tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Barbara Barrett

Barbara McConnell Barrett (sündinud 26. detsembril 1950) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja, advokaat, diplomaat ja poliitik. Ta oli 18. oktoobrist 2019 kuni 20. jaanuarini 2021 Ameerika Ühendriikide õhuväeminister. 
Maist 2008 kuni jaanuarini 2009 töötas ta Ameerika Ühendriikide suursaadikuna Soomes. Lisaks on ta ka instrumentaallennu piloot ning veiste ja piisonite kasvataja.
Ta on lõpetanud Arizona Osariigi Ülikooli. 
Ta on töötanud ettevõtluses, akadeemilises ringkonnas, lennunduses ja avalikus sektoris. Ta on teiste hulgas The Aerospace Foundationi juhatuse esimees ning California Tehnoloogiainstituudi, Smithsoniani Instituudi ja RAND Corporationi juhatuses.
Ta on pürginud 1994. aastal Arizona kuberneriks.
Ta oli 13. märtsist 2008 kuni 20. jaanuarini 2009 Ameerika Ühendriikide suursaadik Soomes.
18. oktoobrist 2019 kuni 20. jaanuarini 2021 oli ta Ameerika Ühendriikide õhuväeminister.
Arizonast pärit Barret juhib rantšot Montana osariigis. Talle meeldib sport, ta on roninud Tansaanias Kilimanjaro mäele. Ta on ka esimene tsivilistist naine, kes maandus hävitajaga F/A-18 Hornet Ameerika Ühendriikide lennukikandja tekile. Ta võttis ülesandeks tõestada, et naine suudab täita ka nõudlikke lahingulenduri ülesandeid.
Shamániac

"Shamániac" on soome ansambli Shaman teine album. See ilmus 2002.
Spirit of the Forest

"Spirit of the Forest" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2003.
Voice of Wilderness

"Voice of Wilderness" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2005.
Tales Along This Road

"Tales Along This Road" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2006.
Tervaskanto

"Tervaskanto" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2007.
Korven kuningas

"Korven kuningas" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2008.
Karkelo

"Karkelo" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2009.
Ukon Wacka

"Ukon Wacka" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2011.
Manala (Korpiklaani album)

"Manala" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2012.
Noita

"Noita" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2015.
Kulkija

"Kulkija" on soome ansambli Korpiklaani album. See ilmus 2018.
Ain Pinnonen

Ain Pinnonen (sündinud 16. märtsil 1962 Tapal) on Eesti käsipallur ja käsipallitreener.
Treeneritöö.
Alustas käsipallitreeninguid 1972 Tapal ning jätkas Tartu Riiklikus Ülikoolis. Töötanud aastast 1999 spordiklubis Viimsi HC treenerina (7. kutsetase, 2009). 2008–2011 Tallinna käsipalliklubi ja 2011–2018 HC Viimsi/Tööriistamarket meeskonna peatreener.
Isiklikku.
Mikk Pinnonen on tema poeg.
Tarmo Volt

Tarmo Volt (sündinud 10. september 1957 Tartu) on eesti käsipallur, käsipallitreener ja sporditegelane.
Lõpetas 1975 Põlva Keskkooli ja 1979 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Treeneritöö.
1979–1993 käsipallitreener ja spordijuht.
1993–2004 Põlva Serviti ja 2004-2009 Tallinna käsipalliklubi treener (7. kutsetase (2005)).
2002–2003 Eesti meeste käsipallikoondise peatreener ja 2012–2014 abitreener.
Õpilasi: (U27, 1992) Andres Neeme, Aavo Pai, Jaanus Rätsep, Aivar Silm; (Eesti U15, 1992) Marko Troon, Indrek Vaheoja, Marko Volt; (U18, 1999) Risto Lepp, Martin Lillepea
Organisatoorne tegevus.
1979–2004 spordiühingu Jõu rajooninõukogu esimees, Põlva Maakonna Spordiseltsi esimees ja Põlva maavalitsuse spordi-peaspetsialist.
1992–1997 Eesti Spordi Keskliidu juhatuse liige.
1990 alates Eestimaa Spordiliidu Jõud juhatuse liige.
1998–2006 Käsipalliliidu juhatuse liige.
2006 alates Ühenduse Sport Kõigile juhatuse.
2006 alates Eesti Regionaalse Spordinõukogu juhatuse liige.
2001–2005 ja aastast 2008 Eesti Olümpiakomitee esindajate kogu.
2001–2002 Eesti Regionaalse Spordinõukogu esimees.
1995–1999 Põlva Maakonna Spordiliidu president ja 1999–2004 asepresident.
1995–1999 Põlva Käsipalliklubi asepresident.
2004 Tallinna käsipalliklubi president.
2004–2007 Eestimaa Spordiliidu Jõud projektijuht ja aastast 2007 peasekretär.
Trešie Dubeņi

Trešie Dubeņi (ka Dubeņi 3 või Dubeņi-3) on küla ("vasarnīcu ciems" ehk suvilapiirkond) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas.
Küla asub valla edelaosas. Trešie Dubeņi jääb valla keskusest Dubeņist 2,5, piirkonna keskusest Grobiņast 7,5 ja Riiast 212 kilomeetri kaugusele.
Trešie Dubeņi on koos Otrie Dubeņi ja Pirmie Dubeņi suvilakooperatiividega arvatud uue Jaundubeņi küla koosseisu. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda.
Otrie Dubeņi

Otrie Dubeņi (ka Dubeņi 2 või Dubeņi-2) on küla ("vasarnīcu ciems" ehk suvilapiirkond) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas.
Küla asub valla edelaosas. Otrie Dubeņi jääb valla keskusest Dubeņist 2,5, piirkonna keskusest Grobiņast 7,5 ja Riiast 212 kilomeetri kaugusele.
Otrie Dubeņi on koos Trešie Dubeņi ja Pirmie Dubeņi suvilakooperatiividega arvatud uue Jaundubeņi küla koosseisu. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda.
Pirmie Dubeņi

Pirmie Dubeņi (ka Dubeņi 1 või Dubeņi-1) on küla ("vasarnīcu ciems" ehk suvilapiirkond) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas.
Küla asub valla edelaosas. Pirmie Dubeņi jääb valla keskusest Dubeņist 2,5, piirkonna keskusest Grobiņast 7,5 ja Riiast 212 kilomeetri kaugusele.
Pirmie Dubeņi on koos Otrie Dubeņi ja Trešie Dubeņi suvilakooperatiividega arvatud uue Jaundubeņi küla koosseisu. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda.
2020. aasta 9. novembri andmetel oli külas 67 elanikku.
Jaundubeņi

Jaundubeņi on küla ("vasarnīcu ciems" ehk suvilapiirkond) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas.
Küla asub valla edelaosas. Jaundubeņi jääb valla keskusest Dubeņist 2,5, piirkonna keskusest Grobiņast 7,5 ja Riiast 212 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis, kui Pirmie Dubeņi, Otrie Dubeņi ja Trešie Dubeņi suvilakooperatiivid administratiivselt uueks Jaundubeņi küla liideti. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 65 elanikku.
Portosüsteemne maksašunt

 
Portosüsteemne maksašunt ehk maksašunt on ebanormaalselt arenenud veen, mis juhib vere maksast mööda otse organismi, ning seetõttu jääb veri puhastamata jääkidest ja mürkidest. Maksašunti esineb eeskätt väikest tõugu koertel, näiteks Shih Tzu, Jorkširi terjer, Tiibeti spanjel jne. 
Maksašundi tüübid.
Maksašundi vormid saab jagada kahte kategooriasse: 
Sümptomid.
Maksašundiga koertel on reeglina kombinatsioon järgmistest sümptomitest. 
Diagnoosimine.
Eelnimetatud sümptomid ei ole unikaalsed. Loomaarst alustab diagnoosimise protsessi uurides patsiendi täishaiguslugu, tehes füüsilise patsiendi ülevaatuse ja viies läbi esmased terviseuuringud. Esmased uuringud on vereproov ja uriiniproov. Kui loomaarst arvab, et maksašunt on tõenäoline, siis lõpliku diagnoosi saamiseks peab tegema lisauuringud. Sinna alla kuulub sapphappe test, vere ammoniaagi test, kõhuõõne röntgenuuring ja ultraheliuuring.
Ravi.
Parim ravi sõltub maksašundi tüübist, koera vanusest ja üleüldisest seisundist. 
Väikest tõugu koertel, kellel on kaasasündinud vorm, esineb veen, mis on maksast väljaspool. Selline vorm on kõige paremini alluv operatsioonil korrigeerimisele. Üksik šunt, mis asetseb maksa sees on tihemini esinev suurtel tõugu koertel, aga selle protseduur on keerulisem. 
Elu jooksul omandatud vormi puhul on koertel mitmeid ebanormaalselt arenenud veene ja seetõttu on need koerad kehvemad operatsiooni patsiendid nende põhihaiguse pärast. 
Operatsiooni käigus suletakse valesti arenenud veen ja verevool suunatakse maksa. Seda tehakse spetsiaalselt disainitud seadmega või sõlmitakse kinni õmblusmaterjaliga. Tavaliselt ebanormaalset veeni pole võimalik sulgeda lõplikult ühe korraga, tekitamata koerale tõsiseid kõrvaltoimeid nagu seedesüsteemi kahjustus. 
Ravimitega on võimalik parandada koera seisundit enne operatsiooni, kui koer ei ole operatsiooniks stabiilses seisundis või kui operatsiooniga ei saa parandada täielikult probleemi. Loomaarst määrab tavaliselt dieedi, mis sisaldab piisavas koguses proteiini, aga mitte liigselt. Uuringud näitavad, et sojaproteiin on parem valik, kui võrrelda lihapõhist valguallikat. Kasulik on toita koera mitu korda päevas väikeste kogustega.
Prognoos.
Umbkaudu 1/3 koeri maksašundi diagnoosiga saavad elada täisväärtuslikku elu spetsiaalselt määratud dieediga ja ravimitega. 
Koerad, kellel on maksašunt väljaspool maksa ja on korrigeeritud operatiivselt kasutades ameroidsed kitsendajad või tsellofaanribasid on kõige parem prognoos, umbes 85% peale operatsiooni on kliiniliselt terved.
Lehtmetsa aed

Lehtmetsa aed (ka "Taani kuninga aed") on salumets Naissaare idarannikul. Mitte ajada segi saare keskel asuva Kunila mäega, mida on vahel kutsutud ka kui Taani kuninga mäeks, sest tegu oli saare kõrgeima punktiga.
Silm munas

"Silm munas" on Ülo Soosteri õlimaal aastast 1962.
Maal kujutab abstraktset munakujulist objekti, milles olevast avast paistab lõputu arv üksteise sees asuvaid sarnaseid objekte.
Teos on valminud pärast seda, kui kunstnik vabanes 7 aastat kestnud kinnipidamisest sunnitöölaagris ja oli asunud elama Moskvasse. Sooster eksperimenteeris muna kujundiga René Magritte'i mõjul. Töö oli väljas 1. detsembril 1962 Moskva Maneeži galeriis toimunud kurikuulsal näitusel, mida külastas ka NSV Liidu partei- ja valitsusjuht Nikita Hruštšov, kes süüdistas raevukalt avangardkunstnikke degenereerunud kunsti propageerimises (episood on tuntud kui Maneeži skandaal).
Maal asub Tartu Kunstimuuseumis.
Fredi-Armand Tomps

Fredi-Armand Tomps (sündinud 27. mail 1928) on eesti arhitekt ja muinsuskaitsja.
Haridus.
Ta õppis Kohala 6-klassilises algkoolis, seejärel jätkas haridusteed Rakvere 1. Keskkoolis. Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna arhitektuuri osakonna.
Perekond.
Fredi-Armand Tompsi abikaasa oli kunstiteadlane Niina Tomps (1927–1987). Tal on tütar Enel-Katrin Vahter, kes on samuti arhitekt, ning poeg Leho-Toomas Tomps, kes töötab insener-restauraatorina.
Anthony Fauci

Anthony Stephen Fauci (sündinud 24. detsembril 1940) on Ameerika Ühendriikide arst ja immunoloog.
Fauci on alates 1984. aastast Ameerika Ühendriikide Riikliku allergia ja nakkushaiguste instituudi direktor ning alates jaanuarist 2020 on ta Valge Maja Koroonaviiruse töörühma juhtivekspert. 
Ta on arstina töötanud üle 50 aasta ning olnud presidendi nõunik kõigile Ameerika Ühendriikide presidentidele alates Ronald Reaganist. 
20. jaanuaril 2021 nimetas president Joe Biden dr Fauci USA delegatsiooni juhiks Maailma Terviseorganisatsiooni juures.
Kaileen Mägi

Kaileen Mägi (21. mai 1975 – 5. november 2020) oli eesti ajakirjanik.
Mägi lõpetas 2012. aastal Tartu Ülikooli avatud ülikooli psühholoogia erialal, enne seda oli seal õppinud majandust. Keskkooli lõpetas Keilas.
Ta alustas tööd Eesti Televisioonis 1998. aastal "Aktuaalse kaamera" toimetuses. Mägi juhtis "Terevisiooni" koos Priit Kuusega kuni 2009. aasta mai lõpuni.
Ta juhtis majandusuudiste saadet "Kapital", oli "Aktuaalse kaamera" toimetaja ning tegi portreesaateid sarjas "Tähelaev".
Mägi lahkus Eesti Rahvusringhäälingust töölt 2014. aasta mai lõpus.
Gaabriel Tavits

Gaabriel Tavits (sündinud 27. veebruaril 1972 Haapsalus) on eesti õigusteadlane, õppejõud ja alates 2019. aastast Tartu Ülikooli õigusteaduskonna direktor. 
Haridustee.
Gaabriel Tavits on lõpetanud Haapsalu 1. Keskkooli. 1990. aastal astus ta Tartu Ülikooli, kus õppis õigusteaduskonnas. 1994. aastal sai ta bakalaureusekraadi ("cum laude"), 1996. aastal magistrikraadi ("cum laude"). 2001. aastal kaitses Gaabriel Tavits Inge-Maret Orgo juhendatud doktoritöö "Tööõiguse rakendusala määratlemine".
Töökäik.
Tartu Ülikoolis õpetama asus Tavits 1996. aastal, kus kõigepealt töötas töö- ja sotsiaalhooldusõiguse lektori ja hiljem dotsendina. 2016. aastal sai temast sotsiaalõiguse professor. 2018. aastal oli Gaabriel Tavits Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna õppeprodekaan. Õigusteaduskonna direktoriks sai Tavits 2019. aastal. 
Gaabriel Tavits on nii kohalike kui ka rahvusvaheliste koostöövõrgustike liige. Teiste seas näiteks Euroopa tööõiguse koostöövõrgustiku ("European Labour Law Network"), tööõiguse, tööhõive ning tööturu poliitika Euroopa keskuse, MPI Soc.net – Ruess Networki (Sotsiaalkindlustuse õiguse üldpõhimõtete koostöövõrgustiku), Eesti Advokatuuri, Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja sotsiaalteaduste valdkonna nõukogu liige ning Eesti Õigusfilosoofia Seltsi asutajaliige. 
Tavits on töötanud ka juristina: aastatel 1994–1996 OÜ Vermo Kinnisvaras, aastatel 1996–1998 OÜ Pactas ja aastatel 1999–2000 Tartu Ülikooli Kliinikumi Fondis. 
Gaabriel Tavitsa teadustöö põhisuunad on rahvusvaheline ja Euroopa tööõigus ning rahvusvaheline ja Euroopa sotsiaalõigus. 
Ülikoolis õpetab või on õpetanud Gaabriel Tavits võrdlevat tööõigust, rahvusvahelist sotsiaalkindlustusõigust, tööõigust, sotsiaalkindlustusõigust, sotsiaaltöö õiguslikke aluseid, ärijuhtimise õigust, rahvatervise tööõigust magistrantidele ja sotsiaalkindlustusõigust õendusüliõpilastele.
Gaabriel Tavits on osalenud ka seadusloomes, olles lisaks muule sotsiaalseadustiku kodifitseerimise peakomisjoni liige. 
Poliitiline tegevus.
Gaabriel Tavits kuulub ka Sotsiaaldemokraatlikku erakonda, keda esindades tegutseb Tartu Linnavolikogu hariduskomisjonis.
Teosed.
Gaabriel Tavits on sotsiaalõiguse ja tööõiguse valdkonnas avaldanud hulganisti artikleid. Näiteks ajakirjas Juridica on ilmunud tema artiklid "Individuaalse tööõiguse põhimõtted" ja "Töölepingu seadus: kuhu edasi ehk paindlikkus Eesti moodi". 
Ta on ka raamatute "Avaliku teenistuse õiguslikud alused", "Tööõigus. Loengud" ja "Sotsiaalhooldusõigus" autor. 
Isiklikku.
Gaabriel Tavits tegeleb vabal ajal kergejõustiku ja muusikaga. Ta räägib eesti, vene, inglise ja saksa keelt.
Pfizer

Pfizer Inc. (ameerika inglise keeles ; saksa keeles ) on Ameerika Ühendriikides asuv ravimifirma peakorteriga New Yorgis.
Ajalugu.
Ettevõtte nime all "Chas. Pfizer &amp; Co. Inc" asutasid Ludwigsburgist (Württemberg) pärit nõod Karl Christian Friedrich Pfizer (USA-s kasutas nime Charles Pfizer; 1824–1906) ja Karl Erhart (USA-s kasutas nime Charles F. Erhart; 1821–1891) 1849. aastal tollases Brooklyni linnas New Yorgi osariigis. 
Koroonavaktsiin.
2020. aasta 9. novembril teatas ettevõtte esindaja dr Bill Gruber saavutustest koroonavaktsiini väljatöötamisel.
Ühendkuningriigi Riiklik tervishoiuteenistus (NHS) andis Pfizeri/BioNTechi väljatöötatud koroonavaktsiinile kasutusloa 2. detsembril 2020 ning elanikkonna vaktsineerimist alustati 2020. aasta 50. nädalal.
Paleekomandandi Valitsus

Paleekomandandi Valitsus (vene keeles "Управление дворцового коменданта") oli aastatel 1905−1917 Venemaa Keisririigi Keiserliku Õukonna ja Udellide Ministeeriumi asutus, mille ülesanne oli tagada keiserliku perekonna julgeolek ja kaitse. Valitsuse ülem oli paleekomandant.
Ajalugu.
Asutus loodi 1905. aasta 11. oktoobril keisri ukaasiga ja selle ülemaks määrati paleepolitsei juht paleekomandant. Kui varem oli keisri ihukaitse allunud otse keisrile, siis nüüd arvati valitsus Venemaa õukonnaministeeriumi koosseisu. Asutuse kaotas Ajutine Valitsus 8. aprillil 1917.
Paleekomandant.
Paleekomandandile, kelle ametikoht oli loodud juba 1896. aastal, allus paleepolitsei, keisri rongide inspektsioon, Tema Keiserliku Majesteedi isiklik konvoi, üksik kaardiväepataljon ja 1. raudteepataljon. Lisaks olid talle allutatud Tsarskoje Seloo, Peterhofi, Gattšina ja Pavlovski linnapolitsei, paleevalitsuste kaitsekomandod ning Peterburi ja Moskva keiserlike teatrite politseimeistrid. Õukonnaministri äraolekul sai paleekomandant juhised otse keisrilt.
Käsipall 1976. aasta suveolümpiamängudel

Käsipall 1976. aasta suveolümpiamängudel toimus 18.–28. juulini. 1976. aasta Montréali suveolümpiamängudel oli käsipall kolmandat korda olümpiamängude programmis. Võistlus oli mõeldud nii naistele, kui meestele. Naised osalesid esimest korda käsipallis olümpiamängudel. Meeste turniiril osales 12 ja naiste turniiril 6 võistkonda.
NSV Liit võitis kuldmedalid nii naiste kui ka meeste arvestuses. Esimesel naisteturniiril domineeris Nõukogude Liit , kes võitsid kõik viis mängu. Meeste turniiril jäi Rumeenia teiseks, olles kaks aastat varem võitnud maailmameistrivõistlused. Finaalis NSV Liit võitis Rumeeniat 19:15. Kolmanda koha mängus oli Poola parem Saksa FV-st 21:18.
Tulemused, mehed.
Kvalifikatsioon.
Võõrustaja Kanada kvalifitseerus olümpiaturniirile otse, millele lisandus valitsev 1974. aasta maailmameister Rumeenia. Aafrikast pääses Tuneesia, kes selgitati välja 1976. aasta aprillis. USA meeskond pääses võitluseta olümpiale, kuna Ameerika mõlema mandri arvestuses Lõuna-Ameerikast pärit Argentina loobus osalemisest. Aasiast pääses olümpiale Jaapani võistkond läbi kvalifikatsiooniturniiri. Euroopa võistkondade kvalifikatsioonigrupid loosis Rahvusvaheline Käsipalliföderatsioon (International Handball Federation, IHF) 13. aprillil 1975 Dortmundis. Valikmängud toimusid ajavahemikus 3. november 1975 kuni 7. märts 1976. Euroopast pääsesid olümpiamängudele Jugoslaavia, Tšehhoslovakkia, Ungari, NSV Liit, Saksa FV, Poola ja Taani. 
Tulemused naised.
Esimesele naiste käsipalliturniirile pääsesid 1975. aasta käsipalli maailmameistrivõistluste neli parimat võistkonda koos Saksa DV-ga maailmameistrina veel Nõukogude Liidu, Ungari ja Rumeenia võistkonnad. Lisaks pääses võõrustajana Kanada ning Põhja- ja Lõuna-Ameerika, Aafrika ning Aasia parimate naiskondade kvalifikatsiooniturniiri võitjana Jaapani naiskond.
Magūnai vald

Magūnai vald (leedu keeles "Magūnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Švenčionyse rajooni territooriumil. Vald piirneb idas Valgevene territooriumiga.
Valla pindala on 101 km². 2011. aasta seisuga elas seal 736 inimest. Valla keskus on Magūnai küla. Vallamaja asub aadressil Balingrado g. 25. 
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Tõnis Männiste

Tõnis Männiste (sündinud 2. juuli 1973) on Eesti sõjaväelane ja pedagoogikateadlane.
Pabradė vald

Pabradė vald (leedu keeles "Pabradės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Švenčionyse rajooni territooriumil. Vald piirneb kagus Valgevene territooriumiga.
Valla pindala on 365 km². 2011. aasta seisuga elas seal 736 inimest. Valla keskus on Pabradė linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Pašto g. 6. 
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Maailm vs. Lilian

"Maailm vs. Lilian" on ansambli Terminaator 2020. aasta novembris ilmunud album. See on Terminaatori 10. stuudioalbum, kui mitte arvestada muusikalide "Risk" ja "Romeo &amp; Julia" "soundtrack"'e.
Terminaatori solisti Jaagup Kreemi kinnitusel on albumi pealkirjas mainitud Lilian päriselt olemas ning ka laulud "13 sammu", "Tunneli lõpus" ja "Liiter Jacki" räägivad elust ja päris asjadest.
Presidendi Vabadusmedal

Presidendi Vabadusmedal ("Presidential Medal of Freedom") on Ameerika Ühendriikide teenetemärk, mille annab president inimestele, kel on erilisi teeneid riigi huvide või julgeoleku ees või on andnud erilise panuse maailmarahusse, kultuuri ja muusse silmapaistvasse valdkonda. 
Presidendi Vabadusmedal ja Kongressi kuldmedal on Ameerika Ühendriikide kõrgeimad teenetemärgid. Vabadusmedali võib anda ka välismaalastele ning kuigi see on tsiviilauhind, saab seda anda ka sõjaväelastele. 
Teenetemärgi asutas 1963. aastal president John F. Kennedy. 
Vabadusmedali on teiste hulgas saanud ka mitmed USA presidendid:
John F. Kennedy (1963)
Lyndon B. Johnson (1980)
Ronald Reagan (1993)
Gerald Ford (1999)
Jimmy Carter (1999)
George H. W. Bush (2011)
Bill Clinton (2013)
Joe Biden (2017).
Käsipall 1980. aasta suveolümpiamängudel

1980. aasta Moskva suveolümpiamängudel oli käsipall olümpiamängude programmis neljandat korda. Olümpiaturniiril, mis toimus 20.–30. juulini, osalesid nii mehed kui ka naised. Naised osalesid olümpiamängudel teist korda. Meeste turniiril osales 12 ja naiste turniiril 6 võistkonda. Käsipalli olümpiaturniir peeti kahes kohas: Moskva keskosas asuvas Sokolniki spordipalees ja kirdeosas asuvas Dünamo spordipalees Himki.
Channel 7

Channel 7 ehk BBTV Channel 7(tai: สถานีโทรทัศน์สีกองทัพบกช่อง 7) on Tai telekanal, mille omanik on Bangkok Broadcasting Television. Selle peakontor asub Bangkokis.
Kanal jõudis eetrisse 27. novembril 1967.
Hunan Television

Hunan Television ehk Hunan TV on Hiina telekanal, mille omanik on Hunan Broadcasting System. Selle peakontor asub Changshas.
Telekanal alustas saadete edastamist 1997. aasta jaanuaris.
Dragon Television

Dragon Television või Dragon TV on Hiina telekanal, mis kuulub Shanghai Media Groupile. Selle peakontor asub Shanghais.
Telekanal alustas saadete edastamist 1998. aasta oktoobris Shanghai televisiooni nime all. Praeguse nime sai kanal 2003. aasta oktoobris.
CCTV-1

CCTV-1 on Hiina telekanal, mille omanik on China Central Television (CCTV). Selle peakontor asub Pekingis.
See on Hiina riigitelevisiooni peamine kanal. Kanal loodi 1958. aastal Pekingi televisiooni nime all. Kuni 1978. aastani edastati programmi igal õhtul neli ja pool tundi. 1978. aastal nimetati kanal ümber Hiina kesktelevisiooniks. Alates 2004. aastast edastatakse programmi ööpäev läbi.
China Central Television

China Central Television (CCTV) on Hiina avaõiguslik ringhääling. CCTV-l on 50 kanalist koosnev võrk, mis edastab erinevaid programme ja on kättesaadav enam kui miljardile vaatajale kuues keeles. Enamik selle programme on segu uudistest, dokumentaalfilmidest, ühiskondlikust haridusest, komöödiast, meelelahutusest ja draamast, millest suurema osa moodustavad Hiina seebiooperid ja meelelahutus.
CCTV loodi 1. mail 1958 riigile kuuluvaks uudiste ja avaliku arvamuse juhtimisagentuuriks, mis tegutses Hiina kommunistliku partei suupillina. CCTV-l on mitmesuguseid funktsioone, nagu uudiste vahendamine, sotsiaalne haridus, kultuur ja meelelahutusteabe teenused. Riikliku televisioonina vastutab see nii Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee kui ka Riiginõukogu ees.
Sariai vald

Sariai vald (leedu keeles "Sarių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Švenčionyse rajooni territooriumil. Vald piirneb kagus Valgevene territooriumiga.
Valla pindala on 144 km². 2011. aasta seisuga elas seal 443 inimest. Valla keskus on Sariai küla. Vallamaja asub aadressil Malūno g. 5, vallavanem on Natalja Lukauskienė. 
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Strūnaitise vald

Strūnaitise vald (leedu keeles "Strūnaičio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Švenčionyse rajooni territooriumil. Vald piirneb idas Valgevene territooriumiga.
Valla pindala on 106 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1178 inimest. Valla keskus on Naujas Strūnaitise küla. Vallamaja asub aadressil Kasčiukų g. 2 , vallavanem on Rita Jastremskienė. 
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Priit Vahter

Priit Vahter (sündinud 21. veebruaril 1979) on eesti majandusteadlane, Tartu Ülikooli rakendusliku majandusteaduse professor. 
Tema peamised uurimisteemad on innovatsioon, tootlikkuse tegurid, väliskaubandus ja välisinvesteeringud. 
Haridustee.
Vahter lõpetas 2001. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ja 2004. aastal sai sealsamas magistrikraadi. 2010. aastal kaitses ta Nottinghami Ülikooli majandusteaduskonnas doktoriväitekirja "Microeconomic Effects of Competition on Productivity in the EU" ("Mikroökonoomilised konkurentsi mõjud tootlikkusele Euroopa Liidus", juhendajad Daniel Bernhofen ja David Greenaway).
Töökäik.
Priit Vahter töötas aastatel 2001–2002 Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse Välisinvesteeringute Agentuuris ning 2004–2006 oli Eesti Panga ökonomist.
2009–2012 töötas ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas rahvusvahelise ettevõtluse teadurina, 2011–2012 Birminghami Ülikooli teadurina. 2013–2015 oli ta Astoni Ülikooli külalisuurija. Aastatel 2014–2016 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduse doktoriõppe programmijuht ning 2016–2017 dotsent Warwicki Ülikoolis.
Alates 2011. aastast on ta Tartu Ülikooli innovatsiooniökonoomika vanemteadur, 2019. aastast rakendusliku majandusteaduse professor. 
Liikmesus.
Priit Vahter on 2004. aastast Eesti Majandusteaduse Seltsi, 2006. aastast Royal Economic Society, 2012. aastast Academy of International Business ja 2019. aastast The European International Business Academy (EIBA) liige.
Cirkliškise vald

Cirkliškise vald (leedu keeles "Cirkliškio seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Švenčionyse rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 47 km². 2011. aasta seisuga elas seal 875 inimest. Valla keskus on Cirkliškise küla. Vallamaja asub aadressil Liepų al. 1, vallavanem on Valentina Lysenko.
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Tiia Vissak

Tiia Vissak (sündinud 11. aprillil 1975) on eesti majandusteadlane. 
Tema peamised uurimisteemad on mittelineaarsed ja lineaarsed rahvusvahelistumise protsessid, võrgustike ja otsustamisloogikate mõju ettevõtete rahvusvahelistumisele ning juhtumianalüüsi rakendamine rahvusvahelistumise uurimiseks. 
Haridustee.
Vissak on lõpetanud 1997. aastal Tartu Ülikooli turunduse ja välismajanduse erialal "cum laude." 1999. aastal sai ta sealsamas majandusteaduse magistrikraadi "cum laude" ning 2003. aastal kaitses väitekirja "The Internationalization of Foreign-owned Enterprises in Estonia: an Extended Network Perspective" ("Välisosalusega Eesti ettevõtete rahvusvahelistumine: laiendatud võrgustikukäsitlus", juhendaja Janno Reiljan) ja sai doktorikraadi. 
Töökäik.
Tiia Vissak oli aastatel 1999–2003 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna välismajanduse teadur ja 2004–2011 välismajanduse vanemteadur. 2008–2011 oli ta rahvamajanduse instituudi vanemteadur. Alates 2012. aastast töötab ta rahvusvahelise ettevõtluse vanemteadurina. 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Vissak on 2004. aastast AIB (Academy of International Business) ja 2006. aastast EIBA (European International Business Academy) liige. 2013. aastast on ta AIB (Academy of International Business) CEE (Central and Eastern Europe) allorganisatsiooni asejuht teadusürituste korraldamise alal. 
Aastatel 2014–2019 oli ta Eesti esindaja EIBAs (European International Business Academy). 
Tunnustus.
2025 Tartu Ülikooli aumärk
Birgit Kermes

Birgit Kermes (sündinud 20. novembril 1979 Tartus) on kommunikatsioonispetsialist, suhtlemistreener, coach ja superviisor. 
Lisaks on Birgit Kermes praktiseerinud ja süviti õppinud NLP-d (neurolingvistiline programmeerimine) ning omandanud selles meistri taseme ning on ainus kommunikatsiooni ja neurokeele taustaga kommunikatsioonispetsialist Eestis. 
Töötanud mitmetel turundus-ja PR-juhi ametikohtadel erasektoris. Juhtinud Päästeameti kommunikatsiooniosakonna tööd. Oli Teeme ära! alguse juures ja juhtis Teeme Ära 2007  kampaanias vabatahtlikest koosnevat logistikatiimi. Maailmakoristuspäeval 2018 oli Birgit Kermes kõikide "action" tiimide juht, olles vastutav kogu ürituse sujuva kulgemise eest Maailmakoristuse peastaabis. 
Birgit Kermes kuulub ka produktsioonifirma POINT loovisikute tiimi, mille tuntumad etendused on Tõnis Niinemetsa “Homme on täna” , “Homme on täna 2,0”, “Homme on täna 200”, “The Kid”  ja Kristjan Lüüsi “Olla või ohkida” jne. Ta oli ka seriaali “Alo” üks produtsentidest. 
Alates 2020. aastast panustab oma teadmisi Eesti suurima roheprojekti Rohetiiger heaks ja tegutseb kommunikatsiooni koolitajana, nõustab organisatsioone ning eraisikuid, teeb supervisioone ja coachinguid.
Kristi Klaas

Kristi Klaas (sündinud 1980) on Eesti keskkonnaametnik. 
Kristi Klaasil on Tartu Ülikoolis omandatud haldusjuhtimise magistrikraad.
Alates 1. septembrist 2023 töötab ta Kliimaministeeriumi rohereformi asekantslerina.
Enne seda töötas ta 2022. aastast Riigikantseleis riigi rohepöörde eestvedajana. Varem on ta alates 2002. aastast töötanud Keskkonnaministeeriumis, olles aastatel 2018–2022 Keskkonnaministeeriumi asekantsler, kes vastutas kliima ja strateegilise planeerimise küsimuste eest. Ta on tegelenud ka muude keskkonnakaitse küsimustega.
Aastatel 2014–2018 töötas ta diplomaadina Eesti Vabariigi Alalises Esinduses OECD ja UNESCO juures Pariisis ning Eesti Vabariigi Alalises Esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.
Piia Kalamees

Piia Kalamees (sünninimi Piia Karu, sündinud 10. juunil 1983) on eesti õigusteadlane. 
Tema peamised uurimisteemad on tarbijaõigus, lepinguõigus ja Euroopa Liidu digitaalse ühisturuga seotu. 
Haridustee.
Kalamees lõpetas 2002. aastal Tallinna Reaalkooli hõbemedaliga, 2005. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal bakalaureuseõppes, 2007. aastal sai magistrikraadi ning 2013. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Hinna alandamine õiguskaitsevahendite süsteemis" (juhendajad Karin Sein ja Kalev Saare). 
Töökäik.
Piia Kalamees oli aastatel 2008–2010 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna eraõiguse instituudi tsiviilõiguse assistent ja 2010–2015 tsiviilõiguse lektor. 2015. aastast on ta tsiviilõiguse dotsent ning 2020. aastast õigusteaduskonna bakalaureuse- ja magistriõppe programmijuht. 
Teaduskorralduslik tegevus.
Alates 2016. aastast on Kalamees Tarbijavaidluste komisjoni esimees. 
Ta on osalenud teadus- ja arendusprojektides, näiteks „Eesti õigusruum globaalses õigusruumis (1.01.2006−31.12.2011)“, „Tarbijakrediidi aktuaalsed probleemid Eestis ja Norras (3.09.2013−30.06.2016)“ ning „Tarbijate õiguste kaitse digitaalses ühisturus – lepinguõiguslikud aspektid (1.01.2018−31.12.2021)“.
Valijavalimine

Valijavalimine (inglise keeles "gerrymandering") on üks valimispettuse viisidest, kus valimisringkondadega spetsiifilist viisi manipuleerides on võimalik anda ühele osapooltest ebaaus eelis, kui tegu on majoritaarse valimissüsteemiga, st. süsteemiga kus vähemusse jääv osapool jääb esindamata.
Valijavalimise läbiviimiseks on kaks peamist taktikat:
Illustratsioonil on (vasakul ülal) näide sellest, kuidas enamuserakond kasutab oma paremaid valimistulemusi selleks, et tagada vähemuserakonna valimiskaotus igas piirkonnas.
Lisaks soovitud valimistulemuste saavutamisele konkreetse partei jaoks võib valijate valimist kasutada ka teatud demograafiliste rühmade, näiteks etniliste, rassiliste, keeleliste, usuliste või klassirühmade aitamiseks või takistamiseks. Põhja-Iirimaal kasutati valijavalimist protestantlike unionistide enamuse tagamiseks. Valijavalimist saab ennetades kasutades näiteks geneetilisi algoritme või K-keskmiste klasterdamist.
Ingliskeelne mõiste "gerrymandering" on tuletatud Ameerika poliitiku Elbridge Gerry nimest, kes 1812. aastal kirjutas alla seaduseelnõule, millega loodi Bostonis valimisringkond, mida võrreldi salamandri kujuga.
Yāma

Yāma ("suurepärane aeg") on budistlikus kosmoloogias üks deevade seisunditest või maailmadest ("devaloka") kõrgemas ihade olus ("kamaloka"), mis ei ole seotud maiste asjadega ja mis paikneb Trāyastriṃśa ja Tušita maailmade vahel.
Yāma maailm on alati valgustatud; seal pole vahet ööl ega päeval ning aeg liigub seal teisiti kui maine aeg. Yāma maailma sünnitakse õigesti tehtud annetuste puhul.
Mahajaana puhta maa traditsioonis leidub Yāma maailma kirjeldus Amitayurdhyana suutras.
Andres Heinapuu (dirigent)

Andres Heinapuu (sündinud 17. novembril 1959 Tallinnas) on eesti dirigent, pedagoog ja koorilaulja (tenor).
Lõpetas 1977. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna muusikakooli (Peeter Perensi klass) ja 1982 Tallinna Riikliku konservatooriumi (Arvo Ratassepa klassis). Õppis samas ka orkestridirigeerimist (õppejõud Roman Matsov). Täiendanud end 1982–1985 Leningradi konservatooriumis ning 1996–1999 Haagi Kuninglikus Konservatooriumis. 
Oli 1985–1995 Vanemuise dirigent ning aastail 1990–1996 Estonia dirigent. Töötanud aastast 1999 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. Oli 2000–2007 Eesti Rahvusmeeskoori koormeister ja koorilaulja. 
Laulnud kontratenorina ansamblis Kuninglik kvintett. 
Isiklikku.
Andres Heinapuu isa oli Uno Heinapuu.
Eesti Advokatuuri aukohus

Eesti Advokatuuri aukohus on üks kuuest advokatuuri organist. 
Aukohtu peamised ülesanded on advokaatide ja nende töö kohta esitatud kaebuste lahendamine, mis hõlmab ka otsuse tegemist, ja teiste aukohtu pädevusse antud asjade arutamine.
Aukohtu koosseis.
Aukohtu moodustab advokatuuri üldkogu, kohtunike täiskogu ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonna nõukogu poolt neljaks aastaks valitud seitsmeliikmeline koosseis, kuhu kuulub: 
Alates 2017. aastast on aukohtu liikmed
Aukohtu asendusliikmed on 2020. aasta 19. oktoobri seisuga 
Aukohtu tööd korraldab aukohtu esimees ning sarnaselt teiste advokatuuri organitega lähtub ka aukohus oma tegevustes põhiseadusest, advokatuuriseadusest ja muudest õigusaktidest. 
Aukohtu pädevus.
Aukohus 
Aukohtumenetlus.
Kui advokaadi tegevuses ilmnevad distsiplinaarsüüteo tunnused, võib aukohus algatada sellest huvitatud isiku, advokatuuri organi või enda algatusel aukohtumenetluse. Ühtlasi algatatakse aukohtumenetlus, kui seda taotleb justiitsministeerium või kui kohus on advokaadi suhtes rakendanud sanktsioone. Pärast aukohtumenetluse algatamist selgitab aukohus välja kõik menetluses olulist rolli mängivad asjaolud ja arutab asja vähemalt kolmeliikmelises koosseisus. Põhjendatud otsuse teeb aukohus kuue kuu jooksul. Distsiplinaarsüüteo ilmnemisel määrab aukohus advokaadile distsiplinaarkaristuse, milleks võivad olla: 
Distsiplinaarkaristuse määramisel võetakse arvesse distsiplinaarsüüteo raskust, menetletava asja olemust ja advokaadi varasemat karistatust. Kui huvitatud isik ei jää aukohtu otsusega rahule, siis võib ta selle peale esitada kaebuse halduskohtule. 
Lepitusmenetlus.
Lepitusmenetlus on teine aukohtu pädevusse kuuluv menetluse liik, mille eesmärk on vaidlevate poolte lepitamine. Lepitusmenetlust saavad taotleda klient, kes soovib vaidlustada advokaaditasu või õigusteenusekulude nõude, ning advokaat, kes soovib kutsetegevusest tuleneva vaidluse lahendada. 
Erinevalt aukohtumenetluses tehtud otsusest ei ole aukohtu seisukoht lepitusmenetluses pooltele kohustuslik, vaid pigem soovituslik. Seetõttu ei saa lepitusmenetluse käigus esitatud seisukohta edasi kaevata. 
Aukohus võib keelduda taotluse menetlemisest, kui: 
Lepitusmenetlus lõpeb, kui: 
Kui lepitusosalised jõuavad lepitusmenetluse tulemusel kokkuleppele, formuleerib aukohus lepitusosaliste kirjaliku kokkuleppe ning pooled allkirjastavad selle koos aukohtu esindajaga. 
Muud seadusega aukohtu pädevusse antud asjad.
Sellisteks asjadeks on näiteks välisriigi advokaadile karistuse määramine või tema Eestis välisriigi advokaadina tegutsemise õiguse äravõtmine.
Mari Ann Simovart

Mari Ann Simovart (sündinud 25. juulil 1969) on eesti õigusteadlane, vandeadvokaat ja õppejõud.
Tema peamised uurimisvaldkonnad on lepinguõigus ja riigihankeõigus. 
Haridustee.
Simovart lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ning 1995. aastal kaitses ta Duke University School of Law’s õigusteaduses magistritöö ja sai magistrikraadi (LLM). 
2010. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas doktoriväitekirja "Lepinguvabaduse piirid riigihankes: Euroopa Liidu hankeõiguse mõju Eesti eraõigusele" (juhendajad Carri Ginter ja Irene Kull). 
Töökäik.
Mari Ann Simovart oli aastatel 2006–2008 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna tsiviilõiguse erakorraline assistent, 2008–2013 tsiviilõiguse lektor. Alates 2013. aastast on ta tsiviilõiguse dotsent. 
Ta on olnud külalisõppejõud Stockholmi Ülikoolis (2015, 2017, 2018, 2019), Lapi Ülikoolis (2017), Duke'i Ülikoolis (2016), Nottinghami Ülikoolis (2009, 2010, 2013, 2018). 
Organisatsiooniline tegevus.
Simovart oli aastatel 2012–2015 Eesti Advokatuuri kutsesobivuskomisjoni liige.  
Alates 2009. aastast on ta PLAN (Procurement Law Academic Network) akadeemiline liige, 2010. aastast Contrats Publics dans la Globalisation Juridique (CPGJ) liige, 2014. aastast ajakirja Upphandlingsrättslig Tidskrift toimetuskolleegiumi liige ning 2020. aasta sügisest juhtiva rahvusvahelise riigihankeõiguse teemalise teadusajakirja Public Procurement Law Review (kirjastus Sweet &amp; Maxwell) toimetuskolleegiumi liige. 
Ta oli Juridica riigihankeõiguse teemaliste erinumbrite 2013/9, 2016/1 ja 2018/4 koostaja. 
Publikatsioonid.
Ta on koos Mart Parindiga 2019. aastal ilmunud raamatu "Riigihangete seadus. Kommenteeritud väljaanne" koostaja ja juhtivautor (Tallinn: Juura), mis on kolmekümne riigihankeõiguse eksperdi osalusel sündinud põhjalik sissevaade valdkonna tervikseadusesse. 
Simovart on hankedirektiivide kommentaaride "The Remedies Directives 89/665 etc." üks autoreid.
Anneli Soo

Anneli Soo (sündinud 9. aprillil 1984) on eesti õigusteadlane ja õppejõud. 
Tema peamised uurimisvaldkonnad on karistusõigus, sealhulgas Euroopa Liidu karistusõigus, ja kriminaalmenetlus, sealhulgas inim- ja põhiõigused kriminaalmenetluses. 
Haridustee.
Soo kaitses 2012. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas doktorikraadi teemal "Abinõud ebaefektiivse kaitse vastu. Kohtulik järelevalve kaitsja tegevuse üle Eesti kriminaalmenetluses" (juhendaja Jaan Ginter). Doktoriõpingute käigus viibis lühikest aega Göttingeni Ülikoolis (2009) ning California osariigi Fullertoni Ülikoolis (2010). Eelnevalt lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna bakalaureuseõppe (2005) ja magistriõppe (2007). 
Töökäik.
Soo on alates 2018. aastast karistusõiguse dotsent Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Karistusõigusteadlasena viibis ta 2012. aastal Fulbright Schumani stipendiumi raames USAs California osariigi Fullertoni Ülikoolis, 2016.–2017. aastal Marie Skłodowska-Curie stipendiumi raames Hollandis Maastrichti ülikoolis (projekt "Towards Guaranteeing the Right to Effective Assistance of Defence Counsel in Member States in Trans-border Criminal Cases" ja 2018.–2019. aastal Humboldti stipendiumi raames Saksamaal Kölni ülikoolis (projekt "The Right to Access to Case File to Challenge the Detention of a Person: Does Directive 2012/13/EU Raise the Standard Provided by the Strasbourg System?").  
Enne karistusõiguse dotsendiks saamist töötas Soo advokaadibüroos Sirje Must OÜ juristina (2005–2007), Eesti Õiguskeskus SA kriminaalkoolituse spetsialistina (2007), Eesti Vabariigi Riigikohtu kriminaalkolleegiumi nõunikuna (2007–2011), Euroopa Kolledži asedirektorina õppetöö alal (2011–2014) ning Tartu Ülikooli õigusteaduskonna karistusõiguse lektorina 2014–2018). 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Alates 2015. aastast on Soo Eesti Akadeemiline Õigusteaduse Seltsi liige ning 2016. aastast ECLANi ja Fair Trials Internationali juristide nõuandekogu liige.
Eesti Pressifotograafide Liit

Mittetulundusühing Eesti Pressifotograafide Liit (EPFL) on vabatahtlikkuse alusel ühinenud Eesti pressifotograafide organisatsioon. 
EPFLi eesmärgiks on muuhulgas ühendada riigi pressifotograafe, edendada ametioskusi, kaitsta liikmete ametialaseid huve ja seista liikmete professionaalsete õiguste ja eetika eest.
Koos ajakirjanduse õppejõudude ja ajakirjanduspraktikutega on Eesti Pressifotograafide Liit välja töötanud Eesti pressifotograafide eetikakoodeksi. 
Eesti Pressifotograafide Liit korraldab 2010. aastast aasta pressifoto ja 2014. aastast aasta pressivideo valimist. Võistlusel valitakse välja parim foto neljas kategoorias (uudisfoto, olemusfoto, spordifoto ja portreefoto), millest üks pärjatakse Aasta pressifoto tiitliga. Võistluse tulemusena valmib rändnäitus ja pressifoto aastaraamat.
EPFL on kahel korral (2013 ja 2018) korraldanud fotoaktsiooni "Eesti Minut".
Asutajaliikmed.
Eesti Pressifotograafide liit asutati juulis 2010. Asutajaliikmed:
Tezlaw

Tezlaw, ka "Tetzlav", "Tetzlaw" ja "Tetislaw" (enne 1163 – 1170. ja 1181. aasta vahel) oli Rügeni vürst.
Elu.
Pommeri krooniku Thomas Kantzowi sõnul oli ta ranide kuninga Ratislaus von Rügeni (1105−1140) poeg. Isegi enne Tezlawi esimest kirjalikku mainimist Rügeni saare kuningana 1164. aastal Saxo Grammaticuse poolt oli ranide hõim Taani kuninga Valdemar I ja Saksi hertsogi Heinrich Lõvi mitme kampaania sihtmärk. Tezlaw ja tema kaasvalitsejast vend Jaromar pidid iga kord oma vallutajate süseräänsust tunnistama. Näiteks võtsid nad 1162. aastal osa Valdemari sõjatetkest Wolgasti vastu ja 1163. aastal Lübecki toomkiriku pühitsemisest Heinrich Lõvi poolt.
Pärast seda, kui taanlased 1168. aastal Valdemar I ja piiskop Absaloni juhtimisel Jaromarsburgi vallutasid, alistusid Tezlaw ja Jaromar oma peamises residentsis ja templipaigas Charenzas pärast läbirääkimisi ilma võitluseta. Taani kuninga süseräänsuse tunnistamise ja ristiusku pöördumisega tagasid nad oma võimu Rügenil. See ilmnes eelkõige Svantoviti preestrite vabastamise kaudu, kes seni oli olnud ilmalike valitsejate staatuses. Tezlaw oli edaspidi Rügeni vürst. Taanlaste vasallidena osalesid ranid peagi uuesti sõjakäikudes pomoraanide vastu, sealhulgas Stettini piiramine Valdemar I poolt 1170. aastal.
1170. aastal mainitakse Tezlawit viimast korda kirjalikes ürikutes. 1181. aastal sai tema vend Jaromar I ainsaks Rügeni vürstiks. "Tetzlawstraße" tänav Stralsundis kannab tema nime.
Age Värv

Age Värv (sündinud 1. juulil 1974) on eesti õigusteadlane, Tartu Ülikooli võlaõiguse dotsent ning õigusteaduskonna asedirektor. 
Tema teaduslik uurimishuvi on intellektuaalomandi ja võlaõiguse seosed, ärisaladuse kaitse, võrdlev eraõigus ja õigusharidus.  
Haridustee.
Age Värv on lõpetanud Toila Keskkooli (kuldmedaliga) ning õppinud Tartu Ülikoolis norra keelt ja õigusteadust. 1997. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, 1998. aastal sai ta rahvusvahelise äriõiguse magistrikraadi (LLM) Kesk-Euroopa Ülikoolist ning 2013. aastal kaitses Tartu Ülikoolis doktoritööd teemal "Kulutuste kondiktsioon: teise isiku esemele tehtud kulutuste hüvitamine alusetu rikastumise õiguses" (juhendaja Martin Käerdi). 
Töökäik.
Aastatel 1996–1998 oli Age Värv Justiitsministeeriumis rahvusvahelise õiguse osakonna nõunik, 1998–2002 kohtute osakonna arendustalituse juhataja ning 2002–2005 kohtute osakonna nõunik. 2005–2007 oli ta Sisekaitseakadeemia lektor ja eraõiguse õppetooli juhataja. 
Alates 2007. aastast töötab Age Värv Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, 2007–2010 töötas ta tsiviilõiguse assistendina, 2010–2015 tsiviilõiguse lektorina ning alates 2015. aastast on ta võlaõiguse dotsent. 
Alates 2016. aastast on Age Värv õigusteaduskonna asedirektor ning bakalaureuse- ja magistriõppe programmijuht. 
Tunnustus.
2014 üliõpilaste riikliku teadustööde konkursi 2. preemia ühiskonnateaduste ja kultuuri valdkonnas doktoriõppe üliõpilaste astmes 
2015 Tartu ülikooli hea õpetamise grant 
2018 Tartu Ülikooli aumärk 
Teadusorganisatsiooniline tegevus.
Age Värv on Eesti Juristide Liidu ja Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige. 
Välislingid.
Age Värv Google Scholar lehekülg
Age Värv ResearchGate lehekülg
Age Värv Academia.edu lehekülg
Moskva Paleevalitsus

Moskva Paleevalitsus (vene keeles "Московское дворцовое управление"), kuni 1886 Moskva Paleekontor ("Московская дворцовая контора") oli aastatel 1831−1918 Venemaa Keisririigi Keiserliku Õukonna ja Udellide Ministeeriumi asutus, mille eesmärk oli ehitada ja hallata keisri paleesid Moskvas ja selle ümbruses.
Ajalugu.
Asutuse eelkäijaks oli 1768. aastal asutatud Kremli ehituse ekspeditsioon ("Экспедиция кремлёвского строения"). 1831. aastal see kaotati ja selle alusel moodustati Moskva paleekontor. 1886. aastal kontor reorganiseeriti ministeeriumi osakonnaks ("Московская дворцовая частъ") ja asutati paleevalitsus. Institutsioon kaotati 1918. aastal.
Paleekontorile allus Moskva relvapalat, mille eesotsas oli direktor. Aastatel 1831−1865 tegutses kontori juures Moskva palee arhitektuurikool. Paleekontori president oli selle õppeasutuse kuraatoriks.
Pädevus.
Asutuse ülesandeks oli ehitada ja hallata keisri paleesid Moskvas ja selle ümbruses, samuti hoolitseda paleede juurde kuuluvate maade eest. Kuna Venemaa keisrid krooniti Moskvas, siis kuulus valitsuse pädevusse ka kroonimiste ettevalmistamine ja nende läbiviimine.
Juhtkond.
Paleekontori juhiks oli president ("президент Московской дворцовой конторы"), kelle abiliseks oli viitsepresident. Pärast 1886. aasta reformi oli paleeosakonna peaks juhataja ("управляющий"). Valitsuse juhiks oli ülem ("нацальник").
Age Imala

Age Imala (sündinud 19. septembril 1977) on eesti koorijuht ja õpetaja.
Ta elab Harjumaal Arukülas alates 1986. aastast ja on lõpetanud 1995. aastal Aruküla Huvialakeskuse Pääsulind muusikaosakonna klaveri erialal (juhendaja Terje Saarum). Samal aastal alustas laulmist Aruküla Noortekooris. Alates 1999. aastast on ise ka koori dirigent.
Töökäik.
Ta on töötanud alates 1998. aastast Aruküla Huvialakeskuse Pääsulind muusikaosakonnas üldklaveri ja muusikaajaloo õpetajana. Aastatel 2013-2015 on olnud ka solfedžoõpetaja Aruküla Huvialakeskuse Pääsulind Raasiku filiaalis.
Aastatel 1999-2007 on ta töötanud Aruküla Põhikoolis muusikaõpetajana ja alates 2014. aastast on Aruküla Põhikoolis algklasside õpetajana, samuti muusikaõpetajana.
Ühiskondlik tegevus.
Ta on alates 2000. aastast MTÜ Aruküla Kultuuriselts liige, aastast 2005 kuulub seltsi juhatusse.
Aastast 2004 kuulub ta Aruküla nukustuudiosse Äpunäpp.
On Aruküla näiteringi Diletant liige, mänginud lavastuses "Jaanituli".
2018. aastal valiti Age Imala aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Laulu- ja tantsupeod.
1993. aastal osales koolinoorte tantsupeol Aruküla Põhikooli tütarlaste rühmaga (juhendaja Meeta Heinla).
1997. aastal osales Aruküla Lastekoori abiõpetajana koolinoorte laulupeol
Alates 2004. aastast on ta Aruküla Noortekoori dirigendina osalenud kõigil üldlaulupidudel.
2019. aasta juubelilaulupeo rahvamuusikapeol esines Age Imala torupillimängijana.
Kairi Kreegipuu

Kairi Kreegipuu (sündinud 5. novembril 1973) on eesti psühholoog.
Tema peamised uurimisteemad on seotud tunnetusprotsesside eksperimentaalse uurimisega (kasutades käitumuslikke ja bioelektrilisi näitajaid) ja tunnetust ning käitumist põhjustavate tegurite uurimisega. Viimastel aastatel on ta uurinud aju võimet eeltähelepanuliselt informatsiooni töödelda (sh lahknevusnegatiivsuse abil) ning ajataju ja seisundi (väsimus, emotsioonid) mõju tunnetusele.
Haridustee.
Kreegipuu lõpetas 1992. aastal Carl Robert Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli matemaatika-füüsika eriklassi, 1996. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia erialal "cum laude", 1997. aastal sai sealsamas magistrikraadi ning 2004. aastal kaitses doktoriväitekirja "Informatsiooni olemasolu ja kättesaadavus liikuvate stiimulite tajumisel" (juhendaja Jüri Allik). 
Töökäik.
Kairi Kreegipuu oli Tartu Ülikooli eksperimentaalpsühholoogia teadur 2003–2006 ning spordipedagoogika ja treeninguõpetuse instituudi järeldoktorantuuris erakorraline teadur 2004–2006. Ta oli 2006–2009 ja 2016–2020 eksperimentaalpsühholoogia vanemteadur ning aastatel 2016–2020 ka eksperimentaalpsühholoogia dotsent. 2020. aastast on Kreegipuu Tartu Ülikoolis eksperimentaalpsühholoogia professor. 
Kreegipuu oli aastatel 2018–2019 külalisprofessor Daliani Tehnikaülikoolis (Hiina) programmi The Belt and Road raames ning 2019–2020 külalisprofessor Läti Ülikoolis füüsika, matemaatika ja optomeetria teaduskonnas. 
2017–2019 oli ta Tartu Ülikooli (TÜ) Sotsiaalteaduste valdkonna (SV) teadus- ja arendusprodekaan; alates 01.04.2020 TÜ SV eetikanõustaja ning 01.07.2020 Tartu Ülikooli senati liige. 2020. aastast on Kreegipuu Tartu Ülikoolis eksperimentaalpsühholoogia professor.
Kreegipuu õpetab Tartu Ülikoolis kognitiivset psühholoogiat, klassikalisi psühholoogilisi eksperimente, üldpsühholoogiat, psühholoogia eetikat ja eksperimentaalset metoodikat.
(Teadus)organisatsiooniline tegevus.
Kairi Kreegipuu on alates 1997. aastast Eesti Psühholoogide Liidu, 2013. aastast Euroopa afektiivse ja kognitiivse neuroteaduse seltsi ja 2015. aastast Association for Psychological Science’i liige. Alates 2018. aastast on ta Eesti Psühholoogide Liidu asepresident. 
Ta oli aastatel 2000–2007 Eesti Psühholoogide Liidu Laualehe toimetaja, 2008–2014 asepresident ning 2014–2018 president. Aastatel 2008–2010 oli ta Põhjamaade kognitiivse kontrolli tippkeskuse aastakonverentside teadusprogrammi koordinaator. 
Ta on Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige ("coetus" 1996-I).
Ülo Adamson

Ülo Adamson (21. aprill 1931 Võrumaa Varstu vald Ööbiku talu – 6. aprill 2021) oli Eesti vastupanuvõitleja. 
Adamson arreteeriti NKVD poolt Võru 1. Keskkooli 10. klassi õpilasena 9. detsembril 1949 ja määrati 13. septembril 1950 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Erinõupidamise ("troika") otsusega 25 aastaks Karaganda oblastisse sunnitööle. Adamson vabanes vangistusest 8. juunil 1956. 
Ta on olnud Julius Kuperjanovi nimelise põrandaaluse organisatsiooni eestvedaja nõukogude ajal.