Narva sadam

Narva sadam (ka "Narva linnasadam", "Narva jõesadam"; sadama kood: EE JOS) on jahisadam Narvas. See asub Narva jõe suudmest 14 km ülesvoolu, Narva jõe vasakul kaldal. Sadama aadress on Jõe tänav 3.
Sadama pidaja on Sihtasutus Narva Sadam, mis peab ka Kulgu sadamat Narva veehoidla ääres.
Üldandmed.
Sadama territooriumi pindala on 15 440 m² ja akvatooriumi pindala 22 000 m². Sadama geograafilised koordinaadid on .
Sadam osutab järgmisi põhiteenuseid: kütusetankimine, joogiveega varustamine, elektritoide, baar, saun, dušš, WC, pesumaja, prügikoristus, navigatsiooniolukorra info.
Jahi pikkus võib olla kuni 20 m ja maksimaalne süvis 2,6 m. Sadamasse mahub 10 külalisjahti.
Ajalugu.
Narva sadamakoht tekkis Tallinnast Novgorodi suunduva maantee ja Läänemerd Peipsi järvega ühendava Narva jõe ristumiskohale 13. sajandil. Hansakaubanduse õitseajal 14. ja 15. sajandil. Narva kui sadama õitseaeg oli alates 16. sajandi teisest poolest kuni 18. sajandi lõpuni. Narva linnusemüüride taha, sillast ligikaudu ühe kilomeetri pikkuselt mere poole, tekkis eeslinn koos sadamasildade, kaubaladude ja laevaehitusplatsidega. 
1850. aastal oli Narva jõel 11 sadamakohta. Neist kolm asusid Narva-Jõesuus Rosona (Rossoni) suubumiskoha vastas, jõe vasakul kaldal Narva Iinna all oli viis ja Narva jõe paremal kaldal, Ivangorodi all, kolm sadamasilda. Merelt tulid piki jõge linna alla kuni kahemastilised alused, suuremad laevad jäid jõesuhu. Narva sillast ülemjooksu poole, kuni Kulguni, ei olnud Narva jõgi kärestike, kiire voolu ja Narva kose tõttu laevatatav. Kulgust Vasknarvani Iiikusid vaid väikesemõõtmelised alused.
Alates 1855. aastast asus Narva peamine sadam jõe vasaku kalda all, Victoria bastioni juures. 1870. aastate algul paiknesid Narva jõe ääres sadamasillad alates Narva jõesuudmest alljärgnevalt: tollisadam, lootsisadam, kaubafirma G. E. Gendt &amp; Ko, Prüügeri ja C. Sutthoff &amp; Ko kaid ning kõige lõpuks Dmitri Zinovjevi &amp; Ko saeveski koos laadimissillaga. 
Seoses Kreenholmi Manufaktuuri töölehakkamisega Narvas kasvas linna väliskaubanduse käive kümne aastaga (1851–1861) kolmekordseks. Narvasse hakati vedama suurtes kogustes toorpuuvilla, kivisütt, masinaid ja seadmeid. Välja veeti lina, puitu Virumaal ja Ingerimaal kasvatatud teravilja. 90% sadama käibest moodustas sissevedu, mis tähendab, et laevad lahkusid sadamast enamasti ilma lastita. 
Narvas toimus kaupade lastimine ja lossimine enamasti reidil, kust neid veeti sadamasse aurupukserite järel veetavate lodjataoliste praamidega. Narva reidil tegid laevadel ankrus olemise keeruliseks hoovused ja liiva liikumine merepõhjas. Narva-Jõesuu reid külmus talvel keskmiselt kolmeks kuuks, jõgi aga isegi neljaks ja pooleks kuuks. 
Narva sadamast väljaveetavatest kaupadest domineerisid palgid, propsid ja saematerjal. Väiksema osakaaluga olid tellised, küttepuud, lina, lina- ja kanepiheie ning takud. Keskmine väljaveetavate kaupade kaal aastas perioodil 1893–1897 oli 81 115 t. Sisse veeti puuvilla, kivisütt, koksi, malmi ja malmitooteid, telliseid, heeringat, masinaid ja džuudikiudu. Sisseveoartiklitest moodustas puuvill 81%.  Narvast veeti Peterburgi metsamaterjali, küttepuid ja telliseid.  
1921. aastast alates Narva jõesadamast loobuti, suurelt osalt ka mahukate aurulaevade kasutuselevõtu tõttu, ning kaubavahetus koondus Narva alt Narva-Jõesuu sadamasse. Narva linna all asunud endistest sadamarajatistest ei ole enam midagi säilinud.