Ameerika psühho

„Ameerika psühho" („American Psycho“) on 2000. aastal esilinastunud draama-, õudus- ja kriminaalfilm. Film on tehtud Bret Easton Ellise romaani "Ameerika psühhopaat" põhjal ning selle stsenaariumi autorid on Mary Harron ja Guinevere Turner. Filmi režissöör on Kanadast pärit Mary Harron. Filmi peaosas on Christian Bale, kes kehastab investeerimispankur Patrick Batemani.
Filmi tegevus toimub 1980. aastate lõpus. See räägib loo pintsaklipslasest Patrick Batemanist, kes on pealtnäha tavaline Wall Streeti kontoritööline, kuid kelle tegemised ja tõekspidamised väljaspool tööelu ja oma peas on hoopis teistsugused. Nimelt viib ta vabal ajal ellu oma hedonistlikke fantaasiaid: ta tapab inimesi ja tunneb ühiskonnas üleüldist sotsiaalset rõhutust. See väljendub ta mõtetes hästi ja filmis jääb mulje, justkui ka teised tegelaskujud kuuleksid ta sisemisi mõttekäike, kuna ta ütleb neid välja. Tegelikult peidab ta oma psühhopaatset "alter ego" kolleegide ja sõprade eest ning need mõtted on vaid tema peas. Mõlemad filmi autorid on öelnud, et filmi lõpustseen ei juhtunud Batemani peas, nagu paljud kinosõbrad arvasid, vaid ta tunnistas kõik oma tapatööd üles ning teda ei karistatudki nende eest, kuna ta oli jõukas ja kõrgseltskonda kuuluv isik.
Tunnustus.
Film on võitnud 8 auhinda ja olnud nomineeritud 13 auhinnale.
Süžee.
Filmi tegevus leiab aset 1980. aastate lõpus ja algab 27-aastase Wall Streeti investeerimispankuri Patrick Batemani ekslemisega New Yorgi tänavail oma kinnise, vanamoodsa, ilusatest inimestest koosneva seltskonnaga, mille kõik liikmed on väga üleolevad. Patrickul on välja kujunenud hommikurutiin, et säilitada oma atraktiivset nägu ja keha selleks, et vormis püsida. Tema, nagu ka teised ta seltskonna liikmed, on nartsissistlikud, enda üle uhked, võistlushimulised ning seda kõige egomaniaki tasemel. Kogu aeg on vaja üksteisest parem olla või vähemalt näidata välja, et oled teistest parem. Patrick oli ainuke oma seltskonnast, kes avastas, et nad kõik peidavad enda tõelist ego avalikus ruumis ning kõik ebainimlik jääb selle taha peitu. Ta tundis, et tema kolleegidel on inimest meenutavast vaid keha, aga see sisaldab ainult halbu tundeid nagu ahnus ja põlastus. Ahnus kõige vastu, mida teised endale võivad saada, ning põlastus nende vastu, kes ei ole tema standarditele vastavad ja ka enda vastu, kui ta ei ole teistest kõiges parem. Need halvad tunded kulmineeruvad sellega, et Patrick soovib neist kõigist lahti saada. Ta tunneb, et maailm on ilma tema seltskonnata parem ning ta ei näe neid enam inimestena, vaid iseloomudena, millest ta tahab siin maailmas lahti saada. See ongi tema põhiline tapatööde tagamaa.
Varia.
Film on tänapäeval taas aktuaalseks muutunud, kuna see kirjeldab väga hästi tänapäeva maailma ja ühiskonda, kus materiaalsed väärtused on esikohal. Filmi ja tänapäeva ühiskonna vahel on tõmmatud paralleel, et tänapäeval elatakse tühje elusid, mõeldakse tühje mõtteid ja ollakse tühjad inimesed. Paljud samastuvad ning nõustuvad filmis esitatud ideedega ja leiavad, et nad samastuvad mingil määral peategelase Patrick Batemaniga, mitte küll tema tumedaima küljega, vaid rohkem igapäevatoimetuste ning mõtete tõttu. Kellele ei meeldiks ennast filmi peategelases ära tunda. Selliseid filme on veel ning nende peategelasi kategoriseeritaksegi tänapäeval kui tegelasi, kellega on lihtne samastuda. Moodsas keeles on hakatud sellist fenomeni kutsuma "literally me" tegelaseks ’sõna-otseses-mõttes-mina-tegelane’.
Peaosaline on filmis väga tähtsal kohal, kuna ainsad kaadrid inimsilmade vaatest on just Batemani nägemise järgi kujutatud. 
Samanimelises transgressiivses ehk hälbekirjanduslikus romaanis on Tom Cruise’i mainitud ja ka filmis on tal kokkusattumusena ülekantud tähenduses peaosa. Nimelt sai Bale Patrick Batemani tegelase jaoks inspiratsiooni just Cruise’iga ühes telesaates kohtumisest ja Bale ehitaski tegelaskuju iseloomu Cruise’i pealt. Bale kirjeldas teda kui pealtnäha väga sõbralikku inimest, kelle silmade taga ei ole midagi.
Publiku tagasiside.
Film tuli välja 14. aprillil 2000 ja ei teeninud alguses palju. Pileteid müüdi USA-s 2,8 miljoni dollari eest, film teenis tulu 15,1 miljonit dollarit. Filmist tehti kohe algul inglis-, hispaania- ja kantonikeelse heliribaga versioon.