Tallinna raad

Tallinna raad ("Hochedle Rath der Stadt Reval") ehk Tallinna magistraat oli Tallinna linna ajalooline seisuslik valitsus- ja kohtukolleegium keskajast kuni 2. detsembrini 1889. aastal.
Esimest korda mainitakse Tallinna raadi Taani kuninga Erik IV Adraraha 15. mail 1248 antud ürikus.
Tallinna rae asemel moodustati kohaliku omavalitsusorganina Tallinna Linnavalitsus 1887. aastal 26. märtsil, Venemaa keisri Aleksander II ukaasiga, kui kehtestati Läänemere kubermangude linnades 1870. aasta Vene üldine linnaseadus. Uue linnaseaduse kohaselt said linna omavalitsusorganiteks neljaks aastaks valitav linnavolikogu (Linnaduuma), kes omakorda valis neljast linnanõunikust koosneva Tallinna Linnavalitsuse – "uprava". Tallinna raad püsis ainult kohtuorganina kohtureformi teostamiseni kuni 1889. aastani.
Tallinna rae moodustumine.
Esimest korda mainitakse Tallinna raadi ("consilium consulum civitatis") Taani kuninga Erik IV Adraraha 15. mail 1248 antud ürikus, millega Tallinna all-linnale kinnitati Lübecki õiguse kasutamise luba. 1333. aastal valiti rae liikmeteks Winandus Longus, Hermannus Stumpel, Theodoricus Unna, Theodoricus de Wyse, Heyno Brunswich, Apollonius de Ek, Ricbodo, Hinricus Crowel, Detmarus de Unna, Regnerus Crowel, Arnoldus Plate, Gerhardus Stalbiter, Hermannus de Silva, Gerlacus Caporie, pärast neid veel Hermann Kersebom, Johannes Osenbrygghe, Rotcherus de Lapide ja Johannes Bremen. See on esimene teadaolev Tallinna rae liikmete loend. Arvatakse, et neli viimasena toodud nime kuuluvad bürgermeistritele.
Raad pidas linna arve-, rendise-, kinnistu- ja kodanikeraamatuid, pidas kirjavahetust teiste sise- ja välismaiste võimukandjatega, vaatas läbi linnakodanike palveid ja kaebusi.
Tallinna rae koosseis.
Vanima Taani kuninga, Christoffer I poolt 1257. aastal Tallinnale antud Lübecki õiguse koodeks ei määratlenud täpsemalt rae koosseisu moodustamise põhimõtteid. Koodeksi paragrahvid puudutasid peamiselt raeliikmete õigusi ja kohtufunktsioone.
1282. aasta koodeks sätestas:
Raehärra amet oli eluaegne, raehärra pidi olema sündinud seaduslikust abielust ning omama kinnisvara Tallinna piires, kuid ei tohtinud ta teenida elatist käsitööga, s.t. pidi kuuluma kaupmeeste hulka. Eluks ajaks valitud rae liikmete arv sõltus linna suurusest, Tallinnas oli liikmeid kuni 24. Raeliikme väljalangemise korral valis Tallinna raad ise uue liikme (inkorporeerimise teel). Tallinna rae bürgermeistrid olid rae juhatuse (bürgermeistrite kolleegiumi) liikmed.
Oma tegevuses järgis Tallinna raad põhimõtteid, mis on raiutud kiviplaadile Tallinna raekoja raesaali ukse kohal:
"Anno 1651, qvisqvis senator cvriam, officii cavsa ingrederis, ante hoc ostivm, privatos affectvs omnes abiicito iram, vim, odivm, amicitiam advlationem, reipvblicae personam, et cvram svbiicito, namvtaliis aeqvvs avt iniqvvs fveris; ita qvoqve dei ivdicivm fveris; ita qvoqve dei ivdicivm extectabisatqve svstinebis"
19. sajandiks väljakujunenud koosseisus kuulus Tallinna raadi neli bürgermeistrit (sealhulgas rae eesistuja), sündik ja neliteist raehärrat. Vakantseid kohti täideti koopteerimise teel.
Tallinna bürgermeistri ametikoht andis Venemaa keisririigi teenistusastmete tabeli VII astme ja raehärra ametikoht XII astme.
Tallinna raeametnikud.
Tallinna rae kantselei koosseisu kuulusid: Tallinna raesekretär, kantseleidirektor, protonotar, arhivaar, registraator, vene keele tõlk (töökeeleks oli saksa keel), aktuaar ja kolm kantseleiametnikku.
Tallinna raad pidas koosolekuid Tallinna raekojas.
Tallinna rae tegevus.
Raad koosnes 12–24 isikust, kuid sellises koosseisus tuldi kokku ainult 1–2 korda aastas, et elanikele seadusi ette lugeda. Tegelikult juhtisid linna 2–3 raehärrat. Tallinna raad tegutses oma algetapil aastakaupa kahe vahetusena: korraga tegutsesid linnavalitsemisel vaid pooled raeliikmed, kes moodustasid nn. istuva ehk istungeid pidava rae ("sitzender Rat"). Teist osa aktiivsest tegevusest tagasi tõmbunud raeliikmetest nimetati vanaks raeks ("alter Rat"). Vahetus toimus 1. augustil ("Petri ad vincula" – Peetruse ahelate päeval).
13. sajandi teisest poolest oli raeistungite eesotsas kaks bürgermeistrit, raehärrade arv aga varieerus 19 ja 25 vahel. Kuna algselt oli raehärra amet auamet, oli raehärradel istungitest vaba aastat vajalik oma elu- ja majandustegevuse korraldamiseks. Siiski võtsid “vana rae” liikmed osa oluliste otsuste langetamisest või täitsid tähtsamaid avalikke ameteid nagu näiteks arveraamatupidaja ("kemmerer", "Kämmerer") või Pühavaimu seegi eestseisja.
Tallinna raad kohtuasutusena.
Tallinna raad kohtuasutusena tegutses linnas õiguslikkuse ja korra tagamisega (vaata Tallinna raekohus, Tallinna alamkohus, Tallinna foogtikohus, Tallinna raekohtu trahvikohus- ehk politseikohus, Tallinna rae ametikohus, Tallinna timukate loend, Võllamägi, Rae rõivamäärused)
Raad mõistis kohut kõigi Tallinna linnakodanike ja elanike, va aadlike ja vaimulike üle. Kohus jagunes kaheks: ülemkohus, kuhu kuulusid kõik Tallinna rae liikmed ning mida juhtis peabürgermeister ning mis tegeles keerukamate tsiviil- ning kõigi kriminaalasjadega ja alamkohus, mis koosnes rae lihtliikmetest ja tegeles lihtsamate tsiviilasjadega ning koosnes kohtufoogtist ja kahest alamfoogtist, teostas kohtumõistmist nii tsiviil- kui ka kriminaalasjades.
Tallinna rae likvideerimine.
Uue linnaseaduse kohaselt said linna omavalitsusorganiteks neljaks aastaks valitav linnavolikogu (Linnaduuma), kes omakorda valis neljast linnanõunikust koosneva Tallinna Linnavalitsuse – "uprava". Esimese Tallinna linnapea Oskar Artur von Riesemanni aselinnapeaks valiti sündik Thomas Wilhelm Greiffenhagen ja linnanõunikeks, senised raehärrad Alexander Elfenbein (1823–1898) ja Ludwig Joseph Berting (1828–1911) ning Toompea lossifoogt Johannes Huhn (1844–1880). Linnasekretäriks sai rae jurist Otto Benecke. 1869. aastal raehärradeks valitud ja vahepeal linnavalitsusse kuulunud jurist A. von Husen (sh 1886–1889 bürgermeister), kaupmees L. J. Berting ja tööstur A. Elfenbein toimisid magistraadi liikmetena kuni selle tegevuse lõpuni. Mitmed raehärrad valiti ka linnavolinikuks. 
Tallinna raad püsis ainult kohtuorganina kohtureformi teostamiseni kuni 1889. aastani.
 "Rae eesistujad, Bürgermeistrid, Sündikud, Raehärrad"
Tallinna rae kirjutaja.
Tallinna Rae kirjutajateks olid ülikooliharidust saanud vaimulikud, kes teostasid keskaegse Tallinna rae asjaajamise. Nad koostasid ametlikke kirju, esindasid linna kohtuprotsessides ning olid kaasas diplomaatilistel missioonidel.