tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Argument (keeleteadus)

Argument on predikaadi otsene alluv, mis on semantilisel ja süntaktilisel tasandil vajalik selle tähenduse väljendamiseks. Argumendid on predikaadi väljendatud tegevuse aktiivsed osalised. Need moodustavad predikaadi argumentstruktuuri, mida kutsutakse ka valentsiks. Tavaliselt on argumendid verbil, aga need võivad olla ka teistel predikaatidel, näiteks öeldistäitel. 
Semantiline argument vs süntaktiline argument.
On olemas nii süntaktilise kui ka semantilise tasandi argumendid. Semantiline argument on predikaadi väljendatava tegevuse osaline ja süntaktiline argument on lauseliige, millena seda semantilist argumenti lauses väljendatakse. 
Semantiliselt käsitletakse predikaati kui mingit tegevust ning argumente kui selle tegevuse aktiivseid osalisi. Need osalised avalduvad semantiliste rollidena (agent, patsient, kogeja, eesmärk jne). Näiteks väljendab verb "andma" andmise tegevust, mille osalised on andja (ehk agent), saaja ja see, mida antakse (ehk patsient). Kuigi semantlised argumendid on predikaadi tähenduse väljendamiseks kohustuslikud (sest ilma nende osalisteta tegevust ei toimu), võivad need olla lauses süntaktilise argumendina väljendamata. Näiteks nõuab verb "lõpetama" oma tähendusest tulenevalt tegevust, mis lõpetati, mida väljendatakse süntaktiliselt objektina. Lause "'Ma ei lõpetanud."' on aga ka objektita grammatiline, kui diskursuses on objekti varem mainitud. Mõnda tegevuse osalist ehk semantilist argumenti pole aga üldse võimalik süntaktiliselt väljendada. Selline on näiteks verbi "einestama" puhul see aine, mida süüakse:
Argument vs adjunkt.
Süntaksi- ja semantikakäsitlustes eristatakse kahte tüüpi predikaadi alluvat: argumenti ja adjunkti. Argumendid on sündmuse osalised, adjunktid aga iseloomustavad sündmuse asjaolusid. Kui argumendid on predikaadi kohustuslikud alluvad, mis tulenevad otseselt predikaadi tähendusest, siis adjunktid pole kunagi kohustuslikud, sest need võivad esineda praktiliselt iga predikaadiga. Adjunktid näitavad näiteks sündmuse toimumise aega, kohta, viisi, põhjust jms. Näiteks on lauses ’"Lisa kiitis eile last."’ argumendid "Lisa" ja "last", ajamäärus "eile" on seevastu adjunkt. Siiski ei ole tüüpiliselt adjunktina esinevad semantilised rollid alati adjunktid, vaid on vahel ka argumendid. Näiteks verbi "panema" puhul on tavaliselt adjunkti rollis olev kohamäärus argument, sest kohta ei saa "panema" tähenduse tõttu lausest välja jätta:
Argumendi ja adjunkti eristusest saab mõelda kui skaalast, kus mõni roll on pigem argumendi-poole kaldu, mõni adjunkti poole ja mõni asub skaala keskel.
Karvtutik

Karvtutik ("Orthotrichum diaphanum") on samblaliik tutikuliste sugukonnas.
Kirjeldus.
See kasvab tihedate hallikate kuni 1 cm kõrguste padjanditena. Lehed lai-lantsetja või munaja alusega, ahenevad ühtlaselt ja lõpevad tipus pika hüaliinse, hambulise karvaga. Leheserv alusest peaaegu tipuni allapoole käändunud, tipus veidi saagjas. Rakud veidi paksenenud või peaaegu paksenemata kestadega, siledad, harvem ebaselgelt näsalised. Ühekojaline. Eoskupraid üsna harva. Kupar periheetsi-lehtede varjus, silinderjas, helekollane, ebaselgete pikitriipudega, kuivalt sile või veidi vaoline. Õhulõhed sukeldunud, laia avaga. Suuääris kaheli. Välishambaid 16, lantsetjad ja näsalised, sisehambad 16 näsalise rips-mena. Tanu paljas või hõredalt karvane. Eosed 16-18 µm, näsalised, valmivad kevadel või varasuvel. Vegetatiivne paljunemine pulgakujuliste või ovaalsete sigikehade abil, mis võivad vahel haruneda. Üksikute puude tüvedel, kividel. Väga haruldane, Põhja-Eestis.
Identifitseerimine.
Kasvab kuni 1 cm kõrguste kitsaste püstiste võrsete väikeste kimpudena, tavaliselt rohkete kapslitega. Lehed on 2,5–4 mm pikad ja kapslid 1,5 mm pikad. Küpsed kapslid on kaetud karvutu helerohelise kaliptraga, küpsed kapslid on aga helepruunid ning vanad ja kuivad veidi kortsulised. 16 helepruuni välist peristoomi hammast peegelduvad kuivades.
Kasvukoht ja levitamine.
Karvtutik on tuntud Põhja- ja Lõuna-Ameerikast, Euroopast, Aasia parasvöötme lääneosast, Makaroneesiast, Hawaiilt ning Põhja-, Ida- ja Lõuna-Aafrikast. Flora piirkonnas kogutakse seda liiki kõige sagedamini idaosa vabariigis ning Kapi ida-, kesk-, lõuna-, edela- ja loodepiirkonnas, kuid see on tuntud ka KwaZulu-Natalist ja Lõuna-Transvaali piirkonnast.
Sarnased liigid.
Segadus teiste Orthotrichumi liikidega on valge lehe tipu tõttu ebatõenäoline. Enamikul teistel karvaotsaga sammaldel on kapslid suhteliselt pikad, nii et segiajamine on tõenäoline ainult Schistidiumi liikidega. Need on tavaliselt kõrgemad, hargnenud, hargnenud taimed, millel on väike kaliptra, mis vaevalt kapslit katab, ja punased või oranžid peristoomhambad.
Jack Robinson

Jack Robinson (sündinud 1. septembril 1993 Warringtonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Sheffield United.
Ta alustas klubikarjääri Liverpoolis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 9. mail 2010 Inglismaa kõrgliigamängus Hull City vastu. 16 aasta ja 250 päeva vanuselt sai ta Liverpooli kõige nooremaks debütandiks. Kaks aastat hiljem tegi Robinsonist Liverpooli särgis veel nooremana debüüdi Jerome Sinclair. Pärast seda sai Robinson järgmise kolme hooaja jooksul Liverpooli meeskonnas kirja veel vaid kümme mängu, millest kaks Inglismaa kõrgliigas. Hooaja 2012/13 teises pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Wolverhampton Wanderers ja hooajal 2013/14 samuti esiliigas mängivas klubis Blackpool.
2014. aasta augustis sõlmis ta lepingu Queens Park Rangersiga, kuid läks seejärel kohe üheks hooajaks laenule Inglismaa esiliigaklubisse Huddersfield Town. Vigastuste tõttu sai Robinson Queen Park Rangersist lõpuks püsivalt mänguaega alles hooajal 2017/18.
2018. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Nottingham Forest. 2020. aasta jaanuaris siirdus ta Sheffield Unitedi.
Aastatel 2008–2014 mängis Robinson Inglismaa noortekoondistes.
Daciai

Daciai (žemaidi "Dacē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas.
Küla nimi tuleneb isikunimest Dacys.
Kalniškiai

Kalniškiai (žemaidi "Kalnėškē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Plinkšėse mets, ka jääb sinna osaliselt Plinkšėse biosfääri polügoon.
Küla nimi tuleneb mitmusevormis sõnast "kalnas", mis tähendab mäge. Tõenäoliselt on põhjuseks see, et enne maaparandustöid oli piirkonnas palju künkaid.
Osaliselt jäävad külla Ketūnai küla piiril asuvad Kalniškiai muinaskalmed ehk Antanavičiuste kruusaauk.
Plinkšės

Plinkšės (žemaidi "Plinkšē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas.
Plinkšės asub merepinnast 130 meetri kõrgusel Plinkšėse järve kaldal. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Plinkšėse ümbruskond ja Plinkšėse mets, ka jääb sinna osaliselt Plinkšėse biosfääri polügoon. Osa külast jääb Plinkšėse maastikukaitsealale.
Külas on postkontor ja raamatukogu. 
Muinsuskaitse all on Plinkšėse mõisa hoonetekompleks, sealhulgas talli varemed, suur ja väike kontorihoone, häärber, meierei, park, jääkelder ja Konstantin Broel-Plateri haud.
Ajalugu.
Küla läks aastal 1717 Kuršėnai mõisa valdusesse. XIII sajandi alguses oli sinna rajatud karjamõis. Aastal 1934 ostis Plinkšėse mõisa Leedu põllumajandusministeerium; sinna rajati põllumajanduskool. Aastal 1955 muudeti see põllumajandustehnikumiks, mis aastal 1977 suleti. 10. juunil 1945 toimus küla juures metsas lahing nõukogude vägede ja metsavendade vahel, kus langes kaheksa metsavenda. Aastal 1980 avati külas kaheksaklassiline kool (hiljem põhikool), mis suleti aastal 2011. Seejärel hakkas koolimajas tegutsema kohalik pensionäride selts.
India linnade loend elanike arvude järjekorras

Siin on loetletud India linnad elanike arvude järjekorras. Indias on linnad tihti jagunenud mitme omavalitsuse vahel, seega võib tabelis esineda "linnasid linnades". Tabeli andmed pärinevad 2001. ja 2011. aasta rahvaloendustest.
Vähemalt miljoni elanikuga linnad.
Loendis on linnad suuri tiheasustusega asulaid kaasatud ei ole.
Loend põhineb vastavate omavalitsusüksuste, mitte tegelike linnapiirkondade rahvaarvul.
Rasvases kirjas on osariikide ja liiduterritooriumite pealinnad.
Anu Allikvee

Anu Allikvee (7. mai 1960 – 20. jaanuar 2024) oli eesti kunstiajaloolane ja kuraator.
Ta lõpetas 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena.
Alates 1983. aastast töötas ta Eesti Kunstimuuseumis teadurina. Alates 2000. aastast oli ta Kadrioru kunstimuuseumi välisgraafika koguhoidja-kuraator.
Looming.
Ta keskendus oma varases uurimistöös baltisaksa kunstile, Kadrioru kunstimuuseumi loomisest alates tegeles peamiselt Lääne-Euroopa graafikaga.
Medikopter 117

"Medikopter 117" (originaalpealkirjaga "Medicopter 117 – Jedes Leben Zählt") on Saksa ja Austria koostöös toodetud teleseriaal, mida edastavad RTL ja ORF. Selle esimene jagu "Der Kronzeuge" oli eetris 11. jaanuaril 1998.
Medikopter 117 on väljamõeldud päästekopter kusagil Saksa Alpides, mille meeskonnad päästavad ohus olevaid inimesi.
Päästjad jagati baasis kaheks meeskonnaks (meeskond A) ja (meeskond B), igas meeskonnas oli piloot, arst ja parameedik.
Strawberry Panic!

"Strawberry Panic!" "('maasikapaanika'; jaapani keeles ストロベリー・パニック!)" on jaapani lühijuttude sari, mille autor on Sakurako Kimino. 
Lugu räägib teismelistest tüdrukutest, kes käivad kolmes omavahel seotud tütarlastekoolis, mis asuvad Astraea mäel. Läbivaks teemaks on tegelaste intiimsed lesbisuhted.
Lugude esimene illustraator oli Chitose Maki, hilisemaid väljaandeid illustreeris Namuchi Takumi.
Sarja "Strawberry Panic!" lugude põhjal on valminud samanimeline manga, anime ja arvutimäng.
Inimestele patoloogilised mikroseened

Mikroseened on eukarüootsed heterotroofsed organismid, kes on peamiselt saprotroofid, mükoriisa seened või parasiidid. Miljonitest seeneliikidest vähesed täidavad teiste organismide nakatumiseks vajalikuid põhitingimusi, et omada parasiitset eluviisi. Veelgi vähem mikroseeni täidavad 4 põhitingimust, et nakatada inimesi: kõrge temperatuuritaluvus, võime tungida peremeesorganismi, inimkudede lüüsimine ja resistentsus inimese immuunsüsteemi vastu. Tervetel inimestel on kehasisesed seenhaigused haruldased, kuna meil on kõrgelt arenenud immuunsüsteem, mis on pidevalt seentega kokku puutunud. Enamik seeni, kes on võimelised inimkeha keskkonna tingimustes elutseda, ei suuda immuunkompetentse inimese fagotsüütidele, spetsiifilistele antikehadele ja T-lümfotsüüdidele vastupanu tekitada. Terveid inimesi nakatavad seened pühendavad suure osa oma füsioloogiast ja energiast, et immuunsüsteemile märkamätuks jääda või sellele vastu seista, ning selle tõttu ei ole tavaliselt eluohtlikud. Küllaga immuunpuudulikkusega inimestel esineb seenhaigusi sageli, mis võivad eluohtlikud olla. 
Inimeste seenhaigusi nimetatakse mükoosideks ja enamik neist, kes nakatavad inimesi ei ole obligatoorsed patogeenid, vaid pigem seened, kes on levinud muudes tingimustes, ning kasutavad ära olukordi, kus peremeesorganismi kaitsevõime on mõnes kohas nõrgenenud. Inimeste ja koduloomade haigusi põhjustavaid seenpatogeene on umbes 135 ning inimestel põhjustab haigusi vaid umbes 60 seeneliiki; neist umbes 30 põhjustavad naha pindmisi infektsioone ja umbes 30 subkutaanseid, lümfi- või süsteemseid infektsioone.
Iraagi sissetung Kuveiti

""Sissetung Kuveiti" suunab siia. Teiste kasutuste kohta vaata artiklit Kuveidiga seotud sõdade loend."
Iraagi sissetung Kuveiti algas 2. augustil 1990, koos sellega algas ka lahesõda. Iraak alistas Kuveidi 4. augustiks ning sellele järgnes seitse kuud kestnud okupatsioon. Rahvusvaheline kogukond mõistis agressiooni hukka ning ÜRO Julgeolekunõukogu võttis Iraagi heidutamiseks vastu mitmeid resolutsioone, mis soovitud vilju ei kandnud. Alguses panid okupatsioonivõimud Kuveidi aladel võimule nukuvalitsuse, 28. augustil annekteeris Iraak kogu Kuveidi. Põhja-Kuveidist sai Saddamiyat al-Mitla' piirkond ning see liideti suurema Iraagi Basra kubernerkonnaga, Lõuna-Kuveidist tehti Kuveidi kubernerkond. Novembris 1990 võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni 678, millega anti Iraagile vägede väljaviimiseks aega 15. jaanuarini 1991. Kuna Iraak ultimaatumile ei reageerinud, andis ÜRO Julgeolekunõukogu loa Ameerika Ühendriikide poolt juhitud rahvusvahelise koalitsiooni loomiseks.
Iraak ignoreeris ÜRO Julgeolekunõukogu poolt seatud tähtpäeva ning koalitsiooniväed asusid jõudu kasutama, 17. jaanuaril 1991 algasid õhulöögid. Õhulöögid jätkusid järgmise kuu jooksul, Iraak korraldas vastukaaluks raketirünnaku Iisraelile lootuses, et koalitsiooni moslemiriigid tema poolele asuvad. Raketirünnak koalitsiooni ei kõigutanud ning 23. veebruaril 1991 algas koalitsiooni maavägede sissetung nii okupeeritud Kuveidi aladele kui osaliselt ka Iraaki. Taganevad Iraagi väed süütasid üle 700 Kuveidi naftapuurkaevu, kuid ka see ei pannud koalitsioonivägesid seisma. Iraagi sõjavägi oli 28. veebruariks 1991 lüüa saanud ning Kuveit iseseisvuse taastanud.
Sissetungi orkestreerinud Iraagi võimude tegelikud kavatsused ei ole teada, eksperdid on välja toonud mitu teooriat. Üks võimalik põhjus oli suutmatus tagasi maksta Iraani-Iraagi sõja ajal Kuveidilt võetud 14 miljardi $ suurust laenu. Selle teooria kasuks räägib tõsiasi, et Kuveidi suurenenud toodang hoidis Iraagi sissetulekuid vaos. Kuveit tootis rohkem naftat kui OPEC-i riigid kokku leppinud olid ning põhjustas sellega rahvusvahelise turu languse. Iraak tõlgendas Kuveidi valitsuse käitumist agressioonina Iraagi majanduse vastu. Lisaks süüdistas Iraak 1990. aasta alguses Kuveiti piiri alt nafta varastamises. Samas on hiljem selgunud, et Şaddām Ḩusayn oli selleks ajaks juba Kuveiti tungimise plaanid teinud.
Käär

Käär on eesti perekonnanimi.
Statistika Eestis.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Käär 319 inimesel: 154 mehel ja 165 naisel. Perekonnanimede levikult oli Käär meeste puhul 444. kohal ja naiste puhul 443. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Käär vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,98. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 27,66 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Eesti eri maakondade 24 kihelkonna 31 mõisavallas nimeks Kaer, Kaehr, Käer, Kähr, Kär ja Käär (hiljem normaliseeriti nimeks Käär). 
Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Käär 1936. aastal kasutusele isiku poolt, kes kandis varem nime Korotshenko.
Kaus

Kaus on perekonnanimi.
Saksamaal oli perekonnanime Kaus kandjaid 2014. aastal üle 2000 isiku. Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi isikuid üle 1200 ja Kanadas ligi 300.
Statistika Eestis.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaus 101 inimesel: 46 mehel ja 55 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaus meeste puhul 2335. kohal ja naiste puhul 2078. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Kaus vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,38. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 6,78 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Kirbla, Märjamaa ja Reigi kihelkondades; Võrumaal Urvaste ja Rõuge kihelkonnas; Harjumaal Kose kihelkonnas; Pärnumaal Halliste kihelkonnas; Järvamaal Türi ja Järva-Jaani kihelkonnas ning Saaremaal Jämaja kihelkonnas erinevates mõisavaldades 11 korral nimeks Kaus.
Luigas

Luigas on eesti perekonnanimi. Luigas tähendab läänemurdes sängi, magamisaset.
Statistika Eestis.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luigas 29 inimesel: 16 mehel ja 13 naisel. Perekonnanimede levikult oli Luigas meeste puhul 7975. kohal ja naiste puhul 10579. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Luigas vanuserühmas 65–69, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,56. Perekonnanime Luigas kandja oli keskmiselt 39 aasta vanune.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Virumaal Lüganuse kihelkonnas Aa mõisavallas nimeks Luigas. 
Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Luigas 1937. aastal Jõhvis kasutusele isiku poolt, kes kandis varem nime Lauringson.
Józef Mackiewicz

Józef Mackiewicz (1. aprill 1902 Peterburi – 31. jaanuar 1985 München) oli poola kirjanik ja publitsist. Ta elas ja töötas mõnda aega Vilniuses.
Tema Poola aadliperekonnast pärit isa oli Peterburi veiniimpordi ettevõtte Fochts i kompanija direktor ja kaasomanik. Ema Maria on pärit Krakovist. Aastal 1907 kolis perekond Mackievičius Vilniusesse, kus ta kolm aastat hiljem asus õppima klassikalisse gümnaasiumisse.
17-aastaselt osales ta vabatahtlikult Nõukogude-Poola sõjas. Pärast sõda, ilma küpsuseksameid tegemata, asus ta õppima Varssavi ülikooli loodusteaduskonnas, mis jäi lõpetamata. Seejärel õppis ta Vilniuses poolakeelses Stefan Batory ülikoolis.
Tema esimesed artiklid ilmusid 1930. aastate alguses. Aastatel 1923–1939 töötas ta Vilniuses väljaantavas ajakirjas Słowo (eesti keeles 'sõna'), mille juhtiv toimetaja oli tema vanem vend Stanisław Mackiewicz. 1924. aastal abiellus ta õpetaja Antonina Kopanskaga (kellega sündis tütar Halina), kuid abielu lahutati mõne aasta pärast. Seejärel oli tal lühike suhe Wanda Zylowskaga (kes suri sõja ajal). Temaga oli tal tütar Idalia, kes elas Vilniuses kuni oma surmani 1998. aastal. (Idalia poeg on Leedu kodanik). 1939. aastast oli tema elukaaslane Barbora Toporska, kes töötas ajakirjas Słowo (tal polnud temaga lapsi). Barbora ja Juzef abiellusid aga alles 1973. aastal, pärast A. Kopanska surma.
1936. aastal ilmus tema jutukogu „16. między trzecia i siódmą" ("16. kolmanda ja seitsmenda vahel") ning 1938. aastal "Bunt rojstów" ("Rabade mäss"), milles ilmusid teated ajakirjast Słowo. Samal aastal, protesteerides valitsuse poliitika vastu, pöördus ta õigeusku.
Pärast Nõukogude Liidu sissetungi Poolasse põgenes ta Kaunasesse, kuid 1939. a novembris, kui Leedu sai tagasi Vilniuse territooriumi, naasis ta ja andis välja ühe kolmest Vilniuses ilmuvast poolakeelsest ajalehest Gazeta Codzienna ('päevaleht').
Mais 1940 võttis Leedu valitsus temalt õiguse oma tekste avaldada ja kui 15. juunil 1940 Vilnius langes taas nõukogude võimu alla, töötas ta puuraiuja ja voorimehena.
Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahelise sõja alguses 1941. a. juunis pakkus Saksamaa talle ajakirja poola keeles toimetada, kuid ta keeldus sellest kategooriliselt. Ajavahemikul juulist oktoobrini 1941 avaldas ta Goniec Codziennys (Saksa okupatsioonivõimude ajakiri poola keeles) seitse kommunismivastast artiklit ja kirjutas end alla initsiaalidega J.M. Ta elas edasi koos Toporskaga Czarny Boris, teenides elatist asjade müümise ja juhutööde tegemisega; puuduvad andmed tema võimaliku seotuse kohta ei koostöös okupatsioonivõimude ega Poola põrandaalustega.
Vladimir Wiedemann

Vladimir Wiedemann (vene keeles Владимир Владимирович Видеманн; sündinud 4. veebruaril 1955 Tallinnas) on vene kirjanik ja ajakirjanik.
1977. aastal lõpetas Wiedemann Tallinna pedagoogilise instituudi vene keele ja kirjanduse erialal.
1987. aastal emigreerus Nõukogude Liidust Colombiasse.
Wiedemanni autobiograafilise raamatu "Tundmatu liit" järgi tehti 2017. aastal Eesti-Soome-Saksamaa dokumentaalfilm "Nõukogude hipid".
Edgar Ié

Edgar Miguel Ié (sündinud 1. mail 1994 Bissaus) on Guinea-Bissau jalgpallur, kes mängib kaitsjana Türgi kõrgliigaklubis İstanbul Başakşehir ja Guinea-Bissau jalgpallikoondises. 
Jalgpallitreeninguid alustas Ié Guinea-Bissaus. 2007. aastal liitus ta Portugali klubiga Oeiras ja aasta hiljem Lissaboni Sportingu noortesüsteemiga. 2012. aastal liitus ta Hispaania suurklubiga FC Barcelona ning asus mängima Barcelona reservmeeskonnas Hispaania esiliigas. Ainsal korral mängis ta Barcelona põhimeeskonnas 3. detsembril 2014, kui Hispaania karikavõistlustel kohtuti SD Huescaga.
2015. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Villarrealiga, kuid ta sai mänguaega ainult Villarreali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas.
2016. aasta detsembris naasis ta Portugali ja sõlmis lepingu Belenensesega. Seal mängis ta vaid hooaja lõpuni.
2017. aasta juulis siirdus Ié Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Lille. Üleminekusumma oli kolm miljonit eurot. Sellega sai ta kõige kallimaks mängijaks, kes on Belenensesest teise klubisse siirdunud mängijaks.
 Hooajal 2017/18 kuulus Ié kindlalt Lille'i põhikoosseisu, kuid hooaja 2018/19 teises pooles läks ta laenule teise Prantsusmaa kõrgliigaklubisse, FC Nantes.
2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Trabzonspor. Samal ajal siirdus Trabzonsporist Lille'i Yusuf Yazıcı. Hooajal 2019/20 oli Ié Trabzonsporist laenul Hollandi kõrgliigaklubis Feyenoord. Pärast seda mängis Trabzonspori meeskonnas kaks hooaega. Ta kuulus Trabzonspori meeskonda, mis võitis 2020. aasta Türgi karikavõistlused. 2023. aasta jaanuaris sõlmis ta pooleteise aasta pikkuse lepingu İstanbul Başakşehiriga.
Aastatel 2012–2016 mängis Ié Portugali noortekoondistes, sealhulgas kuulus ta Portugali võistkonda 2016. aasta suveolümpiamängudel. Ainsal korral mängis ta Portugali jalgpallikoondises 10. novembril 2017, kui sõprusmängus kohtuti Saudi Araabiaga. 2021. aastal otsustas Ié oma sünniriigi kasuks. Guinea-Bissau koondises tegi ta lõpuks debüüdi 14. juunil 2023 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus São Tomé ja Príncipe vastu. Ta kuulus Guinea-Bissau koondisse 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Antoine Semenyo

Antoine Serlom Semenyo (sündinud 7. jaanuaril 2000 Chelseas) on Inglismaal sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Bournemouth ja Ghana jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Bristol Citys. Selle põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooaja 2017/18 viimases mängus Sheffield Unitedi vastu. Enne seda oli ta hooaja 2017/18 teises pooles olnud laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis Bath City. Hooaja 2018/19 esimeses pooles oli Semenyo Bristol Cityst laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Newport County ja hooaja 2019/20 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Sunderland. Püsivalt hakkas Semenyo Bristol City põhimeeskonnas mängima hooajal 2020/21. 13. märtsil 2021 lõi ta mängus Birmingham City vastu oma esimese värava Inglismaa esiliigas. Hooajal 2021/22 lõi ta Inglismaa esiliigas kaheksa väravat ning valiti Bristol City hooaja parimaks noormängijaks.
2023. aasta jaanuaris siirdus ta 10 miljoni naelsterlingi eest Bournemoutih, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 30. aprillil 2023 mängus Leeds Unitedi vastu.
Ghana jalgpallikoondises debüteeris Semenyo 1. juunil 2022 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Madagaskari vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 17. novembril sõprusmängus Šveitsi vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Joseph Paintsil

Joseph Paintsil (sündinud 1. veebruaril 1998 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või vasaku äärepoolkaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis LA Galaxy ja Ghana jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Ghana klubis Tema Youth. 2017. aastal lõi Paintsil Ghana kõrgliigas kümme väravat.
Hooajal 2017/18 mängis Paintsil Ungari kõrgliigaklubis Ferencvárosi ning lõi 25 mänguga kümme väravat.
2018. aasta juulis liitus ta Belgia kõrgliigaklubiGA Genk. Belgia kõrgliigas lõi ta kaks esimest väravat 7. oktoobril 2018 mängus Genti vastu. Hooaja lõpus tuli ta Genkiga Belgia meistriks. Hooajal 2021/22 oli ta Genkist laenul Türgi kõrgliigaklubis Ankaragücü, kus lõi 11 väravat. Hooajal 2022/23 tegi Paintsil silmapaistva hooaja Belgia kõrgliigas, kui lõi 17 väravat, millega oli liigas paremuselt viies väravalööja.
2024. aasta veebruaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu LA Galaxyga.
Ghana jalgpallikoondises tegi Paintsil debüüdi 25. mail 2017 sõprusmängus Benini vastu. Uuesti pääses ta Ghana koondisse ligi viis aastat hiljem. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2022. ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Tema vanem vend Seth Paintsil on samuti jalgpallur.
Denis Odoi

Denis Frimpong Odoi (sündinud 27. mail 1988 Leuvenis) on Belgias sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib kaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge ja Ghana jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Oud-Heverlee Leuven, mille meeskonnas debüteeris ta 2007. aastal. Hiljem on ta mänginud veel neljas Belgia klubis: Sint-Truidense (2009–2011), Anderlecht (2011–2013), Lokeren (2013–2016) ja Club Brugge (alates 2022. aastast).
Inglismaa klubi Fulham on ainus klubi, kus Odoi on väljaspool Belgiat mänginud. Seal mängis ta aastatel 2016–2022 kokku viis ja pool hooaega, neist kahel hooajal Inglismaa kõrgliigas.
Odoi mängis Belgia kuni 20- ja kuni 21-aastaste koondistes. Ainsal korral mängis ta Belgia jalgpallikoondises 25. mail 2012, kui kohtuti Montenegroga. 2018. aastal otsustas ta Ghana jalgpallikoondise kasuks. Ghana jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 25. märtsil 2022 MM-i valikmängus Nigeeria vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Tema ema on belglanna ja isa Ghana päritolu.
Silva Pijon

Silva Pijon (sündinud 13. aprillil 1995) on eesti näitleja.
Silva Pijon on lõpetanud 2011. aastal Rõuge Põhikooli, 2014. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja 2019. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti õppekava näitleja erialal (12. lend). 
Alates 2019. aastast on ta töötanud vabakutselise näitlejana. Ta on Eesti Näitlejate Liidu liige.
Looming.
Ta on mänginud mängufilmides "Tõde ja õigus", "Vee peal" ja "Apteeker Melchior. Viirastus" ning telesarjas "Von Fock".
Antikausatiiv

Antikausatiiv on verbitarind, mis väljendab mitteagentiivset tulemussündmust. Sündmus toimub tegevussubjekti endaga, nt "klaas purunes". Kui kausatiivne tarind on transitiivne ja selle tegevussubjekt on agent – "mees purustas klaasi" –, siis sama sündmust kirjeldav antikausatiivne tarind on intransitiivne ja ilma agendita – "klaas purunes". Seejuures on saanud antikausatiivses tarindis kausatiivse tarindi objektist (semantiliselt patsiendist) tegevussubjekt, mistõttu sarnaneb antikausatiivne konstruktsioon passiiviga. Agenti kui põhjustajat võib siiski väljendada elatiivse määrusega: "klaas purunes mehe löögist". (Erelt 2017: 236-237)
Eesti keeles.
Eesti keeles väljendatakse antikausatiivi liidetega ja perifrastiliselt. Antikausatiivsed liited on refleksiiviga ühine liide "-u-" ("ärrituma") ja "-ne-" ("suurenema"). Perifrastiliselt on antikausatiivsetes tarindites muutumistähendusega verbid "muutuma, jääma, saama, minema" ja "tulema" (nt "klaas läks puruks"). (Erelt 2017: 237)
Tüüpid.
Kausatiivsuse tähistamise järgi jaotatakse kausatiivid analüütilisteks, morfoloogilisteks ja leksikaalseteks (Comrie 1993: 169). Analüütilised kausatiivid väljendavad põhjustamist eraldi predikaadiga, nt kohmakalt kõlav "ma põhjustasin, et ta ära läks". Leksikaalse kausatiivi näiteks on sõna "tapma", mille tüvi on erineb mittekausatiivsest sõnast "surema". Morfoloogiliselt väljendab kausatiivi vastav liide, nt jaapani keeles "-ase": "hasir-" ’jooksma’, "hasir-ase-" ’jooksma panema’. Mõnede verbide puhul on markeeritud kausatiiv, teiste puhul aga antikausatiiv, jaapani keeles esineb mõlemat, nt paaris "war-e" ’murduma’, "war-" ’murdma’ on markeeritud antikausatiiv (Haspelmath 2016: 34).
Ära tundmine.
Verbide kausatiivsust ja antikausatiivsust aitab kirjeldada mittekausaalsuse spontaansuse astmik, millel on viis astet: transitiivne ("lõikama"), mitteergatiivne ("kõnelema"), automaatne ("külmuma"), kulukas ("murduma"), agentlik ("lõigatud olema"). Lihtsustatult võttes kehtib, et mida transitiivsemale lähemal on verbipaari mittekausaalne liige, seda tõenäolisemalt on markeerimine kausatiivne. Ja mida agentlikule lähemal on verbipaari mittekausaalne liige, seda tõenäolisemalt on markeerimine antikausatiivne. (Haspelmath 2016: 34) Eri keeltes on antikaustiivsuse tähistamise piir erinev: vene keeles ulatub antikausatiiv automaatsete verbideni, indoneesia keeles aga ulatub kausatiiv kulukate verbideni. Nende vahele jääb udmurdi keel, milles on kausatiive ja antikausatiive võrdselt. (Haspelmath 2016: 49)
Vambola Kurg

Vambola Kurg (27. juuli 1898 Tartu – 22. september 1981 Tartu) oli eesti näitleja.
Vambola Kurg oli pärit äriteenija perekonnast. Ta lõpetas 1915. aastal Tartu linnakooli. Töötas aastatel 1918–1959 näitlejana Vanemuises, osales lavastustes ka hiljem.
Ta on mänginud mängufilmides "Noored kotkad" (1927) ja "Vahva sõdur Joosep Toots" (1930) ning vaatefilmis "Kas tunned maad ..." (1931).
Ethan Katzberg

Ethan Katzberg (sündinud 5. aprillil 2002 Nanaimos) on Kanada vasaraheitja, maailmameister.
Katzberg alustas vasaraheitetreeningutega 14-aastaselt oma isa Bernie juhendamisel.
Ta tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel, kui võitis isikliku rekordiga 76.36 inglase Nick Milleri järel hõbemedali.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis Katzberg Kanada rekordiga 81.25 Wojciech Nowicki ja Bence Halászi ees kuldmedali. Sellega sai temast noorim vasaraheite maailmameister ja maailmameistrivõistluste medalist. Katzbergi isiklik rekord enne maailmameistrivõistlusi oli 78.73. Lisaks enam kui kahe ja poole meetrisele isikliku rekordi parandusele olid nii kvalifikatsioonis kui ka finaalis kõik tema mõõtmisele läinud heited varasemast rekordist paremad. Novembris võitis ta kuldmedali Panameerika mängudel Santiagos, püstitades 80.96-ga võistluste rekordi.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli Katzberg olümpiavõitjaks esimesel katsel heidetud 84.12-ga. Finaalis suutis ta ainsana heita üle 80 meetri ja ta edestas hõbemedali võitnud Bence Halászit enam kui nelja meetriga. Olümpiamängude lõputseremoonial kandis ta koos ujuja Summer McIntoshiga Kanada lippu.
Katzbergi isiklik rekord on 2024. aastal Nairobis heidetud 84.38. See on ka Põhja-Ameerika rekord.
Reväär

Reväär on rõivaeseme hõlma tagasipööratud ülaosa või muu käänis. Iseäranis kasutatakse seda ametlike rõivaste ja ülikondade juures.
Mohamed Bayo

Mohamed Bayo (sündinud 4. juunil 1998 Clermont-Ferrand's) on Prantsusmaal sündinud Guinea jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Le Havre ja Guinea jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Clermont Foot. Hooajal 2018/19 debüteeris ta Clermont' põhimeeskonnas Prantsusmaa esiliigas. Sama hooaja teises pooles läks ta laenule Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Dunkerque, kuhu jäi laenule ka järgmiseks hooajaks.
Hooajal 2020/21 lõi Bayo Clermont's mängides Prantsusmaa esiliigas 22 väravat ning aitas klubil esimest korda Prantsusmaa kõrgliigasse jõuda. Hooajal 2020/21 oli ta esiliigas ka suurim väravakütt ning valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu. 8. augustil 2021 lõi Bayo mängus Bordeaux' vastu Clermont' esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas. Hooajal 2021/22 lõi Bayo Prantsusmaa kõrgliigas 14 väravat, millega oli liigas paremuselt kaheksas väravalööja. 
2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Lille. Hooajal 2022/23 jäi Bayo arvele Prantsusmaa kõrgliigas neli väravat. 2023. aasta septembris läks ta Lille'ist laenule Le Havre'i.
Guinea jalgpallikoondises tegi Bayo debüüdi 24. märtsil 2021 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Mali vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma kolmandas koondisemängus 6. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Sudaani vastu. 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Kameruni vastu.
Vietnami Keisririik

Vietnami Keisririik (vietnami keeles "Đế quốc Việt Nam", jaapani keeles ベトナム帝国, "Betonamu Teikoku") oli 1945. aasta 11. märtsist kuni 25. augustini eksisteerinud Jaapani Keisririigi marionettriik Kagu-Aasias. Riik koosnes endiste Prantsuse Indohiina protektoraatide Annami ja Tonkini alla kuulunud aladest.
Teise maailmasõja käigus, pärast Prantsusmaa alistumist ja Vichy valitsuse sisseseadmist, haarasid Prantsuse Indohiinas võimu jaapanlased. Ehkki esialgu valitsesid nad Vichy režiimi kohalike administraatorite kaudu, võtsid nad Prantsusmaa vabastamise järel avaliku riigipöördega võimu üle. Püüdes võita vietnamlaste toetust, lubasid jaapanlased neil Vietnami aladel moodustada omavalitsuslik riik. 11. märtsil luges keiser Bảo Đại ette jaapanlaste suunamisel koostatud iseseisvusproklomatsiooni.
Augustirevolutsiooni käigus langes riik üha rohkem kommunistliku Viet Minhi liikumise kätte. Olukorda muutis raskemaks Jaapani lüüasaamine liitlasvägedelt. 23. augustil võeti üle pealinn Huế, kaks päeva hiljem loobus keiser troonist ja Saigonis anti võim täielikult üle kommunistidele.
Paul Maivel

Paul Maivel (11. märts 1907 Käina vald – 8. detsember 1976 Tartu) oli eesti näitleja.
Paul Maivel oli pärit talupidajate perekonnast. Ta lõpetas 1928. aastal Läänemaa Õpetajate Seminari, õppis 1938–1940 Tallinna Konservatooriumi juures kutsenäitlejate kursustel. 
Töötas näitlejana 1933–1944 Tallinna Töölisteatris, 1944–1946 Riiklikus Noorsooteatris ja 1946–1976 Vanemuises. Ta oli 1937. aastast Eesti Näitlejate Liidu ja 1955. aastast Eesti NSV Teatriühingu liige (1955).
Väiksemaid rolle on ta mänginud filmides "Supernoova" ja "Keskpäevane praam".
Schaffhausen

Schaffhausen on linn ja vald Šveitsis, Schaffhauseni kantoni halduskeskus. Asub Reini jõe (Hochrhein) ääres.
Schaffhauseni vanalinnas on palju renessansiaegseid freskode ja skulptuuridega kaunistatud maju.
Asulat on esmamainitud 1045. aastal, kui kuningas Heinrich III andis Nellenburgi krahvile Eberhard VI-le mündiõiguse Villa Scafhusunis.
Schaffhausen jaguneb 7 linnaosaks.
2022. aasta lõpus oli linnas 37 713 elanikku. 2019. aasta seisuga oli linnaelanikest 71,8 % Šveitsi kodanikud, 6,3 % Saksamaa kodanikud, 3,2 % Itaalia, 1,8 % Kosovo ja 1,7 % Türgi kodanikud.
Karmen Maikalu

 
Karmen Maikalu (neiupõlvenimega Karmen Koidla, sündinud 11. oktoobril 1975 Tallinnas) on eesti psühholoog, pereterapeut ja koolitaja.
Haridus.
Ta on õppinud 1983-1989 Tallinna 4. Keskkoolis ja lõpetanud 1994. aastal Põltsamaa Keskkooli kuldmedaliga. Aastal 2001 lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli (Tallinna Ülikool), kus omandas magistrikraadiga võrdsustatud hariduse psühholoogias. 
Maikalu on läbinud suhtlemistreeneri, karjäärinõustaja ja perekonnapsühhoterapeudi väljaõppe.
Tööalane tegevus.
Alates 2000. aastast on Maikalu olnud Põltsamaa Ühisgümnaasiumis koolipsühholoog ja perekonnaõpetuse õpetaja. 
Aastast 2008 on ta olnud Eesti Koolipsühholoogide Ühingu juhatuse liige ning aastast 2017 ühingu tegevjuht. 
Alates 2021. aastast juhib ta üleriigilise koolipsühholoogide nõuandeliini 1226/1227 tööd. 
Maikalu on töötanud Eesti Naiste Varjupaikade Liidus psühholoogina. 
Aastast 2013 töötab ta ka pereterapeudina ning on Eesti Pereteraapia Ühingu liige. 
Ta kuulub ka Eesti Psühholoogide Liitu. 
Maikalu on panustanud palju vanemaharidusse, töötades alates 2005. aastast Sina ja Mina lapsevanemate suhtlustreeningu Gordoni Perekooli koolitajana ning aastast 2017 vanemlusprogrammi Imelised Aastad koolitajana. 
Oli 2009. aastal Sihtasutuses Väärtustades Elu üks PREP-paarisuhtekoolituse maaletoojatest ja esimestest koolitajatest ning on Eestis PREP-koolitajate väljaõppe läbiviija. 
On olnud Tallinna Ülikoolis koolipsühholoogia lektor, Eesti Metodisti Kiriku Teoloogilises Seminaris praktilise suhtlemispsühholoogia lektor ja Kõrgemas Usuteaduslikus Seminaris perenõustamise lektor.
Ühiskondlik tegevus.
Aastal 2021 valiti ta Põltsamaa vallavolikogu liikmeks ning ta on Põltsamaa vallavolikogu hariduskomisjoni liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Meelis Maikalu. Neil on kolm last: Samuel Axel, Jakob Vilhelm ja Melissa.
Välislingid.
https://maikalu.webnode.page/
Yisra'el Kats

Israel Katz (heebrea: ישראל כץ Yisra'el Kats; sündinud 21. septembril 1955 Ashkelonis) on Iisraeli poliitik, alates 5. novembrist 2024 Iisraeli kaitseminister. Ta oli Iisraeli välisminister aastatel 2019–2020 ning uuesti aastal 2024. Aastatel 2020–2021 oli ta rahandusminister. 14. maist 2015 17. maini 2020 oli ta ka luureminister. 31. märtsist 2009 kuni 23. juuni 2019 oli ta transpordiminister. 
1998. aastast on ta Knesseti liige. Kuulub erakonda Likud.
Užpelkiai

Užpelkiai (žemaidi "Ožpelkē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Užpelkiai asub Plinkšėse biosfääri polügoonil. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Plinkšėse ümbruskond ja Plinkšėse mets, ka jääb osa külast Plinkšėse maastikukaitsealale. Kaitse all on seal kasvav Užpekiai künnapuu.
Užpelkiais asub Plinkšėse turbaraba. Küla nimi tuleneb sõnast "pelkė" (soo). Vanasti olid küla ümbruses suured ja raskestiläbitavad sood.
XX sajandi alguses on mainitud nii Užpelkiai huutorit kui ka karjamõisa, hiljem üksnes karjamõisa.
Girkaliai

Girkaliai (žemaidi "Girkalē") on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Plinkšėse ümbruskond ja Plinkšėse mets, ka jääb sinna osaliselt Plinkšėse biosfääri polügoon.
Küla on esmamainitud 1646. aastal.
The Sweet

The Sweet on briti glam rock'i-ansambel, mis tuli kokku Londonis 1968. aastal. Nende tuntumad lood on ”The Ballroom Blitz”, ”Fox on the Run”, ”Little Willy”, ”Blockbuster”, ”Poppa Joe”, ”Wig-Wam Bam” ja ”Love Is Like Oxygen”. Ansambli algkoosseisus olid Steve Priest, Brian Connolly ja Mick Tucker.
Ansambli debüütalbum "Funny How Sweet Co-Co Can Be" ilmus 1971. aastal. Ansamblil oli kõige suurem menu Saksamaal, kus 1971–1975 tõusis kaheksa nende lugu edetabeli tippu.
Ansambli algne nimi oli The Sweetshop.
Pärast ansambli lagunemist 1981. aastal jätkasid Scott, Connolly ja Priest eri aegadel tegutsemist uute koosseisudega kasutades nime Sweet. Connolly suri 1997., Tucker 2002. ja Priest 2020. aastal. Andy Scott on endiselt aktiivne oma koosseisuga Andy Scott's Sweet. The Sweet albumeid on müüdud üle 35 miljoni.
Eriksson

Eriksson on perekonnanimi.
Rootsis oli perekonnanime Eriksson kandjaid 2014. aastal üle 135 500 isiku. Soomes oli sellenimelisi isikuid ligi 4 900 ja Norras ligi 2 300 isikut.
Statistika Eestis.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Eriksson 48 inimesel: 28 mehel ja 20 naisel. Perekonnanimede levikult oli Erksson meeste puhul 4253. kohal ja naiste puhul 6818. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Eriksson vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,64. Nimi oli kõige sagedasem Harju maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 0,37 inimest.
4 × 1500 meetri teatejooks

4 × 1500 meetri teatejooks on võistkondlik kergejõustikuala, kus neljast jooksjast koosneva teatevõistkonna iga liige läbib staadionil 1500-meetrise jooksudistantsi.
4 × 1500 meetri teatejooks ei ole olümpiamängude ega kergejõustiku maailmameistrivõistluste kavas, kuid Rahvusvaheline Kergejõustikuliit (IAAF) arvestab selle ala maailmarekordeid.
4 × 1500 meetri teatejooksu maailmarekord meeste arvestuses on 14.22,22 ja selle püstitas 25. mail 2014 Keenia meeskond koosseisus Collins Cheboi, Silas Kiplagat, James Kiplagat Magut ja Asbel Kiprop. Naiste arvestuses on maailmarekond 16.27,02 ja selle püstitas 31. juulil 2020 USA naiskond koosseisus Colleen Quigley, Elise Cranny, Karissa Schweizer ja Shelby Houlihan.
Eesti meistrivõistlustel on 4 × 1500 meetri teatejooks olnud võistluskavas 1937. aastast, kuid sellel alal võisteldakse üksnes meeste arvestuses. 
Eesti rekord 4 × 1500 meetri teatejooksus on 15.38,4 ja selle püstitas 1981. aasta kergejõustiku Eesti meistrivõistlustel teatejooksudes EPA võistkond koosseisus Raivo Võlli, Raivo Puurits, Vello Misler ja Enn Sellik.
Anneken Lemberg

Anneken Lemberg (sündinud 9. veebruaril 1977) on eesti rogainija.
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud segavõistkondade arvestuses kaks hõbemedalit, 2018. aastal Ukrainas Berehometis koos Toomas Marrandiga ning 2021. aastal Eestis Otepääl koos Neeme Looritsa ja Viljar Graueniga. Rogaini maailmameistrivõistlustel sai ta 2019. aastal Hispaanias segavõistkondade arvestuses koos Toomas Marrandiga 6. koha.
Mare Lust

Mare Lust (sündinud 31. juulil 1950) on eesti jurist. Ta on advokatuuri liige (alates 1979) ja vandeadvokaat (alates 1992).
Mare Lust töötas pikka aega OÜs Viruvärava Advokaadibüroo.
Vandeadvokaadina on Mare Lust tegelnud peamiselt abielulahutuste, varajagamise, lastele elatise väljanõudmise ja laste hooldusõiguse määramisega ning esindanud kliente karistusõiguse vallas.
Advokatuuri aukohus.
Mare Lusti vastu esitati Eesti Advokatuuri juhatusele 24. septembril 2010 kaebus, aukohtumenetlus algatati 29. oktoobril 2010.
Ühes elatusraha kohtuvaidluses poole esindajana olevat Mare Lust vastustajat väidetavalt ebaviisakalt ähvardanud. Advokatuuri aukohus määras Lustile selle eest noomituse.
Solothurn

Solothurn on linn ja vald Šveitsis, Solothurni kantoni halduskeskus. Asub Aare jõe ääres.
Kuna Prantsuse suursaadik Vanas Šveitsi Konföderatsioonis resideeris 16.–18. sajandil Solothurnis, on linn tuntud ka kui "saadikulinn" ja oma kaitsepühaku tõttu ka kui "Püha Ursuse linn”. Praegune vanalinn ehitati suures osas aastatel 1520–1790 ning on seetõttu segu erinevatest arhitektuuristiilidest ja vormikeeltest, kuid eelkõige barokkhoonetest, mistõttu nimetatakse Solothurni mõnikord ka "kaunimaks barokklinnaks Šveitsis”.
Solothurn on Olteni ja Grencheni järel elanike arvult kolmas linn Solothurni kantonis. 2022. aasta lõpus oli linnas 16 633 elanikku.
Jablonovo

 
Jablonovo (vene keeles Яблоново; algselt, kuni 1779. aastani kindluslinn Jablonov (Яблонов)) on küla Venemaal Belgorodi oblastis Korotša rajoonis, rajooni halduskeskusest Korotšast 15 km kaugusel kirdes. 2010. aastal elas asulas 1711 inimest.
2024. aasta 24. jaanuaril lasti küla lähistel alla Venemaa transpordilennuk Il-76.
Taimede tajumehhanismid

Taimede tajumehhanismid on tajumehhanismid, mille abil taimed tajuvad ümbritsevat keskkonda ja reageerivad sellele. 
Taim reageerib teadaolevalt järgmistele teguritele: valgus, puudutus, gravitatsioon, keemilised ühendid, temperatuur ja elemendid ja helilised vibratsioonid. 
Taimede tajumehhanismid.
Valgustaju ehk fototropism.
Tropism (kreeka "tropos" – 'pöörama') ehk suundus on taime kasvuliikumine mingi välise ärritaja toimel.
Taimedel on fotoretseptorid, mis reageerivad eri tüüpi valgusele. Valgusest saab taim infot, kas parasjagu on päev või öö, kas keegi tekitab tema peale varju ja kust valgus tuleb. Valgusele reageerib taimes auksiin. Auksiin on taimehormoon ehk fütohormoon, mis stimuleerib varre kasvu. Auksiin liigub valgusest eemale ja paneb kasvama varre osa, mis jääb pimedamale poolele, tekitades efekti, et taim kasvab valguse suunas.
Puutetaju ehk thigmotropism.
Võimalik, et kõik taimed tunnevad puudutust. Osa taimi reageerib puudutusele aga väga kiiresti ja silmnähtavalt. Üheks selliseks taimeks on häbelik mimoos ("Mimosa pudica"), millel puudutamine põhjustab väikeste lehekestega kahekordsete liitlehe kiiret kokkutõmbumist. See toimub taime siserõhu ehk turgori vähenemise kaudu. ​​Kui sirutajarakud kaotavad turgori, venivad painutusrakud ja leht tõmbub kokku. 
Puudutuste tajumiseks on taimedel trihhoomid ehk puutekarvakesed.
Gravitatsioonitaju ehk gravitropism (ehk geotropism).
Gravitropismist sõltub see, mis pidi kasvavad taime juured ja vars. Juured hoiavad alati gravitatsiooni suunas ja vars gravitatsiooni suunast eemale. Mehhanism seisneb auksiinide kontsentreerumises ja amüloplastide vajumises allapoole (päri-gravitatsiooni). Tänu gravitropismile kasvavad taimejuured alati mulla suunas ja taime vars ja lehed pigem valguse suunas.
Keemiataju ehk kemotropism.
Kemotropism on taime kasv, mida stimuleerivad taimevälised keemilised ühendid.
Kemotropism saab olla negatiivne, mis tähendab keemilisest ühendist eemalduvat kasvu, või positiivne, mis tähendab kasvu keemilise ühendi poole. Selleks et kemotropism toimuda saaks, on taimedel retseptorid. Keemilisteks ühenditeks võivad olla näiteks teiste taimede saadetud signaalid. Ühendid võivad olla ka seentelt.
Heli- ja vibratsioonitaju.
Hiljutistes uuringutes on selgunud, et taimed reageerivad ka helidele. Näiteks reageeris harilik müürlook ("Arabidopsis thaliana") katsetes herbivoorse putuka närimise heli peale samamoodi nagu päris putuka peale. Mõõdeti taime keemilisi reaktsioone. Samuti on uuritud ja leitud, et vetika kasv sõltub sagedusest, millega ta kokku puutub.
Kullassepakunst

Kullassepakunst on tarbekunsti haru, mis tegeleb väärismetallide kulla, hõbeda ja plaatina ning nende sulamite kunstilise töötlemisega ning nende kujundamisega eheteks, ilu- ning tarbeesemeteks.
Mõni allikas käsitleb kullassepakunsti ja juveliirikunsti sünonüümsetena.
Eesti kullassepakunst kujunes välja keskajal saksa eeskujudel ning sai hiljem, barokkstiili perioodil, kui Eesti oli Rootsi kuningriigi provints, ka Rootsi-poolseid mõjutusi. 15.–18. sajandil oli see tarbekunstiala Eestis nii kunstiliselt kui tehniliselt euroopalikul tasemel.
Valamine

Valamine ehk valu on üks vanimaid skulptuuri- ja metallehistöötehnikaid, mis võimaldab luua mitu identset koopiat. Valamist kasutatakse esemete valmistamiseks ka keraamikas.
Tehnoloogia.
Valamisprotsessis kasutatakse aja jooksul kõvastuvaid materjale (kips, vaha, pronks, betoon, mitmesugused plastid jne). Protsessi esimese etapina võetakse mudelilt õõnesmahuline negatiivvorm. Pärast isoleeriva ainega seestpoolt määrimist valatakse vorm kõvastuvat ainet täis. Valatud ese vabastatakse pärast kõvastumist vormidest.
Ajaloost.
Vaske hakati valama arvatavasti 4. aastatuhandel eKr Lähis-Idas. Pronksi, vase, värviliste metallide ja sulamite valamise tehnoloogia jõudis Euroopasse oletatavasti 3.–2. aastatuhandel eKr.
Glüptoteek

Glüptoteek (kreeka keeles γλυπτός "glyptós" 'välja lõigatud' ja θήκη "thḗkē" 'mahuti', 'kast') on kivilõikes kunstiteoste (gemmide) ja skulptuuride kogu. Alates 19. sajandist, kui Baieri hertsog Ludwig I laskis 1816.–1830. aastatel ehitada Müncheni antiikskulptuuride muuseumi nimega Glyptothek, käibib nimetus ka kivilõike- ja skulptuurikogu hoidmise ruumi kohta. Peale Müncheni muuseumi kannavad glüptoteegi nime ka Kopenhaagenis asuv kunstimuuseum Ny Carlsberg Glyptotek, Ateenas asuv Rahvuslik Glüptoteek (Εθνική Γλυπτοθήκη) ja Zagrebi Gliptoteka Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti (Horvaatia kunstiakadeemia glüptoteek)
Sodwana laht

Sodwana laht (inglise "Sodwana Bay", afrikaani "Sodwanabaai") on laht India ookeani ääres KwaZulu-Natali provintsis Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Laht asub Maputalandi merekaitsealal ja piirneb rannikul iSimangaliso märgalapargiga.
Sodwana lahe riffides on registreeritud üle 1200 liigi.
Suure elurikkuse tõttu on Sodwana laht Lõuna-Aafrika Vabariigi populaarseim snorgeldamis- ja sukeldumiskoht.
Lahes muudavad ujumise ohtlikuks rannikul elutsevad haid.
Sodwana lahest Mosambiigi piirini on linnulennult 80 kilomeetrit.
Adnan Menderes

Adnan Menderes (1899 Koçarlı – 17. september 1960 İmralı saar) oli Türgi poliitik. Ta oli aastatel 1950–1960 Türgi peaminister. Ta kukutati 27. mail 1960 sõjaväelise riigipöörde tulemusel.
Ta on hariduse poolest jurist, ta on lõpetanud Ankara Ülikooli juures oleva õigusteaduse kooli.
Abscon

Abscon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Denaini kantonis.