tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pythagorase kolmik

Arvuteoorias nimetatakse Pythagorase kolmikuks ehk Pythagorase arvukolmikuks kolme erineva positiivse täisarvu komplekti, mille puhul kahe väiksema arvu ruutude summa võrdub suurima arvu ruuduga. Arve, mis moodustavad Pythagorase kolmiku, nimetatakse Pythagorase arvudeks. 
Pythagorase teoreemi järgi võib Pythagorase kolmiku kolme arvu käsitada ka täisnurkse kolmnurga küljepikkustena eukleidilises geomeetrias. Kolmnurk, mille küljepikkused moodustavad Pythagorase kolmiku, on täisnurkne ja sellist kolmnurka nimetatakse Pythagorase kolmnurgaks. 
Kui Pythagorase kolmiku arvud formula_1, formula_2 ja formula_3 on ühisteguriteta, siis seda kolmikut nimetatakse primitiivseks Pythagorase kolmikuks. 
Pythagorase kolmikute genereerimine.
Valemid
 formula_9
 formula_10
 formula_11
annavad mis tahes positiivsete täisarvude formula_12 korral Pythagorase kolmiku formula_13. See kolmik on primitiivne parajasti siis, kui formula_14 ja formula_15 on ühisteguriteta arvud ega ole mõlemad paaritud.
Ajalugu.
Pythagorase kolmikud leiduvad juba Babüloonia savitahvlitel, mis dateeritakse Hammurapi dünastia (Babüloonia 1. dünastia) aega (1829–1530 eKr). Kiilkirjatahvel Plimpton 322 sisaldab 15 erinevat Pythagorase kolmikut,sealhulgas formula_16, formula_17 ja formula_18, millest saab teha järelduse, et juba üle 3500 aasta tagasi oli teada meetod niisuguste kolmikute arvutamiseks. 
Vana-Egiptusest on Pythagorase kolmikute sõnaselge mainimine teada ainult ühelt demootilises kirjas papüüruselt 3. sajandist eKr, siiski arutati iseäranis kolmikute formula_4 ja formula_20 kasutamist seoses mõnede püramiidide kaldenurkadega umbes 2000 aastat enne mainitud papüürust.
Baudhājana "Śulbasūtra" Vana-Indiast 6. sajandist eKr sisaldab viis Pythagorase kolmikut.
Vana-Kreekas käsitlesid Pythagorase kolmikuid Eukleides, Proklose kommentaaride järgi Eukleidese "Elementidele" Pythagoras ja Platon ning hiljem Diophantos.
Mare Muik

Mare Muik (sündinud 23. jaanuaril 1940) on eesti pedagoog, eesti keele ja kirjanduse õpetaja.
Lapsepõlv ja kooliaastad.
Mare Muigi vanemad olid Johannes (−1953?) ja Anni (27. jaanuar 1913 – 29. detsember 2010). Ta õppis Loksa keskkoolis ja lõpetas selle 1958. aastal (IV lend).
Juba kooliajal oli Mare kirjandushuviline ja aktiivne koolinoor. Tema kujunemist mõjutas tema tädi Lilly Muik, kes andis varjunime Lill Sygisen all 1927. aastal välja luulekogu. 
Mare Muik alustas 1959. aastal õpinguid Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogia erialal. 
Tegevus Rakveres.
Pärast ülikooli lõpetamist 1963. aastal alustas ta Rakveres tööd eesti keele ja kirjanduse õpetajana. Mare Muik (hüüdnimega Mure Maik) on olnud klassijuhatajaks Rakvere Gümnaasiumi (tollal Rakvere I Keskkool) viiele klassile, sh 51. lennule ja 85. lennule.
Paljud tema õpilased peavad Mare Muiki oma lemmikõpetajaks: "Õpetaja Muigi tunnid on sama elavad kui tema isiksus." 
Ta on tegutsenud ka looduskaitseaktivistina, Rakvere linnavalitsuse (toona Rakvere Linna TSN Täitevkomitee) haridusosakonna inspektori ja metoodikuna, Tallinna Ülikooli Rakvere Kolledži õppejõuna ning tema tööd tunnustati läbi aastate korduvalt. 
Omaaegses Rakvere linnavalitsuses töötades panustas Muik looduskaitselisse tegevusse ja avaldas hulgaliselt artikleid kohalikes ning üleriiklikes ajalehtedes (Punane Täht nr 34, 20. märts 1986 jne). Samuti on Mare Muik avaldanud palju arvamusartikleid pedagoogika vallas.
Väljavõtted ajakirjandusest:
Ta on osalenud olümpiaadide ja võistluste korraldamises ning mitmete žüriide tegevuses: 
Muud.
Mare Muik tegeleb ka loovkirjutamisega. Lääne-Virumaa Keskraamatukogu algatas 2010. aastal loomekonkursi "Rakvere romanss", mille tulemuste kohta avaldati artikkel Virumaa Teatajas. Väljavõte: "Luulevormis kirjutistest leidis esiletõstmist "Romanss Viru vandele", autor Mare Muik. Žürii märkis selle puhul toredat suhtumist ja üldistusi, mis andsid edasi muutumised Viru vande andmise aegadest tänaseni. Autor on maininud neidki, kes on Viru vande pannud päriskirjandusse ja tänasesse päeva toonud." 
Muik on ka oma klassile pühendanud poeemi. See kuulus esiettekandele klassikokkutulekul aastal 2022.
Muik on olnud Rakvere Filmiklubi president, liige on algusaastaist. 
Teised Mare Muigist.
Tema eeskujul on paljud õppinud õpetajaks. Tuntud vilistlastest on temast kõnelnud ja kirjutanud näiteks Liivi Heinla, Kristi Mumm, Karmen Joller, Triin Varek ja Kaja Visnapuu.
Iisraeli kaitsejõud

Iisraeli kaitsejõud (heebrea צְבָא הַהֲגָנָה לְיִשְׂרָאֵל Tsva ha-Hagana le-Yisra'el või Tzahal (צה״ל), inglise "Israel Defense Forces", lühendatult IDF) on Iisraeli relvajõud.
Dan Ndoye

Dan Assane Ndoye (sündinud 25. oktoobril 2000 Nyonis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Bologna ja Šveitsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis Lausanne-Sport. Selle põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2018/19 Šveitsi esiliigas ning lõi 15 mänguga kuus väravat.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Nice, kuid jäi hooaja lõpuni laenule Lausanne-Sporti. 2021. aasta augustis läks Ndoye Nice'ist laenule Šveitsi kõrgliigaklubisse FC Basel, kellega sõlmis 2022. aasta veebruaris püsiva lepingu.&lt;ref name="fcb-aktuell-2021/22-Andy Pelmard"&gt;&lt;/ref&gt; Hooajal 2022/23, kui Basel jõudis UEFA Euroopa Konverentsiliigas poolfinaali, valiti Ndoye Konverentsiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2023. aasta augustis sõlmis Ndoye lepingu Bolognaga.
Šveitsi jalgpallikoondises tegi Ndoye debüüdi 24. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Hispaania vastu.
Tema ema on šveitslanna ja isa Senegali päritolu.
Robin Le Normand

Robin Aimé Robert Le Normand (sündinud 11. novembril 1996 Pabus) on Prantsusmaal sündinud Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Madridi Atlético ja Hispaania jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Stade Brestois 29. Aastatel 2013–2016 mängis ta Bresti reservmeeskonnas Prantsusmaa amatöörliigas. Ainsal korral mängis ta Bresti meeskonnas 19. märtsil 2016 Prantsusmaa esiliigakohtumises Sochaux' vastu.
2016. aasta juulis liitus ta Hispaania kõrgliigaklubiga Real Sociedad. Esimesel kahel hooajal mängis ta vaid Real Sociedadi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Real Sociedadi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 26. novembril 2018 mängus Celta de Vigo vastu. Real Sociedadi põhikoosseisu on ta kuulunud alates hooajast 2019/20. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 30. novembril 2019 mängus SD Eibari vastu. Real Sociedadiga võitis Le Normand hooaja 2019/20 Hispaania karikavõistlused. 2021. aasta oktoobris valiti Le Normand Hispaania kõrgliiga kuu parimaks mängijaks.
2024. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Madridi Atléticoga.
2023. aasta mais sai Le Normand Hispaania kodakondsuse. Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi sama aasta 15. juunil UEFA Rahvuste Liiga mängus Itaalia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 19. novembril 2023 EM-i valikmängus Gruusia vastu. 2024. aastal tuli ta Hispaania koondisega Euroopa meistriks.
Davide Frattesi

Davide Frattesi (sündinud 22. septembril 1999 Roomas) on Itaalia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Milano Internazionale ja Itaalia jalgpallikoondises.
Ta kuulus noorena Rooma Lazio ja AS Roma akadeemiatesse.
2017. aastal liitus ta Sassuologa. Sassuolo põhimeeskonnas debüteeris ta 20. detsembril 2017 Itaalia karikavõistluste kuueteistkümnendikfinaali mängus Atalanta vastu. See jäi ligi neljaks aastaks tema ainsaks mängus Sassuolo meeskonnas. Aastatel 2018–2020 oli ta laenul Itaalia esiliiga klubides: esimesel hooajal Ascolis, seejärel Empolis ning kolmandal hooajal Monzas. Monzas mängides valiti Frattesi hooajal 2020/21 Itaalia esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Sassuolo põhikoosseisus mängis ta Itaalia kõrgliigas aastatel 2021–2023 ning lõi kahe hooajaga liigas 11 väravat.
2023. aasta juulis läks Frattesi Sassuolost laenule Milano Internazionalesse. Lepingu tingimustel liitub ta hooaja lõpus Milano klubiga püsivalt. Hooajal 2023/24 tuli ta Internazionalega Itaalia meistriks.
Aastatel 2015–2021 mängis Frattesi Itaalia noortekoondistes. Itaalia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 4. juunil 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta Rahvuste Liiga mängus 18. juunil 2023 Hollandi vastu.
Dennis Lloyd

Nir Tibor (heebrea keeles ניר טיבור; sündinud 18. juunil 1993), esinejanimega Dennis Lloyd, on Iisraeli muusik, produtsent, laulja, laulukirjutaja ja multiinstrumentalist. Tema esitatud laul "Nevermind" jõudis 2016. aastal mitme riigi muusika edetabelitesse.
Lloydi peetakse üheks kõige edukamaks Iisraeli muusikuks, kelle mitu singlit on üle maailma tuntud.
Lapsepõlv ja haridus.
Nir Tibor sündis Iisraelis Tel Avivis aškenazi peres. Tema lapsepõlv möödus peamiselt Ramat-Gani linnas. Lloyd hakkas trompetit õppima 8-aastaselt. Kitarrimängu õppis ta omal käel 13-aastaselt. Ta õppis Givatayimi Thelma Yellini kunstide keskkoolis.18-aastaselt kutsuti ta Iisraeli mereväkke, kus teenis kolm aastat lahingumadrusena.
Kristjan Asllani

Kristjan Asllani (sündinud 9. märtsil 2002 Elbasanis) on Albaania jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Milano Internazionale ja Albaania jalgpallikoondises.
Ta sündis Albaanias, kuid kolis juba lapsepõlves perekonnaga Itaaliasse. 2012. aastal liitus ta Empoli noortesüsteemiga. Empoli põhimeeskonnas debüteeris ta 13. jaanuaril 2021 Itaalia karikavõistluste mängus Napoli vastu. Itaalia kõrgliigas tegi Asllani Empoli meeskonnas debüüdi hooajal 2021/22.
2022. aasta juunis läks ta Empolist laenule Milano Internazionalesse. Hooaja lõpus liitus ta Milano klubiga püsivalt. 2022. aastal võitis ta Internazionalega Itaalia superkarikafinaali, 2023. aastal nii Itaalia karikavõistlused kui ka superkarikafinaali ning 2024. aastal Itaalia meistriliiga.
Albaania jalgpallikoondises debüteeris Asllani 26. märtsil 2022 sõprusmängus Hispaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 19. novembril sõprusmängus Armeenia vastu.
Alvar Hirtentreu

Alvar Hirtentreu (sündinud 29. augustil 1938 Särevere vald, Järvamaa) on eesti endine motosportlane ja tööstusjuht.
Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1965. aastal mehaanikainsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Hirtentreu hakkas sportima Harri Templi juhendamisel, harrastas suusatamist, sportvõimlemist ja sõudmist, motospordiga tegeles aastatel 1956–1975. Ta sai NL-i ringrajasõidu meistrivõistlustel Henno Palmi korvisõitjana 500 cm3 külgvankriga mootorrattal aastal 1964 2. ja 1965 3. koha, tuli ringraja- ja hipodroomisõidus ning moto- ja talimotokrossis 15 korda Eesti meistriks, võitis aastatel 1965–1967 ja 1969 750 cm3 külgvankriga mootorrattal Kalevi suursõidu, oli Mootorrattaspordiföderatsiooni presiidiumi liige ja Kalevi motoklubi nõukogu esimees.
Hirtentreu töötas 1962. aastast katse- ja mehaanikatehases Teras, oli selle direktor ja AS-i Teras juhatuse esimees, 2010. aastast on ta Konesko AS-i Koeru tsehhi tuulegeneraatorite projekti juht.
Isiklikku.
Tema poeg Arno Hirtentreu on motosportlane, NL-i ja Eesti meister ringrajasõidus, poeg Mart-Järvo Hirtentreu on ringrajasõidus võitnud Eesti meistrivõistlustel medaleid.
Aspach (Ülem-Austria)

Aspach on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.
Colombin

Colombin ja gorge de pigeon on väljamõeldud värvinimetused, mis tähistavad kodutuvi kaelasulgede struktuurse värvuse sillerduse lillakat, roosakat, lillakassinist või lillakaspunast värvitooni ja mida on kasutatud eelkõige moe valdkonnas tekstiilide värvuse kirjeldamiseks.
Mõlema sõna kasutus seostub sillerdavate, värvust muutvate ("irisé") materjalidega. Ei "colombin" ega "gorge de pigeon" tähendusväli ei kattu täielikult eestikeelse värvinimetusega "tuvisinine".
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri mineraloogiaõpiku "Handbuch der Mineralogie" järgi on "Kolombinroth" tume punane, millesse on segatud rohkelt sinist ja veidi musta ja selle näitemineraal on granaat.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab värvuse "colombin" vasteks punakasvioleti , "gorge de pigeon" vasteks värvivahemiku erksast lillakassinisest ligikaudu lavendlivärvini .
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamatu "Color: universal language and dictionary of names" tuvivärvi ("dove", "Columbine Red") värvinimetus tähistab tumedat lillakaspunast .
Bük

Bük (saksa keeles "Wichs") on linn Ungaris Vasi komitaadis Kőszegi kreisis.
Geograafiline asend.
Bük asub Austria piirist 10 kaugusel, kreisikeskusest Kőszegist ligi 16 km idas ja komitaadikeskusest Szombathelyst umbes 20 km kirdes. Linna läbib Sopron–Szombathely raudteeliin.
Ajalugu.
Büki on ürikutes esmamainitud 1265. aastal ("Byk"). Kirik oli külas olemas aga juba 12. sajandil. Raudteeühenduse sai Bük 1860. aastatel. Suhkruvabrik ehitati külasse 1869. aastal. 1917. aastal põles suhkruvabrik maha ja seda enam ei taastatud. 1965. aastal sai Bük üleujutuses kannatada. 1950. aastate lõpul avastati Bükis soojaveeallikad. Spaa alustas tegevust 1962. aastal. Järgnevatel aastatel ehitati kuurordipiirkonda uusi basseine ja teenindusrajatisi. Alates 1970. aastatest sai Bükist rahvusvahelise tähtsusega kuurort.
Linnaks sai Bük 2007. aastal.
Tuvisinine

Tuvisinine on tuvihallist sinakamaks peetav värvitoon, kodutuvi värvi hallikassinine või jaheda sinaka tooniga hall värvus.
Nimetust kasutatakse eesti keeles peamiselt tekstiilide ja lõngade värvuse kirjeldamiseks.
Variatsioonid.
RAL Classic värvitoon 5014 "Taubenblau" on hallikassinine .
Prantsuse keeles kasutatav värvinimetus "gris tourterelle" või "tourterelle" tähistab heledat violetjashalli värvust .
Katastrivald

Katastrivald (saksa "Katastralgemeinde") on Austria, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Tšehhi, Serbia, Slovakkia, Sloveenia, Hollandi ning Itaalia Lõuna-Tirooli, Trentino, Gorizia ja Trieste provintside omavalitsusüksuste katastriallüksus. Katastrivald registreerib omandiõiguse katastris, mis on register, mis kirjeldab omandiõigust kinnistu piirijoonte järgi.
Habsburgide monarhia Kesk-Euroopa järglasriikides levinud etümoloogia pärineb saksa keelest: "Katastralgemeinde" (KG; 'katastrivald'), mitmuses "Katastralgemeinden", tõlkes itaalia keeles "comune censuario" või "comune catastale", sloveeni keeles "katastralna občina", horvaadi keeles "katastarska općina". Tšehhi ja slovaki keeltes muudeti ajaloolised nimed (tšehhi "katastrální obec", slovaki "katastrálna obec") 1928. aastal nimedeks tšehhi "katastrální území" ja slovaki "katastrálne územie" ('katastripiirkond' või 'katastriterritoorium'). Ungaris eksisteeris mõiste ja termin (ungari keeles "kataszteri község") vaid minevikus.
Ajalugu.
1764. aastal alustati keisrinna Maria Theresia korraldusel Habsburgide maade täielikku ülesmõõtmist, mille algatas Keiserliku ja Kuningliku Armee kindralstaap välimarssal Leopold Joseph von Dauni juhtimisel, kes olid saanud teadlikuks usaldusväärsete kaartide puudumisest Seitsmeaastases sõjas. Maria Theresia poeg keiser Joseph II andis 1785. aastal korralduse kogu urbaariumi kasutuselevõtuks omandimaksu jaoks. Praegune kataster valmis pärast Napoleoni sõdu alates 1817. aastast Austria keisri Franz I juhtimisel ("Franziszeischer Kataster"). Sellest ajast saadik jagunevad Austria (s.o Tsisleitaania) kroonimaad katastrivaldadeks; Ungari (Transleitaania) maadel alustati maamõõtmist 1850. aastal. Vallad kui teatud autonoomiaõigustega haldusallüksused loodi alles pärast 1848. aasta revolutsioone.
Enamik praegustest katastrivaldadest on kunagi olnud iseseisvad kommuunid ja need liideti vallareformide käigus. Neid saab edasi jagada väiksemateks küladeks ja paikkondadeks ("Ortschaften"). 2014. aastal oli Austrias 7847 katastrivalda. Maa registreerimisel kasutatakse katastrivallas üksuse tunnuseks "KG-Nr" (KG-Nummer ehk number).
Hollandi katastrivaldade ("kadastrale gemeenten") süsteem loodi umbes 1830. aastal. Valdade ühendamisel jäävad sageli katastrivallad endiseks, seega võib üks tsiviilvald koosneda rohkem kui ühest katastrivallast; aga katastrivald ei saa kunagi kuuluda rohkem kui ühele omavalitsusele.
Auerbach (Ülem-Austria)

Auerbach on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.
Alljaotused.
Auerbach koosneb kahest katastraalvallast: Auerbach ja Irnprechting. Sinna kuuluvad järgmised asulad:
Ajalugu.
1779. aastani oli Auerbach Baieri hertsogkonna osa, siis läks see koos ülejäänud "Innvierteliga" Austriale Tescheni rahu tulemusena, mis lõpetas Baieri pärilussõja. Napoleoni sõdade ajal kuulus see taas Baierile kuni 1814. aastani, mil see taasühendati Ülem-Austriaga.
Burgkirchen (Ülem-Austria)

Burgkirchen on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.
Burgkirchen asub "Innvierteli" piirkonnas. U. 30 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 61 % on talumaa. See asub ka Inni ääres ja on 8 km Austria–Saksamaa riigipiirist.
Bartosz Salamon

Bartosz Salamon (sündinud 1. mail 1991 Poznańis) on Poola jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Poola kõrgliigaklubis Poznańi Lech ja Poola jalgpallikoondises.
Poznańi Lechi noortesüsteemi kuulus Salamon aastatel 2004–2007. Seejärel mängis ta kuni 2019. aastal Itaalia klubides. 2008. aasta mais debüteeris ta Itaalia esiliigas Brescia meeskonnas. Itaalia kõrgliigas mängis ta esmakordselt hooajal 2013/14 Sampdoria meeskonnas. Itaalias mängis ta veel järgmistes klubides: Foggia Calcio (2010–2011), Pescara (2014–2015), Cagliari (2015–2017), SPAL (2017–2018, 2019–2021) ning Frosinone (2018–2019). Hooajal 2015/16 võitis ta Cagliari Itaalia esiliiga.
2021. aasta jaanuaris naasis Salamon Poznańi Lechi, kellega sõlmis kolme ja poole aasta pikkuse lepingu. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Poola meistriks ning Salamon valiti liigahooaja parimaks kaitsjaks.
Poola jalgpallikoondises tegi Salamon debüüdi 26. märtsil 2013 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta on kuulunud Poola koondisse 2016. ja 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Taupe

Taupe ([to:p], 'mutt' prantsuse keeles) ehk mutipruun on soe tume tuhmpruun värvitoon.
Värvusenimetusena inglise keeles 19. sajandi keskpaigast. Algselt tähistas tumedat tuhmi pruunikat-hallikat värvust, mis pidi olema Prantsusmaa muti karvkatte värvus keskmiselt, kuid 20. sajandil on nimetuse tähendusväli laienenud rohkemate tuhmide toonide kohta. Eesti keeles tõlgitud sageli hallikaspruuniks või pruunikashalliks, samuti on kaubanduses kasutatud värvuse märkimisel tõlget "mutipruun" või prantsuskeelset tsitaatsõna.
Variatsioonid.
Pantone värvitoon 17-0808 "Taupe Gray" on keskmine hallikaspruun , 16-0906 "Simply Taupe" soojatooniline hall , toon 16-1318 "Warm Taupe" tuhm kakaopruuniga sarnanev värvus , 16-1105 "Plaza Taupe" kergelt lillakas hall 
Veebivärv "Taupe" on tume pruunikashall .
Bart Verbruggen

Bart Verbruggen (sündinud 18. augustil 2002) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa kõrgliiga klubis Brighton &amp; Hove Albion ja Hollandi jalgpallikoondises.
Saavutused.
Isiklik
Joey Veerman

Johannes Cornelis Maria Veerman (sündinud 19. novembril 1998) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven ja Hollandi jalgpallikoondises.
Saavutused.
Klubiga.
PSV
Jerdy Schouten

Jerdy Schouten (sündinud 12. jaanuaril 1997) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven ja Hollandi jalgpallikoondises.
Maie Kivita

Maie Kivita (alates 1967. aastast Maie Maasikas; 13. veebruar 1940 Tallinn – 26. aprill 2001 Tallinn) oli eesti telerežissöör, koorijuht ja muusikapedagoog.
Elulugu.
Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja selle kõrvalt Tallinna Muusikakooli kandle erialal (Eik Toivi klassis), 1962. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal (Arvo Ratassepa klassis) ning 1970. aastal Leningradi Riikliku Teatri-, Muusika- ja Kinematograafia Instituudi telerežii alal.
Kivita töötas aastatel 1963–1965 Kadrina Keskkoolis muusikaõpetajana ja 1962–2001 Eesti Televisioonis muusikasaadete toimetuses (1966–1991 režissöörina, 1991–1998 väljastusosakonnas), oli 1966–1991 segakoori Noorus abidirigent (koor võitis 1981–1991 rahvusvahelistel konkurssidel viis kuldmedalit), segakoori Laulik dirigent, Eesti Kooriühingu konsultant ja EELK kirikumuusikakooli õppejõud. 
Tema töö ja loomingu hulka kuulub kümme muusikafilmi, laulupeosaateid, sarju "Leelo", "Väike õhtumuusika", "Noodijoontel. Populaarset filmimuusikat. Georg Ots", "Laupäevaõhtu", "Rahvamuusikud", "Kootud ilo lõngaga", "Lauluaeg"; "Koorikaja", "Lust ei lõpe" ja "Taidlusrõõm", kontserdiülekandeid, ERSO stuudiotunde.
Isiklikku.
Ta oli 1967. aastast abielus teleajakirjanik Uno Maasikaga, nende poeg Matti Maasikas on diplomaat.
Tijjani Reijnders

Tijjani Martinus Jan Reijnders Lekatompessy (sündinud 29. juulil 1998 Zwolles) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan ja Hollandi jalgpallikoondises.
Xavi Simons

"Inglise jalgpalluri kohta vaata artiklit Xavier Simons."
Xavi Quentin Shay Simons (sündinud 21. aprillil 2003 Amsterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig (laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubist Pariisi Saint-Germain) ja Hollandi jalgpallikoondises.
Saavutused.
Klubiga.
Pariisi Saint-Germain
PSV
RB Leipzig
Toomas Salm

Toomas Salm (sündinud 27. märtsil 1940 Tallinnas) on eesti sporditegelane. 
Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1967. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
Salm harrastas kergejõustikku, peamiselt odaviset, oli aastatel 1967–1968 Jõu Rapla Spordiklubi direktor, 1968–1972 ja 1977–1987 Jõu kesknõukogu instruktor ja vaneminstruktor, 1970–1973 Jõus käsipallitreener, 1970–1989 käsipallikohtunik (vabariiklik kategooria), 1972–1974 Jõu KSMK direktor, 1977–1987 Väravpalliföderatsiooni presiidiumi liige, 1987–1990 Kalevi vaneminstruktor ja treener-administraator.
Isiklikku.
Tema poeg Jüri Salm on vehkleja, vehklemistreener ja -kohtunik, poeg Juhan Salm on vehkleja ja vehklemistreener.
Jakub Kiwior

Jakub Piotr Kiwior (sündinud 15. veebruaril 2000 Tychys) on Poola jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Arsenal ja Poola jalgpallikoondises.
Saavutused.
Klubiga.
Arsenal
Taras Romanczuk

Taras Wiktorowycz Romanczuk (ukraina keeles Тарас Вікторович Романчук; sündinud 14. novembril 1991 Kovelis) on Ukrainas sündinud Poola jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Poola kõrgliiga klubis Jagiellonia Białystok ja Poola jalgpallikoondises.
Saavutused.
Klubiga.
Jagiellonia Białystok
Adam Buksa

Adam Buksa (sündinud 12. juulil 1996 Krakówis) on Poola jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Antalyaspor (laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubist Lens) ja Poola jalgpallikoondises.
Saavutused.
Klubiga.
New England Revolution
Erik Janža

Erik Janža (sündinud 21. juunil 1993 Murska Sobotas) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Poola kõrgliiga klubis Zabrze Górnik ja Sloveenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Sloveenia, Tšehhi, Küprose ja Horvaatia liigades.
Saavutused.
Klubiga.
Maribor
Vanja Drkušić

Vanja Drkušić (sündinud 30. oktoobril 1999 Novo mestos) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Sotši ja Sloveenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Sloveenia, Hollandi ja Itaalia liigades.
Žan Karničnik

Žan Karničnik (sündinud 18. septembril 1994) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Sloveenia kõrgliiga klubis Celje ja Sloveenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Bulgaaria kõrgliigas.
Saavutused.
Klubiga.
Maribor
Mura
Razgradi Ludogorets
Celje
Timi Max Elšnik

Timi Max Elšnik (sündinud 29. aprillil 1998 Ptujs) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Sloveenia kõrgliiga klubis Ljubljana Olimpija ja Sloveenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Inglismaa klubides.
Saavutused.
Klubiga.
Ljubljana Olimpija
Adam Gnezda Čerin

Adam Gnezda Čerin (sündinud 16. juulil 1999 Postojnas) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Kreeka kõrgliiga klubis Panathinaikos ja Sloveenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Sloveenia, Saksamaa ja Horvaatia liigades.
Saavutused.
Klubiga.
Panathinaikos
Eggelsberg

Eggelsberg on vald ("Marktgemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.
Eggelsberg asub "Innvierteli" piirkonnas. Umbes 20% valla territooriumist on kaetud metsaga ja 69% on talumaa. Ibmeri raba on suurim raba Austrias.
Eggelsbergi kuuluvad katastraalvallad Gundertshausen, Heimhausen, Haselreith ja Ibm.
Asulad.
Sulgudes elanike arv seisuga 1. jaanuar 2020.
Aadu Kana

Aadu Kana (sündinud 29. detsembril 1940 Tallinnas) on eesti insener, endine korvpallur ja sporditegelane.
Elulugu.
Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1964. aastal hüdrotehnika ja sanitaartehnika erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna.
Kana oli aastatel 1964–1980 tehases Metallist tehnoloogiainsener ja peainsener, 1980–1985 trusti Santehmontaaž juhataja, 1986–1987 ja 1990–1993 ehitusministri asetäitja, 1987–1989 Riikliku Ehituskomitee esimehe esimene asetäitja-Eesti NSV minister, 1993–2000 Keskkonnaministeeriumi ehitusosakonna juhataja, 2001–2010 AS-i Kunda Nordic Tsement vanemnõunik ja 2005–2010 Eesti Betooniühingu juhatuse liige, 2000. aastast Eesti volitatud insener.
Sportlasena.
Tema spordiharrastust suunas koolis Enno Karrisoo ja Kalevi spordikoolis Heino Kruus, TPI-s mängis ta Jaroslav Dudkini juhendamisel, kergejõustikuga tegeles Aleksander Tšikini käe all, tulles krossijooksus Tallinna meistriks. Ta sai korvallis 1958. aastal NSV Liidu koolinoorte spartakiaadil pronksmedali, tuli aastatel 1961, 1962 ja 1966 TPI ning 1968 Korvalliklubi Kalevi meeskonnas Eesti NSV meistriks, 1960, 1962, 1967 ja 1969 võitis Eesti NSV karika.
Ta sai Eesti NSV/ Eesti meeskonnas seenioride MM-il aastatel 1989 ja 1991 teise, 1997 ja 2000 kolmanda, 2002 ja 2005 esimese koha ning EM-il 2006 teise, 2000 ja 2007 kolmanda koha.
Sporditegelasena.
Ta oli aastatel 1980–1986 Tallinna korvpallisektsiooni esimees, 1983–1986 Eesti NSV Korvpalliföderatsiooni presiidiumi esimehe asetäitja ja 1986–1989 esimees ning 1989–1994 Korvpalliliidu president, 1990–1994 ESK juhatuse liige. Ta asutas Eesti meistrivõistlustel kuue tugevama hulgas mänginud Metallisti meeskonna (koos Rein Järvaga), rahvaspordiklubi CAF, korvpalliklubi SAMEKO ja 1991. aastal Rahvusvahelise Seenioride Korvpalliföderatsiooni (FIMBA). 2004. aastast on ta MTÜ Esto Maxibasket juhatuse liige.
Ühiskondlik tegevus.
Ta on konkursi "Aasta betoonehitis" žürii esimees ja alates 2005. aastast Harku vallavolikogu liige (olnud ehitus- ja planeerimiskomisjoni esimees), Isamaa erakonna liige, on olnud Eesti maavarade komisjoni liige.
Isiklikku.
Tema abikaasa Helgi-Mai Kana (sündinud Toivere, 10. aprill 1936 – 17. aprill 2023) võitis Eesti NSV meistrivõistlustel käsipallis kaks kulda, sulgpallis hõbeda ja pronksi ning korvpallis pronksmedali.
Eesti Rahvuslased ja Konservatiivid

Eesti Rahvuslased ja Konservatiivid on 2024. aastal asutatud Eesti rahvuskonservatiivne erakond.
Erakonna esimees on Silver Kuusik ning aseesimehed Jaak Valge ja Ants Frosch. 
Erakond registreeriti 7. augustil 2024.
Programmilised seisukohad.
Erakonna programmiliste seisukohtade järgi peab Eesti jääma rahvusriigiks. ERK peab kõiki eestlasi endaga kokkukuuluvateks ja omavahel võrdseteks. Eestlaste püsimajäämiseks tuleb seista rahvusriikluse, eesti keele, kultuuri ja identiteedi eest. ERK hindab iga inimese individuaalsust ja õigusi, aga ka ajalooliselt kujunenud ühistunnet. Ta arvestab "lugupidavalt ka teisest rahvusest Eesti põliselanikega, kui neil on Eesti identiteet nii sõnades kui ka tegudes ning nad austavad meie rahvusriiki ja on Eestile lojaalsed. Sel juhul on nad ka päriselt osa Eesti rahvast." Rahvuslik uhkus lükkab tagasi intellektuaalse ja poliitilise kultuuri kopeerimise mujalt. ERK peab oma kohuseks "teadvustada teistele Euroopa rahvastele, kuidas tunda ära poliitiliste õiguste ja kodanikuvabaduste piiramist ja õõnsat kampaanialikkust ning missuguseid probleeme võivad kaasa tuua immigratsioon ja multikultuurne ideoloogia". Erakond ei ole nõus Eestist multikultuurse ühiskonna kujundamisega. Nad peavad massilist sisserännet eksistentsiaalseks ohuks, mis "teravdab meie demograafilisi probleeme" ja kahjustab Eesti majandust. Teiste maailmaosade inimeste probleeme tuleb partei seisukohtade järgi lahendada ilma neid "välja rändama ajendamata".
Erakond peab oluliseks toetada ja arendada mõttevabadust ja arutelukultuuri, ohverdamata seda sallivuse, poliitkorrektsuse ega muul ettekäändel. Usuvabadust, arvamusvabadust, mõttevabadust, sõnavabadust ja trükivabadust ei tohi piirata. ERK pooldab nii esindusdemokraatiat kui ka rahvahääletusi, kuid peab vajalikuks lõpetada e-valimised, kuivõrd partei arvates ei saa neid senisel kujul pidada "täiesti usaldusväärseks". Kodanikud peavad saama algatada referendumeid ja valida riigipead.
ERK defineerib perekonda mehe ja naise liiduna ning peab vajalikuks korraldada referendum abielu mõiste üle. Samuti nähakse eesmärgina kasvatada sündimus vähemalt taastetasandile ja soodustada välismaal elavate eestlaste naasmist kodumaale. Erakonna järgi peab riik võtma kasutusele meetmed perevägivalla ja abortide vähenemise tagamiseks.
Ajalugu.
Erakonna Eesti Rahvuslased ja Konservatiivid asutamine sai alguse 2024. aasta 15. juunil Paides, kus kohtusid mitmed endiselt EKRE-ga seotud isikud, kes olid sisetülide tõttu erakonnast välja visatud või välja astunud. Asutamiskoosolek peeti 29. juunil Tartus, kus valiti loodava erakonna esimeheks Henn Põlluaas ning aseesimeesteks Silver Kuusik ja Paul Puustusmaa ja kinnitati 13-liikmeline juhatus. 
Juuli algul teatati erakonna loomiseks vajaliku 500 liikme kokkusaamisest. 7. augustil 2024 erakond registreeriti. 18. augustil kinnitati täiskogul põhikiri ja täiendatud programm ning valiti juhatus. Erakonna esimeheks sai Silver Kuusik ning aseesimeesteks Jaak Valge ja Ants Frosch.
Sametmust

Sametmust on üks mustjatest värvitoonidest, sameti pinna taoliselt matilt ja pehmelt sügavmust.
Värvinimetust kasutatakse eelkõige mattide pindade ja materjalide kohta, aga ka silmade, juuste, sulestiku jm värvuse kirjeldamiseks.
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." nimetab sametmusta ("sammtschwarz") puhtaimaks mustaks ja värvuse näidismineraaliks obsidiaani.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" loeb sametmusta ("velvet black") musta värvuse etalontooniks. Selle näideteks toob ta lisaks musta sameti värvusele muti karvkatte, musta kuke sabasulgede ja krüüsli sulestiku värvuse, taimedest silmoa (lehmahernes, "Vigna unguiculata") musta täpi ja mineraalidest obsidiaani.
Karvavärvus.
Sametmust ("black velvet") tšintšilja on geenimutatsiooniga, mis muudab looma näo-, pea- ja seljakarva karvatipud tumedamaks, nii et need moodustavad seljapoolel katkematu sügavmusta kasuka tšintšilja ninast sabajuureni. Külgedel on tumehall üleminekuala ja kõhualune on puhasvalge. Silmad on tumedad ja kõrvad hallid.
Rein Weber

Rein Weber (19. august 1940 – 16. august 2018) oli eesti arhitekt, geobioloog, pendli- ja "feng shui" spetsialist.
Elulugu.
Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1965. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi ning 1979. aastal Sorbonne’i ülikooli. 
Weber alustas tööd arhitektina 1960. aastal Eesti Tööstusprojektis, oli seejärel aastatel 1969–1974 Kirovi-nimelise kolhoosi projektbüroo peaarhitekt, kus ta tegeles peamiselt Haabneeme asula projektidega, alates 1974. aastast esimene vabakutseline arhitekt Eestis. Ta emigreerus seoses abiellumisega prantslannaga 1976. aastal Prantsusmaale, asus elama Pariisi ning alustas koostööd mitme prantsuse arhitektuuribürooga, võeti 1981. aastal vastu Prantsuse Arhitektide Ordu liikmeks, seejärel asutas omanimelise arhitektuuribüroo. Esimene suurem töö Pariisis oli osalemine Moskva olümpiamängude ajaks ehitatava hotelli Kosmos prantsuse arhitektide grupis. Koostöös inseneribürooga Marcel Martin valmisid Weberi käe all nii elamurajoonide planeeringud (Lamorlaye ja Jabline 1980) kui ka büroohooned ja korterelamud Pariisis ja selle äärelinnades (St. Mande ja Stains 1990). Huvi inimsõbralike ehitusmaterjalide vastu ja looduslik lähenemine arhitektuurile viis Weberi kokku geobioloogia ja "feng shui" filosoofiaga. Ta pidas oluliseks looduslike materjalide (täispuit, looduskivid, põletatud tellis jt) kasutamist ning objektile geobioloogiliselt neutraalse asukoha leidmist, uuris arhitektuursete vormide mõju inimese kehale ja vaimule.
Alates 1997. aastast uuesti Eestis elanud Weber tegutses arhitekti-geobioloogina, propageeris "feng shui" ja geobioloogia põhimõtteid, pidas neil teemadel ka loenguid, osales konverentsidel ja kirjutas artikleid arhitektuuri ja tervise teemadel ning oli Intuitiivteaduste Kooli lektor, tema õpilaste seas on Urmas Sõõrumaa ja Margit Peterson.
Weber oli Prantsusmaa eestlaste esindaja Eesti Komitees ja Eesti Vastastikuse Abistamise Seltsi Prantsusmaal abiesimees.
Rein Grünberg

Rein Grünberg (13. november 1941 Tallinn – 30. detsember 1996 Tallinn) oli eesti korvpallur ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna.
Grünberg hakkas sportima, ka korvpalli mängima Kalevi Spordikoolis Enno Karrisoo ja Heino Kruusi õhutusel ja juhendamisel. Ta tuli 1964. aastal Nõukogude Liidu üliõpilasmeistriks, aastatel 1961–1964 ja 1966 TPI (treener Jaroslav Dudkin) ning 1968 ja 1971 Tallinna Kalevi meeskonnas (treener Heino Krevald) Eesti meistriks, võitis 1960, 1962, 1964 ja 1966–1969 Eesti karikavõistlused, sai 1989 ja 1991 veteranide MM-il 2. koha, oli 1973–1989 Korvpalliföderatsiooni juhatuse liige ja 1990–1991 Korvpalliliidu peasekretär.
Grünberg töötas juhtivatel ametikohtadel: Tallinna RSN Täitevkomitee üldosakonna juhataja, Bensiinijaamade Valitsuse juhataja ja Riikliku Standardite Komitee Eesti Vabariikliku Valitsuse juhataja asetäitja.
Isiklikku.
Ta oli abielus sisearhitekt Maile Grünbergiga.
Koidu Tähed

Koidu Tähed on Sangaste kihelkonna regilauluansambel. 
Regilauluansambel sai alguse Sangastes korraldatud seminarist.
Esimene esinemine oli ansamblil 16. detsembril 2008. aastal, Eesti Rukkiseltsi korraldatud Gerd Kanteri austamise õhtul Sangaste lossis.
Florin Niță

Florin Constantin Niță (sündinud 3. juulil 1987 Bukarestis) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib väravavahina Türgi kõrgliiga klubis Gaziantep ja Rumeenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Rumeenia ja Tšehhi liigades.
Rumeenia jalgpallikoondises tegi Niță debüüdi 9. novembril 2017 sõprusmängus Türgi vastu, kui sekkus mängu teisel poolajal Ciprian Tătărușanu asemele.
Nicușor Bancu

Nicușor Silviu Bancu (sündinud 18. septembril 1992 Crâmpoias) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja ja poolkaitsjana Rumeenia kõrgliiga klubis Craiova Univeritatea ja Rumeenia jalgpallikoondises.
Rumeenia jalgpallikoondises tegi Bancu debüüdi 8. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. novembril 2021 MM-i valikmängus Liechtensteini vastu.
Saavutused.
Klubiga.
Craiova Universitatea
Andrei Burcă

Andrei Andonie Burcă (sündinud 15. aprilli 1993 Bacăus) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Okhdood ja Rumeenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Rumeenia klubides.
Balti sõjaline liit

Balti sõjaline liit oli 1940 16. juunil NSV Liidu poolt välja toodud süüdistus Lätile ja Eestile, mille sõnul olid Läti, Eesti ja Leedu moodustanud NSV Liidu vastase sõjalise pakti. Väidetavalt proovisid Baltimaad ka Soomet inkorporeerida Nõukogude vastasesse Liitu. Tänapäeva ajaloolased on pannud pakti olemasolu kindla kahtluse alla.
Mirjam Hinrikus

Mirjam Hinrikus (sündinud 5. veebruaril 1972) on eesti kirjandusteadlane. 
Haridus.
Ta lõpetas 2000. aastal Tartu Ülikooli ja kaitses 2003. aastal sealsamas magistrikraadi tööga "Dekadent ja lapsnaine A. H. Tammsaare üliõpilasnovellides". Doktorikraadi sai ta 2011. aastal samuti Tartu Ülikoolist, tema väitekirja pealkiri on "Dekadentlik modernsuskogemus A. H. Tammsaare ja nooreestlaste loomingus".
Mirjam Hinrikus on õppinud ka Tampere ja Toronto Ülikoolis ning olnud postdoktorantuuris Göteborgi Ülikoolis.
Töökäik.
Õppejõuna on Mirjam Hinrikus töötanud Tallinna Ülikoolis ja külalisteadlasena Helsingi ja Konstanzi Ülikoolis ning Berliini Vabaülikoolis. Alates 2011. aastast töötab ta Eesti Teaduste Akadeemia Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses.
Mirjam Hinrikuse peamised uurimisvaldkonnad on naturalism, dekadents ja modernism, sh intermeedialised suhted 20. sajandi esimese poole Eestis, Põhjamaades ja Euroopas laiemalt.
Ta on Karl Ristikivi Seltsi, Elias Lönnroti Seltsi, Eesti Kirjanduse Seltsi, Eesti Võrdleva Kirjandusteaduse Assotsiatsiooni ja Jaan Kaplinski Seltsi liige. Samuti kuulub ta organisatsioonidesse Association for the Advancement of Baltic Studies ja International Association of Philosophy and Literature.
Isiklikku.
Mirjam Hinrikuse ema oli kirjandusteadlane Rutt Hinrikus.
Radu Drăgușin

Radu Matei Drăgușin (sündinud 3. veebruaril 2002 Bukarestis) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Tottenham Hotspur ja Rumeenia jalgpallikoondises.
Tottenham Hotspuriga liitus ta 2024. aasta jaanuaris. Enne seda mängis ta Itaalia klubides.
Rumeenia jalgpallikoondises tegi Drăgușin debüüdi 25. märtsil 2022 sõprusmängus Kreeka vastu.
Andrei Rațiu

Andrei Florin Rațiu (sündinud 20. juunil 1998 Aiudis) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Rayo Vallecano ja Rumeenia jalgpallikoondises. Ta on varem mänginud ka Hollandis.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Rumeenia olümpiameeskonda.
Rumeenia jalgpallikoondises tegi Ratiu debüüdi 2. septembril 2021 MM-i valikmängus Islandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu.
Kotlabaea

Kotlabaea on liudikulaadsete perekond.
Neolectomycetes

Neolectomycetes on kottseente klass.
Ilona Oja Açik

Ilona Oja Açik (kuni 2005 Ilona Oja; sündinud 17. novembril 1977 Hiiumaal) on eesti keemik ja materjaliteadlane.
Haridus.
Lõpetas Kärdla Keskkooli 1996 ning Tallinna Tehnikaülikooli keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna 2001. Omandas TTÜs loodusteaduste magistri- (2003) ja doktorikraadi (2007).
Töökäik.
Töötab Tallinna Tehnikaülikoolis aastast 2002: materjaliteaduse instituudis insener 2002–2003, teadur 2003–2009, vanemteadur 2009–2016; materjali- ja keskkonnatehnoloogia instituudis vanemteadur 2017–2020, kaasprofessor tenuuris 2020–2023, alates 2023 täisprofessor tenuuris. On õhukesekileliste energiamaterjalide teaduslabori (kuni 2023 keemiliste kiletehnoloogiate teaduslabor) juhataja aastast 2017.
Teadustöö.
Põhilised uurimisvaldkonnad: õhukesed kiled keemilistel meetoditel, päikeseenergeetika materjalid.
On olnud külalisteadur Kieli Rakenduskõrgkoolis 2001–2002, Delfti Tehnikaülikoolis 2003, Viini Tehnikaülikoolis 2004 ja Berliinis 2005.
Lumetõmmuk

Lumetõmmuk ("Meottomyces dissimulans") on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Seente varasemate nimede hulka kuuluvad lume-ebamampel ("Hemiphotiota aedipus"), lumemampel ("Pholiota oedipus") ja lumetõmmukas ("Phaeogalera oedipus").
Kergejõustiku Euroopa rekordid

Euroopa kergejõustikurekordid on ratifitseerinud Euroopa Kergejõustikuliit. Arvestust peetakse kõigi olümpiamängudel ja mõnel muul võistlusel toimunud võistluste kohta. Mõnede muude võistluste mitteametlikku arvestust peavad kergejõustikustatistid. Arvestust peetakse kergejõustiku, maanteejooksu ja käimisvõistluste kohta.
100 kilomeetrit on pikim tunnustatud jooksuvõistlusdistants, samas kui üks miil on nüüdisajal ainus mittemeetermõõdustikus distants, mille World Athletics on heaks kiitnud. Tunnustamata võistluste ja võistlusalade tulemusi peetakse "Euroopa tipptulemusteks", kuid neid ei kinnitata ametlike Euroopa rekorditena.
1. jaanuaril 2024 võttis World Athletics mõiste "siseruumides" asemel kasutusele uue ingliskeelse termini "short track", kirjeldamaks võistlusi, mille käigus joostakse 200 m rajal, traditsiooniliselt ruumis.
Euroopa rekordid kinnitatakse eraldi välioludes ja siseruumides toimunud võistlustel, meeste ja naiste arvestuses, U23 ja U20 vanuseklassis.
Mehed.
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt; 
Naised.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Siserekordid.
Mehed.
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt;
Flammulaster muricatus

Flammulaster muricatus on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Seen kasvab kõdunevate lehtpuude lamatüvedel.
Pikalehine päikselill

Pikalehine päikselill ehk kahvatu päikselill ("Heliophila coronopifolia") on taimeliik ristõieliste sugukonnas.
Feldkirchen bei Mattighofen

Feldkirchen bei Mattighofen on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas. Seal asub Berglandmilchi meierei, mis on Austria suurim juustutööstus. U. 23 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 70 % on põllumaa.
Kerge elu

"Kerge elu" on Eestis toodetud teleseriaal, mis põhineb Soome formaadil "Helppo elämä". Seda näidati 2013–2014 TV3-s.
Sarja režissöörid on Raoul Suvi ja Raivo Maripuu ning stsenarist Mikko Pölla.
Franking

Franking on vald ("Gemeinde") Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.
Franking asub Ülem-Austria lääneosas, Saksamaa ja Salzburgi piiri lähedal. Vald asub merepinnast 457 m kõrgemal.
Ajalugu.
Nimi Franking tuleb vanaülemsaksa nimest "Franko" või "Francho". Nime on esmamainitud 1150. aastal ürikus nime "Ulricus von franchingenit" all. 1779. aastani oli Franking Baieri osa, pärast Tescheni rahu sõlmimist läks see Austriale.
Jaanika Põllumajanduslik Kollektiiv

Jaanika Põllumajanduslik Kollektiiv oli Eesti NSV üks esimesi kolhoose, mis tegutses 1941. aastal Nissi vallas Harjumaal.
Kollektiivi 9 asutajaliiget (neist 8 Jaanika talu sulased ja teenijad), kes kõik elasid varem Emilie Tiefile kuulunud Jaanika talus, ühinesid põllumajanduslikuks kollektiiviks, et organiseeritud ühistegelise tööga tõsta oma liikmete elujärge ja kõrvaldada sotsialismi põhimõtte alusel ühe isiku ekspluateerimise võimalus teise poolt. Talu suurus oli 196 ha, sellest põldu 30 ha ja kultiveeritud heinamaad 20 ha. Asutajatel enestel hooneid, maad ega inventari polnud. Maa lootsid nad saada riigilt, hooned Emilie Tiefilt ja elus- ning eluta inventari (5 hobust, 2 sälgu, 21 lüpsilehma, naftamootor, rehepeksumasin ja vähem inventar) Otto Tiefilt kollektiivi omanduseks tasuta.
Hilisematel suulistel andmetel oli kollektiivi esimees algul Oskar Aas, seejärel Alfred Pillet. Kollektiivi raamatupidaja oli Emilie Tief. 3. mail 1941 valiti EK(b)P Harjumaa Komitee I sekretäri juuresolekul kollektiivi esimeheks August Kiin. Harju Maakonna TSN Täitevkomitee otsusega 5. maist otsustas kinnitada Jaanika majapidamise kollektiivselt kasutatavaks majapidamiseks, ühtlasi kolhoosi liikme Emilie Tiefi ühes oma perekonnaga kolhoosi liikmeskonnast välja heita ja Jaanikalt lahkuma sundida 2 nädala jooksul. ("Emilie Tief on endise ministri Otto Tiefi abikaasa, Jaanika talund kuulus varem Tiefidele. Et võimaldada endale mugavat äraelamist, poeb reaktsiooniline Tiefide perekond ja sugukond kollektiivi õilsa nime varju. Et ära hoida kolhoosi laostumist, tuleks Tiefide sugukonnal sealt lahkuda.") 
Eesti NSV ajaloolased on kollektiivi maininud möödaminnes, pidades seda Tiefide algatatud fiktsiooniks, mille eesmärk oli säilitada kontroll oma talu üle ja vältida selle jagamist uusmaasaajatele. (Evald Laasi: "On selge, et taolistel motiividel ja taolise inimese initsiatiivil loodud "kolhoos" ei saa pretendeerida aule olla üks esimesi kolhoose Eesti NSV-s.")
Pärast Eesti taasiseseisvumist ja maa eraomandi taastamist on Eesti NSV esimese kolhoosi asutamise au küsimus oma tähtsuse kaotanud.
Nupp-punaliudik

Nupp-punaliudik ("Melastiza cornubiensis") on liudikulaadsete liik.
Seen eelistab kasvada kevadest sügiseni inimese poolt häiritud pinnasel, näiteks metsa väljaveo roobastes.
Eestiitel

Eestiitel on raamatus eeslehele järgnev ja tiitellehele eelnev lehekülg, millel on raamatu pealkiri, mõnikord ka autor, ilmumisandmed või kirjastuse signeet. Eestiitel on enamasti vähema tekstisuuruse ja -kujundusega kui tiitelleht.
Eestiitel kujunes välja 15.–16. sajandil, kui raamatute väljaandjad lasid trükkida raamatu raamatuploki tühja esimese lehega. Selle tühja lehe ülesandeks oli kaitsta raamatu tiitellehte ja frontispissi määrdumise ja kulumise eest köitmisprotsessis, samuti aja jooksul, mil arvukad raamatuplokid seisid laos köitmise ootel.
17. sajandil, mil raamatuid toodeti massiliselt, kuid köitmine polnud ikka veel kirjastamisprotsessi osa, olid raamatupoodides ja -ladudes müügis sajad ühesugused tühja välislehega raamatuplokid ning raamatumüüjate abistamiseks hakati sellele välimisele tühjale lehele trükkima tavakirjas teose pealkirja. Peagi sai see levinud standardiks.
Enne 19. sajandit hoiti raamatuid riiulites mitte seljaga, vaid eeslõikega vaataja poole. Tavaks sai kas kirjutada raamatu pealkiri eeslõikele (eeslõiketiitel) või lõigata pealkiri eestiitlilt välja ja kleepida see kaane külge, nii et jäi eeslõike ette murtuna vaatajale nähtavale. 18. sajandi lõpul, mil hakati raamatuid riiulitesse panema selg väljapoole, kleebiti eestiitlilt lõigatud pealkiri raamatu seljale.
19. sajandil hakkasid kirjastused kujundama ka raamatuselgi. Sellest ajast on arvamusi erinevaid, kas eestiitel paks raamatusse jääma või mitte. See jäi siiski levinud praktikaks ja alles 20. sajandi lõpul on kirjastused hakanud eestiitlit kulude kokkuhoiu pärast ära jätma.
Iirimaa rahvusparkide loend

Siin on loetletud Iirimaa rahvuspargid.
Allolevas tabelis on loetletud Iirimaa rahvuspargid. Esimene Iiri rahvuspark, Killarney rahvuspark, asutati 1932. aastal Kerry krahvkonnas. Hiljem on loodud veel seitse rahvusparki. Iirimaa uusim rahvuspark on Kerry Seasi rahvuspark, mis asutati 2024. aastal ning on riigi suurim ja esimene merel asuv rahvuspark.
Gnocchi alla sorrentina

Sorrento gnocchid on tüüpiline roog Campania maakonna, Sorrento piirkonna, köögis. Rooga kutsutakse ka "Strangulaprievete alla Sorrentina".
Gnocchi alla Sorrentina on tüüpiline roog õhtusöögiks. Enamasti valmistatakse seda värskest kohalikust toorainest. 
Ettevalmistus ja koostisosad.
Gnocchid valmistatakse kartulist, jahust, veest ja soolast. Neid keedetakse ja seejärel maitsestatakse tomatikastme, fiordilatte (mozzarella), parmesani ja basiilikuga . Seejärel küpsetatakse gnocchisid väikesel savipannil (itaalia keeles "pignatiello") ja serveeritakse sama panniga tulikuumalt.
Campanias kutsuti ajalooliselt gnocchi’sid "strangulaprievete’ks" .
Floristiline riikkond

Floristiline riikkond on üks seitsmest maailma piirkonnast, mida taimegeograafid eristavad neis leiduva eripärase taimestiku poolest. Neid riikkondi, mis langevad tihedalt kokku loomageograafide kaardistatud fauna riikkondadega, peetakse sageli biogeograafilisteks piirkondadeks. 
Need riikkonnad on holarktiline, neotroopiline, Tšiili-Patagoonia, Sahhaara-Araabia, Aafrika, Indo-Malai, Austraalia ja Uus-Meremaa riikkond.
Traditsioonilistes jaotustes klassifitseeritakse floristilised riikkonnad hierarhiliselt vastavalt endeemsetele perekondade või liikide olemasolule, näiteks eri floora vööndid ja piirkonnad, mõnikord ka veel suuremad domeenid. Mõned autorid eelistavad alasid mitte hierarhiliselt järjestada, viidates neile lihtsalt piirkondadena.
Taimestiku klassifitseerimiseks kasutatakse kahte eri metoodikat: füsiognoomilistel-keskkonnaparameetritel põhinev metoodika ning floristilistel seostel põhinev metoodika (st ühine perekond, liik). Floristilised riikkonnad on määratletud ennekõike neis leiduva taimede taksonoomilise koostise poolt.
Liu "et al." (2023, 2024) regionaliseerimine.
Liu "et al." kõrvutasid floristilised levikuandmed fülogeneetiliste suhetega, et nende põhjal veel täpsemalt määrata floristilised riikkonnad ja nende levikumustrid. See viis kaheksa riikkonna klassifitseerimiseni, mis on jagatud kaheks n-ö superriikkonnaks ja millest igaüks koosneb mitmest alamriikkonnast.
Nendeks kaheks superriikonnaks on Gondwana ja Lauraasia superriikkond. Gondwana levikumustriga sugukonnad on näiteks männilised, jugapuulised, kalmuselised, rabakalised, luigelillelised, upsuõielised, liilialised, plaatanilised, pojengilised, sõstralised, siniladvalised, pöögilised, kaselised ja hõbepuulised. Lauraasia levikuga on näiteks tüvijalalised, raagraikalised, palmlehikulised, käbikalised, velvitšialised, vastaklehikulised, araukaarialised, kivijugapuulised, amborellalised, pipralised, kruvipuulised ja paljud teised sugukonnad.