Gaza genotsiid

Gaza genotsiid on Gaza sektoris käimasolev, tahtlik ja süstemaatiline palestiina rahva hävitamine, mida Iisraeli-Ḩamāsi sõja käigus viib läbi Iisrael. Genotsiidiaktid sisaldavad massimõrvu, näljutamist, tõsiste kehavigastuste ja vaimsete kannatuste tekitamist ning sündide takistamist. Muud teod hõlmavad blokaadi kehtestamist, tsiviiltaristu hävitamist, tervishoiuasutuste purustamist, meditsiinitöötajate ja abiotsijate tapmist, massilist küüditamist, seksuaalvägivalla toimepanemist ning haridus-, usu- ja kultuuriasutuste hävitamist. Genotsiidi on tunnistanud ÜRO erikomitee ja uurimiskomisjon, Genotsiidiuuringute Rahvusvaheline Assotsiatsioon, mitmed inimõigusorganisatsioonid, arvukad genotsiidiuuringute ja rahvusvahelise õiguse teadlased ning teised eksperdid.
2025. aasta oktoobriks teatas Gaza tervishoiuministeerium, et vähemalt 66 148 inimest Gaza sektoris on tapetud. Enamik ohvritest on tsiviilisikud, kellest vähemalt 50% moodustavad naised ja lapsed. Võrreldes teiste hiljutiste sõdadega maailmas on hukkunud ajakirjanike, humanitaar- ja tervishoiutöötajate ning laste arv üks kõrgemaid. Arvatakse, et tuhanded loendamata surnukehad asuvad hävitatud hoonete rusude all. Ajakirjas The Lancet avaldatud uuring hindas, et traumaatiliste vigastustega surmasid alahinnati juba 2024. aasta juuniks, märkides samas, et tegelik ohvrite arv võib olla suurem, kui arvestada ka nn kaudseid surmasid. 2025. aasta maiks hinnati traumaatiliste vigastustega surmasid 93 000-le, mis moodustab 4–5% Gaza sõjaeelsest elanikkonnast. Vigastatuid on üle 170 000. Gazas on maailma suurim amputeeritud laste osakaal ühe elaniku kohta; Gaza sõda on põhjustanud puude rohkem kui 21 000 lapsele.
Iisraeli jõuga kehtestatud blokaad on oluliselt kaasa aidanud kestvale näljahädale ja kinnitatud nälgimisele. Prognooside kohaselt kogeb 100% elanikkonnast „kõrget taset akuutset toidupuudust“, kusjuures umbes 641 000 inimest elab 2025. aasta augusti seisuga katastroofilises olukorras. Konflikti alguses katkestas Iisrael Gaza vee- ja elektrivarustuse, kuid taastas hiljem osaliselt vee. 2024. aasta mai seisuga oli 84% Gaza tervisekeskustest hävitatud või kahjustatud. Iisrael on samuti hävitanud arvukaid kultuuripärandiobjekte, sealhulgas kõik Gaza 12 ülikooli ja 80% koolidest. Üle 1,9 miljoni palestiinlase – 85% Gaza elanikkonnast – on sunniviisiliselt ümberasustatud.
Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsus on esitanud Rahvusvahelises Kohtus Iisraeli vastu hagi, süüdistades Iisraeli genotsiidi vältimise ja karistamise konventsiooni rikkumises. Iisraeli valitsus on süüdistusi eitanud ja väitnud, et Iisrael tegeleb vaid enesekaitsega. Esialgses otsuses leidis kohus, et Lõuna-Aafrikal on õigus oma hagi esitada, ning tunnistas, et palestiinlastel on õigus kaitsele genotsiidi eest. Kohus käskis Iisraelil võtta kõik tema võimuses olevad meetmed genotsiidiaktide ärahoidmiseks, genotsiidi õhutamise tõkestamiseks ja karistamiseks ning tagada Gaza elanikele humanitaarabi. Hiljem käskis kohus Iisraelil suurendada humanitaarabi Gaza sektorisse ja peatada Rafah' pealetung. Iisrael ei täitnud kohtu korraldusi. Teadlaste seas valitseb kasvav üksmeel, et Iisraeli tegevust tuleb nimetada genotsiidiks, eriarvamusi on vähe.
Tahtlus.
Gaza genotsiidi puhul on eksperdid kinnitanud, et Iisraeli poliitiliste ja sõjaliste juhtide avaldused – koos hävitusliku iseloomuga retoorika ja Iisraeli käitumisega Gaza sektoris – viitavad genotsiidikavatsusele ja genotsiidi õhutamisele palestiinlaste vastu. Nii ÜRO uurimiskomisjon kui ka Amnesty International on dokumenteerinud Iisraeli võimude käitumismustrit, järeldades, et genotsiidikavatsus on "ainus mõistuspärane järeldus", mida olemasolevate tõendite põhjal saab teha. ÜRO paneel jõudis samuti järeldusele, et Iisraeli ametnike avaldustest ilmneb genotsiidikavatsus. Mitmed genotsiidiuuringute eksperdid, sealhulgas Lemkini Instituut Genotsiidi Ennetamiseks ja Genocide Watch ning teised, kinnitavad, et Iisraeli ametnike tegevuses ja avaldustes on olemas genotsiidikavatsus. Genotsiidikavatsust ja -õhutamist on omistatud ka Iisraeli ajakirjanikele ja Ameerika Ühendriikide kongressiliikmetele.
Iisraeli riigi esindajad on teinud arvukalt avaldusi, mis dehumaniseerivad palestiinlasi ning õhutavad, õigustavad või ülistavad nende vastu toimepandud julmusi. ÜRO uurimiskomisjon leidis, et Iisraeli president Isaac Herzog, peaminister Benjamin Netanyahu ja endine kaitseminister Yoav Gallant on süüdi "otseses ja avalikus õhutamises genotsiidi toimepanemiseks". Genotsiidi õhutamine on iseseisev kuritegu, mida saab kohtulikult menetleda isegi siis, kui genotsiidi tegelikult ei toimu.
Genotsiidikavatsus ilmneb ka selliste tegude ulatuses ja süsteemsuses, mis ületavad igasuguse legitiimse sõjalise eesmärgi piiri – sealhulgas laste sihipärases ründamises, laialdases seksuaalvägivallas, kultuuripärandi hävitamises ning eluks võimatute tingimuste loomises – koos nende meetodite jätkamisega hoolimata täielikust teadlikkusest nende katastroofilistest tagajärgedest.