Kosmeetikatooted

 
Kosmeetikatooted ehk kosmeetikumid on ained või segud, mis on ette nähtud kokkupuuteks inimese keha välispinna osadega (nahk, juuksed, näo- ja ihukarvad, küüned, huuled ja välised suguelundid) või hammaste ja suuõõne limaskestadega ainult või peamiselt nende puhastamiseks, lõhnastamiseks, nende välimuse muutmiseks, nende kaitsmiseks, heas seisundis hoidmiseks või ihulõhnade parandamiseks. 
Mõiste.
Sõna kosmeetika on tulnud kreekakeelsest väljendist κοσμητικὴ τέχνη ("kosmetikē tekhnē"), mis tähendab oskust riietada ja kaunistada, samuti tuleb see sõnast κοσμητικός ("kosmētikos"), mis tähendab oskust korrastada ja korraldada, mis omakorda tuleb sõnast κόσμος ("kosmos"), tähendades muuhulgas korda ja ehteasja.[5]
Kasutamine.
21. sajandil kasutavad naised rohkem kosmeetikatooteid kui mehed. Naised kasutavad päevas keskmiselt 12–16 kosmeetikatoodet. Tegemist keemiliste ühendite seguga; mõned neist on saadud looduslikest allikatest (nt kookosõli) ja mõned on sünteetilised. Kõige rohkem kasutatakse neis parabeene, ftalaate ja triklosaadi.
Kosmeetikatootete hulka kuuluvad: nahakreemid, -emulsioonid, -vedelikud, -geelid ja -õlid, näomaskid, toonivad alused (vedelikud, pastad, puudrid), jumestuspuudrid, ihupuudrid, hügieenilised puudrid, tualettseebid, deodorantseebid, lõhnaõlid, lõhnaveed ja odekolonnid, kümblus- ja dušitooted (soolad, vahud, õlid, geelid), depileerimistooted, deodorandid ja antiperspirandid, juuksevärvid, juuste lokkimis- ja sirgendamistooted ning fiksaatorid, juukseviimistlusvahendid, juukse puhastustooted (vedelikud, puudrid, šampoonid), juukse taastustooted (vedelikud, kreemid, õlid), soenguviimistlustooted (vedelikud, lakid, võided), raseerimistooted (kreemid, vahud, näoveed), jumestustooted ning tooted jumestustoodete eemaldamiseks, huulehooldustooted, hammaste ja suuõõne hoolduse tooted, küünehooldus- ja -kaunistustooted, intiimhügieenitooted välispidiseks kasutamiseks, päevitustooted, pruunistavad tooted, nahapleegitustooted ja kortsudevastased tooted.
Ajalugu.
Kosmeetikumide ajalugu ulatub aastatuhandete taha. Dekoratiivkosmeetika ja enesekaunistamise ajalugu algab suure tõenäosusega koopainimese poolt tahma ja nõe kasutamisega näo ning keha kaunistamiseks. Üllatuslikult oli varasematel aegadel enese värvide, puudrite ja kreemide abil ilusamaks muutmine oluline ka meestele. Hiljem lisandusid värvilised mineraalid, kaunistamaks keha jahile ja sõtta minnes. Egiptlased kasutasid dekoratiivkosmeetikat juba 7000 aastat tagasi. Niiluse ääres peeti ilusaks värvimist malahhiidi (roheline vasemaak), galeniidi (must pliimaak) ja ookri (punane raudoksiid) abil. Iidsed egiptlased kasutasid kohli, mis kaitses silmi ning riitsinusõli kaitsva palsamina.
Mehed ja naised iidses Sumeris, olid tõenäoliselt esimesed, kes leiutasid ja kasutasid huulepulka umbes 5000 aastat tagasi. Nad purustasid vääriskive ja kasutasid seda puru näo, peamiselt huulte ja silmaümbruse kaunistamiseks. Samuti kasutasid naised iidses Induse oru tsivilisatsioonis, umbes 3000 eKr kuni 1500 eKr, punast huulepulka huulte kaunistamiseks. Iidsed egiptlased eraldasid punast värvainet põisadrust, 0,01% joodi ja veidi broommanniiti, aga see põhjustas raskeid haigestumisi. Läikiva efektiga huulepulgad valmistati algselt kalasoomustes leiduvast pärlmutterjast ainest. 
Kosmeetikat kasutasid nii roomlased kui ka vanad kreeklased. Näiteks mesilasvahast, oliiviõlist ja roosiveest valmistatud nahakreemi. Kosmeetikat on mainitud ka Vanas Testamendis, kus Jezebel värvis oma silmalauge – umbes 840 eKr – ning Estri raamatus, kus on kirjeldatud iluprotseduure. 18. sajandil olid sagedased pliimürgistused, mis olid põhjustatud pliimenniku ja pliivalge sisaldusest meigis ja pulbrites, mis tekitas paistetust ja põletikku silmades, hävitas hambaemaili ning põhjustas naha tumenemist. Teadaolevalt põhjustas sage kasutamine isegi surma.
Lääne ajaloos on kosmeetikatoodete kasutamisse suhtutud ka suure põlgusega. Näiteks 19. sajandil kuulutas kuninganna Victoria avalikult meigi sündsusetuks, vulgaarseks ja sobivaks kasutada ainult näitlejatel. 20. sajandi alguses tulid kosmeetikaturule sellised tegijad nagu Elizabeth Arden, Helena Rubinstein ja Max Factor.
Alates 2016. aastast on maailma suurim kosmeetikaettevõte L'Oréal, mille asutas 1909. aastal Eugène Schueller, French Harmless Hair Colouring Company (praegune omanik on Liliane Bettencourt 26%, Nestlé 28%). 
Tänapäeval kasutab üha suurem hulk mehi meiki peamiselt naha punetuse ja tumedate silmaaluste varjamiseks. Peitekreemi kasutavad mehed üsna sagedasti. Kosmeetikafirmad toodavad spetsiaalselt meestele mõeldud tooteid ning mehed kasutavad neid kasvavas trendis.
Dekoratiivkosmeetika.
Kosmeetika on mõeldud kasutamiseks välispidiselt. Peamised tooted on kasutamises näol: nahahoolduskreemid, huulepulgad, meik silmadele ja näole, niisked salvrätikud, värvilised kontaktläätsed; kehal: deodorandid, losjoonid, puudrid, parfüümid, tooted beebidele, vanniõlid, vannivahud, vannisoolad ja kehavõid; kätel/küüntel: küünelakid ja käte desinfitseerimisvahendid; juustel: püsilokikemikaalid, juuksevärvid, juukselakid, ja -geelid.
Meigiks nimetatavad tooted, viitavad peamiselt toodetele, mis sisaldavad värvipigmenti ning mille eesmärgiks on muuta kasutajavälimust. Kosmeetikatoodete tootjad teevad vahet dekoratiiv- ja hoolduskosmeetika vahel. Kosmeetika, mis on mõeldud kasutamiseks näol ja silmade piirkonnas, kantakse tavaliselt nahale pintsli, meigisvammi või sõrmeotstega.
Enamik kosmeetikatooteid on mõeldud kasutamiseks kindlas kehapiirkonnas, näiteks:
Kosmeetikatooteid võib kirjeldada nende konsistentsi järgi: vedelad tooted, kreemid, emulsioonid; puudrid, nii kompakt- kui ka tolmpuudrid; veevabad kreemid või pulgad.
Meigieemaldi on toode, mida kasutatakse nahale kantud meigitoodete eemaldamiseks. See puhastab naha enne järgnevaid protseduure, näiteks enne öökreemi pealekandmist.
Hooldustooted.
Puhastamine ("cleansing") on tavaetapp nahahoolduse rutiinis. Naha puhastamine sisaldab järgmisi samme ja/või hooldustooteid:
Õigusraamistik.
Maailmas.
Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (ISO) avaldas uue suunised kosmeetikatoodete ohutu tootmise korra heas tootmistavas (Good Manufacturing Practices (GMP)). Mitmete riikide vastutavad organid on standardi ISO 22716:2007 heaks kiitnud, asendades efektiivselt kehtivad juhised ja standardid. ISO 22716 annab tervikliku lähenemise kvaliteedijuhtimises neile, kes on seotud kosmeetikatoodete tootmise, pakendamise, testimise, ladustamise ja transpordiga. Standard käsitleb kõiki tarneahela aspekte alates varasest tooraine ja komponentide tarnimisest kuni lõpptoote tarnimisest tarbijani.
Standard põhineb teisel kvaliteedijuhtimissüsteemil, tagades sujuva integratsiooni selliste süsteemidega nagu või British Retail Consortiumi (BRC) standardil tarbekaupadele. Seega, on selles kombineeritud hea tootmistava kasulikkuse, sidudes selle kosmeetikatoodete ohutuse üldise majandusekeskkonna parandamise töövahenditega, mis võimaldab ettevõtetel täita tarbijate üleüldisi nõudmisi kosmeetikatoodete ohutuse sertifitseerimisele.
Kuna mikroobne saastumine on kosmeetikatoodete kvaliteedi seisukohalt üks suuremaid mureküsimusi, kehtestas ISO 2012. aasta juulis standardi, mis näeb ette kosmeetikatoodete antimikroobse kaitstuse hindamist, säilitamise tõhususe testimist ja mikrobioloogiliste riskide hindamist.
Euroopas.
Euroopa Liidus kosmeetika ja isikliku hügieenitoodete tootmine, märgistamine ja tarnimine on reguleeritud määrusega (EÜ) nr EC 1223/2009. See kehtib kõigi EL-i maades ja Islandis, Norras ja Šveitsis. See määrus kehtib nii ühemehe ettevõtetel, mis toodavad ainult ühte toodet samavõrra kui suurtele rahvusvahelistele. Kosmeetikatoodete tootjad ja importijad peavad nõustuma rakendatavate regulatsioonidega, selleks, et oma tooteid ELi-siseselt müüa. Selles valdkonnas on tavapärane toetuda sobiva kvalifikatsiooniga osapoolele, nagu sõltumatu kolmanda osapoolena kontrolli- ja testimisettevõte, tagamaks kosmeetikatoodete vastavust toodetele kohaldatavate määrustega ja muude asjakohaste õigusaktidega, sh REACH-määrus GMP, ohtlikud ained jne.
Euroopa Liidus on kosmeetikatoodete ringlus ja nende ohutus olnud õigusaktides teemaks alates 1976. aastast. Üks uuemaid muudatusi on loomkastete keeld kosmeetikatööstuses. Kosmeetikatoodete testimine loomadel on Euroopa Liidus olnud ebaseaduslik alates 2004. aasta septembrist ning samade toodete eri koostisosade testimine loomadel on keelatud osaliselt 2009. aasta märtsist ja täiesti keelatud 2013. aastast.
Kosmeetika regulatsioonid on Euroopas sageli ajakohastatud, et järgida trende ja uusi tehnoloogiaid, samal ajal tagades toodete ohutuse. Näiteks on kõik määruse 1223/2009 lisad suunatud inimese tervise potentsiaalsetele riskidele. Vastavalt EL regulatsioonidele on Euroopas kosmeetikatoodete tootja, jaemüüjad ja importijad määratud vastutavaks isikuks. Uus staatus tähendab, et vastutaval isikul on seaduslik vastutus tagada, et kosmeetikatooted ja kaubamärgid, mida nad toodavad või müüvad, vastavad kehtivatele kosmeetikatoodete eeskirjadele ja normidele. Vastutav isik on vastutav ka dokumentide eest, mis sisaldub dokumente nagu tooteandmikus ("Product Information File" (PIF)), tooteinfoleht, mis sisaldab kosmeetikatoote ohutusaruannet, toote kirjeldust, GMP aruannet või toote otstarvet.
Eestis.
Eestis reguleerivad kosmeetikumide käitlemist järgmised seadused ja muud õigusaktid ning täideviivat õigust omavad asutused:
Kosmeetikatoodete kasutajatele.
Kosmeetikatoodete kasutajad saavad informatsiooni kosmeetikatoodete ohutuse kohta Terviseameti kodulehelt. Samuti leiab sealt infot kosmeetikatoodete tõsise soovimatu mõju (TSM) kohta.