tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Riisipere jaama tee

Riisipere jaama tee (registrinumbriga 11164) on kõrvalmaantee Saue vallas Riisipere alevikus.
Tee pikkus on 0,3 km. Tee saab alguse Riisipere–Nurme tee esimesel kilomeetril ja lõpeb Riisipere raudteejaama juures, kus teeb ümber väikese haljasala tagasipöörde. Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.
Tee on mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirang 50 km/h. Tee on valgustatud.
Ingliskeelne Vikipeedia

Ingliskeelne Vikipeedia (inglise keeles "English Wikipedia") on suurim ja enimloetud Vikipeedia keeleversioon. See on asutatud 15. jaanuaril 2001 ning seda kuupäeva võib lugeda ka Vikipeedia alguseks.
Seal on artiklit ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja administraatorit.
23. jaanuaril 2020 ületas ingliskeelse Vikipeedia artiklite arv 6 miljoni piiri ja 28. mail 2025 7 miljoni piiri.
Ingliskeelset Vikipeediat külastatakse üle 250 miljoni korra päevas.
Jaapanikeelne Vikipeedia

Jaapanikeelne Vikipeedia (jaapani keeles ウィキペディア日本語版, "Wikipedia Nihongo-ban") on Vikipeedia jaapanikeelne versioon.
Seal on artiklit ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja administraatorit.
Ajalugu.
2001. aasta märtsis loodi esimesed kolm mitteingliskeelset Vikipeedia versiooni: saksa, katalaani ja jaapani. Algul paiknes lehekülg aadressil http://nihongo.wikipedia.com ja see ei toetanud jaapani kirja. Veel sama aasta lõpus oli seal ainult 2 artiklit.
1. septembril 2002 läks Vikipeedia üle uuele tarkvarale. Asuti koostama jaapanikeelset kasutajaliidest. Septembrit 2002 peetakse ka jaapanikeelse Vikipeedia ametlikuks loomisajaks. 2002. aasta detsembris oli jaapanikeelsel versioonil aga alles 10 registreerunud kasutajat. Ka artikleid oli 10.
Tuhande artiklini jõuti 12. veebruaril 2003. See tõi kaasa mõningast meediatähelepanu ja võimaldas jõuda 10 000 artiklini juba sama aasta 15. juulil.
Juunis 2008 jõuti poole miljoni artiklini. Siis oli jaapanikeelne Vikipeedia artiklite arvult 5. vikipeedia.
Seisuga 26. september 2013 oli jaapanikeelses Vikipeedias umbes 876 400 artiklit ja see oli artiklite arvult 11. keeleversioon.
Poolakeelne Vikipeedia

Poolakeelne Vikipeedia (poola keeles "Wikipedia polskojęzyczna") on Vikipeedia poolakeelne versioon. See sai alguse 26. septembril 2001.
Poolakeelne Vikipeedia on artiklite arvu poolest . kohal. Seal on artiklit ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja administraatorit. 
Vikipeedia kasutajatest Poolas täiendab 81,7% poolakeelset Vikipeediat (valdavalt Poolas toimetatakse ka kašuubi- ja sileesiakeelset Vikipeediat). 24. septembril 2013 täitus poolakeelses Vikipeedias 1 000 000 artiklit. 14. detsembril 2021 ületas poolakeelse Vikipeedia artiklite arv 1 500 000 piiri ja 28. jaanuaril 2024 1 600 000 piiri.
2005., 2007. ja 2008. aastal avaldati poolakeelse Vikipeedia sisuga DVD.
Rootsikeelne Vikipeedia

Rootsikeelne Vikipeedia (rootsi keeles "Wikipedia, Den fria encyklopedin") on Vikipeedia rootsikeelne versioon, mis loodi 3. mail 2001.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja administraatorit. Administraatorid valitakse üheks aastaks ja perioodi lõpus saab neid uueks perioodiks tagasi valida.
Märkimisväärne osa artiklitest (81%) on bottide loodud. Näiteks leiab sealt üle 130 000 artikli looma- ja üle 55 000 artikli seeneliikidest. Aastail 2015–2016 lõi Lsjbot ka üle miljoni geograafiateemalise artikli. Selline botikeskne lähenemine tõi aga kaasa ka palju kvaliteediprobleeme. Nii oli moodustatud artiklite seas palju duplikaate ning nende loomiseks kasutatud andmed olid kohati vähekvaliteetsed või aegunud andmetega.
Keeleversiooni artiklite arv on vähenenud alates 2017. aasta lõpust, kui seal hakati probleemsemaid botiartikleid aktiivsemalt kustutama. Näiteks kasutaja Kitayama on kustutanud üle 1,6 miljoni lehekülje.
Vikipeedia arengu toetamiseks loodi Rootsis 2007. aastal Wikimedia Sverige.
Transaktsionaalne analüüs

Transaktsionaalne analüüs on teooria, mida kasutatakse harilikult selleks, et kirjeldada, kuidas me suhtleme teistega ja iseendaga. See põhineb ego-seisunditel ja seda on nimetatud ka humanistlikuks psühhoteraapiaks. 
Humanistlik koolkond aitab neid, kes otsivad isiklikku arengut või eneseteostust, aidates klientidel saada rohkem teadlikuks sellest, et nemad üksinda on vastutavad selle elu loomise eest, mida nad elavad. Rõhk asetatakse üldisele heaolule ja eneseteadlikkuse suurenemisele. Vastutus muutuse eest antakse kindlalt kliendi enda kätesse. 
Eric Berne, MD (sünd. 1910, Montreal Kanada, suri 1970) on teinud keerulise interpersonaalse transaktsiooni arusaadavamaks, kui ta tundis ära selle, et inimese isiksus moodustub kolmest tüübist ego-seisundist, iga seisund esindab tervet mõtte, tunde ja käitumise süsteemi, läbi mille me oleme vastastikuses suhtlemises teineteisega. Vahe Vanema, Täiskasvanu ja Lapse ego-seisundi vahel moodustabki transaktsionaalse analüüsi teooria aluse. Need mõisted on laienenud paljudesse psühhoteraapia valdkondadesse, haridusse ja konsulteerimisse, mida tänapäeval praktiseeritakse.
Transaktsioonid.
Transaktsioonid viitavad suhtlemise vahetusele inimeste vahel. TA õppimisel on eesmärgiks ära tunda, milliseid ego-seisundeid inimesed (kliendid) transaktsioonis kasutavad ja järgida transaktsionaalseid jadasid nii, et nad saaksid sekkuda ja parandada oma suhtlemise kvaliteeti ja efektiivsust. 
Transaktsionaalne analüüs on isiksuse ja süstemaatilise psühhoteraapia teooria isiklikuks arenguks ja muutuseks. TA kujutab endast ka nii isiksuseteooriat kui ka lapse arengu teooriat. TA-d võib kasutada igas valdkonnas, kus on vajadus isiksuste mõistmiseks, suheteks ja suhtlemiseks. 
Transaktsionaalne analüüs sisaldab järgmisi seisukohti:
TA põhimõiste on egoseisund. Egoseisund on pidev tundmise ja kogemise muster, mis on otseselt seotud vastavuses oleva käitumise pideva mustriga.
Ego-seisundite äratundmine.
Ego-seisundite äratundmiseks on neli moodust:
Diagnoosi panemiseks tuleb jälgida ja kuulata sõnu, toone, žeste, kehahoiakuid, näoilmeid.
Taikeelne Vikipeedia

Taikeelne Vikipeedia (tai keeles วิกิพีเดียภาษาไทย) on Vikipeedia taikeelne versioon, asutatud detsembris 2003. 
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja administraatorit.
.lt

.lt on Leedu Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1992. aastast.
Domeeni registrit peab Kaunase Tehnoloogiaülikool.
Korpiklaani

Korpiklaani on soome "folk metal"'i ansambel, mis laulab soome ja inglise keeles. Ansambli asutas Jonne Järvelä 1993. aastal. Aastatel 1993–1996 kandis see nime Shamaani Duo ja 1996–2003 Shaman ning esitas põhjasaamikeelset "folk metal"'it.
Idja

"Idja" on soome ansambli Shaman esimene album. See ilmus 1999.
Albumil võib kuulda ka saami joigu.
Nõelaneeme hoovus

Nõelaneeme hoovus (ka "Agulhase hoovus") on hoovus India ookeanis. Algab Mosambiigi ja Madagaskari hoovuse ühinedes. Hoovab mööda Aafrika kagukallast edelasse. Nõelaneeme juures põrkab kokku Läänetuulte hoovusega ja pöördub valdavalt itta, väike hulk vett pääseb ümber Nõelaneeme ja ühineb Benguela hoovusega.
Sergei Bagapš

Sergei Vassiljevitš Bagapš (abhaasi keeles Сергеи Багаҧшь; 4. märtsil 1949 Suhhumi – 29. mail 2011 Moskva) oli osaliselt tunnustatud Abhaasia Vabariigi president.
Hariduselt oli ta agronoom. 1972 asus tööle eeterlikke õlisid tootva sovhoosi agronoomiaosakonna juhatajana.
1978 sai temast Gruusia Kommunistliku Partei Keskkomitee teabeosakonna juhataja asetäitja ning töölis- ja maanoorte osakonna juhataja asetäitja. 1980 sai ta Abhaasia oblastikomitee esimeseks sekretäriks, 1982 Otšamtširi rajoonikomitee esimeseks sekretäriks. 1992–1997 oli ta Abhaasia Vabariigi peaministri esimene asetäitja (seda ametikohta nimetati kuni 1993 Abhaasia ANSV Ministrite Nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks ja kuni 1995 Abhaasia Vabariigi Ministrite Nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks). 1997–1999 oli ta Abhaasia peaminister. Seejärel tõmbus ta poliitikast tagasi ja hakkas juhatama Abhaasia energiaettevõtet "Tšernomorenergo".
Esimest korda valiti Bagapš ametisse 3. oktoobril 2004 opositsioonikandidaadina. 29. oktoobril 2004 tunnistas Abhaasia ülemkohus valimised kehtetuteks, tühistades sellega oma varasema otsuse kuulutada Bagapš valimiste võitjaks. Ühtlasi kohustas ta keskvalimiskomisjoni korraldama kahe nädala jooksul uued valimised, aga nii kiiresti neid siiski ei korraldatud. 
Uued valimised toimusid 12. jaanuaril 2005. Nendel osales kaks kandidaati, Bagapš ja Rahvapartei liider Jakub Lakoba. Järgmisel päeval kuulutas keskvalimiskomisjon Bagapši võitjaks. 
12. detsembril 2009 toimunud presidendivalimistel valiti ta umbes 59 protsendiga häältest ametisse tagasi.
Tema ametiajal tunnustas Venemaa ametlikult Abhaasia iseseisvust ning otsustas temaga sõlmida diplomaatilised suhted ning abi- ja koostöölepingu.
Lõuna-Osseetia sõja ajal oli Bagapš Abhaasia sõjaväe ülemjuhataja. Abhaasia avas teise rinde, tõmmates osa Gruusia vägesid enda peale. Sõja tulemusena saavutas Abhaasia 12. augustil 2008 täieliku kontrolli Kodori oru üle, sundides Gruusia sõjaväe- ja politseiüksused sealt lahkuma.
Bagapš oli Abhaasia korvpalliföderatsiooni president. 
Ta oli abielus, peres on kaks last.
Paul Kamm

Paul Kamm (29. detsember 1917 Kärdla – 19. juuni 1979 Kärdla) oli eesti harrastusgraafik.
Elulugu.
Paul Kammi kooliharidus piirdus algharidusega. Juba kooliajal ilmutas ta teatavat kunstiannet, aga tähelepanu sellele ei pööratud. 
Keerulise majandusolukorra tõttu pidi ta tööle minema. 1935. aastast töötas ta tekstiilitöölisena, algul Kärdlas, seejärel Tartus ja vahetult enne sõja puhkemist Keilas.
Võideldes teises maailmasõjas Punaarmee 22. Eesti Territoriaalses Laskurkorpuses, sai Kamm 31. märtsil 1942 lahingõppusel tugevalt külmetada ja haigestus liigese- ja närvipõletikku. Pikaajaline haiglaravi tulemusi ei andnud ning mees jäi liikumatult lamavaks, ta oli siis 25 aastat vana.
1946. aastal toodi kanderaamil Paul Kamm tagasi kodusaarele. Haiguse tagajärjel suutis ta ainult vaevaliselt sõrmi liigutada, aga treenides muutusid sõrmed kindlamaks ning Kamm oli taas võimeline joonistama.
Esialgsed saamatud katsetused muutusid aasta-aastalt paremaks ja sündisid meeleolukad pildid kodusaare loodusest ja kalurite elust – "Kivine rand" (värviline pliiats, 1960), "Ristna männid" (grafiit, 1962), "Hiiumaa motiiv" (grafiit, 1962), "Ristna" (grafiit, 1963), "Sõudjad" (süsi, 1965) jt. Olukorrast tingituna sai ta vähe joonistada otse natuurist, paljud motiivid tuli paberile kanda mälu järgi. Kammi joonistusvahendiks oli peamiselt pliiats. Tema esimene abiline oli kunstnik Elgi Reemets. 
1953. aastal võttis ta esmakordselt osa Kärdla isetegevuslike kunstnike näitusest, kus ta võitis I preemia. Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituut hakkas Kammi abistama 1961. aastal, teda hakkas juhendama graafik Olev Soans. Samal aastal esines Paul Kamm juba Moskvas isetegevuslike kunstnike näitusel, kus ta sai ka diplomi. 1963. aastal võeti ta Eesti NSV Kunstnike Liidu liikmeks. 1967. aastal astus ta ka Eestimaa Kommunistlikku Parteisse.
1964. aastal ilmus kirjastuse Kunst väljaandel Paul Kammi reproduktsioonide album. 1977. aastal ilmus Jüri Haini koostatud raamat pealkirjaga "Paul Kamm. 13 reproduktsiooni".
Paul Kamm sai 1978. aastal Kärdla linna aukodanikuks.
Paul Kamm on maetud Kärdla kalmistule, tema elukoha juures aadressil Tiigi tänav 48 püstitati mälestuskivi.
Peruu hoovus

Peruu hoovus ehk Humboldti hoovus on hoovus Vaikses ookeanis. See hoovab mööda Lõuna-Ameerika läänekallast põhja kuni ekvaatorini, seal pöördub läände. Möödunud Galápagose saartest, muutub Lõunapassaathoovuseks. 
Peruu hoovus koosneb külmast veest, kus elab palju kalu. Mõnel suvel tõrjub El Niño Peruu hoovuse tagasi.
Börje Salming

Anders Börje Salming (15. aprill 1951 Kiruna – 24. november 2022) oli Rootsi jäähokimängija, päritolult saam. 
Ta mängis Rootsi klubides Brynäs IF ja AIK. Brynäs IF koosseisus on ta tulnud 2 korda Rootsi meistriks. 
Ta osales 1992. aasta taliolümpiamängudel ja sai Rootsi koondise koosseisus 5. koha. Rootsi meeskonna koosseisus võitis ta maailmameistrivõistlustel hõbemedali 1973. ja pronksmedali 1972. aastal. 
Ta oli üks esimesi eurooplasi, kes läks NHL-i mängima. Ta mängis seal Toronto Maple Leafsis ja Detroit Red Wingsis. NHL-s mängis ta 17 hooaega ja 1148 mängu kogudes 787 punkti (150+637). 1996. aastal valiti ta Hockey Hall of Fame'i liikmeks.
Volõõnia kõrgustik

Volõõnia kõrgustik on kõrgustik Ukraina lääneosas. Koos Podoolia kõrgustikuga moodustab ta Volõõnia-Podoolia kõrgustiku. Keskmine kõrgus on 220–250 m, kõrgeim tipp on 341 m (Mizotšski krjaž).
Volõõnia kõrgustik paikneb Volõõnia ja Rivne oblasti piiril ja ulatub Lääne-Bugist Kortšiki jõeni (Slutši jõe lisajõgi). Kõrgustiku pikkus on umbes 300 km, laius 40–50 km.
Podoolia kõrgustik

Podoolia kõrgustik on kõrgustik Ukraina edelaosas. Kõrgused on . Kõrgeim tipp on Kamula mägi (471 m). Koos Volõõnia kõrgustikuga moodustab ta Volõõnia-Podoolia kõrgustiku.
Adobe Freehand

Adobe Freehand (varem kandnud ka nimesid Macromedia FreeHand ja Aldus FreeHand) oli vektorgraafika loomiseks ja töötlemiseks mõeldud levinud tarkvara, mille arendamine lõpetati 2003. aastal.
Algne programm loodi ettevõttes Altsys Corporation 1988. aastal ning müüma hakkas seda Aldus Corporation, mis andis välja versioonid 1–4. 
1994. aastal liideti Aldus Adobe Systemsiga ning kuna Adobel oli kasutusel juba Adobe Illustrator, läks FreeHand tagasi Altsys omandusse. Altsysi ostis ära Macromedia, mis valmistas seejärel FreeHandi versioonid 5–11 (FreeHand MX). 2005. aastal omandas Adobe Systems Macromedia koos nende tootevalikuga, kuhu kuulus ka FreeHand MX ning mis kuulub tänapäevani Adobe toodete hulka. 
Pärast 2003. aastat enam Freehandi arendamist ei jätkatud ning Freehandi koha võttis üle Adobe Illustrator.
Rakenduse failide failinimelaiend on FH.
Eynne schonne hysthorie

"Eynne Schonne hysthorie van vunderlyken gescheffthen der heren tho lyfflanth myth den Rüssen unde tataren" on alamsaksakeelne kirjutis, mis kajastab Vana-Liivimaa positsioonist selle suhteid Moskva suurvürstiriigiga 15. ja 16. sajandi vahetusel. 
Teos valmis 1508. aastal. Selle autoriks peetakse ordumeister Wolter von Plettenbergi sekretäri ja hilisemat Tartu piiskoppi Christian Bomhowerit. Selle trükiversioone pole säilinud, kuid käsikirjalise ümberkirjutise järgi on selle koos põhjalike kommentaaridega trükis avaldanud Carl Schirren.
Teos käsitleb ajavahemikku 1492–1508, mil Liivimaa ja Moskva vahelised suhted olid ülipingelised. Peatähelepanu on pööratud Liivimaa-Moskva sõjale, eriti Smolino lahingule. Et kirjutis oli mõeldud Liivi ordule raha ning tähelepanu kogumiseks, on see vägagi propagandistlik ning Liivimaa Vene-vastast tegutsemist igati õigustav. Siiski on tegu väga väärtusliku allikaga antud perioodist, mis peegeldab läänepoolsete naabrite hirmu Moskva suurvürstiriigi võimu toonase kasvu ees.
Teoses leidub ajastule omaselt liialdusi vägede suurusest, seda eriti vastase puhul. Näiteks on Vene vägede suuruseks 1501. ja 1502. aasta rüüsteretkede puhul arvatud ligi 100 000 meest, ehkki tõenäoliselt olid need umbes kümme korda väiksemad. Samasuguseid, kohati otse "Eynne Schonne hysthoriest" üle võetud liialdusi esineb ka näiteks Balthasar Russowil. Küllaltki õigesti on "Eynne Schonne hysthories" hinnatud aga Smolino lahingu mõju rahuläbirääkimistele, mis oli pea olematu. Hilisemad autorid, eriti Russow, väitsid aga, et ainuüksi selle lahingu võitmine päästis Liivimaa. Bomhoweri teosesse lisab pessimismi ka kirjutamise aeg, mil kuueaastane vaherahu Venega oli lõppemas ja uus oli veel sõlmimata, mistõttu Liivimaal kardeti uut sõda ja võimalikku Vene-Poola liitu nende vastu.
Käsitlusi.
‎ 
‎
Urmas Sutrop

Urmas Sutrop (sündinud 7. juunil 1956) on eesti keeleteadlane.
Ta lõpetas aastal 1974 Tallinna 44. Keskkooli ja aastal 1984 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna bioloogia-tsütoloogia-histoloogia erialal bioloogi, bioloogia- ja keemiaõpetaja kvalifikatsiooniga. Diplomitöö teemaks oli ""Ardisia crispa" A. DC. lehe baktersõlme siseste taimerakkude peenehitus".
Tal on filosoofiadoktori kraad Konstanzi Ülikoolist. Tema doktoritöö teema on "Tajusõnavara eesti keeles: tüpoloogia, ajalugu ja kognitsioon" ("The Vocabulary of Sense Perception in Estonian: Typology, History, and Cognition").
Ta on alates 2006. aastast Tartu Ülikooli antropoloogilise ja etnolingvistika õppetooli ning alates 2007. aastast üldkeeleteaduse õppetooli antropoloogilise ja etnolingvistika professor. 2000–2015 oli ta Eesti Keele Instituudi ning 2015–2020 Eesti Kirjandusmuuseumi direktor.
Sutrop astus 2014. aastal Reformierakonda. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 1109 häält, kuid valituks ei osutunud.
Isiklikku.
Urmas Sutrop on abielus filosoof Margit Sutropiga.
Kirsan Iljumžinov

Kirsan Iljumžinov (vene keeles Кирса́н Никола́евич Илюмжи́нов, sündinud 5. aprillil 1962 Elistas) on Venemaa ettevõtja, riigitegelane ja maletegelane. 
Iljumžinov oli aastatel 1993–2007 Kalmõkkia Vabariigi president ja 2007–2010 Kalmõkkia Vabariigi pea (Глава Республики Калмыкия).
Ta lõpetas 1979. aastal Elista 3. keskkooli, seejärel töötas aasta aega koostelukksepana tehases Zvezda, siis teenis 2 aastat Nõukogude armees Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnas ja lõpetas teenistuse vanemseersandina.
1982–1989 õppis Iljumžinov NSV Liidu Välisministeeriumi Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis. 1988 visati ta kursusekaaslaste kaebuse põhjal välja nii instituudist kui NLKP-st alkoholi tarvitamise tõttu avalikus kohas. Iljumžinov kirjutas selle peale NLKP Keskkomitee peasekretärile Mihhail Gorbatšovile, NSV Liidu välisministrile Eduard Ševardnadzele ja KGB juhile Viktor Tšebrikovile kaebuse ning algas pool aastat kestnud uurimine, mille tulemusena ennistati Iljumžinov instituuti ja parteisse.
18. märtsil 1990 valiti Iljumžinov Kalmõkkias asuvast Manõtši valimisringkonnast number 821 Vene NFSV rahvasaadikuks, 1991 NSV Liidu Ülemnõukogu liikmeks.
1992 asutas ta koos tuntud ajakirjaniku Jevgeni Dodoleviga ajalehe Novõi vzgljad, mis ilmub tänapäevani. 1993 valiti Iljumžinov Venemaa ettevõtjate koja presidendiks.
11. aprillil 1993 valiti Iljumžinov Kalmõkkia esimeseks presidendiks, sama aasta detsembris Venemaa Föderatsiooninõukogu esimese koosseisu ja 1996 ametikohast tulenevalt ka teise koosseisu liikmeks. 
1995 valiti ta Kalmõkkia presidendiks tagasi, seekord 7 aastaks. 27. oktoobril 2002 valiti ta teises voorus kolmandaks ametiajaks Kalmõkkia presidendiks (seekord 3 aastaks) ja 24. oktoobril 2005 määras Vladimir Putin ta neljandakski ametiajaks presidendiks (seekord 5 aastaks). Viiendaks ametiajaks ta enam ei soovinud kandideerida ja tema ametiaeg lõppes 24. oktoobril 2010. 
1995–2018 oli Iljumžinov ka Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president. Ta valiti sellele kohale tagasi 2. juunil 2006 ja 29. septembril 2010. Viimasel juhul kandideeris tema vastu maailmameister Anatoli Karpov, aga sai valimistel 55:95 lüüa. 
29. detsembril 2000 sai Iljumžinov jalgpalliklubi Elista Uralan presidendiks. Klubi läks pankrotti 2003 ja selle põhjal asutatud järgmine klubi läks pankrotti 2006.
Iljumžinovi auks on nimetatud asteroid 5570 Kirsan.
Matthew Bryza

Matthew James Bryza (sündinud 16. veebruaril 1964) on endine USA diplomaat, Tallinna Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse juht (2012–2015). 
Bryza astus USA välisteenistusse 1988. aasta augustis. Seejärel töötas ta 1989–1991 Poolas Poznańi konsulaadis ja Varssavi saatkonnas. 
1991–1995 töötas ta USA Riigidepartemangus Euroopa ja Venemaa teemadega. 
1995–1997 töötas ta Moskvas USA saatkonnas algul suursaadiku Thomas Pickeringi eriabina ja seejärel poliitilise ametnikuna, kes tegeles Venemaa Riigiduuma, Venemaa Kommunistliku Partei ja Dagestani teemadega. Ta kutsuti Moskvast tagasi pärast seda, kui ta oma autoga jalakäijat riivas. 
1997–1998 töötas ta Richard Morningstari nõunikuna. Morningstar oli USA suursaadik SRÜ äsja iseseisvunud riikides. Bryza kooskõlastas USA abiprogramme Taga-Kaukaasias ja Kesk-Aasias. Alates 1998. aasta juulist töötas ta USA presidendi ja riigisekretäri erinõuniku asetäitjana Kaspia mere äärsete maade energeetika alal, kooskõlastades USA ministeeriumide ja muude ametkondade tegevust nafta- ja gaasijuhtmete võrgu väljatöötamise alal. 
2001. aasta aprillis hakkas Bryza tööle USA Riikliku Julgeoleku Nõukogus Euraasia asjade direktorina. Ta vastutas USA energeetikapoliitika kooskõlastamise eest selles piirkonnas, mis ulatub Kreekast Kesk-Aasiani. 
2005–2009 oli Bryza Euroopa ja Euraasia asjade abiriigisekretäri asetäitja. Selles ametis vastutas ta USA suhete eest Kaukaasia ja Lõuna-Euroopa riikidega, juhtis USA diplomaatilisi jõupingutusi Abhaasia, Lõuna-Osseetia ja Mägi-Karabahhi konfliktide lahendamiseks ning kooskõlastas USA energiapoliitikat Musta ja Kaspia mere piirkonnas. 
2010. aasta mais määrati ta suursaadikuks Aserbaidžaanis. 21. septembril kiitis määramise kahe vastuhäälega heaks senati väliskomisjon. Vastuhääletanud olid kriitilised Bryza väljaütlemiste suhtes Armeenia kohta. Määramise peab kinnitama ka senat. Senat seda ei teinud ja sellepärast kinnitas senati puhkuse ajal 29. detsembril 2010 president Barack Obama ta ise ametisse. Presidendil on õigus senati talvepuhkuse ajal selliseid määramisi teha, kuid enne järgmist, 2011. aasta lõpus toimuvat talvepuhkust peab senat siiski Bryza kinnitama, muidu muutub tema ametissemääramine õigustühiseks.
2012. aasta jaanuaris lahkus ta suursaadiku kohalt ning asus 1. märtsist 2012 kolmeks aastaks juhtima Tallinnas asuvat Rahvusvahelist Kaitseuuringute Keskust. 
Bryzat on autasustatud Gruusia Kuldvillaku ordeniga 2009. aastal ja Eesti Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärgiga 2010. aastal.
Isiklikku.
Matthew Bryza on 2007. aastast abielus Türgi päritolu välispoliitikaanalüütiku Zeyno Baraniga. Neil on tütar ja nad elavas Istanbulis. 
See on tema teine abielu. Esimene abielu lõppes lahutusega. 
Bryza räägib vabalt hispaania, poola, saksa ja vene keelt ning suhtlustasandil aseri keelt. 
Ta on poola päritolu.
AvtoVAZ

AvtoVAZ (АвтоВАЗ) on Venemaa autotootja, tuntud ka kui VAZ (ВАЗ, lühend venekeelsest nimest Волжский автомобильный завод, eesti keeles tuntud kui Volga Autotehas). AvtoVAZi peakorter paikneb Togliattis Samara oblastis.
Varasemad VAZ-i marki autod kandsid marginimesid Žiguli, Niva, Sputnik ja Samara ja Oka. Tänapäeval toodetakse autosid kaubamärgi Lada all.
John Fredriksen

John Fredriksen (sündinud 11. mail 1944) on Norra päritolu suurärimees. Fredriksen oli Norra rikkaim inimene, kuid otsustas 2006. aastal vahetada Norra kodakondsuse Küprose oma vastu. Tema varanduse suuruseks hinnati 2007. aastal 11 miljardit dollarit.
Fredriksen kontrollib Bermudal peakorterit pidava laevakompanii Frontline kaudu maailma suurimat, 66 alusest koosnevat naftatankerite laevastikku. Teine Fredrikseni kontrollitav Bermudal registreeritud ettevõte Golar LNG opereerib 13 vedelgaasilaeva.
Fredriksenil on suur osalus naftapuurtornide operaatoris SeaDrill ning kalakasvatusega tegelevas ettevõttes Marine Harvest.
Fredriksen on lesk, kaksikutest tütarde isa.
Venekeelne Vikipeedia

Venekeelne Vikipeedia (vene keeles "Русская Википедия") on Vikipeedia venekeelne versioon. See kuulutati välja 11. mail 2001 ja sai alguse 20. mail 2001. 
Venekeelne Vikipeedia on artiklite arvult . kohal. Seal on artiklit ja lehekülge. Seal on aktiivset kasutajat ja administraatorit.
Vikipeedia ja Vene-Ukraina sõda.
24. veebruaril 2022 algas Vene-Ukraina sõjas Venemaa täiemahuline sissetung.
1. märtsil 2022 ähvardas Roskomnadzor artikli "Вторжение России на Украину (2022)" (, "Venemaa sissetung Ukrainasse (2022))" tõttu blokeerida juurdepääsu venekeelsele Vikipeediale, väites, et artikkel sisaldab "ebaseaduslikult levitatud teavet rohkearvuliste ohvrite kohta Venemaa Föderatsiooni sõjaväelaste ja ka Ukraina tsiviilelanikkonna, sealhulgas laste seas."
11. märtsil 2022 arreteeriti Minskis Vikipeedia kaastööline Mark Bernštein. Misjärel venekeelse Vikipeedia arbritaažikomisjon tegi pretsedenditu otsuse peita vene Vikipeedias kõigist Vene-Ukraina sõjaga seotud artiklite redigeerimisajalugudest kaastööliste kasutajanimed.
31. märtsil 2022 nõudis Roskomnadzor, et Vikipeedia eemaldaks sõja kohta igasuguse teabe, mis väidetavalt "desinformeerib" venelasi, vastasel juhul ähvardab teda kuni 4 miljoni rubla suurune trahv.
Aprillis-mais 2022 lisasid Venemaa võimud keelatud saitide nimekirja mõned vene Vikipeedia artiklid, sealhulgas "Sissetung Ukrainasse" ja "Rašism", samuti kaks peatükki "Vladimir Putini" artiklist. 
1. novembril 2022 määras Vene kohus Wikimedia Foundationile 2 miljoni rubla trahvi, kuna viimane ei kustutanud vene Vikipeediast artikleid "Ненасильственное сопротивление гражданского населения Украины в ходе вторжения России" (, Ukraina tsiviilelanike vägivallatu vastupanu Venemaa sissetungi ajal) ja "Оценки вторжения России на Украину (2022)" (Hinnangud Venemaa sissetungile Ukrainasse). 
28. veebruaril 2023 määras Moskva Taganski kohus Wikimedia Foundationile 2 miljoni rubla trahvi selle eest, et see ei eemaldanud artikleid kahest Vene armee motoriseeritud laskurbrigaadist ning postitas väidetavalt valeandmeid Vene armee tegevuse kohta Harkivis, Lõssõtšanskis ja Mariupolis.
6. aprillil 2023 määras Moskva Taganski kohus Wikimedia Foundationile 800 tuhat rubla trahvi selle eest, et see ei eemaldanud äärmuslikuks tunnistatud bändi "Psihheja" (Психея) laulusõnu. Dorogomilovski kohus oli teinud otsuse laulusõnade eemaldamise kohta juba 2010. aastal.
13. aprillil 2023 määras Moskva Taganski kohus Wikimedia Foundationile 2 miljoni rubla suuruse rahatrahvi artikli "Российская оккупация Запорожской области" (, Venemaa okupatsioon Zaporižžja oblastis) eemaldamata jätmise eest.
Detsembris 2023 teatas Wikimedia Russia plaanist organisatsiooni tegevus lõpetada. Sulgemise ajendiks sai teade, et Wikimedia Russia juht Stanislav Kozlovski plaanitakse Venemaa võimude poolt kuulutada välisagendiks.
Demoluca

"Demoluca" on neljast loost koosnev kassett Billy Talentilt, keda varem tunti nime Pezz all, ning mis väljastati aastal 1994. Kuigi Billy Talentit tuntakse oma jõulisuse ja agressiivse muusika poolest, on neid elemente selle EP peal väga vähe. Seda muusikat võib liigitada "funk"'i, grunge, džässi ja hiphopi alla. Mõnes laulus on täheldatud ka räppimist.
Dudebox

Dudebox on teine nelja looga EP Pezzi (hiljem Billy Talent) poolt. See lindistati jaanuaris 1995. Kuid seekord oli nende EP plaat palju kvaliteetsem ning parem, kuna nad otsustasid kasutada professionaalset stuudiot. Nende muusika täiustus ning see oli üks samm edasi, loomaks oma täispikka plaati Watoosh!.
Jaanika jaama tee

Jaanika jaama tee (registrinumber 11383) on kõrvalmaantee Jaanika külas Saue vallas.
Tee pikkus on 1,7 km. Tee saab alguse Riisipere–Vasalemma tee 3. kilomeetril.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga neli truupi.
Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kõrvalmaantee lõpeb ametlikult umbes 800 meetrit Jaanika raudteepeatusest läänes, kuid metsatee jätkub sealt raudteeni.
Try Honesty EP

"Try Honesty" on EP, mis anti välja 2001. aastal Billy Talenti poolt. Plaadi tootis Justin Koop ja Billy Talent Ontario muusikastuudios. See EP on väga haruldane ja maksab sadu dollareid eBays. See plaat oli tõukeks nende edule edaspidi, kuna tänu sellele EP-le märkas neid Gavin Brown, kellest sai nende mänedžer ja kes aitas neil jalad alla saada.
"Try Honesty" sai ka singli staatuse ning video, kus bänd mängib mahajäetud hoones.
Keila–Ohtu tee

Keila–Ohtu tee (registrinumbriga 11371) on kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas ja Keila linnas. Tee pikkus on 5,2 km, millest esimesed 2,0 km on linnas (Keila linna tänavad Ülesõidu, Ringtee ja Linnamäe tee) ning ülejäänud valla territooriumil.
Tee saab alguse Keila–Ääsmäe tee esimesel kilomeetril Keila linnas ning kulgeb läbi Keila linna ja Ohtu küla. Tee lõpeb Kulna–Vasalemma tee kolmandal kilomeetril Ohtu külas Keila vallas. 
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kaht truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.
Tee on kruusatee. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on 200–500 autot ööpäevas. Keila linnas on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Keila–Ääsmäe tee

Keila–Ääsmäe tee (registrinumbriga 11370) on kõrvalmaantee Keila linnas, Lääne-Harju vallas ja Saue vallas. Tee pikkus on 9,2 km, millest esimesed 1,5 km on Keila linnas (Keila linna tänavad Ülesõidu, Koidu ja Tuula tee), järgmised 0,9 km Keila vallas ning ülejäänud Saue vallas. 
Tee saab alguse Keila–Haapsalu maantee esimesel kilomeetril Keila linnas (Keskväljak). Tee kulgeb läbi Keila linna ning Ohtu, Tuula ja Pällu küla. Tee lõpeb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee teisel kilomeetril Pällu külas (Saue vald). 
Tee ületab ühe silla (Tuula karjatunnel tee viiendal kilomeetril) ja 12 truupi. Teele jääb kolm bussipeatust: Tuula, Koolitare ja Pällu.
Teega ristub esimesel kilomeetril Keila–Ohtu tee.
Tee on Keila linnas asfaltkattega, edasi põlevkivituhkbetoonkattega. Keila linnas on tee tänavaklassist, edasi on tee klass V. Liiklussagedus teel on 1000–3000 autot ööpäevas. Keila linnas on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Nissi tee

Nissi tee (registrinumbriga 11362) on 1,0 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas Riisipere alevikus.
Tee saab alguse Riisipere–Nurme tee kolmandal kilomeetril ja lõpeb Riisipere–Kernu tee esimesel kilomeetril. Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.
Tee on mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirang 50 km/h. Riisipere tiheasustusega alal on teevalgustus.
Roomavus

Roomavus on tahke materjali omadus tavaliselt kõrgematel temperatuuridel aja jooksul jäädavalt ehk plastselt deformeeruda mõjuvate jõudude tõttu. 
Roomavust iseloomustab roomepiir ehk roometugevus.
Tavaliselt hakkab metall roomama, kui temperatuur on üle rekristallisatsioonitemperatuuri, mis on tunduvalt väiksem metalli sulamistemperatuurist. Madala sulamistemperatuuriga ainetel (tsink, plii) ilmneb roomamine juba toatemperatuuril. Terase erinevatel markidel tekib roomamine temperatuuri 300 C° ümbruses. Roomavus suureneb temperatuuri tõusuga. See ilmneb, kui materjal on pikka aega koormuse all, eriti siis, kui materjal töötab kuumas keskkonnas.
Roomavust tekitavad jõud, mille suurus on allpool materjali tõmbetugevusest. Roomavus esineb üldiselt suurte koormuste või kõrgete temperatuuride puhul.
Roomavus on omane kõigile konstruktsioonimaterjalidele. Selle tagajärg ilmneb pikema aja jooksul, mil materjal puruneb. Roomavus on põhiprobleemiks turbiinilabadel, sest need töötavad kuumas keskkonnas pikka aega, kusjuures labale mõjub tsentrifugaaljõud.
Materjali roomavus leiab aset dislokatsiooni- või difusioonimehhanismi kohaselt. Roomavust on võimalik vältida, kui muuta materjali struktuuri selliseks, et dislokatsioonid ei saaks liikuda.
Kallavere–Ülgase tee

Kallavere–Ülgase tee (registrinumbriga 11101) on kõrvalmaantee Maardu linnas ja Jõelähtme vallas.
Tee pikkus on 5,8 km.
Tee saab alguse Maardu linnas Muuga sadama tee 4. kilomeetril, läbib Uusküla, Maardu linna ning Jõelähtme valla Kallavere ja Ülgase küla. Maardu linnas läbib maantee Orumetsa, Keemikute ja Kütte tänavat. Lõpeb Ülgase külas, kust edasi läheb mustkattega tee Rebala poole ja kruusakattega tee Manniva poole.
Maardu linnast väljajääv teeosa on mustkattega. Maardu linna idapiirist kuni 2,4 km-ni on tee klass V, edasi on tee klassita. Liiklussagedus jääb vahemikku 500...1000 autot ööpäevas. Maardu linnas on kiiruspiirang 50 km/h ning Kallavere ja Ülgase külas 60 km/h ja 40 km/h. Maardu linnast idasse jääv teeosa ei ole valgustatud.
Kallavere–Ülgase tee ei ületa ühtegi silda, küll aga viis truupi. Teele jääb kolm bussipeatust: Nõmme talu, Rüütli ja Ülgase.
Antikoodon

Antikoodon (inglise "anticodon") on tRNA molekulis olev kolmest nukleotiidist koosnev spetsiifiline järjestus, mis valgu biosünteesis võib mRNA komplementaarse koodoniga moodustada aluspaare.
Maardu mõisa tee

Maardu mõisa tee (registrinumbriga 11102) on kõrvalmaantee Maardu linnas ja Jõelähtme vallas. Tee pikkus on 3,1 km. 
Tee saab alguse Tallinna–Narva maantee seitsmeteistkümnendal kilomeetril Maardu linna ja Maardu küla piiril. Tee läbib Maardu linna ja Maardu küla ning lõpeb Lagedi–Kostivere tee seitsmendal kilomeetril Maardu külas. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kahte truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.
Tee on asfaltkattega ja tee klass on V. Liiklussagedus teel on vahemikus 200–500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on tee kolmandal ja neljandal kilomeetril (70 km/h ja 50 km/h). Tee ei ole valgustatud.
Tere perestroika

"Tere perestroika" on ansambli J.M.K.E. laul kassetilt "Külmale maale" (1989).
Sha Menghai

Sha Menghai (hiina 沙孟海; "Shā Mènghǎi", sünninimega "Shi Wenruo" (沙文若); 11. juuni 1900 – 10. oktoober 1992) oli Hiina kalligraafiakunstnik. Ta oli ka hiina pitsatinikerdamise meister ja kunstiteoreetik.
Ta oli Zhongshani ülikooli, Zhejiangi ülikooli ja 1963. aastast Hiina Kunstiakadeemia professor.
Hidalgo osariik

Hidalgo osariik, ametlikult Hidalgo vaba ja suveräänne osariik ("Estado Libre y Soberano de Hidalgo"), on osariik Mehhiko keskosas. Hidalgo asub Mehhiko ida-keskosas ning piirneb põhjas San Luis Potosí ja Veracruziga, idas Puebla, lõunas Tlaxcala ja México ning läänes Querétaroga. Hidalgo osariik on jagatud 84 vallaks ja selle pealinn on Pachuca. Geograafiliselt on Hidalgo valdavalt mägine, kuigi osa osariigist ulatub rannikutasandikule. Pindalalt on osariik Mehhiko väiksemate seas hõlmates umbes 20 821 km². 2020. aasta andmetel elas osariigis ligikaudu 3,08 miljonit inimest.
Osariik loodi 1869. aastal, kui president Benito Juárez rajas iseseisva haldusüksuse ja määras selle pealinnaks Pachuca linna. Osariik on saanud nime iseseisvussõja kangelase Miguel Hidalgo y Costilla järgi.
Hidalgo elanikkond on mitmekesine ja selles on säilinud tugev põlisrahvaste, eriti otomide, kultuuripärand. Lisaks Hispaania päritolu mehhiklastele leidub piirkonnas ka Cornwalli kaevurite järeltulijaid, väiksemaid itaalia päritolu kogukondi ning sefardi juutide järeltulijaid
Hidalgo on tuntud oma ökoturismi, kultuuripärandi ja arheoloogiliste paikade poolest. Tähtsamateks turismiobjektideks on näiteks Huasteca piirkond, kuumaveeallikad, ajaloolised haciendad ning maalilised mäestikualad. Hidalgo osariigis asuvad tolteekide riigi pealinna Tula varemed.
Jalisco osariik

Jalisco osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Mehhiko lääneosas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 8 348 151, millega on see elanike arvult teine osariik riigis. Osariigi pindala on 78 588 km², millega on see pindalalt seitsmes osariik.
Osariigi pealinn on Guadalajara (1 385 629 elanikku 2020. aastal) ja suurim linn Zapopan (1 476 491 el.). Teised suuremad linnad on Tlaquepaque (687 127 elanikku) ja Tonalá (569 913 elanikku). Vaikse ookeani rannikul asub kuurortlinn Puerto Vallarta. Suurimad põlisrahvad on osariigis huitšolid ja nahuad.
Jalisco piirneb kuue osariigiga: Nayarit, Zacatecas, Aguascalientes, Guanajuato, Colima ja Michoacán. Osariigil on 342 km pikkune rannajoon Vaikse ookeaniga. Osariiki läbib Vulkaaniline Sierra, kus asub ka osariigi kõrgeim tipp, tegevvulkaan Colima (umbes 3850 m). Osariiki ulatub Lääne-Sierra-Madre mäeaheliku lõunaosa. Osariigis asub Mehhiko suurim mageveejärv Chapala, mille pindala on 1146 km².
Jaliscost on pärit mitmed Mehhiko kultuurile iseloomulikud tunnused, sh "mariachi"- ja "ranchera"-muusika, traditsiooniline toit "birria" ning alkohoolne jook tekiila. Tänu rikkalikule kultuuripärandile on osariigi deviis "Jalisco es México" ('Jalisco on Mehhiko').
Osariigi pealinn on Guadalajara.
Ajalugu.
Jalisco sai Mehhiko osariigiks 23. detsembril 1823.
Haldus.
Jalisco osariigi seadusandlik kogu on ühekojaline Kongress, kuhu kuulub 39 liiget. Kõrgeim täidesaatev võim kuulub kubernerile. 2018. aastast on osariigi kuberner Enrique Alfaro Ramírez.
Jalisco osariik jaguneb 125 kohalikuks omavalitsuseks ("municipios"). Iga kolme aasta järel valivad omavalitsuste elanikud munitsipaalpresidendi ("presidente municipal"), kes juhib samal ajal valitud munitsipaalnõukogu ("ayuntamiento"), mis vastutab kõikide avalike teenuste olemasolu eest.
México osariik

México osariik, ametlikult México vaba ja suveräänne osariik ("Estado Libre y Soberano de México"), on osariik Mehhiko keskosas. Méxicos elas 2020. aastal 16,9 miljonit inimest ning on rahvaarvult Mehhiko suurim osariik.
Osariik asub Kesk-Mehhikos ning jaguneb 125 vallaks. Pealinnaks on Toluca de Lerdo ning suurim linn on Ecatepec de Morelos. Geograafiliselt ümbritseb México osariik kolmest küljest riigi pealinna Méxicot ning piirneb põhjas Querétaro ja Hidalgo, lõunas Morelose ja Guerrero, läänes Michoacáni ning idas Tlaxcala ja Puebla osariikidega.
Ajalooliselt oli Mehhiko osariigi territoorium asteekide riigi ala. Koloniaalajal kuulus piirkond Uue-Hispaania koosseisu. Pärast Mehhiko iseseisvumist 19. sajandil määrati México uue vabariigi pealinnaks, eraldades selle ümbruskonna aladest. Hiljem eraldati México osariigist veel mitu iseseisvat üksust mille hulka kuuluvad Hidalgo, Guerrero ja Morelos, mis kujundasid osariigi tänase kuju.
Mehhiko osariik on tänapäeval oluline majanduslik, kultuuriline ja ajalooline keskus, mille asustustihedus ja geograafiline asukoht teevad sellest ühe olulisima piirkonna kogu Mehhikos.
Ajalugu.
México osariik loodi 1824. aastal.
México osariigis asuvad 1. aastatuhande esimese poole Ameerika suurima linna Teotihuacáni varemed.
Haldusjaotus.
México osariik on jagatud 125 kohalikuks omavalitsusüksuseks.
Don Juan

Don Juan tuntud ka kui Don Giovanni (itaalia keeles), on legendaarne väljamõeldud hispaania vabameelne mees, kes pühendab oma elu naiste võrgutamisele. 
Tuntuim teos don Juanist on Wolfgang Amadeus Mozarti ooper "Don Giovanni". 
Näidend.
Don Juani loo originaalversioon esineb Tirso de Molina 1630. aasta näidendis "El burlador de Sevilla y convidado de piedra" ("Sevilla pilkaja ja kivist külaline"). Näidend sisaldab enamikku elemente, mis on leitud ja hiljem kohandatud järgnevates teostes, sealhulgas tegevuspaik (Sevilla), tegelased (Don Juan, tema teener, tema armuke ja tema isa, kelle ta tapab), moralistlikud teemad (au, vägivald ja võrgutamine, pahe ja kättemaks) ning dramaatiline lõpp. 
Hilisemad töötlused.
Don Juani tegelaskuju on hiljem arendatud mitmesugustes kirjandus- ja muusikateostes, kusjuures tema iseloom ja loo toon on varieerunud olenevalt autorist ja ajastust:
Kokkuvõte.
Don Juani loost on tehtud palju versioone, kuid põhiline ülesehitus jääb samaks: Don Juan on jõukas Andaluusia vabameelne mees, kes pühendab oma elu naiste võrgutamisele. Ta on uhke oma võime üle võrgutada igas vanuses ja seisus naisi ning ta varjab end sageli ja võtab naiste võrgutamiseks teisi identiteete.
Tema elu läbib ka vägivald ja hasartmängud ning enamikus versioonides tapab ta mehe: Don Gonzalo (Komandör")," Doña Ana isa, tüdruku, kelle ta on võrgutanud. See mõrv viib kuulsa "viimse õhtusöömaaja" stseenini, kus Don Juan kutsub Don Gonzalo kuju õhtusöögile. Tulemusest on erinevaid versioone: mõnes versioonis Don Juan sureb, kuna Jumal on talle pääste keelanud; teistes versioonides läheb ta vabatahtlikult põrgusse, keeldudes meelt parandamast; mõnes versioonis palub ja saab Don Juan jumalikku armuandmist.
Kultuuriline mõju.
1901. aastal kirjutas Soome helilooja Jean Sibelius oma teise sümfoonia teise osa, mis põhineb ooperi „Don Juan“ kulminatsioonil. Teos algab kujutisega surmast, kes kõnnib mööda teed Don Juani maja poole, kus Don Juan anub Surma, et see laseks tal elada. Ka Soome kirjaniku Johannes Linnankoski 1905. aasta romaan „Laul tulipunasest lillest“ on saanud Don Juanilt nii loo peategelase kui ka loo autori mõjutusi.
Don Juanist on saanud kultuuriline arhetüüp, mille kaudu uuritakse võimu, seksuaalsuse ja moraali teemasid. Tema nime kasutatakse sageli sümboolselt meeste kohta, kes on tuntud oma võrgutusoskuste poolest („donžuan“ kui tüpiseeritud võrgutaja). Tegelaskuju on jätkuvalt populaarne kirjanduses, teatris, filmis ja muusikas, olles saanud ikooniliseks näiteks vabaduse, mässu ja enesehävitusliku kire kujutamisel.
Venemaa president

Venemaa Föderatsiooni president (vene keeles президент Российской Федерации) on Venemaa riigipea. 
Alates Vene NFSV ümbernimetamisest Venemaa Föderatsiooniks 25. detsembril 1991 ja NSV Liidu lakkamisest 26. detsembril 1991 on Venemaa presidendid olnud
Õiguslik staatus.
Presidendi staatus on määratud Venemaa põhiseaduse neljanda peatükiga, mille kohaselt president on põhiseaduse ning inim- ja kodanikuõiguste ja -vabaduste garant. Põhiseadusega sätestatud korras võtab ta meetmeid riikliku suveräänsuse, sõltumatuse ja terviklikkuse kaitseks ning tagab riigivõimuorganite koordineeritud funktsioneerimise ja vastastikuse toime. 
Vastavalt põhiseadusele ja föderaalseadustele määrab Venemaa president kindlaks riigi sise- ja välispoliitika põhisuunad ning esindab riigipeana Venemaa riigi sees ja rahvusvahelistes suhetes. 
Venemaa president on ka Venemaa relvajõudude ülemjuhataja. 
Venemaa presidendil on puutumatus.
Valimise ja ametisse astumise kord.
Venemaa president valivad iga kuue aasta tagant Venemaa kodanikud üleüldise võrdse ja otsese valimisõiguse alusel salajasel hääletamisel kuueks aastaks. Presidendikandidaadiks võib olla vähemalt 35-aastane Venemaa kodanik, kes on elanud Venemaal alaliselt vähemalt 10 aastat. Üks ja sama isik ei või olla Venemaa presidendi ametikohal üle kahe ametiaja järjest. Venemaa presidendi valimiste täpse korra sätestab föderaalseadus. 
Ametisse astumisel annab Venemaa president rahvale järgmise vandetõotuse: "Tõotan Venemaa Föderatsiooni presidendi volituste teostamisel austada ja hoida inim- ja kodanikuõigusi ja -vabadusi, järgida ja kaitsta Venemaa Föderatsiooni põhiseadust, kaitsta riigi sõltumatust, julgeolekut ja terviklikkust, teenida ustavalt rahvast." 
Vandetõotus antakse pidulikus õhkkonnas Föderatsiooninõukogu ning Riigiduuma liikmete ja Venemaa Föderatsiooni Konstitutsioonikohtu kohtunike juuresolekul.
Volitused.
Vene Föderatsiooni põhiseaduse neljanda peatüki alusel teostab president järgmisi volitusi: 
Oma volituste teostamise käigus annab Venemaa president välja seadlusi ja korraldusi, mis on täitmiseks kohustuslikud Venemaa kogu territooriumil.
Puebla osariik

Puebla osariik, Puebla vaba ja suveräänne osariik ("Estado Libre y Soberano de Puebla"), on osariik Mehhiko keskosas mägisel alal. Piirneb põhjas ja idas Veracruzi, läänes Hidalgo, México, Tlaxcala ja Morelose ning lõunast Guerrero ja Oaxaca osariigiga. Osariik on jagatud 217 vallaks ja pealinn on Puebla. Puebla osariigis asuvad Mehhiko kolm kõrgemat mäge – vulkaanid Pico de Orizaba, Popocatépetl ja Iztaccíhuatl.
Osariigi ajalugu algab Puebla linnast, mille rajasid hispaanlased 1531. aastal strateegilisse asukohta, et kindlustada kaubatee México ja Veracruzi sadama vahel. 18. sajandi lõpuks oli piirkonnast saanud iseseisev koloniaalprovints koos oma kuberneriga. Pärast Mehhiko iseseisvussõda moodustati sellest 1823. aastal Puebla osariik. Alates iseseisvuse saavutamisest on piirkond peamiselt tänu tööstuslikule arengule, eelkõige pealinna ümbrus, näinud pidevat majanduskasvu. Majanduskasvust hoolimata on paljud osariigi maa-alad jäänud vähearenenuks. Puebla on üks Mehhiko kõige enam industrialiseeritud osariike ning mängib olulist rolli riigi majanduses. 
Osariik on tuntud kui china poblana rahvarõiva ja mole poblano sünnipaik. Puebla on ka kirjanduse ja kunstide keskus, kus toimub mitmeid olulisi kultuuriüritusi ja pidustusi. Nende seas on rahvusvaheliselt tuntud Cinco de Mayo tähistamine, Quetzalcoatli rituaal, ning surnutepäeva tähistamine.
San Luis Potosí osariik

San Luis Potosí osariik, ametlikult San Luis Potosí vaba ja suveräänne osariik ("Estado Libre y Soberano de San Luis Potosí"), on osariik Mehhiko keskosas. Piirneb põhjas Nuevo Leóni, kirdes Tamaulipase, lõunas Hidalgo, Querétaro ja Guanajuato ja loodes Zacatecase osariigiga. San Luis Potosí osariik jaguneb 59 vallaks ning on saanud nime oma pealinna San Luis Potosí järgi. Lisaks pealinnale on osariigi tähtsamad linnad Ciudad Valles, Matehuala, Rioverde ja Tamazunchale, mis on olulised piirkondlikud keskused nii majanduse, kultuuri kui ka transpordi seisukohalt.
Enne hispaanlaste vallutust elasid tänapäeva otomi ja chichimeca hõimud. Aastal 1592 avastati piirkonnas kulla- ja hõbedaleiukohad, mis andsid tõuke piirkonna arengule. Kaevurid asusid elama piirkond, kuhu hiljem rajati San Luis Potosí linn. 17. ja 18. sajandil asusid piirkonda frantsisklased, augustiinlased ja jesuiidid, kes hakkasid ehitama kirikuid ja muid hooneid, millest paljud on tänaseni säilinud ning muudetud ülikoolideks ja muuseumideks. San Luis Potosí osariik loodi 1824. aastal.
Osariigis asub mitmeid kaitsealasid, mis kuuluvad Mehhiko föderaalsesse looduskaitsesüsteemi. Osariigis asuvad Gogorróni rahvuspark ja El Potosí rahvuspark.
Zacatecase osariik

Zacatecase osariik, ametliku nimega Zacatecase vaba ja suveräänne osariik ("Estado Libre y Soberano de Zacatecas"), on osariik Mehhiko keskosas. See jaguneb 58 vallaks ning selle pealinn on Zacatecas. Piirneb loodes Durango, põhjas Coahuila, läänes Nayariti, idas San Luis Potosí ja Nuevo Leóni ning lõunas Jalisco, Guanajuato ja Aguascalientese osariigiga.
Osariik on eelkõige tuntud oma rikkalike hõbedaleiukohtade ja teiste maavarade poolest, samuti koloniaalarhitektuuri ning olulise rolli tõttu Mehhiko revolutsioonis. Osariigi tähtsamad majandusharud on mäetööstus, põllumajandus ja turism.
Ajalugu.
Zacatecase osariik loodi 1824. aastal.
Tlaxcala osariik

Tlaxcala osariik, ametlikult Tlaxcala vaba ja suveräänne osariik ("Estado Libre y Soberano de Tlaxcala"), on osariik Mehhiko keskosas. Osariik jaguneb 60 vallaks ning selle pealinn ja suurim linn on Tlaxcala. 
Tlaxcala asub ida-kesk-Mehhikos, mille idapoolset osa läbib Sierra Madre Orientali mäestik. See piirneb põhjas, idas ja lõunas Puebla, läänes México osariigiga ning loodes Hidalgo. Tlaxcala on pindalalt kõige väiksem Mehhiko osariik, moodustades vaid 0,2% riigi territooriumist.
Pärast Mehhiko iseseisvumist sai Tlaxcala algselt föderaalseks territooriumiks, kuni see 1857. aastal sai Mehhiko osariigiks. Osariigi tähtsamad majandusharud on turism, tekstiili- ja keemiatööstus.
Clifford D. Simak

Clifford Donald Simak (3. august 1904 – 25. aprill 1988) oli USA ulmekirjanik ja ajakirjanik. Ta on võitnud kolm Hugo auhinda ja ühe Nebula auhinna.
Birotron

Birotron on ansambli Yes klahvpillimängija Rick Wakemani leiutatud ja David Biroga välja töötatud ja Rick Wakemani firma Birotronics, Ltd. toodetud polüfooniline elektromehaaniline ning sämplipõhine (ingl "sample playback") analoog-klahvpill. Toodeti ainult 35 birotroni. 
Nagu mellotron, kasutas ka birotron lintidele "sämplitud" instrumente. Pilli helipank sisaldas viiulite, flöötide, puhkpillide ja inimkoori sämpleid.
Pilli saab kuulda näiteks Yesi albumil "Tormato" ja Rick Wakemani sooloalbumil "Criminal Record".
Orchestron

Vako Orchestron on 1975. aastast David Van Koeveringi Mattel Optigani (Orchestroni peetakse Mattel Optigani "professionaalseks" variandiks) Vako Synthesizers Incorporatedi toodetud polüfooniline? sämplipõhine (ingl "sample playback") iseloomuliku helipildiga klahvpill. 
Orchestroni helipangad olid salvestatud tselluloidist optilistele ketastele. Orchestrone toodeti 50 tükki.
Optigan

Optigan on polüfooniline? sämplipõhine (ingl "sample playback") elektrooniline muusikainstrument, mida 1971. aastast kuni 1970. aastate keskpaigani tootis Optigan Corporation. Pilli on nimetatud ka Optigani oreliks. 
Pilli järeltulija Orchestron on Optigani n-ö professionaalne variant, kuna algne Optigan oli suunatud tavatarbijale. Helipank oli salvestatud tselluloidist optilistele ketastele, mida saab lihtsalt vahetada. Lisaks erinevatele kõladele sisaldavad Optigani kettad ka erinevaid rütme ja rütmipillide käike, mida saab pilli paneelil asetsevate nuppude abil mängu käigus vahetada. 
Optigani probleemideks oli ketaste kehv vastupidavus ning instrumendi kesine helikvaliteet, mis ei lasknud iseenesest huvitava põhimõttega instrumendil populaarseks saada. Pilli otsene eelkäija oli 1936. aasta Welte Lichtton-Orgel.
Orchestroni on kasutanud näiteks saksa ansambel Kraftwerk loos "Trans Europe Express".
Prince Rupert

Prince Rupert on sadamalinn Kanadas Briti Columbia provintsis Kaieni saarel Skeena jõe suudmest põhja pool, umbes 770 km Vancouverist põhja pool.
Linna pindala on 53,9 km2 ja elanike arv 12 815 (Statistics Canada, 2006). 
Prince Ruperti peamised tegevusalad on kalandus ja turism.