tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anna Gutu

Anna Gutu (1991 Odessa, Ukraina – 7. oktoober 2023 Xixabangma, Tiibet) oli Ukrainast pärit ameerika alpinist.
Mägironijana üritas ta saada esimeseks ameerika naismägironijaks, kes on roninud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Seda tihedas konkurentsis kaasmaalase Gina Marie Rzucidloga. 
2023. aasta septembri seisuga oli Anna Gutul edukalt ronitud 12 kaheksatuhandelist tippu. Tal jäi teha kaks tippu (Cho Oyu ja Xixabangma). Esimese otsa ronitakse tavaliselt mäe põhjaküljelt Tiibetis, teine asub tervikuna Tiibetis. Ronimisload Hiinast olid hangitud ja 2023. aasta septembri lõpus oli Gutu juba Tiibetis (nagu ka Rzucidlogi). 
2. oktoobril 2023 õnnestus tal tõusta Cho Oyu tippu. Seejärel viis helikopter Gutu ja tema meeskonna Xixabangma baaslaagisse (vahemaa umbes 70 km). Tipputõusu tegi ta koos oma giidi Mingmar Sherpaga. Puhkenud laviinis jäid nad mõlemad kadunuks (nende surnukehad leiti alles juulis 2024). Ka samal ajal tipuüritust teinud Gina Marie Rzucidlo hukkus koos oma giidiga laviinis.
Mõni päev pärast traagilisi sündmusi märkis Tracee Metcalfe ajakirjanikule, et konkurents Rzucidlo ja Gutu vahel oli viimase kolme kuuga muutunud mürgiseks. "Ma arvan, et Gina oli väga huvitatud sellest, et olla esimene USA naine, kes läbis kõik 14 tippu," ütles Metcalfe. "Ta oli üllatunud, kui kiiresti suutis Anna nende peale ronida."
Isiklikku.
Gutu jäädvustas paljud oma tipputõusud sotsiaalvõrgustikes. Tema surma ajal oli tal Instagramis 38 000 jälgijat.
Sirbaz Khan

Sirbaz Khan (sündinud 1987 Hunza Valleys Gilgit-Baltistanis) on Pakistani alpinist ja ettevõtja.
Ta elab Hunza orus, kus tegeleb ettevõtlusega, pakkudes mägiekspeditsioonide korraldamist kõigile (viiele) Pakistani kaheksatuhandelistele mägedele ning mägigiidi ja kõrgkandjate teenust.
Mägironijana oli Sirbaz Khanil 2023. aasta septembri seisuga edukalt ronitud 12 kaheksatuhandelist tippu (neist üheksa lisahapniku abita). Tal jäi teha veel kaks tippu (Cho Oyu ja Xixabangma). Esimese otsa ronitakse tavaliselt mäe põhjaküljelt Tiibetis, teine asub tervikuna Tiibetis. Ronimisload Hiinast olid hangitud ja 2023. aasta septembri lõpus oli Khan juba Tiibetis. 
2. oktoobril 2023 õnnestus tal tõusta (koos Naila Kianiga) Cho Oyu tippu. Seejärel viis helikopter Khani ja Kiani (kuulusid Imagine Nepali ekspeditsiooni meeskonda) Xixabangma baaslaagisse (vahemaa umbes 70 km), kust 6. oktoobri õhtul alustasid nad tipputõusu. Nepali meedia teatel tabas ronimismarsruuti 7800 m kõrgusel kaks järjestikust laviini sellal kui mägironijad üritasid laupäeva varahommikul Pakistani aja järgi kell 7 hommikul tippu jõuda. Hukkunute seas olid Anna Gutu, tema giid Mingmar Sherpa, Gina Marie Rzucidlo ja tema giid Tenjen Sherpa. Khan ja Kiani katkestasid tipputõusu ja naasid baaslaagrisse.
2024. aasta kevadisel hooajal oli Khanil taas plaan tõusta Xixabangma (8027 m) tippu, kuid aprillis 2024 edastas Hiina alpinismiamet teate, et nad ei luba ronimistegevust Xixabangma mäel.
Lõuna-Aafrika Vabariigi riigipresident

Lõuna-Aafrika Vabariigi riigipresident (afrikaani keeles "Staatspresident van de Zuid-Afrikaansche Republiek") oli Lõuna-Aafrika Vabariigi ehk Transvaali riigipea. Aastal 1871 vastu võetud põhiseaduse järgi oli president täidesaatva võimu juht ja andis aru Volksraadile ehk parlamendile. Ametiaeg kestis viis aastat ning võimalik oli pidada ametit mitu ametiaega. President pidi olema "burgher" (buuri soost ja hääleõiguslik), üle 30 aasta vanune, protestantliku koguduse liige ja tänapäevases mõttes kriminaalkorras karistamata.
Takerriisikas

Takerriisikas ("Lactarius citriolens") on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. 
Seen on kollaseks värvuva piimmahlaga, kasvab tammede ja kaskede all.
Saint-Aubin (Pas-de-Calais)

Saint-Aubin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See võitis 2000. aastal "Entente Florale Europe" hõbeauhinna.
Saint-Aubin asub 8 km Montreuil-sur-Merist läänes tee D144E1 ääres.
Allgemeine Zeitung

"Mainzi ajalehe kohta vaata artiklit Allgemeine Zeitung (Mainz). Namiibia ajalehe kohta vaata artiklit Allgemeine Zeitung (Namiibia)."
Allgemeine Zeitung oli Saksa ajaleht, 19. sajandi alguse Saksamaa juhtiv poliitikaajkiri. Seda peetakse laialdaselt esimeseks maailmatasemel Saksa ajaleheks ja Saksa meedia sümboliks välismaal.
Allgemeine Zeitungi asutas 1798. aastal Tübingenis Johann Friedrich Cotta. Selle veergudel avaldati Friedrich Schilleri ja Johann Wolfgang von Goethe loomingut. Aastatel 1803–1807 ilmus see Stuttgardis, pärast seda kuni 1882. aastani Augsburgis.
Ajalehe kaastööliste seas oli ka Heinrich Heine, kes avaldas seal 1831. aastast muusika- ja kunstiarvustusi ning oli Allgemeine Zeitungi korrespondent Pariisis. Ta kirjutas Prantsuse kultuurist, Louis-Philippe I-st ja Saksa poliitikast.
1882. aastal koliti ajaleht Münchenisse, kus seda anti välja kuni 29. juulini 1929.
Ajalehe pärandit kannavad tänapäeval edasi Augsburger Allgemeine, Frankfurter Allgemeine Zeitung ja Mainzi Allgemeine Zeitung.
Pihkva asehaldurkond

Pihkva asehaldurkond (vene keeles "Псковское наместничество") oli Venemaa keisririigi haldusüksus aastatel 1777−1796.
Ajalugu.
Pihkva asehaldurkond moodustati keisrinna Katariina II ukaasiga 3. augustil (vkj) 1777 senise Pihkva kubermangu asemel. Päriselt hakkas uus halduskorraldus kehtima 1778. aastal. Keskuseks jäi endiselt Pihkva linn. Asehaldurkond kaotati 31. detsembril (vkj) 1796. aastal keiser Paul I ukaasiga. Selle asemel moodustati uuesti Pihkva kubermang. Endise asehaldurkonna üheksast maakonnast kuus jäid uue haldusüksuse koosseisu, ülejäänud kolm (Holmi, Novorževi ja Petseri maakonnad) likvideeriti.
Asend.
Asehaldurkond piirnes põhjas Peterburi, kirdes Novgorodi, idas Tveri, kagus Smolenski, lõunas Polotski ja läänes Riia asehaldurkonnaga. 
Haldusjaotus.
1778−1781.
Asehaldurkonna moodustamise ajal koosnes see kümnest maakonnast:
1781−1782.
1781. aasta 11. detsembri (vkj) ukaasiga vähendati asehaldurkonna maakondade arvu kaheksani: sellest eraldati Gdovi ja Luuga maakonnad, mis liideti Peterburi kubermanguga.
1782−1796.
1782. aasta 7. juuni (vkj) ukaasiga leidis halduskorralduses aset veel üks muudatus: Pihkva maakonnast eraldati uue maakonnana Petseri. Nüüd koosnes asehaldurkond üheksast maakonnast ja see korraldus jäi kehtima asehaldurkonna lõpuni.
Liptovský Mikuláši ringkond

Liptovský Mikuláši ringkond (slovaki keeles "Okres Liptovský Mikuláš") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna kaguosas.
Liptovský Mikuláši ringkond piirneb kirdes Poolaga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Liptovský Mikuláši ringkonna elanikest slovakke 93,29%, tšehhe 0,88%, mustlasi 0,44% ja ungarlasi 0,17%. Rahvus oli teadmata 4,59%-l elanikest.
Lučeneci ringkond

Lučeneci ringkond (slovaki keeles "Okres Lučenec", ungari keeles "Losonci járás") on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna lõunaosas.
Lučeneci ringkond piirneb lõunas ja edelas Ungariga.
Rahvastik.
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lučeneci ringkonna elanikest slovakke 67,2%, ungarlasi 23,54%, mustlasi 1,89%, tšehhe 0,34%. Rahvus oli teadmata 6,51%-l elanikest.
Krzysztof Oliwa

Krzysztof Artur Oliwa (sündinud 12. aprillil 1973 Tychys) on Poola endine elukutseline jäähokimängija. Vasaktiival mänginud Oliwa osales kaheksa hooaega National Hockey League'is. Ta oli suurt kasvu ja mängis vasaktiival. Oliwa mängis NHL-is kaklejana kokku 410 mängu, kogudes 17 väravat ja 28 resultatiivset söötu ehk kokku 45 punkti ning sai arvukate kakluste tõttu koguni 1447 karistusminutit.
Praeguseni on ta ainus Poolast pärit mängija, kelle nimi on graveeritud Stanley karikale – New Jersey Devilsi 2000. aasta meeskonna liikmena. 
Ta on mänginud ka Columbus Blue Jacketsi, Pittsburgh Penguinsi, New York Rangersi, Boston Bruinsi ja Calgary Flamesi meeskondades.
1993. aastal valiti ta NHL-i draft'is New Jersey Devilsi poolt 65. valikuna.
Marco Sturm

Marco Johann Sturm (sündinud 8. septembril 1978 Dingolfingis) on Saksamaa jäähokitreener ja endine ääremängija, kes mängis NHL-is ja Saksamaa kõrgliigas aastatel 1995–2013. Viimati töötas ta Ontario Reigni peatreenerina. 
1996. aastal valiti ta NHL-i draft '​is San Jose Sharksi poolt 21. valikuna.
Ühe korra NHL-i tähtede mängul osalenud mängijana (1999) kinnistas Sturm end liigas järjepideva 20 värava lööjana, saavutades selle tulemuse seitsmel korral kaheksa hooaja jooksul aastatel 2001–02 kuni 2009–10. Ta oli kõige tulemuslikum Saksamaa mängija NHL-is kuni Leon Draisaitl möödus temast 2021. aastal. Rahvusvahelisel tasandil esindas Sturm Saksamaad neljal IIHF maailmameistrivõistlusel, kahel taliolümpial ja ühel maailmakarikal.
Sõnniku-torujalg

Sõnniku-torujalg ("Bolbitius coprophilus") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Christian Ehrhoff

Christian Ehrhoff (sündinud 6. juulil 1982 Moersis) on Saksamaa elukutseline jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa DEL2-i klubis Krefeld Pinguine.
Uwe Krupp

Uwe Gerd Krupp (sündinud 24. juunil 1965 Kölnis) on Saksamaa endine elukutseline jäähokimängija ja praegu treener.
Ta oli esimene sakslane, kes võitis Stanley karika – seda 1996. aastal Colorado Avalanche’i koosseisus. Oma NHL-i karjääri jooksul mängis Krupp kaitsjana mitmetes meeskondades, sealhulgas Buffalo Sabres, New York Islanders, Quebec Nordiques, Colorado Avalanche, Detroit Red Wings ja Atlanta Thrashers. NHL-is kogunes tal kokku üle 700 mängu.
Mifundo

Mifundo on Eesti finantstehnoloogiaettevõte, mis ühendab Euroopa riikide krediidiandmeid, et luua piiriülene süsteem, mille abil saavad inimesed taotleda laenu välisriigi pangast samadel tingimustel nagu kohalikud.
Ajalugu.
Mifundo asutas 2020. aastal Kaido Saar, endine Bigbanki tegevjuht. Ettevõtte peakorter asub Tallinnas.
Ettevõtet on rahastanud üle 10 miljoni euro ulatuses , Tera Ventures ja teised Euroopa tehnoloogiainvestorid. 
Tehnoloogia.
Mifundo arendab krediidiandmete platvormi, mis ühendab Euroopa riikide krediidibüroode andmed. Selle eesmärk on võimaldada inimestel võtta oma krediidiajalugu endaga kaasa, kui nad kolivad ühest Euroopa riigist teise või soovivad taotleda laenu teisest riigist.
Platvorm võimaldab pankadel hinnata välisriigi taustaga laenutaotlejate maksevõimet, eesmärgiga vähendada sõltuvust kohaliku krediidiajaloo olemasolust ning parandada ligipääsu finantsteenustele kogu Euroopa Liidus.
Ettevõttel on Finantsinspektsiooni krediidivahendaja tegevusluba.
Tunnustus.
Mifundo pälvis 2023. aastal "Europe Fintech of the Year" tiitli ning nimetati "Banking Tech Awards" auhindadel aasta finantstehnoloogia idufirma finalistiks.
Friedrich Werncke

Friedrich Berend Werncke (6. august (vkj)/ 18. august 1880 Viljandi – 10. veebruar 1959
Schönewerda, Lääne-Saksamaa) oli baltisaksa päritolu Eesti ehitusinsener. 
Ta õppis aastatel 1901–1905 Riia Polütehnilises Instituudis, 1905–1906 Kuninglikus Saksimaa Tehnikakõrgkoolis ja 1906–1908 uuesti Riia Polütehnilises Instituudis, mille lõpetas ehitusinsenerina. 
Aastatel 1908–1910 töötas ta ettevõte Wayss &amp; Freytag juures raudbetooni alal Riias, Miitavis ja Varssavis, 1910–1918 oli ta teedeinsener Liivimaa kubermangus.
Ta astus 1918. aastal vabatahtlikuna Balti pataljoni. 
Alates 1919. aastast oli ta Maanteede ja Sisemiste Veeteede Valitsuse Viljandi-Pärnu jaoskonna teedeinsener, hiljem jaoskonna juhataja.
Ta suri 10. veebruaril 1959 Lääne-Saksamaal, tema tuhk maeti 11. augustil 1979 Viljandi vanal kalmistul olevale perekonnaplatsile.
Looming.
Ta on projekteerinud veel Pindi betoonsilla ning veel mitu puitsilda Lõuna-Eestis.
2016. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis 2016 oli 69. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 9. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 29. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 8 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.
Kaheteistkümnendat korda võitis Eesti karikavõistlused Pärnu võrkpalliklubi, kes alistas finaalis 3:2 Selver Tallinna.
Võistkonnad.
2016. aastal osales karikavõistlustel 8 Eesti võrkpalliklubi (6 meistriliiga klubi ja 2 esiliiga klubi).
Kelly Nevolihhin

Kelly Nevolihhin (sündinud 15. novembril 1992 Mooras) on Eesti pikamaajooksja. Ta on võitnud üle 15 meistritiitli ja on esindanud Eestit rahvusvahelistel võistlustel.
Ta õppis aastatel 2000–2009 Laekvere Põhikoolis ja 2009–2012 Rakvere Reaalkoolis.
Karjäär.
2006. aasta noorteklassi Eesti meistrivõistlustel saavutas ta 3. koha 1500 meetri jooksus. Eesti meistriks on Nevolihhin tulnud aastatel 2006–2021 ja 2025. Nevolihhin on esindanud Eestit 21. Euroopa juunioride meistrivõistlustel, 10. Euroopa noorte olümpiafestivalil, 2. Euroopa mängudel ning 6., 7., 8. ja 9. Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel Esiliigas.
Tunnustus.
Kelly Nevolihhini nimeline pink avati 18. juulil 2020 Moora külas. Rahvarohke pingi avamine toimus enne 18. Simuna-Laekvere jooksu algust.
Isiklikku.
Kelly Nevolihhinil on kaks last. Hobideks aiandus ja loodusega seotud tegevused. Kõige uhkem on ta oma isikliku rekordi üle 800 m jooksus 2.05,72.
2015. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis 2015 oli 68. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 17. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 26. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 10 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.
Teist hooaega järjest võitis karika Pärnu võrkpalliklubi, kes võitis karikafinaalis 3:1 Rakvere võrkpalliklubi. Kusjuures Rakvere võrkpalliklubi jõudis karikafinaali esmakordselt üle 17 aasta.
Võistkonnad.
2015. aastal osales karikavõistlustel 10 Eesti võrkpalliklubi (6 meistriliiga klubi ja 2 esiliiga klubi).
Joakim Strand

Jan Joakim Strand (sündinud 2. augustil 1982 Turus) on Soome majandusteadlane, jurist ja poliitik, ta on Soome Rootsi Rahvapartei liige. Ta on 5. juulist 2024 Soome Euroopa asjade minister Petteri Orpo valitsuses.
Tal on õigusteaduse magistrikraad Helsingi Ülikoolist ja majandusteaduse magistrikraad "Hanken Svenska handelshögskolan"'ist (rootsikeelsest kaubanduskõrgkoolist).
Ta on olnud aastast 2005 Vaasa linnavolikogu liige ja aastatel 2012–2024 Vaasa linnavolikogu esimees.
Ta sai 2011. aasta Soome parlamendivalimistel 2970 häält, ta ei osutunud valituks. 2015. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 10 374 häält ja ta osutus Eduskunda valituks. 2019. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 10 589 häält ja ta osutus Eduskunda valituks. 2023. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 7079 häält ja osutus valituks. Kõigil kordadel kandideeris ta eduskunda Vaasa valimisringkonnast.
Ta on alates 5. juulist 2024 Soome Euroopa asjade minister Petteri Orpo valitsuses.
2014. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis 2014 oli 67. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 2. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 13. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 9 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.
Oma kümnenda karikavõidu sai Pärnu võrkpalliklubi, kes võitis finaalis 3:1 Tallinna Tehnikaülikooli võrkpalliklubi.
Võistkonnad.
2014. aastal osales karikavõistlustel 9 Eesti võrkpalliklubi (7 meistriliiga klubi ja 2 esiliiga klubi).
Konstantin Shvarts

Konstantin Shvarts (sündinud 1. juulil 1966 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja endine Venemaa pangandustegelane 
Elukäik.
Shvarts lõpetas 1983. aastal Tallinna 40. Keskkooli. Noortekoondise liikmena püstitas ta oma vanuseklassis Eesti kergejõustikurekordeid. 1984. aastal astus ta Moskva Füüsika-Tehnika Instituuti, mille lõpetas 1990. Aastatel 2000–2002 õppis ta Venemaa valitsuse juures asuvas , mille lõpetas kiitusega.
1987. aastal asutas Shvarts koos ühe esimestest kooperatiividest Moskva oblastis. 1988. aastal lõi ta kooperatiivi „Mosremstroj“, mille tegevus ulatus kogu NSV Liitu ning millel oli filiaal ka Tallinnas. 1991. aastal algatas ta koostöös ALMAVÜ ja AvtoVAZiga projekti Rosavtobirža, mille raames müüdi Lada autosid turuhindadega NSV Liidus. Augustiputši ajal osales Shvarts sündmustes, viies oma kooperatiivi töötajad Valge maja kaitsele. 
Aastatel 1992–2000 töötas Shvarts mitmetel juhtivatel ametikohtadel Venemaa finantssektoris. 2000. aastal omandas ta kontsernile Sodruzhestvo kuuluvalt ettevõttelt panga Empils. Sama aasta jooksul nimetati see ümber Rosenergobankiks. 2016. aastal oli Rosenergobank Venemaa 100 suurima panga hulgas 88. kohal, omades üle 1 miljardi euro väärtuses varasid, 27 filiaali 16 oblastis ja enam kui 1000 töötajat. 2017. aasta jaanuaris müüdi pank ärimeeste rühmale, keda Vene meedia seostas režissöör iga. Veebruaris 2017 lahkus Shvarts Venemaalt. 
Shvarts on tegutsenud Eestis ettevõtjana alates 2009. aastast. Ta on ettevõtte Nordvik Investments juht ja põhiaktsionär. Aastatel 2013–2025 investeeris ta mitmesse iduettevõttesse, sealhulgas FinTech ja HealthTech valdkonnas. 
2025. aastal alustas Nordvik Investments aktiivset laienemist Ameerika Ühendriikide turule, keskendudes investeeringutele tehisintellekti, tervisetehnoloogia ja finantstehnoloogia valdkondades. Ettevõte pakub oma portfelliettevõtetele strateegilist nõustamist, tuge regulatiivsete nõuete täitmisel ning aitab arendada kohalikke partnerlussuhteid. Nordvik Investments on osalenud rahvusvahelistel majandus- ja investeerimisfoorumitel, sealhulgas EBANi 2025 kongressil Kopenhaagenis.
Ühiskondlik tegevus.
1990. aastatel toetas Shvarts asepeaminister Boriss Nemtsovi algatusi. Ta on olnud seotud ka parteiga Parempoolsete Jõudude Liit ning on avalikult toetanud poliitikut Boriss Nadeždinit, sealhulgas tema kampaaniaid Venemaa presidendivalimistel 2024. .Shvarts on toetanud teadvuse uurimisega seotud teadusdialooge ning osalenud konverentsi “Природа сознания. Диалог российских и буддийских ученых” („Teadvuse olemus. Vene ja budistlike teadlaste dialoog“) ettevalmistamisel ja läbiviimisel. Üritusel osales ka Dalai-laama, kellega Shvarts kohtus isiklikult. 
Isiklik elu.
Shvarts ei ole abielus. Tal on kolm last. Vabal ajal tegeleb ta surfamise ja helisuusatamisega.
Nymphaion

Nymphaion oli linn Lüüdias, Nikaia keisririigi ajal üks keisrite residentse. See asus praeguse Kemalpaşa alal, İzmirist (varem Smyrna) 29 km idas. Seal on hästi säilinud Hilis-Bütsantsi palee varemed.
Skoone

Skoone on Eesti Hardcore punk bänd. 2019. aastal asutatud bänd on 2025. aastaks avaldanud kaks albumit ning 3 singlit.
Esinetud on Eesti erinevates linnades, Lätis ja Leedus. Soojendatud on näiteks J.M.K.E.-t, Psychoterrorit ja Velikije Lukit.
Diskograafia.
Albumid
Singlid
Eesti Teaduste Akadeemia keskkonnakomisjon

Eesti Teaduste Akadeemia keskkonnakomisjon on Eesti Teaduste akadeemia komisjon. 
See moodustati aastal 2023 varasemate fülogeneetika ja süstemaatika komisjoni ning aastal 1955 loodud looduskaitse komisjoni asemele.
Komisjoni juhatab alates 2023. aastast Urmas Kõljalg.
Prince of Wales Trophy

Prince of Wales Trophy on iga-aastane auhind, mida alates hooajast 1993/1994 antakse National Hockey League’i Ida konverentsi meistrile – ehk klubile, kes jõuab Stanley karika finaali.
Trofé annetati 1924. aastal Tema Kuningliku Kõrguse, Walesi printsi (hilisem Inglismaa kuningas Edward VIII) poolt.
Clarence S. Campbell Bowl

Clarence S. Campbell Bowl on iga-aastane auhind, mida alates hooajast 1993/1994 antakse National Hockey League’i Lääne konverentsi meistrile – ehk klubile, kes jõuab Stanley karika finaali.
See on nimetatud Clarence Campbelli järgi, kes oli NHL-i president aastatel 1946–47 kuni 1976–77.
Vezina Trophy

Vezina Trophy on iga-aastane auhind, mida antakse National Hockey League’i parimale väravavahile. Võitja valitakse NHL-i klubide spordidirektorite hääletusel. 
Trofee on Montreal Canadiens’i kingitus, millega austatakse nende väravavahti Georges Vézinat, kes 1925. aasta mängu ajal kokku varises, haigestus tuberkuloosi ja suri hiljem.
Art Ross Trophy

Art Ross Trophy on iga-aastane auhind, mida antakse National Hockey League’i mängijale, kes on põhisarjas kogunud kõige rohkem punkte, see tähendab skooritud väravate ja resultatiivsete söödude summat.
Kui kaks või enam mängijat koguvad võrdselt punkte, võidab see, kes on löönud kõige rohkem väravaid. Kui seeki ei erista mängijaid, võidab see, kes on mänginud vähima arvu mänge. Kui ka see ei ole otsustav, võidab see mängija, kes on hooaja jooksul löönud varasema värava.
Auhind annetati liigale 1947. aastal Arthur Howie "Art" Ross poolt, kes oli jäähokimängija, treener ja spordidirektor.
Hart Memorial Trophy

Hart Memorial Trophy on iga-aastane auhind National Hockey League’is, mida antakse mängijale, kes on põhisarjas oma meeskonnale kõige väärtuslikum. Hääletus toimub Professionaalsete Jäähokikirjanike Assotsiatsiooni (Professional Hockey Writers' Association) hokitoimetajate seas.
Trofee annetati 1923. aastal Dr. David Harti poolt, kes oli Cecil Harti isa – Cecil Hart oli varem Montreal Canadiens’i manager ja peatreener.
Maurice &quot;Rocket&quot; Richard Trophy

Maurice "Rocket" Richard Trophy, tuntud ka kui Rocket Richard Trophy, antakse iga-aastaselt National Hockey League’i (NHL) resultatiivseimale väravakütile. Auhind annetati NHL-ile Montreal Canadiens’i poolt hooajal 1998–99 ning see kannab nime legendaarse Montreal Canadiens’i paremängija Maurice "Rocket" Richardi auks. 
Esimene võitja oli Teemu Selänne ning praegu on auhind Leon Draisaitli käes, kes lõi 2024–25 NHL hooajal 52 väravat.
Frank J. Selke Trophy

Frank J. Selke Trophy, või lihtsalt Selke Trophy, antakse iga-aastaselt National Hockey League’i ründavale mängijale, kes näitab kõige rohkem oskusi kaitsemängus. Võitja valitakse pärast põhisarja Professionaalsete Jäähokikirjanike Assotsiatsiooni (Professional Hockey Writers' Association) hääletusel. Auhind kannab nime Frank J. Selke järgi, kes oli varem Toronto Maple Leafs’i ja Montreal Canadiens’i üldjuht. Alates 1977–78 NHL hooajast on trofee antud 45 korda 27 erinevale mängijale.
Praegu on selle auhinna omanik Florida Panthersi keskkaitsja Aleksander Barkov.
James Norris Memorial Trophy

James Norris Memorial Trophy, või lihtsalt Norris Trophy, antakse iga-aastaselt National Hockey League’i parimale kaitsemängijale, kes näitab hooaja jooksul oma positsioonil kõige mitmekülgsemat ja terviklikumat oskust. Auhind on nimetatud James E. Norrise järgi, kes oli Detroit Red Wingsi kauaaegne omanik.
James Norris Memorial Trophy on alates hooajast 1953–54 antud välja 62 korda 26 erinevale mängijale. Iga hooaja lõpus hääletavad Professionaalsete Jäähokikirjanike Assotsiatsiooni liikmed, et määrata kindlaks parim kaitsemängija põhihooajal.
Bill Masterton Memorial Trophy

Bill Masterton Memorial Trophy on NHL-i iga-aastane auhind. See antakse mängijale, kes näitab kõige enam visadust, spordimehelikkust ja pühendumust jäähokile. Seetõttu võivad auhinna määramisel mängida suurt rolli ka väljakuvälised tegurid.
Võitja valitakse NHL-i põhihooaja lõpus Professional Hockey Writers' Associationi kohalike osakondade hääletusel.
Auhind on nimetatud Minnesota North Starsi mängija Bill Mastertoni auks. Masterton kehastas sportlasena just neid omadusi, mida see auhind esindab.
2013. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis 2013 oli 66. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 3. novembril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 15. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 8 Eesti meeste Balti ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.
Karikavõistluste poolfinaalid ja finaal toimusid 14. ja 15. detsembril 2013 Kuressaare Spordikeskuses. Esimest korda võitis karikavõistlused Tallinna Tehnikaülikooli võrkpalliklubi, kes võitis finaalis 3:2 Bigbank Tartut.
Võistkonnad.
2013. aastal osales karikavõistlustel 8 Eesti võrkpalliklubi (6 meistriliiga klubi ja 2 esiliiga klubi).
Kilp-punalehik

Kilp-punalehik ("Entoloma clypeatum") on punalehikuliste sugukonda punalehiku perekonda kuuluv seeneliik. 
Seene eoslehekesed on roosakad ja kübar suhteliselt teravatipuline.
2012. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis 2012 olid 65. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 24. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 9. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 10 Eesti meeste Balti-, esi- ja rahvaliigas osalevat võrkpalliklubi.
Karikavõistluste poolfinaalid ja finaal toimusid 8. ja 9. detsembril 2012 Jõhvi spordihallis. Üheksandat korda võitis karikavõistlused Pärnu võrkpalliklubi, kes võitis finaalis 3:0 Tallinna Selverit. Pärnu võrkpalliklubi võitis karikavõistlused viimati 2003.
Võistkonnad.
2012. aastal osales karikavõistlustel 10 Eesti võrkpalliklubi (6 meistriliiga klubi, 3 esiliiga klubi ja 1 rahvaliiga klubi).
Tagalapataljon

Tagalapataljoni nime on kandnud järgmised väeosad:
Lilla mütsik

Lilla mütsik ("Mycena pura") on mütsikute perekonda kuuluv seen.
Crosskart

Crosskart on ralliks/rallikrossiks mõeldud väikese massiga, toruraamil, mootorratta mootoriga sõiduk. 
Võistlustel kasutatavad crosskardid kaaluvad umbes 430 kg ja nende mootorid arendavad umbes 150 hobujõudu. See tähendab, et kardid kiirendavad nullist saja kilomeetrini tunnis vaid 2-3 sekundiga. 
Eestis on crosskartidele mõeldud võistlused populaarsust kogumas ning erinevaid üritusi korraldatakse mitmetel nii selleks ettenähtud radadel kui ka muudes huvitavates kohtades, näiteks Vasalemma karjääris ja vana Raadi lennuvälja ümbruses. 
Võistlusklassid.
Eestis on crosskartide võistlusklassid sarnased rahvusvahelistele, jagunedes peamiselt järgmisteks:
Crosskart 125/250 cm³.
Noorteklass, kus sõidetakse 125 ja 250 cm³ mootoritega crosskartidega.
Crosskart 650 cm³.
Vahepealne klass täiskasvanutele, kus sõidetakse 650 cm³ mootoritega crosskartidega, mis on crosskart Xtremest lihtsama ehitusega ja odavamad.
Crosskart Xtreme.
Kõrgeima taseme võistlusklass täiskasvanutele, kus kasutatakse 750-900 cm³ mootoreid.
Ajalugu ja areng Eestis.
Crosskardid said Eestis laiemalt tuntuks 2010. aastatel, kui juba toimuvatel rallikrossivõistlustel lisati juurde crosskardi võistlusklass. Eestis on välja kujunenud tugev võistlussari ning kohalikud sõitjad osalevad ka rahvusvahelistel võistlustel.
Eesti võistlusrajad.
Crosskartide võistlusi korraldatakse Eestis mitmetel erinevatel radadel, mis on spetsiaalselt kohandatud rallikrossiks: Kulbilohu, Misso, Piiroja, Raassilla ja Kehala rallikrossirajad ning Laitse Rallypark.
Conocybula

Conocybula on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Conocybula coprophila

Conocybula coprophila on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Seen kasvab sõnnikul.
Mapon

AS Mapon on sõidukipargi haldamise lahenduste ettevõte, mis arendab ja haldab GPS-jälgimise ja sõidukipargi haldamise platvormi. Ettevõte arendab erinevaid telemaatikalahendusi logistika ja kaubaveo, ehituse, põllumajanduse, kullerteenuste, reisijateveo jt kommertstranspordi valdkondade ettevõtete vajadusteks.
Maponi kontorid asuvad Riias, Tallinnas, Helsingis, Barcelonas ja Århusis ning selle teenused on saadaval enam kui 50 riigis. Mapon on üks juhtivaid sõidukipargi haldamise ja varade jälgimise lahenduste pakkujaid Põhja-Euroopas. Ettevõttel on üle 30 000 kliendi ja lai partnerite võrgustik kuuel kontinendil. Maponi meeskonnas töötab üle maailma 180 töötajat.
2024. aastal emiteeris Mapon 3 miljoni euro väärtuses võlakirju ettevõtete omandamise tehingute finantseerimiseks ja ettevõtte tegevuse laiendamiseks Euroopas. 2025. aasta veebruaris on Maponi emiteeritud võlakirjad kaasatud Nasdaq Riga börsi Balti First North turule.
Ajalugu.
Ettevõte asutati 2006. aastal Lätis Riias. 2018. aasta novembris asutati Eestis tütarettevõte Mapon Estonia OÜ. 2023. aasta juunis sõlmis Mapon tehingu, millega omandas 100% CarCopsi aktsiatest ja selle kliendiportfelli Eestis.
Arendatud lahendused.
2024. aastal alustas Mapon koostööd Schmitz Cargobulliga, pakkudes telemaatika- ja sõidukipargi haldamise lahendusi haagistele ja poolhaagistele. 2025. aastal alustati koostööd Scania ja Volvoga, et töötada välja uued integratsioonilahendused sõidumeerikute andmete automaatseks allalaadimiseks ja analüüsimiseks.
Välislingid.
Koduleht
Jan Uuspõld läheb koju

Jan Uuspõld läheb koju on Andres Maimiku ja Rain Tolgi mängufilm, mis on järjeks 2007. aasta filmile "Jan Uuspõld läheb Tartusse". Film esilinastus 25. veebruaril 2025, Solarise Apollo kinos. Esimese kuuga oli filmil 34 042 vaatajat. 
Filmist.
Kui näitleja Jan Uuspõld peab filmima oma suvearmukese Britta ilusalongile promovideot, helistab talle ametlik abikaasa ja paneb ta fakti ette: mees peab koju tulema ja kõik mahalaristatud rahad tagasi teenima. Kuna Jan teeb alati nii nagu naised tahavad, hakkab ta kimbatavast olukorrast väljapääsu otsima. Lahenduseks näib olevat osaleda oma elust rääkiva filmi uusversioonis. Paraku otsustab lavastaja kehva avaliku mainega Jani kõrvale lükata. Nii ei jää mehel muud üle kui käima tõmmata suvetuur iseendaga peaosas. Aga sellega läheb nagu ikka – elu on see, mis juhtub siis kui sul on parimad kavatsused. 
Teekond koju osutub palju pikemaks ja käänulisemaks, kui esialgu plaanitud. Teekonna jooksul kohtub skandaalne lavaheeros kõiksugu tuntud ja tundmatute seltskonnategelaste, ärihaide, suunamudijate, sekskoolitajate, meesõiguslaste ja nais-ossidega. Looja ise viskab peategelase ette viimased proovikivid...
Osatäitjad.
ja teised.
Alfalaktalbumiin

α-laktalbumiin ehk alfa-laktalbumiin, lühendatult LALBA, on imetajate piimas leiduv väike valk molekulmassiga 14.2 kDa, mis osaleb laktoosi sünteesi reguleerimisel. α-laktalbumiin on lisaks kaseiinile üks olulisemaid piimas leiduvaid valke, mida rinnapiimas on umbes 2–3 g/l. α-laktalbumiini on puhtal kujul võimalik isoleerida suhteliselt suurtes kogustes ning seetõttu on seda kasutatud valgumudelina biokeemilistes uuringutes pika perioodi jooksul. 
α-laktalbumiin funktsioneerib kui laktoosi süntaasi regulatoorne subühik, moodustades heterodimeerse kompleksi teise polüpeptiidiga, millel on ensümaatiline aktiivsus (β-1,4-galaktosüültransferaas). See dimeerne kompleks sünteesib galaktoosist ja glükoosist lähtudes piimasuhkrut laktoosi.
α-laktalbumiini sünteesi kontrollib hormonaalselt prolaktiin. 
Monomeerne α-laktalbumiin seob Zn2+ ja Ca2+ ioone ning võib olla bakteritsiidse funktsiooniga.
Alternatiivse ruumilise struktuuriga α-laktalbumiin kompleksis oleiinhappe molekuliga on tuntud kui HAMLET ("human α-lactalbumin made lethal to tumor cells"). HAMLET võib osaleda apoptoosi ehk rakusurma esilekutsumises mittediferentseerunud rakkudes ja kasvajates.
Inimese genoomis kodeerib α-laktalbumiini "LALBA" geen.
Anna-Kaisa Ikonen

Anna-Kaisa Ikonen (sündinud 4. aprillil 1977 Tamperes) on Soome poliitik, ta on Rahvuslik Koonderakonna liige, ta on aastast 2020 Rahvusliku Koonderakonna aseesimees. Ta on 20. juunist 2023 Soome regionaal- ja riigihaldusminister Petteri Orpo valitsuses.
Ta oli Tampere linnapea aastatel 2013–2017 ja 2021–2023. Ta oli eduskunna liige aastatel 2019–2021 ja uuesti aastast 2023. Ta on olnud Tampere linnavolikogu liige aastast 2008.
Ta on pärit Tamperest. Ta lõpetas aastal 1996 Sampo gümnaasiumi ja sai aastal 2001 Tampere Ülikoolist sotsiaalteaduste magistrikraadi. Ta sai sotsiaalteaduste doktorikraadi Tampere Ülikoolist aastal 2010. Tema dissertatsioon käsitles Soome töötushüvitiste pensionisüsteemi.
Ta töötas aastatel 2001–2003 projektijuhina ettevõttes "Net Effect Oy" ja aastatel 2003–2009 "Pirkanmaa TE-keskuse"'s arendusjuhina.
Ta valiti esmakordselt Tampere linnavolikokku 2008. aasta kohalikel valimistel 472 häälega. Aastatel 2009–2011 oli ta Tampere abilinnapea. Aastatel 2011–2013 oli ta Soome regionaalministri Henna Virkkuneni riigisekretär (eesti mõistes kantsler). 
2012. aasta Tampere kohalikel valimistel tuli Ikonen Koonderakonna nimekirjas teisele kohale 1541 häälega. Ta alustas Tampere linnapeana aastal 2013. Septembris 2014 valiti ta firma Keva juhatuse esimeheks. Ta oli Tampere linnapea aastani 2017.
Aastal 2013 pälvis ta Soome Noorte Kaubanduskojalt aasta noore juhi auhinna.
Ta oli jaanuaris-märtsis 2018 Tampere ülikoolide ühendamisele suunatud Tampere3 reformi projektijuht. Alates märtsist 2018 töötas ta pärast Risto Artjoki siirdumist Euroopa Komisjoni Koonderakonna ministrirühma riigisekretärina peaministri kantseleis. Samuti töötas ta aastatel 2017–2021 Tampere Ülikoolis osalise tööajaga tööelu professorina.
2019. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Pirkanmaa valimisringkonnast eduskunda 9101 häälega. Ta oli eduskunnas halduskomisjoni ja sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni liige ning tulevikukomisjoni asendusliige.
2020. aasta septembris valiti ta Koonderakonna Pori parteikonverentsil partei aseesimeheks.
2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valiti ta 5078 häälega Tampere linnavolikokku. 2021. aasta augustis valiti ta tagasi Tampere linnapeaks eduskunnas asendas teda Jari Kinnunen.
2022. aasta juunis valiti ta Kalajoel toimunud Koonderakonna parteikonverentsil Koonderakonna aseesimeheks veel üheks ametiajaks.
2023. aasta veebruaris nimetati Ikonen Koonderakonna kandidaadiks 2023. aasta Soome parlamendivalimisteks. Ta sai valimistel 11 428 häält ja valiti eduskunda. Tema asemel valiti mais 2023 Tampere linnapeaks Kalervo Kummola.
Petteri Orpo valitsuse läbirääkimistel juhtis ta töö- ja jätkusuutliku heaoluühiskonna reformikomisjoni, mis tegeles muu hulgas sotsiaalteenustega. Ta määrati 20. juunil 2023 Soome regionaal- ja riigihaldusminister Petteri Orpo valitsuses.
Isiklikku.
Anna-Kaisa Ikonen on abielus ja tal on kaks last. Ta elab koos perega Tamperes. Tema isa on "A-innsinööri" kauaaegne juht ja Tampere linnanõunik Seppo Mäkinen.
Lähedusandur

Lähedusandur ehk lähedustajur ehk lähedussensor on seade, mis tuvastab kehade läheduse ilma puuteta.
Tööpõhimõtted.
Mõned lähedusandurid kasutavad magnetvälja (nt "Induktiivtajur"), teised mõõdavad elektrivälja muutusi (nt "Mahtuvustajur"), valguskiirt (nt "Fotoelektriline andur") või helilaineid (nt "Ultraheliandur"). Need seadmed suudavad tuvastada objektide läheduse ilma füüsilise kontaktita. 
Üldjoontes toimib andur järgmiselt: kui objekt siseneb määratud tuvastuspiirkonda, tuvastab andur selle olemasolu ning edastab signaali juhtsüsteemile. Lähedusandurid ei mõõda objekti täpset kaugust ega tuvasta mitut objekti korraga, vaid annavad lihtsalt märku, kui tuvastuspiirkonnas on mõni objekt. Samuti ei mõjuta tuvastust objekti värvus, kuna andur reageerib füüsikalistele omadustele, mitte visuaalsele välimusele. 
Erinevus liikumis- ja asendiandurist.
Lähedusandurid eristuvad liikumis- ja asendianduritest eelkõige oma tööpõhimõtte poolest. Lähedusandur tuvastab objekti olemasolu määratletud tuvastuspiirkonnas, ilma et mõõdetaks objekti liikumise suunda, kiirust või täpset asukohta. "Liikumisandurid" registreerivad muutusi objekti asukohas ajas, tuvastades liikumise, kuid mitte tingimata selle suunda ega alg- või lõppasendit. "Asendiandurid" võimaldavad määrata objekti täpse ruumilise asukoha või pöördenurga, sageli pidevalt muutuva signaali kaudu.
Beetalaktoglobuliin

Beetalaktoglobuliin ehk β-laktoglobuliin, lühendatult BLG, Bos d 5, on piimavalk, mis leidub enamikul imetajatel. Beetalaktoglobuliini leidub veiste ja lammaste piimas, kuid inimese ja näriliste piimas mitte. Lehmapiima vadakuvalgust moodustab beetalaktoglobuliin kõige suurema fraktsiooni (umbes 45–65%). 
Beetalaktoglobuliin on suhteliselt väike 18,4 kD suurune valk, milles on 162 aminohappejääki. Struktuurselt on beetalaktoglobuliin globulaarne valk, mis kuulub lipokaliini perekonda. Beetalaktoglobuliini natiivne struktuur on temperatuuritundlik ja laguneb kuumutamisel. Beetalaktoglobuliini sisaldavad lahused geelistuvad kõrgema temperatuuri- ja mitmesuguste keemiliste mõjurite toimel, mis destabiliseerivad valgu natiivse struktuuri. 
Kuivõrd inimese rinnapiimas beetalaktoglobuliini pole, on lehmapiima beetalaktoglobuliini pikka aega peetud kõige tähtsamaks piimaallergeeniks. Beetalaktoglobuliini allergeenset toimet saab sageli vähendada seda sisaldavate toiduainete kuumutamise teel.
2018. aastal avaldati kaks teadustööd, kus kirjeldati transgeense veise saamist, kellel puudub beetalaktoglobuliini kodeeriv geen. Selliste veiste piim võiks sobida tarbimiseks neile, kes on beetalaktoglobuliini suhtes allergilised.
Kujundujumine olümpiamängudel

Kujundujumine (kuni 2017. aastani tuntud kui sünkroonujumine) on olnud suveolümpiamängude kavas alates 1984. aasta mängudest. Praegune olümpiakava koosneb naisdueti võistlusest ja segavõistkonna võistlusest.
Naiste duetis läbivad paarid kaks vooru, tehnilise kava ja vabakava, kusjuures medaleid antakse kahe kava punktisummade alusel.
Segavõistkonnad koosnevad kaheksaliikmelisest sportlasest ja punkte jagatakse kolme komponendi alusel: tehniline esitus, vabakava ja akrobaatilisus, kusjuures medaleid antakse koondpunktisummade alusel. Meessportlastel lubati sellel võistlusel osaleda alates 2024. aasta Pariisist, kuid ükski meessportlane pole sellel võistlusel veel võistelnud.
Naiste soolovõistlus eemaldati olümpiaprogrammist pärast 1992. aasta olümpiamänge.
Algselt olid selle spordiala tugevaimad riigid USA, Kanada ja Jaapan, kuid aastatel 2000–2020 võitsid Venemaa sportlased, kes võistlesid Venemaana või Venemaa Olümpiakomitee lipu all, kõik kaksteist saada olevat kuldmedalit.
Pärast sanktsioonide kehtestamist Venemaale, on Hiina Rahvavabariigist saanud kujundujumises domineeriv jõud.
2023. aastal võeti kujundujumises kasutusele uued reeglid, 2024. aasta olümpiamängud olid esimesed, mis nende reeglite alusel läbi viidi.
Medalid.
2024. aasta olümpiamängude seisuga on üksteist Rahvuslik olümpiakomiteed võitnud olümpiamedaleid 21 alalt. Naiste soolovõistlusel 1992. aasta olümpiamängudel saavutati esikoht võrdselt, hõbedat välja ei antud.
Välislingid.
[[Kategooria:Kujundujumine]]
2011. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis 2011 oli 64. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 5. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 10. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 8 Eesti meeste Balti-, esi- ja rahvaliigas osalevat võrkpalliklubi.
Karikavõistluste poolfinaalid ja finaal toimusid 9. ja 10. detsembril 2011 Viljandi spordihallis. Kolmandat korda järjest võitis karikavõistlused Selver Tallinn, kes võitis finaalis 3:0 Tartu Pere Leiba.
Võistkonnad.
2011. aastal osales karikavõistlustel 8 Eesti võrkpalliklubi (6 meistriliiga klubi, 1 esiliiga ja 1 rahvaliiga klubi).
Venemaa varilaevastik

Venemaa varilaevastik on kaubalaevad, mille abil Venemaa püüab mööda minna täiemahulise sissetungi tagajärjel kehtestatud rahvusvahelistest sanktsioonidest.
Taust.
Pärast Ukraina sissetungi algust kehtestasid Euroopa Liidu liikmed ning G7 riigid Venemaa suhtes mitmeid sanktsioone ja piiranguid. Erilist tähelepanu pöörati Vene nafta- ning gaasisektorile, mis on traditsiooniliselt moodustanud 60% Vene ekspordikasumist. 2023. aasta veebruaris kehtestas Euroopa Liit Vene nafta importimisele embargo. 2022. aasta detsembris jõustus ka G7 riikide poolt loodud mehhanism, mis seadis Vene naftale hinnapiiri 60$ barreli kohta. Riigid, kes osalevad hinnapiiris, keelavad nafta transportimise, kindlustamise ja vahendamise, kui hind ületab seatud piiri. Hinnapiiri eesmärk oli vähendada Venemaa naftaekspordi kasumit 
Hinnapiirist tulenevalt asus Vene valitsus ehitama varilaevastikku, mis koosneb laevadest, millel pole otsest suhet ei ELi ega G7-ga ning mis saavad seega naftat transportida hoolimata sätestatud piirangutest.
Vene varilaevastiku olemus.
Rahvusvaheline Mereorganisatsioon defineerib varilaevastiku kui "/.../ laevad, mis osalevad ebaseaduslikus tegevuses, et kõrvale hoiduda sanktsioonidest, vältida ohutus- või keskkonnanõuete täitmist, hoiduda kindlustuskuludest või osaleda muus ebaseaduslikus tegevuses /.../" Traditsioniililselt koosnevad varilaevastikud vananenud laevadest, mis varjavad enda tõelist identiteeti kommunikatsiooniseadmete väljalülitamise ning segadust tekitavate markeeringutega. Vene varilaevastiku toimimise puhul saab lisaks välja tuua ka 3 omapärast nähtust:
2024. aasta andmete kohaselt moodustab Venemaa varilaevastikust 75% puhtad laevad, 15% hallid laevad ning 10% tumedad laevad.
Venemaa varilaevastiku sõjaline kaitse.
2025. aasta mais seostas Venemaa end esmakordselt ametlikult varilaevastikuga, kui Vene hävituslennuk Su-35 lendas Eesti õhuruumis üle Suurbritannia poolt sanktsioneeritud tankeri Jaguar (endise nimega Argent), pärast seda kui Eesti kaitsevägi üritas laeva kontrollida. Tegemist oli seni varjatult tegutsenud tankeriga, mille kuuluvus Venemaale polnud varem kinnitatud. Laev saadeti hiljem Eesti vetest välja, Eesti sõjalaevade saatel. Eesti välisminister Margus Tsahkna nimetas juhtunut "militaarseks eskalatsiooniks" ja märkis, et Venemaa on nüüd "ametlikult sidunud end varilaevastikuga". Samalaadseid seisukohti jagasid ka teised NATO liikmesriigid. NATO reageeris juhtumile, saates Portugali F-16 hävitajad piirkonda Vene lennuki jälgimiseks.
Pöördpunktekraan

Pöördpunktekraan.
Pöördpunktekraan (tuntud ka kui klapp-ekraan, flip-dot-ekraan või ) on elektromehaaniline kuvamistehnoloogia, mida kasutatakse peamiselt välistingimustes info edastamiseks. Selliseid ekraane kasutatakse laialdaselt ühistranspordis (näiteks busside ja rongide sihtkohasiltidel), muutuvates liiklusmärkides ning avalikes infotabloodes.
Tööpõhimõte.
Pöördpunktekraan koosneb paljudest väikestest ketastest ehk punktidest, mis on ühelt poolt mustad ja teiselt poolt erksavärvilised – tavaliselt valged või kollased. Kettad on kinnitatud teljele musta tausta ees ning neid saab pöörata elektromagnetite ehk solenoidide abil. Kui solenoidile antakse õige suunaga elektriimpulss, pöördub ketas ja näitab oma värvilist poolt. Kui vool katkeb, jääb ketas oma asendisse, mistõttu ei vaja ekraan pildi hoidmiseks pidevat elektrivarustust. Ketta pööramist juhib teljele kinnitatud väike alaline magnet, mis reageerib solenoidi tekitatud magnetväljale. Mõnes konstruktsioonis paikneb magnet otse ketta sees ning solenoidid paigutatakse selle ümber kas külgedelt või otstest.
Juhtimine.
Ekraani tööd juhib arvutipõhine süsteem, mis tõlgendab kuvatavat teavet (nt teksti või numbreid) ja aktiveerib vastavad solenoidid, et pöörata õiged kettad. Mõnedel mudelitel on solenoidi teisel küljel ka reedlüliti, mis aktiveerib LED-taustvalgustuse, võimaldades sisu lugemist ka pimedas ilma täiendava valgustuseta. Solenoidide juhtimiseks kasutatakse sageli maatriksühendust, et vähendada vajalike kaablite ja juhtimisseadmete hulka. See lahendus sarnaneb ajaloolisele ferriitmälu tehnoloogiale: solenoidid aktiveeritakse ainult siis, kui nad asuvad korraga sisse lülitatud horisontaalse ja vertikaalse juhtme ristumiskohas. Tavapäraselt toimub juhtimine ridade kaupa ülevalt alla: igal ajahetkel aktiveeritakse üks horisontaalne rida ja selle piires lülitatakse sisse vajalikud vertikaalsed ühendused. Selline järjestikune värskendamine võib kesta paar sekundit ning tekitab iseloomuliku mehaanilise klõbina, mis kaasneb ketaste pöördumisega. Teine levinud juhtimismeetod kasutab dioode, mis isoleerivad mitteaktiivsed solenoidid, võimaldades täpset juhtimist, väiksemat energiatarbimist ja suuremat töökindlust.
Kasutusalad ja eelised.
Pöördpunktekraane iseloomustab väga hea nähtavus isegi otsese päikesevalguse käes, mis teeb need sobivaks välistingimustes kasutamiseks. Lisaks on nende energiatarve väike, kuna ekraan ei vaja pilti hoidmiseks pidevat toidet. Tänu nendele omadustele on pöördpunktekraanid leidnud laialdast kasutust Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Austraalias.
Fram2

Fram2 oli mehitatud erakosmoselend, mida opereeris ettevõtja Chun Wangi nimel SpaceX. 
Missiooni käigus saadeti Wang ning tema täielikult tsiviilisikutest koosnev meeskond polaarorbiidile. See oli esimene kord mehitatud kosmoselendude ajaloos, kui missioon tiirles polaarorbiidil.
Kolm päeva kestnud missiooni jooksul tegi meeskond teadusuuringuid.
Marmolada

Marmolada (ladiini: "Marmolèda") on 3343 meetri kõrgune mägi Itaalia kirdeosas. See on Dolomiitide kõrgeim mägi.
Mäge piirab põhjas Avisio jõe org ja Canazei ning Malga Ciapela vaheline tee. Mäest edelas asub Val Contrini org ja lõunas Cima Ombretta tipp. 
Esimestena ronisid mäe tippu Paul Grohmann, Angelo Dimai ja F. Dimai 28. septembril 1864
Martin Aleksander Noorkõiv

Martin Aleksander Noorkõiv (sündinud 13. aprillil 1989) on Eesti strateegiakonsultant, demokraatia arendaja ja ühiskonnategelane.
Noorkõiv on üks Strateon Consulting OÜ ühiskondliku konsultatsiooni asutajatest. Aastatel 2011-2025 töötas ta Teaduse ja Kultuuri Sihtasutus Domus Dorpatensis tegevjuhina. Sihtasutuse juhina oli ta üks DD Akadeemia tudengite arenguprogrammi, DD StratLabi konsultatsioonitegevuste ning DD Demokraatiakeskuse eestvedajatest. 
2018. aastast on ta Tartu Ülikooli "Muutuste juhtimine ühiskonnas" õppekava programminõukogu liige. 2022. aastast on ta Tartu Ülikooli nõukogu liige ning Tartu Ülikooli kestliku arengu keskuse ekspertkogu liige. 2023. aastast on ta MTÜ Arvamusfestival nõukoja liige.
2013–2022 oli Noorkõiv Vabaühenduste Liidu nõukogu liige ja 6 aastat ka selle nõukogu esimees, 2013–2015 oli ta Sotsiaalsete Ettevõtete Võrgustiku nõukogu liige, 2013–2019 oli ta Üliõpilaskonna Sihtasutuse nõukogu liige, 2014–2016 oli ta Tartu Ülikooli üliõpilaskonna esimees, 2014–2016 oli ta Tartu Ülikooli senati liige, 2016–2017 oli ta Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi nõukogu liige.
Aastatel 2008–2014 õppis Noorkõiv Tartu Ülikoolis majandusteadust, 2015–2017 kommunikatsioonijuhtimist magistriõppes ning 2018. aastast doktoriõppes. 2014. aastal kaitses Noorkõiv bakalaureusetöö "Sotsiaalne ettevõtlus ja ühiskondliku mõju hindamine Eesti sotsiaalsete ettevõtete näitel", Krista Jaaksoni juhendamisel, 2017. aastal kaitses Noorkõiv magistritöö "Kuidas mõtestada poliitilisi arutelusid Eesti Facebooki gruppides?", Sten Hanssoni juhendamisel. Noorkõivu doktoritöö teema on "Teooriapõhine sekkumine sotsio-tehniliste siirete juhtimiseks", juhendajad Margit Keller ja Laur Kanger.
Atheniella

Atheniella on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Oranž mütsik

Oranž mütsik ("Mycena acicula") on mütsikuliste sugukonda kuuluv seeneliik.
Pentoosfosfaaditsükkel

Pentoosfosfaaditsükkel on üks glükoosi metaboolsetest radadest, mis toodab peamiselt NADPH-d ja riboos-5-fosfaati. Pentoosfosfaaditsükliga kaetakse peaaegu pool kogu inimkehas vajaliku metaboolse redutseeriva energia hulka, mis on vajalik paljude sünteeside ja ensüümide töös.
Beetaoksüdatsioon

Beetaoksüdatsioon on rasvhapete oksüdatsiooni põhirada ja lisaks glükolüüsile üks peamiseid keha energiaallikaid. Rasvhapete oluline oksüdatsioon toimub peamiselt maksas, vähemal määral ka südame- ja skeletilihastes ning neerudes. Beeta-oksüdatsioonist saadud energia on eriti oluline pikemaajalisel füüsilisel koormusel, paastumisel või nälgimisel.
William M. Jennings Trophy

William M. Jennings Trophy on üks NHL-i igaaastaseid auhindu. Auhind antakse sellele meeskonna väravavahile või kahele esimesele väravavahile, kes on regulaarmängude jooksul saanud kõige vähem väravaid. Väravavaht peab olema mänginud vähemalt 25 mängu hooaja jooksul.
Auhind on nimetatud New York Rangersi pikaajalise presidendi ja Ameerika Ühendriikide jäähoki arendaja William M. Jenningsi auks. William M. Jenningsi auhind anti välja esmakordselt 1981–1982 hooaja lõpus.
Kõige rohkem on William M. Jenningsi auhinna võitnud Martin Brodeur ja Patrick Roy (5), järgnenud on Ed Belfour (4) ja Brian Hayward (3).
Lady Byng Memorial Trophy

Lady Byng Memorial Trophy on iga-aastane auhind, mis antakse National Hockey League'i mängijale, kes on põhihooaja jooksul näidanud suurimat spordivaimu ja džentelmenlikkust, kombineerituna suurepärase mänguvõimekusega. Võitja üle hääletavad põhihooaja lõpus jäähokitoimetajad.
Trofee on nimetatud Lady Byngi järgi, kes oli , 1925. aasta Kanada pealikgubernööri, abikaasa.
King Clancy Memorial Trophy

King Clancy Memorial Trophy on igakuine auhind, mis antakse National Hockey League'is mängijale, kes on näidanud parimaid juhtimisvõimeid jääl ja väljaspool seda ning teinud märkimisväärseid humanitaartegevusi kogukonnas.
Auhind on nime saanud endise mängija, treeneri ja kohtuniku Francis M. "King" Clancy auks. Trofeed anti välja esmakordselt 1988. aastal.
Jack Adams Award

Jack Adams Award on auhind, mida antakse aasta parimale treenerile jäähokiliigas NHL.
Auhind on nime saanud Jack Adamsi auks, kes oli Kanada professionaalne jäähokimängija ja -treener.
Esimest korda anti auhind välja hooajal 1973-74.
Võitjad.
Võitjad riigiti: