tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anora Estonia AS

Anora Estonia AS (varasemate nimedega Altia Eesti AS ja AS Ofelia) on ettevõte Eestis, mis toodab ja müüb alkohoolseid jooke. Tegemist on suuruselt teise alkoholitootjaga Eestis Liviko järel. Ettevõtte on Soomes baseeruva kontserni Anora Grupp tütarettevõte. Anora Estonia on Eesti Alkoholitootjate ja Maaletoojate Liidu liige.
Ettevõte asutati 1991. aastal nimega AS Ofelia ja firma oli üks esimesi alkoholitootjaid iseseisvuse taastanud Eestis. 1994. aastal omandas ettevõtte Soome suurim alkoholifirma Altia. Altia ja Arcuse liitumise järel muudeti Altia Eesti nime 2022. aastal Anora Estoniaks.
Anoras toodetakse tänapäeval tunnis kuni 8000 pudelit jooke. Ettevõtte olulisemad kaubamärgid on Saaremaa Vodka, Saaremaa Gin, Koskenkorva Vodka, O.P. Anderson Aquavit, Larsen konjak, Blossa Glögg ja Chill Out veinid.
Ajalugu.
Aktsiaselts Ofelia asutasid viis eestlast ja üks soomlane 1991. aasta lõpus, kui eraettevõtetele hakati andma alkoholitootmise litsentse. Ettevõtte nimi valiti ühe töötaja väitel Ofelia-nimelise kommikarbi järgi. Oktoobris sõlmiti asutamisleping, novembris registreeriti ettevõte ja esimene toodang (Safir-Gin) valmis detsembris ühe omaniku garaažis Tallinnas. Safir-Gin osutus menukaks ja Ofelia kolis Liivalaia tänavale, endise Agro siirupitehase ruumidesse. Mõne aja pärast koliti kontoriruumid ja tootmine Tallinnast 15 kilomeetri kaugusele Laabile endisesse kanalasse. 1994. aastast omandas ettevõtte aktsiaenamuse (70%) Soome suurim alkoholifirma Alko, millest eraldus 1995. aastal Altia. Tänaseks kuulub Anora Estonia 100% Altia järglasele Anora Grupile. Soome firma alla mineku järel ettevõte laienes ja algas viski tootmine.
Pärast alkoholitootmise vabaks andmist tuli Ofelia välja viinaga "Ofelia", mis nimetati 1996 aastal "Saaremaa viinaks". Samal aastal lõpetati juunis ligi pooleks aastaks Ofelia litsents, kuna firmat kahtlustati salaviina välismaale müümises. Novembris taastati kõik firma müügiõigused. Samuti tuli võidelda selle vastu, et töötajad toodangut koju ei viiks. Selleks loodi firmas preemiasüsteem, kus töötajad võisid igal reedel viia koju ühe alkoholipudeli. Ettevõte on mitu korda paistnud silma poleemikat tekitavate reklaamidega. Näiteks 1996. aastal reklaamiti "Saaremaa viina" surnud kultuuritegelaste piltidega ja 2004. aastal reklaamis viina Marko Matvere, mis tekitas probleeme, sest alkoholi ei tohi kuulsa inimesega seostada.
Lõuna-Eesti Haigla

Lõuna-Eesti Haigla on haigla Võru maakonnas Võru vallas Meegomäe külas. Seda haldab AS Lõuna-Eesti Haigla.
Ettevõte kanti Äriregistrisse 2001.
Euroopa Liidu Kõrgemate Kohtute Presidentide Ühendus

Euroopa Liidu Kõrgemate Kohtute Presidentide Ühendus koondab Euroopa Liidu liikmesriikide tsiviil- ja kriminaalvaidlusi lahendavate kõrgemate kohtute esimehi, mille eesmärk on edendada kõrgemate kohtute omavahelist koostööd ja infovahetust.
Organisatsiooni liikmeteks on kõigi 28 Euroopa Liidu liikmesriigi kõrgemad kohtud. Vaatlejaliikme staatuses on Liechtensteini, Montenegro ja Norra ülemkohtud. Organisatsiooni varasemad presidendid on olnud Prantsuse kassatsioonikohtu, Suurbritannia, Taani, Austria, Hollandi ja Iirimaa ülemkohtu esimehed.
Eesti Vabariigi Riigikohus on organisatsiooni liige alates selle loomisest 2004. aasta kevadel. 2014. aastal valiti Priit Pikamäe ühenduse juhatuse liikmeks, olles esimene Balti riikide kõrgemate kohtute esimees selles rollis.
Organisatsiooni president oli 1. jaanuarist 2017 kuni 1. jaanuarini 2019 Priit Pikamäe. 2019. aastast on ühenduse president Luksemburgi ülemkohtu esimees Jean-Claude Wiwinius.
Roberto Pereyra

Roberto Maximiliano Pereyra (sündinud 7. jaanuaril 1991 San Miguel de Tucumánis) on Argentina jalgpallur. Ta mängib Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK. Tema põhiline mängupositsioon on poolkaitsja, kuid ta võib mängida ka ründajana.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal River Plate'is. Profidebüüdi tegi ta 2009. aastal. 2011. aastal siirdus ta Itaaliasse, liitudes sealse kõrgliigaklubiga Udinese. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 mängis ta Juventuses ning tuli mõlemal hooajal nii Itaalia meistriks kui võitis ka karika.
2016. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Watford. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 27. augustil mängus Arsenali vastu, lüües selles mängus kohe värava. Watfordis mängis Pereyra neli hooaega ning lõi selle ajaga Inglismaa kõrgliigas 16 väravat.
2020. aasta septembris naasis ta Udinesesse ning mängis seal veel neli hooaega.
2024. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Ateena AEK-ga.
Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi Pereyra 11. oktoobril 2014 sõprusmängus Brasiilia vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 11. oktoobril 2018 sõprusmängus Iraagi vastu. 2015. aasta Copa Américal sai ta Argentina koondisega teise koha ja 2019. aasta Copa Américal kolmanda koha.
Hambergen

Hambergen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osterholzi kreisis.
Valla pindala on 30 km². 31. detsembril 2017 elas seal 5700 inimest. Vald asub umbes 10 km Osterholz-Scharmbeckist põhjas ja 25 km Bremenist põhjas.
See kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida esialgu valitseti personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.
Holste

Holste on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osterholzi kreisis.
Valla pindala on 35,34 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1365 inimest.
See kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida esialgu valitseti personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.
Lübberstedt

Lübberstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osterholzi kreisis.
Valla pindala on 12,32 km². 31. detsembril 2017 elas seal 739 inimest. See paikneb Osterholz-Scharmbeckist põhjas.
Vollersode

Vollersode on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osterholzi kreisis.
Valla pindala on 46,37 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2813 inimest.
See kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida esialgu valitseti personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.
Ernst &amp; Young Baltic

AS Ernst &amp; Young Baltic on Eesti ärikonsultatsiooni- ja audiitorettevõte. Ettevõte kuulub kontserni Ernst &amp; Young.
Ettevõte kanti Äriregistrisse 2002.
Ettevõte annab välja auhinda aasta ettevõtja.
Peine kreis

Peine on kreis Saksamaal Alam-Saksi liidumaal.
Kreisi pindala on 535 km². 31. detsembril 2017 elas seal 133 368 inimest.
Seda ümbritsevad (lõunast ja päripäeva) Hildesheimi, Hannoveri ja Gifhorni kreis ning Braunschweigi ja Salzgitteri linn.
Ajalugu.
19. sajandi alguseni kuulus kreisi territoorium Braunschweig-Cellesse, Braunschweig-Wolfenbüttelisse ja Hildesheimi piiskopkonda. Pärast 1815. aastat kuulusid nii Braunschweig-Celle kui ka Hildesheim Hannoveri kuningriiki. 1866. aastal langes Hannover Preisi kuningriigi kätte. Preisi valitsus rajas 1885. aastal kreisid ("Kreise"), nende seas Peine.
Piirkonnal on pikka ajalugu maagisulatamisega. Sellega seotud kaevandustraditsioon kestis 1976. aastani, kui suleti viimane töötav kaevandus. Üks tuntumaid sündmusi kohalikus ajaloos oli Lengede kaevandusõnnetus 1963. aastal, kui hukkus 29 kaevurit ja 11 päästeti kaks nädalat hiljem.
Geograafia.
Kreis hõlmab Hannoveri ja Braunschweigi linna vahelise ruumi. Fuhse jõgi siseneb kreisi lõunast, voolab läbi Peine linna ja suundub põhja poole Cellesse.
Bolintin-Vale

Bolintin-Vale on linn Rumeenias Giurgiu maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas. Bolintin-Vale paikneb Bukarestist umbes 25 km läänes.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1433. aastal, linnaõigused sai 1989. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bolintin-Vale elanikest rumeenlasi 72,79%, mustlasi 17,75% ja teistest rahvustest inimesi 0,03%. Rahvus oli teadmata 9,41%-l inimestest.
Cantiga

Cantiga (mitmus "cantigas"; ladina sõnast "cantica" 'kiituslaul') on 13.–14. sajandil Pürenee poolsaare aladel viljeldud ühehäälne laul, reeglina galeegikeelse tekstiga. Säilinud on enam kui 400 vaimuliku sisuga kiidu- ja narratiivset "cantiga"'t neitsi Maarja auks kogumikus "Cantigas de Santa Maria" ja umbes 1700 ilmaliku sisuga "cantiga"'t erinevates käsikirjalistes laulukogumikes ("cancioneiro").
"Cantigas de Santa Maria" laulud on käsikirjas koos muusikaga. Ilmalikest lauludest on muusika leitud vaid kahes käsikirjas, kuuel Martín Codaxi "cantiga d'amigo"'l ja seitsmel Portugali kuninga Dinisi kirjutatud "cantiga d'amor"'il.
Ehkki kõik "cantiga"'d pärinevad samast aja- ja keeleruumist, käsitletakse kirjanduslugudes trubaduurilüürikaga sarnanevaid ilmalikke "cantiga"'sid Portugali kirjanduse osana. Kastiilia kuninga Alfonso X Targa õukonnas üles kirjutatud vaimuliku sisuga "cantiga"'sid, ehkki galeegikeelseid, käsitletakse aga Hispaania kirjanduse osana.
Jaotus.
Vaimulikud "cantiga"'d.
Vaimuliku sisuga "cantiga"'d jaotatakse sisu järgi narratiivseteks ("cantigas de miragres") ja kiituslauludeks ("cantigas de loor").
Ilmalikud "cantiga"'d.
Ilmalikud "cantiga"'d jagunevad kolme kategooriasse:
Päritolu.
"Cantiga" kui žanri kujunemine on väga tõenäoliselt seotud 12. sajandi algul Provence'is tekkinud trubaduuride kunstiga, kuigi sellel võivad olla juured ka kohalikus Galicia rahvalaulude traditsioonis. Läbi Provence'i Galicias asuvasse Santiago de Compostelasse viiva palverännutee Jaakobitee kaudu kontakteerus Pürenee poolsaarel loodav luule Provence'i lüürikaga, kuid tänaseni pole kindlalt teada, mispidi mis mõjud kulgesid. Mõlemale piirkonnale on iseloomulik laulude loomine mitte enam ladina keeles, vaid kohalikus rahvakeeles (Provence'is oksitaani, Galicias galeegi keeles). "Cantiga de amor" sisaldab trubaduurilüürika motiive, nagu daami kui senjööri teenimise motiiv, "cantiga de escárnio" sarnaneb sirventeesi või tentsooniga, kuid "cantiga de amigo" on unikaalne.
Muud.
Alates 1963. aastast tähistatakse Hispaanias 17. mail galeegikeelse kirjanduse päeva. 1998. aastal oli see pühendatud kolmele keskaja luuletajale, kes kirjutasid galeegi keeles: Martín Codax, Xoán de Cangas ja Mendinho.
ELI

ELI võib tähendada järgmist:
Eli võib tähendada järgmist:
Tsahhi keel

Tsahhi keel (ka "tsahuri keel"; tsahhi keeles "цӀаӀхна миз") on Kagu-Dagestani rühma kuuluv Kaukaasia keel, mida kõnelevad tsahhid.
See on üks Dagestani ametlikest keeltest. Kõnelejaid on umbes 22 300, neist Venemaal 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 10 596. Aserbaidžaanis räägib tsahhi keelt umbes 10 000 inimest.
1934. aastal loodi ladina kirjal põhinev kirjasüsteem. Venemaal kasutatakse tsahhi keele kirjutamiseks 1989. aastast kirillitsal põhinevat kirjasüsteemi, Aserbaidžaanis ladina kirjal põhinevat kirjasüsteemi.
Venemaal kasutatav tsahhi tähestik:
GEE

GEE või Gee võib tähendada järgmist:
KÜÜ

KÜÜ või Küü võib tähendada järgmist:
Tallinna Laagna Lasteaed-Põhikool

Tallinna Laagna Lasteaed-Põhikool on põhiharidust andev haridusasutus Tallinnas Lasnamäel. Lasteaed-Põhikoolis õpivad nii tava- kui ka erivajadustega lapsed.
Žuldiņas

Žuldiņas on küla ("mazciems") Põhja-Lätis Valka piirkonna Valka vallas. Küla asub Eesti piiri ääres, valla keskusest Lugažist 14,9, piirkonna keskusest Valkast 11,7 ja Riiast 168,6 kilomeetri kaugusel.
Külas on Žuldiņase bussipeatus.
Tomēni

Tomēni on küla ("mazciems") Põhja-Lätis Valka piirkonna Valka vallas. Küla asub valla keskusest Lugažist 13,1, piirkonna keskusest Valkast 9,9 ja Riiast 166,8 kilomeetri kaugusel.
Külas on Tomēni bussipeatus.
Saule

Saule on küla ("mazciems") Põhja-Lätis Valka piirkonna Valka vallas. Küla asub Pihkva–Riia raudtee ja maantee A3 ääres. Saule on valla keskusest Lugažist 10,6, piirkonna keskusest Valkast 12,8 ja Riiast 146,6 kilomeetri kaugusel. 
Aastal 1900 avati seal "Sauleki" peatus, millest kujunes aastal 1919 Saule raudteejaam. Külas on Saule bussipeatus. Saule jääb osaliselt Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale.
Küla asub Saule soo serval.
Sēļi (Valka vald)

Sēļi (vanasti ka "Lugaži") on küla ("ciems") Põhja-Lätis Valka piirkonna Valka vallas. Sēļi asub Valkast Virešisse viiva tee ääres. Asula asub merepinnast 74 meetri kõrgusel, valla keskusest Lugažist 8,5, piirkonna keskusest Valkast 5 ja Riiast 160 kilomeetri kaugusel.
Sēļi tekkis Kaagjärve mõisa Sēļi karjamõisa ("Sehlen") juurde. Nõukogude perioodil oli see Lugaži sovhoosi keskasulaks ja kandis ka ise Lugaži nime. Külas asub postkontor; seal on ka raamatukogu. Seal asuvad Pīnase ja Sēļi bussipeatus.
Chris Wood

Christopher Grant Wood (sündinud 7. detsembril 1991 Aucklandis) on Uus-Meremaa jalgpallur. Ta mängib ründajana Premier League'i klubis Nottingham Forest ja Uus-Meremaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Uus-Meremaa klubides. 2009. aastal suundus ta Inglismaale, liitudes West Bromwich Albioniga ning tegi samal aastal klubi meeskonnas debüüdi Inglismaa kõrgliigas. Alatest hooajast 2010–11 mängis ta laenul paljudes teistes klubides, põhiliselt Inglismaa esiliigas: hooajal 2010–11 Barnsleys ja Brighton &amp; Hove Albionis, hooajal 2011–12 Birmingham Citys ja Bristol Citys ning hooajal 2012–13 Millwallis. 2013. aasta jaanuaris sõlmis ta püsiva lepingu Leicester Cityga.
2015. aasta juulis liitus ta esiliigas mängiva Leeds Unitediga. Hooajal 2015–16 lõi ta esiliigas 13 väravat. Hooaeg 2016–17 oli veelgi edukam, kui ta oli 27 väravaga esiliiga suurim väravakütt. 2017. aastal valiti ta Leeds Unitedi aasta parimaks mängijaks ja hooajal 2016–17 esiliiga sümboolsesse koosseisu.
2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa klubiga Burnley. Aastatel 2017–2022 lõi ta Burnley meeskonnas Inglismaa kõrgliigas kokku 49 väravat. Aastatel 2017–2020 lõi ta Inglismaa kõrgliigas neljal hooajal järjest vähemalt kümme väravat. Woodi kõige edukam hooaeg Burnleys oli 2019–20, mil ta lõi 14 väravat.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Newcastle Unitediga.
Debüüdi Uus-Meremaa jalgpallikoondises tegi Wood 3. juunil 2009 sõprusmängus Tansaania vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 9. oktoobril 2010 sõprusmängus Hondurase vastu. Ta on kuulunud Uus-Meremaa koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, 2009. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ning 2012. ja 2016. aasta Okeaania meistrivõistlustel. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril lõi ta Uus-Meremaa võistkonna ainsa värava sel turniiril. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril lõi Wood kaks väravat ja jõudis Uus-Meremaa võistkonnaga veerandfinaali.
Valio Eesti AS Laeva meierei

Valio Eesti AS Laeva meierei on meierei Tartu maakonnas Tartu vallas Valmaotsa külas. See meierei on üks kahest Valio Eesti AS tehasest (teine on Valio Võru juustutehas). Meiereis valmistatakse muu hulgas rõõskkoort, keefiri, jogurtit, kodujuustu.
Meiereis töötab 270 inimese.
Meiereist pärineb kaubamärk Alma.
Estonian New Line

Estonian New Line oli Eesti laevaettevõte (reeder), mis asutati 1991 eesmärgiga opereerida Tallinna-Helsingi laevaliinil. Estonian New Line omanik oli ettevõte Inreko. 
1995 läks ettevõte pankrotti ja selle omandas Tallink.
Inreko

Inreko (ka Inreko Laeva AS) oli Eesti laevaettevõte. Ettevõte asutati 1990. aastate algul. Ettevõte järeltulija on Lindaliini AS (asutatud 1997).
Ettevõttele kuulus reeder/kaubamärk Estonian New Line.
1994 asutasid Inreko ja Eesti Merelaevandus ühisettevõtte Eminre.
Saar Poll

OÜ Saar Poll on Eesti osaühing, mis teeb sotsiaal- ja turu-uuringuid.
Ettevõte on asutatud 1988. aastal.
Ettevõte teeb koostööd selliste Baltimaade ettevõtetega nagu Spinter Research, Baltic Surveys, Latvian Facts ja Data Serviss.
Boldești-Scăeni

Boldești-Scăeni on linn Rumeenias Prahova maakonnas. Linn asub Ploieștist 15 km põhja pool.
Praegusel kujul eksisteerib linn 1968. aastast, kui ühendati Boldești ja Scăeni.
Boldești-Scăeni on naftatöötlemiskeskus.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Boldești-Scăeni elanikest rumeenlasi 90,99%, mustlasi 5,08% ja teistest rahvustest inimesi 0,08%. Rahvus oli teadmata 3,84%-l inimestest.
Miercurea Sibiului

Miercurea Sibiului (saksa keeles "Reußmarkt", ungari keeles "Szerdahely") on linn Rumeenias Sibiu maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania piirkonnas, Sibiust ligikaudu 34 km läänes.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Miercurea Sibiului elanikest rumeenlasi 80,46%, mustlasi 13,93%, sakslasi 1,84% ja teisi 0,25%. 3,5%-l elanikest oli rahvus teadmata.
Norwegian Air Argentina

Norwegian Air Argentina on Argentina lennufirma, mis on Norwegian Air Shuttle'i tütarettevõte. 
Jaanuaris 2017 asutatud ettevõte kasutab lennukeid Boeing 737-800 ja selle kodulennujaamad on Buenos Aireses ja Córdobas. Kõik õhusõidukid on registreeritud Argentinas.
Martín Codax

Martín Codax (galeegi: [maɾˈtiŋ koˈðaʃ]), ka Martim Codax () oli keskaegne huglaar (lihtrahva päritolu luuletaja ja muusik, vastandina aadlisoost trubaduurile), võis olla pärit Vigost Galicias, mis jääb tänapäeva Hispaania territooriumile. 
Võis tegutseda 13. sajandi keskpaigas, temalt on säilinud seitse "cantiga d'amigo"'t ühel pärgamendilehel, kuus neist koos nootidega. Luuletaja elust pole midagi üheski kirjalikus allikas, kõik oletused tema kohta põhinevad tekstide analüüsil.
Teosed.
Vorm.
Martín Codax kasutab arhailist värsivormi aaB (riimitud kaksikvärss + refrään). See on harv, 88 "cantiga d'amigo"'sid kirjutanud luuletajast kasutab sellist värssi vaid kaks autorit. Peale selle kasutab ta "leixa-pren"-nimelist ranget parallelismi (esimeste värsside ridu korratakse kolmandas ja neljandas värsis, aga teises positsioonis; kolmanda ja neljanda värsi ridu korratakse viiendas ja kuuendas). Kõigi seitsme laulu meetrika analüüs on viinud uurijad mõttele, et laulud moodustavad kindla järjestusega tsükli.
Salvestised.
Alates Vindeli pärgamendi leidmisest 1914. aastal ja varasematest publikatsioonidest, eriti aga Manuel Pedro Ferreira 1986. aastal ilmunud põhjalikust toimetatud väljaandest "O Som de Martin Codax", on Martin Codaxi "cantiga"'d vanamuusika esitajatele suurt huvi pakkunud. Kogu laulutsüklist on ilmunud 26 salvestist, samuti on eri helikandjatel ilmunud üle 100 esituse üksikutest lauludest.
Fuhse

Fuhse on jõgi Saksamaal Alam-Saksimaal.
Fuhse on Alleri vasakpoolne lisajõgi.
Kirjapildi "Fuse" järgi 19. sajandi kaartidel ja varem arvatakse, et see tulenes iidsest "Fosa flumenist", mille järgi on saanud nimetuse germaani hõim fosid (või vastupidi). Jõe pikkus on 94,6 km ja valgla on 921 km².
Fuhse saab alguse Oderwaldi läänenõlvalt, Harzi eelmäestikust Bad Harzburgi ja Wolfenbütteli vahel. Läte asub Flöthe vallas Schladeni lähedal. Sealt voolab Fuhse Salzgitterist läände. Seejärel pöördub põhja ning voolab läbi Peine, Dollbergeni ja Uetze Cellesse. Celles suubub Allerisse. Kõige olulisem lisajõgi on Erse, mis suubub Fuhsesse Uetzes.
Kankanaei keel

Kankanaei keel on austroneesia keel, mida räägivad kankanaeid Filipiinidel Luzoni saare põhjaosas. Seda räägib umbes 167 000 inimest.
Kankanaei keel kuulub Põhja-Filipiini keelte Põhja-Luzoni rühma. Lähim sugulaskeel on bontoki keel. Kankanaei keel on mõningal määral vastastikku arusaadav ka iloko keelega.
Aasta lind (Luksemburg)

Luksemburgis valitakse aasta lindu alates 1978. aastast. Aasta linnu valimist korraldab natur&amp;ëmwelt (kuni 2012. aastani Lëtzebuerger Natur- a Vulleschutzliga).
Aasta lind (Uus-Meremaa)

Uus-Meremaal valitakse aasta lindu ("Bird of the Year") alates 2005. aastast.
Jaan Tamm (tõstja)

Jaan Tamm (tuntud ka hüüdnimedega Jõumees Tamm ja Kauboi; 24. veebruar (vkj 15. veebruar) 1904 – 7. august 1974) oli Eesti tõstja.
Elulugu.
Jaan Tamm sündis Viljandi maakonnas Suislepa mõisas. 1913. aastal kolis ta koos vanematega, isa Jaani ja ema Annaga Viljandi linna. 1915. aastal läks Jaan kooli. Ta omandas lisaks kingsepa eriala.
Tema enda sõnade kohaselt olevat talle tõuke sportimiseks andnud omaaegsed Tarzani filmid ja tädipoeg Jaan Osi, kes enne sõda oli spordiseltsi Tulevik esitõstja (allikas: Sakala Pühapäev: Sakala kaasanne, 3. juuli 1937). Ta langes lahingus esimese maailmasõja ajal.
17-aastaselt hakkas Jaan Tamm tõsisemalt raskejõustikuga tegelema. 1922. aastal saavutas ta juba märkimisväärseid tulemusi tõstespordis. Umbes 19-aastaselt asus ta vabatahtlikult sõjaväeteenistusse Pärnu kompaniis. Ta võttis osa ka sõjaväe tõste- ja maadlusvõistlustest. Pärast ajateenistust naasis ta Viljandisse ja asus treenima spordiseltsis Tulevik. Samuti oli ta Pärnu spordiseltsi Tervis liige, kus osales tõstevõistlustel sulg- ja kergkaalus. 2. novembril 1924 osales ta Pärnu spordiseltsi Tervis rahvusvahelistel tõste- ja maadlusvõistlustel, saavutades tõstmises kergkaalus 2. koha tulemusega 315 kg. Jaan Tammele on antud mitmeid aumärke. 16–17. veebruaril 1924 korraldatud Pärnumaa raskejõustiku esivõistlustel saavutas ta tõstmises sulgkaalus 1. koha, kogusummas 307,5 kg, mille eest anti talle hõbeaumärk rinnal kandmise õigusega.
Ka pärast võistlemisest loobumist jätkas Jaan Tamm spordiga tegelemist. Hobi korras töötas ta rändtsirkuses jõumehena, käies läbi kõik Eesti linnad, kus Lurichi eeskujul näitas mitmesuguseid jõunumbreid. Ta on esinenud ka Ugalas loteriil-allegriil. 
1942. aastal abiellus ta Akiliinaga, nad said kaks last.
Jaan Tamme loosung oli "Treening, treening ja veel kord treening".
Jaan Tamm suri 1974. aastal ja maeti Viljandi Pauluse koguduse kalmistule.
Viited.
1924. aasta 16.-17. veebruaril korraldatud Pärnumaa raskejõustiku esivõistluste tunnistus nr 121
Peine

Peine on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Peine kreisi keskus
Linna pindala on 119,51 km². 31. detsembril 2017 elas seal 49 901 inimest. See asub Fuhse jõe ja Kesk-Saksa kanali ääres, umbes 25 km Braunschweigist läänes ja 40 km Hannoverist idas.
Ajalugu.
1130. aasta dokumendis on mainitud Berthold von Paginit, Saksa-Rooma keisri Lothar III ministeriaali, kes andis oma nime linnale kujul "Peine". Linnus, "Burg Peine", pärineb sellest või varasemast ajast.
1201. aasta Hildesheimi kroonika kirjeldab vaenust piiskop Hartbert von Hildesheimi ning vendade Ekbert ja Gunzelin von Wolfenbütteli vahel. Krahv Gunzelin von Wolfenbüttel oli Saksa armee ülemjuhataja ja Saksa-Rooma keisri Otto IV senešall. Gunzelin võitis ning sai kontrolli Burg Peine ja ümbruskonna üle.
Linnusest lõunas asutas Gunzelin 1218. või 1220. aastal Peine linna. 1223. aastal sai asula linnaõiguse. Gunzelini vapp on sellest ajast linna sümbol.
1256. aastal vallutas Braunschweig-Lüneburgi hertsog Albrecht Peine ja pärast Gunzelini surma 1260. aastal kaotasid tema pojad Peine lääni Hildesheimi piiskopile.
Braunschweig-Lüneburgi Otto I, Hildesheimi piiskop, 1260–1279, andis krahv Wedekind von Poppenburgile Peine linnuse, linna ja maakonna lääniks. Otto liidendas Peine hiljem kui turulinna.
1260. aastal teenis Peine välja ka õiguse vermida münte ja oli mõne vaheajaga Hildesheimi piiskopkonna rahapaja 1428. aastani. 1954. ja 1956. aastal leiti Stederdorfer Straße ja Horstwegi tänava alt kaks suurimat Saksa keskaegset hõbeda-aaret (95 ümarat kangi, kaaluga 7,5 kg, pärit 14. sajandist).
Aasta lind (Portugal)

Portugalis valib aasta linde Sociedade Portuguesa para o Estudo das Aves (SPEA).
Aasta lind (Lõuna-Aafrika Vabariik)

Lõuna-Aafrika Vabariigis valitakse aasta linde alates 2007. aastast. Valimist korraldab BirdLife South Africa.
Edemissen

Edemissen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis.
Valla pindala on 103,79 km². 31. detsembril 2017 elas seal 12 322 inimest. Vald asub umbes 7 km Peinest põhjas ja 25 km Braunschweigist loodes.
Hohenhameln

Hohenhameln on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis.
Valla pindala on 69,42 km². 31. detsembril 2017 elas seal 9174 inimest. Vald asub umbes 15 km Peinest edelas ja 25 km Hannoverist kagus.
Hohenhamelni vallaosad.
Hohenhameln, Soßmar, Clauen, Bierbergen, Bründeln, Equord, Harber, Mehrum, Ohlum, Rötzum, Stedum
Toivo Sikk

Toivo Sikk (sündinud 15. mail 1955) on eesti noorsootöötaja, noorsoopoliitik ja haridustegelane.
Ta lõpetas aastal 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatika ja telemehaanika erialal elektriinseneri kvalifikatsiooniga. Toivo Sikk oli ELKNÜ Keskkomitee sekretär. 
Töötas Haridusministeeriumis noorsoo osakonna juhatajana 1990 kuni 2001. Pärast ministeeriumi Tartusse kolimist algatas noorsoouurijate ja noorsoopoliitikute koostöö edendamiseks Eesti Noorsoo Instituudi loomise.
Ilsede

Ilsede on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis.
Valla pindala on 72,03 km². 31. detsembril 2017 elas seal 21 530 inimest. Vald asub Fuhse jõe ääres, umbes 7 km Peinest lõunas ja 20 km Braunschweigist läänes.
Ilsede vald moodustati praegustes piirides 2015. aastal, kui ühendati endised Lahstedti ja Ilsede vald.
Aasta lind (Norra)

Norras korraldab aasta linnu valimist Norsk Ornitologisk Forening. Seda tehakse alates 1992. aastast.
Zadžaal

Zadžaal (araabia keeles زجل '(vali) hääl'; hispaania keeles zéjel) on keskaegsest hispaania-araabia kultuurist pärinev kindla ehitusega stroofiline luule- ja lauluvorm, araabia "muwaxaha" ehk "muwaššaḥ" Al-Andalusi (muslimitele kuulunud Hispaania) variant.
Hispaaniast keskajal mujale araabia kultuuri levinud zadžaal elab tänaseni edasi Lähis-Idas ja Põhja-Aafrikas rahvalauluna, mida seal nimetatakse "granada lauluks".
Zadžaalivorm on tugevasti mõjutanud Hispaania ja Portugali keskaegset luulet, sh "cantiga"'sid, samuti võib selle ära tunda 15. sajandi rahvalikes "villancico"'des.
Päritolu.
Algselt ei erinenud Al-Andalusi luule kuigivõrd ülejäänud Bagdadi kalifaadi omast. Tollane Araabia poeetika ei tundnud stroofe ja võttis selle vormi esimesena omaks just Hispaanias. Uudse stroofilise luulevormi esmakasutamine omistatakse pimedale Córdoba poeedile Muccádam ben Muáfale, kes tegutses umbes 10. sajandi keskel. Tema järel sai zadžaal andaluusia dialektis kirjutatud luule populaarseimaks vormiks (araabiakeelses poeesias viljelduna nimetatakse seda "muwaxaha"). Araabiakeelse "muwaxaha" viimases stroofis "jarcha"'s luuletati sageli Andaluusia hispaania keeles, "jarcha"'st pärineb ka üldse vanim hispaaniakeelne luuletekst 11.–12. sajandi vahetusest.
Zadžaali päritolus pole siiski lõplikku selgust, on arvatud ka, et seda ei leiutanud Muccádam ben Muáfa ise, vaid tõi kirjandusse kohalike hispaanlaste suulisest loomingust, näiteks leiab zadžaali algeid Vahemere maade vanas mailaulude traditsioonis; samast substraadist võivad osaliselt olla võrsunud "villancico" ja "cantiga de amigo".
Struktuur.
"Muwaxaha" hõlmab reeglina viis kuni seitse beiti, zadžaalis võib olla ükskõik kui palju salme.
aa "qufl"
bbb aa beit (bbb) ja "qufl"
ccc aa sama
xxx AA viimane beit (xxx) ja viimane "qufl" ehk "jarcha"
aa refräänne kaksikvärss matla, hispaania keeles "estribillo"
bbb a salm ehk "mudanza" 'muutus' (bbb) ja refrään ehk "vuelta" 'tagasipöördumine' (a)
ccc a sama
xxx a viimane salm (xxx) ja "vuelta"
Zadžaali värsiskeem.
Nagu näha, algab zadžaal paarisriimiga, järgneb kolm omavahel riimuvat salmirida. Neile lisatakse neljandaks rida, mis riimub "estribillo"ga, sellest ka nimetus "tagasipöördumine".
Stiil.
Vastandina "muwaxaha"'le, milles luuletatakse kõrgstiilses araabia keeles, välja arvatud "jarcha", iseloomustab zadžaali rahvakeelsus ja murdelisus. Zadžaali ainus teemamotiiv on armastus.
Aasta lind (Tšehhi)

Tšehhis korraldab aasta linnu ("Pták roku") valimist Tšehhi Ornitoloogia Selts (Česká společnost ornitologická). 
Aasta lindu valitakse alates 1992. aastast.
Aasta lind (Šveits)

Šveitsis valib aasta linde Schweizer Vogelschutz SVS/BirdLife Schweiz.
Esimeseks Šveitsi aasta linnuks valiti 2001. aastal kägu.
Lengede

Lengede on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis.
Valla pindala on 34,09 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 051 inimest. Vald asub umbes 18 km Braunschweigist edelas ja 40 km Hannoverist kagus. See sai maailmas tuntuks 1963. aastal kaevandusõnnetuse ja järgnenud 11 ellujäänud kaevuri päästeoperatsiooni tõttu (saksakeelse nimetusega "Wunder von Lengede" – 'Lengede ime').
Ajalugu.
Lengede ime.
Rauamaagi pesemiseks Lengede kaevanduses "Mathilde" vajati palju vett ja maa-aluse kaevanduse kohal oli mitu kunstlikku järve. 1963. aasta 24. oktoobri õhtul kell 8 tungisid vesi ja muda ühest nendest järvedest kaevandusse. Sel ajal töötas maa all 129 meest. 79 meest suutis kohe põgeneda. Seitsmest mehest koosnev rühm jõudis tagasi puuriga; kui vee tase järgmisel päeval langes, sai nad ujukiga päästa.
Neli meest läksid galerii kõrgemasse otsa; kuigi see oli allpool veetaset, takistas seal olev õhutasku vett. Eeldades sealt meeste leidmist, alustati puurimist koopasse umbes 79 m allapoole maa pinda. Vahepeal olid kogunenud ajakirjanikud kogu maailmast. Kuna õhutasku kaitsmine oli väga oluline, pumbati alla suruõhku. Kuue päeva pärast kolm meest lõpuks päästeti; neljas suri vahepeal. Mehed viidi üles "Dahlbuschbombega", väikese metalltoruga, mis võimaldas ühel mehel sees seista. Enne vabastamist pidid nad mitu tundi rõhukambris veetma.
21 meest oli põgenenud kaevanduse vanasse ossa, tuntud kui "Vana mees", mida enam ei kasutatud ja oli juba osaliselt kokku varisenud. Langevad kivid tapsid seal mitu meest, ventilatsioon oli halb ja mõne aja pärast kustusid nende lambid. Kaevanduse juhtkond oli juba valmis päästeoperatsiooni lõpetama ja kutsus matuseteenistuse, kui mõned kaevurid märkisid, et mõned mehed võisid püüda põgeneda "Vanasse mehesse" ja võib-olla on veel seal. Kaevanduse selle osa kohta ei olnud täpseid plaane ning alustati uurimistöid.
56 m sügavusel jõuti koopasse. Kuuldi koputusmärke ja päästjad lubasid allpool olevatele meestele toitu, vett ja isegi mikrofoni. Ludwig Erhard, kes oli just nädal tagasi liidukantsleriks valitud, tuli Lengedesse ja kõneles lõksus meestega, siis algas tegelik puurimine. "Vana mehe" halva seisukorra pärast peeti vett üle 40 m pikkuseks puurimiseks liiga raskeks ja selle asemel kasutati suruõhku. 7. novembri hommikul kell 6 jõuti meesteni. Kaks kaevurit läks "Dahlbuschbombega" alla, et oma kolleege üles aidata. 11 meest päästeti.
Kokkuvõttes hukkus katastroofis 29 meest. Kui kaevandus hiljem puhastati, leiti, et mõned neist olid elanud maa all umbes 14 päeva. Üks mees jäigi kadunuks.
Kohtumenetlus süüdlaste kindlakstegemiseks kestis viis aastat, kuid lõpuks ei esitust süüdistust mitte kelleelgi.
Vechelde

Vechelde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis.
Valla pindala on 75,89 km². 31. detsembril 2017 elas seal 17 071 inimest. Vald asub umbes 12 km Peinest kagus ja 10 km Braunschweigist läänes.
Johannes Pääsukese tõeline elu

"Johannes Pääsukese tõeline elu" on Eesti lavastaja Hardi Volmeri 2019. aastal esilinastunud mängufilm, mis kajastab fiktsionaalselt Pääsukese 1913. aasta filmi- ja fotoretke Setumaale Eesti Rahva Muuseumi korrespondendina. Pääsukest kehastab filmis Ott Sepp, tema assistenti Harri Volterit Märt Avandi.
Filmi tootis Kopli Kinokompanii, filmi kestus on 90 minutit. Ametlikud esilinastused toimusid 10. jaanuaril 2019 Tartu Lõunakeskuse Apollo Kinos, 11. jaanuaril 2019 Tallinnas Solarise keskuse Apollo Kinos ning 12. jaanuaril 2019 Värska Kultuurikeskuses.
Filmi käidi 2019. aastal kinos vaatamas 25 287 korda ja saadi 129 000 eurot kassatulu. Sellega oli see 2019. aastal linastunud Eesti filmide seas 8. kohal.
Näitlejad.
Episoodilisi osi mängisid filmis ka Jaan Pehk, Ivar Feldmann, Ain Raal, Margus Mikomägi, Marje Metsur, Peeter Volkonski, Anzori Barkalaja jpt.
Kajastusi.
"Ilus film, soovitan kõigile, kel vastupandamatu tung igal põhjusel (ja ka põhjuseta) kaamera "rec"-nuppu vajutada. Instagram-"influencer"'itele lausa kohustuslik. Johannes Pääsuke oligi Eesti esimene "influencer", lihtsalt sada aastat oma ajast ees," kommenteeris filmi teleajakirjanik Jüri Muttika. 
Kriitik Andrei Liimets on nimetanud filmi mänguliseks teekonnafilmiks ja semukomöödiaks: "Filmiisakest kujutatakse paraja avantüristi-oportunisti-elunautlejana, omamoodi Nipernaadina, kelle süda tuksub järgmise tuuleiili järgi, adumata hetkekski oma tulevast suurt kohta ajaloos." Pääsukese "Retke läbi Setumaa" originaalmaterjali segamist uuega hindas Liimets üheks nutikamatest lahendustest linateose juures. Kokkuvõte kujunes siiski kriitiliseks: "Vaatamata headele karakteritele ja huvipakkuvale ajaloolisele taustale näikse stsenaariumis nappima fookust ja selgust. ... Südame ja hingega tehtud, aga vahendite nappus annab tunda pea igal sammul. Kiirustamise mekk on tugevalt manu tehnilisel teostusel, sest ühtteist jääb kriipima nii helireal kui montaažis. Nii mõnegi stseeni saanuks rohkemate duublite ja parema ettevalmistusega küllap oluliselt ladusamalt lahendada. See kõik vajab aga aega ja raha."
Wendeburg

Wendeburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis.
Valla pindala on 59,98 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 319 inimest. Vald asub umbes 11 km Peinest idas ja 12 km Braunschweigist loodes.
Mäe

Mäe on eesti perekonnanimi (Mäe) ja Eesti kohanimi:
Rotenburgi kreis

Rotenburg on kreis ("Landkreis") Saksamaal Alam-Saksimaal.
Kreisi pindala on 2070 km². 31. detsembril 2017 elas seal 163 377 inimest.
Seda ümbritsevad (põhjast ja päripäeva) Stade, Harburgi, Heidekreisi, Verdeni, Osterholzi ja Cuxhaveni kreis.
Ajalugu.
Keskajal oli piirkond Bremeni ja Verdeni piiskopkondade osa. Pärast reformatsiooni muudeti piiskopkonnad ilmalikeks vürstkondadeks, kõnekeeles Bremen-Verden, ja lõpuks Hannoveri kuningriigi osaks.
Praegune kreis loodi 1977. aastal, kui ühendati endised Rotenburgi ja Bremervörde kreisid.
Loodus.
Wümme jõgi voolab läbi kreisi idast läände. Soist ala jõe mõlemal kaldal kutsutakse "Wümmeniederung" (Wümme nõgu).
Linnad ja vallad.
Linnad:
Vabad vallad:
"Samtgemeinden:"
1"Samtgemeinde" keskus; ²linn
Durin

Durin ehk Durin I oli Tolkieni "Silmarillioni" järgi kõige esimene päkapikk, enne haldjaid ja inimesi.
Ta oli esimene seitsmest päkapiku-esiisast. Peaaegu kõik päkapikud, kellest räägitakse pärast Esimese Ajastu lõppu, on Durini järglased. Tema rahvas rajas Khazad-dumi.
Püü

Püü ("Lagopus") on linnuperekond faasanlaste sugukonnas.
Perekonda kuulub neli liiki:
Rabapüü on Eestis väikesearvuline haudelind.
UNT

UNT või Unt võib tähendada järgmist:
Püü (perekonnanimi)

Püü on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Püü on pandud Kambi mõisavallas Harju-Jaani kihelkonnas ja Russalu mõisavallas Nissi kihelkonnas Harjumaal (mõlemal Püh) ning Paeküla mõisavallas Märjamaa kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Püü uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bleier, Bömberg, Bürger, Flies, Liideman, Neufeld, Pärtelson, Pärtenson, Peipmann, Prusna, Pürger, Savir, Simson ja Solbrück. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Püü Eestis 23 mehel ja 25 naisel.
Etendaja

Etendajat (inglise keeles "performer") on võimalik defineerida kahel viisil:
Seega võib kasutada mõistet "etendaja" katusmõistena, mille all mõeldakse kõiki näitlejaid, tantsijaid ja muusikuid etenduslikus kontekstis. Ent eelkõige käsitletakse mõistet "etendaja" sellise etenduskunstidega tegeleva inimese nimetusena, kes kasutab laval mitmesuguseid väljendusvorme.
Kaasaegset etenduskunsti viljelev etendaja on sageli kas osaliselt või täielikult ka teose autor, mistõttu on tal isiklik huvi käsitletava teema ja materjali vastu. Sel juhul on etendaja ka etenduskunstniku rollis.
Etendamine ja näitlemine.
Näitlemise mõiste tuleneb traditsioonilisest Lääne teatrist, kus näitleja kehastub mingisse rolli, toetudes harilikult draamakirjandusele. Mõiste "mittenäitlemine" on pärit Ida traditsioonilisest teatrist ning selle sooritajat võib nimetada ka etendajaks. 
Näitlemine sisaldab teesklemist ja kellekski kehastumist, simuleerimist. Ent igasugust etendamist ei saa pidada kohe näitlemiseks.
Kaasaegsetes etenduskunstides lähtutakse sageli etendaja isikust, mistõttu ilmub etendaja lavale iseendana. Siinkohal võib käsitleda etendajat kui näitlejat, kes kasutab teadlikult autentse mina lavale toomisel erinevaid tehnilisi vahendeid, või hoopis kui näitlemisest eraldunud esinejat, kes väljendab laval oma individuaalsust, mis toob esile tema loomuliku olemuse.
Samuti võib ette tulla olukordi, kus etendaja ei kehasta laval ei iseennast, kindlaksmääratud rolli ega kedagi/midagi muud, vaid on lihtsalt eikeegi, kes tegutseb publikuga samas ajas ja ruumis. 
Seega ei tegele etendaja tihti enam rolliloomega (kuigi see ei ole töövahendina välistatud), vaid keskendub sagedamini iseenda kohalolule vastavas lavalises situatsioonis.
Etendaja ja keha.
Kui klassikaline sõnateater toetub peamiselt tekstile, siis postdramaatilises teatris kujuneb keskseks teemaks keha ja kehalisus. Keha ei demonstreeri enam midagi peale iseenda; tähenduslik keha asendub kehaga, mis kasutab väljendamisel tähenduseta liikumisi (nt tantsus väljenduv rütm, plastilisus, tugevus jne).
Juhari

Juhari on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Juhari uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Jäme, Johannov, Johannson, Johanson, Johnston, Juhanson ja Valter. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Juhari Eestis alla viiel mehel ja 5 naisel.
Lainokk-todi

Lainokk-todi ("Todus subulatus") on siniraaliliste seltsi ja todilaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Liik on endeemne Haiti saarel.
Kirjeldus.
Täiskasvanud lainokk-todid on umbes 11–12 cm pikad ja kaaluvad 7–10,2 g. Tegu on suurima liigiga todide perekonnas.
Nad on väiksed, kohmaka kehaehituse ja lühikese sabaga linnud. Nende pealmised suled on helerohelised, alumised hallvalged ja kollaka tooniga. Neil on punane kõri ning lame ja pikk nokk.
Levila.
Liik elutseb Haiti saarel, nii Dominikaani Vabariigis kui Haitis. Elupaikadena eelistavad nad poolkõrbelisi alasid, peamiselt metsad, skrabid, kohviistandused ja mangroovid, mis asuvad tasandikest kuni 1700 meetri kõrgusel merepinnast.
Käitumine.
Toitumine.
Lainokk-todid toituvad erinevatest putukatest.
Pesitsemine.
Liigi pesitsusaeg on enamasti alates märtsist kuni juunini. Pesa teevad nad uuristades 1,5 kõrgusel asuvatesse muldvallidesse uru, mis on tavaliselt 30–60 cm pikad ja umbes 3,7 cm laiad. Pesa ehitamisel osalevad nii isas- kui emaslind ning uuristusprotsess kestab septembrist juunini. Nad on valmis jõuliselt oma pesa kaitsma, seehulgas ka inimeste ja manguste eest.
Kurnas on tavalised 1–4 muna, mis on mõõtmetelt tüüpiliselt 15,9–18 mm kõrged ja 13,3–15 mm laiad – väikseimaid kõigist siniraaliste seltsi lindudest. Munad on värvuselt valged ja tähnideta, kuid märgatava läikega ja koguvad tihti hiljem punakaid mustuseplekke. Nad munevad enamasti aprilli ja juuni vahel ning haudeperiood, mille vältel nii isas- kui emaslind tegeleb haudumisega, kestab hinnanguliselt 2–3 nädalat. Sellele järgnev pesitusperiood kestab samuti 2–3 nädalat, misjärel pojad lahkuvad pesast ning vanematepaar läheb lah.
Häälitsemine.
Lainokk-todide peamine häälitsus on monotoonselt vilistatud "tirp-tirp-tirp".
Seisund.
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimestiku järgi on liik soodsas seisundis.
Vassili Rosladin

Vassili Rosladin (suri 4. veebruaril 1590) oli Ivan Julma repressioonide eest Eestimaale pagenud vene aadlik.
Kui 1580. aastatel oli Vene–Rootsi sõda Narva jõe taha jõudnud, tuli suur hulk Vene tsaaririigi aadlikke Ivan Julma väest üle Rootsi kuninga teenistusse. Vassili Rosladin, koos vendade Pjotri ja Fjodoriga saabusid Narva juunis 1582. aastal. Vassili Rosladin hukkus Virumaal Rootsi poolel Kahekümneviieaastases sõjas sõdides Kõrkküla juures peetud lahingus 4. veebruaril 1590.
Vassili Rosladinile ja ta vennale läänistati Lõuna-Läänemaal Järise ja Sause külad.
Tema mälestuseks püstitati Kõrkküla kivirist.
Pierre-Emile Højbjerg

Pierre-Emile Kordt Højbjerg (sündinud 5. augustil 1995 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Olympique de Marseille ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas profikarjääri Saksamaal Müncheni Bayernis. Debüüdi klubi meeskonnas tegi ta 13. aprillil 2013 liigamängus 1. FC Nürnbergi vastu. Ta sai 17 aasta ja 251 päeva vanuselt kõige nooremaks mängijaks, kes on Müncheni Bayerni meeskonnas Bundesligas mänginud. Järgmistel hooaegadel mängis ta põhiliselt Müncheni Bayerni duubelmeeskonnaga Regionalliga Bayernis.
Hooaja 2014–15 teise poole mängis ta laenul Augsburgis. 11. aprillil 2015 lõi ta mängus Paderborni vastu oma esimese värava Bundesligas. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul Schalkes.
2016. aasta juulis sõlmis ta Inglismaa kõrgliigaklubiga Southampton viieaastase lepingu. Arvatav üleminekusumma oli 12,8 miljonit naelsterlingit. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 1. septembril 2018 mängus Crystal Palace'i vastu.
2020. aasta augustis liitus ta Inglismaa kõrgliigaklubiga Tottenham Hotspur, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 2024. aasta juulis läks ta laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Olympique de Marseille, kellel on kohustus Højbjergi mängijaõigused umbes 17 miljoni naelsterlingi eest endale osta.
Debüüdi Taani jalgpallikoondises tegi Højbjerg 28. mail 2014 sõprusmängus Rootsi vastu. Esimese värava lõi ta oma koondisekarjääri kolmandas mängus 7. septembril 2014 Armeenia vastu. 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel valiti Højbjerg ainsa Taani mängijana turniiri sümboolsesse koosseisu.
Højbjerg valiti Taani aasta jalgpalluriks 2022. aastal.
Eric Bailly

Eric Bertrand Bailly (sündinud 12. aprillil 1994 Bingerville'is) on Elevandiluuranniku jalgpallur. Ta mängib Hispaania kõrgliigaklubis Villarreal ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises. Tema peamine mängupositsioon on keskkaitsja, kuid ta võib mängida ka paremkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Hispaanias Espanyolis, mille noortesüsteemiga liitus ta 2011. aastal. Debüüdi klubi meeskonnas tegi ta Hispaania kõrgliigamängus 5. oktoobril 2014 mängus Real Sociedadi vastu.
2015. aasta jaanuaris liitus ta teise Hispaania kõrgliigaklubiga, Villarrealiga. 22. oktoobril 2015 lõi ta UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Dinamo Minski vastu oma klubikarjääri esimese värava.
2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Manchester United. Arvatav üleminekusumma oli 30 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2016–17 võitis ta klubiga Euroopa Liiga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 19. augustil 2017 mängus Swansea City vastu. 2022. aasta augustis läks ta Manchester Unitedist üheks hooajaks laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Marseille Olympique.
2023. aasta septembris liitus ta Türgi kõrgliigaklubiga Beşiktaş. Halbade soorituste eest jäeti ta 2023. aasta detsembris meeskonnast välja ning kuu lõpus lõpetati temaga leping.
2023. aasta detsembri lõpus naasis Bailly Villarreali, kellega ta sõlmis kuni 2025. aasta juunini kehtiva lepingu..
Debüüdi Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi Bailly 11. jaanuaril 2015 sõprusmängus Nigeeria vastu. Samal aastal võitis ta koondisega Aafrika rahvaste karikavõistlused. Samuti on ta kuulunud koondisse 2017. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlusel. Esimese värava lõi ta koondisesärgis 12. oktoobril 2018 mängus Kesk-Aafrika Vabariigi vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Elevandiluuranniku olümpiavõistkonnas.
Tulia

Tulia on Poola folgisugemetega vokaalansambel. Naiskvarteti koosseisu kuuluvad Joanna Sinkiewicz, Dominika Siepka, Patrycja Nowicka ja Tulia Biczak. Ansambel alustas tegevust 2017. aastal Szczecinis.
Tulia esindas Poolat 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kuid poolfinaalist finaali ei pääsenud.
Marika

Marika on naisenimi.
Nimi on levinud Tšehhis, Slovakkias, Poolas, Kreekas, Rootsis, Soomes ja Eestis.
Rootsis oli 31. detsembril 2009 6664 isikut eesnimega Marika või Marica, neist 4151 oli see esimene eesnimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Marika 3172 naisel. Marika on Eestis populaarsuselt 39. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Marika vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 70,25 ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,94. Marika oli keskmiselt 50 aasta vanune (mediaanvanus oli 52). 
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Marika 1659 inimesel.
Curtici

Curtici (ungari keeles Kürtös) on linn Rumeenias Aradi maakonnas. Linn asub ajaloolises Krisaanias, ligikaudu 4 km kaugusel Ungari piirist.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Curtici elanikest rumeenlasi 79,16%, mustlasi 8,66%, ungarlasi 2,79% ja teistest rahvustest inimesi 0,45%. Rahvus oli teadmata 8,92%-l inimestel.
Aleșd

Aleșd on linn Rumeenias Bihori maakonnas. Linn asub ajaloolises Krisaania piirkonnas.
Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Pădurea Neagră ("Feketeerdő"), Peștiș ("Sólyomkőpestes") ja Tinăud ("Tinód").
Asulat on ürikutes esmamainitud 1291. aastal, linnaõigused sai 1968. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli rumeenlasi 60,93%, ungarlasi 15,48%, mustlasi 12,05% ja slovakke 6,18% ja muust rahvusest inimesi 0,32%. Rahvus oli teadmata 5,0%-l inimestest.
Adjud

Adjud on linn Rumeenias Vrancea maakonnas. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas.
Linna haldusalasse kuulub 3 küla: Adjudu Vechi, Burcioaia ja Șișcani.
Ürikutes on asulat esimest korda mainitud 1433. aastal, linnaõigused sai 1920. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Adjudi elanikest rumeenlasi 84,72%, mustlasi 5,9% ja teistest rahvustest inimesi 0,04%. Rahvus oli teadmata 9,32%-l inimestest.
Iernut

Iernut (ungari keeles "Radnót") on linn Rumeenias Mureși maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania piirkonnas.
Linna haldusalasse kuulub kaheksa küla: Cipău ("Maroscsapó"), Deag ("Marosdég"), Lechința ("Maroslekence"), Oarba de Mureș ("Marosorbó"), Porumbac ("Porumbáktanya"), Racameț ("Józseftanya"), Sălcud ("Szélkút") ja Sfântu Gheorghe ("Csapószentgyörgy").
Asulat on ürikutes esimest korda mainitud 1257. aastal, linnaõigused sai 1989. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Iernuti elanikest rumeenlasi 72,91%, ungarlasi 12,77%, mustlasi 9,71% ja teistest rahvustest inimesi 0,18%. Rahvus oli teadmata 4,41%-l elanikest.
Tšuktši keel

Tšuktši keel (tšuktši keeles "ԓыгъоравэтԓьэн йиԓыйиԓ") on tšuktši-kamtšadali keelte hulka kuuluv paleoaasia keel, mida kõnelevad tšuktšid Tšuktšimaal. 
Kõnelejate arv.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal tšuktši keelt 5095 inimest, kuigi tšuktšiks pidas ennast umbes 16 000 inimest.
Tšuktši keel on UNESCO punase raamatu hinnangul tõsiselt ohustatud keel.
Keelesugulus.
Tšuktši keel liigitatakse tšuktši-kamtšadali keelte hulka, ning selle lähimad sugulaskeeled on korjaki ja alutori keel.
Murded.
Tšuktši keel jaguneb ida-, lääne- ja lõunamurderühmaks. Erinevused murrete vahel ei ole suured.
Fonoloogia.
Tšuktši häälikusüsteem koosneb 6 täishäälikust ja 14 kaashäälikust. Helilised klusiilid puuduvad. Kaashäälikuühendid ei ole sõna alguses ja lõpus lubatud, sõna keskel võib olla vaid kahest kaashäälikust koosnev kaashäälikuühend.
Morfoloogia.
Tšuktši keel on polüsünteetiline, inkorporeeriv, aglutinatiivne ja ergatiiv-absolutiivne keel, tüvele võivad liituda prefiksid ja sufiksid.
Nimisõna muutub 2 arvus ja 9 käändes.
Tšuktši arvusüsteem oli algselt vigesimaalne, kuid vene keele mõjul mindi üle kümnendsüsteemile.
Sõnajärg lauses on üsna vaba, aga tavalisem on SOV.
Tšuktši kirjakeel.
Esimene tšuktšikeelne raamat ilmus juba 1823. aastal, kuid kirjakeel loodi alles 1931. aastal, esialgu ladina kirjal põhinev, 1937. aastast mindi üle kirillitsapõhisele kirjasüsteemile. Kirjakeele aluseks võeti idamurderühma kuuluv ueleni murre.
Nathan Aké

Nathan Benjamin Aké (sündinud 18. veebruaril 1995 Haagis) on Hollandi jalgpallur. Ta mängib Premier League'i klubis Manchester City ja Hollandi jalgpallikoondises. Tema põhiline mängupositsioon on keskkaitsja, kui ta võib mängida ka vasakkaitsjana.
Ta alustas profikarjääri Chelseas. Debüüdi Inglismaa kõrgliigas tegi ta 17-aastaselt 26. detsembril 2012 Norwich City vastu. Chelseas sai ta mänguaega harva ja oli järgmistel hooaegadel suuremas osas laenul teises klubides. Hooajal 2014–15 oli ta kuu aega laenul esiliiga klubis Reading. Suurema osa hooajast 2015–16 mängis ta Watfordis ning lõi 20. detsembril mängus Liverpooli vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Hooaja 2016–17 esimesel poolel mängis ta laenul AFC Bournemouthis ning lõi Inglismaa kõrgliigas kolm väravat.
2017. aasta juunis naasis ta Bournemouthi ning sõlmis klubiga püsiva lepingu. Üleminesumma oli 20 miljonit naelsterlingit.
2020. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Manchester Cityga. Väidetav üleminekusumma oli 41 miljonit naelsterlingit.
Debüüdi Hollandi jalgpallikoondises tegi Aké 2017. aastal sõprusmängus Maroko vastu. Esimese värava lõi ta koondisesärgis 4. juunil 2018 sõprusmängus Itaalia vastu.
Aké on pärit Elevandiluurannikult.