Dhyāna

Dhyāna või jhāna, ka džhaana (sanskriti keeles "dhyāna", ध्यान; paali keeles "jhāna"; tiibeti keeles "bsam gtan"; hiina keeles 禪 那 "channa", 定 "ding"; jaapani keeles "zenna", "jō") on india õpetustes (hinduismis, džainismis ja budismis) vaimne praktika ning teadvuse seisund.
Etümoloogia.
Buddhaghosa järgi pärineb mõiste "jhāna" sõnast "jhayati" tähendusega "mõtlema" või "mediteerima" ning sõnast "jhapeti" tähendusega "ära põletama", viidates selle funktsioonile põletada maha vastanduvad seisundid, hävitada meeleplekid, mis takistavad edenemist.
Sanskriti sõnatüvi "dhi" esineb veedade kõige varasemates kihistustes ning viitab "kujuteldavale nägemusele", olles seotud jumalanna Saraswatiga, teadmiste jõu ja tarkusega. Sellest on tekkinud variandid "dhya-" ja "dhyana", mis tähendavad "mõtlust" või "meditatsiooni". "Dhyāna" (ध्यान) tähendabki sanskriti keeles mõtisklust või mõtlust; sügavat, abstraktset meditatsiooni.
Budismi jõudmisel Hiinasse jäeti sanskriti mõiste "dhyāna" tõlkimata, kasutades hääldusliku vastena hiinakeelse sõna "channa" (禪那) lühendit, millest kujunes hiina budismi üldnimetus "chan" (禪). Sellest omakorda kujunes korea budismi nimetus "seon" ning jaapani budismi nimetus "zen".
Hinduism.
"Dhyāna" on paljudes hinduismi traditsioonides juba veedade ajastust pärinev mõiste, vaimne tehnika, mõtlus või meditatsioon ning oluline praktika, mis on kasutusel joogas, vahendiks samadhi seisundite saavutamisel ning iseenda "(atmani)" ja tegelikkuse mõistmisel.
"Dhyāna" kirjeldusi ja sellekohaseid õpetusi leidub upanišadides, Patandžali "Joogasuutras" ja mujal.
Patanjali "Jooga suutras" on "ashtanga yoga" ehk kaheksaosalise jooga seitsmes osa "dhyāna" ehk mõtlus või meditatsioon. Sellele eelneb "dhāraṇā" ehk keskendumine ning järgneb "samādhi" ehk süüvimine või sulandumine.
Budism.
"Jhāna" kitsamas mõttes tähendab budismis enamasti mõistelisel mõtlemisel põhinevat meeleharjutust. Laiemas tähenduses on "jhāna" või "dhyāna" intensiivne meeleharjutus ja/või selle läbi saavutatav teadvusseisund. 
Mahajaanas on "dhyāna" üks ületavatest toimingutest.
Tipitaka tekstides tuuakse esile viis "jhāna" tegurit ning eristatakse selle kaheksat taset. Esimesed neli taset seonduvad vormide ehk kujudega ("rūpa-jhāna"), kuid järgmistel tasemetel pole enam ei vorme ega kujusid ("arūpa-jhāna"). 
"Jhāna" on tihedalt seotud tarkusega: 
Budistlik kosmoloogia.
Budistlikus kosmoloogias ei ole vormideta olu ("arūpa-jhāna") tunnetatav. Selles pole vorme, kujusid, asukohti ega seoseid muu maailmaga, kuid ometi on see olemas ja kuulub sansaarase. 
Tunnetatavas ehk vormidega olus (paali keeles "rūpāvacara" või "rūpaloka", sanskriti keeles "rūpadhātu", hiina keeles 色界) on küll puhtad vormid, kujud, asukohad ja seosed muu maailmaga, kuid selles pole ihasid, tahtmisi ega soove. Selle olekuid on kirjeldatud budaväljadena.
Viis "jhāna" tegurit.
Viis "jhāna" tegurit, omadust, liiget või osa ("jhānaṅga") on järgmised:
Iga järgneva teguri arendamisel loobutakse eelmisest.
Kaheksa "jhāna" taset.
Kaheksa "jhāna" taset on järjestikku selginevad teadvusseisundid, mis sisaldavad viie "jhāna" teguri kombinatsioone. Eristatakse nelja vormidega seotud ehk kujudega "jhāna"'t" (rūpa-jhāna)" ja nelja vormideta ehk kujudeta "jhāna"'t "(arūpa-jhāna)".
"Jhānad" ja virgumine budismis.
"Jhānade" tasemetele, nagu ka samadhi seisunditesse jm, on võimalik jõuda pühendumuslike praktikate abil, mille käigus ületatakse takistusi ja mis hõlmavad veel mitmeid tegureid.
Sellegipoolest aitavad "jhānad" ja nende tasemetele jõudmine kaasa vaimsele arengule vaid sansaara vallas ega vii veel lõplikule virgumisele ehk nirvaanasse.