Javier Bardem

Javier Ángel Encinas Bardem (sündinud 1. märtsil 1969 Las Palmas de Gran Canarias) on Hispaania näitleja ja filmiprodutsent, kes on pälvinud Oscari, Kuldgloobuse ja Euroopa filmiauhinna.
Tema ema Pilar Bardem oli samuti näitleja. Ka Javieri vanem vend Carlos ja vanem õde Mónica on tegelenud näitlemisega. Näitlejana debüteeris Javier juba viieaastaselt, kui mängis 1974. aastal Hispaania telesarjas "El Pícaro". Filmidebüüdi tegi ta 1990. aastal erootilises draamafilmis "Las edades de Lulú", mille lavastajale Bigas Lunale avaldas Bardemi näitlejaanne muljet, nii et ta andis Bardemile peaosa oma järgmises filmis, romantilises komöödias "Jamón jamón", kus too mängis koos Penélope Cruziga, kellest sai hiljem tema abikaasa. 1993. aastal mängis Bardem ka Luna filmis "Huevos de oro" ja Vicente Aranda lavastatud filmis "El Amante Bilingüe". 
1994. aastal mängis ta põnevusfilmides "Días contados" ja "El detective y la muerte" ning sai mõlema rolli eest San Sebastiáni rahvusvaheline filmifestivalil parima meespeaosatäitja auhinna nominatsiooni.
Tema esimene roll ingliskeelses filmis oli 2000. aastal, kui ta mängis filmis "Enne kui saabub öö" Kuuba dissident Reinaldo Arenast. Selle rolli eest võitis ta parima meesnäitleja Volpi karika ja oli nomineeritud parima meespeaosatäitja Oscarile. 2002. aastal mängis ta John Malkovichi lavastatud filmis "The Dancer Upstairs" ja Fernando León de Aranoa lavastatud filmis "Los lunes al sol". 2004. aastal mängis ta Michael Manni filmis "Ohtlik reisija" ("Collateral"), mille peaosas oli Tom Cruise. Teise Volpi karika pälvis Bardem rolli eest filmis "Meri minu sees" ("Mar adentro"), kus ta kehastas eutanaasiaaktivist Ramón Sampedrot. 
Üks Bardemi tuntumaid rolle pärineb Coeni vendade filmist "Ei ole maad vanadele meestele" ("No Country for Old Men"; 2007), kus ta kehastas psühhopaatset palgamõrvarit Anton Chigurhit. See roll tõi talle parima meeskõrvalosatäitja kategoorias Oscari ja Kuldgloobuse. Temast sai sellega esimene Oscari pälvinud Hispaania näitleja. 2008. aastal mängis ta Woody Alleni filmis "Vicky Cristina Barcelona" ning võitis taas Kuldgloobuse. 2010. aastal mängis ta peaosa Alejandro González Iñárritu psühholooglises draamafilmis "Biutiful" ning pälvis selle rolli eest Cannes'i filmifestivalil parima meespeaosatäitja auhinna.
2012. aastal oli ta jutustaja Hispaania dokumentaalfilmis "Hijos de las nubes, la última colonia", mis pälvis parima dokumentaalfilmi kategoorias Goya auhinna. Samal aastal mängis ta James Bondi filmis "007 Skyfall" pahalast Raoul Silvat. Järgmisel aastal mängis ta Ridley Scotti filmis "Advokaat" ("The Counselor"). Kümnendi keskel tegi ta kaasa kahes filmis koos Sean Penniga, "Laskja" ("The Gunman"; 2015) ja "Viimane nägu" ("The Last Face"; 2016). 2017. aastal mängis ta "Kariibi mere piraatide" filmisarja viiendas osas "" kapten Armando Salazari ja psühholoogilises draamafilmis "Ema!" ("Mother!"), kuid esitati mõlema rolli eest Kuldse Vaarika auhinna kandidaadiks. 2017. aastal mängis ta lisaks koos Penélope Cruziga filmis "Pablo ja Escobari vahel" ("Loving Pablo"), kus ta kehastas Pablo Escobari. Ulmefilmis "Düün" ("Dune"; 2021) kehastas ta Stilgari. Samal aastal mängis ta lisaks eluloolises draamafilmis "Olles Ricardod" ("Being the Ricardos") Kuuba-Ameerika näitlejat Desi Arnazi ning see roll tõi Bardemile tema teise Oscari nominatsiooni parima meesnäitleja kategoorias. 2024. aastal mängis ta .
Hispaania filmiauhinna Goya on ta näitlemise eest pälvinud kokku kuus korda: parima meespeaosatäitja kategoorias filmide eest "Boca a boca" (1995), "Los lunes al sol" (2003), "Meri minu sees" (2005), "Biutiful" (2010) ja "Hea boss" ("El buen patrón"; 2022) ning parima meeskõrvalosatäitja kategoorias filmi eest "Días contados" (1995). Roll filmis "Meri minu sees" tõi talle lisaks muuhulgas Euroopa filmiauhinna.
2010. aastal abiellus ta Penélope Cruziga, neil on kaks last.