tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kansa keel

Kansa keel (kansa "Kaáⁿze íe") on siuu-katooba keelkonna pärissiuu (läänesiuu) haru degiha keelte hulka kuuluv keel, mida viimati kõneldi emakeelena 20. sajandil Ameerika Ühendriikides Oklahomas.
Kansa keel on vastastikku arusaadav oseidži keelega.
Kansa keelt kirjutas 19. sajandi lõpus üles James Owen Dorsey ning 1970. aastatel Robert L. Rankin. Vähesel määral on kansa keele sõnavara leitud ka muudest 19. sajandi allikatest. Ainsad teadaolevad helilindistused kansa keele rääkijatega on teinud Robert Rankin. Dorsey ja Rankini kogutud keelematerjalid ilmusid 21. sajandi alguses kahes köites trükis: 2010. aastal avaldati tekstid ja 2012. aastal sõnastik.
Alliklepa rannavallistik-põiksäär

Alliklepa rannavallistik-põiksäär on põiksäär Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Aktiivse rannasetete ümberpaigutumise tagajärjel on põiksääre taha tänapäeval tekkinud madal rannajärv – Kolviku järv. 
Alliklepa rannavallistik-põiksäär on arvele võetud ürglooduse objektina.
Vigvam

Vigvam on enamasti kuplikujuline indiaanlaste elamu. Vigvam on levinud peamiselt USA lääne- ja edelaosas.
Onni meenutavat vigvamit hoiavad püsti poolkaarekujulised puittoed. Need kaetakse katusematerjaliga, mis võib olla rohi, pilliroog, puukoor. Vigvami ehitamine on aeganõudvam kui "tipi" ehitamine. Vigvam mahutab 10–20 inimest.
Kunda-Aru karjääri aluspõhja paljand

Kunda-Aru karjääri aluspõhja paljand on aluspõhja paljand Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Kunda-Aru karjääris. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paljandis on esinduslik läbilõige Eesti keskordoviitsiumi kivimitest. Sealne paljand on Kunda lademe laiendatud stratotüübiks.
Paljandi moodustab Kunda lademe Loobu kihistu, millest on nähtaval kolm meetrit, alumised poolteist meetrit on aga vee ja rusukalde all.
Aru-Lõuna lubjakivikarjäär

Aru-Lõuna lubjakivikarjäär ehk Kunda-Aru karjäär on karjäär Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas. Karjäär jääb Kunda linnast 2,5 km lõuna poole. Karjäärist saadav toore läheb Kunda tsemenditehasele.
Karjääris on ürglooduse objektina arvele võetud Kunda-Aru karjääri aluspõhja paljand.
Karjääri endisel alal on umbes 16 megatonni fosforiidi kontsentraati P2O5.
2024. aastal kogus Eesti Geoloogiateenistus koostöös Inseneribüroo Steigeriga Aru-Lõuna karjääri põhjaosast fosforiidiuuringute tarbeks 28,6 tonni fosforiiti, eesmärgiga viia läbi fosforiidi töötlemise tööstuslikud katsed. Lisaks saadi ka glaukoniitliivakivi ning graptoliitargilliiti. Proovid koguti suure diameetriga puuraukude kaudu.
Amata lademe tüüpläbilõige

Amata lademe tüüpläbilõige on Piusa jõe ürgorus Vahtseliina asula lähedal ühes paljandis nähtuv keskdevoni Amata lademe esinduslik läbilõige. Paljand on võetud arvele ürglooduse objektina.
Tapurla diabaasrahn

Tapurla diabaasrahn on diabaasist rändrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Rahnu on lõhkamisel purustatud. Suurema säilinud tüki mõõtmed on järgmised: pikkus 5,2 m, laius 4,2 m, kõrgus 2,4 m, ümbermõõt 13,6 m.
Suur-Beldi sild

Suur-Beldi sild (taani Storebæltsforbindelsen) koosneb autotee ja raudteega sillast ning tunnelist. Suur-Beldi väina ületav sild oli esimene püsiühendus Sjællandi saare, kus asub Taani pealinn Kopenhaagen, ja Mandri-Euroopa vahel. Raudtee avati 1. juunil 1997 ja autoliiklus toimib alates 14. juunist 1998.
Sillaehituse kogumaksumus oli 21,4 miljardit Taani krooni. Silla pikkus on 17 km ja lisaks raudteele asub sillal ka kaherealine maantee mõlemas suunas. Silla pilti on 1000-kroonisel rahatähel kasutatud alates 2009. aastast.
Sildühendus asendas parvlaevaliikluse ja nüüd on võimalik läbida seda vahemaad palju kiiremini kui varem. Kui parvlaevaga sõites kulus väina ületamiseks umbes tund aega, siis sõites üle silla kulub selleks vaid 10 minutit. Jalgrattaga sõites on silla kasutamine keelatud, kuid jalgrattaid võib üle silla transportida rongis.
Enne silla avamist ületas väina parvlaevadega keskmiselt 8000 autot päevas, 2008. aastal ületas silla kaudu väina ligikaudu 30 200 autot päevas. Kaubarongide püsiühendus parandas ka ühendust Rootsi-Saksamaa ja Rootsi-Suurbritannia vahel. Siiski kasutatakse Rootsi–Saksamaa vahel siiani parvlaevu, kuna raudteeliiklus on teatud määral piiratud. Ühe suuna sillaületuspilet maksab sõiduautole 230 Taani krooni ning mootorrattale 120 Taani krooni.
Idasild ehitati aastatel 1991–1998 ning see ühendab Halsskovi ja Sprogøt. See on 6790 meetrit pikk, tänu millele on see maailmas pikkuselt kolmas rippsild. Sildeava kõrgus on 65 meetrit, mis võimaldab seda läbida ka maailma suurimatel kruiisilaevadel. Sild toetub 19 sambale. Püloonide tipp ulatub 254 meetri kõrgusele.
Läänesild ühendab Sprogøt ja Knudshovedit. See on 6611 meetrit pikk ja silla kõrgus on 18 meetrit. Läänesild ehitati aastatel 1988–1994. Selle maantee/raudteelint koosneb 63 lõigust, mida toetab 62 sammast. 
Tööõnnetused.
Ehitamise käigus registreeriti 479 tööõnnetust, millest 53 lõppesid tõsiste vigastuste või surmaga. Vähemalt seitse töötajat sai ehituse käigus surma.
Läänesillaga on kahel korral kokku põrganud laevad. Alles ehituse käigus, 14. septembril 1994 põrkas parvlaev Romsų sillaga kokku halbade ilmatingimuste tõttu. 3. märtsil 2005 põrkas 3500-tonnine kaubalaev Karen Danielsen samuti kokku läänesillaga. Liiklus sillal oli häiritud, kuid pärast ekspertide hinnangut avati sild taas pärast keskööd, kuna tõsiseid kahjustusi sillal ei leitud.
Idasillal pole kokkupõrkeid ette tulnud, kuid 16. mail 2001 suleti sild kümneks minutiks, kuna selle kinnituskonstruktsiooni poole oli suundumas 27 000 tonni kaaluv puistlastilaev Bella. Tänu mereväe kiirele reageerimisele suunati laev kinnituskonstruktsioonist eemale.
Hara rannabarrid ja soostunud laguunid

Hara rannabarrid ja soostunud laguunid on Juminda poolsaarel umbes 20 km2 alal olevad endisaegsed rannabarrid ja praeguseks soostunud laguunid.
Rannabarrid tekkisid Läänemere Litoriinamere staadiumil. Laguunisetete vanuseks on määratud 7080 ±75 aastat.
Franz Lefort

Franz Lefort (õieti François Jacques Le Fort; 2. jaanuar 1656 Genf – 12. märts 1699 Moskva) oli Vene tsaaririigi Šveitsi päritolu riigitegelane, peaminister (tänapäeva mõistes) Peeter I valitsemise ajal aastani 1699. 
Lefort teostas läänelikke reforme tsaaririigis. Palkas hulga Euroopast pärit sõjaväelasi, insenere, ehitajaid ja õpetajaid. Omas tsaari õukonna (Peeter I ema Natalja Narõškina) toetust valitsemisel. 
Ta oli 1695. aasta ja 1696. aasta Azovi sõjakäikudel Osmanite riigi vastu Moskva tsaaririigi väegrupi ülemjuhataja. 
Ta oli Moskva tsaaririigi Euroopa Suure Saatkonna (1697-1698) juht Euroopa riikides. 
Andekas poliitik, admiral, Venemaa uue poliitilise kursi elluviija, katoliiklane (jesuiit). 
Teda on mainitud Aleksandr Menšikovi õpetajana ja eestkostjana.
Moskva Lefortovo linnaosa on nimetatud tema järgi.
Ars antiqua

Ars antiqua ehk ars veterum ehk ars vetus on periood keskaja muusikas. Perioodi ajaline määratlemine on problemaatiline. Nimetus "ars antiqua" (vana kunst) tuli käibele tagantjärele, märkima möödunud perioodi, kui 1320. aasta paiku sündis Pariisis "ars nova" (uus kunst).
"Ars antiqua"'le eelnes Notre-Dame'i ajastu. "Ars antiqua"'t vaadeldakse kui üleminekuajastut, mille algus langeks aastatesse 1230/50. Talle on iseloomulik skolastilise muusikateooria kiire areng ja teoreetiliste traktaatide rohkus.
Teoreetilisi traktaate läbis kolm põhiteemat:
Hilisantiigist alates kuulus muusika seitsme vaba kunsti hulka ("artes liberales") ja seega oli käsitöökunstidest ("artes mechanicae") kõrgemale tõstetud.
Uusplatoonikute eeskujul rääkisid keskaegsed traktaadid kolme liiki muusikast:
"Ars antiqua" põhižanr on motett.
Prince Octopus Dzanie

Prince Octopus Dzanie (sündinud 26. märtsil 1985) on Ghana amatöörpoksija. 
Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 2008. aasta suveolümpiamängudel, kus kaotas 1. ringis Idel Torrientele (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Glody Dube

Glody Dube (sündinud 2. juulil 1978 Matshelagabedis Kirderingkonnas) on Botswana keskmaajooksja, kelle põhialaks on 800 meetri jooks.
Tema parim koht tiitlivõistlustel on viies, mis on saavutatud 2001. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel.
Leopoldo Serantes

Leopoldo Serantes (15. märts 1962 – 1. september 2021) oli Filipiinide poksija.
Serantes sai helveskaalus (kuni 48 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ivailo Marinovile (Bulgaaria). 
Serantes osales helveskaalus (kuni 48 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Hendrikhansu paljandid ja koopad

Hendrikhansu paljandid ja koopad on piirkond Viljandi maakonnas Mulgi vallas Sarja külas, kus esineb paljandeid ja koopaid. Kõige tuntumat paljandit nimetatakse Hendrikhansu Põrguks.
Ella Adaïewsky

Ella Adaïewsky (sünninimi Elisabeth (von) Schultz, pseudonüüm Bertramin; 29. jaanuar 1846 Peterburi – 26. juuli 1926 Bonn) oli baltisaksa päritolu pianist ja helilooja.
Ella Adaïewsky sündis arsti, literaadi ja folkloristi Georg Julius von Schultzi perekonnas. Andekas noor pianist andis juba väga noorelt kontserte ja esines ka Eestis. 1866. aastal astus ta Peterburi konservatooriumisse ning õppis Anton Rubinsteini ja Nikolai Zaremba klaveriklassis. 
Tema kui helilooja loomingusse kuuluvad kaks lühiooperit, laule ja kammermuusikat, ta tegi seadeid eesti rahvalauludele ning avaldas artikleid eesti muusika kohta. Alates 1882. aastast elas ta Itaalias, hiljem Saksamaal. 
Ella Adaïewsky oli isiklikult tuttav Johann Köleriga, kes maalis temast portree, mis asub praegu Eesti Kunstimuuseumi kogudes.
Isiklikku.
Tema isa oli baltisaksa arst, kirjanik, publitsist, folklorist ja silmapaistev estofiil Georg Julius von Schultz.
Madis Kimberg

Madis Kimberg (19. veebruar 1876 – 4. aprill 1935) oli Harilaiu kolmas majakavaht. Majakavahi ameti päris Madis oma isalt Hari Peetrilt.
Madisel oli üheksa last. Harilaiu majakavahi ameti päris Madiselt poeg Julius. Madise vanem poeg Villiam töötas samuti tuletornides (Ristnas ja Suurupis) ja Veeteede Valitsuse süvendajatel.
Madis Kimberg on maetud Pühalepa kalmistule.
Vivi Bak

Vivi Bak (3. september 1939 Kopenhaagen – 22. aprill 2013 Ibiza) oli taani näitleja ja laulja.
Ta mängis aastatel 1958–1974 ligi 50 filmis. Ta mängis muu hulgas mitmekümnes Saksa filmis Vivi Bachi nime all. Ta kasutas ka nime Vivienne Bach.
Ta oli abielus Austria näitleja Dietmar Schönherriga.
Enn Mikker

Enn Mikker (ka Vormsi Enn; 5. august 1943 – 17. mai 2020) oli eesti rahvaravitseja.
Francesco di Paola kirik

Francesco di Paola kirik võib tähendada mitut roomakatoliku kiriku pühakule Francesco di Paolale pühitsetud kirikut:
Christopher Duenas

Christopher Duenas (sündinud 22. oktoobril 1991 Tamunings) on Guami ujuja. 
Christopher Duenas osales 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis, kus ta saavutas meeste 100 meetri vabastiili ujumises ajaga 53,37 sekundit 44. koha.
Isiklikku.
Christopher Duenas on 185 cm pikk ja kaalub 84 kg.
Francesco di Paola kirik (Milano)

Francesco di Paola kirik on Milanos Via Manzoni tänaval asuv roomakatoliku kirik, mis on pühitsetud pühak Francesco di Paolale.
Kirikut hakati ehitama juba 1728. aastal, kuid ehitus lõppes alles sajand hiljem. Sellele vaatamata jäädi kiriku kavandamisaegse barokkstiili juurde. Hoone esikülg on kumer, seda liigendavad kaheksa korintose stiilis pilastrit. Kirikus asuvad barokkorel, Carlo Maria Giudici fresko ja Giuseppe Perego marmorkuju. Monumentaalne värvilisest marmorist põhialtar valmis 1735. aastal arhitekt Giuseppe Buzzi Viggiù projekti järgi.
Dover (Idaho)

Dover on linn Ameerika Ühendriikides Idaho osariigis Bonneri maakonnas.
Rahvastik.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Doveri linnas 556 inimest (2000. aastal 342), 220 leibkonda ja 175 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 327 (keskmine tihedus /km²). 
Rassiline koosseis oli: 
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,5%. 
220 leibkonna seas oli 
Leibkonnas oli keskmiselt 2,52 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,85 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
Ea mediaan oli 43,7 aastat. 
52,7% elanikest olid mehed ja 47,3% naised.
Dover (täpsustus)

Dover võib tähendada järgmist:
Kohanimena.
Ameerika Ühendriikides:
Austraalias:
Draper (Lõuna-Dakota)

Draper on linn USA-s Lõuna-Dakota osariigis Jonesi maakonnas.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 82. Aastal 2000 oli elanike arv 92.
Rahvastiku tihedus oli 48,7 in/km².
Draper

Draper tähendab inglise keeles 'riidekaupmees'. See on ka koha- ja isikunimi:
Lishan Dula

Lishan Dula (sündinud 17. veebruaril 1987 Etioopias) on Bahreini pikamaajooksja.
Ta osales naiste maratonijooksus 2012. aasta suveolümpiamängudel, kus sai 62. koha ajaga 2:26.30.
Ahmed Hamada Jassim

Ahmed Hamada Jassim (sündinud 18. septembril 1961) on endine Bahreini kergejõustiklane (tõkkejooksja).
Ta osales 1984. ja 1988. aasta suveolümpiamängudel. 1986. aastal võitis ta Aasia mängudel kuldmedali 400 meetri tõkkejooksus.
Tartu kirjastuste loend (1918–1940)

Siinses loendis on loetletud 1918–1940 Tartus tegutsenud 101 kirjastust kronoloogilises järjekorras.
Lee Du-haeng

Lee Du-Haeng (sündinud 25. detsembril 1981) on Lõuna-Korea pikamaajooksja.
Ta osales meeste maratonijooksus 2012. aasta suveolümpiamängudel, kus sai 32. koha ajaga 2:17.19.
Jalase Vainupealse allikad

Jalase Vainupealse allikad on allikad Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Allikad paiknevad kirde-edelasuunalises nõos, mis on u 400 m pikk ja 200 m lai. Allikatest suurim on Suurekivi allikas.
Bežetski rajoon

Bežetski rajoon on haldusüksus Venemaal Tveri oblastis. Rajooni keskus on Bežetski linn.
Rajoon piirneb põhjas Molokovo rajooniga, idas Krasnõi Holmi, Sonkovo ja Kessova Gora rajooniga, lõunas Kašini ja Rameški rajooniga ning läänes Maksatihha rajooniga.
Rajooni pindala on 2826,86 km².
Rajoonis on 401 asustatud punkti ning nad kuuluvad Bežetski linna ja 13 külaasunduse koosseisu.
Pääsküla kõviku paljandid

Pääsküla kõviku paljandid on Pääsküla kõvikul olevad paljandid; halduslikult Harju maakonnas Saku vallas. 
Pääsküla kõvikul on osa Peeter Suure merekindluse Pääsküla positsioonist. Seal on kaevatud mitmeid süvendeid ja maa-aluseid käike, kus paljanduvad Jõhvi ja Keila lademe kihid. Kõvik on nende kahe lademe piiri stratotüüiks.
Kõvik on Kahula kihistu Pääsküla kihistiku stratotüüp. Stratotüüp asub endise blindaaži vastas, kus üleval paljandub poolteist meetrit Pääsküla kihistiku kollakashalli lubjakivi, seejärel 9 cm bentoniiti. Paljandi alumise osa moodustab aga Kurtna kihistiku kollakas-rohekashall lubjakivi.
Sten Karpov

Sten Karpov (sündinud 2. juulil 1984 Võrus) on eesti näitleja.
Haridus.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja 2007. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (6. lend, kursuse juhendaja Kalju Komissarov). 
Töökohad.
Aastatel 2007–2014 töötas Sten Karpov näitlejana Endla teatris. Aastatel 2014–2016 oli ta Vanemuise näitleja. Aastast 2016 on ta taas Endla näitleja. 
Isiklikku.
Sten Karpovi abikaasa on näitleja Liis Karpov.
Klaudia Bežanitskaja

Klaudia Bežanitskaja (15. oktoober 1889 Kergu-Kõnnu vald, Pärnu-Jaagupi kihelkond – 12. oktoober 1979 Tallinn) oli vene päritolu Eesti arst.
Ta lõpetas Peterburi Naisgümnaasiumi. Kuna naiste vastuvõttu ülikoolidesse Venemaa Keisririigis siis veel ei olnud, astus ta aastal 1906 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda vabakuulajana. Ta ise osales delegatsioonis võrdõiguslikkuse saavutamiseks nais- ja meesüliõpilaste vahel, mille tulemusena said naisvabakuulajad aastal 1911 esmakordselt sooritada ülikooli juures lõpueksamid võrdselt meesüliõpilastega. Tütre sünni tõttu aastal 1911 tegi ta viimased eksamid aastal 1913 ja lõpetas ülikooli "cum laude".
Aastatel 1913–1916 töötas ta Tartu Ülikooli sisehaiguste kliinikus professorite Karl Dehio ja Ernst Masingu assistendina. Aastal 1914 oli ta Krimmis professor Nikolai Burdenko juures laboratooriumi arstiks. Aastatel 1916–1920 oli ta Kaukaasias sõjaväljal Punase Risti arstina.
Aastal 1922 tuli ta suurte raskustega Eestisse. Ta töötas aastatel 1922–1940 haigekassa arstina. Selle kõrval sai temast pühendunud tuberkuloosi vastu võitleja.
Isiklikku.
Tema isa Nikolai Bežanitski oli õigeusu preester, kes mõrvati Tartu Krediidikassa keldris ja kuulutati aastal 2000 pühakuks; õigeusu preestrid olid ka tema isa neli venda ja mõlemad vanaisad. Tema õde Zinaida Dormidontova (1884–1976) oli keelteõpetaja. Tema tütar oli Tamara Miljutina.
Mart Mäger

Mart Mäger (luuletajanimega Väino Vesipapp, 25. veebruar 1935 Tartu – 21. märts 1993 Tallinn) oli eesti keele- ja kirjandusteadlane, luuletaja ning kriitik ja ornitoloog.
Ta lõpetas aastal 1958 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina. Aastal 1963 kaitses ta filoloogiakandidaadi väitekirja. Osales eesti-soome sõnaraamatute koostamises. 
1962-1969 Keele ja Kirjanduse Instituudi murdeleksikograaf.
1969-1975 Keele ja Kirjanduse Instituudi kirjandusteooria teadur.
1975-1987 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse kateedri dotsent.
1980-1983 Oulu ülikooli lektor.
1987-1993 ajakirja Looming ilukirjanduse toimetaja.
1989-1993 Eesti Humanitaarinstituudi dotsent ja professor.
Mart Mäger oli suure "Eesti murrete sõnaraamatu” koostamisprintsiipide sõnastajaid (prospekt 1969) ning koostas ise ligikaudu 700 lehekülge sõnaraamatu käsikirja. Murdekogumistöö saatis teda terve elu. Venestamisaegade varjutuses pidas Mart Mäger suure murdesõnaraamatu, eestluse ausamba valmissaamist tähtsaimaks rahvuslikuks ettevõtmiseks.
LUULEKOGUD 
Aastaringist (1975)
Kuningamaa (1986)
Taevasalla. Valitud luuletused (2010)
UURIMUSED, ARTIKLID
Eesti linnunimetused (1967)
Linnud rahva keeles ja meeles (1969)
Luule ja lugeja (1979)
Rui Pedro Silva

Rui Pedro Sá Alves da Silva (sündinud 6. mail 1981 Santo Tirsos) on Portugali kergejõustiklane, kelle põhialad on pikamaajooksud ja krossijooksud.
Avinurme Gümnaasium

Avinurme Gümnaasium on gümnaasium Jõgeva maakonnas Avinurme alevikus aadressil Võidu 16.
Kooli direktor on aastast 2023 Aimar Arula.
Ajalugu.
Esimesed teated kooli olemasolust Avinurmes on aastast 1647. Avinurme kool asutati kõrgema algkoolina 1920. aastal vallamajja (ehitatud 1912. aastal, tänapäeval kooli söökla). 1929. aastal liideti Avinurme ja Maetsma kool ja kooli nimeks sai Avinurme 6-klassiline Algkool. 
Alates 1940/1941. õppeaastast kandis kool nime Avinurme Algkool, alates 1944. aastast Avinurme Mittetäielik Keskkool, alates 1950. aastast Avinurme 7-klassiline Kool ja alates 1961. aastast Avinurme 8-klassiline Kool. 1976. aastal valmis kooli juurdeehitus ja kool muudeti keskkooliks - Avinurme Keskkooliks. 
Avinurme Gümnaasiumi nime kannab kool Avinurme vallavolikogu määrusega 109 alates 1. septembrist 2009.
2024/2025. õppeaastast liideti Avinurme Gümnaasiumiga Peipsi Gümnaasiumi gümnaasiumiosa. Peipsi Gümnaasium lõpetas iseseisva õppeasutusena tegevuse.
Pago Pago

Pago Pago on Ameerika Samoa halduskeskus. Asub Ameerika Samoa peamisel saarel Tutuilal. 2000. aasta seisuga elas linnas 11 000 inimest. Linn on üks Ameerika Samoa tähtsamaid sadamalinnu.
Pago Pagos asub paar panka ja toidupoodi, Ameerika Samoa muuseum ja valitsushooned. Linnas kõneldakse samoa ja inglise keelt. Peamised majandusharud on turism ja kalandus.
Ajalugu.
Ameerika Samoa oli asustatud juba 11. sajandil eKr, Euroopa maadeuurijad avastasid saare 17. sajandil ning saar läks Prantsusmaa alluvusse. 
1889. aastal tungisid Samoa saartele Saksa sõjalaevad ja USA sõjalaevad valmistusid neile vastu astuma. Kuid enne lahingut hävitas taifuun nii Saksa kui USA laevad ning kuulutati välja vaherahu sõjalaevade puudumise tõttu. Sõlmiti leping Samoa saarte jagamise kohta Saksamaa ja USA vahel. Samoa saarte lääneosast sai iseseisev Samoa riik. Pärast Teist maailmasõda sai Ameerika Samoast USA hallatav omavalitsuslik ala.
2009. aastal tabasid Samoa saari hiidlained. Pago Pagosse jõudsid 6 meetri kõrgused lained. Lainete kõrgus oli USA tsunamihoiatuskeskuse andmetel 1,5 meetrit. Kohapeal nähti suuremaid laineid. Tutuila saare lõunaosa sai suuri kahjustusi; hukkus vähemalt 22 inimest.
Kalmetumägi

Kalmetumägi (võru keeles "Kalmõtumüür") on paljand Piusa jõel. 
Paljandis on kuni 9 m kõrguses näha keskdevoni Gauja lademe Lode kihistiku läbilõiget.
Paljandis on ka kaks u 5 m laiusega koobast. 
Kalmetumägi kui paljand ja selles olevad koopad on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Jüri Sutt

Jüri Sutt (8. mai 1937 Tallinn – 20. aprill 2013 Tallinn) oli eesti ehitusinsener ja majandusteadlane. 
Haridus.
Lõpetas Tallinna 22. Keskkooli 1955; TPI ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse eriala 1960; aspirantuur Eesti TA Majanduse Instituudis 1965–1968. Täiendas end Londonis Westminsteri Ülikoolis 1996. 
Majandusteaduste kandidaat 1968 Eesti NSV teaduste Akadeemia, Планирование строительства математическими методами); majandusteaduste doktor 1989 Eesti NSV teaduste Akadeemia, Моделирование производственно-экономической деятельности строительной организации при исследовании эффективности сокращения продолжительности строительств); professor 1990. 
Töö.
Remondi-Ehitusvalitsuse nr. 3 peainsener 1960–1963; Üleliidulise Ehitustehnoloogia Kesk-Uurimisinstituudi Eesti filiaali grupijuht 1963–1964;
Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi juhtimissüsteemide osakonna rajaja ja juhataja 1965–1975; Eesti NSV Ehituskomitee arvutuskeskuse rajaja ja direktor 1975–1978.
Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis 1974–2013: tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedri tunnitasuline õppejõud 1974–1978; ehitustehnoloogia kateedri dotsent 1978–1989, professor 1989–1992; ehitustootluse instituudi ehitusökonoomika ja -juhtimise õppetooli juhataja 1992–2002 ja professor 1992–2013.
Kooperatiivi Ehituskonsultant, hiljem OÜ Ehituskonsultant rajaja ja juhatuse esimees 1987–2013; ehitus- ja keskkonnaministrite nõunik majandusreformi alal 1988–2003, valmistas ette regulatsioonid ehitussektori üleminekuks turumajandusele. 
Teadustöö põhisuunad.
Ehitusettevõtete majandustegevus, ehituse juhtimise infotehnoloogiline modelleerimine ja projektijuhtimine. Eesti ehitusturgu reguleerivate esimese põlvkonna normdokumentide autor 1992–2002.
Avaldas üle 120 teaduspublikatsiooni, sh monograafiaid. Tema juhendamisel on kaitstud 3 doktoriväitekirja. 
Teaduskorralduslik tegevus.
Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi teadusnõukogu liige 1965–1975; NSV Liidu Ehitustehnoloogia Kesk-Uurimisinstituudi (ЦНИПИАСС, Moskva) teadusnõukogu liige 1968–1970; NSV Liidu Riiklik Teaduse ja Tehnika Komitee (Moskva) võrkplaneerimise metoodilise komisjoni liige 1970–1974; Ehituse eelarvestamise IT metoodilise komisjoni (Moskva) juhatuse liige 1975–1980; NSV Liidu Projektijuhtimise Assotsiatsiooni Nõukogu (Moskva) juhatuse liige 1986–1995; Eesti Teadlaste Liidu liige 1981–2013; Eesti Ehitusinseneride Liidu liige 1991–2013; Eesti Ehitusettevõtjate Liidu asutamise initsiaator ja organiseerija ning juhatuse liige 1992–1994; Ehitusteadlaste Rahvusvahelise Assotsiatsiooni CIB töögruppide liige 1995–2013; kinnisvara haldamise õppesuuna rajaja ja vastava õppekava looja TTÜs 1997; juhendmaterjalide koostamine Eesti ehitusettevõtlusele; Eesti Ehitustellijate Liidu asutamise initsiaator ja organiseerija ning juhatuse liige 1997–2013, ajutine tegevdirektor 1997–1998. Jüri Sutt oli Korporatsioon Leola liige.
Teine triumviraat

Teiseks triumviraadiks kutsutakse Octavianuse, Marcus Aemilius Lepiduse ja Marcus Antoniuse vahelist liitu. See loodi 26. novembril, 43 eKr. Triumviraat kehtis 10 aastat, aastatel 43 eKr - 33 eKr.
Erinevalt esimesest triumviraadist, kuhu kuulusid Caesar, Crassus ja Pompeius, oli teine triumviraat seadusega loodud ning neil oli Rooma riigi üle täielik kontroll.
Kalle Vilpuu

Kalle Vilpuu (sündinud 24. juulil 1963) on eesti kitarrist.
Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli kitarri erialal. 
Vilpuu on mänginud ansamblites Seitsmes Meel, Tõnis Mägi &amp; 777, Magnetic Band, Saxxapeal Bänd, Kuller, Data, Pantokraator, Underwater, House of Games. Ta on teinud koostööd Marju Länikuga.
1991. aastast mängib Vilpuu rokkansamblis Ultima Thule, mis on siiani tema põhibänd.
Niinesaare tee

Niinesaare tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav saab alguse Vana-Tartu maanteelt, ristub Niinesaare põigu, Kungla tee ja Niine teega ning lõpeb Kuldala teel, olles u 570 meetrit pikk.
Tänav algusosa kuni Niineraare põiguni on eraomandis ja välja arendamata; lõik Niinesaare põigust kuni Kuldala teeni on asfalteeritud, valgustatud ja rajatud on ka kõnnitee.
Peamiselt asuvad tänava ääres ühepereelamud, kuid on ka kaks ridaelamut. Tulevikus on Niinesaare tee ääres Peetri külaplats koos perearstikeskuse ja noortekeskusega; need on plaanis rajada 2015. aasta paiku.
Tänava nimi tuleneb ajaloolise Niinesaaare talu nimest, millest tänav möödub.
Paul Teesalu

Paul Teesalu (sündinud 24. veebruaril 1975 Haapsalus) on Eesti diplomaat, 2020–2024 suursaadik Itaalias, San Marinos, Maltas ja Malta ordu juures. 
Lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli ja Kõrgema Usuteadusliku Seminari usuteaduse erialal. 1998. aastal lõpetas Eesti Diplomaatide Kooli. Hiljem on end täiendanud Saksamaa Liitvabariigi Diplomaatide Koolis. 
Alates 1998. aastast töötab Teesalu Eesti välisministeeriumis. Aastatel 1998–2001 töötas ta välisministeeriumi poliitikaosakonnas, 2001–2004 Eesti alalises esinduses OSCE juures Viinis ja 2004–2007 Eesti alalises esinduses NATO juures Brüsselis. 
Aastatel 2007–2009 oli ta välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide büroo direktor ning 2009–2010 välisministeeriumi julgeolekupoliitika büroo direktor. 
2010–2014 oli Teesalu Eesti suursaadik Egiptuses, 2011–2014 ka Araabia Liiga juures ning aastatel 2013–2015 Eesti esimene suursaadik Aafrika Liidu juures. 
Aastal 2014 määrati Teesalu suursaadikuks, alaliseks esindajaks ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juurde Genfis. 
Aastatel 2014–2017 oli ta välisministeeriumi poliitikaosakonna peadirektor, 2018–2020 välisministeeriumi poliitikaküsimuste asekantsler ning Eesti suursaadik Püha Tooli juures, resideerimisega Tallinnas. 
2004–2017 Eesti Välispoliitika Instituudi nõukogu liige. 
Alates 2020. aasta sügisest kuni 2024. aasta sügiseni oli Paul Teesalu Eesti suursaadik Roomas . 
Eesti suursaadik Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooni (OPCW) juures Paul Teesalu andis 27. septembril 2024 Haagis organisatsiooni peadirektorile Fernando Ariasele üle oma volikirja.
Maima Grīnberga

Maima Grīnberga (sündinud 16. aprillil 1969 Riias) on läti tõlkija.
Ta lõpetas 1993. aastal Tartu ülikooli. Ta tõlgib peamiselt eesti ja soome keelest läti keelde.
Maima Grīnberga tõlgitud autorite seas on Jaan Kross, Jaak Jõerüüt, Andrus Kivirähk, Maimu Berg, Enn Vetemaa, Jaan Undusk, Peeter Sauter, Jüri Ehlvest, Kristiina Ehin, Aidi Vallik, Sass Henno, Rosa Liksom, Johanna Sinisalo, Mika Waltari, Anja Snellman, Mikko Rimminen, Väinö Linna, Sofi Oksanen, Pentti Saarikoski.
Nkosazana Dlamini-Zuma

Nkosazana Clarice Dlamini-Zuma (sündinud 27. jaanuaril 1949) on Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik, alates 15. oktoobrist 2012 kuni 30. jaanuarini 2017 Aafrika Liidu komisjoni esimees.
Ta õppis zooloogiat, botaanikat ja arstiteadust mitmes Lõuna-Aafrika ja Suurbritannia ülikoolis ning töötas seejärel tervishoiusüsteemis.
Nkosazana Dlamini-Zuma on Aafrika Rahvuskongressi liige.
Aastatel 1994–1999 oli ta tervishoiuminister, 1999–2009 välisminister ja seejärel oktoobrini 2012 siseminister.
6. märtsist 2023 on ta naiste, noorte ja puuetega inimeste minister.
President Jacob Zuma on Nkosazana Dlamini-Zuma endine abikaasa.
Gangseo ringkond

Gangseo ringkond ("Gangseo-gu") on mitme Lõuna-Korea ringkonna nimi:
Antonella Mularoni

Antonella Mularoni (sündinud 27. septembril 1961) on San Marino poliitik. Ta oli 1. aprillist kuni 1. oktoobrini 2013 San Marino kaptenregent.
Antonella Mularoni õppis Bologna ülikoolis õigusteadust. Ta on olnud San Marinot esindav kohtunik Euroopa Inimõiguste Kohtus.
Aastatel 2008–2012 oli ta San Marino välisminister.
Antonella Mularoni oli kaptenregendi ametis koos Denis Amiciga.
Denis Amici

Denis Amici (sündinud 10. juunil 1972) on San Marino poliitik.
Ta oli 1. aprillist kuni 1. oktoobrini 2013 koos Antonella Mularoniga San Marino kaptenregent.
Katrin Luts

Katrin Luts (sündinud 12. novembril 1962) on eesti arst. 
Ta lõpetas 1990. aastal Tartu ülikooli arstiteaduskonna pediaatriaosakonna. Pärast residentuuri, aastatel 1995–2009 töötas Luts Tallinna Lastehaigla pediaatriaosakonna arstina, täites vajadusel osakonnajuhataja ülesandeid, 2009–2013 oli haigla pediaatriakliiniku juhataja. 
Luts on kuulunud Eesti Lastearstide Seltsi juhatusse (2004–2007) ning olnud Eesti Arstide Liidu usaldusisik Tallinna Lastehaiglas (2001–2009). 
Alates 1. aprillist 2013 kuni 31. märtsini 2023 oli ta Tallinna Lastehaigla juhatuse esimees.
Ta on Läänemaa Haigla juhataja.
Toomas Kahur

Toomas Kahur (sündinud 9. oktoobril 1963) on endine Eesti diplomaat.
Ta lõpetas 1990. aastal Eesti Muusikaakadeemia, 1992. aastal Eesti Diplomaatide Kooli ning 1993. aastal Hispaania Diplomaatide Kooli ("Escuela Diplomática de España").
1992. aastast töötas Toomas Kahur Eesti välisteenistuses. 28. septembrist 2009 oli ta Eesti suursaadik Hispaanias ja 16. novembrist 2009 kuni 30. maini 2014 Eesti suursaadik Andorras. 
Kuni septembrini 2017 töötas ta Välisministeeriumi riikliku protokolli osakonna peadirektorina, misjärel siirdus tööle erasektorisse, rahvusvahelise haardega Eesti ettevõttesse Nortal. 
Novembrist 2018 kuni juulini 2021 töötas Haridus- ja Teadusministeeriumi Euroopa Liidu ja rahvusvaheliste suhete osakonna peaeksperdina. Praegu tegutseb vabakutselise õpetaja ja tõlkijana. 
Ta on tõlkinud hispaania keelest eesti keelde Anneli Ramos Põdra raamatu "Kuuba ühes hingetõmbes".
Isiklikku.
Toomas Kahuril on kolm last (Johanna, Helen ja Toomas Oskar).
Toomas Lukk

Toomas Lukk (sündinud 1962) on Eesti diplomaat.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli geograafia erialal.
Toomas Lukk on töötanud Eesti Teaduste Akadeemias. 1993. aastast töötab ta Eesti välisteenistuses. Ta on töötanud välisministeeriumi poliitikaosakonnas ja Eesti esinduses New Yorgis. Aastatel 2002–2006 oli ta Eesti suursaadik Lätis, seejärel välisministeeriumi Ida-Euroopa ja Kesk-Aasia büroo direktor.
2008. aastast oli ta Eesti suursaadik Gruusias ja Armeenias. Alates oktoobrist 2012 oli Toomas Lukk Eesti suursaadik Hiinas, ühtlasi aprillist 2013 suursaadik Mongoolias ja maist 2013 suursaadik Vietnamis.
Aastatel 2016–2018 töötas Lukk välisministeeriumi poliitikaosakonna Aasia, Aafrika, Austraalia ja Ladina-Ameerika büroo direktorina, 2018–2022 oli ta suursaadik Kanadas. Alates 2022. aastast on ta Eesti suursaadik Rootsis.
Eesti-Läti keeleauhind

Eesti-Läti keeleauhind (ka Eesti-Läti ja Läti-Eesti tõlkeauhind) on Eesti ja Läti välisministeeriumi auhind, millega tunnustatakse tegevust eesti ja läti keele edendamisele kas tõlke või teadustööga kaasaaitamise eest, samuti eesti keele õpetamist Lätis või läti keele õpetamist Eestis. Auhinnale võib esitada ajakirjaniku, õpetaja, kõrgema õppeasutuse õppejõu või institutsiooni, kes on tegelenud eesti keele õpetamisega Lätis või läti keele õpetamisega Eestis.
Auhind asutati 2009. aastal. Selle algatasid Eesti suursaadik Lätis Jaak Jõerüüt ja Läti suursaadik Eestis Kārlis Eihenbaums.
Auhinnaraha 3000 eurot panevad välja mõlema riigi välisministeeriumid. Žüriisse kuuluvad mõlema riigi ministeeriumide esindajad ja kirjandusinimesed.
Johanna Sinisalo

Aila Johanna Sinisalo (sündinud 22. juunil 1958 Sodankyläs) on soome kirjanik ja stsenarist.
Aastal 2000 sai ta oma debüütromaani "Ennen päivänlaskua ei voi" eest Finlandia kirjandusauhinna.
Guillermo Echevarría

Guillermo Echevarría Pérez (13. mail 1948 – 24. november 2021) oli Mehhiko ujuja.
Ta osales 1964. ja 1968. aasta suveolümpiamängudel. Ta oli seitsmekordne Kesk-Ameerika ja Kariibi mere mängude meister.
Kim Gu

Kim Koo (김구, 金九; 29. august 1876 – 26. juuni 1949) oli Korea poliitik, iseseisvusliikumise juht. Ta oli Korea ajutise valitsuse minister (1920–1926), peaminister (1923–1924), president (13. märts 1940 – 3. märts 1947). Tema kirjanikunimi oli Baikbum.
Vilsandi ja Vaikade karrid

Vilsandi ja Vaikade karrid (ka "Karrid Vilsandi ja Vaika vahel") on karrid Vilsandi lääneosas ja Vaika saartel.
Karrid on tekkinud ja tekivad ka praegu Jaagarahu lademe dolomiitidesse. Vilsandil esineb karrivälju 0,1 ha suurusel alal.
Vilsandi ja Vaikade karride tekkimise põhjus on merevee lubjakivisid lahustuv toime, mis on tingitud merevee CO2-sisaldusest.
Francesco di Paola

Francesco da Paola ehk Franciscus Paolast (27. märts 1416, Paola, Cosenza, Napoli kuningriik – 2. aprill 1507, Plessis-lez-Tours, Touraine, Prantsusmaa) oli Itaalia rändmunk, roomakatoliikliku miniimide kerjusmungaordu asutaja. Erinevalt enamikust ordude rajajaist ei saanud Francesco di Paola kunagi preestripühitsust, just nagu ka tema kaitsepühak Assisi Franciscus.
Francesco sündis Paola linnas Calabrias Lõuna-Itaalias. Hariduse sai ta oma kodulinna frantsiskaanidelt. Ta kasvas vagas perekonnas ning käis koos vanematega palverännakuil Roomas ja Assisis, misjärel hakkas erakuks, elades mereäärses koopas. Viie aastaga kogunes tema ümber rühm järgijaid. 1452. aastal rajas ta usulise kogukonna, mis elas rangete reeglite järgi: lisaks kasinus- ja vaesustõotusele tegeldi patukahetsuse ja heategevusega ning söödi üksnes taimetoitu (keelatud olid ka piim, juust ja munad). Francesco oli tuntud loomaarmastuse poolest; ühe legendi järgi äratas ta taas ellu oma lemmiklamba Martinello, kelle näljased töömehed olid ära küpsetanud, jättes järele üksnes naha ja kondid. Samuti olevat ta äratanud surnust oma lemmikforelli Antonella, kelle üks preester oli juba ära praadinud. Samas aitas ta ka inimesi: Francesco palvete peale tõusis surnust tema õepoeg Nicholas Alessio, kes sai pühaku üheks tuntumaks õpilaseks.
1474. aastal tunnustas Francesco di Paola tööd paavst Sixtus IV. 1492. aastal sai ordu nimeks miniimid (ladina keeles "Ordo Minimorum", eesti keeles ka "vähemate vendade ordu" - nimetus rõhutab orduliikmete alandlikkust). 1506. aastal kinnitati ordu põhikiri ning selle juurde loodi ka nunna- ja ilmikute ordud. Ehkki miniimide ordu pole kunagi olnud väga rohkearvuline ning kannatas palju Prantsuse revolutsiooni sündmustes, tegutseb see tänini, eelkõige Euroopas (kõige laiemalt Itaalias), Lõuna- ja Põhja-Ameerikas.
1483. aastal saatis Sixtus IV Francesco Pariisi, ravima Prantsuse kuningat Louis XI. Pärast tolle surma jäi Francesco Prantsusmaale, nõustama Louis' poega Charles VIII. Muuhulgas vahendas ta rahuläbirääkimisi Prantsusmaa ja Bretagne'i ning Prantsusmaa ja Hispaania vahel.
Püha Francesco di Paola kanoniseeriti 1519. aastal. Ta on Calabria, Amato, vaeste ja erakute, kalurite, paadimeeste, meremeeste, mereväeohvitseride, tüürimeeste ja muude merega seotud inimeste kaitsepühak. Temalt palutakse ka kaitset tulekahju, katku ja viljatuse eest.
Kim Gyu-sik

Kim Gyu-sik (korea 김규식, 金奎植; 28. veebruar 1881 – 10. detsember 1950) oli Korea poliitik, diplomaat ja haridustöötaja, Jaapani koloniaalvalitsuse vastase vastupanuliikumise üks juhte. Oli Korea pagulasvalitsuse välisminister (1919–1920) ja haridusminister (1920–1921, 1930–1935), 13. märtsist 1940 kuni 3. märtsini 1947 pagulasvalitsuse asepresident. Tema kirjanikunimi oli Woosa.
Jüri Kolk

Jüri Kolk (sündinud 19. juulil 1972) on eesti kirjanik, tõlkija ja publitsist.
Kolk on õppinud Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat ning töötanud näiteks saiaväänajana (loe: pagarina), A. Le Coqi õlletehase tootmises ostujuhina, ekspordispetsialistina, vahetusejuhina ja villija operaatorina. 2010–2012 oli Tartu NAKi liige. Ta on tegelnud sportliku vabavõitlusega.
Jüri Kolgi esikkogu "Barbar Conan peeglitagusel maal" oli Betti Alveri kirjandusauhinna nominent.
Jüri Kolk (ihtüoloog)

Jüri Kolk (27. juuni 1940 – 24. detsember 2010) oli eesti ihtüoloog ja õpetaja.
Muhu saarelt pärit Kolk töötas õpetajana Maardu keskkoolis ja 8-klassilistes koolides Käinas ning Riisiperes, taksidermistina Eesti loodusmuuseumis ning vaneminsenerina Eesti mereihtüoloogia laboratooriumis, hilisemas Tartu Ülikooli mereinstituudis.
Aiataguse allikad

Aiataguse allikad ehk Pärtletõnu allikad on allikad Harju maakonnas Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla raba idaosas.
Allikad asuvad 50 m pikkusel lõigul üheksa allikaalana. Allikaala ise asub nõos, mille laius on 30 m ja sügavus 1 m. Aiataguse allikatest saab alguse Jaaniallika oja, mis kulgeb läbi Pääsküla raba ja suubub Pääsküla jõkke.
Kasetuka allikad

Kasetuka allikad ehk Juhani allikad on allikad Harju maakonnas Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla raba idaosas.
13 allikat avaneb Pääsküla raba idaosa astangul. Need allikad on sinna uuristanud 100 m pikkuse ja 50 m laiuse nõo.
Tito Vilanova

Francesc Vilanova i Bayó (17. september 1968 Bellcaire d'Empordà, Girona provints, Kataloonia – 25. aprill 2014 Barcelona, Kataloonia) oli Hispaania jalgpallur ja jalgpallitreener.
2014. aastal suri ta kõrivähki.
Klubikarjäär.
1984. aastal liitus Tito Hispaania kõrgliiga klubi Barcelona noorteakadeemiaga. Aastatel 1988–1990 mängis ta Barcelona B rivistuses 52 mängu ja lõi kuus väravat. 
Pärast Barcelona B-meeskonnast lahkumist mängis ta sellistes klubides nagu Figueres, Celta, Badajoz, Mallorca, Leida, Elche ja Gramenet. Celta de Vigoga mängis ta kolme hooaja jooksul 26 La Liga mängu. 
Töö treenerina.
2007. aastast töötas ta Barcelona B abitreenerina. 2008. aastal sai temast Barcelona esimeeskonna abitreener. 
Tito võttis 2012. aastal Barcelona juhendamise Pep Guardiolalt üle. 2012–13 hooajal tuli tema juhendatav Barcelona La Liga meistriks; klubi kogus kõigi aegade rekordilised 100 punkti.
Kaeramäe Silmaallikas

Kaeramäe Silmaallikas on allikas Harju maakonnas Anija valla ja Vetla külas Tagamõisa mõhnastiku põhjaosas.
Allika moodustavad arvukad allikad, mis avanevad Tagamõisa mõhnastiku põhjaosas. Nende koguvooluhulk on väiksem või võrdne kui 1 l/s.
Pierre Dørge

Pierre Dørge (sündinud 28. veebruaril 1946 Kopenhaagenis) on taani džässkitarrist, instrumentaalansambli juht ja helilooja.
Muusikalised saavutused.
Teismelisena võitis ta auhinna Taani Radio Jazzi võistlusel. 
1980. aastal asutas ta instrumentaalansambli New Jungle Orchestra, mida juhatab tänapäevani. Ansambli liidrina on ta kujundanud unikaalse lõbusa kombinatsiooni traditsionaalsest ja modernsest džässist koos lääneaafriklaste "highlife"-stiilis kitarrimuusikaga. Ta on oma muusikas ühendanud eurooplaste, asiaatide, aafriklaste ja afroameeriklaste traditsioonid. 
Muusika iseloomustus.
Dørge on üks viljakamaid ja mitmekülgsemaid loomeinimesi tänapäeva Taanis. 1960. aastatel huvitus ta modernsest džässist. Hiljem on ta näidanud suurt huvi ka teiste kultuuride ja žanrite vastu ning on mänginud džässrokki. Ta on olnud tugevalt mõjutatud ka Araabia muusikast ning Balkani ja Gambia folkmuusikast. Tal on väga eriline muusika. Dørge toetub oma taustale, luues tugevat ja üllatavat muusikat. Enamiku oma ansambli repertuaarist on loonud ja seadnud ise. Ta kasutab kontraste, vahel lihtsuse ja keerukuse vahel, tuulevaikuse ja tormi vahel jne. Ta on kuulanud palju Duke Ellingtoni ja Charles Mingust ning saanud sealt mõjutusi.
Töised suhted.
Ta on mänginud paljudes ansamblites ja neist mitu ise asutanud. Ta on mänginud tasuta muusikat (ikka koos saksofonist John Tchicaiga) ja svingipalu (koos viiuldaja Svend Asmusseniga). Ta on käinud turneedel kõikidel mandritel. Nende reisidega ja salvestistega on ta pälvinud suurt tähelepanu. 
Tema ansambli muusikute seas on ta abikaasa pianist Irene Becker, bassist Johnny Dyani ja löökpillimängija Marilyn Mazur.
Salantai

Salantai () (vene keeles vanasti Саланты) on linn Leedus Klaipėda maakonnas Kretinga rajoonis. Salantai on halduslikult vald ja ühtlasi asub seal Imbarė valla keskus. Salantai asub merepinnast 66 meetri kõrgusel. 
Salantai on saanud nime linna läbiva Salantase jõe järgi. 
Salantais asub Salantai regionaalpargi keskus. Linnas on gümnaasium ja raamatukogu.
Vaatamisväärsusteks on 1911. aastal ehitatud katoliku kirik, pargis kasvav harilik hobukastan (ümbermõõt 4,8 m) ja Zvainiai muinasasula. Linnas asub eravalduses olev loomaaed ja gümnaasiumi juures tegutseb etnograafiamuuseum.
Linna lähedal asub kunstnik Vilius Orvydase talu tema skulptuuridega.
Alevi järgi on nime saanud Pakerordi lademe Salantai kihistik, mille stratotüübiks on sealne puurauk.
Ajalugu.
Salantaid on esmamainitud 1556. aastal. 1567. aastal rajati asulasse turuplats ja 1630. aastal esimene kirik. 1668. aastal on Salantaid mainitud alevina. Õpetaja Simonas Borisevičiuse juhtimisel olid Salantai elanikud esimesed, kes 1831. aastal tsaarivõimude vastu üles tõusid. 1833. aastast on teada, et linnas oli 28 poodi ja 12 kõrtsi.
Kuni 1941. aastani oli Salantais suur juutide kogukond. Alevis oli lisaks leedu koolile veel juudi kool, katoliku kiriku kõrval tegutses sünagoog. Saksa okupatsiooniväed aga hävitasid sealse juudi kogukonna (700 inimest).
Salantai sai linnaks 1950. aastal.
Enrico Letta

Enrico Letta (sündinud 20. augustil 1966 Toscanas Pisas) on Itaalia poliitik.
28. aprillist 2013 kuni 22. veebruarini 2014 oli ta Itaalia peaminister.
Ta lõpetas 1994. aastal Pisa ülikooli bakalaureusekraadiga ja on kaitsnud doktorikraadi.
Ta on Demokraatliku Partei poliitik.
Olavi Granö

Olavi Johannes Granö (27. mai 1925 Helsingi – 19. aprill 2013 Turu) oli soome geograaf.
Tartu ülikooli professor Johannes Gabriel Granö oli Olavi Granö isa.
Olavi Granö kaitses 1957. aastal doktorikraadi. Aastal 1959 nimetati ta Turu ülikooli geograafia abiprofessoriks ja 1962. aastal professoriks. Selles ametis oli ta 1988. aastani. Aastatel 1984–1994 oli ta Turu ülikooli kantsler.
Ta tegeles eelkõige rannikugeograafiaga ning geograafia ajaloo ja meetodite ning üldisemalt teadusajalooga.
Granö oli muu hulgas Soome teaduste akadeemia juhatuse esimees aastatel 1994–1995, Londoni Royal Geographical Society auliige aastast 1980, Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liige aastast 1985, Academia Europaea liige aastast 1989. Ta oli Poola Toruńi Mikołaj Koperniku ülikooli, Tartu ülikooli ja Åbo Akademi audoktor.
Olavi Granö osales Turu ja Tartu teaduskoostöös. Aastal 2006 nimetati ta Eesti Geograafia Seltsi auliikmeks.
Aastal 2001 sai ta Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgi.
Liepa

Liepa on küla ("ciems") Lätis Cēsise piirkonnas, Liepa valla halduskeskus. 
Liepa asub Valga–Riia raudtee ääres Lode raudteejaama juures. Külas on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Sinna jäävad Lode, Liepas skola ja Liepa bussipeatus.
Liepast lõunas Liepasmuiža külas asub Liepa mõis ("Lindenhof"). Nõukogude perioodil rajati sinna Veidenbaumsi imelise kolhoosi keskasula, sellal kui raudteejaama juurde tekkis sealse drenaažitorusid tootva tehase juurde Lode-nimeline töölisasula, mis hiljem Liepaga ühte kasvas. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Vaatamisväärne on riikliku kaitse all olev Lielā Ellīte liivakivipaljand. Paljandi lähedal asub Landeswehri sõja monument, millel seisev kiri tänab eestlasi abi eest. Ka see monument muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Külas asub mälestusmärk Nõukogude sõduritele.
Küla asub Koiva rahvuspargi territooriumil. Külas kasvav mänd ümbermõõduga 2,52 meetrit on looduskaitse all. Looduskaitse all on veel Lielā Ellīte ja küla lähistel asuv Lode rüükalade leiukoht.
Pakri saarte allikad

Pakri saarte allikad (ka: "Suur- ja Väike-Pakri saarte allikad") on allikad Suur- ja Väike-Pakri saarel.
Neid allikad on kokku 38. Neist 29 avaneb Väike-Pakril. Allikatest kõige suurema suvine vooluhulk on 0,3 l/s.
Proomu allikad

Proomu allikad on allikad Harju maakonnas Harku vallas Rannamõisa kiriku lähedal. 
Sealsel paeastangu jalamil on 9 m pikkune lõik, kus avaneb 7 langeallikat, mille koguvooluhulk on 5–10 l/s.
Üks allikatest ("Rannamõisa Proomu allikas, Proomu allikas") on kaitse alla võetud arheoloogiamälestisena.
Pakri poolsaare allikad

Pakri poolsaare allikad on allikad Harju maakonnas Pakri poolsaare klindil.
Allikad avanevad poolsaare klindi nõlval ja jalamil. Kõige tihedam allikavõrk on klindilõigus, mis jääb Kersalu ja Leetse küla vahele.
Faithless

Faithless on briti "electronica"-ansambel koosseisus Maxi Jazz, Sister Bliss ja Rollo Armstrong.
Ansambli algkoosseisu kuulusid produtsendid Rollo ja Sister Bliss. Duo alustas muusika produtseerimist 1993. aastal, kuid Faithlessi neljaliikmeline koosseis moodustus lõplikult alles kaks aastat hiljem, kui ansambliga liitusid vokalistid Jamie Catto ja Maxi Jazz. Kuulsus saavutati 1996. aastal singlitega "Salva Mea", "Insomnia" ja "Reverence".
Faithlessi looming varieerub sümfoonilistest helidest kuni "house"'i, hiphopi ja klubimuusikani.
Faithless esines 27. juulil 2013 Tallinnas A. Le Coq Arenal.
Viimsi Rauaallikas

Viimsi Rauaallikas on allikas Harju maakonnas Viimsi vallas Lubjamäel.
See on langeallikas, mis avaneb Lubjamäel asuva koopa jalamil. Allika vooluhulk: 0,1–1,0 l/s.
Allika kõrval on Karulaugu terviserada ning läheduses Viimsi Kuradikoobas, samuti mitmed matkarajad. 
Ajavahemikus 2016-2017 suunati Rauaallika vesi kanalisatsioonikaevu. Allika asemele tekitati killustikuga täidetud plats, mille keskel asuvast kanalisatsioonikaevust kostis vee sulinat. Lubjakoopa jalamil asuv Rauaallikas taastati ja toodi 2024. aasta mais taas nähtavale paralleelselt Karulaugu terviseraja pikenduse rajamisega.
Allika nimi tuleneb sellest, et vesi oli (ja on) väga rauarikas. Seepärast kasutati möödunud sajandil allikavett lähedusse rajatud kümblusasutustes raviveena.
Turjekeldri allikas

Turjekeldri allikas on allikas Harju maakonnas Kuusalu vallas Turjekeldri joa all.
Joa alla on sealt välja nõrguv põhjavesi (allikas) moodustanud Turjekeldri koopa.
Ulliallikas

Ulliallikas on allikas Harju maakonnas Kuusalu vallas Kolgal.
Allikas avaneb sealse loopealse serval 3 m lõigul. Allikast saab alguse üks Pärlijõe vasakpoolsetest lisajõgedest.
Võllingu allikas

Võllingu allikas (ka: "Võllingu allikaala") on allikaala Järva maakonnas Järva vallas Võllingu jõe ülemjooksu juures.
Allikaala allikad paiknevad orundis, mille laius on 5 m ja pikkus 20 m. Allikaalal moodustub oja, mille koguvooluhulk on 130–270 l/s.
Järva-Jaani Õpetaja allikas

Järva-Jaani Õpetaja allikas (ka: Õpetaja allikas, Koti allikas, Pargi allikas) on allikas Järva maakonnas Järvavallas Järva-Jaanis.
Allikas avaneb sealse astangu jalamil paiknevast allikalehtrist, mille laius on 10 m ja sügavus 0,7 m.
Lea Leppik (ajaloolane)

Lea Leppik (sünninimi Lea Salupere; sündinud 19. detsembril 1962 Tartus) on eesti ajaloolane.
Ta on uurinud Eesti teaduslugu 19. sajandi algusest 20. sajandi keskpaigani.
Haridus.
Ta lõpetas 1982 Tartu 3. Keskkooli ja 1987 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal diplomitööga Tartu Ülikooli rektorist Gustav von Ewersist. Aastal 1996 lõpetas ta Tartu ülikooli magistriõppe magistritööga Ewersist. Aastal 2006 kaitses ta Tartu ülikoolis doktoritöö "Tartu Ülikooli teenistujate sotsiaalne mobiilsus 1802–1918" (juhendaja Aadu Must).
Töökohad.
Aastatel 1987–1994 oli ta Saue Keskkoolis ajalooõpetaja, 1994–1995 Eesti Ajalooarhiivi arvutioperaator, 1995–1997 ajakirja Kleio abitoimetaja. Aastatel 1998–2001 töötas ta Eesti Ajalooarhiivis arhivaarina, 2001–2002 teatmetalituse juhataja kohusetäitjana. 
Aastatel 2002–2007 oli ta Tartu ülikooli arhiivinduse lektor, aastatel 2007–2010 erakorraline dotsent Viljandi kultuuriakadeemias, 2010–2014 Tartu ülikooli dokumendihalduse dotsent, 2015. aastast õiguse ajaloo dotsent. 
Alates 2002. aastast on ta Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumi teadusdirektor.
Isiklikku.
Ta on Malle Salupere tütar. Silvi Salupere on tema õde.
Kiltre Värviallikas

Kiltre Värviallikas (ka: "Kiltri allikas, Kiltre allikas, Värvi allikas") on allikas Järva maakonnas Järva vallas Norra pargi lähedal.
Allikas avaneb allikalehtris, mille laius on 4 m ja sügavus 0,9 m. Allika suurim vooluhulk on 60 l/s.
Jäneda Allikajärv

Allikajärv (ka "Jäneda Allikajärv") on järv Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Järv on 400 m pikk ja 100 m lai, selle sügavus on kuni 3 m.
Järve lähedal paiknevad Jäneda allikad. Järv on koos allikatega kaitse all.
Kadaka allikad

Kadaka allikad on allikad Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Patika külas.
Allikad on moodustanud mitmeid allikajärvikuid, mille kallastel ja põhjas nad avanevad. Allikate koguvooluhulk on 30–100 l/s.