tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Regionaal- ja Põllumajandusministeerium

Regionaal- ja Põllumajandusministeerium on Eesti valitsusasutus, mille eesmärk on kavandada ja viia ellu Eesti regionaalarengu, maaelu-, põllumajandus- ja kalanduspoliitikat.
Ajalooliselt on kandnud ministeerium Põllutööministeeriumi ja Põllumajandusministeeriumi nime. 1. septembrist 2015 kuni 30. juunini 2023 oli ministeeriumi nimi Maaeluministeerium. 2023. aasta 1. juulist on ministeeriumi ametlik nimi Regionaal- ja Põllumajandusministeerium.
Ministeeriumi juhib regionaal- ja põllumajandusminister. 25. märtsist 2025 on minister Hendrik Johannes Terras.
Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi valitsemisala eelarve on 2025. aastal 794 miljonit eurot. Enamiku valitsemisala eelarvest moodustab Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti eelarve (54% valitsemisala eelarvest).
Põhiülesanded.
Ministeeriumi põhiülesanded on:
Struktuur.
Ministeeriumi struktuuriüksuste (välja arvatud siseauditi osakonna) tööd juhib kantsler. Kantsler koordineerib ka valitsemisalas olevate valitsusasutuste ja riigiasutuste tegevust.
Kantslerile alluvad asekantslerid, kes juhivad osakonnajuhatajate kaudu endale alluvate osakondade tööd. Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi koosseisus on neli asekantslerit:
Allasutused.
Ministeerium haldab mitut asutust. Need on 2025. aasta seisuga järgmised:
Ajalugu.
Tänase ministeeriumi eelkäija, Põllutööministeerium loodi 12. novembril 1918 Tallinnas. Ministeerium asus algul aadressil Wismari 7. Ministeeriumi juhtis põllutööminister.
1918.
Ministeerium koosnes 1918. aastal järgmistest valitsustest ja osakondadest (hiljem peavalitsustest): 
1928.
Põllutööministeeriumi koosseisus olid 1928. aastal:
1929.
Pärast reorganiseerimisi oli 1929. a põllutööministeeriumi koosseisus: 
1938.
Põllutööministeeriumi koosseisus olid 1938. aastal:
Sergei Issakov

Sergei Issakov (vene keeles "Сергей Геннадиевич Исаков"; 8. oktoober 1931 Narva – 11. jaanuar 2013 Tartu) oli Eesti kirjandusteadlane ja poliitik.
Issakov sündis esimese põlve intelligentide peres (vanaemad ja vanaisad olid töölised ja talupojad ning isa-ema haritlased). Vanemad olid pärit Narvast. 1941. aastal isa arreteeriti süüdistatuna spionaažis. Erinõupidamise otsusega mõisteti talle seitse ja pool aastat vabadusekaotust, kaks aastat hiljem hukkus ta laagris.
Sergei Issakov õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis Juri Lotmani õpilasena ja lõpetas 1954. aastal vene filoloogina. Ta sai 1976. aastal filoloogiadoktori kraadi. 
1955. aastal sai ta ülikooli õppejõuks, aastatel 1978–1997 oli professor, seejärel emeriitprofessor. Vene kirjanduse lektorina töötas ta ka Helsingi Ülikoolis.
Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige.
Teoseid ja publikatsioone.
Sergei Issakov avaldas arvukalt uurimusi eeskätt vene-eesti kultuurisuhete kohta.
Suudmepidur

Suudmepidur on tulirelva rauasuudme külge ehitatud seade, mis vähendab relvast tulistamisel tekkivat tagasilööki.
Suudmepiduri tööpõhimõte seisneb rauasuudmest väljalendavale kuulile, mürskle, ülehelikiirusel järgnevale püssirohugaaside allesjäänud energia ärakasutamises suudmega risti paigutatud ja rauaga ühendatud pindadele tekkitatud jõu (aktiivne pidur) ärakasutamises tagasilöögi vähendamiseks. Suudmepidurid on veel reaktiivset tüüpi, kus raua suudmest väljuvate gaaside suunda muudetaks vastas-suunaliseks, vähendades sellega raua tagasijooksu. Raua väiksem tagasijooks lubab kasutada võimsamat paiskelaengut, mis omakorda suurendab laskemoona algkiirust ja lennukaugust või suurendab automaatrelvade puhul tule täpsust.
Suurtüki suudmepiduri tagasilöögi kompenseering on tavaliselt 25–40%
D-20

152 mm välihaubits D-20 (läänes ka markeeringuga M1955) on pärast Teist maailmasõda Nõukogude Liidus valmistatud keskmine välihaubits.
Ajalugu.
Haubits valmis 1947. aastal F. Petrovi suurtükiväe konstruktoribüroos ja võeti relvastusse 1950. aastatel. Relvaga vahetati välja vanemad haubitsad ML-20. Tegemist oli maailma esimese automaatselt sulguva lukuga kaudtulesuurtükiga. Haubits on osalenud paljudes külma sõja aegsetes relvakonfliktides ja sõdades. Alates 1990. aastaist on hakatud Venemaal relva välja vahetama uuema versiooni 2A65 Msta-B vastu. Kasutavaid riike on jäänud alla 15.
Relv on kasutusel liikursuurtükil 2S3 Akatsija.
Umbisikuline tegumood

Umbisikuline tegumood ehk impersonaal ja isikuline tegumood ehk personaal on tegumoe kategooriad.
Eesti keel.
Umbisikuline tegumood näitab, et tegijaks on keegi tundmatu tegija, niinimetatud umbisik, kes jääb lauses väljendamata, näiteks "Teises toas lauldi. Tegija ei pea olema tingimata elus, näiteks "Kirstus lamatakse.
Eesti keeles on põhiline tegumoevastandus personaal: impersonaal (morfoloogiline), aga leidub ka mittemorfoloogiline (süntaktiline) passiiv. Impersonaali ülesanne ei ole tegevussubjekti esiplaanile seadmine.
Paljusid verbe ei saa tavalises kontekstis umbisikulises tegumoes kasutada. Need on enamasti samad verbid, mis isikulise tegumoe korral esinevad tavaliselt ainult 3. pöördes, näiteks "kostma", "sadama", "helendama".
Aktiiv ja passiiv.
Teistes keeltes on tuntuim tegumoevastandus aktiiv: passiiv. Laused, milles tegevussubjekt esineb grammatilise subjektina, on aktiivilaused. Laused, kus antud vastavus puudub, on passiivilaused.
Süntaktiline lähenemine.
Süntaktilise tegumoena käsitletakse grammatilise subjekti ja tegevussubjekti vahekorda.
Eesti keelele on omased alusega passiiv, näiteks "Uksed olid avatud" ja aluseta passiv, näiteks "Pärast tööd mindi baari"
Subjektilise passiivi korral nihkub grammatilise subjekti positsiooni tegevusobjekt, samal ajal kui tegevussubjekt jääb lausest välja, näiteks "Patsiendid said (arsti käest) noomida".
Eesti keeles on levinud ka seisundipassiiv, näiteks "Ta on üllatatud". Sellise lause korral pole grammatiline subjekt enam tegevusobjekt, vaid tegevussubjekt. Selline lause ei erine muudest seisundilausetest, näiteks "Ta on vihane".
Morfoloogiline lähenemine.
Umbisikulise tegumoe tunnusel esineb seitse kuju: "-takse", "-dakse", "-akse", "-t", "-d", "-ta", "-da": "ela/takse", "laul/dakse", "süü/akse", "ela/t/i", "laul/d/i", "laul/da/vat". 
Umbisikuline tegumood võib avalduda ka liidete variantides "-tud" ja "-dud", milles väljenduvad koos umbisiku, mineviku ja kesksõna tähendus: "ela/tud", "laul/dud". 
Morfeemivariandid "-takse", "-dakse" ja "-akse" esinevad ainult kindla kõneviisi oleviku jaatusvormides, kus neile ei järgne enam ühtegi muud tunnust: "ela/takse", "laul/dakse", "süü/akse". 
Kujud "-t" ja "-d" esinevad ainult kindla kõneviisi mineviku jaatusvormides, kus neile järgneb mineviku tunnus "-i": "ela/t/i", "laul/d/i". 
Ülejäänud umbisikulise tegumoe vormides (kus ei kasutata kesksõna) väljendavad umbisikulist tegumoodi "-ta" ja "-da": "ela/ta/vat", "laul/da/vat", "ela/ta/ks", "laul/da/ks", "ela/ta/gu", "laul/da/gu", "ei ela/ta", "ei laul/da". 
"-t" ja "-d" variandid moodustavad kumbki omaette sarja: ühelt poolt "-takse", "-t", "-ta" ning liide "-tud", teiselt poolt "-dakse", "-d", "-da" ning formatiiv "-dud": "elama: ela/takse", "ela/t/i", "ela/ta/vat", "ela/tud"; "laul/ma: laul/dakse", "laul/d/i", "laul/da/vat", "laul/dud". 
Kolmanda kindla kõneviisi olevikuvormis kasutatava kujuga "-akse" kaasnevad ülejäänud vormides "-d" tunnusevariandid: "-akse", "-d", "-da" ja liited "-dud", näiteks "sööma: süü/akse", "söö/d/i", "söö/da/vat", "söö/dud". Valik kolme sarja vahel sõltub sõnatüübist.
Välislingid.
Morfoloogilised kategooriad.
Hilberti ruum

Hilberti ruum on eukleidilise ruumi üldistus. See on vektorruum, milles on defineeritud skalaarkorrutis ja mis on skalaarkorrutise kaudu defineeritud normi
 formula_1 
suhtes koondumise suhtes täielik. Nurksulud tähistavad skalaarkorrutist.
Hilberti ruume kasutatakse laialdaselt diferentsiaalvõrrandite teoorias, kvantfüüsikas ja signaalitöötluses.
 Meetrilised ruumid ⊃ Normeeritud ruumid ⊃ Banachi ruumid ⊃ Hilberti ruumid ⊃ Eukleidilised ruumid.
Definitsioon.
Hilberti ruum on vektorruum üle reaalarvude korpuse või üle kompleksarvude korpuse,:
Hilberti ruum on seega Banachi ruum (täielik normeeritud ruum), mille norm on genereeritud positiivselt määratud skalaarkorrutisega ja defineeritakse kui formula_15.
Banachi ruum

Banachi ruum on täielik normeeritud ruum. See on üks funktsionaalanalüüsi keskseid mõisteid. Paljud lõpmatumõõtmelised funktsioonide ruumid on Banachi ruumid.
Definitsioon.
Banachi ruum on täielik normeeritud ruum, mis pikemalt lahti öelduna tähendab, et Banachi ruum on selline vektorruum, milles on defineeritud norm, ja milles iga fundamentaaljada koondub.
 formula_1.
 Meetrilised ruumid ⊃ Normeeritud ruumid ⊃ Banachi ruumid ⊃ Hilberti ruumid ⊃ Eukleidilised ruumid
BM-21 Grad

122 mm raketiheitja BM-21 Grad (vene keeles "БМ–21 Град") on Nõukogude Liidus valmistatud mitmelasuline raketiheitja.
GRAU indeks 9K51 (mitmikraketiheitjasüsteem "Grad" veok BM-21 ja GRAU indeks 2Б5, Ural-375D šassiil).
Kirjeldus.
Grad töötati välja Nõukogude Liidus Tulas 1950. aastail ja võeti relvastusse 1963. aastal maailmasõjaaegsete raketiheitjate asendajana. On kasutusel olnud paljudes sõdades.
Grad on võimsa tulejõuga lihtne raketiheitja. Rakettide väljatulistamine on võimalik nii kiirtule kui ka üksiklaskudena. Raketid initsieeritakse elektriliselt ja selleks on masinal lisaelektrigeneraator. Sihtimiseks kasutatakse tavalist panoraamsihikut (PG-1M) koos kollimaatoriga. Laadimine võtab aega kuni 10 minutit. Tule täpsus jätab üldjuhul soovida ja seepärast kasutatakse Gradi pigem maa-alasihtmärkide vastu. Tulemus proovitakse saavutada suure laskude arvuga.
Mudelid.
Tänapäeval on relv erinevate versioonidena relvastuses umbes 50 maailma riigis kokku sadadena, Venemaal umbes 1750 tükki. Ilmselt on tegemist siiani maailmas kõige enam levinud raketiheitjaga.
Lisaks baasmudelile on Venemaal välja töötatud täiustatud sihtimis- ja arvestussüsteemiga variant BM-21-1. Samuti on olemas versioonid GAZ-66 ja ZIL-131 baasil. Relvastuses on ka ühe lasketoruga süsteemid Grad-P. 
Kasutajad.
 - kasutas neid süsteeme Vene-Ukraina sõjas.
 - on välja töötatud oma versioon Langusta. 
 - on kasutanud BM-21 Gradi ning võttis 2021. aastal kasutusele versiooni BM-21U Grad ("Verba/1") 
Endised kasutajad.
 valmistati neljateljelise veoki Tatra 813 baasil raketiheitja RM-70 ja RM-70/85 (soomustamata kabiiniga), millel on lisaks laskeseadmele kohad 40 mehaaniliselt laetavale varuraketile.
Solbus

Solbus on Poola bussimark, mida toodab Fabryka Autobusów Solbus Sp. z o.o. Solec Kujawski linnas.
Solbus on 2001. aastal loodud perefirma. Solbus ise konstrueerib ja toodab busse.
Ajalugu.
2004. aastani toodeti busse Tšehhi firma SOR litsentsiga müügiks Poola turul.
2004. aastal otsustati hakata konstrueerima ja arendama oma mudeleid ning leping SOR-iga lõpetati. 2005. aastal valmisid esimesed bussid Solbus Solcity. 
2007. aastal eksporditi esimesed bussid (tooteperest Soltour) Suurbritanniasse.
Rappija Jack

Rappija Jacki (inglise keeles "Jack the Ripper") hüüdnimega tuvastamata isik tegutses sarimõrvarina Londonis. 1888. aasta augustist novembrini varitses ta East Endi piirkonnas poolenisti getostunud Whitechapeli linnajaos, tappes arvatavasti vähemalt viis prostituuti. 
Ta lõikas nad lõhki ning eemaldas igaühelt mõne elundi. Otsingutest hoolimata jäi tabamata ja tema isik kindlaks tegemata. 
Lõbunaiste mõrvad Whitechapelis jätkusid kuni 1891. aastani. Viiele tüüpohvrile, keda seostatakse nii-nimetatud Rappijaga, lisandus veel kuus. Alates mõrvade toimumisest on võimalikuks tapjaks oletatud väga erinevaid isikuid. Mõned on oletanud, et Rappija oli kuninglikust soost ja arst, sest väidetavalt oskas ta elundeid välja võtta puhtalt ja korralikult. Ta tegutses pimedates kohtades ning esines tõenäoliselt kliendina. 
DNA uuringute põhjal arvatakse et Rappija Jack oli poola-juudi päritolu juuksur Aaron Kosminski. 
Popkultuur.
Siiani annavad "Rappija Jacki" verd tarretama panevad teod ainet raamatuteks, filmideks ja videomängudeks. Londonis on võimalik teha ekskursioon Whitechapeli linnajaos, kus nood mõrvad toime pandi.
2006. aastal valis ajakiri BBC History Magazine koos oma lugejatega "Rappija Jacki" ajaloo kõige halvemaks britiks.
Britannic

Britannic (algselt prefiksiga RMS 'kuninglik postiaurik', hiljem HMHS ehk 'Tema Majesteedi sõjaväehaigla-laev') oli White Star Line'i viimane Olympic-klassi reisilaev.
Aurulaev valmis 1914. aastal Põhja-Iirimaa linnas Belfastis laevatehases Harland &amp; Wolff. 
HMHS Britannic oli oma sõsarlaevadest Olympic ja Titanic veidi pikem: selle pikkus oli 269,1 m. Laev oli ehitatud neist turvalisem ja seetõttu käis ka Britannicuga kaasas tema "uppumatuks" pidamine. Ometi uppus Britannic Titanicust poole kiiremini. 
See laev ei jõudnudki reisilaevana sõita, sest algas Esimene maailmasõda ning laev tuli muuta ujuvhaiglaks. Laeva kapten oli Charles A. Bartlett, kes oli omal ajal kapten Edward John Smithiga enam-vähem võrdne.
Britannic uppus 21. novembril 1916 Kéa saare lähedal türklaste veesatud võimsa miini plahvatuse tagajärjel. Arvatakse ka, et laeva võis uputada Saksa allveelaevalt lastud torpeedo. Kogu vöör oli halvatud. Laeval tekkis alguses süvenev kalle vööri suunas ning mõne aja pärast ka kerge kreen tüürpoordi. Hukkus 30 inimest, kelle paat läks voolude jõul sõukruvidesse. Ka pärast laeva hülgamist sõitis Britannic kiiresti edasi Kéa saare poole ning vajus peagi külili ja uppus. Miinitabamuse ja uppumise vahele jäi umbes 55 minutit.
Laeva vrakk lebab külili umbes 120 m sügavusel merepõhjas koordinaatidega . Löögist vastu merepõhja on laeva vöör natuke katki.
Konjunktsioon (astronoomia)

Konjunktsioon ehk ühendus (märk ☌) on Päikesesüsteemi kahe keha asend taevasfääril, kui nende geotsentriline ekliptiline pikkus on võrdne (või ligilähedane). 
Ühenduse ajal on planeetidevaheline nurkkaugus 0 kraadi. Pärast sellist ühendust hakkab nurkkaugus suurenema, kuni jõuab opositsioonini ehk vastasseisuni ehk planeedid on maalt vaadates üks ühel ja teine teisel pool. Ja seejärel, pärast opositsiooni hakkab nurkkaugus vähenema, kuni planeedid jõuavad jälle ühendusse.
Hendrik Lorentz

Hendrik Antoon Lorentz (18. juuli 1853 Arnhem – 4. veebruar 1928 Haarlem) oli hollandi füüsik. Ta pälvis 1902. aastal koos Pieter Zeemaniga Nobeli füüsikaauhinna.
Ta seletas aine kui diskreetsete elektrilaengute süsteemi põhilisi elektrilisi, magnetilisi ja optilisi omadusi; selgitas dielektrilise ja magnetilise läbitavuse ja elektrijuhtivuse füüsikalist olemist, esitas Zeemani efekti teoreetilise põhjenduse ja seletas valguse dispersiooni. Esitas 1892. aastal hüpoteesi kehade lühenemisest nende liikumisel ning 1894. aastal valemid aja ja ruumikoordinaatide teisendamiseks ühest inertsiaalsüsteemist teise (Lorentzi teisendus); need tööd moodustasid relatiivsusteooria eelastme.
Iisaku vald (1939)

Iisaku vald oli vald Virumaal aastatel 1939–1950. Kuni 1940. aastani oli valla nimi Tärivere vald. Vallamaja asus Iisakus.
Vald kuulus Riigivolikogu 72. valimisringkonda, kust valiti Hugo Kukke.
Tärivere vald moodustati senise Iisaku valla maa-alast; senise Mäetaguse valla Härjaoja nr. 25, Vahemetsa nr. 26, Vana-Roostoja nr. 27, Uue-Roostoja nr. 28, Nissipõllu nr. 29, Lõppe nr. 30, Uue-Lõppe nr. 31, Suuremurru nr. 32, Mädasoo nr. 102 talude, Riigi tagavaramaa lit. E, Lõppe metsavahikoha, Iisaku küla talu nr. 15 lahus-heinamaatüki maa-aladest ning Iisaku metsandiku osa maa-alast.
1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks tagasi August Arju, kes oli vallavanem olnud alates 1905. aastast.
1940. aasta 29. aprillil nimetati vald vallavolikogu ja -valitsuse ettepanekul siseministri otsusega Iisaku vallaks.
Septembris 1944 suri Kruusi talus Tammetaguse külas 100 aasta ja 8 kuu vanuses Mari Juuse (sündinud Päss), kes oli sündinud 1843. aastal.
Arcangelo Corelli

Arcangelo Corelli (17. veebruar 1653 Fusignano – 8. jaanuar 1713) oli itaalia viiuldaja ja helilooja.
Elu.
Arcangelo Corelli varasest elust on vähe teada. Tema viiuliõpetaja oli Giovanni Battista Bassani. Tuntud paavsti kapelli laulja Matteo Simonelli õpetas talle komponeerimist. 
Oma esimese suure läbimurde saavutas ta üheksateistkümneaastaselt Pariisis ja sellele võlgnes ta oma reputatsiooni Euroopas. Pariisist suundus ta Saksamaale. 1681. aastal oli ta Baieri printsi teenistuses. Aastatel 1680 kuni 1685 veetis ta palju aega oma sõbra, samuti viiuldaja ja helilooja, Cristiano Farinelli majas (keda usutakse olevat kuulsa kastraadi Farinelli onu). 
Corelli on maetud Rooma Panteoni.
Looming.
Corelli lõi "concerto grosso" ning on kirjutanud klassikalised näited mõlemast sonaaditüübist.
Ernesto Teodoro Moneta

Ernesto Teodoro Moneta (20. september 1833 Milano – 10. veebruar 1918 Milano) oli itaallasest ajakirjanik, rahvuslane, revolutsionäärist sõdur, patsifist ja Nobeli rahuauhinna laureaat aastal 1907.
15-aastase poisina osales Moneta Milano ülestõusus (1848. aasta revolutsioon Austria võimu vastu). Hiljem astus ta Ivrea sõjaväeakadeemiasse. 1859. aastal ühines ta Giuseppe Garibaldi "Tuhande retkega", ning võitles ka Itaalia armee ridades Itaalia kolmandas iseseisvussõjas Austria vastu 1866. 
Hiljem sai temast rahvusvaheline rahuaktivist. 
Aastatel 1867–1895 oli ta Milano ajalehe Il Secolo toimetaja.
1887. aastal asutas Moneta Rahu ja vahekohtu assotsiatsiooni ("Unione Lombarda per la Pace e l'Arbitrato"), milles kutsuti desarmeerimisele ning kus nähti ette Rahvasteliidu loomist.
Haapsalu asehaldurite loend

Haapsalu asehaldurite loend on Rootsi kuninga nimel Rootsi-aegset Haapsalut valitsenud asehaldurite loend.
Põhjamaade seitsmeaastases sõjas, 1563 vallutasid rootslased Haapsalu, Läänemaa ja poole Saaremaast, sõja ajal valdasid linna taanlased, venelased, kuni 1581 vallutas Karl Henriksson Horn Koluvere, Vigala, Haapsalu ja Lihula linnuse koos kogu Läänemaaga. Rootsi alla minekuga jäi Haapsalu Haapsalu linnuselääni keskuseks. Haapsalu linnusesse majutati Rootsi garnison ja linnuselääni juhtis kuninga ja De la Gardiede Haapsalu linnuselääniasehaldur. 1691. aastal redutseeriti Haapsalu linn ning linna tegevus allutati riigi kontrolli alla.
 "Haapsalu linnuselään, Läänemaa"
1576, Claus von Ungern, Taani Saaremaa asehaldur
1576, vene võimu aeg
Pärast Haapsalu krahvkonna rajamist 1628. aastal eraldati Haapsalu administratiivselt ülejäänud Läänemaast ja seda haldas De la Gardiede määratud asehaldur.
Ühendus (täpsustus)

"Ühendus" on mitmetähenduslik sõna:
Madcon

Madcon on Norra R'n'B popduett. Dueti liikmed on Tshawe Baqwa ja Yosef Wolde-Mariam.
Nende laul "Beggin'" jõudis Hit Parade'il 10. kohale.
Tallinna Käsipallikool

Tallinna Käsipallikool (Tallinna KPK) on SK Reval Spordi üks võistkond.
Koos tegutsevad klubid.
Chocolate Boys
Chocolate Boys

Chocolate Boys (kasutatud ka nime "Chocolate Boys Tallinn") on Tallinna käsipalliklubi. Klubi alustas tegevust 2004. aastal.
2008. aastani oli mängiv peatreener Riho-Bruno Bramanis ja abitreener Tarmo Volt.
Alates 2009. aastast on peatreener Ain Pinnonen, abitreener Jaanus Rätsepp, klubi esindaja Tarmo Volt ning meeskonna arst Svetlana Kalbus.
Saavutused.
2008/2009
2007/2008
2006/2007
2005/2006
2004/2005
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1936

Riigivanem Konstantin Päts oma käskkirjadega kaitsevägedele nr. 6, 7, 8 ja 9 kõrgendas auastmes järgmised Eesti ohvitserid alates 24. veebruarist 1936:
Kolonel – kindralmajoriks:
Kolonelleitnandid – kolonelideks:
Kaptenleitnant – mereväekapteniks:
Majorid – kolonelleitnantideks:
Kaptenid – majoriteks
Vanemleitnant – kaptenmajoriks:
Leitnandid – kapteniteks:
Leitnant – vanemleitnandiks:
Nooremleitnandid – leitnantideks:
Vanusega 24. maist 1935:
Vanusega 29. augustist 1935:
Vanusega 10. septembrist 1935:
Kaitseliidus kindla palgata ametikohtadel teenivatest:
Leitnant – kapteniks:
Nooremleitnandid – leitnantideks:
Lipnikud – nooremleitnantideks:
Tagavaraväest:
Nooremleitnant – leitnandiks:
Lipnikud – nooremleitnantideks:
Varblasemäed

Varblasemäed ("Воробьёвы горы"), aastail 1935–1999 Lenini mäed ("Ленинские горы"), on paik Moskva edelaosas, Moskva jõe paremal kaldal.
See on Moskva linna kõrgeim paik, kuni 220 m merepinnast ja 60–70 m jõe pinnast.
Varblasemägedes asub Moskva Riikliku Ülikooli hoonetekompleks.
Mahepõllumajandus

Mahepõllumajandus on looduskeskkonda ja ökoloogilist tasakaalu arvestav ja seda säästev põllumajandussaaduste tootmistehnoloogia.
Viljelevate taimede ja loomade valik ning pidamise kord peab silmas, et suurendada või säilitada mulla viljakust. See saavutatakse eri külvikordadel eri taimede kasvatamisel ja põllumajandusjäätmete (näiteks loomasõnniku) põllule viimisel tehislike väetiste asemel. Umbrohtude ja teiste seotud probleemidega võitlemiseks kasutatakse võimalikult minimaalselt sünteetilisi vahendeid, selle asemel kasutatakse rohkem biotõrjet.
Samas on leitud, et mahepõllunduse keskkonnamõju kasvatab märgatavalt asjaolu, et sama toidukoguse tootmiseks on tarvis rohkem põllumaad, kuna mahepõllunduse saagikus on madalam.
Mahepõllumajandus Eestis.
Eestis algas ökoloogilise põllumajandusega tegelemine organiseeritult (kaasa arvatud talude kontrollimine) 1989. aastal Eesti Biodünaamika Ühingu eestvõttel. Mahepõllumajanduse seadus võeti vastu 1997. aastal, 1999. aastast on kasutusel riiklik mahemärk.
Aktiivsemad valitsusvälised organisatsioonid Eesti mahepõllumajanduse edendamisel on Eesti Mahepõllunduse SA ja Ökoloogiliste Tehnoloogiate Keskus. 2006. aastal moodustasid mahepõllumajandusorganisatsioonid mahepõllumajanduse ühiseks arendamiseks ja oma huvide kaitsmiseks Mahepõllumajanduse Koostöökogu, kuhu kuulub üheksa selles valdkonnas tegutsevat organisatsiooni.
Eestis oli 2008. aasta seisuga üle 1200 mahetootja.
Peterborough

Peterborough on linn ja tervikomavalitsus Inglismaal, mis kuulub Cambridgeshire'i tseremoniaalkrahvkonda.
Endel Aimre

Endel Aimre (kuni eestistamiseni 1940 Endel Brant; 26. september 1918 Tartu – 28. september 2006 Tartu) oli Eesti laulja (bariton) ja näitleja, Vanemuise teatri solist.
1939. aastast hakkas ta osalema Vanemuise teatri lavastustes Tartu Meestelaulu Seltsi koori liikmena. Aastatel 1944–1947 töötas Vanemuises koorilauljana, 1947–1999 ooperi- ja operetisolistina. Laulmist õppinud algul eraviisiliselt, aastatel 1946–1949 Tartu Muusikakoolis (Salme Kanni ja Rudolf Jõksi klassis). Laulja eduka lavakarjääri esimene roll oli Jim Frimli ja Stotharti operetis "Rose-Marie" (1946), järgnesid Edvin (Kálmáni "Silva", 1947), Punavari (Rombergi "Kõrbelaul", 1948), Almaviva (Mozarti "Figaro pulm", 1950), Kapten-Markii (Planquette'i "Corneville'i kellad", 1951) jt. Tuntumatest rollidest võiks veel välja tuua Tomski (Tšaikovski "Padaemand", 1953), Jüri (Arro ja Normeti "Rummu Jüri", 1954), Peeter (Tammlaane "Raudne kodu" 1954), Oskar (Boris Kõrveri "Ainult unistus" 1955), don Carlos (Prokofjevi "Kihlus kloostris", 1962), Zsupán (Straussi "Mustlasparun", 1968), don Pedro (Offenbachi "Pericola", 1974), Süffle (Zelleri "Linnukaupleja", 1975), Robbins (Gershwini "Porgy ja Bess", 1983), üks solistidest "Operetipromenaadis" (1993) jt. 
Endel Aimre on mänginud karakteerseid kõrvalosi ka draamalavastustes, kontserdipublikule on ta meelde jäänud populaarsete lauludega ("Laev tõstis purjed", "Sügislehed", "Ammumöödund ajast"). Salvestisi Eesti Raadios, Eesti Televisioonis, erinevatel helikandjatel; salvestised kogumikuna CD-l "Kõnnin hilisel õhtul" (1999). 
Ta oli 1951. aastast Eesti Teatriliidu liige, 1968. aastal sai Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetuse, 2000. aastast oli Vanemuise Seltsi auliige.
Isiklikku.
Tema isa oli Adam Brant ja ema Mari Brant, vend Kalju Aimre. Endel Aimre isa vend oli Peter (Peeter) Brant – "Tartu hirm".
Feynmani diagramm

Feynmani diagramm (USA füüsiku Richard Feynmani järgi) on intuitiivne graafiline meetod kvant- või statistilises väljateoorias, mille abil väljendatakse erinevate protsesside tõenäosusamplituude või korrelatsioone. Feynmani diagrammid on üks kesksetest vahenditest häiritusteoorias. 
Feynmani diagrammid koosnevad tüüpiliselt järgmistest komponentidest:
Komponente (sõlmi, propagaatoreid ja sisenevaid või väljuvaid osakesi) võib olla erinevat tüüpi, kusjuures igale tüübile seatakse Feynmani reeglite abil vastavusse matemaatiline avaldis, mille abil saab välja arvutada diagrammile vastava tõenäosusamplituudi.
Västerdalälven

Västerdalälven on jõgi Skandinaavia poolsaarel. Jõe pikkus on 300 km.
Jõgi algab Skandinaavia mägedest. Ülemjooksul voolab lõunasse ja kakku, alamjooksul itta. Österdalälveniga ühinedes moodustab Dalälveni.
Storfjorden (Sunnmøre)

Storfjorden on fjord Norras, Møre og Romsdali maakonnas.
Fjord on loodes ühenduses Norra merega. Fjordi pikkus on umbes 110 km ja sügavus kuni 670 m. Oma pikkuselt on ta Norra viies fjord. Storfjorden jaguneb mitmeks haruks.
Energiamets

Energiamets (ka energiavõsa) on kasvatatavad puistud või põõsastikud, mille peamine eesmärk on biomassienergia andmine. Energiametsa raiering on tavaliselt 3–10 aastat. Tavalisimad puud, mida kasvatatakse, on lepa-, paju- ja eukalüptiliigid.
Sarnaselt energiametsaga saab energiatoormena kasutada looduslike või tehislike kasvumärgalade biomassitoodangut, näiteks pilliroogu ja laialehist hundinuia.
Arutua

Arutua on atoll Prantsuse Polüneesias, üks Tuamotu saartest. Kuulub Prantsusmaale.
Saare pindala 15 ruutkilomeetrit. Saar on madal.
Aino Järvesoo

Aino Järvesoo (neiuna Aino Promm, 23. september 1910 Tallinn – 2. veebruar 2003 Tartu) oli eesti etnograaf ja kunstipedagoog, maalikunstnik ja kodukaunistaja, Eesti suurim eraannetaja. 
Ta lõpetas 1938. aastal Tartu Ülikooli etnograafia erialal ja 1944. aastal Tallinna Kunstikooli. 
1944. aastal põgenes koos põllumajandusteadlasest abikaasa Elmar Järvesooga Saksamaale ning sealt viis aastat hiljem Ameerika Ühendriikidesse.
Töötas Massachusettsi Ülikoolis kunstipedagoogika professorina. Kogu pagulusaja tegeles eesti kultuuri tutvustamisega. 1978. aastal Soomes olles hakkas tegelema ka maalimisega. 
Eestis käis ta pärast pikka vaheaega uuesti 1974. aastal ning reisis edaspidi siia peaaegu igal aastal. 
Tema esimene heategevusprojekt oli aastatel 1992–1994 Harkujärve Stefanose kiriku ehituse toetamine Harkujärve külas. 
1996. aastal asus ta elama Tartusse Baeri tänavale üliõpilasseltsile Liivika ostetud majja. Ta kinkis korteri (Riia mnt 13) ka Eesti Naisüliõpilaste Seltsile ning hankis ruumid Tartu Ülikooli maaliosakonnale. 
Nelja miljoni krooniga lõi ta Tartu Ülikooli juurde oma abikaasa Elmar Järvesoo (1909–1994) mälestusfondi, mille eesmärk on aidata kaasa Eesti rahvastiku ja tema tervisliku seisundi taastamisele.
Ta annetas lastetute perede kunstviljastamise projektile kolm miljonit krooni. Algatus "Igale lapsele 1000 krooni" kestis kolm aastat ning läks Aino Järvesoole maksma ligi miljon krooni.
Aino Järvesoo testamendi täitja Olev Saksa sõnul annetas Järvesoo heategevaks otstarbeks paarkümmend miljonit krooni. 
2020. aastal algatasid Siseministeeriumi koosseisu kuuluv rahvastikuminister ja sihtasutus Pere Sihtkapital iga-aastase Aino Järvesoo nimelise auhinna väljaandmise, millega tunnustatakse eesti rahvastiku heaks erakordse panuse andnud inimesi.
ÜRO keskkonna- ja arengukonverents

ÜRO keskkonna- ja arengukonverents (mitteametliku nimega Rio di Janeiro konverents (Rio Converence) või Maa Tippkohtumine (the Earth Summit)) oli ÜRO üks tähtsamaid nõupidamisi, mis toimus 3.–14. juunil 1992 Rio de Janeiros. Konverentsil osales 108 riigipead ja esindused olid 172 riigist.
Konverentsil arutati rahvusvahelise jätkusuutliku arengu hetkeolukorda ja peamisi arenguteid. Vastu võeti vastavateemaline "Agenda 21". Lisaks sellele võeti vastu Rio deklaratsioon keskkonnahoidliku arengu põhimõtete kohta, kliimamuutuste raamkonventsioon ja bioloogilise mitmekesisuse konventsioon, metsandust ja kõrbestumist käsitlevad dokumendid.
Ehkki konverentsil ei kohustatud riike millegi otseselt tegemiseks, oli see üks esimesi tõsisemaid ja laiahaardelisemaid koostööalgatusi globaalprobleemide lahendamisel.
Tallinna FC Norma

FC Norma oli 1959–1997 tegutsenud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn oli Tallinn ja -väljak Norma staadion. Klubi on viiekordne Eesti NSV ja kahekordne Eesti meister.
Ajalugu.
Tuli Eesti NSV meistriks viiel korral (1964, 1967, 1970, 1979, 1988) ja veel kahel korral pärast Eesti taasiseseisvumist Eesti meistriks, olles 1992 ja 1993 vastloodud Meistriliiga esimese kahe hooaja võitja.
FC Norma võitis ka Meistriliiga 1993/94 põhihooaja, kuid jäi lisamängus alla FC Florale 2:5 (0:3). Norma saatis protestiks FC Tevalte diskvalifitseerimise vastu väljakule noormängijad.
Pärast paari hooaega madalamates liigades lõpetas tegevuse hooaja 1996/97 järel.
Henry Purcell

Henry Purcell (10. september 1659 Westminster, London – 21. november 1695 Westminster, London) oli inglise helilooja ja organist.
Ta oli barokiajastu suurim inglise helilooja, kes ühendas oma muusikasse itaalia ja prantsuse stiili elemente ja kujundas välja äratuntava inglise barokkmuusika stiili.
Elu.
Henry Purcelli perekond elas alates 1659. aastast mõnisada meetrit Westminster Abbeyst läänes. Tema isa Henry Purcell seenior oli Kuningliku kapelli liige ja oli laulnud kuningas Charles II kroonimisel. Tema vanem vend Thomas Purcell (suri 1682) oli samuti muusik. Henry Purcell seenioril oli kolm poega: Edward, Henry ja Daniel. Noorim vend Daniel Purcell (suri 1717) oli viljakas helilooja, kes muuhulgas kirjutas pärast Henry surma suurema osa ooperi "India kuninganna" viimasest vaatusest.
Pärast oma isa surma 1664. aastal sai noor Henry onu hoolealuseks, kes oli temasse väga kiindunud. Ka Thomas oli kuningliku kapelli liige ja korraldas ka Henry vastuvõtmise kooripoisiks. Tema esimene õpetaja oli kapten Henry Cooke (suri 1672) ja hiljem Pelham Humfrey (suri 1674) Henry oli kooripoiss kuni häälemurdeni 1673. aastal, mil ta sai orelimeistri John Hingstoni abiliseks. Hingstoni ülesandeks oli hoida ja hooldada kuninga õukonna pille.
On mainitud, et Henry komponeeris juba üheksa-aastaselt, kuid tema varaseim säilinud teos on 1670. aastal kirjutatud ood kuninga sünnipäevaks. Tema teoseid on hoolimata põhjalikest uuringutest raske dateerida. Arvatakse, et lapsena kirjutas ta kolmeosalise laulu "Sweet tyranness, I now resign" Pärast Humfrey surma jätkas Purcell õpinguid Dr. John Blow juures. 1676. aastal sai ta käsikirjade ümberkirjutaja ametikoha Westminster Abbeys. Ta kirjutas oma esimese hümni "Lord, who can tell" 1678. aastal.
Purcell töötas kuninglikus kapellis organisti ja lauljana. Ka tema haud on Westminster Abbeys oreli lähedal.
Looming.
Purcell lõi vaimulikku, kammer- ja lavamuusikat. Tema kirjutatud on ainus inglise barokkooper "Dido ja Aeneas" (1689), Vergiliuse eepose ainetel, samuti on ta kirjutanud muusikat reale semiooperitele.
Jõhvi JK Eesti Põlevkivi

Jõhvi JK Eesti Põlevkivi (asutatud kui Jõhvi JK Estonia kaevandus) on endine Jõhvis tegutsenud jalgpalliklubi, mis asutati 1974. aastal. Meeskond kuulus aastail 1992–1999 Meistriliigasse. Parim saavutus oli 1992. aasta 2. koht, kui meeskond ei kaotanud ühtegi mängu. Pärast klubi lagunemist hõivas vabanenud koha Eesti liigas Muhumaa JK.
Raamatupidaja

Raamatupidaja tööks on ettevõtte raamatupidamise korraldamine ja selle ellu viimine. Tema tööülesannete hulka kuuluvad arvepidamine kõigi sissetulekute ja väljaminekute üle, ettevõtte finantsdokumentatsiooni korrasoleku tagamine, kõikide sooritatud finantstehingutest täielike aruannete säilitamine vastavalt raamatupidamist reguleerivatele õigusaktidele.
Tallinna FC Lantana

Tallinna FC Lantana on aastail 1995–1999 Tallinnas tegutsenud jalgpalliklubi.
JK Tallinna Sadam

Tallinna Sadama JK oli aastail 1992–1999 Tallinnas tegutsenud jalgpalliklubi. Võitis 1996. ja 1997. aastal Eesti jalgpallikarika. Ühines 1999. aastal Maardu FC Levadiaga. Juriidiliselt muutus Tallinna Sadama nimi Maardu Levadiaks, et uus klubi saaks osaleda UEFA karikasarjas.
Georg Philipp Telemann

Georg Philipp Telemann (14. märts 1681 Magdeburg – 25. juuni 1767 Hamburg) oli saksa helilooja.
Telemann õppis Leipzigi ülikoolis õigusteadust. Muusikas oli ta iseõppija. Ta oli Johann Sebastian Bachi, Antonio Vivaldi ja Georg Friedrich Händeli kaasaegne. Eluajal oli tal tegelikult hoopis suurem muusikaline tähtsus kui nendel kolmel, keda tänapäeval paremini tunneme. Telemannil oli mitu tähtsat muusikaalast töökohta, ta asutas ja juhtis orkestreid ning oli õukonnamuusik.
Telemann abiellus 1709. aastal Amalie Louise Juliane Eberliniga, kes oli Promnitzi krahvinna õuedaam. Tema äi Daniel Eberlin (1647–1715) oli helilooja ja kapellmeister, kellel oli kaheksa last. 1711. aastal sündis Telemanni tütar, kuid tema naine suri pärast seda. Telemann leinas oma naist sügavalt. 28. augustil 1714 abiellus Telemann Frankfurdi linnaametniku tütre Maria Catharina Textoriga. Neil sündis üheksa last, kuid naine rikkus sageli abielu ja jättis lõpuks oma mehe maha, olles talle enne tekitanud hiiglasliku kaardimänguvõla. Telemanni päästsid pankrotist ta sõbrad ja ta enda usin töö – üha uued muusikateosed – viljaka heliloojana.
Tema karjääri kulminatsioon oli muusikadirektori koht viies Hamburgi suurimas kirikus alates 1721. aastast kuni surmani.
Telemanni on tihti nimetatud ajaloo kõige viljakamaks heliloojaks, kui kriteeriumiks võtta säilinud teosed. Telemann lõi ligi 1500 kirikukantaati, 1000 orkestrisüiti, üle 40 ooperi ja passiooni, kammermuusikat.
Telemann on tähtis autoriõiguse pioneer. Ta taotles oma heliteoste trükis avaldamise ainuõigust ja suutis maksma panna seisukoha, et heliteoste avaldamise õigus kuulub heliloojale. Seda demonstreeris ta teiselgi viisil. Aeg-ajalt komponeeris Telemann teoseid, mida esitati üksnes väikesele kõrgaadlike rühmale, kuid varsti pärast seda laskis Telemann neid esitada oma avalikel kontsertidel, küsimata selleks üheltki võimukandjalt luba.
Varvas

Varvas on imetaja, roomaja või linnu maha toetuva jäseme hargnenud ja osaliselt küünisega kaetud (või lõppev) osa. Maha mittetoetuv varvas võib olla taandarenenud ja rudimentaarne.
Inimesel on kummalgi jalal viis varvast. Igal varbal on varbaküüs. Inimese varvaste funktsioon on keharaskuse toetamine ja tasakaalu hoidmise abistamine seismisel ja kõndimisel.
Kvantteleportatsioon

Kvantteleportatsioon on kvantfüüsikale tuginev infoedastusviis, milles kvantinformatsiooni edastamine ei toimu füüsilise meediumi kaudu, vaid põimumiseks nimetatava kvantefekti abil. Põimunud kvantsüsteemide antud juhul oluliseks omadusesks on asjaolu, et mõõtes üht süsteemidest, saadakse automaatselt teada, millises olekus on teised süsteemid.
On levinud väärarusaam, et kvantteleportatsioon võimaldab informatsiooni edastada hetkeliselt ning läheb seega vastuollu relatiivsusteooriaga, mille järgi valguse kiirus suurim võimalik infoedastuskiirus on. Nii see pole, sest kvantteleportatsiooni teostamiseks on siiski tarvilik klassikalise signaali edastamine. 
Erinevalt teadusulmest tuntud teleportatsioonist ei edastata kvantteleportatsiooni teel mitte energiat ega mateeriat, vaid informatsiooni.
Kirjeldus.
Kvantteleportatsiooni skeemis nimetatakse saatjat tavaliselt "Alice'iks" ("A") ja vastuvõtjat "Bobiks" ("B"). Skeemi toimimiseks peavad Alice ja Bob jagama põimolekus kvantsüsteemide (näiteks aatomite, elektronide, footonite vms) paari ("CA","CB"), mille üks osa "CA" on Alice'i ja teine "CB" Bobi käes. Kvantteleportatsioon toimub järgnevates etappides:
Nii toimides saab Alice'i esialgselt süsteemil kodeeritud informatsiooni põimolekus kvantsüsteemide paari abil Bobi süsteemile "CB" üle kanda. Tuleb rõhutada, et pelgalt Alice'i mõõtmistulemustest ei piisa, et esialgset informatsiooni taastada. Seda asjaolu peegeldab üldisemat mittekloonitavuse printsiip kvantfüüsikas.
Kirjeldatud skeem on üks lihtsamaist. Leidub ka teisi skeeme.
Uus-Estonia

Uus-Estonia oli 1886. aastal Venemaa Keisririigi Jerevani kubermangus Karsi linna lähedal asutatud eesti väljarändajate asula. 
Suurem osa Karsi rännanud eestlasi pärines Virumaalt ja kõige enam Rägavere vallast Põlula mõisast. Rakverest asus rongiga 10 vagunist koosnev väljarändajate ešelon Rakvere jaamast teele 22. aprillil 1885. Doni-äärsesse Rostovisse jõudes oli toidumoon ja raha otsas ja kohalikud võimud kandsid hoolt, et väljarändajad ei sureks nälga. Kuna Põhja-Kaukaasias enam vabu maid ei leidunud, jätkati 1886. aasta kevadel teekonda edasi Karsi ringkonda. 
Mais 1886 rajatigi 6 kilomeetri kaugusel Karsi linnast eesti küla Uus-Estonia ("Novoestonka"). Asunduses oli siis 84 eesti peret ja 282 inimest.
Esimese maailmasõja puhkedes, jaanuaris 1915, põgenesid eesti asunikud Karsi linna. Lõplikult tuli koduküla maha jätta 1918. aasta kevadel türklaste pealetungi ajal, kui enamus asunikke (21 peret ja 107 isikut) põgenes Tbilisi kaudu Põhja-Kaukaasiasse ja leidis peavarju eesti asunduses Livonias. Küla rüüstati türklaste ja kurdide poolt ning põletati maha. Karsi jäänud eestlased pääsesid erinevalt teistest kristlastest sõja aegsetest tapatalgutest (Karsis tapeti 63 000 armeenlast), kuna neid peeti sakslasteks.
Kiriku olevat purustanud Karsit 1919. aasta maist kuni järgmise aasta novembrini valitsenud armeenlased. 
1920. aasta lõpul hakkasid asunikud kodukülla tagasi pöörduma, kuigi neile tehti selleks igasuguseid takistusi. Külla jõudis tagasi 8 eesti perekonda umbes 50 inimesega.
Nõukogude Venemaa ja Türgi vahel 23. märtsil 1921 sõlmitud Karsi lepinguga läks Kars Türgi koosseisu. Seejärel kaotasid Karsi eestlased igasugused sidemed ülejäänud eestlastega ja pikaks ajaks ka kogu välismaailmaga. Karsi kuulutati piiriäärseks välismaalastele suletud piirkonnaks.
1960. aastate algul oli endises Uus-Estonia asustus ametlikult nimetatud türgi nimega Karacaören. Küla enamus elanikke olid türklased. 40 majapidamisest kuulus eestlastele kolm. Samal kümnendil tekkisid kontaktid välisilmaga ja ka väliseestlastega. Kaks perekonda läks 1961. aastal NSV Liitu ja paljud nooremad eestlased tööle Lääne-Saksamaale. 1969. aastal elas asunduses 6 eesti perekonda ja mitmeid segaperekondi. Karsi eestlasi elas sellel ajal Türgis, sealhulgas ka mujal Karsi maakonnas ning Karsi linnas ja İstanbulis 58, neist eesti keele rääkijaid aga 20.
Aastal 2002 elas ja võimalik, et ka praegu elab külas ilmselt neli eesti päritoluga isikut: Olga, Petro, August ja Melissa Albuk. Petro ja Augusti ema Olga oskab pisut eesti keelt.
Libarebane

Libarebane on tegelane Hiina folklooris. Tavaliselt on libarebane seal seotud armumise ja armastusega. Mõnikord on libarebane Hiinas ka naiseliku erootilise pahelisuse sümbol.
Topoloogiline vektorruum

Topoloogiline vektorruum ehk lineaarne topoloogiline ruum on vektorruum, mis on ühtlasi topoloogiline ruum, kusjuures liitmine ja skalaariga korrutamine on pidevad tehted.
Skalaariga korrutamine

Skalaariga korrutamine on üldistus tehtele "geomeetrilise vektori korrutamine arvuga". Üldiselt saab skalaariga korrutamise defineerida iga algebralise süsteemi jaoks, milles on defineeritud liitmine, kusjuures skalaariks nimetatakse sel juhul mõne ringi elementi. Tavaliselt räägitakse skalaariga korrutamisest vektorruumides või moodulites.
Definitsioon.
Olgu "S" algebraline süsteem, milles on defineeritud liitmine, ja "R" mõni ring. Korrutamine skalaari ehk ringi "R" elemendiga on niisugune operatsioon 
formula_1, 
mis määrab iga formula_2 ja formula_3 jaoks üheselt elemendi formula_4 nii, et iga formula_5 ja formula_6 korral on rahuldatud aksioomid
 formula_7,
 formula_8,
 formula_9,
Kui "R" on ühikuga ring (st leidub ühikelement formula_10), siis lisandub aksioom
 formula_11,
ja kui süsteemis "S" on määratud ka korrutamine, siis lisandub aksioom
 formula_12.
Silhouette

Silhouette on saar India ookeanis, Seišellide pindalalt kolmas saar. Saar kuulub Graniidisaarte hulka.
Silhouette'i geograafilised koordinaadid on . Silhouette asub umbes 20 km Mahé saarest loode pool. Põhjapoolne naabersaar on umbes 8 km kaugusel paiknev North Island.
Saare pindala on umbes 20 km² ja seal elab 135 inimest. Peaaegu kogu asustus paikneb saare kirderannikul La Passe'i asulas.
Saar sai nime Louis XV aegse Prantsusmaa rahandusministri Étienne de Silhouette'i järgi. 19. sajandist kuni 1960. aastateni kuulus saar Mauritiuse plantaatoriperekonnale, kes kasvatas saarel viljapuid ja kookospalme.
Silhouette'i saar on mägine; seal on viis mäetippu, mis on merepinnast kõrgemal kui 500 meetrit; kõrgeim mägi on Mont Dauban (740 m).
Saar moodustab osa rahvuspargist; seal esineb hulk kaitsealuseid endeemseid taime- ja loomaliike. Saarel elab haruldane käsitiivaline, pauntiiblaste hulka kuuluv "Coleura seychellensis" ning ka teine endeemne käsitiivaline "Pteropus seychellensis". Silhouette'il elab ka palju haruldasi linde, hiidkilpkonnad "Dipsochelys hololissa" ja "Dipsochelys arnoldi" ning mitu endeemset konnaliiki.
Pärast pulmi

"Pärast pulmi" ("Efter bryllupet") on 2006. aastal linastunud Taani film, mille lavastaja on Susanne Bier. Film esitati 2007. aastal parima võõrkeelse filmi Oscarile.
Peaosades on Mads Mikkelsen ja Sidse Babett Knudsen.
Amastia

Amastia on seisund, mille korral tüdrukul või naisel puuduvad kas kaasasündinud väärarendi või operatsiooni tagajärjel rinnakude, rinnanibu ja nibuväli.
Intramolekulaarne reaktsioon

Intramolekulaarne reaktsioon (ehk sisemolekulaarne reaktsioon) on keemiline protsess, mis toimub ühe kindla molekuli siseselt, seejuures saab see võimalikuks tänu selle molekuli spetsiifilisele struktuurile.
Orgaanilises keemias toimuvad esmase aktiivse intermediaadi sisemolekulaarsed reaktsioonid, kui tekib uus stabiilsem intermediaat naaberrühma või sideme osalusel või kaugemal asetseva sobiva rühma osalusel üle tsüklilise (eelistatult 5- või 6-lülilise) intermediaadi. 
Kõige tuntumad on sisemolekulaarsed ümbergrupeeringud (hüdriidi või alküülrühma 1,2-nihe, allüülne isomerisatsioon jm) ja tsüklisatsioonireaktsioonid (kas sisemolekulaarse liitumisena või kondensatsioonina) ning tsükli avanemise reaktsioonid. Teada on ka intramolekulaarsed asendusreaktsioonid, kus funktsionaalrühmad molekulis vahetavad koha. 
Näiteks laktoonid on tsüklilised estrid ehk hüdroksüülrühma ja karboksüülrühma vahelise sisemolekulaarse kondensatsioonireaktsiooni produktid.
Sisemolekulaarse reaktsiooni produktid võivad moodustuda ka mitme järjestikulise etapi tulemusena. 
Intramolekulaarsete orgaaniliste reaktsioonide korral asuvad kaks reaktsioonitsentrit ühes ja samas molekulis. See annab kõrge efektiivse kontsentratsiooni ja protsess saab kulgeda suure kiirusega. Sisemolekulaarsete reaktsioonide osatähtsus (konkurents intermolekulaarsete reaktsioonidega) on suurem lahjades lahustes, kuna nende kiirus ei sõltu kontsentratsioonist.
Harry Lessel

Harry Lessel (ka Harri Lessel; 10/23. aprill 1911 Tallinn – 31. märts 1986 Tallinn) oli Eesti (leitnant, 193) ja Nõukogude Liidu (polkovnik) sõjaväelane, ratsasportlane ja sporditegelane.
Ta lõpetas aastal 1929 Tallinna Reaalkooli ja 1933 Tondi sõjakooli ning õppis aastatel 1936–1938 Kõrgema Sõjakooli Juhtimise ja staabiteenistuse ala VIII lennus.
1932. aastal ülendati ta nooremleitnandiks ja 1936. aastal leitnandiks. 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus ta võttis eesti laskurkorpuses 27. laskurpolgu ja 7. Eesti Laskurdiviisi staabiülemana osa teisest maailmasõjast, sõjaväeteenistuse lõpetas ta 1951. aastal polkovnikuna.
Aastatel 1946–1951 oli ta Ratsaspordisektsiooni presiidiumi aseesimees (hiljem juhatuse liige ja esimees), 1951–1962 Tallinna Taksopargi direktor ja 1963–1977 Autotranspordi ja Maanteetööliste Ametiühingu Vabariikliku Komitee esimees. 1968. aastal sai temast Kalevi auliige.
Erupolkovnik Harry Lessel oli ka Tallinna Polütehnilise Instituudi sõjalise õpetuse vanemõpetaja ja TPI tsiviilkaitse staabi ülem.
Eesti ohvitseride ülendamised

"Siin on loetletud Eesti ohvitseride ülendamised:
Lewisi happed ja alused

Lewisi hape (kasutatud on ka vorme Lewis'i hape ja Lewise hape) on keemiline ühend A, mis võib vastu võtta elektronpaari Lewisi aluselt B (see on elektronpaari doonoriks) moodustades adukti AB.
A + :B → A–B
Gilbert N. Lewis esitas selle definitsiooni 1923. aastal.
Lewisi happed.
Kaasaegse definitsiooni kohaselt on Lewisi hape atomaarne või molekulaarne osake, millel on vaba orbitaal (LUMO), mis võib vastu võtta elektronpaari. 
Seega Lewisi hape on määratletud kui elektronpaari aktseptor. Brønstedi hape on määratletud kui prootoni doonor, kuid mitte elektronpaari aktseptorina.
Orgaanilises sünteesis kasutatakse Lewisi happeid (AlCl3, TiCl4, ZnCl2, BF3, EtAlCl2 jt) mitmete elektrofiilse liitumise reaktsioonide katalüsaatoritena, näiteks halogeenimine, hüdrohalogeenimine, alküülimisreaktsioonid nagu Friedeli-Craftsi reaktsioon, katioonne telomerisatsioon ja polümerisatsioon jt.
RCl + AlCl3 → R+ + AlCl4−
Lewisi alused.
Lewisi alus on atomaarne või molekulaarne osake, millel on vaba elektronpaar (HOMO). Tüüpilisi näiteid:
Ralph Bunche

Ralph Johnson Bunche (7. august 1903 Detroit – 9. detsember 1971 New York) oli Ameerika Ühendriikide politoloog ja diplomaat.
Bunche oli seotud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni loomise ja juhtimisega ning tegeles üle 20 aasta rahutagamisega maailma eri osades.
Tunnustus.
Ralph Johnson Bunch pälvis 1950. aastal Nobeli rahuauhinna Palestiina konflikti lepitamise eest 1940. aastate lõpus. Ta oli esimene mustanahaline Nobeli auhinna saanud isik.
Samal aastal (1950) valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Amarula

Amarula Cream on Lõuna-Aafrikas valmistatud naturaalne kooreliköör, mille tähtsaim tooraine on maruula-elevandiõunapuu vili maruula.
Selle tootja on Lõuna-Aafrika Vabariigi firma Distell Ltd. Amarula Creamist on saanud Baileys Irish Creami järel maailmas populaarsuselt teine kooreliköör. Suurimat edu on saavutatud Aafrika ida- ja läänerannikul ning Brasiilias.
Maitseomadustelt on Amarula täidlane, puuviljane ja ühteaegu pehme. Amarula Cream sobib tarvitamiseks puhtalt, jääga ja kokteilides (kohvi, kakaoga, vanillijäätisega) ning toiduvalmistamiseks.
Tootmisprotsess.
Pärast viljade korjamist ja sorteerimist valmistatakse pressitud viljaliha ja mahla segu, mis transporditakse 8 °C temperatuuri hoides Stellenboschis asuvatesse destilleerimiskeldritesse. Fermentatsiooniprotsess leiab aset 18–20 °C juures, kui looduslik suhkur moodustab pärmi lisamisel 7 päeva jooksul väikese alkoholisisaldusega maruulaveini. Seejärel destilleeritakse vein esmalt kolonnmeetodil, seejärel "pot-still"-meetodil maruula puuviljale iseloomulikult magus-hapukaks ning puuviljamaitseliseks piirituseks. Seejärel hoitakse piiritust kaks aastat tammevaatides ning alles pärast seda segatakse maruula piirituslikööriks, lisades värske koore, ning villitakse Amarula Creami pudelisse.
Koorelikööri Amarula Cream alkoholisisaldus on 17%. Amarula koostisosad on värske koor, maruula, piim ja soja.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1937

Riigivanem Konstantin Päts oma käskkirjadega ülendas järgmised Eesti ohvitserid alates 24. veebruarist 1937:
Kolonelid – kindralmajoriteks:
Sanitaar-kolonel – sanitaar-kindralmajoriks:
Kolonelleitnandid – kolonelideks:
Majorid – kolonelleitnantideks:
Kaptenid – majoriteks:
Vanemleitnant – kaptenmajoriks:
Leitnandid – kapteniteks:
Administratiiv leitnant – administratiiv kapteniks:
Leitnandid – vanemleitnantideks:
Sanitaar leitnandid – sanitaar kapteniteks:
Nooremleitnandid – leitnantideks:
Kaitseliidus kindla palgata ametikohtadel teenivatest:
Nooremleitnandid – leitnantideks:
Lipnikud – nooremleitnantideks:
Tagavaraväest:
Nooremleitnant – leitnandiks:
Lipnik – nooremleitnandiks:
Jean Henri Dunant

Jean Henri Dunant (ka Henry Dunant; Henri Dunant; 8. mai 1828 – 30. oktoober 1910) oli Šveitsi ettevõtja ja ühiskonnategelane. 
1859. aastal ärireisil viibides oli ta tunnistajaks Solferino lahingu tagajärgedele Itaalias, Itaalia teises iseseisvussõjas. Ta kogus kokku haavatud ning organiseeris kohalikest inimestest grupi kannatanute abistamiseks. 
Ta avaldas oma mälestustest raamatu "Un Souvenir de Solférino" ("Solferino mälestus" ilmus 2009. aastal ka eesti keeles), mille viimases peatükis teeb ta üleskutse luua vabatahtlikest koosnevaid erapooletuid abistamise gruppe ka teistes riikides. See andis inspiratsiooni Rahvusvahelise Punase Risti komitee loomiseks 1863. aastal. 
1864. aastal võeti Dunanti mõtetele tuginedes vastu I Genfi konventsioon – "Haavatute abistamine sõjaväljal". 
1867. aastal läks ta pankrotti, kuna oli ühiskondliku tegevuse kõrval oma äri hooletusse jätnud. See tõi kaasa Genfi seltskonnast väljaheitmise ning Dunant oli sunnitud kodulinnast lahkuma.
1901. aastal anti Dunantile ja Frédéric Passyle esimene Nobeli rahuauhind.