Kampol

Kampol (ladina keeles "pix græca") ehk kolofoonium on tahke mass, mis saadakse männi ja mõne muu taime (peamiselt paljasseemnetaimede) vaigust. Värsket vedelat vaiku kuumutatakse, et eemaldada lenduvad vedelad koostisosad: terpeenid (tärpentin) ja vesi. Kampol on helekollane kuni mustjas lõhnatu klaasjas tahke aine, mis lahustub alkoholis, tärpentinis, mitmetes õlides ja benseenis. Toatemperatuuril on kampol habras, kuid sulab kõrgematel temperatuuridel. See koosneb peamiselt abietiinhappest ja teistest vaikhapetest. 
Kasutamine.
Kampol on komponendiks printeri tindis, koopiapaberis ja laserprinteri paberis, lakkides, sideainetes (liimid), paberi kruntimises, karastusjookides, jooteräbustis ja kinnitusvahades.
Kampolit saab kasutada glaseerainena meditsiinis ja närimiskummis. Seda tähistatakse E-numbriga E915. Sellist glütseroolestrit (E445) võib kasutada emulgaatorina karastusjookides. Farmaatsias on kampol koostisaine mitmetes plaastrites ja salvides.
Tööstuses kasutatakse kampolit räbustina jootmises. Laialt elektroonikas kasutatud plii-tina jootetinas on umbes 1% kampolit räbusti tuumana. See aitab kaasa sulametalli voolule ja parema sideme moodustamisele, redutseerides tulekindlat tahkeoksiidset kihti, mis moodustub metalli pinnal. Seda on tihti näha ümber värskel jootmisel kui põlenud või selget jääki.
Segust, mis koosneb pigist ja kampolist, valmistatakse pind, millega hõõrudes poleeritakse optiliste komponentide (näiteks optilised läätsed) valmistamisel klaasi.
Kui kampolit segada vahade ja õlidega, saame "müstilise suitsu" (inglise keeles "mystic smoke"). See on kumm, mis hõõrudes ja järsult tõmmates näib tekitavat sõrmeotstest suitsupahvakaid.
Kampolit kasutatakse laialdaselt tema hõõrdumist parandava võime pärast mitmes valdkonnas.
Farmaatsia.
Kampolil ja tema derivaatidel on laialdased farmatseutilised kasutusvõimalused. Kampoli derivaatidel on suurepärased õhukese kihi moodustamise ja katvuse omadused. Neid kasutatakse ka tablettide katmise eesmärgil (et need ei laguneks enne soovitud sihtkohta jõudmist). Kampoleid on kasutatud ka mikrokapslite ja nanoosakeste moodustamiseks.
Glütserooli, sorbitooli ja mannitooli kampoli estreid kasutatakse meditsiinilise rakendusega närimiskummi valmistamisel. Kampoli ja kampolil põhinevate biomaterjalide degradatsiooni ja biosobivust on uuritud "in vitro" ja "in vivo".
Tootmine.
Kampol on mitmetest männiliikidest erituva õlivaigu vaikjas koostisosa, mida tuntakse tööstuses kui toortärpentini. Õlivaigu jagunemine eeterlikuks õliks (tärpentiniks) ja tavaliseks kampoliks toimub destilleerimisel suurtes vasest destillatsiooni seadmetes. Eeterlikud õlid eralduvad temperatuuridel 100–160 °C, jättes alles vedela vaigu. See juhitakse läbi destillaatori põhjas oleva augu ja puhastatakse vateerides. Kampoli värv varieerub sõltuvalt puu vanusest, kust see on saadud, ning destilleerimisel kasutatud temperatuurist läbipaistmatust, peaaegu mustast, pruunidest ja kollastest värvustest kuni peaaegu ideaalselt läbipaistva klaasja massini. Kommertsiaalsed sordid varieeruvad tähtedest A (heledaim) kuni N (eriti hele) parimateni, milleks on W (akna klaas) ja WW (vesivalge). Viimastel on umbes kolmekordsed tavakvaliteedi väärtused.
Olenevalt ekstraktsiooni meetodist toodetakse kolme liiki kampolit.
Suures plaanis töödeldakse kampolit näiteks pinoliini ja kampolõli saamiseks destruktiivse destillatsiooni teel. Viimane lisandub mõnda tahkesse määrdeainesse ja seda kasutatakse ka mõne muu õli võltsimiseks kasutatava lisandina.
Omadused.
Kampol on habras ja rabe, õrna männiaroomiga. See on tavaliselt klaasjas tahkis, kuigi mõned kampolid moodustavad kristalle, eriti lahuses. Sulamistäpp erineb olenevalt liigist. Mõned on poolvedelad keeva vee temperatuuril, teised sulavad temperatuurivahemikus 100–120 °C. See on väga tuleohtlik, põledes suitsuse leegiga. Seega tuleb olla ettevaatlik kampoli sulatamisel. Lahustub alkoholis, dietüüleetris, benseenis ja kloroformis. Kampol on diterpenoidne vaik ehk vaik, mis koosneb neljal isopreeni ühikul põhinevatest ühenditest. Kampol koosneb peamiselt abietiinhappest ja reageerib söövitavate alustega moodustades sooli: resinaate ja pinaate, mida tuntakse ka kui kampoli seepe. Lisaks laialdasele kasutusele seebivalmistamisel, kasutatakse kampolit lakkide (seal hulgas viiuli lakkide) valmistamisel, kinnitusvahades ja mitmesugustes sideainetes. Seda kasutatakse ka kingseppade vahas, laagriõllevaatide pigitamisel ja mitmetel väiksematel eesmärkidel.
Peamised kampoli koostisosad on pimaraani- ja abietaaniühendid, peamiselt happed. Kaksiksidemete olemasolu tingib selle, et kampoli komponendid oksüdeeruvad, isomeriseeruvad ja polümeriseeruvad kergesti. See muudab kampoli kvantitatiivse koostise eriti mitmekesiseks ja muutuvaks.
Pikaajaline kokkupuutumine kampoli aurudega, mis vabanevad jootmisel võib põhjustada tundlikel inimestel astmat (enne nimetatud kampoli haiguseks selles kontekstis), kuigi ei ole teada milline aurude komponent seda põhjustab.
Pikk kokkupuutumine kampoliga kaetud toodetega, näiteks laserprinteripaberi või koopiapaberiga, võib suurendada tööstuslikku kontaktdermatiiti.
Tootmispiirkonnad.
Peamine kampoli tootmise piirkond on Indoneesia, Lõuna-Hiina (Guangdong, Guangxi, Fujian, Yunnan) ja Vietnami põhjaosa. Hiina kampolit saadakse peamiselt "Pinus massoniana" ja "P. elliottii" vaigust. Ameerika Ühendriikide Lõuna-Atlandi ja Ida-Golfi osariigid on samuti suur tootmispiirkond. Ameerika kampolit saadakse pikaokkalise männi ("Pinus palustris") ja tõrvikumänni ("P. taeda") vaigust. Mehhikos saadakse enamik kampolist mitut liiki elusa männipuu puurimisel, enamasti "Pinus oocarpa", "Pinus leiophylla", "Pinus michoacana" ja "Pinus montezumae"'st. Enamik tootmisest on koondunud keskläände Michoacáni osariiki. Peamine Euroopa tootja on Prantsusmaa piirkond Les Landes, kus kasvab hulganisti merimändi. Põhja-Euroopas saadakse kampolit harilikust männist ("P. sylvestris") ja üle Euroopa saadakse kohalikke varusid teistest männiliikidest, kus süüria mänd ("P. halepensis") on eriti oluline Vahemere piirkonnas.