tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Teet Roosaar

Teet Roosaar (sündinud 29. juulil 1963) on eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Ta on Pärnu Postimehe uudistetoimetaja ja Pärnu Linnavalitsuse meedianõunik.
Psy

Psy (õieti Park Jae-sang; sündinud 31. detsembril 1977 Soulis) on Lõuna-Korea laulja, laulukirjutaja, räppar ja muusikaprodutsent.
Ta saavutas 2012. aastal ülemaailmse kuulsuse singliga "Gangnam Style", mille video sai 24. novembril 2012 läbi aegade vaadatuimaks videoks YouTube'is. 21. detsembril 2012 ületas vaatajate arv ühe miljardi piiri, purustades sellega senise rekordi.
Administratsioon

Administratsioon (ladina keeles "administratio") tähendab haldamist ehk haldust, aga ka riigi haldusasutusi (näiteks ministeeriumid) ja asutuse või ettevõtte juhtkonda.
Kalev Vilgats

Kalev Vilgats (11. aprill 1966 Pärnu – 4. august 2025) oli eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1984. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu.
Aastatel 1989–1995 töötas ta Postimehe ajakirjanikuna, seejärel oli kuni 2020. aasta veebruarini Pärnu Postimehe ajakirjanik. Pärnu Postimehest lahkumise järel suundus Vilgats mõneks ajaks ajalehe Võrumaa Teataja peatoimetaja kohale ja oli seejärel vabakutseline ajakirjanik.
Haldus

Haldus ehk haldamine on kõige levinumas tähenduses riigi funktsioonide teostamise vorm (siinjuures kasutatakse ka terminit "avalik haldus"), s.o riigiasutustuste (näiteks ministeeriumid) tegevus seaduse alusel ja nende täitmiseks. 
Juriidilises tähenduses on haldus organisatsiooniliste toimingute sooritamine inimeste ühises tegevuses seatud eesmärkide saavutamiseks. Haldamine eeldab allumist ühtsele tahtele (autoriteedile, võimule) ja seda teostatakse organisatsioonilistes suhetes.
Kalevipoeg (soomusauto)

Kalevipoeg oli Eesti Rahvaväe soomusväe soomusauto Eesti Vabadussõjas.
Kalevipoeg ehitati Tallinna Sadamatehastes ning valmis 1919. aasta aprillis.
Kalevipoeg Eesti Vabadussõjas.
Kalevipoja komandör oli Einar Lundborg, kes määrati 16. aprillist omal soovil Soomusautode Kolonni 1. rühma Kalevipoja ülemaks, kellena võttis alates 25. aprillist osa lahingutest Lõuna- ja Viru rindel, Kagu-Eestis, Põhja-Lätis ning Loode-Venemaal, jõudes 25. mail koos Eesti vägedega Pihkvasse ning sai kuulsaks hulljulgete sissetungidega Vene rindejoone taha.
23. augustil 1919, Võru rindel 6. jalaväepolgu ja Lundborgi Kalevipoja pealetungil Pihkva taga Slavkovitši rajoonis, umbes 250–300 m enne Slavkovitši küla läbis maanteed võrdlemisi sügav ja lai, umbes mehekõrguse sügavune kraav, millele oli ehitatud kerge puusild. Soomusautod pidid tagurpidi lahingusse minema, et vältida tabamusi mootorisse, et aga “Kalevipojal” puudus tagumine rool, siis liikus ta tagurpidi ja aeglaselt sillale. Kui tagumised rattad olid sillale jõudnud, vajus sild sisse ja auto jäi keskkohaga rippuma kraavi pervele ega saanud enam edasi ega tagasi liikuda.
6. jalaväepolgu II pataljon alamkapten Aleksander Jaaksoni juhtimisel tõmbus tagasi, jättis Kalevipoja maha. Punased viisid öösel ära selle 37 mm kahuri, kuid jätsid auto rikkumata. Järgmisel päeval jõudis Valgast kohale soomusautode kolonni ülem kapten August Nieländer soomusautol Pisuhänd, et korraldada Kalevipoja päästetöid. Kraavi põhja soomusauto alla ehitati raudteeliipritest tugialus, mille abil saadi auto kõigepealt maa küljest lahti tõsta ja siis tagasi teele toimetada.
Laeken

Laeken (hollandi keeles "Laken", ) on Belgia pealinna Brüsseli linnaosa, Brüsseli haldusringkonna Brüsseli valla osavald. Laeken ühendati Brüsseli halduspiiridesse 1921. aastal.
Laekenis asub Belgia kuninga ametlik residents, Laekeni kuningaloss, kus elavad Brabanti hertsog ja hertsoginna. Kuningas Albert II ja kuninganna Paola eelistavad elukohana samuti Laekenis asuvat Belvédère'i lossi.
Taaveti täht

Taaveti täht (heebrea keeles "magen David") on kahest üksteise peale asetatud võrdkülgsest kolmnurgast moodustatud kuusnurk (heksagramm), mis on juudi rahvuslik sümbol ja kujutatud ka Iisraeli lipul. Taaveti tähena tuntud kujund oli maagilise sümbolina tuntud juba pronksiajal mitmes erinevas kultuuris, juutide rahvuslikuks sümboliks sai see 18. sajandil ja juutide rahvusmärgiks valiti see Sionistide kongressil Baselis 1897. aastal. Tuntud on veel Punane Taaveti Täht, mis vastab Iisraelis Punasele Ristile. Natsi-Saksamaal sunniti juute alates 1940. aastast kandma riietel kollast Taaveti tähte, millele oli kirjutatud sõna "Jude".
VII üldtantsupidu

VII üldtantsupidu oli üldtantsupidu, mis toimus Komsomoli-nimelisel staadionil 20. ja 21. juulil 1963. Pidu kandis nimetust ENSV I rahvatantsupidu. Ühtekokku toimus kolm etendust. 
VII üldtantsupeol esines 88 sega-, 85 laste- ja 88 naisrühma kokku 3824 tantsijaga. Tantsijaid saatis 520-pillimeheline koondorkester, Tallinna Pioneeride Palee lastekoor, Tartu Kultuurihoone rahvakoor ja Rahvaloomingu Maja naisansambel. 
Esimest korda tegid peol kaasa Leedu ja Läti külalisrühmad. Traditsioonilise avaleelo kandis ette Laine Mesikäpp. Peol tantsiti eesti rahvatantsude kõrval ka leedu, vene, läti-liivi, ukraina, moldova ja soome tantse.
Tantsud jaotati esimest korda peo osadesse piirkonnapõhiselt. Sarnast piirkondadeks jagamise võtet kasutas Mait Agu ka 1994. aasta üldtantsupeol.
Mord Fustang

Mord Fustang, kodanikunimega Rauno Roosnurm (sündinud 21. veebruaril 1991) on eesti "electro house"'i ja "dubstep"'i produtsent ja DJ.
Ta lõpetas 2006. aastal Kose Muusikakooli klaveri eriala (õp Maarja Laas) ning 2010. aastal Kose Gümnaasiumi.
USA-s resideeriv Mord Fustang oli teinud 2013. aastaks juba neli ülesastumist Miamis toimuval maailma suurimal elektroonilise tantsumuusika üritusel Winter Music Conference, mille iga-aastane külastajate arv ületab 100 000 inimest. 
Aprillis 2013 esines Mord Fustang Californias muusika- ja kunstifestivalil Coachella.
Mord Fustang oli peaesinejaks 12.–13. juulil 2013 Pärnus peetud Grind Festil.
Laekeni kuningaloss

Laekeni kuningaloss (hollandi keeles "Kasteel van Laken") on loss Belgia pealinnas Brüsselis, Laekeni linnaosas. Loss on olnud Belgia kuningate ametlikuks residentsiks alates Leopold I kroonimisest 1831. aastal.
Lossi pargis on mitmed järved, golfiväljak, mitmesugused paviljonid, nagu Hiina paviljon ja Jaapani torn.
Viitina järv

Viitina järv (ka Viitina järv, Kose järv, Mäejärv, Suur Viitina järv) on avalikult kasutatav looduslik järv Rõuge vallas.
Järve kaldajoone pikkus on 2508 meetrit, maksimaalne sügavus 11,3 meetrit.
Järves on üks saar.
Karp Tiisik

Karp Tiisik (sünninimi Karl; 6. märts (vkj 22. veebruar) 1843 Jõõpre – 30. juuli 1922 Tartu) oli eesti õigeusu vaimulik ja professor. 
Päritolu ja haridus.
Karp Tiisik sündis Pärnumaal Audru kihelkonnas Jõõpre mõisapiirkonnas vabadiku ja rätsepa Hindrik Tiisiku ja tema naise Mari pojana. Ristiti 28. veebruaril (vkj) Audru Püha Risti kirikus. Üks ristiisadest oli kohalik pastor Karl Friedrich Paul. Õppis 1853–1863 Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris ning 1866–1870 Moskva Vaimulikus Akadeemias, mille lõpetas usuteaduste kandidaadi kraadiga.
Muu tegevus.
Karp Tiisik oli 1883. aastast alates kreekakatoliku kirikuteenistuse raamatute eesti ja läti keelde tõlkimise toimetuskomitee redaktor, aastatel 1885–1919 Baltimaade vennasteseltsi Eestimaa osakonna esimees. 1889. aastast alates oli ta Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi auliige. 1893. aastal kuulus Tallinna linnavolikokku vaimuliku ametkonna esindajana, olles üks esimesi eestlasi selles ametis. 1917. aastal oli Tiisik Riia piiskopkonna esimese eesti-läti-vene täiskogu juhataja. Lisaks oli ta õigeusu kiriku ajalehe toimetaja ning mitme raamatu autor, toimetaja ja tõlkija.
Karp Tiisikut on iseloomustatud kui "kõva eestlast" ja rahvuslast . Oma vaadete ja meelsuse tõttu sattus ta mitmel korral kohalike kõrgemate riigivõimu esindajatega vastuollu. 1913. aasta 24. augustil Estonia teatrimaja õnnistamise puhuks peetud õigeusu jumalateenistusel esines Karp Tiisik eestikeelse kõnega, seda kuberneri juuresolekul. Eestimaa kuberner Izmail Korostovets nõudis seepeale Tiisiku tagandamist, kuid ülemprokuröri eestkostel lahenes olukord Tiisiku kasuks.
Surimi

Surimi (jaapani keeles 擂り身; sõna-sõnalt tõlgituna 'hakkliha') ehk makra on kalalihast või muust lihast valmistatud pasta; sama sõna kasutatakse ka mitmesuguste Aasia toitude kohta, mille peamiseks koostisaineks on surimi. 
Läänemaailmas on tuntuim surimitoode krabipulgad, millele antakse sageli pulga kuju ning mis kaetakse punaka värviga, et imiteerida krabi või homaari liha. Eestis tuntakse kalalihast tehtud surimitooteid ka makrana. Surimit hakati kõigepealt valmistama Ida-Aasias, üle maailma populaarseks sai toode 1960. aastatel. Tänapäeval on suurimad surimitootjad Jaapan ja Ameerika Ühendriigid.
Huulepulk

Huulepulk on huulte jumestamiseks kasutatav kosmeetikatoode, mis sisaldab värvipigmente, õlisid, vahasid ja niisutajaid. Need annavad huultele värvi ja/või kaitsevad neid. Huulepulka on inimkond tundnud juba aastatuhandeid, esimesed viited selle kasutamisest on leitud Mesopotaamiast.
Silvi Vare

Silvi Vare (sündinud 17. juulil 1939) on eesti keeleteadlane.
Ta on uurinud ja tutvustanud ka teise keele õpetamise ning kakskeelsuse arendamise põhimõtteid ja metoodikaid, et tõsta muukeelsetele lastele eesti keele õpetamise taset. Ta on üks "Eesti keele grammatika" I–II (1993–1995) autoreid.
Tallinna Kooliõpilaste Pataljon

Tallinna Kooliõpilaste Pataljon oli Eesti Vabadussõja alguses vabatahtlikkuse alusel Tallinna vanemate klasside kooliõpilastest moodustatud väeosa.
Esimene Eesti Rahvaväe Tallinna kooliõpilaste väeüksus moodustati novembris 1918 pärast Saksamaal toimunud Novembrirevolutsiooni ning Saksa vägede Eestist ja Eesti-Nõukogude Venemaa piirijoonelt lahkumise kavade ilmnemist. Kooliõpilaste tuumiku moodustasid Tallinna Kaubanduskooli ning Tallinna gümnaasiumide vanemate klasside õpilased. Roodu ohvitserideks olid lipnik Adolf Johannes ja lipnik Raudsepp ning 81 kooliõpilast saadeti novembris 1918 Narva kaitseliinile, kus nad alates 28. novembrist tegid kaasa seal puhkenud lahingud.
Vabadussõja alguses Tallinnas toimunud enamliku propaganda tõttu ebastabiilses olukorras asutati pea- ja sõjaministri Konstantin Pätsi korraldusel 15. detsembril 1918 kooliõpilaste rood, kuhu olid kohustatud astuma kõigi gümnaasiumide kolme ja kaubanduskoolide kahe viimase klassi õpilased, aga samuti kõik tehnika-, põllutöö- ja kunstikoolide õpilased. Rood allutati sisekaitse ülemale kindral Ernst Põdderile. Formeeritud roodus oli algul ligi 300 õppursõdurit. 
Pataljoni moodustamine.
23. jaanuaril 1919 moodustati sisekaitse ülema Ernst Põdderi korraldusel roodust, kus oli juba üle 400 õpilase, Tallinna Kooliõpilaste Pataljon, pataljoni ülemaks määrati alamaleitnant Ernst Leithammel. 
Pataljoni koosseisus oli kolm kütiroodu, kuulipilduja- ja töökomando ning orkester. Hiljem täiendati pataljoni veel õppekomandoga, mis tegeles ohvitseride ettevalmistamisega.
Õppursõdurite peamiseks ülesandeks oli põhiliselt siiski sisejulgeoleku kindlustamine Tallinnas ning oma ülesandeid täitsid nad 17. ja 26. detsembril 1918 ja 1. mail 1919 Tallinnas toimunud rahvarahutuste ja meeleavalduste ajal. Tallinnas asudes oli õpilastel võimaldatud osavõtt koolitööst.
Lahingutegevusest sõjatandritel võtsid Tallinna kooliõpilased vabatahtlikena osa Viru ja Lõunarindel võidelnud väeosade koosseisus. Soomusrongide dessantroodudes - Soomusrongil nr. 2 nelikümmend, soomusrongil nr. 3 kaheksakümmend ja Eesti Meredessantpataljonis kaheksakümmend õppursõdurit. Rohkesti teenis õppursõdureid rindel 4. jalaväepolgu koosseisus. Pikemat aega rindel olnud õppursõdurid vahetati aeg-ajalt pataljonist uute vabatahtlikega.
Hille Tänavsuu

Hille Tänavsuu (17. september 1941 Kohila vald – 5. aprill 2014 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1972. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal.
Ta töötas pärast Kohila Keskkooli lõpetamist 1960. aastal ajalehes Säde ja hiljem pikemalt Õhtulehe peatoimetaja asetäitjana. Aastail 1997–2005 töötas ta Pärnu Postimehe Tallinna korrespondendina ja seejärel Postimehe reporter-toimetajana.
Tunnustus.
2006 Eesti Ajakirjanike Liidu auliige
Isiklikku.
Tema poeg Toivo on samuti ajakirjanik.
Václav Drobný

Václav Drobný (9. september 1980 Mělník – 28. detsember 2012 Hradec Králové) oli tšehhi jalgpallur. 
1998–2002 mängis ta FK Chmel Blšanys, 2002–2005 RC Strasbourgis, 2005–2007 Praha Spartas, 2007–2008 FC Augsburgis, 2008–2009 Trnava Spartakis ja 2010–2011 FK Bohemians Prahas. 2004 oli ta laenul Aston Villas, kus tegi kaasa mitmes sõpruskohtumises. 2011 lõpetas ta jalgpallurikarjääri ja asus tööle abitreenerina Tšehhi viienda liiga klubis SK Třeboradice.
Tšehhi rahvuskoondises mängis Drobný 2 korda. 
Ta suri Hradec Králové haiglas Špindlerův Mlýnis kelgutamisel saadud raskete peavigastuste tõttu.
Gangnam Style

"Gangnam Style" on Lõuna-Korea muusiku Psy K-popi stiilis singel, mis avaldati 2012. aasta juulis. See pärineb Psy kuuendalt albumilt "PSY 6 (Six Rules), Part 1".
Fraas "Gangnam Style" ("Gangnami stiil") viitab Lõuna-Korea pealinna Seouli Gangnami linnarajoonile. Nii laul kui ka video kasutavad ohtralt viiteid K-popile ja popkultuurile laiemalt, kuid on samas ka selle suhtes iroonilised.
Loo video avaldati YouTube'is 2012. aasta juulis, ootamatult tõusis see vaadatavuselt esikohale. Enim kordi meeldinuks märgitud videona jõudis "Gangnam Style" septembris 2012 Guinnessi rekordite raamatusse. 21. detsembril 2012 sai sellest esimene video, mida internetis on vaadatud enam kui 1 miljard korda. 10. veebruaril 2013 oli seda YouTube'is vaadatud üle 1,3 miljardi korra, eelmine rekord kuulus Justin Bieberi laulu "Baby" videole. 2014. mai lõpus sai "Gangnam Style"'ist esimene YouTube'i video, mida on vaadatud üle kahe miljardi korra.
"Gangnam Style" on omandanud maailma popkultuuris suure mõju, sellest on saanud internetimeem. Arvustused on enamjaolt positiivsed, esile tõstetakse muusika kaasahaaravat rütmi ning PSY tantsuliigutusi, millest on saanud omaette fenomen. Teiste seas on PSY eeskujul üritanud tantsida Briti peaminister David Cameron, USA president Barack Obama ning ÜRO peasekretär Ban Ki-Moon. 2012. aasta lõpus oli laul jõudnud edetabelite tippu enam kui 30 riigis, sh Austraalias, Kanadas, Prantsusmaal, Saksamaal Itaalias, Venemaal, Hispaanias ja Suurbritannias.
Loost on tehtud ka arvukalt paroodiaid. Muuhulgas on oma versioonid avaldanud Põhja-Korea valitsus (rünnates Lõuna-Korea presidendikandidaati Park Geun-hyed), Hiina dissident Ai Weiwei, Greenpeace ja Filipiinide tervishoiuministeerium.
"Gangnam Style'i" leviku üheks põhjuseks on peetud Lõuna-Korea muusikatööstuse sihikindlat tööd viimasel 20 aastal, mis on viinud USA edetabelitesse teisigi K-popi muusikuid. See on omakorda tekitanud ülemaailmse huvi Korea muusika vastu. 2012. aastal kinnitas Lõuna-Korea valitsus, et "Gangnam Style" on toonud riigi muusikatööstusele sisse üle 13,4 miljoni USA dollari.
Introspektsioon

Introspektsioon (ladina keeles "introspectare", sisse vaatama) ehk enesevaatlus on psühholoogias meetod, mis põhineb eesmärgipärasel ja ratsionaalsel inimese enda vaimsete seisundite jälgimisel. 
Introspektsioon on tihedalt seotud filosoofilise kontseptsiooniga refleksioonist, vastandudes nii välisele vaatlusele. 
Religioosses (spirituaalses) kontekstis räägitakse introspektsioonist ka kui inimese enda hinge uurimisest.
Geodeet

Geodeet on spetsialist, kes tegeleb Maa geomeetrilise kuju, gravitatsioonivälja ning orientatsiooni mõõtmise ja uurimisega. 
Tööülesanded.
1) geodeetiliste tööde tegemine ehitusobjektidel, planeeringu- ja projekteerimisaladel;
2) geodeetiliste tööde tegemisel saadud andmete töötlemine, analüüsimine, tõlgendamine ja vormistamine;
3) geodeetiliste plaanide ja kaartide koostamine. 
Kutsestandardid Eestis.
1) Maamõõdutehnik, tase 4;
2) Geodeet, tase 5;
3) Geodeet, tase 6.
Nimetatud kutseid annab Eesti Geodeetide Ühing. 
Haridus Eestis.
Geodeediks saab õppida:
1) Eesti Maaülikoolis, kus õpe toimub päevases õppevormis ja kestab kokku kolm aastat;
2) Tallinna Tehnikakõrgkoolis, kus saab õppida rakendusgeodeesia eriala;
3) Tallinna Tehnikaülikoolis, kus õpe toimub päevases õppevormis ning kestab viis aastat;
4) Kehtna Kutsehariduskeskuses, kus on võimalik õppida maamõõdetehniku eriala. Õpe toimub sessioonõppe vormis ning kestab 1 aasta.
Ajalooliselt väärtuslikud tööd Eestis.
Ernst Leopold Von Knorre (1803-1806) määras Tartu ja teiste punktide geograafilised koordinaadid. Magnus Georg Paucer mõõdistas Emajõe sängi, mille puhul esmakordselt (1808) kasutati Eesti territooriumil triangulatsiooni. Kindral Carl Tenner tegi esimese Venemaa triangulatsiooni Peterburist kuni Narvani, mis hõlmas osaliselt ka Eestit (1811).
Aruküla postkontor

Aruküla postkontor oli postkontor Arukülas, aadressiga Tallinna maantee 8, 75201 Aruküla. Postkontor tegutses samas hoones koos Konsumi supermarketiga.
Aruküla postkontor suleti 27. jaanuaril 2023.
Jean-Pierre Coopman

Jean-Pierre Coopman (sündinud 7. novembril 1946 Ingelmunsteri vallas Lääne-Flandria provintsis Flandria piirkonnas Belgias) on Belgia endine poksija, rahvuselt flaam.
Coopman osales raskekaalus (üle 81 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vladimir Tšernõšovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Coopman poksis septembrist 1972 kuni maini 1981 ja uuesti 5. aprillil 1996 elukutselisena. Ta pidas kokku 54 kohtumist, millest võitis 36 (neist 20 nokaudiga) ja kaotas 16 (neist 6 nokaudiga) ning 2 kohtumist jäi viiki. Ta oli 1977. aastal elukutseliste poksiorganisatsiooni EBU Euroopa meister raskekaalus (üle 200 naela ehk 90,7 kg).
Tema tuntuim kohtumine oli 20. veebruaril 1976 San Juanis (Puerto Rico) Muhammad Aliga raskekaalu (üle 200 naela ehk 90,7 kg) maailmameistri tiitlile. 
Coopman on olnud osaline mitmes peamiselt poksiteemalises filmis.
Ninamaa neem

Ninamaa neem (ka Ninamaa) on neem Harju maakonnas Harku vallas Suurupi poolsaare loodepoolses otsas. Liivakivist pank ääristab mereranda rohkem kui kilomeetri pikkuselt. Kõrgus ei ületa viit meetrit. Liivakivist seinad pole midagi erandlikku, aga Ninamaa liivakivi on omapärane – väänatud, muljutud ja kurdudesse surutud, meenutades pigem abstraktset taiest. Ninamaa neem jääb Muraste looduskaitsealale.
Genti ülestõus (1449–1453)

Genti ülestõus (1449–1453) oli Genti linna ülestõus Burgundia hertsogi Philippe Hea ja tema ametnike vastu. Ülestõus kestis aastatel 1449–1453 ja lõppes vastuhaku mahasurumisega burgundlaste poolt.
1452. aasta 25. mail alistasid Genti väed Burgundia sõjaväe Nevele lahingus. 31. mail kuulutas Philippe Gentile sõja.
1453. aasta 23. juuli Gavere lahingus said Genti maakaitseväelased Philippe III vägedelt lüüa ning ülestõus lõppes Genti alistumise ja Gavere rahuga (1453).
X üldtantsupidu

X üldtantsupidu toimus Komsomoli-nimelisel staadionil 1973. aasta 30. juunil ja 1. juulil. Kandis ametlikku nime "ENSV 1973. aasta rahvatantsupidu". Ühtekokku toimus kolm etendust.
1970. aasta üldtantsupeo menu innustas korraldama pidusid tihedamini kui viie aasta tagant. "Selline vunk oli sees, et tahtsime rauda taguda nii palju, kui sai," ütles tagantjärele peo korraldusliku poole üldjuht Ilmar Moss.
1973. aasta peo lavastas Heino Aassalu, see oli tema esimene pidu. Aassalu lavastas tantsupidusid 1990. aastate alguseni.
Esimest korda osalesid tantsupeol eraldi liigina seenioride rühmad. Tantsupeo mustrid olid muutunud üha keerukamaks – 1973. aastal laotasid tantsijad piltide ja kujunditena väljakule 114 skeemi.
Tantsupidu saatis publikumenu. Kõigi kolme kontserdi piletid osteti ära ametiühingute kaudu eelmüügist.
Tantsupeo kava.
Proloog
Nõukogude rahvaste tantsusüit
Rahvamuusika koondorkestri esinemine
Veteranide rühmad
Tallinna mudilas- ja naisrühmad
Maisrühmad
Rahvapillimehed ja -laulikud
Meestantsijad
Isetegevuslikud tantsuansamblid
Koondpuhkpilliorkester
Segarühmad
Finaal – ühendatud rahvatantsurühmade esinemine
Lõputseremoonia
Poeke loss

Poeke loss on loss Belgias Ida-Flandria provintsis Aalteri vallas. 
Gentist läänes, Poeke küla lähistel paiknev loss asub umbes 55 hektari suuruses pargis. Igast küljest veega ümbritsetud hoonesse pääseb lossi esi- ja tagaküljel olevate sildade kaudu.
Esimesed teated praeguse lossi kohal asunud linnuse kohta pärinevad aastast 1139.
Genti ülestõusu ajal vallutas linnuse Genti maakaitsevägi. 5. juulil 1452 vallutas Philippe Hea lossi tagasi, hukkas kaitsjad ja purustas ehitise. 
Loss võeti arhitektuurimälestisena kaitse alla 1943. aastal. Lossi ümbritsev park kuulutati maastikukaitsealaks 1978. aastal.
Priit Sander

Priit Sander (sündinud 1. septembril 1973 Tartus) on eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Priit Sander on sidetehniku poeg.
Sander lõpetas 1991 Tartu 10. Keskkooli ja 1995 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. 1995–1998 oli ta TÜ magistrant, M.A. (majandus, 1998, TÜ), väitekiri "Kapitali struktuuri valik ja laenukapitali maksueelis", Ph.D. (majandusteadus, 2007, TÜ), väitekiri "Uurimusi ettevõtete finantseerimisotsuseid mõjutavatest teguritest: riski-, kontrolli- ja maksuaspektid". 
Ta oli 1995–1999 Tartu Ülikooli rahanduse ja arvestuse instituudi assistent, 1999. aastast on ärirahanduse ja investeeringute (rahanduse) õppetooli lektor. Sanderi peamised loengukursused: investeeringud ja väärtpaberite analüüs, strateegiline finantsjuhtimine, ettevõtlusrahandus jt; ta on koostanud ka õpikuid.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: ettevõtete kapitali struktuur, dividendipoliitika, ettevõtte väärtuse hindamine, finantsriskid, riskikapital ja väärtpaberiinvesteeringud. 50 teaduspublikatsiooni.
Eino Kuusela

Eino Jaakko Ilmari Kuusela (21. september 1899 – 13. veebruar 1973) oli Soome sõjaväelane (kolonelleitnant), Teise maailmasõja ajal Soomes moodustatud 200. jalaväerügemendi ülem 1944. aastal.
Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Raivo Rajamäe

Raivo Rajamäe (sündinud 15. jaanuaril 1944 Vara vallas Tartumaal) on eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Raivo Rajamäe on talupidaja poeg.
Rajamäe lõpetas 1962 Tartu 8. Keskkooli, 1972 Leningradi Ülikooli ja 1979 Moskva Ülikooli aspirantuuri; majanduskandidaat (1979, Moskva Ülikool), väitekiri "Инфраструктура народного хозяйства и ее воздействие на эффективность общественного производства (на материалах Эстонской ССР)". Ta on olnud 1972–1976 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi nooremteadur ja 1978–1987 vanemteadur, 1987–1991 Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi dotsent, 1991–1993 Eesti tööministeeriumi osakonnajuhataja, 1991–1994 Tallinna Tehnikaülikooli dotsent, 1993–1995 Tööturuameti osakonnajuhataja, 1993– Akadeemia Nord majandus- ja ärijuhtimise õppetooli dotsent, 1995–2000 TTÜ majandusteaduse ja metodoloogia instituudi dotsent, 2000– TTÜ Tallinna Kolledži dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: rahvusvaheline majandus ja ärikorraldus, Euroopa Liidu majandus. 20 teaduspublikatsiooni.
Raivo Rajamäe (geoloog)

Raivo Rajamäe (sündinud 10. septembril 1948 Rakveres) on eesti geoloog.
Elulugu.
Raivo Rajamäe on talupidaja poeg.
Rajamäe lõpetas 1966 Paide Keskkooli ja 1971 Tallinna Polütehnilise Instituudi arvutustehnika insenerina; geoloogia-mineraloogia-kandidaat (1982, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Геохронология позднего плейстоцена северо-западной части Восточно-Европейской равнины по данним усовершенствованного радиоуглеродного метода". 1971–96 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudi teadur, seejärel Eesti kiirguskeskuse osakonna juhataja.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: isotoopgeoloogilised uuringud, kvaternaariajastu geokronoloogia ning järvede settimisrežiim. Üle 60 teaduspublikatsiooni.
Valdur Jürissaar

Valdur Jürissaar (kuni 1935. aastani Ferdinand Jürrison; 6. märts 1910 Vana-Roela, Tartumaa – 9. aprill 1956 Warrington) oli Eesti ja Saksa sõjaväelane (lipnik, 1933).
1930. aastate lõpul oli ta noortejuht Noorte Kotkaste Tartu malevas.
Valdur Jürissaar astus 1941. aastal vabatahtlikult 181. Eesti julgestusgruppi. Seejärel teenis ta 658. Idapataljonis pataljoni adjutandina.
Pärast eestlastest väeosade koondamist 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi nimetati ta 1945. aastal 46. Relva-SS Grenaderirügemendi ülemaks.
Pärast Teise maailmasõja lõppu oli ta Saksamaal Goslari põgenikelaagri eesti kooli õpetaja ning hiljem elas Suurbritannias, kus töötas söekaevurina.
Ta on kirjutanud raamatu "Kahe rinde vahel: kolonel Rebasega idavõitlustes", mis ilmus 1951. aastal kirjastuse Orto kaudu Roosis Göteborgis.
Kalli Kalde

Kalli Kalde (sündinud 6. septembril 1967 Tartus) on eesti maalikunstnik, graafik, raamatuillustraator.
Kalli Kalde õppis aastatel 1982–1986 Tartu Kunstikoolis kunstilise kujundamise erialal. Ta lõpetas 1991. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kunstiõpetuse, joonestamise ja käsitöö õpetajana.
Näitustel esineb oma töödega alates 1988. aastast.
Tartu Kunstnike Liidu liige aastast 1995 ja Eesti Vabagraafikute Ühenduse liige aastast 2013.
Väärtus (täpsustus)

 
Väärtus on mitmetähenduslik sõna:
Helgiheitja

Helgiheitja ehk prožektor on valgusti, mille tugev valgus on peeglite või läätsede abil suunatud kitsasse ruuminurka, ning mida kasutatakse lava nähtavaks tegemisel.
Tüübid.
Punkt- ja „"wash"“ valgus on põhilised alused valgustite liigitamisel. Punktvalgus ja laialdane valgus on põhilised, mille järgi pannakse valgustid paika. 
Jaotatakse ka omakorda laiali:
Laiali valguv (tulvar):
PAR
Kõige tuntum ja laialdasemalt kasutust leidev valgusti. Ehituselt samuti lihtne – koosneb metallist tehtud kestast, mille sees on lamp.
Triipvalgus
Näevad välja ristkülikulised ja tekitavad vastava valguspunkti, ruuduline punkt või ristkülikuline, kasutatakse suurte pindade valgustamiseks.
Punktvalgus:
On üldine nimetus teatrites kasutatavate valgustitele, tekitavad punkti lavale.
Jaguneb kolmeks.
Fresnel spot
Lääts on sakiline ja tänu sellel on valguskiir udune, millega on lihtne „pesta“ lava, ehk teha lava ühtlaselt valgusega kaetuks. Valguspunkti saab suurendada ja vähendada.
Profiil
Fookuse ja punktisuuruse muutmise võimalus. Laialdaselt kasutatav, väga tihti ka näitleja valguse nime all tuntud.
PC (Pebble Convex)
Läheldane "fresnel spot"ile, aga lääts on sileda pinnaga ja kumer, valguse punkt konkreetsem kui "fresnelil".
Ajalugu.
„Prožektor“ kui valgusti tuli kasutusele alates 1580. aastatest.  Siis tutvustati küünlaid kindla eesmärgiga teatri rollis, mis täitsid valgusti rolli millega tehti ruum ühtlaselt valgeks, ennist tehti teatrid päevavalgusega, ehk päikese abil. 
Küünlaid hakati asendama õlilampidega kui need kasutusele hakati laialdaselt võtma – nimelt aastal 1780, kui Šveitsi keemik Aimé Argand oma leiutist tutvustas. 
Juba 1816. aastal võeti lisaks õlilampidele kasutusele ka gaasilambid. 
Alles 62 aastat hiljem, 1878. aastal tulid kasutusele elektrilised lambid. Need patenteeris Joseph Wilson Swan.
Elektrilised lambid on püsinud kuni tänapäevani, kuid nende töömeetoid ja tüübid on erinenud läbi aastate.
Isikkoosseis

Isikkoosseis on kõik väeosa või väeüksuse koosseisu kuuluvad sõjaväelased ja ka seal teenivad eraisikud.
Kaadriohvitser

Kaadriohvitser on lepingulisel alusel sõjaväeteenistuses olev ohvitser.
Kaitselahing

Kaitselahing on lahing, mille eesmärk on tõrjuda tagasi vaenlase vägede pealetung ja hoida maa-ala või konkreetset positsiooni enda valduses.
Kaitselahingut, mille käigus loovutatakse vaenlasele positsioone ja maa-alasid vahelduvalt organiseeritud vastupanuga, nimetatakse liikuvkaitselahinguks ehk viivituslahinguks.
Nõmmküla raudteejaam

Nõmmküla raudteejaam on raudteejaam Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Reisirongid Nõmmkülas ei peatu.
Raudteejaam asub laiarööpmelise Tapa–Tartu raudtee ääres. Jaamahoone valmis 1960. aastatel tüüpprojekti järgi, teine sama projekti alusel Eestisse ehitatud jaamahoone asus Papiniidu raudteejaamas.
1936. aastal avati jaamas telefonikõnepunkt.
Õnnetused.
23. oktoobril 2006 kell 07.58 toimus Nõmmküla ja Tamsalu raudteejaama vahel paikneval Alupere tõkkepuuta ülesõidul II astme raudteeõnnetus, milles suuremõõtmelisi betoonkonstruktsioone vedav haagisega veoauto Scania sõitis ette reisirongile. Kokkupõrkega läks rööbastelt maha diiselrongi juht- ja haakevagun ning osaliselt rongi lõpus olnud mootorvagun. Vedurijuht ja 6 reisijat said kergemaid kehavigastusi.
Otsa raudteepeatus

Otsa raudteepeatus oli raudteepeatus Võrumaal Otsa külas. Tänapäevase haldusjaotuse kohaselt jääb selle asukoht Võru valda.
Läbi Otsa kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva raudteest. Peatus jäi enne 2017. aasta haldusreformi Lasva valda ja avamise ajal Pindi valda. 
Reisirongid sõitsid läbi Otsa liinil Valga-Veski kuni 2001. aastani. Praegu kasutatakse raudteed ainult kaubaveoks. Raudteepeatuses asus üks madal perroon ja ootepaviljon.
Otsa raudteepeatusele eelnes Valga poolt tulles Husari raudteepeatus ja järgnes Lepassaare raudteejaam.
Husari raudteepeatus

Husari raudteepeatus (algselt "Γуссар"; endise nimega ka "Jänesemäe peatuskoht") oli raudteepeatus Võrumaal Lasva vallas Husari külas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb peatuse asukoht Võru valda.
2001. aastal suletud peatuses asus üks madal perroon ja ootepaviljon.
Ajalugu.
Läbi Husari kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva raudteest. Algselt oli tegemist pooljaamaga, mis jäi avamise ajal Lasva valla aladele. 
1920. aastate keskel võeti kasutusele nimi Jänesemäe, mis tuleneb raudtee juures asetseva mäe nimest, kus raudtee paikneb sügavas kaevandis.
1930. aastatel vahetati peatusenimi tagasi Husariks.
1980. aastate keskel oli Husari peatuse asemel plaanis rajada ühe kõrvaltee ning ET-postist jaamahoonega raudteejaam. Jaama ehitus jäi aga pooleli.
Reisirongid peatusid ja sõitsid läbi Husari liinil Valga-Veski kuni 2001. aastani. 
Praegu kasutatakse raudteed vähesel määral ainult kaubaveoks.
Jaamahoone.
Algses puidust ühekorruselises jaamahoones asus aastast 1928 postiagentuur. Hoone lammutati tõenäoliselt 1970. aastate lõpus. 
1980. aastatel jõuti seoses jaama rajamise plaaniga valmis ehitada silikaadist jaamahoone rolli täitev elektritsentralisatsiooni post, mis seisis aastakümneid ilma kasutuseta raudtee põhjaküljel ja lammutati 2020. aastal. 
Husari raudteepeatusele eelnes Valga poolt tulles Nõnova raudteepeatus ja järgnes Otsa raudteepeatus.
Laekeni Jumalaema kirik

Laekeni Jumalaema kirik (prantsuse keeles "Église Notre-Dame de Laeken", hollandi keeles "Onze-Lieve-Vrouwekerk van Laken") on uusgooti stiilis Rooma-Katoliku kirik Belgia pealinnas Brüsselis Laekeni linnaosas.
Kiriku arhitekt on Joseph Poelaert, nurgakivi pani 1854. aastal kuningas Leopold I.
Kiriku kuninglikus krüptis on Belgia kuningapere hauad, kus teiste hulgas on leidnud viimse puhkepaiga kõik Belgia Kuningriigi kuningad. Kõrvalasuvat Laekeni kalmistut nimetatakse mõnikord ka "Belgia Père-Lachaise'i kalmistuks".
Jaan Moks

Jaan Moks (sündinud 24. juunil 1938) on Eesti poliitik. Oli aastatel 2002–2004 Saue linnapea. Varem tegutses Tallinna abilinnapeana. Kuulub Eesti Keskerakonda.
Moks on olnud Eesti Linnade Liidu juhatuse liige ning juhtinud Keskerakonna omavalitsuskogu.
Eesti NSV ajal oli Jaan Moks Tallinna Linna Oktoobri Rajooni RSN Täitevkomitee esimees.
Haldusreformi käigus tekkinud võimutüli tõi Saue linnavolikogu istungil kaasa viis umbusaldusavaldust, Reformierakonna ja IRL-i häältega avaldas volikogu umbusaldust ka Jaan Moksile.
Nõnova raudteepeatus

Nõnova raudteepeatus oli raudteepeatus Võrumaal Nõnova külas raudtee kilomeetril 576. 
Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb endise peatuse asukoht Võru valda.
Läbi Nõnova kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva raudteest. Peatus jäi enne 2017. aasta haldusreformi Lasva valda ja avamise ajal Kasaritsa valla aladele.
Reisirongid sõitsid läbi Nõnova liinil Valga–Veski kuni 2001. aastani. Praegu kasutatakse raudteed ainult kaubaveoks. 
Peatuses asus üks madal perroon ja ootepaviljon.
Nõnova raudteepeatusele eelnes Valga poolt tulles Võru raudteejaam ja järgnes Husari raudteepeatus.
Tuderna raudteepeatus

Tuderna raudteepeatus oli raudteepeatus Põlva maakonnas Orava vallas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb peatuse asupaik Võru maakonnas Võru vallas Tuderna külla. 
Läbi Tuderna kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva raudteest. Peatuskoht avati 1930. aastal.
Reisirongid sõitsid läbi Tuderna liinil Valga-Veski kuni 2001. aastani. Praegu kasutatakse raudteed ainult kaubaveoks.
Peatuses asus üks madal perroon ja ootepaviljon.
Tuderna raudteepeatusele eelneb Valga poolt tulles Lepassaare raudteejaam ja järgneb Piusa raudteejaam.
Ivan Franko

Ivan Franko (ukraina keeles Іван Якович Франко; 27. august 1856 Nagujevõtši – 28. mai 1916 Lviv) oli ukraina luuletaja, proosakirjanik, näitekirjanik, kriitik, teadlane, ajakirjanik, tõlkija, majandus- ja poliitikategelane ja etnograaf. Koos Tarass Ševtšenkoga avaldas ta väga suurt mõju Ukraina kirjanduse ja poliitilise mõtte arengule.
Tema isa oli sepp. Ivan Franko õppis gümnaasiumis Drohobõtšis aastatel 1867–1875. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta filosoofiat ja klassikalist filoloogiat Lvivi Ülikoolis ning Tšernivtsi Ülikoolis.
Ta oli 1890. aastal Ukraina esimese poliitilise partei –. – üks asutajaid ning selle esimene esimees.
1893. aastal Viini Ülikoolis kaitses Ivan Franko dissertatsiooni. 
Ta tõlkis ukraina keelde palju väliskirjandust (Shakespeare, Byron, Pedro Calderón de la Barca, Dante, Victor Hugo, Adam Mickiewicz, Goethe, Schiller jms.). Ta oli esimene autor, kes kirjutas ukraina keeles detektiiviromaane.
Ivan Franko nime kannab Lvivi Ülikool, samuti Ivan Franko nimeline Rahvuslik Akadeemiline Draamateater Kiievis.
Väimela Alajärv

Väimela Alajärv on eutroofne paisjärv Turgi ürgorus Eestis Võru maakonnas Võru vallas. Alajärve suubub Võru–Põlva maantee aluse teetruubi kaudu välja Väimela Mäejärv ning Alajärv voolab läbi paisu välja Väiso peakraavi.
Väimela Alajärve 18m paksune mudakiht on teadaolevalt Eesti pakseim.
Karl Püss

Karl Püss (13./26. juuni 1913 Tartu – 3. aprill 1988 Tartu) oli eesti õigusteadlane.
Elulugu.
Ta lõpetas 1932. aastal Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1937. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Õiguskandidaat (1953, TRÜ), väitekiri "Nõukogude kaubandushalduse organisatsiooni kujundamine Eesti NSV-s 1940/1941".
Oli aastatel 1938–1941 Varangu ja Jõhvi vallavalitsuse ametnik.
Võttis aastatel 1941–1945 sõjast osa Punaarmees. 
Aastast 1945 TRÜ haldusõiguse assistent, vanemõpetaja ja aastast 1956 dotsent, 1947–1948 ka õigusteaduskonna prodekaan ning 1950–1961 õigus- ja õigus-majandusteaduskonna dekaan, 1963–1977 TRÜ õppeprorektor, 1977–1987 riigi- ja haldusõiguse kateedri professori kohusetäitja. Õpetas haldusõigust.
Olnud Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu saadik (oli seaduseelnõude komisjoni esimees) ja Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi juriidilise osakonna konsultant. Võttis osa maakoodeksi ja parandusliku töö koodeksi projektide ettevalmistamisest.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: haldusõigus ja administratiivvastutus.
Teoseid.
Koostanud õppe-metoodilisi materjale. 20 teaduspublikatsiooni.
Isiklikku.
Karl Püss oli voorimehe poeg.
Tiia Püss

Tiia Püss (aastani 1964 Tiia Luige; sündinud 4. oktoobril 1942 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.
Elulugu.
Tiia Püss on teenistujate tütar.
Lõpetas 1960 Tallinna 22. Keskkooli, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse ökonoomika ja organiseerimise erialal, 1978 aspirantuuri Eesti NSV TA Majanduse Instituudis (MI), majanduskandidaat (1983, MI), väitekiri "Методы оценки экономической эффективности автоматизации управления (на примере предприятий Эстонской ССР". Täiendas end 1994 Kieli Maailmamajanduse Instituudis, 1996 Kölnis Saksa Majanduse Instituudis.
Oli 1965–67 tehase "Ilmarine" ökonomist, 1967–78 NSVL Teaduste Akadeemia Majandusmatemaatika Keskinstituudi Eesti filiaali nooremteadur, 1978–80 juhtivinsener, 1980–83 MI nooremteadur, 1983–87 vanemteadur, 1987–98 teadussekretär, 1998–2005 TTÜ Eesti Majanduse Instituudi direktori kohusetäitja; 2005– TTÜ majandus-uuringute teaduskeskuse vanemteadur.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: makroökonoomika teoreetilised ja rakenduslikud aspektid; avaliku sektori ökonoomika; sotsiaalpoliitika ja sotsiaalkaitse. Eesti Teadlaste Liidu liige (juhatuse liige 1992–94, aastast 2004 volikogus), Majandusteaduse Seltsi liige (juhatuse liige 1994–2000), International Atlantic Economic Society (aastast 1998) ja COPE liige (aastast 1999). Üle 40 teaduspublikatsiooni.
Olev Püssa

Olev Püssa (17. detsember 1918 Elva – 16. jaanuar 1967 Tartu) oli eesti õigusteadlane.
Elulugu.
Olev Püssa oli vallasekretäri poeg ja Tõnu Püssa isa.
Lõpetas 1936 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1945 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, õiguskandidaat (1954, TRÜ), väitekiri "Eksperdi arvamus kohtuliku tõendina nõukogude kriminaalprotsessis". Oli 1945–1949 TRÜ kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri assistent, 1949–1955 vanemõpetaja, 1955. aastast dotsent, 1965–1967 juhataja. Õpetas kriminalistika- ja muid kursusi.
Teadustöö.
Uurimisvaldkond: kriminaalõigus ja -protsess. Üle 30 teaduspublikatsiooni ja aimeartikli.
Tõnu Püssa

Tõnu Püssa (sündinud 27. septembril 1946 Nõo vallas Tartumaal) on eesti biokeemik.
Elulugu.
Tõnu Püssa on Olev Püssa poeg.
Lõpetas 1964. aastal Tartu 2. Keskkooli ning 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, 1972 samas aspirantuuri. Keemiakandidaat (1973, TRÜ), väitekiri "Изучение кинетики гидролиза сложных эфиров в воде. Эффекты заместителей". 
Oli aastatel 1972–1975 TRÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori vanemteadur, 1975–1983 orgaanilise keemia kateedri vanemteadur, 1983–1991 assistent ja vanemõpetaja, 1990 ka analüütilise biokeemia labori juhataja, 1991–1992 orgaanilise keemia kateedri dotsent, 1993–1996 orgaanilise keemia instituudi dotsent. Aastatel 1996–2000 oli EPMÜ keskkonnakaitse instituudi laborijuhataja, 2000– EPMÜ/EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi toiduhügieeni ja -kontrolli osakonna keemik-analüütik, aastast 2004 ka dotsent.
Teadustöö.
Uurimisvaldkonnad: kõrgmolekulaarsete ühendite bioorgaaniline keemia, toidutoksikoloogia ja funktsionaaltoidud. Eesti NSV riiklik preemia (1987, kollektiivis). Üle 30 teaduspublikatsiooni.
Ervin Peeter Pütsep

Ervin Peeter Pütsep (18. aprill 1921 Võru – 21. september 1995 Stockholm) oli rootsi ja eesti arhitekt ja kunstiajaloolane.
Elulugu.
Ervin Peeter Pütsep sündis kösterkooliõpetaja pojana. Lõpetas 1940 Võru Rahvahariduse Seltsi Ühisgümnaasiumi, õppis 1940–1942 Tartu Ülikoolis farmaatsiat, siis alustas õpinguid Tallinna Tehnikaülikoolis. 
Emigreerus 1944 Rootsi. Lõpetas 1950 Stockholmi Kuningliku Tehnikaülikooli arhitektuuri erialal, õppis 1950–1951 Stockholmi Ülikoolis planeerimissotsioloogiat; tehnikalitsentsiaat (1954, Stockholmi Tehnikaülikool), tehnikadoktor (1968, Lundi Tehnoloogia Instituut), väitekiri "Planning of Surgical Center" (ilmunud: Stockholm, 1969; türgi keeles 1971, kreeka keeles 1973). Täiendas end 1956 Briti Nõukogu stipendiaadina Londonis, 1958 WHO stipendiaadina USA-s ja Kanadas. 
Töötas aastast 1954 Rootsis haiglate projekteerimise ja planeerimise alal, sh 1954–1959 Rootsi haiglate keskvalitsuses. 1959. aastal asutas ta arhitektuuribüroo Pütsep International, kus töötasid lisaks temale arhitektid Veelo Erenurm ja Harald Tannberg ning insener Leo Timpka.
Oli 1965. aastal Londonis Northern Polytechnic Research Uniti ja 1976–1984 Göteborgis Põhjamaade Tervishoiukõrgkooli lektor, aastast 1984 dotsent.
Oli 1980. aastal Eesti Tehnika Seltsi Rootsis aastaraamatu ja 1983–1988 ajakirja Eesti Kirik toimetaja.
Looming.
Projekteeris Rootsis ja mujal maailmas umbes 50 haiglat. Ta kaasas ka teisi väliseesti kunstnikke projekteeritud haiglate interjööride kaunistamisse: Eerik Haamrilt telliti 2x4 meetri suurune pannoo Kumla haiglasse, Karin Lutsult kolm keraamilist tahvlit kukkedega Fellingsbro haiglasse ning Endel Kõksilt koloreeritud sgrafiitotehnikas pannoo Askersundi ambulatooriumi ooteruumi.
Ta projekteeris 1970. aastal Boumerdè ülikoolilinnaku Alžeerias, samuti täitis ta tellimusi Saudi Araabiast ja Iraanist.
Korraldas Rootsis eesti pagulaskunstnike näitusi ja kirjutas arvustusi.
Teadustöö.
Uuris haiglate planeerimisest ja nende toimimise teooriat.
Uuris ka eesti kunstnike (teiste seas Eduard Ole, Jaan Koorti, Eerik Haameri) loomingut ja Eesti kunstiajalugu.
Teoseid.
Raamatuid ja artikleid haiglate planeerimisest ja selle teooriast. Näiteks koos Jan Thorpiga valminud teos "Operatsiooniosakonnad", mille illustreeris väliseesti kunstnik Otto Paju. 
Liikmesus.
Aastast 1950 Rootsi Arhitektide Ühingu liige, 1976–1991 Põhjamaade arhitektide esindaja Rahvusvahelise Arhitektide Liidu (UIA) tervishoiurühmas, aastast 1983 Ameerika Arhitektide Instituudi auliige.
Tunnustus.
Medal Mare Balticum (1989) kunstiuuringute eest. 
Mälestuse jäädvustamine.
Aastast 1996 antakse välja Ervin Pütsepa preemiat.
Veski raudteepeatus

Veski raudteepeatus oli raudteepeatus Põlvamaal Värska vallas Kolodavitsa küla lähedal. Tänapäevase haldusjaotuse kohaselt jääb selle asukoht Võru maakonna Setomaa valla Kolodavitsa külla.
Läbi Veski kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva raudteest. Avamise ajal jäi peatus Orava valda. Küla oli 2001. aastal suletud Valga–Veski raudteeliini lõppjaam. Veski raudteepeatusele eelnes Valga poolt Piusa raudteejaam ja järgnes juba Venemaal Petseri.
Veski raudteepeatuses asus üks madal perroon ja ootepaviljon.
2011. aastal valmis Veski külje all Koidula raudteejaam, tänu millele sai võimalikuks rongiliiklus nn Kagu-Eesti kolmnurgas (Tartu-Valga-Koidula-Tartu). Varem said Tartu-Petseri ja Valga-Petseri raudteeliin kokku alles Venemaal.
Endel Püüa

Endel Püüa (sündinud 7. juulil 1954 Leisi vallas) on eesti ajaloolane ja museoloog.
Elulugu.
Endel Püüa on kaluri poeg.
Ta lõpetas 1972. aastal Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna.
Töötanud Saaremaa Muuseumis 1977–1988 Saaremaa Muuseumi ekspositsiooniosakonna juhatajana ja 1988–2017 direktorina.
Teadustöö.
Uurinud Saaremaa omavalitsuste, majanduse ja fotograafia ajalugu ning massirepressioone. Kogumiku "Saaremaa Ühisgümnaasium 1865–1995" (Kuressaare, 1996) koostaja ja peatoimetaja. Saare Maavolikogu liige 1989–1993. Temalt on ilmunud üle 30 teaduspublikatsiooni, sealhulgas 2 monograafiat.
Linnastumise määr

Piirkonna linnastumise määr ehk linnastumise aste on linnades elavate inimeste (linnarahvastiku) osatähtsus piirkonna rahvastikus. 
Arenenud riikides toimus kõige suurem muutus linnastumise määras 19. sajandil tööstusliku pöörde tõttu. Näiteks Inglismaal suurenes see 17 protsendilt 1801. aastal 72 protsendile 1891. aastal. Kogu maailma rahvastikust elas 1900. aastal linnades 15%. 2007. aastal oli kogu maailma linnastumise määr umbes 50%.
Ennustatakse, et 2050. aastaks on arenenud maades linnastumise määr 86% ja arengumaades 64%.
Capniidae

Capniidae on kevikuliste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on vähemalt kaks liiki:
Rohekeviklased

Rohekeviklased ("Chloroperlidae") on kevikuliste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis esineb vähemalt kaks liiki:
Salekeviklased

Salekeviklased ("Leuctridae") on kevikuliste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on vähemalt kaks liiki:
Keviklased

Keviklased ("Nemouridae") on kevikuliste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on vähemalt kuus liiki:
Kollakeviklased

Kollakeviklased ("Perlodidae") on kevikuliste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on vähemalt kuus liiki:
Talikeviklased

Talikeviklased ("Taeniopterygidae") on kevikuliste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on vähemalt kaks liiki:
Ali Afshar

Ali Afshar (tuntud ka kui Alex Dodd, Alexander Dodd, Alex Todd) on USA filminäitleja ja elukutseline võidusõitja. 
Ta vanemad on põllumajandusärimees Eskandar Afshar ja pärsia poeet Leila Kasra.
Vesineitsiklased

Vesineitsiklased ("Calopterygidae") on kiililiste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Sugukonda kuulub 17 perekonda kokku umbes 150 liigiga. Euroopas esineb ainult üks liik. 
Liigirikkamad perekonnad on
Eestis on esindatud üks perekond vesineitsik kahe liigiga:
Keha on neil metalselt helkiv, tiivad värvilised ja laiad. Tiivad on puhkeolekus asetatud kas selja kohale või veidi avatuna kaldu keha külgedele.
Kõrsiklased

Kõrsiklased ("Lestidae") on kiililiste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Kõrsiklaste hulka kuulub 9 perekonda kokku 153 liigiga. 
Euroopas elab selle sugukonna 9 liiki.
Eesti liigid.
Eestis on leitud kuus liiki:
Ojasääriklased

Ojasääriklased ehk säärikliidriklased ("Platycnemididae") on kiililiste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on vähemalt üks liik:
Lihtleht

Lihtleht on leht, mis koosneb ainult lehelabast ja leherootsust.
Tondihobulased

Tondihobulased ("Aeshnidae") on kiililiste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Sellesse seltsi kuuluvad suhteliselt suured kiilid. 
Põhja-Ameerikas elab neid 41 liiki, Saksamaal 14 liiki. 
Eesti liigid.
Eestis elab kaksteist liiki tondihobulasi.
Vöötkiillased

Vöötkiillased ("Cordulegastridae") on kiililiste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on vähemalt üks liik:
Johannes Heinrich Felicius vanem

Johannes Heinrich Felicius (23. september 1742 Flensburg – 21. detsember 1819/2. jaanuar 1820 Harju-Jaani) oli Eestimaa vaimulik.
Faustus, "gen." Felicius sündis Flensburgis, praeguse haldusjaotuse järgi Schleswig-Holsteini liidumaal. Ta immatrikuleerus 24. aprillil 1760, oli kohal veel aastal 1763; Helmestadti ülikooli immatrikuleerus 28. aprillil 1763. Ordineeriti õpetajaks 2. juulil/13. juulil 1770
Oli aastatel 1770–1819 (kutsuti adjunktõpetajaks 4. märtsil/15. märtsil 1770, õpetajaks introdutseeriti 13. juunil/24. juunil 1770) Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, Ida-Harju praostkonna praostiks sai 15. jaanuaril/26. jaanuaril 1798, Eestimaa Konsistooriumi assessoriks sai 21. jaanuaril/1. veebruaril.
Isiklikku.
Tema poeg Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, väimees Georg Friedrich Harten oli Mustjala Anna koguduse õpetaja, teine väimees Benedict Witte oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, äi Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja.
Hiilgekiillased

Hiilgekiillased ("Corduliidae") on kiililiste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eestis on viis liiki:
Vesikiillased

Vesikiillased ("Libellulidae") on kiililiste seltsi kuuluv putukate sugukond. 
Sellesse seltsi kuulub kokku ligi 1000 liiki, mis on jaotatud 142 perekonda.
Eesti liigid.
Eestis on esindajaid neljast perekonnast:
Eestis elab kokku viisteist liiki:
Kolmetine leht

Kolmetine liitleht on kolmest lehekesest koosnev liitleht.
Kolmetine leht on näiteks maasika perekonda kuuluvatel liikidel.
Nerehta

Nerehta [n'erehta] on linn Venemaal Kostroma oblastis, Nerehta rajooni keskus. 
Asub Nerehta jõe ääres. 
Linn sai alguse merjalaste asulast ja seda on kroonikas mainitud 1214. aasta all. Linnaõigused sai 1776.
19. sajandil kujunes tekstiilitööstuse keskuseks.
Linnal on raudteeühendus Jaroslavli, Kostroma ja Ivanovoga.
Sõjaseisukord

Sõjaseisukord on riigis või selle osas erakorralistel asjaoludel (näiteks sõda, loodusõnnetused, massirahutused) kõrgeima võimuteostaja poolt kehtestatud eriolukord, mille jooksul valitsetakse sõjaaja seaduste järgi.
Eestis.
Eesti Vabariigis kehtis sõjaseisukord 1918–1920, 1924–1926 ja 1934–1940. Tallinnas, raudteede läheduses ja Nõukogude Liiduga piirnevatel aladel 1918–1940. 1930. aastast nimetati seda ametlikult kaitseseisukorraks.
Riigi julgeoleku ja avaliku korra huvides võidakse seadusega ettenähtud juhtudel ja korras piirata isikute õigusi ja vabadusi ning panna neile kohustusi.
Ronald Fisher

Ronald Aylmer Fisher (17. veebruar 1890 – 29. juuli 1962) oli inglise matemaatik ja evolutsiooniteoreetik.
Ta formaliseeris loodusliku valiku teooria ja formuleeris loodusliku valiku teoreemid. Ta tegeles statistiliste meetoditega ning arendas katse planeerimise teooriat.
1930. aastal esitas Ronald Fisher "runaway" hüpoteesi ehk Fisheri hüpoteesi (inglise keeles Fisherian runaway), millega saab seletada ühe tunnuse eelistamist isastel emaste poolt (vt Suguline valik#Fisheri hüpotees).
Sõrmjas leht

Sõrmjas liitleht on liitleht, kus leherootsu tipule kinnituvad kiirjalt viis või enam lehekest.
Sulgjas leht

Sulgjas leht on liitleht, mille lehekesed kinnituvad pearootsule enamasti vastakuti paarikaupa.
Sulgjad lehed võivad olla nii paaritusulgjad kui ka paarissulgjad.
Jõeliuskurlased

Jõeliuskurlased ("Veliidae") on lutikaliste alamseltsi kuuluv putukate sugukond. 
Eesti liigid.
Eestis peaks elama neli liiki jõeliuskurlasi:
Paarissulgjas leht

Paarissulgjas on sulgjas liitleht, millel tipmine leheke puudub.
Paaritusulgjas leht

Paaritusulgjas leht on sulgjas liitleht, millel esineb tipmine leheke.
Leheseis

Lehtede seis ("phyllotaxis") võib olla männaseline, vahelduv või vastak.
Vahelduv leheseis

Vahelduv leheseis ehk spiraalne leheseis on leheseis, mille korral lehed kinnituvad võrsele eri kõrgusel üksikult.
Männaseline leheseis

Männaseline leheseis on leheseis, mille korral lehed asetsevad ühel kõrgusel (männasena) ümber varre.