tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Naoto Kan

Naoto Kan (jaapani keeles 菅直人 "Kan Naoto"; sündinud 10. oktoobril 1946 Ubes) on Jaapani poliitik.
8. juunist 2010 kuni 2. septembrini 2011 oli ta Jaapani peaminister.
Ta oli ka Jaapani Demokraatliku Partei esimees.
Tema isa Hisao Kan oli klaasitootmisettevõtte juhataja.
Naoto Kan lõpetas 1970 Tokio Tehnikaülikooli ja sai järgmisel aastal litsentsi patendiõiguse alal tegutsemiseks (patendivoliniku kutse). Ta töötas enda asutatud patendibüroos neli aastat.
Kani hobide hulka kuuluvad lauamängud go, shogi ja mahjong. Ta ehitas seadme mahjongi keeruka punktisüsteemi arvutamiseks ja esitas selle 1973 patendi saamiseks.
Ta oli aastaid aktiivne kodanikualgatuse korras toimuvates liikumistes ja ta osales naisõigusluse aktivisti Fusae Ichikawa valimiskampaanias. Ta kandideeris ka ise ebaõnnestunult 1976. ja 1979. aasta üldvalimistel ja 1977. aasta ülemkoja valimistel. Lõpuks valiti ta 1980 Jaapani alamkotta Sotsialistliku Demokraatliku Föderatsiooni esindajana. See erakond lõpetas 1994 tegevuse. Alates 1980. aastast kuni tänapäevani on ta olnud Jaapani alamkoja liige.
11. jaanuarist kuni 7. novembrini 1996 oli Kan Jaapani tervishoiuminister. Selles ametis saavutas ta ülemaalise tuntuse sellega, et palus avalikult vabandust HIV-viirusega nakatunud vere leviku eest Jaapanis 1980. aastatel, tunnistades tollase valitsuse vastutust selle eest. Selline avalik vabandamine oli Jaapani poliitikas ennenägematu.
Kan oli Jaapani Demokraatliku Partei juht 1996–98 ja pärast erakonna reformimist selle president 1998–1999, 2002–2004 ja 2010–2011. 2000–2002 oli ta erakonna peasekretär. 2009–2010 oli ta korraga Jaapani asepeaminister, majandus- ja eelarveminister, teadus- ja tehnikaminister ning riikliku strateegia ministri kohusetäitja. 6. jaanuarist 8. juunini 2010 oli ta Jaapani rahandusminister ning 2010–2011 peaminister. 22. augustil 2011 teatas ta oma soovist valitsusjuhi kohalt tagasiastumisest. 26. augustil 2011 astus ta tagasi Jaapani Demokraatliku Partei esimehe kohalt.
2010. aasta augustis vabandas Kan Jaapani nimel Korea ees 22. augustil 1910 sõlmitud Jaapani-Korea lepingu eest, millega Jaapan annekteeris Korea.
Kuulo Vimmsaare

Kuulo Vimmsaare (kuni 1936 Kuno Vimberg; 17. detsember 1921 – 25. veebruar 2013) oli eesti ühiskonnateadlane. Avaldas Nõukogude ajal teoseid võitleva ateismi teemal, pidas TPI-s loenguid tollal kohustusliku poliitilise aine teadusliku ateismi alal. Teda on nimetatud Eesti ateismi klassikuks. 
Haridus.
Ta lõpetas 1935. aastal Nõmme Algkooli, 1938. aastal Tallinna II Poeglaste Reaalkooli (tänapäeva mõistes põhikooli) ja 1941. aastal kiitusega Tallinna Reaalkooli raamatupidaja-ökonomisti eriala. Leningradi Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskond 1957 ("cum laude"), filosoofiakandidaat 1968. 
Täiendas end Moskva Riiklikus Ülikoolis 1971; Leningradi Riiklikus Ülikoolis 1976; Eesti NSV Keele ja Kirjanduse Instituudis 1983; Läti Riiklikus Ülikoolis (Riia) 1988.
Varasem töökäik.
Ta tegeles Ülemaalises Eesti Noorsoo Ühenduse Nõmme osakonnas kergejõustikuga ja jätkas hiljem õpetajana 1934–1938; koolivaheaegadel 1939. aastal OÜ Tekstiilivabrik O. Kilgase arveametnik ja 1940. aastal vagunisaatja; Tallinna haridusosakonna arveametnik 1941.
Mobiliseeriti 1941, oli ehituspataljonis, 7. Eesti Laskurdiviisis, sõjaväeteenistusest lahkus 1945. Eesti NSV Kalatööstuse Ministeeriumi kaadriosakonna juhataja 1946–1947.
Hilisem töökäik.
Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) õppejõud 1961–…: dialektilise ja ajaloolise materialismi/filosoofia kateedri vanemõpetaja, dotsent 1966–1986, kateedrijuhataja 1972–1982, professor 1986–1990. Aastast 1977 sai kateeder vabariiklikuks baaskateedriks teadusliku ateismi alal. TPI vanim huviklubi, ateismiklubi Atheos, loodi 1966. aasta märtsis; Vimmsaare oli selle vaimne juht ja kauaaegne eestvedaja. 
1994. aastal sai Tallinna Tehnikaülikooli humanitaar- ja sotsiaalteaduste instituudi emeriitprofessoriks.
Kirjutisi.
Avaldanud üle 80 publikatsiooni, sealhulgas raamatuid, 44 artiklit ENEs (1970–1978, 1985), 17 etnograafiaalast võistlustööd.
Teaduskorralduslik tegevus.
Korraldanud 19 konverentsi ja 27 vabariiklikku seminari; ühingu Teadus juhatuse ja vabariikliku filosoofia metoodikanõukogu liige; TPI ateismiklubi Atheos asutajaid ja juhendaja 1966; NSV Liidu Filosoofia Seltsi Eesti osakonna juhatuse liige.
Muu.
Samuti harrastas ta entomoloogiat. Eesti Loodusuurijate Seltsi liige 1986–…; Eesti Lepidopteroloogide Seltsi liige 1988–…; Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi liige. Eesti Filatelistide Liidu 1961. aastast ja Rahvusvahelise Eesti Filatelistide Seltsi liige 1990. aastast.
Batütermograaf

Batütermograaf on väike torpeedokujuline mõõteriist, milles on temperatuuriandur ja andur tajumaks sügavusest sõltuvaid veetemperatuuri muutusi kuni 285 meetri sügavuseni; ühtlasi võimaldab see võtta veeproove. 
Batütermograafi temperatuuriandur on termomanomeetriline süsteem, sügavusandur hermeetiline sülfoon.
Batütermograafe kasutatakse okeanograafilistel mõõtmistel.
Uurdejärv

Uurdejärv on järv, mis asub uurdeorus. Põhikujult on ta harilikult piklik. Paljud uurdejärved on suhteliselt sügavad ning neis leidub sageli sulglohu- või rennitaolisi süvikuid (haudmikke). Piki uurdeorgu võib olla tekkinud järvede ahel. 
Selline järvestik on näiteks Kooraste järvekee, mis on Eesti kõige suurejoonelisem aheljärvestik. Seal asub ürgorus järjestikku 10 järve: Vidrike järv, Vokijärv, Lambahanna järv, Nahajärv, Sinikajärv, Lubjaahju järv, Liinujärv, Pikkjärv, Vaabajärv ja Hatsike järv.
Eesti kultuuriseltside loend

Selts – juba 19. sajandil oli vabatahtlikku ühingut tähistava saksakeelse sõna Gesellschaft vasteks eesti keeles kujunenud sõna ’selts’. Seltsi nime kandvate ühingute hulgas on tuntud nt Õpetatud Eesti Selts (asut. 1838) ja Estonia Selts (asut. 1865). Selts on traditsiooniline ja praegugi tavapärane osa seltsingu või mittetulundusühingu nimest; katusorganisatsiooni nimeks võib olla ka keskselts. (Mikko Lagerspetz, Kodanikuühiskona lühisõnastik, 2007) 
Selts on juriidiline isik (nt MTÜ), mille liikmed tegutsevad ühise eesmärgi nimel.
Kultuuriseltsi puhul on üheks ühiseks liitvaks eesmärgiks kindlasti mingi kultuuritegevuse korraldamine, arendamine vms.
Järgnevalt on loetletud Eesti kultuuriseltse.
M.
=N=
Pelaagisete

Pelaagisetted (ka pelaagiline setend) on avaookeanis moodustunud merepõhja setted. Pelaagisetete alla kuuluvad abüssaalisetted ja batüaalisetted.
Planktoloogia

Planktoloogia ehk planktonoloogia ehk hõljumiteadus on hüdrobioloogia haru, mis uurib veekeskkonnas elutsevaid liikumisvõimetuid või väikese liikumisvõimega veeorganisme – planktereid. 
Traditsiooniliselt on planktoloogia jaotatud füto-, zoo- ja bakterioplanktoloogiaks. 
Tänapäeval on planktoloogilised uuringud suuresti rakendusliku väljundiga, sest võimaldavad selgitada näiteks veekogude antropogeenset eutrofeerumist.
Eestis tegeldakse planktoloogiaga (eriti mageveeplanktoloogiaga) Võrtsjärve Limnoloogiakeskuses.
Asiana Airlines

Asiana Airlines (korea keeles 아시아나 항공; "Asiana Hanggong"), varem Seoul Airlines, on Lõuna-Korea suuruselt teine lennundusettevõte Korean Airi järel. Asiana on üks 6 ettevõttest, kes on saanud viie tärni hinnangu Skytraxilt.
Asiana on Star Alliance'i liige ja pakub 516 igapäevast lendu Aasiasse, Euroopasse, Põhja-Ameerikasse ja Okeaaniasse. Asiana lendab 13 riigisisesel, 81 rahvusvahelisel ja 20 kaubaliinil.
Ajalugu.
Asiana Airlines loodi 17. veebruaril 1988 ning hakkas tegutsema sama aasta detsembris lendudega Seouli ja Pusani vahel. Ettevõtte asutas Kumho Asiana Group (tollase nimega Kumho Group) vastavalt Lõuna-Korea valitsuse kavale luua teine rahvuslik lennundusettevõte. Esialgu oli ettevõtte nimi Seoul Airlines. Valitsus on andnud loa suurendada väliskapitali osalust ettevõttes 20%-lt 50%-ni.
2007. aastal töötas Asiana Airlinesis 7799 töötajat. Ettevõtte aktsiapakist kuulus 30,53% erainvestoritele, 29,51% Kumho Industrialile, 15,05% Kumho Petrochemicalile, 11,9% välisinvestoritele, 7,18% Korea Arengupangale ja 5,83% teistele, sealhulgas Lõuna-Korea riigile.
Saavutused.
Asiana Airlines pälvis 1996 omas klassis esimesena ISO sertifikaadi ISO 14 001.
2001 nimetas Lõuna-Korea keskkonnaministeerium Asiana Airlinesi esimeseks keskkonnasõbralikuks ettevõtteks teenindussektoris.
2009 nimetas Air Transport World Asiana Airlinesi aasta lennundusettevõtteks. 2010 nimetas Skytrax Asiana Airlinesi maailma parimaks lennundusettevõtteks.
Asiana Airlines on 2010. aasta parim Põhja-Aasia lennundusettevõte. Selle tiitli tõid talle mustkunstietendused, peakokkade tehtud toit ja teised pardateenused. Hindajateks olid 31 500 eksperti ja reisijat. 
Lennukipark.
Kaubalennukid.
Asiana Airlinesil on 4 Boeing 747-400F ja 3 Boeing 747-400BDSF lennukit. Nende kandevõime on 120 tonni. Neid kasutatakse rahvusvahelisteks keskmisteks ja pikkadeks lendudeks Aasiasse, Euroopasse ja Põhja-Ameerikasse. Ettevõttel on ka 1 Boeing 767-300F, mille kandevõime on 54 tonni. Seda kasutatakse piirkondlikeks lühikesteks või keskmisteks lendudeks Hiinasse, Jaapanisse ja Kirde-Aasiasse.
Koodijagamine.
Asiana Airlinesil on koodijagamise lepingud järgmiste lennundusettevõtetega:
Võõrikjõgi

Võõrikjõgi ehk transiitjõgi ehk allogeenne jõgi ehk eksootiline jõgi on harilikult pika jõe osa, mis voolab läbi sademevaeselt alalt ja mis saab oma veed rohkemate sademetega ülemvoolu piirkonnast.
Võõrikjõgi on näiteks Niiluse jõe alamjooks.
Saaremaa praostkond

Saaremaa praostkond oli luteri kiriku praostkond Eestis Kuressaare kreisis ja Saare maakonnas. 
Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku (E.E.L.K.) Saaremaa praostkond eksisteeris kuni 1. jaanuarini 1950. Saaremaa praostkonna ja Saarte-Lääne praostkonna Hiiumaa koguduste ühinemisel moodustus Saarte praostkond.
Ajalugu.
1559. aastal omandas Taani kuningas Frederik II Saare-Lääne piiskopilt piiskopkonna, piiskop Johann V von Münchhausenilt oma vennale Holsteini hertsog Magnusele, tingimusel, et viimane loobub oma pärandiosast Schleswigis ja Holsteinis. Piiskop Johann loobus Magnuse kasuks ka oma Kuramaa piiskopkonnast. Liivimaa ordu Maasilinna foogtkonna, andis viimane foogt Heinrich Lüdinghausen-Wulf juurdekuuluvate maadega Taanile üle 1564. aastal. Saaremaal pandi 1562. aastal kehtima Taani kirikuseadlus, mille kohaselt ei olnud kirikuorganisatsioonis konsistooriumi. Superintendendid kandsid Taanis piiskopi nime ja nad on kuninglikud ametnikud kiriku valitsemiseks. Vaimulikud ühes superintendendiga valisid eneste hulgast Saaremaa praostkonna praosti. Saaremaa jaotati kiriklikult kahte ringkonda: Kuressaare ringkond ja Maasilinna ringkond, kumbki esialgu 6 kihelkonda.
Saaremaa liidendati Rootsiga pärast Brömsebro rahu 1645. aastal. Saaremaa allutati kiriklikult, Rootsi kuningriigi luteriusu riigikiriku Eestimaa piiskopile 1646. aastal ning 1647. aastal moodustati Saaremaa praostkond. 1650. aastal loodi Saaremaa rüütelkonna ning Kuressaare krahvi Magnus Gabriel De la Gardie palvel Saaremaal uuesti iseseisev superintendentkond ja kuninganna Kristiina poolt nimetati ametisse Saaremaa superintendent, kes pidi ühtlasi olema Kuressaare ülemõpetaja. 1652. aastal alustas tööd Saaremaa konsistoorium. Eraldi Kuressaare konsistooriumit ei eksisteerinud, Kuresaare linnakogudused olid Saaremaa konsistooriumi järelevalve all. Anseküla, Jaani ja Mustjala abikogudused muudeti iseseisvaks, kirikukihelkondade arv tõusis 12-ni.
1686. aastal vastu võetud Rootsi kirikuseaduse kehtestamisega moodustati lisaks neli uut superintendentkonda: Liivimaa, Riia, Saaremaa ja Ingerimaa superintendentkond; seadus jõustus Eesti-, Liivi- ja Saaremaal koos kohalike muudatustega lõplikult 1690. aastate algupoolel.
1712. aastal määrati ametisse Saaremaal praost, kes täitis kirikujuhi kohuseid. 1731. a pandi Saaremaal ametisse Saaremaa superintendent, kes allus praosti õigustes Eestimaa piiskopile
1832. aasta uue evangeelse luteri kiriku seadusega moodustati Venemaa keisririigis konsistooriumiringkonnad, VELK Saaremaa konsistooriumiringkonna Saaremaa praostkonna kirikukihelkonnad Kuressaare kreisis Saaremaal olid: Karja kihelkond, Kuressaare linna khk, Püha kihelkond, Valjala kihelkond, Pöide kihelkond, Jaani kihelkond, Mustjala kihelkond, Kärla kihelkond, Kihelkonna kihelkond, Anseküla kihelkond, Jamma kihelkond, Kaarma kihelkond, Muhu kihelkond, Ruhnu kihelkond.
EELK Saaremaa praostkonnas oli 1939. aastal 13 kogudust:
Aleksandr Puštov

Aleksandr Puštov (sündinud 9. märtsil 1964 Kaliningrad) on endine Eesti jalgpallur. Ta on 2011. aastast FC Infoneti treener.
Eesti jalgpallikoondises mängis ta kümme kohtumist ja lõi ühe värava Sloveenia vastu. See oli Eesti koondise esimene värav pärast taasiseseisvumist.
Juulist 2010 kuni juulini 2011 oli ta Tallinna FC Levadia esindusmeeskonna peatreener. Varem on ta juhendanud ka Lasnamäe Ajaxit.
Mängijakarjäär.
Koondis.
Aleksandr Puštov on Eesti jalgpallikoondises mänginud 10 mängu ja löönud ühe värava. Koondisedebüüdi tegi Puštov 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit. See oli koondise esimene kohtumine pärast taasiseseisvumist. Samas mängus tegid koondisedebüüdi veel Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Mart Poom, Urmas Kirs, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Puštov oli mängu päeval 28-aastane. Samas mängus lõi ta Eesti ainsa värava. Sellega oli ta esimene mängija pärast Eesti iseseisvuse taastamist, kes oma debüütmängus värava lõi. Hiljem on seda saavutust korranud Jaanus Sirel ja Urmas Rooba.
Karjääri statistika.
Koondis.
"Uuendatud seisuga 3. detsember 2016"
Hermann Theodor Mähle

Hermann Theodor Mähle (31. oktoober 1881 Kärdla – 1. aprill 1950 Greifenhain) oli Eesti vaimulik.
Hermann Theodor Mähle lõpetas 1901. aastal Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1902–1908 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Tallinna Toompea Kaarli koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 26. aprillil 1909.
Oli aastatel 1909–1911 Tallinna Jaani koguduse adjunktõpetaja, 1911–1928 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja ja 1928–1941 Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja, ühtlasi oli ta aastatel 1926–1941 Saaremaa praostkonna praost.
1941. aastal põgenes Saksamaale. Suri 1950. aastal Brandenburgi liidumaal Greifenhainis.
Isiklikku.
Tema äi Ludwig Michael Amandus Masing oli Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja, tema naisevend Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing oli Karksi Peetri koguduse õpetaja. Poeg Gunnar Mähle oli arst.
Thai Airways International

Thai Airways International (tai keeles การบินไทย) on Tai rahvuslik lennufirma ja maailma suurima lennufirmade ühenduse Star Alliance üks asutajaliikmetest.
Lennukipark.
Thai Airwaysi lennukite vanus oli 2009. aasta oktoobri seisuga 12,1 aastat.
Shanghai Airlines

Shanghai Airlines (hiina keeles 上海航空公司; "Shànghǎi Hángkōng Gōngsī") on Hiina Rahvavabariigi lennufirma, mille peakorter asub Jing'ani rajoonis Shanghais. 
See opereerib nii riigisisestel kui ka rahvusvahelistel liinidel. Shanghai Airlinesi kodulennujaamad on Shanghai Pudongi rahvusvaheline lennujaam ja Shanghai Hongqiao rahvusvaheline lennujaam. Shanghai Airlines oli Star Alliance'i, maailma suurima lennufirmade ühenduse liige aastail 2007–2010. Pärast liitumist China Eastern Airlinesiga sai firmast SkyTeami partnerliige.
Lennukipark.
Shanghai Airlinesi lennukipargis on järgmised lennukid (2009. aasta mai seisuga):
Blue1

Blue1 oli Soome lennuettevõte.
Blue1 kodulennujaam on Helsingi Vantaa lennujaam. Ettevõte korraldab lende Kopenhaagenist, Oslost ja Stockholmist viide Soome linna, samuti Helsingist mitmesse kodu- ja välismaisesse linna.
Blue1 asutati 1987 ja ta hakkas tegutsema 1988 Air Botnia nime all. Tema esimene sihtkoht oli Oulu, järgnesid Rovaniemi, Kuopio ja Vaasa. 1998. aasta jaanuaris ostis SAS firma ära. Lühikese ajaga laiendas Blue1 tegevust nii Soomes kui ka välismaal ning sai Soome suuruselt teiseks lennuettevõtteks Finnairi järel. 2004. aasta jaanuaris, kui Soome esimene odavlennufirma Flying Finn läks pankrotti, muutis Air Botnia ärinime ja tegutseb sellest ajast Blue1 nime all. Ühtlasi võttis ta üle Flying Finni kasumlikumad lennuliinid.
Blue1 oli esimene lennuettevõte, mis ühines 3. novembril 2004 Star Alliance'iga piirkondliku liikmena. 2006 avas ta liinid 11 Euroopa sihtkohta.
Sihtkohad.
Blue1 lendab 2010. aasta septembri seisuga järgmistesse sihtkohtadesse:
Blue1 lennukipark.
Blue1-l oli 2010. aasta septembri seisuga 14 lennukit: 7 Avro RJ85 (neist 5 on 84 ja 2 95 kohaga), 5 McDonnell Douglas MD-90 (166 kohaga) ja 2 Boeing 717 (120 kohaga).
Pärnu Sõudeklubi

Pärnu Sõudeklubi (2011. aastani Sõudeklubi Pärnu) on sõudeklubi Pärnus.
Klubi tegutseb mittetulundusühinguna ning on asutatud 1999. aastal.
Gewehr 41

Gewehr 41 ehk G.41 (M) oli II maailmasõja ajal Saksamaal toodetud poolautomaatne vintpüss. 
Kaliiber: 7,92x57 mm
Tüüp: poolautomaatne püssirohugaasidel töötav, pöörleva poltlukuga
Pikkus: 1172 mm
Raua pikkus: 550 mm
Kaal: 5,02 kg
Salv: 10 padrunit
Ajalugu.
Pärast Versailles' lepingu sõlmimist loobuti Saksamaal iselaadivate individuaaltulirelvade väljatöötamisest, jalaväe peamiseks relvaks sai kergekuulipilduja, mida toetasid vintpüssidega (Kar. 98) laskurid. Alles II maailmasõja algul sai selgeks, et Saksa armee vajab ka poolautomaatvintpüssi.
Selle tulemusena esitas Saksa armee tehnilised tingimused uue iselaadiva vintpüssi tootmiseks, sealhulgas ka nõude relva käsitsi ümberlaadimiseks. Konkursile esitati kaks relva: Mauser G.41 (M) ja Walter G.41 (W). Tootmise ja katsetamise käigus selgusid Mauseri relval olulised puudused - relv ei olnud töökindel, lisaks oli relva tootmine ja hooldamine palju keerulisem kui konkureerival Walter relval. Peale testimist 1942. aastal lükati Mauser G.41 (M) tagasi ja armeele valiti Walter G.41 (W) mudel. Üldse valmistati Mauser G.41 (M) 15 000 tk.
Tööpõhimõte.
Mauser G.41 (M) on poolautomaatne vintpüss, mis kasutab relva ümberlaadimiseks püssirohugaaside energiat. Suudmeraua otsas on gaasikolb, mida gaasikambrisse paiskuvad püssirohugaasid suruvad lasu ajal tagasi. Kuna gaasikolb asub relva suudmel, siis on see suhteliselt lühikese käiguga. Gaasikolb on lukuga ühenduses küllalt pika survevarda (need on olulised puudused) abil, millega lasu järel tõugatakse lukk tagasi, taandurvedru abil haarab lukk etteliikudes salvest uue padruni ja jääb lukustatult eesmisse asendisse kuni uue lasu sooritamiseni.
Salve täitmiseks peab poltluku käepideme pöörama ülemisse asendisse, kus see taha väljatõmmates haarab kaasa luku ja vabastab salve täitmise ava. Laadimise lõpetab poltluku ettesurumine ja lukustamine käepideme allapööramisega.
Salve saab täita kas tavalise Mauseri padrunipidemega (2x5 padrunit) või spetsiaalse 10 padruni kassetiga.
Naatriumatsetaat

Naatriumetanaat ehk naatriumatsetaat on keemiline ühend valemiga C2H3NaO2. Tema lihtsustatud struktuurivalem on CH3COONa) ja ta on etaanhappe naatriumisool.
Naatriumetanaat on valge vees lahustuv lõhnatu pulber. Tema tihedus on 1528 kg/m³, sulamistemperatuur on 324 °C ja keemistemperatuur 881,4 °C. Tema molaarmass on 82,03 g/mol. Vees lahustub teda 0 °C juures 362 g/l, 20 °C juures 464 g/l, 60 °C juures 1390 g/l ja 100 °C juures 1701,5 g/l. Tema leekpunkt on 250 °C ja isesüttimistemperatuur 607 °C. Normaaltingimustes on ta stabiilne, peab vastu isegi tuleleegile, ja veega ta ka ei reageeri. Tema sattumine nahale põhjustab kerget ärritust, aga suuremat kahju ei sünni sellestki.
Naatriumetanaattrihüdraadi C2H3NaO2*3H2O tihedus on 1450 kg/m³, sulamistemperatuur on 58 °C, keemistemperatuur on 122 °C ja lahustuvus etanoolis 53 g/l.
Naatriumetanaati kasutatakse paljudel aladel, näiteks tekstiilitööstuses väävelhappe neutraliseerimiseks, toiduainetööstuses vürtsina ja biokeemias püsiva pH hoidmiseks. Seda kasutatakse ka soojenduspatjades, kus naatriumetanoaadi kristalliseerumisel eraldub soojus.
Keemilised omadused.
Naatriumetanaat on odav. Loomulikult saab seda valmistada laboris, kuid harilikult ostetakse seda keemiliste ainete tarnijatelt. Seda valmistatakse etaanhappe reaktsioonil naatriumkarbonaadi, naatriumvesinikkarbonaadi või naatriumhüdroksiidiga. Reaktsiooni käigus tekivad naatriumetanaat ja vesi ning kahel esimesel juhul ka süsihappegaas, mis eraldub muulidena, välja arvatud juhul, kui reaktsioon toimub hermeetilises anumas.
Äädika ja küpsetussooda vahel toimub järgmine keemiline reaktsioon:
CH3COOH + NaHCO3 -&gt; CH3COONa + H2O + CO2.
84 g keedusoola reaktsioonil 750 ml 8% äädikaga tekib vette 82 g naatriumetanaati. Kui suurem osa veest ära keeta, võib saada kas naatriumetanaadi kontsentreeritud lahuse või naatriumetanaadi kristallid.
Naatriumetanaati saab kasutada estrite saamiseks alküülhaliididega. Näiteks reaktsioon bromoetaaniga:
CH3COONa + CH3CH2Br -&gt; CH3COOCH2CH3 + NaBr.
Sellises reaktsioonis kasutatakse tavaliselt karboksüülrühma keemilise aktiivsuse suurendamiseks katalüsaatorina tseesiumi.
Väävelhappega reageerides moodustab naatriumetanaat naatriumsulfaadi ja etaanhappe:
2CH3COONa + H2SO4 -&gt; 2CH3COOH + Na2SO4.
Air India

Air India (hindi keeles एअर इंडिया) on India rahvuslik lennufirma. See on India vanim ja suurim lennufirma ja suuruselt kuueteistkümnes Aasias. 
Air Indial on kaks suurt riigisisest kodulennujaama Mumbais ja Delhis ja üks rahvusvaheline kodulennujaam Frankfurdis. 
Star Alliance teatas 13. detsembril 2007, et Air Indiale esitati kutse liituda alliansiga. Air Inda sai alliansi täisliikmeks 2014. aasta juulis.. 
Lennukipark.
Air Indial on järgmised lennukid (1. veebruari 2010 seisuga):
Koodijagamine.
Air Indial on koodijagamine järgmiste lennufirmadega:
Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium

Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium on stipendium Eestis tegutsevale ajakirjanikule.
Stipendiumi asutasid Eesti Ajakirjanike Liit, Eesti Kirjanike Liit, Eesti Rahva Muuseum ja Eesti Kultuurkapital. Eesmärk on toetada ajakirjanike loomingulisi projekte. Stipendium antakse üheks aastaks kogenud ajakirjanikule konkreetse projekti teostamiseks ja seda võivad taotleda kõik, kes peavad ennast ajakirjanikuks. 
Stipendiumi žürii kutsub kokku Eesti Ajakirjanike Liidu juhatus. Stipendiumi suurus kuni 2010. aastani oli 100 000 krooni.
Stipendium on antud välja kahel korral, 2009. ja 2010. aastal. Pärast seda pole stipendiumi välja antud rahastusprobleemide tõttu.
Hannes Starkopf

Hannes Starkopf (7. jaanuar 1965 – 19. august 2021) oli eesti skulptor.
Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 43. Keskkooli ja 1991. aastal Tallinna Kunstiülikooli skulptorina.
Ta töötas 1993. aastast Eesti Kunstiakadeemias õppejõuna, seejuures 1995. aastast üldskulptuuri õppetooli juhatajana.
Isiklikku.
Tema vanaisa oli skulptor Anton Starkopf. Tema vend on arstiteadlane Joel Starkopf.
Johannes Tammets

Johannes Tammets (27. veebruar 1900 Kuusalu vald – 23. märts 1978 Uuri) oli eesti vaimulik.
Kui Johannes Tammets oli 12–13-aastane poisike, nägi ta karjas olles taeva vaadates seal kuldse ristiga raamatut. Selle tähe valgusel püüdiski ta käia. Pärast gümnaasiumi lõpetamist püüdis ta Eesti Misjoni Seltsi kaudu õppima asuda Helsingi misjonikooli. Ta osutuski valituks tänu teatavale ettevalmistusele, mis andis lootust kool ennetähtaegselt (enne kuut aastat) ära lõpetada. Ent ta sai misjonikoolis õppida vaid 1921–1923. Ühelt poolt jäid õpingud lühikeseks misjoniseltsi alarahastuse tõttu, samuti jäi ebaselgeks, kuhu pärast kooli lõpetamist tööle saab ning teiselt poolt vajas kodutalu töökäsi. Ent ta püüdis ikka soome keelt õppida, samuti oli ta tegev jutlustajana ning vajaduse korral ristis ja mattis. Ta oli ka Kuusalu Laurentsiuse koguduse nõukogu liige ja 1950. aastatel ka juhatuse esimees. Ka õppis ta Usuteaduse Instituudis ja 26. detsembril 1958 ordineeriti ta pastoriks.
Johannes Tammetsist sai Leesi Katariina koguduse pastor. Selles ametis oli ta aastatel 1958–1972. Teda mäletatakse Uuri külast Aia talust jalgrattaga Leesi sõitmas. Johannes Tammets suri vaikselt ja märkamatult, kui ta 23. märtsil 1978 (Suurel neljapäeval) istus ühe naise reele, et sõita kirikusse jumalateenistust kuulama.
Peeter Raidla

Peeter Raidla (sündinud 6. juunil 1955) on eesti majandusajakirjanik ja kirjanik.
Ta on lõpetanud 1973. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli. Seejärel õppis ta aastatel 1973–1977 ja 1979–1981 Tallinna Pedagoogilises Instituudis üldtehniliste distsipliinide erialal.
Ta on töötanud Rahva Hääle päevauudiste toimetuse juhatajana, Hommikulehes, Sõnumilehes, Äripäevas, Eesti Päevalehes. Pärast Äripäevast lahkumist hakkas Peeter Raidla välja andma ajakirja Eesti Majanduslugu, millest 2009. aastal ilmus neli numbrit, seejärel piirdus väljaandja veebiversiooniga.
1. juunist 2010 31. augustini 2015 oli ta Pärnu Postimehe peatoimetaja.
Alates 1. jaanuarist 2014 on ta Pressinõukogu uus liige, ta vahetas välja Eve Rohtla.
José Ángel Gurría

José Ángel Gurría Treviño (sündinud 8. mail 1950 Tampicos) on Mehhiko poliitik ja diplomaat.
Aastatel 1994–1999 oli ta Mehhiko välisminister ja 1999–2000 rahandusminister.
1. juunist 2006 31. maini 2021 oli ta Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni peasekretär.
Swiss International Air Lines

Swiss International Air Lines on Šveitsi suurim lennufirma, mis opereerib lende Euroopasse, Põhja-Ameerikasse, Lõuna-Ameerikasse, Aafrikasse ja Aasiasse. Lennufirma kodulennujaam on Zürichi lennujaam. Swiss on Lufthansa tütarettevõte. Kokku töötas 31. detsembril 2009 Swissis 7342 inimest, nendest oli piloote 1131, reisisaatjaid 3276 ja maapealseid töötajaid 2935.
Swiss International Air Lines loodi 2002. aastal pärast Swissairi pankrotistumist, mis oli tollal Šveitsi rahvuslik lennufirma. 
Lennukipark.
Swiss International Air Linesil on järgmised lennukid (2010 suvi):
Koodijagamine.
Swissil on koodijagamise lepingud järgmiste lennufirmadega:
Dmitri Kozak

Dmitri Kozak (vene keeles Дмитрий Николаевич Козак; sündinud 7. novembril 1958 Ukrainas Kirovogradi oblastis Bandurovos) on Venemaa asepeaminister, kelle ülesandeks oli 2014. aasta Sotši taliolümpiamängude ettevalmistamine.
Kozak õppis Vinnitsa Polütehnilises Instituudis ja lõpetas 1985 kiitusega Leningradi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1985–1989 töötas ta Leningradi prokuratuuris prokuröri ja vanemprokurörina. 1989 oli ta kontserni Monolit-Kirovostroi juriidilise osakonna ülem ja merekaubandussadamate assotsiatsiooni õigusnõunik. 1990–1991 oli ta Leningradi linna täitevkomitee juriidilise osakonna ülema asetäitja ja seejärel ülem. 1994. aasta septembris sai ta Peterburi linnavalitsuse õiguskomitee eesistujaks ja linnavalitsuse liikmeks. 1996 säilitas ta pärast Anatoli Sobtšaki kaotust linnapea valimistel oma ametikoha ja sai 1998 asekuberneriks, aga sama aasta detsembris vallandati asekuberneri kohalt erimeelsuste tõttu kuberneri Vladimir Jakovleviga.
1999. aasta jaanuarist augustini töötas ta õigusbüroos Gruppa JuST. 1999. aasta augustis sai temast Venemaa valitsuse büroo juhataja esimene asetäitja, juhataja kohusetäitja ja veel samal aastal büroo juhataja. Büroo juhataja arvati Venemaa ministrite hulka. 2000. aasta juunis sai ta Venemaa presidendi büroo juhataja asetäitjaks, 2003. aasta oktoobris esimeseks asetäitjaks ja 9. märtsil 2004 büroo juhatajaks.
13. septembrist 2004 kuni 24. septembrini 2007 oli Kozak Venemaa presidendi täievoliline esindaja Lõuna föderaalringkonnas, föderaalse erikomisjoni juht Põhja-Kaukaasias.
Alates 24. septembrist 2007 on Kozak Venemaa regionaalarengu minister. Vahepeal, 7.–12. mail 2008 oli ta ministri kohusetäitja. Alates 14. oktoobrist 2008 on ta Venemaa peaministri asetäitja, kes vastutab 2014. aasta taliolümpiamängude korraldamise eest Sotšis.
Autasud.
2002 pälvis Kozak Venemaa presidendi tänu "aktiivse osavõtu eest Venemaa presidendi läkituse ettevalmistamisest Venemaa Föderaalkogule".
2007 autasustati teda Adõgee Vabariigi medaliga "Adõgee kuulsus". Samal aastal autasustati teda Tšetšeeni Vabariigi Ahmat Kadõrovi ordeniga isikliku panuse eest majanduse ja sotsiaalsfääri taastamisse, väljapaistvate teenete eest riikluse arengusse ning rahu, seaduslikkuse, sõpruse ja koostöö tugevdamisse Põhja-Kaukaasia rahvaste vahel.
2008 autasustati teda Kabardi-Balkaaria aumärgiga "Teenete eest Kabardi-Balkaaria ees" suure isikliku panuse eest Kabardi-Balkaaria sotsiaalmajanduslikku arengusse.
6. novembril 2008 pälvis Kozak ordeni "Teenete eest Isamaa ees" II järgu paljuaastase viljaka riikliku tegevuse eest.
Kozakile on annetatud Andreas Esmakutsutu Fondi väljaantav Püha Kõigikiidetud Apostli Andreas Esmakutsutu rahvusvaheline preemia "Usu ja ustavuse eest" suure isikliku panuse eest Venemaa riikluse tugevdamisse.
Aivar Sõerd

Aivar Sõerd (sündinud 22. novembril 1964 Haapsalus) on Eesti poliitik ja riigiametnik.
Haridus.
Pere kolis Võrru, kui ta Valgast pärit ema Eve ja Haapsalust pärit isa Vello suunati Võrru tööle. Aivar Sõerd õppis Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis.
1990. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna ja õppis Oulu Ülikoolis 1994–1996.
Aastatel 2011-2016. omandas Aivar Sõerd magistrikraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias oreli erialal.
Töö.
Ta oli 13. jaanuarist 1999 kuni 2003. aastani Eesti Maksuameti peadirektor, 2004–2005 trükikoja AS Vaba Maa juht ja 2005–2007 Andrus Ansipi esimese valitsuse rahandusminister.
18. juulil 2003 algatas rahandusminister Tõnis Palts maksuameti peadirektori Aivar Sõerdi tegevuse suhtes distsiplinaarmenetluse ja kõrvaldas ta menetluse lõpuni ametist. Rahandusminister soovis kujunenud olukorrast Sõerdiga eelnevalt kõnelda, Sõerd viivitas kohaleilmumisega ja ütles lõpuks, et arstid keelavad tal ministriga kohtuda, teatas ministeeriumi esindaja BNS-ile. Distsiplinaarjuurdluse käigus jõuti jälile olulistele puudujääkidele Aivar Sõerdi töös ja ta vallandati tööga mittetoimetulemise tõttu.
8. mail 2007 asus ta tööle hotelliketi Tallink Hotels tegevjuhina. Teistel andmetel asus ta sel päeval laevandusettevõtte AS Tallink Grupp uue hotelli Tallink Spa &amp; Conference Hotel tegevjuhiks.
Poliitikukarjäär.
2010. aasta jaanuaris valis Eestimaa Rahvaliidu volikogu erakonna uue juhatuse, senistest liikmetest valiti ta teiste hulgas juhatusse tagasi.
12. märtsil 2010 teatas ta enda Rahvaliidust lahkumisest ja Reformierakonda astumisest.
Aprillist 2010 on ta Eleringi nõukogu liige.
Sõerd kandideeris Riigikogu 2011. aasta valimistel Tallinnas Mustamäel ja Nõmmel ning ta valiti 1615 häälega XII Riigikogu liikmeks. Ta valiti ka XIII Riigikogu liikmeks.
Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Eestis ja kogus 156 häält. Ta jäi sellega Reformierakonna 12 kandidaadi seas viimaseks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 1248 häält ning osutus valituks.
Isiklikku.
2000. aasta 28. detsembri öösel kell 1.15 jäi silmanähtavalt purjus Sõerd Viimsis oma kodu lähedal Randvere tee 153 ees vahele Harju liikluspolitseile. Tol ajal maksuameti peadirektorina töötanud Sõerd keeldus alkomeetritestist ja arstlikust ekspertiisist ning talle määrati 8050-kroonine trahv.
6. aprillil 2007 sündis Aivar Sõerdil ja tema elukaaslasel Meeli Kallasel kolmas poeg. Nende vanemad pojad on Tanel ja Taavi.
Tommi Evilä

Jaakko Tommi Kristian Evilä (sündinud 6. aprillil 1980 Tamperes) on soome kaugushüppaja.
2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Helsingis võitis ta pronksmedali. Selle võitis ta mängude viimasel päeval ja see jäi Soome ainsaks medaliks. Pärast kaht katset lõppvõistlusel tal veel tulemust polnud, aga kolmandal katsel saadud 8.16 andis talle neljanda positsiooni ja veel kolm katset. Eelviimasel katsel hüpatud 8.25 ei olnud liiga suure taganttuule tõttu küll edetabelikõlbulik, aga andis medali. Temast ettepoole jäid ameeriklane Dwight Phillips, kellel reeglitepärane oli üksnes avakatse (8.60), ja Ghana rekordi 8.34 hüpanud Ignisious Gaisah.
1998. aasta juunioride MM-il Prantsusmaal Annecys saavutas Evilä 10. koha tulemusega 7.39.
2005. aasta sise-EM-il Madridis tuli ta 4. kohale tulemusega 7.97.
2007 hüppas ta Rootsi-Soome maavõistlusel liiga tugeva taganttuulega 8.41, aga 2008. aasta juunis hüppas Göteborgis Soome rekordiks 8.22.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis ei saanud Evilä kahe esimese kvalifikatsioonikatsega tulemust kirja. Kolmandal katsel hüpatud 7.88 andis kõigest 17. koha jagamise. Lõppvõistlusele viis 7.94.
2009. aasta sise-EM-il Itaalias Torinos tuli ta 7. kohale tulemusega 7.86 . Samal aastal hüppas ta MM-il Berliinis kvalifikatsioonis 8.01, aga see ei viinud lõppvõistlusele . Ta jagas seal 12.–14. kohta ja lõppvõistlusele pääseja otsustas paremuselt teine katse, mis oli Eviläl 7.84, aga konkurentidel 7.98 ja 7.92.
2010. aastal hüppas ta maailma sisemeistrivõistlustel Kataris Dohas kvalifikatsioonis 7.77, mis ei viinud finaali . Samal aastal kordas ta Bad Langensalzas Soome rekordit 8.22 . Sel suvel hüppas ta Euroopa meistrivõistlustel Hispaanias Barcelonas 7.91, mis andis 10. koha . Kvalifikatsioonis hüppas ta 8.01.
Sisetingimustes on tema parimad tulemused 8.00 kaugushüppes (2005) ja 15.55 kolmikhüppes (2003). Need mõlemad tulemused on hüpatud Tallinnas.
Ettevõtluse sõber

Ettevõtluse sõber on aunimetus, mida annab Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsioon (EVEA) inimesele või organisatsioonile, kes on silma paistnud ettevõtjasõbraliku käitumisega.
Nimetust antakse alates 1993. aastast. Aastatel 1999, 2001 ja 2004 nimetust ei antud.
Mati Meos

Mati Meos (sündinud 5. oktoobril 1946 Jõgeval) on Eesti poliitik ja insener.
Ta on Eesti Lennundusmuuseumi asutaja ja juht.
Aastatel 1989–1996 oli ta Tartu Linnavolikogu ja 1995–1999 VIII Riigikogu liige.
Elulugu.
Mati Meos lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi peenmehaanika erialal.
Aastatel 1969–1995 töötas Mati Meos Eesti Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituudi laborijuhatajana, Eesti Teaduste Akadeemia Erikonstrueerimisbüroo Tartu filiaali optika-mehaanikaalase konstrueerimisbüroo juhatajana ja laseriehitusfirma direktorina.
1974–1989 kuulus Mati Meos NLKPsse, aastatel 1994–2002 oli Mati Meos Koonderakonna liige ja aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige ning Riigikogu majanduskomisjoni aseesimees. Aastatel 1989–1996 oli Mati Meos Tartu Linnavolikogu liige, 1992–1996 Tartu Teaduspargi haldusnõukogu liige, 1998–2004 Eesti Panga nõukogu liige, 2004–2014 Eesti Jõujaamade ja Kaugkütte Ühingu juhatuse liige.
2000. aastal asutas Mati Meos Eesti Lennundusmuuseumi. 2006. aastast korraldab muuseum Meose eestvedamisel Eesti Lennupäevasid. Alates aastast 2004 on Mati Meos Eesti Lennuakadeemia nõunike kogu liige ja esimees.
Pärast Riigikogust lahkumist sai temast algul ASi Fortum Tartu asutamiskonsultant, seejärel juhatuse liige. Aastatel 2000–2009 oli ta AS Fortum Tartu juhatuse esimees, aastatel 2009–2012 AS Fortum Tartu juhatuse liige. Alates 2014. aastast on ta kontserni Fortum Tartu tütarettevõtte AS Anne Soojus juhatuse esimees.
Londoni Eesti Selts

Londoni Eesti Selts (edaspidi "LES" või "selts") asutati 7. juulil 1921 tolleaegses Eesti Vabariigi Esinduses Londonis. Selts loodi Eesti haridusseltside põhimõttel ja asutamiskoosolekul astus liikmeks 25 kohalolijat. LES oli ainsaks eestlaste seltskondlikuks organisatsiooniks Inglismaal kuni 1947. aastani. Selle ajani oli seltsi eesmärgiks ühendada kõiki eestlasi Suurbritannias ning luua sidemeid kaasmaalastega muudes maailma paikades. Ka peale Inglismaa Eestlaste Ühingu ("IEÜ") asutamist püsis põhimõte, et vanima eestlaste organisatsioonina koondab LES enda umber üle kogu Inglismaa kõiki neid eestlasi kelle läheduses ei ole IEÜ osakondi ja kes soovivad kuuluda seltsi.
Seltsi eesmärgid ja tegevusalad.
LES-i eesmärkideks võeti juba algusest eestlaste kokkuhoidmine ja omavahelise läbikäimise organiseerimine rahvuslikus ja sõbralikus koostöö vaimus. 1954. aastal kinnitatud põhikirjast alates on LES-i peaeesmärgiks "Eesti iseseisvust säilitada ja innustada Londonis ja Londoni ümbruses elavaid eestlasi ja Eesti sõpru rahvusliku kultuuri eripära säilitama, edasi arendama ja tutvustama teistele rahvastele." Kauaaegne LES-i esimees ülempreester Nigul Hindo kirjutab, et seltsi ülesandeks on läbi aastate olnud soov luua eesti vaimulaadile meelepärast keskust ning võimaldada Londoni suurlinnas kõigile eestlastele omavahelist kokkusaamist ning sobivat seltskondlikku meelelahutust ja mõistlikku ajaviidet ühiste koosviibimiste näol laulu ja mängu kaasabil. Läbi aegade on LES ka püüdnud pakkuda külalislahkust ja kaaseestlastega kohtumise võimalusi, seda eriti lühiajaliselt Londonit külastavatele eestlastele. Oma üritustega on LES pakkunud meelelahutust Londoni eesti kogukonnale.
Juba algaastatel toimis seltsi ruumides lugemislaud ajalehtedega ja raamatukogu, õpiti ja kanti ette näidendeid, korraldati kohviõhtuid ja seltskondlikke ajaviitemänge, kuid peeti ka kõnesid, lauldi ühislaule ja tehti "väikest jalakeerutust" grammofonimuusika saatel. Suuremad kokkutulekud olid harilikult Eesti Vabariigi aastapäeval, emadepäeval, jõulupühal ja väliseesti päeval. Praegu on seltsi organiseeritud suurem koosviibimine jõulupidu.
LES on rahvus-kultuuriline organisatsioon – tema koosolekuil ja nimel ei ole lubatud propageerida isiklikke poliitilisi vaated. Seltskondlik organisatsioon ei või asuda mitte ühegi erakonna poliitilisele seisukohale, vaid peab jääma erapooletuks. Kuid seltsi liikmed ise oma eraelus võivad vabalt kuuluda ja tegutseda kõigis seaduste poolt lubatud poliitilistes organisatsioonides; aga nende isiklik maailmavaade ei tohi takistada ega häirida seltskondlikku tegevust ning haridus- ja kultuurielu ettevõtmisi.
Seltsi juhatus.
Seltsi juhatus valitakse üheks aastaks LES peakoosolekul. Seltsi juhatuses on esimees, laekur ja kirjatoimetaja.
Liikmed.
LES-i liikmete arv on läbi aastate olnud muutlik. Seltsi nimekirjade järgi on ametlik liikmesus olnud järgmine järgmine: 1921. aastal – 25 liiget, 1929. aastal – 30; 1937. aastal – 50; 1941. aastal – 81; 1948. aastal – 479; 1951. aastal – 202; 1960. aastal – 128; 1968. aastal – 118; 1985. aastal – 95; 1998. aastal – 78.
Laine Tarvis

Laine Tarvis (sünninimi Laine Aaslaid; sündinud 26. september 1937 Sääre – 12. september 2024 Kellamäe) oli Eesti poliitik.
Teda küüditati lapsepõlves mitmel korral. Esimesel korral sunniti perekond Stebeli rannakaitsepatarei ehituse eest lahkuma; teisel korral küüditas Saksa sõjavägi 1944. aastal vanaisa ja kolme lapsega raseda ema Rosaline-Luise Aaslaidi Rügeni saarele. Isa Villem Aaslaid põgenes samal aastal Rootsi.
Ta lõpetas Tallinna Rahanduse ja Krediidi Tehnikumis eelarvelise raamatupidamise eriala 1955. Pärast seda jätkusid õpingud Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas rahanduse ja krediidi erialal, mille ta lõpetas 1960. 
1990–1994 oli ta Saare Maavalitsuses abimaavanem. 1996–1999 oli ta Kuressaare linnavolikogu esimees.
Tarvis oli 2008. aastal viie organisatsiooni juhtide hulgas: Eesti Naisteühenduste Ümarlaud, Saaremaa Naiste Ümarlaud, Eesti Saarte Naiskogu, Eesti Maanaiste Ühendus ja Eesti Maanaiste Ühendus "Saare Naised".
Ta oli VIII ja IX Riigikogu liige. IX koosseisu Keskerakonna fraktsiooni liikmena peatus ta riigikogu töönädalal kahetoalises Narva maanteel asuvas korteris, mille üür ei ületanud kompensatsiooniks saadavat 5000 krooni. 
Hobid.
Tema hobiks oli sport. Isiklik rekord kettaheites oli 47,36 meetrit. Tarvis käis kolm korda ka veteranide Euroopa meistrivõistlustel ja parim koht oli tal seitsmes.
Nina Jumalaema Kaitsmise kirik

Nina Jumalaema Kaitsmise kirik on õigeusu kirik Peipsiääre vallas Nina külas.
Kirikut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Nina Jumalaema Kaitsmise kogudus. 
Kirik ehitati 1827. aastal arhitekt Georg Friedrich Geisti projekti järgi. Kirik pühitseti Jumalaema Kaitsmise kirikuks 5. novembril 1828.
Kirik on 1997. aastast arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.
Saua oja

Saua oja (ka "Võõrastesoo peakraav") on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Laukna ja Maidla külas.
Oja pikkus on 6,8 km ja valgla pindala 8,6 km². Oja saab alguse Maidla külas ja suubub Koluvere külas vasakult Liivi jõkke (31 km suudmest). Oja ületavad Ellamaa–Koluvere tee, Märjamaa–Koluvere maantee ja Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee.
Saua oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Saua oja keskkonnaregistri kood on VEE1116800.
Jumalaema Kaitsmise kirik

Jumalaema Kaitsmise kirik (vahel on kasutatud ka venekeelset vormi Pokrovi kirik) on mitme Jumalaema kaitsmisele pühitsetud kiriku nimi või nimeosa:
Marimetsa oja

Marimetsa oja (ka "Kalju jõgi") on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kalju, Koluvere, Leila ja Rõuma külas.
Oja lähe on Rõuma külas Risti–Virtsu tee esimese kilomeetri lääneküljel. Lähtest idas, teisel pool maanteed asub Kuistlema raba. Oja ülem- ja keskjooksust läänes asub Marimetsa looduskaitseala (Marimetsa raba). Oja suubub Koluvere külas paremalt Liivi jõkke (30,7 km suudmest), suue jääb Koluvere sillast (Risti–Virtsu tee) mõnikümmend meetrit läände.
Oja vees on palju saviühendeid.
Oja on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Marimetsa oja keskkonnaregistri kood on VEE1116900.
Marimetsa looduskaitseala

Marimetsa looduskaitseala on looduskaitseala Läänemaal Lääne-Nigula vallas (). Looduskaitseala pindala on 5056 ha. 
Looduskaitseala loodi 25. mail 1981 Marimetsa soo ja Kullamaa liiviku kaitseks. Kullamaa Liivamäed on üksikobjektina kaitse alla võetud juba 1964. aastal. Marimetsa soo, millest valdava osa moodustab rohkete älveste ja laugastega lageraba, tekkis nõo soostumisel pärast Antsülusjärve taandumist. Inimtegevuse mõju on suhteliselt väike, enamus raba on kuivendamata, kraavitatud on vaid soo servaalad.
Kaitsealused loomaliigid: saarmas, rabakonn.
Pesitsevad liigid: "Aquila chrysaetos", "Aquila pomarina", "Bonasa bonasia", "Falco columbarius", "Caprimulgus europaeus", "Circus pygargus", "Dryocopus martius", "Grus grus", "Lanius collurio", "Pluvialis apricaria", "Strix uralensis", "Tetrao tetrix", "Tetrao urogallus", "Tringa glareola".
Läbirändajad: "Grus grus".
Kaitsealused taimeliigid: "Epipactis atrorubens", "Daphne mezereum".
Marimetsa looduskaitseala kaitse-eesmärk.
Vööndid.
Marimetsa looduskaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000215.
Blaqk Audio

Blaqk Audio on Ameerika elektroonilise muusika bänd, mille lõid Davey Havok ja Jade Puget, kes on praegused AFI liikmed. Nende debüütalbum "CexCells", mis anti välja aastal 2007, jõudis Billboard 200 edetabelis 18. kohale. Järgmine album, "Bright Black Heaven" anti välja aastal 2012 ja jõudis Billboardi edetabelis 43. kohale. Mõlemad albumid jõudsid Billboardi elektroonilise muusika edetabelis esikohale.
Ajalugu.
Havok ja Puget alustasid Blaqk Audiole muusika kirjutamist umbes 2001. aastal, kuid olid AFI-ga liiga hõivatud, et selle elektroonilise muusika kõrvalprojektiga piisavalt tegeleda. Tõsisemalt asuti uuesti laulukirjutamise juurde alles 2006. aastal, ning debüütalbum "CexCells" anti välja plaadifirma Interscope all 14. augustil 2007.
Instrumentaalseid versioone lauludest "Between Breaths" ja "The Love Letter" on kasutatud filmi "The Eye" treilerites ja ametlikul kodulehel.
Blaqk Audio teine album oli valmis juba enne AFI albumit "Crash Love" (2009. a), kuid Puget ütles, et "kui me ühekorraga teeme kaks Blaqk Audio albumit järjest, siis inimesed arvavad, et oleme AFI unarusse jätnud". Nad jätkasid uute laulude kirjutamist, seega võis uus album enne väljaandmist tunduvalt muutuda. "Bright Black Heaven" anti välja 2012. aasta septembris.
Kõberoja

Kõberoja (ka "Rehe kraav") on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Jõgisoo, Kalju, Kullamaa ja Ubasalu külas.
Oja pikkus on 3,5 km. See suubub paremalt Liivi jõkke (18,1 km suudmest). Oja valgla on 4,9 km². Oja lähe on Kullamaa küla põhjaservas Marimetsa looduskaitseala lähedal. Oja suue on Jõgisoo külas.
Kõberoja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Kõberoja keskkonnaregistri kood on VEE1117000.
Singapore Airlines

Singapore Airlines (malai keeles "Syarikat Penerbangan Singapura", hiina keeles 新加坡航空公司, pinyinis "Xīnjiāpō Hángkōng Gōngsī", lühendatult 新航, tamili keeles சிங்கப்பூர் வான்வழி) on Singapuri rahvuslik lennufirma.
Singapore Airlinesi kodulennujaam on Singapuri Changi lennujaam.
Ajalugu.
Singapore Airlinesi asutasid 12. oktoobril 1937 Liverpooli Ookeaniaurulaevakompanii, Singapuri Väinade Aurulaevakompanii ja Imperial Airways nime Malayan Airlines all.
Tema esimene lend oli 2. aprillil 1947 toimunud tšarterlend Singapurist Kuala Lumpurisse. Selleks kasutati kahemootorilist lennukit Airspeed Consul. 1. mail 1947 avati regulaarlennud Kuala Lumpurisse, Ipoh'sse ja Penangi, kasutades sama tüüpi lennukeid.
1955. aastaks oli ettevõte omandanud suure hulga lennukeid Douglas DC3 ja hakkas 1957 oma osakuid avalikult müüma. Teiste lennukite hulka, mida ettevõte oma eksistentsi kahel esimesel kümnendil kasutas, kuulusid Douglas DC4 Skymaster, Vickers Viscount, Lockheed Constellation, Bristol Britannia, de Havilland Comet 4 ja Fokker F27.
Pärast seda, kui Malaia, Singapur, Sabah ja Sarawak moodustasid 1963. aastal Malaisia Föderatsiooni, muudeti ettevõtte nime ning selleks sai Malaysian Airways. Ta võttis omakorda üle ettevõtte Borneo Airways. 1966 eraldus Singapur föderatsioonist ja ettevõtte nimi muutus taas: Malaysia-Singapore Airlines. 1967 valmis Singapuris ettevõtte uus peakorter ja ta ostis esimesed Boeingud, nimelt Boeing 707. Varsti järgnes Boeing 737.
1968. aastal hakkasid ettevõtte stjuardessid kandma vormiriietusena sarongi ja see tava püsib tänini. Sarongi värv näitab stjuardessi positsiooni: sinist kannavad tavalised, rohelist vanemstjuardessid ja punast ülemstjuardess. Singapore Airlinesi stjuardesse nimetatakse Singapuri tüdrukuteks ning neist on saanud ettevõtte tunnus ja kaubamärk. 1994. aastal valmis Singapuri tüdrukust Madame Tussaud' vahakujude muuseumis vahakuju, mis oli ühtlasi muuseumi esimene skulptuur, mis kujutas äriettevõtte vormiriietust.
1972. aastal tekkisid Singapuri ja Malaisia vahel suured poliitilised erimeelsused, mis viisid ettevõtte jagunemiseni. Tekkisid Singapore Airlines ja Malaysian Airlines System. Singapore Airlines sai endale kõik 10 Boeingut, kõik Singapuri saabuvad ja sealt väljuvad rahvusvahelised lennuliinid, peakorteri ja senise juhi J.Y. Pillay, kellest sai Singapore Airlinesi juhatuse esimene esimees.
3. septembril 1973 omandas ettevõte esimesed Boeing 747. 1980. aastatel laiendas ettevõte oma tegevust Kanada, USA ja Hispaania turule. 1990. aastatel võeti kasutusele Boeing 777, Airbus A310 ja Airbus A340 ning alustati lende LAV-sse. 2004, aastal alustati vahemaandumiseta lende Singapurist Los Angelesse ja Newarki; viimane on maailma kõige pikem vahemaandumiseta regulaarlend: üks ots kestab 18 tundi . Singapore Airlines oli esimene lennuettevõte, mis hakkas kasutama reisilennukit Airbus A380.
Koodijagamine.
Lisaks Star Alliance'i liikmetele on Singapore Airlinesil koodijagamise lepingud järgmiste lennuettevõtetega:
Kommunist (täpsustus)

Kommunist võib tähendada erinevaid asju:
A Little Bit Longer

"A Litter Bit Longer" on Jonas Brothersi laul, mille kirjutas Nick Jonas. 
Laul räägib tema tunnetest seoses tal hiljuti diagnoositud diabeediga.
Kanada praostkond

Kanada praostkond oli luteri kiriku praostkond Kanadas.
Seisuga jaanuar 1991 olid E.E.L.K. Kanada praostkonnas järgmised kogudused:
Praostkond kuulus EELK Välis-Eesti piiskopkonda. 2016. aastast kuulus Põhja-Ameerika praostkonda, mis tekkis USA ja Kanada praostkonna ühinemisel ja Põhja-Ameerika praostkonna tegevuse lõpetati 2023. aastal.
Rootsi praostkond

Rootsi praostkond on luteri kiriku praostkond Rootsis.
Seisuga jaanuar 1991 olid E.E.L.K. Rootsi praostkonnas järgmised kogudused:
Abstraction-Création

Abstraction-Création on 1931. aastal Pariisis loodud abstraktsionistlike kunstnike ühendus. Ühendus tegutses 1937. aastani.
Abstraction-Créationi asutajateks olid Auguste Herbin, Jean Hélion ja Georges Vantongerloo. Tuntumatest kunstnikest ja skulptoritest kuulusid ühendusse veel Piet Mondrian, Jean Arp, Vassili Kandinsky, Paule Vézelay, Hans Erni, Robert Delaunay, Tarō Okamoto jpt. Ühtekokku kuulus ühendusse umbes nelisada maalikunstnikku ja skulptorit.
Aastatel 1932–1936 ilmus ühenduse väljaanne "Abstraction-création: Art non-figuratif".