NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus

NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas (Pea)valitsus oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee NSV Liidu relvajõududes ja sõjaväestatud asutustes vastuluurega tegelenud keskasutus.
Aastatel 1954–1960 kandis asutus nimetust NSV Liidu MN RJK Kolmas Valitsus; aastatel 1960–1983 NSV Liidu MN RJK ja NSV Liidu RJK Kolmas Peavalitsus ning aastatel 1982–1991 uuesti NSV Liidu RJK Kolmas Valitsus.
NSVL Kolmandale (Pea)valitsusele allunud vastuluure ja isikkoosseisu lojaalsusega Nõukogude riigikorrale tegelesid Kolmandale Peavalitsusele allunud valitsuste, osakondade ja allüksuste kohta kasutati üldistavalt nimetust eriosakond.
Sõjalise vastuluure juhid ja organisatsioon.
Organisatsioon.
Eriosakonna keskasutuse, NSV Liidu RJK 3. Peavalitsuse organisatsioon:
Ajalugu.
Nõukogude sõjalise vastuluure juhid 
Tšekaa eriosakondade loomine.
1918. aastal moodustati VK(b)P KK büroo otsusega 19. detsember 1918 Nõukogude võimule alluva, kuid vägivaldselt võimu haaranud bolševikele mittelojaalse Venemaa Keisririigi sõjaväelaskonna kontrolliks Venemaa KP liikmete kontrolli all Ülevenemaalise Erakorralise Komisjoni koosseisus Venemaa SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuva tšekaa eriosakond ("Особый отдел ВЧК при СНК РСФСР").
Venemaa kodusõda.
Eriosakonna esialgseteks ülesanneteks oli sõjaväes oli Venemaa Keisririigi sõjaväe baasil ja Punakaardi loodava uue revolutsioonilise tööliste ja Talupoegade Punaarmee ohvitserkonna lojaalsuskontroll ning sõjategevuse käigus valgekaartlastega sõjasaladuste kaitsmine. Eriosakonnad loodi Venemaa kodusõja rinnete, sõjaväeringkondade, laevastike, armeede, flotillide ja kubermangutšekaade koosseisus.
 "(1917–1923)"
Venemaa kodusõja rinnetel moodustati Punaarmee juures esimesed rinde tšekaa 15. novembril 1918, mille esimeheks määrati G. I. Bruno ("Г. И. Бруно") ning 7. novembril nimetati rinde ja rindele alluvate väeosade tšekaad Lõunarinde "eriosakonnaks".
Tšekaa Salajas-operatiivvalitsuse eriosakond.
14. jaanuaril 1921 moodustati Tšekaa Salajas-operatiivvalitsus, mille koosseisu liideti kõik operatiivosakonnad, sh eriosakond.
Eriosakondade iseseisvumine.
Pärast Venemaa kodusõja lõppu ning endise Venemaa Keisririigi piirides kommunistliku riigi moodustamist läbi viidud riigihaldusorganisatsioonide reorganiseerimise käigus viidi läbi ka juunis 1922 Erakorralise Komisjonis. Muudatuste tulemusel lahutati 1922. aastani Salajas-Poliitilise Valitsuse eriosakonna koosseisus olnud sõjaväe lojaalsuskontrolli ja vastuluurega ning üldise vastuluurege tegelevad vastuluureorganid.
10. oktoobril 1930 liideti NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuva Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse eriosakonna koosseisu likvideeritud Idamaade osakond ja Vastuluureosakond.
15. septembril 1930 kinnitati Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse eriosakonna uus organisatsiooniline kooslus:
NSV Liidu SARKi RJPV eriosakond.
NSV Liidu SARKi RJPVs, 1. jaanuar 1938
Teine maailmasõda.
Vastuluure Peavalitsus SMERŠ.
Sõjalise vastuluure tegevusest NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ-ina (vt "SMERŠ").
1943. aasta kevadel moodustati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määrusega Eriosakondade Valitsuse (Управление особых отделов; УОО) vastuluure eriosakondade baasil relvajõudude lojaalsuse kontrolliks: NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ ja Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi (SMERŠ)i vastuluurevalitsus ning Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissar Lavrenti Beriale alluv (SMERŠ)i vastuluureosakond.
Pärast Teise maailmasõja lõppu liideti 1946. aastal eri väeliikide juures asunud vastuluurevalitsused uuesti riikliku julgeoleku eest vastutava NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumiga.
NSV Liidu RJMi 3. peavalitsus.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Vastuluure peavalitsus SMERŠ tegutses aastatel 1946–1953. NSV Liidu RJMi 3. peavalitsus moodustati NSV Liidu Relvajõudude Ministeeriumi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ ja NSV Liidu Siseministeeriumi SMERŠ osakonna baasil, 4. mail 1946. aastal. 
peavalitsuse ülem: Nikolai Selivanovski 7.5.1946 – 10 11.1947; Nikolai Koroljov, 10 11.1947 – 3.1.1951; Jakov Jenudov, 3.1.1951 – 2.1952; Sergei Goglidze 19.2.1952 – 5.3.1953.
Piirkondlikud asutused.
1953. aastal liideti sõjaväevastuluure NSV Liidu siseministri Lavrenti Beria juhtimise alla ühisesse sise- ja riikliku julgeoleku tagamiseks moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi koosseisu NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Peavalitsusena.
NSV Liidu SM Kolmas Valitsus.
NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Valitsus 1953. aastal.
Teenistus.
Eriosakonna auastmed.
23. mail 1936 võttis NSV Liidu Kaitse RK ja NSV Liidu SARK vastu ühiskäskkirja nr 91/183, mille alusel NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse sõjaväevastuluure töötajad, kes omasid erilist sõjalis-tehnilist või eelnevat sõjaväestaaži, võivad kanda nende poolt teenindatavate sõjaväeosade (väeliigi) vormiriietust ja eraldusmärke.
SMERŠ-i ohvitseride auastmed.
Pärast 1943. aastal ajutiselt NSV Liidu SARK-i alla koondatud sise ja riiklike julgeolekuasutuste järjekordset reorganiseerimist allutati ja jaotati sõjalise vastuluurega tegutsevad eriosakonnad NSV Liidu Riiklikule Kaitsekomiteele ning NSV Liidu Sõjamerelaevastiku RK ja NSV Liidu SARK-i vahel.
NSV Liidu Riiklikule Kaitsekomiteele allutatud Vastuluurevalitsuse töötajatele anti üldsõjaväelised auastmed: