tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kammeri mõis

Kammeri mõis (saksa keeles "Duckershof") oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Tartu maakonda Kambja valda.
Ajalugu.
Mõisat on esimest korda mainitud 16. sajandi keskel. Tollal olid mõisa omanikud Dückerid, kelle järgi on mõis ka oma saksakeelse nime (Duckershof) saanud.
17. sajandil olid mõisa omanikud Fersenid, pärast Põhjasõda Rennenkampffid ja Helmersenid. Aastatel 1856–1919 olid mõisa omanikud Stadenid, seejuures viimane omanik Richard Karl Alexander von Staden (1890−1974).
Mõisaansambel.
Mõisa peahoone oli ühekorruseline ja kivist ning see ehitati 18. sajandi lõpus. Pärast 1919. aastat tegutses hoones kool. Hoone lammutati 2009 ja samasse kohta ehitati uus koolihoone, kus tegutseb Kammeri Kool.
Varia.
Mõisas sündis 1803. aastal geoloog Gregor von Helmersen.
Maidla mõis (Kambja)

Maidla mõis (saksa keeles "Maydellshof") oli Suure-Kambja mõisa kõrvalmõis Kambja kihelkonnas Tartumaal.
Mõisast on teateid juba 16. sajandi keskpaigast. Kambja Maidla mõis oli Liivimaa ordu ajal Pühajärve Maydell'ite valduses. Omanike perekonnanimest lähtub saksakeelne mõisanimi: Maidelhof (1684), Maidelshof, Maydelshof (1690). Eesti keeles anti mõisale nimi samuti omanike perekonnanime järgi: Maydeltmoisia (1638), Maidelmoise (1648), hiljem muutus nimetus samaks oma põhjapoolse mõisanimetusega: Maidle (1782) ja hiljem Maidla.
1790. aastal vahetas Johanna Maria von Brümmer (snd Stackelberg), Suure-Kambja ja Maidla karjamõisa, Gotthard Johann von Knorringuga Vaiatu mõisa vastu, 1838. aastal päris Gotthard Johann von Knorringu testamendi järgi mõisa tema vennapoeg Woldemar Pontus von Knorring (1786–1864). 1864. aastal pärisid Suure-Kambja ja Maidla, tema lapsed Konstantin von Knorring, krahvinna Louise Tiesenhausen (snd von Knorring) ja Karl von Knorring ning Woldemar Pontus von Knorringu pärijate omavahelisel kokkuleppel läksid Suure-Kambja ja Maidla mõis Konstantin von Knorringule. 1903. aastal olid erukaardiväekapten, kreisisaadik Konstantin Karl Heinrich von Knorringi (surn. 1903) pärijad on võrdsetes osades tema pojad Pontus Karl Konstantin von Knorring ja õukonna tseremooniameister Konstantin Egolf Gustav von Knorring. Nendevahelise pärandavara jagamise lepinguga 1903. aastal omandas mõisa Pontus von Knorring, kes müüs mõisa Edgar Löwis of Menarile.
Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.
Reola mõis

Reola mõis (saksa keeles "Rewold, Gross-Rewold", ka "Reol" ja "Dunkelmois") oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõis Kambja vallas Tartu maakonnas.
17. sajandil eraldati Väike-Reola ja 1829 Vastse-Reola, hilisem Maaritsa mõis (sks "Neu-Rewold"). 
Ajalugu.
Mõisast on teateid alates 1522. 1522. aastal läänistas Tartu piiskop Johannes V Blankenfeld Reola mõisa kloostrifoogt Peter Stackelbergile. Tema poeg, Tartu toompraost müüs Reola pärusmõisa 1546. aastal 3000 Riia marga eest Johan Zögele. Rootsi kuningas Gustav II Adolf andis Reola 1630. aastal Sigmund Beckerile, kes selle samal aastal Riia kodanikule Heinrich Wulffile müüs. 1632. aastal ostis Reola kuninglik õuekohtunik, linnusekrahv Johann von Ulrich. 1638. aastal toimunud maarevisjoni ajal oli mõisaomanikuks eelmise poeg Wilhelm von Ulrich, hiljem Ungern-Sternbergid.
Johanna Mikl-Leitner

Johanna Mikl-Leitner (sünninimi Johanna Leitner; sündinud 9. veebruaril 1964 Hollabrunnis) on Austria poliitik, Austria Rahvapartei liige. Ta oli 21. aprillist 2011 kuni 21. aprillini 2016 Austria siseminister.
Ta sündis Alam-Austria liidumaal Hollabrunnis. Aastal 1983 lõpetas ta Alam-Austria liidumaal Laa an der Thayas gümnaasiumi ja aastal 1989 Viini Majandusülikooli.
Isiklikku.
Johanna Mikl-Leitner on abielus ja ta on kahe tütre ema. Ta elab Klosterneuburgis.
Taani-Rootsi sõda

Taani-Norra ja Rootsi vahel on peetud mitu sõda:
Raekoja plats (Narva)

Raekoja plats on väljak Narvas Vanalinna linnaosas. Selle idapiiriks on Suur tänav ja põhjapiiriks Rüütli tänav.
1874. aastal püstitati Raekoja platsile Peeter I 200. sünniaastapäeva auks mälestussammas. See oli raudbetoonist paari meetri kõrgune obelisk. 1922. aastal mälestussammas linnavõimu otsusega likvideeriti.
1968. aastal paigaldati Raekoja platsile Jaak Soansi loodud monument Eesti Töörahva Kommuuni 50. aastapäeva auks. 2008. aastal mälestusmärk teisaldati ja asub praegu Narva Kunstigalerii õues.
Aadressil Raekoja plats 1 asub Narva raekoda, aadressil Raekoja plats 2 endise börsihoone kohal asub Narva kolledži uus õppehoone.
Joosep Teinman

Joosep Heinrich Teinman (15. oktoober 1896 Haljala, Virumaa – 10. september 1923) oli eesti üliõpilasliikumise tegelane, näitekirjanik ja tõlkija.
1916. aastal lõpetas ta Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda ja Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmeks. Ta oli
Eesti üliõpilaste organisatsioonide asemike kogu liige, aastatel 1916—1917 oli tegev Üliõpilaste Lehe toimetuses.
Võttis velskrina osa Vabadussõjast.
1920. aastal kutsuti tema algatusel kokku üliõpilaste üldkoosolek, kus teda valiti ajutise eestseisuse esimeheks. Tema algatusel taaskäivitati Üliõpilasleht.
Pseudonüümi J.H. Talomaa all kirjutas ta draama "Igavene elu", mida mängiti 1922. aastal Estonia teatris ja mis ilmus 1923. aastal ka raamatuna.
Ta tõlkis eesti keelde saksa õpetlase Otto Schmeili raamatu "Inimene: inimesteaduse ja tervisõpetuse käsiraamat" (1920) ja soome lastearsti Arvo Ylppö raamatud "Lastetoast koolipingile" (1922) ja "Ema rinnalapse hoidjana ja toitjana" (1924; koos Richard Jannoga).
Suri noorena tuberkuloosi.
Jaanilinna Jumalaema Uinumise kirik

Jumalaema Uinumise kirik (vene keeles "Церковь во имя Успения Пресвятой Богородицы") on õigeusu kirik Jaanilinnas.
Eri hinnangute järgi ehitati kirik Jaanilinna kindlusse kas 15. sajandi lõpul või 16. sajandil. Kivihoone ehitati aastatel 1507–1509 oletatavasti Markus Greki juhendamisel. See koosnes kahest osast: põhjapoolsest kirikuhoonest ja lõunapoolsest tiibhoonest.
Rootsi ajal muudeti kirik luterlikuks garnisonikirikuks. 1704. aastal vallutasid Narva ja Jaanilinna Vene väed ning kirik suleti. 1740. aastatel taastati pühakoda õigeusu jumalateenistuste jaoks. 
1750. aastatel taastati tiibhoone, millest sai eraldi Jaanilinna Jumalaema Kaitsmise kirik. Kirikutornid olid telkkatustega, oletatavasti sel ajal sai tiibhoone kellatorni. Tööde tulemusena sai kahest hoonest koosnev kirikute ansambel omapärase välimuse.
Jumalaema Uinumise kirikus säilitati Jumalaema Hodegetria ikooni. Pärimuse järgi jäi see ikoon 1558. aasta Narva tulekahjus kahjustamata.
Aastani 1827 kuulus kirik Peterburi piiskopkonnale, seejärel anti see üle sõjaväelastele. 1864. aastal tagastati kirik piiskopkonnale. 
Jaanilinna Jumalaema Uinumise kiriku koguduse koosseisu kuulusid Jaanilinna elanikud ja ümbruskonna maaelanikud. Kirikut kasutati kuni Teise maailmasõja alguseni. 
1944. aasta lahingutes sai kirik rängalt kannatada, kirikuvarad ja kellad läksid kaduma. Aastatel 1976–1987 kirik restaureeriti, võttes aluseks kiriku esialgse projekti ilma telkkatusteta ja kellatornita.
Aastani 1988 kasutati kirikut kontserdisaalina. 
1991. aastal anti kirik üle Vene Õigeusu Kirikule ja taastati jumalateenistused.
Kražiai vald

Kražiai vald (leedu keeles "Kražių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kelmė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas seal 2676 inimest. Valla keskus on Kražiai alev (2011. aastal oli seal 603 elanikku). Vallamaja asub aadressil M. Valančiaus g.59. Vallavanem on Rolandas Karčiauskas. Lisaks Kražiaile asuvad vallas veel Karklėnai (2011. aastal 285 elanikku) ja Pašilė (2011. aastal 160 elanikku) alevid.
Lisaks küladele on selles vallas veel arvukalt huutoreid.
Marcel Pagnol

Marcel Pagnol (28. veebruar 1895 Aubagne, Bouches-du-Rhône – 18. aprill 1974 Pariis) oli prantsuse romaani- ja näitekirjanik ning režissöör.
1913. aastal lõpetas ta Aix-en-Provence'i ülikooli. 1916. aastal abiellus ta Simone Coliniga. Hiljem oli ta veel mitu korda abielus. Tal oli viis last.
1927. aastast oli ta vabakutseline kirjanik. 1932. aastal asutas ta Marseilles oma filmistuudio, mille 1942 maha müüs.
1946. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.
Tema tuntumaid teoseid on 1957–1959 ilmunud autobiograafiliste sugemetega romaanitriloogia "Meenutusi lapsepõlvest" (originaalpealkirjaga "Souvenirs d'enfance"). Triloogia raamatud on aastakümneid olnud Prantsusmaa kooliõpilaste kohustuslike kirjandusteoste seas.
Marcus Hildebrandt

Marcus Hildebrandt (õieti Ernst Marcus Hildebrandt; sündinud 31. detsembril 1969 Goslaris Saksamaal) on Eesti pedagoog ja tõlkija.
Hildebrandt lõpetas 1994. aastal USA-s Texase Ülikooli Austinis inglise keele erialal (kõrvalerialaks lingvistika) "summa cum laude". Lisaks on ta õppinud Göttingeni ülikoolis inglise filoloogiat ja ladina keelt (kõrvalerialadena politoloogiat ja pedagoogikat) ning lõpetanud õpingud 1997. aastal ("1. Staatsexamen", mis on võrdsustatud magistrikraadiga). Aastatel 1998–2000 läbis Hildebrandt õpetajakoolituse Tübingenis Saksamaal.
2000. aastal tuli Hildebrandt Saksa valitsuse toel Eestisse tutvustama saksa kultuuri ja õpetama saksa keelt Tartu Raatuse Gümnaasiumis, kus töötas kuni 2006. aastani. Pärast seda õpetas ta ühe aasta Tartu Kivilinna Gümnaasiumis saksa keelt. 2008. aastast töötab Hildebrandt Hugo Treffneri Gümnaasiumis inglise ja ladina keele õpetajana. 
2015. aastal valiti ta Hugo Treffneri gümnaasiumi aasta õpetajaks. 2016. aastal oli Hildebrandt "Eestimaa õpib ja tänab" Tartu linna aasta gümnaasiumiõpetaja nominent.
Hildebrandti haridusteemalisi artikleid on ilmunud ajalehtedes Postimees ja Õpetajate Leht.
Aastatel 2007–2018 kuulus Hildebrandt Eesti Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Alexandre Dumas noorem

Alexandre Dumas noorem (27. juuli 1824 Pariis – 27. november 1895 Mary-le-Roi, Prantsusmaa) oli prantsuse romaanikirjanik ja luuletaja.
Ta sündis kirjanik Alexandre Dumas vanema ja õmbleja Marie-Catherine Labay (1794–1868) abieluvälise pojana. 1831 tunnistas isa teda oma pojana, võttis ta ema juurest ära – tollased seadused seda lubasid – kuid ei hakanud teda ise kasvatama, vaid pani ta Prantsusmaa parimatesse pansion-koolidesse. Seal poissi kiusati sellepärast, et ta oli sündinud väljaspool abielu, ja sellepärast, et tema ema oli väga madalast soost. See muutis nooruki tundlikuks igasuguse ebaõigluse suhtes.
Dumas-noorem uskus, et üks kirjanduse eesmärkidest peab olema muuta ühiskonda moraalsemaks. Paljud tema teosed kujutavad traagilisi naisi. Kirjanik uskus, et kui mees on sigitanud lapse väljaspool abielu, on tal moraalne kohustus see laps legitimeerida ja lapse emaga abielluda. Seda motiivi kohtab tema mitmes teoses.
1864 abiellus Dumas-noorem Natalja Narõškinaga (sündinud von Knorring, 1826–1895). Nad elasid juba aastaid varem koos, aga ei saanud abielluda enne, kui naise esimene mees suri. Neile sündis kaks tütart: Marie-Alexandrine-Henriette (1860–1907) ja Jeanine (1867–1943). Lisaks kasvatasid nad üles Natalja kaks varasemat tütart, kellest esimene oli sündinud abielust ja teine vallaslapsena. Kaks kuud pärast Natalja surma abiellus Alexandre Dumas uuesti. Tema teine naine oli Henriette Régnier de La Brière (1851–1934). Teisest abielust lapsi ei sündinud.
Tema tuntuim teos on 1848 ilmunud romaan "Kameeliadaam", kus ta räägib ühe Pariisi kurtisaani lühikesest elust ja tema austajatest. Kameeliadaami prototüüp oli tema enda armuke Marie Duplessis (1824–1847). 1852. aastal mängiti Pariisis Théâtre du Vaudeville'is esimest korda ette romaani põhjal tehtud näidend, millel oli suur edu. 
1911. aastal tehti selle romaani põhjal film, milles peaosa mängis Sarah Bernhardt. 1937. aastal tehti romaani põhjal teine film, milles peaosa mängis Greta Garbo. 
Ka Giuseppe Verdi 1853. aasta ooper "Traviata" on loodud sama romaani ainetel.
Alates 1875. aastast oli Alexandre Dumas noorem Prantsuse Akadeemia liige.
Krüüdneri vald

Krüüdneri vald (saksa keeles "Krüdnershof") oli vald Tartumaal Kambja kihelkonnas. Valla pindala oli 104 km² ja elanikke oli 1947 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 403 talundit ja elamut ning kasutasid 8930 ha maad. Vallamaja asus Maaritsa külas.
Vallas asus Krüüdneri asundus
1892 liideti Krüüdneri vallaga Vastse-Prangli ning 1916 Vana-Prangli ja Veski vald.
Kurista vald

Kurista vald (saksa keeles "Gemeinde Kurrista") oli vald Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939.
Vald loodi 1866. aastal vallaseadusega Kurista mõisapiirkonna territooriumile. Vallamaja asus Vägari külas.
Esialgsesse valda kuulusid Aidu, Vägari, Kose, Kurista, Siimusti ja Viruvere küla.
1892 liideti vallaga Kaave vald Kaave ja Kõpu külaga ning Kaavere vald Kaavere ja Sulustvere külaga.
1920. aastate alguses liideti Kaave, Kurista, Siimusti ja Viruvere küla Jõgeva vallaga.
1934. aastal oli valla pindala 38 km² ja elanikke oli 1052. 
Vallas oli 217 talundit ja elamut ning nende kasutuses oli 5524 ha maad.
1939. aasta vallareformi käigus liideti vald Lustivere vallaga.
Käina vald (Käina kihelkond)

Käina vald (ka Keina vald; saksa keeles "Keinis") oli vald Läänemaal (hiljem Hiiumaal) Käina kihelkonnas. Valla pindala oli 276 km² ja 1934. aasta seisuga elas seal 4015 inimest. Vald eksisteeris 1866–1950.
Vallas oli 888 talundit ja elamut ning need kasutasid 18 231 ha maad. Vallamaja asus Käina külas.
Vald asus kuni 1917. aastani Haapsalu kreisis ning seejärel kuni 1946. aastani Lääne maakonnas ja aastail 1946–1950 Hiiu maakonnas.
Käina valla aukodanik oli Paul Kogerman. Käina vallas on sündinud Ada Lundver.
Ajalugu.
Vald moodustati 1866. aastal sarnaselt teiste Hiiumaa valdadega (1866. aasta vallareform).
1893 liideti Käina vallaga Aadma, Kassari, Putkaste ja Vaemla vald.
1939. aasta vallareformi käigus liideti Vallaniit III nr A-23 talu maa-ala Emmaste vallaga.
1945 septembris moodustati Käina vallas Käina külanõukogu keskusega Käina külas, Vaemla külanõukogu keskusega Vaemla külas ja Ühtri külanõukogu keskusega Ühtri asunduses. 1950. aastal Käina vald likvideeriti ja selle alad arvati Hiiumaa rajooni koosseisu.
Asustus.
1939. aastal kuulusid Käina valla koosseisu: Käina alevik, Lahe küla, Putkaste asundus, Nurme, Allika, Valli, Kreiandi, Ristivälja, Määltse, Mäe, Moka, Käina, Putkaste-Selja, Kiriku-Selja, Nõmme, Koiga, Võnküla, Nasva, Kaigutsi, Tiitsi, Villemi, Luguse külad ja Nõmmerga üksikelamud, Orjaku, Mere, Kassare, Uus, Esiküla, Taguküla, Kiisi, Uuidu, Pasti, Jõe, Niidi, Rehe, Kaasiku, Kogri ja Põllu külad ning Hanikatsi saar, Jausa, Utu, Aadma, Lelu, Ühtri, Pärnselja, Männamaa külad ning Metskonna üksikelamud.
Kukečiai vald

Kukečiai vald (leedu keeles "Kukečių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kelmė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas seal 1681 inimest. Valla keskus on Kukečiai küla. Vallavanem on Meilutė Masalskienė.
Lisaks küladele on selles vallas veel arvukalt huutoreid.
Alporti sündroom

Alporti sündroom on geneetiline häire, millele on iseloomulikud silmahaigused, glomerulonefriit, neerupuudulikkus ja kuulmislangus. Alporti sündroomi esinemissagedus on keskmiselt 1:50 000.
Üks sündroomi varajasematest tunnustest on hematuuria, haiguse kulgedes ka proteinuuria. Silmahaigustest võivad Alporti sündroomiga kaasneda keratokoonus, makulopaatia ehk kollatähni kahjustus ja kataraktid. Kuulmislangus on progresseeruv ja muutub märgatavaks puberteediea lõppedes. 
Alporti sündroomi põhjustavad mutatsioonid "COL"4"A"3, "COL"4"A"4 ja "COL"4"A"5 geenis, mis on seotud IV tüübi kollageeni sünteesiga. Haigus pärandub X-liiteliselt, autosoomretsessiivselt või autosoomdominantselt.
Aminoglükosiididest tingitud kurtus

Aminoglükosiididest tingitud kurtus on...
Aminoglükosiidid on grupp farmakoloogilisi toimeaineid, mille puhul on täheldatud toksilist mõju kohlea vestibulaarsele süsteemile.
Kohlea mürgistus võib päädida sensorineuraalse kuulmislanguse ja düsekviliibriumiga. Kuulmislangus on bilateraalne ning varieerub raskest sügavani, ilmnedes mõnest päevast kuni nädalani pärast aminoglükosiidide manustamist. Antibiootikumidena mõjuvad aminoglükosiidid on gentamütsiin, tobramütsiin, amikatsiin, kanamütsiin ja streptomütsiin.
Soodumust aminoglükosiidide põhjustatud mürgistuse saamiseks seostatakse patogeense variandiga MT-RNR1 () geenis. Mittesündroomne mitokondriaalne kuulmislangus ja kurtus on emaliinis päritavad.
Lihula vald (Lihula kihelkond)

Lihula vald (saksa keeles "Schloss-Leal") oli vald Läänemaal Lihula kihelkonnas. Valla pindala oli 147 km² ja elanikke oli 2900 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 457 talundit ja elamut ning need kasutasid 13 120 ha maad. Vallamaja asus Lihula külas.
Vallas asus Lihula asundus
1891 liideti Lihula vallaga Penijõe ja Tuudi vald ning Karuse ja Lihula kirikuvald; 1892 liideti Matsalu vald; 1893 liideti Sipa vald ja Kirbla kirikuvald.
1939. aasta vallareformiga moodustati muudetud piirides uus Lihula vald.
Lustivere vald (Põltsamaa kihelkond)

Lustivere vald (saksa keeles "Lustifer"; varasem nimi Lustivere-Kalliküla vald) oli vald Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas. Valla pindala oli 82 km² ja elanikke oli 1444 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 304 talundit ja elamut ning need kasutasid 6050 ha maad. Vallamaja asus Lustivere külas.
Vallas asus Lustivere asundus. Enne 1919. aasta mõisate võõrandamist asus vallas Kaliküla ja Lustivere mõis.
Hanna Mäntylä

Hanna Katariina Mäntylä (sündinud 19. septembril 1974 Lahtis) on Soome poliitik. Ta oli 29. maist 2015 kuni 25. augustini 2016 Soome sotsiaal- ja tervishoiuminister.
Mäntylä on ametilt noorsootöötaja. Ta on õppinud Lapi Ülikoolis sotsiaaltöö erialal.
2011. aasta Soome parlamendivalimistel kandideeris ta põlissoomlaste nimekirjas Eduskunna liikmeks ning osutus valituks. 2015. aasta Soome parlamendivalimistel kandideeris ta taas Eduskunda ning osutus samuti valituks. 29. maist 2015 kuni 25. augustini 2016 oli ta Soome sotsiaal- ja tervishoiuminister (Juha Sipilä valitsuses). Ta lahkus ministriametist isiklikel põhjustel ja jätkas parlamendiliikmena.
13. juunil 2017 lahkus ta koos 19 teise poliitikuga põlissoomlaste parteist.
21. juunil 2017 andis ta teada, et lahkub parlamendist, et asuda tööle Euroopa Nõukogu juures.
Lähtru vald

Lähtru vald (saksa keeles "Lechtigal"; ka Suure-Lähtru vald) oli vald Läänemaal Martna kihelkonnas. Valla pindala oli 73 km² ja elanikke oli 979 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 248 talundit ja elamut ning need kasutasid 5634 ha maad. Vallamaja asus Kirna külas.
Vallas asus Suure-Lähtru ja Väike-Lähtru asundus.
1890 liideti Lähtru vallaga Ohtla ja Väike-Lähtru vald.
1939. aasta vallareformiga liideti lõunapoolne osa valla territooriumist Martna valla koosseisu ja põhjapoolne osa Taebla valla koosseisu.
Lõve vald

Lõve vald (saksa keeles "Lauenhof") oli vald Valgamaal) Helme kihelkonnas ja Valga maakonnas. 
Valla pindala oli 42 km² ja elanikke oli 823 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 65 talundit ja elamut ning need kasutasid 3029 ha maad. Vallamaja asus tänapäeva Möldre küla aladel.
Vallas asus Lõve asundus. Enne 1919. aasta mõisate võõrandamist asus valla alal Lõve mõis.
1921. aastal arvati Lõve vald Valga maakonna koosseisu.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Lõve valla Tehvandi nr. 17-a, Ennomõisa nr. 18-a ja 18-b, Üprese, Mangle, Kuremäe, Kõrgesilla, Kivija, Lombi, Raudsima, Kaera ja Sarantso nr. 25 ja 26 talude maa-aladest; osaliselt senise Helme valla maa-alast; osaliselt senise Patküla valla maa-alast; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-alast; osaliselt senise Holdre valla maa-aladest; senise Koorküla valla maa-alast Helme vald. 
Senise Lõve valla maa-alast, välja arvatud Tehvandi nr. 17-a, Ennomõisanr. 18-a ja 18-b, Üprese, Mangle, Kuremäe, Kõrgesilla, Kivija, Lombi, Raudsima, Kaera ja Sarantso nr. 25 ja 26 talude maa-aladest; senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; osaliselt senise Patküla valla maa-aladest; osaliselt senise Suislepa valla maa-aladest; osaliselt senise Kärstna valla maa-aladest; osaliselt seniste Helme ja Jõgeveste valdade Väike-Ema-jõe ja Pikasilla juures asuvate lahustükkide maa-aladest Põdrala vald.
Mäo vald

Mäo vald (saksa keeles "Mexhof") oli vald Järvamaal Paide kihelkonnas. Valla pindala oli 133 km² ja elanikke oli 2212 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1892–1939.
Vallas oli 487 talundit ja elamut ning need kasutasid 10 641 ha maad. Vallamaja asus tänapäeva Mäeküla küla aladel Põhjaka külas.
Vallas asus Mäo asundus.
1892 liideti Mäo vallaga Mündi vald ja 1906 Sargvere vald.
Orajõe vald (Häädemeeste kihelkond)

Orajõe vald (saksa keeles "Orrenhof") oli vald Pärnumaal Häädemeeste kihelkonnas. Valla pindala oli 93 km² ja elanikke oli 2528 (1934. aasta seisuga).
Vald eksisteeris 1866–1939. 1939. aasta vallareformiga moodustati väikeste muudatustega uus Orajõe vald.
Vallas oli 359 talundit ja need kasutasid 5175 ha maad. Vallamaja asus Orajõe külas.
Vallas asus Orajõe raudteejaam ja Orajõe mõis.
Pala vald (Kodavere kihelkond)

Pala vald (saksa keeles "Palla") oli vald Tartumaal Kodavere kihelkonnas. Valla pindala oli 138 km² ja elanikke oli 2773 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 603 talundit ja elamut ning need kasutasid 10 041 ha maad.
Vallas asus Pala küla, kus asus ka vallamaja.
1893 liideti Pala vallaga Halliku, Jõe ja Kadrina vald.
Pangodi vald

Pangodi vald (saksa keeles "Spankau") oli vald Tartumaal keskusega Nõo kihelkonnas (teistel andmetel Nõo ja Kambja kihelkonnas). Suurem osa valla külasid kuulus aga Otepää kihelkonda.
Valla pindala oli 57 km² ja elanikke oli 1219 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 310 talundit ja elamut ning need kasutasid 4320 ha maad. Vallamaja asus Tamsa külas.
Vallas asus Pangodi asundus.
1894 liideti Pangodi vallaga Vana-Nõo vald.
Pati vald

Pati vald (saksa keeles "Pattenhof") oli vald Pärnumaal Saarde kihelkonnas. Valla pindala oli 101,58 km² ja elanikke oli 1667 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.
Vallas oli 368 talundit ja elamut ning need kasutasid 7179 ha maad. Vallamaja asus tänapäeva Leipste küla aladel.
Vallas asus Pati asundus. Enne 1919. aasta mõisate võõrandamist asus valla alal Pati mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati Kilingi, Pati ja Saarde vallast - Saarde vald. Talli, Jäärja, Kilingi ja Pati valla osast moodustati Tali vald. Volveti, Vana-Kariste, Uue-Kariste ja Pati vallast moodustati Tihemetsa vald.
Peetri vald

Peetri vald (saksa keeles "Petrigemeinde", vene keeles Petrovskaja) oli vald Vaivara kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas. Vallamaja asus Vodava külas.
Valla pindala oli 118 km² ja elanikke oli 1651 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1891–1939.
Vallas oli 445 talundit ja nende kasutuses oli kokku 6668 ha maad.
1891. aastal Peetri vallaga Hermamäe, Kudruküla ja Laagna vald.
Valla koosseisus oli hingeloendites Kudruküla alla kuulunud Narva-Jõesuu, samuti Metski supluskoht ja Viivikonna poolmõis. 19. maist 1914 eraldati Merekülast 2 talu ja liideti Mustajõe vallaga.
1939. aasta vallareformiga moodustati Auvere-Joala ja Peetri vallast Alutaguse vald. Vaivara ja Voka valla ning senise Peetri valla Udria ja Mummosaare küla maa-aladest moodustati Vaivara vald.
2016. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

 2016. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused on 48. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises. Need toimusid Norras Oslos Holmenkollenis 3.–13. märtsini.
Oslo oli ainus linn, mis maailmameistrivõistluste korraldajaks kandideeris. Oslole anti korraldusõigused Rahvusvahelise Laskesuusatamise Liidu 10. kongressil 2. septembril 2012 Meranos Itaalias. See oli kuues kord, mil Oslo maailmameistrivõistlusi korraldas. Varem on Oslos korraldatud ka 1986., 1990., 1999., 2000. ja 2002. aasta maailmameistrivõistlused.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 102
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Johannes Thingnes Bø, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
12,5 km jälitussõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 60
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Erik Lesser, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Individuaaldistants 20 km.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 10. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 99
&lt;br&gt;Riike: 31
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Martin Fourcade, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Teatevõistlus 4x7,5 km.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 12. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: &lt;br&gt;Erik Lesser&lt;br&gt;Daniel Böhm&lt;br&gt;Arnd Peiffer&lt;br&gt;Simon Schempp
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ühisstart 15 km.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 15. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Riike: 15
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Jakov Fak, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
7,5 km sprint.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 96
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Marie Dorin Habert, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
10 km jälitussõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 60
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Marie Dorin Habert, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Individuaaldistants 15 km.
Kuupäev: 11. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 94 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 29
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Jekaterina Jurlova
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Teatevõistlus 4x6 km.
Kuupäev: 11. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: Franziska Hildebrand&lt;br&gt;Franziska Preuss&lt;br&gt;Vanessa Hinz&lt;br&gt;Laura Dahlmeier
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Ühisstart 12,5 km.
Kuupäev: 13. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 15
&lt;br&gt;Maailmameister 2019: Valj Semerenko
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Segateatevõistlus.
2×6+2×7,5 km segateatesõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 2015: (Veronika Vítková, Gabriela Soukalová, Michal Šlesingr, Ondřej Moravec)
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Medalitabel.
 Korraldajariik
George Paget Thomson

Sir George Paget Thomson (3. mai 1892 Cambridge – 10. september 1975 Cambridge) oli inglise füüsik.
Thomsoni isa Joseph John Thomson pälvis 1906 Nobeli füüsikaauhinna esimese subatomaarse osakese elektroni avastamise eest. Ema Rose Elizabeth Paget (1860–1951) oli arstiteadlase George Edward Pageti tütar.
Thomson õppis Cambridge'i ülikoolis matemaatikat ja füüsikat. Maailmasõja puhkedes ta mobiliseeriti ja alates 1915 oli lennuväes, kus õppis aerodünaamikat. 1920 arvati ta reservi kapteni aukraadis.
1937. aastal sai ta koos Clinton Davissoniga Nobeli füüsikaauhinna. Mõlemad avastasid teineteisest sõltumatult elektronide laineomadused ehk difraktsiooni.
Hiljem keskendus ta tuumafüüsika praktilistele sõjalistele rakendustele. Ta juhtis MAUD komisjoni, mis töötas 1940–41 ning otsustas, et tuumarelva valmistamine on võimalik ja mõttekas.
1943 tõsteti Thomson rüütliseisusse.
Thomson abiellus 1924 Kathleen Buchanan Smithiga (1900–1941), kelle isa oli šoti teoloog George Adam Smith (1856–1942). Neile sündis kaks poega ja kaks tütart. Üks poegadest John Thomson (1927–2018) oli Suurbritannia ülemkomissar (sisuliselt suursaadik) Indias ja alaline esindaja ÜRO-s. Pojapoeg Adam Thomson oli Suurbritannia ülemkomissar Pakistanis ja alaline esindaja NATO-s.
Graeme Simsion

Graeme C. Simsion (sündinud aastal 1956 Aucklandis) on Uus-Meremaal sündinud Austraalia kirjanik.
Ta on lõpetanud Monashi Ülikooli ja Melbourne'i Ülikooli. Ta oli algul IT-spetsialist ning on töötanud andmete mudeldamise valdkonnas.
Tema debüütromaanist "The Rosie Project" (ilmunud inglise keeles aastal 2012) sai bestseller. Aastal 2014 ilmus romaanile järg "The Rosie Effect". Mõlemad raamatud on tõlgitud ka eesti keelde pealkirjade all "Naiseotsing" (aastal 2014) ja "Abielu Rosiega" (aastal 2015). Mõlemad raamatud ilmusid sarjas "Nüüdisromaan" ja need tõlkis eesti keelde Eva Velsker. 
Aastal 2017 andis kirjastus Eesti Raamat välja tema "Adam Sharpi parimad palad" (inglise keelest tõlkinud Indra Feldman). Lisaks on ta kirjutanud raamatuid andmete mudeldamisest.
Isiklikku.
Graeme Simsion on abielus, tema abikaasa Anne Buist on Melbourne'i Ülikooli psühhiaatriaprofessor ning neil on kaks last.
Ankru tänav

Ankru tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.
Tänav algab Kopli tänavalt ja lõppeb Klaasi tänavaga ristudes.
Ajalugu.
Ankru tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Tänav on saanud nime Bekkeri sadama mõjul.
Betooni tänav (Tallinn)

Betooni tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis Sõstramäe allasumis.
Tänav algab Peterburi teelt ja lõppeb tupiktänavana. Tänava pikkus on umbes 380 m.
Tänav sai nime 13. veebruaril 1976.
Aadressil Betooni 4 asub Tallinna Külmhoone peakontor.
Georg Otsa tänav

Georg Otsa tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Südalinna asumis Estonia puiestee ja Pärnu maantee vahel.
Suur-Karja tänava lõpuosa nimetati ümber eesti laulja Georg Otsa auks 14. oktoobril 1977.
Nina Simone

Nina Simone (sünninimega Eunice Kathleen Waymon; 21. veebruar 1933 – 21. aprill 2003) oli USA laulja, laululooja, pianist, arranžeerija ja kodanikuaktivist.
Lapsena tahtis Simone saada kontsertpianistiks, kuid kõrge õppemaksu tõttu jäid tema klaveriõpingud pooleli. Elatise teenimiseks hakkas ta mängima klaverit ööklubis, kus ta pidi seejuures ka ise laulma. Nii sai alguse tema karjäär džässlauljana.
Laulukirjutaja ja arranžeerijana liikus Simone gospelist bluusi, džässi ja folgini, segades oma lugudesse elemente klassikalisest muusikast. Ta salvestas üle 40 albumi.
Simone oli tihedalt seotud võitlusega mustanahaliste kodanikuõiguste eest ning see teema läbis ka tema muusikat. 1970. aastatel lahkus ta Ameerikast ja elas hiljem põhiliselt Prantsusmaal.
2017. aastal pälvis ta postuumselt Grammy elutööauhinna ja 2018. aastal arvati ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Wolfgang Paul

Wolfgang Paul (10. august 1913 Lorenzkirch, Saksimaa – 7. detsember 1993 Bonn) oli saksa füüsik.
1989. aastal sai ta veerandi Nobeli füüsikaauhinnast.
Stephane &amp; 3G

Stephane &amp; 3G (gruusia keeles სტეფანე და 3G) on Gruusia pop-grupp, mille liikmed on Stephane Mgebrišvili (სტეფანე მღებრიშვილი), Nini Badurašvili (ნინი ბადურაშვილი), Thamara Gatšetšiladze (თამარა გაჩეჩილაძე) ja Khristine Imedadze (ქრისტინე იმედაძე).
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele jõudnud ansamblil paluti muuta oma laulu "We Don't Wanna Put In" sõnu. Ansambel keeldus, tulemusena jäeti nad esinejate nimekirjast välja.
Uhti mõis

Uhti mõis (saksa keeles "Ucht") oli Reola mõisa kõrvalmõis Kambja kihelkonnas Tartumaal.
Vana-Prangli mõis

Vana-Prangli mõis, ka Prangli mõis (saksa keeles "Alt-Wrangelshof", varem "Wrangelshof"), oli rüütlimõis Tartumaal Kambja kihelkonnas.
Ajalugu.
Mõisast on teateid juba 1550. aastatest. Poola valitsusajal anti mõis Tartu jesuiitide kolleegiumile ja pärast Rootsi-Poola sõjas Tartu taasvallutamist, tagastati Jan Karol Chodkiewiczi poolt 1605. aastal jesuiitide kolleegiumile.
Mõis kuulus 16. ja 17. sajandil Wrangell'ite perekonnale, kelle järgi teda kutsuti saksa keeles Wrangellshof iks, hiljem läks see mõis kroonu valdusse. Enne 1725. aastat, kui mõisast eraldatud alast moodustati Vastse-Prangli mõis, nimetati mõisat Prangli mõisaks.
1725. aastal kinkis Venemaa keisrinna Katariina I "osa mõisat" uuesti eraomandiks. Seda kingitud osa nimetati "Alt-Wrangelshof", Vene riigile jäi nähtavasti "Neu-Wrangelshof". Nimed püsisid kuni mõisate jaotamiseni. Parast mõisa poolitamist lisati Vene kroonule jäänud osa eristamiseks Kuninga-, seega Kunninga-Prangli, kuna eraomandiks läinud osa sai nimeks Perris-Prangli (1782). Peagi mindi üle tavalistele täienditele: Vastne- ehk Kuninga-Prangli (1826), Wanna, Wastne Pranglimois (1840). 1765. aastal asutati mõisas mõisakool.
1792. aastal kuulus mõis parun Diedrich Bruiningkile, 1818. aastal ostis Vana-Prangli mõisa parun Bernhard Gustav Schoultz, kellelt 1824. aastal päris mõisa tema vend, parun Gustav Schoultz, kes aga 1835. aastal müüs Vana-Prangli mõisa koos Uhti ja Reolaga krahv Georg von Cancrinile. 1852. aasta pärimis- ja jagamisleping Georg von Cancrini laste vahel sai mõisa omanikuks rahv Valerian Michael von Cancrin, kes müüs 1857. aastal Vana-Prangli koos Aksi ja Maaritsaga Carl von Gavelile. 1859. aastal müüs Karl von Gavel mõisa koos Aksi ja Maaritsaga Robert von Anrepile. 1878. aastal müüsid Robert von Anrepi pärijad mõisa Richard Löwis of Menarile (1833–1882).
1897. aasta pärijate jagamisaktiga sai mõisaomanikuks Gustav "Edgar" von Löwis of Menar (sünd. 1874). Vana-Prangli mõisnik oli ka 1898. aastal koos Unipiha mõisa omaniku Edgar von Rückeriga Tartumaa Telefoniühingu asutaja. Tartumaa Telefoniühing oli te telefonikeskjaamade vahelise telefoniühenduse korraldamisega tegelenud ühing.
Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.
Vastse-Prangli mõis

Vastse-Prangli mõis, ka "Vahtra mõis" (saksa keeles "Neu-Wrangelshof") oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal.
Ajalugu.
Mõis rajati 1725 Vana-Prangli mõisast eraldatud alast.
William Daniel Phillips

William Daniel Phillips (sündinud 5. novembril 1948 Wilkes-Barre'is Pennsylvania osariigis) on Ameerika Ühendriikide füüsik.
1997. aastal anti talle, Steven Chule ja Claude Cohen-Tannoudjile Nobeli füüsikaauhind.
Alaveski loomapark

Alaveski loomapark on eraloomaaed Alaveski talus Saru külas Rõuge vallas.
Loomapark tegutseb aastast 2007. Loomapargis on 16 liiki loomi ja linde, sealhulgas karud, ilvesed, rebased, oravad, metssead.
Narva Püha Antoniuse kirik

Narva Püha Antoniuse kirik oli katoliiklik kirik Narvas vanalinna lähedal aadressil Must tänav 9. 
Vajadus katoliikliku kiriku järele tekkis 19. sajandi teisel poolel, kui Narva saabus ligi 1000 kangrut Poolast Łódźi linnast. 1873. aastal said Narva linna katoliiklased enda omandusse kivimaja kabeli jaoks ja korraldasid seal jumalateenistusi, kuid hoone oli liiga väike ega mahutanud kõiki soovijaid.
11. detsembril 1900 eraldas linna volikogu neile tasuta krundi Peetri eeslinnas kavandatavale Antoniuse tänavale. Raha ehituse alustamiseks said nad Kreenholmi Manufaktuuri direktorilt Julius Andrelt. Kiriku projekteeris Kreenholmi arhitekt Paul Alisch.
Ehitamine algas 27. juulil 1903 ja 11. novembril 1907 pühitseti kirik pühale Antoniusele. See oli uusgooti stiilis punastest tellistest hoone, mille lõunaküljel asus telkkiivriga kellatorn. Kahekorruselises telliskivimajas kiriku kõrval oli kool ja kirikuteenijate korterid. 
Püha Antoniuse kirikul oli oma koor ja alaline organist. Selle juures tegutses ka Püha Roosipärja Elavate Rooside vennaskond. Regulaarsed teenistused toimusid 1944. aastani. Teises maailmasõjas jäi kirik purustamata, hävis vaid selle katus. Müürid lammutati kohaliku võimu algatusel 1980. aastal. 
Rooma-Katoliku Kiriku Narva Püha Antoniuse kogudus taastas oma tegevuse novembris 1993. Enne kogudusemaja tagastamist korraldati teenistusi Aleksandri koguduse väikeses kirikus. Praegu peab kogudus teenistusi Antoniuse kiriku abihoones aadressil Vabaduse tänav 16, mille teisele korrusele on ehitatud kirikusaal.
Provints (Paapua Uus-Guinea)

Provints ("province") on 1. järgu haldusüksuse liik Paapua Uus-Guineas. Sama järgu üksused on ka autonoomne piirkond ("autonomous region") ja pealinnaringkond ("district"). Kokku on 1. järgu haldusüksusi 22.
Hela ja Jiwaka provints moodustati 2012. aastal.
Iga provints on jaotatud üheks või mitmeks ringkonnaks, mis omakorda jagatud kohalikeks omavalitsusteks.
Elanike arvult väikseim provints on Manusi provints (50 231), suurim Morobe provints (674 810). Pindalalt on väikseim Manusi provints (2100 km2), suurim Lääneprovints (98 190 km²).
Hilo

Hilo on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula ("census-designated place") Ameerika Ühendriikides Hawaii osariigis, Hawaii maakonna halduskeskus. Hilo asub Hawaii saare kirdeosas ja on saare suurim asula, suuruselt neljas asula Hawaii osariigis ja suurim asula osariigis väljaspool O'ahut.
Linnast avaneb vaade Hilo lahele ja kahele kilpvulkaanile, aktiivsele vulkaanile Mauna Loa ja uinunud vulkaanile Mauna Kea. Hilo lahe rannikut on tsunamid hävitanud kaks korda. Suurem osa Hilo inimasustusest ulatub Hilo lahest kuni vulkaanide külgedel paikneva Waiākea-Ukani.
Hilos asub Hawaii ülikool Hilos, ʻImiloa astronoomiakeskus ja Hilo rahvusvaheline lennujaam.
Vahtra-noolöölane

Vahtra-noolöölane ("Acronicta aceris") on öölaste sugukonda kuuluv liblikaliik. Ta on levinud peaaegu üle kogu Euroopa. Levila ulatub lõunas kuni Marokoni ja idas Kesk-Aasiasse.
Välimus ja käitumine.
Liblika hele- kuni tumehallid esitiivad on kaetud ebaselge tumeda mustriga. Tagatiivad on valged, vahel tumedate triipudega äärtes. Tiibade siruulatus on 35–45 mm. Valmikud on öise eluviisiga ning neid meelitavad kohale valgus ja suhkur.
Erinevalt valmikust on vahtra-noolöölase röövik väga silmapaistev ja kergesti eristatav. Tema roosa keha on paksult kaetud kollaste ja oranžide karvakestega. Seljal on reas mustade äärtega valged laigud. Pea ja jalad on mustad ning otsmikul on kollane kolmnurk. Rööviku toidutaimedeks on erinevad vahtraliigid, samuti harilik hobukastan ("Aesculus hippocastanum"), suurelehine pärn ("Tilia platyphyllos"), mooruspuu, ja harilik tamm ("Quercus robur"). Vaatamata oma erksale värvusele ei ole röövik mürgine, kuid pikaajalisel kokkupuutel võib siiski nahaärritust põhjustada.
Vahtra-noolöölane talvitub nukuna, enamasti puukoore all, kuid ka lehekõdus ja samblas. Lendamas võib teda näha juunist augustini. Elutseb nii parkides, aedades kui ka metsas.
Avinurme vald (Torma kihelkond)

Avinurme vald (saksa keeles "Awwinorm"; varem ka "Avinurme metsavald" ehk "Metsa-Avinurme" "vald" (saksa keeles "Awwinorm-Waldgemeinde")) oli vald Tartumaal Torma kihelkonnas (1920. aastast Avinurme kihelkonnas). Vald eksisteeris 1866–1939, kuni 1939. aasta vallareformiga moodustati uus Avinurme vald.
Vallas oli 843 talundit ja need kasutasid 14 099 ha maad. Vallamaja asus Avinurme külas.
Vallas asus Avinurme asundus ja kihelkonnakirik: Avinurme kirik. Enne 1919. aasta mõisate võõrandamist asus vallas Avinurme mõis.
Lioliai vald

Lioliai vald (leedu keeles "Liolių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kelmė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas seal 2522 inimest. Valla keskus on Lioliai alev (2011. aastal oli seal 485 elanikku). Vallamaja asub aadressil Nepriklausomybės g. 47. Vallavanem on Vytautas Mikalauskas.
Lisaks küladele on selles vallas veel mitmeid huutoreid.
Fredericia vald

Fredericia vald on vald Taanis Lõuna-Taani piirkonnas Jüüti poolsaare idarannikul.
Vald kuulub Lõuna-Taani piirkonda, selle pindala on 134,46 km² ja seal elab veidi üle 50 000 inimese (2015. aasta seisuga). Omavalitsuse olulisim linn ja selle vallavolikogu kogunemiskoht on Fredericia.
Fredericia valla naabervallad on Vejle vald põhjas, Koldingi vald läänes ja Middelfarti vald idas. Olgugi et neist viimast eraldavad Fredericia vallast Jüütimaad Fyni saarest eraldava Väike-Beldi veed, asuvad kaks valda väga lähestikku ja sageli on nendevaheline kaugus vähem kui 1,5 km. Kattegati jätkuks olev "Snævringen" algab Fredericia ja Middelfarti linna lähedalt.
Fredericia omavalitsus loodi 1970. aastal haldusreformi käigus. Taani 2007. aasta haldusreformiga Fredericia valda ühegi teise omavalitsusega ei liidetud. Enne 2007. aastat ümbritsesid Fredericia valda Børkopi vald põhjas, Koldingi vald läänes ja Middelfarti vald idas ning vald oli osa Vejle maakonnast.
Valda juhib sotsiaaldemokraat Jacob Bjerregaard.
Omavalitsuse rahvaarv.
1. jaanuari seisuga:
Fredericia linn.
Fredericia linna rajas aastal 1650 Taani kuningas Frederik III, kelle järgi see ka nime sai. Fredericia valiti oma keskse asukoha ja suure sadama tõttu peaaegu ka Taani uueks pealinnaks, kuid vajaminevate valitsushoonete ja kuningliku perekonna palee ehitamise kulud kasvasid liiga suureks ning seetõttu plaanist loobuti ja riigi pealinnaks jäi Kopenhaagen.
Linn on üks Taani suuremaid transpordikeskusi. Seal asub ka sõjaväe signaalrügement ("Telegrafregimentet"), mille kasutuses on kaks kasarmut: "Ryes Kaserne" ja "Bülows Kaserne".
Baba Rahman

Abdul Rahman (sündinud 2. juulil 1994 Tamales) on Ghana jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis PAOK ja Ghana jalgpallikoondises.
Klubikarjäär.
Oma klubikarjääri alustas ta klubides Dreams ja Asante Kotoko. Suvel 2012 liitus Rahman Saksamaa Bundesligasse tõusnud klubiga SpVgg Greuther Fürth. Hooajal 2014–2015 mängis ta Augsburgi ridades.
2015. aasta suvel liitus Rahman Inglismaa Premier League'i klubiga Chelsea. 23. septembril 2015 ta tegi debüüdi League Cupi mängus Walsalli vastu, mille Londoni klubi võitis 4:1.
Hooajal 2016–2017 suundus ta laenule Saksamaa klubisse Schalke 04. 2019. aasta jaanuaris läks ta laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Stade de Reims.
Koondisekarjäär.
2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Rahman Ghana U-20 koondisega pronksmedali.
Ghana rahvuskoondises mängib Rahman 2014. aastast. 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel oli ta põhikoosseisu mängija ning Ghana jõudis võistlustel finaalini, kus kaotati penaltiseerias Elevandiluurannikule 9:8.
Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. märtsil 2021 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus São Tomé ja Príncipe vastu.
Cheryl

Cheryl Ann Tweedy (sünninimega Cheryl Tweedy, hiljem Cheryl Cole, pärast lahutust Ashley Cole'ist kasutab ta esinejanimena ka mononüümi Cheryl, aastail 2014–2016 Cheryl Fernandez-Versini; sündinud 30. juunil 1983 Newcastle upon Tyne'is) on Inglise laulja, tantsija ja televisioonisaadetes esineja. 
Tuntuks sai ta ansambli Girls Aloud koosseisus. Ansambli kakskümmend järjestikust singlit jõudsid Briti singlite edetabeli esikümnesse, neist neli esikohale. Samuti andis ansambel välja kuus plaatinaalbumiks saanud albumit, millest kaks jõudsid edetabeli esikohale. 
Tema esimene sooloalbum "3 Words" ilmus 2009. aastal. Selle albumi avasingel "Fight for This Love" jõudis kohe esimesel nädalal Briti singlite edetabelis esikohale ning oli 2010. aastal Suurbritannia enim müünud singel. 2010. aastal ilmunud teise albumi "Messy Little Raindrops" avasingel "Promise This" jõudis samuti esimesel nädalal singlite edetabelis esikohale. Samuti jõudis singlite edetabeli esikohale tema kolmanda albumi "A Million Lights" (2012) avasingel "Call My Name". Tema neljas album "Only Human" avaldati 2014. aastal ning sellelt albumilt jõudsid singlite edetabeli esikohale laulud "Crazy Stupid Love" ja "I Don't Care". Sellega sai Cherylist esimene Briti naisartist, kellel on olnud viis Suurbritannia edetabeli esikohalaulu. Selle arvuni on jõudnud tema järel veel üksnes Jess Glynne.
Isiklikku.
Aastail 2006–2010 oli ta abielus Inglise koondise jalgpalluri Ashley Cole'iga. Aastail 2014–2016 oli ta abielus Prantsuse restoraniomaniku Jean-Bernard Fernandez-Versiniga. 2016. aastal algas ta kooselu inglise laulja Liam Payne'iga ning märtsis 2017 sündis paari esimene laps. 2018. aasta juulis teatasid Liam ja Cheryl, et läksid lahku.
Pakražantise vald

Pakražantise vald (leedu keeles "Pakražančio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kelmė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas seal 2054 inimest. Valla keskus on Griniai küla, vallamaja asub aadressil Centro g. 1. Vallavanem on Alfonsas Sakalauskas. Lisaks asub vallas veel Žalpiai alev (2011. aastal 106 elanikku).
Lisaks küladele on selles vallas veel mõned huutorid.
Kārlis Šadurskis

Kārlis Šadurskis (sündinud 11. oktoobril 1959 Riias) on läti matemaatik, haridustegelane ja poliitik. Ta oli aastatel 2011–2014 Euroopa Parlamendi liige. 11. veebruarist 2016 kuni 27. novembrini 2018 oli ta Läti haridus- ja teadusminister (Māris Kučinskise valitsuses).
Ta on lõpetanud Riia 2. Keskkooli. Aastal 1982 lõpetas ta kiitusega Riia Polütehnilise Instituudi. Aastal 1986 kaitses ta samas tehnikakandidaadi väitekirja, aastal 1992 kaitses ta Läti Ülikoolis füüsika-matemaatikadoktori väitekirja.
1993. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta Läti Seimi liikmeks. 7. novembrist 2002 kuni 9. märtsini 2004 oli ta haridus- ja teadusminister (Einars Repše valitsuses). 1. detsembrist 2011 kuni 30. juunini 2014 oli ta Euroopa Parlamendi liige; europarlamendis olles kuulus ta Euroopa Rahvapartei / Euroopa Demokraadid fraktsiooni. 11. veebruarist 2016 kuni 27. novembrini 2018 oli ta Läti haridus- ja teadusminister (Māris Kučinskise valitsuses).
Šaukėnai vald

Šaukėnai vald (leedu keeles "Šaukėnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kelmė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas seal 2420 inimest. Valla keskus on Šaukėnai alev (2011. aastal oli seal 596 elanikku). Vallamaja asub aadressil Juodlės g. 1. Vallavanem on Algimantas
Šukys.
Lisaks küladele on selles vallas veel mitmeid huutoreid.
Kanter

Kanter on eestipärane perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kanter 162 inimesel: 87 mehel ja 75 naisel. Perekonnanimede levikult on Kanter meeste puhul 997. kohal ja naiste puhul 1388. kohal. Perekonnanimi Kanter on levinuim Lääne maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 4,82.
Audiosignaal

Audiosignaal ehk helisignaal on elektrisignaal, mis edastab helisageduslikku elektrivõnkumist. Inimkõrvale kuuldavate helisageduste alaks loetaks kas 16 Hz kuni 16 kHz või 20 Hz kuni 20 kHz.
Audiosignaalide töötlemine kuulub elektroonika, helitehnika ja IKT valdkonda.
Audiosignaali iseloomustussuurused.
Dünaamikaulatus.
Audiosignaali dünaamikaulatus ehk dünaamiline diapasoon võib ulatuda kuni 120 detsibellini. Kui näiteks kuuldeläve tasemele vastab audiosignaali pinge 1 μV, siis tavaline kõne annaks signaali tasemel umbes 1 mV ja väga tugev heli (120 dB) annaks signaali 1 V.
Sagedusriba laius ja signaali-müra suhe.
Audiosignaalide sagedusriba laiused ja signaali-müra suhted eri helikandjate ja helisalvestuse seadmete puhul (näiteid):
Moonutused.
Praktiliselt tajumatuks jäävad mittelineaarmoonutused umbes 0,1%. Suuremate moonutuste korral sõltub nende tajutavus suuresti helisignaali iseloomust, taasesitusel kasutatavast helitugevusest ja paljudest muudest asjaoludest. 
Digiteeritud audiosignaali puhul võivad esile tulla veel digiteerimisega seotud nähtused, eriti signaali kadudega pakkimise korral.
Audiovorming

Audiovorming ehk helifailivorming on digitaalsete heliandmete failivorming, mis määrab kindlaks andmete struktuuri ja mida kasutatakse audiosignaali töötlemisel, edastamisel, salvestamisel helikandjale ja taasesitamisel.
Audiovormingut iseloomustab andmete diskreetimisel rakendatav kvantimissügavus (väljendatakse bittides) ja kvantimissagedus (kilohertsides). Näiteks 16 bit / 48 kHz tähendab, et signaalipinge amplituudil võib olla kuni 216 = 65 536 väärtust (pingetaset) ja pinget mõõdetakse 48 000 korda sekundis.
Digitaalse audiosignaali saamiseks rakendatakse peamiselt kaht kvantimismeetodit:
Et vähendada digiteeritud audiosignaali salvestusmahtu andmekandjal ja kiirendada andmeedastust, rakendatakse enamasti andmete tihendamist (komprimeerimist, pakkimist) koos digiandmete kodeerimisega. Kasutusel on nii kadudeta kui ka kadudega tihendamise vormingud.
Audiovormingu sisu on kindlaks määratud vastava standardiga. Vormingut realiseerib tark- ja riistvaraliselt koodek, millel võib olla sama nimi kui vormingul. Mitu audio- ja ka videovormingut võivad olla koondatud ühte konteinerformaati ehk ümbrisvormingusse.
Starobilsk

Starobilsk on linn Ukrainas Luhanski oblastis, Starobilski rajooni keskus.
2013. aastal elas linnas umbes 18 000 inimest.
Starobilskis töötab Luhanski Ülikool, mis on sinna üle viidud sõja tõttu Donbassis.
Luhanski ülikool

Luhanski Tarass Ševtšenko nimeline Rahvusülikool (ukraina keeles Луганський національний університет імені Тараса Шевченка) on ülikool Ukrainas Luhanski oblastis. Ülikool asutati aastal 1921.
2014. aastal viidi ülikool Donbassi sõja tõttu üle Starobilskisse.