Irmena Tšitšikova

 
Irmena Tšitšikova (bulgaaria keeles: Ирмена Чичикова; sündinud 22. mail 1984 Plovdivis) on Bulgaaria näitleja, kes on mänginud nii telesarjades, filmides kui ka teatrilavastustes.
Karjäär.
Tšitšikova debüüdiks kutselise teatri laval sai Marianne roll näidendis "Asjade vaiba alla pühkimise kunst" (2008), mis põhineb Ingmar Bergmani teosel "Scener ur ett äktenskap" ("Stseenid ühest abielust"). Marianne rolli eest pälvis ta IKAR-i nominatsiooni ja ASKEER-i teatriauhindade gala võidu kategoorias "Parim naisnäitleja" (2009). Sellest sai alguse tema tähelend. Tema teiseks näidendiks oli "Nirvaana" (2009). Kolmas näidend oli "Vabanenud kujutlusvõime konstrueerimine" (2010), mis põhineb Eugène Ionesco teostel, ning see viis Tšitsikova esimest korda välismaistele lavadele Kanadasse ja Prantsusmaal. 2012. aastal mängis Irmena Bulgaaria rahvusteatri Ivan Vazov lavastuses "Pardijaht", mille autor on näitekirjanik Aleksandr Vampilov. Samal aastal mängis tai filmis "Ma olen sina", mis pälvis palju positiivset tagasisidet. See roll tõi talle Golden Rose National Film Festivalil võidu kategoorias "Parim naispeaosatäitja". 2014. aastal täitis Tšitsikova Borjana rolli filmis "Viktoria". Borjana on nabanöörita sündinud Viktoria ema. Film esilinastus sama aasta jaanuaris Sundance Film Festival World Competitionil. Aastal 2015 mängis ta filmis "Helikütid".
Haridus.
Irmena Tšitšikova on sündinud Plovdivis Bulgaarias. Ta õppis Plovdivis asuvas prantsuskeelses Antoine de Saint Exupéry keskkoolis, mille lõpetas 2003. aastal. Seejärel kolis Sofiasse ning õppis Krastjo Sarafovi teatri- ja filmikunsti akadeemias professorite Margarita Mladenova ja Ivan Dobtševi käe all. Irmena on õppinud ka kreeka keelt. Tema koolilõputööd olid Anton Tšehhovi "Kolm õde" (režissöör Margarita Mladenova) ja Jordi Galcerani "Dakota/Sõnaahelad" (režissöör Stilijan Petrov). Pärast kooli lõpetamist 2008. aastal sai temast vabakutseline näitleja.
Filmid.
2010. aastal mängis Tšitšikova oma esimest rolli mängufilmis "Klaasist jõgi". Tema esimene peaosa oli Petar Popzlatevi filmis "Ma olen sina" (2012), kus ta mängis koos Janet Spassovaga kahte naist, Jurat ja Adrianat. Sama aasta lõpus hakkasid filmide "Viktoria" (2014) ja "Helikütid" (2015) võtted. Film "Viktoria" valiti välja ja see esilinastus Sundance'i filmifestivali World Competitionil. Filmi sündmused leiavad aset kommunismijärgses Bulgaarias. Tundelaadi poolest on omavahel segatud satiir, sürrealism ja draama. Tšitšikova mängib raamatukoguhoidja Borjanat, kes saab ettekavatsematult tütre Viktoria emaks. Viktorial puudub nabanöör ja seetõttu satub Borjana perekond suure avaliku huvi alla, mis takistab neil riigist põgenemist. Lugu portreteerib ühiskondlikku ja kultuurilist üleminekut kommunismilt demokraatiale ja emotsionaalset teekonda vihkamiselt armastusele.
Teater.
Pärast teatrikooli lõpetamist 2008. aastal mängis Tšitšikova mitmes lavateoses. Märkimisväärseimad neist on "Asjade vaiba alla pühkimise kunst" (2008), "Nirvaana" (2009), "Vabanenud kujutlusvõime konstrueerimine" (2010), "Külaskäik isa juurde" (2011) ja "Pardijaht" (2012).
Muud projektid.
2011. aastal korraldas Irmena pidustused Bulgaaria Kunstnike Liidu ja IKAR-i teatriauhindade 90. aastapäeva auks. Tšitšikova esimene fotonäitus oli Liljana Karadjova "Postidentity", mis leidis aset 2010. aastal. 2007. aastast töötab ta ka moelooja Neli Miteva ning teiste Bulgaaria ja Põhja-Makedoonia noorte disainerite modellina.