tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mahlapuu

Mahlapuu on eesti perekonnanimi.
Soomes ja Rootsis oli perekonnanime Mahlapuu kandjaid 2014. aastal 2 isikut.
Levik Eestis.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mahlapuu 99 inimesel: 52 mehel ja 47 naisel. Perekonnanimede levikult oli Malapuu meeste puhul 1979. kohal ja naiste puhul 2522. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Mahlapuu vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,92. Nimi oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 2,31 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Viljandimaal Helme kihelkonnas Vanamõisa mõisavallas nimeks Machlapu (normaliseeritult Mahlapuu). 
Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Mahlapuu aastatel 1936–1937 3 korral kasutusele isikute poolt, kes kandsid varem nime Andersen, Veidemann ja Zunz.
Rasune konttümak

Rasune konttümak ("Aurantiporus fissilis") on klassi "Agaricomycetes" torikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni. Sarnane aed-vahtpoorik kinnitub puule kitsamalt.
Mereprügi Läänemeres

Sarnaselt teiste meredega on ka Läänemeres probleemiks mereprügi.
Viimane Läänemere üldiseid rannaprügi koguseid hinnanud ülevaade on võtnud analüüsiks 2016–2021. aasta rannaprügi kogused ning selle järgi on piiriväärtuse (20 eset 100 m kohta) ületanud 11 piirkonda 16-st. Domineerivaks rannaprügi elemendiks oli erinevat tüüpi plastikprügi suurusega vähemalt 2,5 cm, millest enamik on seotud ühekordsete plastikesemete kasutusega.
Eestis on riiklikul tellimusel ja süsteemselt kaardistatud makroprügi leidumist rannas alates 2012. aastast. Viimased tulemused, aastast 2021–2022 näitavad, et prügi kogused randades on suurenenud. Seire läbiviijate hinnangul on selle põhjuseks koroonapandeemia ajal kehtinud piirangud ning hiljem nende piirangute kaotamine. Pandeemia kaudseteks mõjudeks olid mh näiteks sagedasem toidu kaasa ostmine, rohkem värskes õhus (sh rannas) viibimine ja välitingimustes einestamine, hügieeni-, meditsiini- ja puhastustarvikute laialdasem kasutamine, toidu- ja esmatarbekaupade täiendav pakendamine. Need tegevused omakorda aga tekitavad rohkem prügi, mistõttu on need kõik ka tõenäolised põhjused, miks 2021. aasta sügiseks rannale ladestunud prügiesemete kogus kasvas ning kasv oli eriti märgatav plastist ja vahtplastist esemete kategoorias.
Lea Tuusov

Lea Tuusov (sündinud 25. aprillil 1946) on eesti koolijuht ja endine Eesti NSV komsomoli- ja parteitöötaja.
1964. aastal lõpetas ta Haapsalu 1. Keskkooli. 1972. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika eriala.
1973. aastast oli ta ELKNÜ Haapsalu Rajoonikomitee esimene sekretär, hiljem EKP Haapsalu Rajoonikomitee orgosakonna juhataja.
Aastatel 1985–1989 oli ta Haapsalu rajooni RSN Täitevkomitee esimees. 
Aastatel 1990–2011 oli ta Ridala Põhikooli direktor.
Juhan Paadam

Juhan Paadam (sündinud 7. märtsil 1947 Tallinnas) on eesti telerežissöör, -toimetaja ja -produtsent, kes on töötanud peamiselt Eesti Televisioonis ja Eesti Rahvusringhäälingus.
Haridus.
Paadam on lõpetanud 1965. aastal Keila Keskkooli ning õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis vene keele ja kirjanduse erialal (jäi lõpetamata). Vanemuise teatri stuudios ja ETV õppestuudios omandas ta aastatel 1966–1968 režissööri assistendi oskused. 1976. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal "cum laude".
Juhan Paadamil on absoluutne kuulmine, ta on õppinud viiulit ja oskab mängida klaverit.
Tööalane tegevus.
Paadam töötas Eesti Televisioonis aastatel 1968–1970 režissööri assistendina ja kuni 2002. aastani telerežissöörina. Aastatel 1977–1989 oli ta peatoimetaja, 1989–2002 välissuhete osakonna juhataja, 2002–2007 Eesti Televisiooni juhatuse liige ning 2007–2010 Eesti Rahvusringhäälingu välissuhete juht ja produtsent.
Ta oli 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse peaprodutsent. Aastatel 1997–2008 oli Paadam kõigi Eestis Eurovisiooni lauluvõistlusega seotud saadete produtsent.
Aastatel 1989–1994 oli ta ajalehe Turun Sanomat korrespondent ning 1997–2008 mitme teleprojekti produtsent.
2010. aastast kuni 2020. aasta lõpuni töötas Juhan Paadam Tallinna linnapea nõunikuna.
Ühiskondlik tegevus.
1980. aastast kuni 1990. aastate lõpuni oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu liige. Aastatel 2001–2007 kuulus Paadam Euroopa Ringhäälingute Liidu (EBU) Eurovisiooni lauluvõistlust juhtivasse referentgruppi. 
2008. aastal juhtis ta Eesti Välisministeeriumi tellimusel projekti "Moldova avalik ringhääling muutumises. Ekspertanalüüs". 
2014. aastast on ta olnud Tallinna Filharmoonia loomenõukogu liige.
Isiklikku.
Tema tädi (ema Hilda vanem õde) oli näitleja Salme Reek.
Guntramsdorf

Guntramsdorf on vald "(Marktgemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas.
Alam-Austria "Industrievierteli" osana on see hästi ühendatud riigi pealinna Viiniga. Kohalik raudteeteenus Badner Bahn ühendab Guntramsdorfi Viini keskringkonnaga põhjas ja populaarse spaakuurorti Baden bei Wieniga lõunas. Linnast läänes asub Wienerwald, Alpi eelmäestiku serv, kus on meelelahutuslikud metsaalad ja matkarajad, ja Guntramsdorfi kaguosa ulatub termilisse Viini nõkku.
Ajalugu.
1.-4. sajandil oli piirkond Rooma Pannoonia provintsi osa.
Esimene dokumenteeritud mainimine linna tõenäolise asutaja krahv Guntrami kohta pärineb aastast 859, mil krahv Kozel kinkis Regensburgi kloostrile maad ja krahv Guntrami nimi näib olevat tunnistuste andmise nimekirjas.
Pärast Austria anšlussi Natsi-Saksamaasse 1938. aastal sai Guntramsdorf Suur-Viini osaks, et taastada 1954. aastal oma staatus Alam-Austria osana.
Hennersdorf

Hennersdorf (või Hennersdorf bei Wien) on vald "(Gemeinde)" Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas.
Hennersdorf asub ringkonna kirdenurgas ja külgneb vahetult Viiniga.
Etüüd a-moll op. 25 nr. 11

Etüüd a-moll op. 25 nr. 11 on üheteistkümnes Frédéric Chopini etüüdide teisest kogust. "Talvetuuleks" nimetatav sooloklaveri tehniline uurimus on komponeeritud 1836. aastal ja nagu kogu op. 25, on see pühendatud krahvinna Marie d'Agoult'le, Franz Liszti armastatule, ning on Chopini järjekordseks austusavalduseks ta sõbrale, kes oli esitanud oma 1836. aastal kontserdil ka mõningaid tema etüüde. Chopini 24 etüüdi hulgast peetakse seda kõige raskemaks.
Ameerika muusikakirjanik ja kriitik James Huneker on oma Chopini etüüdide Schirmeri väljaande eessõnas selle etüüdi kohta öelnud: "Väikese hingega mehed, ükskõik kui väledad poleks ka nende sõrmed, peaksid seda vältima."
Camryn Rogers

Camryn Rogers (sündinud 7. juunil 1999 Richmondis Briti Columbias) on Kanada vasaraheitja, maailmameister. 
Ta alustas vasaraheitetreeninguid 12-aastaselt. 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Tamperes võitis ta kuldmedali tulemusega 64.90.
2021. aastal toimunud Tokyo olümpiamängudel heitis Rogers finaalis 74.35 ja oli viies.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta Brooke Anderseni järel tulemusega 75.52 hõbemedali. Rahvaste Ühenduse mängudel Birminghamis võitis ta 74.08-ga kuldmedali.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis tuli Rogers ameeriklaste Janee' Kassanavoidi ja DeAnna Price'i ees maailmameistriks esimeses voorus heidetud 77.22-ga. Sellega sai temast Perdita Felicieni järel teine Kanada naiskergejõustiklane, kes võitnud maailmameistrivõistlustel kuldmedali.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli ta Annette Echikunwoke ja Zhao Jie ees olümpiavõitjaks tulemusega 76.97. Sellega sai temast pärast 1928. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali võitnud kõrgushüppajat Ethel Catherwoodi ja teatenaiskonda esimene Kanada naiskergejõustiklane, kes tulnud olümpiavõitjaks.
Rogersi isiklik rekord on 2023. aastal Los Angeleses heidetud 78.62, mis on ka Kanada rekord.
Isiklikku.
Rogers lõpetas 2023. aastal California Ülikooli Berkeleys kultuuriuuringute magistrikraadiga.
Miika Pihlak

Miika Pihlak (sündinud 13. veebruaril 1998) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2017. aastal Tallinna 32. Keskkooli teatriklassi ja 2021. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti õppekava näitleja erialal (13. lend).. 
Alates 2021. aastast töötab Miika Pihlak vabakutselise näitleja, tantsija ja koreograafina.
Alates 2025. aastast teeb kaasa sarjas "Mees majas".
Tauria

Tauria on Krimmi ajalooline nimi, mis tuletati tauride rahva nimest.
Aed-vahtpoorik

Aed-vahtpoorik ("Spongipellis spumea") on torikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
See kasvab tavaliselt parkides lehtpuudel. Rasusest konttümakust ("Aurantiporus fissilis") eristab teda lamedam kuju ja kitsam kinnituskoht.
Made (perekonnanimi)

Made on perekonnanimi.
Indias oli perekonnanime Made kandjaid 2014. aastal 9150 isikut. Kamerunis oli sellenimelisi isikuid üle 4700, Indoneesias ligi 2700, Tšaadis 1250 jne.
Levik Eestis.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Made 15 inimesel: 7 mehel ja 8 naisel. Perekonnanimede levikult oli Made meeste puhul 17094. kohal ja naiste puhul 1602. kohal.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Viljandimaal Paistu kihelkonna Holstre mõisavallas, Järvamaal Peetri kihelkonna Viisu mõisavallas ning Virumaal Haljala kihelkonna Võle mõisavallas kolmel korral nimeks Madde ja Made.
Favolaschiaceae

Favolaschiaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Perekond "Flavolaschia" on liigutatud sugukonda mütsikulised.
Favolaschia

Favolaschia on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Mannia

Mannia ("Mannia") on lehthelviksammalde klassi kuuluv perekond.
Rebuulia

Rebuulia ("Reboulia") on lehthelviksammalde klassi kuuluv perekond.
Kleevea

Kleevea ("Clevea") on lehthelviksammalde klassi kuuluv perekond.
Koonik

Koonik ("Conocephalum") on lehthelviksammalde klassi kuuluv perekond.
Riktsia

Riktsia ("Riccia") on helviksammaltaimede hõimkonda kuuluv sammalde perekond.
Vesilehvik

Vesilehvik ("Ricciocarpos") on helviksammaltaimede hõimkonda kuuluv sammalde perekond.
Ladinakeelse perekonnanimena esineb vahel kirjanduses ka "Ricciocarpus".
Pellia

Pellia ("Pellia") on sammaltaimede perekond lehthelviksammalde klassist.
Kõdersammal

Kõdersammal ("Anthoceros") on kõdersammalde klassi kuuluv perekond.
Kõdersamblalaadsed

Kõdersamblalaadsed ("Anthocerotales") on kõdersammalde klassi kuuluv selts.
Kõdersamblad

Kõdersamblad ("Anthocerotopsida") on kõdersammaltaimede klass.
Nototüülialised

Nototüülialised ("Notothyladaceae") on kõdersammalde klassi kuuluv sugukond.
Nõelsammal

Nõelsammal ("Phaeoceros") on kõdersammalde klassi kuuluv perekond.
Nototüülialaadsed

Nototüülialaadsed ("Notothyladales") on kõdersammalde klassi kuuluv selts.
Belaja (Kurski oblast)

 
Belaja (vene keeles Белая) on asula (слобода) Venemaal Kurski oblastis Kurski rajoonis, samanimelise rajooni ja külanõukogu halduskeskus. 2010. aastal elas asulas 2598 inimest.
2023. aasta septembris tabas asula elektrialajaama Ukraina droon.
Aknaalused

Aknaalused on Riigikogu fraktsioonitud liikmed.
Nimetus tuleneb sellest, et traditsiooniliselt istuvad fraktsiooni mitte kuuluvad, st peamiselt fraktsioonist lahkunud, aga mitte uue fraktsiooniga liituda soovivad liikmed Riigikogu suure saali paremas, st aknapoolses servas.
Aknaalused on olnud Andres Herkel, Arto Aas, Artur Talvik, Deniss Boroditš, Evelyn Sepp, Imre Sooäär, Inara Luigas, Juku-Kalle Raid, Jüri Adams, Kalev Kukk, Kalle Laanet, Kristiina Ojuland, Laine Randjärv, Lauri Laasi, Lembit Kaljuvee, Liina Tõnisson, Liisa-Ly Pakosta, Mai Treial, Maire Aunaste, Margus Tsahkna, Marko Mihkelson, Mihhail Stalnuhhin, Mihkel Raud, Olga Ivanova, Peeter Ernits, Peeter Võsa, Rainer Vakra, Siim-Valmar Kiisler, Siiri Oviir, Siiri Sisask, Terje Trei, Tiina Kangro, Urve Palo, Villu Reiljan, Züleyxa Izmailova jt.
Iseseisvuse taastamise järgses Riigikogus oli kõige rohkem aknaaluseid 1995. aastal valitud 8. koosseisus, kus oli 26 või 27 fraktsioonitut saadikut.
2012. aastal tituleerisid viis aknaalust endist keskerakondlast end "demokraatideks", kuigi fraktsiooni moodustamise võimalust neil Riigikogu kodukorra järgi polnud, 2018. aastal kasvas aknaaluste arv seitsmele. 2024. aasta juunis oli Riigikogus aknaaluseid 17.
Lääne-Virginia ülikool

Lääne-Virginia ülikool (inglise keeles "West Virginia University", WVU) on avalik teadusülikool USA-s Lääne-Virginia osariigis. Selle pealinnak asub Morgantownis, teised linnakud asuvad mitmes teises Lääne-Virginia linnas, sealhulgas Beckleys (tehnoloogiainstituut) ja Keyseris (Potomac State College).
Lääne-Virginia ülikool asutati 7. veebruaril 1867 Morrill Land-Grant Colleges Acti tingimuste alusel 7. veebruaril 1867. Algselt kandis see nime Agricultural College of West Virginia ('Lääne-Virginia põllumajanduskolledž'). Õppetöö algas seal 2. septembril 1867. Praeguse nime sai ülikool 4. detsembril 1868. Ülikool kasvas välja kolmest varasemast Morgantownis tegutsenud akadeemiast, milleks olid 1814. aastal asutatud Monongalia akadeemia, 1831. aastal asutatud Morgantowni naiste akadeemia ja 1858. aastal asutatud Woodburni naiste seminar.
Üliõpilaste arv oli 2023. aasta seisuga 26 791. See on suurim avalik ülikool osariigis.
Lääne-Virginia ülikool on üks Tartu Ülikooli partnerülikoole.
Haridustegevus.
Lääne-Virginia ülikool pakub kokku üle 310 bakalaureuse-, magistri- ja dokotriõppeprogrammi. Lääne-Virginia ülikoolil on kolledžid järgmistes valdkondades: inseneeria ja maavarad, äri ja majandus, loomingulised kunstid, haridus- ja inimressursid, kehaline aktiivsus ja sporditeadused, põllumajandus ja loodusvarad, teadused ja kunstid, meedia, õendus, farmaatsia, õigusteadus, hambaarstiteadus, meditsiin ning rahvatervis.
Sport.
Lääne-Virginia ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust West Virginia Mountaineers. Lääne-Virginia ülikool on alates 2012. aastast USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Big Ten Conference'i liige.
Ülikool toetab seitset meeste spordiala ja kümmet naiste spordiala, lisaks ühishariduslikku laskesporti. Lääne-Virginia ülikooli laskespordivõistkond on tulnud enim kordi USA ülikoolide meistriks – kokku 26 korral. 1938. aastal tuli ülikooli poksimeeskond mitteametlikuks ülikoolide meistriks.
Paljud Lääne-Virginia ülikooli korvpalli- või Ameerika jalgpalli meeskonda kuulunud üliõpilased on hiljem jõudnud USA profiliigasse. Üks tuntumaid Lääne-Virginia ülikooli võistkonnas mänginud sportlasi on korvpallur Jerry West.
Kännupessi-oganahkis

Kännupessi-oganahkis ("Steccherinum tenuispinum") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab okaspuude lamatüvedel, tihti kännupessil. Liik sai eestikeelse nime aprillis 2024 komisjoni kaudu, kuhu kuuluvad Eesti juhtivad mükoloogid, sh Irja Saar. Seene nime pakkus välja Allar Antson.
Andrew

Andrew on inglispärane mehenimi. Nimi 7
tuleneb kreeka nimest Ἀνδρέας ("Andreas").'
Andrew (Kanada)

Andrew on küla Kanadas Alberta provintsi keskosas Lamonti maakonnas. See asub Edmontonist umbes 100 km kaugusel kirdes.
2021. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanike arv 366. 2016. aastal oli elanikke 425.
Postkontor avati Andrew's 2. märtsil 1902. Andrew' sai külaõigused 24. juunil 1930. Küla on saanud nime selle ühe esimese elaniku Andrew Whitfordi järgi.
Andrew on tuntud seal asuva maanteeäärse atraktsiooni, maailma suurima sinikael-pardi kuju poolest.
Morbiit

"Morbiit" on ansambli Kosmikud album, mis ilmus 2020. aastal. Albumi tootis Viska Mulda Records.
David Ferrie

David William Ferrie (28. märts 1918 Cleveland, Ohio – 22. veebruar 1967 New Orleans, Louisiana) oli Ameerika Ühendriikide lendur.
Ta on saanud tuntuks seetõttu, et New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison kahtlustas teda osalemises president John F. Kennedy mõrva vandenõus.
David Ferrie oli pärit katoliiklikust perekonnast. 1938. aastal alustas ta preestriõpinguid Clevelandis St. Mary seminaris, kust ta läks üle Bereasse Baldwin-Wallace kolledžisse, kus omandas bakalaureusekraadi. Seejärel õppis ta mõned aastad Carthagenas Ohios St. Charlesi seminaris. Teise maailmasõja ajal lahkus ta seminarist ja sai 1944. aastal lendurilitsentsi ning töötas Clevelandi benediktiini keskkoolis lennunduse õpetajana. 1950. aastate alguses kolis Ferrie New Orleansi ja asus tööle lennufirma East Air Lines piloodina. Lisaks oli Ferrie tegev tsiviillennupatrulli (Civil Air Patrol) instruktorina algul Ohios ja hiljem Louisianas. 11. augustil 1961 ta vahistati moraalisüüdistustega ja vallandati hiljem töölt.
Väidetavalt tundis Ferrie Lee Harvey Oswaldi alates 1955. aastast. Ferrie ise väitis, et ta ei tundnud Oswaldi.
Ferrie oli parempoolsete poliitiliste vaadetega ja Fidel Castro äge vastane. Väidetavalt osales ta koos Alton Ochsneri ja Mary S. Shermaniga Luure Keskagentuuri salaprojektis, mille eesmärgiks oli Fidel Castro nakatamine vähkkasvajasse. 1963. aastal asusid Ferrie ja Guy Bannister tööle advokaat G. Wray Gilli teenistuses. 1966. aastal asus New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison uurima John F. Kennedy mõrva vandenõud. 17. veebruaril 1967 kirjutas ajaleht The New Orleans States-Item, et Garrison uurib Kennedy mõrva ja et üheks kahtlusaluseks on Ferrie. Viis päeva hiljem leiti David Ferrie oma New Orleansi korterist surnuna. Garrison teatas, et ta tegi ettevalmistusi Ferrie vahistamiseks, kuid jäi hiljaks.
David Ferrie on üks tegelasi Oliver Stone'i 1991. aastal valminud filmis "JFK". Teda mängis näitleja Joe Pesci.
Joe Pesci

Joseph Frank Pesci (sündinud 9. veebruaril 1943 Newarkis New Jersey osariigis) on USA näitleja ja muusik. Ta on tuntud karmide ja heitliku iseloomuga tegelaskujude kehastamise poolest eri žanri filmides.
Ta on Itaalia päritolu. Ta alustas karjääri muusikuna, mängides kitarri mitmes ansamblis, sealhulgas ansamblis Joey Dee and the Starliters, mis sai kuulsaks lauluga "Peppermint Twist" (1961).
Näitlejakarjääri alustas ta 1976. aastal väikese eelarvega kriminaalfilmis "The Death Collector". Tänu sellele rollile ta sai ta osa 1980. aasta eluloofilmis "Raevunud härg" ("Raging Bull"), kus ta kehastas filmi peategelase Jake LaMotta venda Joey LaMottat. "Raevunud härg" oli Pesci esimene film, kus ta tegi koostööd Robert De Niro ja Martin Scorsesega. Hiljem on ta koos De Niroga mänginud veel sellistes Scorsese lavastatud filmides nagu "Omad poisid" ("Goodfellas"; 1990), "Kasiino" ("Casino"; 1995) ja "Iirlane" ("The Irishman"; 2019). Samuti on ta mänginud sellistes filmides nagu "Ükskord ammu Ameerikas" ("Once Upon a Time in America"; 1984), "Moonwalker" (1988), "JFK" (1991), "Bronxi lugu" ("A Bronx Tale"; 1993) ja "Hea karjane" ("The Good Shepherd"; 2006). Tema tuntumad komöödiarollid on olnud filmides "Üksinda kodus" ("Home Alone"; 1990), "Üksinda kodus 2" ("Home Alone 2: Lost in New York"; 1992) ja "Minu nõbu Vinny" ("My Cousin Vinny"; 1992) ning "Surmarelva" ("Lethal Weapon"; 1989–1998) filmisarjas.
Filmis "Omad poisid" kehastas ta gängster Tommy DeVitot ning pälvis rolli eest parima meeskõrvalosatäitja Oscari. Samas kategoorias oli ta nomineeritud ka rollide eest filmides "Raevunud härg" ja "Iirlane". 1999. aastal otsustas ta näitlemisest loobuda, kuid on pärast seda mõne aasta jooksul siiski mõnes filmis mänginud. Pesci on tegelenud muusikaga ka hiljem ning andnud välja kokku kolm albumit.
Pholiotina

Pholiotina on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Mereprügi

Mereprügi (ingl "marine litter, marine debris") on igasugune püsiv materjal, mis on inimese poolt valmistatud või töödeldud, ning mis on merekeskkonda, sh rannikule, visatud, kõrvaldatud või hüljatud. Mereprügi satub merre nii otsese merekasutuse kaudu (nt kalapüük, laevandus), st merelt, kuid ka näiteks jõgedest ja reoveepuhastitest või tugevate tormituulte tõttu, st maismaalt.
Mereprügi jaotus.
Merega seotud prügi jaotatakse suuruse järgi kolme kategooriasse. Makroprügiks peetakse prügi, mille suurus on vähemalt 20 mm (nt plastikpudelid). Mesoprügiks peetakse suuri osakesi, mis jäävad vahemikku 5–20 mm (nt suitsukonid). Mikroprügi on prügiosakesed, mis on väiksemad kui 5 mm ning mida on seetõttu ka keeruline märgata. Mikroprügi leidmiseks rannalt tuleb kasutada mikroskoopi.
Rannaprügi (ingl "beach litter") on üks osa mereprügist, mida peetakse sobivaks indikaatoriks merekeskkonna prügireostuse hindamiseks. Läänemerel arvatakse heasse seisundisse kuuluvad alad, kus 100 m kohta leidub vähem kui 20 makroprügieset.
Merepõhja prügi (ingl "seafloor litter") on samuti mereprügi üks osa, mida seiratakse Läänemeres vähesel määral. Kuna seire metoodikad on aastate ja piirkondade lõikes olnud erinevad, ei ole see prügireostuse adekvaatseks hindamiseks piisav.
Mereprügi tekke ennetamine ja vähendamine Euroopa Liidus.
Prügi meres on üha süvenev keskkonnaprobleem, mis mõjutab otseselt või kaudselt kõiki vees elavad organisme ning ka neid, kes ühel või teisel moel veeökosüsteemidega kokku puutuvad, sh inimest. Kuigi mereprügi ei tähenda vaid plastprügi, on suurim negatiivne keskkonnamõju just plasti sisaldavatel toodetel. Plasti meres muudab keskkonnaohtlikuks peamiselt kaks tegurit, mida hinnatakse plastiku juures kõige enam – selle kergus ja vastupidavus.
Euroopa Liidu merestrateegia raamdirektiivi eesmärk on 2030. aastaks merelise plastprügi vähendamine 50%. Edasimineku indikaatoriks on rannaprügi kogused, mida EL-i liikmesriigid on kohustatud regulaarselt seirama. 
Euroopa Liidus on mereprügi vähendamiseks jõustunud 2019. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/904 teatavate plasttoodete keskkonnamõju vähendamise kohta. Direktiiv puudutab populaarsemaid ühekordseid plasttooteid, mille kasutamist direktiiviga piiratakse või keelustatakse, mh puudutab see toidupakendeid, joogitopse, vatitikke, õhupalle, tubakatoodete filtreid, niisutatud salvrätikuid jne. Liikmesriikidel oli kohustus võtta direktiivi nõuded üle oma õigusruumi 3. juuliks 2021. Eestis rakendatakse esimesi direktiivinõudeid alates 1. jaanuarist 2024, mil üleriigiliselt on avalikel üritustel lubatud kasutada toidu ja joogi serveerimiseks üksnes korduskasutatavaid anumaid ja söögiriistu.
Morgantown

Morgantown on linn USA-s Lääne-Virginia osariigis, Monongalia maakonna halduskeskus ja suurim linn. See asub Monongahela jõe ääres Pennsylvania osariigi piirist paari kilomeetri kaugusel lõunas.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 30 347. See on elanike arvult osariigi kolmas linn. 2020. aastal moodustasid 83% elanikest valged, 4,6% afroameeriklased ja 3,7% aasialased. Ladinaameeriklaste osakaal (sõltumata rassist) oli 4,1%.
Morgantown on asutatud 1772. aastal. Linn on saanud nime selle asutaja Zackquill Morgani järgi. Morgantown sai linnaõigused 1835. aastal.
Linnas asub 1867. aastal asutatud Lääne-Virginia ülikooli pealinnak.
Linnas on teater, mis tegutseb 1924. aastal ehitatud teatrihoones Metropolitan Theatre, Monongalia kunstide keskus, Lääne-Virginia ülikooli kunstimuuseum ja Morgantowni ajaloomuuseum.
Linnast mööduvad kiirteed Interstate 79, mis ühendab Morgantowni põhjas Pittsburghiga ja kagus osariigi pealinna Charlestoniga, ning Interstate 68, mis viib idasse Marylandi osariiki.
Morgantowni sõpruslinn on Mehhiko linn Guanajuato, kellega sõlmiti sõprussidemed 2008. aastal. Lisaks on Morgantownil partnerlusleping Hiina linna Xuzhouga.
Linnas on sündinud näitleja Don Knotts, astronaut Andrew Morgan ja diplomaat Robert Frasure.
Little Big Town

Little Big Town on USA kantriansambel. See alustas tegevust 1998. aastal ning selle koosseis on püsinud alates sellest ajast muutumatu: Karen Fairchild, Kimberly Schlapman (varem Kimberly Roads), Jimi Westbrook ja Phillip Sweet.
1990. aastate keskel laulis Karen Fairchild kristlikut popmuusikat esitavas ansamblis ja olid mõne selle ansambli laulul solist. Hiljem moodustas ta koos Leigh Cappillinoga ansambli KarenLeigh ning koos anti välja paar singlit. 1997. aastal kohtus ta Alabama osariigis Samfordi Ülikoolis õppides Kimberly Roadsiga. Fairchild ja Roads suundusid peagi kantrimuusika pealinna Nashville'i Tennessee osariigis, kus hakkasid koos laulma. 1998. aastal liitusid nendega veel Jimi Westbrook ja Phillip Sweet.
Little Big Towni esimene plaadileping oli Mercury Nashville Recordsiga, kuid leping lõpetati ilma, et oleks välja antud ühtegi albumit ega singlit. 2002. aastal sõlmiti leping Monument Recordsiga. Samal aastal anti välja esimene omanimeline album. Albumilt anti välja kaks singlit, mis mõlemad jõudsid USA kantrilugude edetabelisse Hot Country Songs.
Mõni aasta hiljem sõlmiti leping Equity Music Group'iga. 2005. aastal ilmus ansambli teine album "The Road to Here", mis sai plaatinaplaadi staatuse. Singlid "Boondocks" ja "Bring It On Home" jõudsid kantrisinglite edetabelis esikümnesse. Kolmanda albumi "A Place to Land" andis 2007. aastal välja Equity, kuid pärast seda, kui plaadifirma tegevuse lõpetas, andis albumi aasta hiljem uuesti välja Capitol Records Nashville. Capitoliga on välja antud veel seitse albumit: "The Reason Why" (2010), "Tornado" (2012), "Pain Killer" (2014), "Wanderlust" (2016), "The Breaker" (2017), "Nightfall" (2020) ja "Mr. Sun" (2022). Neist kõige edukamad on olnud "Tornado" ja "Pain Killer", mis said plaatinaplaatideks. Albumitelt ilmus palju edukaid singleid, sealhulgas kantrisinglite edetabelis esikohale jõudnud "Pontoon" (2012), "Girl Crush" (2014) ja "Better Man" (2016), millest viimase autor on Taylor Swift. Singlite edetabelis Hot 100 on ansambli singlitest kõige kõrgemale kohale jõudnud "Girl Crush" (kohale 18).
Little Big Town on pälvinud kaheksa kantrimuusika akadeemia (Academy of Country Music) auhinda, üheksa Country Music Association Awards'i, kolm Grammy auhinda ja ühe Ameerika muusikaauhinna (American Music Award). 2014. aastal sai ansambel Grand Ole Opry liikmeks.
Little Big Townile on iseloomulik neljahäälne laul. Erinevalt paljudest teistest ansamblitest puudub Little Big Townil üks kindel solist.
&quot;Top Geari&quot; jagude loend

See on telesarja "Top Gear" jagude loend.
Nagel

Nagel on perekonnanimi. Lõuna-Eesti murretes tähendab "nagel" naela ja ka massiühikut. 
Saksamaal oli perekonnanime Nagel kandjaid 2014. aastal üle 55 000 isiku. Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi isikuid üle 21 200, Lõuna-Aafrika Vabariigis üle 6600 ja Hollandis üle 2400.
Levik Eestis.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Nagel 287 inimesel: 126 mehel ja 161 naisel. Perekonnanimede levikult oli Nagel meeste puhul 586. kohal ja naiste puhul 465. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Nagel vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,76. Nimi oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 14,12 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Võrumaal Vastseliina, Kanepi, Rõuge ja Põlva kihelkondade;
Tartumaal Sangaste ja Võnnu kihelkonna;
Virumaal Kadrina kihelkonna; Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonna; Saaremaal Valjala kihelkonna ning Pärnumaal Pärnu-Elisabethi kihelkonna erinevates mõisavaldades 12 korral nimeks Naggel ja Nagel. 
Nimede eestistamisel loobuti perekonnanimest Nagel aastatel 1936–1939 seitsmel juhul isikute poolt, kes soovisid uueks nimeks Kallasmaa (2), Kase, Masar, Nael, Neemre ja Nõlvak.
Suhhoi Su-35

Suhhoi Su-35 (vene keeles Сухой Су-35; NATO nimetus: Flanker-E) on kahe Su-27 õhutõrjehävitaja täiustatud versiooni modifikatsiooni nimetus. Ühekohaliste kahe reaktiivmootoriga ülijuhitavate püüdurhävitajate projekteerijaks ja valmistajaks on Suhhoi.
Lilla võrkpoorik

Lilla võrkpoorik ("Ceriporia excelsa") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab kase, harvem muude lehtpuude, lamatüvedel.
Elu ja armastus (film)

"Elu ja armastus" on 2024. aastal valminud Eesti mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb A. H. Tammsaare samanimelisel romaanil.
Filmi käis vaatamas 56 513 inimest, millega see oli Eesti kinolevis 2024. aastal vaadatavuselt üheksandal kohal ning teine Eesti film.
Sisu.
Äsja gümnaasiumi lõpetanud maatüdruk Irma tuleb linna oma sugulase Lonni juurde sisukamat ja paremat elu otsima. Maapoiss Eedi jälitab Irmat ja veenab teda maale tagasi tulema. Irma on aga otsustanud mineviku selja taha jätta. Juhuslikult palkab keskealine trükitööstur Rudolf Irma endale teenijaks. Rudolfi sarm ja salapära avaldavad Irmale muljet ning ühel hetkel tekivad tal mehe vastu tunded. Kuigi Rudolf vannub Irmale armastust, selgub peagi mehe liiderlik ja manipuleeriv olemus.
Fårösundi väin

Fårösundi väin on väin Läänemeres, mis eraldab Ojamaad Fårö saarest.
Fårösundi väina pikkus on umbes 8 km, laius varieerub 1,5 ja 4 km vahel. Väina sügavus loodeosas on 3,3 m, kaguosas 6,5 m.
Digerhuvud

Digerhuvud on looduskaitseala Ojamaa läänis Fårö saarel. Kaitseala pindala on 104,52 ha.
Looduskaitseala on moodustatud 1930. aastal, et kaitsta jääajal erosiooni tulemusena moodustunud lubjakivist kivisambaid ehk raukareid (rootsikeelne nimetus mitmuses 'raukar').
Kaitseala järgi on nimetatud asteroidide vöös asuv asteroid 10102 Digerhuvud.
Sitandspin

"Sitandspin" on ansambli Mr. Lawrence 1999. aastal ilmunud kolmas ja ühtlasi viimane album. Album lindistati Ameerikas, Los Angeleses.
19 / 90-99

"19 / 90-99" on ansambli Mr. Lawrence 2007. aastal ilmunud kogumikalbum, mis sisaldab nii tuntud kui ka vähemtuntud lugusid aastatest 1990-1999. Samuti mõned lood, mis varem Mr. Lawrence’i plaatide peal pole ilmunud.
Fårö tuletorn

Fårö tuletorn (rootsi keeles Fårö fyr) on tuletorn Rootsis Ojamaa läänis Fårö saare idapoolseimas otsas.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on 
Fårö tuletorn valmis aastal 1847, aasta pärast Hoburgi tuletorni avamist. Tuletorn elektrifitseeriti 1953. aastal.
Kivist valgeks värvitud tuletorni kõrgus jalamist on 30,3 m.
Fårö tuletorn on sihtotstarbeliselt kasutusel tänaseni, seda haldab Rootsi Veeteede Amet.
Mr. Lawrence (album)

"Mr. Lawrence" on ansambli Mr. Lawrence 1993. aastal ilmunud esimene album.
Nebraska-Lincolni ülikool

Nebraska-Lincolni ülikool ("University of Nebraska–Lincoln"; lühendid Nebraska, UNL või NU) on avalik teadusülikool USA-s Nebraska osariigi pealinnas Lincolnis. See on osariigi vanim ülikool ja Nebraska ülikoolide süsteemi lipuülikool. Ülikoolis õppis 2021. aasta sügise seisuga üle 24 400 üliõpilase. Ülikooli deviis on "Literis Dedicata et Omnibus Artibus".
Ülikool asutati 1869. aastal. 20. sajandi alguses laienes ülikool märkimisväärselt, mil uutesse kutseprogrammides palgati õpetama professoreid idapoolsetest ülikoolides ja viidi läbi murrangulisi uuringuid põllumajandusteadustes.
Nebraska-Lincolni Ülikool pakub üle 150 bakalaureuse- ja 100 magistriõppe programmi kokku üheksas kolledžis. Ülikool on kõige silmapaistvam põllumajandusteaduste õppe poolest, lisaks kuulub Nebraska-Lincolni Ülikool USA saja parima ülikooli sekka nanoteaduse ja nanotehnoloogia, füüsikalise keemia ning veeressurside õpetamises.
Nebraska-Lincolni ülikoolil on Lincolnis kolm linnakut: põhilinnak ("City Campus"), mis asub Lincolni kesklinnast põhjas, "Nebraska Innovation Campus", mis asub põhilinnakust kirdes, ja idapoolne linnak ("East Campus"), mis asub põhilinnakust umbes pooleteise kilomeetri kaugusel. Ülikooli linnakutes asuvad muuhulgas 1871. aastal asutatud loodusloomuuseum ("University of Nebraska State Museum"), kaunite kunstide muuseum ("Great Plains Art Museum"), traktorite muuseum ("Lester F. Larsen Tractor Museum") ja rahvusvaheline lapitekimuuseum ("International Quilt Museum"). Ülikooli linnakus asub ka arboreetum ja botaanikaaed.
Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust Nebraska Cornhuskers. Nebraska-Lincolni ülikool on USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Big Ten Conference'i liige. Ülikoolil on kokku 22 spordivõistkonda. Ülikool on sportlike saavutuste poolest USA ülikoolide seas üks edukamaid. Ajalooliselt on ülikooli esindusmeeskond Ameerika jalgpallis tulnud USA üliõpilasmeistriks kokku viis korda, lisaks on edukad olnud muuhulgas ülikooli võrkpallinaiskonnad (viis NCAA tiitlit), keeglivõistkonnad (kuus NCAA tiitlit) ja võimlemismeeskonnad (kaheksa NCAA tiitlit). Ülikooli sportlased on olümpiamängudelt võitnud medaleid ujumises, kergejõustikus, võrkpallis, bobisõidus, maadluses, võimlemises, pesapallis, jalgpallis ja korvpallis. Kõige edukam Nebraska-Lincolni Ülikoolis õppinud sportlane on Jamaica sprinter Merlene Ottey, kes võitis olümpiamängudelt üheksa medalit. Nebraska-Lincolni ülikooli sportlasi on valitud USA ülikoolide spordivõistkondade sümboolsetesse koosseisudesse ("Academic All-America") kõikidest ülikoolidest kõige enam.
Ülikooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste seas geneetik ja Nobeli auhinna laureaat George Wells Beadle, investor, ettevõtja ja filantroop Warren Buffett, televisioonisaatejuht Johnny Carson, kirjanik Willa Cather, sõjaväelane John J. Pershing ning Läti peaminister ja president Kārlis Ulmanis.
Kohtumiste ja Mitte-Kohtumiste Instituut

Kohtumiste ja Mitte-Kohtumiste Instituut on 2023. aastal loodud kunstirühmitus, mis uurib läbi erinevate aktsioonide etenduskunstide ja ühiskonna vahelisi kokkupuutepunkte. Instituudi tuumikusse kuuluvad lavastaja Jan Teevet, lavastusdramaturg Oliver Issak ja metallikunstnik Taavi Teevet.
Spiikul

Spiikul on väga pikk ja peenike ainevool Päikese atmosfääris. Spiikulid koosnevad ülikuumast ainest ja nende liikumiskiirus on umbes 100 km/s. Spiikulid ulatuvad mitme tuhande kilomeetri kõrgusele, küündides Päikese kromosfäärist välimisse atmosfääri. Need tekivad kromosfääris supergraanulite servades.
Näljamängud (raamatusari)

"Näljamängud" on noorteromaanide sari, mille autor on Ameerika kirjanik Suzanne Collins. 
Kolm esimest romaani kuuluvad triloogiasse, mille peategelane on teismeline vibukütt Katniss Everdeen, ja neljas raamat on eellugu, mille tegevus toimub 64 aastat enne triloogia sündmusi.
Triloogiasse kuuluvad romaanid "Näljamängud" (2008), "Lahvatab leek" (2009) ja "Pilapasknäär" (2010). Sarja neljas romaan on "Laululindude ja madude ballaad" (2020). Romaanide põhjal on valminud "Näljamängude" filmisari, kusjuures "Pilapasknääri" ekraaniversioon koosneb kahest täispikast filmist.
Tegevustik.
"Näljamängude" tegevus toimub düstoopiamaailmas, Panemi-nimelises Põhja-Ameerika riigis, mis koosneb rikkast Kapitooliumist ja 13 eri vaesusastmes piirkonnast. Igal aastal valitakse esimesest 12 ringkonnast loterii teel lapsed, kes peavad osalema televisioonis ülekantavas võitluses "Näljamängud".
Ka 13. ringkond oli selleks kohustatud, kuid tõstis Kapitooliumi vastu mässu. Kuna 13. ringkond oli spetsialiseerunud tuumarelvadele, andis Kapitoolium kiiresti alla ja nõustus rahulepinguga. Pooled leppisid kokku, et kõik 13. ringkonna elanikud kolivad maa alla ja maapinda pommitatakse, et jääks mulje, nagu oleks Kapitooliumi võitnud.
Cyprien Sarrazin

Cyprien Sarrazin (sündinud 13. oktoobril 1994 Gapis Hautes-Alpesis) on Prantsusmaa mäesuusataja, kes osaleb maailma karikasarjas alates 2016. aastast. Sarrazin võistleb põhiliselt mäesuusatamise kiirusaladel (ülisuurslaalomis ja kiirlaskumises). Ta saavutas läbimurdelise edu hooajal 2023–24, kui võitis Bormios ja kaks korda Kitzbühelis kiirlaskumise ning Super-G Wengenis.
Ootamatu esimese MK-etapi võidu saavutas ta oma seitsmendal stardil rahvusvahelisel tasemel 2016. aasta detsembris, võites paralleelsuurslaalomi Alta Badias. Tema karjääri iseloomustavad vigastused. 
Ta osales 2022. aasta olümpiamängudel Pekingis, ainult suurslaalomi võistlusel, kuid katkestas. Ta osales vaid korra maailmameistrivõistlustel 2023. aasta Courchevelis, kuid loobus võistlemast Alpi kahevõistluses.
Näljamängud (filmisari)

"Näljamängud" on filmisari, mis põhineb Ameerika kirjaniku Suzanne Collinsi romaanisarjal "Näljamängud". Tegu on ulmeliste düstoopiliste seiklusfilmidega. Filme levitab Lionsgate ning produtsendid on Nina Jacobson ja Jon Kilik. 
Kolme esimese raamatu põhjal valminud filmides mängivad samad näitlejad: Jennifer Lawrence kehastab peategelast Katniss Everdeeni, Josh Hutcherson mängib Peeta Mellarki, Liam Hemsworth on Gale Hawthorne, Woody Harrelson on Haymitch Abernathy rollis, Elizabeth Banks mängib Effie Trinketit, Stanley Tucci mängib Caesar Flickermani ja Donald Sutherland on president Snow.
"Laululindude ja madude ballaadis" esineb Tom Blyth Coriolanus Snow'na, Rachel Zegler on Lucy Gray Baird, Josh Andrés Rivera mängib Sejanus Plinthi, Tigris Snow'na astub üles Hunter Schafer, Peter Dinklage on Casca Highbottom, Viola Davis mängib doktor Volumnia Gauli ja Jason Schwartzman on Lucretius Flickerman (Lucy).
ZTV

ZTV oli Rootsi telekanal, mis eksisteeris 1992-2010. Kanal kuulus ettevõttele Viasat. Kanali saadete põhivaatajaskonna moodustasid nooremad inimesed.
Kui kanal moodustati 1992, siis selle eesmärk oli olla Rootsi versioon kanalist MTV. Seega oli suur osa saadetest seotud muusikaga.
BRT

BRT või Brt või brt võib tähendada järgmist:
Irina Pegova

Irina Sergejevna Pegova (vene keeles Ирина Сергеевна Пегова; sündinud 18. juunil 1978 Võksas Gorki oblastis Nõukogude Liidus) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa teeneline kunstnik.
Ta lõpetas 2001. aastal Moskvas GITIS-es Pjotr Fomenko näitekunsti ja režii kursuse. Aastatel 2001–2006 töötas ta Fomenko teatris. Alates 2006. aastast on ta Tšehhovi-nimelise Moskva Kunstiteatri näitleja. Ta on teinud koostööd ka teiste teatritega; on mänginud mitmes Tabakovi teatristuudio lavastuses. 
Pegova on mänginud enam kui 60 mängufilmis (2002–2018).
Bunge (täpsustus)

Bunge võib tähendada järgmist:
Tšehhovi-nimeline Moskva Kunstiteater

Tšehhovi-nimeline Moskva Kunstiteater (vene Московский Художественный театр имени А. П. Чехова) on 1987. aastal Moskva Kunstiteatri teatritrupi jagunemisel tekkinud teater Moskvas.
Teater tegutses 2004. aastani Tšehhovi-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri (vene keeles Московский Художественный театр им. А. П. Чехова) nime all. 2004. aastal kaotati nimest sõna 'akadeemiline'. 
Aastast 2000 kuni oma surmani 2018 oli teatri kunstiline juht ja direktor Oleg Tabakov. Teatri praegune direktor on Sergei Ženovatš.
Bussby

Bussby (eestirootsi "Bussbe") on paikkond Lääne maakonnas Vormsi vallas Suuremõisa küla alal Västervikeni juures. Varem oli see küla staatuses ("Bussby" küla, eestipäraselt "Bussbü" küla) ja seda asustasid rannarootslased.
Küla kohta on teateid alates 1604, kui Rootsi kuningas läänistas selle Magnus Brümmerile ja sinna ehitati väike mõis.
Bussby oli varem Vormsi suurim küla.
Artur Hunt

Artur Hunt (3. märts 1935 Viljandi – 27. märts 2016 Tallinn) oli eesti loomaarst ja Harjumaa Veterinaarkeskuse juhataja.
Elulugu.
Lõpetas 1959. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia loomaarstina.
Ta suunati pärast kõrgkooli lõpetamist praktiseerima Ausile Jõgeva rajooni. 
Tema juhtimisel paranes Harju maakonna majandite veterinaarne olukord oluliselt.
Liikmesus.
Kuulus taasasutatud Eesti Loomaarstide Ühingu esimesse juhatusse.
Kirme

Kirme tähendab arhiivinduses ja museoloogias säilitatavatel objektidel esinevat kahjustuse liiki. See võib esineda nii paberil, köitel, pärgamendil, pitseritel kui teistel esemetel. 
Tavaliselt on tegemist valkja või hallika sadestisega materjali pinnal. 
Sageli on see hallitusseente tekitatud kahjustus. Lisaks hallitusele võivad sellega sarnanevat kirmet tekitada ka näiteks rasvhapped ja keemilised ühendid, millega on objekti töödeldud.
Uitöölane

Uitöölane ("Spodoptera") on öölaste sugukonda kuuluv perekond liblikalisi. 
Perekonda kuulub umbes 30 liiki. 
Liigi "Spodoptera frugiperda" röövikud on massilised põllukultuuride lehtede sööjad Aafrikas.
Aleksandr Mints

Aleksandr Lvovitš Mints (vene keeles Александр Львович Минц; 8. jaanuar (vkj 27. detsember 1894) 1895 Rostov Doni ääres, Doni väe oblast – 29. detsember 1974 Moskva) oli Nõukogude Liidu raadiotehnikateadlane. Insener-polkovnik.
Aleksandr Mints sündis juudi vabrikandi perekonnas. Ta lõpetas 1918. aastal Doni Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Aastatel 1928–1943 töötas ta raadiotehnikatööstuse laborites; ehitas suuri raadioülekandejaamu. 1946. aastal rajas ta raadiotehnikalabori, millest hiljem kujundati raadiotehnikainstituut.
Mints oli aastatel 1957–1970 NSV Liidu Teaduste Akadeemia Raadiotehnikainstituudi direktor.
Jüri Rooba

Jüri Rooba (sündinud 3. oktoobril 1964 Tartus) on eesti jäähokimängija ja treener.
Sportima hakkas Tartu 2. Keskkoolis õppides, harrastas vôrkpalli, jalgpalli, maadlust, ratsutamist, suusatamist ja orienteerumist. Jäähokiga hakkas tegelema 1978 Märt Räli juhendamisel. Võitis 1982 Eesti noortemv-tel kulla ja kuulus Eesti noorte esindusmeeskonda. Pärast pikemat pausi mängis 1995–96 Tallinna HK-88 ja 1997–2004 Tartu Välk 494 meeskonnas Eesti mv-tel. Tulnud 5 korral (1997, 1999, 2000, 2002, 2003) Eesti meistriks. Kuulus 2000 2 mängus Eesti koondisse. A-st 1997 tegutsenud ka treenerina: 1997–2004 HK Hansa Sport noortetreener, 2004–08 HK Purikad noortetreener ja esindusmeeskonna peatreener, 2010–12 Soomes Espoo Bluesi meeskonna hooldemees ja 2012–13 HC Panter meeskonna peatreener. Olnud 2006–13 Eesti U-18 ja U-20 koondise pea- ja abitreener. A-st 2014 Eesti meeste koondise peamänedžer.
Isiklikku.
Tema poeg Robert Rooba on samuti jäähokimängija.
Aleksandr Štšukin

Aleksandr Nikolajevitš Štšukin (vene keeles Александр Николаевич Щукин; 22. juuli (vkj 10. juuli) 1900 Peterburi – 11. juuni 1990 Moskva) oli vene raadiotehnikateadlane. Kindralleitnant.
Töökäik.
Aastatel 1932–1938 töötas Štšukin Mereväe Side ja Telemehaanika Teadusinstituudis (ülemaks oli kuni represseerimiseni 1937. aasta detsembris Aksel Berg). Lisaks sellele tegutses Štšukin õppejõuna Vorošilovi Mereväeakadeemias. 1939. aastal andis Kõrgem Atestatsioonikomisjon 1. järgu sõjaväeinsener Štšukinile tehnikadoktori kraadi (väitekirja kaitsmata) ja professori kutse. 1940. aastal sai Štšukin akadeemias kateedriülemaks. 
1943. aastal määrati Štšukin NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee juures asuva raadiolokatsiooni nõukogu liikmeks. 1949. augustis määrati ta relvajõudude ministeeriumi esimese peavalitsuse ülema asetäitjaks, 1950. aasta augustis NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Kolmanda Peavalitsuse ülema asetäitjaks. Aastatel 1953–1955 oli ta keskmise masinaehituse ministeeriumi erimasinaehituse peavalitsuse ülema asetäitja.
Štšukin andis panuse seniitraketisüsteemi S-25 väljatöötamisse ja pälvis selle eest sotsialistliku töö kangelase aunimetuse. Ka oli ta veealuses režiimis raadiosignaalide vastuvõtmise teooria alusepanijaid.
Tunnustus.
Ta on saanud viis Lenini ordenit (1950, 1956, 1960, 1961, 1975) ja kaks Punatähe ordenit (1943, 1954).
Velēna

Velēna on küla ("ciems") Lätis Gulbene piirkonnas Lizumsi vallas.
Küla asub Riiast 161, piirkonna keskusest Gulbenest 22 ja valla keskusest Lizumsist 6 kilomeetri kaugusel Koiva jõe kaldal, 112 meetri kõrgusel merepinnast. Asulas on Velēna bussipeatus.
Küla kujunes endise Velēna karjamõisa ("Wellen") juurde. Aastail 1945–1951 oli see samanimelise külanõukogu halduskeskus. Vaatamisväärsusteks on aastal 1898 valminud Velēna kirik ja Koiva jõel asuv Velēna või Jaunzemnieki vesiveski.
Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Velēna vesiveski. Regionaalse kaitse all on Velēna kirik, selle orel, altar, kantsel ja oreliprospekt.
Velēna kirik

Velēna kirik on luteri kirik Lätis Gulbene piirkonna Lizumsi vallas Velēnas. See on Velēna kihelkonnakirik. 
Hoone on kultuurimälestisena riikliku kaitse all.
Esimene kirik rajati Velēnasse aastal 1600. Tegemist oli teeäärse puidust kirikuga, mida kattis mätaskatus (läti keeles "velēna"); sellest sai kirik ja hiljem ka paikkond nime.
Aastal 1636 allutati sealne kirik kohalike mõisnike soovil Tirza kihelkonnale, kuna toonase Tirza pastori Adam Betzoldi jutlused meeldisid neile väga.
Uut kivikirikut ehitati aastatel 1896–1898. Uusgooti stiilis maakividest hoone projekteeris Johann Braun ja selle ehitus läks maksma 30 000 rubla. Hoolimata vanusest ei ole kirik seni remonditöid vajanud.
Hoone valmimise järel abistasid kohalikud mõisnikud selle sisustamisel. Lizumsi mõisa mõisavaliseja E. Knappe annetas kirikukella tarbeks 500 rubla. Sinole mõisa omanikud Mengdenid annetasid kirikule kaks kroonlühtrit, Mālmuiža mõisa omanikud Ceumernid aga altarimaali. Samal aastal valmis Zaerni firmas ka kiriku 17 registriga orel, mida peetakse Läti orelitest üheks paremaks.
Siarhiej Rumas

Siarhiej Rumas (valgevene keeles "Сяргей Мікалаевіч Румас"; sündinud 1. detsembril 1969 Homielis) on Valgevene majandusteadlane ja poliitik. Ta oli alates 18. augustist 2018 kuni 3. juunini 2020 Valgevene peaminister.
Ta on lõpetanud Minski 44. Keskkooli ja 1990. aastal Jaroslavli Kõrgema Finantssõjakooli (Ярославское высшее военное финансовое училище имени генерала армии А. В. Хрулёва) väeosade finantsvarustuse erialal. 1995. aastal lõpetas ta Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu juures asuva Juhtimise Akadeemia. 2001. aastal kaitses ta majanduskandidaadi väitekirja "Пути оптимизации структуры ресурсов коммерческого банка".
Ta teenis aastatel 1990–1992 armees Kaug-Idas. Seejärel naasis ta Valgevenesse, kus tegeles sõjaväeringkonna finantseerimisega. Seejärel asus ta tööle pankurina.
28. detsembrist 2010 kuni 31. juulini 2012 oli ta Valgevene asepeaminister.
18. augustist 2018 kuni 3. juunini 2020 oli ta Valgevene peaminister.
Ta on 22. aprillist 2011 Valgevene Jalgpalliliidu president.
Isiklikku.
Ta on abielus, tema abikaasa Žanna Rumas on hambaarst; neil on neli poega. Tema isa Mikalai Rumas oli Vjatšaslau Kebitši valitsuses aserahandusminister.
Tirza kirik

Tirza kirik on luteri kirik Lätis Gulbene piirkonna Tirza vallas Tirzas aadressil Alejas 1. See on Tirza kihelkonnakirik. Hoone on kultuurimälestisena riikliku kaitse all.
Esimene kirik rajati Tirzasse aastal 1589, mil Tirza mõisa omanikud, kaks venda Tiesenhausenit, oma surnud isa mälestuseks kirikut ehitama asusid. Praegust kirikut ehitati aastatel 1823–1826. Tegemist on endise Gulbene rajooni vanima pühakojaga. Kirikuhoone projekteeris arhitekt F. Ziegel.
Tirza kirik on ühelööviline valgeks võõbatud maakividest ja tellistest hoone. Sellel on nelinurkne kaheksanurkse tornikiivriga kellatorn. Kolmnurkset portikust kannavad neli joonia sammast. Hooned kaunistavad karniisid ja mustrilised ehisribad. Kiriku interjöör on klassitsistlik; seda iseloomustavad pilastrid ja profileeritud karniisid. Hoonet on oma teostest kajastanud Jānis Poruks. 
Aastal 1835 sai kirik oreli. Martin Lutheri 400. sünniaastapäeva puhul istutati kiriku juurde tammed, mille juures asub kolm mälestuskivi. Aastal 2014 kirikut remonditi. 
Regionaalse kaitse all on Tirza kirik, selle orel, oreliprospekt, uksed, kantsel ja altar. Kiriku juures kalmistul asub Ceumernite suguvõsa kabel.
Ewald von Kleist

Paul Ludwig Ewald von Kleist (8. august 1881 – 13. november 1954) oli Saksamaa kindralfeldmarssal teises maailmasõjas. Ta juhtis 1. tankigruppi operatsioonis "Barbarossa" 1941. aastal ja väegruppi A Wehrmachti suvekampaanias 1942. Pärast sõda anti ta välja Nõukogude Liidule, kus ta mõisteti sõjakuritegudes süüdi ja suri vanglas.
Võttis 1919. aastal Rauddiviisi majorina osa Eesti Vabadussõja Võnnu lahingust Landesveeri sõjas.
Teine maailmasõda.
Kleist, kes oli pensionile jäänud 1935. aastal, kutsuti tagasi teenistusse augustis 1939. Ta juhtis XX tankikorpust Poola invasioonis. 1940. aastal oli ta Tankigrupp von Kleisti ülem (XIX ja XLI tankikorpus, XIV korpus), mis juhtis Saksamaa läbimurret Ardennide sektoris.
1941. aasta aprillis juhtis Kleist 1. tankigruppi, mis koosnes XIV ja XLVIII tankikorpusest ning XXIX jalaväekorpusest, juhtides ka Jugoslaavia ja Kreeka Balkani kampaaniat. Selle koosseisuga osales ta ka väegrupi Süd raames operatsioonis Barbarossa.
1942. aastal saadeti Kleist Kaukaasiasse vägesid juhtima ülesandega vallutada piirkonna olulisemad naftaväljad. 22. novembril 1942 asus ta juhtima väegruppi A. Ta ülendati kindralfeldmarssaliks 1943. aastal. Ta vabastati ametist 1944. aasta märtsis, kuna oli käskinud 8. armeel taganeda ilma Hitleri heakskiiduta. Kleist võeti vangi Ameerika vägede poolt 1945. aastal ja saadeti Jugoslaavia Sotsialistlikku Liitvabariiki. 1948. aastal anti ta välja Nõukogude Liidule, kus talle määrati 1952. aastal 10 aasta pikkune karistus sõjakuritegude eest. Ta suri 1954. aastal Vladimiri Keskvanglas kõrgeima Saksa ohvitserina, kes on surnud Nõukogude vangistuses.