Toomas Urb

Toomas Urb (sündinud 2. detsembril 1958 Tartus) on eesti laulja ja näitleja. 
Haridus.
Ta lõpetas 1978. aastal Tartu Õhtukeskkooli ja 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend).
Elukäik.
Aastatel 1984–1987 töötas ta Tallinna Riiklikus Akadeemilises Draamateatris, kuid loobus 1987. aastal päevapealt teatrikarjäärist, mille üheks põhjuseks oli soov KGB-ga pahuksis olevale vennale Tarmole toeks olla. Aastatel 1987–1988 oli ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia kontsertartist.
Toomas Urbil koos vend Tarmoga õnnestus 1988. aastal üle lahe Soome põgeneda, kuna sõbrad organiseerisid neile kutse Soome plaadistama minna. Sealt edasi põgeneti Rootsi.
Ta elas 1989. aastast Ameerika Ühendriikides (Los Angeleses ja New Yorgis) ning oli Screen Actor’s Guild’i liige. 2020. aastatest elavad vennad Urbid jälle Eestis.
Lähenemine põlisindiaanlaste kultuurile toimus pärast seda, kui Tarmo ja Toomas Urb kutsuti Grand Canyoni kõigi indiaani rahvaste neljapäevasele koosviimisele eesmärgiga oma palvega kaitsta seda suurt Ameerika pühamut. Esimest korda tutvustasid indiaanlased vendade Urbide vahendusel eestlastele oma kultuuri 1996. aastal Rocca al Mares Eesti Vabaõhumuuseumis. Indiaanilaagrid on Eestis Tarmo ja Toomas Urbi eestvedamisel aset leidnud alates 1999. aastast Naissaarel, Pärnumaal, Juminda poolsaarel jm.
Ta oli Eesti Teatriliidu (1984–1989) ja on Eesti Kinoliidu (2009) liige.
Muusikaline tegevus.
Juba aastakümneid on vennad Toomas ja Tarmo Urb nii Eestis (1968-1988 loodi ligi kolmsada laulu) kui ka Ameerikas esinenud lüüriliste kammerlike lauludega. Koos on vennad kontserte andnud mitmel pool maailmas, esinenud põlisrahvaste suursündmustel ja tseremooniatel, Rio De Janeiro Earth Summit’il ja Kyoto keskkonnateemalisel konverentsil.
Üks nende armastatumaid laule on "Imeline laas" (viis: Tarmo Urb). Selle laulu sõnadeks sai pargist juhuslikult leitud luuletus, mille autoriks osutus Jaan Kross, kes oli selle 1957. aastal kirjutanud tulevasele abikaasale Ellen Niidule. Vennad Urbid esitasid seda laulu Jaan Krossi mälestuseks muusikalise järelehüüdena pärast tema surma nii Kaarli kirikus kui ka matusetalitusel Rahumäe kalmistul, samuti Jaan Krossi 100. sünniaastapäeva tähistamisel Tallinnas veebruaris 2020.
Vendade Urbide laule: "Kuu", "Imeline laas", "Sõidulaul" (Eno Raud), "Mu maa", "Ütle", "Moosi ja teed", "Ivani palve", "Kuula kuula", "Koolilaul", "Ööbik", "Laia taevaliua sinal", "Unuvad õhtud", "Rändavate vete ääres", "Olen ilman", "Rändmunk", "Tüdrukule" jt.
Filmograafia.
Toomas Urb on osalenud heliloojana (ka esitajana) muusika loomises dokumentaalfilmidele "Estonka 100" (1982), "Sinise taeva all" (1982), "Ka Siber on olnud mu kodumaa" (1990), "Järelevalveinspektor" (2003), "Metsavend" (2007).
Ekslik surmakuulutus ajalehes Postimees.
17. veebruaril 2020 kuulutas Postimehe kultuuritoimetus Toomas Urbi ekslikult surnuks. Tegelikult lahkus manalateele tema endise abikaasa Viire Valdma elukaaslane.
Isiklikku.
Oli abielus Viire Valdmaga aastatel 1982–1987. Abielust sündisid poeg Tom-Olaf Urb ja tütar Maria Urb. 
Toomas Urbi vend on Tarmo Urb. Nende isa õde oli Silvia Urb. Toomas Urbi vennapoeg on Johann Urb.
10. juulil 2025 esietendus Palmse mõisa pargis muusikaline lavastus "Vihmana ma sajan" (autor Toomas Uibo, lavastaja Andres Puustusmaa), mis jutustab vendade Urbide seni rääkimata loo.