tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tiber

Tiber (ka "Tevere"; ladina "Tiberis") on jõgi Apenniini poolsaarel Kesk-Itaalias. Tiberi ääres asub Rooma. Jõgi saab alguse Apenniinidest Monte Fumaiolo (1407 m) nõlvalt ja suubub Türreeni merre. Jõe pikkus on 406 km. Valgala on umbes 18 000 km².
Antiikajal asus Tiberi jõe suudmes Ostia sadam. Tiberisse suubus Rooma kanalisatsioon Cloaca Maxima.
Jõgi põhjustas Roomas sageli üleujutusi, kuni see 19. sajandi lõpus süvendatud kanalisse juhiti.
Edith González

Edith González Fuentes (10. detsember 1964 – 13. juuni 2019) oli Mehhiko filminäitleja.
Kõdu küla

Kõdu on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Kädva

Kädva on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Kädva küla asub Vahastu–Lelle maantee ääres, üle 20 km Juurust lõunas Käru vallas. Ajalooliselt kuulus küla Juuru kihelkonna koosseisu, administratiivselt alates 1816. aastast Ingliste mõisavalda (kuuludes samal ajal Purila mõisa alla). 1891 liideti Ingliste vald Kaiu, sealt edasi 1900 Juuru valla koosseisu. 1907 taastati iseseisev Ingliste vald, kuhu kuulus endiselt ka Kädva küla. 1939. aasta haldusreformiga Eestis liideti taas osa väikseid valdu suurematega. Ingliste vald likvideeriti ja selle territoorium jaotati Juuru (Ingliste ja Pae), Kehtna (Paluküla) ja Käru (Kädva) valdade vahel.
Muinasajal oli Kädva ümbrus tõenäoliselt asustamata, 13. sajandil koostatud "Taani hindamisraamatus" seda nime ei kohta. Esimene teade küla olemasolust ulatub aastasse 1312. Kädva ümbrus kandis Rehuvere (ka Rehevese) nime. Liivi sõja perioodil laienes asustus õige tunduvalt. Elanikkond kasvas peamiselt sõjapõgenike arvel. Oli ju Kädva pelgupaigaks nagu loodud, teedest ja suurematest asulatest kaugel, põlismetsade, soode ja laukarabade taga. 
Vaatamata isoleeritusele suurematest keskustest, hakkas Kädval juba varakult aktiivne kultuurielu arenema. Nagu mujal, nii kujunes ka Kädval tärkava vaimuelu keskuseks 1870. aastal asutatud vallakool. Hoogsalt alustas tegevust ka Kädva abikomitee kooliõpetaja Gustav Bachi juhtimisel. Komitee korraldas mitu näitusmüüki ja üldist heakskiitu pälvinud peoõhtut, kus esines ka vastloodud laulukoor. 1871. aastal tuli Kädvale vallakooli õpetajaks Jaan Audova, kes oligi nimetatud laulukoori loojaks.
Kändliku

Kändliku on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Lauri (Türi)

Lauri on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Lauri

Lauri on mehenimi. 
Lauri on ka mitme koha nimi:
Lauri (Kanepi)

Lauri on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Lauri (Rõuge)

Lauri on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Lungu

Lungu on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Lungu (Lungo) oli Käru mõisa karjamõis.
3. juulil 1498 lubas ordumeister Wolter von Plettenberg Hans Maydellil Lunge Krege metsa (Wildniss) kasutada. 1624. aastal oli seal Lelle mõisa talu (Lunck), 1638 küla (Lunge) ja 1797 karjamõis. ENSV ajal, aastail 1961–1965, oli küla nn. 101. kilomeeter, kuhu saadeti pealinnast välja tööpõlgurid, eraettevõtjad, hulkurid ja prostituudid. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Sonni

Sonni on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Käru alevik

Käru on alevik Järva maakonnas Türi vallas, endise Käru valla keskus.
Käru kirik on üks paremini säilinud puitkirikuid Eestis. Kirikut kasutab Käru kogudus.
Alevikus on ka Käru Põhikool, lasteaed, Käru rahvamaja ja Käru Raamatukogu.
Alevikku läbival Tallinna–Viljandi raudteeliinil on Käru raudteepeatus. Aleviku lõunaosa läbiva Tallinna–Rapla–Türi maantee ääres asub Käru tee bussipeatus.
Kärus asuvad kaks ajaloomälestist – Käru kalmistu ja II maailmasõjas hukkunute ühishaud.
Aastast 2018 on Kärus ka (laste)kärude muuseum, mida veab Aljona Suržikova.
Käru (täpsustus)

"Käru" on mitmetähenduslik sõna ja mitme koha nimi.
Apenniini poolsaar

Apenniini poolsaar on saapakujuline poolsaar Lõuna-Euroopas Vahemere ääres. Poolsaart piirab idast Aadria meri, läänest Türreeni ja Liguuria meri ning lõunast Joonia meri. Põhjas piiravad poolsaart Alpid.
Poolsaar on nime saanud Apenniini mäestiku järgi, mis kulgeb loode–kagusuunaliselt rohkem kui 1000 km ulatuses üle poolsaare. Apenniini poolsaar asub vahemerelise kliima vööndis.
Apenniini poolsaarel asuvad Itaalia, San Marino ja Vatikan.
Sitsiilia saarest eraldab seda Messina väin, Balkani poolsaarest Otranto väin.
Käru (Väike-Maarja)

Käru on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. 
Ajalugu.
Vanadel kaartidel on praeguse Käru (18. sajandil "Kerro") küla põhjaosas Luusika bussipeatuse juurde märgitud küla nimega Tuulivere ("Tulifer"). Tuulivere ja Käru vahel Pedja jõel oli vesiveski. Vesiveski oli ka Pallasveres ("Pallastfer") ja Kõrveonga (18. sajandil "Onge") külas (tänapäeval Imukveres). Kõik loetletud veskid on Pedja jõel, Imukvere jõel veskeid märgitud ei ole. Imukvere saeveski asus Pedja jõel.
Tuulivere ja Käru vahelises veskikohas tegutseb Käruveski kalakasvandus. Pedja jõel on esinenud ka veevaeseid aastaid.
Käru külas Juhan Kuke sünnikohas on mälestuskivi. Käru küla kuulus Salla valda.
Endised mõisahooned.
Küla territooriumile jäävad Käru mõis ("Kerro") ja Härma mõis ("Hermannshof"). Mõisate peahooned on hävinud kuid säilinud on mitmeid kõrvalhooneid.
Pudivere (Väike-Maarja)

Pudivere on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. 
Pudiveres on Pudivere mõis ("Poidifer"). Pudivere külast läänes asus varem Liinemõisa mõis ("Helenenhof"), mille peahoone kohale ehitati hiljem asundustalu elamu.
1977. aastal liideti külaga Liineküla ja Sootiigi.
Orguse (Väike-Maarja)

Orguse on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Jädivere paljand

Jädivere paljand (ka: "Jädivere jõekallas") on Siluri ladestu Jaani lademe karbonaatkivimeist koosnev paljand Enge jõe vasakpoolsel kaldal Rapla maakonnas Märjamaa vallas, Pallika ja Jädivere küla piiril. Paljandi kõrgus jõe veetasemest on maksimaalselt 4 meetrit ja pikkus üle 100 meetri.
Astang on tekkinud Enge jõe uuristaval toimel Pallika mäe (25,7 meetrit üle merepinna) kirdepoolsesse serva.
Jädivere paljandi suhtes jõe vastaskaldal on maaliline kaitset ja hooldamist vääriv lamminiit.
Aastast 2004 on Jädivere paljand looduskaitsealuse üksikobjektina kaitse all.
VÕI-EI

VÕI-EI (ingl k NOR sõnadest "not or") on disjunktsiooni eituse loogikatehe (). 
Seda sõnaühendit kasutatakse ka vastavat tehet sooritava loogikaelemendi nimena. VÕI-EI-elemendi ehk NOR-elemendi väljundis on signaal 1 ainult siis, kui kõigis sisendites on signaal 0. 
VÕI-EI-elemendid valmistatakse CMOS-tehnoloogias, kus lülititena toimivad MOSFET-transistoride paarid.
NING-EI

NING-EI (ingl k NAND sõnadest "not and") on konjunktsiooni eituse loogikatehe ().
Seda sõnaühendit kasutatakse ka vastavat tehet sooritava loogikaelemendi nimena. NING-EI-elemendi ehk NAND-elemendi väljundis on signaal 1 siis, kui kasvõi ühes sisendis on signaal 0. 
NAND-elemendid valmistatakse CMOS-tehnoloogias, kus lülititena toimivad MOSFET-transistoride paarid.
Riistvaraline programmeerimine

Riistvaraline programmeerimine on selline programmeerimine, kus vastava programmi järgi ühendatakse juhtimiseks kasutatavad lülitid ja releed omavahel juhtmetega mingit kindlat funktsiooni täitvaks seadmeks. Süsteem toimib vastavalt elementidevahelistele ühendustele. Ühe ülesande täitmiseks loodud riistvaralist programmi uueks ülesandeks ümber teha on raske. Tänapäeval leiab riistvaraline programmeerimine vähest kasutust masinaehituses ja mõningates lihtsamates automaatsüsteemides.
Olev Remsu

 
Olev Remsu (sünninimi Olev Remsujev; sündinud 1. novembril 1947 Tartus) on eesti kirjanik, dokumentaalfilmide režissöör ja filmidramaturgia õppejõud.
Töökäik.
Olev Remsu on olnud Tallinnfilmi toimetaja; kultuurilehe Sirp ja Vasar ning Sirp publitsistikaosakonna toimetaja; professionaalne loomavedaja (ešeloni ülem); Vabadusraadio kommentaator; ERSP häälekandja Nädalaleht peatoimetaja; Eesti esimese ja ainukese erakultuurilehe Kultuurimaa peatoimetaja; OSCE ja Esindamata Rahvaste Organisatsiooni rahvusvaheline vaatleja konfliktikolletes ning valimistel Venemaal ja Balkanil; giid reisidel kõikjal maailmas; Eesti Romaaniühingu direktor; filmidramaturgia õppejõud Eesti Kunstiakadeemias, Tallinna Ülikoolis ja Viljandi Kultuuriakadeemias; Eesti Karskusseltsi endine esimees; Haapsalu rahvakohtunik; ajalehtede Postimees ja Eesti Päevaleht kolumnist.
Ta oli kirjandusrühmituse Wellesto liige ja üks selle asutajaid, omakirjastuslike almanahhide Marm ja Kolme mehe laulud üks toimetajaid. 
Protsessimine Urmas Otiga.
1990. aastatel leidis meedias laialt kajastust Remsu hagi teleajakirjanik Urmas Oti vastu. Ott vastas intervjuus Nädalale ühe Remsu artikli kohta, milles teravalt Toomas Uba kritiseeriti, et tema "ei taha sellise s...peaga nagu Remsu üldse midagi tegemist teha." Kohus mõistis Urmas Oti solvamises süüdi.
Looming.
Muu.
Ta on kirjutanud anima- ja dokumentaalfilmide stsenaariume. Samuti kirjutab ta filmi- ja kirjanduskriitikat ning arvamusartikleid.
Isiklikku.
Tema vanemad olid Antti Remsujev (1917–1972, karjalane, vedurijuht) ja Lilli Remsujev (1914–2004, eestlane, Tartu Ülikooli Botaanikaaia aednik).
Estin

Estin (sünninimi Esta Simakova, hiljem Esta Loho (1991–2001), praegu Esta Erjemin ; sündinud 12. jaanuaril 1973 Viljandis) on eesti poplaulja. 
Esinemist alustas Estin 17–aastaselt ansamblis Arabella. Alates 1994. aastast esines ta koos Erik Hoveriga duetis Hovery Covery ning saavutas üle-eestilise kuulsuse. Hiljem on Estin kasutanud ka esinejanime Constance.
Tema tuntumad laulud on "Peegel" (1995), "Esimene lumi" (1996), "Oota kui võid", "Lennata sinna", "Petlik õnn" (koos Erich Kriegeriga) jt. 2013. aasta algul ilmus tema singel "Tantsi nüüd". Väidetavalt oma viimase ülesastumise laval tegi Estin Pärnu Vallikäärus juunikuisel Grillfesti kontserdil 2023. aastal.
Isiklikku.
Tema isa oli vene rahvusest ja ema leedulanna. Estin on olnud Keskerakonna liige ning avaldanud arvamust, et Eesti võiks olla kakskeelne.
Estin oli 1991. aastast kuni 13. septembrini 2001 abielus Gunnar Lohoga (kooselu lõppes oktoobris 1999). Nad elasid Viljandis. Abielu lahutati kohtuotsusega, Gunnar Lohol oli elatise maksmise kohustus. Neil on tütred Sandra (1991) ja Stina (1993).
Ta Viljandi spordikooli lõpetanud iluvõimlemise erialal, aeroobikatreeneri kutsega ning on Viljandis sellel alal töötanud. Hiljem elas Tallinnas ja töötas Põhja-Eesti Regionaalhaiglas. Praegu elab Estin Soomes, tema abikaasa on Aimar Erjemin.
Constance

Constance on naisenimi. 
Seda on kandnud mitmed printsessid ja kuningannad, sealhulgas:
Constance oli Estini esinejanimi.
Constance on ansambli Southpacific album. 
"Constance" on 2003. aasta lühifilm. 
Constance on New Orleansis välja antav kultuuriajakiri.
Na Agrarnom Fronte

Na Agrarnom Fronte ("На аграрном фронте") oli ajakiri, mis ilmus Nõukogude Liidus alates 1925. aastast. 
Ajakiri propageeris kollektiviseerimist ning kutsus üles võitlusele kulakute vastu.
Aastatel 1926–1929 oli vastutav toimetaja Lev Kritšman.
Avatud Ruumi meetod

Avatud Ruumi meetod (ARM) on viis konverentsi või koosoleku läbiviimiseks. 
Meetodi lõi 1980. aastate keskel Harrison Owen, kelle sõnul on juhtimisteooriates "keskne koht planeerimisel, organiseerimisel, kontrollil – Avatud Ruumi meetod põhineb vabatahtlikkusel. Ainus seadus kannab nime kahe jala seadus: kui sa leiad, et küsimuse arutelu sulle midagi ei anna, siis lahku!"
Michael Harner

Michael James Harner (29. aprill 1929 – 3. veebruar 2018) on ameerika neošamanismi propageerija ja selleteemaliste raamatute autor. Ta on rajanud organisatsiooni Foundation for Shamanic Studies. Harner nimetab enda õpetatavat šamanismi tuumšamanismiks.
Tf–idf

Tf–idf (inglise "term frequency–inverse document frequency") on statistiline mõõt, mida kasutatakse tihti infootsingus ja andmekaevanduses. Seda mõõtu kasutatakse sõnade tähtsuse hindamiseks tekstikorpuses. Enamasti kasvab sõna tähtsus proportsionaalselt sõna esinemissagedusega. Sellele loogikale ei allu väga tihti kasutatavad sõnad (näiteks sidesõnad, asesõnad jms), mille esinemissagedus on küll suur, aga tähtsus tekstis väike.
Niisiis võib kirjeldada tf-i ("term frequency") ehk termini sagedust järgmiselt: 
formula_1 
kus termini esinemissagedus tekstis (formula_2) on jagatud sõnade hulgaga tekstis.
Idf-iga mõõdetakse termini üldist tähtsust järgmise valemi abil: 
formula_3
kus |D| on tekstide arv korpuses ja formula_4 tekstide arv, kus termin formula_5 esineb.
Tf–idf on seega järgmine:
formula_6
Matti (film)

"Matti" on 2006. aastal Matti Nykäneni elust valminud film.
Filmi režissöör on Aleksi Mäkelä.
Linnulaht

Linnulaht (ka Väikelaht) on järv Saaremaal Saaremaa vallas Kuressaare linna läänepiiril. Laht eraldus Läänemerest umbes 1000 aastat tagasi.
Linnulaht on 69,2 ha suur ja paikneb merepinnast vaid 0,6 m kõrgusel. Järv on madal, suurim sügavus (järve põhjaosas) ulatub 2 meetrini, keskmine sügavus on 0,5 m.
Linnulahe linnustiku kaitseks loodi 1927. aastal Linnulahe kaitseala.
Veerežiim.
Linnulahe vee läbivool on võrdlemisi väike: vähene sissevool toimub kraavide ja põhjaallikate kaudu, väljavool aga kraavi (Kallaku jõe) vahendusel Suurlahte. Merevett satub lahte harva, seda peamiselt suurvee ajal Nasva jõe ja Mullutu-Suurlahe kaudu. Sel ajal võib veetase tõusta kuni 0,5 m.
Linnulahe vesi on rohekaskollakat värvi ja vähese läbipaistvusega (0,5 m). Lahe vee pH-tase on kõrge (9,65), st sealne hapnik on üleküllastunud (115%). Samuti on seal rohkelt toitesooli, kloriide ja sulfaate, mis annavad mõista mere lähedusest. 
Talviti jääb rohketoiteline järv ummuksisolekusse. Veevahetus toimub 1–2 korda aastas.
Elustik.
Linnustik.
Tänu ornitoloogilisele kaitsealale on Linnulahe linnustik liigirikas. Piirkonnas pesitseb arvukalt kalakajakaid ("Larus canus"), jõgitiire ("Sterna hirundo") ja väikekajakaid ("Larus minutus", "Hydrocoloeus minutus"), samuti leidub tuttpütte ("Podiceps cristatus"), hallhanesid ("Anser anser") ning sinikael- ("Anas platyrhynchos") ja luitsnokk-parte ("Anas clypeata"). Esindatud on ka Eestis harva nähtavad linnuliigid, näiteks kühmnokk-luiged ("Cygnus olor"), väikehüübid ("Lxobrychus minutus") ja -huiged ("Porzana parva"). Mitmed nimetatutest kuuluvad ka looduskaitse alla.
Linnulahes pesitseb Eesti suurim naerukajakate ("Larus ridibundus") koloonia, lisaks on see populaarne pesitsus- ja rändeala teiste veelindude hulgas.
Kalastik.
Linnulahe kalastik on võrdlemisi mitmekesine, esineb näiteks nii hauge ("Esox lucius"), ahvenaid ("Perca fluviatilis") ja särgi ("Rutilus rutilus") kui ka säinaseid ("Leuciscus idus"), luukaritsaid ("Pungitius pungitius") ja roosärgi ("Scardinius erythrophthalmus"). Domineeriv liik on aga koger ("Carassius carassius"). Lahest on püütud Saaremaa järvede ainus teib ("Leuciscus leuciscus").
Taimestik.
Veekogust võib leida mitmeid kaldaveetaimi, näiteks harilikku pilliroogu ("Phragmites australis"), harilikku soosõnajalga ("Thelypteris palustris") ja hundinuiasid ("Typha"). Veesisesest taimestikust domineerib vahelmine näkirohi ("Najas marina" subsp. "intermedia"), leidub ka harilikku haneheina ("Zannichellia palustris") ja epifüütseid niitvetikaid ("Ulothrix zonata").
Linnulahes leiduvatest taimedest on Eestis looduskaitse II kategooriasse arvatud jumalakäpp ("Orchis mascula") ja meri-näkirohi ("Najas marina"), III kategooriasse aga suur käopõll ("Listera ovata"), hall käpp ("Orchis militaris") ja niidu-asparhernes ("Tetragonolobus maritimus", ka "Lotus maritimus").
Kaitse.
Linnulaht kuulub Linnulahe kaitsealale. Samuti kuulub see nii Mullutu-Loode linnuala kui ka loodusalana (keskkonnaregistri kood EE0040443) Euroopa Liidu Natura 2000 kaitsevõrgustikku.
Konsu järv

Konsu järv (ka "Konsa järv, Kontsu järv, Kontso järv, Suur Kongojärv, Suur Konsu järv") on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas Kuremäelt 3 km kirde pool, Kurtna järvestiku suurim järv.
Konsu järv jaguneb kaheks osaks: Ees- ja Keskjärveks. Ees- ja Keskjärve eraldab järve keskel läänest järve ulatuv poolsaar (Räbina tõrs). Lõuna pool asub Peenjärv, mida Konsu järvega ühendab 100 m pikkune kanal.
Järv on 141,2 ha suurune ja asub 41 m kõrgusel merepinnast. Suurim sügavus on 10,2 m, mis asub Keskjärves.
Kooru järv

Kooru järv (ka "Suur Kaanda järv") on järv Põhja-Saaremaal Saaremaa vallas Ninase poolsaarel.
Kooru järv on 83,3 ha pindalaga madal järv, mille suurim sügavus on 1,2 m. Kõrgus merepinnast on umbes 3 meetrit, millest võib järeldada, et järv on alles hiljuti merest eraldunud.
Žõtomõr

Žõtomõr (ukraina ja vene keeles Житомир) on linn Ukrainas, Žõtomõri oblasti ja Žõtomõri rajooni keskus. Asub Teterivi jõe ääres 120 km Kiievist läänes. 2021. aastal oli seal 263 507 elanikku, 2010. aastal 271 714.
Peamised majandusharud on puidutööstus, toiduainetööstus, graniidi kaevandamine, metallitööstus ja muusikainstrumentide valmistamine.
Žõtomõr on oluline transpordisõlm. See jääb Kiievi ja Bresti vahelisele ajaloolisele teele. Linna lähedalt möödub rahvusvaheline E-tee E40, mis läbib kogu Ukrainat. Žõtomõris ristuvad Korosteni, Fastivi ja Novograd-Volõnskõisse viivad raudteeliinid. Linna idaosas asub Žõtomõri lennujaam.
Ajalugu.
Žõtomõri on esmamainitud 988. aastal. 1240. aastal rüüstasid linna mongolid. 1320. aastal liideti Leedu suurvürstiriigiga ja 1444. aastal sai Magdeburgi linnaõigused.
Rahvastik.
Enne Teist maailmasõda elas linnas suur juudi kogukond. 1861. aastal moodustasid juudid kolmandiku linna elanikest. Tänapäeval asub linnas suur poola kogukond.
Žõtomõris on sündinud Sergei Koroljov ja Svjatoslav Richter.
Ala (Tõrva)

Ala on küla Valgamaal Tõrva vallas. Asub Õhne jõe ääres.
Aastatel 1960–1971 asus Ala külas Taagepera külanõukogu keskus.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Küla läbib Valga–Uulu maantee. Külas asuvad Taagepera kirik ja Ala ohvrikivi. Küla läänepiiril asub Ikeperä järv.
Külas asus Taagepera sovhoosi keskus.
Ala on kirjaniku ja poliitiku Hella Wuolijoki sünnikoht.
1977. aastal liideti Ala külaga Lopsu küla.
Holdre

Holdre on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Holdre ja Taagepera vahel asuvad looduskaitsealused Holdre männikud. Küla kaguosas paikneb Lasa järv.
Külast läände jäävad Pilpa ja Taagepera, põhja Kähu, Karjatnurme ja Kirikuküla, itta Koorküla ning kagusse Jeti küla. Mööda Holdre lõunapiiri kulgeb Eesti-Läti riigipiir.
Holdre puurauk oli Õhne kihistu ja selle Rozēni ning Rūja kihistike stratotüübiks. 
Ajalugu.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb see Tõrva valla territooriumile.
Külas asus Holdre mõisa kese. Juugendstiilis härrastemaja valmis 1910. Pärast mõista võõrandamist töötasid hoones kool, vallavalitsus, rahvamaja, piimameier, kauplus jne. Nõukogude perioodil olid hoonel täita samad funktsioonid mis vabariigi ajal, koolis jätkus töö kuni 1961. aastani. Pärast ümberehitust oli hoones pioneerilaager. 1976. aastast oli hoone omanik Autotranspordi ja Maanteede Ministeerium. 
Eesti taasiseseisvumise järel läks härrastemaja Valga Autobaasi kätte, kes müüs selle 1998. aastal eravaldusse.
1977. aastal liideti Holdrega Eera küla.
Jõgeveste

Jõgeveste on küla Valgamaal Tõrva vallas. 
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Michael Andreas Barclay de Tolly ja tema abikaasa on maetud Jõgevestel Jõgeveste mõisa kalmistul asuvasse Barclay de Tolly mausoleumi.
Kalme (Tõrva)

Kalme on Valgamaal Tõrva vallas asuv küla.
Kalmet on esmamainitud 1839. aastal taluna. See asus Helme kihelkonnas ja kuulus Jõgeveste mõisale. Külana on Kalmet esmamainitud 1945. aastal. Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Küla loodeosa tuntakse Jaasikse nime all. Jaasikset on varem ka omaette külaks loetud. Näiteks 1684. aastal on nimetatud "Hüste Külla" all talu nimega "Jasika Tep".
Küla nime käänatakse väliskohakäänetes (nt Kalmele).
Kirikuküla (Tõrva)

Kirikuküla on küla Valga maakonnas Tõrva vallas. 
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Külas asus Helme Sanatoorne Internaatkool.
Kähu

Kähu on küla Valgamaal Tõrva vallas. 
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Külas asub Helgikivi.
Linna (Tõrva)

Linna (varem ka Linnaküla) on küla Valgamaal Tõrva vallas. 
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Möldre (Tõrva)

Möldre on küla Valgamaal Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Külas asub Arstle paljand.
Patküla

Patküla on küla Valgamaal Tõrva vallas. 2011. aasta 31. detsembril elas Patkülas 196 inimest.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb Tõrva valla territooriumile.
Külas asuvad Patküla mõis ja Patküla järv.
Külas asub üks Graanul Investi tehas ja Puidu Taaveti kirstutehas.
1977. aastal liideti Patküla külaga Koive küla.
Pilpa

Pilpa on küla Valgamaal Tõrva vallas. 
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Külas asuvad Taagepera ohvrikivi ja suurem osa Tündre järvest.
Roobe

Roobe on küla Valgamaal Tõrva vallas. 
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Taagepera

Taagepera on küla Valga maakonnas Tõrva vallas. Küla nimi on tulnud Stackelbergide nimest.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Külas asub Taagepera järv ning esinduslik Taagepera mõisakompleks ja selle kalmistu.
Karjatnurme

Karjatnurme on küla Valgamaal Tõrva vallas. 
Aastatel 1950–1960 asus Karjatnurme külas Taagepera külanõukogu keskus.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Karjatnurmel on sündinud kirjanik Erni Hiir ja keeleteadlane Eduard Laugaste.
Küla kirdepoolset osa tuntakse Koriste nime all.
Eesti haiglate loend

"Siin on loetletud Eesti haiglaid.
Mõrtsuka järv

Mõrtsuka järv (ka Väärsi järv, Mõrtsukjärv) on põhja-lõuna suunas piklik järv Valgamaal Otepää vallas Otepääst 8 km põhja pool, ta kuulub Päidla järvestikku.
Mõrtsuka järv on 2,04 km pikk ja 470 m lai. Tema pindala on 23,4 ha ja suurim sügavus 6,5 m (keskmine 3,7 m). Järv asub 98 m kõrgusel merepinnast.
Järve sissevool toimub Uibujärvest, sinna suubub ka Kakkoja ning esineb allikaid. Väljavool toimub Ilusa oja kaudu.
Nimetus Väärsi järv pandi sealsamas asunud Väärsi talu järgi.
Nime päritolu.
Mõrtsuka järve nimi tekkis 17. sajandil talurühma järgi, mis sama sajandi lõpul külaks kujunes.
Herbert Ligi uuris välja, et lisanimi "Martzug" või "Merzuck" tuli Lõuna-Eestis kasutusele 1620. aastatel ja enamik selle kandjaid on sisse rännanud. Mujal tarvitati seda lisanime juba pool sajandit varem.
Enn Tarveli arvates tähendas sõna "mõrtsuk(as)" sõjameest, kelleks oli lihtsalt kohalik talumees. Seegi tähendus tuli keelde 17. sajandi algul. Teisalt võib nime aluseks olla mehenimi Mertsi(k) või Mertsin, mis tuleb Läti nimest Smerts. Näiteks 1756 oli Aiaste külas talupoeg "Krisa Merzina Jurri". Soomeski on esinenud mehenime Mertti või Mertsi. Ajapikku muutusid sõjamehe tähendus ja mehenimi rahvale võõraks. Siis mugandati külanimi rahvale arusaadavamaks ja ilmekamaks – Mõrtsuka külaks.
Muistendid.
Mõrtsuka küla nimi on saanud paljude rahvajuttude allikaks. Üks neist on selline. Pärast sõdu käinud rüüstajate salk taludes röövimas ja tapmas. Rahvas põgenenud metsa peitu. Väärsi talu rahvas olnud aga kodus. Rüüstajad tulnud sinna ja vaadanud, et naised keedavad toas süüa. Selgunud, et need olid naisteriietes mehed. Nad piiranud röövijad sisse ja ajanud koos kõigi hobustega järve, kus kõik uppunud.
Ühe pärimuse järgi tapnud röövlid selle järve lähistel ühe ohvri ja järv saanud selle järgi nime. Teise pärimuse järgi saanud järv nime tapetud põdra järgi. Järves olevat ka kulda, mille Rootsi väepealik olevat sõja ajal sinna uputanud.
Nõuni järv

Nõuni järv (ka "Suur Nõuni järv") on järv Valgamaal Otepää vallas Otepääst 6 km põhja pool, Päidla järvestiku suurim järv.
Nõuni järve pindala on 82,1 ha, tema suurim sügavus järve keskosas 14,7 m ja keskmine sügavus 6,1 m. Asub 107,3 m kõrgusel merepinnast.
Järv asub Otepää looduspargi territooriumil.
Kaarnajärv

Kaarnajärv (ka "Kaarna järv") on järv Valgamaal Otepää linnast 2 km kirde pool, Otepää ja Pilkuse külas.
Kaarnajärve pindala on 25,1 ha, suurim sügavus 4,3 m ja keskmine 2,9 m. Järv asub 119,1 m kõrgusel merepinnast. Selle põhjaosas on ligi 1 ha suurune metsaga kaetud saar. Kaarnajärv kuulub Otepää looduspargi koosseisu.
Nüpli järv

Nüpli järv on järv Valgamaal Otepäält 2 km lõuna pool.
Nüpli järve pindala on 27,7 ha, suurim sügavus 6 m ja keskmine 4,6 m. 
Järve ümbritsevad kõrged metsased kuppelmäed Tedremägi, Saaremägi ja Küljemägi ning põllustatud kuplid Laanemägi ja Välgimägi.
Tuumšamanism

Tuumšamanism on Michael Harneri poolt välja töötatud vaimne tehnika, mis tugineb eri kultuuride šamanistlikele praktikatele, kuid on nii-öelda puhastatud kultuurilisest kontekstist ja muudetud väidetavalt omandatavaks kõigile inimestele. 1985. aastal asutas Harner Šamanismiuuringute Sihtasutuse (The Foundation of Shamanic Studies), mis tegeleb kirjanduse väljaandmise ja kursuste korraldamisega. 
Uusšamanism on Lääne kultuuriruumis populaarne olnud alates 1960.–1970. aastatest; Michael Harneri versioon erines paljudest eelkäijatest selle poolest, et ei sisaldanud hallutsinogeenide kasutamist. Kriitikute sõnul on väga paljude erinevate usundiliste ja kultuuriliste süsteemide tükkidest "universaalse šamanismi" kokkupanemine küsitava väärtusega ettevõtmine.
NING

NING (ingl k AND) on lauseloogikas konjunktsiooni tehte märgi ∧ sõnaline kuju (samas tähenduses on kasutusel ka sidesõna JA).
Sõna NING kasutatakse ka vastava loogikaelemendi nimena. NING-elemendi väljundis on signaal 1 ainult siis, kui kõigis sisendites on signaal 1.
NING-elemendi IEC standardi kohases tingmärgis väljendab konjunktsiooni tehet märk &amp;. 
NING-elemendid valmistatakse CMOS-tehnoloogias, kus lülititena toimivad MOSFET-transistoride paarid. Kui sisenditel A ja B on kõrge potentsiaal (signaal 1), siis on transistorid T3 ja T4 juhtivad (lülititena suletud seisus) ning T1 ja T2 mittejuhtivad (lülititena avatud seisus). Seetõttu on T5 ja T6 sisendis madal potentsiaal (signaal 0), mille tulemusena on T5 juhtiv ja T6 mittejuhtiv ning lülituse on väljundis Y kõrge potentsiaal. Kõigi muude sisendiolekute korral on väljundis madal potentsiaal, sest transistor T6 on juhtiv.
VÕI

VÕI (ingl k OR) on lauseloogikas disjunktsiooni tehte märgi formula_1 sõnaline kuju; see tehtemärk on ladina k sõna "vel" (või) esitähe kujuline.
Sõna VÕI kasutatakse ka vastavat tehet sooritava loogikaelemendi nimena. VÕI-elemendi väljundis on signaal 1 siis, kui vähemalt ühes sisendis on signaal 1.
VÕI-elemendi IEC standardi kohases tingmärgis väljendab disjunktsiooni tehet tähis ≥1 (samas tähenduses on kasutusel ka 1 ilma märgita ≥). 
VÕI-elemendid valmistatakse CMOS-tehnoloogias, kus lülititena toimivad MOSFET-transistoride paarid. Kõrvaloleval skeemil moodustavad transistorid T1…T4 VÕI-EI lüli. Kui sisendis A või B on kõrge potentsiaal (signaal 1), siis juhivad vastavalt transistorid T4 või T3 (lülititena suletud seisus), samal ajal kui T1 ja T2 on mittejuhtivad (lülitite kontaktid avatud). Transistorid T5 ja T6 skeemi väljundis täidavad EI-lüli ülesannet. VÕI-EI lüli koos EI-lüliga kokku annavadki VÕI-elemendi. Seega kui näiteks kõrge potentsiaal on sisendis A, siis on mittejuhtiv T1 ja juhtiv T4; seetõttu on T6 sisendis madal potentsiaal ja see transistor on mittejuhtiv. Samamoodi muudab kõrge potentsiaal sisendis B mittejuhtivaks transistori T5. Järelikult saadakse mõlemal juhul väljundis kõrge potentsiaal.
Žagarė

Žagarė () on linn Põhja-Leedus Joniškise rajoonis. Linn on Žagarė valla ja Žagarė regionaalpargi halduskeskuseks. Žagarė asub Svēte jõe kaldal, merepinnast 77 meetri kõrgusel.
Žagarė on Leedu kõige põhjapoolsem linn.
Linnas on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Žagarė mõisa hoonetekompleks, muinsuskaitse all olev vanalinn, kaks katoliku kirikut (aastaist 1633 ja 1722), samuti ka linnamägi. Svēte jõe ääres on paljand, kus avanevad dolomiidikihid.
Elanikkond.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Žagarė elanikest leedulasi 92,93%, venelasi 2,75%, mustlasi 2,63%, lätlasi 0,58% ja teiste rahvaste esindajaid 1,11%.
Ajalugu.
Žagarėt on esimest korda mainitud aastal 1254, toona asus seal semgalite küla "Sagera". XIII sajandil rajati selle juurde ka "Raktuvė" või "Raktė" linnus, mida on mainitud aastail 1272–1289. Samale linnamäele püstitas oma linnuse ka Liivi ordu, mis seisis seal XIII–XIV sajandil. Aastal 1289 rüüstasid küla ristisõdijad, kes saabusid maha suruma semgalite ülestõusu.
Žagarė mõisa on esimest korda mainitud aastal 1490. Aastal 1495 rajati selle juurde turuplats, aga aasta 1499 kirik. XVI sajandi alguses rajati asula ka Svēte jõe vasakule kaldale, aastal 1547 sai sellest "Naujoji Žagarė" nime kandvast asulast alev. Aastal 1623 ehitati kirik ka sinna. Mõisa juures olnud asulast sai samuti alev, mis hakkas kandma nime "Senoji Žagarė", seal asus tollipunkt.
XVII sajandi keskel sai seal alguse Barbora Žagarietė kultus. Alevid said Põhjasõja ajal kannatada. 13. juulil 1769 sai alevite ümbruses alguse kõigi aegade suurim talupoegade ülestõus Leedu territooriumil. XIX sajandil ühendati alevid üheks asulaks. XX sajandi alguses rajas kohalik mõisnik alevisse seebivabriku.
Linna vana saksakeelne nimetus on "Schagarren", kasutusel on olnud ka nimekuju "Szagarren".
Žagarė on linn 1924. aastast. Aastal 1925 hakkas seal tegutsema meierei ja valmistati juustu. 
Žagarės oli ka suur juutide kogukond. Teise maailmasõja ajal asutati sealsesse getosse juute ka Šiauliaist. 2. oktoobril 1941 sealsed juudid surmati.
Linn oli aastal 2015 Leedu kultuuripealinnaks.
Venta

Venta () on linn Põhja-Leedus Šiauliai maakonnas Akmenė rajoonis, Venta valla halduskeskus. Asub Venta jõe ääres Venta regionaalpargis merepinnast 84 meetri kõrgusel. Linna läbib Liibavi–Romno raudtee.
Linn jääb osaliselt Venta regionaalparki. Ventas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osaliselt ulatuvad linna Natura 2000 alad Venta jõe org ja Venta ülemjooks. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 2392 elanikku, kellest 97,41% olid leedulased, venelasi oli 1,42% ja teiste rahvaste esindajaid 1,17%
Aastal 1935 asutati linna koha peale firma AB „Kalkės“ lubjatehas, kus toodeti 1/3 Leedu lubjast. Teise maailmasõja järel rajati sinna ehitusmaterjalide tehas, kus toodeti silikaattelliseid. Asula ise asutati 1966. aastal, aastal 1978 sai Ventast alev, linnaõigused sai 1995. aastal. Tänapäeval on sealne vabrik ainus lubjatootja Leedu territooriumil. Vahemikus 2001–2011 vähenes Venta elanike arv 29,9%, mis oli suhteliselt suurim elanike arvu langus Leedu linnade seas.
Raku järv

Raku järv (ka "Kivijärv") on tehisjärv Harju maakonnas Saku valla ja Tallinna piiril. 
Asub Männiku tee ja Viljandi maantee vahel Liiva kalmistust lõunas.
Kretinga

Kretinga () on linn Leedus, Kretinga rajooni keskus. Kretinga on halduslikult vald, seal asub Kretinga maavalla keskus. Linna lõunapoolsem osa kannab nime Bajorai. Poola keeles on linna nimi "Kretynga", saksa keeles "Crottingen", ka "Krottingen", "Krettingen", vene keeles vanasti ka Кретингенъ.
Asulat on esmamainitud 1253. aastal, linnaõigused sai 1609. aastal.
Poola jagamisel kaotas need, sai uuesti linnaks aastal 1924. Aastal 1838 ehitati
uusklassitsistlik Kretinga mõisa peahoone, kus asub praegu kohalik muuseum. 1882. aastal rajati Kretinga ja Plungė linna vahele Leedu esimene telefoniliin. Esimese maailmasõja
ajal ehitati just läbi selle linna Lätti raudtee.
Kretinga on Viljandi sõpruslinn.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kretinga elanikest leedulasi 98,31%, venelasi 0,84% ja ukrainlasi 0,13%.
Vaatamisväärsusteks on Kretinga katoliku kirik aastast 1617, Kretinga mõisakompleks, kloostrikompleks aastast 1610, endine kloostri vesiveski aastast 1822, luteri kirik aastast 1897, uuel kalmistul asuv uusogooti stiilis kabel aastast 1892 ja õigeusu kabel aastast 1905.
Pangodi järv

Pangodi järv (ka Pangoti järv) on järv Tartumaal Kambja vallas Pangodi küla lähistel.
Pangodi järv on 91,4 ha suur ja paikneb merepinnast 105,4 m kõrgusel Otepää kõrgustiku põhjanõlval. Järv on kuni 11 meetri sügavune, keskmine sügavus 3,9 m.
Asub Pangodi maastikukaitsealal.
Vesi tuleb järve allikaist ja kraavidest (suurim kraav lähtub Kodijärve Kivijärvest) ning voolab välja Hurda lahest Luhasoo oja kaudu (edasi Kavandu Suurjärve, sealt omakorda Peeda ja Porijõe kaudu Emajõkke).
Alkohoolsete jookide loend

"Siin on loetletud alkohoolseid jooke".
Kariste järv

Kariste järv (ka "Vana-kariste järv") on looduslik järv Sakala kõrgustiku edelanõlval, Viljandi maakonnas Abja-Paluoja linna loodepiiril.
Asukoht.
Kariste järv asub Sakala kõrgustiku edelanõlval kagu-loodesuunalises Halliste ürgorus. Halduslikult asub järv Viljandi maakonnas Mulgi vallas Päigiste külas, järve kallastel asuvad veel samasse valda kuuluvad Vana-Kariste küla, Abja-Paluoja linn ning Veskimäe küla. Järve äärest läheb mööda Abja-Paluoja – Vana-Kariste – Kamali tee.
Kirjeldus.
Kariste järve pindala on 61,5 ha, keskmine sügavus 3,3 m, suurim sügavus 7,2 m, valgla suurus 127,98 km², kaldajoone pikkus 7,538 km ja vee maht 1 600 000 m³. Järv asub merepinnast 37,5 m kõrgusel.
Järv on pikliku kujuga ning jaguneb kaheks, Väike- ja Suurjärveks, mis on omavahel ühendatud kitsa järvekaela kaudu. Väikejärv paikneb Suurjärve suhtes loodesuunas. Järve kaguosas asuvad kaks väikest soise pinnaga saart pindalaga 0,45 ha. Järve kaldad on madalad, laialdaselt esineb õõtsikut. Kaldaäärne põhi on liivane ja kohati ka kivine, sügavamal enamasti kaetud lendmudaga.
Järve nõgu on sügava vao kujuline, sügavaim koht asub Suurjärve loodeosas. Halliste ürgoru veerud asuvad kirdes üsna järve lähedal, edela pool jäävad tunduvalt kaugemale ja oru veerul esineb metsaga kaetud mõhnastik.
Kariste järvest voolab läbi Halliste jõgi, sealjuures on Kariste ainus looduslik järv Halliste jõel. Samuti suubub järve kraave ning järves ja kaldal leidub allikaid. Halliste jõe tõttu on järv tugeva läbivooluga, veevahetus on 22 korda aastas. Suurvee ajal tõuseb järve vesi kuni 1,5 m.
Vee suvised temperatuurid on võrdlemisi kõrged, pinna- ja põhjavee temperatuurid erinevad tugevasti.
Limnoloogilise tüübi järgi on Kariste järv kalgiveeline eutroofne ehk kalgiveeline rohketoiteline järv. Järv on üks mineraalaineterikkama veega järvi Eestis.
Kariste järve on kalarikas, siin leiduvad liigid on särg, latikas, ahven, haug, nurg, viidikas ja koha.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Kariste järv on avalikult kasutatav veekogu.
Looduskaitse.
Kariste järve kaitseks on 2005. aastal loodud Kariste järve hoiuala, mis kuulub "Kariste järve loodusala" nime all Natura 2000 võrgustikku.
Pärandkultuuri objektid.
Kariste järve kaldale jääb kaks pärandkultuuri objekti: Kägara sild ja Kariste järve kanali ülemine ots.
Kägara sild.
Kägara sild oli üle Kariste Suur- ja Väikejärve kaela viiv sild, mis on tänaseks hävinud. Sild on riiklikult arvele võetud kui pärandkultuuri objekt tähisega 192:KIS:006.
Kariste järve kanal.
Kariste järve kanal on Kariste Suur- ja Väikejärve vahele jääte kalatiikide veevarustuse tagamiseks kaevatud kanal. Kanal on riiklikult arvele võetud kui pärandkultuuri objektid "Kariste järve kanali ülemine ots" tähisega 192:MPO:005 ja "Kariste järve kanali alumine ots" tähisega 192:MPO:004.
Elektrijuhtivus

Elektrijuhtivus on aine või materjali või keha võime võimaldada endas elektrivoolu elektrivälja toimel.
Elektrijuhtivuse põhjused.
Elektrivoolu juhtimise võime tuleneb liikumisvõimeliste laetud osakeste ehk laengukandjate (elektronide või ioonide) olemasolust aines. Elektrivälja mõjul hakkavad need osakesed korrapäraselt liikuma, moodustades elektrivoolu.
Laengukandjate loomuse järgi eristatakse järgmisi elektrijuhtivuse liike:
Elektrijuhtivust mõjutavad tegurid.
Ühe ja sellesama aine erijuhtivus sõltub temperatuurist, aine agregaatolekust, defektidest jt aine struktuuriomadustest ning magnetväljast, kiirgustest, tugevast elektriväljast jt välismõjudest.
Chōjiro Raku

Chōjiro Raku (1516–1592) oli Jaapani keraamik, kelle nimest on tuletatud uue keraamikatehnika – "raku" nimetus.
Chōjiro Raku elas ja töötas Kyōtos.
Frittglasuur

Frittglasuur on glasuur, mille kõige olulisemaks koostisosaks on fritt.
Ajalugu.
Samal ajal klaasi leiutamisega võtsid egiptlased kasutusele ka frittglasuuri. 
Frittglasuuri saadi liivale savi ja sooda lisamisega. Kui kasutati vaseühendeid, osutus võimalikuks luua türkiissinist värvitooni. Seda segu nimetati Egiptuse pastaks (keemiline valem CaCuSi4O10) ning sellest valmistati väikeesemeid ja seinakatteplaate.
Meedi Ümar

Meedi Ümar (sündinud 22. novembril 1949 Jõgeval) on eesti keraamik.
Aastatel 1975–1979 õppis ta Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis keraamika erialal. 
Aastatel 1979–1991 töötas ta kunstnikuna Tallinna Ehituskeraamika Tehase Jõgeva tsehhis ja aastatel 1991–1995 AS-is Siker. Alates 1996. aastast on ta vabakutseline kunstnik. 
1995. aastast kuulub Eesti Kunstnike Liitu. Näitustel on Meedi Ümar osalenud alates 1980. aastast.
1993. aastal sai ta Eesti Keraamikute Liidu näituse "Aasta kann" eripreemia.
Ta on Kiigemetsa kooli kunstiõpetaja.
Ta rajas Siimustisse keraamikamuuseumi.
Bürgermeister

Bürgermeister (eesti kõnekeeles ka "pürjermeister") on rae vanema liikme või linnapea ametinimetus.
Keraamikapõletusahi

Keraamikapõletusahi on seadeldis või rajatis, mille abil saavutatakse vajalik temperatuur keraamika põletamiseks.
Keraamikapõletusahjude liigitamine.
Ehituse alusel.
Lõkkeahi, nõlvakahi, pudelahi, kamberahi, Kasseli ahi, vagonettahi, ümarahi, ringahi, tunnelahi, muhvelahi.
Küttematerjali alusel.
On katsetatud ka päikeseenergiaga.
Kašira

Kašira on linn Venemaal Moskva oblastis, Kašira rajooni keskus. Asub Oka jõe ääres, Moskvast 115 km lõunas.
Kaširat on kirjalikult esmamainitud 1356. aastal. 1777 sai linnaõigused. 2015. aastal liideti Kaširaga Ožerelje linn.
Kaširas asub Djakovo kultuuri asulakoht.
Stupino

Stupino on linn Venemaal Moskva oblastis, Stupino rajooni keskus. Asub Oka jõe ääres, Moskvast 110 km lõunas.
1511–1934 oli Stupinskaja küla, 1934 liideti Elektrovozi alevikuga, mis 1938 nimetati Stupino linnaks.
Nõukogude ajal oli linn relvatööstuse keskus, seal asub Stupino sõjaväelennuväli.
Ühetaoline tulumaks

Ühetaoline tulumaks ehk proportsionaalne tulumaks on üksikisiku tulumaks (või ettevõtte tulumaks), mille puhul maksumäär ei olene maksustatava tulu suurusest (kui mitte arvestada tulumaksuvaba miinimumi olemasolu).
Ferenc Gyurcsány

Ferenc Gyurcsány [f'äränts dj'urtšaanj] (sündinud 4. juunil 1961 Pápas) on Ungari poliitik, Ungari Vabariigi peaminister 29. septembrist 2004 kuni 14. aprillini 2009.
Poliitilist karjääri alustas ta 1983. aastal Noorte Kommunistide Ühingu kohaliku rakukese aseesimehe ja hiljem esimehena. 1989. aastal oli ta lühikest aega ühingu keskkomitee sekretär. Ta õppis Pécsi ülikoolis majandusteadust ja lõpetas selle 1990. aastal. Samal aastal siirdus ta erasektorisse. 1992. aastal asutas ta oma investeerimisfirma Altus AG, mille juhina tõusis ta rikkuselt Ungari 50. inimeseks.
2002. aastal ta naasis poliitikasse peaminister Péter Medgyessyi nõunikuna ning astus Ungari Sotsialistlikku Parteisse. 2003–2004 oli ta laste-, noorte- ja spordiminister Péter Medgyessyi valitsuses ning tõusis pärast Medgyessy tagasiastumist 27. septembril 2003 peaministritoolile. 2006. aasta parlamendivalimistel said sotsialistid 210 kohta parlamendi 386-st ja Gyurcsány sai jätkata peaministri ametis.
17. septembril 2006 sai avalikuks parteikoosoleku lindistus, kus ta ropult sõimas ja tunnistas, et andis kevadiste parlamendivalimiste võitmiseks viimase kahe aasta jooksul avalikkusele valeteavet Ungari majandusliku olukorra kohta. Sellele järgnesid mitu nädalat kestnud ulatuslikud meeleavaldused, kus nõuti valitsuse tagasiastumist. 18. septembril kogunes umbes 10 000 inimest Budapestis nõudma Gyurcsány tagasiastumist. 19. septembril vallutasid meeleavaldajad mõneks tunniks Ungari avalik-õigusliku televisiooni hoone ja rüüstasid seda. Vägivaldseks muutunud meeleavaldustest hoolimata keeldus Gyurcsány tagasi astumast. 27. septembril palus Gyurcsány avalikkusele valetamise eest vabandust, aga lubas ebapopulaarsete kokkuhoiureformide läbisurumist jätkata. 1. oktoobril toimusid kohalikud valimised, mille opositsioon ülekaalukalt võitis, ja see tõstatas küsimuse, kas Gyurcsány peaks tagasi astuma. 2. oktoobril teataski Gyurcsány, et soovib usaldushääletuse korraldamist. Tema erakonnal oli aga parlamendis enamus ja 6. oktoobril võitis ta usaldushääletuse. Seepeale puhkesid Budapestis taas meeleavaldused, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist. Tasapisi meeleavaldused vaibusid. Siiski toimus veel 15. märtsil 2007 Budapestis umbes 200 000 osavõtjaga meeleavaldus, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist.
Gyurcsány on silma paistnud ka kohatute naljade tegemisega. Näiteks nimetas ta ühes telesaates Saudi Araabia jalgpallimeeskonda terroristideks ning oli sunnitud hiljem vabandust paluma.
Lautri järv

Lautri järv on looduslik järv Võrumaal Rõuge vallas. See asub Missost 4 km edela pool.
Järve pindala on 1,9 (teiste andmete kohaselt 2,2) ha.
Blogger.ee

Blogger.ee oli tasuta eestikeelne veebikeskkond blogide ehk ajaveebide pidamiseks. 
See oli avatud 16. septembrist 2004 kuni 28. juulini 2008. Registreerunud kasutajad said pidada isiklikku või grupiblogi. Blogger.ee looja, arendaja ja administraator oli Ander Punnar.
2005. aastal pälvis veebikeskkond teise koha Tallinna Tehnikaülikooli korraldatud tarkvaratööde konkurss-seminaril.
Kuli

Kuli on mõiste, mis märkis 19.–20. sajandil Aasiast (eriti Hiinast ja Indiast) USA-sse, Kanadasse, Austraaliasse, Uus-Meremaale, Peruusse, Lõuna-Aafrikasse, Sri Lankale, Malaisiasse, Hawaiile, Fidžile, Mauritiusele, Réunioni ja Lääne-Indiasse saadetud oskusteta tööjõudu. Praegu on see mõiste halvustava tähendusega.
Brăila maakond

Brăila maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus.
Buzău maakond

Buzău maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus.
Yellowstone'i jõgi

Yellowstone'i jõgi on Missouri parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 1080 km. See asub USA loodeosas. Saab alguse Kaljumäestikust. Ülemjooksul voolab Yellowstone'i jõgi kanjonis läbi Yellowstone'i rahvuspargi. Seal on mitu juga. Alamjooksul on see rahuliku vooluga tasandikujõgi. Montana osariigis kasutatakse jõe vett niisutamiseks.
Theodor Petai

Theodor Petai (aastani 1935 Theodor Pettai; 19. jaanuar 1890 Varstu, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 20. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli eesti pedagoog ja Kaitseliidu Varstu malevkonna pealik. 
Aastal 2012 kanoniseeris Konstantinoopoli Püha Sinod ta koos abikaasa Annaga pühakuks (uusmärtriks). 
Elulugu.
Theodor sündis Matumäe taluperemehe Kaarli Pettai ja ta naise Anna (sündinud Sepp, pärit Karula vallast Paluotsa talust) pojana. Ta õppis Varstu õigeusu abikoolis 1897–1899, Mõniste-Ritsiku õigeusu kihelkonnakoolis 1899–1900, Kaika õigeusu kihelkonnakoolis 1900–1902 ja lõpetas Tsooru Ministeeriumikooli aastal 1905. Sooritas õigeusu kiriku salmilaulja (köstri) eksami aastal 1912. Õppis edasi pedagoogilistel kursustel ning omandas algkooliõpetaja kutse 1919 ja täiendavalt Võru Õpetajate Seminari juures 1923.
Ta abiellus aastal 1919 õpetaja Anna Veiding'uga (1889–1948), Mõniste Paju kõrtsi pidaja tütrega, kellest hiljem (1929) sai Naiskodukaitse Võru ringkonna Vastse-Roosa jaoskonna asutaja ja juhatuse liige.
Töötas Tsooru valla Kõrgepalu õigeusu abikooli õpetajana aastatel 1908–1912, Maalupi õigeusu Kooli õpetaja-köstrina 1912, Mõniste-Ritsiku õigeusu kihelkonnakooli õpetaja-köstrina 1912–1918, Miku algkooli juhatajana Varstus 1918–1920, Vastse-Roosa Algkooli juhatajana 1920–1941, kus vahepeal õpetas ka ta abikaasa Anna. Põhitöö kõrvalt oli ta ka Vastse-Roosa postiagentuuri juhataja alates 4. maist 1939.
Ta arreteeriti 14. juunil 1941, mõisteti teist korda (esimene kord oli 20. veebruaril 1919) surma 12. märtsil 1942 ning lasti maha Sosva vangilaagris 20. aprillil 1942. 
Tema perekond (abikaasa Anna, tütred Helvi ja Maret) küüditati Tomski oblasti Baktšari rajooni Bogatõrjovka külla, kus abikaasa Anna 23. veebruaril 1948 suri. Tütred Helvi ja Maret tulid pärast sundasumiselt vabanemist Eestisse tagasi.
Ühiskondlik tegevus.
Seoses Eesti-Läti piiri määramisega aitas Theodor Petai kaasa poole tolleaegse Vastse-Roosa valla jätmisele Eesti alale. Koos August Kondiga valmistas ta ette statistilised andmed ja kogus Eesti alla soovijate allkirjad.
Ta tegutses koorijuhina Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirikus aastast 1916 kuni vangistamiseni aastal 1941. Ta oli ka koguduse revisjonikomisjoni liige.
Ta kuulus Kaitseliitu alates 1919. aastast, oli Kaitseliidu Varstu malevkonna pealik 1934–1940, organiseeris Noorte Kotkaste Varstu malevkonna ja oli selle vanem 1930–1940, Vabadussõja Ajaloo Komitee kaastööline, Eesti Kirjanduse Seltsi liige ja usaldusmees, Piirimaade Seltsi liige, looduskaitse usaldusmees. 
Ta asutas Vana-Roosa Rahva Haridusühingu aastal 1919, Vastse-Roosa raamatukogu 1921, kohaliku kiriku- ja ilmaliku koori 1919. Koor osales VIII ja IX üldlaulupeol Tallinnas. Ta juhatas Noorte Kotkaste orkestrit ja näiteringi, oli tegevliige Vabatahtlikus Tuletõrjeühingus, Majandusühisuses ja Varstu Ühispangas.
Isiklikku.
Ta vend oli eesti pedagoog ja koorijuht Aleksander Pettai.
Kaljumäestik

Kaljumäestik (inglise "Rocky Mountains") on mäestik Põhja-Ameerika lääneosas.
Mäestiku pikkus on umbes 4800 km Briti Columbiast Kanadas New Mexiconi USAs, laius kuni 700 km. 
Kaljumäestikust algavad Missouri, Colorado jõgi, Río Grande, Green River ja veel paljud jõed. 
Kaljumäestiku kõrgeim tipp on Mount Elbert (4401 m).
Hummuli

Hummuli on alevik Valgamaal, Tõrva vallas, endise Hummuli valla keskus.
1702. aastal, Põhjasõja ajal, toimus Hummuli lähedal lahing, kus Vene väed võitsid otsustavalt Rootsi välivägesid Liivimaal.
30. jaanuaril 1919 toimus Hummuli mõisa läheduses ka üks Eesti Vabadussõja lahing.
Alevik loodi 1977 Hummuli asundusest.
Aitsra

Aitsra on küla Valgamaal Tõrva vallas.
Küla territooriumil asuvad Roksi järv, Vilgjärv ja Sarapuu järv. 
Aitsrast lääne poole jääb Koorküla järvestik, mille rohketest järvedest on tuntumad Koorküla Valgjärv ja Udsu järv (väga sügav) ja Pikre järv. Külast itta jääb Tolljärv.
Külas asub ohvrikivi.
Alamõisa

Alamõisa on küla Valgamaal Tõrva vallas.
Ransi

Ransi on küla Valgamaal Tõrva vallas. 
Külas asub Alamõisa mõisa kalmistu.
Puide

Puide on küla Valgamaal Tõrva vallas.
Piiri (Tõrva)

Piiri on küla Valgamaal Tõrva vallas.
Jeti

Jeti on küla Valgamaal Tõrva vallas Eesti-Läti piiri äärel.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 175 elanikku.
Ajalugu.
Küla territooriumile jääb Koorküla Valgjärve järveasula, mis on kunagine asulakoht Koorküla Valgjärves. Seal on tuvastanud kolm inimtegevuse perioodi, mis olid vastavalt nooremal kiviajal, eelrooma rauaajal ja 1. aastatuhande teisel poolel.
1977. aastal liideti Jetiga Asumõisa küla.
Loodus.
Müüda küla läänepiiri voolab Õhne jõgi. Külast saavad alguse Pedeli jõgi ja Jõku jõgi.
Jeti külas asub muinsuskaitsealune ohvrihiis Lindsi saarik.
Külas asub mitmeid järvi. Neist suurim on Koorküla Valgjärv, mis on oma kuni 26,8 m sügavusega Eesti järvedest üks sügavamaid. Veel sügavam on aga Udsu järv (30,25 m), mis on Eestis sügavuselt kolmas. Samuti asuvad seal Jäävä järv, Kadastiku järv, Kiisjärv, Laanemõtsa järv, Pikre järv, Saudikjärv ja Virtsjärv.
Külas asub Koorküla looduskaitseala. Lisaks on Õhne jõe äärde moodustatud Õhne jõe hoiuala ja Pikre järve kaitstakse Pikre järve hoiuala koosseisus.
Tuntud elanikud.
Jeti külas, endises Koorküla koolimajas, sündis ja töötas kogu elu õpetajana Karl Ruut (1862–1929).
Jeti küla veskijärve läheduses möödusid kirjandusteadlase Endel Nirgi lapsepõlv ja noorusaastad.
Kulli (Tõrva)

Kulli on küla Valgamaal Tõrva vallas.
Soe (Tõrva)

Soe on küla Valgamaal Tõrva vallas.
Rebasemõisa

Rebasemõisa on küla Valgamaal Valga vallas. 
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.
1977. aastal liideti Rebasemõisa külaga Madsa.