tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Brothers in Arms (mänguseeria)

"Brothers in Arms" on Gearbox Software'i arvuti- ja videomängude sari. Mängu tegevus toimub Teises maailmasõjas ning mängu tegemisel on pööratud enim tähelepanu reaalsusele.
Sarjas ilmunud mängud.
"Brothers in Armsi" (BiA) arvutimängude sarja kuulub kolm mängu: "BiA: Road to Hill 30", "BiA: Earned in Blood" ja "BiA: Hell's Highway".
"BiA: Road to Hill 30".
23-aastane kapral Matt Baker määratakse Teises maailmasõjas jaoülemaks (squad leader), et avaldada koos kolmeteistkümne kaaslasega Normandias Natsi-Saksamaale vastupanu. Võitlus algab 6. juunil (D-Day), kui kümned lennukid ületavad La Manche'i väina ja jõuavad Natsi-Saksamaa käes oleva Normandia kohale. Olude sunnil peab Seersant Bakeri rühm hüppama lennukist varem ning nad maanduvad kilomeetrite kaugusel kohast, kuhu nad tegelikult pidid maanduma. Järgneva kaheksa päeva jooksul toimuvad verised lahingud ning pool Matt Bakeri 13-mehelisest rühmast hukkub. Lõpuks jõutakse Carentani väikelinna Prantsusmaale, kus Baker annab oma jaoülema ametikoha üle oma lahingukaaslasele kapral Joe "Red" Hartsockile.
"BiA: Earned in Blood".
Mäng algab 6. juunil 1944 samas lennukis kus "BiA: Road to Hill 30", kuid selles mängus on peategelaseks hoopis 21-aastane kapral (mängu käigus saab ta seersandiks) Joe "Red" Hartsock. Kapral Hartsockile antakse lennukis käsk (nagu kõigile teistelegi peale seersant Bakeri): "Kohe peale maandumist tuleb üles otsida Baker!", kuid kahjuks ta Bakerit samal päeval ei leia. Esimesed viis missiooni toimuvad samaaegselt "BiA: Road to Hill 30" missioonidega, kuid siis läheb mäng edasi sealt, kus ta eelmises osas pooleli jäi, see tähendab 14. juunil.
"BiA: Hell's Highway".
Mäng algab 17. septembril 1944, kui ajalooliselt USA väed tungisid Hollandisse (operatsioon "Market Garden"). See oli liitlaste ebaõnnestunud operatsioon sundida sakslased taganema teisele poole Reini jõge, et lõpetada sõda enne 1944. aasta jõule. Mängu peategelane on taas Matt Baker, kes näeb tihti oma üksuse langenud üksusekaaslaste vaime.
Teised osad.
Lisaks nimetatud kolmele osale on BiA sarjas ilmunud ka konsoolimänge. Neist populaarseim, "BiA: D-Day", on ilmunud vaid PSP-versioonis. Oma versioon BiA-st on ka Nintendo Wiil ("BIA: Double Time") ja Nintendo DS-il ("Brothers in Arms DS").
Seadusandlik võim

Seadusandlik võim on riigi ühiskondliku korralduse pädevus seadusi välja töötada ja vastu võtta. Võimude lahususe printsiibi järgi on seadusandlik, täidesaatev võim ja kohtuvõim seatud üksteist tasakaalustama ning on seega teatud mõttes vastandlike huvidega. See on vajalik riigivõimu jaotamiseks ja seeläbi demokraatia ja seaduslikkuse printsiibi kindlustamiseks. Eestis kuulub seadusandlik võim Riigikogule. Seadusandliku võimu ülesanne on ka täidesaatva võimu järelevalve ja kontroll.
Parlamentaarne süsteem on klassikaline võimude lahususe printsiibil põhinev valitsemissüsteem, kus parlamendil on seadusandlik, peaministril ja valitsusel täidesaatev ning presidendil esindusfunktsioon, ilma et erinevad võimuharud sekkuksid üksteise pädevuse piiridesse vähendamaks nende rakendusjõudu.
Presidentaalses süsteemis on valijaskonna poolt presidendi institutsioonile antud lai pädevus ning valituks osutunutena on nad kohustatud lubatud poliitikaid ka ellu viima. President saab kujundada seadusi ja neid ise algatada ning lisaks mõjutada poliitilist päevakorda vastavate seaduste ettevalmistamiseks. Rakendades vetoõigust saab president tihti mõjutada seaduseelnõu modifitseerimist või isegi selle tühistamist. Seega presidentaalse riigi president mitte ainult ei vii ellu valitsuse kinnitatud poliitikaid, vaid pigem omab ta võimu neid poliitikaid valida ja arendada või tühistada.
Mathilde (Belgia kuninganna)

Mathilde (sünninimega Mathilde Marie Christine Ghislaine d'Udekem d'Acoz; sündinud 20. jaanuaril 1973) on Belgia kuninganna, kuningas Philippe I abikaasa. 
Abielludes sai Mathilde ka Brabanti hertsoginna tiitli ning kuigi teda nimetati kroonprintsessiks, ei kandnud ta ametlikult sellist tiitlit. Kui Philippe'ist sai kuningas, sai Mathilde'ist esimene Belgia päritolu kuninganna. 
Perekond.
Mathilde on krahv (enne "Jonkheer") Patrick d'Udekem d'Acozi ja krahvinna Anna Maria Komorowska vanim laps. Tal on kolm õde ja üks vend: Marie-Alix (16. september 1974 – 1997), Elisabeth (17. jaanuar 1977), Hélene (22. september 1979) ja Charles-Henri (13. mai 1985). 
Mathilde'i isapoolne perekond kuulub Belgia aadlike hulka. Tema vanaisa ja onu olid parunid, kuid Mathilde'il ja tema isal on õigus kasutada tiitlit "Jonkrouw" ('kõrgeauline'). 
Tema emapoolse suguvõsa liikmed on Poola aadlikud ja aristokraatia. Tema emapoolne vanaisa oli krahv Leon Michał Komorowski (1907–1992) ja vanaema printsess Zofia Sapieha-Kodénski (1919–1997). Printsess Mathilde'il on sugulussidemeid paljude Poola aristokraatia hulka kuuluvate perekondadega nagu Czartoryski, Lubomirski, Radsiwiłł, Zamoyski, Potulicki, Sanguzko ja teised. 
Haridus ja karjäär.
Printsess õppis Institut de la Vierge Fidèle'is Brüsselis ning seejärel 1991–1994 Institut Libre Marie Haps'is kõneteraapiat (lõpetas "magna cum laude"). Seejärel oli tal oma kõneteraapia praksis kuni 1999. aastani. Ta on õppinud ka psühholoogiat Université catholique de Louvain'is, mille lõpetas 2002. aastal. 
Ta räägib hollandi, inglise, prantsuse ja itaalia keelt.
Kihlus ja abiellumine.
Mathilde'i ja prints Philippe'i suhe sai üldusele teatavaks alles siis, kui nad andsid teada kihlusest, mis üllatas kogu Belgia avalikkust, sest printsi polnud kunagi ühegi naisega seostatud. 
8. novembril 1999 anti Mathilde'ile kuningliku dekreediga Belgia printsessi tiitel. Tema isa ja onud said krahvi tiitli. Mathilde ja Philippe abiellusid 4. detsembril 1999 Brüsselis ja Mathilde sai tiitli Tema Kuninglik Kõrgus Brabanti hertsoginna. 
Välislingid.
Iljušin Il-2

Iljušin Il-2 (vene keeles il-2 "Šturmovik") oli kahekohaline hästi soomustatud kerega ründelennuk, mis konstrueeriti just maastikul olevate sihtmärkide ründamiseks. Nõukogude Liidu Punaarmee kasutas seda lennukit teises maailmasõjas tankide hävitamiseks. See on üks suurimal arvul ehitatud lennukeid. Küll aga hävis enamik Il-2 sõja käigus.
Uno Aava

Uno Aava (kuni 1938. aastani Uno Grünmann; sündinud 22. novembril 1928 Vologdas Vene NFSVs) on eesti autorallisõitja.
Elukäik.
Aava lõpetas aastal 1958 Tallinna Polütehnikumi ning aastal 1967 Tallinna Polütehnilise Instituudi. 
Ta alustas võistlemist 1952. aastal mootorratastel ja läks 1958. aastal üle autodele. Tema esimene võistlusauto oli Pobeda ehk GAZ M-20.
1957 asus Aava tööle Tallinna Autoremonditehasesse nr 1, kus samal aastal hakati ehitama võidusõiduautot Estonia-1. Osales Estonia-2 ja Estonia-3 valmistamisel ja viimase seeriatootmisesse juurutamisel. Võistles ise masinatel Estonia-1 ja Estonia-5. 
Seoses autospordi tormilise arenguga Eesti NSVs moodustati 1960. aastal Eesti NSV Mootorrattaspordi Föderatsiooni juurde autospordi komitee, milles Uno Aava hakkas tegelema autoralli probleemidega. 1966 asutati Eesti NSV Autospordi Föderatsioon, mille aseesimeheks ja ühtlasi autorallikomitee esimeheks sai 17 aastaks Uno Aava. 
1969 asus Aava töö tõttu neljaks aastaks elama Nigeeriasse, et ehitada välja Lääne-Aafrikas NSV Liidu autosid müüvate ja teenindavate jaamade võrk (WAATECO). Asus 1973. aastal tööle Tallinna Autobussipargi peainsenerina ja hiljem direktorina. 
1979–1983 töötas Aava Ungaris NSV Liidu Kaubandusesinduses Avtoeksport tehnokeskuse peainsenerina autode hoolduse alal. 1983. aastast töötas ta Maardu 1. Autobaasi direktorina ja 1986. aastal sai Autovedude Valitsuse juhataja asetäitjaks reisijateveo alal. 1990. aastal loodi Autoettevõtete Liit, kus Uno Aava töötas juhataja asetäitjana reisijateveo alal. 1997–2001 oli samas tegevjuht. 
Aastatel 1968–1990 juhendas ta paljusid Eesti tuntud autosportlasi (näiteks Heiki Ohu, Toomas Diener, Joel Tammeka, Ants Kulgevee, Vello Õunpuu, Aarne Timusk, Toomas Olbrei, Vello Grünberg, Juhan Sein, Vello Mäeots, Juhan Saar, Vahur Vaarma).
Käärimine

Käärimine ehk fermentatsioon ehk fermenteerumine (ka anaeroobne glükolüüs) on teatud tüüpi organismide (bakterite ja pärmseente) ainevahetusprotsess, mis toimub anaeroobses (hapnikuvabas) keskkonnas ühenditeni, mille edasine oksüdatsioon saab toimuda ainult hapniku osalusel. Käärimisprotsessil vabanevat energiat kasutavad vastavad organismid elutegevuseks. 
Sõltuvalt käärimisprotsessil tekkinud lõpp-produktidest räägitakse piimhappekäärimisest (saaduste seas piimhape), etanoolkäärimisest (saaduste seas etanool) jpt käärimistüüpidest. Piimhappekäärimisel toimub suhkru lõhustumine piimhappebakterite abil ja moodustub piimhape. Etanoolkäärimisel lõhustub suhkur pärmseente toimel ning moodustuvad etanool ja süsihappegaas.
Käärimise kasutamist toiduvalmistamise protsessis nimetatakse kääritamiseks. Protsessi käigus rakumahl oksüdeerub ja käärib, mis kutsub esile värvi muutumise ja iseloomuliku aroomi tekke.
Keemias on käärimine lihtsate ühendite (etanool, süsinikdioksiid, äädikhape ehk etaanhape) tekkimine sahhariididest jt ühenditest mikroorganismide toimel.
Heljo Mänd

Heljo Mänd (1934. aastani Heljo Kleinmüller; 1946. aastani Heljo Raidla; 11. veebruar 1926 Narva – 6. detsember 2020) oli eesti lastekirjanik.
Ta lõpetas 1946. aastal Tallinna Arve- ja Plaanindustehnikumi ja õppis aastatel 1946–1947 Eesti Riiklikus Teatriinstituudis. Töötas 1956 ajalehe Säde, 1956 ja 1958–1965 ajakirja Pioneer ning 1960–1965 ka ajakirja Täheke toimetuses. Alates 1965. aastast oli ta vabakutseline kirjanik. Kirjanike Liidu liige oli alates 1961. aastast.
Looming.
Heljo Männilt on ilmunud üle saja raamatu, sealhulgas lastele luulet, proosat ja näidendeid, lisaks on ta ka tõlkinud lasteluulet. Kunstitasemelt paistavad silma tema väikelasteraamatud. Täiskasvanuile on ta avaldanud luulekogu ja romaani.
Isiklikku.
Ta oli abielus Roman Männiga. Neil oli neli last, kellest üks oli Ahti Mänd.
Jakob Mändmets

Jakob Mändmets (29. juuli 1871 Paiküla, Kärla vald (Kärla kihelkond) – 25. detsember 1930 Tallinn) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Jakob Mändmets sündis pere kümnenda lapsena. Lõpetas 1888 Kaarma seminari. Töötas kooliõpetajana Kärla, Martna ja Kose kihelkonnas (Alaveres), 1903–1905 ajakirjanikuna Tallinnas Uue Aja ja seejärel peamiselt Päevalehe toimetuses.
Jakob Mändmetsa tütar Hilja Helene Mändmets abiellus Teodor Lippmaaga, nende poeg on Endel Lippmaa. Poeg Heino Anton lõpetas ülikooli keemikuna, tütar Jutta Õilme oli apteeker.
Mändmets on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Looming.
Jakob Mändmets äratas tähelepanu Saaremaa argielu käsitlevate külajuttude kogudega ja jutustusega. Lisaks kirjutas novelle, laaste ja jutustusi. Avaldanud ka näidendeid ja palju publitsistikat.
Autoettevõtete Liit

Autoettevõtete Liit on kutsealaliit, mis ühendab sõitjate- ja kaubaveoteenuseid pakkuvaid transpordiettevõtteid.
Autoettevõtete Liit loodi 1990. aastal.
Vassili Mölder

Vassili Mölder (varjunimi V. Proletaarlane) (25. detsember 1878 Laimjala vald – 5. august 1943 Verhneuralsi rajoon, Tšeljabinski oblast) oli eesti proletaarne kirjanik.
Ta oli aastatel 1924–1932 revolutsioonilise tegevuse pärast vangis. 1940–1941 töötas ta Pöide valla täitevkomitee aseesimehena, II maailmasõja puhkedes läks NSV Liidu tagalasse.
Looming.
Tegi kaastööd Juhan Lilienbachi väljaandeile ja Saaremaa ajalehtedele.
Georg Müller

Georg (Jurgen) Müller, latiniseeritud nimekuju "Georgius Mollerus" (umbes 1570 Tallinn? – 10. juuli 1608 Tallinn) oli vaimulik ja kirjamees. Seni on jäänud lahtiseks, kas Müller oli rahvuselt sakslane või eestlane..
Õppis Tallinna linna kulul välismaal usuteadust, Jurgenn Moeller/Muller oli 1595–1597 Tallinna triviaalkoolis kooliõpetaja.
1600. aastal pastor Balthasar Russowi surma järel ordineeriti tema järglaseks Pühavaimu kirikus 1601. aasta 1. aprillil Georg Müller ja oli ta 1601–1608 Tallinna Püha Vaimu koguduse, eesti koguduse diakon ehk abipastor ja jutlustaja. 
Tallinlane Georg Müller suri 30. juunil 1608 Tallinnas.
Looming.
On säilinud tema 1600–1606 peetud eestikeelsete jutluste (39) käsikiri (trükitud 1891) ja saksakeelne "Accidentienbuch" aastaist 1601–1608. Mülleri sõnavararikkad ja kujukad jutlused on esimene suur eesti keele mälestis; neis leidub tähelepanekuid eestlaste majandusoludest ja kommetest. Uue Testamendi eessõnas (1715) on vihje veel ühele Mülleri teosele, aga selle kohta pole lähemaid andmeid.
Otto Münther

Otto Münther (ta ise kasutas nimekuju Otto H. Münther ja varjunime O. Minor; 6. august 1864 Kuksema vald – 19. veebruar 1929 Vajangu vald) oli eesti kirjanik, ajakirjanik ja kirjanduskriitik.
Otto Münther lõpetas 1897 Berliinis põllundusinstituudi. 
Aastatel 1901–1905 oli ta Tallinnas ajalehe Teataja toimetuse liige, töötas aastast 1906 Lõuna-Venemaal õpetajana, seejärel oli paar aastat Treffneri gümnaastumis õpetajaks, mille järel läks Venemaale, kus sooritas agronoomi eksami. 
1917. aastast töötas ta Tallinnas ajalehtede Kiir ja Tööline toimetuses. 
1918 oli Saksa okupatsiooni ajal vangis ning seejärel töötas 1924. aastani Rakveres õpetajana.
Kirjanduskriitikuna arvustas ta teravalt Noor-Eesti rühmituse loomingut, heites sellele ette elukaugust ja dekadentsi. 
Münther valiti ka I Riigikogu koosseisu, kuid ta astus tagasi 25. jaanuaril 1921 ja tema asemel läks Riigikokku Paul Abramson.
Jaan Oks

Jaan Oks (28. veebruar 1884 Pärsama vald – 25. veebruar 1918 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Elukäik.
Jaan Oks oli pärit Saaremaalt Ratla külast Pärsamaa vallast.
Ta lõpetas 1902. aastal Kaarma seminari. Töötas aastatel 1905–1911 kooliõpetajana. Massu vallakooli juhatajana asus ta tööle 1905. aastal. 1907. aastal sõitis ta Samara kubermangu kösterkooliõpetajaks. Oli tubli koolmeister, aga alkoholiprobleemide tõttu vallandati pärast paari tööaastat.
1912. aastal saadeti ta ilma kindla töö- ja elukohata sundkorras kodukohta Saaremaale, kus tegeles peamiselt füüsilise tööga. 1914. aastal mobiliseeriti Oks sõjaväkke, kuid tervislikel põhjustel teda rindele ei saadetud ning ta viibis Petrogradi sõjaväehospidalis, 1915. aastast Tallinnas merekindluse ehitustöödel. Mais 1917 paigutati luutuberkuloosi põdev Jaan Oks Tallinna Linnade Liidu haigemajja, oktoobris Tallinna priihospidali, kuid haiguse ravimine oli lootusetult hilinenud.
Looming.
Kirjutas (eriti aastatel 1906–1910) rohkesti proosat, luulet ja kirjanduskriitikat ning publitsistikat – enamik on hävinud. Lisaks kirjutas ka arvustusi, mida iseloomustavad järsud maitseotsustused ja otseütlemised.
Oksa üksikud tööd ilmusid "Noor-Eesti" albumeis ja Noor-Eesti ajakirjas, enamik jäi avaldamata. Oks saatis neid ise laiali ajalehetoimetustesse, kuhu need jäidki. Friedebert Tuglase sõnul, kes Oksaga kümmekond aastat kirjavahetuses oli, "on Oks kirjutanud ühes luuletustega mitu- ja mitusada tööd."
Gustav Adolph Oldekop

Gustav Adolph Oldekop (2. detsember 1755 Haapsalu – 8. mai 1838 Tartu) oli Eesti vaimulik, luuletaja ja ajakirjanik.
Ta õppis Tallinna Toomkoolis, alates 12. septembrist 1774 Halle ülikoolis, sai 1780. aastal cand. theol. astme. Ta ordineeriti 19. detsembril 1781 õpetajaametisse.
1781. aastal sai ta Põlva koguduse õpetajaks ja 1805. aastal nimetati abipraostiks. Ta loobus 1819. aastal ametist ja asus 1820. aastal elama Tartusse, kus tegi samal ajal Otto Wilhelm Masinguga Liivimaa talurahvaseaduse tõlke, 1819. aasta Liivimaa talurahvaseadused tõlkis läti keelde Christian Wilhelm Brockhusen (1768−1842). 
1822. aastal kandideeris Oldekop ülikooli eesti keele lektori kohale, mis Ludwig Wilhelm Moritza lahkumise tõttu oli vakantseks jäänud. 1824. aastal andis ta Tartus välja veel viis numbrit Kulutamisse Lehte, mis ilmus kord kuus ja avaldas ametlikke teadaandeid ning ka erakuulutusi, mille väljaandmist O.W. Masing jätkas hiljem nime "Tallorahwa kulutaja" all. 
Gustav Adolph Oldekop suri 1838. aastal Tartus ning maeti Põlvasse.
Looming.
Oldekop koostas Johann Michael Gerhard Grenziuse kirjastuse väljaandel 1796 ilmuma hakanud "Tarto-Ma Rahwa Kalendri" kaks esimest aastakäiku, andis 1806 Johann Philipp von Rothi abiga välja 41 numbrit lõunaeestikeelset ajakirja Tartomaa rahwa Näddali-Lehte, mida peeti pikka aega hävinuks, kuid osad numbrid avastati 1995. aasta Peterburist. 
Tema muust loomingust on tähtsamad järgmised eestikeelsed lood: Otto Wilhelm Masingu põhjaeestilise tõlke põhjal koos Ludwig Wilhelm Moritziga tehtud lõunaeestiline "Liiwlandi Marahwa Säedus" (Tartus 1820, 190+21 lk); Christoph Christian Sturmi raamatu "Betrachtungen über die Werke Gottes" järele, ilmalik-vaimuliku sisuga "Mötlemisse Jummala teggude päle" (ibid. 1822, IV+130+2 lk), neli lõunaeestimurdelist luuletust Johann Heinrich Rosenplänteri Beiträge XVI (a. 1823), neist kaks on tõlked saksa keelest ("Pimmeda innimise kaibdus" ja "Ello rööm") ja kaks küllaltki heal tasemel algupärandit ("Päiwlik" ja "Warblanne"). Tema luuletused (üle 40 lõunaeestikeelse algupärandi ja tõlke) on ilmunud koguna "Suve õdang" (1985).
Pere.
Gustav Adolph Oldekop oli kaks korda abielus. Esimese abikaasa Dorothea (1762–1804) vend oli Kanepi Jaani koguduse õpetaja Johann Philipp von Roth. Teine abikaasa oli 1820. aastast Põlva kirikumõisa majapidajanna Dorothea Jürgens (1785–1853), 1808–1819 sündis Dorothea Jürgensil seitse vallaslast, kes Põlva kirikuraamatusse sisse kanti isanime märkimata.
Richard Roht

Richard Johannes Roht (31. märts (vkj)/ 12. aprill 1891 Tinno talu, Karaski vald, Kanepi kihelkond, Võrumaa – 22. august 1950 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Elukäik.
Õppis Võru linnakoolis, Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Valga Reaalkoolis.
Elas aastatel 1921–1923 Saksamaal, kus toimetas ajakirju "Aeg" ja "Euroopa Elu".
Looming.
Alustas loometeed impressionistlike proosapaladega.
Suvitusromaan "Hümnid Paanile" koos mitme novelli ja romaaniga moodustab Kurgsoo-sarja (nimetatud ka Tuulemäe-sarjaks), millega võitis laiema tunnustuse.
Kirjutanud romaane, novelle, mälestusi, jutustusi ja lasteraamatuid.
Isiklikku.
Tema vend Gustav Roht oli trüki- ja raamatuköiteettevõtte omanik Tartus, õepoeg Valev Uibopuu oli kirjanik.
Ta oli aastatel 1919–1929 abielus näitleja Elli Põder-Rohuga, 1934. aastal abiellus ta Marta Teenusega.
Paul Rummo

Paul Rummo (14. juuli 1909 Kalbu, Kehtna vald – 28. märts 1981 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Elulugu.
Paul Rummo lõpetas 1930. aastal Tallinna Õpetajate Seminari. Ta oli 1937. aastani õpetaja ning toimetas 1938–1940 ajakirja Meie Noorus. 1941. aasta veebruaris määrati Rummo Estonia teatri direktoriks. Töötas ka ajakirja Teater ja Muusika vastutava toimetajana. Oli 1941 aasta augustis Tallinna töölispolgu liige. 
Aastatel 1941–1944 oli NSV Liidu tagalas, tegutsedes peamiselt nn Jaroslavli kunstiansamblites, seejärel töötas Eesti NSV juhtivais kultuuriameteis (Kunstide Valitsuses, hiljem peamiselt kirjastustes) ja vabakutselisena.
Looming.
Kirjutas 1930. aastatel laste- ja noorsoonäidendeid, hiljem luulet, ooperilibretosid, publitsistikateoseid ja kirjanduskäsitlusi. Koostanud antoloogia "Eesti luule" (1967).
Isiklikku.
Paul Rummo oli Lea Tormise, Paul-Eerik Rummo ja lastekirjanik Mall Johansoni isa. Tema vend oli õpetaja ja kirjanik Jaan Rummo.
Kamenskoje

Kamenskoje on küla Venemaal Kamtšatka krais, Penžina rajooni halduskeskus.
Heinrich (Orsini ja Rosenberg)

Heinrich Johannes Friedrich Maria Orsini und Rosenberg (29. jaanuaril 1925 Welzenegg – 11. detsember 2011) oli Orsini ja Rosenbergi titulaarne vürst alates 7. veebruarist 1932.
20. juulil 1947 Gradischis abiellus ta Goëßi krahvinna Eleonorega (16. mai 1928 Ebenthal – 21. mai 2004 Grafenstein), kellega tal oli neli poega ja kolm tütart:
Moritz-Casimir V

Moritz-Casimir Widukind Gumprecht (Moritz-Casimir Widukind Gumprecht Fürst zu Bentheim-Tecklenburg, 12. oktoober 1923 Rheda – 21. märts 2014) oli Bentheim-Tecklenburgi vürst alates 4. jaanuarist 1967.
Friedrich Magnus VI

Friedrich Magnus VI (Friedrich Magnus Graf zu Solms-Wildenfels; sündinud 18. jaanuaril 1927 Wildenfelsis) on Solms-Wildenfelsi krahv alates 6. septembrist 1945.
Oma ema, Schwarzburgi printsessi Marie Antoinette'i kaudu on tal õigus taotleda Schwarzburgi vürsti tiitlit.
Friedrich Magnus on olnud neli korda abielus. Tema pärija on tema vanim poeg Michael.
Juhan Luiga

Juhan Luiga (31. märts 1873 Nõo kihelkond – 19. oktoober 1927 Tallinn) oli eesti arst, publitsist ja kultuuritegelane.
Lõpetas 1904 Tartu Ülikooli ning oli 1899–1908 samas õppejõud. Kuulus aastast 1893 Eesti Üliõpilaste Seltsi. Hiljem Tallinnas era-, kooli- ja linnaarst ning Esimese maailmasõja ajal Soomes sõjaväearst. Alampolkovnik/kolonelleitnant (1920). 1921–1927 Eesti Arstide Liidu esimees. Tööerakondlane ja I Riigikogu liige.
Isiklikku.
Abiellus aastal 1913 näitleja Erna Villmeriga. Tema vend oli Torma Maarja koguduse õpetaja Michael Luiga. 
Looming.
Avaldas kirjutisi psühhiaatria, soomeugrilaste usundipsühholoogia, eesti muinasusundi, Eesti ajaloo, kaasaegse poliitika jm kohta. Käsitlenud fantaasiarohkelt muuhulgas Eesti 13.–14. sajandi sündmusi, Lembitut kui rahvajuhti, piiskop Theoderichi tegevust ja Jüriöö ülestõusu. Avaldas mitu artiklit kuukirjas "Eesti Kirjandus", nii: "Eesti muinasusk" (1908), "Põhjavaim" (1911), "Meelehaigus rahvaluules" (1912), "Juhan Leinberg" (1914, ainult lühike sissejuhatus), "Soome sugu usk" (1916 ja 1918). Soomeugrilaste usundi tõlgendamisel rõhutas idapoolset mõju. Eesti muinasaja lõpuperioodi ja Lembitu rolli käsitles Luiga artiklites "Lembitus Wytamas", "Lembitu surm", "Lembitu välispoliitika", "Rattama kalmed", "Läti Hendriku kroonika kriitika".
Ajaloolased on tema kirjutiste suhtes kriitilised olnud. Sulev Vahtre hinnangul on need "luulelennulised, subjektiivsed, allikakriitilises osas nõrgad", Harri Moora arvates on Luiga "tööde tagajärjed täiesti fantastilised" ja lähevad oma modernistliku lähenemisega "peaaegu igast piirist üle, nii et tema töid pole võimalik jaatavas mõttes kasutada".
Luiga arstiteaduslikke uurimistöid ning ka meditsiiniteemade populaarteaduslikke käsitlusi, nagu ka tema tegevust psühhiaatriliste haigete hooldamise ja ravi arendamisel, on hinnatud väga kõrgelt.
Aivo Lõhmus

Aivo Lõhmus (21. juuli 1950 Varbuse küla, Kõlleste vald, Võrumaa – 28. märts 2005 Tartu) oli eesti kirjanik ja tõlkija.
Ta õppis 1957–1965 Karaski 8-klassilises Koolis, lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnikumi automaatika ja telemehhaanikaaparatuuri tootmise erialal, 1970. aastal Tallinna 15. Töölisnoorte Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti filoloogina.
Ta töötas 1974–1979 ajaleht Edasi kultuuriosakonna korrespondendina, hiljem Raadio-Telekeskuse Tartu osakonna meistrina. Ta oli aastatel 1985–1997 Eesti Kirjanike Liidu Tartu osakonna konsultant ja majandusjuhataja. Septembrist 1992 kuni detsembrini 1993 oli ta Hommikulehe kultuuriosakonna Tartu toimetaja. Märtsist 1994 kuni jaanuarini 1996 oli ta Kultuurilehe Tartu toimetaja. Pärast seda oli ta vabakutseline kirjanik, tõlkija ja toimetaja.
Ta oli Eesti Kongressi liige.
Looming.
Lõhmus väärtustas loodust ja armastusel põhinevat perekonnaelu kui inimese hingelise tasakaalu peamisi allikaid. Ta on kirjutanud ka kirjanduskriitikat ja tõlkinud kümmekond raamatut, peamiselt soome keelest.
Artikleid raamatute hävitamisest.
Aivo Lõhmus oli esimene, kes uuris põhjalikumalt raamatute hävitamist Eestis 1940.–1950. aastatel. Ta avaldas artiklid "Iga raamat on ime" (Edasi 21. ja 22. jaanuar 1988; uustrükk kriitikakogumikus "Võim ja vari", 2002, lk 12–22) ja "Raamatu saatusest Eestis" (Videvik nr 44/46, 2000, november); pikem artikkel sama pealkirjaga "Raamatu saatusest Eestis" ilmus kogumikus "Raamatu osa Eesti arengus" (Eesti Raamatu Aasta avakonverentsi ettekanded Tartus 6.–7. aprillil 2000, Tartu 2001, lk 85–95). Tema kokkuvõtte kohaselt on Eestis Nõukogude võimu poolt hävitatud 20–26 miljonit raamatut (+ veel ajakirjad), üldkahju moodustab 1940. aasta seisuga umbes 100 miljonit krooni ja 2002. aasta vääringusse ümberarvestatult üle 5 miljardi krooni.
Lehte Hainsalu: "Pole ma Marju Lauristini iial nii vihasena näinud kui Lõhmusele käratades: "Tahad mu ema ära tappa või!" Pika kirgliku uurimistöö tulemusena on Aivo valmis saanud artikli raamatute hävitamisest Stalini ajal, kui Olga Lauristin ENSV Kirjandus- ja Kirjastusasjade Peavalitsuse ülemana annab 1941. aastal korralduse hukata trükised, mis on arvatud okupatsioonivõimudele sobimatuks; neid raiutakse kirvega ja põletatakse ahjus; kokku tapetakse puhastustöö käigus üle 20 miljoni eksemplari pluss ajakirjad. Artikkel ilmub, ema elab rahulikult sada kaks aastat täis."
Isiklikku.
Aivo Lõhmus oli abielus kirjandusteadlase ja -kriitiku Ele Süvalepaga. Nende poeg on bioloog Asko Lõhmus.
Alates 1987. aastast oli ta abielus ajakirjanik Maarja Lõhmusega.
Albrecht (Castell-Castell)

Albrecht Friedrich Carl (Albrecht Friedrich Carl Fürst zu Castell-Castell, 13. august 1925 Castell – 9. mai 2016 Kitzingen) oli saksa pankur ning Castell-Castelli vürstliku perekonna pea ja titulaarne vürst alates 10. maist 1945.
Jaan Lõo

Jaan Lõo (6. veebruar 1872 Holstre vald, Viljandimaa – 18. veebruar 1939 Tallinn) oli Eesti riigikohtunik ja luuletaja.
Lõpetas 1896 juristina Tartu Ülikooli, oli kuni 1918 Võrus advokaat, seejärel Võru Maavalitsuse esimees ja Asutava Kogu liige.
Valiti 1919 riigikohtunikuks ja Riigikohtu tsiviilosakonna esimeheks. 
Tema ainus luulekogu "Nägemised" (Tartu 1916) sisaldub peamiselt isamaaluulet ja muistsete pärimuste värsistusi.
Isiklikku.
Tema ja Emmi Pettai teine tütar oli Thekla Else Tammist (sünd. 1904; 1914–1915 maalis Elset Konrad Mägi, õppis 1923–31 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja lõpetas germaani filoloogina), tütretütar Tiiu Tammist O'Brien.
Püha Peetruse väljak

Püha Peetruse väljak on Vatikani peaväljak, mille ääres asub Rooma Peetri kirik ehk Püha Peetruse basiilika. Püha Peetruse väljaku kavandas ja ehitas Gianlorenzo Bernini aastatel 1656–1667. 
Väljak on ümbritsetud Dooria sammastest kolonnaadiga, mis Püha Peetruse basiilika poolt vaadates tekitavad mulje peopesadest, mis hoiavad väljakut. Keset väljakut on Egiptusest toodud 13. sajandil eKr valmistatud obelisk. Obelisk oli mõeldud kaunistama Nero Tsirkust ehk ovaalset staadioni ja viidi Rooma juba 37. aastal m.a.j. Väljakul on kaks purskkaevu, millest lõunapoolse on projekteerinud Gian Lorenzo Bernini (1675) ja põhjapoolse Carlo Maderno (1613).
Eha Lättemäe

Eha Lättemäe (2. september 1922 Mõnnaste – 14. november 2012) oli eesti luuletaja.
Lättemäe lõpetas 1948. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.
Esimesed luuletused avaldas ta 1955. aastal Viljandi kohalikus lehes, tema debüütkogu trükiti 1968. aastal. Kaks Lättemäe raamatut ilmus ka Karjala ANSV-s. 1971. aastal sai temast kutseline kirjanik, 1974. aastal võeti ta vastu Eesti NSV Kirjanike Liitu.
Looming.
Eha Lättemäe kirjutas peamiselt nukratoonilist loodus- ja isikuluulet eesti (palju Tarvastu murrakus) ja soome keeles.
Heinrich (Fürstenberg)

Heinrich Maximilian Egon Karl Joachim Paul Felix Konrad Hubertus Eusebius Leo Maria Wilhelm Friedrich Alexius Martin (Heinrich Maximilian Egon Karl Joachim Paul Felix Konrad Hubertus Eusebius Leo Maria Wilhelm Friedrich Alexius Martin Prinz zu Fürstenberg; 17. juuli 1950 Schloß Heiligenberg – 11. juuli 2024) oli Fürstenbergi titulaarne vürst alates 9. juulist 2002 kuni surmani.
Carl (Wiedi vürst)

Friedrich August Maximilian Wilhelm Carl Prinz zu Wied (27. oktoober 1961 Neuwied – 12. märts 2015 Neuwied) oli 8. Wiedi titulaarvürst alates 28. augustist 2000.
Ta oli 7. Wiedi vürsti Friedrich Wilhelmi poeg.
Tal sündis neli last, kellest üks suri sündimise päeval.
Carl suri ootamatult südameataki tõttu. Tema vanim laps Maximilian sai seejärel 15-aastaselt 9. Wiedi vürstiks.
Jacques Cartier

Jacques Cartier (31. detsember 1491 Saint-Malo – 1. september 1557 sealsamas) oli prantsuse maadeavastaja, kelle avastused panid aluse Prantsuse kolonisatsioonile Ameerikas. 
Cartier sooritas ühtekokku kolm uurimisretke Põhja-Ameerika idarannikule, 1534, 1535–1536 ja 1541–1542. Ta oli esimene, kes uuris ja kirjeldas Saint Lawrence'i lahte ja Saint Lawrence'i jõe kaldaid, mille nimetas Kanadaks.
Oxfordi Ülikool

Oxfordi Ülikool (ingl "University of Oxford") on ülikool Oxfordis Inglismaal. See on ingliskeelse maailma vanim ülikool. Mõned allikad viitavad õppetöö toimumisele juba 12. sajandi alguses. Sajandi lõpuks oli ülikool selgelt välja kujunenud.
Faith Hill

Faith Hill (sünninimi Audrey Faith Perry McGraw; sündinud 21. septembril 1967 Jacksonis Mississippi osariigis) on Ameerika Ühendriikide pop- ja kantrimuusika laulja.
Ta on üks 1990. ja 2000. aastate edukamaid kantrilauljaid, kelle albumid ja singlid on jõudnud edetabelite tippu nii Ameerika Ühendriikides kui ka rahvusvaheliselt. Hill on võitnud mitmeid muusikaauhindu, sealhulgas Grammy auhindu. Tema tuntumad laulud on "Breathe", "This Kiss" ja "Cry".
Faith Hill on 1996. aastast abielus kantrilaulja Tim McGraw'ga, kellega koos on ta salvestanud mitmeid duette. Paaril on kolm tütart. Nende ühine kontserttuur "Soul2Soul II" on üks tulusamaid kantrimuusika ajaloos ning kuulub kõigi muusikastiilide arvestuses viie kõige edukama turnee hulka.
Piilupart Donald

Piilupart Donald (originaalnimega Donald Duck, täisnimega Donald Fauntleroy Duck) on Walt Disney loodud koomiksi- ja multifilmitegelaskuju. 
Esimest korda on teda mainitud raamatus 1931. aastal, ekraaniteosedebüüdi tegi 9. juunil 1934 multifilmis "The Wise Little Hen".
Cliff Richard

Sir Cliff Richard (sünninimega Harry Rodger Webb; sündinud 14. oktoobril 1940 praeguse India Uttar Pradeshi osariigi territooriumil Lucknow's) on Suurbritannia "rock'n'roll"'i ja poplaulja ning ettevõtja.
Varjunime Cliff Richard võttis ta endale kohe karjääri alguses 1958. Varjunimi vihjas tema eeskujule Little Richardile, kes on temast 8 aastat vanem. 1980 võttis ta selle oma ametlikuks nimeks.
Suurbritannia edetabelis UK Top 20 on Richardil olnud rohkem kui 130 singlit, albumit ja EP-d, sealhulgas 67 esikümnes (ainult Elvis Presleyl on rohkem). Tema ja Elvis on ainsad, kes pääsenud Suurbritannia singlite edetabelisse kuuel kümnendil. 14 korda on ta seda edetabelit juhtinud ja ainsana on ta viiel järjestikusel kümnendil Suurbritannia singlite edetabeli eesotsa pääsenud.
1968. aastal saavutas ta Suurbritanniat esindades Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Congratulations" ("Õnnesoovid") teise koha, 1973. aastal osales aga uuesti lauluga "Power to All Our Friends" ("Las jääda kõik, mis hea") ja pälvis kolmanda koha.
1980 sai Richard Briti impeeriumi ordu ohvitseriks (OBE) panuse eest popmuusikasse ja heategevusse. 17. juunil 1995 tõsteti Richard rüütliseisusse (Knight Bachelor). Ta oli esimene rokkstaar, kes selle au pälvis.
2010 omandas Richard Barbadose kodakondsuse. Tal on Barbadosel kinnisvara. Sellest ajast on ta Suurbritannia ja Barbadose kodakondne. Ta elab vaheldumisi Barbadosel ja Portugalis, aastast 2019 ka USA-s.
Richard pole kunagi abielus olnud ja tal pole lapsi. Tema sõnul ei suuda popstaarid hoida pikaajalisi armusuhteid ja see on hind, mida ta peab oma kuulsuse eest maksma.
N-Euro

N-Euro on Eesti bänd, mis alustas tegevust 1999. aasta jaanuaris kolmeliikmelise paroodiaansamblina.
John Travolta

John Joseph Travolta (sündinud 18. veebruaril 1954 Englewoodis New Jersey osariigis) on USA laulja ja filminäitleja.
Ta sündis pere kuuest lapsest noorimana. Tema isa Salvatore oli itaalia päritolu endine poolelukutseline Ameerika jalgpallur, hiljem rehvide müügimees ja rehviettevõtte kaasomanik. Tema ema oli iiri päritolu näitleja ja laulja, hiljem keskkoolis inglise keele ja näitekunsti õpetaja. Ema oli Johni sünni ajal 42-aastane.
16-aastaselt jättis John kooli pooleli ja läks New Yorki, sealt edasi Hollywoodi. Mõlemal pool osales ta telesarjades. Tema esimene roll telesarjas oli "Welcome Back, Kotter" (1975).
Travolta on nimetatud kaks korda Oscari kandidaadiks: filmidega "Saturday Night Fever" (1977) ja "Pulp Fiction" (1994), mõlemad parima meesnäitleja kategoorias. Ta ei võitnud kumbagi.
Kuldgloobuse nominent on Travolta olnud seitse korda: filmidega "Saturday Night Fever" (1977), "Grease" (1978), "Pulp Fiction" (1994), "Tooge jupats" (1995), "Primary Colors" (1998, kõik parima meesnäitleja kategoorias), "Juukselakk" (2007, parim meeskõrvalosatäitja) ja "Välk" ("Bolt", 2008; parima originaallaul). Ta võitis ainult filmiga "Tooge jupats".
Filmiga "Kahevõitlus" ("Face/Off"; 1997) nimetati ta parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks, kuid ei võitnud seda.
Oma muusikaalbumitega pole ta suurt edu saavutanud, näiteks "Billboardi" edetabelis oli tema kõrgeim koht 26.
Ta oli 1991. aastast abielus Kelly Prestoniga. Neil sündis kaks last, Jett (1992) ja Ella Bleu (2000). Jett põdes Kawasaki tõbe ja suri 2009. aasta alguses. Kelly Preston suri 12. juulil 2020 rinnavähki.
Tunnustus.
Auhinnad.
Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind
Nominatsioonid.
Oscari
Miki-Hiir

Miki-Hiir (originaalnimega Mickey Mouse) on Ub Iwerksi (1901–1971) ja Walt Disney loodud koomiksi- ja multifilmitegelaskuju. 
Esimest korda nähti teda 15. mail 1928 esilinastunud multifilmis "Plane Crazy", kuid sai kuulsaks sama aasta 18. novembril esilinastunud multifilmiga "Steamboat Willie" ("Aurupaat Willie"). Kuigi "Plane Crazy" tuli ekraanile varem, loodi multifilm "Steamboat Willie" esimesena ja seetõttu loetakse Miki sünnipäevaks 18. novembrit 1928.
1. jaanuaril 2024 (avaliku omandi päev) läksid filmist "Aurupaat Willie" tuntud Miki-Hiire tegelaskuju autoriõigused avalikku omandisse. Tegelaskuju uuemad versioonid kuuluvad aga endiselt Disney ettevõttele.
Popeye

Popeye on Elzie Crisler Segari loodud koomiksi- ja multifilmitegelane.
Esimest korda on teda mainitud 17. jaanuaril 1929 koomiksisarjas "Thimble Theater", ekraanile ilmus ta aga 1933 mustvalges Betty Boopi multifilmisarja osas "Popeye the Sailor", kuid kohe sai ta ka päris oma samanimelise multifilmisarja. Värviliseks muutusid Popeye multifilmid 1943. aastal.
Teda kujutatakse omapärase aktsendi ja tugevate ankru-tätoveeringutega kätega piipu popsiva meremehena. Jõudu saab ta spinatit süües, et suuta vastu hakata oma põhivaenlasele Blutole/Brutusele ja võita sõbratari Olive Oyli süda.
1980. aastal loodi temast film "Popeye" (Popeye osas Robin Williams).
Kuressaare Nooruse Kool

Kuressaare Nooruse Kool on põhikool Saaremaal Kuressaares.
2021. aasta septembris õppis Kuressaare Nooruse Koolis 758 õpilast ja töötas 70 pedagoogilist töötajat.
Saint Kittsi ja Nevise vapp

Saint Kittsi ja Nevise vapp on Saint Kittsi ja Nevise ametlik vapp, mis võeti kasutusele 1967. aastal.
Amööbilised

Amööbilised ("Amoebida" või "Amoebina") on varasemas süstemaatikas selts või alamhõimkond, kuhu kuulub ka perekond "Amoeba" (amööb).
Need arvati rühma "Rhizopoda" (amööbloomad või juurjalgsed). Praegu arvatakse nad sagarlaste ("Lobosea") klassi. 
Seltsi põhilisteks tunnusteks peeti amööbset eluvormi ja kulgemist kulendite abil.
Amööbilised sopistavad kulgemisel välja kulendi, millele järgneb ülejäänud rakk. Kulendite abil toimub ka toitumine fagotsütoosi teel. 
Palju liike elab vees ja mullas. Üks tuntumaid liike on tavaline amööb ("Amoeba proteus"). Seiskunud veele on iseloomulik suur "Pelomyxa palustris". Mõned amööbilised, näiteks "Entamoeba coli", elunevad inimese seedekulglas, tekitamata haigusi. Tõvestav on düsenteeria siseamööb ("Entamoeba histolytica").
Vivekananda

Swami Vivekananda (õieti Narendranath Datta; kasutatud ka kirjapilti Dutt; 12. jaanuar 1863 Kolkata – 4. juuli 1902 Belur Math Kolkata lähedal) oli india usureformaator ja rahvusliku liikumise tegelane.
Vivekananda sündis Bengalis kšatrija perekonnas .
Ta alustas haridusteed kodus. 1871 astus ta Ishwar Chandra Vidyasagari asutatud kooli Metropolitan Institution. 1879 asus ta õppima Kalkuta kooli Presidency College, aga lühikese aja pärast jätkas ta õpinguid samas linnas Scottish Church College'is. Ta õppis loogikat, lääne filosoofiat ja Euroopa ajalugu ning sai 1884 bakalaureusekraadi. Iseseisvalt õppis ta sanskritikeelseid teoseid, omandades nii põhjalikud teadmised nii lääne kui india kultuurist. Koolis hiilgas ta oma laia silmaringi, lugemuse ja hiilgava mäluga.
Aastal 1881 kohtus ta müstiku Ramakrishnaga, kes õpetas talle hindude religioosset mittedualismi, seda, et kõik religioonid on tõesed, ja et inimeste teenimine on jumalakummardamise kõige tõhusam meetod. Pärast oma õpetaja surma sai Vivekananda rändmungaks, kes reisis mööda Indiat ja omandas niimoodi ettekujutuse sotsiaalsest ja majanduslikust olukorrast India eri piirkondades. Vivekananda võttis üle Ramakrishna koha guruna ning hakkas pärimuslikku hindu maailmakäsitlust viljelema ja tutvustama ka Läänes. Sellega suurendas ta religioonidevahelist teadlikkust ja tema mõjul sai hinduism 19. sajandi lõpuks maailmareligiooniks. Ka Indias peetakse teda hinduismi taassünnis oluliseks tegelaseks.
Aastal 1893 osales Chicagos Maailma Usundite Parlamendi tegevuses, hiljem pidas loenguid USAs ja Euroopas.
1897 sõitis ta tagasi Indiasse, kus tema algatusel rajati "Ramakrishna Math" ja 1897. aastal usuühing "Ramakrishna Mission". Esimene neist oli mõeldud tema õpetuse propageerimiseks ja teine tegeles sotsiaaltööga. Sellest sai alguse organiseeritud sotsiaal-religioosne liikumine, mis abistas laiu rahvamasse hariduse, kultuuri ja arstiabi edendamise kaudu. Ta asutas kaks kloostrit, üke Kalkuta, teise Madrase lähedale, ja kaks ajakirja, ühe inglise (see ilmub tänapäevani), teise bengali keeles.
Arbīl

Arbīl on linn Iraagis Iraagi Kurdistanis, Arbīli kubernerkonna keskus.
Karbalā’

Karbalā’ on linn Iraagis, Karbalā’ kubernerkonna keskus.
Mosul

Mosul on linn Iraagis, Nīnawá kubernerkonna keskus.
Mosul on Iraagi suuruselt teine linn nii rahvaarvult kui ka pindalalt pealinna Bagdadi järel. Seal elab üle 3,7 miljoni inimese. Mosul asub Bagdadist umbes 400 km põhja pool Tigrise jõe ääres. Mosul asub jõe mõlemal kaldal. Mosuli idaküljel asuvad iidse Assüüria linna Ninive – kunagise maailma suurima linna – varemed.
Mosulis ja selle ümbruses elab etniliselt ja usuliselt mitmekesine elanikkond; suur osa elanikkonnast on araablased, ülejäänud osa moodustavad assüürlased, türkmeenid ja kurdid ning muud väiksemad etnilised vähemused. Suurim religioon on sunniitlik islam, kuid Mosulis elab ka märkimisväärne arv kristlasi, samuti teiste islami sektide ja muude vähemusreligioonide järgijad.
Mosuli peetakse üheks suuremaks ning ajalooliselt ja kultuuriliselt tähtsamaks linnaks araabia maailmas. Mosuli strateegilise asukoha tõttu on see traditsiooniliselt olnud rahvusvahelise kaubanduse ja reisimise sõlmpunkt. Põhja-Mesopotaamia araabia keele dialekt, mida üldiselt tuntakse Moslawi dialektina, on saanud nime Mosuli järgi ja seda räägitakse piirkonnas laialdaselt.
Ajalooliselt on selle piirkonna oluliste toodete hulka kuulunud Mosuli marmor ja õli. Mosulis asub Mosuli ülikool ja selle tuntud meditsiinikolledž, mis on üks Lähis-Ida suuremaid haridus- ja teaduskeskusi.
Tikrīt

Tikrīt on linn Iraagis, Şalāḩ ad-Dīni kubernerkonna keskus ja suuruselt teine linn Sāmarrā' järel.
Tikrīti lähistele jääb Iraagi endise diktaatori Saddam Husseini sünnilinn Al-Awja.
Ar-Ramādī

Ar-Ramādī on linn Iraagis, Al-Anbāri kubernerkonna keskus.
2015. aasta 17. mail langes linn Islamiriigi kontrolli alla.
Abū Ghurayb

Abū Ghurayb on linn Iraagis Al-Anbāri kubernerkonnas, 20 km Bagdadist läänes.
Selles linnas asub kurikuulus Abu Ghraibi vangla.
An-Nāşirīyah

An-Nāşirīyah on linn Iraagis, Dhī Qāri kubernerkonna keskus.
Linnas asub Islami Da‘wa Partei peakorter.
Al-‘Amārah

Al-‘Amārah on linn Iraagis, Maysāni kubernerkonna keskus.
Ad-Dīwānīyah

Ad-Dīwānīyah on linn Iraagis, Al-Qādisīyah' kubernerkonna keskus.
Enno Abel

Enno Abel (sündinud 19. juunil 1935 Tallinnas) on eesti päritolu Rootsi insener, Chalmersi Tehnikaülikooli professor.
Aastal 1944 põgenes koos vanematega Rootsi. 
Hariduskäik.
Ta on Korp! Fraternitas Estica liige ("coetus" 1955)
Teoseid.
Enno Abel on 80 artikli ja järgmiste raamatute autor: 
Isiklikku.
Ta vanemad olid kolonelleitnant Karl Abel ja Linda Abel (sündinud Koppel). Ta abikaasa on Eva Abel (sündinud Perlits).
Tall ‘Afar

Tall ‘Afar on linn Iraagi loodeosas Nīnawá kubernerkonnas. Enamik linna elanikkonnast on türkmeenid.
Al-Kūfah

Al-Kūfah on linn Iraagis An-Najafi kubernerkonnas.
Az-Zubayr

Az-Zubayr on linn Iraagi lõunaosas Al-Başrah' kubernerkonnas.
Nimi.
Linn on saanud nime "şaḩābah"' Abū ‘Abd Allāh Zubayr ibn al-‘Awwāmi järgi, kes on sinna maetud.
Majandus.
Az-Zubayr on datli- ja teraviljakasvatuspiirkonna kaubanduskeskus. 
Linn on suur naftapuurimiskeskus. Peale selle on seal keemiatööstuse ja musta metallurgia ettevõtted. Arenenud on käsitöö. 
Transport.
Az-Zubayr on teedesõlm.
Ajalugu.
19. sajandil saabus Az-Zubayri suur sisserändajate laine Saudi Araabiast Najdist. Need sisserändajad moodustasid 1970. või 1980. aastateni suurema osa linna elanikest. Nõnda oli Az-Zubayr šiiitlikus Lõuna-Iraagis erandlik sunniitlik linn. Teiselt poolt on aegade jooksul olnud väljarändamist Saudi Araabiasse ja Kuveiti. 
Osmanite riigi ajal moodustas Najdi sisserändajate ülekaaluga Az-Zubayr emiraadi Osmanite riigi koosseisus.
Edward Vanem

Edward Vanem (u 871 Wessex – 17. juuli 924 Cheshire) oli Inglismaa kuningas (valitses 899–924).
Vanemad.
Tema isa oli Alfred Suur ja ema Ealhswith.
Kuningaks saamine ja kroonimine.
Edward Vanem sai oma isa surma järel 899. aastal Wessexi kuningaks ning krooniti 8. juunil 900.
Abikaasad ja lapsed.
Ecgwynn (abielu sõlmiti 893), Aelfweard (abielu sõlmiti 899) ja Edgiva (abielu sõlmiti 919).
Kokku oli Edwardil 14 seaduslikku ja mitmeid vallaslapsi.
Popeye (film)

"Popeye" on 1980. aasta USA mängufilm koomiksi- ja multifilmikangelasest Popeyest.
Laulud.
Kõik lood peale "I'm Popeye The Sailor Man" (mis on Sammy Lerneri komponeeritud ja originaalis multifilmi jaoks Max Fleischeri kirjutatud) on Harry Nilssoni kirjutatud.
Ælfweard

Ælfweard ehk Ethelweard (u 902 – 2. august 924) oli Inglismaa kuninga Edward Vanema ja tema teise abikaasa Elfleda poeg.
Ajaloolaste seas pole selget üksmeelt, kas Ælfweardi saab pidada monarhiks. Anglosaksi kroonika ei kirjelda teda valitsejana, vaid pelgalt märgib, et ta suri 16 päeva pärast seda, kui tema isa 17. juulil 924 surnud oli, ning mõlemad maeti Winchesteri. 12. sajandi manuskriptis "Textus Roffensis" leiduvas Lääne-Saksi kuningate loendis on aga Ælfweardi valitsusajana kirjas neli nädalat. Ka Winchesteris asunud New Minsteri kloostri 11. sajandist pärit, kuid osalt varasemale materjalile toetuv "liber vitae" kirjeldab Ælfweardi kuningana. 12. sajandil tegutsenud ajaloolane Malmesbury William väitis Ælfweardi eluajast pärit alliktekstile toetudes, et Edward Vanema trooni päris viimase pärandi alusel EÆlfweardi vanem poolvend Athelstan.
Eelmainitud vastuolu tõttu allikmaterjalis peavad mõned ajaloolased Edward Vanema ainsaks pärijaks Athelstani, kuid teised peavad monarhiks ka Ælfweardi. On ka oletatud, et Edwardi surma järel võidi kuningriik jagada tema poegade vahel: Ælfweard valitses kuni surmani Wessexis ja tema poolvend Mercias.
Ælfweardi surma järel oli ta poolvennal probleeme oma võimu kehtestamisega Wessexis. Athelstan krooniti anglosakside kuningaks alles 4. septembril 925.
Skäär

Kaljulaid ehk skäär on kristalseist kivimitest koosnev kaljusaar.
Zonnebeke vald

Zonnebeke vald on vald Belgias Flandrias Lääne-Flandria provintsis Ieperi haldusringkonnas. 
Zonnebeke vallas on sündinud maalikunstnik ja luuletaja Jan Theuninck ning laulja Jacques Brel.
Jan Theuninck

Jan Theuninck (sündinud 7. juuni 1954 Lääne-Flandrias Zonnebeke vallas) on Belgia maalikunstnik ja luuletaja.
Dennis Rodman

Dennis Keith Rodman (sündinud 13. mail 1961 Trentonis New Jersey osariigis) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega ja tuli viiekordseks NBA meistriks.
NBA karjäär.
Dennis Rodman värvati 1986. aasta NBA "draft"'i 27. valikuna Detroit Pistonsisse, kelle eest mängis ta seitse hooaega. 1989. ja 1990. aastal Pistonsiga NBA meistriks tulnud Rodman tõi oma parimal, 1991/92. hooajal keskmiselt 9,8 punkti, 18,7 lauapalli ja 2,3 resultatiivset söötu mängus.
1993. aastal siirdus Rodman kaheks hooajaks San Antonio Spursi ja seejärel 1995. aastal kolmeks hooajaks Chicago Bullsi. Viimase eest mängides krooniti Rodman 1996., 1997. ja 1998. aastal Michael Jordani ja Scottie Pippeni kõrval kolm korda järjest NBA meistriks.
NBA karjääri viimasel kahel hooajal mängis Rodman vastavalt Los Angeles Lakersi ja Dallas Mavericksi eest.
Korvpalliväljakul oli Rodman ennekõike tuntud kui vihane võitleja kaitses ja tõenäoliselt üks NBA ajaloo parimaid lauavõitlejaid, kuna ta oli aastatel 1992–1998 seitse hooaega järjest NBA liider lauapallide arvestuses.
Dallas (seriaal)

"Dallas" oli aastatel 1978–1991 toodetud populaarne Ameerika Ühendriikide seebiooper. Seriaali keskmes oli edukas Ewingi perekond, kes tegeles naftaäriga.
Sarja tootis ja näitas CBS. Kokku toodeti 14 hooaja jooksul 357 jagu.
"Dallas" võitis neli Emmy auhinda.
Helena (Suurbritannia printsess)

Suurbritannia printsess Helena ("Helena Augusta Victoria") (25. mai 1846 Buckinghami palee, London – 9. juuni 1923 London) oli kuninganna Victoria ja prints Alberti viies laps ja ühtlasi kolmas tütar.
Noorus.
Helena sündis Buckinghami palees Suurbritannia kuninganna Victoria ja prints Alberti viienda lapsena ning ta sai sündides tiitli Tema Kuninglik kõrgus. Pere keskel hüüti teda "Lenchen"'iks. Helena ristiti 25. mail 1846 Buckinghami palee erakabelis ning ta ristivanemad olid Mecklenburgi-Strelitzi suurhertsog Friedrich Wilhelm, Orléansi hertsoginna Helen ja Augusta, Cambridge'i hertsoginna.
Abielu.
Septembris 1865, külastades Coburgi, tutvustati Helenat Schleswig-Holsteini-Sonderburg-Augustenborgi prints Christianiga ning nende kihlus kuulutati välja sama aasta detsembris. Victoria andis abiellumiseks loa vaid juhul, kui paar hakkab elama Inglismaal.
Helena ja Christian abiellusid 5. juunil 1866 Windsori lossi erakabelis. Seitse päeva enne pulmi oli Victoria andnud prints Christianile tiitli Kuninglik Kõrgus. Helena hakkas kandma tiitlit Tema Kuninglik Kõrgus Schleswig-Holsteini printsess Christian.
Paar asus elama Frogmore House'i Windsori lossi maadel ning hiljem kolisid nad Cumberland Lodge'i Windsor Great Parkis.
Lapsed.
Helenal ja Christianil oli kuus last:
Kuninglikud kohustused.
Helena oli Noorte Naiste Kristliku Ühingu (Young Women's Christian Association) patroon ja samuti seisis ta hea ka loomade ja laste õiguste eest (National Society of the Prevention of Cruelty to Animals and Children). Lisaks töötas ta meditsiiniõdede erialaoskuste parandamise heaks ja asutas Printsess Christiani Hooldekodu.
Esimene maailmasõda.
Seoses Saksamaa-vastaste meeleoludega Esimese maailmasõja ajal nõudis rahvas, et George V kaotaks ära kõik Briti kuningapereliikmete saksa tiitlid ning muudaks ka dünastia nime. Nii kaotasid Helena ja Christian saksapärase tiitli Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg ja neid hakati nimetama Nende Kuninglikud Kõrgused. 
Elu lõpuaastad.
Printsess Helena suri 9. juunil 1923 Schomberg House'is Londonis 77-aastaselt. Ta maeti oma abikaasa kõrvale Frogmore'i Kuninglikku Surnuaeda Windsor Great Parkis.
Louise Campbell

Printsess Louise, Argylli hertsoginna ("Louise Caroline Alberta") (18. märts 1848 – 3. detsember 1939) oli Briti kuningapere liige ning kuninganna Victoria ja prints Alberti kuues laps (neljas tütar). 
Päritolu ja haridus.
Printsess Louise sündis Buckinghami palees ning tema tiitliks sai "Tema Kuninglik Kõrgus". Louise ristiti 13. mail 1848 Buckinghami palee erakabelis ning ta ristivanemad olid Mecklenburg-Schwerini hertsog Gustav, Saxe-Meiningeni hertsoginna ja Mecklenburg-Strelitzi suurhertsoginna Augusta.
Louise'i õpetas Windsori lossis guvernant. 20-aastaselt lõpetas ta Kensington National Art Training Schooli.
Abielu ja lapsed.
Printsess Louise abiellus 21. märtsil 1871 Lorne'i markiiga (Argylli krahvi poeg), kes oli toona ka Suurbritannia parlamendi liige. Laulatus toimus Windsori lossi Saint George'i kabelis. 
Abielu oli lastetu, kuna Louise oli teismelisena põetud meningiidi tagajärjel viljatu. Samas levisid kuuldused, et markii on homoseksuaalne.
Elu Kanadas.
1878. aastal pakuti Louise abikaasale Kanada peakuberneri ametikohta ning paar kolis Kanadasse. Louise oli Kanadas väga populaarne, reisides kogu riigis ja ka USA-s.
Argylli hertsoginna.
24. aprillil 1900 seoses kaheksanda Argylli krahvi surmaga sai markiist uus Argylli krahv ning Louise'ist Argylli krahvinna.
1914. aastal suri markii kopsupõletikku ning lesestunud Louise külastas kogu esimese maailmasõja vältel Kanada armee väeosi.
Elu lõpuaastad.
Louise suri 3. detsembril 1939 Kensingtoni palees Londonis 91-aastaselt. Tema soovil ta surnukeha tuhastati ning tuhk maeti Frogmore'i kuninglikku surnuaeda.
Eesti NSV Riiklik Noorsooteater

Eesti NSV Riiklik Noorsooteater on olnud kahe teatri nimi: