Jan Grudziński

Jan Grudziński (20. november/3. detsember 1907 Kiiev – mai/juuni 1940 Põhjameri) oli Poola mereväelane. Ajavahemikul 1928–1940 teenis ta Teise Poola Vabariigi mereväes. 10. novembrist kuni 13. detsembrini 1938 juhtis ta abilaeva "Kujawiak" ning Teise maailmasõja ajal allveelaeva "Orzeł".
Ta sündis aastal 1907 Kiievis. Pärast Poola taasiseseisvumist 1918. aasta lõpus kolisid tema vanemad Lvivi, kus ta 1921. aastal astus I kadettide korpusesse ja omandas keskkooli lõputunnistuse. 1928. aastal lõpetas ta Toruńis mereväeohvitseride kooli ja sai 15. augustil 1928 ohvitseriks edutamise koos staažiga. Temaga koos lõpetas kooli teiste seas ka Ludwik Lichodziejewski
Hiljem, mereväe ohvitserina, täiustas ta oma kvalifikatsiooni. Ta oli lõpetanud I allveerelvade ohvitseride kursuse (1. detsember 1933 – 31. august 1934), 1936. aastal läbis ta kuuajalise praktika transatlantilisel laineril "Piłsudski" ja 1937. aastal (1. veebruarist 30. juunini) II allveerelvade ohvitseride kursuse.
Algselt teenis ta mereväes reservohvitseride kadettide rühmaülemana. 1929. aastal viidi ta lühikeseks ajaks Pinski flotilli, misjärel sai temast Heli ranniku suurtükiväekompanii ülem. Alates 1932. aastast teenis ta Gdynia laevastikus laeva ORP "Podhalanin" asekomandörina. 1934. aastal sai temast "Smok" miinirühma ülem. 1936. aastal ülendati ta mereväe kapteniks. 1938. aastal osales ta allveelaeva "Sęp" ehitamisel, misjärel juhtis torpeedopaati "Kujawiak". Seejärel asus ta teenima allveelaevadel. 1938. aasta lõpus määrati ta "Sęp" ülema asetäitjaks ja vahetult enne Teise maailmasõja puhkemist viidi ta üle "Orzełile".
Septembrikampaania ajal, kui "Orzeł" oli merel, võttis ta laeva keerulise olukorra tõttu laeva juhtimise üle leitnant-kapten Henryk Kłoczkowskilt, kelle ta oli sunnitud kaldale saatma. Sel eesmärgil sisenes "Orzel" 14. septembril 1939 Eestisse, kus laev järgmisel päeval interneeriti. Ta oli üks põgenemiskatse initsiaatoritest, mis õnnestus 17. septembril, kui "Orzeł" merele läks. Pärast Tallinnast põgenemist otsustas ta jätkata võitlust Läänemerel ning pärast kõigi muude võimalike meetmete ammendumist minna läbi Taani väinade Suurbritanniasse. 7. oktoobril alustas "Orzeł" ilma kaartide ja muude navigatsioonivahenditeta teekonda Inglismaale, kuhu see jõudis – pärast Taani väinade läbimist – 14. oktoobril 1939.
Suurbritannias määrati kapten Grudziński mereväe väejuhatuse nr. 2 21. oktoobri 1939. aasta määrusega "Orzeł" ülemaks, millega ta pärast 1939. aasta lõpus vajalike remonditööde tegemist regulaarselt Põhjamerele lahingpatrullidele läks. Nende reiside käigus uputas ta 1940. aastal suure vägede transpordilaeva Rio de Janeiro ja arvatavasti ka ühe väiksema patrull-laeva.
23. mail 1940 asus "Orzeł" teele, mis hiljem osutus tema viimaseks reisiks, mille käigus pidi ta patrullima Skagerraki väina. Sellest ajast alates on laevaga igasugune kontakt kadunud ja see uppus Põhjameres teadmata asjaoludel ja kuupäeval. Laeva uppumise tõenäoline põhjus oli see, et see sõitis miinile tähistamata Briti miiniväljal. 11. juunil 1940 kuulutati laev kadunuks, kuna see ei saabunud Rosythi sadamasse kavandatud tagasipöördumiskuupäeval 8. juunil. Kapten Grudziński hukkus koos kogu meeskonnaga. Orzełi vrakki pole leitud.