tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Reomäe Apostel Andrease kirik

Reomäe Apostel Andrease kirik on õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Reo külas.
Kirikut kasutab Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku EAÕK Aulise Eelkäija Ristija Johannese ja Püha Apostel Andreas Esmakutsutu Püha Klooster Reomäel ning Reomäe Apostel Andrease kogudus.
Ajaloost.
Reomäe õigeusu kogudus asutati 1849. aastal peamiselt Valjala ja Püha kihelkonna õigeusklikele. Kuni 1853. aastani tunti seda kogudust Kaarma õigeusu kogudusena. Aastatel 1854–1873 üüris kogudus oma tegevuseks Reo kroonumõisa vana puuhoonet. Sel ajal oli Reo õigeusu koguduses üle saja liikme.
Kirik.
Reomäe kirikuhoone projekteeris Riia arhitekt Heinrich Scheel. Paekivist seintega Kreeka risti kujuline suure keskkupli ja nelja väiksema kuppeltorniga pühakoja pühitses 1873. aasta 30. novembril apostel Andrease (Andreas Esikutsutu) auks Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin). Kiriku kaitsepühaku apostel Andrease mälestuspäev on 30. november. Kiriku kujusein (ikonostaas) pärineb 1888. aastast.
Aulise Eelkäija Ristija Johannese ja Püha Apostel Andreas Esmakutsutu nunnaklooster (varem: Püha Eelkäija Skiita).
Pärast taasühinemist Konstantinoopoli patriarhaadiga 1996. aastal pühitses Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Stefanus Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku esimese sõjajärgse kloostri skiita nimel 2009. aasta juunis Saaremaal Öörikul. Skiita esimeseks elumajaks renoveeriti 19. sajandist pärit preestrimaja. Omandivaidluste tõttu otsustas EAÕK sinod 2010. aastal, et skiita kolib tulevikus Reo külla Pihtla vallas. Reomäe kiriku endine preestrimaja ehitati ümber kloostrihooneks. 2012. aastast kasutas Püha Eelkäija Skiita teenistustel Reomäe õigeusu kirikut. 2023. aasta 1. märtsil lõpetas skiita nunnade puuduse tõttu Eestis tegevuse ning Reomäel elanud nunnad kolisid emakloostrisse Kreekas. 2024. aastal klooster registreeriti uuesti nimel "EAÕK Aulise Eelkäija Ristija Johannese ja Püha Apostel Andreas Esmakutsutu Püha Klooster Reomäel". Uue õeskonna esimene liige on nunn Porfyria ja kloostri vaimulik isa pühitsetud Haapsalu piiskop Damaskinós.
Koolid.
Venemaa keiser kinnitas usuvahetuskiikumise algusjärgus 25. aprillil 1845 instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu koguduste juures kihelkonnakoolide loomist.1889. aastal pühitseti Vana-Lõve mõisahoones kool-palvela. Kuni 1918. aastani tegutsesid õigeusu koolid Pihtlas, Siiksaares, Jööril ja Haeskas.
Kalmistu.
Reomäe õigeusu kalmistu rajati samaaegselt Reomäe Apostel Andrease kirikuga ja võeti kasutusele 19. sajandi keskel. Kalmistu on kasutusel tänaseni. Sinna on aegade jooksul maetud koguduse liikmeid ja vaimulikke, sh ülempreester Vassili Verlok.
Ahvāz

Ahvāz on linn Edela-Iraanis Khūzestāni provintsi ja Ahvāzi maakonna keskus. Asub Kārūni jõe ääres 20 m kõrgusel merepinnast.
Linn asutati 3. sajandil Sassaniidide dünastia ajal.
Ahvāz on üks Iraani tähtsamaid naftatöötlemiskeskusi. Olulised majandusharud on ka must metallurgia ning toiduaine- ja tekstiilitööstus. 
Linnas on 1955. aastal asutatud ülikool ja mitu rakenduskõrgkooli, sh naftauuringute kõrgkool.
23 eKr

Aasta 23 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
Georg Günther Tunzelmann

Georg Günther Tunzelmann (19. märts 1692 Tallinn – 4. november/15. november 1741 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
Georg Günther Tunzelmann sündis 1741. aastal Tallinnas, kaupmehe ja Tallinna linnakodaniku Günther Tunzelmanni peres.
Ta õppis aastal 1709 Tallinna gümnaasiumis. Seejärel õppis ta (immatrikuleeriti 12. mail 1712) Halle ülikoolis. Ordineeriti 15. detsembril 1714 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1714–1715 Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja. Aastatel 1715–1720 oli ta (sai abiõpetajaks 16. mail 1715) Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja, aastatel 1720–1734 oli ta (sai õpetajaks 7. veebruaril 1721) sama koguduse õpetaja. Lisaks oli ta Tallinna koolide inspektor. Aastatel 1734–1741 oli ta (sai ametisse 28. juunil 1734) Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent.
Ta koostas matusetrükise superintendent Johannes Andreas Helwigile (1668–1719) ja Tallinna bürgermeistrile Christian Buchaule (1652–1721). Aastal 1725 ilmus Tallinnas "Die christliche Uebergebung in Gottes Rathund Willen". Oma märkimisväärselt suure raamatukogu pärandas ta Tallinna toomkoolile.
Isiklikku.
Georg Günther Tunzelmann abiellus Tallinnas 4/15. novembril 1714 Tallinna bürgermeister Thomas zur Mühleni tütre Mariaga.
Tema väimees (tütre Christiana Maria abikaasa) Gustav Heinrich Kellner oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja.
Peter Carl Aloys Kreutzwald

Peter Carl Aloys Kreutzwald (ka Peter Karl Aloys Kreutzwald; 21. september 1850 Kommern – 28. mai 1918 Köln) oli Kölni generaalvikaar 1894–1918, nelja Kölni peapiiskopi all.
Suitsuandur

Suitsuandur on tulekahjuandur, mis reageerib põlemisel tekkivas suitsus sisalduvatele tahmaosakestele. Suitsuandureis kasutatakse peamiselt fotoelektrilisi ehk optilisi tajureid, mille talitlus põhineb valguse hajumisel suitsuosakestel. Valgusdioodi infrapunane valgus suunatakse optilises kambris labürinditaoliselt paiknevatele mittepeegeldavatele pindadele. Seetõttu puhtas õhus valgus fotodioodi ei taba. Kui optilisse kambrisse sisenevad suitsuosakesed, hajutavad need valgust, millest osa jõuab ka fotodioodini. Kui suitsu kontsentratsiooni tõustes fotodioodi väljundpinge ületab etteantud läviväärtuse, lülitub alarm sisse. Eriti tundlikud on niisugused optilised suitsuandurid, milles valgusdioodi (LED) asemel on valgusallikaks heleda kiirega laserdiood.
Optiline andur reageerib niisiis hõõguval põlemisel tekkivale külmale suitsule, andes tuleohust aegsasti märku. Leegiga põlemisel tekivad peenemad suitsuosakesed, millele reageerib paremini ionisatsioonitajur. Selles ioniseerib alfakiirguse allikas (ameriitsiumi isotoop) õhuosakesi, mille tulemusena anduri elektroodide vahel tekib teatav elektrijuhtivus. Suitsu ilmumisel seovad tahmaosakesed elektrostaatilise tõmbe tõttu õhuioone, mille tagajärjel elektrivoolu edasikandvate ioonide hulk väheneb; voolu nõrgenemisel läviväärtuseni hakkab summer tööle. Kumbki nimetatud tüüpi suitsuandur ei reageeri vingugaasile, selleks on spetsiaalsed andurid.
Andur paigaldatakse elamu igale korrusele ruumi lakke (mitte seinale), soovitatavalt ruumi keskossa, esikus või koridoris magamistoa ukse lähedale, teisel korrusel trepikäigu lähedale; paigutuskoha ümber peab olema vähemalt pool meetrit vaba ruumi. Elu- ja magamistoa andur hoiatab näiteks teleri süttimisest, küünlast või sigaretist tekkida võiva tulekahju eest. Suitsuandurit ei panda kööki, vannituppa ega sauna, kus nad võiksid asjatult tööle rakenduda.
Andurid on enamasti patarei- või akutoitel. Leelispatarei ("alkaline") peab vastu 2–3 aastat, liitiumpatarei kuni 10 aastat. Patarei vahetamise vajadusest annab seade märku vaiksete piiksudega. Ka sel juhul, kui andur saab toidet elektrivõrgust, on vajalik varutoide patareist. Suitsuanduri töövõimet on soovitatav kontrollida kord kuus, vajutades vastavale nupule. Suitsuanduri tööiga on 8–10 aastat.
Tulekahjuandurid võivad olla ühendatud teatekeskusega juhtmete abil, samuti on häiresignaali raadioedastust võimaldavaid andureid. Viimased loovad raadioühenduse keskusega või elamu (korteri) teiste anduritega. Sel juhul ei rakendu mitte ainult suitsuallikale kõige lähem andur, vaid häire kandub raadio teel elamu kõigisse teistesse anduritesse.
Käändsõna

"Märksõna "noomen" suunab siia; noomen võib tähendada ka Nimisõna"
Käändsõna ehk noomen on käänduvate sõnade ühisnimetus. 
Eesti keeles kuuluvad käändsõnade hulka nimisõnad, omadussõnad, arvsõnad ja asesõnad.
Eesti keeles on käändsõnal kaks morfoloogilist kategooriat: kääne ehk kaasus ja arv ehk nuumerus.
Kustas Kotsar

Kustas (Gustav) Kotsar (16. veebruar 1872 – 10. aprill 1942) oli Eesti prosaist ja ajakirjanik. 
Ta õppis aastatel 1888–1891 Eesti Aleksandrikoolis Põltsamaal. 
Elu lõpul elas sugulaste pool Põltsamaa lähedal.
Tegevus ajakirjanikuna.
Kustas Kotsar tegi ajakirjanikuna kaastööd ajalehtedele Tallinna Teataja, Olevik, Uudised.
Karksi kihelkond

Karksi kihelkond (lühend Krk; saksa keeles "Kirchspiel Karkus in Kreis Pernau") oli kihelkond Mulgimaal ja Liivimaa kubermangus Pärnu kreisis.
Piirkonna ajalugu.
Karksi kirikukihelkond asutati 13. sajandil samanimelise muinaskihelkonna baasil.
Woldemar Johann von Lauw

Woldemar Johann von Lauw (21. oktoober 1712 Pärnu – 26. veebruar 1786 Põltsamaa) oli baltisaksa tööstur. 
Lauw õppis 1730. aastal Jena Ülikoolis. Hiljem teenis Vene armees. Kaotas Vene-Türgi sõjas 1737. aastal vasaku käelaba. 
Pärast äia Heinrich von Ficki surma 1750. aastal päris Lauw Vana-Põltsamaa mõisa. Ta asutas sinna mitmesuguseid tööstusettevõtteid: vasekoja, tärklisevabriku ja parkimiskojad, rohelise klaasi koja, portselanimanufaktuuri jms. 
Lisaks asutas ta Põltsamaale haigla ja apteegi ning kutsus 1766. aastal sinna arstiks Peter Ernst Wilde, kes omakorda rajas sinna eratrükikoja. Trükikoja omandas von Lauw 1770. aastal ning seda rentisid Johann Michael Gerhard Grenzius koos Georg Kupzauga.
Woldemar Johann von Lauw laskis 1770. aastatel Põltsamaa ordulinnuse konvendihoonesse rajatud lossi varemetele ehitada uue rokokoostiilis sisekujundusega lossi. 
Perekond.
Woldemar Johann von Lauw sündis Pärnus major Wolmar Gustav von Lauw ja Elisabeth Regina Siöfeldti pojana.
1746. aastal abiellus Woldemar Johann von Lauw oma isa sõjaväekaaslase, Vana-Põltsamaa mõisa omaniku Heinrich Claus von Ficki (1678–1750) tütre Aurora von Fickiga (1717–1769).
Tema tütar Aurora von Lauw (1756–1795) abiellus sõjaväelase Reinhold Ludwig von Patkuliga (1730–1801).
Otok

Otok (saksa keeles "Woedtke") on küla Poola kirdeosas, Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Gryfice maakonnas. Küla paikneb umbes 8 km kaugusel Gryficest ja 75 km kaugusel piirkonna keskusest Szczecinist. Enne 1945. aastat kuulus Saksamaa koosseisu. Külas elab 288 (2015) elanikku.
Murumuna

Murumuna ("Lycoperdon") murumunaliste sugukonda kuuluv seeneperekond.
Murumunade viljakehad on enam-vähem pirnjad. Eestis on leitud kümme liiki murumune, millest enamik on noorelt (kuni seene sisemus on valge) söödavad.
Kreevinid

Kreevinid olid vadjalaste rühm, kes elas 15.–19. sajandil praeguse Läti territooriumil Zemgales Bauska linna läheduses.
Päritolu.
Kreevinid pärinevad tõenäoliselt Liivi ordumeister Heidenreich Vincke von Overbergi poolt 1440. aastatel Novgorodi aladele korraldatud sõjaretkede käigus Ingerimaalt Kapriost võetud vadja vangidest, kes viidi Eesti ala kaudu Bauska linnust ehitama ja asusid siis sellest ida poole elama. Kreevinite ajalugu pole siiski otseselt dokumenteeritud, vaid rekonstrueeritud nende keele analüüsi ja erinevate ajalooliste teadete põhjal. 1871. aastal tuvastas Ferdinand Johann Wiedemann, et kreevinite keel on vadja keele vorm. Allikatest on teada, et ordumeister Overberg tungis kahel korral Vadjamaale, võttis seal sõjavange (Eberhard Winkleri hinnangul umbes 2000–2500 inimest) ja osales hiljem Bauska linnuse ehitamisel. Kuramaa superintendent Paul Einhorn kirjutas 1649. aastal, et kreevinid toodi Eestist ja enne linnuse ehitamist. Kreevinite nimi tuleneb lätikeelsest sõnast "krievs" (deminutiivne vorm "krieviņš"), tähendusega "venelane", mis näitab selle piirkonna lätlaste arusaama nende päritolust. Ka Einhorni teatel nimetati neid "krewingideks või vene talupoegadeks". Mitmed hilisemad autorid nägid kreevinites juba eestlasi, liivlasi või krivitšeid.
Elukorraldus.
Kreevinite eluolu kohta on vähe teada. Nad olid pärisorjad (Kuramaal kaotati pärisorjus 1819. aastal) ja "lihtsad inimesed, kes ilmselt kaldusid ebausku". Einhorn märgib, et jumalateenistusi pidasid kreevinid "mittesaksa" keeles, mida nad aga "päris halvasti hääldasid". Winkler järeldab, et tegu oli läti keelega. Einhorni kirjutise kontekstist võib välja lugeda, et kreevinid olid luterlased, ehkki enne Bauskasse toomist võisid nad olla seotud katoliikluse ja/või õigeusuga. 1774. aastast pärineva teate järgi kutsusid nad end sel ajal ka ise kreeviniteks ehk olid väljastpoolt antud nime omaks võtnud. Mõned ülestähendused kirjeldavad nende rahvariiete silmatorkavamaid jooni.
Winkleri arvates säilis läti keskkonnas elanud väike kreevinite rahvakild suhteliselt kaua tänu paiknemisele väga hõredalt asustatud ääremaal. Viimased kreevini keele oskajad surid 19. sajandi keskpaigas.
Empiiriline valem (teadusteooria)

Empiiriline valem on vaatlusel või katsel põhinev valem, mis ei ole tuletatud teooriast ega teistest teadaolevatest seaduspärasustest.
Püsiasustusega väikesaar

Püsiasustusega väikesaar on väikesaar Eestis, kus on aasta ringi inimasustus. Täpsemalt arvatakse sellesse nimistusse vähem kui 100 ruutkilomeetri suurused saared, kus elas eelneval aastal Rahvastikuregistri andmetel vähemalt kuue kuu jooksul püsivalt kokku vähemalt viis inimest.
Püsiasustusega väikesaarte nimistu kehtestab valitsus oma määrusega ja vaatab selle üle kord aastas. Seetõttu on nimistu pidevas muutumises. 
Alates 1. veebruarist 2022 on Eestis püsiasustusega väikesaarteks arvatud Abruka, Aegna, Heinlaid, Kesselaid, Kihnu, Kräsuli, Kõinastu, Manija, Naissaar, Piirissaar, Prangli, Ruhnu, Vilsandi, Vormsi ja Väike-Pakri. 19. jaanuaril 2023 lisas valitsus nimistusse Mohni ja Viirelaiu. Varem on nimistusse kuulunud ka Osmussaar, mis arvati nimekirja taas 2025. aastal.
Püsiasustusega väikesaared saavad riigilt toetust.
Uno Kreen

Uno Kreen (4. oktoober 1928 Nugeri – 1. oktoober 1996 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (bass).
Ta lõpetas aastal 1948 Rakvere 1. Keskkooli, õppis aastatel 1948–1950 ja 1953–1955 Tallinna Muusikakoolis ning lõpetas aastal 1960 Tallinna Riikliku Konservatooriumi laulmise erialal (mõlemas Aleksander Arderi klassis).
Ta laulis aastatel 1948–1964 RAM-is ja aastast 1964 teatris Estonia. Ta esines kontserdilauljana, tõlkis libretosid, kirjutas laulutekste ja juhuluulet; esines televisioonis.
Isiklikku.
Ta oli abielus ETV diktori Ivi Kreeniga, nende poeg oli Toomas Kreen.
Olaf Kuuli

Olaf Kuuli (9. detsember 1929 Tallinn – 12. august 2012) oli Eesti ajaloolane.
Olaf Kuuli lõpetas 1947. aastal Tallinna 1. Keskkooli, Tallinna 1. Keskkooli lõpetamise järel astus Tallinna Polütehnilisse Instituuti, kuid katkestas õpingud. 1948 asus tööle Muhu Keskkooli matemaatika ja ajaloo õpetajana, 1949. aastal jätkas õpinguid mittestatsionaarselt Tartu Riikliku Ülikooli Ajaloo-Keeleteaduskonna ajaloo osakonnas, lõpetas statsionaarselt 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal. 
Olaf Kuuli oli 1950–1954 oli õpetaja ja komsomolitöötaja Kuressaares, Pärnus (Pärnu oblasti sekretär koolinoorsoo alal) ja Haapsalus. Tartu Riikliku Ülikooli lõpetamise (1955) järel töötas ülikooli komsorgina ja õppejõuna (assistendina) ülikoolis 1958. aasta lõpuni. 
Olaf Kuuli töötas aastail 1959–1965 EKP Partei Ajaloo Instituudi teadurina, 1962. aastal kaitses EKP Partei Ajaloo Instituudis kandidaadidissertatsiooni „Eestimaa Kommunistliku Partei võitlus sidemete tugevdamise eest töörahva hulkadega aastail 1929–1934“. 1965–1967 tegutses Kõrgema- ja Keskerihariduse Komitees ühiskonnateaduste inspektorina.
1968. aastal asus tööle Tallinna Pedagoogilisse Instituuti, oli 1968–1992 Tallinna Pedagoogilise Instituudi (Tallinna Pedagoogikaülikooli) õppejõud, kus oli aastail 1971–1976 NLKP ajaloo ja teadusliku kommunismi kateedri juhataja, professor 1975. 
1972. aastal kaitses Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna nõukogu ees doktoriväitekirja „Eesti rahva võitlus fašismi vastu aastail 1930–1940“. Ajalooteaduste doktor 1974. aastast. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid Eestimaa Kommunistliku Partei ajalugu ja vasakpoolsete liikumiste ajalugu kahe maailmasõja vahelises Eestis. 
Olaf Kuuli oli Eesti NSV riikliku preemia laureaat autorite kollektiivi liikmena (1972), Eesti NSV teeneline teadlane (1984). Autasustatud Tööpunalipu ordeni ja kahe Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukirjaga. 
Kuuli oli 1951. aastast alates NLKP, hiljem Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei liige. 
Teoseid ja publikatsioone.
Ta avaldas Ligi 100 teadustrükise, sh 8 monograafia ning paljude populaarteaduslike teoste autor, mitmete teatmeteoste kaasautor.
Lutetia

Vana-Rooma linn Lutetia (ladina keeles ka "Lutetia Parisiorum", prantsuse keeles "Lutèce") oli praeguse Pariisi eelkäija, varasem Gallia hõimu parisiide kodu.
Tartu piiskopilinnus

Tartu piiskopilinnus oli Tartu piiskopi keskaegne residents, mis asus praeguse Tartu tähetorni kohal. 
Ajalugu.
Linnus püstitati 13. sajandi keskel, pärast Tartu muinaslinnuse vallutamist ristisõdijate poolt 1224. aastal, millega lõppes Mandri-Eestis muistne vabadusvõitlus. Tõenäoliselt alustati ehitustöid juba 1224–25, ehitis valmis 1230. aastaiks.
Tartu piiskopilinnus, nagu enamik keskaegseid Euroopa linnuseid, koosnes kahest osast: piiskopi residentsina rajatud pealinnusest ning sõjaväge ja teenijaid majutavast eeslinnusest. Pealinnus asetses Toomemäe idaservas eestlaste muinaslinnuse koha peal, mille idatornis elas tõenäoliselt piiskop ise. Ülejäänud Toomemäest, kus olid toomkirik ja toomhärrade majad, eraldas seda mägedevahelises looduslikus vagumuses sillaga vallikraav, mille kohal on 1760.–1770. aastatel rajatud Püssirohukelder. Üle vagumuse kulgesid müürid, mis ühendasid pealinnuse eeslinnusega. Linnuse sisemüüri liini pidi, väravate kohal, kulges pea- ja eeslinnust ühendav viadukt, mis lõppes torniga. Viadukti all asuvatest väravatest viis kaartee linnusest Riia väravateni. Eeslinnusest linnast väljapääsuks oli Toomevärav.
1396. aastal toimunud Liivi ordu rünnaku käigus vallutati ka Tartu piiskopilinnus , kuid linnus jäi 
siiski piiskop Dietrich Damerowi valdusse .
Linnuse idatiiba täiendati veel 16. sajandil. 17. sajandi teisel poolel rajati välise müürivärava ja väravatorni ette kõrge muldvall.
Piiskopilinnus sai kannatada Liivi sõja alguses, kui Vene väed 1558. aastal Tartut piirasid. 18. juulil 1558 alistus Tartu piiskopilinnus Moskva tsaaririigi vägedele, see oli ka Tartu piiskopkonna kui riigi lõpp.
 Siiski oli linnus tarvitusel veel Rootsi ajalgi.
Lõplikult purustati linnus Põhjasõjas 1708. aastal, mil taganevad Vene väed õhkisid kogu Tartu.
Vidzeme eeslinn

Vidzeme eeslinn (läti "Vidzemes priekšpilsēta") on Riia linnaosa. Vidzeme eeslinn asub Riia ida- ja keskosas Daugava paremal kaldal. Linnaosa pindala on 57 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 172 705 elanikku. Linnaosa moodustati 1941. aasta jaanuaris ja kandis kuni 1990. aasta 28. detsembrini nime Proletaarne rajoon ("Proletāriešu rajons"). Praegustes piirides on linnaosa alates 1979. aastast.
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Vidzeme eeslinna elanikest lätlasi 48,07%, venelasi 36,57%, valgevenelasi 3,42%, ukrainlasi 3,34%, poolakaid 1,91%, juute 1,30% ja teistest rahvustest inimesi 3,27%. 2,11% elanike rahvus oli teadmata.
Asumid.
Vidzeme eeslinn jaguneb 11 asumiks:
Osaliselt paiknevad linnaosa territooriumil ka Centrs ja Čiekurkalns.
Svetozar Gligorić

Svetozar Gligorić (2. veebruar 1923 Belgrad – 14. august 2012 Belgrad) oli serbia maletaja ja malekohtunik, rahvusvaheline suurmeister (1951), rahvusvaheline arbiiter (1972).
Ta oli 12-kordne Jugoslaavia malemeister, saanud enim medaleid maleolümpiatelt (kokku 12, sealhulgas kuld 1950. aastal, 6 hõbedat ja 5 pronksi aastatel 1952–1974).
James Patterson

James Brendan Patterson (sündinud 22. märtsil 1947) on ameerika kirjanik, põnevus- ja kriminaalromaanide autor. 
Tema teoste tuntum tegelaskuju on psühholoog Alex Cross. 
Kirjaniku esikteosele "The Thomas Berryman Number" anti 1977. aastal kategoorias "Best First Novel by An American Author" Edgar Allan Poe auhind.
2012. aastal avaldatud ajakirja Forbes iga-aastase maailma kõige paremini teenivate kirjanike nimekirjas asus James Patterson esikohal oma 2011. aastal teenitud 76 miljoni euroga.
Toiduainetööstus

Toiduainetööstus (ka toiduainetetööstus) on töötleva tööstuse haru, mis tegeleb põllumajanduse, jahinduse ja kalanduse saaduste töötlemisega toiduaineteks.
Toiduainetööstuse harud on toiduainete- ja joogitootmine. 
Toiduainete tootmisega tegelevad majandusharud on liha-, kala- (sh vähilaadsete ja limuste töötlemine), puuvilja-, köögivilja-, taimse õli, loomse õli, loomse rasva, piima-, jahu-, tangainete, pagaritoodete, makaronitoodete ning valmis loomasööda tootmine.
Joogitootmiseks loetakse alkoholivabade jookide, mineraalvee, kääritatud (õlu, vein) ja destilleeritud alkoholijookide tootmist.
Toiduainetööstus tänapäeva Eestis.
2020. aastal tegutses Eestis toiduainetööstuse valdkonnas 815 ettevõtet. Valdkonna ettevõtted moodustavad 0,8% kõigist Eesti ettevõtetest. Neis on hõivatud enam kui 14 700 inimest (3,1% Eesti ettevõtete töötajatest). Toiduainetööstuse ettevõtete ärikasum oli 2020. aastal kokku umbes 96 miljonit eurot, mis moodustas 4% nende müügitulust (kasumimarginaal, kogurentaablus). 75% toiduainetööstuse ettevõtetest on mikroettevõtted, kus töötab alla 10 töötaja. 24% ettevõtetes töötab enam kui 100 töötajat (35 ettevõtet). 20% valdkonna ettevõtetest on müügitulu kalendriaastas suurem kui 1 miljon eurot. Umbes 1/3 toiduainetööstuse ettevõtete müügitulust tuleb ekspordist.
Eesti toiduainetööstus võrreldes teiste Euroopa Liidu (EL) riikide toiduainetööstusega.
Eesti toiduainetööstuse ettevõtete toodangu koondmüügitulu on Euroopa Liidu riikide võrdluses üks väiksemaid. Arvestades ka Euroopa Liidu riikide pindala ja rahvaarvu, siis see on ka igati mõistetav. Eesti toiduainetöötuse sektor oli 2018. aastal suurem (sektori koondmüügitulu alusel) vaid Luksemburgi ja Küprose vastavatest sektoritest (Malta ei ole vastavat statistikat avaldanud). Meist vaid 1,7% suurem on Läti toiduainetööstus.
Mikroettevõtete osakaal.
Võrreldes Euroopa Liidu riikide töötleva tööstuse ettevõtetega on Eestis keskmisest vähem mikroettevõtteid (ettevõtteid, kus on töötajaid alla kümne). Kõige väiksem on mikroettevõtete osakaal Euroopa Liidus Saksamaal ja kõige suurem Sloveenias.
Üle 250 töötajaga ettevõtted (11 ettevõtet) moodustavad Eesti toiduainetööstuse ettevõtetest 1,5%, mis jääb samasse suurusjärku Euroopa Liidu riikide vastava keskmise näitajaga, mis on 1,2%.
Latgale eeslinn

Latgale eeslinn (läti "Latgales priekšpilsēta") on Riia linnaosa. Latgale eeslinn asub Riia kagu- ja keskosas Daugava paremal kaldal. Linnaosa pindala on 50 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas seal 1. jaanuaril 2012 189 486 elanikku. Rahvaarvu poolest on Latgale eeslinn Riia suurim linnaosa. Linnaosa moodustati 1941. aasta jaanuaris ja kandis kuni 1990. aasta 28. detsembrini nime Moskva rajoon ("Maskavas rajons"). Praegustes piirides on linnaosa alates 1969. aastast.
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Latgale eeslinna elanikest lätlasi 36,96%, venelasi 44,92%, valgevenelasi 4,57%, ukrainlasi 3,98%, poolakaid 2,19%, juute 1,09% ja teistest rahvustest inimesi 3,71%. 2,58% elanike rahvus oli teadmata.
Asumid.
Osalt paikneb linnaosa territooriumil ka Centrsi asum.
Keskrajoon (Riia)

Keskrajoon (läti "Centra rajons") on Riia linnaosa. Keskrajoon asub Riia keskosas Daugava paremal kaldal ja hõlmab muu hulgas ka Riia Vanalinna. Keskrajooni pindala on 3 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 23 515 elanikku. Keskrajoon on nii pindala kui ka rahvaarvu poolest Riia väikseim linnaosa. Keskrajoon on ainuke Riia linnarajoon, kus lätlased moodustavad üle poole elanikkonnast.
Praegune Keskrajoon moodustati jaanuaris 1941 ja kandis (välja arvatud Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944) 28. detsembrini 1990 nime Kirovi rajoon ("Kirova rajons").
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Keskrajooni elanikest lätlasi 60,20%, venelasi 23,09%, juute 2,50%, ukrainlasi 1,90%, valgevenelasi 1,54%, poolakaid 1,37%, bulgaarlasi 1,01% ja teistest rahvustest inimesi 6,53%. 1,88% elanike rahvus oli teadmata.
Tartu Ülikooli Kammerkoor

Tartu Ülikooli Kammerkoor on 1971. aastast Tartu Ülikooli juures tegutsev koor, milles laulavad ülikooli üliõpilased ja vilistlased. Koori dirigent on Triin Koch.
Koor esineb sageli Tartu Ülikooli ja Tartu linna üritustel, kuid ka mujal – 2012. aastaks oli Tartu Ülikooli Kammerkoor andnud Eestis ja välismaal ligikaudu 500 kontserti. Koori on dirigeerinud Vaike Uibopuu, Tiiu Otsus, Riho Leppoja, Tiiu Jaanus, Karin Herne, Kalev Lindal, Margo Kõlar ja Triin Koch.
Tartu Ülikooli Kammerkoori toetuseks loodi 2001. aastal Sihtasutus Tartu Ülikooli Kammerkoor. Kammerkoor kuulub Eesti Üliõpilaskooride Liitu ja Eesti Kammerkooride Liitu.
Tartu Lastekoor Maarjalill

Tartu Lastekoor Maarjalill on Tartu Karlova Gümnaasiumi koor. 
Maarjalill loodi 1991. aasta sügisel, kui senine koor Kurekell jagunes kaheks: 5.–7. klassi tüdrukud moodustasid lastekoori Maarjalill ja 8.–12. klassi neiud neidudekoori Kurekell.
Koori dirigent on 2012. aastast Vilve Maide, 2011. aastani dirigeeris Ave-Maria Sild. Maarjalille kontsertmeister on Merike Muttik.
Põhjarajoon

Põhjarajoon (läti "Ziemeļu rajons") on Riia linnaosa. Põhjarajoon asub Riia põhja- ja keskosas Daugava paremal kaldal. Linnaosa pindala on 76,88 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 79 030 elanikku.
Praegune Põhjarajoon moodustati 1962. aasta oktoobris ja kandis kuni 28. detsembrini 1990 nime Oktoobri rajoon ("Oktobra rajons").
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Põhjarajooni elanikest lätlasi 41,17%, venelasi 40,30%, valgevenelasi 4,85%, ukrainlasi 4,37%, poolakaid 1,99% ja teistest rahvustest inimesi 4,70%. 2,62% inimeste rahvus oli teadmata.
Asumid.
Põhjarajoon jaguneb 12 asumiks:
Veiko Jürisson

Veiko Jürisson (24. jaanuar 1956 Tallinn – 7. veebruar 2008) oli eesti näitleja, lavastaja ja riigiametnik.
Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1978. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (8.lend). Ta täiendas end aastatel 1978–1980 Moskva Malaja Bronnaja teatris. 1991. aastal lõpetas ta Eesti Diplomaatide Kooli ning 1992. aastal õppis Stanfordi ülikoolis majanduse ja rahvusvaheliste suhete erialal.
Ta töötas aastatel 1980–1982 Eesti Riiklikus Noorsooteatris ja 1982–1985 Eesti Riiklikus Nukuteatris. 
Aastatel 1985–1990 oli ta Kultuuriministeeriumi dramaturgiaekspert, 1991–1992 Välisministeeriumi büroojuhataja ning 1992–1995 Kultuuri- ja Haridusministeeriumi kantsler.
Veiko Jürisson suri 2008. aastal ja on maetud Hiiu-Rahu kalmistule.
Ravimiamet

Ravimiamet (RA) on valitsusasutus, mille peamised ülesanded on tagada, et Eestis inimeste ja loomade haiguste ennetamisel, ravis ja diagnostikas kasutamiseks lubatud ravimid on tõestatult efektiivsed, kvaliteetsed ja ohutud, soodustada ravimite otstarbekohast kasutamist ning tagada, et Eestis läbiviidavate ravimite kliiniliste uuringute puhul on tagatud uuringus osalejate ohutus ja nende õiguste kaitse. Ravimiamet kuulub Sotsiaalministeeriumi haldusalasse.
Asutuses on seitse osakonda (sh ravimiohutuse ja järelevalve osakonnad) ja umbes 100 ametikohta. Enamik neist asub Tartus, kuid esindus on ka Tallinnas. Ravimiameti aadress on Nooruse 1, Tartu.
Ravimiamet loodi 1991. aasta 11. aprillil asutatud Eesti Ravimikeskuse registreerimis- ja kontrolliosakondade ning riikliku ravimifirma Eesti Farmaatsia kontrollanalüüsi laborite ja apteegiosakonna põhjal valitsuse 15. septembri 1993 määrusega nr 282 Riigi Ravimiameti nime all. Ameti esimene peadirektor oli Lembit Rägo.
Alates 4. oktoobrist 2021 on ameti peadirektor Katrin Kiisk, kes oli peadirektori kohusetäitja olnud sama aasta 21. augustist. Enne teda töötas üle 20 aasta peadirektorina Kristin Raudsepp.
Kõrgendik

Kõrgendik on ümbrusest kõrgemale kerkiv pinnavorm ehk positiivne pinnavorm.
Tinglikult nimetatakse mäeks kõrgendikku, mille kõrgus jalamilt on üle 300 meetri. Kõrgendikku, mille kõrgus jalamilt jääb alla 300 meetri, nimetatakse künkaks.
Katrin Nielsen

Katrin Nielsen (sündinud 5. juunil 1958 Tallinnas) on eesti näitleja, lavastaja ja teatripedagoog.
Ta lõpetas 1976. aastal Tallinna 10. Keskkooli. Aastatel 1976–1978 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. Aastatel 1977–1978 tegi kaasa Pärnu teatri õppestuudios, 1982. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (10.lend).
Ta töötas aastatel 1982–1998 Endla teatris, ta on teinud ka lavastusi. Ta on mänginud telelavastustes ("Koera süda", 1988) ja telesarjas "Õnne 13" (aastast 1993). Ta on juhendanud Pärnus kooliteatrit, tõlkinud ja kirjutanud teatriartikleid. Lühikest aega 1990. aastate teisel poolel töötas ta Pärnu Postimehe kultuuritoimetuse juhatajana.
2001. aastast töötab Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias, õpetades teatri- ja draamaaineid. Lisaks arendab Eestis rakendusteatrit, korraldades selleteemalisi rahvusvahelisi teatrikonverentse ja koolitusi. 
Ta tõlgib erialakirjandust (nt "Draamakompass : protsessdraama käsiraamat" / Allan Owens &amp; Keith Barber ; [tõlkija Katrin Nielsen], Tartu : Tartu Ülikool, 2014). 
Katrin Nielsen on olnud aastaid ASSITEJ (Association Internationale du Theatre pour l’Enfance et la Jeunesse; lastele ja noortele mängivate teatrite maailmaorganisatsiooni) Eesti Keskuse juht. 
Ta on Eesti lavastajate liidu liige ning Eesti teatri- ja draamahariduse seltsi asutajaliige.
Pärisnimi

Pärisnimi ehk prooprium on mingit entiteeti (näiteks inimest, inimrühma, looma, kohta, eset, asutust) tähistav sõna või sõnaühend, mis on mõeldud selle eristamiseks teistest samalaadsetest entiteetidest.
Pärisnimedele vastandatakse üldnimesid ehk apellatiive. Pärisnimest võib saada ka üldnimi.
Eesti keeles kirjutatakse pärisnimed enamasti suure algustähega.
Filosoofia.
Filosoofias on pärisnimede tähenduse lahtimõtestamine üks tähendusteooriate ülesandeid.
John Stuart Mill defineerib raamatus "A System of Logic" pärisnime kui "sõna, mis vastab eesmärgile näidata, mis asi see on, millest räägitakse, ütlemata selle asja kohta midagi" ("a word that answers the purpose of showing what thing it is that we are talking about but not of telling anything about it").
Pärisnime ja üldnime võrdlus.
Pärisnimede all peetakse üksikute nähtuste ja objektide nimesid. Üldnimed aga tähistavad teatuid kindlaid hulki.
Pärisnime peamiseks ülesandeks on identifitseerida ja individualiseerida. Üldnimed aga on seotud predikatsiooniga, omadustega ja teataval määral kirjelduslik.
Pärisnimi võib tähistada mis tahes nähtust või objekti, sõltumata sealjuures viimase omadustest elik tema tähendus sõltub kontekstist, milles ta ilmneb. Üldnimi tähistab talle omistatud tähenduses mingit kindlat objektide või nähuste hulka, ega saa tähistada midagi sellest erinevat, ilma et talle omistatud algne tähendus ei muutuks.
Pärisnimi ja üldnimi on oma olemuselt mõlemad konventsionaalsed, kuid nende konventsionaalsus on erinev.
Üldnimi

Üldnimi ehk apellatiiv on nimisõna, mis tähistab mingite esemete, nähtuste vm liiki ja ühtlasi selle liigi mis tahes liiget.
Üldnime vastand on pärisnimi ehk prooprium.
Üldnime ja pärisnime võrdlus.
Pärisnimede all peetakse üksikute nähtuste ja objektide nimesid. Üldnimed aga tähistavad teatud kindlaid hulki.
Pärisnime peamiseks ülesandeks on identifitseerida ja individualiseerida. Üldnimed aga on seotud predikatsiooniga, omadustega ja teataval määral kirjelduslik.
Pärisnimi võib tähistada mis tahes nähtust või objekti, sõltumata sealjuures viimase omadustest elik tema tähendus sõltub kontekstist, milles ta ilmneb. Üldnimi tähistab talle omistatud tähenduses mingit kindlat objektide või nähuste hulka, ega saa tähistada midagi sellest erinevat, ilma et talle omistatud algne tähendus ei muutuks.
Pärisnimi ja üldnimi on oma olemuselt mõlemad konventsionaalsed, kuid nende konventsionaalsus on erinev.
Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet

Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (lühend PRIA) on Eesti valitsusasutus Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas. PRIA ülesanne on korraldada riiklike toetuste ning Euroopa Liidu põllumajanduse ja maaelu arengutoetuste, Euroopa Kalandusfondi toetuste ja turukorralduslike toetuste jagamist, pidada riiklikke põllumajandusregistreid ja muid andmekogusid ning töödelda ja analüüsida nende andmeid.
PRIA rajati 2000. aasta suvel seoses SAPARD-i protseduuride väljatöötamisega. PRIA eelkäija oli Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Keskus, mis loodi Jõudluskontrolli Keskuse (JKK) baasilt. Alates makseagentuuri loomisest on PRIA vahendusel toidujulgeoleku ja maaelu arenguks makstud toetusi enam kui 5,86 miljardi euro eest.
PRIA loomisega seotud olulised kuupäevad:
PRIA esimene peadirektor oli Mati Kermas (aastani 2007). PRIA peadirektor aastatel 2007–2023 oli Jaan Kallas ning alates 1. veebruarist 2024 Margus Noormaa.
PRIA keskus asub Tartus Tähe 4. PRIA-l on esindus kõigis Eesti maakondades. 2025. aasta oktoobri seisuga töötab PRIA-s 306 teenistujat ning töötajad paiknevad üle Eesti. PRIA struktuuri kuulub PRIA juhtkond ja 8 osakonda.
Toetuste maksmine.
Toetusi makstakse programmiperioodide kaupa. Praegu on käimas Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika strateegiakava 2023–2027 programmiperiood. ÜPP SK 2023–2027 eelarve Eestile on üle 1,6 miljardi euro. PRIA on käimasoleva perioodi toetusi välja maksnud ligi 470 miljoni euro eest (seisuga 22.10.2025).
Tabel 1. Makstud toetused ja keskmine teenistujate arv aastate lõikes ("allikas: PRIA teabeteenuste osakond")
Teabeteenused.
PRIA-l on oma tegutsemisaastate jooksul kogunenud palju kasulikke andmeid ning asutus on kasulik partner põllumajandus- ja maaelu andmete kogumisel ja väärindamisel. PRIA seob kokku kõik vajalikud põllumajanduse ja maaelu andmed ning väärindab need sektorile vajalikuks teabeks. Andmete kasutamiseks on PRIA oma kodulehele loonud statistika rubriigi ning selle eest pälviti ka Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi tiitel „Parim avaandmete visualiseerija 2023“. Statistikamoodulist leiab statistikat PRIA poolt menetletud toetuste, põllumajandusloomade registris olevate loomade ning PRIA kohta.
Ristinimi

Ristinimi on ristimisel antud nimi. Tänapäeval kasutatakse seda tavaliselt eesnimena. 
Inimeste puhul, kes liituvad mingi kristliku traditsiooniga täiskasvanult, võib ristinimi erineda nende varasemast nimest | näiteks oli 1060. aastal Tartu vallutanud Kiievi vürsti Jaroslavi ristinimi Juri, selle järgi pandi ka Tartule uus nimi Jurjev. Traditsiooniliselt anti katoliikluses ja õigeusus ristinimi inimese kaitsepühaku järgi, kes sageli valiti tema sünni- või ristimispäeva alusel, kuna kirikukalendris oli ka igal päeval oma kaitsepühak.
Komme võtta endale usuvahetusel uus nimi sarnaneb teistegi tavadega, mille järgi võetakse uus nimi radikaalsete elumuutuste puhul, näiteks vaimulikuks või mungaks saades, samuti abielludes (vahetub perekonnanimi) või sõtta minnes ("nom-de-guerre").
Joachim I (Anhalt-Dessau)

Joachim I (7. august 1509 – 6. detsember 1561) oli alates 1544. aastast Anhalt-Dessau vürst Askania dünastiast. 
Ta oli Anhalt-Dessau vürsti Ernst I ja tema naise Margarethe neljas (kuid kolmas ellujäänud) poeg.
Elu.
Pärast oma isa surma aastal 1516 said Joachim ning tema vanemad vennad Johann ja Georg Anhalt-Dessau uuteks valitsejateks. Valitsemise esimesel aastal oli nende ema regent.
Aastal 1544 nõustusid vennad vürstkonna ametliku jagamisega. Joachim sai Dessau, seekord ainuvalitsejana. Taasloodud Anhalt-Dessau oli paljude territooriumide Johann IV-le ja Georg III-le loovutamise tõttu siiski veidi väiksem kui varasem vürstkond.
Pärast Joachim I surma vallalise ja lastetuna läksid valdused tema sugulastele, Anhalt-Zerbsti valitsejatele.
Sõnaühend

Sõnaühend on grammatiliselt seostuvate täistähenduslike ehk iseseisvate sõnade ühendus. 
Eesti keeles eristatakse alistavaid ("ema ehted"), rinnastavaid ("ema ja ehete"), vabu ja püsivaid sõnaühendeid.
Anhalt-Dessau

Anhalt-Dessau oli vürstkond ja hiljem hertsogkond Saksamaal. See loodi 1396. aastal pärast Anhalt-Zerbsti vürstkonna jagamist. Riigi pealinn oli Dessau. 
Anhalt-Dessau koges oma olemasolu ajal mitut jagamist Anhalt-Kötheniks, mis loodi esimest korda 1471. aastal. Vürstkonda jagati teist korda 1544. aastal Anhalt-Zerbstiga, loodi Anhalt-Plötzkau. Aastatel 1561–1603 oli Anhalt-Dessau Anhalt-Zerbsti vürsti valitsemise all ja 1603. aastal Anhalt-Dessau loodi uuesti ning see sai hertsogkonnaks 1807. aastal. 
Pärast viimase Anhalt-Bernburgi hertsogi surma 1863. aastal läksid kõik Anhalti maad Anhalt-Dessau hertsogi valitsemise alla, kes võttis siis äsjaloodud Anhalti hertsogkonnas uueks tiitliks "Anhalti hertsogi".
Anhalt-Dessau vürstid 1396–1561.
"Anhalt-Zerbstile 1561. aastal."
Anhalt-Dessau vürstid 1603–1807.
"Sai 1807. aastal hertsogkonnaks".
Anhalt-Dessau hertsogid 1807–1863.
"Nimetati 1863. aastal ümber Anhalti hertsogkonnaks".
Zemgale eeslinn

Zemgale eeslinn (läti "Zemgales priekšpilsēta") on Riia linnaosa. Zemgale eeslinn asub Riia lõuna- ja edelaosas Daugava vasakul kaldal. Linnaosa pindala on 41 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 103 451 elanikku.
Linnaosa moodustati 1940. aastal. Läti NSV ajal oli linnaosa nimeks Lenini rajoon ("Ļeņina rajons"). Oma praegused piirid sai linnaosa 1969. aastal, kui Lenini rajooni koosseisust eraldati omaette linnarajooniks Leningradi rajoon (praegune Kurzeme rajoon). Praeguse nime sai Zemgale eeslinn 28. detsembril 1990.
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Zemgale eeslinna elanikest lätlasi 47,34%, venelasi 35,89%, valgevenelasi 3,90%, ukrainlasi 3,58%, poolakaid 1,80% ja teistest rahvustest inimesi 4,26%. 3,25% inimeste rahvus oli teadmata.
Asumid.
Zemgale eeslinn jaguneb 13 asumiks:
Anhalti vabariik

Anhalti vabariik (saksa "Freistaat Anhalt") moodustati pärast Anhalti hertsogi Joachim Ernsti troonist loobumist 12. novembril 1918, mis lõpetas Anhalti hertsogiriigi. See oli Saksamaa liidumaa Weimari vabariigi ajal. Mais 1932 tuli Anhaltis võimule Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei. 
Teise maailmasõja lõppedes, kui Saksamaa jagati okupatsioonitsoonideks, ühendati Anhalt Preisimaa Saksimaa provintsi põhiosaga, et moodustada Nõukogude administratsiooni juhitav Saksamaa Saksi-Anhalti liidumaa. See liidumaa kaotati aastal 1952, kuid taastati 1990. aastal pärast Saksamaa taasühinemist.
Anhalti peaministrid.
Riigiasevalitsejad.
"Reichsstatthalter" Anhaltile ja Braunschweigile (peakorter Dessaus)
Kurzeme rajoon

Kurzeme rajoon (läti "Kurzemes rajons") on Riia linnaosa. Kurzeme rajoon asub Riia lääne- ja loodeosas Daugava vasakul kaldal. Linnaosa pindala on 79,04 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 131 016 elanikku. Kurzeme rajoon on suurima pindalaga Riia linnaosa. Kurzeme rajoon on Riia linnaosadest kõige madalama lätlaste osakaaluga.
Linnaosa moodustati 1969. aastal, kui see eraldati tolleaegsest Lenini rajoonist (praegu Zemgale eeslinn). Nõukogude korra ajal oli linnaosa nimi Leningradi rajoon ("Ļeņingradas rajons"). Praeguse nime sai Kurzeme rajoon 28. detsembril 1990. 
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Kurzeme rajooni elanikest lätlasi 36,63%, venelasi 45,33%, valgevenelasi 4,48%, ukrainlasi 4,31%, poolakaid 1,86% ja teistest rahvustest inimesi 3,87%. 3,52% elanike rahvus oli teadmata.
Asumid.
Kurzeme rajoon jaguneb 12 asumiks:
Andreas Tews

Andreas Tews (sündinud 11. septembril 1968 Rostockis) on Ida-Saksamaa ja Saksamaa endine poksija.
Tews oli kokku kolmekordne Ida-Saksamaa meister - helveskaalus (kuni 48 kg) 1985. aastal, kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1987. aastal ja kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1989. aastal ning kahekordne Saksamaa meister sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1991-1992.
Tews võitis Saksamaad esindades sulgkaalus (kuni 57 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta sai Ida-Saksamaad esindades kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Kwang-Sun Kimile (Lõuna-Korea).
Tews osales Saksamaad esindades sulgkaalus (kuni 57 kg) 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Arnaldo Mesale (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Tews võitis Ida-Saksamaad esindades kärbeskaalus (kuni 51 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987). Ta sai Saksamaad esindades kukk-kaalus (kuni 54 kg) 29. Euroopa meistrivõistlustel ja (Göteborg, 1991) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Serafim Todorovile (Bulgaaria) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Haribo

Haribo on maiustusi tootev ettevõte, mille asutas Hans Riegel seenior 1920. aastal. Ettevõtte peakorter asub Saksamaal Bonnis. Ettevõtte nimi on akronüüm: Hans Riegel, Bonn.
Schelde

Schelde [sh'elde] (hollandi keeles Schelde , prantsuse keeles Escaut, vallooni keeles Escô) on 355 km pikkune jõgi Prantsusmaa põhjaosas, Lääne-Belgias ja Hollandi edelaosas.
Schelde on oluline veetee ning on laevatatav alates suudmest kuni Cambraini. Jõe kallastel asub Antwerpeni sadam, mis on suuruselt Euroopa teine sadam.
Schelde voolab läbi järgmiste Prantsusmaa departemangude, Belgia ja Hollandi provintside ning linnade:
Semois

Semois (vallooni keeles "Simwès"; saksa keeles "Semoy", "Sesbach"; prantsuse keeles tuntud ka kui "Semoy") on Maasi jõe parempoolne lisajõgi, mille lähe on Belgia ja Prantsusmaa Ardennides.
Varasemad nimekujud
Loite tänav

Loite tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis. Tänav algab Amandus Adamsoni tänavalt ja lõpeb Wismari tänaval. Loite tänav on enam-vähem põhja–lõunasuunaline, suhteliselt kitsas ja ligi 90 meetri pikkune.
Ajalugu.
Alates 1884. aastast oli selle tänava nimi Lessingi tänav (saksa keeles "Lessingstrasse", vene keeles "Лессингская улица"). Tänava nimi tulenes sealse kõrtsmikust majaomaniku Ignatz Stephan Schlesingeri perekonnanimest. 25. mail 1939 sai tänava nimeks Leegi tänav. 
Praegust nime kannab Loite tänav alates 22. aprillist 1960.
Celebrity Equinox

Celebrity Equinox on ettevõttele Celebrity Cruises kuuluv ristluslaev, mis on ehitatud Meyer Werfti tehases Papenburgis Saksamaal 2009. aastal.
Celebrity Equinox on teine topeltpõhjaga Solstice-klassi ristluslaev, ta sõsarlaevad on Celebrity Solstice ja Celebrity Eclipse ning 2011. aastal valminud Celebrity Silhouette ja 2012. aastal valminud Celebrity Reflection. Solstice-klassi laevad on keskkonnasõbralikud: neil on päikesepatareid, nende kere projekti ja värvkatet on täiustatud ja valgustussüsteem kasutab valgusdioode. Nende täiustuste tõttu kasutab Solstice-klassi laev 30% vähem energiat kui teised sama suured laevad.
Ajalugu.
Laevaehituslepingule kirjutati alla 9. septembril 2005. Kiil pandi Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 6. augustil 2008 ja laev tehasenumbriga 676 veesati 6. juunil 2009. 16. juulil 2009. aastal anti valmis laev omanikule üle. Laeva ehitamine maksis 500 miljonit eurot (641 miljonit dollarit). Laev ristiti 29. juulil 2009 Southamptonis, ristiema on Nina Barough.
Laeva kasutamine.
Celebrity Equinox asus oma esmareisile 31. juulil 2009. aastal Southamptonist Norra mere suunasse. Suviti sõidab Celebrity Equinox Euroopas ja reisid väljuvad Civitavecchiast. Talviti sõidab laev Kariibi merel ning reisid väljuvad 2012. aasta lõpul Fort Lauderdale’ist. Laev sõidab Malta lipu all.
Celebrity Equinox võib peale võtta 2850 reisijat, laevaperes on 1271 liiget.
Tehnilised andmed.
Celebrity Equinox on 317,20 m pikk ja 36,9 m lai, süvisega 8,3 m ja kogumahutavusega 121 878. Laeval on 17 tekki.
Celebrity Equinox'il on 4 Wärtsilä diiselmootorit W16V46, mille koguvõimsus on 67,2 MW, laeva kiirus on 24 sõlme. Laeva sõuseadme moodustavad 3 Wärtsilä põtkurit CT300, millest igaühe võimsus on 3 MW.
Kibuvitsa tänav

Kibuvitsa tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. Tänav algab Kasvu tänavalt, ristub Loo, Kullerkupu ja Ülase tänavaga ning lõpeb Endla tänaval. Kibuvitsa tänav on enam-vähem põhjaloode-lõunakagusuunaline ja ligikaudu 430 meetri pikkune.
Alates 27. augustist 1930 kandis tänav Kanarbiku tänava nime. Praegust nime kannab Kibuvitsa tänav alates 25. septembrist 1959.
Kibuvitsa tänaval asub Tallinna vanausuliste palvemaja. 
Kibuvitsa tänaval elas laulutekstide autor Heldur Karmo.
William Windom

William Windom (28. september 1923 New York – 16. august 2012) oli USA filminäitleja.
William Windom mängis sarjas "Mõrv sai teoks" doktor Seth Hazlittit. 
Aastal 1970 võitis ta Emmy auhinna osatäitmise eest telesarjas "My World and Welcome to It".
Andrus Org

Andrus Org (sündinud 25. aprillil 1974) on eesti kirjandusteadlane, kirjandusdidaktik ja õpetaja.
Andrus Org on avaldanud artikleid kirjanduse didaktikast, noorte- ja ulmekirjandusest.
Elulugu.
Org on õppinud Ülenurme Gümnaasiumis 1989–1992, Tartu Ülikoolis bakalaureuseastmes (eesti kirjandus ja teatriteadus) 1992–1998, samas õpetajakoolituses 1999–2000 ja magistrantuuris (eesti kirjandus) 1998–2001, täiendades end Helsingi Ülikoolis 1998. aastal. 2001. aastal kaitses ta magistritöö "Ulmekirjandus: žanri dimensioonid" (juhendaja dotsent Epp Annus) ja 2017. aastal doktoritöö "Eesti ulmekirjanduse žanrid ja nende poeetika" (juhendaja professor Arne Merilai).
Ta on 1993. aastast Herbert Masingu Kooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja. Töötas aastatel 2008–2024 Tartu Ülikoolis eesti kirjanduse lektorina. Oli aastatel 2007–2011 põhikooli ja gümnaasiumi riikliku õppekava kirjanduse ainekava töörühma juht Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse juures ning juhtis aastatel 2017–2024 Innove (Haridus- ja Noorteamet) õppekava arendamise keele ja kirjanduse valdkonna töörühma.
2004. aastast kuulub ta Eesti Võrdleva Kirjandusteaduse Assotsiatsiooni, 2009. aastast Eesti Kirjanduse Seltsi.
Tatjana Fomina

Tatjana Fomina (sündinud 26. aprillil 1954 Tallinnas) on eesti maletaja, treener ja jurist, naiste suurmeister (2014).
Ta on lõpetanud 1971. aastal Tallinna 30. Keskkooli, 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ja 2002. aastal eesti keele võõrkeelena erialal Tallinna Pedagoogikaülikooli.
Aastatel 1971–1981 oli ta Tallinna Malekoolis treener. Ta on Mustamäe Laste Loomingu Maja maleõpetaja.
Ta on 2012. aastal loodud maleklubi Mustamäe Ratsu Klubi asutajaliige.
Aastatel 1981–1991 oli ta Vabariiklikus Remondi- ja Ehitustrustis jurist.
Eesti tippmodell

"Eesti tippmodell" on Eesti tõsielusari. See põhineb Tyra Banksi loodud sarjal "Ameerika tippmodell", kus võisteldakse fotosessioonidel ja muudel katsetel tiitli "Eesti tippmodell" pärast. 
Auhindade seas on võimalus jõuda ajakirja Cosmopolitan kaanele ja leping modelliagentuuriga Premier Model Management.
Sarja formaat.
Esimesel hooajal oli saatejuht Kaja Wunder, alates teisest hooajast juhtis saadet moekunstnik Liisi Eesmaa. Igal nädalal peavad võistlejad läbima katse, osalema fotosessioonil ja astuma kohtunike ette. Nädala lõpus jäetakse kõrvale üks või mitu võistlejat, kuni järele jääb vaid võitja. Selle poolest sarnaneb sari teiste tippmodellisarjadega. 
Tüdrukute esinemise järgi katsetel ja fotosessioonidel ning nende üldise hoiaku põhjal otsustavad kohtunikud, milline tüdruk peab lahkuma. Kui kohtunikud on otsuse teinud, kutsutakse kandidaadid tagasi ruumi. Saatejuht nimetab üksteise järel tüdrukud, kellel läks katses ja fotosessioonil hästi, ning annab neile koopia nende parimast fotost. Viimasele kahele tüdrukule, kelle nimesid pole nimetatud, selgitatakse, miks nad viimase kahe sekka jäid, ning üks neist saadetakse sarjast ära. Väljalangejale fotot ei anta.
Eesti tippmodelliks on kroonitud 4 tüdrukut: Helina Metsik (2012), Sandra Ude (2014), Aule Õun (2015) ja Kätlin Hallik (2016).
2. hooaja võistleja Kristine Smirnova osales 2014. aastal viienda hooaja Venemaa tippmodellis.
Buysscheure

Buysscheure (hollandi keeles "Buisscheure") on asula ja vald Põhja-Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus. Buysscheure'is asub Yseri jõe läte.