tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maailmanäitus

Maailmanäitus (Expo) on mitmes riigis ebaregulaarselt toimuv näitus, kus paljud riigid tutvustavad oma kultuuri ja vaatamisväärsusi. Algselt oli selle eesmärk tutvustada inimkonna (algnimetuses "kõikide rahvaste") tööstuse ja põllumajanduse tehnoloogilisi tippsaavutusi.
Esimest korda toimus see ülemaailmsena 1851. aastal Londonis Hyde Parkis nimega "Great Exhibition of the Works of Industry of All Nations". Üleilmse maailmanäituse traditsiooni kujundamisel lähtuti Prantsuse tööstusnäituste eeskujust.
Expo maailmanäitust peetakse tänapäeval maailma suuruselt kolmandaks ürituseks jalgpalli maailmameistrivõistluste ja olümpiamängude järel. Varem peeti seda üritust aga vaieldamatult maailma esiürituseks.
Muhu dessant

Muhu dessant oli Saksa regulaarvägede dessantoperatsioon Muhu saarele 1941. aasta 14. septembri varahommikul.
Keskkonnaamet

Keskkonnaamet (lühend KeA) on Keskkonnaministeeriumi valitsemisalas tegutsev valitsusasutus. Keskkonnaameti ülesanne on viia ellu Eesti riigi keskkonnakasutamise, looduskaitse ja kiirgusohutuse poliitikat ning kontrollida looduskeskkonna kaitseks kehtestatud seaduste ja normide täitmist. 
Keskkonnaamet loodi 1. veebruaril 2009 maakondlike keskkonnateenistuste,Riikliku Looduskaitsekeskuse ja Kiirguskeskuse baasil. 1. jaanuaril 2021 liideti Keskkonnaametiga Keskkonnainspektsioon. 
Keskkonnaamet korraldab igal aastal kõigile keskkonnahariduse edendajatele ning huvilistele Keskkonnahariduse konverentsi.
Juhtimine.
Keskkonnaameti peadirektorid:
Keskkonnaamet koosneb valdkondadest, osakondadest ja büroodest (seisuga 01.01.2023):
Liikmesus.
Keskkonnaamet on EUROPARCi (Euroopa Loodus- ja Rahvusparkide Föderatsioon) liige (Lahemaa Rahvuspargi Administratsiooni ja Riikliku Looduskaitsekeskuse õigusjärglasena).
Erik Eriksson

Erik Eriksson ehk Erik XI, hiljem on teda nimetatud ka Erik Kokutav ja Lombakas (1216 Taanis – 2. veebruar 1250) oli Rootsi kuningas esmalt alaealisena 1222–1229 ja hiljem alates 1234. aastast kuni surmani.
Erik XI-ks on teda nimetatud üksnes tagantjärele. Ta ise nimetas ennast Erik III-ks . Ta oli kuningas Erik Knutssoni ainus poeg. 
Erik sündis pärast oma isa surma ja asus kuningatroonile 1222 pärast kuningas Johan Sverkersson noorema surma. Juba 1216, kui Johan Sverkersson kuningaks valiti, tahtis paavst vastsündinud Erikut Rootsi monarhiks. Rootsi kõrgülikud eelistasid siiski Johanit, kes siis oli 15-aastane ja seega küps ise otsustama.
Pärast seitset aastat troonil alaealisena kukutati Erik võimult pärast lüüasaamist Olustra lahingus aastal 1229. Rootsit oli selle aja jooksul juhtinud nõukogu, millesse kuulus võimu haaranud Knut Holmgersson hüüdnimega Pikk. Aastal 1234 Knut II suri ja Erikust sai taas kuningas. Ta püsis troonil kuni surmani (1250). Eriku valitsemise ajast (1224) pärineb Rootsi kuninglik vapp. Vapil on kujutatud kolme kroonitud leopardi.
Tema jarliks oli esmalt Ulf Fase ja pärast Birger jarl ehk Birger Magnusson, kes oli abielus Eriku õe Ingeborg Eriksdotteriga. 
Erik oli abielus Katarina Sunesdotteriga Bjälbo suguvõsast, kuningas Sverker Karlsson noorema tütretütrega. Ta suri lastetult ja on maetud Varnhemi kloostrikirikusse.
Eriku kroonika kohaselt oli kuningas Erik lombakas ja kokutas. Sellest lähtudes on teda edaspidi kirjanduses nimetatudki ”Erik Lombakaks ja Kokutajaks”.
Louise

Louise on naisenimi.
See nimi on moodustatud mehenimest Louis.
Ameerika Ühendriikides on selle nime populaarsus aja jooksul oluliselt vähenenud. Aastail 1908–1920 kuulus see 20 kõige populaarsema tüdrukutele pandava nime hulka ja kõrgeim koht oli 17. Seevastu 1938. aastal langes nimi välja 50 populaarsema tüdrukunime hulgast, 1949. aastal 100 populaarsema tüdrukunime hulgast, 1961. aastal 200 populaarsema tüdrukunime hulgast, 1972. aastal 500 populaarsema tüdrukunime hulgast ja 1992. aastal 1000 populaarsema tüdrukunime hulgast.
Soo-nõiahammas

Soo-nõiahammas ("Lotus uliginosus") on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Kaheldav nõiahammas

Kaheldav nõiahammas ("Lotus ambiguus") on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Balti nõiahammas

Balti nõiahammas ("Lotus balticus") on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Ruprechti nõiahammas

Ruprechti nõiahammas ("Lotus ruprechtii") on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Harilik nõiahammas

Harilik nõiahammas ("Lotus corniculatus") on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Nõmm-nõiahammas

Nõmm-nõiahammas ("Lotus callunetorum") on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Aru-nõiahammas

Aru-nõiahammas ("Lotus arvensis") on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
5. Üksik Jalaväepataljon

5. Üksik Jalaväepataljon (algselt 5. Jalaväepolk) oli Eesti Rahvaväe, Kaitseväe ja sõjaväe väeosa Rakveres.
Jalaväepolgu, hilisema üksiku pataljoni asutamise päevaks loeti 21. november 1918 – päev, mil Eesti Ajutine Valitsus võttis vastu otsuse Eesti rahvaväe 1. Diviisi ja selle koosseisu kuuluvate väeosade, sh 5. Jalaväepolgu moodustamiseks.
Väeosa nimetati 5. Üksikuks Jalaväepataljoniks alates 1. oktoobrist 1928.
5. Jalaväepolk Vabadussõjas.
5. Jalaväepolk formeeriti Eesti Vabadussõja alguses Rakveres, alampolkovnik Nikolai Reegi poolt ning väeosa osales taganemislahingutes 1918. aasta lõpus ning 1919. aasta jaanuaris alanud pealetungilahingutes Viru rindel.
1920–1940.
Pärast Vabadussõja lõppu dislotseerusid 5. jalaväepolgu üksused Rakveres. Vanemate aastakäikude sõjaväelased vabastati sõjaväeteenistusest ning polgust kujunes aprillis 1920 pataljonisuurune väeosa, kuhu kuulusid 3 laskurroodu ja 8. raskekuulipilduja rood, õppekomando, jalamaakuulajatekomando, ratsamaakuulajatekomando, sidekomando, sapöörikomando ja komandandikomando. Pärast Vabadussõja lõppu paiknes polk algul Rakvere linna majades Tallinna tn 3 ja 3-a ning endistes Rakvere mõisahoonetes. 
1. jaanuaril 1921. aastal ühendati 5. jalaväepolguga Sakala Partisanide Pataljon. 12. juulil 1921 pidid kõik väeosad asuma oma formeerimise paikadesse, selle tulemusena lahkus Sakala Partisanide Pataljon Viljandisse ja ülejäänud osa 5. jalaväepolgust suundus Rakverre. 1922. aastal toimus Vabariigi Valitsuse 1921. aasta 3. novembri "Seadluse muudatuste kohta kaitseväe organisatsioonis ja terminoloogias" alusel Eesti rahvaväe venepäraste väeosade nimetuste asendamine Lääne-Euroopas kasutatavate maa- ja mereväe sõjaväeosade nimetustega (roodud – kompaniideks ja polgud rügementideks ning muudeti ka sõjaväe auastmete tabel.
1927. aastal ehitati rügemendile kasarm (praegu Nortsu tee 3). 5. jalaväepataljoni kasarm planeeriti osana suuremast Rakvere sõjaväelinnakust, kuhu kuulusid spordiväljakud, köögiviljaaiad, laod, lasketiir ning muid abihooneid. Rakvere sõjaväelinnaku koosseisu kuulusid lisaks 5. jalaväepataljonile 1. diviisi 2. suurtükiväegrupp ja lennuväe eskadrill nr 1 koos lennukiangaaride ja komandopunktidega. Rakvere linna territooriumil jätkus ka üksikute hoonete kasutamine (ohvitseride kasiino, 2. suurtükiväegrupi staap kuni 1930. aastani) jätkus peale sõjaväelinnaku valmimist. 1920.-1940. aastatel asus Rakvere linnas, endises Rakvere Õpetajate Seminari hoones 1. diviisi staap.
5. Üksik Jalaväepataljon.
Seoses üldise sõjaväe reorganiseerimisega 1928. aastal kujundati rügement ümber 5. Üksikuks Jalaväepataljoniks.
Magnus Aidalukk

Magnus Aidalukk (rootsi keeles Magnus Ladulås; 1240 – 18. detsember 1290 Visingsö), Magnus Birgersson (jarl Birger Magnussoni poeg), teistes keeltes tihti Magnus III, oli Rootsi kuningas aastatel 1275–1290.
Sai peale oma venna Valdemar Birgerssoni kukutamist taanlaste abiga troonile. Tugevdas rüütliväele, alam- ja keskfeodaalidele ning kirikule toetudes kuningavõimu Rootsis. 
1279. aastal lõi ta Alsnö statuudiga maksuvabade meeste ("frälse") seisuse. Magnus Aidalukk piiras läänimeeste omavoli talupoegade suhtes, kuid samas vabastas kiriku 1281. aastal riigimaksust, mis tõstis talupoegade maksukoormust.
Intel 4040

Intel 4040 ehk 4040 oli Inteli mikroprotsessor, mis tuli müügile 1974. aastal. See oli Intel 4004 järeltulija, mida oli eelkäijaga võrreldes mõnevõrra täiustatud. 
Intel 4040 töötas välja Federico Faggin.
Bryan Ferry

Bryan Ferry (sündinud 26. septembril 1945 Washingtonis Suurbritannias) on inglise laulja ja laulukirjutaja. Ta on tuntud sarmika visuaalse ja vokaalse stiili poolest ning tema hüüdnimi on The Electric Lounge Lizard. 
Ferry sai tuntuks 1970. aastate alguses ansambli Roxy Music solisti ja peamise laulukirjutajana. 1973. aastast on tal olnud ka edukas soolokarjäär. 2001. aastal oli ta Grammy auhinna nominent.
Intel 8080

Intel 8080 ehk 8080 on firma Intel mikroprotsessor, mida esitleti 1974. aasta aprillis. See oli üks esimesi 8-bitilisi laiatarbe mikroprotsessoreid.
Erinevused eelkäijast 8008.
Võrreldes oma eelkäija Intel 8008ga on 8080-l lisaks mõned 16-bitised masinakäsud. Protsessoril on seitse 8-bitist registrit (nimedega A, B, C, D, E, H ja L), mis moodustavad 16-bitilised registripaarid (BC, DE ja HL) ja pseudoregister mäluaadressile viitamiseks (M, mis viitab baidile aadressil HL), eraldi register pinumälu viidale ja 256 sisend- ja väljundvärati aadressi.
Ajalugu.
Mikroprotsessori Intel 8080 arhitektuuri pakkus Inteli juhatusele 1972. aasta alguses välja Federico Faggin. Pakkumine võeti vastu ja Faggin juhtis Intel 8080 väljatöötamise projekti kuni mikroprotsessori lõpliku valmimiseni. Faggin palkas selleks jaapanlase Masatoshi Shima, kes töötas tema juhtimisel välja mikroprotsessori üksikasjaliku projekti. Stanley Mazor lisas protsessori käsustikku paar uut masinakäsku.
Intel 8080 läks tootmisse 1974. aasta aprillis ja ta töötas taktsagedusega 2 MHz (kuni 500 000 operatsiooni sekundis).
31. detsembril 1974 esitasid Faggin, Shima ja Mazor patenditaotluse, mis rahuldati 1. märtsil 1977.
Hiljem töötati välja terve rida täiendavaid sisend- ja väljundseadmete integraallülitusi (taimer 8253, rööpvärat 8255, DMA-kiip 8257, videkontroller 8275, katkestuskontroller 8259) lihtsustamaks protsessorite rakendamist personaalarvutites.
Intel 8085

Intel 8085 oli 8-bitine elektronarvuti keskseade-kiip, mida tootis USA tehnoloogiaettevõtte Intel. Protsessorit esitleti 1976. aasta märtsis. 
See ühildus tarkvaraliselt oma eelkäija Intel 8080-ga. Erinevalt eelkäijast sai 8085-ga ehitada lihtsamaid ja odavamaid väikearvutisüsteeme, sest see vajas senisest lihtsamat +5-voldist toitepinget ja sellest tulenevalt nõudis vähemkeerukat riistvara (toiteplokke ja lisalülitusi). Protsessorit sai kasutada arvutites, kus töötas CP/M operatsioonisüsteem. 
8085 liideti emaplaadile 40-kontaktilise ühendusega. Kontaktikombinatsioonide maksimeerimiseks kasutas 8085 kordistavat aadressi/andmeside (AD0-AD7) siini. 8085 vooluahel nõudis 8-bitist aadressiriivi. Selleks tootis Intel mitut sisseehitatud aadressilukuga tugikiipi – 2-kilobaidise EPROM-i ja 16 sisend/väljundviiguga kiipi 8755 ning 256-baidise RAM-i, 22 sisend/väljund-viigu ja 14-bitise programmeeritava taimer/loenduriga kiipi 8155.
8080 ja 8085 jäid alla Zilogi protsessorile Z80, mida kasutati CP/M arvutites kõige enam. 1980. aastate algul kasutati Z80 protsessoreid palju ka väikearvutites, mille turg kiiresti kasvas. 
8085 oli pikka aega kasutusel tänu sisseehitatud sisend/väljundjadale ja viiele prioriteetkatkestile, millel olid mikrokontrollerilaadsed omadused, mida Z80 keskseadmel ei olnud. 1970. aastate lõpus hakati 8085-t kasutama toodetes DECtape II ja VT102 videoterminal, mis olid väga vastupidavad.
Inteli 8085 mikroprotsessori kiibistikku kasutas Eesti esimene mikroarvuti Miki.
8085 tootmine lõpetati 2000. aastal.
Araukaaria

Araukaaria ("Araucaria") on igihaljaste okaspuude perekond araukaarialiste sugukonnast.
Perekonda kuulub 19 liiki, millest 13 on Uus-Kaledoonia endeemid. Ülejäänud araukaarialiigid kasvavad Ida-Austraalias, Uus-Guineal, Norfolki saarel ja Lõuna-Ameerika lõunaosas. Uus-Kaledoonial on nad säilinud saare suhtelise eraldatuse ja stabiilsuse tõttu.
Araukaariad on reliktid. See perekond kujunes välja juba varases keskaegkonnas. Kuni kriidiajastu lõpuni oli see ka põhjapoolkeral levinud.
Araukaariad on massiivse püstise tüvega puud, mis kasvavad 30–80 meetri kõrguseks. Oksad on horisontaalsed; kasvavad männastena ning on kaetud nahkjate okastega. Mõnel liigil on okkad laiad, lehetaolised.
Enamik liikidest on kahekojalised, aga mõned ka ühekojalised või muudavad sugu oma eluajal.
Emaskäbid kasvavad tavaliselt täiesti puu ladvas, on ümmargused ja 7–25 cm läbimõõdus. Neis on 80–200 suurt söödavat seemet, mis meenutavad seedripähkleid, aga on suuremad. Isaskäbid on väiksemad, 4–10 cm pikad ja kas kitsad või silindrilised, 1,5–5 cm läbimõõdus.
Araukaariad kasvavad metsas ja makjas, eelistades avatud paiku.
Tuntuim sellesse perekonda kuuluv liik tšiili araukaaria, mille teaduslik nimi on "Araucaria araucana". See nimetus tuleneb Kesk-Tšiilis ja Edela-Argentinas elavate maputšede hispaaniakeelsest nimest "Araucano". Sellest on pärit ka maputšede eestikeelne paralleelnimetus "araukaanid". Selle rahva eluala hõlmas tšiili araukaaria põhilise levila ja rahva järgi on ka puu nimetatud. Maputšede omakeelne nimetus araukaariate kohta on Pehuén ja mõned maputšed nimetavad iseennastki nimega "pehuenches" ('Pehuéni inimesed'), sest nad koguvad suurel hulgal araukaariaseemneid söögiks.
Mõnda araukaarialiiki kasvatatakse ilutaimena omapärase sümmeetrilise võra poolest. Mõnel liigil, näiteks brasiilia araukaarial ja Cunninghami araukaarial, on väärtuslik puit. Paljudel liikidel on söödavad seemned.
Brasiilia ja tšiili araukaariat kasvatatakse Musta mere kaldal ja Kaukaasias ja Krimmis vabas õhus. Kõrget ja Bidwilli araukaariat kasvatatakse ka eluruumides ja palmimajades.
Liigid.
Araukaarialiigid jagatakse kahte (mõnikord ka nelja) alamperekonda. Sulgudes on märgitud vastava liigi levila.
"Araucaria".
Laiade okastega, käbi läbimõõt on üle 12 cm, seemnete idanemine on hüpogeiline:
"Eutacta".
Kitsaste nõeljate okastega, käbi läbimõõt on alla 12 cm, seemnete idanemine on epigeiline:
Identiteedivargus

Identiteedivargus on isiku identiteedi volituseta kasutamise ehk teise isiku tähtsate isikuandmete (nimi, isikukood, dokument või pangakaart) andmete kuritarvitamine, mille tulemusena tekitatakse isikule materiaalset või moraalset kahju.
Identiteet tähistab isikusamasust, mis võib väljenduda isiku mis tahes omadustes või toimingutes, mida teised isikud tema tuvastamiseks piisavaks peavad.
Identiteedivargus on isiksusõiguste rikkumine. Isiksusõigusteks on
Identiteedivargus luureametkondade tegevuses.
2010. aastal mõrvati Dubais Hamasi üks juhte Mahmoud al-Mabhouh. Tapjaid pole veel tabatud. Tapmise motiiv oli Iisraeli luurel Mossadil, kuid ta oli tagaotsitav ka Jordaanias ja Egiptuses.
Dubai politsei kuulutas tapmises osalemises kahtlustatavatena tagaotsitavaks 11 isikut, kasutades dokumendikoopiaid, mille politsei oli saanud nende isikute riiki sisenemisel. Pärast nende isikuandmete ja fotode avalikustamist selgus aga, et isikut tõendavate dokumentidena oli kasutatud kehtivaid Suurbritannia passe ja võltsitud Iirimaa passe. Kehtivate Suurbritannia passide omanikud olid eelnevalt kolinud alaliseks elamiseks Iisraeli, kus nad uute isikut tõendavate dokumentide väljaandmisel olid esitanud eelneva elukoha Suurbritannia kehtiva dokumendi koopia. Nad elasid alaliselt Iisraelis ja nende isikuandmete põhjal valmistatud isikut tõendavaid dokumente kasutasid Mahmoud al-Mabhouhi tapnud luureagendid. Kolm tagaotsitavaks kuulutatud isikut kasutasid aga Austraalia kodanike isiku- ja passiandmeid.
Heitmed

Heitmed (inglise "emissions", eestikeelne tõlge "emissioonid" on vale) on keskkonda heidetud mis tahes objektid, ained jne. Enamasti on need kas prügi, heitvesi vms. Mõiste "heitmed" (ainsuses: "heide", ainsuse omastav: "heitme") ei hõlma heidetud ainete kogust; viimast väljendab "heide" (omastav: "heite") ehk "emissioon" või "heitkogus(ed)".
Midway lahing

Midway lahing oli 4. juunist kuni 7. juunini 1942 Vaikse ookeani Midway saartel USA ja Jaapani merevägede vahel toimunud lahing, mis lõppes jaapanlaste lüüasaamisega. 
Jaapan soovis pärast rünnakut Pearl Harborile elimineerida USA mereväe võitlusvõime, et sundida USA sõjast väljuma. Jaapanlased lootsid, et veel üks raske kaotus sunniks Ameerika Ühendriigid kapituleeruma ja see oleks võimaldanud jaapanlastel kehtestada Vaiksel ookeanil Jaapani ülemvõimu. Jaapanlaste lahinguplaani õnnestumisel oleks USA lennukikandjad lõksu meelitatud ja hävitatud, ning see oleks võimaldanud valmistuda Fidži, Samoa ja Hawaii vallutamiseks.
Jaapanlaste plaan ebaõnnestus, sest ameeriklaste mereväge alahinnati ja USA signaalluure suutis määrata kindlaks rünnaku kuupäeva, asukoha ja lahinguplaani, mis võimaldas USA mereväel lahinguks valmistuda ja jaapanlasi üllatada. Jaapan kaotas lahingus kõik oma suured lennukikandjad ja raskeristleja, samas kui USA kaotas ainult ühe lennukikandja ja hävitaja. Pärast Midway lahingut ja osade Saalomoni saarte tagasivallutamist ei suutnud Jaapan oma kaotatud laevu ega meeskondi enam uutega asendada, mistõttu peetakse Midway lahingut II maailmasõja üheks pöördepunktiks.
Old Trafford

Old Trafford on jalgpalli- ja ragbistaadion Inglismaal Suur-Manchesteri linnkrahvkonnas Traffordi vallas Stretfordi linnas. 
See on Manchester Unitedi kodustaadion. Old Trafford mahutab 75 643 pealtvaatajat ning on sellega Inglismaa suuruselt teine, Suurbritannia suuruselt kolmas ja Euroopa suuruselt üheteistkümnes staadion. 
Seal on peetud 1966. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ja 1996. aasta Euroopa meistrivõistluste mänge ning 2003. aasta Euroopa Meistrite liiga finaal. 1998. aastal toimus Old Traffordil Suurbritannia ragbi liiga finaal. 
Old Trafford maksis 90 000 naelsterlingit. Staadioni projekteeris arhitekt Archibald Leitch.
Staadion avati 19. veebruaril 1910 Manchester Unitedi ja Liverpooli kohtumisega; mängu võitis Liverpool tulemusega 4:3. 
Staadionil on lisaks spordiüritustele toimunud muidki üritusi. Nii on seal andnud kontserte Bon Jovi, Genesis, Bruce Springsteen, Status Quo, Rod Stewart ja Simply Red. Seal on peetud pulmi, jõulupidusid ja ärikonverentse.
Kiltsi vasallilinnus (Läänemaa)

Kiltsi vasallilinnus (saksa keeles "Weissenfeld", varem ka "Alba Curia") oli keskaegne vasallilinnus Läänemaal praeguse Kiltsi küla territooriumil. Selle keskaegne nimi Valgevälja on üle kandunud naabruses asuvale külale. Praegu kasutatava nime sai paikkond linnust 16. sajandil vallanud Gilsenite järgi.
Kiltsi mõisa on esmamainitud 1323. aastal, linnus või kindlustatud elamu rajati sinna ilmselt järgneva sajandi jooksul. Tõenäoliselt ei olnud tegemist kuigi tugeva kindlusega ning see sai Liivi sõjas mitmeid purustusi. 17. sajandil kujundati linnuse peahoone ümber kahekorruseliseks renessanss-stiilis mõisahooneks, mis üldjoontes ilmselt säilitas keskaegse linnuse põhimahu ja -kuju.
Siegfriedi liin

Siegfriedi liin (saksa keeles: "Siegfriedstellung") ka Läänevall oli tankitõrjekraavidest ja takistustest koosnev kaitserajatis, mis ehitati sakslaste poolt ja mida kasutati Hindenburgi liini osana Esimeses maailmasõjas, kuid mis leidis rohkesti kasutust Teises maailmasõjas.
Enamasti mõeldakse Siegfriedi liini all 1930. aastatel rekonstrueeritud kaitseliini, mille sakslased võtsid kasutusele Teises maailmasõjas. Sakslased ise nimetasid Siegfriedi liini Läänevalliks.
Siegfriedi liini kogupikkus oli 630 km, mille sisse mahtus üle 18 000 punkri, tunneli ja tankitõrjekraavi. Siegfriedi liin algas Hollandi vastast Reini äärest Klevest, kulges mööda Saksa Keisririigi läänepiiri ning lõppes Šveitsi piiri ääres.
Siegfriedi liin rekonstrueeriti pigem propaganda eesmärkidel. Kaitserajatist korrastati ja ehitati üles pärast Reinimaa remilitariseerimist.
Eberhard von der Borch

Eberhard von der Borch (ka "Ewerhard Borchk") oli Liivi ordu rüütelvend, keda on mainitud 1451. aasta visitatsiooniprotokollis.
Eberhardi vanemad olid Johann von der Borch ja Sophia von der Lappe zu Ruhr, tema vend Friedrich oli samuti Liivi ordu liige ja hilisem Pärnu komtuur. Ilmselt oli ka ordumeister Bernd von der Borch talle üpris lähedane sugulane. Borch sündis Lippe isandkonnas ("Herrschaft") Detmoldis. 1451. aastal on teda märgitud Narvas oleva rüütelvennana. Tema hilisemast saatusest aga midagi teada pole.
Friedrich von der Borch

Friedrich von der Borch (ka "Frederich" või "Friderich Borg"; surnud 22. märtsil 1484) oli Liivi ordu liige ja Pärnu komtuur aastal 1481.
Friedrichi vanemad olid Johann von der Borch ja Sophia von der Lappe zu Ruhr, tema vend Eberhard oli samuti Liivi ordu liige. Ordumeister Bernd von der Borch oli ilmselt talle üpris lähedane sugulane. Borch oli pärit Lippe isandkonnast ("Herrschaft") Detmoldist. 1451. aastal on teda mainitud rüütelvennana Viljandis, 1481. aastal oli ta aga Pärnus komtuuriks. Järgneval kolmel aastal pole tema ametikohta teada, kuid 1484. aastal langes ta Neuermühleni lahingus Riia linna vastu.
Johann von der Borch

Johann von der Borch oli Saksa ordu liige ja Middelburgi komtuur Hollandis aastal 1455.
Johann von der Borch on ainus teadaolev suguvõsa liige, kes teenis Saksa ordu peaharus. Samas olis kolm Borchi Liivi ordu liikmed, neist üks, Bernd von der Borch, sai ka ordumeistriks.
Denis' saar

Denis on Seišellidele kuuluv saar India ookeanis. 
Saare pindala on 1,31 km². Saar on madal, kõrgus kuni 4 m. Saar on eraomanduses.
Teedelagu

Teedelagu (vene keeles распутица "rasputitsa", ukraina keeles бездоріжжя "bezdorižžja") on märjemate perioodidega kaasnev looduslik nähtus, näiteks kevadel või sügisel, aga ka soojal talvel, mil liigniiskuse tagajärjel muutuvad pinnasteed mülkaks. Teedelagu tekib kevadise sula ja sügisvihmade tagajärjel.
Mõju.
Teedelagunemise ajal võidakse kehtestada rasketele masinatele teedel liiklus- või massipiirangud. Mudased teed on tingitud vihmasadudest või lumesulast. Kevadise tee muldkeha alumised kihid on jääs, ülemine kruusakiht aga kohati sulanud ja veest läbi imbunud ning see vesi ei pääse allapoole ning tihti ka mitte külgsuunas välja voolama. Raskete vedude mõjul võivad kruusateed veelgi rohkem kahjustatud saada ja kaotada kandevõime täielikult. Kehva drenaažiga savised teed ei jõua kuivada ning hakkavad lagunema, muutudes raskesti läbitavaks või läbitamatuks. 
Teedelagu on andnud kaitse-eelise sõdades, kuna see takistab vaenlase liikumist, näiteid leiab mitmetest sõdadest: kevadsula säästis tõenäoliselt Novgorodi mongolite vallutamisest 13. sajandil, samuti takistasid mudased teed oluliselt 1812. aastal prantslasi Venemaa vallutamisel ning pärssis sakslaste pealetungi 1941. aasta oktoobrist 1942. aasta jaanuarini.
Venemaa-Ukraina sõja kevadel 2022. aastal takistas teedelagu pealetungivatel vägedel Kiievi ja teistel suundadel edenemist.
Santiago Bernabéu staadion

Santiago Bernabéu staadion (hispaania "Estadio Santiago Bernabéu") on jalgpallistaadion Chamartíni linnaosas Madridis. Staadion kuulub Madridi Realile. Tänapäeval on Santiago Bernabéul 81 454 pealtvaatajakohta. Staadion on UEFA 4. kategooria staadion.
Staadionil on peetud Euroopa meistrite karikasarja finaalmäng aastatel 1957, 1969 ja 1980 ning 2010. aastal toimus seal Meistrite liiga finaal. Samuti oli staadion 1982. aasta maailmameistrivõistluste ja 1964. aasta Euroopa meistrivõistluste finaalmängude toimumispaik. 
Enne selle staadioni valmimist oli Madridi Reali kodustaadioniks Chamartíni staadion ("Estadio de Chamartín", ametlikult "Campo del Real Madrid Club de Fútbol"). 1945. aastal alustati uue staadioni ehitamist. Staadion avati ametlikult 14. detsembril 1947 kohtumisega Madridi Reali ja Portugali klubi Os Belenenses vahel. Staadion kandis tollal nime "Nuevo Estadio Chamartín". Klubi presidendi Santiago Bernabéu nime sai staadion aastal 1955.
Emirates Stadium

Ashburton Grove, sponsori järgi Emirates Stadium või ka lihtsalt The Emirates, on jalgpallistaadion Londonis, Suurbritannia suuruselt viies staadion. 
Emirates Stadium kuulub klubile Arsenal FC. Staadion avati juulis 2006. Selle tribüünid mahutavad 60 355 inimest. Staadioni ehitus läks maksma 390 miljonit naelsterlingit (470 miljonit tänapäeva naelsterlingitesse arvutatult).
Peter Stackelberg

Peter Stackelberg (ka Peter von Stackelberg; u 1480 – 25. augustil 1545) oli Tartu piiskopkonna vasall, stiftifoogt aastatel 1522–1532 ja 1542–1545. 
Peter von Stackelbergi isa oli Tartu vasalli Arnd von Stackelberg (surnud 1504), kes Stackelbergi suguvõsa pärast pikaajalist pausi taas Liivimaale tõi. Ta sündis Kambjas umbes 1480. aastal ning võttis nooruses osa Wolter von Plettenbergi sõjakäikudest venelaste vastu Liivimaa-Moskva sõjas. 1522. aastal sai temast esimest korda Tartu stiftifoogt, samal aastal osales ta piiskopi esindajana ka Liivimaa maapäeval. Tema ametiaeg sattus väga keerulisse perioodi, sest Liivimaale jõudis reformatsioon. Tartus puhkes vastuhakk katoliikliku piiskopi Johannes Blankenfeldi vastu ning 1524. aastal ründasid linlased Toomemäge. Stackelberg astus koos väikese sõjasalgaga neile vastu ning tappis neist mitmed, kuid pidi siiski Tartu linnusesse taanduma. Pärast Blankenfeldi surma 1527. aastal jäi Stackelberg endiselt stiftifoogti ametisse, kuid 1532. aastal loobus ta ametist ja astus kloostrisse. Siiski jätkus peagi ka ta ilmalik elu: 1535–1537 võttis ta osa maapäevadest ning 1542. aastal nimetati ta uuesti Tartu stiftifoogtiks. Selleks jäi ta kuni oma surmani 1545. aastal.
Stackelberg oli tõenäoliselt kaks korda abielus: esimene kord Anna von Buxhövdeniga, kelle vend Reinhold oli Saare-Lääne piiskop, teist korda aga Magdalena von Asserieniga. Tal oli kuus last, neist neli poega, kes panid aluse Stackelbergide suguvõsa eri liinidele. 
Et Peter von Stackelberg saavutas Tartu piiskopkonnas kõrge positsiooni ning tema lapsed olid alusepanijaks suguvõsa erinevatele harudele, võib teda nimetada ka Liivimaa Stackelbergide hiilgusele alusepanijaks.
Järglased.
Peter Stackelbergi poegadest põlvnesid suguvõsa peamised liinid: Vanimast pojast Reinholdist põlvnes Kaagvere liin, Johann vanemast põlvnes Kambja liin, Peterist Pidula liin ja Johann nooremast Haljava liin.
Välislingid.
Bobisõit 2002. aasta taliolümpiamängudel

Bobisõit 2002. aasta taliolümpiamängudel toimus 16.–23. veebruarini Utah' Olympic Parkis, Salt Lake Cityst idas. 
Võistlusalasid oli kolm: meeste kahe- ja neljabobi ning esmakordselt naiste kahebobi.
Rada.
Bobisõiduvõistlused toimusid 1335 meetri pikkusel 15 kurviga rajal, mille kõrguste vahe oli 103,5 meetrit. Raja ehitus algas 3. juunil 1994 ja lõppes 28. detsembril 1996 ning läks maksma 25 miljonit USA dollarit.
Võistlust jälgis 74 187 pealtvaatajat.
Meeste kahebobi.
Võistlused toimusid 16.–17. veebruaril Utah' Olympic Parkis.
Osales 38 ekipaaži 28 riigist.
Puerto Rico võistkond osales treeningsõitudel (toimusid 13.–14. veebruaril) saavutades esimeses kolmes sõidus 33. ja neljandas 34. koha. Enne esimest võistluslaskumist võttis Puerto Rico Olümpiakomitee võistkonna maha, sest Michael Gonzales oli elanud riigis kaks aastat ja ühe kuu. Kuigi ROKile ja FIBTle sobiks kaks aastat, nõuab Puerto Rico paraku ise kolme.
Meeste neljabobi.
Võistlused toimusid 22.–23. veebruaril Utah' Olympic Parkis.
Osales 33 ekipaaži 26 riigist.
Saksamaa I võistkond ei saanud Christophe Langeni jalavigastuse tõttu kolmandal laskumisel startida.
Norra diskvalifitseeriti, kuna võistlejad hilinesid neljanda laskumise starti.
Naiste kahebobi.
Võistlused toimusid 19. veebruaril Utah' Olympic Parkis
Osales 15 ekipaaži 11 riigist.
Naiste bobisõit oli olümpiakavas esmakordselt. Võitjanaiskonna pidurdaja Vonetta Flowers sai esimeseks mustanahaliseks sportlaseks, kes on võitnud taliolümpiamängudelt kuldmedali.
Ruhja piirkond

Ruhja piirkond (läti keeles "Rūjienas novads") oli 2009–2021 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga. 
Piirkonna keskuseks oli Ruhja linn.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Ruhja piirkonna elanikest lätlasi 90,52%, venelasi 4,14%, valgevenelasi 1,34%, ukrainlasi 1,04% ja teistest rahvustest inimesi 2,96%.
Piirkond asus Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Piirkond moodustati 2009. aastal Valmiera rajooni Ipiku, Jeri, Loodi ja Vilpulka vallast. 2021. aastal liideti Ruhja piirkond Valmiera piirkonnaga.
Folkunga suguvõsa

Folkunga suguvõsa ehk Folkungid, teise nimega Bjälbo suguvõsa, on Rootsi keskaegse kuningasuguvõsa hilisem nimi. Folkunga suguvõsasse loetakse isa liini pidi Bengt Snivili järeltulijad. Tal oli kolm tuntud poega, Birger, Magnus ja Karl. Folkunga suguvõsa liikmeid ei tohiks segi ajada Folkungidega, mis oli kuningavõimu vastu korduvalt mässu tõstnud poliitiline rühmitus.
Suguvõsa tavatsetakse jaotada mitmeks haruks. Folkunga suguvõsaks loetakse üldiselt seda haru, mis sai alguse Birger jarlist ja tema järeltulijatest. 
Folkunga suguvõsa suri välja 14. sajandi lõpus pärast Erik Valdemarsson (nooremat).
Nimi.
Folkunga suguvõsa olevat nime saanud Folke Filbyteri järgi. Ajaloolased pole aga suutnud tõestada tema olemasolu. Nime "Folkunga" andis neile aastal 1616 Johannes Messenius, kes tugines 15. sajandist pärit kirjalikele allikatele. Tema allikate kohaselt põlvnesid nii Birger jarl kui ka tema poliitilised vastased folkungarid esiisast, kelle nimi oli Folke.
Tihti väidetakse, nagu oleks Folkungari näol tegemist "parteiga". Seda kinnitas esimesena Rolf Pipping, hiljem on väidet toetanud Erik Lönnroth. See arusaam rajaneb võrdlusel Norra oludega ning seal esinevate nimetustega "kuvlungar" ja "ribbungar".
Nimi "Bjälbo suguvõsa" kujunes Ida-Götamaal asuva Bjälbo maavalduse järgi. See nimi on mõneti adekvaatsem, kuna Bjälbo mõis on kõige varasem teadaolev mõis suguvõsa valduses. Samas on nimi "Folkunga suguvõsa" enam kinnistunud ajalooteaduslikku, eriti keskaegsete sugupuude uuringuid käsitlevasse kirjandusse. Seega on mõlemad nimed põhimõtteliselt õiged. Suguvõsa ise ei kasutanud enda kohta aga kumbagi nime.
Sugupuu.
Järgnev skeem kujutab vaid Folkungide sugupuu kuninglikku haru. Kõrvalharud on märgitud katkendliku joonega. Kuningad ja valitsenud kuningannad on märgitud rõhutatult. Isikud, kelle ajalooline olemasolu on kaheldav, on märgitud küsimärgiga. 
&lt;/table&gt;
Seadusekuulutaja haru.
&lt;/table&gt;
Euromünt

Euromünt on euroalal käibel olev münt. Euromüntide seeria sisaldab kaheksat eri nimiväärtusega münti. 
Mündid võeti kasutusele 2002. aastal. Euromüntidel on ühine tagumine külg (revers) ning igal riigil on erinev esikülg (avers). Ühise külje autor on belglane Luc Luycx. 
Erinevalt pangatähtedest kuuluvad euromündid liikmesriikide, mitte Euroopa Keskpanga pädevusse.
1 euro = 100 senti.
Kui 2-eurosel mündil on ebatavaline rahvuslik külg, võib tegemist olla mälestusmündiga.
Catania

Catania on linn Itaalias Sitsiilia saarel.
Catanias elab 296 303 inimest. Linn on suuruselt Sitsiilia saare teine ja Itaalia kümnes linn.
Loodus.
Etna purskamise tõttu suleti esmaspäeval, 2023. aasta 14. augustil lennuliikluseks lennujaaam, linnas keelustati 48 tunniks jalg- ja mootorrataste liiklus, autode piirkiiruseks määrati 30 km/h.
Tuntud isikuid.
Sealt on pärit Vincenzo Bellini ja Giovanni Pacini.
P-rühm

p"-rühm ehk primaarne rühm ehk p"-primaarne rühm on rühm, mille kõigi elementide järk võrdub fikseeritud algarvu "p" mõne naturaalarvulise astendajaga astmega.
Teiste sõnadega, "p"-rühm on rühm, mille kõik elemendid peale ühikelemendi on "p"-elemendid, see tähendab elemendid, mille aste astendajaga "p""n" võrdub "n" mingi positiivse naturaalarvulise väärtuse korral ühikelemendiga 1. 
Tähistus.
Kui jutt on mitmest "p"-rühmast, mille puhul "p" väärtus võib olla erinev, siis võidakse kokku leppida kasutada teisi tähti ning rääkida ka näiteks "q-", "r"- ja "s"-rühmadest. Välditakse "n"-tähte, et ei tekiks segiajamist "n"-rühmaga. 
"p" konkreetse väärtuse puhul võib tähise "p" sellega asendada ning rääkida näiteks 2-rühmast või 3-rühmast.
Lõplikud "p"-rühmad.
Lõplike rühmade teoorias on tegeldud lõplike rühmade kirjeldamisega lõplike "p"-rühmade kaudu ning lihtsate lõplike rühmade kirjeldamisega 2-rühmade kaudu. 
Lõplikke "p"-rühmi on püütud kirjeldada näiteks Abeli alamrühmade järgi või "p"-automorfismide kaudu. 
Näiteks tsükliline rühm "C"6 ei ole tsükliline rühm, sest ta sisaldab 6. järku elemente, aga 6 ei ole algarvu aste. 
Ka sümmeetriline rühm "S"3 ei ole "p"-rühm, sest ta sisaldab 2. ja 3. järgu elemente, aga need järgud ei ole ühe ja sellesama algarvu astmed.
Lõpmatud "p"-rühmad.
"p"-rühmi on kasutatud Burnside'i probleemi lahendamisel. 
On tõestatud, et lokaalselt lõplik "p"-rühm ei ole lihtne. 
Teoreemid lõplike "p"-rühmade kohta ei pruugi olla üldjuhule ülekantavad. Näiteks on olemas lokaalselt lõplik "p"-rühm, millel pole mittetriviaalseid Abeli normaalseid alamrühmi ning lokaalselt lõplik "p"-rühm, mis langeb kokku oma kommutandiga.
Dagmar Kokker

Dagmar Kokker (sünninimi Dagmar Murakas; 20. veebruar 1910 Tallinn – 11. juuli 1990 Montréal) oli eesti pianist.
Elukäik.
Dagmar Kokker lõpetas Tallinna Konservatooriumi 1932. aastal ja õppis edasi Viinis professor Hopfeli ja Berliinis professor Hobowski juures. 1941–44 oli ta Tallinna Konservatooriumi õppejõud. Saksa okupatsiooni aastatel oli ta ka Riigi Ringhäälingu kontsertmeister (praeguse Estonia teatri ülemisel korrusel).
Ta lahkus Eestist 1944. aastal, asudes Tšehhoslovakkiasse Karlsbadi, kuni tema ja ta pere põgenesid 1945. aastal saabuva Nõukogude sõjaväe eest Saksamaale. Kaks aastat enne Londonisse kolimist elas ta Oldenburgis Sandplatzi pagulaslaagris koos muusiku Helmi Areni ja teistega. Londoni eestlaskonnas sai temast ligi viieks aastaks keskne muusikafiguur. Tänu temale said neil aastail Inglismaa eestlased kuulda kaasmaalasi, sealhulgas Ida Loo-Talvarit, N. Päldi, I. Kalvetit, Ludvig Juhti, A. Christianseni ja Zelia Aumeret.
30. septembril 1952 emigreerus Kokkerite pere Kanadasse. Lahkumiskontsertidel Leicesteris, Leedsis ja Londonis mängis pianist Tobiase "Sonatiini", Elleri "Kellasid" ning Haydnit, Beethovenit, Iberti, Albenizijat ja Debussyd. 
Pärast Kanadasse kolimist jätkas Dagmar Kokker esinemist Londonis, New Yorgis, Bostonis, Torontos ja Montréalis. Ta õpetas klaverimängu Montréali Vanier College'is kuni pensionieani ja andis ka eratunde. Ta oli Korp! Fidentia liige. Teise maailmasõja järel välismaal elanud eesti muusikutest kuulus Dagmar Kokker enda põlvkonna tuntuimate ja kiidetuimate klaverisaatjate sekka. Tema tundelised ja meisterlikud interpretatsioonid võitsid laialdase heakskiidu tema sellistelt kaasaegsetelt ja kaasesinejatelt nagu Olav Roots, Roman Toi ja Naan Põld.
Isiklikku.
Dagmar oli Alexander Murakase ja Elizabeth Kraise teine tütar. Dagmari abikaasa oli notar Erik (Eerik) Kokker (abiellunud 1931; sündinud 18. juunil 1905, surnud 3. juulil 1991 Montréalis). Ta oli ka viiulimängija ja õpetas muusikateooriat Dagmar Kokkeri klaveriõpilastele. Neil oli üks laps, Tony (Tõnu) Kokker, kes abiellus Montréalis Michelle Treichiga (sündinud 29. detsembril 1941). Neil on üks laps, Stephen (Steve) Kokker (sündinud 28. augustil 1965).
Mälestuse jäädvustamine.
2000. aasta augustis peeti Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumis Dagmar Kokkeri 90. sünniaastapäeva puhul mälestuskontsert. Kuulajate seas olid ka tema poeg ja pojapoeg.
Allikad.
Meie Elu artiklist (Aino Kurg, 2001) ning Stephen Kokkeri valduses olevatest perekonnaarhiividest.
Supilusikas

Supilusikas on supi söömise jaoks mõeldud lusikas. 
Tänapäeval mõistetakse supilusika all peamiselt kahte tüüpi lusikaid. Lääne traditsioonis on supilusikas suuruselt sarnane dessertlusikaga, kuid sügavama ja ümarama kahaga. Tänapäeval valmistatakse lusikaid peamiselt roostevabast terasest või hõbedast, ajalooliselt on lusikaid tehtud ka puidust või sarvest. Euroopa supilusika kuju ja suurus muutus 19. sajandil enam-vähem standardseks.
Kokanduses kasutatakse supilusikat ka ainete mõõtmisel (supilusikatäis, lühend spl või sl; võrdub 15 ml).
Teine tüüp on lameda põhjaga keraamiline Hiina supilusikas. Hiina supilusikad on kindla kujuga, aga nende suurus ei ole alati ühesugune, mistõttu leidub peaaegu väikese taldriku suurusi supilusikaid.
Lõplik p-rühm

Lõplik "p"-rühm on lõplik rühm, mis on "p"-rühm ehk mille iga element peale ühikelemendi on "p"-element (st, mingi positiivse naturaalarvu "n" korral võrdub astendaja "p""n" korral tema aste ühikelemendiga 1; "p" on algarv).
Lõplik rühm on lõplik "p"-rühm parajasti siis, kui tema järk võrdub algarvu "p" naturaalarvulise astendajaga astmega. 
Omadusi.
Lõplik "p"-rühm on nilpotentne. 
Kui lõplik "p"-rühm ei ole triviaalne, on tema tsentri järk suurem kui 1.
Preili

Preili on vallaline naine; kasutusel ka kõnetlussõnana. Ka kõrgemast soost või kõrgemal positsioonil olev naine alamalolijate suhtes.
Alsunga vald

Alsunga vald (läti "Alsungas pagasts") on vald Lätis Kuramaal Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ēdole, Īvande ja Gudenieki vallaga, Lõuna-Kuramaa piirkonna Saka vallaga ning Ventspilsi piirkonna Jūrkalne ja Zirase vallaga.
Ajalugu.
1935. aastal oli Alšvanga valla pindala 240 km² ja seal oli 3365 elanikku. 1945. aastal moodustati selle aladele Grāveri, Bērzkalni, Kraumaņi ja Alšvanga külanõukogu, vald likvideeriti 1949. aastal. 1950. aastal sai Alsunga töölisasula staatuse ja 1961. aastal kujunes sellest alev. Samal aastal liideti aleviga likvideeritavad Grāveri ja Kraumaņi külanõukogu, mis moodustasid Alsunga alevi maaterritooriumi. 1997. aastal liideti sellega osa Jūrkalne külanõukogu maadest, maaterritooriumi koosseisu läks aga osa Gudenieki külanõukogust. 1991. aastal kaotas Alsunga alevi staatuse, Alsunga alevi maaterritoorium ja Alsunga küla ühendati Alsunga vallaks. Vallaga samades piirides moodustati 2009. aastal Alsunga piirkond (1. järgu haldusüksus).
2021. aastal liideti Alsunga piirkond Kuldīga ja Skrunda piirkonnaga uueks, Kuldīga piirkonnaks. Senisest piirkonnast kujunes üks uue omavalitsusüksuse valdu.
Loodus.
Vald asub Lääne-Kurzeme kõrgustikul, lääneosa ka Rannikumadalikul. Tähtsaim jõgi on Užava jõgi. Suurim järv on 76 hektari suurune Zvirgzdi järv.
Kaitsealused objektid.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Alsunga linnus, Alsunga katoliku kirik, selle orel, Kalniņi muinaskalmed, Todaiži (Leiškalni) linnamägi ja selle juures asuv asulakoht ning linnamägi Dižgabalkalnsi mägi. Kohaliku kaitse all on Jaungaiļi muinaskalmed ehk Päikesemägi, Ķīši muinaskalmed, Mazreģi keskaegne kalmistu ja Grīnbergi muinaskalmed.
Endine piirkonna omavalitsus on kultuuriväärtuslike objektidena esile tõstnud veel Almāle mõisa teenijatemaja ja aita, Alsunga apteeki ja kirikuõpetaja maja, Irbese, Rudumi ja Lapi kalmistute kellatorne, Reģi mõisa parki ja hoonetekompleksi, represseeritutele püstitatud mälestuskivi, Almāle alleed, Seadusemäge, Balande külatänavat, Vēži alleed ja vana suitide teed.
Looduskaitse all on vallas arvukalt nimetuid põlispuid. Valda jäävad 174 hektari suurune Diļļese luha hoiuala, 79 hektari suurune Alsunga metsade hoiuala ja 688 hektari suurune Užava ülemjooksu hoiuala.
Asustus.
Alsunga piirkond oli rahvaarvu väiksuselt Läti teine 1. järgu haldusüksus. 2010. aasta alguses oli rahvaarv 1623. Alsunga vald on osa suitide asualast.
1. jaanuaril 2011 oli Alsunga piirkonna elanike seas arvestuslikult 95,34% lätlasi, 1,47% leedulasi, 1,35% venelasi ja 1,84% muust rahvusest inimesi.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Ādaži piirkond (2006–2021)

Ādaži piirkond (läti keeles "Ādažu novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis.
Piirkond piirnes Sēja, Inčukalnsi, Garkalne, Carnikava ja Saulkrasti piirkonnaga.
Piirkonna endisel alal asub Läti kaitsejõudude baas ja polügoon.
Ajalugu.
Aastal 1935 oli Ādaži valla pindala 137 km². Elanikke oli seal 338.
Vallas moodustati aastal 1945 Ādaži, Berģi, Carnikava ja Garkalne külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Ādaži külanõukoguga likvideeritav Carnikava külanõukogu. Aastal 1974 liideti sellega likvideeritava Mangaļi külanõukoguga Ādaži kolhoosi maad, ent osa külanõukogust liideti Berģi külanõukoguga. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa likvideeritavast Berģi külanõukogust, lisaks veel osa Garkalne ja Vangaži külanõukogu alasid.
Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. Aastal 1992 eraldati sellest moodustatava Carnikava valla alad. Piirkond moodustati Ādaži vallast 2006. aastal. 2021. aastal moodustati senisest Ādaži piirkonnast ja Carnikava piirkonnast uus Ādaži piirkond.
Loodus.
Piirkonna endist ala läbib Koiva jõgi. Suuremad järved on Lielais ja Mazais Baltezers (esimene neist osaliselt), Kadaga järv, Dūņezers ja Lilaste järv. 
Looduskaitse all on Kanali tamm, Leiputrija pärn, Oliņi tammed, Smilgase tamm, kaitsetammi remmelgas, Zelmeņu iela pärn ja Vinduļi pärn. Lisaks on looduskaitse all arvukalt nimetuid põlispuid. Piirkonna endisele alale jääb 192 ha suurune Lieluika ja Mazuika järvede hoiuala, osaliselt ka Lielais Baltezersi saarte hoiuala. Piirkonna põhjaosa jääb Ādaži kaitstavale maastikule.
Kaitstavad objektid.
Muinsuskaitse all on Baltezersi kirik, selle kaks portaali ja kommunismiohvrite matmispaik ning mälestusmärk.
Rahvastik.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Ādaži piirkonna elanikest lätlasi 70,67%, venelasi 19,63%, ukrainlasi 2,41%, valgevenelasi 2,37%, poolakaid 1,36% ja teistest rahvustest inimesi 2,18%. 1,41% elanike rahvus oli märkimata.
Piirkonna külad olid:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Folkungid (poliitiline rühmitus)

Folkungid või folkungar oli poliitiline grupeering Rootsis 13. sajandil. Üldiselt võitlesid folkungid võimu tsentraliseerimise ja kuninga üha laieneva võimu vastu, kuna see vähendas suuraadlike enda võimu ja otsustamisõigust. 
Folkungid olid Birger jarli vastased, kuna Birger oli sõlminud rahu Eriku suguvõsaga ja võitles võimu tsentraliseerimise eest. Birger jarl hävitas sõna otseses mõttes folkungid: need, kes ei langenud lahinguis, lasi ta hukata. 
Nimetust "folkungid" kasutatakse esmakordselt Läänegötaseaduse kuningakroonikas ja mõiste "Folkungid" on tekitanud palju segadust, kuna Birger jarli järeltulijaid on hakatud 17. sajandil samuti nimetama Folkungideks.
Aasta enne Birgeri jarliks saamist (1247) olid nn ehtsad folkungid Holmger Knutssoniga eesotsas Sparrsätra lahingus lüüa saanud. 
1250 valiti Birgeri poeg Valdemar kuningaks. Kuna troonile pürgijaid oli teisigi, puhkes 1251. aastal taas mäss. Kuningas Valdemari ja Birger jarli vastased said aga Herrevadsbro lahingus lüüa.
1278. aastal puhkes aga Folkunide mäss, kuningas Magnus Aidaluku vastu. Mäss suruti maha ja osa mässulisi hukati 1280. aastal.
Ancona

Ancona (itaalia keeles [aŋˈkoːna]) on linn Itaalias, Marche maakonna ja Ancona provintsi halduskeskus. Ancona asub Roomast 280 km kirdes. Ancona on tähtis sadamalinn Aadria mere ääres. 
Linnal on parvlaevaühendus Kreeka ja Horvaatia linnadega. Anconas elab 2023. aasta seisuga 98 950 elanikku.
Linna asutasid 387 eKr kreeka kolonistid.
Kliima.
Ancona kliima on niiske subtroopiline. Linn asub Vahemere ja mandrilise piirkonna piiril. Sademeid esineb aastaläbi. Talved on jahedad (jaanuari keskmine temperatuur on 5 °C), sagedasti esineb vihma ja udu. Kõige külmemal perioodil võib temperatuur väljaspool kesklinna ulatuda –10 °C-ni. Võib esineda ka lund, eriti kesklinna ümbritsevatel küngastel. Suve on tavaliselt soojad ja niisked (juuli keskmine temperatuur on 22,5 °C). Kuid temperatuur võib küündida isegi 35–40 °C-ni, eriti kui tuul puhub lõunast või läänest. Üsna tavalised on ka äikesetormid, eriti augustis ja septembris. Aeg-ajalt võivad tekkida äkilised üleujutused, tuuletormid ja isegi rahe. Kevad ja sügis on muutliku ilmaga.Linna külmarekord –15,4 °C on registreeritud 1967. aastal, soojarekord 40,8 °C pärineb 1968. aastast.
Vaatamisväärsused.
Ancona katedraal.
Ancona katedraal on pühitsetud Juudas Cyriacusele ning see pühitseti sisse 11. sajandi alguses. Kirik valmis 1189. aastal ja restaureeriti 1234. aastal. Katedraal on ehitatud Kreeka risti ja muude Bütsantsi kunsti elementide eeskujul. Interjöör on säilinud esialgsel kujul. Kirik restaureeriti 1980. aastal.
Traianuse kaar.
Traianuse kaar 18 meetrit kõrge ning 3 meetrit lai marmorehitis. See seisab platvormil, milleni viib lai trepp. Tegemist on ühe paremini säilinud Rooma-aegse monumendiga maailmas. See ehitati sadamamüüri ülaosas asuva kaldatee sissepääsuks. Kaar on oma nime saanud sadama rajanud keisri Traianuse järgi. Kaarkäiku ääristavad pjedestaalidel paiknevad Korintose sambad.
Lazzaretto kompleks.
Kompleksi projekteeris arhitekt Luigi Vanvitelli 1732. aastal. Kompleks on üle 20 000 ruutmeetri suurune. Kompleks on ehitatud selleks, et kaitsta linna nakkushaiguste eest, mis koos laevadega linna jõuavad. Hiljem on seda kasutatud ka sõjaväehaiglana ja kasarmuna. Praegu on kompleks kasutusel kultuurinäituste jaoks.
Bengt Magnusson

Bengt Magnusson oli Linköpingi piiskop aastatel 1220–1236. 
Ta oli Magnus Minnesköldi ja Ingrid Ylva poeg. Birger jarl oli tema noorem vend.
Linköpingi piiskop Bengt õnnistas 1225. sisse Maarja kiriku Visbys (praegune Visby toomkirik).
FNB staadion

FNB staadion ("FNB Stadium", "First National Bank Stadium" või ka "Soccer City") on jalgpallistaadion Lõuna-Aafrika Vabariigis Johannesburgis Sowetos. Staadion on Aafrika suurim, mahutades 91 141 pealtvaatajat. 
Staadioni ehitati aastatel 1986–1989 ning ehitus maksis 3,3 miljonit randi.
1996. aastal peeti staadionil Aafrika karikavõistluste finaalmäng ja veel üheksa mängu.
2008. aasta detsembrist kuni 21. oktoobril 2009 renoveeriti staadioni lähenevateks maailmameistrivõistlusteks. Staadionil peeti maailmameistrivõistluste avatseremoonia ja kaheksa võistluskohtumist, sealhulgas ka finaalmäng.
Alūksne piirkond

Alūksne piirkond (läti keeles "Alūksnes novads") on 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirneb Eesti ja Venemaaga.
Piirkond moodustati 2009. aastal Alūksne linnast ja 15 endise Alūksne rajooni vallast (Alsviķi, Anna, Ilzene, Jaunalūksne, Jaunanna, Kalncempji, Liepna, Maliena, Mālupe, Mārkalne, Pededze, Zeltiņi, Ziemeri, Vana-Laitsna ja Vastse-Laitsna vald).
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Alūksne piirkonna elanikest lätlasi 82,01%, venelasi 13,94%, ukrainlasi 1,23% ja teistest rahvustest inimesi 2,81%.
2021. aasta haldusreformi järel säilis piirkond endistes piirides.
Holmger Knutsson

Holmger Knutsson (arvatavasti sündinud enne 1220. aastat, surnud 1248) oli Rootsi troonipretendent, kuningas Knut Holmgersson Pika vanim poeg.
Pärast isa surma 1234. aastal üritas Holmger tõusta troonile, kuid tõrjuti eemale taas troonile tõusnud kuningas Erik Erikssoni jarli Ulf Fase poolt. Pärast seda oli Holmger abiellunud Skost pärit Helena Filipi tütrega. Ajaloolised allikad ei maini nende lapsi. 
1247. aastal tegi Holmger Knutsson taas katse troonile tõusta. Ta kaotas otsustava Sparrsätra lahingu ja põgenes, Eriku kroonika kohaselt, Gästriklandi, kus ta vangistati ja hiljem (1248) hukati läbi pea maharaiumise. Tema liitlane Filip Larsson sunniti maapagendusse.
Hilisematest kirjutistest selgub, et Holmger Knutssoni pühaduse mälestuseks ehitati mitmesse kohta (Björklingesse, Norundasse, Upplandi) kabeleid. Olevat olnud isegi pühakukujud, mis kujutasid Holmgeri.
Holmger Knutsson maeti (arvatavasti tema naise hoolitsusel) Skokloostri kirikusse, kus tema pildi (mis on Rootsi esimene kuninglik portree) all seisab kiri:
"Sündinud sveade säravas kuningasoost sai Holmgerist eeskuju headele kommetele, löödud kibedast surmast lebab siin maha raiutud peaga. Kuid üks kristlik surm näib olema kaunis läbi pajatusterohke ime."
Mõned ajaloolased on püüdnud ära kasutada seda kirjutist, kuulutades Holmgeri troonipretendendina pühakuks.
Eriku kroonika väidab: "Gud gaff honom nader oc giorden hälagh" ('Jumal oli tema vastu armuline ja tegi pühaks'). Taani kuninga Erik Plogpenningi üllituslugude kogumikus kirjutatakse Holmgeri kohta: "Holmger i Sko var "clarens miraculis"" ('Holmger oli tuntud läbi imetegude').
American River

American River on jõgi Põhja-Ameerikas Californias.
Jõgi algab Sierra Nevadast, voolab valdavalt läände ja suubub vasakult Sacramentosse. Jõe suudmes asub Sacramento linn. 
Jõe kaldal Folsomis asub Folsomi vangla.
American Riveri kaldalt leiti 1848. aastal kulda.
Casablanca konverents

Casablanca konverents oli üks liitlaste tippkohtumistest Teise maailmasõja ajal. See toimus 14. jaanuarist kuni 24. jaanuarini 1943 Maroko linnas Casablancas Anfa hotellis.
Konverentsil osalesid Roosevelt ja Churchill, Stalin oli samuti kutsutud, kuid keeldus, viidates heitlustele Stalingradis.
Konverentsil arutati liitlasvägede strateegiat ning kohtumisel võeti vastu Casablanca deklaratsioon, millega otsustati teljeriikidele peale sundida tingimusteta kapituleerumine. Peale selle otsustati aidata Nõukogude Liitu, alustades ulatuslikke õhurünnakuid Saksamaa vastu ning täpsustati invasiooni Itaaliasse.
Riddarfjärden

Riddarfjärden on laht Mälareni järve idapoolseimas osas. Pikkus idast läände on 2700 m, laius 400 m, sügavus kuni 23 m. Riddarfjärdenist voolavad välja Norrström ja Söderström.
Riddarfjärdenit eraldab Läänemerest väike Stadsholmeni saar, millel asub Stockholmi vanalinn.
Lahes on harilikult mage vesi, sest Saltsjöni kiillahe riimvesi tungib sinna harva.