tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Impulsi jäävuse seadus

Impulsi jäävuse seadus on üks olulisemaid jäävusseaduseid füüsikas. See väidab, et igasuguste kehade süsteemi impulss on jääv, kui sellele süsteemile ei mõju väliseid jõude. Impulsi jäävuse seadus kehtib nii Newtoni mehaanikas, erirelatiivsusteoorias kui ka kvantmehaanikas. See kehtib sõltumatult energia jäävuse seadusest.
Analüütilises mehaanikas tuleneb impulsi jäävus lagranžiaani nihkeinvariantsusest välismõjude puudumisel. Viimane järeldumine on Noetheri teoreemi erijuht.
Vaata ka.
1961. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1961. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 3. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 25. veebruaril Umeås Rootsis.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
&lt;br&gt;Finaal: 18. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;Maailmameister 1959: Vladimir Melanin, NSVL 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
20 km võistkonnavõistlus.
Kuupäev: 25. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 7 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1959: &lt;br&gt;
Medalid.
 Korraldajariik
1965. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1965. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 6. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 20. veebruaril Elverumis Norras.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
&lt;br&gt;Finaal: 20. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 48
&lt;br&gt;Maailmameister 1963: Vladimir Melanin, NSVL 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
20 km võistkonnavõistlus.
Kuupäev: 20. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 12 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1963: &lt;br&gt;
Medalid.
 Korraldajariik
Elverumi vald

Elverumi vald asub Norras Innlandeti maakonnas.
Valla pindala on 1229 km² ja elanikke on 2006. aasta seisuga 18 992. Asustustihedus on 15 inimest km² kohta.
Elverumi vald loodi 1. jaanuaril 1838. Aastani 2019. kuulus vald Hedmarki maakonda.
Serbia Sotsialistlik Partei

Serbia Sotsialistlik Partei on vasakpoolne rahvusmeelne Serbia erakond.
Partei rajati 1990. aasta juunis Slobodan Miloševići juhitud Serbia Kommunistide Liidu ja väiksemate sotsialistlike ühenduste ühendamise teel.
Partei osales koalitsioonivalitsustes 1992. aastast alates kuni Miloševići tõrjumiseni võimult 2000. aastal.
2003. aasta üldvalimistel kogus partei 7,6% häältest ja 22 Rahvusassambee 250 kohast. 2007. aastal saadi 5,64% häältest ning 16 kohta parlamendis. 2008. aastal sai partei koos liitlastega 7,58% häältest ja 23 kohta ja ühines valitsuskoalitsiooniga.
Parteijuht on Ivica Dačić.
Belley

Belley (hääldus "bell'e") on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. See on departemangu alamprefektuur ("sous-prefecture") ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.
Belley oli ajaloolise Bugey provintsi (Pagus Bellicensis) pealinn. 
Linna territoorium asub 220–392 meetri kõrgusel üle merepinna.
Gustav Adolf Strömfelt

Gustav Adolf Strömfelt (1640 – 6. aprill 1717) oli Rootsi riigitegelane.
1690. aastal jagati Liivimaa kindralkubermang eraldi Eesti ja Läti majandusdistriktiks, Eesti majandusdistrikti majandusasehalduriks (rootsi k. "Ekonomiståthållar") nimetati Jakob Sneckensköld (surn. 1686/1687), J. Sneckensköldi surma järel nimetati Eesti ala majandusasehalduri ametisse Gustav Adolf Strömfelt, ta oli ka Põhjasõja ajal Liivimaa kindralkubermangu majandusasehaldur ja ka Liivimaa Eesti majandusdistrikti asehaldur.
Ta oli Strömhulti, Tartu-Maarja kihelkonna Luunja ja Simuna kihelkonna Paasvere mõisnik.
Perekond.
Tema vanemad olid Tartumaa Palamuse kihelkonna Luua ja Võnnu kihelkonna Rasina mõisaomanik, 24. juulil 1632 Rootsi aadlitiitli (ning kanti Rootsi rüütelkonda nr 224) saanud Gustav II Adolfi kuninglik troman ja sekretär, hilisem riigisekretär ja Taani resident Johan Haraldsson Fegræus Strömfelt (1587–1644) ja Christina Törnsköld.
Ta oli esmalt abielus Christina Elisabeth Taubega (surnud 1697), kes oli Luunja mõisniku, Tartu komandandi, Maidla vabahärra Otto Reinhold Taube (1627–1689) ja Margareta Oxe tütar. Abielust sündisid:
13. mail 1700 abiellus ta Stockholmis Brita Tungeliga, kes oli kuninganna Kristiina isikliku salanõuniku (1651) ja õukonnakantsleri Nils Nilsson Tungeli (1592–1665) ja Brita Catharina Carlsdotter Kuuti (või Rosenstielke, Rosenbielke) tütar. 
13. märtsil 1865 sai Rootsi alam, kammerhärra Claes Fredrik Strömfelt (1818–1899 ; "барон Стремфельд Клясс Карлович") parunitiitli kinnituse ka Venemaa Keisririigis.
Tõnn

Tõnn on maausu ja eesti rahvausundi viljakusjumal või -haldjas. 
Maavalla Koja vanem Ahto Kaasik on nimetanud Tõnni piirkondlikult tuntud maausu jumalate hulgas.
Levinud hüpoteesi järgi on Tõnn saanud nime Püha Antoniuse järgi. Tõnnile kuulus tõnnivakk, kuhu pandi annetused.
Vakk ehitati kasetohust, peergudest või lihtsalt puulaudadest ning pandi ahju kõrvale või aita varju. Vahel viidi vakk koguni õue puutüve sisse või põllu servale. On teada ka see, et mõnes piirkonnas pidi Tõnnivakast möödudes sinna raha jätma. Saartel põletati põlluserval seisev vakk koos annetustega ära.
Max Buch avaldas 1897. aastal saksa keeles uurimuse "Ueber den Tõnnis-cultus und andere Opfergebräuche der Esthen" Tõnni ja rahvausundi kohta.
Kõige kauem on Tõnnile ohverdatud Vändra ja Tori kandis. Tõnnile on ohverdatud ka Harjumaal Kose, Rapla, Juuru, Hageri kihelkonnas, näiteks on ande viidud Paluküla hiiemäe Tõnniauku.
Igal talul oli oma Tõnn, ta kas saadi või tehti ise inimesekujulise nukuna, millele elu sisse saamiseks kolm tilka verd peale tilgutati.
Vene Geograafiaselts

Vene Geograafiaselts (vene keeles Русское географическое общество) on Venemaal tegutsev ühiskondlik organisatsioon, üks vanimatest geograafiaseltsidest maailmas.
18. augustil 1845 kinnitas keiser Nikolai I oma käskkirjaga Venemaa siseministri krahv Lev Perovski esildise Vene Geograafiaseltsi loomisest Peterburis. Enamik asutajaliikmeid olid Eestimaaga seotud intellektuaalid. Hiljem nimetati see Keiserlikuks Vene Geograafiaseltsiks.
Seltsi asustamise eesmärk oli kodumaa ja sellel elavate inimeste uurimine, sealhulgas geograafiliste, statistiliste ja etnograafiliste andmete kogumine Venemaa kohta ja vastavate teadmiste levitamine. Seltsi rajajate hulgas olid admiralid Adam Johann von Krusenstern ja Pjotr Rikord, viitseadmiral Friedrich Benjamin von Lütke, kontradmiral Ferdinand von Wrangell, Pjotr Semjonov-Tjan-Šanski, kindralleitnant Juli Šokalski, akadeemikud Konstantin Arsenjev, Karl Ernst von Baer, Peter von Köppen, Friedrich Georg Wilhelm Struve ning teised. Seltsi asutamise mõte oli sedavõrd huvitav ja kasulik, et Vene Geograafiaseltsi asutamisest peale osalesid selle tegevuses Venemaa kõige targemad inimesed. Nikolai I poeg suurvürst Konstantin Nikolajevitš oli nõus saama selle esimeseks esimeheks.
Vene Geograafiaseltsi peamine ülesanne on usaldusväärsete geograafiliste teadmiste kogumine ja levitamine. Venemaa Geograafia Seltsi ekspeditsioonid olid tähtsad Siberi, Kaug-Ida, Kesk- ja Sise-Aasia ning maailmamere hõivamisel, meresõitude arendamisel, uute maade avastamisel ja uurimisel. 
Alates 1956. aastast kuulub selts Rahvusvahelise Geograafia Liidu koosseisu.
Kirjandusmuuseum

Kirjandusmuuseum on kirjanduse uurimise, kogumise ja eksponeerimisega tegelev muuseum.
Tartus tegutseb Eesti Kirjandusmuuseum.
Raadiojaam (seade)

Raadiojaam on raadioseade või raadioseadmete kogum koos lisaseadmetega, millel on ühine asukoht ja mida kasutatakse raadiosideks või raadioastronoomiaks. Peamised osad võivad olla raadiosaatja ja raadiovastuvõtja, toiteallikad ja raadioantennid.
Kahha Kukava

Kahha Kukava (gruusia: კახა კუკავა; sündinud 12. juunil 1976 Thbilisis) on Gruusia poliitik, Gruusia Konservatiivse Partei juht.
Lõpetanud Thbilisi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Konservatiivse partei liikmena ühines Ühinenud Rahvusliku Liikumisega (ÜRL) ja võttis osa Roosirevolutsioonist. Valiti seejärel ÜRL nimekirjas parlamenti. Peagi lahkus koos Konservatiivse Parteiga ÜRL-st ja ühines opositsiooniga. 2008. aastal valiti parlamenti, kuid kuulutas valimistulemused võltsituteks ja loobus parlamendiliikme kohast.
Abielus, kaks last.
Cannibal Corpse

Cannibal Corpse on Ameerika Ühendriikide "death metal"'i ansambel, mis tegutseb 1988. aastast. Ansambel asutati New Yorgis. 2003. aastal ületas nende albumite müügiarv 1 miljoni.
Austraalias on ansambli albumite müük olnud keelatud nende vägivalda propageerivate laulusõnade tõttu. Ansambli liikmed on öelnud, et nende laulude tekstid on motiveeritud õudusfilmidest ja neid ei pea liiga tõsiselt võtma.
USB 2.0

USB 2.0 (Universal Serial Bus 2.0) on andmesideliidese standard, mis avaldati aprillis 2000 USB Implementers Forumi poolt. See võimaldab kõrgkiirust andmeedastust kuni 480 Mbps (High-Speed režiim) ning on tagasiühilduv varasema USB 1.1 standardiga. USB 2.0 võeti laialdaselt kasutusele arvutite perifeeriaseadete ühendamiseks, muutes võimalikuks kiiremate seadmete nagu välised kõvakettad, veebikaamerad ja multimeediaseadmete kasutamise.
Ajalugu.
USB 2.0 spetsifikatsiooni töötasid välja ettevõtted Compaq, HP, Intel, Philips, Lucent Technologies, Microsoft, NEC ja Texas Instruments. Standard avaldati 2000. aastal, kuid laiem levik algas pärast toetuse lisamist Windowsi operatsioonisüsteemidesse (Windows XP SP1 ja Windows 2000 SP4). USB-IF täiendab standardit regulaarselt ECN-de (Engineering Change Notices) kaudu.
Tehnilised omadused.
Kiirused ja režiimid.
USB 2.0 toetab kolme režiimi:
Toide ja ühenduvus.
USB 2.0 pakub kuni 500 mA voolu 5 V pingel, võimaldades lihtsate seadmete toitmist otse arvutist. Kaablite maksimaalne pikkus on 5 meetrit High-Speed režiimis.
Tagasiühilduvus.
USB 2.0 pistikud on füüsiliselt ühilduvad USB 1.1 seadmetega, kuid kiirus piirdub siis vanema standardi võimalustega.
Ühendusliideste tüübid.
USB 2.0 kasutab mitut konnektoritüüpi, sh Type-A, Type-B, Mini-USB ja Micro-USB:
Üldine tööpõhimõte.
USB 2.0 järgib host-seade arhitektuuri, kus host (tavaliselt arvuti) algatab kogu suhtluse ja seade vastab ära. 
Rakendused.
USB 2.0 leiab rakendust väga erinevates valdkondades:
Tänapäevane olukord.
Kuigi USB 3.0 (5 Gbps) ja USB4 (40 Gbps) on domineerivad, jääb USB 2.0 oluliseks odavate ja madalama energiatarbega seadmete (klaviatuurid, hiired jt) ning teatud tööstusrakenduste jaoks. 2023. aasta andmetel moodustas USB 2.0 ligikaudu 60% USB-seadmete turu tulust.
Otto Reinhold Strömfelt

Vabahärra Otto Reinhold Strömfelt (15. jaanuar 1679 Liivimaa – 3. aprill 1746 Stockholm) oli Rootsi riigitegelane ja diplomaat.
Ta sündis Gustav Adolf Strömfelti (1640–1717) ja tema esimese abikaasa Christina Elisabeth Taube (surnud 1697) pojana. Õppis 7. aastat Tartu ülikoolis, oli 1701. aastast Tartu maakohtu erakorraline assessor, Luunja, Mooste jt. mõisaomanik, 1704. aastast Liivimaa õuekohtu assessor, 13. jaanuarist 1720 Rootsi vabahärra (Nr.173), kes koos krahv Johan Paulinus Lillienstedtiga oli 16. veebruarist 1721 Uusikaupunki rahuläbirääkimiste saadik, seejärel oli 2. septembrist 1723 Kammerkolleegiumi president, 31. maist 1736 Svea õuekohtu president ja 8. novembrist 1743 Turu õuekohtu president.
Ta maeti Sollentuna kirikusse.
Ta abiellus vabapreili Anna Magdalena Taubega, kes oli admirali ja Ohekatku vabahärra Evert Fredrik Taube (1648–1703) ja Andja krahvinna Beata Charlotta Wrangeli tütar, kuningliku Mäekolleegiumi presidendi Didrik Wrangeli (1637–1706) tütretütar. Abielust sündis:
Pluralism (poliitika)

Pluralism ehk paljusus on poliitikas ideede, arvamuste, poliitiliste jõudude ja huvirühmade mitmekesisus. Vastandiks on monism. Pluralism võib iseloomustada erakondlikku spektrit, vaimukultuuri või sotsiaalset struktuuri. Pluralism on oluline kriteerium, mille abil hinnatakse ühiskonna demokraatlikkust.
Pluralistlik teooria.
Pluralistliku teooria järgi seisneb poliitilise protsessi olemus ülimalt rohkete huvirühmade konfliktis, läbirääkimises ja kompromissis .
Pluralism tähtsustab võimu jagunemist ja vastastikust sõltuvust. Rõhutab integratsiooni ja leiab, et ükski osis ei tohiks olla täielikult iseseisev. Pluralistid arvavad, et ka nõrgad huvirühmad võivad koostöös saada tugevateks.
Cembrae

Cembrae on männi alamperekonna "Strobus" sektsioon.
Kirjeldus.
Sellesse sektsiooni kuuluvate männiliikide apofüüs on otsmise tipuga. Seemned on suhteliselt suured, tiivata, paksu puitunud kestaga. Käbid on silinderjad, munajad või kuhikjad, mitte rippuvad, varisevad avanemata koos seemnetega. Õhulõheribad on okka kahel tahul.
Strobi

Strobi on männi alamperekonna "Strobus" sektsioon. 
Kirjeldus.
Sellesse sektsiooni kuuluvate männiliikide seemnesoomused on õhukesed, lõpevad apofüüsi tipuga. Seemned on väiksemad kui "Cembrae" esindajail, õhema kestaga ning tiivaga. Vaigukäigud on okastes epidermi all. Okaste kõigil kolmel tahul on õhulõheribad.
Fabritseeritud lahendite meetod

Fabritseeritud lahendite meetod (inglise keeles "Method of Manufactured Solutions") on metodoloogia osatuletistega diferentsiaalvõrrandite süsteemi analüütiliste lahendite leidmiseks. Fabritseeritud lahendite meetodit kasutatakse diferentsiaalvõrrandite süsteeme lahendavate numbriliste algoritmide verifitseerimisel.
Diferentsiaalvõrrandite numbriliste lahendajate verifitseerimine.
Osatuletistega diferentsiaalvõrrandisüsteemide numbriline lahendamine arvutiprogrammide abil on tänapäevaste teadusarvutuste oluline osa. Sealjuures on oluline kontrollida, kas kasutatav numbriline algoritm on korrektselt implementeeritud. Viimane tegevus nõuab omakorda teadaolevalt korrektset, analüütilisel kujul lahendit. Selle leidmine praktikas esilekerkivate keerulisemate võrrandite, määramispiirkondade ning ääretingimuste korral ei pruugi võrrandit "toore jõuga" lahendades võimalikuks osutuda. Sümmeetrilistest erijuhtudest tuletatud analüütilised lahendid võivad sealjuures jätta tuvastamata olulisi koodis esinevaid vigu.
Fabritseeritud lahendite meetod lahendab "lahendi leidmise probleemi", fikseerides lahendi ning leides seejärel viimase jaoks sobiva, kuid algse ülesandega piisavalt sarnase diferentsiaalvõrrandi. Meetodi kasutamine reaalse arvutiprogrammi puhul võib seega nõuda väiksemaid muudatusi programmi koodis, tõstes seevastu oluliselt hinnangut koodi (matemaatilise) korrektsuse osas.
Meetodi kirjeldus.
Fabritseeritud lahendite meetodi idee võib esitada järgmiselt. Olgu meil diferentsiaalvõrrand kujul
 formula_1
millele otsitakse numbriliselt korrektset, kuid mitte ilmtingimata sisulise (füüsikalise) tähendusega lahendit formula_2. Selleks valime diferentsiaalvõrrandi operaatori formula_3 asemele viimasega sarnase operaatori formula_4 nii, et eelnevalt valitud lahend oleks saadud diferentsiaalvõrrandi lahendiks:
 formula_5
Lihtsaim viis formula_4 leidmiseks on teisendus:
 formula_7
kus formula_8.
Ääre- ja algtingimused määratakse fabritseeritud lahendi formula_9 pidevust arvestades.
Näide lahendi fabritseerimisest difusioonivõrrandile.
Näitena vaatleme meetodi rakendamist ajast sõltumatu kahemõõtmelise difusioonivõrrandi formula_10 lahendamisele Jacobi iteratsioonimeetodiga. Valime fabritseeritud lahendiks formula_11. Diferentsiaalvõrrandi operaatoriks on
 formula_12
seega
 formula_13
Seega on funktsioon formula_14 järgmise diferentsiaalvõrrandi lahendiks. 
 formula_15
Kui ruudukujulistest elementidest küljepikkusega formula_16 koosneval võrel Jacobi meetodiga algset diferentsiaalvõrrandit lahendav iteratsioonireegel on järgmine:
 formula_17
siis fabritseeritud lahendite meetodi kasutamiseks tuleb iteratsioonireeglisse lisada jääkliige formula_18
 formula_19
Fabritseeritud lahendiga testimisel seatakse jääkliikme väärtuseks formula_20, algset ülesannet lahendades seevastu formula_21.
Granhamni merelahing

Granhamni merelahing oli Põhjasõja käigus 27. juulil (7. augustil) 1720 Rootsi purjelaevastiku ja Venemaa galeerilaevastiku vahel Soome ranniku lähedal Ahvenamaa saarestiku juures peetud merelahing.
Pärast Põhjasõja käigus maismaalahingute kaotust, mille tulemusena Rootsi kaotas Eestimaa ja Soome territooriumid 1710. aastal, toimus 1720. aasta hilissuvel Rootsi laevastiku poolt mille sihiks pealetungioperatsioon Venemaa poolt loodud tugipunktile Peeter-Pauli kindlusele Jänesesaarel ja ehitatavale Peterburi linnale Neeva jõe suudmes.
Rootsi poolt osales laevastikuoperatsioonis viitseadmiral Karl Georg Siöbladi juhitav purjelaevastik ja Venemaa sõjamerejõude juhtis kindral Mihhail Mihhailovitš Golitsõn.
Lahingu käik ja tulemused.
Merelahingus alustasid rünnakut Rootsi purjelaevad, kes kasutades ära oma purjelaevade kiirust ning manööverdamisvõimet võtsid sisse lahingukorra ning suundusid Vene galeerilaevastiku suunas, kuid tuulevaikuse/tuulesuuna muutuse tõttu kaotasid Rootsi purjelaevad oma manööverdamisvõime ning lahingu saatuse otsustasid vene aerudega galeerilaevastiku suurem manööverdamisvõime. 
Toimunud abordaažilahingu tulemusena kaotasid lahingus rootslased 4 laeva, mis sattusid madalikule ja venelased ainult ühe galeerilaeva. Rootslastest langes 103 ja vangi sattus 411 meremeest (8 suri haavadesse Helsingis, enne toimetamist sõjavangi Peterburi); Vene vägedes 82 hukkunut, 203 haavatut ja 43 püssirohu õhkimisel kõrvetada saanut.
Rootsi sõjalaevad
Venemaa sõjalaevad
Merelahingus osalenud sõjajõud.
Granhamni merelahing oli ka viimane suurem sõjategevus enne Rootsi ja Venemaa vahel 1721. aastal Uusikaupunki rahu sõlmimist, mis lõpetas Põhjasõja.
Kertu Kalmus

Kertu Kalmus (sündinud 2. mail 1986) on eesti ajakirjanik.
Ta on töötanud Tallinna Ülikooli üliõpilaslehes Tule Tee reporterina ja Eesti Päevalehe Tallinna uudiste toimetajana.
Alates detsembrist 2009 töötab ta saarlaste päevalehes Saarte Hääl ajakirjanikuna.
Aprillist 2025 ajakirjanik Delfi Ärilehes.
Tunnustus.
2023 – Parima maakonnalehe olemusloo autor (koos Ain Lemberiga)
Anuubis

Anuubis ("Papio anubis") on pärdiklaste sugukonda paaviani perekonda kuuluv ahv.
Ta elab Aafrika savannides ja hõrendikes; leviala ulatub Guineast ja Malist kuni Etioopia ja Tansaaniani.
Anuubis on nime saanud Vana-Egiptuse jumala Anubise järgi, keda kujutati koerapäisena. Anuubis on samuti üsna koera näoga.
Välimus.
Kere tüvepikkus on 50 cm kuni 1,1 m, saba pikkus 45–71 cm. Mass on 25–30 kg . Emased on harilikult isastest väiksemad .
Anuubis on võrdlemisi hamadrilli moodi, kuid on pisut suurem, vilajama kerega ja isastel pole mantlitaolist lakka. Nahk on must ning see on näha näol, peopesadel ja jalataldadel. Karvkate on tumehall pruunika varjundiga. 
Eluviis.
Anuubised ööbivad tavaliselt mõne suure puu, näiteks sükomooripuu otsas, istudes maapinnast 5–6 m kõrgusel tihedasti üksteise kõrval. Nad virguvad koidikul, laskuvad puude otsast alla, joovad vett ja otsivad üksteisel karva. Seejärel siirdub kari metsa või istandikku toituma. Karjasisesed suhted on neil samasugused kui hamadrillidel. 
Saja- või rohkemapealistes karjades otsivad anuubised söömiseks putukaid, lindude ja roomajate mune, juuri, võrseid, lehti, puuvilju ja seemneid . Nad peavad ka jahti sisalikele ja isegi noortele antiloopidele. Pärast hommikusööki naaseb kari ööbimispaika, joob vett ja puhkab, et paari tunni pärast uuesti toitu otsima minna . Õhtu veedavad nad hullates, tülitsedes ja mängides, enne kui ööseks jälle puu otsa magama lähevad . Palju aega veedavad anuubised üksteise karvastiku puhastamisega, kõrvaldades mustuse, parasiidid ja surnud nahaosad.
Häälitsuste, miimika ja žestide poolest on anuubised hamadrillidest pisut vaesemad. Nad on väga ettevaatlikud loomad. Vähimagi ohu korral toob karja juhtloom kuuldavale hoiatushüüu "ouu" ja kari jookseb peitu. 
Anuubiste vaenlased on mürkmaod, boalased ja leopardid. Kuid leopardid ründavad neid harva, sest anuubised avaldavad kollektiivset vastupanu.
Svea õuekohus

Svea õuekohus on (rootsi keeles "Svea hovrätt") Rootsi vanim õuekohus.
Svea õuekohtu asutas 1614 Rootsi kuningas Gustav II Adolf ja see oli ainus õuekohus Rootsis kuni Turu õuekohtu loomiseni 1623 Rootsile kuulunud Soomes. Hiljem loodi Rootsile kuulunud aladel veel Tartu õuekohus (1630), Göta õuekohus (1634) Jönköpingis ja Vaasa õuekohus (1775). Õuekohtud olid kõrgeimad kohtud kuni riigikohtu loomiseni 1789.
Tänapäeval on Svea õuekohus üks kuuest teise astme kohtust Rootsis, mille alla kuuluvad Stockholmi, Uppsala, Södermanlandi, Gotlandi, Västmanlandi ja Dalarna lään.
Alates 2008. aastast on õuekohtu presidendiks endine riigiprokurör Fredrik Wersäll.
Svea õuekohus asub alates 1756 Stockholmi vanalinnas Riddarholmeni saarel.
Laskesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos toimus 9.–22. veebruarini. Võistlused peeti Nozawa Onsenis ja välja jagati 6 komplekti medaleid. 
Kaheksa riiki võitsid laskesuusatamises medaleid, Norra ja Saksamaa võitsid mõlemad viis medalit, kuid tabelit juhtis Norra, kuna neil oli üks hõbemedal Saksamaast enam. Uschi Disl oli ainus sportlane, kes võitis kolm medalit, igast ühest ühe. Meestest olid edukamad Ole Einar Bjørndalen ja Halvard Hanevold, kummalgi üks kuld- ja üks hõbemedal.
Mehed.
10 km sprint.
Kuupäev: 18. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 73 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 30
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1994: Sergei Tšepikov
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused
20 km.
Kuupäev: 11. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 72 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 29
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1994: Sergei Tarassov
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused
4×7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Ricco Gross, Frank Luck, Mark Kirchner, Sven Fischer
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused
Naised.
7,5 km sprint.
Kuupäev: 15. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 64 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 24
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1960: Myriam Bédard
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused
15 km.
Kuupäev: 9. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 64 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 29
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1994: Myriam Bédard
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused
4×7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 19. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 17 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1994: Nadežda Talanova, Natalja Snõtina, Luiza Noskova, Anfissa Reztsova
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused
Göta õuekohus

Göta õuekohus (rootsi keeles "Göta hovrätt") on 1634. aastal asutatud Rootsi apellatsioonikohus, mis asub Jönköpingis. See on Rootsi õuekohtutest vanuselt teine. Göta kohtuhoone võeti kasutusele 1650. aastal ja see on riigi vanim siiani kasutusel olev kohtuhoone. Õuekohtu presidendiks on alates 2016. aastast Charlotte Brokelind.
Ajalugu.
Õuekohus asutati kuninganna Kristiina eestkostevalitsuse ajal 5. novembril 1634. Selle kohtupiirkonda kuulus alguses Götaland, mille hulka arvati tollal ka Värmland. Pärast 1645. aastal sõlmitud Brömsebro ja 1658. aasta Roskilde rahu lisati selle alluvusse Blekinge, Bohusläni, Hallandi ja Skåne läänid. Et kergendada Göta õuekohtu koormust, rajati 1821. aastal Skåne ja Blekinge õuekohus ning 1948. aastal Lääne-Rootsi õuekohus. 1992. aastal liideti õuekohtu piirkonnaga Örebro lään.
Juristiktsioon tänapäeval.
Göta õuekohus on tänapäeval üks kuuest teise astme kohtust (appellatsioonikohtust) Rootsis, mille alla kuuluvad Östergötlandi, Jönköping, Kronobergi, Kalmari, osa Västra Götalandist ja Örebro läänid.
Hannes Kuusma

Hannes Kuusma (15. märts 1969 Rakvere – 28. märts 2010) oli eesti ajakirjanik.
Ta õppis aastatel 1977–1987 Väike-Maarja Keskkoolis ning 1987–1991 Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. Ajakirjanikutööd alustas ta 1991. aastal Lääne-Virumaa maakonnalehes "Viru Sõna" (alates 1993 "Virumaa Teataja"). Aastatel 1994–2001 töötas ta "Virumaa Teataja" peatoimetajana. 2001 aasta novembris asus Kuusma tööle "Pärnu Postimehe" toimetuses peatoimetaja asetäitja ja arvamustoimetuse juhina. 2006. aasta septembrist surmani oli ta selle maakonnalehe peatoimetaja ning alates 2009. aastast ka OÜ Pärnu Postimees juhatuse liige.
1997. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1997. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 32. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 30. jaanuarist-10. veebruarini Osrblies Slovakkias.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 1. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 86
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Vladimir Dratšov 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
12,5 km jälitussõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 2. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 44
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
20 km eraldistardist sõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 7. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 89
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Sergei Tarassov 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 9. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 21 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: &lt;br&gt;Viktor Maigurov&lt;br&gt;Vladimir Dratšov&lt;br&gt;Sergei Tarassov&lt;br&gt;Aleksei Kobelev 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
10 km võistkonnavõistlus.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 21 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: &lt;br&gt;Vadim Sašurin &lt;br&gt; Aleks Rõšenkov&lt;br&gt;Aljaksandr Papov &lt;br&gt;Pjotr Ivaško 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
Naised.
7,5 km sprint.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 1. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 81
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Olga Romasko 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
10 km jälitussõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 2. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 43
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
15 km eraldistardist sõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 78
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: Emmanuelle Claret 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
4×7,5 km teatesõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 8. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 19 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: &lt;br&gt;Uschi Disl &lt;br&gt; Simone Greiner-Petter-Memm&lt;br&gt;Katrin Apel &lt;br&gt;Petra Behle 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
7,5 km võistkonnavõistlus.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 4. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1996: &lt;br&gt;Katrin Apel&lt;br&gt;Petra Behle&lt;br&gt;Uschi Disl&lt;br&gt;Simone Greiner-Petter-Memm
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
1998. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1998. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 33. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 8. märtsil Pokljukas Sloveenias ja 15. märtsil Hochfilzenis Austrias. Pokljukas selgusid meeste ja naiste maailmameister jälitussõidus, ning Hochfilzenis selgitati vastavalt meeskonna ja naiskonna maailmameister. Teised laskesuusatamise distantsid kuulusid 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos olümpiamängude kavva ja nendel aladel maailmameistrit ei selgitatud.
Tulemused.
Mehed.
12,5 km jälitussõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 8. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 45
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Viktor Maigurov 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
10 km võistkonnavõistlus.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 15. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 19 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: &lt;br&gt;Vadim Sašurin &lt;br&gt; Aleks Rõženkov&lt;br&gt;Aleksandr Popov&lt;br&gt;Pjotr Ivaško 
Naised.
10 km jälitussõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 8. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 45
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: Magdalena Forsberg 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
&lt;br&gt;
7,5 km võistkonnavõistlus.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 15. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 15 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1997: &lt;br&gt;Liv Grete Skjelbreid &lt;br&gt;Ann-Elen Skjelbreid &lt;br&gt;Gunn Margit Andreassen &lt;br&gt;Annette Sikveland
Grigori Perelman

Grigori Perelman (vene Григорий Яковлевич Перельман; sündinud 13. juunil 1966 Leningradis) on juudi päritolu Venemaa matemaatik, elab Peterburis.
Grigori Perelman tõestas 2003. aastal millenniumiprobleemi, mis on 1904.aastal püstitatud Poincaré hüpoteesi topoloogia valdkonnas.
Tema eluviis on üliaskeetlik. 
Ta on keeldunud mitme maineka auhinna ja aunimetuse vastuvõtmisest põhjendusega, et peab neid mingis aspektis ebaõiglaseks. 
Näiteks 2010. aastal pälvis ta rahvusvahelise ajakirjanduse tähelepanu sellega, et keeldus vastu võtmast 1 miljoni USA dollari suurust auhinda, mille oli talle Poincaré hüpoteesi tõestamise eest määranud Clay Matemaatikainstituut. Perelmani väitel polevat tema esitatud tõestus mitte sugugi suurema kaaluga kui samale auhinnale kandideerinud Richard S. Hamiltoni välja töötatud arvutiprogramm kõnealuse hüpeteesi tõestamiseks.
Mobiilside

Mobiilsideks (inglise "mobile communication(s)") nimetatakse üldiselt kõiki sidesüsteeme, kus signaalide edastamiseks ei kasutata juhtmeid või kaableid (traadita side) ning terminalid võivad seetõttu teatud ulatuses vabalt liikuda, ilma et side katkeks. Mobiilsides kasutatakse info edastamiseks raadiolaineid (täpsemalt mikrolaineid).
Siia kuuluvad näiteks mobiiltelefonside süsteemid (NMT, GSM, GPRS, UMTS jt), satelliittelefonid, traadita kohtvõrgud, Bluetooth jne.
Eestis on alates 1970. aastatest mobiilsidevahendite (raadiotelefonide) väljatöötamise ja tootmisega tegelenud Keilas asunud EKE Elektroonika.
Mobiiltelefonside

Mobiiltelefonside on mobiilside tavaliste mobiiltelefonide ehk kärgtelefonide või satelliit-mobiiltelefonide kaudu. 
Mobiiltelefonid on ühenduses maapealsete tugijaamade kärgvõrguga, satelliit-mobiiltelefonid kosmoses paiknevate satelliitidega. Mõlemad võrgud on ühenduses fikstelefonivõrguga. See võimaldab kõigilt mobiil-, satelliitmobiil- ja lauatelefonidelt kõigile nendes võrkudes olevatele telefonidele helistada.
1G

Esimese põlvkonna mobiilside ("1G") on 1980. aastatel kasutusele võetud mobiiltelefonside tehnoloogia, mis põhineb analoogsidel. 
Esimesele põlvkonnale eelnes mobiil-raadiotelefonidel põhinev nullpõlvkond (0G). Esimese põlvkonna uuendus võrreldes traditsiooniliste raadiotelefonide ja nullpõlvkonnaga oli see, et kasutaja hakkas saama tugijaamade piirkondade vahel liikudes kõnet katkestuseta jätkata. 
Analoogside kasutamine on tema põhiline erinevus hilisemast teise põlvkonna mobiilsidest, mis põhineb digitaalsidel. Mõlemad süsteemid kasutavad raadiotornide ühendamiseks ülejäänud telefonivõrguga digitaalsignaali. Esimese põlvkonna mobiilsides ainult moduleeritakse kõne heli kõrgemale sagedusele (alates 150 megahertsist), teise põlvkonna mobiilsides kodeeritakse see digitaalsignaalideks.
Esimese põlvkonna mobiilside kõrgaeg oli 1990. aastatel. Soomes ja Rootsis oli selle kasutajate osatähtsus umbes 5%, teistes maades ei ületanud see 2%. 
Esimese põlvkonna puuduste hulgas oli rändluse puudumine ja piiratud andmesidevõimalused. 
Enamikus maailma maades on esimese põlvkonna mobiilside kasutamisest loobutud. Eestis lõpetas Eesti Mobiiltelefon NMT kasutamise detsembris 2000. Soomes loobuti NMT-st 31. detsembril 2002 ja mindi üle GSM-ile.
Giorgi Ugulava

Giorgi Ugulava (sündinud 15. augustil 1975) on Gruusia poliitik, Thbilisi linnapea aastatel 2005–2013. 
Ta on õppinud Thbilisi Teoloogilises Seminaris ja Saarbrückeni Ülikoolis. Lõpetanud Thbilisi Riikliku Ülikooli filosoofia- ja sotsioloogiateaduskonna (1998). 
Aastatel 1997–1999 töötas ajakirjanikuna, 2000. aastal Euraasia Fondis. Aastatel 2001–2003 juhtis ta Õigushariduse Assotsiatsiooni.
Ta osales noorteorganisatsiooni Kmara! ('aitab!') loomisel. See organisatsioon mängis olulist rolli Roosirevolutsioonis, mis tõi võimule Mihheil Saakašvili.
2003. aasta detsembris sai Ugulava julgeolekuministri asetäitjaks, sama aasta septembris presidendi täievoliliseks esindajaks Samegrelo–Zemo Svanethis. 2005. aastal määrati presidendi administratsiooni ülemaks. 2005. aastal määrati ja seejärel 2006. aastal valiti Thbilisi linnapeaks.
2010. aastal toimusid esimest korda linnapea otsevalimised ja Ugulava võitis taas, saavutades 55% häältest.
Detsembris 2013 kõrvaldati ta ametist süüdistatuna riigi raha raiskamises[1]. Juulis 2014 Ugulava arreteeriti rahapesu süüdistusega[2]. 18. septembril 2015 mõistis kohus ta süüdi ja määras talle üheksa-aastase vanglakaristuse, mida hiljem lühendati nelja ja poole aastani[3].
Rühmavanem

Rühmavanem on rühmaülema esimene asetäitja ja abi sõjaväelises rühmas. Rühmavanemale alluvad kõik rühma koosseisus olevad allohvitserid ja sõdurid.
Eesti kaitseväes on rühmavanema ametikoht tavaliselt: rahuajal - veebel (tegevväelane), sõjaajal - vanemseersant (reservväelane).
Püha Aleksander Nevski orden

Püha Aleksander Nevski orden, ametlikult Keiserlik Püha vürst Aleksander Nevski orden (vene keeles "орден Святого Александра Невского", ametlikult "Императорский орден Святого Благоверного Князя Александра Невского") oli Venemaa keisririigi kõrge autasu aastatel 1725−1917.
Ajalugu.
Ordeni asutas keisrinna Katariina I 21. mail (ukj 1. juunil) 1725, aga selle asutamist plaanis juba Peeter I. Autasu nimetati vürst Aleksander Nevski järgi. See oli Püha Andreas Esmakutsutu ordeni (1698) ja Püha Katariina ordeni (1714) järel Venemaa vanuselt kolmas orden.
Ordenil oli üks klass ja sellega autasustati Venemaa kodanikke, kes oli teeninud auga oma riiki. Sellega autasustati peamiselt poliitikuid ja sõjaväelasi.
Peeter I oli ordenit kavandanud puhtsõjalisena, aga Katariina I hakkas seda välja andma ka tsiviilisikutele. Ta andis selle oma tütre Anna Romanova pulmade puhul 18 isikule, kelle hulgas ei olnud riigi kõige väljapaistvamaid inimesi. Sõjaväelastest autasustati sellega valdavalt kindralmajoreid ja kindralleitnante. Kuid juba sama aasta 30. augustil (ukj 10. septembril) autasustas Katariina I sellega veel 21 juba märksa tähtsamat inimest, sealhulgas iseennast, Poola kuningat August II ja Taani kuningat Frederik IV-t ning mitte ühtki kindralmajorit. Sellest alates kujunes tavaks, et madalama kui kindralleitnandi auastmega sõjaväelasele Püha Aleksander Nevski ordenit ei anta. XX sajandi alguses oli autasu Venemaa ordenite süsteemis kõrgel kohal: sellest kõrgemad olid vaid Püha Andreas Esmakutsutu ja Püha Vladimiri I klassi ordenid.
Katariina I andis Püha Aleksander Nevski ordeni umbes 300 inimesele, Katariina II veel umbes 250-le. Paul I võttis 1797 vastu ordeni statuudi ja kirjelduse. Napoleoni sõdade ajal anti see orden 48 inimesele. Kokku pälvis selle kuni oktoobripöördeni 3674 inimest. Kõige rohkem − 105 korda − anti seda ordenit välja Esimese maailmasõja ajal 1916. aastal. Ordeni väljaandmine lõpetati pärast oktoobripööret.
Dünastiline orden.
Pärast 1917. aastat on ordenit mitteametlikult andnud Romanovite dünastia pea. Suurvürstinna Maria Romanova, kes on dünastia praegune pea ja on selle ordeni ka ise saanud, autasustas sellega 27. jaanuaril 2006 Smolenski metropoliiti Kirilli, kes hiljem sai Kirill I nime all kogu Venemaa patriarhiks.
Tarkvara väljalaske elutsükkel

Tarkvara väljalaske elutsükkel (inglise "software release life cycle") on tarkvara versioonide ajaliselt järjestatud hulk, mis valmistatakse enne selle tarkvara väljalaset.
Tarkvara väljalaske elutsükkel koosneb erineva stabiilsuse ja töövalmidusega versioonidest. Kõigepealt valmivad programmist alfaversioonid, seejärel beetaversioonid ja lõpuks väljalaske kandidaadid.
Teatud inimesed internetis või tarkvaraettevõttes katsetavad seda programmi ja otsivad sellest vigu. Neid inimesi kutsutakse testijateks. Testijad võivad töötada tarkvaraettevõttes ja saada programmi testimise eest palka, aga võivad olla ka vabatahtlikud kõikjalt maailmast. Eriti oluliste ja laia levikuga programmide koostamisel kasutatakse mõlemaid. Kui testija leiab programmist vea, siis saadab ta selle kirjelduse tarkvara haldajale. Pärast katsetusjärku väljastatakse programm avalikkusele, kuid beetatestijad otsivad vigu veel edasi. Kui ilmneb tõsine turvalisuse viga, siis väljastatakse parandatud väljalase võimalikult kiiresti. Väikesed vead kogutakse kokku, parandatakse ära ja nende parandatud versioon väljastatakse korraga. 
Alfaversioon on kõige vearohkem. Paljud vahendid ei pruugi selles korralikult töötada. Beetaversiooni saab mõnikord juba avalikkusele väljastada, sest vigu on vähem. Väljalaske kandidaat on juba üpris stabiilne versioon.
Nii alfaversioonist, beetaversioonist kui väljalaske kandidaadist võib valmida üle ühe versiooni, üle kolme siiski harilikult mitte.
Lõppkasutajatele hakatakse müüma tavaliselt üksnes viimast stabiilset versiooni.
Aleksander Nevski orden

Aleksander Nevski orden (vene keeles "oрден Александра Невского") oli Nõukogude Liidu sõjaline autasu. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist annab seda välja Venemaa Föderatsioon.
Vladimiri suurvürsti Aleksander Nevski järgi nimetatud autasu loodi Nõukogude Liidu Ülemnõukogu otsusega 29. juulil 1942.
Ühtegi Aleksander Nevski kujutist ei ole säilinud. Sellepärast on ordenil kujutatud näitlejat Nikolai Tšerkassovit, kes mängis Nevski rolli filmis "Aleksander Nevski".
Esimesena pälvis Aleksander Nevski ordeni vanemleitnant (pärastpoole alampolkovnik) I. Ruban, kes juhtis merejalaväe laskurbrigaadi. Lahingus Doni ääres 1942. aasta augustis jagas ta oma pataljoni kolmeks. Üks osa meelitas sakslaste polgu ennast ründama ja ülejäänud ründasid seda tagalast, hävitades 7 tanki ja üle 200 sõduri.
Aleksander Nevski ordenit anti välja peaaegu kaks korda rohkem kui kõiki ülejäänud Nõukogude Liidu lahinguordeneid kokku: üle 40 000. Sellegipoolest ei kohta teda sageli. See on seletatav ordeni kavaleride sagedase hukkumisega järgnevates lahingutes.
Kõige rohkem, 3 korda on Aleksander Nevski ordeni pälvinud alampolkovnikud ja polguülemad Ivan Borissenko ja Nikolai Nevski. 2 korda on selle ordeni pälvinud 51 inimest, kellest keegi ei ole muuga peale sõjaväeliste teenete väga tuntuks saanud. Ordeni on pälvinud üksnes 7 naist, neist 1 postuumselt.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist säilitati Aleksander Nevski orden Venemaa autasude süsteemis, aga seda ei saanud kuni 7. septembrini 2010 välja anda vastava statuudi puudumise tõttu.
Hiljem on Aleksander Nevski ordeni pälvinud üle 940 inimese, nende hulgas näiteks poliitik Boriss Grõzlov (15. detsembril 2010), patriarh Kirill (7. jaanuaril 2011), kirjanik Valentin Rasputin (1. septembril 2011) ja kosmonaut Valentina Tereškova (12. juunil 2013).
Aleksander Nevski on ainus isik, kelle nimeline orden on olnud nii Venemaa keisririigis kui Nõukogude Liidus.
Porkkala mereväebaas

Porkkala mereväebaas (vene keeles "Bоенно-морская база Порккала-Удд", lühend "ВМБ ПУ") oli Soome Vabariigi territooriumil Porkkala poolsaarel aastatel 1944–1955 tegutsenud NSV Liidu Balti laevastiku sõjaväebaas.
Läbirääkimised 1939. aastal.
NSV Liidu ja Soome mittekallaletungipakti sõlmimise läbirääkimistel 1939. aasta oktoobris esitas NSV Liit Soomele nõudmise anda Hanko poolsaare piirkond Nõukogude Liidule rendile sõjaväebaasina, pakkudes selle eest vastutasuks Karjala piirkonna pindalast mitu korda suuremat maa-ala Laadoga järvest põhja pool, mis aga oli karmi kliimaga ning asustamata. Kuna maa-ala loovutamine oleks rikkunud Soome territoriaalset terviklikkust, keeldus Soome valitsus Nõukogude Liidule territoriaalseid järeleandmisi tegemast, mis oli ka üks Talvesõja puhkemise ajend.
Jätkusõja tulemused.
Jätkusõja tulemusena oli Soome sunnitud 1944. aasta 19. septembril sõlmitud vaherahu alusel andma NSV Liidule rendile Porkkala poolsaare, mis asus strateegiliselt olulises piirkonnas.
Porkkala mereväebaasi komandörid olid:
Porkkala mereväebaas oli sõjaliselt ja poliitiliselt tähtis:
Mereväebaasi I etapp.
Porkkala baasi loomise esimestel aastatel kapitaalseid ehitustöid ei teostatud, kuna Skandinaavia riigid olid II maailmasõja järel neutraalsel positsioonil. Seetõttu piirdus Nõukogude sõjaline juhtkond baasis järgmiste ülesannete määratlemisega:
Mereväebaasi II etapp.
1946. aastal alanud külma sõjaga alustas ka NSV Liit oma põhjapiiride kindlustamist ning 22. veebruaril 1948 tegi NSV Liit Soomele ettepaneku "Sõpruse, koostöö ja vastastikuse abi lepingu" sõlmimiseks (mille taust oli 1948. aasta kommunistlik riigipööre Tšehhoslovakkias).
Vastukaaluks hiilivale Nõukogude mõju laienemisele liitusid Norra ja Taani 1949. aasta kevadel NATO-ga ning Skandinaavia maadest jäi ametlikult neutraalseks ainult Rootsi. Pärast nõukogudemeelse valitsuse vahetust sai Soome presidendiks Urho Kekkonen, kes hakkas taas Skandinaavia neutraalsete riikide liidu ideed propageerima.
Mereväebaasi likvideerimine.
1950. aastatel toimunud raketirelvastuse kiires arengus kaotas Porkkala baas oma sõjalise ja strateegilise tähtsuse ning pärast 1955. aastal toimunud Genfi kohtumist, kus osalesid NSV Liidu, Ameerika Ühendriikide, Prantsusmaa ja Suurbritannia valitsusjuhid, otsustas NSV Liit likvideerida Porkkala baasi.
16.–20. septembril 1955 Moskvas toimunud Soome ja NSV Liidu läbirääkimistel lepiti kokku Porkkala baasi likvideerimise tingimustes. Vastutasuks oli Soome sunnitud pikendama veel 20 aastaks NSV Liidu ja Soome vahelist sõpruse, koostöö ja vastastikuse abi lepingut.
Ilmaennustusel põhinev küttejuhtimine

Ilmaennustusel põhinev küttejuhtimine on hoonete kütte reguleerimise meetod, mille korral arvestatakse välja kütteenergia kogus, mida konkreetses ehitises soovitud sisekliima säilitamiseks igal ajaperioodil on vaja hoonesse anda. Arvestuses kasutatakse nii teavet ehitise konstruktsiooni ja muude omaduste kohta kui ka ilmastikuolude (sh välistemperatuuri), tuule tugevuse ja suuna ning päikesekiirguse andmeid. Tavaliste kütte reguleerimise meetodite korral arvestatakse ainult hetke välistemperatuuri.
Ilmaprognoosipõhise meetodi arendamine sai alguse ENLOSS matemaatilise energiatasakaalu mudeli väljatöötamisest. Selle mudeli töötas välja professor Roger Taesler Rootsi Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudist koostöös Thorbjörn Geiseriga ja Stefan Berglundiga, kelle tööandja on praegu eGain Sweden AB. Prognoosipõhist meetodit hakati laiemalt tutvustama 1980. aastatel.
Aastaks 2010 on ilmaprognoosipõhist meetodit rakendatud peaaegu seitsmel miljonil ruutmeetril elamu- ja äripinnal. Prognoosipõhist meetodit pakuvad ja arendavad mitmed ettevõtted ja organisatsioonid. Hinnanguliselt väheneb aastane küttekulu selle meetodi rakendamisel suurusjärgus 10–15 kWh/m2. Kuna ilmaprognoosipõhine meetod annab infot tulevase energiatarbimise kohta ja pole konfliktis teiste energiatõhususe tõstmise meetoditega, siis on see alati tõhus esmatasandi energiasäästu lahendus.
Ilmaprognoosipõhine meetod praktikas.
Praktikas kasutatakse ilmaprognoosipõhise meetodi puhul andmeedastuseks kaugjuhitavaid ilmaprognoosisaatjaid, mis edastavad andmeid GSM- või GPRS-võrgu kaudu. Seejärel reguleerivad ilmaprognoosisaatjad ehitiste soojusenergia jagamist reguleerivate juhtseadmete tööd.
Hiljuti on kombinatsioonis ilmaprognoosisaatjatega hakatud kasutama ka sisekliima info kaugsalvesteid. Salvestid mõõdavad reaalajas väga täpselt õhutemperatuuri ja niiskust ning saadavad need andmed salvestiga ühendatud ilmaprognoosi vastuvõtjatele reaalajas. See tehnoloogiline uuendus võimaldab luua ehitiste jaoks veelgi täpsemaid ilmaprognoosipõhiseid juhiseid ja annab kasutajatele parema võimaluse küttemeetodi juhtimiseks.
Clay Matemaatikainstituut

Clay Instituut ("Clay Mathematics Institute", CMI) on mittetulundusühendus, mille eesmärk on matemaatika arendamine.
CMI asutas Bostoni ärimees Landon T. Clay. Organisatsioon asub USA-s Cambridge'is.
Clay Instituudi tegevusest on laiemalt tuntuks saanud 2000. aastal koostatud Miljoni auhinna nimekirjaga, mis sisaldas seitse olulist matemaatilist probleemi, mille lahendajale on nähtud ette preemia 1 miljon USD. Nendest probleemidest esimese lahendamise eest anti autasu 2010. aasta märtsis Grigori Perelmanile.
Stefani-Boltzmanni konstant

Stefani-Boltzmanni konstant (tähis: "σ") on võrdetegur Stefani-Boltzmanni seaduses: absoluutselt musta keha ühikuliselt pinnalt ajaühikus kiirguv energia on võrdeline musta keha absoluutse temperatuuri neljanda astmega.
Stefani-Bolzmanni konstandi väärtus SI-süsteemi ühikutes: 
 formula_1
Stefani-Bolzmanni konstanti saab nii eksperimentaalselt mõõta kui ka teoreetiliselt tuletada (vt Stefani-Boltzmanni seadus). Selle saab avaldada järgmiste füüsikaliste konstantide kaudu:
formula_2
kus:
formula_3 on Boltzmanni konstant;
formula_4 on Plancki konstant;
formula_5 on taandatud Plancki konstant;
formula_6 on valguse kiirus vaakumis.
Kuna SI põhiühikute defineerimiseks on füüsikakonstantide formula_7, formula_4 ja formula_6 väärtused täpselt kindlaks määratud, siis on võimalik Stefani-Boltzmanni konstanti välja arvutada kuitahes suure komakohtade arvuga.
Ada (programmeerimiskeel)

Ada on kõrgtaseme üldotstarbeline algoritmiline protseduurne kompileeritav reaaalaja programmeerimiskeel.
Ada töötas välja 1979. aastal Prantsusmaa ettevõte CII-Honywell-Bull Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi tellimusel. Programmeerimiskeelt loova meeskonna juht oli Jean Ichbiah.
Ada on rahvusvaheline standard. Selle viimane versioon Ada 2005 kuulub ISO/ANSI standardi alla. 
Programmeerimiskeel on saanud nime Ada Lovelace`i (1815–1852) järgi, keda peetakse sageli esimeseks programmeerijaks.
Hello, world.
Hello world programm Adas:
 with TEXT_IO;
 procedure HELLO is
 begin
 TEXT_IO.PUT_LINE ("Hello, world!");
 end HELLO;
Digiretsept

Digiretsept on elektrooniline ravimiretsept, mille arst kirjutab patsiendile välja arvutis. Digiretsept saadetakse arsti arvutist interneti teel otse retseptikeskusesse (retseptide ja meditsiiniseadmete kaartide väljakirjutamiseks ja töötlemiseks asutatud elektrooniline andmekogu).
Ravimi saab patsient apteegist isikut tõendava dokumendi alusel (dokumendi, kus on peal pilt ning isikukood). Teisele isikule retseptiravimi ostmisel peab ostja apteekrile esitama enda isikut tõendava dokumendi ja retsepti omaniku isikukoodi.
Digiretsept on Eesti üleriigiline patsiendile suunatud e-tervise teenus, mille valmimist koordineeris Eesti Haigekassa.
Birmingham City FC

Birmingham City FC on 1875. aastal loodud jalgpalliklubi Inglismaal Birminghamis, mis mängib Inglismaa esiliigas Football League Championship. Premier League'is mängis klubi viimati hooajal 2010–2011.
Birmingham City kodustaadioniks 1906. aastast on St Andrew's.
Meeskonna peamiste rivaalide hulgas on teine Birminghami meeskond Aston Villa. Nende kohtumisi nimetatakse Second City derbyiks.
27. veebruaril 2011 võitis Birmingham City Football League Cupi. Finaalis mängiti Londoni Arsenaliga ja sealt tuli võit 2:1. Võiduväravat lõi Obafemi Martins, kes mängis Birminghamis laenul Kaasani Rubinist. Oma esimese League Cupi võitis Birminghami jalgpalliklubi 1963. aastal.
Johann Georg I

Johann Georg I (5. märts 1585 Dresden – 8. oktoober 1656 Dresden) oli Saksimaa kuurvürst Wettini dünastia Alberti liinist, Christian II vend. 
Tema valitsemisajal toimus Saksamaal Kolmekümneaastane sõda.
2000. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

2000. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 35. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 19.–27. veebruarini Oslos (Holmenkollenis) Norras. Välja jagati üheksa komplekti medaleid. Meeste teatesõidus selgitati maailmameister 11. märtsil Lahtis Soomes maailma karikasarja raames. 
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 19. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 92 
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Frank Luck 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1998: Ole Einar Bjørndalen
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Tulemused
&lt;br&gt;
12,5 km jälitussõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 20. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 60
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Ricco Groß 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Tulemused
&lt;br&gt;
15 km ühisstardist sõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 26. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 27
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Sven Fischer 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Tulemused
&lt;br&gt;
20 km eraldistardist sõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 23. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 93
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Sven Fischer 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1998: Halvard Hanevold
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Tulemused
&lt;br&gt;
4x7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 11. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: &lt;br&gt;Oleksi Ajdarov &lt;br&gt;Petr Ivaško &lt;br&gt;Vadim Sašurin &lt;br&gt; Oleg Rõšenkov 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1998: &lt;br&gt;Ricco Gross&lt;br&gt;Peter Sendel&lt;br&gt;Sven Fischer&lt;br&gt;Frank Luck
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Tulemused
&lt;br&gt;
Naised.
7,5 km sprint.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 19. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 75 
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Martina Zellner 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1998: Galina Kukleva 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused 
10 km jälitussõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 20. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 60
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Olena Zubrilova 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Tulemused
&lt;br&gt;
12,5 km ühisstardist sõit.
 
&lt;br&gt;
Kuupäev: 26. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 27
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Olena Zubrilova 
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;Tulemused
&lt;br&gt;
15 km eraldistardist sõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 22. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 75
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: Olena Zubrilova 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1998: Ekaterina Dafovska
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused
4x7,5 km teatesõit.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 25. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 15 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1999: &lt;br&gt;Uschi Disl &lt;br&gt; Simone Greiner-Petter-Memm&lt;br&gt;Katrin Apel &lt;br&gt; Martina Zellner
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 1998: &lt;br&gt;Uschi Disl&lt;br&gt;Martina Zellner&lt;br&gt;Katrin Apel&lt;br&gt;Petra Behle
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Tulemused