tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Villota

Villota ehk villotta on mitmehäälne ilmaliku sisuga laul, mis oli levinud 16. sajandil Itaalia põhjaosas, Friulis ja Veneetsia ümbruses. Pärines osaliselt rahvamuusikast, sarnanes Lõuna-Itaaliast pärit villanellaga. Villota areng toimus pisut varasemast ja samaaegsest "frottola"'st sõltumatult.
Juba 16. sajandil kasutati nimetust vahetevahel villanellaga sünonüümsena. Villotat on tänapäeval nimetatud ka "frottola" üheks alaliigiks ja vahel koguni madrigaliks.
Kirjeldus.
Villotas põimusid mõned rahva- või tänavamuusikale omased tekstijooned ja kunstmuusikale omane läbikomponeeritud mitmehäälsus, kuid puudus neid ühtseks rühmaks koondav vormitunnuste kogum. Enamasti olid nad neljahäälsed ja varieerisid akordilisust polüfoonilise imitatsioonitehnika kasutamisega, tekstid olid talupoegade tegemiste teemal. Selle laulutüübi eelkõige meelelahutuslikku olemust näitas omapärane mõttetute silpide kasutamine laulu tekstis ("lilolela"), sageli esinevad roppused ja muusika tantsuline rütm.
Tekstid on pigem deklamatoorsed, neis puudub "frottola"-tekstide luulelisus ja madrigalitekstide rütmiline voolavus, mis on viinud mõned uurijad mõttele 16. sajandi alguse prantsuse šansooni mõjust villotale.
Pikematel ja keerukama ülesehituse ja muusikaga villotadel oli "nio", eraldi osa, mis toimis refräänina ja eristus salmi või salmide põhiviisist kiirema tempo või erineva meetrumi poolest. Villotade puhul ilmnes teksti dialektist sageli laulu päritolukoht: laule märgiti nimetustega nagu "villote alla paduana" (Padua), "alla veneziana" (Veneetsia) või "alla mantovana" (Mantua)..
Näited.
Ehkki tegemist polnud nii-öelda "kõrge" žanriga, olid mõned laulud väga populaarsed ning leidsid tee juba 1520. aastatel trükitud kogumikesse, samuti esinevad samades laulukäsikirjades kus varased madrigalid. Trükitud kogumikus "Libro primo de la croce: ... canzone, frottole, and capitoli" (Rooma, 1526) on madrigalide ja kantsoonide hulgas rida juba originaalis villotadeks nimetatud laule, nagu Francesco Patavino "Dilla d'acqua sta mia amorosa", mille tekst põhjab vana naist, kes hoiab silma peal laulu minategelase armastatul, sama autori "Un cavalier de Spagna", mis kirjeldab, kuidas Hispaania ratsanik meelitab juhuslikult kohatud ilusat neidu ja pooleldi prantsuskeelne "Vrai dieu d'amor chi mi conforterà" jne. Mõnel on väga lühike, vaid neljarealine tekst, mõnel mitmesalmiline. Tähenduseta silpidest leelutused tekstis esinevad mitmel, näiteks kolmest külaneiust kõneleva Marchetto Cara "Le son tre fantinelle" või kaunist tundmatut neidu kirjeldava Sebastiano Festa "l'Ultimo di de maggio" refräänis. 
Villotaks on nimetatud Josquin Desprez' laulu "Scaramella va alla guerra", milles esineb koomiline peategelane ja arusaamatutest silpidest refrään "Lo zombero boro borombetta, lo zombero boro borombo" jne.
Hilisematest autoritest kirjutas villotasid Filippo Azzaiolo, kes pealkirjastas oma kolm 1560–1570 ilmunud laulukogumikku "Le Villotte del Fiore alla padovana". Tema laulude stiili iseloomustab meetrumite vahetamine laulu jooksul.
Koroonapandeemia Tšehhis

2020. aasta koroonapandeemia Tšehhis on osa ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatumisjuhtum tuvastati Tšehhis 1. märtsil 2020.
Kronoloogia.
Tuvastatud nakatunuid Tšehhis, allikas:
The Mandalorian

"The Mandalorian" (ka "Star Wars: The Mandalorian") on 2019. aasta Ameerika Ühendriikide ulmetelesari, mille idee autor, stsenarist ja produtsent on Jon Favreau.
Seriaal avaldati Disney+ voogedastusteenuses 12. novembril 2019. Tegevus toimub George Lucase loodud "Star Warsi" universumis viis aastat pärast "Jedi tagasitulekut" ja räägib Mandalore'i pearahakütist.
Sarja teine hooaeg avaldati 2020. aasta sügisel.
Villancico

Villancico (hispaania keelest, hääldus [biʎanˈθiko]), portugali variandis "vilancete", oli luule- ja muusikavorm, mis oli Pürenee poolsaarel levinud 15.–18. sajandini, alates 16. sajandist ka Ladina-Ameerikas. Nagu renessanssmuusikale iseloomulik, võidi seda laulda kas pillisaateta või pillidega hääli asendades või dubleerides. Algselt võis "villancico" olla rahvalaul, kuid see arenes kiiresti kunstmuusika üheks vormiks.
Jüri Talvet on kasutanud ka häälduspärast kirjapilti "viljanssiiko".
Hispaaniakeelses maailmas tähistab sõna "villancico" tänapäeval lihtsalt jõululaulu.
Vorm.
"Villancico" vorm sarnaneb märgatavalt keskaegse "cantiga" vormiga ja araabia-Andaluusia zadžaaliga.
Nii "villancico" tekst kui ka muusika koosnevad kahest osast. See algab refrääniga ("estribillo"), millel on oma meloodia, refräänile järgneb hoopis teise meloodiaga salm ("stanza" või "copla" või "glosa"). "Copla" omakorda jaguneb eelkõige muusikaliselt "mudanza"'ks ja "vuelta"'ks. Tekstis riimub "vuelta" "mudanza" viimase reaga, kuid muusikas on tal sama viis kui refräänil. Järgneb taas refrään, mis mitmesalmilisel "villancico"'l on iga salmi vahel.
Näiteks 15. sajandi anonüümses "villancico"'s "Entra mayo y sale abril" kogumikust Cancionero de Palacio riimiskeemiga AB cccb AB:
Entra mayo y sale abril:
¡tan garridico le vi venir! ("estribillo")
Entra mayo con sus flores, (algab salm, "mudanza" 'muutus')
sale abril con sus amores,
y los dulces amadores ("vuelta" 'pööre', 'tagasipöördumine', algab "estribillo" muusika)
comiencen a bien servir. 
Entra mayo y sale abril:
¡tan garridico le vi venir! ("estribillo" kordub refräänina)
Vaimuliku sisuga "villancico"'s "Ave, Virgo, gratia plena" samast kogumikust on riimiskeem ABB cddc cbb (ABB)
¡Ave, Virgo, gratia plena,
O Regina mater Dei,
domina, memento mei! ("estribillo")
Ante secula creata ("mudanza")
en la mente concebida,
ante santa que naçida
tu es Virgo beata.
¡O purifica sacrata ("vuelta")
dulcissima mater Dei,
domina, memento mei!
Muusika.
15. ja 16. sajandi "villancico"-repertuaar on rikkalikult säilinud laulukogumikes "cancionero"'des. Laulud oli kolme- või neljahäälsed, nende tekstuur oli pigem homofooniline-akordiline või kontrapunktiline kui keeruka polüfooniaga. Varasema perioodi olulisimad "villancico"'sid kirjutanud autorid olid Juan del Encina, Francesco de la Torre ja Pedro de Escobar. Juba umbes 1500. aasta paiku hakkasid ilmuma ka "villancico"'de seaded "vihuela"- või kitarrisaatega soololauludena nii portugali kui ka hispaania keeles. Nende autorite seas on selle perioodi suurimad "vihuela-"mängijad nagu Luis Milán ja Miguel de Fuenllana.
17. sajandi "villancico" oli enamjaolt vaimulik laul, sageli jõululaul. Neljahäälne keeruka polüfooniaga "estribillo" vaheldus lühikeste lihtsa tekstiga neljarealiste salmidega, millel võis olla orelisaade, kuid saateks võidi kasutada ka teisi pille. 18. sajandiks oli see vorm paisunud dramaatiliseks kantaadiks aariate ja kooridega.
Ateist (ajakiri)

Ateist : "Teaduslik-metoodiline usuvastane kuukiri", oli usuvastane ajakiri, mis ilmus 1941. aasta veebruarist kuni 1941. aasta juunini Tallinnas.
Ajakiri oli NSV Liidu Võitlevate Usuvastaste Liidu Eesti NSV Organiseeriva Toimkonna häälekandja / RK Poliitiline Kirjandus.
Vastutav toimetaja oli K. Juhanson, tegevtoimetaja Ago Jõger, tehniline toimetaja Karl Vanaveski, korrektor Helene Johani.
Ajakirjas ilmusid Gori karikatuurid.
Kokku ilmus 6 numbrit.
Trükiti trükikojas Kommunist 10 000 eksemplari.
Ateist oli kantud 1941. aastal Saksa okupatsioonivõimu poolt avaldatud Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestikku.
Lingenau

Lingenau on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Geograafia.
Lingenau asub Bodeni järvest kagus 685 m kõrgusel. 30,8% territooriumist on metsa all. See on Saksamaa-Austria ühisprojekti "Naturpark Nagelfluhkette" liige.
Ajalugu.
Lindigenowet on kirjalikult esmamainitud 1227. aastal. See on vanim asustus Vorderwaldis (tuntud ka kui Vorderer Bregenzerwald) ja kuulus pikka aega Mehrerau kloostrile.
Habsburgid valitsesid Vorarlbergi osi vaheldumisi Tiroolist ja Kaugemast Austriast (Freiburg im Breisgau). Aastatel 1805–1814 kuulus Lingenau Baierile, siis taas Austriale. Austria Vorarlbergi liidumaa moodustamisest 1861. aastal kuulub Lingenau Vorarlbergi.
Sajandeid, kuni Teise maailmasõja alguseni, said elanikud kasu Bad Hohlist, mis asub rauarikkal allikal nimega Maxriese.
Aastatel 1945–1955 oli Lingenau Prantsuse okupatsioonitsooni osa Austrias.
Kultuur.
Püha Ristija Johannese kihelkonnakirik ("Hl. Johannes der Täufer") ehitati 19. sajandil.
Barokne Püha Anna kabel ("Hl. Anna") ehitati 1722. aastal ja on tehtud tufist.
Tuffi loodusrada ("Quelltuff-Naturlehrpfad") loodi oja lähedale, mis lõhestab üle 40 m kõrgust Quelltuffi (tuff). See vaatepilt loodi hilisel jääajal.
Puidust Gschwendtobeli sild Lingenau ja Eggi vahel üle Subersachi jõe ehitati 1834. aastal Alois Negrelli poolt, kes töötas ka Suessi kanali kallal. Arvestades selle vanust, peetakse silda inseneri- ja puusepatööde meistriteoseks.
Rippsild Lingenau ja Eggi vahel üle Subersachi jõe on jalakäijate tross-sild, mis ehitati 1901. aastal. Silla pikkus on 57 m ja tänapäeval kasutavad seda ainult jalutajad.
Bregenzerwälder Käsekeller on Lingenaus olnud aastast 2002. Selles juustukeldris hoitakse vanandamiseks üle 32 000 juustuketta. See on "Käsestraße Bregenzerwaldi" algatus säilitada väikesemahulist põllumajandust ja kohalike toodete mitmekesisust Bregenzerwaldis ja seega toetada Vorarlbergi juustukultuuri. Juustukelder on enam kui 6,5 miljoni euroga läbi aegade suurim investeering Vorarlbergi piimatööstusse.
Bregenzerwald Umgang (otsetõlkes 'Bregenzerwaldi jalutuskäik') näitab 12 küla Bregenzerwaldis, sealhulgas Lingenaud. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil antakse jalutajatele teavet Bregenzerwaldi tüüpilise arhitektuuristiili kohta läbi sajandite.
Ušniša

Ušniša (sanskriti keeles उष्णीष, uṣṇīṣa) on ikonograafiliselt Buddha kujutise pealael asuv kõrgendik, üks budade või suurmeeste tunnustest.
Ušniša päritolu ja tähendus ei ole selge. Seda on peetud teatud eriliseks peakatteks või turbaniks, austusväärsete isikute pea kohal hoitava päikesevarju sümboliks, juustest moodustatud sõlmeks või põiminguks, sümboolseks tuleleegiks, eriliseks krooniks või kroontšakra kujutiseks vmt. Ühelegi nendest selgitustest pole piisavalt kinnitusi. Paljude tekstide põhjal oli Buddha kiilaspäine, juuksed raseeritud. 
Ühe seletuse kohaselt võib selline Buddha kujutis ilmuda sügavas meditatsiooniseisundis ning esineda äratuntavalt ka Mandelbroti fraktalis.
Hospidallaev

Hospidallaev, ka haiglalaev, laatsaretlaev (inglise keeles "hospital ship", saksa keeles "Lazarettschiff", vene keeles "госпитальное судно"), on haigete raviks ja transpordiks valmistatud või kohandatud mereväe abilaev või tsiviillaevanduse eriotstarbeline laev.
Kirjeldus ja kasutus.
Hospidallaev peab olema värvitud valgeks ja märgistatud punaste ristidega. Sellel ei tohi olla pardarelvastust, kuid personalil võib olla käsirelvastus enese ja haigete kaitseks. Hospidallaevu ei tohi rünnata, kuid suurte sõdade ajal on seda nõuet ka eiratud.
Rahuajal kasutatakse hospidallaevu merelise juurdepääsu olemasolul sageli suurte suuremate kriiside või katastroofide piirkonnas meditsiinilise abi võimekuse operatiivseks tõstmiseks.
Global Mercy.
Suvel 2021 valmib heategevusorganisatsiooni Mercy Ships jaoks maailma suurim tsiviilhospidallaev Global Mercy. Laev ehitatakse Hiinas ja seadmestatakse Belgias ning selle reeder on Stena Ro-Ro. Laeval on 6 operatsioonisaali, 200 haigevoodit, laboratoorium, vastuvõturuumid ning silma- ja hambakliinik. Esimene Global Mercy peatuskoht on Sudaanis, kus abivajajaile osutavad abi 600 vabatahtlikku. Global Mercy on 174 m pikk ja 28,6 m lai kogumahutavusega 37 000.
Lochau

Lochau on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas. See asub Bodeni järve ääres Saksamaa piiri lähedal. Umbes 50,3% valla territooriumist on metsa all. Pfänderi mägi on valla osa, olles ka Bregenzi peamine mägi. Läänes moodustab Leiblachi jõgi piiri Saksamaaga.
Ajalugu.
Habsburgid valitsesid Vorarlbergi maid vaheldumisi Tiroolist ja Kaugemast Austriast. Aastatel 1805–1814 kuulus vald Baierile, siis taas Austriale. 1861. aastal sai see Austria Vorarlbergi liidumaa osaks. 
Teise maailmasõja ajal asus seal Dachau koonduslaagri all-laager. Aastatel 1945–1955 oli vald Prantsuse okupatsioonitsooni osa.
2020. aasta börsikrahh

2020. aasta börsikrahh on ülemaailmne börsikrahh, mis algas 20. veebruaril 2020 2019.–2020. aasta koroonapandeemia ajal. Dow Jones, S&amp;P 500 ja NASDAQ-100 – kõigi indeksid langesid vähemalt 10% 27. veebruaril, sellest sai kõige halvem kauplemisnädal pärast 2007.–2008. aasta finantskriisi. Turud muutusid järgmisel nädalal (2.–6. märts) väga kõikuvaks, muutlikkus aktsiaturul on vähemalt 3% kauplemispäeva kohta (v.a 6. märts). 9. märtsil langesid kõik kolm Wall Streeti börsiindeksit rohkem kui 7% ja enamik maailma börse teatas tugevatest kontraktsioonidest, peamiselt vastusena 2019.–2020. aasta koroonapandeemiale ning Saudi Araabia ja Venemaa naftahinna sõjale. See sai kõnekeeles tuntuks kui must esmaspäev ja sel ajal oli börsidel suurim langus päraste suurt majandussurutist 2008. aastal.
Kolm päeva pärast musta esmaspäeva toimus järjekordne langus, must neljapäev, mil aktsiad Euroopas ja Põhja-Ameerikas langesid rohkem kui 9%. Wall Streetil kogeti suurimat ühepäevast protsendi langust pärast 1987. aasta musta esmaspäeva ja FTSE MIB Borsa Italianal langes peaaegu 17%, olles mustal neljapäeval kõige suurema languse saanud börs maailmas. Vaatamata ajutisele rallile 13. märtsil (kui turgudel oli parim päev alates 2008. aastast), langesid kõik kolm Wall Streeti indeksit 16. märtsil 12%. Vähemalt üks börsiindeks igas G7 riigis on välja kuulutanud, et nad on nn karuturul.
Saalfelden

Saalfelden am Steinernen Meer on linn "(Stadtgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas. Saalfelden on ringkonna suurim linn ning liidumaal Salzburgi ja Halleini järel kolmas.
Kuigi Saalfeldeni ala on ajaloolises Pinzgau piirkonnas alati kõige rahvarohkem olnud, asub ringkonna halduskeskus Zell am Sees.
Saalfelden am Steinernen Meer asub kõrgusel 744 m merepinnast. Suurema osa omavalitsusest moodustab Saalfeldeni nõgu ("Saalfeldner Becken"), mis asub järgmiste Põhja-Lubjakivialpide mäestike vahel:
Lõunasse on nõgu üldiselt avatud, kulgedes Zelli järve ja Salzachi jõega Zelli nõkku "(Zeller Becken") – seetõttu kasutatakse kogu oru kohta ka mõistet Zell-Saalfeldeni nõgu "(Zeller-Saalfeldener Becken)" – ning võimaldab vaadet Kõrg-Tauernile, eriti silmapaistvatele Kitzsteinhorni ja Großes Wiesbachhorni tippudele. Kahte nõgu eraldab vaevumärgatav orupõhja veelahe. See nõgu on üks suuremaid Sise-Alpide nõgusid.
Peamine jõgi nõos on Saalach. See algab ülemisest Glemmtalist, suubub nõkku Saalfeldenist lõunas ja läbib nõo põhjast lõunasse. Saalfeldenit idast läände läbiv Saalachi parempoolne lisajõgi on Urslau oja. Vasakpoolne lisajõgi Leoganger Ache suubub Saalachisse läänest. Lisaks voolab seal mitu väiksemat lisajõge. Nõo keskosas on Kühbühel ("veiseküngas"), mis on sadakond meetrit kõrge.
Ainus järv ulatuslikus nõos on tehislik Ritzensee, mis on kaevatud vaba aja veetmiseks. Teised kunstlikud tiigid on rajatud peamiselt õngitsemise ja turismi jaoks.
Saalfeldeni omavalitsuse osad on Bergham, Farmach, Gerling, Haid, Hohlwegen, Lenzing, Lichtenberg ja Saalfelden ise.
Ajalugu.
Varased arheoloogilised leiud Saalfeldeni nõos pärinevad neoliitikumist. Pidev asustus on dokumenteeritud hilisest rauaajast, kui keldi hõimud piirkonda ilmusid. 7. sajandil asusid põhja poolt piirkonda baierlased. Sadakond aastat hiljem mainisid Salzburgi piiskopid esimest korda registris Saalach jõel asuvaid "Salveti" valdusi. Sel ajal, kui neist sai osa Karolingide impeeriumist, liideti maad frankide Pinzgau maakonda.
Salzburgi peapiiskop Hartwig omandas Saalfeldeni valdused 1000. aasta paiku; ja 13. sajandi alguses kuulus kogu Pinzgau piirkond vürstlikele piiskoppidele. Saalfeldenit on esmamainitud turulinnana 14. sajandi keskpaigas. See jäi Salzburgi vürstliku peapiiskopkonna osaks kuni sekulariseerimiseni 1803. aastal.
Koos Salzburgi maadega läks Saalfelden 1816. aastal lõpuks Austria keisririigile. Linnaõiguse sai see 2000. aastal.
Sport ja vaba aeg.
Ritzensee ja külgnev Kollingwaldi mets on puhkealad Saalfeldeni linnarahvale. Järve kasutatakse suviti suplemiseks ja talviti uisutamiseks.
Jalgradu ja radu kasutatakse talvel murdmaasuusaradadena. Uttenhofeni külas on mitu suusahüppetorni, sealhulgas Felix Gottwaldi suusahüppestaadion ja kahevõistluse keskus. Saalfelden teenis kuulsust murdmaa- ja laskesuusatamises oma tippsportlaste kaudu: Felix Gottwald, Simon Eder, Julian Eberhard ja Tobias Eberhard. 
2006. aastast toimub Saalfeldenis igal aastal augustis rahvusvaheline triatlonivõistlus "Tri Motion Austria".
Chung Sye-kyun

Chung Sye-kyun (korea keeles 정세균, hanjas 丁世均; sündinud 5. novembril 1950) on Lõuna-Korea poliitik, alates 14. jaanuarist 2020 kuni 16. aprillini 2021 Lõuna-Korea peaminister. Ta oli aastatel 2016–2018 Lõuna-Korea Rahvusassamblee spiiker.
Chung juhtis aastatel 2008–2010 riigi suurimat opositsioonierakonda Demokraatlikku Parteid (DP). Ta oli kahel korral DP eelkäija Uri partei esimees, alguses kohusetäitjana oktoobrist 2005 kuni jaanuarini 2006 ning seejärel veebruarist augustini 2007, mil erakond tegevuse lõpetas.
9. juunil 2016 valiti ta kaheks aastaks Rahvusassamblee spiikriks. Kuna seaduse järgi ei tohi parlamendi spiiker erakonda kuuluda, lahkus ta enne ametisse astumist Korea Demokraatlikust Parteist (KDP). Pärast ametiaja lõppu 29. mail 2018 taasliitus ta KDP-ga.
Mellau

Mellau on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Geograafia.
Mellau on Bregenzerwaldi osa. See asub Kanisfluh' mäe jalamil, mida peetakse Bregenzerwaldi maamärgiks.
Ajalugu.
Aastatel 1805-1814 kuulus Mellau Baierile, siis taas Austriale. Pärast Teist maailmasõda oli vald 10 aastat Prantsuse okupatsioonitsooni osa. 1870. aastal oli Mellaus suur tulekahju. Kirik, kool, pastoraat ja veel 18 maja põlesid maha.
Turism.
Pärast Damülsi ja Mellau suusapiirkondade ühendamist 2010. aastal loodi suurim suusapiirkond Bregenzerwaldis ja üks suuremaid suusapiirkondi Vorarlbergi liidumaal: Damüls-Mellau suusapiirkond.
2015. aasta suvel ja sügisel ehitati "Mellaubahn" ümber, vana köisraudtee aastast 1972 asendati samal marsruudil monokaabli kujul. Pärast umbes 20 miljoni euro investeerimist hakkas 4. detsembril 2015 tööle uus 10-kohaline gondeltõstuk.
Bregenzerwald Umgang
Mellau on osa "Bregenzerwald Umgangist" (sõna-sõnalt: "Bregenzerwaldi jalutuskäik"). Jalutuskäik näitab Bregenzerwaldi 12 küla. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil kutsutakse jalutajaid kogema tüüpilist Bregenzerwaldi arhitektuuristiili läbi aegade.
Tühiasi.
Austrias on Mellau tuntud Bregenzerwaldi bändi "Holstuonarmusigbigbandclub" laulust "Vo Mello bis ge Schoppornou" (alemanni murdes: "Mellaust Schoppernausse").
Koroonapandeemia Valgevenes

Koroonapandeemia Valgevenes on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Kronoloogia.
Esimene haigestunu tuvastati Valgevenes 28. veebruaril 2020. 31. märtsil leidis kinnitust esimene COVID-19 põhjustatud surmajuhtum.
13. aprillil väitis Valgevene president Alaksandr Łukašenka, et valgevenelased ei sure mitte koroona tõttu, vaid kroonilistesse haigustesse, mis arenevad Covid-19 taustal. Märtsis oli ta pandeemiat psühhoosiks nimetanud.
9. mail toimus Minskis pandeemiast hoolimata võidupühaparaad.
Andmestik.
Tuvastatud nakatunuid Valgevenes, allikas: https://coronavirus.of.by/]
Mittelberg (Vorarlberg)

Mittelberg on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Geograafia.
Mittelbergi vald ühildub Kleinwalsertaliga, oruga, mis on ainsa ligipääsuteega Saksamaalt. Kuigi see ei ole eksklaav kitsas tähenduses (see külgneb ülejäänud Austriaga), lõi tema geograafiline asend erilise olukorra. Näiteks on sel nii Austria kui ka Saksa sihtnumbrid. 1891. aastal sai Kleinwalsertal tolliliidu Saksamaaga, vaba piiri, ja kasutas Saksa marka. Pärast Austria ühinemist Euroopa Liiduga 1995. aastal, Schengeni leppe sõlmimist (1997) ja euro kasutuselevõttu (2002) seda eristaatust enam ei kasutata. Asukoha tõttu kehtivad siiski mitmed maksustamiserinevused, nagu alandatud käibemaksumäär.
Möggers

Möggers on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Domenico da Piacenza

Domenico da Piacenza, ka Domenico da Ferrara (sündinud umbes 1420, surnud umbes 1475) oli 15. sajandi Itaalia tantsuõpetaja ja tantsuteoreetik, vanima teadaoleva tantsuõpiku "De arte saltandi et choreas ducendi" autor ja esimene nimepidi tuntud tantsumeister üldse.
Tema õpilased olid kaks teist kuulsat 15. sajandi tantsuõpetajat Guglielmo Ebreo da Pesaro ja Antonio Cornazzano.
Eluloolist.
Domenico sündis Põhja-Itaalias Piacenzas 1400. aastate algul. Tantsu õpetama asus ta umbes 1440. aasta paiku.
1441. ja 1450. aasta vahemikus läks ta Piacenzast Ferrarasse tööle markkrahv Leonello d'Este õukonda. Millalgi 1452. ja 1463. aasta vahel sai Domenico Kuldkannuse rüütliks ja on arvatud, et tiitli andis talle Saksa keiser Friedrich III. 1455. aasta aprillis kirjutas ta tantsu Niccolò III d'Este vallastütre Beatrice ja Tristano Sforza pulmadeks ja 1455. aasta lõpul koostas tantsud Ippolita Maria Sforza ja Alfonso II pulmadeks. Domenico da Piacenza suri 1470. aasta paiku Ferraras.
Teosed.
1450. või 1460. aastatel andis Domenico välja traktaadi "De arte saltandi et choreas ducendi / De la arte di ballare et danzare" 'Tantsukunstist', mis hoolimata kakskeelsest pealkirjast oli üleni itaalia keeles. Selles andis ta õpetused paarikümne tantsu tantsimiseks: Belreguardo (kahes versioonis), Leoncello (kahes versioonis), La ingrata, La giloxia, Pizochara, Vercepe, Prexonera, Belfiore, Anello, Marchexana, Jupiter, Fia Guielmin (kahes versioonis), Mercantia, Sobria, Tesara, Daphnes, Mignotta (kahes versioonis), Corona, Gioiosa. Tantsud jagunevad vaid kahte žanri – ühtlase meetrumiga "bassadanza" ja erinevaid rütme vahetav "ballo". Domenico tantsukirjeldustes esineb neli tempot: "bassadanza misura", "quaternaria misura", "saltarello misura" ja "piva misura" ning viis põhisammu: "sempio", "doppio", "continenza", "ripresa", "riverenza". Samme pole kirjeldatud. Peaaegu iga tantsukirjelduse eel on lisatud noodijoonestik märkega "...[tantsu nimi] in canto", millel on kirjas ühehäälne muusika valges mensuraalnotatsioonis. Kirjapandud muusika puudub sama tantsu teiste versioonide eel ja neljal tantsul lõpus. Samuti on teosesse lisatud üldine kirjeldus, millised peaks olema hea tantsija oskused: muusika tempo tajumine, hea mälu ja teadmised sammudest, maneer (Domenico võrdleb tantsija liikumist gondli liikumisega rahulikul merel), erksus, liigutuste mõõdukus, keha kontrollimise oskus nii kohapeal kui ka ruumis ja nobedus. Traktaat on säilinud ainsas eksemplaris Prantsusmaa rahvusraamatukogus Pariisis (Paris Bibliothèque Nationale, f. Ital 972) ja seda tuntakse käsikirja PnD all. Erinevad autorid on käsikirja dateerinud 1450. aastatesse, mõni aga isegi 1425. aastasse.
Domenico loodud või talle omistatud tantse on leitud ka muudest käsikirjadest viitega "meister Domenicole": Fioretto, La Gelosia (variant), Lioncello vecchio (variant), Petite Rien, Rostiboli Gioioso, Febus, Flandesca, Fortunosa ja Reale (kahes versioonis) jt.
Domenico sammude ja tempode nimetusi kasutavad oma teostes ka tema õpilased Antonio Cornazzano ja Guglielmo Ebreo.
Reuthe

Reuthe on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas. Selle peamine majandusharu on turism.
Geograafia.
Reuthe asub Bregenzerwaldis. 53,4 % piirkonnast on metsa all, 11,6 % on alpimaa.
Kultuur.
Kihelkonnakirik Hl. Jakobus ehitati 1248. aastal. 2002. aastal ehitati uus orel.
Reuthe on Bregenzerwald Umgangi osa (sõna otseses mõttes "Bregenzerwaldi jalutuskäik"). Jalutuskäik näitab 12 traditsiooniliselt ehitatud küla Bregenzerwaldis. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil antakse jalutajatele teavet Bregenzerwaldi tüüpilise arhitektuuristiili kohta läbi sajandite.
Viktor Trepak

Viktor Trepak (ukraina keeles Віктор Миколайович Трепак, sündinud 25. augustil 1975 Skoles Skole rajoonis Lvivi oblastis) on Ukraina jurist ja riigiametnik.
Haridus.
Ta lõpetas aastal 1997 Lvivi ülikooli.
Töökäik.
Trepak oli alates 8. oktoobrist 2019 kuni 30. märtsini 2020 Ukraina peaprokuröri asetäitja.
Riefensberg

Riefensberg on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Riefensberg on Nagelfluhkette looduspargi osa, mis on kogupindalaga 401 km² ja 24 km pikk ning hõlmab 6 Baieri ja 8 Vorarlbergi valda.
Ajalugu.
Riefensbergi linna ("rivinsperc") on esmamainitud 1249. aastal paavst Innocentius IV ürikus.
Kultuur.
Kihelkonnakirik St. Leonhard ehitati 1426. aastal, seda laiendati aastatel 1818–1821 ja renoveeriti aastatel 1969–1971.
Kabel St. Anna ehitati 18. sajandil ja on rikas barokk-kujude poolest.
2010. aastal leiti Aueri veski umbes 300 aastat vana veskikivi. Riefensbergis olid 17.–19. sajandil mõned veskid. Jahvatuskivi on välja pandud jalgteele.
Juppenwerkstatt Riefensbergis värvitakse ja õmmeldakse Bregenzerwaldi rõivaid endiselt traditsioonilisel viisil. Tüüpilist "Bregenzerwälder Juppet" poodides "valmis kujul" ei müüda, vaid seda saab Juppenwerkstattis ainult individuaaltööna valmistada. Tänapäeval kannavad Bregenzerwaldi naised Juppet pulmades ja pühapäeviti kirikus.
Tarifa

Tarifa on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis. See asub Vahemere ääres Marroquí neemel. Seal asub Mandri-Euroopa lõunapoolseim punkt. Linnas elab 18 169 elanikku.
Iga 40 minuti tagant tuleb laev Tangerist.
Koroonapandeemia Austrias

Koroonapandeemia Austrias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimesed haigestunud tuvastati Austrias 25. veebruaril 2020 Innsbruckis. Nendeks olid Lombardiast pärit itaalia mees ja naine, kes olid mõned päevad varem käinud Bergamos.
12. märtsil suri esimene koroonaohver, 69-aastane mees, kes oli Itaaliast naasnud.
13. märtsil kehtestati karantiin mitmes Tirooli liidumaa vallas ja külas (Ischgl, Kappl, See, Galtür ja Sankt Anton am Arlberg).
14. aprillil leevenesid alates märtsist kehtinud asutuste lahtiolekupiirangud, tööd võisid alustada mitmesugused väikepoed. Samal ajal laiendas Austria valitsus maskikandmise kohustust. Kõiki Austria elanikke kohustati maski kandma sisseoste tehes ja ühistransporti kasutades. Riigis oli selle päeva seisuga registreeritud 6142 haigusjuhtu ja 384 surmajuhtu.
22. oktoobril teatati, et ööpäevaga lisandus 2435 uut nakatunut.
Alates 1. veebruarist 2022 on austerlased seadusega kohustatud end koroonaviiruse vastu vaktsineerima.
Andmestik.
Tuvastatud nakatanuid Austrias, allikas:
Aprill 2020

Aprill 2020, kroonika.
2020. aasta aprill algas kolmapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast neljapäeval.
Manuel Marrero

Manuel Marrero Cruz (sündinud 11. juulil 1963) on Kuuba poliitik, alates 21. detsembrist 2019 Kuuba peaminister. Ta on 43-aastase pausi järel riigi esimene peaminister, aastatel 1976–2019 sellist institutsiooni Kuubal ei olnud. Enne Marrerot oli viimati peaminister Fidel Castro.
Marrero kuulub Kuuba Kommunistlikku Parteisse ning oli aastatel 2004–2019 riigi turismiminister. Tema ametiajal taastus riigi turismisektor jõudsasti.
Ta on varem olnud arhitekt ning töötanud Gaviotas Kuuba sõjaväe turismiharus, kus ta oli auastmelt kolonel.
Jānis Jurkāns

Jānis Jurkāns (sündinud 31. augustil 1946 Riias) on poola rahvusest Läti poliitik.
1974. aastal lõpetas ta Läti Ülikooli inglise filoloogia erialal. 1974–1978 töötas samas inglise keele ja kirjanduse õppejõuna. Poliitilisetel põhjustel sunniti ta õppejõu ametist loobuma ja aastatel 1981–1989 töötas ta dekoratiivkunsti kombinaadis. 1989. aastal asus ta tööle Läti Rahvarinde väliskomisjonis.
Alates 22. maist 1990 kuni 10. novembrini 1992 oli Jānis Jurkāns Läti välisminister.
1994. aasta märtsist kuni 2005 aastani oli Jurkāns Rahva Üksmeele Partei esimees ja Läti Seimi liige.
Ballata

Ballata on tantsulaulust välja kasvanud luule- ja muusikavorm, mis oli Itaalias ilmaliku lauluna kasutusel 13.–15. sajandil. Seda on peetud ka prantsuse "virelai" itaaliapäraseks paralleeliks.
Ajaloost.
Kunagisele põlvnemisele tantsulaulust vihjab kõigepealt lauluvormi nimi, "ballare" tähendab 'tantsima'. Tantsulaulule viitab ka teksti ja muusika vorm: algselt koosnes see koori lauldud refräänist ("ripresa") ja salmidest ("stanze"), mida laulis solist. Esimesed teadaolevad "ballata"-vormis tekstid on muusikata ja pärinevad 13. sajandi teisest poolest. Dante mainib "ballata"'t oma teoses "De vulgari eloquentia", märkides, et kantsoon on üllam kui "ballata", sest et "ballata" vajab peale lauljate veel tantsijaid, kelle jaoks ta on loodud:
"Adhuc: quicquid per se ipsum efficit illud ad quod factum est, nobilius esse videtur quam quod extrinseco indiget: sed cantiones per se totum quod debent efficiunt, quod ballate non faciunt: indigent enim plausoribus, ad quos edite sunt; ergo cantiones nobiliores ballatis esse sequitur extimandas, et per consequens nobilissimum aliorum esse modum illarum, cum nemo dubitet quin ballate sonitus nobilitate excellant." ("De vulgari eloquentia" libro II, iii. 5, 1304–1305)
Giovanni Boccaccio "Dekameronis" lauldakse iga päeva lõpul üks "ballata".
Vorm.
"Ballata" värsiread on tavaliselt kas üheteistkümne- või seitsmesilbilised või kombineeritakse üheteistkümne- ja seitsmesilbilisi ridu. Tekstiline ja muusikaline struktuur on täpses vastavuses. "Ballata" algab refrääniga, järgneb salm uue meloodiaga, salmi teine pool on "volta", mis toob sisse endise meloodia uute sõnadega, ja seejärel korratakse refrääni uuesti (muusikalise struktuuri skeem A Bba A):
Näiteks Francesco Landini kahehäälne "ballata" "Ecco la primavera" on vaid ühe salmiga, riimiskeem abba cdcd deea abba:
Ecco la primavera,
Che'l cor fa rallegrare,
Temp'è d'annamorare
E star con lieta cera. ("ripresa")
Noi vegiam l'aria e'l tempo
Che pur chiam' allegreça
In questo vago tempo
Ogni cosa vagheça. (salm)
L'erbe con gran frescheça (salm jätkub, "volta")
E fior' coprono i prati,
E gli arbori adornati
Sono in simil manera.
Ecco la primavera
Che'l cor fa rallegrare
Temp'è d'annamorare
E star con lieta cera. ("ripresa" kordub)
Erinevus "virelai"'st.
"Ballata" muusikaline põhistruktuur on sama mis "virelai"'l, kuid
Muusika.
"Trecento" muusikas oli "ballata" kõige olulisem ilmaliku laulu vorm, mis 14. sajandi jooksul tõrjus jõuliselt kõrvale madrigali. Üks varaseid "ballata"'de allikaid on Rossi Codex ja seal leiduvad laulud on ühehäälsed. Hilisemad "ballata"'d on tavaliselt kahe- või kolmehäälsed.
Tuntuim "ballata"'sid kirjutanud helilooja on Francesco Landini, teised tema kaasaegsed on Andrea da Firenze, Bartolino da Padova ja Johannes Ciconia. 15. sajandil kirjutas mõned "ballata"'d veel Guillaume Dufay, kuid ta oli üks viimaseid.
Artuss Kaimiņš

Artuss Kaimiņš (sündinud Arturs Kaimiņš 3. novembril 1980 Bauskas) on Läti näitleja, poliitik ja raadiosaatejuht. Teda tuntakse kui Boom FM raadiosaatejuhti. Ta oli aastatel 2014–2022 seimi liige.
Ta on lõpetanud Riia 64. Keskkooli ja Läti Kultuuriakadeemia.
Ta on olnud 16 filmi näitleja või režissöör. Ta on mänginud ka Valmiera Draamateatris ja Läti Rahvusteatris.
Şabāḩ al-Khālid aş-Şabāḩ

Şabāḩ al-Khālid aş-Şabāḩ (araabia keeles صباح الخالد الحمد الصباح, läänepäraselt Sabah Al Khalid Al Sabah; sündinud 3. märtsil 1953) on Kuveidi diplomaat ja poliitik, kes oli 19. novembrist 2019 kuni 19. juulini 2022 Kuveidi peaminister. Ta on riigitegelane, kes on olnud mitmes ministriametis. Ta kuulub Kuveiti valitsevasse aş-Şabāḩi dünastiasse.
Sooronbaj Džeenbekov

Sooronbaj Šaripovitš Džeenbekov (kirgiisi keeles "Сооронбай Шарипович Жээнбеков"; sündinud 16. novembril 1958) on Kõrgõzstani poliitik, president alates 24. novembrist 2017 kuni 15. oktoobrini 2020. Ta oli aprillist 2016 kuni augustini 2017 Kõrgõzstani peaminister.
Muhhammetkalõj Abdulgazijev

Muhhammetkalõj Düşekejeviç Abdulgazijev (kirgiisi keeles "Мухамметкалый Дүйшекеевич Абылгазиев"; sündinud 20. jaanuaril 1968) on Kõrgõzstani poliitik, 20. aprillist 2018 kuni 15. juunini 2020 Kõrgõzstani peaminister.
Elukäik.
Abdulgazijev sündis 20. jaanuaril 1968 Kirgiisi NSV Tjan-Šani oblasti Kotškori rajoonis. Aastal 1994 lõpetas ta Konstantin Skrjabini nimelise põllumajandusinstituudi agronoomia erialal ning aastal 1997 Kõrgõžstani rahvusvahelise ülikooli majandus- ja äriteaduskonna.
Kõrgõzstani peaministrina.
Ta oli 22. kuni 26. augustini Kõrgõzstani peaministri kohusetäitja. Ta nimetati ametisse, kui peaminister Sooronbaj Džeenbekov sama aasta oktoobris toimuvatel presidendivalimistel kandideerimiseks tagasi astus. Abdulgazijev oli enne seda esimene asepeaminister. 20. aprillil 2018 otsustas president Džeenbekov Sapar Isakovi valitsuse ametist vabastada ning uueks peaministriks nimetada Abdulgazijevi. Uus valitsus nimetati ametisse 25. aprillil.
Muhhammetkalõj Abdulgazijevi valitsus.
25. aprillil 2018 ametisse nimetatud valitsuse koosseis:
Aleksandr Danin

Aleksandr Sergejevitš Danin (vene keeles Александр Сергеевич Данин; sündinud 14. märtsil 1986) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011). 
Danin sai FIDE-lt 2004. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 25-aastaselt 2011. aastal.
2014. aastal tuli ta Tallinnas Paul Kerese mälestusturniiri võitjaks.
Vassili Jemelin

Vassili Vladimirovitš Jemelin (vene keeles Василий Владимирович Емелин; sündinud 1. veebruaril 1976 Leningradis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1994). 
Jemelin võitis noorte maailmameistrivõistlustel kaks hõbemedalit: 1990. aastal Fond du Lacis (USA-s) U14-vanuseastmes (Judit Polgári järel) ja 1993. aastal Bratislavas U18-vanuseastmes. Sai suurmeistriks 18-aastaselt 1994. aastal.
Venemaa meistrivõistlustel on ta kahel korral tulnud esikuuikusse (1994, 2002).
2000. ja 2008. aastal tuli ta Tallinnas Paul Kerese mälestusturniiri võitjaks.
Võistkondlik esinemine.
Jemelin võitis 1992. aastal mängides Venemaa 2. võistkonnas Moskvas peetud maleolümpial pronksmedali.
Aleksandr Lastin

Aleksandr Nikolajevitš Lastin (vene keeles Александр Николаевич Ластин; sündinud 30. november 1976 Arhangelsk – 23. jaanuar 2015 Železnovodsk, Stavropoli krai) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1997). 
Lastin sai suurmeistriks 21-aastaselt 1997. aastal. Venemaa meistrivõistlustel jagas ta 1997. ja 1999. aastal 3.–4. kohta, 2001. aastal esikohta (Bergeri koefitsientide alusel jäi talle teine koht) ja 2002. aastal Krasnodaris võitis ta meistrikulla. 
Lastin mängis kahel FIDE maailmameistrivõistlustel (nokautsüsteemis peetud turniiril). Detsembris 2001 Moskvas sai ta turniiritabelis 40. asetuse. Avaringis võitis ta Ognjen Cvitani tulemusega 1,5:0,5, kuid teises ringis kaotas Zhang Zhongile 1,5:0,5 ja langes edasisest konkurentsist välja. 2004. aastal Tripolis võitis ta teises ringis Zurab Azmaipharašvili 2,5:1,5, kuid kaotas kolmandas ringis Hikaru Nakamurale 0,5:1,5.
Konstantin Sakajev

Konstantin Rufovitš Sakajev (vene keeles Константин Руфович Сакаев; sündinud 13. aprillil 1974 Leningradis) on Venemaa maletaja ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1993). 
Sakajev on tulnud kahel korral noorte maailmameistriks: 1990. aastal Singapuris U16- ja 1992. aastal Duisburgis U18-vanuseklassis. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 1993. aastal. Kolm aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 
Venemaa meistrivõistlustel jagas Sakajev 1998. aastal esikohta (Bergeri koefitsientide alusel jäi talle kolmas koht) ja 1999. aastal Moskvas võitis meistrikulla. 2007. aasta meistrivõistlustel tuli seitsmendaks.
Sakajev on mänginud FIDE maailmameistrivõistlustel (nokautsüsteemis peetud turniirid). 1999. aastal sai ta Las Vegases turniiritabelis 28. asetuse. Kaotas teises ringis Joël Lautier'le tulemusega 1,5:2,5 ja langes edasisest konkurentsist välja. 2000. aastal New Delhis kaotas avaringis Sergei Volkovile 2,5:3,5. Detsembris 2001 Moskvas jõudis kolmandasse ringi, kus kaotas Jevgeni Barejevile 1:3. 2004. aastal Tripolis võitis avaringis Dimítrios Mastrovasílise, teises ringis Šarūnas Šulskise, kuid kaotas kolmandas ringis Aleksei Drejevile tasavägises matšis tulemusega 3:4
Sakajev on osa võtnud ka kahest Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirist: 2005. aastal tuli ta 16. kohale (10 paremat kvalifitseerusid pretendentide turniirile), seejuures võitis ta kolmandas ringis Sergei Tiviakovi ja kaotas kaheksandikfinaalis Sergei Rublevskile (1,5:0,5). 2007. aastal võitis ta avaringis Nikita Vitjugovi, kuid kaotas teises ringis Jevgeni Aleksejevile (0,5:1,5) ja langes edasisest konkurentsist välja.
Võistkondlik esinemine.
Sakajev on võitnud Venemaa esindusvõistkonna koosseisus kahel maleolümpial kuldmedali (1998, 2000). 1992. aastal Moskvas peetud maleolümpial võitis ta Venemaa 2. võistkonnas pronksmedali. 
Sakajev tegutseb ka maletreenerina. Avaldanud mitu maleraamatut.
Georgi Tõmošenko

Georgi Anatolijovõtš Tõmošenko (ukraina keeles Георгій Анатолійович Тимошенко; sündinud 1. juunil 1966 Kiievis) on Ukraina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1994). 
Tõmošenko tuli 1988. aastal Moskva malemeistriks. 1989. aastal jagas ta koos Lembit Olli ja Jaan Ehlvestiga esikohta Tallinnas toimunud Paul Kerese mälestusturniiril. Samal aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. 1990. aastal võitis Tõmošenko Edmundstonis Kanada lahtised meistrivõistlused. Suurmeistriks sai ta 28-aastaselt 1994. aastal. 2007. aastal võitis Tõmošenko teist korda Paul Kerese mälestusturniiri.
Ta töötab ka maletreenerina.
Hõbepuu

Hõbepuu ("Elaeagnus") on õistaimede perekond hõbepuuliste sugukonnast.
Levik.
Pärinevad Hiinast ja Kesk-Aasiast. Kasvab loodusikult liivasel mullal, mäekülgedel ja kaljudel.
Sümbioos.
Hõbepuude juuremügaras asuvad aktinobakterid, mis on lämmastikku fikseerivad sümbiondid.
Kasutamine.
Puuviljanduses.
Läikiva hõbepuu viljad ei sünni süüa, kuid söödavad on ahtalehise, rohkeõielise ja sarik-hõbepuu viljad.
Iluaianduses.
Eestis kasutatakse haljastuses läikivat hõbepuud.
Meetaimena.
Hõbepuud sobivad kasvatamiseks meetaimena.
Ravimtaimena.
Hõbepuu vilju kasutatakse seedehäirete raviks. Need on toniseeriva ja põletikuvastase toimega.
Aršak Petrosjan

Aršak Bagrati Petrosjan (armeenia keeles Արշակ Բագրատի Պետրոսյան; sündinud 16. detsembril 1953 Jerevanis) on armeenia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1984), FIDE vanemtreener (2004). 
Petrosjan lõpetas 1975. aastal Jerevani Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna filosoofiaosakonna. On saanud hiljem filosoofiakandidaadi kraadi.
Maletama õppis Petrosjan isa käe all kuueaastaselt. Seitsmeaastaselt võitis ta Jerevani simultaani andma tulnud suurmeister Salo Flohri. 15-aastaselt 1969. aastal täitis Petrosjan meistrinormi. On tulnud kahel korral Armeenia malemeistriks (1974, 1976). 
1978. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Petrosjan 31-aastaselt 1984. aastal. 
1985. aastal pääses Petrosjan mängima NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniirile, kus jäi 20 osavõtja seas jagama 17.–18. kohta.
Võistkondlik esinemine.
Petrosjan võitis Armeenia võistkonna koosseisus 1999. aastal Bathumis Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali ja 1992. aastal maleolümpial Manilas pronksmedali.
Maletreener.
Petrosjan tegutseb ka treenerina. Ta on olnud Armeenia malekoondise treener. Ta on treenerina abistanud Rafajel Vahanjani, Vladimir Hakobjani, Levon Aronjani, Oleg Romanišinit ja Arkadij Naiditschit.
Isiklikku.
Petrosjani väimees on Ungari malesuurmeister Péter Lékó, kes pärast naisevõttu kutsus Petrosjani Ungarisse enda treeneriks.
Rohkeõieline hõbepuu

Rohkeõieline hõbepuu ("Elaeagnus" "multiflora") on hõbepuu perekonda kuuluv põõsaliik.
Levik.
Arvatakse, et rohkeõieline hõbepuu pärineb algselt Kesk-Hiinast ning on sealt levinud edasi Koreasse ja Jaapanisse. Liik on sisse viidud Lõuna-Sahhalinile.
Kirjeldus.
Liik kasvab 1,5 m kõrguseks, mis moodustab tüve ümber juurevõsa. Võrsed on pruunid ning neil on paarisentimeetrised jäigad ogad. Taimel on elliptilised või piklikovaalsed lehed, mis on pikalt välja veninud alusega. Need on paksud, sileda pealispinnaga, lehe alumist pinda katavad hõbehallid karvakesed. 
Õied on torujad, mõlemasoolised, healõhnalised. Õitsemise aeg saabub mai teisel poolel. Õies on neli kroonlehte ja tolmukat ning üks emakas. Vili kuulub luuviljade klassi. Viljad on söödavad. Vili on enne küpsuse saavutamist kollane ning küpsedes punane. Keskmine vilja mass 1 g. Seeme moodustab vilja massist 20%. Liik viljub ka üksikpõõsana. Viljade valmimise algus on juuli teisel poolel kuni augustis. Viljad on magushapu, veidi parkiva maitsega, viljaliha on sültjas. 
Kasvatamine Eestis.
Rohkeõieline hõbepuu võib mõnel aastal lumepinnani külmuda, kuid see sõltub talvest ja kasvukohast. Taim taastub hästi pärast külmumist. Enamasti on liik talvekindel, taludes ilma katmata temperatuure –25 ... –27 °C. Õitseb ja viljub rahuldavalt. Perspektiivi puuviljanduslikuks kasvatamiseks võiks olla Kagu-Eestis. 
Kasutamine.
Iluaianduses.
Rohkeõielisel hõbepuul on dekoratiivne väärtus.
Mandelbroti fraktal

Mandelbroti fraktal ehk Mandelbroti hulk on kompleksarvude hulk formula_1, mille puhul funktsioon
formula_2 
ei haju lõpmatusse kordamisel alates väärtusest formula_3 ehk teisiti öeldes, mille puhul järgnevus 
formula_4, formula_5... 
jääb absoluutväärtuselt piiritletuks. 
Mandelbroti fraktali definitsiooni esitas prantsuse matemaatik Adrien Douady, andes sellele nime Benoit Mandelbroti järgi.
STS-81

STS-81 oli NASA Space Shuttle'i programmi missioon, mida teenindas kosmosesüstik Atlantis.
STS-81 startis 12. jaanuaril 1997 ja põkkus Miriga 15. jaanuaril. Missiooni raames külastati Vene kosmosejaama Mir, viies sinna varustust ja vahetades selle meeskonda, John Blaha asemel jäi jaama Jerry Linenger. Atlantise pardal oli ka SPACEHABi moodul, milles sooritati teaduslikke katseid.
Atlantis naasis Maale 22. jaanuaril.
Sarik-hõbepuu

Sarik-hõbepuu ("Elaeagnus umbellata") on hõbepuu perekonda kuuluv põõsaliik.
Levik.
Pärineb Ida-Hiinast, Koreast ja Jaapanist.
Kirjeldus.
Liik kasvab kuni 2 m kõrguse laiuva põõsana, läbimõõt võib olla kuni 3 m. Okstel paiknevad teravad ja jäigad ogad. Lehekuju on kitsas-elliptiline, ääred on kaardunud sissepoole. Lehed on noorena hõbedased, hiljem muutub lehe pealmine külg roheliseks ja alakülg jääb hõbedaseks. Õitseb mais kuni juunis. Õied on väikesed, kollase värvuse ja meeldiva aroomiga. Viljad valmivad augustis kuni septembris. Viljad on kujult ovaalsed, roosakas-punase värvusega ning kaetud kollakaspruunide hõbedaste täppidega. Viljakest on tugev, kuid viljaliha pehme. Viljad võivad paikneda ükshaaval või rühmiti sarikates. Vilja sees on luuseeme. 
Kasvatamine Eestis.
Liigi talvekindlus Eestis on rohkeõielise hõbepuu omast veidi väiksem. Taim võib külma talve korral külmuda kuni lumepinnani, ta küll taastub, kuid see mõjub halvasti saagikusele. Kasvatamist võiks proovida Saaremaal või väiksemate saarte kuivematel liivikutel ja kaitstud kasvukohtades. 
Kasutamine.
Kulinaarias.
Sarik-hõbepuu viljadest saab valmistada mahla.
Iluaianduses.
Liigil on head dekoratiivsed omadused, kevadel pakuvad silmailu sarik-hõbepuu õied, suvel on lehestik ilusa hõbedase varjundiga ning sügisel paistavad silma tema punased viljad. 
Meetaimena.
Sarik-hõbepuud võib kasvatada meetaimena.
Biokeemiline koostis.
Sarik-hõbepuu viljades on hapete sisaldus 1,5%, suhkrute sisaldus 7,5%, C-vitamiini sisaldus 8–45 mg 100 g toormassi kohta.
Prószków

Prószków (saksa "Proskau") on linn Poolas Opole vojevoodkonnas Opole maakonnas, Prószkówi valla halduskeskus. Prószków asub Opolest umbes 11 km lõunaedelas.
Asulat on esmamainitud 1250. aastal, linnaõigused sai 1560. aastal, kuid kaotas need 1915. aastal. Kuni 1945. aastani oli Prószków Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai Prószków tagasi 2004. aastal.
Linna olulisim vaatamisväärsus on Prószkówi loss, mis omandas praeguse kuju ümberehituse käigus aastatel 1677–1683.
STS-80

STS-80 oli NASA Space Shuttle'i programmi missioon, mida teenindas kosmosesüstik Columbia.
Missioon startis 19. novembril 1996 ning selle eesmärgiks oli paigutada kaks satelliiti orbiidile ja need hiljem uuesti kinni püüda. Missiooni ajal sai Story Musgrave ainsaks inimeseks, kes on lennanud kõigi viie NASA kosmosesüstikuga. STS-80 oli Space Shuttle'i programmi pikim mission. Missiooni ajal pidi toimuma ka kaks väljumist avakosmosesse, kuid need tuli õhuluku luugiga tekkinud probleemide tõttu tühistada.
Columbia naasis Maale 7. detsembril.
Koroonapandeemia Kreekas

2020. aasta koroonapandeemia Kreekas on osa ülemaailmsest koroonaviirushaiguse pandeemiast.
Esimene nakatunu tuvastati Kreekas 26. veebruaril 2020. See oli 38-aastane naine Thessaloníkis, kes oli hiljuti käinud Milanos.
Kronoloogia.
Tuvastatud nakatunuid Kreekas, allikas:
Ahtalehine hõbepuu

Ahtalehine hõbepuu ("Elaeagnus angustifolia)" on hõbepuu perekonda kuuluv põõsaliik.
Levik.
Pärineb Kesk-Aasiast ja Taga-Kaukaasiast, kuid kasvab looduslikult ka Lääne-Euroopas ja Lääne-Siberis. Kasvab looduslikult kuivades poolkõrbes või kõrbelistel aladel. 
Kirjeldus.
Oma kodumaal kasvab liik väikese puu või põõsana. Oksad on kaetud kuni 3 cm pikkuste teravate ogadega. Noored võrsed on kaetud hõbedaste tähtkarvakestega. Õied on väikesed, kellukjad, kollaste kroonlehtedega. Vili on ovaalne, kollase värvusega. Viljad valmivad hiissügisel. Vilja sees on võrdlemisi suur luuseeme. Vili on kuiva, jahuse, kuid magusa maitsega. 
Kasvunõuded.
Eelistab kasvamiseks kuiva ja liivast kohta, kus ei teki seisvat vett. Kasvab hästi nõlvakutel ja liivikutel. 
Kasvatamine Eestis.
Ahtalehine hõbepuu on Eestis lühiealine, mis on tingitud ebastabiilsetest talvedest ning suurest niiskusest kevad-talvel. 
Kasutamine.
Ahtalehine hõbepuul ei oma suurt väärtust viljapuuna kasvatamiseks.
Kulinaarias.
Ahtalehise hõbepuu vilju saab kasutada kuivatamiseks. Viljadest valmistatakse jahu. 
Ilutaimena.
Ahtalehisel hõbepuul on dekoratiivsed omadused.
Naeriliblikas

Naeriliblikas ("Pieris napi") on põualibliklaste sugukonda kapsaliblika perekonda kuuluv liblikas.
Levila.
Naeriliblikas on levinud kogu Euroopas, aga ka Põhja-Aafrikas, suures osas Aasiast ja Põhja-Ameerikas.
AEGAON

AEGAON on käekellasid tootev Eesti ettevõte, mis loodi 2012. aastal. 
2017. aastast on brändi omanikuks AEGAON OÜ. Nimi AEGAON tuleneb inimeste kiirele elustiilile vastandumisest ning meenutab kandjaile, et ka tempoka elu kõrval tuleb leida aega iseendale oluliste asjade jaoks. Kellade disaineriks ja brädni looja on Janno Roodi. Käekellade disain on autori sõnul iseloomukas ning minimalistlik, pakkudes alternatiivi klassikalistele käekelladele. Tänaseks on firma oma tooteid müünud rohkem kui kolmekümnes riigis üle kogu maailma ning ettevõtte Facebooki lehte jälgib üle 80 000 fänni. 2019. aasta sügisel kinkis Eesti Vabariigi president AEGAON käekella visiidil Jaapanisse Kanagawa prefektuuri juhile, Yūji Kuroiwale. Eestis on kellade disaini enda jaoks leidnud mitmed tuntud inimesed nagu Genka, Ott Tänak, Kalev Kruus jt. 
Brändi tekkelugu.
Kellade disaineril Janno Roodil tekkis kellade kujunduseks idee, kui ta nägi Elvis Presleyt oma muusikavideos "Always On My Mind" kandmas tohutu suurt käekella. Inspireerituna popkuninga stiilist, omandas Roodi vajalikud teadmised ning lõi 2012. aastal oma visiooni ideaalsest käekellast. "Peacemaker65" – just see oli esimese kella nimeks, millele järgnes paar aastat hiljem "Tabula Rasa". Need kaks mudelit on tänaseni AEGAON tootevalikus. Kellad valmivad Eestis käsitööna ning kokkupanemisel kasutatakse peamiselt Šveitsi ja Jaapani päritolu kvaliteetseid materjale. Tootevalikusse kuulub ka Damaskuse terasest kõige kallim Eestis tehtud kell Peacemaker 65 Damascus Edition. 
Algkapitali kaasas AEGAON 2014. aastal Indiegogo ühisrahastusplatvormi abil, kus suudeti koguda üle 23 000 euro.
Szprotawa

Szprotawa (saksa "Sprottau") on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Żagańi maakonnas, Szprotawa valla halduskeskus. Szprotawa asub Żagańist umbes 16 km idakagus Bóbri jõe ääres.
Asulat on esmamainitud 1000. aastal, linnaõigused sai 1260. aasta paiku. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Linna olulisemad vaatamisväärsused on 16. sajandil rajatud kahe torniga raekoda ja gooti stiilis Püha Neitsi Maarja Taevamineku Kirik.
Yoweri Hunter Wacha-Olwol

Yoweri Hunter Wacha-Olwol oli Uganda presidendikomisjoni liige 13. maist 1980 kuni 15. detsembrini 1980.
Advokaat töötas hiljem kohtunikuna. Pärast president Godfrey Binaisa kukutamist loodi üleminekuperioodiks kuni valimisteni detsembris 1980 presidendikomisjon, kuhu kuuluvad kohtunikud Polycarp Nyamuchoncho ja Wacha-Olwol ning Saulo Musoke.