tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eero Böök

Eero Einar Böök (9. veebruar 1910 Helsingi – 7. jaanuar 1990 Helsingi) oli soome maletaja ja maleliteraat, rahvusvaheline meister (1950). 
Böök oli kuuekordne Soome malemeister (1931, 1934, 1935, 1936, 1946, 1963). 
Ta mängis Ķemeris 1937. aastal tugevakoosseisulisel rahvusvahelisel turniiril, kus jagas 11.–13. koha (võitis turniiril Samuel Reshevskyt ja viigistas partii Aleksandr Alehhiniga). Kaks aastat hiljem sai ta 
Ķemeri turniiril viienda koha. 1946. aasta Helsingi turniiril jagas Böök neljandat kohta. 
1947. aastal Helsingis peetud Põhjamaade meistrivõistlustel võitis ta esikoha. Kuna need võistlused olid ühtlasi MM-i tsooniturniiriks, siis sai ta edasipääsu 1948. aastal Saltsjöbadenis peetud tsoonidevahelisele turniirile, kus ta jagas 11.–13. kohta.
Böök mängis Soome võistkonna koosseisus kuuel ametlikul maleolümpial (1935, 1937, 1950, 1952, 1958, 1960) ja 1936. aastal Münchenis mitteametlikul maleolümpial. 
Kui Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1950. aastal võttis kasutusele rahvusvahelise meistri nimetuse, oli Böök üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal. 1984. aastal andis FIDE talle varasemate teenete eest ausuurmeistri nimetuse.
Heikki Kallio

Heikki Julius Kallio (sündinud 15. oktoobril 1980 Vaasas) on soome maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 
Kallio sai suurmeistriks 21-aastaselt 2001. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
Ta on mänginud Soome võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2000, 2002).
Mika Karttunen

Mika Karttunen (sündinud 30. mail 1981) on soome maletaja, rahvusvaheline meister (2001). 
Karttunen on seitsmekordne Soome malemeister (2002, 2006, 2007, 2009, 2010, 2013, 2014). Ta on mänginud Soome võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (2000–2016).
Resko

Resko (saksa "Regenwalde") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Łobezi maakonnas, Resko valla halduskeskus. Resko asub Rega jõe ääres, Łobezist umbes 20 km loodes ja Szczecinist ligikaudu 68 km kirdes.
Regenwalde sai linnaõigused enne 1288. aastat. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Pertti Lehikoinen

Pertti Lehikoinen (sündinud 19. märtsil 1952 Helsingis) on soome kirimaletaja, kirimale rahvusvaheline suurmeister (1985). 
Lehikoinen tuli 1970. aastal klassikalises males Soome juunioride meistriks ja võitis 1980. aastal Soome meistrivõistlustel hõbemedali. 
Kirimales sai ta ICCF-ilt 1980. aastal kirimale rahvusvahelise meistri nimetuse. Lehikoinen tuli 19. kirimale maailmameistrivõistlustel (1999–2004) neljandaks ja 20. kirimale maailmameistrivõistlustel (2004–2011) võitis kuldmedali.
Yrjö Rantanen

Yrjö Aukusti Rantanen (23. aprill 1950 Tampere – 14. jaanuar 2021) oli soome maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1981). 
Rantanen oli kahekordne Soome malemeister (1978, 1986). Suurmeistriks sai ta 31-aastaselt 1981. aastal. Neli aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse.
Ta mängis Soome võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (1972–1986, 1990).
Heikki Westerinen

Heikki Markku Julius Westerinen (sündinud 27. aprillil 1944 Helsingis) on soome maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1975). 
Westerinen on neljakordne Soome malemeister (1965, 1966, 1968, 1970). 
1967. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 31-aastaselt 1975. aastal.
Westerinen on mänginud Soome võistkonna koosseisus 19 maleolümpial (1962–1996, 2006).
Jouni Yrjölä

Jouni Yrjölä (sündinud 24. oktoobril 1959 Vilppulas) on soome maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1990). 
Yrjölä on kahekordne Soome malemeister (1985, 1988). 1984. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 31-aastaselt 1990. aastal.
Ta on mänginud Soome võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1982–1992, 1996, 2000).
Bobolice

Bobolice (saksa "Bublitz") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Koszalini maakonnas, Bobolice valla halduskeskus. Bobolice asub Gwda jõe ääres, Koszalinist umbes 39 km kagus.
Bublitz sai linnaõigused 1340. aastani. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. 1945. aastal läks Bublitz Poolale ja kaotas linnaõigused. Bobolice sai linnaõigused tagasi 1958. aastal.
Sianów

Sianów (ajalooline poolakeelne nimi Canów, saksa "Zanow") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Koszalini maakonnas, Sianówi valla halduskeskus. Sianów asub Koszalini kesklinnast umbes 8 km idakirdes.
Asulat on esmamainitud 1330. aastal, linnaõigused 1343. aastal. Raudteeühenduse sai linn 1869. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Tööjõureservid

Tööjõureservid (TR; venekeelne lühend "ТР"; "Трудовые резервы") oli NSV Liidu spordiselts, mis ühendas kutseharidussüsteemi õpilasi ja töötajaid. 
Spordiselts loodi 1943. aastal NSV Liidu Rahvasaadikute Nõukogu juures asuva Tööjõureservide peavalitsuse alluvuses. Alates 1959. aastast tegutses see iseseisva spordiseltsina, mis koordineeris kehalist kasvatust, massisporti ja sporditööd kutsekoolides.
Eesti NSV-s.
NSV Liidu Tööjõureservide Ministeeriumi Eesti Vabariikliku Tööjõureservide Valitsuse (1954. aastast NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Tööjõureservide Peavalitsuse) Eesti Vabariikliku Tööjõureservide Valitsuse allorganisatsiooni juhtorganina tegutses Üleliidulise Vabatahtliku Spordiühingu (ÜVSÜ) Tööjõureservide Eesti Vabariiklik Nõukogu.
Tallinnas asus Gootide reduudi taga Toompargis Tööjõureservide staadion (nüüd Snelli staadion, Toompuiestee 24A) ning Tõnismäel Tuvi tänaval Tööjõureservide spordihoone, kus oli ka 25-meetrise basseiniga ujula. Tegutses ka Tööjõureservide motoklubi.
Aasa (perekonnanimi)

Aasa on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aasa 553 inimesel: 260 mehel ja 293 naisel. Perekonnanimede levikult oli Aasa meeste puhul 185. kohal ja naiste puhul 183. kohal. Nimi on levinuim Järva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,32. Levinuim oli perekonnanimi Aasa vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 5,97.
Aivo Liiv

Aivo Liiv (sündinud 10. detsembril 1966 Tallinnas) on Eesti endine ujuja. 
Ta on Aivi Liiv-Kulla kaksikvend. Ta lõpetas 1986. aastal TSIK-i ja 2001. aastal Tartu Ülikooli treeninguõpetuse ja spordijuhtimise erialal. Ta alustas koos õega ujumistreeninguid 1973. aastal Tallinna Kalevi ujulas. Hiljem treenis Tööjõureservide ujumiskoolis Svea Bestermani juhendamisel ning hiljem spordiklubis Lootos.
Aivo Liiv on tulnud Eesti meistrivõistlustel 24 korda 50 m basseinis aastatel 1983–1990 ja 16 korda 25 m basseinis aastatel 1985–1990 Eesti meistriks selili-, liblik-, kompleks- ja teateujumises. Ta on ületanud individuaalselt 29 korral Eesti rekordi, millest 18 korral teateujumises.
Ta kuulus aastatel 1983–1990 Eesti koondisse.
Mall Sillandi

Mall Sillandi (1968–1973 Mall Arus; sündinud 2. augustil 1942 Tallinnas) on eesti endine näitleja.
Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1963. aastal Tallinnfilmi õppestuudio. Töötas 1963–1970 Ugalas, 1970–1974 Endlas ja 1974–1977 Rakvere Teatris.
Hiljem töötas modellina Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ja aeroobikatreenerina ning 1990–2002 inglise keele õpetajana.
Ta on mänginud filmis "Minu noorem vend" ("Мой младший брат", 1962) Linda rolli.
Andri Aedma

Andri Aedma (sündinud 5. augustil 1995 Tartus) on Eesti ujuja. 
Ta õppis aastatel 2011–2014 Audentese Spordigümnaasiumis, 2015. aastal lõpetas Tartu Täiskasvanute Gümnaasiumi. 
Andri Aedma hakkas ujumist treenima 2001. aastal Tartu Ujumisklubis Eric Rootsi ning hiljem Anneli Jaali ja Mihhail Krupnini juhendamisel. Aastatel 2015–2017 jätkas ta ujumistreeninguid Audentese Spordiklubis Siiri Põlluveeri ning 2017. aastast Riho ja Martti Aljandi juures. 
Ta on tulnud Eesti meistrivõistlustel 50 m basseinis vaba- ja teateujumises 12 korda (aastatel 2015–2019) ning 25 m basseinis teateujumises 4 korda (2015, 2018) Eesti meistriks. Parandanud 6 korral teateujumises Eesti rekordit.
Ta on kuulunud 2010. aastast Eesti koondisse.
Rässa (riietus)

Rässa (ka "rjassa"; vene keeles "ряса", kreeka keeles εξώρασον "exorason"; kreekakeelsest sõnast ράσον "rason" 'kantud, räbaldunud rõivas', ka 'mungarüü') on pealiskuub, õigeusu ja kreekakatoliku kiriku vaimulikkonna ja munkade igapäevane üleriie, pikk avar tume kuub pikkade, peopesi katvate laiade varrukatega. Kantakse alusrässa peal.
Rässat kannavad alusrässa peal piiskopid, preestrid, diakonid ja mungad, kuid slaavi traditsioonis ei kanna seda lugejad ja alamdiakonid. Kreeka traditsioonis võivad kanda seda ka koorilauljad kirikus, kuid ilmalike tavariiete, mitte alusrässa peal. Riietusese pärineb kunagisest mungarüüst.
10 Hudson Yards

10 Hudson Yards (ka South Tower) on 52-korruseline 268 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Manhattani saare lääneküljel Hudsoni jõe lähedal. Kõrghoone valmis 2016. aastal.
15 Hudson Yards

15 Hudson Yards on 88 korrusega ja 280 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Manhattani saare lääneküljel Hudsoni jõe lähedal. Kõrghoone valmis 2019. aastal.
Międzyzdroje

Międzyzdroje (saksa "Misdroy") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Kamień Pomorski maakonnas, Międzyzdroje valla halduskeskus. Międzyzdroje on kuurortlinn Wolini saarel Läänemere rannikul. 
Asulat on esmamainitud 1186. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Międzyzdroje sai linnaõigused 1947. aastal.
Czaplinek

Czaplinek (saksa "Tempelburg") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Drawsko Pomorskie maakonnas, Czaplineki valla halduskeskus. Czaplinek asub Drawa jõe ääres, Drawsko Pomorskiest umbes 28 km idas.
Asulat on esmamainitud 1286. aastal, linnaõigused sai 1291. aastal. Kuni 1668. aastani oli linn Rzeczpospolita koosseisus. Poolale tagasi läks linn 1945. aastal.
Insiignia

Insiignia, eesti keeles ka mitmuses insiigniad (ladina keeles "insigne" 'tunnusmärk', mitmus "insignia") on võimu- või aukandja välised sümbolid, nagu valitsejal kroon ja skepter, piiskopil mitra ja karjasekepp. Insiignia ülesanne on muuta väliselt äratuntavaks kandja seisus või amet.
Näiteid.
Insiigniaks võib olla
Puidutolm

Puidutolm on puidu peentöötlemisel tekkiv materjal, mille osised tekivad puidu lihvimisel, puidu pindade peentöötlemisel.
Puidutolm on tuleohtlikum ja plahvatusohtlikum kui töötlemata puit ja vajab puidutööstuses vastavat ohutuskäitlust.
Kochab

Kochab ("Beta Ursae Minoris, β UMi") on heleduselt teine täht Väikese Vankri tähtkujus.
Tähe näiv heledus on 2,07. Kochab asub 126 valgusaasta kaugusel.
Babimost

Babimost (saksa "Bomst") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Zielona Góra maakonnas, Babimosti valla halduskeskus. Babimost asub Zielona Górast umbes 33 km kirdes.
Babimost sai linnaõigused 1397. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi koosseisu. Tagasi Poolale läks Babimost 1945. aastal. 19. sajandist kuni 1950. aastani oli maakonnakeskus.
Paulista

Paulista on linn ja vald Brasiilias Pernambuco osariigis.
Paulista asub Atlandi ookeani kaldal. Selle pindala on 97 km2, elanikke on ligikaudu 300 000.
Budasus

Budasus ehk budaloomus (sanskriti keeles "buddhatā", "buddhatva"; tiibeti keeles "sangs rgyas nyid"; hiina keeles 佛性 "foxing"; jaapani keeles "busshō") on budismis mõiste, mis võib tähistada virgunud seisundit, kõigile olenditele omast võimet saada budaks või kõikjal olevat üldist printsiipi või välja.
Mõiste kujunemine.
Varabudismis mõisteti budasuse all olekut, mis on omane ainult Buddhale ja eristab teda kõigist teistest olenditest, ka arhatitest. Budasuse avalduseks on kindlad sisemised ja välised omadused.
Budade paljususe idee tõi endaga kaasa idee budaloomusest ehk budasusest, mis on omane kõigile budadele ja avaldub neis kõigis. Mahajaanas kujunes selle alusel välja igavene ja kõikjalviibiv printsiip või omadus, loomus või olemus, mis võib avalduda mitmesuguste kehastustena, inimestena või muude olenditena. Arenes välja idee, et budaloomus on omane kõigile olendeile.
Mahajaana koolkondades, eriti "chan’"is, võib budasus tähendada kõigile olenditele sisemiselt omast võimet saada budaks, olles seega teataval määral "tathāgatagarbha" sünonüüm.
Buda loode.
"Tathāgatagarbha" (sanskriti keeles ‘nõndaläinu üsk, nõndaläinu loode’; tiibeti keeles "de bzhin gshegs pa’i snying po"; hiina keeles 如來藏 "rulai zang"; jaapani keeles "nyoraizō") on mahajaanas mõiste, mis kõige üldisemalt tähendab kõikidele olenditele sisemiselt omast võimet saada budaks. "Tathāgatagarbha" teooria järgi on kõikidel olenditel algusest peale täielikult virgunud loomus, mis saab aga avalduda alles siis, kui seda varjutavad meeleplekid ja muud takistused on kõrvaldatud. Senikaua on see olemas vaid avanemata võimalusena nagu loode emaihus.
Erinevates tekstides ja koolkondades on "tathāgatagarbha"t tõlgendatud mõnevõrra erinevalt. Ühtedes võrdsustatakse see tühjuse kategooriaga, rõhutades, et budasus ongi kõikide seadmuste olemuslik tühjus. Teistes räägitakse "tathāgatagarbha"st kui tegelikult olemasolevast kõikeläbivast ja kõikjalviibivast olemusest. Mõlema seisukoha järgi on kujustamine ja mõistmine need, mis viivad "tathāgatagarbha" avaldumiseni ja arenemiseni tõeliseks budasuseks.
Joogatšaaras ehk Vidžnjaanavaadas mõistetakse "tathāgatagarbha"t kohati "ālayavijñāna" ehk "ait-teadvuse" sünonüümina, mis sisaldab ‘kõige oleva seemneid’ (sanskriti keeles "sarvabījaka"), sealhulgas ka võimet ja võimalust saavutada budasus.
"Tathāgatagarbha "teooria põhitekstiks on Sthiramati (6. saj) «Aardeühenduse jaotus» ("Ratnagotravibhāga"). On olemas ka mahajaana suutra "Tathāgatagarbha-sūtra", mis on tervikuna säilinud ainult tiibeti- ja hiinakeelses tõlkes.
Kõik ongi buda.
6. sajandil Hiinas kujunenud tiantai koolkonnas jõuti Lootossuutra tõlgendustele tuginedes veendumusele, et igaühel, kõigil olenditel on budaloomus, igaüks võib saada budaks. Veelgi enam, kogu kõiksus on budaloomusega väestatud, kõik toimuv on budaloomuse ilmnemine. Budaloomus on ka mägedel ja jõgedel, kuni tolmukübemete ja rohulibledeni välja.
Lev Tsitserošin

Lev Tsitserošin (vene keeles "Лев Григорьевич Цицерошин"; 2. juuli 1870 Hersoni kubermang – ?) oli Venemaa keisririigi politseiohvitser.
Ta õppis Elizavetgradi sõjaväegümnaasiumis. Lõpetas Odessa jalaväekooli 1888. aastal. Oli hea laskur, võitis sageli laskevõistlustel auhindu. Saadeti
Politseisõdureid treenima, 1904. aastal oli kapteni auastmes. 1905. aastal saadeti ta Libaus (Liepāja) revolutsioonääride rahutusi maha suruma. Nimetati Reveli (Tallinna) linna politseiülemaks Eestimaa kuberneri määrusega 27. maist 1907. 
Esimese maailmasõja alguses määrati ta Peeter Suure merekindluse garnisoni. 1916. aastal määrati ta Nižni Novgorodi politseimeistriks.
Viimane Venemaa arhiivist leitud dokument Tsitserošini kohta on dateeritud 23. septembril 1917.
Hookeri roheline

Hookeri roheline on roheline värv, mis on segatud kahest värvipigmendist, gummigutist ja Preisi sinisest. Värv on nimetatud kunstnik William Hookeri (1779–1832) järgi, kes 19. sajandi algul illustreeris Kuningliku Aiandusseltsi väljaandeid. Hookeri rohelist toodetakse tänapäeval nii õli- kui akvarellvärvina ja neis on mõlemad originaalkomponendid asendatud stabiilsemate sünteetiliste pigmentidega.
Originaalvärv.
19. sajandi algusaastail segas William Hooker, püüdes leida sügavtumedat rohelist tooni lehtede maalimiseks oma botaanilistel illustratsioonidel, kokku taimse päritoluga kollase pigmendi gummiguti ja tehispigmendi Preisi sinise, mõlemad muide kuuluvad laseerivate värvide hulka. Tulemuseks oli sügava nüansirikka tooniga tume roheline, õunapuulehtede suitsjas, kergelt oliivja või pruunika alatooniga poolläbipaistev värv, kuid mõlemast siiski kollakam. Uus roheline värv võimaldas saada palju erinevaid toone nii lahjendamisel kui ka segamisel.
Hooker kasutas seda segu õhemalt või paksemalt nii punase krüsanteemi säbrulistel lõhestunud lehtede kui ka pähklipuu heledatel lehtede maalimiseks. Kuid enim kasulikuks osutus värv viljade maalimisel, nagu õunad, pirnid ja küdooniad. 1818. aastal ilmus kunstnikult "Pomona Londinensis", 49 erinevaid puuviljasorte kujutavat käsitsi koloreeritud akvatintalehte. Viljade maalimisega tegeles Hooker surmani 1832. aastal.
Ei läinud kaua, kui paljud värvitootjad pakkusid Hookeri rohelist vesivärvi. Akvarellist John Sell Cotman aitas värvi populariseerida, tema maalil "Greta Bridge" on seda valdavalt kasutatud. Kuigi katsetati ka Hookeri rohelise õlivärviga, oli see populaarsem siiski vesivärvina, mida kasutasid paljud 19. sajandi maastikumaalijad (akvarell oli maastikumaalis eelistatud tehnika). Ei ole raske aimata, miks see värv osutus nii populaarseks – enamik looduses leiduvaid rohelisi kaldub oliivjate toonide suunas ja Hookeri rohelise tumedus tegi võimalikuks kasutada seda musta asemel varjutoonide segamisel.
Asendajad.
Et gummigutt ei kuulu kõige stabiilsemate värvipigmentide hulka, vaid kipub pleekima, hakati sellele peatselt otsima asendajat. Esmalt püüti gummigutti asendada toonilt sobiva keskmise kaadmiumkollasega, kuid tulemuses puudus originaalsegu oliivjas varjund. Kivisöetõrvast toodetud sünteetiline asendaja nitrosoroheline (Pigment Green 8) sobis toonilt paremini, kuid ei osutunud piisavalt valguspüsivaks. Praegu on erinevad tootjad loonud erinevate pigmentide segusid, mida müüakse Hookeri rohelise nime all, näiteks segu ftalotsüaniinrohelisest, hansakollasest PY74 ja lambitahmast, või isoindolinoonkollasest ja ftalotsüaniinrohelisest. Mõned kunstnikud eelistavad tooni ise segada ftalotsüaniinsinisest ja aureoliinist või oksiidkollasest.
Värvinimetus.
Tõlkekirjanduses on värvinimetust "Hookeri roheline" kasutatud eesti keeles teatud värvitooni märkimiseks.
On olemas sellenimeline hallikasroheline veebivärv #49796B, mis on küll originaaltoonist heledam ja külmem.
Bytom Odrzański

Bytom Odrzański (saksa "Beuthen an der Oder") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Nowa Sóli maakonnas, Bytom Odrzański valla halduskeskus. Bytom Odrzański asub Nowa Sólist ligi 12 km kagus.
Asulat on esmamainitud 1005. aastal, linnaõigused sai enne 1289. aastat (võimalik, et 1267. aastal). Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Le Quesnoy

Le Quesnoy (hollandi "Kiezenet") on vald ja väike linn Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis. Ajalooliselt jäi vald Prantsuse Hainaut' provintsi. Enne 1940. aastate lõppu asus seal kingsepatööstus, millele järgnesid keemiavabrik ja meierei, andes teed selle iganädalasele turule, turismile, kohalike pendelrändele mujale, näiteks Valenciennesi, ja kohalikele poodidele.
Nimi.
Le Quesnoyd on esimest korda tõendatult mainitud kujul, millele on lisatud väidetava asutaja ladinakeelne nimi, Haymon või Aymond: "Haymon Quercitum" (ladina "quercus" 'tammepuu', ladinakeelne mõiste, mida Gallias kunagi ei kehtestatud). See ilmus romaniseeritud hartades kui "Caisnetum", et proovida sobituda 11.–14. sajandi pikardia murdesse, ning kui "Haismont-Caisnoit", "Le Kaisnoit", "Le Caisnoy", "Caisnoit" ja "Quesnoyt" sama perioodi omandinimedes (Cambrai Hainaut' ja Condé uuringud).
Quenoy on olemasoleva alternatiivse prantsuse "Chênaie" pikardia ekvivalent.
Pikardia murdes Joret' liinist põhja pool ei ole ladina / ca-/ rühm arenenud nagu prantsuse "quena", varem "caisne", siis "duquesne" 'tammepuu' tuleb ladina "cassinusest" ja võib olla seotud "fraxinusega" ('tuhk'), galli päritolu "*"Cassano. Järelliide "-oy" on vorm, mis võetud ladina järelliitest "-etu(m)" pikardia murdesse, mis katab mõne osa Põhja-Prantsusmaast ja -Belgiast, mõnel juhul mujal "langues d'oïl"i murdekontiinumis "etu-(m)". Seda järelliidet kasutatakse sama liigi puude kogumi tähistamiseks.
Raucourt-au-Bois

Raucourt-au-Bois on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Robersart

Robersart on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Ruesnes

Ruesnes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Lukkum

Lukkum ehk raamatulukk ehk raamatuhaak on metallist kinnis raamatu kaante eesservade küljes, iseloomulik peamiselt vanaaegsetele köidetele. Lukkum võib olla ka nahast või tekstiilist. Nagu agraff, koosneb ka lukkum haagist ja sellele vastavast aasast.
Saint-Aubin (Nord)

Saint-Aubin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Saint-Hilaire-sur-Helpe

Saint-Hilaire-sur-Helpe on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Saint-Remy-du-Nord

Saint-Remy-du-Nord on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Salesches

Salesches on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Semousies

Semousies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Kirikuaias on kolm Rahvaste Ühenduse sõjahauda Esimesest maailmasõjast.
Sepmeries

Sepmeries on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Taisnières-en-Thiérache

Taisnières-en-Thiérache on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Vendegies-au-Bois

Vendegies-au-Bois on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Everett Building

Everett Building on 16-korruseline kõrghoone, mis asub New Yorgis aadressil 200 Park Avenue South, Union Square'i taga East 17th Streeti ristmiku loodenurgal. Ehitisest üle tee asub W New York Union Square.
Zbąszynek

Zbąszynek (saksa "Neu Bentschen") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Świebodzini maakonnas, Zbąszyneki valla halduskeskus.
Asula on rajatud 1919. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai 1945. aastal.
Ararati roheline

Ararati roheline (vene keeles "Араратская зеленая", inglise keeles "Araratskaya Green") on sügava oliivrohelise tooniga roheline värv, mida segatakse kuldookrist (PY 42) ja sünteetilisest orgaanilisest rohelisest asovärvist PG 8. 
Üks tootjaid on Nevskaya Palitra Peterburis, värv on olemas ainult õlivärvina kunstnikele mõeldud seerias Master Class.
Węgliniec

Węgliniec (saksa "Kohlfurt") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Zgorzeleci maakonnas, Węglinieci valla halduskeskus. Węgliniec asub Zgorzelecist umbes 22 km kirdes.
Asula on rajatud 16. sajandil, raudteeühenduse sai 1846. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Węgliniec sai linnaõigused 1967. aastal.
Villers-Pol

Villers-Pol on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Niemcza

Niemcza (saksa "Nimptsch") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Dzierżoniówi maakonnas, Niemcza valla halduskeskus. Niemcza asub Dzierżoniówist umbes 13 km idas.
Nimptsch sai linnaõigused 1282. aasta paiku. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Krüsokolla

Krüsokolla on vaske sisaldav füllosilikaatne amorfne kristalliseerunud mineraal, mille rohelise, sinakasrohelise, sinise, mustjassinise kuni musta, vahel ka pruuni või kollase värvuse määrab vasesisaldus. Krüsokolla kristallid on nõeljad, kuid enamasti esineb krüsokolla peeneteralise või kobarja massina. Mineraali leidub vasemaardlais maapinnalähedases kivis, koostiselt on ta vasemaak, kuid kasutatakse dekoratiivkivina. 
Suurimad krüsokolla leiukohad on Venemaal, Kasahstanis, USA-s, Kongo DV-s ja Tšiilis.
Etümoloogia.
Krüsokolla nimetus on moodustatud kreekakeelsetest sõnadest χρυσός "chrysos" 'kuld' ja κολλα "kolla" 'liim' – viitena sellele, et krüsokollat kasutati abimaterjalina jootmisel. Nimetuse võttis 315. aastal eKr kasutusele Theophrastos.
Bailleul (Nord)

Bailleul (hollandi "Belle") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. See paikneb Prantsuse Flandrias 3 km Belgia piirist ja 26 km Lille'ist loodes.
Raudtee.
Bailleulis on raudteejaam liinil Lille'ist Calais'sse ja Dunkerque'i.
Berthen

Berthen (hollandi: "Berten") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. Ta asub Mont des Catsi jalamil.
Tšitšimeka-honase keel

Tšitšimeka-honase keel ehk tšitšimeki keel on Mehhikos Guanajuato osariigis kõneldav keel, mis kuulub pame keelkonda.
Tšitšimeka-honase keelt oskas Mehhikos 2010. aasta rahvaloenduse ajal 2190 inimest.
Meelejahutaja kirjastus

Meelejahutaja AS oli kirjastus, mis tegutses aastatel 1989–1996 Tallinnas ja kirjastas eeskätt huumoriväljaandeid: 
ajalehte Meelejahutaja ja raamatusarja "Meelejahutaja raamatukogu".
"Meelejahutaja raamatukogu" teosed
Küüned (kaardimäng)

Kaardimängu Küünte puhul on tegemist lihtsa kaardimänguga: Mõlemale mängijale jagatakse 5 kaarti, kaarte käiakse kordamööda ning võidab see, kes esimesena kaartidest lahti saab. Samal ringil lõpetanud mängijad jäävad viiki.
Kaartide käimisel tuleb silmas pidada, et käia saab ainult sama masti või sama numbriga / pildiga kaarti, mis maha viimasena käidi.
Erandiks on järgmised kaardid:
Ässad - Jätavad vastase käimiskorra vahele
Kuued - Annavad vastasele ühe kaardi juurde ning jätavad tema käigukorra vahele
Seitsmed - Annavad vastasele kaks kaarti juurde ning jätavad tema käigukorra vahele
Emandad - Emandat saab käia ükskõik, mis kaardile ning selle kaardiga soovitakse masti, mida vastane peab käima
Ärtu kuningas - Saab käia peale kõikidele kaartidele. Annab vastasele üles 4 kaarti ning jätab tema käimiskorra vahele
Kui mängija ei saa käia peale maas olevale kaardile, peab ta võtma maast ühe kaardi. Kui mängija ei saa ikka käia, läheb käimiskord vastasele.
Mängijal on võimalus võtta maast kaart ka oma käimiskorra ajal. Sellisel juhul läheb käimiskord vastasele.
Prochowice

Prochowice (saksa "Parchwitz") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Legnica maakonnas, Prochowice valla halduskeskus. Prochowice asub Legnicast umbes 16 km idakirdes.
Parchwitz sai linnaõigused 1280. aasta paiku. Oli 14.–18. sajandini soolaga kaubitsemise keskus. Raudteeühenduse sai 1898. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Siechnice

Siechnice (saksa "Tschechnitz", 1936–1945 "Kraftborn") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Wrocławi maakonnas, Siechnice valla halduskeskus. Siechnice asub Wrocławi kesklinnast umbes 11 km kagus.
Asulat on esmamainitud 1253. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai Siechnice 1. jaanuaril 1997.
Wojcieszów

Wojcieszów (saksa "Kauffung") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Złotoryja maakonnas. Wojcieszów asub Złotoryjast umbes 19 km lõunas ja Jelenia Górast ligikaudu 14 km läänekirdes.
Asula oli olemas juba 16. sajandil, kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai Wojcieszów 1973. aastal.
Nowogrodziec

Nowogrodziec (saksa "Naumburg am Queis") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Bolesławieci maakonnas, Nowogrodzieci valla halduskeskus. Nowogrodziec asub Bolesławiecist umbes 14 km läänedelas.
Naumburg am Queis sai linnaõigused 1233. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Euroopa Liidu ametid

Euroopa Liidu ametid on Euroopa Liidu institutsioonidest eraldi seisvad Euroopa Liidu detsentraliseeritud asutused. Ametid luuakse teatud ülesannete täitmiseks ja iga amet moodustab omaette juriidilise isiku. Mõne asutuse eesmärk on töötada teatud valdkondades välja teaduslikku ja tehnilist oskusteavet. Teised ametid aga koondavad eri huvigruppe, et hõlbustada dialoogi nii Euroopa tasandil kui ka üldisemal rahvusvahelisel tasandil.
Euroopa Liidu enam kui 40 ametit on jaotatud nelja rühma: detsentraliseeritud ametid, rakendusametid, Euratomi ametid ja sõltumatud asutused.
Praegused ametid.
Detsentraliseeritud ametid.
Erinevatele valdkondadele spetsialiseerunud Euroopa Liidu ametid on loodud selleks, et nõustada institutsioone ja liikmesriike valdkondades, mis mõjutavad kõiki liidu elanikke. Teenuseid, informatsiooni ja teadmisi pakkuvad ametid asuvad üle kogu Euroopa Liidu. 2015. aastal moodustas kõigi 44 detsentraliseeritud ameti eelarve kokku vähem kui 0,8% Euroopa Liidu eelarvest. 2016. aastal oli ametites kokku umbes 5500 töötajat.
Rakendusametid.
Rakendusametid luuakse Euroopa Komisjoni poolt ja seda kindlaks ajavahemikuks.
Mirsk

Mirsk (saksa "Friedeberg/Isergebirge", varem "Friedeberg am Queis") on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Lwówek Śląski maakonnas, Mirski valla halduskeskus. Mirski kesklinn asub Tšehhi piirist umbes 7 km kaugusel.
Asulat on esmamainitud 1201. aastal, linnaõigused sai 1329. või 1337. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Hoburaudsõlg

Hoburaudsõlg on katkestatud rõnga kujuline sõlg, mille nõela kand on keeratud ümber sõlekaare ning võib kaarel vabalt liikuda. Nõel ei kinnitu mitte nõelahoidjasse nagu haaknõelal, vaid rõivakinnitusel hoiab nõela paigal sõlekaare vastaspool ja kinnitatava riideeseme surve. Eesti aladel olid hoburaudsõled kasutuses alates Rooma rauaajast, suurem populaarsus jääb 10.–13. sajandisse.
Ajaloost.
Hoburaudsõlg on provintsiaalrooma päritolu nagu kaarsõlgki. Neid kasutati Eestis juba Rooma rauaajal, 3.–4. sajandil. 5.–7. sajandil hoburaudsõlgi Eestis senistel andmetel ei kantud, kuid need ilmusid uuesti siinsete ehete hulka 8. sajandil. Rahvasterännuajal levis see sõletüüp Skandinaaviasse ning sealt edasi koos muude Skandinaavia mõjudega Baltimaadesse ja Soome, kus saavutas järgnevatel sajanditel isegi suurema populaarsuse kui Skandinaavias. 8. sajandi hoburaudsõlgedest varasemad olid rauast, kuid alates 10. sajandist tehti hoburaudsõlgi peamiselt pronksist, harvem hõbedast. 
Eesti ala sõlgede jaotus.
Eesti ala arheoloogilises materjalis leiduvad hoburaudsõled jagatakse järgmistesse tüüpidesse:
Peitleidudest pärineb Eestile ebatüüpilisi hoburaudsõlgi, mis võivad olla sisse toodud vanametallina või kaaluhõbedana. Sellised on
Dekoor.
9.–10. sajandi alguse Eesti hoburaudsõled on tavaliselt rikkalikult ornamendiga kaunistatud, enamasti puntsitud kolmnurgakeste, sõõrikeste või ristikeste ridadega või looklevate ja sirgete joontega. 10. sajandi lõpu ja 11. sajandi alguse sõled on kaunistatud tagasihoidlikumalt ja ühetaoliselt, kuid nad on suuremad ja nende nõelakanda ehib kõrge hari. Enamasti ongi nõela kand ainus sõle ornamenditud osa. Pronksist täht- ja prismaotsiste hoburaudsõlgede otsad on sageli hõbetatud.
Kõige kaunima vormi ja maitsekama dekooriga hõbedast hoburaudsõled pärinevad 12.-13. sajandist. Hiljem muutusid nad tehniliselt teostuselt ja dekoorilt robustsemaks, samuti materjalilt odavamaks – hõbeda asemel muutus domineerivaks pronks, valamistehnika kõrvale ja asemele tuli tagumine ja viilimine.
Säde (täpsustus)

Säde on väike hõõguv osake.
Säde võib veel tähendada:
Klassipilt

Klassipilt on ühe klassi õpilastest tehtud grupifoto.
Klassipilte võidakse teha traditsiooniliselt igal aastal või erilistel puhkudel (nt tähtpäeva aktus, kooli lõpetamine).
Klassipildi enamlevinud kompositsioon on selline, kus esimene rida istub ja järgmised seisavad nende taga rida-realt kõrgenevatel astmetel.
Alexander Rueb

Alexander Rueb (27. detsember 1882 Haag – 2. veebruar 1959 Haag) oli hollandi malefunktsionäär, etüdist, maleliteraat, maletaja ja malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1951). 
Rueb oli hariduselt jurist. Maletajana osales ta 1924. aastal Pariisis Hollandi meeskonna koosseisus mitteametlikul maleolümpial, kus Holland sai 18 võistkonna hulgas 11. koha.
Aastatel 1923–1929 oli Rueb Hollandi Maleföderatsiooni president. Ta oli Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asutajaid ja selle esimene president aastatel 1924–1949 (1949. aastast FIDE aupresident).
Folke Rogard

Bror Axel Folke Per Rogard (sünninimi Axel Rosengren; 6. juuli 1899 Stockholm – 11. juuni 1973 Stockholm) oli rootsi malefunktsionäär ja malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1951). 
Rogard oli hariduselt jurist. Aastatel 1947–1964 oli ta Rootsi Maleföderatsiooni esimees ning 1947–1948 ja 1957–1959 ühtlasi Põhjamaade Maleföderatsiooni president. 
1947. aastal valiti ta Rogard Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asepresidendiks ja 1949. aastal presidendiks. 1970. aastal vahetas Max Euwe ta presidendiametis välja. 
Isiklikku.
Rogard valdas nelja võõrkeelt. Oli viis korda abielus. Tema kolmas abikaasa oli kostüümikunstnik Gueye Rolf (abielu kestis 1938–1944) ja neljas abikaasa näitleja Viveca Lindfors (1944–1949).
Friðrik Ólafsson

Friðrik Ólafsson (26. jaanuar 1935 Reykjavík – 4. aprill 2025 Reykjavík) oli islandi malefunktsionäär ja maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1958), aastatel 1978–1982 Rahvusvahelise Maleföderatsiooni president. Ta oli ainus FIDE president, kes jätkas ametisoleku ajal turniiridel osalemist.
Aastavahetusel 1955/1956 mängis ta Hastingsi rahvusvahelisel turniiril, kus jagas Viktor Kortšnoiga esikohta. Suurmeistriks sai ta 23-aastaselt 1958. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Ta oli kuuekordne Islandi (1952, 1953, 1957, 1961, 1962, 1969) ja kahekordne Põhjamaade (1953, 1971) malemeister. 
Ólafsson mängis 1958. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Portorožis, kus jagas Robert Fischeriga 5.–6. kohta ja pääses edasi 1959. aastal Bledis ja Belgradis peetud kaheksa osavõtjaga pretendentide turniirile, kus jäi seitsmendaks. 
1962. aastal tsoonidevahelisel turniiril Stockholmis jagas ta 11.–12. kohta.
Ólafsson mängis märtsis 1975 Tallinnas rahvusvahelisel turniiril, kus jagas Paul Kerese järel koos Boriss Spasskiga 2.–3. kohta.
Ta on mänginud Islandi võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1952–1956, 1962, 1966, 1974, 1978, 1980). Ta kuulus 1966. aastal Havannas toimunud olümpial 11. koha saanud Islandi võistkonda.
Mänguaed

Mänguaed (ka mängukoppel, "maneež" on ebasoovitatav) on tarakujuline mööbliese, millesse pannakse väike laps mängima selleks ajaks, kui tema hooldaja ei saa parasjagu tema järele vaadata.
Traditsiooniliselt on mänguaiad valmistatud puidust. Tänapäeval valmistatakse neid ka metallist ja plastikust tugikonstruktsiooniga ning tekstiilist või võrgust külgedega.
Budism läänes

Budism läänes ehk läänemaailma budism on kõige laiemas tähenduses budismi tundmine ja praktiseerimine väljaspool Aasiat, peamiselt euroopalike traditsioonidega maades. 
Budismi esimesed kokkupuuted lääne tsivilisatsiooniga toimusid juba 4. sajandil eKr Aleksander Suure vallutuste ajal Indias. On oletatud, et Aleksandri õukonda kuulunud filosoof Pyrrhon rajas budismi "trilaksana" kontseptsioonist lähtudes oma skeptilise filosoofia, pürronismi, mille kohaselt on igasugune teadmine võimatu, mistõttu tark inimene peaks tõmbuma endasse, vältides pingeid ja meeleliigutusi, mis tulenevad tühistest ettekujutustest. Pürronismist olid tugevasti mõjutatud stoikud ning nende vaated olid omakorda väga lähedased Schopenhauerile, kes nimetas ennast korduvalt budistiks. 
Aleksander Suure vallutuste järel rajasid kreeklased valdavalt budistlikke linnu ja kuningriike Baktrias ja Indias. Nende kultuuriliste kontaktide läbi arenes kreekapärane budism ja kreeka-budistlik kunst, seda eriti Gandhara tsivilisatsioonis, mis hõlmas suure osa tänapäevase Pakistani põhja- ja Afganistani idaosa. Selles piirkonnas on avastatud ja välja kaevatud sadu budistlikke kloostreid klassikaliste kreekapäraste kujude ja ehitistega. Kreeka keel oli sealses Kušaani impeeriumis kaua aega ametlikuks keeleks.
19. sajandil hakati Euroopas tõsisemalt huvituma budismist ning teistest mitteeuroopalikest usunditest ja filosoofiatest. Ühelt poolt nähti budismis ratsionaalsemat alternatiivi kristlusele, teisest küljest aga hakati koos spiritualismi ja teosoofia esiletõusuga nägema budismis ja teistes idamaistes õpetustes erilisi, müstilisi aspekte. Samal ajal ilmusid juba ka esimesed akadeemilised uurimused budismi kohta ning tekstide tõlked sanskriti ja paali keelest. 
1881. aastal asutas T. W. Rhys Davids paalikeelsete tekstide tõlkimise, publitseerimise ja uurimise edendamiseks ühingu Pali Text Society, mis on jäänud selles valdkonnas kõige autoriteetsemaks allikaks tänapäevani. Samal aastal ilmus Oxfordi sari "Sacred Books of the East" 10 köites Dhammapada Max Mülleri tõlkes ning Hermann Oldenbergi väga mõjukas budismialane uurimus "Buddha: Sein Leben, seine Lehre, seine Gemeinde". 
Kui Aasias oli budism levinud peamiselt pühendunud munkade kaasabil, elava õpetusena, traditsioone ja õpetusliine järgides, siis läänemaailmas levis budism eelkõige raamatute kaudu, akadeemiliste uurimustena, tekstide tõlgetena ning mitmesuguste tõlgenduste ja kommentaaridena. 
Üks 20. sajandi tuntumaid budismi tutvustajaid läänes oli Alan Watts, kelle kohaselt võib budismi pidada ka psühhoteraapiaks. Budism on tugevasti mõjutanud New Age liikumisi ning psühholoogiat ja psühhoteraapiat. Paljud läänemaailma budistlikud õpetajad omavad psühhoterapeudi litsentsi. Alternatiivina kristlusele on budism tekitanud läänemaailmas lootusi ka mingite üleloomulike võimete saavutamiseks. 
Tänapäeval on lääne budismis kõige levinum praktika meditatsioon.
Boeschepe

Boeschepe on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis, Belgia piiri ääres.
Borre (Nord)

Borre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
Eesti turism

Eesti turismi perspektiivsemad valdkonnad on loodus- ja ökoturism, maaturism, terviseturism, konverentsiturism ja aktiivse puhkusega seotud turism (nt kultuuriturism, taliturism). Turismimajanduse osatähtsus Eesti SKP-s ja tööhõives on ligi 8% ning turism annab olulise panuse ka Eesti ekspordituludesse. 
Eesti sissetulevat turismi peamiselt mõjutavateks teguriteks viimasel paarikümnel aastal on olnud transpordiühenduste areng, Eesti hinnatase ning välismeedias Eestile suuremat tähelepanu pöörata aidanud sündmused (näiteks Euroopa Liiduga liitumine 2004, Tallinn kui Euroopa kultuuripealinn 2011). Eesti riigi peamised strateegilised tegevussuunad turismi arendamisel Eestis on Eesti kui reisisihi tuntuse suurendamine, turismitoodete arendamine, rahvusvaheliselt huvipakkuvate turismiatraktsioonide ning piirkondlikke turismisihtkohtade arendamine. 2018 peatus Eesti majutusettevõtetes 3,5 miljonit sise- ja välisturisti.
Ajalugu.
19. sajandil rajati toona Vene keisririigi koosseisu kuuluval tänapäevasel Eesti alal mitmeid kuurorte, mis kasutasid ära siinseid looduslikke eeldusi: merd, liivaranda ja meremuda. Kuurordid rajati Haapsallu, Pärnusse, Kuressaarde, Narva-Jõesuusse. Neist esimene rajati Haapsallu, kus linnaarst Carl Abraham Hunniuse algatusel rajati 1825. aastal merevee- ja mudakümblusasutus, mille nimeks sai hiljem Bergfeldti mudaravila. 
Tänu raudteede arengule said suvituskohtadeks ka Võsu, Sillamäe, Toila ja Nõmme.
2024. aastal hakati koostama Tallinna vanalinna arengukava, mis muuhulgas arvestab massiturismi probleemiga: vanalinna n-ö muuseumistumine: tallinlased hoiavad vanalinnast eemale, sest tunnevad, et kogu teenindus on seal üles ehitatud turistide jaoks. Lisaks tegi linna juhtidele muret vanalinnas püsielanike vähenemine.
Eugen Bach

Eugen Bach (2. mai 1910 Tartu – ???), oli Eesti karikaturist ja raamatute illustreerija.
Tema isa oli Tartu Ülikooli õppejõud. 
Ta lõpetas 1928. aastal Tartu Vene Eraühisgümnaasiumi ning aastatel 1929–1943 õppis Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsandusosakonnas. Akadeemiliselt oli ta korporatsioonide Fraternitas Ruthenia ja Fraternitas Slavia liige.
Ta joonistas ajalehele Postimees, venekeelsele ajalehele Novoje Slovo ning kaitseväe häälekandjale Sõdur, tegi illustratsioone kolonel Georg Leetsi raamatule "Jalasuurtükivägi".
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, hiljem elas Stuttgardis.
Paguluses joonistas illustratsioone ja karikatuure Saksamaal ilmuvatele ajalehtedele Võitleja, Bild-Zeitung, Echo, Das USAREUR-Echo, Stimme der Freiheit, Schwäbische Rundschau, Eesti Rada, Latvija, ajakirjadele DerSprecher, DSK (Deutscher Studien-Kreis), K-Zeitung, Tulehoidja, Noorte Sõber ning raamatule „Baltisches Burschentum"; Rootsis ilmuvale ajalehele Eesti Post, Kanada ajalehele Meie Elu, ajakirjale Triinu ja Edgar V. Saksa raamatutele Aestii, Commentatores on the Liber Census Daniae ja Esto-Europa.
Oma joonistustel kasutas signatuuri "E.B.".
Caëstre

Caëstre (prantsuseflaami "Kaester", hollandi "Kaaster") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
Judith Weston

 
Judith Weston (sündinud 1946 Maine’i osariigis Ameerika Ühendriikides) on Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekunsti õpetaja ja kirjanik.
Judith Weston on abielus John Hoskinsiga.
20. eluaastates kolis Weston New Yorki, kus hakkas päevasel ajal tegema pangatööd, õhtuti aga organiseerima geriljateatri etendusi. Täielikult pühendus Weston näitekunstile alates 1970. aastatest, taibates peagi, et lisaks näitlemisele paelub teda sügavuti lavastajate ja näitlejate vaheliste suhete dünaamika ja selle paremaks muutmine. See tõdemus suunas Westonit arendama välja oma metoodikat. 1988. aasta oktoobris töötas ta välja kursuse "Näitlemine lavastajale" ja kaks aastat hiljem, 1990. aastal, avas omanimelise näitestuudio. Sellest ajast on ta oma metoodikat täiendanud, arendanud ja tutvustanud maailma eri paigus.
Judith Weston andis tunde ning juhendas töötubasid ja erikoolitusi Los Angeleses 30 aastat. 2015. aastal sulges ta oma stuudio ning lõpetas tundide andmise ja töötubade korraldamise. Selle asemel pakub ta praegu režissööridele ja stsenaristidele individuaalseid konsultatsioone. Ta on lõpetanud stuudio pidamise, kuid ta ei ole lõpetanud õpetamist. 
Tema õpilasteks on olnud Alejandro Iñárritu ("The Revenant" ("Mees, kes jäi ellu") režissöör, Academy Award winner for Best Director, ning "Birdman" ("Lindmees"), winner of the Academy Award for Best Director and Best Picture); Ava DuVernay ("When They See Us" ("Kui nad meid näevad") režissöör, nominated for 16 Emmys, and "Selma," nominated for a Best Picture Oscar); Steve McQueen (director of Best Picture Academy Award winner "12 Years a Slave" ("12 aastat orjana"); Taika Waititi ("Jojo Rabbit," "Thor: Ragnarok," "Hunt for the Wilderpeople" ("Jaht metslastele"), "Boy", "Flight of the Conchords"); Deniz Gamze Ergüven ("Handmaid’s Tale" ("Teenijanna lugu"), "Mustang," nominated for Foreign Language Oscar); David Chase (creator/writer/director, "The Sopranos" ("Sopranod").
Seos Eestiga:
Judith Weston oli 2018. aastal linastunud (rež. Moonika Siimetsa) mängufilmi "Seltsimees laps" stsenaariumi konsultant.
Ilmunud teosed:
Westoni raamat "Directing Actors" on saadaval ka audioraamatuna. Selle teksti, mida ta on ise sisse lugenud, on audiovariandi jaoks põhjalikult muudetud ja ajakohastatud. Paberraamatu uuendatud versioon on ilmunud pealkirjaga "Directing Actors: 25th Anniversary Edition".
Masako Mori

Masako Mori (jaapani keeles 森 まさこ "Mori Masako"; sündinud 22. augustil 1964 Iwakis Fukushima prefektuuris) on Jaapani jurist ja poliitik, ta on Liberaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 31. oktoobrist 2019 kuni 16. septembrini 2020 Jaapani justiitsminister.
Ta sündis aastal 1964 Iwakis Fukushima prefektuuris. Ta on lõpetanud aastal 1992 Tōhoku ülikooli õigusteaduskonna. Ta on täiendanud ennast New Yorgi Ülikooli juures olevas Õigusteaduse Koolis külalisuurijana.
31. oktoobrist 2019 kuni 16. septembrini 2020 oli ta Jaapani justiitsminister.
25. ekspeditsioon

25. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 25. alaline meeskond. 
Ekspeditsioon algas 25. septembril 2010 kui jaamast lahkus 24. ekspeditsioon. Jaama meeskonna moodustasid esialgu Douglas Wheelock, Fjodor Jurtšihhin ja Shannon Walker. 10. oktoobril saabusid jaama ülejäänud meeskonnaliikmed, kelleks olid Scott Kelly, Aleksandr Kaleri ja Oleg Skripotška. 22. septembril sai jaama komandöriks Wheelock, kes võttis jaama juhtimise üle Aleksandr Skvortsovilt. 
25. ekspeditsiooni ajal tähistati jaama 10. aastapäeva, sest 2. novembril 2000 oli jaama saabunud 1. ekspeditsioon.
25. ekspeditsioon lõppes 26. novembril.
Vladimir Tributs

Vladimir Tributs (vene keeles "Владимир Филиппович Трибуц"; 15. juuli/28. juuli 1900 Peterburi – 30. august 1977 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväejuht, ta oli aastatel 1937–1947 Balti laevastiku ülem, aastast 1943 admiral.
Ta sündis aastal 1900 Peterburis, tema suguvõsa oli pärit Minski kubermangust.
Venemaa kodusõja ajal teenis ta Volga-Kaspia sõjaväelaevastikus.
Erodeeritud muld

Erodeeritud muld (ladina keeles "erodere" – "näkitsema, läbi sööma") on muld, mille pindmine kiht on osaliselt või täiesti ära kantud intensiivse vihmasaju või lumesulamisvee mõjul. Selle pärast on erodeeritud muld huumusevaene, selle huumushorisont on õhuke või selle asemel kujuneb erodeeritud horisont ning laiguti või lausaliselt avanevad maapinnal sügavamad mullahorisondid.
Erodeeritud mullad tekivad künklike või mägsite alade järsematel osadel, kõrgendike lagedel ja nõlvadel ning oruveerudel. Muldade erosioon tekib siis, kui pinnas on taimkatteta või hõreda taimkattega ning sellele soodustab põldude rajamine kallakulistel pinnastel.
Erodeeritud muld valiti Eestis aastal 2020. aasta mullaks.
Eestis kuuluvad erodeeritud muldade hulka alles 1,2% maafondist, põllumajandusmaastikel võib nende osatähtsus olla kuini 3,1%. Eriti palju neid on Lõuna-Eestis paiknevatel Otepää ja Haanja kõrgustikel ning Kagu-Eesti lavamaal, vähemal määral aga Sakala kõrgustiku ümbruses ja Pandivere kõrgustikul.
Erosiooniastme järgi erodeeritud mulda saab liigitada nõrgalt, keskmiselt, tugevasti ja väga tugevasti erodeeritud mullaks. Kuna keskmiselt, tugevasti ja väga tugevasti erodeeritud mullad paiknevad pinnamoe kõrgematel osadel, sageli nad on põuakartlikud. Looduses nad vahelduvad pinnamoe madalamatel osadel paiknevate deluviaalmuldadega ning erodeerimata leostunud, leetjate, näivleetunud ja leetunud muldadega.
Põlluharimisega tegeledes tuleb erodeeritud mulda erosioonist kaitsta ning selleks saab kasutada minimeeritud mullaharimist, künda põllud risti kallakuga, suurte kallakutega nõlvad kasutada püsirohumaana või metsastada.
Erodeeritud mullad kuuluvad erosioonist mõjutatud muldade grupi koosseisu ning jaguneb järgmisteks varianditeks:
Cassel (Nord)

Cassel (flaami keelest; tänapäeval hollandi kirjapildis "Kassel") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
Ehitatuna silmatorkavale künkale, kust avaneb vaade Prantsuse Flandriale, on linn eksisteerinud Rooma ajast saati. See arendati roomlaste poolt oluliseks linnaliseks keskuseks ja oli mäele koonduva teedevõrgustiku sõlm, mis on tänini kasutusel. Pärast Rooma riigi langemist sai Casselist Flandria valitsejatele oluline kindlustatud kants, mille üle võideldi korduvalt, enne kui ta 17. sajandil lõpuks Prantsusmaasse annekteeriti. See oli Esimese maailmasõja ajal marssal Ferdinand Fochi peakorter. 1940. aastal, Saksamaa sissetungi ajal Prantsusmaale oli Cassel raevuka kolmepäevase lahingu toimumiskoht Briti ja Saksa vägede vahel, mille tagajärjel suur osa linnast hävis.
Tänapäeval on linn, mis pärast sõda uuesti üles ehitati, populaarne sihtkoht Prantsuse Flandria külastajatele. See on tuntud oma ulatuslike vaadete poolest Mont Casseli tipust ning seal asub Nordi departemangu peamine kohaliku kunsti, ajaloo ja folkloori muuseum. See on ka legendaarsete hiiglaste Reuze-Papa ja Reuze-Mamani kodu, mida paradeeritakse igal lihavõttepühal linna iga-aastase karnevali ajal.
Geograafia.
Casseli linn asub Mont Casseli mäel (hollandi: "Kasselberg"), mis on silmapaistev küngas kohalikus Houtlandi piirkonnas umbes 30 km merest. Mägi kõrgub 176 m üle merepinna. Geoloogiliselt koosneb see lubjakivist, mis on kaetud väga kõva raudkivi kihiga.
Le Doulieu

Le Doulieu on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
Eecke

Eecke (flaami keelest, tänapäevases hollandi keeles "Eke") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
Ivan Bilibin

Ivan Bilibin (vene keeles Иван Яковлевич Билибин; 16. august 1876 Tarhovka, Peterburi kubermang – 7. veebruar 1942 Leningrad) oli vene graafik, raamatuillustraator ja lavakujundaja.
Aastatel 1898–1901 õppis ta Anton Ažbe kunstikoolis.
Ta osales vene kunstiühenduses Mir Iskusstva.
20. sajandi alguses õpetas ta graafikat Peterburi Kunstiakadeemias ja Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi kunstikoolis. Eesti graafikutest on tema õpilasi Peet Aren, August Roosileht, Aleksander Uurits, Arnold Vihvelin.
Ta suri Leningradi blokaadi ajal.
Flêtre

Flêtre (hollandi: "Vleteren") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
Bertenacre'i sõjaväekalmistu, Briti sõjaväekalmistu hukkunutega mõlemast maailmasõjast asub 3 km Flêtre'st põhjas.
Colorado Avalanche

Colorado Avalanche on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Colorado osariigis Denveris. See mängib NHL-i Läänekonverentsis Keskdivisjonis.
Klubi koduväljak on Pepsi Center.
Klubi peatreener on Jared Bednar.
Praegune koosseis.
"Seisuga 21. juuli 2023"
Mono keel

Mono keel on USAs California osariigis Mono orus räägitav keel, mis kuulub jutoasteegi keelkonna numi rühma.
Mono keel on kriitiliselt ohustatud. 2011. aastal rääkis mono keelt alla 40 vanemaealise inimese.
Fonoloogia.
Mono keeles on 6 vokaalfoneemi ja 15 konsonantfoneemi.