tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pärnu spordihall

Pärnu spordihall on Pärnus aadressil Riia maantee 129 asuv spordikompleks.
Spordihoones peavad oma kodumänge Pärnu VK ja BC Pärnu Sadam.
Kirjeldus.
Kompleksis on 2040 m² peaareen (mida saab vahekardinatega eraldada kolmeks väljakuks), 435 m² väike pallimängude saal, 213,6 m² jõusaal, 178,6 m² võimlemissaal, vibuspordi lasketiir, lisaks kohvik ja muid väiksemaid ruume. Teisel korrusel on 210 meetri pikkune jooksurada.
Lae kõrguseks olev 12,2 m võimaldab kiikingu harrastamist. Peaareeni põranda alla on paigaldatud vajalikud kinnitused kahe kiige paigaldamiseks.
Tugevdatud katusekonstruktsioonid võimaldavad sinna kontsertide ja muude ürituste tarbeks lisavalgustuse ja võimenduse paigaldamist. Kontserdi külastajate tarbeks on võimalik paigaldada kuni 2500 istekohta.
Ehitus.
Hoone projekteeris Palm-E Arhitektibüroo ja ehitas AS Oma Ehitaja. Arhitekt oli Eero Palm, kes on loonud ka A. Le Coq Sport spordimaja Tartus.
Hoone nurgakivi pandi 4. märtsil 2009 ja hoone avati 17. oktoobril 2009. Ehituse maksumus oli 99 796 229 krooni ehk 6,38 miljonit eurot.
Hoone oli Eesti Betooniühingu ja Eesti Ehitusmaterjalide Tootjate Liidu korraldatava konkursi Aasta betoonehitis 2009 aasta nominent.
1. jaanuaril 2011 kukkus lume raskuse all sisse spordihalli väikese saali katus. Õnnetuses keegi viga ei saanud, kuid spordihall sai suuri veekahjustusi. Väike saal avati uuesti augustis 2012.
IPhone 5c

iPhone 5c on Apple'i puuteekraaniga nutitelefon. See on koos kõrgema klassi iPhone 5s-iga üks iPhone 5 järeltulijatest. Apple esitles iPhone 5c-d ja 5s-i esimest korda 10. septembril 2013 ning müüma hakati neid sama aasta 20. septembril, lõpetades sellega ühtlasi iPhone 5 müügi.
iPhone 5c kasutab iOS-i tarkvara iOS 7.1.
iPhone 5c kasutab enamjaolt sama riistvara mis iPhone 5, iPhone 5s-ist erineb see järgmiste elementide poolest: A6 kiip uuema A7 asemel, sõrmejäljeluger ning kaamera sarivõtte- ja aegluubis videovõtterežiimi olemasolu. iPhone 5c on valmistatud polükarbonaadist (korpus on kas sinine, roheline, roosa, kollane või valge) erinevalt iPhone 5-st ja 5s-ist, mille korpus on valmistatud metallist.
Neocube

Neocube ehk NeoKuubik on paljudest väikestest magnetkuulidest koosnev mänguasi, mille osadest saab moodustada palju kujundeid. Tavaliselt on ühes kogumis 216 väikest magnetit.
NeoKuubiku liigitamine mänguasjade hulka pole päris kindel. Mõnes riigis võib NeoKuubikute reklaam ja müük olla keelustatud.
Hoiatus.
NeoKuubik ei sobi alla 7 aasta vanustele lastele – allaneelamise oht. 
NeoKuubikuid kattev kiht võib metallide suhtes ülitundlikel inimestel põhjustada allergiat.
Haivi Raadik

Haivi Raadik (10. juuni 1930 Vahamulla – 28. august 2013) oli eesti metallikunstnik.
Ta lõpetas aastal 1949 Türi Keskkooli. Aastatel 1952–1958 õppis ta ERKI-s, lõpetades selle metallikunstnikuna.
Ta töötas aastatel 1958–1959 Tallinna Tööstuskaubastus dekoraatori ja juveelikunstnikuna ning aastatel 1959–1964 Kunstitoodete Kombinaadi metallehistööde ateljees kunstnikuna, seejärel oli ta vabakunstnik. Aastast 1961 oli ta Kunstnike Liidu liige.
Tiiu Randviir

Tiiu Randviir-Tölp (aastast 1971 Tiiu Tölp; sündinud 10. märtsil 1938 Tartus) on eesti priimabaleriin ja balletipedagoog.
Ta on lõpetanud 1955. aastal Tallinna Koreograafiakooli (Liia Leetmaa klassis) ja 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (3. lend).
1956. aastal alustas ta Estonias lavakarjääri ja lõpetas selle 1979. aastal . Juhuse tahtel jäi tema luigelauluks laval "Luikede järv", millega ta pärast balletikooli lõpetamist oma tipputõusu Estonia laval ka alustas. 
Tiiu Randviiru karjäär jätkus balletipedagoogina ja seda tööd on ta teinud kokku 45 aastat (kuni aastani 2019). Tema õpilaste hulgas on Kaie Kõrb, Age Oks, Maria Seletskaja, Ketlin Oja ning paljud teised praegused ja tulevased lavatähed.
Isiklikku.
Tema vend oli maletaja ja maleajakirjanik Jüri Randviir.
Tema abikaasa oli 1971. aastast kergejõustiklane ja sporditegelane Rein Tölp, nende poeg on jalgrattur Urmas Tölp.
Córdoba provints (Argentina)

Córdoba provints on Argentina 1. järgu haldusüksus. See asub riigi keskosas.
Provints on rahvaarvult Argentina provintsidest teisel kohal, 2010. aastal elas seal 3 308 876 inimest. Pindalalt on provints viies (165,321 km²).
Provintsi keskus on Córdoba, kus eeslinnu arvesse võttes elab umbes 41% provintsi rahvastikust.
Linnad.
Córdoba provintsi suuremad linnad on (sulgudes rahvaarv 2008. aastal):
Córdoba ülikool

Córdoba ülikool on ülikool Argentinas Córdoba linnas.
Ülikool on vanim Argentinas, asutatud aastal 1613.
Amerikaniseerumine

Amerikaniseerumine on Ameerika Ühendriikide mõju teiste riikide kultuurile, näiteks popkultuurile, köögile, tehnikale, äritavadele või poliitikale. Terminit on kasutatud vähemalt 1907. aastast. Amerikaniseerumine on lähedalt seotud globaliseerumisega, kuna suur osa tänapäevasest maailmakultuurist on seotud poliitikas, majanduses ja popkultuuris domineeriva USA-ga.
Ameerika Ühendriikides nimetatakse amerikaniseerumiseks immigrantide või annekteeritud alade (nt California) elanike kultuurilist ühtlustumist ülejäänud USA-ga ning sellele omaste tavade ja väärtuste omaksvõttu.
Poliitikas peetakse amerikaniseerumiseks poliitilise kommunikatsiooni ja turunduse tähtsuse tõusu, mis kasvatab poliitiliste kampaaniate eelarveid ning tõstab kommunikatsiooniekspertide mõju.
Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum

Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum (aserbaidžaani keeles: "Azərbaycan Milli İncəsənət Muzeyi‎") on kunstimuuseum Bakuus. Muuseum on suurim kunstimuuseum Aserbaidžaanis.
Muuseumihoone ehitati 1885. aastal. Kunstimuuseum avati seal 1920. aastal.
Peatähelepanu on pööratud 19. sajandi aserbaidžaani maalikunstile, 16. ja 17. sajandi hollandi ja flaami kunstnike maalidele ning 19. sajandi prantsuse, vene ja saksa maalidele.
Muuseum asub Bakuu kesklinnas aadressil Niyazi küçəsi 9-11. Lähim metroopeatus on İçərişəhər.
William H. Macy

William Hall Macy, Jr. (sündinud 13. märtsil 1950 Miamis Floridas) on USA Emmy auhinnaga pärjatud filminäitleja ja filmirežissöör.
Tema tuntumate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Fargo (film)", "Seabiscuit" ja "Cellular".
Aune Suve-Kütt

Aune Suve-Kütt (neiupõlvenimi Aune Suve; sündinud 30. juulil 1977) on eesti skaudiliikumise tegelane, noorsootöötaja ja muuseumijuht.
Ta on töötanud Albu (1999–2006) ja Ambla vallas (2000–2002) noorsootöötajana. 
Aastatel 2006–2015 oli ta Vargamäel asuva A. H. Tammsaare muuseumi juhataja. Muuseumijuhatajana esindas ta muuseumi ka MTÜ Eesti Kirjanike Muuseumite Ühingu juhatuses. Seejärel töötas Tapa valla (2018–2020) ja Järva valla (2020–2021) noorsootöö spetsialistina. Alates 2022. aastast on ta Järva valla Noorsootöökeskuse juhataja.
Aastatel 2012–2013 juhtis ta A. H. Tammsaare teose "Tõde ja õigus" I osa audioraamatu loomise projekti, mille raames Meelis Kompus luges 20 plaadile 1300 minutit (550 lehekülge) teksti.
Alates 1990. aastast on ta löönud kaasa skaudiliikumises: ta on 1995. aastal asutatud Eesti Skautide Ühingu asutajaliige ja üle-eestiliste ürituste organisaator, 1992–1998 Tamsalu lipkonna juhatuses ning Kõrvemaa lipkonna juht alates 1999. aastast.
Ta on ka EELK Järva-Madise koguduse aktiivne liige.
Ta tegutseb giidina Tammsaare muuseumis, Albu mõisas ja rabamatkadel. 
Ta on ka Albu vallas tegutseva segakoori Sink Sale Proo koorivanem. 2002–2005 tantsis ta Rae kultuurikeskuse segarahvatantsurühmas Sukad &amp; Tagi, 2006. aastast Albu rahvamaja segarahvatantsurühmas Kakerdaja. 2012. aastal loodud MTÜ Kultuuri- ja Haridusseltsis Üksmüts juhatuse liige.
Ta on osalenud TV3 meelelahutussaates "Õhtusöök viiele".
Isiklikku.
Aune Suve on alates 2013. aasta juulist abielus Jaanus Kütiga.
Sint Maarten

Sint Maarten on Madalmaade Kuningriigi maa, mis hõlmab Saint-Martini saare lõunaosa, piirnedes põhjas Saint-Martiniga. 
Pealinn on Philipsburg, suurim linn Lower Prince's Quarter.
Sint Maarteni ametlikud keeled on hollandi ja inglise keel.
Peaminister on 2023. aastast Luc Mercelina. 
Madalmaade kuningat esindab kuberner, kes ta ka ametisse nimetab. Sint Maarteni esimene kuberner oli aastatel 2010–2022 Eugene Holiday. Praegune kuberner on alates 2022. aastast Ajamu Baly. 
Rahaühikuna kasutatakse saarel Hollandi Antillide kuldenit.
Esimese kindluse (Fort Amsterdam) rajasid hollandlased Saint Martini saarele 1631. aastal. Käimasoleva kaheksakümneaastase sõja tõttu olid aga pinged Hispaaniaga kõrged, mispeale juunis 1633 vallutas Hispaania saare ja ajas hollandlased välja. Aprillis 1644 üritas Petrus Stuyvesant 400-600 mehega saart tagasi vallutada, kuid ebaõnnestunult. Münsteri rahu järel 1648. aastal, mis lõpetas 80-aastase sõja, ei näinud Hispaania saarel enam strateegilist vajadust ja hülgas selle. Peale Hispaania lahkumist hakkasid prantslased ja hollandlased saarele tagasi tulema. Sõja vältimiseks sõlmiti 23. märtsil 1648 saarel Concordia künkal (tänapäevase nimega Mont des Accords) Concordia leping, millega saare põhjaosa jäi Prantsusmaale ja lõunaosa Madalmaadele.
Larissa Volpert

Larissa Volpert (30. märts 1926 Leningrad – 1. oktoober 2017 New York) oli Nõukogude Liidu ja Eesti maletaja, kirjandusteadlane, vene filoloog.
Ta oli alates 1977. aastast töötanud õppejõuna Tartu Ülikoolis (professor 1990. aastast, emeriitprofessor 1995. aastast).
Volpert kaitses 1989. aastal väitekirja "Пушкин и психологическая традиция во французской литературе конца XVIII – первой трети XIX в." ning ta sai doktorikraadi kirjanduses. 
Tema peamised uurimissuunad olid prantsuse kirjanduse ajalugu, vene ja prantsuse kirjanduse vastastikused seosed ning puškinistika.
Male.
Larissa Volpert saavutas 1955. aastal male maailmameistrivõistluste pretendentide turniiril Moskvas Olga Rubtsova järel 2. koha (Rubtsova sai aasta pärast maailmameistriks) ja 1959. aastal Plovdivis 3. koha, seejuures edestades eestlanna Salme Rootaret, kes jäi jagama 4.–5. kohta.
Ta sai sportlike saavutuste eest males 1957. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1978. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Pere.
Tema abikaasa oli Pavel Reifman.
Suriname madude loend

Surinames elavad looduses järgmised maod (74 liiki):
Euroopa madude loend

Euroopas elavad looduses järgmised maod:
Merimadulased

Merimadulased ("Hydrophiinae") on mürknastiklaste sugukonna alamsugukond.
Nad elavad Vaikses ookeanis ja India ookeanis ning puuduvad Põhja-Jäämeres, Atlandi ookeanis ja Vahemeres. Nad on tekkinud ja levinud alles pärast seda, kui 3 miljonit aastat tagasi Põhja-Ameerika manner ja Lõuna-Ameerika manner ühinesid. Nad ei saa liikuda Vaiksest ookeanist ja India ookeanist Atlandi ookeani, sest Hoorni neeme ja Hea Lootuse neeme juures on vesi liiga külm. Nad ei saa kasutada ka Suessi kanalit ega Panama kanalit, sest Punane meri on liiga soolane ja Panama kanalis on magevesi. 
Enamik merimadulasi elab ranna ääres madalas vees, ainult üksikud liigid on suure levilaga, näiteks kahevärviline pelamiid.
Klassifikatsioon.
Merimadulaste alamsugukonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad:
Lena Einhorn

Lena Einhorn (sündinud 19. mail 1954 Stockholmi lähedal) on rootsi arst, viroloog ja rakubioloog, kellest on saanud kirjanik ja filmirežissöör.
Ta on sündinud poola-juudi päritolu arstide Nina ja Jerzy Einhorni peres, isa oli ka poliitik (kristlik demokraat). Ka vend Stefan Einhorn on arst, arstiteadlane ja kirjanik.
Tema dokumentaalteos, oma emast ja Varssavi getost rääkiv "Nina teekond", sai 2005. aastal olulisima Rootsi kirjandusauhinna Augustipreemia ("Augustpriset") ning selle põhjal tehtud film sai Rootsi filmiauhinna Kuldpõrnikas nii parima filmina kui ka parima stsenaariumi eest.
Tema esimene romaan "Siri" on August Strindbergi ainetel.
Tüügasmadu

Tüügasmadu ("Acrochordus") on maoliste perekond, mis moodustab omaette tüügasmadulaste sugukonna. Varem on seda paigutatud nastiklaste sugukonda omaette alamsugukonna koosseisus.
Perekonnas on kolm retsentset liiki:
Peale selle on teada üks fossiilne liik:
Perekonna tüüpliik on jaava tüügasmadu.
Tüügasmaod kuuluvad algeliste madude hulka.
Nimi.
Perekonna autor on Claës Fredrik Hornstedt (1787). 
Perekonna nimena on kasutatud:
Levik.
Leviala ulatub India lääneosast ja Sri Lankast läbi Kagu-Aasia troopika Filipiinideni. Tüügasmadusid on Indoneesia ja Malaisia saartel kuni Timorini, Uus-Guinea saarel, Austraalia põhjarannikul, Mussau saarel, Timoril, Bismarcki saarestikus ja Guadalcanali saarel (Saalomoni Saared).
Morfoloogia.
Tüügasmaod kasvavad 60 cm kuni 243 cm pikkuseks. Suuremad tüügasmaod võivad kaaluda kuni 4 kg (Uus-Guinea saarel).
Neil puuduvad enamikule teistele madudele omased kõhukilbised. Tüügasmadude soomused on pisikesed püramiidjad jätked ega kata üksteist; selle järgi on nad nime saanud. 
Silmad asetsevad selgmiselt. 
Nahk on lotendav, nagu see oleks loomale liiga suure numbriga.
Elupaigad.
Tüügasmaod elavad jõevees ja mangroovi riimvees.
Toitumine.
Tüügasmaod toituvad põhiliselt kaladest. Nad varitsevad veekogude põhjas kalu. Kui kala läheneb, võtab tüügasmadu ta oma keerdude vahele. Soomuste karedus võimaldab limast libedat kala kinni saada. 
Eluviis.
Tüügasmaod on täielikult veelise eluviisiga. 
Evolutsioon.
Tüügasmaod on teada alates Kesk-Miotseenist.
Kääbusmadulased

Kääbusmadulased (Calamariinae) on madude alamsugukond. Nad elavad peamiselt Aasias.
Ivo Sillamaa

Ivo Sillamaa (2. november 1955 – 14. juuli 2023) oli eesti pianist ja klavessinist. 
Sillamaa lõpetas 1974 klaverierialal Tallinna Muusikakeskkooli (õpetaja Ruuta Taras) ja 1979 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Bruno Luki klass), täiendas end 1979–1981 Moskva konservatooriumi assistentuur-stažuuris (juhendaja Vera Gornostajeva). 
Töötas aastatel 1981–1990 ja 2005–2022 Rahvusooper Estonias pianist-repetiitorina, 1981–1993 Tallinna Muusikakeskkoolis ja 1990–1993 Eesti Muusikaakadeemias klaveriõppejõuna. 
Oli aastast 1993 ansambli Hortus Musicus klavessinist-organist ning esines sellega paljudes välisriikides, sealhulgas mainekatel festivalidel (nt Pro musica antiqua Regensburgis ja Tage alter Musik Herne’is, Svjatoslav Richteri festival Moskvas, Osterfestival Innsbruckis, Wartburgi festival Eisenachis, Internationales Oleg Kagan Musikfest Kreuthis ja Moskvas). 
1974. aastal alustas Ivo Sillamaa soolopianisti karjääri, soleerides Beethoveni, Brahmsi, Chopini ja Mozarti klaverikontsertide ettekandel Neeme Järvi, Eri Klasi, Peeter Lilje, Andres Mustoneni ja Paul Mägi juhatusel. 
Sillamaa tegi organisti ja klaverisaatjana koostööd Hendrik Krummi ja Margarita Voitesega, andis kontserte Nõukogude Liidu tähtsamates kontserdisaalides. Esines organisti ja klavessinistina ka ansamblis Eesti Barokksolistid. Pikaajalises koostöös Andres Mustoneni, Neeme Punderi ja Peeter Klaasiga valmisid kontserdisarjad (nt Suur muusikaakadeemia), mille kavas olid kõik Bachi, Beethoveni, Mozarti, Vivaldi ja Händeli viiulisonaadid, Bachi flöödisonaadid ja mitme teise baroki suurmeistri kammermuusika.
Isiklikku.
Ta oli harfimängija Zvenislava Sillamaa ja automaatikaprofessor Hanno Sillamaa poeg. 
Tema ja Kaari Sillamaa tütar on Janika Sillamaa, poeg Virgo Sillamaa.
Priit Maide

Priit Maide (sündinud 8. aprillil 1963) on eesti ettevõtja.
Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Maide on kirjastuse Varrak juhatuse esimees.
Pere.
Tema ema Maret Maide oli kirjastuse Varrak asutaja.
Ruth Millikan

Ruth Garrett Millikan (sündinud 19. detsembril 1933 Philadelphias) on ameerika filosoof, kelle peamised uurimisvaldkonnad on vaimufilosoofia, bioloogiafilosoofia ja keelefilosoofia. 
Haridus- ja töökäik.
Ruth Millikan lõpetas 1955. aastal Ohios vabade kunstide kolledži Oberlin College. Enda sõnul õppis ta kolledžis rohkem bioloogiat kui filosoofiat. 1969. aastal kaitses ta Yale'i Ülikoolis doktoritöö filosoofias, tema juhendaja oli Wilfrid Sellars. 1977. aastast on ta töötanud Connecticuti Ülikoolis, algul lektorina, seejärel kaasprofessorina ning alates 1992. aastast professorina. 2004. aastast on ta Connecticuti ülikooli emeriitprofessor.
Filosoofia.
Millikani enda hinnangul põhineb kogu ta töö bioloogial, eelkõige evolutsiooniteoorial. Samas on ta tegelenud ka teiste valdkondadega, mis on tema uurimistöö jaoks tarvilikud, näiteks psühholoogiafilosoofia ja ontoloogiaga. 
Biosemantika.
Esimese raamatu "Language, Thought and Other Biological Categories" ("Keel, mõte ning teised bioloogilised kategooriad") avaldas Millikan 1984. aastal. Juba selles nimetas ta keelt bioloogiliseks kategooriaks. Samas suunas jätkates on ta arendanud välja biosemantikaks nimetatud lähenemise. Üks sellekohaseid võtmetekste on ajakirjas The Journal of Philosophy 1989. aastal ilmunud artikkel "Biosemantics".
Aastal 2005 ilmus Millikani raamat "" ("Keel: bioloogiline mudel"), milles ta endiselt rõhutab keele bioloogilist aspekti. Kui soovime mõista keele olemust, peame Millikani hinnangul mõistma, mida ta teeb, seega tema funktsiooni. 2012. aastal avaldati ta biosemantikaesseed saksa keeles raamatuna "Biosemantik: Sprachphilosophische Aufsätze".
Tunnustus.
2002. aastal pälvis Ruth Garrett Millikan Jean Nicod' auhinna, mida Prantsuse riiklik teadusuuringute keskus (CNRS) annab juhtivatele vaimufilosoofidele ja filosoofilise suunitlusega kognitiivteadlastele. Varem on selle auhinna saanud näiteks Jerry Fodor, Donald Davidson, John Searle ja Daniel Dennett.
Isiklikku.
Ruth Millikan on abielus kognitiivteadlase Donald Shankweileriga.
Jacobsoni elund

Jacobsoni elund ehk sahkluu-ninaelund ehk sahkluu-nina elund ehk vomeronasaalelund ehk vomeronasaalne süsteem (ladina "organum vomeronasale") on paljude loomade peas paiknev paariline lisahaistmiselund. 
Elund on embrüo staadiumis olemas kõikidel tetrapoodidel.
Asend.
Elundi asend loomaliigiti ja indiviiditi võib varieeruda: 
Morfoloogia.
Elundi morfoloogia erineb loomaliigiti ja ka indiviiditi, nii on mõõdetud pruun-harjasvöölasel ("Chaetophractus villosus") toruja elundi pikkuseks 18 mm, veisel ja hobusel 15–20 cm.
Anatoomia ja füsioloogia.
Jakobsoni elundit, mille aktiivsus ja osalemine organismide igapäevaelus võib varieeruda, loetakse loomadel oluliseks haistmiselundiks. Elundis paiknevad sensoorsed neuronid töötlevad keemilisi stiimuleid. Elundis elunevate neuronite aksonid ühenduvad haistmissibulaga ja edastatakse amügdalasse ja amügdala saadab impulsid hüpotalamusele sümpaatilise närvisüsteemi aktiveerimiseks. Sahkluu-ninaelund on nii sekretoorne kui sensoorne elund.
Funktsioonid.
Sahkluu- nina elundi rolli seostatakse mokapööritamisreaktsiooniga. 
Elundi postnataalseks bioloogiliseks funktsiooniks loetakse kemikaalide (näiteks feromoonide) kaudu suhtlemist sama liigi eri indiviidide vahel. Bioloogilist suhtlemist abistava elundina on elundil ka oluline roll aktiivsete seksuaalpartnerite, saakloomade ja ka pesapaiga leidmisel, toidu neelamisel jms.
Roomajatel.
Madudel.
Madudel moodustavad sahkluu-nina elundi kaks avaust suuõõnde (suulaes) koos sahkluu ja haistmisel osalevate närvilõpmetega ning vastavate rakkudega vomeronasaalse süsteemi.
Vomeronasaalne elund täidetakse nõrega, silmapiirkonnas paikneva Harderi näärme ja süljenäärmete kaudu.
Maod töötlevad liikudes aktiivselt ümbruskonnast saadud informatsiooni tuues kaheharulise keelega õhuosakesi suuõõnde. Lõhnaainetega sekreet tõmmatakse sahkluu-ninaelundisse ja edasi peaaju vastavatesse osadesse.
Madudel igapäevaelus on elundil tähtis roll saakloomade ning pesapaiga leidmisel ja ka isaste madude seksuaalsel käitumisel, tuvastamaks vastuvõtlikke vastassoost partnereid.
Katsed kinnipüütud isaste harilike rästikutega näitasid, et kui neil tuimastada või lõigata läbi sahkluu-nina närv, muutub isasrästikute käitumine: nad ei suuda enam "jälgi ajada" ja on paaritumise vastu ükskõiksed.
Imetajatel.
Inimestel.
Jakobsoni elundit loetakse vomeronasaalse süsteemi elundiks.
Ajaloolist.
Elundi esmaavastajaks inimesel peetakse Taani botaanikut ja anatoomi Frederik Ruyschi (1638–1731). Hiljem (1809) teatas Taani arst Ludwig Lewin Jacobson (1783–1843) Danske Videnskabernes Selskabis elundi uuest avastamisest imetajatel.
Konstantin Remtšugov

Konstantin Vadimovitš Remtšugov (vene keeles Константин Вадимович Ремчуков; sündinud 21. novembril 1954 Rostovi oblastis) on Venemaa ajakirjanik, ettevõtja ja endine poliitik.
Ta on 2005. aastast ajalehe Nezavissimaja Gazeta omanik, ühtlasi 2007. aastast ajalehe peadirektor ja peatoimetaja.
Remtšugov on 2012. aastast Moskva Linna Ühiskondliku Koja liige, alates 2016. aastast esimees. Ühtlasi on ta 2006. aastast Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi hoolekogu liige. Ta on ka Moskva Suure Teatri hoolekogu tegevkomitee liige (2001–2009 esimees). 
1999. aastal kandideeris Remtšugov Paremjõudude Liidu (SPS) nimekirja koosseisus Riigiduumasse. Riigiduuma saadik oli ta aastail 1999–2003. Duumas valiti ta loodusressursside komitee aseesimeheks.
Haridus- ja töökäik.
Remtšugov lõpetas 1978. aastal Moskvas Patrice Lumumba nimelise Rahvaste Sõpruse Ülikooli majanduse erialal. Pärast ülikooli lõpetamist tegeles ta teadustööga. Tema uurimisvaldkond oli arengumaade majandus. Ta kaitses 1984. aastal Moskvas majanduskandidaadi kraadi väitekirjaga "Размещение производительных сил и проблемы регионального планирования в Пакистане".
Aastatel 1986–1987 oli ta stažeerimisel Ameerika Ühendriikides Pennsylvania Ülikoolis. Aastatel 1999–2009 oli ta Venemaa Rahvaste Sõpruse Ülikooli majandusteaduskonna makroökonoomika kateedri professor.
Aastatel 2004–2005 oli ta Venemaa majandusarengu ja kaubanduse ministri abi.
Ajavahemikus 1993–2009 on Remtšugov olnud mitme ajakirja kolumnist.
Isiklikku.
Remtšugov on abielus Jelena Remtšugovaga. Neil on kolm last: Maksim (sündinud 1976), Nikolai (1986) ja Varvara (1990).
Siina Üksküla

Siina Üksküla (aastani 1959 Zinaida Ignatenko; sündinud 16. juunil 1938 Luiskovitsõ (soome keeles "Luiskenitsa") külas Jelizavetino külanõukogus Krasnogvardeiski rajoonis Leningradi oblastis) on eesti näitleja.
Ta on õppinud aastatel 1952–1954 Viljandi Pioneeride Maja balletiringis ja õpetanud samas aastatel 1954–1957. 1957. aastal lõpetas ta Viljandi Töölisnoorte Keskkooli ja 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri I lennu.
Ta on töötanud aastatel 1961–1967 Rakvere Teatris ja aastatel 1967–2000 Endla teatris. 
Ta on alates 1963. aastast Eesti Teatriliidu liige. 
Isiklikku.
Ta oli abielus näitleja Aarne Ükskülaga. Nende poja Sander Üksküla lapsed on näitlejad Sandra Uusberg ja Kristjan Üksküla.
Marta tänav (Tallinn)

Marta tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. 
Marta tänav algab Tondi tänavalt, ristub Magdaleena ja Asula tänavaga ning lõpeb Jalgpalli tänaval Lilleküla staadioni juures. Kuni 2019. aasta aprillini oli Marta tänav idakagu-lääneloodesuunaline ja ligikaudu 210 meetri pikkune, lõppedes Asula tänaval Tallinna-Keila raudtee ääres. Seejärel pikendati tänavat senise Kauba tänava raudteega paralleelse lõunakagu-põhjaloodesuunalise lõigu võrra kuni Jalgpalli tänavani, kujunedes tervikuna 1,2 kilomeetri pikkuseks.
Marta tänaval asub Liivi sõjas 11. septembril 1560 Jeruusalemma mäe lahingus hukkunud Tallinna suurkaupmehe Blasius Hochgrewe mälestusmärk, mis on Tallinna vanim üksikisikule püstitatud mälestusmärk.
Marta tänav sai selle nime 15. veebruaril 1933. Marta tänav on nime saanud Magdaleena tänava mõjul. Varem on tänav kandnud ka nime Magdaleena põik (vene keeles "Магдалиненский переулок").
1939. aastal nime Tallinna linnavolikogu Marta tänava Mare tänavaks.
1950.–1990. aastatel jätkus tänava otsast raudteeülekäik tänase Tedre ja Kotka tänava rismikule.
Mängur

Mängur võib viidata mitmele artiklile
Mängur võib viidata ka mitmele teosele:
Délfor Dicásolo

Délfor Amaranto Dicásolo (25. aprill 1920 – 13. september 2013) oli Argentina näitleja.
Kodu tänav

Kodu tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis. Kodu tänav algab Oa tänavalt, ristub Puhke, Tare, Vaikse ja Kauna tänavaga ning lõpeb Õilme tänaval.
Kodu tänav on peaaegu põhja-lõunasuunaline ja ligikaudu 340 meetri pikkune.
Kodu tänav sai nime 27. veebruaril 1924. Tänav on rajatud riikliku ehituslaenuga püstitatud kooperatiivelamute alale. Kodu tänav sai nime "Õpetajate Kodu" ehitusühingu järgi.
Kodu tänava ääres, Tare ja Vaikse tänava vahelisel lõigul, asub Kodu park.
Eugene Jeter

Eugene "Pooh" Jeter III (ukraina Юджин Джетер; sündinud 1. detsembril 1983) on afroameerika päritolu Ukraina korvpallur. 2013. aastal sai temast naturalisatsiooni teel Ukraina kodanik ja sellest ajast kuulub ta Ukraina korvpallikoondisse. Ta on tagamängija.
Ta on 180 cm pikk ja kaalub 80 kg.
Bo McCalebb

Lester Bo McCalebb (makedoonia Лестер „Бо“ Мекејлеб; sündinud 4. mail 1985 New Orleansis) on afroameerika päritolu Põhja-Makedoonia korvpallur. 2010. aastal sai temast naturalisatsiooni teel Makedoonia kodanik ja sellest ajast kuulub ta Makedoonia korvpallikoondisse. Ta on tagamängija.
Ta on 183 cm pikk ja kaalub 82 kg.
Bret McKenzie

Bret Peter Tarrant McKenzie (sündinud 29. juunil 1976) on Uus-Meremaa muusik ja produtsent, kes on pälvinud Oscari. 
Ta on võitnud ka Grammy auhinna muusikalise komöödiaga "Flight of the Conchords", kus ta osales koos Jemaine Clementiga. McKenzie töötas ka muusikalise järelevaatajana 2011. aastal linastunud filmis "Muppetid" ja võitis 2012. aastal Oscari parima filmilaulu ("Man or Muppet") eest.
Isiklikku.
Bret McKenzie on abielus Uus-Meremaa publitsisti Hannah Clarke'iga ning neil on kaks last: tütar Vita (sündinud 2009. aastal) ja poeg Leo (sündinud 2011. aastal).
Monte Vista

Monte Vista on linn USA-s Colorado osariigis, Rio Grande maakonna suurim linn. 
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Monte Vista linnas 4529 inimest, 1715 leibkonda ja 1212 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 925,5 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 1854 (keskmine tihedus 378,7/km²). 
Rassiline koosseis oli:
Aadu Kolk

Aadu Kolk (3. august 1937 Põltsamaa – 23. august 2013) oli eesti veterinaararst ja Eesti Maaülikooli õppejõud.
Ta sündis 1937. aastal Põltsamaal loomaarsti pojana. Ta lõpetas aastal 1955 Rakvere 1. Keskkooli ja aastal 1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna loomaarsti diplomiga. Aastatel 1963–1966 viibis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias aspirantuuris ja kaitses aastal 1969 Moskvas veterinaariakandidaadi väitekirja.
Pärast EPA lõpetamist töötas ta lühikest aega Kingissepa lihakombinaadis tehnoloogi ja tootmisala juhatajana ning aastatel 1961–1963 Harju rajooni "Sotsialismi tee" kolhoosis veterinaararstina.
1966. aastal sai temast Eesti Põllumajanduse Akadeemia nooremteadur, 1967. aastal vanemteadur. 1975. aastal valiti ta liha- piimatehnoloogia kateedri dotsendi kohusetäitjaks, 1980. aastal sama kateedri dotsendiks, kellena töötas 1999. aastani; lisaks oli ta aastatel 1996–1999 toiduhügieeni õppetooli ja aastatel 1996–2002 toiduhügieeni labori juhataja; samuti tegutses ta aastatel 1980–1994 teaduskonna dekaanina. Valiti taasasutatud Eesti Loomaarstide Ühingu esimesse ja teise juhatusse .
Ta õpetas peamiselt toiduainete hügieeni, lihatoodete kvaliteeti ja tootmishügieeni, kuid ka kohtuveterinaariat ja teadustöö aluseid. Ta avaldas üle 40 kirjatöö veterinaarsanitaarekspertiisi, lihasaaduste tehnoloogia ja optimaalse planeerimise vallas. Ta leiutas seadme tapasigade märgistamiseks ja seadme veiste elektriga uimastamiseks.
Isiklikku.
Tema isa Jüri Kolk oli samuti loomaarst, nagu ka ta noorem poeg Andres Kolk (kes praegu töötab siiski Euroopa Liidu juures), vanem poeg Rein Kolk on arst.
Provints (Prantsusmaa)

Prantsusmaa kuningriik oli provintsideks jagatud 4. märtsini 1790, mil departemangude süsteemi loomine provintsid asendas. Prantsusmaa provintsid olid umbes samad kui Inglismaa ajaloolised krahvkonnad. Nad said oma lõpliku kuju paljude sajandite jooksul, kui mitukümmend pooliseseisvat lääni ja endist sõltumatut maad liidendati Prantsuse kuningliku domeeniga. Juhusliku viisi tõttu, milles provintsid kujunesid, olid igal ühel omad feodaaltraditsioonid, seadused, maksusüsteemid, kohtud jne, ja süsteem kujutas takistust kogu maa tõhusale haldamisele Pariisist. Prantsuse revolutsiooni algaastatel, püüdega tsentraliseerida kogu maa haldust ja kaotada Prantsuse aadli mõju maa üle, kaotati provintside süsteemi tervik ja asendati departemangude süsteemiga, mis on veel täna kasutusel.
Mõnel juhul kasutavad mitmed tänapäeva piirkonnad või departemangud ajalooliste provintside nimesid ja nende piirid võivad jämedalt kattuda sama territooriumiga.
Endiste Prantsusmaa provintside loend.
Järgnev loetelu kajastab suuri Prantsusmaa provintse nende eksistentsi lõpetamise ajal Prantsuse revolutsiooni ajal. Sulgudes on pealinnad. Paksus kirjas linnanimed tähistavad, et linnas asus "parlement" või "conseils souverains" (suveräänne nõukogu), mis oli õigus- ja kohtuorgan. Mõnel juhul kogunes õigusorgan pealinnast erinevas linnas. Mõned provintsid, mis liidendati hiljem revolutsiooni ajal Prantsusmaasse, ei olnud ametlikult Prantsusmaa kuningriigi osad.
Prantsusmaa provintside, piirkondade, departemangude ja linnade vapid.
Prantsuse vappide galerii tutvustab Prantsusmaa provintside, piirkondade ja departemangude ja mõningate linnade vappe. Neid kasutatakse ajalooliste ja tänapäevaste piirkondade ja linnade visuaalseks tuvastamiseks Prantsusmaal.
Vabriku tänav

Vabriku tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Vabriku tänav algab Kotzebue tänava ja Kopli tänava ristmikult, ristub Valgevase, Malmi, Linda, Graniidi, Salme ja Kungla tänavaga ning lõpeb Volta tänaval. Vabriku tänav on ligikaudu 750 meetri pikkune.
Vabriku tänav 18 asub Kalamaja Põhikool.
Tänava nimed ja ajalugu.
Tänava vanim nimi oli "Kleine Ziegelkoppelsche Strasse" (Väike–Telliskopli tänav), kuna tänav kulges rööbiti endise Telliskopli tänavaga (praegu Kopli tänav). 1882. aastal nimetati tänav Vabriku tänavaks (saksa keeles "Fabrikstrasse", vene keeles "Фабричная улица") 1878. aastal seal asutatud vendadele Neidorfidele kuulunud malmivabriku järgi. 
22. mail 1964 pandi tänavale nimeks Ivan Rabtšinski tänav 1917. aasta Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee esimeheks olnud Ivan Rabtšinski (1879–1950) järgi. Praeguse nime sai tänav tagasi 3. augustil 1990.
Vabriku tänav 2 asus Eesti NSV ajal Tallinna II Toidukaubastu kauplus Volta filiaalkauplus Vabriku
Vabriku tänav 6 tegutses Eesti NSV Masinaehituse, Kerge- ja Kohaliku Tööstuse Rahvakomissariaadi vasevalutehas „Oktoobritäht".
Jüri kalmistu

Jüri kalmistu on kalmistu Rae vallas Jüri alevikus.
Kalmistu on rajatud hiljemalt 19. sajandil ning asub Jüri kirikust loodes.
Kalmistu pindala on 4,94 hektarit. Tuntud inimestest on sinna maetud kodu-uurija Oskar Raudmets, kohaliku elu edendaja, rahvapärimuse koguja Jaan Saalverk, muusik Raul Sepper ja mälumängur Aare Sirel.
Pärisrästiklased

Pärisrästiklased ("Viperinae") madude alamsugukond. Pärisrästiklaste puhul ei ole loomadele ohtlik mitte mao haardesse sattumine, vaid "märg hammustus". Eestis kuulub teadaolevalt sellesse alamsugukonda vaid üks liik – harilik rästik.
Klassifikatsioon.
Pärisrästiklaste alamsugukonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad:
Termolokatsioonielund.
Pärisrästiklastel termolokatsioonielund puudub.
Jorge Pedreros

Jorge Arnaldo Pedreros Avilés (8. august 1942 Santiago – 14. september 2013 Santiago) oli Tšiili näitleja, muusikaprodutsent, muusik ja koomik.
Gerald Lee juunior

Gerald Raymond Lee juunior (sündinud 23. novembril 1987 Uusikaupunkis) on soome korvpallur, kes mängib Rumeenia klubis CSU Asesoft Ploiești.
Ta on 208 cm pikk ja kaalub 113 kg. Tema isa on ameerika korvpallur Gerald Lee seenior, kes mängis Soome klubides.
2006. aastast mängib ta ka Soome korvpallikoondises.
Riho-Jaak Sarand

Riho-Jaak Sarand (29. aprill 1937 Tallinn – 2. juuli 2012) oli eesti põllumajandusteadlane ja biotehnoloog.
Haridus.
Ta lõpetas 1955 Õisu Tehnoloogilise Piimandustehnikumi ja 1960 Vologda Piimatööstuse Instituudi insener-tehnoloogi kutsega. 1962–66 oli ta Leningradi Külmutus- ja Piimatööstuse Instituudi (Ленинградский институт холодильной и молочной промышленности) kaugõppeaspirant. 1969 kaitses ta Vologda Piimatööstuse Instituudis tehnikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Исследование технологических процессов производства сыров с ускоренным созреванием".
Teadustöö.
Ta on uurinud piimatoodete biotehnoloogilisi protsesse ja mulla mikrobioloogilisi protsesse , samuti bioloogiliste silojuuretiste keemiliste konservantide mõju sileerimisprotsessile. Ta on loonud uusi silokonservante, täiustanud mügarbakterpreparaate ning biopreparaatide tootmise ja kasutamise tehnoloogiaid.
Teoseid.
Ta on avaldanud üle 110 teaduspublikatsiooni, ta on 11 leiutise autorite seas.
Isiklikku.
Tema isa oli ärijuht ja tema tütar on Inga Sarand.
Del Norte

Del Norte on linn USA-s Colorado osariigis, Rio Grande maakonna halduskeskus. 
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Del Norte linnas 1705 inimest, 657 leibkonda ja 446 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 774,5 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 736 (keskmine tihedus 334,3/km²). 
Rassiline koosseis oli:
Salme tänav (Tallinn)

Salme tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Salme tänav algab Kopli tänavalt, ristub Vabriku, Tõllu, Kalevi, Tööstuse ja Soo tänavaga ning lõpeb Uus-Kalamaja tänaval.
Tänava nimed ja ajalugu.
Alates 1907. aastast oli tänava nimi Sõja tänav ja Ülem-Sõja tänav (saksa keeles "Militärstrasse", "Obere Militärstrasse"; vene keeles "Военная улица", "Верхне-Военная улица"). Tõenäoliselt tekkis see tänava nimi Kalamaja kalmistu kõrval asetsenud sõjaväe lasketiiru ja õppeväljaku mõjul. Praeguse nime sai Salme tänav 16. oktoobril 1951.
La Jara

La Jara on linn USA-s Colorado osariigis Conejose maakonnas. 
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli La Jara linnas 877 inimest, 313 leibkonda ja 230 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 967,5 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 345 (keskmine tihedus 380,6/km²). 
Rassiline koosseis oli:
Tõllu tänav

Tõllu tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Tõllu tänav algab Graniidi tänavalt, ristub Salme tänavaga ja lõpeb Kungla tänaval. 
Tõllu tänav on enam-vähem kagu-loodesuunaline ja ligikaudu 290 meetri pikkune.
Tänava nimi ja ajalugu.
Tänav sai nime 27. veebruaril 1924 müütilise Saaremaa vägimehe Suure Tõllu järgi. Selle tänavaga liideti 17. oktoobril 1928 endine Katla tänav, mis asus praeguse Salme ja Kungla tänava vahel.
Saguache

Saguache on linn USA-s Colorado osariigis, Saguache'i maakonna halduskeskus ja elanike arvult teine linn. 
Sõna "Saguache" tähendab juti keeles "sinine Maa" või "vesi sinisel Maal". Sõna sarnaneb häälduselt sõnaga "Saguaro" (kaktus). Hispaania keeles on see tavaliselt kirjutatud "Saguache", samas kui inglise keeles tihiti "Sawatch".
Rahvastik.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Saguache'i linnas 578 inimest, 262 leibkonda ja 160 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 587,3 in/km². 
Elamuühikuid ("housing units") oli 328 (keskmine tihedus 333,3/km²). 
Rassiline koosseis oli järgmine:
Graniidi tänav

Graniidi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Graniidi tänav algab Soo tänavalt, ristub Tööstuse, Kalevi ja Vabriku tänavaga ning lõpeb Kopli tänaval.
Graniidi tänav on peaaegu kirde–edelasuunaline ja ligikaudu 590 meetri pikkune.
Tänava ajalugu.
Graniidi tänav (saksa keeles "Granitstrasse", vene keeles "Гранитная улица") kannab praegust nime 1904. aastast. Tänav sai nime selle ääres, Vabriku ja Kalevi tänava vahelisel maa-alal paiknenud sillutuskivide laos säilitatud Soomest imporditud graniitparkettkivide ja killustiku saamiseks vajalike graniidirahnude järgi.
Tänav on rajatud mitmes järgus. 1883. aastal ehitati praeguse Soo ja Tööstuse tänava vaheline osa koos Vabriku tänava poole ulatuva tupikuga. 1899. aastal ehitati Vabriku ja Kopli tänava vaheline osa ning alles 1920. aastatel hoonestati Vabriku ja Kalevi tänava vaheline ülejäänud osa.
Linda tänav (Tallinn)

Linda tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Linda tänav algab Vabriku tänavalt ja lõpeb Kalevi tänaval. 
Linda tänav on edela–kirdesuunaline ja ligikaudu 200 meetri pikkune.
Linda tänav sai nime 16. detsembril 1931. Varem moodustas see tänav osa Kalevi tänavast.
Ka Liiviku tänav Nõmmel on aastatel 1926–1959 periooditi kandnud nime Linda tänav.
Theodor Eicke

Theodor Eicke (17. oktoober 1892 – 26. veebruar 1943) oli Saksamaa sõjaväelane, üks võtmeisikuid koonduslaagrite rajamisel. 
Hukkus kolmanda Harkovi lahingu käigus Lozova linna lähistel.
Lozova

Lozova on linn Ukrainas Harkivi oblastis, Lozova rajooni halduskeskus. 
27. augustil 2008 linn evakueeriti sõjaväelaos puhkenud tulekahju tõttu.
Volta tänav

Volta tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Volta tänav algab Kopli tänavalt, ristub Vabriku tänavaga ja lõpeb Tööstuse tänaval.
Volta tänav on edela–kirdesuunaline ja ligi 530 meetri pikkune. Elumajadega on hoonestatud ainult tänava kagupoolne külg, loodepoolsel küljel paiknevad endise Volta tehase hooned.
2022. aastal avati endise Volta tehase territooriumil, Volta kvartalis, Uus-Volta ja Mootori tänavad.
Ajalugu.
Volta tänav (saksa keeles "Volta Strasse", vene keeles "Вольтаская улица") on nime saanud 1900. aastal selle tänava ääres asunud, 1899. aastal asutatud Volta tehase järgi.
Vassili Gontšarov

Vassili Vladimirovitš Gontšarov (Васи́лий Влади́мирович Гончаро́в; sündinud 21. märtsil 1984 Rostovis Doni ääres) on vene muusik. Tuntud ka pseudonüümiga Vasja Oblomov.
Vassili Gontšarov lõpetas Rostovi Riikliku Ülikooli ajaloo erialal. Teise kõrgharidusena on ta omandanud juriidilise hariduse. 
Alates 1999. aastast on Gontšarov ansambli Tšeboza solist. Ta on tegutsenud ka muusikaprodutsendina, muuhulgas produtseerinud 2008. aastal Vjatšeslav Butussovi ühte albumit ja 2009. aastal Mihhail Bojarski jaoks kirjutatud Viktor Reznikovi laulu. Kuid kuulsaks sai Gontšarov Vasja Oblomovina.
Projekt "Vasja Oblomov".
Vassili Gontšarov laadis üles 2010. aasta mais Internetti pseudonüümi Vasja Oblomov all animeeritud video "Magadan", mis sai kiiresti internetiavarustel populaarseks. "Magadan" on sarkasmiga rüütatud lugu, mis naerab välja popkultuuri Venemaal. Videoklipp sai nii kuulsaks, et selle autorit kutsuti telekanalitesse, "Naše Radio" aga lasi selle eetrisse. 
Veel samal aasta (2010) sügisel ilmusid Internetis Vasja Oblomovi muusikavideod "Kes tahab saada militsionääriks?" ja "Millest algab kodumaa" ("С чего начинается Родина"). Detsembris 2010 esilinastus Timur Bekmambetovi mängufilm "Jõulupuud". Laulust "Magadan" sai filmi "soundtrack". "Magadan" jõudis 2010. aasta 20 parima laulu hulka, mis pääsesid aastavahetuse "riigi tähtsaimale kontserdile" "Aasta laul 2010" telekanalil Rossija. 
Vasja Oblomov on üks vähestest vene muusikutest, kes 2011. aasta detsembris opositsiooni korraldatud miitingutel esinema olid nõus. 21. detsembri miitingul "Ausate valimiste poolt" Sahharovi prospektil esitas Oblomov laulu "Millest algab kodumaa". (Vaata [])
Märtsis 2013 kaasati Vasja Oblomov telekanali "Dožd" projekti "Господин хороший". Poliitilise satiiri žanris esitasid näitleja Mihhail Jefremov ja muusik Vasja Oblomov Dmitri Bõkovi kirjutatud värsse põletavatel päevateemadel. Projekt suleti rahapuudusel juulis 2013.
Oblomov–Sobtšak–Parfjonov.
Veebruaris 2012 toimus muusikavideo "Превед, Медвед!" (tuntud ka kui "Пока, Медвед!") esiettekanne telekanalis Dožd. Klippi vaatas internetis esimese päevaga üle miljoni vaataja. Koosräpp-stiilis esineva trio moodustasid endine seltskonnalõvi Ksenija Sobtšak, tuntud teleajakirjanik Leonid Parfjonov ja noormuusik Vasja Oblomov.
Tunnustus.
Vasja Oblomov pälvis 2011. aastal muusikaauhinna Stepihunt kategoorias "Internet".
Oblomov sai Stepihundi ka järgmisel aastal (2012), seekord koos Ksenija Sobtšaki ja Leonid Parfjonoviga kategoorias "Нечто" ("Miski") muusikalise kompositsiooni «Превед, Медвед!» esitamise eest.
2013. aasta märtsis sai Vasja Oblomov ajakirja Maxim auhinna "Kuldne Jokker" kategoorias "Muusika".
Välislingid.
Kelli Uustani

Kelli Uustani (sündinud 9. märtsil 1976) on eesti laulja, muusikalinäitleja, helilooja ja laulupedagoog. 
Haridus.
Kelli Uustani on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis muusika erikallakuga klassis, mida juhendas Lydia Rahula. Ta on lõpetanud 1995. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli, 2000. aastal Eesti Muusikaakadeemia bakalaureuseõppes koorijuhtimise erialal (lõputöö dirigent Peeter Liljest) ning 2003. aastal Londoni Kuningliku Muusikaakadeemia magistriõppes muusikateatri erialal.
Töö ja looming.
Kelli Uustani on õpetanud laulmist ja laulutehnikat viis aastat laulustuudios Meero Muusik ja kaks aastat laulustuudios Mariel Muusik. Nüüd õpetab ta laulmist Muusikalikoolis.
2012. aastal oli Kelli Uustani ETV muusikalise meelelahutussaate "Perepidu" laulujuhendaja.
Uustani on tantsuorkestri GlamBand asutajaliige ja laulja ning Viimsi Happy Jazz Festivali üks korraldajaid.
Muusikalavastustes.
Lauljana on ta viljelnud pop- ja džässmuusikat ning teinud kaasa paljudes muusikalavastustes.
Muusikalinäitlejana on ta mänginud selliseid värvikaid rolle nagu Eponine ("Hüljatud"), Charlotte ("Oliver!") ja Aldonza ("Mees La Manchast") ning esinenud muusikalides ka koorilauljana.
2017. aasta jaanuaris jõudis ETV2-s ekraanile kontsertlavastus "Eternally. Charlie Chaplini laulud" (2016) – 15 Chaplini enda kirjutatud laulu Swing'n'Joy Orchestra ning laulvate näitlejate Marko Matvere ja Kelli Uustani ja tantsija Kristin Pukka esituses. 
2018. aastal osales ta trioga KeKuKe (laulusolist Kelli Uustani, kitarrist Kusti Lemba ja saksofonist Keio Vutt) NUKU muuseumi kontserdisarjas kavaga "Kodus on sinine taevas".
2020. aastal esietendus Vaba Lava Narva teatrikeskuses Eesti esimene räpiooper "Karma", mis julgustab inimesi eesti keelt õppima ning pakub võimalust laval kaasa mängides keelt harjutada. Ooperis mängib keeleõppijat Tatjana Upeniek ja laulab Kelli Uustani; idee autor on Krismar Rosin ja lavastaja Neeme Kuningas.
Kuninglikus muusikaakadeemias õppimise ajal on ta koos oma kursusekaaslastega laulnud tausta Elton Johnile tema heategevuskontserdil, mis toimus 2002. aastal Londoni Royal Albert Hallis ja mida kandis üle ka BBC.
Laulutekstid ja teatritõlked.
Kelli Uustani on kirjutanud laulutekste mitmele eesti esinejale. Ta on tõlkinud eesti keelest inglise keelde Ardo Ran Varrese ja Toomas Suumani muusikali "Arabella ja Taaniel" (2002) ning inglise keelest eesti keelde muusikalide laulutekste ("Sugar ehk Džässis ainult tüdrukud”, 2008, Vanemuine; "Chess", 2006, Vanemuine – koos Mart Sanderi ja Maian Kärmasega).
Kalju tänav (Tallinn)

Kalju tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Kalju tänav algab Soo tänavalt ja lõpeb Tööstuse tänaval.
Kalju tänav on ligikaudu 170 meetri pikkune.
Kalju tänav 1 paikneb Tallinna Kalju baptistikoguduse kirik.
Tänava nimed ja ajalugu.
Tänav rajati 1870. aastal algul umbtänavana ja pikendati hiljem praeguse Tööstuse tänavani. Tänava esialgne nimi oli 1907. aastast alates Uus-Kalamaja põiktänav (saksa keeles "Neue Fischermay–Querstrasse", vene keeles Ново–Фишермайский переулок). Praeguse nime sai Kalju tänav 17. jaanuaril 1923.
Kalmius

Kalmiuse jõgi (ukraina keeles "Кальміус") on jõgi Ukrainas Donetski oblastis.
Sartana

Sartana on alev Ukrainas Donetski oblastis Mariupoli linna Illitšivskõi rajooni koosseisus. 
Läbi alevi voolab Kalmiuse jõgi.
Elanikke 2013. aasta seisuga 9887.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 14. oktoobril mitmelasuliste raketiheitjate Grad läbi hukkunud matuserongkäigus osalenud rahulike elanike mälestuseks kuulutati 15. oktoober Mariupolis leinapäevaks.
2015. aasta 16. augusti ööl vastu 17. augustit langes asula valitsusvastaste relvajõudude suurtükiväe rünnaku alla. Hukkus kaks tsiviilisikut, 6 sai haavata. Üks haavatasaanu suri järgmisel päeval haiglas.
Rutulid

 
Rutulid (varem eesti keeles "rutuulid") on rahvas Dagestanis. Kõnelevad Dagestani keelkonna Kagu-Dagestani keelte lesgi-samuri rühma kuuluvat rutuli keelt. Rutulid on lesgide lähedane sugulasrahvas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 35 240 rutulit, neist Dagestanis 27 849 (1,0% elanikest). Ametlikke andmeid Aserbaidžaanis elavate rutulide arvu kohta ei ole, kuid hinnanguliselt elab seal 900 rutulit.
Rutulite asualad paiknevad Dagestani lõunaosas. Traditsiooniliselt on rutulite põhitegevusalaks olnud karjakasvatus, maaharimisega on hakatud tegelema hiljem.
Kuni 8. sajandini olid rutulid kristlased. Araabia vallutuse tagajärjel pöörati nad islami usku. Rutulite tavades ja kommetes on säilinud paganluse elemente.
Oma kirjakeelt rutulitel ei ole; 1992. aastast on hakatud seda taaslooma. Asjaajamine ja kooliharidus on venekeelsed.
Cavalier King Charlesi spanjel

Cavalier King Charlesi spanjel on koeratõug.
See on väike spanjelitõug, mis on pärit Suurbritanniast. Ameerika Ühendriikides on see tõug alates 2000. aastatest populaarsust kogunud ja oli 2013. aastal populaarsuselt 18. tõug.
Koera karvastik on siidine, selle värvus võib olla neljas kombinatsioonis: pruun-valge, must-valge-pruun, must-pruun või pruun.
Walther Funk

Walther Funk (18. august 1890 – 31. mai 1960) oli Saksa ajakirjanik ja poliitik. Ta oli Saksamaa majandusminister 5. veebruarist 1938 kuni 1. maini 1945.
Funk sündis kaupmehe perekonnas Danzkehmenis Ida-Preisimaal (tänapäeval Sosnovka Kaliningradi oblastis). Õppis õigusteadust, majandust ja filosoofiat Berliini Humboldti Ülikoolis ja Leipzigi Ülikoolis. Esimese maailmasõja puhkedes mobiliseeriti ta jalaväkke, kuid 1916 arvati reservi kui teenistuseks kõlbmatu. Pärast sõda töötas Funk ajakirjanikuna.
1920 abiellus Luise Schmidt-Siebeniga.
1924 sai paremtsentristliku finantsajalehe Berliner Börsen-Zeitung toimetajaks. Natsionalistlike ja antimarksistlike vaadete tõttu lahkus suvel 1931 ajalehest, astus Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse ning sai lähedaseks Gregor Strasseriga, kes korraldas Funkile kohtumise Hitleriga. Osaliselt majandushuvi tõttu valiti ta juulis 1932 Reichstagi saadikuks ning detsembris 1932 sai majanduspoliitika komitee juhatajaks. Kui natsionaalsotsialistlik partei tuli Saksamaal võimule, astus Funk Reichstagist tagasi ja asus Kolmanda Reichi valitsuse pressiülema ametikohale.
Märtsis 1933 nimetati ta riigisekretäriks ("Staatssekretär") avaliku propaganda ministeeriumis ("Reichsministerium für Volksaufklärung" "und Propaganda"). Veebruaris 1938 sai ta Hjalmar Schachti asemel Saksamaa majandusministriks ("Reichswirtschaftsminister"). Schacht vallandati vastuolude tõttu Hermann Göringiga.
Jaanuaris 1939 nimetati Funk Saksa riigipanga presidendiks.
Pärast sõda mõisteti Funki üle vaatamata ta kehvale tervisele Nürnbergis kohut. Teda süüdistati inimsusvastastes kuritegudes ja talle mõisteti 20 aasta pikkune vanglakaristus, mida ta asus kandma Spandau vanglas. 16. mail 1957 vabastati ta kehva tervise tõttu vanglast.
Walther Funk suri kolm aastat hiljem Düsseldorfis diabeeti.
Kolmas Harkivi lahing

Kolmas Harkovi lahing oli lahingute seeria punaarmee ja Saksa Lõuna väegrupi vahel Harkivi ümbruses 19. veebruar – 15. märts 1943. Lahingute tulemusena hävitas Saksamaa 52 punaarmee diviisi ning sai tagasi kontrolli Harkivi ja Belgorodi linna üle.
Eellugu.
Kui Saksa 6. armee piirati ümber Stalingradi all teostas punaarmee mitmeid rünnakuid väegrupp Süd vastu. Need kulmineerusid 2. jaanuaril 1943 kui Nõukogude väed alustasid operatsioone Täht ja Gallop, milega jaanuaris ja veebruari algul 1943 murti sisse Saksamaa kaitseliinidesse ja vallutati Harkiv, Belgorod ja Kursk aga ka Vorošilovgrad ja Izjum. Punaarmee võidud panid neid ennast üle hindama ning pärast 6. armee kapituleerumist 2. veebruaril laiendati rünnakut nii väegrupp Süd kui ka väegrupp Mitte vastu.
Lahing.
19. veebruaril alustas marssal Erich von Manstein vasturünnakut Harkivi piirkonnas, kasutades värskeid SS tankiüksusi ja kahte tankiarmeed.
Viimaste kuude võitlustest väsinud punaarmee oli sunnitud taganema. 11. märtsil 1943 sisenesid Saksa väed Harkivisse ning algas neli päeva kestnud linnalahing mille käigus punaarmee kaotas 15. märtsil täielikult kontrolli linna üle. Kaks päeva hiljem langes Saksa vägede kätte Belgorod.
Tulemus.
Saksamaa võiduga lõppenud Kolmas Harkivi lahing oli üks viimastest Kolmanda Riigi võitudest idarindel. Mitmed sõjaajaloo eksperdid on avaldanud arvamust, et Kolmanda Harkivi lahinguga pikendas Saksamaa sõja kestust umbes kuue kuu võrra.
Operatsioon Täht

Operatsioon Täht oli punaarmee pealetungioperatsioon Teises maailmasõjas idarindel veebruaris 1943. 
Operatsiooni tulemusena vallutas Punaarmee Voroneži rinne Harkivi ja Kurski. Kuigi operatsioon oli Punaarmeele edukas, hinnati oma jõude üle, mis võimaldas Saksamaa Armeegrupil Süd asuda veebruari teisel poolel vastupealetungile.