tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aerjalgsed

Aerjalgsed ("Maxillopoda" ehk "Copepodoides") on vähkide alamhõimkonda (või klassi) kuuluv klass (või alamklass) väikeseid vähilisi. 
Süstemaatika.
Aerjalgsete alamklassid on
Klassi kuulub 12 seltsi ja umbes 107 sugukonda.
Motala vald

Motala vald on 2. järgu haldusüksus (vald) Rootsis Östergötlandi läänis.
Vallas asub Charlottenborgi loss.
Kalmari loss

Kalmari loss (rootsi keeles "Kalmar slott") asub Kalmari linnas Kalmari läänis Rootsis. 
Kalmari keskaegse sadama lähedal paiknev loss on rajamisest saadik etendanud Rootsi ajaloos suurt osa. Muuhulgas sõlmiti seal Margrete I eestvõttel aastal 1319 Kalmari unioon, mille osalised olid Taani, Norra ja Rootsi.
Algselt asus praeguse lossi asemel üksnes kindlustorn, kuid 1280. aastal lasi kuningas Magnus Aidalukk torni ümber ehitada kindluse. 16. sajandil ehitati loss Gustav Vasa ja ta poegade Erik XIV ja Johan III juhtimisel renessanss-lossiks. 
Tänapäeval on see üks paremini säilinud renessansslosse Rootsis.
Simpel Session 2007 Winter Bash

Simpel Session 2007: Winter Bash oli ekstreemspordifestival Saku Suurhallis, kus võisteldi kahes distsipliinis: rula
ning bmx'i platsisõit. Kohal olid tipptegijad üle kogu maailma, eestlastest võtsid osa Hendrik Gross, Rainer Karmann,
Ahto Eller, Aleksandr Tubin, Sergo Semitsev, Eron Nõlvand, Romario Siimer, Jaan Suits ning Kaur Rank
rula tänavasõidust; ning Raigo Suija, Anton Ardel, Alan Silmann, Viktor Ignatenko, Kert Petersel, Ingvar Neumann ning Reimo Kiisk BMX tänavasõidust. Üritus oli järjeks igal aastal toimuvale Sessionile, mis 2006. aastal kandis nime Pop! Session: Winter Bash. 
(10 parimat)
1. Enis Fasilov 241p
2. Chris Astrom 234p
3. Lukas Danek 230p
4. Georges Agonkouin 220p
5. Paco Elles 216p
6.-7. Boaz Aquino 211p
6.-7. Chris Pfanner 211p
8. Tomas Vintr 210p
9. Peter Molec 205p
10. Stephan Gunther 197p
1. Josh Harrington USA 485
2. Chase Hawk USA 479
3. Dave Mirra USA 456
4. Sebastian Keep GBR 446
5. Alistair Whitton GBR 442
6. Ben Hennon GBR 439
7. Mark Webb GBR 436
8. Mike Spinner USA 422
9. Danny Hickerson USA 420
10. Alessandro Barbero ITA 418
1. Josh Harrington 4,10 m
2. Rayot Martma napilt teine
3. Dave Mirra 3,60 m
Tulemused.
"Snickers Skateboard Best Trick".
Madars Apse – switch 360 flip down the double set
Aerjalalised

Aerjalalised ehk kopepoodid ("Copepoda") on lülijalgsete hõimkonda kuuluva aerjalgsete klassi alamklass (võidakse vaadelda ka seltsina aerjalgsete alamklassis).
Aerjalalisi leidub meres ja enamikus mageveeveekogudes. Paljud aerjalalised on planktilise eluviisiga, osa on bentilised. Esineb ka parasiitseid liike.
Planktilised aerjalalised on zooplanktoni oluline rühm, nad on toiduks kaladele, vaaladele, merelindudele ning teistele lülijalgsetele. Aerjalalised on tähtsad globaalökoloogias ja süsinikuringes.
Mõnede allikate kohaselt on aerjalaliste biomass kõige suurem loomne biomass.
Iseloomustus.
Aerjalalised on mikroskoopilised, nende pikkus on alla 1 mm kuni 5 mm. Kehaehituses eristub pea, rindmik ja tagakeha. Pea on kokku kasvanud rindmiku esimese segmendiga. Pea eesotsas asub allapoole kaldus nokis ehk rostrum. 
Tavaliselt on aerjalaliselt pea eesosas paaritu liitsilm ja lihtsilmana talitlev naupliussilm. 
Nende eestundlad (antennid) on suhteliselt pikad ja osalevad ujumisel ja hõljumisel. Aerjalaliste liikumine pole sujuv, vaid tõukeline. 
Enamik aerjalalised toituvad vee filtreerimisest (filtrijad), vähem on parasiite.
Sigimine ja areng.
Aerjalalised on lahksugulised. Munadest kooruvat vastset nimetatakse vähikvastseks ehk naupliuseks. Elu jooksul kestuvad nad mitu korda.
Aerjalaliste süstemaatika.
Aerjalaliste alamklassi kuuluvad seltsid:
Vranov nad Dyjí

Vranov nad Dyjí on alev Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas.
Kilpkonnalised

Kilpkonnalised ("Testudines") on keelikloomade hõimkonda roomajate klassi kuuluvate loomade selts. 
Kilpkonnad põlvnevad permi ajastu kotülosaurustest ja saavutasid õitsengu keskaegkonnas.
Kilpkonnad võivad elada maismaal, magedas vees või meres, kuid kõik liigid munevad maale.
Nende jässakat ja laia keha kaitseb nii selja kui kõhu poolt luuline kilprüü. Selle põhjal eristataksegi kilpkonnaliste seltsi teistest loomarühmadest. Seljakilpi nimetatakse karapaksiks ja kõhukilpi nimetatakse plastroniks. Seljakilp on selgroo ja roietega kokku kasvanud. Ohu korral tõmbab kilpkonn oma jalad ja pea kilbi alla, ehkki osal liikidel on kilp vähenenud, nii et kilpkonn ei mahu täielikult kilbi alla. Kilpkonnad liiguvad aeglaselt, sest kilp on raske ja kohmakas. Vee-eluliste kilpkonnade rüü on tunduvalt õhem, kergem ja lamedam. Nende jäsemed on arenenud loibadeks.
Suurimad kilpkonnad (kaal kuni 450 kg) on merikilpkonnaliste alamseltsis. Enamik kilpkonni kasvab mõnekümne sentimeetri suuruseks. Suurimad maismaakilpkonnad on kooldkaelaliste alamseltsi ("Cryptodira") kuuluvad Galápagose saartel elavad elevantkilpkonnad. Samasse sugukonda kuulub kõige väiksem, Madagaskaril elav ämblik-kilpkonn, kelle pikkus ei ületa 10 cm. Meil on rohkem tuntud stepikilpkonn, keda paljud ka kodus lemmikloomana peavad. Alamseltsi pöördkaelalised ("Pleurodira") kuuluvad loomad saavad erinevalt eelmistest liigutada oma pead rohkem külgedele kui ülespoole. 
Kilpkonnade aju on väga nõrgalt arenenud ja moodustab vähem kui 1 promilli tema massist. Seljaaju on seevastu jäme ja raske. Silmad on tavaliselt hästi arenenud, pupill on ümmargune, peale kahe liikuva silmalau esineb veel pilkekile. Maitsmine, haistmine ja kompimine on samuti teravad. Näiteks oma kilprüü puudutamist tunneb loom otsekohe. Seevastu kuulmine on kilpkonnadel vilets. Maismaavormidel on trummikile paks, aga merevormidel on kuulmekäik kaetud tugevasti paksenenud nahaga. 
Kilpkonnade värvus vastab ümbruskonna omale, ent mõned mageveevormid on eredalt värvunud. Terraariumis võib selliseid loomi imetleda, aga looduslikus keskkonnas kireva taimestiku ja veesillerduse keskel on teda raske märgata. 
Kilpkonnad on iidsetest aegadest olnud aegluse sümboliks, kuid see käib üksnes maismaakilpkonnade kohta. Mageveekilpkonnad liiguvad kiiresti ja osavalt nii vees kui ka kuival. Merekilpkonnad on kuival maal kohmakad, kuid vees liiguvad hämmastava graatsiaga. 
Süstemaatika.
Kilpkonni eristatakse 26 sugukonda, kellest tänapäevani on elanud üksnes 12. Kilpkonnaliike on tänapäeval umbes 210. 
Teadaolevatest fossiilsetest kilpkonnaperekondadest suurim on umbes 5 m pikkune "Miolania". 
Kilpkonnad jagatakse viide tänapäevasesse alamseltsi: kooldkaelalised, merikilpkonnalised, pehmenahalised, pöördkaelalised ja puudukilbilised.
Hellideni loss

Hellideni loss on loss Rootsis Västergötlandi läänis Tidaholmi vallas Hellidsbergeti läänenõlval, kust avaneb vaade Tidaholmi linnale.
Lossi lasi 1858. aastal härrastemajana ehitada Hans Henrik von Essen ja hiljem ehitas selle ümber ta poeg Alfred von Essen. Teiste ajalooliste isikute hulgas on lossi külastanud Oskar II, Gustav V ja mitmed teised kuningad.
Laholmi vald

Laholmi vald on 2. järgu haldusüksus (vald) Rootsis Hallandi läänis.
Valla keskus on Lagani jõe suudmes asuv Laholm. Teised suuremad asulad on Mellbystrand, Veinge, Knäred ja Våxtorp.
Ekenäsi loss

Ekenäsi loss asub Rootsis Östergötlandi läänis Linköpingi vallas kaljul Tedeni järve põhjasopi kaldal. Geograafilised koordinaadid on 58°22'56" N, 15°56'46" E. 
Kirjeldus.
Kõrgete valgete müüride ja järsu katusega kõrgub loss alanenud veetasemega järve kohal, mis on jätnud loodusliku vallikraavi kuivaks. Teise versiooni järgi kuivendati seda 19. sajandil, et saada põllumaad. Varasema tõstesilla kohal olev kinniehitatud sild viib üles sissesõiduvõlvi juurde, mida kummastki küljest valvab raske nurgatorn. Lossi tagaküljel on lossiõuele avanev trepikoda, mille kohal on samuti torn. 
Legendi järgi tabab lossi ränk õnnetus, kui peaks lõhutama kinnimüüritud toa müür merele kõige lähemal paikneva torni all. Tegemist ongi kandeseintega. 
Ajalugu.
Juba 1330 asus praeguse lossi kohal kindlus. 
15. sajandi lõpus kuulus Ekenäs Natt och Dagi suguvõsale. 16. sajandi alguses kuulus see Ulvätteni suguvõsale. Gustav Vasa ajal oli ühel Banéri suguvõsa foogtidest praeguse lossi kohal talu. Ekenäsi loss rajati pärast seda, kui Svante Sture noorem 1562 likvideeris seal asunud asula Vrå by. 
Loss sai praeguse renessanss-stiilis ilme 1630.–1640. aastatel riiginõunik Peder Banéri omanduses. Praegu on see üks Rootsi esinduslikumaid 17. sajandi losse. Loss kuulus enam-vähem kogu aeg Banéride suguvõsale. 1687–1727 kuulus ta küll krahv Mauritz Vellingkile, kuid läks siis tagasi Banéridele, kes elasid seal 1880. aastani. Praegune omanik on Wilhelm Bergengren Bergengreni aadlisuguvõsast. 
Ekenäsi omanik asendas pikka aega ka kirikhärrat Örtomta pastoraadi kaplanina ("komminister").
Turism.
Lossis praegu ei elata. Seal korraldatakse ekskursioone ja kummitusrännakuid. Legendi järgi olevat lossi ühte keldrisse – Nisse koopasse ("Nisses håla") – üks poiss sisse müüritud. 
Igal aastal peetakse Ekenäsis rüütliturniir, mis kogub palju vaatajaid. 
Aastal 1974 kuulutati Ekenäsi loss arhitektuurimälestiseks.
Melekeok

Melekeok on küla Belaus, see on Melekeoki osariigi keskus. Asula asub riigi suurima saare Babelthuapi idarannikul. 
7. oktoobril 2006 sai Korori asemel Belau valitsuse asukohaks ja riigi pealinnaks Melekeokist 2 kilomeetri kaugusel asuv Ngerulmudi asula.
Lily Allen

Lily Rose Beatrice Cooper (sündinud 2. mail 1985 Hammersmithis (London)) on Briti laulja ja laulukirjutaja. Lily Alleni vanemad on filmiprodutsent Alison Owen ja näitleja Keith Allen.
Karlbergi loss

Karlbergi loss asub Rootsis Stockholmi lähedal Solnas Karlbergi kanali ääres. Ta piirneb põhjas Stockholmile kuuluva Kungsholmeni saare lääneosaga, lõunas Solnale kuuluva Tomtebodaga ja läänes Stockholmi linnaosa Vasastadeniga. 
Praegu tegutseb seal Karlbergi Sõjaväekõrgkool ("Militärhögskolan Karlberg"). Lossipargis käivad stockholmlased ja solnalased jooksmas ja jalutamas. Pargis on ka spordiklubi AIK Fotboll treeninguväljak. 
Ajalugu.
1620. aastatel omandas Gustav II Adolfi poolvend riigiadmiral (mereminister) vabahärra Carl Carlsson Gyllenhielm kolm küla Solna kihelkonnas. Neist moodustati mõis, mis sai nimeks Karlberg. 1634. aastal ehitati suurem kivimaja, mis moodustab praeguse kompleksi südamiku. Pärast Gyllenhielmi surma 1650. aastal seisis see tühi, kuni 1669 ostis selle krahv Magnus Gabriel De la Gardie. 
De La Gardie laiendas lossi ja renoveeris interjööri kaunistused, mis on püsinud muutumatuna praeguseni. Kui De La Gardie pidi majanduslikel põhjustel lossist loobuma, läks see Johan Gabriel Stenbocki omandusse. 
1688. aastal läks loss Rootsi kuninga omandusse. Kuninglik perekond elas Karlbergis sageli, eriti suviti. Karl XI abikaasa kuninganna Ulrika Eleonora asutas Karlbergi lossi lastekodu koos kudumistöökojaga. Tema enda poeg Karl XII kasvas üles suuremalt jaolt Karlbegi lossis. 
Pärast suurt tulekahju Tre Kronori lossis 1697 kolis kogu õukond Karlbergi. See oli kuninglik puhkeloss kuni 1792. aastani, mil Gustav III rajas sinna Kuningliku Sõjaakadeemia ("Kungliga krigsakademien") ohvitseride väljaõpetamiseks. Tegemist on maailma vanima algusest peale samas hoones tegutseva sõjaväeakadeemiaga. 
1795. aastal ehitati arhitekt Carl Christoffer Gjörwelli projekti järgi kaks pikka tiibhooned. Tellised nende ehitamiseks saadi Gustav III pooleli jäänud Haga lossi ehituselt (praegu Haga lossivaremed). 
Loss on restaureeritud ning kuulutatud arhitektuurimälestiseks ning on riikliku tähtsusega kultuurimälestis.
Kristinebergi loss

Kristinebergi loss on "malmgård"-tüüpi härrastemaja Kungsholmeni saarel Stockholmis Kristinebergi linnaosas.
Lossi laskis 1750. aasta paiku ehitada kaupmees R. Schröder. Arvatavasti hõlmas tema valdus ka Fredhälli talu. Hoone projekteeris arvatavasti Carl Hårleman. Lossi ümber olid suured iluaiad, inglise park ja kahekordne pärnaallee, mis viis Ulvsundasjönini.
Aastal 1864 ostsid lossi Rootsi vabamüürlased oma lastekodu ("Frimurarbarnhuset") jaoks ning lasid teha ümber- ja juurdeehitusi. Tiibhoonetes elas 120 poissi ja 50 tüdrukut. Aastal 1907 ehitati krundile veel hooneid. 
Aastal 1920 ostis Stockholmi linn lossile kuulunud maad, kuhu hakati rajama Kristinebergi linnaosa. Aastal 1921 ostis Stockholmi linn ka lossihoone, kuid lastekodu jäi sinna edasi aastani 1928, mil see kolis Blackebergi. 
Peahoones on praegu korterid. Tiibhoonetes on koolid "Stefanskolan" ja "Andreasgymnasiet". 
Pühapäeviti on tiibhoonetes Stockholm Vineyardi jumalateenistused.
Läckö loss

Läckö loss on loss Rootsis Västra Götalandi läänis Lidköpingi vallas Vänerni järve Kållandsö saarel. 
Loss on avatud ka külastajatele. Suviti korraldatakse seal mitmesuguseid näitusi. Lossi juurde on rajatud selline ürdiaed, nagu see võis välja näha 350 aastat tagasi. Sinna pääseb autoga, kohaliku bussiga ja laevaga. 
1298. aastal hakati Skara piiskopi Brynolf Algotssoni korraldusel ehitama kuningataluks mõeldud linnust, mis koosnes kolmest-neljast müüriga ümbritsetud hoonest. Asukoht oli Skara piiskopkonna keskpaik. 1470. aastatel toimunud tulekahju järel lasi piiskop Brynolf Gerlachsson varemed lammutada.
Pärast Västeråsi riigipäeva 1527. aastal läks mõis Rootsi kroonile ning sellest sai läänivaldus. 
Magnus Gabriel De la Gardie oli lossi omanik 17. sajandi keskel ning tema andiski sellele praeguse väljanägemise. 
1719. aastani renditi lossi välja eraisikutele, kuna lossi haldasid Rootsi krooni ülevaatajad ("hauptman"), keda hiljem nimetati lossikirjutajateks ("slottsskrivare"). Üldine vastutus krooni omandi eest lasus Kammerkolleegiumil ja selle käepikendusel läänivalitsusel Mariestadis. 
1731. aastal sai Läckö kuninglikuks lossiks, kuid kuningatalu renditi endiselt välja. 
1810. aastal sai lossist jälle läänivaldus "Sikajocki" nime all. See nimi ei läinud käibele, kuid Maamõõtmisamet kasutab seda endiselt. 
1990. aastal võttis tegevuse üle Sihtasutus Läckö Instituut ("Stiftelsen Läckö Institutet"), mis kannab nüüd nime "Stiftelsen Läckö Slott". Aastast 1993 haldab Läckö lossi Riigi Kinnisvaraamet. Lossi ametlik nimi on Sikajocki.
Melekeoki osariik

Melekeoki osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Belaus. Ta asub Belau suurima saare Babelthuapi idarannikul. 2015. aasta rahvaloenduse andmetel oli osariigi elanike arv 277 inimest. 
2005. aasta rahvaloenduse järgi oli Melekeoki osariigi rahvaarv 391 inimest. Osariigis oli seitse küla:
Ngeremecheluchi külas on sadam ja mööda saare rannikut kulgeb autotee.
Melekeoki osariigi Ngardoki järv on 493-hektarilise pindalaga kogu Mikroneesia suurim looduslik mageveekogu. Järves elutseb mitu harikrokodilli.
Osariigis on madalad, kuni 92 m kõrgused mäed. Enamik osariigist on metsaga kaetud.
7. oktoobril 2006 sai Melekeoki osariik Belau valitsuse asukohaks. Seni oli valitsus asunud Korori osariigis. Melekeoki osariiki rajati kaheksanda asulana Ngerulmud.
Malmöhusi loss

Malmöhusi loss (rootsi keeles "Malmöhus" või "Malmöhus slott"; taani keeles "Malmøhus") on loss Rootsis Malmö linnas.
See on Põhjamaade vanim säilinud renessanss-stiilis loss (ehitatud 1526–1530). 
Lossis tegutsevad nüüdisajal Malmö Kunstimuuseum ja Malmö Muuseum. 
Lossi lähedal on ka Komandandimaja ("Kommendanthuset"). 
Esimese lossihoone lasi ehitada Erik Pommerist (ehitust alustati 1434. aastal). 16. sajandil see lõhuti. Praeguse lossi lasi 1526. aastal ehitada Frederik I. Ajaloos on Malmöhusi loss olnud üks Taani tähtsamaid kindlusi.
John Rawls

John Bordley Rawls (21. veebruar 1921 – 24. november 2002) oli USA filosoof. Teda peetakse üheks olulisemaks 20. sajandi ingliskeelseist poliitilistest filosoofidest ja mõjukaimaks liberalismi pooldajaks pärast John Stuart Milli. 
Ta on poliitilise filosoofia professor Harvardi Ülikoolis ning raamatute "A Theory of Justice" (1971), "Political Liberalism", "Justice as Fairness: A Restatement" ja "The Law of Peoples" autor.
Rawls on arvanud, et erinevused sotsiaalses staatuses, võimus, rikkuses ja intelligentsuses annavad privilegeeritud ühiskonnaliikmetele ebavõrdse positsiooni ka moraalireeglite suhtes.
Rawls konstrueerib hüpoteetilise olukorra, kus inimesed arutavad läbi ning kehtestavad enne ühiskonda astumist ühiskonnaelu reeglid, kuid olles teadmatuse loori taga oma tulevase ühiskondliku positsiooni või ühiskonnakihti kuulumise osas. Oht olla vaene, võimuta ja allasurutud paneks Rawlsi arvates inimesed koostama reegleid, mis toetaks kehvemaid, kuna nemad vajavad kõige rohkem toetust, samas kui paremal järjel olevad inimesed saavad hakkama ilma kõrvalise abita.
Eesti keeles.
Rawlsi artikkel "Õiglus kui ausameelsus" ilmus 2002. aastal kogumikus "Kaasaegne poliitiline filosoofia. Valik esseid".
Tunnustus.
John Rawls valiti 1974. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Maltesholmi loss

 
Maltesholmi loss on loss Rootsis Skåne läänis Kristianstadi vallas Kristianstadist 18 km edelas Linderödi oosil ("Linderödsåsen"). 
Praegu on loss vabahärra Palmstierna eraomand. Suurejooneline pargikompleks, mis on üks Skåne kaunimaid, on üldsusele avatud.
Ajalugu.
Malte Juel.
Keskajal oli mõis osa Vittskövlest, mis kuulus siis Brahe suguvõsale. Hiljem ta eraldus ning hakkas kuuluma Sönnarslöfi külale. Talu päris Anna Ramel, kes abiellus 1625. aastal Kristianstadi ülemkonstaabli Malte Jueliga, kelle järgi on mõis nimetatud. Malte Juel laiendas mõisa, ostes naabermõisatelt maad juurde. 1635. aastal laskis ta ehitada praeguse lossihoone renessanss-stiilis lossina "Christian IV stiilis". See ehitati tellistest kolmekorruselisena, kahe sakiliste äärtega katuseviiluga ning ühe trepitorniga, millel oli elegantne tipp. Lossi ümbritses lai vallikraav. Loss valmis 1638. aastal. 
Bygge-Hans.
Rikas ja kangekaelne Malte Ramel (suri 1752), kes oli Skåne suurim maavaldaja, laiendas mõisa. Tema poeg Hans Ramel, kelle hüüdnimi oli Bygge-Hans (umbes 'ehitaja Hans'), sest ta pühendas palju aega isa mõisa arendamisele ja luksusehitiste rajamisele, jätkas Maltesholmi laiendamist ning ehitas lossi 1780. aasta (ümberehituste lõpu aasta) stiilis ümber. Ta võttis tornitipu ja trepikoja viilud maha, tegi lossi ühe korruse võrra madalamaks ning pani sellele kelpkatuse. Fassaad krohviti ja tõstesild asendati kivisillaga. Tulemuseks oli Rootsi klassitsismi stiilis palee ning renessansslossi meenutab vaid fassaadil olev aastaarv 1638. 
Bygge-Hans laskis rajada ka üle lainelise maastiku üles lossi juurde viiva tohutu kivist "Höge väg"'i ('kõrge tee'), mis on 1,3 km pikk, 12–20 m lai ja kuni 6 m kõrge. Teed tuli pidevalt tasandada ning tööd lõppesid alles ligi 50 aastat hiljem. Lossi töölised pidid iga päev ühe kivi tee-ehituseks kaasa võtma. Tööliste hulgas levis ütlus: "Kui härra ei oleks hull, poleks vaestel meestel leiba."
Uued omanikud.
1800. aastal läks loss Axel Gabriel De la Gardiele, kes oli abielus Christina Gustava Rameliga, ja jäi De la Gardie suguvõsa kätte ligi sajaks aastaks. Siis päris mõisa Palmstierna vabahärra suguvõsa, kellele see tänini kuulub. 
Park.
Suurejooneline lossipark on kujundatud 350 aasta jooksul lillede ja tarbetaimedega renessanssaiast 18. sajandi lõpu maastikupargiks, mis on kujundatud lossi juurest väljuva kahe telje ümber. Pargis on klassitsistlikus stiilis aiamaja, mille on projekteerinud Carl Hårleman.
Pargis kasvab Rootsi suurim harilik jugapuu ja tohutu harilik ebatsuuga, mis on üle saja aasta vana, 35 m kõrge ja tüveümbermõõduga 450 cm.
Alfred Tennyson

Alfred Tennyson, esimene parun Tennyson (6. august 1809 – 6. oktoober 1892) oli Suurbritannia ja Iirimaa poeet-laureaat kuninganna Victoria valitsemise ajal ja üks Victoria ajastu kuulsamaid inglise luuletajaid.
Ta kuulus Londoni Kuninglikku Seltsi.
Toodrikivi hiidrahn

Toodrikivi hiidrahn on Eesti looderanniku lähedal merepõhjas paiknev hiidrahn.
Nimetus Toodrikivi tuleb sõnast 'tooder', mis tähendab meremärki.
Toodrikivi asub Lääne maakonna Lääne-Nigula valla põhjaranniku lähedal. Põõsaspea neemest jääb hiidrahn 5 km idakirdesse, Toomaninast 4 km lääneloodesse ja Osmussaarest 10 km idakagusse. Madalatest lähim on Sandgrund.
Väga madala veeseisu korral ulatub kivi veepinnani. Toodrikivi hiidrahnu kõrgus merepõhjast on ligikaudu 11 meetrit, ümbermõõt 54 meetrit ja mahuks on arvatavasti 1200 m3.
Oma koostiselt on Toodrikivi neugrundbretšast. Allveearheoloogid on piirkonnas leidnud arvatavalt veelgi suuremaid hiidrahne, mis pärinevad Neugrundi meteoriidikraatrist.
Toodrikivi on tänapäeval tähistatud 1. maist 1. novembrini Toodrikivi põhjatoodriga. Lähedal asub meremärkidest veel Sandgrundi põhjapoi.
Vaindloo hiidrahn

Vaindloo hiidrahn on rabakivist hiidrahn, mis asub Vaindloo saare idarannas ning on mahu alusel suuruselt neljas rändrahn Eestis. Rahn asub madalas rannavees. Selle kirdenurgal on vee sügavus 1,3 m.
Rahnu ümbermõõt on 38,6 m, laius 10,1 m, pikkus 15,3 m, kõrgus 7,7 m ja maht 480 m³.
Rahn on kallutatud tahuka kujuline.
Rahn on alates 1939. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning jääb Vaindloo hoiuala territooriumile.
Muusikaline täringumäng

Muusikaline täringumäng on süsteem, mille eesmärgiks on tuginedes juhusele genereerida muusikat. Sedalaadi mängud olid populaarsed juba 18. sajandi Euroopas. Kuulsamaid mängude näiteid on Johann Philipp Kirnbergeri "Iga mees võib kirjutada poloneesi ja menueti" (esimene versioon 1757, 2. revideeritud versioon 1783) ning Joseph Haydni "Filharmooniline nali" (1790). 
Tuntuim muusikaline täringumäng on reservatsioonidega omistatud Mozartile. Mängus kasutatakse juhuslikult valitavaid lühikesi muusikalisi segmente, mida üksteise otsa lükkides saadakse muusikateos. Mozarti käsikiri KV516f, kirjutatud 1787, sisaldab suure koguse kahetaktilisi muusikakatkeid ilma konkreetsete juhenditeta, kuidas nende katkenditega edasi tegutseda. Mozarti muusikalise täringumängu publitseeris 1792. aastal kirjastaja Nikolaus Simrock Berliinis.
Nyköpingi loss

Nyköpingi loss (rootsi "Nyköpingshus") on Birger Jarli ajal rajatud linnus Rootsis Nyköpingis, mis hiljem ehitati ümber renessansslossiks. 
Praegu on loss osaliselt varemeis. Nyköpingi loss on tuntud 1317. aastal toimunud õudse Nyköpingi pidusöögi poolest.
Ajalugu.
12. sajandi lõpul rajati sinna linnus ja keskajal oli see Birger Jarli omanduses. Rootsi kuningas Albrechti ajal oli loss läänistatud saksa rüütel Raven van Barnekow'le ja hiljem Bo Jonsson Gripile. Järgmised suured ehitustööd tehti hiliskeskajal, mil Gustav Vasa tugevdas lossi kindlustusi ning lasi ehitada ümmarguse suurtükitorni, mis on siiani alles.
16. sajandil lasi Södermanlandi hertsog Karl (hilisem Karl IX) ehitada kindluse renessansslossiks, kuid 1665. aastal põles valminud loss koos ümbritseva linnaga maha. On teada, et lossi kive kasutati Stockholmi kuningalossi ehitamisel. Kuna mõned lossiosad olid elamiskõlblikud, kasutati 1760. aastani lossi maaresidentsina.
20. sajandil mõned osad taastati ning Kuningatornis ("Kungstornet") ja Vanas Residentsis ("Gamla residenset") asub Sörmlandi muuseum, mis annab ülevaate Södermalandi maakonnast. Kuninganna Veinikeldris ("Drottningkällaren") ja banketisaalis asub restoran.
Örebro loss

Örebro loss asub Örebro linnas Örebro läänis Rootsis. Loss paikneb Svartåni jõe saarel.
Lossi laiendati Vasade valitsemisajal ning aastal 1900 lõppesid taastamistööd.
Skoklosteri loss

Skoklosteri loss asub Rootsis Mälareni järve ääres Stockholmi ja Uppsala linna vahel Håbo vallas. 
Ajalugu.
Barokkstiilis lossi lasi Nicodemus Tessin seeniori projekti järgi rajada Carl Gustaf Wrangel, see ehitati aastatel 1654–1676. Kui Wrangel 1676 suri, läks loss Brahede omandusse ning kuulus alates 1930. aastast Essenitele. 1967. aastal müüsid Essenid lossi Rootsi valitsusele ning sellest ajast asub lossis muuseum.
Arhitektuurimälestis.
Skoklosteri loss on parim näide ajast, mil Rootsi oli üks Euroopa võimsamaid riike. Mõned ruumid on püsinud muutumatuna lossi valmimisest alates. Pärast Wrangeli surma 1676. aastal jäid mitmed ruumid poolikuks, kuid lõpetatud toad annavad suurepäraselt edasi barokiajastu stiili.
Lossi ruumides saab vaadata suurepärast mööblit, ilusaid tekstiile, maale ning hõbe- ja klaasnõusid. Märkimisväärset relvistut ja raamatukogu loodi Wrangeli kogude põhjal ning seda on täiendanud mitmed 17. ja 18. sajandi aadlikud.
Norra kuninglik perekond

Norra kuninglikku perekonda kuuluvad valitsev monarh ning tema abikaasa ja nende järeltulijad koos abikaasadega, samuti eelmiste kuninglike perekondade elusolevad liikmed ning nende abikaasad ja lapsed. Norra kuningakoda koosneb valitsevast monarhist ning tema abikaasast ja lastest, kes kannavad printsi või printsessi tiitlit. 
Kuningas ja kuninganna kannavad tiitlit "Tema Majesteet" ("Hans Majestet" (kuningas), "Hennes Majestet" (kuninganna)), teised kuningakoja liikmed tiitlit "Tema Kuninglik Kõrgus" ("Hans Kongelige Høyhet" (meessoost), "Hennes Kongelige Høyhet" (naissoost)). 
Praeguse Norra kuningakoja liikmed.
Nende sünnipäevad on ametlikud lipupäevad. Neil päevadel toimub Kaitseväe saluut.
Suva

Suva on Fidži pealinn ja Keskpiirkonna keskus. Ta asub Viti Levu saare kagurannikul. Suva sai pealinnaks aastal 1877. 
Suva on Okeaania (kui Uus-Meremaa ja Hawaii välja arvata) suurim linn. 1996. aasta rahvaloenduse järgi oli linna rahvaarv 77 366 inimest ja linnastu rahvaarv 167 975 inimest. 2005. aastal oli elanike arv hinnanguliselt 201 000 inimest.
Suva on Fidži kaubandus- ja poliitiline keskus. See on sadamalinn. 1968. aastal avati Suva lähedal Lõunamere Ülikool.
Austraalia ja Okeaania

Austraalia ja Okeaania on maailmajagu.
Austraalia ja Okeaania pindala on 9 037 695 km² ja elanike arv 40 360 349.
Austraalia ja Okeaania maailmajagu hõlmab Austraalia mandril koos ümberkaudsete saartega ja Vaikses ookeanis asuva Okeaaniaks nimetatava saarteala (Polüneesia, Mikroneesia ja Melaneesia). Neist Melaneesia, mille nimi tähendab 'mustad saared', hõlmab Indoneesia idaosa, Paapua Uus-Guinea, Saalomoni Saared, Vanuatu, Uus-Kaledoonia ja Fidži. Mikroneesia, mille nimi tähendab 'väikesed saared', jääb Melaneesiast põhja ning hõlmab Karoliinid, Mariaanid, Marshalli saared, Kiribati saared ja Nauru. Polüneesia, mille nimi tähendab 'palju saari', jääb mõlemast itta, peamiselt läänepoolkerale, ning ulatub Hawaii saartest põhjas Uus-Meremaa ja selle juurde kuuluvate saarteni lõunas ja Lihavõttesaareni idas.
Pindalalt on Austraalia ja Okeaania kõige suuremad riigid Austraalia (7,692 miljonit km²), Indoneesia (Austraaliasse ja Okeaaniasse jääb sellest 360 750 km²) ning Paapua Uus-Guinea (462 840 km²). Elanike arvult on suurimad Austraalia (24,4 miljonit) ja Paapua Uus-Guinea ( 7 miljonit). 
Suuremad saared on Uus-Guinea (786 000 km²), Lõunasaar (151 215 km²) ja Põhjasaar (113 729 km²). 
Austraalia ja Okeaania on ainus maailmajagu, mida läbib kuupäevaraja. Suurem osa maailmajaost jääb idapoolkerale. Läänepoolkerale jäävad Samoa, Ameerika Samoa, Niue, Cooki saared, Prantsuse Polüneesia, Kiribati, Pitcairn, Hawaii ja Lihavõttesaar.
Kliima.
Ekvaator läbib Austraaliat ja Okeaaniat umbes keskelt. Seetõttu kuulub enamik sellest ekvatoriaalsesse, lähisekvatoriaalsesse, troopilisse ja lähistroopilisse kliimasse. Üksnes äärmine lõunaots ulatub parasvöötmesse.
Enamik Austraaliast ja Okeaaniast jääb lõunapoolkerale. Seetõttu on seal suvi üldiselt aastavahetuse paiku. Maailmajao kõige kõrgem õhutemperatuur +53 °C on mõõdetud Austraalias Queenslandi osariigis Cloncurrys, kõige madalam −18 °C Austraalias Uus-Lõuna-Walesi osariigis Holbrookis. Suurim aastane sademete hulk on mõõdetud Hawaii Kauai saarel (12 090 mm), väikseim aastane sademete hulk Lõuna-Austraalia osariigis William Creekis (126 mm) .
Pinnamood.
Austraalia ja Okeaania kõrgeimad riigid on Paapua Uus-Guinea (Wilhelmi mägi, 4509 m) ja USA (Mauna Kea, 4205 m). 
Siseveed.
Suuremad järved on Austraalias asuvad Eyre'i järv ja Torrens, mille pindala sõltub oluliselt sademetest, aga nende suurim mõõdetud pindala on olnud vastavalt 9500 ja 5700 km². 
Pikimad jõed on Austraalias asuvad Murray (2375 km) ning selle lisajõed Murrumbidgee (1485 km) ja Darling (1472 km).
Asustus.
Suurimad linnad on Austraalias asuvad Sydney ( 5 miljonit elanikku), Melbourne (4,6 miljonit) ja Brisbane (2,3 miljonit) ning Auckland (1,4 miljonit) Uus-Meremaal.
Hispaania kuninglik perekond

Hispaania kuninglikku perekonda kuuluvad monarhi järeltulijad ning praeguse Hispaania kuningliku perekonna liikmed on kuningapaari – kuningas Felipe VI ja kuninganna Letizia – järeltulijad. Lisaks kuuluvad Hispaania kuninglikku perre ka kuningapaari laste abikaasad. Hispaania kuninglik perekond kuulub Bourbonide dünastiasse.
Kuninga vanim poeg kannab sünnitiitlit Hispaania prints ning kroonprintsi tiitli asemel tiitlit Astuuria prints. Nii Astuuria printsi kui ka Astuuria printsessi kõnetamisvorm on "Tema Kuninglik Kõrgus" ("Su Alteza Real", "S. A. R."). Astuuria printsi lapsed kannavad tiitlit "Infante/Infanta", nende kõnetamisvorm on "Kuninglik Kõrgus".
Valka rajoon

Valka rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga.
Rajoonis oli 4 linna (Valka, Smiltene, Strenči, Seda) ja 17 valda.
Melaneesia

Melaneesia on üks kolmest Okeaania piirkonnast. Temast põhja jääb Mikroneesia ja itta Polüneesia.
Melaneesia koosseisu kuuluvad järgmised riigid ja maad:
Kristiina Ross

Kristiina Ross (sünninimi Kristiina Kross; sündinud 3. juunil 1955 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja tõlkija. 
Elukäik.
1978. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. Samal aastal asus ta tööle Keele ja Kirjanduse Instituuti. 1984. aastal sai filoloogiakandidaadi kraadi. 1996–2000 oli ta Eesti Keele Instituudi teadusdirektor, 2000–2006 EKI eesti murrete ja lähisugukeelte sektori juhataja. 2016. aastast on ta juhtivteadur.
1992. aastast pidas ta Eesti Humanitaarinstituudis loenguid.
Ta on uurinud eesti ja teiste läänemeresoome keelte grammatikat, samuti on ta avaldanud artikleid eesti varasema piiblitõlke tekstoloogiast. 1985. aastal ilmus temalt EELK Usuteaduste Instituudi toimetiste hulgas kaheosaline "Heebrea keel algajatele".
Ta on "Eesti keele grammatika I-II" (1993–1995) kaasautoreid.
Ross on tõlkinud heebrea luulet (valimik "Uni Jeruusalemmas") ning prantsuse keelest Blaise Pascali "Mõtted" ja markii de Sade'i "Justine ehk Vooruse õnnetused".
Isiklikku.
Ta on Helga ja Jaan Krossi tütar. 
Ta on abielus muusikateadlase Jaan Rossiga.
Nende tütar on Johanna Ross.
Hispaania troonipärimisjärjekord

Hispaania troonipärimisjärjekord on troonipärimiskorra alusel koostatud järjestatud nimekiri inimestest, kellel on teoreetiline õigus Hispaania kuningriigi troonile valitseva monarhi surma või troonist loobumise korral. Nimekiri muutub sündide ja surmade puhul Hispaania kuninglikus perekonnas. Kui troon vabaneb, on õigus troonile astuda parajasti selle nimekirja eesotsas oleval isikul.
Hispaanias, sarnaselt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga kehtib kognaatiline esmasünniõigus, mille kohaselt vanemate meessoost lapsed on järjekorras eespool kui varem sündinud naissoost järeltulijad. Seega tekib naissoost järeltulijatel võimalus troonile alles siis, kui neil pole elavaid vendasid ega vendade meessoost järeltulijaid.
Samuti kõrvaldatakse troonipärimisjärjekorrast inimesed, kes on abiellunud monarhi või parlamendi ("Cortes Generales") keelu vastaselt.
Hispaania kuninga vanim poeg kannab sünnitiitlit "Hispaania prints" ning kroonprintsi tiitli asemel tiitlit "Astuuria prints".
Praegu on troonipärimisjärjekorras esimesel kohal Astuuria printsess Infanta Leonor, kes saab Hispaania kuningannaks, kui praegune kuningas Felipe VI sureb.
Troonipärimisjärjekord 2014. aasta 19. juunil.
Kuningas Felipe VI (sünd. 1968)
1. Infanta Leonor de Borbón y Ortiz (Felipe VI vanem tütar, sünd. 2005)&lt;br&gt;
2. Infanta Sofía de Borbón y Ortiz (Felipe VI noorem tütar, sünd. 2007)&lt;br&gt;
3. Infanta Helena (Juan Carlos I vanem tütar, sünd. 1963)
4. Don Froilán de Marichalar y de Borbón (Infanta Helena poeg, sünd. 1998)
5. Doña Victoria de Marichalar y de Borbón (Infanta Helena tütar, sünd. 2000)
6. Infanta Christina (Juan Carlos I noorem tütar, sünd. 1965)
7. Don Juan Valentín Urdangarín y de Borbón (Infanta Christina vanim poeg, sünd. 1999)
8. Don Pablo Nicolás Urdangarín y de Borbón (Infanta Christina keskmine poeg, sünd. 2000)
9. Don Miguel Urdangarín y de Borbón (Infanta Christina noorim poeg, sünd. 2002)
10. Doña Irene Urdangarín y de Borbón (Infanta Christina tütar, sünd. 2005)
Teip

Teip ehk kleepriba ehk kleeplint on pikk, õhuke, enamasti ühelt poolt liimiga kaetud ja rullis tarnitav materjal, mida kasutatakse pragude katmiseks, materjalide ja detailide ühendamiseks, jms.
Sofiero loss

Sofiero loss (rootsi keeles "Sofiero slott") asub Rootsis Skåne läänis Helsingborgi vallas.
Ajalugu.
Loss ehitati 1864. aastal prints Oskari ja printsess Sofia maaresidentsiks. Aastani 1973 oli loss Gustav VI Adolfi ametlik suveresidents. Pärast tema surma 1973 läks loss Helsingborgi linna omandusse, misjärel see avati huvilistele. 
Praegu asub lossis restoran, kohvik ja aeg-ajalt saab seal vaadata ka kunstinäitusi.
Park.
Väga suures lossipargis kasvab väga palju nii Rootsist kui ka mujalt pärit eri liiki taimi. Kõige märkimisväärsemad on rododendronid, mida on üle 10 000 isendi umbes 300 eri sordist. Suviti toimuvad pargis mõnikord rokk-kontserdid, kus teiste hulgas on esinenud ka Bob Dylan ja Bryan Adams.
Sollideni loss

Sollideni loss asub Ölandi saarel Rootsis. See on Karl XVI Gustavi ja ta pereliikmete suveresidents.
Loss valmis 1906, selle arhitekt oli Torben Grut.
Steninge loss

Steninge loss asub Stockholmi lähedal Sigtuna vallas Mälareni kaldal.
Loss ehitati 1694–1698 Nicodemus Tessin noorema projekti järgi. Loss on kahekorruseline ja tugevalt mõjutatud Prantsusmaal asuvast Vaux-le-Vicomte'i lossist. Seda peetakse Rootsi üheks ilusamaks barokkstiilis lossiks. Loss moodustab stiilse arhitektuurilise kompleksi koos selle juurde kuuluva aia, terrasside, treppide ja paviljonidega.
Tänapäeval kuulub loss eraomandisse ning seal asub Steninge Lossi Kultuurikeskus ("Steninge Slott Kulturcenter"). Loss on külastajatele avatud.
Stureforsi loss

Stureforsi loss on loss Rootsis Östergötlandi läänis Linköpingi vallas Ärlångeni järve ääres.
Lossi omanik on krahv Bielke ning loss on huvilistele suletud.
Svenstorpi loss

Svenstorpi loss (rootsi keeles "Svenstorps slott") asub Rootsis Skåne läänis Lundi vallas Lundist 8 km põhja pool.
Lossi lasi 1596. aastal ehitada Beata Hvitfeldt, kes oli Taani kuninga Christian IV mõjuvõimas õuedaam. Arhitekt oli Hans Steenwinkel. 1676. aasta novembris peatus enne Lundi lahingut lossis Taani kuningas Christian V. Pärast Rootsile võidukalt lõppenud Lundi lahingut magas Rootsi kuningas Karl XI samas toas ja voodis, kus oli maganud Christian V.
Alates 1723. aastast on loss kuulunud Gyllenkrokide suguvõsale ning praegu elavad siin Nils ja Merrill Gyllenkrok koos perega.
Tarawa South

South Tarawa (kiribati ja inglise keeles Teinainano Urban Council või TUC) on ametlik Kiribati Vabariigi pealinn. Linn asub Tarawa atollil. Teinainano tähendab "masti alumine osa", mis viitab atolli purjelaevaga sarnasele kujule. Geograafilised koordinaadid on 1°19' N 172°58' E.
South Tarawa rahvaarv oli 2020. aastal 63 439 (2005. aastal 40 311 inimest).
South Tarawa koosseisu kuulub neli omavalitsust, kus asuvad erinevad riigiasutused ja peamised ettevõtted. Need omavalitsused on: Betio, Bairiki, Bonriki, Bikenibeu (nad kõik asuvad samanimelistel saartel).
Kõige lõunapoolsemas Betio omavalitsuses asub riigi peamine sadam, atolli peamine elektrijaam, mitu riigiasutust, Mereinstituut (The Maritime Training Institute) jm.
Bairiki omavalitsuses asuvad Presidendi residents, Riigikogu (Ambo saarel), mitu ministeeriumi, Kiribati Riigikohus, postkontor ja linnaturg.
Bonriki omavalitsuses asub South Tarawa suurim 60-kohaline hotell, Haridusministeerium, Õpetajate seminar (The Teachers Training College), riiklik haigla.
Bikenibeu omavalitsuses asub lennujaam ja Keskkonnaministeerium.
Bonriki ühendavad Betioga palju tamme.
Mõnikord nimetatakse Kiribati pealinnaks Bairiki, kus varem asusid Presidendi residents ja Riigikogu. 
Bairiki.
Bairiki on küla ja saar ning nad on praegu South Tarawa osa. Varem oli ta ise Valitsuse asukoht ja niimoodi Kiribati pealinn. Külas asub üks kolmest Kiribati postkontorist. 
Bairiki saar on Tarawa Atolli kõige lõunapoolsem saar. Umbes 9 saart Kiribati territooriumil on suuremad kui Bairiki.
Tyresö loss

Tyresö loss asub Rootsis Stockholmi läänis Tyresö vallas, 25 km kaugusel Stockholmist. 
Lossi hakati ehitama 1620. aastatel Gabriel Oxenstierna käsul ning hoone sai valmis 1636. aastal. Gabriel Oxenstierna lasi ehitada ka Tyresö kiriku, mis õnnistati tema matuste ajal 1641. aastal. 
1648. aastal sai lossi päranduseks Maria Sofia de la Gardie, kes asutas lossi ümbrusse palju väikeseid tööstusettevõtteid. 
1770. aastail loss moderniseeriti ning rajati Inglise aed, mis oli tollal esimene Rootsis. Aeda hoitakse siiani heas korras. 
1892. aastal ostis lossi markiis Claes Lagergren ja lasi suures osas ehitada ümber rahvusromantilises stiilis. Pärast markii surma 1930. aastal läks loss Skandinaavia Muuseumile.
Rock My Life

"Rock My Life" on Jeanette Biedermanni esimene singel tema kolmandalt stuudioalbumilt. See anti Saksamaal välja 14. oktoober 2002. Laulu kirjutasid Frank Johnes, Bodybrain ja Wonderbra ning produtseerisid Frank Johnes ja Tom Remm.
Lugude nimekiri.
Maxi CD singel
CD singel
Vadstena loss

Vadstena loss on loss Rootsis Östergötlandi läänis Vadstena vallas Vadstena linnas.
Ajalugu.
Vadstena linnus ehitati 1545. aastal Gustav Vasa valitsusajal, et kaitsta Stockholmi lõunast. Linnus koosnes kolmest väiksemast kivihoonest, kolmest 3,1m laiusest kaitsemüürist, siseõuest, vallikraavist ja neljast suurtükitornist. Algsed kaitsemüürid purustati 19. sajandil ning praegused ehitati 1999. aastal. 
1552. aastal abiellus Gustav Vasa siin oma kolmanda naise, Katarina Stenbockiga ning üht banketisaali hakati kutsuma Laulatuse Saaliks ("Bröllopssalen"), kuigi selle ehitustööd polnud pulmade ajal lõppenud.
1550. aastal, kui prints Magnus Vasa sai Östergötlandi hertsogiks, hakati linnust ümber ehitama lossiks. Magnus Vasa oli vaimuhaige ning ta oli Gustav Vasa poegadest ainus, kes kuningaks ei tõusnud. Magnus Vasa suri 1595 ning maeti lähedalasuvasse Vadstena kloostrikirikusse.
1580. aastal toimusid lossis Pontus de la Gardie ja Johan III tütre Sofia Gyllenhielmi pulmad.
Vadstena lossi ehitustööd lõppesid 1620. aastal. Loss on väga hästi säilinud ning on üks Rootsi parimaid renessansslosse. 
1716. aastani oli loss kuninglik residents, kuid siis kaotas kuningapere selle vastu huvi. Pärast seda kasutati lossi teraviljalaona.
Tänapäev.
Aastast 1899 on lossis asunud Vadstena valla arhiiv ning praegu asub lossis ka lossimuuseum, kus saab näha 16.–17. sajandi mööblit, maale ja portselani. Suviti toimub siseõues nii klassika- kui ka popkontserte.
Neste

 
Neste on Soome kütuseettevõte, mis loodi praegusel kujul 2004. aastal. Ettevõtte nimi oli 1948. aastast Neste, seejärel Fortum Oil ja Neste Oil.
Neste peakorter asub Espoos. Ettevõtte aktsiad on noteeritud Helsingi börsil.
Neste rajati 1948 Soome riikliku naftatöötlusettevõttena, et tagada kütuse kättesaadavus Soomes. Ettevõte töötas välja naftarafineerimisetehaste võrgu ja vastava tehnoloogia. Nestele kuulus kütusemonopol Soomes kuni turu avamiseni 1990. aastatel. Neste oli esimene, kes hakkas Soomes naftat töötlema, plasti tootma ja maagaasi müüma. Tänapäeval omab Soome riik 50,1% Neste Oilist.
1998 ühines Neste elektrijaamaga Imatran Voima Oy ettevõtteks Fortum Oy. 2005. aastal eraldati sellest naftat töötlev osa ja selle põhjal loodi uuesti Neste.
Nestel on umbes 900 teenindusjaama Soomes ning kokku 270 Eestis, Lätis, Leedus, Poolas ja Venemaal. Jaanuaris 2009 oli Eestis 43 tanklat, neist 24 Tallinnas.
Neste on moodustanud suuri ühis- ja tütarettevõtteid. 1994 moodustas ta maagaasi importiva ja müüva ettevõtte Gasum Oy, kus 25% aktsiate omanik on Gazprom. Samal aastal eraldas ta enda polüolefiini tootva osa ning moodustas selle põhjal peamiselt polüetüleeni ja polüpropüleeni tootva ettevõtte Borealis, mis on ühisettevõte Norra naftatootja Statoiliga, kuigi selle peakorter asub Viinis. 2004 moodustas ta USA ettevõttega Jacobs Engineering ühisettevõtte Neste Jacobs.
Ettevõtte käive oli 2005. aastal 8,2 miljardit eurot ja kasum 546 miljonit eurot. 2006. aastal olid vastavad näitajad 12,7 miljardit ja 854 miljonit.
Neste Oili Eesti tütarettevõte.
Eestis alustas Neste Oil tegevust 1989. aastal. Eestis on ta kandnud nime Neste Eesti AS (sageli kasutatud lühikuju: Neste).
2011. aastal müüs Neste 93,85-protsendilise osaluse oma Eesti tütarettevõttes Reola Gaas Alexela Grupile.
Vaxholmi kindlus

Vaxholmi kindlus ehk Vaxholmi kastell on kindlus Rootsis Stockholmi läänis Stockholmi saarestikus Vaxholmi saarel Vaxholmi linna territooriumil.
Västeråsi riigipäeval 1544 otsustati, et Vaxholmi saar tuleb kindlustada, et kaitsta Stockholmi idast tulevate mereröövlite eest ning mööduvate laevade maksustamiseks ja neilt tolli nõudmiseks. Aastal 1549 ehitati seetõttu esimene kindlustus, milleks oli lihtne rõhtpalkmaja kohal, mille kuningas Gustav Vasa ise välja valis. Kindlust ümbritsev vesi oli algselt otsene ühendustee Stockholmiga. 
Johan III ajal asendati rõhtpalkmaja ümmarguse kivitorniga. Aastal 1604 lisandus veel kindlustusi ning 1612, samal aastal, mil kindlust ründasid taanlased, tugevdati kindlust, mis kandis nime "Vaxholms hus", vallidega ja muude kaitserajatistega ümber torni. 
Aastal 1719 ründasid kindlust venelased. 
Praegune kindlus pärineb suures osas 1863. aastast ja seal asub Rootsi Rannakaitse Rahvusmuuseum.
Andreas Isaksson

Jan Andreas Isaksson (sündinud 3. oktoobril 1981 Smygehamnis) on endine Rootsi jalgpallur, väravavaht.
Isaksson kasvas üles Lõuna-Rootsis Trelleborgi lähistel asuvas Smygehamnis.
Ta on kümnel korral valitud Rootsi aasta väravavahiks.
Karjäär.
Isaksson alustas oma jalgpallurikarjääri Östra Torp GIF-is, kuid liitus 12-aastaselt Trelleborg FF-iga. Östra Torpis oli ta olnud väljakumängija, kui Trelleborgi siirdudes katsetas ta esimest korda väravavahi positsiooni, kus teda esialgu ei peetud kuigi andekaks. 15. eluaastaks oli Isakssonist saanud aga juba talendikas väravavaht ning ta kutsuti ka Rootsi omaealiste koondisse. Trelleborgi esindusmeeskonnas sai Isaksson võimaluse 1999. aastal, kui klubi kaks põhiväravavahti olid vigastatud.
Pärast vaid kahte kuud Rootsi kõrgliigas Allsvenskanis mängimist ostis Isakssoni Itaalia suurklubi Juventus FC. Torino klubi esindusmeeskonnas rootslane siiski oma klubis oldud aja jooksul ei mänginud. Isakssoni enda sõnul jõudis ta tippklubisse liiga kiiresti ega suutnud noorena kohaneda eluga välismaal. 
2001. aastal pöördus ta tagasi Allsvenskanisse, sõlmides lepingu Stockholmi klubiga Djurgårdens IF. Klubis sai Isakssonist kohe esiväravavaht ning 2002. ja 2003. aastal tuli ta meeskonnaga Rootsi meistriks. Debüüdi Rootsi koondises tegi Isaksson 2002. aastal kohtumises Šveitsiga. 
Isaksson oli 2004. aasta Euroopa meistrivõistlustel Rootsi koondise esiväravavaht ning seal tehtud edukate esinemiste järel ostis väravavahi Prantsuse kõrgliigaklubi Stade Rennais FC. 
2006. aasta suvel siirdus Isaksson Inglise kõrgliigameeskonda Manchester City FC-sse, kuid oma debüüdi klubis tegi vigastuse tõttu alles detsembris. 2007/2008. aasta hooajast suurema osa veetis Isaksson Manchester City teise väravavahina pingil, sest klubi tollane treener Sven Göran Eriksson eelistas esiväravavahi kohal Joe Harti. Kokku osales Isaksson sel hooajal vaid viies liigamängus.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel kaitses Isaksson Rootsi koondise väravat kõigis kolmes alagrupimängus. Vahetult pärast finaalturniiri lõppu 2. juulil 2008 sõlmis Isaksson lepingu Hollandi kõrgliiga meeskonna PSV Eindhoveniga. 
Ta lõpetas koondisekarjääri pärast 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusi.
Isiklikku.
Andreas Isaksson on 199 cm pikk. Ta on abielus Mariellega ja neil on poeg Filip.
Eesti kullafond

"Eesti kullafond" on Eesti esitajate ja heliloojate kogumikalbumite sari. Sarja annab välja plaadifirma Hitivabrik. Ilmunud on vähemalt 67 kogumikku. 
Sarjas on ilmunud järgmiste esitajate või heliloojate kogumikud:
Enrique Iglesias

Enrique Iglesias (sündinud 8. mail 1975 Hispaanias Madridis) on Hispaania laulja, näitleja ja modell. 
Perekond.
Enrique Iglesias sündis 8. mail 1975. Tema isa Julio Iglesias on laulja, ema Isabel Preysler ajakirjanik. Enrique on pere kolmest lapsest noorim. Tema õde Maria Isabel Iglesias Preysler (praegu rohkem tuntud Chabeli Iglesiase nime all; sündinud 3. septembril 1971) on ajakirjanik ja vend Julio José Iglesias juunior (sündinud 25. veebruar 1973) on poplaulja.
Aastal 1978 Enrique vanemad lahutasid ning 1983. aastal läks Enrique Miamisse isa juurde elama. Ta isa oli aga harva kodus ja seetõttu kasvatas teda lapsehoidja Elvira Olivarez. Enrique külastas ema igal suvel. Koos emaga elas ta ka aasta endise Jugoslaavia pealinnas Belgradis.
Tal on kolm poolvenda ja neli poolõde. Tema ema abielust Carlos Falcóga sündis Tamara ja hilisemast abielust Ana Boyer. Julio Iglesias abiellus 1990. aastal Hollandi modelli Miranda Johanna Maria Rijnsburgeriga. Nende kooselust on sündinud Miguel, Rodrigo, kaksikud Victoria ja Cristina ja Guillermo.
Eesti.
Enrique on Eestis esinenud neli korda: 2007. aasta 30. novembril ja 1. detsembril, 2009. aasta 29. aprillil ning 8. detsembril 2014.
Bila Tserkva

Bila Tserkva (ukraina Біла Церква, vene Белая Церковь "Belaja Tserkov") on linn Ukrainas Kiievi oblastis Rossi jõe ääres. Linna rajas 1032. aastal vürst Jaroslav Tark ja nimetas selle esialgu Jurjeviks. 
Harrastusajaloolane Enn Haabsaar on arvanud, et esimesed kirjalikud teated Jurjevi kui tänapäeva Tartu kohta on ekslikult tõlgendatud ja tegelikult peeti kroonikates silmas seda Bila Tserkvat. Kutseline ajaloolane Ain Mäesalu siiski tema kahtlusi ei toeta.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bila Tserkva elanikest ukrainlasi 87,4%, venelasi 10,3%, valgevenelasi 0,6% ja poolakaid 0,1%.
Sõjategevus 2022. aastal.
2022. aasta 26. veebruari varahommikul, Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse, lasti linna lähistel alla Vene relvajõudude Iljušin Il-76; ligikaudu kaks tundi varem oli Ukraina õhujõudude Suhhoi Su-27 tulistanud Vassõlkivi kohal alla esimese Il-76.
Enn Haabsaar

Enn Haabsaar (27. juuni 1943 – 3. veebruar 2008 Saku vald) oli eesti ajakirjanik ja harrastusajaloolane. Ta tegi kaasa võro liikumises.
2009. aastal ilmus postuumselt raamat "Soome-ugri saamine" kirjastuse Argo trükist (ISBN 9789949438624). 
2019. aastal ilmus postuumselt teine raamat "Vene riigi saamine" kirjastus Argo trükis (ISBN 978-9949-607-87-7) 
Haridus.
Enn Haabsaar lõpetas 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, psühholoogia alal, hariduselt filoloog ja psühholoog.
Jaanus Karm

Jaanus Karm (sündinud 22. juunil 1969) on Eesti endine kaitseväelane. 
11. septembril 1997 üritas ta Balti rahuvalvepataljoni luurerühma eesotsas jalgsi Kurkse väina ületada, mille juures enamik tema alluvaid ära uppus (Kurkse suurõnnetus). Selle eest määras Harju Maakohus Jaanus Karmile karistuseks nelja- ja pooleaastase vabadusekaotusega poolkinnises vanglas, mille Tallinna Ringkonnakohus leevendas ühe aasta peale. President Lennart Meri andis talle armu.
Thea Paluoja

Thea Paluoja (sündinud 5. augustil 1962) on eesti muusikapedagoog, koorijuht ja endine poplaulja.
Elukäik.
Paluoja on lõpetanud 1980. aastal Rapla Keskkooli ja õppinud aasta Tallinna Konservatooriumis klassikalist laulu Tiiu Levaldi juures. Ta on läbinud pedagoogikoolituse Eesti Muusikaakadeemias ja võtnud dirigeerimistunde professor Ants Üleojalt. 
Ta on õppinud ka 19. Tehnikakoolis Tallinnas juuksuriks ning töötanud Rapla lähistel Alus juuksurina.
Thea Paluoja oli 1985. aastal parimate noorte lauljate seas ETV lauluvõistlusel "Kaks takti ette". Ta laulis ansamblis Proov 583, tema hiilgeaastad selle ansambli solistina olid 1985–1988. 
Ta on olnud Alus klubijuhataja. 
Koorijuhina on ta olnud Rapla maakonna laulupeo kunstiline juht (2003) ja teinud ka palju kooriseadeid.
Töö muusikapedagoogina.
Thea Paluoja töötab Rapla Laulustuudio juhataja ja juhendajana.
Soliste ja ansambleid hakkas ta Raplas juhendama 1990. aastal, 1992. aastal moodustas oma õpilastest laulustuudio. 2024. aasta seisuga laulab Rapla Laulustuudios neli koori (mudilaskoori eelkoor, mudilaskoor, lastekoor ja neidudekoor), mitu vokaalansamblit ja ligi 30 solisti. Tema õpilaste seas on olnud näiteks Vaiko Eplik, Priit Võigemast, Märt Avandi, Pärt Uus­berg, Mikk Jürjens jt.
1998. aastast on ta juhendanud ka Rapla poiste- ja meeskoori. 2004. aastast on ta Märjamaa segakoori Rello dirigent.