tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nylon Beat

Nylon Beat oli Soome popansambel, mis oli väga populaarne 1990. aastatel ja 2000. aastate alguses. Tegemist oli tüdrukuteduetiga, kuhu kuulusid Jonna Kosonen ja Erin Koivisto. Nende aktiivse karjääri jooksul, mis kestis aastatel 1995–2003, sai ansambel kaheksa kuld- ja seitsme plaatinaplaati ning Emma-auhinna kategoorias "Aasta bänd 1999".
Ansambel moodustati 1995. aastal telesaate "Kiitorata" tulemusel. Sel ajal olid tüdrukud vaid 16-aastased. Tegevust alustasid nad taustalaulmise ja tantsimisega. Hiljem saavutas nende muusika juba arvestatavama küpsusastme ja lõpuks esinesid nad elava muusika saatel, mille esitajaks mitmest profimuusikust koosnev bänd.
Suurema osa muusikast kirjutasid Risto Asikainen ja Ilkka Vainio, produktsiooni tegi põhiliselt Asikainen.
Nylon Beati lugusid on kaverdanud teisedki artistid, sealhulgas ka Eesti Best B4. Teistest ansamblitest oli tuntuim Korea popansambel S.E.S, mille meloodiliselt kõlav versioon laulust "Like a Fool" on identne Nylon Beati originaaliga.
Ehkki duett oli juba andnud oma väljakuulutatud viimase kontserdi 2003. aasta uusaastaööl, tulid nad uuesti kokku, et esineda soojendajatena kahe ansambli Toto kontserdi eel: esimene toimus 17. augustil 2007 Oulus, teine sama aasta 18. augustil Tamperes.
Kura kuningad

Kura kuningad (saksa keeles "Kurische Könige"; läti keeles "kuršu ķoniņi"; vene keeles "куршские короли") oli sotsiaalne grupp Kuramaal tänapäeva Lätis, kes elas mitmetes külades praeguse Kuldīga piirkonna territooriumil. 
Kura kuningad olid algselt läänimehed, vabastatud maksudest ja teotööst, kuid väeteenistuskohustusega. Nad võisid pidada veskit, kalastada ja küttida. On teada, et 17. sajandil olid kura kuningatel oma vapid. Eristaatus võimaldas neile teatavat vabadust ka religiooni osas ja mõnede paganlike, eriti hiiemetsadega seotud uskumuste praktiseerimist. Teistest läänimeestest eristas kura kuningaid asjaolu, et neil puudus oma maaomand ja alluvad talupojad. Kirjaliklt on neid esmamainitud 1320. aja 1333. aasta lääniraamatutes. Kura kuningate ("Cursken konyngh") nime all märgitakse neid esimest korda 1504. aastal. Kuigi kura kuningate algupära täpselt teada ei ole, näitavad kaudsed tõendid, et vähemalt osa neist, Turlava lähedastes külades asunud, pärines 13. sajandi kuralaste ülikutest. Nimelt paiknesid sealsed nende külad ühtsel alal Lipaiķi linnamäe ja tõenäoliselt sellega kokku kuulunud Elka hiiekoha lähedal ning ühe sealse suguvõsa nime Tontegode (mainitud juba 1320. aastal) etümoloogiaks on peetud skandinaavia sõnu "tomte" "majavaim" ja "godi" "preester või väike isand", mis võib viidata neile kui kunagistele hiie omanikele. Ka on Peniķiste suguvõsa saanud õiguse kura kuningate hulka kuuluda vapruse eest Smolino lahingus 23. augustil 1504 Wolter von Plettenbergilt (see oli ka viimane selle staatuse saanud pere).
Aja jooksul kura kuningate õigusi vähendati ja 18.–19. sajandiks olid nad langenud sisuliselt tavalise talupoja staatusesse. 1860. aastal kuulus kura kuningate hulka 833 inimest (403 meest ja 430 naist). Põhiliselt elasid nad Kuldīga kihelkonna seitsmes vabakülas (Ķoniņciems, Pliķi, Ziemeļi, Kalēji, Viesalgi, Dragūni, Sausgaļi-Kamburnieki). Pärast 1810. kuni 1884. aastani kestnud võitlust oma endiste õiguste eest nende privileegid taastati. 
Kura kuningate eriline seisund kaotati lõplikult Läti Vabariigis 1920. aasta maareformi ja 1929. aasta seadusega, mis nende vabakülad üksiktaludeks jagas. Kura kuningate järglased on sellised tänapäeva perekonnad nagu (läti kirjakeeles): Peniķis, Tontegode, Vidiņš, Dragūns, Sirkants jt.
Kurvits (perekond)

Kurvits ("Scolopax") on lindude perekond kurvitslaste sugukonnas.
Perekonnas on kaheksa liiki:
Metskurvits ja ameerika kurvits on laia levikuga, ülejäänud on saare-endeemid. Euraasias elutseb metskurvits.
Kurvits (perekonnanimi)

Kurvits on eesti perekonnanimi.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga on perekonnanimi Kurvits 296 mehel ja 334 naisel. Perekonnanimede levikult on Kurvits meeste puhul 146. ja naiste puhul 141. kohal.
Urmas Kukk

Urmas Kukk (sündinud 28. mail 1965) on eesti vandeadvokaat. 
Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1992 ja Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduskonna magistrikraadiga 2005. 
1996–1999 töötas ta advokaadibüroos Concordia advokaadina, 1999–2000 Majandusministeeriumis õigusosakonna juhatajana, 2000–2002 Teede- ja Sideministeeriumis õigusosakonna juhataja ja asekantslerina. 
2003–2008 oli ta Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor. 2008. aastast on ta tagasi Eesti Advokatuuris, 2011. aastast töötab advokaadibüroos Kraavi &amp; Partnerid.
François de La Rochefoucauld

François de La Rochefoucauld (15. september 1613 Pariis – 17. märts 1680 Pariis) oli prantsuse kirjanik, aforismiklassik, hertsog.
Võtnud oma tormilises nooruses kõrgaadlikuna osa kõikvõimalikest poliitilistest intriigidest (sealhulgas armuintriigidest), vandeseltsidest ja mässudest, pühendus ta kirjandusele alles vanemas eas, kui oli saanud lahingus raske näohaava. 1662 ilmusid ta "Memuaarid", mis kajastavad tema osalust Fronde'i liikumises, kusjuures autor kirjutab endast kolmandas isikus.
La Rochefoucauld' peateos on aforismikogu "Mõtisklused ehk Moraalsed sententsid ja maksiimid" ("Réflexions ou Sentences et Maximes morales"), mille juhtmõtteks on inimeste egoismi paljastamine. Nähes kõigi ülevate tunnete ja kõrgete vooruste taga eelkõige inimeste omakasupüüdlikkust, esitab La Rochefoucauld omamoodi inimkonna universaalse psühholoogia, mis sobiks kõikidele aegadele ja rahvastele. Aforismide üldistav, kohati abstraktne laad lähendab La Rochefoucauld' klassitsismi kunstimeetodile, autori üldine tundetoon aga on lähemal barokksuuna kirjanikele.
Abielus oli tal kaheksa last ja lisaks üks vallaslaps.
Molière kasutas teda "Misantroobi" prototüübina.
Noored hinged

"Noored hinged" on A. H. Tammsaare 1909. aastal ilmunud armastusnovell. Novell ilmus Tartus Postimehe trükikojas trükitud Noor-Eesti väljaandes.
Teos on pilguheit üliõpilasnoorte mõtte- ja tundemaailma. "Noorte hingede" sisus on ühiseid jooni novelliga "Pikad sammud".
Sisukokkuvõte.
Karl ja Aino lähevad üheskoos metsa jalutama. Karl on tundnud juba mõnda aega, et neiu on muutunud. Ta on kartlik ja ärevil, samas Aino on õnnelik ja muretu. Metsas soovibki Aino üles tunnistada, et ta on Karli eest midagi varjanud. Aino tunnistab, et on mõnel korral Kulnot külastanud ning sellest Karlile mitte rääkinud. Muretult kirjeldab ta käesoleva päeva külaskäiku ja noormehe lauset, et see sooviks neiut suudelda. Aino on Kulnost rääkides muretu ja õnnelik ning Karliga avameelne. Äkki saab Aino aru, et ka Karl on temasse armunud. Ta süüdistab Karli, et noormees ei ole kinni pidanud nende kokkuleppest jääda vaid sõpradeks. Jalutuskäigu lõpuks Aino siiski tunnistab, et temalgi on mõningased romantilised tunded Karli suhtes.
Aino ja Kulno suhe omandab võitlusliku iseloomu. Mõlemad noored on teineteisest huvitatud, kuid ootavad teiselt tõelist allaandmist ja oma armastuse tunnistamist. Kulno tunnistab, et on veidi ka Õiest huvitatud. Ta kohtubki mõlema neiuga. Aino ja Õie on kunagised pinginaabrid, ent ei käi eriti läbi.
Aja jooksul hääbub Aino muretus ja rõõmsameelsus. Neiu ei ole oma suhtega Kulnoga rahul. Ka Kulno ei ole õnnelik. Noormees on lõpetanud läbikäimise Õiega, kuid suhe Ainoga ei tee teda enam õnnelikuks. Ta tunneb, et saab intellektuaalselt võrdväärselt rääkida üksnes Muhemiga.
Ühel päeval saabub Aino Kulno poole sooviga klaarida nende suhteid. Vestlus kulgeb Aino jaoks ebaootuspäraselt: Kulno lõpetab Ainoga suhte. Aino on murtud, kuid leiab peagi tänu Hilda Maasika võimaluse Eestist välismaale sõitmiseks. Tema elurõõm taastub ja Kulno, kes on vahepeal taas Õiega kurameerima hakanud, ihaldab nüüd taas Ainot. Külmal talveõhtul läheb ta välismaale sõitvat Ainot rongile saatma. Nende suhtesse ei teki selgust, ent noorte tunded ei ole ka vaibunud. Aino saab teada, et ka Kulno lahkub paari päeva pärast kodumaalt Piiterisse (Peterburi). Rong lahkub koos Ainoga.
Novell lõppeb lausega Kulno kohta: 
Vastuvõtt.
See teos on saanud vastuolulist tagasisidet. Näiteks Heino Puhvel on raamatus "A. H. Tammsaare elu ja loomingu varasem periood" kõnealuse teose väärtuse väga maha teinud. Ta kasutab muuhulgas lauset: "Pilt teose kangelaste vaimsest palgest kujuneb aga troostituks, sest raske on leida ideelagedamat noorsugu, kui on "Noorte hingede" peategelased."
Suundantenn

Suundantenn on antenn, millel on suunatoime, s.t mille tekitatava elektromagnetvälja tugevus sõltub kiirguse suunast (saateantennil) või mille puhul antennis indutseerunud elektromotoorjõud sõltub raadiolainete saabumise suunast (vastuvõtuantennil). Seega saateantenn suunab elektromagnetkiirguse energiat peamiselt teatud kindlasse ruuminurka; vastuvõtuantenn võtab elektromagnetkiirguse energiat kõige tõhusamalt vastu teatud ruuminurgas.
Meeter- ja detsimeeterlainetel on vastuvõtuantennina peamiselt kasutusel Yagi antenn ja logoperioodiline antenn, lühematel lainetel (alates sagedusest umbes 1 GHz) paraboolantenn ja planaarantenn.
Raadiosignaal

Raadiosignaal on raadiolainete vahendusel edastatav informatsioon või edastatavad andmed. Raadiosignaal tekitatakse raadiosaatjas andmesignaalist, enamasti digitaalsest andmevoost, millega moduleeritakse kõrgsageduslikku kandevõnkumist, näiteks siinusvõnkumist. Moduleeritud kõrgsagedusvõnkumine kiiratakse saateantenni kaudu ruumi. 
Raadiosignaalide rakendusvaldkonnad on ringhääling, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia, telemeetria (kaugmõõtmine), GPS, radar, raadioastronoomia jm.
Kõrgmolekulaarsed ühendid

Keemias ja biokeemias on kõrgmolekulaarsed ühendid suure molekulmassiga, makromolekulaarsed ühendid. 
Kõrgmolekulaarse ühendi molekulmass võib olla mõnest tuhandest mitme miljonini. Enamasti moodustuvad need molekulid suhteliselt väikese molekulmassiga ühendite polümerisatsioonil (tegelikul või mõttelisel) ja nii esinevad nende struktuuris korduvad struktuurielemendid (monomeersed lülid). "Korduvatest lülidest ühe või mõne eemaldamine kõrgmolekulaarse ühendi molekulist ei muuda selle molekuli omadusi"; siiski ei kehti see reegel paljude biopolümeeride korral.
Kõrgmolekulaarsete ühendite vastandina (tihti polümeersete ühendite välistamiseks) kasutatakse mõistet „madalmolekulaarsed ühendid“, mis reeglina ei sisalda korduvaid lülisid. Kitsama tähendusega nimetused on lenduvad ühendid, vedelikud, gaasid jm. 
Keemias ja keemiatööstuses kasutatakse põhiliselt terminit "polümeerid", biokeemias aga termineid "makromolekulid" ja "biopolümeerid". Kõrgmolekulaarseid ühendeid liigitatakse mitme põhimõtte järgi:
Kõrgmolekulaarsetest ühenditest koosnevad kõik organismide koed. Nendel ainetel kui suure energeetilise potentsiaaliga toormel on eriline tähtsus tahke- ja vedelkütustena, mille termokeemiline muundamine võimaldab toota vedelat ja gaasilist mootorikütust. Tekstiilmaterjalid, plastid, kiled, lakkid, liimid jmt on polümeersed saadused.
Hauaplaat

Hauaplaat (ka matuseplaat) on kivist hauatähis, kivist, pronksist või muust materjalist plaat matusepaiga kohal; keskajal ja varauusajal olid hauaplaadid peamiselt kirikute põrandates, alates 18. sajandi teisest poolest ka kalmistutel.
Keskaegsed hauaplaadid.
Keskajal kasutati hauaplaate kirikutes asuvate hauakambrite tähistamiseks. Need olid reeglina hauakambri suurused ning katsid selle laena. Traditsiooniliselt on hauaplaatide nurgad kaunistatud nelja evangelisti sümbolite, ristide, sõõride või roosidega. Kadunu nimi ja surmaaeg on raiutud plaadi ääretekstina, mille lugemist alustatakse ülemisest vasakust nurgast paremale. Hauaplaadi keskel paiknevad kas vapid, peremärgid või inimfiguurid.
Eesti vanimad hauaplaadid on pärit 13. sajandist. Paljud keskaegsed hauaplaadid on nende esialgse funktsiooni kadudes, näiteks kirikus paiknevate matuste ümbermatmisel, ümber paigutatud, näiteks kasutatud ehituskividena.
ESCP Business School

ESCP Business School on Pariisis, Londonis, Berliinis, Madridis ja Torinos asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Tegu on maailma vanima äriülikooliga, mis asutati 1819. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus ESCP 2012. aastal Euroopa äriülikoolide seas 10. kohale. 2010. aastal hindas Financial Times ülikooli ärijuhtimise magistrikava maailma parimaks, kusjuures 2012. aasta oli see teisel kohal. Selle EMBA-programm on maailmas 21. kohal.
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Patrick Thomas (Hèrmesi tegevjuht), endine Prantsusmaa peaminister Jean-Pierre Raffarin ning EL-i siseturu ja teenuste volinik Michel Barnier.
Ajalugu.
1819. aastal asutas rühm majandusteadlasi ja ärimehi, teiste seas majandusteadlane Jean-Baptiste Say ja ettevõtja Vital Roux, ESCP Europe’i. ESCP Europe oli esimene äriülikool maailmas. Jean-Baptiste Say oli majandusliku liberalismi eestkõneleja ja tihti omistatakse talle juba nii vara kui 1800. aastal mõiste „ettevõtja” (entrepreneur) looja au. Vital Roux on eelkõige tuntud kui 1807. aasta äriseadustiku kaasautor ning uuendusmeelse pedagoogika eestvõitleja.
ESCP Europe on algusest peale olnud rahvusvaheline. 1824. aasta lennu 118 lõpetajast olid umbes 30% välismaalased – 15 rahvuse esindajad, teiste seas seitse hispaanlast, viis brasiillast, viis hollandlast, neli sakslast ja kaks ameeriklast. Praegu on üliõpilaskonnas ligi 100 rahvuse esindajaid.
Esimeses õppekavas oli keeleõpe tähtsal kohal: peale prantsuse keele grammatika pakuti kursuseid inglise, saksa ja hispaania keeles. 1825. aastal käis õppetöö ESCP Europe’is kokku kümnes keeles ja üliõpilased pidid neist õppima vähemalt kolme. 1873. aastal loodi ESCP Europe’i vilistlasühing. 1921. aastal tähistas ESCP Europe Sorbonne’i hiigelsuures auditooriumis oma 100. aastapäeva, mille pidamist majanduskriis oli edasi lükanud.
5. aprillil 1973 otsustati mitme linnakuga Euroopa äriülikooli idee kasuks ning peagi avati pidulikult linnakud Ühendkuningriigis (Londonis 1974. aastal, järgnes kolimine Oxfordi 1975. aastal ja tagasi Londonisse 2005. aastal) ning Saksamaal (Düsseldorfis 1975. aastal, kust 1985. aastal koliti ümber Berliini). See annab tunnistust ülikooli sügavalt euroopalikust identiteedist. 1988. aastal järgnes linnak Hispaanias Madridis ja veel üks 2004. aastal Itaalias Torinos. 
2011. aastal sai ESCP Europe’ist asutajapartner HESAM-is – Sorbonne’i ülikooli ümber koondunud tuntud humanitaarvallas tegutsevate teadus- ja kõrgharidusasutuste klaster. 2019. aastal tähistab ESCP Europe 200. tegutsemisaastat maailma esimese äriülikoolina.
Valjo Masso

Valjo Masso (3. juuni 1933 Viljandi – 10. september 2013) oli eesti põllumajandusteadlane ja poliitik.
Ta lõpetas 1957. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia. 1964. aastal kaitses ta majandusteaduste kandidaadi väitekirja ja 1974. aastal põllumajandusdoktori väitekirja.
Ta töötas aastatel 1958–1994 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudis, kus oli 1972–1976 instituudi asedirektor ja eriloomakasvatuse osakonna juhataja, 1977–1985 väetiste sektori juhataja ja 1985–1994 orgaaniliste väetiste labori juhataja. Aastatel 1994–1996 oli ta Eesti Põllumajandusülikooli orgaaniliste väetiste grupi juhataja.
Aastatel 1997–1999 oli ta VIII Riigikogus asendusliige valimisliidu Koonderakond ja Maarahva Ühendus koosseisus.
Ta on uurinud farmide töökorraldust, peamiselt sõnnikumajanduse tehnoloogiat, sõnniku biotehnoloogilist töötlemist, energia- ja aineringet farmis ökoloogilisest ja majanduslikust lähtekohast, mullaviljakuse taastamise (sealhulgas taimede bioloogilisi omadusi kasutades) ja põllumajandusliku keskkonna kaitse võimalusi. Ta on täiustanud sõnnikuhoidlaid.
Ta oli aastatel 1964– NLKP liige. 10. novembrist 1999 oli ta Eestimaa Rahvaliidu/Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige.
Isiklikku.
Tema poeg Jaan Masso on majandusteadlane.
Ilmo Liive

Ilmo Liive (24. märts 1936 – 7. september 2013) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1967. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi õhtuse osakonna arhitektina.
Liive töötas aastast õpingute kõrvalt 1959 Kommunaalprojektis arhitektina, ning jõudis arhitekti ametikohalt projekti peaarhitektiks. Pärast ERKI lõpetamist suunati ta Tartusse, kus ta töötas aastatel 1968–1969 Tartu linna peaarhitektina. 1970. aasta naasis ta Tallinna ja sai Kommunaalprojekti peaarhitektiks.
Kääbusmadu

Kääbusmadu ("Calamaria") on maoperekond. Kääbusmaod on valdavalt õrnad ja väikesed maod, suurimaks perekonna esindajaks peetakse Jaava saarel elavat liiki "Calamaria occipitalis", kelle pikkus on 50 cm ringis. Neile peetakse iseloomulikuks varjuvat-kaevuvat eluviisi, neid leiab lehtede ja kivide alt. Looduses on nad valdavalt loomtoidulised loomad. 
Geograafiline levila.
Kääbusmaod elavad peamiselt Aasias, Birmas, Filipiinidel, Indohiinas, Lõuna-Hiinas, Myanmaris, Suurtel Sunda saartel, Vietnamis. 
Klassifikatsioon.
Kääbusmadusid klassifitseeritakse järgmiste liikide ja alamliikidena:
Mikko Koivisto

Mikko Koivisto (sündinud 18. aprillil 1987 Vantaas) on soome korvpallur. 
Ta mängib Soome klubis Nilan Bisons.
Ta on 194 cm pikk ja kaalub 85 kg. 
2008. aastast mängib ta ka Soome korvpallikoondises.
Caenophidia

Caenophidia on madude ülemsugukond ja fülogeneetilise klassifikatsiooni alusel madude infraseltsi kuuluv järk. 
"Caenophidia" on madude liigirohkeim ülemsugukond, hõlmates rohkem kui 3000 liiki, sealhulgas enamik niinimetatud mürkmadusid Nad elavad väga mitmesugustes elupaikades. 
Klassifikatsioon.
Fülogeneetiline klassifikatsioon.
"Caenophidia" ülemsugukonna fülogeneetiliseks klassifikatsiooniks pakutakse järgmist skeemi:
Evolutsioon.
Arvatakse, et "Caenophidia" maod on välja arenenud Kainosoikumi keskel.
Etümoloogia.
Kreeka keeles tähendab eesliide "caeno" 'uus', 'hiljutine'.
Colubridae

Colubridae on madude sugukond.
Klassifikatsioon.
Sugukonda "Colubridae" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised madude alamsugukonnad:
Järgmised perekonnad on roomajate andmebaasis seni alamsugukondadesse klassifitseerimata:
2016.
Sugukonnaga on 2016. aasta seisuga liidetud maoperekond Wallaceophis .
Vappepitaaf

Vappepitaaf on epitaafi ja surnusildi funktsioone ühendav enamasti puust nikerdatud polükroomne aadlivapina kujundatud mälestustahvel koos mälestustekstiga, mis on aadlisoost surnu mälestuseks kirikusse üles seatud.
Vappepitaafi kanti matuserongkäigus sarga ees ning riputati kadunukese haua vahetusse lähedusse kiriku seinale. Aadlike vappepitaaf koosnes suguvõsa vapi pildiga vapikilbist, mille all paiknes tekstitahvel kadunukese elulooliste andmetega. Vapikilpi ümbritses rikkaliku taimornamendiga kiivrikate, mille kohal kõrgus turvisekiiver aadlikrooni ja kiivriehisega.
Vappepitaafide kasutamise kõrgaeg oli 17. sajand. Vappepitaafide traditsioon hakkas hääbuma pärast kirikuisse matmise keelustamist 1772. aastal.
Eestis on tänapäevani säilinud alla 200 vappepitaafi, üle poole neist asuvad Tallinna Toomkirikus.
Kingitus

Kingitus ehk kink on vabatahtlikult, rahalist või muud hüvitist saamata teisele isikule üle antav või antud vara (mis ei ole enne selle teise isiku oma).
Kingitusi antakse tihti mingi erilise sündmuse või tähtpäeva puhul, nt sünnipäevaks, jõuludeks, pulmadeks, nimepäevaks, kooli lõpetamisel jne.
Kingituse andmisega võidakse väljendada armastust, sõprust, poolehoidu, tänu, suuremeelsust. Kingitus võib olla oma vara ja rikkuse teistele jagamise viis. Kingituse eesmärk võib olla kinkijast mälestuse jätmine.
Välislingid.
Hea kodanik. Annetamine ja maksud.
Neurotransmissioon

Neurotransmissiooniks ehk keemiliseks neurotransmissiooniks (ladina "neurotransmissio") (ka sünaptiliseks ülekandeks) nimetatakse kahe neuroni vahel toimuva impulsi keemilise vahendamise protsessi. Neurotransmissiooni käigus toimub närvilõpmetest erituva neurotransmitteri sihtrakku (nt presünaptilise neuroni) vastuvõtmine ning aktivatsioon ja/või inhibitsioon teise neuroni (nt postsünaptilise neuroni) retseptorite poolt. 
Neurotransmissioonil põhineb paljude kesknärvisüsteemi toimivate ainete ja ravimite ringlus. 
Inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatud madude toksiinina toimiv sülg, mille toime on neurotoksiline, toimib ka neurotransmissiooni, olenevalt mürkmao sülje biokeemilisest koostisest kas presünaptiliste või postsünaptiliste neuronite kaudu.
Dibroom

Dibroom ehk molekulaarne broom ehk broom (Br2) on tähtsaim broomist koosnev lihtaine.
Normaaltingimustel on ta mürgine punakaspruun tugevalt aurav terava lõhnaga vedelik. Aine on väga lenduv ning juba toatemperatuuril aurustub seda suures koguses.
Dibroomi looduses ei leidu, sest ta on väga reaktiivne.
Keemilised omadused.
Dibroom ei ole nii reaktiivne kui dikloor, kuid on dijoodist reaktiivsem.
Dibroom redutseerub kergesti, moodustades bromiidioone; ta on tugev oksüdeerija (redokspotentsiaal 1,07 V). Dibroom reageerib kergesti enamiku metallide ja poolmetallidega, moodustades vastavaid bromiide.
Dibroom reageerib ka orgaaniliste ühenditega. Näiteks alkaanidega toimub radikaalne asendusreaktsioon (radikaalne halogeenimine), mille saaduseks on bromoalkaanid. Kiirguse mõjul laguneb dibroom kergesti kaheks broomiradikaalideks. Alkeenidega toimub elektrofiilne liitumine dibromoalkaanideks. Näiteks eteenist saadakse 1,2-dibromoetaan:
formula_1
Dibroomi saab kasutada kaksiksidemete olemasolu indikaatorina. Dibroomi vesilahuse (broomvee värvituks muutumine annab tunnistust sellest, et reaktsioon on toimunud.
Reaktsiooni küllastamata orgaaniliste ühenditega saab seletada molekuli sobiva suurusega. Ühendit saab lõhkuda, nii et tekivad positiivne, elektrofiilne osake (Br+) ja negatiivne, nukleofiilne osake (Br-). Peale alkaanide ja alkeenide võib dibroom reageerida ka (aktiveeritud) aromaatsete ühenditega, kergesti reageerivad benseen, fenoolid ja aniliinid. Toimub elektrofiilne aromaatne asendusreaktsioon, mis ei vaja katalüsaatorit. Saadusteks on orgaaniline broomiühend ja (gaasiline) vesinikbromiid.
Füüsikalised omadused.
Dibroom on ainuke mittemetalli lihtaine, mis on standardtingimustes vedelik. Neis tingimustes aurustub ta kergesti. Punakaspruun aur sarnaneb lämmastikdioksiidiga, kuid tal on iseloomulik vänge lõhn.
Broom lahustub mõõdukalt vees ning hästi etanoolis, dietüüleetris, kloroformis ja süsinikdisulfiidis. Broom lahustub paremini ioonilises broomisoolas, nimelt moodustub seal ioon Br3-.
Saamine.
Broomirikast merevett (näiteks Surnumerest) kasutatakse tooraineena dibroomi tööstuslikul tootmisel. Merevett töödeldakse diklooriga, mille toimel broom oksüdeerub dibroomiks:
formula_2
Väikeses koguses saab dibroomi laboris valmistada, töödeldes tahket naatriumbromiidi kontsentreeritud väävelhappega (H2SO4). Esimesel etapil tekib gaas vesinikbromiid (HBr), kuid osa sellest oksüdeerib väävelhape dibroomiks (Br2) ja vääveldioksiidiks (SO2):
formula_3
formula_4
Tugevama oksüdeerija lisamine muudab reaktsiooni efektiivsemaks.
Dibroomi mürgisuse tõttu valmistatakse teda sageli "in situ", töödeldes "N"-bromosuktsinimiidi (NBS) vesinikbromiidiga. Tekkivat suktsinimiidi saab sageli välja filtreerida.
Nāşir al-‘Aţīyah

Nāşir al-‘Aţīyah (sündinud 21. detsembril 1970 Dohas) on Katari rallisõitja ja laskur.
Tema kaardilugeja on Giovanni Bernacchini.
2014. aastal osaleb Nāşir al-‘Aţīyah WRC2-s, sõites Fordiga. Ta sai Portugali rallil üldarvestuses 9. koha ja WRC2 arvestuses 1. koha. Al-‘Aţīyah on WRC arvestuses pärast 4. etappi 20. kohal ja WRC2 arvestuses 5. kohal.
Jari Ketomaa

Jari Ketomaa (sündinud 18. aprillil 1979 Mikkelis) on endine soome rallisõitja.
Tema kaardilugeja oli Kaj Lindström.
2014. aastal osales ta WRC2-s, sõites Fordiga ning lõpetas hooaja kokkuvõttes teise kohaga.
Ainja kalmistu

Ainja kalmistu (ka Aine kalmistu) on kalmistu Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ainja külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 1,1 ha.
Ajalugu.
Kalmistu rajati arvatavasti koos esimese õigeusu koguduse rajamisega Karksi kihelkonda 1846. aastal, sellepärast on selle kohta ka kasutatud nime 'Karksi vana õigeusu kalmistu'. 
Viimane matus kalmistul toimus 3. augustil 1958, sinna maetute arv ei ole teada. Praegu on kalmistu kasutuseta.
BMW i3

BMW i3 on BMW toodetav väike iseloomuliku kõrge katusega elektriauto, mille tootmist alustati 2013. aastal ja mis oli BMW esimene masstootmisesse jõudnud täiselektriline sõiduk.
Disain ja ehitus.
BMW i3 kandmik on valmistatud kaalusäästu eesmärgil süsinikkiuga tugevdatud plastist (CFRP) ja alumiiniumist. See ehituspõhimõte oli osa BMW i-seeria kontseptsioonist (nn "LifeDrive" arhitektuur). Tegu on tagaveolise autoga, mille liitiumioon akupakk asub auto põhja all, tagades madala raskuskeskme.
Mudelivalik ja mootorid.
Põhimudel BMW i3 kasutab elektrimootorit võimsusega 125 kW (170 hj). Hiljem, alates 2017. aastast, lisandus mudelivalikusse sportlikum versioon i3s, mille võimsus on 135 kW (184 hj).
REx (Range Extender).
Lisavarustusena pakuti i3-le ka sisepõlemismootoriga sõiduulatuse pikendajat (inglise keeles "Range Extender"), mille puhul on autol lisatähis REx. See on 0,65-liitrine kahesilindriline bensiinimootor, mida kasutatakse ainult generaatorina akupaki laadimiseks, mitte auto otse veojõuga varustamiseks. REx-versioon kaalub tavalisest elektriautost rohkem.
Tootmise lõpp.
BMW i3 tootmine lõpetati 2022. aasta juulis. Mudel jäi otsese järeltulijata, kuigi tema pärand elab edasi BMW i-seeria uutes elektriautodes.
Renault Zoe

Renault Zoe on Renault' elektriauto. 
Zoe on elektriauto kohta odav, aga autole peab aku juurde rentima. Mootoril on jõudu 88 hobujõudu. Tippkiirus on 135 kilomeetrit tunnis. Ühe laadimisega saab sõita 210 kilomeetrit.
Mazda 2

Mazda 2 on Mazda väikeauto, mida on toodetud 3 põlvkonna vältel 2002. aastast. 
3. põlvkond on tootmises 2014. aastast ja see kasutab Skyactiv-tehnoloogiaga mootoreid ja käigukaste ning on disainitud Kodo disainikeeles.
Renault Twizy

Renault Twizy on Renault' väike kahekohaline elektriauto. Auto on varustatud 6,1 kWh akupakiga, võimsus on sõltuvalt mudelist 4 kW (5 hj) või 13 kW (18 hj) ning võimsama mootoriga Twizy maksimaalne kiirus 80 km/h. 
Jaapanis turustatakse Twizyt nimega Nissan New Mobility Concept (NMC).
Twizy mahutab 2 inimest ja läbib ühe laadimisega 100 km. Uksed ja küljeklaasid on Twizy puhul lisavarustus ja kõige odavamad mudelid on ilma uste ja küljeklaasideta.
Guðmundur Finnbogason

Guðmundur Finnbogason (6. juuni 1873 – 17. juuli 1944) oli Islandi filosoof ning ühtlasi ka üks saareriigi esimesi psühholooge. Tema vanemad olid Guðrún Jónsdóttir ja Finnbogi Finnbogason.
Ta lõpetas Reykjavíkis asuva gümnaasiumis Lærði Skólinn (praeguse nimega Menntaskólinn í Reykjavík) 1896. aastal ning 1901. aastal Kopenhaageni Ülikooli psühholoogia magistri kraadiga. Tema mentorite hulka kuulusid Harald Høffding ja Alfred Lehmann. Neist Lehmann oli õppinud Saksamaal Wilhelm Wundti käe all ning rajanud 1886. aastal Kopenhaagenisse laboratooriumi.
1901. ja 1902. aastal rändas Finnbogason ringi mööda Skandinaaviat ja kogus teavet õppetöö läbiviimise kohta. Ta tegi seda Islandi parlamendi Alþingi rahalisel toel. Uurimistöö põhjal ilmus 1903. aastal tema esimene raamat "Lýðmenntun" ("Rahvaharidus"). Nii raamatus kui ka samal aastal parlamendile esitatud aruandes esitas Guðmundur Finnbogason oma ettepanekud laste harimise kohta Islandil. 1903. ja 1904. aastal kogus ta Islandil andmeid selle kohta, kuidas riigis õppetööd läbi viidi, ning andis sellest taas aru parlamendile. 1907. aastal lepiti kokku õpetamisega seotud eeskirjades, mis suuresti põhinesid Finnbogasoni töödel.
Aastatel 1905 ja 1906 oli ta kirjandusajakirja Skírnir toimetaja ning tegi ka tõlketöid. Muuhulgas tõlkis ta ka William Jamesi loengu inimeste surematusest ning ühe filosoof Henri Bergsoni artikli. Aastatel 1913–1920 ja 1933–1943 oli ta taas ajakirja Skírnir toimetaja.
1908–1910 töötas Finnbogason oma doktoritöö "Samúðarskilningurinn" ("Kaastundlik mõistmine") kallal. Oma doktoritööd kaitses ta 1911. aastal Kopenhaageni Ülikoolis ja aasta hiljem ilmus temalt samal teemal raamat "Hugur og heimur" ("Meel ja universum").
Ajal, mil Guðmundur oma doktoritööd lõpetas, rajati Islandi Ülikool ja sealne filosoofia professuur. Ka tema kandideeris sellele kohale, kuid kohale määrati hoopis Ágúst H. Bjarnason ning Guðmundur Finnbogasonist sai Islandi Rahvusraamatukogu juhataja. 1918. aastal määrati ta siiski ülikooli professoriks ning ta jäi sellele kohale aastani 1924, õpetades rakenduspsühholoogiat ja viies koos oma üliõpilastega läbi katseid.
1917. aastal ilmus tema tööpsühholoogiat käsitlev raamat "Töö ja põhjus" ("Vit og strit"). Raamat ilmus ajal, mil mainitud psühholoogiaharu oli alles oma ajaloo alguses.
Funktsionaalne magnetresonantstomograafia

Funktsionaalne magnetresonantstomograafia ehk funktsionaalne MRT (fMRT) on meetod, mis kasutab MRT-tehnoloogiat aju aktiivsuse mõõtmiseks, jälgides aju verevarustuse dünaamikat. See tehnoloogia põhineb faktil, et verevool ajusse ja neuronite aktiveerumine on omavahel seotud. Kui ajuosa on parajasti kasutuses, siis verevool seal piirkonnas suureneb.
Peamine fMRT meetod kasutab vere oksügenatsioonitasemest sõltuvat (BOLD ehk "blood-oxygen-level dependent") kontrastsust, mille avastaja on Seiji Ogawa. See on pea- ja seljaajus neuronaalse aktiivsuse kaardistamiseks mõeldud tehnoloogia, mis kujutab ajurakkude energiakasutusest tingitud hemodünaamilisi muutusi.
Alates 1990. aastate algusest on fMRT kõige levinum konnektoomikas ehk aju kaardistamises kasutatav meetod, sest see on väheinvasiivne ja ei rakenda ioniseerivat kiirgust. 
Funktsionaalne MRT on kasutusel nii teadustöös kui ka kliinilises diagnostikas. Seda saab kombineerida ja täiendada teiste ajutegevuse kuvandamise meetoditega, nagu EEG ja NIRS. Välja töötamisel on võimalused kasutada kontrastiks ka teisi biomarkereid peale vere hapnikusisalduse, millega saaks parandada fMRT ruumilist ja ajalist lahutusvõimet. Mõned firmad turustavad tooteid nagu fMRT-l põhinevad valedetektorid, kuid neid seadmeid ei peeta veel piisavalt usaldusväärseks, et laialdaselt kasutusele võtta.
Mess

Mess (ka: "müüginäitus") on hulgilaat, kus kaubandus- ja tootmisettevõtted eksponeerivad oma tooteid ning sõlmivad kohapeal ostu-müügitehinguid.
Volvo 850

Volvo 850 on kompaktne Rootsi päritolu sõiduauto. Aastatel 1991–1997 valmistati seda Rootsis Volvo autotehases ning selle disainer oli Jan Wilsgaard. 
Volvo 850 toodeti tehti kaht tüüpi kerega: sedaan ja universaal. 
Volvo 850 oli esimene esisillaveoline Volvo mudel, mida hakati Põhja-Ameerikasse eksportima. 
Mudelid.
850.
Volvo 850 tutvustati Euroopas sedaankerega 1991. aasta juunis ning 1993. aastal lisaks ka universaalkeret. 850 omas mitmeid uuendusi võrreldes varasemate Volvo mudelitega, näiteks ristiasetusega 5-silindriline mootor, Delta-link tagasild, SIPS (Side Impact Protection System) ja automaatselt pingutav turvavööde rihmarull.
1994. aastal tuli välja mudelivärskendus, mille käigus auto sai uued esimese ja tagumise kaitseraua, uued esi- ja suunatuled ja ka värskenduse interjööris. Lisaks tutvustati 1994. aastal 850 turbomudelit T-5 võimsusega 166 kW, mis tagas 0-100 km/h kiirenduse 7.1 sekundit. 
Volvo 850 järeltulijad olid Volvo S70 ja V70.
850 T-5R.
Aastal 1995 tõi Volvo turule limiteeritud versiooni 850-st, mis sai mudelitähiseks T-5R ning mida tehti 6964 tükki vaid aastal 1995. Volvo 850 T-5R mootor põhineb 850 B5234T3 (Itaalia turul B5204T) T-5 turbomootoril, mille mootori juhtaju (koodi lõpp Bosch #628 USA turul ning #629 Euroopa turul) annab turbolaadurile 30 sekundiks juurde 0,1 baari võrra suurema ülelaaderõhu. Tänu sellele tõusis mootori võimsus 177 kWni. 
Hoolimata kere kandilisusest suudeti T-5R-i õhutakistustegurit vähendada 0,29-ni (tavamudelil 0,32), mis aitas palju kaasa kiirendusele ning lõppkiirusele. T-5R-i kiirendus 0–60 mph 5,8–6 s (oleneb käigukastist ja kere tüübist). Tippkiiruseks sai 249 km/h. T-5R oli esimene mudel, kus oli salongis neli turvapatja.
Mudeli väljatöötamisel andis oma panuse ka Porsche, kes lisas interjööri Alcantara istmed. Kõik T-5Rid tulid standardvarustuses kõikide tollal 850-l saada olevate lisadega (va. tagumised istmesoojendused, mida sai juurde tellida).
850 T-5R toodeti ainult kolme värvitooniga:
850 R.
Pärast Volvo 850 T-5R-i hakati tootma Volvo 850 R-i. Täiustatud T-5R-i mudeli tippkiiruseks sai 254 km/h ja mootori võimsus kuni 190 kW 180 kW asemel. Eri allikate põhjal toodeti neid mudeleid 5000–7000 tükki.
Veermik.
Volvo 850-l on eriline tagavedrustus, mida kutsutakse poolsõltumatuks tagavedrustuseks. Volvol on patent tagasillapuksidele, mis toetuvad alusvankrile ja annavad Volvo 850-le passiivse tagasilla pööramise. Hoolimata mudeli pikast kerest on pöörderingi diameeter kõigest 10,2 m.
Kaaliumpermanganaat

Kaaliumpermanganaat on anorgaaniline aine molekulivalemiga KMnO4. See on sool, mis koosneb kaaliumi katioonist ja MnO4 anioonist. Tugev oksüdeerija. Lillaka värviga sool. Aastal 2000 toodeti 30 000 tonni kaaliumpermanganaati. Mangaani oksüdatsiooniaste on ühendis VII.
Tootmine.
Tehases toodetakse KMnO4 mangaandioksiidist. MnO2 sulatatakse kokku kaaliumhüdroksiidiga ning soojendatakse hapniku olemasolul. Seejärel ühineb saadus süsihappegaasiga ning lõppsaaduseks on KMnO4.
2 MnO2 + 4 KOH + O2 → 2 K2MnO4 + 2 H2O
3 K2MnO4 + 2 CO2 → 2 KMnO4 + 2 K2CO3 + MnO2
Üldandmed.
Tihedus on 2,7 g/cm3. Toatemperatuuril lahustub vees 64 g/L. Molaarmass on 158 g/mol.
Kasutusala.
Kasutatakse orgaanilisel sünteesil, on apteegis ravimina kättesaadav. KMnO4 vesilahust kasutatakse titrandina tiitrimisel (kus toimub redoksreaktsioon analüüdi ja titrandi vahel). Veidi happelised KMnO4 vesilahused on kasutusel gaasilisel elavhõbeda kogumisel.
Renate Loll

Renate Loll (sündinud 1962 Aachenis) on saksa füüsik, kes tegeleb kvantgravitatsiooniga.
Ta töötab Radboudi Ülikooli Matemaatika, Astrofüüsika ja Osakestefüüsika Instituudis Nijmegenis.
Tony Milligan

Tony Milligan (sündinud 1966) on Briti filosoof. Ta tegeleb normatiivse eetika, rakenduseetika ja poliitikateooriaga.
Ta töötab Londoni King's College'is. Varem töötas ta Aberdeeni Ülikoolis ja Hertfordshire'i Ülikoolis.
Looming.
Teispool loomaõigusi: toit, lemmikloomad ja eetika.
"Beyond Animal Rights: Food, Pets and Ethics" (2010) on raamat inimeste suhetest teiste loomadega, põhiliselt loomsete saaduste toitmise ja tarbimisega seotud küsimusi. Milligan kaalub loomade kohtlemise ja nendest mõtlemise viiside kontekstist sõltuvaid põhjendeid. Ta kaalub loomade heaolu, kultuurilisi praktikaid, keskkonnakaalutlusi, isiklikku moraali ja juhuslikke asjaolusid, et teha kindlaks, kas loomade kasutamine toiduks on moraalselt õigustatud. Ta hindab tuntumate selle vastu toodavate argumentide jõudu empiiriliselt, normatiivselt ja teoreetiliselt. Milligan jõuab järeldusele, et laias laastus ning kindlasti külluse puhul ei ole see õigustatud, ent on ka kontekste, kus see on õigustatud ja põhjendeid, mis seda õigustavad. 
Armastus.
"Love" (2011) on ülevaade armastuse filosoofilistest küsimustest.
Armastus pimedatel aegadel: Iris Murdoch avatusest ja tühjusest.
Artiklis "Love in dark times: Iris Murdoch on openness and the void" (2014) väidab Milligan, et armastus on moraalselt lubatav pääsetee tühjusest isegi leina ajal.
Publikatsioonid.
Farnham and Burlington 2014. 
"Iris Murdoch Connected", Tennessee University Press 2014.
Arumäe kalmistu

Arumäe kalmistu on kalmistu Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 2,88 ha.
Ajalugu.
Kalmistu rajati 1876. aastal Karksi õigeusu koguduse jaoks Nuia aleviku lõunaservale uue kalmistuna, arvatavasti samal ajal uue kiriku ehitamisega. Sellepärast on selle kohta ka kasutatud nime 'Karksi uus õigeusu kalmistu'.
Tomatisortide loend

Tomatisortide loend loetleb kultuurtaimena kasvatavaid tomateid.
Siia nimekirja palume kanda tomatisorte jne.
Opel Adam

Opel Adam on Opeli poolt aastatel 2012–2019 toodetud väike kolme uksega esiveoline linnaauto. 
Auto sai nime Opeli autofirma asutaja Adam Opeli nime järgi ning selle esmaesitlus toimus 2012. aasta Pariisi autonäitusel. Adam on ehitatud lühendatud Opel Corsa D platvormile. 
Opel Adam Rocks.
Opel Adami maasturilikuma välimusega versioon on Opel Adam Rocks, mida esitleti 2014. aastal Genfi autonäitusel. Autole lisati hallist plastikust kaitseraudade lisad ja rattakoobaste laiendused. Erinevalt näiteks Fiat Panda 4×4-st on sõiduk siiski vaid välimuselt maasturi moodi ning endiselt esirattaveoga.
Volkswagen Polo

Volkswagen Polo on Volkswageni väikeauto, mida toodetakse 1975. aastast ning tänaseks on Polot toodetud 6 põlvkonna vältel. 
Tänapäevane VW Polo on seotud ka mitmete teiste Volkswagen grupi toodetavate sõiduautodega nagu näiteks Škoda Fabia, SEAT Ibiza ja Audi A1.
Esimene põlvkond ("Typ" 86; 1975).
Esimese põlvkonna Polo, mida müüdi ka Volkswagen Derby nime all, oli tegelikult teiste märkide ja mõningate pisierinevustega Audi 50. 
Teine põlvkond ("Typ" 86C; 1981).
Polo Mk2 esitleti 1981. aasta oktoobris.
Põhjalik mudeliuuendus tehti Polole 1990. aastal.
Viies põlvkond ("Typ" 6R/6C/61; 2009).
Viiendat põlvkonda esitleti 2009. aastal Genfi autonäitusel.
Kuues põlvkond ("Typ" AW; 2017).
6. põlvkonna mootorivalik algas turule toomise hetkel 1,0-liitrisest R3 48 kW (65 hj) bensiinimootorist ja lõppes 2-liitrise 147 kW (200 hj) turbogabensiinimootoriga (GTI mudel). 
Kuues põlvkond on ka esimene Polo, millest pole kolmeukselist varianti. 
2020. aasta sügisel kujundati Polo visuaalselt ümber üleminekul mudeliaastale 2021. Sellest ajast alates on sõiduk varustatud uue Volkswageni logoga ja tagaluugil olev Polo kiri, mis oli kunagi vasakul all, on nüüd on paigutatud uues kirjas keskel VW logo alla. Tehniliselt on värskendatud "Modular Infotainment Kit 3" (MIB3).
Renault Twingo

Renault Twingo on Renault' toodetav väike neljakohaline linnaauto, mida tutvustati esmakordselt Pariisi autonäitusel 1992. aastal. Seda toodeti kuni 2021. aastani kolme põlvkonna vältel. 
Twingo nimi on moodustatud kolmest sõnast: twist, swing ja tango.
Twingo I (1993–2012).
Esimese põlvkonna Twingo jõudis müügile 1993. aasta aprillis ning esialgu oli saadaval vaid üks varustustase ja neli välisvärvi: "Coral Red", "Indian Yellow", "Coriander Green" ja "Overseas Blue".
Esimese põlvkonna Twingol olid 1,0- ja 1,2-liitrised R4-bensiinimootorid.
Mudeliuuendused tehti Twingole aastatel 1998, 2000 ja 2004 ning vasakpoolse liiklusega turgudel müüdi seda 2007. aasta augustini. 
Edasi jätkus Twingo I tootmine Colombias, kus toodeti autosid Lõuna-Ameerika turu jaoks kuni 2012. aastani. Kokku valmistati esimese põlvkonna Twingosid 2,6 miljonit. 
Twingo II (2007–2014).
Twingo II esitleti 2007. aastal Genfi autonäitusel ning endiselt oli tegu kolmeukselise pisiautoga. 
Mudeliuuendust tutvustati 2011. aasta Frankfurdi autonäitusel. 
Twingo III (2014–2021).
2014. aastal esitletud 3. põlvkond valmistati koostöös Smartiga ning Twingo III on esmakordselt 5-ukseline, tagamootori ning tagarattaveoga.
Twingo III-le pakutakse kahte mootorit: 1- (70 hj) ja 0,9-liitrist (90 hj) bensiinimootorit (viimane turboga) ning auto on tänapäeval selles klassis harva esineva tagaveoga. Esirattaid saab tagaveo tõttu hästi pöörata ja Twingoga on tänu sellele palju parem kitsastes oludes manööverdada.
2015. aastal valiti Renault Twingo Eesti aasta autoks.
2021. aasta alguses teatab Renault Twingo tootmise lõpetamisest, viidates järjest karmistuvatele keskkonnanõuetele ning plaanile lõpetada väikeste sisepõlemismootoriga linnaautode tootmine.
Ágúst H. Bjarnason

Ágúst H. Bjarnason (20. august 1875 – 22. september 1952 Reykjavík) oli teerajaja Islandil psühholoogia õpetamises ning esimene, kes islandi keeles psühholoogiaalaseid raamatuid kirjutas. Ta oli ka filosoof ja Islandi Ülikooli professor. Tema vanemad olid Bíldudaluri kaupmees Hákon Bjarnason ja Jóhanna K. Þorleifsdóttir.
Haridus.
Revolutsiooniline hetk Islandi psühholoogia ajaloos saabus siis kui Ágúst H. Bjarnason ja Guðmundur Finnbogason asusid Kopenhaageni Ülikooli psühholoogiat ja filosoofiat õppima. Nad mõlemad lõpetasid oma magistriõpingud aastal 1901 ja seejärel doktoriõpingud aastal 1911 ning nende mõlema peaaineks oli psühholoogia. Lisaks Taanile täiendas Ágúst oma haridust ka Prantsusmaal. Nii Ágúst H. Bjarnasoni kui Guðmundur Finnbogasoni mentor oli Harald Høffding. Ágústi doktoritöö käsitles prantslasest filosoofi Jean-Marie Guyau'd.
Karjäär.
Doktoritöö kaitsmisega samal aastal sai temast ka 1911. aastal rajatud Islandi Ülikooli filosoofiateaduskonna esimene filosoofia- ja psühholoogiaprofessor. Aastatel 1918–1928 oli ta ka ülikooli rektor. Seejärel oli ta aastani 1944 kooli "Gagnfræðaskóla Reykvíkinga" direktor. Ta suri 1952. aastal Reykjavíkis.
Pärand.
Oma elu jooksul jõudis Ágúst H. Bjarnason kirjutada suure hulga artikleid ja raamatuid (sealhulgas filosoofiaõpikuid). Tema 1924. aastal ilmunud psühholoogia käsiraamat jäi paljudeks aastateks sellealaste teadmiste allikaks nii üliõpilastele kui lihtsalt psühholoogiast huvitatutele. Muuhulgas tegelesid tema kirjutised inimese vaimu uurimise ajaloo, loogika, üldise psühholoogia ja eetikaga.
Škoda Fabia

Škoda Fabia on Škoda toodetav väikeauto. Seda on toodetud kolm põlvkonda alates 1999. aastast. 
Esimene põlvkond (Mk1, Typ 6Y).
Esimest põlvkonda hakati tootma 1999. aastal. 
Teine põlvkond (Mk2, Typ 5J).
Teist põlvkonda esitleti 2007. aasta Genfi autonäitusel. 
Kolmas põlvkond (Mk 3, Typ NJ).
Kolmandat põlvkonda esitleti 2014. aasta Pariisi autonäitusel ning selle tootmine algas 2014. aasta augustis. Keretüüpidest on saadaval viieukseline luukpära ja viieukseline sedaan.
Škoda Fabia R5.
Fabiast on ehitatud ka R5-klassi ralliauto, mis on mõeldud võistlemiseks WRC-2 võistlustel.
Kuusalu raamatukogu

Kuusalu raamatukogu on rahvaraamatukogu Harju maakonnas Kuusalu vallas. 
Raamatukogul on filiaalid Joaveskil, Kolgas, Kõnnus, Vihasool.
Värska valla lipp

Värska valla lipp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Värska valla lipp.
Lipp kinnitati Värska valla volikogus, kuid kinnitamata Riigikantselei poolt.
Lipu kirjeldus.
Valla lipp on valgel kangas, mille neljas nurgas on punased kolmnurgad mõõtmetega 38x35,5x55 cm ning kanga keskosas on punase-rohelise-mustaga tikand, mis kujundab seto naiste peakateotsa suurendatud mustrit. Musta ääre kaugus lipu vasakust ja paremast servast on 50 cm ning alumisest ja ülemaisest servast 22 cm. Lipu normaalsuurus on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus.
Punane on eluvärv, roheline on looduse värv ja must on mulla värv. Tikand lipu keskel kujutab seto naiste peakateotsa suurendatud mustrit.
Lipu kasutamise kord.
Valla lipu etalonkujutist säilitab vallavalitsus vallavalitsuse hoones.
Ukraina Julgeolekuteenistus

Ukraina Julgeolekuteenistus, lühend SBU (ukraina keeles "Служба безпеки України", lühend СБУ), on Ukraina eriotstarbeline õiguskaitseorgan ja peamine julgeolekuorgan, mille ülesandeks on vastuluure ja terrorismivastane võitlus.
Ajalugu.
Iseseisva riigi julgeolekuteenistus.
25. märtsil 1992 võttis Ukraina Ülemraada vastu Ukraina Julgeolekuteenistuse seaduse.
Tegevus Donbassis.
SBU osales Donbassi sõjas. 2017. aastal teatas president Petro Porošenko, et pärast 2014. aastal alanud Venemaa Föderatsiooni agressiooni Ukraina vastu vallandati SBU-st umbes 2000 reeturit ja korruptanti.
Paul Rusanov

Paul Rusanov (sündinud 12. oktoobril 1950) on Eesti seltskonna- ja võistlustantsu õpetaja.
Lõpetanud Järva-Jaani Keskkooli 1969. aastal, õppis ta aastatel 1969–1972 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas elukondliku teeninduse ökonoomikat ning kaugõppes 1974–1977 masinaehituse ökonoomikat. 
Ta on töötanud teeninduskombinaadis "Järva" tootmisosakonna juhatajana, Paide Kutsekeskkoolis ja Paide 3. Keskkoolis õpetajana ning Paide Rajooni Kultuurimaja direktorina. 1982. aastast on ta töötanud Viljandis Heimtali koolis keemia ja tööõpetuse õpetajana. 
Paul Rusanov on alates 1967. aastast töötanud seltskonna- ja võistlustantsu õpetajana. Aastatel 1969–1972 tegeles ta võistlustantsuga tantsuklubis Hõbe-Must Ants ja Malle Taela juhendamisel. 
Ta on diplomeeritud tantsuõpetaja ning on juhendanud koos abikaasa Aza Rusanoviga võistlustantsuklubisid Paides ja Viljandis. Nende õpilastest on kaks Viljandi EPT tantsuklubi Siller tantsupaari jõudnud rahvusvahelisse ehk Sonder klassi. Nad on välja koolitanud mitmeid A ja B klassi paare. 
Paul Rusanov kuulub koos abikaasa Aza Rusanoviga Eesti Tantsuõpetajate Liitu.
Üliõpilasleht

Nime "Üliõpilasleht" on aegade jooksul kandnud mitu Eesti üliõpilaskonna häälekandjat:
VIK

VIK või Vik võib tähendada järgmist:
Kareličy

Kareličy (transkribeerituna Karelitšõ) on alev Valgevenes Hrodna oblastis, Kareličy rajooni halduskeskus. Asula nimi on poola keeles "Korelicze", leedu keeles aga "Kareličai".
Alevis on toiduainete tööstus, töödeldakse ka lina. Kareličy on traditsiooniliselt olnud kohalikuks tikandite valmistamise keskuseks.
Haridust annavad keskkool ja põhikool. Alevis on raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik aastast 1938, õigeusu kirik aastast 1877, park ja mõisakompleks XIX sajandi lõpust, pruulikoda aastast 1858.
Ajalugu.
Alevit on esimest korda mainitud 1395. aastal, mil seda rüüstasid ristirüütlid. Taas on Kareličyt mainitud XV sajandil, mil see kuulus Leedu suurvürstile ja asus Navahradaki vojevoodkonnas. 1505. aastal rüüstasid asulat krimmitatarlased.
Aastaks 1594 oli Kareličyst saanud alev. XVI sajandil läks alev Czartoryskite valdusse, aga XVII sajandil Radziwillidele. 1655. aastal rüüstasid alevit Vene väed, veidi hiljem aga rootslased. XVII sajandi keskel hakkas alevis tegutsema tikandimanufaktuur, mille asutasid Radziwillid. Lisaks tikanditele valmistati seal diivaneid, gobelääne ja kuntušše. Põhjasõja ajal rüüstasid rootslased taas Kareličy. 1757. aastal valmis raekoda.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Kareličy Venemaa koosseisus. Aastast 1828 läks alev Wittgensteinide valdusse, aga hiljem Puttkameritele. XX sajandi alguseks oli alevis 1500 elanikku, seal tegutses postkontor ja telegraaf. Pärast esimest maailmasõda kuulus Kareličy Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu.
Ühtluskool

Ühtluskool on koolikorraldus, milles iga järgmine kooliaste põhineb eelmisel, võimaldades seeläbi tõrgeteta üleminekut ühest koolist teise. 
Ühtluskooli nõuet hakati juurutama 17. sajandil (Jan Amos Komenský).
Ühtluskooli põhimõte on tänapäeval kasutusel enamikus arenenud riikidest.
Ühisabi

Ühisabi oli 1930–1940 Tartus tegutsenud heategevusorganisatsioon.
Organisatsiooni algataja oli metodisti kiriku pastor Aleksander Kuum.
Organisatsioon andis vaestele tasuta või odavalt süüa, riideid ja jalatseid.
Tartu organisatsiooni eeskujul asutati Ühisabi-nimelisi organisatsioone ka näiteks Tallinnas ja Pärnus.
Öör

Öör on Rootsi ("öre"), Norra, Taani (mõlemal "øre") ja Islandi ("eyrir") peenrahaühik, varem ka münt. 1 öör on võrdne 1/100 krooniga. 
Rootsi öörid.
Ööre hakati esimest korda müntima 1522. aastal Rootsis. Varem, alates 11. sajandist, oli see olnud ainult arvestusühik (üks kaheksandik marka). 
17. sajandil oli Rootsi maailma suurim vasetootja, kus toodeti umbes pool kogu maailma vasest. Faluni vasekaevandused Dalarna maakonnas, tootsid 1620. aastatel 1300–1500 tonni vaske aastas ja ajavahemikus 1645–1655 keskmiselt juba 2100 tonni aastas ja 1624. aastal hakati kuningas Gustav II Adolfi käsul Rootsis vermima vaskmünte. Säteris vermitud esimesed Rootsi vaskmündid olid nelinurksed kliped nimiväärtusega pool ööri ning üks fyrk ehk veerand ööri, veerandöörised, olid sel perioodil kõige väiksem Rootsi rahasüsteemis vermitud nominaal. Need mündid olid vermitud ükshaaval vasarate abil ja lõigatud kääridega toorikust välja, mistõttu nende kuju on enamasti ebakorrapärane ja kujutis on mündidele vermitud vaid osaliselt või pole korralikult tsentreeritud. 1627. aastast kuni Gustav II Adolfi surmani aastal 1632 löödi veerand-, poole- ja üheööriseid ümaraid vaskmünte. Kuninganna Kristiina valitsusajal vermiti vasest veerand- ja üheöörised ümarmünte.
Öörid kaotati käibelt 1776. aastal, kuid võeti uuesti kasutusele 1855. aastal (üks sajandik riigitaalrit).
Öörid Eestis.
Eestis münditi ööre 17. sajandil, Rootsi valitsusajal. Aastail 1597–1674 vermiti 1-, 2- ja 4-ööriseid hõbemünte Tallinnas ja 1670–1674 ka Narvas.
Baltimail tarvitusel olnud vaskööre nimetati rundstück, hõbeööri nimetati valgeks rundstükiks.
Volare

Volare, rahvakeeli "kreeka laev", on vrakistunud ja osaliselt vanarauaks lõigatud kaubalaev, mis asub aastaid madalikul Ariste lahes Saaremaa rannikul.
Ajalugu.
Laev ehitati 1957. aastal Rootsis ja kandis esialgu nime Alta. Seejärel on laev kandnud nimesid Archenar, Vola ja Tiger Bay. 
29. novembril 1980, olles teel Gdanskist Riiga, sõitis Volare navigatsioonivea (mõnede allikate arvates ka tahtluse) tõttu Saaremaa rannikul Ariste lahes madalikule. 
Hoolimata katsetest ei õnnestunud laeva madalikult kätte saada ja samuti pole õnnestunud seda hiljem täielikult vanarauaks lõigata. Siiski on suur osa veepealsest osast küljest ära lõigatud. Väidetavalt on laevas veel hulk kütust, mis ohustab keskkonda.