tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Zelenogorsk

Zelenogorsk (soome keeles "Terijoki") on linn Venemaal Karjala kannasel, Peterburi eeslinn. Kuulub Peterburi Kurortnõi rajooni haldusalasse ja asub Peterburi kesklinnast 50 km loodes.
Terijoki kuulus Soome Viiburi lääni 1940. aastani. Nõukogude väed vallutasid ala Talvesõja ajal ja Moskva rahuga läks see ala koos Karjala kannasega Nõukogude Liidule.
1939. aastal kuulutati seal välja Soome Demokraatlik Vabariik. 1946. aastal sai linnaõigused ja 1948 nimetati Zelenogorskiks.
Tänapäeval on Zelenogorsk populaarne elu- ja suvilarajoon uusrikaste seas.
Lõpukoll

Lõpukoll (inglise keeles "boss") on paljudes vanades mängudes esinev tavalisest tugevam, tihti hiiglaslik vastane, kellega tuleb peategelasel võidelda. Võitlus toimub kas tasandil või kogu mängu lõpus. Mängus võib olla mitu lõpukolli (nt prehistorikus on iga tasandi järel). 
Mõnes mängus on võimatu lõpukolli võitlusega alistada, seda saab teha ainult kaudselt, näiteks mängus "Quest for Glory II: Trial by Fire" tuleb kuri võlur, kes on võluväel kõigi relvade eest kaitstud, tornist alla tõugata.
Aschaffenburg

Aschaffenburg on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal Alam-Frangimaa ringkonnas.
Sõpruslinnad.
Aschaffenburgil on kolm sõpruslinna:
Prehistorik 2

"Prehistorik 2" on sarnaselt oma eelkäija Prehistorikuga kiviaega imiteeriv platvormmäng.
Mängu ajalugu.
"Prehistorik 2" (kuigi selle kohta öeldakse tavaliselt valesti "Prehistoric 2", mis on erinevalt mängu tegelikust nimest inglise keeles õigekirjaliselt korrektne) on platvormmäng, mille aastal 1993 andis välja arvutimängufirma Titus. Omal ajal (1990. aastate teisel poolel, sest esimesel poolel polnud Eestis veel personaalarvutid meelelahutuseks olulisel määral kasutusel) oli see Eestis paralleelselt "Prehistorik 1-ga" populaarne. Ka tänapäeval on see üks klassikalisi ajaviitemänge. Praegu on ta abandonware.
Mängu sisu.
"Prehistorik 1" oli ebarealistlik, koomiksilik ja lihtne, "Prehistorik 2" läks aga sellega võrreldes veel ebarealistlikumaks ja koomiksilikumaks, samas ka keerulisemaks. Tasandid pole enam lihtsalt vasakult paremale liikumine, vaid kohati võib tausta sarnasuse ja kirevuse tõttu asukoht segaseks jääda. Algse "Prehistorikuga" võrreldes on võetud laene teistest mängudest (nt SuperMariolik vastaste peal hüppamine ja peidetud klotside vastu peaga hüppamine). Tunduvalt rohkem on rõhk läinud toidu otsimiselt ja lõpukollide tapmiselt ringihüppamisele (mis oli 1. osas kasulik ainult lõksudest ja kuristikest üle saamiseks).
Elektrotehnika mõisteid

"Siin on loetletud elektrotehnika mõisteid.
Töövõime

Töövõime on inimese võime teha tööd.
Oran

Oran on linn Alžeerias, Orani provintsi keskus. Asub Vahemere kaldal.
Ajalugu.
Oran asutati 10. sajandil. Hispaanlased vallutasid linna 1509. aastal. Aastatel 1708–1732 ja 1791–1831 kuulus Oran Osmanite riiki. 1831. aastal läks Prantsusmaa valdusse. Enne Alžeeria vabadussõda oli Oranis Põhja-Aafrika suurim eurooplaste kogukond. Pärast sõda rändas suurem osa neist Prantsusmaale ja linn kaotas üle poole oma elanikest.
Oran on tähtis sadamalinn ja kaubanduskeskus. Seal asub ka Orani ülikool.
Orani paigutas Albert Camus oma romaani "Katk" tegevuse.
Kalkot Mataskelekele

Kalkot Mataskelekele Mauliliu (sündinud 1949) on Vanuatu poliitik.
16. augustil 2004 valis valijameeste kogu ta presidendiks. Tema ametiaeg lõppes 16. augustil 2009. 
Kalkot Mataskelekele on pärit Vanuatu pealinnast Port Vilast. Ta on hariduselt jurist.
Okavango

Okavango on jõgi Aafrika lõunaosas. 
Okavango saab alguse Angolast, kus teda nimetatakse ka Cubango. Moodustab Angola ja Namiibia piiri ning voolab seejärel Botswanasse, kus moodustab delta ja kaob Kalaharis kõrbeliiva.
Namiibias langeb jõgi 4 meetrit ja moodustab kärestiku, mida tuntakse Popa jugadena.
Jõe pikkus on eri hinnangutel 1600–1800 km.
Kõzõlorda

Kõzõlorda (kasahhi 'punane laager'; ka "Akmetšet") on linn Kasahstanis, Kõzõlorda oblasti keskus. Asub Sõrdarja ääres.
Aastatel 1853–1920 oli linna nimi Perovsk. 1925–1927 oli Kasahhi ANSV pealinn.
Kõzõlordad läbib Orenburgi–Taškendi raudtee. Kõzõlordas on sündinud endine Tallinna linnapea Mihhail Kõlvart.
Eesti kutsealased omavalitsused

Eesti kutsealased omavalitsused olid aastail 1919–1940 Eestis tegutsenud liik personaalseid omavalitsusi. 
Seisuslike kutsealaste omavalitsuste (gildide ja tsunftide) võrgustik oli Eesti linnades välja kujunenud juba keskajal. 19. sajandil seoses venestuse ja moderniseerumisega nende tähtsus vähenes. 1920. aastal kaotati Eestis seisused (aadel, vaimulikud, linnaelanikud ja talupojad) ning seisuslikud organisatsioonid. Tekkinud tühiku rahva poliitilisel organiseerumisel täitsid uutena tekkinud mitteseisuslikud kutsealased omavalitsused.
Esimesena (1919. aastal) asutati advokatuur, kuid Kaubandus-Tööstuskoja ja Põllutöökoja asutamine oli välja kuulutatud juba Konstantin Pätsi kolmanda ajutise valitsuse deklaratsioonis 1918. aastal. 1924. aastal asutati Kaubandus-Tööstuskoda ja 1931. aastal Põllutöökoda. Teiste kutsealaste omavalitsuste asutamine takerdus kuni 1934. aastani. Alles seejärel kujunes välja tasakaalustatud kutsete esindus, mis sai põhiseadusliku staatuse 1938. aastal jõustunud uue põhiseadusega. Kutsealastel omavalitsustel oli õigus oma alal maksma panna sunduslikke määrusi, samuti panna oma liikmetele makse ja koormatisi.
Kuni 1932. aastani valitud ühekojalise Riigikogu valimistel ei olnud kutsealaste omavalitsuste esindust ette nähtud. Seejärel osalesid kutsealased omavalitsused 1935. aastal reformeeritud Riigi Majandusnõukogu, Rahvuskogu Teise Koja ja I Riiginõukogu kujundamisel. 
Kutsealased omavalitsused jagunesid poolkorporatsioonideks (mille valijad jäid omavalitsuse koosseisust väljapoole) ja täiskorporatsioonideks (mille huviala kõik isikud olid liikmed). Õpetajate Koja liikmed olid õpetajate keskorganisatsioonid. Liikmed võisid jaguneda tegevliikmeteks ja liikmekandidaatideks. 
Tavaliselt peetakse Eesti kutsealaste omavalitsuste eeskujuks Benito Mussolini aegset Itaaliat. See ei ole õige, kuna Benito Mussolini sai Itaalia peaministriks alles 1922. aastal.
Mõnikord nimetatakse kutsealaseid omavalitsusi ebatäpselt kodadeks. Sel juhul ei kuulu nende hulka advokatuur.
Karagandõ

Karagandõ (kasahhi keeles Қарағанды, ladina kirjaviisis Qarağandı; varem eesti keeles kasutatud vene keelest pärinev nimekuju "Karaganda") on linn Kasahstanis, Karagandõ oblasti keskus. Asub Sarõarka põhjaosas.
Karagandõ oli vangilaagrite ja kivisöekaevanduste keskus ning Aleksander Solženitsõni järgi (kes ka ise seal vangis oli) "suurim provintsipealinn Gulagi arhipelaagis".
Linna elanikest oli 1940. aastatel ligi 70% sakslased (). Suur osa neist (umbes 100 000) on Saksamaale emigreerunud.
Karagandõ Sarõarka lennujaam on üks Kesk-Aasia suurimaid.
Linnas on viis kõrgkooli ja kolm teatrit.
Novotroitsk

Novotroitsk on tööstuslinn Venemaal Orenburgi oblastis, Novotroitski linnaringkonna keskus. Linn asub Lõuna-Uuralites Uurali jõe ääres.
Novotroitsk on asutatud 1920. aastate alguses. Linnaõigused sai 1945. aastal.
Suurim ettevõte on metallurgiakombinaat Uralski Stal.
Maria Theresia von Paradis

Maria Theresia von Paradis (15. mai 1759 Viin – 1. veebruar 1824 Viin) oli austria helilooja, pianist ja laulja.
Varases lapsepõlves jäi ta pimedaks. Ta õppis muusikat Antonio Salieri, Leopold Kozeluchi ja Vincenzo Righini juures ning sai Viinis tuntud pianistiks. Esinemisteks tellis ta klaverikontserte Wolfgang Amadeus Mozartilt ja Joseph Haydnilt.
1808. aastal asutas ta Viinis Muusikalise Kasvatuse Instituudi.
Mitmed tema arvukatest teostest on kaduma läinud.
Ta on kirjutanud 2 klaverikontserti, 12 klaverisonaati, kantaate ja palju väiksemaid helitöid.
Luigi Boccherini

Luigi Rodolfo Boccherini (19. veebruar 1743 Lucca – 28. mai 1805 Madrid) oli itaalia helilooja ja tšellist. Ta sai tuntuks kammermuusika heliloojana.
Boccherini sündis Itaalias muusiku peres. Tema isa oli tšellist ja kontrabassimängija. Luigi saadeti juba väikesena Rooma muusikat õppima. 1757 läks ta koos isaga Viini, kus nad said tööd Burgtheateris. 1761 läks Boccherini Madridi, kus asus kuningas Carlos III noorema venna Luis Antonio teenistusse.
1785. aastal nimetati ta Hispaania kuninga õukonna kapelli dirigendiks. Õukonnas oli tal hea elu seni, kuni kuningas avaldas rahulolematust ühe tema teose passaažiga ja käskis selle ümber teha. Boccherini, kes oli sellisest loomevabaduse piiramisest ärritunud, kirjutas selle käigu hoopis kaks korda järjest, mille peale ta õukonnast vallandati.
1789. aastal nimetati Boccherini Preisi kuninga Friedrich Wilhelm II õukonnadirigendiks. Friedrich Wilhelm oli ise harrastusmuusik, ta mängis tšellot ja flööti ning toetas kunste.
Boccherini eraelu saatsid õnnetused: ta elas üle oma hispaania patrooni, kaks naist ja kaks tütart ning suri peaaegu vaesuses. Siiski jäi temast järele kaks poega.
Boccherini on kirjutanud 125 keelpillikvartetti, 95 keelpillikvintetti ja 16 keelpillisekstetti, 16 sümfooniat ja palju kammermuusikat.
Suur osa tema kammermuusikast järgib Joseph Haydni eeskujusid, kuid Boccherinit on vahel nimetatud Haydni stiili parandajaks keelpillikvartettides, sest ta tõi alati tšello esiplaanile, samas kui Haydn jättis tšellole saatepilli rolli.
Boccherini oli virtuoosne tšellist, kes suutis tšellol originaalkõrguses esitada viiulirepertuaari. Selle oskuse oli ta omandanud kontserditurneedel puuduvaid viiuldajaid asendades ja seda oskust demonstreeris ta sageli. See oskus tõi talle kaasaegsete seas palju kuulsust. Ka tema tšellokontserdid, eriti kvintetid kahele tšellole (sisuliselt tšellokontserdid keelpillikvarteti saatel), nõuavad tšellistilt tihti samasugust meisterlikkust.
Tänapäeval on Boccherini tuntuim teos menuett keelpillikvintetist E-duur, op. 11 nr. 5.
Calw

Calw on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal, Calwi kreisi keskus. Asub Nagoldi jõe kaldal Schwarzwaldis, 33 km Stuttgardist läänes.
Ajalugu.
Calwi on esmamainitud 1075. aastal. Keskajal oli Calw tähtis kaubalinn. 1345 liideti linn Württembergiga ning sai hiljem Württembergi hertsogite suveresidentsiks.
Calwis on sündinud Hermann Hesse ja Rudolf Schlichter.
Linnas on Hermann Hesse muuseum.
Tuttlingen

Tuttlingen on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal, Tuttlingeni kreisi keskus. Asub Doonau kaldal Honbergi mäe jalamil.
Ajalugu.
Tuttlingeni on esmamainitud 797. aastal. Asula kuulus Reichenau kloostrile. 1250. aastal sai linnaõigused.
Tuttlingeni tuntakse kui maailma meditsiinitehnika keskust. Linnas on üle 200 meditsiinitehnikat valmistava ettevõtte. Ligi 50% maailma kirurgiariistadest valmistatakse Tuttlingenis.
Bergisch Gladbach

 on linn Lääne-Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Rheinisch-Bergische kreisi keskus.
Bergisch Gladbach asub Reinist kümmekond kilomeetrit idas. Ta piirneb näiteks Kölni ja Leverkuseniga. Tema kõrgus merepinnast on 51–267 m.
Nimi.
Nime esimene osa ei tulene asula paiknemisest Bergi krahvkonnas ega ole mõeldud eristamiseks Mönchengladbachist, mis asub 50 km kaugusel loodes. See pärineb hertsogitelt, kes andsid oma nime kogu piirkonnale.
Nime teine pool tuleb alamsaksakeelsetest sõnadest "bach" ('oja') ja "gelaat" ('asetatud'). Oja on asetatud siis, kui talle on tehtud kunstlik säng. Vooluveekanal oli selles piirkonnas juba varakeskajal ning sajandite jooksul on kohanimi lühenenud.
Ajalugu.
Varased asulad olid Bergisch Gladbachis olemas juba 13. sajandil, kuid linn asutati ametlikult 1856.
1975 liideti linnaga Bensberg. Elanike arv küündis 1977. aastal 100 000-ni ja seetõttu anti sel aastal Bergisch Gladbachile linna õigused. 
31. augustil 2009 peeti kohalikud valimised, millega linna volikogu koosseisu vähendati 66 liikmelt 62-le. Jõudude vahekorda volikogus valimised ei muutnud. Valitsevad erakonnad on Kristlik-Demokraatlik Liit (25 kohta, +1), Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei (16, –2), Rohelised (8, –1), Vabade Demokraatide Partei (6, –1), Bergisch Gladbachi ja Bensbergi Linnakodanike Valimisliit (3, –1), Die Linke (2, +2) ja KIDitiative (2, –2). Põhimõtteliselt sama tulemuse on andnud kõik kohalikud ja parlamendivalimised alates 2004. aastast: kõik need on võitnud kristlikud demokraadid sotsiaaldemokraatide ees ja teistegi erakondade toetus pole oluliselt muutunud.
Majandus.
Peamised tootmisharud on paberitootmine, trükkimine, klaasvill ja kõrgtehnoloogia.
Et Köln asub ainult 10 km lääne pool, ei ole Bergisch Gladbachis – hoolimata rohkem kui 100 000 elanikust – kõrgkooli.
Ilmub kohalik nädalaleht Bergisches Handelsblatt, mida jagatakse tasuta, ja kaks igakuist ajakirja. Põhiliselt ilmuvad kohalikud uudised Kölni ajalehtedes.
Alates 2005. aastast töötab oma raadiojaam Radio Berg, mis on eraomanduses.
Sport.
Bergisch Gladbachil on võistkond Ameerika jalgpallis, meeste ja naiste jalgpallis, jäähokis, meeste ja naiste korvpallis, naiste käsipallis, meeste ja naiste maahokis, meeste ja naiste saalihokis, sulgpallis, naiste tennises ja ujumises. Hooajal 2009/2010 on neist Saksamaa kõige kõrgemas liigas üksnes korvpallinaiskond TV Bensberg (alates 2006).
Sõpruslinnad.
Bergisch Gladbachil on kaheksa sõpruslinna: Bourgoin-Jallieu (Prantsusmaa, aastast 1956), Luton (Suurbritannia, 1956), Velsen (Holland, 1956), Joinville-le-Pont (Prantsusmaa, 1960), Runnymede (Suurbritannia, 1965), Marijampole (Leedu, 1989), Limassol (Küpros, 1991) ja Pszczyna (Poola, 1993).
Inimesed.
Esimene aukodanik valiti Bergisch Gladbachile aastal 1904. Sellest ajast on linnal olnud 18 aukodanikku, kellest tuntumad on Paul von Hindenburg (1917) ja Adolf Hitler (1933). Viimane on ainus, kellelt on aukodaniku staatus ära võetud (1988). Kuni 1979 nimetatud 12 aukodanikust olid 9 poliitikud, alates 1993 nimetatud 6 aukodanikust on ainult 1 poliitik.
Bergisch Gladbachis on sündinud supermodell Heidi Klum.
Recklinghausen

Recklinghausen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Recklinghauseni kreisi keskus.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1017. aastal kui "Ricoldinchuson".
Vaatamisväärsused.
Recklinghausenis asub ikoonimuuseum, kus on üle 1000 õigeusu ikooni ja kopti kunsti.
Buzuluk

Buzuluk on linn Venemaal Orenburgi oblastis. Asub Samara jõe ääres, Buzuluki jõe suudmes.
Linn on tekkinud 1736. aastal rajatud kindluse juurde. Linnaõigused sai 1781. aastal.
Buzulukis on õmblusvabrikud, masinatööstusettevõtted ja mööblivabrik.
Arhitraav

Arhitraav (ka epistüül või ematala) on taladesüsteemi alumine tala. Kreeka ehitistel sammaste ja friisi vaheline kaunistusteta osa.
Arabesk

Arabesk tähendab eesti keeles kaht asja:
Autoripoogen

Autoripoogen on kirjandusteose mahu mõõtühik, millega arvestatakse autori, tõlkija, toimetaja jt töö hulka. Autoripoogen on võrdne 40 000 tähekohaga (tähekohaks loetakse tähed, numbrid, märgid ja tühikud). Autoripoognaga loetakse võrdseks 700 rida luuleteksti ja illustratsioonide pindala 3000 cm².
Varem, kui käsikiri esitati masinakirjas (kirjutusmasinal kirjutatuna), loeti autoripoognaks 22 lehekülge, millel on 30 rida ja reas keskmiselt 60 tähekohta.
Arvestuspoogen

Arvestuspoogen on trükise mahu ühik kirjastustöö arvestamiseks. Arvestuspoogen on nagu autoripoogengi 40 000 tähekoha suurune, kuid peale autori(te) loomingu läheb arvesse ka muude tekstide maht (tiitelleht, sisukord, toimetaja eessõna, leheküljenumbrid, päistiitlid jm).
Kupiškis

Kupiškis () (poola "Kupiszki", vene keeles Купишки, saksa keeles "Kupischken") on linn Leedus, Kupiškise rajooni ja Kupiškise valla halduskeskus. Asub Lėvuo ja Kupa jõe ääres, merepinnast 101 meetri kõrgusel. Linna läbib Radviliškise–Daugavpilsi raudtee.
Haridust annavad gümnaasium, progümnaasium, muusikakool ja algkool. Linnas on raamatukogu.
Linna juures on Lėvuo jõel pais, mille taga asub 808 hektari suurune paisjärv – Kupiškise meri. Vaatamisväärsusteks on vanalinn, kus asuvad ka vana linakiudude hoidmiseks mõeldud laohoone, Gediminase sild ja aastal 1914 ehitatud katoliku kirik, Aukštupėnai linnamägi, Akmenytė allikas ning kaks tuulikut.
Ajalugu.
Kupiškis asus seelide asualal. Arvatakse, et sealsel linnamäel asunud puidust linnus rajati XIII sajandil. Aastal 1224 hävitasid selle ordurüütlid.
Kupiškist on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1480, mil sealt pärit noormees asus õppima Krakówi ülikooli, aga asula enda kohta pärinevad esimesed kirjalikud allikad alles aastast 1529, mil seal asus alev. Toona asus seal mõis ja alev oli maakonna keskuseks. Aastal 1589 alev põles. Aastal 1616 ehitati alevisse esimene kirik.
Aastal 1657 läks Kupiškis Tiesenhausenite valdusse. Aastal 1771 said selle omanikeks Czartoryskid. Linnaõigused sai 1791. aastal, kuid aastal 1792 kaotas need taas. Aastal 1812 hakkas linn kuuluma Tyszkiewiczite suguvõsale. Aastal 1873 valmis Daugavpilsi ja Radviliškise vaheline raudtee.
Aastal 1919 toimus 27. maist 1. juunini Leedu Vabadussõja Kupiškise lahing. Aastal 1921 hakati linna elektriga varustama. Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed 800 linnas elanud juuti. 24. aprillil 1946 sai Kupiškisest uuesti linn. Aastal 1984 rajati Kupiškise meri (paisjärv) ja selle alla jäävatelt aladelt asustati inimesed linna ümber.
Elanikkond.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kupiškise elanikest leedulasi 97,32%, venelasi 1,79%, valgevenelasi 0,18% ja poolakaid 0,17%. Aastal 1923 oli Kupiškise elanikest leedulasi 43,6%, venelasi 1,46%, poolakaid 0,56%, aga 54,04% linna elanikest moodustasid toona juudid.
Tuntud elanikke.
Viimased kaks õppisid Subačiuse koolis.
Eesti saadikute loend

Friedrich Akel (1871–1941)
Ado Birk (1883–1942)
Aleksander Hellat (1881–1943)
Oskar Kallas (1868–1946)
Heinrich Laretei (1892–1973)
Jaan Lattik (1878–1967)
Juhan Leppik (1894–1965)
Johannes Markus (1884–1969)
Karl Menning (1874–1941)
Rudolf Möllerson (1892–1940)
Ants Piip (1884–1942)
Karl Robert Pusta (1883–1963)
August Rei (1886–1963)
Hans Rebane (1882–1961)
August Torma (1895–1971)
Julius Seljamaa (1883–1936)
Karl Selter (1898–1958)
Otto Strandman (1875–1941)
Karl Tofer (1885–1942)
August Traksmaa (1893–1942)
Tõnis Vares (1859–1925)
Eduard Virgo (1878–1938)
Aleksander Warma (1890–1970)
Oskar Öpik (1895–1974)
Friedrichshafen

Friedrichshafen on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal, Bodenseekreisi keskus. Asub Bodeni järve kaldal.
Ajalugu.
Friedrichshafen loodi 1811. aastal Buchhorni linna liitmisel Hofeni vallaga ja nimetati Württembergi kuninga Friedrich I järgi.
Kultuur ja sport.
Friedrichshafenis asub Zeppelini muuseum.
Linna spordiklubi VfB Friedrichshafen võrkpallimeeskond mängib Saksamaa kõrgliigas.
MAN SE

MAN SE (algselt "Maschinenfabrik Augsburg-Nürnberg") oli saksa tööstuskontsern, mille peakontor asus Münchenis. Selle peamiseks toodanguks olid MAN Truck &amp; Busi ja MAN Latin America osakondade kaudu tarbesõidukid ja diiselmootorid ning osalus ka Hongkongi veokitootmisettevõttes Sinotruk.
MAN SE enamusosalus kuulus autotootja Volkswagen AG raskete tarbesõidukite tütarettevõttele Tratonile kuni 2021. aasta augustini, mil Traton ühendas MAN SE ametlikult Traton SE-ga.
Ajalugu.
Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1758, kui Oberhausenis alustas tööd Püha Antoni rauatöökoda, esimene rasketööstusettevõte Ruhri piirkonnas.
Aastal 1808 liitusid kolm rauatöökoda: St. Anton, Gute Hoffnung ja Neue Essen. Uue ettevõtte nimeks sai Hüttengewerkschaft und Handlung Jacobi, mis hiljem võttis endale nimeks Gute Hoffnungshütte (GHH).
1921 ostis GHH ära Lõuna-Saksamaa ettevõtte M.A.N., kuid võttis endale tolle nime, jättes sellest ära punktid.
Nime MAN ajalugu algab aastatest 1840 ja 1841, kui Augsburgis asutati vastavalt Maschinenfabrik Augsburg AG ja Nürnbergis Maschinenbau-AG Nürnberg. 1898. aastal need ettevõtted liitusid ja võtsid uueks nimeks Vereinigte Maschinenfabrik Augsburg und Maschinenbaugesellschaft Nürnberg A.G. 1908. aastal sai ettevõtte nimeks Maschinenfabrik Augsburg Nürnberg AG, lühendatult M.A.N.
2008. aastal oli ettevõtte käive 15 miljardit eurot.
Ülevõtmine Volkswageni poolt.
2011. aasta juulis omandas Volkswagen AG 55,9% häältest ja 53,7% MAN SE aktsiakapitalist. Oodates regulatiivset heakskiitu, kavatses Volkswagen ühendada MAN ja Scania AB, et luua Euroopa suurim veoautotootja. Veoautode kontsern kavatseb säästa umbes 400 miljonit eurot aastas. Regulatiivne luba anti ja ülevõtmine viidi lõpule 2011. aasta novembris.
2012. aasta aprillis teatas MAN SE, et Volkswagen on suurendanud oma osalust 73,0% häältest ja 71,08% aktsiakapitalist.
6. juunil 2012 teatas Volkswagen AG, et on suurendanud oma hääleõiguse osalust ettevõttes MAN SE 75,03%-ni.
Alates 2019. aasta jaanuarist müüdi MANi energeetikaosakond, kuhu kuuluvad MAN Energy Solutions (endine MAN Diesel ja Turbo) ja MAN SE 76% osalus RENK AG-s, Volkswageni kontsernile, jättes MAN SE tarbesõidukite üksuste valdusettevõtteks. MAN Truck &amp; Bus ja MAN Latin America eest vastutab Volkswageni tütarettevõte Traton SE.
2019. aasta märtsis teatas MAN SE, et 94,36% tema aktsiatest kuulub Tratonile.
2020. aasta veebruaris teatas Traton, et kavatseb liita MAN SE Tratoniga, et lihtsustada ettevõtte struktuuri. Ühinemise tulemusena saavad MAN Truck &amp; Bus, Scania AB ja Volkswagen Caminhões e Ônibus täielikult Tratoni otsesteks tütarettevõteteks.
2020. aasta septembris teatas ettevõte, et kaotab koroonapandeemia majandusmõjude tõttu oma MAN Truck &amp; Busi divisjonis üle 9500 töökoha. Ettevõte eesmärgiks on 2023. aastal saavutada 1,8 miljardi euro suurune kulude kokkuhoid.
Stukk

Stukk (itaalia "stucco") on kipsist, lubjast ja liivast segatud kiiresti kivistuv pastataoline mass, millest vormitakse või valatakse seina- ja laekaunistusi (stukkdekoor).
Eriti palju kasutati seda baroki ja klassitsismi ajal.
Knock Nevis

Knock Nevis oli supertanker, maailma suurim tanker. Selle pikkus oli pärast ümberehitust 458 meetrit.
Laev on kandnud nimesid Oppama, Seawise Giant, Happy Giant, Jahre Viking, Knock Nevis ja Mont.
Tehnilised andmed.
Laev oli 458,45 m pikk, 68,8 m lai ja tema süvis oli 24,61 m. Laeva kogumahutavus oli 260 941 ja dedveit 564 763 t. Laeva suurim kiirus oli 16 sõlme.
Laeva kapteni S.K. Mohani hinnangul suutis laev hea ilmaga arendada kiirust 16½ sõlme. Sellelt kiiruselt oli laeva peatumisteekond 8,9 km. Hea ilma korral suutis laev sooritada täisringi, mille raadius oli 3,2 km.
Ta oli kõigi aegade raskeim laev. Suure süvise tõttu polnud tal võimalik sõita läbi Panama kanali, Suessi kanali ega La Manche'i.
Laeva tüür kaalus 230 t, sõukruvi 50 t ja ankur 36 t. Ankur on säilinud ja seda saab näha Hongkongi meremuuseumis.
Ajalugu.
Laev telliti 1974. Ta ehitati Jaapanis Kanagawa prefektuuris Yokosukas asuvas Oppama laevatehases. Laeva ehitas ettevõte Sumitomo Heavy Industries (SHI). Laeva tellija oli pärit Kreekast.
Kaua aega ei olnud laeval nime ja teda tunti üksnes tehasenumbri 1016 järgi. Proovireisi ajal ilmnes laeval 1016 tagurpidi sõites niisugune vibratsioon, et tellija keeldus laeva vastu võtmast. Järgnes pikk kohtuprotsess, aga lõpuks vabanes tellija kohustusest sellist laeva osta ja SHI sai õiguse müüa see ükskõik kellele. Ühtlasi SHI ristis laeva ja andis sellele nimeks Oppama.
SHI sai kokkuleppele Hongkongi ettevõtte Orient Overseas Conteiner Line (OOCL) asutaja ja omaniku Tung Chao Yungiga, kelle tellimusel laeva pikendati ja tema dedveiti suurendati 156 000 tonni võrra. Selleks lõigati laev põiki pooleks ja tema keskele lisati suur vahetükk. Ümberehitus kestis kaks aastat. OOCL andis laevale uue nime Seawise Giant. Laev võeti kasutusele 1979 ja ta hakkas sõitma Libeeria lipu all.
Iraani-Iraagi sõja ajal 14. mail 1988 ründas Iraagi lennuvägi Seawise Giantit Hormuze väinas, sest laev vedas Iraani toornaftat. Teda tabasid laevade uputamiseks mõeldud raketid Exocet. Laeval puhkes mitu tulekahju, mida ei saadud kontrolli alla, ja ta uppus Iraanile kuuluva Laraki saare lähedal madalates vetes. Laev kanti täielikult maha.
Pärast sõja lõppu ostis ettevõte Norman International laeva vraki, tõstis selle merepõhjast üles ja parandas ära. 1989 andis ta laevale uueks nimeks Happy Giant. Laevaremonditööd tehti Singapuris Keppel Company dokis. 1991. aasta oktoobris hakkas laev taas merd sõitma.
Norra reeder ja Norra Olümpiakomitee esimene esimees Jørgen Jahre ostis samal aastal laeva 39 miljoni USA dollari eest ja andis talle nimeks Jahre Viking. Laeva omanikuks sai Loki Stream AS ja laev hakkas sõitma Norra lipu all.
2004. aastal ostis laeva Norra laevandusfirma First Olsen Tankers, andis talle nimeks Knock Nevis ja muutis ta Kataris alaliselt ankrus seisvaks kütusehoidlaks.
2009. aastal müüdi laev lammutamiseks ettevõttele Amber Development Corporation, mis andis selle kasutada ettevõttele Prayati Shipping. Laev hakkas sõitma Sierra Leone lipu all ja sai nimeks Mont. 2010. aasta jaanuaris tegi ta viimase reisi Indiasse. India lääneosas Gujarati provintsis asuva Alangi linna lähedal juhiti laev tahtlikult rannikule ja seejärel lammutati.
Kaks

Kaks on arv ja number, mis järgneb ühele ja eelneb kolmele. Kaks märgitakse araabia numbriga 2 ja Rooma numbriga II. 
Kasutus.
Enamikus Eesti üldharidus- ja kutsekoolides ja mõnedes teistes riikides märgitakse mitterahuldavat hinnet arvuga 2 (pannakse tavaliselt siis, kui õigesti on vastatud alla 45% ülesandest või kontrolltööst). Üldiselt peetakse kahte kõige halvemaks hindeks, sest ühte, mis peaks olema veel halvem hinne, õpetajad tolle väikese punktivahemiku tõttu ei pane.
Rain Ots

Rain Ots (sündinud 15. detsembril 1970) on eesti filosoof ja eesti keele õpetaja Soomes.
Tegevus.
Ta õppis Eesti Humanitaarinstituudis teoloogia ning Tampere Ülikoolis filosoofia ja avaliku õiguse erialal. Filosoofiamagister 1999. 
Ta töötas teadurina Tampere Ülikooli filosoofia osakonnas, eetika ja filosoofia aineõpetajana Pirkkala keskkoolis ning tõlkija ja toimetajana Soome filosoofiaajakirja Niin &amp; Näin juures.
Rain Ots on öelnud, et tahab võimalikult paljudele soomlastele eesti keele selgeks õpetada. Ta töötab eesti keele õpetajana Nokia, Ylöjärvi, Kuru, Sahalahti, Pälkäne ning Tampere rahvaülikoolides.
Ta on Tampere Eesti Klubi (1995) ning Soome Eestlaste Liidu (2002) asutaja, algatas Soomes ilmunud väliseesti ajakirjad Eesti Leht (1997) ja Binokkel (2004). Kuulub Soome Etniliste Suhete Nõukogusse (ETNO), kus esindab eesti rahvusvähemust.
Francisco Fonseca

José Francisco Fonseca Gúzman (sündinud 2. oktoobril 1979 Leónis Guanajato osariigis Mehhikos) on Mehhiko jalgpallikoondise endine ründaja.
Fonseca debüteeris Mehhiko 1. divisjonis La Piedadi meeskonnas 2001. aastal. Ta mängis La Piedadis kaks hooaega, siis siirdus Mehhiko peasarja klubisse UNAM Pumas. Fonsecast sai Pumases suur täht, kuna ta aitas meeskonnal tulla meistriks ja lõi 81 mängus 23 väravat. Ta mängis klubikarjääri jooksul põhiliselt Mehhiko klubides. Ainsaks välisklubiks oli Lissaboni Benfica, kus ta mängis 2006. aastal.
Mehhiko rahvuskoondises debüteeris Fonseca 27. oktoobril 2004, kui mängiti Ecuadori meeskonnaga. Ta mängis koondises aastatel 2004–2008 kokku 43 korda ja lõi 21 väravat. 
Fonseca osales rahvuskoondise rivistuses 2006. aasta maailmameistrivõistlustel Saksamaal. Ta lõi MM-il alagrupimängus Portugali meeskonna vastu ühe värava. Mäng lõppes Portugali võiduga 2:1. 2007. aasta CONCACAF Gold Cupil sai ta Mehhiko koondisega teise koha.
Isiklikku.
Francisco Fonseca on 184 cm pikk ja kaalub 79 kg.
DOSBox

DOSBox (lühend ingliskeelsest nimetusest "Disk Operating System Box", eesti keeles 'ketta operatsioonisüsteemi kast') on ilmselt levinuim MS-DOS-i emulaator.
DOSBox kui MS-DOS-i emulaator jäljendab MS-DOS-i, st DOSboxi abil on võimalik käitada mitte-Microsofti operatsioonisüsteemide all MS-DOS-i rakendusi. DOSBox tuleb MS-DOS-i rakenduste käitamisega isegi paremini toime kui uuemad Windowsi versioonid ning seetõttu saab seda kasutada näiteks Windowsis vanade mängude mängimiseks.
Kuidas kasutada?
Kõigepealt pead sa teadma, kus asub programm, mida sa tahad DosBoxiga käivitada. Näiteks oletame, et ta on E:\mängud\mäng.exe.
Kirjuta:
1) mount U E:/
2) U:/ 
3) cd mängud 
4) mäng.exe
Kui programm sulgub, jääb DOSBoxi aken lahti. Käsk exit sulgeb selle.
Kui failinimi on pikem kui 8 sümbolit.
Sa võid igal ajal sisestada käsu dir, et teada saada, mis antud kaustas on. Kui sa vahetad kausta (käsk cd), kasuta nimesid, mis sa dir-ga näed. ~, mida sa pead ilmselt kasutama, on alt+126.
Kust saada?
SuSEga on DOSBox tavaliselt juba kaasas.
http://prdownloads.sourceforge.net/dosbox/DOSBox0.65-win32-installer.exe?download - see on üks võimalik aadress, kust uusimat DOSBoxi Windowsile tõmmata. Vajuta seal näiteks kõige esimese sinise DOWNLOAD-kirjaga nupu peale. Vajuta sinist linki ette tulnud lehe otsas.
Faili nimi peaks olema DOSBox0.65-win32-installer.exe. Käivita see fail ja installi DosBox. DosBox käivitub failist DosBox.exe.
Picardie

Picardie (ka "Pikardia") oli piirkond (1. järgu haldusüksus) Prantsusmaa kirdeosas.
Piirkond jagunes kolmeks departemanguks: Aisne'i, Oise'i ja Somme'i departemang.
2016. aastal liideti Picardie ja Nord-Pas-de-Calais' piirkond Hauts-de-France'i piirkonnaks.
Ajalooliselt kutsuti Pikardiaks Pariisist põhja poole jäävat Prantsusmaa osa kuni Madalmaade piirini.
Andero Ermel

Andero Ermel (sündinud 6. augustil 1976 Tartus) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1994. aastal Rõngu Keskkooli ja 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (XVIII lennus).
Alates 1998. aastast töötab näitlejana Tallinna Linnateatris.
Isiklikku.
Tal on kooselust näitleja Külli Teetammega pojad Artur ja Rasmus.
Biidermeier

Biidermeieriks (ka biidermeierstiiliks; saksa keeles "Biedermeier") nimetatakse elustiili, mis valitses Viini kongressi (1815) ja kodanlik-demokraatlike revolutsioonide (1848) vahelisel perioodil peamiselt saksa kultuuriruumis Preisi kuningriigis, Austria keisririigis ja teistes Saksa Liidu liikmesriikides. 
Sõna biidermeier on tuletatud Müncheni pilkelehe Fliegende Blätter kahe tegelase – Biedermanni ja Bummelmaieri – nimedest ning oli algselt pseudonüüm, mille all avaldasid aastatel 1855–1857 oma paroodilisi luuletusi jurist Ludwig Eichrodt ja külatohter Adolf Kussmaul. Nimetust kasutatakse enam humanitaarteadustes kui stiililoos. 
Ajastu.
See on periood Napoleoni sõdade lõpust kuni 1848. aasta revolutsioonini. See on kodanluse tähtsuse ja eneseteadvuse tõusu ajastu, mil reaalne võim on veel aadelkonna käes. Biidermeier ongi kodanlik stiil. See ühiskonnakiht ei otsitud ega vajanudki aadellikke voorusi nagu suurejoonelisus, mehisust või üllus. Ka romantikute nooruslik ja rahutu lemmiktüüp tekitas neis võõrastust. Seevastu hinnati nn. kodanlikke voorusi - sihiteadlikust, vagadust, usinust ja tasakaalukust. Vaatamata autoriteetide austamisele usuti, et kodanlased on ühiskonna alus ja tugi. Kõige aluseks peeti haridust ja haritust. Ülikooli professoritest said “meie aja kangelased”, kelle litoportreid koguti nii nagu tänapäeval kogutakse näitlejate ja muusikute pilte. Vaikne, sissepoole pööratud elustiil soodustas süvenemist. Seetõttu loeti ja musitseeriti palju ning tegeleti võimalusel harrastusteadusega. Väga oluliseks kujunes kodukoht, selle vaatamisväärsused ja ajalugu ning selle tundmaõppimine. Inimestevahelised suhted olid samuti väga olulised. Sõprust väärtustati kõrgelt. Kirjutati pikki kirju. Armastati ümbritseda end lähedaste ja sõprade portreedega. Tihti katsid need terveid seinu.
Kunst.
Biidemeier hõlmas kirjandust, muusikat, kujutavaid kunste ja sisekujundust. Levis peamiselt saksakeelses kultuuriruumis, kuid sarnase nähtuse leiab ka naabermaades, eriti Taanis. Seal keeldutakse kasutamast aga saksakeelset mõistet ning nimetatakse perioodi taani kunsti “kuldajastuks”. Biidermeier lähtus põhijoontes klassitsismist, olles selle mugandatud vorm (eriti paistab silm see mööblikujunduses). Iseloomulik on käsitsivalmistatud kvaliteetsest materjalist mööbel, meeldivates heledates toonides sisekujundus ning ornamentidest loobumine. 
Maalikunstis on biidermeieril teatud romantilisi jooni, kuid üldiselt on tegemist pigem omalaadse vararealismiga, millele on iseloomulikud realistlikus laadis portreed. Plastikas iseseisvat stiili välja ei kujunenud.
Rhône-Alpes

Rhône-Alpes [roon-alp] oli piirkond (1. järgu haldusüksus) Prantsusmaal.
Piirkond jagunes kaheksaks departemanguks: Ain, Ardèche, Drôme, Isère, Loire, Rhône, Savoia ja Haute-Savoie.
2016. aastal liideti Rhône-Alpesi ja Auvergne'i piirkond Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnaks.
Aniloks-värviaparaat

Aniloks-värviaparaat on seade, mis kannab trükivärvi trükivormile aniloks-värvivaltsi abil.
Tööpõhimõte.
Aniloks-värviaparaat koosneb kahest-kolmest valtsist ja on väga kompaktne ehk lühike. Aparaat kindlustab ühtlase värvikihi kandmise trükivormile, välistades triipude tekkimist. Aparaadi puuduseks on raskendatud tsonaalne (koht-) värvi reguleerimine.
Kasutamine.
Põhiliselt kasutatakse seda aparaati fleksotrükimasinates aga perspektiivis planeeritakse kasutada ka ofsettükimasinates.
Laager (asula)

Laager on ajutise iseloomuga asula.
Laager võib olla rändajate ajutine ja tihti ühekordselt ülesseatav peatus- ja puhkepaik, näiteks matkajatel, jahimeestel, mustlastel.
Laager võib olla ka püsiv spetsiaalselt väljaehitatud paik inimeste mitmesugusel otstarbel paigutamiseks, nt laste suvelaager või vangilaager.
Laagriks nimetatakse ka õppe- (õppelaager) või treeningeesmärgil (treeninglaager) korraldatud mitmepäevast kogunemist.
Aniloks-värvivalts

Aniloks-värvivalts on rastritaolise või kärjetaolise süvendatud graveeringuga võll. Aniloksid on kas keraamilise või metallkattega aniloks-värviaparaadi küljes, mille abil toimub värvi kandmine trükivormi trükielementidele. 
Tööpõhimõte.
Aniloks-värvivaltsi süvendid võtavad värvikastist värvi ning kannavad seda ühtlase kihina trükivormi trükielementidele. Aniloks saab töötada vaid koos raakli abiga, sõltuvalt tehnoloogiast on kasutusel 1 või 2 raaklit, mis eemaldavad aniloksilt üleliigse värvi. See on vajalik trükivormi ettevalmistamiseks trükkimisprotsessi jaoks.
Aniloksil on tavaliselt 2 näitajat: volüüm ja lpi. Volüüm näitab, mitu kuupsentimeetrit mahutab rastri aukude rida ja lpi näitab, kui mitu rida auke tolli kohta on.
Aniloksidel võib varieeruda ka graveerimisnurk, 60° on trükitööstuse standard. Teised levinud graveerimisnurgad on 30° ja 45°.
Trükivorm

Trükivorm on tasandilise või silindrilise pinnaga plaat, millele on moodustatud trükivärvi ülekandvad osad – trükkivad elemendid ehk trükielemendid.
Gladbeck

Gladbeck on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Recklinghauseni kreisis. 
Gladbeck oli väike küla kuni söekaevandamise alguseni 19. sajandi lõpus. Linnaõigused sai 1919. aastal.
Radikaal

Radikaal on keemias aatom, ioon või molekul, millel on üks või mitu paardumata valentselektroni. Radikaal on tavaliselt väga lühiealine intermediaat, sest ta reageerib kiiresti teiste radikaalide või molekulidega. Teisisõnu radikaalid on üldjuhul keemiliselt väga reaktiivsed. Näitena erandist olgu toodud biradikaal (kahe paardumata elektroniga molekul) dihapnik (O2). Selline Maa atmosfääri tavaline hapnikumolekul on oma põhiolekus stabiilne molekul. 
Paardumata elektron põhjustab selle, et kõik radikaalid on paramagnetilised. Paardumata elektroni magnetmoment, spinn muudab aine pisut magnetiliseks. Võrdluseks diamagnetilistel ainetel on kõik elektronkatte elektronid paardunud, kõikide elektronide magnetmomendid tasakaalustavad paarikaupa üksteist, nii et kokku on magnetmoment 0.
Soovitatav on radikaali selles tähenduses kasutada terminit "vaba radikaal".
Terminit "radikaal" on kasutatud ka teises tähenduses, nimelt tähistamaks aatomite rühma, mis keemilistes reaktsioonides ei muutu ja eraldi ei eksisteeri. Näiteks alküülrühmad, arüülrühmad jm.
Elektroni paramagnetresonantsspektroskoopia

Elektroni paramagnetresonantsspektroskoopia (EPR) on meetod, mida kasutatakse (eelkõige) orgaanilises keemias molekulide struktuuride määramiseks, üks moodsamaid ainete uurimismeetodeid.
Orgaanilise ühendi uurimisel määratakse magnetväljas aine molekulide magnetilised omadused, mis sõltuvad eelkõige süsiniku ja vesiniku aatomite elektronkihi konfiguratsioonist, mis omakorda sõltub nende aatomite asetusest aine molekulis.
Midi-Pyrénées

Midi-Pyrénées' piirkond oli piirkond (1. järgu haldusüksus) Prantsusmaa lõunaosas.
Piirkond jagunes kaheksaks departemanguks: Ariège'i, Aveyroni, Gersi, Haute-Garonne'i, Hautes-Pyrénées', Loti, Tarni ja Tarn-et-Garonne'i departemang.
2016. aastal liideti Midi-Pyrénées' ja Languedoc-Roussilloni piirkond Oksitaania piirkonnaks.
Keemiline ühend

Keemiline ühend on keemiline aine, mis koosneb kahest või enamast keemilisest elemendist, mis on omavahel seotud keemiliste sidemetega. See on keemiliselt individuaalne aine.
Keemilist ühendit iseloomustavad omadused: 
Keemilisteks ühenditeks ei loeta lihtaineid (nt O2, S8), ainete segusid (nt õhk, bensiin), sulameid (nt pronks) ega muutuva koostisega „mittestöhhiomeetrilisi” materjale (nt maakoore kristalsed kivimid ja mineraalid). 
IUPAC on välja töötanud keemiliste ühendite süstemaatilise nomenklatuuri. Lisaks sellele indekseerib Chemical Abstracts Service keemilisi ühendeid, nii et igal ühendil on kindel nn CAS-i registreerimisnumber ("CAS registry number").
Arhitektuuri mõisteid

"Siin on loetletud arhitektuuri ja linnaehituse mõisteid. Eraldi loend on ehituse mõistetele (Ehituse mõisteid)
Radikaal (täpsustus)

"Radikaal" (ld sõnast "radicalis" 'juure-, juurmine') on mitmetähenduslik sõna.
Mõõtühik

Mõõtühik ehk ühik on füüsikalise suuruse väärtus, millega seda suurust mõõtmisel kvantitatiivselt võrreldakse. 
Mõõtühikud jagunevad sõltumatuteks ühikuteks ‒ põhiühikuteks ‒ ja nende kaudu määratletavateks ühikuteks ‒ tuletatud ühikuteks. Põhiühikud ja tuletatud ühikud moodustavad mõõtühikute süsteemi ehk ühikusüsteemi. 
Tuntuimad ühikusüsteemid on CGS-süsteem, MKSA-süsteem ja rahvusvaheline mõõtühikute süsteem (SI). Kõigis neis süsteemides on põhiühikute hulgas pikkuse, massi ja aja ühik, MKSA-süsteemis lisaks voolutugevuse ühik ning SI-süsteemis voolutugevuse, temperatuuri, ainehulga ja valgustugevuse ühik.
Põhiühikutest ja tuletatud ühikutest moodustatakse kümnendeesliidete abil kord- ja osaühikud (vt Ühikute detsimaaleesliited).
Eestis on kohustuslik kasutada rahvusvahelise mõõtühikute süsteemi (SI) mõõtühikuid majandustegevuses, rahvatervise ja avaliku ohutuse valdkonnas, haldus- ja õppetegevuses ning standardimisel. Seda nõuet kohaldatakse mõõtevahenditele, mõõtetulemustele ja mõõtühikute abil väljendatavatele suurustele.
Kasutusel on ka mitmeid rahvusvahelisse mõõtühikute süsteemi mittekuuluvaid ühikuid, vt SI ühikutega seotud ühikud, SI-väliseid mõõtühikuid.
Liiter

Liiter (lühend l, rahvusvahelises kasutuses ka L) on meetermõõdustiku ruumalaühik, mis ei ole ametlik SI-ühik, kuid on selles süsteemis mainitud ja mõeldud kasutamiseks koos süsteemi ühikutega.
1 liiter = 1 kuupdetsimeeter (dm³) = 1000 kuupsentimeetrit (cm³) = 0,001 kuupmeetrit (m³).
1 liiter = 1000 milliliitrit (ml) = 100 sentiliitrit (cl) = 10 detsiliitrit (dl).
Üks liiter vedelat vett kaalub peaaegu täpselt 1 kg, sest 1795. aastal määrati grammi väärtuseks 1 cm³ vee kaal (jää sulamistemperatuuril).
1 liiter võrdus ka viljamõõdul, 61 kanttolli = 0,813 toobiga.
Hoyerswerda

Hoyerswerda (ülemsorbi keeles "Wojerecy") on suur kreisilinn Saksamaa idaosas Saksimaal Bautzeni kreisis. 1. augustini 2008 oli kreisivaba linn.
Linn asub Schwarze Elsteri jõe ääres.
Ajalugu.
Hoyerswerdat on esmamainitud 1268. aastal. 1371 sai asula linnaõigused.
Molaarne kontsentratsioon

Molaarne kontsentratsioon ehk molaarsus iseloomustab lahuse kontsentratsiooni ning näitab, mitu mooli ainet on lahustatud 1 liitris lahuses. Kui ainet on lahustatud 1 kg lahustis, siis räägitakse molaalsest kontsentratsioonist.
Molaarse kontsentratsiooni mõõtühik on:
1 M = 1 mol/l --&gt; ühe molaarne lahus ehk üks mool ainet/ühes liitris lahuses
Molaarse kontsentratsiooni leidmine: formula_1,
kus c = lahuse molaarne kontsentratsioon [M -molaarne]
Näide.
250 cm3 lahuses sisaldub 8g naatriumhüdroksiidi. Leiame naatriumhüdroksiidi moolide arvu 250 cm3 = 0,25 dm3 lahuses. Naatriumhüdroksiidi molaarmass: M(NaOH) = 40,0g/mol;
formula_2
formula_3
Seega 0,2 mol NaOH sisaldub 0,25 dm3 lahuses.
Leiame lahuse molaarse kontsentratsiooni ehk NaOH moolide arvu 1 dm3 lahuses:
formula_4
formula_5
c = 0,8 M ehk lahus on 0,8-molaarne.
Halogeenid

Halogeenid on VII A rühma elemendid. Sellesse rühma kuuluvad lihtainetena gaasilised fluor ja kloor, vedel broom ning tahked jood ja astaat. 
Halogeenid on tugevad oksüdeerijad, sest nende aatomite välisel elektronkihil on vaid üks elektron puudu stabiilsest oktetist. See tähendab, et nende välisel elektronkihil on 7 elektroni ehk puudu on 1 elektron 4 paariga elektronkihist, mis esineb inertgaaside väliskihil. Seda ühte elektroni on halogeenidel hädasti vaja ja seda pakuvad näiteks metallid, moodustades soolasid. Seda omadust on pandud ilmekalt kajastama nimetus "halogeenid", mis on tuletatud kreeka keele põhjal ja tähendab soola moodustajat. 
Kõik halogeenid on inimesele mürgised.
Halogeeniühendid.
Enamik halogeeniühendeid on vedelikud või tahked ained, vähesed halogeeniühendid on toatemperatuuril gaasilised.
Kuna halogeeniühenditel peaaegu puudub vastastikmõju veega, sest nad ei saa moodustada vesiniksidemeid, on nad hüdrofoobsed ehk nad ei lahustu vees.
Halogeeniühendite tihedus on suurem kui 1 gramm kuupsentimeetri kohta, s.t nad on veest raskemad.
Fluoriidid

Fluoriidid on vesinikfluoriidhappe soolad ja samuti kõik anorgaanilised ühendid, mis koosnevad fluorist ja mingist muust elemendist. (Varem nimetati fluoriidideks kõiki fluoriühendeid.)
Kui fluoriid on fluori ühend metalliga, siis on keemiliseks sidemeks iooniline side. Kui fluoriid on fluori ühend mittemetalliga, siis on keemiliseks sidemeks kovalentne side, kuigi ühine elektronpaar on rohkem fluori aatomite poole tõmmatud.
Fluoriidid tekivad redoksreaktsioonis, kus oksüdeerijaks on fluor, või vesinikfluoriidhappe reageerimisel metalliga.
ActionScript

ActionScript on programmeerimiskeel, mis tugineb ECMAScriptile. Seda kasutatakse peamiselt veebilehtedel ja rakendustes, mis kasutavad Adobe Flash Playerit SWF-failide veebilehele manustamiseks, kuid seda kasutavad ka mõned andmebaasirakendused, näiteks Alpha Five. 
Algselt arendas keelt Macromedia, pärast ettevõtte ülevõtmist Adobe poolt aga viimane.
Flash

Adobe Flash (aastani 2005 Macromedia Flash) on vektorgraafika tarkvara platvorm ja tehnoloogia selliste animatsioonide loomiseks, mida kasutatakse eelkõige animeeritud veebigraafikas. Flash-tehnoloogiat oli arendanud USA firma Macromedia ja see kuulub praegu Adobele (kes ostis Macromedia 2005. aastal).
Ajalugu.
Flashi tarkvara sai alguse firma FutureSplash tarkvarast, mille Macromedia ostis 1996. aasta detsembris ja laskis hiljem välja Flash 1.0-na.
Inhibiitor

Inhibiitor ehk inhibeerija ehk negatiivne katalüsaator on aine või faktor, mis pidurdab keemilist, biokeemilist või füsioloogilist protsessi. 
Keemilises reaktsioonis inhibiitor kas pidurdab reaktsiooni kiirust või takistab reaktsiooni.
Inhibiitori vastandmõiste on katalüsaator, mis kiirendab reaktsiooni kulgu.
Kääbusjõehobu

Kääbusjõehobu ("Choeropsis liberiensis") on üks kahest jõehobulaste sugukonda kuuluvast sõraliste liigist.
Levila.
Kääbusjõehobu on levinud Lääne-Aafrika vihmametsades ja soodes. Tal on kaks alamliiki: "C.l. liberiensis", kes elab Sierra Leones, Elevandiluurannikul ja Libeerias, ning "C.l. heslopi", kes elab Nigeerias Nigeri jõe deltas.
Välimus.
Kääbusjõehobu õlakõrgus on 77–83 cm ja kaal 250–260 kg. Tüvepikkus on 1,5 meetrit.
Kääbusjõehobu keha on mõnevõrra saledam kui jõehobul. Neid saab eristada ka hammastiku järgi: kääbusjõehobu alalõualuul on vaid üks paar lõikehambaid. Tema nahk on mustjaspruun ja karvutu.
Eluviis.
Kääbusjõehobu on peidulise eluviisiga ja elab üksildaselt. Kõikjal oma levilas on ta haruldane ja üksnes vähestel eurooplastel on õnnestunud teda vabas looduses näha. Ta on ohustatud liik ja kantud maailma punasesse raamatusse.
Ta asustab aeglase vooluga veekogusid ürgses troopikametsas.
Ta liigub harjumuspärastel radadel, mis näevad välja nagu tunnelid. Ehmununa jookseb ta vette ja sukeldub käratult.
Ta on taimtoiduline loom, kes sööb nii vee- kui maismaataimi.
Paljunemine.
Kääbusjõehobu tiinus kestab umbes 30 nädalat (190–210 päeva). Korraga sünnib tavaliselt üks poeg.
Jõehobu sünnitab vees, aga kääbusjõehobu maismaal. Esimesel poegimisel loomaaias seda veel ei teatud. Loomaaia töötajad hoidsid emaslooma vees, vastsündinu tõmbas vett kopsu ja uppus.
Vastsündinu mass on 4,5–6,2 kg. Jalule tõuseb ta üsna varsti, aga ujuma ja sukelduma õpib ta tunduvalt hiljem.
Kääbusjõehobud loomaaias.
Euroopa loomaaeda sattusid kääbusjõehobud esmakordselt 1912. Alates 1931 on nad tehistingimustes ka poeginud.
Tallinna loomaaias elab 2022. aasta 13. juuli seisuga üks emane kääbusjõehobu Pupa (sündis 1983 Kaunase loomaaias, toodi Tallinna 1989). Tema paariline, isane kääbusjõehobu Holger sündis 1974 Kopenhaagenis, elas vahepeal Rostovis, toodi 1990 Tallinna loomaaeda ja suri 15. aprillil 2020, olles üks eakamaid maailma loomaaedades elanud kääbusjõehobusid. 1993. aastal sündis neil vasikas, kes aga suri teisel päeval, sest ema ei hoolitsenud ta eest. 12. septembril 1996 sündis neil vasikas Hampus, kes samuti suri enne täiskasvanuks saamist.
Antonio Stradivari

Antonio Stradivari (ladinapäraselt Stradivarius, lühendatult Strad; 1644 Cremona – 18. detsember 1737 Cremona) oli kuulus itaalia viiulimeister.
Elu.
Antonio Stradivari isa oli Alessandro Stradivari ja ema Anna Moroni. Antonio täpne sünniaeg ei ole teada, kuid arvatavasti nägi ta ilmavalgust 1644. aastal.
Ilmselt töötas ja õppis Antonio aastatel 1658–1654 Nicola Amati juures, kuid tõendeid selle kohta pole säilinud. 
Juulis 1667 abiellus Antonio Stradivari noore lese Francesca Feraboschimiga, kellega ta sai kuus last. 1698. aastal Francesca suri. 1699. aastal abiellus Antonio uuesti, Antonia Maria Zambelliga, kellega ta sai veel viis last. 
Antonio Stradivari suri 1737. aastal Cremonas ja maeti San Domenico kirikusse. 1868. aastal, kui kirikut lammutati, tuli põrandaplaatide alt välja Stradivaride perekonna hauaplaat. Nende säilmed sängitati ümber ning tollastel andmetel polnud võimalik Antonio säilmeid temaga samas hauas olnud sugulaste omadest eristada.
Töö.
Antonio Stradivari valmistas umbes 450 viiulit, peale selle vioolasid, tšellosid, kontrabasse ja isegi kitarre ning ühe harfi. Kokku valmistas ta elu jooksul 1101 keelpilli. Nendest umbes 650 on säilinud ja tänini mängukõlblikud. Osa Stradivari pille on hoiul muuseumides, osal mängivad kuulsad viiuldajad ja osa on erakogudes.
Viis läbi aegade kõige kallimalt müüdud muusikainstrumenti on just nimelt Stradivari viiulid: nende eest on makstud üle poolteise miljoni USA dollari. Kalleima viiuli eest maksti 16. juulil 2006 Christie oksjonil 3 544 000 dollarit.
Kõige ilusamad Stradivari viiulid on valmistatud aastatel 1698–1725. Tuntuimad neist on Soil (1714) ja Alard (1715). Pärast 1730. aastat valminud viiuleist on osa tema poegade Omobono ja Francesco kätetööd, ehkki neil on Antonio signatuur.
Viiulimeistrina eksperimenteeris Stradivari palju, mistõttu eristuvad tema viiulid Amati omadest. Ta muutis viiuli kaarestut, jälgis märksa hoolikamalt puidu paksust eri kohtades ja kasutas teist värvi värnitsat.
ISO 9000

ISO 9000 on Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) standardite rühm, mis reglementeerib kvaliteeditagamissüsteeme toodete hankimisel, tarnimisel, väljatöötamisel ja tootehooldusel. Peaeesmärk on tarbija rahulolu toote või teenuse kvaliteedi üle, mille tagab motiveeritud ja pühendunud töötaja. ISO 9000 kvaliteedistandardite sari on kehtestatud ka Eesti standarditena.