tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anu Saagim

Anu Saagim (Anu Nataly Saagim-Ratia; sündinud 9. aprillil 1962) on Eesti seltskonnategelane ja -ajakirjanik.
Haridus ja õpilasmalev.
Ta on lõpetanud 1980. aastal Tallinna 1. Keskkooli. Kooli ajal osales ta suviti Eesti Õpilasmaleva töös Harjumaal ja Lõuna-Eestis. Ta saavutas esikoha vabariiklikul umbrohu kitkumise võistlusel.
Töö ja looming.
Anu Saagim sai tuntuks reklaaminäitlejana 1980. aastatel Eestis tehtud telereklaamide (peamiselt režissöör Harry Egipt) ja muusikavideote kaudu. 
Sel perioodil tegi ta kaasa Eesti Telefilmi muusikafilmis "Panen aga põsepuna palgele" (1984, režissöör Kristjan Svirgsden). Ta figureerib ka Eesti telereklaamide ajalugu käsitlevas dokumentaalfilmis "Kullaketrajad" (2013, režissöörid Hardi Volmer ja Kiur Aarma), mida Soome televisioonis on näidatud pealkirja "Neuvostoliiton ainoa mainostoimisto" all.
Aastatel 2004–2008 oli ta seltskonnaajakirja Just! peatoimetaja ja 2008–2017 ajalehe Postimees meelelahutusportaali Elu24.ee peatoimetaja. Alates 1. juunist 2017 oli ta Õhtulehe veebi loovjuht. 
Pärast 2019. aasta Riigikogu valimisi töötab ta Õhtulehe TV saadete toimetaja-saatejuhina ning kirjutab tehtud teleintervjuude põhjal artikleid Õhtulehe rubriigis "Hommikusöök staariga".
Alates 2021. aastast on ta koos Mart Juure ja Raul Vaiksooga olnud elustiilidetektiivi mängiv püsitegelane ETV saatesarjas "Kodukäijad".
Teosed.
Ta on soome keelest tõlkinud Kari Heusala raamatu "Naise seksuaalsus" (Tallinn, Crosfield 2007).
Ta on osalenud Soome telesarjas "Valhetta ja rakkautta" (1997, režissöör Jussi Parviainen) ja dokumentaalsarjas "Totuus rakkaudesta" (2013, režissöör Jani Pyylampi). 
Ta on mänginud ka mängufilmides, näiteks noortefilmis "Sigade revolutsioon" (2004, režissöörid Jaak Kilmi ja René Reinumägi) ning komöödiafilmis "Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta" (2011, režissöörid Andres Maimik ja Rain Tolk) Elukapteni naist.
Poliitiline tegevus.
Anu Saagim kandideeris 2019. aasta Riigikogu valimistel erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas ja kogus 667 häält, millega ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Pärast keskkooli lõpetamist läks ta fiktiivabieluga Soome elama, abielu lahutati. Peagi abiellus ta soome-rootsi ärimehe Carl Danhammeriga, kolis Rootsi, et teda tagasi Nõukogude Liitu ei saadetaks, sai elamisloa ja varsti pärast seda lahutas abielu.
1994. aastal abiellus ta Soome disaineri Ristomatti Ratiaga. 2016. aasta veebruaris lahutasid nad abielu.
Saagimi suvekodu on Saaremaal.
Maarja Vaino

Maarja Vaino (neiuna Maarja Helme; sündinud 24. aprillil 1976) on eesti kirjandusteadlane.
2017. aastast on ta Tallinna Kirjanduskeskuse direktor.
Haridus.
Vaino on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti filoloogia erialal ning kaitsnud Tallinna Ülikoolis 2011. aastal "cum laude" doktoritöö eesti kirjandus- ja kultuuriuuringute alal (doktoritöö teema oli "Irratsionaalsuse poeetika A. H. Tammsaare loomingus", juhendaja Rein Veidemann). Doktoritöö sai üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil valdkondade ja tasemete ülese peapreemia ning valiti Tallinna Ülikooli üliõpilaste teadustööde konkursil humanitaarteaduste doktoritööde kategoorias 2012. aasta parimaks. Doktoritöö täiendatud ja laiemale lugejaskonnale mõeldud versioon ilmus raamatuna "Tammsaare irratsionaalsuse poeetika" (Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2016, 264 lk; ISBN 9789985796641).
Töö ja looming.
Ta oli aastatel 2005–2016 A. H. Tammsaare muuseumi juhataja. 2017. aastast on ta Tallinna Kirjanduskeskuse direktor.
Alates 2015. aastast on Vaino esinenud ajalehe Postimees kolumnistina ning Vikerraadio päevakommentaaride ühe autorina.
Aastatel 2016–2020 juhtis ta Vikerraadios kultuurisaadet "Vasar" (sh 2018. aasta lõpuni koos Peeter Helmega) ning 2020. aasta sügisest kuni 2024. aasta märtsini oli ta saate "Loetud ja kirjutatud" üks saatejuhte. 2022–2024 on ta olnud ETV2 saate "Kultuuristuudio. Arutelu" üks saatejuhte.
2019. aastal ilmus uurimus Mati Undi loomingust, "Mati Undi hämaruse poeetika" (Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2019, 191 lk, ISBN 9789949684229).
2019. aastal valiti Maarja Vaino Tallinna Ülikooli sajandi vilistlaste hulka.
Maarja Vaino on Eesti Kirjanike Liidu liige, Eesti Kirjanike Muuseumide Ühingu juhatuse esimees, kirjandusliku rühmituse 14NÜ liige, ICOM ICLM liige ning kuulub Eesti Kultuuriministeeriumi Muuseuminõukogu teaduskomisjoni.
Isiklikku.
Maarja Vaino on Sirje ja Mart Helme tütar ning Martin Helme kaksikõde. Tema õde on tõlketeoreetik ja tõlkija Triin van Doorslaer.
Maarja Vainol on kaks last. Tema elukaaslane on kirjandusteadlane Toomas Haug.
Vasegravüür

Vasegravüür ehk vaselõige on vanim sügavtrükimenetlus, mille puhul joonistus graveeritakse vaskplaati. 
Vasegravüür on ka selles tehnikas teostatud kunstiteos.
Vasegravüüri võimalused.
Vaselõikes kasutatakse motiivi edasiandmiseks erineva jämeduse ja tihedusega jooni ning kolmnurkseid või rombikujulisi punkte. Joont iseloomustab selle peenenemine otstes, mis eristab seda ofordijoonest. 
Vaskplaadile graveerimise plussiks on võimalus kujutatavat väga üksikasjalikult edasi anda, kasutades selleks paindliku kontuuri ja pinnaviirutusi.
Vaselõikeplaat annab ligi 200 väga head, 600 head ja 800 keskpärast tõmmist.
Ajalugu.
Vasegravüür kasvas välja kullassepakunstist ilmselt 15. sajandi algul Lõuna-Saksamaal ning levis peatselt Itaaliasse ja Madalmaadesse. 
Vasegravüüris saavutati tehniline täius juba Martin Schongaueri (1430–1491) ja Albrecht Düreri teostes. 
16. sajandil sai vaselõige kõige kasutatavamaks paljundusviisiks (eriti itaalia ja prantsuse kunstis, kus põhieesmärgiks kujunes maaliteoste reprodutseerimine).
Iiri punane setter

Iiri punane setter on üks neljast setteritõust. 
Ta on tumepunakasruuge ühevärviline koer. Karv on üsna pikk ja siidine ning see vajab tihti harjamist. Iiri setter on 64–69 cm kõrge, isased kaaluvad 27–32 kg, emased 24–29 kg. Iiri setteri eluiga on tavaliselt 11–12 aastat.
Iiri setter on väga aktiivne tõug ning vajab iga päev pikki jalutuskäike ja vabalt jooksmist. Neid on aga vaja eriti hästi treenida käsklustele ja tagasikutsele kuuletuma.
Iiri setterid saavad hästi läbi laste, teiste koerte ja muude koduloomadega, kuigi väikeloomade puhul võib probleemiks saada iiri setteri jahikoera loomus ning väga väikeste laste jaoks võib ta osutuda liiga ülevoolavalt müravaks.
Iiri setter ei talu pikka üksiolemist, ta vajab inimese seltskonda. Ta ei sobi hästi valvekoeraks, sest ei ole ennastkehtestava ega agressiivse loomuga ning tervitab külalisi rõõmsalt. Küll aga sobib iiri setter hästi abi- või teraapiakoeraks haiglas või koolis.
Jaanus Vaiksoo

Jaanus Vaiksoo (sündinud 5. jaanuaril 1967 Paides) on eesti kirjandusteadlane, õpetaja ja lastekirjanik. 
Hariduskäik.
Ta lõpetas 1985. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 1990. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keel ja kirjanduse eriala "cum laude". Täiendanud end Greifswaldi (DAAD-stipendium, 1992-93), Viini (Herderi-stipendium, 1995-96) ja Tampere ülikoolis (1997-98) kirjandusteaduse alal. Kaitses 1994. aastal Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritööd "August Gailiti romaani "Toomas Nipernaadi" lugemismudelid" ja avaldas 1995. aastal selle töö alusel kirjutatud teose "Gailit ja Nipernaadi".
Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 2005.
Akadeemiliselt on ta korporatsioon Sakala liige.
Töökäik.
Aastatel 1991–2000 oli J. Vaiksoo Tallinna ülikooli eesti kirjanduse õppetooli õppejõud ning tegeles eesti kirjanduse ajaloo ja retseptsiooni uurimisega, 1993–1995 oli ta Tallinna Reaalkooli õpetaja, 2000–2005 Rocca al Mare Kooli humanitaarainete õppetooli juhataja ja emakeeleõpetaja, 2012–2015 samas koolis kultuuri õppetooli juhataja. Töötanud 2008–2012 ajakirja Keel ja Kirjandus kirjandusteaduse toimetajana. Aastast 2015 ajakirja Eesti Jahimees peatoimetaja. 
Looming.
Kirjandusteadus.
Tema valdkond kirjandusteadlasena on 19. sajandi teise poole ja 20. sajandi esimese poole eesti kirjandus. Peale selle tunneb ta huvi kirjandusteooria (nt hermeneutika, retseptsiooniteooria) ja saksakeelse kirjanduse vastu.
Vaiksoo on avaldanud rohkelt kirjandusteaduslikku publitsistikat, sh mahukaid järelsõnu eesti romaanidele ("Toomas Nipernaadi", "Põrgupõhja uus Vanapagan", "Mäeküla piimamees") ja germanofiilina saksakeelsete kirjanike (näiteks Ernst Jandl) loomingut populariseerivaid ülevaateid.
Lastekirjandus.
Alates 2000. aastast, mil ilmus Vaiksoo esimene lasteraamat "Neli hommikut ja üks õhtu", on ta avaldanud lastele üle kahekümne jutu- ja luuleraamatu ning kuulub tänapäeva eesti olulisemate lastekirjanike hulka. Tema lasteloomingule on omane seikluslikkus, huumor ja looduslähedane elukujutus. 
Lisaks lasteraamatutele on Jaanus Vaiksoo kirjutanud aabitsa (koos Sirje Toomlaga), stsenaariumi ETV lastesaatele „Saame kokku Tomi juures” 2006–2011 (koos Wimbergiga) ja telefilmile „Jaagupi jõulud“ (2005) ning libreto Estonia poistekoori seiklusooperile „Kastanid tulest“ (2017). Mitmeid Jaanus Vaiksoo luuletusi on viisistanud Andres Lemba. 2019. aasta üldlaulupeol kõlas nende ühisloominguna laul „Vanaisa“ poiste- ja meeskooride esituses. Avaldanud humoristliku epigrammikogu "Loode-Eesti regionaalhaigla elulood" (2018, kunstnik Jüri Mildeberg).
Tõlkeid.
Ta on eesti keelde tõlkinud mh Leo Perutzi romaanid "Turlupin" ja "Rootsi ratsanik" ning Ernst Jandli luuletusi (ilmunud ajakirjades Vikerkaar 1999, nr 5–6, ja Looming 2002, nr 11).
Eklektitsism

Eklektitsism (kr "eklektikos" 'väljavaliv') ehk eklektika on
filosoofias, usulistes õpetustes, kunstis jm rakendatav erinevate vaadete, tõekspidamiste ja hinnangute ning stiilide ja laadide ühendamine. Tavaliselt mõeldakse eklektitsismi all erinevate vaadete, tõekspidamiste jne. sellist ühendamist, mis pole piisavalt põhimõttekindel, sisaldades ilmseid vasturääkivusi, kokkusobimatust.
Argentiina dogi

Argentiina dogi aretati 1920. aastal. Tõu aluseks võeti Cordoba võitluskoer – valge mastifitüüpi koer, keda kasutati härja- ja koeravõitlustel. Argentiina dogi on hea jahipartner, ustav koduvalvur ja tema hoolde saab ka lapsi jätta. Uue koeratõuna tunnistati 1973. aastal.
Bullmastif

Bullmastif on suurekasvuline tömbi koonuga koeratõug. 
Bullmastif aretati 19. sajandi Inglismaal inglise mastifist ja inglise buldogist. Aretustöö eesmärk oli saada valvekoer, kes kaitseks jahipidamiseks kasutatavaid kinnistuid röövpüüdjate eest. Puhtaverelise tõuna tunnustati seda 1924. aastal.
Inglise mastif

Inglise mastif ehk inglise dogi (ka mastif) on suurt kasvu inglise koeratõug.
Britid aretasid mastifi kõige puhtamas vormis. Inglise mastif aretati valvuriks – inglastel olid suured lossid ja maavaldused, kus koerad öösiti ringi liikusid.
Kahtla

Kahtla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Külas asuvad Kahtla Lasteaed-Põhikool, Laimjala Vassilius Suure kirik ja Kahtla kalmistu.
Seal asub Kahtla laid.
Kahtla küla karjamaal (bussipeatusest 2,5 km lääneloode pool) asub üks Saaremaa kahest kaitse all olevast rauaaja vanema poole asulast (Kahtla asulakoht). Maadevahe jõe ja Pöide–Valjala vaheliste soiste alade servas asuvat muistset asustuskeskust uuris 1976.–1979. aastani Vello Lõugas. Kahtla kivikirstkalmed on esimesed endise Pöide kihelkonna alal avastatud varase rauaaja kalmed.
1176

1176. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1171 1172 1173 1174 1175 - 1176 - 1177 1178 1179 1180 1181
1175

1175. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1170 1171 1172 1173 1174 - 1175 - 1176 1177 1178 1179 1180
Anijala

Anijala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) kuulus küla Lääne-Saare valda.
2014. aastani kuulus küla Kaarma valda. Ajalooliselt on ta kuulunud Kärla kihelkonda.
Undva

Undva on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Undvas asub Undva nina ja Undva pank.
Veeremäe

Veeremäe on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Tagalahe ääres.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Kihelkonna valda ja kandis nime Veere.
Veere külas asub kalasadam.
Küla lääneosas asub Kõlaja soo.
Külas lõppeb Kuressaare–Kihelkonna–Veere maantee.
Veeremäe külas asub kivikalme "Suurvare", mis on arvatud arheoloogiamälestiseks.
Hirmuste

Hirmuste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Lähim küla on kirdes asuv Kõrkküla.
Hirmuste maadel Naakamäel on leitud inimasustuse jälgi 2. aastatuhandest eKr (Naakamäe asulakoht).
Kirjalikult mainiti 1645 isikut "Hirmuste Hanß" ja 1798 talurühma "Hirmus". See kant asus Kärla kihelkonnas ja kuulus Kaarma-Suuremõisa mõisale.
Küla lõunaosa tuntakse Taterselja nime all. Seda on mainitud 1798 kujul "Tatraselja" ja 1900. aasta paiku kujul Таттерселья.
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas, 2014. aastani kuulus küla Kärla valda.
Badajoz

Badajoz on linn Hispaanias Extremadura autonoomses piirkonnas, Badajozi provintsi keskus. Asub Guadiana jõe vasakul kaldal Portugali piiri lähedal.
Badajoz on piiskopilinn. Linnas on 1238. aastal ehitatud toomkirik.
Donostia

Donostia ehk San Sebastián (baski "Donostia"; hispaania "San Sebastián", ametlik nimi "Donostia-San Sebastián") on linn Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas, Gipuzkoa provintsi, Donostialdea ja Donostia valla keskus. Asub Biskaia lahe ääres 18 km kaugusel Prantsusmaa piirist, 103 km kaugusel Vitoria-Gasteizist ja 473 km kaugusel Madridist. Geograafilised koordinaadid on 43°19 N, 1°59′ E.
Kõrgus merepinnast on 6 m. 
Donostia linn moodustab põhiosa Donostia vallast. Donostia on ka Donostia linnastu keskus. 
Donostia oli 2016. aasta Euroopa kultuuripealinn (koos Wrocławiga).
Transport.
Donostia lennujaam asub Hondarribias.
Sport.
Linnas asub jalgpalliklubi Real Sociedad.
San Sebastián

"San Sebastián" tähendab hispaania keeles 'püha Sebastianus (püha Sebastian)'.
Seda nime kannab mitu kohta:
Kajaani linn

Kajaani on linn Soomes, Kainuu maakonna keskus.
Kajaani linn asutati Per Brahe korraldusega 6. märtsist 1651. Tollal elas seal umbes 400 inimest.
1. jaanuaril 2007 liideti Kajaaniga Vuolijoki vald.
Linna pindala on 2264 km², millest veepindala on 429 km².
Haridus ja teadus.
Kajaanis asub 1992. aastal asutatud Kajaani rakenduskõrgkool.
2019. aasta juunis otsustas Euroopa kõrgjõudlusega andmetöötluse ühisettevõte (EuroHPC) paigutada Kajaani ühe Euroopa hiidarvutitest.
UEFA Meistrite Liiga

UEFA Meistrite Liiga (inglise keeles "UEFA Champions League") on Euroopa jalgpalliliidu UEFA alates hooajast 1992–1993 igal aastal korraldatav rahvusvaheline turniir parimatele klubimeeskondadele. Meistrite Liiga eelkäija oli 1955–1956 hooajast mängitud Euroopa karikas.
Meistrite Liiga korraldati esialgu kahe 4 meeskonnast koosneva alagrupiga, kus turniirisüsteemis selgitati võitjad, kes kohtusid finaalis. Võistlust laiendati hooajal 1994–1995 16 meeskonnale. Tänapäeval osaleb Meistrite Liigas juba 32 meeskonda, kes on jaotatud kaheksasse 4 meeskonnaga alagruppi. Alagrupis mängitakse kaks ringi, iga vastasega kodus ja võõrsil. Alagrupi kaks paremat meeskonda jätkavad kaheksandikfinaalis, kolmandaks jäänu pääseb UEFA karika kolmandasse vooru ja viimaseks jäänu langeb välja.
Kaheksandikfinaali pääsenud meeskonnad loositakse paaridesse, mille järel mängitakse olümpiasüsteemis kuni võitja selgumiseni. Kõik paarid mängivad omavahel kaks mängu, kodus ja võõrsil, ning võitja selgub kahe mängu kokkuvõttes löödud väravate järgi. Kui väravate vahe on võrdne, otsustab võõrsil löödud väravate arv. Selle võrdsuse korral mängitakse lisaaeg ja vajadusel võetakse kasutusele penaltiseeria.
Praegu on kasutusel kuues karikas. Esimesed viis on jäädavalt oma valdusse saanud Madridi Real (1966), Amsterdami Ajax (1973), Müncheni Bayern (1976), AC Milan (1994), Liverpool F.C. (2005) ja Madridi Real (2014). Karika omandamiseks on tarvis see võita 3 korda järjest (Real, Ajax, Bayern) või 5 korda ühtekokku.
1960–2004 sai liiga võitja õiguse mängida Lõuna-Ameerika klubide meistriga Kontinentidevahelisele karikale. Alates 2005 saab liiga võitja õiguse mängida kõigi maailmajagude parimate meeskondade osavõtul peetaval klubide MM-il.
Läbi aegade on kõige rohkem, 14 korda võitnud Euroopa karika või Meistrite Liiga võitnud Madridi Real. AC Milan on karika võitnud 7, järgnevad kuue võiduga Liverpool ja Bayern, viie võiduga Barcelona ja nelja võiduga Ajax. Riikidest on kõige rohkem kordi karikas läinud Hispaaniasse (19), Inglismaale (14), Itaaliasse (12), Saksamaale (8) ja Hollandisse (6).
Francisco Gento on võitnud karika kõige rohkem ehk 6 korda (kõik Madridi Realiga). Clarence Seedorf on võitnud karika kõige suurema arvu klubide meeskonnas – 3 klubiga. Frank Rijkaard on karika võitnud samuti 3 klubiga, neist 2 korda mängijana ja 1 korra treenerina. Treenerina on karika kõige rohkem ehk neli korda võitnud Carlo Ancelotti, 2003. ja 2007. aastal Milaniga ning 2014. ja 2022. aastal Madridi Realiga. Ancelotti on samuti treeneritest enim kordi finaali jõudnud (viis korda).
Kui arvestada üksnes Meistrite Liigat, siis on 2022. aasta seisuga kõige rohkem väravaid löönud Cristiano Ronaldo (140), Lionel Messi (125), Robert Lewandowski (86), Karim Benzema (86), Raúl (71) ja Ruud van Nistelrooy (56).
1174

1174. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1169 1170 1171 1172 1173 - 1174 - 1175 1176 1177 1178 1179
1173

1173. aasta (MCLXXIII) oli 12. sajandi 73. aasta.
1172

1172. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1167 1168 1169 1170 1171 - 1172 - 1173 1174 1175 1176 1177
1171

1171. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1166 1167 1168 1169 1170 - 1171 - 1172 1173 1174 1175 1176
1170

1170 (MCLXX) oli 12. sajandi 70. aasta.
1168

1168. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1163 1164 1165 1166 1167 - 1168 - 1169 1170 1171 1172 1173
1169

1169. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1164 1165 1166 1167 1168 - 1169 - 1170 1171 1172 1173 1174
1166

1166. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1161 1162 1163 1164 1165 - 1166 - 1167 1168 1169 1170 1171
1165

1165. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1160 1161 1162 1163 1164 - 1165 - 1166 1167 1168 1169 1170
1164

1164. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1159 1160 1161 1162 1163 - 1164 - 1165 1166 1167 1168 1169
1163

1163. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1158 1159 1160 1161 1162 - 1163 - 1164 1165 1166 1167 1168
1162

1162. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1157 1158 1159 1160 1161 - 1162 - 1163 1164 1165 1166 1167
1161

1161. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 
Aastad: 1156 1157 1158 1159 1160 - 1161 - 1162 1163 1164 1165 1166
1160

1160. aasta (MCLX) oli 12. sajandi 60. aasta.
1158

1158. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1153 1154 1155 1156 1157 - 1158 - 1159 1160 1161 1162 1163
1159

1159. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1154 1155 1156 1157 1158 - 1159 - 1160 1161 1162 1163 1164
1156

1156. aasta (MCLVI) oli 12. sajandi 56. aasta.
1155

1155. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1150 1151 1152 1153 1154 - 1155 - 1156 1157 1158 1159 1160
1153

1153. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1148 1149 1150 1151 1152 - 1153 - 1154 1155 1156 1157 1158
1152

1152. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1147 1148 1149 1150 1151 - 1152 - 1153 1154 1155 1156 1157
1151

1151. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1146 1147 1148 1149 1150 - 1151 - 1152 1153 1154 1155 1156
1150

1150. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1145 1146 1147 1148 1149 - 1150 - 1151 1152 1153 1154 1155
1149

1149. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1144 1145 1146 1147 1148 - 1149 - 1150 1151 1152 1153 1154
1148

1148. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1143 1144 1145 1146 1147 - 1148 - 1149 1150 1151 1152 1153
1147

1147. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1142 1143 1144 1145 1146 - 1147 - 1148 1149 1150 1151 1152
1146

1146. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1141 1142 1143 1144 1145 - 1146 - 1147 1148 1149 1150 1151
1145

1145. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1140 1141 1142 1143 1144 - 1145 - 1146 1147 1148 1149 1150
2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 46. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 12. mail Kopenhaagenis Parken Stadiumil. 
Taani sai korraldusõiguse, kui Olsen Brothers võitis 2000. aastal Stockholmis. Eurovisioon algas Olsen Brothersi esinemisega. 
Õhtujuhid olid Natasja Crone Back ja Søren Pilmark. 
Võistluse võitis Eesti, keda esindasid Tanel Padar, Dave Benton &amp; 2XL lauluga "Everybody". Dave Benton on esimene mustanahaline, kes on Eurovisiooni võitnud.
2001. aasta Eurovisiooni logoks oli neli rõngast, mis moodustasid südame. Neli rõngast olid ka lava kujunduses ja valgustuskonstruktsioonis.
Korraldajatel oli võistluse organiseerimisel probleeme: muret tekitas rahastamine ja sobiva toimumispaiga leidmine. Võistlus otsustati korraldada Parkeni jalgpallistaadionil, kui staadioni omanik nõustus rajatisele lisama eemaldatava katuse. See lahendus tegi Parkenist suurima võistlushalli, kus Eurovisioon oli iial aset leidnud (ja on jäänudki suurimaks lauluvõistluseks). Staadionile mahtus võistlusele kaasa elama 38 000 inimest, kuid probleeme oli ka sellega, sest üldises melus jäi lava paljudele pealtvaatajatele kaugeks ning tasapinnal (murul) olnud publik ei näinud laval toimuvat.
Vaheesituse ajal oli laval Taani bänd Aqua.
Võistluse favoriitideks olid Prantsusmaa, Taani, Kreeka ja ka Sloveenia. Hääletuse edenedes hakkasid võidu pärast duelli pidama Taani ja Eesti. 2001. aasta Eurovisiooni üllatusvõitjaks tuli Eesti, kellele andis maksimumi, 12 punkti, kokku 9 riiki.
Hindamissüsteem.
Kõik osavõtvad riigid said hinnata oma kümmet lemmikut. Kasutati punkte 12, 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1.
1144

1144. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1139 1140 1141 1142 1143 - 1144 - 1145 1146 1147 1148 1149
1143

1143. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1138 1139 1140 1141 1142 - 1143 - 1144 1145 1146 1147 1148
Maarianhamina linn

Maarianhamina (rootsi keeles "Mariehamn") on Soome Ahvenamaa maakonna pealinn. Asub Ahvenanmanneri saarel Põhjalahe ääres.
Seisuga 30. aprill 2014 elas linnas 11 445 inimest. See moodustab ligi poole Ahvenamaa rahvaarvust.
89,5% linna elanikest räägib emakeelena rootsi keelt.
Maarianhamina on enamiku ida poolt Rootsi sõitvate laevade vahepeatus. Tallinki, Silja Line'i ja Viking Line'i reisilaevad, mis sõidavad nii Tallinnast kui ka Helsingist või Turust Rootsi, teevad Maarianhaminas vahepeatuse.
Maarianhaminas on Ahvenamaa meremuuseum ja selle osa muuseumlaev Pommern.
Ajalugu.
Linn asutati 21. veebruaril 1861 ning sai nime 'Maria sadam' Venemaa keisri Aleksander II abikaasa Maria Aleksandrovna järgi. Linna kohal asus varem Jomala valda kuulunud Övernäsi küla, millest on järel ainult üks eluhoone kesklinna kagunurgas, Övernässtugan. Arhitekt Georg Theodor von Chiewitzi koostatud 1871 heaks kiidetud planeeringut järgiti 1960. aastateni.
Linn arenes algul aeglaselt, kuni sinna 1869. aastal elama asunud kaupmees Nikolai Sittkoff muretses oma esimese purjelaeva ning pani aluse Maarianhamina arengule meresõidulinnana. Hilisematest reederitest oli tähtsaim Gustaf Erikson, kes sai meresõidunõuniku tiitli. Eriksonil oli kümneid purje-, auru- ja mootorlaevu, mis moodustasid 1930. aastatel üle poole kõigist Maarianhaminas registreeritud alustest.
1142

1142. aasta (MCXLII) oli 12. sajandi 42. aasta.
Pommern

Pommern (esialgse nimega "Mneme") on neljamastiline purje- ja muuseumlaev, mida peetakse Ahvenamaa üheks sümboliks. Laev seisab Ahvenamaa Läänesadamas ja on avatud külastajatele oma esialgsel kujul.
Ajalugu.
Laev ehitati 1903. aastal Šotimaal kaubalaevaks. Temaga veeti Lõuna-Aafrikast sisse salpeetrit, hiljem veeti Austraaliast vilja Inglismaale ja Iirimaale ning puitu Soomest ja Lõuna-Aafrikast Austraaliasse. Laevale mahtus 49 000 viljakotti.
1923. aastal ostis Kreekalt laeva kapten Gustav Erikson ja see viidi Ahvenamaale.
1939. aastal tegi Pommern viimase merereisi. Teisest maailmasõjast alates on laev seisnud Maarianhamina sadamas.
1952. aastal kinkisid Eriksoni pärijad laeva linnale, mis laeva restaureeris.
1141

1141. aasta (MCXLI) oli 12. sajandi 41. aasta.
Metro Luminal

Metro Luminal on 1988. aastal moodustatud eesti "post-punk"'i / alternatiivroki ansambel.
Ajalugu.
Bändi moodustasid Tallinnas 1988. aasta märtsis ansambli Ükskõik liikmed Allan Vainola, Rainer Jancis ja Mait Vaik. Ansambel sai tuntuks 1990. aastail, aga teatud ringkonnis oli ta kultusbänd juba eelnenud kümnendi lõpupoole. Koguneti 1986. aastal nime all Ükskõik, mis aasta pärast Metro Luminali vastu vahetus. Muusikalise poole lõi Rainer Jancis, sõnad kirjutasid eranditult Andres Rodionov ja Mait Vaik. Tänu bändi omanäolisele kõlapildile (mida iseloomustati kui depressiivrokki) kogusid nad kiirelt tuntust. 1990. aastate tõeliseks kultuslooks sai "Isa tuli koju". Alates 1996. aastast, kui bändist lahkus Allan Vainola, muutus Metro Luminal pigem eksperimentaalmuusika projektiks, kus peafiguuriks oli Rainer Jancis. 2004. aastal andis bänd välja albumi "Reboot", 2008. aastal ilmus plaat "Sassis".
2014. aastal ilmus Rainer Jancise sulest ansamblist rääkiv raamat "Valgus tunneli lõpus. Unenägu Metro Luminalist".
Muud.
Metro Luminal on mõjutanud paljusid Eesti bände. Olulise märgi on jätnud Eesti rokkmuusika ajalukku ka liikmete kõrval- ja jätkuprojektid: Vennaskond, Sõpruse Puiestee – Allan Vainola, Mait Vaik, Alumiinium, Sinu Sädelev Sõber – Allan Vainola, Modern Ethic – Rainer Jancis, Kosmikud – Andres Vana, Kristo Rajasaare.
1140

1140. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 
Aastad: 1135 1136 1137 1138 1139 - 1140 - 1141 1142 1143 1144 1145
1134

1134. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 
Aastad: 1129 1130 1131 1132 1133 - 1134 - 1135 1136 1137 1138 1139
1135

1135. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 
Aastad: 1130 1131 1132 1133 1134 - 1135 - 1136 1137 1138 1139 1140
1137

1137. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 
Aastad: 1132 1133 1134 1135 1136 - 1137 - 1138 1139 1140 1141 1142
1138

1138. aasta (MCXXXVIII) oli 12. sajandi 38. aasta.
1139

1139. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 
Aastad: 1134 1135 1136 1137 1138 - 1139 - 1140 1141 1142 1143 1144
Põhjanael

Põhjanael (harvem nimetatud ka "Põhjatäheks") on Väikese Karu tähtkuju (Eesti tähistaevas Väikese Vankri) heledaim täht. 
Põhjanael asub taeva põhjapoolusest praegu umbes 44 kaareminuti kaugusel (see kaugus muutub Maa telje pretsessiooni tõttu). Tema otsetõus on 2h31m49,08s ja kääne on +89°15'50.79" (epohh 2000.0). 
Põhjapoolkeral näib kogu tähistaevas tiirlevat ümber Põhjanaela.
Nimi.
Põhjanaela traditsiooniline ladinakeelne nimi on Stella Polaris ehk Polaris. 
Sõna 'nael' vihjab muistsele uskumusele, et taevas on Põhjanaelaga paika naelutatud. 
Astronoomias on tähe süstemaatiline nimi α" Ursae Minoris (lühendatult α" UMi või Alpha UMi.
Teised tähistused on 1 UMi, HD 8890 ja HR 424.
Põhjanael taevakehana.
Põhjanael on kolmiktäht, mille koosseisus on Polaris A, Polaris Ab ja Polaris B. Tema absoluutne heledus on –4,6M ja keskmine näiv heledus 2,005m ning kaugus Päikesesüsteemist 432 ± 7 valgusaastat. 
Polaris A on F7 Ib-II spektriklassi ülihiid, mis on Päikesest umbes 2000 korda heledam. Põhjanael on jõudnud täheevolutsiooni perioodi, kus tähe temperatuur, mõõtmed ja heledus muutuvad suhteliselt kiiresti. Praegu on täht aeglaselt muutumas sinisest ülihiiust väga suurte mõõtmetega punaseks ülihiiuks, hetkel on ta kollane-valge ülihiid. Põhjanael on ka meile lähim klassikaliste tsefeiidide hulka kuuluv täht, tema heledus muutub korrapäraselt perioodiga 3,97 päeva, nii periood kui amplituud muutuvad aeglaselt. Heleduse pulsatsioonide amplituud oli 2004 aastal 0,04m.
Polaris Ab on F6V spektriklassi kääbustäht, mis tiirleb umbes 18,5 astronoomilise ühiku kaugusel ümber Polaris A tiirlemisperioodiga umbes 30 aastat. Tema näiv heledus on 9,2m. Polaris Ab massiks on Hubble'i nimelise kosmoseteleskoobiga määratud 1,26 ± 0,14 Päikese massi.
Polaris B on heledaim tuntud kaaslastest, tema näiv heledus on 8,2m. Tegu on Päikesest veidi kuumema kollase kääbustähega, mille spektriklass on F3V. Polaris B kaugus Põhjanaelast on 18,5 kaaresekundit, taevasfääri tasandisse projitseeritud orbiidi raadius on 2000 astronoomilist ühikut. Seda Põhjanaela kaaslast on võimalik vaadelda juba üsna väikese teleskoobiga.
Kasutamine orienteerumiseks.
Põhjanaela järgi saab põhjapoolkeral (välja arvatud põhjapooluse lähedal) määrata põhjasuunda. See omakorda võimaldab kindlaks teha teised ilmakaared ning lihtsustab oluliselt öist navigeerimist. Põhjanaela järgi saab põhjasuuna kindlaks teha oluliselt täpsemini kui kompassi järgi, sest Maa geograafiline põhjapoolus ja magnetiline põhjapoolus ei asu kõikjal samas suunas. Eestis on nende pooluste vaheline hälve mõni kaarekraad, kuid leidub paiku, kus see on palju suurem. Põhjanaela abil saab väga täpset põhjasuunda lihtsalt määrata kaks korda (tähe)ööpäevas, siis kui täht asub alumises või ülemises kulminatsioonis.
Lõunapoolkeral ei ole taeva lõunapooluse läheduses heledat tähte, seepärast kasutatakse seal lõunasuuna määramiseks Lõunaristi.
1132

1132. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 
Aastad: 1127 1128 1129 1130 1131 - 1132 - 1133 1134 1135 1136 1137
1131

1131. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 
Aastad: 1126 1127 1128 1129 1130 - 1131 - 1132 1133 1134 1135 1136
1130

1130. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 
Aastad: 1125 1126 1127 1128 1129 - 1130 - 1131 1132 1133 1134 1135
1110

1110. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad - 1110. aastad - 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad
Aastad: 1105 1106 1107 1108 1109 - 1110 - 1111 1112 1113 1114 1115
2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Eurovisiooni lauluvõistlus 2003 oli 48. Eurovisiooni lauluvõistlus. See toimus 24. mail 2003 Skonto Hallis Riias Lätis. 
Õhtujuhid olid Marie N (2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitja) ja Renārs Kaupers, kes on Läti bändi Brainstormi solist. Brainstorm jäi 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus kolmandaks. See oli teine kord, kui Eurovisiooni lauluvõistlus juhtisid kaks endist osalejat. Esimene kord toimus see aastal 1991. 
2003. aasta Eurovisiooni võitis Türgi esineja Sertab Erener lauluga "Everyway that I can". Sertab Erneri laul oli tüüpiline Türgi poprütmiga laul. 2003. aastal laulis Türgi esimest korda Eurovisiooni ajaloos inglise keeles.
Belgiat esitav Urban Trad jäi teisele kohale. Nende laul "Sanomi" oli väljamõeldud keeles.
Kõige skandaalsem osaleja oli Venemaa duett t.A.T.u., kellel oli juba enne Eurovisiooni lauluvõistlust suur edu Euroopas. Lauluvõistlusel nad katkestasid proovid ühe laulja haigestumise tõttu. Enne seda oli t.A.T.u. lubanud šokeerivat esinemist, kuid nüüd jäi see ära. t.A.T.u. oli kõige suurem favoriit, kuid kokkuvõttes jäi ta võitjast taha vaid kolme punktiga ja tuli kolmandaks. 
Hääletamisprotseduuri lõpus, enne viimase punktiandjariigi Sloveenia eel, oli võimalus võita kolmel riigil: Türgil, Venemaal ja Belgial. Sloveenia kinnitas Türgi võitjaks, andes Türgile kümme punkti. Kaksteist punkti andis Sloveenia küll Venemaale, kuid see ei tõstnud Venemaad esimeseks. 
Suurbritannia ansambel Jemini läks suure neliku riiki esindades ajalukku sellega, et ei saanud ühtki punkti. 
Venemaa protesteeris lõpptulemuste üle. Iiri televaatajate hääletus ebaõnnestus ja Iirimaa otsustas kasutada žüriid. Žürii ei andnud Venemaale ja Türgile ühtegi punkti. Žürii kasutamine rahvahääletuse ebaõnnestumisel on Euroopa Ringhäälingute Liidu reeglite järgi täiesti lubatud.
Lihvketas

Lihvketas on abrasiivmaterjalist tööpinnaga tööriist, mis on loodud terase, roostevaba terase, alumiiniumi, valumalmi, valuterase, kivi, betooni jne. lihvimiseks ning sellisteks tööoperatsioonideks nagu puhastamine, keevisõmbluse lihvimine, liitekohtade ettevalmistus jms. Lihvkettad monteeritakse käsimasinatele ja nende lubatud joonkiirus on kuni 80 m/s. Kettal antud kiirust ei tohi ületada.
Montevideo

Montevideo on Uruguay pealinn ja riigi suurim linn. Asub La Plata lahe põhjakaldal.
Ajalugu.
1680. aastal rajasid portugallased linna kohale kindluse, mis muutus peagi salakaubanduse keskuseks. Montevideo on asutatud 18. sajandil. 1726. aastal rajasid hispaanlased salakaubandusega võitlemiseks Montevideo kindluse, mille ümber tekkis linn. 1776. aastast kuulus La Plata asekuningriigi koosseisu. Uruguay pealinnaks sai 1828. aastal. 20. sajandi alguses saabus linna palju immigrante Euroopast.
Elanikkond.
Montevideo elanikest on 88% Euroopa päritolu, kolmandik elanikest on Itaalia päritolu.
Kliima.
Linnas on subtroopiline kliima. Jaanuari keskmine temperatuur on +23 °C, juulis +10 °C. Aasta keskmine sademete hulk jääb alla 1000 mm.
Haridus.
Montevideo Vabariiklik Ülikool on rajatud 1849. aastal.
Sport.
1930. aastal toimusid linnas esimesed jalgpalli MM-võistlused.
Ajutine Valitsus (ansambel)

Ajutine Valitsus oli Eesti punkrockansambel 1980–1981.
1107

1107. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad - 1100. aastad - 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 
Aastad: 1102 1103 1104 1105 1106 - 1107 - 1108 1109 1110 1111 1112
1108

1108. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad - 1100. aastad - 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 
Aastad: 1103 1104 1105 1106 1107 - 1108 - 1109 1110 1111 1112 1113
1109

1109. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad - 1100. aastad - 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 
Aastad: 1104 1105 1106 1107 1108 - 1109 - 1110 1111 1112 1113 1114
Ferdinand Piloty

Ferdinand Piloty (28. august 1786 – 8. jaanuar 1844 München) oli saksa litograaf.
Ta õppis Moritz Kellerhoveni ja Johann Christian von Mannlichi juures Münchenis.
Litograafia juurde jõudis Piloty, kui Baieri õueraamatukogu direktor Johann Christoph von Aretin otsustas 1807. aastal toetada litograafiatöökoja rajamist ja palkas joonistajaid, nende seas Piloty, uue graafikaliigiga tegelema.
Piloty kujunes osavaks litograafiajoonistajaks ning ta töötas Müncheni ja Schleissheimi kunstikogude reprodutseerimisel. 
Ferdinand Piloty oli maalikunstnik Karl von Piloty isa.
Marseille Olympique

Olympique de Marseille on 1899. aastal Marseilles asutatud Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1-s. On tulnud kaheksa korda Prantsusmaa meistriks ja võitnud kümme karikat.
Klubi edukaim periood oli 1990. aastate alguses, kui neljal aastal tulid Prantsusmaa meistriks. Meistriks tuldi ka viiendat korda, kui see otsus tühistati, kuna klubi juht Bernard Tapie oli segatud skandaali vastasmeeskonna mängijate äraostmises. 1993. aastal võitis klubi ka UEFA Meistrite Liiga. Aasta hiljem klubi langes nõrgemasse liigasse finantsraskuste tõttu. Sealt tõusti siiski kiiresti kõrgliigasse tagasi.
1991. aastal võitis Jean-Pierre Papin Marseille Olympique'is mängides Ballon d'Ori ja 1971. aastal Josip Skoblar Euroopa Kuldsaapa.
Marseille Olympique'i ja Paris Saint-Germaini vaheline derbi on tuntud nimega "Le Classique".
Praegune koosseis.
"Seisuga 13. jaanuar 2021"
Puulõige

Puulõige on vanim graafikatehnika. Tegemist on kõrgtrükiga ja trükkimisel kasutatakse puuplaati. Kuulub koos puugravüüriga ksülograafia tehnikate hulka.
Iseloomulik.
Iseloomulikuks on tugevad jooned ja pindade kontrastid. Suuremate pindade puhul jätab tõmmisele jäljed ka puusüü. 
Puulõikeplaat annab ligi 1000 tõmmist.
Ajalugu.
Puulõige võeti kasutusele paberi tootmise algusega samal ajal. Hiinas praktiseeriti ksülograafiat piltide ja tekstide paljundamisel juba 7. sajandil, seitsesada aastat varem kui Euroopas. Puulõikes raamatu kuldajastu oli Hiinas 10.–12. sajandil. Hiljem tekkis seal värviline puulõiketehnikas raamat, millest vanim teadaolev eksemplar pärineb aastast 1340. Värvilise puulõike õitseag kestis Hiinas 16. sajandini. Hiinast levis puulõikeraamat Jaapanisse ja Koreasse. Euroopas valmistati puulõiketehnikas kõigepealt usulisi pilte ja mängukaarte.
Kõrgtrükk

Kõrgtrükk on trükitehnika, mille puhul paberile jätavad jälje värviga määritud trükiplaadi kõrgemad osad.
Teisaldatava tüübi leiutas Hiinas keraamilise trükikirja abil aastal 1040 pKr Põhja-Songi dünastia ajal leiutaja Bi Sheng (990–1051).
Tehnika.
Siledast plaadist uuristatakse välja need osad, mis paberil peavad paberikarva jääma. Olulisemad tehnikad on linool- ja puulõige (nimetus vastavalt trükiplaadi materjalile). Puuduseks loetakse peente ja täpsete joonte saamise keerukust.
Sügavtrükk

Sügavtrükk on trükitehnika, mille puhul kujutis kantakse trükiplaadilt paberile trükipressi abil. Kujutise jätab trükiplaadi uuretes olev trükivärv.
Tehnika.
Sellise viisi suureks plussiks on väga peente ja täpsete joonte saamise võimalus. Pikka aega kasutati sügavtrükki raamatute illustreerimisel. Tähtsamad tehnikad on vasegravüür, kuivnõel, ofort, akvatinta, pehmelakk ja metsotinto.
Lametrükk

Lametrükk on trükitehnika, mille puhul trükiplaadi pind on täiesti tasane. Värvi kinnitamiseks kasutatakse mitmeid keemilisi ja fotokeemilisi võtteid. 
Tuntuimad lametrükimenetlused on litograafia ehk kivitrükk ja ofsettrükk. Trükitava poolimava pinna teatud osad võivad olla tindi suhtes vastuvõtlikud, samas kui teised (tühjad osad) lükkavad selle tagasi.
Euroopa meistrite karikavõistlused

Euroopa meistrite karikavõistlused (inglise European Champion Clubs' Cup; prantsuse Coupe des Clubs Champions Européens) oli aastatel 1955–1992 UEFA korraldatud Euroopa jalgpalliklubide kõrgeim võistlus. Karikavõistlustel said osaleda Euroopa põhiliigade meistrid, nii eelmise kui sama aasta võitjad. Võistluse ametlik nimetus oli algusaegadel prantsuskeelne ja ka karika pani välja Prantsuse ajaleht L'Équipe.
Võistlus toimus nii, et meeskonnad loositi paaridesse ja kohtuti kaks korda (kodus/võõrsil). Edasipääseja otsustas kahe mängu kokkuvõtlik seis. Kui kahe mängu kokkuvõttes oli seis viigiline, siis mängiti kolmas, otsustav lisamäng. Alates 1967. aastast sai otsustavaks võõral väljakul löödud väravate arv. Kui ka see oli mõlemal meeskonnal ühesugune, siis otsustas edasipääseja loos. 1971. aastal asendati loos mängujärgse penaltiseeriaga.
1992/1993. hooajal sarja mängusüsteemi ja nime muudeti, kuid karika nimi jäi endiseks. Sellest sündis tänapäevane UEFA Meistrite Liiga.
Reynoldsi arv

Reynoldsi arv (tähis Re) on vooliste (vedelike ja gaaside) voolamise laadi (laminaarne või turbulentne) määrav dimensioonita suurus. Arv on nimetatud Osborne Reynoldsi järgi, kes kirjeldas seda 1883. aastal.
Arv saadakse voolisele mõjuva inertsijõu jagamisel kujumuutust takistavate jõududega:
 formula_1,
kus 
 formula_2 on voolise tihedus, kg/m3;
 formula_3 on voolise suhteline kiirus, m/s;
 formula_4 on toru läbimõõt, m;
 formula_5 on keskkonna dünaamiline viskoossus, Pa·s.
Kuna dünaamilist viskoossust seob kinemaatilise viskoossusega valem formula_6, siis saab Reynoldsi arvu avaldada ka kujul
 formula_7.
Kui Reynoldsi arv on väiksem oma kriitilisest väärtusest (ümmarguse sirge toru korral kuni 2320), siis on voolamine laminaarne, kui suurem, siis turbulentne. Üleminekul turbulentsele voolamisele kasvab liikumistakistus järsult.
Reynoldsi arvu kasutatakse ka selleks, et arvutada, kui suurt takistust avaldab keskkond selles liikuvale kehale. Sel juhul tähistab formula_4 valemis keha joonmõõdet.
Robert Lepikson

Robert Lepikson (14. juuni 1952 Tallinn – 1. juuli 2006 Rakvere) oli Eesti poliitika- ja äritegelane ning rallisõitja-kaardilugeja.
Kaardilugejana oli ta autorallis tulnud viis korda Eesti meistriks ja võitnud ühe Balti karika. Ta kuulus ka Eesti Autospordi Liidu juhatusse. 1998. aastal oli ta Ivar Raidami kaardilugeja võidetud Saaremaa Rallil. Ta oli Markko Märtini kaardilugeja.
Lepiksoni hüüti Raua-Robertiks, sest ta oli töötanud vanametalli kokku ostva ettevõtte AS EMEX peadirektorina.
1999. aastal oli Lepikson segatud Edgar Savisaare pildi tulistamise skandaali.
Lepikson paistis silma otsekoheste, kriitiliste ja kohati poliitiliselt ebakorrektsete sõnavõttudega. Suurima tagasilöögina tõi see kaasa tema vallandamise siseministri ametikohalt 1998. aasta alguses.
Lepikson oli nende kaheksa Riigikogu liikme seas, kes 2004. aastal astusid Keskerakonnast välja. Nad hakkasid end nimetama sotsiaalliberaalideks ja püüdsid Riigikogus registreerida oma fraktsiooni. Sotsiaalliberaalide ühendus lagunes siis, kui Riigikohus keelas neil oma fraktsiooni moodustada, sest oma erakonda ei suutnud nad samuti luua. Sotsiaalliberaale ühines nelja erakonnaga, Lepikson astus ainsana Rahvaliitu. Lepiksoni sõnul oli Rahvaliidus paras annus isamaalisust ja sotsiaalsust ning lisaks selged arusaamad majanduspoliitikast.
2005. aasta veebruaris esitas Lepikson seadusemuudatuse eelnõu, mille kohaselt võiks sõiduautot juhtida kuni 0,49‰ joobega. Suuremate veokite ja ühissõidukite juhtidel oleks eelnõu järgi lubatud 0,2‰ ja ka liiklusõnnetuse põhjustanud juhtidel langeks lubatud joobe piir 0,2‰-ni. Seevastu oleks auto juhtimine 1,5‰ joobes muudetud kriminaalkuriteoks. Valitsus ei kiitnud seda eelnõu heaks ega hakanud seda tõsiselt arutama.
Haridus.
1970. aastal lõpetas Lepikson Tallinna 1. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonikainsenerina.
Isiklikku.
Tema isa oli tehnikateadlane Heino Lepikson. Tema poeg Erik on autosportlane, kaardilugeja.
Vesihein

Vesihein ("Stellaria media") on nelgiliste sugukonda tähtheina perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.
Rahvakeeles on kasutatud nimesid virn, limarohi, rägahein, siavirn ja nädselm.
Vesihein on lühiealine, üks taim elab keskmiselt kuu aega, kuid suve jooksul võib seemnest kasvada kaks kuni kolm põlvkonda. Õied meenutavad väikest valgest tähekest, mõnikord võivad kroonlehed puududa. Viljadeks on rippuvad kuprad, mis avanevad kohe pärast valmimist.
Esineb peamiselt inimmõjuga aladel. Kasvukohana eelistab niisket ja viljakat haritavat maad, aga kasvab ka metsa- või teeservades ja veekogude kallastel. On hea toidutaim koduloomadele.