tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kopli rahvamaja

Kopli rahvamaja on Tallinnas Kopli tänaval asuv hoone, mis valmis 1937. aastal ja mille arhitektiks oli Elmar Lohk.
Hoone ehitati varasema rahvamaja asemele, mis põles 1934. aastal. Nurgakivi pandi hoonele 1936. aasta 16. veebruaril piduliku tseremooniaga, kus oli teiste hulgas kohal riigivanem Konstantin Päts.
Teise maailmasõja eel oli tegu kultuurimajaga, kus korraldati etendusi, kinoseansse, peoõhtuid ja muid üritusi. Hoone anti 1940. aastal kasutusele Nõukogude Liidu sõjaväele ning sai hüüdnimeks "madruste klubi". 
Alates 2019. aastast vastutab hoone eest Salme kultuurikeskus.
2022. aastast tegutseb rahvamaja sisehoovis kogukondlik parandustöökoda nimega Kopli 93.
2023. aastal restaureeriti 85. aastapäeva puhul rahvamaja ilmestanud Rudolf Saaring-Sõrmuse skulptuur "Naine kandlega".
Raadiosond

Raadiosond on meteoroloogias ja aeroloogias kasutatav patareitoitega telemeetriaseade, mida tavaliselt tõstab õhupall atmosfääris 20–35 kõrgusele. Sond mõõdab mitmesuguseid atmosfääri parameetreid ja edastab mõõteväärtused raadio teel pidevalt maapealsele vastuvõtjale. Raadiosondid mõõdavad või arvutavad järgmisi muutujaid: kõrgus merepinnast, rõhk, temperatuur (ka selle muutumise kiirus), suhteline õhuniiskus, tuul (nii tuule kiirus kui ka suund), kosmilise kiirguse näidud suurel kõrgusel ja sondi geograafiline asukoht (laius- ja pikkuskraad), kui sondil on GPS-vastuvõtja. Osooni kontsentratsiooni mõõtvaid raadiosonde nimetatakse osoonisondideks.
Andmete raadioedastus toimub tavaliselt sagedusalas 400–406 MHz. Sõltuvalt sondi tüübist kasutatakse selles vahemikus erineva ribalaiusega kanaleid. Praegusaegsed sondid kasutavad ainult umbes 5 kHz laiust riba. On ka raadiosonde, mis edastavad andmeid sagedusalas 1668,4–1700 MHz. 
Sond on kinnitatud heeliumi või vesinikuga täidetud lateksõhupalli külge. Pallid on piisava suuruse ja kvaliteediga, et kanda vajalikku raskust (200 g kuni 1 kg). Sondi lend võib kesta kuni kaks tundi. Selle aja jooksul tõuseb ta umbes 35 km kõrgusele ning võib kanduda rohkem kui 300 km kaugusele kohast, kust see üles lasti. Kiirusega umbes 300 m miutis ülespoole tõustes pall õhurõhu vähenedes järjast paisub, kuni lõpuks lõhkeb ja langeb tagasi maapinnale. Mõnel sondil on langevari.
Kasutusel on ka lennukist alla kukutatavaid raadiosonde, mida nimetatakse dropsondideks. 
Tänapäeval kasutatakse üldiselt ühekordseid ohupalliga radiosonde. Võimalikul leidjal soovitatakse radiosond, selle elektroonikakomponendid ja patareid utiliseerida.
Välislingid.
Aeroloogilised mõõtmised: raadiosond
Monopoolantenn

Monopoolantenn (lühend GPA inglise keele sõnadest "groundplane antenna"), mida nimetatakse ka veerandlaineantenniks, varrasantenniks või oma leiutaja Guglielmo Marconi järgi Marconi antenniks, on vertikaalne antenn, mis koosneb mastist (nt kesklaine raadiojaama mastantenn) või metallvardast (kõrgematel raadiosagedustel).
Kõige levinum on veerandlaine-monopoolantenn, mille puhul antenni pikkus (kõrgus) on ligikaudu veerand kandesagedusele vastavast lainepikkusest (λ/4). Erinevalt dipoolantennist toidetakse seda antennitüüpi ebasümmeetriliselt.
Tavaliselt täiendab antenni aktiivosa nn vastukaal, mille võib moodustada
Need maanduspotentsiaalil ,radiaaliid väljuvad radiaalselt antenni toitepunktist ja süsteem koosneb tavaliselt vähemalt kolmest kuni mitmesajast juhist. Radiaalid võivad olla veerandlainepikkused, kui kasutatakse ainult mõnda radiaali (vt tarindusvariante allpool). Näiteks kesklaine saatemastid kasutavad 100 tsingitud terasribadest valmistatud radiaale, mis asetsevad umbes 60 cm sügavusel.
Monopoolantenne kasutatakse nii saate- kui ka vastuvõtuantennidena alates pikklainealast kuni detsimeeterlainealani (UHF). Näiteks on niisugused monopoolantennid autol FM-raadioringhäälingu vastuvõtuks, kus vastukaaluna toimib maapinna asemel auto metallkere. Veeranlainepikkune antenn sobi oma väikeste mõõtmete tõttu ka UHF-seadmetesse sisseehitamiseks.
Tarindusvariandid.
Antenni omadusi saab soovitud suunas mõjutada mitmete konstruktsiooniliste muudatuste abil:
Antenni võimendus.
Ideaalse vastukaaluga monopoolantenni võimendus on 3 dBd (poollainedipoolkiirguri võimenduse suhtes), kuna kiirgus piirdub ülemise poolruumiga. Ebapiisava vastukaalu korral on antenni võimendus väiksem kui 3 dBd.
Lainetakistus.
Monopoolantenni lainetakistus toiteunktis on 36 Ω. See on vaid umbes pool sümmeetriliselt toidetava poollainedipooli lainetakistusest, mis on umbes 73 Ω, ja kaheksandik silmusdipooli takistusest (240 Ω).
Nagu dipoolantenne saab ka monopoolantenne mehaaniliselt lühendada antenni toiteahelasse lisainduktiivsuse ühendamise teel. Selline pikenduspool vähendab mõnevõrra kiirgusvõimet, kuid sobiva induktiivsuse korral jääb lainetakistus samaks. 
Tuleb märkida, et induktiivsusega sobitus on kitsaribaline. Rangelt võttes saab monopoolantenni lühendada ainult ühe sageduse jaoks. Antenn kaotab suure osa oma loomulikust laiaribalisusest.
Valga Jaani kogudus

Valga Jaani kogudus oli luterlik kogudus Valgas.
1946(?). aastal liideti Valga linna Eesti Jaani kogudus, Valga Luke kogudusega ja moodustus Valga Peetri-Luke kogudus.
Algselt kasutas Valga Jaani kirikut saksa Jaani kogudus, selle järgi on kirik ka nime saanud.
Valga Jaani koguduse Valga Jaani kirikut nimetati linnakirikuks ja Luke kihelkonnakirikut maakirikuks.
1823. aastal ühendati Valga ja Luke kogudused, Lukesse ja Valgasse jäi kaks iseseisvat kogudust ja mõlemal kirikul on üks õpetaja. 1823. aastast peale teenisid Valga linnakogudust Luke koguduse õpetajad
Valga praostkond (Liivimaa)

Valga praostkond (saksa "Walksche Präpositur, Sprengel" oli luteri kiriku praostkond Liivimaa kubermangus, Valga kreisis.
Ajalugu.
Läti alade Rootsi riigikiriku luterlik Riia praostkond moodustati 1636. aastal, kui loodi Liivimaal superintendent Hermann Samsoni eestvõttel kuus praostkonda: Eesti aladel Narva praostkond, Pärnu praostkond ja Tartu praostkond ning kolm praostkonda Põhja-Läti aladel: Riia praostkond, Koknese praostkond ja Võnnu praostkond. 
Valga kuulus esialgu Tartu praostkonda. 1693. aastal eraldati Tartu praostkonnast Valga (Valka) Jaani kogudus ning liideti Riia maapraostkonnaga. 
Valga kreisi moodustamise järel 1783. aastal, moodustati ka Riia kreisist kolmest ja Võnnu kreisist kaheksast kihelkonnast, eraldi Valga praostkond.
Juuli Luke

Juuli Luke (4. august 1891 – ?) oli eesti tõlkija ja raamatupidaja.
Ta töötas Tartu Kunstimuuseumis.
Keenia järvistu Suures Riftiorus

Keenia järvistu Suures Riftiorus (inglise keeles "Kenya Lake System in the Great Rift Valley") on UNESCO maailmapärandi looduspärandi objekt Keenias.
Objekt koosneb kolmest omavahel ühendatud suhteliselt madalast järvest (Bogoria järv, Elementaita järv ja Nakuru järv). Need järved asuvad Suure Riftioru põhjas, kus suured tektoonilised ja/või vulkaanilised sündmused on kujundanud iseloomuliku maastiku.
Paik on koduks 13 globaalselt ohustatud linnuliigile ja seal on maailma ühed suurima linnuliikide mitmekesisusega paigad. See on väikeflamingo ("Phoeniconaias minor") kõige olulisem toitumispaik ning pelikanide ("Pelecanus onocrotalus") peamine pesitsus- ja sigimiskoht. Suurema osa aastast liigub kolme madala järve vahel kuni neli miljonit väikeflamingot, pakkudes silmapaistvat loodusvaatemängu.
Seal on ka märkimisväärsed imetajate populatsioonid (teravmokk-ninasarvik, Rothschildi kaelkirjak, suurkudu, lõvi, gepard ja hüäänkoer). Kuumaveeallikate, geisrite ja Riftioru järskude astangutega vulkaaniliste paljanditega ümbritsetud järvede looduslik keskkond pakub erakordset looduskogemust.
Järved kuuluvad Ramsari rahvusvahelise tähtsusega märgalade nimistusse ja objekt on väärtuslik paik oluliste ökoloogiliste protsesside uurimiseks.
Järvistu UNESCO maailmapärandis.
Objekt lisati UNESCO maailmapärandi nimistusse 2011. aastal nime all "Keenia järvistu Suures Riftiorus" (inglise keeles "Kenya Lake System in the Great Rift Valley"). Ala suurus on 32 034 hektarit.
Aleksandr Serebrovski

Aleksandr Serebrovski (Александр Сергеевич Серебровский; 18. veebruar (vkj. 6 veebruar) 1892 Kursk – 26. juuni 1948 Bolševo (tänapäeval Koroljov), Moskva oblast) oli vene bioloog.
Poola põhimaanteed

Poola põhimaanteed on kõige olulisemad Poola riiklikusse teedevõrku kuuluvad maanteed, mis ühendavad omavahel riigi erinevaid piirkondasid ning ühtlasi ühendavad Poolat teiste riikidega.
2019. aasta septembris kinnitatud plaanide kohaselt kavandati põhimaanteede võrgustiku pikkuseks kokku umbes 8177 km, võrgustik koosneb umbes 2100 km ulatuses kiirteedest ("autostrada") ja umbes 6077 km ulatuses üldjuhul neljarealistest üldjuhul eritasandiliste ristmikega teedest ("droga ekspresowa").
Definitsioonid.
Kiirteega seotud küsimusi hakati Poola õigusaktides käsitlema 1960. aastatel, mil kiirteeks peeti spetsiaalselt mootorsõidukitele projekteeritud ja ehitatud teid, mis olid tähistatud vastava liiklusmärgiga. Sel viisil märgistatud teid iseloomustasid erieeskirjad.
Poola õigusaktides on mõistete "autostrada" ja "droga ekspresowa" juriidilised määratlused esitatud kahes õigusaktis: 
1. 1985. aasta Poola avalike teede seadus määratleb need järgmiselt:
2. 1997. aasta Poola liiklusseadus määratleb need järgmiselt:
Maksimaalne lubatud sõidukiirus.
Tabelis on näha liiklusseadusega sätestatud kiirusepiiranguid Poola põhimaanteedel.
2011. aasta alguses tõsteti Poolas sõiduautode kiirusepiirangut kiirteedel 130 km/h-lt 140 km/h-le ja neljarealistel põhimaanteedel 110 km/h-lt 120 km/h-le.
Muud piirangud.
Liikluseeskirjade kohaselt on Poola "autostrada" ja "droga ekspresowa" tüüpi teedel keelatud sõiduki tagasipööre, peatamine või parkimine (välja arvatud selleks ettenähtud kohtades) ja tagurdamine. Erinevalt kiirteedest on "droga ekspresowa" tüüpi teedel lubatud autosid pukseerida.
Kaisamari Hintikka

Kaisamari Hintikka (sündinud 27. juunil 1967 Helsingis) on Espoo piiskopkonna piiskop. Ta astus ametisse 1. veebruaril 2019 ja pühitseti piiskopiks 10. veebruaril 2019 Espoo toomkirikus. Ta on Espoo piiskopkonna kolmas piiskop ja teine naine, kes on valitud Soome Evangeelse Luterliku Kiriku piiskopiks.
Ta lõpetas Helsingi Ülikooli teoloogiamagistri kraadiga 1993. aastal ja sai 2001. aastal teoloogiadoktori kraadi. Ta pühitseti pastoriks Helsingi piiskopkonnas 15. novembril 2009.
Enne piiskopiks valimist töötas Kaisamari Hintikka aastatel 2011–2018 Genfis, kus ta oli Luterliku Maailmaliidu teoloogia ja avaliku tunnistamise osakonna direktor ning alates 2012. aasta augustist oikumeeniliste küsimuste asepeasekretär. Enne osakonna direktori ja asepeasekretäri ametikohale valimist oli ta Genfis Euroopa Kirikute Konverentsi kirikute dialoogi komisjoni direktor (2011–2012). Aastatel 2011–2018 oli ta ka Genfi Soome koguduse vabatahtlik pastor. Kaisamari Hintikka töötas aastatel 2002–2011 Soome Evangeelse Luterliku Kiriku kirikuvalitsuse välissuhete osakonna asekantslerina/eksperdina ning 2008. aastal teoloogiaasjade sekretäri kohusetäitjana. Ta töötas aastatel 1995–2002 Helsingi Ülikooli kirikuloo osakonnas toetusrahastatava teadurina, aastatel 1994–2002 õppejõuna ja 1994. aastal amanuensina.
Isiklikku.
Ta on abielus ja on ühe lapse ema.
Siseveerik

Siseveerik, ka väikese kilbi kontuurid suure sees (prantsuse ja inglise keeles "orle", saksa keeles "Innenbord" või "Inbord") on heraldikas üks subordinaaridest, kitsas riba, mis jääb vapikilbi servast äärise jagu kilbi keskosa poole. Siseveerik kordab kilbi piirjoone ja ka äärise kuju.
Siseveerikuks võidakse vahel nimetada ka õõnsat südakilpi või kilbivälja seda osa, mis jääb südakilbi ja äärise vahele, kuid siseveerik on alati kitsas ja paikneb äärise jaoks ette nähtud kilbiosast vahetult seespool.
Siseveeriku tähenduses on kasutatud ka nimetust suur siseraam, mis teiste allikate järgi on siseveeriku kitsam või kaheks jooneks jagatud variant ("trêcheur" / "tressure").
Erikujud.
Siseveerik võib kanda vapikujundeid. Samuti võivad vapikujundid paikneda vapil siseveeriku kujuliselt ("en orle") äärise jagu kilbi servast seespool.
Siseveerik võib esineda ka vapikilbi mõnel väljal, sel juhul järgides selle välja kuju, näiteks neljaks jagatud vapikilbi veerandikul.
Siseveerik võib esineda vapil ükskõik millise lõikejoonega.
Cystostereaceae

Cystostereaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Cystostereum

Cystostereum on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Cystostereum murrayi

Cystostereum murrayi on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Erling Eding

Erling Eding (sündinud 16. veebruaril 2003) on eesti näitleja.
Haridus.
Ta õpib Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis (32. lend).
Crustomyces

Crustomyces on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Simo Peura

Simo Eerik Peura (sündinud 15. juunil 1957 Laukaas) on Lapua piiskopkonna endine piiskop. Tal on teoloogiadoktori kraad (1990). Ta teenis piiskopina aastatel 2004–2022.
Oma doktoritöös "Mehr als ein Mensch?" uuris Peura Martin Lutheri jumalikustamise kontseptsiooni aastatel 1513–1519. Peura näitas, et õigeksmõistmine oli Lutheri jaoks oluline, kuigi ta ei kasutanud samu kontseptsioone kui skolastikud. Lutheri sõnul oli jumalikustamine küll reaalne, kuid mitte selgelt jälgitav. Peura töötas aastatel 1985–1990 Soome Akadeemias teadusassistendi ja teadurina. Seejärel oli ta aastatel 1989–1997 Helsingi Ülikooli oikumeenia assistent ja dotsent. Alates 1994. aastast on ta Helsingi Ülikooli oikumeeniliste uuringute dotsent. Aastatel 1987–1995 oli ta Soome Teoloogilise Kirjanduse Seltsi sekretär.
Ta on avaldanud Lutheri teoloogiat käsitlevaid artikleid muu hulgas rahvusvahelistes ja kodumaistes antoloogiates ja ajakirjades.
Aastatel 1994–1997 oli ta Kiriku Diakooniakomitee liige. Aastatel 1997–2004 oli ta Kiriku Koolituskeskuse direktor.
Aastal 2003 tuli Peura uue Espoo piiskopkonna piiskopivalimistel Mikko Heikka järel teisele kohale. Järgmisel aastal valiti ta Lapua piiskopkonna piiskopiks. Valimiste teises voorus sai ta veidi rohkem hääli kui vikaar Tapio Luoma. Peura alustas piiskopina 2004. aasta septembri alguses.
Piiskopina alustades rõhutas ta igapäevase kristluse olulisust kodudes. Tema sõnul peaks kiriku hääl usu ja õpetuse küsimustes olema selge ja äratuntav. Tema arvates on moraaliküsimused osa usust, kuid kirikust ei tohiks saada avalduste tegemise masin. Ta on juhtinud muuhulgas kirikustrateegia 2015 töörühma (2006–2007), kiriku vastutustundliku investeerimise nõuandekogu (2008–2011) ja kiriku sinodi sihtasutuse komiteed (2008–2012).
2015. aasta septembris teatas ajaleht Ilkka, et Lapua piiskopkond ostis piiskop Peurale Seinäjoe kesklinnas ligi 900 000 euro väärtuses ametliku residentsi. Uudise tekitatud pahameele tõttu astus septembris 2015 kirikust välja erakordselt suur hulk inimesi.
Ta osales 1999. aastal allkirjastatud luterliku-katoliku oikumeenilise dokumendi "Õigeksmõistmisõpetuse ühisdeklaratsioon" koostamisel. Nii Peura uurimistöö kui ka töö deklaratsiooni tekstide sõnastamisel avaldasid dokumendi loomisele otsustavat mõju. Ta on osalenud ka dokumendi teemade edasises arendamises. Aastatel 2002–2010 oli ta Rootsi ja Soome luterliku-katoliku dialoogigrupi liige. Sellest ajast alates on ta olnud Soome luterliku-katoliku dialoogi töögrupi luterlik esimees.
Ta on Kirikute Maailmanõukogu keskkomitee ja täitevkomitee liige ning Maailmanõukogu koostöökomisjoni esimees. Ta on Kiriku misjonikomisjoni esimees ja Soome Evangeelse Luterliku Kiriku esindaja Soome Oikumeenilises Nõukogus. Varem on ta olnud pikaajaline Kiriku Välisasjade Nõukogu liige, Soome Oikumeenilise Nõukogu juhatuse liige ja õpetuslike küsimuste osakonna esimees.
Isiklikku.
Ta on abielus Anni Peuraga (neiupõlvenimega Penttilä), hambaarsti litsentsiaadi ja filosoofiadoktoriga. Neil on kolm last.
Úterý

Úterý (saksa keeles "Neumarkt") on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Plzeňi põhjaringkonnas. Úterý asub Plzeňi kesklinnast ligi 35 km loodes.
Úterý tähendab tõlkes "teisipäev".
Küla on esmamainitud 1233. aastal. Linnaõigused sai Úterý 1439. aastal. 17. sajandi algul saabus piirkonda arvukalt saksa koloniste. Kolmekümneaastase sõja ajal rüüstasid linna 1646. aastal Rootsi väed. 1656. aastal laastas linna suur tulekahju. 1694. aastal tabas Úterýt taas kord tulekahju, milles hävis peaaegu kogu linn. Aastatel 1820 ja 1821 tabas linna kaks üleujutust, mis tekitasid märkimisväärset kahju. Teise maailmasõja järel saadeti Úterý saksa rahvusest elanikkkond riigist välja. Mitmed linna majad jäid tühjaks ja need lammutati.
Úterý kaotas linnaõigused 1949. aastal, kuid sai need tagasi 2007. aastal. 
Úterý vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Matti Salomäki

Matti Kyösti Salomäki (sündinud 17. oktoobril 1968 Lapual) on aastast 2022 Lapua piiskopkonna piiskop. Tal on teoloogiamagistri kraad ja ta ordineeriti pastoriks aastal 1994.
Aastatel 1994–2012 töötas ta pastorina Pielavesi koguduses. Alates 2012 aastast on ta Lapua toomkiriku koguduse toompraost. Salomäki on olnud sinodi vaimulike esindaja alates 2016. aastast.
Ta sündis Lapuas sügisel 1968. Tema perekondlik taust on seotud äratusliikumisega. Aastal 1990 alustas ta õpinguid Helsingi Ülikooli teoloogiateaduskonnas ja lõpetas selle sügisel 1993 teoloogia magistrikraadiga.
Ta ordineeriti pastoriks märtsis 1994 Kuopios. Tema esimene töökoht oli pastorina Pielavesi koguduses. Pielavesil töötamise ajal valiti ta Kuopio piiskopkonna nõukogusse ja ta pidas ühinemisläbirääkimisi Ylä-Savo koguduste liiduga. Kevadel 2012 asus ta tööle Lapua toomkiriku koguduses toompraostina ning ta on olnud toomkapiitli kolleegiumi liige ja aseesimees.
Salomäki valiti Lapua piiskopkonna piiskopiks 2021. aasta novembris piiskopliku valimise teises voorus. Salomäki sai teises voorus 478 häält ja vastaskandidaat Terhi Kaira 394 häält. Salomäki pühitseti piiskopiks 6. veebruaril 2022.
Tõeline rist

Tõeline rist on kristliku traditsiooni kohaselt see rist, millele oli risti löödud Jeesus Kristus ja mille leidis Püha haua lähedalt Constantinuse ema Helena, kes rändas aastail 326–328 pühale maale.
Sündmusest kirjutavad 4. sajandi lõpu ajaloolane Gelasius Caesareast ja Rufinus Aquileiast. Pärimuse järgi polnud Helena kindel, milline leitud kolmest ristist on Kristuse rist, ent kui üht risti puudutas surija, tervenes ta imepäraselt ning Jeruusalemma piiskop Makarios kuulutas imele tuginedes selle risti tõeliseks ristiks.
Austamine.
Risti ülendamise püha peetakse tõelise risti leidmise auks 14. septembril vanades idakirikutes, õigeusu kirikus, katoliku kirikus, luteri kirikus ja anglikaani kirikus.
Õigeusu kirikus, katoliku kirikus ja idakirikutes austatakse tõelise risti säilinud osakesi reliikviatena. Risti reliikviat sisaldavat relikviaari nimetatakse bütsantsi traditsioonile tuginedes stauroteegiks ja sageli on sellele antud risti kuju. Protestantlikes ja muudes hilisemates kirikutes see tava puudub.
Iisraeli peaminister

"Loendi kohta vaata artiklit Iisraeli peaministrite loend."
Iisraeli peaminister (heebrea keeles רֹאשׁ הַמֶּמְשָׁלָה ("Rosh HaMemshala"), araabia keeles رئيس الحكومة ("Ra'īs al-Ḥukūma")) on Iisraeli Riigi valitsusjuht.
Iisrael on parlamentaarne vabariik, riigi pea on president. Presidendi roll on peamiselt tseremoniaalne, täitesaatvat võimu juhib peaminister. Peaministri residents on Beit Aghion Jeruusalemmas. Alates detsembrist 2022 on Iisraeli peaminister erakonda Likud kuuluv Binyamin Netanyahu. Ta on üheksas ametitäitja (kui peaministri kohusetäitjaid mitte lugeda).
Pärast parlamendivalimisi teeb president pärast erakondade juhtidega läbi rääkimist ühele Knesseti liikmele ettepaneku peaministriks hakata. Pärast seda on valitud kandidaadil aega neli nädalat koalitsiooni moodustamiseks. Kandidaat esitab parlamendile koalitsioonilepingu ning heakskiidu korral on ta ametisse valitud. Üldiselt on peaminister parlamendi suurima erakonna juht. Kuna parlamendis on ühel parteil sisuliselt võimatu enamust saada, on kõik Iisraeli valitsused olnud vähemalt kahe erakonna koalitsioonid. Aastatel 1996–2001 olid peaministri otsevalimised.
Föderaalne sõjamemoriaal &quot;Isamaakaitsjate panteon&quot;

Föderaalne sõjamemoriaal "Isamaakaitsjate panteon" (vene keeles Федеральный военный мемориал "Пантеон защитников Отечества") on kalmistu Moskva oblastis Mõtištši linnaringkonnas.
Kalmistu pindala on 55 ha.
Venemaa kaitseministeeriumi alluvusse kuuluv kalmistu avati 22. juunil 2013. Kuni 5. maini 2021 kandis kalmistu nime Föderaalne sõjamemoriaalkalmistu (Федеральное военное мемориальное кладбище).
Yonne'i departemangu haldusüksuste loend

Yonne'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). 
Kantonid.
Departemangus on kokku 21 kantonit. Vallad Auxerre (kogupindalaga 49,95 km²) ja Sens (kogupindalaga 21,90 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Essonne'i departemangu haldusüksuste loend

Essonne'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). 
Kantonid.
Departemangus on kokku 21 kantonit. Vallad Brunoy (kogupindalaga 6,62 km²) ja Montgeron (kogupindalaga 11,22 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Hauts-de-Seine'i departemangu haldusüksuste loend

Hauts-de-Seine'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). 
Kantonid.
Departemangus on kokku 23 kantonit. Vallad Asnières-sur-Seine (kogupindalaga 4,82 km²), Boulogne-Billancourt (kogupindalaga 6,18 km²), Colombes (kogupindalaga 7,81 km²), Courbevoie (kogupindalaga 4,17 km²) ja Nanterre (kogupindalaga 12,19 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Seine-Saint-Denis' departemangu haldusüksuste loend

Seine-Saint-Denis' departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). 
Kantonid.
Departemangus on kokku 21 kantonit. Vallad Bobigny (kogupindalaga 6,77 km²), Drancy (kogupindalaga 7,76 km²), Épinay-sur-Seine (kogupindalaga 4,57 km²), Montreuil (kogupindalaga 8,92 km²) ja Saint-Denis (kogupindalaga 15,77 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Val-de-Marne'i departemangu haldusüksuste loend

Val-de-Marne'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad).
Kantonid.
Departemangus on kokku 25 kantonit. Vallad Champigny-sur-Marne (kogupindalaga 11,30 km²), Créteil (kogupindalaga 11,43 km²), Nogent-sur-Marne (kogupindalaga 2,80 km²), Saint-Maur-des-Fossés (kogupindalaga 11,25 km²), Villeneuve-Saint-Georges (kogupindalaga 8,75 km²), Vincennes (kogupindalaga 1,91 km²) ja Vitry-sur-Seine (kogupindalaga 11,67 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Luna Rossa

"Luna Rossa" on 2024. aasta augustis esilinastunud Eesti animafilm.
Filmi loomisest.
Animafilmi "Luna Rossa" tegemisel kasutati motion capture tehnoloogiat, salvestati näitlejate liikumine kolmemõõtmelises ruumis ning see animeeriti pärast üle. Motion capture tähendab näitlejate kaasamist ettevalmistusprotsessi ja nende liikumise salvestamist külge pandud sensorite abil. Sellele järgneb salvestatud kujutise järgi 3D-mudelite loomine ja järeltöötlus, mis antud filmis seisnes ülejoonistamises, et liikumisest jäänud konarused muuta sujuvamaks. Oluline roll oli jälgimiskaameratel ja salvestatud füüsiline liikumine võimaldas animatsioonis hõlpsamalt mängida kaameranurkadega.
Filmi võib nimetada armastuslooks, selles on saatuslik naine, vandenõu, hämarad motiivid ning tegelased, kes on oma eluga ummikusse jooksnud ja peavad oma agenda ellu viimiseks alluma kellegi teise juhtnööridele.
"Luna Rossas" on kujutatud kaks teineteisega seotud tegevusliini: Renzo ja Gabriella ning Francesca ja Eddy liin. Renzo jälgib pidevalt peidetud kaameratega Gabriella ettevõtmisi, et tema plaanidele jälile saada, Eddy ja Francesca on aga Gabriella plaanide täideviijad. Renzo armastab Gabriellat, aga keda armastab Gabriella, ei ole selge. Renzo püüab Gabriellat paljastada, naine aga mängib temaga, käitudes väljakutsuvalt. Gabriella on selle filmi kõige mõistatuslikum tegelane, kes on pidevas muutumises. Francesca armastab Eddyt, aga Eddy on pigem sisse võetud Gabriellast ning teeb talle lähenemiskatseid, mida Gabriella kindlalt tõrjub. Francescale on talle antud fataalse ülesande täitmine ainuke viis Eddyga kokku jääda, Eddyle aga on see meeleheitesööstuks.
Filmi teostuse toetajad olid Eesti Kultuurkapital, Eesti Filmi Instituut, National Centre for Cinema and the Moving Image (Prantsusmaa)Pictanovo (Prantsusmaa), CNC (Prantsusmaa), GIGA (Prantsusmaa).
Réunioni departemangu haldusüksuste loend

Réunioni departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik selle Prantsuse ülemere departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad).
Kantonid.
Departemangus on kokku 25 kantonit. Vallad Saint-André (kogupindalaga 53,07 km²), Saint-Benoît (kogupindalaga 229,61 km²), Saint-Denis (kogupindalaga 142,79 km²), Saint-Joseph (kogupindalaga 178,50 km²), Saint-Leu (kogupindalaga 118,37 km²), Saint-Louis (kogupindalaga 98,90 km²), Saint-Paul (kogupindalaga 241,28 km²), Saint-Pierre (kogupindalaga 95,99 km²) ja Le Tampon (kogupindalaga 165,43 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Harilik küttkärbes

Harilik küttkärbes ("Laphria gibbosa") on röövkärblaste sugukonda ja küttkärbse perekonda kuuluv putukaliik.
Ta keha on suur, kuni 25 mm pikkune. 
Eestis võrdlemisi tavaline.
Elab leht- ja segametsades. Vastsed elavad surnud puidus (saproksüülne liik) ja lehevarises, kus nad jahivad teisi putukaid.
Valmiera praostkond

Valmiera praostkond on Läti Evangeelse Luterliku Kiriku luteri kiriku praostkond Lätis.
Valmiera praostkond kuulub LELK Riia peapiiskopkonda. Läti evangeelne-luterlik kirik jaguneb kolmeks piiskopkonnaks (Riia, Daugavpilsi, Liepāja) ja 15-ks praostkonnaks. Riia peapiiskopkonda kuuluvad ka Läti Cēsise, Ikšķile, Jurmala, Riia, Valmiera piiskopkond. Kokku on Lätis 15 praostkonda: Balvi, Bauska, Cēsise, Daugavpilsi, Grobiņa, Alūksne, Ikšķile, Jelgava, Jūrmala, Kandava, Kuldīga, Piltene, Riia praostkond, Sēlpilsi ja Valmiera praostkond.
Ajalugu.
1636. aastal moodustati Liivimaal superintendent Hermann Samsoni eestvõttel kuus Rootsi riigikiriku luteriusu kirikute praostkonda: Eesti aladel 3 praostkonda ning kolm praostkonda Põhja-Läti aladel: Riia praostkond, Koknese praostkond ja Cēsise praostkond.
1740. aastast jagati Riia kubermangu Riia kreis 2 maakohtu ja praostkonna osaks (saksa k. "Theil"): 
Volmari ehk Valmiera ja Valga kreisi moodustamise järel 1783. aastal, moodustati ka Valmiera ehk Volmari praostkond ("Wolmarsche Präpositur, Sprengel") ja Valga praostkond.
Koknese praostkond

Koknese praostkond (läti k. Koknese), saksa "Kokenhusen" oli luteri kiriku praostkond Lätis.
Ajalugu.
Läti alade Rootsi riigikiriku luterlik Koknese praostkond moodustati 1636. aastal, kui loodi Liivimaal superintendent Hermann Samsoni eestvõttel kuus praostkonda: Eesti aladel Narva praostkond, Pärnu praostkond ja Tartu praostkond ning kolm praostkonda Põhja-Läti aladel: Riia praostkond, Kokneses ja Võnnu praostkond. 
Koknese praostkonda kuulusid Vecpiebalga, Skujene, Jaunpilsi, Ērgļi, Cesvaine, Madliena, Bērzaune, Koknese, Suntaži, Rauna kihelkond
1740. aastast jagati Riia kubermangu Võnnu kreis 2 maakohtu ja praostkonna osaks (saksa k. "Theil"):
Ristilt mahavõtmine (Rubens, 1618)

Ristilt mahavõtmine on flaami maalikunstnik Peter Paul Rubensi ja tema ateljee poolt umbes 1618. aastal loodud õlimaal lõuendil. Vanamehe keha ja rüü laiad vabad pintslitõmbed viitavad Rubensi õpilasele Anthonis van Dyckile.
Vaata ka.
Kunstniku teiste samanimeliste teoste kohta vaata artiklit Ristilt mahavõtmine.
Ljubljana NK Olimpija

Ljubljana NK Olimpija (sloveeni keeles "Nogometni klub Olimpija Ljubljana" 'Ljubljana jalgpalliklubi Olimpija') on Sloveenia jalgpalliklubi, mis tegutseb riigi pealinnas Ljubljana. See mängib riigi kõrgliigas Prva liga.
Klubi asutati 2005. aastal. See loodi algse, 1945. aastal asutatud ja pärast hooaega 2004/05 pankrotti läinud Ljubljana Olimpija nime kandnud klubi asemele. 2005. aastal asutatud klubi kandis algul nime NK Bežigrad. Alates hooajast 2008/09 on klubi tuntud Ljubljana Olimpija nime all.
Pärast seda, kui klubi hooajal 2005/06 Sloveenia tugevuselt viiendas liigas debüteeris, tõusis see iga hooaja järele kõrgemasse liigasse, kuni jõudis 2009. aastal Sloveenia kõrgliigasse. Hooajal 2015/16 tuli Olimpija Sloveenia meistriks. Pärast seda on Sloveenia meistriliiga võidetud veel hooaegadel 2017–18, 2022–23 ja 2024–25. Sloveenia karikavõistlused on Olimpija võitnud samuti neli korda.
Hooajal osales UEFA Euroopa Konverentsiliiga alagrupiturniiril, kus oma alagrupis saadi Prantsusmaa klubi Lille'i ja Slovakkia klubi Bratislava Slovani järel kolmas koht. Järgmisel hooajal jõudis Olimpija Konverentsiliiga liigafaasist väljalangemismängude esimesesse ringi, milles kaotati Bosnia ja Hertsegoviina klubile Banja Luka Boracile kahe mängu kokkuvõttes 0:1.
Alates 2010. aastast on klubi kodustaadion olnud Stožice staadion, mis mahutab 16 038 pealtvaatajat.
Klubi suurim rivaal on NK Maribor ning kahe nende klubi vaheline mäng on tuntud igavese derbina ("Večni derbi").
Mängijad.
Praegune koosseis.
"Seisuga 10. juuli 2025"
Kratt (täpsustus)

Kratt on rahvapärimuses tuntud nõiduslik olend. Selle järgi on nimetatud:
ARS Helikunsti festival &quot;Seintel on kõrvad&quot;

ARS Helikunstifestival "Seintel on kõrvad" on rahvusvaheline helikunsti festival, mis toimub iga kahe aasta tagant ARS Kunstilinnakus.
Festival keskendub helikunsti valdkonna ja kunstnike tutvustamisele ning selle keskmes on ARS Kunstilinnaku Projektiruumis ja teistel linnaku näitusepindadel esitletav kunstinäitus, mis esitab helipõhiseid kunstiteoseid erinevatelt autoritelt. Festivali teine pool on pühendatud esinemisprogrammile, kus kunstnikud töötavad heliga performance'i formaadis.
Festival "Seintel on kõrvad" toimus esimest korda aastal 2023, kus festivali korraldajateks olid Sten Saarits ja Erik Alalooga.
2025.
2025. aasta festivali teema oli "Emotsionaalne resonants", mis keskendus helikunsti ja psühholoogilise heaolu ristumispunktile.
Festivali näitusel olid teosed kunstnikelt Julia Nordholz (DE), Annika Sellik (EE/NO), Kelli Gedvil (EE), Lauri Lest (EE), Carmen Kalata (AT), Hans Rosenström (SE), Nika Schmitt (LU/NL) ja Szerafina Schiesser (DE). Performance-programmis esinesid Ava Imogen Grayson (FI/CA), John Grzinich (EE), Gatesleeper (EE), Anumai Raska (EE), Paola Torres Núñez del Prado (PE), Saxposition (Jenni Peltoniemi (FI), Ville MJ Hyvönen (FI)), Tencu (EE), Eleonora Kampe (EE/LV), Jukka Kääriäinen (FI), Aivar Tõnso (EE), Katrin Enni (EE). Lisaprogrammis esinesid veel Charlotta Ruth (SE/AT) ja Daniele Pozzi (IT/AT)
2025. aasta festivali korraldasid Sten Saarits ja Taavi Varm.
2023.
2023. aasta programmis osalenud kunstnikud: Therese Frisk (SE), Kaisa Maasik &amp; Gerda Nurk (EE), Kat Austen (DE/GB), Katrin Enni (EE), Madlen Hirtentreu (EE), Mari-Liis Rebane, Jaanika Arum &amp; Helen Västrik (EE), Taavi Suisalu (EE), Sabotanic Garden (FI), Yuri Landmann (NL), Simonas Nekrošius (LT), THRVS (Matthias Kampf, AT), Sister Clara (IT), SSSS (Sten Saarits, EE ja Matthias Kampf, AT), Erik Alalooga (EE), Janno Bergmann (EE). Festivali korraldasid Sten Saarits ja Erik Alalooga.
Zoopagomyceta

Zoopagomyceta on seente alamriik.
Entomophthoromycota

Entomophthoromycota on seente hõimkond.
Entomophthoromycetes

Entomophthoromycetes on seente klass. 
Ainsa seltsina kuuluvad sellesse klassi putukahallikulaadsed ("Entomophthorales").
Putukahallikulaadsed

Putukahallikulaadsed ("Entomophthorales") on seente selts.
Putukahallikulised

Putukahallikulised ("Entomophthoraceae") on seente sugukond.
Putukahallik

Putukahallik ("Entomophthora") on seente perekond.
Toakärbse-putukahallik

Toakärbse-putukahallik ("Entomophthora muscae") on seeneliik.
Kollane reseeda

Kollane reseeda ("Reseda lutea") on liik reseedaliste sugukonnas.
Joonkorgik (perekond)

Joonkorgik ("Piloporia") on "Fomitopsidaceae" sugukonda kuuluv seeneperekond.
Joonkorgik

Joonkorgik ("Piloporia sajanensis") on "Fomitopsidaceae" sugukonda kuuluv seeneliik.
Rüüt (perekond)

Rüüt ("Pluvialis") on tülllaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Rüüdad on väiksed ja keskmise suurusega kahlajad, kes pesitsevad Arktikas. Tagumine varvas on väike või puudub. Terava otsaga tiivad on peaaegu neli korda pikemad kui jalad. Sulestiku ülaosa on heledatähniline. Saba on suhteliselt lühike ja kandilise otsaga. Nokk on suhteliselt peenike. Varvaste vahel on lestad.
Perekonda kuulub neli liiki:
Eestis on kohatud rüüta, tundrarüüta ja plüüd.
Stauroteek

Stauroteek (kreeka keele sõnadest σταυρός "stauros" 'rist' ja θήκη "theke" 'kast', 'mahuti') on relikviaar, millesse oli paigutatud usklikele austamiseks Kristuse risti (tõelise risti) reliikvia.
Õigeusu ikoonide alase terminoloogia kontekstis, eriti venekeelses terminoloogias tähistab stauroteek ("ставротека") ikooni, mille sisse ristikujulisse nišši paigutatakse eraldi rist.
Kirjeldus.
See relikviaaritüüp on Bütsantsi algupäraga ja suur osa kunstimuusemides või kirikutes asuvaid stauroteeke on valmistatud Bütsantsis, kuid juba varakeskajal jõudis risti reliikviaid, sageli keiserlike kingitustena Bütsantsist, Lääne-Euroopasse ja leidub ka sealsete meistrite tehtud stauroteeke, näiteks tiibaltari kujuline Staveloti triptühhon.
Stauroteek võis olla kastikujuline (näiteks Metropolitani Kunstimuuseumis asuv Fieschi Morgani stauroteek) või paneelikujuline (näiteks Limburgi toomkirikus asuv stauroteek), aga sageli anti sellele risti kuju.
Teiste tuntumate bütsantsi stauroteekide hulka lisaks eelpoolnimetatutele kuuluvad Mettlachi stauroteek, Esztergomi stauroteek, Cortona stauroteek, Praha stauroteek, kardinal Bessarioni stauroteek. Kunagistest Bütsantsi stauroteekidest Lääne-Euroopa meistrite poolt osaliselt ümber tehtud ja täiendatud relikviaaride näited on Louvre'is asuv stauroteek ja Staveloti triptühhon.
Keith Kellogg

"Mitte segi ajada Will Keith Kelloggiga."
Joseph Keith Kellogg Jr. (sündinud 12. mail 1944) on Ameerika Ühendriikide diplomaat ja erusõjaväelane. Donald Trumpi esimese presidentuuri ajal oli ta asepresident Mike Pence'i riikliku julgeoleku nõunik ning Riikliku Julgeoleku Nõukogu täitevsekretär ja personaliülem. Pärast Michael T. Flynni tagasiastumist veebruaris 2017 oli ta Ameerika Ühendriikide riikliku julgeoleku nõunik. Märtsist 2025 on ta president Donald Trumpi erisaadik Ukrainas.
Hans-Erik Põldoja

Hans-Erik Põldoja (sündinud 21. juulil 1993) on eesti disainer.
Elukäik.
Hans‑Erik Põldoja lõpetas 2015. aastal Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaineri eriala. Ta tegutseb UX/UI disainerina, keskendudes tarkvaradisainile, veebidisainile ja visuaalse identiteedi loomisele.
Tsüaniidid

Tsüaniidid on vesiniktsüaniidhappe soolad.
Nende seas on tugevad mürgid kaaliumtsüaniid ja naatriumtsüaniid.
Da Vinci Hundid

Pataljon "Da Vinci Hundid" (108. üksik rünnakpataljon) on Ukraina relvajõudude mehitamata süsteemide pataljon, mis kuulub Jakov Handziuki nimelise 59. üksiku rünnakbrigaadi koosseisu. Komandör on kapten Serhi Filimonov.
Ajalugu.
Üksus moodustati 20. jaanuaril 2014 Ukraina Vabatahtlike Korpuse (DUK) 5. pataljoni 1. rünnakkompaniina. 26. augustil 2015 lahkus üksus 5. pataljonist ja restruktureeriti DUKi 1. kompaniiks. 17. märtsil 2016 määrati üksuse ülemaks Dmtro Kotsiubailo, mis tähistas selle laialdaselt tuntud hüüdnime „Da Vinci“ algust tuletatuna Kotsiubailo kutsungist. Üksus on osalenud alates selle moodustamisest arvukates lahingutes Ida-Ukrainas. Oma tegevuse algfaasis ei olnud üksus (nagu kogu DUK) osa Ukraina relvajõududest ja teda rahastati annetustest.
2022. aasta aprillis moodustati Kotsiubailo juhitud DUK 1. rünnakkompanii ja Sergei Filimonovi üksuse „Honor” ühendamise tulemusel pataljon „Da Vinci Hundid”, mis sama aasta lõpuks reorganiseeriti 67. mehhaniseeritud brigaadi 1. mehhaniseeritud pataljoniks. 7. märtsil 2023 langes üksuse ülem Kotsiubailo Bahmuti lähedal ja tema asemele asus Juri Kapustjak. 10. mail 2023 liideti üksus ametlikult Ukraina relvajõududega, kui 67. mehhaniseeritud brigaadi 1. rünnakpataljon. 1. juulil 2023 nimetati pataljon langenud komandöri auks Dmitro Kotsiubailo nimeliseks. 2024. aasta algul läksid pataljoni üksused "Honor" ja "Ulf" formeeritava 108. mehhaniseeritud pataljoni koosseisu. 6. veebruaril 2024 nimetati pataljoni ülemaks Serhii Filimonov, senine "Honor" kompanii ülem. Tollal kuulus pataljoni umbes 1000 inimest. Aprillis 2024 lahutati "Da Vinci Huntide" pataljon 67. brigaadist iseseisvaks pataljoniks ning aprillis 2025 muudeti 1. rünnakrügemendiks "Da Vinci Hundid".
"Hundid" osalesid vastupealetungides Harkivi oblastis: Balaklija, Izjumi, Borovaja, Kupjanski vabastamisel; lahingutes Luhanski oblastis: Kreminna, Bilogorivka, Siverskodonetski, Lõsõtšanski pärast ning lahingutes Donetski oblastis - Serebrjanka, Soledari ja Bahmuti pärast. Pataljoni võitlejad läksid ajalukku "Elutee" kaitsmisega - viimase teega, mis varustas Ukraina sõdureid Bahmutis.
Üks üksuse endistest vabatahtlikest oli USA merejalaväe veteran ja Ameerika asepresidendi J. D. Vance'i nõbu – Nate Vance.
Riia Jeesuse kirik

Riia Püha Jeesuse kirik (läti keeles "Rīgas Jēzus evaņģēliski luteriskā baznīca") on luteri kirik Lätis Riias, Latgale eeslinnas aadressil Elijas iela 18. 
Kirikus tegutseb luterlik Riia Jeesuse kogudus, samuti luterlik Riia Saksa Jeesuse evangeelne kogudus.
Esimese Riia Jeesuse kiriku ehitamist alustati 1635. aastal ning pühitseti 1638. aastal, kuid hävines Vene-Rootsi sõja (1656–1658) ajal Riia piiramisel. 1688. aastaks ehitati uus kirikuhoone Riia linnaarhitekti ja ehitusmeistri, Rupert Bindenschu juhtimisel (kes rajas ka Lemsalu kiriku), kirik hävines Põhjasõjas Riia piiramisel 1710. 1733. aastaks ehitati uus kirik, mis põletati maha 1812. aastal, kui 
1812. aasta Prantsuse-Vene sõja ajal kindral Étienne-Jacques-Joseph Macdonaldi armee tungis läbi Kuramaa Riiani ning ähvardas Liivimaa kubermangukeskust – Riia linna.
Praegune kirik (saksa k. "Jesus-Kirche in Riga") ehitati aastatel 1818–1822 ja selle projekteeris Liivimaa kubermanguarhitekt Christian Friedrich Breitkreitz (1781–1820), kuid kiriku ehitus viidi lõpule arhitekt Johann Peter Krijki juhtimisel, Breitkreitzi surma järel. Puidust kirikuhoone on neljas Jeesuse kirik Riias. 
1903. aastal moodustati iseseisev Läti kogudus
Viesturi

Viesturi on küla ("mazciems") Lätis Aizkraukle piirkonna Skrīveri vallas.
Küla asub valla kaguosas. Viesturi asub valla keskusest Skrīverist 3,9, piirkonna keskusest Aizkrauklest 11,2 ning Riiast 87 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 jäi asula Skrīveri piirkonda.
Kikilipsuga mässaja

"Kikilipsuga mässaja" on 2024. aasta Eesti dokumentaalfilm. 
Sisu.
See on portreefilm Eesti Vabariigi presidendist Toomas Hendrik Ilvesest, mida filmiti tema ametiaja viimase pooleteise aasta jooksul. Filmitegija Jaan Tootsen kutsuti tööle Ilvese kultuurinõunikuks, ent mõne aja pärast otsustas ta presidenti ka dokumentalistina jälgima hakata. Ootamatult kujunesid eesootavatest aastatest president Ilvese elus ühed raskemad: lisaks maailmapoliitikas toimuvatele pingelistele sündmustele lagunes mehe abielu. Film portreteerib teravat, taltsutamatut ja intellektuaalset presidenti inimlikus ja humoorikas võtmes, andes vaatajatele haruldase sissevaate nii presidendiametisse kui ka Ilvese isiklikku ellu ja maailmavaatesse.
Laura Junson

Laura Junson (sündinud 10. juulil 1987) on eesti laulja ja helilooja. 
Muusikaline haridustee.
Laura Junson alustas 1994–2000 muusikaõpinguid Sindi muusikakoolis Helle Salumäe klassis. 1999–2001 alustas ta kitarriõpinguid Sindi muusikakoolis Üllar Kallau käe all. 2000–2006 jätkas ta õpinguid Toomas Volli laulustuudios (soololaul, vokaalansambel ja koorilaul). 
2007–2010 jätkusid õpingud Heino Elleri nimelises Tartu muusikakoolis pop-jazz laulu erialal Liisi Koiksoni juhendamisel. Seejärel omandas ta 2010–2014 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia Jazzmuusika osakonnas laulu erialal Sirje Medelli juhendamisel bakalaureusekraadi.
2014–2016 jätkusid õpingud TÜVKA ja EMTA ühisõppekava muusikapedagoogika magistratuuris.
Muusikalised kollektiivid.
Kaasategev solistina ja klahvpillimängijana Kali Briis Bandis ja Laura Juno-s, (Hans Kurvits, Alan Olonen, Erko Niit, Kaarel Kuusk, Laura Junson).
Vokaalansambli Mixtet liige (Maria Gertsjak, Eva-Lotta Vunder, Veljo Poom, Laura Junson, Teet Kaur, Kristjan Ilumäe), duo Erko Niit ja Laura Junson liige.
Laura Junson &amp; The Jeth liige (Erko Niit, Joel Remmel, Heikko-Joseph Remmel, Tõnu Tubli, Laura Junson). 
Muu muusikaline tegevus.
Ta on Pärnu Muusikakooli soololaulu ja ansamblitunni õpetaja. 
Teinud kaasa: Noizmakaz (2005), Tähepüüdja (2007), Retsept 2 (2008), Reis ümber enda telje (2008), Suvetuul (2009), Kali Briis “The Moon Ghost” (2012), Kali Briis "Say Whaat?” (2013), Laura Junson, Kristjan Mazurtchak ja Erko Niit trio “Kodus” (2010), Laura Junson &amp; The Jeth (2015), Kali Briis Bänd “Let’s Play Love” (2016), Frederik Küüts debüüt EP “Lights &amp; Lies” (2016), Laura Juno “Laura Juno” (2021).
Hedvig Hansoni plaadil "Kohtumistund"(2008) on tema kirjutatud lugu "Kes sind on näinud" Artur Alliksaare tekstile.
Ta on osalenud Eesti Laulul ansambliga Kali Briis.
August Sildnik

August Sildnik (15. oktoober 1886 Avinurme vald – 19. juuni 1955 Vassiljevka, Tšaja rajoon, Tomski oblast) oli eesti ajaloolane ja arhivaar.
Waka Waka (This Time for Africa)

"Waka Waka (This Time for Africa)" on Kolumbia laulja Shakira lugu, milles teeb kaasa Lõuna-Aafrika ansambel Freshlyground. Shakira enda ja John Hilli ühiselt kirjutatud laulu avaldas 7. mail 2010 Epic Records 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ametliku lauluna, mis peeti Lõuna-Aafrikas. Laul proovib Golden Soundsi originaalset Kameruni makossalaulu "Zamina mina (Zangaléwa)".
Watashi ni Tenshi ga Maiorita!

Watashi ni Tenshi ga Maiorita! (私に天使が舞い降りた!) on Jaapani neljast paneelist koosnev Yuri komöödia mangasari, mille on kirjutanud ja illustreerinud Nanatsu Mukunoki. Sari hakati avaldama Ichijinsha Comic Yuri Hime ajakirjas 2016. aasta novembris. Doga Kobo anime-teleseriaali kohandamine ilmus Jaapanis 2019. aasta jaanuarist märtsini.
Kokkuvõte.
Miyako Hoshino on väga häbelik kolledži üliõpilane. Kui tema noorem õde Hinata Hoshino toob koju oma klassivenna Hana Shirosaki, võlub Miyako tema armsusest ja hakkab suupistete vastu cosplaysse riietuma. Sari jälgib Miyakot, kui ta Hanaga lähedasemaks saab, koos teiste Hinata sõprade Noa Himesaka, Koyori Tanemura ja Kanon Konomoriga.
Akadeemiline Maleklubi

Akadeemiline Maleklubi oli akadeemiline ühing, mis tegutses 1924–1932, 1937–1940 ja 1942–1944 Tartu Ülikooli juures.
Klubi esimehed olid Johannes Maide, Otto Kerge, David Ilionsky, Elmar Joonas, Harald Keres, Ilmar Roots ja Feliks Sauks. 
Klubil oli üks auliige, Hermann Mattison. 1939 II semestril oli klubil 22 liiget.
Akadeemiline Põhjamaade Kultuuri Harrastusühing

Akadeemiline Põhjamaade Kultuuri Harrastusühing oli 1937–1940 Tartu Ülikooli juures tegutsenud akadeemiline ühing.
Ühingu siht oli oma liikmete tutvustamine Põhjamaade rahvaste ajaloo, kultuuri ja kommetega ja Balti ja Skandinaavia kultuuride lähendamise probleemidega.
Esimehed olid stud. phil. Endel Varep ja stud. theol. Rein Neggo, liikmeid oli 1939 I semestril 16.
Darío Osorio

Darío Esteban Osorio Osorio (sündinud 24. jaanuaril 2004 Hijuelases) on Tšiili jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Taani kõrgliigaklubis Midtjylland ja Tšiili jalgpallikoondises.
Tšiili kõrgliiga debüteeris ta 2022. aastal Club Universidad de Chile meeskonnas. Debüüthooajal lõi ta liigas 27 mänguga seitse väravat.
2023. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Kohe esimesel hooajal tuli ta Midtjyllandiga Taani meistriks. Samal hooajal lõi Osorio Taani kõrgliigas kaheksa väravat, millega oli Cho Gue-sungi ja Franculino Djú klubi paremuselt kolmas väravalööja. 9. märtsil 2025 lõi ta AaBi vastu värava, mis valiti Taani kõrgliiga hooaja 2024/25 parimaks väravaks.
Tšiili jalgpallikoondises debüteeris Osorio 10. juunil 2022 Kirin Cupi mängus Tuneesia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. märtsil 2024 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Ta kuulus Tšiili koondisse 2024. aasta Copa Américal.
Michał Skóraś

Michał Krzysztof Skóraś (sündinud 15. veebruaril 2000 Jastrzębie-Zdrójs) on Poola jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või äärekaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge ja Poola jalgpallikoondises.
Hooajal 2018/19 debüteeris ta Poola esiliigas Nieciecza Bruk-Bet Termalica meeskonnas, kus ta mängis Poznańi Lechist laenul. Järgmisest hooajast mängis ta Lechi põhimeeskonnas Poola kõrgliigas. Hooajal 2021/22 tuli ta Lechiga Poola meistriks.
2023. aasta juulis liitus ta nelja-aastase lepingu alusel Club Bruggega. Hooajal 2023/24 tuli ta Club Bruggega Belgia meistriks.
Alates 2015. aastast mängis Skóraś Poola noortekoondistes. Muuhulgas osales ta Poola kuni 20-aastaste koondisega 2019. aastal kodustustel juunioride maailmameistrivõistlustel. Poola jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 22. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Hollandi vastu. Ta kuulus Poola koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel – mõlemal turniiril pääses ta väljakule vaid viimases alagrupimängus.
Ühendatud Toorajudaism

Ühendatud Toorajudaism (heebrea keeles יהדות התורה, "Yahadut HaTora") on Iisraeli poliitiline liit. See on ultraortodoksne ja religioosselt konservatiivne. Aastal 1992 moodustatud liitu kuuluvad erakonnad Agudat Yisrael ja Degel HaTorah, selle eesmärk on suurendada aškenazi juutide mõjuvõimu Knessetis. Aastatel 2004–2006 oli liit religioossete erimeelsuste tõttu lahus. Siiani (2025. aasta juuli seisuga) parim tulemus parlamendivalimistel saavutati 2019. aastal: 8 kohta (Knessetis on kokku 120 saadikut).
Erinevalt teistest Iisraeli usuparteidest, nagu Shas, Rahvusik Usupartei, Otzma Yehudit ja Noam, ei ole erakond Ühendatud Toorajudaism sionistlik. Paljudest teistest haredidest kasutab erakond tehnoloogiat ja elektroonilist sidet.
Matti Repo

Matti Tauno Antero Repo (sündinud 7. märtsil 1959 Mikkelis) on Tampere piiskopkonna seitsmes piiskop alates 1. juunist 2008. Ta valiti ametisse 26. märtsil 2008. Tal on teoloogiadoktori kraad. Enne piiskopiks saamist töötas ta viimati, alates 2002. aastast, kirikuvalitsuse välissuhete osakonna teoloogiasekretärina.
Ta ordineeriti pastoriks 1985. aastal ja teenis aastatel 1985–2002 Tampere Messukylä koguduse pastorina. Ta lõpetas 1992. aastal teoloogialitsentsiaadiga ning tema doktoritöö "Uskon lahja vai rakkauden päämäärä? Johann Arndtin käsitys vanhurskauttamisesta ja uniosta" ("Usu and või armastuse eesmärk?". Johann Arndti arusaama õigustamisest ja ühendusest) uuriti Helsingi Ülikoolis 1997. aastal.
Isiklikku.
Ta elab aastast 2008 Tampere piiskopi majas. Ta on abielus ja nelja lapse isa.