tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fantastic (Toy-Boxi album)

"Fantastic" on debüütstuudioalbum Taani "bubblegum dance"'i viljelevalt popansamblilt Toy-Box. 
Album sisaldab hitte "The Sailor Song", "Teddybear", "Best Friend" ja "Tarzan &amp; Jane". See avaldati 1999. aasta jaanuaris ja ka 1999. aasta mais. Singapuri versioon sisaldas arvutitele mõeldud videomängu "Toy-Box Space Trap". "The Special Christmas Editioni" versioon albumist sisaldas boonuslaulu "So Merry Christmas Everyone (X-MAS Bonus)", mis oli tehtud ja kohandatud Candy Hell Entertainmenti jaoks. Albumi kaanepilt sarnaneb Euroopa PlayStationi mängu omaga.
Toy-Boxi videod.
Toy-Box avaldas muusikavideod lauludele "The Sailor Song", "Best Friend", "Tarzan &amp; Jane" ja "Teddybear". Enamikku Toy-Boxi videoid saab liigitada multifilmilike alla, kuid "Teddy Bear" on tõsisem video, see filmiti Pariisis ja seal näidati Amiri ja Aneelat romantilisemal viisil kui teistes videotes.
"Best Friendi" videos võitlevad Amir ja Aneela neoonmõõgaga ning muutuvad pallideks. "The Sailor Songi" videos kukuvad mehed paadist välja. "Tarzan &amp; Jane" on tehtud elusate ahvide ja elevantidega multikaparoodiana.
Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskond

Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskond oli aastail 1946–1951 tegutsenud Tartu Ülikooli teaduskond.
Kuna Eesti NSV-s oli maa natsionaliseerimisega saanud metsade ainuomanikuks riik, suurenes vajadus metsandusspetsialistide järele, mida senine Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond ei suutnud rahuldada. 12. juulil 1946 nimetas rektor ametisse metsandusteaduskonna organiseerimistoimkonna, mille juhataja oli Valdek Ritslaid (dekaan alates 15. aprillist 1947). Teaduskond alustas tegevust 1. septembril 1946. 
Alates 1950. aastast tegutsesid teaduskonnas üldmetsateaduse; metsakasvatuse ja dendroloogia; metsatakseerimise; metsatööstuse mehhaniseerimise; insenerikonstruktsioonide; ja veomasinate kateeder. Teaduskonnas tegutses metsakasvatuse ja -kaitse üliõpilaste ring. 
Seoses sundkollektiviseerimisega suurenes 1949. aastal vajadus kõigi põllumajandusspetsialistide järele üldse. Seetõttu asutati 1951. aastal Tartu ülikooli senise agronoomia-, metsandus- ja loomaarstiteaduskonna baasil Eesti Põllumajanduse Akadeemia, millele anti Tartu ülikoolilt eraldatud varad üle 4. juulil 1951 ja mille avaaktus toimus 31. augustil 1951.
Teaduskond asutati Nõukogude Liidu okupatsiooni ajal rasketes poliitilistes tingimustes, mis kestsid kogu tema lühikese tegevusaja jooksul, süvenedes eriti pärast 1949. aastat. Teaduskonnas tegutsesid parteiorganisatsiooni ja ELKNÜ organisatsiooni grupp. 
Metsandusteaduskonna lõpetas 88 isikut, lisaks 3 Saksa okupatsiooni ajal ülikooli lõpetanut, kelle diplomit ei tunnustatud ja kes pidid uuesti ülikooli lõpetama.
Teaduskonna dekaan aastail 1947–1950 oli Valdek Ritslaid ja 1950–1951 Teodor Krigul.
Juhan Aruoja

Juhan Aruoja (kuni 1936 Juhan Arbeiter; 16. mai 1927 Laeva vald, Kursi kihelkond, Tartumaa – 26. juuli 1979 Pikknurme) oli eesti metsandustegelane.
Tema vanemad olid metsavaht Juhan Aruoja (1879–1962) ja Liisa Aruoja (sündinud Viira; 1896–1988).
Ta õppis 1946–1951 (lõpetas) Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskonnas, diplomitöö "Hooldusraiete analüüs ja edasiarendamise perspektiivid Tartu metsamajandi Laeva metskonnas".
1951–1954 oli ta Kurista metsamajandi metsakultuuride ja metsakasutuse insener, 1954–1979 Pikknurme metsaülem.
Hans Blumenberg

Hans Blumenberg (13. juuli 1920, Lübeck – 28. märts 1996, Altenberge) oli saksa filosoof. 
Ta tegeles filosoofilise antropoloogiaga.
Soome Kirjandusteabe Keskus

Soome Kirjandusteabe Keskus (soome keeles Kirjallisuuden vientikeskus; inglise keeles Finnish Literature Exchange, lühend FILI) on Soome organisatsioon, mis toetab Soome kirjanduse tõlkimist, trükkimist ja väljaandmist ning vahendab Soome kirjandusega seotud infot välismaale. FILI on Soome Kirjanduse Seltsi üksus.
FILI asutati 1977.
Doblougi preemia

Doblougi preemia (ka Doblougi auhind; rootsi keeles "Doblougska priset", norra keeles "Doblougprisen") on ilukirjandus- ja kirjandusteadusteoste eest Rootsi Akadeemia välja antav preemia. 
Auhind on nimetatud norra filantroobi Birger Doblougi järgi, kes oma testamendiga 1938. aastal sellele aluse pani. Preemiat antakse välja 1951. aastast. Esialgu määrati see igal aastal ühele rootsi ja ühele norra kirjanikule, 1985. aastast aga igal aastal kahele rootsi ja kahele norra kirjanikule.
Limbaži vald

Limbaži vald (läti keeles "Limbažu pagasts") on vald Lätis Limbaži piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Limbaži linnaga, Umurga, Viļķene, Vidriži, Skulte ja Liepupe vallaga ning Cēsise piirkonna Straupe ja Stalbe vallaga.
Valla pindala on 228 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2318 inimest. Valla keskus on Limbaži linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu, vallamaja asub aadressil Jūras ielā 58. Vallavanem on Dainis Jurka.
Vallas asub Limbaži lennuväli.
Ajalugu.
Aastal 1935 oli Limbaži valla pindala 94,5 km². 1945 moodustati valla aladele Limbaži ja Pauki külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Limbaži külanõukoguga likvideeritav Pauki külanõukogu. Aastal 1956 arvati külanõukogu Limbaži linna maaterritooriumi koosseisu. Aastal 1971 moodustati Limbaži linna maaterritooriumist taas Limbaži külanõukogu, sellega liideti ka osa Katvari külanõukogust ja Stiene külanõukogu. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa Umurga ja Viļķene külanõukogust, samas arvati osa Limbaži külanõukogu maadest Liepupe ja Skulte külanõukogu koosseisu, samuti liideti osa selle maadest Limbaži linnaga. Aastal 1991 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Limbaži vald Limbaži piirkonda.
Loodus.
Limbaži vallas on arvukalt järvesid. Täielikult või osaliselt jäävad selle koosseisu 2,46 km² suurune Lāde järv, 32 hektari suurune Dziļezers ja sellest kitsa maaribaga eraldatud Riebezers, Limbaži Suurjärv, Dūņezers ja 32 hektari suurune Auziņase järv. Valla tähtsamad jõed on Vitrupe jõgi ja Svētupe jõgi. 
Looduskaitse all on Ozolaine tammed, Ērlavase pajud, Kaktiņi tammed, Spurģi tamm, Spurģi künnapuu, Markši haab, Pālīši tamm, Nabe tammed, Nabe Siberi seedermänni tukk, Ziedgravase tamm, Vilkmuiža tammed, Dārznieki karjamõisa vaher, Paldaži saar, Liepkalnsi tammed, Kalnmuiža tamm, Ozolkalni tamm, Skomaki Jumalapärn, Ikšķiļese tamm, Ikšķiļese püha pärn, Eiķēni tamm, Lāde mõisa pärnad, Samši tammed, Dravenieki allikad, Spirgase pahaga haab, Eglīši paju, Karūsase pajud, Empagi kask, Elfijase tamm ja Armastuse tamm. Lisaks neile on looduskaitse all veel arvukalt nimetuid põlispuid. Valla kirdeosa asub osaliselt Dūņezersi järve hoiualal, osalt aga Purgaiļi soo hoiualal, edelaosa Pemme soo ja Suursoo hoiualal. Täielikult jääb valla territooriumile 351,7 hektari suurune Dziļezersi ja Riebezersi hoiuala. Suurem osa vallast asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Kaitstavad mälestised.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Stūri muinaskalmed ehk Pärnaküngas, Buļļumuiža muinaskalmed, 14. sajandil ehitatud Nabe lossi torn, ja Nabe keskaegne vasallilinnus. Regionaalse kaitse all on Griguļi muinaskalmed, Auri muinaskalmed ehk Pärnamägi, hiiepaik Ikšķiļese püha pärn ja Nabe mõisa hoonetekompleks (sealhulgas mõisa häärber, viinavabrik, kuur, ait, elumaja ja tootmishoone).
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 2013 lätlast, 116 venelast, 28 valgevenelast, 42 ukrainlast, 20 poolakat ja 14 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Michael Faraday auhind

Michael Faraday auhind, ka Michael Faraday medal ja loeng, (inglise keeles "Michael Faraday Prize") on iga-aastane teadusauhind, mida annab välja Londoni Kuninglik Selts alates 1986. aastast erakordselt heade saavutuste eest teaduskommunikatsiooni valdkonnas Suurbritannias. Auhind on nimetatud Michael Faraday järgi.
Auhind koosneb medalist, 2500-naelasest auhinnarahast ja avalikust loengust.
Vidriži vald

Vidriži vald (läti keeles "Vidrižu pagasts") on vald Lätis Limbaži piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Limbaži ja Skulte vallaga, Saulkrasti piirkonna Sēja vallaga ning Sigulda piirkonna Lēdurga ja Krimulda vallaga.
Valla pindala on 103 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1431 inimest. Valla keskus on Gravase küla, vallavanem on Ilmārs Tauriņš.
Ajalugu.
Aastal 1935 oli Vidriži valla pindala 108,2 km². 1945 moodustati valla aladel Vidriži ja Gravase külanõukogu, vald ise aga likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Vidriži külanõukoguga likvideeritav Gravase külanõukogu, aga aastal 1962 Bīriņi külanõukogu. Aastal 1971 arvati Skulte sovhoosi maad Skulte külanõukogu koosseisu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Vidriži vald Limbaži piirkonda.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Vidriži mõisa kabel ja selle väravad ning kaks vapireljeefi kabelis, Bīriņi mõisa hoonetekompleks (park, häärber ja kolme toa laed), helilooja Emilis Melngailise maja ja Kaniņi linnamägi. Vidriži mõisa häärberi fassaadi vapireljeef, Bīriņi mõisa kabelis asuv Mellinite hauatähis, hiiepaik Kaķi lohukivi, Rijnieki Rootsi kalmistu, Jumalaküngas (ka Jaaniküngas või Ohvriküngas) ja Upeslejase muinaskalmed on regionaalse kaitse all. Kohaliku kaitse all on Laļļi muinaskalmed ehk Rahumägi ja Unkšase muinaskalmed. 
Loodus.
Valda jääb 18,5 hektari suurune Bīriņi järv, lisaks veel Melderi (2 ha), Vidriži (1,5 ha) ja Igate (0,5 ha) veskijärved. Valla tähtsamad jõed on Aģe ja Ķīšupe jõgi. Soodest asuvad seal osaliselt Lauga soo (vallas 500 hektarit), osaliselt kuivendatud Pēterupe soo (vallas 200 hektarit), Nozari-Igate soo (vallas 10 hektarit) ja Aijaži soo (vallas 5 hektarit).
Looduskaitse all on Igate vaher, Igate pärn, Igate tammed, Slūži nuka tamm, Aģe tamm, Megari pärn, Vidriži Topeltjalakas, Vidriži viirpuu, Ganītese künnapuud, Ganītese Kolme Isa Lepingu tamm, Upeslejase tammed, Baldoņi tamm, Austriņi vaher, Austriņi tammed, Līči tammed, Līči kadakad, Lauči õunapuu, Barauskase künnapuu, Barauskase tamm, Barauskase pärn, Pemmase tammed, Lauči tammed, Kārklandži tamm, Kārklandži Vana tamm, Kārklandži pärnad, Bīriņi must mänd, Bīriņi hobukastan, Bīriņi kooli tamm, Bīriņi allee tammed, Bīriņi allee pärn, Bīriņi pargi paju, Bīriņi pargi remmelgas, Bīriņi pargi tamm, Bīriņi pargi pärnad, Kahetüveline pärn, Sleikase Vana tamm, Sleikase Uus tamm, Armastuse tamm, Kapeņi pärn, Dore tamm, Millase tammed, Putniņi tamm ja Kaķi tamm. Valla idaosa asub osaliselt Lauga soo hoiualal, põhjaosa aga Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 460 lätlast, 27 venelast, 10 valgevenelast, 6 ukrainlast, 7 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Bombay Sapphire

Bombay Sapphire on Inglismaal toodetav džinn. Selle tootmist alustati aastal 1987. Toote valmistamise retsept on pärit juba aastast 1761.
Tootmisviga 2017. aastal.
2017. aastal jõudis Kanadas müügile džinn, mille etiketile oli trükitud 40-protsendine alkoholisisaldus, kuid laboriuuringud näitasid, et tegelikult on alkoholisisaldus 77-protsendine. Kaubamärgi omanikfirma Bacardi esindaja kinnitas, et 1,14-liitristes pudelites olev džinn on liiga kange ja tegemist on tootmiveaga.
Loend (andmestruktuur)

Loend on informaatikas andmestruktuur andmeelementide hoidmiseks järjestatud kujul.
Loend erineb massiivist selle poolest, et loendi maht ei ole eelmääratud. See tähendab, et olemasolevasse loendisse saab elemente lisada ja neid sealt eemaldada.
Loendis saab olla mitu võrdset elementi, erinevalt näiteks hulgast.
Operatsioonid.
Operatsioonid, mida loendiga saab teha, sõltuvad loendi konkreetsest implementatsioonist. Operatsioonid võivad olla järgmised:
Loendi realiseerimine.
Loendit saab implementeerida ahelloendina või massiivi abil. Ahelloendis viitab iga element endale järgnevale elemendile, tänu millele saavad elemendid olla mälus hajutatud.
Massiivi kasutades saab loend algul elementide hoidmiseks luua väärtustamata massiivi, millel on kindel pikkus. Kui elementide lisamisel loendisse saab massiiv täis, siis saab elementide hoidmiseks luua uue massiivi.
Rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind

Rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind (inglise keeles "National Academies Communication Award") on iga-aastane teadusauhind, mida alates 2003. aastast annavad ühiselt välja USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia, Rahvuslik Inseneriakadeemia ja Rahvuslik Meditsiiniakadeemia teaduskommunikatsiooni valdkonnas. 
Auhinda haldab Keck Futures Initiative. Auhinda rahastab W. M. Keck Foundation, auhinnaraha suurus on 20 000 $. Auhinda antakse välja neljas kategoorias:
Jaan Jaakson

Jaan Jaakson (10. november 1903 Enge vald, Pärnumaa – 17. september 1944 Kavastu) oli Eesti ohvitser.
Päritolu.
Jaan Jaakson sündis Pärnumaal Enge vallas kuuelapselise pere kolmanda lapsena ning kasvas üles Velise vallas, Nurtu külas. Tema vanem vend Juhan Jaakson oli Velise vallavanem. Peres valitses rahvuslik vaimsus.
Jaan Jaakson ja tema hilisem võitluskaaslane Richard Ottomar Saaliste olid üheküla mehed ning head sõbrad. 
Pärast erruminekut elas Järva-Jaani vallas Jalgsema külas ja Paide linnas. 
Haridus.
Jaan Jaakson käis algkoolis Velise vallas. Seejärel läks ta Pärnu Ühiskaubanduskooli, kus õppis kaks aastat. Selle järel jätkas Jaan Jaakson õpinguid Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumis (Tallinna Reaalkool), mille lõpetas "cum laude" 1924. aastal.
1924. aastal siirdus õppima Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Tondi Sõjakooli tehnilisväe osakonda, spetsialiseerudes side erialale, mille lõpetas 1927. aastal, saades nooremleitnandi auastme.
Teenistuskäik.
Pärast sõjakooli lõpetamist määrati Sidepataljoni teenistusse. Alates 1. juulist 1928 oli ta 3. sidekompanii 2. rühma ülem. Alates 6. septembrist 1929 oli ta 1. sidekompanii 3. rühma raadiojaama ülem.
15. septembril 1929 arvati Jaan Jaakson enda palvel reservi (1. Sidepataljoni käskkiri nr 157 paragrahv 4).
Reservis olles valiti Järva-Jaani Kaitseliidu juhiks aastatel 1931–1932. Pidas aastatel 1929–1938 loenguid tsiviilkaitsest gaasirünnakute korral ning osales Eesti Kaitseväe korraldatud ühisõppustel.
Teine maailmasõda.
Saksa okupatsiooni alguses 1940. aastal ei liitunud Jaan Jaakson Saksa vägedega vaid ERNA II rühmaga. ERNA II rühm osales Eesti vabastuslahingutes liikudes Kautla rabast Tallinna peale. Suurimaid võidukaid lahinguid toimus 27. augustil Tallinna külje all Ülemiste rabas Nõukogude mereväe madruste vastu, kelle väeosa purustati täielikult. 
Seejärel võttis Erna II Wehrmachti 217. jalaväediviisi koosseisus osa 17.–27. septembril Saaremaa ja Kuressaare vallutamisest. Kuressaares aidati kohalikke punase terrori ohvrite tuvastamisega. 
Saksa okupatsiooni ajal Jaan Jaakson arreteeriti ning paigutati Rakvere vanglasse. Tõenäoliseks põhjuseks oli majanduslikest erimeelsustest provotseeritud tüli.
Pärast vangistusest vabanemist liitus Jaan Jaakson 1944. aastal Eesti sõjaväelaste baasil formeeritud 1. Piirikaitserügemendiga ning nimetati selle 3. pataljoni 10. kompanii ülemaks. Samas kompaniis teenis reamehena tema kasupoeg Kaljo Vehnik (sündinud 17. septembril 1927 Järva-Jaanis – langenud lahingus 17. septembril 1944 Luunja vallas).
Jaan Jaakson langes Emajõe forsseerimise kaitselahingutes 17. september 1944 Kavastu küla juures Tartumaal Luunja vallas, kui nende staabi punker sai Nõukogude vägede ettevalmistavas kahuritules otsetabamuse.
Skulte vald

Skulte vald (läti keeles "Skultes pagasts") on vald Lätis Limbaži piirkonnas Liivi lahe kaldal. Vald piirneb sama piirkonna Limbaži, Vidriži ja Liepupe vallaga ning Saulkrasti piirkonna Saulkrasti ja Sēja vallaga.
Valla pindala on 146,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2098 inimest. Valla keskus on Mandegase küla, vallavanem on Artis Ārgalis.
Valda läbib Via Baltica. Tähtsaimaks jõeks on Aģe jõgi.
Ajalugu.
Aastal 1935 oli Skulte valla pindala 84 km²,elanikke oli seal 2411. 1945 moodustati valla aladele Skulte ja Straume külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Skulte külanõukoguga likvideeritav Straume külanõukogu. Aastal 1967 liideti Skulte külanõukogu Zvejnieksi kalurikolhoosi maad Saulkrasti aleviga. Aastal 1971 liideti külanõukoguga Stiene ja Vidriži külanõukogu Skulte sovhoosi maad. Aastal 1977 arvati Skulte külanõukogu koosseisu veel veidi Liepupe ja Limbaži külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Skulte vald Limbaži piirkonda.
Kaitstavad objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Skulte kirik, selle portaal, uksed, altar ja kantsel ning selle maalingud. Regionaalse kaitse all on Stārasti linnamägi.
Looduskaitse all on Menkuļi hõbepappel, Čorki sanglepp, Kadakamäe mänd, Blusase mänd, Kursieši tammed, Jaunpriedese mänd, Priedese männid, Ādiņi keerdus tamm, Vangase künnapuu, Skulte tammed, Skulte kahe tüvega mänd, Lääne elupuu, Piemiņa kask, Osīši remmelgas, Lauči rändrahn, Pahakask, Niedrītese või Žurki paju, Stārasti linnamäe tamm, Kirikumänd, Rootsi mänd, Droņi pärn, Droņi tamm, Lejasbeļavase Majatamm, Gaiļi tamm, Kaupiņi tamm ja Zeltiņi tamm. Valla põhjaosa asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Valla mererand jääb Vitrupe-Tūja kaitstavale merealale.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 460 lätlast, 27 venelast, 30 valgevenelast, 18 ukrainlast, 10 poolakat ja 14 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Underberg

Underberg on bitter, mida toodetakse Rheinbergi linnas Saksamaal.
Tootest.
Underbergi hakkas 1846. aastal tootma Hubert Underberg-Albrecht. Tootes kasutatakse ürte 43 riigist. Laagerdumine toimub paar kuud Sloveeniast pärit tammevaatides.
Golgi kõõlusorgan

Golgi kõõlusorgan ehk Golgi organ ("organum sensorium tendinis") on selgroogsete loomade liigutusi reguleeriv organ. 
See asub lihase kõõluseks ülemineku kohas. Tas asuvad propriotseptiivsed retseptorid.
Organ on saanud nime itaalia arsti Camillo Golgi (1843–1926) järgi.
John Heard

John Matthew Heard (7. märts 1945 Washington – 21. juuli 2017 Palo Alto) oli USA filminäitleja.
Ta mängis 1988. aasta filmis "Reedetud", mille lavastas Costa-Gavras.
Eesti televaatajale on ta tuntud peamiselt filmidest "Üksinda kodus" ja "Üksinda kodus 2", kus ta mängis pereisa Peter McCallisteri.
1993. aasta filmis "Tulejoonel" kehastas ta professor Rigerit, 1993. aasta filmis "Pelikani memorandum" ‎aga Gavin Vereeki. 
1999. aastal oli ta nomineeritud Emmyle osatäitmise eest sarjas "Sopranod". 
"s" mängis ta Calleigh Duquesne'i isa; "Põgenemises" mängis ta Frank Tancredit.
Maria Brink

 
Maria Diane Brink (sündinud 17. detsembril 1977) on Ameerika laulja ja laulukirjutaja.
Ta on tuntud kui Ameerika "metalcore"-ansambli In This Moment laulja. 
Elulugu.
Tema isa ahistas teda lapsena seksuaalselt, hiljem aga hülgas pere. Maria lahkus kodust varajases eas. Ta hakkas omaette korteris elama. Kui ta oli 15-aastane, sündis tema poeg Davion Brink. Sellel ajal tätoveeris ta oma sõrmedele sõna "believe", et ennast motiveerida. Brink töötas pesumajas, et maksta oma korteri üüri ja aidata oma poega Davioni. 18aastaselt otsustas ta saada lauljaks. 19-aastaselt sai temast bändi The Pulse liige, aga see bänd läks juba mõne aja pärast lahku. Ta lahkus Albanyst, et proovida õnne Los Angeleses Californias. Seal töötas ta rõivapoodides, baarides ja muudes kohtades otsides bändi.
2004. aastal tegi Chris Howord esinemisproove oma bändile laulja leidmiseks. Brink otsustas seal esineda, kuid esialgu lükati ta tagasi, sest ta on naine. Teise korra prooviesinemisel näitas Brink suurepärast talenti ja Howord valis tema. Koos tegid nad bändi Dying Star, mille hiljem nimetasid ümber In This Momentiks. Oma lauludes kasutab ta nii tavalist laulmist kui ka "growl"'imist. Brink räägib oma minevikust, kaasa arvatud oma isa hülgamisest laulus "Daddy's falling Angel" ja sõbra surmast laulus "Legacy of Odio". Huvi rokkmuusika vastu on ta saanud emalt, kes kuulas Black Sabbathit, Patti Smithi ja Rolling Stonesi.
2011. aastal laulis ta vokaale laulule "Maria" "Operation: Mindcrime" albumilt koos Queensrÿchega Shiprocked 2011 kontserdil.
Maria Brink on näide raskustest väljarabelevast naisest koos võimsa häälega, mitte märkida tema sensuaalsust samuti koos hea klaverimängu oskusega.
Tunnustus.
Brink on pälvinud järgmised auhinnad: "Rock Goddess of the Year" 3. ja 5. Annual Loudwire Music Awardsil, "Hottest Chick in Metal" aastal 2010, "üks üheteistkümnest naisest heavy metalis, kes loevad" Yell! ajakirjalt aastal 2012 ja Revolver Magazine märkis teda "25 Hottest Chicks in Hard Rock &amp; Metal" pingereas.
Gravas

Gravas on küla ("ciems") Lätis Limbaži piirkonnas, Vidriži valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 85 meetri kõrgusel Ķīšupe jõe kaldal, piirkonna keskusest Limbažist 23 ja Riiast 63 kilomeetri kaugusel.
Lisaks vallavalitsusele asuvad külas veel postkontor ja Vidriži kalmistu. Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4.28 meetrit.
Küla tekkis Vidriži mõisa maadel asuvasse teede ristumiskohta. Kuni aastani 1949 oli see Vidriži valla keskuseks, seejärel viis aastat Gravase külanõukogu halduskeskuseks, siis aga kuni valla taastamiseni Vidriži külanõukogu keskuseks. Külas asub Gravase bussipeatus.
Ozolaine

Ozolaine on küla ("ciems") Lätis Limbaži piirkonna Limbaži vallas. Küla asub Dūņezersi kaldal merepinnast 65 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Limbažist 2 ja Riiast 88 kilomeetri kaugusel. Külas on lasteaed, see kuulub Limbaži ühistranspordivõrku. Külas asub Ozolaine bussipeatus.
Küla tekkis Teise maailmasõja järel Ozolaine Mezmuiža mõisa hoonete juurde kui Limbaži sovhoosi keskasula. 
Küla jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale, osaliselt ka Dūņezersi järve kaitsealale. Looduskaitse all on Ozolaine tammed ja mänd ümbermõõduga 2,58 meetrit.
Mandegas

Mandegas (ka Mandaga, Mandagas, Mandagi, nõukogude ajal Skulte) on küla ("ciems") Lätis Limbaži piirkonnas, Skulte valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 30 meetri kõrgusel Aģe jõe kaldal, piirkonna keskusest Limbažist 40 ja Riiast 55 kilomeetri kaugusel.
Küla rajati nõukogude perioodil «Skulte» sovhoosi keskasulaks. Aastal 1983 sai sellest ka Skulte külanõukogu halduskeskus. Külas on raamatukogu. Seal asuvad Skulte raudteejaam ja Pilskalni ning Mandegase bussipeatused.
Külas asub Teises maailmasõjas langenud sõdurite ühishaual mälestusmärk. Regionaalse kaitse all on Stārasti linnamägi. Looduskaitse all on Stārasti linnamäe tamm.
Ameerika Keemiaühing

Ameerika Keemiaühing (ka Ameerika Keemia Ühing, Ameerika Keemiaselts, Ameerika Keemia Selts; inglise keeles American Chemical Society) on USA teadusorganisatsioon, mis ühendab keemiaga seotud teadlasi ja töötajaid. Tänapäeval kuulub ühingusse üle 160 000 liikme. Ühingu peakontor asub Washingtonis.
Ühing asutati 1876. aastal New Yorgi Ülikooli juures.
Ühing annab välja teadusajakirju, näiteks ajakirja Journal of the American Chemical Society ja Chemical &amp; Engineering News.
Ühing annab välja auhindu, näiteks Priestley medalit.
Jason Martin

Jason Martin (sündinud 2. septembril 1970 Jerseys) on maalikunstnik, kes elab vaheldumisi Londonis ja Portugalis.
Tal on bakalaureusekraad Londoni Ülikooli Goldsmithi kolledžist (1993).
Tema maalid on sageli ühevärvilised või kolmemõõtmelised.
Tal on olnud isikunäitusi Prantsusmaal, Saksamaal, Suurbritannias, Soomes, Rootsis, Itaalias, Austrias, Belgias, Portugalis, Hispaanias, USA-s, Singapuris, Brasiilias, Hiinas ja Jaapanis.
Sean Paul

Sean Paul Ryan Francis Henriques (sündinud 9. jaanuaril 1973) on Jamaica räppar, laulja ja muusikaprodutsent. 
2012. aastal abiellus Sean Paul oma ammuse kallima Jodi Stewartiga, kes on Jamaical telesaatejuht. Neil on kaks last (sündinud 2017 ja 2019).
Diskograafia.
Koostöö.
Sean Paul on teinud kaasa ka teiste artistide lugudes.
T-Pain

Faheem Rashad Najm (sündinud 30. septembril 1985), lavanimega T-Pain, on ameerika räppar, laulja, laulukirjutaja ja produtsent Tallahasseest USA Florida osariigis. Tema debüütalbum "Rappa Ternt Sanga" ilmus 2005. aastal. 
Aastal 2007 andis T-Pain välja oma teise stuudioalbumi "Epiphany", mis jõudis esikohale USA Billboard 200 edetabelis. Tema kolmas album "Thr33 Ringz" ilmus 2008. aastal. 
T-Pain on välja andnud mitu hittsinglit, sealhulgas "I'm Sprung", "I'm 'n Luv (Wit a Stripper)", "Buy U a Drank (Shawty Snappin')", "Bartender", "Can't Believe It", "5 O'Clock" ja veel mõned laulud.
Somaali ulukeesel

Somaali ulukeesel ("Equus africanus somaliensis") on liigi "Equus africanus" alamliik. Somaali ulukeesli asualad on Somaalia, Eritrea Punase mere lõunarannik ja Etioopia Afari osariik.
Praegune levik ja elupaigad.
Tõenäoliselt on metsikus looduses vähem kui 1000 (või isegi 700) isendit ja liik on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCN)punases raamatus kriitilises seisundis liikide hulka. See tähendab, et somaali ulukeeslitel on väga suur oht välja surra.
Paarsada isendit elab Somaalias, Eritreas ja Etioopias. Nende jalgadel on horisontaalsed mustad triibud, mis meenutavad sebra triipe.
Somaali ulukeesel elab kivikõrbetes ja poolkõrbetes. Toitub rohttaimedest, lehtedest ja puukoorest. Somaali ulukeeslid elavad 10–15 looma suurustes karjades.
Kuni 275 kg raskust ja 1,25 m kõrgust somaali ulukeeslit ohustavad inimesed ja kiskjad.
Vangistuses.
 elas umbes 200 isendit maailma 34 loomaaias. Samuti elas 2009. aastal kolm looma Iisraelis Yotvata Hay-Bari looduskaitsealal. Rahvusvahelist tõuraamatut haldab üks Berliini loomaaedu – Tierpark Berlin.
Baseli Loomaaed.
Somaali ulukeeslite aretuse juhtiv loomaaed on Šveitsi Baseli loomaaed. Baseli loomaaed haldab somaali ulukeeslite Euroopa tõuraamatut. 
Baseli loomaaed alustas somaali ulukeeslite pidamist 1970. aastal ja esimene somaali ulukeesel sündis 1972. aastal. Alates sellest ajast on sündinud ja jäänud ellu 11 täkku ja 24 mära (2009. aasta seisuga). Täna on kõik vangistuses elavad somaali ulukeeslid geneetiliselt seotud algse Baseli loomaaia rühmaga.
18. jaanuari 2012 seisuga oli Baseli loomaaias neli somaali ulukeeslit: täkk "Gigolo" (3-aastane) ja kolm emast (nende hulgas "Yogala"-14).
Prantsusmaa.
Alates 1987. aastast on Prantsusmaal Réserve Africaine de Sigeanis on olnud 11 somaali ulukeesli sündi, sealhulgas 30. juunil ja 14. augustil 2010 ning 29. märtsil 2013.
Ameerika Ühendriigid.
Ameerika Ühendriikides aretavad somaali ulukeeslit ainult kolm asutust: Saint Louise loomaaed Missouri osariigis, San Diego loomaaed California osariigis ja White Oaki looduskaitseala Florida osariigis. White Oak sai karja 2008. aastal, osana rahvusvahelisest jõupingutusest päästa somaali ulukeesel väljasuremisest. Sellest saati on sündinud 18 varssa.
Kodustamine.
Itaalias leitud kodustatud eeslid on tavaliselt somaali ulukeeslite järeltulijad. Samal ajal põlvnevad teiste Euroopa riikide kodustatud eeslid nuubia ulukeeslist.
Nuubia ulukeesel

Nuubia ulukeesel ("Equus africanus africanus") on "Equus africanus"'e alamliik ning üks 6000 aastat tagasi kodustatud eesli esivanem. Nuubia ulukeeslit peetakse väljasurnud liigiks, kuigi kaks populatsiooni on arvatavasti säilinud: Kariibi mere Bonaire saarel ja Elba mäel Egiptuses.
Kirjeldus.
Nuubia ulukeeslil olid pikemad kõrvad kui somaalia eeslil, ulatudes 182–245 mm pikkuseni. Nuubia ulukeeslitel puuduvad somaalia eeslitele iseloomulikud sebratriibulise mustriga jalad.
Elupaik ja levik.
Nuubia ulukeeslid elasid Sudaanis Nuubia kõrbes ja Põhja-Eritreas.
Väljasuremine ja võimalik ellujäämine.
Nuubia ulukeeslit ei ole nähtud alates 1950.–1970. aastatest ning eeldatakse, et liik on välja surnud Viimati märgati selle alaliigi esindajaid looduses Eritreas Barka orus ja Eritrea-Sudaani piiril 1970. aastatel õhulendude ajal. Nuubia ulukeesli väljasuremine võib suuresti olla tingitud küttimisest, konkurentsist kariloomadega piiratud kõrberessursside pärast ning ristumisest kodustatud eesliga.
2014/2015 viidi läbi mitokondriaalse DNA analüüs Kariibi mere Bonaire'i saare metsikute eeslite seas. Uuring hõlmas DNA-proove Bonaire'i loomadelt, muuseumimaterjali nuubia ulukeeslitelt, proove neljalt somaalia eesli liinilt ja ühelt kodustatud eesli liinilt. Tulemustest selgus, et Bonaire'i loomad olid väga lähedased teadaolevalt puhtale nuubia ulukeeslile ja väga erinevad teistest eeslitest. Kuigi 2010. aastal avaldatud uuringus leiti, et kaasaegsed eeslid pärinevad kahest metsiku eesli liinist (üks on nuubia ulukeesel, aga teine liin on teadmata). See asjaolu tähendab, et kuna 2014/2015. aasta uuringus kasutati ainult ühte kodustatud eesli liini, siis ei olnud tulemused täpsed. Veenvate tulemuste jaoks tuleb viia läbi testimisi rohkemate eeslitega. Lisaks oli 2014/2015. aasta analüüs ka appikarje Bonaire valitsuse hüljatud loomade sh eeslite tapmise plaani vastu, mistõttu on olemas teatud võimalus, et tulemused on veidi kallutatud.
Elba mäe rahvusparki Egiptuse ja Sudaani piiril peetakse nuubia ulukeeslite koduks. Siiski on seal elavate loomade tõupuhtus küsitav ja vajab veel uurimist.
Heinrich Hoffmann (fotograaf)

Heinrich Hoffmann (12. september 1885 Fürth – 16. detsember 1957 München) oli saksa fotograaf, Adolf Hitleri isiklik fotograaf.
Heinrich Hoffmann oli pärit fotograaf Robert Hoffmanni perekonnast. Fotograafiat õppis ta oma isa fotoateljees. Heinrich Hoffmann oleks tahtnud õppida maalikunsti, kuid ta isa ei võimaldanud talle seda. Rännuaastetel 1901–1906 töötas ta mitmel pool Saksamaal erinevate fotograafide juures. 1906. aastal pöördus ta Münchenisse tagasi. Alates 1909. aastast oli tal oma fotoateljee. 1913. aastal asutas Hoffmann fotoettevõtte Bilderdienst Photobericht Hoffmann ja spetsialiseerus pressifotograafiale ja portreedele. Esimese maailmasõja ajal oli ta Saksa sõjaväkke mobiliseeritud, 1918. aastal jätkas ta tööd fotograafina Münchenis.
1919. aastal sai Heinrich Hoffmann tuttavaks Adolf Hitleriga. 1920. aastal astus ta Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse ja temast sai Hitleri ametlik fotograaf. Hoffmann oli Hitleri kõrval ka 1923. aastal Õllekeldriputši ajal ja pildistas seda sündmust. 1929. aastal asus Hoffmanni fotoateljees tööle tol ajal 17-aastane Eva Braun, kes sai seal Adolf Hitleriga tuttavaks.
1929–1933 oli Hoffmann Müncheni Linnavolikogu liige. Alates 1933. aastast oli Heinrich Hoffmann Riigipäeva liige. 1938. aastal anti talle professori tiitel.
Teise maailmasõja lõpuks oli Hoffmanni firmal 10 filiaali Euroopa erinevates linnades ja 320 töötajat.
Ameeriklased arreteerisid Heinrich Hoffmanni 10. mail 1945. Ta anti kohtu alla ja mõisteti natsionaalsotsialistlikust režiimist kasusaamise eest vangi. Ta vabanes vangistusest 31. mail 1950.
Isiklikku.
Heinrich Hoffmanni tütar Henriette von Schirach (1913–1992; sünninimi Henriette Hoffmann) oli alates 1932. aastast abielus Saksamaa riigitegelase Baldur von Schirachiga. 1950. aasta juulis lahutas Henriette von Schirach abielu vangistuses viibiva Baldur von Schirachiga.
Ühe allika kohaselt käinud (tuginetud Hitleri isikliku adjutandi Otto Günsche ja kammerteener Heinz Linge Nõukogude ülekuulamise protokollidele) 1935. aasta novembrikuu alguspäevadel Hitler, Hess ja Goebbels Saksa-Inglise laevastikukokkuleppega (Ribbentrop, 18. juuni 1935) seoses sõjalaevade mudeleid vaatamas. Edasi liikus seltskond suitsetamissalongi, kus ootasid Hitleri piloot Baur ja ihufotograaf Hoffmann. Tuju olla ülemeelik olnud ja Goebbels pildunud ühe anekdoodi teise järel. Värskeim anekdoot käis Göringi pihta. Hitlerile olla lugu kangesti meeldinud ja nii palunud ta Hoffmannil kuld- ja hõbepaberist
uhke ordeni vormida. Hoffman, see Hitleri pildistamise ainuõiguse omanik, vappus naerust, kuid oli igal õhtul purjus. Hitler polevat selles miskit halba näinud, tol õhtul ainult hoiatanud, et mees kaminale liiga lähedale ei istuks – oht on õhku lennata.
Saaremaa (täpsustus)

Saaremaa võib olla:
Captain Morgan

Captain Morgan on rummi bränd ehk margitoode, mida toodab firma Diageo. Rumm on saanud nime piraat Henry Morgani järgi.
Linte külanõukogu

Linte külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu keskus asus Linte külas.
Linte külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Räpina valla koosseisus. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Räpina vald likvideeriti ja Linte külanõukogu territoorium arvati Räpina rajooni koosseisu. Räpina rajooni kuulus Linte külanõukogu aastatel 1950–1961. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 14. aprilli 1961 seadlusega Räpina rajoon likvideeriti ning Linte külanõukogu liideti Põlva rajooniga.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 7. oktoobri 1968 seadlusega Linte külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Alaküla külanõukoguga.
Old Monk

Old Monk on Indiast pärit rumm. Selle tootmist alustati 19. detsembril 1954.
Eduard Toll (1786–1857)

Parun Wilhelm Ludwig Eduard Toll (kuni 5/17. septembrini 1855 Wilhelm Ludwig Eduard von Toll; 13/24. juuli 1786 Pidula – 17/29. märts 1857 Pidula) oli Pidula, Selgase ja Sikassaare mõisnik.
Tema vanemad olid Aru mõisnik Gustav Wilhelm von Toll (1729–1807) ning Pidula, Seliste ja Sikassaare mõisa omanik Christina Wilhelmine Margarethe von Stackelberg (1753–1839).
Ta õppis aastail 1804–1805 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas.
Alates 1813. aastast oli ta kreisideputaat, alates 1822 kihelkonnakohtunik ja alates 1833 maanõunik.
1807. aastal abiellus ta Anna Sophie Eleonore von Hoyningen-Huenega (1788–1818). Nende noorim poeg, parun Richard Toll (1818–1879) oli Pidula mõisnik.
Eric Landowski

Eric Landowski (sündinud 1946) on prantsuse semiootik.
Ta on Algirdas J. Greimase õpilasi. Ta uurimisvaldkonnaks on sotsiosemiootika.
Leevi külanõukogu

Leevi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1963. Külanõukogu halduskeskus asus Leevi külas.
Leevi külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Võrumaa Leevi valla koosseisus.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Leevi vald likvideeriti ja Leevi külanõukogu territoorium arvati Räpina rajooni koosseisu. Räpina rajooni kuulus Leevi külanõukogu aastatel 1950–1961. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 14. aprilli 1961 seadlusega Räpina rajoon likvideeriti ning Leevi külanõukogu liideti Põlva rajooniga.
Leevi külanõukogu likvideeriti Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 18. jaanuari 1963 seadlusega. Selle alad jagati Veriora ja Peri külanõukogu vahel.
Varjestamine

Varjestamine on mingi välja või kiirguse levimise tõkestamine või selle toime vähendamine varjete abil. Vajadust mööda tõkestatakse kas sisse- või väljatungivat välja "resp." kiirgust.
Tõkestatavaks väljaks on enamasti elektromagnetväli ning kiirguseks elektromagnetkiirgus ja ioniseeriv kiirgus.
Ioniseeriva kiirguse (gamma- ja röntgenikiirguse) levikut piirab suure tihedusega materjalist (pliist, baariumbetoonist) tõke; vt Kiirguskaitse.
Elektriliseks varjeks võib olla seadme, juhtme või kaabli metallosa või siis iseseisev tarind, mis piirab elektromagnetvälja või siis eelkõige selle välja elektrilise või magnetilise komponendi levikut. 
Varjestamisega parandatakse seadmete elektromagnetilist ühilduvust ja seega tagatakse elektrisignaalide häirevaba edastust ja töötlust.
Staatilise (muutumatu) ja madalsagedusliku elektrivälja varjestamine.
Elektrostaatiline varjestustoime põhineb elektrostaatilise induktsiooni nähtusel. Elektrostaatiline varje valmistatakse hea elektrijuhtivusega materjalist, milleks võib olla õhuke vask- või alumiiniumplekk või -foolium, ka näiteks plastesemele sadestatud juhtiv kiht, samuti metallvõrk. Elektrostaatilist varjestamist vajavad nõrka signaali kandvad ahelaelemendid, nagu näiteks mikrofon, audiosignaalivõimendi ja nende ühenduskaablid.
Staatilise ja madalsagedusliku magnetvälja varjestamine.
Magnetiline varje valmistatakse magnetiliselt pehmest ferromagnetilisest materjalist, sest sellel on suur magnetiline läbitavus (hea magnetjuhtivus) ja väike jääkmagneetumus (vt magnetiline hüsterees). Niisugusest materjalist kate toimib ühtlasi elektrostaatilise varjena.
Elektromagnetvälja varjestamine.
Kõrgsagedusliku elektrivälja (elektromagnetlainete) levimist saab tõkestada hea elektrijuhtivusega materjalist (vask- või alumiiniumplekist) kinnise ümbrisega. Varjeplekk võib olla õhuke, sest pinnaefekti tõttu juhib kõrgetel sagedustel voolu üksnes juhi õhuke pindkiht; nimelt kutsub vahelduvasuunalise voolu korral muutuv magnetväli metallis esile pöörisvoolud, mis on suunatud põhivoolule vastu, surudes põhivoolu juhi ristlõike pinna poole. Seega juhi tegevristlõige väheneb ja vastavalt juhi näivtakistus kasvab. Kuna pinnaefekt avaldub eriti tugevalt ferromagnetmaterjalis (nt terases) ja pealegi kasvab koos sagedusega ka ümbermagneetimiskadu, ei kõlba terasplekk kõrgsagedusvälja varjestamiseks.
Kõrgsagedusvarje peab olema võimalikult kinnine. Väikesed augud ja pilud, mille mõõtmed on väiksemad kui kümnendik lainepikkust, peavad küll laineid kinni, kuid piludevahelised juhtivad osad võivad siiski moodustada antennidena toimivaid parasiitseid dipoole.
Jako

Jako AG on Saksamaa tööstusettevõte, mis toodab spordijalatseid, -riideid ja -inventari. Ettevõte asutati 1. novembril 1989.
2005. aastal oli ettevõtte läbimüük 48 miljonit eurot ja seal töötas 120 inimest. 2017. aastal oli ettevõtte käive 95 miljonit eurot.
Faraday puur

Faraday puur ehk Faraday silinder on elektrit juhtivast materjalist (nt plekist, metallvarrastest või traatvõrgust) kinnine kest, mis toimib elektrilise varjena. Niisuguse varjestava puuri valmistas esimesena Michael Faraday 1836. aastal, et kaitsta sellesse asetatud katseriistu väliste elektriväljade mõju eest. 
Staatilise (muutumatu) või ka aeglaselt muutuva välise elektrivälja korral mõjub puuri seinte juhtivas materjalis leiduvatele vabadele elektronidele laenguga formula_1 välise elektrivälja formula_2 mõjul jõud formula_3 Selle jõu mõjul paiknevad elektronid puuri seintes ümber nii, et puuri vastaskülgedele kogunevad niisuguse märgiga laengud, et nende vastassuunaline väli kompenseerib puuri sees välise välja mõju. Varjestustoime ei olene puuri kujust.
Staatilist magnetvälja (nt Maa magnetvälja) niisugune puur ei varjesta.
Kiiresti muutuva välja, nagu näiteks elektromagnetlaine korral põhineb varjestav toime juhtivas kestas tekkivatel pöörisvooludel, mis mõjuvad vastu välisele väljale. 
Faraday puuri põhimõte leiab tänapäevani rakendust mitmesuguste elektroonika- ja muude seadmete varjestamisel. Samal põhimõttel tõkestatakse ka elektromagnetvälja väljakiirgamist seadmest, nt mikrolaineahjust.
Jakov Sverdlov (hävitaja)

Novik (vene keeles "Новик") oli Venemaal enne Esimest maailmasõda ehitatud (hävitaja). 
Ajalugu.
Laeva ehitus algas 19. juulil (vkj)/ 1. augustil 1910 Putilovi tehases Peterburis. Laev lasti vette 21. juunil (vkj)/ 4. juulil 1911. Novik võeti pärast katsetusi ja parandusi 1913. aastal Venemaa mereväe Balti laevastiku teenistusse. Samal aastal külastas laeva ka keiser Nikolai II.
Oli valmides üks parimaid hävitajaid ning kiiremaid laevu maailmas.
Esimese maailmasõja ajal osales Novik mitmes tulevahetuses, merelahingus ja muus operatsioonis. 1915. aasta 4. augustil Irbeni väinas toimunud merelahingus 2. järgu kapteni Mihhail Berensi juhitud hävitaja Novik, lahingus kahe Saksa miinikandjaga, uputas ühe neist. Novik sattus ka Naissaare lähistel madalikule. Alates septembrist 1918–1925 oli laev teenistusest välja arvatud ja seisis.
Tüübi alglaevana.
Noviku edasiarendustena valmistati Venemaal 4 põhimodifikatsiooni-laevaklassi ühtekokku 53 laevaga. Kõik arendatud modifikatsioonid eristuvad algsest Novikust silueti poolest eesmise kitsa korstna puudumisega.
Kirjeldus.
Laeva pikkus oli 102,43 m, laius 9,53 m. Makismaalne kiirus oli 36 sõlme. Laeval olid Vene laevastikus uudsena jõuallikad auruturbiinid, mille katelde kütmiseks kasutati söe asemel vedelkütust.
Relvastuses oli algselt 4 102 mm kahurit, 4 2-torulist 457 mm torpeedoaparaati, 4 7,62 mm kuulipildujat ja 50 miini. Hiljem lisati õhutõrjerelvastust ja vahetati torpeedoaparaadid 3-torulisteks.
Edasine teenistus.
13. juulil 1926 nimetati laev Nõukogude Vene riigitegelase Jakov Sverdlovi järgi. Samuti ehitati 1925–1929 ümber hävitajate juhtlaevaks (liidriks), tugevdades relvastust ja suurendades veeväljasurvet. 1937–1940 ehitati uuesti ümber tavaliseks hävitajaks.
Laev hukkus Nõukogude vägede evakueerumisel Tallinnast 28. augustil 1941, kui sattus ristleja Kirovi kõrval sõites miinile. Väidetavalt hukkus koos laevaga ka pardal viibinud Eesti juhtivaid kommuniste Johannes Lauristin.
Kaunase lennujaam

Kaunase lennujaam (leedu keeles "Kauno oro uostas"; IATA: KUN, ICAO: EYKA) on lennujaam Leedus Kaunases. 
Lennujaam asub Kaunase kesklinnast 13 km kirdes. Lennujaam avati 1988. aastal.
See on reisijate arvult Leedu teine (esimene on Vilniuse lennujaam) ja kaubaveo arvestuses Leedu suurim lennujaam. 
2014. aastal teenindas lennujaam 0,724 miljonit reisijat.
Kayseri

Kayseri on linn Türgis Kesk-Anatoolia piirkonnas, Kayseri provintsi pealinn. Linn asub kustunud vulkaani Erciyes jalamil.
Linnas elab 1 061 942 inimest (2014).
Kesko

Kesko on Soome valdusettevõte, mille valdkondade seas on toiduainetetööstus, põllumajandusinventar, olmekaubad. Ettevõtte peakontor asub Helsingis. Seisuga 2010 oli ettevõttel kokku 2200 müügipunkti.
Ettevõte asutati 1940.
Ettevõte on Helsingi börsi indeksi OMXH25 ettevõte. Ettevõtte käive on 9,6 miljardit eurot (2008).
Keskole kuulub näiteks kauplustekett K-Rauta ja Rautia.
Ettevõtte hallatavates ettevõtetes töötab 50 000 inimest (2010).
Johanna Marie Kork

Johanna Marie Kork (sünninimega Johanna Marie Ainomäe; sündinud 7. aprillil 1991) on eesti viiuldaja. 
Johanna Marie Kork on lõpetanud 2010. aastal Tallinna Muusikakeskkooli, kus tema õpitav erialapill oli viiul. 2013. aastal sai ta bakalaureusekraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (EMTA). 2013–2014 täiendas ta end Veronas (Conservatorio di Verona E.F. dall´Abaco). 2016. aastal kaitses ta EMTA-s magistritöö ("cum laude").
Ta on vabakutselise viiuldajana esinenud koos selliste muusikakollektiividega nagu Rahvusooper Estonia Sümfooniaorkester, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester (ERSO), Tallinna Kammerorkester, Glasperlenspiel Sinfonietta, I Virtuosi Italiani, Orchestra del Festival di Bergamo e Brescia.
Ta on olnud ansamblite Violina ja La Phoenix liige.
Alates 2017. aastast töötab ta orkestrandina Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris.
Thomas Jeffersoni arhitektuurimedal

Thomas Jeffersoni Fondi arhitektuurimedal (inglise keeles "Thomas Jefferson Foundation Medal in Architecture") on iga-aastane auhind, mida alates 1966. aastast annavad ühiselt välja Thomas Jeffersoni Fond ja University of Virginia School of Architecture väljapaistvate teenete eest arhitektuuris. Auhind on nimetatud Thomas Jeffersoni auks.
Valdav osa auhinna saanutest on arhitektid. Laureaatide hulgas on arhitektuuriprofessor Cecil Balmond, arhitektuuriajaloolased Nikolaus Pevsner ja Vincent Scully, arhitektuurikriitik Ada Louise Huxtable, installatsioonikunstnik Robert Irwin, Norra poliitik Gro Harlem Brundtland, New Yorgi linnapea John Lindsay, filantroop Paul Mellon, Porto Cervo kuurordi loomise eestvedaja, multimiljonär prints Shah Karim Al Hussaini, sotsioloog Lewis Mumford, ajakirjanik Jane Jacobs ning keskkonnategelane, teadlane ja eetik Edward Osborne Wilson.
Procol Harum

Procol Harum oli Suurbritannia rokkansambel, mis tegutses aastatel 1967–1977 ja 1991–2022. 
Kuigi ansambli loomingus võis märgata ka barokk- ja klassikalise muusika mõjutusi, on ansambel liigitatud psühhedeelse roki ja "proto-prog"'i viljelejaks.
Procol Harum sai alguse 1950. aastate lõpus Inglismaal Southend-on-Seas asutatud biitmuusika ansamblist The Paramounts, kuhu kuulusid Procol Harumi hilisemad liikmed Robin Trower, Gary Brooker, Chris Copping ja B. J. Wilson. Procol Harum tegutses aastatel 1967–1977 ja 1991–2022. Ainsana kuulus kõikidesse koosseisudesse laulja Gary Brooker, kes suri 2022. aasta veebruaris.
Nimi "Procol Harum" tulenes ühe nende tuttava seltsimees kassi tõust "Procul Harun", "procul" tähendab ladina keeles "kaugel eemal", "ha" tähendab "jah", sõnal "harum" ei ole tähendust, "harun" on mõnede väitel variant nimest Aaron.
Procol Harumi tuntuim laul on 1967. aasta "A Whiter Shade of Pale", mis on üks vähestest singlitest, mida on maailmas müüdud üle 10 miljoni. 2009. aasta seisuga oli laul viimase 75 aasta kõige mängitum singel Suurbritannia avalikes kohtades ja 2004. aastal viimase 70 aasta kõige mängitum laul Briti ringhäälingus. Ansambli teiste tuntumate laulude hulka kuuluvad "Homburg", "A Salty Dog", "Conquistador" ja "Pandora's Box".
Ansambli auks on nimetatud asteroid 14024 Procol Harum.
Porgy ja Bess

"Porgy ja Bess" (inglise keeles "Porgy and Bess") on George Gershwini 1934. aastal valminud kahevaatuseline ooper. Ooperi libreto kirjutasid DuBose Heyward ja Ira Gershwin. Ooper põhineb DuBose Heywardi 1925. aastal ilmunud romaanil ja samanimelisel näidendil "Porgy", mis kujutab elu 1920. aastate Aafrika-Ameerika kogukonnas Charlestonis, Lõuna-Carolinas.
"Porgy ja Bess" on laialdaselt tunnustatud kui George Gershwini loomingu tippteos. See ühendab endas klassikalise ooperi vormi ja ameerikaliku muusikatraditsiooni, sisaldades džässi-, bluusi- ja spirituaalielemente, samuti mõjutusi mustanahaliste rahvamuusikast ning improvisatsioonist. Teosele omane stiililine mitmekesisus on teinud sellest ühe olulisima Ameerika ooperi.
Ooper esmaettekanne toimus 30. septembril 1935 Bostonis, millele järgnes etendus Broadwayl New Yorgis. Alguses ei saavutanud teos laialdast edu ja püsis laval vaid piiratud aja, kuid 1950. aastatel hakkas ooperit uuesti avastama nii publik kui ka kriitikud. Sellest ajast alates on "Porgy ja Bess" muutunud rahvusvaheliselt tunnustatud ooperiklassikaks.
Ooperist pärinevad mitmed tuntud aariad ja laulud, nagu näiteks "Summertime", "It Ain’t Necessarily So" ja "Bess, You Is My Woman Now".
Liis Käbin

Liis Käbin (sünninimi Liis Martinson; 27. märts 1896 Puiatu vald, Viljandimaa – 14. juuli 1976 Hamilton, Kanada) oli eesti agronoom, ajakirjanik ja naisliikumistegelane.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomina.
Ta oli ajakirja Taluperenaine peatoimetaja.
Ta oli Eesti Maanaiste Keskseltsi juhataja ning aastatel 1932–1935 Eesti Maanaiste Keskseltsi esindajana Põllutöökoja liige.
1944. aastal siirdus Saksamaale, 1949. aastal sealt edasi Kanadasse.
Serhi Popko

Serhi Popko (Сергій Миколайович Попко, sündinud 13. veebruaril 1961 Kiievis) on Ukraina sõjaväelane. 
Sõjaväeteenistus.
Ta oli 2016–2019 Ukraina maavägede ülem. Alates 21. oktoobrist 2022 Kiievi linna sõjalise administratsiooni ülem.
Harri-Reinhold Saemets

Harri-Reinhold Saemets VR I/3 (kuni 1937 Harry Reinhold Saebelmann; 6. märts 1892 Holstre vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 16. detsember 1940 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1924) ja politseinik.
Ta lõpetas 1916 Odessa sõjakooli, 1912–1918 ja 1920–1926 õppis Tartu Ülikooli usu- ja 1926–1928 õigusteaduskonnas. Korporatsioon Fraternitas Estica liige.
Ta osales Esimeses maailmasõjas Vene sõjaväe koosseisus ning Vabadussõjas 2. Diviisi sideülemana. Arvatud reservi 2. Diviisi staabist 1924.
Alates 1925. aastast teenis ta politseis (algul 2. politseijaoskonna ülem Tartus, viimaks Tartumaa 1. politseijaoskonna abikomissar). 16. mail lahkus ta haiguse tõttu (halvatus) politseiteenistusest.
Isiklikku.
Tema isa oli helilooja Friedrich Saebelmann.