tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Knowledge

"Knowledge" ("Teadmine") on Keith Lehreri filosoofiline raamat, milles ta kaitseb koherentismi. See ilmus 1974. aastal Oxford University Pressi väljaandel.
Kokkuvõte.
Eessõna.
Raamatus esitatakse üks teadmise ja õigustuse teooria, mille järgi teadmine ei põhine alusel, fundamentaalsetel algprintsiipidel ega isegi mitte teaduslikul materialismil, vaid uskumusel. 
1 Mis on teadmine?
Ainult inimene teab, mis on tõene või väär, või vähemalt nii ta ütleb. Mõned inimesed on eitanud, et me seda teame, ja jäänud skeptikuteks. Aga eeldame, et inimestel on teadmine, ja küsime, mis see on. 
Inglise sõnal "know" ('teadma'; 'oskama'; 'tundma') on mitu tähendust. Ühes tähenduses (oskusteadmine ehk teadmine-kuidas) tähendab see teatud pädevuse vormi, oskust (John Hartland-Swann, "An Analysis of Knowing"; Gilbert Ryle, "Knowing How and Knowing That"). Teises tähenduses (tutvusteadmine) tähendab see tutvust. Mõnikord võib sõnal "know" olla ühes lausungis mitu tähendust, näiteks "ma tunnen linna" võib tähenda korraga tutvus- ja oskusteadmist. (Bertrand Russell ("Knowledge by Acquaintance and Knowledge by Description", "Filosoofia probleemid") kasutas väljendit "knowledge by acquaintance" 'tutvusteadmine' pisut spetsiaalsemas tähenduses.) Kolmandas tähenduses (propositsiooniline teadmine, teadmine-et) tähendab see taipamist, et miski on teave. Sageli kinnitatakse, et teadmisest teistes tähendustes järeldub teadmine teabe mõttes: kui ma oskan Luganosse minna, siis ma pean Lugano kohta midagi teadma; kui ma tunnen linna, siis ma pean linna kohta midagi teadma. Selles raamatus on juttu teabe mõttes. Selles mõttes ongi teadmine tunnetusele fundamentaalne ning vajalik nii teoreetilises spekulatsioonis kui ka praktilises uurimises. Mõned filosoofid on eitanud niisuguse teadmise olemasolu ja selle vajalikkust teoorias ja praktikas ("Why Not Scepticism?"; Peter Unger, "A Defense of Scepticism"; Richard
Popkin, "A History of Scepticism"). Igatahes on niisugusel teadmisel olnud nii teoorias kui ka praktikas olnud fundamentaalne roll, isegi kui seda oleks peente skeptiliste strateegiatega saanud vältida. 
Nüüd on küll selge, mis tähenduses teadmisest on jutt, aga see ei ole veel niisuguses tähenduses teadmise analüüs. Selleks et öelda, mis tähenduses mingit sõna parajasti kasutatakse, piisab sellest, kui valida mingid teised sõnad, mis tähendavad umbes sama. Paljud filosoofid (näiteks George Edward Moore, "Principia Ethica") on samastanud sõna tähenduse analüüsi sõna denotaadi analüüsiga. Segadus tuleb suuresti sõna "analüüs" enda segasusest. 
Analüüsil on alati mingi eesmärk. Nõuda teadmise analüüsi, ütlemata, mida sellega loodetakse saavutada, on nagu plaani nõudmine, ütlemata, mida loodetakse ehitada. Kahjuks filosoofias neid eesmärke tavaliselt välja ei öelda. Platoni dialoogidest on näha, et need, kes pidid vastama niisugustele küsimustele nagu "mis on õiglus", ei osanud asjakohaseid vastuseid anda, enne kui Sokrates selgitas, missugust vastust ta ootab. Vaatame, mille poolest erinevad sõna "teadma" tähenduse analüüs ning vastava teadmise enda analüüs.
Stimmen der Völker in Liedern

"Stimmen der Völker in Liedern" on Johann Gottfried Herderi koostatud Euroopa rahvaste rahvalaulude antoloogia, mis esimest korda ilmus trükis 1775. aastal pealkirjaga "Alte Volkslieder". 
1778 ja 1779 ilmus täiendatud versioon pealkirjaga "Volkslieder". See sisaldab ka kaheksat eesti rahvalaulu, millel on paralleelselt ka saksakeelne tõlge. Herderile vahendas need eesti rahvalaulud August Wilhelm Hupel.
Pärast Herderi surma ilmus sama versioon 1807. aastal pealkirjaga "Stimmen der Völker in Liedern".
Elm-Asse ühisvald

Elm-Asse on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Wolfenbütteli kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 213,37 km². 31. detsembril 2017 elas seal 18 345 inimest. See on saanud nime Elmi ja Asse mägede järgi. Selle keskus on Schöppenstedt. See moodustati 1. jaanuaril 2015, kui ühendati endised "Samtgemeinded" Asse ja Schöppenstedt.
Samtgemeinde Elm-Asse koosneb järgmistest valdadest:
Oderwaldi ühisvald

Oderwaldi ühisvald ("Samtgemeinde Oderwald") on ühisvald ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Selle pindala on 89,04 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6809 inimest. See asub Okeri jõe ääres, umbes 10 km Wolfenbüttelist lõunas. See on saanud nime väikese Oderwaldi mäeaheliku järgi. Selle keskus on Börßum.
Samtgemeinde Oderwald koosneb järgmistest valdadest:
Grzegorz Kozłowski

Grzegorz Kozłowski (sündinud 31. märts 1974 Varssavis) on Poola diplomaat. Aastail 2018–2023 oli ta Poola suursaadik Eestis. 
Ta on lõpetanud Białystoki ülikooli õigusteaduse alal ning SGH kommertskõrgkooli (Szkoła Główna Handlowa) rahanduse ja panganduse alal. 2007. aastast on ta majandusteaduste doktor.
Tööd haldussüsteemis alustas 1997. aastal Poola rahandusministeeriumi riikliku julgeolekusüsteemi rahastamise osakonnas, kus ta tegeles ka Poola liikmesuse kulutuste analüüsiga Põhja-Atlandi lepingu organisatsioonis (NATO-s). Alates 1999. aastast töötas Poola välisministeeriumis: algul Euroopa julgeoleku poliitika osakonnas ning seejärel (sama aasta augustist kuni 2004. aastani) Poola alalises esinduses NATO juures. Aastatel 2004–2008 oli ta julgeolekupoliitika osakonna töötaja, lülitudes muuhulgas Poola ja USA läbirääkimistesse, mis käsitlesid raketikaitsekilbi süsteemi osade paigutamist PV territooriumile.
2008. aastal sai temast Poola Washingtoni suursaatkonna majandusosakonna juhataja, kelle ülesannete hulka kuulus ka tegevus energiakoostöö tugevdamise nimel USA ja Poola vahel mittekonventsionaalsete gaasivarude kasutuselevõtu tingimustes ning Poola majanduse promotsioon. Pärast kodumaale naasmist töötas ta 2012. aastast majanduskoostöö osakonna asedirektorina, 2013. aasta maist kuni 2018. aasta jaanuarini oli Ameerika osakonna direktor.
Grzegorz Kozłowski sai Poola Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Eesti Vabariigis 14. veebruaril 2018.
Sickte ühisvald

Sickte on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Wolfenbütteli kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 81,77 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 579 inimest. Selle keskus on Sickte.
Samtgemeinde Sickte koosneb järgmistest valdadest:
Serra da Estrela

Serra da Estrela () on mäeahelik Portugalis, mille merepinnast 1993 meetri kõrgusel asuv kõrgeim tipp "Torre" („Torn“) on ühtlasi "Pico" (2351 m) järel Mandri-Portugali kõrguselt teine mägi.
Mäestiku järgi on saanud nime estrela mäestikukoer ("Cão da Serra da Estrela").
Hedwig Kohn

Hedwig Kohn (5. aprill 1897, Breslau, Saksa keisririik (tänapäeval Wrocław, Poola) – 26. november 1964, Durham, Põhja-Carolina, USA) oli Saksa-Ameerika füüsik, üks kolmest naisest, kes läbisid Saksamaal habilitatsiooni (ülikooli õppejõule vajaliku kvalifikatsiooni) Saksamaal enne Teist maailmasõda.
Juudi päritolu tõttu pidi ta natside võimuletuleku järel Saksamaalt lahkuma. Lõpuks USA-sse jõudnuna jätkas ta seal õpetamist ülikoolis. Füüsikuna tegutses Kohn peamiselt optika, eelkõige püromeetria ja spektromeetria vallas.
5. aprillil 2019 tunnustas ettevõte Google oma otsingumootori avalehel teda ilmestava vigurpildiga ("doodle"'iga).
Radomõšl

Radomõšl (ukraina keeles Радомишль) on linn Ukrainas Žõtomõri oblastis, Radomõšli rajooni keskus. Linn asub Teterivi jõe ääres.
Ürikutes on asulat esimest korda mainitud 1150. aastal. Alates 1362. aastast oli Leedu Suurvürstiriigi koosseisus. 1569. aastal läks asula Lublini uniooni tagajärjel Rzeczpospolita võimu alla. Teise Poola jagamise tagajärjel läks Radomõšl 1793. aastal Venemaa Keisririigi koosseisu, linnaõigused sai 1795. aastal. 1946. aastal sai linn Radomõsli asemel uueks nimeks Radomõšl.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Radomõšli elanikest ukrainlasi 94,16%, venelasi 4,55%, poolakaid 0,69%, valgevenelasi 0,19%, sakslasi 0,13% ja juute 0,07%.
Estrela mäestikukoer

Estrela mäestikukoer on Portugalist pärit koeratõug, kes on saanud nime Estrela mäeseljandiku järgi.
Tõusandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: „Karjakoer, valvekoer ja seltsikoer. Kasutatakse ka rakendiveoks.“
Sama allikas lisab koera käitumise/iseloomu kohta järgmist: „Karjuse lahutamatu abiline ning usaldusväärne karja valvur, kes kaitseb oma karja vapralt röövloomade ja varaste eest. Suurepärane farmi- ja majakoer, kuulab hästi peremehe sõna, ent võõraste suhtes on umbusklik.“
Nicolai Jørgensen

Nicolai Mick Jørgensen (sündinud 15. jaanuaril 1991 Ballerupis) on Taani jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Kasımpaşa ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2009. aastal kodumaal Akademisk Boldklubis ning mängis kaks hooaega klubi meeskonnaga Taani esiliigas. 2010. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Leverkuseni Bayer. Hooajal 2011–12 mängis ta veel laenul 1. FC Kaiserslauternis, kuid Saksamaal ei õnnestunud tal läbimurret teha ning ta naasis kodumaale, liitudes sealse kõrgliiga klubiga FC København. Hooaegadel 2012–13 ja 2015–16 tuli ta klubiga Taani meistriks. Ta veetis Københavnis neli hooaega ja lõi kolmel neist Taani kõrgliigas vähemalt 10 väravat.
2016. aasta suvel sõlmis ta kolmeaastase lepingu Hollandi kõrgliiga klubiga Feyenoord. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Hollandi meistriks ning oli 21 väravaga liiga suurim väravakütt. Feyenoordis mängis ta kokku viis hooaega.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Kasımpaşaga.
Debüüdi Taani jalgpallikoondises tegi Jørgensen 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. novembril 2015 EM-i valikmängus Rootsi vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Intronisatsioon

Intronisatsioon ehk introniseerimine (inglise "enthronement") on kirikupea või monarhi ametisse seadmine.
Naby Keïta

Naby Laye Keïta (sündinud 10. veebruaril 1995 Conakrys) on Guinea jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Bremeni Werder ja Guinea jalgpallikoondises.
Ta mängis noorena Guinea pealinna Conakry klubis Horoya AC. 2012. aastal suundus ta Prantsusmaale, liitudes pärast ebaõnnestunud testimist FC Lorientis ja Le Mansis FC Istresiga. Hooajal 2013–14 mängis ta klubi põhimeeskonnas Prantsusmaa esiliigas.
2014. aastal liitus ta Austria kõrgliiga klubiga Salzburgi Red Bull. Ta mängis klubis kaks hooaega ja tuli mõlemal hooajal meeskonnaga nii Austria meistriks kui võitis ka karika. Seejärel mängis ta kaks hooaega Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig.
2018. aasta juulis liitus ta 48 miljoni naelsterlingi eest Liverpooliga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 6. aprillil 2019 mängus Southamptoni vastu. Hooajal 2018–19 võitis ta Liverpooliga UEFA Meistrite Liiga ja hooajal 2019–20 Premier League'i.
2023. aasta juunis liitus ta vabaagendina Bremeni Werderiga.
Debüüdi Guinea jalgpallikoondises tegi Keïta 28. juulil 2013 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Mali vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2018. aasta maailmameistrivõistluste valikmängus Namiibia vastu. Ta on kuulunud Guinea koondisse 2015., 2019. ja 2021. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Amara keel

Amara keel on Uus-Britannia saarel räägitav keel, mis kuulub Austroneesia keelkonda, Okeaania keelte Lääne-Okeaania harusse. Kõnelejaid on umbes 230, kellest peaaegu kõik oskavad ka bariai keelt ja paljud ka tok-pisinit.
Gabriele Veneziano

Gabriele Veneziano (sündinud 7. septembril 1942 Firenzes Itaalias) on itaalia füüsik, esimesi stringiteoreetikuid.
Ta lõpetas 1965. aastal Firenze Ülikooli füüsika erialal ja sai 1967. aastal Iisraelis asuvast Weizmanni Teadusinstituudist doktorikraadi. Aastatel 1968–1972 töötas ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis ja Genfis asuvas CERN-is, 1972–1976 oli Weizmanni Teadusinstituudi füüsikaprofessor. Seejärel töötas ta rohkem kui 30 aastat CERN-is, aastatel 1994–1997 juhtis ta seal teoreetikaosakonda. Aastatel 2004–2013 oli ta Collège de France'i elementaarosakeste, gravitatsiooni ja kosmoloogia professor.
Gabriele Veneziano sõnastas 1968. aastal stringiteooria alused kui leidis, et stringide abil on võimalik kirjeldada tugevalt interakteeruvaid osakesi. 1991. aastal avaldas ta artikli, milles näitas kuidas inflatsioonilise kosmoloogiamudeli võib saada stringiteooriast.
Koos Maurizio Gasperiniga on ta Suure Paugu eelse kosmoloogilise mudeli arendajaid. 1993. aastal ilmus ajakirjas Astroparticle Physics nende ühisartikkel "Pre-big-bang in string cosmology" ("Suure Paugu eelne Universum stringikosmoloogias").
Kreshnik Qato

Kreshnik Nick Qato (sündinud 13. augustil 1978 Durrësis) on Albaania endine poksija. 
Harrastajana.
Ta oli kokku kahekordne Albaania meister I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1997–1998.
Elukutselisena.
Ta poksis septembrist 2001 kuni aprillini 2014 elukutselisena. Ta pidas kokku 39 kohtumist, millest võitis 30 (neist 5 nokaudiga) ja kaotas 9 (neist 3 nokaudiga) kohtumist.
Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalude ja organisatsioonide Inglismaa, Euroopa kui ka maailmameister.
Ta oli esimene Albaania poksija, kes on tulnud elukutseliste maailmameistriks.
Ta elab Londonis, tal on nii Albaania kui ka Suurbritannia kodakondsus.
Looduskultuuri seminar

Looduskultuuri seminar on Tallinna Loomaaia ja Tartu Ülikooli semiootika osakonna koostöös korraldatav seminarisari, mille eesmärgiks on looduskeskkonna ja eesti kultuuri läbipõimumiste ja valupunktide avalik ja laiapõhjaline käsitlemine. 
Looduskultuuri seminaridel on esinenud looduskaitse, loodushariduse, keskkonnakommunikatsiooni, loomaaianduse, semiootika ja muude valdkondade spetsialistid ja praktikud. 
Looduskultuuri mõiste.
Looduskultuuri mõiste pärineb Timo Marani ja Kadri Tüüri koostatud kogumiku „Eesti looduskultuur“ pealkirjast.
Netišõn

Netišõn (ukraina keeles Нетішин) on linn Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis. Linn asub Gorõni jõe ääres, Hmelnõtskõi oblasti ja Rivne oblasti piiril.
Netišõnit on ürikutes esmamainitud 1542. aastal. Poola teise jagamise tagajärjel läks 1793. aastal Venemaa Keisririigi koosseisu.
Linnaõigused sai Netišõn 1984. aastal, oblastilise alluvusega linnaks 1993. aastal.
Netišõnis asub Hmelnõtskõi tuumaelektrijaam.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Netišõni elanikest ukrainlasi 87,5%, venelasi 9,8%, poolakaid 0,8% ja valgevenelasi 0,4%.
Baddeckenstedt

Baddeckenstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 20,47 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3055 inimest. Vald asub kreisi eksklaavis, umbes 10 km Salzgitterist edelas ja 30 km Braunschweigist edelas.
Baddeckenstedti vald koosneb järgmistest küladest:
Burgdorf (Wolfenbüttel)

Burgdorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 24,06 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2261 inimest.
Elbe vald (Alam-Saksi)

Elbe on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 16,71 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1514 inimest.
Haverlah' vald

Haverlah on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 16,84 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1636 inimest.
Heere vald

Heere on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 15,28 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1115 inimest.
Sehlde

Sehlde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 20,38 km². 31. detsembril 2017 elas seal 910 inimest.
Dahlumi vald

Dahlum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 15,12 km². 31. detsembril 2017 elas seal 649 inimest.
Denkte vald

Denkte on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 18,16 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2819 inimest.
267 eKr

Aasta 267 eKr ehk ab urbe condita CDLXXXVII (487).
268 eKr

Aasta 268 eKr oli 268. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" CDLXXXVI (486).
269 eKr

Aasta 269 eKr ehk ab urbe condita CDLXXXV (485).
270 eKr

Aasta 270 eKr ehk ab urbe condita CDLXXXIV (484).
274 eKr

Aasta 274 eKr oli 274. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" CDLXXX (480).
275 eKr

Aasta 275 eKr ehk "ab urbe condita" CDLXXIX (479).
Lubnõ

Lubnõ (ukraina keeles Лубни) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Poltava oblastis, Lubnõ rajooni keskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Lubnõ asub Poltavast ligi 125 km lääneloodes.
Lubnõ asutati kindlusena 988. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1591. aastal.
1654. aastal läks Lubnõ koos ülejäänud Vasakkalda-Ukrainaga Moskva tsaaririigi koosseisu.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lubnõ elanikest ukrainlasi 90,78%, venelasi 8,15%, valgevenelasi 0,34% ja juute 0,10.
Hedeper

Hedeper on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 15,66 km². 31. detsembril 2017 elas seal 489 inimest. Vald asub Harzi jalamil.
Ajalugu.
Wetzlebeni ja Hedeperi vald ühendati üheks omavalitsuseks 1974. aastal. Hedeperi on esmamainitud 1188. aastal ja Wetzlebenit juba 994. aastal.
Kultuur ja vaatamisväärsused.
Hedeperi maamärgina asub külast läänes vana tuuleveski ("Erdholländer Windmühle"). See ehitati 1900. aastal ja seda kasutati 1956. aastani. Sellest kohast võis kunagi näha 20 tuuleveskit, millest ühtegi pole täna säilinud. Selle asemel ümbritsevad Hedeperi kohaliku tuuleelektrijaama uued tuulegeneraatorid.
Hedeper on taas elule ärganud pärast 1980. aastate majandussurutist, kui mitmed kohalikud talud pidid tegevuse lõpetama. Praegu on seal väike, kuid aktiivne spordiklubi, laskmisklubi, protestantlik kogudus ja vabatahtlik tuletõrje üksus. Kohalikku kogukonda teenindava biogaasijaama ehitamiseks on liitunud kolm kohalikku talupidajat.
Küla kirik restaureeriti 2002. aastal.
Kagus asub "plokkmägi" (Klotzeberg), esimene ja väikseim looduskaitseala kreisis.
Majandus ja taristu.
Elanikud töötavad peamiselt Wolfenbüttelis, Braunschweigis, Salzgitteris või Wolfsburgis.
Varasematel aegadel teenisid paljud elanikud elatist ajajatena jahilkäikudel, mis toimusid sügisel.
Kissenbrück

Kissenbrück on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 6,64 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1742 inimest.
Mihhail Korostovtsev

Mihhail Akesandrovitš Korostovtsev (vene keeles: Михаил Александрович Коростовцев; 10. aprill/23. aprill 1900 Popovka küla, Jekaterinoslavi kubermang — 12. oktoober 1980 Moskva) oli vene nõukogude egüptoloog, vanade idamaade ajaloolane.
Ta kaitses 1939. aastal kandidaadidissertatsiooni "Orjus XVI dünastia aegses Egiptuses"; 1943. aastal doktoridissertatsiooni "Vana-Egiptuse kiri ja keel. (Kultuurilis-ajaloolise uurimuse katse)". 1944. aastast professor. NSVLi Teaduste Akadeemia ajaloo osakonna tegevliige (1974).
Linda Vaher

Linda Vaher (sündinud 25. aprillil 1989 Tallinnas) on eesti ja Saksa näitleja. 
Ta on lõpetanud 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26.lend) ning teinud rolle teatrite NO99, Kell Kümme ja Vaba Lava lavastustes. 
2016. aastast elab Saksamaal Berliinis, kus algul töötas lapsehoidjana. 2017. aastast on ta näitleja Berliinis Unter den Lindenil asuvas Maxim Gorki teatris. 
Isiklikku.
Tema isa on akrobaat ja tsirkusejuht Vello Vaher, ema Aita Vaher on vabakutseline näitleja, draama- ja kõnetehnika õpetaja. Linda Vaheril on kolm õde ja üks vend. Vanem õde Lembi ja noorem õde Endla on tegelenud akrobaatika ja teivashüppega. Kõige noorem õde Lemme on tegelenud trampliinihüpetega. Vend Vootele kandideeris 2019. aastal Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas Riigikokku, kuid ei osutunud valituks.
Ago-Livius Kerge

Ago-Livius Kerge (sündinud 1. veebruaril 1933 Virumaal Tudulinnas Võsumõisas) on eesti arhitekt. 
Kerge on 1962. aasta märtsist alates Eesti Arhitektide Liidu liige. 1989. aasta märtsis ühines ta Kodanike Komiteede liikumisega ning oli EV Tallinna Kesklinna komitee sekretär, hiljem esimees. Ta valiti Eesti Kongressi saadikuks. 
Lapsepõlv ja haridus.
Kerge sündis Virumaal Tudulinnas Võsumõisas Otilie Kerge ja Jaan Kerge esimese pojana. 1941. aastal astus ta Tudulinna algkooli (mis 1944. aastal nimetati Tudulinna mittetäielikuks keskkooliks). 1946. aastal lõpetas ta sama kooli 6. klassi. Aastatel 1946–1952 õppis ta Tartu 1. keskkoolis. Aastatel 1954–1960 omandas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis kõrghariduse arhitektuuri alal. Tema diplomitööks oli etnograafia- ja kunstimuuseumi hoone Tartus, mis oli Eesti Rahva Muuseumi nõukogudeaegne variant.
Elutöö.
Ago-Livius Kerge esimeseks mahukamaks tööks projekti arhitektina oli Tudulinna uus kultuurimaja (1959). Järgnevatel aastatel töötas ta Tallinnas mitmesugustel ametikohal, sealhulgas aastatel 1976–1989 Eesti Maaehitusprojekti projekti peaarhitektina ning 1989–1991 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi arhitektuurijaoskonna juhina. 1991. aastal oli AS-i Aale tegevdirektor. 
Kerge on tegelenud ka perspektiivplaneerimisega. Ta on osalenud ka Jõhvi–Ahtme generaalplaani korrigeerimises, Eesti asustuse skeemi (1978) ja Eesti puhkepiirkondade generaalplaani (1980) koostamises. Mahukaim projekt, mille koostajate hulgas ta oli, on "Eesti NSV kompleksne territoriaalplaneerimise skeem" (1970), mis koosneb 14–15 köitest ja sisaldab kõikide majandusharude arenguprognoose.
Kerge on projekteerinud ka paarkümmend eramut, näiteks Saeveski 5A ja elamu Viru-Nigula lähedal, üle saja suvila/aiamaja ja paarkümmend detailplaneeringut. Ta on kujundanud ka interjööre, kuid need ei ole kunagi realiseerunud.
Looming.
Raamatud.
Ta on kirjutanud kolm elulooraamatut: 
Huvitavat.
Kerge oli üks 1987. aasta veebruaris asutatud Eesti Gladioolikasvatajate Klubi mõtte algatajaid ja 1989–1994 selle president.
Kneitlingeni vald

Kneitlingen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 17,58 km². 31. detsembril 2017 elas seal 818 inimest.
Kneitlingen asub Braunschweiger Landis Elmi ja Asse mäe vahel. Valda kuuluvad Amplebeni, Banslebeni, Eilumi ja Kneitlingeni küla.
Ajalugu.
Kneitlingeni keskaegses Saksimaa hertsogiriigis on esmamainitud 1135. aasta dokumendis, millega keiser Lothar III andis hiljuti asutatud Königslutteri benediktlaste kloostrile kinnistud. Romaani stiilis kihelkonnakirik püstitati Templiordu poolt umbes 1141. aastal; selle apsiid ja ristvõlv on säilinud esialgsel kujul. 1235. aastast kuulus ala Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnale, isandkonda läänistati erinevatele kohalikele aadliperedele.
Kneitlingeni küla on tuntud legendaarse petise Till Eulenspiegeli sünnikohana. Pärimuse järgi ristiti ta 1300. aasta paiku lähedalasunud Amplebeni lossi kabelis, misjärel toimus ristimispidu kohalikus kõrtsis. Pärastlõunal koju minnes libises Tilli vintis ämmaemand oja ületades purdel ja kukkus koos lapsega mudaauku, ristides teda teist korda. Kumbki ei saanud viga, kuid Till pandi kodus vanni, seega ristiti kolmandat korda samal päeval.
Braunschweig-Wolfenbütteli hertsog Magnus I ostis 1355. aastal endise Amplebeni röövelparuni lossi, peale väheste ümberkaudsete valduste, sealhulgas romaani stiilis kihelkonnakiriku, mille 1454. aastal omandas Braunschweigi linn. Kodanikud rajasid Elmi mägedes kivimurru lubjakivi kaevandamiseks.
Ampleben, Bansleben ja Eilum liidendati Kneitlingeni valda 1. märtsil 1974.
Remlingen-Semmenstedti vald

Remlingen-Semmenstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 33,30 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2395 inimest. Vald moodustati 1. novembril 2016, kui ühendati endised vallad Remlingen ja Semmenstedt.
Roklum

Roklum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 8,34 km². 31. detsembril 2017 elas seal 435 inimest.
Schöppenstedt

Schöppenstedt on väikelinn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Linna pindala on 39,65 km². 31. detsembril 2017 elas seal 5559 inimest.
Linn asub Elmi ja Asse mägedest edelas, umbes 17 km Wolfenbüttelist idas ja 21 km Braunschweigist kagus.
2007. aastast on Schöppenstedti jaam idapoolne lõpp-peatus Jerxheimi–Helmstedti raudteeliinil.
Ajalugu.
Asulat "Sciphinstete" Saksimaa Derlingau piirkonnas, mis paiknes kaubateel Braunschweigist "Königspfalz" Schöningeni, on esmamainitud 1051. aasta dokumendis. Kirik selles paigas oli tõenäoliselt olemas misjonipiiskopi Hildegrim Châlonsist ametiajal enne 827. aastat; Schöppenstedtist sai hiljem Halberstadti peadiakoni asukoht. Aastatel 1267–1269 omasid ümberkaudseid valdusi Welfidest Braunschweig-Wolfenbütteli hertsogid. 1542. aastal pöördusid elanikud protestantlusse.
Peamine maamärk on Püha Stefanuse kirik koos oma kuulsa viltuse torniga 12. sajandist. Interjöör sisaldab märkimisväärseid kivipiilareid loomade ja inimpeade kujutistega, sealhulgas Odin ja tema kaarnad, hunt Fenrir, Jörmungandr ja puu Yggdrasil (must-valge illustratsioon). Need ehitud piilarid on ehitatud koos kristluse juurutamisega mälestuseks iidse usu jumalatest; kaunistused võivad pärineda Schöppenstedti esimesest dokumenteeritud mainimisest.
Schöppenstedtis on muuseum, mis käsitleb keskaegse petise Till Eulenspiegeliga seotut; Eulenspiegel sündis naabruses Kneitlingenis umbes aastal 1300.
Uehrde

Uehrde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 24,33 km². 31. detsembril 2017 elas seal 890 inimest.
Rahva Teener

Rahva Teener (ukraina keeles Слуга народу) on 2017. aastal asutatud Ukraina erakond, mis on enda ideoloogiaks kuulutanud libertarismi ja otsedemokraatia.
Ajalugu.
21. jaanuaril 2019 esitas partei Ukraina presidendi kandidaadiks Volodõmõr Zelenskõi, kes 21. aprillil toimunud presidendivalimiste teises voorus võitis valimised, kogudes 73,22% häältest. 2019. aasta veebruari alguseks oli partei populaarsus kasvanud esialgselt 6 protsendilt 24,6 protsendile, mis oli suurem kui teistel parteidel.
Ideoloogia.
2019. aasta mais teatas president Zelenskõi esindaja Ukraina Ülemraadas Ruslan Stefantšuk, et erakonna ideoloogiaks on libertarism.
Poliitiline tegevus.
2019. aasta erakorralised parlamendivalimised.
2019. aasta mais läbi viidud küsitluse kohaselt oli 43,8% valijatest valmis hääletama parlamendivalimistel Rahva Teenri poolt. 9. juunil 2019 avaldas erakond oma 2019. aasta erakorraliste parlamendivalimiste valimisnimekirja esimesed 20 nime, kellest esimesed viis olid Dmõtro Razumkov, Ruslan Stefantšuk, Irõna Venediktova, Davõd Arahhamija ning Galõna Jantšenko. 2019. aasta juunis väitis Ukraina Valijate Komitee esimees Oleksi Košel, et Rahva Teenrile on majoritaarsetes valimisringkondades enamuse saavutamine raske.
Valimispäeval 21. juulil 2019 teatas erakond, et ei sõlmi koalitsiooni erakondadega Euroopa Solidaarsus ega Opositsiooniplatvorm - Elu Nimel.
Vahlberg

Vahlberg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 18,01 km². 31. detsembril 2017 elas seal 728 inimest.
Rahva teener (seriaal)

"Rahva teener" (ukraina keeles Слуга народу, "Sluga narodu") on 2015. aastal alguse saanud Ukraina poliitiline komöödiaseriaal.
Cahul

Cahul (vene Кагул "Kagul") on linn Moldovas, Cahuli rajooni keskus. Linn asub Rumeenia piirist ligi 6 km kaugusel.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1502. aastal Scheia nime all. 1716. aastal on asulat mainitud Formoza nimega. Linnaõigused ja praeguse nime sai Cahul 1835. aastal. Linn on nime saanud 1770. aastal piirkonnas toimunud Cahuli lahingu järgi.
Cahulis asub 1999. aastal asutatud Bogdan Petriceicu Hasdeu Riiklik Ülikool.
Mart Järvik (poliitik)

Mart Järvik (sündinud 21. veebruaril 1956 Kärus) on Eesti poliitik.
Haridus.
Järvik lõpetas 1971. aastal Vändra Keskkooli 8. klassi, 1975 Tihemetsa Sovhoostehnikumi ja 2009 Tartu Ülikooli Türi kolledži keskkonnateaduse erialal. 2011. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonnas magistrikraadi keskkonnakorralduse ja planeerimise alal.
Töökäik.
Ta töötas 1975–1979 Lokuta kolhoosis remonditöökoja juhatajana ja autojuhina. 1979–1989 Pärnu Autobussi- ja Taksopargis bussijuhina. Alates 1991. aastast on ta Rassi talus Käru vallas taluperemees. 1989–1991 töötas ta Soome ettevõttes Antti-Teollisuus OY, kus läbis ka ehitusjärelevalve alase väljaõppe ning 1991–2002 töötas samas ettevõttes ehitusjärelevalve spetsialisti, konsultant-nõustaja ning müügiesindajana Balti ja Ida-Euroopa riikides.
2018. aastast ta olnud füüsilisest isikust ettevõtja ning tegutsenud energia- ja ressursikasutuse audiitorina.
Märtsist 2020 on ta Pärnu abilinnapea. Järvik sai abilinnapeaks seoses koalitsiooni muutumisega Pärnu volikogus, mille käigus tõrjuti kõrvale erakond Isamaa ning uue koalitsiooni moodustasid valimisliit Pärnu Ühendab, Keskerakond ja Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (EKRE).
Poliitiline tegevus.
2002–2013 oli ta Res Publica ning seejärel Isamaa ja Res Publica Liidu liige.
7. aprillil 2015 astus Järvik Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda.
2002–2017 oli Järvik Järvakandi vallavanem, 2006–2009 Raplamaa Omavalitsuste Liidu vallavanemate kogu esimees, 2009–2014 Raplamaa Omavalitsuste Liidu juhatuse esimees ja 2014–2018 juhatuse liige. Ühtlasi oli ta 2009–2014 Eesti Linnade Liidu juhatuse aseesimees.
2019. aasta üldvalimiste järel sai temast Eesti maaeluminister Jüri Ratase teises valitsuses. Ta oli ametis 29. aprillist 2019 kuni 25. novembrini 2019. Järvik pidi maaelu ministri kohalt ennetähtaegselt lahkuma seoses ministeeriumi haldusalas toimunud mitmete skandaalidega ja peaministri usalduse kaotamisega.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 141 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Mart Järvik on abielus ja tal on kaks täiskasvanud last.
Rene Kokk

Rene Kokk (sündinud 4. märtsil 1980 Raplas) on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna poliitik, XV Riigikogu liige.
29. aprillist 2019 kuni 7. novembrini 2020 oli ta Jüri Ratase teises valitsuses Eesti keskkonnaminister. Enne ministrina tööle asumist oli ta XIV Riigikogu liige ning pärast ministriametit jätkab ta tööd Riigikogu liikmena.
1999 lõpetas ta Kehtna kõrgema põllumajanduskooli maaehituse erialal ja 2007 Eesti Maaülikooli ökonoomika ja ettevõtluse erialal.
Rene Kokk on endine Rapla vallavolikogu esimees.
Rene Kokk töötas 1999–2002 OÜ Tavexis tegevjuhina ehituse ja metsanduse alal. 2003–2010 oli ta OÜ Anrema Grupi juhatuse liige ja 2012–2013 OÜ Tavexi tegevjuht. Ta on 2001. aastast OÜ Rme Investi ja 2013. aastast OÜ Jarex Investi juhatuse liige.
EKREsse astus Kokk 8. detsembril 2014 . 9. aprillist 2017 kuni 4. juulini 2020 oli ta erakonna juhatuse liige . 
2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta 4. valimisringkonnas 1458 häälega ringkonnamandaadi .
2019. aasta aprilli seisuga oli Kokal elukaaslane ja kaks tütart. 
4. novembril 2020 teatas Kokk, et lahkub tervislikel põhjustel ministriametist ning asub taas Riigikogu liikmeks. 
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 1016 häält ning osutus valituks.
Zenaga keel

Zenaga keel on Mauritaania edelaosas ja Senegalis kõneldav keel, mis kuulub afroaasia keelkonna berberi keelte läänerühma.
Kõnelejate arvu kohta on erinevaid hinnanguid: umbes 200 või 5000. Kõnelejad on peamiselt vanemad inimesed, enamik zenagasid lastega zenaga keelt ei räägi, kasutades selle asemel hassaniija keelt. Zenaga keel on seetõttu väljasuremisohus.
Zenaga keelel on sarnane struktuur teiste berberi keeltega, kuid on teistest kõige erinevam. Häälikuliselt erineb see teistest berberi keeltest mitme omapärase häälikumuutuse poolest, nt /l/ &gt; /dj/ ja /x/ &gt; /k/.
Senegali jõe nimi on arvatavasti tuletatud zenaga nimest.
Rapla (Nepal)

Rapla (nepali रप्ला) on asula (külaarenduskomitee, Village Development Committee, nepali keeles गाउँ विकास समिति "gāun bikās samiti") Nepali lääneosas, Mahākālī ringkonna Dārchulā maakonnas. 
Nepali 1991. aasta rahvaloenduse ajal paiknes asulas 205 majapidamist, kus elas kokku 1112 inimest. 2000. aastal oli Raplas elanikke 1207, 2001. aastal 227 majapidamist 1207 inimesega (neist 594 naist ja 613 meest) ning 2011. aastal 1187 elanikku.
Asula paikneb Nepali loodepiiril Indiaga. Põhjas piirneb see Byashiga, idas Ghusaga ning lõunas Sunsera ja Sitaulaga. Rapla koordinaadid on 29°57′N 80°43′E.
Toonoja (rabasaar)

Toonoja on raba(pool)saar Kuresoo rabas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Karjasoo külas.
Saarel voolab Toonoja. Varem asus saarel Toonoja küla.
Juan Maldacena

Juan Martín Maldacena (sündinud 10. septembril 1968 Buenos Aireses) on Argentina päritolu Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik. Tal on USA, Argentina ja Itaalia kodakondsus.
Ta on lõpetanud 1991. aastal Río Negro provintsis asuva Balseiro Instituudi ja kaitsnud 1996. aastal Princetoni Ülikoolis füüsikaalase doktoritöö "Black Holes in String Theory". 1999. aastal sai ta MacArthuri stipendiumi.
Maldacena oli aastatel 1999–2001 Harvardi Ülikooli füüsikaprofessor. Alates 2001. aastast töötab ta Princetonis asuvas Süvauuringute Instituudis professorina (2016. aastast Carl P. Feinbergi professor).
Tema teadustöö hõlmab kvantväljateooriat, kvantgravitatsiooni, stringiteooriat ja teoreetilise füüsikat. 1997. aastal avastas ta seose stringiteooria ja kalibratsiooniteooria vahel, mida nimetatakse N=4-supersümmeetriliseks Yangi-Millsi teooriaks.
2012. aastal väitis ta koos Leonard Susskindiga, et mustade aukude "tulemüüri paradoksi" on võimalik lahendada, kui kvantpõimunud osakesed on omavahel ühenduses väikeste ussiaukude abil.
Dannie Heinemani matemaatilise füüsika auhind

Dannie Heinemani matemaatilise füüsika auhind (inglise keeles "Dannie Heineman Prize for Mathematical Physics") on auhind, mida Ameerika Füüsikaselts annab igal aastal välja panuse eest matemaatilises füüsika valdkonnas. 
Auhinna asutas 1959. aastal Heinemani fond. Dannie Heineman (1872–1962) oli ettevõtja ja insener.
Matemaatiline füüsika

Matemaatiline füüsika (inglise keeles "mathematical physics") on füüsikaliste nähtuste matemaatiliste mudelite teooria. Tegemist on rakendusmatemaatika teadusharuga; tõe kriteerium selles on tõestus. Erinevalt puhta matemaatika teadusharudest uuritakse matemaatilises füüsikas füüsikaprobleeme matemaatilisel tasandil ning tulemused esitatakse teoreemide, graafikute, tabelite jms kujul, millele lisatakse nende tulemuste füüsikaline interpretatsioon.
Ajakirja Journal of Mathematical Physics toimetuskolleegium annab matemaatilise füüsikale järgmise määratluse: "matemaatika rakendamine füüsikaprobleemide lahendamiseks ning selliste rakenduste jaoks sobivate matemaatiliste meetodite ja füüsikateooriate väljatöötamine".
Matemaatiline füüsika ja teoreetiline füüsika.
Lähedane teadusharu on teoreetiline füüsika, mis arendab uusi matemaatilisi mudeleid nähtustele, mille kohta rahuldavaid mudeleid pole veel välja töötatud ja vahel on nii, et meetodite ja mudelite matemaatilise ranguse nõudeid pole tagatud, samas kui matemaatiline füüsika töötab tavaliselt juba arendatud mudelitega, mis vastavad matemaatilise ranguse nõuetele.
JOIK

JOIK (ärinimega Joik OÜ) on Eesti looduskosmeetika ja rapsivahast lõhnaküünalde tootja. Kõik tooted töötatakse välja ja valmistatakse Eestis, tootmishoone asub Saku vallas. 2017. aasta lõpu seisuga töötas ettevõttes 19 inimest. JOIKi tooteid müüakse Eestis, Euroopa Liidu riikides ja Aasias.
Ajalugu.
2005. aastal otsis firma asutaja Eva-Maria Õunapuu tulemusteta lõhnaküünlaid, mis ei oleks tehtud nafta baasil valminud parafiinist. Nii otsustas ta ise neid valmistama hakata ja leidis, et parafiini aseaineks sobib sojaubade vaha. Positiivne tagasiside andis julguse pakkuda valminud küünlaid ka müügiks ning järk-järgult kasvaski hobist täismahus ettevõte.
Nimi.
Nimi JOIK tuleb sõnast "joig", mis tähistab saamide traditsioonilist laululiiki. Joigumine annab edasi meeleolu, selle abil iseloomustatakse tundeid, inimesi, loomi ja loodust. Brändina taheti anda edasi sarnaseid ideid – kus hinnatakse vanu oskusi kasutada loodust heaolu ja tervise heaks, aga arenetakse pidevalt ja luuakse tooteid, mis sobivad tänapäeva inimesele ja kannavad endas emotsiooni.
Tooted.
Kogu JOIKi tootevalik vastab looduskosmeetika hea tava määratlusele, st kõikides toodetes on vähemalt 95 protsenti koostisosadest looduslikku päritolu. Osa tooteid on märgistatud eraldi kleepsuga «100% looduslik» ja sellisel juhul on need tooted 100 protsenti looduslikest koostis­ainetest valmistatud.
JOIKi tooted valmivad käsitööna väikestes partiides ning kogu tootmisprotsessi kontrollitakse hoolikalt algusest lõpuni, et olla kindlad toodete kvaliteedis ja värskuses. Toodetes kasutatakse toorainet Prantsusmaalt, Saksamaalt, Inglismaalt, Šveitsist, Ameerika Ühendriikidest ja mujalt. Nii palju kui võimalik, kasutatakse eestimaist toorainet – toodetes on aukohal kodumaine rapsiõli, astelpajuõli, ürdid ja mesi.
JOIK toodab näohooldustooteid, käte ja jalgade hooldustooteid, dušitooteid, vannitooteid, seepe, sojavahast küünlaid, lõhnapärleid ja kodulõhnastajaid. JOIKi tooteid ei ole testitud loomade peal.
Koostöö Eesti disaineritega.
Aastal 2013 alustas JOIK koostööprojekti – "JOIK koostöös Eesti disaineritega". JOIKile on teinud koostööd muuhulgas keraamik Liisu Arro, moedisainer Lilli Jahilo, Britt Samoson ja Anneli Akinde. 2016. aastal andis JOIK Eesti kosmeetikafirmadest esimesena välja advendikalendri, millest saab detsembrikuu hommikutel välja võtta erineva JOIKi toote. Advendikalendri kujundab igal aastal erinev Eesti kunstnik.
Arenguprogramm.
JOIK viib läbi arenguprogrammi, mille eesmärk on arendada ning luua tooteid ja teenuseid, et olla veelgi konkurentsivõimelisem klientide ja koostööpartnerite jaoks. Projekti toetab Euroopa Liit Euroopa Regionaalarengu Fondi vahenditest Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse vahendusel. Projekt kestab märtsist 2018 augustini 2019 ja toetuse summa on kuni 171 405 eurot.
282 eKr

282. aasta eKr oli 282. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 472 "ab urbe condita".
Maidla vald (Juuru kihelkond)

Maidla vald (saksa keeles "Maidel") oli vald Harjumaal Juuru kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Juuru vallaga.
Tammiku vald (Kose kihelkond)

Tammiku vald (saksa keeles "Tammik") oli vald Harjumaal Kose kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kose-Uuemõisa vallaga.
Tammiku vald (Simuna kihelkond)

Tammiku vald (saksa keeles "Tammik") oli vald Virumaal Simuna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1871–1893 ja siis liideti see vald Salla vallaga.
Hîncești

Hîncești on linn Moldovas, Hîncești rajooni keskus. Hîncești asub pealinnast Chișinăust ligikaudu 29 km edelas.
Hînceștit on ürikutes esmamainitud 1522. aastal.
1940–1965 oli asula nimi Kotovskoje. Linnaõigused sai 1965. aastal ja uueks nimeks pandi linnale Kotovsk. 1990. aastal sai Hîncești ajaloolise nime tagasi.
Moldova 2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hîncești elanikest moldovlasi/rumeenlasi 89,06%, venelasi 4,17%, ukrainlasi 3,65%, mustlasi 1,02%, bulgaarlasi 0,55%, gagauuse 0,24% ja muust rahvusest inimesi 0,48%. 0,8% elanike rahvus oli teadmata.
Keila-Joa vald

Keila-Joa vald (ka Joa vald) (saksa keeles "Fall") oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891, kusjuures selle aja jooksul moodustati see kolm korda: 1866–1872, 1872–1880 ja 1881–1891.
Mesilasema

Mesilasema on taru kõige suurem mesilane, kelle ülesandeks on muneda uusi mesilasi ning hoida pere koos. 
Tavaliselt on mesilasperes tuhandeid töömesilasi, sadu isasmesilasi ehk leski ja ainult üks mesilasema. Mesilasema on mesilasperes üks tähtsamatest isenditest, kes vastutab mesilaspere arengu eest ja kellest sõltub mesilaspere iseloom..Mesilasema on kõige suuremate mõõtudega isend mesilasperes. Äsja kupust koorunud ema kehapikkus on 16–18 mm ja mass 180–200 mg. Selline ema on lennuvõimeline ja vilgas ning mesilasperes on teda raske märgata. Pärast paarumist muutub mesilasema tagakeha ümaramaks ning keha raskemaks, sellise mesilasema pikkus on 18–25 mm ja kaal 200–250 mg. 
Lisaks munemisele on ema ülesandeks mesilaspere kooshoidmine. Paarunud ema ülalõua näärmenõre, nn. emaaine, informeerib mesilasi omavahelisel otsesel kokkupuutel ema olemasolust peres. Mesilased eristavad oma pere ema võõrast emast ka lõhna järgi. Võõra ema vastu on pere vaenulik.
Mesilasema on võimeline elama 5 ja enamgi aastat. Enamasti vahetatakse ema töömesilaste poolt välja varem, kas siis sülemlemise teel, kui vana ema lendab sülemiga tarust minema, või salajase emavahetuse teel, ema 2.–3. eluaastal.
North London derby

North London derby (eesti keeles Põhja-Londoni derbi) on jalgpallimatš Londoni rivaalide Tottenham Hotspuri ja Arsenali vahel.
Inglismaa kõrgliigas kohtutakse igal hooajal vähemalt kaks korda, nii kodus kui võõrsil.
Statistika.
"Seisuga 7. aprill 2019"
Kohtumisi kokku on 198, millest 82 on võitnud Arsenal, 64 Tottenham Hotspur ning 52 korda on viiki jäädud.
Samuel Scheidt

Samuel Scheidt (ristimispäev 3. november 1587 Halle – 24. märts 1654 Halle) oli Saksa varabarokiaegne helilooja, organist ja muusikaõpetaja. 
Aastatel 1621–1627 avaldas Samuel Scheidt neli muusikakogumikku "Ludi Musici", millest on täielikult säilinud vaid esimene. Scheidt on varastest Põhja-Saksa instrumentaalheliloojatest silmapaistvaim.
Halles sündinud Scheidt õppis Amsterdamis Jan Pieterszoon Sweelincki juures, kes mõjutas tugevalt ka tema muusikamaitset. Hallesse naasnult sai temast Brandenburgi markkrahvi õueorganist ja hiljem kapellmeister. Erinevalt paljudest Saksa muusikutest jäi ta Saksamaale ka Kolmekümneaastase sõja ajal. Kui ta oma ametikoha Wallensteini tõttu kaotas, määrati ta 1628. aastal kolme Halle kiriku muusikajuhiks.
Scheidt oli esimene rahvusvahelise tähtsusega Saksa orelihelilooja. Ta esindab uue Põhja-Saksa stiili õitsengut, mis sai alguse suurest protestantliku reformatsiooni tulemusel. Lõuna-Saksamaal ja veel mitmes Euroopa riigis jäi katoliikliku Rooma kultuuriline mõju tugevaks ning muusika tugines jätkuvalt Itaalia eeskujudele. Roomast eraldatud protestantlikel aladel arendasid muusikud aga välja uued stiilid, mis erinesid naabermaade omast.
Scheidti muusika jaguneb põhiliselt kaheks: instrumentaalmuusika, sealhulgas palju teoseid klahvpillidele, peamiselt orelile, ning sakraalne vokaalmuusika, millest osa on "a cappella" ja osa kasutab "basso continuo"'t või muud instrumentaalsaadet. Arvukates koraaliprelüüdides tarvitas Scheidt sageli variatsioonimustreid, milles koraali iga fraas kasutab erinevat rütmimotiivi ja iga variatsioon on eelmisest keerulisem kuni teose kulminatsioonini. Koraaliprelüüdide kõrval kirjutas ta arvukalt fuugasid, tantsusüite (mis olid sageli tsüklilised, tarvitades sama bassi) ja fantaasiaid.
Haage vald

Haage vald (saksa keeles "Haakhof") oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1887–1899 ja siis liideti see vald Ropka vallaga.
Karja vald

Karja vald (saksa keeles "Karrishof") oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Pärsama vallaga.
Branisłaŭ Taraškievič

Branisłaŭ Taraškievič (valgevene kirillitsas Браніслаў Адамавіч Тарашкевіч, poola keeles Bronisław Taraszkiewicz; 20. jaanuar 1892 Mačiuliškės, Vilniuse kubermang (tänapäeval Leedu) – 29. november 1938 Minsk) oli valgevene ühiskonnategelane, keeleteadlane, tõlkija ja publitsist.
Branisłaŭ Taraškievič oli pärit talupoja perekonnast. 1911. aastal lõpetas ta Vilnos gümnaasiumi ja 1916. aastal Peterburi Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna keeleteaduse erialal. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta samas vene keele ja kirjanduse kateedris. Alates 1918. aasta sügisest elas ta Valgevenes ja Leedus.
1918. aastal avaldas ta Vilniuses "Valgevene keele grammatika koolidele" ("Беларуская граматыка для школ"), millest anti hiljem välja kuus kordustrükki. Sellel raamatul põhineb valgevene klassikaline ortograafia ehk "taraškievica", mis oli Valgevene NSV-s kasutusel kuni 1933. aastani. Tänapäeval kasutavad "taraškievica"'t välismaal elavad valgevenelased ja osalt ka rahvuslikult meelestatud inimesed Valgevenes. 
Ta oli üks Valgevene Rahvuskomitee ja Üle-Valgevenemaalise Kongressi organisaatoreid. Ta oli ka mitmel olulisel ametikohal lühikest aega eksisteerinud Valgevene Rahvavabariigis.
Aastatel 1918–1923 oli ta üks Valgevene Sotsiaaldemokraatliku Partei juhte. 1922. aastal valiti ta Poola Seimi liikmeks. Ta osales Lääne-Valgevenes mitmete vasakpoolsete valgevene organisatsioonide tegevuses, 1925. aasta detsembris astus Lääne-Valgevene Kommunistlikku Parteisse. 1927. aastal mõisteti Taraškievič 12 aastaks vangi, kuid 1930. aastal ta vabastati. 1931. aastal vahistati ta uuesti ja mõisteti 8 aastaks sunnitööle.
6. septembril 1933 vahetati Branisłaŭ Taraškievič Nõukogude-Poola piiril Francišak Alachnoviči vastu. Seejärel töötas ta Moskvas Rahvusvahelises Agraarinstituudis Poola ja Baltikumi osakonna juhatajana. Arreteeriti 6. mail 1937, mõisteti surma 5. jaanuaril 1938 ja lasti maha sama aasta novembri lõpus.
1957. aastal rehabiliteeriti Taraškievič postuumselt.
Ralf Gerretz

Ralf Hendrich Nikolai Gerrets (ka Gerretz; 15. oktoober (vkj)/ 28. oktoober 1905 Tallinn – 29. märts 1961 Keskvangla, Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti sõjaväelane ja sõjakurjategija.
Ta oli Saksa okupatsioonivõimude poolt 1942. aasta augustis rajatud Jägala koonduslaagri komandandi asetäitja, kes osales juutide hukkamises Kalevi-Liival. 
1961. aasta toimus Tallinnas kohtuprotsess kus süüdi mõisteti Jägala koonduslaagri abikomandant Ralf Gerrets ja laagri valvuri Jaan Viik. Kohtuprotsessil pidas süüdistuskõne Eesti NSV prokurör Valter Raudsalu.
Koikla vald

Koikla vald (saksa keeles "Koiküll") oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Pärsama vallaga.
Ruumipoliitika

Ruumipoliitika on valdkondadeülene väärtuspõhine kokkulepe elukeskkonna sihipäraseks kujundamiseks võimalikult paljudele ühiskonna liikmetele sobivaks, mugavaks ja tervislikuks. Ruumipoliitika hõlmab üldist kokkulepet ruumiotsuste ehk ruumi mõjutavate otsuste osas, sealhulgas ruumis kajastuvate väärtuste püsimise tagamiseks, aga ka väärtuspõhise planeerimis-, projekteerimis- ja arendustegevuse elluviimiseks vajalikke süsteemseid väljundeid kinnisvarapoliitikas, maapoliitikas, regionaalpoliitikas, kultuuripoliitikas, ehituspoliitikas, sotsiaalpoliitikas, keskkonnapoliitikas jne. 
Ruumipoliitika on aluseks väärtuspõhisele ruumiloomele ehk ehitatud keskkonna väärtuspõhisele kujundamisele, mis nõuab mitmete tegevuste koordineerimist, näiteks maa-alade planeerimine ja maastike kujundamine, ehitiste ja rajatiste arhitektuuri ja insenertehniline kavandamine, renoveerimine ja restaureerimine, ehitusprotsesside juhtimine ning arhitektuuripärandi ja keskkonna säästev kasutamine ja hoid. Ruumipoliitika arvestab riigi ja kodanike vajadusi ning aitab tagada ruumiväärtuste püsimist tulevastele põlvkondadele.
Kõnnu-Suru vald

Kõnnu-Suru vald (saksa keeles "Könda-Surro") oli vald Harjumaal Kuusalu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1867 ja seejärel moodustati Kõnnu vald ja Suru vald.
Laugu-Nurme vald

Laugu-Nurme vald (saksa keeles "Laugo mit Nurms") oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Leisi vallaga.
Ruumisemiootika

Ruumisemiootika on semiootika haru, mis käsitleb kommunikatsiooniprotsesside ruumilist aspekti, ruumi tähendustamist, ruumi kujutamist ja ruumiloomet. 
Eestis tegelevad ruumisemiootikaga Anti Randviir ja Tiit Remm.
Luulupe vald

Luulupe vald (saksa keeles "Lulupae") oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris aastatel 1866–1892, siis liideti see vald Pärsama vallaga.
Maardu vald

Maardu vald (saksa keeles "Maart") oli vald Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Nehatu vallaga.
Maarjamõisa vald

Maarjamõisa vald (saksa keeles "Marienhof") oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1899 ja siis liideti see vald Ropka vallaga.
Moora vald

Moora vald (saksa keeles "Mohrenhof") oli vald Virumaal Simuna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1868–1892.
Vienna Series in Theoretical Biology

"The Vienna series in theoretical biology" on raamatusari teoreetilise bioloogia alal, mida annab välja Konrad Lorenzi Instituut kirjastuse MIT Press kaudu. 
Kogumikud on valdavalt seotud Konrad Lorenzi Instituudi korraldatavate sümpoosionidega.
Sarja peatoimetaja on Gerd B. Müller. Kaastoimetajad on Thomas Pradeu ja Katrin Schäfer (2022), varem Günter P. Wagner ja Werner Callebaut.
Parasmetsa-Metsküla vald

Parasmetsa-Metsküla vald (saksa keeles "Parrasmetz mit Metzküll") oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Leisi vallaga.
Pilka vald

Pilka vald (saksa keeles "Pilken") oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1874–1892 ja siis liideti see vald Luunja vallaga.
Prandi vald

Prandi vald (saksa keeles "Brandten") oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Sargvere vallaga.
Päinurme-Vaali vald

Päinurme-Vaali vald (saksa keeles "Assik mit Wahlhof") oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1875 ja siis moodustati eraldi Päinurme ja Vaali vald.