tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lektor

Lektor on tänapäeva Eestis dotsendist madalama ja assistendist kõrgema ametikohaga õppejõud.
Erinevalt madalama astme õppejõududest on lektoril õigus pidada loenguid. 
Lektori ametile kandideerimiseks on Eestis vajalik vähemalt magistrikraad või sellele vastav kvalifikatsioon.
Lektoriga samal tasemel olev teadustöötaja on teadur.
Konto

Konto (ka "arve"; inglise keeles "account") on raamatupidamises ja panganduses vahend majanduslike tehingute ja vahendite arvestamiseks.
Kontode liigid.
Raamatupidamiskonto.
Raamatupidamiskontosid kasutatakse raamatupidamisarvestuse pidamisel kahe poolega tabelis (registris) üht laadi tehingute arvestamiseks: konto vasakut plusspoolt nimetatakse deebetiks ja paremat, miinuspoolt kreeditiks.
Pangakonto.
Pangakonto (inglise keeles " bank account") on 
1. raamatupidamislik arvestuslik kirje, millel kajastatakse koondandmetena panga kohustused kliendi ees ja/või kliendi kohustused panga ees kas rahas, väärtpaberites või väärismetallides;
2. pangas kliendi nimel loodud rahaline suhe, mille liikideks võivad olla näiteks
1) ajaline konto (tähtajalised, tähtajata, ühekordsed kontod);
2) nimeline konto; 
3) ühiskonto; 
4) haldus- (eestkostja-) konto
Pangakontot nimetatakse kitsamas tähenduses ka arvelduskontoks ehk jooksvaks kontoks (inglise keeles "current account").
Korrespondentkonto.
Korrespondentkonto (inglise keeles "correspondent account") on pangakonto, millel arvestatakse teise panga korraldusel ja kontol sooritatud pangaoperatsioone.
Les Paul

Les Paul (kodanikunimega Lester William Polsfuss; 9. juuni 1915 Wisconsin – 13. august 2009 New York) oli USA muusik ja üks elektrikitarri loojaid. Ta võttis kasutusele uuenduslikke helisalvestusvõtteid.
Les Paul sündis saksa päritolu vanemate George ja Evelyn Polsfussi pojana. Vanemad lahutasid abielu, kui Les oli väike.
Les hakkas kaheksa-aastaselt mängima suupilli. Pärast katset õppida bandžot otsustas ta kitarrimängu kasuks. Sel ajal tegi ta esimese leiutise, kaelaskantava suupillihoidiku, mis võimaldas tal suupilli mängida, käed vabad, ja saata end samal ajal kitarril. Suupillihoidikut toodetakse tänapäevani tema esialgsel kujul.
13-aastaselt hakkas Les esinema poolelukutselise kantrilaulja, suupillimängija ja kitarristina. 17-aastaselt langes ta keskkoolist välja. Varsti pärast seda läks ta Saint Louises raadioansamblisse.
Les Paul saavutas tuntuse 1930. aastatel džässkitarristina. 1938. aastal moodustas ta koos Jim Atkinsi ja Ernie Newtoniga ansambli The Les Paul Trio. Tema läbimurdeks sai esinemine Nat King Cole'i kõrval. Hiljem esines ta veel koos Louis Armstrongi ja Bing Crosbyga. 
Tema järgi on nimetatud üks populaarsemaid kitarrimudeleid Gibson Les Paul, mille üks loojaid ta koos Ted McCartyga oli.
Isiklikku.
Les abiellus 1938. aastal Virginia Webbiga. Neil sündis kaks poega: Les juunior (1941) ja Lester (1944). Paar lahutas abielu 1949. aastal. Samal aastal abiellus Les Mary Fordiga (sündinud Colleen Summers). Nad lapsendasid tütar Mary (1958) ja järgmisel aastal sündis neil poeg Robert. Seegi abielu lõppes 1963. aastal lahutusega.
M. P. Shiel

Matthew Phipps Shiell (21. juuli 1865 Montserrat – 17. veebruar 1947) oli Briti kirjanik ja Redonda kuningas Felipe.
Tema vanemad olid iiri ja Lääne-India päritolu. Ta sündis Montserratil, sai hariduse Barbadosel ja kolis 20-aastaselt Inglismaale. Tema ametlik perekonnanimi oli Shiell, kuid kirjanikunimena kasutas ta lühemat vormi Shiel. Enne kirjanikuks hakkamist töötas ta õpetaja ja tõlkijana.
Ta on tuntud peamiselt oma fantaasiakirjanduse poolest, mille hulgas oli järjejutte, romaane ja lühijutte.
Sõrmkübar (perekond)

Sõrmkübar ("Digitalis") on iminõgeselaadsete seltsi teeleheliste sugukonda kuuluv kahe- ja mitmeaastaste rohttaimede ja põõsaste perekond.
Nimetus.
Perekonna teaduslik nimetus "digitalis" tähendab "sõrmesarnane" ja viitab asjaolule, et taime õit saab üsna mugavalt panna inimese sõrme otsa.
Levila ja kasvukoht.
Selle perekonna liigid kasvavad looduslikult Lääne- ja Lõuna-Euroopas, Lääne- ja Kesk-Aasias ning Loode-Aafrikas.
Sõrmkübar eelistab kasvada pooleldi või täielikult varjus happelistel muldadel. Teda leidub hõredates metsades, raiesmikel, nõmmede ja rabade servadel, rannakaljudel ning kaljustel ja muidu järskudel nõlvadel. Sageli leidub teda kohtades, kus pinnas on kahjustunud, näiteks pärast tulekahjusid või värsketel raiesmikel.
Kirjeldus.
Taime vars on jäik, harunemata ja 3–15 dm kõrge. Lehed on vahelduvad, terve servaga, piklikud või süstjad ja terava tipuga.
Sõrmkübara õied moodustavad pika täha. Õied on torujad ning värvilt valged või roosad, harvem kollased. Õitel võivad olla mitmesugused täpid või laigud. Õietupp koosneb 5 tupplehest. Taimed õitsevad juunis-augustis.
Taime vili on väikeste pruunide seemnetega kupar. Seemne mass on keskmiselt 100 g. Seeme on idanemisvõimeline 2–3 aastat.
Mürgisus.
Kõik taime osad on mürgised, kaasa arvatud juured ja seemned. Eriti mürgised on ülemised lehed. Kuivatamine ei vähenda taime mürgisust. Taim on mürgine ka kõigile kariloomadele ja kiskjalistele. On esinenud surma. Sõrmkübarat ei tohiks segamini ajada ohutu varemerohuga. Mürgine võib olla ka vesi vaasis, milles on hoitud lõikeõisi.
Sõrmkübaramürgistuse esimesed tundemärgid on nohu, oksendamine, kõhulahtisus, kõhuvalu, peavalu, hallutsinatsioonid ja deliirium. Sõltuvalt mürgistuse raskusest võivad esineda ebakorrapärane või aeglane pulss, krambid ja lõpuks südame seiskumine. Esineda võivad ajuhäired, eriti nägemishäired. Kõik asjad võivad olla erilist värvi, kõige sagedamini kollakat kuni rohelist värvi, ja valgusallikate ümber tundub olevat sinine halo.
Liigid.
Perekonda kuulub ulmbes 35 liiki. Endise NSV Liidu maa-alal kasvab neist kuus, neist neli üksnes Kaukaasias.
John Gawsworth

John Gawsworth (29. juuni 1912 – 23. september 1970) oli Briti luuletaja, proosakirjanik, antoloogiate koostaja ja Redonda kuningas Juan I.
Gawsworth kasvas üles Londoni Notting Hilli ja Holland Parki piirkondades.
Kirjanikuna kasutas ta pseudonüüme Terence Ian Fytton Armstrong ja Orpheus Scrannel.
Teise maailmasõja ajal teenis ta õhuväes Põhja-Aafrikas.
Ta krooniti Redonda kuningaks 1947. aastal.
Friedrich Seeberg

Friedrich Seeberg (vene keeles Фридрих Георгиевич Зееберг (Зеберг); läti keeles Frīdrihs Zēbergs; 27. september 1872 Peterburi – 1902 Ida-Siberi meri) oli baltisaksa päritolu Venemaa astronoom ja magnetoloog, polaaruurija. 
Friedrich Seeberg sündis Kuramaa kubermangust pärit ja Tartu Ülikooli lõpetanud Peterburi Jeesuse kiriku pastor Georg Seebergi (sünd.1839) pojana.
Ta õppis 1892–1897 Tartu Ülikoolis ja oli seejärel füüsika vanemõpetaja protestantlikus kirikukoolis Peterburis. 
1900–1902 osales ta Eduard von Tolli polaarekspeditsioonil astronoomi, magnetoloogi ja fotograafina, kuhu sai professorite O. A. Buklunda ja G. V. Levitski soovitusel. Kuigi ta oli füüsikadoktor, oleks ta ekspeditsioonile saamise nimel olnud nõus ka kuunari "Zarja" kütjana töötama. 
5. juulil 1902 jäi Seeberg koos ekspeditsiooni juhataja Tolli ja nende kaaslaste, jakuudi kaupmehe Vassili Gorohhovi (Omuk) ja evengi Nikolai Protodjakonoviga (Bagõlai Tšitšah) laevast maha, et Sannikovi maad otsida. Nad jõudsid Bennetti saarele ja koostasid selle kaardi. Sannikovi maad nad ei leidnud ja ootasid kuunarit "Zarja", et see neid saarelt üles võtaks. Kui sai selgeks, et "Zarja" neid ei päästa ja talvitumiseks toitu ei jätku, siis liikusid nad 8. novembril tagasi Uus-Siberi saare suunas. Selle järel nad kadusid.
18. septembril 1913 paigaldas laeva "Taimõr" (vene keeles Таймыр) meeskond nende nelja hukkunu mälestuseks vaskplaadiga puuristi Bennetti saare Baroness Tolli kivile Emma lahes (Бухта Эмма). 
Friedrich Seebergi auks said nime jõgi ja liustik Uus-Siberi saartel, laht Taimõri poolsaarest lõunas ja mägi selles lahes, ning platoo Kotelnõi saarel.
Lucas Mangope

Kgosi Lucas Manyane Mangope (27. detsember 1923 Motswedi – 18. jaanuar 2018) oli Bophuthatswana bantustani poliitik, president aastail 1977–1994.
Bophuthatswana Vabariik asus nüüdisaegse Lõuna-Aafrika Vabariigi territooriumil ja eksisteeris aastatel 1977–1994. 
Mangope oli Bophuthatswana ainuke president. Ta kukutati riigipöördega, mille järel Bophuthatswana annekteeriti Lõuna-Aafrika Vabariigi poolt.
1997 asutas Lucas Mangope Ühinenud Kristliku Demokraatliku Partei, mida ta juhtis järgmised 15 aastat.
Ülo Pärnits

Ülo Pärnits (28. juuni 1936 Kudina vald – 21. detsember 2016) oli eesti ettevõtja ja ärijuht. 
Ta oli Mainori eestvedaja ja Ülemiste City looja. Asutas koos Rootsi meediakontserniga Bonnier 1989. aastal ajalehe Äripäev (1997. aastal müüs oma osaluse).
Ta lõpetas aastal 1951 Järve 7-klassilise kooli. Seejärel õppis ta Tartu Elektromehaanika Tehnikumis ja lõpetas aastal 1954 Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Tehnikumi tahkete kütuste tehnoloogina. Aastal 1963 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna keemilise tehnoloogia erialal. Aastal 1970 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogina.
Ta töötas aastatel 1963–1970 Maardu Keemiakombinaadis meistri, jaoskonna juhataja ja tsehhijuhatajana. Aastatel 1970–1972 töötas ta Ehitusmaterjalide tehases "Männiku" tsehhijuhatajana. Aastatel 1972–1979 töötas ta Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Töö- ja Juhtimise Teadusliku Organiseerimise Keskuses Mainor osakonnajuhatajana, aastatel 1979–1990 samas direktorina.
Isiklikku.
Ülo Pärnits oli abielus, ta oli poja ja tütre (Signe Suurväli) isa. Poeg Guido Pärnits on insener ja ettevõtja, minia Kadi Pärnits on jurist, poliitik ja ametiühingujuht.
Alfred Mäeloog

Alfred Mäeloog (8. september 1885 Tartu – 6. jaanuar 1955 Sydney) oli Eesti ühiskonnategelane.
1930. aastatel oli ta Petseri ajutise maavalitsuse esimees.
Gibson Les Paul

Gibson Les Paul on 1950. aastatel loodud elektrikitarr. Kitarri töötasid välja džässmuusik Les Paul ja Ted McCarty.
Delovõje Vedomosti

Delovõje Vedomosti (DV) on venekeelne Eesti, mis asutati 1996. aastal ajalehena. 
Delovõje Vedomosti oli nädalaleht, mille esimene number ilmus 27. novembril 1996. Äripäeva üldise taandumise käigus pabermeediast on ka DV-st uudisveeb. Selles keskendutakse majandusteemadele, mille kõrval kajastatakse ka väiksemas mahus ka poliitikat, kultuuri ja meelelahutust. 
DV kirjastaja on AS Äripäev.
Taimõri saar

Taimõri saar (vene остров Таймыр) on saar Kara meres Taimõri poolsaare looderanniku juures.
Taimõri saar paikneb Taimõri lahest lääne pool. Saarest põhja pool asub Nordensköldi saarestik. Saare pikkus on 33 km, keskmine laius umbes 10 km. Mandrist eraldab saart keskmiselt 3 km laiune Taimõri väin.
Saare kaldajoon on väga sopiline, nagu ka mandri ja läheduses olevate väiksemate saarte oma. Niimoodi moodustub Taimõri poolsaare rannikul keeruline saarelabürint.
Saare pinnas on künklik, kõrgeimad punktid on Effekti mägi (176 m) ja Negri mägi (232 m). Kliima on karm. Esineb arktiline tundra. Meri saare ümber on suurema osa aastast kaetud jääga ega saa kunagi päris jäävabaks. 
Saar kuulub Venemaa Krasnojarski krai koosseisu.
Alates 1993. aastast kuulub Suure Arktika looduskaitseala koosseisu.
Ajalugu.
14. augustil 1878 avastas Taimõri saare Adolf Nordenskjöldi ekspeditsioon laeval Vega. Ekspeditsioon maabus saarel, sest jääolud takistasid mõne päeva jooksul edasi sõitmast. Õpetlased uurisid ranniku ja saare geoloogilist ehitust. Saarele kivide alla mattis Nordenskjöld raudkasti. Kastis oli pudel sedeliga, milles oli lühike teade maabumisest saarel ja palve edastada see kiri Rootsi kuningale. Ekspeditsiooni aruandes oli kirjas, et selline raudkast Taimõri saarele maeti.
2. septembril 1971 avastas V. A. Troitski Nordenskjöldi märgi. Raudkast oli aastate jooksul läbi roostetanud ja lagunenud, lagunemise käigus olid kasti peal olnud kivid pudeli lõhkunud, aga kiri oli üllataval kombel jäänud loetavaks. See saadeti NSV Liidu Geograafiaühingu kaudu Rootsi kuningakotta.
Aastal 1900 talvitas saare looderannikul Colin Archeri lahes Eduard von Tolli ekspeditsioon kuunaril Zarja.
Patrick Mphephu

Patrick Ramaano Mphephu (1924 Dzanani – 17. aprill 1988 Thohoyandou) oli esimene Venda bantustani president. Ta oli ametis 1979. aastast kuni surmani.
Ta sündis Dzananis, mis tänapäeval asub Limpopo provintsis. Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta Johannesburgi linnakantseleis.
Jan Beltrán

Jan Beltrán (õieti Priit Kivi; sündinud 24. aprillil 1970 Antslas) on väliseesti kirjanik.
2000. aastast elab ja töötab ta Lõuna-Euroopas, viimase seisuga Hispaanias Tenerifel. Varem on elanud Helsingis, Lissabonis ja Barcelonas.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1933

Vabariigi Valitsuse otsusega 21. veebruarist 1933 kõrgendati, arvates 24. veebruarist 1933, järgmised ohvitserid:
Richard Teder

Richard Teder (17. august 1905 Kavilda – 29. märts 1977 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940).
Teenis Üksikus Merelennusalgas ja Lennukoolis.
Emil Laur

Emil Moritz Fernando Laur (29. detsember 1888 Tallinn – 2. märts 1971 Nõmme) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant), arst ja tennisist.
28. detsembrist 1944 töötas ta Tallinna Kiir- ja Vältimatu Abi Jaama peaarstina.
Hiljem töötas ta Pelgulinna Haigla Polikliinikus arstina. 
Tema vend oli vesiehituse insener Raphael Laur.
Poeg Leo Laur 1912–1998 oli eesti jurist, õigusteadlane, advokaat, üliõpilasseltsi Liivika auvilistlane. 
Ta on maetud Hiiu-Rahu kalmistule.
Leopold Tuul

Leopold Tuul (21. veebruar 1907 – 30. detsember 1942 Velikije Luki, langes) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Aleksander Adler

Aleksander Adler (1. jaanuar 1902 Peterburi – 31. märts 1933) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).
1917. aastal kolis pere Eestisse Haapsallu. 
Aleksander Adler astus 15. aprillil 1919 17-aastaselt vabatahtlikuna Scoutspolku, kuid haigestus ja lahkus teenistusest. 
10. juulil 1919 asus õppima Sõjakoolis ja sai kadetiks. 29. augustil 1920 lahkus Sõjakoolist ja jätkas õpinguid Mereväe Kadettide kooli mehaanika jaoskonnas, mille lõpetas septembris 1923. Samal ajal lõpetas ka Tallinna Tehnikumi mereinseneri-mehaanika osakonna. Tegeliku insener-mehaaniku diplomi sai 1924. aastal pärast praktiliste tööde tegemist.
14. augustil 1924 määrati teenistusse Merekindluste Aegna saare komandantuuri. 16. oktoobril 1925 viidi üle Peipsi laevastiku divisjoni. 26. augustist 1926 kuni 2. novembrini 1932 täitis Peipsi laevastiku mehaaniku kohuseid.
4. novembrist 1932 viidi uuesti üle Aegna saare komandantuuri inseneri-mehaaniku kohale, kus teenis kuni surmani.
Arnold Loit

Arnold Loit (kuni 1937. aastani Arnold Madvärk; 10. detsember 1908 Tallinn – 29. juuni 1942 Norilsk, Venemaa, hukati) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Campbell

Motu Ihupuku ehk Campbelli saar on Uus-Meremaale kuuluv saar Vaikses ookeanis. 
Saare pindala on 113 ruutkilomeetrit ning seda ümbritsevad arvukad kivid ja saarekesed, nagu Denti saar, Folly saar, Jeanette-Marie saar ja Jacquemarti saar, millest viimane on Uus-Meremaa lõunapoolseim punkt. Saar on mägine ning selle kõrgus on kuni 569 meetrit. Saarel pole püsielanikke.
Saare avastas 1810. aastal hülgepüügilaev, mille kapten oli Frederick Hasselburgh. Hasselburgh andis saarele nime oma tööandja Robert Campbell &amp; Co. järgi.
Campbelli saar kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Oskar Aalde

Oskar Aalde (kuni 22. juunini 1935 Oskar Aal; 6/19. detsember 1904 Koorküla vald, Helme kihelkond – 18. juuli 1980 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (leitnant aastast 1934).
Aalde õppis 1926–1929 Sõjakooli jalaväe osakonnas, mille täieliku kursuse lõpetas, ja 1934 lühikest aega Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Ta teenis 3. Üksik Jalaväepataljonis (nooremleitnant aastat 1929, leitnant aastast 1934).
1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse, deserteerus ja naasis Eestisse, teenis Saksa sõjaväes. 1944 põgenes ta Saksamaale, 1948 Rootsi ja hiljem Kanadasse.
Boriss Kolker

Boriss Kolker (vene keeles Борис Григорьевич Колкер; sündinud 15. juulil 1939 Moldaavia ANSV-s Tiraspolis) on juudi päritolu keeleõpetaja ja tõlkija, kolme esperanto keele õpiku autor.
1944–1965 elas ta Moldaavia NSV-s Chişinăus, siis 1993. aastani Venemaal Baškortostanis, 1993 emigreerus ta USA-sse. Ta elab Ohios Clevelandis.
Ta on töötanud Chişinăus Krupskaja-nimelise vabariikliku raamatukogu bibliograafina, Birski ja Baškiiria pedagoogilise instituudi välismaa keelte teaduskonna vanemõpetajana, Ufaa lennundusinstituudi tõlgina, Ufa mootoriehitustehase tõlgina suhtlemiseks ettevõtte Renault' spetsialistidega ning naftatööstuse geofüüsika teadusliku uurimise instituudi vanema teadusliku kaastöötaja ja büroojuhatajana. Clevelandis töötas ta ettevõtte Magic Micro Computers büroojuhataja ja mittekoosseisulise tõlgina.
Ta hakkas 1957 esperanto keelt õppima. Ta on filoloogiadoktor ja 1985 kaitsnud doktoriväitekirja "Vene keele panus esperanto keele moodustumisse ja arengusse". Ta on avaldanud 3 esperanto keele õpikut ning artikleid ja retsensioone interlingvistikast. Oma raamatu "Vojaĝo en Esperanto-lando", mis on ühtaegu esperanto keele õpik ja esperanto kultuuri käsiraamat, suure populaarsuse tõttu on ta paljudele tuntud giidina esperantomaal.
Kolker on olnud üks esperantistide organisatsioonide asutajaid ja juhte Nõukogude Liidus. Ta on Esperanto Akadeemia liige, Ülemaailmse Esperanto Assotsiatsiooni UEA auliige ja ajakirja Monato toimetuse liige. Kahe aastakümne jooksul juhendas ta Venemaal kirja teel toimuvat esperanto keele kursust, mille lõpudiplomi sai ligi 900 inimest, mõned neist Eestist. Ta õpetas esperanto keelt San Franciscos ja Hartfordis. Praegu on ta internetis toimuva rahvusvahelise esperanto keele kõrgema kirjaliku kursuse ("Internacia Perfektiga Koresponda Kurso") juhendaja.
Kolker on osalenud paljudes Baltimaade esperantolaagrites, mis aastast 1960 toimusid Käärikul. Tema esperanto keele õpik on ilmunud eesti keeles Jaan Ojalo tõlgituna ja toimetatuna.
Alfa Romeo F1

Alfa Romeo osales Vormel 1 sarjas aastatel 1950–1951 ja 1979–1985. 
Meeskond debüteeris 1950. aasta Suurbritannia GP-l. Aastal 1950 tuli Alfa Romeoga maailmameistriks Giuseppe Farina ja 1951. aastal Juan Manuel Fangio.
Aastatel 1979–1985 sõitsid Alfa Romeo meeskonnas teiste hulgas Andrea de Cesaris, Mario Andretti ja Riccardo Patrese, kes said vaid üksikuid poodiumikohti.
Kokku osales Alfa Romeo 110 etapil, võitis neist 10, sai 12 esimest stardikohta ning kogus 214 punkti. Meeskonna viimane võistlus oli 1985. aasta Austraalia GP.
Vöölased

Vöölased ("Dasypodidae") on Kesk- ja Lõuna-Ameerikas elav imetajate sugukond.
20 liiki vöölasi elab Ladina-Ameerikas. Kõige tuntum neist on tõenäoliselt üheksavöölane, elab ka Põhja-Ameerikas. Kõige lähedasemad liigid vöölastele on sipelgaõgijad ja laiskloomad, neil on üldiselt väga terav labidakujuline kärss ja väikesed silmad. Vöölaste suurus ja värv on väga erinevad, alates 15 cm lõheroosa värvusega isendist, kuni hiiglaslike 150 cm pikkade tumepruunide isenditeni. Vöölased on ainsad imetajad, kellel on kukalt, pead, selga, saba ja jalgu kaitsvad kilbid. Vöölased on head ujujad, kuid oma raske kilbi tõttu, peavad nad sisse hingama palju õhku, et paisutada kõhtu vee peal püsimiseks. Enamus vöölasi suudab ohtu märgates hüpata 90-120 cm kõrgusele õhku. Üks liik saab tõmmata ennast kerra nagu siil. Vöölastel on väga tugevad küünised, millega ta saab hõlpsasti lõhkuda termiidipesi. Keskmine eluiga: 12-15 aastat, kaal: 85 g kuni 54 kg. Vöölased võivad elada üle 20 aasta. Halva nägemise ja haistmise korvamiseks on vöölastel suurepärane kuulmine, nad kuulevad kuni 20 cm sügavusele maa alla.
Elupaik ja toitumine.
Vöölased elavad soojas kliimas: vihmametsades, rohumaadel ja poolkõrbetes. Nende kehal on väga vähe rasva ja seega on külm nende suur vaenlane. Külmad elutingimused võivad hävitada terve populatsiooni. Paljud liigid kaevavad tunneleid ja magavad ööpäevas kuni 16 tundi. Kuna vöölased magavad enamuse ajast ei ole nad eriti sotsiaalsed loomad. Tavaliselt hommikuti ja õhtuti saadakse kokku, et paarituda. Külmematel aegadel võivad isendid koguneda ühte urgu, et jagada üksteise kehasoojust.
Toiduks püüavad nad mardikaid, vastseid, usse, termiite, rohutirtse, sipelgaid, tõuke ja tigusid. Tiinuse perdioodi pikkus on 2-5 kuud, sünnitus toimub nn sünnitusurus, võib sündida kuni 15 järglast. Uru sügavus võib olla kuni 4,5 m. Üheksavöölastel sünnib igas pesakonnas neli identset samast soost järglast. Seitsmevöölatel on korraga 8-15 indentset järglast. Noored saavad suguküpseks 9-12 kuuselt.
2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised

2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised Eestis toimusid 18. oktoobril 2009. 
Elektrooniline hääletamine toimus 8.–14. oktoobril, kokku hääletas elektrooniliselt 104 413 isikut. Esimest korda Eesti ajaloos kasutas e-hääletuse võimalust rohkem kui 100 000 inimest.
Eelhääletamine toimus 12.–14. oktoobril.
Valimistulemus.
Kokku osales 2009. aasta valimistel 658 264 inimest ehk 60,15% hääleõiguslikust elanikkonnast.
Kaev

Kaev (lõunaeesti murretes "läte") on rajatis maapinnast põhjavee ammutamiseks.
Kaevud võivad suuresti erineda sügavuselt, veemahult ja vee kvaliteedilt. Kaevuvesi sisaldab tavaliselt rohkem mineraale kui pinnavesi ning võib seega vajada töötlemist vee pehmendamiseks.
Kaeve hakati rajama, kui seoses põlluharimise laienemisega liikusid inimesed looduslikest veekogudest kaugemale ja kõrgematele kohtadele. 
Eesti vanimad teadaolevad kaevud on pärit 12. sajandist (linnusekaevud). Väga vanad on ka saarte ja Põhja-Eesti sumbkülade keskel asuvad külakaevud. 
Esimesed andmed linnakaevudest pärinevad Tallinnast 30. aprillist 1375 – tänapäeva Rataskaevu tänaval asunud Tallinna rataskaevust, mida sel ajal nimetati Sternsodi kaevuks. Nimi Sternsodi tulenes alamsaksakeelsest mõistest "stern" ('kalk'), kuna kaevu vesi oli lubjarikas ja väga kalk.
19. sajandiks oli kaev juba peaaegu iga talu õuel. 
Kaevu liike.
Salvkaevud.
Kuni viimaste sajanditeni olid kõik tehislikud kaevud ilma pumpadeta, käsitsi kaevatud kaevud, ja need on endiselt väga tähtsad joogivee allikad mõningates maakohtades asuvates arenevates alades, kus neid kaevatakse ja kasutatakse tänapäevalgi. Nende asendamatus on andnud aluse paljudele kirjandusviidetele nende kohta, nii kirjalikele kui piltlikele, kaasa arvatud kristlikule piibliloole Kristusest, kes kohtab naist Jakobi kaevu juures (John 4:6) ning "Ding Dong Bell" salmike kassist kaevus.
Käsitsikaevatud kaevud on süvendid, mis on piisavalt suure läbimõõduga, et mahutada üht või mitut inimest koos labidaga kaevamas põhjaveetasemest sügavamale. Nad võivad olla kindlustatud laotud kividest või tellistest, nii et kindlustis ulatub maapinnast kõrgemale, luues seeläbi maapealse kaevuseina, mis täidab eesmärki vähendada saastumist ning elusolendite kaevu kukkumist. Moodsama meetodi puhul, mida nimetatakse kessoonmeetodiks, kasutatakse armeeritud betooni või eelnevalt valmistatud betoonist kaevurõngaid, mis langetatakse kaevatud süvendisse. Kaevu rajamismeeskond kaevab maasse lõikuva betoonrõnga alt pinnast ära ning kaevusammas vajub aeglaselt põhjaveekihini, ning kaitseb samal ajal kaevajaid kaevu ümbritseva pinnase sissevajumise eest.
Kaevu eest hoolitsemine..
Kaevu peaks puhastama iga 5-6 aasta tagant. Selle aja jooksul tekib kaevu põhja setet mis surub kinni veesooned ning kaevu külgedele orgaanikat, mis rikub vee kvaliteeti.
Poljarnõi

Poljarnõi on kinnine linn Venemaal Murmanski oblastis.
Linn asub polaarjoone taga Koola poolsaare põhjakaldal, Koola lahe kaldal 33 km kaugusel Murmanskist.
Linn asutati 1896. aastal Aleksandrovski kaubasadamana, 1899 sai linnaõigused (Aleksandrovsk Murmani ääres). 1926 muudeti maa-asulaks Aleksandrovskoje. 1930 nimetati ümber Poljarnojeks, 1939 linnaõigused taastati.
Linnas paikneb Venemaa Põhjalaevastiku sõjamerebaas. Seal hoiustatakse kasutusest kõrvaldatud tuumalaevade tuumareaktoreid.
5. mail 2008 sai linn aunime lahingukuulsuse linn.
Linna haldusala pindala on 358 km². See hõlmab ka Gorjatšie Rutši, Retinskoje ja Belokamenka asulad.
Gennadi Tolmatšov

Gennadi Tolmatšov (sündinud 16. detsembril 1952 Narvas) on Eesti ja Nõukogude Liidu poksija ja poksitreener. 
Tolmatšov poksis aastatel 1966–1979 Tallinna ja Narva Dünamos. Tema treenerid olid Anatoli Kozlovski ja Vladimir Mazjakin. Kokku pidas ta 233 kohtumist ja võitis neist 218.
Ta tuli II keskkaalus (kuni 75 kg) kahekordseks Eesti NSV meistriks (1973 ja 1974) ja II poolraskekaalus (kuni 81 kg) kolmekordseks Eesti NSV meistriks (1975, 1976 ja 1978).
NSV Liidu meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) võitis ta II koha (1976) ning III koha (1974). Samuti võitis ta NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) esikoha aastatel 1971 ja 1972. 
Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) tuli Gennadi Tolmatšov seitsmel korral järjest esikohale (1973–1979).
Neljal korral võistles ta NSV Liidu koondises USA vastu ja võitis kaks oma kohtumist. 
Treenerina.
Aastast 1979 töötas ta poksitreenerina ning alates 1982. aastast oli ta Eesti NSV koondise vanemtreener. 
Ta on Eesti poksikoondise peatreener.
Alfa Romeo

Alfa Romeo Automobiles S.p.A. on Itaalia autotootmisettevõte, mis asutati 24. juunil 1910 Milanos ning mis on Stellantise tütarettevõte. Ettevõtte nimi oli alguses A.L.F.A., mis tähendas Anonima Lombarda Fabbrica Automobili. "Anonima" tähendab anonüümset, mis oli tol ajal ettevõtte juriidiline vorm, mille asutasid anonüümsed investorid. Ettevõtte toodab Alfa Romeo marki autosid.
Mootorisport.
Alfa Romeo on tuntud mootorispordile suunatud sõidukite poolest ja on olnud võidusõiduga seotud alates 1911. aastast. Alfa Romeo on osalenud ka Vormel 1 sarjas, vt artiklit Alfa Romeo F1.
Mihhail Rumjantsev (sõjaväelane)

Mihhail Rumjantsev (vene Михаил Васильевич Румянцев; 14. august 1957 Sillamäe – 14. veebruar 1983 Hodžadkoh) oli Nõukogude sõjaväelane. 
Nõukogude armeesse kutsuti ta 12. juulil 1974. Ta lõpetas Rjazani Sõjaväelise õhudessantkooli. Alates veebruarist 1982 teenis ta Afganistanis. Vanemleitnant, motolaskuripataljoni staabi asejuht. 
Mihhail Rumjantsev osales võitluses Hodžadkohi kišlakis, kus hukkus 14. veebruaril 1983. Teda autasustati postuumselt Punalipu ordeniga. On maetud Sinimäele.
Mihhail Rumjantsevi auks sai nime Rumjantsevi tänav Sillamäel.
Vaikeväärtus

Vaikeväärtus (inglise keeles "default") on infotehnoloogias arvutiprogrammis esinev parameetri väärtus ("default value") või säte ("default setting"), mida arvuti kasutaja määratleb etteantuks.
Tiksi laht

Tiksi laht (vene бухта Тикси) on laht Laptevite mere lõunaosas Leena suudmest kagu pool. Bõkovski poolsaar eraldab teda Nejelovi lahest. Lahe osad on Sogo laht ja Buluikani laht.
Lahe pikkus on 21 km, laius kuni 17 km, sügavus kuni 11 m. Oktoobrist juulini on laht kaetud jääga. Loodete kõrgus on 30 cm. 
Lahte suubub mitu jõge, neist suurim on Sogo jõgi.
Reid Põhja-mereteel. Lahe lääneosas asub Tiksi.
Tiksi lahes asub Brusenevi saar.
Tiksi lahes lõppes Eduard von Tolli juhitav polaarekspeditsioon ning kuunar Zarja kinnitas otsad Brusnevi saare tuulealusel küljel ega lahkunud enam sellelt kohalt.
Geograafiline objekt

Geograafiline objekt on kindla asukohaga looduslik (nt manner, ookean, mäestik, jõgi jne) või inimtegevusega loodud ehk inimtekkeline (nt linn, maantee, sild jne) objekt. 
Geograafiliste objektide ruumilise paiknemise kirjeldamine ja analüüs ning seaduspärasuste otsimine on üks geograafia ülesandeid.
ZBI määrajate sari

"ZBI määrajate sari" on Zooloogia ja Botaanika Instituudi poolt aastail 1962–1971 välja antud ühtse kujundusega raamatusari. 
Selles eestikeelses määrajate-käsiraamatute sarjas ilmusid professionaalsed monograafilised ülevaated kahe mardikaliste seltsi taksoni (alamsugukond hüpikpoilased ja sugukond jooksiklased), sihktiivaliste seltsi, tirdiliste alamseltsi ja kolme ämblike sugukonna (krabiämbliklased, jooksikämbliklased ja hüpikämbliklased) kohta.
Aftonbladet

Aftonbladet on Rootsis Stockholmis väljaantav üleriiklik ajaleht, Rootsi suurima trükiarvuga päevaleht, mis nimetab end sõltumatuks sotsiaaldemokraatlikuks ajaleheks. 
Aftonbladet ilmub praegu tabloidformaadis ning on Expresseni kõrval üks kahest juhtivast Rootsi õhtulehest. Ajalehes avaldatakse kõmulist materjali ning see väljendab oma teravate kommentaaridega sotsiaaldemokraatide vasakpoolse tiiva vaateid ning pühendab vabameelses vaimus palju ruumi kultuurile. 
Peatoimetaja ja vastutav väljaandja on 2008. aastast Jan Helin.
Trükiarv oli 2007. aastal 399 400. 
Ajalugu.
Lehe asutas Lars Johan Hierta, kes andis seda välja aastatel 1830–1851. Sellest sai Rootsi esimene modernne päevaleht, mis oli liberaalse opositsiooni häälekandjana väga mõjukas. Teravate kommentaaride tõttu suleti leht mitu korda, kuid ta ilmus edasi teiste nimede all. 
19. sajandi lõpuks sai sellest konservatiivne leht.
Sõdadevahelisel ajal võttis ajaleht sisepoliitikas taas liberaalse suunitluse. Torsten Kreugeri omanduses sai sellest 1930. aastate alguses modernne tabloidleht seninägematus mahus spordi- ja meelelahutuskülgedega. 1940. aastaks oli trükiarv jõudnud 125 000 eksemplarini. Hiljem kannatas ta uute tabloidlehtede Aftontidningen ja Expressen konkurentsi tõttu. 
Nii Esimese kui ka Teise maailmasõja ajal oli leht Saksamaa-sõbralik. 
1956. aastal ostis ajalehe Landsorganisationen i Sverige ning andis talle praeguse näo. 1966. aastast on see Stockholmi ainus sotsiaaldemokraatlik ajaleht. 
1996. aastal müüs Landsorganisationen i Sverige 49,9% ajalehe aktsiatest Schibstedile.
Laekumine

Laekumine on mitmetähenduslik mõiste:
Simisalu matkakodu

&lt;mapframe latitude="59.116063" longitude="25.626984" zoom="2" width="200" height="100" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {},
 "geometry": {
 "type": "Point",
 "coordinates": [
 25.562567710876,
 59.105576000729
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Simisalu matkakodu on Kõrvemaa maastikukaitsealal Järvamaal endises Albu vallas Vetepere külas asuv huvirändurite peatuspaik, mis rajati aastal 1977. Selle hooldaja oli rajamisest saati kuni surmani 2018. aastal tunnustatud loodusemees Rein Arjukese.
Simisalu matkakodu nüüdne omanik on RMK. Keskus on põhjalikult uuendatud, mahutades õppima ja majutuma poolsada külastajat.
Simisalu on oma võimaluste, hinna, loo ja ümbruse tõttu väga hinnatud peatuskoht koolidele, ettevõtetele ja ühendustele erinevate koolituste läbiviimisel. Kõrvemaa soode ja rabade vahel asuv Simisalu on autoga sõidetavate teede lõpus, kust edasi pääseb vaid jala läbi metsiku looduse looklevatel matkaradadel. 
Simisalu soosaar ehk väljamägi on Tammsaare väljamäe naabriks. A. H. Tammsaare "Tõde ja õigus" kajastab Simisalut ning seal elanud inimesi Hundipalu kohanime kaudu. Sealt teame, et Hundipalu Tiit oli edumeelne ja teadmishimuline mees.
Revokatsioon

"Revokatsioon" (ladina keeles "revocatio" 'tühistus') on mitmetähenduslik sõna:
Carl Raab

Carl Axelsson Raab (ka Carl Rabe; 14. oktoober 1667 Stockholm – 1711 Stockholm) oli saksa päritoluga vaimulik, Tallinna Toomkiriku rootsi koguduse pastor.
Põhjasõja 1710. aasta Harku kapitulatsiooniakti ja ülemvõimu vahetumise tõttu Eestimaal põgenes ta Rootsi.
Isiklikku.
Ta oli abielus Tallinna Toomkiriku pastor Wasseni tütre Dorothea Elisabeth Wasseniaga. Abielust sündis:
Ebba Hultkvist

Ebba Johanna Birgitta Hultkvist (sündinud 26. septembril 1983 Sollentunas) on Rootsi näitleja. 
Tuntuks sai ta Wilma rolliga telesarjas "Saarerahvaarst" ("Skärgårdsdoktorn") ning nimiosaga filmis "Festival", kus ta mängis Linat. 
Samuti on Hultkvist osa võtnud Rootsi TV4 kuulsuste tantsusaatest 2007 "Let's Dance"', kus tema tantsupartner oli Jonathan Näslund. Tantsupaar hääletati välja 9. saates.
Ebba Hultkvist on andnud nõusoleku mängida "Saarerahvaarsti" sarja põhjal valmivas filmis 2011. aastal.
Vesper

 
Vesper ehk õhtujumalateenistus ehk õhtuteenistus on kirikutes õhtul peetav jumalateenistus. 
Õhtujumalateenistust peetakse muu hulgas katoliku kirikus, õigeusu kirikus, anglikaani kirikus, luteri kirikus ja kopti kirikus.
Vesprit on peetud iga päev päikeseloojangu ajal, mis oli antiikajal ööpäeva vahetumise aeg. 
Katoliku kirik.
Suurte pühade puhul peetakse kaks vesprit: eelõhtul (vigiilia) ja samal päeval. 
Vesper sisaldab peamiselt psalme antifoonidega, lühikest pühakirjalugemist responsooriumiga ja Maarja kiituslaulu antifooniga. 
Õigeusu kirik.
Õigeusu kirikus nimetatakse vesprit õhtuteenistuseks. See võib kuuluda koguöise jumalateenistuse koosseisu.
Ehapuna

Ehapuna on läänetaeva, pilvede ja Päikese nähtav punane värvus päikeseloojangu ajal ja järel. See esineb peamiselt kerge pilvituse korral. 
Ehapuna põhjustab asjaolu, et violetsed ja sinised valguskiired hajuvad Rayleigh' hajumise käigus (väikeste veepiiskade jt osakeste tõttu) atmosfääris rohkem kui punased ja kollased, sest esimesed on väiksema lainepikkusega. Kui Päike on madalamal, peavad valguskiired atmosfääris läbima pikema teekonna ning jõuavad rohkem hajuda, nii et suurema lainepikkusega kiired hakkavad domineerima.
Revokatsioon (kaubandus)

Revokatsioon (ladina keeles "revocatio", ärakutsumine) on kaubanduses ostja õigus tehing teatud tingimustel tühistada. 
Inglise keeles kasutatakse revokatsiooniõiguse ehk tühistusõiguse tähistamiseks fraasi ""right of revocation" ning saksa keeles sõna "Widerrufsrecht"".
Teise maailmasõja sõjaväeliste auastmete võrdlev tabel

Järgnev tabel näitab võrdlevalt ohvitseride auastmeid peamistes Teises maailmasõjas osalenud riikides.
VÕTI:
Merevägi
Maavägi
Õhuvägi
Relva-SS/Allgemeine SS
Üldised auastmed, mis ei ole seoses ühegi väeliigiga
INRI

INRI, ka I.N.R.I., lühend ladinakeelse väljendi IESVS·NAZARENVS·REX·IVDÆORVM (Jesus Nazarenus, Rex Judaeorum) esitähtedest, tõlkes "Jeesus Naatsaretist, juutide kuningas". Jeesuse-aegse kombe kohaselt kinnitati ristilöödu pea kohale tahvel, kus oli kirjas tema süü, aga et hukkamõistjad ei leidnud Jeesusel muud süüd, kirjutati tema pea kohale see lühend.
Kreeka keeles vastab samale lühendile INBI (Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ Bασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων), vene ja kirikuslaavi keeles kasutatakse ka lühendit И.Н.Ц.И. (Иисус Назарянин, Царь Иудейский).
Pangakonto

Pangakonto on konto, mida pank peab kliendi huvides. Pangakontol toimuvate tehingute üle peab arvestust nii klient kui ka pank oma raamatupidamises.
Pangakontod on näiteks
Aftenposten A/S

Aftenposten A/S on Schibstedi tütarettevõte, mis annab välja ja trükib ajalehe Aftenposten hommiku- ja õhtuväljaannet, samuti mitut ajakirja ja veebisaiti. Ta tegeleb ka väljaannete levitamisega. 
Ettevõttes oli 2007. aastal üle 800 töötaja ning selle aastakäive oli 2,5 miljardit Norra krooni.
Kasari hüdromeetriajaam

Kasari hüdromeetriajaam on hüdromeetriajaam Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kasari külas.
Jaam töötab alates aastast 1924.
Jaamas mõõdetakse õhu temperatuuri, sademete hulka, Kasari jõe veetaset ning vooluhulka.
Kasari hüdromeetriajaama keskkonnaregistri kood on HJQ0000049.
Teenuse hüdromeetriajaam

Teenuse hüdromeetriajaam oli hüdromeetriajaam Raplamaal Märjamaa vallas Teenuse külas. Jaama haldas Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituut.
Jaam töötas alates aastast 1947, suleti aastal 1996.
Teenuse hüdromeetriajaama keskkonnaregistri kood on HJQ0001027.
Seira peakraav

Seira peakraav (ka "Kirbla peakraav") on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Seira külas. 
Peakraavi pikkus on 2,7 km ning see suubub Kasari vanast sillast veidi ülesvoolu vasakult Kasari jõkke.
Peakraavi valgla on 14,7 km².
Peakraav on mitteavalik veekogu, selle piiranguvöönd on 50 m.
Seira peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1107001.
Kelba peakraav

Kelba peakraav (ka "Rabivere peakraav") on kraav Raplamaal Kohila vallas Rabivere külas ning Rapla vallas Kelba ja Raka külas.
Peakraavi pikkus on 6,9 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (106,7 km suudmest). Peakraavi valgla on 16,2 km².
Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Peakraavi lähtest mõni kilomeeter kirdesse jääb Rabivere soo (Hagudi soo). Peakraavi suudme juures algab Adila-Krimmi soo.
Kelba peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1107100.
Aftenposteni kuldmedal

Aftenposteni kuldmedal ("Aftenpostens Gullmedalje") on autasu, mida antakse välja aasta parima spordisaavutuse eest Norra sportlasele. Sportlane võib selle saada elus ainult korra. 
Esimest korda andis medali välja 1933. aastal ajaleht Idrettsbladet. 1934. aastast hakkas seda välja andma ajaleht Morgenbladet ning selle nimeks sai Morgenbladeti kuldmedal ("Morgenbladets gullmedalje", 1993–1996 "Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje"). Aastatel 1940–1945 auhinda välja ei antud. Praegust nime kannab auhind 1997. aastast ajalehe Aftenposten järgi.
Zorro

"Zorro" on 1990. aastatel toodetud teleseriaal.
Sisu.
Peategelane nimega Don Diego de la Vega huvitub teadusest, loeb palju raamatuid ja elab koos teiste linnaelanikega 19. sajandi Los Angeleses. Ühel ilusal päeval, kui Diego pikalt reisilt kodulinna naaseb, on ta üllatus suur, kui ta näeb, et linnapea ehk "alcalde" Luis Ramon on muutnud sealsete inimeste elu põrguks. Peale ohtlikku sõnavahetust linnapeaga otsustab Diego kaht elu elama hakata – tagasihoidliku elu kõrvalt tegutseb ta Zorrona, musta keebi, musta maski, piitsa, mõõga ja kaabuga päästjana, kes kaitseb linnaelanikke türanliku "alcalde" ebaõigluse eest. Abiliseks võtab Diego kurttumma poisi Felipe, kelle ta on ise üles kasvatanud. Võitluses kurjaga satub Zorro põnevatesse, teinekord isegi romantilistesse ja naljakatesse seiklustesse ning olukordadesse. Ta ei saaks aga kurjusega võidelda ilma oma väga targa hobuse Toronado/Tornado abita, kes on kiireim, osavaim ja nutikaim hobune terves linnas ning reageerib alati Zorro vilistamise peale. Tihti tuleb ka ette olukordi, kus Zorro peab päästma oma armastatud naise Victoria Escalante elu. Seevastu "alcalde" usaldusisik ja abiline on tagasihoidlik, ehk isegi veidi argpükslik seersant Mendoza, kes oma ametikohast olenemata on tihti tegelikult "alcalde" tegevuste vastu.
Nikifor Begitšev

Nikifor Begitšev (vene Никифор Алексеевич Бегичев või Бигичев; 19. veebruar (7. veebruar vkj) 1874 – 18. mai 1927) oli vene meremees ja polaaruurija.
Elulugu.
Sündis Astrahani kubermangus Tsarjovi linnas (praegu Volgogradi oblasti Tsarjovi alevik) Volga-äärse kalamehe peres. Aastal 1895 võeti ta sõjaväelaevastikku, aastatel 1897–1900 oli ta õppepurjelaeva madrus ja ning sooritas kolm reisi Kroonlinnast Antillidele üle Atlandi ookeani. 
Aastatel 1900–1902 osales ta Eduard von Tolli polaarekspeditsioonil kuunari "Zarja" pootsmanina. Ekspeditsiooni käigus päästis ta Aleksandr Koltšaki. 
Nikifor Begitšev osales aastal 1904 miinilaevas "Besšumnõi" Port-Arturi kaitsmisel, ta interneeriti koos laevameeskonnaga Tsindaosse, kuhu miinilaev murdis läbi jaapani blokaadi. Sai Georgi risti.
Pärast sõda tuli ta tagasi Tsarjovi ja abiellus, aga 1906. aasta suvel kolis elama Jenissei alamjooksu piirkonda. Tegeles karunaha hankimisega ja uuris Taimõri poolsaart. 
Aastal 1908 avastas ta Hatanga ja Anabari jõe suudmealas kaks saart, mis said hiljem tema auks nimeks Suur-Begitševi ja Väike-Begitševi saar. 
1915. aastal osales jäälõhkujatel Taimõr ja Vaigatš haigestunud inimeste evakueerimisel.
Aastal 1922 osales ta Nikolai Urvantseviga Nõukogude-Norra otsinguekspeditsioonis, mis otsis Taimõri poolsaarel kaduma jäänud Roald Amundseni 1919. aasta ekspeditsiooni liikmeid. Ta leidis neist ühe säilmed ning hiljem paadiga Pjassina jõge mööda alla sõites leidis Diksoni saare lähedal teise Amundseni kaaslase Peter Tessemi luukere.
Kevadel 1926 läks ta tundrasse, kus talvel 1927 Pjassina jõel talvitades suri skorbuuti.
Tunnustus.
Ta sai kaks Venemaa Teaduste Akadeemia Suurt kuldmedalit. 
Aastal 1964 püstitati talle Dicksonis mälestussammas ja maeti ümber tema säilmed.
Nikifor Begitševi järgi on nimetatud kaks saart Laptevite meres ja Antarktise neem, samuti tänavad Moskvas ja Norilskis.
Väike-Begitševi saar

Väike-Begitševi saar (vene остров Малый Бегичев) on Venemaale kuuluv saar Krasnojarski krais Laptevite meres Hatanga lahe suus. 
Saare pikkus 61 km, laius 57 km, pindala 15 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 201 meetrit.
Saar on kaetud tundrataimestikuga. Saarel elavad polaarrebased ja põhjapõdrad, rannikul morsad. 
Väike-Begitševi saarest 7 km kaugusel ida pool asub Suur-Begitševi saar, mille pindala on 1800 km². Krasnojarski krai ja Sahha piir läheb nende vahelt läbi, nii et Suur-Begitševi saar kuulub Sahha vabariigi koosseisu.
Mõlemad saared on nimetatud Nikifor Begitševi järgi, kes need saared aastal 1908 avastas ja neid uuris.
Rundāle loss

Rundāle loss (saksa keeles "Schloss Ruhental", ka "Ruhenthal" või "Ruhendahl", vene keeles "Рухенталь", läti keeles "Rundāles pils") on barokkstiilis loss Lätis. Asub Bauska piirkonnas Rundāle vallas Pilsrundāle külas.
Loss ehitati aastatel 1736 kuni 1740 Itaalia päritolu Vene arhitekti Bartolomeo Rastrelli projekti järgi Kuramaa hertsogi Ernst Johann Bironi suveresidentsiks, aga seisis tühjana 1760. aastateni kuni Rastrelli lõpetas lossi sisetööd. Lossi interjöör, eeskätt saalid on kujundatud rokokoostiilis. Lossis on 138 ruumi.
Pärast Kuramaa hertsogiriigi ja selle Zemgale osa ühendamist Venemaaga 1795. aastal anti loss keisrinna Katariina II armukese Platon Zubovi kasutusse. Pärast Zubovi surma 1822. aastal päris Rundāle lossi tema noor lesk, kohaliku mõisniku tütar Thekla Walentinowicz (1801–1873), kes hiljem abiellus ülemõuemarssal krahv Andrei Šuvaloviga (1802–1873). Nii läks loss Šuvalovite suguvõsale ja oli viimaste omanduses kuni 1917. aastani.
Loss sai tugevasti kannatada Esimeses maailmasõjas ning Teises maailmasõjas.
Tänapäeval on Rundāle lossis muuseum ning see on koos lossi ümbritseva pargiga üks tähtsamaid Läti vaatamisväärsusi.
Afrodisiaakum

Afrodisiaakum (kuju "afrodisiakum" ei ole korrektne) on aine (kas toiduaine või ka ravim), millel on või arvatakse olevat suguiha või ka seksuaalset naudingut või potentsi suurendav toime.
Afrodisiaakumite hulka on arvatud näiteks ženšennijuurt, makat, roosilõhnalist kuldjuurt, alraunijuurt, tšillipipart, austreid, pullimunandeid, narvaliluud, kanepit, pastinaaki, amüülnitritit ja johimbiini ja harilikku sibulat.
Afrodisiaakumiteks on peetud mehe või naise suguelundeid meenutavaid toiduaineid ning tugevate või suure potentsiga loomade saadusi. Näiteks peetakse Aafrikas ninasarvikusarvepulbrit meeste afrodisiaakumiks. Arvatakse, et selliste ainete toime põhineb psühholoogilisel efektil.
Afrodisiaakumid on kultuuriti erinevad. Näiteks Jaapanis usutakse moivamarjasse, põhjapõdramunanditesse ja põhjapõdrasarvepulbrisse.
Tõestatud toime on suguhormoonidel, juhul kui organism neid piisavalt ei tooda.
Väikestes annustes võivad tõhusad olla (kuid võivad ka vastupidi mõjuda) ka näiteks kanep, amfetamiin ja kokaiin, kuid nende puhul on kuritarvitamise oht. Alkohol suurendab väikeses koguses tarvitatuna suguiha, suuremates kogustes vähendab seda.
Veresooni laiendavad ained, näiteks amüülnitrit, võivad orgasmi pikendada ja tugevdada.
Mõni afrodisiaakum, näiteks strühniin ja Hispaania kärbes, võib parandada suguelundite verevarustust, kuid on ülimürgine. Paljud afrodisiaakumid on füsioloogiliselt kahjutud ja kasutud.
Seksuoloogid peavad ainetest tõhusamaks emotsionaalset külgetõmmet, head füüsilist vormi, väljapuhkamist, turvalisust ja piisavat aega.
Urmas Laansoo

Urmas Laansoo (sündinud 23. veebruaril 1962) on eesti botaanik. 
Urmas Laansoo on õppinud Tohisoo algkoolis ja lõpetanud Kohila Keskkooli ning õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat. Ta on täiendanud end Rootsis Göteborgi botaanikaaias ja Suurbritannias Greenwichi ülikoolis. 
Alates 1985. aastast on Laansoo Tallinna Botaanikaaias botaanik. Ta töötas seal juba ka koolivaheajal; tema esimene tööpäev Botaanikaaias oli 11. juunil 1978. 
Ta on kirjutanud botaanikast ja taimede kasvatamisest nii erialaajakirjades kui ka ajalehtedes ning rääkinud taimedest raadio- ja telesaadetes; näiteks juba 1980. aastal esines Laansoo populaarses lastesaates "Siililegi selge".
Isiklikku.
On pärit kuuelapselisest perest. Kogub flokse, pojenge ja kaktusi, varem on kogunud ka elektrijõulupirne. Tema hobideks on akvaristika, astronoomia ja maailmamuusika.
Afroaasia keeled

Afroaasia keeled (varasemad nimetused "semi-hami keeled" ja "semiidi-hamiidi keeled") on keelkond, mille keeli kõneldakse peamiselt Aasia edelaosas ja Aafrika põhjaosas.
Afroaasia keeli on umbes 250 ja neid kõneleb üle 320 miljoni inimese. 
See jaguneb kuude rühma: 
Vanem nimetus on antud Noa poegade Seemi ja Haami järgi 19. sajandi keskel. Selle puuduseks peetakse seda, et "hamiidi" või "hami" keeled ei moodusta ühtset rühma. Kuigi nimetus "Afroaasia keeled" on laialt käibel, on osa teadlasi jäänud vana nimetuse juurde. Uue nimetuse puuduseks peetakse seda, et ta jätab mulje, nagu kuuluksid kõik Aasia ja Aafrika keeled afroaasia keelte hulka. 
Afroaasia keeltele on häälikulisest küljest omane farüngaalide esinemine. Sõnamuutmisele ja sõnamoodustusele on iseloomulik, et juure moodustavad kaashäälikud, mille vahele lisatakse erinevaid täishäälikuid, näiteks araabia keeles "katab" 
'kirjutas', "kitāb" 'raamat', "kutub" 'raamatud'. See on paremini säilinud egiptuse, berberi ja semiidi keeltes. 
Afroaasia keeltele on ühine "-t-" naissoo tunnusena ja "-k-" teise isiku tunnusena.
Meevurr

Meevurr on vahend mee eraldamiseks kärjest ilma kärge lõhkumata.
Meevurr on tavaliselt metallist, harvem puidust tünn, mille sees on pöörlev raam. Raamile pannakse lahtikaanetatud meekärjed, millest raami pöörlemisel mesi tsentrifugaaljõu toimel vastu vurri seinu paiskub. Mesi valgub tünni põhja ning lastakse kraanist välja.
Traditsiooniliselt aeti raami ringi käsitsi, pöörates selle võlli külge kinnitatud vänta. Tänapäeva suurtootmises kasutatakse elektrilisi meevurre.
Afroameerika kirjandus

Afroameerika kirjandus (varem "afro-ameerika kirjandus") on afroameeriklaste kirjutatud ilukirjandus, osa ameerika kirjandusest. 
Afroameerika kirjanikud väljendavad afroameeriklaste topeltidentiteeti, püüdes ühelt poolt saavutada väärilist kohta ameerika kultuuris ja teiselt poolt rõhutades afroameeriklaste kultuurilist eripära. 
Ajalugu.
Enne Ameerika kodusõda olid afroameeriklased enamasti orjad, kellel lugemine ja kirjutamine oli keelatud, mistõttu nende omakultuur elas suulise pärimusena. 
Afroameerika kirjandus sai alguse endiste orjade autobiograafiatest, näiteks Frederick Douglassi "Narrative of the Life of Frederick Douglass (1845) ja Harriet A. Jacobsi "Incidents in the Life of a Slave Girl" (1861). 
1920. aastatel tekkis suurlinnade afroameeriklaste nn Harlemi renessanss. James Weldon Johnson, Jessie Fauset ja Nella Larsen kirjeldasid heale järjele jõudnud afroameeriklaste kogemusi rassilise diskrimineerimisega. Langston Hughesi ja Zora Neale Hurstoni teosed toetusid rahvakultuurile. 
Protestikirjanikud Richard Wright ja Ann Petry püüdsid realistlike getosid kujutavate romaanidega "Native Son" (1940) ja "The Street" (1946) avada valgete lugejate silmi rassismi ebainimlikkusele. 
1950. ja 1960. aastatel tõstsid James Baldwin ja Ralph Ellison esile mustanahaliste inimväärikust ja rikast kultuuri. 1960. aastate lõpus tekkis liikumine Black Power, mis pani ka mustanahalised kirjanikud rõhutama oma kultuurilist autonoomiat, mis väljendus muu hulgas Nikko Giovanni uhkes võitlevas luules. Hakati otsima afroameerika kultuuri juuri. Iseloomulikud on naiskirjanike perekonnasaagad, näiteks Alice Walkeri "The Third Life of Grange Copeland" (1970) ja Nobeli kirjandusauhinna laureaadi Toni Morrisoni "Song of Solomon" (1977). Samalaadne on Alex Haley raamat "Roots" (1976), mille järgi on tehtud ka seriaal.
Afrosoeng

Afrosoeng on neegritele või mulattidele iseloomulik või neegrite soengut matkiv soeng. 
Afrosoenguks on teistes keeltes (näiteks saksa "Afrofrisur") nimetatud lühikesi krussis juukseid või igas suunas võrdselt kasvavaid pikemaid krussis juukseid. 
Eesti keeles peetakse afrosoengu all silmas enamasti rastapatse (afropatse).
Pihali kraav

Pihali kraav on kraav Raplamaal Kohila vallas Adila ja Pihali külas.
Kraavi pikkus on 4,8 km ning see suubub Adila-Krimmi soos paremalt Kasari jõkke (102,5 km suudmest). Kraavi valgla on 10,2 km².
Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Kraavi alamjooks jääb Linnuraba looduskaitsealale.
Pihali kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1107200.
Kõveroja (Märjamaa vald)

Kõveroja (ka "Ubasalu kraav") on oja Raplamaal Märjamaa vallas Käbikülas ja Lestima külas.
Oja pikkus on 3,7 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (92,6 km suudmest). Oja valgla on 7,6 km².
Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Oja suue jääb Ruunavere sillast umbes 1 km kirdesse.
Kõveroja keskkonnaregistri kood on VEE1107300.
Jutapere jõgi

Jutapere jõgi (ka "Jutapere oja") on jõgi Harjumaal Saue vallas Kustja ja Mustu külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Pajaka külas.
Jõgi suubub Pajaka külas Pajaka sillast umbes 0,5 km kirdes paremalt Kasari jõkke (88,7 km suudmest).
Jõgi on heledaveeline ja vähese orgaanilise aine sisaldusega mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Jutapere jõe keskkonnaregistri kood on VEE1107400.