Friedrich Reinhold Kreutzwald

Friedrich Reinhold Kreutzwald (26. detsember 1803 Jõepere mõis, Kadrina kihelkond, Virumaa – 25. august 1882 Tartu) oli eesti kirjanik ja arst. 
Tema peateos on Eesti rahvuseepos "Kalevipoeg" (1857–1861). Tuntud on ka "Eesti rahva ennemuistsed jutud", "Kilplased", "Reinuvader Rebase lood" ja mitmed teised kirjatööd.
Elukäik.
Friedrich Reinhold Kreutzwald (mõnes allikas ekslikult "Reinholdson") sündis 1803. aastal Virumaal, Kadrina lähedal, Jõepere mõisas kingsepp Juhani ja toatüdruk Anne ainsa lapsena. 1804. aastal sai isa tööd aidamehena ja perekond asus elama Kaarli mõisa Rakvere lähedal, kus möödus Kreutzwaldi lapsepõlv. Kreutzwaldi vanemad olid väga usklikud, kuulusid vennastekogudusse ja võtsid sageli ka oma lapse palvetundidesse kaasa. 
Aastatel 1815–1817 õppis Kreutzwald Rakveres saksa õppekeelega "(köster) Gööcki algkoolis", kuigi koolimineku ajaks ei osanud ta veel sõnagi saksa keelt. Seejärel õppis ta Rakvere kreiskoolis aastatel 1817–1818 ja Tallinna kreiskoolis aastatel 1819–1820. Õpingute vahel oli ta 1818–1819 ka kaupmehe õpilane Tallinnas.
Kreutzwald sooritas 1823. aastal Tallinnas koduõpetaja eksami ning töötas seejärel koduõpetajana Tallinnas ja Peterburis (1824–1825). Aastatel 1826–1833 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Tartus tutvus ta Kivi tänaval tuba rentides oma tulevase abikaasa Marie Elisabeth Saedleriga, kelle isa oli maja omanik. Kreutzwald oli korporatsioon Estonia liige.
Kreutzwald sooritas ülikooli lõpueksami teoreetilise osa 1832. aasta lõpus, praktilise osa 1833. aasta alguses ning andis arstivande 29. märtsil, lõpetades Tartu ülikooli III järgu arstidiplomiga 1833. Samal aastal asus ta Võrus tööle linnaarstina, sinna kandidatuuri esitas ta märtsis 1833. Kreutzwald töötas pikka aega Võrus linnaarstina (1833–1877), põhiliste kohustuste kõrvalt ka Heinrich Krümmeri erakoolis arstina ja 1875–1876 Võru kreisiarsti kt.
Kreutzwald kirjutas rahvavalgustuslikke teoseid ja toimetas "Maarahva Kasulist Kalendrit". Tema tõlkelised jutustused "Reinuvader Rebane" ja "Kilplased" on tänapäeval lasteraamatud. Kreutzwaldi värsiloomingul (kogu "Viru lauliku laulud", poeem "Lembitu"), mis tugineb saksa eeskujule, oli omal ajal eesti luule arengule suur tähtsus.
Kreutzwald sai tuntuks kui Lauluisa ja Viru laulik, sest tema peateost, rahvaluule allikatest töödeldud ja Friedrich Robert Faehlmanni poolt alustatud rahvuseepost "Kalevipoeg" (1857–1859) peetakse eesti rahvusliku kirjanduse nurgakiviks. Rahvaluulele toetuvad ka Kreutzwaldi sulest ilmunud "Eesti rahva ennemuistsed jutud". Nii "Kalevipoeg" kui ka Kreutzwaldi muinasjutud on tõlgitud mitmetesse võõrkeeltesse: sh hiina, araabia, serbohorvaadi, usbeki keeltesse.
Kreutzwaldi looming mõjutas tugevalt kogu Eesti rahvusliku ärkamisaja vaimuelu ning suuresti tänu Kreutzwaldile ja rahvuseeposele "Kalevipoeg" sai Võru linnast üks olulisemaid ärkamisaja keskusi.
Kreutzwald oli Õpetatud Eesti Seltsi auliige aastast 1849, Soome Kirjameeste Seltsi korraline liige aastast 1855, Ungari Teaduste Akadeemia välisliige aastast 1871. 1870. aastal valiti ta Eesti Aleksandrikooli peakomitee auliikmeks.
Kreutzwald tegi Liivimaa 1860. aasta talurahvaseaduse tõlke eesti kirjakeelde; tõlge ilmus 1863. aastal pealkirjaga "Lihvlandi Talorahva-Seadus. 13. novembril 1860 Kõigekõrgemalt kinnitatud". Seaduseraamatu maht on XIV + 292 lk. ja see sisaldas senati ukaasi seaduse elluviimise korraldusega, sisukorra, mõnede Kreutzwaldi poolt tarvitusele võetud uute või vähetuntud sõnade: allaealised, eesistuja, eestkostjad, eestseisjad, ettekirjutus, istumine 'istung', kasusaaja 'kasutaja', maapääv, nõunik, osanik 'asjast osavõtja', otsustama, pidaja, põhjandama, põhjaseadused, riiginõukogu, väljaklrjutus, volinik, volikiri, volistama jt seletuse ja lõpuks peaosana seaduseteksti 1140 paragrahvi koos hulga lisadega. Kreutzwaldi soovitusel anti Liivimaa talurahvaseaduse tõlkimine tartu keelde Jakob Hurdale, kes omakorda võttis aluseks Kreutzwaldi seadusetõlke. Kreutzwald tõlkis ka Eestimaa kubermangu 1866. aasta vallaseaduse ehk maakogukonna seaduse eesti kirjakeelde. 1867. aastal tõlkis ta samuti talude raharendile andmise tüüplepingu ning 1870. aastal valdade magasiaitade ja kassade haldamise instruktsiooni.
Kreutzwald oli kolleegiuminõunik aastast 1877. Samal aastal müüs Kreutzwald maha oma kinnistu Võrus, kus tänapäeval tegutseb Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum ning kolis oma tütre Annette Adelheidi ja väimehe Gustav Blumbergi juurde Tartus, kus elas surmani. Kreutzwald on maetud Vana-Jaani kalmistule.
"Kalevipoja" väljaandmine.
1855. aastal teatati Õpetatud Eesti Seltsi septembrikoosolekul eepose "Kalevipoeg" valmimisest ja otsustati eepos koos saksakeelse tõlkega trükis avaldada. Tõlketöö võttis teha endine pastor Carl Gottlieb Reinthal. 1857. aastal ilmus eepose teaduslik väljaanne, mis sisaldas kolm lugu. 1858. aastal ilmus teine anne jälle kolme looga. Teose väljaandmine täies mahus oli suure küsimärgi all, kuid siis tuli abi ootamatult Peterburist. Akadeemikud Franz Anton von Schiefner ja Ferdinand Johann Wiedemann ning Philipp Karell, Gustav Hirsch, Schultz-Bertram ja teised baltisaksa estofiilid ilmutasid tõsist huvi "Kalevipoja" avaldamise vastu, kogusid ettetellimused 100 eksemplarile 500-eksemplarilisest tiraažist ning 1859. aasta suvel ilmus kolmas ja sügisel neljas anne.
1860. aastal autasustas Peterburi Teaduste Akadeemia Kreutzwaldi osaliselt trükis ilmunud "Kalevipoja" eest Demidovi pool-auhinnaga (720 rubla). Akadeemikute Schiefneri ja Wiedemanni retsensioonis kirjutatakse: " "Iliast" pole dr. Kreutzwald loonud, küll aga eesti kirjandusele kinkinud kapitaalse teose, mis kõigiks aegadeks jääb eestlastele selleks, mis kreeklastele oli Ilias".
Viimased peatükid tõlkis saksa keelde Kreutzwald koos Schultz-Bertramiga. Eepose viies anne ilmus 1860. aastal ja viimane 1861. aastal. Kahes keeles trükitud kallis teaduslik väljaanne ei olnud mõeldud lihtrahvale. Eepose "rahvaväljaande" trükkimine korraldati akadeemik Schiefneri abiga Soomes, Kuopios, kus teenustöö oli odavam ja polnud vaja karta tsensuuri. Toonane tsensuur ei võimaldanud teksti välja anda ainult eesti keeles.
Rahasumma kokkusaamiseks andis Kreutzwald välja 60 viierublast aktsiat, mille pealt kohustus vastavat protsenti maksma ja teatava aja jooksul tagasi ostma, samuti kogus ta ettetellimisi. 1862. aastal jõudsid trükipoognad aurikul Toivo Peterburi. Jällegi läks Schiefneri abi vaja, et "Kalevipoeg" pääseks veelkordsest tsenseerimisest. Edasi toimetati trükist tulnud eepos raudteed pidi Pihkvasse ja sealt veovankril Võrusse. Lihtrahvas, kellele see väljaanne oli mõeldud, polnud aga valmis seda vastu võtma ja eepose 1000 eksemplarist jätkus paljudeks aastateks.
Isiklikku.
Friedrich Reinhold Kreutzwald oli oma vanemate ainus laps. Tema isa Johann (Juhan) Kreutzwald (1766–1832) oli Jõepere mõisa kingsepp, pärast 1804. aastat Kaarli mõisa aidamees Virumaal, alates 1824. aastast Viisu mõisa mõisavalitseja Järvamaal. Kreutzwaldi ema oli mõisateenija Ann (Anne) Kreutzwald (1770–1846). Viisu mõis Paide lähedal jäi vanemate viimaseks elukohaks kuni isa surmani 1832, ema asus hiljem elama poja perekonna juurde Võrru.
Kreutzwald abiellus 18. augustil (ukj 30. augustil) 1833 Marie Elisabeth Saedleriga (1805–1888; isaliinis pärit Mecklenburgist). Pulmad toimusid Viru-Nigulas. Neil oli kaks tütart ja üks poeg. Annette Adelheid Blumberg (1834–1895) abiellus pedagoogi ja ühiskonnategelase Gustav Blumbergiga (1834–1892). Noorem tütar Marie Ottilie (1836–1851) suri 15-aastaselt. Poeg Friedrich Alexis Kreutzwald (1845–1910) oli 1870. aastast Kadrina raudteejaama ülem. Kreutzwaldi kolmest lapsest sündis järeltulija ainult vanimal tütrel Adelheid Blumbergil, tema tütrel Alice Blumbergil (1867–1947) lapsi ei olnud ning sellega katkes Kreutzwaldi järglaste liin.
Alice Blumberg lahkus baltisakslaste ümberasumise ajal 1939. aasta lõpus Eestist.
Mälestuse jäädvustamine.
Mitmes Eesti linnas on tema järgi nimetatud Kreutzwaldi tänav. Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monumendid asuvad: Tartus, Rakveres, Võrus ja Tallinnas. Samuti asub Sõmeru vallas Kaarlis Kreutzwaldile pühendatud kroonikivi.
Võrus tegutseb Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum, samuti asub Võrus Võru Kreutzwaldi Kool ja Kreutzwaldi park. Kreutzwaldi nime kannab ka Eesti Kirjandusmuuseumi kultuurilooline veeb "Kreutzwaldi sajand".
Kreutzwaldi 100. sünniaastapäevaks kirjutas Jakob Tamm 1903. aastal luuletuse "Dr. F. R. Kreutzwaldi mälestusele". Kreutzwaldi 170. sünniaastapäeva puhul ilmus Eesti Raamatult lauluisale pühendatud luulekogumik "Tuli öös".