tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Signe Mölder

Signe Mölder (sündinud Rekk 13. detsember 1918 Keeni vald, Valgamaa – 2. november 2006) oli eesti skulptor.
Ta lõpetas 1937. aastal Tartus Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlastegümnaasiumi. Õppis aastast 1938 Riigi Tarbe- ja Kujutava Kunsti Koolis, lõpetas 1943. aastal keraamika erialal Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Kooli. 1944 jätkas ta õpinguid Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, mille lõpetas 1948. aastal dekoratiiv- ja monumentaalskulptuuri alal. Ta töötas aastatel 1947–1957 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis õppejõuna, seejärel vabakunstnikuna. Ta oli Eesti Kunstnike Liidu liige 1959. aastast.
Signe Mölder oli ka osaline Emakeele Seltsi ettevõtmistes ja innukas muusikasõber. 
Eesti Kunstimuuseumi skulptuurikogus on mõningad tema sõjajärgsete aastate realistlikud olustikuskulptuurid, portreed ja keraamilist pisiplastikat. Esines näitustel 1948. aastast, mil vabariiklikul kujutava kunsti näitusel Kunstihoones oli väljas tema diplomitöö vähendatud variant "Kalurid". Esmakordselt esines välisnäitusel 1966. aastal Tšehhoslovakkias, Eesti NSV tarbekunsti näitusel.
Tema mitmetest aiaskulptuuridest on tuntuim "Mõtted Pandiverest" Nõmmel Kristjan Raua majamuuseumi aias. Signe Mölder on loonud ka avalikke skulptuure ja monumentaalplastikat. Koos Arseni Möldri ja Enn Roosiga loodud Jõhvi V. I. Lenini monument on tänaseks linnast teisaldatud. 1999. aastal paigaldati Tallinna Jüriöö parki tema loodud monument Teises maailmasõjas osalenud eesti sõjameestele.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli skulptor Arseni Mölder.
Attnang-Puchheim

Attnang-Puchheim on linn Austria Vöcklabrucki ringkonnas. See asub Vöcklabrucki ja Schwanenstadti linna vahel Ülem-Austria Eel-Alpide nõlvadel ning seda kutsutakse "Salzkammerguti ukseks". Seal asub oluline raudteesõlm, kus Salzkammerguti liin ühendub Salzburgi–Viini liiniga.
Ajalugu.
Puchheimi on esmamainitud 1135. aastal, Attnangi 1242. aastal. 1912. aastal nimetati linn Attnang-Puchheimiks.
Kaapo Kakko

Kaapo Kakko (sündinud 13. veebruaril 2001 Turus) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Rangers.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis HC TPS, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2017–18. Suurema läbimurde tegi Kakko hooajal 2018–19, mil lõi Soome kõrgliigas 22 väravat ja andis 16 väravasöötu. Samal hooajal valiti Kakko Soome kõrgliiga hooaja parimaks uustulnukaks.
2019. aastal valis New York Rangers ta NHL-i "draft"is teise valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris 3. oktoobril 2019 ning lõi esimese värava üheksa päeva hiljem mängus Edmonton Oilersi vastu. Kakko sai sellega teiseks 21. sajandil sündinud mängijaks, kes oli NHL-is värava löönud; esimese 21. sajandi mängijana oli NHL-is värava löönud samal päeval paar tundi varem Winnipeg Jetsi mängija Ville Heinola. Debüüthooajal sai Kakko NHL-is kirja 10+13. Hooajal 2022/23 tegi ta NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja, kui lõi 18 väravat ja andis 22 väravasöötu.
2018. aastal tuli Kakko Soome kuni 17-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2019. aastal Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2019. aastal tuli ta Soome jäähokikoondisega maailmameistriks. 2019. aasta maailmameistrivõistluste alagrupiturniiril lõi ta kuus väravat, tehes seejuures Slovakkia vastu kübaratriki.
Tal on I tüüpi diabeet ja tsöliaakia.
Paulaner

Paulaner on Saksamaa õlletehas, mille asutasid 1634. aastal Müncheni Neudeck ob der Au ristikäigu miniimide ordu kerjusmungad. Nii kerjusmungaordu kui ka pruulikoda on nimetatud ordu asutaja Francesco di Paola järgi. 
Tänapäeval on Paulaner üks kuuest õllefirmast, mille õlut juuakse Oktoberfestil. Paulaneri õlu on Saksamaa kuue populaarsema õlle seas.
Moskva (täpsustus)

Moskva on Venemaa pealinn.
Moskva võib olla veel:
Benjamin Henrichs

Benjamin Paa Kwesi Henrichs (sündinud 23. veebruaril 1997 Bocholtis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Leverkuseni Bayeris, debüteerides Saksamaa kõrgliigas 2015. aasta septembris.
2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Monaco. 2020. aasta juulis läks ta Monacost laenule Leipzigi, kellega sõlmis 2021. aasta aprillis püsiva lepingu.
Saksamaa jalgpallikoondises tegi Henrichs debüüdi 2016. aasta novembris MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta võitis Saksamaa koondisega 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri. 2020. aasta suveolümpiamängudel osales ta Saksamaa olümpiavõistkonna koosseisus.
Tema isa on sakslane ja ema Ghana päritolu.
Aleksander Kallus

Aleksander Kallus (23. oktoober 1897 Ridala küla, Laimjala vald, Saaremaa – 28. aprill 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa (hukati)) oli eesti ettevõtja ja trükikoja omanik.
Õppis 1904–1909 aastatel Ridala koolis ja 1909–1911 Kuressaare kihelkonnakoolis. 1911–1914 oli jaamaülem Tallinna kindlusraudteel. Osales Vabadussõjas (Tallinna tagavarapataljonis, 7. piirikütipataljonis). Hiljem 1920–1921 töötas Saare maavalitsuses pearaamatupidaja. 1921–1923 aastatel tegutses Kuressare teatris näitejuhi-lavastajana. 1927–1940 aastatel omas Saaremaal Kuressaares trükikoda "A. Kalluse trükikoda", kus koos advokaat Jaan Treufeldtiga andsid 1929–1932 aastatel välja ajalehte Meie Maa. Trükikoda eksisteeris ka nimega "Meie Maa trükikoda". 
1932. aastal lõid nad koos kirjastuse "J. Treufeldt &amp; A. Kallus kirjastus", ning andsid selle all Meie Maa ajalehte ja teisi trükiseid. Näiteks 1933. aastal raamatu - Velled tapluses : "lehekülgi Maailmasõjast ja Vabadussõjast : Sotsialistliku Nõukogude Vene punaväe ohvitseri-eestlase ja demokraatl. Eesti Vabariigi kaitseväe ohvitseri-eestlase ühine päevaraamat". Oli ka raamatukaupluse kaasomanik. Kuressaare Tarvitajate Ühistu esimees, Kuressaare Eesti Seltsi esimees.
14. juunil 1941. aastal arreteeriti Kallus NKVD poolt Kuressaares paragrahvi §58-13 alusel ning saadeti Sverdlovski oblastisse Sevurallagi ehk Sosva vangilaagrisse, kus ta mõisteti surma. Otsus viidi täide 28. aprillil 1942. Ta abikaasa Anastasia ning pojad Jaan ja Ants küüditati Kirovi oblastisse.
Wesley Fofana

Wesley Tidjan Fofana (sündinud 17. detsembril 2000 Marseilles) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Chelsea.
2015. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga Saint-Étienne, kellega sõlmis esimese profilepingu 2018. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 2019. aasta mais.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta viieaastase lepingu Leicester Cityga. Üleminekusumma oli umbes 36,5 miljonit naesterlingit. 2021. aasta mais pälvis Fofana Leicester City hooaja parima noormängija auhinna. Esimese värava lõi ta Leicester City meeskonnas UEFA Euroopa Konverentsiliiga kaheksandikfinaali korduskohtumises 17. märtsil 2022 Prantsusmaa klubi Rennesi Stade'i vastu. 31. augustil 2022 liitus Fofana Londoni klubiga Chelsea.
Fofana on moslem.
Andri Kovaltšuk

Andri Kovaltšuk (ukraina keeles Андрій Трохимович Ковальчук; sündinud 28. aprillil 1974) on Ukraina sõjaväelane.
Sõjaväeteenistus.
Ta oli 2016–2021 Ukraina dessantvägede staabiülem.
Érick Gutiérrez

Érick Gabriel Gutiérrez Galaviz (sündinud 15. juunil 1995 Ahomes) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven ja Mehhiko jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Mehhiko klubis Pachuca, millega liitus ta 2009. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aasta oktoobris. 2016. aasta "Clausura"-hooajal tuli ta Pachucaga Mehhiko meistriks; samal hooajal valiti Gutiérrez Mehhiko kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2016–17 võitis ta klubiga CONCACAF-i Meistrite Liiga.
2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu PSV Eindhoveniga.
Mehhiko jalgpallikoondises debüteeris Gutiérrez 11. oktoobril 2016 sõprusmängus Panama vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. septembril 2019 sõprusmängus USA vastu. Ta on kuulunud Mehhiko koondisse 2017. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2019. aasta CONCACAF Gold Cupil ja 2021. aasta CONCACAF Gold Cupil. Lisaks osales ta 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Mehhiko olümpiavõistkonna koosseisus.
Justin Azevedo

Justin Azevedo (sündinud 1. aprillil 1988 West Lorne'is Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängis keskründajana viimati Šveitsi kõrgliigaklubis ZSC Lions.
Aastatel 2004–2008 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Kitchener Rangers. Hooaja 2007–08 põhiturniiril oli Azevedo liiga resultatiivseim mängija (43+81). Samal hooajal tuli ta Rangersiga OHL-i meistriks. Azevedo oli resultatiivseim mängija samuti väljalangemismängudes (10+26). Azevedo pälvis sel hooajal sellised auhinnad nagu Red Tilson Trophy (OHL-i kõige silmapaistvam mängija), Eddie Powers Memorial Trophy (põhiturniiri kõige resultatiivsem mängija), Wayne Gretzky 99 Award (väljalangemismängude kõige väärtuslikum mängija), Ed Chynoweth Trophy (Memorial Cup'i kõige resultatiivsem mängija) ja Canadian Hockey League'i hooaja parima mängija auhind.
2008. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i "draft"is 153. valikuna. Aastatel 2008–2012 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Kingsi tütarklubis Manchester Monarchs, kuid NHL-is jäi tal vaatamata soliidsetele esitustele AHL-is debüüt tegemata.
2012. aasta juunis sõlmis ta lepingu Soome kõrgliigaklubiga Lukko. Põhiturniiril jäi ta arvele 20+38. Hooaja 2012–13 väljalangemismängudes oli Azevedo resultatiivseim mängija (10+8).
2013. aasta aprillis liitus ta KHL-i klubiga Praha Lev. 2014. aasta juulis siirdus ta samas liigas mängiva Kaasani Ak Bars, kus ta mängis kokku seitse hooaega. Hooaegadel 2013–14 ja 2017–18 valiti Azevedo KHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. 2015. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. 2018. aastal võitis ta Kaasaniga Gagarini karika. Sama hooaja väljalangemismängudes oli ta resultatiivseim mängija (9+15) ja valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks.
2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga ZSC Lions.
Tema ema on Portugali päritolu. Azevedol on samuti Portugali kodakondsus.
Uherské Hradiště

Uherské Hradiště (saksa keeles "Ungarisch Hradisch", ungari keeles "Magyarhradis") on linn Tšehhis Zlíni maakonnas, Uherské Hradiště ringkonna halduskeskus. Uherské Hradiště asub Morava jõe vasakul kaldal, Uherský Brodist umbes 13 km lääneloodes ja Zlínist ligikaudu 23 km edelas.
Uherské Hradiště paikneb merepinnast 180–320 meetri kõrgusel.
Linna asutas 1257. aastal Böömimaa kuningas Otakar II. 1258. aastal sai linna nimeks "Nový Velehrad". Praeguse nime sai Uherské Hradiště 1587. aastal.
Uherské Hradiště vanalinn on alates 20. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Semani jõgi

Semani jõgi on üks Albaania peamisi jõgesid. See moodustub Osumi ja Devolli jõe ühinemisel, mis toimub mõned kilomeetrid Kuçovë linnast läänes. 
Jõe peavool on ligikaudu 85 km pikk, kuid koos pikima lähtejõe, Devolli jõega, ulatub kogu pikkus umbes 281 kilomeetrini. Seman voolab lääne suunas läbi tasandike ning suubub Aadria merre. 
Fieri linna lähistel ühineb Semaniga vasakult Gjanica jõgi. 
Jõe oru alad on põllumajanduslikult viljakad ja tihedalt asustatud, mistõttu Semanil on oluline roll niisutuses, kalanduses ja majanduslikus tegevuses. Suuremad jõeäärsed linnad ja asulad on Kuçovë, Fier ja Ura Vajgurore.
AeroVironment Switchblade

Switchblade on mehitamata õhusõiduki väljanägemisega rakett, mida toodab Ameerika firma AeroVironment ja mis on mõeldud sõjanduses kasutamiseks. Ameerika Ühendriikide relvajõud klassifitseerivad Switchblade’i raketiks. Rakett on nii sõduri seljakotis kaasaskantav kui ka kiiresti käiku lastav õhu-, mere- või maaplatvormidelt. Switchblade’i eesmärk on lennata sihtmärgi piirkonda, fikseerida vastase asukoht ja rünnata kohe või jääda piirkonda tiirlema, et oodata sobivat hetke.
Ajalugu.
2011. aasta 1. septembril sõlmisid Ameerika Ühendriikide relvajõud lepingu 4,9 miljoni dollari väärtuses, millega tellis AeroVironmentilt täpsustamata koguses rakette. Seejärel, 20. märtsil lisati lepingusse 5,1 miljonit dollarit juurde, et täiendada inseneriteenuseid, arendada operatiivseid Switchblade’i süsteeme ja koolitada operaatoreid. 2012. aasta lõpuks oli 75 Switchblade’i saadetud Afganistanis teenivatele USA sõduritele. 2013. aasta jaanuariks oli olnud mitmeid õnnestunud juhtumeid raketi kasutamisel.
2020. aasta oktoobris avalikustas AeroVironment uuema versiooni Switchblade 600, mille ehituslikud mõõtmed ja kaasaskantava varustuse kaal on suuremad kui algsel mudelil.
Disain.
Switchblade 300.
Switchblade 300 on loodud selleks, et tõsta kompanii suuruse jalaväeüksuse tulejõudu. Rakett on ühemehe juhitav ja selle ülesseadmine ning laskmine võtab aega alla kahe minuti. Laskmine toimub spetsiaalsest torust, millest väljudes avanevad raketi enda tiivad ja rakett lendab edasi aku energia abil. Switchblade’i juhtimine võib toimuda autonoomselt kui ka manuaalselt. Väikeste mõõtmete ja vaikse mootori tõttu on vastasel raketti keeruline radari abil tuvastada ning jälgida isegi väga väikestel kaugustel.
Raketi operaator on varustatud reaalaja videovoo ja funktsiooniga "Cursor-on-Target" (kursor sihtmärgil), mis jagab sihtmärgi asukoha koordinaate. Juhtimine toimub spetsiaalse Switchblade 300 tulejuhtimisseadme ja vastupidava sülearvuti kaudu. Raketi kogukaal on 2,5 kg, lennuaeg 15 minutit ja sidekaugus 10 kilomeetrit. Lennukiirus on 101 km/h, mille juures on maksimaalne laskumiskiirus 160 km/h. Rakett on varustatud kahe esi- ja külgvaate kaameratega ning ninas asuva infrapunakaameraga. Mudel 300 hinnaks on ligikaudu 6000$.
Switchblade 600.
USA relvajõud võtsid kasutusele suurema raketi Switchblade 600, mille lennuaeg on üle 40 minuti ja sidekaugus ligikaudu 40 kilomeetrit. Switchblade 600 on võimalik üles seada ligikaudu kümne minutiga. Süsteemi kogukaal on 54,4 kg, kuhu kuuluvad raketi (15 kg) ja tulejuhtimissüsteemi (31 kg) kaasaskantavad kastid. Uuema mudeli suurim eelis on soomust läbistava lõhkepea kandmise võimekus.
Välislingid.
__SISUKORDEES__
Estelon

Estelon on Eesti kõrgkvaliteediliste luksuskõlarite bränd, mida toodetakse alates 2010. aastast elektroonikaettevõttes Alfred &amp; Partners OÜ.
Esteloni kõlareid peetakse tänapäeval helitööstuse juhtivaks uuendajaks, mis on saanud mitmeid auhindu oma disaini ja tehnoloogiliste uuenduste eest.
Litvínov

Litvínov (kuni 1949. aastani Horní Litvínov, saksa keeles "Ober Leutensdorf", varem ka "Oberleutensdorf" või "Ober Leitensdorf") on linn Tšehhis Ústí maakonnas Mosti ringkonnas. Litvínov asub Saksamaa piirist 7 km kaugusel, Mostist ligikaudu 10 km põhjas ja Ústí nad Labemist umbes 32 km läänes.
Litvínov paikneb merepinnast 338 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1352. aastal. 1715. aastal rajas krahv Jan Josef Valdštejn sinna suure riidevabriku, mis oli üks esimesi Tšehhis. Alevi staatuse sai Litvínov 7. mail 1715. 19. sajandil arenesid Litvínovis ka keraamikatööstus ja pruunsöe kaevandamine. Litvínovile anti linnaõigused 5. augustil 1852. 1939. aastal rajati linnast lõuna poole suur keemiatehas söest sünteetilise bensiini tootmiseks.
Litvínovis tegutseb Tšehhi kõrgliigas mängiv jäähokiklubi HC Litvínov.
Alviina Alametsä

Alviina Alametsä (sündinud 29. septembril 1992 Turus) on Soome poliitik. Ta oli 31. jaanuarist 2020 15. juulini 2024 Euroopa Parlamendi liige.
Alametsä lõpetas Jokela keskkooli. Ta õppis Helsingi Ülikoolis ja töötas sihtasutuses Crisis Management Initiative. 2017–2018 töötas ta Pekka Haavisto assistendina Eduskunnas. 2017 valiti ta Helsingi linnavolikokku. 2015 ja 2019 kandideeris ta parlamendivalimistel, kuid ei osutunud valituks. 
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta Rohelise Liidu nimekirjas 13 650 häält ning sai Euroopa Parlamendi liikmeks pärast Suurbritannia lahkumist Euroopa Liidust. Ta on EP väliskomisjoni liige.
Wexfordi krahvkond

Wexfordi krahvkond (iiri keeles Contae Loch Garman) on krahvkond Iirimaa idaosas Leinsteri provintsis. Piirneb idas ja lõunas merega, läänes on looduslikuks piiriks Barrow' jõgi. Krahvkonna keskosas voolab Slaney' jõgi.
Krahvkond on nime saanud keskuse Wexfordi linna järgi.
Sprite

Sprite [sprait] on värvitu sidruni-laimi karastusjook, mis kuulub Ameerika Ühendriikide ettevõttele The Coca-Cola Company. See arendati 1959. aastal välja Lääne-Saksamaal nime Fanta Klare Zitrone all (saksa keelest "Selge Sidruni Fanta"), Ameerika Ühendriikidesse jõudis see karastusjoogi 7 Up konkurendina aastal 1961. Lisaks klassikalisele sidruni-laimi maitsele toodetakse ka jõhvika-, kirsi-, viinamarja-, apelsini-, vanilje- ja ingverimaitselist Sprite'i.
Skalpell

Skalpell või lantsett on väike ja väga terava teraga instrument, mida kasutatakse kirurgias, lahkamisel ja käsitöös (nn hobinoana). 
Skalpellid võivad olla ühekordseks kasutamiseks või korduvkasutatavad. Korduvkasutatavatel skalpellidel võivad olla püsivalt kinnitatud terad, mida saab teritada või eemaldatavad ühekordselt kasutatavad terad. Ühekordsetel skalpellidel on harilikult plastist käepide koos pikendatava teraga (nagu kipsinoal) ja neid kasutatakse ainult üks kord, misjärel visatakse kogu instrument ära. Skalpelliterad pakitakse harilikult eraldi steriilsetesse kottidesse, kuid neid on saadaval ka mittesteriilsetena. Skalpelli, millel on kahepoolne tera, nimetatakse lantsetiks.
Skalpelliterasid valmistatakse karastatud ja noolutatud terasest, roostevabast terasest või kõrgsüsinikterasest, lisaks kasutatakse ka titaan-, keraamilisi, teemant- ja obsidiaanterasid. Näiteks viies läbi operatsiooni MRT juhendamisel on terasterad kasutuskõlbmatud (terad tõmbuksid magnetite külge ja tekitaksid kujutises ebatäpsusi). Ajalooliselt on kirurgiliste skalpellide materjalina kasutatud ka hõbedat. Mõned tootjad pakuvad skalpelliterasid tsirkooniumnitriidiga kaetud servaga, mis suurendab tera teravust ja servade vastupidavust. Samuti toodetakse polümeerkattega lõiketerasid, mis suurendavad niisutatust lõike ajal. Alternatiivina skalpellidele kasutatakse kirurgias elektrokauteeriat ja lasereid.
Kirurgilised skalpellid.
Kirurgilised skalpellid koosnevad kahest osast: terast ja käepidemest. Käepidemed on enamasti korduvkasutatavad ja terad vahetatavad. Meditsiinivaldkonnas kasutatakse igat tera ainult üks kord, mõnikord ainult ühe väikese lõike jaoks.
Käepide on tuntud ka kui "B.P. käepide", mis sai nime Charles Russell Bardi ja Morgan Parkeri, järgi, kes olid Bard-Parker Company asutajad. Morgan Parker patenteeris 2-osalise skalpelli 1915. aastal ja Bard-Parker töötas välja külmsteriliseerimise meetodi, mis ei nüristaks terasid nii nagu varem kasutatud kuumutamispõhine meetod.
Kunsti ja käsitöö valdkonnas kasutatavad skalpellid.
Graafika ja mudelite valmistamiseks mõeldud skalpellidel on harilikult tekstuurse pinnaga ümarad käepidemed (kas rihveldatud metall või pehme plast). Tera on harilikult tasane ja sirge, mis võimaldab tal sirgete lõigete tegemiseks hõlpsalt vastu sirget abivahendit joosta. Teistsuguseid tera kujusid kasutatakse näiteks puidu nikerdamisel, naha ja raske kanga lõikamisel jne.
Saratov (dessantlaev)

Saratov (vene keeles "Большой десантный корабль «Саратов»") on endine Vene mereväe dessantlaev.
Kuhiksõlg

Kuhiksõlg on koonusja vormiga sõlg, millel on väike nõelaava ja välisserval nupurida. See oli nii rõivakinnitusvahend kui ehe. 
Ajaloost.
16. sajandil oli moes renessaansipärane lame rõngassõlg("ratassõlg"), millest kuhiksõlg 18. sajandi teiseks pooleks välja kujunes. Kuhiksõlg oli Eesti 19. sajandi rahvarõivastele väga iseloomulik, olles naiste kõige pidulikum rinnaehe. Sõlg oli kaunistatud lillornamendiga või õite ning lehtede motiiviga. .
Kirjeldus.
Nagu rõngassõlgedel oli ka kuhiksõlgedel servas nupukesi imiteeriv äärevits ning sõle nõelaava ümber oli joodetud teine samasugune vits ("suuvits"). 19. sajandi lõpuks oli sõlekirjadele omane geometriseerumine.
Kuhiksõlgede suurus erines paikkonniti märgatavalt ning kõige väiksemad olid sõled Saaremaal, kus pisikesed sõled pandi ritta, neil puudus ääre- ja suuvits. Põhja-Eestis olid lameda kuhikuga sõled läbimõõduga kuni 10 cm, Lõuna-Eestis kõrge kuhikuga sõled kuni 15 cm. Eriti suured mõõtmed omandasid Setumaa sõled - 20–35 cm, neil oli äärevitsal ka 4 nupurida. 
Talurahvasõled olid valdavalt hõbedast, lihtsamad sõled vasesulameist, 19. sajandil lisandus ka uushõbeda kasutamine.
Tšassiv Jar

Tšassiv Jar (ukraina keeles Часів Яр) on linn Ukrainas Donetski oblastis. 
1876. aastal asutatud küla sai 1938. aastal linnaõigused.
Tšassiv Jaris on sündinud laulja Jossif Kobzon.
2022. aasta 9. juulil, Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse linna tabanud raketirünnakus hukkus vähemalt 48 tsiviilelanikku.
2023. aasta 14. märtsil kasutasid Venemaa relvajõud linna lõunaserva ründamisel valget fosforit. 25. märtsil hukkus mürsutules üks linnaelanik. 2025 aasta suvel vallutas Venemaa linnast suurema osa. Lahingute käigus purustati suur osa linnast.
Otrokovice

Otrokovice (aastatel 1939–1946 Baťov, 1960–1964 Otrokovice-Kvítkovice, saksa keeles "Otrokowitz") on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Zlíni ringkonnas. Otrokovice asub Morava jõe paremal kaldal, Zlínist ligikaudu 10 km läänes.
Otrokovicet on esmamainitud 1141. aastal. Raudteeühenduse sai Otrokovice 1841. aastal. Piiritusetehas rajati Otrokovicesse 1845. aastal. 1960. aastal ühendati Otrokovicega Kvítkovice. Linnaõigused sai Otrokovice 1964. aastal. 
Otrokovice on tööstuslinn. 1930. aastate algul rajati sinna Bata firma tehased, 1970. aastatel aga rehvitootmistehas.
Jim Beam

Jim Beam on Ameerika Ühendriikide burbooni viski, mida toodab Clermontis Kentuckys ettevõte Beam Suntory. See on üks maailma edukamatest burboonimarkidest. Beami suguvõsa seitse põlvkonda on seda viskit aastast 1795 tootnud, ainus vahe jäi sisse kuiva seaduse ajal. Mark nimetati Jim Beamiks aastal 1943 James B. Beami järgi, kes ehitas selle pärast kuiva seaduse lõppu uuesti üles. Aastal 1968 ostis Jim Beami ettevõte American Brands, aastal 2014 Jaapani valdusfirma Suntory.
Třebíč

Třebíč (saksa keeles "Trebitsch") on linn Tšehhis Vysočina maakonnas, Třebíči ringkonna halduskeskus. Třebíč asub Jihlava jõe ääres, Jihlavast ligikaudu 29 km kagus.
Třebíč paikneb merepinnast 405 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1101. aastal. Linnaõigused sai Třebíč 1277. aastal.
Alates 1990. aasta novembrist on Třebíči vanalinn ajalooline linnakaitseala.
Alates 2003. aastast kuuluvad Třebíči juudi kvartal ja Třebíči Püha Prokopiuse basiilika UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Tiziano Scarpa

Tiziano Scarpa (sündinud 16. mail 1963 Veneetsias) on Itaalia kirjanik ja kultuuritegelane. Tema sulest on ilmunud romaane, lühiproosat, luulet, näitekirjandust, esseistikat, koomikseid, laulusõnu ja palju muud.
Tema 2008. aasta romaan "Stabat Mater", mis kõneleb 18. sajandi Veneetsia lastekodus Antonio Vivaldi käe all muusikat õppivast tüdrukust, pälvis nii SuperMondello auhinna kui Itaalia olulisima kirjanduspreemia Strega.
Aastast 2005 veab Scarpa veebiajakirja Esimene Armastus ("Il primo amore").
Rõngassõlg

Rõngassõlg on lameda rõngaga sõlg, millel on keskmise suurusega suuava ja välisserv kaunistusega. See on nii rõivakinnitusvahend kui ka ehe. 
Ajaloost.
Eestis levisid 13.–17. sajandini laialdaselt kitsama sõõriga lamedad rõngassõled ehk "hansasõled". 
16. sajandil tuli moodi renessansipärane laiema sõõriga rõngassõlg, millest 18. sajandi teiseks pooleks kujunes välja kuhiksõlg.
Kirjeldus.
Õhukesest hõbeplekist rõngassõlgedel oli läbimõõt 5–10 cm, suuaval 3–4 cm. Sõle serva joodeti kaunistusega äärevits: nupukeste rida, risti või kaldu sisselõiked jms. Sõle suuava vits võis olla kaunistusega või ilma. Sõõri pinnale olid uuristatud kas mingid sõnad või õisornament, mis oli stiililt lähedane kuhiksõlgedele. 19. sajandi lõpuks oli sõlekirjadele omane geometriseerumine. 
Talurahvasõled olid valdavalt hõbedast, lihtsamad sõled vasesulameist, 19. sajandil lisandus ka uushõbeda, hiljem melhiori kasutamine. Valmistajateks olid linnakullassepad.
Naase Elusalt

Naase Elusalt (ukraina keeles "Повернись живим") on valitsusväline organisatsioon, mis loodi Ukraina sõjaväe abistamiseks ühisrahastuse najal Donbassi sõja ajal 2014. aastal ning jätkas tegevust Venemaa sissetungi ajal 2022. aastal. See on üks suuremaid sellelaadseid organisatsioone, mis keskendub tehnilisele toetusele, eriti termokaameratele ja öövaatlusseadmetele. Lisaks korraldab organisatsioon meditsiini- ja psühholoogiaalaseid koolitusi ning muid projekte.
Ajalugu.
Organisatsiooni asutas 2014. aastal Kiievi IT-spetsialist Vitali Deineha, alustades sarnaselt teiste vabatahtlikega Ukraina vägede varustamist kuulikindlate vestidega. Deineha kirjutas igale vestile sõnumi, millest kujunes tema loodud Facebooki grupi ja sihtasutuse nimi. Peagi leidis ta, et vajatakse pigem termokaameraid ja öövaatlusseadmeid ning sellest peale on organisatsioon nendele keskendunud. Algselt oli organisatsioonis kolm liiget, 2015. aastal oli neid 16, 2016. aastal 45. Ka annetuste kogus on kasvanud: esimese aasta 100 000 dollarist on jõutud 2022. aasta veebruariks seitsme miljoni dollarini. 23. veebruaril 2022 kogus fond ühe päevaga 20,5 miljonit grivnat, mida oli rohkem kui kogu eelneva aasta jooksul kokku.
2020. aasta kevadel sai organisatsiooni juhiks Ajutiselt Okupeeritud Alade minister Oksana Koljada ja alates sama aasta sügisest juhib organisatsiooni endine merejalaväelane ja uudisteportaali Militarnõi Portal rajaja Tarass Tšmut.
Tegevus.
Organisatsiooni juhtpõhimõte on poliitiline neutraalsus, läbipaistvus ning suurimat abi vajajate toetamine – vahendeid saadetakse peamiselt kõige intensiivsemalt kokkupõrgetes tegutsevatele üksustele. Kallid seadmed markeeritakse inglis- ja ukrainakeelse kirjaga "Naase elusalt" ja "Edasimüük keelatud". Lisaks on organisatsioon varustanud vägesid droonide ja tahvelarvutitega.
Sebastian Rode

Sebastian Rode (sündinud 11. oktoobril 1990 Seeheim-Jugenheimis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Eintracht Frankfurt. Ta on klubi meeskonna kapten.
Ta alustas klubikarjääri Offenbachi Kickersis, debüteerides hooajal 2008–09 Saksamaa esiliigas.
2010. aasta juunis liitus ta esmakordselt Eintracht Frankfurdiga.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 tuli ta klubiga Saksamaa meistriks.
2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Dortmundi Borussiaga. Hooaja 2018–19 teises pooles läks ta Dortmundi Borussiast laenule Eintracht Frankfurdi, kellega sõlmis 2019. aasta juulis püsiva viieaastase lepingu.
Aastatel 2008–2013 mängis Rode Saksamaa noortekoondistes.
Kamov Ka-52

Kamov Ka-52 (Hokum B) on Venemaa mitmeotstarbeline kaheistmeline ründekopter, mis on mõeldud ööpäevaringseks kasutamiseks. NATO nimetab helikoptereid Ka-50-2 ja Ka-52 nimedega Hokum ja Hokum B. Helikopter on mõeldud tankide, soomukite, soomustamata lahingutehnika, sõjaväekopterite ja teiste õhusõidukite hävitamiseks. 
Kamov Ka-50 oli üks kahest lahinguhelikopteri mudelist, mis oli mõeldud kasutamiseks Nõukogude armeele (teine ​​on Mil Mi-28). Projekteerima hakati 1977. aastal ja prototüüp V.80 lendas 1982. aastal.
Helikopteri eripära seisneb selles, et sellel on kaks vastassuundades pöörlevat rootorit ja sabarootorit pole üldse. See helikopter oli esimene, millel on katapultiste. Ka-50 on üheistmeline lahinguhelikopter, milles on piloodi töökoormuse leevendamiseks palju elektroonikat. Rohkem kui 35% selle massist moodustavad komposiidid. Kamovi lahinguhelikopterid on mõeldud ka õhuvõitluseks, vaenlase helikopterite kõrvaldamiseks. Kokpit talub 12,7 mm soomust läbistava kuuli tabamust ja 23 mm mürsukildu.
Ka-50 valiti Mi-28 asemel 1986. aastal,kuid mudeleid võrreldi uuesti 1994. aastal ja mõlemat toodetakse väikeses koguses, et tootmisliinid töös hoida.
Vene armee tundis muret piloodi töökoormuse pärast ja tellis kopterist kahe piloodi versiooni, mis oleks võimeline töötama kõigis ilmastikutingimustes ja öösel. Ka-52 on esimene lahinguhelikopter, kus piloot ja laskur istuvad kõrvuti. Umbes 85% kerest on sama, mis Ka-50-l. Ka-52 esmalend toimus 1997. aastal, kuid seeriatootmine algas alles 2008. aastal. Kopterit kasutati esmakordselt Tšetšeenias.
Kopterit pidid kasutama Venemaa merevägi Prantsusmaalt tellitud Mistral tüüpi dessantlaeva helikopterikandjal. 
Relvastus on üks ühetoruline 30 mm 2A42 automaatkahur kere paremal küljel. Mõlemal tiival on kaks riputit teistele relvadele, näiteks 80×S-8 80 mm rakettidele või 12×Vikhr-M (AT-12) laserjuhitavatele tankitõrjerakettidele. Muud võimalused hõlmavad õhutõrjerakette ja suurtükiväge.
Kopteril on kaks radarit, üks õhu- ja üks maapealsete sihtmärkide jaoks ning Samshiti öövaatlusseadmed. 
Tootja turustab siiani mõlemat helikopterit, mudelit Ka-50 nimega Black Shark ja mudelit Ka-52 nimega Alligator.
Ühe kopteri hind on umbes 16 miljonit USA dollarit.
Hennessy

"Muude kasutuste kohta vaata artikleid Hennessy (täpsustus) ja Hennessey."
Jas Hennessy &amp; Co. (lühidalt Hennessy) on Prantsuse konjakitootja, mille peakorter asub Cognacis. See kuulub koos Martelli, Courvoisieri ja Rémy Martiniga konjakitootjate "suurde nelikusse", nelja peale toodetakse ligi 85% maailma konjakist. Hennesy on "suure neliku" suurim tootja, aastas müüakse ligi 70 miljonit pudelit konjakit.
Hennessy omanik on Prantsusmaa ettevõte Moët Hennessy, mis omakorda kuulub 66% ulatuses Prantsusmaa ettevõttele LVMH ning 34% ulatuses Suurbritannia ettevõttele Diageo. Hennessy on konjakitootmisesse loonud palju uuendusi, tänu margi tuntusele luksusbrändina viidatakse sellele tihti popkultuuris, eriti hiphopis.
Kindral-horunžõi

Kindral-horunžõi (ukraina keeles "Генерал-хорунжий") oli Ukraina Rahvavabariigis kasutatud sõjaväeline auaste.
Janina Lewandowska

Janina Antonina Lewandowska (neiupõlvenimega Janina Antonina Dowbor-Muśnicka; 22. aprill 1908 Harkov – 22. aprill 1940 Katõni lähedal) oli poola lendur.
Janina Lewandowska isa oli Venemaa Keisririigi ohvitser ja Poola kindral Józef Dowbor-Muśnicki. Janina Lewandowska lõpetas Poznańis gümnaasiumi ja asus seejärel õppima konservatooriumis. Muusika kõrvalt tundis ta huvi ka lennunduse vastu. Ta lõpetas lennukooli ja oli Poznańi lennuklubi liige. 20-aastaselt hüppas ta langevarjuga 5000 meetri kõrguselt. Enne sõda läbis ta sõjaväe raadiotelegraafi kursuse Dęblinis ja Lwówis. 
Sõjaväes kasutatavate aparaatide käsitsemise koolitus tähendas, et kuigi ta oli spordipiloot, sai ta kadeti auastme ja ülendati seejärel reservleitnandiks. 3. septembril 1939 liitus ta 3. lennurügemendiga ja asus teele ida suunas. Nõukogude Liidu kallaletungi järel Poolale püüdis nende väeosa üle Rumeenia piiri pääseda, kuid see ei õnnestunud ja 22. septembril 1939 langes ta Husiatyni lähedal Punaarmee kätte vangi. Teda hoiti Ostaškovi ja Kozelski vangilaagris. Ta mõrvati Katõni massimõrva käigus. Ta oli ainus Katõnis mõrvatud naine.
Dzibilchaltún

Dzibilchaltún ('kiri lamedatel kividel') on maiade muistis Mehhikos Yucatáni osariigis. Muistise pindala on 16 ruutkilomeetrit ja sellel on tuvastatud enam kui 8000 ehitise varemed, mis teeb kohast Yucatáni osariigi suurima arheoloogiamälestise.
Mälestise territooriumil on nähtavamad ehitised astmelisel kõrgendikul seisev Nukkude tempel, kolm platvormi siledapinnaliste steelidega, mis oletatavasti olid kunagi maalitud, astmeline struktuur oletatava kunagise puittempli jaoks, nimetatud ka tseremooniaplatvormiks (struktuur 36), müüridega ümbritsetud nelinurkne plats, nn amfiteater (struktuur 44), 16. sajandist pärit "capilla abierta" ja linna veega varustanud "cenote", mis võis nagu Chichén Itzás olla ka kultusekoht.
75. ranger'i-rügement

75. ranger'i-rügement (inglise keeles "75th Ranger Regiment") on USA erioperatsioonide väüksus. 
Ajalugu.
1974. aastal moodustati kaks ranger'i-pataljoni. Kolmas ranger'i-pataljon moodustati 1984. aastal. 
Operatsioonid.
Rügement osales 1993. aastal koos Delta Force`i ja 160. erioperatsioonide lennurügemendiga Muqdisho lahingus.
Suhhoi Su-25

Su-25 (vene keeles "Су-25," NATO koodnimega "Frogfoot") on Nõukogude Liidus valmistatud ühekohaline ründelennuk, mille põhieesmärk on maavägede toetamine lahinguväljal vastase maapealsete objektide otsese ründamise ja hävitamise teel hea nähtavuse puhul ning halva nähtavuse korral või öisel ajal rünnaku teostamine koordinaatide järgi. Su-25 tegi esimese lennu 22. veebruaril 1975. aastal. Seda tüüpi lennukeid on kasutatud alates 1981. aastast. Su-25 tootmine lõppes Venemaal 2017. aastal.
Ajaloost.
1950. aastate loodi Suhhoi inseneribüroos lõpul Su-7 baasil hävitaja-pommitaja Su-7B . Seejärel konstrueeriti Su-7B baasil muudetava tiivaga hävitaja-pommitaja Su-17. Sellel lennukil oli suhteliselt madal manööverdusvõime ning vähene lahinguvarustuse kandevõime. Toodeti ka modifikatsioone, kahekohalist õppelennukit Su-25UB, pukseerimislennukit Su-25BM ja eksportmudelit Su-25K. 
1969. aasta alguses pöördus kaitseminister marssal Andrei Gretško lennundusministri poole ettepanekuga korraldada kerge ründelennuki kavandite konkurss. Minister andis neljale lennukite projekteerimisbüroole korralduse töötada konkursi korras välja kerge allahelikiirusega ründelennuki eelprojektid vastavalt etteantud taktikalistele ja tehnilistele nõuetele. Lennuk pidi olema piisavalt hästi soomustatud kuulide ja kildude vastu, olema vähenõudlik maandumisraja katte suhtes, võimaldama võimalikult kiiresti valmistuma õhku tõusmiseks ja olema lihtne juhtida. 
Suhhoi inseneribüroo võitis oma mudeliga Jakovlevi, Iljušini ja Mikojani lennukiettevõtete projektlahendusi. Ründelennuki arendamise käigus tehti uurimis- ja arendustööd 40 suunal ning valmistati ja katsetati umbes 600 näidist ja maketti. Veebruaris 1975 sooritati esimese lend T8-1 nimelise prototüübiga. Pärast katsetamist läks lennuk seeriatootmisse 1978. aastal Thbilisi lennukitehases. Märtsis 1981 võttis NSV Liidu õhuvägi Su-25 kasutusse. 1980. aasta aprillist juunini olid kaks Su-25 lennukit teinud testimiseks 100 väljalendu Afganistani sõja piirkonnas, nendest 44 lahingulendu. 1981. aasta juulist kuni 1982. aasta oktoobrini viidi Afganistanis läbi rohkem kui 2000 lahingumissiooni.
Kasutamine.
Iraagi õhujõud kasutasid neid lennukeid Iraani vastu Iraani-Iraagi sõja ajal aastatel 1980–1988. 1991. aasta Lahesõjas Iraagis paiknenud Su-25 lennukid hävitati, osa jõuti viia Iraani. Gruusia õhujõud võitlesid nendega 1992.–1993. aastal toimunud Abhaasia sõjas. Makedoonia õhuvägi kasutas Su-25 2001. aasta konfliktis Albaania mässuliste vastu. Gruusia sõjas 2008. aastal oli nii Gruusia ja Venemaa õhujõududes kasutusel Su-25. Mitmed Aafrika riigid, sealhulgas Elevandiluurannik, Tšaad ja Sudaan on kasutanud neid kodusõdades ja võitluses mässuliste vastu. 
Viimastel aastatel on Su-25 teeninud Venemaa sõjalisi huve Süüria kodusõjas, neid kasutati ka 2020. aasta Mägi-Karabahhi konfliktis. 2022. aastal alanud Venemaa sissetungil Ukrainasse on Su-25 ründelennukeid kasutanud mõlemad pooled.
Stalini ausammas Tallinnas

Stalini ausammas Tallinnas oli Stalini monument Tallinnas Balti jaama peahoone vastas Toompargis.
Ausammas avati 20. juulil 1950. See eemaldati 1961. aastal.
Skulptuuri autor oli Nikolai Tomski ning monumendi arhitektid Peeter Tarvas ja August Volberg.
Teisaldatud kuju oli hoiul Teede- ja Remondivalitsuse laoplatsil ning läks Ajaloomuuseumi valdusse 1990. aastal, kui korraldati näitust "Stalinism ja Eesti". Praegu on kuju eksponeeritud Ajaloomuuseumi Maarjamäe punamonumentide pargis.
Bílina

Bílina (saksa keeles "Bilin") on linn Tšehhis Ústí maakonnas Teplice ringkonnas. Bílina asub Teplicest ligikaudu 11 km lõunaedelas ja Ústí nad Labemist umbes 23 km lääneedelas. Linna läbib Bílina jõgi.
Bílinas asuvad mitmed sanatooriumid. Laialt tuntud on kohalik mineraalvesi "Bílinská kyselka".
Alates 1992. aasta septembrist on Bílina vanalinn ajalooline linnakaitseala.
Bílinat on esmamainitud 993. aastal. Ürikutes on Bílinat esimest korda linnaks nimetatud 1289. aastal.
Harkivi rajoon

Harkivi rajoon (ukraina keeles Харківський район) on haldusüksus Ukrainas Harkivi oblastis. Selle halduskeskus on Harkiv. Teised rajoonis asuvad linnad on Derhatši, Ljubotõn, Merefa ja Pivdenne.
5 Columbus Circle

5 Columbus Circle on 20-korruseline büroopindadega "beaux-arts" stiilis kõrghoone New Yorgis aadressil 1790 Broadway.
Rohan

Rohan (ukraina keeles "Рогань") on alev Harkivi oblasti Harkivi rajoonis.
Baltika (õlletootja)

Baltika (vene keeles Пивоваренная компания "Балтика") on Vene õlletootja. See on Euroopa suuruselt teine ning Venemaa suurim (üle 38% turuosa) õlletootja. Baltika peakorter asub Peterburis.
Baltika kuulus täies mahus ettevõttele Baltic Beverages Holding, mis omakorda kuulus taani ettevõttele Carlsberg. 2023. aastal võttis aga Venemaa ettevõtte üle.
Baltika kaubamärk oli üks vaid kahest 2007. aastal Financial Timesi koostatud 100 maailma kõige väärtuslikuma kaubamärgi hulka pääsenud Venemaa kaubamärgist, teine oli Lukoil. Aastaks 2009 oli Baltika sealt välja langenud.
Česká Lípa

Česká Lípa (saksa keeles "Böhmisch-Leipa") on linn Tšehhis Libereci maakonnas, Česká Lípa ringkonna halduskeskus. Česká Lípa asub Liberecist ligikaudu 37 km läänes.
Česká Lípa vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.
Asulat on esmamainitud 1263. aastal. Ürikutes on Česká Lípat esimest korda linnaks nimetatud 1337. aastal. Linna laastasid 1787. ja 1820. aastal suured tulekahjud. Taas üles ehitatud linnas algas siiski tööstuse areng. 1867. aastal sai Česká Lípa raudteeühenduse ja kujunes oluliseks raudteesõlmeks.
Česká Lípa vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Autorong

Autorong on ühest või enamast vedavast autost (veduk) ja ühest või enamast haagisest või pukseeritavast seadmest koosnev sõidukite ühend (sõidukite kombinatsioon). Autorongi koosseisus oleva haagise registrimass ei või ületada vedukiga vedada lubatud haagise suurimat registrimassi.
Lubatud pikkused.
Autorongi suurimad lubatud pikkused Eestis :
Říčany

Říčany (saksa keeles "Ritschan") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha idaringkonnas. Říčany asub Praha kesklinnast ligikaudu 20 km kagus.
Říčany paikneb merepinnast 341 meetri kõrgusel.
Linna läbib Praha–České Budějovice raudteeliin.
Aastatel 2018–2021 hinnati Říčany kõige kõrgema elukvaliteediga linnaks Tšehhi Vabariigis.
37 Wall Street

37 Wall Street on 25-korruseline elamispindadega "beaux-arts" stiilis kõrghoone Financial Districtis New Yorgis. Ehitises asub tänapäeval 373 üürikorterit.
Nestea

Nestea [nesti] on jääteemark, mis kuulub Šveitsi ettevõttele Nestlé. Seda toodab Ameerika Ühendriikide ettevõte The Coca-Cola Company ning 2017. aastani turustas seda üle maailma The Coca-Cola Company ja Nestlé ühisfirma Beverage Partners Worldwide.
Nestea põhilised konkurendid on Unileveri ja PepsiCo jääteemargid Lipton ja Fuze Tea. Peale jäätee müüakse Nestea kaubamärgi all näiteks vedelaid ja pulbrilisi teekontsentraate, külmutatavaid teid ja müügiautomaatides müüdavaid joomisvalmis jääteid. Eri riikides müüdaval Nestea jääteel võib olla erinevaid maitseid.
2017. aastal otsustasid Nestlé ja Coca-Cola, et lõpetavad 16 aastat kestnud koostöö. Üks koostöö lõpetamise põhjustest oli, et ettevõtted soovisid kiiresti muutuval turul liikuda erinevaid radu pidi. Nestléle jäi Nestea turustamisõigus enamikus riikides, Coca-Cola jätkas Nestea turustamist Kanadas, Hispaanias, Portugalis, Rumeenias, Andorras, Bulgaarias ja Serbias.
2019. aastal hakati Nestead turustama loodusliku tootena. Uues retseptis, mis töötati välja pärast Nestlé ja Coca-Cola lahkuminekut, ei ole enam kunstlikke värv- ega maitseaineid, maisisiirupit ega geenmuundatud organisme (GMO-sid). Uue retsepti teelehed imporditakse Indiast.
Malibu (rumm)

Malibu on kookosemaitseline liköör, mida valmistatakse Kariibi rummiga. Selle alkoholisisaldus on 21%. Malibu kaubamärk kuulub Prantsuse ettevõttele Pernod Ricard, mis turustab seda seaduse võimaluste piires maitserummina.
Kristo Floqi

Kristo Floqi (24. mai 1876, Korçë Osmanite riik – 1. juuli 1951, Tirana Albaania Rahvavabariik) oli albaania patrioot, poliitik, jurist ja näitekirjanik. Ta andis 1910. aastate alguses Ameerika Ühendriikides välja ajakirja Dielli ja ajalehte Zër' i Popullit.
SkyUp Airlines

SkyUp Airlines (ukraina keeles Авіакомпанія Скайап) on Ukraina odavlennufirma. Ettevõtte peakorter asub Kiievis. Kodulennujaam on Borõspili rahvusvaheline lennujaam (D-terminal). Lennufirma sooritab riigisiseseid ja rahvusvahelisi tšarter- ja odavlende. 2020. aasta aprillis hakkas lennufirma sooritama ka kaubalende.
Ajalugu.
SkyUp registreeriti 2017. aastal. Ettevõtte asutajad on Global Travel Holding LTD (UK), kellele kuulub ettevõttest 48%, ja ACS-Ukraine LLC (Ukraina), kellele kuulub 52%. Lennufirma peamised aktsionärid olid IUriy Alba, Oleksandr Alba, Tatyana Alba. 16. mail 2018 väljastas Ukraina riiklik lennundusamet SkyUpile lennuettevõtja sertifikaadi AOC ("Air operator's certificate"). 2018. aasta oktoobri alguses sai lennufirma TCO ("Third Country Operator") sertifikaadi, mis annab õiguse sooritada lende Euroopa Liidu riikidesse ning Šveitsi, Norrasse, Islandisse ja Liechtensteini.
SkyUp sooritas esimese tšarterlennu 21. mail 2018 Kiievist Sharm el Sheikhi. Esimene regulaarlend toimus 27. detsembril 2018 Kiievist Thbilisisse. 2018. aastal kavatses SkyUp suurendada oma lennukipargi 12 lennukini 2022. aastaks. Praeguse seisuga on lennufirmal 15 Boeing 737 tüüpi lennukit.
2019. aastal teatas SkyUp, et nende lennufirma hakkas esimesena Ukrainas kasutama tehnoloogiat Split Scimitar Winglet, muutes lennufirma lennukid on kütusesäästlikumaks ja keskkonnasõbralikumaks. Tol aastal tegi SkyUp 12 198 lendu ja vedas 1 709 632 reisijat. 2020. aastal sooritas lennufirma 8745 lendu ja vedas 1 250 792 reisijat.
2021. aastal otsustas SkyUp värskendada oma lennusaatjate vormi, muutes selle mugavamaks. Odavlennufirma lubas oma stjuardessidele kanda Nike tosse ja GUDU pükskostüüme pliiatsseelikute ja kõrgete kontsade asemel. 
24. veebruaril 2022 algas Venemaa sõjaline sissetung Ukrainasse ja Ukraina õhuruum oli tsiviillennukite jaoks kinni pandud. Peaaegu kõik SkyUpi lennukid olid teistes Euroopa riikides. Kolm lennukit olid Egiptuses, kolm Rumeenias, neli Eestis, üks lennuk Moldovas, Serbias ja Bulgaarias. 14. märtsil teatas lennufirma, et on valmis andma lennukeid teistele lennufirmadele rendile. SkyUpi sõnul, läheb iga kümnes dollar või euro sõja ohvritele.
Sihtkohad.
SkyUp teenindab Ukraina lennujaamadest 64 aastaringset ja hooajalist sihtkohta, millest osa on tšarterlennud. Lennufirma opereerib rahvusvahelisi lende Euroopasse ja Lähis-Itta.
Lennukipark.
19.03.2022 seisuga on SkyUpil 15 Boeing 737 tüüpi lennukit. 2022. aasta lõpuks kavatseb lennufirma suurendada oma lennukipargi 18 lennukini. Üks Boeing 737-700 on värvitud Ukraina jalgpalliklubi Donetski Šahtar värvidesse.
Frýdlant nad Ostravicí

Frýdlant nad Ostravicí (saksa keeles "Friedland an der Ostrawitza") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Frýdek-Místeki ringkonnas. Frýdlant nad Ostravicí asub Frýdek-Místekist umbes 10 km ja Ostravast ligikaudu 26 km lõunas.
Frýdlant nad Ostravicí on esmamainitud 1395. aastal. Linnaõigused sai Frýdlant nad Ostravicí 1948. aastal.
Petřvald

Petřvald (saksa keeles "Peterswald", poola keeles "Pietwałd") on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Karviná ringkonnas. Petřvald asub Ostravast umbes 7 km idas ja Karvinást ligikaudu 11 km läänes.
Petřvaldi on esmamainitud 1305. aastal. Kivisütt hakati piirkonnas kaevandama 1833. aastal. Linnaõigused sai Petřvald 1955. aastal. Kivisöe kaevandamine Petřvaldis lõpetati 1998. aastal.
Patron

 
Patron (ukraina keeles Патрон, ‘padrun/kaitsja’) on Ukraina päästeteenistuse Jack Russelli terjeri tõugu pommikoer.
Tšernihivi demineerimisüksuse teenistuses olev koer osales pärast 2022. aasta Venemaa sissetungi lõhkekehade kahjutustamisel. Ukraina valitsuse ametniku 19. märtsi teate kohaselt oli ta aidanud neutraliseerida ligi 90 lõhkekeha. Ukraina Välisministeeriumi 2022. aasta 25. aprilli teates öeldi, et ta on alates sõja algusest avastanud üle 150 lõhkekeha. 
8. mail andsid Volodõmõr Zelenskõi ja Kanada peaminister Justin Trudeau koerale üle medali ja koerajuhile ordeni teenistuse eest, Patron oli selleks ajaks aidanud kahjutustada 236 lõhkekeha.
75. Cannes'i filmifestivalil (2022) sai Patron eripreemia Dogmatarian.
20. novembril 2022 sai Patron esimeseks koeraks ajaloos, kelle UNICEF on nimetanud "hea tahte saadikuks Ukrainas" (Patron as Goodwill AmbassaDOG in Ukraine).
Sander Pajusalu

Sander Pajusalu (sündinud 7. aprillil 1988) on eesti geneetikateadlane, aprillist 2022 Tartu Ülikooli Kliinikumi geneetika ja personaalmeditsiini kliiniku juhataja.
Bobrivka

Bobrivka (ukraina keeles "Бобрівка") on küla Ukrainas Harkivi oblasti Harkivi rajoonis. Elanike arv oli 2001. aasta seisuga 82.
Jílové u Prahy

Jílové u Prahy (kuni 1950. aastani Jílové, saksa keeles "Eule") on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha lääneringkonnas. Jílové u Prahy asub Praha kesklinnast ligikaudu 22 km lõunas.
Jílové u Prahy paikneb merepinnast 381 meetri kõrgusel.
Jílové tekkis kullakaevurite asulana. Kaudsetele allikatele tuginedes on teada, et Jílové oli olemas juba 13. sajandil. Ürikutes on Jílovét esmamainitud 1310. või 1331. aastal. 1350. aasta paiku andis Saksa-Rooma keiser ja Böömi kuningas Karl IV Jílovéle kuningalinna privileegid. Kulla kaevandamine lõppes üldiselt hussiitide sõdade ajal. Kolmekümneaastane sõda tõi kaasa linna tähtsuse vähenemise.
Diskreetne koosinusteisendus

Diskreetne koosinusteisendus (DKT) on Fourier' teisendusega seotud lineaarteisendus. DKT väljendab lõplikku andmepunktide jada eri sagedustel võnkuvate koosinusfunktsioonide summana. Enim leiab DKT kasutust signaalitöötluses ja andmete pakkimises. Seda kasutatakse enamikus digitaalmeediumites, sealhulgas digitaalsetes piltides (nt. JPEG mille puhul väiksed kõrge sagedusega komponendid võib kõrvale jätta), digitaalvideotes (nt. MPEG ja H.264/MPEG-4 AVC) ja digitaalses helis (nt MP3, Opus ja AAC). DKT-d saab rakendada ka paljudes teistes teaduse ja inseneeria valdkondades, sealhulgas digitaalses signaalitöötluses ja telekommunikatsioonis.
Ajalugu.
Nasir Ahmed pakkus esimesena välja diskreetse koosinusteisenduse. Ahmed uuris andmete pakkimisega seotud Kosambi-Karhuneni-Loève'i teoreemi ning üritas leida efektiivset algoritmi selle arvutamiseks. 1972. aastal saatis Ahmed Ameerika Ühendriikide Teadusfondile ("National Science Foundation") ettepaneku uurida koosinusteisendust kasutades Tšebõševi polünoome, kuna ettepanekus mainitud koosinusfunktsioonid sarnanesid Kosambi-Karhuneni-Loève'i teoreemi põhifunktsioonidega. Koos oma sõbra Kamisetty Ramamohan Rao ja doktorant T. Natarajaniga avaldas Ahmed 1974. aastal teadusartikli, kus oli kirjeldatud diskreetse koosinusteisenduse rakendamist digitaalsete fotode pakkimisel.
Sissejuhatus.
Sarnaselt teistele Fourier'ga seotud teisendustel väljendab diskreetne koosinusteisendus mingit signaali eri sageduste ja magnituudidega sinusoidide summana. Nagu diskreetne Fourier' teisendus (DFT), opereerib DKT diskreetsete andmepunktide peal. DFT kasutab siinus- ja koosinusfunktsioone, kuid DKT kasutab ainult koosinusfunktsioone. Antud erinevus tuleneb sellest, et DKT viitab teistele piirtingimustele. Teisisõnu opereerib DFT kompleksarvudega ning DKT ainult reaalarvudega.
Kasutusalad.
DKT on signaalitöötluses enim kasutatud teisendustehnika ja kõige laialdasemalt kasutatav lineaarteisendus andmete pakkimises.
Andmete pakkimine.
Enne DKT kasutusele võtmist nõudsid digitaalsel kujul hoitavad andmed ebapraktiliselt suurt mäluruumi ning neil oli väike ülekandekiirus. DKT vähendas tohutult eelmainitud probleeme kasutades kadudega pakkimist andmepakkimissuhteks stuudiokvaliteedi lähedase sisu jaoks saavutati 8:1 kuni 14:1 ja 100:1 aktsepteeritava kvaliteedi jaoks.
DKT sarnaneb diskreetse Fourier' teisendusega, kuid opereerib ainult reaalarvudega. Koosinusfunktsioonide kasutus siinusfunktsioonide asemel on tähtis andmete pakkimisel, kuna üldjuhul on vaja vähem koosinusfunktsioonil põhinevaid komponente, et tüüpilist signaali ligilähedaselt jäljendada.
JPEG.
JPEG on üks levinumaid näiteid diskreetse koosinusteisenduse kasutamisest tänapäeval. Lihtne JPEG-faili kodeerimisprotsess on toodud järgnevalt:
Dekodeerimine teeb kõik sammud tagurpidi, välja arvatud kvantiseerimise protsess, kuna seda ei ole võimalik teha (JPEG on kadudega pakkimine).