tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harilik nõgilillik

Harilik nõgilillik ("Limosella aquatica") on taimeliik nõgililliku perekonnast ja Sealõuarohuliste sugukonnast.
Kirjeldus.
Väikene poolveelise eluviisiga ühe- või mitmeaastane taim, paljuneb seemnetega ja võsunditega. Kõik lehed juurmised, enamasti 3–5 cm kõrgused, mõlajad või äraspidimunajad, tihti punakad või punased. Õied viietised, umbes 3–5 mm läbimõõdus, roosad. Õitseb juunist oktoobrini (külmadeni).
Levik ja kasvukohad.
Üldlevilalt tsirkumpolaarne, osadel andmetel looduslikult vaid Euroopas, Gröönimaal ja Siberis. Eestis levinud hajusalt mandriosas. Kasvab märjal mudal või pinnasel, veekogude kaldavees rannikul, karjääride põhjas, pinnasteede servadel jne. Leiukohti on jäänud vähemaks, seetõttu on liikide ohustatuse hindamisel (2018) pälvinud staatuse "ohualdis". Kindlasti võiks nõgilillikut Eestis sagedamini kohata, kui taimehuvilised oskaksid talle rohkem tähelepanu pöörata.
Vladislav Galkin

Vladislav Borissovitš Galkin (vene keeles Владислав Борисович Галкин (Сухачев-Галкин)) (25. detsember 1971, Moskva või Leningrad – 25. veebruar 2010, Moskva ) oli Venemaa näitleja, Venemaa teeneline kunstnik.
Tema esimene roll kinos oli Huckleberry Finn filmis "Tom Sawyeri ja Huckleberry Finni seiklused" (1981).
Ta leiti oma korterist surnuna 27. veebruaril 2010. Galkin suri 38-aastaselt. Ta on maetud Moskva Trojekurovo kalmistule.
Mehed mustas

"Mehed mustas" on 1997. aastal ulme-/põnevuskomöödia žanris mängufilm, mille lavastas Barry Sonnenfeld. 
Film põhineb samanimelisel koomiksil, mille autor on Lowell Cunningham ja väljaandja Aircel Comics.
Peaosi mängivad Tommy Lee Jones, Will Smith, Linda Fiorentino, Vincent D'Onofrio ja Rip Torn. 
2002. aastal valmis filmile järg "Mehed mustas 2".
Paulina Rubio

 
Paulina Rubio Dosamantes (sündinud 17. juunil 1971 Méxicos) on Mehhiko laulja, tantsija, laulukirjutaja, produtsent ja näitleja.
Elulugu.
Üle 23-aastase karjääri jooksul on ta maailma üks edukamaid muusikuid. Ta alustas oma lauljakarjääri bändis Timbiriche. 
Paulina kui sooloartisti albumeid on ostetud üle 20 miljoni.
Ta on olnud nomineeritud Latin Grammy ja Latin Billboardi auhindadele.
Osoon (saade)

"Osoon" on alates 1993. aastast Eesti Televisioonis näidatav loodus- ja keskkonnasaade. 
Saatesarja algataja ning esimesi toimetajaid ja saatejuhte oli Tiina Kangro. "Osooni" staažikaim toimetaja on Õie Arusoo, mitu aastat juhtis saadet Vladislav Koržets.
Giurgiu Astra

Giurgiu Astra (ametlikult Fotbal Club Astra Giurgiu) on 1934. aastal asutatud ja 2005. aastal taasasutatud Rumeenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Giurgiu ja koduväljak Stadionul Marin Anastasovici.
Jõudis 1998. aastal esimest korda Rumeenia kõrgliigasse. Pole tulnud ei meistriks ega võitnud karikat.
Klubivärvid on must ja valge.
Los Angelese räpased saladused

"Los Angelese räpased saladused" on 1997. aastal valminud mängufilm, kriminaaldraama, mille lavastas Curtis Hanson. 
Film põhineb 1990. aastal ilmunud James Ellroy samanimelisel romaanil. 
Filmi sündmused leiavad aset 1950. aastate Ameerikas.
Terry Foxi auhind

Terry Foxi auhind on Kanada sportlase Terry Foxi mälestuseks 2010. aasta taliolümpiamängudel algatatud olümpiaauhind. 
Auhind antakse sportlastele, kes on suutnud olümpiamängude ajal näidata suurimat vaprust ja sihikindlust. 
2010. aastal paistsid erakordse vaprusega silma kaks sportlast ja auhind läks jagamisele. Selle pälvisid Kanada iluuisutaja Joannie Rochette ja Sloveenia murdmaasuusataja Petra Majdič. Rochette võitis pronksmedali mõned päevad pärast ema surma ja Majdič pälvis sama värvi medali mitme murtud roidega.
Gižiga laht

Gižiga laht (vene keeles Гижигинская губа) on laht Euraasia kirdeosas, Šelihhovi lahe lääneosas.
Taigonossi poolsaar eraldab seda Penžina lahest. Lahe lõunapiiriks loetakse 60° 30' põhjalaiuskraadi.
Lahe pikkus on 148 km, laius suudmeosas umbes 260 km, suurim sügavus 88 m.
Lahe kaldad on järsud ja mägised. Lahe läänekaldal asub Kolõma mägismaa, mis küündib peaaegu 2 kilomeetri kõrgusele merepinnast. Taigonossi poolsaarel ulatuvad kõrgused peaaegu 1,5 kilomeetrini.
Lahte suubub Gižiga jõgi.
Gižiga laht on peaaegu kogu aasta läbi kaetud jääga.
Loodete kõrgus lahes on kuni 9,5 m.
Suuri asulaid lahe kaldail ei ole. Põhjakaldal asub Evensk, kirdekaldal Tšaibuhha ja idakaldal Topolovka. Kõigis neis tegelevad elanikud peamiselt kalapüügiga. Kõige levinum kala Gižiga lahes on vaikse ookeani heeringas.
Halduslikult kuuluvad Gižiga lahe kaldad Magadani oblastisse.
Juba 1752 asutati Gižiga jõe alamjooksule, 25 km kaugusele suudmest jõe vasakule kaldale Gižiga asula. 1866. aastal oli seal 50–60 palkmaja, Venemaa kuberner ja neli-viis kaupmeest. Igal aastal külastasid Gižigat riiklik varustuslaev ja USA kaubalaevad.
Soome jäähokimeeskond 2010. aasta taliolümpiamängudel

Soome jäähokimeeskond 2010. aasta taliolümpiamängudel
Valka piirkond

Valka piirkond (läti keeles "Valkas novads") on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirneb põhjas Eestiga.
Piirkond moodustati 2009. aastal Valka linna ja viie valla (Härgmäe, Kārķi, Valka, Vijciemsi ja Zvārtava) liitmise teel. Härgmäe valla suuremad asulad: Härgmäe, Hoomuli, Turna; Kārķi valla suuremad asulad: Kārķi, Veckārķi, Vēveri; Valka valla suuremad asulad: Luke, Sēļi, Pedele, Zīle, Saule, Ķeizarpurvs, Žuldiņas, Kalnstaldoti, Tomēni, Alieši, Bērzezers; Vijciemsi valla suuremad asulad: Vijciems; Zvārtava valla suuremad asulad: Stepi, Putras, Zaķi, Jaunāmuiža, Mierkalns, Vērsīši, Cirgaļi, Kaģuciems.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Valka piirkonna elanikest lätlasi 75,54%, venelasi 15,83%, valgevenelasi 2,42%, ukrainlasi 2,27%, eestlasi 1,15% ja teistest rahvustest inimesi 2,80%.
2021. aasta haldusreformi järel säilis piirkond endistes piirides.
Hopa piirkond

Hopa piirkond (läti keeles "Apes novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Hopa piirkonna elanikest lätlasi 87,58%, venelasi 7,44%, ukrainlasi 1,13%, eestlasi 1,06% ja teistest rahvustest inimesi 2,8%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Hopa linnast ning Hopa, Koivaliina, Trapene ja Vireši vallast. 2021. aastal liideti Hopa piirkond Smiltene piirkonnaga.
Terry Fox

Terrance Stanley Fox (hüüdnimi Terry; 28. juuli 1958 – 28. juuni 1981) oli Kanada sportlane ja rahvuskangelane.
18-aastaselt amputeeriti tema parem jalg alates põlvest osteosarkoomi tõttu. Pärast operatsioonijärgset kemoteraapiat ja taastusravi otsustas ta koguda raha vähiuuringuteks ning alustas jooksu läbi kogu Kanada. Ta ei jõudnud aga eesmärgile, sest pärast 143. jooksupäeva ja 5373 läbitud kilomeetrit diagnoositi tal kopsuvähk. 
Tema nimi on antud Terry Foxi jooksule, mida joosti esmakordselt 1981. aastal. Sellest on saanud maailma suurim ühepäevane üritus, millega kogutakse raha vähiuuringute tarvis.
Terry Foxile on püstitatud ausambaid ja tema järgi on nimetatud tänavaid mitmes Kanada linnas.
Terry Foxi auhinda antakse olümpiamängudel välja alates 2010. aasta taliolümpiamängudest.
Jussi Jääskeläinen

Jussi Albert Jääskeläinen (sündinud 19. aprillil 1975 Mikkelis) on endine Soome jalgpallur (väravavaht).
Ta alustas klubikarjääri Soome klubides MP ja VPS, kuid mängis suurema osa karjäärist Inglismaal: 1997–2012 Bolton Wanderersis, 2012–2015 West Ham Unitedi ja 2015–2017 Wigan Athleticus. Bolton Wanderersi põhiväravavaht oli ta koguni 13 hooaegea järjest. 2007. aastal valiti ta Bolton Wanderersi kui ka Soome aasta mängijaks.
2009. aasta oktoobris teatas ta, et lõpetab Soome koondises mängimise. Jääskeläinen mängis seal 55 mängu. 6. oktoobril 2010 mängis ta aga veel korra Soome koondises põhiväravavahi Otto Fredriksoni vigastuse tõttu. 
Isiklikku.
Jääskeläinen on abielus ja tal on 3 poega. Ta on 193 cm pikk.
Nõmme malevkond

Nõmme malevkond on Kaitseliidu Tallinna maleva territoriaalne allüksus. 
Allüksused.
Nõmme malevkonnas tegutseb tankitõrjerühm, luurerühm, tagalarühm, meditsiiniteenistuse rühm, staabikaitserühm, võitlusgrupp ja veel mõni spetsialiseeritud rühm. 
Samuti Nõmmel on Naiskodukaitse jaoskond, Noorte kotkaste rühm ja Kodutütred.
Ajalugu.
12. novembril 1918 andis Eesti Kaitse Liidu Harjumaakonna ja Tallinna ülem alamooberst P. Kann lipnik H. Wismannile korralduse: "Teen teile ülesandeks Harjumaa Kaitseliidu Nõmme osakonna organiseerimisele asuda." 
Wismann jõudis Nõmme malevkonna pealik olla 21. novembrini, kui ta viidi üle inseneripataljoni. 1. jaanuaril 1919 määrati Kaitseliidu Nõmme osakonna ülemaks Eduard Putmaker (ühtlasi täitis ta Nõmme komandandi kohuseid). 5. märtsil 1919 määrati Eduard Putmaker Harju maleva Linnaümbruse malevkonna ülemaks, mille staap asus Nõmmel. Kui olukord oli pärast Vabadussõja lõppu stabiliseerunud, viidi Putmaker 5. juulil 1920 üle teenima Varustusvalitsusse. 
Pärast Kaitseliidu tegevuse taastamist 1925. aastal kuulus Nõmme malevkond kuni 1940. aastani Tallinna malevasse.
Aastail 1928–1935 oli Nõmme malevkonna pealik Artur Odenberg (aastast 1935 eestistatud nimega Artur Ojalo). Nõmme malevkonna pealikuna teenis Karl Reinaste.
Nõmme malevkond taasasutati 1990. aasta 29. märtsil. Malevkond kuulus taastamise järel Kaitseliidu Harju malevasse ning oli maleva suurim malevkond, kuid 1992. aastal eraldus malevast. Aprillis 1992 arvati malevkond Tallinna maleva koosseisu, kuid juulis muutus iseseisvaks malevkonnaks maleva õigustes.
Alates 1. jaanuarist 2000 kuulub Nõmme malevkond taas eriõigusteta territoriaalse malevkonnana Kaitseliidu Tallinna malevasse.
Hiiumaa malevkond

Hiiumaa malevkond on Kaitseliidu Saaremaa maleva malevkond, mis tegutseb Hiiumaal.
Kuni 31. maini 2023 oli Hiiumaa malevkond Lääne maleva osa.
Hiiumaa malevkond taastati mais 1992.
2008. aastal sai Hiiumaa malevkond kaks Hollandist ostetud veokit DAF.
Hiiumaa malevkonna pealik on leitnant Urmas Selirand.Alates 2012. aastast on malevkonnapealik leitnant Mart Reino.
Ajalugu.
Eesti Vabadussõja alguses oli Saare-, Hiiumaa malevkonna ja Muhumaa Kaitseliidu ülem Johannes Poopuu. 
18. aprillil 1925 nimetati Lääne maleva V malevkond ümber Hiiumaa malevkonnaks. 
1926. aastal oli Hiiumaa malevkonna pealik leitnant Ernst Johanson, tema abiks oli lipnik R. Takking. Hiiumaa malevkond suutis endale 1926. aastal spordiplatsi soetada, aasta lõpuks jõudsid kohale ka spordiriistad. 1941. aastani oli Hiiumaa malevkonna pealikuks Lääne prefektuuri politseikomissar Villem Rõõmus (1888–1942).
Kaitseliidu Harju malev

Harju malev on Kaitseliidu malev, mis tegutseb Harjumaal.
Alates 1. augustist 2022 on Harju maleva pealikuks kolonelleitnant Arbo Probal.
Maleva loomise ajaks loetakse 25. septembrit 1917, kui maakonnanõukogu võttis vastu otsuse, millega tehti vallavalitsustele ülesandeks organiseerida öiseid vahisalku kaitsmaks elanikkonda ja nende vara marodööritsevate Vene sõjaväe jõukude eest. 
Ajalugu.
Maleva loomise ajaks loetakse 25. septembrit 1917, kui maakonnanõukogu võttis vastu otsuse, millega tehti vallavalitsustele ülesandeks organiseerida öiseid vahisalku kaitsmaks elanikkonda ja nende vara marodööritsevate Vene sõjaväe jõukude eest. 
Eesti Kaitse Liidu loomisel 11. novembril 1918 määrati Ernst Põdderi päevakäsuga nr 1 Kaitseliidu Tallinna ja Harju maakonna ülemaks ning Tallinna linna komandandiks Peeter Kann. Tallinna linna komandandina oli tema käsutuses tugevaima ja kindlaima jõuna 3. Eesti polgu ohvitserkond, kes pärast polgu likvideerimist Saksa okupatsioonivõimude poolt peagu täies koosseisus astus spordiselts "Kalevisse" selleks, et kokku jääda ja koos olla. Peeter Kann oli okupatsiooni ajal ja ka varem 3. Eesti polgu ülem ja tundis selle polgu ohvitsere, mispärast oli kerge nende seast endale kaastöölisi valida. Peeter Kann abid kaptenid Karl Erma ja Кarunga ja jaoskondade ülemad Bernhard Abrams, Eugen Dreverk, Johan Schmidt, Kuusik, Vokk, Lepp, Vunk olid kõik 3. Eesti polgu ohvitserid. 
Tallinna linna komandandi kasutuses oli ka okupatsiooni ajal organiseeritud Tallinna keskkoolide vanemate klasside õpilaste rühm, mis koosnes umbes õpilasest ja mida juhtisid vennad Riibergid ja veel mõned teised. See õpilaste rühm arenes mõne päeva jooksul mitmekordseks, ja hiljem nimetati see õpilaste salk tolleaegse kaitseministri K. Pätsu poolt Tallinna Kooliõpilaste Pataljoniks. Detsembrikuus sõitis sellest pataljonist õpilast löögipataljoni nime all Aegviidu raudteejaama kindral Aleksander Tõnissoni käsutusse.
1925. aastal kehtestatud uue Kaitseliidu põhikirjaga fikseeriti täpsed Kaitseliidu allüksuse nimetused. Kaitseliidu ringkond nimetati malevaks ja senised jaoskonnad malevkondadeks. Kaitseliidu Tallinna malev eraldati Harju malevast 1. jaanuaril 1925. Senine malevapealik kolonel Oskar Raudvere sai uue, Tallinna maleva pealikuks, Harju malevat jäi juhtima Raudvere senine maakonna rahvaväe ja Kaitseliidu ülema abi major Eduard Saulep VR I/3. KL Harju malev jagati 8 malevkonda.
Harju maleva Linnaümbruse malevkonda, hilisema Rävala malevkonda kuulus 14 iseseisvat malevkonna üksust.
Rävala malevkond

Rävala malevkond (varem Linnaümbruse malevkond) on Kaitseliidu Harju maleva malevkond, mis tegutseb Harjumaa idaosas. 
Ajalugu.
Rävala malevkond, tolleaegse nimega Linnaümbruse jaoskond, hiljem malevkond tegutses organisatsioonina augustist 1918, kuid avaliku organisatsioonina 11. novembrist 1918. 2. veebruaril 1919 sai Kaitseliidu Harju maleva Tallinna linnaümbruse kaitseliidu ülemaks senine Nõmme komandant ning ühtlasi kohaliku kaitseliidu ülem, nooremleitnant Eduard Putmaker. Linnaümbruse malevkonna staap asus Nõmmel.
Rävala malevkonna pealikuks, aastatel 1925–1934 oli Harjumaa KL looja major Eduard Saulep VR I/3 ja alates 1934. aastast leitnant Enn Heinaru VR II/3.
1925. aastal kehtestatud uue Kaitseliidu põhikirjaga fikseeriti täpsed Kaitseliidu allüksuse nimetused. Kaitseliidu ringkond nimetati malevaks ja senised jaoskonnad malevkondadeks. 5. aprill 1925 kuulus Rävala malevkonda 14 iseseisvat malevkonna üksust: staabikompanii, Harku kompanii, Saue kompanii, Saku kompanii, Nabala kompanii, Rae kompanii, Nehatu kompanii, Viimsi kompanii, Saku üksikrühm, Pääsküla - ja Tänassilma üksikrühm, Kurna üksikrühm, Mõigu üksikrühm, Vaida üksikrühm ja Prangli meri üksikrühm. Oli veel olemas Kuusalu kompanii Muugamäe juhtimisel, millesse kuulusid 8 eraldiseisvat üksust: Jõelähtme kompanii, Anija kompanii, Kodasoo kompanii, Kiiu kompanii, Kolga kompanii, Kõnnu kompanii, Raasiku kompanii ja Loksa üksik mererühm.
Eesti Laul 2010

Eesti Laul 2010 oli teine Eesti Laulu võistlus ja 17. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor, mis toimus 12. märtsil 2010 Nokia Kontserdimajas. Lauluvõistluse võitja sõitis Eestit esindama Norras toimunud 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele. 
Eelvoor.
Võistlus oli kahevooruline ning koosnes eelvoorust ja finaalist. Eelvooru laulude esitamise tähtaeg oli 7. jaanuar 2010 kell 15:00. Laule võisid esitada kõik heliloojad ning vähemalt 16-aastased artistid, kes on Eesti Vabariigi kodanikud või elavad alaliselt Eestis. 10. jaanuaril 2010 valiti laekunud 155 laulust välja 10. Finalistid avalikustati sama päeva õhtul ETV-s eetris olnud saates "Ringvaade". 
Finaal.
Lauluvõistluse finaal toimus 12. märtsil 2010 avaliku kontserdina Nokia Kontserdimajas. Finaalis astusid üles kõik 10 finalisti ning külalisesinejatena Urban Symphony, Metsatöll ja Eesti Rahvusmeeskoor. Õhtujuhid olid Ott Sepp ja Märt Avandi. 
Ka finaal oli kahevooruline. Esimeses voorus tegid otsuse 11-liikmeline žürii ning televaatajad. Rahva hääled ning žürii punktid tasandati punktideks 1–10, mille liitmisel selgunud järjestikus esimese kahena pääsesid finaali Lenna Kuurmaa ning Malcolm Lincoln &amp; Manpower 4. Teises voorus toimunud telefonihääletuse tulemusena võitis saate 54% Malcolm Lincoln &amp; Manpower 4 
Diskvalifikatsioon.
10. jaanuaril avalikustati ühe kümne finalistina Nikita Bogdanovi ehk Alysheni lugu "Made me Cry". Tähelepanelikud inimesed leidsid Youtube'ist selle loo videona, mis oli laaditud sinna augustis 2009. Sellega rikkus see laul reegleid, mis nägi ette, et osalevat lugu ei tohi avalikustada enne 2009. aasta 1. oktoobrit. Laul diskvalifikatseeriti ning tagavarana pääses võistlustulle Malcolm Lincolni lugu "Siren".
Aon Center

Aon Centeri nime kannavad mitu kindlustusfirma Aon järgi nime saanud hoonet:
Mizengo Pinda

Mizengo Kayanza Peter Pinda (sündinud 12. augustil 1948) on Tansaania poliitik, kes oli 9. veebruarist 2008 20. novembrini 2015 Tansaania peaminister.
Mizengo Pinda on pärit Rukwa piirkonnast. Ta lõpetas 1974. aastal Dar es Salaami ülikooli juristina.
Ta on töötanud presidendi kantseleis 1982–1992 ja valitsuse kantseleis 1996–2000. 2000 valiti ta parlamenti ning ta sai kohalike omavalitsuste ja regionaalministeeriumi aseminister. 4. jaanuaril 2006 sai temast kohalike omavalitsuste ja regionaalminister. Aastal 2000 valiti ta parlamenti. Ta kuulub valitsevasse Revolutsiooniparteisse ("Chama Cha Mapinduzi").
8. veebruaril 2008 nimetas Tansaania president Jakaya Kikwete Pinda peaministrikandidaadiks pärast seda, kui eelmine peaminister Edward Lowassa oli korruptsioonisüüdistuste tõttu tagasi astunud. Samal päeval kinnitas parlament ta peaaegu ühehäälselt peaministriks: ta sai 279 poolt-, 2 vastu- ja 1 kehtetu hääle. Ta vannutati peaministriks Dodomas järgmisel päeval, 9. veebruaril. 12. veebruaril nimetas Pinda ametisse uue valitsuse, mis oli eelmisest väiksem: selles oli 29 ministri asemel 26 ministrit ja 31 aseministri asemel 21 aseministrit.
Rahvusvaheliselt on muret tuntud Tansaanias valitseva suure korruptsiooni pärast. Seetõttu avaldas Pinda 14. jaanuaril 2010 oma majandushuvide aruande. Selle järgi omab ta 3 väikest maja ja mitte ühtki osakut mitte üheski ettevõttes. Tema pangakontol olevat vähem kui 20 000 dollarit ning tema ainus auto olevat see, mis anti kasutada talle kui parlamendiliikmele.
Pisihiir

Pisihiir ("Micromys minutus") on hiirlaste sugukonda pisihiire perekonda kuuluv näriline.
Pisihiir elab Euraasia parasvöötmes. Tema tavaliseks elupaigaks on teraviljapõllud, samuti muud kõrgema rohttaimestikuga alad. Kaug-Idas võib ta kohati kahjustada külve. Eestis leidub teda sagedamini Lõuna- ja Kagu-Eestis. Mägedes elab kuni 2200 m kõrgusel.
Ta kuulub soodsas seisundis liikide hulka.
Välimus.
Pisihiir on oma sugukonna kõige väiksem liik ja maailmas üks väiksemaid imetajaid. Täiskasvanud looma keha pikkus on 6–7 cm, saba pikkus 5–7 cm, mass 5–6 g.
Pisihiirel on punakas- või kollakaspruun karvastik ja heledam kõhualune, lapik nina ning suhteliselt suured silmad ja kõrvad.
Tal on arenenud haardsaba kõrtel ja põõsastel ronimiseks. Tagajalgade ja saba abil leiab ta kindla asendi, mis võimaldab tal samal ajal esikäppadega toitu haarata.
Eluviis.
Pisihiir on aktiivne ööpäev ringi. Vahelduvad puhke- ja toitumisperioodid. Pisihiir on tundlik ülekuumenemise suhtes ja väldib otsest päikesekiirgust.
Pisihiir toitub peamiselt seemnetest. Putukaid sööb ta ka meelsasti. Talveks kogub ta seemnevarusid. Sööb ka nektarit ja puuvilju.
Pesa valmistab ta kõrtest. See on kerajas, 6–13 cm läbimõõduga ja punutud kõrgele rohttaimede vahele või põõsasse, tavaliselt meetri kõrgusele. Pesa on kahekihiline: välimine kiht koosneb sellesama taime lehtedest, millele ta on ehitatud, sisemine on pehmem.
Pesakonnas on 5–9, harva kuni 12 poega. Tiinus kestab 21 päeva. Pojad sünnivad paljaste ja pimedatena.
Sigimise vaheaegadel elab pisihiir maapealsetes varjepaikades: tuulemurrus, viljarõukude ja heinakuhjade all.
Pisihiir ei ole sotsiaalne loom. Isendid kohtuvad väljaspool paljunemisaega üksnes talvitumiskohtades, kus võivad moodustuda suured, kuni 5000 isendist koosnevad karjad. Erinevalt teistest hiirlastest nad talvitudes ei paljune, seda teevad nad üksnes suvel. Taliuinakusse nad ei lange. Kevade saabudes muutuvad isendid üksteise suhtes agressiivseteks.
Inglismaal on ta haruldane. Seal püütakse looma eest hoolitseda. Näiteks Wimbledoni turniiril kasutatud tennisepallidest valmistatakse pisihiirele sobivaid pesi. Arvatakse, et nendest ei tule vaenlased nii kergesti poegi sööma.
Pisihiir on väga julge. Ta talub vangistust hästi ja sööb peaaegu kõike seda, mida inimenegi. Isasloomi ei tohi koos pidada, sest nad lähevad omavahel vihaselt kaklema.
TV3 (Sloveenia)

TV3 on Sloveenia telekanal, mille omanik on Modern Times Group (MTG). Alates 1. novembrist 2004 kuni 1. oktoobrini 2006 oli kanali nimi Prva TV. 
See kanal on hästi tuntud USA saadete näitamise poolest. Sellised saated on näiteks "24", "", "Heroes", "Smallville", "Kontor", "Ameerika supermodellid", "Lapsehoidja 911", "Outback Jack" ja Nickelodeoni multifilmid "", "Käsna-Kalle Kantpüks", "Jimmy Neutron" ja teised.
TV3 omab ka õigusi edastada UEFA Champion League'i, UEFA Euro 2008 ja EHF Champions League'i matše.
3. juunil 2008 hakati kanalit edastama Sloveenia DVB-T võrgus, kuid see katkestati 1. septembril 2008.
Aprillis 2009 hakkas TV3 näitama Sloveenia versiooni sarjast "The Moment of Truth" ja 21. oktoobril 2009 kohalikku versiooni sarjast "Survivor".
Ajalugu.
Telekanal alustas TV3 nime all 24. detsembril 1995. Algselt kuulus kanal roomakatoliku kirikule ja suur osa esialgsest programmist sisaldas usklikke saateid. Kanali vaadatavus ja rahaline tulu olid väiksed.
13. veebruaril 2003 ostis Horvaatia ärimees Ivan Caleta TV3-s 75% osaluse ja hakkas pakkuma palju populaarsemat programmi. Vaatajaskond kasvas 2004. aastaks 1,7% võrra, kuid jäi Sloveenia telekanalite seas viiendale kohale ning kaugele teistest avalikest ja eratelekanalitest. 
1. novembril 2004 muudeti kanali nimi Prva TV-ks. 1. juulil 2006 ostis selle ära Rootsi meediakontserni Times Modern Group. 1. oktoobril 2006 muudeti kanali nimi tagasi TV3-ks.
Marlies Schild

Marlies Schild (sündinud 31. mail 1981 Admontis) on Austria mäesuusataja, maailmameister ja mitme tiitlivõistluste medali võitja.
Isiklikku.
Marlies Schild on kihlatud mäesuusataja Benjamin Raichiga.
Saavutused.
Maailma karikasarja võistlustel.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Marlies Schild on osalenud (seisuga 29. detsember 2011) 186 MK-etapil ja &lt;br&gt;jõudnud poodiumile 59 korda, millest 33 korral kõige kõrgemale astmele.
Manivald Kasepõld

Manivald Kasepõld (sündinud 15. veebruaril 1952) on Eesti sõjaväelane, aastast 1992 Vabariigi Presidendi käskkirja alusel kindralmajor. 
Ta oli Kaitseliidu Harju maleva pealik 9. augustist 1990 kuni 19. augustini 1991 ja Kaitseliidu ülem 10. novembrist 1990 kuni 16. novembrini 1992.
Teenis Vahipataljoni ülemana aastail 1994–1995. Aastast 2023 on ta Eesti Eruohvitseride Kogu juhatuse esimees.
Artūrs Irbe

Artūrs Irbe (sündinud 2. veebruaril 1967 Riias) on läti jäähokitreener ja endine jäähokimängija, väravavaht.
1991. aastal emigreerus ta Põhja-Ameerikasse, kus mängis NHL-is. 2004. aastal naasis ta Euroopasse ja mängis kuni 2007. aastani.
2006. aasta Torino olümpiamängudel oli ta Läti lipukandja.
Benno Leesik

Benno Leesik (17. jaanuar 1960 Haapsalu – 25. märts 2006) oli Kaitseliidu ülem.
Benno Leesik töötas aastatel 1982–1998 Eesti NSV Haapsalu rajooni RSN TK Siseasjade osakonnas, hiljem Eesti Politsei Lääne Politseiprefektuuris, kus alustas tööd korrapidaja abina ja lõpetas politseiprefektuuri ülemkomissarina.
Benno Leesik astus Kaitseliitu 1991. aastal ning teenis vabatahtlikuna Kaitseliidu Lääne maleva rühmapealiku, malevkonnapealiku ja mereüksuste pealiku ametikohal.
1998. aastal astus Leesik Eesti kaitseväe tegevteenistusse Kaitseliidu peastaabi ülema kohusetäitjana. 1999. aastal sai ta Kaitseliidu ülemaks.
2002. aastal ülendati ta majoriks.
Urmas Muld

Urmas Muld (sündinud 14. aprillil 1954) oli Kaitseliidu Lääne maleva pealik 1999–2000 ning täitis Kaitseliidu staabiülemana Kaitseliidu ülema kohuseid Benno Leesiku surmast kuni Raivo Lumiste määramiseni Kaitseliidu ülemaks.
5. veebruaril 2009 sai kolonelleitnandiks.
MTV Europe

MTV Europe on üleeuroopaline kaabel- ja digitaaltelevisiooni võrk, mis alustas tööd 1. augustil 1987.
See on ööpäev läbi töötav ingliskeelne võrgustik, mille sihtrühm on 16–35-aastased ja mis jõuab enam kui 100 miljonisse leibkonda 43 territooriumil. Saated on sobivad popkultuurile ja tõsielu saadetele, mida on näidatud juba üle kahe aasta. MTV Europe ei ole kunagi kaotanud oma esialgset eesmärki, mängides muusikavideoid erinevalt Ameerika sõsarkanalitest. Esimene muusikavideo MTV Europe'i kanalil oli "Money For Nothing" Dire Straitsi esituses. Aasta esietendusest alates on MTV muusikatööstust valitsenud. MTV-le on palju viidatud popkultuuris muusikute poolt, teistes telekanalites, raamatutes, saadetes ja filmides.
MTV Europe'i ajalugu.
MTV Europe kuulub täielikult ja seda juhib MTV Networks Europe. See alustas tööd 1. augustil 1987 Viacom ja BT ühistu kokkuleppel, mis kestis 1991. aastani, kui Viacom võttis üle täieliku omanikuõiguse. MTV Europe'i avati Amsterdamis toimunud Elton Johni kontserdi otseülekandega. 1989. aastal kolis see üle Londonisse, kust seda hakati edastama ja produtseerima.
MTV Europe on nähtav üle terve Euroopa satelliidi, kaabli ja maapealse televisiooni abil. 1997. aastal hakkas MTV Europe laienema peaaegu igasse riiki Euroopas. 1997. aasta märtsis pandi tööle MTV Saksamaa, juulis MTV UK &amp; Iirimaa ning septembris MTV Itaalia. Skandinaaviat kattev MTV Nordic pandi tööle 1998. aasta juunis. Alates 2000. aastast on MTV lisanud veel palju piirkondlikke kanaleid kogu mandril, näiteks: MTV Prantsusmaa, MTV Poola, MTV España, MTV NL, MTV Rumeenia, MTV Adria, MTV Türgi, MTV Balti, MTV Portugal, MTV Kreeka, MTV Soome, MTV Norra, MTV Rootsi, MTV Taani, MTV Ukraina ja MTV Tšehhi koos paljude spetsialiseerunud muusika kanalitega, sealhulgas MTV Two, MTV Base, MTV Dance, (Itaalia), MTV Brand New (NL), MTV Pulse (Prantsusmaa), MTV Gold (Itaalia), MTV Hits (UK) ja MTV Hits (Itaalia). 
Alates 2009. aastast on MTV Euroopa endiselt nähtav järgmistes väiksemates riikides, kus pole kohalikku MTV versiooni: Armeenia, Aserbaidžaan, Bulgaaria, Fääri saared, Gruusia, Island, Iisrael, Luksemburg, Moldova ja Malta. Siiski on veel olemas Ungaris, MTV Ungari kõrval. MTV Europe on veel nähtav ka Põhja-Aafrikas, sealhulgas kohaliku Põhja-Aafrika MTV Base kõrval.
2009. aasta novembrist on MTV Europe jälle nähtav Balti riikides majanduslike probleemide tõttu. MTV Networks Baltic oli sunnitud sulgema (kuid asendati MTV Europe'i kanaliga) Leedu ja Läti MTV versiooni. See mõjutas ka Eesti MTV versiooni.
Saated.
MTV Uudised
Euro Top 20
MTV Live
World Chart Express
The Lick
Lick Shots
Hitlist UK
MTV Mono
Chill Out Zone
Party Zone
Alternative Nation
Superock
Headbanger's Ball
Europe Dancefloor Chart
So 90s
MTV Suurimad Hitid
Total Request Live
Top 10 @ 10
MTV's Most Wantes
MTV Alarm
Number Üks Hitid
Summer of MTV
Rocki edetabel
Music Mix
TV14

TV14 oli Eesti telekanal, mis kasvas välja telekanalist Kalev Sport ning kandis lühikest aega ka nime TV4. 
Kanali kontseptsiooni järgi oli tegemist kodaniku-, tervise-, hariduse-, sporditelevisiooniga. Telekanal oli eetris ööpäev läbi ning omasaadete kõrval näidati ka filme ja välismaalt sisse ostetud telesaateid. Viimastel tegutsemiskuudel edastas TV14 peamiselt Tallinna TV pilti.
Kanali sulgemine.
TV14 lõpetas programmi edastamise 1. juulil 2011.
TV14 juht Toomas Lepp põhjendas, et lõpetamises on süüdi Starman, kuna Starman lõpetas 8. juunil ühepoolselt TV14 signaali edastamise.
Naukšēni piirkond

Naukšēni piirkond (läti "Naukšēnu novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirneb kirdes Eestiga.
Piirkonna keskuseks oli Naukšēni küla.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Naukšēni piirkonna elanikest lätlasi 92,82%, venelasi 2,64%, ukrainlasi 1,45% ja muudest rahvustest inimesi 3,08%.
Piirkond asus Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Piirkond moodustati 2009. aastal endise Valmiera rajooni Naukšēni valla ja Kööna valla liitmise teel. 2021. aastal liideti Naukšēni piirkond Valmiera piirkonnaga.
Liivimaa vojevoodkond

Liivimaa vojevoodkond ehk Poola–Liivimaa ehk Väike Liivimaa (poola województwo inflanckie) oli Poola-Leedu haldusüksus (vojevoodkond), mis moodustus Poola-Rootsi sõja tagajärjel 1621 jagunenud Poola Liivimaa Võnnu vojevoodkonna Latgale alale. Altmargi vaherahu (1629) tingimustel läksid Poola Üle-Väina hertsogkonna valdused, mis jäid põhja poole Daugava jõge, Rootsile. Poola võimkonda jäid endistest Liivimaa valdustest ainult Latgale alad, mida Poolas nimetati edaspidigi Liivimaaks (Inflanty). 1667 moodustati maa-alast ametlikult Liivimaa vojevoodkond.
1772. aasta esimese Poola jagamisega muutus Venemaa Keisririigi osaks ja kuulus Dvinski provintsina Pihkva kubermangu, 1777. aastast Polotski kubermangu, 1796. aastast Valgevene kubermangu, ning 1802. aastast Vitebski kubermangu.
Vojevoodid.
Liivimaa vojevoodkonna vojevoodid ehk kubernerid (wojewoda inflancki):
Kastellaanid.
Liivimaa vojevoodkonna kastellaanid (kasztelan inflancki):
SuperSeaCat (laev)

SuperSeaCat on ühekereliste kiirlaevade seeria.
Silja Line alustas liiklust Tallinna-Helsingi liinil laevaga Superseacat Four aprillis 2000. Hiljem lisandus liinile Superseacat Three. Sellel liinil sõitis ka Superseacat One. Peale nende kolme oli ka laev Superseacat Two.
Kui Tallink ostis suvel 2006 Silja Line'i, jäid need laevad tehingust välja ning liiklus jätkus eraldi firma SuperSeaCat nime ja kaubamärgi all kuni oktoobrini 2008.
Need ühekerelised parvlaevad olid ehitatud Itaalias Fincantieri laevatehases aastail 1997 (Superseacat One) ja 1999.
Keelekõrv

"Keelekõrv" oli Eesti Raadio eesti keelt käsitlev raadiosaade. 
Esimene saade oli eetris 5. jaanuaril 1994 ja viimane 5. jaanuaril 2011. 2010. aasta alguseni oli saade eetris Vikerraadios, sestpeale Klassikaraadios.
Saadet tehti eesmärgiga anda kuulajale nõu paremaks ja ilusamaks keelekasutuseks ning mõtestada keelemeeste soovitusi.
Saate toimetajad olid Mari Tarand (1994–2005) ja Maris Johannes (2005–2011).
Heino Kaljuste

Heino Kaljuste (18. november 1925 Narva – 28. juuli 1989 Tallinn) oli eesti koorijuht ja pedagoog.
Heino Kaljuste õppis Kohtla-Järve 1. Keskkoolis ja oli seal ka algklasside muusikaõpetaja. Aastatel 1946–1949 oli ta kaevanduse Käva-2 segakoori abidirigent. 
Ta õppis aastatel 1950–1951 Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist. 1955. aastal lõpetas Tallinna Riiklikus Konservatooriumis koorijuhtimise erialal Jüri Variste klassi. Ta laulis aastatel 1949–1955 Eesti Raadio segakooris ning oli 1955–1959 selle abidirigent.
Heino Kaljuste oli vaheaegadega aastatel 1955–1986 Tallinna Pedagoogilise Instituudi ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise ja metoodika õppejõud ning professor. Ta asutas 1950. aastal Tallinna Pioneeride ja Koolinoorte Palee lastekoori (hiljem tütarlastekoor Ellerhein) ja oli selle dirigent kuni surmani. Ta juhatas Vabariiklikku Koorijuhtide Segakoori (1958–1968), Tallinna Kammerkoori (1964–1966), Ellerheina kammerkoori (1966–1973) ning oli 1960–1985 kõigil üldlaulupidudel ja noorte laulupidudel ühendkooride üldjuht.
Koos tantsupedagoog Alfred Raadikuga pakkus ta välja idee korraldada noorte laulu- ja tantsupidu üldpidudest eraldi. Esimene noorte pidu toimus 1962. aasta suvel.
Heino Kaljuste propageeris ja rakendas noodilugemismeetodit JO-LE-MI (relatiivne noodisüsteem). Ta on koostanud laulmisõpikuid ja laste koorilaulukogumikke, kirjutanud sega- ja lastekoorilaule, rahvalauluseadeid ning lastelaule.
Alates 2002. aastast antakse välja Heino Kaljuste nimelist muusikastipendiumi.
Kaljuste 100. sünniaastapäeva puhul avati 2025. aastal Tallinna lauluväljakul tema mälestuspink.
Isiklikku.
Heino Kaljuste poeg on dirigent Tõnu Kaljuste.
Triin Koch

Triin Koch (sündinud 13. mail 1975 Võrus) on eesti koorijuht. 
Ta lõpetas Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli dirigeerimise erialal 1997. aastal (Vaike Uibopuu klass). Aastatel 1997–2001 õppis ta kooridirigeerimise erialal Eesti Muusikaakadeemias professor Kuno Arengu käe all. Lõputöö Vivaldi "Gloria" kandis ta ette Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskooriga.
Eesti Muusikaakadeemias koorijuhtimise magistriõppe lõputööna 2004. aastal juhatas Triin Koch Pergolesi "Stabat Materit". Teost esitasid Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor, orkester ja solistid.
Praegu juhatab Triin Koch lisaks Tartu Ülikooli Akadeemilisele Naiskoorile ka Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori Tallinna vilistlaskoori ja Tartu Ülikooli Kammerkoori. 
Nii 2007. aasta suve X noorte laulupeol kui ka 2009. aasta üldlaulupeol oli Triin Koch naiskooride dirigent. 2011. aastal toimunud XI noorte laulu- ja tantsupeol "Maa ja ilm" oli ta neidudekooride ja 2014. aastal toimunudXXVI üldlaulupeol naiskooride liigijuht. 2019. aasta XXVII üldlaulupeol "Minu arm" oli ta segakooride liigijuht ning juhatas valikühendkoori laulu "Me oleme põhjamaa lapsed" (Aav / Haava) ja segakoori laulu "Isamaale" (Tamberg / Liiv). 2023. aasta XIII noorte laulupeol "Püha on maa" juhatas ta ühendkoori laulu "Elu on voolamine" (Valkonen / Seppel-Ehin). 2025. aasta XXVIII laulupeol "Iseoma" oli Koch segakooride liigijuht, juhatas avakontserdil valksegakoori laulu "Noore veljo, veeritäge" (Saar, setu rahvalaul), suurkontserdil segakoori laulu "Meelespea" (Tormis) ja ühendkoori laulu "Tuljak" (Härma / Karlson).
Martin Saar

Martin Saar (sündinud 30. aprillil 1980 Tallinnas) on eesti kunstnik.
Martin Saar on õppinud joonistamist Tallinna Kunstikoolis ja graafilist disaini Eesti Kunstiakadeemias aastatel 1998–2002. Magistriõppes oli ta New York Academy of Artis aastatel 2013–2015 ja sai magistrikraadi. 2019. aastal õppis ta filmirežiid New York Film Academys. 
Martin Saar kuulub Eesti Kunstnike Liitu ja Eesti Maalikunstnike Liitu.
Isiklikku.
Martin on suhtes näitleja Ingrid Margusega.
Jüri Variste

Jüri Variste (1935. aastani Georg Vahrberg (Wahrberg); (10. oktoober 1907 Kõrveküla, Vohnja vald – 4. märts 1989 Tallinn) oli eesti koorijuht ja pedagoog.
Georg Wahrberg lõpetas 1926. aastal Tapa Alevi Tehnikagümnaasiumi. Gümnaasiumi lõpetamise järel astus ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda ning samal ajal õppis ka Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja laulis Tartu Ülikooli Meeskooris. 1932. aastal lõpetas Jüri Variste inglise filoloogina Tartu Ülikooli ja täiendas end sel alal Suurbritannias.
Jüri Variste töötas aastatel 1932–1941 inglise keele õpetajana Tallinna üldhariduskoolides, sh Tallinna Reaalkoolis. 1941. aastal lõpetas ta koolimuusika erialal Tallinna Konservatooriumi (Gustav Ernesaksa klass), hiljem töötas samas õppejõuna (aastast 1962 professor, 1946–1972 kateedrijuhataja). Variste õpilased on Lembit Verlin, Heino Kaljuste, Tõnu Kaljuste, Arvo Ratassepp, Ants Sööt jt. 
Aastatel 1944–1947 oli ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia meeskoori dirigent, asutas 1945. aastal Eesti Televisiooni ja Raadio Segakoori ning oli kuni 1968. aastani selle peadirigent. 
Aastatel 1950–1987 võttis ta üldjuhina osa kõigist laulupidudest ja enamikust koolinoorte laulupidudest. 
Ta on koostanud koorilaulukogumikke.
Maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku.
1935. aastal eestistas ta oma nime Varisteks.
Toompea malevkond

Toompea malevkond on Kaitseliidu Tallinna maleva eksterritoriaalne malevkond. 
Toompea malevkonna pealik on leitnant Mihkel Tikk, malevkonnas oli 2018. aasta lõpu seisuga umbes 500 liiget, mis on enam kui varasemal hiilgeajal 1927. aastal, kui liikmeid oli 313.
Toompea malevkond: Facebookis 
Ajalugu.
Toompea malevkonna moodustamisele asuti kohe peale 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatset. Riigiasutuste julgeoleku tagamise vajadusest tekkisid riigiametnikest koosnevad rühmad, kes võtsid oma ülesandeks relvastatud valvekordade korraldamise riigiasutustes, eriti aga Toompea lossis. Esimene 8-liikmeline relvastatud valverühm asus Toompea lossis valvekorda 4. ja 5. detsembril 1924. Veidi hiljem moodustati neist valverühmadest tolleaegse riigisekretäri Karl Terrase ja kohtuministeeriumi nõuniku Otto Tiefi algatusel Toompea malevkonna riviüksused.
Tallinna maleva pealik kolonel Oskar Raudvere määras oma käskkirjaga nr 1 25. märtsist 1925 malevkonna vastutusala nii: "Toompea malevkond asub Toompea piirkonnaga ja Harjuväravamägi, Komandandi tn. Kaarli tn. kuni Kaarli puiesteeni, Falgi tee kuni Paldiski mnt, Pikkjalg kuni Pika tn. Lühikejalg kuni väravateni."
Tehniline malevkond

Tehniline malevkond oli Kaitseliidu Tallinna maleva malevkond, mille järglaseks loeb ennast sama maleva Akadeemiline malevkond. 
15. veebruaril 1925 moodustasid Tehnilise malevkonna Tallinna Tehnikumi üliõpilased, kes olid 1. detsembril 1924 läinud Tallinna garnisoni komandandi kolonel Oskar Raudvere juurde ja avaldanud soovi Kaitseliitu astuda, mille Raudvere rahuldas.
Akadeemiline malevkond (Tallinn)

Akadeemiline malevkond (AKM) on Kaitseliidu Tallinna maleva malevkond.
Akadeemiline malevkonna liikmeskonna moodustavad üliõpilased ning kõrgkoolide vilistlased. Malevkonna eesmärk on kaasata akadeemilise pere liikmeid laiemalt riigikaitse arengusse, anda neile teadmised riigikaitsekorraldusest ning anda võimalus saada sõjalist väljaõpet, osaleda Kaitseväe ja Kaitseliidu sõjaliste üksuste formeerimisel, harjutada õppustel üksuste koostoimimist ning osaleda erinevate kriiside lahendamisel.
Kaitseliidu Akadeemiline Malevkond sai alguse 1.detsembril 1924. aastal. Sellel päeval läksid mõningad Tallinna Tehnikumi üliõpilased, kuuldes kommunistide mässukatsest Tallinna Garnisoni komandandi kolonel Raudvere juurde ning avaldasid soovi astuda Kaitseliitu. Nende soov rahuldati ning juba samal päeval saadeti salk relvastatud üliõpilasi korra loomiseks abiks kaitseväele ja politseile. See grupp moodustas organiseeritud üksuse, mille ühtekuuluvus jäi püsima ka peale hädaohu möödumist. Nende poolt algatati üliõpilaskonnas kindlakujulisema Kaitseliidu akadeemilise üksuse loomise idee, milleks valiti ajutine toimkond, kes asus ühendusse linna komandandiga.
15. veebruaril 1925 a. toimuski Tallinna Tehnikumi ruumides tollal veel kindlat kuju mitteomava üksuse üldkoosolek, millest võttis osa 120 kaitseliitlast. Seal otsustati asutada Kaitseliidu Tallinna Maleva Tehniline malevkond, mille järglaseks on tänane Kaitseliidu Tallinna Maleva Akadeemiline malevkond. 
Akadeemilise malevkonna pealik on 2020 aasta novembrist Tarmo Loorand.
Eelmised pealikud:
2013-2020 Gert Kaju
2005-2013 Indrek Kuusik
Akadeemiline malevkond (Tartu)

Akadeemiline malevkond (AKMK) on Kaitseliidu Tartu maleva malevkond. Malevkonna liikmed on kas ülikoolis õppivad või kõrgharidust juba omavad isikud.
Akadeemilise malevkonna loomise kinnitas Kaitseliidu ülema kohusetäitja Neeme Väli oma käskkirjaga 1996. aasta märtsis. Enne seda tegutses Tartu malevas Ü-kompanii, kuhu malevkonna moodustamise ajal kuulus 39 üliõpilast. Akadeemilise malevkonna pealikuks määrati selle loomisel Jüri Tikk.
Kaitseliidu ülem brigaadikindral Riho Ühtegi nimetas aprillis 2021 Tartu maleva Akadeemilise malevkonna pealikuks Lemmit Kaplinski.
Malevkond loeb ennast pärast 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatset üliõpilasorganisatsioonide põhjal moodustunud Tartu Kaitseliidu III üliõpilasseltside malevkonna ja IV korporatsioonide malevkonna järglaseks.
Malevkonna lipp.
Akadeemilise Malevkonna lipul on must lipuväli, millel on kuldne Kaitseliidu kotkas, kelle vasaku jala küüniste vahel on loorberioksaga põimitud rotundiga ümmargune kilp ning tekst "AKADEEMILINE MALEVKOND" poolkaares ja "1. XII 1924" horisontaalselt. Malevkonna lipu tagakülg vastab Kaitseliidu Tartu maleva lipu esiküljele.
Liikmeid.
Akadeemilise malevkonna liikmeid:
Sorbent

Sorbent on vedelik või tahke aine, mis on võimeline endasse või oma pinnale koguma (sorbeerima) gaasi, vedelikku või mõnd nende komponenti.
Sõltuvalt sorptsiooni laadist eristatakse absorbente, adsorbente ja kemosorbente.
Kaitseliidu Tartu malev

Tartu malev on Kaitseliidu malev, mis tegutseb Tartus ja Tartumaal.
Tartu maleva pealik aastast 2022 on kolonelleitnant Raul Kütt.
Ajalugu.
Kaitseliit asutati 11. novembril 1918 nimetusega "Eesti Kaitse Liit". Organisatsiooni esmaülesandeks sai sisejulgeoleku tagamine. 11. novembril 1918 ilmus Eesti Kaitseliidu päevakäsk nr 1, millega nimetati maakondade korralduste ülemaiks endised Eesti sõjaväe ohvitserid, sh Tartu maakonna ja Tartu Kaitseliidu ülemaks Hans Kurvits.
Enne teist maailmasõda tegutses Tartu maakonnas Kaitseliidu Tartumaa malev oma malevkondadega ja malevkond loeti sõjaväelise organisatsioonina vastavaks pataljonile. Tartumaa maleva pealikud olid Jaan Unt (1925–1931) ja Peeter Asmus (1932–1939).
Pärast Kaitseliidu taasasutamist 1990. aastal loodi kaitseliidu üksused Elvas ja kaks teineteisest sõltumatut üksust Tartus. Esimese neist, Kaitseliidu Tartu rühma asutamiskoosolek toimus 24. märtsil 1990. Mõne aja pärast nimetati rühm Tartu Kaitseliidu malevkonnaks. Malevkonna põhikiri registreeriti 27. aprillil 1990. Selle pealikuks sai Meelis Säre, tema abiks Aleksei Lotman. Teine üksus – Kaitseliidu KEK-i rühm – moodustati 7. mail 1990, ehkki ettevalmistav asutuskoosolek oli toimunud juba 29. märtsil. Rühma pealikuks sai Harri Henn. Juuli alguses nimetati see ümber Kaitseliidu Tamme rühmaks ja 19. juulil Kaitseliidu Tamme kompaniiks. Üksuste omavahelisi suhteid ilmestasid vastuolud kaitseliidu põhikirja tõlgendamise ja alluvuse suhtes. 1991. aasta oktoobril ühendati läbirääkimiste järel mõlemad üksused ühiselt 20. septembril 1991 Kaitseliidu Tartu Maleva pealikuks saanud Johannes Kerdi juhtimise alla.
Allüksused.
Enne II maailmasõda tegutses malevas lennuring (asutati 1935).
Maleva lipp.
Tartu maleva lipu lipuväli on maleruudustatud musta ja valgega. Mustas ruudus asub valge ja valges ruudus hõbedane Põhjatäht. Lipuvälja aupunktis on sinise äärisega hõbedane väljavenitatud alumise haruga Põhjatäht. Lipu tagakülg vastab Kaitseliidu üldlipu kirjeldusele.
Adsorbent

Adsorbent ehk adsorbeeriv aine on suure eripindalaga, vees lahustumatu aine, mis koondab oma pinnale teist ainet (adsorbaati).
Tuntud adsorbendid on näiteks bentoniit, alumiiniumoksiid, silikageel, aktiivsüsi.
Desorptsioon

Desorptsioon on adsorptsiooni ja absorptsiooni (koosvõetuna sorptsiooni) pöördprotsess.
Koolikohustus

Koolikohustus ehk koolisundus on riigi või kohaliku omavalitsuse kehtestatud kohustus, millega kohustatakse vanemaid oma lapsi koolitama kas teatud haridusastme omandamiseni ja/või teatud vanuseni. Koolikohustus kehtib enamikus riikides. 
Koolikohustus Eestis.
Eestis oli kuni 1917. aastani kohustuslik läbida 3-klassiline algkool, kusjuures see hakkas kehtima 10. eluaastast. 1920. aastal kehtestati 8–14-aastaste koolikohustus ja 1938. aastal 8–14-aastaste koolikohustus; mõlema puhul 6-klassilise kooli lõpetamiseni.
Nõukogude perioodil oli kool kohustuslik 6-7–16-aastastele. Eesti NSV-s kehtestati kohustuslik 8-klassine koolikohustus aastatel 1959–1963.
Eesti haridusseaduse järgi on koolikohustuslik laps, kes jooksva aasta 1. oktoobriks saab 7-aastaseks. Koolikohustus kestab seni, kuni õpilane omandab põhihariduse või saab 17-aastaseks.
TrueOS

TrueOS (varem PC-BSD) on igapäevase tavakasutaja arvuti operatsioonisüsteem, mis põhineb FreeBSD-l. TrueOS sihiks on kasutusmugavus, pakutakse graafilist installeerimist ja süsteem on kohe peale paigaldamist kasutamiseks valmis. Vaikimisi graafilise kasutajaliidesena kasutatakse KDE või LXDE töölauakeskonda. TrueOS pakub ametlikke nVidia ja Inteli videokaartide draivereid ja valikuliselt 3D töölauaefekte Compiz Fusioni abil. TrueOS sisaldab ka pakihaldustarkvara, mille abil on võimalik paigaldada valmis kompileeritud tarkvara, mis on BSD operatsioonisüsteemis ebatavaline. Augustis 2006. hääletati see OSWeekly.com-is kõige algajasõbralikumaks operatsioonisüsteemiks.
Projekti algataja oli Kris Moore, professionaalne FreeBSD arendaja, kelle eesmärk oli teha FreeBSD kõigile lauaarvutis võimalikult lihtsalt kasutatavaks. Alates 10. oktoobrist 2006 toetab TrueOS-d äriklassi riistvara lahendusi pakkuv iXsystems (ettevõte Silicon Valley-s, San Jose, CA, USA), kelle palgal Kris Moore nüüd arendaja ja projektijuhina töötab. 
Ajalugu.
Alates seitsmendast versioonist kasutab PC-BSD samasugust nummerdamise süsteemi nagu FreeBSD. Enne versiooni 9.0 kasutas PC-BSD eksklusiivselt KDE töölauahaldurit, mis on mugandatud PC-BSD ja PBI paketihalduri jaoks. Teiste töölauakeskondade, nagu Xfce ja GNOME paigaldamine oli tehniliselt võimalik, kuid selline lahendus ei olnud toetatud ja suur osa funktsionaalsusest läks kaduma, kui ei vaadatud spetsiaalselt PC-BSD jaoks seadistatud KDE-d. Alates versioonist 9.0 on toetatud ka GNOME, Xfce, LXDE ja muud töölauakeskkonnad. PC-BSD toetab x86 ja x86-64 arhitektuure.
Pakihaldus.
Tarkvara paigaldamine TrueOS pakihaldussüsteemis erineb mõnevõrra teistest UNIXi-laadsetest operatsioonisüsteemidest kasutusel olevast. Selle asemel, et kasutada otse FreeBSD portide puud (kuigi see on võimalik), kasutab TrueOS .txz laiendiga faile, millele topelt-klikkides avaneb tarkvara paigalduse viisard. Autobuild süsteem jälgib FreeBSD porte iga päev ja genereerib iga päev uusi TXZ pakke. Loodud TXZ-d paiknevad TrueOS tarkvara repositooriumis.
Kõik tarkvara pakid ja sõltuvused paigaldatakse eraldi omanimelistesse alamkaustadesse kaustas /Programs. Selline süsteem vähendab segadust programmide paiknemise osas, välistab pakkide purunemise süsteemi teekide uuendamisel või muutmisel ja ennetab sõltuvus-põrgut ("dependency hell"). TrueOS paketihaldur hoolitseb ka kategoriseeritud linkide tekitamise eest KDE menüüs ja töölaual. 
TrueOS paketihalduse eesmärk on sarnaneda suuremate operatsioonisüsteemide, nagu Microsoft Windows ja Apple Mac OS, omadega, kus rakendusi paigaldatakse ühe faili abil graafilise kasutajaliidesega, erinevalt traditsioonilistest UNIXi paketihaldussüsteemidest.
Litsents.
Algselt levitati TrueOS-d GNU Üldise avaliku Litsentsi (GPL) alusel, kuna arendajatele oli jäänud mulje, et rakendused, mis kasutavad Qt töövahendeid, mida TrueOS kasutab kasutajaliidese arendamisel, tuleb litsentseerida GPL-i alusel. Kui tuli välja, et selline piirang puudub, siis litsentseeriti TrueOS kood ümber BSD-litsentsi sarnase litsentsi alla.
Viivi Neare

Viivi Neare (kuni 1967 Viivi Tetsmann; sündinud 8. detsembril 1941 Kõrevere külas Vändra vallas Pärnumaal) on Eesti oligofrenopedagoog ja logopeed.
Elulugu.
Viivi Neare on talupidaja tütar.
1962 lõpetas Neare Vändra Keskkooli (eksternina), 1966 Moskva Pedagoogilise Instituudi. 1984 kaitses ta pedagoogikakandidaadi kraadi Defektoloogia Teaduslik Uurimise Instituudis Moskvas väitekirjaga "Формирование дочисловых понятий у старших дошкольников и младших школьников с нормальным и нарушенным развитием" oligofrenopedagoogika erialal. Täiendas end seejärel Taanis, Soomes, Inglismaal ja Saksamaal.
1960–62 oli ta eriinternaatkooli õpetaja, 1966–72 Eesti NSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi kabinetijuhataja, 1972–76 Tartu Ülikooli eripedagoogika kateedri õpetaja ja vanemõpetaja. 1977–82 Tallinna Pedagoogilise Instituudi koolieelse kasvatuse ja psühholoogia kateedri vanemõpetaja, 1982–84 ENSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi õppejõud. 1982–89 töötas ta eriinternaatkoolides ja Haridusministeeriumis, 1989–2000 oli Tartu Ülikooli eripedagoogika osakonna dotsent, 2000. aastast õppeülesande täitja. Neare on töötanud Porkuni Koolis, Raikküla Koolis ja Tallinna Eriinternaatkoolis.
Viivi Neare on Tallinna Pedagoogilise Seminari õppejõud ning nõukogu liige.
Ta on Eesti Eripedagoogide Liidu ja Eesti Autismiühingu liige. Aastast 2001 Eesti Eripedagoogide Liidu auliige (Vanapagan).
Teadustöö.
Viivi Neare on uurinud hälvik- ja eakohaselt arenenud laste koolivalmidust, sh arvu eelkujutluste ja tekstülesannete lahendamise oskuste kujunemist, ning nende psüühiliste protsesside arengu iseärasusi. Ta on avaldanud üle 30 teaduspublikatsiooni, kirjutanud abikooli matemaatika töövihikuid ja ainekavasid. Ta on kirjutanud palju artikleid koolieelikute arengust, koolivalmidusest, matemaatika õpetamisest abikoolis ning vaimupuudepedagoogikast.
Jaan Kõrgesaar

Jaan Kõrgesaar (sündinud 17. jaanuar 1951 Tallinn) on eesti eripedagoog.
Kõrgesaar on lõpetanud 1974. aastal Tallinna Riikliku Ülikooli defektoloogia erialal ning kaitsnud 1981. aastal pedagoogikakandidaadi väitekirja. Ta on Eesti Eripedagoogide Liidu, SA Maarja Küla nõukogu liige ning Üliõpilaste Selts Raimla vilistlane.
1974–1976 TRÜ kõrgkoolipedagoogika labori vaneminsener. 1976. aastast TRÜ eripedagoogika õppejõud ning 1992. aastast Tartu Ülikooli eripedagoogika osakonna juhataja. 
Kõrgesaar oli kuni 2009. aastani Haridus- ja teadusministeeriumi teaduse ja kõrghariduse osakonna juhataja, seejärel ministeeriumi nõunik ning 2011–2014 Tartu Ülikooli sotsiaal- ja haridusteaduskonna haridusteaduste instituudi juhataja.
Üliõpilaste Seltsi Raimla vilistlane ("coetus" 1989/II) ja selle vilistlaskogu esimees 1988/II–1993/II, hiljem vilistlaskogu juhatuse liige (alates 1998/I) ja uuesti esimees kuni 2012/I.
Isiklikku.
Jaan Kõrgesaar on Richard Kleisi tütrepoeg.