tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Epibiont

Epibiont on organism, kes elab teise organismi pinnal teda kahjustamata. Kahjustavat organismi nimetatakse ektoparasiidiks.
Epibiondi ja peremeesorganismi kooselu nimetatakse epibioosiks ehk ektokommensalismiks.
Taimel elavat taime kutsutakse epifüüdiks, taimedel elavaid loomi aga fütobiondiks.
Epibionte on eriti palju liikumatutel ehk sessiilsetel veeloomadel.
Hirv

Hirv ("Cervus") on perekond sõralisi imetajaid, mis kuulub hirvlaste sugukonda.
Hans Schmidt

Hans Schmidt (6. september 1854 Viljandi – 29. august 1923 Riia) oli baltisaksa helilooja, pianist, luuletaja, muusikakriitik ja -õpetaja.
Ta õppis aastatel 1875–1878 kompositsiooni Leipzigi konservatooriumis Carl Reinecke, Hermann Kretzschmari ja Salomon Jadassohni juures, seejärel Berliinis Helikunsti Akadeemias Friedrich Kieli juhendamisel. Samal ajal töötas ta koduõpetajana tuntud viiuldaja Joseph Joachimi ja tema abikaasa aldilaulja Amalie Joachimi peres. Hiljem käis Amalie Joachimiga kontserditurneedel, kellel pühendas ühtlasi oma laulutsükli "Fünf Lieder" "op." 9. 
Õpingute ajal algas tema pikk koostöö kuulsa tenori, samuti Viljandimaalt pärit Raimund von zur Mühleniga. 1878. aastal tutvus Berliinis Johannes Brahmsiga. Brahms on kasutanud oma heliloomingus Schmidti tekste, näiteks "Sappho ood" ("op." 94 nr 4, kirjutatud 1884). 
1883. aastal naasis Hans Schmidt Eestisse. Oli Kuressaares Laurentiuse kiriku organist ja linna muusikadirektor, korraldades seal kolme aasta jooksul arvukalt kontserte. 
1885 siirdus Riiga. Oli seal Rigasche Zeitungi, hiljem Rigasche Rundschau muusikaarvustaja. Asutas Riias muusikaseltsi Crescendo. Oli nõutud klaverisaatja. 1919. aastast oli Riia konservatooriumi klaveripedagoog.
Kirjutanud umbes 70 laulu, eelkõige enda tekstidele, samuti klaveripalu.
Kattri Ezzoubi

Kattri Ezzoubi (neiupõlvenimega Kattri Türk; 27. juuli 1969 Pärnu-Jaagupi – 12. oktoober 2011 Brufut, Gambia) oli eesti tõlkija, islami asjatundja ja arabist.
Haridus.
Ta lõpetas 1987. aastal Pärnu-Jaagupi Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo erialal.
Erialane tegevus.
Kattri Ezzoubi tegeles laialdaselt islami ja araabia kultuuri tutvustamisega Eestis. Islami uurimise kõrval praktiseeris ta seda ka ise, samuti võttis ta ajakirjanduses sageli sõna islami teemadel. Ezzoubi õpetas araabia keelt ja kõhutantsu, sealjuures õpetas ta araabia keelt ja kultuuri Kaitsepolitsei ametnikele ja Iraaki minevatele Eesti sõduritele ning islami aluseid ja kultuuri Tallinna Rahvaülikoolis. Kõhutantsijana osales ta 2009. aasta oktoobris Moskvas ülevenemaalisel telekonkursil "Kuulsuse minut".
Ezzoubi tõlkis 88 raamatut nii vene, inglise, saksa, prantsuse kui ka itaalia, samuti araabia, vanakreeka ja ladina keelest. Ezzoubi tõlgete seas oli arvukalt Darja Dontsova, Aleksandra Marinina jt menukirjanike teoseid, kuid ka klassikat ning teatmekirjandust. 2003. aastal ilmus tema koostatud "Vanaaja lugemik" ning 2007. aastal raamat "Araabia vanasõnad". Ta avaldas ka ladina keele õpiku ja töövihiku.
Ezzoubi jõudis töötada nii antiikajaloo lektori kui ka islami kultuuri lektorina.
Elu lõpul tundis ta huvi Gambia vastu ning asus kirjutama raamatut "Minu Gambia".
Isiklikku.
Ta elas muuhulgas Marokos, Tuneesias, Egiptuses ja Süürias. 2003. aastal abiellus Kattri Türk marokolasega ja sai perekonnanimeks Ezzoubi. Abielu lahutati 2007. aastal.
Kattri Ezzoubi suri 2011. aastal Gambias, esialgseil andmeil malaariasse.
Ezzoubi kuulus 18. juunist 2003 Eesti Reformierakonda.
Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium

Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium on vene õppekeelega üldhariduskool Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav 25.
1. septembril 2014 liideti Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasiumiga Tallinna Juhkentali Gümnaasium (endine Tallinna 23. Keskkool). Kool sai enda käsutusse ka aadressil Juhkentali tänav 36 asuva hoone.
Ajalugu.
Kool tegutseb alates 1923. aastast. See oli esimene riiklikul ülalpidamisel olnud vene õppekeelega gümnaasium Tallinnas (esimene venekeelse õppetööga erakool, Vene Eragümnaasium, tegutses Tallinnas aastatel 1918–1940). 
Aastatel 1923–1934 kandis kool nimetust "Ревельская городская объединённая гуманитарная и реальная гимназия с русским языком обучения" (Vene õppekeelega Tallinna linna ühendatud humanitaar- ja reaalgümnaasium) ja tegutses hoones Narva mnt 6a, 1934–1937 "Таллиннская городская русская гимназия и средняя школа" (Tallinna linna vene gümnaasium ja keskkool), 1937–1940 Tallinna VI Gümnaasium ja Tallinna VI progümnaasium ("Таллиннская городская 6-я гимназия и 6-я прогимназия"), 1941–1944 "Таллиннская 6-я гимназия" (Tallinna 6. gümnaasium), 1944–1998 "Таллиннская 6-я средняя школа" (Tallinna 6. Keskkool). 
1999. aastast Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium.
Hooned.
Kool on paiknenud ajaloo vältel erinevatel aadressidel:
Koolitöö.
Põhikoolis on õppekeel vene keel, alates 1. klassist õpitakse süvendatult kunsti ja infotehnoloogiat ja mõnesid ained eesti ja inglise keeles. Alates 5. klassist on kaks õppesuunda: reaalained-IT ja oskusained, õpitakse süvendatult inglise ja eesti keelt. Lisaks on võimalik õppida soome, hiina, prantsuse, saksa ja hispaania keelt. Gümnaasiumis on kaks õppesuunda: reaalained-IT ja kunst-IT, millele lisandub inglise keele süvaõpe. Lisaks õpitakse soome, saksa, hispaania, hiina ja prantsuse keelt.
Helsingi Eesti Akadeemiline Klubi

Helsingi Eesti Akadeemiline Klubi ehk HEAKlubi on Helsingis tegutsev organisatsioon, mis ühendab Soomes püsivalt elavaid akadeemiliste huvidega eestlasi. 
HEAKlubi alustas tegevust 2006. aastal, 2020. aastal on Heaklubil 25 tegevliiget, 18 välisliiget ning üks auliige, Helsingi Ülikooli biotehnoloogia instituudi professor Mart Saarma. 
Klubi liikmete hulgas on õpetajaid, teadlasi, kultuurivaldkonna esindajaid, juriste, arste, ettevõtjaid jne. Klubi püüab võimaluste piires anda oma panuse Eesti teaduse, majanduse, kultuuri ja traditsioonide igakülgsele tutvustamisele Soomes ning soodustada oma tegevusega heade mõtete ja uute ideede liikumist mõlemal pool lahte. Klubi korraldab koosolekuid, teadus-, majandus- ja kultuurialaseid akadeemilisi loenguid ning pidulikke koosviibimisi Eesti tähtpäevade tähistamiseks Soomes. 
Klubi postiaadress on Helsingi Eesti Maja ja klubi teeb tihedat koostööd Eesti saatkonnaga ja Tuglase Seltsiga.
Lisaks viib klubi läbi ka oma tegevuse eesmärkidega kooskõlas olevaid heategevus- ja koostööprojekte, näiteks valge Estonia tiibklaveri hankimine Helsingi Eesti saatkonnale, Enn Soosaare raamatu "Nuripidine aastasada" soome keelde tõlkimine ja väljaandmine ning eestikeelsete laste- ja noorteraamatute osakonna loomine Helsingi Latokartano põhikooli, kus õpib sadakond eesti last eesti-soome kakskeelse õppega klassides.
Metsamori tuumaelektrijaam

Metsamori tuumaelektrijaam (Մեծամոր ատոմակայան) asub Armeenias Metsamoris, 30 kilomeetrit Jerevanist lääne pool.
Metsamori tuumajaam koosneb kahest VVER-440 tüüpi reaktoriga energiaplokist.
Jaam ehitati 1970. aastatel ja alustas tegevust 1980.
See asub maavärinaohtlikus piirkonnas. Pärast 6,9-magnituudist 1988. aasta Armeenia maavärinat, mille epitsenter paiknes 75 kilomeetri kaugusel Metsamorist, jaam suleti hoolimata sellest, et see oli projekteeritud vastu pidama ka 9-pallistele tõugetele. Mägi-Karabahhi konfliktist ajendatud Türgi ja Aserbaidžaani blokaad tõi Armeeniale kaasa elektrienergia puuduse, mistõttu valitsus otsustas 1993. aastal Metsamori jaama uuesti avada. Metsamori 2. reaktor taaskäivitati 1995. aastal. 2009. aasta seisuga tootis jaam 40% Armeenias tarbitud elektrienergiast.
Armeenia võimud kavandavad töösoleva reaktori sulgemist 2017. aastaks, soovides selle asendada uue ja turvalisemaga.
Idiolekt

Idiolekt on üksikule isikule omane keele variant, mis väljendub sõnavara, grammatika või häälduse iseärasustes.
Keelt võib vaadelda kui keelekasutuse abstraktsiooni ning ka kui paljude idiolektide kogumit, mitte asja iseeneses.
Teine vaade on, et "ideaalkeel" eksisteerib väljaspool praktilist keelekasutust ning seega on olemas "korrektne" standardkeel, millest iga üksik keelekasutaja hälbib.
Kuuldemäng

Kuuldemäng on raadios esitatav näitemäng.
SSAB

SSAB (Svenskt Stål AB) on 1978. aastal asutatud Rootsi metallitööstuse ettevõte, Põhjamaade suurim profiil- ja lehtterase tootja.
SSAB peakorter asub Stockholmis. Tootmisüksused on Rootsis Luleås, Borlänges, Oxelösundis ja Finspångis ning USA-s Montpelier's ja Mobile'is.
Ettevõtte aktsiad on noteeritud Stockholmi börsil. 2016 juuli seisuga oli ettevõttel aktsiaturul kaubeldavaid A-aktsiaid 304 miljonit ja B-aktsiaid 725 miljonit. Ettevõtte Turukapitalisatsioon oli 24 miljardit Rootsi krooni ehk 2,5 miljardit eurot.
SSAB tootis 2015. aastal 7,6 miljonit tonni terastooteid. Aastal 2016 teise kvartali lõpuks töötas ettevõttes 15 414 töötajat.
Struktuur.
SSAB on organiseeritud viide ärisegmenti.
SSAB Special Steels – globaalne vastutus karastatud ("quenched and tempered"), kuumvaltsitud ("hot-rolled") ja kõrge-tugevusega ("high-strength") terase turundamisel ja müügis. Vastutab tootmise eest Oxelösundi tehases Rootsis.
SSAB Europe – vastutus riba ("strip"), leht ("plate") ja torujate ("tubular") terastoodete eest Euroopas. Kontrollib tootmist Raahes ja Hämeenlinnas Soomes ning Luleå ja Borlänge tehastes Rootsis.
SSAB Americas – vastutus raskete terasplaatide ("heavy plate") alal Põhja-Ameerikas ning tootmise eest Montpelieri ja Mobile tehastes USA-s.
Tibnor – grupi toodete levitamine Põhjamaades ja Baltimaades.
Ruukki Construction – vastutus energiasäästlike ehitus- ja tootmislahenduste müügi eest Põhja- ja Ida-Euroopas. Ruukki sisaldab ka ettevõtet Plannja.
Ajalugu.
SSAB ajalugu ulatub tagasi aastasse 1878, mil Domnarvetis alustas tegevust metallitöökoda. 1941. aastal otsustati Luleåsse rajada lisaks veel üks metallitöökoda. Järgnevate aastakümnete jooksul kasvas mõlema metallitöökoja jõudlus. See võimaldas osta järjest uusi masinaid ja mitmekesistada tootevalikut. Aastal 1978 moodustati SSAB Svenskt Stål AB, mille põhiline omanik oli Rootsi valitsus. 1988 lisati SSAB Stockholmi börsi nimekirja.
SSAB omandas 2014. aastal 10,1 miljardi SEK väärtuses tehinguga Soome ettevõtte Rautaruukki (Ruukki Construction).
Tooted ja kaubamärgid.
SSAB peamiste toodete ja kaubamärkide hulka kuuluvad:
Majandustulemused.
2016. aasta esimese poolaasta aruande konsolideeritud tulemuste kohaselt oli ettevõtte müügikäive 2016. aasta teises kvartalis summas 14,5 miljard SEK. Perioodi kasum oli 412 miljonit SEK-i. Segmentide vaates jagunes tehtud müük ja töötajate arv järgmiselt:
SSAB Special Steels – müük 3,4 miljard SEK, töötajaid 2876.
SSAB Europe – müük 6,7 miljard SEK, töötajaid 6950.
SSAB Americas – müük 2,3 miljard SEK, töötajaid 1232.
Tibnor – müük 1,8 miljard SEK, töötajaid 1178.
Ruukki Construction – müük 1,4 miljard SEK, töötajaid 2722.
Borlänge

Borlänge on tiheasustusega paikkond Rootsis Dalarna läänis, Borlänge valla keskus.
Asulast voolab läbi Dalälven.
2010. aasta lõpus elas Borlänges 41 734 inimest.
Borlänge on tööstuslinn, kus on palju metalli- ja paberitööstusettevõtteid.
Umbes 10 km asula keskusest lõuna pool asub Dala lennujaam. Borlänge on ka raudteesõlm.
Soehavva rändrahn

Soehavva rändrahn on rändrahn Põlvamaal Põlva vallas Roosi külas. 
Rändrahnu ümbermõõt on 10,2 m, pikkus 1,2 m ning suurim diagonaal 2,9 m. Viimati mõõdeti rändrahnu 1982. aastal.
Mart Noorma

Mart Noorma (sündinud 28. märtsil 1973) on eesti füüsik ja tehnikateadlane, Tartu Ülikooli kosmose- ja kaitsetehnoloogia professor ning teaduse populariseerija. Aastast 2022 NATO küberkaitsekoostöö keskuse juhataja. 
Mart Noorma on tuntud Eesti tudengisatelliidi programmi algataja ja juhendajana ning teadust populariseeriva telesaate "Rakett 69" kohtunikuna. 
Alates 2008. aastast oli ta Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna õppeprodekaan ning aastatel 2015–2017 Tartu Ülikooli õppeprorektor. Alates 2022. aasta augustist juhib ta NATO küberkaitsekoostöö keskust.
Ta on pälvinud Valgetähe V klassi teenetemärgi ning projekti "Miljon+" ühe algatajana auhinna Vikipeedia sõber 2017.
Elulugu.
Aastatel 1979–1991 õppis Noorma Tartu 3. Keskkoolis ja 1991–2000 Tartu Ülikoolis. 1994–2000 töötas ta ühtlasi aktsiaseltsis Metrosert. Aprillis 1997 asutas Noorma sõpradega Tartu Mootorratturite Ühingu, mis on rohkem tuntud nime MC Põletajad all. 2000–2005 õppis Noorma Helsingi Tehnikaülikoolis, kus omandas tehnikateaduste magistri- ja doktorikraadi. 2000–2002 oli ta Helsingi Tehnikaülikoolis assistent, 2002–2004 samas teadur ja 2004–2005 projektijuht. Pärast ülikooli lõpetamist siirdus Noorma pooleteiseks aastaks USA-sse, kus oli külalisteadur Riiklikus Standardite ja Tehnoloogia Instituudis (National Institute of Standards and Technology, NIST).
Aastatel 2006–2007 töötas Noorma Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudis elektroonika erakorralise lektori ja teadurina. 2007–2008 oli ta samas instituudis rakendusfüüsika õppetooli erakorraline teadur. Alates 2008. aastast on ta Tartu Observatooriumi erakorraline vanemteadur, Tartu Ülikooli õppimise ja õpetamise arenduskeskuse juhataja ning loodus- ja tehnoloogiateaduskonna füüsika instituudis optilise metroloogia dotsent. Samuti on ta loodus- ja tehnoloogiateaduskonna õppeprodekaan ning kosmose- ja militaartehnoloogia töörühma juht, kes nõustab Eesti tudengisatelliidi programmi raames ESTCube-1 ehitamist.
Mart Noorma on aktiivne teaduse populariseerija ning kirjutanud mitmeid populaarteaduslikke artikleid. Ta oli Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt 2011/2012. õppeaastal välja kuulutatud teadusaasta kõneisik ning alates 2012. aasta kevadhooajast Eesti Rahvusringhäälingu teadust populariseeriva noortesaate "Rakett 69" kohtunik. Mart Noorma on olnud Eesti tudengisatelliidi programmi ja Erahuvikooli HuviTERA koostöös 2008. aastal asutatud koolinoorte kosmoseklubi Estronaudid juhendaja ning koolilaste teaduspõhise suvemaleva Teadusmalev eestvedaja.
Alates 8. märtsist 2012 on Mart Noorma Eesti teaduspoliitika komisjoni liige.
Ta on ettevõtte Milrem Robotics teadus- ja arendusdirektor.
Isiklikku.
Mart Noormal on kolm last: Timo (1995), Kris (1999) ja Karolina (2001).
2016. aastast on Mart Noorma abielus füüsik Anu Noormaga (kuni 31. märtsini 2020 Anu Reinart).
Lodža

Lodža (itaalia "loggia"), lahtine sammasrõdu või kaaristu, on ühest või mitmest küljest lahtine ruum.
Virnatäiuse koefitsient

Virnatäiuse koefitsient on nullist suurem ja ühest väiksem murdarv, millega korrutatakse läbi puidu virna mõõtmete põhjal leitud virna maht ruumimeetrites, et leida selles oleva puidu maht tihumeetrites. Kasutatakse peamiselt peenemate tarbepuidu ümarmaterjali sortimentide (paberipuit) mahtude teisendamiseks. Konkreetse virna virnatäiuse koefitsiendi väärtus sõltub virnastatud materjali nottide mõõtmetest (läbimõõt, pikkus), nottide kõverusest, koore paksusest, nottide pinna tasasusest (mühud, oksatüükad vms), võõrkehade (lumi, jää, muld, kivid, raiejäätmed vms) sisaldusest, nottide vormist (ristlõikepinna ühtlusest kogu noti ulatusest, sõltub tugevasti puuliigist ja sellest, millisest tüveosast on nott valmistatud), virna kõrgusest, nottide virnas oleku ajast, virna ladumise viisist ja hoolsusest jm asjaoludest.
Tavapraktikas kasutatakse virnatäiuse koefitsiendina kõige enam väärtusi vahemikus 0,5...0,6.
Virnatäiuse koefitsienti saab täpsemalt määrata näiteks järgmistel meetoditel:
Mõningaid näiteid virnatäiuse koefitsiendi orienteeruva väärtuse kohta (kehtivad materjali normaalse kvaliteedi ja ladumise puhul):
Herpetoloogia

Herpetoloogia on zooloogia üks harudest, mille uurimisobjektideks on roomajad ("Reptilia") ja kahepaiksed ("Amphibia").
Herpetoloogiaga tegelev zooloog on herpetoloog.
Eestis tegeleb herpetoloogiaga näiteks Riinu Rannap.
Bahreini saar

Bahreini saar (araabia keeles: جزيرة البحرين‎) on suurim saar Bahreini saarestikus.
Saar moodustab Bahreini territooriumist suurema osa, kus elab enamik riigi rahvastikust. Bahreini saare rannikut ümbritseb suhteliselt madal Pärsia lahe osa, Bahreini laht. Merepõhi on kaljune ja saarest põhja pool on ulatuslikud korallrifid. 
Suurema osa saarest moodustab madal liivakõrb. Saare põhjarannikul on 5 km laiune viljaka mullaga riba, kus kasvavad datlipalmid, mandlipuud, viigipuud ja granaatõunapuud. Saare kõrgeim tipp on Jabal ad-Dukhān (134 m), mis on saanud nime seal sageli esineva udu järgi. Enamik naftapuurauke paikneb mäe ümbruses. 
Bahreini Kuningriigi pealinn Manama asub saare kirderannikul. Saare peamine sadam on Mīnā‘ Salmān. Kolm tammi ühendavad saart Al-Muḩarraqi saarega. Kuningas Fahdi tamm ühendab saart Umm an-Na‘sāni saare kaudu Saudi Araabiaga.
Wilhelm Wrangell

Wilhelm Ferdinand Nikolai Wrangell (28. juuli / 9. august 1894 Võru – 26. detsember 1976 Lilienthal Bremeni lähedal) oli Eesti poliitik, ajaloolane, parun.
Elulugu.
Wilhelm Wrangell õppis Tallinna Toomkoolis ja Peetri Reaalkoolis, mille lõpetas 1913. aastal, aastatel 1914–1915 õppis ta Peterburi Polütehnikumis laevaehitust, seejärel lõpetas Mihhaili Suurtükiväekooli.
1917. aasta ja Vabadussõda.
Wilhelm Wrangell osales Esimeses maailmasõjas, küüditati Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee korraldusel koos 200 Eestimaa aadlikuga 1918. aastal Krasnojarskisse, kust vabanes Brest-Litovski rahulepingu alusel ja naasis Eestisse. Sama aasta detsembris astus Balti rügementi ja osales Vabadussõjas Nõukogude Punaarmeega, sai kaks korda haavata. Demobiliseeriti 1921. aastal (leitnant).
Poliitiline tegevus Eesti Vabariigis.
Aastatel 1922–1926 oli Wilhelm Wrangell Saksa-Balti Partei ja 1923–1933 Eestimaa Üldkasuliku Ühingu sekretär. 1928–1933 oli ta Saksa Kultuurvalitsuse asepresident ja 1933–1938 president. 
1939. aastal valiti ta I Riiginõukogu liikmeks, ta saavutas usaldusliku vahekorra Eesti presidendi Konstantin Pätsiga, kelle ülesandel pidas 1939. aasta septembrikriisi ajal läbirääkimisi Saksa võimudega. 
Lahkumine Eestist.
8. oktoobril 1939 Eesti riigipeale tehtud visiidil ütles ta viimasele eesti keeles: 
15. märtsil 1940 lahkus ta rongiga Saksamaale (lahkumisvisiidil ütles Konstantin Päts temale: "Te ei unusta Eestit kunagi."). Töötas Saksa välisministeeriumis, seejärel vangistasid ta Briti okupatsioonivõimud. 
22. juunil 1922 abiellus ta Ilse von Rennenkampffiga, kellega tal oli kaks tütart.
Metsamaterjal

Metsamaterjal ehk tarbepuit ("timber") on langetatud puust laasimise ja järkamisega valmistatud toode, mida kasutatakse peamiselt puidu- või tselluloositööstuse toormena või energeetikas kütusena. Sõltuvalt sellest, kas ja kui pikkadeks juppideks lõigatakse langetatud puu, eristatakse metsamaterjali puhul tüveseid (tüvelt on eemaldatud vaid oksad ja peenem ladvaosa), palke (tüvi on lõigatud suhteliselt jämedateks ja rohkem kui paarimeetrise pikkusega juppideks), notte (tüvi on lõigatud suhteliselt peeneteks ja mõne meetri pikkusteks juppideks) ja pakke (tüvi on lõigatud suhteliselt jämedateks ja lühikesteks juppideks). Metsamaterjal võib olla ka kooritud. Pikisuunas lõhestatud või lahti lõigatud pakke, notte, palke ja tüveseid aga enam metsamaterjaliks ei loeta.
Jalal kuivanud puust valmistatud metsamaterjali puhul kasutatakse sageli ka väljendit "metsakuiv".
Levinumad metsamaterjali liigid on
Väiksemas mahus valmistatakse metsamaterjalina ka latte, poste, majapalke, liipripakke, tikupakke jt erisortimente.
Jämedamate ja hinnalisemate metsamaterjali sortimentide (saepalk, vineeripakk) kogust määratakse enamasti tükkhaaval ja arvestatakse tihumeetrites, eriti hinnaliste sortimentide puhul ka kilogrammides.
Peenemate ja odavamate metsamaterjalide mahtu määratakse enamasti virnastusmahuna. Virnastatud metsamaterjali mahu määramisel kasutatakse mõõtühikuna sageli ruumimeetrit. Paberipuidu puhul arvestatakse virnastusmaht ruumimeetrites enamasti virnatäiuse koefitsiendi abil ümber tihumeetritesse.
Laasimine

Laasimine on (puit)taime tüvelt okste eemaldamine.
Laasimiseks kasutatakse saagi, kirvest, oksakääre, nuga, laasimismasinat või mitmeoperatsioonilist metsalangetusmasinat. Tänapäevasel kõrgelt mehhaniseeritud mitmeoperatsioonilisel metsalangetusmasinal (harvester) võib laasimine toimuda üheaegselt muude operatsioonidega, näiteks koos langetamise, mõõtmise ja järkamisega.
Laasitakse nii kasvavaid kui ka langetatud puid. Kasvavate puude laasimise eesmärgiks võib olla oksavaba puidu saamine, valgustingimuste parandamine puu all, inimesi või tehnoobjekte (nt elektriliinid) ohustavate okste eemaldamine vms. Langetatud puud laasitakse enamasti metsamaterjali valmistamiseks.
Langetamine

Langetamine on jalal seisvate puude kännust lahti lõikamine. Selleks kasutatakse peamiselt saagi, aga ka kirvest või kääride põhimõttel toimivaid lõikeseadmeid. 
Ajalooliselt vanim puude langetamise tööriist on kirves. Tänapäeval langetatakse enamik puid mehhaniseeritud langetusmasinatega ehk harvesteridega või mootorsaagidega.
Langetamisel kasutatakse ka muid abivahendeid, nagu langetuskiil, langetuslabidas, langetushark, vints jms.
Langetamiseks võib lugeda ka puude koos juurtega välja rebimist (vastava masinaga või lõhkelaengu abil), puude kännuosa või juurte põletamist puude pikali saamiseks (nt teatav alepõletamine) või puude ümber lükkamist.
Alexander Hoeppener

Alexander Hoeppener, ka Höppener (17. (ukj 29. detsember) 1805 – 20. september (ukj 2. oktoober) 1873) oli Tallinna raehärra.
Elulugu.
Ta põlvnes XVII sajandi lõpul Holsteinist Eestimaale Paidesse siirdunud kaupmehesuguvõsast. Tema isa oli Tallinna Suurgildi oldermann Johann Hoeppener (1774−1822) ja ema Justina Henriette Walther (suri 1813).
Ta õppis 1820−1826 Tallinnas kubermangugümnaasiumis. Seejärel astus Tartu ülikooli, kus tudeeris 1831. aastani õigusteadust; lõpetas stuudiumi 1834. aastal. Seejärel teenis Peterburis Teaduste Akadeemia valitsuskomitees. 
Hiljem asus elama Tallinna, kus ta valiti 1856. aasta 9. detsembril (ukj 21. detsembril) Tallinna raehärraks, kellena oli ametis surmani 1873. aastal.
Tema poeg, Alexander Hoeppener (1867–1945) oli pangaametnik Moskvas ja Peterburis ning aastatel 1921–1939 töötas Tallinnas, Immobilienbank in Revalis, lahkus Umsiedlungi käigus Eestist.
Dominique Lestel

Dominique Lestel (sündinud 1. septembril 1961) on prantsuse zoosemiootik ja filosoof.
Ta töötab École normale supérieure'i kognitiivteaduste osakonnas Pariisis.
École normale supérieure

École normale supérieure (ENS) on prantsuse prestiižseim kõrgkool.
Kool asub Pariisis ja on asutatud aastal 1794.
Lars Myrberg

Lars Mikael Myrberg (kuni 1987. aastani Lundgren; sündinud 23. novembril 1964 Stockholmis) on Rootsi endine poksija.
Myrberg (Lundgren) oli kokku viiekordne Rootsi meister – I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1985-1986 ja 1988 ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1983 ja 1987.
Myrberg võitis 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Grahame Cheney'le (Austraalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Myrberg (Lundgren) osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 4. maailmameistrivõistlustel (Reno, 1986), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Myrberg (Lundgren) osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 26. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1985), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Vjatšeslav Janovskile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vassili Šišovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Myrberg poksis 12. jaanuaril 1996 elukutselisena ning võitis selle kohtumise nokaudiga. Ta on tegutsenud hiljem poksitreenerina, poksiajakirjanikuna, televisioonikommentaatorina ning poksiklubi omanikuna.
Külaasundus

Külaasundus (vene keeles "сельское поселение") on 3. järgu haldusüksus ja kohaliku maaomavalitsuse üksus Venemaal. 
Külaasundus koosneb ühest või mitmest maa-asulast (alevik, küla, staniitsa, talu, kišlakk, auul jms).
Külaasundused kuuluvad munitsipaalrajoonide koosseisu. 
Venemaal oli 2010. aastal 19 591 külaasundust. 1. jaanuari 2016 seisuga oli külaasundusi 18 177.
Doris Belack

Doris Belack (26. veebruar 1926 New York – 4. oktoober 2011 New York) oli USA teatri- ja filminäitleja.
Aastal 1982 mängis ta Rita Marshalli filmis "Tootsie". Aastail 1990–2001 kehastas ta kohtunikku Margaret Barry telesarjas "Law &amp; Order".
Biograafiad (Ba)

Biograafiad (Ba) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ba".
Aleksandr Zõkov

Aleksandr Zõkov ("Александр Александрович Зыков", sündinud 28. juunil 1927 Odessas) on ukraina matemaatik.
Peamised saavutused.
Töötades omaaegses Siberi akadeemilises teaduskeskuses Novosibirskis, avaldas Zõkov 1969. aastal esimese vene keeles kirjutatud monograafia graafiteooriast. Sellest sai ta hüüdnime „vene Harary“. Tema teine, kokkuvõtlik graafiteooriaalane monograafia on tõlgitud ka inglise keelde. Zõkovi arusaam graafi struktuurist sarnaneb struktuurisemiootikas kasutatavaga. Aleksandr Zõkov on avaldanud töid algebrast ja matemaatika filosoofiast . 1980. aastatest alates on korraldanud osavõtjaterohkeid graafiteooriaalaseid „Odessa seminare“, millest kujunes välja omaette koolkond.
Osales Frank Harary vastuvõtul Tallinna Botaanikaaias 1989. aasta kevadel ja esines Eesti esimesel graafide ja rakenduste konverentsil 1991. aasta kevadel Käärikul.
Târgoviște

Târgoviște [tɨr.ˈgo.viʃ.te] on linn Rumeenias Dâmbovița maakonnas. Ta on Dâmbovița maakonna keskus.
Linn asub Ialomița jõe ääres.
Linnas elas 89 930 inimest 2002. aastal.
Rumeenia diktaator Nicolae Ceaușescu ja tema abikaasa Elena Ceaușescu hukati Târgoviștes 25. detsembril 1989.
Molinicos

Molinicos on vald Hispaanias Castilla – La Mancha autonoomses piirkonnas Albacete provintsi loodeosas.
Fuego

Fuego (hispaania keeles "Volcán de Fuego" – tule vulkaan) on kihtvulkaan Guatemala lääneosas. Asub Antigua Guatemala linna lähedal, riigi üks aktiivsemaid vulkaane. Vulkaani kõrgus on 3763 meetrit.
Hans Thomsén

Hans Evert Thomsén (27. veebruar 1942 Göteborg – 26. aprill 2004 Kungälv) oli Rootsi poksija. Tema hüüdnimi oli Hasse. 
Thomsén oli raskekaalus (üle 81 kg) neljakordne Rootsi meister aastatel 1969–1972.
Thomsén võitis 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ion Alexele (Rumeenia).
Thomsén poksis augustist 1973 kuni aprillini 1974 elukutselisena ning pidas kokku viis kohtumist, millest kaotas ühe kohtumise ja neli kohtumist jäi viiki. 
Ta tegutses hiljem poksitreenerina nii kodumaal kui ka Norras.
John McDowell

John Henry McDowell (sündinud 7. märtsil 1942 Boksburgis Lõuna-Aafrika Vabariigis) on Lõuna-Aafrika filosoof, kes on olnud Oxfordi Ülikooli University College'i liige ja on alates 1986. aastast Pittsburghi Ülikooli professor.
Ehkki ta on kirjutanud ulatuslikult metafüüsikast, epistemoloogiast, antiikfilosoofiast ja metaeetikast, on McDowelli mõjukaim töö jäänud vaimufilosoofia ja keelefilosoofia valda. 2010. aastal oli McDowell üks kolmest Andrew W. Melloni Fondi väljapaistvate saavutuste auhinna saajast. 
Kogu karjääri vältel on McDowell pidanud filosoofiat "teraapiliseks", nii et see "jätab kõik, nagu see on". Selle all mõistab ta teatud filosoofilist kvietismi (ehkki McDowell ei pea ennast "kvietistiks"). Filosoofiline kvietist usub, et filosoofia ei saa selgitada, milline on näiteks mõtte ja kõne suhe maailma, kuid see võib pakkuda filosoofiliselt problemaatiliste juhtumite uusi kirjeldusi, mis toovad segaduses filosoofi tagasi intellektuaalse rahu ("intellectual quietude") seisundisse. Samas on McDowell seda kvietistlikku vaatenurka kaitstes sidunud end kaasaegsete juhtivate filosoofide tööga, püüdes nii terapeutiliselt lahendada probleeme, mida ta peab filosoofilisteks vigadeks, kui ka arendada algu- ja eripäraseid väiteid keele, vaimu ja väärtuste kohta. Igal juhul on ta püüdnud seista vastu tema hinnangul eksliku ja reduktiivse filosoofilise naturalismi mõjule, mis domineerib tänapäeva filosoofide töödes, eriti Põhja-Ameerikas.
McDowelli vaateid enim mõjutanud on Philippa Foot, Aristoteles, Immanuel Kant, G.W.F Hegel, Gottlob Frege, Peter Strawson, Wilfrid Sellars, Ludwig Wittgenstein, Donald Davidson, Hans-Georg Gadamer, Richard Rorty ja Gareth Evans.
Hiroshima Rahukivi Ühing

Hiroshima Rahukivi Ühing on 1991. aastal loodud mittetulundusühing, mis annetab maailma rahvastele Hiroshima 6. augusti 1945 plahvatuse epitsentrist pärit tänavasillutiskive, millele on tahutud halastust sümboliseeriva jumalanna kujutis.
Rahukivi meenutab Hiroshima tragöödiat ning väljendab rahvaste püüdlust rahu poole. Seni on rahukivi annetatud rohkem kui 100 riigi esindajatele. Euroopa riigijuhtidest on selle vastu võtnud näiteks Tšehhi, Saksamaa, Islandi, Suurbritannia, Soome, Iirimaa, Norra, Läti ja Leedu liidrid ja paavst Johannes Paulus II.
Eestile presidendile Toomas Hendrik Ilvesele andsid ühingu juhid Michio Umemoto ja Yoji Okamoto mälestuskivi üle 21. oktoobril 2011. Kingitud rahukivi pärineb Hiroshima linnast Aioi silla juurest, paarisaja meetri kauguselt plahvatuse keskmest ning see on üks kunagisi trammitee sillutuskive. Tallinnas paigaldati kivi Kadrioru pargi vastvalminud Jaapani aeda.
Maarja Kruusmaa

Maarja Kruusmaa (neiupõlvenimi Maarja Sink; sündinud 4. jaanuaril 1970) on eesti arvutiteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2016).
Haridus.
Maarja Kruusmaa lõpetas 1989. aastal (elektronarvutusmasinate ja -seadmete erialal) Tallinna Polütehnikumi ning 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli arvutite ja arvutivõrkude eriala. Aastatel 1995–2002 oli ta doktoriõppes Rootsis Chalmersi Tehnikaülikoolis, kus kaitses 2002. aastal doktoritöö teemal "Repeated Path Planning for Mobile Robots in Dynamic Environments".
Töökäik.
Töötas Tartu Ülikooli Tehnoloogiainstituudi infotehnoloogia vanemteadurina aastatel 2004–2009; oli Fits.me kaasasutaja ja arendusdirektor 2009–2016. 
Ta töötab 2008. aastast Tallinna Tehnikaülikoolis: biorobootika keskuse juhataja 2008–2016; samas professor 2008–2016; infotehnoloogia teaduskonna teadusprodekaan 2015–2019; arvutisüsteemide instituudi biorobootika keskuse juhataja ja arvutisüsteemide instituudi professor alates 2017; teadusprorektor aastatel 2020–2023.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti ta 2016 tehnikateaduste alal. Ta kuulub akadeemias informaatika ja tehnikateaduste osakonda ning on akadeemia juhatuse liige (alates 2019). Ta on Teaduste Akadeemia Eesti polaaruuringute komisjoni ja Eesti Teaduste Tippkeskuste nõukogu liige.
Teadustöö.
Maarja Kruusmaa peamised uurimisvaldkonnad on biorobootika, elektroaktiivsed materjalid ja seadmed ning nende juhtimine, allveerobootika, intelligentsete robotite õppimisalgoritmid. Ta on ka ettevõtete fits.me ja SafeToAct kaasasutaja.
2020. aastal valiti ta Euroopa Komisjoni peateadusnõustajaks. 
Isiklikku.
Maarja Kruusmaa on abielus ning ta on kahe poja ja ühe tütre ema. Tema ema on maalikunstnik Lilia Sink, isa oli flötist ja helilooja Kuldar Sink. Tema onu on poliitik Tunne Kelam.
Charles Stevenson

Charles Leslie Stevenson (27. juuni 1908 Cincinnati, Ohio – 14. märts 1979 Bennington, Vermont) oli Ameerika analüütiline filosoof, keda tuntakse eelkõige tööde järgi eetikas ja esteetikas.
Stevenson oli professor Yale'i Ülikoolis 1939–1946, kuid kuna ta kaitses emotivismi, loobus ülikool tema teenetest ning 1946–1977 töötas ta Michigani Ülikoolis. Ta õppis ka Inglismaal Ludwig Wittgensteini ja G. E. Moore'i juures.
Charles Stevenson esitas sõjajärgse aja kõige keerukama põhjenduse emotivismi kaitseks. Artiklites "Eetiliste terminite emotiivne tähendus" ("The Emotive Meaning of Ethical Terms", 1937) ja "Veenvad definitsioonid" ("Persuasive Definitions", 1938) ning raamatus "Eetika ja keel" ("Ethics and Language", 1944) töötas ta välja emotiivse tähenduse teooria, mida kasutas seejärel oma veenva definitsiooni ("persuasive definition") teooria alusena. Stevenson arendas emotivismi edasi metaeetillise teooriana, mis tõmbas järsu eraldusjoone keele kognitiivsete teaduslike kasutusviiside (milles esitatakse fakte ja põhjendusi ning mis alluvad teaduse seadustele) ja mittekognitiivsete kasutusviiside vahele (milles esitatakse tundeid ja millega avaldatakse mõju).
Richard Mervyn Hare

Richard Mervyn Hare (ka R. M. Hare; 21. märts 1919 Backwell, Somerset – 29. jaanuar 2002 Ewelme, Oxfordshire) oli Briti eetik, kes oli 1966–1983 White'i moraalifilosoofia professor Oxfordi Ülikoolis ning õpetas seejärel pikka aega Florida Ülikoolis. Tema metaeetikateooriad olid mõjukad 20. sajandi teisel poolel.
Hare'i tuntakse eelkõige tema väljatöötatud preskriptivismi kui metaeetilise teooria järgi. Ta uskus, et moraalidiskursuse vormiliste joonte abil saab tõestada, et korrektsed moraaliarutlused viivad enamiku arutlejaist eelistusutilitarismi ("preference utilitarianism").
Mõnest Hare'i õpilastest, nagu Brian McGuinnessist ja Bernard Williamsist, said omakorda tuntud filosoofid. Peter Singer, keda tuntakse osalemise tõttu loomade vabastusliikumises, oli samuti Hare'i õpilane ning on otsesõnu laenanud mõned Hare'i teooriate elemendid, ehkki mitte tema universaalse preskriptivismi doktriini.
Vaated ja ideed.
Imperatiivid.
Emotivismi mõjul mõistis Hare fakte nii, et see välistas moraalifaktid. Ta ei võtnud aga omaks tähenduse verifikatsiooniteooriat ega emotiivse tähenduse kausaalset teooriat, mis taandab moraalijutu emotsionaalsele manipuleerimisele: moraalijutu tähendus ei ole seotud mitte selle perlokutiivse jõuga, vaid illokutiivse jõuga.
Herbert James Patoni loengutest Immanuel Kanti kohta ja Reginald Jacksoni artiklitest õppis Hare, et imperatiivid kuuluvad mõistuse valda. Ta hakkas uurima imperatiivide loogikat, millega tegeles Alf Ross. Artiklis "Imperative Sentences" (1949), essees "Practical Reason" ja raamatus "The Language of Morals" (1952) uuris ta kuidas saab imperatiivsetest eeldustest või imperatiivsetest ja indikatiivsetest eeldustest järeldada imperatiivseid järeldusi.
Hare eristas preskriptiivset ja deskriptiivset tähendust. Väide on preskriptiivne, kui sellest (võib-olla konjunktsioonis faktiväidetega) järeldub vähemalt üks imperatiiv. Väide on deskriptiivne, kui selle tähenduse määravad selle õige tarvituse faktilised tingimused. David Hume'i vaimus eeldatakse, et fakt saab olla motiiviks ainult sattumuslikult: soov ei ole faktiväitega siira nõustumise osa. Moraaliväitel on preskriptiivne tähendus, kuid ta võib olla osalt deskriptiivne. Väitest "A peaks φ-ma" järeldub imperatiive "A φ-gu", nii et selle väitega siiras nõustumine tähendab ülekaalukat soovi (kui A olen mina ja selle soovi rahuldamine tundub tehtav, on kavatsus), et A φ-ks. Kui keelekogukonnas on üksmeelsed põhjendid φ-miseks, näiteks et φ on nauditav, siis sellest, et A peaks φ-ma, võib järelduda deskriptiivne väide "φ-mine on nauditav". Väide "X on hea F" kirjutab ette valiku teatud skaalal näiteks F-i valija jaoks. Kui F-i hindamiseks on üksmeelsed standardid, siis sellel väitel on deskriptiivne konnotatsioon.
Sadao Araki

Sadao Araki (jaapani keeles 荒木 貞夫 "Araki Sadao"; 26. mai 1877 – 2. november 1966 Komae, Tōkyō) oli Jaapani Keiserliku Armee kindral enne Teist maailmasõda ja selle ajal.
Armeeteenistuses oli Araki 1898–1945, ta osales Vene-Jaapani sõjas, Siberi interventsioonis, Teises Hiina-Jaapani sõjas ning Teises maailmasõjas. Teenete eest pälvis ta Pühade Aarete ordeni I klassi, Kuldse Tuulelohe ordeni II klassi ning Tõusva Päikese ordeni I klassi.
Araki oli karismaatiline juht ja üks peamisi jaapani parempoolse rahvusluse teoreetikuid Jaapani keisririigi lõpul. Teda on nimetatud Jaapani fašismi üheks eestvedajaks 1920.–40. aastail.
Teda peeti Jaapani politiseerunud armee radikaalse fraktsiooni Kōdōha juhiks. Peaminister Tsuyoshi Inukai valitsuses oli Araki sõjaminister. Hiljem oli ta Fumimaro Konoe ja Kiichiro Hiranuma valitsustes haridusminister.
Pärast Teist maailmasõda mõisteti ta Tōkyō protsessil sõjakuritegudes süüdi ja talle määrati eluaegne vanglakaristus. Ta sai armu ja vabastati 1954. aastal.
Vissarion Belinski

Vissarion Grigorjevitš Belinski (vene Виссарион Григорьевич Белинский; 11. juuni (vkj. 30. mai) 1811– 7. juuni (vkj. 26. mai) 1848) oli vene kirjanduskriitik, demokraatlik publitsist ja materialistlik filosoof, läänlane.
Belinski oli Aleksandr Herzeni ja Mihhail Bakunini lähedane tuttav ning mängis suurt rolli luuletaja Nikolai Nekrassovi karjääris
Tema järgi on nime saanud Belinski linn Penza oblastis.
Jevgeni Baratõnski

Jevgeni Abramovitš Baratõnski (2. märts 1800 – 11. juuli 1844) oli vene luuletaja. Aleksandr Puškin nimetas teda Venemaa parimaks eleegiliseks poeediks. Pärast pikka unustust avastasid Baratõnski kui mõtleva poeedi taas Anna Ahmatova ja Jossif Brodski.
Jakob Böhme

Jakob Böhme (ka "Boehme" ja "Behmen"; arvatavasti 24. aprill 1575 – 17. november 1624) oli saksa kristlik müstik, teoloog ja filosoof. Teda peetakse luterluse üheks algupärasemaks mõtlejaks.
Alfred Weber

Carl David Alfred Weber (30. juuli 1868 Erfurt – 2. mai 1958 Heidelberg) oli Saksa majandusteadlane, sotsioloog ja kultuuriteoreetik, kelle tööd mõjutasid tänapäeva majandusgeograafia arengut.
Ta alustas, nagu ka ta vanem vend Max Weber, oma akadeemilist karjääri Saksamaal majandusteadlasena ja hakkas siis sotsioloogiks. Õppides ajal, mil Euroopa majandusteaduses rõhutati ajaloolist analüüsi, oli Weber nende hulgas, kes tõid valdkonda tagasi teooria ja kausaalsuse mudelid. Teda meenutatakse kõige enam – eriti majandusteaduses, regionaalteaduses ja tööprotsesside uurimises – tööstusettevõtete asukoha varajaste mudelite pärast. Kui ta tööd pöördusid sotsioloogia valdkonda, säilitas Weber siiski "filosoofia ajaloo" traditsioonidele pühendumise, töötades välja teooriaid analüüsimaks sotsiaalseid muutusi Lääne tsivilisatsioonis kui tsivilisatsiooni (intellektuaalse ja tehnoloogilise), sotsiaalsete protsesside (organisatsioonid) ja kultuuri (kunst, religioon ja filosoofia) kokkupuutekohta. Samuti avaldas ta empiirilisi ja ajaloolisi analüüse linnade ja kapitalismi kasvust ja geograafilisest levikust.
Weber jäi sõja ajaks natsistlikule Saksamaale ja oli intellektuaalse vastupanu liider. Pärast sõda oli tema kirjutistel ja õpetustel suur mõjujõud nii akadeemilistes ringkondades kui väljaspool, edendades Saksamaa inimeste jaoks filosoofilist ja poliitilist taastumist. Tema põhiline teooria on tööstusettevõtete asukoha teooria.
Mäluasutus

Mäluasutus (inglise keeles "memory institution") on asutus, mis tegeleb peamiselt info kogumise, säilitamise, töötlemise ja edastamisega. Mäluasutuste hulka kuuluvad traditsiooniliselt raamatukogud, arhiivid ja muuseumid. Eestis loetakse mäluasutuste hulka kuuluvaks vahel ka näiteks Eesti Geenivaramu või Eesti Mälu Instituut.
Mäluasutuste ülesanne ühiskonnas ongi teadmiste ning kogemuste talletamine, korrastamine ja kättesaadavaks tegemine. Mäluasutused koguvad üldistatult teabekandjaid, mis tagavad ühiskonna adekvaatse toimimise nii tänapäeval kui ka tulevikus, sest mäluta inimest on raske aidata ning mäluasutusteta ühiskond on määratud hukkumisele. 
Mäluasutused käivad kaasa tehnoloogia arenguga ja eksisteerivad 21. sajandil ka digitaalseina, kuna digitaalsel informatsioonil on suurenev tähendus ühiskonna haridus-, majandus- ja kultuurisüsteemis. Ühelt poolt tingib selle digitaalse informatsiooni kasutamise iseloom (kiirus, kättesaadavus, töötlemisvõimalused jne) ja lai levik, teiselt poolt ühiskonna kasvav orienteeritus kiirele teabevahetusele. Mäluasutused ei jää digitaalse infohalduse tingimustes üksnes passiivseteks info kogujateks, vaid vastupidi, omandavad uusi rolle ja ülesandeid ühiskonna paremal teenindamisel, olles aktiivsed digitaalse info säilitajad ja kaitsjad ning selle kasutamise korraldajad. Lisaks digitaalselt sündinud materjali kogumisele on teadmistepõhise ühiskonna arengut toetavad mäluasutused asunud digiteerima nende kogudes säilitatavaid ja väärtuslikku informatsiooni sisaldavaid ainelisi esemeid (esemeid, dokumente, raamatuid, maakaarte, helilinte jms), püüdes sellega suurendada ühiskonnaliikmete osasaamist rahva kultuuripärandist ning orienteeruda elukestva õppe vajadustele.
21. sajandil on mäluasutused üha virtuaalsemaks muutuvas elus võimalus üksikisikule, sotsiaalsele grupile ja ühiskonnale tervikuna pakkuda pidepunkte, mis annavad tunnistust väärtuste kestmisest ja aitavad teha valikuid, tagades võimaluse toetuda aegadega kogutud tarkusele.
Trofallaksis

Trofallaksis on loomade söödud ja mõnikord osaliselt seeditud toidu andmine teistele pere liikmetele. Trofallaksis on kõrgelt arenenud ühiselulistel putukatel.
Kui pugu sisu antakse edasi suust suhu, nimetatakse seda oraaltrofallaksiseks; kui aga päraku kaudu, siis anaaltrofallaksiseks.
Trofallaksist peetakse sotsiaalhomöostaasi tähtsaimaks teguriks.
Toomas Veidebaum

Toomas Veidebaum (sündinud 21. oktoobril 1946) on eesti bioloog. Alates 2008. aastast on ta Tervise Arengu Instituudi teadusdirektor.
Ta lõpetas 1970. aastal Tartu Riikliku Älikooli rakubioloogia erialal, 1970–1973 õppis aspirantuuris Tartu Riikliku Ülikooli Üld- ja Molekulaarpatoloogia Instituudis ning NSVL Teaduste Akadeemia Tsütoloogia Instituudis Leningradis. 1976. aastal kaitses ta dissertatsiooni Jüri Kärneri juhendamisel.
Aastatel 1974–1976 töötas Toomas Veidebaum TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis. Alates 1977. aastast töötas ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis, aastatel 1991–2003 oli instituudi direktor. Alates 2003. aastast töötab ta Tervise Arengu Instituudis.
Eksperimentaalbioloogia Instituut

Eksperimentaalbioloogia Instituut (lühend EBI) oli bioloogilist uurimistööd tegev teadusasutus Harkus.
See loodi 1. aprillil 1957 Tallinna Bioloogilise Eksperimentaalbaasi alusel TA Bioloogia- ja Meditsiiniteaduste Osakonna koosseisus kui Teaduste Akadeemia instituut. 1997. aastal liideti ta Eesti Maaülikooliga ning sai 2005. aastal osaks selle Põllumajandus- ja keskkonnainstituudist.
Instituudi peahoonena kasutati endist Harku mõisa häärberit. Selle lähedal asusid instituudi laborihooned ja töötajate elamud.
Instituudi töötajaid.
Instituudis on töötanud rida eesti biolooge, sealhulgas Olav Keerberg, Henn Mikelsaar, Toivo Orav, Ants-Peep Silvere, Toomas Tiivel, Galina Grossmann, Oleg Toompuu jt.
II Riigikogu

II Riigikogu volitused kestsid 7. juunist 1923 kuni 14. juunini 1926.
II Riigikogu juhatus.
II Riigikogu juhatuse algne koosseis valiti 7. juulil 1923.
II Riigikogu liikmete loend.
II Riigikogusse kuulus 23 saadikut (21,4 %) Põllumeeste Kogudest, 15 saadikut (14,0 %) Eesti Sotsiaaldemokraatlisest Tööliste Parteist, 12 saadikut (11,2 %) Eesti Tööerakonnast, 10 saadikut (9,5 %) Töörahva Ühisest Väerinnast, 8 saadikut (7,5 %) Eesti Rahvaerakonnast, 8 saadikut (7,3 %) Kristlikust Rahvaerakonnast, 5 saadikut (4,7 %) Iseseisevast Sotsialistlikust Tööliste Parteist, 4 saadikut (4,5 %) Rahvuslikust Vabameelsest Parteist, 4 saadikut (4,1 %) Vene ühendatud parteidest, 4 saadikut (3,8 %) Asunike, Riigirentnike ja Väikepõllupidajate nimekirjast, 3 saadikut (3,5 %) Saksa-Balti Erakonnast, 2 saadikut (2,2 %) Üleriikliku Majaomanikkude Seltside Liidu nimekirjast, 1 saadik (1,3 %) Üürnike Ühendus nimekirjast, 1 saadik (1,2 %) Eesti Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liidu nimekirjast.
Irene Jürna

Irene Jürna (sündinud 21. oktoobril 1952 Tallinnas) on eesti metallikunstnik. 
1974 lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi metallehistöö erialal.
Töötab Tallinna Kunstikoolis.
Regina Tõškevitš

Regina Tõškevitš (vene keeles Регина Иосифовна Тышкевич; 30. oktoober 1929 Minsk – 17. november 2019) oli valgevene matemaatik, Valgevene Riikliku Ülikooli professor ja graafiteooria ekspert. Ta oli Tyszkiewiczite, omaaegse poola aadlisuguvõsa otsene järeltulija.
Teadussaavutused.
Tõškevitš on väljatöötanud graafide astmeridade dekomponeerimise teooria (inglise keeles "degree sequences") ning klassifitseerinud graafe nende astmeridade alusel. On saanud rea tulemusi (mõned koostöös oma õpilastega) teatud klassi graafide algoritmilise tuvastatavuse ja loendatavuse kohta. Nende baasil on ta lahendanud ka klassikalisi ülesandeid. Väljatöötamisel on graafide üldine dekomponeerimise teooria. Töötab graafide esitamise teooria kallal, mis rajaneb "servagraafi" (inglise keeles "line graph") funktsiooni väärtustel. Tunneb huvi taastatavuse probleemi (inglise keeles "reconstruction conjecture") vastu.
Tunnustus.
Aastal 1998 sai Valgevene riikliku autasu raamatu "Лекции по теории графов" eest. Aastal 2009 anti talle Francisco Scorina medal. Oma päritolu ja tegevusala tõttu nimetatakse teda vene keeles aupaklikult ka "графиня Регина".
Tõškevitš Eestis.
Tõškevitš oli Tartu Ülikooli matemaatiku Uno Kaljulaidi (1941–1999) uuringute juhendaja. Ta on andnud vajalikku nõu struktuurisemiootika teoreetilise baasi loomisel.
Ta esines ka Eesti esimesel graafide ja rakenduste konverentsil 1991. aasta kevadel Käärikul.
Kuštšovskaja külaasundus

Kuštšovskaja külaasundus ("Кущёвское сельское поселение") on Venemaa Föderatsiooni 3. järgu haldusüksus ja maaomavalitsus, mis asub Krasnodari krai Kuštšovskaja rajooni keskosas. Külaasunduse keskus on Kuštšovskaja staniitsa.
Külaasunduses on 32 986 elanikku.
Asulad.
Alevikud:
Külad: 
Huutorid:
Katrin Velbaum

Katrin Velbaum (sündinud 27. oktoobril 1977 Kohtla-Järvel) on eesti filosoof.
Velbaum kaitses 2010. aastal Tartu Ülikoolis väitekirja "Nicholas Maxwelli standardse empirismi kriitika võimalused võrdluses eesmärgile suunatud empirismiga – metafüüsilised ja empiirilised argumendid" (juhendajad Rein Vihalemm ja Endla Lõhkivi) ja sai magistrikraadi. Ta jätkas filosoofiaõpinguid Tartu Ülikoolis doktorantuuris, tema doktoritöö teema on "Eesmärgi mõiste roll ja tähendus erinevates teoreetilistes käsitlustes teadusest" (juhendaja Endla Lõhkivi). 
Ta on töötanud 2011. aastast Tartu Ülikooli eetikakeskuses. 2019. aastast on töötab ta Tartu Ülikoolis filosoofia ja semiootika instituudi projektijuhina.
Katrin Velbaumilt on ilmunud kirjutisi teadusfilosoofiast ja teaduse sotsioloogiast, sealhulgas on ta käsitlenud Isaac Newtoni religioossete vaadete mõju tema teadusfilosoofilistele seisukohtadele.
2011.–2012. aasta maailma karikasari mäesuusatamises

2011.–2012. aasta maailma karikasari mäesuusatamises oli 46. ametlik maailma karikasarja hooaeg. Esimene MK-etapp toimus 22. oktoobril 2011. aastal Austrias Söldenis ja viimane peeti 18. märtsil 2012. aastal Austrias Schladmingis. Meestel oli kavas kokku 44 etappi ja naistel 37, kuigi hooaja algul oli plaanitud neid rohkem pidada, kuid ilmaolude tõttu jäi mitu etappi pidamata. Hooaja jooksul oli kavas kaks linnaetappi paralleelslaalomis, millest üks pidi toimuma Münchenis, kuid sooja ilma tõttu seda ei toimunud, ja teine oli Moskvas. Lisaks oli veel korra kavas meeskonnavõistlus Schladmingis.
Naised.
MK-sarja lõplik paremusjärjestus.
Diplomaatia (ajakiri)

Diplomaatia on eesti ajakiri, mille peateema on välispoliitika analüüs. Väljaannet trükitakse ajalehe formaadis ja levitatakse ajalehe Sirp kaasandena.
Ajakiri ilmub 2003. aastast, sagedusega kord kuus. 2020. aastal hakkas ajakiri ilmuma senise kümne korra asemel sagedusega kuus korda aastas.
Ajakiri avaldab artikleid nii Eesti kui ka välismaa autoritelt – peamiselt poliitikutelt, ajakirjanikelt, diplomaatidelt ja ekspertidelt. 
Ajakirja väljaandja on alates 2006. aastast Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus, kirjastaja SA Kultuurileht.
2023. aastast ilmub ajakiri Diplomaatia veebiajakirjana. 
Toimetajad.
Diplomaatia peatoimetajad on olnud Marianne Mikko (2003–2004), Kadri Liik (2004–2010), Iivi Anna Masso (2010–2012), Kaarel Kaas (2013–2014) ja Erkki Bahovski (2014–2020). 2023. aasta seisuga on ajakirja peatoimetaja Merily Arjakas.
Kolleegium.
Ajakirja Diplomaatia toimetuskolleegiumi kuuluvad Jaak Allik, Lauri Almann, Toomas Hendrik Ilves, Indrek Kannik, Siim Kallas, Andres Kasekamp, Riina Kionka, Jüri Luik, Tiit Matsulevitš, Marianne Mikko, Sven Mikser, Mihkel Mutt, Raul Mälk, Sven Sakkov, Harri Tiido.
Kuwana

Kuwana on linn Jaapanis Mie prefektuuri põhjaosas. Asub Kiso jõe suudmes Ise lahe ääres.
6. detsembril 2004 liideti Kuwanaga Nagashima ja Tado linn.
Kuwana oli Edo ajastul postijaam Tōkaidō ääres.
Augustis toimuvad linnas Ishidori Matsuri pidustused.
K.R.C. Genk

Koninklijke Racing Club Genk on Belgia jalgpalliklubi, mis tegutseb Genkis. See mängib riigi kõrgliigas Jupiler Pro League.
Genk on tulnud Belgia meistriks neli korda, viimati hooajal 2018–19. Lisaks on viis korda võidetud Belgia karikas ja kaks korda Belgia superkarikas.
Genk on kolmel korral jõudnud UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniirile. UEFA Euroopa Liigas on parimaks tulemuseks veerandfinaali jõudmine hooajal 2016–17.
Genkil on ka naiskond, mis mängib Belgia naiste kõrgliigas.
Pragune koosseis.
"Seisuga 7. september 2023"