tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Shia LaBeouf

Shia Saide LaBeouf (sündinud 11. juunil 1986 Los Angeleses) on ameerika näitleja ja režissöör, kes sai noorema publiku seas tuntuks Louis Stevensi rolliga Disney Channeli seriaalis "Even Stevens". LaBeouf esitati rolli eest 2001. aastal Young Artist Awardi kandidaadiks, 2003. aastal võitis ta Daytime Emmy Awardi.
Filmidebüüdi tegi ta filmis "Holes", mis põhineb Louis Sachari samanimelisel romaanil. 
Esimest korda astus LaBeouf režissöörina üles 2004. aastal lühifilmis "Let's Love Hate" ja 2011. aastal oli ta režissöör lühifilmis "Maniac", kus peaosades mängisid ameerika räpparid Cage ja Kid Cudi.
2007. aastal mängis LaBeouf peaosa tuntud filmides "Disturbia" ja "Surf's Up". Samal aastal kaasati ta Michael Bay mängufilmi "Transformerid", kus mängis Sam Witwickyt. Vaatamata vastakatele arvustustele oli film üliedukas, olles üks enimvaadatumatest filmidest 2007. aastal. LaBeouf mängis hiljem ka filmi järgedes " ja ". 
2008. aastal mängis ta Mutt Williamsit filmis "Indiana Jones ja Kristallpealuu kuningriik", mis oli Indiana Jonesi sarja neljas osa. Filmi saatis kriitiline ja kaubanduslik edu.
LaBeouf on mänginud ka sellistes tuntud filmides nagu "", "Lawless", "Sinu suhtlusringkond", ja "Nümfomaan".
Liberalismi Akadeemia

Liberalismi Akadeemia (inglise keeles "The Academy of Liberalism") on maailmavaateline mittetulundusühing, mille eesmärgiks on edendada liberaalset maailmavaadet ja seista vastu sotsialistlike meeleolude ja tõusule ühiskonnas.
Liberalismi Akadeemia sai alguse mõttekaaslaste mitteformaalse ühendusena 2006. aastal, mittetulundusühinguna registreeriti ühendus 2013. aastal.
Liberalismi Akadeemia viib läbi töötubasid, koolitusi ja seminare aktuaalsetel teemadel nii eesti kui inglise keeles. Liberalismi Akadeemia tõlgib ja annab välja silmapaistvaks peetud liberaalseid teoseid ning pakub koolitusi, kaasates spetsialiste nii Eestist kui ka mujalt Euroopast.
Liberalismi Akadeemia viib iga paari aasta tagant läbi koolitusprogrammi "Noorte Akadeemia", et anda noortele teadmisi ühiskonnast, riigijuhtimisest ja poliitikast. Lisaks korraldanud aktsiooni "Vabaduse raamat. 111 teost liberaalsest vaimuloost", saates raamatukogudesse üle Eesti ülevaatliku raamatu vabadust kõrgeimaks väärtuseks pidavaist teostest ja organiseerinud Vaba Mõtte Koja egiidi all arutelusid uute liberaalsete ideede sõelumiseks pere- ja maksupoliitika teemadel.
Üheks Liberalismi Akadeemia märgiliseks ettevõtmiseks on olnud liberalismipäev, mille raames anti välja aasta liberaali auhinda. Aasta liberaali auhinnaga tunnustatakse Eesti inimest või ühendust liberaalse mõtte-, isiku-, kodaniku- ja majandusvabaduste silmapaistva edendamise, levitamise ja/või teostamise eest.
Liberalismi Akadeemia kuulub Euroopa liberaalsete mõttekodade võrgustikku European Liberal Forum (ELF) ja Saksamaa liberaalse fondi võrgustikku Friedrich Naumann Foundation for Freedom (FNF).
Liberalismi Akadeemia tegevjuhid on olnud Rain Rosimannus, Priit Kallakas, Ksenja Rööpson, Peep Lillemägi ja Risto Kaljurand.
Pisarajärv

Pisarajärv ehk lakrimaaljärv (ladina keeles "lacus lacrimalis") on paljude loomade peas silma sisenurgas paiknev ala.
Pisarajärve täidab pisaralihake. Pisarajärvest voolab pisaravedelik pisaratäppide abil pisarateedesse. 
Pisarajärve areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Imetajatel.
Inimestel.
Inimestel on pisarajärv pisaraaparaadi osa, mille kaudu liigub pisaravedelik pisaratäppide abiga pisarakanalikesse ja edasi pisarakotti.
Ed Harris

Edward Allen Harris (sündinud 28. novembril 1950 Englewoodis, New Jerseys) on Ameerika filminäitleja, stsenarist ja lavastaja. 
Tema tuntumad rollid on filmides "Pollock", "Appaloosa", "The Rock", "The Abyss", "Piinatud Geenius", "A History of Violence", "Enemy at the Gates", "The Right Stuff", "Kui lapsuke kaob...", "Radio", "Paris Trout", "Jackknife", "Empire Falls" ja "Game Change". Harris on muu hulgas teinud ka Home Depot reklaame. Ta on kolm korda kandideeritud Oscarile parima meeskõrvalosatäitja kategoorias filmides "Apollo 13", "Trumani show" ja "Tunnid" ning parima meespeaosatäitja kategoorias oma rolliga "Pollockis".
Pisarateed

Pisarateed (ladina keeles "viae lacrimales") on paljude loomade peas silmade piirkonnas paiknevad pisaravedeliku juhteteed. Pisarateed kulgevad silmalaugude sisenurgast ninaõõnde. 
Imetajatel.
Inimestel.
Pisarateede hulka kuuluvad:
Pisaratäpp

Pisaratäpp ehk pisarapunkt (ladina keeles "punctum lacrimale") on paljude loomade peas silma üla ja alalau mediaalses nurgas pisaranäsa tipus olev pisarajuha ava.
Pisaratäpi ehk pisarapunkti areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Imetajatel.
Inimestel.
Inimestel on pisaratäpp pisaraaparaadi osa, mille kaudu tühjeneb pisarajärv pisarakanalikesse ja edasi pisarakotti.
Pisaravedelik

Pisaravedelik ehk pisarad (ladina keeles "lacrimae") on osade loomade (sh inimeste) silmi niisutav bioloogiline vedelik.
Pisaravedeliku biokeemiline koostis ja juhteteed, kogus ja sagedus ning roll emotsioonide väljendamisel ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Imetajatel.
Inimestel.
Inimestel ringleb pisaravedelik pisaraelundkonnas ja niisutab õhukese kilena (pisarkile ehk pisarfilm) silma sarv- ja sidekesta.
Pisaravedelik komplekteeritakse silmakoopa ülemises nurgas paiknevas pisaranäärmes.
Osa pisaravedelikust aurustub sarvkestalt ja teine osa liigub pisaralihakese kaudu pisarajärve ja edasi pisaratäppide abil pisarateedesse.
Naiste pisarad rahustavad mehi.
Biokeemiline koostis.
Pisaravedeliku biokeemiline koostis on suuresti varieeruv. Lisaks veele koosneb see mitut liiki valkudest (sh paljudest ensüümidest, nt lüsosüümid), süsivesikutest ja nende metaboliitidest, toitainestest. Biokeemiline koostis muutub ka nutmise käigus.
Siena Ampugnano lennujaam

Siena Ampugnano lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas, umbes 15 km kaugusel Sienast edelas, Sovicille omavalitsusüksuse territooriumil asuva Ampugnano asula lähistel.
Siena lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 41. kohal.
Grosseto lennujaam

Grosseto lennujaam, tuntud ka kui Maremma Corrado Baccarini lennujaam ("Aeroporto della Maremma "Corrado Baccarini""), on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas, umbes 2 km kaugusel Grosseta keskusest. Lennujaamale on antud lennuäss Corrado Baccarini nimi.
Grosseto lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 40. kohal.
Mieke Bal

Mieke Bal (täisnimega Maria Gertrudis Bal; sündinud 14. märtsil 1946 Heemstedes) on hollandi kultuuri- ja kirjandusteoreetik ning videokunstnik.
Kõrghariduse omandas Bal Amsterdami Ülikoolis, mille lõpetas 1969. aastal bakalaureusekraadiga prantsuse keele alal. Alustanud doktoriõpet samas ülikoolis, läks ta oma juhendaja surma tõttu üle Utrechti Ülikooli, kus kaitses doktoriväitekirja prantsuse ja võrdleva kirjanduse alal.
Ta on töötanud õppejõuna Utrechti ja Rochesteri ülikoolis. Aastatel 1991–2011 oli ta Amsterdami Ülikooli kirjandusteooria professor.
Bal on mitmekülgsete huvidega teadlane, kes on uurinud kaasaegset kirjandust, feminismi, vaimuhaigusi, kultuurirännet, eri ajastute kunsti ja antiikkultuuri. Lisaks teoreetilistele uurimustele on Bal leidnud rahvusvahelist tunnustust videokunstnikuna, kes lisaks mitmele lühifilmile on koos Michelle Williams Gamakeriga lavastanud ka kaks täispikka filmi – hullumeelsuse probleeme käsitleva filmi "A Long History of Madness" (2011) ja Gustave Flaubert'i tuntuima teose "Madame Bovary" kaasaegse tõlgenduse "Madame B." (2014).
Jaanuaris 2014 viibis Mieke Bal kultuuriteaduste ja kunstide doktorikooli IV talvekooli raames Eestis. 17. jaanuaril avas ta oma videonäituse Tallinnas Vaal Galeriis. 21. jaanuaril pidas Tallinna Ülikoolis avaliku loengu "Long Live Anachronism! Preposterous History and the Past of the Future". Samal päeval linastus kinos Sõprus tema täispikk film "Madame B".
Aasta dirigent

Aasta dirigent ehk aasta kooridirigent on Eesti Kooriühingu muusikapreemia, mida antakse välja aastast 2004.
Bruce Sterling

Michael Bruce Sterling (sündinud 14. aprillil 1954 Brownsville'is Texases USA-s) on Ameerika teadusulmekirjanik ja ajakirjanik, keda tuntakse eelkõige tema ulmeromaanide ja antoloogia "Mirrorshades" põhjal. Ta on üks küberpungi rajajaid ja põhiideolooge. Sterling teeb kaastööd ajakirjale Wired.
Eesti keeles ilmus 2008. aastal Sterlingi romaan "Skismaatriks +" (kirjastus Fantaasia, tõlkijad Iris Jeletski, Rea Raus, Tanel Saimre ja Tarmo Vaarpuu).
Silmaava

Silmaava ehk pupill (ladina keeles "pupilla") on osade loomade (sh inimeste) silmamuna vikerkesta keskel asuv ava. 
Silmaava suurus ja kuju võib erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Valgus läbib võrkkestale liikumiseks, nii sarvkesta, silma eeskambri, silmaava ja ka silmaläätse kui ka klaaskeha.
Roomajatel.
Madudel.
Madude pupillide kuju on üsna mitmekesine. Aga lihtsustatult võib öelda, et päevase eluviisiga maod (kes päeval aktiivsed) saavad pupilli vikerkesta lihaste abil ümara hoida ning maod kes öise eluviisiga (videvikus ja öösel tegutsevad) saavad pupilli vertikaalse hoida. Nii on kassmaol ("Telescopus fallax"), osadel lõgismadulastel, harilikul rästikul vertikaalsed aga harilikul nastikul ümmargused pupillid. Piugmadude pupill on horisontaalne.
Kõiki Euroopa madusid, kellel on kiiluga soomused ja ereda valguse käes hästi märgatav vertikaalne pupill, kuuluvad rästikute ("Vipera") perekonda ning on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad.
Imetajatel.
Koduloomadel.
Silmaava ülemisel ja alumisel äärel paiknevad vaskulaarsed ripatsid. 
Pupill aheneb tugeva valguse, vaatlemise, magamise ja ka mõnede ravimite toimel parasümpaatiliselt innerveeritud silmaavasulguri ("m.sphincter pupillae") ja temaga seotud anatoomiliste struktuuride tegevuse tulemina. 
Pupill laieneb nõrga valguse, narkoosi, mitmete ravimite aga ka afektiseisundite, nagu viha ja hirm, toimel sümpaatiliselt innerveeritud silmaavalaiendaja ("m.dilatator pupillae") ja temaga seotud anatoomiliste struktuuride tegevuse tulemina. 
Inimestel.
Inimeste silmaava on tavaliselt musta värvi ja ümmargune.
Ingeborg Bachmanni auhind

Ingeborg Bachmanni nimeline auhind (saksa keeles "Ingeborg-Bachmann-Preis") on auhind, mida antakse välja saksakeelse kirjanduse eest. Auhinnasaaja otsustatakse Austrias Klagenfurti linnas toimuval iga-aastasel mitmepäevasel saksakeelse kirjanduse festivalil ("Tage der deutschsprachigen Literatur"), mis toimub alates 1977. aastast. Auhind on saanud nime ühe tuntuma Austria kirjaniku Ingeborg Bachmanni järgi.
Võitja määratakse kolmepäevase kirjandusmaratoni käigus, kus varem valitud kandidaadid esitavad oma avaldamata teoseid üheksaliikmelisele elukutselisele žüriile ja publikule. Teosed peavad olema saksakeelsed algupärandid. Esinemisega peavad kirjanikud veenma kuulajaid oma teoste headuses. Festivalil antakse välja veel 3–5 auhinda. 2008. aastal vähendati žüriiliikmete arvu seitsmeni ja võistlejate arvu 18-lt 14-le.
2006. aastast saab võitja auhinnaks 25 000 eurot. 2009. aastal said kõik osalejad kokku 56 500 eurot.
Ingeborg Bachmann

Ingeborg Bachmann (25. juuni 1926 Klagenfurt – 17. oktoober 1973 Rooma) oli Austria luuletaja, prosaist ja filosoof. 
Ta õppis filosoofiat, psühholoogiat ja õigusteadust Innsbrucki, Grazi ja Viini ülikoolides ning kaitses 1950. aastal Viini Ülikoolis doktoriväitekirja Martin Heideggeri eksistentsialismi kriitilisest vastuvõtust.
Tema järgi on saanud nime üks tuntumaid saksakeelse kirjanduse auhindu, 1977. aastast väljaantav Ingeborg Bachmanni auhind.
Eesti keeles on ilmunud Bachmanni jutukogu "Kolm teed järve äärde" (Perioodika, 1988, Loomingu Raamatukogu) ja romaan "Malina" (Eesti Raamat, 1992); mõlemad on tõlkinud Helgi Loik ning "Kolmekümnes aasta" (tõlkinud Liisi Rünkla).
Olga Tokarczuk

Olga Nawoja Tokarczuk (sündinud 29. jaanuaril 1962 Sulechówis) on Poola kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Talle peetakse omaseks müütilist kirjutuslaadi.
Tokarczuk on pälvinud arvukalt kirjandusauhindu nii Poolas kui ka välismaal. 2008. aastal pälvis ta Poola tuntuima kirjandusauhinna NIKE romaaniga "Bieguni" ("Rändajad"). Varem oli ta võitnud kolmel korral publikuauhinna, "Prawiek i inne czasy" sai selle esimesena. 2013. aastal pälvis ta Vilenica auhinna. 2018. aastal võitis ta rahvusvahelise Bookeri preemia teose eest "Flights" (romaani "Rändajad" ingliskeelne väljaanne). Auhind läks jagamisele romaani tõlkijaga inglise keelde Jennifer Croftiga.
Olga Tokarczuk on Poola rohelise partei Greens 2004 liige. Ta elab Poolas Wrocławis.
Katja Petrowskaja

Katja Petrowskaja (vene keeles Екатерина Мироновна Петровская, ka Jekaterina Petrowskaja; sündinud 3. veebruaril 1970 Kiievis Ukrainas) on ukraina-saksa kirjanik ja ajakirjanik.
Petrowskaja on õppinud Tartu Ülikoolis ning elab nüüd Berliinis koos mehe ja kahe lapsega. 2013. aastal pälvis ta Ingeborg Bachmanni auhinna.
Aasta liberaal

Aasta liberaal on alates 2010. aastast Liberalismi Akadeemia poolt välja antav auhind. Auhinnaga tunnustatakse Eesti inimest või ühendust liberaalse mõtte – isiku-, kodaniku- ja majandusvabaduste – silmapaistva edendamise, levitamise ja/või teostamise eest.
Auhinda antakse alates 2010. aastast iga aastal üle Liberalismi Akadeemia korraldataval Liberalismi Päeval.
Klaus-Peter Wolf

Klaus-Peter Wolf (sündinud 12. jaanuaril 1954 Gelsenkirchenis Saksamaal) on saksa kirjanik, näitekirjanik ja stsenarist.
Alguses sai ta tuntuks laste- ja noortekirjanikuna, alates 2007. aastast Ida-Friisimaa aineliste kriminaalromaanide autorina. Kõige tuntum on ülemkomissar Ann Kathrin Klaaseni romaanisari, millest 2025. aasta seisuga on ilmunud 19 raamatut. Nende põhjal on tehtud ka telefilmidesari "Ostfrieslandkrimis", mida 2017-2024 näitas ZDF ja alates 2025. aastast Arte.
Eesti keeles on temalt ilmunud romaan "Rock'n'roll ja ridamaja" (Eesti Raamat, 1990, tõlkinud Andrus Simsel), "Purgiõlu ja frikadellid" (Kirjastuskeskus, 2003, tõlkinud Merike Metsala), "Nohik" (Koolibri 2011, tõlkinud Kert Semm) ja "Ida-Friisi veri" (Atlex 2014, tõlkinud Piret Pääsuke). Aastal 1989 kõlas Eesti Raadios tema kuuldemäng "Klassikokkutulek".
Bettina Göschl

Bettina Göschl (sündinud 7. juulil 1967 Bambergis Saksamaal) on saksa pedagoog, lastelaulude autor ja lastekirjanik.
Salla Simukka

Salla Simukka (sündinud 16. juunil 1981 Tamperes Soomes) on soome kirjanik ja tõlkija. 
Tema esimene romaan "Kun enkelit katsovat muualle" ("Kui inglid vaatavad mujale") ilmus 2002. aastal. Diloogia "Jäljellä" (Tammi 2012) ja "Toisaalla" (Tammi 2012) on düstoopia lähituleviku noortest, mis pälvis 2013. aastal Topeliuse auhinna. 
Simukka rahvusvaheline läbimurre saabus Lumikki Anderssonist ("Lumivalgeke Andersson") kõneleva triloogiaga, mille esimene osa "Punainen kuin veri" ("Punane kui veri", 2014. aastal tõlkinud Kadri Jaanits) ilmus Soomes 2013. aasta kevadel ja teine osa "Valkea kuin lumi" ("Valge kui lumi") sama aasta sügisel. Triloogia tõlkeõigused on müüdud 33 riiki veel enne kolmanda osa "Musta kuin eebenpuu" ("Must kui eebenipuu") ilmumist.
Salla Simukka oli 2014. aastani abielus Soome kirjaniku ja ajakirjaniku Karo Hämäläisega.
Sattesele piiramine

Sattesele piiramine võib viidata erinevatele Sattesele linnuse piiramistele.
Sattesele piiramine (1206)

Sattesele piiramine oli Riia piiskopile alluvate jõudude ja semgalite ühisväe ebaõnnestunud katse vallutada Sattesele linnust Liivi ristisõja ajal 1206. aastal, mida on kirjeldatud Henriku Liivimaa kroonikas.
Eellugu.
Turaida, sh ilmselt ka Sattesele liivlased olid korduvalt osalenud kokkupõrgetes Väina ääres valdusi laiendava Riia piiskopi ja teda toetavate Mõõgavendade ordu ja ristisõdijate vastu. Viimati oldi abistatud Väina liivlasi Holmi linnuse kaitsmisel Riia piiskopi saadetud vägede vastu. Linnuse alistumisel lubasid piirajad turaidalastel erinevalt kohalikest liivlastest lahkuda ja sõlmisid nendega rahu. Hiljem samal aastal otsustati Riias siiski teha Turaidasse kättemaksuretk, kuhu kutsuti kaasa ka sealsete elanikega vaenus olevad semgalid pealik Vesthardi juhtimisel.
Piiramine.
Üks osa liitlasväest Kaupo juhtimisel liikus nõrgalt mehitatud Turaida muinaslinnuse alla ja vallutas selle suhteliselt kerge vaevaga. Teine väegrupp läks Koiva vastaskaldale, et alistada Sattesele piirkonna keskuseks olevat Sattesele linnust, mis kuulus tollal kohalikule ülikule Dabrelile. Sattesele liivlased, soovides vältida neile kätte paistva põlema pandud Turaida linnuse saatust, kogunesid oma linnust kaitsma.
Ristisõdijate ja semgalite terve päeva kestnud ja piirajatele kaotusi kaasa toonud rünnakud löödi Dabreli juhtimisel seesolijate poolt tagasi. Lõpuks otsustasid ründajad, et linnus on vallutamiseks liiga tugev ning pöördusid maad rüüstates teise väepoole juurde tagasi, et koos Riiga liikuda.
Tagajärjed.
Kuigi Sattesele linnust suudeti edukalt kaitsta, jäid liivlased teistes sõjalistes kokkupõrgetes Riia piiskopi vägedele alla. Näiteks pärast Sattesele piiramist liitusid turaidalased Polotski vürsti vägedega, et vallutada ristisõdijate kätte langenud Holmi linnust, kuid liivlastele suuri kaotusi põhjustanud piiramine ebaõnnestus. Nii otsustasid kõik liivlaste piirkonnad, sh Sattesele, veel samal 1206. aastal paluda rahu ja ristimist, andes end Riia piiskopi võimu alla.
Alessandria lennujaam

Alessandria lennujaam on lennujaam Itaalias Piemonte maakonnas, Alessandria põhjapiiril. Lennujaamale on antud Massimo Bovone nimi.
Laagna raamatukogu

Laagna raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Võru 11. 
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Ajalugu.
Raamatukogu avati 8. aprillil 1926 kui Tallinna 1. haruraamatukogu. See asus algul Lutheri rahvamaja ruumides, siis Torupilli asumis Tartu maanteel ning alates 1998. aastast on raamatukogu Lasnamäel.
Laagna raamatukogu on oma ajaloo vältel asunud järgmistes kohtades:
Raamatukogu allus Nõukogude ajal Mererajooni täitevkomiteele ja kandis 1952–1974 nimetust Mererajooni 1. raamatukogu. Siis läks raamatukogu uuesti Tallinna Keskraamatukogu alluvusse ja kandis edaspidi nimetust Tartu mnt haruraamatukogu. 1990. aastatel muudeti nimetus Keldrimäe raamatukoguks ning alles 1998. aastal Lasnamäele kolides saadi Laagna raamatukogu nimi.
Albenga lennujaam

Albenga lennujaam on lennujaam Itaalias Liguuria maakonnas, 8 km kaugusel Albengast loodes Villanova d'Albengas. Lennujaamale on antud Clemente Panero nimi.
Tunnise autosõidu kaugusel asuvad Monte Carlo, Nice ja Cannes.
Ants Lang

Ants Lang (22. november 1938 Tartu – 22. jaanuar 2014) oli eesti pedagoog ja kirjastaja.
Ta lõpetas 1957. aastal Tartu 3. Keskkooli ja seejärel 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna.
Ta töötas aastatel 1962–1968 Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudis vanemteadurina. Aastatel 1968–1991 töötas ta kirjastuses Valgus peatoimetaja asetäitja ja peatoimetajana, 1991–2004 kirjastuses Koolibri juhatuse esimehe, tegevjuhi ja nõukogu esimehena. Lisaks töötas ta 1962–1992 füüsikaõpetajana mitmes üldhariduskoolis (sealhulgas Tallinna 21. Keskkoolis ja Tallinna Reaalkoolis). Ta on tõlkinud õpikuid.
Firenze Peretola lennujaam

Firenze Peretola lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas, 5 km kaugusel Firenze keskusest loodes. Lennujaam kannab alates 1990. aastast Amerigo Vespucci nime.
Peretola lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 20. kohal.
Looduslik pühapaik

Looduslik pühapaik on maa- või veeala, millel on rahvastele ja kogukondadele eriline vaimne tähendus.
2019. aasta 20. veebruaril riigikogus vastu võetud Eesti muinsuskaitseseaduse järgi on ajalooline looduslik pühapaik ametliku kinnismälestise liigina "olulise inimmõjuta rahvapärimuslik ohverdamise, pühakspidamise, ravimise, usulise või rituaalse tegevusega seotud asi või maa-ala". Ajaloolised looduslikud pühapaigad on olulised rahvapärimuskultuuri ning kohaliku identiteedi kandjad, märgib seadus.
Ajaloolisteks looduslikeks pühapaikadeks loetakse Eestis looduslikke pühapaiku, mille kasutamise algus ulatub teadaolevalt 20. sajandist varasemasse aega. 
Liigitus.
Looduslikke pühapaiku võib jaotada välisilme põhjal ühendmälestisteks (hiielaadsed pühapaigad) ning üksikmälestisteks (üksikud pühad puud, kivid, allikad jm).
Rühmitamine on võimalik ka muude tunnuste alusel: 
Looduslikke pühapaiku võib pidada üheks pühapaikade alaliigiks.
Näsakoonus

Näsakoonus ("conus papillaris") on paljude roomajate silmades olev moodustis, mis saab alguse nägemisnärvikettast ja suundub klaaskehasse. 
Arvatakse, et näsakoonus toidab võrkkesta. 
Madudel.
Madudel esineb näsakoonus embrüonaalses arengujärgus.
Arvatakse, et enamikul täiskasvanud madudel näsakoonus puudub, kuid see võib esineda rästikutel.
Comiso lennujaam

Comiso lennujaam on lennujaam Itaalias Sitsiilia maakonnas Ragusa provintsis, 5 km kaugusel Comisost. Lennujaamale on antud lennuväe brigaadikindral Vincenzo Magliocco nimi.
Külma sõja ajal asus Comisos üks peamisi NATO sõjaväebaase Lõuna-Euroopas. Lennujaam avati tsiviilõhuliikluseks 2013. aasta 30. mail.
Mangaļsala

Mangaļsala on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 8,036 km². Asub Liivi lahe kaldal Daugava paremal kaldal jõe uue ja endise sängi vahel. 1490 elanikku (2010). 
Mangaļsala asus vanasti Daugava vasakul kaldal, kuid aastal 1567 murdis Daugava endale läbi rannaluidete uue tee merre. Kuni aastani 1681 kasutati Riiga sõitmiseks jõe vana sängi, kuid tasahilju see ummistus ja aastast 1861 ei asu Mangaļsala enam saarel.
Mangaļsala (saksa keeles "Magnusholm") oli vana kaluriküla, mis ühendati Riiaga aastal 1960. Lisaks vanadele kaluriküla hoonetele on Mangaļsala asumisse tekkinud ka aianduskooperatiive. Suurem osa endisest saarest ja praegusest poolsaarest on aga metsaga kaetud. Aastal 1999 liideti asumi asustamata osad Piejura maastikukaitsealaga.
Aastal 1765 ehitati asumi territooriumile Daugava kaldale fort. Esimeses maailmasõjas tehti see kasutamiskõlbmatuks. Teine tähtsam ehitis asumi aladel on Daugava suudmesse ehitatud muul. Ehitist peeti nii tähtsaks, et esimese kivi pani paika Aleksander II isiklikult.
Piugmadu

Piugmadu ("Dryophis") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
1985 klassifitseeriti piugmadude perekond ebanastiklaste alamsugukonda.
Nüüdisajal on piugmaod maoliste klassifikatsioonis jaotatud perekondade "Ahaetulla" (pronksmadu, sh "Ahaetulla nasuta" ja "Ahaetulla prasina") ja "Oxybelis" vahel.
Kirjeldus.
Need üsna pikad ja peenikesed, jämedus harilikult pliiatsi läbimõõduga, maod veedavad peaaegu kogu oma elu puuvõrades mööda oksi liueldes või mõnikord ka vanikutena alla rippudes. 
Silmad.
Piugmadude silmad on üsna suured ja silmaava on horisontaalne. Nüüdisajal teravpeamadude perekonda liigitatud madude silmaava on ümmargune. Võrreldes teiste madudega näevad nad hästi.
Baruny

Baruny (transkribeerituna Barunõ, valgevene keeles Баруны, leedu keeles "Barūnai", poola keeles "Boruny") on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis Ašmiany rajoonis, Baruny külanõukogu halduskeskus. Asulas on 454 elanikku (2010).
Barunys on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Suurimaks vaatamisväärsuseks on aastail 1747–1753 ehitatud katoliku kirik ja klooster. Asulas elab märkimisväärsel hulgal leedulasi, kuigi nad leedu keelt ei kasuta. 
Ajalugu.
Esimest korda mainitakse Barunyt aastal 1613, mil seal avati kool. Aastal 1705 sai Barunyst alev. Kloostri avamise järel kool laienes, seal õppisid mitmed tolle ajastu poeedid ja kirjanikud.
Poola jagamisel läks Baruny aastal 1795 Venemaa koosseisu. Peale ülestõusu mahasurumist aastal 1831 sulgesid Vene võimud kooli ja andsid kiriku õigeusu kogudusele. 
Kuni 1917. aastani oli Baruny Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Tol ajal tegutses asulas taas valgevene kool, asula oli valgevene rahvusliku liikumise keskuseks. 1939–1991 kuulus Baruny Nőukogude Liidu koosseisu ning kaotas alevi staatuse.
Stilicho

Flavius Stilicho (Stilico) (u. 359–408) oli Vana-Rooma armee väejuht ("magister militum"), kellest sai mõjukas Lääne-Rooma keisririik sõjaväelane.
Decimomannu lennujaam

Decimomannu lennujaam on lennujaam Itaalias Sardiinia maakonnas Cagliari provintsis, 20 km kaugusel Cagliarist. Lennujaamale on antud kolonel Giovanni Farina nimi.
Kelly Osbourne

Kelly Michelle Lee Osbourne (sündinud 27. oktoobril 1984 Westminsteris Londonis) on inglise laulja, näitleja, televisiooniesineja ja moelooja. 
Ta on Sharon Osbourne'i ja Ozzy Osbourne'i tütar. Ta sai tuntuks tänu tõsielusaatele "The Osbournes", kus ta koos perega osales. Seriaal võitis 2002. aastal Emmy kategoorias "Väljapaistev tõsieluline seriaal". 
Telesaates "Fashion Police" oli ta žürii liige aastatel 2010–2015. Ta on osalenud ka saates "Tantsud tähtedega", kus saavutas kolmanda koha koos elukutselise tantsija Louis van Amsteliga.
Sündinud 1999

"Sellel leheküljel on loetletud 1999. aastal sündinud tuntud inimesi."
Böömimaa Elisabeth

Böömimaa Elisabeth ehk Pfalzi Printsess Elisabeth (26. detsember 1618 – 11. veebruar 1680) oli protestantliku Pfalzi kuurvürsti Friedrich V ehk Böömimaa kuninga Friedrich I ja Pfalzi kuurvürstinna, Böömimaa kuninganna Elizabeth Stuarti kolmas laps ning vanim tütar. 
Sündinud Saksamaal Heidelbergis, veetis oma noorusaastad Haagis Madalmaades, kuhu ta perekond põgenes pärast Friedrich V otsustavat kaotust Böömi sõjas. Ta sai hea keele- (vanakreeka, ladina, prantsuse, inglise ja saksa) ning üldhariduse (loogika, matemaatika, poliitika, filosoofia ja loodusteadused) ning teenis tänu oma mitmekülgsetele teadmistele vendadelt-õdedelt hüüdnime "La Grecque" (prantsuse keeles "kreeklanna").
Ta on tuntud kirjavahetuse tõttu kuulsa prantsuse filosoofi René Descartesiga, milles ta tõi esile Descartesi substantsidualismi olemusliku keha-vaimu probleemi. See kirjavahetus oli oluliseks inspiratsiooniks Descartesi "Hinge passioonidele" (1649). Descartesi kirjad Elisabethile avaldati juba Claude Clerselier' toimetatud Descartesi kirjavahetuse postuumses väljaandes. Elisabeth keeldus aga oma eluajal endapoolsete kirjade avaldamisest ning A. Foucher de Careili toimetatud väljaandes ilmunud ning hiljem Charles Adami ja Paul Tannery koondväljaandessegi koondatud kirjad on tõenäoliselt Elisabethi kirjade 18. sajandi algusest pärinevad koopiad.
1660. aastal siirdus ta taas Saksamaale ning andis Herfordi nunnakloostris nunnavande. 1667. aastal nimetati ta Herfordi abtkonna abtissiks. Temast sai abtkonna maade tõhus valitseja, aga ka varjupakkuja usu tõttu tagakiusatuile (näiteks Jean de Labadie õpetuse järgijatele). 1679. aastal jäi Elisabeth vesitõppe ja suri 1680. aastal ravi leidmata.
Tom Selleck

Thomas William Selleck (sündinud 29. jaanuaril 1945 Detroitis) on USA näitleja ja produtsent. 
Ta on mänginud eradetektiiv Thomas Magnumit telesarjas "Magnum, P.I." (1980–1988) ja pälvinud selle eest 1987. aastal Emmy auhinna. 
Aastatel 2005–2015 mängis ta Robert B. Parkeri kriminaalromaanide põhjal tehtud üheksas telefilmis väikelinna politseiülemat Jesse Stone'i. Alates 2010. aastast on Selleck mänginud NYPD politseiülemat Frank Reaganit draamasarjas "Blue Bloods" (mida TV3 on näidanud Eestis pealkirjaga "Politseipere").
Eradetektiiv Magnumi rolliga suure populaarsuse saavutanud Selleck on pärast seda näidelnud rohkem kui poolesajas filmis ja telesarjas, sealhulgas olnud peaosas 1987. aasta kõige edukamas filmis "Kolm meest ja beebi" ning sellele tehtud järjes "Kolm meest ja väike preili" (1990). Ta on mänginud Dr. Richard Burke'i telesarjas "Sõbrad" ja A. J. Cooperit telesarjas "Las Vegas". 
1993. aastal pälvis ta aga Kuldse Vaarika Jon Aldrichi rolli eest filmis "Folks!" (1992).
Paul Rudd

Paul Stephen Rudd (sündinud 6. aprillil 1969 Passaicis New Jerseys USA-s) on USA filminäitleja, stsenarist ja muusik. 
Ta on mänginud eelkõige komöödiates ning teinud rolle filmides "Clueless", "The Legend of Ron Burgundy", "The 40-Year-Old Virgin", "Knocked Up", "Forgetting Sarah Marshall", "I Love You, Man", "Dinner for Schmucks", "Our Idiot Brother", "Müürililleks olemise iseärasused ("The Perks of Being a Wallflower"), "This Is 40" ja "Anchorman 2: The Legend Continues". 
1990. aastate algul hakkas ta näitlema ka telesarjades: NBC draamasarjas "Sisters" (1992–1993), kus mängis Ashley Juddi mängitud tegelase abikaasat, ning mõni aasta hiljem NBC situatsioonikomöödias "Friends" (2002–2004), mängides Mike Hannigani, Phoebe Buffay (Lisa Kudrow) peigmeest ja kahel viimasel hooajal abikaasat. Rudd on esinenud sketšisarjas "Tim and Eric Awesome Show, Great Job!" ja olnud meelelahutussaate "Saturday Night Live" saatejuht.
Isiklikku.
Rudd abiellus 2003. aastal Julie Yaegeriga. Neil on poeg Jack Sullivan ja tütar Darby. 
Ta on pesapallimeeskonna Kansas City Royals ja Ameerika jalgpalli meeskonna Kansas City Chiefs suur fänn.
Phoebe Buffay

Phoebe Buffay-Hannigan on väljamõeldud tegelane NBC situatsioonikomöödiast "Sõbrad", keda mängis Lisa Kudrow. 
Kudrow võitis selle rolli eest Emmy ja Screen Actor Guildi auhinna ning on kandideeritud Kuldgloobusele.
Matthew McConaughey

Matthew David McConaughey (sündinud 4. novembril 1969 USA Texase osariigis Uvalde'is) on USA filminäitleja. McConaughey sai tuntuks rolliga komöödiafilmis "Hämmeldunud ja segaduses" ("Dazed and Confused"; 1993). Ta on väga laia ampluaaga näitleja.
Ta on mänginud näiteks filmides "" (1994), õudusfilmis "Aeg tappa" (1996), Steven Spielbergi ajaloolises draamas "Amistad" (1997), ulmedraamas "Kontakt" (1997), komöödias "Edtv" (1999) ja sõjafilmis "U-571" (2000).
2000. aastatel mängis McConaughey peaosa paljudes romantilistes komöödiates, näiteks "Pulmakorraldaja" (2001), "Kuidas 10 päevaga kutist lahti saada" ("How to Lose a Guy in 10 Days"; 2003), "Raskusi lahkumisega" (2006), "Endiste pruutide vaimud" (2009). Alates 2010. aastast on ta liikunud tõsisemate žanrite poole ning mänginud filmides "Tänavajurist" (2011), "Bernie" (2011), "Mud" (2012), "Super-Mike" (2012) ja "Wall Streeti hunt" (2013). 
Suur menu saatis teda seoses rolliga tõsielulises filmis "Elujanu" (2013), kus mängis AIDSi-diagnoosiga kauboid. Ta pälvis selle rolli eest Kuldgloobuse kategoorias "parim meesnäitleja draamafilmis" ja parima meespeaosatäitja Oscari.
Nägemisnärv

Nägemisnärv ehk II peaajunärv ehk teine kraniaalnärv (ladina keeles "nervus opticus") on paljude loomade silma võrkkestast algav sensoorne närv, mis ulatub silmamuna tagaseinast nägemisristmikuni ("chiasma opticum").
Nägemisnärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Roomajatel.
Paljude roomajate silmades olev näsakoonus, mis saab alguse nägemisnärvikettast ja suundub klaaskehasse, on seotud samuti nägemisnärviga.
Madudel.
Madude nägemisnärv sarnaneb suuresti teiste roomajate nägemisnärviga. Madude nägemisnärvis on nii närvisüsteemi suunas (aferentsed) impulsse toovaid närvikiude kui ka implusse viivaid närvikiude (eferentsed).
Nägemisnärv koosneb erineva suurusega närvikiududest ja moodustavad mitmed nägemisteed, mis väljuvad ja suubuvad nii hüpotalamuses, eesajus kui ka talamuses.
Enamikul madudel näsakoonus puudub.
Imetajatel.
Koduloomadel.
Silmamuna kestad läbinud nägemisnärv on kaetud peaaju kestadega, mille vahel on ajuvedelikku sisaldavad ruumid. Silmanärvi katab vahetult nägemisnärvi sisemine tupp ("vag.interna n.optici"). Nägemisnärvi välimine tupp ("vag.externa n.optici") on moodustunud kõvakestast.
Nägemisnärv kulgeb rasvkehas ja edasi koljuõõne suunas kus moodustab nägemisristmiku.
Inimestel.
Inimestel kuulub nägemisnärv somaatilisse närvisüsteemi. Nägemisnärv ehk II peaajunärv ehk teine kraniaalnärv algab silma võrkkesta ganglionirakkude aksonitest moodustades silmapõhja.
Silmapõhi kuulub peaaju koosseisu.
Nägemisnärvid moodustavad kummagi silmamuna taga jämedad närvid. Need sisenevad koljuõõnde läbi kiilluu nägemisnärvi kanali. Nägemisnärvide mediaalsed kiud ("chiasma opticum") ristuvad hüpotalamuses.
Nägemisnärvi väljumiskohta nimetatakse nägemisnärvikettaks ("discus n. optici").
Bari Palese lennujaam

Bari Palese lennujaam, tuntud ka kui Karol Wojtyla lennujaam on lennujaam Itaalias Apuulia maakonnas, 9 km kaugusel Bari keskusest loodes, Palese-Macchie linnaosas.
Bari Palese lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 12. kohal.
Rudolf von Knüpffer

Rudolf Otto von Knüpffer (3. märts 1831 Väike-Maarja – 23. juuli 1900 Tallinn) oli baltisaksa ja eesti arhitekt. 
Ta sündis Väike-Maarja koguduse õpetaja Georg Magnus Knüpfferi perekonnas, õppis 1843–1845 gümnaasiumis Tartus ning lõpetas 1852. aastal Peterburi Ehituskooli.
Töökäik.
Hiljem töötas Knüpffer ka Kadrioru lossi ehitusosakonnas
Perekond ja esivanemad.
Rudolf Otto Knüpffer sündis Väike-Maarja koguduse õpetaja Georg Magnus Knüpfferi (1785–1863) ja tema abikaasa Anna Dorothea (sünd. von Weiß) pojana.
Rudolf Otto Knüpffer oli abielus Julie Wilhelmine von Krusensterniga (1839–1917), kes oli maadeavastaja viitseadmiral Paul Theodor von Krusensterni (1809–1881) ning Wilhelmine Friederike (1812–1851; sünd. von Kotzebue) tütar. Julie Wilhelmine isapoolne vanaisa oli maadeavastaja admiral Adam Johann von Krusenstern (1770–1846) ning emapoolne vanaisa näitekirjanik August von Kotzebue (1761–1819). Abielust sündisid:
Torino Caselle lennujaam

Torino Caselle lennujaam on lennujaam Itaalias Piemonte maakonnas, 16 km kaugusel Torino keskusest loodes, Caselle Torinese, San Francesco al Campo ja San Maurizio Canavese omavalitsusüksuste territooriumil. Lennujaamale on antud Sandro Pertini nimi.
Torino Caselle lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 14. kohal.
Asım Güzelbey

Asım Güzelbey (sündinud 1951 Gaziantepis Türgis) on Türgi poliitik, valitseva Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 2004–2014 Gaziantepi linnapea.
Asım Güzelbey on meditsiiniharidusega ning elukutselt kirurg. 1974–1978 õppis ta Rootsis Karolinska Instituudis, spetsialiseerudes põlveoperatsioonidele. 1981. aastal alustas ta tööd ortopeedina Gaziantepi Sotsiaalhoolekandehaiglas, 1986 alustas erapraksist. Pärast Armeenia-Aserbaidžaani konflikti 1992. aastal töötas ta vabatahtlikuna Aserbaidžaanis. 1998–2003 töötas Güzelbey Konukoğlu haiglas.
2004. aasta märtsis kandideeris Asım Güzelbey kohaliku omavalitsuste valimistel Gaziantepi linnapeaks ning võitis, kogudes 57,3% häältest. 2009. aasta märtsis valiti ta tagasi 54,3% toetusega. 
Asım Güzelbey on abielus ja tal on kaks last. Endine Türgi haridusminister Hasan Celal Güzel oli tema onupoeg.
Talle kuulub osa Kodasoo mõisast ja osa aastast elab ta Loksal.
Lamezia Terme lennujaam

Lamezia Terme lennujaam on lennujaam Itaalias Calabria maakonnas, umbes 10 km kaugusel Lamezia Terme keskusest, Sant'Eufemia Lamezias. 
Lamezia Terme on üks olulisemaid Lõuna-Itaalia lennujaamu. Tegu on Ryanairi baaslennujaamaga. 2012. aastal oli Lamezia Terme reisijate arvult Itaalias 17. kohal.
Ariège'i departemangu haldusüksuste loend

Ariège'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. 
Kantonid.
Departemangus on kokku 13 kantonit. Vald Pamiers (kogupindalaga 45,85 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. 
Foix.
Ax-les-Thermes'i kanton
La Bastide-de-Sérou kanton
Les Cabannes'i kanton
Foix-Linna kanton (keskus Foix)
Foix-Maa kanton (keskus Montgaillard)
Lavelanet' kanton
Quérigut'i kanton
Tarascon-sur-Ariège'i kanton
Vicdessosi kanton
Pamiers.
Le Fossat' kanton
Le Mas-d'Azili kanton
Mirepoix' kanton
Pamiers-Ida kanton
Pamiers-Lääne kanton
Saverduni kanton
Varilhesi kanton
Saint-Girons.
Castillon-en-Couseransi kanton
Massati kanton
Ousti kanton
Sainte-Croix-Volvestre'i kanton
Saint-Girons'i kanton
Saint-Lizier' kanton
Brindisi Casale lennujaam

Brindisi Casale lennujaam, tuntud ka kui Salento lennujaam, on lennujaam Itaalias Apuulia maakonnas, 3 km kaugusel Brindisi keskusest, Casale - Paradiso - Torretta linnaringkonnas. Lennujaama tsiviilliikluseks avatud osa kannab Antonio Papola nime, piirnev sõjaväelennuväli kannab I maailmasõja lendur Orazio Pierozzi nime.
Brindisi Casale oli 2012. aastal Itaalias reisijate arvult 18. kohal.
Olbia Costa Smeralda lennujaam

Olbia Costa Smeralda lennujaam ('Olbia Smaragdiranniku lennujaam') on lennujaam Itaalias Sardiinia maakonnas, 3 km kaugusel Olbia keskusest.
Olbia Smaragdiranniku lennujaam oli 2012. aastal Itaalias reisijate arvult 19. kohal.
Y-galerii

Y-galerii (ka Y galerii) oli Tartu kesklinnas Tartu üliõpilasmaja egiidi all tegutsenud kunstigalerii, mis peamiselt tutvustas kaasaegset Eesti kunsti avangardi. Galerii tegutses aastatel 2004–2015. 
Y-galerii asutati 2004. aastal tollase Tartu linnapea Laine Jänese eestvedamisel ning on saanud igal aastal ka linna toetust. Galeriis toimus muuhulgas Kiwa, Lauri Kulpsoo, Rauno Thomas Mossi, Rait Rosina ja Anna-Stina Treumundi näitusi. Galeristidena töötasid seal Margus Kiis (2004–2007) ja Kaisa Eiche (2007–2015). Y-galerii osales aastaid Tartu kaasaegse kunsti festivalil ART IST KUKU NU UT.
Aastatel 2004–2014 asus galerii aadressil Küütri 2, Küütri ja Ülikooli tänava nurgal. 2014. aasta jaanuaris teatati, et üüritõusu tõttu kolib galerii 1. märtsist 2014 uude kohta. Suvel 2014 viidi Y-galerii üle Tartu Ülikooli kunagise kiriku hoone teisele korrusele aadressil Jakobi 1. Galerii viimane näitus oli Nadežda Tšernobai postuumseks osutunud "Altarid. Vol 3" detsembris 2015.
Aude'i departemangu haldusüksuste loend

 
Siin on toodud ära kõik Aude'i departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka valdade INSEE koodid. 
Kantonid.
Departemangus on kokku 19 kantonit. Kantonite halduskeskus kattub kantoni nimega kui ei ole märgitud teisiti. Vallad Carcassonne (kogupindalaga 65,08 km²) ja Narbonne (kogupindalaga 172,96 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast.
Departemangus on 3 ringkonda:
Departemangus on 19 kantonit:
Departemangus on 433 valda:
Kadrioru raamatukogu

Kadrioru raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis aadressil L. Koidula 12A, samas hoones A. H. Tammsaare muuseumiga. Raamatukogu avati 1. juunil 1953 kui Mererajooni 4. raamatukogu. See asus algul Kadrioru noortepargi suvemaja ruumides (praegu on siin Miia-Milla-Manda muuseum 14-ruutmeetrises toas, hiljem on raamatukogu asunud ka mujal Kadriorus.
Raamatukogu on asunud järgmistes kohtades:
Raamatukogu allus Nõukogude ajal aastatel 1953–1974 Mererajooni täitevkomiteele. Siis läks raamatukogu uuesti Tallinna Keskraamatukogu alluvusse ja kandis edaspidi nimetust Kadrioru haruraamatukogu.
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Bas-Rhini departemangu haldusüksuste loend

Bas-Rhini departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. 
Kantonid.
Departemangus on kokku 23 kantonit. Vallad Strasbourg (kogupindalaga 78,26 km²) ja Val-de-Moder (kogupindalaga km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.
Haguenau.
Bischwilleri kanton
Haguenau' kanton
Niederbronn-les-Bains'i kanton
Molsheim.
Molsheimi kanton
Rosheimi kanton
Saales'i kanton
Schirmecki kanton
Wasselonne'i kanton
Saverne.
Bouxwiller'i kanton
Drulingeni kanton
Marmoutier' kanton
La Petite-Pierre'i kanton
Sarre-Unioni kanton
Saverne'i kanton
Sélestat-Erstein (keskus Sélestat).
Barri kanton
Benfeld'i kanton
Ersteini kanton
Marckolsheimi kanton
Obernai' kanton
Sélestati kanton
Villé kanton
Strasbourg-Linn.
Strasbourg 1. kanton 
Strasbourg 2. kanton 
Strasbourg 3. kanton
Strasbourg 4. kanton
Strasbourg 5. kanton
Strasbourg 6. kanton
Strasbourg 7. kanton
Strasbourg 8. kanton
Strasbourg 9. kanton
Strasbourg 10. kanton
Strasbourg-Maa (keskus Strasbourg'i linn).
Brumathi kanton
Geispolsheimi kanton
Hochfeldeni kanton
Schiltigheimi kanton
Truchtersheimi kanton
Illkirch-Graffenstadeni kanton
Mundolsheimi kanton
Bischheimi kanton
Wissembourgi.
Lauterbourg'i kanton
Seltzi kanton
Soultz-sous-Forêts' kanton
Wissembourgi kanton
Wœrthi kanton
Cheetah

Cheetah tähendab inglise keeles gepardit ("Acinonyx jubatus"), kes on kiireim maismaal liikuv loom.
Muid tähendusi:
Adamswiller

Adamswiller on asula ja vald Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas Bas-Rhini departemangus.
Pikkkoon-piugmadu

Pikkkoon-piugmadu ("Ahaetulla nasuta") on maoliik pronksmao perekonnast. 
Levila.
Neid võib kohata Sri Lankal, Bangladeshis, Birmas, Tais, Kambodžas ja Vietnamis.
Paljunemine.
Emaste madude levinud suguliseks paljunemisvormiks on vivipaaria. Esineb ka partenogeneesi.
Nägemismeel.
Nad on valdavalt päevase eluviisiga ja nende liikuv pea ning suured silmad (silmaava horisontaalne) võimaldavad neile, võrreldes teiste maoliikidega, üsna terava nägemise.
Jean-Bédel Bokassa (Kesk-Aafrika kroonprints)

Jean-Bédel Bokassa (sündinud 2. novembril 1973) oli Kesk-Aafrika kroonprints 4. detsembrist 1976 kuni 21. septembrini 1979 ja on Bokassa keiserliku perekonna pea alates 3. novembrist 1996. 
Tema vanemad olid keiser Jean-Bédel Bokassa ja keisrinna Catherine Denguiadé.
4. detsembril 1977 osales ta oma isa kroonimise tseremoonial.
Risttuules

"Risttuules" on 2014. aastal linastunud dokumentaalsel ainesel põhinev Eesti eksperimentaalne ajalooteemaline mängufilm, mis käsitleb 1941. aasta juuniküüditamist. Filmi lavastaja on Martti Helde.
Filmi stsenaarium võitis 2010. aastal Eesti Filmi Sihtasutuse, Eesti Kultuurkapitali ja Eesti Rahvusringhäälingu "Eesti mälu" programmi dokumentaalfilmide konkursi.
Stsenaariumi aluseks on võetud peategelase, 27-aastase filosoofiatudengi ning teiste eestlaste, lätlaste ja leedulaste seas 1941. aastal Siberisse küüditatud Erna vihikutesse kirja pandud mõtisklus, aga ka küüditamisest rääkivad kirjad, mälestused, arhiivimaterjalid, joonistused, fotod ja intervjuud. Filmi läbib rõhuasetus aja peatumisel, millest lähtub ka audiovisuaalne lahendus (nn "tableau vivant"): piltide põhjal on taastatud tollane olustik, kuid näitlejad ja statistid on tardunud, nõnda et kolmemõõtmelisele pildile annavad sisulise mõõtme kaamera liikumine, näitlejate dialoog, helikujundus ja muusika. Filmis kujutatakse Erna ja tema perekonna lugu 12 aasta jooksul.
Filmivõtted toimusid Tapa keskpolügoonil, Sirgalas, Kabala raudteejaamas, Viljandimaal, Järva-Jaani vallas, Rae vallas, Rakvere juures, Sillamäel ja mujal.
2011. aasta kevadel käis filmi meeskond Kreekas dokumentaalfilmide foorumil "Docs in Thessaloniki" ning leidis sealt kaasprodutsendi Austriast ning välismaise levitaja.
Filmi rahvusvaheline esilinastus toimus 2014. aasta septembris Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil Kanadas. 2015. aasta jaanuaris toimub filmi Ameerika esilinastus. Film linastub ka Rootsis, Türgis ja Prantsusmaal.
Peategelased.
Filmis osales ligi 600 inimest, kes valiti ka konkursi kaudu ligi 2000 inimese seast.
Film arvudes.
2014. aastal käis Eesti kinodes filmi vaatamas 18 063 inimest.
Salento

Salento (salento murdes "Salentu", bari ja taranto murdes "Salènde", kreeka keeles "Σαλέντο Salénto", albaania keeles "Salento") on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Apuulia lõunaosas.
Samanimelisel poolsaarel, mida tuntakse ka "Itaalia saapa kannana", asuv Salento piirneb edelas Joonia mere Taranto lahega ja kirdes Aadria merega.
Piirkonna pindala on 5329 km² ja elanike arv 1 536 969 (2011).
Salentos kõneldakse peale itaalia keele Salento ja griko murret, Puglia murdeid ning Itaalia albaania keelt ("arbëreshë").
Suuremad keskused.
Salento omavalitsusüksused elanike arvuga üle 30 000;
Omavalitsusüksused.
Brindisi provints.
Brindisi, Carovigno, Cellino San Marco, Ceglie Messapica, Erchie, Francavilla Fontana, Latiano, Mesagne, Oria, Ostuni, San Donaci, San Michele Salentino, San Pancrazio Salentino, San Pietro Vernotico, San Vito dei Normanni, Torchiarolo, Torre Santa Susanna, Villa Castelli.
Lecce provints.
Acquarica del Capo, Alessano, Alezio, Alliste, Andrano, Aradeo, Arnesano, Bagnolo del Salento, Botrugno, Calimera, Campi Salentina, Cannole, Caprarica di Lecce, Carmiano, Carpignano Salentino, Casarano, Castri di Lecce, Castrignano de' Greci, Castrignano del Capo, Castro, Cavallino, Collepasso, Copertino, Corigliano d'Otranto, Corsano, Cursi, Cutrofiano, Diso, Gagliano del Capo, Galatina, Galatone, Gallipoli, Giuggianello, Giurdignano, Guagnano, Lecce, Lequile, Leverano, Lizzanello, Maglie, Martano, Martignano, Matino, Melendugno, Melissano, Melpignano, Miggiano, Minervino di Lecce, Monteroni di Lecce, Montesano Salentino, Morciano di Leuca, Muro Leccese, Nardò, Neviano, Nociglia, Novoli, Ortelle, Otranto, Palmariggi, Parabita, Patù, Poggiardo, Porto Cesareo, Presicce, Racale, Ruffano, Salice Salentino, Salve, San Cassiano, San Cesario di Lecce, San Donato di Lecce, San Pietro in Lama, Sanarica, Sannicola, Santa Cesarea Terme, Scorrano, Seclì, Sogliano Cavour, Soleto, Specchia, Spongano, Squinzano, Sternatia, Supersano, Surano, Surbo, Taurisano, Taviano, Tiggiano, Trepuzzi, Tricase, Tuglie, Ugento, Uggiano la Chiesa, Veglie, Vernole, Zollino.
Taranto provints.
Avetrana, Carosino, Faggiano, Fragagnano, Grottaglie, Leporano, Lizzano, Manduria, Maruggio, Monteiasi, Montemesola, Monteparano, Pulsano, Roccaforzata, San Giorgio Ionico, San Marzano di San Giuseppe, Sava, Taranto, Torricella.
Omavalitsusüksused, mis asuvad geograafiliselt Salentos, kultuuriliselt aga Apuulias.
Valle d'Itria: Martina Franca (TA), Locorotondo (BA), Cisternino (BR), Fasano (BR) ja omavalitsusüksused Tarantost loodes: Crispiano (TA), Massafra (TA), Statte (TA).
Vabaduse Raamat

"Vabaduse raamat. 111 teost liberaalsest vaimuloost" on 2012. aastal Liberalismi Akadeemia välja antud raamat vabadust ülistavatest teostest. 111 refereeritava teoste autorid on Aristoteles, Cicero, Aquino Thomas, Rotterdami Erasmus, Michel de Montaigne, Charles de Montesquieu, John Locke, Adam Smith, Max Weber, José Ortega y Gasset, Ludwig von Mises, Friedrich August von Hayek, Karl Popper, Milton Friedman jt. 
Liberalismi Akadeemia korraldas 2012. aastal aktsiooni, saates väljaande "Vabaduse raamat. 111 teost liberaalsest vaimuloost” raamatukogudesse üle Eesti.
Kõvakest (täpsustus)

Kõvakest võib tähendada mitut asja:
Karen Linda Kivi

Karen Linda Kivi (sündinud 25. juunil 1962 Torontos) on eesti päritolu Kanada kirjanik.
Ta käis eesti täienduskoolis ja eesti laste suvelaagrites, oli gaid ja osales rahvatantsurühmas. Ta lõpetas 1986. aastal Ontario provintsis Guelphi ülikooli.
Loominguline tegevus.
1990. aastal astus Kanada Kirjanike Liitu. Aastatel 1992–1994 oli ta Briti Columbia Kirjanike liidu asepresident. Ta kirjutab inglise keeles.
Aastal 1992 ilmus "Canadian Women Making Music", aastal 1995 romaan eesti sõjapõgenikest "If Home is a Place" (mida Toronto Ülikoolis kasutatakse õppematerjalina). Aastal 2005 ilmus "The inner green: exploring home in the Columbia mountains" (kaasautoriks Eileen Delehanty Pearkes).
Isiklikku.
Ta on feminist.
Kõvakest

Kõvakest ehk silma kõvakest ehk skleera ehk silmavalge (ladina keeles "sclera") on inimeste ja paljude loomade silmamuna kest. Kõvakest on silmamuna fibrooskesta välimine kest, mis eespool läheb üle sarvkestaks.
Kõvakesta areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Roomajatel.
Madudel.
Kõvakest on ka madude silmamuna osa, mis koosneb sidekoest (kollageenikiududest).
Imetajatel.
Koduloomadel.
Kõvakest koosneb kollageenikiududest ja on sarnaselt inimese kõvakestaga läbipaistmatu. Selle välispinnale kinnituvad silmamunalihased. Kõvakest on varustatud närvilõpmete ja veresoontega, lümfisooned puuduvad. Nägemisnärvi väljumiskohal on kestas mulgukesed, seda ala nimetatakse kõvakesta-sõelväljaks ("area cribosa sclerae").
Inimestel.
Kõvakest asub inimestel silmamuna külgedel ja taga. Kõvakest on tihedast sidekoest koosnev valge ja suhteliselt paks moodustis, nn silmavalge. See on varustatud närvilõpmete ja veresoontega, lümfisooned puuduvad. Välispinnale kinnituvad silmamunalihased. Sisepinnal paikneb koroidea ("choroidea").
Patoloogia.
Kõvakestaga seostatakse inimestel selliseid haiguslikke seisundeid nagu skleriiti, episkleriiti ja pahaloomulisi kasvajaid. Lisaks on paljude haiguslike seisundite, näiteks tuberkuloosi, leepra, süüfilise, Lyme'i tõve, toksoplasmoosi, tsütomegaloviiruse, mumpsi, nakkusliku mononukleoosi ja mitme muu nakkushaiguse korral kaasatud ja haigustunnustega ka skleera.