tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laši

Laši on küla ("mazciems") Lätis Augšdaugava piirkonnas Eglaine vallas.
Lašis asus endise Veclaši mõisa ("Alt-Lassen") keskus, lisaks on seal Laši linnus ja Laši kirik, mille juures asub mälestusmärk Lašis sündinud Gotthard Friedrich Stenderile. Aastatel 2009–2021 jäi küla Ilūkste piirkonda.
Sunji keel

Sunji keel (inglise keeles "Zuni language") on põhiliselt Ameerika Ühendriikide lõunaosas, eriti New Mexico osariigis räägitav isolaatkeel. Seda keelt oskab terves maailmas umbkaudu 9600 inimest, kellest ligikaudu 7000 räägib seda igapäevakeelena kodus. Enamus kõnelejatest on sunji hõimu liikmed. Sunji keeles rääkides öeldakse keele kohta "Shiwi'ma", mis tõlkes tähendaks "sunjide viis" või "sunjide tee"
Klassifikatsioon.
Sunji keel ei kuulu teada olevalt ühtegi keelkonda, mis tähendab, et tegu on isolaatkeelega. On pakutud hüpoteese, et laiemalt kuulub penuti keelte hulka. See teooria on leidnud ka kõige laialdasemat toetust keeleteadlaste hulgas, kuid kinnitust ei ole see veel leidnud. Veel on arvatud, et sunji keel võiks olla seotud hoka keelte, tano keelte ja paljude teiste indiaani keeltega, aga nende puhul on tegu väga vähese toetajaskonnaga hüpoteesidega.
Keele kasutus.
Kasutatakse ladina tähestikku.
Mõningaid lapsi kasvatatakse kodus sunji keelt rääkides, et keel päriselt välja ei sureks. Siiski tuleb järjest rohkem kõnelejate seas kasutusele inglise keel ning sunji keele igapäevane rääkimine väheneb. Enamasti kasutatakse religioossetel üritustel või tseremooniatel, kodudes ja hõimu koosolekutel. Peamised rääkijad on täiskasvanud.
Tähestik.
Sunji tähestik koosneb 22 tähest
A a , B b, Ch ch, E e, H h, I i, K k, kw, L l, Ł ł , M m, N n, O o, P p, S s, sh, T t, ts, U u, W w, Y y , ' 
Ł hääldatakse nagu h ja l koos
Koolonit kasutatakse pikkade täishäälikute märkimiseks
'hääldatakse /ʔ/ , mis on kõrisulghäälik ehk larüngaalklusiil
Numeraalid.
Kasutatakse mõningate arvsõnade ütlemiseks näppe. Sunji tähendus on sulgudes.
1 "dobinde" (võetud alustuseks(näpp))
2 "kwili" (pandud teisega kokku)
3 "ha 'i" (keskmine näpp)
4 "a:wide" (kõik peale ühe sõrme)
5 "apde" (maha löödud/saetud)
6 "dobalekk 'ya"
7 "kwilelekk 'ya" ( 2+5)
8 "ha 'elekk 'ya" (3+5)
9 "denalekk 'ya"
10 "asdemla" (kõik näpud)
Keelenäited.
Sellepärast, et keelt räägitakse tihti religiooniga seotud tegevustel, siis on ka keele näited enamasti religiooniga seotud.
"Le'na' benan k'okshi banan kwayi. Jesus Christ, ho'n a:wan Datchu God an Tsawak'ona andepbe:'a".
Eesti keelde tõlgituna tähendab see ,Jeesus Kristuse, Jumala poja, evangeeliumi algus."
Sõnu moodustatakse tüvele liidete lisamisega.
Näiteks: "łada:kwe" - jahimees
Sõna tüvi "łada" - jahtima või võitlema ja järelliide "kwe", mis viitab inimesele.
Ülenurme mõis

Ülenurme mõis (saksa keeles "Uellenorm", varem "Helwenorme, Helwenurme") oli 17. sajandi algul rajatud rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb endine mõisasüda Kambja valla territooriumile, seal tegutseb Eesti Põllumajandusmuuseum.
Ajalugu.
Esimene võimalik Ülenurme mainime allikates esineb ehk esimese korral, kui Tartu piiskop Diderik Tartu ligidal Ulemoma küla Hermine Stakelberchile jättis. 1449. aastal andis Tartu piiskop Bartholomäus Savijerwe Helwenorme Dietrich Tiesenhausenile.
1646. aastal konfirmeeriti mõis ühele Busselbergile tema Tartus asunud kivimaja eest, mille Gustav II Adolf oli Tartu linnale kinkinud. Ülenurme sai 1697. Rootsi kuninga poolt Bernhard Busselbergile ja Busseldergide perekonna kätte jäi Ülenurm kuni 1732. aastani.
18. sajandi lõpul kuulus mõis Stegemannile, 1820. aastal müüdi Ülenurme mõis Friedrich von Löwisele, 1839. aastal ostis mõisa Ernst Peter Reinthal, kes müüs mõisa 1856. aastal krahv Valerian Cancrinile (1820–1861), kelle surma järel, tema lesk Olga Cancrin (sünd Stael von Holstein), müüs mõisa 1883. aastal kaupmees Karl Konrad Faurele, kes juba 1884. aastal müüs Ülenurme mõisa Tartu kaupmees ja Tartu Tiigi veski asutajale Georg Riikile (1842–1890).
Mõisa viimane omanik oli 1908. aastast Peeter Muna (1864–1934). Pärast mõisa riigistamist 1920. aastal läks territoorium jagamisele Peeter Muna ja tema väimehe, polkovnik Viktor Puskari vahel.
Mõisa suurus.
1914. aastal kuulus mõisa koosseisu 262,35 ha mõisamaad. Ülenurme oli Tartumaa mõisatest üks väiksemaid; sellest veel pisem oli vaid Mõra mõis.
Laši linnus

Laši linnus ("Lašu pilskalns") oli seelide linnus Lätis tänapäeva Augšdaugava piirkonnas Eglaine vallas Laši külas.
Laši linnus rajati 1. sajandil eKr. Puittaraga ümbritsetud künka kõrgus oli 15–20 meetrit, hoovi pindala 80 × 100 meetrit. Linnus asus seelide Kalve maakonnas. Pärast piirkonna ristiusustamist rajas Dünaburgi komtuur linnusesse Veclaši mõisa.
Linnuse pindala on 80 × 100 meetrit, kõrgus 15–20 meetrit. Sellest põhja pool asus ka muinasasula.
Jumalalaegas

Jumalalaegas (saksa Gotteskasten) oli Tallinnas aastatel 1621–1940 tegutsenud hoolekandeasutus ja kirikuvarade fond. 
Jumalalaeka eesmärk oli koondada kõiksugu kirikute, koolide, seekide ja vaestemajade tulud, et ülal pidada kirikuid, koole ja vaeseid.
Jumalalaeka tegevust kontrollisid ja haldasid: Tallinna bürgermeister, eesistujana ning raehärra, Talllinna Suurgildi oldermann, vanem ja gildiliige, Kanuti gildi oldermann.
Veclaši mõis

Veclaši mõis (läti keeles "Veclašu muiža", ka "Lašu muiža" või "Tīzenhauzenes muiža", saksa keeles "Alt-Lassen") on mõis Lätis Ilūkste piirkonnas Eglaine vallas Lašis. 
Veclaši mõis rajati Liivi ordu Dünaburgi komtuuri poolt endise seelide Laši linnuse kohale. Aastal 1562 andis vasttekkinud Kuramaa hertsogiriigi hertsog Gotthard Kettler mõisa Otto Taubele Vinnist. Sellest ajast peale oli Veclaši mõis rüütlimõis. Aastail 1610–1728 kuulus Veclaši Vietinghoffide perele, seejärel Klopmannidele. 19. sajandi algul olid mõisa omanikuks Tiesenhausenid, abielu kaudu said mõisa endale aga Przeździeckid, kelle kätte Veclaši mõis jäi kuni võõrandamiseni.
Mõisakompleksist on säilinud uusgooti stiilis punastest tellistest põllumajanduslik tootmishoone, osaliselt ka värav ja mõisa park. Samuti uusgooti stiilis ehitatud peahoonest on järel vaid varemed. Lisaks on säilinud üks mõisa piirikividest kirjaga "1855. Alt-Lassen Granyc. Tyzenhauz."
Sony Mobile Communications

Sony Mobile Communications (varem "Sony Ericsson") on mobiiltelefone tootev ettevõte, mille asutasid 2001. aastal Jaapani elektroonikakontsern Sony ja Rootsi telekommunikatsiooniettevõte Ericsson.
Ettevõtte peakontor asub Tōkyōs. Ettevõttel on üle maailma umbes 8000 töötajat.
2006. aastal müüdi 74 miljonit telefoni. Sama aasta kolmandas kvartalis oli Sony Ericsson oma 9% turuosaga maailmas suuruselt neljas mobiiltelefonide tootja Nokia, Motorola ja Samsungi järel.
2012. aasta veebruaris omandas Sony 1,05 miljardi euro eest Ericssoni osaluse. Sama aasta neljandas kvartalis on Sony Mobile endiselt maailmas suuruselt neljas mobiiltelefonide tootja.
Nutitelefonid.
Sony Mobile'i esimene nutitelefon, mis kandis nime Sony Ericsson Xperia X1, avalikustati oktoobris 2008. See oli puutetundlik ning töötas opsüsteemiga Windows Mobile 6.1. 2014. aasta aprillist on Sony Mobile'i nutitelefonide lipulaev vee- ja tolmukindel Sony Xperia Z2.
Muu.
Sony Ericsson oli aastatel 2005–2012 Women's Tennis Associationi (WTA) ülemaailmne sponsor.
Helena Kannus

Helena Kannus (aastani 2003 Helena Silm, ka Helena Kannus-Silm; sündinud 16. märtsil 1967 Tallinnas) on Eesti kergejõustiklane, 1992–2004 kuulus ta Eesti koondisse. Nägemispuudega võistlejana on ta korduvalt osalenud paraolümpiamängudel.
Kannus lõpetas 1988. aastal Tartu 2. Internaatkooli. Hiljem on ta võistelnud Tartu Ülikooli spordiklubi nime all.
1980–88 harrastas ta ujumist (treener Rein Põldme). 1992. aastast tegeleb Kannus kergejõustikuga; tema treenerid on olnud Margit Aidla (1992–96), Tiina Torop (1996–98), Maie Põldme (1998–2000) ja Kersti Viru (2000–04). 
1992. aasta paraolümpiamängudel Barcelonas jõudis Helena Kannus kaugushüppes 5. kohale, 100 m jooksus aga 6. kohale.
Atlanta paraolümpiamängudel 1996. aastal saavutas ta viievõistluses võistlusklassis P10-P12 pronksi, kaugushüppes sai aga 4. koha tulemusega 4,92 m. 
1998 tuli ta viievõistluses ja kaugushüppes vaegnägijate maailmameistriks, 1999 Euroopa meistriks kõrgushüppes ja viievõistluses, samuti jõudis ta 1999 EM-il kaugushüppes hõbedale.
2004. aasta paraolümpial Sydneys sai ta kaugushüppes 8. ja viievõistluses 7. koha.
2003 pälvis Helena Kannus maailmameistrivõistlustel pronksi kaugushüppes, samuti tuli ta Euroopa meistriks kõrgushüppes.
2004. aasta paraolümpial Ateenas kandis Helena Kannus Eesti lippu. Naiste kaugushüppes saavutas ta neil mängudel 6. koha tulemusega 5,03 m.
ESBLi andmeil oli Helena Kannus võistlusvormis 172,5 cm pikk ja kaalus 60 kg.
Lasenbeka mõis

Lasenbeka mõis (läti keeles "Lasenbekas muiža", ka "Lašupes muiža" või "Lesenbēkas muiža", saksa keeles "Lassenbeck") oli mõis Kuramaal Daugavpilsi kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Lätis Augšdaugava piirkonnas Tabore vallas Lasenbergās. 
Lasenbeka mõis rajati aastal 1596. Aastast 1794 kuulus mõis Rehbinderite suguvõsale, seejärel olid mõisa omanikuks Engelhardtid. Engelhardtidelt sai mõisa abielu kaudu endale von Ratschide suguvõsa. Ratschidele kuulus mõis kuni võõrandamiseni aastal 1920.
Mõisa barokkmotiividest inspireeritud peahoone rajati aastal 1881, kuid see hävis esimeses maailmasõjas. Varemetes on ka Daugava kaldal asunud ülejäänud mõisakompleks.
Annely Ojastu

Annely Ojastu (sündinud 10. augustil 1960 Tartus) on Eesti kergejõustiklane ja invasportlane, kes võitis 1996. aasta paraolümpiamängudel kuldmedali. 1976–1991 võistles ta Nõukogude Liidu koondises.
Ojastu lõpetas 1979. aastal Porkuni eriinternaatkooli, 1982. aastal Tallinna kaugõppe erikeskkooli ja 1996. aastal Tallinna Pedagoogilise Seminari.
Sportlaskarjäär.
Sportimist alustas ta 1972. aastal ema Linda Ojastu suunamisel. 1979. aastast oli tema treener Tiina Torop, 1987. aastast Tallinna Kalevis Harry Seinberg.
1989 võitis ta kurtide maailmamängudel kõrgushüppe kurtide maailmarekordiga 1,74 m ja kaugushüppe (5,70 m). Kurtide kõrgushüpperekord püsis Ojastu nimel 24 aastat, selle purustas alles 2013. aastal Marharyta Hralko.
1992. aasta paraolümpiamängudel Barcelonas saavutas ta naiste 100 meetri jooksus hõbemedali. 1996. aasta paraolümpiamängudel Atlantas pälvis ta samal alal kuldmedali (tulemus 12,7 s) ning ka kaks hõbemedalit: naiste 200 m jooksus ja naiste kaugushüppes.
1993 võitis Annely Ojastu kurtide maailmamängudel kõrgushüppe tulemusega 1,71 m, 1997 tulemusega 1,65 m.
1999. aastast töötab Ojastu kurtide ja vaegkuuljate laste kergejõustikutreenerina (edukaim õpilane Anette Ojastu), 2006. aastast on ta Tartu Maarja Tugikeskuse pedagoog-juhendaja.
1996. aasta olümpiavõidu järel nentis Annely Ojastu, et tal polnud ühtki sponsorit. 2000. aastal keeldus Eesti Kurtide Spordiliit teda Sydney paraolümpiale saatmast, kuigi Ojastu oli samal aastal võitnud EKSL-i ja Invaspordiliidu meistrivõistlustel 100 m jooksu ning püstitanud hooaja alguses sprindis isikliku rekordi.
Tunnustus ja liikmesus.
1989. aastast on Annely Ojastu Tallinna Kalevi auliige, samal aastal anti talle Eesti NSV Spordikomitee aukiri. 1996. aastal valis Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon Ojastu aasta naiseks. 2005. aastal pälvis ta treenerina Tartu Kultuurkapitali Neinar Seli sihtkapitali stipendiumi.
2000. aastast on ta Tartu Kurtide Spordiseltsi Kaar esimees, 2008. aastast Eesti Kurtide Spordiliidu juhatuse liige (2008–12 president). 
Isiklikku.
Annely Ojastu on kergejõustiklaste Linda ja Eino Ojastu tütar, Aivar Ojastu õde.
Sirly Tiik

Sirly Tiik (sündinud 4. septembril 1974 Tallinnas) on Eesti invasportlane (kergejõustiklane), 2000. aasta paraolümpiamängude kuldmedalist odaviskes.
Ta võitis õpiraskustega sportlaste hulgas 2000. aasta paraolümpial Sydneys odaviskes oma võistlusklassi maailmarekordiga (39.77) kulla ning kõrgushüppes ja kuulitõukes pronksi ning sai 2012 Londoni paraolümpial kuulitõukes 5. koha.
Sirly Tiik oli Eesti Paraolümpiakomitee parim naissportlane 2000, valiti 2007 Euroopa parimaks naissportlaseks ning 2001 Lääne-Virumaa aasta inimeseks.
Kummipaat

Kummipaat on kummist, PVC-st, Hypalonist vms materjalist valmistatud ja õhuga täidetud ujuk-kere abil veepinnal püsiv paat. 
Ehitus.
Kummipaadid on kas U- või O-kujulise ujuk-kerega (õhu-kerega), pehme või jäiga põhjaga (RIB/RHIB), aerutatavad või mootoriga. Mootorina on tavaliselt kasutusel päramootor, mille kinnitamiseks on paadi U-kujulise kere ahtriosas tugevast materjalist ahtripeegel. Suurtel RIB-idel võib olla roolikamber ehk roolimaja. Valmistatud on ka kummi-purjepaate. Väiksemad paadid täidetakse õhuga tavaliselt lõõts-pumba abil, mis kinnitatakse ventiilile, suuremad kompressorist saadud suruõhuga. Ohutuse mõttes on kummipaatide õhukere jagatud eraldi täidetavateks sektsioonideks.
Kasutamine.
Kasutamiskõlblikke kummist või muust tihedast materjalist täispuhutavaid paate hakati valmistama juba 19. sajandil. 
Tänu hõlpsale transpordiks ja hoiustamiseks kokkupandavusele kasutatakse kergeid kummipaate sageli huvialustena rannikul või sisevetel kalastamiseks, matkamiseks jms. Väiksemaid kummipaate kasutatakse sageli tänu oma lihtsusele ja kergusele suuremate aluste abi- ja tööpaatidena, suuremaid ja tugevamaid kummipaate aga tänu merekindlusele ranniku või laeva päästepaatidena ning teenistusalustena.
Vastavalt Eesti seadusandlusele peavad kõik 2,5 m ja pikemad kasutuses kummipaadid (ja muud paadid) olema kantud veesõidukite registrisse.
Tepia ohvriallikas

Tepia ohvriallikas ehk Tepia silmaallikas ehk Tepia silmäläte on allikas Võru maakonnas Setomaa vallas Tepia külas Tuhkvitsa oja kaldal. Allikas asub Lätteperve talu põllu ääres metsas, Lätteperve talu hoonetest 330 m kirde suunas. Allikas on kultuurimälestisena kaitse all. 
Allikal usuti olevat raviomadused. Ravi saamiseks tehti annetusi, visates allikasse münte või lilli. Allikasse visatud münte ei tohtinud koju tuua, siis arvati haigus koju kaasa tulevat.
Ojaotsa allikad

Ojaotsa allikad ehk Serga allikad on allikad Meremäe külas. Neist saab alguse Tuhkvitsa oja. Allikad on potentsiaalselt nõrglubja lasundit moodustavad tõusuallikad. Ojaotsa allikad kuuluvad Natura 2000 loodushoiualade eelvalimikku, nende põhjavee avanemiskohtade arv on 10 ja vooluhulk 150 l/s.
Kõõru ohvriallikas

Kõõru ohvriallikas ehk Müräläte on allikas Võru maakonnas Setomaa vallas Kõõru külas. Allikas on kultuurimälestisena kaitse all.
Allikas asub Kõõru ja Talka küla vahel, paremat kätt Talka oja kaldal. Rahvapärimuse kohaselt asunud samas kohas ka vana linnuse koht. Piirkonnas on tehtud ka arheoloogilisi väljakaevamisi kuid leidusid ei olnud.
Luikjärve talu

Luikjärve talu on Obinitsa muuseumi vabaõhufiliaal Setomaa vallas Tobrova külas, tüüpiline seto kindlustalu. Alates 2019. aastast kuulub Luikjärve talu Setomaa Muuseumide koosseisu ning on gruppidele külastatav ettetellimisel.
Talu asub Meremäe-Obinitsa tee 6. kilomeetril paremal pool teed Tobrova külas Tuhkvitsa oja kõrgel kaldal. Talu sai oma tarbe- ja joogivee Tuhkvitsa ojast. Talu on tüüpiline näide Setomaal asunud niinimetatud kindlustaludest. Talu iseloomustab hoonetest, kõrgest väravast ja vahetaradest moodustunuda suletud kinnine hoov. Talu maaüksusel asub Tobrova tsässon.
Luikjärve talu on planeeritud avada elamustaluna. Seni on võimalik talukompleksiga tutvuda seal korraldatavatel üritustel ning gruppidele ettetellimisel.
Novałukoml

Novałukoml (transkribeerituna Novalukoml) on linn Valgevenes Viciebski oblastis Čašniki rajoonis.
Asula rajati aastal 1964 Łukomli järve äärde. Novałukomli nimi tuleb lähedal asuva Łukomli asula nimest, mis oli kunagi krivitšite linn ja piirkondlik keskus kuni Liivi sõjani. Novałukoml rajati töölisasulana Łukomli soojuselektrijaama juurde. Aastal 1965 sai Novałukomlist alev, aastal 1970 aga linn. Novałukomlis on raudtee lõppjaam, kuigi seda kasutatakse üksnes kaubaveoks ja reisiliiklust sellele raudteeharul ei toimu. Aastal 2004 rajati linna katoliku kirik. 
Linnas on kaks keskkooli, polikliinik. Tegutsevad kino ja kultuurimaja. Tööstusettevõtetest on Novałukomli jaoks tähtsaim Łukomli soojuselektrijaam ja sellega seotud ettevõtted, ent tegutsevad ka piimakombinaat ja leivatehas, toodetakse keramsiitliiva.
Susu keel

Susu keel kuulub Nigeri-Kordofani hõimkonda mande keelkonda.
Susu keelt räägitakse peamiselt Guineas, aga ka Senegalis ja Sierra Leones.
Susu keel on üks Guinea riigikeeltest ja seda räägitakse peamiselt rannikualadel. Kokku on selle keele kõnelejaid 1 060 280, neist 906 000 Guineas.
Susu keeles on kasutusel ladina kiri.
Struktuur.
Susu keeles on 28 häälikut, millest 7 on täishäälikud.
Kui sõnas on ühend kh, siis seda hääldatakse kurgunibu väristades (nii nagu prantslased hääldavad r-i näiteks sõnas "France").
Selles keeles grammatilised sood puuduvad. Eitust väljendatakse abisõnaga.
Susu keeles esineb sõnajärg SOV (subjekt, objekt, verb).
Arvsõnad.
Arvsõnad ühest kümneni susu keeles:
Alates kolmekümnest kuni üheksakümneni saadakse arvsõnad nii, et lisatakse ette sõna "tòngó" 'võtma', mida saab mõista kui 'võttes kümme':
Keelenäide.
"Adamadie birin barixinɛ e lan yɛtɛralui kui, yɛtɛ kolonyi nun yɛtɛ suxu kima. Fondoe nun faxamui na e bɛ boresuxu kima bariboreya fanyi kui."
Kõik inimesed on sündinud vabade ning võrdsetena. Neid on õnnistatud mõistuse ja südametunnistusega ning nad peavad käituma üksteisega vennalikult.
Terraria

"Terraria" on "indie"-stiilis "sandbox"-tüüpi videomäng, mis sisaldab nii seiklus- kui ka põnevusmängule omaseid elemente. Mängu arendajaks on iseseisev mängufirma Re-Logic. "Terraria" on saadaval arvutimänguna operatsioonisüsteemile Microsoft Windows, mängukonsoolidele Xbox 360 ja PlayStation 4 ning mobiilseadmete operatsioonisüsteemidele Android ja iOS. "Terraria" võimaldab mängijal uurida, avastada, meisterdada, ehitada ja võidelda erinevate koletistega juhuslikult genereeritud 2D-maailmas.
Algselt Microsoft Windowsi operatsioonisüsteemidele mõeldud mäng tuli välja 16. mail 2011. Hinnanguliselt müüdi mängu esimese päeva jooksul kokku 50 000 eksemplari ning juba sama päeva lõpuks mängis seda võrgus 17 000 inimest. Kokku müüdi nädala jooksul maha 200 000 eksemplari, mis tegi Steam'is "Terrariast" nädala ostetuima mängu, olles ees isegi sellistest mängudest nagu "The Witcher 2" ja "Portal 2". "Terraria" püsis tabeli tipus kuus päeva ja seda on 2017. aasta veebruari seisuga müüdud kokku 20 000 000 eksemplari.
Mäng väljastati Playstation Networki ja Xbox Live Arcade'i konsoolidele 2013. aasta märtsis (v.a Euroopas ja Austraalias), sisaldades ainult nendele platvormidele omaseid eksklusiivseid mängulisasid. 15. mail 2013 tuli mäng välja Playstation 3 peal ka Euroopas ja Austraalias. Märtsis 2013 teatati, et suvel lastakse "Terraria" välja ka Playstation Vita jaoks. Sama aasta 29. augustil tuli "Terraria" müüki iOS-iga telefonide ja tahvelarvutite jaoks, mille arendajaks on Hollandi mängufirma Codeglue.
Hal'as kunn

Galerii Hal’as kunn (ka Kalju maja) on kunstigalerii Võru maakonnas Setomaa vallas Obinitsa külas. Galeriid haldab MTÜ Seto Ateljee-Galerii.
Kunstigaleriis saab tutvuda kaasaegse seto kunsti väljapanekutega, lisaks korraldatakse teiste põlisrahvaste hooajanäitusi.
Galerii kogudes on oma loominguga esindatud Aleksandr Ivanov (mari kunstnik), Juri Dõrin (ersa kunstnik), Pasha Mikushev (komi), Pjotr Rjabov (ersa), Kalev Mark Kostabi, Peeter Laurits, Malev Toom, Toomas Kalve, Epp Margna, Lembit Kiisson, Mati Kuusing ja Toomas Kuusing, Evar Riitsaar, Raili Riitsaar, Albert Gulk, Navitrolla, Erki Jürise, Ove Kalde ja Kalli Kalde, Tuuli Puhvel, Eero Ijavoinen, Salme Kahusk, Päivi Kahusk, Maali Kahusk, Kauksi Ülle. 
Algselt oli hoone Ivan Kalju maja. Kaljude peres oli veel abikaasa Kati ning kuus last: ühised lapsed Anna, Maria, Alli, Sonja, Olli ning Alli poeg Mihkel. 1933. aastal ehitati majale teine korrus. Ivan asutas majja kaupluse. Müügil oli kõik vajalik majapidamiskaup, enamasti rauakaubad. 1940. aastal kauplus natsionaliseeriti, pererahvas tunnistati kulakuks, poeg Mihkel tapeti ning 1949. aastal osa perest küüditati. 1945. aastal pandi majja Obinitsa külanõukogu kantselei. Pärast seda on majas tegutsenud meierei, sidejaoskond, arstipunkt, raamatukogu ja rahvamaja. Aastatel 1960–1995 asus hoones Obinitsa sovhoosi kontor. 2004. aastast peab Evar Riitsaar hoones galeriid Hal’as kunn.
Obinitsa Seltsimaja

Obinitsa seltsimaja (ka Obinitsa seto seltsimaja) on SA Setu Kultuuri Fondile kuuluv hoone Võru maakonnas Setomaa vallas Obinitsa külas. 
Maja renoveerimistöid alustas sihtasutus 2009. aastal. Hoonete interjöörid olid kujundatud juhuslikult ja vastava aja võimalusi arvestades. Renoveerimise eesmärk oli jätta alles nii palju vana kui võimalik ja ühendada see sobivas vormis uuega – jätta alles ja taastada. Seltsimaja renoveerimisprojekti koostas Rain Veidenberg, sisekujunduse projekti tegid Iir Hermeliin ja Maria Tarvas.
Vana tare uhkus on algsel vundamendil taastatud setu ahi, mis täidab kõiki vanu funktsioone – on toa- ja ihusoojendaja ning söögitegija. Ahju ehitamisel olid aluseks Mokornulgas säilinud kolm vanaaegset setu ahju.
Kuna Petserisse ei pääse iga päev nõu pidama ega kokku saama, tullakse seltsimajja, sest sinna on kõigist Setumaa nurkadest võrdne maa tulla. Seltsimaja on olnud paljude algatuste – Seto Kuningriik, Setomaa Valdade Liit, Seto Kongress, Taarka etendus, MTÜ Taarka Pärimusteater – loomise või sündimise koht. Siin tegutseb kolm leelokoori ja Setomaa Valdade Liit. Seltsimaja on olnud koolituste, kursuste, projektinõustamise, ürituste ja algatuste kohaks, näiteks lihavõttemaa ja Setomaa külateatrite päev.
Sirje Potisepp

Sirje Potisepp (sündinud 18. juunil 1961 Kilingi-Nõmmes) on Eesti Toiduainetööstuse Liidu juhataja ja autorallisportlane.
Haridus.
Aastatel 1968–1971 õppis ta Tali 8-klassilises Koolis, 1971–1979 Sindi Keskkoolis, 1979–1981 Tartu Riiklikus Ülikoolis keemiat ja 1982–1985 Tallinna Polütehnilises Instituudis biokeemiat. 
Töö.
Potisepp töötas aastatel 1995–1999 ASi Remedia kommertsdirektorina ja 1999–2005 ASi Remedia juhatuse liikmena. 2004–2005 oli ta Põhja-Tallinna linnaosavanem. 
Alates 2005. aastast on ta Eesti Toiduainetööstuse Liidu juhataja. 
Aastatel 2006–2007 oli Sirje Potisepp ASi Remedia nõukogu liige. 2007. aastast on ta ka Maaelu Edendamise Sihtasutuse nõukogu liige.
Rallisõit.
Teda kutsus autoralli juurde Priit Uus. 2010. aastal oli ta Eesti parim naisrallisõitja.
Poliitiline karjäär.
Sirje Potisepp oli aastatel 2003–2017 IRLi liige.
Isiklikku.
Potisepp on abielus, pere on kaks last.
Obinitsa külakeskus

Obinitsa külakeskus on Setomaa vallale kuuluv hoone Võru maakonnas Setomaa vallas Obinitsa külas. 
Majas asuvad Obinitsa lasteaed, Obinitsa raamatukogu, võimla, jõusaal, riietus- ja pesuruumid ning rendipinnad.
Obinitsa külakeskus oli algselt ehitatud Obinitsa Mittetäieliku Keskkooli hoonena aastatel 1962–1963. 1963. aastal alustas selles koolimajas õppetööd 170 last. Obinitsas oli ajalooliselt kool töötanud juba aastast 1890. Samas hoones jätkas tööd Obinitsa Põhikool. 2004. aastal ühendati Meremäe ja Obinitsa põhikoolid Meremäe-Obinitsa Põhikooliks, õppetöö toimus kahes majas: Meremäel ja Obinitsas. 2008. aasta sügisel jätkas Meremäe-Obinitsa põhikool tööd üksnes Meremäe koolimajas ning Obinitsa koolimaja jäi valdavas osas kasutuseta.
2009. aastal renoveeriti maja Obinitsa külakeskuseks. Kogu kompleksi ehitamine-renoveerimine maksis 8 078 599 krooni, sellest 6 866 809 krooni saadi Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt. Renoveeris AS Tartu Ehitus. Kokku renoveeriti 1372 m² hoonealust pinda. Majja koliti lasteaed ja raamatukogu, avati võimla, jõusaal ja riietus- ja pesuruumid.
Make müür

Make müür (ka "Möldre müür") on kuni 12 meetri kõrgusele ulatuv liivakivipaljand Piusa jõe kaldal, kalda kõrgus on kuni 17 meetrit. 
Make müür on Piusa jõe ürgoru maastikukaitseala üks kaitstavatest loodusobjektidest. Paljand asub Vastseliina vallas Möldri külas asuvast Make veskist 300 meetrit allavoolu. Make veski on nime saanud Hendrik Make järgi, kes 1883. aastal rajas selle vesiveski ja saekaatri. 1900. aastast töötas veski teisel korrusel ka villatööstus. Make müür on üks kõrgemaid ja kaunimaid paljandeid kaitseala lõunapoolses osas .
Make müür on ülemdevoni liivakivi, Gauja lademe paljand. Gauja lademe paksus on kuni 183 meetrit ja see koosneb kvartsliivast, kirjudest savidest ja peeneteralistest kobedatest purdkivimitest, milles leidub ka kala- ja taimejäänuseid. Gauja lademe liivad settisid 50–70 miljoni aasta jooksul Devoni ajastul (algas 410 miljonit aastat tagasi) toonasesse madalmerre. Kuna devoni liivakivi on suhteliselt mureda struktuuriga, alluvad liivakivi paljandid kergesti erosioonile.
Setomaa Turismitalo

Setomaa Turismitalo on turismitalu Võru maakonnas Setomaa vallas Kalatsova külas.
Turismitalu asub Mäealodsõ talukohas. 1999. aastal asuti seda saja-aastast talu renoveerima, esialgu enda suvekoduks, hiljem juba majutusasutuseks. Majutuskohti on 32. Palkmajades asuvatele tubadele on antud setukeelsed nimetused: Mari tarõ, Sootska tarõ, Kullo tarõ, Lapi tarõ jne. Turismitalu pakub majutust, seminaride, pidude ja suvepäevade korraldamist. Talus on ujumise võimalus, mänguväljakud, suitsusaun ja peosaal.
Marinova dolokivikarjäär

Marinova dolokivikarjäär on kaevandus ligikaudu kümne meetri paksuse Pskovi kihistu dolokivi lasundil asuvas maardlas Võru maakonnas Setomaa vallas.
Marinova karjääris kaevandatakse ja purustatakse ehituslikku dolomiiti. Valdavalt asuvad Kagu-Eestis pinnakattesetete all Ülem-Devoni ladestu purd- ja karbonaatkivimid, karbonaatkivimite paljandeid tuleb seal ette aga väga harva. Paljandeid võib näha Mõniste vallas Peetri jõe kaldapaljandites ja väikesel astangul Meremäe külast põhja pool. Sama kihistu kivimite paljandid asuvad Meremäe vallas Tiirhanna vanas paemurrus ja Marinova dolokivikarjääris. Marinova maardla geoloogiliste uuringute järgi on ligikaudu kümne meetri paksuse Pskovi kihistu dolokivi lasundi ülemine pool väga tugevalt purustatud ja karstunud. Karjääris on kaevandatud kuni kümne meetri paksust dolokivikihti, millest pool asub põhjavee tasemest kõrgemal, pool madalamal. Karjäärist põhjavett välja ei pumbata ning veepiirist allpool olevat kivi kaevandatakse vee alt lõhkamise teel. Põhjavee tasemest kõrgemal asuvat dolokivi iseloomustab väga tugev purustatus ja lasundi ülaosa murenemine. Põhjavee tasemest madalamal paiknev dolokivi on vähem purustunud.
Paelasundis lasub ligikaudu meetrikõrgusi ja -laiusi karstikoopaid. Karjääri lõunapoolses osas võib kaevanduse seintes jälgida arvukaid lokaalseid paindeid, mida saab seostada karstikoobaste kohal asunud kivimikihtide läbivajumisega.Vee voolamist lõhelistes kivimites ja seega ulatuslike karstinähtuste kujunemist on soodustanud lähedal asuv Belka jõe org. Oru lääneveerul on arvukalt allikaid, mis toituvad ka Marinova karjääri dolokive läbivast veest. Samas pole täpselt teada, miks dolokivide ülemine osa on Marinova karjääri piirkonnas sedavõrd lõheline. Pole välistatud, et Marinova karjääris avatud dolokividele võisid purustavat mõju avaldada ka tektoonilised protsessid.
Kate keel

Kate keel (Kai, Kate Dong, Kâte, kate) kuulub Paapua keelte Üld-Uus-Guinea hõimkonna Finisterre-Huoni keelte hulka. Paapua Uus-Guinea piirkond on keelelise varieeruvuse tiheduse poolest maailmas esikohal.
Kate keele dialektid on Magobineng (Bamota), Parec, Wamora (Wamola), Wana, Wemo. Need dialektid võivad olla ka iseseisvad keeled. 
Emakeelena kõnelejaid on kokku 20 000. Paapua Uus-Guinea Evangeelne Luterlik Kirik kasutab kate keelt kirikukeelena, mistõttu on selle keele teise keelena kõnelejaid 80 000. Keele emakeelena kõnelejate kirjaoskuse protsent on 25–50%, teise keelena kõnelejate hulgas on kirjaoskuse protsent 50–75%. Kirjasüsteemiks on ladina kiri.
Keelt kõneldakse Paapua Uus-Guinea riigis, täpsemalt Morobe provintsis Finschhafeni linnas.
Fonoloogia.
Vokaalid.
Vokaali â foneetiline transkriptsioon on [ɔː].
Konsonandid.
Kõrisulghäälik c esineb ainult pärast vokaali ja saksa keeleteadlane Pilhofer kirjeldab seda kui vokaali omadust, mis aitab eristada näiteks sõna "bo" (suhkruroog) sõnast "boc" (väga) ja "si" (istutus) sõnast "sic" (puljong).
Konsonant z esineb ainult vokaalide vahel ja ʒ ainult morfeemi alguses. 
Tähed q ja q (q tegelik kirjapilt arvutikirjas puudub) häälduvad vastavalt [kp] ja [gb].
Vabad asesõnad.
Kate keeles esineb nii eksklusiivne kui ka inklusiivne I isiku asesõna, arvatavasti austroneesia keelte mõjutuste tõttu. Paapua keelte hulgas on kate keelele iseloomulik eristus inklusiivse ja eksklusiivse esimese isiku vahel vähelevinud.
Bribri keel

Bribri keel (ka "talamanca keel") on tšibtša keelkonda kuuluv keel, mida räägitakse Kesk-Ameerikas.
Bribri keel on kõige sarnasem kabekari, maleku ja teribe keelega. Tähtsamad dialektid: ambure-katsi, coroma, salitre-cabagra.
Kõnelejate asuala.
Bribri keelt kõneldakse Costa Rica lõunaosas, Limoni provintsis, Talamanca kantonis, Laris, Telires, Ureni jõgede aladel, Puntarena provintsis ja Buenos Aireses.
Kõnelejate arv.
Kõnelejaid on umbes 11 000. L1 tasemel keele valdajaid on 2%-3%, L2 tasemel kirjaoskajaid on 50%. Bribri keel on aktiivses kasutuses, kasutatakse ka standardiseeritud kirjakeelt, kuigi see ei ole laialt levinud ega jätkusuutlik. Keelt räägivad igas vanuses inimesed, peamiselt kodudes. Bribri on ainuke Costa Rica põliskeel, mida õpetatakse kohalikes ülikoolides.
Keele struktuuri andmed.
Bribri keeles on vokaalidel neli erinevat tooni: kõrge, tõusev, langev ja madal toon. Kirjakeeles märgitakse erinevaid toone ülakomadega. 
a- madal toon
à- kõrge toon
á- langev toon
â- tõusev toon
Bribri keel on toonikeel, mis tähendab seda, et mõned silbid hääldatakse kõrgema tooniga kui teised. Kui näiteks inglise keeles on tuntav erinevus selliste lausete vahel nagu „You see a man“ (Sa näed meest) ja „You see a man?“ (Kas sa näed meest?), siis Brbri keeles on sellised kõrged ja madalad toonid kasutusel peaaegu igas sõnas, mis annab keelele väga elava kõla.
Samuti on keeles täishäälikute hääldamine nasaalselt ehk nina kaudu. Nendeks on: ã, ẽ, ĩ, õ, ũ.
Bribri keele konsonantideks on b, ch, d, j, k, l, m, m, ñ, p, r, s, t, y. Nasaalsetel konsonantidel m, n ja ñ on erinevad hääldusviisid. Nasaalne m hääldatakse nii nagu hispaania keeles, erandiks on aga see, et pärast „rõhulist“ vokaali öeldakse (näiteks sõnas tùm: veesilm) m’i asemel n. Huvitav tunnus Bribri konsonantide hulgas on „saltillo“(’) ehk kõrihääliku kasutus, mida hääldatakse õhku kõris hoides. See sarnaneb O-tähega ingliskeelses väljendis „Oh! Oh!“ Enamik Bribri kõnelejatest kasutab „saltillo’t“ ainult lause lõpus.
Bribri keel on sõnajärjelt SOV-keel ehk aluse ehk subjekti (S), sihitise ehk objekti (O) ja öeldisverbi(V) järjestusega.
Bribri keeles ei ole sugu. Kui on vajalik, kasutatakse leksikaalsed üksuseid, näiteks inimeste puhul wib- mees ja arákr- naine. Yará - poeg, yará arákr- tütar. Mitmuse vormid saadakse –pa liitega. Näiteks wibpa- mehed.
Lisaks.
Bribri keel kasutab ladina kirjaviisi. Bribri keel on toonikeel, mis tähendab seda, et samamoodi kirjutaud sõnade puhul määrab tähenduse kõrgus, mida märgitakse ülakomadega tähtede peal. Keeles on neli erineva kõrgusega tooni ning erinevaid toone kasutatakse peaaegu igas sõnas.
Bribri keeles on keeruline ja huvitav numeraalide süsteem. Kasutatakse erinevaid numeraale, et viidata nimisõnadele, näiteks bötk- kaks liblikat, bök- kaks kivi, bötöm- kaks pulka.
Raine Loo

Raine Loo (28. märts 1945 Taevere vald – 16. mai 2020 Tallinn) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas 1963. aastal Tartu 8. Keskkooli ja 1965. aastal Vanemuise õppestuudio.
Aastatel 1965–2004 töötas Raine Loo Vanemuise teatris näitlejana, oli ka lavastaja assistent. 
Ta mängis filmides "Kolme katku vahel" (Eesti Telefilm, 1970), "Värvilised unenäod" (Tallinnfilm, 1975), "Inimene, keda polnud" (Tallinnfilm, 1989) ja "See kadunud tee" (Tallinnfilm, 1990); telelavastuses "Püha öö – üksildusöö" (1982) ja kuuldemängudes ("Iphigeneia Taurises", 1982).
Isiklikku.
Tema abikaasa oli botaanik Hans Trass, nende poeg on helilooja ja organist Toomas Trass.
Eros Ramazzotti

Eros Luciano Walter Ramazzotti (sündinud 28. oktoobril 1963 Roomas) on itaalia muusik. 
Ramazzotti on populaarne Itaalias, enamikus Euroopa riikides ja kogu hispaaniakeelses maailmas, sest tema albumeid on välja antud nii itaalia kui hispaania keeles.
Isiklikku.
Ramazzotti oli aastatel 1998–2009 abielus Šveitsi modelli ja näitleja Michelle Hunzikeriga. Neil on tütar Aurora, kes on sündinud 5. detsembril 1996. Ramazzottil on ka tütar Raffaela Maria itaalia modelli ja näitleja Marica Pellegrinelliga.
Dašiv

Dašiv (ukraina keeles Дашів) on alev Ukrainas Vinnõtsja oblastis Illintsi rajoonis. Elanike arv on 3763. Pindala on 7,54 km².
Kaksvarvaslaisik

Kaksvarvaslaisik ("Choloepus hoffmanni") on loomaliik, üks laisikuid omanimelisest perekonnast.
Klassifikatsioon.
Kaksvarvaslaisikul tunnistatakse 5 alamliiki:
Välislingid.
Ansgar Heveling

Ansgar Heveling (sündinud 3. juulil 1972 Rheydtis) on Saksamaa poliitik ja Kristlik-Demokraatliku Liidu liige Korschenbroichist Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Heveling on oktoobrist 2009 Saksamaa Liidupäeva liige.
Heveling käis Korschenbroichis katoliiklikus põhikoolis ja lõpetas 1992. aastal Mönchengladbachi humanitaargümnaasiumi. Braunschweigis läbitud sõjaväeteenistuse ajal sai ta Saksamaa Liitvabariigi relvajõudude aumedali. Seejärel õppis Heveling Bonni Reinimaa Friedrich Wilhelmi Ülikoolis ja Speyeris Saksamaa Avaliku Halduse Kõrgkoolis õigusteadust ja avalikku haldust. 
2001–2002 töötas ta ühes Korschenbroichi advokaadibüroos advokaadina.
1991. aastal astus Heveling Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1992. aastast kuulub ta Korschenbroichi Linnaühenduse juhatusse ning CDU Korschenbroichi ja Peschi kohaliku ühenduse juhatusse, 2000. aastal sai ta linnaühenduse esimeheks. 1997. aastast on Heveling Neussi ringkonna juhatuse liige ja alates 2011. aastast ringkonna juhatuse aseesimees.
2003–2005 oli ta CDU Nordrhein-Westfalen maapäeva fraktsiooni liikluspoliitika referent. 2005–2009 oli ta Nordrhein-Westfaleni rahandusministri büroo referent ja asejuhataja. 2009. aasta liidupäeva valimistel kandideeris ta valimisringkonnas Krefeld I – Neuss II ja võitis 42,3 % valijate toetusega otsemandaadi ning on 2009. aasta oktoobrist Saksamaa liidupäeva liige. 2013. aastal valiti ta 49,1% valijate häältega uuesti liidupäeva.
Heveling on Saksamaa Liidupäeva õiguskomisjoni ja interneti ja digitaalse ühiskonna erikomisjoni liige. Ta toetas oma allkirjaga Ameerika Ühendriikides läbi kukkunud seaduseelnõud „Stop Online Piracy Act“ (SOPA).
Valgemiao keel

Valgemiao keel ehk hmong-dau keel (inglise keeles "Hmong Daw") ehk valge hmong on miao-jao keelte hulka kuuluv keel. Seda kõnelevad valged hmongid.
Seda kõneleb umbes 4 miljonit inimest. Keele kõnelejaid elab Lõuna- ja Edela-Guizhous, Loode-Guangxis ning Yunnani provintsi kagu- ja edelaosas. Samuti Prantsusmaal, Laoses, Tais, Ameerika Ühendriikides, Vietnamis ja Itaalias.
Klassifitseerimine.
Miao-jao, Chuangiandiani miao keeled 
Kirjaviis.
Lao kiri, esmane kirjutusviis- ladina kiri, Miao (Pollard) kiri, mida kasutatakse Hiinas. Phahau-hmongi kiri. Tai kiri, mida kasutatakse Tais. 
Tähestik.
Latiniseeritud tähestik (RPA): 
Phahau-hmongi tähestik:
Konsonandid:
Vokaalid:
Sõnajärg.
SVO 
Tüüp.
Toonikeel, esineb 7 tooni. 
Murded.
Sarnaneb Hmong Njua'ga, mida nimetatakse veel Blue Hmong (Sinine hmong). Need keele ja hõimu nimetused (Sinised ja Valged hmongid) tulevad naiste riietuste värvidelt. Valged hmongi naised kannavad pidulistel päevadel tumedat jakki ja valget seelikut, aga sinised hmongi naised tumedat jakki ja helesinist seelikut.
Keelenäited.
“Koj ua dabtsi?” (Mida sa teed?)
“Kuv pub npua.” (Ma söödan sigu.)
“Kuv pub qaib.” (Ma söödan tibusid.)
"Kuv pub nees." (Ma söödan hobust.)
"Kuv tsis ua dabtsi." (Ma ei tee mitte midagi.)
Esimeses lauses tähendab sõna „dabtsi“ „mida?“, viimases aga „mitte midagi“.
Arvsõnad 1–10.
Arvsõnad Phahau-hmongi kirjas 
Arvsõnad Tai kirjas 
Asesõnad.
Valge hmongi keeles on kolm grammatilist isikut:
Huvitavat.
Hmongid elavad mägedes, 1000–1200 meetri kõrgusel.
Vietnami sõja ajal olid paljud hmongid ameeriklaste liitlased. Paljud hmongid said siis surma, aga nende ellu jäänud peredele anti USA kodakondsus. Praegu elavad paljud hmongid USA-s.
Kagu-Aasias elavad hmongi hõimud ei pruugi teineteisest aru saada, kuna nad elavad väga kaugel ning ei suhtle omavahel. 
Hmongide peredes on patriarhaalsus; tööd on kindlalt meeste ja naiste vahel jaotatud, kõik füüsiliselt rasked tööd teeb mees. Pered on peamiselt monogaamsed, kuigi polügaamia ei ole keelatud.
Kaarel Leetberg

Kaarel Leetberg (26. november 1867 Armi mõis, Vihula vald, Virumaa – 2. aprill 1945 Rakvere) oli eesti keeleteadlane.
Aastatel 1879–1881 õppis ta Rakvere algkoolis, 1881–1884 Rakvere kreiskoolis, 1885–1889 Peterburi Annakoolis. 1893. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli võrdleva keeleteaduse alal. Aastatel 1897–1915 oli Peterburis kodukooliõpetaja. Aastatel 1902–1906 oli ta Peterburi Eesti Heategeva Seltsi esimees.
1917. aastast töötas Rakveres eesti keele õpetajana ja 1922–1933 oli Virumaa poeglaste gümnaasiumi direktor. 12. juunil 1938 hävisid tulekahjus Kaarel Leetbergi raamatukogu ja käsikirjad.
Leetberg avaldas kolm eesti keele alast teost, Balthasar Russowi kroonika tõlke ning raamatu "Kui pikalt on Kalevipoeg rahva luuletus".
Eesti Paralümpiakomitee

Eesti Paralümpiakomitee, lühend EPK (kuni 5.01.2017 "Eesti Paraolümpiakomitee", lühend "EPOK"), on Eesti keskne invaspordi- ja paraolümpiaorganisatsioon. EPK tegeleb puuetega inimeste tippspordi propageerimise ja edendamisega, korraldab rahvusliku delegatsiooni osavõttu rahvusvahelistest suurvõistlustest ja paraolümpiamängudest.
Komitee moodustasid 1991. aasta aprillis nägemis-, kuulmis-, füüsiliste ja vaimsete puuetega inimeste spordiliitude esindajad. Samal aastal võeti EPK Rahvusvahelise Paralümpiakomitee (IPC) liikmeks.
Eesti Paralümpiakomitee eelkäijaks oli 1986. aastal spordiühingu Kalev juurde loodud Eesti Invaspordiföderatsioon.
EPK on viie iseseisva spordiorganisatsiooni katusorganisatsioon, need kõik on ka komitee asutajaliikmed:
2021. aasta novembri seisuga on Eesti Paralümpiakomitee juhatuses president Monika Haukanõmm, asepresident Rein Loik, liikmed Rainer Vakra, Alar Õige, Kristo Ringas, Matz Topkin, Toomas Sepp ja Toomas Kasemaa. Alates 10. septembrist 2018 on EPK peasekretär Signe Falkenberg.
M3 Lee

M3 Lee oli Teise maailmasõja ajal USA-s toodetud keskmine tank, mille 75 mm pearelv paiknes kere vasakus nurgas sponsoonis ja tornis asus 37 mm tankitõrjekahur. Põhitorni katusel paiknes väike komandöritorn kuulipildujaga. Põhisuurtükiga toimetas sihturist ja laadurist koosnev meeskond. Suurtüki kõrval istus juht-mehaanik. Tornis paiknes teine sihtur, kes kasutas raskekuulipildujat või kahurit ja komandör, kes kasutas komandöritorni.
Masin loodi keskmise tanki M2 baasile ja aastatel 1941–1942 toodeti 6258 tanki.
Naiste Hääl

Naiste Hääl oli aastatel 1926–1932 Tallinnas ilmunud naiste kuukiri. Ajakiri oli Eesti Naisorganisatsioonide Liidu häälekandja.
Narva Linaketramise Manufaktuur

Narva Linaketramise Manufaktuur oli Narvas tegutsenud tekstiiliettevõte. 
Ettevõte asutati 1851. aastal, linamanufaktuur töötas Baltimaadel varutud toorainega. Aastal 1880 muudeti ettevõte osaühinguks. 
Ettevõtte toodang oli näiteks 1933. aastal järgmine: 
Suur osa (70%) ettevõte toodangust eksporditi.
AgustaWestland

AgustaWestland NV oli inglise-itaalia hargmaine ettevõte, Leonardo (varem Finmeccanica) tütarettevõte. Ettevõtte peamiseks tegevusalaks oli kopterite projekteerimine ja tootmine.
AgustaWestland moodustati 2000. aasta juulis, kui Finmeccanica ja GKN ühendasid oma vastavad koptereid tootvad haruettevõtted (Agusta ja Westland Helicopters). Finmeccanica omandas GKNi osa AugustaWestlandis 2004. aastal.
2016. aastal liideti AgustaWestland Leonardo S.p.A.ga.
Maxima kaupluse varing Riias

Maxima kaupluse varing toimus 21. novembril 2013 Riias, kui õhtusel tipptunnil varises vähemalt 500 ruutmeetri suurusel alal ootamatult alla Riia läänepoolses magalalinnajaos Zolitūdes asunud Maxima poe katus. 
Õnnetuses hukkus 54 ja vigastada sai 39 inimest. Hukkunute hulgas olid 3 päästjat, kes jäid päästetööde ajal kokku varisenud seina alla, kaks Venemaa kodanikku ja üks Armeenia kodanik. Varing on Läti iseseisvusaja ohvriterohkeim katastroof. 
80 minutit enne varingut hakkas tööle tuletõrjesignalisatsioon. Mõned väikepoed lõpetasid seejärel töö, aga Maxima jätkas tegutsemist ja ostjaid rahustas teenindajate muretu käitumine. Tegelikult põlengut ei olnud ja seetõttu käsitles Maxima seda valehäirena. Hiljem on arvatud, et tuletõrjehäire võisid käivitada katuse algava lagunemise tõttu lendunud tolmuosakesed.
Samal õhtul toimus teinegi varing, milles hukkus 3 ja sai vigastada 12 päästetöötajat. Pärast seda tohtis hoones korraga viibida ainult 5 päästetöötajat. Ülejärgmisel päeval sai veel üks päästetöötaja vigastada ning toimus kolmas varing, milles aga keegi viga ei saanud.
2015. aastal avaldatud uurimisaruande kohaselt põhjustas varingu ehitusviga.
Hukkunute mälestuseks kuulutati Lätis välja kolmepäevane lein (23.–25. novembril).
Romaan (ajakiri)

Romaan oli aastast 1922 Tallinnas ilmunud ajakiri, mida andis välja kirjastus Areng ja mille peasisu moodustas tõlkekirjandus. Ajakiri ilmus kaks korda kuus.
Papers, please

"Papers, please" on Lucas Pope'i loodud arvutimäng, mille sisuks immigratsiooniameti dokumendikontroll idabloki maal nimega Arstotzka.
Mängu kirjeldus on eestikeelsena avaldatud Sirbis 22. novembril 2013.
Badžau keel

Badžau keel (Indoneesia badžau keeles ja lääneranniku badžau keeles "Sama") on keel, mida kõnelevad badžaud Kagu-Aasias, peamiselt Kalimantani ja Sulawesi saartel.
Badžau keel jaguneb teisenditeks, millest suurimad on Indoneesia badžau keel ja Lääneranniku badžau keel. Käesolev artikkel keskendub peamiselt Lääneranniku badžau eripäradele.
Staatus ja kõnelejad.
Badžau keelel on tänapäeval umbes 205 000 kõnelejat (kellest 150 000 kõneleb Indoneesia badžaud ja 55 000 Lääneranniku badžaud). Mõlemad suuremad badžau keeled kuuluvad ohustatud keelte hulka.
Lääneranniku badžaud räägitakse peamiselt Sabah' osariigi läänerannikul, Malaisias ning väiksematel aladel Borneo saare põhja- ja idaosas. 
Morfoloogia ja struktuur.
Badžau keeles kasutatakse ladina tähestikku, kirjaviis välja töötatud 1998. aasta paiku.
Verbimorfoloogia kohapealt on lääneranniku badžaule omane tegija märkimine ja sihitise mittemärkimine nii transitiivsete kui ka intransitiivsete tegusõnade tüvedes.
&lt;br&gt;Fonoloogia
Badžau keeles on 23 foneemi, neist 17 on kaashäälikud ja 6 täishäälikud.
Pikemad vokaalid moodustatakse sarnaselt eesti keelega kahekordselt märkides.
Suurem osa laensõnu pärineb malai keelest, väike osa inglise keelest.
Malaikeelsete laensõnade puhul asendatakse häälikuid mida badžau keeles ei kasutata:
Nt. Malai [tʃ] -&gt; badžau keeles [s] ; [h] kaotatakse ära; [f] -&gt; [p];
"cara" -&gt; "sara" (meetod)
"habis" -&gt; "abis" (lõpetatud, läinud)
"faham" -&gt; "paam" (aru saama, mõistma)
&lt;br&gt;Morfoloogia
Üldnimisõnad koosnevad tavaliselt kahest või kolmest silbist
Nt "uran" (vihm); "tengangang" (ämblik)
Isikulised asesõnad: 
"aku, kiti/kami, kau, kaam, iyo, gai"
Küsivad asesõnad:
"sian" (kes), "iyan" (mis)
Kohamäärused: 
"jata"' – kohal/peal
"dia"' – all
"diam" – sees
"luar" – väljas 
"bunda"' – ees
"buli"' – taga
"sedi" – kõrval 
"tenga"' – keskel
"torong" – ääres, serval
"dembila"' – teisel pool, vastas
"kuanan" – paremal
"gibang" – vasakul
"kon" – kuni (selleni)
Liitsõnamoodustus: 
"bue' susu" – piim ("bue"' – vesi + "susu" – rind)
"bue' moto" – pisar ("bue"' – vesi + "moto" – silm)
"langallaw" – lõuna ("langa" – kõrgus, tipp + "ellaw" – päev)
"manuk taun" – metskana, metsik kana ("manuk" – kana + "taun" – mets)
Arvsõnad 1–10:
1 – "isa'/dikau"'
2 – "duo"
3 – "telu"
4 – "empat"
5 – "limo"
6 – "enam"
7 – "pitu"'
8 – "wau"'
9 – "siam"
10 – "sepu"
Keelenäide:
"Suap-suap tu nya’ ke-tentu-an ruo ni, podo enggai ko’ t-in-unggu-an"
(Hütt oli lagunenud, kuna selle eest ei hoolitsetud)
Olly Teetsov

Olly Teetsov (aastani 1910 Olga Västrik, hiljem ka Olga Teetsov; 8. juuni 1883 Anija mõis – 2. oktoober 1956 Chicago) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas Salla vallakooli ja sooritas 1903. aastal Tartus gümnaasiumi eksamid. 
Ta alustas lavategevust aastal 1903 Tartus Taara seltsis, mängis aastatel 1906–1911, 1913–1916 ja 1925–1932 Vanemuise teatris, aastatel 1911–1913 ja 1922–1923 Endla teatris ning aastatel 1916–1922 ja 1923–1924 Draamateatris. Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale, ta mängis ja lavastas Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teatris, hiljem elas ta USA-s Chicagos ning mängis sealse eesti seltsi näiteringis.
Isiklikku.
Ta on olnud abielus Aleksander Teetsoviga.
Bugi keel

Bugi keel (teiste nimedega Basa Ugi, Bahasa Bugis, Bugis, De') on austroneesia keelkonda kuuluv keel. Peamiselt räägitakse bugi keelt Sulawesil Indoneesias, aga mõningal määral ka Jaava, Samarinda ja Sumatra saarel, Malaka poolsaarel, Malaisias ja Lõuna-Filipiinidel. 
Bugi keele kõnelejaid on 5 miljonit, neist umbes 3 miljonit on selle emakeelena kõnelejad. 
Arvsõnad 1–10.
Arvsõnad 1–10 on: 
Grammatika.
Bugi keele omapäraks on liited, mis väljendavad grammatilist aspektikategooriat. Need on järgmised:
Näiteid
 Kas sa sõid juba?
 Veel mitte.
 Otsetõlkes: tahtma-ma vann
 Ma tahan vanni minna
Tähestik.
Bugi tähestik on silbiline tähestik, mis arvatavasti tuleneb kaavi kirjast (kasutusel Jaava saarel) ja peamiselt braahmi tähestikust (päritolumaa India). Bugi tähestiku iga täht koosneb konsonandist ja algsest vokaalist /a/. Erandiks on ainult vokaali /a/ esindav täht, mida kasutatakse ainult sõna alguses. 
Bugi tähestikus kasutatakse lisakriipse või täppe, et tähtede vokaali /a/ muuta. Need lisakriipsud muudavad ka vokaali /a/ hääldust sõnade alguses.
Bugi tähestik on tähestikuna kasvavas ohus, sest tänapäeval kasutatakse bugi keele kirjutamiseks ladina tähestikku.
Traditsiooniliselt kirjutati bugi keelt tseremoniaaleesmärkidel braahmi tähestikku kuuluvas lontara kirjas, mida kasutatakse ka makassari ja mandari keele kirjutamiseks. „lontara“ tuleneb malaikeelsest sõnast palmyra palmi jaoks ("lontar"), mille lehti kasutatakse Indias, Kagu-Aasias ja Indoneesias käsikirjade materjalina. 
Dialektid.
Bugid eristavad end siiani sõltuvalt nende koloniaalpiirkondadest (Bone, Wajo, Soppeng ja Sidenreng) ja väiksematest territooriumidest (Pare-Pare ümbrus, Sinjai ja Suppa). Nende piirkondade keeli, mis erinevad üksteisest vähesel määral, peetakse keeleteadlaste poolt väljakujunenud dialektideks, viimased keeleteaduslikud uuringud on tuvastanud 11 dialekti.
Järgnevalt mittetäielik loetelu bugi keele dialekte: Bone (Palakka, Dua Boccoe, Mare), Pangkep (Pangkajane), Camba, Sidrap (Sidenreng, Põhja-Pinrang, Alitta), Pasangkayu (Ugi Riawa), Sinjai (Enna, Palattae, Bulukumba), Soppeng (Kessi), Wajo, Barru (Pare-Pare, Nepo, Soppeng Riaja, Tompo, Tanete), Sawitto (Pinrang), Luwu (Luwu, Bua Ponrang, Wara, Malangke-Ussu).
Kaavi vald

Kaavi on vald Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Valla pindala on 789,87 km², millest 115,58 km² on veega kaetud. Vald on soomekeelne. Kaavi vald loodi 1875. aastal.
Kaavi naabervallad on Kuopio linn, Juuka vald, Polvijärvi vald, Outokumpu linn ja Tuusniemi vald.
Kaavi kirikuküla asub Kaavinjärvi järve ääres. Kaavi asub umbes 60 km kaugusel Kuopiost ja 90 km kaugusel Joensuust.
Külad.
Kaavi kirikuküla, Hirvisaari, Karsikkovaara, Kellolahti, Rasimäki, Kortteinen, Kortteiskylä, Luikonlahti, Maarianvaara, Mäntyjärvi, Niinivaara, Onnivaara, Retunen, Rovevaara, Sivakkavaara, Suovaara, Syrjävaara ja Vehkalahti.
Sport.
Kaavis asub spordiklubi Kaavin Kaiku, mis tegeleb kergejõustiku, võrkpalli, sulgpalli, jalgpalli, jäähoki, saalihoki ja suusaspordiga.
Kaavis asub ka judo klubi Koshado.