tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Theodoros Studites

Theodoros Studites ehk Theodoros Studiit (keskaja kreeka keeles Θεόδωρος ὁ Στουδίτης; sündis umbes 759 Konstantinoopolis, suri 11. novembril 826) oli Bütsantsi munk, kloostriülem ja hümnograaf, keda katoliku ja õigeusu kirik austab pühakuna. Tema mälestuspäev on 11. novembril.
Eluloolist.
Theodoros sündis väljapaistvas ja rikkas peres ning sai väga hea hariduse. Tema perekond pühendus 780. aastal kloostrielule ja ehitas oma vahenditest kloostri, mida juhtis Theodorose onu Platon. Tema pühitses ka Theodorose mungaks ja preestriks (789/790). Varsti pärast seda andis Platon kloostri juhtimise Theodorose hoolde. 795. aastal protestis Theodoros koos onuga keiserliku lahutuse ja pulma vastu ning saadeti pagendusse, kuid ta sai andestuse ning aastal 798 sai ta Studioni kloostri ülemaks.
806. aastal sattus klooster vastuollu Konstantinoopoli patriarhaadiga ja patriarh Nikephoros I-ga, keda toetas keiser; 809. aastal pidi Theodoros minema pagendusse. Alles keiser Michael I ajal sai ta uuesti Studioni kloostri etteotsa tagasi.
Keiser Leo V ajal taaspuhkenud Bütsantsi pilditüli ajal läks Theodoros uuesti vangi. Pärast Leo mõrva 820. aasta lõpus ta vabastati, kuid pidi sellele järgnenud Thomas Slaavlase kodusõja ajal korduvalt põgenema. Hiljem asus ta taas elama Konstantinoopolisse. Ta suri 11. novembril 826 kloostris Akritase neemel.
Pärand.
Temalt on säilinud umbes 600 ajaloolise tähtsusega kirja, üle 300 piibliseletuse, kõnesid ja hümne. 845. aastal viidi tema säilmed Konstantinoopolis asuvasse Studioni kloostrisse.
Vălenii de Munte

Vălenii de Munte on linn Rumeenias Prahova maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Ploieștist ligikaudu 28 km põhjas.
Asulat on esmamainitud 1431. aastal.
Alates 1907. aastast elas Vălenii de Muntes Rumeenia ajaloolane, kirjanduskriitik, näitekirjanik, luuletaja ja poliitik Nicolae Iorga. Tema majas paikneb Nicolae Iorga memoriaalmuuseum.
Vălenii de Muntes on sündinud laulja Mădălina Manole (1967–2010).
Kraas (perekonnanimi)

Kraas on perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kraas 39 inimesel: 18 mehel ja 21 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kraas meeste puhul 6928. kohal ja naiste puhul 6388. kohal.
Perekonnanime Kraas kandja on keskmiselt 39 aasta vanune (mediaanvanus on 41).
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Harjumaal Jõelähtme kihelkonna Maardu ja Hageri kihelkonna Haiba mõisavallas ning Läänemaal Karuse kihelkonna Karuse, Hanila kihelkonna Massu ja Hanila mõisavaldades talupoegadele nimeks Kraas ja Krahs.
Drăgănești-Olt

Drăgănești-Olt on linn Rumeenias Olti maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Slatinast ligikaudu 30 km lõunas.
Linna haldusalasse kuulub Comani küla.
Drăgănești-Olti läbib Bukarest–Timișoara raudteeliin.
Asulat on esmamainitud 1526. aastal. Linnaõigused sai Drăgănești-Olt 1968. aastal.
Peripteer

Peripteer (kreeka keeles περίπτερος) on täisnurkne ja neljast küljest sammaste reaga ümbritsetud templitüüp. Võib olla joonia, dooria või korintose orderis.
Peripteere ehitati rohkem Vana-Kreekas. Roomlased eelistasid kas kolmest küljest sammastega ümbritsetud hoonet või pseudoperipteeri, millel oli peripteeri mulje jätmiseks kasutatud pool- või kolmveerandsambaid. Kreeka peripteeril oli peaaegu reeglina kuus sammast otsaseintes, samas kui pikema külje sammaste arv varieerus; ühe erandina on Parthenonil otsaseinas kaheksa sammast.
Näiteid.
Peripteer on ka klassitsistlik Madeleine'i kirik Pariisis
Pontevedra

Pontevedra on linn Hispaanias Galicias Pontevedra provintsis. Linn asub Atlandi ookeani ääres. See on Pontevedra provintsi ja Pontevedra maakonna keskus.
Linnas elas 2020. aastal 83 260 inimest.
Pseudoperipteer

Pseudoperipteer on antiikne tempel, mis kasutab peripteeri mulje loomiseks osal ehitise külgedest sammaste asemel pool- või kolmveerandsambaid. Tüübi kirjeldus on antud Vitruviuse teoses "de architectura".
Eelkõige kasutatakse poolsambaid templi pikematel külgedel ja lühema külje sisemise sambarea markeerimiseks. Seega puudub pseudoperipteeril sammaskäik ("pteron") ümber templi "cella".
Poolsambad ilmuvad templiehitusse klassikalisel ajajärgul. Varasemate eeskujude järgi Sitsiilias ja Alam-Itaalias ehitati Aphrodite tempel Epidauroses (hävinud). Edasi levis see templitüüp 2. sajandil eKr ja Augustuse ajal Rooma arhitektuuris.
Näiteid.
Pseudoperipteer on ka Harmoonia tempel, 18. sajandist pärit aiaehitis Halswell House'i mõisas, Goathurstis Somersetis Inglismaal.
Minnesota North Stars

Minnesota North Stars oli USA jäähokiklubi, mis tegutses Minnesota osariigis Bloomingtonis aastatel 1967–1993.
Pärast 1992–93 hooaega koliti ümber Dallasesse ning meeskonna nimeks sai Dallas Stars.
Stanley karika finaali jõuti hooaegadel 1980–81 ja 1990–91. Esimesel juhul kaotati finaalis New York Islandersile ja teisel juhul Pittsburgh Penguinsile.
1990–91 hooajal tuldi konverentsi võitjaks.
Dehio

Dehio on Põhja-Saksamaalt pärit baltisaksa suguvõsa.
Dehiode suguvõsa saabus Tallinna 18. sajandi alguses Põhja-Saksamaalt, suguvõsa liikmed paistsid silma Tallinnas edukate kullasseppadena.
Maksapasteet

Maksapasteet on Põhja- ja Ida-Euroopas populaarne pasteet ja lihamääre. Valmistatud peeneks või jämedalt jahvatatud seamaksast ja seapekist, sarnaneb teatud tüüpi Prantsuse ja Belgia pasteetidega.
Sjamža rajoon

Sjamža rajoon on 2. järku haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskuseks on Sjamža küla, kus on 4000 elanikku (2021). Rajoon moodustab ühe kohaliku omavalitsuse, Sjamža munitsipaalringkonna ja jaguneb halduslikult 10 külanõukoguks.
Suuremad jõed on Kubena ja selle lisajõgi Sjamžena.
Übelbach

Übelbach on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Vasoldsberg

Vasoldsberg on vald ("Marktgemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Weinitzen

Weinitzen on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Gǎlǎb Donev

Gǎlǎb Spasov Donev (bulgaaria keeles Гълъб Спасов Донев; sündinud 28. veebruaril 1967 Sofias) on Bulgaaria poliitik.
Gǎlǎb Donev lõpetas venekeelse Sofia 35. keskkooli. Magistrikraadi rahanduse alal omandas ta Sofias Riikliku ja Maailma Majanduse Ülikoolis ja magistrikraadi õigusteaduse alal Ruse Ülikoolis. Alates 2001. aastast töötas ta Bulgaaria Töö ja Sotsiaalpoliitika Ministeeriumis. 2001–2007 oli ta Töötingimuste ja Kriisihalduse Direktoraadi juhataja. 2007–2009 oli ta Tööinspektsiooni tegevdirektor. 2014–2016 oli ta Bulgaaria töö ja sotsiaalpoliitika aseminister. Ta oli Bulgaaria töö ja sotsiaalpoliitika minister 2017. aasta 27. jaanuarist kuni 4. maini ja teist korda 2021. aasta 21. maist kuni 13. detsembrini. 2021. aasta maist kuni detsembrini oli ta ka Bulgaaria asepeaminister. Alates 22. jaanuarist 2022 oli ta sotsiaalpoliitika ja tervise sekretär.
Alates 2. augustist 2022 kuni 6. juunini 2023 oli Gǎlǎb Donev Bulgaaria peaminister.
Werndorf

Werndorf on vald ("Gemeinde") Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Wundschuh

Wundschuh on vald "(Gemeinde)" Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
Wundschuh asub Grazi nõos Kaiseri metsas u. 12 km Grazist lõunas.
Hartberg-Fürstenfeldi ringkond

Hartberg-Fürstenfeld on ringkond Austrias Steiermargi liidumaal. See moodustati 1. jaanuaril 2013 Hartbergi ja Fürstenfeldi ringkonna ühendamise teel.
Ringkond koosneb järgmistest valdadest:
Cernavodă

Cernavodă (bulgaaria keeles Черна вода, türgi keeles "Boğazköy") on linn Rumeenias Põhja-Dobrudžas Constanța maakonnas. Cernavodă asub kohas, kus Doonaust algab Doonau-Musta mere kanal.
Linnas asub Cernavodă tuumaelektrijaam, mis toodab umbes 18% Rumeenia elektrienergiast.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cernavodă elanikest rumeenlasi 87,58%, türklasi 2,7%, mustlasi 2,23% ja teistest rahvustest inimesi 0,96%. Rahvus oli teadmata 6,51%-l elanikest.
Eggenfeldeni Pühade Nikolause ja Stephanuse kirik

Eggenfeldeni Pühade Nikolause ja Stephanuse kirik on katoliku kirik Saksamaal Baieri liidumaal Eggenfeldenis, Eggenfeldeni linnakirik. Pühakoda on üks suuremaid gooti kirikuid Alam-Baieris.
Ajaloost.
Eggenfeldeni kirikukihelkond tekkis ajavahemikus 12. sajandi keskpaigast 13. sajandini. Esimene preester nimega "hainric" pühitseti 1254 aastal ja praegusele kirikule eelnes romaani ehitis samas kohas.
Kirik ehitati 15. sajandil hilisgooti astmeskirikuna ühe ehitusperioodi jooksul tervikuna valmis. Ehitustööd algasid 1400. aastatel, ehitusmeistrina on nimetatud Stephan Krumenauer. Umbes 1435. aastal muudeti esialgne planeeritud kolmelöövilisus ehitusplaanis viieks lööviks: juba valmis ehitatud kontraforsside vahele ehitati külgkabelid, kasutades kontraforsse nende seinteks, ja nii moodustunud kabelilöövid lisasid põhiplaani neljanda ja viienda löövi. Külgkabeleid kasutasid linna tsunftid, kel igaühel oli oma kabel. 1444. aastal toimus kiriku esimene pühitsemine. Pühakoja rikkaliku roidestikuga hilisgooti võrkvõlvi ehitati kooriruumis 1465. aastani ja pikihoones 1488. aastani, torni ehitustööd kestsid aastani 1489. Torni all on kiriku peasissepääs ja eeskoda. 77 meetri kõrgune torn valmis 1519. aastal ja selles tegutses 1879. aastani linna tuleohutuse valvur.
Kirjeldus.
Kiriku peamine ehitusmaterjal on tellis. Siseruumis toetavad võrkvõlvlage kapiteelideta ümarpiilarid, mille pinnast tõusevad eri kõrgustel profileeritud vööndkaared ja võlviroided. Kiriku rikkalik sisustus pärineb aastaist, mil piirkonda valitsesid Bayern-Landshuti rikkad hertsogid ja majandus ning käsitöö olid väga heal järjel. Kunstiväärtuslikemad puuskulptuurid kirikus on kooriruumi lõunaseina ääres asuv Kristus koos kaheteistkümne apostliga umbes 1480. aastast ning lõunapoolse külgaltari "Maarja kroonimine". Hiljem on kiriku sisustust veidi ümber kujundatud, 19. sajandi teisel poolel 'õigema' gootika vaimus; ka peaaltar on uusgooti stiilis, ehkki selles on ka vana altari gooti elemente. 1928. aastal puhastati kooriruumis algsed 15. sajandi seinamaalingud hilisemast baroksest ülemaalingust.
Vožega rajoon

Vožega rajoon on 2. järku haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Piirneb põhjas Arhangelski oblastiga. Halduskeskus on Vožega alev.
Rajoon moodustab ühe kohaliku omavalitsusüksuse, Vožega munitsipaalringkonna, ja jaguneb halduslikult 1 aleviks ja 15 külanõukoguks.
Manu Chao

Manu Chao (kodanikunimega José-Manuel Thomas Arthur Chao; sündinud 21. juunil 1961 Pariisis) on prantsuse-hispaania laulja. Ta laulab prantsuse, hispaania, inglise, itaalia, araabia, katalaani, galeegi, portugali ning kreeka keeles. 
Chao alustas oma muusikukarjääri Pariisis, mängides kollektiivides nagu Hot Pants ja Los Carayos, mis kombineerisid omavahel erinevaid keeli ja muusikastiile. Koos sõprade ja venna Antoine Chaoga asutas ta 1987. aastal ansambli Mano Negra, mis saavutas märkimisväärset edu. Pärast ansambli laialiminekut 1995. aastal sai Chaost sooloartist ning oma soolokarjääri ajal on ta avaldanud kuus stuudioalbumit.
Termiit (segu)

Termiit on metallipulbri ja metalloksiidi pürotehniline segu.
Termiit tuleneb kreekakeelsest sõnast "termos", mis tähendab soojust.
Süttimisel põleb termiitsegu intensiivselt ja eraldab suurel hulgal valgust ning kuumust. Põlemisel moodustavad termiitsegud vedela sularäbu, mille temperatuur tõuseb kuni 2500°C. Põlev termiitsegu on võimeline sulatama terasest ja mitmesugustest sulamitest valmistatud relvade ja varustuse elemente. Termiitide reaktsiooni on peaaegu võimatu kustutada, kuna reaktsioonis tekib pidevalt suur hulk lisasoojust. Ka leegi lämmatamist pole võimalik tekitada seetõttu, et termiit ja oksüdeerunud metall sisaldavad hapnikku.
Termiitidel on mitmekesine koostis. Kütuste hulka kuuluvad alumiinium, magneesium, titaan, tsink, räni ja boor. Alumiinium on levinud oma kõrge keemispunkti ja madala hinna tõttu. Oksüdeerijate hulka kuuluvad vismut(III)oksiid , boor(III)oksiid , räni(IV)oksiid , kroom(III)oksiid , mangaan(IV)oksiid , raud(III)oksiid , raud(II,III)oksiid, vask(II)oksiid ja plii(II,IV)oksiid. 
Reaktsiooni, mida nimetatakse ka Goldschmidti protsessiks kasutatakse termiitkeevitamiseks reeglina raudteerööbaste ühendamisel. Termiite on kasutatud ka metallide rafineerimiseks, laskemoona hävitamiseks ja süüterelvades. Mõnda termiiditaolist segu kasutatakse ilutulestiku pürotehniliste initsiaatoritena.
Pertusa piiskopkond

Pertusa on endine katoliku piiskopkond ja linn Rooma Aafrika provintsis (Africa Proconsularis), tänapäeva Tuneesias.
Pertusa piiskop:
Pertusa titulaarpiiskopid:
Giorgia Meloni

Giorgia Meloni (sündinud 15. jaanuaril 1977 Roomas) on Itaalia poliitik ja ajakirjanik, alates 22. oktoobrist 2022 Itaalia peaminister.
Ta on alates 2014. aastast parempopulistliku erakonna Fratelli d'Italia (eesti keeles "Itaalia Vennad") juht.
Melonit ennustati 2022. aasta Itaalia parlamendivalimiste võitjaks. Paremerakondade ühine valimisliit ka valimised võitis ja 21. oktoobril sai Meloni Itaalia presidendilt volitused moodustada järgmine Itaalia valitsus. Sellega sai temast Itaalia esimene naispeaminister.
Ezere vald

Ezere vald (läti keeles "Ezeres pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas Leedu piiri ääres. 
Vald piirneb sama piirkonna Kursīši, Zaņa, Ruba ja Nīgrande vallaga ning Leedu Mažeikiai rajooni Židikai, Reivyčiai ja Laižuva vallaga.
Valla pindala on 97,1 km². Aastal 2011 oli elanikke 1154, aga 2021. aasta seisuga elas seal 972 inimest. Aastal 2011 elas vallas 905 lätlast, 18 venelast, 8 valgevenelane, 7 ukrainlast, 6 poolakat ja 207 leedulast. Valla keskuseks on Ezere küla. Vallamaja asub aadressil Centra iela 4, vallavanem on Irēna Grauze.
Vallas tegutses Balti kubermangude esimene ministeeriumikool.
Maareformi eel kuulus praeguse valla alal Lielezere mõisale ("Groß-Essern") 4932 hektarit maad, Grieze kirikumõisale 312 hektarit maad ja Reņģe mõisa Šarlote karjamõisale 213 hektarit maad. Aastal 1922 jagati senine Lielezere vald kaheks ja moodustati Ezere vald ning Reņģe vald. Aastal 1935 oli Liepāja maakonda kuuluva valla pindala 139,6 km² ja seal oli 3056 elanikku. 
Aastal 1945 moodustati vallas Ezere, Kreijase, Mauri un Zvirgzdi külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Ezere külanõukoguga Kursīši külanõukogu kolhoosi Ļeņina ceļš alad. Aastal 1961 liideti sellega veel osa likvideeritavast Mauri külanõukogust, ent aastal 1977 liideti osa Ezere külanõukogu maid Kursīši külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Valla läänepiiriks on Venta jõgi, teine suurem jõgi on selle lisajõgi Vadakste jõgi.
Looduskaitse all on Sāmaiši tamm, Ezere pärn, Ezere hiidtamm, Grieze kirikumõisa dendraarium, Bruzile tamm ehk Piinajatamm, Ķirmase tamm ja Meijase tamm, lisaks veel kaks nimetut põlispuud.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Grīvaiši luteri kirik ja selle kantsel, Grīvaiši kõrts ning Ezere mõisa hoonetekompleks koos pargiga, sealhulgas elumaja, ait ja tallid. 
Vallas on üheksa küla. Valla keskuses Ezeres ("lielciems") oli 2022. aastal 484 elanikku. Grieze on staatusega vidējciems ja aastal 2005 oli seal 95 elanikku. Üks küla on ka staatusega "skrajciems": Šarlote 23 elanikuga aastal 2005. Kuus küla on staatusega "mazciems": Amberģis 11 elanikuga aastal 2005, Garozas 39 elanikuga aastal 2005, Grīvaiši 34 elanikuga aastal 2005, Marijas muiža, Mauri 45 elanikuga aastal 2005 ja Pionieru iela. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Habesiga

Habesiga ("Sus barbatus") on sea perekonda kuuluv liik. Habesiga on metssea lähisugulane. 
Habeseal on silmatorkav habe. 
Habesiga elab Kagu-Aasias – Sumatral, Kalimantanil, Malaka poolsaarel ja mitmel väiksemal saarel Sulu saarestikus, näiteks Tawi-Tawil, kus ta elab vihmametsas ja mangroovis.
Ezere

Ezere (vanasti ka Lielezere) on küla ("lielciems") Lätis Salduse piirkonnas, Ezere valla halduskeskus. Küla asub Vadakste jõe kaldal paigas, kus Ezere ja Suste jõed sellesse suubuvad. Ezere asub merepinnast 63 meetri kõrgusel valla lõunaosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 34 ning Riiast 152 kilomeetri kaugusele.
Külas asuvad põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Külast kilomeeter lääne pool asub Ezere lennuväli.
Asula on tekkinud endise Lielezere mõisa (Groß-Essern) keskuse juurde. Küla staatuse sai see aastal 1934. 8. mail 1945 kirjutati sealse mõisa häärberis alla väegrupp Kurlandi kapitulatsioonile.
Aastal 2022 oli külas 484 elanikku.
PlayStation Store

PlayStation Store (ka PS Store) on digitaalmeedia pood, kust Sony mängukonsoolide PlayStation 3, Playstation Vita, PlayStation 4 ja PlayStation 5 kasutajad saavad PlayStation Networki kaudu sisu hankida.
Poest saab soetada allalaaditavat sisu nii tasu eest kui tasuta. PlayStation Store'is on videomänge, mängude demosid, lisasid ja teemasid ning treilereid.
Tartu Nikolai kirik

Tartu Imetegija Nikolai kirik oli õigeusu kirik keskaegses Tartus. Kiriku juures asus vaimulike elamu, surnuaed ja kaubahoov. See oli üks kahest Tartu õigeusu kirikust ning kuulus Pihkva kaupmeestele. Teine keskaegne, Tartu Georgi kirik kuulus Novgorodi kaupmeestele.
Kirikut on mainitud Jaak Juske kogumikus "Lood unustatud Tartust" ja Meelis Friedenthali romaanis "Inglite keel".
Kirjeldus.
Kunstiajaloolane Voldemar Vaga on väitnud, et tegemist oli üsna väikese ristikujulise hoonega. Bartholomeus Wybersi revisjoniraamatu (1582–1656) ja nn Leedu meetrika 1616. aasta revisjoni andmetel asus Nikolai kirik Rüütli tänava idaküljel, mitte kaugel Laiast tänavast. 2025. aasta sügisel leiti kiriku müürid kaevamiste käigus hoopis Magasini tänav 10 krundilt.
Ajaloost.
Pärimuse järgi teenis Tartu Nikolai kirikus preestrina hilisem Petseri kloostri asutaja Joona. Kirikut mainitakse Tartu raeprotokollides. Nikolai kirik kannatas 1525. aasta pildirüüste ajal, 1555. aastaks oli kirik korrastatud ja seest valgendatud. 1584. aastal olevat kirik kaetud seinamaalingutega. Poola ajal kasutasid kirikut jesuiidid, 1613. aastaks oli ehitis purustatud.
Jaunauce vald

Jaunauce vald (läti keeles "Jaunauces pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zvārde, Ruba ja Vadakste vallaga ning Dobele piirkonna Vītiņi vallaga.
Valla pindala on 83,2 km². 2011. aastal oli seal 359 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 277 inimest. Aastal 2011 elas vallas 292 lätlast, 5 venelast, 3 valgevenelast, 5 poolakat ja 53 leedulast. Valla keskuseks on Jaunauce küla. Vallavanem on Evija Mame.
Agraarreformi ajal kuulus vallas asunud Jaunauce mõisale ("Gut Neu-Autz") 1122 hektarit maad, Ozoli mõisale ("Gut Eckhod") 953 hektarit maad, Jumpravieši mõisale ("Gut Jumpraweeten") 210,75 hektarit maad ja Šerlate mõisale ("Gut Charlottenhof") 210 hektarit maad. Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva valla pindala 82 km² ja seal oli 1430 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Jaunauce vallas Jaunauce ja Oši külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Oši külanõukogu Jaunauce külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti vald külanõukoguks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Suurem jõgi on Ezere jõgi.
Looduskaitse all on Jaunauce jalakas, Mizaiši põllutamm, Mižaiši tamm, Bīlenšteinsi kahetüveline tamm, Bīlenšteinsi Paks tamm ja Stūrīši hiidtamm, lisaks veel neli nimetut põlispuud. Valda jääb osa Zvārde kaitsealast ja Zvārde metsade looduspargist.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Jaunauce mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, meierei, küün, tall, mõisavalitseja maja, teenijate maja ja häärber. Häärberis on kaitse all seitse ahju, kuppelsaali laemaalingud, neli bareljeefi ja kaheksa toa interjöör. 
Vallas on viis küla. Valla keskuses Jaunauces ("vidējciems") oli 2022. aastal 127 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Ezerkrogs 13 elanikuga aastal 2005, Kalnjāņi 28 elanikuga aastal 2005, Ozolmuiža 7 elanikuga aastal 2005 ja Ropmuiža 25 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jaunauce

Jaunauce on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas, Jaunauce valla halduskeskus. Küla asub valla keskosas Ezere jõe kaldal. Küla on kujunenud endise Jaunauce mõisa ("Gut Neu-Autz") keskuse juurde.
Aastal 2022 oli külas 127 elanikku.
Ingi Vaher

Ingi Vaher (31. mai 1930 – 24. oktoober 1999) oli eesti klaasikunstnik.
Ingi Vaher lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi Maks Roosma õpilasena 1955. aastal. Pärast ERKI lõpetamist 1955. aastal suunati Ingi Vaher „Tarbeklaasi” graveerijaks. 1955–1965 ta töötas Tarbeklaasis. 1965–1969 õppis Leningradis V. Muhhina nimelise Kõrgema Kunsttööstuskooli aspirantuuris. 1966–1989 töötas Ingi Vaher Eesti NSV Ministrite Nõukogu tööstusosakonnas.
2015. aastal toimus Olustveres Ingi Vaheri loomingu näitus, kus eksponeeriti klaasnõusid aastaist 1955 kuni 1974.
Tartu Georgi kirik (keskaegne)

Tartu Püha Suurmärter Georgi kirik oli õigeusu kirik keskaegses Tartus. Kiriku juures asus vaimulike elamu, surnuaed ja kaubahoov. See oli üks kahest Tartu õigeusu kirikust ning kuulus Novgorodi kaupmeestele. Teine keskaegne, Tartu Imetegija Nikolai kirik kuulus Pihkva kaupmeestele.
Kirjeldus.
Tartu Ülikooli botaanikaaeda rajatud palmihoone ehituskaevandis avastati 1981/1982. aasta talvel inimluud ja massiivsete kivimüüride jäänused. Müürid olid tehtud maakividest ja tellistest. Kaevandi alale jäi 1,43 meetri paksune idaosas kumera lõpmikuga (oletatava apsiidiga) põhjasein ning 2,45 meetri paksune läänesein. Ehitise põhjaseina lähedal ja lääneküljel avastati matused. Kalmistu piirnes edelaküljel 6,2 meetri laiuse põhja- lõunasuunalise keskaegse munakivitänavaga.
Ajaloost.
Pärimuse järgi teenis Tartu Georgi kirikus preestrina hilisem Petseri kloostri asutaja Joona. Esimest korda on kirikust juttu metropoliit Isidorose teekonna kirjelduses 1438. aastast. Püha Georgi kiriku asukohta oletas esimesena baltisaksa ajaloolane Richard Otto, kes paigutas selle keskaegse linna põhjaossa linnamüüri ja Laia tänava vahele. Vilma Trummal on oletanud tuginedes Bartholomeus Wybersi revisjoniraamatule, et linnahaigla ja Georgi kirik võidi rajada juba 14. sajandil. Kunstiajaloolane [[Kaur Alttoa]] väidab toetudes [[16. sajand]]i raeprotokollides leiduvale märkusele, et Georgi kirik asus kellegi Hans von Carpeni [[Vene värav]]a ees olnud majavalduse taga ja hävis [[15. sajand]]i lõpul. Arheoloogiliste uuringute teostajad M. Aun ja P. Ligi jäid müürijäänuste kuulumises Georgi kiriku juurde kahtlevale seisukohale.
Kirjandus.
[[Kategooria:Tartu endised kirikud]]
[[Kategooria:Õigeusk Eestis]]
Opus mixtum

Opus mixtum (ladina keeles mixtum 'segatud') oli Vana-Rooma ja hiljem Bütsantsi ehitistes kasutatud seinapindade müüriladumistehnika, milles kasutati koos eri tehnikaid – kas ruudukujulistest telliselementidest "opus reticulatum"it ja nurkadel telliskihte ("opus testaceum") või looduskivikihte ("opus incertum" ja "opus vittatum") koos telliskihtidega.
Lisaks esteetilisele efektile oli sellel ka praktiline ülesanne – tellistest vahekihid katkestasid mördivuukides tekkiva kapillaarsuse, milles leviv niiskus oleks võinud hoonet kahjustada, ja tugevdasid konstruktsiooni üldist sidusust.
Ižkari koolitulistamine

Ižkari koolitulistamine leidis aset 2022. aasta 26. septembri ennelõunal, kui Lääne-Venemaa keskosas Udmurtias Ižkaris asuvasse kooli nr 88 sisenes kooli endine õpilane Artjom Kazantsev ja avas tule kahest Makarovi püstolist, tappes seitseteist inimest ja haavates veel vähemalt 24 inimest. Ametnike sõnul tappis balaklavat ja haakristiga T-särki kandnud mõrtsukas enne enesetapu sooritamist üksteist õpilast, kaks õpetajat, kaks turvatöötajat ja kaks muud inimest.
Martüroloogium

Martüroloogium on katoliku märtrite, pühakute ja õndsate ning nende mälestuspäevade nimistu koos lühielulugudega. Bütsantsi kultuuris ja õigeusu kirikus vastavad sellele "menologion" ja "synaxarion".
Katoliku kirikus on ametlikuks martüroloogiumiks Martyrologium Romanum. Selle panid kokku 1583. aastaks paavst Gregorius XIII ettepanekul kardinal Guglielmo Sirleto ja Cesare Baronio. Lisaks pühakute päevadele on Martyrologium Romanumis ka teave kirikuaasta suurte pühade kohta, nende lugemised ja kirjakohad liturgiate jaoks.
Ajaloolised martüroloogiumid.
Alates 9. sajandist on olemas rida martüroloogiume, milles on vaid pühaku nimi ja tema lühielulugu. Tuntumad varaste martüroloogiumide autorid on Beda Venerabilis (8. sajand), Florus Lyonist, Wandelbert Prümist, Rhabanus Maurus (u 845), Ado Vienne'ist (surnud 875), Notker Stammerer (896), Tallaght, Oengus ja Usuardus, kes on neist tuntuim ja kelle kirjutatud martüroloogiumil (u 875) põhineb Martyrologium Romanum.
Teada on, et Tallinna dominiiklased kasutasid 15. ja 16. sajandil Usuarduse martüroloogiumi, kuid kohandasid seda kohaliku liturgilise praktikaga.
Ruba vald

Ruba vald (läti keeles "Rubas pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ezere, Zvārde, Jaunauce, Kursīši ja Vadakste vallaga. Vald asub Leedu piiri ääres; Leedus piirneb see Mažeikiai rajooni Laižuva vallaga ja Akmenė rajooni Akmenė vallaga.
Valla pindala on 86,8 km². 2011. aastal oli seal 782 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 609 inimest. Aastal 2011 elas vallas 602 lätlast, 16 venelast, 1 valgevenelane, 1 ukrainlane, 4 poolakat ja 154 leedulast. Valla keskuseks on Ruba küla. Vallavanem on Evija Mame.
Vald on kujunenud Reņģe mõisa ("Ringen, Rengen") maadele. Agraarreformi ajal kuulus sellele 2712 hektari maad, Reņģe külale kuulus 108 hektarit maad ja Reņģe kirikumõisale 89 hektarit maad. Aastal 1922 moodustati sinna Reņģe vald, mille maad eraldati Lielezere vallast. Aastal 1924 arvati vald Jelgava kreisi koosseisu. Aastal 1925 nimetati vald ümber Ruba vallaks. Aastal 1935 oli valla pindala 87,6 km² ja seal oli 2023 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Ruba vallas Reņģe ja Ruba külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Reņģe külanõukogu Ruba külanõukoguga. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu maadest Kursīši külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti vald külanõukoguks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Suurem jõgi on valla lõunapiiril voolav Vadakste jõgi, teine suurem jõgi on Ezere jõgi. Vald asub Kesk-Läti madalikul. Kõrgeim paik asub valla põhjaosas (ligi 90 m).
Looduskaitse all on Grietiņase tamm, Rubasmuiža hõberemmelgas, Mežrubase pärn, Ruba park, Ruba allee, Reņģmuiža pargi tamm, Reņģe paju ja Reņģe pargi künnapuud, lisaks veel seitse nimetut põlispuud. Valda jääb osa Zvārde metsade looduspargist.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Karistusmäe nime kandev linnamägi ja Ruba mõisa häärberi kuus ahju, kolm kaminat ning interjööri dekoratiivsed elemendid. Kohaliku kaitse all on Platkāji linnamägi. 
Vallas on kuus küla. Valla keskuses Rubas ("vidējciems") oli 2022. aastal 222 elanikku. Teine sama staatusega küla on Līkupēni 119 elanikuga aastal 2005. Jāņmuiža oli staatusega "skrajciems" ja aastal 2005 oli seal 36 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega "mazciems": Reņģe 28 elanikuga aastal 2005 Rubas skola 59 elanikuga aastal 2005 ja Rozas 18 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Bad Blumau

Bad Blumau on vald ("Gemeinde") ja kuurort Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
Sellel on suur kompleks kuumaveeallikate juures, mille on kujundanud arhitekt Friedensreich Hundertwasser.
Vadakste

Vadakste on küla ("vidējciems") Lätis Salduse piirkonnas. Vadakste valla halduskeskus.
Küla asub samanimelise jõe kaldal Leedu piiri ääres. Aastail 1923–2009 asus mõisa häärberis kool.
2022. aastal oli Vadakstes 170 elanikku.
Vadakste vald

Vadakste vald (läti keeles "Vadakstes pagasts") on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ruba ja Jaunauce vallaga ning Dobele piirkonna Vītiņi vallaga. Vald asub Leedu piiri ääres; Leedus piirneb see Akmenė rajooni Naujoji Akmenė maavalla ja Akmenė vallaga.
Valla pindala on 72,1 km². 2011. aastal oli seal 467 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 300 inimest. Aastal 2011 elas vallas 344 lätlast, 12 venelast, 2 valgevenelast, 1 poolakas ja 106 leedulast. Valla keskuseks on Ruba küla. Vallavanem on Evija Mame.
Vald on kujunenud Vadakste mõisa ("Waddax") maadele. Aastal 1935 oli Jelgava kreisi koosseisu kuuluva valla pindala 63,7 km² ja seal oli 987 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Vadakste ja Benkava külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Benkava külanõukogu Vadakste külanõukoguga. Aastal 1961 liideti külanõukoguga Vītiņi külanõukogu Priedula kolhoosi alad. Aastal 1990 muudeti vald külanõukoguks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Suurem jõgi on valla lõunapiiril voolav Vadakste jõgi, teine suurem jõgi on selle lisajõgi Mežupe.
Looduskaitse all on Bileiķi kalmistu puuderühm, Dāvidi tamm, Kellamänd, Šārķi Idatamm, Šārķi Läänetamm, Rumbenieki tamm, Puķese tamm, Vadakste park, Vadakste Müüritamm, Vadakste Lossipargi Läänetamm, Vadakste Lossiserva tamm, Vadakste lossi pöök, Priedula nõmmemännik, Lejasdūdari remmelgas, Lūši tamm ja tamm nimega Bertulaiši Paks Päkapikk, lisaks veel kolm nimetut põlispuud.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Priedīši muinaskalmed, Vecmiķeļi muinaskalmed ja Priedula kirik, selle kantsel, altar ning altaripiire. Kohaliku kaitse all on Priedula keskaegne kalmistu. 
Vallas on kuus küla. Valla keskuses Vadakstes ("vidējciems") oli 2022. aastal 170 elanikku. Teine sama staatusega küla on Priedula 77 elanikuga aastal 2005. Bileiķi oli staatusega "skrajciems" ja aastal 2005 oli seal 57 elanikku. Benkava on staatusega "mazciems" ja aastal 2005 oli külas 19 elanikku. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Afraid to Feel

"Afraid to Feel" on briti dueti LF System laul, mis loodi 2019. aastal ja selle avaldas Warner Music UK täielikult 2. mail 2022. 
Singel jõudis oma populaarsuse tippu 2022. aasta juunis ning oli kaheksa nädalat järjest Ühendkuningriigi singlite edetabelis esikohal; Iirimaal saavutas see teise koha. Laul on silmapaistvalt esindatud Philadelphia International Recordsi tegutseva Silki 1979. aasta lauluga "I Can't Stop (Turning Your On)", kusjuures Louise Clare Marshalli vokaal on kogu singli jooksul aeglustunud ja kiirenenud.
6. ühendarmee

6. ühendarmee (vene keeles "6-я общевойсковая армия") on Venemaa Föderatsiooni maavägede väeüksus.
Opus reticulatum

Opus reticulatum oli Vana-Rooma ehitistes kasutatud seinapindade müüriladumistehnika, milles rooma betoonist ("opus caementitium") müürisüdamiku mõlema külje pind kaetakse väikeste püramiidikujuliste tufist või põletatud savist elementidega, mis moodustavad müüripinnal diagonaalruudulise mustri. Seda kombineeriti ka tellislaoga ("opus testaceum"), eelkõige hoone nurkadel.
Kirjeldus.
Nelinurkse põhjaga tuffpüramiidid paigutati terava tipuga betoonalusesse 45° nurga all nii, et püramiidide põhjad moodustasid võrgutaolise mustri. Sellest on tuletatud tehnika nimetus "reticulatum" 'võrguga seotud', 'võrgutaoline'.
Urmas Kalla

Urmas Kalla (võru keeles "Kalla Urmas"; sündinud 25. aprillil 1970 Tartus) on võru keele spetsialist ja tõlkija. Teda on hinnatud üheks parimaks võru keele ja kultuuri tundjaks.
Haridus.
1985. aastal lõpetas ta Mehikoorma 8-klassilise kooli ja kolm aastat hiljem Räpina keskkooli.
1993. aastal lõpetas Kalla Tartu Ülikooli bioloogia alal. Ühtlasi on ta üliõpilaskorporatsiooni Ugala vilistlane.
Töökäik.
Kalla töötab Võru Instituudis keeletundjana, tegeledes seal muu hulgas mitmesuguste tekstide tõlkimisega. 2022. aastal ilmus tema tõlkes Eesti rahvuseepos "Kalevipoeg" ehk võrukeelsena "Kalõvipoig", illustraatoriks oli kunstnik Toomas Kuusing. Teose tõlkimise eest said nad 2021. aastal Kreutzwaldi mälestusmedali. Samuti on Kalla osalenud tekstide sisselugejana võrukeelsete teoste helikogus Helüait.
Ta kuulub Eesti Ornitoloogiaühingusse.
Muusikuna.
Kalla on ansamblite Liinatsuraq ja Ütsiotsõ liige. Lisaks on ta seotud rahvamuusikafestivali Mooste Elohelü korraldamisega.
Krīvi (Vaive vald)

Krīvi on küla ("ciems") Lätis Vaive vallas Cēsise piirkonnas Vidzemes.
Küla asub valla lääneosas ja jääb Riiast 91 kilomeetri kaugusele. Sinna jäävad Līvu pamatskola ja Krīvi bussipeatus.
Asula jääb Gauja rahvusparki. Külas kasvav Krīvi mänd ümbermõõduga 3,66 meetrit on looduskaitse all.
Elanike arv.
&lt;table&gt;&lt;tr valign=top&gt;&lt;td&gt;
&lt;td&gt;
Kupjansk-Vuzlovõi

Kupjansk-Vuzlovõi (ukraina keeles "Куп'янськ-Вузловий") on alev Ukraina Harkivi oblastis. 
Ajalugu.
2022. aasta sõjategevus.
26. septembril 2022 võtsid Ukraina väed alevi enda kontrolli alla. 27. septembril 2022 heiskas HUR MO eriotstarbeline üksus Kraken asulas Ukraina lipu.
Maalehe krimisari

"Maalehe krimisari" on aastatel 2021–2022 ilmunud Põhjamaade kriminaalromaanide sari, mis ilmus koostöös kirjastusega Varrak.
Ilmunud teosed:
Ajalooline romaan (raamatusari)

"Ajalooline romaan" on kirjastuse Eesti Raamat raamatusari.
Ilmunud raamatud:
Mežmaļi

Mežmaļi on küla ("ciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas. Küla jääb Riiast 92 kilomeetri kaugusele.
Asula jääb Gauja rahvusparki. Sinna jääb Mežmaļi bussipeatus.
Aastal 2022 oli külas 45 elanikku.
Eicēni

Eicēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Eicēni asub valla keskosas. Küla jääb Gauja rahvusparki.
Aastal 2007 oli külas 24 elanikku.
Lielmaņi

Lielmaņi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Küla asub valla keskosas. Lielmaņi põhjaserva jääb muinsusmälestisena regionaalse kaitse all olev Jaunītese keskaegne kalmistu.
Aastal 2007 oli külas 9 elanikku.
Rāmuļmuiža

Rāmuļmuiža (ka Rāmuļu muiža või Rāmuļi) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Küla asub valla edelaosas Raganiņa ehk Rāmuļi järve põhjakaldal. Asula on tekkinud endise Rāmuļi mõisa keskuse juurde. Looduskaitse all on seal kasvavad Rāmuļi tammed.
Aastal 2007 oli külas 5 elanikku.
Slaņķi

Slaņķi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Küla asub valla lääneosas. Sellest läände jäävad Slaņķi tiigid. Sinna jääb Slaņķi bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 38 elanikku.
Sakura (Chiba)

Sakura on linn Jaapanis Chiba prefektuuris. Linn asub 40 kilomeetri kaugusel Tōkyō kesklinnast ja 15 kilomeetri kaugusel Narita lennujaamast. 2022. aasta seisuga elas linnas 171 747 elanikku.
Loodus.
Sakura asub Chiba prefektuuri põhjaosas Shimōsa lavamaal. Linna põhjaküljel asub Inba järv, millesse suubub neli jõge. Linnas on rohkelt rohealasid, matkaalasid ja parke. 
Transport.
Sakura linna läbib kaks raudteeliini:
Linnas asub ka Yamaman Yūkarigaoka monorelsstee ringliin.
Sümbolid.
Sakura linna embleemil on kujutatud hobuserauakujuliste lehtedega Jaapani kirsipuu (sakura) õit. Hobuserauakujulised lehed sümboliseerivad Sakura linna elanike kindlameelsust panustada oma linna jätkuvasse kasvu. Linna tunnuspuu on kirsipuu (sakura) ja tunnuslill on Jaapani iiris.
Vaatamisväärsused.
Sakura linnas on säilinud Edo-aegset arhitektuuri, mis on võetud muinsuskaitse alla. Linnas asuvad Jaapani ajaloomuuseum ja Sakura linna kunstimuuseum.
1994. aasta sügisel avati linna 40. aastapäeva tähistamiseks tuulik De Liefde. Välimuselt on tuulik identne Hollandi tuulikutega, kuna selle projekteeris ja ehitas Hollandi firma. Tuulik on nimetatud esimese Jaapanisse jõudnud Hollandi laeva järgi ning sümboliseerib Jaapani ja Hollandi sõprussidemeid.
Pinderes

Pinderes on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Pinderes asub valla kirdeosas. Küla jääb Gauja rahvusparki. Küla teenindava bussiliini Pinderese peatus jääb Priekuļi valda.
2007. aastal oli külas 30 elanikku.
Ģūģeri

Ģūģeri on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Ģūģeri asub valla põhjaosas. Küla teenindava bussiliini Ģūģeri peatus jääb Priekuļi valda. 
Küla asub Gauja rahvuspargis. Osaliselt jäävad asula territooriumile muinsusmälestistena riikliku kaitse all olevad Kampi-Ģūģeri muinaskalmed, hiiekivid ja asulakoht.
2007. aastal oli külas 28 elanikku.
Veismaņi

Veismaņi (vanasti ka Veismaņu muiža ehk "Veismaņi mõis") on küla ("ciems") Lätis Cēsise piirkonnas Vaive vallas.
Veismaņi asub valla loodeosas. Sinna jääb Veismaņi bussipeatus.
Küla jääb Gauja rahvusparki. Külas kasvav pärn on looduskaitse all.
Küla on tekkinud endise Veismaņi mõisa keskuse juurde. Veismaņi mõisakompleks on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis. Kaitse all on park, tall, tõllakuur, laudad, endisest lambalaudast rajatud teenijate maja, ait, magasiait, majandushoone, mõisavalitseja maja ja häärber.
Elanike arv.
&lt;table&gt;&lt;tr valign=top&gt;&lt;td&gt;
&lt;td&gt;
Lõhnav riisikas

Lõhnav riisikas ("Lactarius glyciosmus") on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Kasvab kaskede all, lõhnab magusalt, maitse mahe.
Kraav (perekonnanimi)

Kraav on eesti perekonnanimi.
Statistika.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kraav 246 inimesel: 126 mehel ja 120 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kraav meeste puhul 589. kohal ja naiste puhul 712. kohal.
Kraav oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 80–84 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,98. Nimi oli kõige sagedasem Lääne-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 8,60 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Võrumaal kolme kihelkonna, Tartumaal ja Läänemaal kahe kihelkonna ning Viljandimaal ja Virumaal ühe kihelkonna erinevates mõisavaldades talupoegadele 11 korral nimedeks Kraaw, Kraw ja Graw (normaliseeritult Kraav). 
Nimede eestistamise käigus loobuti 1935.–1940. aastal nimedest Grav, Graff, Grave, Grahv, Klemmer, Kohv ja Krevald ning uueks nimeks võeti 10 juhul Kraav.
Isikukultusest ja selle tagajärgedest

"Isikukulutusest ja selle tagajärgedest" oli NLKP Keskkomitee esimese sekretäri Nikita Hruštšovi ettekanne, mille ta pidas NLKP 20. kongressil, 25. veebruaril 1956. aastal.
Taust.
Hruštšov kasutas oma kõnes NLKP KK Parteikontrolli komisjoni kokkuvõtet Stalini ja tema aktiivsete kaaslaste poolt 1934. aastal toime pandud kuritegudest, ÜK(b)P XVII Kongressi hääletustulemuste võltsimisest, Sergei Kirovi tapmisest ning aastatel 1936–1938 toimunud Suurest Terrorist. 
NLKP KK Parteikontrolli komisjoni esimees oli Nikolai Švernik ja selle liikmete hulka kuulusid NSV Liidu peaprokurör Roman Rudenko, NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees Aleksandr Šelepin, NLKP KK Sekretariaadi Kaitse osakonna juhataja Mironov ja rehabiliteeritud poliitvang Olga Šatunovskaja.
Kõne.
Hruštšov esitas oma kõne kongressi viimasel päeval, 1956. aasta 25. veebruari kinnisel istungil, pärast ametliku päevakorra lõppu. 1424 kongressi delegaati olid saanud selleks eraldi kutse. Ettekanne algas varsti pärast südaööd ja kestis umbes neli tundi. Hruštšovi kõnet ei stenografeeritud ja läbirääkimisi ei peetud. Võeti vastu vaid lühike otsus "Isikukultusest ja selle tagajärgedest", mis avaldati ajakirjanduses. 
Kohalviibinute mälestuste põhjal kuulati Hruštšovi kõnet haudvaikuses. Keegi ei julgenud isegi köhatada. Istungisaalist lahkudes kartsid paljud, et nad otsekohe arreteeritakse.
1. märtsil saadeti kõne tekst, mida oli tehniliselt toimetatud ning lisatud delegaatide reageeringud, NLKP Keskkomitee Presiidiumi liikmetele ja liikmekandidaatidele ning Keskkomitee sekretäridele märkusega "rangelt salajane". 5. märtsi otsusega saadeti kõne tekst ka laiemale ringile märkusega "ajakirjanduses mitte avaldada".
Ametlikult avaldati Hruštšovi kõne tekst esimest korda 1989. aastal ajakirjas Известия ЦК КПСС nr 3.
Eesti keeles.
Eesti keeles ilmus Hruštšovi kõne tekst kõigepealt 1986. aastal Margus Reemetsa tõlkes omakirjastuslikus väljaandes "Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis".
Ametlikult ilmus Hruštšovi ettekanne 1989. aastal ajakirjas Eesti Kommunist nr 7, lk 83–103; nr 8, lk 88–103 ja nr 9, lk 93–100.
Koos kommentaaride ja viidetega on Hruštšovi ettekanne veel mitmeti kättesaadav.
Võrumaa Sõprade Selts

Võrumaa Sõprade Selts on mittetulundusühing, mille eesmärk on majanduslikult, sotsiaalselt, kultuuriliselt, ajalooliselt, keeleliselt, arenev Võru/Võrumaa piirkond/kogukond. Võrumaa valdade ja Võru linna elanikud ja erinevad huvigrupid olenemata nende sotsiaalsest taustast on kogukonna arengu edendamisse kaasatud/oodatud.
Võrumaa piirkonna inimeste majanduslike, sotsiaalsete, ajalooliste (sh. genealoogia, koduloouurimine, Võru ja Võrumaaga seotud esemete/fotode/trükiste/mälestuste kollektsioneerimine ja säilitamine, detektorism (pisut hääbunud peale seaduste muutumist), keeleliste (võro kiil), kultuuriliste (s.h huviharidus, (hobi) fotograafia), tervisesport (liikumine), tervisedenduslike, keskkonda säästev eluviis, taaskasutus, keskkonnaprobleemide teadvustamine ning nende lahendamises osalemine tehes koostööd kolmanda sektori organisatsioonidega.
Selts asutati 22. september 2021. Seltsi bürooruum asub Võru linnas, avalikku seltsimaja veel ei ole.
Rudiņi

Rudiņi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Zosēni vallas.
Küla asub valla põhjaosas Rudiņi järve kaldal.
2007. aastal oli külas kümme elanikku. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Magonas

Magonas on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Zosēni vallas.
Küla asub valla põhjaosas Koiva jõe kaldal. Küla lähistele jäi Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel asunud Drusti raudteepeatus. Külas asub Magonase bussipeatus.
2007. aastal oli külas 24 elanikku. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Murdēni

Murdēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Zosēni vallas.
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal.
2007. aastal oli külas 18 elanikku. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Spulgas

Spulgas on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Zosēni vallas.
Küla asub valla lääneosas.
2007. aastal oli külas kaheksa elanikku. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Zeikari (Zosēni vald)

Zeikari on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Zosēni vallas.
Küla asub valla lääneosas. Zeikari keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.
2007. aastal oli külas 20 elanikku. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Ormaņi

Ormaņi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Zosēni vallas.
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal. Ormaņi keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.
2007. aastal oli külas 23 elanikku. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Slieķi

Slieķi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Zosēni vallas.
Küla asub valla lõunaosas Slieķi järve põhjakaldal. Küla lähistel asuv Muciņase keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Jiddah Corniche ringrada

Jiddah Corniche ringrada () on 6,174 kilomeetrit pikk tänavaringrada Punase mere ääres Jiddah' sadamalinnas Saudi Araabias. Rajal toimus esimene Saudi Araabia Grand Prix 5. detsembril 2021 . aasta Vormel 1 hooaja eelviimase etapina.
Ajalugu.
Rada on nimetatud ka kiireimaks tänavarajaks Vormel 1 kalendris, kus keskmised kiirused ulatuvad 250 kilomeetrini tunnis. Tegu on pikkuselt teise rajaga Vormel 1 kalendris, millest on pikem ainult Belgias asuv Spa-Francorchamps ringrada.
Ringrada asub Jiddah' sadamalinnas Punase mere ääres. Raja disainis kuulsa radade disaineri Hermann Tilke poeg Carsten Tilke.
1. septembril 2022 teatati, et Jiddah's toimub 2022. aasta turismiautode maailmameistrivõistluste hooaja viimane etapp, mille tarvis ehitati lühem rajatrass.
Rajarekordid.
Ametlikud kiireimad ringid Jiddah Corniche ringrajal:
Rempi

Rempi (ka Rempji) on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla kaguosas. Seal asub Rempi bussipeatus. 
Külas asuvad Vecviekšeļi keskaegne kalmistu (Kalmemägi) ja sealsed kellamännid on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all. Looduskaitse all on saar ümbermõõduga 4,18 meetrit.
2007. aastal oli külas 18 elanikku. 
Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Mācītājmuiža (Jaunpiebalga vald)

Mācītājmuiža ("Kirikumõis") on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas, sealt läheb läbi maantee P33.
Asula on kujunenud endise Jaunpiebalga kirikumõisa keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 40 elanikku.
Jānēni

Jānēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas Tulija jõe kaldal.
Jānēni keskaegne kalmistu (Kalmemägi) on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Kohaliku kaitse all on ka küla servas asuv Tūlija linnamägi.
Asula on kujunenud endise Lejasjānēni talu juurde, mida on esmamainitud 1856. aastal. Kuni 1871. aastani tegutses seal kool, õpetajateks olid Jaunpiebalga Jāņaskola kooli lõpetanud. Esimene õpetaja oli Spricis Lobītis, kes pidas seda ametit kolm aastat. Seejärel asus sinna helilooja Emīls Dārziņši isa Andžs Dārziņš. Aastail 2009–2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
2007. aastal oli külas 3 elanikku.
Seaspiracy

 
"Seaspiracy" on Netflixi dokumentaalfilm, mis linastus 2021. aastal. Film räägib kalapüügi keskkonnamõjudest ja inimmõjust mereelustikule. Režissöör on Ali Tabrizi.
Filmi on kritiseeritud selle teadusliku paikapidavuse osas.
Lühikokkuvõte.
Dokumentaalfilmi põhiteemad on kutseline kalapüük, plastireostus, kaas- ja ülepüük. Filmis väidetakse, et ülemaailmne nõudlus mereandide järele, eraettevõtete kasumihimu ning üha keerukamad kalapüügitehnoloogiad on põhjustanud olukorra, mille tulemusel püütakse ookeanidest üha rohkem kalu.
Lisaks lükkab dokumentaalfilm ümber säästva kalapüügi kontseptsiooni ja kritiseerib mitmeid merekaitseorganisatsioone, sealhulgas Earth Island instituuti ja selle delfiiniohutuse märgistust ning Marine Stewardship Councili jätkusuutlike mereandide sertifikaate.
Filmi lõpus käsitletakse muresid, mis võivad tekkida seoses kala menüüst eemaldamisega. Tehakse vaidlust tekitav järeldus, et see on parim otsus, mida igaüks saab ookeanide kaitsmiseks teha. 
Teaduslik paikapidavus.
Filmis tehti intervjuu Plastic Pollution Coalition organisatsiooni liikme Jackie Nuñezega. Jackie väitis, et suurima osa Great Pacific Garbage Patchi moodustab mikroplast, režissöör Ali Tabriz vaidles vastu, öeldes, et 46% prügist on kalavõrgud. Tabriz viitas 2018. aastal avaldatud uurimusele “Evidence that the Great Pacific Garbage Patch is rapidly accumulating plastic”, kuid seda tööd lugedes selgub, et uuringus käsitleti ainult hõljuvat prahti ja ei võetud arvesse mikroplasti, mis vajub ookeani põhja. Tegelikult moodustavad kalavõrgud ainult 10% plastikust Great Pacific Garbage Patchis.
Mitmel korral filmis väideti, et kui kalandus jätkub samamoodi nagu praegu, on ookean aastaks 2048 kaladest tühi, viidates aastal 2006 merebioloogi Boris Worm’i uuringule “Impacts of Biodiversity Loss on Ocean Ecosystem Services”. See uuring on paraku väga aegunud: Boris Worm koostas 2009. aastal uue uuringu “Rebuilding Global Fisheries”, kus tõestati mitmete kalavarude taastumine kogu maailmas.
Konstantin Aranovski

Konstantin Aranovski (sündinud 19. novembril 1964 Korsakovis) on vene jurist, endine Venemaa Föderatsiooni põhiseaduskohtu kohtunik (2010–2022), Venemaa teeneline jurist.
Boriss Moissejev

Boriss Mihhailovitš Moissejev (vene keeles Борис Михайлович Моисеев, valgevene keeles Барыс Міхайлавіч Маісееў; 4. märts 1954 Mahiloŭ – 27. september 2022 Moskva) oli vene estraadilaulja, tantsija ja koreograaf. Vene Föderatsiooni teeneline kunstnik (2006). 
Venemaale naasmine.
Moissejev naasis Venemaale 1991. aastal, et filmida "Ekspressia" dokumentaalfilmi. Ta suri Moskvas 27. septembril 2022 68-aastaselt.
Jaunzemi (täpsustus)

Jaunzemi on mitme koha nimi.
Jaunzemi (Jaunpiebalga vald)

Jaunzemi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Seal asub Jaunzemi bussipeatus. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 9 elanikku.
Ilzēni (Jaunpiebalga vald)

Ilzēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla loodeosas. Aastal 2007 oli seal 4 elanikku. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Dukuļi (Jaunpiebalga vald)

Dukuļi on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas. 2007. aastal oli seal 17 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Kleivas (Jaunpiebalga vald)

Kleivas on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas. Sellest loodesse jääb Kleivase järv. Külas kasvav Kleivase hiidmänd ümbermõõduga 3,1 ja kõrgusega 21 meetrit on looduskaitse all.
2007. aastal oli seal 12 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.
Hubert Jakobs

Hubert Jakobs (sündinud 1956) on 1970. aastate teisel poolel olnud tuntud omakirjastuslikus tegevuses ning alates 1986. aastast osalenud kristlikus usulis-poliitilises liikumises Elu Sõna.
Naukšēni (Jaunpiebalga vald)

Naukšēni on küla ("mazciems") Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas. Seal asub Naukšēni bussipeatus.
2007. aastal oli seal 13 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpiebalga piirkonda.