tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tartu kreisiarst

Tartu kreisiarst oli Tartu kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega. Kreisiarstid elasid ja tegutsesid tavaliselt kreisilinnas, kus ka kreiside linnaarstid ning neid on nimetatud vanemates allikates ka nt. kreisiarst Tartus.
Viljandi kreisiarst

Viljandi kreisiarst oli Viljandi kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega. 
Asehalduskorra ajal 1783–1796 moodustati Pärnu kreisi kirdepoolsetest kihelkondadest Viljandi kreis. 1797. aastal asehalduskorra likvideerimisel kujunes Pärnu-Viljandi kaksikmaakond. Viljandi kreis eraldati taas 1888. aastal.
Pärnu kreisiarst

Pärnu kreisiarst oli Pärnu kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.
Kergotamine

"Kergotamine" on lugu folkrokkansambli Zetod 2008. aasta albumil "Lätsi tarrõ tagasi", mis põhineb samanimelisel seto rahvalaulul.
Bändiliige Jalmar Vabarna on "Kergotamist" pidanud ansambli suurimaks hitiks, viidates, et just tänu sellele loole sai ansambel ka kuulsaks. Laulu eest anti ansamblile 2008. aasta parimate etnomuusikute valimisel "parima loo" auhind. Laul on ilmunud ansambli albumil "Lätsi liina" (2018).
2019. aasta XXVII üldlaulupeo avakontserdil "Õpetajale" esitasid seda naiskoorid. Kooriseade autorid olid Kristjan Priks ja Kristel Laas. 2020. aasta märtsis said nad seade eest Setomaa vallalt Hilana Taarka nimelise omakultuuripreemia.
Pärimuslik taust.
Traditsiooniliselt on kergotamislaulu Setomaal lauldud suvistepühal ning jaani- ja peetripäeval, kusjuures eeskätt seostatakse seda naistepidudega. Ka laulusõnad, mis väljendavad rõõmu saabunud pühade üle, kutsuvad naisi tantsima ja lõbutsema. Nende pidude ja kergotamislauluga seostatakse pinkidel (seto keeles 'kerk', 'kergo') "ratsutamise" kommet. Ühe kombekirjelduse järgi kuulus laulmise juurde liikumine ringi ja tagasi. Pinkidel ratsutamist on peetud viljakusmaagiliseks või õnne toovaks rituaaliks.
Sarnaselt paljude teiste seto rahvalauludega juhib esitust eestlaulja, kellele vastab mitmehäälne koor.
Sulev Roosma

Sulev Roosma (perenimi kuni 23. märtsini 1936 Rossmann, 18. veebruar 1932 Tallinn – 27. detsember 2023) oli Eesti purjetaja, jääpurjetaja, sporditegelane, vesiehitaja ja koduloolane.
Hariduskäik.
Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja õppis aastatel 1951–1954 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonnas vesiehitust. Neljandal kursusel jäi instituut pooleli, ei lõpetanud.
Ta õppis Tallinnas muusikakoolis klarnetit ja saksofoni, sai ka muusikaõpetaja kutse.
Töökäik.
Töötas 1954–1958 kapten-instruktorina, sai 1955. aastal Tallinna Merekooli juures jahtkapteni tunnistuse.
Ta juhtis 1958. aastal TPI ja Kalevi jahtklubi ühistööna Eesti esimene kergsüvendaja „Pirita“ ehitamist. Süvendaja ehitati valmis ühiskondlikus korras Pirital Kalevi jahtklubi kai peal. 
Ta algatas 1950. aastate lõpus ning viis 1960. aastatel läbi Pirita jõesuu süvendamise, jõesuusse muulide ja jahisadama rajamise. Tänu nendele töödele suudeti jõesuu kujundada meresõidukõlblikuks ja varjuliseks jahisadamaks. Seetõttu sai võimalikuks korraldada alates 1961. aastast korraldada Tallina lahel rahvusvahelisi Balti regatte.
Ta oli Tallinna Mehhaniseeritud Vesiehituskolonni rajaja ja juhataja aastatel 1959–1982. 
Tema juhtimisel viidi 1964. aastal elektrikaabel mandrilt läbi Suure väina Muhumaale ja sealt edasi ka läbi Väikese väina Saaremaale. 
Roosma juhtimisel oli Vesiehituskolonni suur töö sadamabasseinide süvendamine ja kaldakindlustuse ehitamine, mis algas 1976. aastal Pirita sadama ümberehitamisel 1980. aasta olümpiaregati jaoks.
Oli 1988–1996 Tallinna Linnahalli sadama peainsener. On töötanud ka Tallinna teedeehituse ja remondi valitsuses ning Pirita purjespordikeskuse ehitusjuhina.
Sportlasena.
Hakkas sportima 1949. aastal, jääpurjetamisega alustas 1951. aastal.
Sai Eesti NSV meistrivõistlustel 20 m² vabaklassis 1953. aastal pronksi. Oli medalivõitjaid ka Eesti NSV avamerepurjetamise meistrivõistlustel.
Ta sai NSV Liidu meistrivõistlustel 12 m² vabaklassis 1961. aastal pronksi ja 1962. aastal hõbeda.
Looming.
Koostas uurimuse "Pirita koduloo-uurimise ajaloost". I–III (käsikiri), on teinud mahukat tööd Eesti purjespordi ja vesiehituse ajaloo uurimisel.
Ta oli koos Arne Mikuga Tallinna vanalinna päevade algataja.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli spordipedagoog ja tegelane Saima Roosma ning poeg on purjetaja ja jääpurjetaja Matti Roosma.
Šiaudinė

Šiaudinė (žemaidi "Šiaudėnė") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.
Küla asub Avižlyzi jõe ääres ja jääb osaliselt Venta regionaalparki. Külas on kalmistu.
Muinsuskaitse all on Šiaudinė neitsi Maarjale pühendatud kiriku hoonetekompleks. Seda piirab nelja väravaga kividest müür. Kompleksis on eraldi kaitse all kirikuhoone ja kellatorn. Kellatorn püstitati aastal 1775. See on kahekorruseline nelinurkne puidust hoone. Torn on püstitatud aakividest soklile. Ka kirikuhoone valmis aastal 1775, ent XIX sajandi esimesel poolel ehitati see ümber ja lisati portikus. Hoone sai väikesi lisndusi veel XX sajandi alguses. Aastail 1982-1983 restaureeriti kiriku interjöör, sama sajandi üheksakümnendatel aastatel ülejäänud hoone.
Küla on tekkinud mõisa juurde, mida on esmakordselt mainitud XVII sajandil. Aastal 1882 sündis külas Leedu kirjanik Karolis Račkauskas. Aastail 1961-1987 oli külas raamatukogu. Aastal 2004 liideti Šiaudinėga endise Meškėnai küla alad.
Paklišiai

Paklišiai (žemaidi "Paklėšē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asub Avižlysi jõe ääres.
Teise maailmasõja järel tühjenes küla kiiresti, kuna intensiivsete maaparandustööde tulemusel muutusid sealsed majapidamised elamiskõlbmatuteks.
Armoliškės

Armoliškės (žemaidi "Armuolėškės") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asub Avižlysi jõe ääres.
Gerybiškiai

Gerybiškiai (žemaidi "Gerībėškē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asub Uogysi jõe ääres.
Budriškės

Budriškės (žemaidi "Bodrėškės") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asub Uogysi jõe ääres.
Aasal 1923 oli külas mõis, kuid aastal 1940 seda maade natsionaliseerimise nimistus ei olnud. Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel.
Võru kreisiarst

Võru kreisiarst oli Võru kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.
Rimšiai

Rimšiai (žemaidi "Rėmšē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Sinna jäävad Papilė vana ja uus surnuaed.
Küla asub Venta jõe ääres ja jääb osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ülemjooks ja Venta jõe org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.
Külas asub muinsuskaitse alune Papilė tulpkabel, mis rajati XX sajandi alguses. Tegemist on kaheksanurkse tellistest rajatisega. 
Ka jääb külla Papilė linnamäe ja asulakoha kompleks. See oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande esimesel poolel. Arvatakse, et see on Papilė linnus, mida Eberhard von Monheim aastal 1939 ebaõnnestunult ründas ja mille Goswin von Herike aastal 1359 hävitas. Asulakohas on 50 cm paksune kultuurikiht. Linnusehoov on 55x30 m, seda piirab 5,5 m kõrgune vall. Lõunaküljel on 24 meetrit lai ja 2,5 meetrit sügav vallikraav.
Kaitse all on mitmed külas asuvad hauad. 1941. aasta ülestõusnute hauda on maetud selles osalenud neli Papilė elanikku. Aastal 1989 püstitati sinna mälestusmärk. Teine kaitsealune haud on Povilas Stulpinas-Venta haud. Aastal 1986 maeti ta New Yorgist Rimšiaisse ümber. Ka on sinna maetud Simonas Daukantas. Hauaplaat püstitati aastal 1884, hauasammas aastal 1925, seda täiendati aastal 1926.
Aastal 1954 hukkus külas lahingu käigus üks viimaseid piirkonna metsavendi Juozapas Daknavičius.
Valga kreisiarst

Valga kreisiarst oli Valga kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.
Kuressaare kreisiarst

Kuressaare kreisiarst oli Kuressaare kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.
Sinakasmust

Sinakasmust ehk sinkjasmust on sinaka varjundiga must värvus. Värvitoonirigil liigitub ta siniste sektorisse, küllastuselt väheküllastatute hulka ja heleduselt tumedate hulka.
Värvinimetust on kasutatud näiteks juuksevärvuse kirjeldamiseks, ka tumeda taeva, ööpimeduse jm kohta.
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." nimetab sinakasmusta ("blaulichschwarz") mustjassinise poole kalduvaks ja värvuse näidismineraaliks asbolaani.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab tooni "Bluish black" sametmustana, millele on lisatud veidi sinist ja mustjashalli. Värvinäidis on sinakas tumehall ; selle näideteks looduses toob ta musta seateo värvuse, kukemarja marjad ja musta koobaltmineraali asbolaani.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvuste loendi sinakasmust ("bluish black") on siniste värvitoonide hulka kuuluv väga tume toon .
Veebivärvid "Bluish Black" ja "Blue-Black" on sinakasmusta värvuse eri variandid.
Tallinna linnaarst

Tallinna linnaarst (saksa k. "der Revaler Stadtarzt") oli endisaegses linnas tervishoiutööd korraldav arst, kelle määras ametisse Tallinna raad või linnavalitsus.
Linnafüüsikused (saksa keeles "Stadtphysikus") olid keskajal ametis Eestimaal Tallinnas ja Narvas ning Liivimaal Riias, Tartus, Pärnus, ajuti ka Kuressaares ja Viljandis. Neile lisandusid uusajast eraviisil praktiseerivad arstid ja garnisonimeedikud.
Keskaegsetes linnades sh Tallinnas tegutsesid haiguste ravijatena habemeajajad (saksa k. "Barbier") ja saunapidajad ("Bader"). Saunapidajatel oli õigus ainult oma saunas aadrit lasta, kuppe panna, juukseid lõigata, habet ajada ja vanu kroonilisi paiseid ravida. Saunaga oli seotud ka kutselised ämmaemandad ("Bade Mutter, Hebamme"). Tallinnas oli linnaämmaemand ametis hiljemalt 1530. aastast ja seejärel ehk isegi järjepidevalt kuni 1. jaanuarini 1913. Värskete haavade parandamine kuulus habemeajajate tegevusvaldkonda, ja saunapidajatele keelatud. Habemeajajad olid ka Eestimaal keskajal ainsamateks opereerijateks. 1466. aastal pandi asutati omaette habemeajajate tsunft skraaga ja saadi ka õigus inimesi nende enda kodus teenindada. Meistriks saamisel on pidanud habemeajaja sellid sooritama eksameid muuseas ka opereerimise ja rohuvalmistamise alal. Haigete arstijatena võisid Eestimaal tegutseda saunapidajad kuni 17. sajandi lõpuni ja habemeajajad 19. sajandi alguseni. Tallinnas, Mündi ja Teenri tänava nurgal asunud kinnistul, elasid ja tegutsesid järjepidevalt ajavahemikus 1414–1551 ja 1688–1765 12 habemeajajat või kirurgi. Keskajal olid linnades ka rändarstid, õpetatud arstid tulid Saksamaalt ja nende erialaks olid ainult sisehaigused.
Öösinine

Öösinine on siniste värvitoonide hulka kuuluv väga tume sinine värvus, mis on öise taeva värvi.
Variatsioonid.
RAL Classic värvikaardi toon 5022 "Nachtblau" on tumesinine , 5026 "Perlnachtblau" pärlmutrihelgiga tumesinine .
Eesti ajaloolise arhitektuuri jaoks soovitatud voodrilaudade värvivalikus (Becker Acroma värvid) on öösinine (NCS COLOR S 6020-R90B) tume sinine .
DMC tikkimisniitide valikus on nr 312 "bleu nuit" sügav tumesinine .
Veebivärv "Midnight blue" on ultramariinsinise tooniga tumesinine .
Dominikaani Vabariigi president

"Vaata ka: Dominikaani presidentide loend."
Dominikaani Vabariigi president (hispaania keeles "Presidente de la República Dominicana") on Dominikaani Vabariigi riigipea ja valitsusjuht. Presidendi ametikoht tekkis aastal 1844, kui vabadussõja käigus kuulutati välja vabariik. Presidendi residents on Rahvuspalee ("Palacio National") Santo Domingos.
Põhiseaduse järgi peab president Dominikaani seadusi täide saatma ning on sõjaväe, politsei ja muude jõustruktuuride ülemjuhataja. President nimetab ametisse ministreid, saab armu anda ning peab tagama julgeoleku ning riigieelarve täitmise ja õiglase kasutamise. Lisaks juhib president riigi välispoliitikat ja nimetab senati soovitusel ning kinnitusel ametisse välisesindajaid.
Presidendi valib rahvas otsevalimistel neljaks aastaks. Aastast 2015 kehtiva põhiseaduse redaktsiooni järgi ei või üks inimene järjest ametis olla rohkem kui kaks ametiaega. Presidendi surma, tagandamise või tagasiastumise korral võtab riigipea koha üle asepresident. Kui ka asepresident ei saa oma kohuseid täita, võib täidesaatev võim moodustada ajutise valitsuse või anda riigi juhtimise üle seadusandlikule võimule.
Aastast 2020 on Dominikaani Vabariigi president Luis Abinader.
Marek Kärner

Marek Kärner (sündinud 14. septembril 1975) on eesti ettevõtja.
Ta on poliitiku ja striimeri Kris Kärneri isa ja tal on 4 last.
Äritegevus.
Ta on MOTOHOBI OÜ ja CFMOTO ESTONIA OÜ omanik. Tema firmad tegelevad põhiliselt mootorrataste jaemüügiga.
Eurydike

"Teiste tähenduste kohta vaata artiklit Eurydike (täpsustus)."
Erydike (vanakreeka keeles Εὐρυδίκη) oli tegelane vanakreeka mütoloogias, Orpheuse naine. Orpheus proovis teda allmaailmast oma lummava muusikaga päästa.
Eurydike (täpsustus)

Eurydike on vanakreeka mütoloogias Orpheuse naine.
Eurydike või Eurydice võib tähendada ka järgmist:
Paide linnaarst

Paide linnaarst oli linnas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse linnavalitsus.
Rakvere linnaarst

Rakvere linnaarst oli linnas tervishoiutööd korraldav arst, kelle määras ametisse linnavalitsus.
M85 (kuulipilduja)

M85 on Ameerika Ühendriikide raskekuulipilduja. See kasutab laskemoona .50 BMG ning seda on kasutatud peamiselt sõidukitel. M85 töötati välja, et asendada M2 Browning väiksema ja kergema relvaga, mida saaks kasutada ka masina seest laskmiseks, mitte üksnes tornis. M85 on leidnud kasutust tankidel M60 ja soomustransportööridel LVTP-7.
Haapsalu linnaarst

Haapsalu linnaarst oli linnas tervishoiutööd korraldav arst, kelle määras ametisse Haapsalu raad ja Haapsalu linnavalitsus.
Paldiski linnaarst

Paldiski linnaarst oli linnas tervishoiutööd korraldav arst, kelle määras ametisse Paldiski linnavalitsus.
De finibus bonorum et malorum

"De finibus bonorum et malorum" (ladina keelest "Hüvede ja pahede piiridest") on Vana-Rooma filosoofi Cicero sokraatiline dialoog. See koosneb kolmest dialoogist, millest Cicero arutleb epikureismi, stoitsismi ja Askaloni Antiochose platonismi üle (viimase hübriidsüsteem segas stoitsismi Platoni Akadeemia aristotelismi ja platonismiga). Traktaat on üles ehitatud selliselt, et igat filosoofilist süsteemi käsitletakse eraldi raamatus ning sellele järgmine raamat vaidleb eelmisele vastu (v.a Anitochose vaated, mida käsitletakse ja lükatakse ümber viiendas raamatus). Cicero kirjutas teose 45. aasta suvel eKr umbes pooleteise kuu jooksul. See on "Tusculanae Disputationese" ja "Academica" kõrval üks kolmest Cicero mahukast filosoofilisest teosest.
Cicero pühendas teose Marcus Junius Brutusele.
Tartu linnaarst

Tartu linnaarst oli endisaegses linnas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse Tartu raad või Tartu linnavalitsus.
Linnafüüsikused (saksa keeles "Stadtphysikus") olid keskajal ametis Eestimaal Tallinnas ja Narvas ning Liivimaal Riias, Tartus, Pärnus, ajuti ka Kuressaares ja Viljandis. Neile lisandusid uusajast eraviisil praktiseerivad arstid ja garnisonimeedikud.
Viljandi linnaarst

Viljandi linnaarst oli endisaegses linnas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse Viljandi raad ja linnavalitsus.
MD Helicopters MH-6 Little Bird

MD Helicopters MH-6 Little Bird (inglise keelest "Väike Lind") on Ameerika Ühendriikide sõjaväehelikopter. Seda kasutatakse peamiselt erioperatsioonideks. Vanemad mudelid ehitati Hughes OH-6 Cayuse'i, uuemad erinevate MD Helicopters MD 500 variantide põhjal.
USS Enterprise (Star Trek)

Enterprise on mitme kosmoseaparaadi nimi "Star Treki" ulmemaailmas.
Originaalsarja jaoks kuuekümnendatel loodud Enterprise'i kujundust on nimetatud ikooniliseks ning selle järgi on disainitud kosmoselaevu nii hilisemates "Star Treki" osades kui mujal ulmekirjanduses. Mitmete "Star Treki" filmide ja telesarjade tegevuskohaks on mõni Enterprise'i-nimeline alus.
SPG-9

SPG-9 on (vene keeles СПГ-9 Копьё ("Oda")) Nõukogude Liidu tagasilöögita kahur. Seda lastakse harkjalal ning selle kaliiber on 73 mm. Relvast lastakse moona, mis sarnaneb masina BMP-1 tornis kasutatava kahuri 2A28 Grom moonale. SPG-9 võeti kasutusele aastal 1962 ning sellega asendati tagasilöögita püss B-10.
Curaçao (liköör)

Curaçao on laraha-tüüpi mõruapelsini kuivatatud koortega maitsestatud liköör. Seda tüüpi tsitruselised kasvavad Kariibi mere Curaçao saarel.
Toodetakse mitut sorti curaçaod, kõige levinumad on oranžikas kuiv curaçao ja siniseks värvitud sinine curaçao.
Zastava M72

Zastava M72 on Jugoslaavia kergekuulipilduja. Seda tootis relvatehas Zastava Arms, mis arendas M72 välja Nõukogude Liidu kuulipilduja RPK baasil.
Vererõhuaparaat

Vererõhuaparaat on aparaat vererõhu mõõtmiseks. See koosneb täispuhutavast mansetist, mis surub kontrollitult kokku ja vabastab manseti all oleva arteri, ning elavhõbeda- või aneroidmanomeetrist rõhu mõõtmiseks.
Porkuni Klubi

Porkuni Klubi on kogukonnakeskus Lääne-Viru maakonnas, Tapa vallas, Porkuni külas. Hoone ehitati 1960. aastal nõukoguaegse sovhoosi poolt ning seda kasutati aastakümneid kohaliku kultuurielu keskpunktina. Tänapäeval on hoone tuntud kohalike seas kui Porkuni Klubi või rahvamaja nime alt.
Ajalugu.
Nõukogude periood ja 1990. aastad.
Hoone valmis 1960. aastal ning seda kasutati sellel ajal peamiselt kultuuriürituste, pidude ja kohalike koosviibimiste jaoks.
Aastatel 1960-1993 kasutati hoone kohta nime "klubi" või "kultuurimaja".
Kultuurimaja renoveerimine.
2003. aastal avanes võimalus taotleda toetust maal asuvate kultuuriobjektide renoveerimiseks. MTÜ Porkuni juhatuse esimehe Ain Aasa sõnul alustati sel ajal projekti ettevalmistamist koostöös vallavalitsuse ning hoone omanikega.
Hoone seisis enne renoveerimist pikka aega kasutuseta ning oli nii seest kui ka väljast halvas seisukorras.
2008. aastaks oli läbi viidud mitmeid olulisi töid, sealhulgas hoone välisilme korrastamine ja elektrisüsteemi uuendamine.
Samal aastal kajastas Virumaa Teataja hoone taastamist ja rolli kogukonna kultuurielus. Kohapeal käisid Raivo Raigna ja Teet Suur.
Nimekasutus pärast 2008. aastat.
Aastatel "2008-2024" kasutati hoone kohta taas nime Porkuni rahvamaja.
"2024". aasta paiku hakkas levima uuesti kohalike seas nimetus Porkuni Klubi, mis pole praeguse seisuga igal pool vahetunud.
Nime muutumine toimus järk-järgult, mistõttu kasutavad suurem osa kohalikke endiselt vanemat terminit "rahvamaja".
Lähiaeg ja tänapäev.
Pärast suuremat renoveerimist hakati hoonet kasutama erinevate kogukonnaürituste jaoks, sealhulgas pidude, kontsertide, koosviibimiste ja isegi kino korraldamiseks. 
Aastatel ligikaudu 2013-2016 näidati rahvamajas aeg-ajalt kino. Seda perioodi meenutavad mitmed kohalikud elanikud.
Kohalikud meenutasid, et rahvamajas on toimunud ka Tarmo Keskülli juhendatud noorte pillimängijate laager.
Hoone talvine kasutusvõimalus paranes tänu maasoojuspumba paigaldamisele Euroopa Liidu ÜPP 2023-2027 strateegia „LEADER – kogukonna juhitud kohalik areng“ toetuste abil.
Arhitektuur, Muu.
Porkuni Klubi arhitektuuril on teadaolevalt kaksik Kurekülas (Tartu lähedal) asuva sarnase kultuurhoonega, mis on alates 2011. aastast (ja tõenäoliselt ka varem) mahajäetud. Kuigi filmiti "Viimane Romeo" (2013) paar kaadrit seal, on kultuurhoone 2025. aasta seisuga veel mahajäetud.
Hoone varasem aadress oli Viinavabriku tee 8, mis on tänaseks muudetud aadressiks Järve tänav 1.
Porkuni Klubist on säilinud foto, mis pärineb tõenäoliselt aastate 1965-1980 vahemikust. Täpset kuupäeva pole praeguse seisuga määratud.
Tromboonkarabiin

Tromboonkarabiin on 17. sajandist 19. sajandi keskpaigani kasutusel olnud lühikese ning suurekaliibrilise rauaga tulirelv. Tavaliselt on selle toru laadimise lihtsustamiseks otsast laiem. Seda peetakse tänapäevase haavlipüssi eelkäijaks, kuna seda kasutati sarnastes olukordades. See oli lähivõitluses väga efektiivne, kuid pikema maa pealt ebatäpne.
Konstantin Kisin

Konstantin Kisin (vene keeles Константин Вадимович Кисин; sündinud 25. detsembril 1982 Moskvas) on vene-briti satiirik, taskuhäälingusaate tegija, kirjanik ja poliitiline kommentaator.
Ta on kirjutanud mitmetele väljaannetele, sealhulgas Quillette'ile, The Spectatorile, The Daily Telegraphile ja Standpointile, teemadel, mis on seotud tsensuuriga tehnoloogiamaailmas, ärkvelolekukultuuriga, komöödiaga ja kultuurisõdadega, kuid hiljem avaldas ta artikleid omaenda Substackis.
Ta sündis ja kasvas üles Moskvas endises Nõukogude Liidus. Tema vanemad, Marina ja Vadim, olid tema sündides 18- ja 20-aastased. Tema isapoolne vanaema sündis Gulagis. Tema perekond on juudi päritolu. Kisini kogemused Nõukogude Liidus on avaldanud suurt mõju tema maailmavaatele. 11-aastaselt kolis ta Ühendkuningriiki.
Aprillist 2018 on Kisin ja tema kolleeg Francis Foster juhtinud YouTube'i saadet „Triggnomometry“, kus nad vestlevad kutsutud külalisega, tavaliselt akadeemiku, autori või poliitikuga. „Triggnomometry“ episoodid saavad sageli kõrgemaid reitinguid kui BBC Newsnight ja muud sarnased saated tavatelevisioonis.
Aastal 2019 esines ta stand-up koomikuna oma saates „Orwell, mis lõpeb hästi“, mis sai vastaka vastuvõtu.
Tema raamat "Immigrant's Love Letter to the West" ilmus 2022. aastal. Douglas Murray kirjutas sellest positiivselt arvustuses ajalehes The Telegraph ja andis sellele kõrgeima hinnangu. Raamat jõudis Sunday Timesi bestsellerite nimekirja 5. kohale. Aastal 2025 ilmus raamat pealkirja "Immigrandi armastuskiri läänemaailmale" ka eesti keeles sarjas "Postimehe raamat" Lauri Vahtre tõlkes.
Pärnu linnaarst

Pärnu linnaarst oli endisaegses linnas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse Pärnu raad ja Pärnu linnavalitsus.
Bituumenmust

Bituumenmust on pruunika varjundiga must värvus, mis meenutab maalikunstis kasutatava värvipigmendi bituumeni värvust.
Variatsioonid.
Värvinimetuste portaal code-couleur.com annab värvitooni "bitume" vasteks tumepruuni .
Pantone värvivaliku toon 19-0503 "Bitumen" on soe tumehall .
Värvitoon "Bitumen" on ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamatus "Color: universal language and dictionary of names" tume hallikas-kollakaspruun ("dark grayish yellowish brown") ; selle sünonüümid on värvused "Asphaltum", "Egyptian Brown", "Jew's Pitch", "Mineral Pitch.
Matteo Piantedosi

Matteo Piantedosi (sündinud 20. aprillil 1963 Napolis) on Itaalia jurist, riigitegelane ja poliitik. Ta on 22. oktoobrist 2022 Itaalia siseminister Giorgia Meloni valitsuses.
Ta sündis aastal 1963 Napolis. Ta sai õigusteadusliku hariduse Bologna ülikoolist. Ta alustas oma karjääri Bologna prefektuuris, kus ta töötas kaheksa aastat, saades lõpuks prefektuuri kantselei juhiks.
2012Aastal 2007 määrati ta Bologna esimeseks aseprefektiks ja aastal 2009 juhtis ta siseministeeriumis parlamendiga suhtlemise bürood. Aastal 2011 sai tast personalipoliitika osakonna juhataja kantseleiülem ja 3. augustil 2011 Lodi prefekt (Itaalias on prefekt keskvalitsuse esindaja, kelle siseministeerium määrab provintsidesse). Jaanuaris 2012 määrati ta siseministri kantseleiülema asetäitjaks ja juunist 2012 ministri kantseleiülema esimeseks asetäitjaks. 16. novembril 2012 määrati ta Itaalia valitsuse otsusega avaliku julgeoleku direktoraadi peadirektori asetäitjaks. Alates 15. maist 2017 oli ta Bologna prefekt. 11. juunil 2018 sai temast siseministri administratsiooni juht. 17. augustil 2020 määrati ta Rooma prefektiks.
22. oktoobril 2022 sai tast Itaalia siseminister Giorgia Meloni valitsuses.
Võru linnaarst

Võru linnaarst oli endisaegses linnas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse Võru raad ja Võru linnavalitsus.
Kafsokalyvia Porfirios

Kafsokalyvia Porfirios (Porfiiri), ilmaliku nimega Evangelos Bairaktaris (7. veebruar 1906 – 2. detsember 1991), oli tuntud Kreeka munkpreester, kes veetis oma nooruse Athose poolsaarel Kafsokalyvia skiitas ning oma hilisemad aastad Ateenas üldhaigla preestrina ja kloostrirajajana Milesi küla lähedal, kuhu ta rajas Issandamuutmise kloostri. Püha Porfirius oli vaimulik juhendaja ning tema eluloost ja õpetustest on koostatud raamat „Püha Porfiriose elu ja õpetused“. 2013. aastal tunnistas Oikumeeniline Patriarhaat Porfiriose pühakuks.
Kirjandus.
Mattias Palli (toim.). „Püha Porfiriose elu ja õpetused“. EAÕK, 2020.
Kuressaare linnaarst

Kuressaare linnaarst oli endisaegses linnas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse Kuressaare raad ja linnavalitsus.
Valga linnaaarst

Valga linnaaarst oli Valga linnas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse linnavalitsus.
Eesti Vabadussõja järel, kui määrati kindlaks ka Eesti-Läti piir, moodustati riigipiir 1920te alguses mööda rahvuspiiri, mis suures osas kattus ajaloolise maakonnapiiriga, ajalooline Valgamm läks Läti poolele, Eesti-Läti segaasustusega Valga linn jäi suuremalt osalt Eestile, samuti väikesed maa-alad ajaloolisest Valgamaast Valgast põhjas.
Pigimust

Pigimust on sügav-läikivmust värvus, võrreldav pigi värvusega. Värvinimetus on tõlkelaen saksa keelest.
Värvinimetust on kasutatud muuhulgas näiteks juuksevärvuse ja musta värvi nahavärvuse kirjeldamiseks.
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." nimetab pigimusta ("pechschwarz") pruunikasmusta poole kalduvaks ja värvuse näidismineraaliks vilgu.
1821. aastal välja antud värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" nimetab pigimusta ("pitch black") pruunikasmustaks, mida saadakse sametmustale natukese pruuni ja kollase värvi lisamisel . Värvuse näited loodusest on seal krüüsli sulestiku värvus ja musta kuke tiibade kattesuled, mineraalidest ilvaiit.
Pantone "Pitch Black" on tume violetjaspruun .
Veebivärv "Pitch black" on sügavmust või punaka varjundiga must
Hämelased

„Hämelased” on “häme inimesed” ehk inimesed, kes pärit või seotud Soome ajaloolise piirkonnaga Häme. Häme keskus on Hämeenlinna, mis tänapäeval kuulub Kanta‑Häme maakonna koosseisu.
Hämelased on üks ajaloolistest soome-ugri hõimudest/rahvarühmadest, mis kuulus laiemasse rühma läänemeresoomlased. Ajalooliselt aitasid hämelased kaasa soome rahva kujunemisele – koos teiste hõimudega (nagu pärissoomlased, savolased, karjalased jpt) moodustasid nad hilisema rahvusliku rühma, mida praegu nimetatakse soomlasteks.
Camera Work

Camera Work oli Ameerika Ühendriikide fotoajakiri, mis ilmus 1903–1917 neli korda aastas. Ajalehe omanik oli Alfred Stieglitz. Ajakiri loodi eesmärgiga edendada fotograafia mõistmist iseseisva kunstivormina.
Narva linnaarst

Narva linnaarst (saksa k. "Stadtphysikus in Narva") oli endisaegses Narvas tervishoiutööd korraldav linnaarst, kelle määras ametisse Narva raad või Narva linnavalitsus.
Linnafüüsikused (saksa keeles "Stadtphysikus") olid keskajal ametis Eestimaal Tallinnas ja Narvas ning Liivimaal Riias, Tartus, Pärnus, ajuti ka Kuressaares ja Viljandis. Neile lisandusid uusajast eraviisil praktiseerivad arstid ja garnisonimeedikud.
1642. aastast oli Narva, Liivimaa kindralkubermangust eraldatud omaette Ingerimaa kindralkubermangu ("Ingermanland") halduskeskus. 1642. aastast oli Ingerimaa, Käkisalmi lääni, Narva ja Alutaguse kindralkuberner Narvas. 1645.–1646. aastal liideti Ivangorod Narvaga ja 1651. aastal sai Narvast Ingerimaa provintsi pealinn. Narva kuulus pärast Eestimaa liitmist Venemaa Keisririigiga Peterburi kubermangu koosseisu.
Carlo Nordio

Carlo Nordio (sündinud 6. veebruaril 1947 Trevisos) on Itaalia poliitik ja endine riigiprokurör. Ta on 22. oktoobrist 2022 Itaalia justiitsminister Giorgia Meloni valitsuses.
Pärast keskkooli lõpetamist 1965. aastal õppis ta õigusteadust Padova ülikoolis, mille lõpetas aastal 1970 kiitusega. Aastal 1977 liitus ta riigiprokuratuuriga. Algselt töötas ta Veneetsia riigiprokuratuuris uurimiskohtunikuna, hiljem sai temast samas prokurör ja lõpuks peaprokuröri asetäitja.
Oma 40-aastase karjääri jooksul on ta tegelenud valgekraede kuritegevuse, korruptsiooni ja meditsiinilise väärkohtlemisega. Muuhulgas juhtis ta uurimisi Punaste Brigaadide, Mani pulite Veneto piirkonnas ja MOSE tormitõkke kohta.
Eesti maakondade üliõpilaskogud

Eesti maakondade üliõpilaskogud on pärast Eesti iseseisvumist lühikest aega tegutsenud üliõpilasorganisatsioonid, kuhu kuulumise aluseks oli pärinemine konkreetsest maakonnast või seotus sellega.
Üliõpilaskogud tekkisid 1920. aastail Soome "osakondade" eeskujul, kuid ei suutnud võistluses korporatsioonide ja seltsidega püsima jääda ja hääbusid liikmete vähesuse tõttu või reorganiseerusid seltsideks.
Üliõpilaskogud registreerimise järjekorras olid:
Kristlik Naisüliõpilaste Ühing

Kristlik Naisüliõpilaste Ühing oli aastail 1925–1933 Tartu Ülikooli juures tegutsenud üliõpilasorganisatsioon.
Ühingu põhikirja registreeris 11 asutajaliikme palvel ülikooli nõukogu 15. mail 1925. Ühingu liikme tõotus oli: Mina usun Jumalasse ja tahan püüda Kristuse õpetuse järele käia ja tema vaimus ligimisi armastada ning neid teenida. 1932 II semestril oli ühingul 11 tegevliiget ja kaks toetajat liiget. 6. mail 1933 reorganiseeriti ühing Kristliku Noorte Naiste Assotsiatsiooni (YWCA) eesti üliõpilasgrupiks ja senisel kujul likvideeriti.
Ühingu juhatajad:
Johannes Kuldsuu

Johannes Kuldsuu või Chrysostomos (u. 347 – 14. september 407) on tuntud oma jutluste, askeesi ja Johannes Kuldsuu liturgia koostamise poolest. Kuldsuud peavad pühakuks Õigeusu, Rooma-Katoliku ja Luteri kirik, kellest õigeusklikud peavad teda eriti oluliseks õpetajaks, kutsudes teda üheks kogu maailma suurte õpetajate ja ülemkarjaste seast. Oma eluajal sattus Kuldsuu enda kindlameelsete hoiakute tõttu vastuollu riigivõimudega ning saadeti 404. aastal Konstantinoopoli patriarhi positsioonilt pagendusse Armeeniasse.
Photios Suur

Photios Suur (ka Photius või Fotius Suur) (u. 815 – 6. veebruar 893) oli Konstantinoopoli patriarh (Photios I) aastatel 858 – 867 ja 877 – 886. Photios mängis olulist rolli slaavide ristiusustamisel ja Photiuse skisma (863 – 867) tekkimisel Õigeusu ja Rooma-Katoliku kiriku vahel. Photios saatis Ida-Roomast põhjapoolsete rahvaste sekka misjonäre, kes mõnedel andmetel jõudsid ka Eesti maarahvani. Õigeusu kirik peab Photios Suurt pühakuks.
Gimhae

Gimhae ([gimhe]; korea keeles 김해) on linn Lõuna-Koreas Lõuna-Gyeongsangi provintsi kaguosas.
Käitumispäevik

Käitumispäevik on vahend, kuhu süsteemselt ja järjepidevalt märgitakse õpilase käitumisega seotud tähelepanekud, olukorrad ja sekkumised kindla ajaperioodi jooksul. Päevik aitab jälgida käitumismustreid, tuvastada käitumist mõjutavaid tegureid ning hinnata sekkumiste tõhusust.
Peeter Raudsepp (ärijuht)

Peeter Raudsepp (sündinud 24. mail 1970) on eesti ettevõtja ja juhtimiskonsultant. 
Ta on töötanud mitmete ettevõtete ja organisatsioonide juhina. Aastatel 2019–2022 juhtis Raudsepp Ettevõtluse Arendamise Sihtasutust (EAS) ning alates 2023. aastast juhib ta Eesti Konjunktuuriinstituuti. 
2025. aasta 28. novembril esitas erakond Isamaa ta Tallinna linnapea kandidaadiks. 
Haridus.
Peeter Raudsepp on lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi erialal.
Välislingid.
Peeter Raudsepp - Inforegister
Ookerjas peenpoorik

Ookerjas peenpoorik ("Skeletocutis cummata") on peenpooriku perekonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab kuusel.
Risti (mast)

Risti on kaardimast algselt prantsuse mängukaartidel. See sümbol kujutab ristikheinalehte. See vastab taro kaartide ja ladina kaartide sauade mastile ning sümboliseerib elementi tuli.
Ruutu

Ruutu on kaardimast algselt prantsuse mängukaartidel. See sümbol kujutab teemanti. See vastab taro kaartide ja ladina kaartide müntide mastile ning sümboliseerib elementi maa.
Dan Caine

John Daniel Caine (sündinud 10. augustil 1968) on Ameerika Ühendriikide sõjaväelane (kindral) ja riskikapitalist, aastast 2025 staabiülemate ühendkomitee esimees.
Caine lõpetas aastal 1990 Virginia Sõjaväeinstituudi ning asus teenima Ameerika Ühendriikide õhuväkke, kus ta oli muuhulgas hävitaja F-16 piloot. Tal on 2800 lennutundi ning ta on käinud Iraagis kahel missioonil. Aastatel 2016–2018 oli ta Joint Special Operations Commandi abikomandör, aastatel 2018–2019 operatsiooni Inherent Resolve abikomandör, aastatel 2019–2021 asekaitseministri nõunik ning aastatel 2021–2024 Luure Keskagentuuri sõjaasjade asedirektor. Aastal 2024 läks ta erru. Ta on esimene staabiülemate ühendkomitee esimees, kes ei olnud enne ametissenimetamist nelja tähe kindral ning esimene erus olles ametisse nimetatu.
Ärtu

Ärtu on kaardimast algselt prantsuse mängukaartidel. See sümbol kujutab südant. See vastab taro kaartide ja ladina kaartide karikate mastile ning sümboliseerib elementi vesi.
Sõna "ärtu" tuleneb rootsikeelsest sõnast "hjärter", mis tähendab "südamed".
Giancarlo Giorgetti

Giancarlo Giorgetti (sündinud 16. detsembril 1966 Cazzago Brabbias) on Itaalia poliitik, kes kuulub Põhja Liiga erakonda. Ta on olnud aastast 1996 pidevalt "Camera dei deputati" (Saadikutekoja) liige. Aastast 2018 on ta Põhja Liiga erakonna asesekretär. Ta oli 13. veebruarist 2021 kuni 12. oktoobrini 2022 Mario Draghi valitsuses Itaalia majandusarengu minister. 12. oktoobrist 2022 on ta Giorgia Meloni valitsuses Itaalia majandus- ja rahandusminister.
Ta sündis aastal 1966 Cazzago Brabbias (asub Varese provintsis Lombardia maakonnas). Seejärel töötas ta maksukonsultandina. Poliitiliselt oli ta aktiivne neofašistliku "Movimento Sociale Italiano" (MSI) noorteorganisatsioonis "Fronte della Gioventù".
Kasvades üles 1980. aastatel Itaalia Sotsiaalse Liikumise ("Movimento Sociale Italiano" (MSI)) noorteorganisatsioonis Noorterindes ("Fronte della Gioventù"), liitus ta 1990. aastate alguses Umberto Bossi juhitud Lega Lombarda ja Lega Nordiga ning toetas neid. Pärast 1990.–1995. aastani munitsipaal- ja linnavolikogu liikmena töötamist valiti ta 1995. aasta Lombardia kohalikel valimistel Cazzago Brabbia linnapeaks, ametikohal, mida ta pidas üheksa aastat, 23. aprillist 1995 kuni 12. juunini 2004, juhtides nimekirja "Lista per Cazzago - Lega Nord Padania". Ta valiti tagasi linnapeaks 1999. aasta Lombardia kohalikel valimistel ja uuesti linnavolinikuks 2004. aastal.
1996. aasta Itaalia parlamendivalimistel valiti ta Esindajatekotta Põhja Liiga liikmena. 2001. aasta juunis töötas ta lühikest aega Silvio Berlusconi teises valitsuses Itaalia taristu- ja transpordiministeeriumis riigisekretärina. Aastatel 2001–2006 ja uuesti aastatel 2008–2013 oli ta Saadikutekoja eelarvekomisjoni esimees. Aastatel 2002–2012 oli ta ka Lega Lombarda parteisekretär.
Aastal 2013 president Giorgio Napolitano ta Napolitano algatatud Tarkade Nõukogusse, mille ülesandeks oli poliitiliste seisukohtade väljatöötamine majanduse, sotsiaalküsimuste ja Euroopa asjade valdkonnas.
Aastatel 2013–2014 oli ta Saadikutekoja Põhja Liiga fraktsioonijuht, mida ta täitis Liiga eest lühikest aega ka aastal 2018. 1. juunist 2018 kuni 5.septembrini 2019 oli ta Giuseppe Conte esimeses valitsuses ministrite nõukogu sekretär. 13. veebruarist 2021 kuni 12. oktoobrini 2022 oli ta Mario Draghi valitsuses Itaalia majandusarengu minister.
Alates 12. oktoobrist 2022 on ta Giorgia Meloni valitsuses Itaalia majandus- ja rahandusminister.
Isiklikku.
Ta on abielus ja on tütre isa.
Eestimaa rüütelkonna komitee

Eestimaa rüütelkonna komitee (saksa k. "Ritterschafts Ausschuss") oli Eestimaa rüütelkonna juhtorgan. 
Rüütelkonna komitee, kuhu kuulusid: rüütelkonna peamees, maanõunikud (12) ja 12 kreisisaadikut (4 maakonnast), kes valiti maakondade (kreiside) Kreisipäevadel, kutsuti kokku tähtsamate asjade otsustamiseks nii Eestimaa maapäevade istungite ajal, kui ka vaheaegadel. Rüütelkonna komitee otsuseid pidi kinnitama Maapäev. 
Eestimaa seisuliku omavalitsuse rüütelkonna jooksvaid asju ajas 12-st eluaegsest maanõunikust koosnev Eestimaa rüütelkonna maanõunike lolleegium.
Vienrankiai

Vienrankiai (žemaidi "Vėinronkē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.
Küla asub Venta jõe ääres ja jääb osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ülemjooks ja Venta jõe org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.
Küla läbib Liibavi–Romno raudtee. Nõukogude perioodi lõpuaastatel kahanes küla rahvaarv maaparandustööde tagajärjel.
Šiliškiai

Šiliškiai (žemaidi "Šėlėškē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Šiliškiaid läbib Liibavi–Romno raudtee.
Küla asub Venta jõe ääres ja jääb osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ülemjooks ja Venta jõe org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena. Šiliškiais kasvavad looduskaitsealused Šiliškiai mitmetüveline saar ja Šiliškiai mitmetüveline jalakas (puul on 15 tüve).
Küla oli aastani 1927 huutori staatusega. Asulat läbis üks tänav. Aastail 1923-1929 oli Šiliškiais algkool. Varem oli külas ka kolm kalmistut. Esimene neist suleti teise maailmasõja ajal, ülejäänud aastal 1960. Aastal 1965 avastati külast kas XVII sajandist või XVIII sajandi algusest pärinev aare. Nõukogude perioodi lõpuaastatel kahanes küla rahvaarv maaparandustööde tagajärjel.
Skabeikiai

Skabeikiai (žemaidi "Skabēkē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla läbib Liibavi–Romno raudtee. 
Küla asub Venta jõe ääres ja jääb osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ülemjooks ja Venta jõe org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.
Küla mainiti esmakordselt aastal 1590. Nõukogude perioodi lõpuaastatel kahanes küla rahvaarv maaparandustööde tagajärjel. Aastal 1980 rajati Skabeikiaisse suur seafarm, mille baasil hakkas seal tegutsema hiljem ettevõte Skabeikių agrofirma, osa kontsernist IDAVANG.
Pelkelė

Pelkelė (žemaidi "Pelkalė") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.
Küla asub Liibavi–Romno raudtee ääres, raudtee eraldab seda Papilėst.
Vanasti võtsid suure osa külast enda alla nn. juudi karjamaad, kus Papilė elanikud oma loomi karjatasid. Hiljem oli külas piirkonna tähtsaim spordiväljak, mis oli koduväljakuks nii Viekšniai kui ka Šiauliai jalgpallimeeskondadele. Asula rahvaarv kasvas pärast küla piiride muutmist aastal 2008, tänapäevades piirides on küla aastast 2016.
Ülemkirikueestseisja

Ülemkirikueestseisja (saksa keeles "Oberkirchenvorsteher", vene k. "главный церковный попечитель") oli kreisitasandi ametiisik Evangeelses kirikus Eestimaal ja Liivimaal, kes täitis majanduslikke, politseilisi ja kirikliku kohtu ülesandeid. Ülemkirikueestseisjaks nimetati tavaliselt üks Liivimaa ja Eestimaa rüütelkonna maanõunikest.
Liivimaal loodi maakonna tasandil ülemkirikueestseisja ametikoht ja ülemkirikueestseisja-ametid Rootsi aegse kindralkuberneri 1650 ja 1668. aasta korraldustega. 1694. aasta korraldusega likvideeriti ülemkirikueestseisja-ametid ja alamkonsistooriumid, ülemkirikueestseisja-ametid taastati Venemaa keisririigi valitsusajal 1727. aasta Liivimaa rüütelkonna maapäeva otsusega ja Tartus ja Pärnus taastati Liivimaa ülemkonsistooriumile alluvad linna- ehk alamkonsistooriumid.. Eestimaal loodi ülemkirikueestseisja-ametid 1832 vastuvõetud Venemaa evangeelse luterliku kiriku seadusega.
Ülemkirikueestseisja tegevust toetas Ülemkirikueestseisja-amet (saksa keeles "Die Oberkirchenvorsteher-Amt"). Evangeelse luterliku kiriku konsistooriumipiirkonna ülemkirikueestseisja-ametisse kuulusid Eestimaa kubermangus ilmaliku eesistujana Eestimaa rüütelkonna maanõunik, mees-/maakohtu liige ilmaliku kaasistujana ja praost vaimuliku kaasistujana, 1711. aastal lisandus juristist notar. Järelevalve korras allus ülemkirikueestseisja kubermangu kubernerile.
Ülemkirikueestseisja-ameti ülesandeks oli kirikukihelkondade kirikueestseisjate juhendamine, nende tegevuse kontrollimine, ametisse seadmine ja vallandamine; kirikuhoonete, teede ja sildade korrashoiu organiseerimine; kirikumaade omandiõiguslike probleemide lahendamine; koguduste majandusliku olukorra, kirikuõpetajate sissetulekute ja vaimulike leskede ning orbude eest hoolitsemine ja vaeste hoolekande organiseerimine; ebausukommetega võitlemine; järelevalve talurahvakoolide üle. Kreisi ülemkirikueestseisja nimetas igas kihelkonnas ametisse kohalike mõisnike hulgast kirikueestseisjad.
Daubiškiai (Papilė vald)

Daubiškiai (žemaidi "Daubėškē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla ühendab Papilėga jalakäijate sild.
Küla asub Venta jõe ääres ja jääb osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ülemjooks ja Venta jõe org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.
Daubiškiaisse ulatub osa põhiliselt Rimšiaisse jäävast Papilė linnamäe ja asulakoha kompleksist. See oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande esimesel poolel. Arvatakse, et see on Papilė linnus, mida Eberhard von Monheim aastal 1939 ebaõnnestunult ründas ja mille Goswin von Herike aastal 1359 hävitas.
Küla elanikkond oli algselt põhiliselt venekeelne. Küla kandis aastani 1933 nime Ferma. Esimese maailmasõja ajal sai küla rängalt kannatada. Teise maailmasõja järel rajati sinna masina-traktorijaam. Ka oli küla nõukogude perioodil Papilė linnukasvatusliku suunitlusega sovhoosi keskasulaks. Aastal 1996 asus sovhoosi administratiivhoonesse ümber Kalniškiai raamatukogu, mis tegutses seal aastani 2014.
Vegeriai

Vegeriai (žemaidi "Vegerē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.
Küla praegustel maadel asusid aastal 1923 lisaks külale Vegeriai mõis ja Vegerėliai karjamõis, mis mõlemad kadusid teise maailmasõja eel. Nõukogude perioodil olid külas Papilė linnukasvatusliku suunitlusega sovhoosi linnufarm ja rohujahu tsehh.
Mickiai

Mickiai (žemaidi "Mickē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asus nüüdseks kuivanud Mickupise jõe ääres.
Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel.
Pagojai

Pagojai (žemaidi "Paguojā") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.
Trikšiai

Trikšiai (žemaidi "Trėkšē") on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. 
Muinsuskaitse all on Trikšiai küla vana kalmistu. See oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. Hauatähised pole säilinud, idaküljel on osaliselt nähtaval kalmistut piiranud maakivid.
Aastal 1923 rajati Trikšiaisse algkool, mis aga aastal 1928 Jonaičiai I külla ümber kolis. Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel, olles üks piirkonna esimesi massiliste maaparandustööde objekte.
Hiroshi Hiraguchi

Hiroshi Hiraguchi (jaapani keeles 平口 洋, "Hiraguchi Hiroshi"; sündinud 1. augustil 1948 Etajimas) on Jaapani poliitik, ta on liberaaldemokraatliku partei liige. Ta on 21. oktoobrist 2025 Jaapani justiitsminister Sanae Takaichi valitsuses.
Ta sündis aastal 1948 Etajimas, Hiroshima prefektuuris. Enne Tokyo Ülikooli õigusteadust õppima asumist õppis ta Hiroshima Akadeemia alg- ja keskkoolis, mis oli jesuiitide poistekool Hiroshima linnas. Algselt pürgis ta kohtunikuks, kuid pärast kooli lõpetamist 1972. aastal asus ta tööle ehitusministeeriumis. Ta õppis ministeeriumiametnikuna Pennsylvania Ülikoolis Ameerika Ühendriikides.
2001. aastal astus ta ehitusministeeriumist tagasi, et kandideerida järgmistel parlamendivalimistel, kuid ei osutunud valituks. 2005. aasta Jaapani parlamendivalimistel võitis ta Liberaaldemokraatliku Partei (LDP) liikmena koha Esindajatekojas, esindades Hiroshima 2. valimisringkonda. Ta kaotas oma koha alamkojas 2009. aasta parlamendivalimistel, kuid suutis järgmistel valimistel sinna tagasi pöörduda.
21. oktoobrist 2025 on ta Jaapani justiitsminister Sanae Takaichi valitsuses.
Jõhvi vald (1992)

Jõhvi vald oli vald Ida-Viru maakonnas.
Jõhvi vald sai omavalitsusliku valla staatuse 7. juunil 1992.
Jõhvi Linnavolikogu ja Jõhvi Vallavolikogu 13. aprilli 2005. aasta otsusega ühinesid Jõhvi linn ja Jõhvi vald ning tekkis ühine omavalitsus – Jõhvi vald. Jõhvi liitus veel kord Toila vallaga 28. novembril 2025, moodustades uue Jõhvi valla.
Satsuki Katayama

Satsuki Katayama (jaapani keeles 片山 さつき Katayama Satsuki, neiuna Satsuki Tomonaga; sündinud 9. mail 1959 Saitamas) on Jaapani poliitik, ta on liberaaldemokraatliku partei liige. Ta on 21. oktoobrist 2025 Jaapani rahandusminister Sanae Takaichi valitsuses.
Ta on Noriko ja Yasuro Tomonaga tütar. Tema ema õppis nn. Tokyo prouade ülikoolis (Tokyo Joshi Daigaku) ja isa Yasuro Tomonaga oli Utsunomiya ülikooli loodusteaduste professor. Katayama lõpetas Tokyo ülikooli õigusteaduse kraadiga 1982. aastal. Seejärel töötas ta Jaapani rahandusministeeriumis. Ministeeriumis töötamise ajal õppis ja lõpetas ta Prantsusmaal École nationale d'administrationi (riiklikus halduskoolis). Ta teenis ministeeriumis üle kahekümne aasta ja oli esimene naine, kellest sai eelarvebüroos eelarveekspert.
Aastal 1989 sai temast Hiroshimas asuva Kaida maksuameti juht, olles esimene naine, kes oli maksuametis sellisel kõrgel ametikohal. Kaks aastat hiljem sai temast esimene naine, kes määrati Jaapani valitsusdelegatsiooni G7 tippkohtumisel. Tema järgmine ametikoht oli 1998. aastal Yokohamas, kus ta juhtis Yokohama tolliameti üldasjade osakonda.
Ta valiti esimest korda Esindajatekotta 2005. aasta Jaapani üldvalimistel ning oli parlamendis majandus-, kaubandus- ja tööstusministri asetäitja.[4] Ta oli üks 83-st niinimetatud "Koizumi lapsest", LDP kandidaadist, kes valiti esimest korda reformimeelse peaministri Junichiro Koizumi laialdase populaarsuse keskel; Koizumi kiitis Katayamat kui "reformide madonnat".
Katayama ja 72 teist "Koizumi last" said 2009. aasta üldvalimistel lüüa, kus Jaapani Demokraatlik Partei purustas LDP. Pärast 2009. aasta valimisi kommenteeris Katayama, et "viimased neli aastat on olnud võitlus Koizumi reformide sümbolite vastu ja me oleme tõestanud, et nad eksisid". Hiljem, 2011. aastal, iseloomustas ta end kui "sõjast põgenenud orvu".
Ta oli Shinzo Abe neljandas valitsuses (2. oktoobrist 2018 kuni 11. septembrini 2019) Jaapani regionaalminister ja soolise võrdõiguslikkuse minister.
1. mail 2019 osales ta keiser Naruhitole kolme püha aarde üleandmisel. Viimasel sellisel tseremoonial 1989. aastal tohtisid kohal viibida ainult mehed; 2019. aastal lubati aga kõigil kabineti liikmetel osaleda olenemata soost, kuigi osaleda said ainult keiserliku perekonna meessoost täiskasvanud.
21. oktoobrist 2025 Jaapani rahandusminister Sanae Takaichi valitsuses.
Isiklikku.
Ta on olnud abielus Ryutaro Katayamaga alates 31. eluaastast. Paaril pole lapsi.
Punapea-naaskelnokk

Punapea-naaskelnokk ("Recurvirostra novaehollandiae") on karkjalglaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Välimus.
Punapea-naaskelnokk on 40–48 cm pikk. Tiiva pikkus on 224–230 mm. Nokk on 82–95 mm pikk. Isaslinnu jookse on 81–97 mm pikk, emaslinnul 81–90 mm. Kaalub 270–390 g.
Pea ja kael on punakaspruunid. Tiivad on peamiselt mustad. Ülejäänud sulestik on valge. Nokk on must. Silmad on punakaspruunid. Jalad on sinakashallid.
Noorlinnu sulestik on heledam kui täiskasvanul.
Udusulis poegade ülapool on beež, alapool valge. Pealael ja seljal on tumepruunid laigud. Silmatriip on tumepruun.
Levik.
Punapea-naaskelnokad elavad kogu Austraalias välja arvatud Põhjaterritooriumi põhjaosas. Mõnikord võib neid kohata ka Tasmaanias. Varem on nad pesitsenud ka Uus-Meremaal.
Eelistavad soolajärvi, kuid võivad pesitseda ka jõgede, järvede, laguunide ja lehtersuudmete ääres ning padurates.
Toitumine.
Toituvad rõngussidest, limustest, koorikloomadest, putukatest ja seemnetest.
Otsivad toitu vee põhjast või mudast, vahel ka veepinnalt. Toituvad päeval.
Pesitsemine.
Pesitsevad üksikult või kolooniates koos teiste liikidega. Koloonias võib olla kuni 150 pesa. Pesitsevad maapinnal taimedega vooderdatud lohus. Kahe pesa vaheline kaugus on vähemalt 1,6 m
Levila lõunaosas pesitsevad augustist jaanuarini. Kurnas on neli muna mõõtmetega 50 × 36 mm. Muna kaalub 32,5 g.
Kaarma vald (1991)

Kaarma vald oli kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Saare maakonnas. 
Kaarma valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. 1999. aastal ühines toonane Kaarma vald ja Kuressaare vald, mille baasil loodi uus omavalitsusüksus Kaarma vald.