Infokäitumine sotsiaalmeedias

Infokäitumine sotsiaalmeedias (ing k "information behaviour in social media") on uurimisvaldkond, mis käsitleb seda, kuidas inimesed otsivad, tarbivad, hindavad ja jagavad teavet sotsiaalsete võrgustike ja digitaalsete suhtlusplatvormide kaudu. 
Sotsiaalmeedia mõju.
Erinevalt traditsioonilisest infootsingust, mis põhineb sihipärasel liikumisel allikast allikasse, toimub sotsiaalmeedias infokäitumine sageli mittelineaarselt ja juhuslikult – seda iseloomustab ka passiivne info tarbimine, kus teave jõuab kasutajani ilma otsese otsinguta. Info kättesaadavust mõjutavad nii kasutajatevaheline suhtlus kui ka algoritmilised soovitused, mis suunavad tähelepanu juba tuttavatele teemadele. Selline dünaamiline ja isikupärastatud infokeskkond mõjutab oluliselt seda, kuidas inimesed otsuseid teevad, arvamusi kujundavad ja teadmisi omandavad. 
Lisaks passiivsele info tarbimisele osaleb üha rohkem inimesi aktiivselt teabe loomises, kommenteerimises ja levitamises, mis mõjutab avalikku arutelu ning aitab luua ning hoida sotsiaalseid kontakte. Sotsiaalmeediaplatvormide mõju ei piirdu ainult individuaalse infokäitumisega, vaid laieneb ühiskondlikele protsessidele, sealhulgas poliitilise osaluse, tervisekäitumise ja kriisikommunikatsiooni valdkonda.
Infokäitumine ja sotsiaalmeedia.
Infokäitumine on infootsingu ja -kasutuse uurimisel keskne mõiste infoteaduste valdkonnas. Seda mõistetakse kui tegevuste kogumit, mis on seotud infoallikate otsimise, leidmise ja kasutamisega, sealhulgas infovajaduse äratundmist ja selle rahuldamist. Mõiste hõlmab nii sihipärast infokäitumist kui ka juhuslikku kokkupuudet informatsiooniga. Eestikeelses käsitluses rõhutatakse infokäitumise kontekstipõhist ja sotsiaalselt mõjutatud iseloomu.
Sotsiaalmeedia on rakenduste rühm, mis põhineb Veeb 2.0 tehnoloogiatel ning võimaldab kasutajate loodud sisu loomist ja jagamist. Seda iseloomustab interaktiivsus, sotsiaalne suhtlus, algoritmiline info vahendamine ning kasutajate aktiivne roll sisu kujundamisel.. Eestis kasutavad inimesed suhtluseks ja teabevahetuseks mitmesuguseid platvorme, näiteks Facebooki, Instagrami, TikToki, YouTube’i ja LinkedIni.
Infokäitumise eripärad sotsiaalmeedias.
Traditsiooniline teabeotsing raamatukogus või andmebaasides on lineaarne ja sihipärane. Sotsiaalmeedias on infootsing pigem hüplev ja võrgustikuline – teave jõuab kasutajani sageli juhuslikult, näiteks kellegi postituse või algoritmilise soovituse kaudu. Kasutajad ei vali enam ainult ise, mida lugeda, vaid nende tähelepanu suunavad algoritmid, mis põhinevad varasemal käitumisel ja eelistustel.
Infokäitumine igapäevaelus.
Igapäevaelu infokäitumine on tihedalt seotud inimeste rutiinide, harjumuste ja eluviisidega. Sotsiaalmeedia kontekstis väljendub see sageli tervise, tarbimise ja hobidega seotud teabe jälgimises ja jagamises. Selline infohankimine toimub enamasti juhuslikult, tuginedes sotsiaalsetele võrgustikele ja platvormide toimemehhanismidele. Algoritmid suunavad kasutaja tähelepanu juba tuttavatele teemadele ja varasematele eelistustele, mis muudab infovälja personaalsemaks, kuid samas ka kitsamaks ja vähem mitmekesiseks.
Noorte infokäitumine sotsiaalmeedias.
Noorte puhul on sotsiaalmeedia sageli peamine infokeskkond. Uuringud näitavad, et info otsimine ja meelelahutus põimuvad, mistõttu hägustuvad piirid vaba aja ja õppimise vahel. Noored kasutavad platvorme nii uudiste jälgimiseks, õppematerjalide leidmiseks kui ka arvamuste kujundamiseks. Infot usaldatakse sageli selle põhjal, kes seda jagab — näiteks eakaaslaste või mõjutajate soovitused on paljudele olulisemad kui ametlikud allikad.
Isiksuseomadused mõjutavad noorte infokäitumise mustreid: näiteks avatumad inimesed katsetavad uusi platvorme ja formaate, ekstravertsemad otsivad aktiivselt suhtlust ning suurema emotsionaalse ebastabiilsusega noored võivad olla vastuvõtlikumad info üleküllusele ja väärinfole.
Lisaks mõjutavad noorte infokäitumist ka platvormide tehnilised omadused — näiteks lühiformaadiline video, algoritmiliselt loodud uudisvoog (ing k "algorithmically generated news feed") ja reaalajas tagasiside mehhanismid (ing k "real-time feedback mechanisms"). Need loovad keskkonna, kus info levib kiiresti ja emotsionaalselt laetud kujul, mistõttu on eriti oluline kriitilise mõtlemise ja meediapädevuse oskuste arendamine.
Täiskasvanute infokäitumine sotsiaalmeedias.
Täiskasvanud kasutavad sotsiaalmeediat sageli töö- ja professionaalses kontekstis, näiteks enesearenduseks, kontaktide loomiseks ja teadmiste jagamiseks. Töö kontekstis on infootsing tihedalt seotud konkreetsete ülesannete ja rollidega, mis mõjutavad nii otsitava teabe iseloomu kui ka selle hankimise viise. Samuti mõjutavad infokäitumist sotsiaalsed ja kultuurilised tegurid — näiteks vanus, haridustase ja valdkondlik kuuluvus. Täiskasvanute puhul on infokäitumine sageli mitmekihilisem ja strateegilisem kui noortel.
Ohud ja võimalused.
Sotsiaalmeediapõhine infokäitumine loob uusi võimalusi kiireks info levikuks ja kogukondlikuks õppimiseks, kuid toob kaasa ka ohte. Ühelt poolt võivad algoritmid tugevdada olemasolevaid teadmisi ja luua kogukondi, kus sarnaste huvidega inimesed vahetavad kvaliteetset infot. Teisalt võib tekkida info üleküllus ja niinimetatud infomullid (filter bubbles) ehk kajakambrid kus kasutajad puutuvad kokku vaid piiratud vaadetega. Samuti on sotsiaalmeedia üks peamisi väärinfo leviku kanaleid, mis mõjutab inimeste usaldust ja kriitilist mõtlemist. Nende probleemidega tegelemiseks pööratakse üha rohkem tähelepanu meediakirjaoskusele, infoallikate kriitilisele hindamisele ja teadlikule sotsiaalmeedia kasutusele. 
Teadusuuringud on näidanud, et info üleküllus ei põhjusta ainult desinformatsiooni levikut, vaid võib vähendada ka kasutajate soovi süveneda või usaldada allikaid, mida nad varem pidasid usaldusväärseks. Seda nimetatakse infoväsimuseks, mis mõjutab eelkõige nooremaid kasutajaid, kes on pidevalt ühendatud ja avatud mitmele kanalile korraga.