tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Parivere

Parivere on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Lääne maakonda Lihula valda.
Elanike arv 2011. aasta rahvaloenduse andmeil oli 68.
10. jaanuaril 2014 eraldati Pariverest Soovälja küla.
Parivere küla kruusaaukudest on leitud Parivere aardeleid.
Penijõe

Penijõe on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Lääne maakonda Lihula valda.
Penijõel asub Matsalu rahvuspargi keskus.
Ülevenemaaline Riiklik Kinematograafia Ülikool

Ülevenemaaline Riiklik Kinematograafia Ülikool (lühend VGIK), vene keeles "Всероссийский государственный университет кинематографии имени С. А. Герасимова" (lühend "ВГИК") on Moskvas peamiselt filmiala inimesi ette valmistav riiklik kõrgkool, endise nimega Üleliiduline Riiklik Kinematograafia Instituut (lühend ÜRKI). 
Ülikooli asutas Vladimir Gardin 1919. aastal näitlejaid, režissööre, dekoraatoreid, filmioperaatoreid, laborante ja mehaanikuid koolitava õppeasustusena. 1923. aastal muudeti see tehnikumiks ja 1930. aastal instituudiks; praeguse nime all tegutseb aastast 1992.
Liet-Lávlut

 
Liet-Lávlut (ka Liet, Liet Ynternasjonaal) on Euroopa vähemus- ja regionaalkeelte lauluvõistlus, mida korraldatakse kord aastas alates 2003. aastast. 
2006. aasta võistlus toimus Östersundis. Võistlusele esitati 60 laulu 25 vähemuskeeles. Finaalis oli 11 võistlejat. Žürii preemia sai põhjasaamikeelne laul "Luđiin muitalan", mille esitasid Johan Kitti ja Ellen Sara Bæhr. Publiku lemmik oli Liza Pannetier oksitaanikeelse lauluga "Soleu Rouge". Finaalis osales ka eesti ansambel Raud-Ants vadjakeelse lauluga "Kui miä kazvolin kanainõ".
2008. aasta võistlus toimus 18. oktoobril Lapimaal Luleås. Finaalis osales 11 laulu. Nii žürii- kui ka publikupreemia sai korsika keeles laulnud Jacques Culioli. Teised finaalis esindatud keeled olid mordva, meä, bretooni, kõmri, saami, friisi, galeegi, astuuria, friuuli ja albaania.
2009. aastal toimus võistlus 31. oktoobril Leeuwardenis. Võitis saami ansambel SomBy.
2010. aastal toimus võistlus 27. novembril Bretagne'i linnas Lorient. Žürii auhinna võitis Fääri saarte ansambel ORKA, publiku lemmik oli friuulikeelset laulu esitanud R. Esistance in Dub.
Montanism

Montanism oli äärmuslik usulahk, mis sai alguse 170. aastal, kui Montanus ja 2 naist asusid sõnumit kuulutama Früügias (Türgis). Range askees, paastumine, abielust hoidumine, märtrisurmale vastuminek.
Ajalugu.
Montanus astus esile 157 (või hiljem) Früügias. Varem oli Kybele preester? Ta väitis end olevat Jh 14,14 "parakleet", st Püha Vaimu kehastus. Teda saatsid naisprohvetid Priscilla ja Maximilla (suri 179). Hiljem heitis liikumine apokalüptilise ballasti minema, säilitas eetilised nõuded. 207. aastal sai Tertullianusest Kartaagos montanist. Liikumine käis aegapidi alla.
Eklesioloogia.
Montanismi tuleb mõista reaktsioonina nähtustele kirikus, mis sel ajal esile kerkisid: Jeesuse peatse taastuleku ootus andis järele. Moraal muutus lõdvemaks. Apostlite aja karismaatilise elemendi asemele astus kiriklik amet. Montanus püüab seda arengut peatada ning nende tendentside vastu võidelda. Kirikut sunnitakse seeläbi ennast uuesti defineerima. Sellest saab teadlikult "ametikirik", karismaatilised elemendid marginaliseeritakse.
Motell

Motell on eeskätt mootorsõidukitega reisijatele mõeldud majutusettevõte. 
Motellis on kindlasti üks või mitu toitlustuskohta. Motell asub tavaliselt ühe- või kahekorruselistes hoonetes. Sissepääs tubadesse on otse tänavalt või parklast. Vastuvõturuum võib asuda eraldi hoones. Ka motellis pakutavad lisateenused arvestavad mootorsõidukiga liiklejate vajadusi.
Motellide ajalugu.
Esimene motell avati 1925. aastal USA California osariigis San Luis Obispos. See kandis nime Milestone Motor Hotel, kuid kuna asutuse omanikul ei mahtunud kogu tekst ("motor hotel") maja katusele ära, kirjutas ta lühemalt "Mo-Tel". 1920. ja 1930. aastatel ehitati kõik teeäärsed hotellid ümber motellideks, sest need teenisid paremini raha. 1959. aastal ilmus raamat "Psühho" ja hiljem tehti sellest ka film. Pärast seda ei julgenud keegi enam motellides duši all käia. 1970. aastatel loodi uued kiirteed, mis enam asulaid ei läbi, ning motellid kaotavad populaarsust. Lisaks muutusid ka autod kiiremaks ja töökindlamaks. 1980. aastatel jõudsid motellidesse esimesed odavamad kliimaseadmed. 1990. aastatel hakati säilitama omapäraseid, sajandi keskpaigast pärit motelle, kus on raketikujulised ukselingid ja neerukujulised basseinid koos plastist palmidega.
Motellis peab olema (Eestis kehtestatud nõuded).
Need nõuded sarnanevad hotellile esitavate nõuetega, peamine erinevus on parkimiskohtade arvus.
Ižora jõgi

Ižora (vene "Ижора" (Ižora), soome "Inkereenjoki", "Inkerijoki") on jõgi Euroopas Venemaa Leningradi oblastis Ingerimaal. 
Algab Isuri kõrgustikult. Voolab ülemjooksul itta. Alamjooksul pöördub põhja, suubub vasakult Neevasse. Pikkus 76 km.
Jõe nimest on ilmselt tuletatud isurite endanimetus "ižora" ("ižoralaine", "inkeroine"). Jõe nimi võib omakorda olla seotud vana läänemeresoome naisenimega "Inkeri".
Lääne-Transilvaania mäed

Lääne-Transilvaania mäed (rumeenia "Munții Apuseni", ka "Carpații Occidentali") on mäestik Euroopas, osa Karpaatidest. Kulgeb põhja-lõuna suunas. Kõrgus kuni 1848 meetrit. Mägede taga, Doonau alamjooksult vaadates, asub Transilvaania.
Tsongkhapa

Tsongkhapa (tiibeti keeles ཙོང་ཁ་པ "tsong kha pa", 1357–1419), ka Lobsang Drakpa ("blo bzang grags pa") või Dže Rinpotše ("rje rin po che") oli tiibeti budismi geluki koolkonna rajaja, suur reformaator ja paljude teoste autor.
Elulugu.
Tsongkhapa sündis Põhja-Tiibetis Amdos, paigas nimega Mägisibulate Org, millest on tuletatud ka tema nimi. Ta õppis erinevate koolkondade õpetajate juures. Külastades paljusid kloostreid, leidis Tsongkhapa, et algupärane India budism on Tiibetis alla käinud. Seepärast rajas ta koos oma õpilastega uue koolkonna, mille liikmeid hakati kutsuma ‘vooruslikeks’ (tiibeti keeles "dge lugs pa"). Tsongkhapa süstematiseeris ja taastas õpetusi ja rituaale ning kehtestas oma koolkonnas varasema kadami koolkonna eeskujul kloostrikorra, mis põhines rangel vinajal.
Õpetus.
Tsongkhapad peetakse Tiibetis üheks olulisimaks õpetlaseks, kes oli ühtviisi kõrgel tasemel nii suutrate, šaastrate, tantrate kui ka meeleharjutuste valdkonnas. Tsongkhapa kogutud teosed hõlmavad 12 köidet; olulisemad teosed on «Suur astmeline tee» (tiibeti keeles "lam rim chen mo)", «Suur mantra astmete esitus» ("rim chen mo") ning joogatšaara ja madhjamaka õpetusi käsitlev «Suurepäraste selgituste tuum» ("legs bshad snying po").
Tiibetis peetakse Tsongkhapad Mandžušrī kehastuseks.
Tsongkhapa õpilastest sai alguse dalai-laamade ja pantšen-laamade institutsioon.
San Migueli saar (California)

San Miguel on saar Vaikses ookeanis, üks Kanalisaartest. 
Pindala 37 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 253 meetrit. 
Kuulub Ameerika Ühendriikidele.
Venemaa kõrgkoolide loend

"Siin on loetletud Venemaa kõrgkoole.
Karen Dotrice

Karen Dotrice (sündinud 9. novembril 1955 Kanalisaartel Guernseyl) on inglise näitleja. Tuntuse saavutas ta lapsnäitlejana Walt Disney filmis "Mary Poppins".
Elulugu.
Karen sündis Roy ja Kay Dotrice'i peres. Tal on õed Michele Dotrice ja Yvette Dotrice.
Enne kutseliseks näitlejaks hakkamist töötas ta sõbra kunstigaleriis.
Näitlejadebüüdi tegi ta kaheksa-aastaselt, mängides šoti tüdrukut, kes mälestab oma surnud kassi, filmis "The Three Lives of Thomasina" (1963). Järgnenud kümne aasta jooksul mängis ta Disney stuudio filmides, millest kuulsaimaks sai "Mary Poppins". Esimese täiskasvanute rolli mängis ta filmis "Joseph Andrews" (1977).
Isiklikku.
Ta on 168 cm pikk. Kahest abielust on tal kolm last.
Lautna

Lautna on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Lääne maakonda Lihula valda.
Lautna külas asub Lautna hiietamm.
Vikramašīla

Vikramašīla klooster-ülikooli asutas Bengaali kuningas Dharampal, kes oli kõrgelt haritud pandit ja esimene Vikramashila kloostri ülem.
Legend räägib, et Mahamudra meister Kampala, nähes Gangese kaldal maast kerkivat kuplitaolist moodustist, ennustas, et sinna rajatakse kuulus klooster kuningliku toetuse ja abiga.
Kampala sündis uues elus nime all Dharmapala, Pala impeeriumis (Pala ehk tähendab kaasaegses Bengaali keeles পাল pal tähendab kaitsjat). Seda nime kasutasid kõik Pala monarhid.
Uues elus, nagu ennustus oli ette öelnud, rajas ta suure võimsa kloostri Vikramašīla.
Nalanda on vast kuulsuse pingereas esikohal, kuid talle järgneb Vikramašīla.
Mõlemad klooster-ülikoolid on läbi aegade olnud tuntud enda kuulsate õpetlaste (pandit) ja teadurite poolest.
Vikramašīlas õppis aegade jooksul ka palju tiibetlasi ja klooster ise aitas aktiivselt kaasa teise budismi propageerimise lainele Tiibetis tänu Atishale.
Neile lisandus veel terve hulk samaladseid õppeasutusi Indias Takshashila, Ujjain ja teised. Ujjain oli kuulus ja tuntud enda kõrge taseme poolest sellistes teaduse valdkondades nagu astronoomia, matemaatika kui ka astroloogia.
Tolleaegsetes klooster-ülikoolides õpetati rahvale, kes seal lisaks munkadele end harimas käis, kujutavat kunsti, arhitektuuri, maalimist, loogikat, grammatikat, filosoofiat, astronoomiat, kirjandust, ajalugu, majandust, poliitikat, õigusteadust, meditsiini – see loetelu annab täieliku pildi tolleaegse India kõrgkultuuri huvidest ja valdkondadest, mille vastu seal huvi tunti.
Klooster hävitati täielikult koos tema juurde kuuluva rikkaliku ja ainulaadse raamatukoguga moslemite poolt XII sajandil.
Nende kloostrite poolne kultuuri ja hariduse süst tuli tiibeti hõimudele ja budismile kasuks, sest tuhat aastat hiljem oli Tiibeti budism jõudnud juba Euroopasse Astrahani-äärsetesse steppidesse Kalmõkkias.
Tertön

Tertön (gTer-ston) on aardeleidja.
Tertön tegeleb buddha õpetuse peidetud aarete otsimisega.
Väidetakse, et need olevat guru Padmasambhava poolt peidetud meie maailma, et saada enam uut teadmist ja peidetud tarkust, mis jäeti Guru poolt nyingmapa järgmistele põlvkondadele.
Eriline koht termadel on tantrate liinis ja enamus neist, kes termasid leiavad, on õppinud tantraid.
Tantrate pärinevusliinis on sellele väga suur tähtsus.
Ka Böni õpetuses on oma kindel koht tertönidel.
Klassikaliselt on tertönid nyingmapa koolkonnale alati olnud mehed. Ja enamus neist on tavaliselt huvitatud vaimsest termast (tiibeti keeles dgongs-gTer).
Kõige raskem on terma kategooria, mida on ääretult raske saada. Kõik need kes kavatsevad sellega tegeleda peavad omama Anuttara-tantra tõotusi ja 6 aastat või enam veel üksi viibimist eraklas enne kui alustada termade otsimisega.
Termade otsimiseks on nõutav enda eelmiste elude mäletamine.
Tihti seostatakse enda eelmisi inkarnatsioone pärinevusliini pidi kuni Padmasambhava esimeste õpilasteni välja, kes võeti mungaks Samje kloostri rajamisel. (Pema Sal, Pema Ledrel Tsal, Longchenpa). 
Tertönide arv nyingmapas on 108, sama palju kui palvekees helmeid.
Des Moines

Des Moines ([dem'oin]) on linn Ameerika Ühendriikides, Iowa osariigi pealinn ja Polki maakonna halduskeskus. Linn asub Des Moinesi jõe ääres, mis on linnale ka nime andnud.
2020. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 214 133 elanikku, millega on see osariigi suurim linn.
Des Moines on asutatud 1843. aastal. Algul oli linna nimi Fort Des Moines. Linnaõigused sai asula 22. septembril 1851. 1857. aastal sai Des Moines Iowa osariigi pealinnaks, enne seda oli selleks Iowa City.
Linn on suur ärikeskus, seal asuvad mitme kindlustusfirma peakorterid.
Des Moinesis on mitu kõrgkooli, sealhulgas 1881. aastal asutatud eraülikool Drake'i Ülikool.
Des Moinesisist umbes kaheksa kilomeetrit edelas asub Des Moinesi rahvusvaheline lennujaam.
Linnas tegutseb American Hockey League'is mängiv jäähokiklubi Iowa Wild, mis on NHL-i tütarklubi Minnesota Wildi tütarklubi.
Nyingmapa kloostrid

Nyingmapa kloostrid
Neid kutsutakse ka 6 Nyingma emakloostriks. Nad on läbi aegade ka vahetunud, seega eri ajastutel väikesed muutused Dorje Drag, Mindroling, Palri asuvad lõunas ja Kathok Palyul Dzogchen lõunas.
Hilisem skeem Chongye Palri Thegchog Ling Shechen
Mindroling - Shechen ja Dzogchen - keskosas Kathok ja Palyul
Dodrubchen asendab Kathoki
Neid kutsutakse ka troonikloostriteks, kuna nad esindavad konkreetseid ningma traditsiooni ja õpetuse pärimusliine.
Peale nende on Nyingmaal suur hulk muid kloostreid veel Nepalis, Bhutanis, Indias, Indias Sikkimis ja nüüdsest ka läänemaailmas.
Eesti Nyingma on olemas, kuid klooster puudub.
PunaMytsikeste ajalugu toetub sellistele kloostritele nagu Samje ja Mindroling. Samye-Ling ja Mindroling kui traditsiooni pesapaik.
Mis puutub Nyingma kloostrite suurusse, siis selles on neid edestanud kõik koolkonnad nii kloostrite hulga kui munkade arvu poolest.
PunaMytsikesed ei ole kunagi seadnud enda eesmärgiks rajada suuri klooster-linnu nagu Sera ja Drepung, kus munkade arv tihti ületas 10 000 piiri.
Alati on suunitlus olnud väikeste kogukondade poole ja tihti figureerib ningmaa kloostrite nimetuses selline mõiste nagu gompaa tiibeti keeli (dGon-pa) Eesmärgiks oli rajada sellist tüüpi kloostrid, mis võimaldasid eraklust ning vaikuses ja rahus tegutsemist.
Budistlik loogika

Budistlik loogika on budistliku epistemoloogia ("pramān´a"; "pramān´a"-l põhinevat meetodit nimetatakse pramān´avāda-’ks) osa, õpetus korrektse mõtlemise (järeldamise) alustest. Selle rajajaks oli Vasubandhu (3. sajand), talle järgnesid Dignāga (6. sajand) ja Dharmakīrti (6.—7. sajand). 
Kaasaegset formaliseeritud ja sümbolites väljendatavat loogikat budismis ajalooliselt ei tuntud, kuid oli olemas teadmine sellest, kuidas koostada süllogisme (nende ülesehitus ei lange kokku Aristotelese pakutuga) ning kuidas nende abil järeldada ja väidelda. Vastav õpetus sisaldub ka kloosterülikoolide õppekavades. Tiibeti budismi sakja ordu kloosterülikooli õpetus sisaldab sellist teemat nagu "praamaa.nika" (loogika, epistemoloogia, keeleteooria) ning selle raames käsitletakse järgmisi teoseid: Dignaga "Argumentide kokkuvõte" "pramānasamuccaya", Dharmakhirti "Argumentide seletus" (sanskrit; "pramān´avārttika"), Dharmakhirti ""Pramaa.navishcaya" ja Sakja Pandita "Tsad ma rigs gter"". Loogika reegleid jälgivat debatti, oma seisukohtade kaitsmist ja põhjendamist ning õigete arutluslahendite saamist treenitakse kloostrites päevade kaupa.
Pent Nurmekund

Pent Nurmekund (detsembrini 1936 Arthur Roosmann; 16. detsember 1906 Kilingi vald, Pärnumaa – 28. detsember 1996 Tartu) oli eesti keeleteadlane, polüglott, orientalist ja mulgi murdeluuletaja; "mag. phil." (1935), filoloogiakandidaat (1968).
Elukäik.
Ta sündis vaeste rentnike peres.
Kooliteed alustas Esimese maailmasõja tõttu alles 12-aastaselt Kilingi vallakoolis.
Kolme aasta möödudes siirdus Saarde kõrgemasse algkooli, lõpetades selle 1922. Samal aastal alustas õpinguid Pärnu Linna Ühisgümnaasiumis. Keskkooli lõpetas ta 1928. aastal Viljandi Poeglaste Gümnaasiumis. Pärast seda asus sama aasta sügisel sõjaväekohustuslasena Eesti kaitseväkke. 27. novembril 1929 ülendati ta lipnikuks ja arvati 1. Jalaväerügemendist erru.
Aastatel 1930–1935 õppis ta Tartu Ülikoolis (tahtes algul küll õppida arstiteadust) romaani ja germaani filoloogiat. Seejärel täiendas ennast algul Kopenhaageni, hiljem Berliini, Müncheni, Pariisi ja Göteborgi ülikoolis. 
Aastal 1940 naasis Eestisse, kus 1941–1944 oli Tartu Ülikoolis õppeülesandetäitja. 
Ta võttis osa Teisest maailmasõjast, olles 1944. aastal piirikaitserügemendi allohvitser. Aastatel 1944–1947 oli vangilaagris. 
Aastail 1955–1986 oli Tartu Riikliku Ülikooli õppejõud, aastast 1976 dotsent. 1950. aastail taastas sealsamas Idamaade keelte õpetamise ning rajas orientalistikakabineti. 1992–1994 õpetas ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas araabia ja pärsia keelt.
Erik V. Gunnemark väidab oma raamatus, et Nurmekund oli võimeline tõlkima 80 keelest, kusjuures suutis neist paljusid ka rääkida. Väidetavalt oskas ta muuhulgas vanaegiptuse keelt.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli keeleteadlane Salme Nigol.
Huangdi Neijing

Huangdi Neijing (hiina lihtsustatud kirjas 黄帝内经; traditsioonilises kirjas 黃帝內經; pinyinis Huángdì Nèijīng; "Kollase imperaatori sisemeditsiini klassik") on Vana-Hiina meditsiini baastekst, mis käsitleb süsteemselt enamikku tolleaegses meditsiinis esindatud teemasid, teadmiste, ravi ja diagnostika valdkondi.
Huangdi Neijing jaguneb kaheks osaks ning koosneb 81 peatükist, milles on ära toodud küsimuste-vastuste vormis kahekõne Kollase Imperaatori ja tema ministrite vahel.
Esimeses tekstidest nimega Suwen sisaldub teoreetiline baas Hiina meditsiini, diagnostika ja ravi kohta. Teises tekstis pealkirjaga Lingshu koosneb suuresti teadmistest nõelravi teemadel.
Luup (ajaleht)

Luup oli Vihula valla eluolu käsitlev ilmuv veebiväljaanne, mis ilmus 2001–2007 ning oli opositsioonis kohaliku omavalitsusega.
Lehe toimetaja oli Sergei Klaasen.
Viiratsi

Viiratsi on suurim alevik Viljandimaal Viljandi vallas, mis asetseb Viljandi ürgorust ja Viljandi linnast idas.
Viiratsi alevik oli 2013. aastani eksisteerinud Viiratsi valla halduskeskus, seal elas ligi 40% valla elanikkonnast. 
Viiratsis asuvad 6-klassiline Viiratsi Kool, kauplus, Viiratsi rahvamaja, eakate tugikeskus,Viiratsi Raamatukogu, perearstikeskus, lasteaed ja kaks vanurite pansionaati.
Arvestades Viljandi linna lähedust, võib Viiratsit pidada Viljandi eeslinnaks.
2024. aastal renoveeriti Viiratsi vana vallamaja ja seal asub Viljandi vallavalitsus.
1959. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

V NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Kiievis 1959. aasta maikuus. Turniiril jagasid esikohta 18-aastane moskvalane Vjatšeslav Štsegolev ning eelmise aasta meister Mihhail Korhov. Hiljem Moskvas toimunud järelmatši võitis Štšegolev.
Biodiislikütus

Biodiislikütus (argikeeles kasutatav väljend "biodiisel" ei ole kirjakeeles korrektne) on diiselmootorite kütusena kasutatav rasvhapete metüülesterite (sellest ka biodiislikütuse tähistamiseks sagedasti kasutatav lühend FAME - " Fatty acid methyl esters") segu, mida valmistatakse taastuvatest looduslikest allikatest, eeskätt taimsetest või loomsetest õlidest. 
Enamasti kasutatakse biodiislikütuse valmistamisel aluskatalüüsitud transesterifikatsiooni koos alkoholiga, kuna see on majanduslikult kõige otstarbekam meetod. Alternatiivideks on otsene happekatalüüsitud õli esterifikatsioon metanooliga või õli muundamine rasvhapeteks ja seejärel alküülestriteks happe katalüüsil. 
Tooraine (taimeõli või loomne rasv) filtreeritakse, lisatakse katalüsaatorit (enamasti naatrium- või kaaliumhüdroksiid), mis on protsessi kiirendamiseks segatud alkoholiga (enamasti metanool). Segu soojendatakse 50 kuni 60 kraadini ja segatakse 2…3 h. Selle aja jooksul reageerivad triglütseriidid ja moodustuvad metüülestrid (biodiislikütus) ning kõrvalsaadusena glütseriin. Segu lastakse 2…3 päeva seista. Glütseriin settib mahuti põhja, eraldatakse ja kogutakse kokku edasiseks käitlemiseks, biodiislikütus puhastatakse ja kogutakse mahutitesse. Metanooliaurud kogutakse kokku ja taaskasutatakse.
Biodiislikütuse kütteväärtus ja tsetaaniarv varieeruvad. Kütteväärtus on fossiilsest toormest diislikütusega võrreldes madalam kuid põlemisel eraldub vähem keskkonnaohtlikke aineid. Biodiislikütuse kasutamine vähendab veidi auto võimsust ning eeldab tavalise diiselmootori mõnede osade (tihendid, kütusepump) välja vahetamist.
Maailmas valmistatakse u 80% biodiislikütusest rapsiõlist. Euroopa Liidus automootorites kasutatav biodiislikütus peab vastama standardile EN 14214. Vastav eesti standard kannab numbrit EVS-EN 14214 "Mootorikütused. Rasvhapete metüülestrid (FAME) diiselmootorite jaoks. Nõuded ja katsemeetodid.".
Dhjaanibudad

Dhjaanibudad või dhjaanibuddhad (inglise keeles "dhyani-buddhas") on mahajaanas ja vadžrajaanas antropomorfsed kujustamissümbolid, imaginaarsed budismi õpetajad, kelle budaväljadel võivad olendid jõuda virgumiseni ja nirvaanasse.
Mõiste.
Nimetus "dhjaanibuda" pärineb 19. sajandil Nepalis elanud Briti residendi Brian Hodgsoni kirjutistest, kust see sajandi lõpul jõudis Euroopasse. Nepalis ega mujal pole sellist mõistet traditsiooniliselt kasutatud, kuid läänemaailmas on see jätkuvalt kasutusel. 
Tiibeti budismis tuntakse dhjaanibudasid nimetuse all "sku lnga rgyal po" (‘viis kehastunud valitsejat’). 
Mahajaanas on kasutusel mõisted "viis "jina"'t" (sanskriti keeles "jina" 'võitleja', 'võitja') või "viis suurt budat", kes esindavad "ürgbuda" viit aspekti või omadust. 
Ikonograafia.
Dhjaanibudasid kujutatakse kindla korra kohaselt dhjaanibudade mandalal. Erinevatel tekstidel põhinevates süsteemides võib olla mõningaid erinevusi. Iga dhjaanibuda esindab teatud isiksuse koostisosa ehk skandhat ja on vastukaaluks vastavale meeleplekile. Igal dhjaanibudal on oma naisvaste ehk pradžnja, bodhisattva ja maine buda.
Legend jutustab, et kord, kui Buddha oli süvenenud meditatsiooni, kujustas ta ennast järgemööda kõigiks dhjaanibudadeks ja jättis nad enda asemel istuma kindlatesse ilmakaartesse, nii moodustus dhjaanibudadega mandala (pildil). Hiljem lisati dhjaanibudadele ādibuddha ja Vadžrasattva. Nad täidavad erinevaid funktsioone mediteerija ehk kujustaja teadvustasandite muutmisel.
Dhjaanibudasid kujutatakse mandalates sageli ka koos oma tantristlike partneritega, naisaspektidega. Nende embusasend (yganaddha) sümboliseerib vastandite kõikehaaravat ühendust, staatilist teadmist ja loovat energiat.
Voor

Voor on madal sujuvate piirjoontega piklik, eeskätt moreenist koosnev küngas.
Voored on tekkinud mandrijää vooliva ehk kulutus-kuhjelise tegevuse tagajärjel liustiku serva lähedal. Voore pikitelg on enam-vähem paralleelne liustiku liikumissuunaga. Seetõttu saab pikitelje järgi rekonstrueerida liustiku liikumist. Voore distaalne (liustikust kaugem) nõlv on enamasti laugem kui proksimaalne.
Ühes voores võib leiduda mitme jäätumise moreene. See viitab, et voor võis tekkida mitu korda. Voore sisemuses on sageli aluspõhjakivimeist või ka vanemast moreenist tuum, mille ümber on voore tekke käigus kuhjatud liustiku- või jääsulaveesetteid. 
Voored võivad esineda niihästi eraldi kui ka kogumina ehk voorestikuna.
Voore kõrgus võib olla 8–60 meetrit, keskmiselt 30 meetrit. Pikkus võib olla 400 meetrist mõne kilomeetrini, keskmiselt poolteist kilomeetrit. Kujult meenutavad voored leivapätsi. Sõltuvalt suurusest eristatakse väikevoori (umbes kilomeetripikkune ja alla 20 meeteri kõrgune) ja suurvoori (mitme kilomeetri pikkune ja kuni 50 meetri kõrgune).
Voored on Eestis tavaline pinnavorm. Eriti esinduslikud on Vooremaa voored Jõgeva maakonnas.
Eesti tuntumaid vooreuurijaid oli geograaf Aarend-Mihkel Rõuk.
Kaste

Kaste on õhust temperatuuri langemisel ja veeauru kondenseerumisel maapinnale ja esemeile sadestunud veepiisakesed.
Rumba mõis

Rumba mõis (saksa keeles "Rumba") oli poolmõis Läänemaal Kirbla kihelkonnas Rumba külas. 
Ajalugu.
Ajalooliselt kuulus see Vanamõisa mõisale ja rajati XVIII sajandi keskel, kui Rumba piirkond läks üle Vana-Vigala mõisalt Vanamõisa mõisale. 1880. aastal mõis iseseisvus. Esimeseks iseseisva mõisa omanikuks oli Hans Tomberg. 
Esimese Eesti Vabariigi ajal toimis Rumba mõis suure taluna. Nõukogude ajal olid endises häärberis korterid ja kauplus. Tänapäeval on häärber tühi ja rüüstatud. Kõrvalhooned on osalt renoveeritud, osalt varemeis.
Mõisaansambel.
Tombergi ajal kerkisisd mõisasüdamesse palkidest vooderlaudisega tagasihoidlik häärber. Häärberi juures olid paekivist majandushooned (sh ka viinaköök). Peahoone ees on tänini säilinud auring. Häärberi taga voolab Vigala jõgi.
Kolmas tee

Kolmas tee ehk modernne sotsiaaldemokraatia on poliitiline ideoloogia ja praktika, mida sotsiaaldemokraatlikud parteid hakkasid kasutama 20. sajandi lõpus ja 21. sajandil. Saksa keeles on kasutusel ka väljend "Die Neue Mitte" – uustsentrism.
Algne idee on pärit Inglise sotsioloog Anthony Giddensilt ("The Third Way", 1998) ning teostus Tony Blairilt ja Gerhard Schröderilt ("Europe: The Third Way – Die Neue Mitte", 1999)
Populaarsemad ideed:
Esikohal on hõivepoliitika. Teisi aktuaalseid teemasid on kolm:
Kuigi need ideed pole uued ja näiteks tööeetika on ka konservatiivide ja kristlike demokraatide väärtus ja üldse mitte tüüpiline klassikalisele leiborismile, on need aktiivsemalt leidnud kasutamist just Inglismaal ja Saksamaal sotsiaaldemokraatide ja leiboristide seas. Saksamaal on Kolmas Tee olnud vähem edukas kui Inglismaal. Inglismaal oli poliitikate lähteprintsiibiks neoliberaalne konvergents, st püüd säilitada konservatiivideaegne madal kulutuste tase, kuid vähendada samas ebavõrdsust ja heaolusõltuvust.
Varem oli Briti hõivepoliitikas kasutusel põhimõte – täisajaga hõive tööeas meestöölistele. Nüüd peetakse oluliseks pigem hõivata eeskätt neid, kes on tööturu servadel või üldse tööturult väljas. Kasutatakse mitmekesiseid poliitikainstrumente: abirahade karmistamine, madalapalgaliste mõjutamine soodsama maksupoliitikaga, tööõiguse paindlikumaks muutmine jne, pensionireform, erasektori kaasamine sotsiaalteenuste pakkumisse. Rahalisi väljamakseid kärbiti mitte ainult majanduslikel kaalutlustel, vaid ka sotsiaalset õiglust silmas pidades.
Velise jõgi

Velise jõgi on Kasari jõgikonnas Vigala jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 74,8 km ja valgla suurus on 867,8 ruutkilomeetrit. 
Velise jõe keskkonnaregistri kood on VEE1112700. Jõgi on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutab majanduslikult (vee erikasutusloaga) Matsalu Veevärk AS. Jõe seisundit uurivad Vängla hüdromeetriajaam ja Valgu hüdromeetriajaam.
Nimi.
Jõe levinumad kohalikud ja ajaloolised nimed: Lihuveski (ülemjooksul), Valgu (ülemjooksul kuni Nurtu jõega ühinemiseni), Päärdu (kuni 1980. aastateni levinuim nimi), Vati (kohalik nimi alamjooksul), Kesk-Vigala (kohalik nimi alamjooksul) ja Kose jõgi (ajalooline nimetus alamjooksul), suudme lähistel on kasutusel olnud ka Rumba jõgi.
Kirjeldus.
Jõe lähe on Lelle alevikust loodes. Lähtest umbes 800 m läände jääb Lelle raba (Imsi raba) ja umbes 800 m põhja jääb Lalli raba (Palasi raba). Jõgi suubub vasakult Vigala jõkke (5,2 km suudmest) Rumbas. Suudmest umbes 2 km loodesse jääb Käntu soo, umbes 1,6 km lõunasse jääb Avaste soo (Kärje soo).
Ülemjooksul voolab jõgi enamasti mööda metsaseid alasid (Kõnnumaal), kesk- ja alamjooksul on jõekaldad valdavalt põllustatud (Lääne-Eesti madalikul). Keskjooksul kuni Ojapere külani voolab jõgi Lääne-Eesti madaliku silmas pidades suhteliselt sügavas moldorus. Alamjooksul Vängla külast algavad kuni Kasari jõe suudmeni ulatuvad tohutud suurveeaegsed üleujutusalad (Kasari luht).
Suuremad vasakpoolsed lisajõed on Nurtu jõgi, Enge jõgi ja Avaste oja, paremalt poolt olulisi lisajõgesid sisse ei voola.
Jõgi voolab Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Rumba külas, Raplamaal Kehtna vallas Ahekõnnu, Hiie, Kärpla, Lalli, Nõlva, Põllu ja Vastja külas, Märjamaa vallas Kangru, Keskküla, Kilgi, Kirna, Nääri, Paisumaa, Valgu, Vanamõisa, Velise, Velisemõisa, Veski, Araste, Kesu, Kojastu, Kurevere, Manni, Ojapere, Päärdu, Rääski, Sääla, Tõnumaa, Vaguja, Vanamõisa, Vängla ja Võeva külas ning Rapla vallas Vahakõnnu külas. Suuremad jõe kaldal olevad külad on Valgu, Velise ja Päärdu ning valgalale jäävad veel Järvakandi alev ja Kivi-Vigala küla. 
Jõgi voolab läbi Vängla paisjärve. Jõe kaldale jäävad Päärdu põlispuud (park). Velise jõe paremal kaldal Tallinna-Pärnu maanteesilla lähedal asub kaitse alla võetud Velise jõe oru paljand (Päärdu paljand).
Velise jõe lisajõed.
"Sulgudes lisajõe järk (Velise jõgi = II järk) - suubumine vasakult (v) või paremalt (p) - lisajõe suudme kaugus peajõe suudmest."
Kalastik.
Jõevee seisund on hea ja kalastik suhteliselt rikkalik (särg, ahven, viidikas, latikas, haug jne).
Sillad.
Rapla–Virtsu raudtee viis üle Velise jõe Rumbas vahetult enne suubumist Vigala jõkke. Tänapäeval on Rumba raudteesild kasutusel Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee maanteesillana, kuhu mitu autot kõrvuti ei mahu. Varasem Rumba maanteesild ehitati raudteesilla kõrvale 1937, kuid purustati 1941.
Edward Rydz-Śmigły

Edward Rydz-Śmigły (sünninimi Edward Rydz; 11. märts 1886 Brzeżany (tänapäeval Berežanõ, Ternopili oblast, Ukraina) – 2. detsember 1941 Varssavi) oli Poola sõjaväelane, marssal.
Pärast Poola lüüasaamist Saksamaalt ja Nõukogude Liidult Teise maailmasõja alguses läks ta 18. septembril 1939 üle piiri Rumeeniasse, kus võimude poolt interneeriti. 10. detsembril 1940 põgenes ta vahi alt Ungarisse. 25. oktoobril 1941 läks ta illegaalselt Varssavisse, et hakata juhtima põrandaalust võitlust, kuid ta suri viis nädalat hiljem südamepuudulikkuse tagajärjel.
Wilhelm Petersen

Wilhelm Petersen (10. august 1900 Elmshorn – 22. mai 1987 Elmshorn) oli saksa kunstnik.
Sepp Hilz

Sepp Hilz (20. oktoober 1906 Bad Aibling – 30. september 1967 Bad Aibling) oli saksa kunstnik.
Werner Graul

Friedrich Hermann Werner Graul (18. oktoober 1905 Berliin – 1984 Krailing) oli saksa kunstnik.
1990. aasta Sloveenia parlamendivalimised

1990. aasta Sloveenia parlamendivalimised 8. aprillil olid sõjajärgse aja esimesed mitmeparteilised valimised Sloveenias. Kuigi üksikult läks võit endisele kommunistlikule parteile, tähendas tulemus tegelikult opositsioonilise DEMOS-bloki võitu. Valitsuse moodustas SKD liider Alojz Peterle. 
Tabelis ei käsitleta teisejärgulise tähtsusega kodade (mida 1990 oli kaks tükki) valimisi, vaid ainult Ühiskondlik-poliitilise koja ("Družbenopolitični zbor") omi nagu tavaks.
Valimistel kasutati 16 ringkonnaga süsteemi millele kas lisandus või kuhu on sisse arvatud 2 rahvusringkonda, künniseks oli 2,5%. Valimistele esitati 17 nimekirja, parlamenti pääses neist 9. Kandidaatide koguarv 80 kohale oli 851.
Tulemused.
Valijaid: 1 494 471 &lt;br&gt;
Osales: &lt;br&gt;
Osalusprotsent: 83,51%&lt;br&gt;
Kehtetuid hääli: &lt;br&gt;
Kehtivaid hääli:
1 DEMOSe liige
Välislingid.
[[Kategooria:Parlamendivalimised]]
[[Kategooria:Sloveenia valimised]]
[[Kategooria:1990. aasta valimised]]
San Nicolase saar

San Nicolas on saar Vaikses ookeanis, üks Ameerika Kanalisaartest. 
Pindala 58 km2. Saar on künklik, kõrgus kuni 276 meetrit. 
Kuulub Ameerika Ühendriikidele.
Tartu Karlova Kool

Tartu Karlova Kool on põhikool Tartus Karlova linnaosas.
Varasemad nimed olid Tartu 7. Keskkool (1995. aastani) ja Tartu Karlova Gümnaasium. Aastatel 2011–2014 toimus üleminek gümnaasiumist põhikooliks ning 2014. aastast kannab kool praegust nime.
2005. aastal oli koolis 975 õpilast. 2013. aastal õppis koolis 627 õpilast. 2019. aastal õppis koolis 567! õpilast. 
Aastail 1977–2015 oli Karlova Gümnaasiumi direktor Undel Kokk, 2015. aastast Toomas Liivamägi ja 2016. aastast Heidi Kiuru. 2022. aastast on direktor Krista Andreson.
Karlova koolis on võetud kasutusele 40-minutised tunnid (sisaldavad 15 minutit iseseisvat tööd).
Endisi ja praegusi õpetajaid.
ENDISI:
PRAEGUSI:
Gunnar Klettenberg

Gunnar Klettenberg (sündinud 27. oktoobril 1967 Viljandis) on eesti ratsasportlane.
Gøsta Esping-Andersen

Gøsta Esping-Andersen (sündinud 24. novembril 1947) on Taani politoloog ja sotsioloog. Peamiselt tuntud kui heaoluriikidest rääkiva raamatu ""The Three Worlds of Welfare Capitalism" (Kapitalistliku heaolu kolm maailma) (1990) autor. 
Veel on talt ilmunud 2003. aastal "Why We Need a New Welfare State", 2001. aastal koostöös M. Reginiga "Why Deregulate Labour Markets?", 1999. aastal "Social Foundations of Postindustrial Economies.""
Esping-Andersen on Barcelonas Pompeu Fabra Ülikooli sotsioloogiaprofessor ning teaduskomitee liige Madridi Juan Marchi Instituudis ja "École Normale Supérieure" (Pariis) ja Taani Sotsiaaluuringute Instituudis. Ta on kaastegev selliste teadusajakirjade toimetustes nagu "American Sociological Review, European Sociological Review, European J. of Industrial Relations, Stato e Mercato, South European Society and Politics, Work, Employment and Society, New Political Economy ja J. European Social Policy". 
Ta on töötanud sellistes rahvusvahelistes organisatsioonides nagu ÜRO, Maailmapank ja OECD. Töötanud Portugali ja Belgia valitsuse juures, kui need riigid olid Euroopa Liidu eesistujamaad. 
Välislingid.
Külmale maale (album)

"Külmale maale" on eesti punkansambli J.M.K.E. esimene album, mis ilmus 1989. aastal.
2014. aastal valiti album muusikakriitikute poolt Eesti kõigi aegade parimaks muusikaalbumiks.
Laulud.
Muusika ja tekstid kirjutanud Villu Tamme, välja arvatud "Meid aitab psühhiaatria" (tekst Lembit Krull).
1996. aasta Sloveenia parlamendivalimised

1996. aasta Sloveenia parlamendivalimised toimusid 10. novembril 1996. aastal ja kinnitasid senise valitsuse juhtpartei LDSi positsiooni, kuigi uute koalitsioonipartneritega. Osales 22 nimekirja, kellest parlamenti pääses 7; kandidaate oli kokku 1300. 
Tulemused.
Valijaid: 1 542 218 &lt;br&gt;
Osales: 1 136 679&lt;br&gt;
Osalusprotsent: 73,70%&lt;br&gt;
Äraantud hääli: 1 136 211&lt;br&gt;
Kehtetuid hääli: 67 007&lt;br&gt;
Kehtivaid hääli: 1 069 204
1Tegemist on tegelikult üksikkandidaadiga.
Rahvusringkonnad.
Itaallastes valiti Roberto Battelli, ungarlastest Maria Pozsonec. Rahvusvähemuste valimine toimus eraldi, üldhulka nende hääli ei arvestatud.
Kirikuküla (Lääneranna)

Kirikuküla on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Lääne maakonna Lihula valda.
Külas asub ka Tika talu, mille hooned on arvele võetud kultuurimälestistena.
Sealne puurauk on Adavere lademe täiendav stratotüüp ja ka selle Rumba kihistu täiendav stratotüüp.
Pagasi

Pagasi on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Lääne maakonda Lihula valda.
Metsküla (Lääneranna)

Metsküla on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Aastatel 1991–2017 oli küla Lääne maakonnas Lihula vallas.
10. jaanuaril 2014 eraldati Metskülast Võigaste küla.
Külas tegutsevad Metsküla raamatukogu, Metsküla rahvamaja ning kogukonna poolt hallatav Metsküla algkool.
Kunila

Kunila on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Lääne maakonda Lihula valda.
Kapten

Kapten on leitnandist kõrgem ja majorist madalam sõjaväeline auaste maaväes ja õhuväes. Mereväes vastab kaptenile vanemleitnandi auaste.
Vana-Kreekas vastas kaptenile "lochagos" (Λοχαγός), kes oli faalanksi allüksuse "lochos"e juht. Samamoodi nimetatakse kapteni auastet tänapäeva Kreeka sõjaväes.
Vana-Roomas vastas kaptenile tsentuurio. Ta juhtis tsentuuriat ehk sadakonda, kus tavaliselt oli mehi ettenähtud sajast vähem. Tsentuuriotel oli mitu teenistusastet, aga edutamine oli erandlik. Ühiskonnas asetses ta sõduri tasemel.
Sõna "kapten" tuleb hilisladina sõnast "capitaneus" 'ülem, tähtis'. Sellest tuli vanaprantsuse sõna "capitaine", millest pärines 14. sajandi keskinglise sõna "capitayn". Kuid esialgu kasutati seda sõna ainult kompaniiülema tähenduses. Niihästi auastmena kui laeva kapteni tähenduses läks see sõna inglise keeles käibesse alles 16. sajandi keskel.
Samal 16. sajandil hakati seda sõna kasutama Venemaa sõjaväes, esialgu välismaalt pärit ohvitseride kohta rooduülema tähenduses. 17. sajandil hakati Venemaal laiemalt organiseerima sõjaväeüksusi Lääne-Euroopa eeskujul ja nendes kasutati kapteni auastet. Alates 18. sajandist kasutati kaptenit ja sellega võrdsustatud auastmeid rooduülema tähenduses juba kõikjal regulaararmees. Ratsaväes kasutati kapteni asemel sõna "rittmeister" ja kasakaväes sõna "jessauul". Kuid arvestada tuleb, et armeekapten ja kaardiväekapten olid teenistusastmete tabelis erineval astmel (kaardiväekapten oli astme võrra kõrgem).
Eesti.
Eesti kaitseväes on kapten (inglise keeles "captain"; OF-2) kõige kõrgem nooremohvitseri auaste. Vabadussõja ajal vastas Eesti sõjaväes kapteni auaste tänapäeva mõistes majori auastmele, kehtestati 1924. aasta auastmete reformiga. Kapteni (vanemleitnandi) auastmele võis ülendada ohvitsere, kes teenisid XI (kompaniiülem) ja XII (komandoülem) astme ametikohal.
Kapteni auastmele vastav põhiametikoht kaitseväe maismaaüksuste rahuaegsetes koosseisudes on üldjuhul kompaniiülem.
Mõiste päritolu.
Sõna on tuletis ladinakeelsetest väljenditest "capitanu(m), da căput, capo".
Auaste küla

Auaste on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Külas on Auaste bussipeatus. 
Muinsuskaitse all on Jalukse Tiinamägi, kivikalme ja kaks kultuskivi (mälestised nr. 10061 ja 10062). 
Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.
Grigori Semjonov

Grigori Mihhailovitš Semjonov (vene "Григорий Михайлович Семёнов"; 13. september 1890 vkj Kuranža küla Durulgujevi staniitsa – 30. august 1946 Moskva) oli Venemaa sõjaväelane, Venemaa kodusõja ajal Taga-Baikali ja Kaug-Ida kasakavägede ataman.
Miroslav Hroch

Miroslav Hroch (sündinud 14. juunil 1932 Prahas) on tšehhi ajaloolane.
Hroch on põhjalikult tegelenud Ida-Euroopa rahvusluse uurimisega, rajades laialt kasutatava teooria rahvusluse arengu faasidest. "A-faasis" rahvuslus on tema järgi vaid kitsa eliidi isiklik hobi, mil pole rahva seas erilist kandepinda (Eestis on seda faasi nimetatud ka eelärkamisajaks). "B-faasis" asuvad rahvuslusega tegelevad haritlased ideed laiemate rahvahulkade seas levitama, tekitades kohalike aktivistide võrgu. "C-faasis" muutub rahvuslus massiliikumiseks, mis võib kaasa haarata enamiku rahvast. 
Hrochi skeemi on oma doktoritöös ("Äratajad: Rahvuslik ärkamisaeg Eestis ja selle kandjad") kasutanud Mart Laar.
Slide-Fifty

Slide-Fifty oli Eesti ansambel, mis tegutses aastatel 2000–2008. Ansambel viljeles punkrokki.
Ajalugu.
Slide-Fifty moodustati 2000. aasta sügisel, mil kolm sõpra, Sander Loite, Kallervo Karu ja Ramon Reimets, otsustasid hakata bändi tegema. Kallervo võttis koha sisse trummide taga, Sander haaras kätte soolokitarri ja Ramon basskitarri.
Bändinimeks sai "Slide 50", mis oli mõjutatud poiste huvist rula ja lumelauaga sõitmise vastu ning ühest lihtsast trikist nimega "50-50 "slide"". Ka oma muusika suunati siis peamiselt "skatepunk"'i skeene poole. Kuna bändinime "Slide-50" lugesid paljud kui "Slaid Viiskümmend", siis otsustati hiljem nime muuta ja uueks kirjapildiks sai "Slide-Fifty".
2003. aastal leidis bändis aset koosseisuvahetus. Bändist lahkus Ramon Reimets ning tema asemele tuli Martin Kuut. Kuna Martin oskas kitarri mängida paremini kui Sander, siis mängis edaspidi Martin soolokitarri ja Sander basskitarri.
Edukalt osaleti festivalil Noortebänd, kus saavutati häid tulemusi ja ka publiku poolehoid. Silma jäädi Paavo Pauklinile ja Henri Laasnerile, kes võtsid poisid oma hoole alla. Sellele järgnes turnee tolle aja megabändi Recycle Biniga, mille jooksul tekkisid ka soojemad suhted Henriga.
2003. aasta sügisel kirjutati alla leping Wave Recordsiga ja 8. aprillil 2004 ilmus nende esimene singel "Dad's Nads", mis sisaldas ka selle loo eestikeelset varianti "Loobuda kõigest". Sealt edasi hakati tegelema oma debüütalbumiga. 
2005. aasta jaanuari lõpus ilmus bändi esimene album "The Way Ahead", mis meediaväljaannete arvustustes suuresti kiidusõnu sai ning mida paljud teadjamad on lausa täiuslikuks nimetanud.
Bändi koosseis täienes ning kevadel 2005 liitus bändiga Arno Tamm, kes hakkas mängima klahvpille. Sügisel aga läks Arno sõjaväkke ja tema asemel võttis koha klahvide taga sisse Toomas Kolk, kes mängis lisaks veel bändis Fluidum. Talvel hakkas teist kitarri mängima Robert Vaigla, kes enne oli bändi helitehniline jõud ja mängis ansamblis Recycle Bin.
Slide-Fifty osales edukalt Balti Uue Muusika Edetabelis, olles ainuke bänd, kes pidas tabelis vastu esimesest nädalast peale. 
Koostöös Andy Matšukevitsiga valmis video loole "Let's Take A Walk", mis sai endale hellitavalt Viplala video nime. 
Aprilli lõpus 2006. aastal andis bänd välja oma teise albumi "Reach Out". Novembris valmis bändi teine video loole "Believe Me When I Wish Good Luck", millega sooviti saavutada edu ka Eestist väljaspool.
2008. aasta mais, pärast väikest muusikalist pausi avaldas bänd kaks uut singlit, eestikeelse raadiosingli "Vara" ning rokkloo "Astray". Kuid juba sama aasta augustis teatas bänd laialiminekust.
Sander Loite

Sander "Saans" Loite (sündinud 31. jaanuaril 1985) on eesti muusik. 
Tuntuks on ta saanud Slide-Fifty laulja ja bassimängijana. Oma loomingu peamisteks mõjutajateks peab ta ansambleid Foo Fighters ja blink-182.
Võistlusel Eesti Laul 2010 osales ta rühmitusega "DISKO 4000".
Kallervo Karu

Kallervo "Kalle" Karu (sündinud 30. augustil 1985) on eesti trummar. 
Mänginud trumme ansamblites Slide-Fifty, Toe Tag, Revolver, St. Cheatersburg, Frankie Animal. Praegu mängib trumme ansamblis Vaiko Eplik ja Eliit. Oma peamisteks loomingu mõjutajateks peab ta Dredgi, Placebot, Morrisseyd.
Võistlusel Eesti Laul 2010 osales ta rühmitusega "DISKO 4000".
Eesti Postimees

Eesti Postimees (ka "Eesti Postimees ehk Näddalaleht : ma- ja linnarahvale") oli eesti ajaleht, mille väljaandmist alustas Johann Voldemar Jannsen 13. jaanuaril (1. jaanuaril) 1864. 
Kuni 1894. aastani anti ajalehte välja Tartus, aastatel 1894–1905 ilmus leht Tallinnas.
Lehe väljaandmisel abistasid Jannsenit nii tütar Lydia Koidula kui ka poeg Harry Jannsen, samuti tegid sellele kui juhtivale rahvusluse häälekandjale kaastööd ka kõik olulisemad eesti rahvusliku liikumise tegelased. Aja jooksul jäi ajaleht aga uuemate ja radikaalsemate rahvuslaste arvates liiga mõõdukaks ning hambutuks. Eriti teravalt asus Jannsenit kritiseerima Carl Robert Jakobson, kes 1878. aastal rajas oma ajalehe Sakala. 
1880. aastal haigestus Jannsen afaasiasse ning pidi lehe toimetamisest loobuma ning toimetamise üle andma vormiliselt poegadele Harryle ja Eugenile. Selleks ajaks oli Eesti Postimees juba ka Sakalale alla jäänud. 
1881. aastal oli vastutav toimetaja Ado Grenzstein, toimetamisel aitas kaasa Harry Jannsen. 
Jannsenite perekonna käest läks ajaleht ära ja müüdi W. Justile, kes toimetajaks kutsub K. A. Hermanni. Aastail 1882–1886 toimetas lehte Karl August Hermann, Eesti Postimehes avaldati Eduard Magnus Jakobsoni ja Johann Rudolph Berendhoffi puulõikeid.
1893. aastal ostis Eesti Postimehe Jakob Tülkilt, August Busch ja tõi selle Tartust Tallinna ja kirjastas seda aastani 1904. 
1904. aastal kutsuti Eesti Postimehe toimetajaks ja osanikuks Jaan Sitska. 1905. aasta revolutsiooni ajal, 1905. aasta lõpul Eesti Postimees suleti ja selle toimetajal keelati Baltimaades elamine sõjaseaduse kehtimise ajaks.
Martin Wühner

Martin Wühner (7. november 1845 – 22. juuli 1923) oli apteeker ja eesti rahvusliku liikumise tegelane.
Õppis 1869–1873 Tartu ülikoolis rohuteadust. 1873–1887 apteeker Daugavpilsis, Pihkvas, Haapsalus, Pärnus, Tallinnas ja Laiusel. 1887–1909 apteeker Muhu-Liival ja apteegirentnik Pöides. 1909 ostis Pöide apteegi ja viis selle Orissaarde.
Tema vend Hans Wühneri oli aktiivne rahvusliku liikumise tegelane. Martin Wühner tegutses pea kõigis tema venna juhitud ettevõtmistes: aitas rajada Eesti Aleksandrikooli liikumist, tegutses Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsis ja Vanemuise Seltsis.
Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi asutajaliige ning külastas sageli rahvuslikke koosviibimisi Johann Voldemar Jannseni ja Lydia Koidula pool. 1920. aastal valiti ta EÜSi auvilistlaseks.
Eesti uusaeg

Eesti uusaeg on Eesti ajaloo periood, mil Eesti alal kujunes eestlaste rahvuslik eneseteadvus ning arenes välja kapitalistlik majandussüsteem. Tartu Ülikooli ajaloo osakonna eesti ajaloo õppetooli praeguse määratluse järgi eelneb Eesti uusajale varauusaeg ning järgneb uusim aeg.
Eesti uusaja ulatuseks võib lugeda laias laastus 19. sajandit. Sümboldaatumeid kasutades võib selle alguseks lugeda eestlaste vabastamist pärisorjusest 1816/1819 või ka asehalduskorra kehtestamist 1783. aastal. 
Uusaja lõpuks võib lugeda nn Tartu renessanssi ehk poliitilise rahvusluse võidukäigu algust 1896. aastal, 1905. aasta revolutsiooni, esimese maailmasõja algust või lõppu või Eesti Vabariigi väljakuulutamist 24. veebruaril 1918.
Sotsioloogide loend

"Siin on loetletud sotsiolooge.
Eisen

"Eisen" (saksa keeles 'raud') võib tähendada järgmist:
Schwabach

Schwabach on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal. Asub Schwabachi jõe ääres.
Schwabach sai linnaõigused 1371. aastal. Linn sai tuntuks lehtkulla tootmise poolest.
Linnas on sündinud helilooja Adolf von Henselt.
Stokker

Stokker on tööriistade ja seadmete müügikett Baltikumis, mille müügikäive oli 2005. aastal üle 1,3 miljardi krooni. 24 tööriistakeskusest koosneva müügivõrguga katab 21 linna Baltikumis ning on müügiesindajate kaudu esindatud paljudes piirkondades, kus tööriistakeskusi veel pole. Stokker annab tööd 450 inimesele, neist Eestis 235-le. 
Stokkeri tööriistade ja seadmete valik hõlmab üle 60 000 erineva toote, varuosa ja tarviku maailma juhtivatelt tootjatelt.
Õisu

Õisu on alevik Mulgi vallas Viljandi maakonnas, 21 km Viljandist ja 14 km Abja-Paluojalt.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus alevik Halliste valda.
Õisut on esmamainitud 1551. aastal. Praegune alevik tekkis Õisu mõisa ümbrusse; mõisa keskus viidi praegusse asukohta 18. sajandi keskpaigas ning ehitati esinduslikult üles 1760.–1770. aastatel. Õisus kaua tegutsenud Toiduainetööstuse Kool viidi üle Olustverre.
Õisust voolab läbi Vidva oja, millele on paisutatud Veskejärv.
Sammaste

Sammaste on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Mööda küla kirdepiiri voolab Kõpu jõgi.
Vana-Kariste

Vana-Kariste on küla Viljandimaal Mulgi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
1977. aastal liideti Vana-Kariste külaga Saapaküla.
Vabamatsi

Vabamatsi on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Külast voolab läbi Pale jõgi.
Uue-Kariste

Uue-Kariste on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
2000. a. rahvaloenduse andmeil elas külas 59 elanikku.
Külast voolab läbi Pale jõgi, millele on paisutatud Uue-Kariste järv.
Rimmu

Rimmu on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Suuremal osal küla lõuna- ja edelapiiril, samuti külast läbi voolab Kõpu jõgi.
Pornuse

Pornuse on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Pornusel asub Halliste kirik ja Halliste põhikool. Küla kirdepiiril voolab 
Pornuse oja, millele on paisutatud Pornuse paisjärv.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Kulla

Kulla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Asub Hallistest edelas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Külas asus Kulla hiietamm.
Hõbemäe

Hõbemäe on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Külas saab alguse Pale jõgi.