Kahekümneviieaastane sõda

Kahekümneviieaastane sõda (soome keeles "Pitkä viha") oli Liivi sõja ajal 1570 alanud sõda Moskva tsaaririigi ja Rootsi Kuningriigi vahel, mis lõppes Täyssinä rahuga 1595. 
Olukord Vene-Liivimaa sõja järel.
Liivimaa sõja esimese etapi, Vene–Liivimaa sõja tulemusel oli Vana-Liivimaal vallutanud Moskva tsaaririik: Narva, Tartu ja Alutaguse, mõningad Järvamaa ja Virumaa maakonnad ning Venemaaga piirnevad alad. Rootsi kuningriigi valduses olid, pärast Harju-, Viru- ja Järvamaa rüütelkonna ja Tallinna linna poolt ustavusvande andmist Rootsi kuningale Erik XIV-le: Tallinn, Harjumaa ja pool Virumaad. Taani kuningas Frederik II ostis Saare-Lääne ja Kuramaa piiskop Johannes V Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopkonna, mille andis valitseda oma vennale Hertsog Magnusele, kelle omandis oli Saaremaa.
Moskva tsaar oli olnud samaaegselt Rootsi sõjaga, alates 1562. aastast sõjas ka Leedu suurvürstiriigiga ning oli sõlminud 1564. aasta sügisel vaherahulepingu Rootsiga, millega tunnistas Tallinna, Pärnu, Paide ja teiste Eestimaal asuvate alade ja linnuste Rootsi võimu alla minekut. Vaherahuleping sõlmiti 1564. aasta septembris Tartus.
1570. aastal tunnistas Moskva tsaar Ivan IV osa Vana-Liivimaast omandanud hertsog Magnuse, Liivimaa kuningaks Moskva tsaaririigi vasallina. Liivimaa kuningriigi territoorium piirnes põhjas Rootsi kroonile allunud territooriumitega, kagus aga 1561. aastaks Vene tsaaririigi vägede poolt vallutatud Tartu linn (1558), Tartu piiskopkonna ja osa Liivi ordu territoorium, kus suuremal osal vallutatud alast kehtis Moskva tsaaririigi võim kuni 1582. aastani.
1570. aasta juunis vallutasid rootslased Lihula ning Rootsi kuninga Johan III ja Moskva tsaari Ivan IV (Ivan Julm) vaheline sõda algas Lihulasse suundunud Magnuse kaks mõisameeste lipkonda koos hulga venelaste Lihula lahinguga, millega sõjategevus Moskoovia ja Rootsi vahel avalikult algas ning jätkus 21. augustil 1570 rootslaste valduses olnud Tallinna piiramisega ja rüüsteretkede ja kindlustatud punktide piiramisega ülemvõimu eest Eestimaa alade üle.
Tallinna piiramine.
Liivimaa kuningas Magnus piiras koos suure Moskva tsaaririigi sõjaväega Tallinna seitsme kuu jooksul: 21. august 1570 – 16. märts 1571. Hiljem tuli linna piirajaile lisavägesid. Piiramine jäi aga tulemusteta ning Magnuse väed ja Moskva tsaaririigi väed lahkusid Tallinna alt 16. märtsil 1571. 
16. märtsil 1571 toimus Koigi lähedal asunud Ubakalu küla juures Ubakalu lahing, kus Tallinna ja Paide piiramiselt taganenud hertsog Magnuse väejuhi Tiesenhauseni ja Karl Henriksson Horni juhitud Rootsi väeüksuse vahel toimus lahing, mis lõppes rootslaste võiduga.
1571. aastal tungisid Moskva tsaaririigi väed ka Rootsi riiki kuuluvasse Soome hertsogiriiki. Rootsi kuningaks saanud Johan III oli aga seotud Älvsborgi lunaraha maksmisega ega suutnud sõdida Vene väed tegid retki sügavale Soome sisemaal, Soome väejuht oli sel ajal Klas Eriksson Fleming.
Paide piiramine.
1573. aastal tulid Moskva tsaaririigi väed suurel hulgal Narva kaudu Järvamaale ja vallutasid Paide linnuse 1. jaanuaril. 
Pärast Paide vallutamist siirdus Moskva tsaaririigi 16 000-meheline sõjavägi vallutama Saare-Lääne piiskopkonda, sai aga 23. jaanuaril Koluvere all rootslastelt põhjalikult lüüa. Jaanuaris 1573 piirasid ja vallutasid Moskva suurvürsti väed rootslaste valduses oleva Karksi linnuse ja kinkisid selle Liivimaa kuningas Magnusele.
, "Koluvere lahing"
Rakvere piiramine.
1573. aastal sai Rootsi väepealik Liivimaal Claes Åkeson Tott ülesande vallutada oma vägede ja koostöös admiral Hermann Flemingi juhitava laevastikuga Narva. 1574. aastal suundus rootsi vägi, nende seas palju šoti palgasõdureid Narva poole, ja piirasid jaanuarist edutult venelaste valduses olnud linna ning lahkusid 25. märtsil. 1574. aasta kevadel, kui Rakvere piiramine ebaõnnestus ja hakkasid Rootsi väed Moskoovia kontrolli all olevatel aladel röövima ja rüüstama.
, jaanuar–märts 1574
Rüüsteretk Tallinna ja Harjumaale.
1574. aastal toimus Moskva tsaaririigi vägede rüüsteretk Eestimaale, 
Pärnu vallutamine.
1575. aastal vallutasid Moskva tsaaririigi väed Pärnu. 1562. aastal olid Pärnu vallutanud rootslased, kuid linna kaitsvad palgasõdurid loovutasid linna 1562. aastal linna Poola vägedele ja mõisameestele. Rootsi sõjaväe ülemjuhatajaks Eestimaal Henrik Klasson Horn, kes vallutas Koluvere linnuse, ei suutnud tagasi vallutada 29. aprillil 1565. aastal Pärnut, mis jäi formaalselt Poola võimu alla 9. juulini 1575, kui linn rüüstati ja põletati uuesti Vene vägede poolt 1575. aastal. Juulis 1575 sõlmiti Siestarjoki vaherahu.
Rüüsteretk Läänemaale.
1575. aastal tegid Moskva tsaaririigi väed rüüsteretke Saare- ja Läänemaale. 
Läänemaal vallutasid venelased Koluvere, Lihula ja Vigala lossi ning 22. veebruaril 1576 alistus ka Haapsalu linnus ilma võitluseta venelaste ees. 1576. aasta veebruaris jõudsid Moskva tsaaririigi väed üle merejää ka Saaremaale, mida ulatuslikult laastati. Põletati maha ka Püha kirik.
Rüüsteretk Tallinna ja Harjumaale.
1576. aastal kahepäevase piiramise ja ägeda suurtükitule tulemusena andsid Padise kloostri kaitsjad eesotsas pealik Hans von Oldenburgiga alla ja loovutasid endise kloostri venelastele.
1576. aastal rüüstasid Moskva tsaaririigi väed Tallinna ümbrust: 
Tallinna piiramine.
1577. aasta 23. jaanuarist 15. märtsini toimus Tallinna teine piiramine Ivan IV vägede poolt. Moskva tsaaririigi umbes 50 000-meheline vägi piiras linna 50 suure ja väiksema kahuri ja mortiiriga, 7 nädalat kestnud piiramise järel, taganesid Moskva väed. 
27. augustil 1577 tegi Rootsi laevastik mitme laevaga reidi Narva jõe suudmesse, kus mitmed majad maha põletasid, paarsada venelast tapsid ja paar laeva sõjasaagiks said.
Lahingud Liivimaal.
21. oktoobril 1578 toimus Võnnu lahing, mille tulemuseks oli Rootsi ja Poola vägede võit.
Rüüsteretk Tallinna ja Harjumaale.
1579. aastal toimusid Moskva tsaaririigi vägede ja nende vasallide, tatarlaste jõukude korduvad rüüsteretked Eestimaale
Narva piiramine, 1579.
, 6/14. september (ukj) – 28. september 1579
Paide ja Rakvere lahingud, 1581.
, 1581 (rootsi võit)
, 1581 (rootsi võit)
Narva piiramine, 1581.
, 6. november 1581, mis lõppes Rootsi vägede võiduga ja Jaanilinna kindluse vallutamine (17. september).
Sõjategevus Ingerimaal.
Sõjategevuses Ingerimaal vallutas Pontus De la Gardie Ingerimaa ja Karjala kannasel 1580 Orešeki ning 1581. aastal Jaanilinna, Pähkinälinna ja Jama, Käkisalmi, Koporje, Venemaa tsaaririigilt ning maa-alad liideti Ingerimaa Rootsi kuningriigi valdusse aastatel 1580–1595 Rootsi Ingerina.
Pljussa vaherahu.
10. augustil 1583 sõlmiti Moskva tsaaririigi ja Rootsi kuningriigi vahel Pljussa vaherahuleping. Rahulepinguga sai Rootsi kuningriik endale Liivi sõjas Moskva tsaaririigilt vallutatud alad: Eestis: Narva ja Tartumaa; Ingerimaal: Jama, Koporje ja Jaanilinna, koos neid ümbritsevate maakondadega) ja Karjalas: Käkisalmi lääni. Pljussa vaherahu sõlmiti kolmeks aastaks, kuid hiljem 1585. aastal pikendati 1590. aastani. Rootsi ja Moskva alade piirijõeks oli Koporje maakonda ja Orehhovo maakondi eraldav Strelna jõgi. 
Vene-Rootsi sõda (1590–1595).
16. sajandi viimasel kümnel oli poliitiline olukord Põhja-Euroopas muutunud, Poola-Leedu troonile oli 1587. aastast tõusnud Rootsi kuninga Johan III poeg Zygmunt III Waza ning kuigi Rzeczpospolita oli sõlminud Moskva tsaaririigiga 15-aastase vaherahu. ei olnud välistatud nende sõjaline liit Moskva tsaaririigi vastu. Algselt püüdis Moskva tsaar taastada Liivi sõja eelseid valdusi läbirääkimiste teel kuningas Johan III-ga.
Sõjategevus jaanuaris–veebruaris 1590.
1590. aasta jaanuaris alustasid Vene väed sõjategevust jaanuari alguses rüüsteretkedega Ingerimaale. 18. jaanuaril alustasid Vene väed liikumist Novgordist Ingerimaale ja väesalk liikus ka Koporje linnust piirama. 
Põhiväed jõudsid Jama kindluse juurde ning alustasid selle piiramist, kindluse garnison alistus juba järgmisel päeval (25.01). 30. jaanuaril jõudsid Vene eelväed Jaanilinna alla ja asusid selle piiramisele. Vene vägesid rünnati Rootsi 4000-mehelise piiril asunud väe poolt, kuid rootslased Göran Boije juhtimisel kaotasid lahingu ja taganesid Rakvere suunas, kus asusid rootslaste põhiväed, Eestimaa kuberneri Gustaf Banéri juhtimisel.
2. veebruaril jõudsid Jaanilinna ja Narva linnuste alla Vene põhiväed ning algas kindluste piiramine, milles kasutati selleks Pihkvast kohale koodud müürilõhkumissuurtükke. Narva ja Jaanilinna piiramise ajal rüüstasid Vene ratsaväed ka Alutaguse ja Rakvere piirkonnas. Nende võitluste ajast on pärit ka senini alles olev Kõrkküla kivirist Narva maantee ääres, Rootsi teenistuses olnud ja langenud Vene bojaari Vassili Rosladini mälestuseks. 19. veebruaril tegid Vene väed katse vallutada Narva ja Jaanilinna linnust tormijooksuga, kuid see ebaõnnestus. Rünnakule järgnenud päeval alustasid kindluse kaitsjad Karl Henriksson Horni juhtimisel vaherahuläbirääkimisi. 
Vaherahuläbirääkimiste tulemusel, Narva ja Ivangorodi asehaldur Karl Henriksson Horn nõustus 25. veebruaril sõlmima üheaastase eelvaherahulepingu, millega nõustus tagastama Moskva võimu alla Ingerimaal: Jamas, Jaanilinnas ja Koporjes. 
Rootsi kuningas Johan III keeldus tunnistamast Horni sõlmitud vaherahulepingut ning Karl Henriksson Horn mõisteti Jaanilinna loovutamise eest surma ning Eestimaa kuberner Gustaf Banér tagandati ametist. Vägede ülemjuhatajaks Eestimaale määrati Klas Eriksson Fleming.
Sõjategevus 1590–1591.
Kehtiva vaherahulepingu ajal püüdsid Rootsi väed, 1590. aasta novembris vallutada ebaõnnestunult vallutada Jaanilinna, millele järgnes lühiajaline Narva piiramine Vene vägede poolt
1590. aasta detsembris tegid Rootsi väed sõjakäigu Pihkva piirkonda ja rüüstasid ka Jama ja Kaporje piirkonda. Samal ajal alustasid sõjategevust Venemaa vastu ka Rootsi väed Österbotteni asehalduri juhtimisel ning tegid sõjakäigu kuni Valge mereni ja vallutasid Petsamo (venepäraselt "Petšenga") vene õigeusu kloostri. 
1591. aasta jaanuaris tegid Rootsi väed uue sõjakäigu Göran Boije juhtimisel Koporjesse, sõjakäik kestis Koporje maakonnas kuni veebruarini.
1591. aasta suvel tegid Rootsi väed uue sõjakäigu Morits Birgerssoni (Grip) () juhtimisel Oudova- ja Novgorodimaale. Neile vastu saadetud Vene väed vojevood Pjotr Šeremetjevi suurpolk ja vürst Vladimir Dolgorukovi eelpolk purustati lahingus ja V. Dolgorukov võeti vangi. Rootsi väed jõudsid rüüsteretkega kuni Novgorodini. Venemaa olukorda vastupanul raskendas samal ajal Krimmi khaani Ğazı Geray II sõjakäik Moskva vastu.
Sõjategevus oktoobris–novembris 1592.
Vaherahu lõppemisel aga alustasid Vene väed 1592. aasta oktoobris–novembris uuesti sõjategevust Karjalas ja Lõuna-Soomes. Vene rüüstesalgad jõudsid Viiburini ja seejärel ka kuni Helsingi ja Turuni, mis sundis rootslasi uutele vaherahuläbirääkimistele.
1593. aasta jaanuaris sõlmiti Rootsi ja Moskva vahel Jaanilinnas uus kaheaastane vaherahu, mis kehtis kuni 1595. aasta jaanuarini.
Täyssinä rahu, 1595.
1595. aastal sõlmitud Täyssinä rahuleping Vene-Rootsi sõjas oli edukas Moskva tsaaririigile. Vastavalt rahulepingule loovutas Rootsi Ingerimaa koos sealsete linnuste ja linnadega (Jaanilinn, Jam, Koporje, Schlüsselburg) ning Käkisalmi lääni, mis olid kõik saadud Pljussa vaherahuga. 
Lepinguga määrati kindlaks Vene-Rootsi piir Soomest kuni Põhja-Jäämereni. Rootsi sai vastavalt lepingule oma kaupmeestele vabade kaubahoovide kasutamise Moskvas, Novgorodis ja Pihkvas. Venemaa sai oma kaupmeetele samad õigused Viiburis, Turus ja Tallinnas.
1570–1578 – Moskva tsaaririigist sõltuv Magnuse vasallkuningriik Eesti alal