tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Korund

Korund (sanskriti sõnast "kuruwinda" 'rubiin') on mineraal, kristalne alumiiniumoksiid (Al2O3).
Korundi iseloomustab suur kõvadus (Mohsi skaalal 9). Läbipaistmatuid korundi kristalle nimetatakse smirgliks. Puhtal kujul on korund värvitu, kuid lisandite tõttu on tal palju värvitoone.
Korund on hinnatud vääriskivi. Karmiinpunast korundi nimetatakse rubiiniks ja muud värvi läbipaistvat korundi safiiriks. 
Suuremad kaevandused on Venemaal, Zimbabwes ja Indias.
Kimberley Anne Scott

Kim Mathers (õieti Kimberley Anne Scott; sündinud 9. jaanuaril 1975 Warrenis Michiganis) oli Ameerika räppari Eminemi (kodanikunimega Marshall Bruce Mathers III) endine abikaasa. 
Nad abiellusid 14. juunil 1999 ning lahutasid abielu 7. augustil 2000; uuesti abielluti 14. jaanuaril 2006 ja lahutati 5. aprillil 2006. 
Kimil on kaksikõde Dawn Scott. 
Kim ja Marshall tutvusid juba koolikaaslastena. Nende suhtes oli nii sügavat armastust kui ka vihkamist. 1995. aasta detsembris sündis tütar Hailie Jade ja 1999. aasta suvel nad abiellusid. Nende abielu läks lõhki 4. juulil 2000, kui Marshall nägi Kimi parklas suudlemas teise mehega (John Guerraga). Marshall läks nende juurde, ründas meest ja ähvardas teda relvaga, mis polnud küll laetud. Politsei arreteeris Marshalli. Kim oli meeleheitel ja mõni aeg hiljem lõikas ta endal veenid läbi. See oli esimene kord, kui Marshall tahtis lahutust. Aga nad leppisid ära ja üritasid oma abielu päästa. Kim taotles lahutust märtsis 2001. Kim sai abielulahutusega 475 000 dollarit, et osta uus maja, ja nad jagasid Hailie hooldusõigust.
Aisting

Aistinguks nimetatakse filosoofias ja traditsioonilises psühholoogias elementaarset meelelist elamust. Neurofüsioloogias võidakse aistingut mõista ka puhtfüsioloogilise protsessina. Aisting on väliskeskkonna või organismi enda kohta käiva informatsiooni töötlemise esimene aste . 
Aistingu neurofüsioloogiline käsitlus.
Neurofüsioloogias on aisting objektiivse keskkonna mõjurite toime tulemusena organismi sisemuses või välispinnal asuvates retseptorites tekkiv reaktsioon. 
Antiiktraditsiooni alusel lihtsustades eristatakse spetsiaalseid meeleelundeid – silm, kõrv, nina, keel –, mis on välja arenenud teatud modaalsusega informatsiooni vastuvõtmiseks (silma abil toimub nägemine, kõrva abil kuulmine jne).
Tänapäeval on teada, et nii meeleelundite sees kui ka mujal organismis asuvad spetsiaalsed sensoorsed rakud, mis on võimelised vastu võtma ja muutma vastava füüsikalise stiimuli närvisüsteemile arusaadavaks signaaliks. Näiteks paiknevad nahas erinevad retseptorid, mille ülesandeks on reageerida temperatuuri muutustele, mehaanilisele survele või muudele ärritajatele.
Organismi sisemuses paiknevad retseptorid siseelundites, lihastes, luudes, veresoontes.
Tajuretseptoritele on iseloomulik ärrituslävi. See on teoreetiline piir, millest madalama intensiivsusega ärrituse aistmine ei ole organismil retseptorite omaduste tõttu võimalik. 
Retseptorites tekkinud ärritused liiguvad mööda aferentseid juhteteid ajju, kus neist moodustub taju.
Aisting ja psüühika.
Aistingu ja psüühika seoste kohta on vähemalt kaks täiesti vastupidist seisukohta:
Põhjendused, mida esitavad aistingu ja psüühika seose eitajad, on järgmised:
Aisting ja tehniline areng.
Aistingu traditsioonilisele käsitlusele heidab kinda tänapäevane tehniline areng. Teadus ja tehnika on jõudnud sellisele tasemele, et osatakse luua andureid, mille abil kõrgtehnoloogilised masinad (robotid) on võimelised saama ümbritsevast keskkonnast kujutluse ja vastavalt sellele kujutlusele ka oma funktsiooni teostama. Siit sugeneb probleem, kas aisting on
Külitse

Külitse on alevik Tartu maakonnas Kambja vallas. Külitse aleviku ja Laane küla piiril asub Ropka raudteejaam. Alevikus asub Ropka järv. Alevikku läbib Jõhvi–Tartu–Valga põhimaantee.
Alevikus asub Külitse raamatukogu.
Moodustab koos Laane küla, Soosilla küla ja Täsvere külaga Külitse kandi – linnalähedane kant, millel puudub selgelt tajutav keskus, enamik teenuseid tarbitakse Tartu linnas.
Ajalugu.
Külitse küla mainiti kirjalikult esimest korda 1582. aastal ("Kilicz"). Hilisemad mainimised ja nimekujud: 1638 "Killitz kyllo", "Kellitz kyllo", 1839 "Killiz".
Koha nimi lähtub muistsest läänemeresoome isikunimest "Külline" (tõlkes ’küllane; rikkalik’). Omastava käände ("Küllitse") "tse"-lõpp on lõunaeestipärane.
Külitse küla kuulus varem Ropka mõisale. 
Nõukogude ajal asus külas Ülenurme õppe-katsemajandi Ropka osakonna keskus.
Aastal 1987 liideti Külitse külaga tänapäevasest Haage külast lõuna pool asunud varasem Haage küla.
2013. aastal muudeti Külitse küla regionaalministri määrusega Külitse alevikuks.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Ülenurme valda.
Laane (Kambja)

Laane on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Laane ja Külitse küla piiril asub Ropka raudteejaam.
Laane

Laane on mitme Eesti küla nimi:
Laane on ka perekonnanimi.
Aastatel 1945–1954 eksisteeris Laane külanõukogu.
Lisaks kannab Laane nime endine raudteepeatus Tartu-Petseri raudtee ääres
Lemmatsi

Lemmatsi on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Lemmatsi küla lähedal, Räni alevikus, Tartu–Valga maantee ääres asub 1964. aastal püstitatud skulptor Elmar Rebase heledast kivist monument eesti- ja venekeelse kirjaga «Inimesed olge valvsad. Siin mõrvasid fašistid 12 000 inimest», Jalaka liinil tankitõrjekraavis hukatute mälestuseks.
Lepiku (Kambja)

Lepiku on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Läti (Kambja)

Läti on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Reola

Reola on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Külas asus Reola mõis, mis oli lähedalt seotud Uhti mõisaga.
Mõisa juures alustas 1766. aastal tegevust Reola kool. Oma koolimaja saadi 1839. Järgmise koolimaja ehitus algas 1927. Hiljem koliti õppetegevus Ülenurmele.
Küla territoorium jaguneb kaheks. Keskosa läbivad Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ja Tartu–Petseri raudtee. Kogu asustus on lääneosas, idaossa jääb Reola luht ehk Aardla ürgorg.
Reola loodeosas asuvad Tartu Ülenurme lennujaam ja Eesti Lennuakadeemia.
Räni alevik

Räni on alevik Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Ülenurme valda.
Räni alevikku läbivad kaks põhimaanteed, ümberringi on põllud ning üks suurem tiik. Kinnisvaraarenduse tõttu laieneb alevik kiiresti.
2013. aastani oli Räni ametlikult küla.
Kultuur.
Räni alevikus asub agronoomi ja poliitiku Theodor Pooli elu ja tegevust kajastav muuseum, mille 2025. aastal avas Alvar Maidla. Muuseum paikneb ajaloolises Ränna mõisa häärberis.
Soinaste

Soinaste on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Ajalugu.
Soinaste küla maad, kuulusid algselt Tartu kreisi Tartu-Maarja kihelkonna Ropka mõisa maade hulka.
Soosilla

Soosilla on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Täsvere

Täsvere on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Uhti

Uhti on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Küla on teadaolevalt esmamainitud 1299. aastal (Huchten). 
Külas asub Uhti raudteepeatus.
Uhti kõrtsihoones tegutseb Uhti Avatud Ateljee. Hoone on arvatud ehitismälestiseks.
Küla idaosas voolab Porijõgi ja kagunurgas ka esimesega liituv Tatra jõgi.
Küla läänepiir jookseb mööda Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteed. Küla läbib Põlva–Reola maantee.
Õssu

Õssu on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
See asub Märja aleviku ja Tartu linna vahel ning Tartu–Viljandi maantee ääres.
2019. aasta alguses elas külas 448 inimest.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ülenurme valda.
Küla keskosas asub Eerika tiik.
Tõrvandi

Tõrvandi on Tartumaal Kambja vallas asuv alevik. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Ülenurme valda.
Tõrvandi asub Tartu kesklinnast 5 km lõunas ja Ülenurmest kilomeetrijagu loodes.
Tõrvandit on esmamainitud 1426. aastal kujul "Tarwen", mil Tõrvandi mõis läänistati Claus Walmesele. Hiljem sai sellest Tähtvere mõisa karjamõis. Tänapäeval jääb selle keskus Soinaste külla. Karjamõisa saksakeelne nimi oli "Törwant".
Tõrvandi küla asus karjamõisast lõunas. Seda on mainitud 1533. aastal kujul "Tarwenn", 1582. aastal kujul "Derwenth" ja 1638. aastal kujul "Terwanto kyllo".
1920. aastate alguses rajati karjamõisa maadele asundus, mis oli asundusena kirjas 1970. aastateni. Tõrvandisse moodustati Tartu masina-traktorijaam, millest hiljem sai Eesti Põllumajandustehnika Tartu osakond. Tähtsa asutuse tõttu nimetati Tõrvandi 1977. aastal alevikuks.
Lauri Kettunen on arvanud, et asula nimi on tekkinud sõnast "tõrvand", mis tähendab tõrvast puitu. See on tulnud sõnast "tõrv" nd-liite abil. Kettuse meelest tuleb kohanimi tõmmu esmaasuka lisa- või hüüdnimest, näiteks Rõuge kandis tähendas tõrvand musta olendit või eset.
Ülenurme

Ülenurme on alevik Tartu maakonnas, Kambja valla halduskeskus.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Ülenurme valla halduskeskus.
Alevikus asuvad Ülenurme Gümnaasium, Ülenurme Muusikakool, Ülenurme lasteaed, Ülenurme Raamatukogu, Eesti Põllumajandusmuuseum, Ülenurme staadion ja Ülenurme raudteepeatus.
Ülenurme alevik ja vald on saanud nime 17. sajandi alguses rajatud Ülenurme mõisalt (Uellenorm). Sõjajärgsel ajal (kuni 1968. aastani) asus alevikus Ülenurme sovhoosi keskus ja hiljem Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppemajand Ülenurme õppe-katsemajand.
1930. aastatel ilmus Tallinnas T. Mutsu kirjastusel H. Kleesi operett kolmes vaatuses "Ülenurme minia".
Läti (täpsustus)

Läti on riik Euroopas.
Läti on mitme Eesti küla nimi:
Läti oli asundus tänapäeva Harju maakonna Anija valla alal 1977. aastani.
Frjazino

Frjazino on linn Venemaal Moskva oblastis. Asub Moskvast 42 km kirdes.
Frjazinot on esmamainitud 1584. aastal Frjazinovka külana. Aastal 1938 nimetati aleviks ja 1951 sai linnaõigused.
Pudrupäev

Pudrupäev võib rahvakalendris olla:
Syd Barrett

Syd Barrett [siid b'äret] või [b'ärit] (õieti Roger Keith Barrett; 6. jaanuar 1946 Cambridge – 7. juuli 2006 Cambridge) oli Briti laulja ja muusik.
Ta oli ansambli Pink Floyd esimene kitarrist, kuid vahetati 1968. aastal välja tema probleemide tõttu narkootikumidega (LSD).
Pink Floydi esimest perioodi koos Barrettiga peetakse Pink Floydi psühhedeelia perioodiks, ning pärast tema lahkumist grupist tegi Pink Floyd Syd Barretti auks loo "Shine on You Crazy Diamond". Ka albumi "Wish You Were Here" pealkiri on viide Syd Barrettile.
Pärnu linn (haldusüksus)

Pärnu linn on omavalitsusüksus Pärnu maakonnas.
Omavalitsusüksus moodustati 1. novembril 2017, kui jõustus Audru valla, Paikuse valla, Pärnu linna ja Tõstamaa valla ühinemine. Tõstamaa vallavolikogu ei olnud nõus vabatahtlikult Pärnu linnaga liituma ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.
Haldusreformi käigus moodustatud omavalitsuse pindala on 858,07 km² ja sellega on Pärnu pindalalt suurim "linn" Eestis. Pärnu linna koosseisus on moodustatud Audru osavald, Paikuse osavald ja Tõstamaa osavald.
Pärnu linna koosseisu kuuluvad Pärnu linn, Lavassaare ja Paikuse alev, Audru ja Tõstamaa alevik ning 49 küla: Ahaste, Alu, Aruvälja, Eassalu, Ermistu, Jõõpre, Kabriste, Kastna, Kavaru, Kihlepa, Kiraste, Kõima, Kõpu, Kärbu, Lao, Lemmetsa, Liiva, Lindi, Liu, Lõuka, Malda, Manija, Marksa, Männikuste, Oara, Papsaare, Peerni, Pootsi, Põhara, Põldeotsa, Põlendmaa, Päraküla, Rammuka, Ranniku, Ridalepa, Saari, Saulepa, Seliste, Seljametsa, Silla, Soeva, Soomra, Tammuru, Tuuraste, Tõhela, Tõlli, Valgeranna, Vaskrääma, Värati.
Linnavalitsemine ja haldusorganid.
Pärnu linna kohaliku omavalitsuse esinduskogu on Pärnu linnavolikogu, mille juht on linnavolikogu esimees. Täitevvõim on Pärnu linnavalitsus, mille juht on Pärnu linnapea.
Pärnu linnapea on 2015. aastast Romek Kosenkranius, Pärnu linnavolikogu esimees on Andres Metsoja.
Sõpruslinnad.
Sõpruslinnad on:
Mikuláš Dzurinda teine valitsus

Mikuláš Dzurinda teine valitsus moodustati 2002. aasta valimiste järel, astus ametisse 16. oktoobril, ja püsis vahepealsetest muutustest hoolimata peaaegu neli aastat (4. juulini 2006). Algselt astusid liitu kõik parlamendis esindatud paremtsentristlikud jõud SDKÚ, Ungari Koalitsiooni Partei (SMK), KDH ja ANO. Aja jooksul ilmnesid siiski lõhed ning tekkisid skandaalid, seetõttu lahkus 2005. aasta suvel ANO juht oma toetajatega 1 ning otsustavaks sai 2006. aasta veebruaris KDH lahkumine (tüli konkordaadilepingu üle), mille tagajärjeks olid 2006. aasta Slovakkia erakorralised parlamendivalimised.
Valitsuse koosseis1.
&lt;br&gt;
1Lähtutud on valitsuse leheküljest, s.t ajutisi kohusetäitjaid (erinevalt slovaki Wikipediast) pole arvestatud.
2Pavol Rusko vallandati finantsskandaali tõttu ning lahkudes võttis ta kaasa ka oma partei. Selle fraktsiooni enamik Lubomir Lintneri juhtimisel jäi aga paika, nii ka mõlemad senised ANO ministrid. Malcharek (1998. aastal SOP saadik), kes kuulus 2001. aastast samuti ANO ridadesse, sai ministriks seega pärast "oma" partei lahkumist ja seega nähtavasti (slovaki Wiki) loetakse parteituks; samas on vähemalt nimetatud allikas parteitu ka Toth, kes samuti ANO liikmena sai ministriks juba varem. 2006. aasta jaanuaris ehk siis veel valitsuse võimul olles asutasid Malcharek ja Toth Nadej.
3Žitňanská on endine KDH parteitu toetatu, 2006. aasta valimistel SDKÚ-DS-s. Radičová
samuti 2006 sealsamas, ka nimetati oma kohale SDKÚ toetatuna.
4 2002. aasta valimistel osalesid Kaník ja tema Demokraatlik Partei (DS) SDKÚ nimekirjas, valimiste järel sai ühe koha valitsusse ka DS. Parteide ühinemine toimus aga 2005/2006. aasta vahetuse paiku, s.t pärast Kaníki lahkumist valitsusest.
BASIC-u dialektide loend

Järgnevad on Basic'u perekonna liikmed esitletud kujul *nimi (platvorm)
Lõuna-Aasia

Lõuna-Aasia on Aasia osa, hõlmab Ees-India, mis on muust Aasiast mäeahelikega eraldatud.
Geoloogiliselt asub India-Austraalia laamal, mille põkkumisel Aasia laamaga on muu hulgas moodustunud Himaalaja mäestik ja Tiibeti mägismaa.
Lõuna-Aasias elab ligi 20% maailma rahvastikust.
Tavaliselt loetakse Lõuna-Aasiasse kuuluvaks Bangladesh, Bhutan, India, Maldiivid, Nepal, Pakistan ja Sri Lanka, sageli ka Afganistan.
Lõuna-Aasia Piirkondliku Koostöö Assotsiatsiooni kuuluvad India, Pakistan, Afganistan, Sri Lanka, Maldiivid, Nepal ja Bangladesh.
ÜRO liigituse järgi kuuluvad Lõuna-Aasiasse Afganistan, Bangladesh, Bhutan, India, Iraan, Maldiivid, Nepal, Pakistan ja Sri Lanka.
Milan Kňažko

Milan Kňažko [m'ilan knj'aško] (sündinud 28. augustil 1945 Horné Plachtinces) on slovaki näitleja, Slovakkia poliitik ja meediajuht. 
Elulugu.
Ta lõpetas ehitusalase ametikooli ja Muusikakunstide Kõrgkooli (VŠMU) Bratislavas. Aastatel 1968–1970 õppis stipendiaadina Prantsusmaal Nancys Rahvusvahelises Teatriakadeemias. 
Aastatel 1970–1971 töötas ta näitlejana teatris Divadlo na Korze, 1971–1985 teatris Nová scéna ja 1985–1989 Slovaki Rahvusteatris. 
Jaanuarist juunini 1990 oli ta Muusikakunstide Kõrgkooli Teatriteaduskonna dekaan. 
Novembris 2002 sai ta Bratislava rahvusvahelise filmifestivali presidendiks.
Jaanuarist 2003 on ta telejaama TV JOJ peadirektor.
Poliitiline tegevus.
Oktoobris 1989 loobus ta ainsana Tšehhoslovakkia Sotsialistlikus Vabariigis teenelise kunstniku aunimetusest, väljendades mittenõustumist tollase režiimiga. 
Novembris 1989 alustas ta poliitilist tegevust.
Ta oli Tšehhi ja Slovaki Föderatiivne Vabariigi presidendi nõunik Prahas ja ühtlasi Tšehhi ja Slovaki Föderatiivne Vabariigi Föderaalkogu Rahvakoja liige. 
Juunist 1990 28. augustini 1990 oli ta Slovaki Vabariigi rahvusvaheliste suhete minister ning aastatel 1992–1993 Slovaki Vabariigi valitsuse esimehe asetäitja ning välisminister. 
Ta oli sametrevolutsiooniaegsete tribüünimiitingute kaaskorraldaja ja moderaator.
Ta osales parteide Avalikkus Vägivalla Vastu (1989), Liikumine Demokraatliku Slovakkia Eest (1991), Demokraatlik Liit ja Slovaki Demokraatlik ja Kristlik Liit (2000) asutamises.
Isiklikku.
Ta on kolmandat korda abielus ja tal on kolm last.
Giga-

Giga- (tähis G) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 109 korda suurem. Näiteks sagedus 1 gigaherts (GHz) on 109 hertsi ehk miljard hertsi (ehk 1000 megahertsi ehk 1000 000 kilohertsi).
Eesliite nimetus tuleneb kreeka keele sõnast "gigas" (gigant, hiiglane) ja võeti ametlikult kasutusele 1960. a koos SI-süsteemiga.
Informaatikas ja infotehnoloogias kasutatakse samuti eesliidet giga- (nagu ka eesliiteid kilo-, mega- jt), mis aga ei väljenda enamasti mitte detsimaalset kordsust 1000, vaid binaarset kordsust 210 = 1024. Näiteks andmehulk 1 gigabait on 1024 megabaiti ehk 230 = 1 073 741 824 baiti. Küll aga on andmekiiruse ehk bitikiiruse ühikus "gigabitti sekundis" (tähis Gbit/s) giga- detsimaalses tähenduses: 1 Gbit/s = 1 000 000 000 bit/s.
Tšehhov

Tšehhov on linn Venemaal Moskva oblastis. Asub Moskvast 77 km lõunas.
Linna nimi oli enne 1920. aastat ja 1936–1954 Lopasnja, 1920–1936 Tšornoje Ozero.
Linn on saanud nime kirjanik Anton Tšehhovi järgi, kes elas 12 km linnast lõunas Melihhovo külas, kus tänapäeval asub A. Tšehhovi majamuuseum.
Kilo-

Kilo- (tähis k) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 103 = 1000 korda suurem. Näiteks teepikkus 1 kilomeeter (km) on 1000 meetrit.
Eesliite nimetus tuleneb kreeka keele sõnast "chilioi" (tuhat) ja võeti ametlikult kasutusele 1795. a koos meetermõõdustikuga.
Informaatikas ja infotehnoloogias kasutatakse samuti eesliidet kilo- (nagu ka eesliiteid mega- jt), mis aga ei väljenda enamasti mitte detsimaalset kordsust 1000, vaid binaarset kordsust 210 = 1024. Näiteks andmehulk 1 kilobait (tähis kB) on 1024 baiti. Küll aga on andmekiiruse ehk bitikiiruse ühikus "kilobitti sekundis" (tähis kbit/s) kilo- detsimaalses tähenduses: 1 kbit/s = 1000 bit/s.
Valentinianus III

Valentinianus III (sünninimega Flavius Placidius Valentinianus; 419–455) oli Lääne-Rooma keiser 424–455.
Ta oli Constantius III ja Galla Placidia ainuke poeg. Ta sai keisriks vaid kuueaastaselt. Alguses valitses tema eest ema, seejärel Flavius Aëtius.
Tema valitsemise ajal oli Rooma riik pidevate välisrünnakute all ning kaotas mitmeid provintse.
Valentinianus III ja Eesti.
Saaremaalt Pajumõisast leitud keisri solidus on üks kahest Eesti alal leitud vanaaja kuldmüntidest.
Evely Ventsli

Evely Pihela (Ventsli) (sündinud 5. augustil 1985) on eesti telesaatejuht ja modell.
Evely Ventsli on olnud noortesaate "ZTV" ja tõsielusaate "Kaunitar ja geenius" saatejuht.
Modellitööd alustas ta 13-aastaselt. Praegu ta enam modellindusega ei tegele.
789

789. aasta
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 
Aastad: 784 785 786 787 788 - 789 - 790 791 792 793 794
Haeska mõis

Haeska mõis (saksa keeles "Hasik") oli rüütlimõis Martna kihelkonnas, praeguse Haapsalu linna haldusalas Läänemaal.
Haeska mõisa on esmamainitud 1560. aastal. Mõis kuulus siis Haapsalu toomkirikule, hiljem Kursellideja Wrangellide suguvõsale. Haeska mõisa viimane omanik enne võõrandamist 1919. aastal oli Hans von Grünewaldt.
Mõisa 1805. aastal valminud peahoone asub Haeska küla lõunaosas. 1981. aastal hoone renoveeriti ning Matsalu looduskaitseala rajas sinna väikese haneliste rännet tutvustava väljapaneku. Praegu on Haeska mõisa peahoone eravalduses.
DanceAct

DanceAct on tantsustuudio, mille esindused asuvad nii Tallinnas, Tartus kui ka Pärnus ning kus võimalik harrastada selliseid tantsustiile nagu "bailatino", hiphop, kõhutants, "cheerleaders &amp; show" ja "club freestyle".
Haeska mõis (Valjala)

Haeska mõis (saksa keeles "Hasik") oli rüütlimõis Valjala kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal asuvad mõisa maad Saare maakonnas Saaremaa ja Saaremaa vallas.
Mõis tekkis 1450. aastal kolmest vakusest (Konde, Metzküll ja Hauist) läänistatud maadest.
Aastail 1632–1791 kuulus mõis Nolckenitele, 1786. aastal müüs Georg Wilhelm Pilar von Pilchau Haeska mõisa Lorenz Gottlieb von der Osten Sackenile, kuid hiljem kuulus mõis taas Nolckenitele ja 1919. aastal parun Erich Nolckenile.
1914. aastal kuulus mõisale 948,52 hektarit mõisamaad, 1013,63 ha talumaad. 1909. aastal kuulus mõis Kogula valda, 1939. aastal kuulus endine mõisasüda Valjala valda.
Mõisa peahoone on hävinud. Varemete põhjal on järeldatud, et see oli ühekorruseline puithoone võlvitud keldritega. Kõrvalhooned on enamikus hävinud või varemetes. Peahoone ees asus lihtne lehtpuupark.
Lutsi maarahvas

Lutsi maarahvas (ka: lutsid) oli eestlaste rahvakild Lätis Latgales Ludza piirkonnas, peamiselt Pilda, Ņukši ja Nirza vallas, aga ka Määrdina vallas. 
Arv 4387 inimest (1893. aastal). 
Tõenäoliselt rändasid eestlased sinna 18. sajandi alguses Võrumaalt, setude naabrusest; väidetavalt reformatsiooni eest. Lutsid kõnelesid 20. sajandini iseloomulikku ja arhailist lõunaeesti murrakut – lutsi keelt. Tänapäeval on lutsid täielikult lätistunud. Lutsi päritolu võib aimata vaid inimeste perekonnanimedest.
Lutsi maarahvast ja nende keelt uuris esimesena Oskar Kallas.
Oskar Kallas

Oskar Philipp Kallas (25. oktoober 1868 Kaarma Kirikuküla, Saaremaa – 26. jaanuar 1946 Stockholm) oli Eesti rahvaluuleteadlane ja diplomaat. Oli Eesti saadik Soomes, Suurbritannias ja Hollandis.
Ta osales Miina Härma Gümnaasiumi ja Eesti Olümpiakomitee asutamises ning juhtis Eesti Rahva Muuseumi asutamist. Kogus rahvaluulet ning tegi uurimisretki lutsi maarahva, setude ja Kraasna eestlaste juurde.
Elulugu.
1887. aastal astus Kallas pärast Kuressaares gümnaasiumi lõpetamist Tartu Ülikooli õppima klassikalisi keeli ning astus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Jakob Hurda üleskutsel kogus Saaremaalt rahvapärandit ning hiljem korraldas kogumisretki ka Viru- ja Läänemaale.
Aastal 1892 lõpetas ta Tartu Ülikooli ja siirdus õppima Helsingisse (1892–1893), kus keskendus etnograafiale ja soome-ugri keeltele. Helsingis omandas ta 1901. aastal doktorikraadi käsitledes oma doktoritöös "Die Wiederholungslieder der estnischen Volkspoesie" Eesti rahvalaule ja nende levikut. Seejärel töötas mõned aastad Peterburi ülikoolis võrdleva keeleteaduse eradotsendina, kust suundus 1903. aastal perega Tartusse. 1903.–1906. aastal oli Tartu Aleksander I gümnaasiumis saksa keele õpetaja. 
Osales Miina Härma Gümnaasiumi asutamises 1906. aastal ja oli selle kooli esimene juht. Samuti juhtis ta alates 1907. aastast Eesti Rahva Muuseumi asutamist. Kallas aitas täiendada EÜSi raamatukogu, mis kingiti muuseumile, millest kasvas hiljem välja Eesti Kirjandusmuuseum.
Aastatel 1918–1920 oli Kallas Helsingis Eesti diplomaatiline esindaja, oli ka Asutava Kogu liige 1919. Ta oli 1920–1922 Eesti saadik Soomes ning 1922–1934 Suurbritannias ja Hollandis asukohaga Londonis.
Külastas 1896. aastal olümpiamänge ning propageeris olümpiaideid. Tegutses 1912. aastal Stockholmis Eesti olümpiareporterina ning koostas 1919. aastal Eesti Spordi Liidu põhikirja. Oli üks Eesti Olümpiakomitee asutajaliikmeid.
19. novembril 1929 sai ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Elas alates 1934. aastast Tallinnas.
Valiti 1935. aastal Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlaseks.
1944. aastal põgenes Rootsi, kus kaks aastat hiljem suri. Tema põrm maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Ta on uurinud põhjalikult lutsi maarahva keelt ja kultuuri.
Isiklikku.
Oskar Kallase vanemad olid Kaarma koguduse köster Mihkel Kallas (1824–1896) ja Wilhelmine Allas (1829–1894). Ta oli alates 1900. aastast abielus kirjanik Aino Kallasega, kelle isa oli Helsingi ülikooli professor Julius Krohn.
Oskar Kallase vend Rudolf Gottfried Kallas (1851–1913) oli eesti koolikirjanik, pedagoog ja vaimulik; vend Eduard Kallas (1858–1900) avaldas mitu luulekogu; õde Ida Kallas (1853–1930) abiellus eelkoolipedagoogika teerajaja Carl Heinrich Niggoliga ja oli Jakob Hurda laste kasvataja; õde Wilhelmine (1863–1923) abikaasa oli Kaarma Õpetajate Seminari kauaaegne vanemõpetaja Johann August Kirotar ja nemad olid diplomaat Elmar Kirotari vanemad.
Oskar ja Aino Kallase elust valmis 1997. aastal režissöör Kirsti Petäjäniemi Soome-Eesti ühisfilm "Põletav armastus" ehk "Palava rakkaus". Film esilinastus Eesti Televisioonis 26. detsembril 1997.
Macrosilly

"Macrosilly" on eesti ansambli Honey Power debüütalbum. Selle andis 1. septembril 2006 CD-na välja SekSound.
Lood.
Plaati salvestati jaanuarist augustini. 
"Corsica", "Travelling Nonstop" ja "Fake Blue Sky" anti 2006 välja singlitena. "Travelling Nonstop" valiti mais 2006 Raadio 2 "nädala demoks". 
Albumi esitluskontserdid toimusid 31. augustil Von Krahlis ja 1. septembril klubis Rock &amp; Roll. 
Välislingid.
[[Kategooria:Eesti albumid]]
[[Kategooria:2006. aasta albumid]]
Firmasport

Firmasport on sportlik tegevus, mida harrastatakse töökollektiivi raames. Algatus selleks võib tulla töötajate poolt, kes võivad näiteks moodustada oma meeskonna mõneks võistluseks või võistlussarjaks. Samuti võib firmasporti terviseedendusliku kehakultuurina toetada tööandja. Tihti on firmasport meelelahutusliku iseloomuga ning selle üheks eesmärgiks on ettevõtte töötajate meeskonnavaimu tugevdamine. Publikuhuvi pälvivate võistluste puhul võib mingil määral arvestada ka reklaamiefektiga. 
Nõukogude Liidus olid suuremates asutustes ja ettevõtetes kehakultuurikollektiivid, mis osalesid spartakiaadidel ning pidasid arvestust VTK ("Valmis tööks ja kaitseks") normatiivide täitmise üle.
Ühendriikide hajasaared

Ühendriikide hajasaared koosnevad järgmistest Ameerika Ühendriikidele kuuluvatest saartest:
Kõik need saared asuvad Vaikses ookeanis, välja arvatud Navassa saar, mis asub Kariibi meres. Palmyra atoll on ülalnimetatutest ainus liidetud territoorium. Praegu ei ole ükski saartest püsivalt asustatud.
Saared on kokku pandud pelgalt statistilise mugavuse tõttu. Nad ei ole koos hallatavad ega ole neil ka ühist kultuuri- ega poliitilist ajalugu. Neid ühendab vaid see, et nad kõik on Ameerika Ühendriikidele kuuluvad saared.
1980. aasta rahvaloenduse järgi oli saartel elanikke 1082 (arvesse on võetud kolme saare: Johnstoni, Midway ja Wake'i andmed).
Saarte ühine ISO 3166-1 alpha-2 kood on UM. Nende ühine Interneti tippdomeen on .um.
Hara (Lääne-Nigula)

Hara on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Noarootsi valda.
Hara küla asub poolsaarel Hara viigi ja Vööla mere vahel. Haras asub ka väike, kuid keeruka sissesõiduga sadam (59°05'24"N 23°31'43"E). Sadamat renoveeriti 2017. aastal. Külas on bussipeatus Hara tr, Hara ja Aulepa piiril ka Hara teeristi bussipeatus.
Hara poolsaar oli ajalooliselt Noarootsi ja mandri vaheline Läänemere laid, mis ühines mandriga umbes 19. sajandil. Aastal (1341 pandi kirja nimi "Kerkenlayde", mida Paul Johansen on soovitanud lugeda "Herkenlayde" ning mis tema oletuse kohaselt tähistab Hara laidu.
Esimesed andmed asustusest Hara lahe ja Vööla mere vahelisel alal pärinevad aastast 1442, mil nimetati paika "Lutteke Herge". Aastast 1437 pärineb nimekuju "Harge", aastast 1549 "Harcke-laid", aastast 1565 "Stor Harghen", aastast 1586 "Harakyll-Holma", aastast 1667 "Hargen". Aastal 1798 pandi kirja "Gr. u. Kl. Harga", ehk siis kaks asulat. Aastal 1913 pandi kirja nimekuju "Harja". Rootsi pruugis on õieti kaks Hara küla: "Stor-Harga" (tõlkes suur Hara, eesti tavas lihtsalt Hara), ja "Lill-Harga" (tõlkes väike Hara, eesti keeles Vööla küla). Esimene neist kuulus Paslepa, viimane Vööla mõisa alla. Hara ja Vööla küla liideti aastal 1977.
Paul Johansen lähtus küla nime tõlgendamisel nimekujust "Herkenlayde", ehk siis algkuju oleks tulenenud sõnadest "härg : härja" ja "laid". Ala oli kasutusel karjamaana, kandes siis nime Härjalaid. Adolf Schück lähtus nimeseletusel vanarootsi keelest, kus "harg" oli ohverdamiskoht. Marianne Blomqvist ja E. Lagman tuletavad rootsi "Harga" sõnadest "harg", "harj" või keskaegsest "ia-"liitelisest tuletisest "haerghe" (kivine, raskesti läbitav maa). Nimetüüp esineb ka Rootsis, näiteks linnanimena Torshälla (vanasti "Thorsherghe"). Hara küla oli keskajal tuntud mereröövlite tegutsemispaigana, mida Lagmani arvates tunti seal asuva kivise künka järgi nimega "Harg" või "Haerge". Püsiasustuse tekkides saanud siis küla nimeks "Harga", mille a-lõpp on omane selle paikkonna talunimedele.
Hara territooriumile jääb Karjatse meri, mis asub Karjatsimere hoiualal. Osa Harast kuulub Silma looduskaitseala koosseisu.
2015. aasta jaanuari seisuga elas Haras 38 inimest.
Liitleht

Liitleht on leht, mille pearootsule kinnituvad kaks või rohkem lühirootsulist lehekest.
Eestikeelses botaanikaalases kirjanduses eristatakse järgmisi liitlehe põhitüüpe:
Lõhine leht

Lõhine leht on taime leht, mille väljalõiked ulatuvad sügavamale kui veerand lehelabast. Lõhine leht on kas sulglõhine või sõrmlõhine.
Lendkarvad

Lendkarvad on taime viljadele, seemnetele või seemnistele kinnituvad karvad, mis soodustavad nende levikut tuule abil (aerohooriat). 
Lendkarvadega on näiteks võilille ja põldohaka seemned.
Liiapeksi

Liiapeksi on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Murksi

Murksi on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Viinistu

Viinistu on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Ajalugu.
Viinistut on esimest korda mainitud 1372. aastal Wynesti külana. Hiljem on arvatud, et nime algne kuju oli Finnisdorf, mis tähendas soome kalurite asulat. 1643. aastal elas külas 24 peret mitmest rahvusest (eestlased, soomlased, rootslased ja venelased).
Põhjasõda ja katk vähendasid oluliselt Viinistu rahvaarvu (1712. aastal 14 peret), see taastus alles 19. sajandi lõpuks (67 majapidamist). Enne teist maailmasõda elas külas umbes 500 inimest. Pärast juuniküüditamist ja sõjasündmusi jäi külla vaid 146 elanikku.
Sajandite vältel oli Viinistu rahva peamine elatusallikas kalapüük, mida täiendas sõbrakaubandus Soomega. Pärast keeluseaduse kehtestamist Soomes 1919. aastal lisandus sellele tulus piirituse salakaubavedu. Sellest saadud raha tõttu oli kahe sõja vaheline periood oli Viinistu ajaloos üks jõukamaid. 
Nõukogude ajal mõjutas Viinistut tugevalt tööstuse areng naabruses asuvas Loksa linnas. Viinistule rajati suure Kirovi kalurikolhoosi osakond, mis lisaks kalastamisele pakkus tööd ka konservitsehhis.
Ajaloolis-kultuurilised kohad.
Viinistu külas on osa külatänava ääres majadest siinse piirkonna arhitektuurist tublisti erinevad. Põhjuseks oli salapiirituse vedu Soome ja sellest teenitud rahaga ehitati majad Soome arhitektuuri eeskujuks võttes. Sarnaseid maju näeb Turu saarestikus Saaristomere rahvuspargi rannakülades. 
Ajaloolis-kultuuriliselt väga oluline ehitus oli Viinistus koolimaja (pärandkultuuriobjekt, mis valmis 1928. aastal kohalike piiritusevedajate rahastusel), mis aga 2025. aasta algul osaliselt sisse varises ning mida enam päästa ei õnnestu.
Viinistu muuseumid.
Viinistu Kunstimuuseum.
Rootsist naasnud väliseestlane, ärimees ja kunstikoguja Jaan Manitski ostis 1998. aastal kunagise kalurikolhoosi pankrotivara. 2002. aastal avas ta renoveeritud hoonetes erakunstimuuseumi.
Muuseumis on suur eesti kunsti väljapanek, mille keskmes on baltisaksa kunstnike Düsseldorfi koolkond, Kõrgema Kunstikooli Pallas kunstnikud ja uuem eesti kunst.
Lisaks rajas Manitski kolhoosi vanasse katlamajja kontserdisaali, asutas suveteatri ning ehitas restorani ja hotelli. Sadamast lähevad ekskursioonid lähedal asuvale Mohni saarele.
Rummu (Kuusalu)

Rummu on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. 
Küla läbib Tallinna-Narva maantee.
Kolgu

Kolgu on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Suursaksa Riik

Suursaksa Riik ehk Suur-Saksamaa (saksa keeles "Großdeutsches Reich"; 1943–1945) oli pidevalt muutuvate piiridega Saksa natsionaalsotsialistlik impeerium Kesk- ja Ida-Euroopas teise maailmasõja ajal, Saksa Riigi õigusjärglane, millest ainult nime poolest erines.
Saksa Riiki ja Suursaksa Riiki kokku nimetatakse Kolmandaks Riigiks. See eksisteeris 1933–1945 ning algusest peale kuni peaaegu lõpuni juhtisid seda NSDAP ja Adolf Hitler.
Tänapäeval kuuluvad Suursaksa Riigi alad Austriale, Belgiale, Hollandile, Itaaliale, Leedule, Luksemburgile, Poolale, Prantsusmaale, Saksamaale, Sloveeniale, Ukrainale, Valgevenele ja Venemaale.
Kuid Suursaksa Riigi sõjalise okupatsiooni all olid selle riigi loomise ajal paljud teisedki Euroopa riigid: Norra ja Taani, Eesti ja Läti, Albaania, Bulgaaria, Jugoslaavia, Kreeka ja Rumeenia. Saksa väed olid ka Põhja-Aafrikas tänapäeva Marokos, Alžeerias, Tuneesias ja Liibüas.
Ajalugu.
Suur-Saksamaa oli Saksamaa ühendamise ajal 19. sajandil käibele tulnud mõiste, millega tähistati hüpoteetilist Austria osavõtul ühendatavat Saksamaad. Selline plaan ei läinud siiski täide ja Saksa Riik ("Väike-Saksamaa") loodi Austria osavõtuta; viimane reformiti Austria-Ungariks. 
26. juunil 1943 nimetati Saksa Riik ümber Suursaksa Riigiks. 9. septembril okupeerisid Suursaksa väed Põhja- ja Kesk-Itaalia, desarmeerisid Itaalia relvajõud ning moodustasid marionetliku Itaalia Sotsialistliku Vabariigi, mida asus juhtima vangist vabastatud Benito Mussolini. Itaalia Kuningriik kuulutas 13. oktoobril Suur-Saksamaale sõja. 
8. mail 1945 kirjutasid Suursaksa ülemjuhatuse esindajad Berliinis alla Suur-Saksamaa tingimusteta kapituleerumise aktile, mis jõustus 9. mail. 2.–23. mail Flensburgis tegutsenud Karl Dönitzi valitsus üritas tagajärjetult separaatset kapitulatsiooni lääneliitlastele.
Pärast seda, kui liitlased olid Saksamaa sõjas purustanud, kaotas Saksamaa kõik maa-alad, mille ta oli sõja ajal ja vahetult enne seda liidendanud. Saksamaa põlistel aladel, mida teistele riikidele ei antud, moodustati neli okupatsioonitsooni, mida haldasid sõja võitnud nelja tähtsaima riigi võimud. Need riigid olid NSV Liit, USA, Suurbritannia ja Prantsusmaa. Hiljem moodustati NSV Liidu okupatsioonitsoonist Saksa Demokraatlik Vabariik ja kolmest ülejäänust Saksa Föderatiivne Vabariik ehk Saksamaa Liitvabariik, mis omavahel ühinesid alles 1990.
Suursaksa Riigi ellujäänud juhtide üle mõisteti kohut Nürnbergi protsessil, kus paljud neist süüdi mõisteti, sealhulgas mõnedki surma. Suursaksa Riigi ametlik ideoloogia natsionaalsotsialism mõisteti hukka ning see on tänapäevani maailmas põlu all ja mõnes riigis, sealhulgas Saksamaal, koguni keelustatud.
Mening Kazakstanõm

"Mening Kazakstanõm" ("Менің Қазақстаным", 'Minu Kasahstan') on Kasahstani riigihümn.
 Алтын күн аспаны,
 Алтын дән даласы,
 Ерліктің дастаны,
 Еліме қарашы!
 Ежелден ер деген,
 Даңкымыз шықты ғой.
 Намысын бермеген,
 Қазағым мықты ғой!
 "Refrään":
 Менің елім, менің елім,
 Гүлің болып егілемін,
 Жырың болып төгілемін, елім!
 Туған жерім менің — Қазақстаным!
 Ұрпаққа жол ашқан,
 Кең байтақ жерім бар.
 Бірлігі жарасқан,
 Тәуелсіз елім бар.
 Қарсы алған уақытты,
 Мәңгілік досындай.
 Біздің ел бақытты,
 Біздің ел осындай!
 "Refrään":
 Менің елім, менің елім,
 Гүлің болып егілемін,
 Жырың болып төгілемін, елім!
 Туған жерім менің — Қазақстаным!
Częstochowa

Częstochowa on maakonnaõigustega linn Lõuna-Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Asub Warta jõe ääres. Kuigi Częstochowa kuulub Sileesia vojevoodkonna koosseisu alates 1999. aastast, ei kuulu see Sileesia, vaid Väike-Poola koosseisu. Rõhutamaks oma sidemeid Väike-Poola piirkonnaga, ühines Częstochowa "Väike-Poola linnade ja kommuunide liiduga".
Ajalugu.
Linn on rajatud 11. sajandil. Aastal 1377 sai ta linnaõigused. Aastal 1382 rajasid pauliinid linna kloostri.
Vaatamisväärsused.
Częstochowa tuntuim ehitis on Jasna Góra kloostri kompleks, mis on palverännakute sihtkoht (tähtsuselt ja külastatavuselt teine Euroopas). Kloostrikompleksi basiilika juures on 106 m kõrgune kellatorn.
Kloostris Jumalaema kabelis asub tuntud Musta Madonna ikoon.
Teised vaatamisväärsused:
Majandus.
Linnas on arenenud metallurgia-, masina-, tekstiili- ja paberitööstus. 
Sport.
Linnas tegutseb spordi- ja jalgpalliklubi Raków Częstochowa.
Tiiu Kuik

Tiiu Kuik (sündinud 16. märtsil 1987 Tallinnas) on eesti supermodell.
Tiiu on osalenud rohkem kui viiekümne disaineri (sealhulgas Gucci, Chanel, Louis Vuitton, Versace, Christian Dior, Carolina Herrera, Calvin Klein, Donna Karan, Óscar de la Renta, Alexander McQueen, Tommy Hilfiger, Ralph Lauren) moe-"show"'l, on poseerinud mitu korda Vogue'i kaanel ning ehtinud Valentino, Moschino, Pollini ja paljude teiste tippdisainerite reklaamikampaaniaid.
Modellikarjääri algus.
13-aastaselt jäi Tiiu silma Top Modelsi juhile Paolo Mogliale, kes tüdrukut toidumessil silmas. Moglia andis Tiiule agentuuri visiitkaardi ja palus helistada. Nädal hiljem Tiiu helistas ja 2001. aasta suvel sõitis ta juba esimest korda Jaapanisse tööle ja seejärel Itaaliasse. Kaks aastat hiljem oli Tiiu teiseks koduks saanud New York.
Kolga-Aabla

Kolga-Aabla on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. Asub Juminda poolsaare läänekaldal Kolga lahe ääres.
Pedaspea

Pedaspea on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. Asub Kolga lahe ääres.
Pudisoo

Pudisoo on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. Asub Pudisoo jõe ääres, suudme lähedal.
Põhja

Põhja on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Rehatse

Rehatse on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. 
Veebruaris 2020 ei olnud Rehatse külas elanikke registreeritud.
Rehatse külas asub Eesti Maavarade Grupile kuuluv Kuusalu III liivakarjäär.
Paigas

Paigas on maastikuüksus, mis hõlmab maastikupaikkonna osa ja on kujunenud ühel mesoreljeefivormil (künkal, seljakul, tasandikul). Paigas koosneb faatsiestest.
Paik

Paik ehk faatsies on maastikuüksus, mis hõlmab paigase osa ja on kujunenud ühel reljeefielemendil (künka lael, nõlval, jalamil). Paigale on omane ühetaoline veerežiim, pinnakate, enamasti ka üks mullaliik ja taimekooslus.
Linfen Shi

Linfen (haldusüksusena 临汾市 (Linfen Shi; toonimärkidega Línfén Shì)) on ringkonna õigustega linn Hiinas Shanxi provintsis. Asub Feni jõe ääres. 
Varem oli linn tuntud nime all Pingyang.
Linnas on kivisöekaevandused. Blacksmith Institute nimetas 2006. aastal Linfeni üheks maailma 10 kõige saastunumast linnast.
Haldusjaotus.
Linfen jaguneb halduslikult 1 alaks, 2 maakonna õigustega linnaks ja 14 maakonnaks:
Karl Wilhelm von Toll

Krahv Karl Wilhelm von Toll (vene keeles "Карл Вильгельм Федоривич Толль, Карл Федорович Толь"; 19. aprill (vkj 8. aprill) 1777 Keskvere mõis – 5. mai (vkj 23. aprill) 1842 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral) ja riigimees.
Elulugu.
Karl Wilhelm von Tolli vanemad olid Saaremaa Kaarma kihelkonna Vestli mõisast pärit Vana-Nõmpa mõisnik, leitnant Konrad Friedrich von Toll (1749–1821) ja Justine Wilhelmine von Ruckteschell (sündis 1752). Tema ema oli Vaimõisa ja Keskvere mõisniku Gustav Wilhelm von Ruckteschelli (1723–1808) tütar. 
Karl Wilhelm von Toll astus 1796 Vene sõjaväkke. 1799 tegi ta kaasa Aleksandr Suvorovi sõjaretke Itaaliasse. 1805 määrati ta kindralstaapi ja ta osales majorina 1805. aastal Austerlitzi lahingus. Seejärel sõdis Toll türklaste vastu Vene-Türgi sõjas(1806–1812). 
1812. aastal oli ta Mihhail Kutuzovi kortermeister ja 1813 Michael Andreas Barclay de Tolly kortermeister 1812. aasta Vene-Prantsuse sõjas. Pärast Leipzigi lahingut sai von Toll kindralleitnandiks, 1823 keisri kindraladjutandiks ning 1. armee kindralstaabi ülemaks. 
1814 aasta 12. detsembril (vkj.) andis Austria keiser von Tollile vabahärra tiitli.
1820. aastal ostis von Toll Koeru külje all asuva Aruküla mõisa, mis 20. sajandi alguseni tema järglastele kuulus.
1825. aastal võttis Peterburis Senati väljakul osa dekabristide ülestõusu mahasurumisest.
1825 ülendati ta jalaväekindraliks. 
1829. aastal võttis ta kindralstaabi ülemana osa 1828–1829 Vene-Türgi sõjast. 9. juunil Kulevca piiramise ajal andis Venemaa keiser Nikolai I talle krahvitiitli. 
Novembriülestõusu mahasurumise ajal Poolas 1831 oli ta kindralfeldmarssal Hans Karl von Diebitschi staabiülem. Diebitschi surma järel võttis armee juhtimise enda kätte kindralfeldmarssal Ivan Fjodorovitš Paskevitš ja 8. septembril 1831 vallutati Varssavi. See oli viimane sõjaretk, mille Toll kaasa tegi. 
Pärast Poola sõjakäiku sai ta Venemaa keisririigi riiginõuniku ametikoha ja suundus poliitikasse. 1833 määrati ta Venemaa teedeministriks. 
Karl Wilhelm von Toll suri 1842. aastal 65-aastaselt ja maeti perekonna hauakabelisse Aruküla mõisas Järvamaal.
Perekond.
Karl Wilhelm von Toll abiellus 1814. aastal Karoline Olga von Strandmanniga (1796–1861), kes oli Lihula mõisniku jalaväekindral Gustav von Strandmanni tütar. Õukonnadaamist abikaasale anti Püha Katariina orden. Abielust sündisid:
Stiftung Louisenlund

Stiftung Louisenlund on internaatkool Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei-Ostsee maakonnas Güby vallas. See on üks Saksamaa tuntumaid suuri internaatkoole.
Kooli rajas lossi omanik hertsog Friedrich zu Schleswig-Holstein 1949 riiklikult tunnustatud gümnaasiumina. Asutajate perekonda nõustas ja toetas kooli rajamisel Kurt Hahn. 
Kooli põhikiri näeb ette, et õpilased avastavad ja arendavad oma võimeid ühiskonna hüvanguks. 
Koolis õpib umbes 400 õpilast (nii noormehi kui ka tütarlapsi). 
Kool on jagatud umbes 320 õpilasega lossikompleksiks ja umbes kilomeetri kauguseks õuekompleksiks (umbes 80 õpilast). 
Õuekompleks on ette nähtud 5.–8. klassi õpilastele. Õuekompleksi elu- ja tööruumid on meiereis, küünis ja muudes hoonetes. Alates 2005. aastast on õuekompleksil oma võimla. 
Lossikompleksis elavad 9.–13. klassi õpilased. Elatakse lossis ja läheduses asuvates abihoonetes. Samas on ka tenniseväljakud, spordi- ja kultuurikeskus (1966 ehitatud võimla, 2006 laiendatud spordi- ja kultuurikeskuseks). 
Koolist pärineb tuntud purjetajaid.
Kool kuulub rahvusvahelisse internaatkoolide ühendusse "Round Square Conference".
Huozhou

Huozhou (haldusüksusena 霍州市 (Huozou Shi; toonimärkidega Huòzhōu Shì) on maakonna õigustega linn Hiinas Shanxi provintsis Linfeni linna haldusalas.
Houma

"See artikkel on linnast Hiinas. Linna kohta USA-s vaata artiklit Houma (Louisiana)."
Houma (haldusüksusena 侯马市 (Houma Shi; toonimärkidega Hóumǎ Shì)) on maakonna õigustega linn Hiinas Shanxi provintsis Linfeni linna haldusalas.
Robert Fico esimene valitsus

Robert Fico esimene valitsus oli Slovakkia valitsus, mis moodustati 2006. aasta valimiste järel ning astus ametisse 4. juulil 2006; valitsus oli ametis 8. juulini 2010 (mil võimu võttis üle Iveta Radičova valitsus). 
Erakorralised valimised võitnud populistlikuvõitu vasakerakond SMER-sotsiaaldemokraatia lõi liidu paremradikaalse Slovaki Rahvusparteiga (SNS) ja autoritaarse Liikumisega Demokraatliku Slovakkia Eest (HZDS), kuigi tulemuseks oli suurem tüli Euroopa sotsialistidega.. Valitsusjuhiks sai SMERi karismaatiline liider Robert Fico.
Kohti parlamendis oli SMERil 50, SNSl 20 ja ĽS-HZDSl 15, kokku seega 85 150st.
Ungari Koalitsiooni Partei

Ungari Koalitsiooni Partei (ungari "Magyar Koalíció Pártja", slovaki "Strana maďarskej koalície"), lühendid SMK, MKP, on Slovakkia partei, mis koondab Slovakkia ungarlasi. See on loodud 22. juunil 1998. aastal kui liitusid Ungari Kristlik-Demokraatlik Liikumine (MKDH), Kooseksisteerimine ("Együtteles") ja Ungari Rahvapartei (MOS). Neist viimane oli 1990.–1992. valitsuses ja oli tuntud Ungari Sõltumatu Initsiatiivina (MNI). 
Tulemusena tekkinud erakond on paremtsentristlik ja kristlik-demokraatlik, kuulub Euroopa Rahvaparteisse. 1998–2006 kuulus partei valitsuskoalitsiooni.
Partei esimees on Pál Csáky.
Partei sai 2006. aasta parlamendivalimistel 11,7% häältest ja 20 kohta 150st Slovakkia parlamendis. 2009. aastal eraldus parteist endise esimehe Béla Bugári juhitud tiib, kes pidas partei poliitikat liiga natsionalistlikuks ja kes lõid uue partei Most–Híd. 2010. aasta Slovakkia parlamendivalimistel ei ületanud MKP 5% künnist ja jäi parlamendist välja. Most–Híd sai parlamendis 14 kohta.
Ungari Koalitsiooni Parteil on 2 esindajat Euroopa Parlamendis.
Mikuláš Dzurinda esimene valitsus

Mikuláš Dzurinda esimene valitsus moodustati 1998. aasta valimiste järel, astus ametisse 30. oktoobril, ja püsis järgmiste valimisteni (15. oktoobrini 2002). Valitsuse ametisseastumine tähendas Vladimír Mečiari valitsemisajastu lõppu Slovakkia poliitikas. Koalitsiooni koosseis kujunes mõnevõrra ümber kui olude sunnil 1998. aasta valimiste eel (valimisliitudele kehtestati tookord nõue saada 5% iga liidus osaleva partei kohta) liitunud seltskonnast oluline osa vanu parteisid taastada püüdis, samas kui peaminister Dzurinda lähemate kaaslaste ja liidu enamuse toel jätkas ühtse parteiga (muutes küll nime SDKst SDKÚks). 
Valitsuse koosseis.
1Transpordi, posti ja telekommunikatsiooni ministri kt juunist oktoobrini 2002 Ivan Mikloš.
Supermodell

Supermodell on kõrgelt tasustatud ja hinnatud modell, kes on tuntud üle maailma ja keda kasutatakse pidevalt "haute couture"'i lavasõudel ja tuntud moeloojate reklaamides.
Enamasti kasutatakse mõistet "supermodell" naissoost modellide kohta, kuid 1990. aastatel hakati seda valikuliselt kasutama ka üksikute meesmodellide kohta.
Eestist pärit supermodellid.
Moemaailmas on kuulsad olnud vähemalt kaks eestlasest supermodelli: Carmen Kass ja Tiiu Kuik. 
Carmen Kassi supermodelli staatuse alguseks võib pidada aastaid 1998–1999, kus ta kaunistas paljude moeajakirjade esikaasi nagu Vogue ja Elle ning osales paljude tuntud moeloojate lavasõudes. Aastal 2000 nimetati ta VH1/Vogue Fashion Awardsil aasta modelliks.
Tiiu Kuiki võib pidada 21. sajandi supermodelliks, kelle foto samuti olnud mitu korda ajakirja Vogue kaanel ja kes on osalenud mitmekümnel moesõul.
Mobiiltelefon

Mobiiltelefon (mobiilne telefon) ehk mobiil ehk taskutelefon (kõnekeeles "telo", "mobiil", "mobla") on kaasaskantav akuga varustatud telefon, millega saab kõnesid pidada raadiotelefonside tugivõrgu kaudu. Mobiiltelefon võimaldab traadita side telefonikõnesid ka liikumisel, lisaks edastada tekstsõnumeid ja kasutada andmesidet. Mobiiltelefonivõrgus on side loomisel kasutusel elektromagnetkiirguse raadiolaine (mikrolaine) ala.
Mobiiltelefonide tootjad.
Juhtivad mobiiltelefonide tootjad ja väljatöötajad on Nokia, Vertu, Jolla, BlackBerry, Motorola, NEC, Samsung, LG, Apple, HTC, Huawei ja Sony Ericsson.
Mobiiltelefone on tootnud teiste seas ka Siemens Mobile (BenQ-Siemens), Ericsson, Palm ja Sagem.
Kuna mitmed olulised patendid GSM- ja teistele mobiiltelefonides kasutatavatele tehnoloogiatele on kaotanud või kaotamas kehtivust, on alates 21. sajandi esimesel ja teisel kümnendil mobiiltelefonide tootmine laienenud, seda iseäranis Lõuna- ja Kagu-Aasias. Sinna hulka kuulub nii uute mobiilitootjate tekkimine (ZTE Hiinas, Karbonn Indias), tootegruppide lisandumine olemasolevatel tootjatel kas siis läbi omandisuhete muutuse või orgaanilise kasvu, või ka nišiarendajate ettevõtted, kus tootearendus ja disain valmib emamaal ja tootmine Aasias.
Ajalugu.
Juba 1947. aastal lõid AT&amp;T Bell Labsi töötajad esimese kasutatava mobiilse telefonivõrgu autodele paigaldatud raadiotelefonidega. Esimese täisautomaatse raadiotelefonivõrgu avas Rootsis 1956. aastal Ericsson. Võrgus oli 150 telefoni. Telefoniaparaat kaalus 30–40 kg, hiljem vähendati selle kaalu 9 kg-ni.
Esimene üldiseks kasutamiseks mõeldud mobiiltelefonivõrk Autoradiopuhelin avati Soomes 1971. aastal. See töötas sagedusel 150 МHz. Esimene NMT-450 võrk avati Saudi Araabias 1. septembril 1981. Esimese digitaalse (GSM) telefonivõrgu avas 1991 Soomes Radiolinja.
Marty Cooper tegi esimese kõne New Yorgis 1973. aasta 3. aprillil.
Aastal 2001 avas NTT DoCoMo Jaapanis 3G-võrgu, mis kasutas WCDMA standardit. Sellele järgnesid 3.5G, 3G+ ning turbo 3G täiustused, mis põhinesid HSPA perekonnal, võimaldades UMTS-võrkudele suuremaid andmesidekiirusi.
Veel 2000. aastate alguses olid populaarsed nii väikesed telefonid kui võimalik, kuid edaspidi on kasvanud suuremate ekraanidega telefonide nõudlus. 21. sajandi alguses tulid turule nutitelefonid, millel on taskuarvuti ja pihuarvuti võimekus. Hakati looma puutetundliku ekraaniga telefone. Kuna puutetundliku ekraaniga telefoni kasutusmugavus nõuab suuremat ekraani, tuli Samsung 2011. aastal välja telefonisarjaga Samsung Galaxy Note series; neid telefone on müüdud ligi 100 miljonit. 2013. aasta paremate nutitelefonide seas olid Samsung Galaxy S4 ja iPhone 5, mis on kiiretoimelised ja hästi lahendatud vastupidava korpusega. Hiljuti loodi kumera ekraaniga nutitelefon. Üks esimesi nende seas on LG G Flex.
Telefonid muutuvad kiiremaks ja jõulisemaks ning kasvavad aku mahutavus ja kestvus.