tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jane Eyre

"Jane Eyre" on Charlotte Brontë tuntuim romaan. Romaan avaldati aastal 1847 Londonis pseudonüümi Currer Bell all.
Eesti keeles on romaan ilmunud kolmes erinevas tõlkes aastail 1959 (Eesti Riikliku Kirjastuse väljaanne, inglise keelest tõlkinud Elvi Kippasto-Raidaru, värsid tõlkinud Edla Valdna), 1981 (Eesti Raamat, inglise keelest tõlkinud Elvi Kippasto, värsid tõlkinud Edla Valdna), 2000 (kirjastus Birgitta, inglise keelest tõlkinud Ira Inga Vilberg), 2007 (Mediasat Groupi ja Eesti Päevalehe kirjastusel, tõlkinud Elvi Kippasto), 2013 (Tänapäev, tlk Elvi Kippasto) ja 2024 (kirjastus Rahva Raamat, tõlkinud Riina Jesmin).
Romaani alusel on loodud hulk uusi teoseid, nende seas rida filme (1934, nimiosas Virginia Bruce; 1944, nimiosas Joan Fontaine; 1970, nimiosas Susannah York; 1996, nimiosas Anna Paquin lapsena ja Charlotte Gainsbourg täiskasvanuna; 2011, nimiosas Mia Wasikowska), seriaale (1973, nimiosas Sorcha Cusack; 1983, nimiosas Zelah Clarke; 1997, nimiosas Samantha Morton; 2006, nimiosas Georgie Henley ja Ruth Wilson), oopereid (1997, John Joubert; 2000, Michael Berkeley; 2016, Louis Karchin) ja muusikale (Paul Gordon, 2000; Tarmo Kesküll, 2012; Kaari Sillamaa, 2013)
Eirik Brandsdal

Eirik Brandsdal (sündinud 11. novembril 1986 Oslos) on endine Norra murdmaasuusataja.
Maailma karikasarjas osales Brandsdal esimest korda 15. märtsil 2007 Drammenis ja sai 1 km sprindi klassikasõidus 29. koha. Esimest korda jõudis ta kolme parema hulka 2009.–2010. aasta maailma karikasarja Düsseldorfi etapil 5. detsembril 2009 1,2 km sprindi vabasõidus. 23. jaanuaril 2011 Otepääl peetud 2009.–2010. aasta maailma karikasarja etapil võitis Brandsdal esimest korda MK-sarjas sprindi klassikasõidu.
Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2019–2020.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Eirik Brandsdal osales 128 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse 24 korral, millest üheksal korral ta võitis.
Saab 91 Safir

Saab 91 Safir ('safiir') on kolme (91A, B, B-2) kuni neljaistmeline (91C, D) ühemootoriline treeninglennuk. Seda ehitasid Saab Linköpingis Rootsis (203 lennukit) ja De Schelde Dordrechtis Hollandis (120 lennukit). 
Arendamine.
Safiri esmalend toimus 20. novembril 1945. Safiri kere oli üleni metallist. Selle konstruktor oli Anders J. Andersson, kes oli varem töötanud Bückeris ja konstrueerinud üleni puidust kerega lennuki Bücker Bü 181. Safiril oli sellega ühiseid jooni.
Kasutamine.
Kokku ehitati 323 lennukit viies versioonis: A, B, B-2, C ja D. Safiri kasutavad Austria, Etioopia, Norra, Rootsi ja Tuneesia õhujõud treeninglennukina; Jaapani Kaitseagentuur kasutas ühte lennukit lühikesel maandumisrajal maandumisega seotud katsetel. 
Peamised tsiviilkasutajad on Air France, Lufthansa ja Hollandi Rijksluchtvaartschool (RLS) Eeldes Groningeni lähedal.
Saab 29 väljatöötamise ajal kasutati Saab 91 prototüüpi nooljate tiibade katsetamiseks. Vähendatud mõõtkavas tiibadega katselennuki kohta kasutati tähistust Saab 201 Experimental Aircraft. Sama keret kasutati ka Saab 32 Lanseni tiibade katsetamiseks, katselennuki tähistus oli Saab 202. Eksperimentide eesmärk oli katsetada hilisemate sõjalennukite tiibade konstruktsiooni madalatel kiirustel.
Tehnilised andmed (91A).
Andmed pärinevad artiklist "Safir in the Air":
Callistus Eziukwu

Callistus Eziukwu (sündinud 3. juulil 1985 Grand Rapidsis Michigani osariigis USA-s) on Nigeeriast pärit USA korvpallur. 
Ta mängis hooajal 2010–2011 Eesti korvpalliklubis TÜ/Rock.
Elinor Smith

Elinor Smith (sünninimega Elinor Regina Patricia Ward; 17. august 1911 New York – 19. märts 2010 Palo Alto, California) oli USA lendur; lennunduspioneer. 
Ta hakkas lendamist õppima juba kümneaastaselt, õpetajaks oli Clyde Edward Pangborn. Lendurilitsentsi omandas Elinor 16-aastaselt, olles omal ajal üks nooremaid litsentsitud piloote maailmas. 1930. aasta märtsis püstitas ta naiste maailmarekordi lennukõrguses 9149 m (27 419 jalga), parandades seda aasta hiljem 10 830 meetrini (32 576 jalga). Oktoobris 1930 tunnistati ta küsitluse tulemusena USA parimaks naispiloodiks.
Susana Chávez

Susana Chávez Castillo (5. november 1974 Ciudad Juárez – u 6. jaanuar 2011 Ciudad Juárez) oli Mehhiko luuletaja ja inimõiguste aktivist.
Ta juhtis protestiliikumist Ciudad Juáreze naistemõrvade vastu ning politsei võimetuse vastu neid lahendada. Temalt pärineb loosung "Ni una muerta más" ('mitte ühtegi surnud naist enam'). Ta tegutses tapetud naiste perekondi ja sõpru esindavas organisatsioonis.
Tema surnukeha, millel oli üks käsi küljest lõigatud, leiti 6. jaanuaril 2011 ning surnu isik tuvastati 11. jaanuaril 2011. Kolm narkojoobes teismelist kägistasid ta ning lõikasid käe ära, et jätta muljet, nagu oleks naine tapetud kuritegeliku organisatsiooni liikmete poolt.
Saab MFI-15 Safari

Saab MFI-15 Safari (militaarversioonis Saab MFI-17 Supporter) on propellermootoriga treeningulennuk, mida kasutatakse mitme riigi õhujõududes pilootide algõppeks. 
Arendamine.
Saab Safari eelkäija oli Malmö Flygindustri toodetud MFI-9, mille veidi võimsamat edasiarendust hakati välja töötama 1960. aastate keskel. 
Lennuki esmalend toimus 1969. aastal. Lennuk kasutas 200 hj Avco Lycoming IO-360-A1B6 kolbmootorit. Lennuki tiivad asetsevad umbes piloodi õlgade kõrgusel tema selja taga ja see tagab hea nähtavuse. Samas peavad tiivad nooljalt mõnevõrra ettepoole kaldu olema, et lennuki tasakaalukese oleks paigas. 
Alguses arendas lennukit MFI-15 nime all firma Malmö Flygindustri. Militaarversioon oli MFI-17, mis pärast Saabi firma poolt ülevõtmist sai nimeks Saab Supporter. Saab tootis umbes 250 lennukit, millest enamik müüdi eraomanikele. Selle toodanguarvu sisse ei loeta Pakistani komplekteeritud 92 ja ehitatud 120 lennukit.
Aappilattoq

Aappilattoq on kahe asula nimi Gröönimaal:
Harilik õlipuu

Harilik õlipuu ehk euroopa õlipuu ("Olea europaea") on õlipuuliste sugukonda õlipuu perekonda kuuluv igihaljas viljapuu.
Välimus.
Harilik õlipuu on igihaljas, madal ja jässakas. Puu on reeglina 8–15 meetri kõrgune. Hõbedase läikega rohelised lehed on piklikud, kuni 4–10 cm pikad ja 1–3 cm laiad.
Väikesed ja valged õied puhkevad eelmiseaastasel puidul. Õied moodustavad varte tipus või külgmiselt pöörisõisiku. Õlipuu on tuultolmleja.
Viljadeks on väikesed, 1–2,5 cm pikkused luuviljad ehk oliivid. Oliivid koristatakse rohelise või lillana. Viljade täielikuks valmimiseks (viljad saavutavad iseloomuliku musta värvuse) vajab õlipuu pikaajalist sooja perioodi. 
Levila.
Harilik õlipuu pärineb Vahemere piirkonnast ning on kultuuristatult levinud Lõuna-Euroopas, Lähis-Idas, Lõuna-Aafrikas, Kagu-Aasias, Lõuna-Hiinas, Uus-Kaledoonias, Ida-Austraalias jm.
Kasutamine.
Õlipuu vilju süüakse konservitult ja neist pressitakse oliiviõli.
Ajalugu.
Vana-Kreekas (eelkõige Atikas) osati kasutada õlipuu omadust õitseda üle aasta. Oskusliku pookimisega saavutati, et osad puud õitsesid ühel ja ülejäänud teisel aastal. Saagikaod olid niisuguse viljelemise korral väiksemad.
Oliive valmis pidevalt, seepärast ei olnud nende korjamine nii pidulik sündmus kui viinamarja koristamine.
Õlipuu tähtsuse tõttu on teda seotud paljude kultuste ja müütidega. Õlipuu oli püha, teda ei tohtinud riigi loata langetada. Ta kuulus Athena ja Zeusi (Minerva ja Jupiteri) erilise kaitse alla ning oli pühendatud Apollonile ja Heraklesele. Õlipuuoksad sümboliseerisid rahu, spordivõitu (olümpiamängudel), rõõmu ja elu. 
Itaalia parimaid õlipuusorte viljeldi Venafrumi piirkonnas, palju õlipuid kasvatati ka Istrias ja Hispaanias. 
Rooma põllumajanduskirjanduses pöörati õlipuule suurt tähelepanu. Umbes aastal 50 kirjeldas Heron rikkalike saakide töötlemisel kasutatud seadmeid.
Maailma vanim oliivipuu kasvab Kreekas Kreeta saarel ja see on 3000 aastat vana.
Johann Lithander

Johann Lithander (24. veebruar / 7. märts 1742 Hämeenkyrö, Soome – 2./13. jaanuar 1789 Noarootsi) oli Eestimaa vaimulik.
Ta õppis Turus ülikoolis käiva vanema venna Daniel Lithanderi juures, seejärel aastatel 1756–1761 Porvoo gümnaasiumis. 1763. aastast õppis ta Turu ülikoolis, sai seal 24. juulil 1766 magistriks. Töötas seejärel Eestis Stackelbergide juures koduõpetajana. Ordineeriti 15./26. oktoobril 1768 õpetajaks.
Lithander oli aastatel 1768–1775 Reigi Jeesuse koguduse õpetaja. Aastatel (kutsuti veebruaris 1775, ametisse asus 8./19. märtsil 1775) 1775–1789 oli ta Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja.
1786. aastal uuendas ta Noarootsi pastoraadis asunud köstrikooli. Noarootsis propageeris ta talupoegade hulgas torupilli asemel viiulimängu. Tema esimene abikaasa oli musikaalselt väga andekas ja nende poegadest kasvasid kuulsad Turu muusikud.
Lithander tõlkis eesti keelde Kajsa Wargi kokaraamatu "Hjelpreda I hushållningen för unga fruentimber", mis ilmus 1781. aastal pealkirja "Köki ja Kokka Ramat" all. See oli esimene mahukas sellealane eestikeelne trükis (760 lk; sisaldas 986 saksa- ja eestikeelset toiduretsepti). Ta tegi kaastööd Hupeli väljaannetele; 1779. aastal ilmunud eestikeelses jutluseraamatus on trükitud üks tema jutlus.
Isiklikku.
Lithander oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa Christina oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja Andreas Hollmingu tütar ja nende lastest said Turu muusikud. Tema teine abikaasa Catharina Elisabeth oli Haapsalu Püha Johannese koguduse Jonas Laurentii Carlblomi tütar.
Fritz Tobias

Fritz Tobias (3. oktoober 1912 Charlottenburg – 1. jaanuar 2011 Hannover) oli Saksamaa riigiametnik, kes sai tuntuks Riigipäevahoone süütamise uurijana.
Ta jõudis 1950. aastatel vastu omaenda ootusi järeldusele, et Riigipäevahoone süütas Marinus van der Lubbe, kes tegutses üksinda.
Peñón de Alhucemas

Peñón de Alhucemas (ehk "Lavendli kalju") on üks Hispaania suveräänsetest territooriumitest ("plazas de soberanía") Maroko ranniku lähedal Põhja-Aafrikas Alboráni meres. See on üks "peñón"'edest (ranniku lähedale saarele rajatud kaljukindlustest) Põhja-Aafrika rannikul.
Peñón de Alhucemasest veidi lääne pool paiknevad väikesaared Isla de Mar ja Isla de Tierra. Saared asuvad umbes 300 m kaugusel Maroko linnast Al Hoceimast (endine Villa Sanjurjo), 155 kilomeetri kaugusel Ceutast ja 100 kilomeetri kaugusel Melillast.
Peñón de Alhucemas on väike kaljusaar, mis ida-lääne suunas on 220 meetrit pikk ja põhja-lõuna suunas 84 meetrit lai. Saare pindala on 1,5 hektarit (ha) ehk 0,015 ruutkilomeetrit (km2) ja kõrgus merepinnast on 27 meetrit. Kindlus, mõned majad ja kirik võtavad enda alla kogu saare. Sadam paikneb saare idaküljel.
Isla de Tierra on järsk 11 meetri kõrgune kaljuplatoo, mis jääb Maroko rannast 114 meetri kaugusele. See on põhja-lõuna suunas 192 meetrit pikk ja 87 meetrit lai. Pindala on 1,7 hektarit ehk 0,017 ruutkilomeetrit.
Isle de Mar on lame, 4 meetri kõrgune saareke, mis paikneb 93 meetrit Isle de Tierrest põhjas. See on ida-lääne suunas 345 meetrit pikk ja kuni 70 meetrit lai. Pindala on 1,4 hektarit ehk 0,014 ruutkilomeetrit.
Saarestiku kogupindala on 4,6 hektarit ehk 0,046 ruutkilomeetrit.
Saared kuuluvad Hispaaniale alates 1559. aastast, mil Saadi dünastia need koos mitme muu territooriumiga Hispaaniale loovutas. Vastutasuks pidid hispaanlased aitama tõrjuda Osmanite rünnakuid. Hispaania jättis 1561. aastal Peñón de Alhucemasel paikneva kindluse maha ja rajas vahitorni Isle de Tierrele, kuid püsivat asustust seal ei tekkinud. Aastal 1673 saatis Hispaania Peñón de Alhucemasele garnisoni ja alates sellest on saar püsivalt asustatud olnud. Tänapäeval paikneb saarel 60 sõdurist koosnev Hispaania garnison.
Saared paiknevad 1925. aastal Rifi sõja ajal maabunud Hispaania-Prantsuse ekspeditsioonivägede maabumisalade lähedal.
Maroko on saari alates iseseisvumisest 1956. aastal endale nõuelnud.
Juhuslik kohtumine

"Juhuslik kohtumine" on 1961. aasta Eesti film.
Claudius Sava

Claudius Sava (1951 – 1. jaanuar 2011) oli rumeenia jalgpallur. 
Hooajal 1978/1979 tuli ta meeskonna CS Târgoviște koosseisus Rumeenia kõrgliigas Divizia A 7. kohale.
Juhuslik kohtumine (film 2007)

"Juhuslik kohtumine" on 2007. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide film, mis põhineb Elinor Lipmani romaanil "Then She Found Me".
Linateose lavastas Helen Hunt, kellele see oli esimene lavastustöö. Palm Springsi rahvusvahelisel filmifestivalil anti talle filmi eest publikupreemia.
Tanel Toom

Tanel Toom (sündinud 1. novembril 1982) on eesti režissöör ja stsenarist.
Tanel Toom sündis meremehe peres. Ta lõpetas 2001. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja seejärel Tallinna Ülikoolis filmikunsti eriala. Pärast seda täiendas end Inglismaal National Film and Television Schooli mängufilmi režii magistriõppes.
Tema joonistatud karikatuure leidub 2001. aasta karikatuuriraamatus "Väikesed rõvedad pildikesed e. kogu tõde elust".
Tema lühifilm "Teine tulemine" valiti 2008. aastal Veneetsia filmifestivali lühifilmide programmi. Lühifilm "Pihtimus" võitis 2010. aastal välismaise filmi kategoorias tudengifilmide Oscari ja oli 2011. aastal Oscari viie nominendi hulgas.
20. veebruaril 2019 esilinastus Tanel Toomi esimene täispikk mängufilm "Tõde ja õigus", mis valiti rahvusvahelise filmi Oscari eelnimekirja, st kümne parema filmi hulka.
17. märtsil 2023 esilinastus tema teine täispikk mängufilm "Viimane vahipost".
Isiklikku.
Tanel Toomi elukaaslane on laulja Maia Vahtramäe.
Louise Reiss

Louise Marie Zibold Reiss (23. veebruar 1920 Queens, New York – 1. jaanuar 2011 Pinecrest, Florida) oli USA arst. 
Piimahammaste uuring.
Ta uuris 1950. ja 1960. aastatel sündinud Saint Louise ümbruse laste piimahambaid, et kindlaks teha tuumakatsetuste mõju. Selgus, et pärast 1963. aastat sündinud laste piimahammastes oli kuni 50 korda rohkem strontsium-90 kui enne regulaarsete tuumakatsetuste algust sündinud lastel. Esialgsed tulemused 1961. aasta lõpust aitasid veenda USA presidenti John Kennedyt kirjutama alla tuumakatsetuste osalise keelustamise lepingule, millega keelustati tuumarelvakatsetused atmosfääris, kosmoses ja vee all.
Nani

Nani (õieti Luís Carlos Almeida da Cunha; sündinud 17. novembril 1986 Roheneemesaartel Praias) on Portugali jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Estrela da Amadora.
Ta mängis aastatel 2007–2015 Inglismaa Premier League'i klubis Manchester United. Varem oli ta Portugali jalgpalli kõrgliiga Primeira Liga jalgpalliklubi Sporting mängija. Manchester Unitediga tuli ta neli korda Inglismaa meistriks ja korra UEFA Meistrite Liiga võitjaks. Hooajal 2010–2011 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2015–2016 mängis ta Türgi klubis Fenerbahçe. 2016. aasta suvel sõlmis ta kolmeks aastaks lepingu Hispaania klubiga Valencia. 2017. aasta augustis sõlmis ta Itaalia klubiga Lazio aastapikkuse laenulepingu. 2018. aasta juulis naasis ta Sportingusse, kuid hooaja teises pooles suundus ta Major League Socceri klubisse Orlando City. Hooaja 2021/22 teises pooles mängis ta Itaalia kõrgliigaklubis Venezia. 2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Austraalia kõrgliigaklubiga Melbourne Victory, kuid mängis seal vaid ühe hooaja. Hooajal 2023/24 mängis Nani Türgi kõrgliigaklubis Adana Demirspor. Hooaja 2024/25 eel naasis Nani Portugali kõrgliigasse, kui liitus Estrela da Amadoraga.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Portugali rahvuskoondises tegi Nani 1. septembril 2006 sõprusmängus Taani vastu. Oma debüütmängus lõi ta ka oma esimese värava rahvuskoondises.
2014. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus 22. juunil lõi ta värava mängus USA vastu.
2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Nani lõi turniiril kolm väravat: 14. juunil esimeses alagrupimängus Islandi vastu, 22. juunil Ungari vastu ja 6. juulil poolfinaalis Walesi vastu.
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri viimases alagrupimängus 24. juunil lõi ta värava Uus-Meremaa vastu.
Ta kuulus Portugali koondisse veel ka 2008. ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Portugali koondises mängis Nani aastatel 2006–2017 kokku 112 korda ja lõi 24 väravat.
Skåne kindralkuberner

Skåne kindralkuberner oli Skåne kindralkubermangu valitseja.
Skåne kindralkubermang moodustati 1658. aasta Roskilde rahu järel. See kaotati 1670, kuid loodi Skåne sõja (1675–1679) ajal taas. Pärast Hallandi lääne eraldamist 1693. aastal jäi kindralkubermangu alla alles ainult Skåne maakond.
Skåne kindralkubernerid olid:
Vahemere Liit

Vahemere Liit on 2008. aastal loodud riikide ühendus, mis haarab 43 riiki: kõiki 28 Euroopa Liidu maad (sealhulgas Eesti) ja 15 Vahemere-äärset partnerriiki Põhja-Aafrikast, Lähis-Idast ja Balkanilt.
Pommeri kindralkuberneride loend

Pommeri kindralkuberneride loendis on loetletud Rootsi Pommeri ("Svenska Pommern") kindralkubernerid.
Bremen-Verdeni kindralkuberneride loend

Bremen-Verdeni kindralkuberneride loendis on loetletud Rootsile suurvõimu ajastul kuulunud Bremen-Verdeni kindralkubernerid.
Rootsi kuningriik sai 1648. aastal Kolmekümneaastase sõja lõpetanud Vestfaali rahulepingu alusel 2 piiskopkonda Bremeni hertsogiriigi ja Verdeni vürstiriigist ning eraldiasetseva Wildeshauseni linna. Rootsi kaotas antud territooriumid Hannoverile 1719. aasta rahulepinguga.
Tartu Kesklinna Kool

Tartu Kesklinna Kool on põhikool Tartus. 
1912. aastal Arved Eichhorni projekti järgi rajatud juugendlik koolihoone on arvatud ehitismälestiseks.
Aastatel 1990–1995 oli kooli direktoriks Kristi Paris (16.08.1949–07.01.1995). Alates 1995. aastast on direktor Kersti Vilson (sündinud 1. jaanuaril 1960).
Ajalugu.
Kool moodustati 1990. aastal, kui A. H. Tammsaare nimeline Tartu 1. Keskkool jaotati kaheks – aadressil Lai tänav 28 asuvaks Tartu Kesklinna Kooliks ja aadressil Munga tänav 12 asuvaks Hugo Treffneri Gümnaasiumiks. Kesklinna kool alustas tegevust sama aasta septembris 6-klassilise koolina.
1996. aastal otsustati hakata kooli ümber kujundama põhikooliks. 7. klass avati septembris 1998.
2002. aasta suvel kolis kool aadressile Kroonuaia tänav 7. Samal ajal müüdi maha hooned Lai 28 ja Lai 26.
Novembris 2007 valmis juurdeehitis. Kool sai tänapäevase võimla ja õppetööd alustati ühes vahetuses.
Kooli hoone.
1912.a Kroonuaia 7 koolimaja.
1965.a oranž majaosa, 2018 valmis neljas korrus.
2007.a tumehall majaosa.
Neist vanim, juugendstiilis hoone, ehitati koolimajaks 1912. aastal arhitekt A. Eichhorni projekti järgi ehitusmeister G.Darmeri poolt.
Richard Winters

Richard D. Winters (Dick Winters; 21. jaanuar 1918 Ephrata, Pennsylvania – 2. jaanuar 2011 Campbelltown, Lebanoni maakond, Pennsylvania) oli USA sõjaväelane, Ühendriikide maaväe major. 
Teise maailmasõja ajal oli ta muu hulgas Easy Company (2. pataljon, 506. merejalaväerügement, 101. õhudessantdiviis) ülem. 
Seriaalis "Relvavennad" mängis teda Damian Lewis.
Pontus Brevern de la Gardie

Pontus Alexander Ludwig Brevern de la Gardie (Venemaal tuntud kui "Aleksandr Ivanovitš", vene keeles "Александр Иванович Бреверн де ла Гарди") (4. jaanuar (ukj 16. jaanuar) 1814 Kostivere – 20. märts (ukj 1. aprill) 1890 Haapsalu) oli Venemaa sõjaväelane (ratsaväekindral) ja riigitegelane (Riiginõukogu liige). Krahv (1852. aastast). 
Elulugu.
Päritolu ja haridustee.
Põlvnes aadlisuguvõsast. Tema isa oli Kostivere mõisnik major Heinrich Johann von Brevern (1775−1850). Ema oli viimase teine abikaasa krahvinna Marie de la Gardie (1786−1876). Õppis alates 1828. aastast Peterburis Mihhaili suurtükiväekoolis, kuhu astudes sai IV klassi tuletõrjujaks. Järgmisel aastal ülendati junkruks ja 1831. aastal "portupée"-junkruks. Aastatel 1831−1834 õppis suurükiväekooli ohvitseriklassis (hilisem Mihhaili suurtükiväeakadeemia).
Ohvitserist polgukomandöriks.
Pärast suurtükikooli lõpetamist ülendati ohvitseriks. 1834. aastal määrati ta teenima kaardiväe ratsasuurtükiväkke. Tema esimene teenistuskoht oli selle väeosa 3. kergepatarei. 1844. aasta alguses nimetati ta patarei juhatajaks ja pool aastat hiljem kinnitati polkovnikuks ülendatuna patareikomandöriks. Osales oma väeosaga 1849. aastal Ungari sõjakäigul. 1851. aastal sai temast maineka kavalergardide polgu (ratsakaardivägi) juhataja. Ülendati järgmisel aastal kindralmajoriks ja kinnitati polgu komandöriks (juhtis väeosa 1861. aastani). Krimmi sõja ajal teenis esmalt Peterburi kubermangus ja seejärel riigi läänepiiril.
Hilisem sõjaväeline karjäär.
Aastal 1855 sai temast kaardiväe kürassiiridiviisi 1. brigaadi komandör, kellena teenis 1857. aastani. 1856. aastal sai kindraladjutandiks. 1862. aasta suvel nimetati ta Kaardiväekorpuse staabiülema kohusetäitjaks ja kaks kuud hiljem kinnitati staabiülema ametikohale. Pärast kaardiväekorpuse kaotamist sai temast 1864. aastal kaardivägede ja Peterburi sõjaväeringkonna vägede staabiülem. 1865−1869 oli ta Harkovi sõjaväeringkonna vägede ülemjuhataja. Seejärel läks puhkusele ja ravis end välismaal. 1879. aastal naasis kummatigi teenistusse ja määrati Moskva sõjaväeringkonna vägede ülemjuhatajaks. Ta oli selles ametis 1888. aastani, mil läks sõjaväeteenistusest erru.
Riiginõukogu liige.
Keiser Aleksander III nimetas ta Riiginõukogu liikmeks 1888. aastal. Juba järgmisel aastal läks puhkusele ja nõukogu töös enam ei osalenudki.
Surm.
Suri 76 aasta vanuselt Haapsalus.
Krahv Brevern de la Gardie.
Kuna tema onu Karl Magnus de la Gardie (1788−1856) abielu Lucie Sternbergiga jäi lastetuks ja tal muid pärijaid ei olnud, adopteeris ta oma vanema õepoja Pontus von Breverni. Veel De la Gardie eluajal 1852. aasta 11. detsembril (vkj) sai viimane Venemaa keisrilt Nikolai I õiguse kasutada De la Gardie suguvõsa krahvitiitlit, nime ja vappi. Edaspidi kandsid tema ja ta järeltulijad nime Brevern de la Gardie.
De la Gardie loss Haapsalus.
Oma onult Karl Magnus de la Gardie´lt päris ta Haapsalus De la Gardie lossi, kus 1852. aastal peatus ka troonipärija Aleksander Nikolajevitši (hilisem keiser Aleksander II) perekond.
Full Members Cup

Full Members Cup oli jalgpalliturniir Inglismaal, mis toimus aastatel 1985–1992 igal hooajal.
Võistlus oli loodud lisavõistlusena Inglismaa jalgpallis pärast 1985 aasta õnnetust Heyseli staadionil, sest Inglismaa klubid said viieaastase keelu mängimiseks Euroopa jalgpalliturniiridel. Full Members Cupi turniiris osalesid klubid kahest kõrgemast jalgpalliliigast ja nimetus tuli sellest, et iga klubi oli The Football League "Full Member" (täisliige) oma häälega selles. 3. ja 4. liigade klubid olid "Associate Members", ja nende jaoks toimus Associate Members Cup (1992. aastast – Football League Trophy).
Full Members Cupi ajaloos toimus seitse finaali. Chelsea ja Nottingham Forest võitsid auhinda kaks korda; üks võit on klubidel Blackburn Rovers ja Reading, mis esindasid jalgpalli 2. liigat. Üks karikas on Crystal Palace käes.
Eesti Aleksandrikooli peakomitee

Eesti Aleksandrikooli peakomitee oli aastail 1870–1884 tegutsenud organisatsioon, mille eesmärgiks oli Eesti Aleksandrikooli heaks raha kogumise juhtimine ja abikomiteede tegevuse koordineerimine. 1883. aastal tegutses Eestis 139 ja väljaspool Eestit 7 abikomiteed. Pea- ja abikomiteed olid Eesti Aleksandrikooli liikumise organisatsiooniliseks väljundiks.
7. juulil Helmes toimunud eesti rahvuslaste koosolekul valiti Eesti Aleksandrikooli peakomitee järgnevas koosseisus:
1871. aastal sai koopteerimise teel peakomitee liikmeks ja kirjatoimetajaks Rudolf Kallas. 1877. aastal valiti peakomitee asepresidendiks Andreas Kurrikoff, kelle ülesandeks sai rahakogumise organiseerimine Põhja-Eestis. Samal aastal valiti peakomitee liikmeks Jüri Rosenbergi asemele Tallinnas arstina tegutsenud Heinrich Rosenthal. Peakomitee liikmeiks on olnud veel vaimulik Mihkel Jürmann ja talunik Jaan Kurrik.
1880. aastate algul soovis Johann Köler Aleksandrikooli kapitalist laenu saada, Jakob Hurt oli aga selle vastu. Aleksandrikooli abikomiteed toetasid enamuses Kölerile laenu andmist ning otsustasid Hurda 1883. aastal peakomitee presidendi kohalt tagandada ning valisid uueks presidendiks Köleri. Hurt aga ei aktsepteerinud sellist otsust ning pöördus valitsuse poole taotlusega abikomiteed sulgeda. Tüli päädis sellega, et siseministri otsusega suleti 1884. aasta lõpul kõik Aleksandrikooli komiteed. Kogutud raha paigutati riigikassasse ning selle eest avati 1888. aastal Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas vene õppekeelega Eesti Aleksandri Linnakool.
Aleksandrikooli liikumine on ületähtsustatud hilisema kirikuvaenuliku historiograafia poolt, vaikides täiesti maha rahva annetused uute kirikuhoonete ehitamiseks 19. sajandil. Nii annetati ainuüksi Tallinna Kaarli kiriku ehitamiseks kuni 1885. aastani 88 300 rubla. Venestamisajast venekeelne Aleksandrikool suleti 1906. aastal, aga Tallinna Kaarli kirikus peetakse eestikeelseid jumalateenistusi tänapäevani.
Daniel Brühl

 
Daniel Brühl (täisnimega Daniel César Martín Brühl González Domingo; sündinud 16. juunil 1978 Arenys de Muntis Hispaanias) on Saksa-Hispaania päritolu näitleja. 
Karjäär.
Esinema hakkas Brühl juba lapsepõlves ning kaheksa-aastaselt võitis ta lugemisvõistluse, mille kaudu sai ta kuuldemängu- ja dubleerimisrolle Lääne-Saksa ringhäälingus. Sellele järgnesid esimesed ülesastumised televisioonis. 1994. aastal mängis Brühl telefilmis "Svens Geheimnis" ("Sveni saladus"). Samuti mängis ta mõnda aega telekanali ARD seebiooperis "Verbotene Liebe" ("Keelatud armastus") tänavalaps Benji rolli. 
Rahvusvahelise läbimurde saavutas Brühl 2003. aastal filmiga "Good Bye, Lenin!" ("Hüvasti, Lenin!"), mis kandideeris Kuldgloobuse auhinnale ning mida vaatas üle maailma umbes 6 miljonit kinokülastajat. Filmis mängitud Alex Kerneri rolli eest võitis Brühl Euroopa filmiauhindade jagamisel parima meesnäitleja preemia. 
Debüüdi ingliskeelses filmis tegi Brühl 2004. aastal, mängides koos Judi Denchi ja Maggie Smithiga filmis "Ladies in Lavender". Samal aastal sai ta publikupreemia oma rolli eest filmis "Was nützt die Liebe in Gedanken" ning oli nomineeritud kriitikute auhinnale osatäitmise eest filmis "Die fetten Jahre sind vorbei". 2005. aastal tõestas Brühl kinolinal oma suurepärast keelteoskust, kasutades nii prantsuse, saksa kui inglise keelt leitnant Horstmayeri rollis filmis "Joyeux Noël", mis räägib Prantsuse, Saksa ja Briti sõduritest Esimese maailmasõja aegse jõulurahu ajal 1914. aastal. 
2006. aastal osales Brühl Cannes'i filmifestivali lühifilmide ja Cinéfondationi žüriide tegevuses. Samal aastal tegi ta kaasa romantilises komöödias "2 Days in Paris" ja Hispaania filmis "Salvador", kus ta kehastas nimitegelast, kindral Franco võimuperioodil tegutsenud Katalaani anarhisti Salvador Puig Atichi. 2007. aastal oli Brühilil väike roll filmis "Bourne'i ultimaatum". 2009. aastal mängis ta Quentin Tarantino filmis "Vääritud tõprad" Natsi-Saksa sõjakangelase Frederik Zolleri osa.
2009. mais asutas Brühl koos Film1-ga produktsioonifirma Fouronfilm.
Isiklikku.
Brühl sündis Arenys de Muntis Kataloonias Hispaanias. Tema isa oli Saksa telerežissöör Hanno Brühl ning ema Kataloonia päritolu õpetaja. Veidi pärast tema sündi kolis pere Hispaaniast Saksamaale Kölni. Mitmekeelses perekonnas kasvanuna räägib Daniel Brühl nii saksa, hispaania, inglise, prantsuse kui ka katalaani keelt. Brühl on läbinud Saksa sõjaväeteenistuse tsiviilteenistujana. Ta on olnud kihlatud Saksa näitleja Jessica Schwarziga.
Karl Gustav von Patkul

Karl Gustav von Patkul (5. mai 1686 Vaidava ("Waidau"), Liivimaa kubermang – 26. mai 1750) oli Rootsi ja Venemaa sõjaväelane (polkovnik; 1736), mõisnik ning Liivimaa maanõunik.
Ta sündis Karl Friedrich von Patkuli (1661–1697) ja Gertrude Elisabeth von Pfeili pojana. Tema lell oli kuulus Liivimaa aadlitegelane Johann Reinhold von Patkul (1660–1707).
Astus Rootsi sõjaväeteenistusse 1699. aastal leitnandina Wolmar Anton von Schlippenbachi tragunirügemendis, 8. veebruaril 1705 on mainitud teda leitnandina Johan August Meijerfeldti tragunirügemendis. 14. mail 1707 teenis samas rügemendis juba kaptenina.
Osales Poznań, Meskowitzi ja Mepriki lahingus.
8. juulil Rootsi ja Vene vägede vahel toimunud Poltava lahingus langes ta venelaste kätte vangi ning mõisteti asumisele Tobolskisse, kust vabanes alles 1722. aastal.
Siberist naasnuna astus ta rittmeistri auastmes Venemaa keisririigi teenistusse, tema teenistuskohaks sai Velikije Luki jalaväepolk. 1731. aastal oli ta ratsakaardiväe rittmeister.
16. veebruaril 1736 viidi ta omal palvel üle teenistusse Riia garnisoni ning ta sai polkovniku auastme. 1738. aastal läks ta erru.
Talle kuulusid Liivimaal Ķieģeļi ("Kegel") ja Podzēni ("Podsen") mõis.
Perekond.
Karl Gustav von Patkul abiellus (vkj 26. august) 1712 Tobolskis Johanna Charlotte von Drentelniga, kes oli 1704. aastal Narva lahingus hukkunud Rootsi sõjaväelase Heinrich Johann von Drentelni ja Lovisa Charlotte von Patkuli tütar. Abielust sündisid:
Esivanemad.
Viited:
Roheline Partei (Iirimaa)

Roheline Partei (inglise "Green Party", iiri "Comhaontas Glas") Iirimaal on rohelisest ideoloogiast lähtuv partei, mis loodi 1981. aastal nimega "Iirimaa Ökoloogia Partei". 
Aastast 1983 kandis nime Roheline Allianss ning aastast 1987 nime Roheline Partei.
Valitsuses olid nad esimest korda 2007. aastal.
Roheline Partei

Roheline Partei on mitme partei nimi:
Wen Wang

Wen Wang, täpsemalt Zhou Wen Wang ehk Zhou kuningas Wen (周文王; pinyin: "Zhōu Wén Wáng") (1099–1050 eKr) oli Zhou dünastia esiisa, kellele ta pojad, neid oli tal kaheksateist, omistasid dünastia rajaja au.
Ta perekonnanimi oli (姓): Ji (姬), sugukonna nimi (氏): Zhou (周) pärisnimi (名): Chang. Ta on tuntud ka Zhou Changi (周昌) ja Xibo Changi (西伯昌) nime all. Oli Zhou kuninga Ji (周季王) poeg, kes oli omakorda Zhou kuninga Tai（周太王) kolmas poeg. Samuti oli ta Wu riigi valitsejate Wu Taibo ja Zhongyongi õepojaks.
Wang Wen olla loonud kaheksa kolmjoone teineteisele asetamisega kuuskümmend neli kuusjoont. Lisaks sellele kirjutanud ta ka iga kuusjoone kohta otsused. Hiljem olevat ta poeg Zhou Gong (Zhou Gongdan) omalt poolt lisanud ka otsused iga kuusjoone igale joonele. Levinuim 64 kuusjoone järjestus on omistatud Wang Wenile ja seda nimetatakse Wang Weni korrastuseks. Loodud raamatu pealkirjaks sai "Zhou Yi" ja see on tuntud Muutuste raamatu (Yijing) nime all.
Viievõistlus

Viievõistlus on viiest võistlusalast koosnev spordi- või võistlusala ning võib tähendada järgmist:
Roheline Partei (Norra)

Roheline Partei Norras on rohelisel ideoloogial põhinev partei, mis loodi 1988. aastal. 
2013. aasta parlamendivalimistel pääses partei esimest korda Stortingisse, saades 1 koha (Rasmus Hansson).
Szeto Wah

Szeto Wah (司徒華, 司徒华, "Sītú Huà"); 28. veebruar 1931 Hongkong – 2. jaanuar 2011) oli Hongkongi pandemokraatlik poliitik. Rahvas hüüdis teda Onu Wah (華叔). 
Aastatel 1985–2004 oli ta Hongkongi Seadusandliku Nõukogu liige. 
Ta oli 21. maist 1989 kuni surmani organisatsiooni Hong Kong Alliance in Support of Patriotic Democratic Movements in China esimees. 
Ta oli tuntud ka hiina kalligraafia meistrina.
Herne-teramardikas

Herne-teramardikas ("Bruchus pisorum") on teramardika perekonda kuuluv mardikaline.
Tema tõugud elavad herneterades.
Margot Stevenson

Margaret Helen Stevenson (8. veebruar 1912 Manhattan, New York – 2. jaanuar 2011 Manhattan, New York) oli USA näitleja.
Ta tegutses põhiliselt New Yorgis Broadway teatrites. Üks tema tuntumaid osatäitmisi oli näidendis "You Can't Take It With You". Mõnda aega oli ta ka filminäitleja Hollywoodis, kus ta oli muu hulgas Ronald Reagani partner filmis "Smashing the Money Ring" (1939).
Ta on tuntud ka raadiosarjast "The Shadow" (1938), kus ta esines koos Orson Wellesiga, mängides Margo Lane'i.
Gareth Bale

Gareth Frank Bale (sündinud 16. juulil 1989 Cardiffis) on Walesi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Major League Socceri klubis Los Angeles FC ja Walesi jalgpallikoondises.
Bale on valitud kuuel korral (aastatel 2011, 2012, 2014, 2015 ja 2016) Walesi aasta jalgpalluriks.
Klubikarjäär.
Gareth Bale alustas elukutselise jalgpalluri karjääri Inglismaa jalgpalli esiliigas jalgpalliklubis Southampton 2005. aastal. 
Kaks aastat hiljem ostis Bale'i Inglismaa Premier League'i klubi Tottenham Hotspur 5 miljoni naela eest (lõplik summa sõltus jalgpalluri esinemisest).
2013. aastal valiti ta Tottenham Hotspuri ja Premier League'i hooaja parimaks mängijaks. Hooaegadel 2010–2011, 2011–2012 ja 2012–2013 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
Gareth Bale siirdus 100 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Madridi Real 1. septembril 2013. Esimesel hooajal võitis Bale koos Realiga Copa del Rey ja UEFA Meistrite Liiga, lüües värava mõlema turniiri finaalis.
UEFA Meistrite Liiga 2017–2018 finaalis Liverpooli vastu lõi ta kaks väravat ning tuli Madridi Realiga neljandat korda Meistrite Liiga võitjaks.
Hooajal 2020/21 oli ta Madridi Realist laenul taas Tottenham Hotspuris.
2022. aasta juunis teatas Los Angeles FC, et on sõlminud Bale'iga 12 kuu pikkuse lepingu. 
Koondisekarjäär.
Debüüdi Walesi rahvuskoondises tegi ta 27. mail 2006 sõprusmängus Trinidadi ja Tobago vastu. Ta sai 16 aasta ja 315 päeva vanuselt Walesi kõigi aegade noorimaks debütandiks. Tema rekordi ületas 2013. aastal Harry Wilson.
Esimese värava lõi ta 7. oktoobril 2006 EM-i valikmängus Slovakkia vastu karistuslöögist.
2016. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiril lõi ta seitse väravat ja aitas Walesi koondise esimest korda Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile.
Prantsusmaal toimunud Euroopa meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 11. juunil Slovakkiaga lõi värava ja aitas Walesi 2:1 võidule. Teises alagrupimängus 16. juunil Inglismaaga viis ta Walesi esimesel poolajal karistuslöögist juhtima, kuid Wales kaotas lõpus 1:2. Viimases alagrupimängus 20. juunil alistas Wales Venemaa 3:0, Bale lõi viimase värava. Wales jõudis lõpuks poolfinaali, kus kaotati hilisemale meistrile Portugalile 0:2.
Prillid

Prillid on klaasist või plastikust läätsedest ja prilliraamidest koosnev optiline seadeldis, mida hoitakse silmade ees, et korrigeerida nägemist, võimaldada näha lisainformatsiooni või kaitsta silmi.
Esimesed kantavad prillid leiutas Salvino D’Armate Itaalias aastal 1284.
Kaitseprillid kaitsevad silmi lendava prahi, liigse valguse või muu kiirguse eest. Päikeseprillid võimaldavad heledas päikesevalguses paremini näha ja võivad kaitsta silmi ultraviolettkiirguse eest. Erifunktsiooniga prillid võivad olla veel mingi informatsiooni nägemiseks (näiteks stereoskoopia). Prille võidakse kanda ka lihtsalt esteetilistel või moest mõjutatud eesmärkidel.
Prilliraamide materjalidena kasutatakse metalle, plaste, luud, puitu. Prille hoitakse prillitoosis ja puhastatakse vedelike ja lappidega. Prillide osad on prilliraamid, mis on hingede ja kruvidega ühendatud prillisangadega, mis on tagumisest otsast kõverad, et püsiksid kõrvade taga. Raamide küljes on läätsed ehk prilliklaasid. Raamid toetatakse ninale patjade abil, mis saavad loksu tõttu sääduda ninaseljaga.
Georg Streitberger

Georg Streitberger (sündinud 26. aprillil 1981 Zell am Sees) on Austria mäesuusataja.
Streitbergi esimene võistlus maailma karikasarjas oli Bormios suurslaalomis 18. märtsil 2000, kus ta sai 24. koha. Järgmine kord võistles ta MK-võistlustel alles 2004. aasta novembris. Esimest korda jõudis ta kolme parema hulka ja seda kohe võiduga 2. märtsil 2008 Kvitfjellis ülisuurslaalomis. Teise võidu sai ta samuti ülisuurslaalomis 2010.–2011. aasta maailma karikasarja Beaver Creek etapil 4. detsembril 2010.
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai ta ülisuurslaalomis 17. koha.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Georg Streitberger on osalenud () 141 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 9 korral, millest 3 korda kõige kõrgemale astmele.
Maailma karikasarja etapivõidud.
2011. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2011. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused on 75. meeste maailmameistrivõistlused jäähokis, mis toimusid Slovakkias 29. aprillist 15. maini 2011. Võistluspaigad olid Bratislavas ja Košices. Maailmameistritiitlit kaitses Tšehhi. Maailmameistriks tuli Soome, kes alistas finaalis Rootsi. Turniiri esimese mängu pidasid Saksamaa ja Venemaa. 2011. aastal pääsesid MM-võistluste põhiturniirile Austria ja Sloveenia. 
MM-il osales 16 meeskonda.
Võistlused peeti Slovakkias esimest korda pärast seda, kui riik sai iseseisvaks. Siiski on MM-võistlusi seal toimunud ka varem: 1959. ja 1992. aastal, kui kuuluti veel Tšehhoslovakkia koosseisu.
Tulemused.
Alagrupid.
Võistkonnad mängisid alagruppides omavahel ühe korra, kus igal meeskonnal tuli mängida kolm mängu. Alagrupi kolm paremat jätkasid cõistlust kahel vaheturniiril.
Vahegrupid.
Vahegruppidest jõuab finaalmängudele neli paremat meeskonda. Vahegrupi mängudel jaotati meeskonnad kahte gruppi. E-vahegrupis mängivad A- ja D-alagrupi kolm paremat, F-vahegrupis mängivad B- ja C-alagrupi kolm paremat. Alagrupis omavahel kohtunud meeskonnad enam vahegrupis omavahel ei kohtu, kuid nende omavahelise mängu tulemus alagrupis läheb arvesse vahegrupis.
Joachim II

Joachim II Hector (13. jaanuar 1505 – 3. jaanuar 1571) oli Brandenburgi kuurvürst aastatel 1535–1571.
Ta oli Joachim I Nestori poeg. Et ta isa oli veendunud katoliiklane, ei astunud tugevate protestantlike sümpaatiatega noorem Joachim tükk aega ametlikult luterliku kiriku liikmeks, ka valitsejaks saamise järel püüdis ta leida kahe usu vahel pigem tasakaalu kui protestantlust selgelt eelistada. 1539. aastal alustas ta järkjärgulist reformatsiooni läbiviimist, kuid alles 1555. aastal, Augsburgi usurahu järel, viis ta Brandenburgis lõplikult läbi poliitilise reformatsiooni ja sai kirikupeaks.
Princetoni Ülikool

Princetoni ülikool on eraülikool, mis asub USA New Jersey osariigi Princetoni piirkonna kolmes maakonnas. Kool asub Princetonis, Princetoni vallas ja Lääne-Windsori vallas ja on üks kaheksast Ivy League'i kuuluvast ülikoolist.
Kool asutati 1746. aastal New Jersey osariigis Elizabethis New Jersey kolledžina (College of New Jersey). 1756. aastal viidi kool üle Princetoni ja 1896. aastal nimetati ümber Princetoni ülikooliks. Princeton on vanuselt neljas kõrgharidust andev asutus USAs. Nii Princetoni ülikool kui ka Pennsylvania ülikool soovivad mõlemad olla neljandad. Pennsylvania ülikool kasutas esialgu asutamisaastat 1749, mis jättis selle viiendaks, kuid 1899. aastal otsustati, et asutamisaasta on hoopis 1740..
Erinevalt teistest tol ajal rajatud ülikoolidest polnud Princetoni ülikool ametlikult religioosse kallakuga. Sellel on küll olnud sidemeid presbüteri kirikuga, kuid tänapäeval üliõpilastele mingeid religioosseid nõudmisi ei esitata. 
Ülikoolil on oma kunstimuuseum, kus on ligi 60 000 originaalteost kogu maailmast, eri ajastutest ja eri liikidest. Osa skulptuure on paigutatud ka õue ühiselamute ümbrusse.
Ülikoolil on gooti stiilis kabel, kus toimuvad ava- ja lõpuaktused. Seda hinnatakse maailmas suuruselt kolmandaks ülikoolikabeliks.
Princetoni ülikool on üks maailma paremini rahastatud ülikoole tänu oma lõpetajate ja sponsorite annetustele. Osa sellest rikkusest on paigutatud ka väärtuslikesse (nt Claude Monet' ja Andy Warholi) kunstiteostesse.
Ülikooli ühiselamutes on kohti kõigile üliõpilastele kogu nelja-aastaseks õppeks ja üle 95 protsendi üliõpilastest elabki seal, kuna piirkonnas on üüripinnad kallid.
Bakalaureuseõppes on võimalik lõpetada kas Bachelor of Arts (A.B.) või Bachelor of Science insenerialal (B.S.E.).
Magistriõppes (Graduate School) saab õppida humanitaar-, sotsiaalteaduste, loodusteaduste ja insenertehnilistes programmides. Doktoriõpe on samuti kõigil neil programmidel.
Johann (Saksimaa)

Johann (12. detsember 1801 – 29. oktoober 1873) oli Saksimaa kuningas aastatel 1854–1873.
Isiklikku ja järglased.
Johann oli abielus Baieri esimene kuninga Maximilian I Josephi tütre Amalie Augustega (1801–1877), nende järglased:
Berwick-upon-Tweed

Berwick-upon-Tweed on linn Inglismaal Northumberlandi krahvkonnas. Ta on Inglismaa põhjapoolseim linn, Šotimaal piiri ääres.
Linn asub Tweedi jõe suudmes. Aastal 2001 elas linnas 11 665 inimest. 
Linna on tuntuks teinud legend, mille järgi ta oli alates Krimmi sõjast kuni 1966. aastani sõjas Venemaa ja Nõukogude Liiduga.
Frederick Muhlenberg

Frederick Augustus Conrad Muhlenberg (1. jaanuar 1750 – 4. juuni 1801) oli USA poliitik, Esindajatekoja esimene esimees.
Legendi järgi hoidis ta 1794. aastal ära saksa keele saamise Ameerika Ühendriikide riigikeeleks. Tegelikult oli otsuse sisuks, kas tõlkida mõned USA seadused saksa keelde või mitte, hääled jagunesid 42:41 (Muhlenberg hääletamises ei osalenud). USA-s pole tänapäevani ametlikku riigikeelt.
Aarno Maliniemi

Aarno Henrik Maliniemi (9. mai 1892 Oulu – 8. oktoober 1972 Helsingi) oli soome kirikuajaloolane, Helsingi ülikooli professor aastatel 1942–1960.
Maliniemi oli Soome keskaja kultuuriloo asjatundja. Ta uuris ka soome kirjanduse ajalugu.
Albaania jalgpallikoondis

Albaania jalgpallikoondis on Albaania rahvuskoondis jalgpallis.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlused olid esimene suurturniir, millest Albaania koondis osa võttis. Alagrupiturniiril kaotas Albaania Šveitsile 0:1 ja Prantsusmaale 0:2, võitis Armando Sadiku väravast 1:0 Rumeeniat ning saavutas oma alagrupis kolmanda koha.
1946. aastal võitis Albaania nelja koondise (Albaania, Bulgaaria, Rumeenia ja Jugoslaavia) osavõtul toimunud Balkani karika.
Praegune koosseis.
Albaania koondis sõprusmänguks Eesti vastu 13. juunil 2022 ("sulgudes koduklubi").
Viia Uluots-Wiget

Viia Uluots-Wiget (9. aprill 1927 Tartu – 4. märts 1987 Šveits) oli eesti tervisvõimleja.
Jüri Uluotsa tütar, põgenes 1944 Rootsi. Lõpetas 1947 Sigtuna Eesti Gümnaasiumi ja hiljem Rootsi Võimlemise Keskinstituudi. Töötas erinevates haiglates ja juhatas võimlemisrühmi.
Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
1966 abiellus Albert Wigetiga ja asus elama Šveitsi.
Karl Kook

Karl Kook (6. veebruar 1899 Raadi vald – 10. veebruar 1987 Stockholm) oli eesti arst, günekoloog. 
Õppis Tartu Aleksandri Gümnaasiumis. 1918–1919 oli Vabadussõjas. 1919. aastal lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi.
Õppis 1919–1926 Tartu Ülikoolis arstiteadust, vahepeal 1922–1924 Berliini ülikoolis. 1933 promoveeriti Tartus arstiteaduse doktoriks ("Võrdlevaid uurimusi mõningate keemiliste ainete toimest embrüonaalsesse koesse ja Rous-sarkoomisse koekultuuris"). 1925–1928 ülikooli naistekliiniku assistent, 1928–1939 naistearst Tartu Eesti Erakliinikus. 1939–1944 Tallinna Keskhaigla naistehaiguste ja sünnitusabi osakonna juhataja. 1944 põgenes Rootsi. 1951–1956 naistearst Luleås, 1956–1961 Hultsfredi jaoskonnaarst, aastast 1962 eraarst-günekoloog Stockholmis.
Karl Kook oli 1919. aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. 1946. aasta sügissemestril oli ta Stockholmi koonduse esimees ja alates 1950. aastast vanematekogu liige. 1978 valiti ta EÜS-i auvilistlaseks.
Soome penikoorem

Soome penikoorem (soome "peninkulma") on ajalooline teekonna pikkusühik Soomes, mis vastab tänapäeval täpselt 10 kilomeetrile. Sõna "penikoorem" tuleneb tõenäoliselt soome-eesti ühiskeelest.
Algupärane Soome penikoorem oli umbes viie kilomeetri pikkune teekond, kuid selle pikkus varieerus piirkonniti. 1665. aastal võeti Soome penikoorma pikkuseks Rootsi miil (rootsi "mil"), mis oli siis umbes 10 kilomeetrit. Soome minekul Venemaa koosseisu sai Soome penikoorma pikkuseks 10 versta ehk 10 688 meetrit.
Kui Venemaa läks 1881. aastal üle meetermõõdustikule, siis jäi penikoorem Soomes endiselt tarvitusele, kuigi rahvusvahelisse süsteemi see ei kuulunud. Soome penikoorma pikkuseks sai täpselt 10 000 meetrit. Tänapäevases Soome mõõtühikute süsteemis Soome penikoormat ei kasutata.
Soome keeles kasutatakse sama ühiku vastena lihtsalt sõna "peninkulma", eesti keeles on "penikoorma" ette lisatud täiend "soome", et teda mitte segi ajada teiste penikoormaks nimetatavate ühikutega.
Bachelor of Arts

Bachelor of Arts (B.A., BA või A.B.) tuleb ladina keelest "artium baccalaureus" ja tähistab kõrghariduse esimese astme (inglise keeles ka "undergraduate") bakalaureuse kraadi, mille saab vabade kunstide alal, kas kursuse või programmi täitmisel.
"Bachelor of Arts" kraadiõpe kestab tavaliselt kõigis Euroopa Liidu riikides kolm aastat. Samuti ka Austraalias, Bosnia ja Hertsegoviinas, Horvaatias, Indias, Iisraelis, Uus-Meremaal, Norras, Québecis, Singapuris, Lõuna-Aafrikas ja Šveitsis. Nelja-aastane on õpe Bangladeshis, Kanadas (v.a Québec), Islandil, Iirimaal, Pakistanis, Šotimaal, Venemaal ja USAs.
Eestis antakse kolme tüüpi "Bachelor of Arts" kraadi:
Harry Tillmann

Harry Tillmann (9. märts 1912 Vana-Antsla – 25. oktoober 1986 Giessen) oli eesti loomaarst.
Ta lõpetas 1931. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1937. aastal Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna "cum laude". Ta oli korporatsiooni Fraternitas Tartuensis liige.
1941. aastal põgenes Saksamaale. Töötas Saksamaa ülikoolides, alates 1958. aastast Giesseni Justus Liebigi nimelise Ülikooli veterinaargünekoloogia professor.
Hikaru Utada

Hikaru Utada (jaapani keeles 宇多田ヒカル "Utada Hikaru"; sündinud 19. jaanuaril 1983 New Yorgis) on üks Jaapani kõigi aegade edukamaid poplauljaid.
Hikaru Utada debüütalbum "First Love" on siiani Jaapani enim müüdud vinüülplaat (7,65 miljonit). Tema kaks hilisemat albumit kuuluvad samuti Jaapani kümne müüduima vinüülplaadi hulka. Oriconi singlimüügi edetabeli tippu on jõudnud 12 Utada laulu. 2007. aasta singlit "Flavor of Life", mida levitati interneti kaudu, laaditi alla 7,2 miljonit korda. Sellega tõusis singel 2007. aastal maailmas teisele kohale pärast Avril Lavigne'i lugu "Girlfriend". Samal aastal müüdi üle 12 miljoni Utada lugudest tehtud digitaalse mobiilihelina.
Ta on tootnud koostöös ettevõttega Squaresoft videomängud "Kingdom Hearts" ja "Kingdom Hearts 2". "Kingdom Heartsi" teemaloo pealkiri on "Hikari". 
Hikaru Utada on kakskeelne, ta räägib inglise ja jaapani keelt. Ta kasvas üles New Yorgis ja Tōkyōs. Utada vanemad on samuti muusikud.
Aastatel 2002–2007 oli ta abielus fotograafi Kazuaki Kiriyaga.
Keila-Joa siseteed

Keila-Joa siseteed (registrinumber 11394) oli kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas Meremõisa külas. Tee pikkus on 0,8 km.
Tee sai alguse ja ka lõppes Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee 29. kilomeetril. Tee ei ületanud ühtegi silda, küll aga üht truupi. Teele ei jäänud ühtegi bussipeatust.
Tee oli mustkattega. Tee oli klassita. Liiklussagedus teel oli kuni 200 autot ööpäevas.
2013. aastal andis riik tee Keila vallale, millest peale on riigitee asemel kohalikud teed.
BHT

BHT on akronüüm, mis võib tähendada mitut asja:
Pipett

Pipett on gradueeritud ehk ühikutega varustatud instrument, mida kasutatakse kindla ruumalaga vedeliku, harvem gaasi viimiseks uuritavasse proovilahusesse vm. 
Pipette kasutatakse laialdaselt praktilises keemias, molekulaarbioloogias jm.
Varem olid pipetid enamasti klaasist ja käsitsi täidetavad mingi kindla koguseni. Tänapäeval kasutatakse valdavalt automaatpipette, mis võimaldavad pipetile määratud vedelikukoguse hõlpsasti sisse tõmmata. Automaatpipeti mõõtetäpsus on enamasti suurem kui klassikalise klaasist pipeti oma.