Sudža

Sudža (vene keeles Суджа) on linn Venemaal Kurski oblastis, Sudža rajooni keskus. Asub Ukraina piiri lähedal (kaugus 9 km) Sudža jõe ääres, 87 km (autoteed pidi 111 km) Kurskist edelas.
Ajalugu.
Varasem.
Linn asutati Vene-Poola sõja ajal 1664. aastal kindlusena Venemaa edelapiiri lähedal ja kuulus kohalikku kindlustuste süsteemi. Linnas paiknes Sumõ kasakate sadakond. Peale Vene-Poola sõja lõppu liideti Ukraina Venemaaga. Linn kaotas oma sõjalise tähtsuse, kuid muutus kaubanduslinnaks, mille juures ristusid kaubateed. 1708. aastal sai linn Kiievi kubermangu osaks, hiljem Belgorodi provintsi osaks Kiievi kubermangu koosseisus.
1897. aasta rahvaloenduse kohaselt elas linnas 7433 inimest, kellest 61,2% olid ukrainlased, 37,2% venelased, 1,2% juudid ja 0,3% poolakad.
19. sajandi lõpus oli Sudža väike tööstus- ja kultuurikeskus, kus elas ligi 7500 inimest, kellest 61% olid ukrainlased. XIX sajandil oli linnas heal tasemel keraamikatootmine. 19. sajandi lõpus osaleti Pariisi näitusel, kus anti linna keraamikameistritele mitmeid auhindu. 
Venemaa kodusõja ajal käis linn eri poolte relvaüksuste võitluses käest kätte. Alates 1922. aasta detsembrist jäi linn kuuluma Venemaa Nõukogude Sotsialistliku Föderatiivse Vabariigi koosseisu. Teises maailmasõjas sai linn tugevalt kannatada.
2022. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna 5127 elanikust 96% venelased.
XXI sajand.
Peale Venemaa teostatud sissetungi Ukrainasse alustasid Ukraina relvajõud 6. augustil 2024 Venemaa piiri ületamist Kurski oblastis Sudža ümbruses. Algasid relvakokkupõrked Vene piirivalvuritega ja väiksemate piirkonnas paiknenud üksustega. Vene allikate andmetel osalesid neis Ukraina armee üksused ja Ukraina-meelse Vene Vabatahtlike Korpuse liikmed. Ukraina üksuste mehhaniseeritud rünnak tõrjuti Vene allikate sõnul väidetavalt tagasi. 
Mõttekoda ISW teatas aga oma sõjaülevaates, et Ukraina väed liikusid Kurski suunal edasi ja jõudsid 10 kilomeetri sügavusele oblastisse. Seda kinnitasid 7. augustil avaldatud geolokatsiooni kaadrid. Päeva jooksul saabus info, et Sudžas pole enam mobiiliühendust ning paljudes majades ei ole elektri-, gaasi- ega veevarustust. Suur osa elanikkonnast lahkus linnast omal ettevõtmisel, organiseeritud evakueerimist võimud märkimisväärselt ei korraldanud. Seejärel sai teatavaks, et linna on sisenenud Ukraina relvajõud, kes hõivasid ka Sudža gaasimõõtmisjaama. Hiljem saabusid teated, et Ukraina väed jätkasid pealetungi ja jõudsid vähemalt 15 kilomeetri kaugusele piirist.
8. augustil väitsid Vene sõjablogijad, et "Sudža on meile põhimõtteliselt kadunud" ja et Ukraina väed liiguvad Lgovi suunas.
Ukraina vabatahtlike armee Південь (Keskpäev) pressiesindaja sõnul õnnestus Ukraina relvajõududel 9. augustil Sudžas oma kontrolli alla võtta Vene armee laskemoonalaod.
Gaasitransiit.
20. sajandi teises pooles rajati Sudža lähedale maagaasitorujuhtme transiitjaam. Gaasimõõtejaama läbib Venemaa suurim gaasitarnete transiiditorustik, mis kulgeb edasi läbi Ukraina Euroopasse, torustiku läbimõõt on 1420 mm. Selle gaasitorustiku läbilaskevõime on 2,5 korda suurem kui teistel selle suuna gaasitransiitjaamadel. 2024. aastal jäi see viimaseks töötavaks maagaasi tarnepunktiks varem rajatute hulgas, mille kaudu suunati Venemaa maagaasi läbi Ukraina Euroopasse. Peale gaasimõõtejaama hõivamist Ukraina väeüksuste poolt 2024. aasta augusti algul tekkis Ukrainal võimalus Venemaa gaasitarne täielikuks sulgemiseks Kesk-Euroopa suunal. 8. augustil vähenes Ukraina GTS-operaatori andmetel Venemaa gaasi transiit läbi Ukraina kulgeva gaasitorustiku tavapäraselt 42-42,4 miljonilt m³-lt 37,25 miljonile m³-le.
Kuna Nord Stream 2 gaasitorustiku kaudu tarnet ei toimunud, plaanis Gazprom varem, 2023. aasta alguses, suurendada gaasi vooluhulka selles torujuhtmes eelneva aastaga võrreldes 20%.