tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lõuna-Aasia kiviaeg

Lõuna-Aasia kiviaeg hõlmab paleoliitikumi, mesoliitikumi ja neoliitikumi Lõuna-Aasias. 
Varaseimad tõendid nüüdisaegse anatoomiaga "Homo sapiens"i kohalolust on leitud Indiast Kadapa ringkonna koobastest ning Sri Lankast Batadombalena (Batadomba lena) ja Belilena (Beli lena Kitulgala) koopast.
Mehrgarhis (praegu Lääne-Pakistan) algas neoliitikum umbes 7000 eKr ning kestis 3300. aastani eKr, mil algas pronksiaeg. Lõuna-Indias kestis mesoliitikum 3000. aastani eKr ja neoliitikum 1400. aastani eKr; järgnes megaliitiline üleminekuaeg; pronksiaeg jäi enamasti vahele. 
Rauaaeg algas Põhja-Indias ja Lõuna-Indias enam-vähem ühel ajal, umbes 1200–1000 eKr (maalitud halli keraamika kultuur, Hallur, Paiyampalli).
Paleoliitikum ja neoliitikum.
Narmada jõe orust leiti Jaava "Homo erectus"e omale lähedane, kuid progressiivsem kolju. Aastal 1985 kirjeldati see alamliigina "Homo erectus narmadiensis". See dateeriti vähemalt 236 000 aasta vanuseks.
"Homo erectus" elas pleistotseenis Pothohari platool Soani jõe ääres (praegu Pakistani Pandžabi provints, Rawalpindi lähedal). Soani kultuuri leiukohti on Välis-Himaalajas tänapäeva India, Pakistani ja Nepali territooriumil. Kahe teraga pihukirveid võidi hakata kasutama keskmises pleistotseenis.
Odai leiukohast Tamil Nadu osariigist leiti viiekuise lapse jäänused, mis omistatakse kas "Homo erectus"ele või varasele "Homo sapiens"ile. Raudturvised Kerala osariigi rannikult ja sarnased raudturvised Odaist hinnatakse 187 000 aasta vanusteks. 
Jwalapurami leiukohas ei esine vaheaega Toba vulkaani purske ajal 74 000 aastat tagasi. Soni jõe orus Madhya Pradeshi osariigis Dhaba leiukohas jäi Levallois' tehnika ajavahemikus 79,6 ± 3,2 kuni 65,2 ± 3,1 tuhat aastat tagasi muutumatuks ka pärast Toba vulkaani purset. Dhaba leiukoha tööriistad meenutab väga Aafrikast (Aafrika keskmine kiviaeg) ja Araabiast leitud tööriistu ning Austraalia kõige vanemaid artefakte. Levallois' tehnika puudub Dhabas kõrgemal kihist E, mille vanuseks hinnatakse 47,5 ± 2,0 tuhat aastat. Umbes 48 aastat tagasi ilmus mikroliitide tehnoloogia. 
Neoliitikumi (7000–5500 eKr) leiud kaevas välja Indiast Pinjore'ist Haryana osariigist Ghaggar-Hakra jõe (Sarasvati jõe vana sängi) äärest Guy Ellcock Pilgrim, Briti geoloog ja paleontoloog, kes avastas 1,5 miljoni aasta vanused ürginimese hambad ja osa lõualuust, mis näitab, et 1 500 000 tagasi elasid Acheuli kultuuri inimesed Pinjore'i piirkonnas Chandigarhi lähedal. Vanema paleoliitikumi kvartsiittööriistad kaevati välja piirkonnast, mis ulatub Pinjore'ist Nalagarhini (Solani ringkond, Himachal Pradesh).
Maldiivide riigipeade loend

Siin on loetletud Maldiivide riigipead.
Weston McKennie

Weston James Earl McKennie (sündinud 28. augustil 1998 Little Elmis Texases) on USA jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Leeds United ja USA jalgpallikoondises.
Aastatel 2009–2016 kuulus ta FC Dallase noorteakadeemiasse.
2016. aasta augustis liitus ta Saksamaa klubiga FC Schalke 04. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 20. mail 2017 mängus FC Ingolstadt 04 vastu. Järgmisel hooajal sai ta klubi põhimeeskonnas oluliselt enam mänguaega. 6. oktoobril 2018 lõi ta mängus Fortuna Düsseldorfi vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas. Sama aasta 3. oktoobril lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus värava Moskva Lokomotivi vastu.
2020. aasta augustis läks ta Schalkest laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Torino Juventus. Sellega sai ta Juventuse ajaloo esimeseks USA mängijaks. Esimese värava Itaalia kõrgliigas lõi ta sama aasta 5. detsembril mängus Torino vastu. 2021. aastal sõlmis ta Juventusega püsiva lepingu. 2023. aasta jaanuaris läks ta Juventusest hooaja lõpuni laenule Leeds Unitedi.
USA jalgpallikoondises tegi McKennie debüüdi 14. novembril 2017 sõprusmängus Portugali vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2019. aastal saavutas ta USA koondisega CONCACAF Gold Cupil teise koha. McKennie lõi sel turniiril kaks väravat. 12. oktoobril 2019 tegi ta CONCACAF-i Rahvuste Liiga mängus Kuuba vastu kübaratriki kolmeteistkümne minutiga, mis oli USA koondise kiireim kübaratrikk.
2020. aastal valiti McKennie USA aasta meesjalgpalluriks.
Daniel James

Daniel Owen James (sündinud 10. novembril 1997 Kingston upon Hullis) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Fulham ja Walesi jalgpallikoondises.
Aastatel 2006–2014 kuulus ta Hull City noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Swansea Cityga. Swansea City põhimeeskonnas debüteeris James 6. veebruaril 2018 karikamängus Notts County vastu ja lõi selles mängus ka värava. Hooajal 2018–19 mängis ta Swansea City põhimeeskonnas Inglismaa esiliigas ja lõi neli väravat.
2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Manchester Unitediga. 11. augustil 2019 lõi ta Inglismaa kõrgliiga hooaja esimeses mängus Chelsea vastu värava.
2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Leeds United. 2022. aasta septembris läks ta Leeds Unitedist laenule Fulhami.
Walesi jalgpallikoondises tegi James debüüdi 2018. aasta novembris mängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 24. märtsil 2019 EM-i valikmängus Slovakkia vastu. Ta kuulus Walesi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.
Ćmiłów

Ćmiłów on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Lublini maakonnas Głuski vallas. Ćmiłów asub Lublini kesklinnast ligi 10 km lõunas.
Küla on esmamainitud 1409. aastal.
Minicoy

Minicoy (ka Maliku) on Indiale kuuluv atoll Araabia ja Lakadiivi mere vahel. Saar asub 398 km Trivandrumist, Kerala pealinnast läänes.
Maismaa pindala on 4,8 km². 2004. aastal oli saarel 10 700 elanikku.
Koos Amindiivide ja Lakadiividega moodustab India liiduterritooriumi Lakshadweep.
Lakadiividest eraldab Minicoy atolli Üheksanda Kraadi väin. 
Saarel asub 1885. aastal brittide ehitatud 90 m kõrgune tuletorn.
Neukirchen am Großvenediger

Neukirchen am Großvenediger on alev ja vald "(Marktgemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas). Neukirchen asub merepinnast 856 m kõrgusel.
Belgradi loomaaed

Belgradi loomaaed (serbia keeles "Бео зоо врт", tuntud ka kui "Vrt dobre nade" 'heade lootuste aed') on Belgradi vanalinnas Kalemegdani pargis asuv loomaaed. 
Loomaaed asutati 12. juulil 1936 ja see on üks vanemaid avalikke loomaaedu Kagu-Euroopas. 
Loomaaia pindala on 7 hektarit ja seal asub umbes 150 loomaliigi ekspositsiooni, kuhu kuulub ligi 2000 isendit. See on liigiliselt Serbia kõige mitmekesisema koguga loomaaed.
Belgradi loomaaed, mis on linna kõige külastatum turismiobjekt, taotles EAZA liikmeks saamist 2017. aastal.
Kalemegdani park

Kalemegdani park (serbia keeles "Калемегдански парк") on Belgradi suurim park ja tähtsaim kultuurimälestis. Seal asub Belgradi kindlus, mitu muuseumi (sh sõjandusmuuseum) ja loomaaed. Park asub 125 meetri kõrgusel pangal, Sava jõe ja Doonau ristumise kohas Suure sõjasaare vastas. Pargi nimi on tuletatud kahest türgi sõnast: "kale" tähendab linnust ja arhailine sõna "megdan" tähendab lahinguvälja.
Belgradi kindlus

Belgradi kindlus (serbia keeles "Београдска тврђава", romaniseeritult "Beogradska tvrđava") koosneb vanast tsitadellist (koos Ülem- ja Alamlinnaga) ning Kalemegdani pargist. Kunagine kindluslinnak asub Serbia pealinnas Belgradis Sava ja Doonau jõe liitumiskohas Suure sõjasaare vastas. Kuna sissepääs kindlusse on tasuta, siis on see linna külastatuim turismiobjekt.
Pobedniku monument

Pobednik (serbia keeles "Победник", otsetõlkes 'võitja') on Belgradi kindluse ülalinnas asuv 14 meetri kõrgune mälestusmärk, mis on püstitatud Serbia vabanemise mälestuseks Osmanite ülemvõimu alt ning võidu auks Austria-Ungari üle Balkani sõdades ja Esimeses maailmasõjas. Monument on püstitatud 1928. aastal. Monumendi skulptuur on valatud 1913. aastal. See on skulptor Ivan Meštrovići üks kuulsamaid teoseid ja ühtlasi Belgradi kõige tuntum vaatamisväärsus.
Biograafiad (Kr)

Biograafiad (Kr) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Kr".
Sergio Escudero

Sergio Escudero Palomo (sündinud 2. septembril 1989 Valladolidis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Valladolidi Real.
Ta alustas klubikarjääri Real Murcias. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aasta juunis Hispaania esiliigas.
2010. aasta suvel liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga Schalke, kuid sai seal võrdlemisi vähe mänguaega. 2013. aasta jaanuaris läks ta laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Getafe. 2013. aasta juulis sõlmis ta Getafega püsiva lepingu.
2015. aasta juuli siirdus Escudero Sevillasse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaegadel 2015–16 ja 2019–20 võitis ta Sevillaga UEFA Euroopa Liiga. Sevillas mängis ta kuni hooaja 2020–21 lõpuni.
2021. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Granada. 2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Valladolidi Realiga (aastatel 1998–2004 oli ta kuulunud Valladolid Reali akadeemiasse).
Vranje

Vranje (serbia kirillitsas "Врање") on linn Lõuna-Serbias, Pčinja ringkonna halduskeskus, samuti majandus- ja kultuurikeskus.
Etniline koosseis.
Rahvastiku etniline koosseis linna halduspiirides 2011. aasta rahvaloenduse järgi:
Roger Martí

Roger Martí Salvador (tuntud lihtsalt kui Roger; sündinud 3. jaanuaril 1991 Torrentis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Cádiz.
Ta alustas klubikarjääri Valencias, debüteerides 2009. aastal Valencia reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonda ta ei jõudnud.
2011. aastal liitus ta Levantega. Aastatel 2011–2013 mängis ta põhiliselt Levante reservmeeskonnas. Hooajal 2012/2013 lõi ta Hispaania tugevuselt kolmandas liigas 22 väravat. Levante põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2012. aasta jaanuaris. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi Roger 2. detsembril 2012 mängus Celta de Vigo vastu.
Hooajal 2013–2014 mängis ta Levantest laenul Hispaania esiliigaklubis Real Zaragoza ning lõi liigas 12 väravat. Hooajal 2014–2015 ja hooaja 2015–2016 teises pooles mängis ta Hispaania esiliigas laenul Valladolidi Realis.
Alates hooajast 2016–17 kulus Roger Levante põhikoosseisu. Hooajal 2016–17 lõi ta Hispaania esiliigas 22 väravat ja oli sellega liigas paremuselt teine väravakütt. Lisaks aitas ta Levantel tagasi Hispaania kõrgliigasse jõuda. Hispaania kõrgliigas on Rogeri edukaim hooaeg olnud 2018–19, mil ta lõi 13 väravat.
Pärast seda, kui Levante hooaja 2021/22 järel Hispaania kõrgliigast välja langes, sõlmis Roger 2022. aasta augustis nelja-aastase lepingu Elchega. Hooaja 2022/23 esimeses pooles ei õnnestunud Rogeril Elche meeskonnas Hispaania kõrgliigas ühtegi väravat lüüa. 2023. aasta jaanuaris läks ta laenule Cádizi. Tänu sellele, et Cádizil õnnestus hooajal 2022/23 Hispaania kõrgliigasse püsima jääda, sõlmis ta 2023. aasta juulis Cádiziga püsiva lepingu.
Ivan Meštrović

Ivan Meštrović (15. august 1883 Vrpolje Horvaatia-Slavoonia kuningriik – 16. jaanuar 1962 South Bend Indiana osariik) oli horvaadi skulptor, arhitekt ja kirjanik. Ta omandas oskusi nii Splitis kui ka Viinis.
Nikolai Tihhonov

Nikolai Tihhonov (vene keeles "Николай Александрович Тихонов"; 14. mai (vkj. 1. mai) 1905 Harkov, Harkovi kubermang (tänapäeval Harkiv, Ukraina) – 1. juuni 1997 Petrovo-Dalneje, Moskva oblast) oli Nõukogude Liidu riigitegelane.
Nikolai Tihhonov oli pärit inseneri perekonnast. Rahvuselt oli venelane. Aastatel 1920–1924 õppis ta Jekaterinoslavi (tänapäeval Dnipro) raudteetehnikumis. Seejärel töötas veduri masinisti abina. 1930. aastal lõpetas Dnepropetrovski Metallurgiainstituudi. Töötas V. I. Lenini nimelises Dnepropetrovski Metallurgia ja Toruvaltsimistehases, kus oli insener, alates 1933. aastast tsehhijuhataja asetäitja, alates 1938. aasta jaanuarist tsehhijuhataja ja alates 1940. aasta jaanuarist peainsener. 1940. aasta septembris astus ÜK(b)P-sse. 1941. aasta septembrist kuni 1947. aasta juulini töötas metallurgiatehase direktorina Sverdlovski oblastis Pervouralskis. 1947. aasta juulist kuni 1950. aasta detsembrini oli ta metallurgiatehase direktor Dnepropetrovski oblastis Nikopolis. 1950. aasta detsembrist kuni 1955. aasta septembrini töötas Tihhonov Nõukogude Liidu Mustmetallurgia Ministeeriumi Torutööstuse Peavalitsuse ülemana. 1955. aasta septembrist kuni 1957. aasta maini oli ta Nõukogude Liidu mustmetallurgia ministri asetäitja. 1957. aasta maist kuni 1960. aasta aprillini töötas ta Dnepropetrovski majandusrajooni Rahvamajandusnõukogu esimehena. 1960. aasta aprillist kuni 1963. aasta märtsini oli Tihhonov Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogu Riikliku Teaduslik-Majandusliku Nõukogu esimehe asetäitja.
1963. aastast kuni 2. oktoobrini 1965 oli Nikolai Tihhonov Nõukogude Liidu Riikliku Plaanikomitee esimehe asetäitja. Ta oli NLKP Keskkomitee liige 31. oktoobrist 1961 kuni 29. märtsini 1966 ja NLKP Keskkomitee Poliitbüroo liige 8. aprillist 1966 kuni 25. aprillini 1989. 2. oktoobrist 1965 kuni 2. septembrini 1976 oli ta Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja ja 2. septembrist 1976 kuni 23. oktoobrini 1980 Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja.
Nikolai Tihhonov oli 23. oktoobrist 1980 kuni 27. septembrini 1985 Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogu esimees.
Soani kultuur

Soani kultuur on vanema paleoliitikumi arheoloogiline kultuur Hindustani poolsaarel Välis-Himaalajas 500 000 – 150 000 (või 100 000) eKr. Harvatakse, et selle kultuuri kandja oli hiline "Homo erectus". 
Soani kultuur on Acheuli kultuuri kaasaegne, mõnikord peetakse seda Acheuli kultuuri Lõuna-Aasia variandiks. Ta on nime saanud Soani jõe järgi Pakistanis. Soani kultuuri leiukohad on Välis-Himaalajas praeguse India ja Nepali ja Pakistani territooriumil. Lähimad paralleelid väljaspool Lõuna-Aasiat leiduvad Tadžikistanis ja Iraanis.
Esemed on tehtud kvartsiidist veeristest, munakividest või mõnikord rahnudest, mis pärinevad Välis-Himaalaja jõgedest. Leitakse tavaliselt mitmesuguseid kirveid, kettaid, kaabitsaid, nukleusi ja kilde. Kirved sarnanevad sinantroopide omadega. Tööriistad on palju algelisemad kui samal ajal läänes tegutsenud Moustier' kultuuri omad. 
Soani kultuuri avastas D. N. Sanya 1928. aastal, nimetus "Soani kultuur" pärineb Hellmut De Terralt (1936). Stephen Lycett tegi kindlaks, et Soani tehnokompleks sisaldab Levallois' tehnika 3. mooduse elemente. 
Adialast ja Khasalan Kalanist umbes 16 km kauguselt Rawalpindist leiti sadu ihutud veeriseid. 
Chauntra külast Himachal Pradeshis leiti pihukirveid ja nuge. 
Kirjandus.
Veebiversioon
Välislingid.
[[Kategooria:Arheoloogilised kultuurid]]
Mõisaküla tänavate loend

"Siin on loetletud Mõisaküla tänavaid ja toodud nende pikkused."
Valentin Pavlov

Valentin Pavlov (vene keeles "Валентин Сергеевич Павлов"; 26. september 1937 Moskva – 30. märts 2003 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane.
Valentin Pavlov oli pärit autojuhi ja meditsiiniõe perekonnast. 1958. aastal lõpetas ta Moskva Rahandusinstituudi. 1958–1959 töötas ta Moskva Kalinini rajooni täitevkomitee rahandusosakonnaosakonna riigitulude inspektorina. 1959–1966 töötas ta Vene NFSV Rahandusministeeriumis ökonomisti, vanemökonomistina ja osakonnajuhatajana. 1966–1968 oli ta Nõukogude Liidu Rahandusministeeriumi Rasketööstuse Rahastamine Valitsuse juhataja asetäitja. 1968–1979 töötas ta Nõukogude Liidu Rahandusministeeriumi Eelarvevalitsuse juhataja asetäitjana. Majandusteaduste kandidaadi kraadi kaitses Pavlov 1971. aastal. 1979–1986 oli NSVL Riikliku Plaanikomitee rahanduse, omahinna ja hindade osakonna juhataja. Majandusteaduste doktori kraadi kaitses 1981. aastal. 1986. aastal töötas lühikest aega Nõukogude Liidu rahandusministri esimese asetäitjana. 1986–1989 oli Nõukogude Liidu Riikliku Hinnakomitee esimees ja 1989–1991 Nõukogude Liidu rahandusminister. 1990–1991 oli Pavlov NLKP Keskkomitee liige.
14. jaanuaril 1991 sai Valentin Pavlov Nõukogude Liidu peaministriks. Ta oli esimene ja ainus Nõukogude Liidu peaminister.
Valentin Pavlov oli üks Augustiputši organisaatoreid ja kuulus Riiklik Erakorralise Seisukorra Komiteesse. 22. augustil 1991 kirjutas Mihhail Gorbatšov alla määruse Pavlovi peaministri ametist vabastamise kohta. 23. augustil 1991 Pavlov vahistati ja paigutati Matrosskaja tišina vanglasse. 28. augustil 1991 kinnitas NSV Liidu Ülemnõukogu Pavlovi ametist vabastamise. Ta vabanes vanglast 1993. aasta jaanuaris. 1994. aasta veebruaris amnesteeris Venemaa Riigiduuma Valentin Pavlovi.
Mustvee tänavate loend

"Siin on loetletud Mustvee tänavaid ja toodud nende pikkused."
Cité de l'espace

Cité de l'espace on kosmosele ja ruumi vallutamisele orienteeritud teaduskultuuri keskus, mis on pühendatud sama palju astronoomiale kui ka astronautikale. Toulouse'is asuv "Cité de l'Espace" avati 1997. aasta juunis. 
Selle 20 aasta jooksul on seda külastanud peaaegu 5 miljonit külastajat.
Tallinna linnavolinike loend (1892)

Kandidaadid.
1) Wilhelm Adamson
2) Wilhelm von der Borg
3) Alfons Braun
4) Johann Vannary
5) Parun Friedrich Wrangell
6) Johann Haller
7) Peter Heil
8) Jakob Herms
9) Friedrich Siefarth
10) Julius Kork
11) Aleksander Kuyberg
12) Hans Nickeborn
13) Parun Richard Rosen
14) P. Tosio
15) Richard Fick 
16) Karl Forsmann 
17) Gustav Steinberg
18) Madis Espenberg.
Linnavolikogu tegevuse algus.
1892. aastal valitud linnasaadikutekogu esimene koosolek toimus 30. detsembril 1892 / 11. jaanuaril 1893. Tallinna linnapeaks valiti ühel häälel uuesti parun Viktor Karl Jakob von Maydell ja linnasekretäriks uuesti Otto Benecke.
Volikogu koosolekute juhatajaks valiti parun Étienne Girard de Soucanton, kelle kuberner vürst Sergei Šahhovskoi (1852–1894) kohe kinnitas, misjärel asutus too ka esimest koosolekut juhtima. Linnaamet liikmeteks valiti Eduard Ernst Bätge, Eugen Erbe ja Peter Wellberg (esmalt valituks osutunud Thomas Jakobson loobus ametist). Kubermanguvalitsuse "linnasjade-jäutuse" liikmeks määrati Nikolai Myller von Rautenfels.
Taxenbach

Taxenbach on alev ja vald "(Marktgemeinde)" Austrias Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).
Elva tänavate loend

"Siin on loetletud Elva tänavaid ja toodud nende pikkused."
Marek Toome

Marek Toome (sündinud 4. jaanuaril 1968) on eesti autosportlane ja rallisõitja.
Ta on õppinud Tartu 10. Keskkoolis, lõpetas aastal 1988 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi ning aastal 2002 Estonian Business School'i.
Ta hakkas autosporti harrastama aastal 1986.
Ta on aastast 2007 AS-i GoBus juhatuse liige.
Isiklikku.
Tema isa oli Indrek Toome, onupoeg on Koit Toome.
Bramberg am Wildkogel

Bramberg am Wildkogel on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas. Vald asub Wildkogeli mäe (2225 m) lõunajalamil. Valla keskmine kõrgus on 819 m.
Ajalugu.
Iidsetel aegadel oli Brambergi ümbruse ala vasemaagi kaevandamise keskus. Kuuludes Leitenguti valda, Brambergi mainiti 925. aastal vanima kihelkonnana Salzachi jõe ülemises orus ja nimetati 1160. aastal esimest korda "Prentenperigeks". Kaevandamine võeti uuesti kasutusele 1829. aastal ja lõpuks loobuti sellest aastal 1863. Hiljem 20. sajandil ebaõnnestusid uued kaevandamiskatsed.
Samuti kuulsad smaragdikaevandused Habachtalis (Norra ja Itaalia kõrval) on ainsad smaragdikaevandused Euroopas.
Paikkonnad.
Need on omavalitsuse paikkonnad: Bicheln, Bramberg, Dorf, Habach, Leiten, Mühlbach, Mühlberg, Schönbach, Schweinegg, Sonnegg, Steinach, Wenns, Weyer.
Transport.
Liidumaantee Bundesstraße 165 kulgeb läbi valla ida-lääne suunas. Ühistransporti pakuvad nii Salzburger Verkehrsverbundi bussiteenused kui ka Pinzgauer Lokalbahni raudteeveod, millel on Zell am Sees ühendus Austria põhiraudteevõrguga. On ka postibussid Krimmlisse ja Zell am Seesse.
Merci, Chérie

"Merci, Chérie" on 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võidulaul. Laulu esitas Udo Jürgens ning selle on kirjutanud Jürgens koos Thomas Hörbigeriga; dirigent oli Hans Hammerschmid.
Laulu esitati 5. märtsil 1966 Luxembourgis üheksandana, enne Rootsit ning pärast Portugali. Laul kogus kokku 31 punkti ja sai seega 18 laulu seast esikoha.
Laul on saksa keeles, kuid seal on paar rida ka prantsuse keeles. 
See oli Austria ainus võidulaul aastani 2014, kui Conchita Wurst võitis lauluga "Rise Like a Phoenix".
Bruck an der Großglocknerstraße

Bruck an der Großglocknerstraße on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas.
Bruck ajaloolises Pinzgau piirkonnas asub Salzachi jõe orus, Grossglockneri kõrgalpi maantee põhjapoolse sissepääsu juures, mis kulgeb kuni Kõrg-Tauerni mäestiku ja Alpide peaahelikuni.
Vallaosad on Bruck, Hundsdorf, Reith ja Sankt Georgen. Kohalikud külad on Brandenau, Bruck, Fischhorn, Gries, Hauserdorf, Hundsdorf, Krössenbach, Niederhof, Pichl, Reit, Sankt Georgen, Steinbach, Vorfusch ja Winkl.
Ajalugu.
Tõendid viitavad asustusele juba pronksiajal ja Hallstatti perioodil. Illüürlased ja keldid asusid siia, nagu ka roomlased u. aastal 15 eKr. Suure rahvasterändamise ja Rooma riigi langemise käigus asusid siia baierlased ja segunesid kohaliku rahvaga. "Prugg im Pinzgrey" nime on esmamainitud Salzburgi peapiiskopkonna 1227. aasta dokumendis.
Samal ajal ilmus esmakordselt ürikutesse "Vischarni" loss, mida esialgu pidasid läänina Goldeggi isandad, hiljem Chiemsee piiskoppide valdus. Hoone ostsid 1862. aastal Liechtensteini printsess Sophie ja tema vend vürst Johann II, kes lasid selle Friedrich von Schmidti kavandite kohaselt uusgooti stiilis ümber ehitada. Pärast tulekahju 1920. aastal uuesti ülesehitatuna haaras selle 1943. aastal natside "SS" organisatsioon ja toimis ajutiselt Dachau koonduslaagri alamlaagrina. 8. mail 1945 vahistasid Ameerika väed seal Hermann Göringi, enne kui ta viidi Camp Ashcanisse.
Alates Grossglockneri kõrgalpi maantee valmimisest 1935. aastal on linna nimeks "Bruck an der Großglocknerstraße" ("Sild Grossglockneri maanteel"). 1938. aastal liidendati iseseisev Sankt Georgeni küla.
Transport.
Grossglockneri kõrgalpi maantee, kui kõrgel asuv mägitee, ühendab Austria Salzburgi ja Kärnteni liidumaid. Ulatus Bruckist Heiligenblutini piki maanteed on 47,8 km. Bruck-Fuschi jaamas on vallal ligipääs Salzburg-Tirooli raudteeliinile.
Dienten am Hochkönig

Dienten am Hochkönig on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).
Dienten on ka Hochkönigi suusapiirkonna osa.
Vald asub Hochkönigi mäe (2943 m) jalamil.
Ajalugu.
Dientenit on esmamainitud 963. aastal. Keskajast saati oli seal rauamaagi kaevandus, mis 1864. aastal maha jäeti.
Jaanis Valk

Jaanis Valk (sündinud 21. jaanuaril 1979 Suure-Jaanis) on eesti dokumentaalfilmide režissöör ja harrastusnäitleja.
Ta on lõpetanud 1996. aastal Antsla Gümnaasiumi ja seejärel Suurupi Piirivalvekooli. Töötas seejärel piirivalvurina Kagu Piirivalvepiirkonnas.
Aastatel 2002–2004 õppis ta Tallinna Ülikoolis filmirežiid (kursuse juhendaja Jüri Sillart). Koos temaga õppisid veel näiteks Tanel Toom, Rasmus Merivoo, Anu Aun, Priit Pääsuke, Kaupo Kruusiauk, Margus Paju. Aastatel 2005–2011 jätkas ta õpinguid Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis, kus sai 2009. aastal magistrikraadi. 
Tema tuntuim film on "Ahto. Unistuste jaht". Ta on olnud ka mitme filmi helioperaator ja valguskunstnik.
Alates 2005. aastast töötab ta stuudios OÜ Rühm Pluss Null režissöörina. Ta on olnud seotud ka mitme harrastusteatriga: ta on Tallinna Võru Seltsi näitetrupi Hüdsi juhendaja.
Nikolai Zibriev

Nikolai Zibriev (6. august 1904 Kuritšeki küla – 4. märts 1940) oli Eesti kalur.
Ta lõpetas 6-klassilise algkooli, seejärel oli kalur Raja vallas ja kohalike seltskondlike organisatsioonide liige. Ainus Virumaa 5. valimisringkonnast (Kose ja Skarjatina vald) valitud Kalanduskoja täiskogu liige (sai 59 häält), revisjonikomisjoni liige 1936–1938.
BMW N57

BMW N57 on reasasetusega kuuesilindriliste diiselmootorite tootepere, mille mootoritel on alumiiniumist mootoriplokk ja ühisanumsissepritse. Mootoril N57 on muutuva geomeetriaga turbokompressor ja Boschi piesoelektrilisi pihustid. See mootor vahetas välja M57 R6 ja M67 V8-diiselmootorid. 
Alates 2015. aastast on asutud N57-t välja vahetama uuema B57 mootoriga, esimese mudelina sai selle G11 kerega 730d.
N57 võimsus on sõltuvalt versioonist alates 150 kW (204 hj). Võimsaim oli kolme turboga N57S, millel 280 kW (381 hj).
Aleksander Brutus

Aleksander Brutus (26. detsember 1900 Riigiküla – 27. august 1939 Riigiküla) oli Eesti kalur.
Ta omandas alghariduse Narva-Jõesuu kõrgemas algkoolis. 1918. aastast oli kalur, osales kohalike seltskondlike organisatsioonide tegevuses. Võitles Vabadussõjas. 
Kalanduskoja valimistel kandideeris ta Virumaa 1. valimisringkonnas (Narva, Narva-Jõesuu, Narva, Peetri ja Auvere-Joala vald), sai 23 häält, kuid kaotas Martin Kongale ja sai Kalanduskoja täiskogu liikmeks alles pärast Martin Konga surma.
Ieng Sary

Ieng Sary (khmeeri keeles អៀង សារី, sünninimi Kim Trang; 24. oktoober 1925 – 14. märts 2013) oli Kambodža riigitegelane, üks punaste khmeeride juhtivaid tegelasi.
Ieng Sary oli pärit khmeeri-hiina segaperekonnast. Tema sünninimi oli Kim Trang.
Ieng Sary õppis Phnom Penhis Sisowathi lütseumis. Ta sai stipendiumi Prantsusmaal õpingute jätkamiseks. Pariisis õppis ta Condorcet' lütseumis ja Institut d’Études Politiques de Paris'is. 1951. aastal astus ta Prantsusmaa Kommunistlikku Parteisse. Pariisis olevat ta rajanud khmeeri üliõpilaste marksistliku ringi. 1957. aastal pöördus ta Kambodžasse tagasi ja töötas Sisowathi lütseumis ajalooõppejõuna. 1960. aastal valiti ta Kambodža Töölispartei Keskkomiteesse. 1971–1975 oli Kambodža Kuningliku Rahvusliku Ühtsuse Valitsuse liige ja Kambodža Rahvusliku Ühtsuse Rinde erisaadik.
Punaste khmeeride võimuletuleku järel sai Ieng Saryst Demokraatliku Kampuchea asepeaminister ja välisminister.
Vietnami invasiooni järel 1979. aastal põgenes Ieng Sary üle piiri Taisse, kus ta jätkas tegevust punaste khmeeride eksiilvalitsuse välisministrina. 19. augustil 1979 mõistis Rahva Revolutsiooniline tribunal Phnom Penhis Ieng Sary ja Pol Poti tagaselja surma. 1996. aastal andis kuningas Norodom Sihanoukile armu ja ta pöördus Kambodžasse tagasi.
2007. aasta novembris vahistati Ieng Sary ja tema abikaasa Ieng Thirith süüdistatuna inimsusvastastes kuritegudes.
16. detsembril 2009. aastal esitas tribunal talle süüdistuse genotsiidis osalemises. Ieng Sary suri haiglas enne kohtuotsuse saamist.
Ginés González García

Ginés González García (31. august 1945 San Nicolás de los Arroyos, Buenos Airese provints – 18. oktoober 2024 Buenos Aires) oli Argentina poliitik, diplomaat ja arst-kirurg. 
Garcia oli erakonna "Partido Justicialista" liige. Ta oli esimest korda aastatel 2002–2007 Argentina tervishoiuminister. Teist korda oli ta Argentina tervishoiuminister 10. detsembrist 2019 kuni 19. veebruarini 2021. Lisaks oli ta aastatel 2007–2015 Argentina suursaadik Tšiilis. 
Ta sündis aastal 1945 San Nicolás de los Arroyosis Buenos Airese provintsis. Ta lõpetas Córdoba ülikooli kirurgina.
Borja Mayoral

Borja Mayoral Moya (sündinud 5. aprillil 1997 Parlas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Getafe.
Ta alustas klubikarjääri Madridi Realis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. 2015. aasta jaanuaris debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2015–16 lõi ta samas liigas 15 väravat.
Madridi Reali põhimeeskonnas debüteeris Mayoral 2015. aasta oktoobris. Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Saksamaa kõrgliiga klubis VfL Wolfsburg ja lõi liigas kaks väravat. Madridi Reali meeskonnas lõi ta esimese värava 17. septembril 2017 liigamängus Real Sociedadi vastu.
Aastatel 2018–2020 mängis ta Madridi Realist laenul Hispaania kõrgliiga klubis Levante ning lõi kahe hooaja jooksul Hispaania kõrgliigas kokku 11 väravat. 2020. aasta oktoobris läks ta laenule Itaalia kõrgliiga klubisse AS Roma, lüües hooajal 2020–21 Itaalia kõrgliigas 10 väravat ja UEFA Euroopa Liigas seitse väravat. 2022. aasta jaanuaris läks ta laenule Getafesse.
Mayoral on tulnud Euroopa omavanuste meistriks 2015. aastal Hispaania kuni 19-aastaste koondisega ja 2019. aastal kuni 21-aastaste koondisega.
Rise Like a Phoenix

"Rise Like a Phoenix" on 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võidulaul, mida esitas Conchita Wurst. Laulu on kirjutanud Ali Zuckowski, Charlie Mason, Joey Patulka ja Julian Maas.
Laul esitati 8. mail Kopenhaagenis esimeses poolfinaalis kuuendana, enne Leedut ja pärast Poolat. Laul sai poolfinaalis 169 punktiga esikoha ja pääses finaali. Finaalis 10. mail tuli Austria 290 punktiga võitjaks. 12 punkti saadi 13 riigilt.
See oli Austria teine võit Eurovisiooni lauluvõistlusel, 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitis Udo Jürgens lauluga "Merci, Chérie".
Coit Tower

Coit Tower on 64 meetri kõrgune torn California osariigi suuruselt neljandas linnas San Franciscos. Telegraph Hilli naabruskonnas Pioneer Parki haljasalal asuv "art déco" stiilis ehitis pakub panoraamvaateid nii linnale kui ka lahele. See ehitati Lillie Hitchcock Coiti pärandusest aastatel 1932–1933.
29. jaanuaril 2008 kanti ehitis Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse ("National Register of Historic Places").
Arthur Brown noorem

Arthur Brown noorem (1874–1957) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt, kes elas San Franciscos ja projekteeris mitmed sealsed maamärgilise tähendusega ehitised, nagu Coit Toweri.
Lillie Hitchcock Coit

Lillie (Elizabeth) Hitchcock Coit (23. august 1843 West Point – 22. juuli 1929 San Francisco) oli sotsialiit, San Francisco vabatahtlike tuletõrjujate patroon ja filantroop, kes annetas vahendid Coit Toweri ehitamiseks.
Andrei Beljanin

Andrei Beljanin (vene Андрей Олегович Белянин; sündinud 24. jaanuaril 1967 Astrahanis) on vene kirjanik.
Beljanin on Venemaal tunnustatud ulmekirjanik, kuid tal on ilmunud ka lasteraamatuid, muinasjutte ja luulekogusid.
Ta on Venemaa Kirjanike Liidu liige 1994. aastast.
Toetab Venemaa sissetungi Ukrainasse. 
2017. aastal sai ta Venemaa ulmekirjanduse auhinna Aelita.
Eesti keeles on seni ilmunud neli Beljanini raamatut, kõik kirjastuse Fantaasia sarjas "Sündmuste horisont": "Tsaar Gorohhi salajuurdlus" (2019), "Musta missa vandenõu" (2020), "Lendav laev" (2020) ja "Jaht pruutidele" (2021). Vene keelest tõlkinud Tatjana Peetersoo ja Veiko Belials.
Sillamäe tänavate loend

"Siin on loetletud Sillamäe tänavaid ja toodud nende pikkused."
Lin Biao

Lin Biao (hiina keeles 林彪; "pinyin"'is "Lín Biāo"; 5. detsember 1907 – 13. september 1971) oli Hiina Rahvavabariigi partei- ja riigitegelane ning sõjaväelane.
Lin Biao oli pärit maaomaniku perekonnast. Tema sünninimi oli Lin Yurong. Ta ühines kommunistliku noorteorganisatsiooniga 1925. aastal. Samal aastal asus ta õppima Guangzhous Whampoa Sõjaväeakadeemias, kus ta sai tuttavaks Zhou Enlaiga. Pärast Guomindangi ja kommunistide vahelise konflikti puhkemist 1927. aastal sai Lin Biaost üks juhtivaid revolutsioonilisi väepealikuid. 1934–1935 osales ta pikal marsil. Kommunistide baasis Yananis oli ta Tööliste-Talupoegade Punaarmee Ülikooli juhataja. 1938. aastal sai ta võitluses Jaapani vägede vastu haavata ja viibis kuni 1942. aastal ravil Nõukogude Liidus. Yanani tagasipöördumise järel tegeles ta vägede treenimise ja indoktrineerimisega. Hiina kodusõjas aastatel 1946–1949 purustati Lin Biao juhtimisel Guomindangi väed Mandžuurias, vallutati Peking ja Tianjin ning hõivati Hainani saar. 1955. aastal sai ta Hiina Rahvavabastusarmee marssaliks ja 1958. aastal Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee aseesimeheks. Alates 1959. aastast oli ta Hiina Rahvavabariigi kaitseminister.
1960. aastatel kaitseministri ametikohal olles avaldas ta väikese punase raamatu ja propageeris sõjaväes lojaalsust Maole. Lin Biao oli üks võtmeisikuid kultuurirevolutsiooni vallapäästmisel.
1969. aastal kuulutati Lin Biao Mao Zedongi võimujärglaseks. Kuid seejärel kaotas Mao Lin Biao suhtes usalduse.
Ebasoosingusse sattununa otsustas Lin Biao koos oma naise ja poja Lin Liguoga välismaale põgeneda. Esialgu oli tal kavas lennukiga Kantonisse lennata. Lin Biao tütar Lin Liheng informeeris põgenemiskavast ihukaitseülemat, kes teatas sellest Zhou Enlaile. Nüüd otsustas Lin Biao põgeneda üle Mongoolia Nõukogude Liitu, kuna Kantonisse põgenemine oleks nõudnud liiga pikaajalist viibimist Hiina õhuruumis. Reaktiivreisilennuk ei olnud aga küllaldaselt tangitud ja Mongoolia kohal lõppes kütus otsa. Piloot püüdis sooritada hädamaandumist, kuid see ei õnnestunud ja lennuk kukkus Öndörhaani linna lähedal alla. Kõik lennuki pardal olnud üheksa inimest hukkusid.
Hollersbach im Pinzgau

Hollersbach im Pinzgau (baieri: "Hoierschbouch an Pinzgau") on vald "(Gemeinde)" Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).
Igal aastal septembri lõpus peetakse seal festivali, mis tähistab aega, mil lehmad tulevad alpikarjamaadelt (kus nad püsivad soojal aastaajal) alla linna lautadesse, kus nad püsivad talvel.
Selle peamised majandustegevused on turism ja piimakarjakasvatus.
2005. aastal ehitati köisraudtee, mis ühendab linna kuulsa Kitzbueheli suusapiirkonnaga, see tõi valla kinnisvarale hoogu juurde.
Vabaduse väljaku pommiplahvatus

Vabaduse väljaku pommiplahvatus toimus 26. augustil 1993 Tallinnas Vabaduse väljaku ja Harju tänava nurgal toona seal asunud Estonian Airi kontori ees. Plahvatas kahe raadiopuldiga kaugjuhitav käsikohvrisse paigutatud kümme kilo ammoniiti sisaldanud pomm. Plahvatuses said kannatada Estonian Airi kontorihoone ja sisustus, Ameerika Ärikeskus, tänaval seisnud autod ning lähedal asunud majade aknad. Viga sai kaks juhuslikku möödakäijat. 
Pommiplahvatuse korraldamises süüdistati Robert Pohlakut, kes oli Linnuvabriku grupeeringu juht. Plahvatus pidi olema kättemaks Permi grupeeringu liikmetele Aleksander Siirakule (hüüdnimed: Taivanets, Kauboi) ja Sergei Potšivalovile. Koos Pohlakuga olid ka Mäng, Imre Arakas, Grossthal, Pohlak, Piispea, Janek Kukk ja Toomas Helin, Laane ja Kuusik. Ainus tõend teiste meeste väidetava osaluse kohta oli tabatud pommipanija Robert Pohlaku tunnistus. Helina ülekuulamine kestis vaid kümmekond minutit, Kukk pääses kaheaastase tingimisi karistusega. Tallinna kesklinnas avalikus kohas toimunud võimsa plahvatuse uurimine oli esimene suurem kriminaalmenetlus taasiseseisvunud Eestis.
Delhi sultanaat

Delhi sultanaat oli keskaja riik Põhja-Indias 1206–1526; pealinn Delhi. See tekkis Guriidide hõivatud India aladel, kui asehaldur Kutbud-din Aibek (1206–10) kuulutas end sõltuma­tuks valitsejaks. Riik oli suurim Alauddin Hildži (1296–1316) ajal. Timuri sõjaretkele (1398) järgnesid langus ja killustumine. 1526 vallutas sultanaadi Babur. Delhi sultanaadi valitsev ülikkond koosnes Kesk-Aasiast, Afganistanist ja Iraanist pärit islamiusulistest siirdlastest.
Ieng Thirith

Ieng Thirith (khmeeri keeles អៀង ធីរិទ្ធ; sünninimi Khieu Thirith; 10. märts 1932 – 22. august 2015) oli Kambodža riigitegelane, punaste khmeeride ühe liidri Ieng Sary abikaasa. Ieng Thirithi õde Khieu Ponnary oli aastatel 1956–1979 abielus punaste khmeeride liidri Pol Potiga.
Ieng Thirith õppis Phnom Penhis Sisowathi lütseumis ja seejärel Pariisis Sorbonne'i Ülikoolis inglise kirjandust, spetsialiseerudes William Shakespeare'i loomingule. Ta oli esimene khmeer, kes sai teaduskraadi inglise kirjanduse alal. 1957. aastal pöördus ta Kambodžasse tagasi ja töötas seejärel Sisowathi lütseumis õppejõuna. 1960. aastal asutas ta inglise õppekeelega erakooli. 9. oktoobril 1975 määras Kambodža Kommunistlik Partei Alaline Komitee ta Demokraatlik Kampuchea sotsiaalministriks. Pärast Vietnami invasiooni 1979. aastal põgenes Ieng Thirith koos oma abikaasa Ieng Saryga Taisse. 1996. aastal andis kuningas Norodom Sihanouk Ieng Saryle armu ja nad pöördusid Kambodžasse tagasi. 2007. aastal nad vahistati ja Ieng Thirithile esitati süüdistus inimsusvastastes kuritegudes ja genotsiidis. 17. novembril 2011 tunnistas kohus ta Kambodža genotsiidikuritegude kohus ta vastusvõimetuks. Ülemkohus tühistas selle otsuse. 13. septembril 2012 otsustas Kambodža genotsiidikuritegude kohus Ieng Thirithi vabastada, kuna tema tervislik seisund ei võimaldanud kohtuprotsessis enam osaleda.
Vähendatud kõrgushajutusmiinimum

Vähendatud kõrgushajutusmiinimum (ingl Reduced Vertical Separation Minima, RVSM) on 2000-jalase (u 600-meetrise) hajutuse asemel 1000-jalase (u 300-meetrise) kõrgushajutusmiinimumi kasutamine lennutasandite FL290 (u 8800 meetrit) ja FL410 (u 12 500 meetrit) vahel. Hajutusmiinimumi vähendamine aitab suurendada kontrollitud õhuruumis samal ajal viibivate õhusõidukite arvu ja teha lennuliikluse korraldamise senisest paindlikumaks.
Ajalooline taust.
1958. aastal määras Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO) õhusõidukite omavaheliseks kõrgushajutusmiinimumiks 1000 jalga maa- või veepinnast kuni lennutasandini FL290 ulatuvas kontrollitavas õhuruumis ja 2000 jalga ülalpool lennutasandit FL290. Suurem kõrgushajutusmiinimum ülalpool lennutasandit FL290 oli tingitud tolleaegsete kõrgusmõõturite ebatäpsusest suurtel kõrgustel. Lennutasandit FL290 ei valitud hajutusmiinimumide erinevuse piiriks mitte teaduslikel põhjustel, vaid sellepärast, et see lennutasand oli tolleaegsete õhusõidukite maksimaalseks reisilennukõrguseks. 1970. keskpaigas alanud ülemaailmne naftakriis ja sellega kaasnenud kütusehindade tõus tõi lennufirmade kasvava nõudluse õhuruumi efektiivsema kasutuse ning läbilaskevõime suurendamise järele. Need tingisid omakorda ettepanekud vähendada kõrgushajutusmiinimumi ülalpool lennutasandit FL290. 1982. aastal alustati ICAO eestvedamisel hajutusmiinimumi vähendamise võimalikkuse uuringuid, mille tulemusena leiti 1988. aastal, et vähendatud kõrgushajutuse rakendamine on tehniliselt võimalik ilma liigsete kulutusteta. Samas jõudsid vähendatud kõrgushajutusmiinimumi rakendamise jaoks piisavalt täpsed õhusõidukite avioonika, kõrgusmõõturid ning autopiloodisüsteemid laialdasemalt kasutusse alles 1990. aastatel.
Rakendamine.
27. märtsil 1997 rakendati Põhja-Atlandi kohal esimene vähendatud kõrgushajutusmiinimumiga kontrollitud õhuruum lennutasandite FL330 (u 10 000 meetrit) ja FL370 (u 11 300 meetrit) vahel. Eesti õhuruumis rakendus vähendatud kõrgushajutusmiinimum jaanuaris 2002. 2005. aastaks oli vähendatud kõrgushajutusmiinimum kasutusel kogu läänepoolkeral, samuti Põhja-Aafrikas, Kagu-Aasias ja Vaikse ookeani kohal. Kogu Aafrikas rakendati vähendatud kõrgushajutusmiinimum 2008. aastal, Hiina Rahvavabariigi õhuruumis 2007. aastal, Venemaa Föderatsiooni õhuruumis 2011. aastal.
Tehnilised nõuded õhusõidukile.
Vähendatud kõrgushajutusmiinimumiga õhuruumis lendamiseks peab õhusõiduki varustusse kuuluma:
Kõigil õhusõidukitel, mis pole tehniliselt võimelised vähendatud kõrgushajutusmiinimumi nõudeid täitma, rakendatakse endiselt 2000-jalast hajutust.
Kasulikkus.
Hajutusmiinimumi vähendamine on toonud järgmist kasu:
Dejan Kulusevski

Dejan Kulusevski (makedoonia keeles Дејан Кулушевски; sündinud 25. aprillil 2000 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League klubis Tottenham Hotspur ja Rootsi jalgpallikoondises.
Aastatel 2006–2016 kuulus ta Rootsi klubi IF Brommapojkarna noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Itaalia klubiga Atalanta. Atalanta põhimeeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas 20. jaanuaril 2019 mängus Frosinone vastu.
Hooajal 2019–2020 mängis ta Atalantas laenul Parmas. 30. septembril 2019 lõi ta mängus Torino vastu oma esimese värava Itaalia kõrgliigas. Sel hooajal lõi ta liigas kokku kümme väravat. Hooaja lõpus valiti ta liiga hooaja parimaks noormängijaks.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Itaalia suurklubiga Torino Juventus, kuid jäi hooaja 2019–20 lõpuni laenule Parmasse. Juventuse meeskonnas debüteeris ta 20. septembril 2020 mängus Sampdoria vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. 2022. aasta jaanuaris suundus ta 18 kuuks laenule Tottenham Hotspuri. Suvel 2023 ostis Tottenham ta 30 miljoni euro eest.
Rootsi jalgpallikoondises tegi Kulusevski debüüdi 18. novembril 2019 EM-i valikmängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. novembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Horvaatia vastu. Ta kuulus Rootsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Tema vanemad on Makedoonia päritolu.
Antsla tänavate loend

"Siin on loetletud Antsla tänavaid ja toodud nende pikkused."
Jagodina

Jagodina on linn Serbia keskosas, Pomoravlje ringkonna ja Jagodina valla halduskeskus.
Linnast voolab läbi Velika Morava jõgi.
2011. aastal elas seal 43 311 inimest.
Linna nimi tuleb sõnast "jagoda" (maasikas). Maasikast on inspireeritud ka linna vapp ja lipp.
Paraćin

Paraćin (serbia keeles "Параћин") on linn ja samanimeline vald Serbia keskosas Pomoravlje ringkonnas. 
Linn asub Suur-Morava jõe orus Kruševacist põhja pool ja Kragujevacist kagus. 
2011. aastal elas linnas 24 573 inimest.
Harilik varakevadik

Harilik varakevadik (varane kevadik, "Erophila verna", sünonüüm "Draba verna") on väike varakevadel õitsev ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. 
Õied valged, viljad läätsekujulised. Õitsev taim võib olla vaid paari sentimeetri kõrgune, ent kasvab ka 15 cm kõrguseks. 
Levinud suures osas Euroopast. Ameerikas sissetooduna.
Aígio

Aígio on linn Lääne-Kreekas Ahhaia piirkonnaüksuses, Aigiáleia valla keskus.
Soong Mei-ling

Soong Mei-ling, ka Soong May-ling (hiina keeles 宋美齡; 5. märts 1898 – 23. oktoober 2003), tuntud ka kui Madame Chiang Kai-shek või Madame Chiang, oli Hiina poliitikategelane, Hiina Vabariigi presidendi Jiang Jieshi (Chiang Kai-Sheki) abikaasa. 
Tema õemees oli Hiina Vabariigi rajaja ja juht Sun Zhongshan (Sun Yat-sen). Soong mängis Hiina Vabariigi poliitikas olulist rolli ja oli ka Fu Jeni katoliikliku ülikooli esinaine. Teise Hiina-Jaapani sõja ajal kutsus ta inimesi üles Jaapani sissetungile vastu astuma. Pärast seda, kui Chiang Kai-Sheki juhitud valitsus Hiina kodusõjas 1949. aastal lüüa sai, kolis abielupaar Taiwanile. Mei-lingi õde Soong Ching-ling jäi Mandri-Hiinasse ja asus kommunistide poolele. Pärast abikaasa surma 1975. aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse New Yorgi osariiki.
Éric Lamouroux

Éric Lamouroux (sündinud 9. septembril 1965) on Prantsusmaa diplomaat.
Lamouroux on saanud magistrikraadi era- ja majandusõiguses. 
Ta alustas 1992. aastal diplomaadikarjääri. Ta oli aastatel 1996–2000 Prantsusmaa suursaatkonnas Dakaris kultuuri- ja kultuurikoostöö nõunik ning 2000–2003 Prantsusmaa Välisministeeriumi personaliosakonna juht. 2003. aastal täiendas ta end Diplomaatia instituudis Pariisis. Seejärel naasis ta Välisministeeriumi ja töötas seal (sealhulgas 2016. aastast välisprantslaste ja konsulaarasjade administreerimise osakonna asedirektorina) kuni 2019. aasta augustini.
Éric Lamouroux oli aastail 2019–2023 Prantsusmaa Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.
Lamouroux valdab inglise, hispaania ja araabia keelt.
Patrik Schick

Patrik Schick (sündinud 24. jaanuaril 1996 Prahas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Leverkuseni Bayer ja Tšehhi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Praha Spartas, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas 2014. aasta mais. Hooajal 2015–16 mängis ta Spartast laenul teises Tšehhi kõrgliiga klubis, Bohemians 1905.
2016. aasta juunis siirdus ta umbes nelja miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubisse Sampdoria. Hooajal 2016–17 lõi ta Itaalia kõrgliigas 11 väravat. 2017. aasta augustis liitus ta AS Romaga, kus mängis kaks hooaega. Hooajal 2019–2020 mängis ta Romast laenul Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja lõi sel hooajal liigas kümme väravat.
2020. aasta septembris siirdus ta umbes 26,5 miljoni euro eest Leverkuseni Bayeri, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
Tšehhi jalgpallikoondises debüteeris Schick 27. mail 2016 sõprusmängus Malta vastu ja lõi selles mängus ka värava.
2016. aastal valiti Schick Tšehhi jalgpalli aasta talendiks.
Merih Demiral

Merih Demiral (sündinud 5. märtsil 1998 Karamürselis) on Türgi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Türgi jalgpallikoondises.
Aastatel 2011–2016 kuulus ta Fenerbahçe noorteakadeemiasse.
2016. aastal liitus ta Portugali tugevuselt kolmanda liiga klubiga Alcanenense. Aastatel 2017–2018 mängis ta Portugali esiliigas Lissaboni Sportingu reservmeeskonnas.
Hooaja 2018–2019 esimeses pooles mängis ta Türgi kõrgliiga klubis Alanyaspor ja hooaja teises pooles Itaalia kõrgliiga klubis Sassuolo.
2019. aasta juulis siirdus ta Torino Juventusesse, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Demiral sai esimeseks Türgi mängijaks Juventuses. 2021. aasta augustis suundus ta laenule 
Türgi jalgpallikoondises tegi Demiral debüüdi 20. novembril 2018 sõprusmängus Ukraina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2021 MM-i valikmängus Gibraltari vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Ryan Kent

Ryan Kent (sündinud 11. novembril 1996 Oldhamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe.
Ta alustas klubikarjääri Liverpoolis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Liverpooli põhimeeskonnas mängis ta 2015. aastal hooajaeelsetes sõprusmängudes ja 2016. aasta jaanuaris karikamängus Exeter City vastu.
Suurem osa aastatest 2015–2019 mängis Liverpoolist laenul teistest klubides. Hooajal 2015–16 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Coventry City, hooajal 2016–17 Inglismaa esiliiga klubis Barnsley, hooajal 2017–18 Saksamaa kõrgliiga klubis SC Freiburg ja Inglismaa esiliiga klubis Bristol City ning hooajal 2018–19 Rangersis. Hooajal 2018–19 valiti Kent Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja liiga hooaja parimaks noormängijaks.
2019. aasta septembris sõlmis Kent Rangersiga püsiva lepingu.
Sergiño Dest

Sergiño Gianni Dest (sündinud 3. novembril 2000 Almeres) on Hollandis sündinud USA jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hollandi kõrgliigaklubis PSV Eindhoven ja USA jalgpallikoondises.
Aastatel 2009–2012 kuulus ta Almere City noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Amsterdami Ajaxiga. Ajaxi põhimeeskonnas debüteeris ta 27. juulil 2019 superkarika mängus PSV Eindhoveni vastu. Hollandi kõrgliigas tegi ta debüüdi sama aasta 10. augustil mängus FC Emmeni vastu. 2020. aastal valiti Dest Ajaxi aasta talendiks.
2020. aasta oktoobris siirdus ta Hispaania kõrgliigaklubisse Barcelona, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi sama aasta 4. oktoobril mängus Sevilla vastu. Ta sai sellega esimeseks USA mängijaks, kes on Barcelona särgis Hispaania kõrgliigas väljakul käinud. 24. novembril 2020 lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Kiievi Dinamo vastu värava. 21. märtsil 2021 lõi ta Hispaania kõrgliigas kaks väravat Real Sociedadi vastu. Hooajal 2022/23 oli ta Barcelonast laenul Hispaania kõrgliigaklubis AC Milan.
Dest kuulus USA kuni 17-aastaste koondisse 2017. aasta noorte maailmameistrivõistlustel ja kuni 20-aastaste koondisse 2019. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. USA jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 6. septembril 2019 sõprusmängus Mehhiko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 25. märtsil 2021 sõprusmängus Jamaica vastu. Ta kuulus USA koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Guido Rodríguez

Guido Rodríguez (sündinud 12. aprillil 1994 Sáenz Peñas) on Argentina jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis West Ham United ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri River Plate'is, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2014. aastal. 2016. aasta esimeses pooles mängis ta laenul Defensa y Justicias.
2016. aasta keskel liitus ta Mehhiko kõrgliigaklubiga Club Tijuana. Aastatel 2017–2020 mängis ta Mehhiko kõrgliigas Club América ridades. Américaga tuli ta ühel korral Mehhiko meistriks. Aastatel 2016–2020 valiti Rodríguez neljal korral Mehhiko kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2018–19 valiti ta Mehhiko kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
2020. aasta jaanuaris siirdus ta Hispaania kõrgliigaklubisse Real Betis. Ta mängis seal kuni hooaja 2023/24 lõpuni, kui tema leping lõppes.
2024. aasta augustis siirdus ta West Ham Unitedi.
Argentina jalgpallikoondises debüteeris Rodríguez 2017. aasta juunis sõprusmängus Brasiilia vastu. Argentina koondisega on ta võitnud 2022. aasta maailmameistrivõistlused ning 2021. ja 2024. aasta Copa América.
Lushnjë

Lushnjë on linn Albaanias Fieri maakonnas.
1920. aastal toimus seal Lushnjë kongress, mille ühe otsusena määrati Tirana Albaania pealinnaks.
Therandë

Therandë (serbia keeles Suva Reka) on Prizreni ringkonna linn Kosovos.