tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eiður Guðjohnsen

Eiður Smári Guðjohnsen (sündinud 15. septembril 1978 Reykjavíkis) on Islandi jalgpallikoondise ründaja. 
Ta on mänginud sellistes tippklubides nagu Londoni Chelsea, Barcelona, Monaco ja Tottenham Hotspur. Viimati mängis ta India jalgpalliklubis FC Pune City.
Tema isa on Islandi jalgpallikoondise endine ründaja Arnór Guðjohnsen.
Klubikarjäär.
Aastal 1998 siirdus Guðjohnsen Inglismaa kõrgliiga klubisse Bolton Wanderers. Kaks aastat hiljem liitus ta teise Premier League'i klubiga Londoni Chelsea, kus ta mängis kuue aasta jooksul 182 mängu ja lõi 54 väravat. 
2006. aastal siirdus Guðjohnsen 13 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona. Ta mängis katalaanide meeskonnas kokku 72 mängu ja lõi 10 väravat. 
2010. aasta alguses laenati Guðjohnsen laenulepingu alusel Tottenham Hotspuri. 31. jaanuaril 2011 kirjutas ta alla laenulepingule Fulhamiga.
Koondisekarjäär.
Guðjohnsen debüteeris Islandi U-17 koondises 1992. aastal 14-aastaselt. Ta mängis koondises 27 korda ja lõi 7 väravat. 1994. aastal kutsuti ta Islandi U-19 koondisse ning lõi seal 9 mängus 2 väravat. Islandi U-21 koondises mängis ta nelja aasta jooksul 11 mängu ja lõi 4 väravat.
1996. aastal debüteeris ta Islandi täiskasvanute koondises Eesti vastu. Selles mängus alustas algrivistuses tema isa Arnór Guðjohnsen ja Eiður vahetas ta teisel poolajal välja. Nad on siiamaani ainus isa ja poja paar maailmas, kes on rahvuskoondises mänginud koos samas kohtumises. Järgmise mängu rahvuskoondises pidas Guðjohnsen alles 1999. aastal.
13. oktoobril 2007 tõusis ta Islandi jalgpallikoondise läbi aegade parimaks väravakütiks, kui ta lõi mõlemad väravad 2:4 kaotatud mängus Lätiga.
8. juuni 2016 seisuga on ta Islandit esindanud 88 korda ja löönud 26 väravat
Isiklikku.
Eiður Guðjohnsen on abielus. Tal on abikaasa Ragnhilduriga kolm last: pojad Sveinn Aron, Andri Lucas ja Daniel. Kaks vanemat poega mängivad FC Barcelona jalgpalliakadeemias.
Alfred Brehm

Alfred Edmund Brehm (2. veebruar 1829 Unterrenthendorf (praegune Renthendorfi vald) – 11. november 1884 Renthendorfi vald) oli saksa zooloog, kirjanik ja loodusteadusliku kirjanduse illustraator.
Ta sai tuntuks tänu raamatule "Brehms Tierleben" ("Loomade elu").
Tema isa oli pastor ja linnuteadlane Christian Ludwig Brehm. Isal oli umbes 9000 topisest koosnev linnukogu, mis pakkus hea ülevaate Euroopa linnustikust. Isa kogu ärgitas Alfredit zooloogiks saama, aga kõigepealt tahtis ta õppida arhitektiks.
1844 hakkas Brehm Altenburgis ehitust õppima. 1846. aasta septembris siirdus ta Dresdenisse arhitektuuri õppima, kuid õppeaasta lõpul loobus ta õpingutest.
Ta oli siis 18-aastane ning ühines 23-aastase Johann Wilhelm von Mülleri Aafrika-ekspeditsiooniga sekretäri ja assistendina. Reis läbis Egiptuse, Sudaani ja Siinai poolsaare ning selle käigus tehti nii olulisi avastusi, et 1849 arvati kõigest 20-aastane Brehm Saksa Loodusteaduste Akadeemia Leopoldina liikmeks.
1853 hakkas Brehm Jena ülikoolis loodusteadusi õppima. Nagu vend Reinhold, astus ka Alfred korporatsiooni Saxonia, kus kaasvõitlejad hakkasid teda Aafrika-reisi pärast Vaaraoks kutsuma. Ta lõpetas juba 1855. 1856 läks ta koos vend Reinholdiga kaks aastat kestnud reisile Hispaaniasse. Seejärel asus ta vabakutselise kirjanikuna Leipzigisse ning kirjutas ajakirjadele populaarteaduslikke artikleid. 1860 reisis ta Norrasse ja Lapimaale. 1862 võttis ta vastu Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogi Ernst II pakkumise osaleda ekspeditsioonil Abessiiniasse. Seejärel reisis Brehm ka Skandinaavias ja Siberis.
1862 võttis Brehm vastu Hamburgi loomaaia direktori koha ja töötas sellel 1867. aastani. Seejärel kolis ta Berliini, kus avas akvaariumi. Akvaariumis töötas ta 1874. aastani.
Intellektuaalid võtsid Brehmi ekspeditsiooniaruanded ja artiklid loomariigist soosivalt vastu. Sellepärast tellis kirjastus Bibliographisches Institut temalt mitmeköitelise teose loomariigist. Selle esimene väljaanne (6 köidet) ilmusid 1864–1869 nime "Illustrirtes Thierleben" ("Loomade illustreeritud elu") all. Kirjutamise ajal tegi Brehm välisreise, mis küll katkestasid tööd, kuid ka rikastasid seda. Teine väljaanne ilmus 1872–1879 10 köites juba nime "Brehms Tierleben" all, järgnesid kolmas (1882–1884) ja neljas (1890–1893) väljaanne. Teos tõlgiti paljudesse keeltesse ja seda on ilmunud 20. sajandilgi. Tänapäeva mõistes on teos vananenud, kuid sellegipoolest jääb ta zooloogia verstapostiks.
1861 abiellus Brehm Mathilde Reiziga. Sellest abielust sündis viis last. Abikaasa suri 1878. Noorim poeg suri difteeriasse 1884 ja see oli Brehmile hingeline vapustus, millest ta enam ei paranenudki, vaid suri samal aastal malaariasse, mille oli külge saanud Aafrikast.
Ahvikotkas

Ahvikotkas ("Pithecophaga jefferyi") on üks maailma suuremaid ja haruldasemaid kotkaid.
Levila ja pesitsemine.
Ahvikotkas on väljasuremisohus liik, seda leidub üksnes Filipiinide troopiliste mäestiku-vihmametsade viimastes puutumata saludes. See osa, mis on džunglist alles jäänud (umbes 10% esialgsest pindalast), pakub veel peavarju 150–500 kotkapaarile. Suurem osa ahvikotkastest elab lõunapoolsel Mindanao saarel. 
Nende haudepaiku on keeruline leida, sest ahvikotkad munevad kõigest ühe muna üle aasta, ja peavad selle jaoks oma 100 km2 suurusel pesitsusalal nelja-viit pesa.
Kirjeldus.
Emane on keskmiselt 102 cm pikk ja kaalub umbes 7 kg. Isane on 10–20% väiksem, tema keskmine pikkus on 91 cm ja kaal 5 kg. Tiibade siruulatus on ligikaudu 2,0 m. Ahvikotka kuklal on kaunid, pikad ja pruunid suled, mis moodustavad pulstunud harja. Harja võib ta tujule vastavalt kord üles tõsta, kanda poolpüsti või tihedalt vastu pead.
Toitumine.
Ahvikotka nimetus tuleneb eksiarvamusest, et liik toitub peamiselt ahvidest. Tegelikult aga sööb ta eelkõige karustiivalisi, kärpkaslasi ja madusid. Ahve (piirkonnas levinud makaake) sööb ta vaid erandjuhtudel.
Jäätmehooldus

Jäätmehooldus on jäätmealane tegevus, mis hõlmab jäätmekäitlust, järelevalvet jäätmekäitluse üle ja jäätmekäitluskohtade järelhooldust.
Jan Černý

Jan Černý (sündinud 23. aprillil 1959 Prahas) on Tšehhi poliitik. Ta on olnud erakonna Vabaduse Liit – Demokraatlik Liit esimees (2007–2011).
Černý õppis 1978–1984 Brnos veterinaariat ja töötas seejärel loomaarstina kuni 1992. aastani. Poliitilise tegevuse jätkumisele vaatamata hakkas ta 2002. aastal uuesti ka erialast tööd tegema.
Černý oli lühikest aega Kodanike foorumi liige, seejärel kuulus 1991–1998 Kodanike Demokraatlikku Parteisse. 1998. aastast on ta Vabaduse Liidu – Demokraatliku Liidu liige ning oli aastatel ka selle erakonna esimees.
1998. aastal oli Černý Josef Tošovský valitsuse kohaliku arengu minister. Aastatel 1990–2002 ja taas 2006. aastast on ta olnud tegev ka oma Praha-lähedase kodulinna Kostelec nad Černými lesy linnavalitsuses. 
Černý on abielus ja tal on kaks tütart.
Hyacinth Bucket

"Hyacinth Bucket" (ka "Rahu, ainult rahu!"; originaalpealkiri inglise keeles "Keeping Up Appearances") on Suurbritannia komöödiasari, mida tehti aastatel 1990–1995.
Eestis on sarja pealkirjaga "Hyacinth Bucket" näidanud Eesti Televisioon.
Karel Schwarzenberg

Karel Schwarzenberg (10. detsember 1937 Praha – 11. november 2023), täielik nimi saksakeelses kasutuses "Johannes Nepomuk Josef Norbert Friedrich Antonius Wratislaw Mena von Schwarzenberg", oli Tšehhi poliitik, aastatel 2009–2019 partei TOP 09 esimees. 
Aadlipäritolu Schwarzenberg elas nii Šveitsis, Baierimaal, mitmel pool Tšehhis kui ka Viinis Schwarzenbergide palees, nimetades end Šveitsi passiga keskeurooplaseks (tal on nii Šveitsi kui ka Tšehhi Vabariigi kodakondsus). 
Schwarzenberg sai keskhariduse Viinis ning õppis hiljem õigusteadust Viinis ja metsandust Münchenis. Õpingud jäid aga pooleli, sest ta pidi pärast kasuisa surma 1965. aastal hakkama haldama suguvõsa vara. 
Juba nooruses toetas ta püüdlusi taastada Tšehhoslovakkias demokraatia. Pärast Praha kevade mahasurumist 1968. aastal hakkas ta toetama dissidente. 1989. aastal sai ta koos Lech Wałęsaga Euroopa Nõukogult Euroopa inimõiguste auhinna. 
1990–1992 oli Schwarzenberg Václav Haveli kantsler. 2004. aastal valiti ta Praha 6. linnaosa esindajaks parlamendi ülemkojas. Mirek Topoláneki teises valitsuses oli ta 2007–2009 välisminister. Parteitu Schwarzenbergi nimetas valitsusse Roheline Partei, millele see ministrikoht vastavalt koalitsioonilepingule kuulus. 
11. juunil 2009 sai Schwarzenberg uue partei TOP 09 esimeheks, saades 99,4% häältest ja jäädes ise hääletamisest kõrvale. 
2013. aasta Tšehhi presidendivalimistel tuli ta Miloš Zemani järel teisele kohale. Ta sai esimeses voorus 23,4% ja teises 45,2% valijate häältest.
Khwaja Ahmad Abbas

Khwaja Ahmad Abbas (tavaline nimekuju K. A. Abbas; ka "Hoja Ahmad Abbas"; hindi keeles ख्वाजा अहमद अब्बास; 7. juuni 1914 Pānīpat, Pandžab, Briti India (praegu India, Haryana) – 1. juuni 1997 Mumbai) oli India ajakirjanik, kirjanik, filmirežissöör ja stsenarist. 
Abbas oli pärit muslimiperekonnast. Ta töötas ajakirjanikuna. Tema poliitiline kolumn "The Last Page" ilmus 1941–1986 ning oli pikima eaga rubriik India ajalehtedes. 
Esimese filmi lavastas ta 1946. Koos Vassili Proniniga lavastatud Nõukogude-India seiklusfilm Afanassi Nikitinist "Хождение за три моря" ehk "परदेसी" kandideeris Kuldsele Palmioksale. 
Ta oli mitme Raj Kapoori filmi stsenarist. 
Ta kirjutas proosat hindi, urdu ja inglise keeles.
Hindi kirjandus

Hindi kirjandus (hindi हिन्दी साहित्य, Hindi Sahitya) on hindi keeles kirjutatud ilukirjandus.
Aleksandr Starodubtsev

Aleksandr Starodubtsev (sündinud 22. oktoobril 1951) on Sillamäe Jalgpalliklubi juhatuse esimees.
Korjaki mägismaa

Korjaki mägismaa (vene keeles Корякское нагорье) on mägismaa Venemaa kirdeosas Kirde-Siberis Tšuktšimaa ja Kamtšatka oblasti territooriumil. Paikneb Beringi mere rannikualal Anadõri lahe ja Kamtšatka poolsaare vahel. 
Mägismaal vahelduvad mäeahelikud, seljakud ja madalahelikud. Korjaki mägismaa pikkus on 880 km, laius kuni 270 km. Kõrgus kõigub alates 600 kuni 1800 m, kõrgeim punkt Ledjanaja mägi (2562 m) asub mägismaa keskosas. 
Nõlvadel on mägitundra, kõrgemal (põhjanõlvadel kõrgusel üle 1400 m ja lõunanõlvadel üle 1980 m) on igilume ja –jää vöönd. Mägismaalt saavad alguse Maini, Velikaja, Hatõrka, Vajegi, Võvenka, Pahhatša ja Apuka jõgi.
Peamised mäeahelikud on Vetveiski ahelik (kõrgus kuni 1443 m), Pahhatšinski ahelik (kuni 1715 m), Oljutorski ahelik (kuni 1558 m), Koiverlanski ahelik (kuni 1062 m) ja Južno-Mainski ahelik (1265 m). 
Korjaki mägismaal on kulla, hõbeda, tina, vase ja molübdeeni leiukohad.
Üldsuse kaasamine

Üldsuse kaasamine ehk avalikkuse kaasamine on avalikkuse kaasamine otsustusprotsessi, mida riik, kohalik omavalitsus või kavandatava tegevuse arendaja rakendab selleks, et informeerida selle tegevusega võimalikke mõjutatavaid huvirühmi ja üksikisikuid ning anda neile võimalus mõjutada kavandatava tegevusega kaasnevaid otsuseid.
Vastavalt üldsuse osalemise võimaluste poolest on võimalikud järgmised üksteisele järgnevad etapid: teavitamine, konsulteerimine, koostöö ja partnerlus, ning jõutamine ja kohalik kontroll.
Mägitundra

Mägitundra ehk alpiinne tundra on tundrasarnane kõrgel mägedes paiknev kõrgusvööde, milles ei kasva puud. 
Mullad on kivirohked ja rähalised. Vöötme alaosas kasvavad põõsad, kõrgemal padjakujulised puhmad ja mõned rohttaimed, samblad ja samblikud. Vöötme ülaosas kasvavad kaart- ja koorsamblikud, hõredad padjakujulised puhmad ja samblad kivipuistute vahel.
Mägitundravöötme kõrgus sõltub laiuskraadist. Suured mägitundra alad on Kordiljeeride põhjaosas, Andide lõunaosas, Skandinaavia mäestikus, Uurali mäestikus, Koola poolsaarel, Tian Shanis, Kirde-Siberis ja Tiibeti kiltmaal.
Mägitundral on võrreldes arktilise tundraga oluline erinevus: arktilise tundra pinnas on kogu aasta jooksul kas lume all või sulaveest märg, aga mägitundrast voolab lumesulavesi ära ja sellepärast on mägitundra pinnas lumevabal ajal märksa kuivem kui arktilise tundra pinnas. Teine erinevus on õhurõhus: kõrgel mägedes on see hulga madalam kui meretaseme lähedal, kus suur osa arktilisest tundrast paikneb. Kolmandaks, mägitundrad paiknevad madalamatel laiustel ja sellepärast on seal päikesevalgust palju rohkem kui arktilises tundras.
Kuunkuiskaajat

Kuunkuiskaajat on Soome duett. Dueti liikmed on Johanna Virtanen ja Susan Aho.
Kuunkuiskaajat esindas Soomet 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Oslos lauluga "Työlki ellää" (eesti keeles "Töögi toidab"). Laul sai oma poolfinaalis 49 punktiga 11. koha ja jäi esimesena finaalist välja.
Har'el Skaat

Har'el Skaat (heebrea keeles הראל סקעת; sündinud 8. augustil 1981 Kfar Savas) on Iisraeli laulja.
Tema isa on Jeemeni ja ema Iraagi päritolu.
Pärast keskkooli lõpetamist astus Skaat kohustusliku ajateenistuse läbimiseks Iisraeli armeesse, kus teenis Sideväe ansamblis.
2004. aastal oli ta Iisraeli Kanal 2 telesaate "Kokhav Nolad" (põhineb Briti telesaatel "Pop Idol") teise hooaja üks superfinalist ning tuli saates 2. kohale. Ta sai võitja otsustanud rahvahääletusel 41,9% häältest.
Har'el Skaat valiti Iisraeli esindajaks 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Oslos. Ta esitas No'am H̠orevi ja Tomer Hadadi loodud laulu "Milim" ('sõnad') ning saavutas finaalis 71 punktiga 14. koha.
Diskograafia.
2006. aasta märtsis andis Har'el Skaat välja oma debüütsingli "Ve'At" ('ja sina'). 2006. aasta juulis andis ta välja ka debüütalbumi "Harel Skaat".
1. septembril 2009 andis laulja välja oma teise albumi "Dmuyot" ('kujud').
Tema kolmas album "Shuv Meushar" (שוב מאושר) ilmus 2012. aastal.
Sopho Nižaradze

Sopho Nižaradze (gruusia keeles სოფო ნიჟარაძე, vene keeles София Нижарадзе; sündinud 6. veebruaril 1985 Thbilisis) on Gruusia laulja.
Sopho vanaisa on pärit Türgist. Vanaisa kohtus puhkusel olles vanaemaga ja jäi Gruusiasse elama. Nõukogude Liit pidas kõiki välismaalasi natuke ohtlikeks, mis tekitas vanaisale raskusi oma sugulastega suhtlemisel.
Sopho hakkas laulma väga varases nooruses ja ema julgustas teda selles. 7-aastaselt kutsus gruusia helilooja ja dirigent Džansug Kahhidze ta laste muusikastuudiosse, millega ta esines lauljana paljudes telesaadetes ja mitmesugustel kontsertidel. Ta õppis Thbilisi Riiklikus Konservatooriumis laulmist ja klaverit ning lõpetas selle kiitusega. Ta jätkas õpinguid Moskvas Venemaa Teatriakadeemias (GITIS) ja lõpetas kiitusega Gnessinite-nimelise Venemaa Muusikaakadeemia.
2010. aasta Eurovisioon.
Nižaradze esindas Gruusiat 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Gruusia Rahvusringhääling valis ta Gruusiat esindama ja kuulutas välja avaliku laulukonkursi. Sellele esitati üle saja laulu, millest ringhääling valis välja 6. 27. veebruaril korraldati üleriigiline finaal, kus kõiki neid laule esitas Nižaradze. Gruusia eurolauluks valiti "Shine".
Nižaradze esines teises poolfinaalis eelviimasena. Ta kogus 106 punkti ning sai oma naabrite Türgi ja Aserbaidžaani järel kolmanda koha. Finaali pääses 10 paremat. Need 106 punkti olid žürii ja rahva antud punktide keskmised; ainult žürii punktide järgi oleks ta olnud 102 punktiga 5. kohal (parimad Aserbaidžaan 126 ja Türgi 119 punktiga) ja ainult rahva punktide järgi kindel võitja 117 punktiga (järgmised Türgi 93 ja Aserbaidžaan 89 punktiga).
Finaalis esines Nižaradze 13ndana. Arvesse läksid ainult rahva antud punktid, mille põhjal ta saavutas 127 punktiga 9. koha. Maksimumpunktid sai ta Armeenialt ja Leedult, teise koha 10 punkti Venemaalt ning kolmanda koha 8 punkti Aserbaidžaanilt ja Eestilt. Žürii punktid arvesse ei läinud, nende põhjal olnuks ta 160 punktiga 4. kohal.
Helen Tobias-Duesberg

Helen Tobias-Duesberg (11. juuni 1919 Suure-Jaani – 4. veebruar 2010 Savannah, USA) oli eesti helilooja ja organist.
Helen Tobias õppis Tallinna konservatooriumis orelimängu ja kompositsiooni; lõpetas selle 1943. aastal. 
Alates 1949. aastast elas Helen Tobias-Duesberg Ameerika Ühendriikides, kus tegutses organisti, helilooja ja pedagoogina. Alates 1951. aastast õpetas ta Manhattani muusikakoolis.
Ta aitas kaasa 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni töös.
Isiklikku.
Helen Tobias-Duesberg oli Rudolf Tobiase tütar ja Silvia Tobiase õde. Tema tütar on Maaja Roos, väimees on keeleteadlane, proosakirjanik, luuletaja, diplomaat ja poliitik Aarand Roos.
Richard Francis Burton

Sir Richard Francis Burton (19. märts 1821 – 20. oktoober 1890) oli inglise maadeavastaja, tõlkija, proosakirjanik, luuletaja, sõjaväelane, orientalist, etnoloog, lingvist, hüpnotisöör, vehkleja ja diplomaat.
Burton on tuntud nii tänu oma reisidele ning Aasia ja Aafrika uurimisele kui ka erakordse keelteoskuse ja kultuuriteadmiste tõttu. Ta oskas 29 Euroopa, Aasia ja Aafrika keelt.
Ta oli esimene eurooplane, kes jõudis Tanganjika järve äärde.
Wayne Gretzky

Wayne Douglas Gretzky (sündinud 26. jaanuaril 1961 Brantfordis Ontario provintsis) on endine Kanada ja kõigi aegade parimaks peetud jäähokimängija. 
Keskründajana mängis Gretzky NHL-is kokku 20 aastat, millest üheksa hooaega Edmonton Oilersis (1979–1988), kaheksa Los Angeles Kingsis (1988–1996), 18 mängu St. Louis Bluesis (1996) ja kolm hooaega New York Rangersis (1996–1999). 
Kokku püstitas Gretzky kas individuaalselt või kellegagi kahasse 61 NHL-i rekordit, millest suurem osa kehtib tänini. Nendest rekorditest väärtuslikumad on hooaja jooksul löödud väravad (92 väravat 1981–1982), söödud (163 söötu 1985–1986) ja ühe hooaja punktirekord (215 punkti 1985–1986).
Tema auks antakse Kanada Ontario hokiliigas välja auhinda Wayne Gretzky 99 Award.
Brantford

Brantford on linn Kanadas Ontario provintsis Grand Riveri ääres.
Brantford on üks Kanada kõige lõunapoolsemaid linnu. See asub Erie järvest pisut põhja pool. Brantfordist põhja jäävad Kitchener ja Guelph, kirdesse Toronto ja Hamilton ning läände London.
Linnas elas 2011. aastal ligi 93 000 elanikku. Brantfordi kutsutakse vahel telefonilinnaks Alexander Graham Belli järgi, kes seal kunagi elas. Selles linnas sündis ka jäähokimängija Wayne Gretzky.
Ajalugu.
Algselt elasid Brantfordi kandis neutraalsed indiaanlased, kuid irokeesid hävitasid nende asulad 17. sajandil.
Aastal 1784, pärast Ameerika revolutsiooni saabusid Brantfordi piirkonda paljud irokeesid New Yorgi osariigist Kanada indiaanlaste kapteni Joseph Branti juhtimisel. Britid kinkisid neile lojaalsuse eest Grand Riveri jõe ääres suure maa-ala, kuhu oma reservaat luua. Indiaanlased asutasid küla praegusest Brantfordist lõunasse.
Aastal 1847 rändas sellele alale palju eurooplastest uusasukaid ja sinna loodi Brantfordi küla. Küla kasvas ja sai linna õigused 1877. aastal.
Kliima.
Brantfordis on igal kuul täheldatud temperatuure üle +15 °C ja 7 kuul vähemalt +30 °C. Aasta absoluutne maksimum +38,5 °C on mõõdetud juulis, augustis on mõõdetud +36,5 °C. Kuu absoluutne maksimum on kõige madalam jaanuaris (+15,5 °C) ja veebruaris (+16,5 °C).
9 kuul aastas on täheldatud miinustemperatuure. Absoluutne miinimum on kõige madalam veebruaris (–30,5 °C) ja jaanuaris (–30 °C), kõige kõrgem juulis (+5,6 °C) ning juunis ja augustis (+1,1 °C).
Neokapitalism

Neokapitalism ehk uuskapitalism on Teise maailmasõja järgne kapitalismi vorm, kus domineerivad suurettevõtted ja rahvusvahelised korporatsioonid, samas reguleerib majanduspoliitikat tugevalt ka riik.
Parim võimalik tehnika

Parim võimalik tehnika (inglise "best available technology" või "technique(s)", lühendatult BAT) on tegevusala ja selles rakendatavate töömeetodite kõige tõhusam ja arenenum aste, mis osutab, et mingit tehnikat võib pidada põhimõtteliselt sobivaks heite piirväärtuste aluse määramisel, et vältida või (kui see ei ole võimalik) vähendada heidet ja selle mõju keskkonnale. 
Fraasis tähendab "parim" kõige mõjusamat ja tõhusamat viisi, mille abil on võimalik kõrgetasemeliselt keskkonda kaitsta. "Tehnika" hõlmab nii käitises kasutatavat tehnoloogiat kui ka käitise kavandamist, ehitust, hooldamist, käitust ja tegevuse lõpetamist. "Võimaliku tehnika" all mõeldakse mingis ettevõttes sellisel arengutasemel olevat tehnoloogiat, mis majanduslikult ja tehniliselt on ettevõtjale vastuvõetav ja kättesaadav.
Positiiv

Positiiv on filmi või paberi salvestis stseenist, mis kujutab sama värvuse ja luminestsentsi objekte samast stseenist, koos samade värvide ja luminestsentsiga (nii lähedane, kui meedium lubab).
Värvi transparentsus on näide positiivfotograafiast: esitatud värvi raadius meediumis on piiratud tonaalse raadiusega originaalsest pildist. See on vastand negatiivile, kus värvid ja luminestsents on ümber pööratud: see on omane keemilistele ja elektrilistele protsessidele, mille tulemusel pilt jäädvustub. Positiivi saab pöörata negatiiviks vastavate keemiliste ja elektriliste protsessidega. Digitaalfotograafias suudavad arvutid tavaliselt vastava protsessi automaatselt sooritada.
Shuhrat Abbosov

Shuhrat Abbosov (usbeki keeles kirillitsas Шухрат Аббосов; venepäraselt "Šuhrat Salihhovitš Abbassov" (Шухрат Салихович Аббасов); 16. jaanuar 1931 Qo‘qon – 25. aprill 2018 Taškent) oli usbeki filmirežissöör, stsenarist ja teatrilavastaja.
Ta töötas Uzbekfilmis.
Abbe refraktomeeter

Abbe refraktomeeter on optikaseade vedelike murdumisnäitaja määramiseks, üks refraktomeetri tüüpe. Selle konstrueeris Ernst Abbe.
Abbe refraktomeetri tööpõhimõte põhineb tõigal, et täieliku sisepeegeldumise piirnurk sõltub osalevate optiliste keskkondade murdumisnäitajatest. Mõõteriistas leiab täielik sisepeegeldumine aset teadaoleva suure murdumisnäitajaga klaasi ja väiksema murdumisnäitajaga vedeliku vahel. Kahe klaasprisma vahel on õhuke vedelikukiht.
Rakvere–Rannapungerja tee

Rakvere–Rannapungerja tee (registrinumbriga 88) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Rakvere linnas Tallinna tänava ja Pika tänava ristmikul. Tee pikkus on 70,8 km. Tee lõpeb Jõhvi–Tartu–Valga tee 51. kilomeetril Rannapungerja külas. Rakvere linna tänavatena kannab nimesid Tallinna tänav, Lai tänav, Posti tänav, Laada tänav, Rägavere tee. Piira külas kannab nime Rannapungerja maantee. Tudu alevikus kannab nime Rakvere maantee. Tudulinna külas kannab nime Pikk tänav.
Asulad Rakvere–Rannapungerja teel.
Rakvere linn, Piira küla, Vetiku küla, Mõdriku küla, Rägavere küla, Kantküla, Nurkse küla, Männikvälja küla, Sae küla, Aravuse küla, Kõrma küla, Anguse küla, Palasi küla, Tudu alevik, Kaukvere küla, Oonurme küla, Kellassaare küla, Tagajõe küla, Sahargu küla, Tudulinna küla, Lemmaku küla, Rannapungerja küla.
Tee korrashoid.
2020. aastal rekonstrueeritakse Sae–Anguse–Palasi teelõiku (maantee km 21,3–33,1). Seejuures ehitatakse ümber 1936. aastal valminud ja 1978. aastal laiendatud Nõva sild. Ehitustööde maksumus on 3,6 miljonit eurot.
Charles Abbot

Charles Greeley Abbot (31. mai 1872 Wilton, New Hampshire – 17. detsember 1973) oli USA astrofüüsik.
Muu hulgas määras ta kindlaks solaarkonstandi senisest täpsemalt, viis lõpule Päikese infrapunakiirguse spektri kaardistamise.
Ta uuris ka selgeltnägemist. 
Mälestuse jäädvustamine.
Charles Greeley Abboti järgi sai juba tema eluajal nime Abboti kraater Kuul.
Elva Baptistikogudus

Elva Baptistikogudus on baptistlik kogudus, mille piirkond on Lõuna-Eesti.
Koguduse aadress on Pargi 10-4, 61503 Elva.
Jakob Bockmann

Jacob Bockmann (sündinud Pokmann; 1. veebruar 1889 Albu vald, Mägede küla –1983) oli Eesti fotograaf.
Elukäik.
Ambla kutselise fotograafi Jakob Bockmanni loomingust on säilinud peaaegu kogu tema elutöö ehk 10 237 fotot: enamik klaasnegatiividel, väiksema osa moodustavad tselluloidnegatiivid. Fotograafitööd jätkus talle piisavalt aastateks 1913–1950, pärast seda hakkasid üksikpiltnikke välja vahetama teeninduskombinaadid. Kombinaadis töötamiseks pidas Bockmann end liiga vanaks, selle asemel hakkas ta Ambla Maarja koguduse organistiks. Kuni surmani 1983. aasta kevadel tegeles ta klaveri- ja viiulimänguga.
Looming.
Enamiku Bockmanni töödest moodustavad ateljeefotod (umbes 8000) 1920.–1930. aastate Ambla elanikest (pooled üksikisikuportreed, ülejäänud grupifotod) ning jäädvustused kohaliku elu sündmustest: laulupeod, pritsimeeste peod, koolimaja ehitamine, Vabadussõja ausamba püstitamine jms. On ka taluhoonete ja talutööde jäädvustusi, vähem leidub väljaspool Amblat (Aravetel, Järva-Madisel, Käravetel, Lehtses) tehtud fotosid. Lisaks on fotosid I maailmasõja päevist ja 1917. aasta Peterburist. Veebruarirevolutsiooni-aegse Petrogradi sarjas leidub haruldasi fotosid, näiteks kõnet pidavast Aleksandr Kerenskist. Viimased fotod pärinevad 1948. aasta oktoobripühadest Amblas.
Sinimustvalge.
Bockmann valmistas Eesti sõjaväelaste demonstratsioonil Petrogradis 1917. aastal kasutatud sinimustvalge loosunglipu. Hiljem andis ta selle lipu hoiule tolleaegsele Ambla kirikuõpetajale Einar Laignale, kelle kaudu see jõudis Eesti Akadeemilise Sõjaajaloo Seltsi.
18. veebruarist 23. aprillini 2000 oli Eesti Rahva Muuseumi näitusemajas üleval valik Jakob Bockmanni fotosid. Näitus kandis pealkirja „Dialoog“. Lisaks sai näha fotosid Ambla vaadetest ja ateljeepiltide tarbeks kasutatud maalitud foone.
Abbottabad

Abbottabad (urdu keeles ایبٹ آباد‎) on linn Pakistani Loodepiiriprovintsis 100 km kaugusel Rāwalpindist, Abbottabadi ringkonna keskus. Geograafilised koordinaadid on 34° 09′ N, 73° 13′ E.
1998. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 27 915 elanikku. 
Asukoha tõttu romantilises orus ning puhtuse tõttu peetakse Abbottabadi Pakistani linnade seas üheks ilusamaks. Abbottabadi hüütakse õppeasutuste rohkuse tõttu koolide linnaks. 
1853. aastal asutatud linn on saanud nime oma rajaja, Suurbritannia maaväe majori James Abbotti järgi.
2011. aasta 2. mail tapsid USA eriväelased Abbottabadi linnas Usāmah ibn Lādin'i.
Michael von der Heide

Michael von der Heide (sündinud 16. oktoobril 1971 Amdenis) on Šveitsi laulja.
Ta Šveitsi 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel prantsuskeelse lauluga "Il pleut de l'or". Oma poolfinaalis sai ta kahe punktiga viimase, 17. koha.
Põlva–Saverna tee

Põlva–Saverna tee (registrinumbriga 89) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Puuri külas Puuri liiklussõlmes, Põlva linna läänepiiril. Tee pikkus on 20,4 km. Tee lõpeb Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 221. kilomeetril Saverna külas. 
Sillad Põlva–Saverna teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Põlva–Saverna teel.
Puuri küla, Mammaste küla, Aarna küla, Ihamaru küla, Krootuse küla, Piigaste küla, Palutaja küla, Tiido küla, Saverna küla.
Rootsi Eksportnõukogu

Rootsi Eksportnõukogu (rootsi keeles "Exportrådet"; inglise keeles "Swedish Trade Council") oli Rootsi organisatsioon, mille eesmärk oli edendada Rootsi ettevõtete tegevust rahvusvahelisel turul.
Rootsi Eksportnõukogu loodi 1972. aastal. See kuulus ühiselt Rootsi riigile ja ettevõtlussektorile ning oli Rootsi olulisim välismajandusorganisatsioon. 
Organisatsiooni peakorter oli Stockholmis, esindused rohkem kui 50 riigis. Eksportnõukogu tegutses koostöös Rootsi saatkondade ja konsulaatide ning kohalike kaubanduskodadega. 
Eestis tegutses Rootsi Eksportnõukogu alates 1991. aastast.
Rootsi Eksportnõukogu Eestis andis koos Rootsi saatkonna ja Swedbankiga alates 2009. aastast välja Rootsi äriauhindu.
1. jaanuaril 2013 ühendati Rootsi Eksportnõukogu agentuuriga Invest Sweden ja moodustati Rootsi ekspordi ja investeeringute nõukogu (Business Sweden).
Tiit-Rein Viitso

Tiit-Rein Viitso (kuni 30. septembrini 1940 Vitismann; 4. märts 1938 Tallinn – 2. detsember 2022) oli eesti keeleteadlane, Tartu Ülikooli läänemeresoome keelte professor. Kolleegid pidasid teda eesti keeleteadlaseks, kes on käsitlenud täie teadusliku eksaktsusega kõige suuremat arvu maailma keeli.
Haridus.
1961. aastal lõpetas Viitso Tartu Ülikooli eesti filoloogina. 1961–1964 oli ta Keele ja Kirjanduse Instituudi aspirant. 1966. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis kandidaadiväitekirja filoloogias ("Äänisvepsa murde väljendustasandi kirjeldus"), 1982. aastal sealsamas doktoriväitekirja ("Основные проблемы фонологической структуры прибалтийско-финских языков и ее истории" ehk "Läänemeresoome keelte fonoloogilise struktuuri ja selle ajaloo peamised probleemid").
Teadustöö.
1965–1973 töötas Viitso TÜ arvutuskeskuses nooremteadurina, 1971–1986 KKI-s vanem- ja 1986–1993 juhtteadurina. 1989. aastal sai temast TÜ eesti keele kateedri professor, 1989–1991 oli ta Helsingi ülikooli külalisprofessor. 1991–1993 oli Tiit-Rein Viitso TÜ eesti keele erakorraline professor ning 1993–2003 TÜ läänemeresoome keelte korraline professor. 
2003–2015 TÜ Eesti ja üldkeeleteaduse instituudi vanemteadur. 
Aastatel 1971–1977 oli ta ajakirja Sovetskoje Finno-ugrovedenije asepeatoimetaja. Aastast 1990 on ta ajakirja Keel ja Kirjandus toimetuskolleegiumi liige, 1997–2006 oli ta Linguistica Uralica toimetuskolleegiumi liige ja 2007–2016 peatoimetaja. Emakeele Seltsi aastaraamatu toimetuskolleegiumi liige on ta alates 1999. aastast.
Viitso on uurinud läänemeresoome keelte fonoloogiat, morfoloogiat ja murdeid (lähemalt vepsa ja liivi keelt), läänemeresoome jt soome-ugri keelte ajaloolist foneetikat ja eelajaloolisi kontakte ning keelte geneetilist klassifitseerimist. Samuti on ta aidanud kaasa liivi ja võru kirjakeele korraldusele.
Organisatsiooniline tegevus.
1989 ja 1993–1997 oli Viitso Tiit-Rein Emakeele Seltsi esimees, 2004–2006 keeletoimkonna vanem. 1998. aastal sai temast Liivlaste Sõprade Ühingu asutajaliige.
1988. aastal oli Tiit-Rein Viitso Õpetatud Eesti Seltsi taasasutajaliige, hiljem sai temast seltsi auliige.
2011. aastal valmis Vahur Laiapeal liivikeelne dokumentaalfilm "Professor Viitso liivlased".
Isiklikku.
Esimene eesti naisprofessor farmatseut Alma Tomingas oli tema tädi.
Laura Lepistö

Laura Anneli Lepistö (sündinud 25. aprillil 1988) on soome iluuisutaja, Euroopa meister (2009).
Laura Lepistö on kahekordne Soome meister (2008 ja 2010) ning 2009. aasta Euroopa meister. 2010. aasta Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta naisüksiksõidus hõbemedali.
2012. aastal teatas kaks hooaega vigastuste tõttu vahele jätnud Lepistö, et loobub tippspordist.
Ibrāhīm ‘Abbūd

Ibrāhīm ‘Abbūd (araabia keeles إبراهيم عبود‎; 26. oktoober 1900 – 8. september 1983 Hartum) oli Sudaani sõjaväelane ja riigitegelane. 
Pärast Sudaani iseseisvuse väljakuulutamist 1. jaanuaril 1956 sai ta sõjavägede ülemjuhatajaks. Novembris 1958 toimus tema juhtimisel sõjaväeline riigipööre. Ta oli 1964. aastani 12-liikmelise hunta eesotsas ning 1964 Sudaani president. 15. novembril 1964 astus ta meeleavalduste survel tagasi.
Põlva–Karisilla tee

Põlva–Karisilla tee (registrinumbriga 90) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Rosma külas Võru–Põlva tee 24. kilomeetril. Tee pikkus on 34,2 km. Tee lõpeb Tartu–Räpina–Värska tee 82. kilomeetril Karisilla külas. 
Sillad Põlva–Karisilla teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Põlva–Karisilla teel.
Rosma küla, Lutsu küla, Partsi küla, Soohara küla, Sarvemäe küla, Haavapää küla, Vinso küla, Verioramõisa küla, Kikka küla, Niitsiku küla, Järvepää küla, Igrise küla, Selise küla, Karisilla küla.
Iluuisutajate loend

"Siin on loetletud iluuisutajaid. 
A.
Molly Aaron
- Yann Abback
- Jeremy Abbott
- Florent Amodio
- Miki Ando
- Shizuka Arakawa
- Mao Asada
B.
Oksana Bajul
- Michal Březina
- Andrée Brunet
- Pierre Brunet
- Jeffrey Buttle
C.
Alain Calmat
- Guillaume Cizeron
- Sasha Cohen 
- Samuel Contesti
- Toller Cranston
D.
Meryl Davis
- Oksana Domnina
- Meagan Duhamel
E.
Oleg Epštein
F.
Aleksandr Fadejev
- Javier Fernández
- Lina Fjodorova
- Rachael Flatt
- Gilbert Fuchs
G.
Elene Gedevanišvili
- Alain Giletti
- Ilja Glebov
- Jelena Glebova
- Gillis Grafström
- Grethe Grünberg
- Anastassija Gubanova
H.
Yuzuru Hanyū
- Sarah Hecken
- Sonja Henie
- Margus Hernits
- Helery Hälvin
I.
Svetlana Issakova
J.
Aleksei Jagudin
- David Jenkins
- Jin Yang
- Brian Joubert
- Anna Jurkiewicz
- Laura Britt Järvsoo
K.
Geido Kapp
- Juko Kavaguti
- Eva-Lotta Kiibus
- Kim Yu-Na
- Kiira Korpi
- Carolina Kostner
- Aleksei Kozlov
- Serhi Kulbatš
- Juri Kurakin
L.
Stéphane Lambiel
- Nataly Langerbaur
- Alena Leonova
- Laura Lepistö
- Anna Levandi
- Arlet Levandi
- Gerli Liinamäe
- Stefan Lindemann
- Evan Lysacek
M.
Tatsuki Machida
- Ksenia Makarova
- Caitlin Mallory
- Jenna McCorkell
- Sarah Meier
- Kimmie Meissner
- Maksim Miroškin
- Scott Moir
- Jutta Müller
N.
Mirai Nagasu
- László Nagy
- Ondrej Nepela
O.
Verner Oamer
- Renata Oganesjan
- Kurt Oppelt
P.
Pang Qing
- Gabriella Papadakis
- Ly Piir
- Jevgeni Pljuštšenko
- Yannick Ponsero
- Alban Préaubert
- Anett Pötzsch
R.
Eric Radford
- Susanna Rahkamo
- Lea Rand
- Kristjan Rand
- Taavi Rand
- Diana Rennik
- Ivana Reitmayerova
- Joannie Rochette
- Irina Rodnina
- Viktor Romanenkov
- Oksana Romanenkova
S.
Ulrich Salchow
- Olena Savtšenko
- Sissy Schwarz
- Barbara Ann Scott
- Aleksandr Selevko
- Mihhail Selevko
- Maria Sergejeva 
- Henry Graham Sharp
- Shen Xue
- Irina Slutskaja
- Aleksandr Smirnov
- Robin Szolkowy
Š.
Maksim Šabalin
- Anne Šaraškin
- Aleksandr Škirin
- Kristina Škuleta-Gromova
- Irina Štork
Z.
Natalja Zabijako
- Zhang Dan
- Zhang Hao
- Miriam Ziegler
- Zhao Hongbo
T.
Tong Jian
- Aleksei Trohlev
- Jelizaveta Tuktamõševa
- Cecilia Törn
V.
Tiiu Valgemäe
- Deniss Vasiļjevs
- Olga Vassiljeva
- Tomáš Verner 
- Tessa Virtue
- Olga Voložinskaja
W.
Johnny Weir
- Charlie White
- Katarina Witt
Y.
Yu Xiaoyu
Seeder

Seeder ("Cedrus") on männiliste sugukonda kuuluv igihaljaste puude perekond.
Seedrite looduslik levila ulatub Põhja-Aafrikast ja Lähis-Idast kuni Himaalajani. Nad kasvavad valdavalt mägedes, Vahemere ääres 1000–2200 meetri kõrgusel ja Himaalajas 1500–3200 meetri kõrgusel merepinnast.
Seedrid on kõrged (30–40, harvem kuni 60 m), aeglasekasvulised ja pikaealised (kuni 3000 aastat) puud. Nad on koonilise või laiuva võraga, oksad on horisontaalsed. Puukoor on paks ja kas püstiste või ristkülikukujuliste koorepragudega. Võrsed on kahesugused: pikad, mis moodustavad oksad, ja lühikesed, mis kannavad okkaid. Okkad on igihaljad ja nõeljad, 8–60 mm pikkused, kinnituvad kimpudena. Okkakimbud paiknevad võrsel spiraalselt ja ühel võrsel on 15–45 okast. Okaste värv varieerub heledast mururohelisest üle tumerohelise kuni kahvatu sinakasroheliseni, olenevalt valge vahakihi paksusest, mis kaitseb okkaid kuivamise eest.
Isaskäbid on saledad, munajad, 3–8 cm pikad, kasvavad hilissuvel ja levitavad õietolmu sügisel. Emaskäbid on püstised, 6–12 cm pikad ja 3–8 cm laiad, silinderjad või tünnikujulised, noorelt rohelised, küpsenuna hallikaspruunid, lagunevad pärast küpsemist nagu nulukäbidki. Seemnete valmimise tsükkel kestab ühe aasta: tolmlemine toimub sügisel ja järgmisel sügisel saavad seemned valmis.
Seemned on 1–1,5 cm pikad ja 2–3 cm pikkuse tiivaga. Nagu nulgudel, on ka seedritel seemne sees paar-kolm õõnsust, mis sisaldavad ebameeldiva maitsega vaiku. Arvatavasti on see kaitseks oravate vastu, et need seemneid ära ei sööks.
Seedrite puit on tugeva vaigulõhnaga; pehme, kuid vastupidav ja hästi töödeldav. Seda kasutatakse ehituses ning mööbli ja muusikainstrumentide valmistamiseks.
Seedri puit ja seedriõli on tuntud looduslike koipeletusvahenditena. Sellepärast kasutatakse seedripuitu kummutite ja kappide valmistamisel, kus hoitakse villaseid esemeid. Seedri niisugust kasutamist mainitakse juba "Iliases", kus 24. peatükis läheb Priamos seedrist katusega või seedriga vooderdatud laoruumi, kus ta oma aardeid hoiab. Seedripuidust valmistatakse ka kingaliiste, sest need imavad niiskust ja halba lõhna.
Seedrid on levinud ilupuud. Neid kasutatakse laialdaselt mõõduka kliimaga paikades, kus talvised temperatuurid ei lange alla –25 °C. Türgi seeder ("Cedrus libani var stenocoma") on natuke vastupidavam ja kannatab välja –30 °C või isegi pisut alla selle. Kuid karmidel talvedel, kus temperatuurid taluvuspiirist allapoole langevad, võivad istutatud isendid kõik korraga hukkuda.
Perekonda kuulub eri seisukohtade järgi kas kaks või neli liiki.
Ebalehis (perekond)

Ebalehis ("Pseudolarix") on männiliste sugukonda kuuluv heitlehiste puude perekond.
Perekonna ainuke liik on ebalehis ("Pseudolarix amabilis"), mis kasvab pärismaisena Hiina idaosas.
‘Abd al-Kūrī

‘Abd al-Kūrī (araabia keeles ‏عبد الكوري‎) on 
saar India ookeani loodeosas Sokotra saarestikus, saarestiku suuruselt teine ning läänepoolseim saar. Geograafilised koordinaadid on 12°11′ N, 52°14′ E. Ta kuulub Jeemeni Ḩaḑramawti kubernerkonda.
Saar asub 95 km ida pool Aafrika Sarve kirdetipust Caseyri neemest ning 350 km Araabia poolsaarest lõuna pool Adeni lahe idasuudme juures. Saarestiku peasaar Sokotra jääb 105 km kaugusele.
Saar on ida-lääne suunas piklik. Pikkus on 36 km, laius kuni 5,8 km, pindala 133 km².
Elanike arv on 2004. aasta andmeil umbes 300.
Tsuuga

Tsuuga ("Tsuga") on männiliste sugukonda kuuluv igihaljaste puude perekond.
Tsuuga perekonda kuuluvad liigid kasvavad Põhja-Ameerikas ja Ida-Aasias. Perekonnas on 8–10 liiki, millest Ameerikas kasvab 4 ja Aasias 4–6.
Puud kasvavad 10–60 meetri kõrguseks, rekord on 79 meetrit. Võra on koonusjas, mõnel Aasia liigil ebakorrapärane. Koor on hall või pruun, soomuseline ja tavaliselt sügavate pragudega. Oksad moodustavad lameda okkakanga, on tüve lähedal rõhtsad, aga kaugemal kõverduvad allapoole ja alumised oksad ulatuvad tihti maani. Noored oksad on väga painduvad. Pungad kasvavad puule talvel, nad on kerajad või pöördellipsoidsed ja mitte vaigused.
Okkad on lamedad ja tömbi otsaga, veidi nurgelised, 5–35 mm pikad ja 1–3 mm laiad. Okkad kinnituvad oksale ükshaaval ja paiknevad oksal spiraalselt. Okkad on alusel paindunud, nii et okkad kulgevad oksaga paralleelselt ja kõikide okaste lame pind on ühteviisi kas oksaga paralleelne või sellega risti. Okkad on oksa poolt kitsamad. Otsast on okkad kas sälguga, ümarad või teravad. Okka alumisel küljel on kaks õhulõheriba, mille vahel on kõrgem riba. Mertensi tsuugal ei ole okka alakülje õhulõhed märgatavad. Okka pealmisel küljel õhulõhesid ei ole, välja arvatud Mertensi tsuugal. Okkal on üks vaigukanal, mis asub ainsa juhtkimbu all.
Isaskäbid kasvavad üksikutena külgpungadest. Nad on 3–5, harva kuni 10 mm pikad, kerajad või pöördellipsoidsed, kollakasvalget kuni kahvatulillat värvi ja lühikese varre otsas. Tolmuterad ise on ümmargused ja kotjad. Emaskäbid kasvavad aastavanustele võrsetele. Nad on väikesed, ümmargused või silindrilised, 1,5–4 cm pikad, välja arvatud Mertensi tsuuga, mille käbid on pikemad, 3,5–8 cm. Käbid kasvavad ükshaaval kas võrse tipus või harvem selle küljel, rippuvad ja kas varreta või tillukese (kuni 4 mm pika) varre otsas. Käbid valmivad 5–8 kuud ja seemned pudenevad vahetult selle järel või siis järgmise aasta-kahe jooksul. Käbisoomused on õhukesed, nahkjad ja vastupidavad, aga kuju poolest erinevad. Kandelehed on väikesed.
Seemned on väikesed, 2–4 mm pikad ja 8–12 mm pika tiivaga. Seemnes on ka väike vaiguga täidetud mull, mis teeb seemne maitse ebameeldivaks.
Seemik tõuseb mullast välja ja on 4–6 idulehega.
Tsuuga puitu kasutatakse muu hulgas paberi tootmiseks. Puid kasvatatakse ka ilupuudena. Puukoort kasutatakse naha parkimiseks.
Narva – Narva-Jõesuu – Hiiemetsa tee

Narva – Narva-Jõesuu – Hiiemetsa tee (registrinumbriga 91) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Narva linnas Tallinna–Narva tee 212. kilomeetril, Tallinna maantee, Paul Kerese tänava ja Puškini tänava ringristmikul. Tee pikkus on 26,3 km. Tee lõpeb Tallinna–Narva tee 194. kilomeetril Hundinurga ja Udria küla piiril. Narva linna tänavatena kannab nimesid Puškini tänav, Hariduse tänav, Vestervalli tänav, Sepa tänav ja Jõesuu tänav. Narva-Jõesuu linna tänavatena kannab nimesid J. Poska tänav, Vabaduse tänav ja L. Koidula tänav.
Sillad Narva – Narva-Jõesuu – Hiiemetsa teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Narva – Narva-Jõesuu – Hiiemetsa teel.
Narva linn, Tõrvajõe küla, Kudruküla, Narva-Jõesuu linn, Meriküla, Udria küla.
Tee korrashoid.
2020. aastal rekonstrueeritakse Narva ja Narva-Jõesuu teelõiku (maantee km 6,9–11,6). Ehitustööde maksumus on 2 miljonit eurot.
Keteleeria

Keteleeria ("Keteleeria") on männiliste sugukonda kuuluv igihaljaste puude perekond.
Keteleeriad kasvavad Hiina lõunaosas, Taiwanil, Hainanil, Laose põhjaosas ja Vietnamis.
Puud kasvavad kuni 35 meetri kõrguseks. Okkad on lamedad ja nõeljad, 1,5–7 cm pikkused 2–4 mm laiused. Käbid on püstised ja 6–22 cm pikkused.
Aasta õpetaja

Aasta õpetaja on aunimetus, mis antakse õpetajale, kasvatajale, haridusasutuse juhile või mõnele teisele haridustöötajale, kelle töö ja isiklik eeskuju on oluliselt kaasa aidanud noorte kujunemisele mitmekülgselt arenenud isiksusteks ning on positiivselt mõjutanud haridusasutuse, piirkonna või riigi elu.
Aasta õpetaja valitakse konkursiga. Kandidaate võivad esitada nii õpilased, lapsevanemad, pedagoogid, pedagoogide ühendused ja kollektiivid, kohalikud omavalitsused ja omavalitsuste liidud, haridusasutuste juhtkonnad kui ka üksikisikud ja organisatsioonid.
Aasta õpetaja aunimetust antakse üleriigiliselt, maakondlikult, võidakse anda ka omavalitsustes ja igas haridusasutuses. Aunimetuse võib samal aastal pälvida mitu inimest. Üleriigilise aunimetused antakse üle aasta õpetaja galal "Eestimaa õpib ja tänab".
2014. aastal andis haridus- ja teadusministeerium aasta õpetaja aunimetused välja kategooriates "aasta lasteaiaõpetaja", "aasta klassijuhataja", "aasta klassiõpetaja", "aasta põhikooliõpetaja", "aasta gümnaasiumiõpetaja", "aasta kutseõppeasutuse õpetaja", "aasta õppeasutuse juht". Lisaks anti aasta õpetaja galal välja aunimetused "aasta üldhariduse sõber", "aasta kutsehariduse sõber", "aasta tegu hariduses", "aasta õppur" ja "aasta juhendaja".
‘Abd Allāh ibn al-Ḩusayn

‘Abd Allāh ibn al-Ḩusayn on kahe valitseja nimi:
Karl Terrav

Karl Terrav (sündinud Karl Teraw; 24. detsember 1885 Nõo, Tartumaa – 21. aprill 1926 Läänemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Karl Terrav oli pärit paljulapselisest perest. Lahkus noorena isatalust, põhihariduse omandas Tartus.
Jätkas õpinguid Venemaal sõjakoolis. Esimeses maailmasõjas osales ohvitserina paljudes lahingutes.
Eesti Vabadussõjas osales algusest kuni lõpuni, võttes osa väga paljudest lahingutest. Teenis Laiarööpmelisel soomusrongil nr 3. 
29. veebruaril 1920 ülendati alamleitnant Terraw leitnandiks vanusega 20. veebruar 1919. Eesti Vabadussõjas osutatud teenete eest anti talle tasuta maa normaaltalu suuruses.
Pärast Vabadussõda läks tegevast sõjaväest reservi. Asus teenistusse algul Vaivara metsaülema ametikohal, kust ta varsti Haapsalu metskonna metsaülemaks määrati. Haapsalus osales seltskondlikus tegevuses. Kaasaegsete mälestustes kirjeldatakse teda heatahtliku ja vastutuleliku kodanikuna. 
Kaitseliidu taasasutamisest peale ehk 1924. aastast oli Kaitseliidu Lääne maleva pealiku abi ja II Haapsalu malevkonna (Risti malevkond) pealik. Kaasaegsete mälestustes kirjeldatakse teda kui aatelist, hea organiseerimisvõimega ja kaasakiskuvat pealikku. Kogu temale alluv kaitseliitlaskond tundis teda kui head sõpra. 
Läks vabasurma täiselujõus, vaevalt keskikka jõudnud mehena. Maetud Tartumaale.
‘Abd Allāh ibn Yāsīn

‘Abd Allāh ibn Yāsīn (araabia keeles عبد الله ياسين; suri 1059) oli teoloog, almoraviidide sekti rajaja. 
Ibn Yāsīn pärines "Sanhājah"' hõimust. Ta oli malikiitide koolkonna õigusõpetlane ning 1046 kutsus hõimujuht Ibrāhīm ibn Yaḩyā Ibn Yāsīni tema õpetust Sahara lääneosa berberite seas levitama. "Sanhājah"' hõim oli tollal veel pealiskaudselt islamiseeritud ning harrastasid veel paljusid paganlikke praktikaid. Nõnda jutlustas Ibn Yāsīn Sahara lääneosa "Sanhājah"' hõimule puritaanlikku ortodoksset sunniitlikku islamit. 
Hõimude mässu tõttu pidi ta varjuma lõuna poole, kus ta Senegalis asutas "ribāţ"'i. Liidus "Lamthūnah"' hõimu juhi Yaḩyā ibn ‘Umariga suruti mäss maha.
Ibn Yāsīn moodustas nüüd kolmest hõimust almoraviidide võitlusliidu. Liikumise vaimulikuks juhiks sai tema ning sõjaliseks juhiks Yaḩyā ibn ‘Umar. Aastal 1054 vallutati Sijilmāsah, mida valitses "Maghrāwah"' hõim. Ibn Yāsīn kehtestas puritaanlikku korra, muu hulgas keelati vein ja muusika, mitteislami maksud kaotati ja üks viiendik sõjasaagist nähti ette usuõpetlastele. Islami sellise range tõlgenduse vastu puhkes Sijilmāsah's juba 1055 mäss. 
Yaḩyā ibn ‘Umar langes 1056 uue mässu tagajärjel Saharas. Ibn Yāsīn nimetas uueks sõjaliseks juhiks Abū Bakr ibn ‘Umari. See purustas Sijilmāsah', kuid mässu tõstnud kõrbehõimu tal almoraviidide liiti tagasi tuua ei õnnestunud. 
Ibn Yāsīn langes 1059 katsel alistada ketserlikku hõimu Atlandi ookeani ääres. Tema haud on Casablanca lähedal.
Jeffrey Buttle

Jeffrey Buttle (sündinud 1. septembril 1982) on endine Kanada iluuisutaja.
Buttle võistles meeste üksiksõidus kuni 10. septembrini 2008, mil ta teatas sportlaskarjääri lõpetamisest.
Aastatel 2005–2007 oli ta Kanada meister iluuisutamises.
Ta tuli maailmameistriks 2008. aastal Göteborgis toimunud maailmameistrivõistlustel ning võitis pronksmedali 2006. aasta Torino olümpiamängudel.
Johnny Weir

Johnny Weir (kodanikunimega John Garvin Weir; sündinud 2. juulil 1984 Coatesville'is Pennsylvanias) on USA iluuisutaja.
Weir on tulnud kolm korda USA meistriks meesüksiksõidus (2004, 2005 ja 2006) ja võitnud 2008. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2001. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks.
2010. aasta veebruari seisuga oli ta meeste iluuisutamises maailmas kaheksandal kohal. Ta esindas Ameerika Ühendriike 2010. aasta Vancouveri taliolümpiamängudel.
Isiklikku.
Tema isa on John ja ema Patti Weir. Tal on vend Brian, kes on temast neli aastat noorem. Ta kasvas üles Quarryville'is, kuid kui ta hakkas 12-aastaselt uisutamisega tegelema, kolis perekond Newarki Delaware'is, et ta saaks olla treeningupaiga ja treeneri läheduses. 2007. aasta suvel kolis ta Lyndhursti New Jerseys ja hakkas Wayne'i lähedal treenima. Weiril oli oluline roll Newarki keskkoolis; ta õppis ka poole kohaga Delaware'i ülikoolis keeleteadust, kuni sealt välja langes, et uisutamisele keskenduda. Ta on russofiil, kes imetleb Venemaa uisustiili ja kultuuri. Ta õppis ise vene keelt rääkima ja lugema. Samuti räägib ta veidi prantsuse keelt.
‘Abd al-Mālik ibn Marwān

‘Abd al-Mālik ibn Marwān (araabia keeles عبد الملك بن مروان ‎; 646 Meka – oktoober 705 al-Sinnabra) oli viies kaliif Umaijaade kalifaadis, üks tähtsamaid Umaijaadide kaliife. Ta valitses 685–705.
Pärast oma isa Marwān I surma kindlustas ‘Abd al-Mālik kõigepealt Umaijaade kalifaadi võimu Süürias, Palestiinas ja Egiptuses. Tema valitsemise esimestel aastatel oli mitu laastavat katkuepideemiat (685–686 und 688–690) ja näljahädasid, samuti Bütsantsi rünnakuid Süüriast. Mekat, Mediinat ja Iraaki valitses 690. aastateni ‘Abd Allāh ibn az-Zubayr. Kui kodusõja haripunktil muutus võimatuks isegi palverännak Mekasse, hakkas ‘Abd al-Mālik 691 rajama Jeruusalemma kaljumošeed. 
Aastal 689 puhkesid jälle lahingud ‘Abd Allāh ibn az-Zubayri pooldajatega. Aastal 691 õnnestus Umaijaade kalifaadil pärast võitu Mu‘şab ibn az-Zubayri üle vallutada Iraak. Sõjakäiguga Al-Ḩijāzi (Al-Ḩajjāj ibn Yūsufi juhtimisel), Meka vallutamisega ning ‘Abd Allāh ibn az-Zubayri surma 692) oli Kalifaadi ühtsus taastatud ning Umaijaade juhtpositsioon kindlustatud. 
‘Abd al-Māliki ajal hakkas kehtestuma kaliifi võimutäius. Nii määrati provintside asevalitsejateks eelkõige kaliifi perekonnaliikmeid, keda Damaskuse keskvõim ühtlasi tugevamini kontrollis. Keskhalduse tugevnemisele aitas kaasa ka postisüsteemi rajamine. Peale selle võeti kantseleikeelena kasutusele araabia keel ning seni käibinus Pärsia ja Bütsantsi mündid asendati dinaaridega. 
Kaliifi võimu kindlustumine võimaldas taasalustada islami ekspansiooni. Nii õnnestus pärast 700. aastat lõpuks murda berberite vastupanu ja alistada Magrib. ‘Abd al-Māliki haldusreformid lõid ka eeldused edaspidiseks ekspansiooniks, mis kulmineerus ‘Abd al-Māliki poja Al-Walīd I valitsemisajal.
Harilik hiirehernes

Harilik hiirehernes ("Vicia cracca") on taimeliik liblikõieliste sugukonnast hiireherne perekonnast.
Aed-hiirehernes

Aed-hiirehernes ("Vicia sepium") on taimeliik liblikõieliste sugukonnast hiireherne perekonnast.
Väikeseõieline hiirehernes

Väikeseõieline hiirehernes ("Vicia lathyroides") on taimeliik liblikõieliste sugukonnast hiireherne perekonnast.
Viimastel aastatel on avastatud arvukalt uusi selle liigi esinemiskohti Eestis.
Kohtla-Järve – Kukruse – Tammiku tee

Kohtla-Järve – Kukruse – Tammiku tee (varem "Kohtla-Järve – Kukruse tee", registrinumber 93) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Tallinna–Narva tee 154. kilomeetril. Tee pikkus on 20,6 km. Tee lõpeb Jõhvi–Tartu–Valga tee 5. kilomeetril. Kohtla-Järvel Järve linnaosas kannab tee tänavanimesid Uus-Tehase tänav ja Järveküla tee, Kukruse linnaosas nime Jõhvi maantee ning Tammiku alevikus ja Ahtme linnaosas nime Tammiku tänav.
Kagupoolne osa teest (Kukruselt Tammikule) arvati maantee koosseisu 2010. aastal. Varasema Kohtla-Järve – Kukruse tee pikkus oli 10,7 km, see lõppes Tallinna–Narva tee 159. kilomeetril.
Asulad maanteel.
Ontika küla, Kohtla-Järve linn (Järve linnaosa), Järve küla, Peeri küla, Kohtla-Järve linn (Kukruse linnaosa), Täkumetsa küla, Kabelimetsa küla, Sompa küla, Pauliku küla, Tammiku alevik, Puru küla, Kohtla-Järve linn (Ahtme linnaosa).
Ahtalehine hiirehernes

Ahtalehine hiirehernes ("Vicia angustifolia") on taimeliik liblikõieliste sugukonnast hiireherne perekonnast.