Menstruaalanum

Menstruaalanum on menstruaaltoode, mis sisestatakse menstruatsiooni ajal tuppe. Selle eesmärk on koguda menstruatsiooni ajal emakast irdunud limaskesta ja verd. Menstruaalanumad on valmistatud elastomeeridest (silikoonkummidest, latekskummidest või termoplastilistest kummidest) Õigesti paigaldatud menstruaalanum on tupeseina vastas vaakumis, nii et keha liigutamine ei põhjusta selle lekkimist. Erinevalt tampoonidest ja hügieenisidemetest ei ima menstruaalanum vedelikku endasse vaid vajab kogunenud vedelike tühjendamist välja valamise näol, tüüpiliselt WC-potti. 
Menstruaalanumaid on kahte tüüpi. Vanem tüüp on kellukese kujuline, sageli varrega, ja selle seinad on paksud. Teisel tüübil on paindlik äär, mille küljes on õhukeste, painduvate seintega kausikujuline osa. Kellukesekujulisi anumaid ei saa kanda vaginaalse seksi ajal. Rõngakujuline anum istub samas asendis nagu rasestumisvastane pessaar; see ei blokeeri tuppe ja seda võib kanda vaginaalse seksi ajal. 
Anum vajab sõltuvalt mahutavusest ja vooluhulgast 4-12 tunni järel tühjendamist (tavaliselt anum eemaldatakse, loputatakse ja taasasetatakse). Pärast igat menstruaaltsüklit tuleb anumat puhastada ja desifitseerida, tüüpiliselt keevas vees. Üks anum võib olla korduvkasutatav kuni 10 aastat, mistõttu on nende pikaajalised kulud madalamad kui tampoonide või hügieenisidemete puhul, kuigi esialgsed kulud on suuremad. Kuna menstruaalanumad on korduvkasutatavad, tekitavad nad vähem tahkeid jäätmeid kui tampoonid ja hügieenisidemed, seda nii toodete endi kui ka nende pakendite tõttu. 
Menstruaalanumate puhul on lekkimine harvemini näidustatud kui tampoonide ja hügieenisidemete puhul. Vale asetus või anuma suurus võib põhjustada leket. Enamik kasutajaid peab menstruaalanumate paigaldamist ja eemaldamist esialgu raskeks, ebamugavaks ja isegi valulikuks. Üldiselt muutub kasutus mugavaks 3-4 kuu jooksul, tihti siiski oluliselt varem. Menstruaalanumad on turvaliseks alternatiiviks teistele menstruaaltoodetele; toksilise šoki sündroomi oht on menstruaalanumate puhul sarnane või väiksem kui tampoonide või hügieenisidemetega. 
Sisestamine.
Tupp on kõige kitsam tupeava juures ning muutub laiemaks ja kergemini venivaks sügavamal. Menstruaalanum volditakse või surutakse kokku tupeavasse sisestamisel ning tupes avaneb see täisümbermõõtu. Anumate sisemine osa läheb tavaliselt tupe fornix'i (emakakaela ümbritsev soon) sisse. Menstruaalanumad ei saa minna läbi emakakaela emakasse. 
Vaagnapõhjalihased, mis ümbritsevad tupeava, peavad lõdvestuma, et anumat sisestada. Pinges lihased, isegi tahtmatult, võivad põhjustada valu anuma tuppe sisestamisel. 
Kellukesekujulist anumat volditakse või pigistatakse enne tuppe sisestamist. Sisestamiseks on erinevaid voltimistehnikaid; levinum on C-volt ja 7-volt. Kui anum on sisestatud, avaneb see tavaliselt iseenesest ja tekitab vastu tupe seina vaakumi. Mõnel juhul võib olla vajalik anuma keeramine või tupelihaste pingutamine, et anum avaneks täielikult.  Kui anum on õige mõõduga ja korrektselt sisestatud, ei tohiks see lekkida ega põhjustada ebamugavustunnet. Anum peab olema täielikult tupe sees, sh ka anuma vars. 
Rõngakujulised anumad asetatakse teisiti kui kellukese kujulised anumad: surudes äärte vastasküljed kokku, kuni need kokku puutuvad, libistades kokku volditud anuma ühe otsa tupekanali "lõppu" ja paigutades teise otsa häbemeluu taha. Rõngakujulise anumate sisestamine nõuab rohkem teadmisi anatoomiast, et paigutada anum emakakaela alla ja ümber, &lt;ref name="disc/cup2"&gt;&lt;/ref&gt; mitte selle ette. Kui anumal on vars või muud lisaosad eemaldamise hõlbustamiseks, tuleks need sisestada viimasena. 
Kui sisestamiseks kasutatakse libestit, peaks see olema veepõhine, kuna silikoonist libesti võib silikoonanumat kahjustada. 
Eemaldamine.
Vaagnapõhjalihased peavad olema lõdvestunud, et anumat saaks tupest kätte. Eemaldamise hõlbustamiseks kasutatakse mõnikord võtteid nagu kükitamine, ühe jala tõstmine WC-potile, põlvede laiutamine ja anuma pressimine nagu sünnitaks. 
Aeglane eemaldus ja kindel hoidmine väldivad anuma käest kukkumist; abiks on ka kogemus, aeg ja privaatsus. Anuma maha või potti kukkumine muudab selle ebasanitaarseks ning nõuab anuma seebi ja kuuma veega loputamist, võimalusel ka keetmist, et vältida põiepõletiku või bakteriaalse vaginoosi teket anuma taassisestamisel. 
Kellukesekujuline anum eemaldatakse otsides anuma põhja tolle varre järgi. Varrest tõmbamine ei lõhu vaakumit ja võib põhjustada valu. Vaakumi lõhkumiseks pigistatakse anuma põhja või asetatakse sõrm anuma kõrvale. 
Anumat saab eemaldada WC's, vanni kohal või duši all, et vältida ümbruse verega määrdumist. Eemaldamine muutub harjutades vähem määrduvamaks ja kellukesekujulist anumat püsti hoides on võimalik seda eemaldada ka leketeta. Kui on vaja jälgida menstruaalvere kogust (nt meditsiinilistel põhjustel), võimaldab kellukesekujuline anum seda täpselt teha enne tühjendamist. 
Rõngakujulised menstruaalanumad eemaldatakse ühe sõrmega koukides või kahe sõrmega seda kinni pigistades ja tõmmates. Mõnel rõngakujulisel anumal on kausis süvend, mis hõlbustab serva koukimist. Mõnel on ka varred, kuid erinevalt kellukesekujulisest anumast kinnituvad need varred anuma ääre külge ja neid saab tõmmata, et vaakumit lõhkuda. Rõngakujulisi anumaid eemaldatakse tavaliselt poti kohal, juhul kui midagi välja voolab - kauss vajub eemaldamisel lamedaks, mistõttu on väga raske vältida menstruaalvere välja voolamist.