Siverskõi Donetsi lahing

Siverskõi Donetsi lahing oli rida sõjalisi kokkupõrkeid, mis toimusid Venemaa relvajõudude ja Ukraina relvajõudude vahel 2022. aastal 5.–13. maini, Donbassi lahingu Lõmani–Sjevjerodonetski rindel. See oli osa laiemast Ida-Ukraina pealetungist Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse.
Venemaa relvajõudude 41. ühendarmee 74. eraldiseisva kaardiväe mootorrelvade brigaad said lüüa Ukraina relvajõudude 30. mehhaniseeritud brigaadi tankide ja 17. tankibrigaadi suurtükiväe poolt, kui venelased üritasid mitu korda ületada Donetsi jõge Dronivka, Bilohorivka ja Serebrjanka külade lähedal.
Ukraina väed olid varem suutnud tõrjuda Vene vägede arvukad jõeületuskatsed. Terve pataljoni taktikalise grupi hävitamist 10. mail kirjeldati aga kui "sõja ohvriterohkeimat lahingut" ja see oli Vene armee jaoks "katastroof".
Taust.
Donetsit, mis on Ukraina pikkuselt neljas ja Ida-Ukraina pikim jõgi, peeti pikka aega Ukraina armee strateegiliseks kaitseliiniks Vene-Ukraina sõja ajal. Olles piirkonna pikim jõgi, tähendas Donetsi kontroll ka võimalust vabalt manööverdada sõjalise varustusega põhja ja lõuna suunas mööda jõe teed, mõjutada piirkondlikku põllumajandust ja kontrollida veevarustust sellistes võtmelinnades nagu Sjevjerodonetsk, Lõssõtšansk, Harkiv ja teised.
Donbassi lahingu ajal edenesid Vene väed 2014. aasta kontaktjoonelt Lõmani linna suunas, osana laiemast katsest piirata sisse enam kui 40 000 Ukraina sõdurit. Donetsi jõgi oli suurim looduslik takistus, mis Venemaa pealetungi ees seisis. Venemaa katsed ületada jõge teistes kohtades, millest mõned olid edukad, hõlmasid pontoonsildade kasutuselevõttu, et hõlbustada vägede ja varustuse transporti üle jõe.
Lahing.
5. mai varahommikul üritas Vene armee pärast suurtükipommitamist Dronivka juures ületada jõge, kuid Ukraina väed ja tankid peatasid nad. 30. mehhaniseeritud brigaadi kaks Ukraina tanki lõid 1200 meetri kaugusel vastu vähemalt neli Vene BMP-d, kaks paati ja kaks jalaväerühma, peatades edasitungi.
8. mail ehitasid Vene väed Bilohorivkas pontoonsilla üle Donetsi. Tuhanded isikud, tankid ja muud sõjaväesõidukid valmistusid üle minema jõe läänekaldale osana laiemast edasitungist läände Lõmani poole.
Samal päeval saatis Ukraina 17. tankibrigaad luuresalga jõe läänekaldale, et jälgida Venemaa edusamme selles piirkonnas. Vene väed olid visanud piirkonda suitsugranaate, mis muutsid nähtavuse halvemaks. Selle vastu võitlemiseks kasutasid Ukraina väed droone, mis märkasid varahommikul edukalt pontoonsilda. See teave edastati Ukraina õhujõududele ja kogu piirkonnas paiknevatele suurtükiväeüksustele, kes lõid silda kombineeritud õhu- ja suurtükiväe pommitamisega. Silla hävinemist kinnitati 10. maiks. Ukraina jalavägi väitis, et sellel üleminekukohas hävis 30 sõidukit ja veel 40 sai vigastatud suurtükitule tõttu. Ainuüksi Bilohorivkas lasid Ukraina väed õhku neli eraldi silda.
Viimane sild ehitati Bilohorivka ja Serebrjanka vahele 12. mai paiku ja samuti hävis, kusjuures viimased Vene väed taganesid teisele jõekaldale 13. mail.
Ohvrid ja kaotused.
Sõjauuringute instituudi (ISW) andmetel sai Bilohorivka lähedal ülesõidukatses osalenud umbes 550 Vene sõdurist 485 surma või haavata ning rohkem kui 80 Vene varustust hävitati. The Timesi hinnangul hukkus Donetsi lahingus üle 1000 sõduri, samas kui Newsweek tsiteeris Ukraina väiteid kuni 1500 sõduri kohta, kes hukkusid 10. mail Ukraina vasturünnaku ja nende lennunduse raske pommirünnaku ajal.
Kokku ehitati neli silda ja rajati kolm sillapead: üks Dronivkas, kaks Bilohorivkas ja veel üks Serebrjankas. Kogu lahing kestis kaheksa päeva (5. maist 13. maini), mille jooksul Ukraina armee hävitas kõik sillad ja sillapead. Kokku teatati kahe Venemaa BTG hävitamisest.
Luhanski oblasti kuberneri Serhi Haidai sõnul hävitasid ukrainlased lahingu käigus Vene tanke, soomusmasinaid, sillavarustust, helikoptereid ja kiirkaare. Haidai väitis, et Ukraina väed hävitasid kaks Venemaa BTG-d, mis moodustasid peaaegu 1000 sõdurit.
Teine allikas arvas, et Venemaa kandis kaotusi vähemalt kuue tanki, neljateistkümne jalaväe BMP-soomuki, seitsme amfiibsõiduki MT-LB, viie muu soomuki ja ühe puksiiriga. Droonikaadritel põhinevad arvutused andsid Venemaa kahjudele 73 sõidukit ja varustust.
11. mail 2022 hukkus 12. insenerbrigaadi ülem kolonel Denis Kozlov: selle brigaadi teine ülem hukkus kahe kuu jooksul pärast lahingut ja 42. Vene kolonel kaotas sissetungi algusfaasis.
Reaktsioonid ja analüüs.
Jõeületuse verise ja kuluka iseloomu tõttu äratas lahing märkimisväärset meedia tähelepanu. Kõige üllatavam on see, et lahing tekitas Venemaa relvajõududele kriitikat tuntud venemeelsete sõjabloggerite poolt. Üks selline blogija, Juri Podoljaka, kirjutas veebis: "Viimane piisk, mis minu kannatuse ületas, olid sündmused Bilohorivka ümbruses, kus rumaluse tõttu – rõhutan, Vene väejuhatuse rumaluse tõttu – põletati ära vähemalt üks pataljoni taktikaline grupp. võimalik, et kaks". Lisaks väitis Podoljaka, et Vene armeel puudus võitluseks vajalik relvi ja varustus ning kritiseeris Venemaa sõjaväejuhte samu vigu kordamise eest kogu sissetungi ajal. Teine blogija nimega Starše Eddy nimetas komandöride tegevust "mitte idiootsuseks, vaid otseseks sabotaažiks". Kolmas blogija nimega Vladlen Tatarski oli samuti väga kriitiline Vene komandöride ja nende taktika suhtes, kirjutades: "Kuni me ei saa jõe äärde B.T.G.-i maha pannud sõjaväegeeniuse perekonnanime ja ta selle eest avalikult vasta, me ei tee sõjalisi reforme." ISW teatas, et see otsene venemeelsete sõjablogger kriitika võib olla märkimisväärne, kuna see võib õhutada kahtlusi vene rahva usus oma sõjaväejuhtidesse ja sõtta.
Väidetavalt hämmastas sõjalisi analüütikuid taktikalise mõistuse puudumine jõeületuskatses. Need analüütikud oletavad, et Vene komandörid võisid operatsiooniga kiirustada, püüdes meeleheitlikult saavutada sõjalist edu. Nad soovitasid ka, et lahing näitas venelaste ridades valitsevat korralagedust.
Tagajärjed.
Lahingus kantud kaotused pidurdasid Venemaa edasitungi Luhanski oblastis ja lükkasid edasitungi Põhja-Donetski oblastisse.
Alles umbes 28.–30. juunil, pärast Sjevjerodonetski langemist ja Lõssõtšanski piiramist, tegid Vene väed märkimisväärse jõeületuse Donetsiga, kui tšetšeeni kadõrovlased ja LRV-i separatistide üksused vallutasid pärast jõeületust Prõvillja linna. Ühendkuningriigi kaitseministeeriumi luureraportis öeldakse, et Lõssõtšanski piiramine lõunast (Popasna suunas) kaotas vajaduse venelaste poolt selles sektoris suurema jõeületuse järele.
Hiljem langes Bilohorivka Lõssõtšanski lahingus Venemaa kätte, kuid Ukraina alustas vasturünnakut, mille eesmärk oli see 17. juulil tagasi vallutada. Venemaa eitas vasturünnakut ja arvati, et see ebaõnnestus. Ukraina võttis aga Bilohorivka 19. septembril tagasi.