tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Daisy Ridley

Daisy Jazz Isobel Ridley (sündinud 10. aprillil 1992 Westminsteris Londonis) on inglise filminäitleja. Ta on tuntud oma rolli poolest "Star Warsi" järelloo triloogias, kus ta kehastab peategelast Reyd. 
Ta alustas näitlejakarjääri pisirollidega teleseriaalides, kuni ta valiti "Star Warsi" saaga seitsmenda filmi "" peaosalise Rey rolli.
Lapsepõlv ja perekond.
Daisy Ridley on Louise Fawkner-Corbetti ja Chris Augustine Ridley kolmest tütrest noorim. Tal on ka kaks poolõde isa eelmisest abielust. 9–18-aastaselt käis ta Tring Parki etenduskunstide koolis. Seejärel astus ta Brickbeckis Londoni ülikooli, kus õppis klassikalist tsivilisatsiooni, kuid peagi lahkus ülikoolist ja pühendus näitlejakarjäärile. Tema vanaonu Arnold Ridley (1896–1984) oli inglise näitleja ja näitekirjanik.
Bolšoje Ignatovo rajoon

Bolšoje Ignatovo rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Bolšoje Ignatovo.
Rajoonis on 13 külaasundust.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 7254. 2010. aasta seisuga olid elanikest 83,47% ersad ja 15,94% venelased.
Dubjonki rajoon

Dubjonki rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Dubjonki.
Rajoonis on 16 külaasundust.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 184. 2010. aasta seisuga olid elanikest 86,4% mordvalased, 10,7% venelased ja 2,6% tatarlased.
Viru värav (ajalooline)

Viru värav oli väravatorn Tallinna linnamüüris, linnamüüri joonel (tänapäeva Müürivahe tänava liinil).
Viru väravat nimetati algul Savi väravaks ("leimporte", "porta argillae", "Lehmpforte"). Vanalt turult väravani toonud tänav, praegune Viru tänav, kandis Savi tänava nime naabruses asunud savitiigi järgi.
Algne Tallinna linnamüüriga samal joonel asunud Viru värav rajati aastatel 1345–1355. Algvärav oli kolme korrusega 14,5 m kõrgune torn, mille linnapoolne külg oli avatud. Torni I korrusel oli väravakäik, II korrusel langevõre tõsteseade, III korrus oli lahtine platvorm. Torni ülakorrustele pääses põhjaküljelt mööda sirget linnamüüriäärset treppi.
Värav paiknes savitiigist Tallinna lahte voolanud oja veeres, mis muudeti linnakindlustuste osaks. 1345–1349 rajati ojale Viru värava ees paistiik, Viru värava ette tammile rajati veski ja sillad.
1370. aastatel ehitati Viru värava eesvärav koos külgmüüridega.
1500–1504 rekonstrueeriti Viru värava peatorn viiekorruseliseks kõrgusega umbes 22 m.
1460–1652 ehitati mitmes etapis Viru eesvärava ette muldkindlustus, mis lõpuks kasvas Viru värava bastioniks ning sulges Viru tänava linnast idasuunas väljuva otsesihi. Liiklus suundus kaitsevallis mööda Uut tänavat põhja suunas ja väljus muldkindlustusvööndist pöördega itta, mööda tänast Vana-Viru tänavat, läbipääsuga Tallinna muldkindlustustes olnud Savi väravatest. Pool Viru värava bastionist kannab tänapäeval nimetust Musumägi.
Viru värava peatorn lammutati 1843. aastal. Eesväravahoone lammutati 1888. aastal seoses Viru tänava otsesihi avamisega ja trammitee ehitamisega Vanalt turult mööda Viru tänavat Narva maanteele. Viru värava kompleksist on säilinud eesvärava külgtornid, mille külgedele on lisatud 1898. aastal historitsistlikus laadis väravakäigud ja lõunaküljele kolmas torn.
Kotškurovo rajoon

Kotškurovo rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Kotškurovo.
Rajoonis on 11 külaasundust, kus on kokku 39 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 10 095. 2010. aasta seisuga olid elanikest 92,14% ersad, 3,77% venelased ja 3,04% tatarlased.
Ruzajevka rajoon

Ruzajevka rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Ruzajevka linn.
Rajoonis on 1 linn ja 20 külaasundust, kus on kokku 64 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 64 671.
Sysmä vald

Sysmä vald on vald Soomes Päijät-Häme maakonnas.
Sysmä naabervallad on Asikkala, Hartola, Heinola, Kuhmoinen, Luhanka, Padasjoki.
Staroje Šaigovo rajoon

Staroje Šaigovo rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Staroje Šaigovo.
Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 57 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 470.
Bolšije Berjozniki rajoon

Bolšije Berjozniki rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Bolšije Berjozniki küla.
Rajoonis on 15 külaasundust, kus on kokku 35 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 808. 2010. aasta seisuga olid elanikest 56,84% ersad ja 42,32% venelased.
Mpemba efekt

Mpemba efekt on nähtus, kus teatud tingimustel jäätub soe vesi kiiremini kui külm. Nähtus on nimetuse saanud Erasto Mpemba järgi aastal 1963. Kuigi efekti toimumise kohta leidub tõendeid, ei ole teadlased selle olemuses siiani üksmeelel. Samuti ei olda kindlad, mis tingimustel nähtus aset leiab.
Sarnase nähtuse kohta on andmeid juba antiikajast, kuigi info pole katsete kordamiseks piisavalt täpne. Efekti on proovitud seletada mitut moodi.
Sarnased efektid.
Teised nähtused, mille puhul suuri efekte on võimalik kiiremini saavutada kui väiksemaid
Mamelukid

Mamelukid (araabia keeles مملوك "mamlūk" 'omand, valge ori') olid keskaegses Lähis-Idas orisõdurid, kellest Aijubiidide kalifaadis moodustus valitseja kaardivägi. Mamelukkide vägi moodustati ostetud või andamiks saadud poisslastest, algul pärinesid nad türgi hõi­mudest, hiljem peamiselt kaukaaslastest. 
1250. aastal kõrvaldasid mamelukid võimult Aijubiidid ning haarasid Süürias ja Egiptuses võimu. Mamelukid valitsesid Mamelukkide sultanaati kahe dünastiana (Bahri ja Burdži dünastia) kuni 1517. aastani.
1260. aastal purustasid mamelukid Baibarsi juhtimisel Ain Jaluti lahingus mongolite väed ning peatasid mongolite edasitungi. Pärast seda lahingut mongolid Süüriast kaugemale ei tunginud.
1268. aastal tõr­jusid mamelukid maalt ristisõdijad ja alistasid viimased ristisõdijate valduses olnud linnad Lähis-Idas. 1273. aastal hävitasid nad ismailiidid (assassiinid).
Mamelukkide Egiptuse riigi allakäik sai alguse 15. sajandi lõpus, kui portugallased avastasid alternatiivse kaubandustee Lõuna-Aasiasse ümber Hea Lootuse neeme. Varem riiki läbinud karavanidelt võeti suurt tollimaksu, millest ilmajäämine viis majanduse kollapsini. Lisaks nõrgestasid riiki sõjad Osmanite riigiga.
Türgi sultan Selim I vallutas mamelukkide sultanaadi lõplikult 1517. aastal, kuid Egiptuses säilis nende võim Napoleoni sõjaretkeni 1798. aastal.
Landestrosti loss

Landestrosti loss (saksa: "Schloss Landestrost") on Weseri renessanss-stiilis loss, mis ehitati aastatel 1573–1584 Neustadt am Rübenberges Alam-Saksimaal Saksamaal. 
Integreerituna koos linnaga kindlustustesse, arenes see 16. sajandile omaseks linnakindluseks. Loss oli oma isanda Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Erich II esindusresidents ja halduspeakorter. Ehitamise ajal nimetas ta aastal 1574 Neustadti linna ümber Landestrostiks, pärast tema surma aastal 1584 võeti vana nimi tagasi.
Diepholzi krahvkond

Diepholzi krahvkond oli Saksa-Rooma riigi territoorium Alam-Reini-Vestfaali ringkonnas.
Krahvkonna territoorium asus Dümmeri järvest ja Hunte jõest idas ning hõlmas umbkaudu järgmised tänapäevased vallad Altes Amt Lemförde, Barnstorf, Rehden, Diepholz ja Wagenfeld. Selle järgi sai nime endine Landkreis Grafschaft Diepholz.
Amy Goodman

Amy Goodman (sündinud 13. aprillil 1957) on juudi päritolu USA uuriv ajakirjanik ja aktivist. 
Alates 1996. aastast on Goodman olnud raadios, televisioonis ja internetis levitatava sõltumatu uudistekanali Democracy Now! saatejuht ja produtsent. Ajakirjanikutöö eest on Goodman pälvinud mitu auhinda.
Karjäär.
12. novembril 1991 oli Goodman ajakirjanikuna kohal Ida-Timori iseseisvusliikumise meeleavaldusel, mis muutus veresaunaks, kui Indoneesia sõdurid avasid relvastamata meeleavaldajate pihta tule. Surma sai üle 250 inimese. Filmilindile jäid kaadrid, millel sõdurid Goodmanit ja teda kaitsma läinud kolleegi peksid. Filmitud materjali kasutanud dokumentaalsaade "In Cold Blood: The Massacre of East Timor" pälvis 1992. aastal Amnesty Internationali meediaauhinna. 
28. mail 1998 kajastas Goodman koos kolleeg Jeremy Scahilliga Nigeerias sõjaväe ja külaelanike vastasseisu. Külaelanikud süüdistasid Chevroni hallatavat nafta puurtorni saastamises. Külaelanikud hõivasid puurtorni ja firma kutsus protestijate laiali ajamiseks kohale sõjaväe. Kaks meeleavaldajat sai surma ja üksteist vigastada. Valminud dokumentaalfilm "Drilling and Killing: Chevron and Nigeria's Oil Dictatorship" pälvis George Polki auhinna. 
1996. aastal osales Goodman progressiivse suunitlusega uudistesaate Democracy Now! asutamises. Saate raames toodetakse igal tööpäeval tund aega raadio, televisiooni ja interneti vahendusel edastatavat programmi. Tüüpiliselt tegeldakse teemadega, mida tavameedias ei kajastata. 
2008. aasta Vabariikliku Partei üldkoosoleku ajal vahistati mitu Goodmani kolleegi, kes vahendasid uudiseid toimumispaiga ees peetud sõjavastaselt meeleavalduselt. Vahistati ka kolleegide kohta uurima läinud Goodman. Ajakirjanikele mõisteti hiljem välja 100 000 dollari suurune hüvitis. 
Goodmani tegevust on tunnustatud mitme auhinnaga. Näiteks 2009. aastal sai ta Izzy auhinna, 2012. aastal anti talle rahu edendamise eest Gandhi rahuauhind ja 2015. aastal pälvis ta koos Laura Poitrasiga I. F Stone'i medali. DePauw' ülikool ja New Yorgi Osariigi Ülikooli alla kuuluv Purchase College on Goodmanile andnud audoktorikraadi.
Igor Crnadak

Igor Crnadak (sündinud 28. juulil 1972 Zadaris) on serblasest Bosnia ja Hertsegoviina poliitik (Demokraatliku Progressi Partei). Ta oli 31. märtsist 2015 kuni 23. detsembrini 2019 Bosnia ja Hertsegoviina välisminister.
Ta sündis 1972. aastal Zadaris Jugoslaavias (praegu asub see linn Horvaatias). Keskkooli lõpetas ta Banja Lukas. 2004. aastal lõpetas ta Banja Luka Ülikooli (majandusteaduskonnas).
Isiklikku.
Igor Crnadak on abielus ja tal on kaks last.
Nastola vald

Nastola vald on endine vald Soomes Päijät-Häme maakonnas.
1. jaanuaril 2016 liideti Nastola vald Lahtiga.
Kärkölä vald

Kärkölä on vald Soomes Päijät-Häme maakonnas.
Kärkölä naabervallad on Hausjärvi, Hollola, Hämeenlinna, Mäntsälä ja Orimattila.
Tartu Üliõpilasmaja

Tartu Üliõpilasmaja (ka "Sõbramaja" või "Sõbra maja") on Tartus aadressil Kalevi tänav 24 asuv hoone. 
Hoone ehitati 1892. aastal Reinhold Guleke projekti järgi teatrihoonena (Uus teater). Teatrihoone omanik oli Jossif Zmigrodski (Zmigrodsky) (1858–1936). 
1909. aastal müüs Zmigrodski hoone saksa seltsile Ressource, mis tegutses hoones 1939. aastani. 1940. aastatel asus hoones teiste seas Tartu Linna I Kultuurimaja, Tartu Linna II Kultuurimaja, Kultuurhariduse osakond, Tartu Vabatahtlik Tuletõrje Ühing. 1954. aastast tegutses hoones kino Kalev. 
1961. aastal nimetati hoone "Tartu Noortemajaks Sõprus".
Praegu tegutseb hoones MTÜ Tartu Üliõpilasmaja.
Tartu Noortemaja Sõprus

Tartu Noortemaja Sõprus oli Eesti NSV ajal Tartus tegutsenud asutus. Asutus moodustati 1. oktoobril 1945. aastal Tartu Linna II Kultuurimaja nime all. 
Asutus oli Tartu linna alluvuses (erinevalt Tartu Linna I Kultuurimajast, mis oli maakonna alluvuses). 1945.–1947. aastatel tegutsesid mõlemad kultuurimajad aadressil Hariduse tänav 2 (praegusel Kompanii tänaval) ja seejärel 1947. aastast hoones aadressil Kalevi tänav 24 (praegu Tartu Üliõpilasmaja). 
1949. aastal korraldati Tartu Linna I Kultuurimaja ümber ja Kalevi 24 hoone läks Tartu Linna II Kultuurimajale. 1952. aastal nimetati Tartu Linna II Kultuurimaja ümber Tartu Linna Kultuurimajaks ja 1961. aastal Tartu Noortemajaks Sõprus.
Noortemajas tegutses aastaid ansambel Fix. 
Noortemaja Sõprus juhtisid Riho Illak ja Heiki Unt, kunstnikuna tegutses Heiki-Mati Kruus, metoodikuna Ivi-Ly Pajur.
https://tym.ee/uliopilasmajast
Carrie Fisher

Carrie Frances Fisher (21. oktoober 1956 Beverly Hills – 27. detsember 2016 Los Angeles) oli USA filminäitleja ja kirjanik.
Lapsepõlv ja perekond.
Fisheri isa oli Venemaa juudi päritolu laulja Eddie Fisher ja ema oli šoti-iiri ja inglise päritolu näitleja Debbie Reynolds.
Tema noorem vend on produtsent ja näitleja Todd Fisher ning tema poolõed on näitlejad Joely Fisher ja Tricia Leigh Fisher.
Töö filminäitlejana.
Ta on tuntud eelkõige tänu Leia rollile "Star Warsi" saaga filmides.
Surm.
23. detsembril 2016 lendas Carrie Fisher Londonist Los Angelesse United Airlinesi lennukiga. 15 minutit enne maandumist tema süda seiskus ja reisija tema kõrval andis teada, et Fisher ei hinga. Üks teine reisija tegi talle kunstlikku hingamist kuni parameedikute saabumiseni. Meedikud viisid Carrie Ronald Reagani UCLA haiglasse, kus ta pandi hingamisaparaatide alla. 
Fisher suri neli päeva hiljem, 27. detsembril Los Angeleses 60-aastaselt. Tema tütar Billie Lourd kinnitas pere pressiesindaja Simon Hallsi kaudu oma ema surma.
Kirjandustegevus.
Fisher on kirjutanud ka autobiograafia "Postcards from the Edge", mille ainetel kirjutas ta samanimelise filmi stsenaariumi.
Eesti Folkloori Instituut

MTÜ Eesti Folkloori Instituut (lühend EFI) on 2000 asutatud Eesti organisatsioon, mis tegeleb folkloori temaatikaga. EFI peab oma eesmärgiks muu hulgas säilitada ja uurida folkloori, kombeid ja usundeid, samuti edendada kultuuriuuringuid ja koostööd sarnase valdkonnaga tegelevate organisatsioonide vahel. Organisatsioon asub Tartus Eesti Kirjandusmuuseumi hoones.
Aastatel 2001–2010 andis EFI iseseisvalt välja mitmeid väljaandeid ja seejärel on EFI toetanud EKM Teaduskirjastuse väljaandeid.
Merekaubanduse ja Laevasõidu Edendamise Selts Laevandus

Merekaubanduse ja Laevasõidu Edendamise Selts Laevandus oli 1917 Johan Pitka asutatud Eesti mereorganisatsioon.
Selts moodustas 26. aprillil 1917 merekoolide komisjoni, mille üks eesmärke oli moodustada Tallinna Merekool. Seltsi eestvõttel 1919 Tallinna Merekool ka asutati.
Tallinna Spordilaevade Eksperimentaaltehas

Tallinna Spordilaevade Eksperimentaaltehas oli ettevõte, mis tegutses Tallinnas 1946–1993.
Ettevõte asutati 1946 kui "Vabariiklik Jahtklubi Ehitusremonttöökoda" ja see allus Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuvale Kehakultuuri- ja Spordikomiteele. Aastast 1948 ehitati seal uusi jahte. 1951 nimetati ettevõte "ENSV Eksperimentaal Spordilaevade Ehituseks". 1953 sai ettevõtte nimeks "Riiklik Spordilaevade Eksperimentaaltehas" ja see hakkas alluma NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuvale Kehakultuuri- ja Spordikomiteele. Ettevõtte ülesanne oli varustada NSV Liidu koondist rahvusvahelise klassi jahtidega ning katsetada uusi eksemplare. 1959 nimetati ettevõte ümber (Tallinna) Spordilaevade Eksperimentaaltehaseks.
Asikkala vald

Asikkala on vald Soomes Päijät-Häme maakonnas.
Naabervallad on Heinola, Hollola, Hämeenlinna, Lahti, Padasjoki,Sysmä.
Bild

 
Bild (ehk Bild-Zeitung, sõna-sõnalt 'pildiajaleht') on saksa ajaleht, mille väljaandja on Axel Springer AG.
Väljaande The Guardian andmetel on Bild ilmunud 28 aasta jooksul, 1984–2012, esilehel üle 5000 "topless"-neiu pildi. 2012. aastal nimetatud praktika lõpetati.
Väljaandmiskohad.
Väljaannet Bild trükitakse Ahrensburgis, Hannoveris, Berliinis, Leipzigis, Essenenis, Neu-Isenburgis, Esslingenis, Münchenis ja Sykes.
Välismaal ilmub leht Hispaanias Madridis, Palma de Mallorcas ja Las Palmases, Itaalias Milanos, Kreekas Ateenas ning Türgis Antalyas.
WAF

Laulu- ja tantsukool WAF on Tallinnas aadressil Paldiski maantee 25 asuv laulu- ja tantsukool.
Koolis saab õppida alates 13. eluaastast.
Koolis õpetatakse muu hulgas vokaaltehnikat CVT ("Complete Vocal Technique").
Koolis õpetavad teiste seas lauljaid Bert Pringi ja Kadri Koppel (Maiken).
Kuuillusioon

Kuuillusioon on optiline illusioon, mille tõttu näib Kuu horisondi lähedal suuremana kui kõrgemal taevas. Seda nähtust on tuntud antiikajast saadik ning täheldatud mitmetes kultuurides. Selle illusiooni põhjused pole siiani täpselt selged.
Illusiooni tõestus.
Levinud uskumuse kohaselt, mis ulatub tagasi Aristotelese aega 4. sajandil eKr, paistab Kuu horisondi lähedal suuremana tänu Maa atmosfääri põhjustatud suurendusefektile. See aga ei ole tõsi. Kuigi atmosfäär muudab Kuu näilist värvust, ei suurenda ega vähenda see kuigivõrd Kuu näilist suurust. Fotod Kuust eri kõrgustel tõestavad, et Kuu suurus ei muutu. Seega on tegu illusiooniga.
Võimalikud seletused.
Näilise kauguse hüpotees.
Näilise kauguse teooriat kirjeldas esimesena Kleomedes umbes aastal 200. Selle kohaselt näib horisondi kohal olev Kuu suuremana kui kõrgemal olev Kuu, kuna see näib olevat kaugemal.
Kui me näeme taevas objekte nagu näiteks pilved, linnud ja lennukid, siis horisondi kohal olevad objektid on tavapäraselt kaugemal kui need, mis on pea kohal. See võib põhjustada taeva lamedana või veidi kaarja pinnana tajumist, kus objektid, mis liiguvad horisondi poole, alati kaugenevad meist.
Kui me tajume Kuud teiste taevas asuvate objektide lähedal olevana, siis me eeldame, et horisondile lähenedes see ka kaugeneb, mis peaks põhjustama väiksema pildi silma võrkkkestal. Aga kuna võrkkestal Kuu suurus sisuliselt jääb samaks, siis meie aju arvab, et horisondi kohal olev Kuu peab olema füüsiliselt suurem.
Suhtelise suuruse hüpotees.
Selle hüpoteesi kohaselt ei sõltu objekti näiline suurus üksnes objekti enda suurusest võrkkestal, vaid ka seda ümbritsevate objektide suurusest. Kuuillusiooni korral panevad horisondi kohal olevad objektid (näiteks puud ja ehitised) Kuu näima suuremana. Kuid kõrgemal olev Kuu on ümbritsetud suure tühja taevalaotusega, mistõttu see näib väiksem.
Seda efekti illustreeritakse klassikalise Ebbinghausi illusiooniga, kus ring tundub juhul, kui seda ümbritsevad väiksemad ringid, suuremana kui siis, kui seda ümbritsevad suuremad ringid.
Eesti Kultuurifondi aastapreemia

Eesti Kultuurifondi aastapreemia oli 1988–2000 Eesti Kultuurifondi igal aastal välja antavad preemiad isikutele nende silmapaistvate saavutuste eest kultuuri valdkonnas. Preemiate puhul võidi välja anda suur aastapreemia, (harilik) aastapreemia ja preemiad. Näiteks 1997 oli suure aastapreemia summa 25 000 krooni, (harilike) aastapreemiate summa 15 000 krooni ja preemia summa 5000 krooni.
Preemiad määras Eesti Kultuurifondi nõukogu.
Laureaadid.
1998
Kuumeteoriit

Kuumeteoriit on Kuult pärinev meteoriit. Meteoriidi pärinemine Kuult tehakse kindlaks meteoriidi võrdlemisel Apollo programmi käigus Kuult kogutud proovidega. Enamik kuumeteoriite satuvad Maale Kuu ja mõne teise taevakeha kokkupõrke tagajärjel, kui Kuu pinnasetükid paiskuvad Kuu gravitatsiooniväljast välja ning mõned neist jõuavad Maale.
Balti Kirurgide Assotsiatsioon

Balti Kirurgide Assotsiatsioon on Balti riikide kirurge ühendav organisatsioon.
Assotsiatsioon korraldab aastast 1995 koos teiste organisatsioonidega Balti Kirurgide Kongresse. I Kongress toimus 24.-25. mail 1995 Riias. 2015 toimus VIII Kongress.
Eesti Mälu Instituut

Eesti Mälu Instituut (inglise keeles "The Estonian Institute of Historical Memory") on 2008. aastal asutatud rahvusvaheline organisatsioon, mille eesmärk on inimvaenulike režiimide poolt toime pandud rahvusvaheliste kuritegude ja inimõiguste rikkumise ning need režiimid loonud totalitaarsete ideoloogiate uurimine ja laiema avalikkuse teadvustamine uurimistulemustest nii Eestis kui ka rahvusvaheliselt. Sihtasutus toetab oma uurimistulemuste ja teavitustööga mineviku inimvaenulikest režiimidest ja ideoloogiatest ning nende toime pandud rahvusvahelistest kuritegudest ja inimõiguste rikkumisest ka 21. sajandi inimvaenulike režiimide tõrjumist.
Eesti Mälu Instituudi asutamise algatas president Toomas Hendrik Ilves 2008. aastal. Sihtasutuse asutajateks olid Leon Glikman, Rein Kilk, Jaan Manitski, Tiit Sepp, Hannes Tamjärv ja Indrek Teder. Instituudi eesmärgiks seati Eesti kodanikele põhjaliku ja objektiivse ülevaate andmine inimõiguste olukorrast Eestis Nõukogude Liidu okupatsiooni ajal. 
Oma ülesehituselt sarnanes Eesti Mälu Instituut 1998. aastal president Lennart Meri kokku kutsutud Inimsusvastaste Kuritegude Uurimise Eesti Rahvusvaheline Komisjoniga, mis uuris Saksamaa ja Nõukogude Liidu okupatsioonide ajal Eestis toime pandud inimsusvastaseid kuritegusid, lähtudes õigusliku raamina 1998. aastal vastu võetud Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma Statuudi definitsioonidest genotsiidi, inimsusvastaste kuritegude ja sõjakuritegude kohta. Eesti Mälu Instituut läheb kaugemale IKUERK-i uurimistööle seatud raamidest ning kogub oma uurimistöös andmeid ka nende inimõiguste rikkumise kohta Nõukogude okupatsiooni ajal, mis juriidilise definitsiooni järgi ei ole inimsusvastased kuriteod. Seetõttu võttis Eesti Mälu Instituut oma ajaloo-alase uurimistöö õiguslikuks raamiks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni poolt 1948. aastal vastu võetud inimõiguste ülddeklaratsiooni. 
Instituut on detailselt uurinud elu Nõukogude võimu ajal ja toetanud ka mälestuste kogumist, et täpselt ja ilma ideoloogiliste eelarvamusteta määratleda, kuidas ja mil määral Eestis inimõigusi rikuti. Samuti on instituudi kohuseks aidata Eesti kodanikel paremini mõista, mida nii nemad ise või nende vanemad ja vanavanemad pidid läbi elama Nõukogude okupatsiooni ajal.
2017. aastal ühines Eesti Mälu Instituut sihtasutusega Unitas uueks sihtasutuseks, mis ühendab inimvaenulike režiimide ja ideoloogiate alase akadeemilise uurimistöö (Eesti Mälu Instituudi senine pädevus) ja teavitustöö (Sihtasutuse Unitas senine pädevus). Ühinenud sihtasutus jätkab "Eesti Mälu Instituudi" nime ning mõlema sihtasutuse senist tegevust.
Sihtasutus kuulub Euroopa Mälu ja Süüme Koostöökogu asutajaliikmete hulka.
Sihtasutus korraldab noorte kirjandivõistlusi.
Oiu mõis

Oiu mõis (saksa keeles Ojo) oli Vana-Võidu mõisa karjamõis Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal.
Taevamehaanika

Taevamehaanika on astronoomia haru, mis uurib kosmiliste objektide liikumist. Taevamehaanikas kasutatakse efemeriidide koostamiseks klassikalise mehaanika printsiipe. Taevamehaanika alla kuulub ka orbitaalmehaanika, mis tegeleb satelliitide orbiitidega.
Taevamehaanika ajalugu.
Tänapäevase analüütilise taevamehaanika alguspunktiks võib lugeda Isaac Newtoni (1643–1727) raamatu Principia avaldamist 1687. aastal.
Johannes Kepler.
Johannes Kepleri (1571–1630) töö viis kaasaegsete planeediorbiitide reeglite avastamiseni. Ta kasutas enda teooria arendamiseks Tycho Brahe vaatlusandmeid. Kepleri mudel suurendas märgatavalt planeetide liikumise ennustamise täpsust.
Isaac Newton.
Isaac Newtonile (1642–1727) omistatakse idee, et taevakehade ning maiste objektide liikumist saab seletada samade füüsikaseadustega. Selles mõttes ühendas ta taevase ja maise liikumise. Kasutades Newtoni universaalset gravitatsiooniseadust on lihtne tõestada Kepleri ringorbiidi seadusi. Elliptilised orbiidid eeldavad keerukamaid arvutusi, mida võib leida Newtoni Principiast.
Joseph-Louis Lagrange.
Pärast Newtonit püüdis Joseph-Louis Lagrange (1736–1813) lahendada kolme keha probleemi. Ta analüüsis planeetide orbiitide stabiilsust ning avastas Lagrange'i punktide olemasolu. Samuti formuleeris ta uuesti klassikalise mehaanika printsiibid. Ka arendas ta meetodi kasutamaks ühe polaarkoordinaadi võrrandit, et kirjeldada ükskõik millist orbiiti, sealhulgas isegi neid, mis on paraboolsed või hüperboolsed. See tuleb kasuks kui arvutada planeetide, komeetide ja teiste sääraste kehade liikumist. Tänapäeval on see kasulik kosmoseaparaatide trajektooride arvutamisel.
Simon Newcomb.
Simon Newcomb (1835–1909) oli Kanada-USA astronoom, kes arvutas aastal 1877 George William Hilli abil uuesti välja kõik suured astronoomilised konstandid. 1950. aastal kinnitati Newcombi konstandid rahvusvahelise standardina.
Tähe atmosfäär

Tähe atmosfäär on tähe kõige välimine osa. See paikneb tähe tuuma, radiatsioonivööndi ja konvektsioonivööndi kohal. Tähe atmosfäär koosneb mitmest kihist, millel on erinevad omadused. Tähele lähimast kihist alustades on atmosfääri struktuur järgmine.
Dacia (automark)

S.C. Automobile Dacia S.A., rohkem tuntud kui Dacia, on Rumeenia autotootja ja automark, mis alustas tegevust aastal 1966, Nicolae Ceaușescu valitsemisaja alguses. 
Esimeste autode aluseks olid Renault' mudelid Renault 12 ja Renault 8, viimasest tuletati Dacia 1100. 
Peale 33 tegevusaastat 1999. aastal müüs Rumeenia valitsus Dacia, mille uueks omanikuks sai Renault Group. Pärast seda on Dacia mudeleid turustatud üle maailma ka Renault' ja isegi Nissani nime all. 
2015. aasta lõpuks on toodetud üle 6 miljoni auto. 
2021. aastal müüdi Dacia nime all 537 074 sõiduautot ja tarbesõidukit. 
Dacia on Rumeenias üks olulisemaid eksportijaid.
Lygumai vald

Lygumai vald (leedu keeles "Lygumų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. 
Valla pindala on 214 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2539 inimest. Valla keskus on Lygumai alev (aastal 2011 oli seal 601 elanikku). Vallamaja asub aadressil Naujamiesčio g. 4. Vallavanem on Iveta Ovsiukienė. 
Valla territooriumil on ka mitmed huutorid:
Wartholzi villa

Wartholzi villa või Wartholzi loss (saksa keeles Villa Wartholz või Schloss Wartholz) on endine keiserlik villa Reichenau an der Raxis Alam-Austrias.
Ajalugu.
Historitsistlikus stiilis Wartholzi villa ehitati Heinrich von Fersteli projekti järgi aastail 1870–1872 Austria keisri Franz Joseph I noorema venna ertshertsog Karl Ludwigi jaoks. Kindlust meenutava ehitise tornid ei ole loodud mitte kaitse eesmärkidel, vaid lihtsalt kaunistustena. Villast avaneb vaade orule. Villa ehitati Karl Ludwigi kodu Raxis asuva Karl-Ludwig-Hausi lähedale ning seda kasutati jahilossina. 
Reichenau oli tollal aristokraatide seas populaarne puhkusepaik; seal paikneb veel teinegi loss, Rothshildi loss.
Lossi kasutas ka keiser Karl I koos abikaasa Zitaga. Villas sündis troonipärija, ertshertsog Otto.
17. augustil 1918 anti villas kätte Maria Theresia ordenid 24-le Esimeses maailmasõjas sõdinud ohvitserile. 
12. novembril 1918 sai Austriast vabariik ning 3. aprillil 1919 võeti vastu Habsburgide seadus, millega Habsburgide varandus sai riigi omaks ja nad ise läksid eksiili. Maja müüdi hiljem Alam-Austria liidumaa valitsusele ning 1982. aastal läks villast taas eraomandisse.
Padasjoki vald

Padasjoki on vald Soomes Päijät-Häme maakonnas. Vallas on 3140 elanikku (31. jaanuari 2016 seisuga).
Naabervallad on Asikkala vald, Hämeenlinna linn, Kangasala vald, Kuhmoineni vald, Pälkäne vald ja Sysmä vald.
Eestimaa Rahvuste Foorum

Eesti(maa) Rahvuste Foorum oli 24. septembril 1988 Tallinna Polütehnilise Instituudi aulas toimunud Eesti vähemusrahvuste kogunemine, kus deklareeriti, et toetatakse Eesti omariikluse püüdu ja demokraatlikku korraldusviisi.
Foorumit juhatas teleajakirjanik Hagi Šein.
2005. aastast peetakse Eestis Foorumi mälestamiseks Eesti rahvusvähemuste päeva.
Välislingid.
[[Kategooria:1988. aasta Eestis]]
[[Kategooria:Eesti poliitika]]
Otepää kalmistu

Otepää (uus) kalmistu on kalmistu Otepää kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Otepää linnas Otepää vallas Valga maakonnas.
Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Vaenusääsk

Vaenusääsk ("Sciara militaris") on leinasääsklaste sugukonda kuuluv sääseline.
Vaenusääskede bioloogias on tuntud nende vaklade moodustatud ahel (vaenuköis), mis on kuni 15 cm lai ja 3–4 m pikk. Vaklade ahelat võib märgata juuli- või augustiöödel niisketes metsades.
UNESCO Eesti Rahvuslik Komisjon

UNESCO Eesti Rahvuslik Komisjon (lühemalt UNESCO ERK) on UNESCO üks rahvuslikke komisjone, mis tegutseb Eestis. UNESCO ERK on ühenduslüli ja ühtlasi koordineerija UNESCO peakorteri ja UNESCOga seotud isikute ja asutuste vahel Eestis.
Eesti liitus UNESCOga 1991 ja UNESCO ERK moodustati 17. augustil 1992 Vabariigi Valitsuse korraldusega. Aastast 1999 on UNESCO ERK õiguslikult vormilt sihtasutus.
UNESCO ERK struktuuriüksused on nõukogu, nõukoda ja sekretariaat.
Rtveli

Rtveli (gruusia keeles: რთველი) on religioosse tähendusega traditsiooniline viinamarjade koristuspidu Gruusias. See on ammustest aegadest pärit iga-aastane sügisene veinipidu, mil veinitootja perekonnaliikmete ja sugulaste hooajaline, kiire ja raske tööpäev viinamarjakasvanduses lõpeb pidustuste ja tantsuga muusika ja rahvalaulude saatel. "Rtveli" algab tavaliselt septembris, kui viinamarjad on küpsenud. 
Veetmine.
"Rtveli"’l ei ole kindlaksmääratud alguspäeva, see sõltub viinamarjasaagist, mis koristatakse, kui viinamarjakobarad on saavutanud õige küpsuse. Kvaliteetveini valmistamiseks peab suhkru ja happe vahekord viinamarjades olema: suhkrut 17–22% ja happesust 6–7 g / l, šampanja tootmiseks vastavalt 16–19% ja 7–10 g / l, magusate dessertveinide jaoks 25–27% ja 5–6 g / l ning lauaveinide puhul 14–19% ja 8 g / l. 
Saagikoristus algab tavaliselt kesksügisel. Kõige varem, septembri alguses, algab "Rtveli" Gruusia põhjaosas, külmemas Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas. Ida-Gruusias ja unikaalsete veinitootmismeetodite poolest tuntud Kahheetias alustatakse septembri lõpupoole ning Lääne-Gruusias koguni oktoobri keskel. Seoses kuuma suvega, näiteks 2010. aastal, algas "Rtveli" kaks nädalat varem kui tavaliselt. Viinamarjad koristatakse kuiva ilmaga.
"Rtveli" kestab mitu päeva. Saak kogutakse vitstest korvidesse, mahl pressitakse ja uus vein pannakse „küpsema". See on gruusia viinamarjakasvatajatel kõige kiirem aeg, mil saagikoristamine kestab varahommikust kuni õhtuni, viinamarjad purustatakse ning värske mahl valatakse maa sisse kaevatud tohututesse savianumatesse ehk "khvevri"'desse ja jäetakse käärima. Niiviisi, vanal traditsioonilisel meetodil, käärib vein tavatult kõrgel temperatuuril.
Igal õhtul kogunevad pered ühise peolaua ümber, kus süües ja veini juues lauldakse traditsioonilisi veinivalmistamisega seotud mitmehäälseid rahva- ja isamaalisi laule ning vahel tantsitakse. Samas juuakse ära möödunud aasta veinid ja tühjendatakse saviastjad järgmise aasta "Rtveli" jaoks. "Rtveli"'ga lõpeb iga-aastane viljakasvatushooaeg ja see on viimane saak. Kui see on läbi, algab talveks valmistumine.
Muinsus.
"Rtveli" on kesksügisese viljakuse, rohkuse ja mitmekesisusega seotud traditsiooniline veinipidu, mille juured ulatuvad kaugele Gruusia ja Iraani muinasaega. "Rtveli"-aega kogunevad veetma veinitootjapere ja kõik sugulased ning see on aeg, mil Gruusia veinitootmise südames Kahheetias veinikeldrid ehk "maran"'id lõhnavad ja kõik teed on täis viinamarjakoormaid. Grusiinlased kasvatasid viinamarja vaatamata sellele, et muinasinvasiooni aegadel Alazani orgu Kahheetia tasandikule marssinud Pärsia šahhi sõdurid kasvandusi hävitasid ja maha põletasid. Ilmselt seetõttu on viinamarjade koristuspeost Gruusias kujunenud eksistentsiaalsuse, rahvusliku identiteedi ja ellujäämise sümbol. Gruusia veinil on sümboolne tähendus ja mitmed tooted on saanud tõeliseks ikooniks. Veinivalmistamise kultus on Gruusia kultuuri ja religiooni oluline osa.
Derviş Eroğlu

Derviş Eroğlu (sündinud 7. märtsil 1938 Famagustas) on Põhja-Küprose Türgi Vabariigi poliitik, kes oli 23. aprillist 2010 kuni 30. aprillini 2015 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi president.
Ta sündis aastal 1938 Famagustas. Ta lõpetas aastal 1963 İstanbuli Ülikooli arstiteaduskonna, hiljem spetsialiseerus uroloogiale.
Ta valiti aastal 1976 Rahvuskogu liikmeks. Aastatel 1976–1977 oli ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi haridus-, kultuuri-, noorsoo- ja spordiminister. Ta on aastast 1983 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi Põhiseadusliku Assamblee liige. Ta on olnud kaks korda (18. detsembrist 1983 kuni 11. veebruarini 2006 ja 29. novembrist 2008 kuni 23. aprillini 2010) Rahvusliku Ühtsuse Erakonna juht. 19. juulist 1985 kuni 1. jaanuarini 1994 oli ta esimest korda Põhja-Küprose Türgi Vabariigi peaminister. Aastatel 1994–1996 oli ta opositsiooni liider. Teist korda oli ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi peaminister 16. augustist 2006 kuni 13. jaanuarini 2004 (kui ta kaotas valimistel Mehmet Ali Talatile). Kolmandat korda sai ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi peaministriks 5. mail 2009 ja oli peaministri ametis 23. aprillini 2010. Ta valiti 18. aprillil 2010 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi presidendiks.
23. aprillil 2010 sai ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi presidendiks, ta oli president 30. aprillini 2015 (kaotas 26. aprillil presidendivalimiste teises voorus Mustafa Akıncıle).
Isiklikku.
Derviş Eroğlu on abielus, tal on neli last.
Entaas

Entaas on samba tüvese allosa või muu arhitektuurse pinna kerge paisutus, millega püüti saavutada nii esteetilist 
kui ka optilist tasakaalu ning teha nähtavaks samba kandev funktsioon.
Leninogorsk

Leninogorsk on linn Venemaa Tatarstani Vabariigi kaguosas, Leninogorski rajooni keskus, Tatarstani suuruselt kaheksas linn. Leninogorsk asub vabariigi pealinnast Kaasanist 322 km kaugusel kaugus Zai jõe ülemjooksul.
Linnaõigused sai 1955. aastal.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Leninogorski elanikest venelasi 43,3%, tatarlasi 42,8%, tšuvašše 5,8% ja mordvalasi 5,3%.
Pertunmaa vald

Pertunmaa on endine vald Soomes Lõuna-Savo maakonnas. Elanike arv oli 2016. aasta seisuga 1822. Valla pindala oli 454,19 km².
Pertunmaa naabervallad olid Hartola vald, Heinola linn, Hirvensalmi vald, Mäntyharju vald ja Joutsa vald.
Pikaajaliste majandusraskuste tõttu liideti Pertunmaa vald 1. jaanuaril 2025 Mäntyharju vallaga.
Külad.
Hartosenpää, Hölttä, Joutsjärvi, Karankamäki, Koirakivi, Kuhajärvi, Kuortti, Kälkyttä, Lihavanpää, Mansikkamäki, Nipuli, Pertunmaa (kirikuküla), Ruorasmäki, Ruuttila, Sydänmaa ja Vastamäki.
Viljandi tänavate loend

Viljandi tänavate nimekiri 2021. aasta seisuga:
Maria Lassnig

Maria Lassnig (8. september 1919 Kappel am Krappfeld – 6. mai 2014 Viin) oli Austria maali- ja animatsioonikunstnik.
Kunstiõpinguid alustas 1941. aastal Viini Kunstiakadeemias. Aastal 1943 katkestas õpingud, kuid 1945. aastal lõpetas akadeemia ja pöördus tagasi Klagenfurti. Aastal 1948 toimus seal tema esimene isikunäitus. 
Aastal 1952 sõitis Pariisi, kus tutvus prantsuse sürrealistide André Bretoni, Paul Celani ja Benjamin Péretiga. Aastal 1954 pöördus tagasi Viini Kunstiakadeemiasse ja lõpetas õpingud, mida juhendas Albert Paris Gütersloh.
Aastail 1968–1980 elas ja töötas New Yorgis, 1970–1972 õppis filmitegemist New Yorgi Visuaalkunstide koolis (School of Visual Arts). Õpingute ajal valmisid lühifilmid (videod) "Chairs" (1971) "Autoportree" (1971) ja "Paarid" ("Couples"; 1972). Hiljem tegi ta veel sellised filmid nagu "Palmistry" (1973), "Barokk kujud" (1970–74), "Kunstiharidus" ("Art Education"; 1976) ja "Maria Lassnigi ballaad" ("Maria Lassnig Kantate"; 1992). 
Aastal 1980 naasis Austriasse Viini. 
Lassnigi teoseid eksponeeritakse New Yorgi moodsa kunsti muuseumis (MoMA).
Edita Pjehha

Edita Pjehha (poola keeles Edyta Piecha, prantsuse keeles Édith-Marie Pierha, vene keeles Эди́та Станисла́вовна Пье́ха; sündinud 31. juulil 1937 Noyelles-sous-Lensis Prantsusmaal) on poola päritolu vene estraadilaulja.
Siim Maaten

Siim Maaten (sündinud 3. juunil 1985) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas aastal 2008 Tartu Ülikooli haridusteaduskonna matemaatika-füüsika õpetaja erialal bakalaureuse astmes. Aastal 2013 lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna lavastaja eriala ja harrastusteatri juhi erialal.
Ausma Pormale

Ausma Pormale (28. aprill 1939 Līvāni – 17. november 1979 Riia) oli läti luuletaja.
Ausma Pormale lõpetas 1958. aastal Līvāni Keskkooli ja 1962. aastal Läti NSV Haridusministeeriumi Vanempioneerijuhtide Kooli. 1973. aastal lõpetas ta Moskvas kõrgemad kirjanduskursused. 1962–1963 töötas ta pioneerijuhina, 1963–1971 sekretärina, masinakirjutajana, korrespondendina ja noorte kirjandusringi juhendajana. 1974–1979 oli ta Läti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudi masinakirjutaja. Ausma Pormale oli Läti NSV Kirjanike Liidu liige alates 1971. aastast.
Ausma Pormale esimene luuletus ilmus ajakirjanduses 1957. aasta maikuus. Tal ilmus neli luulekogu ja 1987. aastal valikkogu. 2004. aastal ilmus tema senivaldamata luuletusete ja esseede kogumik "Mīlēt mūžam" ('Armastada igavesti').
Kiriku tänav (Narva)

Kiriku tänav on tänav Narvas Joaoru linnaosas. Algab 1. Mai tänavast läänes ja lõpeb Raudsilla tänavaga ristudes. Tänav on 275 m pikk.
Aadressil Kiriku 8 asub Vene Föderatsiooni Peakonsulaat Narvas.
Aadressil Kiriku 9 asub Narva Aleksandri Suurkirik.
Ajalugu.
1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel on selle nimi "Kiriku tänav" – sellel tänaval asuva Narva Aleksandri Suurkiriku ja enne teist maailmasõda samal tänaval asunud Narva Issanda Ülestõusmise peakiriku järgi. Tol ajal oli see sirge tänav kahe kiriku vahel.
Majast Kiriku 14 kujundas 1928. aastal Narvas registreeritud Narva Muhamedi Kogudus mošee. 
23. oktoobrist 1940 Mineviku tänav. 
1946. aastal oli plaanis nimetada tänav ümber "Mineviku tänavaks". 
12. juulil 1950 nimetati Narva linna RSN TK otsusega nr 30 Eesti NSV moodustamise 10. aastapäeva puhul tänav Eesti kommunisti Jaan Tombi auks ümber Jaan Tombi tänavaks. 27. septembril 1995 ennistati Narva Linnavolikogu määrusega nr 70/30 tänavale "Kiriku tänava" nimi.
Endine Kiriku tänav.
Narva vanalinnas olnud Kiriku tänav oli Narva üks vanemaid tänavaid. 1684. aasta Narva linnaplaanil on see märgitud saksa keeles "Kirchen Gasse" nimega. 1905. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi vene keeles "Кирочная улица", 1912. aasta linnaplaanil "Kiriku tänav" – oletatavasti selle tänava ja Viru tänava nurgal asunud Narva Jaani kiriku järgi.
1927. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi "Rahu tänav". See algas Mäe tänavalt, ristus Viru, Kooli, Rüütli ja Vahe tänavaga. Pärast teist maailmasõda tänav likvideeriti, endistest majadest jäi alles ainult maja aadressil Koidula tänav 3a (endine Rahu tänav 5).
Jiří Menzel

Jiří Menzel (23. veebruar 1938 Praha – 5. september 2020Praha) oli tšehhi filmirežissöör, -stsenarist ja -näitleja.
Jiří Menzel koos Miloš Formani, Věra Chytilová, Evald Schormi, Jaromil Jireši, Ivan Passeri ja Jan Němeciga oli 1960. aastate algul tekkinud Tšehhoslovakkia filmikunsti "uue laine" juhtkujusid.
Filmikunsti õppis Praha filmikoolis FAMU (Filmová a televizní fakulta Akademie múzických umění v Praze) Otakar Vávra juhendamisel.
Režissööridebüüdi tegi ta 1960. aastal lühidokumentaalfilmiga "Paneelmajad" ("Domy z panelů"). 
Jiří Menzel võitis mitmeid rahvusvahelisi filmiauhindu. 1968. aasta Oscarite jagamisel tunnistati film "Tähelepanelikult jälgitavad rongid" aasta parimaks võõrkeelseks filmiks. Filmi "Lõokesed traadil" eest võitis ta Berliini filmifestivali peaauhinna Kuldkaru.
Tähelepanelikult jälgitavad rongid

"Tähelepanelikult jälgitavad rongid" (tšehhi keeles "Ostře sledované vlaky") on 1966. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm, mille lavastas Jiří Menzel.
Filmi aluseks on Bohumil Hrabali jutustus "Ostře sledované vlaky", mille esmatrükk ilmus 1965. aastal.
Film võitis parima võõrkeelse filmi Oscari (1968), ajakiri Time nimetas 2005. aastal filmi 100 parima filmi hulka.
Ursula Poznanski

Ursula Poznanski (sündinud 30. oktoobril 1968 Viinis) on Austria kirjanik. Oma põneviku "Erebos" eest sai ta 2011. aastal Saksa noortekirjanduse noorte žürii auhinna.
Elu ja tegevus.
Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Ursula Poznanski Viini Ülikooli ning alustas üksteise järel õpinguid japanoloogias, publitsistikas, õigusteaduses ja teatriteaduses, kuid ei lõpetanud ühtki eriala. 1996. aastal asus ta toimetajana tööle ühes meditsiinikirjastuses, mille heaks töötab tänini. Aastal 2000, pärast poja sündi, osales ta Austria ringhäälingu stsenaariumikonkursil armastuskomöödia stsenaariumiga, kuid ei kuulunud võitjate hulka . 2003 ilmus tema esimene lasteraamat „Buchstabendschungel“ („Tähedžungel“). Järgnevail aastail avaldas Poznanski veel lasteraamatuid ning töötas samal ajal oma esimese noorteromaani kallal. Kui ta aga sobiva kirjastaja otsinguil avastas, et tema raamat ei vasta turu hetkenõudmistele, kirjutas ta selle asemel oma esimese põneviku „Erebos“, mis avaldati 2010 . 2011 sai ta romaani eest saksa noortekirjanduse noorte žürii auhinna.
Ursula Poznanski elab koos perega Viini lõunaosas .
Eesti keeles ilmunud.
"Erebos", tõlkinud Kristina Uluots, Tiritamm, Tallinn 2015
"Kihid", tõlkinud Eve Sooneste, Tiritamm, Tallinn 2016
Ülemaailmne Postiliit

Ülemaailmne Postiliit (inglise keeles "Universal Postal Union", lühend UPU; prantsuse keeles "Union postale universelle") on ÜRO haldusalas tegutsev rahvusvaheline organisatsioon.
Enne postiliidu asutamist reguleerisid posti riikidevahelist liikumist kahepoolsed lepingud ja näiteks Prantsusmaa oli tõrges sedasorti lepinguid sõlmima. Kuna Prantsusmaa ja USA vahel kahepoolne leping puudus, ei saanud Prantsusmaalt USA-sse kirja saata Prantsusmaa või USA laevaga, seda tuli teha Suurbritannia või Belgia laevaga. Preisimaa kehtestas küll ühesugused tariifid kirjade riigisiseseks saatmiseks, kuid välismaale saatmise tariif sõltus sellest, missuguse riigi laevaga kiri edasi toimetati.
Saksamaa võit Prantsuse-Preisi sõjas ja Saksamaa keisririigi moodustamine kaotasid takistused rahvusvahelise organisatsiooni asutamiseks. Organisatsioon loodi 9. oktoobril 1874 Berni lepinguga 1. rahvusvahelisel postikongressil. Selle kutsus kokku Saksamaa postmeisterkindral Heinrich von Stephan ja osales 21 riiki (Austria ja Ungari, kuigi formaalselt üks riik, kirjutasid alla eraldi), neist väljastpoolt Euroopat ainult Egiptus ja USA. Lepinguosalised nõustusid kolmes tähtsas punktis:
Lepingu tähtis tulemus oli see, et enam polnud kirjadele vaja kleepida transiitriikide marke. Piisas ainult saatjariikide markidest ja kõik lepinguosalised riigid tunnistasid neid.
Organisatsiooni esialgne nimi oli Üldine Postiliit. Alles organisatsiooni 2. kongressil Pariisis 1878 muudeti selle nimi tänapäevani kasutatavaks Ülemaailmseks Postiliiduks.
UPU võttis vastu hulga rahvusvahelist posti reguleerivaid otsuseid. Üks neist oli see, et markidele tuleb väärtus peale kirjutada numbriga, sest sõnadest ei pruugita välismaal aru saada. Aastakümneid kehtis soovitus tähistada postkaarte rohelise, sisemaiseid kirju punase ja rahvusvahelisi kirju sinise värviga.
Kaua aega oli organisatsiooni ainus töökeel prantsuse keel. Alles UPU 21. kongressil Söulis 1994 lisati teine töökeel inglise keel.
UPU liideti ÜRO-ga 1. juulil 1948.
16. UPU kongressil 1969 Tokios kehtestati postiliidu asutamise aastapäev 9. oktoober maailma posti päevaks.
Eesti astus Ülemaailmsesse Postiliitu 7. juulil 1922, liikmesus taastati pärast Nõukogude okupatsiooni lõppu 30. aprillil 1992.
Ostře sledované vlaky

"Ostře sledované vlaky" ("Pingsalt valvatud rongid") on Bohumil Hrabali jutustus, mille esmatrükk ilmus 1965. aastal. Eesti keeles pole see ilmunud.
1966. aastal lavastas tšehhi filmilavastaja Jiří Menzel teose põhjal filmi "Tähelepanelikult jälgitavad rongid", mis võitis 1968. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari.
Venta Vīgante

Venta Vīgante (sünninimi Venta Brūvere, kodanikunimi abielus olles Venta Bērziņa; 9. oktoober 1913 Jelgava – 22. märts 1994 Riia) oli läti õpetaja ja näitekirjanik.
Venta Vīgante sündis Jelgavas töölisperekonnas. Ta lõpetas 1932. aastal Jelgava Klassikalise Gümnaasiumi ja 1935. aastal Jelgava Õpetajate Seminari. 1946–1948 õppis ta Läti Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas läti keelt ja kirjandust, kuid ülikool jäi lõpetamata. Töötas aastatel 1935–1944 õpetajana mitmel pool Lätis. Alates 1944. aastast töötas ta õpetaja ja õppealajuhatajana Dzērve 7-klassilises Koolis, 1948–1952 oli sama kooli direktor. 1953–1961 oli Venta Vīgante Irlava Keskkooli direktor. 1961–1989 töötas ta õpetajana Pļavniekkalni 8-klassilises Koolis, Riia 14. Õhtukeskkoolis ja Riia 9. Õhtukeskkoolis.
Venta Vīgante esimene näidend "Kad ūdeņi palo" ("Kui veed tulvavad") ilmus almanahhis "Jauno vārds" 1959. aastal. Tema kõige populaarsem näidend on 1959. aastal lavastatud "Palmas zaļo vienmēr" ("Igavesti haljad palmid"). Kõik Venta Vīgante näidendid on avaldatud 1973. aastal ilmunud näidendikogumikus "Cilvēks sākas ar atbildību" ("Inimene algab vastutusest"). Venta Vīgante kirjutas ka laule ja kolme opereti libretod.
Venta Vīgante näidendeid on lavastatud ka Eesti teatrites.
Neobaltia hoone

Neobaltia hoone on Tartu ülikooli üliõpilaskorporatsioonile Neobaltia ehitatud konvendihoone aadressil Kastani 1, mis on üks varasemaid juugendstiili näiteid Tartus. 
Ehitis valmis aastatel 1902–1904 arhitekt Rudolf von Engelhardt koostatud projekti järgi. Ehitustöid juhtis tolleaegne tuntud Tartu ehitusmeister Wilhelm Sternfeldt, aiakujunduse autor oli arhitekti vend Walter von Engelhardt.
Praegu asub hoones Tartu Saksa Kultuuri Instituut. Hoone on arvatud kultuurimälestiseks.
Arhitektuur.
Vastavalt hoone tellijaks olnud baltisaksa korporatsiooni Neobaltia maitsele on kujunduses lähtutud sajandivahetuse saksa villaarhitektuurist. heimatstiilile omane on krohvitud seinu kaunistav saksapärane puitsõrestik- ehk vahvärkdekoratsioon. Kõrge sokkel on laotud maakivist. 
Maja peafassaadil asub puust sammastele toetuva varikatusega peaportaal, milleni viib kõrge trepp. Nii välisuks kui ka ehitise arvukad rikkaliku puulõikeornamendiga kaunistatud aknad on juugendlikult ümarkaarsed. 
Arhitektuurilahendus on rõhutatult ebasümmeetriline. Ehitise kõrge poolkelpkatus on liigendatud paljudeks tasapindadeks ning hoonet ilmestavad ülespoole kaarduvad katuseservad. Maja loodenurgas paikneb püramiidja kiivriga, kaarakende ja konsoolidele toetuva räästaga loodetorn. 
Väliskujunduses ilmneva saksa rahvusromantilise traditsiooniga on plaanilahenduses ühendatud inglise elamu ratsionaalne ülesehitus. Peasissekäik avaneb avarasse vestibüüli, kust pääses konvendiruumidesse. Hoone keskseks ruumiks on avar läbi kahe korruse ulatuv suure kaaraknaga saal. Selle kõrval olid lükandseina abil eraldatav söögituba ning seltskondlikeks ruumideks mõeldud puhvet ja väike kaminasaal. Teisel korrusel asusid raamatukogu ja oldermanni ruum, tornis aga väike galeriiruum vaatega Toomemäele. 
Hoone idaküljel eendub pilastrite ja puitkaartega kaunistatud veranda, mis jätkus terrassiga, moodustades sujuva ülemineku aeda. Juugendile omaselt kujutasid maja ja aed endast lahutamatut tervikut ning pargikujunduses peegeldus maja konfiguratsioonist lähtuvaid elemente: näiteks järgiti muruparteri kujundamisel veranda kumerust.
Pärast teist maailmasõda muudeti endise konvendihoone siseruumide jaotust.
Ted

"Ted" on aastal 2012 valminud USA komöödiafilm Johnist (Mark Wahlberg) ja tema sõbrast rääkivast karust, kes elavad Bostonis.
Filmi režissöör on Seth MacFarlane.
Filmi eelarve oli 50 miljonit USA dollarit ning see teenis kinodes 549,4 miljonit USA dollarit.
2015. aastal ilmus filmi järg "Ted 2".
Haddock Lobo

Roberto Jorge Haddock Lobo (19. veebruar 1817, Cascais, Cascaisi rajoon, Portugal – 30. detsember 1869, Rio de Janeiro, Brasiilia) oli Briti päritolu Brasiilia arst ja poliitik.
Haddock Lobo immigreerus Brasiilia Keisririiki ja astus Rio de Janeiro Ülikooli meditsiiniteaduskonda 1834. aastal. Pärast lõpetamist tegeles ta mitte üksnes arstitöö, vaid ka rahvatervise ja tervishoiupoliitika küsimustega. Ta töötas haridusinspektorina, oli rahukohtunik ning Brasiilia Keiserliku Meditsiiniakadeemia ja Rahvusliku Tööstuse Abistamise Seltsi liige.
20. mail 1847. aastal tegi ta Brasiilia esimese katselise anesteesia meditsiinitudeng Paes Leme'le. 1849. aastal korraldas ta nüüdse Rio de Janeiro (tollal Município Neutro) esimese rahvaloenduse.
Haddock Lobo tegutses Konservatiivse Partei poliitikuna mitmes valitud ametis. Tema eestvedamisel tehti Rio de Janeiro linnas mitmeid uuendusi, sealhulgas alustati tänavasillutamisega. Linnaelu edendamise eest pälvis ta Kristuse ordeni ja Roosi ordeni.
1864. aastal avaldas Haddock Lobo teose "Tombo das Terras Municipais". Ta oli meditsiiniajakirja Anais Brasilienses de Medicina toimetaja ning Arquivo Médico Brasileiro kaastööline, tutvustades mõlemas väljaandes tollaseid meditsiinilisi uuendusi.
Eduard Bagritski

Eduard Bagritski (vene Эдуард Георгиевич Багрицкий; kodanikunimi Eduard Dzjubin Эдуард Годелевич Дзюбин; 3. november (vkj 22. oktoober) 1895 Odessa – 16. veebruar 1934 Moskva) oli juudi rahvusest Vene luuletaja.
Eduard Bagritski sündis Odessas juudi perekonnas, tema isa oli äriteenija, ema oli koduperenaine. Eduard Bagritski õppis tehnikumis maamõõtjaks, 1917. aastal teenis ta lühemat aega miilitsas. Punaarmee koosseisus võttis ta osa Vene kodusõjast.
Bagritski esimesed luuletused ilmusid ajakirjanduses 1913. aastal. 1915–1917 avaldas ta oma loomingut mitmetes Odessa kirjanduslikes väljaannetes. Oma loometee algperioodil oli ta mõjutatud akmeismist ja futurismist, kodusõja ajal kirjutas agitatsioonilisi värsse. 1925. aastal asus ta elama Moskvasse.
Bagritski üks tuntumaid teoseid on 1926. aastal ilmunud poeem "Дума про Опанаса" ("Duuma Opanassist"), mis kujutab kodusõjasündmusi Ukrainas. Alates 1926. aastast kuulus ta loomingulisesse rühmitusse "Pereval" ja hiljem Konstruktivistide Kirjanduslikku Tsentrisse.
1928. aastal ilmus luulekogu "Юго-Запад" ("Edel"), mis kujunes väga populaarseks. Kriitikud nimetasid selle luulekogu põhjal Bagritskit nõukogude luule romantilise suuna kõige väljapaistvamaks esindajaks.
Luulekogud "Победители" ("Võitjad") ja "Последняя ночь" ("Viimne öö") ilmusid mõlemad 1932. aastal.
Eesti keeles on 1963. aastal ilmunud Eduard Bagritski luule valikkogu "Linnupüüdja" Debora Vaarandi tõlkes.