tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nyékládháza

Nyékládháza on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Miskolci kreisis. Nyékládháza asub Miskolcist ligikaudu 13 km lõunas.
Nyékládháza moodustati 1932. aastal, kui liideti kaks küla – Mezőnyék ja Ládháza. Mezőnyéki on esmamainitud 1270. aastal ja Ládházat 1293. aastal. Linnaõigused sai Nyékládháza 2003. aastal.
Siklós

Siklós (saksa keeles "Sieglos", horvaadi keeles "Šikloš") on linn Ungaris Baranya komitaadis, Siklósi kreisi halduskeskus. Siklós asub Horvaatia piirist umbes 7,5 km kaugusel, Pécsist ligikaudu 25 km lõunas.
Linn olulisim vaatamisväärsus on Siklósi loss, mida on esmamainitud 1294. aastal. Türklased vallutasid lossi 1524. aastal ja hoidsid seda oma valduses kuni 1686. aastani.
Linnaõigused sai Siklós 1977. aastal.
Myra kosk (Alam-Austria)

Myra kosk (saksa "Myrafälle" või ka "Mirafälle") asub Austrias Alam-Austria liidumaal Muggendorfi vallas kuristikus (mitte segi ajada Mira joaga ("Mirafall") 50 km kaugemal läänes Ötschergräbenis). Kuristiku on lõiganud väike Piestingi lisajõgi Myrabach. Myra, nagu ka oja tuntakse, saab alguse Unterbergi jalamil Myralucke allikast, mida toidab maa-alune järv. Kuigi Myra on vaid mõne kilomeetri pikkune, andis see varem energiat paljudele Myra oru veskitele ja saeveskitele.
1899. aastal pandi paika kavad "selle kose kasutamiseks tööstuslikel eesmärkidel ja seeläbi loodusliku ilu hävitamiseks".
1912. aastal ehitas Oskar Edler von Rosthorn Myra kosele väikese pumpelektrijaama, mis tegutses 1974/1975. aastani.
Tegelik kuristik koos kosega on u 600 m pikk; selle kõrguste vahe on 70 m. Kuristik kulgeb põhjast lõunasse ja on loodusmälestisena kaitse all. Kuristiku aluspinnas on lubjakivi. Myrabach langeb mitme kaskaadina läbi kuristiku. Ülemises ja alumises otsas valgub vesi väikesesse tiiki.
Läbi kuristiku viib hästi väljatöötatud ja populaarne matkarada. Selle ehitas 1885. aastal Austria Turismiklubi ("Österreichischer Touristenklub") Pernitzi haru 19 silla ja 8 tõusuga (avati 9. augustil 1885) ning sellest ajast alates on see nende eest hoolitsenud.
Myra kose sissepääsu juures on kaks mälestustahvlit. Esimene meenutab "kose avamist ja tõusuteede ehitamist Austria Turismiklubi Pernitzi haru poolt". Teine tahvel on pühendatud "Tema Majesteedi Saksa-Rooma keisri Franz II, Tema Majesteedi keisrinna Maria Theresia ning nende keiserlike kõrguste kroonprints Ferdinand Karl Leopold Josephi ja ertshertsoginna Maria Ludovika külastuse mälestuseks Myra kose juurde 19. septembril 1801, mille annetasid 8. juunil 1902 Austria Turismiklubi ja Enziani Alpiselts."
Kuristiku üla- ja alaotsas on restoranid. Kuristiku sissepääsu juurde pääseb kergesti jalgsi või autoga (parkla) ja see asub u 300 m Muggendorfi külast põhja pool.
Myra lõpeb varsti pärast koske Pernitzi juures, kus see suubub Piestingisse.
Postmark.
7. detsembril 1977 tõi Österreichische Post oma Austria maastikusarjas välja selleteemalise lõpliku margi väärtusega 20 šillingit.
Rohri sadul

Rohri sadul (saksa: "Rohrer Sattel", 864 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides, Alam-Austria liidumaal.
See ühendab Rohr im Gebirge ja Gutensteini ning selle maksimaalne kalle on 84 %. Kurumaantee on "Gutensteinerstraße" (B 21).
Ingrid Neel

Ingrid Neel (sündinud 16. juuni 1998 Oyster Bays) on Ameerika Ühendriikide ja Eesti tennisist. Alates aprillist 2023 esindab ta rahvusvahelistel võistlustel Eestit.
Ta on võitnud paarismängus 2 WTA turniiri:
Paarismängus on ta WTA edetabelis 65. kohal.
Piesting

Piesting on jõgi Alam-Austria lõunaosas. See on Fischa vasakpoolne lisajõgi.
Piestingi lähted on Kalte Gang, Steinapiesting ja Längapiesting, mis algavad Schneebergist lõuna pool. Need jõed ühinevad Gutensteini Alpides Gutensteini lähedal. Sealt voolab Piesting läbi Markt Piestingi ja Wöllersdorfi ida suunas Viini nõkku.
Pernitzi lähedal suubub Piestingisse lisajõgi Myrabach. Hohe Mandlingi (967 m, põhjas) ja Großer Kitzbergi (771 m, lõunas) vahel murrab Piesting läbi Quarbi, kivise kuristiku, ja voolab edasi ida poole läbi Markt Piestingi ja Wöllersdorfi Viini nõkku. Gramatneusiedli lähedal suubub Piesting Fischasse.
Org "Thermenliniest" (Viini nõo termiline joon) läänes Gutensteini Alpides on tuntud kui Piestingi org.
Valdo Jaaniso

Valdo Jaaniso (18. juuni 1933 Tallinn – 12. august 2017 Tartu) oli eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane.
Haridus.
Lõpetas 1952. aastal Tallinna 17. keskkooli ja 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (Tehnikaülikooli) ehitusinsenerina. Kaitses 1977. aastal tehnikakandidaadi väitekirja nõrkade pinnaste ehitusmehaanika alal Moskva Ehitusinseneride Instituudis.
Töökäik.
Töötas aastatel 1958–1961 Tartu Linna Ehitusvalitsuses ja Maardu Ehitustrustis, aastatel 1961–1979 projekteerimise instituudis Kommunaalprojekt erinevatel ametikohtadel grupijuhist peakonstruktorini, seejärel Tallinna Tehnikaülikoolis vanemõpetaja, dotsendi ja aseprofessorina ning juhatas geotehnika õppetooli.
Teadus- ja loometöö.
Teadus- ja õppetöö põhisuunad: geotehnika, pinnasemehaanika, vundamendiehitus.
Uuris nõrkade savipinnaste omadusi ja ehitiste vajumist nendel, vundamentide tugevdamist ja restaureerimistööde geotehnilisi aspekte, ehituse ja aluse koostööd arvestades pinnase mittelineaarseid deformatsioone. Üldtuntud hoonetest projekteeris ja katsetas Tartu Ülikooli peahoone ja Kivisilla apteegi vundamentide tugevdamist. Koostas Eesti Vabariigi geotehnilise projekteerimise standardid.
Teadusorganisatsiooniline töö.
Eesti Geotehnika Ühingu asutajaliige, juhatuse liige ja esimees (1991–2017)
Eesti Ehitusinseneride liidu liige al 1992, auliige al 2016
Rahvusvahelise pinnasemehanika ja vundamendiehituse ühingu liige (al. 1992)
Harrastused ja huvialad.
Korvpall. Mängis Tallinna Dünamo ja TPI meeskondades 1951–1957, KAPA liige alates 1980.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli akustikateadlane Malle Jaaniso ja poeg on füüsik Raivo Jaaniso.
Rax-Schneebergi rühm

Rax-Schneebergi rühm (saksa: "Rax-Schneeberg-Gruppe") on mäestik Põhja-Lubjakivialpides, Austria Steiermargi ja Alam-Austria liidumaade piiril.
Paiknemine.
Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsiooni ("Alpenvereinseinteilung der Ostalpen") järgi on Rax-Schneebergi rühm ümbritsetud järgmiste naabermäerühmade osadega:
Tipud.
Kõrgeim punkt Schneebergi lubjakivimassiivil on "Klosterwappen" (2076 m). Selle lähedalasuv kaksiktipp on tuntud kui "Kaiserstein" (2061 m). Kaks tippu on kõrgeimad mäed Alam-Austria liidumaal. Kaks kõrgeimat tippu Raxi mäemassiivil on "Heukuppe" (2007 m) ja "Scheibwaldhöhe" (1943 m).
Muud tipud on Große Scheibe (1473 m), Tratenkogel (1565 m), Ochnerhöhe (1403 m) ja Kreuzberg (1084 m).
Kaitsealad.
Raxi alpipiirkond koos Schneealpe ja Schneebergiga kuuluvad Esimese Viini mägiallika torujuhtme ("I. Wiener Hochquellenwasserleitung") jõelätete kaitsealasse ("Quellschutzgebiet"). Schneebergi ja Raxi eraldab Höllentali org ja need on kaks Viini "kohalikku mäge" või "Hausbergi".
Schneeberg ja Rax asuvad Kirde-Piirialpides: Hohe Wand-Schneeberg-Raxi Erikaitseala ("FFH-Gebiet Nordöstliche Randalpen: Hohe Wand-Schneeberg-Rax").
Schneebergi raudtee.
Schneeberg on üle 100 aasta ühendatud Schneebergi raudteega ("Schneebergbahn"), hammasraudteega, mis ronib 1800 m kõrgusele. Kaksiktippu võib orujaamast jõuda ühe kuni kahe tunniga. Jalgtee kulgeb idasuunas üle "Hengsti" või läänesuunas läbi "Fadenwände."
Raxini viivad rajad Puchberg am Schneebergi mägispaast ja metsikust Höllentali orust lõunasse. Lisaks saab Schneebergile Payerbachist, Prigglitzist ja Reichenaust "Gahnsi" kaudu.
Figueres

Figueres on linn Hispaanias Kataloonias Girona provintsis. 
Figueres on tuntud kui Salvador Dalí sünnilinn ja seal asub muuseum Teatre-Museu Gala Salvador Dalí.
Linnas asub 1753. aastal ehitatud Sant Ferrani kindlus.
2022. aasta seisuga oli linnas 47 088 elanikku.
Linnast on pärit ka Narcís Monturiol ja Mónica Naranjo.
Kamptal

Kamptal on Austria veini-, turismi-, kultuuri- ja tervisepiirkond "Waldviertelis" Alam-Austrias. See on nime saanud Kampi jõelt.
Kremsist põhja pool asub Langenlois, mis on Kamptali, Kampi jõe oru peamine viinamarjalinn. Liivakivinõlvad on nii järsud, et alles jääb vaid õhuke kiht pinnast. Kokkupuude päikesega on kõrge. Riisling on nendel järskudel nõlvadel edukas; Doonaule lähemal org laieneb ja kasvatatakse rohkem punaseid viinamarju.
Veel üks silmapaistev linn Kamptalis on Gars am Kamp.
Bianchi (perekonnanimi)

Bianchi on itaalia perekonnanimi.
Colombo (perekonnanimi)

Colombo on itaalia perekonnanimi.
Graniidi- ja gneisiplatoo

Graniidi- ja gneisiplatoo (saksa: "Granit- und Gneisplateau") on üks viiest peamisest maastikust Austrias. See moodustab Mühlvierteli ja Waldvierteli Ülem-Austria ja Alam-Austria liidumaadel. Geoloogiliselt on see Tšehhi massiivi Austria osa.
Melnik (perekonnanimi)

Melnik on slaavipärane perekonnanimi. Seda on pandud ka eestlastele.
Eestis oli 2023. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanimi Melnik 211 inimesel (107 mehel ja 104 naisel). Perekonnanimede levikult oli Melnik meeste puhul 749. ja naiste puhul 892. kohal.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus nime Melnik Põltsamaa, Viru-Jaagupi ja Risti kihelkonnas (vastavalt Pajusi, Tudu ja Vihterpalu mõisavallas).
Ševtšenko (perekonnanimi)

Ševtšenko on ukraina perekonnanimi.
Andersson

Andersson on rootsi perekonnanimi.
2014. aastal oli Andersson Rootsis sageduselt 2. perekonnanimi (üle 250 000 nimekandja), Norras ja Soomes oli sellenimelisi isikuid üle 4000.
Nimest Eestis.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Andersson Eestis kokku 93 isikul: 40 mehel ja 53 naisel. Perekonnanimede levikult oli Andersson meeste puhul 2787. ja naiste puhul 2164. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Andersson vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,49. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 1,02 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Viljandimaal Pilistvere kihelkonna Imavere mõisavallas ja Harjumaal Jõelähtme kihelkonn Viimsi mõisavallas nimeks Andersson.
Nimede eestistamisel vahetati aastatel 1935–1940 nimi Andersson kuueteistkümnel korral uue perekonnanime vastu, milleks olid Aasmäe, Aasvee, Aedmaa, Andersoon, Andressalu, Arula, Järva, Järve, Lohu, Nõmmik, Pind, Saldu, Tänav, Vahter, Vainola ja Valdur.
Karlsson (perekonnanimi)

Karlsson on rootsi perekonnanimi. Patronüümina tähendab Karli poega.
Nime levikust.
Karlsson oli 2014. aastal Rootsis sageduselt 3. perekonnanimi, riigis elas üle 180 000 sellenimelise isiku. Islandil oli Karlsson sageduselt 40. nimi (rohkem kui 1400 isikul). Soomes elas selle nime kandjaid üle 5800 ja Norras üle 2500.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Karlsson Eestis 20 mehel ja 29 naisel. Perekonnanimede levikult oli Karlsson meeste puhul 6244. ja naiste puhul 4566. kohal. Perekonnanime Karlsson kandja oli keskmiselt 49 aasta vanune. Kõige levinum on perekonnanimi Karlsson vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,86.
Maria di Rohan

"Maria di Rohan" (originaalis "Maria di Rohan, o Il conte di Chalais" – 'Maria di Rohan ehk Chalais’ krahv') on Gaetano Donizetti ooper ("melodramma tragico") kolmes vaatuses Salvadore Camma­rano libretole Joseph-Philippe Simon Lockroy ja Edmond Badoni näidendi "Un duel sous le Cardinal de Richelieu" (1842) järgi.
Esmaettekanne toimus 5. juunil 1843 Viini Kärntnertortheateris. Rollide esmaesitajad olid Eugenia Tadolini (Maria), Carlo Guasco (Riccardo), Giorgio Ronconi (Enrico), Friedrich Becher (di Suze), Gustav Hölzel (de Fiesque), Anton Müller (Aubry) ja Michele Novaro (di Gondì).
Ajalugu.
Donizetti 64. ooper. Sisaldab helilooja väljendusrik­kaimat muusikat. Sai väljatulekul suure menu osaliseks. Oli 19. sajandi Itaalia teatrites üks populaarsemaid melodraamasid. Ka väljaspool Itaaliat püsis ooper maailma juhtivate ooperiteatrite repertuaaris üle 20 aasta. Prantslaste jaoks pisut muudetud ja balletistseeniga täiendatud versioon esitati 14. novembril 1843 Pariisi Théâtre-Italienis. Peaosi esitasid seal Giulia Grisi (Maria), Lorenzo Salvi (Riccardo), Giorgio Ronconi (Enrico) ja Marietta Brambilla (Armando).
20. sajandi alguseks olid Verdi ja Wagner sellegi Donizetti ooperi teatrite repertuaaridest välja tõrjunud. Teos taasavastati 20. sajandi teisel poolel ja kanti ette Napolis (1962), seejärel Veneetsias (1974), Martina Francas (1988) ja pärast 153 aastast vaheaega ka Viini Staatsoperis (1996). Nimiosa paneb väljapaistvate koloratuursopranite lauljavõimed tugevale proovile. Väljapaistvamaid selle rolli esitajaid 20. sajandi teisel poolel on olnud Renata Scotto, Virginia Zeani, Mariana Nicolescu ja eriti Edita Gruberová.
Helisalvestised on aastatest 1962, 1973, 1988, 1996 ja 2009.
Samal teemal on kirjutanud ooperid Giuseppe Lillo (1839), Federico Ricci (1839) ja Umberto Giordano (1892).
Süžee.
Tegevus toimub 17. sajandi alguses Pariisis kuningas Louis XIII ajal. Chevreuse hertsog Enrico, kes on Mariaga salaja abiellunud, arreteeritakse süüdistatuna kardinal Richelieu onupoja tap­mises duellil. Maria palub oma endiselt armastatult Chalais’ krahvilt Riccardolt, et too kostaks kuninga ees Enrico päästmiseks. Kui mees seda lahkelt lubab teha armub Maria uuesti krahvi. Üks naistemehi Armandi di Gondì hoopleb oma varasemate saavutustega Maria juures. Riccardo kutsub ta otsekohe duellile. Enrico on pääsenud puutumatult vanglast ning tuleb tänama Riccardot, lubades olla talle sekundandiks duellil. Kuningas asendab Richeleu kardinali kohal Riccardoga. Duelliks valmistuv Riccardo saadab oma teenri Auberyga Mariale lahkumiskirja. Maria on saanud teada, et Riccardo on saanud Richeleult tagasi kardinali positsiooni ning too on vandunud Riccardole selle eest kättemaksu. Maria palub Riccardot, et too ei riskiks oma eluga tema pärast. Riccardo asemel nõustub Armandiga duellil võitlema Enrico. Enrico saab duellil käest haavata. Richeleu on saanud kätte Riccardo lahkumiskirja Mariale, mille ta toimetab Enrico kätte. Pimestatud armukadedusest ja oma abikaasa truudusetusest, kutsub Enrico Riccardo duellile ja tapab ta. Maria tahab samuti surra, kuid Enrico takistab enesetapu täideviimist ja määrab naise elama enda juurde häbiväärset elu.
Nilsson

Nilsson on rootsi perekonnanimi.
Eestis oli 2023. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanimi Nilsson 39 inimesel (17 mehel ja 22 naisel).
Gerard

Gerard on mehenimi.
See pärineb germaani algkeelest, kuid paljudes germaani ja romaani keeltes on sellest oma variante. Itaalias, Hispaanias ja Portugalis levinud vasted on Gerardo ja Geraldo. Prantsuspärane nimevorm on Gérard ning Ungaris kasutatakse nime Gellért. Saksamaal ja Hollandis on levinud Gerhardt ning Gerhart ja Gerhard. Nime lühivormidena on Saksamaal kasutusel Gerd, Hollandis Gert ja Geert ning angloameerika maades Gerry ja Jerry.
Jean-Claude

Jean-Claude on prantsuse mehenimi, mis koosneb nimedest Jean ja Claude.
Claude

Claude on prantsusepärane mehenimi, mis tuleneb ladinakeelsest nimest Claudius.
Seda võidakse vahel kasutada ka naisenimena. Claude esineb ka perekonnanimena.
Gyula (eesnimi)

Gyula on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Julius.
Storm Shadow

Storm Shadow (inglise keelest "Tormivari", pikalt "Long Range Autonomous Cruise Missile System – General Purpose"; prantsuse keeles SCALP-EG, pikalt "Système de Croisière Autonome à Longue Portée – Emploi Général" ehk "Pikamaa Autonoomne Tiibraketisüsteem – Üldotstarbeline") on Briti-Prantsuse vargtehnoloogiline pikamaa õhust lastav tiibrakett, mida aastast 1994 on arendanud Matra ja British Aerospace ning mida toodab ettevõte MBDA. Storm Shadow on konstrueeritud Prantsuse lennurajavastase pommi Apache baasil, kuid sellel on kassettlahingumoona asemel üks lõhkepea.
Et täita Prantsusmaa kaitseministeeriumi nõuet võimsama ja täpsema, laevadelt ja allveelaevadelt lastava tiibraketi järele, hakkas MBDA France SCALP-EG kõrvale 2006. aastal välja töötama raketti MdCN ("Missile de Croisière Naval"). MdCN-i katsetati esimest korda juulis 2013 ning katse osutus edukaks. Aastast 2017 on MdCN FREMM-i mitmeotstarbelistel fregattidel ja 2022. aastast Barracuda-klassi tuumaallveelaevadel.
Aastal 2017 sõlmisid Prantsusmaa ja Suurbritannia lepingu Storm Shadowite ja SCALP-ide uuendamiseks. Plaanide kohaselt hoitakse rakette kasutuses aastani 2032. Storm Shadowi ja SCALP-i asemele arendatakse raketti FC/ASW (FMAN/FMC).
Lajos (eesnimi)

Lajos on ungari mehenimi, mis koosneb nimedest Ludwig.
Balázs

Balázs on ungari mehenimi, mis tuleneb ladinakeelsest perekonnanimest Blasio. See esineb ka perekonnanimena.
Naisenimena on selle vasteks Blazsena, aga see on haruldane.
Sarnast päritolu on Blasius ja Blaise.
Blaise

Blaise on prantsuse mehenimi, mis lähtub nimest Blasius.
Jean-Jacques

Jean-Jacques on prantsuse mehenimi, mis koosneb nimedest Jean ja Jacques.
Jacques

Jacques on prantsusepärane mehenimi, mis tuleneb ladinakeelsest nimest Iacobus. Sarnast päritolu on näiteks ka Jacob ja Jakob.
Jean-François

Jean-Jacques on prantsuse mehenimi, mis koosneb nimedest Jean ja François.
Trafigura

Trafigura Group Pte. Ltd. on Prantsusmaal asutatud Singapuris asuv rahvusvaheline kaubandusettevõte, millel on suuremad kontorid ka Genfis, Houstonis, Montevideos ja Mumbais. Ettevõte asutati 1993. aastal ning tegeleb baasmetallide ja energiakandjatega kauplemisega. 
Trafigura on maailma suurim metallikaubandus- ja suuruselt teine naftakaubandusettevõte, mis on kas ehitanud või omandanud osalusi torujuhtmetes, kaevandustes, sulatustehastes, sadamates ja ladustamisterminalides. Kontsern toimib rohkem kui 100 tütarettevõttest koosneva võrgustiku baasil.
Trafigura asutasid 1993. aastal prantsuse ettevõtjad Claude Dauphin ja Eric de Turckheim ning see eraldus varsti pärast seda belgia ärimehe Marc Richi kontsernist.
Trafigura on aastate jooksul olnud seotud mitmete skandaalidega, nagu 2006. aasta Elevandiluuranniku mürgiste jäätmete prügila skandaal, milles sai kuni 100 000 inimest tervisekahjustusi. Ettevõte oli seotud ka Iraagi "Toit nafta eest" skandaaliga.
Puma Energy

Puma Energy on Šveitsi rahvusvaheline naftatööstusettevõte, mille enamusosanik on Singapuris asuv Prantsusmaa ettevõte Trafigura.
Puma Energy tegutseb ligi 40 riigis viies maailmajaos ning tegeleb erinevate naftasaaduste tarnimise, ladustamise, rafineerimise, turustamise ja jaemüügiga.
Firmale kuulub üle 1900 teenindusjaama ja 7,9 miljoni km2 naftaladustusrajatisi. Peakontor asub Singapuris, üle maailma on Puma Energyl üle 3500 töötaja. Suuremad tugipunktid asuvad Genfis, Johannesburgis, San Juanis, Brisbane'is ja Tallinnas. Eestis asuvad Nord Terminals AS (endine Alexela Logistics AS) ja Puma Aviation Europe OÜ.
Harilik unilook

Harilik unilook ("Sisymbrium officinale") on taimeliik ristõieliste sugukonnas.
Grashofi mälestusmünt

Grashofi mälestusmünt (saksa keeles "Grashof-Denkmünze") on mälestusmünt, Saksa Inseneride Assotsiatsiooni (VDI) kõrgeim tunnustusavaldus panuse eest tehnika valdkonnas. 
"Grashof-Denkmünze" on nimetatud masinaehitusinseneri ja kõrgkooli õppejõu Franz Grashofi auks, kes oli VDI esimene tegevjuht (1856–1890). Mälestusmünti antakse välja alates 1894. aastast.
2018. aasta oktoobri seisuga oli mälestusmündi saanud 99 isikut.
Miljenko Jergović

Miljenko Jergović (sündinud 28. mail 1966 Sarajevos) on Bosnia ja Horvaatia kirjanik ja ajakirjanik.
Ta lõpetas Sarajevo ülikooli filosoofiateaduskonna. 1993. aastast elab ta Zagrebis. 
Tema 1994. aastal ilmunud jutustustekogumik "Sarajevski Marlboro" on Madis Vainomaa tõlkes ilmunud 2023. aastal eesti keeles pealkirjaga "Sarajevo Marlboro" sarjas Loomingu Raamatukogu (SA Kultuurileht).
Sándor

Sándor on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Alexander.
Eesti suursaadik NATO juures

Eesti Vabariigi alaline esindaja NATO juures on Eesti Vabariigi alaline esindaja NATO juures ja NATO juures oleva Eesti alalise esinduse juht.
István

István on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Stefan.
Gergely

Gergely on ungari mehenimi ja perekonnanimi. See arvatakse tulenevat nimest Gregor.
Gábor

Gábor on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Gabriel.
László

László on ungari mehenimi ja perekonnanimi. See arvatakse tulenevat nimest Vladislav või Ladislav.
Szabó

Szabó on ungari perekonnanimi, sõna on tõlkes eesti keelde rätsep-
Papp (perekonnanimi)

Papp on ungari ja eesti perekonnanimi.
Ferdinand Porsche

Ferdinand Porsche (3. september 1875 Maffersdorf, Austria-Ungari – 30. jaanuar 1951 Stuttgart) oli sudeedisaksa päritolu insener, autokonstruktor ja ettevõtja, Porsche asutaja.
Autokonstruktorina on Porsche eelkõige tuntud hübriidauto Lohner-Porsche (1899; esitleti 1900. aasta Pariisi maailmanäitusel), "roadster"'i Mercedes-Benz SSK (1928), võidusõiduauto Auto Union (1933) ja populaarse ökonoomklassi sõiduauto Volkswagen Käfer (prototüüp KdF-Wagen, 1938; VW Käferi saritootmine algas 1946) loojana. 
Ferdinand Porsche omas Austria-Ungari (kuni 1918), Tšehhoslovakkia (1918–1934) ja alates 1934. aastast Saksamaa kodakondsust. 
Aastatel 1893–1923 töötas Porsche Viini ettevõtetes, sealhulgas 1899–1904 Lohneris ja 1904–1923 Austro-Daimleris (1917. aastast direktori ametis). 
Isiklikku.
Tema poeg Ferry Porsche ja pojapoeg Ferdinand Alexander Porsche olid samuti autokonstruktorid. Ka tema tütrepoeg Ferdinand Piëch töötas alguses Porsches, kuni 1972. aastal läks üle Audisse ja 1992 Volkswagenisse, 2002-2015 oli ta kogu Volkswagen AG kontserni juht.
Kunsti ja Teaduse Saksa Rahvuslik Auhind

Kunsti ja Teaduse Saksa Rahvuslik Auhind (saksa keeles "Deutsche Nationalpreis für Kunst und Wissenschaft") oli Saksamaa Kolmanda Riigi auhind teaduse ja kunsti valdkonnas. 
Juunis 1936 anti 1935. aasta Nobeli rahuauhind saksa patsifistile Carl von Ossietzkyle. Saksamaa nõudis Norralt auhinna määramise tühistamist. Sellest keelduti. Ka Ossietzky ise, vaatamata Saksa võimude nõudmisele, ei loobunud auhinnast. Seepeale keelati Saksa kodanikel edaspidi Nobeli auhindu vastu võtmast. 
Jaanuaris 1937 asutati "Kunsti ja Teaduse Saksa Rahvuslik Auhind". Auhinnaga kaasnes 100 000 riigimarga suurune auhinnaraha.
Auhinda jõuti jagada vaid kahel aastal: 1937. ja 1938. aastal. Seoses 1939. aastal alanud teise maailmasõjaga auhindade väljaandmine peatati.
Kandidaatide esitamine.
31. augustil 1937 oli kandidaatide nimistus 27 nime, sealhulgas kirjanik Adolf Bartels, keemik Carl Bosch, dirižaablikonstruktor Ludwig Dürr, etnoloog Leo Frobenius, dirigent Wilhelm Furtwängler, keemik Fritz Hofmann, hüdroaeromehaanikateadlane Ludwig Prandtl, arhitekt Albert Speer, keemik Gustav Tammann ja skulptor Josef Thorak. 
Laureaadid.
Laureaadid valis kandidaatide hulgast kantsler Adolf Hitler isiklikult.
Kovač

Kovač või Kovac on sloveeni ja horvaadi perekonnanimi.
Zsolt

Zsolt on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Zoltán.
Zoltán (eesnimi)

Zoltán või Zoltan on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Sultan.
Suecia antiqua et hodierna

"Suecia antiqua et hodierna" (ee "Vana- ja uusaegne Rootsi") on Erik Dahlberghi (1625–1703) eestvedamisel loodud graafiliste lehtede kogu. Raamat koostati 17. sajandil eesmärgiga näidata Rootsit Euroopa suurvõimuna. Tänapäeval hoitakse "Suecia antiqua et hodierna" tegemisel kasutatud vaskplaate Rootsi Rahvusmuuseumis ja gravüürplaatide jooniseid Stockholmi Kuninglikus raamatukogus. 
Valmimine.
Erik Dahlbergh alustas tööd "Suecia antiqua et hodierna" kallal 1660. aastal, kuid raamat valmis alles peale tema surma 1729. aastal. Lõplik versioon koosnes 353 gravüürist, mis olid jaotatud kolme osasse. Lisaks Dahlberghile töötas raamatu kallal ka palju teisi inimesi, kuid suurema jao piltidest joonistas ta siiski ise. Teose koostamist toetas rahaliselt Rootsi riik, kuna raamatust pidi saama rahvuslikult oluline töö. 
1697. aastal toimus Rootsi kuningalossis suur tulekahju, mille käigus läks kaotsi ja sai kannatada väike osa vaskplaatidest ja juba valminud gravüüridest, mida seal hoiti. 
Ülesehitus.
Esialgse plaani kohaselt pidi "Suecia antiqua et hodierna" koosnema neljast osast, millest igaüks tutvustab Rootsi kuningriigi eri piirkondi: esimene osa Stockholmi ja Upplandi, teine Sveamaad ja Norrlandi, kolmas Götalandi ja neljas Soomet ning Rootsi alasid Baltimaades. Plaani järgi sai valmis vaid esimene osa, teises osas jäi Norrlandi kujutamine puudulikuks, kolmandas ei kajastatud piisavalt Skånet ja Blekinget. Neljas ja viimane osa jäi täielikult lõpetamata. 
Raamat koosneb graafilistest lehtedest, millel kujutatakse peamiselt linnavaateid, losse, mälestusmärke ja muid olulisi rajatisi ning kohti. Teosest leiab pilte ka hoonetest, mis on tehtud vaid jooniste põhjal ja mille ehitamiseni kunagi ei jõutud. Muu hulgas ilustas Dahlbergh sageli ka linnavaateid, lisas majadele piltidel korruseid juurde ja kujutas puitmajasid kivimajadena.
Piltidele olid esialgu mõeldud ka ladina-, prantsus-, rootsi- ja saksakeelsed saatetekstid, ent ka see plaan jäi lõpuks teostamata.
August 2023

August 2023, kroonika.
2023. aasta august algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.
Étienne

Étienne on prantsusepärane mehenimi, mis tuleneb ladinakeelsest nimest Stephanus. Sarnast päritolu on näiteks ka Stefan ja Stephan.
Hanna Maljar

Hanna Maljar (ukraina keeles "Ганна Василівна Маляр"; sündinud 28. juulil 1978 Kiievis) on Ukraina jurist ja koolitaja. Ta oli alates 4. augustist 2021 kuni 18. septembrini 2023 üks mitmest Ukraina asekaitseministrist.
Ta sündis aastal 1978 Kiievis. Ta lõpetas aastal 2000 Kiievi rahvusvahelise keeleteaduse ja õiguse instituudi (Міжнародний інститут лінгвістики й права). Aastast 2007 sai ta õiguse tegutseda advokaadina. Aastal 2010 sai tast õigusteaduse kandidaat.
Aastal 2010 töötas ta Riigi Tolliuuringute Instituudis õigusosakonna juhataja asetäitjana.
Aastatel 2013–2020 õpetas ta Ukraina riiklikus kohtunike koolis kriminaalõiguse kvalifikatsiooni agressioonisõja ja muude sõjapiirkondades toime pandud kuritegude kohta.
Aastast 2020 on ta Ülemraada riikliku julgeoleku-, kaitse- ja luurekomitee vabakutseline konsultant.
Ta määrati 4. augustil 2021 Ukraina asekaitseministriks.
Neljandal kuul pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse teatas ta, et Vene väed ja tulejõud ületasid Ukraina vägesid umbes kümnekordselt. Umbes 7. juulil 2022 teatas ta, et kohustuslikku ajateenistust naistele sel ajal ei ole vaja kehtestada ning seni on vabatahtlikult teenistusse astunud ligikaudu 1000 naist.
Isiklikku.
Ta on abielus ja poja ema.
Ta on rohkem kui 40 teadustöö autor. Ta on töötanud välja Krimmi okupeerimise ja Donbassi sõja sündmuste õigusliku hindamise kontseptsiooni, mida kasutatakse uurimis- ja kohtupraktikas.
Kristjan-Robert Rebane

 
Kristjan-Robert Rebane (sündinud 1. augustil 1995) on Eesti muusik.
Ta on mänginud koos bändiga teatrilavastustes "Café Théâtral" ja "Onu Bella tähestik".
Ta on esinenud koos KKR trioga ja Stefani bändis. 2025. aastal lõi oma bändi Robert Rebane Kvintett.
Töö.
Ta on töötanud muusikaõpetajana Kohtla-Järvel ja Kiilis ning aidanud korraldada NANANA džässifestivali.
Ta mängib 2025. aasta veebruarist Viljandis Ugala teatri muusikalises lavastuses "Uus tüdruk".
Isiklikku.
Tema isa on rahvatantsujuht. Rebasel tekkis muusika vastu huvi, kui tema isa kutsus teda kaasa üritustele, kus mängiti rahvapille.
Géza (eesnimi)

Géza on ungari mehenimi. See tuleneb ungari aadlitiitlist: gyeü, deminutiivse järelliitega
János

János on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Johannes.
Varga

Varga on ungari perekonnanimi. See tähendab ungari keeles kingseppa.
Gabriella di Vergy

"Gabriella di Vergy" on Gaetano Donizetti ooper ("tragedia lirica") kahes vaatuses Andrea Leone Tottola libretole. 
Ajalugu.
Tottola libretot, mis oli kirjutatud Pierre Du Belloy värsstragöödia "Gabrielle de Vergy" (1770) ainetel, kasutas oma samateemalises ooperis esmalt Michele Carafa 1816. aastal. 
Donizetti ooper oli algselt komponeeritud 1826. aastal tollal suhteliselt tundmatu heliloojana enda treenimiseks. Teost polnud kavas lavastada. Kasutas loodud lugusid oma teistes ooperites "Otto mesi in due ore" (1827), "L’esule di Roma" (1828), "Il paria" (1829), "Anna Bolena" (1830) ja "Adelia" (1841). 1838. aastal töötas algvariandi põhjalikult ümber kolmevaatuseliseks ja komponeeris juurde uusi numbreid. Seegi variant jäi Donizetti eluajal teatris ette kandmata, ehkki Napoli teatriga oli vastav leping sõlmitud. Kui kõik oli valmis ooperi lavaletoomiseks, sekkus tsensuur ja nõudis ooperi verise lõpu ära muutmist. Donizetti ei soostunud. Käsil olid juba uued tööd.  
Teose esmaettekanne toimus 24 aastat pärast Donizetti surma 1869. aastal ikka Napolis, pärast seda, kui Donizetti õpilased Gabriele Puzone ja Paolo Serrao olid ooperi partituuri revideerinud ning lisanud ka katkendeid kahest Donizetti kantaadist "Il fausto ritorno"  ja "Christopher Colombo". Seejärel oli kuni 1978. aastani unustuses, mil Belfasti Whitla Hallis esitati kontsertettekandena 1838. aasta variandi, mille Opera Rara helisalvestas. 1985 esitas ooperi algvariandi Dorset Opera trupp.
Samal teemal on komponeerinud ooperid Johann Simon Mayr (1809), Francesco Morlacchi (1811), Michele Carafa (1816), Carlo Coccia (1817) ja Saverio Mercadante (1828).
Esmaettekanne.
Esmaettekanne toimus 29. novembril 1869 Napoli Teatro San Carlos. Dirigeeris Nicola de Giosa.
Rollide esmaesitajad:
Süžee.
Tegevus toimub keskajal Prantsusmaal Burgundias. Gabriella usub, et tema armastatu Raoul on surnud, ning läheb seetõttu mehele Vergy krahvile Fayelile. Fayel läheb koos kuningas Filippo IIga lahingusse, mille nad võidavad. Raskes olukorras on kuninga elu päästnud üks rüütel, kelleks osutub elus olev Raoul. Kuningas soovib abielluda Fayeli õe Almeidega. Raoul kohtub Gabriellaga ja tunnistab, et armastab naist endiselt. Fayel leiab abikaasa kompro­mi­teerivas olukorras kohtumas Raouliga. Fayel kutsub Raouli duellile ja tapab ta. Raouli veel soe süda lõigatakse rinnast välja ning ulatatakse urnis Gabriellale. Naine läheb hulluks ja sureb.
Olivo ja Pasquale

"Olivo ja Pasquale" (originaalis "Olivo e Pasquale") on Gaetano Donizetti koomiline ooper ("melodramma giocoso") kahes vaatuses Giacomo Ferretti libretole Simeone Antonio Sografi samanimelise komöödia (1794) järgi. 
Esmaettekanne toimus 7. jaanuaril 1827 Rooma Teatro Valles. Rollide esmaesitajad: Domenico Cosselli (Olivo), Giuseppe Frezzolini (Pasquale), Emilia Bonini (Isabella), Luigi Garofolo (Columella), Stanislao Prò (Diego), Anna Scudellari Cosselli (Camillo) ja Agnese Loyselet (Matilde).
Ajalugu.
Pärast väga intensiivset Napolis veedetud loomeperioodi ("Alahor in Granata", "Elvida", "Gabriella di Vergy") lahkus Donizetti 31. augustil 1826 Rooma. Ta veetis Roomas järjest viis kuud. Rooma reisimise esialgne põhjus oli leping impressaario Aniceto Pistoniga, et järgmiseks karnevalihooajaks saab Teatro Valle uue koomilise ooperi. 30. septembril oli ilma orkestratsioonita valmis esimene vaatus ja pool teisest. Siis töö pisut takerdus, sest 29-aastase maestro tähelepanu pälvis 18-aastane Virginia Vasselli, kellega ta 1828. aastal abiellus.
Uus ooper võeti esialgu üsna külmalt vastu. Primadonna Emilia Bonini ei saanud rolliga hakkama ning üldse olid Donizetti käsutusse antud lauljad keskpärased. Donizetti oli sunnitud Camillo rolli kastraadist osatäitja välja vahetama kontraaldist naislaulja vastu. Ka Jacopo Ferretti keskpärane libreto ei haaranud publikut. Kuid pärast esietendust hakkasid asjad paremini minema, sest muusikat hinnati.
Kui Donizetti sai 1827. aastal Napoli Teatro Nuovo muusikaliseks juhiks, võttis ta "Olivo e Pasquale" teatri repertuaari, kuid muutis ooperi partituuri ja asendas Camillo rolli esitaja tenoriga. 1. septembril 1827 esietendunud uus variant oli edukas. Ooper levis paljudesse Itaalia teatritesse ja ka välismaale. Seda esitati Londonis (1832) , Barcelonas (1833), Bastias (1833), Nizzas (1839), Lissabonis (1836), Berliinis (1845) ja Viinis (1836 saksa keeles, 1847 itaalia keeles). 
Pärast 1871. aastat oli ooper kuni 1980. aastani unustuses, millal see esitati Barga festivalil Luccas. Hiljem on mõnel korral olnud Itaalia teatrite mängukavas.
Süžee.
Tegevus toimub 19. sajandi alguses Lissabonis ja käsitleb kahe venna, koleerilise Olivo ja heatahtliku Pasquale ettevõtmisi. Sündmused arenevad Olivo tütre Isabella abiellumissekelduste ümber. Isabella isa soovib, et tütar abielluks rikka Cádize kaupmehe La Brossiga. Kuid Isabella armastab noort õpipoissi Camillot. Le Bross on aga igati Isabellast huvitatud ja Olivo on järeleandmatu. Isabella tõotab, et kui isa ei anna enne kella viit järele, siis tema ja Camillo tapavad end. Isabella nõudmised teeb teatavaks tema teenijanna Matilde. Kell lööb viis korda. Pasquale minestab. Olivo kuulutab, et ta ei taha näha oma tütart surnuna, ning on seetõttu nõus, et Isabella abiellub sellega, kes talle meeldib. Seejärel võtab rõõmustav noorpaar vastu kõikide õnnitlusi.
Imelda de' Lambertazzi

"Imelda de’ Lambertazzi" on Gaetano Donizetti ooper ("melodramma tragico") kahes vaatuses Andrea Leone Tottola libretole Gabriele Sperduti tragöödia "Imelda" (1825) järgi. 
Esmaettekanne toimus 23. augustil 1830 Napoli Teatro San Carlos. Rollide esmaesitajad olid Antonietta Galzerani (Imelda), Antonio Tamburini (Bonifacio), Berardo Winter (Lamberto), Giovanni Basadonna (Orlando), Michele Benedetti (Ugo), Gennaro Ambrosini (Ubaldo).
Saamislugu.
"Imelda de' Lambertazzi" on üks neljast 1830. aastal komponeeritud ooperist, mis kirjutati maist augustini 1830, just enne "Anna Bolenat", millega Donizetti sai tuntuks kogu Euroopas ja mis sillutas talle teed Itaalia ooperiheliloojate tippu. Kuid "Imelda" jäi üheks tema arvukatest teostest, mida ei tunnustatud, sest jäi teiste palju populaarsemate teoste varju. Teos on arvukate kavatiinide ja rütmiliste kabalettidega ja selle kõrget taset pole kunagi vaidlustatud, sest tegemist on väga hea muusikaga ooperiga.
Esietenduse võttis publik hästi vastu. Seevastu ajakirjanduses vaevu pöörati tähelepanu uuele ooperile. Jooksval hooajal mängiti veel vaid kaks korda. Kriitikute tõrjuva hoiaku põhjustas noore ja kogenematu soprani piiratud häälevõimalused, mistõttu Donizetti lõpuaaria ei pääsenud mõjule. Häiris ka, et Lambertazzi seeniori kehastanud tenor oli oma pojast 23 aastat noorem. 
Järgmisel hooajal asendati kogenematu sopran Galzerani palju parema Luigia Boccabadatiga, kellele Donizetti komponeeris kaks uut lugu. Sel hooajal mängiti teost Napolis veel neli korda. Pärast juhuslikke lavastusi Barcelonas (1840), A Coruñas (1843) ja Senigallias (1856) kadus ooper repertuaarist ja püsis unustuses kuni 19. veebruarini 1989, mil esitati Luganos kontsertversioonis. 10. märtsil 2007 toimus Londoni Queen Elizabeth Hallis ooperi kaasaegne ettekanne, mille Opera Rara helisalvestas. 
Süžee.
Tegevus toimub Bolognas ja selle lähiümbruses 1275. aastal. Tegemist on variandiga Romeo ja Julia armastusloost. Paavsti ja Saksa-Rooma riigi gvelfide ja gibelliinide vaheline võimuvõitlus tõi kaasa vaenu Bologna Lambertazzi ja Gieremei perekondade vahel. Imelda perekond toetab gvelfi paavstiparteid. Imelda armastab Bonifaciot, kelle perekond kuulub konkureeriva gibelliinide partei toetajaskonda. Bonifacio teeb ettepaneku sõlmida perekondade vahel rahu, et saaks abielluda Imeldaga. Läbirääkimisteks kohtub ta Imelda isa ja vennaga. Kui Bonifacio teeb katse näha Imeldat, torkab neiu vend Lamberto ta mürgitatud pistodaga surnuks. Imelda palub isalt andestust, enne kui tapab enda.
Parisina d'Este

"Parisina d’Este" on Gaetano Donizetti ooper ("melodramma") kolmes vaatuses Felice Romani libretole lord Byroni värssjutustuse "Parisina" (1816) järgi. 
Esmaettekanne toimus 17. märtsil 1833 Firenze Teatro alla Pergolas. Rollide esmaesitajad olid Caroline Ungher (Parisina), Domenico Cosselli (Azzo), Gilbert Duprez (Ugo), Carlo Ottolino Porto (Ernesto) ja Teresa Zappucci (Imelda).
Ajalugu.
Donizetti sõlmis 21. mail 1832 Roomas Teatro della Pergolaga lepingu komponeerida tulevaseks karnevalihooajaks uue ooperi. Teemaks valis ta lord Byroni värssjutustuse "Parisina", millega tundis vaimset sidet nii saatusliku ususündmuste taustal, kui ka melanhoolse enesetunde kaudu. Libreto valmis täielikult alles 1833. aasta veebruari keskpaigas. Üksikuid osi oli ta saanud varem. Kogu partituuri valmimiseks jäi aga vaid paar nädalat. Kahe armastaja rolli esitamiseks olid Donizetti käsutuses kaks tolle aja tipplauljat. Ekspressiivsuse ja näitlejameisterlikkuse poolest kuulus Austria primadonna Carolina Ungher (Caroline Unger) ning prantsuse supertenor Gilbert Duprez, kes oli hiilanud juba Edgardo rolli esitamisega Donizetti "Lucia di Lammermooris".
Esietendust tuli siiski kahe nädala võrra edasi lükata, sest proovidega poleks muidu jõutud korralikult lõpetada. Ooper võeti vastu entusiastlikult. Kuulajaid liigutas väga hea muusika ja peategelase kurb saatus. "Parisina" oli Donizetti enda lemmikooper ja see arvati tema meistriteoste hulka. Nimiosa jäi aastateks üheks Carolina Ungheri staarirolliks. Järgmise 30 aasta jooksul esitati ooperit regulaarselt kõikjal Itaalia ooperiteatrites. Väljaspool Itaaliat oli ooper mängukavas Madridis (1834), Barcelonas (1835), Cadizis (1836), Lissabonis (1836), New Orleansis (1837), Londonis (1838), Dresdenis (1839), Viinis (1840), Berliinis (1841), Limas (1843), Méxicos (1843), Rio de Janeiros (1849), New Yorgis (1850) ja Buenos Aireses (1852). 
19. sajandi lõpukümnenditel oli aga "Parisina" unustuses, kuid ilmus taas ooperilavadele 1964. aastal Sienas, hiljem Bergamos, Parmas ja Bolognas. 1974. aastal esitati suure eduga New Yorgis ning sellest ajast peale on aeg-ajalt lavastatud ja tehtud helisalvestisi. 
Helisalvestised on aastatest 1974, 1997 ja 2008.
Süžee.
Tegevus toimub 15. sajandi alguses Ferraras. Ferrara hertsog Azzo on abiellunud Parisina Malatestaga. Azzol on poeg Ugo esimesest abielust, kes arvab aga, et ta on õukonnaminister Ernesto poeg. Ugo elab eksiilis, kuid tuleb ilma loata Ferrarasse, et osaleda turniiril. Ta võidab selle turniiri ning saab auhinna Parisina käest. Ugo armub Parisinasse ja leiab ka vastuarmastust. Pärast aastaid kestnud salajasi suhteid kuuleb Azzo magavat Parisinat hüüdmas Ugo nime. Azzo muutub armukadedaks ning avaldab mõlemale survet, et nad oma suhted üles tunnistaksid. Azzo mõistab Ugo surma ja laseb otsuse Ernestol täide viia. Pärast Ugo tapmist saadab Azzo poja veel sooja südame Parisinale. Naine variseb surnult kokku.
Farkas

Farkas (ungari keeles 'hunt') on ungari perekonnanimi.
Károly

Károly on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Karl.
Juhász

Juhász (ungari keeles 'lambakarjus') on ungari perekonnanimi.
Pintér

Pintér (ungari keeles 'püttsepp') on ungari perekonnanimi.
András

András on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Andreas.
1967. aastal sai Ungaris selle nime 1504 poisslast, olles sellega mehenimede seas 18. kohal ja 1980. aastate keskel juba 13. kohal. Ka 1990. aastatel oli see väga levinud nimi, 2000. aastatel oli see 21.–25. kohal poisslastele pandud nimede seas.
Tamás

Tamás on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Toomas.
Mihály

Mihály on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Michael.
Miklós

Miklós on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Nikolai või Nikolay.
György

György on ungari mehenimi ja perekonnanimi. See arvatakse tulenevat nimest George.
Eesti dokumentaalfilmide loend

"Siin on loetletud kronoloogilises järjekorras Eestis valminud dokumentaalfilme. Nimekiri ei ole täielik.
Márton

Márton on ungari mehenimi ja perekonnanimi. See arvatakse tulenevat nimest Martin.
Fülöp

Fülöp on ungari mehenimi ja perekonnanimi. See arvatakse tulenevat nimest Philipp.
Ferenc

Ferenc on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Franz.
Emmerson Mnangagwa

Emmerson Dambudzo Mnangagwa (sündinud 15. septembril 1942) on Zimbabwe poliitik, alates 24. novembrist 2017 Zimbabwe president. 
Erakonna ZANU–PF liikme ja endise presidendi Robert Mugabe kauaaegse liitlasena on ta olnud mitmel ministriametikohal ning oli Mugabe asepresident kuni 2017. aasta novembrini, mil Mugabe riigipöördega võimult tagandati. Ta kindlustas oma esimese täisaja presidendina 2018. aasta üldvalimistel.
Michael Köhlmeier

Michael Köhlmeier (sündinud 15. oktoobril 1949 Austrias Hardis) on Austria kirjanik ja muusik, kes on kirjutanud ka raadio kuuldemänge ja stsenaariume.
Ta õppis Saksamaal Marburgi ülikoolis saksa keelt ja poliitikat ning Gießseni ja Frankfurdi ülikoolis matemaatikat ja filosoofiat. 1970. aastatel asutas ta koos Reinhold Bilgeriga kabareemuusikat viljeleva dueti Bilgeri &amp; Köhlmeier. 
Muude auhindade seas on Michael Köhlmeier saanud 1988. aastal Johann Peter Hebeli auhinna ja 1994. aastal Manès Sperberi auhinna.
1981. aastal abiellus ta kirjaniku Monika Helferiga, kellega tal on neli last.
Kivikress

Kivikress ("Aethionema") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Kõdrik

Kõdrik ("Alliaria") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Teutoloogia

Teutoloogia (kreeka , kalmaar, seepia) on teadusharu, mis tegeleb peajalgsete uurimisega. 
Teutoloogia on seega malakoloogia ehk limuseid uuriva teaduse haru.
Veerpallirohi (perekond)

Veerpallirohi ("Anastatica") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Ulatusvälised raketid

Ulatusvälised raketid on raketid või pommid, mida võib välja lasta piisava kauguse pealt, nii et see jääb väljapoole sihtmärgi kaitse tõhusat ulatust. Tavaliselt kasutatakse neid rünnakuoperatsioonis maismaal ja merel asuvate sihtmärkide vastu. Nimetus tuleneb nende võimest tabada sihtmärki, jäädes väljapoole kaugust, kus kaitsjad tõenäoliselt ründajat tabavad. Tüüpilised ulatusvälised on tiibraketid, juhitavad pommid ja lühimaa ballistilised raketid.
Sinipadjake

Sinipadjake ehk aubrieeta ("Aubrieta") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Kuldkilbik

Kuldkilbik ("Aurinia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Erzsébet

Erzsébet on ungari naisenimi. See arvatakse tulenevat nimest Eliisabet.
Boglárka

Boglárka (ungari keeles 'tulikas') on ungari naisenimi.
Zsófia

Zsófia on ungari naisenimi. See arvatakse tulenevat nimest Sofia.
Fekete

Fekete (ungari keeles 'must') on ungari perekonnanimi.
Pál

Pál on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Paul.
Attila (eesnimi)

Attila on mehenimi Kesk-, Kagu- ja Ida-Euroopas ning Lääne-Aasias.
Kuukõdrik

Kuukõdrik ("Biscutella") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Perekonda kuulub 46–53 liiki, mis on levinud Kesk- ja Lõuna-Euroopas ning Vahemere ümbruses.
Rank

Rank on saksa je eesti perekonnanimi.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rank 61 inimesel (32 mehel ja 29 naisel). Perekonnanimede levikult on Rank meeste puhul 3626. ja naiste puhul 4566. kohal.
Merisinep

Merisinep ("Cakile") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Võõrkress

Võõrkress ("Cardaria") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Suitsrohi

Suitsrohi ("Conringia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Teekress

Teekress ("Coronopus") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Liike.
Liik, vana nimega lamav teekress ("Coronopus squamatus"), on nimega lamav kress liigutatud kressi perekonda.
Koerasinep

Koerasinep ("Erucastrum") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Giovanni

Giovanni on itaalia mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Johannes.
Jacopo

Jacopo on itaalia mehenimi. Sarnast päritolu on näiteks ka Jacob ja Jakob.
Pietro

Pietro on itaalia mehenimi. Sarnast päritolu on näiteks ka Peeter.
Fibiigia

Fibiigia ("Fibigia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Päikselill

Päikselill ("Heliophila") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Lõunasinep

Lõunasinep ("Hirschfeldia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Kaljukress (perekond)

Kaljukress ("Hornungia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Ibeeris

Ibeeris ("Iberis") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Teemantlill

Teemantlill ("Ionopsidium") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Sinerõigas

Sinerõigas ("Isatis") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Arheoloogiliste leidude teadusliku analüüsi alusel väidetakse, et sinerõikast saadud sinist värvainet, mida on siia kaubavahetusega toodud, kasutati Eesti aladel riiete värvimiseks. 11. kuni 15. sajanditel oli see üsna levinud, et võiks nimetada lausa moevärviks.
Paolo

Paolo on itaalia mehenimi. See on Pauluse itaaliakeelne nimi.
Mungalill (perekond)

 
Mungalill ("Tropaeolum") on taimeperekond.
Giuliano

Giuliano on itaalia mehenimi. Sarnast päritolu on näiteks ka Julian.
Kilbik

Kilbik ("Lobularia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Giulio

Giulio on itaalia mehenimi. Sarnast päritolu on näiteks ka Julio.
Malkolmia

Malkolmia ("Malcolmia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Levkoi

Levkoi ("Matthiola") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Sinisinep

Sinisinep ("Moricandia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Allikkerss

Allikkerss ("Nasturtium") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Julio

Julio on hispaania mehenimi. Sarnast päritolu on näiteks ka Giulio.
Tudrik

Tudrik ("Myagrum") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Kilpkõdrik

Kilpkõdrik ("Peltaria") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Lõhikõis

Lõhikõis ("Schizopetalon") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
José

José on hispaania ja portugali mehenimi. Sarnast päritolu on näiteks ka Joseph.
Naaskelleht

Naaskelleht ("Subularia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Marilill

Marilill ("Thysanocarpus") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Vasaabia

Vasaabia ("Wasabia") on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Tomasz

Tomasz on poola mehenimi. See on apostel Tooma poolakeelne nimi.
Andrzej

Andrzej on poola mehenimi. See on apostel Andrease poolakeelne nimi.
Cruz Hernández

Cruz Hernández Rivas (väidetavalt 3. mai 1878 – 8. märts 2007) oli Salvadori elanik, kes väitis end olevat maailma vanim inimene. Ta oli pärit San Agustínist. El Salvadori võimud kinnitasid teavet Hernándeze vanuse kohta, kuid ta ei ole kvalifitseerunud Guinnessi rekordite raamatusse.
2006. aasta mais teatati, et Hernández on saanud 128-aastaseks, kuid üldtunnustatud tõendeid ei leitud. Kui väidetav vanus vastaks tõele, poleks ta mitte ainult oma aja, vaid üldse ajaloo vanim inimene. Ametlik au kuulub aga prantslanna Jeanne Calmentile, kes oli 1997. aastal 122-aastane.
Erikson

Erikson on rootsi perekonnanimi.
Eestis oli 2023. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanimi Erikson 190 inimesel (97 mehel ja 93 naisel). Perekonnanimede levikult oli Erikson meeste puhul 860. ja naiste puhul 1054. kohal.
Nilson

Nilson on rootsi päritolu perekonnanimi. Patronüümina tähendab Nilsi poeg.
Nimest Eestis.
Eestis oli 2023. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanimi Nilson 60 inimesel (24 mehel ja 36 naisel). Perekonnanimede levikult oli Nilson meeste puhul 6979. ja naiste puhul 5608. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Nilson vanuserühmas üle 85 aasta, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,11. Perekonnanimi Nilson oli levinuim Viljandi maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 1,10.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Noarootsi kihelkonna Riguldi mõisavallas ja Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonna Vastemõisa mõisavallas nimeks Nilson.
Aastatel 1936 ja 1938 nimede eestistamise käigus loobuti nimest Nilson neljal juhul ja uuteks nimedeks võeti Niitsoo (2), Nõmmik ja Orumets.
Viru-Nigula valla raamatukogu

Viru-Nigula valla raamatukogu (varem "Kunda Linnaraamatukogu") on raamatukogu, mis tegutseb Viru-Nigula vallas Kunda linnas aadressil Koidu 75. Viru-Nigula valla raamatukogul on kaks haruraamatukogu: Viru-Nigula raamatukogu ja Aseri raamatukogu.
Raamatukogu tegutseb alates 1917. aastast.