tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aleksander Kurvits (1885–1970)

Aleksander Kurvits (12. november 1885 Vahete talu, Tagula, Sangaste kihelkond, Tartumaa – 1. aprill 1970 Tartu) oli eesti pedagoog ja sordiaretaja.
Haridus.
1905. aastal lõpetas ta Tartu Õpetajate Seminari ja 1912. aastal Peterburi Õpetajate Instituudi. Õppis Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas aastail 1921–1922 ja filosoofiateaduskonnas 1922–1928, ülikooli lõpetas 1928. aastal. 1930. aastal kaitses magistriväitekirja „Autoriteet ja vabadus kasvatuses”. 
Töö.
Ta uuris kooliuuendamise, enesearendamise ja edasiõppimise küsimusi ja avaldas sellealaseid kirjutisi. 
Sordiaretus.
Sordiaretuse vastu tekkis tal huvi koolipõlves. Pomoloogia ja sordiaretuse alal oli ta iseõppija.
1924. aastal rajas ta Tartusse (praeguse aadressiga Riia 46) viljapuude katse- ja aretusaia (oli 1957–2022 riikliku looduskaitse all). 
Ta avaldas oma aretustöö tulemuste kohta palju artikleid. Oli tegev Eesti Pomoloogia Komisjonis, Eesti Looduseuurijate Seltsis ja Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsis (1961. aastast auliige). 
Isiklikku.
Aleksander Kurvits oli taluniku poeg. Abikaasa oli Veera (sündinud Meyer; 1883–1965). Lapsed olid Vassili (1913–1914), Eugen (1913–1914), Georg (1916–1920), Maria (1917–1919), Ülo ja Virve. Tema pojatütar on filoloog Aleksandra Kurvits-Vahter ja tütretütar on lastearst Imma Tiirmaa.
Francesca Schiavone

Francesca Schiavone (sündinud 23. juunil 1980 Milanos) on Itaalia tennisist. 
Elukutseliseks tennisistiks sai 1998. aastal. Ta võitis 2010. aastal naisüksikmängu Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel tennises, olles esimene itaallasest naistennisist, kes on võitnud suure slämmi turniiri. Tema karjääri parim koht WTA edetabelis on olnud neljas (jaanuaris 2011).
Septembris 2018 (38-aastaselt) lõpetas ta profikarjääri, olles WTA turniiridel osalenud 22 aastat. 
Isiklikku.
Schiavone oli tippsportlasena 1,66 m pikk ja kaalus 64 kg. Ta on paremakäeline.
Aleksander Kurvits (1896–1958)

Aleksander Kurvits (24. juuli 1896 Karksi vald, Pärnumaa – 25. august 1958 Toronto) oli Eesti riigiametnik.
Ta lõpetas 1918. aastal Riia Vaimuliku Seminari, õppis aastail 1921–1926 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.
1921. aastal opteerus Aleksander Kurvits Eestisse, oli Haridusministeeriumi haridusinstruktor, 1927–1936 Haridus- ja sotsiaalministeeriumi peasekretär, 1936–1940 Haridusministeeriumi üldosakonna direktor ja juriskonsult, Eesti Kultuurikapitali nõukogu sekretär. Ajakirja Haridusministeeriumi Teataja vastutav ja tegevtoimetaja. 
1944. aastal põgenes ta Saksamaale ja siirdus 1948. aastal Kanadasse.
Isiklikku.
10. juulil 1926 abiellus ta Nelly Lenkiga.
Suren Nalbandjan

Suren Nalbandjan (sündinud 3. juunil 1953) on armeenia rahvusest endise NSV Liidu maadleja.
Ta on neljakordne NSV Liidu meister Kreeka-Rooma maadluses – 1976, 1977, 1979, 1980.
Ta oli Eesti NSV maadleja Valeri Spiridonovi konkurent.
Ta on võitnud esikoha NSV Liidu meistrivõistlustel juunioride ja noorsoo vanuseklassis 1972. ja 1974. aastal.
1975. aastal võitis ta NSV Liidu rahvaste spartakiaadil kuldmedali, samal aastal võidutses juunioride maailmameistrivõistlustel, alistades finaalis Ștefan Rusu. Aasta varem (1974) juunioride Euroopa meistrivõistluste finaalis oli ta Rusule kaotanud. Rumeenlasega kohtus ta veel 1976. aasta suveolümpiamängudel, kus võitis teda. 1977. aasta EM-il saavutas jällegi võidu. Ivan Poddubnõi mälestusvõistlustel 1978. aastal edestas ta nii rumeenlast Rusut kui ka poola maadlejat Andrzej Suproni. 
1980. aasta suveolümpiamängudel kaotas ta kõigepealt punktidega Supronile, lisaks sai kaotuse kirja ka matšis Rusuga passiivse maadluse eest ja jäi lõpuprotokollis neljandale kohale.
Kloostri tänav

Kloostri tänav (saksa keeles "Klosterstraße") on tänav Tartu kesklinnas Laia ja Kroonuaia tänava vahel. Tänava pikkus on 120 meetrit.
Vahepeal,1950. kuni 1989. aastani oli see Väike tänav.
Muhal Richard Abrams

Muhal Richard Abrams (19. september 1930 Chicago, Illinois – 29. oktoober 2017 New York) oli Ameerika Ühendriikide helilooja, muusik ja muusikapedagoog. 
Ta on ka muusika arranžeerija, klarnetist, tšellist ja "free jazz"'i mängiv pianist.
Robin Söderling

Robin Bo Carl Söderling (sündinud 14. augustil 1984 Tibros) on rootsi elukutseline tennisist.
Tema parim koht ATP üksikmängu edetabelis oli 4. koht (alates 15. novembrist 2010).
Söderling jõudis 2009. ja 2010. aastal French Openi finaali, kus kaotas 2009. aastal Rafael Nadalile ja 2010. aastal Roger Federerile. 
Ta lõpetas tippsportlaskarjääri 23. detsembril 2015. 
Isiklikku.
Robin Söderling on 193 cm pikk ja kaalub 87 kg. Ta on paremakäeline.
Harry Akst

Harry Akst (15. august 1894 New York – 31. märts 1963 Hollywood) oli Ameerika Ühendriikide laulukirjutaja. 
Karjääri alustas ta pianistina estraadietendustel, saates klaveril selliseid lauljaid nagu Nora Bayes, Frank Fay ja Al Jolson.
Linda tänav

Linda tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas.
See kulgeb Lev Tolstoi tänavast Purde tänavani ja on 780 meetri pikkune. 
Nimi.
Tänav on saanud nime eeposest "Kalevipoeg" tuntud Kalevipoja ema Linda järgi. Lähedal asuvad veel Kalevi ja Salme tänav. Praeguse nime sai tänav Tartu linnavolikogu otsusega 14. novembrist 1927, varasem nimi oli "Valeria tänav" ("Valeeria tänav", "Valerienstraßße").
Arhitektuur.
Tänav on suuremalt jaolt Karlova linnaosale omase ehitusstiiliga. Alates Vaba tänavaga ristumisest Purde tänava poole on arhitektuur tänapäevasem.
Flavia Pennetta

Flavia Pennetta (sündinud 25. veebruaril 1982 Brindisis Apulias) on itaalia profitennisist. 
Pennetta on esimene itaalia naistennisist, kes on paarismängu edetabelis esikohale jõudnud. Ta on võitnud 9 WTA turniiri. Pennetta ja tema tiimikaaslased Mara Santangelo, Francesca Schiavone ja Roberta Vinci jõudsid 2006. aastal Fed Cupi finaali. 
Ta on 172 cm pikk ja kaalub 58 kg. Pennetta on paremakäeline.
David Ferrer

David Ferrer (sündinud 2. aprillil 1982 Xàbias Alicante provintsis) on hispaania tennisist.
Ta on 2013. aasta alguse seisuga ATP edetabelis viiendal kohal ning Rafael Nadali järel paremuselt teine hispaania meestennisist.
Ta hakkas profitennisega tegelema 2000. aastal. Ferrer kuulus võidukasse hispaania tiimi, kes võitis 2008., 2009. ja 2011. aasta David Cupi finaalid. 
Isiklikku.
Ta on 175 cm pikk ja kaalub 73 kg. Ferrer on paremakäeline.
Parasvöötme rohtlad

Parasvöötme rohtla on rohtlavööndi osa, mis hõlmab parasvöötmes paiknevaid rohtlaid. Need on suured avarad alad, kus sademete hulk on aurumisega võrdne. Sademeid on seal kõrbete jaoks liiga palju ja metsade tekkeks liiga vähe. Peamiselt kasvavad seal rohttaimed.
Rohttaimed ajavad juurevõsusid ja taluvad pidevat karjatamist. Rohtlad on väga viljakad, seal elab palju suuri rohusööjaid (saiga, ameerika piison, suur-sipelgaõgija jne). Rohtlates on end raske varjata. Väiksemad loomad (nt mustjalg-tuhkur) kaevavad mustmulda käike. Suuremad loomad liiguvad karjades.
Paiknemine.
Rohtlad paiknevad parasvöötme soojemas osas. Naabervöönditeks on poolkõrbed ja lehtmetsad. Rohtlad ei moodusta maakera ümber pidevat vööndit. Põhja-Ameerika rohtlad ehk preeriad paiknevad Kaljumäestiku eelse vööndina. Suurim ühtne rohtla jääb Euraasiasse, täpsemalt kulgeb see Ukrainast üle Venemaa Hiinani välja. Seal nimetatakse seda stepiks. Kohati on rohtlaid ka Ees-Aasias ja Ungaris, kus neid Doonau-äärseid rohtlaid nimetatakse pustadeks.
Kliima.
Rohtlate kliima on mandriline. Talv on külm ja suvi palav. Seega on õhutemperatuuride amplituud suur. Pika sooja suve ja sademete vähesuse tõttu tekib rohtlates tihti niiskusepuudus, mis suve lõpul võib muutuda põuaks.
Veestik.
Jõed.
Jõed on rohtlates väga veevaesed, põhjavesi asub sügaval. Enamuse aastast on jõed kuivad, ent tulvavee tekkides on veetase kõrge. Kui puud üldse kunagi rohtlas kasvavad, siis teevad nad seda jõgede/järvede ääres. Suurimad jõed on Missouri, Irtõš ja Colorado.
Peamiseks mullatüübiks on mustmuld, mis on maailmas kõige viljakam muld.
Elustik.
Parasvöötme rohtlate elustik on suhteliselt kesine, suuremalt jaolt koosneb see rohttaimedest ja rohusööjatest. Vähem esindatud on kiskjad, närilised, vähe on ka linde, kahepaikseid ja roomajaid. Puid leidub vaid jõgede ja järvede ääres ning küngaste ülemosas.
Parasvöötme rohtlate loomastik koosneb peamiselt rohusööjatest. Sealsed kõrrelised on toiduks paljudele imetajatele, nagu näiteks ameerika piison, saiga ja prževalski hobune.
Sealsed kiskjad on aga väikesed. Parasvöötme rohtlates elavad näiteks marmortõhk, mustjalg-tuhkur, koiott ja lakkhunt. Närilistest on üks omanäolisemaid rohtlahaukur. Lindudest võib rohtlates näha maailma raskeimat lendavat lindu – suurtrappi. Veel leidub seal tuttlõokesi ja muid liike.
Harri Kiisk

Harri Kiisk (13. detsember 1922 Rakvere – 3. juuni 2000 Stockholm) oli eesti koorijuht, ajakirjanik ja ühiskonnategelane.
Eesti Rahvusfondi juhatuse liige, 1956–2000 ajalehe Teataja toimetaja.
Harri Kiisk valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.
Norbert Növényi

Norbert Növényi (sündinud 15. mail 1957) on endine Ungari maadleja.
Ta võitis Kreeka-Rooma maadluses 1980. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali. Finaalis võitis ta tugevat Nõukogude Liidu maadlejat Igor Kanõginit, kelle lemmikvõtteks oli nupuvõte. Väidetavalt oli Növényi selle võtte kaitset harjutanud enne Moskva olümpiamänge nii kõvasti, et puus oli verine.
1987. aastal võitis kikkpoksi maailmameistrivõistlused kaalukategoorias üle 91 kg.
1992. aasta suveolümpiamängudel saavutas ta Kreeka-Rooma maadluses seitsmenda koha.
Ta on seitsmekordne Ungari meister Kreeka-Rooma maadluses.
Ta on kaasa teinud ka mängufilmides, näiteks filmis "Red Heat", kus peaosades on Arnold Schwarzenegger ja James Belushi, Taksidermia jne.
Helmut Kolk

Hellmuth (Helmut) Verner Kolk (23. november 1909 Olustvere vald, Viljandimaa – 3. jaanuar 2000 Stockholm) oli eesti agronoom.
Ta õppis aastail 1929–1930 Tartu Ülikooli filosoofia- ja 1930–1935 (lõpetas 1938) põllumajandusteaduskonnas, lic. agr. 1947 (Uppsala), dr. agr. 1962 (Uppsala), Korporatsioon Vironia vilistlane.
Helmut Kolk töötas Viljandi ümbruse maatulunduskonsulendina, põgenes 1943. aastal Soome ja 1944. aastal Rootsi. Eesti Agronoomide Seltsi Rootsis ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu liige.
Oskar von Törne

Oskar Leopold von Törne (31. juuli / 12. august 1826 Tallinn – 5. jaanuar / 18. jaanuar 1912 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1838–1846 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. 1847–1848 õppis ta filoloogiat Peterburi Ülikoolis, 1849–1853 filoloogiat ja usuteadust Tartu Ülikoolis. 1853–1855 töötas Peterburis usuõpetajana. Prooviaastal oli ta Peterburi Jaani koguduses Cornelius Laalandi juures. Ordineeriti 21. augustil / 2. septembril 1855 Peterburis õpetajaks.
Oli 1855–1862 Bessaraabias Klöstitzi (praeguste nimede ja haldusjaotuse järgi Vesela Dolina Tarutino rajoonis Odessa oblastis) koguduse õpetaja. 1862–1863 oli ta Häädemeeste ja Tahkuranna abikoguduse vikaarõpetaja, 1863–1870 oli ta (introdutseeriti 13. oktoobril / 25. oktoobril 1863) samade koguduste õpetaja. 1870–1877 oli ta (introdutseeriti 6. septembril / 18. septembril 1870) Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja, olles samaaegselt ka kohalikus gümnaasiumis ja tütarlastekoolis usuõpetaja. 1877–1898 oli ta (introdutseeriti 7. augustil / 19. augustil 1877) Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Jäi aastal 1898 emerituuri, emerituuris olles elas Tallinnas.
Isiklikku.
Tema poeg Johannes von Törne oli Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja. Tema abikaasa vend Andreas Friedrich Lezius oli Tõstamaa ja Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja.
Karl Otsasoo

Karl Otsasoo (Karl Otsason; 15. september 1875 Päidla vald, Tartumaa – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti põllumees.
Ta oli alates 1905. aastast Päidla talu rentnik, hiljem omanik Kodijärve vallas. Ta oli ka Kodijärve vallavanem ja Kodijärve põllumeestekogu esimees.
Miranda July

Miranda July (sünninimi Miranda Jennifer Grossinger; sündinud 15. veebruaril 1974 Barre'is Vermontis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, stsenarist, tegevuskunstnik, laulja ja kirjanik.
Tegevus režissöörina.
July esimene täispikk mängufilm "Me and you and everyone we know" ("Mina, sina ja kõik, keda me teame", 2005) sai auhindu Cannes'i filmifestivalil, Sundance'i filmifestivalil ja mujalgi.
Tema teine film "The future" ("Tulevik", 2011) kandideeris Berliini filmifestivalil Kuldkarule.
Tegevus kirjanikuna.
2007. aastal avaldas July novellikogu "No one belongs here more than you", mis pälvis nii kriitikute tunnustuse kui ka Frank O'Connori novellikogu preemia. Eesti keeles ilmus see 2012. aastal pealkirjaga "Siin oledki sa kõige rohkem oma" (Loomingu Raamatukogu 8–10, tõlkinud Carolina Pihelgas).
2011. aastal ilmus tõsielul põhinev raamat "It chooses you", milles portreteeritakse kolmeteistkümmet inimest, kellega July tutvus ajalehe müügikuulutuste kaudu.
Alamsugukond

Alamsugukond ("subfamilia") on bioloogilises taksonoomias vahel kasutusel olev sugukonna ("familia") sisene takson. 
Üks sugukond võib olla jaotatud mitmeks alamsugukonnaks.
Johannes von Törne

Johannes Abraham von Törne (15. juuli / 27. juuli 1858 Klöstitz – 8. november 1936 Mühlhausen, Tüüringi) oli luterlik pastor Eestis, Lõuna-Venemaal ja Saksamaal.
Törne sündis Bessaraabias Klöstitzis (praeguse haldusjaotuse järgi Odessa oblastis Tarutõne rajoonis Vessela Dolõnas). Ta lõpetas Kuressaares gümnaasiumi ning õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1877–1878 filoloogiat ja 1878–1882 usuteadust. Prooviaastal oli ta Martna Püha Martini koguduses (oma isa Oskar von Törne juures). Ordineeriti 20. veebruaril / 4. märtsil 1883 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1883–1885 Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja ja 1885–1887 Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1887–1895 oli ta Hersoni kubermangus Kronaus (praeguse haldusjaotuse järgi Hersoni oblastis Võssokopillja rajoonis Võssokopilljas) Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku luterlik vaimulik. Aastatel 1895–1919 oli ta luterlik vaimulik Doni-äärses Rostovis, lisaks oli ta aastast 1898 praost 2. lõunavene praostkonnas. Aastatel 1915–1917 oli ta välja saadetud Tsaritsõnisse, aastal 1919 oli ta vangistuses. Aastast 1920 elas ta Saksamaal, oli 1921–1928 (määrati 15. mail 1921) pastor Teistungenis (Eichsfeldi kreisis Tüüringi liidumaal). Jäi aastal 1928 emerituuri; emerituuris olles elas Mühlhausenis (Unstrut-Hainich-Kreisis Tüüringi liidumaal).
Isiklikku.
Tema isa Oskar von Törne oli Häädemeeste, Tahkuranna, Kuressaare ja Martna Püha Martini koguduse õpetaja, vend Theodor von Törne oli luterlik vaimulik Gammalsvenskbys ja Tauria kubermangus. Onu Andreas Friedrich Lezius oli Tõstamaa ja Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, onupoeg Friedrich Eduard Lezius oli Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja ning Greifswaldi Ülikooli õppejõud, Kieli ja Königsbergi Ülikooli professor, teine onupoeg Hermann Arnold Lezius oli Kuressaare ja Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja.
Esta Veski

Esta Veski (aastani 1950 Esta Keiss; 28. märts 1924 Tartu – 30. märts 2024 Tallinn) oli eesti botaanik. 
Pärast Tartu Riikliku Ülikooli lõpetamist 1949. aastal töötas ta bioloogiaõpetajana, alates 1951. aastast Eesti Põllumajanduse Akadeemias assistendina, aastast 1957 Eksperimentaalbioloogia Instituudis ning seejärel pikka aega Tallinna Botaanikaaias.
Oma teadustöös on ta uurinud taimede kasvatamist hüdrokultuurides.
Pere.
Tema abikaasa oli Vello Veski, tema tütar on Tiiu Kull.
Rohtlavöönd

Rohtlavöönd on loodusvöönd, mis hõlmab nii parasvöötme rohtlaid kui ka lõunapoolkeral paiknevaid pampat, ljaanot ja kampot.
Euraasia parasvöötmes nimetatakse rohtlaid stepiks, Ungaris pustaks, Põhja-Ameerikas preeriaks. Lõuna-Ameerikas paiknevad rohtlad nii lähistroopikas, kus neid nimetatakse pampaks, kui ka lähisekvatoriaalses kliimavöötmes, kus nad kannavad nime ljaano ja kampo.
Kores

Kores on mulla vm jämedamad osad. Mullateaduses peetakse koreseks mulla jämedamat osa, mille läbimõõt on üle 1 mm.
Alviine Pedriks

Alviine Pedriks (kohtab ka eesnime kuju: "Alvine"; 30. juuli 1893 – 27. september 1938 Kadrina) oli kõige raskem eestlane.
Ta kaalus 327 kilo. Ta hakkas ootamatult juurde võtma 1929. aastal Jõgeval võõrastemaja pidades. Enda ülalpidamiseks pidi ta end raha eest laatadel näitama. Kunagi teemaja pidanud Pedriksil polnud probleemiks kaks kundet korraga uksest välja tõsta. Tema enda saabumisel avati alati mõlemad uksepooled. Tallinna näitusele sõitis Pedriks raudteeplatvormil. Et 165 sentimeetrit pikk ja 286 sentimeetrise kõhuümbermõõduga Pedriks maha matta, tuli kirst teha poolteist meetrit lai.
Anu Realo

Anu Realo (sündinud 15. veebruaril 1971) on eesti psühholoog, Warwicki Ülikooli professor, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2018).
Elulugu.
Anu Realo lõpetas Tartu Ülikooli 1993. aastal sotsioloogia erialal ("cum laude"), sai 1995. aastal teadusmagistri (MSc) kraadi psühholoogia erialal ("cum laude") ning 1999. aastal filosoofiadoktori (PhD) kraadi psühholoogia erialal ("summa cum laude"). Aastatel 2000–2002 õppis ta järeldoktorantuuris Leuveni Ülikoolis Belgias. 
Anu Realo on pikka aega töötanud Tartu Ülikooli psühholoogia osakonnas, kus ta oli aastatel 1993−1995 uurimistöö assistent, 1995−1999 lektor, teadur ja 1999−2003 isiksusepsühholoogia dotsent. Aastatel 2003−2012 oli ta psühholoogia instituudi vanemteadur, 2014−2019 isiksuse ja sotsiaalpsühholoogia professor ning 2019−2021 isiksusepsühholoogia peaspetsialist. Perioodil 2013–2015 töötas Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professorina ning aastatel 2014–2019 Tartu Ülikooli isiksuse- ja sotsiaalpsühholoogia professorina. 
Alates 2016. aastast on ta Warwicki Ülikooli (Ühendkuningriik) professor ja 2022. aasta jaanuarist Tartu Ülikooli külalisprofessor.
Ta on õppejõu ja külalisteadlasena töötanud ka Hollandis (2005; 2014–2015), Belgias (2004), Soomes (1997, 2002, 2023), Rootsis (2002), Islandil (1998, 1999, 2000), Šveitsis (2010) ja Venemaal (2011, 2012).
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Anu Realo 2018. aastal kultuuriteaduste alal. Ta kuulub akadeemia humanitaar- ja sotsiaalteaduste osakonda.
Teadustöö.
Isiksus ja isiksuse seadumused, emotsionaalne kogemus, individualism-kollektivism, sotsiaalne kapital, subjektiivne heaolu. Tema uuemad teadustööd hõlmavad ka kultuuri ja geenide mõju isiksuse kujunemisele.
Aastatel 2020–2022 oli Anu Realo Euroopa isiksusepsühholoogia assotsiatsiooni president.
Kivilabürint

Kivilabürindid ehk meremeeste mängud, soome keeles jatulintarha, on soome rahvapärimuse kohaselt nimetus Euroopa eri paikkonnis ehitatud kivist laotud labürintidele, mida Hiiumaal on nimetatud ka meremeeste mängudeks. Vastupidi tänapäeval inimeste hulgas levinud arusaamale labürindist, kui eksitavate keerdkäikudega ehitisest, ei ole kivilabürintides tavaliselt eksitavaid umbradasid. Kivilabürindi ühes ja siis teises suunas keerduvat rada pidi võib käia labürindi sissepääsust alates ilma ekslemata kuni selle keskmeni.
Suur osa Soome kivilabürintidest, mis kõik eranditult asuvad kas Soome mandri rannikualal või saarestikus, on nähtavasti pärit keskajast või on hilisemad, vanimad arvatavasti eelajaloolisest ajast. Võimalik, et kivilabürinte on kasutatud kultuspikadena, aga kindlaid teadmisi selle kohta ei ole. Soome kivilabürintide tegijaiks on rahvasuu pidanud hiide, hiiglase kasvu olendeid (soome keeles "jatuli-jättiläinen"). Veel on olnud kombeks "süüdistada" kummaliste kujundite tegemises naaberküla asukaid, kuna endi looduks neid ei tunnistatud.
Veel on kivilabürintide kohta Soomes kasutatud nimetusi "jättiläisen tie" 'hiiglase tee' ja "jätinpolku" 'hiiurada', "Laiskan-Jaakon rinki" 'Laisa-Jaagu rõngas' ja "Pietarin leikki" 'Peetrilinna mäng'. Samuti on kivilabürinte nimetatud Jeruusalemmaks ja Niniveks, kuna kivilabürindi radadel kulgemist on võrreldud palverännakuga nendesse muistsetesse tuntud linnadesse. Soomele lisaks on teada labürinte ka Rootsis nii rannikul kui ka sisemaal, Eesti saartel, Norras, Koola poolsaarel ja Valge mere saartel. Mujal Põhja-Euroopas on kivilabürintide kohta kasutusel sellised nimetused nagu "Trelleborg", "Trinneborgs slott", "Trondheim" ja "Babylon". Rootsikeelsed nimetused on "jungfrudans" 'neitsitants', 'piigatants', "Trojaborg" 'trooja linn' ja "rundborg" 'ümmargune linn'. Briti saartel on turbast ehitatud samalaadsete labürintide kohta kasutatud nimetusi "Troy Town" ja "Caerdroia", Saksamaal "Trojaburg".
Matt Lindland

Matt Lindland (sündinud 17. mail 1970) on endine Ameerika Ühendriikide Kreeka-Rooma maadleja ja vabavõitleja.
1995. ja 1998. aastal võitis Ameerika Ühendriikide meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.
2000. aasta suveolümpiamängudel võitis ta hõbemedali.
MMAd hakkas treenima koos kahe teise Ameerika maadleja - Dan Hendersoni ja Randy Couturega. Ta võitis neli esimest matši. Praeguseks on ta pidanud kokku 31 matši ja neist võitnud 22.
Ei-ichi Negishi

Ei-ichi Negishi (jaapani keeles 根岸 英一 "Negishi Eiichi"; 14. juuli 1935 – 6. juuni 2021) oli jaapani keemik, kes suure osa oma elust töötas Ameerika Ühendriikides Purdue Ülikoolis.
6. oktoobril 2010 sai ta koos USA keemiku Richard Hecki ning jaapani keemiku Akira Suzukiga Nobeli keemiaauhinna teadustöö eest süsiniku aatomite ühendamise vallas.
Ludwig Mies van der Rohe

Ludwig Mies van der Rohe (27. märts 1886 – 17. august 1969) oli Saksa-Ameerika arhitekt.
Akira Suzuki

Akira Suzuki (鈴木 章, Suzuki Akira; sündinud 12. septembril 1930) on jaapani keemik.
6. oktoobril 2010 sai ta koos USA keemiku Richard Hecki ning jaapani keemiku Ei-ichi Negishiga Nobeli keemiaauhinna teadustöö eest süsiniku aatomite ühendamise vallas.
Akira Suzuki valiti 2011. aastal Jaapani Akadeemia liikmeks.
Lembitu Reio

Lembitu Reio (4. juuni 1924 Tartu – 9. november 2017 Uppsala) oli eesti biokeemik, emeriitprofessor. 
Lõpetas 1943. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 1944. aastal põgenes Rootsi. 
Seal õppis ta alates 1945. aastast Stockholmi Ülikoolis ning töötas seejärel Wennergreni eksperimentaalse bioloogia instituudis.
1956. aastal sai ta Stockholmi Ülikoolis filosoofiakandidaadi kraadi bioloogias ja keemias. Aastail 1960–1963 töötas ta Tulane'i Ülikoolis New Orleansis USAs. Doktorikraadi kaitsmise järel õpetas ta aastail 1964–1973 Stockholmi Ülikoolis dotsendina biokeemiat ning pidas aastail 1974–1991 Karolinska Instituudis vitamiinide toime ja analüüsi loenguid.
Aastail 1973–1990 töötas ta Uppsalas Rootsi Toiduainete Kontrolli Instituudi professori ja keemialaboratooriumi juhatajana ning oli 1975. aastal ja 1982–1990 Rootsi Toiduanalüüsi Komitee esimees.
KanuuKajak

KanuuKajak on alates 2010. aastast ilmuv aerutamishuviliste ajakiri, ilmub kord aastas. Väljaandja on Eastpole OÜ, peatoimetaja Ahti Reinup.
Warangal

Warangal on linn Indias Telangana osariigis, Warangali ringkonna keskus.
Asukoht ja kliima.
Linn asub 148 kilomeetri kaugusel kirdes osariigi pealinnast Hyderābādist. Keskmine kõrgus on 302 meetrit merepinnast. Kliima on kuiv ja kuum. Suvine keskmine temperatuur on kuni 42 °C, talvel umbes 22–23 °C.
Majandus.
Valdav on põllumajandus. Kasvatatakse peamiselt riisi ja puuvilla. Tööstus on vähearenenud, leidub mitmeid väikeettevõtteid.
Rahvastik.
Elanike arv on 865 527 (2011). Keskmine kirjaoskuse tase on 84,16% (mehed 91,54%, naised 76,79%). 11% elanikkonnast on alla 6 aasta vana.
Transport.
Lähim rahvusvaheline lennujaam asub Hyderābādis. Raudteeühendus on paljude suuremate India linnadega. Samuti sõidavad bussid mitmetesse naaberlinnadesse. Hyderābādi ja Warangali vahel sõidavad bussid iga tunni aja tagant, sõiduaeg on 3,5 tundi.
Haridus.
Warangali peetakse heade tingimustega hariduskeskuseks. Seal asuvad riikliku tähtsusega tehnoloogiainstituut, meditsiinikolledž ja mitmed teised ülikoolid.
Kuivatamine

Kuivatamine ehk kuivatus on vee eemaldamine tahkest, vedelast või gaasilisest ainest.
Kuivatamiseks kasutatakse kõige enam füüsikalis-keemilisi meetodeid, näiteks aurustamist, absorptsiooni, adsorptsiooni, destillatsiooni, sublimatsiooni, gaaside puhul kasutatakse ka kondenseerimist. Suurema efektiivsusega, ehkki kallimad, on keemilised meetodid, mille puhul kasutatakse vettsiduvaid (hügroskoopseid) aineid nagu CaCl2, K2CO3, Al2O3, silikageel, Na, P2O5 jm. Vett siduvad agendid on kasutusel eeskätt laborites.
Kuivatamine kestab seni, kuni veeauru rõhk kuivatatava aine pinnal saab võrdseks veeauru osarõhuga ümbritsevas keskkonnas. Absoluutsele lähedase kuivuse saavutamine nõuab suletud süsteemi (näiteks eksikaator) ja paljudel juhtudel spetsiifilist käitlust.
Kuivatamist kasutatakse tihti toiduainete säilitamiseks. Kuna kuivatamine kõrgel temperatuuril kahjustab toiduainete maitset ja vähendab toiteväärtust, siis eelistatakse vaakumkuivateid, kus protsess toimub kiiremini ja madalamal temperatuuril. Veelgi parem on kasutada sublimeerimist – toiduaine külmutatakse ja seejärel kuivatatakse kõrgvaakumis.
Looduses toimub vett sisaldavate avatud süsteemide korral nende paratamatu kuivamine, mis sõltub ümbruskonna temperatuurist, tuulest, õhuniiskusest, päikesekiirgusest, kuivava materjali poorsusest, pinna omadustest jm teguritest. Suhteliselt kuiva aine, kuid suure õhuniiskuse korral toimub vastupidine protsess – aine niiskus suureneb.
Joonistamine

Joonistamine on mingile pinnale visuaalsete kujundite tegemine joonistusvahenditega – näiteks pliiatsi, sule, sangviini, puusöe või kriidiga. Joonistamisega tegeleja on joonistaja. Joonistamise lõpptulemus on joonistus.
Tehnilist joonistamist nimetatakse joonestamiseks.
Julius Laas

Julius Laas (7. veebruar 1900 Karksi vald, Pärnumaa – 14. aprill 1959 Filipstad, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Ta teenis Eesti piirivalves, Saksa okupatsiooni ajal oli Eesti Omavalitsuse Sisedirektooriumi Politsei ja Omakaitse Valitsuse Harju-Viru ja Saaremaa prefekt. 
1944. aastal põgenes Julius Laas Saksamaale, kust siirdus 1946. aastal Rootsi.
Ago Pärtel

Ago Pärtel (3. juuli 1905 Pärnu – 22. aprill 1999 Rootsi) oli eesti arhivaar ja ühiskonnategelane.
Ta oli Kaitseliidu gaasikompanii pealik, 1940–1944 Pärnu ja Pärnumaa õhukaitse instruktor ja staabiülem, osales spordiühingute tegevuses.
Pärast Rootsi põgenemist oli Ago Pärtel arhivaar, Tööstuse Arhiivinõukogu auliige, Balti Arhiivi juhatuse esimees ja alates 1995. aastast auesimees.
Eksikaator

Eksikaator on tugevast klaasist tihedalt kaanega suletav nõu ainete kuivatamiseks või kuivana säilitamiseks. 
Eksikaatori allossa paigutatakse vettsiduv (hügroskoopne) aine (CaCl2, silikageel, NaOH jm). Selle osa peal on aukudega plaat, millele asetatakse nõu (kuivatatava) ainega. 
Osa eksikaatoreid on võimalik kaane kaudu ühendada vaakumsüsteemiga ja nimetatakse seda vaakumeksikaatoriks.
Külmumine

Külmumine ehk jäätumine on vee ja vesilahuste üleminek vedelast olekust tahkesse olekusse. Külmumist võib nimetada ka vee tahkestumiseks.
Temperatuuri, mille juures vesi normaalrõhul jäätub, nimetatakse külmumistemperatuuriks.
Külmumise vasandprotsess on sulamine.
Alekhsandre Dohturišvili

Alekhsandre Dohturišvili (sündinud 22. mail 1980) on Usbekistani maadleja, rahvuselt grusiin.
Ta võitis 2004. aastal Ateena suveolümpiamängudelt Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.
Dohturišvili on juunioride vanuseklassis Euroopa meistrivõistlustel võitnud kuld- ja pronksmedali.
Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Selts

Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Selts on mittetulundusühing, mille eesmärk on aidata kaasa Eesti Rahva Muuseumi tegevusele, eesti ja teiste soome-ugri rahvaste ning Eestis elavate rahvusrühmade rahvakultuuri säilitamisele, uurimisele ja tutvustamisele. Seltsil on üle 1000 liikme Eestis ja mujal maailmas.
Selts asutati 14. mail 1994. Seltsi bürooruum asub Eesti Rahva Muuseumi peamajas aadressil Muuseumi tee 2.
Selts korraldab konverentse, ettekandekoosolekuid, teabepäevi, näitusi, rahvakalendri tähtpäevi tutvustavaid üritusi, õppereise ajaloolistesse ja kultuuriloolistesse paikadesse, annab välja trükiseid ning tegeleb vabatahtliku töö korraldamisega. 2016. aastal pälvis selts Vabatahtliku sõbra märgi. Seltsil on oma aastaraamat Lee, millest 2017. aastal ilmus 23. number.
ERMi Sõprade Seltsi juhatusse kuuluvad:
Seltsi auliikmed on:
Molaalne kontsentratsioon

Molaalne kontsentratsioon ehk molaalsus (tähis Cm või m) näitab lahustunud aine moolide arvu 1 kg lahusti kohta; lahuse kontsentratsiooni väljendusviise. 
"Cm = naine / mlahusti" 
kus "n" on aine moolide arv ja "m" on lahusti mass ning ühikud on mol / kg
Võrdluseks: Lahustunud aine moolide arvu 1 liitri lahuse kohta nimetatakse molaarseks kontsentratsiooniks.
Oksana Tralla

Oksana Tralla-Anger (sünninimi Oksana Titova; sündinud 15. veebruaril 1979 Tallinnas) on Eesti tantsija ja koreograaf.
Ta lõpetas 1998. aastal Tallinna Balletikooli ning sai 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikoolis bakalaureusekraadi koreograafias. 2006. aastal sai ta Tallinna Ülikoolis magistrikraadi koreograaf-lavastajana.
1998–2013 töötas Eesti Rahvusballetis balletiartistina ning lõi selle kõrvalt koreograafiat nii Rahvusooperis kui mujal. 
2001–2011 töötas Tallinna Ülikooli koreograafia osakonnas klassikalise tantsu õppejõuna. 
2012–2018 elas Brüsselis ning töötas nii Eesti Koolis Belgias kui Brüsseli Rahvusvahelises Balletikoolis. 
2018. aastast on Tallinna Ülikooli, Balti filmi, meedia ja kunstide instituudi tantsukunsti lektor ja koreograafia õppekavade kuraator.
Muud tööd.
Oksana Tralla on loonud koreograafia mitmele draama- ja muusikalavastusele. Teiste seas Steini ja Bocki muusikalile „Viiuldaja katusel“ (Vanemuine, 2003), „Hunt ja seitse kitsetalle” (Eesti Nukuteater, 2004), „Preili Julie“ (Vene Teater, 2005), „Tango in Buenos Aires“ (Estonia, 2005), „Maskiball“ (Rahvusooper Estonia, 2009), „Suudlus kuuvalgel” (Estonia, 2009), „Käsikivi kosmosest” (Estonia, 2010) ja „Varastatud oranž jalgratas“ (Eesti Draamateater, 2010). Oksana Tralla osales koreograafina Andres Tenusaare animatsiooni "Kolmnurga afäär" (Nukufilm, 2012) loomisel.
PööningTants.
Oksana Tralla eestvedamisel algas 2011. aastal nüüdistantsusari „PööningTants“. Rahvusooper Estonia kammersaalis toimunud sarja üheks eesmärgiks oli pealava repertuaari kõrval soodustada ka kaasaegse tantsu arengut Rahvusooperis. PööningTants võimaldas koostööd balletitantsijate, koreograafide, heliloojate, lauljate, luuletajate ning multimeediakunstnike vahel. Projekti raames tuli välja neli tantsulavastust: „Väike prints“, „Out of opera“, „Jumalate juures“ ja „Pärast maailma“. Projekt pälvis nii publiku kui ka kriitikute tähelepanu.
Isiklikku.
Ta oli aastatel 2011–2021 abielus ajakirjanik Johannes Trallaga. Neil on poeg ja tütar. Aastatel 2012–2018 elas ja töötas perekond Brüsselis. 27. juunil 2025 abiellus Oksana Ain Angeriga ja võttis nimeks Tralla-Anger.
Balletitantsija

Balletitantsija on balletis esinev tantsija.
Balletitantsijatare nimetatakse sageli ka baleriinideks, kuid kitsamas tähenduses "baleriin" võib tähendada teatris tantsijatarile antavat kutsealast kategooriat, mis on ekvivalentne esitantsija kategooriaga (näiteks Moskva Suures Teatris, Peterburi Maria Teatris jt).
Trimurti

Trimurti (sanskriti त्रिमूर्तिः trimūrti 'kolm vormi') on hinduismis mõiste, milles loomise, püsimise ja hävitamise kosmilised funktsioonid on isikustatud looja Brahma, hoidja ja säilitaja Višnu ning hävitaja või muutja Šiva kaudu. Neid kolme jumalat on nimetatud "hindu kolmikuks" või "suureks kolmainsuseks", sageli ka nimega "Brahma-Višnu-Mahešvara".
Trimurti sümboliseerib kõikide jumalike toimete pärinemist ühtsest kujuta allikast brahmanist, sest kolm aspekti tingivad ja täiendavad üksteist.
Trimurtit kujutatakse mõnikord kolme peaga ühe kaela otsas või kolme eri suundadesse vaatava näoga ühel peal.
Antonio Tabucchi

Antonio Tabucchi (24. september 1943 Pisa – 25. märts 2012 Lissabon) oli itaalia kirjanik, tõlkija ja filoloog. 
Muu hulgas õpetas ta Siena ülikoolis portugali keelt ja kirjandust.
Tabucchi kasvas üles vanavanemate juures Vecchianos, mis asub 8 km kaugusel Pisast.
Ajal, mil ta ülikoolis õppis, reisis ta mööda Euroopat nende kirjanike jälgedel, kelle teoseid oli lugenud oma onu raamatukogus. Pariisis leidis ta ühest raamatukioskist poeemi "Tabacaria" prantsuskeelse tõlke, milles oli Alvaro de Campose autogramm, kuid de Campos oli Portugali luuletaja Fernando Pessoa üks paljudest varjunimedest. Sellest algas Tabucchi kiindumus Portugali ja Pessoa vastu. 
Ta kaitses 1969. aastal väitekirja teemal "Sürrealism Portugalis". Pärast seda spetsialiseerus ta 1970. aastail Pisa Kõrgemas Normaalkoolis portugali kultuurile ning määrati 1973. aastal Bolognas portugali keele ja kirjanduse õpetajaks.
Tabucchi tavatses veeta poole igast aastast Lissabonis koos abikaasaga, kes oli sellest linnast pärit, ja kahe lapsega, aga ülejäänud aja õpetas ta Siena Ülikoolis portugali kirjandust. Ta pidas end kirjanikuks üksnes selles mõttes, et kirjutas raamatuid, aga muidu eelistas ta end määratleda ülikooli professorina. Tabucchi jaoks polnud raamatute kirjutamine elukutse, "vaid midagi niisugust, mis sisaldab igatsusi, unistusi ja kujutlusvõimet".
Tabucchi tegi sageli kaastööd Itaalia ja Hispaania liberaalsetele päevalehtedele Corriere della Sera ja El Pais. 2004. aastal pälvis ta oma artiklite kõrge kvaliteedi eest ja sõnavabaduse kaitsmise eest Francisco de Cerecedo ajakirjandusauhinna, mida määrab Euroopa Ajakirjanike Assotsiatsioon ja mille andis üle Hispaania kroonprints Felipe.
Sihi tänav (Tartu)

Sihi tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Tänav algab Soinaste tänavalt, ristub Vapramäe tänavaga ja lõpeb Raja tänaval. Tänav on paralleelne Riia tänavaga.
Sihi tänav kulgeb kirde-edela suunal ning on 430 meetrit pikk. Tänava ääres on eramajad, suurim majanumber on 27.
Vapramäe tänav

Vapramäe tänav on tänav Tartus.
Tänav algab Elva tänavalt, ristub Sihi tänava, Riia tänava ja Ehitaja tänavaga ning lõpeb Nooruse tänaval.
Tänava pikkus on 410 meetrit.
Alumiiniumkloriid

Alumiiniumkloriid on alumiiniumi ja kloori ühend, mille keemiline valem on AlCl3.
Alumiiniumkloriid on kristalne valge aine, millel on madal sulamis- ja keemistemperatuur. Sellel ühendil võib olla kolm struktuuri olenevalt temperatuurist ja olekust. AlCl3 kõrval on tuntud ka dimeer Al2Cl6.
Veevaba AlCl3 on väga hügroskoopne ja „suitseb” niiskes õhus. Veega reageerib väga intensiivselt (sisisedes). Alumiiniumkloriid on tugev Lewisi hape ja kasutusel katalüsaatorina orgaanilises sünteesis (peamiselt alküülimisel) ja nafta krakkimisel.
Pöördlabaturbiin

Pöördlabaturbiin ehk Kaplani turbiin on reaktiivhüdroturbiin, mille tiibjad labad on võimsuse reguleerimiseks üheaegselt ümber oma telje pööratavad. Labasid pööratakse vastava ajami abil automaatselt.
Vesi liigub piki turbiini telge, mis võib asetseda kas vertikaalselt või horisontaalselt.
Pöördlabaturbiini patenteeris 1920 Viktor Kaplan. 
Pöördlabaturbiine kasutatakse näiteks hüdroelektrijaamades.
Pealiskasv

Pealiskasv ehk perifüüton on veekeskkonna mittenugiorganismide kogum, mis kinnituvad esemetele või taimedele.
Pindaktiivsus

Pindaktiivsus on aine (pindaktiivne aine) võime vähendada pindpinevust faaside piirpinnal.
Kalev Rattiste

Kalev Rattiste (24. jaanuar 1955 – 8. mai 2023 Tartu) oli eesti ornitoloog ja linnuökoloog. 
Ta lõpetas 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal.
Tema peamiseks uurimisobjektiks oli kalakajakate pesitsusökoloogia uurimine Matsalu rahvuspargis Kakrarahul. 
Kalev Rattiste avastas Matsalu Marta – 2015. aasta seisuga teadaolevalt maailma pikima elueaga kalakajaka.
Wiktor Wysoczański

Wiktor Wysoczański (24. märts 1939 Wysocko Wyżne – 27. aprill 2023 Varssavi) oli vanakatoliikliku Poola Katoliku Kiriku juht, Varssavi piiskop, priimas alates 1995. aastast. 
Vaimulikuna tegutses alates 1963. aastast ja piiskopiks pühitseti 1975. aastal.
Siim Avi

Siim Avi (sündinud 22. juulil 1984) on Eesti jurist ja mitme valla endine vallavanem. 
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal 2007. aastal. 
Siim Avi sai Piirissaare vallavanemaks aastal 2011, mil senine vallajuht Maria Korotkova probleemide ja venemeelsuse tõttu tagasi astus. Avi kutsuti saarele konkursiga. Vallavanemaks sai ta 1. aprillil. Pärast 2013. aasta valimisi sai vallavanemaks Jelena Umbleja. 
Veebruaris 2016 valiti Avi Kõpu valla vallavanemaks. Töötas ka 2022 aastal Keila Koolis geograafia õpetajana. 
Alates 2017. aasta jõuludest oli ta Põhja-Sakala vallavanem. Kuni 2018. aasta suveni töötas Avi ka Tabasalu Gümnaasiumi ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetajana. Augustis 2018 valiti ta Ruhnu vallavanemaks, loobus ametist jaanuaris 2019. 
Tema hobiks on mälumäng.
Maria Korotkova

Maria Korotkova (sündinud 21. augustil 1957 Piirissaare vallas) on endine Piirissaare vallavanem. Paistis silma oma Keskkonnaameti vastaste seisukohtadega. Pälvis Piirissaare eestlaste pahameele, kui tõmbas sadamasse Venemaa lipu. Samuti astus 2004. aastal tagasi nn kauplusesaaga tõttu.
Kauplusesaaga.
2004. aastal tabas Piirissaart võimukriis, mille tulemusena olid senine vallajuht Maria Korotkova ja vallavolikogu esimees Georg Romanenkov sunnitud tagasi astuma. Uueks vallavanemaks sai opositsioonilise Keskerakonna juht Kalju Sakk.
Tsitaadid.
"Mina olen vallavanem ja sõidan hõljukiga, sõidan traktoriga, sõidan Buraniga, ehitan teed, vean prügi, teen arhiivi korda, tegelen projektidega."
Ivan Bogdan

Ivan Gavrilovitš Bogdan (vene keeles "Иван Гаврилович Богдан"; 1. märts 1928 – 25. detsember 2020) oli Nõukogude Liidu maadleja.
Ta võitis 1960 aasta suveolümpiamängudel Roomas kuldmedali.
Ta tõusis esile Johannes Kotka ja Aleksander Masuri maadluskarjääri lõpuaastatel.
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel saavutas ta 1955. ja 1956. aastal hõbemedali Johannes Kotka järel. 1958., 1959. ja 1961. aastal tuli ta Nõukogude Liidu meistriks. 1960. aastal saavutas ta kolmanda koha.
Filimon Kuznetsov

Filimon Kuznetsov (sündinud 28. novembril 1939 Piirissaare vallas) on endine Piirissaare vallavanem (2005–2009) ja hilisem vallavolikogu juht.
Vallavanemana tegutses ta uue sadama ja korraliku laevaühenduse nimel. Erinevalt Maria Korotkovast sai ta hästi läbi nii Keskkonnaameti kui ka eestlastest kogukonnaga.
Elulugu.
Filimon Kuznetsov sündis 1939. aastal Piirissaare vallas. Nagu enamik saareelanikke tegeles tema isa kalapüügiga ja ema oli kodune – tegeles sibulakasvatusega ja muude koduste tegevustega. Nende pere oli sügavalt usklik. Nagu Piirissaare venelastele kohane oli ka tema pere vanausuline.
Poliitiliselt muutus Kuznetsov aktiivseks alles pärast Eesti Vabariigi taasiseseisvumist.
Poliitiline tegevus.
Piirissaare vallavanemaks valiti ta alles 2005. aastal. Hääletamas käis 89% valijatest. Valimisliit Kodupaik sai 61 häält ehk 72,6% häältest. Kuigi Kuznetsov sai vaid 17,5% oma valimisliidu häältest, tehti talle ettepanek asuda juhtima Piirissaare vallavalitsust.
Vallavanemana sai Filimon hästi hakkama: remonditi Piirissaare vanausuliste kirik, süvendati nn Eesti väravaid, elustati kohalik kauplus jne. Kuigi juba järgmistel kohaliku omavalitsuse valimistel sai ta ülekaalukalt parima tulemuse (17 häält) loobus ta uuesti vallavanemaks hakkamast ja loovutas koha endisele vallavalitsuse liikmele Maria Korotkovale. 
Aastatel 2009–2013 oli ta vallavolikogu esimees.
2013. aasta valimistel kogus 25 häält, olles Piirissaare valla suurim häältemagnet.
Lahustunud hapnik

Lahustunud hapnik (inglise "dissolved oxygen", lühend DO) on veeorganismide (sh kalade) eluks vajalik hapnik vees.
Elu veekeskkonnas, kus leidub lahustunud hapnikku, nimetatakse aerobioosiks, vastavat keskkonda aga aeroobseks keskkonnaks.
Kui vees on lahustunud hapnikku väga vähe, siis nimetatakse seda seisundit hüpoksiliseks (hüpoksia).
Geigeri loendur

Geigeri loendur, ka Geigeri-Mülleri loendur on osakeste detektor ioniseeriva kiirguse mõõtmiseks. Loenduriga on võimalik kindlaks teha järgmisi radioaktiivse kiirguse liike: alfaosakesi, beetaosakesi ja gammakiirgust.
Geigeri loenduri sensor on Geigeri-Mülleri toru, milles tekib radioaktiivse kiirguse tõttu gaasi iooniseerumine. Iga registreeritud osake tekitab mõõteahelas vooluimpulsi, mida loendades saadakse teada radioaktiivsete osakeste arv. Loenduriga ei ole võimalik kindlaks teha radioaktiivse kiirguse osakeste energiat.
Geigeri loenduri leiutas 1908. aastal Hans Geiger. Oma lihtsuse tõttu on see mõõteriist siiani populaarne tervishoius, füüsikas, tööstuses, geoloogias ja muudeski valdkondades.
Tööpõhimõte.
1. Kiirgus siseneb loenduri torusse läbi akna.
2. Kui kiirgus põrkub toru gaasimolekuliga, põhjustab see ioniseerumist: mõned gaasimolekulid muudetakse positiivseteks ioonideks ja elektronideks.
3. Positiivsed ioonid tõmbuvad metalltoru (katoodi) poole, mis on ühendatud kõrge pinge allika negatiivse poolusega. 
4. Elektronid liiguvad anoodina tomivale traadile, mis jookseb toru sisemuses ja on kõrgel positiivsel pingel. Kuna elektronid liiguvad traadi suunas, satuvad mõned neist kokku teiste gaasimolekulidega, jagades need omakorda ioonideks ja rohkemateks elektronideks. Nii et me saame ahelreaktsiooni, kus isegi üks kiirguse osake võib kiiresti tekitada elektronide laviini.
5. Tekkinud elektronid liiguvad traati pidi, tekitades elektriahelas voolu ja takistil pingeimpulsi.
6. Pingeimpulsside arvu näitab loendusmehhanism. Kui sellega on ühendatud valjuhääldi, kostab plõks iga kord, kui osake on tuvastatud. Plõksude sagedus annab aimu sellest, kui palju kiirgust esineb.
Mare Kelpman

Mare Kelpman (sündinud 27. juunil 1958 Orissaares) on eesti tekstiilidisainer. 
Ta on lõpetanud Orissaare Keskkooli. ja 1990. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tekstiilidisaini erialal.
Ta on Eesti Kunstiakadeemia tekstiilidisaini osakonna professor. 
Liikmesus.
Alates 1998. aastast Eesti Tekstiilikunstnike Liidu ja Eesti Kunstnike Liidu liige, aastast 2004 Eesti Disainerite Liidu liige. 
Isiklikku.
Ta on olnud maalikunstnik Rein Kelpmani abikaasa.
Nukleaarmeditsiin

Nukleaarmeditsiin on meditsiiniteaduse eriarstiabi haru, mis sisaldab haiguslike seisundite diagnoosimist, kasutades selleks ioniseerivat või mitteioniseerivat kiirgust, ultraheli või lahtiseid kiirgusallikaid (radiaktiivseid isotoope) ning kasutab samu võtteid ka haiguslike seisundite ravimisel.
Stsintigraafia ehk gammauuring.
Stsintigraafilise ehk gammauuringu läbiviimiseks seotakse erinevad radioaktiivsed isotoobid vajalike märkainetega ning viiakse nüüd juba märgistatud radioaktiivsed isotoobid elusorganismi parenteraalselt, kas suu või inhalatsiooni kaudu. Seejärel teostatakse gammakaameraga radioaktiivse märkaine laialivalgumine ning kogunemine elusorganismis.
Gennadi Sapunov

Gennadi Andrejevitš Sapunov (vene keeles "Геннадий Андреевич Сапунов"; 5. detsember 1938 Burjaatia Muja rajoon – 30. august 2023 Moskva) oli Nõukogude Liidu maadleja ja mitme riigi koondise peatreener.
Gennadi Sapunov oli kahekordne maailmameister Kreeka-Rooma maadluses.
Alates 1970. aastast oli ta Nõukogude Liidu Kreeka-Rooma maadluse treener, hiljem töötas Türgi ja seejärel Valgevene maadluskoondisega.
1968. aasta suveolümpiamängudel oli ta kuues, Nõukogude Liidu maadlejatest jäid nendel olümpiamängude medalitest ilma vaid tema ja viiekordne maailmameister Viktor Igumenov.
Merike Männi

Merike Männi (õieti Viivi-Merike Männi; kuni 1961 Vilipere; sündinud 11. veebruaril 1936) on eesti endine ujuja, tekstiilikunstnik ja kunstipedagoog.
Elukäik.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 7. Keskkooli, õppis 1954–1955 Tartu Kunstikoolis ja alates 1955. aastast Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudis, lõpetas selle 1961. aastal tekstiilikunsti erialal. 
Seejärel töötas ta aastatel 1961–1965 individuaalõmblusvabrikus Lembitu ja 1965–1968 Punases Koidus. Aastatel 1968–1978 oli ta vabakutseline kunstnik, 1978–1998 töötas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi hilisema Eesti Kunstiakadeemia tekstiilikateedris (1993. aastast dotsent). 
Merike Männi on palju reisinud. Eredamad reisid 1970. aastatel oli grupi turismiekskursioon koos Heinz Valguga Indias; 1975 rahvusvaheline tekstiilibiennaal Lausanne'is. Punases Koidus töötamise ajal tegi ta loomereisi Dagestani.
Ujujana.
Ta on olnud Eesti NSV noortemeister 1950. aastal 400 m vabaltujumises ning püstitanud Eesti NSV rekordi 50 m ujumises.
Looming.
Merike Männi on peamiselt loonud põimetehnikas gobelääne (Viru hotellis, Tallinna Olümpiapurjespordikeskus, Aravete keskuses, Glehni lossis (1981), Tallinna linnavalitsuse (1997) ja linnavolikogu hoones (2007), Norra ja Rootsi saatkonnas jm).
Ta võitis Eesti esimese interjöörivaibakonkursi ning tema selle aja suurim töö – 21 m2 vaip – läks EKP Keskkomitee ruumidesse.
Merike Männi pälvis 2012. aastal Tekstiilikunstnike Liidu elutööpreemia. Sellega seoses iseloomustati teda kirgliku ja virtuoosse loojana, kes igal aastakümnel on oma loomingusse toonud uut ja huvitavat ning kelle töödes saavad kokku kütkestav kompositsioon, lihtsuse võlu ja teostuse pöörasus.
Merike Männi kuulub 1967. aastast Kunstnike Liitu.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli kujur Olav Männi, nende pojad on Urmo Männi ja Ivari Männi.
Pinta (laev)

Pinta oli üks kolmest Christoph Kolumbuse laevast, mida ta kasutas oma esimesel sõidul üle Atlandi ookeani 1492. aastal.
Ameerikat nägi esimesena Pinta pardal seisev Rodrigo de Triana.
Kolumbuse kolm laeva ei olnud tollel ajal kõige suuremad laevad, mida Euroopas leida võis. Nad olid ehitatud sõitmiseks Vahemerel, mitte avaookeanil. Pinta oli karavell-tüüpi laev. Traditsiooniliselt anti Hispaania laevadele nimed pühakute järgi, kuid tavaliselt kasutati hüüdnimesid. Pinta oligi hüüdnimi, mitte laeva ametlik nimi, mis pole teada. Laeva täpne päritolu pole kindel, kuid arvatavasti ehitati see Hispaanias 1441. aastal. Kolumbus lasi selle enda tarbeks ümber ehitada. Pinta oli kiireim kolmest laevast, väiksem kui Santa Maria, kuid suurem kui Niña. Laev kaalus umbes 60 tonni ning oli 17 meetrit pikk ja üle 5 meetri lai. 26-liikmelist meeskonda juhtis kapten Martín Alonso Pinzón.
Tertsiaar

Tertsiaar on geoloogiline periood vahemikus 65 miljonit kuni 1,8 miljonit aastat tagasi. Tänapäeva geoloogias on tertsiaari mõistest loobutud.
Selle alguseks on dinosauruste väljasuremine ning lõpuks viimase jääaja algus. Tertsiaarile järgneb kvaternaar.
Fakultatiivanaeroob

Fakultatiivanaeroobid ehk fakultatiivsed anaeroobid on bakterid (anaeroobid), kellel peale hapnikuhingamise on mineraalse hingamise võime ja kes võivad elada ka anaeroobses keskkonnas. 
Fakultatiivanaeroobide elektronaktseptor võib olla nii hapnik kui ka nitraat.
Fakultatiivanaeroobid on näiteks denitrifitseerijad bakterid.
Burgundia Ülikool

Burgundia Ülikool (prantsuse keeles "Université de Bourgogne") on ülikool Prantsusmaal Dijoni linnas Burgundias. 
Ülikool on asutatud aastal 1722.