tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Šoti margid

Šoti margid oli mõiste, mida kasutati Inglise-Šoti piiril hiliskeskajal ja varauusajal. Need kavandati esmalt aastal 1249 lepinguga Inglismaa kuninga Henry III ja Šotimaa kuninga Alexander III vahel kui püüe kontrollida Inglise-Šoti piiri puhvertsooni. Mõlemal pool Inglise-Šoti piiri olid Läänemark, Keskmark ja Idamark. Need piirkonnad peaaegu peegeldasid üksteist, kuid Šotimaa ja Inglismaa piirkondade vahel olid mõned kattumised. 13. sajandi lõpul nimetas Inglismaa kuningas Edward I esimese margivalvuri, kelle ülesanne oli jälgida olukorda piirkonnas ja turvata oma monarhi domeeni; kui see oli nende huvides, korraldasid nad piiriüleseid rüüsteretki, või isegi täiemõõdulist sõda.
Sajandeid olid margid kummalgi pool piiri segatud truudusega alad, kus perekonnad või klannid vahetasid toetatavat rahvust või poolt vastavalt oma perekonna huvidele sel ajal, ja seadusetus vohas. Enne kahe kuningriigi ühendamist Šotimaa ja Inglismaa personaaluniooni Šotimaa James VI (Inglismaal James I) juhtimisel vahetasid piiriklannid truudust Šoti ja Inglise troonide vahel olenevalt sellest, mis oli klanniliikmetele kõige soodsam. Sel ajal domineerisid võimsad kohalikud klannid piirialal Inglismaa ja Šotimaa vahel, mida tunti kui "Debatable Lands" (vaieldavad maad), kus kummagi monarhi käske ei kuulatud.
Sel ajastul ründasid piiriröövlid kohalikke asukaid. Nendes gruppides olid nii Inglise kui ka Šoti klannid, siiski ründasid nad rahvusest olenemata. Kohalikud talupojad pidid sageli maksma erinevatele klannidele "katuseraha", et neid ei rünnataks. Neid kokkuleppeid kutsuti "Black mal", kus "mal" oli vanapõhja sõna, mis tähendas lepingut. Sõna "blackmail" (väljapressimine) tuli selle tulemusena aastal 1530 inglise keelde.
Piiri voolav olemus ning sagedased sõjad Šotimaa ja Inglismaa vahel tegid markidest viljaka pinna paljudele bandiitidele ja röövlitele, kes olukorda ära kasutasid. Margivalvuritele kummalgi pool piiri usaldati raske ülesanne hoida rahu ja karistada pahategijaid; Šoti ja Inglise valvurid koordineerisid oma jõupingutusi vabade röövlite vastu.
Röövliperiood andis ühe ainulaadse arhitektuurse funktsiooni vanal röövlimaal – peeli, kaitseehitise, mida leidus paljudes suurtes majades (ja tõepoolest Carlisle'i katedraalis). See andis ka suurel hulgal romantilist kirjandust, kõige kuulsamad on Walter Scotti tööd.
Berwick-upon-Tweed, strateegiline linn Tweedi jõe põhjakaldal (traditsiooniline piir Idamargis), on Edinburgh'ile veidi lähemal kui Newcastle'ile. Selle üle võideldi palju kordi: aastatel 1147–1482 käis linn käest kätte rohkem kui 13 korda. Alles Inglismaa kuninganna Elizabeth I valitsemise ajal pidasid inglased võimalikuks kulutada raha moodsatele kindlustustele (bastion) linna kaitsmiseks šotlaste rünnaku vastu.
Šoti markide ajastu sai läbi 17. sajandi algul Middle Shires loomisega, mis kuulutati välja pärast Šotimaa ja Inglismaa personaaluniooni Šotimaa James VI (Inglismaal James I) juhtimisel.
Triinu Kartus

Triinu Kartus (neiuna Triinu Kalasim; 29. märts 1932 Tallinn – 31. mai 2003 Geelong, Victoria osariik) oli eesti kirjanik, tõlkija, kunstnik ja kunstipedagoog.
Ta sündis Tallinnas, kuid kasvas üles Saue vallas. Septembris 1944 pages vanematega Rootsi. Aastal 1950 siirduti Inglismaa kaudu Austraaliasse.
Pärast abiellumist Endel Kartusega 1950. aastate lõpus kolisid nad Tasmaania saarele, kus hakkasid pidama Lilydale'is asuvat Kaja talu. Triinu Kartus õpetas tekstiili eriala tehnikumis Launcestonis, tema enda töid eksponeeriti paljudel näitustel. Ta tegi kaastööd ajakirjale Triinu.
Ta kirjutas luuletusi, valimik neist ilmus 1993. aastal Adelaide'is raamatuna "Varjude maa" (illustreerinud ja kujundanud Gunnar Neeme). Tema elutööks kujunes "Kalevipoja" tõlkimine inglise keelde, milleks kulus kuus aastat. Tõlge ilmus postuumselt, aastal 2011 Tartus Eesti Kirjandusmuuseumi väljaandena (üks toimetajaist oli Harri Mürk).
Triinu Kartus suri 31. mail 2003 Geelongis Victoria osariigis.
Isiklikku.
Ta oli abielus Endel Kartusega, neil on tütred Ebe ja Külli. Tema ema Linda Kalasim (1902–2005) töötas õpetajana põllutöökoolides.
Vapramäe raudteepeatus

Vapramäe raudteepeatus oli raudteepeatus Tartu–Valga liinil Nõo vallas Voika külas.
Peatus rajati 1926. aastal ja see asus toona Meeri vallas Tõravere raudteepeatuse ja Peedu raudteepeatuse vahel.
Vapramäel peatusid kõik Tartu–Elva rongid ja aeglased Tartu–Valga rongid.
Raudteepeatus suleti 2008. aastal.
Johannes Storbeke

Johannes Storbeke (ka "Johann Storbeke"; surnud 1543) oli Vana-Liivimaa vaimulik, Riia toomhärra ning 1524–1539 toomdekaan ja 1539–1543 toompraost.
Storbeke tegutses 16. sajandi alguses Liivi ordu maameistri Wolter von Plettenbergi sekretärina ning 1503. aastal, kui ta oli teel Preisimaale, langes ta teel olles röövlite küüsi. Sellest hoolimata jätkas ta oma tegevust sekretärina ka järgnevatel aastatel, vähemalt 1506. aastani.
1515. aasta paiku võis Storbekest saada Riia toomhärra ja Riia Jakobi kiriku jutlustaja, tema esimene kindel mainimine Riia toomhärrana on 1520. aastast. 1522. aastaks oli ta saanud kapiitli keldriülemaks (ladina "cellerarius") ning 1524. aasta lõpuks toomdekaaniks. 1528. aastal täitis ta ühtlasi Riia kiriku ökonoomi ülesandeid, kui uus peapiiskop Thomas Schöning maalt eemal viibis. 1529. aasta järel toetas Storbeke peapiiskop Schöningit, kui too tõi enda koadjuutorina Liivimaale Brandenburg-Ansbachi markkrahvi Wilhelm von Hohenzollerni, ent 1530. aastatel olid Storbeke suhted koadjuutoriga pigem jahedad, sest ta jäi toetama katoliiklust, samas kui markkrahv toetas luterlust.
Kui Storbeke aatekaaslane Heinemann Rode 1539. aasta suvel toompraostina suri, valis toomkapiitel oma järgmiseks juhiks Storbeke. Selleks ajaks oli ta juba vana mees, nii et 1542. aastal räägiti tema vanadusnõtrusest. Järgmise aasta kevadel, enne 14. maid, Storbeke suri.
Madara tänav

Madara tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. 
Madara tänav algab Tulika tänava ja Paldiski maantee ristmikult, ristub Tulbi tänava, Tulika põigu ja Sinika tänavaga ning lõpeb Endla tänaval.
Madara tänav on ligikaudu 720 meetri pikkune. Tulbi tänava ja Sinika tänava vahelisel alal läbib Madara tänav Lilleküla tööstuspiirkonda.
Tänava nimi ja ajalugu.
Madara tänav sai praeguse nime 18. märtsil 1931. See nimi pandi endisele Falkspargi tänava osale, mis asus raudtee ja Paldiski maantee vahel. Madara tänavaga liideti 25. septembril 1959 endine Muraka tänav (mis oli nime saanud 29. aprillil 1936). Muraka tänav ulatus Tulbi tänavast kuni Endla tänavani.
Pärast teist maailmasõda tegutses Madara (tollal Muraka) 6 tootmis- ja tööndusartell Terastald. 8. oktoobril 1946 eraldati metsatöönduse liidule Ülase ja Madara tänava nurgale tööstushoone, autogaraažide ja laohoonete ehitamiseks 3640 m² suurune krunt.
1946. aasta aprillis taotles artelli Standard juhtkond Tallinna linnalt käitisele tootmishoonete ehitamiseks maad Madara tänav 8 (tollal Muraka tänav). Samal aastal alustatud ehitustööd viidi omal jõul lõpule 1950. aasta novembris. 1500 m² üldpinnaga tootmisruumidesse mahtusid peale töökodade laod, garaažid, kontoriruumid, söökla, riietusruumid ja kohustuslik punanurk.
Sipa vald

Sipa vald (saksa keeles "Gemeinde Sipp") oli vald Kullamaa ja Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.
Sipa vald hõlmas Sipa, Kohatu, Kohatu-Jõeääre ja Mõraste küla.
Vallamaja asus algselt Sipa külas. Valla kantselei asus hiljem Märjamaal Märjamaa vallamajas.
1937. aasta seisuga elas Sipa vallas umbes 700 elanikku.
1937. aasta alguses otsustas vallavolikogu ühehäälselt ühineda Märjamaa vallaga, kuivõrd hädavajalikud kulutused käisid väikesele vallale üle jõu.
Siseministri 9. veebruari 1937 otsusega liideti Sipa vald Märjamaa vallaga 1. aprillist 1937.
Renaud Lavillenie

Renaud Lavillenie (sündinud 18. septembril 1986 Barbezieux-Saint-Hilaire'is) on Prantsusmaa kergejõustiklane (teivashüppaja).
Lavillenie on olümpiavõitja ja kolmekordne Euroopa meister teivashüppes. Lavilleniele kuulub teivashüppe sisemaailmarekord 6.16 m, mille ta hüppas Donetskis 2014. aasta veebruaris. Tema isiklik rekord välitingimustes on 6.05 m, mis on püstitatud 30. mail 2015 Eugene'is.
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel Portlandis tuli ta uue võistluste rekordiga 6.02 m teist korda sisemaailmameistriks.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 5.98-ga hõbemedali.
2014. aastal valiti ta Prantsusmaa aasta meessportlaseks ja IAAF-i poolt aasta meeskergejõustiklaseks.
Tema vend Valentin Lavillenie on ka maailmatasemel teivashüppaja.
Raphael Holzdeppe

Raphael Marcel Holzdeppe (sündinud 28. septembril 1989 Kaiserslauternis) on Saksamaa kergejõustiklane (teivashüppaja).
Holzdeppe võitis juunioride maailmameistrivõistlustel 2008 kulla tulemusega 5,50 meetrit. Pekingi olümpiamängudel 2008 saavutas ta kaheksanda koha tulemusega 5,60 m. Barcelona Euroopa meistrivõistlustel 2010 oli ta üheksas. Taegu maailmameistrivõistlustel 2011 ta kvalifikatsioonist edasi ei pääsenud. Helsingi Euroopa meistrivõistlustel 2012 võitis ta pronksmedali tulemusega 5,77 m. Londoni olümpiamängudel 2012 võitis Holzdeppe pronksmedali uue isikliku rekordiga 591 cm. Moskva maailmameistrivõistlustel 2013 võitis Holzdeppe kuldmedali. Pekingi maailmameistrivõistlustel 2015. aastal võitis ta tulemusega 5.90 hõbemedali Shawn Barberi järel.
Aleksander Pahkla

Aleksander Pahkla VR I/3 (sündinud Aleksander Pachel; 10. mai 1888 Tallinn – 20. detsember 1937 Tallinn) oli Omakaitse asutaja ja Vabadussõja veteran.
Ta osales Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil nr. 2. 
Vabadussõja ajärel oli Aleksander Pachel 1934. aastani Kaitseliidu Tallinna maleva, Kalevi malevkonna VII (sportlaste) kompanii pealik.
Aleksander Pahkla uppus Tallinna sadamas, kus ta oli Veeteede Valitsuse söelao valitseja.
Artur Kapi tänav

Artur Kapi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis. Artur Kapi tänav algab Wismari tänavalt ja lõpeb umbtänavana Artur Kapi 7 asuva maja hoovis.
Artur Kapi tänav on enam-vähem põhja–lõunasuunaline ja ligikaudu 145 meetri pikkune.
Ajalugu.
Tänava esialgne nimi oli Vaestekooli põik, 1935. aastal sai uueks nimeks Wismari põik, 1950. aastal aga Mitšurini põik. 
Praeguse nime sai Artur Kapi tänav 25. septembril 1959 eesti helilooja Artur Kapi mälestuseks.
Hoonestus.
Artur Kapi tänav (hooned Artur Kapi 1, 2, 3, 4, 6, 8) on valdavalt hoonestatud aastatel 1935–1937 ehitatud Tallinna tüüpi maja kolmekorruseliste elumajadega. Majad nr 1 ja 2 on projekteerinud Karl Tarvas, nr 3 ja 4 Heinrich Tuberg ja nr 6 ja 8 Elmar Lohk.
Korterelamu A. Kapi 5 hoone on erinev tänava hooneansamblist ja esindab 1930. aastatel levima hakanud funktsionalistlikku kivikasti majatüüpi.
Artur Kapi tänav 7 ja 9 asuvad kaheksakorruselised elamud on aga valminud 1977. aastal.
Vana-Rooma merevägi

Vana-Rooma merevägi (ladina keeles "Classis", laevastik) on termin, mille all mõeldakse Vana-Rooma riigi sõjamerelaevastikku.
Tulbi tänav (täpsustus)

Tubli tänav on mitmes Eesti asulas:
Baarikärpänen

"Baarikärpänen" (eesti keeles "Baarikärbes") on Soome ansambli Eppu Normaali laul. Laul avaldati esmakordselt nende 1988. aastal ilmunud LP-l "Imperiumin vastaisku". Algselt oli lugu mõeldud lihtsalt ruumitäiteks, aga sellest on saanud bändi üks menukamaid lugusid üldse. Laulu muusika autor on Mikko "Pantse" Syrjä ja sõnade autor Martti Syrjä.
Nii plaadil kui ka kontsertidel laulab seda laulu ansambli tavasolisti Martti Syrjä asemel hoopis kitarrist Pantse.
Eesti (On My Mind)

"Eesti (on My Mind)" on Juice Leskise kirjutatud laul aastast 1983. Lugu avaldati ansambli Juice Leskinen Grand Slam albumil "Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä". Laulu andis plaadifirma Johanna Kustannus välja ka singlina, singli B-poolel oli laul "Kun rumba loppuu". 
Heliplaadil oleva versiooni esitajad on Juice Leskinen (laul), Anssi Tikanmäki (lõõtspill ja taustalaul), Ila Loueranta (akustline kitarr ja taustalaul), Puntti Valtonen (elektrikitarr ja taustalaul), Antti Tammilehto (basskitarr ja taustalaul), Vesa Sytelä (löökriistad ja taustalaul), Toni Lähteenmäki (taustalaul), Mika Sundqvist (taustalaul) ja Nalle Lehtonen (trompet). 
Juice Leskinen polnud laulu kirjutamise ajaks veel kordagi Eestis käinud, aga lugu sai populaarseks ka teisel pool lahte. Ivar Vigla ja ansambel Vahe tegid laulust kaks väga erinevate sõnadega versiooni: "Eesti, Eesti, külamehe Eesti" ja "Soome (Eesti on My Mind)". Oma versiooni on loost teinud ka J.M.K.E. Teatri NO99 lavastuses "Ühtne Eesti suurkogu" esitas seda veelgi muudetud tekstiga Lenna Kuurmaa.
Lapse naeratus

"Lapse naeratus" on D. W. Griffithi poolt Ameerikas 1911. aastal loodud tummfilm.
Vineeri tänav

Vineeri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni ja Uue Maailma asumis. Vineeri tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Vana-Lõuna tänaval.
Vineeri tänav on enam-vähem lääne-idasuunaline ja 243 meetri pikkune.
Tänava esialgne nimi oli 23. veebruarist 1882 Kivi tänav (saksa keeles "Steinstrasse", vene keeles "Каменная улица"). Selle nime sai tänav Vana-Lõuna tänava nurgal paiknenud linna sillutuskivide lao ja killustiku valmistamise koha järgi. 23. septembril 1959 sai Vineeri tänav praeguse nime läheduses asunud Tallinna Vineeri- ja Mööblikombinaadi järgi.
Björn Otto

Björn Otto (sündinud 16. oktoobril 1977) on Saksamaa kergejõustiklane (teivashüppaja). 
Otto suurimaid saavutused on sisemaailmameistrivõistluste hõbe 2012, Euroopa meistrivõistluste hõbe 2012, 2012. aasta olümpia hõbe, sise Euroopa meistrivõistluste hõbemedal 2013 ja pronksmedal 2007, Universiaadi võit 2005 ja IAAF-i finaalvõistluste teine koht 2007.
Otto välisrekord on 601 cm, mis on hüpatud 5. septembril 2012 Aachenis. Tulemus on ka Saksamaa rekord. Siserekord rekord on 592 cm.
ATC kood A11

ATC kood A11 ka A11 "Vitamiinid" on käesoleval ajal kehtiva rahvusvahelise anatoomilis-terapeutilise keemilise klassifikatsiooni süsteemi humaan- ja veterinaarmeditsiinis rakendatava raviainetepõhise statistilise identifikaatori ATC-koodi alarühm.
Alarühm A11 kuulub anatoomilise tasandi A Seedekulga ja ainevahetus koosseisu: 
ATCvet koodid saab lisades inimestel kasutatavate ravimite koodi ette Q tähe: QA11...
A11AA01 Multivitamiinid ja raud
A11AA02 Multivitamiinid ja kaltsium
A11AA03 Multivitamiinid + mineraalained
A11AA04 Multivitamiinid+mineraalained+ženšenn
A11AA86 Multivitamiinid+raud+lääne-südamerohi+viirpuu
A11BA80 Multivitamiinid
A11CA01 retinool (A-vitamiin)
A11CA02 beetakaroteen
A11CB80 retinool + ergokaltsiferool
A11CB81 retinool + kolekaltsiferool + askorbiinhape
A11CC01 ergoklatsiferool
A11CC02 dihüdrotahhüsterool
A11CC03 alfakaltsidool
A11CC04 kaltsitriool
A11CC05 kolekaltsiferool
A11CC06 kaltsifediool
A11CC20 kombinatsioonid
A11DA01 tiamiin (vitamiin B1)
A11DA02 sulbutiamiin
A11DA03 benfotiamiin
A11DA81 tsüanokobalamiin
A11DB80 tiamiin + püridoksiin
A11DB81 benfotiamiin + püridoksiin
A11DB83 benfotiamiin + tsüanokobalamiin
A11DB85 tiamiin +püridoksiin + tsüanokobalamiin + lidokaiin
A11EA80 tiamiin + nikotiinamiid + riboflaviin + kaltsiumpantotenaat + püridoksiin
A11EA81 tiamiin + nikotiinamiid + riboflaviin + kaltsiumpantotenaat + püridoksiin + tsüanokobalamiin + biotiin
A11GA01 Askorbiinhape
A11GB01 Askorbiinhape (C-vitamiin) ja kaltsium
A11GB02 Askorbiinhape + rutosiid
A11HA01 nikotiinamiid
A11HA02 püridoksiin (B6-vitamiin)
A11HA03 tokoferool (E-vitamiin)
A11HA04 riboflaviin (B2-vitamiin)
A11HA05 biotiin
A11HA06 püridoksaalfosfaat
A11HA07 inositool
A11HA08 tokofersolaan
A11HA30 dekspantenool
A11HA31 kaltsiumpantotenaat
A11HA32 "Pantethine"
A11JA00 vitamiinid
A11JA80 vitamiinide kombinatsioonid
A11JA81 retinool + tokoferool
A11JB81 püridoksiin + magneesium
A11JB82 tiamiin + riboflaviin + püridoksiin + tsüanokobalamiin + askorbiinhape + biotiin + nikotiinamiid + kaltsiumpantotenaat + kaltsium + magneesium
A11JB83 tiamiin + askorbiinhape + riboflaviin + nikotiinamiid + kaltsiumpantotenaat + püridoksiin + tsüanokobalamiin + foolhape + biotiin + kaltsium + magneesium + tsink
A11JC80 tiamiin + kaltsiumpantotenaat + tsüstiin + keratiin + meditsiiniline pärm + 4- aminobensoehape
A11JC81 tiamiin + tokoferool + nikotiinamiid + riboflaviin + lüsiin + dekspantenool + kaltsium + kolekaltsiferool + püridoksiin + fosfor.
Wenona

Wenona on USA-s Marylandi osariigis Somerseti maakonnas olev kohaliku omavalitsuseta paik.
Lapse hääl

"Lapse naeratus" on D. W. Griffithi poolt Ameerikas 1911. aastal loodud tummfilm. Film valmis Fort Lees (New Jersey).
Aru tänav

Aru tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. Aru tänav algab Kolde puiesteelt, ristub Maisi, Auna, Taime, Nisu ja Rukki tänavaga ning lõpeb Kaera tänaval.
Aru tänav on lõunakagu-põhjakirdesuunaline ja ligikaudu 600 meetri pikkune. Tänav algus hoonestatud enne Teist maailmasõda, ülejäänud osa tänavast aga Eesti NSV ajal.
Ajalugu.
Aru tänav sai nime 26. oktoobril 1932.
Võlumõõk (täpsustus)

Võlumõõk on mistahes mütoloogiline või väljamõeldud mõõk, millel on võlujõud.
"Võlumõõk" on mitme teose pealkiri:
Nisu tänav (Tallinn)

Nisu tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. 
Nisu tänav algab Heina tänavalt, ristub Ristiku ja Aru tänavaga ning lõpeb umbtänavana natuke enne Sõle tänavani jõudmist.
Nisu tänav on ligikaudu 690 meetri pikkune.
Nisu tänav sai nime 25. veebruaril 1941.
Võlumõõk (film 1901)

"Võlumõõk", tuntud ka kui "Keskaegne müsteerium" (originaalpealkiri "A Medieval Mystery") on Walter R. Boothi poolt Suurbritannias 1901. aastal loodud tummfilm. Filmi on nimetatud oma aja parimaks trikifilmiks.
Kanepi tänav

Kanepi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Sitsi asumis. 
Kanepi tänav algab Lina tänavalt ja lõpeb Niidi tänaval.
Kanepi tänav on idakagu-lääneloodesuunaline ja ligi 150 meetri pikkune.
Kanepi tänav sai nime 4. veebruaril 1925. Asub Sitsi asumi tekstiilitoorainenimeliste tänavate piirkonnas.
Diisel

Sõna "diisel" tuleneb saksa leiutaja Rudolf Dieseli nimest, kes leiutas aastal 1892 diiselmootori. 
Lisaks mootorile võidakse selle all silmas pidada ka diislikütust, mis on diiselmootorites kasutatav kütus.
Rohu mõis

Rohu mõis (saksa keeles "Rocht") oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Rohu küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.
Mõisa koosseisu kuulus 131,2 ha mõisamaad, 28 lahustükki (831,4 ha) ja Rohu küla.
Mõisa on esimest korda mainitud 1489. aastal ("Rochte"). Sealt pärineb Rochte vasallisuguvõsa. 1919. aastal kuulus mõis Lilienfeldidele. 1939. aastal kuulus endine mõisasüda Avanduse valda.
Mõisahoone on hävinenud. Rohu mõisa juurde kuulus mõisahoonet ümbritsenud Rohu mõisapark ja tiik. Ühekorruselisest, kivist mõisahoonest veidi eemal asusid abihooned (laudad, tall ja mõisa viinaköök)..
Rolling Stone'i 2000. aastate 100 parimat albumit

Rolling Stone'i 2000. aastate 100 parimat albumit (100 Best Albums of the 2000s) on ajakirja Rolling Stone koostatud edetabel 2000. aastatel ilmunud nende arvates parimatest muusikaalbumitest. Nimekiri avaldati 2009. aasta detsembris.
Märkus: * Album avaldati Ühendkuningriigis 2000. ja Põhja-Ameerika turu jaoks 2001. aastal.
Erna Siirak

Erna Siirak (sündinud Erna Vilhelmine Alvine Tillemann; 1940–1959 Erna Aavasaar; 24. juuli 1911 Tartu – 22. oktoober 1987 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kirjandusteadlane.
Ta lõpetas 1929. aastal Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi ja aastal 1936 Tartu Ülikooli eesti filoloogina magistrikraadiga.
1937-38 töötas ta Õpetajate Koja geograafiaõpetajate sektsiooni sekretärina, 1938–40 korrektorina kirjastuses Varamu. 1943–44 oli ta tööl Akadeemilises Emakeele Seltsis, Akadeemilises Kirjandusühingus ja ajalehe Eesti Sõna toimetuses, 1944–1947 ajalehes Sirp ja Vasar teatriosakonna juhatajana. Vahistati 19. II 1951 Tallinnas, 1951–1955 oli poliitvang (mõisteti süüdi 9. mail 1951 §§58-2 ja 58-10-2 alusel, karistuseks 25+5 aastat ja vähemalt 10, vabastati 12. septembril 1955).
1959–1962 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudis bibliograafina ja 1962–1981 nooremteadurina. 
Erna Siirak uuris põhiliselt eesti kirjanike elu ja loomingut. Tema olulisimad teosed on monograafiad "Johannes Semper" 1969 ja "A. H. Tammsaare in Estonian literature" 1978 ning artiklikogu "Talendi maagia" 1987.
Erna Siirak oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi ja 1982. aastast Eesti NSV Kirjanike Liidu liige.
Isiklikku.
Erna Siirak oli abielus kunstnik Jaan Siirakuga. Tema vend oli korvpallur Herbert Tillemann (22. juuli 1920, Tartu - 4. juuli 1943, Jabłoń, Poola). Tema tütar on töötervishoiuteadlane ja -arst Virve Siirak (s. 24. mail 1946).
Tunnustus.
1988. aastal anti talle postuumselt Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia artiklikogu "Talendi maagia" eest.
Pidage varas kinni!

"Pidage varas kinni!" on James Williamsoni poolt Suurbritannias 1901. aastal loodud tummfilm. Tegemist on esimese tagaajamisfilmiga.
Film esilinastus samal ajal filmiga "Tulekahju!".
Tulekahju! (film 1901)

"Tulekahju!" on James Williamsoni poolt Suurbritannias 1901. aastal loodud tummfilm. 
Väidetavalt oli film üheks eeskujuks Edwin A. Porterile "Ameerika tuletõrjuja elu" (1903) lavastamisel.
Film esilinastus samal perioodil filmiga "Pidage varas kinni!"
Sapjornõi

Sapjornõi on alev Venemaal Peterburi haldusalas Kolpino linnarajoonis. Asub Neeva vasakkaldal.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 1378.
Alevis asub mööblikombinaat.
Roman Maksimuk

Roman Maksimuk (sündinud 2. mail 1987) on Eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26. lend). Aastatel 2014–2017 töötas näitlejana Vene Teatris, pärast seda on töötanud Vene Nukuteatris.
Kaspar Velberg

Kaspar Velberg (sündinud 29. jaanuaril 1989) on eesti näitleja.
2012. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitlejana (25. lend). Seejärel on töötanud Tallinna Linnateatris näitlejana.
Kaspar Velberg on mänginud filmides "1944" ja "Polaarpoiss".
Metastaas

Metastaasiks ehk siirdeks ehk teiseseks haiguskoldeks (ladina "metastasis") on mitmetel loomadel esineda võiv metastaatiline haiguslik seisund. Metastaasidele on iseloomulik pahaloomuliste kasvajarakkude, mikroobide levik algkoldest, peamiselt vereringe ja lümfisõlmede ning lümfisüsteemi vahendusel, organismi teistesse elunditesse. 
Peamiselt peetakse metastaaside puhul silmas siiski pahaloomulise kasvaja algkoldest väljaspool paikneva teisese koldega seonduvat. Kõik pahaloomulised kasvajad võivad metastaseeruda. Kui kasvaja rakk ja/või rakud erinevate tegurite kaasabil metastaseeruvad ja teises elundis paljunevad ning moodustavad seal veresoonkonnavälise kasvava massi, siis nimetatakse uut kasvajakollet rakkude sarnasuse tõttu teiseseks kasvajakoldeks.
Metastaaside tavalised paikmed on luud, peaaju, diafragma, süda, maks, kops, lümfisõlmed, keskseinand, ajukelmed, kõhukelme, pleura, retroperitoneum, seljaaju. 
Üksikute kasvajarakkude levikut ehk mikrometastaase pole võimalik makroskoopiliselt eristada.
Roomajatel.
Madudel.
Kasvajate metastaseerumine maolistel on enamalt jaolt lümfo- ja hematogeenne, osad uudismoodustised on võimelised pahaloomuliste kasvajate geneesiks ka liikide vahel (indutseeritud "tumorigenesis" kanadel).
Kõige sagedamini on boalastel, "Colubridae", mürknastiklastel ja rästiklastel diagnoositud lümfisõlmede pahaloomulisi kasvajaid (lümfosarkoomi).
Metastaaside levik on neil kandunud järgmistesse elunditesse: kopsud, maks, neerud, kõhunääre, süda, neerupealised. 
Inimestel.
Pahaloomulise kasvaja leviku ja metastaaside hindamine.
Pahaloomuliste kasvajate määramiseks tuleb teada kasvajate levikuulatust, histopatoloogiat ning päritolu. Selleks on paljudes maades kasutusel enamlevinud pahaloomuliste kasvajate levikut kirjeldav süsteem – TNM-süsteem.
TNM-lassifikatsioon.
M-kaugmetastaasid.
Lisaks kaugemalasuvate metastaaside olemasolu äramärkimisele võidakse lisada, tavaliselt ingliskeelsete lühenditena, veel ka teisese kolde asupaik:
Kui rinnavähk metastaseerub kopsudesse, siis koosneb teisene kasvajakolle neoplastilistest rinnarakkudest, mitte neoplastilistest kopsurakkudest, ning kasvajat nimetatakse metastaatiliseks rinnavähiks.
Kaugmetastaaside ravi.
Kaugmetastaaside puhul on pahaloomuliste kasvajate ravi valdavalt palliatiivne, kasutatakse onkoteraapia ravimeid.
Pookmetastaasid.
Pookmetastaasid kujutavad endast omapärast kasvajarakkude leviku viisi, kuna pookesiirded võivad hakata vohama kasvajarakkude edasikandumisel kas kirurgi käte või operatsiooniinstrumentide, ka aspiratsiooninõela vahendusel.
Natalja Murina

Natalja Murina (sündinud 28. veebruaril 1979 Tallinnas) on Eesti näitleja.
Ta õppis aastatel 1996–1998 Vene Teatri stuudios. Ta on lõpetanud Venemaa Teatrikunsti Instituudi – GITIS.
Ta on Vene Teatris aastast 1999.
Ta on mänginud filmides "Punane elavhõbe" ja "Rotilõks".
Isiklikku.
Tal on karjala juured.
Abielust Andres Puustusmaaga on tal poeg Aleksander.
Saladuslik portree

"Saladuslik portree" on Georges Mélièsi poolt Prantsusmaal 1899. aastal loodud tummfilm.
Pygmalion ja Galateia

"Pygmalion ja Galateia" on Georges Mélièsi poolt Prantsusmaal 1898. aastal loodud tummfilm.
Tommy Atkins pargis

"Tommy Atkins pargis" on Robert W. Pauli poolt Suurbritannias 1898. aastal loodud tummfilm.
Vladimir Sadekov

Vladimir Sadekov (sündinud 29. detsembril 1970) Eesti vandeadvokaat.
Ta on Vladimir Sadekov advokaadibüroo OÜ juhatuse liige.
Sai tuntuks seoses eduka kaitsega nn pronksiöö protsessis.
Lisaks Eestile osaleb klientide kaitsjana Prantsusmaal, Saksamaal, Soomes ja Ameerika Ühendriikides.
Eesti ajaloolaste loend

"Siin on loetletud Eesti ajaloolasi. Välismaa ajaloolased (sh arheoloogid) on loetletud ajaloolaste loendis"
Andres Laiapea

Andres Laiapea (sündinud 24. jaanuaril 1981 Viljandis) on Eesti poliitikavaatleja, kultuuriblogija ja ühiskonnategelane.
Laiapea on avaldanud kaks luulekogu, kuid ei pea ennast luuletajaks. Ta on mänginud filmides, kuid ei ole näitleja.
Artistinime Coldwave ("aka" Codewalker) all on Laiapea avaldanud eksperimentaalset elektroonilist muusikat.
Haridus.
Laiapea on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal. Tema kõrvaleriala oli riigiteadus.
Ta on õppinud ka kinomehaanikat ja metsakasvatust.
Poliitiline tegevus.
2002–2015 pidas Laiapea poliitikablogi nimega Infopartisan, mis sai alguse vastuseisust Iraagi sõjale. Ta on kandideerinud üksikkandidaadina kolmel korral Viljandi linnavolikokku ja ühe korra Riigikokku, kuid ei ole osutunud valituks.
Laiapea on olnud:
Isiklikku.
Laiapea on abielus, tal on kolm last. Tema isa on Heino Laiapea.
Universiada

Universiada (bulgaaria keeles: Зала "Универсиада") on mitmeotstarbeline spordihall Bulgaaria pealinnas Sofias. 
See ehitati 1961 toimunud II Universiaadiks ning mahutab 3000 pealtvaatajat.
Hall on korvpalliklubi Levski Sofia kodusaal.
29. augustil 2013 toimus hallis korvpalli 2015. aasta Euroopa meistrivõistluste kvalifikatsiooniturniiri finaalmäng Bulgaaria ja Eesti vahel.
Lea Vene

Lea Vene (1989. aastani Lea Kiis; sündinud 16. juulil 1965 Tallinnas) on Eesti korvpallur.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu 3. Keskkooli.
Tema abikaasa Priit Vene on korvpallitreener ja endine korvpallur. Tema pojad Siim-Sander Vene ja Kent-Kaarel Vene on samuti korvpallurid.
Carl Vilhelm Aagaard

Carl Vilhelm Thor Aagaard (7. august 1877 Kopenhaagen – 1960) oli taani maalikunstnik, graafik ja kirjanik. 
Tema vanemad olid kaupmees Daniel Vilhelm Conrad Aagaard ja Kristine Kathrine Christensen. 
Aagaard õppis jaanuarist 1895 kuni jaanuarini 1900 Kuninglikus Kaunite Kunstide Akadeemias. 
Ta viibis 1900–1901 Berliinis, 1908 Prantsusmaal, Hollandis ja Saksamaal ning 1912 Saksamaal. 
Ta esines 1900. aastast Charlottenborgi sügisnäitusel ja 1911 septembrinäitusel.
Aastast 1908 õpetas ta kaunite kunstide akadeemias. Oktoobrist 1924 kuni tagasitõmbumiseni 1940 oli ta seal perspektiivi dotsent. 
Peale maalikunsti tegeles ta radeerimiskunstiga. Maalimisest ta eemaldus üha rohkem, pühendudes õpetamisele ja kirjutamisele. 
Isiklikku.
Aagaard abiellus 1. juunil 1906 advokaat Harald Ditlev Klein'i ja Julie Lovisa Dabl'i tütre Marie Kristine Kleiniga (sündis 2. jaanuaril 1884).
Kent-Kaarel Vene

Kent-Kaarel Vene (sündinud 21. veebruaril 1994 Tartus ) on eesti korvpallur.
Cecil Aagaard

Cecil Aagaard (18. september 1916 Larvik – 19. detsember 1984) oli norra džässlaulja ja orkestrijuht, üks "kløverjazz"'i esitajaid.
Arnold Mitt

Arnold Mitt (sündinud 2. juunil 1998 Võrus) on Eesti korvpallur.
Tema isa on rammumees Tarmo Mitt.
Hanno Schotter

Hanno Schotter (sündinud 14. novembril 1941 Tallinnas) on eesti veterinaararst ja poliitik.
Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 20. Keskkooli. 1960. aastal asus ta Eesti Põllumajanduse Akadeemiasse veterinaariat õppima, lõpetas EPA aastal 1965.
Pärast EPA lõpetamist suunati ta tööle Tasuja kolhoosi ning ta asus elama Märjamaale. Ta pidas 20 aastat loomaarsti ametit ja 4 aastat peazootehniku ametit.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli ka Eesti Kongressi saadik.
Ta pole kuulunud NLKP ridadesse. 1996. ja 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Märjamaa alevivolikokku (Reformierakonna nimekirjas), sai vastavalt 37 ja 32 häält ning osutus alevivolikokku valituks. Ta kandideeris ka 2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Märjamaa vallavolikokku (Reformierakonna nimekirjas), sai 19 häält ning ta ei osutunud valituks.
Hiljem on tema töökohaks märgitud AST Saeveski OÜ.
Udu (täpsustus)

UDU või Udu võib tähendada järgmist:
Audru Kool

Audru Kool on põhi- ja huvikool Pärnu maakonnas Audru alevikus aadressil Lihula mnt 10. 
Ajalugu.
Audru Kooli ajalugu ulatub aastasse 1687, kui Forseliuse seminari lõpetanud Reinu käe all õppis Audrus 17 poissi. 
8. oktoobril 1939 õnnistati sisse praeguse koolimaja esialgne hoone. Tööd alustas "Audru 6-klassiline Algkool", mille direktoriks sai Jakob Tamm. 
Aastatel 1962–1982 tegutses kool kaheksaklassilisena – "Audru 8-klassiline Kool" (seejuures 1978–1982 "Erich Tarkpea nimeline Audru 8-klassiline Kool"). 1982. aastal muudeti kool keskkooliks ja kuni 1990. aastani kandis nime "Erich Tarkpea nimeline Audru Keskkool". Aastatel 1990–2013 kandis kool nime "Audru Keskkool". 
1. septembril 2012 liideti kooliga Audru Huvialakeskus. Sellest ajast tegutseb Audru Koolis ka huvikool: Audru Kooli muusika- ja kunstiosakonna tunnid toimuvad peale Audru Kooli veel Jõõpre Koolis ja Lindi Lasteaed-Algkoolis.
Alates 2013. aastast tegutseb kool taas põhikoolina ja kannab kool nime "Audru Kool". 
Põhikoolis õpib umbes 300 õpilast ja huvikoolis 150 õpilast.
Andres Kons

Andres Kons (30. jaanuar 1831 – juuni 1933) oli Tallinna vanim kodanik.
Ta oli elukutselt laudsepp. Elu lõpul elas ta Iru vanadekodus.
Andres Kons oli kaks korda abielus, tal oli neli tütart.
Ateena Elefthérios Venizélose rahvusvaheline lennujaam

Ateena Eleftherios Venizelose rahvusvaheline lennujaam (IATA: ATH, ICAO: LGAV) on Kreeka suurim lennujaam ning rahvusliku lennufirma Aegean Airlines ja Olympic Airi kodulennujaam. Lennujaam asub Spatas, Ateena kesklinnast 30 kilomeetrit kirde pool. Lennujaam avati märtsis 2001, asendamaks praegu suletud Ellinikoni Ateena rahvusvahelist lennujaama.
Estonian Air avas lennuliini Tallinn–Ateena 5. juulil 2010 ning teenindas seda suvehooajati 16. augustini 2010. Suvest 2015 on liini opereerinud Aegean Airlines.
Koit Raud

Koit Raud (sündinud 29. mail 1958) on eesti poliitik ja ajakirjanik.
Ta lõpetas 1976. aastal Sindi Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli žurnalistika erialal.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Eesti Televisioonis. 1985. aastast elas ja töötas Ida-Virumaal. 
Ta liitus Rahvarindega selle loomise ajal; ta oli Eestimaa Rahvarinde Rahvavolikogu liige.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt.
Omoseye Bolaji

Omoseye Bolaji (16. august 1964 – 22. mai 2022) oli Nigeeria kirjanik. Ta kirjutas inglise keeles.
Sevilla olümpiastaadion

Estadio Olímpico de la Cartuja on staadion Hispaanias Andaluusia autonoomses piirkonnas Sevillas.
Staadioni tribüün mahutab 57 619 pealtvaatajat.
Staadioni ehitamist alustati 1997. aastal 1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistluste jaoks.
Staadion avati 5. mail 1999 sõprusmänguga jalgpallis, milles Hispaania jalgpallikoondis võitis 3:1 Horvaatia jalgpallikoondise.
Spordiüritusi.
26. mail 1999 toimus staadionil Copa del Rey finaalmäng, milles Valencia CF võitis 3:0 Madridi Atlético.
20.–29. augustil 1999 toimusid staadionil 1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused.
30. juunil 2001 toimus staadionil Copa del Rey finaalmäng, milles Real Zaragoza võitis 3:1 Celta de Vigo.
21. mail 2003 toimus staadionil 2003. aasta UEFA karikavõistluste finaalmäng, milles FC Porto võitis lisaajal 3:2 Celtic FC.
Staadionil on toimunud 2004. ja 2011. aasta Davise karikavõistluste finaalmängud.
Muusikaüritusi.
16. septembril 2008 toimus staadionil Madonna maailmatuuri Sticky &amp; Sweet Tour kontsert.
30. septembril 2010 toimus staadionil U2 maailmaturnee U2 360° Tour raames kontsert, millel oli 76 000 pealtvaatajat.
Muu.
Staadioni võimalused on alakasutatud kuna kumbki piirkonna La Ligas mängivatest jalgpalliklubidest ei kasuta staadionit oma koduväljakuna. Sevilla FC mängib Estadio Ramón Sánchez-Pizjuánil ja Real Betis Estadio Benito Villamarínil
Naked Idol

Naked Idol on Soome rokkbänd, mille lõid 2006. aastal Espoos bändi liider Sami Wolking ja Jones. Naked Idoli esimene singel "My Weakness" ilmus 31. märtsil 2010 ja sama aasta detsembris ilmus ka singli promo. Teine singel "Back From Oblivion" ilmus 2011. aastal. 2012. aasta jaanuaris lahkus bändist trummar A.J, kuna ta ei saanud teiste bändi liikmetega hästi läbi. Naked Idol sai augustis 2012 ka endale uue laulja Malcolmi. A.J asemele tuli 2013. aasta märtsi lõpus Kreeka trummar Jannis K. ning ka Austraaliast pärit kitarrist Johnny E lahkus bändist 2012. aasta suvel isiklikel põhjustel, kuid tema asemel tuli uus liige 2012. aasta lõpus. Naked Idoli kolmas singel "Boys of Summer" jõudis Soome raadiojaamadesse 11. juulil 2013. Digitaalselt ilmus see müüki 15. augustil. Singli müügitulud annetatakse Punase Risti katastroofifondile. Nende neljas singel "Shattered" ilmus raadiojaamadesse 12. augustil. Singlitel "Shattered" ja "Boys of Summer" mängib trumme Sampsa Astala.
Diskograafia.
Singlid.
 My Weakness (raadio ja promo väljaanne, 2010)
Back From Oblivion (promo väljaanne, 2011)
Boys Of Summer (koos Sampsa Astalaga) (raadio ja digitaalväljaanne, 2013)
Shattered featuring (koos Sampsa Astalaga) (raadio ja promo väljaanne, 2013)
"I Saw Mommy Kissing Santa Claus" (digitaalväljaanne, 2014)
EPd.
Filthy Fairies (31. oktoober 2013)
Spirit (album)

"Spirit" on Soome bändi Reckless Love 30. augustil 2013 ilmunud album. Esimene singel "Night On Fire" ilmus 26. aprillil 2013. Teine singel "So Happy I Could Die" ilmus 23. augustil 2013. Mõlema singliga ilmus ka laulu muusikavideo. 
Album valiti Soome raadiojaama YleX nädala albumiks ja terve album ilmus eelkuulamiseks 26. augustil 2013 raadiojaama kodulehele.
Fairmount

Fairmount on mitme koha nimi Ameerika Ühendriikides:
Sumeri usund

Sumeri usund on religioossed uskumused, panteonisüsteem ja rituaalsed praktikad, mis olid kasutusel Mesopotaamias tänapäeva Lõuna-Iraagi aladel muistsete Sumeri riikide territooriumitel umbkaudu vahemikus 4000–1800 e.m.a.
Sumeri religiooni uurimisest.
Sumeri usundi teaduslik uurimine on üks sumeroloogia harusid, mis omakorda kuulub orientalistika hulka kuuluvasse assürioloogiateadusse. Sumeri usundi teadusliku uurimisega tegeletakse mingil määral kõikides ülikoolides, kus on (Vana-)Lähis-Ida uuringute instituudid või osakonnad. Kuna sumeri religioon on tugevalt mõjutanud ka iisraeli religiooni, tegeletakse sumeri usundisse puutuvate küsimustega ka ülikoolide usuteaduskondade Vana Testamendi või semiidi keelte instituutides. 
Olulisemateks sumeri usundi uurimise keskusteks tänapäeval võiks lugeda Viini, Müncheni, Göttingeni, Leideni, Napoli, Londoni, Tartu, Chicago, Harvardi, Johns Hopkinsi ja paljude teiste ülikoolide orientaalinstituute või assürioloogia osakondi.
Fairmount (Maryland)

Fairmount on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula ("census-designated place") USA-s Marylandi osariigis Somerseti maakonnas. 
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 457. Aastal 2000 oli elanike arv 537.
Somerseti maakond (Maryland)

Somerseti maakond ("Somerset County") on maakond USA-s Marylandi osariigi lõunapoolsemas osas. Geograafilised koordinaadid on 38°04' N, 75°51' W.
Maakonna halduskeskus on Princess Anne.
Maakonna pindala on 1582 km², millest 734 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 470. Aastal 2000 oli elanike arv 24 747.
Ajalugu.
Somerseti maakond moodustati 1666. aastal.
Somerseti maakond

Somerseti maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Peeter Olesk (laskesportlane)

Peeter Olesk (sündinud 22. aprillil 1993 Põlvas) on eesti laskesportlane, 2013. aasta juunioride Euroopa meister.
Olesk on 13-kordne Eesti juunioride meister laskmises. 2013. aastal võitis ta juunioride EM-il kulla 25 m standardpüstoli harjutuses ja pronksi 25 m kiirlaskmises.
2013. aastal oli Oleski treener Ranno Krusta. Laskespordiga on tegelenud ka tema vend Taivo Olesk.
Eesti parim meeslaskur aastatel 2014–2018 ja 2021–2024. 
Ta töötanud Eesti Kaitseväes laskeinstruktorina.
Tammsaare-Põhja talu

Tammsaare-Põhja talu (ka: Põhja-Tammsaare talu) on ajalooline talu Tammsaare väljamäel Vetepere külas Järva vallas Järvamaal. Talus sündinud Anton Hansen võttis endale kirjanikuna pseudonüümiks A. H. Tammsaare. Tänapäeval on talu tunnistatud kultuurimälestiseks (registrinumber 3990), talus tegutseb A. H. Tammsaare muuseum.
Kuningal on külm

 
"Kuningal on külm" on Eesti kirjaniku A. H. Tammsaare 1936. aastal avaldatud satiiriline näidend. Ühiskonnakriitilist teost on lavastatud korduvalt eri teatrites ja eri võimude aegu.
Oleiinhape

Oleiinhape (ka "olehape") СН3(СН2)7СН=СН(СН2)7СООН on küllastumata rasvhape, mis esineb ühendeina taimseis ja loomseis õlides. Oleiinhapet saadakse steariini valmistamisel.
Panatsea

Panatsea, ka "panakeia" (ladina keeles "panacēa", kreeka keeles "panakeia" – 'kõike raviv'), on müütiline ja utoopiline kõiki haigusi raviv imerohi. Selle avastamine (lisaks igavese elu eliksiirile ja tarkade kivile) oli alkeemikute unistus.
See on saanud nimetuse vanakreeka jumalanna Panakeia järgi.
Panatseaks võidakse nimetada ka utoopilist imelist lahendust mis tahes keerulises olukorras.
Letsitiin

Letsitiin ehk fosfatidüülkoliin ("lecithinum", lühend PC) on koondnimetus fosfatiidide rühma kuuluvate koliini sisaldavate lipiidühendite kohta, mida esineb rakumembraanide välispinnal. Seda saadakse mitmetest taimsetest ja loomsetest toiduainetest, letsitiinipreparaatidest ja seda toodab ka organism ise.
Fosfatidüülkoliin reguleerib lipiidide liikumist organismis.
Sõna "letsitiin" on tulnud kreekakeelsest sõnast "lekithos", mis tähendab munakollast. Letsitiini avastas 1850. aastal Prantsuse teadlane Maurice Gobley, kes eraldas selle munakollasest. Aastaid kasutatigi letsitiini allikana munakollast. 1930. aastate keskel leiti letsitiini sojaubadest.
Letsitiin sarnaneb ehituselt rasvadega ning kujutab endast olulist rakumembraanide koostisosa. Ta aitab moodustada terviklikku rakumembraani ja kergendab vedelike liikumist rakusiseselt ja -väliselt. Letsitiin on tähtis närvirakkude toitaine, mistõttu ta soodustab mälu- ja kontsentreerumisprotsesse. Lisaks aitab letsitiin hoida vere normaalset kolesteroolitaset, parandab naha üldseisundit ja pidurdab isegi juuste väljalangemist. Letsitiin on samuti peakomponent ajukelmes, varustab lihaseid ja närvikudesid hapnikuga. Letsitiin aitab hoida maksa tervena, ennetades rasvade ladestumist maksas ja ta osaleb ka detoksikatsiooniprotsessis, taastades ühtlasi maksa funktsioone. Letsitiin on suureks abiks ateroskleroosi ennetamisel. Ta aitab ka ennetada sapikivide moodustumist.
Toiduainetööstuses kasutatakse letsitiini antioksüdandi ja emulgaatorina lastetoitudes, saiakestes, salatikastmetes, majoneesides, margariinis, jäätises, šokolaadis ja maiustustes.
Krõõt

Krõõt on A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" I osa üks tähtsamaid tegelasi, peategelase Andres Paasi esimene abikaasa. 
Krõõt on pärit hoopis teistsugusest paigast kui Vargamäe - tema enda sõnul helisesid metsad ja põllud tema kodukandis, kui lauldi. Kui Krõõt on koos noore abikaasa Andresega romaani esimeses peatükis teel Vargamäele, uude elupaika, siis juba mäest üles uue kodu poole minnes tajub ta justkui eesootavaid kannatusi. Esialgu on Krõõt rõõmsameelne, kuid aja jooksul muutub ta aina kurvemaks ja nutab üha tihedamini, esialgu teeb ta seda salaja, kodust kaasavaraks saadud kirstu naljal või laudas, lehma juures, hiljem aga juba ka söögilaua taga, Andrese ja kõigi teiste silme all. 
Romaanis mainitakse, et Krõõt on pikk, kerge ja õrna kondiga ega sobi seetõttu Vargamäele üle jõu käivat rasket tööd tegema. Ta peab kandma raskeid veeämbreid kaugest kaevust ning ületama Andrese ehitatud kõrget lävepakku, mis hoiab koduloomad rehetoast eemal. Andres ei mõista ega näe, et abikaasale on talutöö ületamatult raske. 
Krõõt sünnitab kolm tütart: Liisi, Maret ja Anni, kuid ta tunneb abikaasa ees suurt süükoormat, sest Andres ootab perre poega. Neljanda lapsena toobki ta ilmale poja, kes on tugev nagu vägilane ning kellele pannakse isa järgi nimeks Andres. Sellest sünnitusest Krõõt aga ei toibu ning ta sureb. 
Krõõt on hella hingega ja püüab olukordades pigem head näha. Kui Andres ja Pearu on riius, siis on Krõõt ainus, kes neid lepitada suudab. Pärast Krõõda surma meenutab Pearu Krõõta hea sõnaga ja mainib igatsevalt pehmeid iseloomuomadusi. Krõõdal leidub Tammsaare ema Ann Hanseni iseloomujooni. Krõõda tuntumate joonte hulka kuulub "hele jael" ehk kõrge ja kajav hääl, mis on samaaegselt ka pehme ja hele. Samuti armastus loomade ja laste vastu. Ka palju aastaid hiljem on Krõõda headus see, mida vargamäelased meenutavad (eriti Pearu) ja taga igatsevad. Öeldakse ka, et Krõõda surmaga lahkus Vargamäelt headus. Teisalt mainib Tammsaare, et kogukonnas laiemalt unustati Krõõt ja tema mälestus ruttu, kuna pehmema loomuse ning maatööks sobimatu ihu tõttu vaadati temast kui perenaisest pisut mööda juba tema eluajal. 
2016. aastal A. H. Tammsaare muuseumi, Vikerraadio ja Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu korraldatud "Tõe ja õiguse" lugejate lemmiktegelase hääletusel võitis Krõõt ülekaalukalt.
2019. aasta filmis "Tõde ja õigus" mängis Krõõta Maiken Schmidt. Krõõt on käinud lavateed ka arvukates draamalavastustes, teda on kehastanud paljude teiste näitlejate seas näiteks Ita Ever, Carmen Mikiver, Anne Maasik, Kärt Tammjärv, Helje Soosalu, Loore Martma jt. Rahvusooperis Estonia mängitud muusikaliversioonis laulis Krõõda rollis Tiiu Laur.
Indrek Paas

Indrek Paas on A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" II–V osa peategelane, I osa peategelase Andres Paasi ja tema teise naise Mari poeg.
"Tõe ja õiguse" esimese osa lõpus läheb Indrek linna kooli. Järgnevad osad kirjeldavad tema õpinguid, kokkupuuteid revolutsioonilise liikumisega ja abielu Kariniga. Vahepeal elab Indrek nii Tartus kui ka Tallinnas, kuid sarja viimases osas tuleb ta tagasi isatallu ning räägib isale linnas toimunust. Ta ei ole õnnelik ja tunneb, et ta jõuab alati igale poole liiga hilja, siis, kui paremad ajad on juba möödas.
Indrek on tüüpiline intellektuaal, kes elab pigem oma sisemiste ideaalide järgi. Ta on väga õrnahingeline ja impulsiivne ning elab sissepoole. Tema sisemised ja välimised võitlused viivad arusaamani, et oma "vere" eest pole võimalik põgeneda, mispeale teeb ta iseendaga lõpuks rahu.&lt;ref name="http://kultuur.err.ee/l/tode_ja_oigus"&gt;&lt;/ref&gt;
Indrek eelistab tõele õigust, mis tähendab seda, et ta väldib teise inimese alandamist ning on valmis kellegi teise ees oma tõe hülgama, et teine inimene saaks jätta endale oma tõe. Indreku jaoks on tõde mingit laadi objekt ning õigus sünnib või sureb selliste objektide suhtes.
Indrek on oma käitumises mõjutatud nii Kanti absoluutsest eetikast kui ka Goethe ideedest ning on väga tolerantne. Ta aitab teisi inimesi ka siis, kui ta seetõttu halvakspanu osaliseks peaks saama.
Indrek kehastab justkui uustestamentlikku lunastajarolli. Ta viskab oma ema Mari kiviga, mille läbi saab temast justkui Mari kohtumõistja. Seetõttu peab ka tema Marile halastama ja lunastuse tooma ning nii jääbki Mari süü tema kanda. Kui Indreku ema jääb väga haigeks, annab poiss emale viimase palvel valuvaigistite üledoosi ning ema surma põhjustamine kasvatab tema süükoormat veelgi. Ta üritab oma süüd lunastada oma naise Karini kaudu rääkides talle kivi viskamisest ja ema surmast ning sellest saladusest saab justkui nende abielu sakraalne alus. 
Indreku ja Karini abielu jookseb aga karile, kuna nad ei suuda teineteist mõista. Indrek tahab maailma mõistusega kontrollida, seda süstematiseerida ja analüüsida, kuid Karinit juhivad irratsionaalsed tungid (nt armastus, võimuiha, süütunne). Karin on kahtleja ja tõdedega mängija ning üritab paljastada ka kõik varjatu. Samas aga ei rahuldu ta ühegi tõega. Tihti peegeldab Karin lugejale Indreku sisemaailma. Kui Karin Indrekut provotseerib ja Indrek tema suunas tulistab, saavutab Indrek lõpuks vabanemise sisemisest paigalseisust.
Kui "Tõe ja õiguse" esimene osa algas sellega, kuidas Indreku isa ja tema esimene naine Krõõt väljamäest üles tulid, siis romaaniköite viimases osas sammub Indrek koos Tiinaga sellest samast mäest viimast korda alla.
Filmis "Indrek" kehastas teda Harry Kõrvits.
Abbott (Texas)

Abbott on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigi keskosas Hilli maakonnas.
Abbottis on sündinud kantrilaulja Willie Nelson.
Abbott asutati 1871. Abbottis asus raudteepeatus, mida haldas Missouri-Kansase-Texase Raudteekompanii. Linn on saanud nime Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liikme Joseph Abbott järgi.
1890. aastal elas linnas 156 inimest ning tol ajal oli linnas kauplus, apteek, habemeajaja, kaks hotelli, sepatöökoda, pank ja ilmus kohalik ajaleht. 1882. aastal avati linnas postkontor, mis suleti 1928. aastal.
Tippajal, 1914. aastal, elas linnas 713 inimest. 1941. aastaks oli elanike arv vähenenud 264-ni. 1989. aastal oli linnas 364 elanikku, postkontor, kolm kirikut ja kool 192 õpilasega.
Abbotti lähedal asub Hookeri koobas, mille kohta on palju legende.
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Abbotti linnas 300 inimest, 124 leibkonda ja 89 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 199,7 in/km².
Elamuühikuid ("housing units") oli 144 (keskmine tihedus 95,9/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
EUROPA postmargid

EUROPA postmarkideks nimetatakse Euroopa riikide poolt igal aastal ühiselt välja antavaid ühe ja sama kujunduse või teemaga postmarke.
Esimesed Europa postmargid anti välja 1956. aastal. 2006. aastal tähistati Europa postmargi 50. sünnipäeva.
Aastatel 1956–1959 vastutasid Europa postmarkide väljaandmise eest Euroopa Ühenduste liikmesriikide postitalitused, aastatel 1960–1992 Euroopa Postiside- ja Telekommunikatsioonitalituste Konverents (CEPT), alates 1993. aastast Euroopa postioperaatorite ühendus PostEurop.
Europa postmarkide ühine kujundus oli kasutusel aastatel 1956–1973, 1974. aastast asendus see ühise teemaga. 1960. aastast kandsid Europa postmargid Euroopa Postiside- ja Telekommunikatsioonitalituste Konverentsi initsiaale CEPT ("Conférence Européenne des Administrations des Postes et des Télécommunications"). 1993. aastal asendus see PostEuropi loodud uue tähistusega, milleks on paremkaldkirjas nimi "Europa". 2011. aastast on kasutusel uus tähistus: nime "Europa" ette on paigutatud postkasti kujutis.
Eesti liitus Europa postmarkide väljaandmisega 1994. aastal. Esimesteks Eesti Europa markideks olid patenditeemalised Eesti Post 071-06-1994 ja Eesti Post 072-06-1994. Esimesel neist on kujutatud Eesti patenti nr 1 – Aleksander Mikiveri leiutatud horisontaalveskikivi paari, teisel Eesti patenti nr 2628 – Walter Zappi leiutatud esimest minikaamerat maailmas.
Kaporje

Kaporje on mitme Venemaa asula nimi:
Kitse

Kitse on mitme küla varasem nimi või muu asja nimetus: