tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskus

Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskus (EVVA-keskus) oli aastatel 1978–1993 Stockholmis ja mujal tegutsenud organisatsioon, mis jälgis, toetas ja abistas tol ajal okupeeritud Eestis elavaid, tegutsevaid ja vangistatud teisitimõtlejaid, vabadusvõitlejaid ja nende perekondi.
EVVA-keskus koostas ja pidas aastatel 1978–1991 Eesti poliitvangide registrit, avaldas regulaarselt vastavaid nimekirju ja tegi teavitustööd.
Keskuse peakorter oli Stockholmis, tugirühmad (toimkonnad) asusid mitmes linnas Rootsis, Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Austraalias jm.
EVVA-keskuse asutaja ja kauaaegne esimees oli Ants Kippar, pärast tema surma jaanuaris 1987 jätkas juhtimist senine aseesimees Jaak Jüriado kuni EVVA-keskuse tegevuse lõpuni 1993.
Samalaadselt tegutsesid veel mitmed organisatsioonid: Eesti Poliitvangide Hooldustoimkond Rootsis (EPH), mille esimees oli Max Lääts, Ülemaailmne Vabadusvõitlejate Keskus Kanadas, mille esimees oli August Jurs.
Punarind (perekond)

Punarind ("Erithacus") on lindude perekond rästaslaste sugukonnast.
Kõigil punarindadel on pruun selg ning punane või pruun nägu ja rind, mis kontrasteerub valge või halli alaosaga. Aasia liikidel on emased isastest palju kahvatumad, aga euroopa liigil piirdub emas- ja isaslinnu erinevus üksnes peas ja rinnal oleva punase laigu kuju ja suurusega.
Punarinnad on territoriaalsed linnud, kes ehitavad kena kausikujulise pesa maapinna lohku ja kelle keskmine eluiga on natuke üle aasta. Nad toituvad peamiselt putukatest, ussikestest ja teistest selgrootutest, keda otsivad maapinnalt, hüpates oma tugevatel jalgadel ja sageli peatudes.
Liigid.
Eestis elutseb üks liik: 
Aasias elavad: 
Viimased kaks arvati veel hiljaaegu ööbiku perekonda ja on võimalik, et liikide jaotus nende kahe lähedase perekonna vahel vajab muutmist.
Nikolai Kann

Nikolai Kann (26. aprill 1873 Rinsi, Hellamaa vald, Saaremaa – 17. veebruar 1948 Göttingen) oli Eesti haridustegelane ja poliitik.
Elukäik.
Sündis Muhu saarel Hellamaa köster-kooliõpetaja perekonnas. Lõpetanud Hellamaa apostliku õigeusu kihelkonnakool, õppis Kuressaare elementaarkoolis ja Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumis. Lõpetas 1901. aastal Peterburi Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna romaani ja germaani keelte alal esimese järgu diplomi ja "cand." "hist." kraadiga.
Isiklikku.
Tema vend oli sõjaväelane ja riigikohtunik Peeter Kann ning õe Stepanida (1875–1953) poeg oli ehitusinsener ja tehnikateadlane Leo Tepaks.
Õlipastell

Õlipastell on pastell, mille sideainena on kasutatud õli ja vaha. Õlipastell võeti kasutusele 1930. aastail Prantsusmaal. Õlipastelli pind jätab pisut märja ja vahaja mulje. Erinevalt pastellist ei vaja töö lõplikuks kinnitamiseks fiksatiiviga katmist.
Õlipastelli võib kasutada mitmel viisil: kasutada ainult pastellpulki, lahustada petrooleumiga, tärpentiniga või teiste lahustitega erinevate sulatatud toonide saamiseks; paksemad kihid võimaldavad saavutada reljeefse efekti, erisuguste efektide saavutamiseks võib pastellipuru noaga pinnale kanda või osaliselt maha kraapida. Aluspinnana võib kasutada erineva faktuuriga toonitud või toonimata pabereid, lõuendit ja muid materjale.
Akrüülvärv

Akrüülvärv on sünteetiline emulsioonvärv, mille sideaineks on akrüülpoümeervaik.
Omadused.
Sideaine omaduste tõttu on akrüülvärv värskena vees lahustuv, kuid kuivades muutub elastseks veekindlaks mittekolletuvaks kileks. Omaduste poolest sobib asendama nii õli- kui ka vesivärve ja temperat.
Esimesed akrüülsideainega värvid loodi juba 1950. aastatel ja neid täiustati pidevalt. Laialdaselt hakati akrüülvärve kasutama alates 1960. aastatest. Akrüülvärvi toonid on eredad ja silmatorkavad ning tänu oma keemilisele koostisele on akrüül ka elastne, heade katteomadustega ning mittepleekiv. Värve saab veega lahjendada, kuid ainult enne maalimist. Kuivanud värvi enam veega lahustada pole võimalik. Õhukesed ja keskmise paksusega värvikihid kuivavad 5–30 minutiga ja neid võib kohe pärast kuivamist üle maalida.
Kasutamine.
Maalipinnaks sobib akrüülvärvide puhul peaaegu igasugune pind, mis on rasvavaba, näiteks lõuend, papp, paber, puit, puitkiudplaat, klaas, betoon, kivi, kile, savi, kips ja õhukuiv lubikrohv. Akrüülvärve kasutatakse laialdaselt monumentaal- ja tahvelmaalis ning värvigraafikas.
Krunt (maalikunst)

Krunt on ettevalmistuskiht, alusvärv, millega kaetakse maalimiseks kasutava materjali (puit, lõuend vm) pind, et vältida värvi sideaine sisseimbumist ja kahjustusi ning tagada värvide säilimist. 
Enamasti valget värvi, kuid on kasutatud ka värvilist krunti. Vahel nimetatakse krunti ka gessoks.
Toksoplasmoos

Toksoplasmoos on ainurakse parasiidi "Toxoplasma gondii" põhjustatud haigus.
Nakatumine.
Kaslaste organismis paljuneb parasiit suguliselt, teistes peremeestes, kelleks on kõik püsisoojased loomad, toimub mittesuguline paljunemine. Parasiite leidub nakatunud loomadelt pärit toores ja vähe küpsetatud lihas ja muudes loomsetes saadustes, eriti veise-, sea-, lamba- ja ulukilihas. Parasiidiga võivad olla saastunud ka korralikult pesemata puu-, köögi- ja juurviljad. Parasiiti "Toxoplasma gondii" võib lühikese aja jooksul leiduda nakatunud kasside väljaheidetes ja pinnases, seega võib nakkuse saada aiatöid tehes ja liivakastis mängides, kui käed enne suuga kokkupuudet ja söömist pesemata jäetakse.
Lapseootel naine võib nakkuse lootele edasi anda, mille tulemuseks võib olla nurisünnitus või tõsise silma- või ajukahjustusega lapse sünd.
Haigusnähud.
Sageli esinevad gripilaadsed haigusnähud, valud ja suurenenud lümfisõlmed. Haigus võib põhjustada tugevaid peavalusid, ühe kehapoole nõrkust, palavikku, krampe ning nägemis- ja koordinatsiooniprobleeme.
Ravi.
Kergematel juhtudel ei ole ravi vajalik, kui aga rasedal naisel diagnoositakse Toxoplasma gondii aktiivne nakkus, peab teda ravima pürimetamiini ja sulfoonamiidi kombinatsiooniga.
Semantiline kunst

Semantiline kunst on lüürilisabstraktne suund kunstis, mis ehitab pilditemaatika üles sümboolsetest märkidest, nagu numbrid, tähed jmt.
Koopiatrükk

Koopiatrükk on graafikatehnika.
Koopiatrüki tegemiseks kasutatakse värskelt printerist või paljundusmasinast tulnud koopiaid, kus tahm pole veel päris kinni kuivanud. Asetades koopia tahmase poole paberile, millele soovitakse koopiatrükki teha, hõõrutakse atsetooni kastetud lapiga pinda, kuni trükitud pind on üle kantud.
Tulundusühistu

Tulundusühistu on äriühing, mille eesmärk on toetada ja soodustada oma liikmete majanduslikke huve läbi ühise majandustegevuse. Tulundusühistute tegevust reguleerivad tulundusühistuseadus ja äriseadustik. 
Tulundusühistu nimetus ei ole päris korrektne, sest ühistulise ettevõtlusvormi eesmärk ei ole tulu teenimine ning kasumi jagamine, nagu see on äriühingute puhul, vaid liikmete vajaduste rahuldamine. Samas aga katab tulundusühistu oma tegevuskulud majandustegevuse abil, mitte annetuste ja/või liikmemaksude abil, nagu on tavapärane mittetulunduslikele organisatsioonidele. 
Kui ühistu tarbija ja omanik on samad isikud, muutub mõttetuks tarbijalt kõrgema hinna nõudmine lisandväärtuse vormis, sest parimal juhul saab sama isik omanikuna kasumi vormis pisut vähem tagasi sellest summast, mille ta tasus tarbijana. Rahvusvahelises praktikas kasutatakse ühistu puhul määratlust "not-for-profit", mida eesti keeles võiks määratleda kasumit mitte eesmärgiks seadva ettevõttena. 
Tulundusühistu asutamine.
Tulundusühistu liige ei vastuta isiklikult ühistu kohustuste eest, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud teisiti. Kui tulundusühistu põhikirjaga ei ole ette nähtud ühistu liikmete isiklikku vastutust ühistu kohustuste eest, peab osakapital olema vähemalt 2500 eurot. Tulundusühistu vastutab oma kohustuste eest oma varaga. Tulundusühistu liige ei saa olla riik.
Tulundusühistu võtab vastu uusi liikmeid oma põhikirjas sätestatud tegevuspiirkonnas. Juhul kui liikmeks vastuvõtmisest keeldutakse, peab seda taotlejale alati kirjalikult teatama, selleks edastatakse taotlejale ärakiri ühistu juhatuse vastavasisulisest otsusest.
Eestis kehtivad järgnevad tingimused:
Toonmaal

Toonmaal on monokromaatiline maalikunsti suund, mida iseloomustab pildi dekoloriseerimine. Maalimisel piirdutakse kitsa värvigammaga, näiteks ainult soojade või külmade toonidega.
Eesti kunstnikest on toonmaali viljelenud näiteks Kaljo Polli, Konstantin Süvalo, Aleksander Vardi.
Alla prima

Alla prima ehk priimamaal on otse pinnale maalimine; maalimisviis, kus värv kantakse aluspinnale paksu, pastoosse kihina, ilma alusvärvi ja esialgse visandita. Töö valmib enamasti ühe seansiga.
Seda stiili on viljeldud impressionismis, ekspressionismis ning ka paljudes muudes 19. ja 20. sajandi maalikunsti vooludes.
Paelusstõbi

Paelusstõvedeks ehk tsestodoosideks (ladina keeles "cestodoses") nimetatakse paljudel loomadel ja ka inimestel paelusside poolt põhjustatud helmintoose (helmintiaase).
Paelusstõved liigitatakse tekitaja arengujärkude alusel imaginaalseteks ja larvaalseteks.
Imaginaalsed tsestodoosid.
Imaginaalsete ehk valmikutekkeliste tsestodooside ("Cestodoses imaginales") põhjustajateks peetakse täiskasvanud (imaginaalseid) paelusse.
Imaginaalsed tsestodoosid on difüllobotrioos, anoplotsefalidoosid, moniesioos, davaineoos, raillietinoos, hümenolepididoosid, dipülidioos, tenioosid, multisepsoos, ehhinokokoosid, mesotsestoidoos.
Larvaalsed tsestodoosid.
Larvaalsete tsestodooside tekitajateks on paelusside larvotsüstid. Larvaalsed tsestodoosid on veiste ja sigade lihasetsüstitserkoomid, tenuiollis-tsüstitserkoos, pisiformis-tsüstitserkoos, ajutsönuroos ja larvaalsed ehhinokokoosid.
Peremeesorganismid.
Olenevalt liigist on paelusside peremeesorganismiks harilikult karnivoorsed loomad: inimesed, koerad, kassid, haugid, ahvenad, lutsud, kiisad, hobused, lambad, veised, kanad, kalkunid, rotid, hiired, veelinnud jpt. Vaheperemeesorganismid on teod, sipelgad, mardikad (jooksiklaste, põrniklaste, süsiklaste ja pehmekoorlaste sugukondadest).
Inimestel.
Inimesed nakatuvad paelusstõvega kõikjal maailmas, enim juhtub seda siiski piirkondades, kus pinnas või vesi on saastunud väljaheidetega ning kohalikud inimesed kasutavad toiduks toorest või väheküpsetatud liha ja kala. Paelusstõbe on võimalik saada nakatunud sigade ja veiste toorest või halvasti küpsetatud liha, mageveekalu ja lõhet süües.
Nakkus on levinud Ladina-Ameerikas, Aafrikas, Lähis-Idas ja Kesk-Aasias, Ida-Soomes (1940. aastatel).
Haigusnähud.
Enamik paelussiga nakatunud inimestest ei teagi, et neil on paeluss, kuna puuduvad igasugused haigusnähud. Küll aga võib näha paelussi liikuvat lüli väljaheidetes. Lastel võib esineda kõhulahtisus, väsimus ja nad võivad kurta kõhuvalu.
Diagnoos.
Paelusstõved liigitatakse RHK-10-s helmintiaaside ehk nugiusshaigustena.
Ohtlikkus.
Paelusstõbi lõpeb harva surmaga, kuid võib põhjustada tõsiseid tüsistusi. Larvi tsüstid võivad tungida kõhust teistesse kehaosadesse; silma sattudes põhjustavad need võrkkesta eraldumist, ajusse või seljaajusse sattumisel võivad tekitada peavalusid, krampe, tasakaaluhäireid või ajuturseid.
Ravi.
Paelusstõve raviks on parasiidivastane suukaudu manustatav ravim, üldjuhul Niclosamide. Silma sattunud tsüstid ei pruugi sellele ravimile reageerida ning need tuleb eemaldada kirurgiliselt.
Vares

Vares ("Corvus") on lindude perekond vareslaste sugukonnast.
Varesed elavad kõigil mandritel, välja arvatud Antarktikas ja Lõuna-Ameerika lõunaosas.
Liigid.
Vareste liikide ja alamliikide eristamises pole üksmeelt. Vareseliike on üle 60. Teada on üle 10 väljasurnud liigi, kellest enamik on välja surnud inimtegevuse tagajärjel.
Eesti liigid.
Eestis elavad järgmised vareseliigid:
Fossiilsed varesed.
Vareslaste sugukonda kuuluva perekonna "Miocorvus" säilmeid on leitud Prantsusmaalt 17 miljoni aasta vanustest miotseeni kihtidest. See perekond on varestele lähedane. Veel pole teada, kas see perekond on vareste eellane või põhjustab sarnasusi konvergents.
Varese perekonda kuuluvate väljasurnud liikide säilmeid on leitud miotseeni ja pliotseeni piirilt.
Süstemaatika.
Esimesena kirjeldas vareste perekonda Carl von Linné 1758. Tema kirjeldas perekonda küll mõnevõrra laiemana, arvates sinna ka näiteks haraka.
Tänapäeval ei eksisteeri head vareslaste jaotust alamperekondadesse. Üldiselt arvatakse, et samas maailmajaos elavad vareseliigid peaksid üksteisega lähemalt sugulased olema, mistõttu vareseid rühmitatakse maailmajagude järgi, aga eriti Austraalia ja Okeaania vareste kohta võib see oletus ekslik olla.
Toitumine.
Elupaiga ja toidu suhtes pole varesed nõudlikud. Enamasti on nad segatoidulised ja kõigesööjad. Seetõttu on mitu vareseliiki hästi kohanenud inimtegevusega, elades linnades ja toitudes inimtegevuse jäätmetest. Talviti rändavad mitmed varesed linnadesse, kus näiteks hakk, hallvares ja künnivares moodustavad seltsinguid.
Mõistus.
Vareste aju ja kehamassi suhe on umbes võrdne ahvide ja koerte omaga, jäädes siiski maha inimesest. Vareslaste pojad kasvavad kaua aega vanematega koos ja võivad õppida oma vanematelt, aga parvelindudena ka teistelt lindudelt. Mitmel vareslaste liigil on keeruline parvesisene hierarhia. Seetõttu on varesed õppimisvõimelised ja taibukad linnud.
Iisraelis on täheldatud, et varesed pillavad vette leivakoorukesi, kasutades neid kalasöödana. Uuskaledoonia vareseid on nähtud viskamas pähkleid ja seemneid maanteele, et need autorataste all puruneksid. Austraalia varesed on õppinud sööma mürgiseid aagasid, kelle nahk on mürgine. Selleks tuleb konn selili keerata: kõhualusel õrnal nahal mürginäärmeid pole.
Juba antiikajast, Aisopose valmidest peale on vareseid kujutatud nutikate lindudena, nii ka eesti rahvaloomingus.
Vint (perekond)

Vint ("Fringilla") on lindude perekond vintlaste sugukonnast.
Eestis elavad järgmised perekonda kuuluvad liigid:
Nookpaeluss

Nookpaeluss ("Taenia solium") on paeluslaste sugukonda kuuluv parasiitne lameuss.
Nookpaeluss põhjustab inimesel haigust, mida nimetatakse nookpaelusstõveks ehk teniaasiks.
Värv

Värv on pigmenti ja sideainet sisaldav vedel, pastataoline või tahke aine, mis pinnale kantuna moodustab füüsikalise või keemilise protsessi tulemusel tahke kelme ning kaunistab pinda ja kaitseb seda kahjustavate tegurite eest.
Pigment annab värvile värvuse ja kattevõime. Sideaine ühendab pigmendiosakesi, tagab nakke pinnaga.
Nookpaelusstõbi

Nookpaelusstõbi ehk taenia solium-teniaas on nakkushaigus, mida põhjustab sealihas parasiteeriv nookpaeluss. RHK-10-s kodeeritakse nookpaelusstõbe koodiga B68.0.
Nakatumine.
Inimene nakatub, kui ta sööb haigestunud sea (metssea) liha, mis sisaldab vastseid. Nookpaeluss nagu ka nudipaeluss parasiteerib täiskasvanuna ainult inimese peensooles. Enamasti elab sooles korraga üks uss, kuid see võib elada kuni 25 aastat ja kasvada 1–4 (8) meetri pikkuseks. Ta koosneb kuni 1000 lülist, millest igaüks on võimeline tootma 50 000 muna. Lülid erituvad väliskeskkonda väljaheidetega 3–5 kaupa. Ussimunad säilivad eluvõimelisena väliskeskkonnas mitu kuud ning nendega võivad nakatuda nii loomad kui ka erinevalt nudipaelussist ka inimesed. Nakatumisel nookpaelussi munadega tungivad munakestadest vabanenud vastsed läbi sooleseina ning liiguvad lihastesse ja teistesse elunditesse, kus nad kapselduvad ja põhjustavad inimesel tsüstitserkoosi.
Haigusnähud.
Nookpaelusstõbi tavaliselt vaevusi ei põhjusta, kuid vahel võib nakatunud inimene tunda ebamugavust ja valu kõhus, iiveldust, võib tekkida kõhulahtisus ja/või kaalulangus.
Diagnoosi kinnitamine.
Diagnoosi kinnitamiseks otsitakse väljaheidetest mikroskoobi all nookpaelussi mune või segmente.
Ravi.
Nookpaelusstõbe ravitakse antibiootikumiga, tavaliselt piisab ühest annusest.
Sularahalehm

Sularahalehm on äriüksus, millel on suur osakaal madala kasvutempoga turul.
Christl Cranz

Christl Franziska Antonia Cranz-Borchers (1. juuli 1914 Brüssel – 28. september 2004 Oberstaufen-Steibis) oli Saksamaa mäesuusataja.
Cranz oli üks edukamaid mäesuusatajaid. Ta tuli aastatel 1934–1939 12 korda maailmameistriks ja 1936. aastal Alpi kahevõistluses olümpiavõitjaks. Lisaks võitis ta kolm hõbemedalit MM-võistlustelt.
Turusegment

Turusegment on sarnaste vajadustega tarbijarühm, kes reageerib ühesuguselt turundusstiimulitele ja kellel on nõudlus teatud eriomadustega kaubale.
Videvik (romaanisari)

"Videvik" on Stephenie Meyeri vampiiriromaanide sari. Sarjas on ilmunud romaanid "Videvik" (2005), "Noorkuu" (2006), "Päikesevarjutus" (2007) ja "Koidukuma" (2008). Sarja viienda raamatu "Keskööpäike" kirjutamine jäi autoril 2008. aastal pooleli.
Suurem osa romaanidest on kirjutatud koolitüdruk Isabella Swani (Bella) vaatepunktist, kes isa juurde Forksi väikelinna kolinult armub vampiir Edward Cullenisse. Kavandatud viies romaan pidi kirjeldama esimese osa sündmusi Edward Culleni silmade läbi.
“Videvik” on üks viimaste aastate menukamaid noortesarju. Eesti keeles on sarja avaldanud kirjastus Pegasus (kaks esimest osa ilmusid 2008., kolmas ja neljas osa 2009. aastal) Marge Paali tõlkes.
"Videviku" fänniteoseks on peetud samuti menukiks saanud E. L. Jamesi "Viiskümmend halli varjundit".
Turustus

Turustus ehk turustamine on tegevus, millega luuakse toote tootjalt tarbijale edasitoimetamise süsteem.
See hõlmab turustuskanalite valikut ja koordineerimist, toodete transportmist, ladustamist ja kaubavarude juhtimist.
Laiuss

Harilik laiuss ehk laiuss ("Diphyllobothrium latum") on laiussiliste sugukonna laiuslaste perekonda kuuluv parasiit.
Laiussi pikkus on tavaliselt üle 10 meetri, ulatudes isegi 20 meetrini. Ussi laius 1–2 cm. Laiuss areneb täiskasvanuks umbes ühe kuu jooksul ja võib peremeesorganismis elada isegi kuni 25 aastat.
Laiuss põhjustab inimesel haigust, mida nimetatakse laiusstõveks ehk difüllobotrioosiks.
Logistikasüsteem

Logistikasüsteem on logistikafunktsioone (hankimine, tootmine, transportimine, ladustamine, pakendamine jne) täitev ja turu muutustele reageeriv tervik, mille peamisteks eesmärkideks on kaupade ajalis-ruumilise ja väärtuselise kasulikkuse ning tarbijate rahulolu suurendamine.
Logistikasüsteem koosneb lülidest, milleks võivad olla mitmesugused ettevõtted: tootjad, tarnijad, hulgi- ja jaemüüjad, vahendajad, vedajad, börsid, pangad, IT-firmad jne. Sellised ettevõtetevahelised süsteemid on makrologistilised süsteemid. Makrologistilised süsteemid võivad ületada riigipiire ja moodustada isegi terveid maailmaregioone hõlmavaid majanduse infrastruktuure.
Ettevõtte logistikasüsteem on kogum ettevõtte füüsilise logistikaga koordineeritult tegelevaid tootmisüksusi, logistikatoiminguid haldavaid ja nendega seotud allüksusi. Süsteemi olulised elemendid on ka protsessides osalevad töötajad, info- ja juhtimissüsteemid, protsessikirjeldused, tööjuhendid jms. Ühe ettevõtte piires töötavad logistikasüsteemid on mikrologistilised süsteemid.
Tahm

Tahm on orgaaniliste ainete mittetäieliku põlemise peeneteraline (osakeste ümbermõõt 0,01–1 μm) saadus, millest 95–99% moodustab süsinik. Ülejäänud osa moodustab orgaanilises aines sisalduv mittepõlev mineraalne jääk. See on tuhk, mis jääb järele täieliku põlemise puhul.
Tahma kasutatakse kummitööstuses, eriti autokummide valmistamisel, värvitööstuses musta pigmendina jm.
Korstnapühkija puhastab tahmast korstnaid ja lõõre.
Max Laosson

Max Laosson (ka Maks Laosson 10. august 1904 Tarvastu vald – 4. september 1992 Tallinn) oli eesti kirjanduskriitik, publitsist, Nõukogude Liidu sõjaväelane ning kommunistlik partei- ja riigitegelane; Eesti Kirjanike Liidu liige.
Elukäik.
Maks Laosson sündis algkooliõpetaja pojana Viljandimaal, õppis Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumis ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. 
Teise maailmasõja ajal, pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu sõjaväe poolt ning relvastatud riigipööret juunis 1940, töötas Laosson 1940–1941 Tartu kirjastusühingu Loodus direktorina, marksismi-leninismi õppejõuna ja ajalehe Tartu Kommunist vastutava toimetajana.
Laosson sai pärast okupatsioonivõimude korraldatud võltsvalimisi juulis 1940 II Riigivolikogu liikmeks. Uue Riigivolikogu 80 liiget võtsid avaistungil 21. juulil 1940 ühehäälselt vastu deklaratsiooni, millega Eesti kuulutati Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (ehk Eesti NSV-ks; RT 1940, 74, 733). Laosson jt Riigivolikogu liikmed saatsid 22. juulil 1940 Moskvasse ühehäälse palve võtta äsja loodud Eesti NSV vastu NSV Liitu. 
Pärast Saksamaa kallaletungi NSV Liidule 1941. aastal oli Laosson Eestis puhkenud lahingutegevuse ajal (nn Suvesõjas) Mustvee hävituspataljoni komissar. Seejärel töötas Laosson Nõukogude Venemaal rindeväeosade ja tagala ajalehtede (Punaväelane jt) vastutava sekretäri ja toimetajana ning Leningradi Eesti raadio peatoimetjana. 1944. aasta aprillist oli Laosson Kommunistliku (bolševike) Partei Eesti osakonna EK(b)P Tartumaa komitee sekretär. 1944. aasta riikliku plaani eduka täitmise eest autasustati teda Isamaasõja I järgu ordeniga ning 1945. aastal Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium autasustas teda aukirjaga.
Max Laosson sai tuntuks oma kõnega EK(b)P Keskkomitee VIII pleenumil (1950), kus süüdistas mitmeid tuntud kultuuritegelasi (Nigol Andresen, Johannes Semper, Adamson-Eric, Hans Kruus jt) "kodanlikus natsionalismis", antimarksismis jne. Selle pleenumi otsuste tagajärjel sattusid süüdistatud tagakiusamise alla ja neid represseeriti. Laialdase tuntuse ja tolleaegse tunnustuse nii ENSV (Laossonile anti 1950 Nõukogude Eesti preemia) kui liidu tasandil pälvis Laossoni artikkel "Mõningaist eesti kirjandusteaduse ja kirjanduskriitika küsimustest" (1949 ajakirjades Eesti Bolševik ja Looming), milles hindas ümber 20. sajandi eesti kirjanikke stalinliku kultuurigenotsiidi printsiipidest lähtudes. Artiklist sai mõneks ajaks normatiivne eeskuju teistele kriitikutele. 1950–1953 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Kunstide Valitsuse juhataja.
1974. aastal autasustati Maks Laossoni Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukirjaga "Kauaaegse tegevuse eest eesti nõukogude kirjanduse arendamisel, aktiivse ühiskondliku töö eest ning seoses seitsmekümnenda sünnipäevaga"
Leevike

Leevike ("Pyrrhula pyrrhula") on linnuliik vintlaste sugukonnast leevikese perekonnas.
Levik.
Leevike elutseb Euroopas ja terves Aasias. Ta on paigalind, kuid paljud põhja pool elavad isendid liiguvad talvel lõuna poole. Leevikeste arvuks Euroopas hinnatakse 15–28 miljonit isendit.
Eestis hinnatakse leevikese pesitsusaegne arvukus 100 000 – 200 000 paarile, talvist arvukust 100 000 – 300 000 isendile.
Välimus ja tunnused.
Leevikesel on tüse keha, lühike kael ja peenikesed jalad.
Leevikesel on selgelt avalduv sooline dimorfism. Mõlemale sugupoolele on tunnuslikud lühike jäme nokk ja must pealagi, tiivavööt ja päranipuala on valged. Isaslinnu puguala, rind ja kõhualune on punased, selg on sinakashall. Jalad on mustjaspruunid. Emaslinnu selg on pruunikashall, puguala, rind ja kõhualune on helepruunid kerge roosaka alatooniga.
Leevikesed on umbes 15–19 cm pikkused. Tiibade siruulatus on umbes 24 cm. Kehakaal on umbes 26 g.
Leevike erineb kõigist teistest värvulistest ümara ja tömbi akrosoomiga spermatosoidi poolest.
Häälitsused ja laul.
Leevikese laul on väga vaikne ning koosneb katkendlikest viledest, kurinatest ja kriiksuvatest helidest.
Lennu ajal esitatav sidehüüd on tasane "bitt-bitt". Kutsehüüd on tasane "djü-djü".
Elupaigad.
Eelistab kuusikuid, kuuse-segametsi ja parke.
Pesitsemine.
Pesa ehitab põõsasse või puu otsa enamasti 120–180 cm kõrgusele. Mais täituvas kurnas on 4–7 muna. Haudumine kestab 12–14 päeva ja haub vaid emaslind, keda isaslind toidab. Pojad viibivad pesas umbes 15 päeva ja neid toidavad mõlemad vanalinnud.
Toitumine.
Leevike toitub metsikute rohttaimede seemnetest, viljapuude pungadest ja marjadest.
Looduskaitse.
Leevikest ei loeta ohustatud liigiks.
Aastal 2008 kuulutas Venemaa linnukaitse liit leevikese aasta linnuks.
Nimi.
Leevikese rahvapärased nimetused on krüügitaja, lüübik, tuitsutaja, toompapp, puupapp, puntpaabuke, paap, tomp ja tombak.
1936. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1936. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 6. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 21.-22. veebruarini Innsbruckis Austrias. Võistlustel oli mängus 6 komplekti medaleid (kolm ala nii meestele, kui naistele). 
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 22. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 39
&lt;br&gt;Maailmameister 1935: Anton Seelos , Austria 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 21. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 54
&lt;br&gt;Maailmameister 1935: Franz Zingerle , Austria 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 21.-22. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 54
&lt;br&gt;Maailmameister 1935: Anton Seelos , Austria 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 22. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 39
&lt;br&gt;Maailmameister 1935: Anny Rüegg , Šveits 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 21. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Maailmameister 1935: Christl Cranz , Saksamaa 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 21.-22. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 3
&lt;br&gt;Maailmameister 1935: Christl Cranz , Saksamaa 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Carl Carlsson Gyllenhielm

Vabahärra Carl Carlsson Gyllenhielm (4. märts 1574 Nyköping – 17. märts 1650 Karlberg) oli Rootsi väejuht ja riigitegelane. Ta oli Karl IX vallaspoeg. Bergkvara vabahärra, Sundbyholmi, Karlbergi ja Kasby härra.
Carl Carlsson Gyllenhielm sündis Södermanlandi hertsogi Karli ja Östergötlandist pärit preestritütre Karin Nilsdotteri pojana.
Ta aadeldati 8. juulil 1592 Gyllenhielmi nime all. Oli 1594 aastast sõjateenistuses Prantsusmaal, kus pälvis kuningas Henri IV tähelepanu. Sealt tagasi tulles osales oma isa ja Zygmunt III vahelises Rootsi sisesõjas. Aitas 1597 isal sõdida Soomes kuningas Zygmunt III pooldavate aadlike vastu ja osales edukalt Turu linnuse piiramisel ja vallutamisel. Seejärel sai temast laevastiku admiral ja määrati ka Stockholmi asehalduriks, kuid ei saanud Zygmunt III toetajate poolehoidu.
Gyllenhielm paistis silma Poola-Rootsi sõjas. 1601. aastal vallutas Liivimaal Viljandi, Tartu, Koknese ja vangistas Võnnu vojevoodkonna vojevoodi Maciej Dembiński (Mathias Dembinsky), kuid samal aastal piirasid poolakad Valmierat, ning linnust kaitsnud Gyllenhielm ja tema sugulane Jakob De la Gardie langesid vangi.Gyllenhielm jäi vangistusse 12 aastaks.
1615. aastal sai ta Bergkvara vabahärraks Smålandis. 1616. aastal ülendati feldmarssaliks. 1617. aastal nimetati ta riiginõunikuks ja määrati Ingeri ja Käkisalmi lääni, ning Narva, Ivangorodi, Jaama, Koporje ja Oudova kindluste kindralasehalduriks. 1619. aastal sai ta riigiadmiraliks ja juhtis 1621 Gustav II Adolfi laevastikku Poola-Rootsi sõja Riia vallutamisel.
Pärast Gustav II Adolfi surma 1632 oli ta alaealise kuninganna Kristiina eestkostja.
Ta on maetud Strängnäsi toomkirikusse.
Carl Carlsson Gyllenhielm oli 1615. aastast abielus Kristina Ribbingiga, kes oli Rootsi ülemvarahaoidja Seved Svensson Ribbingi ja Anna Gyllenstierna tütar. Abielu oli lastetu.
Laiusstõbi

Laiusstõbi (ladina keeles "diphyllobothriasis") ehk difüllobotrioos on paljudel imetajatel esinev helmintaas (imaginaalne tsestodoos), mille põhjustajaks peetakse mageveekalades elulevaid perekonda "Diphyllobothrium" liigitatud täiskasvanud laiusse.
Nakatumine.
Lisaperemehed ja säilitusperemehed.
Laiusside munad satuvad haigestunute väljaheitega vette, kus nad satuvad koorikloomade ja kalade organismi.
Laiusside lisa- ja säilitusperemehed on kalad, kes toituvad väiksematest nakatanud veeloomadest.
Lõpp-peremehed.
Inimene nakatub, kui sööb pooltoorest või vähesoolatud mageveekala. Peensooles kinnitub laiuss iminappadega sooleseina külge ning muneb päevas ligi miljon muna, mis väljuvad organismist pärasoole kaudu. Seega on laiussiga nakatunud inimene pidevalt nakkusohtlik. Inimeses võib laiuss elada kuni 25 aastat.
Haigusnähud ja patogenees.
Tavaliselt ei kaeba laiussiga nakatunud inimene millegi üle. Vahel esineb ebamugavustunne kõhus, iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, kaalulangus, nõrkus ja/või jõuetus.
Harva võib laiuss põhjustada soolesulgust. Sel juhul tekib äge kõhuvalu ning haige vajab operatsiooni.
Laiuss kahjustab peensoole limaskesta, põhjustades atroofiat ja nekroosi.
Et laiuss tarbib hulgaliselt B12-vitamiini ja foolhapet, võib ta põhjustada selle vitamiini puudumisest tingitud laiussaneemia.
Diagnoos.
Laiusstõbi on koerte, kasside, ulukkarnivooride, sigade jpt imetajate haigus.
Inimestel.
Kehtivas rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis RHK-10-s liigitatakse laiusstõbi alamjaotisesse: B70.0.
Labordiagnostika.
Diagnoosimiseks tehakse väljaheidete analüüs, tuvastamaks laiussi mune või fragmente.
Ravi.
Raviks kasutatakse tablette: Niclosamidi 1,0 × 2 skeemi järgi ja Praziquanteli 25 mg/kg skeemi järgi. Haigus allub hästi ravile, paranemine on täielik.
Johanna Mängel

Johanna Mängel (sündinud 17. oktoobril 1990) on eesti tšellist ja muusikakriitik. 
Tšelloõpinguid alustas ta kuueaastaselt. Lisaks Eesti ja rahvusvahelistele orkestritele on ta mänginud tšellot ka rokkansamblites nagu Aides, Slide-Fifty ja Vennaskond. 
Mängel on lõpetanud Pirita Majandusgümnaasiumi 2010. aastal. 2014. aastal kaitses ta bakalaureusetöö muusikaajakirjanduse alal Huddersfieldi ülikoolis ja 2020. aastal Tartu Ülikoolis magistritöö kultuurikorralduse alal ("cum laude").
Johanna Mängel töötab Klassikaraadios toimetajana ning kirjutab Eesti muusikaajakirjanduses muusikaürituste arvustusi. Ta on ka maailma suurim nüüdismuusika konkursi, rahvusvahelise heliloojate rostrumi (International Rostrum of Composers) Eesti-poolne produtsent.
2009. aastal osales ta Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus Eesti Laul ansambli Urban Symphony koosseisus ja esitas Sven Lõhmuse laulu "Rändajad". 7. märtsil valiti ansambel esindama Eestit 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas, kus poolfinaalis saavutati 3. ja finaalis 6. koht.
Mark Kantšukov

Mark Kantšukov (sündinud 22. oktoobril 1981) on Eesti majandusteadlane. Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks on finantsanalüüs.
Haridus.
Mark Kantšukov alustas 2000. aastal õpinguid Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas ning sai 2004. aastal bakalaureusekraadi ("cum laude") ja 2010. aastal magistrikraadi. 2013. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Valuation of companies under the distributed profit taxation system" ("Ettevõtete väärtuse hindamine jaotatud kasumi maksustamise süsteemi tingimustes", juhendajad Toomas Haldma ja Priit Sander) ning sai doktorikraadi.
Ametialane tegevus.
Mark Kantšukov on töötanud elamuehitusprojekti disainerina (1998) ja osalenud Eesti Haigekassa perearsti tulu-kulumudeli koostamises (2003).
Aastatel 2004–2007 töötas ta analüütikuna Eesti investeerimispankades, esmalt aktsiaseltsis LHV Financial Advisory Services ja seejärel aktsiaseltsis Suprema Securities.
2006. aastast on Kantšukov Tartu Ülikooli majandusteaduskonna õppejõud. 2006–2007 pidas ta külalislektorina loenguid ka Estonian Business Schoolis.
Aastatel 2006–2009 osales ta Eesti Teadusfondi rahastatud ja Mart Sõra juhitavas projektis "Väike- ja kesksuurusega ettevõtete finantskeskkonna arendamine Eestis: finantsvahenditele juurdepääsu tagamine ja finantsriskide maandamine".
Aastatel 2021–2024 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse nooremlektor ja alates septembrist 2024 töötab sealsamas lektorina.
Mark Kantšukovi peamine uurimisvaldkond on finantsanalüüs. Tema finantssituatsioonide analüüsi käsitlevaid artikleid on ilmunud ajakirjades Raamatupidamisuudised ja Buhgalterskije Novosti.
Jelena Hartšenko

Jelena Hartšenko (sündinud 23. detsembril 1975) on Eesti majandusteadlane. Ta on uurinud jaepanganduse arengut Eestis ja maailmas.
1993. aastast õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis, kus sai 1998. aastal bakalaureuse- ja 2000. aastal magistrikraadi (magistritöö "Jaepanganduse arenguperspektiivid konsolideeruvas ja internatsionaliseeruvas finantskeskkonnas", juhendaja Enn Listra). Alates 2002. aastast õppis ta sama ülikooli doktoriõppes.
Alates 1998. aastast töötab Jelena Hartšenko Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna statistika ja ökonomeetria õppetooli lektorina.
Ta on osalenud Eesti Teadusfondi rahastatud uurimisprojektides ning avaldanud artikleid Eesti erapankade efektiivsusest, Baltimaade pankade finantsinstrumentide ja finantssektori arengust.
2007. aastal pälvis ta Rein Otsasoni Fondi stipendiumi.
Mari Möldre (muusik)

Mari Möldre (sündinud 16. septembril 1992) on eesti arhitekt ja tšellist, kes esindas 2009. aastal ansambli Urban Symphony koosseisus Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Hariduskäik.
Ta alustas tšellomängu juba kuueaastaselt ning õppis seda Tallinna Muusikakeskkoolis , mille lõpetas 2011. aastal. 2021. aastal lõpetas ta magistrikraadiga Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri ja linnaplaneerimise erialal.
Töökäik.
Mari Möldre töötab arhitektina arhitektuuribüroos b210.
Muusika.
2009. aastal osales Mari Möldre ansambli Urban Symphony koosseisus Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus "Eesti Laul 2009", esitades Sven Lõhmuse laulu "Rändajad". 7. märtsil valiti see laul esindama Eestit 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas. Laul saavutas poolfinaalis 3. ja finaalis 6. koha. 
Lisaks tšellomängimisele on ta tegelenud laulmise ja klaverimänguga, osalenud mitmesugustes muusikaprojektides ja -kollektiivides. Kontsertesinemised on viinud teda maailma eri paikadesse.
Kunst.
2016. aastal kureeris Mari Möldre Narva Kolledžis toimunud EKA arhitektuuritudengite maketi- ja plakatinäitust “Uus vana linn”, kus oli eksponeeritud ka tema enda töid. 
4. augustil 2016 avati Eesti Maanteemuuseumis Eesti Kunstiakadeemia 4. kursuse arhitektuuritudengite töödest koostatud rändnäitus “Pausid Postiteel”, mille EKA-poolsed kuraatorid olid Martin Melioranski ja Mari Möldre. Väljapanek hõlmas ka Mari Möldre töid. 
Mari Möldre on koos Aet Adra ja Arvi Andersoniga XVIII Veneetsia arhitektuuribiennaalil "The Laboratory of the Future" Eesti paviljoni ekspositsiooni kaaskuraator. Eesti paviljoni väljapanek "Kodupeatus", mis avati 18. mail 2023, on Veneetsia arhitektuuribiennaalil avatud 20. maist 26. novembrini, seejärel pannakse see üles Eestis.
Berthold Maack

Berthold Maack (24. märts 1898 Hamburg-Altona – 26. september 1981 Merano, Itaalia) oli Saksamaa sõjaväelane ja 20. märtsist 1945 sõja lõpuni 20. Eesti Relva-SS Diviisi ülem.
1937. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1937. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 7. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 13.–15. veebruarini Chamonix's Prantsusmaal. Võistlustel oli mängus 6 komplekti medaleid (kolm ala nii meestele kui ka naistele). 
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 36
&lt;br&gt;Maailmameister 1936: Rudolph Matt, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 13. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 49
&lt;br&gt;Maailmameister 1936: Rudolf Rominger, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 13. ja 15. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 42
&lt;br&gt;Maailmameister 1936: Rudolf Rominger, Šveits
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 19
&lt;br&gt;Maailmameister 1936: Gerda Paumgarten, Austria
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 13. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 19
&lt;br&gt;Maailmameister 1936: Evelyn Pinching, Suurbritannia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 13. ja 15. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 19
&lt;br&gt;Maailmameister 1936: Evelyn Pinching, Suurbritannia
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Flory ja Erik Kalve stipendium

Flory ja Erik Kalve stipendium on Tartu Ülikooli Sihtasutuse stipendium Tartu Ülikooli majandusteaduskonna üliõpilaste ja noorteadlaste teadustegevuse, edasiõppimise ning enesetäiendamise toetamiseks.
Stipendium moodustati 2004. aastal Rootsis elava väliseesti abielupaari Flory ja Erik Kalve poolt sihtasutusele annetatud 689 000 Eesti kroonist. 
Ühekordse väljamakse minimaalne suurus oli 10 000 krooni, pärast euro kasutuselevõttu on konkursid välja kuulutatud 1000 euro suurusele stipendiumile. Kuigi viimati anti stipendium välja 2009. aastal, on konkursse sellele välja kuulutatud ka hiljem (viimati sügisel 2012).
Marilin Kongo

Marilin Kongo (sündinud 20. juulil 1986) on eesti laulja, tantsija ja tantsupedagoog. 
Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli "pop-jazz"-osakonna laulu erialal ja õppinud Tallinna Ülikoolis muusikateraapiat. 
Kongo võitis juba lapsepõlves auhinnalisi kohti nii laulu- kui ka tantsuvõistlustel. Neiuna laulis ta tütarlasteansamblis No Limits.
2007. aastal osales ta telesaatesarjas "Eesti otsib superstaari", kus jäi napilt finaalist välja.
2006. ja 2009. aastal osales Kongo lauljana Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus. 
Ta laulis tausta 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus ansambel Urban Symphony esitas Sven Lõhmuse laulu "Rändajad". Laul tuli poolfinaalis 3. ja finaalis 6. kohale. Kongo oli taustalaulja ka 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Getter Jaani esitatud laulus "Rockefeller Street" ning laulis tausta ka Tanja euroloole "Amazing" (2014).
Tausta on ta laulnud kontsertidel veel paljudele solistidele, aga ka näiteks ansamblile The Sun. 
Laulusolistina on Marilin Kongo esinenud näiteks järgmiste ansamblitega:
Alates 2002. aastast on Marilin Kongo kolmanda treenerina juhendanud Sauel tegutsevat laste "show"-truppi Vikerkaar. Selle kollektiivi eelkäijaks olnud laste laulu- ja tantsuansambli asutas 1962. aastal tema vanaema Helgi Tomberg. Vikerkaare üks treenereid on Marilin Kongo ema Elo Marika Kongo ning seal on lapsena mitmekülgse tantsuhariduse saanud ka Marilin ise. 
Isiklikku.
Tema elukaaslane on olnud Hendrik Metstak, neil on pojad Mathias (sündinud 2016) ja Jasper (sündinud 2018).
2021. aastast on tema elukaaslane Petteri Hasa.
1938. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1938. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 8. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 5. ja 6. märtsil Engelbergis Šveitsis. Võistlustel oli mängus 6 komplekti medaleid (kolm ala nii meestele, kui naistele). 
Tulemused.
Mehed.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 38
&lt;br&gt;Maailmameister 1937: Émile Allais , Prantsusmaa 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 47
&lt;br&gt;Maailmameister 1937: Émile Allais , Prantsusmaa 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 5.-6. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1937: Émile Allais , Prantsusmaa 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Slaalom.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 24
&lt;br&gt;Maailmameister 1937: Christl Cranz , Saksamaa 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Kiirlaskumine.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25
&lt;br&gt;Maailmameister 1937: Christl Cranz , Saksamaa
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Alpi kahevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 5.-6. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1937: Christl Cranz , Saksamaa 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Mehmet Ali Talat

Mehmet Ali Talat (sündinud 6. juulil 1952 Kyrenias) on Põhja-Küprose Türgi Vabariigi poliitik, kes oli 24. aprillist 2005 kuni 23. aprillini 2010 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi president.
Mehmet Ali Talat on lõpetanud elektriinsenerina Lähis-Ida Tehnikaülikooli Ankaras. Pärast Küprosele tagasipöördumist osales ta muu hulgas küprosetürklaste ametiühingute ning üliõpilasorganisatsiooni loomisel.
Mehmet Ali Talat on sunniit. Ta kuulub sotsiaaldemokraatlikku Vabariiklikku Türgi Parteisse. Alates 1996. aastast kuni presidendiks saamiseni oli ta partei esimees.
14. detsembril 2003 valiti ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi parlamenti ja moodustas valitsuse, mis astus ametisse 13. jaanuaril 2004. Ta oli Põhja-Küprose peaminister enam kui aasta aega. Enne seda oli ta muu hulgas haridus- ja kultuuriminister.
20. veebruaril 2005 võitis ta presidendivalimised. Temast sai Põhja-Küprose teine president Rauf Denktaşi järel. Siiski jätkas ta peaministrina kuni 17. aprillini 2005, mil ta palus Vabariikliku Türgi Partei aseesimehel Ferdi Sabit Soyeril uue valitsuse moodustada.
18. aprillil 2010 toimunud presidendivalimistel pälvis ta 42,85% valijate toetuse ja kaotas senisele peaministrile Derviş Eroğlule, kes kogus 50,38% häältest.
Urmas Nõmmik

Urmas Nõmmik (sündinud 7. juunil 1975) on eesti teoloog, piibliteadlane ja õppejõud.
Elukäik.
Urmas Nõmmik on lõpetanud 1993. aastal Rakvere 1. Keskkooli ja 1997. aastal Tartu Ülikooli usuteaduse alal. Aastatel 1997–1999 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas magistriõppes, sealhulgas kaks semestrit Volkswagen-Stiftungi stipendiaadina Marburgi Philippi Ülikoolis (1998–1999) Otto Kaiseri juures. Magistritöö "Die Gerechtigkeitsbearbeitungen in den Psalmen. Eine Hypothese von Christoph Levin formgeschichtlich und kolometrisch überprüft" ("Õiglusredaktsioonid Psalmides. Christoph Levini ühe hüpoteesi vormilooline ja kolomeetriline tõestus") kaitses 15. detsembril 1999 Tartus.
2000. aastast oli ta Marburgi ülikooli ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas doktoriõppes, 2000–2003 oli Deutscher Akademischer Austauschdiensti (DAAD) promotsioonistipendiaadina Marburgi ülikoolis. 2008. aastal kaitses Marburgis doktoritöö "Die Freundesreden des ursprünglichen Hiobdialogs. Eine form- und traditionsgeschichtliche Studie" ("Algse Iiobi dialoogi sõprade kõned. Vormi- ja traditsioonilooline uurimus") hindele "summa cum laude".
Urmas Nõmmik sai Alexander-von-Humboldt Stiftungi stipendiumi, mille toel töötas ta septembrist 2010 kuni juunini 2011 Müncheni Ludwigi-Maximiliani Ülikoolis külalisteadurina. Samas ülikoolis habiliteerus ta 2016. aastal tööga "Jakob, Isaak und Lot - der Anfang. Eine literar-, motiv- und religionsgeschichtliche Studie" ("Jaakob, Iisak, Lott – algus. Kirjandus-, motiivi- ja religioonilooline uurimus").
Urmas Nõmmik töötas aastail 2003–2010 EELK Usuteaduse Instituudis lektori, dotsendi ja lühikest aega raamatukogu juhatajana. 2004. aastast töötab ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, 2017. aasta algusest on ta usuteaduskonna juhataja. Ta on Tartu Ülikooli Vana Testamendi ja semitistika dotsent.
Teadlasena on ta saanud mõjutusi oma õpetajatelt professor Otto Kaiserilt Saksamaal ja professor Kalle Kasemaalt Eestis. Urmas Nõmmiku põhilised uurimisvaldkonnad on Vana Testamendi poeesia, Vana Iisraeli usundilugu, Genesise esiisade lood, psalmid, tarkuskirjandus, eriti Iiobi raamat, selle teoloogia, tekstilugu, traditsioonilugu ja poetoloogia.
Alates 2013. aastast tegutseb Nõmmik teadlasena Soome Akadeemia tippkeskuse Changes in Sacred Texts and Traditions juures. Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas tegutsevat teadustöörühma juhatab Martti Nissinen. 2015. aasta kevadsemestril töötas Nõmmik külalisteadurina Helsingis.
Ta on olnud ka Tartu Ülikooli Kirjastuse raamatusarja Piibel kontekstis peatoimetaja.
Urmas Nõmmik on ka Uku Masingu Kolleegiumi vanem, Eesti Akadeemilise Teoloogia Seltsi esimees ning Society of Biblical Literature ja European Association of Biblical Studies liige. Ta on ajakirja Kirik &amp; Teoloogia toimetuskolleegiumi liige.
Athar Abbas

Athar Abbas (sündinud 23. juunil 1955) on Pakistani erusõjaväelane (kindralmajor). 2015–2018 oli ta Pakistani suursaadik Ukrainas.
Ta oli alates 2008. aastast ISPRi (avalikkussuhete üksuse) peadirektor.
Ta lõpetas Pakistani Sõjaväeakadeemia 1976. aastal.
Bormio

Bormio on asula Itaalias Lombardia maakonnas Sondrio provintsis. Omavalitsusüksuse territooriumil elab 4087 inimest ja selle pindala on 41 km².
Bormio on üks tuntumaid talispordikeskusi. Eelkõige on ta tuntud mäesuusatamiskeskusena. Seal on korraldatud mäesuusatamise maailmameistrivõistlusi 1985 ja 2005. aastal. Maailma karikasarja etappe mäesuusatamises on seal peetud alates 1980. aastatest.
Pöördosmoos

Pöördosmoos on nähtus, kus lahusti liigub läbi poolläbilaskva membraani lahustunud aine väiksema kontsentratsiooni suunas, seega vastupidi osmoosile; see juhtub rakendatava lisarõhu tõttu. Rakendades soolalahusele suuremat rõhku kui osmootne rõhk, saab sundida lahusti molekule üle minema poolläbilaskva membraani puhtasse lahusesse. 
Pöördosmoosi tehnoloogiat kasutatakse tänapäeval laialdaselt joogivee tootmisel mereveest ja veepuhastuses.
Kevadtorm

Kevadtorm on Eesti kaitseväe maaväe lahinguõppus, mis peetakse iga aasta kevadel. Esimene Kevadtormi õppus peeti 2003. aastal Lääne-Virumaal, järgmised: 
Eesmärk.
Õppuse eesmärk on kokku harjutada 1. jalaväebrigaadi üksusi ja allüksusi, mis muul ajal paiknevad ja treenivad eri asukohtades. Peamine rõhk on jalaväepataljoni tegevusel, mille ajateenijatest sõdurid arvatakse pärast õppust reservi. Lahingutegevusse on kaasatud ka suurtükivägi, pioneerivägi ja õhutõrje. Üksused harjutavad viivitus-, kaitse- ja ründelahingut.
Osalejad.
Tavaliselt osaleb õppusel 2000–4000 kaadrikaitseväelast, ajateenijat, reservväelast ja kaitseliitlast ning ametnikku. Vastutegevust teeb üldjuhul Scoutspataljon. 2011. aasta Kevadtormil viisid vastutegevust läbi Scoutspataljon ja Läti jalaväebrigaadi 2. pataljoni kompanii, samuti Eesti õhuvägi.
Kevadtorm 2019.
Kuueteistkümnendal õppusel Kevadtorm 2019 osales üle 9000 kaitseväelase. Õppusel osalesid nii maavägi, õhuvägi kui ka merevägi. Kaasatud olid 1. jalaväebrigaad, 2. jalaväebrigaad, toetuse väejuhatus ning teised kaitseväe ja kaitseliidu üksused. Koostööd harjutasid politsei- ja piirivalveamet, päästeamet ja kohalikud omavalitsused. Kevadtormil osalesid ka NATO lahingugrupi ning õppuse ajaks Eestisse saabunud liitlas- ja partnerriikide kaitseväelased.
29. aprillist kuni 17. maini kestnud õppuse Kevadtorm 2019 põhiraskus langes eelkõige Lääne-Viru ja Ida-Viru maakonnale, kuid puudutas ka Harju ja Jõgeva maakonda. Õppuse põhitegevus toimus Alutaguse, Lüganuse, Jõhvi, Toila, Vinni ja Viru-Nigula vallas ning Kohtla-Järve, Sillamäe ja Narva-Jõesuu linnas.
Kevadtorm 2020.
Plaani kohaselt harjutasid Kevadtormil osalevad üksused ja allüksused omavahelist koostööd lahinguülesannete täitmisel. Õppus oli jaotatud kahte etappi. 25.–30. aprillini toimus väliõppus, mille käigus mängiti läbi etteantud taktikaline olukord. 1.–8. maini toimus keskpolügoonil üksuste lahinglaskmised, kus treeniti peamiselt jalaväe- ja lahingutoetusüksuste koostööd lahinguolukorras.
Kevadtormi peamised treenitavad olid Kuperjanovi jalaväepataljoni ja Viru jalaväepataljoni baasil välja õpetatud üksused. Väliharjutuse ajal etendas vastase rolli 1. jalaväebrigaad, mille põhijõu moodustasid jalaväe lahingumasinatel liikuvad Scoutspataljon ja NATO liitlaste lahingugrupp.
Ülesehitus.
Tavaliselt on õppus üles ehitatud järgmiselt:
Clara Petacci

Clara Petacci (ka Claretta Petacci) (28. veebruar 1912 Rooma – 28. aprill 1945 Giulino di Mezzegra) oli Itaalia peaministri Benito Mussolini armuke.
Clara Petacci sündis Roomas paavst Pius IX ihuarsti Francesco Saverio Petacci ja Giuseppina Persichetti tütrena.
Petacci oli Mussolinist 29 aastat noorem. Clara ja Benito lasti kommunistide poolt maha 28. aprillil 1945 ja nende surnukehad riputati järgmisel päeval rahvale vaatamiseks jalgupidi üles.
Nooremallohvitser

Nooremallohvitser on madalamasse auastmegruppi kuuluv allohvitser. Nimetatakse ka "allohvitseriks ilma portupeeta", harvem ajateenija-allohvitseriks.
Eesti kaitseväe nooremallohvitserid.
Auastmed.
Maa- ja õhuväes:
Mereväes:
Nooremallohvitserid on tavaliselt jaoülemad, reservrühmavanemad või spetsialistid. Kaadriüksustes võivad olla ka jaoülema asetäitjad ja lahingupaari vanemad.
Väljaõpe.
Nooremallohvitseride ettevalmistus toimub (üldjuhul) 12 nädala pikkusel nooremallohvitseri kursusel (NAK), mis toimuvad hajutatult väeosades. Kursusele võetakse keskharidusega õppureid, kes on läbinud sõduri baaskursuse (SBK). 
Kursus koosneb: 
Kursuse edukalt lõpetanutele antakse nooremseersandi auaste ja kursuse riidest lõpumärk (nn Lahingukooli märk) välivormile. NAK-i lõpumärki on sageli tavaks vormil edasi kanda ka pärast vanemallohvitseriks või ohvitseriks saamist. Kursuse ebarahuldavalt läbinutele võidakse anda kaprali auaste. Pärast eksami sooritamist on võimalus saada nooremseersandiks.
Ajalooline auaste.
Nooremallohvitser oli enne II maailmasõda Eesti sõjaväe allohvitseriauaste, mis vastas jaoülema tasemele. Auaste kaotati 1939. aastal ja asendati nooremseersandi või nooremmaadi (mereväes) auastmega.
Nooremallohvitseriauastmeid välisriikides.
Suures osas riikides ei eristata nooremallohvitseriauastmeid. Nooremallohvitseriauastmed on tavaliselt relvajõududes, kus on ühtlasi kasutusel veebliauastmed.
Rootsi.
Allikas: 
Ameerika Ühendriigid.
Maaväes on kaks E-4 auastet - Specialist ja Corporal. Ainult Corporal on nooremallohvitseri auaste, kuid talle makstakse samaväärselt Specialistiga.
Merejalaväes on E-6 auaste - Staff Sergeant - vanemallohvitseri auaste.
Õhuväes on E-4 auaste - Senior Airman - sõduri auaste, ei oma nooremallohvitseri võimu.