tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Artur Grönberg

Artur Grönberg (12. jaanuar 1908 Haapsalu – 17. veebruar 1996 Durham, Põhja-Carolina) oli eesti ajakirjandustegelane. 
Aastatel 1926–1935 õppis Grönberg Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majanduse osakonnas. Alates 1928. aasta sügissemestrist kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Oli 1934–1936 ajalehe Lääne Elu tegevtoimetaja, 1936–1940 Uus Eesti toimetuse liige, 1942–1943 ajalehe Eesti Sõna toimetuses.
Põgenes 1943 Sicherheitsdiensti (SD) eest Rootsi. Oli 1945–1951 Eesti Abistamiskomitee asjaajaja.
1944. aastal organiseeris Vikingshilli põgenikelaagris EÜSi liikmete kokkutuleku, mis pani aluse EÜSi organiseeritud tegevuse jätkamisele paguluses.
Oli Eesti Komitee ja selle häälekandja – Teataja – üks asutajaid.
Läks 1951 Kanadasse, oli raamatupidaja Montréalis.
1967 kolis USA-sse. 1967–1970 oli Duke'i Ülikooli ametnik Põhja-Carolina osariigis Durhamis ja 1970–1974 Põhja-Carolina Ülikooli raamatumüügi ärijuht.
1983. aastal valiti ta EÜSi auvilistlaseks.
Karangetang

Karangetang ehk Api Siau on tegevvulkaan Indoneesias Siau saare põhjaosas, kihtvulkaan.
Vulkaan asub Sangihe saarestiku keskosas Sulawesi põhjatipu ja Mindanao lõunatipu vahel, 2200 km Jakartast kirdes. Tema geograafilised koordinaadid on 2°47'N, 125°24'O.
Saarel elab 22 000 inimest, keda vulkaan pidevalt ähvardab. See on üks kõige aktiivsematest Indoneesia vulkaanidest: alates 1675 on ta pursanud üle 40 korra.
1997. aastal sai vulkaanist väljunud lõõmpilves surma 3 inimest. Vulkaani ümbert evakueeriti inimesi.
22. juulil 2006 andis Indoneesia riiklik vulkaanide uurimise keskus välja kõige kõrgema hoiatuse Karangetangi tegevuse kohta. 27. juulil toimuski vulkaanipurse, mille käigus vulkaanilist tuhka tõusis kuni 2,5 km kõrgusele. Esines ka laavavool ja 3900 inimest kuuest ettejäänud külast pidi oma kodu maha jätma.
9. juunil 2009 teatas vulkaanide uurimise keskus, et Karangetang hakkab peaaegu kindlasti lähemas tulevikus purskama.
6. augustil 2010 hakkas vulkaan taas purskama, purske tagajärjel sai surma 4 inimest.
Viimati purskas Karangetang 11. märtsil ja 19. märtsil 2011. Laava on voolanud kuni 1800 meetri kaugusele vulkaanist, võimud evakueerisid vulkaani ümbrusest umbes 600 inimest. Neist kahest purskest esimene toimus kõigest mõni tund pärast 2011. aasta Sendai maavärinat. Siiski ei teatatud surmadest ega suuremast kahjust.
Norfolki saare ala

Norfolki saare ala on Austraalia välisala Vaikses ookeanis Austraalia, Uus-Meremaa ja Uus-Kaledoonia vahel. Ta koosneb peasaarest Norfolki saarest, kus on 2300 elanikku, ning väikestest Nepeani saarest ja Phillipi saarest, mis on mõlemad asustamata.
Jonsdorf

Jonsdorf on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. Koht on riiklikult tunnustatud kuurort.
Soputan

Soputan on väike tegevvulkaan Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas. 
Vulkaan on pursanud näiteks 2000. aastal, 18. juulil 2003, 2006. aastal ja 20. augustil 2007.
25. oktoobril 2007 toimus järjekordne Soputani purse. Vulkaanituha pilv tõusis 1,5 km kõrgusele. 
Viimati hakkas vulkaan purskama 3. juulil 2011.
Lawalde vald

Lawalde on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. 
Vallaosad.
Streitfeld, Lauba, Lawalde ja Kleindehsa.
Vihula mõis

Vihula mõis (saksa keeles "Viol") oli Virumaal Haljala kihelkonnas asunud rüütlimõis. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valda.
Ajalugu.
Vihula mõisa on esmamainitud 1501. aastal, mil see kuulus Lodede aadlisuguvõsale. 
17. ja 18. sajand kuulus mõis Helffreichidele, kes lasid rajada barokkstiilis mõisasüdame.
1810. aastal omandasid mõisa Schubertid, kellele kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni ja mõisasüda kuni 1939. aasta ümberasumiseni.
Mõisakompleks.
Barokkstiilis mõisasüda rajati juba 18. sajandi esimesel poolel.
19. sajandil rajati hulk stiilseid kõrvalhooneid, mis moodustavad paisjärve kaldal kauni kompleksi. 
Vihula mõisa peahoone sai praeguse kuju 1880. aastatel, mil hoone Friedrich Modi projekti järgi ümber ehitati. Mõisa sissesõidutee allee äärde Vihula mõisa väravapostidele rajati Schubertite vapid. 
Mõisaansamblist on säilinud üle 20 hoone, mis on pärit eri ajastutest. Mälestisteks on neist tunnistatud Vihula mõisa peahoone, tõllakuur, ait, valitsejamaja, kohvimaja, kaks keldrit, käsiait-tuvila, palmimaja, pesuköök, jääkelder, möldrimaja, vesiveski, veskitamm, viinaköök-nuumhärgade tall, moonakatemaja, karjalaut, sepamaja, sepikoda, tuuleveski ja Vihula mõisa magasiait., Vihula mõisa piirdemüürid.
Vihula mõisa park.
Vihula mõisa park paikneb Mustoja vahelduva reljeefiga kaldaterrassidel. 10 ha + 18 ha parkmets on läbinisti kujundatud vabaplaneeringulisena.
1982. aasta Vihula Invaliididekodu tulekahju järel algas mõisakompleksi ulatuslik restaureerimine, mõisakompleksi restaureeriti ka Taani-Inglise ühisettevõte Unique Hotels poolt aastatel 2008–2012.
Vihula Mõisa spaa ja hotell.
Tänapäeval on mõisakompleks eravalduses. Pargis paiknevas kõrvalhäärberis tegutsevad hotell ja Vihula mõisa ökospaa.
Territooriumil on eksponeeritud Vihula mõisa peahoone, tuvimaja, õliait, pesuköök, palmimaja, teemaja, päikesekell, mõisaõuekelder, õueterrass, paadimaja, tagamõisahoone, paadisillad, kuradisild, Musitorn, konverentsikeskusena – ait, mõisaaed, kuur – vanasõidukite ekspositsiooniga, kasvuhoone, tõllakuur – spaa keskuse hoonena, Tõotuste saar, tuuleveski, Kaval-Antsu Kõrts – jääkeldris, Kaval-Antsu aed, möldrimaja, vesiveski, veetamm, Vihula Mõisa Viinamuuseum – Vihula mõisa viinavabriku hoones, Villa Frederike hoone, looduseade, Kaval-Antsu mets, jahimajad, minigolfirajad, kontserdilava ja suvekohvik, mõisapark, sepikoda, hobusetall, karjalaut, laadaplats, laste mänguväljak, kettagolfirada, Villa Alexandria. 
Mõisale kuulub tehnikamälestisena arvele võetud sõiduauto Berliet.
Hoolduspere

Hoolduspere ehk kasupere on perekond, kus kasvab laps, kes ei ole selle pere lapsendatud ega eestkostel.
Hoolduspere võtab lapse perre kirjaliku lepingu alusel. Hooldamisele võtja sõlmib lepingu valla- või linnavalitsusega.
Leutersdorfi vald (Saksimaa)

Leutersdorf on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. 
Vallaosad.
Folge, Hetzwalde, Leutersdorf, Neuwalde, Sorge ja Spitzkunnersdorf.
Haga

 
Haga on piirkond Rootsis Stockholmi läänis Solna vallas Gamla Haga ümber Brunnsvikeni läänekaldal Stockholmi kesklinnast vahetult põhja pool. 
Piirkonda ümbritsevad lõunast "Stallmästargården", läänest Karolinska Ülikoolihaigla, "Norra begravningsplatsen", Hagalund ja põhjas Frösunda.
Eestkostepere

Eestkostepere on perekond, kes hakkab lapsele eestkostjaks.
Eestkoste seatakse lapse üle, kelle vanemad on surnud, tunnistatud teadmata kadunuks või teovõimetuks või kelle vanematelt on vanema õigused ära võetud. Eestkoste võidakse seada ka lapse üle, kes on muudel põhjustel jäänud ilma vanemlikust hoolitsusest.
Tihti peale saavad eestkostjateks lapse sugulased, peamiselt vanavanemad. Riik toetab eestkosteperet igakuise hooldustoetusega. 
Eestkoste määramiseks vajalikud dokumendid ja eestkostja kandidaadi esitab kohtule lapse elukohajärgne kohalik omavalitsus.
Mart Kull

Mart Kull on kolme eesti arsti ja arstiteadlase nimi:
Sibylla (eesnimi)

Sibylla on naisenimi, mis pärineb ladina sõnast "sibylla" ('sibüll').
Selle nime variant on Sibylle.
Eesti.
Eestis on nime vaste Sibülla ning arvatavasti on selle lühendkujud Pill ja Pille. Nimekuju Pill (üksikutel juhtudel ka Bill) esineb eeskätt XVII–XVIII sajandi vahetusel ja on ilmselt Rootsi mõjuga.
Ameerika Ühendriigid.
USA-s pole Sibylla ühelgi aastal kuulunud 1000 kõige levinuma tüdrukule pandud eesnime hulka. Seal kasutatakse nimesid Sybil ja Sibyl.
Rootsi.
Rootsis on nimi Sibylla kasutusel 16. sajandist. Seda on kirjutatud ka kujul "Sibilla".
Rootsi nimekalendrisse (20. oktoober) tuli see nimi 1934 printsess Sibylla ajastul. See oli üks väheseid muudatusi, mis nimekalendris ajavahemikus 1901–1985.
Nimi oli üsna populaarne 1940. aastatel. Alates 1990. aastast on vähe tüdrukuid saanud selle nime põhieesnimena.
31. detsembri 2005 seisuga oli Rootsis 1203 inimest eesnimega Sibylla. Nendest 156-l oli see põhieesnimi.
2003. aastal pandi see nimi ainult ühele tüdrukule, kuid sedagi mitte põhieesnimena.
Sundbyberg (asula)

Sundbyberg on endine linn Rootsis praeguses Stockholmi lääni Sundbybergi vallas.
Praegu on see kasvanud Stockholmi linnaga kokku.
Ajalugu.
Bromma valla küljest eraldus 1888. aastal eraldi vallana Sundbybergi alev. Aastal 1928 sai see linnaks.
Aastal 1943 liideti Sundbybergi linnaga Lilla Alby munitsipaalkogukond, mis seni kuulus Solna valla alla. 1949. aastal läks Sundbybergi linna koosseisu likvideeritava Spånga valla osa Duvbo munitsipaalkogukond.
Aastal 1971 sai Sundbybergi linnast Sundbybergi vald, mida nimetatakse tavakasutuses ka praegu Sundbybergi linnaks.
Kokkõkivi

Kokkõkivi ehk Kotkakivi (ka Manija Kokkõkivi, Kokõkivi, Kokakivi, Suurkivi ja Liukivi) on rändrahn Manilaiul.
Rändrahn on alates 1938. aastast looduskaitse all ja jääb Pärnu linna Manija maastikukaitseala territooriumile. See on üks 22 kaitse all olevast rändrahnust Pärnu maakonnas.
Graniidist rahnu maapealse osa kõrgus on 3,4 meetrit, ümbermõõt 15,1 meetrit ning maht ligikaudu 20 m3. Selle maapealse osa pikkus on 6,0 ja laius 4,0 meetrit.
See on väidetavalt suurim rändrahn Pärnumaal. Samas on Pärnu maakonna kõrgeim rändrahn Võnnukivi (5 m) ja suurima ümbermõõduga Soo-otsa rändrahn (25,0 m) ning mõlemad rahnud ületavad Kotkakivi ka pikkuselt ja laiuselt. Nõnda on väite tõepärasus kaheldav.
Rahn asub Manija saare keskkõrgendikul ja jääb küla keskossa Koka pere talu õue peale. Kuna rahnu lähedalt möödub saare põhiline tee, siis on see hästi leitav.
Rändrahnu nimi tuleneb arvatavasti sellest, et see piirkond on põline merikotkaste toitumisala ning rahn oli kunagi lindude meelispeatuspaik.
Rahvapärimused.
Kivi kohta käib mitmeid pärimusi.
Näide:
"Endale seltsiliste leidmiseks olevat Vanapagan tahtnud kivilahmakat Sõrve sääre otsa vedida, kus see laevade liikumist oleks takistanud ning nõndaviisi inimesi kinni pidanud. Selleks võttis Vanapagan ühe paraja kivilahmaka endale põlle sisse ning hakkas Sõrve sääre poole astuma. Põllepaelad aga rebenesid ja kivi kukkus Tõstamaa poolsaarest natuke edasi merre. Kuna ka seal kohas oli laevade liikumist rohkesti, jätnud Vanapagan kivi paigale. Mis muud oli meremeestel ööpimeduses kivile otsa sõites öelda, kui "Kurat küll!" ja Vanapaganale meeldis väga, kui teda ikka hea sõnaga meeles peeti."
Eri pärimuste seas esineb sisuliste erinevuste kõrval ka mitmeid sarnasusi. Näiteks sai Vanapagan mitme pärimuse järgi kivi vedamise idee just Peipsi järvel purjutavatelt kaluritelt, keda ta järve ääres kõndides nägi ja seetõttu endale kaluritest uusi seltsilisi lootis.
Erinevustest üks sagedasemaid on koht, kuhu kivi jõudma pidi: Irbeni väina laevateedele, Sõrve sääre otsa või oligi kivi lõplikuks sihtkohaks mõeldud rahnu praegune asukoht. Põllepaelte katkimineku asemel on kivi mahapudenemise põhjusena välja toodud ka see, et Vanapagan jäi kukelaulu kätte.
Muusikaline heli

Muusikaline heli ehk muusikaheli ehk toon, on heli, millel on lisaks muudele heli põhiomadustele helitugevusele, helikestusele, tämbrile ja toposele selgelt eristatav helikõrgus. Heli, millel selgelt eristatav helikõrgus puudub, nimetatakse müraks.
Tuleb teha vahet mõistete "muusikaline heli" ja "muusikas kasutatav heli" vahel, kuna muusikas kasutatakse kõiki võimalikke helisid.
Muusikalised helid koosnevad harmoonilistest võnkumistest. Muusikalised helid jagunevad
x = a sin ω t
x1 = a1 sin ω1t
x2 = a2 sin ω2t
x3 = a3 sin ω3t
Hans Nurk

Hans Nurk (15. juuni vkj 1889 Raaga talu, Tarvastu vald, Viljandimaa – 17. november 1944) oli Eesti ametnik, ühiskonnategelane ja poliitik (Eesti Asutava Kogu liige). 
Tema vanemad olid väiketalupoeg Hans Nurk ja Mari Nurk (sündinud Paavel). 
Hans Nurk õppis Ämmuste vallakoolis 1899–1902, Tarvastu kihelkonnakoolis 1902–1905, Kohtuministeeriumi poolt kohtutegelaste ettevalmistamiseks korraldatud õigusteaduslikud kursustel Tallinnas 1920–1921 ning osales õppereisil Lääne-Euroopas 1923 ning lõpetas 1926 I järgu diplomiga Tallinna Majandusinstituudi.
Hans Nurk töötas vallakirjutaja abi ja kohtukirjutaja abi Tarvastu vallas, Vana-Antsla vallas, Palmse vallas ja Taevere vallas 7. jaanuar 1910 – 1914 ning vallakirjutaja ja kohtukirjutaja Halinga vallas 1914–1919.
Hans Nurk oli 1919. aastal loodud Eesti Asutava Kogu liige sotsiaaldemokraatide fraktsioonis, Omavalitsuse Komisjoni ja Seadusandliku Komisjoni liige ja sekretär 1919–1920.
Ta oli Viru maakonnanõukogu ja maakonnavalitsuse liige ja administratiiv- ja tervishoiu osakondade juhataja 1921–1923 ja Rakvere Hoolekandekohtu liige, Riigikontrolli arhiivi juhataja 1922–1927 ning Tallinna trammiosakonna asjaajaja 1927. aastast.
Hans Nurk oli Tarvastu tarvitajate ühisuse asutajaliige 1911, Pärnu-Jaagupi haridusseltsi juhatuse liige 1916–1919, Eesti Vallasekretäride Seltsi asutajaliige, esimees 1919–1928, abiesimees 1929–1931 ja Riigi- ja Omavalitsuseteenijate Keskliidu asutajaliige, juhatuse liige 1919–1931. Eesti Maakondade Liidu mõtte algatajaid ja asutajaid, juhatuse liige 1921–1922 ja nimede eestistamise kesktoimkonna juhatuse liige
Isiklikku.
Hans Nurk abiellus 1924. aastal Lisette-Johanna Kleiniga.
Moritz-Casimir

Moritz-Casimir on mitme Bentheim-Tecklenburgi vürsti nimi:
Tavolara

Tavolara on saar Türreeni meres Sardiinia ranniku lähedal.
Saar on 6 km pikk ja 1 km lai.
Santería

Santería (ka "lukumí", "la religión"; tähendab umbes 'pühakute tee') on sünkretistlik afrokariibi usund, mis põhineb peamiselt Nigeeria päritolu jorubate uskumustel, kuid sisaldab ka katoliikluse elemente. 
"Santería" kujunes välja Kariibi mere saartel (peamiselt Kuubal), kuhu Lääne-Aafrikast viidi mustanahalisi orje suhkrurooistandustesse tööle. Nad olid ristitud katoliiklased, kuid säilitasid tugevalt oma varasema usulise pärimuse, kuhu kuulus muuhulgas esivanemate ("egun"'ite) ja vaimudega suhtlemine transiseisundis, mis kutsuti esile rituaalsete tantsude ja trummimänguga, samuti loomohvrid. "Santería" oli algselt halvustav nimetus usulisele praktikale, kus katoliiklikud pühakud ja hõimujumalused-kaitsevaimud "orisha"'d lõimiti ühtseks panteoniks ning pühakutekultus varjutas kristliku Jumala palvlemise. Brasiilias sündis samal viisil "candomblé" nimeline sünkretistlik usund, Haitil aga voodoo. 
Jumalused-"orisha"'d (on erinevaid kirjapilte): Olóffi (isa, looja), Olórum (poeg), Olodumare (vaim); Elegguá, Obbatalá, Babalú Ayé, Aggayú, Ochosi, Oduduwa, Oggun, Olokun, Yemaya, Changó, Orúla, Osaín, Ochún, Oyá, Xenaoth, Yewá jt. Igal "orisha"'l on oma hüüdnimi, sümbolid, muusika, eelistatud ohvriannid jms. Tseremooniaid viivad läbi preestrid, mittepühendatuil reeglina juures viibida ei lubata. Preestreid nimetatakse "babalorisha"'deks ("orisha"-isad) või "iyalorisha"'deks ("orisha"-emad) või ka "santero"'deks ja "santera"'deks ning nende hulgas kehtib hierarhia, mille kõrgeimal astmel on "ifá"-preestrid ehk "babalawo"'d (saladustetundjad), kelle "orisha" Orunmila on tarkuse ja prohvetliku teadmise kaitsja. Õpetus ei sisalda pärispatu ega kuradi mõistet, jorubate kujutluses sisaldub kõiges olevas nii positiivne ("iré") kui ka negatiivne ("ibi") aspekt. Taotletakse õiget ja head eluviisi ("iwapele"). 
Kristliku ja europotsentristliku valitseva klassi kriitilise suhtumise tõttu oli "santería" kaua ametlikult põlu all ning selle kohta levis mitmeid eelarvamusi; seda seostati satanismi ja musta maagiaga.
Shiga mägi

Shiga (jaapani 志賀山 "shiga-yama") on Jaapanis Honshū saarel Kusatsu-Shirane vulkaanist põhja pool paiknev mägi. 
Shiga-Kogeni (Shiga platoo) piirkond on populaarne koht talispordialade tegelemiseks.
Kaido Jaanson

Kaido Jaanson (21. juuni 1940 Pärnu – 2. mai 2015 Tartu) oli eesti ajaloolane ja politoloog.
1965. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo eriala, õppis aastatel 1968–1971 seal aspirantuuris ning sai 1975. aastal ajalookandidaadiks.
Aastatel 1971–1991 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli/ Tartu Ülikooli üldajaloo kateedri õppejõuna, oli 1991–1995 lähiajaloo õppetooli dotsent, 1995–1999 politoloogia osakonna juhataja, 1995–2001 rahvusvaheliste suhete professor ning alates 2001. aastast rahvusvaheliste suhete õppetooli hoidja.
Liikmesus.
Kaido Jaanson kuulus Eesti presidendi akadeemilisse nõukokku, Eesti Diplomaatide Kooli nõukokku ning okupatsioonide repressiivpoliitika uurimise riiklikku komisjoni.
Juan Linz

Juan José Linz Storch de Gracia (24. detsember 1926 Bonn, Saksamaa – 1. oktoober 2013 New Haven, Connecticut, USA) oli hispaania sotsioloog ja politoloog.
Ta oli tuntud tänu oma teooriatele autoritaarsetest ja totalitaarsetest valitsussüsteemidest.
Isiklikku.
Tema isa oli sakslane, ema oli kodanlikustunud hispaania aristokraat, kes elas Weimari-Saksamaal. 1932. aastal läks ema koos pojaga Hispaaniasse, tema isa jäi Saksamaale ja hukkus 1934. aastal autoõnnetuses.
Tema kasuisa (ema elukaaslane) Hispaanias oli eesti poliitpagulane Aleksander Kesküla.
Saulepi mõis

Saulepi mõis (saksa keeles "Saulep") oli mõis Läänemaal Varbla kihelkonnas. Nüüdisajal asub kunagine mõis Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Esimesed teated mõisahoonete kohta on aastast 1698, mil Saulepi kuulus veel Varbla mõisale. 
1726 jagas eakas Varbla mõisa omanik Magnus Johann von Nasackin, Saulepi oma vanimale pojale Adam Johann von Nasackinile. Kaks aastat hiljem läks pärast isa surma kogu Varbla ala (Varbla mõis, Saulepi mõis ja selle karjamõis Orrassaare) Adam Johann von Nasackinile. Pärijate vahel tekkinud tüli tõttu eraldati Saulepi mõis 1797. aastal Vana-Varbla mõisast. 
Mõisa peahoone ehitati 19. sajandi keskel, see on suhteliselt väike ja lihtne puithoone. Lisaks peahoonele on säilinud mõned kõrvalhooned ja nende varemed.
Mõis on tänapäeval viletsas seisus ja park on hooldamata.
Surmarelv 3

"Surmarelv 3" (originaalpealkirjaga "Lethal Weapon 3") on USA mängufilm, mis esilinastus 15. mail 1992.
Selles filmis peavad eelmisest kahest filmist tuntud peategelased Martin Riggs (Mel Gibson) ja Roger Murtaugh (Danny Glover) tabama eksvõmmi ja kurjategija Jack Travise.
Film on saavutanud suure vaadatavuse ka Eesti teleekraanidel. Näiteks 2007. aasta juulis oli see Kanal 2 kõige vaadatum film.
Candomblé

Candomblé (ka "batuque", "macumba") on Brasiilias ja mõnedes selle naaberriikides praktiseeritav Aafrika juurtega sünkretistlik religioon, mis kujunes koos neegerorjade (igbod, jorubad, bantud, eved, fonid) saabumisega 16.-19. sajandil. Nimetus pärineb Kongos kõneldavatest bantu keeltest. Pärast pikaajalist tagakiusamist katoliku usku tunnistava eliidi poolt on "candomblé" tänaseks riigi poolt tunnistatud religioon, millel on kuni 2 miljonit järgijat. Usklikud jagunevad sektidesse ehk rahvustesse vastavalt oma eelistatud jumalustele ning rituaalide üksikasjadele, sh kasutatav keel. Kummardatakse mitmesuguseid jumalusi ja kaitsevaime (jorubade "orisha"d, evede "vodun"id, bantude "nkisi"d jt) ning ülemjumalust (jorubadel Olorun, bantudel Zambi, fonidel Nana Buluku), igal neist oma sümboolika, tegevussfäär ning "hoolealused" inimesed. Uskumustesse ja riitustesse on segunenud kristlikke mõjusid; templites kasutatakse krutsifiksi ning muistseid Aafrika jumalusi samastatakse katoliiklike pühakutega. Samuti on "candomblé" uskumustesse kaasatud Ameerika põliselanike jumalused. "Candomblé" usutalitusi (rituaalses transis vaimudega suhtlemine, ennustamine, loomohvrid, laul ja tants jms) viivad läbi ainult pühitsetud preestrid, neile järgnevad aga rahvapidustused, kus osaleb kogu kohalik kogukond. Preestrid kuuluvad sümboolsetesse peredesse, kes haldavad templeid.
Ott Mõtsnik

Ott Mõtsnik (sündinud 18. aprillil 1963 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur. 
Alustas jalgpalliga tegelemist 12-aastaselt, treenis Roman Ubakivi käe all. Oli juba Tallinna 22. keskkoolis õppides elukutseline jalgpallur Tallinna Norma võistkonnas. 
1979. aastal tuli ta esimest korda Eesti meistriks. 1980. aastal arvati 17-aastane Ott Mõtsnik NSV Liidu noortekoondisse. 1982 suundus mängima Riia Daugavasse, kuid naasis peagi Eestisse. 1984. aastal käis end Moskva Spartakile näitamas ning mängis duubelmeeskonnas põhimeeskonna vastu. 1985. aastal lahkus Mõtsnik Tallinna Spordist vigastuse tõttu ning pöördus tagasi järgmise hooaja lõpupoole. 1988. aastal mängis nii Tallinna Spordi kui ka Tallinna Norma meeskonnas; viimase koosseisus tuli teist korda Eesti NSV meistriks. 
1989. aastal põgenes Rootsi, kus mängis veel aastani 1992, praegu tegeleb ehitusettevõtlusega.
Isiklikku.
Tema isa oli kirikuõpetaja Harri Mõtsnik.
Erikool

Erikool ehk erivajadustega õpilaste kool on üldhariduskool hariduslike erivajadustega lastele. Erikoolis on enamasti tavakoolist erinev õppekava ja väiksemad klassid ning seal töötavad lisaks õpetajaile puuet korrigeerivad spetsialistid. Erikooli vastand on tavakool.
Eestis on erikoolid
Kehapuudega laste puue seisneb lokomotoorse aparaadi ehk tugi-liikumisaparaadi vaegtalitluses. Seega pööratakse nende laste puhul rohkem tähelepanu ravile ja liigutuste sihipärasele arendamisele.
Vaegmõistuslike laste koolides (abikool, toimetulekukool) õpetatakse tavakoolist erineva õppekava järgi, mõnes neist on ka kutseõpe.
Meelepuudega laste koolides kasutatakse puude korrigeerimiseks erimetoodikat ja tehnilisi abivahendeid.
Sergius Riis

Sergius Riis (30. september 1883 New York – 12. märts 1963 New York) oli USA luuretegelane.
Alates 1918. aasta kevadest oli ta tõlk ja seejärel USA Venemaa mereväeatašee abi.
Ta saatis eksperdina mitmeid memorandumeid marksismi, Nõukogude Liidu ja Baltikumi kohta presidentidele Trumanile, Eisenhowerile ja Kennedyle.
Väike merineitsi

"Väike merineitsi" (taani keeles "Den lille havfrue") on Hans Christian Anderseni aastal 1836 kirjutatud romantiline muinaslugu.
Teos kuulub Taani kultuurikaanonisse.
Sisu.
Lugu räägib merineitsist, kes soovis saada surematut hinge inimesega abiellumise teel.
Tänapäev.
Muinasjutt saavutas suure populaarsuse ning selle tähistamiseks on Kopenhaageni promenaadile püstitatud väikese merineitsi kuju – kurvalt merelainetesse vaatav näkineid.
Inspiratsiooniallikas.
Muinasjutt on inspireerinud mitmeid kunstnikke:
UHarc

UHarc on puhas, kõrge pakkimistihedusega 386+ DOS ja Windows arhiivifail multimeedia toega. Loonud on selle Uwe Herklotz ja saadav on see binaarsel kujul, tasuta saadav mitte kommertslikul kasutamisel.
Mälu kasutus oleneb sellest millist lahtipakkimisie metooti kasutatakse (nt., "-mz" vajab vähem mälu kui"-mx" meetod). Võrdluses WinRAR ja UHarc vahel näitab väiksemat arhiivi mahtu UHarc kasuks kuid UHarc lahtipakkimine võtab 3-4 korda kauem aega (kuid on siiski kiirem kui PAQAR4, jne).
Viimane beta on "0.6b (01 Oct 2005)"
UHarc arhiivifaili laiend on uha
Désirée

Désirée [dezir'ee] on naisenimi, mis tähendab prantsuse keeles 'soovitu, ihaldatu'.
Désirée on mitme kuninganna või printsessi nimi:
Désirée on mitme teose peallkiri:
Paikkond

Paikkond on täpselt piiritlemata maa-ala, mis halduslikult võib kuuluda ühe või ka mitme asustusüksuse piiresse. Paikkonna piires ei pea olema inimasustust. Paikkonnad eristuvad ajalooliste, maastikuliste põhjuste tõttu.
Karl Aun

Karl Aun (15. mai 1914 Vaimastvere vald – 21. märts 1995 Toronto) oli eesti õigusteadlane.
Elukäik.
1932 lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi
Õppis aastatel 1936–1942 Tartu Ülikooli usu-, matemaatika-loodus- ja õigusteaduskonnas.
1937. aastal astus Eesti Üliõpilaste Seltsi. 1940. aastal oli Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) esimees. 1943. aastal peitis Nõukogude okupatsiooni eest EÜSi ajaloolise lipu oma kodutallu (Lääne-Mardi tallu) Vaimastvere lähedal.
1940–1944 oli Tartu linnavalitsuse ametnik.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale. 1948 kaitses Hamburgi Ülikoolis doktorikraadi rahvusvahelise õiguse alal. 1946–49 oli Balti Ülikooli õppejõud.
1949 siirdus Ameerika Ühendriikidesse ning 1959. aastal sealt edasi Kanadasse.
1987. aastal valiti ta EÜSi auvilistlaseks.
Maetud Toronto Mount Pleasanti kalmistule.
Mittelherwigsdorf

Mittelherwigsdorf on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. 
Vallaosad.
Eckartsberg (951 elanikku), Mittelherwigsdorf (1884 elanikku), Oberseifersdorf (1173 elanikku) ja Radgendorf (127 elanikku).
Luul Jumalast

"Luul Jumalast" (inglise keeles "The God Delusion") on Richard Dawkinsi anti-teistlik raamat. Raamat avaldati esmakordselt 2006. aastal kõvade kaantega, kuid tänu suurele populaarusele anti 2007. aastal välja raamatu teine trükk. Teine trükk on pehmete kaantega ja sisaldab lisamaterjali, mille Dawkins kirjutas vastukajana kriitikutele.
Dawkins väidab, et usk üleloomulikku loojasse on luul ("delusion"), mida ta defineerib kui kangekaelset valeusku vaatamata kaalukatele vastukäivatele tõenditele. Ta jagab Robert Pirsingi arvamust: "Kui üks inimene kannatab luulu all, on tegemist hullumeelsusega. Kui palju inimesi kannatab luulude all, on tegemist religiooniga"
"The God Delusion" oli 2006. aastal nii Amazon.comi bestsellerite kui ka New York Timesi bestsellerite hulgas.
Niedercunnersdorfi vald

Niedercunnersdorf on endine vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis.
1. jaanuaril 2013 liideti see koos Eibau ja Obercunnersdorfi vallaga uueks Kottmari vallaks.
Vallaosad.
Niedercunnersdorf ja Ottenhain.
Seadetakisti

Seadetakisti on muuttakisti, mida kasutatakse elektriahela või elektroonikalülituse esmasel väljareguleerimisel soovitud parameetrite saamiseks.
Seadetakistid on enamasti pööratava liuguriga kihttakistid, mille liugur on sujuvalt pööratav takistuskehal.
Seadetakisti ühendatakse lülitusse kas kolmes punktis või kahes punktis (liuguri kontakt ühendatud ühe otskontaktiga).
Obercunnersdorfi vald

Obercunnersdorf on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis.
1. jaanuaril 2013 liideti see koos Niedercunnersdorfi ja Eibau vallaga uueks Kottmari vallaks.
Vallaosad.
Peale Obercunnersdorfi kuulub aastast 1999 valda Kottmarsdorf.
Lehtussi

Lehtussi (soome "Lehtoinkylä") on küla Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis.
Lehtussis asub ("Военный инженерно-космический университет им. А. Ф. Можайского") õppekeskus, radarijaam "Voronež", Venemaa kosmosevägede üksus ning nende juurde kuuluv sõjaväelinnak.
Liamuiga

Liamuiga (inglise "Mount Liamuiga") on kihtvulkaan, mis moodustab Saint Kittsi saare lääneosa. See on nii saare kui ka Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning kogu Kariibi saarestiku kõrgeim tipp. Vulkaani tipus on kraater, kus 1959. aastani asus madal kraatrijärv. Viimane vulkaanipurse toimus umbes 1800 aastat tagasi.
Mount Liamuiga endine nimi oli Mount Misery. Nimi muudeti Saint Kittsi iseseisvuspäeval 19. septembril 1983, kuid vanemad elanikud nimetavad seda endiselt Mount Misery'ks. Nimi "Liamuiga" pärineb Saint Kittsi saare kariibikeelsest nimest, mis tähendab "viljarikas maa".
Saint Kitts

Saint Kitts (endine nimi Saint Christopheri saar) on saar Lääne-Indias. Selle läänerannikut ümbritseb Kariibi meri ja idarannikut Atlandi ookean. Koos Nevise saarega moodustab Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni.
Saint Kittsi saare põhjapoolseim punkt on 17° 25′ N, lõunapoolseim 17° 13′ N, läänepoolseim 62° 52′ W ja idapoolseim 62° 37′ W. Saar asub Miamist 2100 km kagu pool. Saare pindala on 168 km2, kõrgeim tipp on Mount Liamuiga. Elanike arv on umbes 35 000 inimest. 
Saarel asub Brimstone Hill Fortressi rahvuspark, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Hindaste järv

Hindaste järv (ka "Indaste järv") on järv Läänemaal Lääne-Nigula vallas Variku külas. Järv jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitsealale. Järvest lääne poole jääb Järveraba, põhja ja lõuna poole nimetud järvekesed. Järve kaldajoone pikkus on 4,3 km ja valgla 6,2 km². Järve vesi on keskmise karedusega ja kihistumata. Järv on suurtaimerikas, veevahetus toimub kaks korda aastas.
Järv asub soostunud tasandikul ning see on pärast 1939. ja 1960. aasta allalaskmisi muutunud pindalalt väga väikeseks ja madalaks (suurim sügavus 1,5 m). Näiteks oli järve pindala 1953. aastal 124 ha, 1970. keskpaiku aga 80 ha. Järv on kinni kasvamas.
Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Hindaste järve keskkonnaregistri kood on VEE2028600.
Gaborone

Gaborone on Botswana pealinn ja riigi suurim linn. Asub Lõuna-Aafrika Vabariigi piiri lähedal Notwane jõe ääres. Gaborones asub Botswana Ülikool.
Ajalugu.
Linna asutas 1890. aastal hõimupealik Gaborone Matlapin. Alates 1966. aastast on Gaborone Botswana pealinn.
New York Timesi bestsellerid

New York Timesi bestsellerid on The New York Timesi pühapäevaväljaande lisas The New York Times Book Review avaldatav edetabel suurima läbimüügiga raamatutest eri kategooriates. Ameerika Ühendriikides peetakse seda juhtivaks menukite edetabeliks. Nimekirja on avaldatud alates 9. aprillist 1942.
Edetabel.
Edetabel koostatakse ajalehe uudistetoimetuses, mitte The New York Timesi raamatuarvustuse osakonnas. Viimane vastutab ainult selle avaldamise eest.
Edetabel koostatakse USA raamatukaupluste kettidelt ja iseseisvatelt raamatupoodidelt saadud andmete põhjal, mida on kontrollitud hulgimüüjatelt saadud nädala müüginumbritega võrreldes. Raamatud, mis on tähistatud ristiga (†), on saanud raamatupoodidelt suuri tellimusi.
Raamatute edetabelisse valimise täpne metoodika on ärisaladus.
Inni järv

Inni järv (ka Kahru ehk Hinni järv, Maari ehk Naari järv, ekslikult Kahvi (Kahri) järv) asub Otepää vallas Vidrike külas, Otepää linnast 7 km lõuna pool.
Järv asub Otepää kõrgustikul. Järv on kirde-edela suunas pikliku rööpküliku taoline.
Inni järvest saab alguse Partsi oja, mis suubub Väiksesse Emajõkke.
Järve põhi on valdavalt liivane.
Taimestik on vähene ja liigivaene, makrofüüte leidub umbes 13 liiki.
Kaladest domineerib latikas, vähem on särge, haugi, ahvenat, kiiska.
Triglav

Triglav on mägi Sloveenias Julia Alpides, 2864 meetriga riigi kõrgeim tipp. Enne Sloveenia iseseisvumist oli mägi ka Jugoslaavia kõrgeim tipp. 
Mägi paistab Bohinji poolt vaadates kolmetipulisena, millest ka mäe nimi. Teise teooria kohaselt on mägi nime saanud slaavi jumala Triglavi järgi. 
Mäe ümber on loodud Triglavi rahvuspark.
Triglav on üheks Sloveenia sümboliks, seda on kujutatud Sloveenia vapil ja Sloveenia 50 sendisel euromündil.
1895. aastal ostis lähedalasuva Dovje küla preester Jakob Aljaž (1845-1927) mäe külalt ühe florini eest, et mägi jääks sloveenidele. 7. augustil 1895 ronis ta koos nelja töölisega mäe tippu, kaasas raua-tsingitud terasplekitükid. Mäe tipus panid nad viie tunniga kokku 1.25-meetrise diameetriga kahe meetri kõrguse torni, mida hakati nimetama algataja järgi Aljaži torniks (Aljažev stolp). Torni avatseremoonia ja sisseõnnistamine toimus 22. augustil. Aljaž annetas torni seejärel sloveeni mägironimisseltsile. Kommunismiajal värviti torn kui Jugoslaavia kõrgeim punkt punaseks ja selle tippu kinnitati punane täht. Sloveenia iseseisvudes juunis 1991 heisati torni tippu Sloveenia lipp. 5. oktoobril 1999 kuulutati torn Sloveenia rahvusliku kultuurse tähtsusega kohaks.
Esimesena kujutas Triglavit Sloveenia rahvussümbolina arhitekt Jože Plečnik 1934. aastal. Teise maailmasõja ajal kujutati mäge ka Sloveenia Rahvavabastusrinde lipul. Ka sloveeni partisanid kolmekandilisi mütse, mida mäe järgi nimetati "triglavka". Ka endine Sloveenia president Milan Kučan on öelnud, et iga sloveen peaks oma elu jooksul vähemalt korra käima ära Triglavi tipus.
Mäe lähiümbrus on populaarne mäesuusapiirkond.
Ornament

Ornament (ka muster, dekoor, kiri) on geomeetrilistest kujunditest ja nende osadest, vahel ka märkidest ja sümbolitest moodustatud või valmistamise tehnoloogia käigus kujunenud kaunistus rõivastel, ehitistel (arhitektuursel ornamendil pole reeglina kandvat funktsiooni), tarbeesemetel ja mujal. Ornamenti on leitud juba kiviajast pärinevatelt arheoloogilistelt leidudelt.
Ornament (ansambel)

Ornament oli aastatel 1972–1976 tegutsenud eesti ansambel, mis mängis "hard rock"'i (progerokki). Tegevust alustati 1972. aastal Kohila kultuurimajas kogunenud "hard rock"'i fännide-muusikute ja kohaliku ansambli Kapriisid põhjal.
Koosseis.
Koosseisu on kuulunud:
Christina (täpsustus)

Christina on naisenimi. 
See on mitme pühaku nimi: 
Seda nime on kandnud mitu printsessi:
Christina, teatud intiim-"piercing" naistel
Christina Bolsenast

Christina Bolsenast, ka Christina Tüürosest, õigeusu kirikus Tüürose püha suurmärter Kristiina oli kristlik märter, kes suri märterneitsina 11- või 12-aastaselt 3. sajandil.
Õigeusu ja katoliku kirikus on tema mälestuspäev 24. juuli.
Talle pühitsetud kirikuid.
Christina maeti Bolsenasse ja tema haua kohale ehitati kirik. Arheoloogilised kaevamised tema haua ja kiriku ümber on näidanud, et teda hakati austama juba alates 4. sajandist. 
Ikonograafia.
Kristlikus ikonograafias on Christina tavalisim atribuut nool, mis läbistas tema südame ja tappis ta, kuid esineb ka tema martüüriumiga seotud veskikivi ja madu. Õigeusu ikoonidel on ta hoidmas käes rinna kohal väikest risti, mis näitab tema märtristaatust.
GBIC

GBIC ("GigaBit Interface Converter") on transiiver, mille abil teisendatakse elektrilisi signaale optiliseks ja optilisi elektrilisteks gigabitises arvutivõrgus (Gigabit Ethernet). 
GBIC on seade, mille abil saab arvutivõrku ühendada selliseid arvutivõrgu seadmeid nagu kohtvõrgu kommutaator (sild), jaotur, ruuter jne. GBIC on valmistatud saatmiseks ja vastuvõtmiseks "serial"-elektrilisi ja "serial"-optilisi signaale. GBIC-moodulid on käigult vahetatavad ning sisaldavad identifikaatorit ja süsteemiinfot, mida kohtvõrgu kommutaator saab kasutada võrguseadme parameetrite kindlakstegemiseks. 
Ruumi kokkuhoidmiseks saab kasutada niinimetatud mini-GBIC ehk SFP-transiivrit.
Lomma

Lomma on tiheasustusega paikkond Skåne läänis, Lomma valla keskus.
2005. aasta lõpu andmetel on asula pindala 420 hektarit ja elanike arv 8820.
Päidla Mõisajärv

Mõisajärv (ka "Päidla Mõisajärv, Päidla järv") on järv Valgamaal Päidla külas, suuruselt kolmas järv Päidla järvestikus.
Järv asub Otepää kõrgustikul. Selle areng algas jääaja lõpul. Järv on neerja kujuga, kaldajoon on vähe liigestatud. Kaldad on lausad, enamjaolt liivased.
Taimestik on keskmise liigirikkusega: umbes 17 liiki makrofüüte.
Kalastikus domineerib latikas, kes introdutseeriti sinna kahel korral – 1877. ja 1882. aastal. Mõnevõrra vähem leidub ahvenat, särge, haugi, kiiska, roosärge, kokre, linaskit ja viidikat.
Järve ääres asuvad enne 13. sajandit pärinevad kalmed.
Kuulub Otepää looduspargi koosseisu.
Cornwall

 
Cornwall on krahvkond Edela-Inglismaal. Asub Cornwalli poolsaarel, mille läänepoolseim osa on Land's End ('maa lõpp'); lõunarannikul on Suurbritannia saare lõunapoolseim punkt Lizard point. 
Cornwalli põliselanikud olid korni keelt rääkivad keldid. Korni keel hääbus 18. sajandil, kuid seda on 20. sajandist alates taas kasutama hakatud.
Suuremad linnad on Saint Austell, Penzance ja Truro.
Cornwall on alates 1. aprillist 2009 tervikomavalitsus. Enne seda jagunes 7 omavalitsusüksuseks:
Berthelsdorf

Berthelsdorf on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis.
Alates 2013. aastast kuulub Herrnhuti linna haldusalasse, enne seda oli Berthelsdorfi vallas.
Devoni krahvkond

Devon on krahvkond Edela-Inglismaal. 
Krahvkonna järgi on nime saanud devoni ajastu.
Omavalitsused.
Devon jaguneb 10 omavalitsusüksuseks:
Dürrhennersdorf

Dürrhennersdorf (ülemsorbi "Suche Hendrichecy") on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis Dürrhennersdorfi vallas.
Kristianstad

Kristianstad [kr'išanstad] (rootsi kõnekeeles ligikaudu [kr'išjansta]) on tiheasustusega paikkond Rootsis Skåne lääni kirdeosas, Kristianstadi valla keskus.
2010. aasta lõpu andmetel oli tiheasustusega paikkonna pindala 1 769 hektarit ja elanike arv 35 711.
Fredrikstadi vald

Fredrikstadi vald on vald Norras Østfoldi maakonnas.
1. jaanuaril 1838 sai Fredrikstadi linn vallaks, 1. jaanuaril 1964 ühendati see Glemmeni vallaga, 1. jaanuaril 1994 liideti sellega ka Borge, Onsøy, Kråkerøy ja Rolvsøy vald. Aastatel 2020–2023 kuulus vald Vikeni maakonda.
Valla suurim asula on Fredrikstad, mis on kokku kasvanud Sarpsborgiga moodustades Fredrikstad/Sarpsborgi asula.
Väiksemad asulad on Glosli 656 elanikuga, Alshus 1205, Øyenkilen 569, Slevik 1002 ja Lervik 2348 elanikuga (seisuga 1. jaanuar 2006).
Saltnes asub osalt Fredrikstadi vallas, osalt Råde vallas, kokku 2033 elanikuga, millest 92 elab Fredrikstadi vallas.
Räätsma järv

Räätsma järv (ka Rääsma järv) asub Ida-Virumaal Alutaguse vallas. Järv asub Kurtna järvestiku lõunaosas.
Kaldaäärne põhi on valdavalt liivane, sügavamal enamasti mudane.
Taimestik on järves keskmise liigirohkusega, leidub üle 20 liigi makrofüüte.
Kaladest leidub seal särge, hauge, roosärge, ahvenat, linaskit jt.
Printsess Mary, Gloucesteri ja Edinburghi krahvinna

Printsess Mary, Gloucesteri ja Edinburghi krahvinna (25. aprill 1776 Buckinghami palee, London – 30. aprill 1857 Gloucester House, London) oli Briti kuningliku perekonna liige ja George III 11. laps (4. tütar).
Printsess Mary isa oli valitsev Inglismaa kuningas George III ja ema kuninganna Charlotte. Mary lapsepõlv ja noorusaastad möödusid väga turvaliselt, enamasti koos vanemate ja õdede-vendadega.
1796. aastal, kui Madalmaade kuningapere oli Londonis eksiilis, armus 20-aastane Mary Madalmaade printsi Fredericki, kuid George III ei lubanud neil enne Mary vanemaid õdesid abielluda. Frederick suri 1799. aastal sõjaväes infektsiooni tagajärjel. 
22. juulil 1816 abiellus Mary oma isa vennapoja, prints William Frederickiga. Laulatus toimus Saint Jamesi palee kabelis ning pulmapäeval andis Mary vend, prints-regent George William Frederickile kõnetlusvormeli Tema Kuninglik Kõrgus.
Paar asus elama Bagshot Parki. Pärast William Fredericki surma kolis Mary White Lodge'i Richmond Parkis. Mary ja William Fredericki abielu oli lastetu. 
Printsess Mary suri 30. aprillil 1857 Gloucester House'is Londonis ning maeti 8. mail 1857 Saint George'i kabelisse Windsori lossis.
Mary oli George III ja kuninganna Charlotte'i viimane elusolev laps. Ta suri 81-aastaselt.
Grey goo

Grey goo (inglise k 'hall plöga') on futuroloogide loodud piltlik väljend, kirjeldamaks hüpoteetilist maailmalõpu stsenaariumi, kus kontrolli alt väljunud nanotehnoloogilised masinad kasutavad iseend paljundades ära kogu kättesaadava aine, nii et tekib suuremate struktuurideta amorfne mass. Seda stsenaariumi on nimetatud ka ökofaagiaks ja nanokaustiks. 
Esimesena kasutas "grey goo" mõistet USA molekulaarnanotehnoloogia teadlane Eric Drexler 1986 ilmunud raamatus "Loomise masinad" ("Engines of Creation").
Li-Fraumeni sündroom

Li-Fraumeni sündroom on haruldane autosomaalse dominantse pärandumistüübiga sündroom, mille puhul kasvajad võivad areneda samal ajal erinevates elundites. Sündroomile on omane erinevate kasvajate tekkimine varases eas (enne 45. eluaastat). 
Sündroomi põhjustab kaasasündinud mutatsioon 17. kromosoomi p13.1 kromosoomipiirkonnas kasvaja-supressorgeen p53-s, mis normaalolukorras hoiab ära rakkude kontrollimatu kasvu.
Kasvaja supressorgeenid

Kasvajavastane geen (ka tuumorsupressorgeen) on geen, mis juhib oma produktide kaudu rakkude jagunemist. Neid kutsutakse ka antionkogeenideks, sest (vähemalt koekultuurides) suruvad nad alla onkogeenide talitlust ja takistavad kasvaja tekkimist eeskätt mitoosi pärssimise kaudu. Mutatsioonid kasvajavastastes geenides põhjustavad retsessiivsete alleelide tekke, mis homosügootses kombinatsioonis omakorda põhjustavad kasvajat.
Mazirbe

Mazirbe (vanasti ka "Maģiere" või "Maģirve", , "Piški Īra" või "Irai", ) on liivi küla ("ciems") Kuramaal Lätis. Mazirbe asub Talsi piirkonnas Kolka vallas (101 elanikku). Osa külast asub ka sama piirkonna Dundaga vallas (kiriku ümbruskond, 13 elanikku moodustab samuti Mazirbe küla), kuigi ametlikult loetakse neid eri küladeks.
Külas asuvad Mazirbes tautas namsi ja Mazirbe bussipeatused.
Küla on kirjalikult esmamainitud 1387. aastal ("Minor Irva"). Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale. Aastal 1894 viidi sinna üle varem Ģipkas tegutsenud Dundaga merekool. Kool tegutses seal esimese maailmasõjani, mil see evakueeriti algul Tartusse ja seejärel Taganrogi. 1939. aastal avati külas Soome, Ungari ja Eesti toetusel valminud liivi rahvamaja. Külas on ka raamatukogu. Tol perioodil olid külas kirik, kool, apteek, posti- ja telegraafikontor, metsamajand, raudteejaam, saekaater, telliselööv. külmhoone, leivatehas ja mitu poodi. Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Mazirbe jääb Slītere rahvusparki. Külas kasvavad Jaunvalgani pärn, Maģirve mänd (kõrgus 16 m), veel seitse mändi, hobukastan (ümbermõõt 3,61 m), hall lepp (ümbermõõt 1,63 m) ja kolm sangleppa on looduskaitse all.
Mazirbe keskaegne kalmistu on regionaalse mälestisena muinsuskaitse all. Külas asuv Liivi rahvamaja on riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis.
Kuigi külakeskus pole otseselt muinsuskaitse all, on omavalitsus tunnistanud külasüdame kultuuriväärtuslikuks piirkonnaks. Väärtuslikeks loetakse Siliņi kalurite, põllumeeste ja laevnike majapidamist - elumaju, talle, aitasid, keldreid ja võrgukuure. Ķesteri on vana Mazirbe kiriku köstrite majapidamine, kust on pärit Staltside (Staltede) pere. Sudrabkalni oli varem küla apteek, aastast 2000 asub seal algkool. Varem asus koolimaja Indriķis Blankenburgsi projekti järgi aastal 1939 valminud majas. Selle juures asuvad veel vanema maakividest koolimaja varemed ja XIX sajandist pärit ait. Vanas koolimajas asub etnograafiline kogu, kus talletatakse vanu liivlaste tööriistasid. Gundegas on kalurite elumaja, mis oli üks esimesi projekti järgi rajatud taluhooneid Lätis. Stūrīši elumaja pärineb aastast 1888, ait aga aastast 1895. Kalši on kalalaeva kapteni eluase, mida ümbritseb vanapärane piirdeaed ja mille juures asub laevavraki tükkidest meisterdatud suitsutuskuur. Sepi talu rajas aastal 1925 saarlane Jakob Jaga. Sellest on säilinud elumaja, kelder ja Lätis ainulaadse konstruktsiooniga ait. Zembahi on Mazirbe kalurite kooperatiivi juhataja majapidamine, millest on säilinud elumaja, tall ja laevavaraki tükkidest meisterdatud suitsutuskuur. Veel kuulub kompleksi endise Mazirbe merekooli aastal 1893 valminud hoone, kus aastast 1914 kuni uue kooli valmimiseni töötas sealne põhikool. Hiljem oli hoone nõukogude piirivalvurite käsutuses.
Caroline Bonaparte

Caroline Bonaparte (Maria Annunziata Carolina; 25. märts 1782 Ajaccio, Korsika – 18. mai 1839 Firenze) oli Napoli ja Sitsiilia kuninganna, Murat' vürstinna, Bergi ja Kleve suurhertsoginna. Ta oli Napoleon I õde ja Joachim Murat' abikaasa.
Vanemad ja õed-vennad.
Caroline Bonaparte sündis Carlo Buonaparte'i ja Letizia Ramolino seitsmenda lapse ja kolmanda tütrena. Tal olid õed-vennad Joseph Bonaparte, Napoleon I, Lucien Bonaparte, Elisa Bonaparte, Louis Bonaparte, Pauline Bonaparte ja Jérôme Bonaparte.
Abiellumine.
1793. aastal Prantsuse revolutsiooni ajal kolis Caroline perega Prantsusmaale, kus ta armus Joachim Murat'sse, ühte oma venna kindralisse. Pulmad toimusid 20. jaanuaril 1800, kuigi Napoleon I ei tahtnud algul seda lubada, kuid tema naine Josephine muutis ta meelt.
Hilisem elu.
Ambitsioonika ja võimunäljasena sai Caroline 15. märtsil 1806 Bergi ja Kleve suurhertsoginnaks ja 1. augustil 1808 Napoli ja Sitsiilia konsortkuningannaks.
Kui ta vennal sündis poeg Napoleon, purunesid lootused, et Caroline'i poeg prints Napoléon Achille Murat võiks keisriks saada. Nii ühineski Caroline Napoleon I rivaali Klemens Wenzel von Metternichiga, kuid kui von Metternichi katsed Caroline'i poeg troonile saada luhtusid, loobuti sellest plaanist ja Caroline põgenes Austriasse. Caroline suri Firenzes.
Üks Caroline'i otseseid sugulasi on Ameerika näitleja Rene Auberjonois (sünd. 1940).
Tsithelubani

Tsithelubani on kahe küla nimi Gruusias:
Tsithelubani (Šida Kharthli)

Tsithelubani on küla Gruusias Šida Kharthli piirkonnas Gori rajoonis.
6. augustil 2007 heideti sinna väidetavalt Venemaa õhujõudude lennukilt rakett, mis ei plahvatanud.
Lapsetoetus

Lapsetoetus on riiklike peretoetuste seaduse järgi igakuine peretoetus, mida Eesti riik maksab igale lapsele sündimisest kuni 16-aastaseks saamiseni, õppimise korral kuni 19-aastaseks saamiseni.
2008. aastal oli lapsetoetuse suurus pere esimese ja teise lapse kohta 300 krooni kuus, pere kolmanda ja iga järgmise lapse kohta 900 krooni kuus.
2014. aastal on lapsetoetuse suurus pere esimese ja teise lapse kohta 19,18 eurot kuus ning kolmanda ja iga järgmise lapse kohta 76,72 eurot kuus.
2017. aastast on lapsetoetus pere esimese ja teise lapse kohta on 50 eurot, kolmanda ja iga järgmise lapse kohta aga 100 eurot.
Helivältus

Helivältus ehk noodivältus ehk noodipikkus (inglise keeles "Note value", saksa keeles "Notenwert") on muusikas heli või vaikuse suhteline kestus. 
Helivältust kirjeldatakse mõõtühikuks oleva helivältuse korrutise või jagatisena. 
Helivältust tähistatab noodikirjas vastav noodikirja märk. 
Heli puudumise ehk vaikuse suhtelist kestust ehk pausivältust tähistab muusika noodikirjas pausimärk. 
Helivältuse pikendamiseks kasutatakse noodikirjas noodi- või pausimärgi järel punkti, noote ühendavat pidekaart ning noodi- või pausimärgi kohale või alla kirjutatud fermaati.
Helivältus on üks muusikalisi parameetreid.
Ühikvältuse jaotussuhted.
Ühikvältuse võib jaotada mistahes naturaalarvulise jaotussuhte alusel võrdseteks osadeks. 
Ühikvältuse jaotamise põhilisteks tüüpideks on kvadraatne ja mittekvadraatne jaotus. 
Kvadraatne jaotus.
Kvadraatse jaotuse ehk vältuste tavajaotuse korral on helivältused suhtes nagu sama algarvulise astme aluse, kuid erineva astendajaga arvude pöördväärtused.
Lääne muusika noodikirja aluseks on kahe astmete pöördväärtuste suhted: näiteks 1 tervenoot = 2 poolnooti = 4 veerandnooti = 8 kaheksandiknooti jne.
Juusa järv

Juusa järv (ka Kuningajärv, Kuninga järv) asub Otepää vallas Sihva külas Otepää kõrgustikul.
Järv meenutab kolmnurka. Selle kaldad on lausad, mõnel pool esineb madalat järsakut.
Taimestik on liikide poolest keskmine, esineb umbes 15 liiki makrofüüte.
Kaladest domineerib latikas, mõnevõrra vähem on koha, hauge, ahvenat, vähem kiiska, roosärge, särge, linaskit, mudamaimu ja hinku.
Indrek Zelinski

Indrek Zelinski (sündinud 13. novembril 1974 Pärnus) on eesti endine jalgpallitreener ja jalgpallur (ründaja).
Klubikarjäär.
Zelinski mängis viimati FC Levadias. Suvel 2009 teatas ta, et lõpetab hooaja lõpus mängijakarjääri.
Varem on ta mänginud klubides Pärnu Tervis, FC Flora, FC Lahti, AaB Aalborg, Landskrona BoIS ja BK Frem.
Koondisekarjäär.
Oma koondisedebüüdi tegi Zelinski 7. mail 1994 sõpruskohtumises USA jalgpallikoondise vastu. 70. minutil vahetas ta välja Marek Lemsalu. Eesti kaotas mängu 4:0. Mängu päeval oli Zelinski 19-aastane. Lisaks temale tegi samas mängus debüüdi Toomas Krõm. Esimese koondisevärava lõi 13. novembril 1996 sõpruskohtumises Andorrale (6:1). Novembris 1996 lõi sõprusmängus Indoneesiaga kolm väravat. Kokku pidas ta koondises 103 kohtumist ja lõi 27 väravat. Rohkem väravaid on löönud ainult Andres Oper.
Treenerikarjäär.
2011. aastal juhendas Zelinski klubi FC Levadia III.
2011. aasta detsembrist asus Indrek Zelinski tööle kui Marko Kristali abitreener FC Levadia Meistriliiga meeskonna juures.
2016. aasta 1. detsembrist oli Zelinski Eesti naiste jalgpallikoondise peatreener.
2017. aasta 5. novembril alustas Indrek Zelinski tööd Pärnu JK Vapruse peatreenerina, sõlmides klubiga kolmeaastase töölepingu. Leping lõpetati aga juba 2018. aasta lõpus, et Zelinski saaks uuest aastast alustada tööd Soome esiliigaklubi Kotka TP abitreenerina. Kotka TP-ga lõpetati leping 2020. aasta mais vastastikusel kokkuleppel.
Somerset

Somerset on tseremoniaalkrahvkond Edela-Inglismaal.
Somerset jaguneb kolmeks tervikomavalitsuseks:
Aastatel 1974–2019 jagunes hilisema Somerseti tervikomavalitsuse ala viieks ringkonnaks: South Somerset, Taunton Deane, West Somerset, Sedgemoor ja Mendip.
Langevoja juga

Langevoja juga ehk Langevoja joastik ehk Langevoja kaskaad ehk Sorro kosk on juga Ida-Viru maakonnas Sillamäe edelaosas Langevojal. Sõtke jõe vasak lisajõgi lõikab siin paeplatood ja voolab 10 meetri laiuse ja 20 meetri sügavusega kanjonis. Juga koosneb kahest astangust kõrgustega 1,5 ja 4 meetrit. 
Langevoja juga on Eesti loodusmälestis. Juga ja selle orgu kaitstakse aastast 1959 (Langevoja joa kaitseala).
Biitpiraadid

"Biitpiraadid" on 2006. aastal ilmunud kogumik Eesti 1960. ja 1970. aastate rokkansamblite loominguga. Selle on produtseerinud Rampade Org.
Järise järv

Järise järv asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Järise külas.
Järv asub Lääne-Saaremaa kõrgustiku jalamil.
Järve idaosas taimestik praktiliselt puudub, lõuna- ja lääneosas on see liikide hulga poolest keskmine (14 liiki makrofüüte).
Kaladest domineerivad särg ja ahven, vähem leidub haugi ja lutsu. Püütud on ka kokre.
Biitpiraadid 2

"Biitpiraadid 2" on Rampade Oru 2007. aastal välja antud kogumikalbum Eesti 1960. ja 1970. aastate rokkansamblite loominguga, kogumiku "Biit piraadid" teine osa.
Muude laulude hulgas sisaldab see 10 lugu Eesti (väidetavalt terve Nõukogude Liidu) esimeselt rokkfestivalilt. Üritus toimus kinos Kosmos 28. aprillil 1968 ja seal esinesid ansamblid Mikronid, Kristallid, Poissmehed, Poppojad, Langevad Tähed ja Virmalised.