tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marko Albert

Marko Albert (sündinud 25. juunil 1979 Tallinnas) on Eesti triatleet.
Saavutused.
2004.
Ateena olümpiatriatlonis sai Marko Albert 21. koha, kaotades võitjale Uus-Meremaa sportlasele, 33-aastasele Hamish Carterile 4.19. 25-aastane eestlane alustas tublilt, tulles 1,5 km ujumise järel veest neljandana ja kuuludes pärast 40 km rattasõitu teise gruppi, kusjuures kaotust liidrile oli vaid 47 sekundit. 
49 startija hulgas oli maailma edetabelis 84. kohal olevast Albertist tagapool vaid viis triatleeti. Eestlase paremust pidid tunnistama ka kolm eksmaailmameistrit.
Albert alustas särtsakalt, vedades ujujate rivi esimesel kolmandikul ja sai kuivale maale neljandana, kaotust aja 18.01 saanud ameeriklasele Andy Pottsile 12 sekundit. Eestlasest olid ees ka Paulo Myuashiro Brasiiliast ja venelane Igor Sõsojev. Vahetusalas tegutses aga Albert kiiresti ja pääses rattasõidule kolmandana, olles möödunud Sõsojevist.
Rattadistantsi teiseks 8 km ringiks oli formeerunud 15-liikmeline juhtgrupp, kuhu kuulus ka Marko. Kolmanda ringi tõusu järel pääsesid eest kuus meest, kes distantsi teise poolega suurendasid vahe enne jooksu jälitajatega enam kui 40 sekundile. Albert pedaalis vapralt teises üheksaliikmelises grupis ja sai rattasõidu järel 15. vaheaja. 
Albert, kes oli enne olümpiat hädas jalavigastusega, saabus esimeselt jooksuringilt 18. kohaga, kaotust juhtijatele 2.02. Järgmisel ringil oli eestlane langenud kahe koha võrra ja vahe juhtijatega suurenenud veel minuti võrra.
"Esimene ring polnud hea, kuid teisel ja kolmandal hakkasin juba liikuma," rääkis Albert.
2008.
Pekingi olümpiamängudel sai Marko Albert 41. koha. Ta kaotas võitjale 5.20,30. Pärast ujumist oli ta 10. ning pärast rattasõitu 43. kohal.
2011.
2011. aasta Hawaii Ironmanil sai Marko Albert ajaga 8:35:18 võistluse 13. koha. See oli eestlaste seni parim aeg antud võistlusel ja parima koha kordamine.
2012.
2012. aasta Melbourne'i Ironmanil sai Marko Albert võistluse 9. koha koguajaga 8:18.04 (3,8 km ujumist 47:13 (3.), 180 km rattasõit 4:29.55 ja maratonijooks 2:57.35).
2012. aasta Ironman 70.3 Racine'il sai Marko Albert esikoha ajaga 3:59:23. 
2013.
2013. aasta Uus-Meremaa Ironmanil sai Marko Albert 2. koha koguajaga 8:25.30.
2014.
2014. aastal võitis Marko Albert Ironman New Zealandi Cameron Browni ja Terenzo Bozzone'i eest koguajaga 8:17.33: 3,8 km ujumist 46:10 (kiireim aeg), 180 km rattasõit 4:36.42 (kiireim aeg) ja maratonijooks 2:50.05 (teine jooksuaeg).
Isiklikku.
Marko Albert on 189 cm pikk ja kaalub 79 kg. Ta elab Tallinnas ja kuulub klubisse Triatloniklubi 21CC. Tema treener on Jüri Käen. Albert lõpetas 1997. aastal Eesti Spordigümnaasiumi ujumise erialal ja 2001. aastal Sisekaitseakadeemia. Ujumisega tegeles üksteist aastat, triatloniga tegeleb 1997. aastast. Tema eeskuju triatleetidest on Kirill Litovtšenko. Eesmärk spordis on saada paremaks. Hobideks on filmid, lugemine ja hispaania keel.
Tema isa Mati Albert on endine suusataja ning õde Maria Albert on endine ujuja.
Tšuvašid

Tšuvašid (endanimetus "чӑвашсем") on turgi rahvas Euroopas Volga keskjooksul. Nad räägivad tšuvaši keelt.
Peamisteks tšuvaššide asualadeks on Tšuvaššia, Tatarstan ja Baškortostan. 1989. aastal oli tšuvašše Venemaal 1 773 645. Neist vaid 906 922 elas Tšuvaššias. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 1 435 872 tšuvašši, neist Tšuvaššias 814 750.
Tšuvaššide Kaasani khaaniriigi asualad liideti Moskva tsaaririigiga 1552. aastal. Tšuvašid olid paganausulised, kuid nende hulgas oli teataval määral levinud ka islam. 17. sajandil algas tšuvaššide ristimine vene õigeusku, 18. sajandil muutus see massiliseks ja vägivaldseks. Suur osa tšuvašše rändas välja mujale Volgamaile ja Siberisse, et vene õigeusku astumist vältida. Samal põhjusel asus 19. sajandi lõpul Türki ümber umbes 100 000 islamiusulist tšuvašši.
Tšuvašid jagunevad kolme etnograafilise rühma vahel: 
Materiaalne kultuur.
Materiaalses kultuuris ja eriti ornamentikas on tšuvaššidel palju ühisjooni soome-ugri rahvastega, arvataksegi, et tšuvašid on turgi keelele üle läinud soomeugrilased. 
Üldiselt peetakse tšuvašše koos bulgaarlastega bulgaaride järeltulijaiks.
Tšuvašid Eestis.
Eestis elas 2021. aasta rahvaloenduse andmetel 334 tšuvašši, 2011. aasta rahvaloenduse andmetel aga 373 tšuvašši. Eestis tegutseb kaks tšuvaši kultuuriseltsi: Narvas on 2003. aastal asutatud selts Narspi ja Tallinnas 1990. aastal asutatud Tšuvaši Kultuuriselts. Mõlemal seltsil on oma pärimusmuusika kollektiiv: Narspi ja Palan. 
Tallinnas tegutseb ka tšuvaši "folk-pop"-ansambel Tarai (Тарай).
Tšuvaši päritolu on Eesti laulja Elina Netšajeva ja vehklejast olümpiavõitja Svetlana Tširkova. Tšuvaši päritolu oli ka näitleja Angelina Semjonova.
Marko Aleksejev

Marko Aleksejev (sündinud 14. veebruaril 1979 Tartus) on endine Eesti kergejõustiklane (kõrgushüppaja).
Tema nimel on kõrgushüppe Eesti siserekord tulemusega 2.27.
Isiklik rekord on 2.28 (2005). Eesti rekord on 2.30 (5. juuni 1996, Rakvere) ja kuulub Marko Turbanile.
Isiklikku.
Marko Aleksejev on 196 cm pikk ja kaalub 85 kg. Marko Aleksejev elab Varbolas. Tema treener oli Allan Elerand. Hobideks on jaht, matkamine ja matkade korraldamine.
Mikola Jermalovitš

Mikola Ivanavitš Jermalovitš (valgevene Мікола "Іванавіч" Ермаловіч; 29. aprill 1921 Malõja Navassiolki küla, praegune Dzjaržõnski rajoon, praegune Minski oblast – 5. märts 2000, Minsk) oli Valgevene kirjanik ja ajaloolane.
Kastuss Kalinovski

Kastuss Kalinovski (valgevene "Кастусь Каліноўскі"; vene "Вицент-Константин Калиновский"; poola "Wincenty Konstanty Kalinowski"; 21. jaanuar 1838 – 10. märts 1864) oli Valgevene revolutsionäär-demokraat, publitsist, üks 1863.–1864. aasta ülestõusu juhte Valgevenes.
Elulugu.
Lõpetas 1860 Peterburi ülikooli õigusalal. 1862–1863 andis välja illegaalset ajalehte Мужыцкая праўда, millel oli suur mõju valgevene rahvusliku vabastusliikumise tõusule. Arreteeriti tsaarivõimude poolt jaanuaris 1864 ja hukati sama aasta märtsis Vilniuses.
Järv

Järv on seisva veega siseveekogu, millel puudub vahetu ühendus maailmamerega ning tavaliselt asub see merepinnast kõrgemal.
Järved tekivad maapinnal olevate nõgude täitumisel pinnaveega. Järvede vesi võib olla nii mage kui ka soolane.
Klassikaliselt loetakse järvedeks pinnaveekogusid, mille suurus on vähemalt 1 ha. Väikseid järvi (keskmine ümbermõõt 10–200 m) nimetatakse "järvikuteks" (murdes ka: "lontsik").
Järve karakteristikud.
Järve tähtsamad karakteristikud on valgala, sissevool, väljavool, toitainete hulk, lahustunud hapnik, saasteained, pH ja settimine.
Järvede veetase sõltub sisse- ja väljavoolava vee hulga erinevusest, võrreldes kogu veemahuga. Tähtsamad sissevooluallikad on sademed vee pinnale, jõgede ja kanalite üleujutused järve valgalal, põhjavesi ja kunstlikud allikad väljaspool valgala. Tähtsamad väljavooluallikad on auramine järve pinnalt, pinna- ja põhjaveekaod ning igasugune järvevee väljavõtmine (kasutamine) inimese poolt. Kuna kliimatingimused ja inimese veevajadused muutuvad, siis põhjustab see järvetaseme perioodilisi muutusi.
Järvede liigitus.
Laias laastus liigitatakse järvi järgmiselt: 
Toitelisuse ehk troofsuse järgi.
Järvi saab tüpidiseerida vee toitainete hulga järgi (troofsus), mis mõjutab suuresti taimede kasvu.
Suur Orjajärv

Suur Orjajärv on järv Kanadas, Põhja-Ameerika sügavaim järv.
Järv asub vahetult põhjapolaarjoonest lõunas. Jääkate on järvel keskmiselt kaheksal kuul aastas, sellest ligi kuuel kuul täielik jääkate.
Järve põhjakaldal asub Loodealade keskus Yellowknife.
Varesrahu

Varesrahu on 970 m² suurune saar (rahu) Väinameres Hiiumaast kagus Vareslaiu loodetipu ja Hanikatsi laiu lõunatipu vahel. Saar kuulub Hiiu maakonda Hiiumaa valda Salinõmme küla alla ja asub Hiiumaa laidude maastikukaitseala koosseisus.
Saare rannajoone pikkus on 210 meetrit.
Must neljapäev

24. oktoobril 1929 toimus New Yorgi fondibörsil aktsiahindade järsk langus. Ajaloos tuntakse seda päeva musta neljapäevana. Sellega algas ülemaailmne majanduskriis, mis kiirendas demokraatia hukku ja diktatuuride teket kogu maailmas. Majanduskriis kestis umbes 1933. aastani.
Ka 1997. aasta 23. oktoobrit, mil Tallinna Väärtpaberibörsil langes börsiindeks TALSE enam kui viisteist punkti, tuntakse musta neljapäevana.
Sotsiaalteadused

Sotsiaalteadused ehk ühiskonnateadused on kogum akadeemilisi distsipliine, mis uurivad inimkäitumise sotsiaalseid ja kultuurilisi aspekte. Nad erinevad humanitaarteadustest rangemate tõendamisstandardite ja teadusliku meetodi rõhutamise poolest. Sotsiaalteadustes kasutatakse nii kvantitatiivseid kui ka kvalitatiivseid meetodeid.
Sotsiaalteaduste hulka arvatakse näiteks
Õigusteadus, kultuuriantropoloogia ja semiootika võidakse arvata ka humanitaarteaduste hulka. 
Mõnikord eristatakse sotsiaalteadustest käitumisteadusi, mille alla kuuluvad põhiliselt psühholoogia ja pedagoogika (kasvatusteadused).
Põhilised suunad.
Teadmiste hankimise osas on sotsiaalteadustes kolm põhilist paradigmat:
Positivism ja sotsiaalteaduse mõiste kui selline tuli päevakorda Auguste Comte'i teosega "A general view of positivism" (1856, prantsuskeelne väljaanne 1844). Kaasaegne positivism arenes välja aga Karl Popperi töödest, kes pani rõhku falsifitseerimisele.
Positivistid kalduvad kasutama loodusteaduste meetodeid ning keskenduvad ainult nendele nähtustele, objektidele, karakteristikutele, protsessidele, millele on n-ö otsene juurdepääs. Abstraktsust pole nende arvates mõtet uurida. Otsitakse eelkõige põhjus-tagajärg tüüpi seoseid.
Antipositivism seevastu püüab (tavaliselt kvalitatiivsete meetodite abil) pigem teatud sotsiaalseid nähtusi ja suhteid mõista. Siit ka antipositivismi saksakeelne nimi "Verstehen" (eesti k "mõistma"), mille võttis kasutusele sotsioloog Max Weber.
Kriitiline teooria peab oluliseks arvestada ka konteksti ja väärtusi. Eriti oluline on selle teooria esindajate arvates (valitseva) ideoloogia osa meie sotsiaalse maailma kujunemisel. Kriitiline lähenemine pärineb eelkõige Frankfurdi koolkonnalt ning hiljem feminismi teisest lainest.
Kriitilise lähenemise puhul on oluline välja tuua selle mõningast poliitilist laengut ning ebaõigluse ja ebavõrdsuse paljastamise eesmärki.
Need kolm suunda ei tähenda tingimata, et iga uuringu korral peab valima ühe. Vastupidi – täieliku pildi saamiseks on nii mõnigi kord mõistlik kasutada hoopis mitut meetodit korraga (triangulatsioon).
Pavel Loskutov

Pavel Loskutov [p'aavel l'oskutov] (sündinud 2. detsembril 1969 Lätis Valkas) on endine Eesti kergejõustiklane (maratonijooksja).
Karjääri pöördepunkt toimus 1999. aastal, mil ta keskendus maratonile. Tippsportlaskarjääri lõpetas ta 2010. aasta Tallinna maratoniga.
Ta kuulus klubisse Valga SK Maret-Sport ning treenis Harry Lembergi ja Raimond Lutsu juhendamisel.
Saavutused.
Tema isiklik rekord maratonijooksus on 2:08.53, mille ta jooksis 7. aprillil 2002 Pariisis. See on ühtlasi Eesti rekord. 
Tema nimel on ka Eesti rekord poolmaratonis tulemusega 1:03.00 (Göteborg, 2001).
Isiklikku.
Pavel Loskutov on 178 cm pikk ja kaalub 62 kg. Ta elab Valgas. Sportlaskarjääri eeskuju on Boris Becker. Hobideks on kalastamine ja jalgpall.
Monarhia

Monarhia (kreeka keeles "μοναρχία" "monarchía", 'ainuvalitsus') on riigi valitsemisvorm, mille eesotsas on üksikisik (monarh), kelle võim võib olla kas piiramatu (absoluutne), piiratud (konstitutsiooniline monarhia) või sümboolne (parlamentaarne monarhia).
Pooppuu

Pooppuu ("Sorbus intermedia") on roosõieliste sugukonda pihlaka perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine lehtpuu. 
Kirjeldus.
Pooppuu kasvab 6–8 meetri kõrguseks. 
Pooppuul on lihtlehed, mis sarnanevad tammelehtedega. Lehed on äärtelt hõlmised ja alt hallikasviltjad. Pooppuu õied on valged. Viljad on harilikust pihlakast suuremad ja punakamad. Oranžid viljad on söödavad.
Eestis kasvab pooppuu looduslikult Lääne-Eestis, mujale on teda istutatud.
Ortodroom

Ortodroom on matemaatikas geodeetiline joon kerapinnal.
Geograafias nimetatakse ortodroomiks geodeetilist joont maakeral või maaellipsoidil ning samuti sellist joont ligikaudselt järgivat joont Maa pinna lähedal.
Maaellipsoidil kulgeb iga ortodroom mööda tasandit, mis on määratud mingi kahe erineva punktiga maaellipsoidi pinnal ning Maa keskpunktiga.
Lühim tee (lühim "linnulennuline" tee) kahe erineva punkti vahel maakera või maaellipsoidi pinnal või Maa pinna lähedal on ortodroom. Kui need kaks punkti ei ole antipoodid, on lühim tee nende vahel üheselt määratud. Näiteks lennutrassid kulgevad kütuse kokkuhoiu huvides ideaaljuhul piki ortodroomi.
Ekvaator ning kõik meridiaanid on ortodroomid.
Kaardil kujutatud punased jooned on ekvaator, nullmeridiaan, lühim tee Tallinna ja Sydney vahel ning lühim tee Pariisi ja New Yorgi vahel.
Rakendus.
Java meetod arvutamaks Maa orotodoomi pikkust asukoha ja sihtkoha vahel. Tagastatav vastus on täpne murdarv kilomeetrites, sisaldades ainult murdarvude ühtlustamisest ja Maa ebakorrapärasusest tingitud viga.
 * Thaddeus Vincenty's inverse method formulae implementation in java
 * for geographical distance between two given points on earth.
 * @param L1
 * geographical latitude of standpoint in radians
 * @param G1
 * geographical longitude of standpoint in radians
 * @param L2
 * geographical latitude of destination in radians
 * @param G2
 * geographical longitude of destination in radians
 * @return geographical distance in km 
 public static double getDistance(final double L1, final double G1,
 final double L2, final double G2) {
 double delta, p0, p1, p2, p3;
 // The average radius for a spherical approximation of Earth
 double rEarth = 6371.01d;
 delta = G1 - G2;
 p0 = Math.cos(L2) * Math.cos(delta);
 p1 = Math.cos(L2) * Math.sin(delta);
 p2 = Math.cos(L1) * Math.sin(L2) - Math.sin(L1) * p0;
 p3 = Math.sin(L1) * Math.sin(L2) + Math.cos(L1) * p0;
 return rEarth * Math.atan2(Math.sqrt(p1 * p1 + p2 * p2), p3);
Meridiaan

Meridiaan on kujutletav lühim joon maakera pinnal geograafiliste pooluste vahel.
Vassil Bõkav

Vassil Uladzimiravitš Bõkav (varem Vassili Bõkov; valgevene Васіль Уладзіміравіч Быкаў; 19. juuni 1924 Bõtški, Ušatšõ rajoon, Vitsebski oblast – 22. juuni 2003 Baraŭljanõ, Minski oblast) oli valgevene kirjanik.
Tema teoste läbiv teema on Suur Isamaasõda. Ta on kirjutanud jutustusi, ühe romaani, filmistsenaariume ja näidendeid.
Teosed.
Jutustused.
Aastal 2001 ilmus eesti keeles jutustuste valimik "Toru: Valgevene tragöödia".
Aasia

Aasia on maailmajagu. Hõlmab suurema osa Euraasiast (selle idaosa) ning ümberkaudsed saared.
Aasia pindala on 44 579 000 km².
2018. aasta andmete järgi elab Aasias 4537 miljonit inimest.
Nimi.
Sõna tuleb akadikeelsest sõnast "assu", mis tähendab päikesetõusu, hommikumaad. Meieni on sõna tulnud kreeka ("Asía") ja ladina keele ("Asia") vahendusel.
Aasia antiikajal.
Vana-Kreekas jagati maailm kõigepealt kaheks: Euroopaks ja Aasiaks. Aafrika, mida tollal nimetati Liibüaks, arvati Aasia osaks. Hiljem loeti Aasia ja Aafrika erinevateks, nende piiriks peeti kas Niilust või Punast merd.
Aasia ja Euroopa piir polnud samuti selge: selleks lugesid mõned Phasist (nüüd Rioni), mõned Tanaisi (nüüd Don).
Aasiaks kitsamas tähenduses nimetati Kreeka vastas üle mere paiknevat Väike-Aasiat, tänapäeva Türgit. Selles tähenduses on juba Homeros maininud "Aasia aasa". 133–129 eKr moodustati neist aladest Rooma impeeriumi provints "Asiaticus" ("Asius" või "Asis").
Ekvaator

Ekvaator on kujuteldav suurringjoon taevakeha pinnal, mis ristub meridiaanidega ja asub geograafilistest poolustest võrdsel kaugusel.
Maa ekvaatoril läbib Päike seniidi kevadisel ja sügisesel pööripäeval.
Ekvaatori laiuskraad on 0°.
Pāvilosta

Pāvilosta () (saksa keeles "Paulshafen") on linn Lätis Kurzemes Lõuna-Kuramaa piirkonnas.
Ajalugu.
Linna kohal asus kuralaste Piemare maakonna Saka sadamakoht. Seda mainiti kirjalikult esimest korda aastal 1253. Sellest ajast peale kuulus see Kuramaa piiskopkonda, aastast 1795 aga Kuramaa kubermangu.
Sadam ehitati välja aastal 1879, mil piirkonna omanikuks oli Otto von Lilienfeld. Ta nimetas selle oma venna, toonase Kuramaa kuberneri Paul von Lilienfeld-Toali auks Paulshafeniks. Tema lasi ka linna aladele esimesed majad ehitada. Lisaks kohalikele kaluritele kasutasid sadamat veel kolm Upesmuiža mõisale kuulunud purjekat, mis viisid mõisa toodangut Liepāja turule. Sadam hakkas arenema aastal 1893, mil seoses Karosta sõjasadama rajamisega hakati ehitusele kive vedama. Toona hakati Pāvilostas laevu ehitama ja sadama ümber tekkis kaubitsemiskoht.
Esimese maailmasõja ajaks oli asulas kolm väikest laevaehitustöökoda, sealne sadam oli kodusadamaks 52 laevale. Sõja ajal konfiskeeriti kõik seal peatuvad ja ehitatavad laevad. Sõja järel oli Pāvilostas vaid kaks mootorlaeva ja neli purjekat, sadamat kasutati taas vaid kalasadamana.
Nõukogude ajal ühendati sealsed kalurid Dzintarjūra nime kandvasse artelli. Aastal 1951 muudeti artell kolhoosiks, mis aastal 1975 ühendati Liepāja kalurikolhoosiga.
Pāvilosta oli alev alates 1961. aastast ja on linn aastast 1991. Kuulus aastani 2009 Liepāja rajooni. Aastatel 2009–2021 oli linn Pāvilosta piirkonna keskus. 
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Pāvilosta muinasasula ehk Kirikumägi. Kohaliku kaitse all on endine Pāvilosta lootsimaja koos Saka jõe kallaste sillutise ja pollaritega.
Looduskaitse all on sanglepp aadressil Meža 1a, linna lõunapiiril kasvav mänd, Ostbaha tamm, Saka jõe kaldal kasvavad pärn, tamm ja sanglepp ning Upesmuiža park. Linna põhjaossa jääb osaliselt Pāvilosta hallide luidete hoiuala.
Sadam.
Pāvilosta sadam on üks seitsmest väiksemast Läti kaubasadamast. 2006. aastal ehitati 30-kohaline väikelaevade külalissadam, 2010. aastal ligi 300 meetri pikkused muulid.
Skrunda

Skrunda () on linn Lätis Kurzemes Kuldīga piirkonnas. Kuulus varem Kuldīga rajooni. Asub merepinnast 35 meetri kõrgusel Venta jõe kaldal. Linna läbib Riia–Liepāja raudtee; linnas asub Skrunda raudteejaam. Linnas on keskkool, kultuurimaja ja kaks raamatukogu.
Linna järgi on nime saanud Vormsi lademe Skrunda kihistu.
Ajalugu.
Skrundat kui kuralaste Bandava muinasmaakonna aladel asunud asulat mainiti kirjalikult esimest korda aastal 1253 ("Scrunden"). Aastal 1368 ehitati Venta jõe vasakule kaldale Skrunda ordulinnus. Kuramaa hertsogiriigi ajal toodeti asulas klaasi ja püssirohtu, valmistati naelu, kahurite ja püsside tarvikuid. Aastal 1685 hakkas asulat läbima hertsogiriigi tähtsaim postimaantee marsruudiga Jelgava–Dobele–Blīdene–Saldus–Skrunda–Grobiņa–Liepāja–Sventa–Memel.
Põhjasõja ajal hävitasid Rootsi väed sealse linnuse, mille kohale rajati Skrunda mõis. 1919. aastal toimus asula all lahing Punaarmee ja Oskars Kalpaksi juhitud Läti vägede vahel. Aastal 1920 jagati Skrunda mõisa maad laiali. Aastal 1929 valmis raudtee. Aastal 1935 tegutses asulas vesiveski, seal töötasid kaks saeveskit ja linavabrik.
Aastal 1961 sai Skrundast alev. Linn aastast 1996. 
Skrunda lähedal asus Nõukogude okupatsiooni ajal Skrunda radarijaam, mis pärast Läti taasiseseisvumist jäi Venemaa valdusse. Venelased demonteerisid jaama ja andsid ala Lätile üle alles 1999. aasta oktoobris.
Aastani 2021 oli linn Skrunda piirkonna keskus.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Skrunda ordulinnus.
Looduskaitse all on mänd kõrgusega 14 ja ümbermõõduga 2,99 meetrit. Osa linnast jääb Skrunda kalatiikide hoiualale.
Saulkrasti

Saulkrasti () ('päikeserannad'; saksa keeles "Neubad") on kuurortlinn Lätis Liivi lahe lõunarannal. Linn on Saulkrasti piirkonna ja Saulkrasti valla keskus.
Linna läbib Via Baltica. Läbi Saulkrasti kulgeb Riia–Skulte raudtee, mis varem oli osa 2006. aastal likvideeritud Tallinna–Pärnu–Mõisaküla–Riia raudteeliinist. Linnas asuvad Saulkrasti raudteejaam ja Pabaži raudteepeatus.
Linnas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu.
Ajalugu.
Saulkrasti alad kuulusid varem liivlaste Metsapoole maakonda. Sealsed maad jagunesid nelja mõisa vahel, alludes Bīriņi, Skulte, Sēja ja Pabaži mõisale. Aastal 1640 sai alguse luterlik Pēterupe kogudus Krimulda kihelkonnas. Aastal 1823 rajati Bīriņi mõisa maadele Neibāde suvituskoht. Aastal 1898 rajati Pabaži mõisa maadele Katrīnbāde suvituskoht.
Aastal 1931 nimetati Katrīnbāde ümber Pabažiks. Aastal 1933 liideti Neibāde ja Pēterupe asula ühtseks Saulkrasti asulaks. Aastal 1950 sai asulast alev, toona liideti sellega Pabaži. Kuni aastani 1952 kandis asula ametlikult nime Saulkraste. Oma nime sai linn sellest, et keskmiselt on selles piirkonnas kõige suurem päikesepaisteliste päevade arv Lätis. Saulkrasti on linn alates 1991. aastast.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Ģelži pere suvila aadressil Inčupes iela 10 ja A. A Pistohlkorsi epitaaf. Regionaalse kaitse all on Neibāde supelmaja, Pēterupe kiriku kantsel ja selle maalitud uksed, Neibāde kuurordi asutaja Karl von Reiterni mälestusmärk ning Neibāde metsavahi maja Forstei. Kohaliku kaitse all on elumaja aadressil Rīgas iela 41 ja sama maja kaev.
Looduskaitse all on kaks mändi aadressil Ķīšupes iela 3, Pēterupes Līgotņe õpetajamaja allee, Pēterupe kirikumõisa pärnad, Pēterupe kirikumõisa tamm, mänd aadressil Rīgas iela 41A ja Katrīna pärn, lisaks veel arvukalt nimetuid põlispuid (valdavalt männid) linna mereranda palistavates metsades.
Ventspils

Ventspils (, [väntspils]) (saksa keeles "Windau", eesti keeles "Vindavi", liivi keeles "Vǟnta") on linn (aastast 1378) Lätis Kurzemes Venta jõe suudmes.
See on 1. järgu haldusüksus – keskalluvusega linn ("republikas pilsēta"), Lätis elanike arvult kuues linn Riia, Daugavpilsi, Liepāja, Jelgava ja Jūrmala järel. Linn on Ventspilsi piirkonna halduskeskuseks, kuigi ise selle koosseisu ei kuulu.
Ventspils kuulus Hansa liitu. Linna keskel asub Ventspilsi ordulinnus.
Ventspilsi sadam on spetsialiseerunud nafta väljaveole (sadamasse raudteed ja naftajuhet pidi). See on kaubakäibelt suurim sadam Lätis ja üks suuremaid Läänemerel.
Linnas eristatakse järgmisi linnaosasid: Čikstiņciems, Dampeļi, Gāliņciems, Jāņciems, Jaunpilsēta, Jukumciems, Kantsonciems, Karātavu lauki, Kauškuļciems, Krēķciems, Krievlauki, Kurpniekciems, Lidlauka rajons, Mācītājplacis, Maurciems, Packule, Pārgventa, Ostgals, Sarkanā tilta rajons, Sarkanmuižas lauki, Staldzene, Strīķu ciems, Zaķciems, Žāžciems, Vasarnīcu rajons ja Vecpilsēta. 
Rahvastik.
Arvestuslikel andmetel oli Ventspilsi elanikest 1. jaanuaril 2011 lätlasi 55,0%, venelasi 28,8%, ukrainlasi 4,7%, valgevenelasi 4,5%, mustlasi 2,7%, poolakaid 1,1% ja teistest rahvustest inimesi 3,2%.
Loodus.
Linna põhjaosas asub Būšnieki järv.
Linna järgi on nime saanud siluri Ventspilsi kihistu, ka on sealne puurauk kihistu stratotüübiks. Puurauk on stratotüübiks veel Tārgale kihistule; kihistu Lūžni ja Gārzde kihtide jaoks on see neostratotüüp.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Ventspilsi ajaloolise linnasüdame ala, Ventspilsi vanalinn, Ventspilsi ordulinnus, mereäärse vabaõhumuuseumi ajalooliste hoonete kompleks, raekoda ja selle ahi, Ventspilsi luteri kirik koos selle dekoratiivpiirete, altari, kantsli, oreli ja oreliprospektiga, elumaja aadressil Tirgus iela 11 koos sealsete ustega, elumaja aadressil Tirgus laukums 1 koos sealse bareljeefiga, elumaja aadressil Liela iela 9 ja selle uksed, laohoone aadressil Jāņa iela 17, elumaja aadressil Kuldīgas iela 2, koos sealse ahjuga, laoga elumaja aadressil Tirgus iela 5, uksed aadressidel Sinagogas iela 6 ja Kārļa iela 5, ahi aadressil Kārļa iela 9 Lootsitorn, Ventspilsi sadama tööstuskompleks koos sealsete kraanadega, Ventspilsi raudteejaama peahoone ja veetorn. 
Regionaalse kaitse all on Ventspilsi gümnaasiumi hoone, õigeusu kirik, katoliku kiriku orel, Ventspilsi baptistide kirik, elumajad aadressidel Pils iela 38, Kuģinieku iela 2, Kuldīgas iela 13, Tirgus iela 7, Sofijas iela 8 maja aknad, uksed aadressil Plosta iela 6 ja Katrīnas iela 5, ja kolme lae dekoratiivribad aadressil Dārzu iela 2
Kohaliku kaitse all on uksed ja valgustid aadressil Pils iela 60, Ventspilsi kaubanduskooli hoone, Ventspilsi põhikooli hoone, ja Ventspilsi muinaskalmed. 
Looduskaitse all on Dampeļi paljand, Staldzene järsakkallas, üks pappel, magus kirsipuu, hall lepp, 2 sangleppa, 2 mägivahert, raagremmelgas, 5 hõberemmelgat 23 mändi, 9 pärna, 9 saart, kaks vahert, tamm, 2 põldvahert, 6 harilikud hobukastanit 3 harilikku robiiniat, 3 värdleppa, 2 läänepärna, künnapuu, must mänd ja mandžuuria pähklipuu. Linna jääb ka 51 hektari suurune Būšnieki järvekalda hoiuala.
Salaspils

Salaspils () ('saarelinn') on linn Lätis Riia lähistel Daugava paremkaldal Salaspilsi piirkonnas. Salaspils on linn aastast 1993. 
Salaspilsis asub Riia hüdroelektrijaam.
Linna läbib Riia–Daugavpilsi raudtee, millel paiknevad Salaspilsi raudteejaam ja Dole raudteepeatus.
Linnas eristatakse järgmisi linnaosasid: Agrofirmas ciemats, Apakšstacija, Budeskalni, Ķesterciems, Kūdra, Purvs, Silava, Zinātņu Akadēmijas ciemats ja Vecā Salaspils.
Ajalugu.
XII sajandil elasid asula kohal liivlased. Sakslaste rajatud Holmi linnus (saksa "Kirchholm") oli Salaspilsis juba aastal 1186. Keskajal oli Salaspils alev.
1452 sõlmiti linnas Kirchholmi leping. Salaspils oli Salaspilsi kihelkonna keskus. 
Et Salaspils asub Riia lähedal, on selle linna lähistel peetud ridamisi lahinguid. Näiteks Salaspilsi lahing 17. septembril 1605 rootslaste ja poolakate vahel, mis oli osa Rootsi-Poola sõjast. Esimese maailmasõja ajal kasutati Salaspilsi all mürkgaase.
Aastal 1861 valmis Riia–Daugavpilsi raudtee. Teise maailmasõja ajal oli Salaspilsi lähistel sakslaste rajatud koonduslaager (surmalaager), mille alal asub praegu memoriaalkompleks. Aastal 1975 valmis Riia hüdroelektrijaam. Aastail 1961–1998 tegutses seal Läti Teaduste Akadeemia füüsikainstituudile kuulunud väike tuumareaktor.
Kaitstavad objektid.
Looduskaitse all on Läti Rahvuslik Botaanikaaed, Budeskalnsi tamm, Lielmocekļise paju, Līvzeme tamm, Krima pärn, Salaspilsi paplid ja pärnad ümbermõõtudega 4 ning 4,1 meetrit.
Objekt (täpsustus)

Objekt on mitmetähenduslik sõna:
Francysk Skaryna

Francysk Skaryna (valgevene "Францыск Скарына" või "Францішак Скарына (Francišak Skaryna)"; 1490 Połack – 1551 Praha) oli renessansiajastu valgevene ja idaslaavi esmatrükkal, teadlane, valgustaja, tõlkija, kirjanik ja graafik. 
Ta sündis kaupmehe perekonnas. Ta astus 1504 Jagiełło ülikooli ja lõpetas selle 1506 "vabade kunstide" bakalaureusena, hiljem kaitses doktoriväitekirja "vabades kunstides". 1512 kaitses Skaryna Padova ülikoolis arstiteaduse doktori väitekirja. 
1517 asutas ta Prahas trükikoja ja andis välja vanavalgevenekeelse psaltri. 1519. aastani trükkis ta 23 eksemplari Piiblit. 1520 sõitis ta Vilniusse ja asutas esimese trükikoja Leedu suurvürstiriigis. Töötas Vilniuse piiskopi arsti ja sekretärina. Ta viibis Saksamaal, kus tutvus Martin Lutheriga. 1530 rajas Skaryna kohaliku hertsogi palvel trükikoja Königsbergis.
1520. aastate teisel poolel abiellus ta oma sponsori lese , kuid rahalist sõltumatust see ei taganud. Kui tema vend Jan suri, polnud Skarynal raha tema võlgade tasumiseks ja võlausaldajad saavutasid 5. veebruaril tema viimise võlavanglasse. 21. novembril 1532 vabastas Poola kuningas Zygmunt I Skaryna vangistusest ja andis välja ukaasi, millega Skaryna sai mitmesuguseid soodustusi.
1534 kolis Skaryna Moskva suurvürstiriiki, kuid sealt aeti ta katoliiklasena välja ja tema raamatud põletati. Umbes järgmisel aastal kolis ta Prahasse, kus töötas kuningalossis arsti ja aednikuna. Tema surmaaeg on teadmata, kuid üldiselt oletatakse, et see juhtus 1551, sest 1552 sõitis tema poeg Simeon Prahasse päranduse järele.
Subjekt-subjekt-suhe

Subjekt-subjekt-suhe on inimsuhe võrdsete partnerite vahel, näiteks täiskasvanu suhe täiskasvanuga või lapse suhe lapsega. 
Subjekt-subjekt-suhtest räägitakse siis, kui tahetakse rõhutada, et tegemist ei ole suhtega, kus üks partner manipuleerib teisega, lähtudes ainult iseenda eesmärkidest. 
Alternatiivpedagoogikas rõhutatakse sageli subjekt-subjekt-suhet õpetaja ja õpilase vahel. Näiteks Rocca al Mare Koolis istuvad esimese klassi õpilased nii, et nende pea on sama kõrgel kui seisva õpetaja pea; see peab tekitama kohe subjekt-subjekt-suhte).
Subjekt-objekt-suhe

Subjekt-objekt-suhteks nimetatakse psühholoogias ja pedagoogikas inimestevahelist suhet, milles üks inimene ei võta teist mitte vaba isikuna, vaid oma tegevuse objektina, kes selles tegevuses ei osale.
Isik (õigusteadus)

Isik on juriidilises tähenduses kas füüsiline isik ehk inimene või juriidiline isik.
Indiviid

Indiviid (ladina keeles "individuum" 'mittejaotatav') on üksik asi ("res", "Ding"), entiteet või olemine, mis on selgelt eristatav teistest objektidest ("Gegenstand") ning mille puhul on täidetud identiteedikriteeriumid.
Tavaliselt mõistetakse indiviidi all isendit, üksikut inimest ("homo sapiens"), üksikolendit teiste olendite seas, moraalset subjekti, st õiguste, vastutuse ja kohustuste kandjat. Selles tähenduses kasutatakse sõna 'indiviid' asemel ka sõna 'isik' ("Person"). Indiviidil on individuaalsed omadused, huvid ja eripärad, mille kaudu ta kuulub rahvusesse, kooslusesse või kollektiivi. 
Põhimõtteliselt võib iga süsteemi vaadelda indiviidina. Elav süsteem ("lebendes System") eristub aegruumiliselt ja kvalitatiivselt oma keskkonnast, olles sellega koostoimes ("Wechselwirkung").
Moodsas loogikas mõistetakse indiviidi all teadvustatud või teadvusevälist objekti, millel on omadused ja suhted, kuid mis ise ei ole omadus või suhe ("Objekt außerhalb und innerhalb des Bewusstseins, das Eigenschaften besitzt und irgendwelche Beziehungen aufweist, aber nicht selbst Eigenschaft oder Beziehung bildet").
Mohorovičići eralduspind

Mohorovičići eralduspind ehk Mohorovičići piirpind ehk Moho ehk Moho piir ehk Moho piirkiht ehk maakoore ja vahevöö piir on pind, mis eraldab Maa vahevööd maakoorest.
Nimetus tuleb Horvaatia seismoloogi ja meteoroloogi Andrija Mohorovičići nimest. Nime keerukuse tõttu kasutatakse enamasti lühivormi Moho.
Läbides Moho muutub järsult seismiliste lainete levimiskiirus.
Transkriptsioon

Transkriptsioon on ümberkirjutus või ümberkirjutamine (transkribeerimine). Sõna on terminina kasutusel mitmes tähenduses:
muusika ümberkirjutus ühest noodikirja liigist teise 
heliteose seade erinevasse instrumentatsiooni
fonogrammil kõlava muusika üleskirjutamine noodikirja abil
muusikažanr
Justin Gatlin

Justin Gatlin (sündinud 10. veebruaril 1982 New Yorgis) on USA kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooksja). 2004. aasta suveolümpiamängudel võitis ta 100 meetri jooksus kuldmedali.
12. mail 2006 Katari pealinnas Dohas toimunud kergejõustiku IAAF Grand Prix' võistlusel läbis Gatlin 100 meetrit 9,766 sekundiga. Algul arvati, et tegu on uue maailmarekordiga 9,76, kuid 16. mail 2006 otsustas IAAF, et tegu on maailmarekordi 9,77 kordamisega.
2006. aastal sai ta dopingu tarvitamise tõttu nelja-aastase võistluskeelu.
2010. aastal tuli ta esimest korda pärast võistluspausi starti Rakvere Bigbank Kuldliiga finaaletapil. Ta võitis 100 meetri jooksu staadionirekordiga 10,24 sekundit.
15. mail 2015 jooksis ta Teemantliiga etapil Dohas 100 meetri distantsil isiklikuks rekordiks 9,74, mis on kõigi aegade neljas aeg.
Isiklikku.
Justin Gatlin on 185 cm pikk ja kaalub 79 kg.
Teaduskeel

Teaduskeel on teaduses kasutatav keel. Sellel mõistel võib olla mitu tähendust.
Mõiste

Mõiste all mõeldakse filosoofias ja loogikas enamasti mõtlemise (lihtsaimat) abstraktset ühikut.
Mõistete abil mõeldakse asjadest (objektidest) neid iseloomustavate tunnuslike omaduste ja suhete kaudu.
Mõiste abil kokku liigitatavat asjade rühma nimetatakse kategooriaks.
Mõiste ontoloogiline staatus.
Filosoofias puudub üksmeel selle suhtes, kas mõisted kuuluvad vaimu juurde (on vaimuseisundid, vaimuobjektid või võimed) või on nad abstraktsed objektid.
Arthur Schopenhaueri järgi on abstraktsed mõisted mittekaemuslikud kujutlused, "mida mõistus loob suhteliselt vähesel hulgal ühekorraga ja alatiseks, kuid mis ometi hõlmavad, sisaldavad ja esindavad kõiki tegeliku maailma loendamatuid objekte" ehk teisiti öeldes, mõisted on "kujutluse kujutlused".
Mõiste budismis.
Mõiste ehk mõtestamine (sanskriti keeles "saṃjñā" ‘kokkuteadmine’; paali keeles "saññā"; tiibeti keeles "’du shes"; hiina keeles 想 "xiang"; jaapani keeles "sō") on budismis psühholoogiline termin, üks viiest isiksuse koostisosast, mis tähistab mõistelist mõtlemist. 
Mõiste tasemel toimub tajutu äratundmine, analüüs ja mõtestamine, mis on vahetult seotud teadvusega, kus toimub millegi konkreetse, näiteks kuju või värvuse äratundmine või emotsioonide, näiteks hirmu või viha tekkimine jne. 
Abhidharmas räägitakse kuut liiki mõistetest vastavalt võimete arvule. Mõnikord tähistab mõiste ka teadvust tervikuna kui meele toimimise viisi. Samuti esineb mõiste mõtte kui mõtluse ja keskendumise objekti tähenduses.
Mõistete ajaloolisus.
Filosoofia ajaloo uurimise hermeneutilise suuna puhul rõhutatakse mõisteajaloolise lähenemise vajalikkust, kuna mõisted muutuvad koos muutustega filosoofias, eriti selgelt iseloomulike filosoofia ajaloo epohhide vahetumisega. Seega ei pruugi üks mõiste olla läbi filosoofia ajaloo tõlgenduslikult kattuv sama mõistega mõnes muus filosoofia ajaloo epohhis (nt antiigi vabaduse mõiste ei kattu ilmselt uusaja filosoofia vabaduse mõistega).
Mõiste käsitlused tänapäeva teaduses ja filosoofias.
Mõiste määratlus.
Psühholoogias mõistetakse mõistete all teatud mentaalseid partikulaare. Nende abil seletatakse 
Mõistetega võidakse seletada ka osutamist ("reference") ning keeleliste tähenduste avalikkust.
Mõiste teooriad.
Psühholoogias on mõiste olemuse kohta kolme tüüpi teooriaid: "prototüübiteooriad" (näiteks James A. Hampton), "eksemplariteooriad" ja "teooriateooriad" (näiteks Alison Gopnik ja Andrew Meltzoff). Näiteks koera mõiste puhul opereeritakse vastavalt koera prototüübiga, koera eksemplaridega või teooriaga (või definitsiooniga) koera kohta.
Neid teooriaid püütakse ka ühitada hübriidteooriaks.
Kas mõisted on loomulik liik?
Edouard Machery väidab, et mõisted ei moodusta loomulikku liiki, sest mõned kõrgemad tunnetusülesanded, mille lahendamiseks peetakse vajalikuks mõisteid, nõuavad mitut liiki mentaalseid representatsioone, mis vastavad ka erinevatele mõiste teooriatele. Ka Gualtiero Piccinini ja Sam Scott jõuavad järeldusele, et mõistete liik lõheneb mitmeks loomulikuks liigiks, nii et ei pea olema ühtset mõiste teooriat. Nemad aga näevad murdekohti mujal, sealhulgas mittekeeleliste ja keeleliste ülesannete eristuse juures.
Alternatiivpedagoogika

Alternatiivpedagoogika on üldnimetus eri meetoditel põhinevate õpetamisviiside kohta, mis pole üldiselt riiklikus haridussüsteemis tunnustatud. Siia kuuluvad näiteks vabakasvatus ja Steineri pedagoogika.
Vabakasvatuse tulemusel on noorel suurem isiklik kompetentsus ja nõrgem sotsiaalne kompetentsus.
Klass (pedagoogika)

Klass on kindla koosseisuga õpperühm koolis. 1. ja 10. klassi koosseisu määratakse õppeaasta alguses kooli administratsiooni otsusega vanemate ja laste soovi arvestades. Õppeaasta jooksul võivad mõned õpilased ühest klassist teise üle minna, aga suurem osa õpilasi õpib terve põhikooli või gümnaasiumiastme jooksul ühes ja samas klassis. 
Klassi suurus ei tohi olla põhikoolis üle 24 last, aga kooli pidaja võib lubada koolidirektori ettepanekul ja hoolekogu nõusolekul tõusta sellel arvul kuni 26-ni.
Tavakeel

Tavakeel on keele kasutamise viis igapäevaelus.
Ludwig Wittgenstein mõistis oma hilisfilosoofias tavakeele all keelekasutust, mis on rikkumata filosoofilistest konstruktsioonidest. Tavakeelele toetudes on võimalik filosoofilised probleemid hajutada, näidates, et need tulenevad tavakeele "grammatika" vääritimõistmisest. 
1950. aastatel levis Oxfordis tavakeelefilosoofia, milles peeti filosoofia põhiliseks vahendiks ja eesmärgiks tavakeele uurimist.
Definitsioon

Definitsioon (ladina sõnast "definitio", mis tähendab muuhulgas 'definitsioon, määratlus') on kas mõiste sisu avamine või sõna või sõnaühendi tähenduse täpne selgitamine. Definitsiooniks nimetatakse ka kummagi protsessi tulemusena moodustunud teksti (mis on tavaliselt lause). Definitsioon toob tavaliselt välja mõiste olemuslikud tunnused.
Defineerimise protsessi nimetatakse tavaliselt defineerimiseks. Mõiste sisu avamist nimetatakse loogikas ka määratlemiseks ning selle tulemust määratluseks. Sõna või sõnaühendi tähenduse selgitust nimetatakse tavaliselt sõnaseletuseks.
Traditsioonilises loogikas esitatakse definitsioonile järgmised nõuded: 
Definitsioone võib liigitada normatiivseteks ja deskriptiivseteks:
Definitsiooni koostamise protsessi nimetatakse tavaliselt defineerimiseks. Mõiste sisu avamist nimetatakse loogikas ka määratlemiseks ning selle tulemust määratluseks. Sõna või sõnaühendi tähenduse selgitust nimetatakse tavaliselt sõnaseletuseks.
Arvutikeel

Arvutikeel (inglise keeles "computer language") on keel, mida kasutavad arvutid või mida kasutatakse seoses arvutitega. Sageli kasutatakse sõna "arvutikeel" programmeerimiskeele sünonüümina, ent arvutikeel ei pruugi olla programmeerimiskeel. Näiteks arvutikeeled HTML, CSS ja SVG pole programmeerimiskeeled.
Mõistele arvutikeel vastandatakse mõistet loomulik keel, mille all mõeldakse inimeste (ja mõnes käsitluses ka loomade) poolt kasutatavaid keeli.
Näited.
Arvutikeeli on mitut liiki, sealhulgas:
Russelli paradoks

Russelli paradoks on 1901. aastal Bertrand Russelli avastatud paradoks, mis näitab, et Cantori ja Frege naiivne hulgateooria on vastuoluline. Russell pakkus sellest välja ka lihtsama versiooni, mis on tuntud kui Russelli habemeajaja paradoks.
Vaatleme hulka "M", mille defineerime kõikide niisuguste hulkade hulgana, mis ei ole iseenda elemendid. Teiste sõnadega: hulk "A" on hulga "M" element siis ja ainult siis, kui "A" ei ole "A" element. 
Cantori süsteemis on "M" korrektselt defineeritud hulk. Kas "M" on iseenda element? Kui on, siis definitsiooni kohaselt ta ei ole hulga "M" element. Teiselt poolt, kui oletada, et "M" ei sisalda iseennast, siis ta peab jällegi hulga "M" definitsiooni kohaselt olema hulga "M" element. Sellepärast viivad väited ""M" on hulga "M" element" ja ""M" ei ole hulga "M" element" mõlemad vastuoluni.
Frege süsteemis vastab "M" mõistele "ei rakendu iseendale". Ka Frege süsteem viib vastuoluni: nimelt selgub, et on olemas selle mõistega määratletud klass, mis rakendub iseendale parajasti siis, kui ta ei rakendu iseendale. 
Russelli paradoks on väga lähedane valetaja paradoksile.
Geotsentriline maailmasüsteem

Geotsentriline maailmasüsteem on maailmasüsteem (universumi mudel), mis paigutab Maa universumi keskpunkti.
Tekkimisest.
Platonit peetakse esimeseks, kes kutsus üles looma korda taevase liikumise näivas segadikus. Selleks pakkus ta aksioomi, et taevased liikumised on ühtlased ja ringjoonelised või koosnevad ühtlastest ja ringjoonelistest liikumistest. Enne Johannes Keplerit ei pannud ükski arvestatav astronoom selle aksioomi loomulikkust kahtluse alla.
Kontsentriliste sfääride teooria.
Platoni üleskutsele vastas tema õpilane Eudoxos, kes tuli välja ideega, et planeedid on kinnitatud kontsentriliste sfääride külge. Sfäärid liiguvad erinevate, kuid ühtlaste kiirustega ning nende summaarne liikumine kirjeldabki planeedi liikumist taevavõlvil. Seda mudelit arendasid edasi Kallippos Kyzikosest ja Aristoteles.
Kontsentriliste sfääride teooria on ilusa ja selge sisuga geotsentriline maailmasüsteem – Maa on keskel ning kõik taevakehad tiirlevad selle ümber tugevatel, kuid läbipaistvatel sfääridel.
Puudused:
Deferentide ja epitsüklite teooria.
Teistsuguse lähenemisega tuli välja koonuslõigete uurija Apollonios Pergest, temale omistatakse kolme uue mõiste, "deferent", "epitsükkel" ja "ekstsentrik" kasutuselevõttu. Siin pandi taevakeha liikuma mööda ringjoont, mida nimetati epitsükliks, viimane ise liikus teisel ringil, mida nimetati deferendiks, deferent aga oli Maa suhtes ekstsentrik, see tähendab tema keskpunkt asus Maast eemal. Seda teooriat arendas edasi Hipparchos Nikaiast ning eriti Klaudios Ptolemaios, kelle maailmasüsteem on ära toodud tema kuulsaimas teoses "Almagestis" (eesti keeles nimetatud kui "Suurim ehitus"). Ptolemaios tõi sisse uue punkti – ekvantpunkti. See paiknes Maa ja antud taevakeha deferendi keskpunktiga samal sirgel ning selle punkti suhtes toimus deferendil ühtlane liikumine.
Ptolemaiose maailmasüsteem leidis palju pooldajaid, sest see kirjeldas ta taevakehade näivat liikumist täpsemalt kui ükski varasem mudel. Lisaks õnnestus Ptolemaiosel tuletada arvutusmeetodid, mis tuntavalt lihtsustasid tema mudeli kasutamist. Ptolemaiose universumi mudel osutus nii edukaks, et ta suretas praktilises kasutuses välja kõik teised geotsentrilised süsteemid ning muutus ise geotsentrilise maailmasüsteemi sünonüümiks, kuigi rangelt võttes on tegu ainult geostaatilise süsteemiga.
Puudused:
Punanihe

Punanihe on spektrijoonte nihe pikemate lainepikkuste suunas kas Doppleri efekti või Einsteini efekti (gravitatsiooniline punanihe) tõttu.
Fotomeetriline punanihe on punanihe, mille leidmiseks võrreldakse logaritmilises lainepikkuste skaalas kahe galaktika spektrite keskmisi energiajaotusi ning hinnatakse nende jaotuste omavahelist nihet.
Gravitatsiooniline punanihe

Gravitatsiooniline punanihe on efekt, mis seisneb selles, et gravitatsioonivälja olemasolul kiirgavad samad protsessid madalama sageduse ja suurema lainepikkusega (punasemat) kiirgust kui gravitatsioonivälja puudumisel.
Gravitatsioonilise punanihke suurusjärk on valgete kääbuste puhul umbes 10−4. Seda efekti on mõõdetud ka Maa gravitatsiooniväljas, kus punanihke suuruseks on 10−9.
Et gravitatsiooniline punanihe on võrdeline keha massiga ja pöördvõrdeline tema raadiusega, on efekt tunduvalt suurem mustade aukude läheduses.
Valge kääbus

Valge kääbus on väikeste mõõtmetega, väikese heledusega ja väga suure tihedusega nn surnud täht, milles ei toimu enam termotuumareaktsioone ja mis jahtub aeglaselt kuni muutumiseni mustaks kääbuseks.
Tüüpilise valge kääbuse mass on 60% Päikese massist, kuid mõõtmed on vaid veidi suuremad Maa omadest. Suurema osa valgete kääbuste massid jäävad vahemikku 0,5–0,7 Päikese massi, kuid väike osa valgeid kääbuseid on massiga kuni 1,4 Päikese massi.
Kui evolutsiooni lõppfaasi jõudnud punane hiidtäht heidab ära oma vesinikurikkad välimised kihid ning tekib planetaarudu, jääb tähest järele väga kuum ja tihe tuum, mida nimetataksegi valgeks kääbuseks. Edaspidi kiirgab valge kääbus vaid oma sisemise soojuse arvelt. Esialgne valgete kääbuste pinnatemperatuur on väga kõrge: 100 000 kraadi ja enamgi. Selline kõrge pinnatemperatuur püsib vaid lühikest aega pärast tekkimist. Kõige kuumemad valged kääbused on ka kõige heledamad ja neid on kergem märgata.
Piisavalt kaua jahtudes saab valgest kääbusest külm must kääbus. Arvatakse, et neid ei ole Universumi eluea jooksul jõudnud tekkida, sest jahtumiseks ei ole olnud piisavalt aega. Kõige vanemate ja jahedamate vaadeldud valgete kääbuste temperatuur on u 4000 K.
Sõltuvalt tähe arengust ja selle massist koosneb tuum kas hapnikust ja süsinikust või hapnikust, neoonist ja magneesiumist. Haruldasemad on juhtumid, kus täht on mitmest tähest koosnevas süsteemis massi kaotanud ja tuum koosneb heeliumist.
Valged kääbused on üsna tavalised, moodustades 10% kõigist Galaktika tähtedest, kuid ükski valge kääbus pole palja silmaga nähtav.
Esimese valge kääbuse avastas William Herschel 31. jaanuaril 1783 kolmiktähesüsteemis 40 Eridani, mille moodustavad tiheda kaksiktähepaarina valge kääbus 40 Eridani B (ka nimedega ο2 Eridani ja Keid B) ning punane kääbustäht 40 Eridani C, mille ümber tiirleb punane kääbustäht 40 Eridani A. 40 Eridani B ebatavaline olemus selgus 1910. aastal, kui leiti, et hoolimata tähe väga väikesest heledusest on selle spekter A-tüüpi tähtedele omane. Mõiste "valge kääbus" võeti kasutusele 1922. aastal.
Meile lähim valge kääbus on Siirius B, mis asub 8,6 valgusaasta kaugusel ning on ühtlasi ka heledaim valge kääbus, tähesuurusega umbes 8,7. Kõige kergemini vaadeldav valge kääbus ongi esimesena avastatud 40 Eridani B.
Kuulsaim Eesti astronoom Ernst Öpik määras oma 1916. aastal avaldatud töös valge kääbuse 40 Eridani B tiheduse, saades tulemuseks 25 000 korda suurema tiheduse kui on Päikesel. Sel ajal levinud arusaamad tähtede evolutsioonist ei olnud veel piisavalt arenenud, võimaldamaks teha järeldust nagu tegu oleks täiesti uut tüüpi tähega ning Öpik võttis artikli viimasel leheküljel tulemuse kokku – võimatu. Hilisemad tulemused näitasid, et Öpiku arvutused ja tulemused olid õiged.
Heliotsentriline maailmasüsteem

Heliotsentriline maailmasüsteem ehk heliotsentriline mudel on maailmasüsteem ehk universumi mudel, mille kohaselt Maa koos teiste planeetidega tiirleb ümber universumi keskmes asuva Päikese.
Mudeli esmaseks väljatöötajaks peetakse Mikołaj Kopernikut, hiljem täiustas seda Galileo Galilei ja lõplikult tõestas selle Johannes Kepler.
Gravitatsiooniseadus

Newtoni gravitatsiooniseadus on Isaac Newtoni formuleeritud mudel gravitatsiooni kohta. Selle seaduse kohaselt kaks masspunkti tõmbuvad üksteise poole jõuga, mis on võrdeline nende masside korrutisega ning pöördvõrdeline nendevahelise kauguse ruuduga.
Võrrandi kujul esitatakse see:
formula_1,
kus:
"F" on gravitatsioonijõud,
"G" on gravitatsioonikonstant,
"m"1 on esimese keha mass,
"m"2 on teise keha mass,
"r" on kehadevaheline kaugus.
Kuigi valem on sõnastatud masspunktide jaoks, jääb see kehtima ka sfäärilise sümmeetriaga massijaotust omavate kehade korral (näiteks raskuskiirendust planeedi pinnal võib ligikaudselt arvutada sama valemi järgi).
Gravitatsioonikonstandi eksperimentaalseks väärtuseks on saadud 6,674×10−11 N·m2·kg−2.
Kehtivuspiirkond.
Newtoni gravitatsiooniseadus kehtib suure täpsusega suhteliselt nõrkades gravitatsiooniväljades ja väikestel kiirustel. Täpsemalt, Newtoni valem kehtib tingimustel formula_2 ja formula_3, kus formula_4 on gravitatsioonipotentsiaal, "v" on kiirus ja "c" on valguse kiirus vaakumis. Vastasel korral tuleb kasutada Einsteini üldrelatiivsusteooriat (Newtoni teooria on piirjuht üldrelatiivsusteooriast). Isegi Päikesesüsteemi planeetide liikumises esineb väikseid iseärasusi (periheeli aeglane pretsessioon), mille põhjendamiseks on vaja üldrelatiivsusteooriat. Samuti ei anna Newtoni teooria kvantitatiivselt õiget tulemust valguse kõrvalekaldumisele gravitatsiooniväljas.
Rakendused.
Newtoni gravitatsiooniteooria põhilisteks rakendusvaldkondadeks on ballistika (mürskude, rakettide, kosmoselaevade liikumine gravitatsiooniväljas), planeetide jt. taevakehade liikumise analüüs jms. Newton tuletaski oma teooria, lähtudes empiirilistest andmetest planeetide liikumise kohta, mis olid formuleeritud juba varem Kepleri seadustena.
Kohalik Galaktikarühm

Kohalik Galaktikarühm ehk Kohalik rühm (inglise keeles "Local Group") on väike galaktikasüsteem – galaktikarühm, millesse kuulub meie Linnutee tähesüsteem. 
Kohaliku Galaktikarühma läbimõõt on umbes 3 megaparsekit (9,8 miljonit valgusaastat).
Kohaliku Galaktikarühma kuulub kümneid lähestikku asuvat galaktikaid, neist kolm suuremat on Andromeeda, Linnutee ja Kolmnurga galaktika.
Enamik galaktikarühma liikmesgalaktikaid kuulub kahte osarühma – Linnutee ja Andromeeda osarühma. Võimalik, et eksisteerib veel mõni väiksem osarühm.
Kohaliku rühma galaktikad on osa Kohalikust Lehest, mis kuulub omakorda veel suuremasse galaktikate süsteemi – Kohalikku Superparve.
Hubble'i seadus

Hubble'i seadus ehk punanihke seadus on astronoomias täheldatav seos, mille kohaselt vaadeldavate galaktikate punanihke suurus on võrdeline nende kaugusega vaatlejast.
Kui Edwin Hubble hakkas süstematiseerima galaktikaid, avastas ta, et galaktikad liiguvad teineteisest eemale kiirusega, mis on võrdeline nende kaugusega. Mida kaugemal galaktikad paiknevad, seda kiiremini kihutavad need eemale.
1929. aastal jõudis ta Hubble'i seaduse ehk punanihke seaduse sõnastamiseni. See kujutab endast empiirilist seadust, mille järgi galaktikate eemaldumiskiirus v on võrdeline nende kaugusega r: v=Hr, kus H on Hubble'i konstant.
Jäädvustades tähevalguse värvilist kujutist, saavad astronoomid teada, kui kiiresti täht liigub. Kui täht liigub vaatlejast eemale, siis on tähelt lähtuvad valguslained väljaveninud. See põhjustab kujutise nihkumist spektri punase otsa poole. Selle niinimetatud punanihke suuruse järgi saab kindlaks teha tähe liikumise kiiruse.
Hubble'i seadust peetakse Universumi paisumise esimeseks vaatluslikuks aluseks ja tänapäeval on see üks tähtsamaid tõendeid suure paugu teooriale. Astronoomiliste objektide liikumine, mis on tingitud üksnes selle paisumise tõttu, on tuntud kui Hubble'i voolamine.