tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kuninganna Mary kroon

Kuninganna Mary kroon (inglise keeles "Crown of Queen Mary") on Ühendkuningriigi kroonijuveelide hulka kuuluv kroon, mis valmistati 1911. aastal kuningas George V abikaasa Mary jaoks kandmiseks George'i kroonimistseremoonial.
Krooni valmistas aastail 1843–2007 kuninglik juveliir olnud Garrad &amp; Co, võttes eeskuju 1902. aastal valmistatud kuninganna Alexandra kroonist. See on tehtud kullaga kaetud hõbedast raamile, velvetist lillal mütsiosa alumisele otsale on kinnitatud kärbinahast ümbrispael. Kroon on 25 cm kõrge, kaalub 590 grammi ja sellel on 2200 teemanti.
1911. aasta kroonimistseremooniaks oli sellele kinnitatud ka kolm suurt teemanti: Koh-i-Noor, Cullinan III (94,4 karaati) ja Cullinan IV (63,6 karaati), mida tuntakse väikeste Aafrika Tähtedena, kuid hiljem vahetati need kvartskristallist koopiate vastu, et kive oleks võimalik kasutada ka mujal. Kaks mainitud vääriskividest olid algselt osa Cullinanist, mis on seni maailma suurim teemant. See kaalus algselt 3106 karaati ning leiti 1905. aastal Lõuna-Aafrika Vabariigist Pretoria linna lähedasest kaevandusest. Transvaali koloonia valitsus kinkis kivi 1907. aastal kuningas Edward VII tema kuuekümnekuuendaks sünnipäevaks. Cullinanist lõigatud väiksemaid vääriskive on kasutatud ka teistel kroonijuveelidel – Cullinan I Monarhi valitsussaual ja Cullinan II Impeeriumi riigikroonil.
Krooni polnud kantud alates Mary surmast 1953. aastal kuni 2023. aastani. Kuninganna Camilla krooniti kuninganna Mary krooniga tema kroonimisel Charles III-ga 6. mail 2023. Krooni hoitakse koos teiste kroonijuveelidega Londoni Toweris.
Blumeriella jaapii

Blumeriella jaapii on seenpatogeen, mis põhjustab kirsi- ja ploomipuudel kirsipuu-lehevarisemistõbe. Lehtede pealispinnale tekivad punakaspruunid haiguslaigud, lehed kolletuvad ja varisevad enneaegselt, võrsete kasv pidurdub ja puu talvekindlus väheneb. Eesti tingimustes kahjustuvad ka hiliste sortide viljad. Seene levikut soodustab jahe ja niiske ilm.
Patogeeni elutsükkel.
Seeneeosed talvituvad langenud lehtedel. Kevadel arenevad neist viljakehad, millest vihmaperioodide ajal vabanevad kotteosed (askospoorid). Askospoorid idanevad niiskel lehepinnal ning sisenevad lehekoesse õhulõhede kaudu. Suviste vihmaperioodide ajal paiskuvad nakatunud lehtede alumisel küljel moodustunud koniidid uutele lehtedele läbi kogu hooaja. Uued viljakehad moodustuvad nakatunud lehtedele, kus patogeen talvitub.
Haiguse sümptomid.
Esimesed pruunid täpid ilmuvad lehtede pealmisele küljele juba kevadel, tugeva nakkuse korral võivad need ka liituda. Haiguse progresseerudes värvuvad haiguslaigud keskelt tumepruuniks ning leht kolletub. Lehe alumisel küljel võib niiske ilmaga tekkida valge kirme. Kolletunud lehed langevad reeglina enneaegselt, mistõttu võib puudel tekkida talvekahjustused ning väheneda mitmeks aastaks ka õite moodustumine.
Haigustõrje.
Kuna "Blumeriella jaapii" eosed talvituvad langenud lehtedel, rakendatakse maheistandikes peamise tõrjemeetodina sügisest lehtede koristamist ja põletamist, et hävitada seene viljakehad. Teine võimalus on valida istandikku kirsipuu-lehevarisemistõvele vastupidavad sordid.
Tavatootmisistandikes kasutatakse haiguse tõrjeks fungitsiide. Efektiivseid tulemusi on saavutatud mitme tõrjemeetodi kombineerimisel: kirsipuude haigestumist on võimalik vähendada oluliselt, kui lisaks fungitsiididega töötlemisele koristada sügisel kõik langenud lehed.
Jon Kabat-Zinn

Jon Kabat-Zinn (sündinud 5. juunil 1944 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide arstiteadlane. 
Ta on rajanud meetodi stressi leevendamiseks ("mindfulness-based stress reduction", lühendatult MBSR) ning asutanud Massachusettsi Ülikooli juures vastava kliiniku ja keskuse ("Center for Mindfulness in Medicine, Health Care, and Society"). Ta on selle ülikooli emeriitprofessor.
Kabat-Zinn oli õppinud ja praktiseerinud meditatsiooni ja joogat Thích Nhất Hạnhi ja teiste budistlike õpetajate juures. Ta nägi võimalust ühitada need õpetused teaduslike järeldustega. Tema õpetuste kohaselt võib "mindfulness" aidata inimestel toime tulla stressi, ärevuse, valu ja haigustega.
Jumalaema uinumine

Jumalaema uinumine ehk Jumalaema Uinumise püha (kreeka keeles Κοίμηση της Θεοτόκου, "Koimisis tis Theotokou", vene keeles "Успение Богородицы") on üks suurtest pühadest õigeusu kirikus, kreekakatoliku kirikus ja vanades idakirikutes. Sellel päeval tähistatakse Jumalasünnitaja surmapäeva, mil Kristus võttis vastu tema hinge. Läänekirikus vastab sellele Maarja Taevaminek.
Jumalaema uinumise püha - eesti rahvakalendris rukkimaarjapäev - tähistatakse 15. augustil (28. augustil Juliuse kalendri järgi). Armeenia Apostlik Kirik tähistab seda mitte kindlal kuupäeval, vaid 15. augustile lähimal pühapäeval. Läänekiriku Maarja Taevamineku püha tähistatakse samuti 15. augustil.
Sõna "uinumine" vihjab pärimusele, mille kohaselt Jumalasünnitaja ei kannatanud surres, vaid lahkus elust sügava vaimse rahu seisundis. See pärimus ei tugine ühelegi kirjalikule allikale, kuid kuulub õigeusu kiriku püha pärimuse hulka.
Pärimus.
Arvatakse, et pärast nelipühi elas Maarja apostel Johannese majas Jeruusalemmas ja kolm päeva enne tema surma ilmus talle peaingel Kaabriel, kes kuulutas talle ette tema surmapäeva. Apostlid saabusid maailma eri paigust tema surivoodile, ainsaks erandiks Toomas, kes jutlustas Indias. Legendi järgi saabus apostel Toomas Maarja hauale kolm päeva pärast Maarja surma ja nägi Maarjat tõusmas taeva poole; küsimuse peale, kuhu ta läheb, heitis Maarja talle oma vöö ja kadus silmist. Maarja arvati olevat maetud Ketsemane aeda; tema keha kadus hauast kolmandal päeval ning ühines hingega. Õigeusu teoloogia õpetuse kohaselt on Maarja läbi teinud ihulise ülestõusmise, mida kõik hinged kogevad Kristuse teise tulemise ajal, ning on taevas au sees, mis saab osaks õiglastele pärast viimset kohtupäeva.
Ikonograafia.
Jumalaema Uinumise ikoonidel on ikooni keskmes lautsil lebav Jumalaema, keda ümbritsevad kaksteist apostlit. Lautsi juures keskel seisab Jeesus Kristus mandorlas ja hoiab kätel Jumalaema hinge väikese mähkmetes lapse kujul.
Jumalaema Uinumise kirikud Eestis.
Jumalaema uinumisele on pühitsetud EAÕK Tartu Jumalaema Uinumise katedraalkirik, Tahkuranna Jumalasünnitaja Uinumise kirik, Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik (taastamisel) ja Paide Jumalaema Uinumise kirik (hävinud); MPEÕK Kuremäe kloostri Jumalaema Uinumise peakirik. Setumaa traditsiooniline usuelu keskus oli Petseri klooster, kus asub imettegev Petseri Jumalaema uinumise ikoon.
Välislingid.
15. augustil on rukkimaarjapäev ehk Maarja taevassevõtmise püha. - EELK e-kirik, 15. august 2022
Tatjanapäev

Tatjanapäev (vene keeles "Татьянин день") on vene üliõpilaste tähtpäev 25. jaanuaril, mida Tartu Ülikooli Narva kolledžis tähistatakse alates 1990. aastate keskpaigast. Traditsioon ulatub 18. sajandisse ja on seotud sellega, et Vene keisrinna Jelizaveta Petrovna kirjutas 1755. aastal, kirikukalendri järgi tatjanapäeval, alla Moskva ülikooli, Venemaa esimese ülikooli asutamisaktile.
Pärimus.
Päev on Rooma märtri Tatjana mälestuspäev, kes suri 225. aasta paiku keiser Severus Alexanderi ajal. Ta oli silmapaistvast perekonnast pärit kristlane ja kiriku diakoniss, kes hukati kristlaste tagakiusamises. Legendi järgi palvetas ta oma hukkajate eest, kellest mõned hakkasid nägemuse mõjul kristlasteks ja tapeti. Pärast piinamist raiuti temal ja ta isal pead maha.
Ajaloost.
Pidutsemise traditsioon ulatub Moskva ülikooli asutamise aega, 1755. aastasse. Tsaari-Venemaal tähistati seda päeva ülikoolides ja teistes õppeasutustes hommikuse jumalateenistuse, rektori kõnega aktusel ja järgneva rongkäiguga, koos tulevärgi ja suure pummeldamisega. Tsaaririigi politseil oli sel päeval keelatud purjutavaid üliõpilasi kimbutada. Traditsioon keelustati pärast oktoobrirevolutsiooni 1917. Pärast seda, kui 1995. aastal taasavati Moskva ülikooli juures Püha Tatjana kirik, elustati see uuesti.
Tähistamine Narvas.
Tatjanapäeval toimub tõrvikurongkäik ja esmakursuslaste pühitsemine tõelisteks üliõpilasteks. Traditsioonid sarnanevad Tartu volbriöö ja rebaste ristimise kommetega. Narva linnuses saavad Tartu Ülikooli Narva kolledži esmakursuslased endale pähe kolledži sinikollased teklid ja annavad üliõpilasvande.
Transvaali koloonia

Transvaali koloonia (inglise keeles "Transvaal Colony"; afrikaani keeles "Transvaalkolonie") oli aastatel 1902–1910 eksisteerinud Briti impeeriumi kroonikoloonia Lõuna-Aafrikas.
31. mail 1902 sõlmitud Vereenigingi rahulepinguga sai varem iseseisvast Transvaalist Briti koloonia.
1904. aastal elas koloonias kokku 1 268 716 inimest, kelle seas oli 702 735 meest ja 565 981 naist. 299 327 inimest rahvastikust olid eurooplased või valge nahavärviga, 945 498 aborigeenidest kohalikud ja 23 891 muu nahavärviga isikud.
1906. aastal sai koloonia omavalitsuslikud õigused.
1910. aastal läks koloonia territoorium samal aastal asutatud Lõuna-Aafrika Liidu Transvaali provintsi koosseisu.
Jumalaema Uinumise koobaskirik

Jumalaema Uinumise koobaskirik (vene keeles Успенский пещерный храм) on Petseri kloostri vanim kirik ja peamine pühamu, mis on osaliselt uuristatud liivakivisse ja 1473. aasta 15. () augustil pühitsetud Jumalaema uinumisele. Kiriku peale on 18. sajandil ehitatud Jumalaema Kaitsmise kirik.
Ajaloost.
Kirikul on ainult esifassaad, selle tagakülg on mäe sees. 1523. aastal kloostriülem Dorotheuse ajal kirikut uuendati ja laiendati ning ehitati külgkabel Kiievi koobaskloostri pühadele Antoniusele ja Theodosiusele. Aastail 1758—1759 ehitati kiriku peale Jumalaema Kaitsmise kirik, millel on koobaskirikuga ühine esifassaad. Sissepääs kirikusse on läbi loodusliku koopa. 19. sajandil püstitati kiriku katusele värvilised ukraina barokkstiilis kiivritega tornid, mis kujult meenutavad Kiievi koobaskloostri Jumalaema Uinumise kiriku kiivreid.
Kirikus asuvad
Tsiibetlased

Tsiibetlased ("Viverridae") on kiskjaliste seltsi kuuluv sugukond kassilaadseid loomi. Väliste tunnuste poolest eristavad neid kaslastest muuhulgas pikem koon ja lühemad jäsemed.
Tsiibetlate hulka kuulub 33 liiki 14 perekonnast, kes elutsevad laialdaselt Aafrikas, Lõuna-Euroopas ning Lõuna- ja Kagu-Aasias.
Oleg Gazmanov

 
Oleg Gazmanov (vene keeles "Оле́г Миха́йлович Газма́нов"; sündinud 22. juulil 1951 Gussevis) on nõukogude ja vene laulja, helilooja ja luuletaja.
Ta on spetsialiseerunud patriootlikele ja natsionalistlikele lauludele, aga ka lauludele, mis hõlmavad tavapärasemaid popteemasid. Gazmanov on popansambli Eskadron ("Эскадрон") juht. Tema laule on esitanud ka teised vene šansooni stiilis, näiteks Mihhail Šufutinski. Ta on ka NSV Liidu spordimeistrikandidaat iluvõimlemise alal ja on tuntud oma akrobaatika poolest, mida esitas otsesaadete ajal, eriti muusikukarjääri alguses 1990. aastate hakul. 
2014. aasta juulis keelati Gazmanovil Lätti siseneda, väidetavalt "sõnade ja tegude tõttu, mis aitasid kaasa Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse õõnestamisele". 2015. aastal lisas Ukraina ta nende rahvuslikule julgeolekule ohtu kujutavate tegelaste nimekirja. 2016. aasta augustis keelas Leedu valitsus tal Vilniuse lennujaamas Leedusse sisenemise. 
18. märtsil 2022 laulis Gazmanov president Vladimir Putini korraldatud Moskva miitingul, millega tähistati Krimmi annekteerimist Venemaa Föderatsiooni poolt Ukrainast ja kus ta õigustas Venemaa 2022. aasta sissetungi Ukrainasse . 2022. aasta aprillis ja mais osales Gazmanov sissetungi toetamiseks korraldatud kontsertide sarjas. 
Oleg Gazmanov on 2015. aastal esinenud Tallinnas Nordea Kontserdimajas .
Välislingid.
Rafael Orozco Maestre

Rafael José Orozco Maestre (sünninimega; 24. märts 1954 Becerril, Colombia – 11. juuni 1992 Barranquilla, Colombia) oli Colombia laulja ja laulukirjutaja. Kuulutatud üheks Colombia muusika parimaks esindajaks.
Canterbury katedraal

Canterbury katedraal (inglise keeles täisnimega "Cathedral and Metropolitical Church of Christ at Canterbury") on toomkirik Inglismaal Kenti krahvkonnas Canterburys. See on üks vanemaid ja olulisemaid kristlikke ehitisi Inglismaal.
Katedraali kasutab anglikaanliku Inglismaa Kiriku kõrgeim vaimulik ja Anglikaani Ühenduse sümboolne pea Canterbury peapiiskop, kes alates 2013. aastast on Justin Welby. See on ühtlasi Canterbury piiskopkonna peakirik.
Kiriku rajas 597. aastal Canterbury Augustinus. Algne hoone sai 1067. aastal tulekahjus tugevalt kannatada ja ehitati 1070–1077 täielikult ümber. 12. sajandil laiendati kiriku idaosa, kusjuures 1174. aastal hoonet räsinud tulekahju järel tehti kirikus üldisemaid gooti stiilis ümberehitusi. Enne inglise usupuhastust 16. sajandil kasutasid seda benediktlased.
1170. aasta detsembris tapsid kuningas Henry II rüütlid katedraalis peapiiskop Thomas Becketi. Ta maeti kirikusse ning tema haud on tuntud palverändurite sihtpaigana. Katedraali on maetud ka 1376. aastal surnud Must Prints Edward.
See on arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Allee galerii

Allee galerii (kuni 2020. aastani Allee kunstisalong) on klassikalist Eesti kunsti tutvustav kunstigalerii ja oksjonimaja Tallinna vanalinnas. Eesti kapitalil põhineva galerii põhitegevuseks on näituste ja oksjonite korraldamine, lühimonograafiate väljaandmine, vestlusõhtud kunstnikega. 
Pikki aastaid Pikal tänaval asunud galerii asub alates 2020. aastast aadressil Vana-Viru 11a, 2022. aastal avati teinegi näitusepind aadressil Uus 7, Tallinn. 
2023. aasta aprillis sündis Allee galeriis eesti kunsti oksjonirekord – Konrad Mägi maal "Capri motiiv" müüdi hinnaga 473 000 eurot, mis on kõige kallimalt müüdud eesti autori maal läbi ajaloo. 
2023. sündis Allee galeriis kõrgeim kaasaegse kunstniku teose hinnarekord Eestis, mil Miljard Kilgi maal "Pime usk" müüdi haamrihinnaga 86 100 eur. 
2024. aasta kevadel sündis eesti graafika hinnarekord – Eduard Wiiralti "Põrgu" müüdi haamrihinnaga 63 000 eurot.
Olav Anton

Olav Anton (28. juuli 1954 – 26. august 2022) oli Eesti põllumajanduse elektriinsener ja poliitik. Ta oli aastatel 1992–1999 Riigikogu liige. Ta oli Keskerakonna asutajaliige.
Ta lõpetas aastal 1972 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1977 Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse elektrifitseerimise erialal.
Ta oli Riigikogu liige VII ja VIII koosseisus (aastatel 1992–1999).
Dionysios Areopagites

Dionysios Areopagita ehk Dionysios Areopagites (kreeka keeles Διονύσιος ὁ Ἀρεοπαγίτης; sündinud ja surnud 1. sajandil) oli Areopaagi liige, kelle poole pöördus Paulus Ateenas ja kellest sai hiljem Ateena piiskop.
Allikad.
Dionysiose pöördumisest on juttu Apostlite tegude raamatus (Ap 17:34). Tema piiskopiametist kirjutab Eusebios Kaisareast (Historia Ecclesiae 3,4).
Nimekaimud.
Pseudo-Dionysios Areopagita nime all on tuntud üks umbes 500. aasta paiku tegutsenud filosoof ja teoloog, kes kasutas oma kirjutistes Dionysios Areopagita nime ja identiteeti.
Keskajal alates 9. sajandist samastati Ateena piiskopi Dionysiosega ka 3. sajandil elanud Pariisi märterpiiskoppi Dionysiost.
Diakonikon

Diakonikon (kreeka keeles διακονικόν "diakonikon", kirikuslaavi keeles "диаконник" või "малая ризница") on õigeusu ja kreekakatoliku kirikus pühakoja altariruumi keskapsiidist lõuna poole jääv apsiid või kamber, kus hoitakse jumalateenistusteks tarvilikke liturgilisi raamatuid, kirikutekstiile ja vaimulike rüüsid (armulaua valmistamiseks vajalikud nõud on põhjapoolses ruumis "prothesis"'es).
Diakonikonis on tavaliselt kätepesuorv "thalassidion" (nagu on "piscina" katoliku kirikus), kus vaimulikud pesevad käsi enne liturgiat, ja kapp või riiulid, milles on raamatud ja rõivad. Siin võidakse hoida ka viirukinõu sütt, käterätte ja muud vajalikku ning see võib olla kohaks, kus kuumutatakse vett, mis valatakse armulauakarikasse enne armulauda.
Haselsdorf-Tobelbad

Haselsdorf-Tobelbad on vald "(Gemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas. Seal on sündinud Erik von Kuehnelt-Leddihn.
Haselsdorf-Tobelbad asub Grazist u. 10 km edelas.
Hausmannstätten

Hausmannstätten on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Kõrvukhülglased

Kõrvukhülglased ("Otariidae") on kiskjaliste seltsi kuuluv sugukond. Koos hülglaste ja morsklastega moodustavad nad loivaliste alamseltsi. Kõrvukhülglaste nimetus tuleneb nende nähtavatest kõrvalestadest, mida hülglastel ei ole.
Kõrvukhülglaste hulka kuulub 15 liiki 7 perekonnast, kes elutsevad Vaikses ookeanis ja Lõuna-Jäämeres ning India ja Atlandi ookeani lõunaosas. Nad puuduvad täielikult Atlandi ookeani põhjaosast.
Vahur Glaase

Vahur Glaase (sündinud 21. septembril 1960 Tallinnas) on Eesti jurist ja poliitik. Ta oli VIII ja IX Riigikogu liige.
Ta lõpetas aastal 1989 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta on töötanud õigusalastel ametikohtadel alates 1985. aastast, sealhulgas prokuratuuri süsteemis uurijana ja prokurörina Tallinna, Järvamaa ja vabariiklikus prokuratuuris 1985–1991, Riigikantselei Teabeteenistuses 1991, justiitsministri asetäitjana 1992, president Lennart Meri õigusnõunikuna 1993–1994. Aastatel 1997–1998 oli ta Siseministeeriumi kantsler.
Aastatel 1995–1997 oli ta Riigikogus õiguskomisjoni ja põhiseaduskomisjoni liige, ajutise komisjoni Riigi Kaitsepolitseiameti tegevuse ja jälitustegevuse seaduslikkuse kontrollimiseks esimees. Aastal 1999 oli ta väliskomisjoni liige ja aastatel 2001–2003 keskkonnakomisjoni liige. VIII Riigikogus kuulus ta Valimisliitu "Koonderakond ja Maarahva Ühendus", IX Riigikogusse kandideeris ta Eesti Maarahva Erakonna nimekirjas, riigikogusse sai ta asendusliikmena, selles koosseisus oli ta keskkonnakomisjoni liige.
Teolan Tomson

Teolan Ÿrgo Tomson (2. oktoober 1932 Tallinn – 18. veebruar 2025) oli eesti elektrotehnika- ja energeetikateadlane ning tehnikateaduste doktor (1990, Ukraina TA Elektrodünaamika Instituut).
Haridus ja töökäik.
Ta lõpetas 1955. aastal elektriinsenerina "cum laude" Tallinna Polütehnilise Instituudi. Sealt suunati ta tööle aastatel 1955–1959 Püssi elektrijaama. 1959. aastal tuli ta Tallinna tagasi ja töötas kuni 1979. aastani Elektritööstuse ja Juhtimissüsteemide Teadusliku Uurimise Instituudis. Alates 1980. aastast jätkas ta karjääri labori- ja osakonnajuhatajana Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis, mis hiljem nimetati ümber Eesti Energeetika Instituudiks. Aastatel 2004–2015 töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli vanemteadurina. 
Uurimisuunad ja saavutused.
Ta on teinud uurimusi ja arendustöid metroloogias, jõuelektroonikas, päikesekiirguse omaduste ja kasutusvõimaluste alal. Aastal 1995 töötas ta jõuelektroonika konsultandina Brasiilia Campinase ülikoolis. Tal on 30 Nõukogude Liidu autoritunnistust ja ta on avaldanud umbes paarsada teadusartiklit. Ta on ise avaldanud jutustava ülevaate oma teadussaavutustest Eesti Raadioamatööride Ühingu infoväljaandes ES-QTC 2021. aasta numbris.
Isiklikku.
Ta oli abielus emakeele õpetaja ja harrastuskunstniku Asta Tomsoniga. Neil on kolm tütart: Mare Raidma (1957, teatri- ja kinokostüümikunstnik), Pille Tomson (1960, PhD, looduskaitsja, poliitik ning Eesti Maaülikooli vanemlektor), Ene Vainik (1964, PhD, Eesti Keele Instituudi vanemteadur, eesti keele uurija).
Ta on tegelenud alates 1948. aastast aktiivselt raadioamatörismiga.
Petrõkivka maal

Petrõkivka maal (ukraina keeles Петриківський розпис) on rahvapärane Ukraina dekoratiivmaalistiil, mis pärineb Dnipropetrovski oblasti Petrõkivka külast, kus selles stiilis ehiti valgeks lubjatud talude majaseinu ning tarbeesemeid. Stiilile on omane lillemuster, teatud pintslitõmbed ja valge taust, kuigi kaasaja kunstnikud kasutavad sageli ka musta, rohelist, punast ja sinist tausta. Motiividena on kasutusel ka pühaks peetavad sümbolid ja kaitsemustrid.
Ajalugu ja materjalid.
Varaseimad stiilinäited pärinevad 18. sajandist ja seda viljeletakse tänini, sellest on saanud Ukraina popkultuuri osa. 
Algselt kasutati ornamente ahjude, majaesise seina ning akna- ja ukseraamide ehtimiseks. Materjalidena olid kasutusel taimsed värvid, kriit, kohalik savi ja tahm, sidusaineks munakollane, piim või kirsipuuvaik. Nõudluse kasvades hakkasid kohalikud kunstnikud maale looma, mida müüdi piirkonna taluturgudel. 1936. aastal loodi Petrõkivka külla ka sellele keskendunud kunstikool.
Petrõkivka maalistiil kuulub alates 2013. aastat UNESCO vaimse kultuuripärandi nimistusse.
Kursīši vald

Kursīši vald (läti keeles "Kursīšu pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zaņa, Ezere, Zvārde, Novadnieki, Ruba ja Pampāļi vallaga.
Valla pindala on 171,1 km². 2011. aastal oli seal 861 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 697 inimest. Aastal 2011 elas vallas 735 lätlast, 20 venelast, 5 valgevenelast, 16 ukrainlast, 1 poolakas ja 81 leedulast. Valla keskuseks on Kursīši küla. Vallamaja asub aadressil Kalna iela 2, vallavanem on Irēna Grauze.
Valla aladel asusid varem Bruzilase ("Gut Bresilgen") ja Kursīši ("Gut Kursiten") mõis. Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva valla pindala 188 km² ja seal oli 2419 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Kursīši vallas Kursīši, Bāliņi ja Evarži külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Kursīši külanõukoguga Evarži külanõukogust Cīņa kolhoosi maad. Aastal 1954 liideti sellega likvideeritav Bāliņi külanõukogu, ent kolhoosi Ļeņina ceļš maad liideti Ezere külanõukoguga. Aastal 1977 liideti sellega osa Ezere ja Ruba külanõukogu maid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Suuremad jõed on Ezere jõgi ja Zaņa jõgi.
Looduskaitse all on Stilmji kolmetüveline kastan, Rīteļi tamm, Bruzilase park, Zīlīši tamm, Rutki Jäme tamm, Rutki Väike tamm, Kursīši tamm, Saulese kalmistu tamm ja Ozoli tamm, lisaks veel kaks nimetut põlispuud. Valda jääb osa Sātiņi kalatiikide kaitsealast.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zemīši muinaskalmed, Meždāmnieki muinaskalmed ja Bāliņi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Bruzilase keskaegne kalmistu.
Vallas on üheksa küla. Valla keskuses Kursīšis ("vidējciems") oli 2022. aastal 369 elanikku. Teine sama staatusega küla on Bruzilas 51 elanikuga aastal 2005. Kolm küla on staatusega "skrajciems": Bāliņi 16 elanikuga aastal 2005, Grietēni 28 elanikuga aastal 2005 ja Pļuras 10 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Brūzilas 20 elanikuga aastal 2005, Kūdras 35 elanikuga aastal 2005, Pekšņas 22 elanikuga aastal 2005 ja Rīteļi 10 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kursīši

Kursīši on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Kursīši valla halduskeskus. Küla asub valla keskosas Ezere jõe kaldal.
Aastal 2018 oli külas 393 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 369.
Zvārde vald

Zvārde vald (läti keeles "Zvārdes pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kursīši, Blīdene, Ciecere, Novadnieki, Ruba ja Jaunauce vallaga ning Dobele piirkonna Lielauce ja Vītiņi vallaga.
Valla pindala on 205 km². 2011. aastal oli seal 324 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 329 inimest. Aastal 2011 elas vallas 278 lätlast, 8 venelast, 3 valgevenelast, 14 ukrainlast, 1 poolakas ja 17 leedulast. Valla keskuseks on Striķi küla. Vallavanem on Ligita Berga.
Valla aladel asusid varem Jaunzvārde ("Gut Neu-Schwarden"), Veczvārde ("Gut Alt-Schwarden"), Ķerkliņi ("Gut Kerklingen") ja Striķi ("Gut Stricken") mõisad. Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva valla pindala 214,1 km² ja seal oli 3117 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Zvārde vallas Zvārde, Ķerkliņi ja Striķi külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 moodustati NSV Liidu kaitseministeeriumi palvel suuremal osal valla territooriumist õhuväe polügoon, ühtlasi likvideeriti sealsed külanõukogud. Ķerkliņi külanõukogu liideti Lielauce külanõukoguga, Zvārde ja Striķi külanõukogu aga Novadnieki külanõukoguga. Aastal 1993 moodustati vald taas, selle koosseisu arvati suurem osa endise valla aladest. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Suurem jõgi on Ezere jõgi.
Looduskaitse all on Griguši pärn, Ciemiņi Karistusmäe pärn, Laucenieki pärn, Ciemiņi kastanipuu, Alejase pärn, Plūdi tamm, Putniņi nelja tüvega tamm, Putniņi Koonustamm, Putniņi Põllutamm, Brīvnieki Metsaserva tamm, Brīvnieki Nokitud tamm, Brīvnieki Teravatipuline tamm, Brīvnieki Peenike tamm, Brīvnieki Ilus tamm, Jānūži tamm, Striķi park ja Ķērkliņmuiža kastan, lisaks veel kaheksa nimetut põlispuud. Valda jääb osa Zvārde kaitsealast ja Zvārde metsade looduspargist.
Vallas on kolm küla. Valla keskuses Striķis ("vidējciems") oli 2022. aastal 45 elanikku. Jaunsētas on staatusega "skrajciems" 11 elanikuga aastal 2005. Zvejnieki on staatusega "mazciems" 55 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Haisuloom

Haisuloom ("soome keeles: Haisuli") on üks paljudest muumilugude kõrvaltegelastest. 
Ta on tige tegelane, kellele meeldib teiste Muumioru elanike üle nalja teha. Ta teeb seda pahatahtlikkusest. Haisulooma lemmiktegevuseks on teiste ninapidi vedamine või millegi pätsamine. Oma teoga jääb ta aga iga kord vahele.
Tema hobideks on nuhkimine, avaliku korra rikkumine ja korravalvurite haneks tõmbamine. Ta on väga uhke, et teda suliks peetakse ning hoolitseb selle eest, et see ei muutuks. Vempude tõttu ei kutsuta teda külla, pidudele ega muudele kokkusaamistele, kuid ta ilmub ikkagi välja.
Haisuloom on omakasupüüdlik tegelane ja mõtleb ainult iseenda huvide peale. Ta varastab kõikvõimalike asju, kuid eelistab väärtuslikke esemeid. Kuigi ta on konfliktide ja peavalu põhjuseks, on Muumidel hea meel, et neil on avanenud võimalus tunda üht tõelist võrukaela.
Striķi

Striķi on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Zvārde valla halduskeskus. Küla asub valla loodeosas Druve jõe kaldal. Küla on kujunenud endise Striķi mõisa ("Gut Stricken") keskuse juurde.
Aastal 2005 oli külas 85 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 45.
Peršotravensk

Peršotravensk (ukraina "Першотравенськ") on linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Sõnelnõkove rajoonis.
Asulat hakati rajama 1954. aastal söemaardla juurde. 1960. aastani kandis nime Šahtarske.
1966. aastal sai linnaõigused.
2022. aasta alguses oli linnas 27 050 elanikku.
Nīgrande vald

Nīgrande vald (läti keeles "Nīgrandes pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Pampāļi, Zaņa ja Ezere vallaga, Kuldīga piirkonna Nīkrāce vallaga ning Lõuna-Kuramaa piirkonna Vaiņode ja Embūte vallaga. Vald asub Leedu piiri ääres. Valla naabrusse jääb Mažeikiai rajooni Židikai vald.
Valla pindala on 97,5 km². Aastal 2011 oli elanikke 1442, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1099 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1091 lätlast, 36 venelast, 15 valgevenelane, 19 ukrainlast, 1 poolakas ja 264 leedulast. Valla keskuseks on Nīgrande küla. Vallamaja asub aadressil Ventas iela 2, vallavanem on Rūdolfs Prauliņš.
Aastal 1821 moodustati praeguse valla aladel neli mõisavalda, mille liitmisest praegune vald sündis. Aastal 1891 liideti Nīgrande, Dzirase ja Meldzere mõisavald, aastal 1893 lisati veel Grieze vald. Aastal 1899 liideti sellega Bākūže vald. Nii Nīgrandes, Dzirases, Meldzeres kui Griezes asutati ka vallakoolid. Aastal 1935 oli Liepāja maakonda kuuluva valla pindala 87,5 km² ja seal oli 1716 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Nīgrande ja Grieze külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1949 moodustati seal ka mitu kolhoosi: Jaunais Komunārs, Blāzma, Straume, Ventas Zieds ja Nākotne, mis aastal 1959 üheks kolhoosiks liideti. Aastal 1954 liideti Nīgrande külanõukoguga likvideeritav Grieze külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Valla suuremad jõed on Venta jõgi ja selle lisajõed Lētīža ning Losis. Selle lääneosa asub Lääne-Kuramaa kõrgustikul, idaosa jääb aga Kesk-Läti madalikule. Kõrgeim koht asub valla edelaosas (126,7 m).
Looduskaitse all on Embūte valla piiril asuv Lētīža hiidrahn, Losise paljandid, Ievase tamm, Meldzere park, Pļaviņase tamm, Kļuvase tamm, Auziņase tamm, Krišjāņi tamm, 3x3 tamm, Strumpji tamm, Cērpene maakivi, Kalnaiši mänd, Mucenieki tamm, Kalni paljandid, Kalni Armastuse tamm, Rožkalni tamm, Dzidra Smiltniece Nīgrande Rozkalni dendraarium, Saldenieki tamm, Grieze park, Kalnase haraline mänd, Lendumi tamm, Paloši tamm, Paloši väike tamm, Paloši künnapuu, Pakalni tamm, Loši veski esimene tamm, Lejas Liekņi kastanipuu, Zeltiņi hõberemmelgas, Ķēderi tamm, Spiņņi tamm, Elki tamm, Tabaki mänd, Piķeļmuiža Kaldatamm, Piķeļmuiža tamm, Cērpi tamm, Dzirase teeäärne mänd, Dzirase park, Kalna Pūteļi väike tamm, Lejnieki tamm, Pūteļi tamm, Dīgļi tamm, Mišeikase tamm ja Apšukrogsi tamm, lisaks veel arvukalt nimetut põlispuud. Valda jääb Nīgrande netsade kaitseala pindalaga 62,23 hektarit.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Bieriņi muinaskalmed ja Meldzere lohukivi. Kohaliku kaitse all on Nīgrande luteri kirik ja linnamäena kasutusel olnud Cīrulene mägi.
Vallas on seitse küla. Valla keskuses Nīgrandes ("lielciems") oli 2022. aastal 366 elanikku. Teine sama staatusega küla on Kalni 483 elanikuga aastal 2022. Alši on staatusega vidējciems ja aastal 2005 oli seal 95 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Atvari 57 elanikuga aastal 2005, Dziras 67 elanikuga aastal 2005, Meldzere 36 elanikuga aastal 2005 ja Piķeļmuiža 13 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Nīgrande

Nīgrande (vanasti ka Nīgranda või Pīlesmiests) on küla ("lielciems") Lätis Salduse piirkonnas, Nīgrande valla halduskeskus. Küla asub Venta jõe kaldal, merepinnast 50 meetri kõrgusel valla kirdeosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 53 ja riigi pealinnast Riiast 171 kilomeetri kaugusele.
Asula nime kohta on kaks teooriat. See tuleneb piirkonna vanast nimest, mis on tuletatud kas liivi keelest ja tähendaks järsku kallast, või siis kura keelest, kus see tähendaks mäeselga.
Nīgrande on vana küla. See kuulus Johann Pielele, kes hankis asulale 1553. aastal turuõigused, mille järel kujunes asula sisuliselt aleviks. Toona kandis see nime Pīlesmiests ("Pila", "Pilesme"). Alevis oli ligi 300 elanikku, põhiliselt käsitöölised. 1656. aastal sai asula ka linnaõigused. 1663. aastal rajati sinna esimene kirik. Aja jooksul linn tühjenes ja 1757. aastal allutati see Nīgrande mõisale ("Niegranden"). 1775. aastal valmis praegune kirikuhoone.
1865. aastal sündis külas läti kirjanik Jēkabs Janševskis.
Nõukogude perioodil sai nüüdseks Nīgrande nime kandev asula kohaliku Straume kolhoosi keskuseks, hiljem oli see kolhoosi Nīgrande osakonna keskuseks. Nõukogude armee rajas külast loodesse raketiväebaasi.
Külas on põhikool, lasteaed ja raamatukogu.
2022. aastal oli külas 366 elanikku.
Hitzendorf

Hitzendorf on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Valla osad on Altenberg, Altreiteregg, Berndorf, Doblegg, Hitzendorf, Höllberg, Holzberg, Mayersdorf, Michlbach, Neureiteregg, Niederberg, Oberberg ja Pirka.
Inimesi.
Zweigelti punase veini viinamarjasordi aretaja Fritz Zweigelt sündis seal 1888. aastal.
Katholikon

Katholikon (kreeka keeles καθολικόν vanakreeka sõnast καθολικός "katholikós" 'kõigile', 'üleüldine', kirikuslaavi keeles съборъ "sobor" sõnast 'kogunema') ehk peakirik on oma algses tähenduses õigeusu kloostri peakirik, või ajalooliselt ka suurem linnakirik, kuhu tuldi eri linnaosadest kokku pühapäevaseks liturgiaks ja suurte pühade jumalateenistusteks.
Sõna on vahel kasutatud ka katedraali tähenduses. Siiski, piiskopkonnas võib olla mitu "katholikon"'i, kuid ainult üks neist on katedraal - selles on alati piiskopi kateeder. Eesti keelde on venekeelne sõna "собор" tõlgitud "peakirik" või ka "katedraal", kuid vene keeles eristatakse peakirikut ("собор") katedraalkirikust ("кафедральный собор").
Prothesis

Prothesis on õigeusu ja kreekakatoliku kirikus ruum või koht, kus valmistatakse ette pühasid ande armulaua salasuse jaoks.
"Prothesis"'es peab olema väike laud (ohvrilaud), millel leib ja vein valmistatakse ette liturgiaks (proskomiidia), samuti on seal selleks tarvilikud nõud. Asub altari lähedal, sageli on see altarist põhja poole jääv apsiidiga kõrvalruum (lõunapoolne ruum on diakonikon). Liturgia ajal kantakse pühad annid Keerubite laulu saatel prothesis'est ohvrilaualt altarile.
Filosoofiline väitlus

Filosoofiline väitlus on filosoofiaolümpiaadi raames praktiseeritav üks-ühele väitlusformaat.
Väitlus toimub kolmes voorus, millest esimene on sedastus, teine kriitika ja kolmas kokkuvõte, voorude kestuseks on vastavalt 4, 3 ja 2 minutit ning nende vahepeal võib teha ristküsitlust või võtta minutise mõtlemisaja. Üks väitluspartner on jaataja ja teine eitaja rollis, väitlause vormis teema edastatakse väitlejatele ning rollid loositakse vahetult enne tunnist ettevalmistusaega. Kokku kestab aktiivne väitlussessioon kuni 26 minutit.
Formaat on kujundatud Lincoln-Douglase väärtusväitluse formaadi põhimõtteid lihtsustades ega erine olemuslikult muudest väitlusformaatidest, kuid erinevalt poliitväitlusest on see kohandatud abstraktsemate teemade jaoks, kus väitluse osaks võib olla ka debatt definitsioonide üle ja argumendid põhineda filosoofilistel teooriatel või mõtteeksperimentidel. Filosoofilise väitluse hindamise kriteeriumid on loodud soosima väitlemist lähtuvalt terviklikust strateegiast või "kooskõlalistest ja läbitunnetatud põhimõtetest" ning vältima juhuslike argumentide kuhjamist.
Riikliku filosoofiaolümpiaadi lõppvoorus on väitlusteemadeks olnud näiteks "Tehismõistus devalveerib inimest" (2023), "Kodus loomade pidamine on väär" (2024) või "Kuulsused peaksid võtma sõna poliitilistel teemadel" (2025).
Polina Tšerkassova

Polina Tšerkassova (sündinud 16. novembril 1986 Tallinnas) on Eesti antropoloog, muusik ja jutuvestja.
Haridus ja töökäik.
Polina Tšerkassova on lõpetanud 2008. aastal Estonian Business Schooli võõrkeelte ja ärikorralduse erialal. 2009–2011 omandas ta "cum laude" sotsiaal- ja kultuuriantropoloogia magistrikraadi Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudis. 2011. aastast on ta Eesti Humanitaarinstituudi doktorant. Doktoritöös uurib ta iidset türgi sufismi praktikaid ja türgi muusikateraapiat. 
Aastatel 2011–2017 ja 2021–2023 töötas ta Eesti Humanitaarinstituudis sotsiaal- ja kultuuriantropoloogia lektorina . 2012. aastal pälvis Eesti Humanitaarinstituudi parima õppejõu auhinna .
2020. aastast õpetab ta sotsiaal- ja kultuuriantropoloogiat Eesti Kunstiakadeemias.
2009. aastast on Polina Tšerkassova vabakutseline muusik ja jutuvestja.
Loometegevus.
Polina Tšerkassova on välja andnud kuus autorimuusikaga jutuvestmise heliplaati ja ühe videokogumiku, millel kõlavad tema esituses maailma rahvaste ja tema enda loodud muinasjutud ja muusika:
"Helisevad muinaslood" oli 2017. aastal nomineeritud Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale.
Muusiku ja jutuvestjana vestab Polina Tšerkassova eri kultuuride lugusid, mida põimib enda loodud muusikaga. Muusika esitamiseks kasutab ta haruldasi muusikainstrumente, näiteks iraani haamerkannelt "santur", aafrika harfi "kamele ngon", hispaania torupilli "gaita gallega", türgi "rebabi", leedu "birbynet", aafrika kalimbat, käsitrumme, eesti kannelt, pikkvilet ja enda loodud pille. 
Muinaslugusid räägib Polina Tšerkassova lastele kui ka täiskasvanutele, ta on esinenud koolides, kultuurimajades, festivalidel, konverentsidel ja korduvalt ka välismaal. 
Polina Tšerkassova annab erinevaid jutuvestmise koolitusi . 
Polina Tšerkassova on loonud muusikat Vene Teatri ja Uus Vana Teatri lavastusteke. Tema kirjutatud on Euroopa Kultuuripealinn 2011 ajaks loodud lavastuse "Alice Imedemaal" muusika (2011). Ta on koostööd teinud etno- ja vanamuusikat viljelevate ansamblitega Rondellus, Virre, Triophonix, Tane Mahuta, Orient Accident Trio, Maqam.
Isiklikku.
Polina Tšerkassova vanemad on Vene Teatri näitleja Sergei Tšerkassov ja Vene Teatri lavastaja abi Larissa Tšerkassova
Anu Vukicevic

Anu Vukicevic (kuni 2022 Anu Ennok; sündinud 25. jaanuaril 1992 Viljandis) on eesti võrkpallur. Ta on õppinud Viljandi C. R. Jakobsoni nimelises Gümnaasiumis. Ta esimene treener oli Merle Keerutaja.
Aastast 2013–16 mängis ta Soome klubis LP Viesti Salo. 2016–18 Šveitsis Pfeffingeni klubis Sm'Aesch. 2018. aasta suvel siirdus ta Prantsusmaa klubisse Vandoeuvre Nancy Volley-Bal.
Saavutused.
Balti liiga
Riikide meistrivõistlused
Riikide karikavõistlused
Isiklikku.
Tal on montenegrolasest abikaasa Danijeliga poeg.
1945. aasta Suurbritannia parlamendivalimised

1945. aasta Suurbritannia parlamendivalimised olid riiklikud valimised, mis toimusid 5. juulil 1945. Hääletamine viibis mõnes ringkonnas mõne päeva võrra ja häälte lugemine lükkus edasi 26. juulini, et anda aega ülemeremaade häälte toomiseks Suurbritanniasse. Võimul olnud Konservatiivne Partei püüdis säilitada oma positsiooni parlamendis, kuid seisis sõjajärgsel perioodil silmitsi väljakutsetega, mis peegeldusid ka avaliku arvamuse küsitlustes. Peaminister Winston Churchill tegi parlamendile ettepaneku korraldada valimised, ettepanek läks häälteenamusega läbi vähem kui kaks kuud pärast teise maailmasõja lõppemist Euroopas.
Valimiskampaaniad keskendusid riigi juhtimisele ja sõjajärgsele tulevikule. Churchill püüdis kasutada oma sõjaaegset populaarsust oma kampaania osana konservatiivide võimul hoidmiseks pärast seda, kui 1940. aastast oli võimul olnud sõjaaegne koalitsioon koos teiste erakondadega, kuid avalikku arvamust mõjutasid küsimused, mis puudutasid konservatiivide tegevust 1930. aastatel ning Churchilli võimetust lahendada sõjaga mitteseotud riigisiseseid probleeme. Leiboristliku Partei juht Clement Attlee oli aastatel 1940–1945 sõjaaegse koalitsiooni asepeaminister ja valijad pidasid teda pädevamaks juhiks. Tema toetus oli eriti kõrge nende hulgas, kes kartsid naasmist 1930. aastate tööpuuduse tasemele ja otsisid Briti poliitikasse tugevat juhti, kes tagaks riigi sõjajärgse ülesehitamise. Valimiste väljakuulutamise ajal tehtud arvamusküsitlused näitasid Churchilli tugevat edu, kuid leiboristid sõja lõpukuudel omad edu järk-järgult kasvatama hakanud.
Leiboristid võtsid ülekaaluka võidu, nad said parlamendis juurde 239 kohta ning kogusid häältest 47,7%. Nende enamus parlamendis oli 145 kohta ja seega sai Attlee peaministriks. See oli esimene kord, kui Leiboristlik Partei saavutas parlamendis enamuse, Attleel oli võimalik kiiresti alustada partei sõjajärgsete reformide elluviimisega. Konservatiivide jaoks oli leiboristide võit šokk, kuna nad kaotasid parlamendis 189 kohta. Konservatiivid said häältest 36,2% ja olid valimiseelsel kampaanial ekslikul arvamusel, et Churchill võidab tänu Suurbritannia edule teises maailmasõjas. Ülejäänud kahest suurest erakonnast sai Liberaalpartei tõsise löögi, kuna 9,0%-se häältesaagiga kaotati parlamendis üheksa kohta, paljud linnapiirkondades, koha kaotas ka erakonna juht Archibald Sinclair. Rahvusliberaalne Partei kogus 2,9% häältest ning kaotas koguni 22 kohta, ka nende juht, Ernest Brown, kaotas enda koha parlamendis.
10,7% suurune konservatiivide häältekadu ning kukkumine opositsioonierakonnaks on suurim pärast 1800. aasta liiduakte; konservatiivide häältekaotus oli suurem isegi lüüasaamisest 1906. aasta valimistel. Ühtlasi olid need esimesed valimised pärast 1906. aastat, kus konservatiivid rahvahääletusel ei võitnud. Churchill jäi pärast lüüasaamist poliitikasse ja naasis peaministri ametisse pärast võitu 1951. aasta valimistel. Rahvusliberaalide erakonna jaoks olid 1945. aasta valimised viimased, kuna nad ühinesid 1947. aastal konservatiividega. Esimees Ernest Brown astus pärast valimisi poliitikast tagasi.
Kainbach bei Graz

Kainbach bei Graz on vald "(Gemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Kainbach asub u. 5 km Grazist idas Ida-Steiermargi mägedes.
Kalsdorf bei Graz

Kalsdorf bei Graz on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Kalsdorf asub u. 13 km Grazist lõunas Muri jõe ääres.
Kumberg

Kumberg on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Lynne M. Tracy

Lynne M. Tracy (sündinud 20. sajandil Barbertonis Ohio osariigis) on Ameerika Ühendriikide diplomaat.
1. märtsist 2019 kuni 20. detsembrini 2022 oli ta Ameerika Ühendriikide suursaadik Armeenias.
2022. aasta 20. septembril nimetas president Biden Tracy kandidaadiks suursaadiku kohale Venemaal. Lynn vannutati ametisse 2023. aasta 9. jaanuaril ja saabus Moskvasse jaanuari lõpul.
Bakronüüm

Bakronüüm (inglise keeles "backronym" &lt; "back" 'tagasi' + "acronym" 'akronüüm') on akronüüm, millele on hiljem antud uus tähendus. Samuti võib bakronüümi luua juba olemasolevate sõnaühendite suupärasemaks kasutamiseks.
Tihti arvatakse, et hädasignaal SOS on akronüüm ingliskeelsetest sõnadest Save Our Souls" (päästke meie hinged) või Save Our Ship (päästke meie laev)," kuid need tähendused on antud morsekoodile hiljem.
Sageli kasutatakse bakronüüme lihtsalt nalja tegemiseks, nagu näiteks FORD = "Fix Or Repair Daily" (paranda või remondi iga päev) või siis ENSV = Enne Nälg Siis Viletsus (Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi asemel).
Ralf Mikenberg

Ralf Mikenberg (27. aprill 1929 – 8. oktoober 2003) oli Eesti NSV diplomaat, õppejõud.
Ralf Mikenberg lõpetas Tartu Riiklik Ülikooli õigusteaduskonna 1957. aastal, tegutses Eesti NSV-s Välismaaga Sõpruse ja Kultuurisidemete Arendamise Eesti Ühingu aseesimehena, kaitses 1971. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigus- ja majandusteaduskonnas, õigusteaduste kandidaadi kraadi, väitekirjaga "Nõukogude Liidu rahvusvaheliste kultuurisidemete õiguslike arengute ajaloost".
Alates 1971. aastast töötas Ralf Mikenberg NSV Liidu Londoni saatkonnas. 1975. aastal saadeti ta Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigist välja koos 105 teise diplomaatiga. Väidetavalt 1975. aastal aitas KGB teda Londonist lahkuda, sest Inglise luurel olid telefonilindistused, milles ta lõi sidemeid inimestega, kelle kaudu oleks võimalik osta brittide sõjasaladusi.
Töötas Tallinna Polütehnilises Instituudisis teadusliku kommunismi kateedris, vanemõpetaja ja dotsendina. Õpetas ka TPIs teaduslikku kommunismi ning esines propagandistlike loengutega. 1983. aastal Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu autasustas aukirjaga, "Kauaaegse viljaka töö eest rahvastevahelise sõpruse arendamisel ja tugevdamisel" Mikenberg, Ralf Bernhardi p, Välismaaga Sõpruse ja Kultuurisidemete Arendamise Eesti Ühingu juhatuse liiget.
1990. aastate alguses õpetas Eesti erakõrgkoolides rahvusvahelist õigust ja Rooma õigust.
Ragunani loomaaed

Ragunani loomaaed (indoneesia keeles "Kebun Binatang Ragunan") on loomaaed Indoneesias Lõuna-Jakartas Pasar Minggus. Loomaaia pindala on 140 hektarit. Loomaaias on linnumaja ja primaatide keskus ning seal töötab üle 450 inimese. Loomaaias on palju loomi ohustatud liikides. Seal on esindatud loomi kõigist Indoneesia ja ülejäänud maailma osadest. Loomaaias on kokku 2288 looma. Troopilises elupaigas asuvad haruldased loomad, nagu krokodill, gorilla, orangutan, taapir, anoa, Sumatra tiiger, babirussa ja paabulinnud.
Ragunani loomaaed avati 1864. aastal, see on Indoneesia vanim loomaaed.
Muusikaline aeg

Muusikaline aeg (inglise keeles "musical time") on muusikas kompleksne parameeter, mille osaparameetrid võivad kontrollida nii muusika reaalset helikestust või helivältust kui ka kuulaja ajataju.
Muusikaline aeg on seotud rütmi, meetrumi ja tempoga.
Nüüdismuusikas on kujunenud oluliseks helilooja ja interpreedi mäng muusika kuulaja ajatajuga.
Mospõne

Mospõne (ukraina Моспине) on linn Ukrainas Donetski oblastis, Donetski rajoonis. Linn asub 6  kilomeetri kaugusel Donetskist kagus.
Mospõne asutati 1800. aastal, linnaõigused sai 1938. aastal. 2014. aastast on linn separatistliku ühenduse Donetski Rahvavabariik kontrolli all.
Mospõnes elas 2017. aastal arvestuslikult 10 617 inimest.
Mospõnes on elanud Otto Tief.
Olavi Sõna

Olavi Sõna (sündinud 16. veebruaril 1981) on elukutseline eesti aktifotograaf.
Lõpetas Tallinna Polütehnikumi fotograafia erialal 2008 ning töötab alates aastast 2012 elukutselise aktifotograafina. Spetsialiseerunud ainult aktile, on tal ka aktifotostuudio, kus ta teeb oma loomingut. Olavi Sõna tegeleb ka jaapani sidumiskunstiga nimega shibari. Shibari kajastub ka ta paljudes töödes.
Näitused.
Olavi Sõna tööd on olnud järgnevatel näitusel.
• Harju KEK - mai 2022. Näitus nimega "Näitus"
• Klubi Hall - juuni 2022. Näitus nimega "Alistumise kool"
• Kreenholm - juuli 2022. Näitus nimega "Piirid"
• Nõmme kultuurikeskus - september 2023. Näitus nimega "Seotud Vabaks"
• Tartu - Kastani 42 - 2024 jaanuar. Näitus "Seotud Vabaks"
• Tauno Kangro SkulptuuriGaleriis - 2024 oktoober - Tauno Kangro ja Olavi Sõna ühisnäitus "Seotud Ilu"
Rein Kask (poliitik)

Rein Kask (sündinud 12. veebruaril 1947 Pärnus) on eesti mehaanikainsener ja omavalitsustegelane, VIII Riigikogu liige, Pärnu linnapea 1992–1995.
Rein Kask lõpetas Tallinna Polütehnilise instituudi mehaanikainseneri erialal. Seejärel töötas ta insenerina Pärnu masinatehases, 1977. aastast peainsenerina Pärnu Kalakombinaadis. 
1983. aastast oli ta Pärnu Linna RSN Täitevkomitee liige ja esimehe asetäitja, 1990. aasta jaanuarist Pärnu linnavalitsuse kommunaalnõunik, 1991. aasta märtsist abilinnapea. Senise linnapea Jaak Saarniidu tagasiastumise järel valiti Rein Kask 23. aprillil 1992 Pärnu linnapeaks. Linnapea ametist lahkus ta seoses tema valimisega Riigikokku (Koonderakonna ja Maarahva Ühenduse nimekirjast) 1995. aastal. Hiljem on Kask tegutsenud ettevõtjana.
1993. aastast on ta spordiseltsi Kalev auliige.
Mihkel Varblane

Mihkel Varblane (sündinud 12. detsembril 1999 Tallinnas) on eesti võrkpallur.
Alates 2018. aastast on ta valitud turniiridel esindanud Eesti võrkpallikoondist ning hooajast 2024/25 liitus ta Belgia meistriliiga klubiga Aalsti Lindemans.
Sportlaskarjäär.
Noorteklassid.
Noorteklassides esindas ta Selver Tallinna Spordikooli, kus ta põhiliseks treeneriks oli Rando Ringmets. Osaleti omavanuste Eesti meistri- ja karikavõistlustel, kus jõuti korduvalt medalile ning meistrivõistlused korra ka võideti.
Aastatel 2015–2018 kuulus Varblane Eesti noormeestekoondisse (sündinud 1999. aastal ja hiljem), kelle treeneriteks olid Urmas Tali ja Toomas Jasmin. Koondisega osaleti omavanuste EM-valikturniiridel, kuid finaalturniirile ei jõutud.
Eesti võrkpallikoondis.
2018. aastal liitus Varblane Eesti võrkpallikoondise B-koondisega. Euroopa liigas on ta esindanud Eestit kahel turniiril (2022 ja 2023). Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril ta koondisse mahtunud ei ole.
Klubivõrkpall.
Varblase esimene hooaeg Eesti meistriliiga klubis oli 2016/17 Selver Tallinna ridades, kus ta mängis kokku kuus hooaega. Esimesel hooajal tuldi Eesti meistriks ning võideti Eesti karikavõistlustel teine koht. Mihkel täitis noormängijana meeskonnas Selver Tallinn Spordikooli kasvandikuna varumängija rolli. Teisel hooajal (2017/18) tegi esindusmeeskond läbi noorenduskuuri ning temast sai üks meeskonna põhimängijatest. Järgneval viiel hooajal suudeti võita Credit24 Meistriliiga, jõuda mitmel korral Eesti karikavõistlustel finaali (ja korra see ka võita) ning teenida Eesti meistrivõistlustel kolmas koht.
Hooajaks 2022/23 sõlmis Varblane esimese välislepingu Austria meistriliiga klubiga Hypo Tirol Innsbruck, kus ta mängis kaks hooaega. Ta on tulnud kahekordseks Austria meistriks (2023 ja 2024) ning korra võitnud Austria karika (2023) ja superkarika (2023). Hooajal 2023/24 osaleti klubiga ka CEV Meistrite liigas, kus otsustavast eelringist põhiturniirile ei jõutud ning CEV Cupis jäädi pidama 1/16 finaali. Varblane oli mõlemal hooajal meeskonna üks põhimängijatest (va lühemad vigastuspausid) ning täitis vajadusel mõnedes mängudes ka diagonaalründaja positsiooni.
Saavutused.
Balti liiga
Riikide meistrivõistlused
Riikide karikavõistlused
Individuaalsed auhinnad
Mérida (Mehhiko)

Mérida on linn Mehhikos, Yucatáni osariigi pealinn ja suurim linn Kagu-Mehhikos. Linn on ka samanimelise omavalitsusüksuse keskus. See asub Yucatáni poolsaare loodenurgas umbes 35 km Mehhiko lahe rannikust. 2020. aastal elas seal 921 770 elanikku, samas kui suurlinnapiirkonnas, kuhu kuuluvad ka Umáni ja Kanasíni omavalitsusüksused, elas 1 316 090 inimest.
Méridat peetakse sageli Mehhiko turvalisimaks linnaks ja üheks turvalisemaks linnaks Ameerikas. 2019. aastal toimus seal 17. Nobeli rahuauhinna laureaatide tippkohtumine.
Linna rikas kultuuriline pärand on maiade ja hispaania kultuuri segunemise tulemus. 2000. aastal oli Mérida esimene Ameerika kultuuripealinn. Teist korda kandis see seda tiitlit 2017. aastal. 16. sajandi lõpust pärinev Mérida katedraal ehitati lähedalasuva maiade ehitise varemeist võetud kividest ja on üks vanimaid katedraale Ameerikas.
Méridas valitseb troopiline savannikliima. Aasta läbib püsib kuum ilm, keskmine ööpäevane õhutemperatuur on 24–29 °C. Sageli tõuseb õhutemperatuur 40 °C lähedale või sellest kõrgemale. Keskmiselt sajab 1035 mm aastas. Vihmaperiood kestab juunist oktoobri lõpuni.