tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Krape vald

Krape vald (läti keeles "Krapes pagasts") on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Madliena ja Lēdmane vallaga, Aizkraukle piirkonna Aizkraukle, Bebri, Skrīveri ja Koknese vallaga.
Valla pindala on 72,5 km². 2011. aasta seisuga elas seal 695 inimest. Aastal 2022 oli elanikke 594. Valla keskuseks on Krape küla. Vallavanem on Inese Sandore.
Loodus.
Vallas asub piirkonna suurim järv Lobe järv. 41% valla pindalast katab mets.
Looduskaitse all on Vilciņi tamm, Stūrīši mänd, Krape tammed, Krape esimene kask, Kaļvi tammed, Piegāžese tamm, Stašase tamm ja veel kaksteist nimetut põlispuud. Valla põhjaosa jääb osaliselt Ogre oru loodusparki, osaliselt aga Vērene soode hoiualale.
Ajalugu.
Praeguse valla aladel asusid varem Krape ja Viskāļi valla maad. Aastal 1935 oli Krape valla pindala 56,6 km² ja seal oli 989 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Krape külanõukogu, mis likvideeriti aastal 1947. Vald likvideeriti ja külanõukogu taastati aastal 1949. Aastal 1964 liideti Krape külanõukoguga Viskāļi külanõukogu Lenini kolhoosi maad. Aastal 1977 arvati külanõukogu koosseisu osa likvideeritavast Plātere külanõukogust. Aastal 1990 organiseeriti külanõukogu ümber vallaks. 2009. aastal liideti vald Ogre piirkonnaga.
Kultuurimälestised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Aulaki muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on Krape õigeusu kirik, Krape luteri kirik, Ādmiņi keskaegne kalmistu, Rogase keskaegne kalmistu ja Siliņi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Krape mõisa hoonetekompleks (sealhulgas aedniku maja, teenijate maja ja park), Lejasoķēni muinaskalmed ja Šultese keskaegne kalmistu.
Asustus.
2011. aasta seisuga elas vallas 632 lätlast, 47 venelast, 4 valgevenelast, 6 ukrainlast ja 5 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Krape

Krape (ka Veckrape) on küla ("ciems") Lätis Ogre piirkonnas, Krape valla halduskeskus. Asula asub merepinnast 90 meetri kõrgusel Lobe jõe ääres ja jääb piirkonna keskusest Ogrest 44 ning Riiast 80 kilomeetri kaugusele.
Külas on põhikool, rahvamaja, postkontor ja raamatukogu. Sinna jäävad Krape kalmistud. Külas on Krape bussipeatus.
Nii Krape luteri kirik kui ka külast idas asuv Krape õigeusu kirik on regionaalse kaitse all olevad muinsusmälestised. Looduskaitse all on pärn ümbermõõduga 3,79 meetrit.
Asula rajati nõukogude perioodil Krape mõisa lähistele vallakooli ja kirikute juurde kui külanõukogu halduskeskus ja Lenini kolhoosi keskasula.
Varem nimetati Krape külaks Lobe küla. Krape oli siis vastavalt Veckrape (Vana Krape).
Lobe järv

Lobe järv (ka Viskāļi järv, läti keeles "Lobes ezers") on järv Lätis Ogre piirkonna Krape vallas. Järv piirneb Aizkraukle piirkonna Bebri ja Koknese vallaga.
Järv on eutrofeerunud ja peaaegu täielikult kinni kasvanud. Kolmandikku järvest katab kõrge veetaimestik: kaislad, pilliroog ja kõrkjad. Talvisel ajal põhjustab lagunev taimestik veekogu ummuksisse jäämist, mistõttu järv ei ole kaladele hea elupaik.
Järve põhja katab mitme meetri paksune mudakiht, mille all lasub ligi 3,5 meetri paksuse kihina sapropeel. Kevadel tõuseb järve veetase kuni kahe meetri võrra. Järvest voolab välja Lobe jõgi, mille väljavoolu reguleeriti aastail 1926–1927 ja 1951–1953. Selle tagajärjel alanes järve veetase ja vähenes ka järve pindala. Kaldad on madalad ja paljudes kohtades soostunud.
Tokugawa Ieyasu

Tokugawa Ieyasu (sünninimega Matsudaira Takechiyo; 31. jaanuar 1543 – 1. juuni 1616) oli Jaapani šogun ja Tokugawa šogunaadi asutaja, mis valitses Jaapanit 1603. aastast kuni Meiji restauratsioonini. Koos oma endiste isandate Oda Nobunaga ja Toyotomi Hideyoshiga oli ta üks Jaapani suurtest ühendajatest.
Elulugu.
Tokugawa Ieyasu sündis Okazaki lossis Matsudaira Takechiyo nime all Matsudaira suguvõsa "daimyo" pojana. Suure osa oma noorpõlvest elas Takechiyo pantvangina Imagawa suguvõsa juures, kuhu ta sattus, kindlustamaks oma suguvõsa liitu viimastega. Seal viibides ta abiellus ning osales mitmetes lahingutes Imagawa poolel; aastal 1560 sai temast pärast Imagawade juhi surma Oda Nobunaga vasall, mis palistas tema tee hilisema suurvõimuni. Aastal 1568 allutas ta endale kogu endise Imagawade territooriumi ning muutis oma nime Tokugawa Ieyasuks. Tokugawa ilmutas Nobunagale suurt ustavust, lastes 1579. aastal hukata suisa omaenda naise ning esimese poja, kuna Nobunaga kahtlustas neid kokkumängus Takeda klanniga, enda vaenlastega. Pärast viimase surma 1582. aastal oli tema kätte koondunud nii suur mõjuvõim, et teda sai pidada põhiliseks vastasjõuks, millega pidi hakkama saama Toyotomi Hideyoshi, Nobunaga esimene järglane. Aastal 1584 üritaski Tokugawa Hideyoshi vastu välja astuda, kuid katse ebaõnnestus ning järgmisel aastal tunnustas ta Hideyoshit enda isandana. Nende suures osas ebakindel liit aitas alistada Kanto piirkonnas resideeriva Hojo suguvõsa: nende maad kinkis Hideyoshi Tokugawale, sundides teda samas oma varasematest valdustest loobuma. Seal keeldus ta asumast Hojode endisse keskusse Odawarasse, võttes enda uueks elupaigaks hoopis tagasihoidliku kaluriküla Edo, hilisema Tokyo. Järgnevatel aastatel kindlustas ta oma võimu, lasi ehitada Edo kindluse, mille kohale rajati hiljem keisripalee, ning suurendas oma niigi arvukat vasallide hulka veelgi. Pärast Hideyoshi surma 1598. aastal murdis ta viimasele antud lubadust kaitsta tema alaealist pärijat Hideyorit, astudes tema vastu hoopis välja. 22-aastane Hideyori sooritas aastal 1615. enesetapu, kui mõistis, et mitu aastat kestnud võitlus Tokugawa vastu sai lõppeda vaid kaotusega. Tokugawa Ieyasu suri 1616. aastal sarnaselt oma eelkäija Hideyoshiga haiguse tõttu ning talle anti jumala - täpsemini Tervendamise Buddha kehastuse – staatus.
Tegevus šogunina.
Aastal 1603 sai Tokugawa oma seisuse kinnitamiseks keiser Go-Yozeilt šoguni tiitli, olles kolmest suurest ühendajast ainuke, kes seda tiitlit – vähemalt ametlikult – esindas. Oma võimu kinnitamiseks nii õukonna kui sõdalassuguvõsade üle andis ta välja hulga seadusi: näiteks tohtis nüüdsest "daimyo" abielluda vaid "šoguni" loal. Samuti arendas Tokugawa edasi Hideyoshi algatatud sotsiaalsete klasside fikseerimist – sellest sai lõpuks Hiina-mõjuline hierarhiline süsteem, mida kutsuti "shi-no-ko-sho" ehk "sõdalane-talupoeg-käsitööline-kaupmees", langevas tähtsusjärjekorras (konfutsianismist mõjutatuna tulenes talupoegade vähemalt teoreetiliselt suhteliselt kõrge staatus nende olulisusest tootjatena). Iga klassi, eriti samuraide ees leidus ka arvukalt alamjaotusi. Tokugawa loodud šogunaat kestis üle 260. aasta.
Guido Cappellini

Guido Cappellini (sündinud 7. septembril 1959 Lombardia maakonna Como provintsi Mariano Comense vallas) on Itaalia auto- ja veemootorisportlane.
Ta tegeles autospordiga, oli aastatel 1981–1982 kartautode võidusõidus mitme mootoriklassi Itaalia ja Euroopa meister. 1982. aastal hakkas ta sõitma Vormel 3 autoga.
Küllaltki heast autosportlasekarjäärist hoolimata loobus ta võidusõiduautodest ning alustas 1983. aastal tegelemist veemotospordiga.
Ta debüteeris 1986. aastal Vormel 1 võidusõidupaatide võistlustel. Ta tulnud Vormel 1 võidusõidupaadil kümme korda maailmameistriks (aastatel 1993–1996, 1999, 2001–2003, 2005 ja 2009) ning võitnud ka kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit.
Nende saavutustega on ta kõigi aegade edukaim Vormel 1 võidusõidupaatide maailmameistrivõistlustel osaleja.
Pärast Vormel 1 võidusõidupaatide sarjast loobumist on ta võistelnud avamere mootorpaatide ("off-shore") eri võistlusklassides.
Madliena vald

Madliena vald (läti keeles "Madlienas pagasts") on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Krape, Taurupe, Laubere, Ķeipene, Meņģele ja Lēdmane vallaga ning Aizkraukle piirkonna Bebri vallaga.
Valla pindala on 168 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1750 inimest. Valla keskuseks on Madliena küla. Vallavanem on Jānis Siliņš.
Ajalugu.
Vald tekkis 18. sajandil, mil Lielāmuiža mõisa maadele rajati Lielo vald. Aastal 1897 liideti sellega Vērene ja Zādzene mõisavald. Aastal 1920 aset leidnud agraarreformi eel oli Lielāmuiža mõisa pindala 1350 ha, Zādzene mõisa pindala 1377 ha, ent Vērene mõisale kuulus 1471 hektarit maad. Aastal 1925 nimetati Lielo vald ümber Madliena vallaks. Aastal 1935 oli Madliena valla pindala 140 km² ja seal oli 1550 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Madliena, Vērene ja Zādzene külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Madliena külanõukoguga likvideeritav Jaunķeipene külanõukogu, aga aastal 1954 likvideeritav Zādzene külanõukogu. Aastal 1977 arvati külanõukogu koosseisu osa likvideeritavast Plātere külanõukogust. Aastal 1990 organiseeriti külanõukogu ümber vallaks. 2009. aastal liideti vald Ogre piirkonnaga.
Kultuurimälesised.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Plātere linnamägi. Regionaalse kaitse all on Kalnozoli muinaskalmed, Vērene mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, kupja maja, ait ning park), Madliena luteri kirik, Uženi linnamägi, Šķebiņi muinaskalmed ja Madliena kiriku keskaegne kalmistu. Kohaliku kaitse all on Lielāmuiža mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, kaks lindlat ja ait), Ūsiņase muinaskalmed, Robežnieki muinaskalmed ja kultuurimaja "Austrums".
Loodus.
Vald asub Kesk-Läti madalikul. Kõrgeim koht on Kukase mägi (140 meetrit). Suuremad jõed on Ogre jõgi ja Lokmene. Suurim soo on Vērene soo (488 ha).
Looduskaitse all on Spundese tammed, Spundese pärnad, Vecuženi tamm, Ķeiteni tamm, Ilzēni jalakas, Krijdebeņese tammed, Mākani tamm, Bajāri tamm, Dambenieki künnapuu, Groziņi tammed, Vērīši tammed, Steķi tamm, Avotiņi tamm, Avotiņi vaher, Zīlēni tammed, Mārītese tamm, Putriņi tamm, Kalnozoli tamm, Kalnozoli pärnad, Čakari tammed, Purmaļi männid, Vanagi tamm, Vanagi mänd, Lauri tammed, Akmentiņi tamm, Vāķēni tamm, Valteri tamm, Zēžase tamm, Spundese hiidmänd, Spundese vaher ja Vērene mõisa allee. Lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid põlispuid. Valda läbib Ogre oru looduspark, valla lõunaosa jääb Vērene soode hoiualale. Vallas asub Vērene jalakate ja künnapuude metsa hoiuala pindalaga 48 hektarit.
Asustus.
2011. aasta seisuga elas vallas 1644 lätlast, 67 venelast, 10 valgevenelast, 8 ukrainlast, 8 poolakat ja 6 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Vetterli M1870

Vetterli M1870 on Itaalia vintpüss, mis oli aastatel 1870–1887 Itaalia sõjaväe teenistusvintpüss. See asendati sama relva mudeliga Vetterli-Vitali M1870/87. 
M1870 on ühelasuline poltlukustusega vintpüss, mis kasutab 10,4 mm Vetterli kesktulepadruneid. Algul kasutati musta püssirohtu, hiljem suitsuta püssirohtu. Itaalia M1870 valmistati Šveitsi Vetterli kadetivintpüssi eeskujul. Šveitsi Vetterli kasutas kesktulepadrunite asemel ääretulepadruneid.
Nathela Thurnava

Nathela Thurnava (gruusia keeles ნათელა თურნავა; sündinud 19. oktoobril 1968 Moskvas) on Gruusia majandusteadlane ja poliitik. Ta oli alates 18. aprillist 2019 kuni 9. veebruarini 2022 Gruusia majandus- ja säästva arengu minister.
Ta sündis aastal 1968 Moskvas. Ta lõpetas aastal 1985 kuldmedaliga Thbilisi 56. Keskkooli. Aastal 1990 lõpetas ta Thbilisi Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna.
Ta oli alates 18. aprillist 2019 kuni 9. veebruarini 2022 Gruusia majandus- ja säästva arengu minister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja ühe lapse ema. Lisaks emakeelele gruusia keelele räägib ta inglise ja vene keelt.
Toyotomi Hideyoshi

Toyotomi Hideyoshi (17. märts 1537 – 18. september 1598) oli Jaapani samurai ja daimjo. Teda loetakse teiseks kolmest Jaapani "suurest ühendajast". 
Elulugu.
Hideyoshi sündis 1537. aastal Owari provintsis Yaemoni-nimelise lihtsõduri pojana, aadlipäritolu tal puudus. Aastast 1568 teenis ta Oda Nobunaga vägedes, kes oli tema võimekust ning arukust märganud. Madalast päritolust hoolimata paistis Hideyoshi silma suurepärase strateegina – teda edutati mitu korda ning lõpuks oli ta üks Nobunaga tähtsaimatest väepealikest. Pärast viimase surma püüdis Hideyoshi oma isanda mõrva korraldaja Mitsuhide kinni ning alistas ta, seejärel aga sõlmis rahu Mori suguvõsaga, kellega Nobunaga sõdinud oli. Samuti sekkus ta Nobunaga kahe ellujäänud poja tegemistesse – keskmise poja Nobutaka tappis Hideyoshi 1583. aastal koos noorima poja Nobukatsuga, kes Oda suguvõsa juhiks pretendeeris; selle püüdluse Hideyoshi aga nurjas, lastes pärijana tunnustada hoopis Nobunaga esimese poja last Hidenobut, reaalsuses ise võimu teostades. Hideyoshi laskis endale muuhulgas omistada mitu legitimeerivat tiitlit, sealhulgas asevalitseja oma, kuigi šoguniks ei saanud ta kunagi. 1590. aastate alguseks oli Jaapani taasühendamine tänu Hideyoshile suures osas lõpule jõudnud, ning seejärel pööras ta oma tähelepanu riigi kindlustamisele. Muuhulgas algatas ta kristluse laialdase represseerimise ning keelas religiooni täielikult. Oma elu viimastel aastatel täheldati Hideyoshi juures julmust ning suurushullustust, millist varem oli täheldatud Nobunaga juures – ta lasi koos perega hukata õepoja, keda kahtlustas enda vastu vandenõu sepitsemises, sama saatus ootas halbu uudiseid teatavad sõnumitoojad. Hideyoshi unistas oma viimastel aastatel ka Hiina vallutamisest ning üleaasialise impeeriumi loomisest, mis pidi algama Korea invasiooniga – seda üritas ta läbi viia 1592. aastal, kuid Hiina-Korea ühisväed lõid sissetungi tagasi. 1597. aastal alustatud uus katse luhtus samuti: Hideyoshi suri 1598. aastal haigusesse ning tema sõjategevusest nördinud väed pöördusid Jaapanisse tagasi.
Hideyoshi poliitika.
Hideyoshi jätkas oma eellase Nobunaga algatatud maade ümberjagamise poliitikat – selle eesmärgiks oli ustavate vasallide paigutamine vähemustavate sekka ning viimased eraldada oma traditsioonilisest toetajaskonnast. Hideyoshi viis edasi ka relvade konfiskeerimist talupoegadelt, mis kulmineerus 1588. aasta niinimetatud "mõõgajahis". Relvade konfiskeerimise tagamõte oli vähendada nii talurahvaülestõusude võimalust kui ka talupoegade kasutamist vaenulike sõjapealike poolt sõjalise jõuna. Hideyoshi kinnitas ka talupoegade ja sõdalaste eristumise sotsiaalsete klassidena, andes välja "klasside püsivuse" määrused, kus keelati talupoegadel oma maalt lahkumine ning elukutse vahetamine ning samuraidel kohustati elada kindluslinnades. Kasutusele võeti ka kollektiivse vastutuse põhimõte, kus indiviidi kuritegude eest karistati tervet kogukonda. Hideyoshi viis edasi alustatud maaloendusi, ühikute standardiseerimise ning aastal 1590. viis läbi rahvaloenduse.
Ari-Pekka Liukkonen

Ari-Pekka Liukkonen (sündinud 9. veebruaril 1989 Pieksämäel) on Soome ujuja ja Euroopa meister 50 m vabaujumises. Ta on sel distantsil Soome rekordiomanik ajaga 21,58. Tema nimel on ka 100 m vabaujumise Soome rekord ajaga 49,44. 2016. aasta olümpiamängudel osales ta 50 ja 100 m vabaujumises. 208 sentimeetri pikkune Liukkonen kuulub Espoost pärit Cetuse klubisse.
Liukkonen oli 32-aastane, kui ta võitis oma esimese suurvõistluste kuldmedali. Budapestis tuli ta 2021. aastal 50 meetri vabaujumises Euroopa meistriks. 23. mail 2021 ujus ta finaalis aja 21,61.
2. veebruaril 2014 teatas Liukkonen Yle intervjuus, et ta on gei. Ta on esimene Soome tippsportlane, kes on oma homoseksuaalsuse ise avalikustanud.
2015. aasta novembris teatas Liukkonen oma ajaveebis, et talle tehti südameoperatsioon astmauuringutel leitud südame elektrolüüsihäire tõttu. Enne operatsiooni osales ta lühirajal Soome meistrivõistlustel, samuti lühiraja Euroopa meistrivõistlustel, mille käigus ta hospitaliseeriti arütmiate tõttu.
Ryanairi lend 4978

Ryanairi lend 4978 (FR4978) oli rahvusvaheline regulaarreisilend Ateenast Vilniusesse. Ryanairi lennuk Boeing 737-8AS startis pühapäeval 23. mail 2021 kell 10.29 Ateena lennujaamast Kreekas, et lennata Vilniuse lennujaama Leedus. Valgevene õhuruumist lahkumisel (83 km Vilniuse lennujaamani ja 170 km Minski lennujaamani) sunniti lennuk väidetava pommiähvarduse tõttu Valgevene võimude poolt maanduma Minski lennujaamas, kus peeti kinni kaks reisijat: opositsiooniline aktivist ja ajakirjanik Raman Pratasevitš ja tema elukaaslane Sofia Sapega. Lennukist lahkus ka kolm kaasa reisinud oletatavat Valgevene KGB töötajat. Lennuki läbiotsimisel pommi ei leitud.
&lt;mapframe width=300 height=350 zoom=4 latitude=47.4 longitude=26.5 text="Approximate route of the flight, showing its diversion toward Minsk."&gt;
 "type": "ExternalData",
 "service": "page",
 "title": "Flight FR4978 2021-05-23.map"
&lt;/mapframe&gt;
2021. aasta jäähoki maailmameistrivõistluste koosseisud

Siin on toodud 2021. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel osalenud koondiste koosseisud.
A-alagrupp.
Valgevene.
Peatreener: Michail Zacharov
Tšehhi.
Peatreener: Filip Pešán
Taani.
Peatreener: Heinz Ehlers
Suurbritannia.
Peatreener: Peter Russell
Venemaa.
Peatreener: Valeri Bragin
Slovakkia.
Peatreener: Craig Ramsay
Rootsi.
Peatreener: Johan Garpenlöv
Šveits.
Peatreener: Patrick Fischer
B-alagrupp.
Kanada.
Peatreener: Gerard Gallant
Soome.
Peatreener: Jukka Jalonen
Saksamaa.
Peatreener: Toni Söderholm
Itaalia.
Peatreener: Greg Ireland
Kasahstan.
Peatreener: Juri Mihhailis
Läti.
Peatreener: Bob Hartley
Norra.
Peatreener: Petter Thoresen
USA.
Peatreener: Jack Capuano
Akustiline impedants

Akustiline impedants ehk akustiline näivtakistus on heli levimise keskkonna kompleksne akustiline takistus, mis avaldub helirõhu kompleksse amplituudi ja keskkonna osakeste kiiruse jagatisena. Akustiline impedants iseloomustab mehaanilist takistust, mida keskkond avaldab võnkuvale pinnale (näiteks valjuhääldi membraanile). 
Analoogselt elektrilise impedantsiga saab akustilise impedantsi esitada kujul 
formula_1, 
kus formula_2 on imaginaarühik.
Takistuse reaalosa formula_3 – aktiivne akustiline takistus – on tingitud energia hajumisest akustilises süsteemis endas ja heli kiirguskadudest. Imaginaarosa formula_4 – reaktiivne akustiline takistus – on tingitud akustilise süsteemi elastsusest või/ja selle massi inertsist. 
Akustilise impedantsi mõõtühik on njuuton·sekund kuupmeetri kohta (N·s/m3). Seda ühikut on nimetatud ka akustiliseks oomiks.
Praktikas aitab akustiliste impedantside arvutus valida heli kiirgurite ja vastuvõtjate konstrueerimisel nende ehitust ja osade materjale nii, et helienergia kaod oleksid võimalikult väikesed.
Akustiline tagasisidestus

Akustiline tagasisidestus on audiosignaali võimendamise süsteemis tekkiv nähtus, kui süsteem hakkab tekkiva positiivse tagasiside tõttu genereerima iseloomulikku, sageli läbitungivalt kõrgetoonilist vilet. Positiivse tagasiside ahel tekib harilikult võimendi sisendisse ühendatud mikrofoni kaudu, kui sellesse jõuab heli sama helisüsteemi kõlari(te)st, s.t toimub akustoelektrilise süsteemi endaergutus. Võimendis hakkab helisignaal eksponentsiaalselt kasvama kuni piirini, mille määrab võimendi ülekoormuskaitse. Sellise parasiitvõnkumise sagedus on suuresti määratud ruumi resonantsiomadustega.Niisiis on tagasiside(stus) tegelikult ainult vaadeldava nähtuse põhjus, kuigi sellega tähistatakse nähtust ennast.
Akustilise tagasisidestuse tekkimise võimalusi saab vähendada mikrofonide ja kõlarite paigutusega ja suunakarakteristikute valikuga, heli tekitajate (laulja, muusikainstrumendi) ja mikrofoni omavahelise paigutusega, ruumipiirete osalise akustilise summutamisega, resoneerimisohtlike sageduste võimenduse vähendamisega ekvalaiseri abil. On ka seadmeid, mis määravad automaatselt kindlaks sagedused, millel tagasisidestus võib kõige kergemini tekkida.
Enamasti tekib positiivne tagasisidestus soovimatult, kuid seda kasutatakse ka soovitud heliefektide loomiseks muusikariistades, näiteks elektrikitarris.
Rudolf Meijel

Rudolf Meijel (11. aprill (vkj)/ 24. aprill 1914 Tartu – 26. detsember 2006 Tallinn) oli eesti veemootorisportlane ja sporditegelane. 
Lõpetas 1935. aastal Tartu tööstusmajanduse kooli. 
Sportlasena.
Hakkas 1928. aastal kehalise kasvatuse õpetaja Harald Lepiku õhutusel harrastama võrkpalli, hiljem on harrastanud ka jalgpalli ja poksi. 
Rajades Eesti veemotospordi organisatsiooni, harrastas ta seda spordiala ka ise. Võitis aastatel 1957–1958 Eesti NSV veemotospordi meistrivõistlustel võistlusklassis E-3 koos oma teise abikaasa Tamara Meijeliga kokku neli hõbemedalit. 
Sporditegelasena.
Oli 1953. aastal Eesti NSV Veemotospordisektsiooni asutajaid ja aastatel 1960–1982 Veemotospordiföderatsiooni presiidiumi esimees ning 1968–1972 Ujumisföderatsiooni presiidiumi esimees.
Isiklikku.
Temad pojad on sporditegelased Rein ja Tõnu Meijel.
Witte Huis

Witte Huis (hollandi keeles 'valge maja') on Rotterdamis asuv 42 meetri kõrgune ehitis. Seda peetakse esimeseks kõrghooneks ("hoogbouw") Euroopas ehkki üheks esimeseks pilvelõhkujaks ("wolkenkrabber") Euroopas peetakse Antwerpenis asuvat Boerentorenit. 1940. aastal oli see üks väheseid hooneid kesklinnas, mis pidas vastu Rotterdami pommitamisele. 1990. aastatel renoveeriti selle fassaadid ja katus võimalikult algsel kujul.
Paul Gnadeberg

Paul Gnadeberg (4. märts 1935 – 5. september 1981) oli eesti veemootorisportlane. 
Ta võistles aastatel 1965–1972 Loksa ja 1973–1978 Harju rajooni eest. Tuli 1972. aastal vabapaatide 350 cm3 normaalmootoriga võistlusklassis (OBN) Eesti NSV meistriks ning sai aastatel 1966–1973 vabapaatidel (võistlusklass O) veel kokku neli hõbemedalit.
Juuni 2021

Juuni 2021, kroonika.
2021. aasta juuni algab teisipäeval ja lõppeb 30 ööpäeva pärast kolmapäeval.
Gasser M1870

Gasser M1870 on Austria-Ungari revolver, mis kasutab padrunit 11.3×36 mm R. See võeti Austria-Ungari ratsaväes kasutusele aastal 1870. Revolver oli tootmises 1919. aastani ning seda kasutati piiratud määral ka esimeses maailmasõjas. Nime on M1870 saanud enda konstruktori Leopold Gasseri järgi.
2 mm Kolibri

2 mm Kolibri (ka 2.7 mm Kolibri Car Pistol või 2.7×9mm Kolibri) oli maailma väikseim kaubanduslikus tootmises olev kesktulepadrun. Selle patenteeris aastal 1910 ning tõi müüki aastal 1914 Austria kellassepp Franz Pfannl, kes sai rahastust Georg Grabnerilt. Padrun oli mõeldud Kolibri poolautomaatsetele ja ühelasulistele püstolitele, mida turustati enesekaitserelvadena.
Relva nimi tuleneb koolibri, kes on maailma väiksemaid linde, saksakeelsest nimest.
Webley-Fosbery Automatic Revolver

Webley-Fosbery Self-Cocking Automatic Revolver (inglise keelest 'Webley-Fosbery isevinnastav automaatrevolver') on tagasilöögi jõul ümberlaadiv Suurbritannia automaatrevolver, mille konstrueeris kolonelleitnant George Fosbery. Revolvrit tootis aastatel 1901–1924 relvatootja Webley &amp; Scott. Revolvri iseloomulikuks tunnusjooneks on salve peal olevad siksakid.
Boerentoren

Boerentoren (ametlikult KBC-toren) on Antwerpenis asuv 112,5 meetri kõrgune hoone. See valmis aastatel 1929–1932, olles Edificio Telefónica järel kõrguselt teine pilvelõhkuja Euroopas.
Mauser 1914

Mauser 1914 on Saksa poolautomaatpüstol, mida tootis Mauser. See valmistati .25 ACP moona kasutava püstoli Mauser 1910 eeskujul, 1914. aasta variant kasutab moona .32 ACP. Aastal 1934 hakati tootma uuenduslikumat püstolit Mauser 1934. Mauser 1914 ja Mauser 1934 olid Saksamaa relvajõududes ja politseis kasutusel mõlemas maailmasõjas.
Avo Jans

Avo Jans (4. mai 1939 Tartu – 13. aprill 2006 Tallinn) oli eesti korvpallur.
Ta lõpetas 1961. aastal TÜ Kehakultuuriteaduskonna. Avo Jansi pikkus oli 191 cm. Tema treenerid olid Atko Viru, August Sokk, Ernst Ehaveer, Ilmar Kullam, Heino Krevald. 
Ta tuli kahel korral Nõukogude Liidu noortemeistriks (1956 ja 1957), Eesti meistriks on tulnud eri klubide koosseisus viiel korral, lisaks võitnud seitsmel korral hõbe– ja pronksmedaleid. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai Eesti meeskonnaga hõbemedali, NSV Liidu meistrivõistlustel osales Tartu Kalevi koosseisus, saavutades mitu 5. ja 6. kohta. Kuulus 1957–1968 Eesti koondisse, meistersportlane 1958, aumeistersportlane 1963. 
Töötas hiljem Tallinna Autoremondi Katsetehases ja tehases Estoplast.
Howdah' püstol

"Howdah" püstol oli suurekaliibriline, tihti kahe- või neljaraudne käsipüss, mida kasutati Briti impeeriumi ajal 19. sajandi algusest 20. sajandi esimese pooleni Aafrikas ja Indias. See oli mõeldud enesekaitseks lõvide, tiigrite ja muude ohtlike metsloomade eest. Mitmeraudsed tagantlaetavad "howdah" püstolid olid hiljem paljudest kaasaegsetest revolvritest eelistatumad, kuna nende laske- ja laadimiskiirus oli parem.
Edificio Telefónica

Edificio Telefónica on büroopindadega kõrghoone Hispaania pealinnas Madridis. Pärast kolme aastat kestnud tarindustöid, 1929. aastal valminud ehitis on 89 meetrit kõrge ja sellel on 14 korrust.
Hoone projekteeris arhitekt Ignacio de Cárdenas. See asub Gran Vía ääres.
Ara Ajvazjan

Ara Ajvazjan (armeenia keeles Արա Հենրիի Այվազյան; sündinud 20. märtsil 1966 Jerevanis) on Armeenia poliitik ja diplomaat. Ta oli 18. novembrist 2020 kuni 27. maini 2021 Armeenia välisminister.
Ta sündis aastal 1966 Jerevanis. Ta astus aastal 1986 Jerevani Riikliku Ülikooli orientalistika teaduskonna araabia osakonda. Aastatel 1987–1989 teenis ta Nõukogude armee ridades. Pärast seda jätkas ta õpinguid ülikoolis, mille lõpetas 1993. aastal. Aastal 1994 lõpetas ta Beirutis olevas Haigaziani Ülikoolis politoloogia teaduskonna.
Diplomaadikarjääri alustas ta 1994. aastal, kui temast sai Armeenia Vabariigi välisministeeriumi Euroopa teise osakonna atašee kolmas sekretär. 1996. aastal sai temast Argentinas Armeenia saatkonna teine ​​sekretär. 1997. aastal oli ta Armeenia välisministeeriumi Ameerika osakonna Kesk- ja Lõuna-Ameerika osakonna juhataja ametikohal. Järgmisel aastal töötas ta Armeenia välisministeeriumi sekretariaadi juhatajana.
Aastatel 1996–2006 oli ta Armeenia suursaadik Argentinas ja Tšiilis ning 2000–2006 suursaadik Uruguays. Aastatel 2006–2011 oli ta Armeenia suursaadik Taanis, 2006–2012 - suursaadik Norras, 2006–2013 - suursaadik Rootsis ja 2006–2014 - suursaadik Soomes. 2011. aasta oktoobris määrati ta Armeenia suursaadikuks Leedus. Aastatel 2012–2016 oli ta samaaegselt suursaadik Lätis ja Eestis.
18. novembril 2020 nimetas Armeenia president Armen Sargsjan Ajvazjani Armeenia välisministriks. Selles ametis oli ta kuni 27. maini 2021.
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on poeg.
Laura Kiviselg

Laura Kiviselg (sündinud 24. mai 1999) on Eesti noorsootöötaja ja poliitik. 
Haridus.
Ta lõpetas 2018. aastal Pärnu Koidula Gümnaasiumi, samal aastal asus õppima Tartu Ülikooli infoühiskond ja sotsiaalne heaolu erialale, mille lõpetas 2021. aastal (BA), tema bakalaureusetöö teemaks oli "Pärnu linna gümnaasiumilõpetajate hinnangud Pärnu linnale kui elukeskkonnale ja tuleviku väljavaated."
Töökäik ja ühiskondlik tegevus.
Aastatel 2019–2021 töötas Kiviselg Tartu Noorsootöö Keskuses noorsootöö spetsialistina ning 2021–2022 oli ta Pärnu Noorte Vabaajakeskuses mobiilne noorsootöötaja. Alates 2021. aastast töötab ta Haridus- ja Noorteametis rahvusvahelise noorteinfo võrgustiku Eurodesk koordinaatorina. Alates 2024. aastast kuulub ta lisaks Eurodesk Executive Commiteesse. 
Kiviselg on aastast 2012 Pärnu linna Noortekogu liige. 2017. aastal kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Pärnu linnavolikokku ning osutus valituks, olles Eesti noorim kohaliku omavalitsuse volikogu liige. 2021. aastal kandideeris Pärnu linnavolikokku, kogus 265 häält ning osutus valituks. Samuti juhib ta Pärnu linnavolikogu noortekogu komisjoni. 
2022. aastal valiti Laura Erasmus+ programmi kogemuse esindajaks Eestist Erasmus 35 kampaania raames . 
2023. aastal kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Riigikokku ja kogus 1109 häält, mis annab võimaluse pääseda parlamenti asendusliikmena.
Pavel Karnauhhov

Pavel Andrejevitš Karnauhhov (vene keeles Па́вел Андре́евич Карнау́хов; sündinud 15. märtsil 1997 Minskis) on Valgevenes sündinud Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva CSKA ründajana vasakäärel.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Western Hockey League'i klubis Calgary Hitmen. 2015. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i "draft"is 136. valikuna.
Alates hooajast 2016–17 on Karnauhhov mänginud Moskva CSKA-s. 2019. aastal võitis ta CSKA-ga Gagarini karika.
2017. aastal võitis Karnauhhov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Venemaa jäähokikoondise koosseisus osales ta 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.
Colt Model 1903 Pocket Hammerless

 "Mitte segi ajada Colt Model 1903 Pocket Hammeriga ega M1903 Springfieldiga."
Colt Model 1903 Pocket Hammerless on kaliibriga .32 ACP iselaadiv Ameerika Ühendriikide poolautomaatpüstol, mille konstrueeris John Browning ning mida tootis Hartfordis Connecticutis ettevõte Colt's Manufacturing Company. Viis aastat hiljem toodi turule Colt Model 1908 Pocket Hammerless, mille kaliiber on .380 ACP. Hoolimata sõnast "hammerless" (inglise keelest 'haamrita'), on püstolil haamer olemas. See on peidetud kelgu alla, mis tähendab, et püstolit on lihtne taskusse panna ning taskust välja võtta.
Marek Ďaloga

Marek Ďaloga (sündinud 10. märtsil 1989 Zvolenis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis Brno Kometa.
Zvoleni HKM-i meeskonnas debüteeris ta Slovakkia kõrgliigas hooajal 2006–07. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Slovakkia kõrgliiga klubis HK Spišská Nová Ves, Tšehhi kõrgliiga klubides HC Pardubice ja Praha Sparta, KHL-i klubides Kaasani Ak Bars, Bratislava Slovan, Kunluni Red Star ja Riia Dinamo ning Rootsi kõrgliiga klubis Mora IK. Brno Kometaga liitus ta 2021. aasta mais.
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus osales Ďaloga maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2013. aastal. Lisaks kuulus ta Slovakkia koondisse 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Martin Gernát

Martin Gernát (sündinud 11. aprillil 1993 Košices) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis Lausanne.
Ta alustas jäähoki mängimist Slovakkia klubis HC Košice.
2011. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i "draft"is 122. valikuna. Aastatel 2011–2013 mängis ta Western Hockey League'i klubis Edmonton Oil Kings. 2013. aasta aprillis sõlmis ta Oilersiga kolmeaastase lepingu. Järgmisel kolmel hooajal mängis ta American Hockey League'i klubides Oklahoma City Barons, Bakersfield Condors ja San Diego Gulls, kuid NHL-is debüüti teha tal ei õnnestunud.
Hooajal 2016–17 mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Sparta. Hooajal 2017–18 mängis ta Košices ja Šveitsi kõrgliiga klubis Lausanne HC.
Aastatel 2018–2021 mängis Gernát Třineci Ocelářis. Aastatel 2019 ja 2021 tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. Hooajal 2020–21 oli ta Tšehhi kõrgliigas resultatiivseim kaitsemängija (13+28).
2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Lausanne'iga.
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus on Gernát osalenud 2017. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.
Teesalu

Teesalu on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Teesalu 365 inimesel: 167 mehel ja 198 naisel. Perekonnanimede levikult on Teesalu meeste puhul 398. kohal ja naiste puhul 352. kohal. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,66.
Craig Ramsay

Craig Edward Ramsay (sündinud 17. märtsil 1951 Torontos) on Kanada jäähokitreener ja endine mängija (vasak ääreründaja).
1971. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i "draft"is 19. valikuna. Sabresis mängis ta kogu oma NHL-i karjääri jooksul (1971–1985). 1976. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. 1985. aastal pälvis ta Frank J. Selke Trophy.
Pärast mängijakarjääri lõppu alustas ta treenerikarjääri. Hooajal 1986–87 oli ta Sabresi ajutine peatreener. Aastatel 2000–2001 oli ta Philadelphia Flyersi ja 2010–2011 Atalanta Trashersi peatreener. Lisaks on ta olnud mitme NHL-i klubi abitreener.
Alates 2017. aastast on Ramsay Slovakkia jäähokikoondise peatreener.
Békásmegyer

Békásmegyer (saksa keeles "Krottendorf") on Budapesti III. ringkonna põhjapoolseim naabruskond. See koosneb kahest erinevast piirkonnast: paneelmajadest ja vanemate majadega "Ófalu"st ('vanakülast'). Seda ühendab Budaga pendelrongiliin Szentendrei HÉV. 
Ajalugu.
See oli iseseisev küla kuni 1. jaanuarini 1950, mil see liideti Budapestiga. 
Demograafia.
Täna elab Békásmegyeri mikrorajooni 13 394 korteris umbes 41 000 inimest ja endises külas umbes 2000 inimest.
Miai

Miai (見合い) või omiai (お見合い) on Jaapani tava, mille kohaselt tutvustatakse mees ja naine teineteisele abielu eesmärgil. Pooled tuuakse omavahel kokku vahendaja abiga, kellele on ajalooliselt selleks huvi üles näidanud isiku perekond ja peretuttavad, tänapäeval võib see olla ka inimene ise. 
Ajalugu.
Ajalooliselt on "omiai" tähendanud, et pooled on kokku toodud just nimelt abielueesmärgil kas perekonna, peretuttavate või mõne teise vahendaja initsiatiivil ja/või abiga. Potentsiaalne kaasa kohtus kõigepealt koos perekonnaga vahendajaga ja hindas pakutud valikut. Vahendajal oli kaasas potentsiaalsest kaasast nii pilt kui ka lühike isikukirjeldus, mida nimetati "nakōdo"ks. Isikukirjelduse põhjal valiti välja sobivad kandidaadid arvestades esmatähtsuselt potentsiaalsete kaasade haridustaset, perekonna elatusalasid.
Kriteeriumid tulevasele kaasale võisid olla ka palju rangemad ning arvesse võeti nii potentsiaalse kaasa enda kui tema perekonnale kehtivad atribuute. Neid atribuute nimetatakse iegaraks. Iegara fookus oli rohkem suunatud perekonnale ja sugulusliinile kui konkreetsele isikule endale. Arvestatavad atribuudid võisid olla haridustase, sissetulek, sotsiaalne staatus, füüsiline atraktiivsus, sugulusliin, maine, etikett jpm. Arvesse võeti ka negatiivseid atribuute nagu lahutused või vaimsed haigused. Üldiselt pidi selline koondpilt andma adekvaatse ülevaate potentsiaalsest kaasast ja sellest, kas potentsiaalsed partnerid omvahel sobivad. Kaks täiesti erinevat iegarat usuti olevat halb kombinatsioon. 
Alates Teise maailmasõja lõpust on Jaapanis laiemalt levikule pääsenud läänelikud traditsioonid ja ideed romantilisest armastusest sedasamuti, mistõttu on "omiai" kaudu testatavate abielude osakaal aina vähenemas..Kui Teise maailmasõja ajal moodustasid 70% kõigist abieludest "omiai"'d, siis sajandi lõpuks moodustasid kokkuleppelised abielud juba vaid 30% sõlmitud liitudest. Ülejäänud olid armastusest sõlmitud abielud. 
Tänapäev.
"Omiai" tulevase kaasa kohtamise viisina on kasutusel tänapäevani, kuid on nüüd rohkem tutvuste kaudu pimekohtingule minek. Samuti annab see mõlemale poolele suurema vabaduse hinnata, kas potentsiaalne partner on neile sobiv või mitte. "Miai" ei hõlma ka enam potentsiaalsete partnerite perekondi, vaid jääb huviliste ja vahendaja vahele.
Szentendrei HÉV

Szentendrei HÉV (aruandlusmärgina H5) on üks Budapesti äärelinna pendelrongi viiest liinist. See avati 1888. aastal ja ühendab Budapesti (täpsemalt Batthyány väljakut) Szentendrega.
Batthyány väljak

Batthyány väljak (ungari keeles "Batthyány tér") asub Doonau kaldapealsel Budapesti I. ringkonnas. See on oluline ühistranspordi sõlmpunkt, kust saab näiteks alguse Szentendrei HÉV (H5)‎. Väljak on nime saanud peaminister Lajos Batthyány järgi, sealt võib leida ka tema mälestusmärgi.
Rahvuslik Ülikool Ostrogi Akadeemia

Rahvuslik Ülikool Ostrogi Akadeemia (ukraina keeles Національний університет «Острозька академія») on ülikool Ukrainas.
Sávvas Angelídis

Sávvas Angelídis (kreeka keeles Σάββας Αγγελίδης; sündinud 26. jaanuaril 1974 Nikosias) on Küprose poliitik. Ta oli 1. märtsist 2018 kuni 29. juunini 2020 Küprose kaitseminister.
Ta on õppinud õigusteadust Birminghami Ülikoolis.
Ta oli 1. märtsist 2018 kuni 29. juunini 2020 Küprose kaitseminister Níkos Anastasiádise teises valitsuses.
Uusanimism

Uusanimism on animismi kaasajastatud mõiste, mis kirjeldab, kuidas olla lugupidav hingede suhtes ning püüda mõista maailmavaateid ja eluviise, mis erinevad meie igapäevaelust. Õpetada lugupidavat suhtumist teistesse olenditesse, olgu siis need inimlikud või mitteinimlikud. Läbi selle püütakse mõista maailmavaateid ja eluviise, mis erinevad meie igapäevaelust. 
Uusanimism Jaapanis.
Animism on siiani püsinud tugevalt Jaapani kultuuris, kus jaapanlaste jaoks hingede esindatus ja olemasolu on nende traditsioonides läbivaks jooneks. Jaapanis on justkui kaks maailma, üks on silmaga nähtav igapäevaelu, teine aga paralleelselt olemas olev hingede maailm.
Modernse animismi mõiste on kujunenud Jaapanis 20. ja ka 21. sajandil. Peamiselt on pöördutud tagasi hingede poole kui jaapanlased elasid läbi suuri katastroofe, mis leidsid aset nende riigis. Näiteks 2011. aasta Tōhoku maavärin, millel järgnenud tsunami on olnud inimestele raputavaks kogemuseks sundides hülgama elukohti ning kõik sellega seonduva, et pääseda. Paljud pidid maha jätma oma kodu ning kõik kalli, kuna elukohaks ei sobinud enam midagi, mis need looduskatastroofid üle elas. Mahajäetud kohtadesse, kus enam inimelu ei leidu, hakati ette kujutama looduse ja hingede kohalolu. Elukõlbmatusse paika on tekkinud energia, mis pesitseb hingedest. 
Lisaks 2011. aastal toimunud maavärinale ja tsunamile raputas jaapanlasi Fukushima tuumaõnnetus, mis on loetud üheks suuremaks maailmas. 
Uusanimism peegeldab modernse ühiskonna muutusi, vastandudes kaasaja maailmale. 
Uusanimism Jaapani popkultuuris.
Jaapani kiire moderniseerumise käigus on hingede kujutamine saanud uue tähenduse. Animism, mida on hakatud Jaapaniga seostama, on kogunud just tänu popkultuurile eriti palju populaarsust. Arvatakse, et animism on Jaapani traditsioonidest sündinud, kuid tegelikult on see vaid osa tohutust traditsioonide ajaloost Jaapanis. Sellegipoolest on „uusanimism“ saanud suure tähelepanu osaliseks ka jaapanlaste jaoks. Jaapani popkultuuris on hakatud kajastama suurimaid looduskatastroofe ning kujutama ette elu, mis võib olla tulnud sinna asemele, kus inimesed on lahkunud.
Lisaks keskkondlikele probleemidele on oluliseks aspektiks ka suhe inimese ja hinge vahel. Näiteks Hayao Miyazaki 2001. aasta film "Vaimudest viidud" kirjeldab ühe lapse kokkupuudet vaimude maailmaga, sõbrunedes ka sealsete vaimudega. See sõprus aga ei jää püsima, mis Graham Harvey sõnul näitab, et hingedesse ei saa kinnistuda ega neid kinnisideeks muuta, vaid et hingedega suhtlemine on inimese arengu üks osa, millest kasvatakse välja.
Nieuwe Waterweg

Nieuwe Waterweg (hollandi keeles 'uus veetee') on Hollandi linnast Maassluisist läänes asuv laevakanal, mis Reini-Maasi-Scheldti delta haruna Het Scheurist ulatub Hoek van Hollandi juures Põhjamereni. Maasmondiks nimetatakse piirjoont, kus Nieuwe Waterweg ühendub merekaeviku Maasgeuliga, mis on Eurogeuli pikendus. Kokkuvõtteks võib öelda, et see on Reini jõe tehislik suue.
Murati piiripunkt

Murati piiripunkt oli piiripunkt Riia-Pihkva maanteel Võru maakonnas Eesti-Läti piiril. 
Murati-Veclaicene Eesti-Läti piiripunkt lõpetas oma tegevuse 2002. aastal.
Esimene piirikordon Muratis asus Peeter Plukki ehitatud ja talle kuuluvas hoones (hilisemal ajal asusid seal pood ja kool), mis anti Eesti piirivalvele rendile. Väikeses toas esimesel korrusel oli piirikordoni kantselei. Maja ülejäänud ruumides elasid piirikordoni ülemad laste ja naistega. Esimene piirikordon lõpetas oma tegevuse pärast II maailmasõda 1945. aastal. 
Eesti iseseisvuse taastamise järel valvasid piirivalvurid piiri soojakutes. Murati piiripunkt oli üks vana talukoht. 1991. aasta 21. mail ja 23. mai rünnati piiripunkti Riia OMONi poolt. Hiljem koliti piiripunkt endise Murati-Veclaicene piiripunkti hoonesse. 
Eesti-Läti piiril asusid veel ka Valga-1 piiripunkt, Valga-2 piiripunkt, Valga-3 piiripunkt ja Vana-Ikla, Vastse-Roosa, Mõisaküla, Lilli ja Holdre piiripunktid.
2017. aasta oktoobris avati Murati / Veslicenese endises piiripunktis SuperAlko kauplus.
Cali kartell

Cali kartell () oli narkokartell, mille keskus asus Lõuna-Colombias, Cali linna ja Valle del Cauca departemangu ümbruses. Selle asutajad olid vennad Gilberto Rodríguez Orejuela ja Miguel Rodríguez Orejuela ning José Santacruz Londoño. Nad lahkusid Pablo Escobarist ja tema Medellíni kartellist 1980. aastate lõpus, kui Hélmer "Pacho" Herrera liitus Cali kartelli juhatusega.
Cali kartelli kõrgajal aastatel 1993–1995 väideti, et nende kontrolli all oli üle 80% maailma kokaiiniturust. 1990. aastate keskpaigaks tõi Cali kartelli rahvusvaheline narkokaubandusimpeerium sisse 7 miljardit dollarit aastas.
Eurogeul

Eurogeul ehk Euromaasgeul, mille rannikupoolne lõik kannab Maasi jõe järgi nime Maasgeul, on Põhjamerre kaevatud laevatatav süvend, mis ühildub Rotterdami sadamaga. Selle pikkus on 57 km ja sügavus 23 meetrit.
IJgeul

IJgeul ehk IJ-geul on Põhjamerre kaevatud navigatsioonikanal, mis võimaldab laevade ligipääsu IJmuideni ja Amsterdami sadamateni Noordzeekanaali ääres.
Marcel Noebels

Marcel Noebels (sündinud 14. märtsil 1992 Tönisvorstis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Berliini Eisbären.
Hooajal 2009–10 debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas Krefeld Pinguine'i meeskonnas.
Aastatel 2010–2012 mängis ta Western Hockey League'i klubides Seattle Thunderbirds ja Portland Winterhawks.
2011. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i "draft"is 118. valikuna. Kahel hooajal mängis ta Flyersi noorteklubis Adirondack Phantoms American Hockey League'is.
Alates hooajast 2014–15 on ta mänginud Eisbärenis. Hooajal 2019–20 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 23 väravat ja andis 26 väravasöötu. Noebels valiti sel hooajal Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks ja parimaks ründajaks. Hooajal 2020–21 andis ta Saksamaa kõrgliigas kõikidest mängijatest enim väravasööte (36) ning valiti taas Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks ja parimaks ründajaks. Lisaks tuli ta hooajal 2020–21 Eisbäreniga Saksamaa meistriks.
2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Noebels Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Jäähoki maailmameistrivõistlustel osales ta esmakordselt 2013. aastal.
Kaidi Ruusalepp

Kaidi Ruusalepp (sünninimi Kaidi Oone; sündinud 12. jaanuaril 1976) on Eesti ettevõtja ja jurist, 2022. aasta märtsist Eesti presidendi diginõukoja liige.
Haridus.
Kaidi Ruusalepp on lõpetanud 1998. aastal Audentese ülikooli õigusteaduse ja majandusteaduskonna ning 2004. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna, magistrikraad 2012. aastast.
Töö ja ühiskondlik tegevus.
Ta on iduettevõtetele keskenduva ülemaailmse investeerimisplatvormi Funderbeam asutaja ja juht. Ta on töötanud Tallinna börsi ja Eesti Väärtpaberikeskuse juhina ning on üks Teenusmajanduse Koja loojatest.
Infotehnoloogiaõiguse juristina osales ta 2000. aastal Eesti digiallkirja seaduse väljatöötamisel. 
Aastatel 2022–2023 oli ta Asutajate Seltsi president, edasi sama seltsi juhatuse liige.
Sporditegevus.
1991. aastal tuli ta Eesti meistrivõistlustel teateorienteerumises Eesti meistriks OK Põlva Kobras naiskonnas koos Saima Värtoni ja Maret Vaheriga. Aastatel 1990–1996 võitis ta noorte- ja juunioride klassides Eesti orienteerumise meistrivõistlustel kokku 5 kulda, 1 hõbeda ja 5 pronksi.
Aastatel 2017–2019 oli ta Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.
Kharálambos Petrídis

Kharálambos Petrídis (kreeka keeles Χαράλαμπος Πετρίδης; sündinud 19. oktoobril 1974 Nikosias) on Küprose poliitik.
Ta sündis kinnisvaraarendajate pojana
Ta oli 29. juunist 2020 kuni 28. veebruarini 2023 Küprose kaitseminister.
Isiklikku.
Ta on abielus, peres on tütar ja poega.
Dolní Poustevna

Dolní Poustevna (saksa keeles "Niedereinsiedel") on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Dolní Poustevna asub Saksamaa piiri ääres, Děčínist ligikaudu 24 km põhjas.
Dolní Poustevna asub merepinnast 298 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1241. aastal. Linnaõigused sai Dolní Poustevna 1918. aastal.
Fred Karu

Fred Karu (sündinud 8. märtsil 1993 Tallinnas) on endine eesti ujuja. Aastatel 2009–2014 kuulus Eesti koondisse. Ta lõpetas 2011. aastal Tallinna 21. Kooli. Aastatel 2013–2015 õppis ta Drury ülikoolis Missouri osariigis, USA-s bioloogiat. 2017. aastas on ta Orca Swim Clubis ujumistreener.
Fred alustas ujumisega 2001. aastal Kalevi Ujumiskoolis Enn Lepiku õpilasena, hiljem jätkas treeninguid Siiri Põlluveeri juhendamisel Kalevi Ujumiskoolis, aastatel 2004–2009 Järveotsa gümnaasiumi spordiklubis ja 2009. aastast Audentese spordiklubis. Aastatel 2013–2015 kuulus ta Drury ülikooli ujumiskoondisse, treenides Brian Reynoldsi juhendamisel.
Alfred Timmo

Alfred Timmo (sündinud 12. aprillil 2000 Tallinnas) on Eesti käsipallur. Lõpetanud aastal 2019 Põlva Gümnaasiumi.
Karjäär.
Nooruses tegelenud tantsimisega.
Käsipalliga hakkas tegelema aastal 2009 Kalmer Mustingu käe all.
Võimeline mängima nii mängujuhi kui ka vasaksisemise positsiooni.
Kuulub Põlva Serviti koosseisu aastast 2018. 
Aastal 2021 siirdus Norra kõrgliiga klubisse Fjellhammer IL. Peale aastast perioodi Norra kõrgliigas naasis Põlva Serviti ridasesse.
Aastast 2019 on Eesti käsipallikoondise liige. Debüteeris 2020. aasta Euroopa Meistrivõistluste kvalifikatsiooniturniiril Läti vastu.
Mänginud ka Eesti U18 ja U20 noortekoondistes.
Karl Ludwig von Krüdener

Karl Ludwig von Krüdener (17. juuni 1737 Virtsu – 18. oktoober 1778) oli Liivimaa mõisnik.
Karl Ludwig von Krüdener põlvnes Krüdeneride suguvõsast ning sündis Virtsu ja Tarvastu mõisa rentniku Johann Friedrich von Krüdeneri (1695–1755) ning Helene Juliane von Patkuli (1708–1750) pojana.
Omandas abielludes Vändra mõisa.
Oli Pärnu maakohtu assessor.
Perekond.
Ta abiellus 18. juunil 1765 Vändra mõisa pärija Johanna Juliane von Meyeriga (1750–1774), kes oli major Karl Wilhelm von Meyeri (suri 1767) ja Maria Elisabeth Vestringi tütar. Abielust sündisid:
1782. aasta hingerevisjoni andmeil elasid Karl Ludwig von Krüdeneri pärijad Juliana Elisabeth (15-aastane), Karoline Johanna (14), Charlotte Helene (13) ja Karl Gustav Johann (10) Tarvastu mõisas, koos oma mitmete ema- ja isapoolsete sugulastega.
26. augustil 1776 abiellus ta vabapreili Elisabeth Margarethe von Stackelbergiga (3. märts 1753 – 26. november 1827), kes oli Taagepera mõisniku vabahärra Heinrich Johann von Stackelbergi (suri 1781) ja tema abikaasa vabapreili Augusta Sophia von Mengdeni (1726–1774) tütar. Elisabeth Margarethe oli lesestunud abielust Patküla mõisniku Adam Reinhold von Gersdorffiga (1732–1774). Karl Ludwig von Krüdeneri surma järel abiellus Elisabeth Margarethe veel kolmandatki korda – tema uueks abikaasaks sai eelmise sugulane Reinhold Ludwig von Krüdener (1743–1790) suguvõsa Virtsu harust.
Meduza

Meduza (Медуза) on Venemaa interneti- ja sotsiaalmeediaväljaanne, mida juhitakse Riiast. Väljaande asutas Galina Timtšenko, kes oli varem Lenta.ru peatoimetaja.
2021. aastal klassifitseeriti väljaanne Venemaal välismaiseks mõjuagendiks.
Rita Haak

Rita Haak (kuni 1961 Margarita Lušpa, perekonnanimi aastatel 1961–1969 Muhhina; sündinud 3. mail 1937 Almatõs, Kasahhi NSVs) on eesti endine veemootorisportlane.
Ta on lõpetanud 1954. aastal Tapal Balti Raudtee 18. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal.
Sportlasena.
Harrastas ülikooliaastail sportvõimlemist. Hakkas 1962. aastal Kalju Haagi (oma hilisema mehaaniku ja teise abikaasa) õhutusel harrastama veemotosporti, tema treener oli Karl Kivastik. 
Tuli aastatel 1964–1966 250 cm3 ja 350 cm3 mootorpaatide erinevates võistlusklassides kokku viis korda Eesti NSV meistriks ning sai veel aastatel 1963–1968 kokku kolm hõbe- ja kaks pronksmedalit. 
Ta sai NSV Liidu veemotospordi meistrivõistlustel aastatel 1965–1966 kokku kaks pronksmedalit. Püstitas 1965. aastal mootorpaatide võistlusklassis 350 cm3 (MB) NSV Liidu rekordi.
Oli sportlaskarjääri kõrval aastatel 1965–1968 ka Kalevi veemotospordisektsiooni esimees.
NSV Liidu aumeistersportlane

NSV Liidu aumeistersportlane (lühend PMS; vene keeles "Почётный мастер спорта СССР", lühend "ПМС") oli NSV Liidu sportlastele antud nimetuse rööpväljend. 
Ametlik nimetus oli "NSV Liidu meistersportlase aumärk" (vene keeles "«Почётный знак „Мастер спорта СССР“»"), seda hakati andma 1959. aastal ning selle andmine lõpetati 26. juunil 1986. Ehkki nimetus "NSV Liidu aumeistersportlane" polnud ametlik, on seda peale tavakeele laialdaselt kasutatud ka spordikirjanduses ja -ajakirjanduses.
Aumärgi saamiseks tuli eelnevalt NSV Liidu meistersportlaseks saanud sportlasel täita järgneval viiel aastal meistersportlase järgunorm või järgunõuded. Aumeistersportlaseks nimetamisega sai sportlane rinnamärgi ja tunnistuse.
Hoštka

Hoštka (saksa keeles "Gastorf") on linn Tšehhis Ústí maakonnas Litoměřice ringkonnas. Hoštka asub Litoměřicest umbes 15,5 km idakagus ja Ústí nad Labemist ligikaudu 28 km kagus.
Hoštka asub merepinnast 184 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1266. aastal. Linnaõigused sai Hoštka 1853. aastal.
Matthias Plachta

Matthias Plachta (sündinud 16. mail 1991 Freiburg im Breisgaus) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler.
Mannheimi Adleri meeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas hooajal 2009–10. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2010–11. 2015. aastal tuli ta Adleriga Saksamaa meistriks.
Hooajal 2015–16 mängis ta Põhja-Ameerikas American Hockey League'is klubides Springfield Falcons ja Wilkes-Barre/Scranton Penguins.
Alates hooajast 2016–17 mängib ta taas Adleris. 2019. aastal tuli ta klubiga taas Saksamaa meistriks.
2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Plachta Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Jäähoki maailmameistrivõistlustel osales ta esmakordselt 2014. aastal.