldav Komitee

Konstantin Päts'i Riigivanemaks Valimist Korraldav Komitee oli 1934. aastal asutatud Eesti poliitiline ühing. Tema eesmärk oli Konstantin Pätsi seadmine Riigivanema kandidaadiks ja valimine Riigivanemaks 1934. aasta valimistel.
Komitee registreeriti 8. veebruaril 1934, tema asutajaliikmed olid Nikolai Kann, Mihkel Juhkam, Jaan Maasing, August Jürmann, Leopold Raudkepp, Ernst Peterson ja Eduard Sahkenberg.
Komitee koosnes kohalikest linna-, alevi- ja vallakomiteedest ning abikomiteedest ja komitee juhatusest. Juhatuse asukoht oli Tallinnas.
Kohaliku komiteed asutati Tallinnas, Rakveres, Petseris, Kärevere ja Laeva vallas Tartumaal, Valgas, Tartus, Pärnus, Haapsalus, Tapal, Võrus, Mõisakülas, Väike-Maarja vallas, Viljandis, Kuressaares, Lihula vallas, Viljandis, Võhma alevikus, Suure-Jaanis ja Türil.
Konstantin Pätsi Riigivanema kandidaadiks ülesseadmise nõudmise Valimiste Peakomiteele esitas August Jürman 23. veebruaril 1934, lisades juurde Põllumeeste Keskpanga kviitungi 750-kroonise kautsjoni sissemaksmise kohta ja Konstantin Pätsi nõusoleku lasta end üles seada Riigivanema kandidaadiks ja kandideerida Riigivanema valimistel 1934. aastal.
Nõudmisele olid alla kirjutanud 39 hääleõiguslikku kodanikku: Nikolai Kann, Johannes Mürk, Timotheus Kuusik, Reinhold Julius Tammemägi, Paul Luttein, August Kurs, Viktor Viilup, Aleksander Borell, Ernst Peterson, Aleksander Veiderman, Johannes Reinthal, Reinhold Mühlbaum, Artur Tupits, August Peet, Mihkel Juhkam, August Jürman, Hans Kõrgesaar, Eduard Sahkenberg, Leopold Raudkepp, Jaan Masing, Ella Maring, August Einer, Nikolai Talts, Bernhard Etruk, Jaan Luu, Johan Holberg, Jaan Teemant, Aleksander Veiler, Hendrik Mikheim, Joonas Haarman, Aleksander Roots, Ernst Tults, Paul Männik, Hugo Tallenhof, Alfred Gross, Elfriede Ulm, Margarete Rebane, Oskar Suursööt, Oskar Amberg. 
Allkirjade kogumise lõpetamise ajaks 21. märtsil 1934 oli Konstantin Pätsi kandidatuuri ülesseadmiseks antud vähemalt 18 501 toetusallkirja, neist Harjumaal 1875, Pärnumaal ilma Pärnu linnata 1782, Tartumaal ilma Tartu linnata 3448, Võrumaal koos Võru linnaga 1345, Läänemaal koos Haapsalu linnaga 1185, Petserimaal koos Petseri linnaga 245, Saaremaal koos Kuressaare linnaga 890, Valgamaal koos Tõrva linnaga 258, Järvamaal 258, Viljandimaal koos linnadega 2042, Virumaal koos linnade ja alevitega 2845, Tartus 505 ja Tallinnas 1823. Seega oli Konstantin Pätsi kandidatuuri ülesseadmise nõudmisega ühinenud üle kümne tuhande hääleõigusliku kodaniku, mis oleks talle Riigivanema valimise seaduse § 33 alusel andnud õiguse kandideerida 22. ja 23. aprillil 1934 toimuma pidanud Riigivanema valimistel.
Komitee loeti likvideerituks Poliitiliste parteide ehk erakondade ja teiste samu sihte taotlevate poliitiliste ühingute ja nende liitude likvideerimiskomisjoni otsusega 16. juunist 1939, mis teatati Mihkel Juhkamile 21. juulil 1939.
Mati Lepik

Mati Lepik (2. aprill 1937 Valma – 10. november 2015 Vastemõisa) oli eesti kultuuritegelane, Vastemõisa rahvamaja juhataja.
Piotr Rudomina-Dusiacki

Piotr Rudomina-Dusiacki (suri 1649) oli Rzeczpospolita riigitegelane. Ta kuulus Trąby aadlisuguvõssa.
Aastatel 1638–1643 oli ta Tartu vojevoodkonna kastellaan (ametis fiktiivselt). Seejärel oli ta Smolenski kastellaan.
Eesti NSV muusika aastapreemia

Eesti NSV muusika aastapreemia oli Eesti NSV-s välja antud muusikapreemia.
Oleksandr Juštšenko

Oleksandr Juštšenko (ukraina keeles Ющенко Олександр Іванович; 2. detsember 1869 – 15. juuni 1936 Harkov, Ukraina NSV) oli ukraina psühhiaater
Aastatel 1915–1918 oli ta Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetooli juhataja.
Ofelia Tuisk

Ofelia Tuisk (11. november 1919 Tallinn – 29. märts 1981 Tallinn) oli Eesti muusikakriitik.
Ta õppis Moskva muusikakeskkoolis. Lõpetas 1952. aastal Moskva konservatooriumi muusikaajaloo ja -teooria erialal ja 1955. aastal samas aspirantuuri. 
Tegutses muusikaajakirjanikuna, tegi muusikasaateid Eesti Raadiole. Töötas aastatel 1952–1956 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis teoreetiliste ainete õppejõuna, 1973–1981 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis muusikateadurina. 
Ta oli 1953. aastast Eesti NSV Heliloojate Liidu liige, 1954–1956 Heliloojate Liidu muusikateaduse ja -kriitika sektsiooni esimees.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Lembit Roosa

Lembit Roosa (18. juuni 1920 Tallinn – 26. detsember 1987 Tallinn) oli eesti teatrikunstnik ja dekoraator.
1963. aastast oli ta RAT Estonia peakunstnik.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Kamil Ikramov

Kamil Ikramov (vene keeles Камил Акмалевич Икрамов; 10. september 1927 Samarkand – 4. juuni 1989 Moskva) oli usbeki päritolu vene kirjanik ja stsenarist. Ta kirjutas vene keeles.
Ikramovi debüütromaan on 1969. aastal ilmunud "Караваны уходят – пути остаются". Eesti keeles on ilmunud tema kaht noorsoojutustust sisaldav kogumik "Ümmargune pitsat" (Tallinn: Eesti Raamat, 1978, tõlkinud Helmi Leberecht, värsid tõlkinud Andres Jaaksoo; vene keeles "Круглая печать", 1970).
Pavaarana

Pavaarana (paali keeles pavāraṇā “rahulolu”) on budistlik tseremoonia, millega tähistatakse kolmekuulise vassa (paali vassā) lõppemist.
Budismi sünnimaal, Indias, kestab juuni lõpust kuni septembrini vihmaperiood (paali k. vassā-ratta). Vastavalt Buddha antud juhisele peavad bhikkhud veetma kolmekuulise vassa ehk vihmaperioodi ühes templis või keskuses ja pühenduma seal erilise hoolega meele treeningule ehk keskendumise ja teadvustamise arendamisele. Vihmaperioodi lõpus, pavaarana päeval kogunevad bhikkhud kokku, tunnistavad üles vassa perioodil esinenud eksimused ning retsiteerivad paatimokkhat (paali pāṭimokkha) ehk Buddha antud moraali- ja käitumisjuhiseid (paali sīla “eetika”, “moraal”, “kõlblus”, sikkhāpada “käitumisjuhis”).
Birmas nimetatakse pavaarana päeva ka Abhidhamma (paali abhi kõrgem + dhamma õpetus) päevaks.
Vassa

Vassa (paali keeles: vassā – 'vihm') ehk vihmaperiood kestab juuli täiskuupäevast kuni oktoobri täiskuupäevani (paali k. Āsāḷha-Kattika). Vastavalt Buddha antud juhisele peavad bhikkhud veetma kolmekuulise vassa ühes templis või keskuses (paali vassa-vāsa – 'vassa-elukoht') ja pühenduma seal erilise hoolega meele treeningule ehk keskendumise ja teadvustamise arendamisele.
Buddha antud vassa juhist järgivad nii kogu theravaada koolkond kui ka üksikud mahajaana koolkonnad (Vietnami Thiềni ja Korea Seoni kloostrid ning Tiibeti koolkond).
Kuna mõned ilmikud järgivad sel ajal erilise hoolega moraalijuhiseid, näiteks loobuvad suitsetamisest ja alkoholist, piiravad liha söömist jne, siis on vassa ilmikute seas tuntud ka kui budistlik paastuaeg (kuigi termin "paast" ei vasta otseselt Buddha õpetusele).
Vassa lõpeb Pavaarana (paali k. pavāraṇā – 'rahulolu') tseremooniaga, millega tähistatakse kolmekuulise vassa lõppemist. Vassale järgneb Kathina festival (paali k. "kaṭhina"), kus ilmikud avaldavad oma austus ja tänu bhikkhudele ning teevad annetusi nii bhikkhudele kui ka templitele.
Laoses, Myanmaris ja Tai Kuningriigis on vassa esimene päev riiklik püha.
Pridi Banomyong

Pridi Banomyong (tai keeles ปรีดี พนมยงค์; 11. mai 1900 Ayutthaya – 2. mai 1983 Pariis) oli Tai poliitik, Tai seitsmes peaminister 1946. aasta 24. märtsist kuni 23. augustini. Teda peetakse nüüdisaegse Tai rajajaks.
Fred Rogers

Fred Rogers (õieti Frederick McFeely Rogers; 20. märts 1928 Latrobe, Pennsylvania – 27. veebruar 2003 Pittsburgh) oli Ameerika Ühendriikide saatejuht, kirjanik, produtsent, helilooja ja presbüterlaste vaimulik.
Ta juhtis lastele mõeldud hariduslikku telesaadet "Mister Rogersi naabruskond" (1968–2001), mis oli PBS-i eetris enam kui kolmkümmend aastat.
Rogersit tunnustati Presidendi Vabadusmedaliga (Presidential Medal of Freedom) ning ta pälvis Peabody auhinna.
Rogers on suguluses (nõbu) ameerika näitleja Tom Hanksiga, kes portreteeris teda 2019. valminud filmis "Ilus päev Mister Rogersi naabruskonnas".
Joann Kotšurov

Ivan (Joann) Aleksandrovitš Kotšurov (vene keeles Иван (Иоанн) Александрович Кочуров; 13. juuli 1871 Bigildino küla, Rjazani kubermang – 31. oktoober 1917 Tsarskoje Selo, Venemaa) oli vene õigeusu preester, püha preestermärter. Tema mälestuspäev on 13. novembril (vkj 31. oktoobril).
Ta on kantud MPEÕK Eestimaa pühakute kogusse.
Kroonlinna Johannes

Kroonlinna Johannes või Johannes Kroonlinnast (ka Joann Kroonlinnast; vene keeles Иоанн Кронштадтский; kodanikunimega Иван Ильич Сергиев "Ivan Iljitš Sergijev"; 31. oktoober (vkj 19. oktoober) 1829 Sura küla, Arhangelski kubermang – 2. jaanuar 1909 (vkj 20. detsember 1908) Kroonlinn, Peterburi kubermang) oli õigeusu vaimulik (ülempreester) ja ühiskonnategelane, Pühima Valitseva Sinodi liige 1906. aastast.
Vene Õigeusu Kirik Välismaal kanoniseeris ta õiglaseks 1964. aastal ja Vene Õigeusu Kirik pühaks õiglaseks 1990. aastal.
Kroonlinna Johannese mälestuspäevad on 20. detsembril ja 1. juunil Juliuse kalendri järgi (Vene Õigeusu Kirikus Välismaal veel 19. oktoobril ja Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirikus Eestimaa pühakute koondmälestuspäeval 18. novembril). 
Ta on kantud MPEÕK Eestimaa pühakute kogusse.
Tema mälestuseks on pühitsetud Loksa õigeusu kirik.
Nimetati 1902. aastal Tartu Ülikooli auliikmeks, kuid loobus sellest staatusest, sest auliikmeks nimetati samal ajal ka Lev Tolstoi.
Kristin Karu

Kristin Karu (sündinud 27. juunil 1983) on Eesti endine kergejõustiklane, eeskätt teivashüppaja.
Ta on teivashüppes tulnud kahel korral (2003, staadionil ja sisehallis) Eesti meistriks.
Peeter Karu

Peeter Karu (21. september 1909 Võisiku vald, Viljandimaa – 14. aprill 1942 Tallinn) oli eesti laskur.
1939. aasta laskmise maailmameistrivõistlustel võitis ta alalt sõjapüssist 3×40 lasku individuaalselt hõbeda, sõjapüssist 40 lasku põlvelt individuaalselt pronksi ja sõjapüssist 3×20 lasku meeskondlikult pronksi.
1938. aastal tuli ta meeskondlikult laskmises Eesti meistriks.
Merle Kivimets

Merle Kivimets (sündinud 21. juulil 1974 Kose-Uuemõisas) on Eesti endine kergejõustiklane. 
Aastatel 1996–2001 võitis ta Eesti meistrivõistlustel teivashüppes kaks kulda ja kaks hõbedat, kaugushüppes kaks hõbedat ning seitsmevõistluses ühe hõbeda; sisemeistrivõistlustel teivashüppes kolm kulda, ühe hõbeda ja ühe pronksi.
1996. aastal tuli ta tõkketeatejooksus Eesti meistriks.
Ta parandas teivashüppes mitmel korral Eesti rekordit.
Traianuse sild

Traianuse sild, ka Apollódorose sild üle Doonau jõe, (ladina keeles: "Pons Traianus"; serbia keeles: Трајанов мост; rumeenia keeles: "Podul lui Traian") oli puitsild üle Doonau jõe 2. sajandil. See oli esimene püsisild Doonau alamjooksul. 
Sild jäi Raudväravast umbes 14 km allavoolu. Tänapäeval on selles asukohas jõe põhjakaldal Rumeenia linn Drobeta-Turnu Severin ja vastaskaldal Serbia linn Kladovo.
Apollodorose Doonau silla avade (35 m) ulatus püsis ületamatuna 16 sajandit. 
Silla rajamine.
Püsisilla üle Doonau projekteeris ja ehitas keiser Traianuse käsul Apollodoros Damaskusest aastatel 103–105 Daakia sõjakampaania vajadusteks. 
Sild oli puidust kivist sillasammastega. Tarinduselt paljuavaline kaarsõrestiksild ülalasuva sõiduteega. Silla otstes olid väravaehitised ja äärmised kitsamad avad olid kivivõlvtarinduses. 
Kivist jõesambaid rajati kokku 20. Sammastele toetusid puidust kaarjad avaehitised sildeavadega 35 m (teistel andmetel 52 m ja 57 m). 
Silla kogupikkus oli 1135 m, laius 14,55 m ja kõrgus 18,6 m.
Mälestuse jäädvustamine.
Roomas keiser Traianuse sõjaliste võitude auks 113. aastal püstitatud Traianuse sambal on bareljeef, mis kujutab Traianuse silda.
PKC Group

PKC Group Oyj on Soome päritolu tööstusettevõte, mis keskendub auto-, telekommunikatsiooni- ja elektroonikatööstuste jaoks juhtmeköidiste ja ühenduskaablite arendamisele ja valmistamisele.
2015. aastal teeniti müügitulu 908,0 miljonit eurot. Selle perioodi lõpul töötas ettevõttes 21 764 inimest.
PKC Group on noteeritud Helsingi börsil (PKC1V). Ettevõtte aktsionäride sekka kuulub ka Harju Elekter, kelle käes on ligi 4,6% aktsiatest.
Ettevõtte turukapitalisatsiooniks oli 2016. aasta oktoobri seisuga 413 miljonit eurot. Jaanuaris 2017 tegi India ettevõte Motherson Sumi Systems PKC Groupi aktsionäridele ülevõtupakkumise summas 571 miljonit eurot.
Lisaks Soomele tegutsetakse Eestis, Brasiilias, Hiinas, Saksamaal, Leedus, Mehhikos, Poolas, Venemaal, Serbias ja USA-s.
PKC Eesti.
PKC Groupi Eesti tütarettevõte kannab nime PKC Eesti AS. Veel 2014. aasta algul anti Eestis tööd 1173 inimesele, kuid sama aasta lõpus suleti kulude kärpimise eesmärgil Haapsalu tehas. 2017. aasta märtsis suleti ka Keila tehas ning viidi tööjõumahukam tootmine Leetu ja Venemaale. Eestisse on jäänud ainult tootearenduse, IT, finants- ja personalihaldusega tegelev osakond, mis pakub tööd ligi sajale inimesele.
Pillimuuseum

Pillimuuseum asub Tartu maakonnas Rõngu alevis aadressil Valga maantee 1, ajaloolise Kõvera kõrtsi hoone paremas tiivas.
Muuseumi avas Tõnis Lukas 24. mail 2014 (kes toona töötas Eesti Rahva Muuseumi direktorina) umbes kolmesaja eksponaadiga. 2022. aasta seisuga on väljapanekus juba kaugelt üle 3000 museaali. Asutuse eestvedajateks on Anti Mehine, Piret Terve, Triin Norman ja Meelis Külaots.
Pillimuuseumis eksponeeritakse peamiselt mitmesuguseid pille, aga ei puudu ka raadiod, grammofonid, magnetofonid, lavatehnika ja muidugi valgustehnika.
Eksponaate.
Väljapanekutest võib leida:
Leonard Leisching

Leonard John Leisching (11. september 1934 – 25. veebruar 2018) oli Lõuna-Aafrika poksija.
Leisching sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ján Zacharale (Tšehhoslovakkia).
Kaupo Kalda

Kaupo Kalda (sündinud 20. novembril 1973 Tallinnas) on droonifotograaf ja ettevõtja.
Elulugu.
Ta on õppinud Tallinna 37. Keskkoolis ja seejärel Tallinna Tehnikaülikoolis (lõpetamata).
1996. aastal asutas portaali OK.EE ja veidi hiljem oma esimese ettevõtte. Ta on üks 2011. aastal asutatud heategevusportaali Help.ee loojaid.
Fotograafia.
Fotograafiaga puutus kokku juba lapsepõlves, kui oli n-ö klassi fotograaf. Aktiivsemalt hakkas fotograafiaga tegelema digikaamerate tulles 2005. aastal, peamiselt loodusfotoga. Lemmikteemadeks maastikud, eriti meremaastikud ning ka makrofoto. 2014. aastast hakkas pildistama drooniga, algul hobi korras, aasta hiljem juba elukutselisena, pakkudes aerofotode teenust. Pildistab hobi korras maastikke, tööna peamiselt kinnisvara.
Ta on oma valdkonna fanaatikuid koondava Drooniklubi asutaja, kirjutab droonialaseid artikleid ning on teinud Lennuametiga koostööd ajurünnakus, kuidas droonielu Eestis turvalisemalt korraldada.
Disainialane tegevus.
Ta oli 2000. aastal asutatud digiagentuuri OKIA üks asutajaid. Kalda töötas seal strateegi ja kasutuskogemuse analüütikuna.
2018. aastal asutas ta disainistuudio Reactive, mis tegeleb digitaalsete toodete kasutuskogemuse ja disainiga.
On oma valdkonna huvilisi koondava Veebiklubi asutaja ning kuulub ühingusse Art Directors Club of Estonia. On kuulunud paljude erialakonkursside žüriidesse, ka rahvusvaheliselt.
Isiklikku.
Elab Tallinnas, tal on elukaaslane ja üks poeg. Armastab reisimist, teatrit ja head muusikat.
Isa Uku, ema Helle ja illustraatorist õde Elo Annion.
Saviaru oja

Saviaru oja on oja Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Ainja ja Äriküla külas.
Oja pikkus on 550 m, langus 10,5 m ja lang 19 m/km. Oja saab alguse 95 m kõrguselt Ainja külas Ainja Sinejärvest ja suubub samas külas 84,5 m kõrgusel paremalt poolt Kõpu jõkke. Oja voolab ka läbi Äriküla.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Talumuuseum

Talumuuseum on muuseum, kus säilitatakse ja eksponeeritakse mingit talukohta.
Paul Härmson

Paul-Friedrich Härmson (20. mai 1922 Mäksa vald, Tartumaa – 2. juuni 1995) oli eesti arhitekt.
1941. aastal lõpetas ta Tartu 4. Keskkooli. 1952. aastal lõpetas ta kiitusega Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna arhitektuuri eriala.
1964. aastal kaitses ta Tallinna Polütehnilises Instituudis teaduste kandidaadi kraadi arhitektuuri alal väitekirjaga "Основные этапы развития старого Таллина и вопросы его реконструкции в соответствии с требованиями современного градостроительства". Oma kandidaaditöös analüüsis ta Tallinna vanalinna hoonestuse seisukorda ja tegi ettepaneku lammutada kuni 70% vanalinna hoonetest. Tema ettepanek oli ka rajada läbi vanalinna magistraal Balti jaamast Tallinna Kaubamajani ja selle äärde uus Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee hoone ning Toompea nõlvale Snelli tiigi äärde kümnekorruselisi elamuid.
Ta töötas Tallinna Polütehnilise Instituudi dotsendi ja Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi linnaehituse laboratooriumi juhatajana.
Kirjandus.
Piret Lindpere. "Härmson, Paul, arhitekt ja linnauurija". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 117-118
Dennis Shepherd

Dennis Graham Shepherd (11. oktoober 1926 Johannesburg – 13. juuni 2006 Johannesburg) oli Lõuna-Aafrika poksija.
Shepherd sai sulgkaalus (kuni 58 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ernesto Formentile (Itaalia).
Mikroelektroonika

Mikroelektroonika on elektroonika haru, mille valdkonda kuulub üliväikeste, paljudest (kuni miljarditest) elementidest koosnevate elektroonikalülituste loomine, valmistamine ja rakendamine. Mikroelektroonikale pani aluse pooljuhttehnoloogial põhineva integraallülituse loomine 1958. a. (Jack Kilby, USA).
Kui esialgu oli elementide suurus väljendatav mikromeetrites, siis tänapäeval on see jõudnud kümnete nanomeetriteni. Sellega on pooljuhtkristalli pinnaühikule mahtuvate elementide arv kasvanud oluliselt, digitaaltehnikas lausa miljoneid kordi.
Mikrotehnoloogia

Mikrotehnoloogia käsitleb niisuguste kehade ja nendest moodustatud struktuuride tootmismenetlusi, mille mõõtmed jäävad vahemikku 0,1–1000 mikromeetrit. 
Kui struktuuriüksuste mõõtmed on väiksemad kui 0,1 μm (100 nm), on tegemist nanotehnoloogiaga.
Mikrotehnoloogilisi menetlusi rakendati kõigepealt integraallülituste valmistamisel (vt pooljuhttehnoloogia), alates 1990. aastatest ka mitmes muus valdkonnas, näiteks
Legeerimine

Legeerimine (lad k "ligare" ’siduma, ühendama’) on ainele lisandite manustamisega seotud mõiste:
Fotoresist

Fotoresist (ingl k "photoresist") ehk fotolakk (saksa k "Fotolack") on polümeerne valgustundlik materjal, mida kasutatakse fotolitograafia protsessides integraaallülituste ja trükkplaatide valmistamisel. Fotoresisti säritamisel (tavaliselt laseri ultraviolettkiirgusega valgustamisel) muutub selle koostis fotokeemiliste reaktsioonide tulemusel nii, et see lahustub teatud ainetes. Fotoresist kantakse töödeldavale pinnale ja säritatakse läbi fotošablooni (vajaliku mustriga maski), nii et moodustuvad lahustatavad pinnaosad (aknad) edasiseks töötlemiseks.
Olenevalt fotoresisti lahustuvusomadustest eristatakse negatiiv- ja positiivresiste.
Fotoresistide tähtsamad lähtematerjalid on polümeerid (nt polümetüülmetakrülaat, polümetüülglutarimiid) ja epoksüvaigud (nt fotolakk SU-8). Ilmutina on kasutusel näiteks tsüklopentanoon või gammabutürolaktoon,
Ernesto Formenti

Ernesto Formenti (2. august 1927 Cassina Savina, Cesano Maderno vald, Monza ja Brianza provints – 5. oktoober 1989 Seregno vald, Monza ja Brianza provints) oli Itaalia poksija.
Formenti oli sulgkaalus (kuni 58 kg) kahekordne Itaalia meister aastatel 1948–1949.
Ta võitis sulgkaalus (kuni 58 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks.
Ta osales Euroopa eest 1949. aastal sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitja meeskonnaga ning võitis 18. mail Chicagos oma kohtumises Eugene Robnetti. 
Elukutselisena.
Formenti poksis juulist 1949 kuni juunini 1954 elukutselisena. Ta osales kokku 48 kohtumisel ning võitis neist 40 (neist 5 nokaudiga), kaotas 5 (need kõik nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist. 
Ta oli 20. juunist 1950 kuni 8. juulini 1952 Itaalia meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg).