tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matside Mats

Matside Mats – "ajutine politiline ja majandusline pilkenalja ja pildi kogu" oli huumoriajakiri, mis ilmus Meie Matsi augutäiteks 1907. aastal Tallinnas, kui Meie Mats oli tsensuuri poolt keelatud. Väljaandja oli Jakob Ploompuu kirjastus ja toimetaja Juhan (Johhanes) Kruberg. Selle ajakirja väljaandmise eest määras 1907. aasta oktoobris Riias asuv Baltimaade kindralkuberneri parun Aleksandr Möller-Zakomelski toimetajale 500 rubla trahvi või 2 kuud kartsa, kuna Matside Matsis olid avaldatud järgmised read:"— "Kauem raudu me kanda ei taha, ütlesiwad taadid, kui tuleraud ja taelad ära wiskasiwed ja tuletikud ostsiwad."
"— Ike kaelast ja köidikud käest, ütlesiwad pojad, kui kraed ja manshetid ära wõtsiwad."Need read olid kirjutanud "Mart Mõru" varjunime all Gustav Tikerpuu ja "Meie Mihkli" varjunime all Mihkel Aitsam.
Kindralkuberner nägi neis ridades keelatud "Marseljeesi" sõnade äratoomist ja sellest piisas juba karistuse määramiseks.
Kuna 1000 rubla eest võis osta juba maja ja ajakirja väljaandja Jakob Ploompuu ei soovinud trahvi tasuda (vastates lakooniliselt: "Ja, ega mina ei ole teid käskinud midagi valitsusevastast lehte panna. Olete ise selle supi keetnud, siis peate seda ka söömal""), siis toimetaja Johhanes Kruber valis vangistuse kaks kuud, mida tal tuli kanda Toompeal rahukogu hoovi peal asuvas arestimajas. 
Ajakiri oli 16-leheküljeline ja seda trükiti 5000 eksemplari Tallinnas V. Ehrenpreisi trükikojas. Ajakirja ilmus vaid üks number, selle hind oli 10 kopikat.
Järgnevalt ilmus Sakste Mats.
Vaata ka.
"Meie Mats" (1902) &gt; "Nalja Madis" (1903) &gt; "Nalja Liisa" (1904) &gt; "Meie Matsi vastane" (1905) &gt; "Uus Meie Mats" (1906) &gt; "Meie Mats" &gt; "Päris Meie Mats" (1907) &gt; "Matside Mats" (1907) &gt; "Sakste Mats" (1908) &gt; "Matsi poeg Ats" (1908) &gt; "Matsi poeg Mats" (1908) &gt; "Meie Mats Ise" (1908) &gt; "Vana Meie Mats" (1914)
Faasisünkronisatsioon

Faasisünkronisatsioon on sünkronisatsiooni viis, mille puhul juhitava generaatori väljundsignaali sagedus fo viiakse võrdseks sisendsignaali sagedusega fi ja võimaluse korral viiakse need signaalid sünkronismi ka faasi osas.
Kuna juhtimine toimub faaside vahe järgi, siis faasi osas jääb staatilise juhtimissüsteemi puhul alles ka faasiviga ΔΦ. Selle suurus sõltub juhtimissüsteemi struktuurist ja parameetritest. Reaalselt saavutatav on faasivea tase 0,1 kraadi suurusjärgus.
Faasisünkronisatsiooni süsteemi tüüpiline näide on faasilukk.
Eve Alttoa

Eve Alttoa (sünninimi Eve Palginõmm; sündinud 25. märtsil 1964) on eesti kunstiteadlane, konservaator. 
Ta on 1990. aastate keskpaigast Tartu Jaani kiriku (oma ülirikkaliku põletatud savist (terrakota) dekooriga oli kirik terves keskaegses Euroopas ainulaadne) terrakotaskulptuuride uurija ja teaduslik konserveerija. 
Eve Alttoa kirjutas Muinsuskaitseameti väljaantavas "Eesti kirikute" sarjas 2011. aastal ilmunud raamatusse "Tartu Jaani kirik" (põhiautor Kaur Alttoa) peatüki ülevaatega kiriku terrakotaskulptuuride valmistamise tehnoloogiast, säilivusest ja konserveerimisest. Aasta hiljem pälvis ta panuse eest terrakotaskulptuuride uurimisse riikliku teenetemärgi.
2017. aasta juunis pidas Alttoa Tartu Linnamuuseumi näituse "Olev Prints ja Tartu Jaani kiriku kadunud värvid" programmi raames Tartu Linnamuuseumis loengu "Jaani kiriku skulptuuride konserveerimisest", milles rääkis haruldaste skulptuuride kogust ja nende konserveerimisest.
Ta on Eesti Konservaatorite Ühingu tegevliige.
Haridus ja töökäik.
Eve Alttoa (toona Palginõmm) lõpetas 1982. aastal Tallinna 44. Keskkooli. Hiljem õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonnas, mille lõpetas 1990. aastal kunstiajalooalase lõputööga "Tallinna polükroomsete talalagede restaureerimine 1960–1988".
Ta on 2009. aastast tegutsenud eraettevõtjana.
Isiklikku.
Tema abikaasa on kunstiajaloolane Kaur Alttoa.
Ilumetsa sipelgaala

Ilumetsa sipelgaala (ka Ilumetsa sipelgaasurkond) on palukuklaste asustav ala Järva maakonnas Järva-Jaani vallas Kuksema külas.
Lõunalaager

Lõunalaager (ka Lõuna laager) oli Eesti esimesel iseseisvusajal Eesti sõjaväe kasutatud harjutuskompleks, mis asus Petseri lähedal; nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Setomaa vallas Voropi ja Rääptsova külas Saatse–Matsuri tee ääres.
Lõunalaagrile vastandus Põhjalaager, mis asus umbes 20 km eemal Värskas.
Laagrit hakati ehitama 1926. aastal. Lõunalaagris paiknes umbes 25 sõjaväelise otstarbega hoonet (barakid, laod, ohvitseride elumajad, tall, voorikuur, kasiino, söögisaal jms). Nõukogude aja alguses enamik hooneid lagunes või põletati.
Laagri ajaloo tutvustamiseks on sinna muu hulgas rajatud Lõunalaagri matkarada, mille 2 km pikkusel rajal on 14 infopunkti, mis tutvustavad Petseri Lõunalaagri ajalugu.
Ground Master 400

Ground Master 400 on digitaalne AESA-tüüpi õhuseireks kasutatav radarisüsteem, mille tootjaks on Thales Group.
Lisaks muudele õhusõidukitele, suudab süsteem jälgida ka mehitamata õhusõidukeid (UAV-sid) ja tiibrakette.
Süsteemi üleseadmine neljaliikmelise meeskonna poolt võtab aega 30 minutit ja seda on võimalik kaugjuhtida. Süsteem sobib 20 jala suurusesse merekonteinerisse ja kaalub vähem kui kümme tonni. Süsteemi saab kiiresti paigaldada 6x6 või 8x8 taktikalisele veoautole ja see on transporditav C-130 lennuki või transpordihelikopteriga.
Aruküla põhjaveereostus

Aruküla põhjaveereostus on põhjaveereostus Harju maakonnas Raasiku vallas Aruküla alevikus. Piirkonnas on põhjavesi reostunud umbes 800 000 m² pindalal. Seisuga 2017 oli reostus vähesel määral likvideeritud.
Reostus avastati 1993. aasta lõpus ja see rikkus joogivee enam kui 200 kaevus. Reostuse likvideerimiseks rajati uus veetrass, mille ehitust toetas Keskkonna Investeeringute Keskus 11 miljoni krooniga.
Venemaalt kütteõli nime all ostetud mürgiseid naftasaaduste jääke sisaldav õli sattus põhjavee esimesse kihti kohaliku puidutööstuse AS Tapp kütusemahutist.
Osvald Krivain

Osvald Krivain (Kriivan) (4. oktoober 1922 Väätsa, Järvamaa – 10. november 1942 NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane ja luuraja.
Osvald Krivain oli üks Erna salga liikmetest. Ta sai koos 14 mehega radisti erikoolituse Soomes Staffani saarel Espoo lähedal.
Krivain osales luureoperatsioonis Flora ("Polaarrebane") 1942. aasta augustis Põhja-Venemaal. Kolmeteistkümnest luurajast langes 4 meest kinnivõtmisel septembris-oktoobris 1942. Osvald Krivain hukati koos ülejäänud 8 vangilangenud luurajaga teadaolevalt 10. novembril 1942.
Ralf Krivain

Ralf Krivain (Kriivan) (8. november 1918 Väätsa – 19. august 1941 Varbola) oli Eesti sõjaväelane ja luuraja.
Ralt Krivain oli üks Erna salga liikmetest. Ralf Krivain sai koos 14 mehega radisti erikoolituse Soomes Sökös Staffani saarel. 
Ralf langes luureoperatsioonil Varbolas. Maetud Juuru uuele kalmistule.
Varniai Peeter-Pauli kirik

Varniai Peeter-Pauli kirik (leedu keeles "Varnių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia") on kirik ja endine katedraal Leedus Varniai linnas aadressil M. Valančiaus g. 4. See kuulub katoliiklastele ning oli endise Medininkai, hiljem Žemaitija piiskopkonna kasutuses. Tegemist on vanima katoliku kirikuga Žemaitijas.
Kirikuhoone.
Kirik on barokkstiilis ristikujulise põhiplaaniga basiilika. Kirikul on kaks torni. Hoonel on kolm löövi. Kirikus asub kaksteist altarit. Peaaltari lõi aastal 1694 Maumo Poloni Königsbergist. Kiriku all asub Žemaitija piiskoppide hauakamber, kuhu on maetud 10 piiskoppi. Ka kiriku seinasid kaunistavad XVII-XVIII sajandil maalitud portreed ja piiskoppide epitaafid.
Kirikuaia ümber on piirdemüür. Aastal 1914 avati selle territooriumil Lourde'i grott.
Ajalugu.
Varasem ajalugu.
Vytautas rajas aastal 1417 Medininkai piiskopkonna, juba samal aastal valmis katedraal ja see õnnistati sisse. Aastal 1418 põletasid ülestõusnud selle maha. Aastal 1421 see taastati.
Aastal 1464 ehitati vana asemele uus kirikuhoone. Aastal 1469 hakkas selle juures tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1535 põles ka see hoone maha. Järgmine hoone valmis aastal 1555, seejärel tuli uus katedraal ehitada aastal 1614. See viimane põles maha aastal 1680.
Praegune hoone.
Praegust kivist kirikuhoonet hakati ehitama aastal 1681 ja see valmis aastal 1691. Ehitustöid rahastas piiskop Kazimierz Pac. Aastail 1587–1773 tegutsesid Varniais jesuiidid. Aastal 1740 valmis nende vaimuliku seminari hoone, mille asemele nad aastal 1771 uue kivist hoone ehitasid. Aastal 1570 toodi Varniaisse üle ka seni Kražiais tegutsenud vaimulike seminar. 
Aastal 1817 Varniai põles; tules sai kannatada ka katedraal. Piiskop eraldas selle remondiks 15 000 hõberubla. Aastal 1821 paigaldati kirikusse kohaliku meistri Juozapas Vaiciulevičiuse valmistatud orel. 
Aastal 1840 nimetasid tsaarivõimud Žemitija piiskopkonna ümber Telšiai piiskopkonnaks, ent paavst seda otsust ametlikult ei tunnistanud. Jaanuariülestõusu viidi tsaarivõimude initsiatiivil piiskopkonna keskus Varniaist üle Kaunasesse. Telšiaisse. Nii sai katedraalist aastal 1864 üks kahest Varniais asuvast kihelkonnakirikust, mis teenindas Varnelė vasakkalda katoliiklasi. Linn põles taas aastal 1864; selle käigus sai kannatada ka kirikus asunud piiskopkonna arhiiv; säilinud osa viidi sealt minema.
Lord Mountbatten

Louis Francis Albert Victor Nicholas Mountbatten, esimene Birma krahv Mountbatten, (25. juuni 1900 – 27. august 1979) oli Suurbritannia kuningliku mereväe ohvitser (laevastikuadmiral) ja riigimees, prints Philipi onu. Ta oli viimane India asekuningas (1947) ja esimene kindralkuberner iseseisvas Indias (1947–1948).
Aastatel 1954–1959 oli ta kuningliku mereväe esimene merelord. Samal ametikohal oli pea nelikümmend aastat tagasi töötanud ka tema isa Battenbergi prints Louis. 1959–1965 oli Briti relvajõudude Kaitsestaabi ülem, teenides seejuures 1960–1961 NATO sõjaväelise komitee esimehena.
Ta hukkus 1979. aastal koos oma pojapoja Nicholasega ja veel kahe inimesega Iiri Vabariikliku Armee (IRA) korraldatud atentaadi tagajärjel Iirimaal Mullaghmore'is, kui ta jahil plahvatas sinna paigaldatud pomm.
Kiidjärve külastuskeskus

Kiidjärve külastuskeskus (ka Kiidjärve looduskeskus) on piirkonna loodust, metsandust ja pärandkultuuri tutvustav keskus Põlvamaal Põlva vallas Kiidjärve külas Ahja jõe kaldal. Keskust haldab Riigimetsa Majandamise Keskus (RMK).
Keskusest algab kaks loodusrada: Roiupalu õpperada (2,5 km) ja Kiidjärve-Taevaskoja-Kiidjärve matkarada (11,8 km).
Miinilõhkaja

Miinilõhkaja (miinitõkkeläbistaja) on veeteedele ja muule olulisele akvatooriumile veesatud meremiinide hävitamiseks kasutatav sõjalaev, mis hävitab miine oma laevakere mõjul lõhates.
Kirjeldus.
Miinilõhjakajatega on mõeldud rajamaks olulisi läbipääse miinitõketesse, kui mingil põhjusel puudub võimalus miinide otsimiseks ja hävitamiseks sobivate tavapäraste miinitraalerite või miinijahtijate kasutamiseks. 
Miinilõhkaja võib hävitada miine neile füüsiliselt otsa või peale (üle) sõites, aga samuti tekitades enda ümber spetsiaalselt tugevat elektromagnetvälja või müra. Teised laevad järgnevad talle. Ülesande täitmiseks kasutatakse tsiviillaevadest ümber ehitatud laevu, mis on oluliselt suurendatud ujuvusvõimega või ka spetsiaalselt ehitatud sõjalaevu. Spetsiaalselt miinitõketesse sõitmiseks valmistatud laevad võivad olla kaugjuhitavad.
Ajalugu.
Sagedamini kasutati miinilõhkajaid ehk miinitõkkeläbistajaid (saksa keeles: "Sperrbrecher", vene keeles: "ми́нный прорыва́тель") II maailmasõja ajal. Need olid üldiselt vastavalt kohandatud üsna suured vanad kaubalaevad, mis pidasid vastu mitmele miiniplahvatusele. On teada, et II maailmasõja ajal murdus näiteks üks Saksamaa miinilõhkaja ("Sperrbrecher)" järjekordses miiniplahvatuses pooleks, kuid mõlemad pooled jäid ujuma. Suurem ahtriosa sõitis tagasi sadamasse isegi omal käigul, kuna vööriosa tuli sadamasse pukseerida.
Arvatavasti viimased spetsiaalselt ehitatud vastavad sõjalaevad olid kaks projekti 1256 laeva, mille kasutus Nõukogude Liidu Balti laevastikus (Tallinnas) lõpetati1990. aastate alguseks.
Kamari–Kärevere veerada

Kamari–Kärevere vee(matka)rada (ka Põltsamaa–Kärevere vee(matka)rada) on mööda Põltsamaa, Pedja ja Emajõge kulgev veerada. Rada peaks algama Kamarist ja lõppema Käreveres. Raja pikkus on 75 km. Rada jääb Alam-Pedja looduskaitseala piiresse.
Lõunalaagri matkarada

Lõunalaagri matkarada on matkarada Võru maakonnas Setomaa vallas Voropi külas. Rada tutvustab ajaloolist Lõunalaagrit. Raja pikkus on 1,8 km.
Kitzbüheli ringkond

Kitzbüheli ringkond on ringkond Austrias Tiroolis. See külgneb põhjas Baieriga (Saksamaal), läänes Kufsteini ja Schwazi ringkondadega ning idas ja lõunas Pinzgau piirkonnaga (Salzburgi liidumaal).
Ringkonna pindala on 1163,06 km² ja 2012. aasta 1. jaanuaril elas seal 61 966 inimest ja asustustihedus on 53 in/km². Ringkonna halduskeskus on Kitzbühel.
Vladimer Tšatšibaia

Vladimer Tšatšibaia (gruusia keeles ვლადიმერ ჩაჩიბაია; sündinud 4. novembril 1971) on Gruusia sõjaväelane (kindralmajor). Ta oli aastatel 2008–2009 ja on uuesti 22. novembrist 2016 Gruusia kaitseväe juhataja.
Ta oli aastatel 1989–1991 ajateenistuses Nõukogude armees. Seejärel ühines ta Gruusia Rahvuskaardiga, kus teenis allohvitserina. Aastatel 1992–1993 võttis ta osa Gruusia Kodusõjast.
Aastal 2004 oli missioonil Iraagis. Aastatel 2008–2009 oli ta Gruusia kaitseväe juhataja. Samuti oli ta aastal 2009 Gruusia asekaitseminister.
Balti Rahvusparkide Assotsiatsioon

Balti Rahvusparkide Assotsiatsioon (inglise keeles "Association of Baltic National Parks", lühend ABNP) oli assotsiatsioon, mis korraldas Balti kaitsealade infokeskuse (inglise keeles "Baltic Information Centre for Protected Areas", lühend BICPA) tööd. ABNP asutati 17. aprillil 1991 Lätis Siguldas. ABNP lõpetas tegevuse oktoobris 1998.
ABNPga tegi tihedat koostööd ka Eesti Kaitsealade Liit.
Savikrohv

Savikrohv on ehituses kasutatav viimistlusmaterjal, mida kasutatakse seinte katmiseks. Savikrohv on üks krohvi liikidest.
Savikrohvi koostis.
Savikrohvi koostiseks on looduslikud ained: pestud ja kuivatatud liiv fraktsiooniga 0,00–4,0 mm ja jahvatatud savipulber. Savi töötab sideainena ja liiv täiteainena. Liiv peab olema sõelutud, pestud ja kuiv. Liiva Fraktsioon valitakse vastavalt krohvi eesmärgile: 0–4 mm täite- ja aluskrohv, 0–2 mm tasandus- ja viimistluskrohv, 0–1 mm peenviimistluskrohv ja 0–0,5 mm pahtel . Optimaalne savi ja liiva suhe on 0,43–0,66, ehk ühele liiva ühikule tuleks lisada 0,43–0,66 ühikut savi. Kvaliteedi savikrohvi segule annab juurdelisatud armeeriv taimekiud, nendeks võivad olla õled, linaluu, kanepiluu, hundinuiavill, höövlilaast, looma karvad jne .
Savikrohvi omadused.
Savikrohvi olulisemad omadused on võime hoida ruumis ühtlast õhuniiskust ja temperatuuri. Kuna krohvi kuivamisel ja kivistumisel aurub sellest ainult vesi, suudab materjal niiskust uuesti siduda ja kuival ajal loovutada. Näiteks suudab 25 m2 seinal olev 2 cm paksune savikrohvi kiht siduda 20 liitrit vett. Stabiilne õhuniiskus on hea nii hingamisteedele ja nahale, aga hoiab ära ka hallituse tekke. Veel väldib savikrohv niiskuse liikumist puitkonstruktsioonidesse, mis hoiab ära puidu kahjustamist seente ja putukate poolt . Savi suudab õhust siduda ka mürgiseid aineid, näiteks on saviga kaetud ruumi õhus vähem lenduvaid orgaanilisi ühendeid ja parem tajutav õhukvaliteet . Tänu antistaatilisusele ei kogu saviseinad tolmu, mis vähendab ruumis tolmuosakeste lendumist. Ühtlast temperatuuri aitab hoida savi hea sooja sidumisvõime. Savikrohv kui materjal sobib puitkonstruktsioonide tule eest kaitsmiseks. Savikrohv lükkab edasi puidu söestumise algust ja vähendab söestumise kiirust, kuniks konstruktsioon on saviga kaetud. Tulekindluse juures on kõige tähtsam savikihi paksus. Samas on savikrohvil ka miinuseid. Näiteks ei talu savikrohv otsest kokkupuudet veega, mistõttu ei sobi savikrohv vannituppa ega köögi märgadesse piirkondadesse. Veel pole savikrohv löögikindel ja esemete seina kinnitamiseks savisse augu puurimisel võib see mõranema hakata. 
Savikrohviga töötamine.
Puitseina võiks enne krohvimist katta pillirooplaadiga ja betoonseina puhul betoon enne krohvimist mehaaniliselt karestada. Enne krohvimist tuleb veenduda, et pind oleks puhas, seejärel pinda niisutada saviveega, see parandab nakkuvust ja pind saab tolmuvabaks. Krohvimisel tuleb jälgida, et esimene kiht oleks 5–15 mm, pärast seda iga kiht aga kuni 10 mm. Samas tuleb jälgida seda, et iga pealekantav kiht oleks eelmisest õhem. Kihi paksus sõltub ka alusmaterjalist, mida ebatasasem materjal, seda paksem peab olema krohvikiht. Savikrohv võib sõltuvalt paksusest kuivada üle nädala. Et savi positiivsed omadused säiliksid, tuleb viimistlemisel kasutada värve lähtuvalt nende hingavusest .
Katuseaed

Katuseaed on aed, mis on rajatud hoone katusele. Katuseaeda esindavad taimed nagu muru, mitmeaastased taimed, põõsad ja madalamad puud. Lisavõimalustena on võimalik rajada katuseaiale ka jalgteid, pinke, mängualasid või isegi tiike. Katuseaia rajamisel tuleb arvestada sellega, et valitud taimed sobiksid üksteisega kasvutingimuste poolest. Lisaks on katuseaedade ülalpidamine kallim kui tavalistel murukatustel ning tagatud peab olema püsiv niisutussüsteem ja väetamine. Kasvava linnarahvastikuga kaasnevad mitmesugused probleemid. Hoonete katuste peamine funktsioon on hoida ära ilmastiku mõju kõrghoonetele, kuid see ei pea olema ainus katuste eesmärk. Seda eriti tänapäeval, kus linnad arenevad ülemaailmselt, mille tõttu on keeruline leida maad parkide ja aedade rajamiseks ning ka linnapõllunduse jaoks. Linnapõllunduse harrastamine katuseaedades on väga kasulik elanikele, aidates kaasa majanduslikule ning keskkondlikule jätkusuutlikkusele. Mõnedes riikides tagab linnaviljelus isegi toiduga kindlustatuse. 
Mõju keskkonnale.
Katuseaiad on aina populaarsemaks muutunud. Vaatamata nende suurele kulukusele ning hoolduse vajadusele on hakatud aina rohkem hindama nende kasu nii keskkonnale kui ka inimesele endale. Katuseaiad on ilusa väljanägemisega, pakuvad head vaadet linnale ning nutikat ja kiiret lahendust virgestuseks linna südames. 
Peale nende dekoratiivsete omaduste on ka palju teisi positiivseid omadusi, aga ka negatiivseid omadusi katuseaedade rajamisel. 
Positiivsed omadused:
Negatiivsed omadused:
Katuseaed võrreldes teiste rohekatusetüüpidega.
Rahvusvahelise Rohekatuste Ühenduse kohaselt on kolm rohekatuste tüüpi: 
Katuseaia rajamine.
Katuseaia struktuur.
Katuseaedu on võimalik ehitada mitmel viisil. Kõige lihtsam variant on kasutada taimede istutamiseks potte ja konteinereid. Lisaks on võimalik ehitada puidust või betoonist alustele kõrgendatud taimepeenrad.
Kõige keerulisem viis on ehitada katusele taimestatud ala samamoodi nagu tavalises aias. Sel meetodil on mitmetasandiline struktuur: 
Eeltöö.
Vajalik on enne katuseaia rajamist teha eeltööd uurimaks, kuidas see on võimalik. Tuleb läbi lugeda ehituse eeskirjad ja kohalikud seadused, püstitada eesmärk (kuidas ja milleks aeda kasutatakse) ja eelarve. 
Punktid, millele keskenduda enne katuseaia rajamist 
Linnapõllundus katuseaedades.
Linnapõllunduseks nimetatakse taimede ja loomade söögiks kasvatamist linnades ja nende lähiümbruses, sealhulgas ka hoonete katustel. Seoses linnarahvastuku kasvuga muutub linnapõllundus arenenud riikides aina populaarsemaks. Linnapõllundusega tegelevad inimesed näevad võimalust kasutada hoonete katustel olevat vaba ruumi toiduainete kasvatamiseks. Linnapõllundusel on suur potentsiaal, et suurendada kohaliku toidu tootmist ning vähendada linna negatiivseid mõjusid keskkonnale. ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon toetab linnapõllundust ning aitab kaasa selle omaksvõtule viljelusviisina ja töötab välja kohalikke põllumajandusstrateegiaid.
Jõemetsa pärn

Jõemetsa pärn on kaitsealune pärn Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Jõemetsa külas Matsra talu maal. Puu võeti kaitse alla 1967.
Puu ümbermõõt on 265 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 16 m.
Võsupere kroonlühterkuusk

Võsupere kroonlühterkuusk oli kaitsealune kroonlühterkuusk Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Võsupere külas. Puu võeti kaitse alla 1971. Puu on hävinud.
Vao lehis

Vao lehis on kaitsealune lehis Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Vao külas Vao pargis. Puu võeti kaitse alla 1971. aastal.
Puu ümbermõõt on 380 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 21,25 m.
Kandle mägivaher

Kandle mägivaher oli kaitsealune mägivaher Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Kandle külas Kandle pargis. Puu võeti kaitse alla 1971. Puu on hävinud.
Rootsiküla künnapuu

Rootsiküla künnapuu on kaitsealune künnapuu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Tammiku külas Rootsiküla talu alal. Puu võeti kaitse alla 1968.
Puu ümbermõõt on 615 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 16 m.
Karkuse jalakas

Karkuse jalakas on kaitsealune jalakas Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Karkuse külas. Puu võeti kaitse alla 1978.
Puu ümbermõõt on 380 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17 m.
Lepiku mänd

Lepiku mänd on kaitsealune mänd Võru maakonnas Setomaa vallas Kahkva külas. Puu võeti kaitse alla 1941.
Puu ümbermõõt on 325 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 19 m.
Kalsa tamm

Kalsa tamm on kaitsealune tamm Põlva maakonnas Räpina vallas Kõnnu külas. Puu võeti kaitse alla 1981.
Puu ümbermõõt on 370 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
Sõtke hobukastanid

Sõtke hobukastanid on neli kaitsealust hobukastanit Rapla maakonnas Märjamaa vallas Sõtke külas. Puud võeti kaitse alla 1958.
Suurima puu ümbermõõt on 246 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17 m.
Nurga lõhislehine kask

Nurga lõhislehine kask on kaitsealune lõhislehine kask Rapla maakonnas Märjamaa vallas Veski külas Nurga talu alal. Puu võeti kaitse alla 1981.
Pihtla punalehine pöök

Pihtla punalehine pöök on kaitsealune pöök (täpsemalt punalehine pöök) Saare maakonnas Saaremaa vallas Pihtla külas Pihtla mõisa pargis. Puu võeti kaitse alla 1970.
Puu ümbermõõt on 225 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 19 m.
Tuiu haab

Tuiu haab on kaitsealune haab Saare maakonnas Saaremaa vallas Kandla külas Kandla mõisa viinaköögi juures. Puu võeti kaitse alla 1970.
Puu ümbermõõt on 530 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 30 m.
Torma tamm

Torma tamm on kaitsealune tamm Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Torma asulas. Puu võeti kaitse alla 2006.
Purila tammed

Purila tammed on kaks kaitsealust tamme Rapla maakonnas Rapla vallas Purila külas Purila mõisa lähedal. Puud olid kaitse all 1964-1974 ja uuesti alates 1992.
Suurema puu ümbermõõt on 414 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 21 m.
Kensapa õunapuud

Kensapa õunapuud on kaks (üks hävinud) kaitsealust metsistunud aed-õunapuud Rapla maakonnas Rapla vallas Keo külas endise Kensapa talu alal. Puud võeti kaitse alla 1961.
Säilinud puu rinnasümbermõõt on 206 cm ja kõrgus 8 m.
Õitsemäe õunapuu

Õitsemäe õunapuu (ebatäpselt Õitsemäe metsõunapuu) on kaitsealune metsistunud aed-õunapuu (mitte metsõunapuu) Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kookla külas Õitsemäe talu alal. Puu võeti kaitse alla 1990.
Puu ümbermõõt on 313 cm (mõõdetuna 0,7 m kõrguselt) ja kõrgus 14 m.
Sarapiku pärnad

Sarapiku pärnad (ka Sarapiku mäe pärnad) on 10-13 kaitsealust pärna Harju maakonnas Kuusalu vallas Saunja külas Sarapiku mäel. Puud võeti kaitse alla 1960.
Kuusalu kiriku põlispuud

Kuusalu kiriku põlispuud on neli kaitsealust põlispuud Harju maakonnas Kuusalu vallas Kuusalu asulas Kuusalu kiriku ees. Puud võeti kaitse alla 1960.
Ühe tähelepanuväärsema hariliku pärna ümbermõõt on 457 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 22 m.
Kõlli-Tooma tamm

Kõlli-Tooma tamm on kaitsealune tamm Harju maakonnas Kose vallas Kose-Uuemõisa asulas. Puu võeti kaitse alla 1958.
Puu ümbermõõt on 355 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 18 m.
Pulga tamm

Pulga tamm on kaitsealune tamm Harju maakonnas Kuusalu vallas Kahala külas Pulga talu alal. Puu võeti kaitse alla 1960.
Puu ümbermõõt on 322 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 19 m.
Daniela Ruah

Daniela Sofia Korn Ruah Olsen (sündinud 2. detsembril 1983 Bostonis) on Portugali-USA näitleja. 
Tema tuntuim roll on NCIS eriagent Kensi Blye teleseriaalis "". 
Ta oli üks neljast õhtujuhist 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Ta on abielus kaskadöör David Paul Olseniga ja neil on kaks last. 
Daniela Ruah'l on heterokroomia: ta vasak silm on helepruuni ja parem musta värvi.
Vaskjala tamm

Vaskjala tamm (ka Kapa tamm, Karjavere tamm) on kaitsealune tamm Harju maakonnas Rae vallas Vaskjala külas Kapa talu alal. Puu võeti kaitse alla 1960.
Puu ümbermõõt on 470 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 22 m.
Rahu tammed

Rahu tammed (ka Kõrtsumardi tammed) on kaks kaitsealust tamme Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Maeru külas Kõrtsu-Mardi talu maal. Puud võeti kaitse alla 1963.
Suurema puu ümbermõõt on 432 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
Kuralase tamm

Kuralase tamm on kaitsealune tamm Saare maakonnas Saaremaa vallas Kõruse-Metsakülas Kuralase talu alal. 
Puu võeti kaitse alla 1965.
Puu ümbermõõt on 325 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 13 m.
Minu väike poni

Minu väike poni (inglise keeles "My Little Pony") on meelelahutuse ja mänguasjade frantsiis, mille on loonud Ameerika mänguasjadefirma Hasbro. Algselt valmistati vaid ponikujulisi mänguasju, hiljem on lisandunud animeeritud sari " ja film ".
Ajalugu.
My Pretty Pony.
"My Little Pony" eelkäija oli "My Pretty Pony", ponikujukesed, mida Hasbro tutvustas 1981. aastal. Ponid olid tehtud plastikust, umbes 25 cm kõrgused ning nad liigutasid kõrvu, vihistasid saba ja pilgutasid ühte silma. Nendele järgnesid väiksemat sorti ponid, kellel olid taguotsal juba sümbolid nagu tänapäevastele "My Little Pony"'dele kohane.
1982–1992.
Pärast "My Pretty Pony"'de kehva läbilööki tõi Hasbro veel turule kuus väiksemat eri värvi ponikujukest "My Little Pony" nime all. Ponide kogujad nimetavad neid kujukesi esimeseks põlvkonnaks.
1997–1999.
1997. aastal tehti ponidele uuendusi. Nimelt olid teise põlvkonna ponidel uued poosid, kalliskividest silmad, pööratavad pead ning nad olid väiksemad, kõhnemad ja neil olid pikemad jalad. Nende müümine lõpetati USA-s 1999. aastal, kuid neid toodeti edasi Lääne-Euroopas müümiseks. Paljud olid tavalised ponid, kuid tehti ka mõned ükssarvikud. 1998. aastal tuli müügile "My Little Pony" virtuaalse loomakese mäng "My Little Pony: Friendship Gardens".
2003–2009.
Uuendatud mängulelud, mis tulid müügile 2003. aastal, olid suunatud väiksematele lastele kui eelmised. Kogujad kutsuvad neid kolmandaks põlvkonnaks.
2010-2021.
Neid ponisid kutsutakse mitteametlikult neljandaks põlvkonnaks. Tegevus võtab aset väljamõeldud paigas nimega Equestria, kus peategelasteks on Videvikusära, Astel, Vikerkaare Sööst, Roosa Pirukas, Õunarüüp, Haruldus ja Võbelus. Mänguasjadele lisandus animeeritud sari " ja film ". Selle ajastu animeeritud sarja edukus tekitas täiskasvanute seas fänkonna.
Pilguse metsõunapuu

Pilguse metsõunapuu on kaitsealune metsõunapuu Saare maakonnas Saaremaa vallas Jõgela külas Pilguse haigla õuel. Puu võeti kaitse alla 1960.
Puu rinnasümbermõõt on 186 cm ja kõrgus 9 m.
Põldetaguse tamm

Põldetaguse tamm on kaitsealune tamm Saare maakonnas Saaremaa vallas Väike-Pahila külas. Puu võeti kaitse alla 1965.
Puu ümbermõõt on 402 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 14 m.
Jaanimardi pärn

Jaanimardi pärn on kaitsealune pärn Rapla maakonnas Rapla vallas Mõisaaseme külas endise Jaanimardi talu alal. Puu võeti kaitse alla 1961.
Puu ümbermõõt on 561 cm (mõõdetuna 0,4 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
Sõrumäe männid

Sõrumäe männid on kaitsealused männid Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Sõrumäe külas. Puud võeti kaitse alla 1965. Puid on kokku 20 tükki.
Uruste tamm

Uruste tamm on kaitsealune tamm Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Kihlepa külas Uruste kiriku juures. Puu võeti kaitse alla 1964.
Puu ümbermõõt on 465 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 27 m.
Ranga kadakas

Ranga kadakas oli kaitsealune kadakas Rapla maakonnas Rapla vallas Lipa külas Ranga talu alal. Puu võeti kaitse alla 1961. Puu on hävinud.
Puu ümbermõõt oli 122 cm (mõõdetuna 1,2 m kõrguselt) ja kõrgus 8 m.
Serbia tamm

Serbia tamm on kaitsealune tamm Rapla maakonnas Rapla vallas Valli külas endise Serbia talu alal. Puu võeti kaitse alla 1961.
Puu ümbermõõt on 382 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 16 m.
Cole Sprouse

Cole Mitchell Sprouse (sündinud 4. augustil 1992) on Ameerika Ühendriikide näitleja. 
Ta on Dylan Sprouse'i kaksikvend. Cole on tuntud tänu Cody Martini rollile Disney Channeli sarjas "The Suite Life of Zack &amp; Cody" ja selle järjes "The Suite Life on the Deck". Alates 2017. aastast on Sprouse kehastanud peaosa Jughead Jonesina CW telesarjas "Riverdale". Aastal 2019 ilmus film "Five Feet Apart", kus Sprouse mängis peategelast. 
Lapsepõlv.
Cole Mitchell Sprouse sündis Itaalias Arezzos. Ameeriklastest vanemad Matteuse Sprouse ja Melanie Wright õpetasid Toscana koolis inglise keelt. Cole sündis 15 minutit pärast oma kaksikvenda Dylan Sprouse'i. Ta sai nime džässlaulja ja -pianisti Nat King Cole'i järgi. Neli kuud pärast poegade sündi kolis pere tagasi oma vanematekoju Long Beachi California osariigis.
Loometee.
Cole ja tema vend Dylan hakkasid näitlemisega tegelema, kui nad olid vaid kaheksa kuu vanused. Alguse sai see nende vanaema Jonine Putka Wrighti ettepanekust. Ta ise oli draamaringi õpetaja ja näitleja. Paljud Sprouse'i karjääri alguses tehtud rollid olid jagatud tema vennaga. Tihti jagasid nad telesaadetes, reklaamides ja filmides ühe ja sama lapse rolli, kuna California lapstööd reguleerivate seaduste kohaselt on laste päevane filmimisaeg piiratud. Kaksikuid palgates on võimalik ühte rolli pikemalt filmida. Mõned märkimisväärsed rollid, mida ta jagas oma vennaga, on näiteks Patrick Kelly situatsioonikomöödias "Grace Under Fire" aastatel 1993–1998, Julian 1999. aasta filmis "Big Daddy" ja noor Pistachio Disguisey 2002. aasta filmis "Master of Disguise". 2001. aastal esines Cole NBC televisiooni situatsioonikomöödias "Sõbrad", kehastades Ross Gelleri poega Beni. See oli tema esimene roll, mida ta ei jaganud venna Dylaniga. Suuremaks kasvades võtsid vennad rohkem eraldi rolle, kuid sageli töötasid siiski samades projektides. 
2005. aastal mängis Sprouse koos vennaga Cody Martinit Disney Channeli originaalseriaalis "The Suite Life of Zack ja Cody".
9. veebruaril 2016 valiti Sprouse kehastama Jughead Jonesi teleseriaalis "Riverdale".
Isiklikku.
Sprouse on suur koomiksifänn ja on töötanud Los Angelese koomiksipoes Meltdown.
2011. aastast õppis Sprouse New Yorgi Ülikoolis. Algul oli ta huvitatud filmi- ja teleproduktsiooni õppimisest, kuid siis otsustas hoopis arheoloogiaga kasuks. Ta lõpetas kooli koos oma vennaga 2015. aasta mais. Sprouse töötas ka vahepeal arheoloogia valdkonnas, osales väljakaevamistel ja tegi laboritööd. Ta on spetsialiseerunud geograafiliste infosüsteemidele ja satelliidifotode tegemisele.
Sprouse huvitub fotograafiast. 2011. aastal avaldas ta oma isikliku fotograafiaalase veebilehe ja osales NYU-s fotograafiakursustel. Ta on pildistanud sellistele suurtele moeajakirjadele nagu Teen Vogue, L'Uomo Vogue, The Sunday Times Style ja W Magazine. Cole Sprouse'i esindab LGA Management.
Armastusega, Simon

"Armastusega, Simon" on 2018. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide romantiline komöödiafilm, mille režissöör on Greg Berlanti ning stsenaristid Isaac Aptaker ja Elizabeth Berger. See põhineb Becky Albertalli romaanil "Simon vs. homo sapiens'i vandenõu". Peaosades on Nick Robinson, Josh Duhamel ja Jennifer Garner.
Uljas Tamm

Uljas Tamm (sündinud 16. juunil 1936) on eesti elektrotehnikateadlane.
Ta lõpetas aastal 1963 Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna automaatika ja telemehaanika erialal "cum laude".
TPI (TTÜ) elektroonika kateedri dotsent.
TPI (TTÜ) elektroonika kateedri juhataja (1978-1983).
TTÜ elektroonika instituudi dotsent (1992-).
Teaduskonna dekaan.
Iljušin Il-78

Iljušin Il-78 (vene keeles "Ильюшин Ил"-78; NATO koodnimega Midas) on Nõukogude Liidus konstrueeritud neljamootoriline tankerlennuk. 
Il-78 on loodud lennuki Il-76MD ("Ил-76МД") põhjal ja mõeldud sõjalennukite kütusega tankimiseks nii õhus kui ka maa peal. 
Il-78 Midas võib tankida üheaegselt 3 lennukit, selleks on paigaldatud kolm Severin / UPAZ PAE välist tankimisseadet. 2 seadet on paigaldatud tiibadele ja 1 lennuki taha. Lennukisisesed kütusepaagid mahutavad 35 tonni kütust.
Raplamaa laulu- ja tantsupidu

Raplamaa laulu- ja tantsupidu on Raplamaa erinevas paigus toimuv traditsiooniline üritus, kus esinevad tantsijad, lauljad, võimlejad ja pillimängijad üle maakonna. Lisaks kunstilisele ning kultuurilisele väärtusele on laulu- ja tantsupeol ka kogukonda koondav roll. See on osa kultuuripärandist ning on ka lisatud Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse.
Praeguseks on toimunud Raplamaa laulu- ja tantsupeod Raplas, Märjamaal, Kohilas, Vana-Vigalas ja Mahtras.
2018. aastal toimus Raplamaa laulu- ja tantsupidu "Üle Õue Õunapuu" 10. juunil Raplas Tammemäel. 
Ajalugu.
Praeguste Rapla maakonna laulu- ja tantsupidude traditsiooni eelkäijaks peetakse Rapla rajooni rahvakunstiõhtut, mis toimus esimest korda 1953. aastal Kohilas. Rapla maakonna praegusel territooriumil on toimunud laulu- ja tantsupidusid ka varem, kuid need toimusid Harjumaa koosseisu kuuludes.
Helju Mikkeli nimeline Tartumaa rahvatantsupreemia

Helju Mikkeli nimeline Tartumaa rahvatantsupreemia on tunnustus, mis antakse igal aastal ühele silmapaistvale Tartumaa rahvatantsujuhile.
Viljandi reoveepuhasti

"'Viljandi reoveepuhasti" (ka "Kösti reoveepuhasti") on Viljandi linna reoveepuhasti. Puhasti avati 21. septembril 2005. Puhasti läks maksma 99,2 miljonit krooni.
Puhasti suubla on Tarnakraav, samuti on sinna suunatud avariiülevoolu väljalask.
Roiupalu õpperada

Roiupalu õpperada on õpperada Põlva maakonnas Põlva vallas Kiidjärve külas. Raja pikkus on 2,5 km. Rada jääb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealale.
Vaatamisväärsusi:
Euroopa kultuuripärandi aasta

Euroopa kultuuripärandi aasta on 2018. aastal tähistatavaks valitud Euroopa aasta, mille eesmärk on tuua esile Euroopa kultuuri ning pöörata suuremat tähelepanu kultuuripärandile.
Külvandu luitestik

Külvandu luitestik (ka Külvandu rannikuluited; kohalikus keelepruugis Suur selg ja Väike selg) on luitestik (rannikuluited) Harju maakonnas; jäävad Kõrvemaa maastikukaitsealale. Need luited olid Balti jääpaisjärve rannikuluited.
Paunküla hüdromeetriajaam

Paunküla hüdromeetriajaam oli hüdromeetriajaam Harju maakonnas Kose vallas Paunkülas Pirita jõel. Jaam avati 1. oktoobril 1941 ja suleti 31. detsembril 1986.
Soovälja K-1 puurauk

Soovälja K-1 puurauk (ka K-1 puurauk) on puurauk Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kärdla meteoriidikraatri keskosas. See on Eesti sügavaim puurauk (815,2 m).
Puurauk on Kärdla kihistu stratotüüp.
Riigi Ilmateenistus

Riigi Ilmateenistus on Keskkonnaagentuuri alluvuses tegutsev üksus, mis täidab oma eelkäija (Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituut) ülesandeid. 
Teenistus loodi pärast Keskkonnaagentuuri asutamist 1. juunil 2013.
Teenistuses on kolm osakonda: prognoosmudelite, ilmaprognooside ja ilmavaatluste osakond.
Soomaa suurvesi

Soomaa suurvesi on iga-aastane nähtus (suurvesi) Soomaa maastikurajoonis. See on Soomaa tuntumaid vaatamisväärsusi, mida kutsutakse ka viiendaks aastaajaks. 
Üleujutused tekivad enamasti kevaditi kiire lumesulamise ja jäämineku ajal. Sakala kõrgustiku lumeveed, mis valguvad Soomaale suuremate jõgede kaudu, ei mahu enam jõesängidesse ja ujutavad üle madalad tasandikud. Üksnes Halliste jõe kaudu pääseb vesi liikvele.
Veetase võib olla keskmisest 5 m kõrgem. Päevas võib vesi tõusta kuni 1 m. Suurimate üleujutuste ajal võib vee all olla Võrtsjärve-suurune ala.
1927. aastal rajati Riisale veemõõdujaam eesmärgiga uurida üleujutuste tekkepõhjuseid ja mõjusid. Selleks paigaldati jõekaldasse betoonpostid, mille abil mõõdeti kolm korda päevas veeseisu.
Üleujutuste ajaks rajatakse veematkatrassid, mis pakuvad veesõidukiga liiklejatele head ülevaadet üleujutatud alast. Talvel pakuvad jäätunud veteväljad võimalusi uisutamiseks ja tõukekelgutamiseks.
Mai Lumiste

Mai Lumiste (õieti Maie-Lea; kuni 1935. aastani Maie-Lea Spirka; 23. juuni 1932 Narva – 12. jaanuar 1985 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane ja muinsuskaitsja.
Elukäik.
Ta sündis sõjaväelase perekonnas. Õppis Narva 3. algkoolis ja Tallinna 28. 7-klassilises koolis, 1950. aastal lõpetas Tallinna 10. Keskkooli. Pärast I. Repini nimelise Kunstiinstituudi lõpetamist Leningradis kunstiteooria ja -ajaloo erialal 1955. aastal oli kogu tema edasine elu ja töö seotud Tallinnaga. Kaitses 1975 kunstiteaduse kandidaadi väitekirja "Eesti maal ja skulptuur 16. sajandi ja 17. sajandi I poolel".
Töötanud mõnda aega Kunstimälestiste Kaitse Inspektsioonis, täiendas ta end Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi aspirantuuris, mille lõpetas 1965. Samast aastast töötas Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses. 1978. aastast oli Kultuurimälestiste Riikliku Projekteerimise Instituudi Tallinna osakonna peaspetsialist.
Teadustöö.
Tema peamine uurimisala oli Eesti renessansi- ja barokiajastu kunst. Ta oli ligi 15 aastat tegev Niguliste kiriku arhitektuurilis-ajaloolisel uurimisel ja rekonstrueerimisel. Tema juhtida olid ka Pühavaimu kiriku restaureerimistööd.
Kirjutanud rohkesti artikleid ja uurimusi, sealhulgas "Tallinna Surmatants" (1976), artiklid albumis "Madalmaade maalikunst XV–XVIII sajandil" ja koguteoses "Eesti kunsti ajalugu" (1975).
Isiklikku.
Tema abikaasa oli arhitektuuriajaloolane Rasmus Kangropool.
Kulgu kanal

Kulgu kanal on kanal Ida-Viru maakonnas Narvas. Kanali pikkus on 3,9 km. Kanali valgla suurus on alla 10 km².
Kõrgessaare kanal

Kõrgessaare kanal on kanal Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõrgessaare asulas. Kanali pikkus on 0,5 km. Kanal saab alguse Kirikulahest ja suubub merre.
Palu kanal

Palu kanal on kanal Valga maakonnas Otepää vallas. Kanali pikkus on 1,8 km. Kanali valgla suurus on alla 10 km²
Räägu kanal

Räägu kanal (ka "Uusjõgi") on kanal, mis ühendab Endla järve, Sinijärve ja Põltsamaa jõge. Kanal asub Järva ja Jõgeva maakonnas. Selle pikkus on 5,2 km, valgla suurus 66,2 km².
1870. aastatel lasi Vaimastvere mõisa omanik Endla järve veetaseme alandamiseks ja ümbruskonna heinamaade kuivendamiseks ehitada kraavi ("Suurkraav" ehk "Uusjõgi") Endla järvest Sinijärve kaudu Põltsamaa jõkke (ühinemiskoht veidi enne Jõeküla) ning rajada Endla järve otse Põltsamaa jõega ühendavale Nava jõele tammi. Loodimisvigade tõttu alanes veetase vaid 30 cm. 1950. aastatel süvendati kraav kanaliks. Nüüd langes järvede veetase sedavõrd, et enamik Endlast ja kogu Sinijärv kadus ning vool vanas Põltsamaa jõe sängis aeglustus tunduvalt. Jõgi hakkas voolama Nava jõe, järvede ja Räägu kanali kaudu. 1968. aastal rajati Sinijärvele algeline pais, mis mõlemad järved suures osas taastas. 1997. aastal ehitati sinna kindlam pais ja 2005. aastal ka kalatrepp. Pärast seda voolab põhiosa Põltsamaa jõe veest vana jõeharu kaudu. Räägu kanalis voolav veehulk on sellega võrreldes tühine ja võib pärineda Endla järve suubuva Mustjõe ja kraavide veest.
Poldrikanal

Poldrikanal (ka Perasoonetsa kanal) on kanal Põlva maakonnas Räpina vallas Linte ja Tooste külas. Kanali pikkus on 7,4 km. Kanali valgla suurus on alla 17,6 km²
Purdi kanal

Purdi kanal (ka Pärnu-Jägala kanal) on kanal Järva maakonnas Paide linna haldusalas. Kanali pikkus on 4,3 km. Kanali valgla suurus on 10,6 km².
Aavoja–Kaunissaare kanal

Aavoja–Kaunissaare kanal (ka Aavoja–Jägala kanal) on kanal Harju maakonnas Anija vallas. Kanal on osa Tallinna veevarustussüsteemist. Kanali pikkus on 2,4 km. Kanali valgla suurus on üle 25 km².
Raudoja–Aavoja kanal

Raudoja–Aavoja kanal (ka Soodla–Aavoja kanal) on kanal Harju maakonnas Anija vallas. Kanal on osa Tallinna veevarustussüsteemist. Kanali pikkus on 9 km. Kanali valgla suurus on üle 16,9 km².
Konsu kanal

Konsu kanal (ka Raudi-Konsu kanal) on kanal Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Konsu külas. Kanali pikkus on 1,9 km. Kanali valgla suurus on 1,3 km².
Raudi kanal

Raudi kanal (ka "Raudi jõgi") on kanal Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. See saab alguse Viru kaevandusest ja see suubub Konsu külas Peen-Kirjakjärve. Kanali pikkus on 24,1 km ja valgla pindala 72 km².
Prandi I kanal

Prandi I kanal on kanal Järva maakonnas Türi vallas Mäekülas ja Rikassaare külas. Kanali pikkus on 1,8 km. Kanali valgla suurus on alla 10 km².
Rikassaare kanal

Rikassaare kanal (ka Prandi II kanal) on kanal Järva maakonnas Türi vallas Rikassaare ja Äiamaa külas. Kanali pikkus on 4,8 km. Kanali valgla suurus on alla 10 km².
Balti SEJ väljavoolukanal

Balti SEJ väljavoolukanal (ka Kõrgesoo kanal) on kanal Eesti (Narvas) ja Venemaa piirialal. Kanali pikkus on 8,4 km. Kanal saab alguse Balti SEJst ja suubub Narva veehoidlasse.
Eesti SEJ juurdevoolukanal

Eesti SEJ juurdevoolukanal (ka Mustajõe kanal) on kanal Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linna halduspiirkonnas Auvere ja Mustanina külas Eesti SEJ juures. Kanali pikkus on 3 km. Kanal suubub Mustajõkke.
Allikukalju allikas

Allikukalju allikas on allikas Põlva maakonnas Põlva vallas Valgemetsa külas.
Heiko Unt

Heiko Unt (sündinud 17. jaanuaril 1977 Tartus) on eesti disainer ja raamatukujundaja. 
Haridus.
Heiko Unt on 1995. aastal lõpetanud Tartu 15. Keskkooli. Aastatel 1997–1999 õppis ta Tartu Kunstikooli arvutigraafika osakonnas ja 2000–2002 Tartu Kõrgema Kunstikooli meedia- ja reklaamikunsti osakonnas. 2002. aastal lõpetas ta TKK arvutigraafika osakonna meedia- ja reklaamikunsti erialal, seejuures kaitses ta diplomitöö "Digitaalne tüpograafia" (juhendaja Andres Rõhu).
Töö ja looming.
Ta on Tartu Ülikooli infotehnoloogia osakonna infosüsteemide talituse disainer. Ühtlasi on ta 2000. aastast ühemehe disainibüroo Cirkus-Visual Communications disainer ja juhatuse liige.
Aastatel 1998–2000 töötas ta õppejõuna Tartu Kunstikoolis ja 2000–2007 Tartu Kõrgema Kunstikooli arvutigraafika osakonnas (õpetas trükikunsti aluseid, tüpograafiat ja küljendamist).
Unt on Viljandi linnavalitsuse tunnusgraafika konkursi võitja.
Ta on tunnistatud internetikeskkonna Entertainmail nädala kunstnikuks mänguga "Interflight 76".
Isiklikku.
Heiko Unt on abielus. Elab perega Konguta külas Tartumaal. 
Ta valdab inglise, vene ja saksa keelt.
Nujabes

Nujabes ("Nujabesu" ヌジャベス), kodanikunimega Jun Seba (jaapani keeles 瀬葉 淳, Hepburni transkriptsioonis "Seba Jun"; sünnimega Jun Yamada 山田 淳; 7. veebruar 1974 – 26. veebruar 2010), oli jaapani muusikaprodutsent, helilooja ja DJ.
Nujabese muusikale on omane hiphopist ja džässist pärit sämplite miksimine. Temalt on ilmunud kolm stuudioalbumit: "Methaphorical Music" (2003), "Modal Soul" (2005) ja "Spiritual State" (postuumselt 2011).
Seba hukkus 36-aastaselt 26. veebruaril 2010 liiklusõnnetuses. Ta on maetud Aoyama kalmistule Tokyos.
Sööni-Möldri tamm

Sööni-Möldri tamm on kaitsealune tamm Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kalli külas Pärdi mäel Sööni-Möldri talu maal. Puu võeti kaitse alla 1991.
Puu ümbermõõt on 485 cm (mõõdetuna 1 m kõrguselt) ja kõrgus 21 m.
Carl Robert Jakobsoni mänd

Carl Robert Jakobsoni mänd on kaitsealune mänd Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Kurgja külas Kurgja talu maal Pärnu jõe kaldal. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 235 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17,5 m.
Tooma põlispuud

Tooma põlispuud (ka Tooma talu põlispuud, Viirika põlispuud) on kaks kaitsealust puud (tamm ja harilik saar) Rapla maakonnas Rapla vallas Tolla külas Tooma talu alal. Puud võeti kaitse alla 1961. aastal.
Tamme ümbermõõt on 356 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 25 m. Hariliku saare ümbermõõt on 298 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 27 m.
Arametsa tamm

Arametsa tamm on kaitsealune tamm Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Metsakülas. Puu võeti kaitse alla 1939.
Puu ümbermõõt on 510 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17,5 m.
Jalgsema kahevennakask

Jalgsema kahevennakask on kaitsealune kask Järva maakonnas Järva vallas Jalgsema külas Johan Pitka sünnikoha juures. Puu võeti kaitse alla 1965.
Puu ümbermõõt on 187 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 16 m.
Kõrgessaare kask

Kõrgessaare kask on kaitsealune kask Põlva maakonnas Räpina vallas Leevaku külas Kõrgessaare talu alal. Puu võeti kaitse alla 1972.
Puu ümbermõõt on 490 cm (mõõdetuna 0,1 m kõrguselt) ja kõrgus 28 m.
Uulu tammed

Uulu tammed on kaks kaitsealust tamme Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Uulu külas. Puud võeti kaitse alla 1991.
Jämedama puu ümbermõõt on 497 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17 m.
Oti pärn

Oti pärn on kaitsealune pärn Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Arjassaare külas Oti talu alal. Puu võeti kaitse alla 1990.
Puu ümbermõõt on 342 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 26 m.
Karksi elupuud

Karksi elupuud on kaks kaitsealust elupuud Viljandi maakonnas Mulgi vallas Karksi külas Karksi pargi juures. Puud võeti kaitse alla 1990.
Suurema puu ümbermõõt on 216 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 19 m.
Kopli künnapuu

Kopli künnapuu oli kaitsealune künnapuu Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kopli talu alal. Puu võeti kaitse alla 1990. Puu on hävinud (murdunud).
Sabaku pärnad

Sabaku pärnad on kaitsealused pärnad Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vardi külas Sabaku talu alal. Puud võeti kaitse alla 1990.
Plekk-katus

Plekk-katus on üks populaarsema katusekattematerjaliga katuseid tänu oma soodsale hinnale, vastupidavusele ja laiale värvivalikule.
Korrektselt paigaldatud, hästi hooldatud plekk-katuse eluiga võib olla kuni 100 aastat. Kuna plekk-katus ei ima niiskust, on see vastupidav Eesti kliimale omastele suurtele temperatuurikõikumistele, tuulele, vihmale ja lumele. Katuse õige paigaldamine tagab vastupidavuse ka tormidele.
Pleki pind takistab sambla vohamist ja prahi kogunemist. See on kerge, sobib kohandamiseks olemasolevale katusele, ühes tükis katusepaanid teevad katusevahetusprotsessi kiireks ja lihtsaks. Plekkkatuseid tehakse eri profiilides: kiviprofiil, trapetsprofiil, klassikprofiil, valtsprofiil, kandvad profiilid. Plekk-katuse miinuseks on vihmase ilmaga tekkiv müra.
Kivipuistega plekk-katus.
Kivipuistega plekk-katusematerjalil on naturaalse katusekivi efekt, mille annab see, et plekk on kaetud ehtsa kivipuistega. Kivipuiste kaitseb katust kriimustuste eest ning summutab vihmamüra. Naturaalsel kivil baseeruv materjali pealmine kiht on pleekimiskindel ning sellesse on lisatud aineid, mis hoiavad ära sambliku tekke 7–10 aasta jooksul. Eluiga 60–100 aastat.
Valtsplekk-katus.
Plekk-katuse kattena kasutatakse ka valtsplekk, mille kestvus on sõltuvast pleki kvaliteedist 30–100 aastat. Valtskatus kinnitatakse katusele spetsiaalsete klambritega, seejuures plekipaane kruviaukudega läbistamata. Kõik sõlmed ja liited ühendatakse valtsimise teel. Valtsimine võimaldab ühendada väga erikujulisi pindu ning teostada korrektsed liited katusel ettetulevate väljaehitiste ja läbiviikudega – on selleks siis korsten, vintskapid, aga ka keerukamad uugid, parapetid, luugid jms.
Lisaks valtsimisele on võimalus plekk-katuse paanid kinnitada katusele kruvidega, nii et liitekohas varjab üks paan eelmise paani kruvirea. Kruvidele mõeldud augud on tehases ettevalmistatud, piklikud avad, arvestamaks temperatuurierinevusest põhjustatud soojuspaisumist. Sellised katused vajavad rohkem kallet, kuna liitekohad ei ole nii veekindlad, kui valtsplekil. Selline meetod on võrreldes valtsplekiga soodsam ja töö kiirem.
Tsingitud terasplekk.
Tsingitud terasplekki kasutatakse näiteks tootmis- ja abihoonetel. Samuti muinsuskaitsealustel hoonetel, kus pole lubatud kasutada eelvärvitud materjale ning on ette antud ka pleki minimaalne paksus. Tsingitud terasplekk on saadaval erineva tsingikihi paksusega (grammi ruutmeetri kohta).
Ikarus

Ikarus oli Ungari bussitootmisettevõte. 1960. aastatest kuni 1990. aastateni oli see üks maailma suurimaid bussitootmisettevõtteid. Ettevõtte peakontor asus Budapestis. Ettevõtte ametlik nimi on aastast 1999 IKARUSBUS Co. Ltd ja see on ettevõtete Ikarus Holding ja Irisbus tütarettevõte.
Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1895, mil vennad Uhrid asutasid sepa- ja tõllatöökoja (inglise keeles "Blacksmith Workshop and Coach Factory"). Ettevõttena registreeriti see 1947.