Ukraina põgenikekriis

Ukraina põgenikekriis sai Euroopas alguse 2022. aasta veebruari lõpus pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse.
Euroopas on registreeritud üle 6 miljoni Ukraina põgeniku, samas kui hinnanguliselt 8 miljonit inimest olid 2022. aasta mai lõpuks riigisiseselt ümber paigutunud. Ligikaudu veerand riigi kogurahvastikust oli 20. märtsiks oma kodudest Ukrainas lahkunud. 90% Ukraina pagulastest on naised ja lapsed, enamikul 18–60-aastastel Ukraina meestel on riigist lahkumine keelatud. 24. märtsiks oli Ukrainas kodudest lahkunud üle poole kõigist lastest, neist veerand oli ka riigist lahkunud.
Invasioon põhjustas Euroopa suurima põgenikekriisi pärast Teist maailmasõda ja selle tagajärgi, see on esimene omataoline Euroopas pärast Jugoslaavia sõda 1990. aastatel, samuti ajaloos suuruselt neljas pagulaskriis, ja 21. sajandi suurim pagulaskriis.
Valdav osa põgenikest sisenes esialgu Ukraina läänepoolsetesse naaberriikidesse. Umbes 3 miljonit inimest liikus seejärel kaugemale läände teistesse Euroopa riikidesse. 18. juuli 2023 seisuga olid UNHCRi andmetel kõige rohkem ukrainlasi taotlenud varjupaika või ajutist kaitset Poolas (1,6 miljonit), Saksamaal (1 miljon) ja Tšehhis (0,54 miljonit).
2022. aasta septembri seisuga dokumenteeris Human Rights Watch, et Ukraina tsiviilisikuid küüditati Venemaale. ÜRO inimõiguste büroo teatas: "On esitatud usaldusväärseid väiteid saatjata laste sunniviisilise küüditamise kohta Venemaa okupeeritud territooriumile või Venemaa Föderatsiooni." Ameerika Ühendriikide välisministeeriumi hinnangul on Venemaale küüditatud vähemalt 900 000 Ukraina kodanikku. Pärast invasiooni algust on Ukrainasse tagasi pöördunud üle 4,5 miljoni ukrainlase.
Ukrainaga piirnevad Euroopa Liidu riigid on lubanud siseneda kõikidel Ukraina põgenikel ning Euroopa Liit on tuginenud ajutise kaitse direktiivile, mis annab ukrainlastele õiguse viibida, töötada ja õppida esialgu üks aasta mistahes Euroopa Liidu liikmesriigis. Mõned mitte-eurooplased ja mustlased on teatanud etnilisest diskrimineerimisest piiril.
Põgenikud enne 2022. aasta sissetungi.
Krimmi annekteerimine Venemaa Föderatsiooni poolt ja sõda Donbassis, mis mõlemad on Vene-Ukraina sõja aspektid, olid alates 2014. aastast kaasa toonud juba üle kahe miljoni põgeniku ja riigisiseselt ümberasustatud isiku. Mõned meediaväljaanded on neid nimetanud Euroopa unustatud pagulasteks, nende jaheda vastuvõtu tõttu Euroopa Liidus, varjupaigataotluste suhteliselt madala edukuse ja meedia tähelepanuta jätmise tõttu.
Rohkem kui miljon 2022. aasta eelset põgenikku, peamiselt Donbassist, lahkusid aastatel 2014–2016 Venemaale, samas kui Ukraina piires ümberpaiknenud inimeste arv oli 2016. aasta märtsiks kasvanud 1,6 miljonini
Teekond.
Transport.
Paljude läände suunduvate põgenike jaoks mängisid rongid Ukraina-siseselt ja naaberriikidesse reisimisel üliolulist rolli. Suuremat osa Ukraina rongiliiklust hõlmava Ukraina Raudtee tegevjuht Oleksandr Kamõšin hindas, et kolme nädala jooksul pärast invasiooni algust kasutas raudteevõrku 2,5 miljonit reisijat ning tippajal transpordis võrk 190 000 inimest päevas.
Et tagada rongide võimalikult ohutu sõit, pidi võrk pidevalt kohanema maapealse olukorraga, näiteks kui rööpad said pommide tõttu kahjustada või kui need ei ole enam Ukraina kontrolli all. Rongid peavad liikuma aeglasemalt, kuna need on sageli ülekoormatud, et mahutada võimalikult palju inimesi, ning minimeerida kahjustatud rööbastele sõitmisega kaasnevat ohtu. Öösel lülitavad rongid ka tuled välja, et vähendada sihikule sattumise võimalust.
Mitme Euroopa riigi, sealhulgas Austria, Belgia, Poola, Rumeenia, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Ungari, Tšehhi, Taani, Leedu, Hollandi, Poola, Rumeenia, Slovakkia ja Šveitsi raudtee-ettevõtted lubasid Ukraina põgenikel rongiga tasuta reisida.
Teised põgenikud reisisid mootorsõidukitega või jalgsi, mõnes piiripunktis tekkisid mitme kilomeetri pikkused ummikud. Lennureisid ei ole Ukrainas saadaval, kuna riik sulges sissetungi päeval oma õhuruumi tsiviillendudele.
Peatuspaigad ja piiripunktid.
Lvivi linn Ukraina lääneosas sai pagulaste peamiseks peatuspaigaks. Iga päev saabus linna, kus enne invasiooni oli 700 000 elanikku, kuni 100 000 põgenikku. Lvivist transpordivad rongid pagulasi sellistesse piiripunktidesse nagu Medõka ja Užhorod. Medõkast jätkab enamik põgenikke Poolasse Przemyśli ja sealt edasi mujale Euroopasse.
Muud suuremad piiriületuskohad olid Rumeenias Siret; Ocnița ja Palanca, Moldovas; Beregsurány, Ungaris ja Vyšné Nemecké, Slovakkias.
Pagulaste arv.
"* Märkus. Venemaa arvud hõlmavad ukrainlasi, kes registreeriti 2022. aastal kõigis riigis viibimise vormides, sealhulgas 64 500, kellel oli pagulas- või ajutise varjupaiga staatus." "Teiste riikide arvandmed on igas riigis kaitse saamiseks registreeritud pagulased või kui see arv pole saadaval, siis selles riigis elavana registreeritud pagulased."
Pagulaste arv võib kiiresti muutuda ja on sageli vaid hinnanguline. Liikumisi riigist riiki ei pea tingimata ametlikult registreerima. Ukrainlastel on lubatud reisida mõnda Euroopa riiki ilma viisata ja neil võidakse lubada riigis viibida pikemat aega ilma eriloata. Mujal peavad nad varjupaika taotlema. Schengeni korra tõttu saavad pagulased, kes on sisenenud mistahes Schengeni riiki, reisida edasi teistesse Schengeni riikidesse ilma viisata ja piirikontrollita.
ÜRO Humanitaarasjade Koordinatsioonibüroo prognoosis 27. veebruaril 2022, et kahe kuu pärast on Ukrainas 7,5 miljonit riigisiseselt ümberasustatud inimest, tervishoiuteenust vajaks 12 miljonit inimest ja sõja eest põgenejate arv võib ulatuda nelja miljonini. ÜRO pagulaste ülemvolinik (UNHCR) teatas, et olukord on Euroopa kõige kiiremini kasvav põgenikekriis pärast Teist maailmasõda. Novembri alguseks oli UNHCRi andmetel kogu Euroopas registreeritud Ukraina põgenike arv ligikaudu 7,8 miljonit. Kõige rohkem põgenikke võtsid vastu Venemaa (2,9 miljonit), Poola (1,5 miljonit), Saksamaa (1 miljon) ja Tšehhi Vabariik (0,4 miljonit).
ÜRO Inimõiguste Ülemkomisjoni kommunikatsioonijuht nimetas Ukrainast väljarände kiirust "fenomenaalseks".
21. märtsil 2022 avaldatud ÜRO agentuuri Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni uuringust selgus, et 13,5% ümberasustatud inimestest oli ümberasustatud ka aastatel 2014–2015. Uuring näitas, et 60% põgenike leibkondadest reisis lastega ning sel kuupäeval Ukrainas ja väljaspool seda ümberasustatud ligi 10 miljonist inimesest 186 000 olid kolmanda riigi kodanikud.
Riigid.
Naaberriigid.
Naaberriigid on loetletud neisse saabunud põgenike arvu järgi.
Poola.
Poola ootas juba 15. veebruaril võimalikku Venemaa rünnakut Ukrainale. Poola valitsus palus kogukondadel valmistuda kuni miljoni põgeniku vastuvõtmiseks. 25. juuliks oli Poolas registreeritud üle 1,2 miljoni Ukraina põgeniku. Poola vähendas oluliselt tavalisi piiriformaalsusi ja teatas, et aktsepteeritakse erinevaid isikut tõendavaid dokumente. 
Pagulaste kogunemispunktid on avatud igas Poola osas. Kohalikud omavalitsused pakuvad tasuta majutust, toitu ja muid vajalikke asju. Peale selle pakub suur hulk kodanikke ja organisatsioone vabatahtlikult abi, tasuta majutust ja muud. Pagulastele mõeldud teabega veebisaidid on samuti ukrainakeelsed. Valitsus valmistab ette seadusmuudatusi, mis lihtsustaksid ukrainlaste töölevõtmist Poolas, praegu on vaja tööviisa, kuna ukrainlased on pärit väljastpoolt EL-i.
Euroopa Ülemkogu eesistuja Charles Michel külastas 2. märtsil Poola-Ukraina piiripunkti ja kiitis Poola jõupingutusi. Paljud vaatlejad usuvad, et enamik jääb tõenäoliselt Poolasse ja teistesse Kesk-Euroopa riikidesse, sest "tihedad tööturud, taskukohased linnad ja juba olemasolev diasporaa on muutnud need riigid ukrainlastele atraktiivsemaks alternatiiviks, sest nende jaoks on Lääne-Euroopas valikuvõimalused väiksemad".
Poolasse saabuvate põgenike arv on Euroopas võrreldamatu. Modelleerimishinnangud näitavad, et 1. aprilliks moodustasid ukrainlased (sealhulgas pagulased, aga ka varem Poolas elanud) 15–30% iga suurema Poola linna elanikkonnast. Näiteks moodustasid ukrainlased enne sõda Wrocławi kogu elanikkonnast 10%, 2022. aasta aprilliks oli see arv kasvanud 23%-ni
Poola on vastu võtnud ligi 1,5 miljonit Ukraina põgenikku. Ränne on kaasa toonud Kagu-Poola suurima linna Rzeszówi rahvaarvu kasvu 50%, Varssavi elanikkond on kasvanud 15%, Krakówis 23% ja Gdańskis 34%. Ukraina põgenikel on õigus elada ja töötada kõikjal Euroopa Liidus. Neil on ka õigus saada poola kodanikega samu hüvitisi, sealhulgas tervisekindlustust, tasuta riiklikku haridust ja lapsetoetust.
Vähem kui kuu pärast sissetungi asutas Poola valitsus abifondi, mida juhib Bank Gospodarstwa Krajowego (BGK) ja mis rahastab kõiki Ukraina pagulaste abistamiseks ja integreerimiseks mõeldud meetmeid ja programme. Euroopa Investeerimispank andis abifondile 600 miljoni euro suuruse laenu pärast esialgse 2 miljardi euro suuruse laenu lubamist juunis. Fondi jagab Bank Gospodarstwa Krajowego (BGK) kohalikele omavalitsustele ja teistele avalik-õiguslikele asutustele, kes võtavad vastu ja majutavad Ukraina põgenikke.
Rumeenia.
Rumeenia valitsus oli 27. mai seisuga teatanud 989 357 ukrainlasest Rumeenias. Rumeenia kaitseminister Vasile Dîncu teatas 22. veebruaril, et Rumeenia võib vajadusel vastu võtta 500 000 põgenikku; esimesed pagulased saabusid kaks päeva hiljem. 15. märtsil teatas välisminister Bogdan Aurescu, et riiki on jäänud umbes 80 000 inimest.
Rumeeniasse põgenenud ukrainlaste hulgas on suur hulk Ukraina etnilisi rumeenlasi.
Venemaa.
Ukraina võimude teatel tegelevad Venemaa väed Venemaa poolt okupeeritud Ukraina aladel inimeste sunniviisilise väljasaatmisega Ukrainast Venemaale, jättes nad põgenikeks. Venemaa valitsuse andmetel oli 26. maiks Venemaale läinud 971 417 põgenikku. Märtsis väitis Ukraina välisministeerium, et Venemaa poolt okupeeritud territooriumilt Donetskis ja Luhanskis rööviti 2389 ukraina last ning küüditati Venemaale, samuti "mitu tuhat" Mariupoli elanikku. Aprilli lõpus teatati, et Ukraina ametnike hinnangul on Ida-Ukrainast küüditatud ja Venemaa lapsendamissüsteemi sattunud ukrainlastest laste arv kokku umbes 150 000. Vene meedia oli varem teatanud, et Donetskis paigutati vanemateta lapsed nende lapsendamisvõrgustiku kaudu vene vanemate juurde.
Amnesty International teatas, et "filtreerimisena tuntud kuritahtlik ja alandav protsess on rahvusvaheliste inimõiguste ja humanitaarõiguse šokeeriv rikkumine. Meie uuringud näitavad, et paljud ümberasustatud ukrainlased satuvad tahtmatult Venemaale või Venemaa okupeeritud aladele. Tsiviilelanike väljasaatmine ja sunniviisiline üleviimine okupeeritud territooriumil on rahvusvahelise humanitaarõigusega keelatud ja võib kujutada endast sõjakuritegusid või inimsusevastaseid kuritegusid." 
Ungari.
Vene invasiooni algusest kuni 26. juulini oli Ukrainast Ungarisse saabunud 1 041 762 põgenikku. Kuna Schengeni ala piires piirikontrolli ei toimu, pole teada, kui palju inimesi on kolinud teistesse Schengeni riikidesse. 500 inimest kolmandatest riikidest saabusid rongiga Budapesti ja palusid politseilt abi; need olid enamasti Ukrainas elanud üliõpilased või võõrtöölised Aasiast ja Aafrikast. 
Moldova.
Moldova oli esimeste riikide seas, kes võttis vastu põgenikke Odessa ja Vinnõtsja piirkondadest. Moldova võimud on käivitanud kriisiohjamise keskuse, et hõlbustada põgenike majutamist ja humanitaarabi. 26. juuli seisuga oli Moldovasse sisenenud 549 333 Ukraina põgenikku. Moldova peaminister Natalia Gavrilița ütles 5. aprillil, et Moldovas viibib 100 000 põgenikku, kellest peaaegu pooled on lapsed. 11. aprillil teatas ÜRO, et Moldova "majutab hinnanguliselt 95 000 ukrainlast". Organisatsiooni Médecins Sans Frontières andmetel lahkub enamik pagulasi, kes ei jää Moldovasse, Rumeeniasse, Poolasse või teistesse Euroopa riikidesse.
Moldova võttis kõigist riikidest vastu kõige rohkem pagulasi elaniku kohta, hoolimata sellest, et tegemist on Euroopa ühe vaeseima riigiga. "Lähis-Ida Eye" andmetel on see kaasa toonud sotsiaalsed pinged ja rahvusvahelist abi peeti ülioluliseks, et aidata Moldova institutsioonidel põgenikevooluga toime tulla. 22. märtsil hindas Financial Times, et 4% Moldova elanikkonnast on praegu pagulased, ja teatas, et Moldova valitsus on taotlenud rahalist abi hädaolukorraga toimetulekuks. 5. aprillil Berliinis toimunud konverentsil leppisid Saksamaa ja mitmed partnerid, sealhulgas Prantsusmaa, Rumeenia ja Euroopa Liit kokku Moldovale abi andmises 659,5 miljoni euro ulatuses.
Moldova suhtub Venemaa sissetungi kriitiliselt oma sisekonflikti tõttu Venemaa toetatava Transnistriaga. Moldova valitsus pakub tasuta bussisõite ja Rumeenia on aidanud Moldoval inimesi Rumeeniasse kolida, et leevendada Moldovas valitsevat survet. 12. märtsil nõustus Saksamaa võtma vastu 2500 Moldovas viibinud põgenikku. 5. märtsil teatas Saksamaa, et võtab vastu täiendavalt 12 000 põgenikku.
Transnistria ajaleht Novosti Pridnestrovya teatas 4. aprillil, et Transnistriasse saabus kokku ligikaudu 27 300 Ukraina kodanikku, kellest 21 000 taotles tähtajalist elamisluba.
Slovakkia.
8. märtsi seisuga oli Slovakkia vastu võtnud üle 140 000 inimese. 26. juuliks oli Slovakkiasse sisenenud 627 555 Ukraina põgenikku. Enamik põgenikke jätkas siiski kaugemale läände, peamiselt Tšehhi. Praeguseks on Slovakkias elama asunud umbes 80 000 põgenikku.
Valgevene.
Valgevene valitsuse andmetel oli 2022. aasta 29. maiks Valgevenesse saabunud 30 092 inimest.
Teised riigid.
ELi õigusraamistik.
Ukrainal on assotsiatsioonileping Euroopa Liiduga ning alates 2017. aastast on biomeetriliste passidega ukrainlastel õigus viibida Schengeni alal viisavabalt 90 päeva. Pärast sissetungi Ukrainasse on komisjon kutsunud liikmesriike humanitaarsetel kaalutlustel lubama biomeetriliste passideta isikute riiki sisenemist ja sealviibimist ning liikmesriigid on seda teinud alates sellest, kui pagulased hakkasid üle piiri saabuma.
EL-i Nõukogu nõustus 4. märtsil ühehäälselt rakendama esimest korda oma ajaloos ajutise kaitse direktiivi, et Ukrainast põgenevad pagulased ei peaks läbima Euroopa Liidu tavapärast varjupaigamenetlust. Ajutine kaitse on hädaabimehhanism, mis annab õiguse viibida EL-i liikmesriigis esialgu üheks aastaks, mida võib pikendada kuni kolme aasta võrra. Abisaajatel on kogu ELis ühtlustatud õigused, nagu elamine, juurdepääs tööturule ja eluasemele, arstiabi ja laste juurdepääs haridusele. Nõukogu ei võtnud vastu ümberasustatud isikute kvootide süsteemi, vaid jättis abisaajatele oma sihtkoha vaba valiku.
Austria.
Austria siseminister Gerhard Karner ÖVP-st ja liidukantsler Karl Nehammer teatasid, et Austria on valmis vastu võtma Ukrainast pärit põgenikke. Kõigil pagulastel on lubatud riigis viibida 90 päeva. 150 000 Austriasse saabunud Ukraina põgenikust on umbes 7000 asüüli taotlenud.
Belgia.
Belgia varjupaiga- ja rändeküsimuste riigisekretär Sammy Mahdi kutsus 25. veebruaril Euroopat vastuvõttu koordineerima. Kaks päeva hiljem teatas arenguminister Meryame Kitir, et Ukrainale eraldatakse täiendavaks humanitaarabiks kolm miljonit eurot. 17. märtsiks oli Belgias ajutise kaitse saamiseks registreerunud 10 000 pagulast. 14. aprilliks oli Belgias registreeritud 30 807 pagulast. 
Bulgaaria.
Kuni 5. märtsini oli Bulgaariasse saabunud ligikaudu 25 000 Ukraina põgenikku. 12. märtsiks oli nende arv ligi 70 000. 28. märtsiks umbes 125 500. 16. aprilliks oli Bulgaariasse sisenenud 185 055 Ukraina kodanikku, riiki jäi 87 439, kellest ligikaudu 25 000 olid lapsed. Pagulasameti esimees ütles Bulgaaria rahvusraadiole, et 24. augusti seisuga oli Bulgaariasse jäänud 91 903 Ukraina pagulast, kellest ligi 40% olid lapsed.
Horvaatia.
Venemaa sissetungist 4. septembrini sisenes Horvaatiasse 21 676 Ukraina põgenikku, kellest üle 49,9% olid naised, 33,5% lapsed ja 16,6% mehed.
Küpros.
Küprose siseministeerium teatas, et 9. märtsiks oli alates Venemaa sissetungi päevast Küprosele sisenenud umbes 3000 Ukraina põgenikku; 19 neist olid varjupaika taotlenud. 2022. aasta aprilliks oli nende arv umbes 10 000, samas kui 2023. aasta aprilliks oli see jõudnud 17 000-ni.
Tšehhi Vabariik.
Tšehhi Vabariik annab Ukraina põgenikele rahalist, humanitaar- ja muud tüüpi abi ning riiklikku majutust ja tasuta haridust nende lastele. Tšehhi Vabariik oli 7. märtsiks 2022 vastu võtnud üle 100 000 Ukraina pagulase, 10. märtsiks 2022 ligikaudu 200 000, 17. märtsiks 2022 üle 270 000, kusjuures nende arv on tõusnud üle 300 2022. aasta 23. märtsiks. 1. aprilliks 2023 oli riigis ajutise kaitse saanud kokku 504 107 ukrainlast, kellest 325 742 olid taotlenud oma pagulasstaatuse pikendamist pärast 2023. aasta märtsi. 68% pagulastest olid tööealised, kellest 65% olid naised ja 35% mehed, 28% lapsed ja 4% vanurid. 2022. aasta suvel võõrustas riik kõigist Euroopa riikidest elaniku kohta kõige rohkem Ukraina põgenikke.
Riigi piirkondlikes pealinnades loodi Ukraina piirkondlike abi- ja abikeskuste võrgustik ("Krajská asistenční centra pomoci Ukrajině"), et aidata pagulastel saada registreerimist, majutust, tervisekindlustust või muud abi. 17. märtsil 2022 võttis parlament vastu Lex Ukrajina nime all tuntud seaduse, et hõlbustada pagulastel elamislubade saamist ja tervishoiuteenustele juurdepääsu, millele järgnes järgmisel aastal nelja järelmeetmete vastuvõtmise seadus.
Taani.
25. märtsiks olid Taani võimud registreerinud Taani saabunuks umbes 24 000 ukrainlast, kellest ligikaudu pooled olid lapsed. Kuna ukrainlastele kehtivad viisavabad reeglid ja piirid on suures osas avatud, pole täpne arv teada. Võimude prognooside kohaselt võib see arv lõpuks ületada 100 000, kui sõda venib. Ukraina kodanikud, nende lähisugulased ja mitte-ukrainlased, kellel oli juba Ukrainas pagulasstaatus, võivad saada kaheaastase elamisloa (pikendusvõimalusega) ilma, et nad peaksid eelnevalt varjupaika taotlema. 1. aprilliks oli võimude andmetel Taani jõudnud umbes 30 000 põgenikku.
Eesti.
18. märtsiks oli Eestisse saabunud 25 190 põgenikku, kellest üle kolmandiku olid lapsed. Neist 6437 põgeniku jaoks oli Eesti transiitmaa, samas kui 18 753 kavatses Eestisse jääda. 31. märtsiks oli Eestisse saabunud 25 347 põgenikku, kellest umbes 40 protsenti olid alaealised. Eesti valitsusele laekus 13 289 ajutise kaitse taotlust.
2022. aasta 3. juuliks oli Eestisse sisenenud 49 016 Ukraina põgenikku.
Soome.
Venemaa sissetungi algusest 30. märtsini oli Soome immigratsiooniameti andmetel Soome sisenenud umbes 15 000 Ukraina põgenikku. Võimude hinnangul saabub riiki kuni 100 000 inimest.
Prantsusmaa.
10. märtsil teatas siseministeerium, et Ukrainast saabus Prantsusmaale 7251 inimest, kellest 6967 olid Ukraina kodanikud. Prantsusmaa siseministri Gérald Darmanini sõnul oli 16. märtsiks Prantsusmaale sisenenud vähemalt 17 000 Ukraina põgenikku. Peaminister Jean Castex külastas 24. märtsil neljapäeval Nice'is uut Ukraina põgenike vastuvõtukeskust ja ütles, et alates 25. veebruarist on Prantsusmaale sisenenud 30 000 Ukraina põgenikku. 30. märtsi seisuga oli Prantsusmaale saabunud umbes 45 000 ukrainlast, peamiselt naised ja lapsed.
27. aprilli seisuga sai Prantsusmaal varjupaigataotlejate toetust rohkem kui 70 000 pagulast ja 24. maiks Prantsusmaa immigratsiooni- ja integratsiooniameti andmetel üle 85 000 pagulase. 29. maiks oli see arv hinnanguliselt 93 000. Prefekt Joseph Zimet ütles, et juunis peaks see arv jõudma 100 000-ni. 4. juuli seisuga sai Prantsusmaal varjupaigataotlejate toetusest kasu enam kui 100 000 põgenikku.
Riigi toetusel käivitati portaal "Je m'engage pour l'Ukraine" ("Olen pühendunud Ukrainale"), mille eesmärk on koordineerida Prantsusmaa kodanike abi Ukrainale.
Küsitlused näitavad, et 85% prantslastest toetab Ukraina põgenike abistamist.
Gruusia.
Gruusia koges Vene-Gruusia sõja ajal sarnaseid kogemusi ja seetõttu on grusiinid olnud Ukraina põgenike suhtes helded. ÜRO pagulasagentuuri andmetel oli Gruusias 2023. aasta jaanuari seisuga ametlikult registreeritud 25 101 Ukraina põgenikku kuid riigis viibivate registreerimata ukrainlaste koguarv pole teada.
Gruusia on avanud ka mitmes linnas õppeasutused Ukraina lastele, et nad saaksid õppida oma emakeeles. Gruusia valitsus on loonud ukrainlastele varjupaigad, mis on saatnud riiki kuni 1000 tonni humanitaarabi ning "andnud varjupaika kuni 28 000 ukrainlasele", ütles peaminister Irakli Garibašvili 27. mail 2022.
Saksamaa.
Esimesed põgenikud Ukrainast saabusid Brandenburgi 25. veebruari õhtul, liidumaa valmistus esialgselt umbes 10 000 inimese vastuvõtmiseks. Teised liidumaad lubasid oma abi. Lisaks otsustas Mecklenburg-Vorpommern peatada inimeste repatrieerimise Ukrainasse.
8. märtsil jõustus õigusnorm, mis seadustab ajutiselt nende ukrainlaste ja kolmandate riikide kodanike Saksamaale sisenemise ja elamise, kes elasid seaduslikult Ukrainas Venemaa sissetungi alguses.
Saksamaa riiklik raudteefirma Deutsche Bahn lubas Ukraina passi või ID-kaardiga põgenikel Poolast Saksamaale suunduvatel kaugrongidel tasuta sõita. Ettevõte jagas ka tasuta pileteid põgenikele, kes soovisid jätkata teise sihtkohta; 17. märtsiks oli välja antud üle 100 000 pileti. Saksa Transpordiettevõtete Liit otsustas tühistada ka kõigi busside ja rongidega lühimaareiside tasud Ukraina pagulastele Saksamaal.
Saksa meedias arutleti selle üle, kas Ukrainast pärit pagulaste kujutamisel on erinevusi teistest riikidest pärit põgenike kujutamisega, eriti nende puhul, kes saabusid 2015. aasta Euroopa rändekriisi ajal.
Föderaalse siseministeeriumi andmetel oli 6. märtsi keskpäevaks Saksamaal registreerunud 37 786 Ukrainast pärit sõjapõgenikku; 14. märtsiks oli see arv jõudnud peaaegu 147 000-ni. 23. märtsiks oli Saksamaale sisenenud ligi 239 000 põgenikku. Siseministeerium teatas, et 10. märtsiks oli majutust pakkunud 300 000 eramaja. Ajutised varjupaigad ehitati sellistesse kohtadesse nagu endine Berliini Tegeli lennujaam ja Berliini Brandenburgi lennujaama 5. terminal.
Kreeka.
1. märtsil kaalus Kreeka valitsus 100 000 etnilise kreeklase evakueerimist Mariupolist ja selle ümbrusest. Paljud esimesed põgenikud olid pärit Ukraina suurest etnilisest kreeka kogukonnast. 4. aprilliks oli Kreekasse saabunud üle 16 700 Ukraina põgeniku, kellest 5117 olid alaealised.
Island.
Ajavahemikus 1. jaanuarist 25. aprillini taotles Islandilt asüüli 845 ukrainlast. 13. aprilli seisuga oli varjupaika taotlenud 748 ukrainlast, kellest 26 protsenti olid alla 18-aastased
Iirimaa.
Märtsi alguses teatas Iiri valitsus, et kavatseb vastu võtta üle 100 000 põgeniku. Hiljem suurendati seda aga 200 000-ni. 11. aprilliks oli saabunud 21 000 põgenikku, kellest umbes 13 000 majutati riigi poolt pakutavale majutuskohale. Valitsus ootas aprilli lõpuks 40 000 ukrainlast. Novembri keskpaigaks oli Iirimaale tulnud üle 58 000 ukrainlase, mis moodustab üle 1% Iirimaa elanikkonnast. 2022. aasta novembris algasid Iirimaa 2022–2023 immigratsioonivastased meeleavaldused, mille käigus protesteeriti pagulaste saabumise vastu.
Itaalia.
Peaminister Mario Draghi sõnul oli kuni 9. märtsini 2022 Itaaliasse saabunud 23 872 Ukraina põgenikku, kes saabusid peamiselt Itaalia-Sloveenia piiri kaudu. Kolm päeva hiljem, 12. märtsiks oli see arv kasvanud 34 851-ni. 7. aprilliks oli see arv 86 066, ja 21. juuniks 137 385.
Alates 2022. aasta märtsist on Itaalia valitsus kasutanud maffialt arestitud kinnisvara, et majutada Ukraina põgenikke.
Läti.
Läti siseministeerium oli juba 14. veebruaril koostanud plaani Ukrainast pärit suure inimeste sissevoolu puhuks. Läti valitsus kiitis 24. veebruaril heaks situatsiooniplaani ligikaudu 10 000 Ukrainast pärit põgeniku vastuvõtmiseks ja majutamiseks. Majutust lubasid pakkuda ka mitmed valitsusvälised organisatsioonid, omavalitsused, koolid ja muud asutused. 27. veebruaril lahkus annetustega Lublini umbes 20 vabatahtlikku elukutselist autojuhti, kes tõid tagasiteel kaasa Ukraina põgenikke.
Esimesed pagulased hakkasid saabuma 26. veebruaril ja 2. märtsiks oli Läti vastu võtnud üle 1000 Ukraina põgeniku. 2. märtsil avati ametlik läti-, ukraina-, inglise- ja venekeelne portaal "Ukraina Lätisse" ja 7. märtsil, kui Lätti saabus 3000–4000 Ukraina põgenikku, avati Ukraina põgenike abikeskus. 9. märtsiks oli humanitaarviisa väljastatud 67 Ukraina kodanikule. Üha suureneva põgenikehulgaga toimetulekuks plaanitakse 14. märtsil Riia Tehnikaülikooli endises hoones avada teine Ukraina põgenike abikeskus. 20. märtsi seisuga on Riias registreeritud 6253 Ukraina põgenikku. Venemaa sissetungi algusest kuni 23. märtsini oli Lätti sisenenud 12 000 Ukraina põgenikku. Venemaa sissetungi algusest kuni 5. juunini oli Lätti sisenenud 31 960 Ukraina põgenikku.
Leedu.
Sissetungi algusest kuni 23. maini sisenes Leetu ligi 53 700 Ukraina põgenikku, sealhulgas 21 300 last. Nendest ligi 5600 olid alla kuueaastased ning 2500 vanuses 65 aastat ja vanemad.
Luksemburg.
Luksemburgi välisministeerium tervitas Euroopa määrusi ja avas 2022. aasta märtsi alguses Luxembourgi linna esimese vastuvõtukeskuse. 2022. aasta aprilli seisuga oli Luksemburgis umbes 5000 põgenikku.
Holland.
Enne invasiooni said ukrainlased lennata Hollandisse ja viibida seal kuni kolm kuud. Selle aja jooksul pidid nad ise endale majutuse leidma, kuna varjupaigakeskused olid juba "ülerahvastatud". Migratsiooniküsimuste riigisekretär Eric van der Burg ütles, et alati on rõhutatud põhimõtet, et pagulased tuleks võimalusel vastu võtta nende enda piirkonnas, kuid "nüüd on Euroopa nende piirkond". 27. veebruari seisuga oli Ukrainast Hollandisse saabunud alla 50 põgeniku. 
8. märtsiks oli aga ainuüksi Rotterdami saabunud 325 Ukraina põgenikku. Kohalik ametnik ütles, et Rotterdam võtab vastu rohkem ukrainlasi kui algselt oodati, "meie inimesed teevad kõvasti tööd, et kohti leida." 
Justiits- ja julgeolekuministri Yesilgözi kirja kohaselt soovis Hollandi valitsus tagada Ukrainast pärit põgenikele 50 000 kohta.
16. märtsiks oli Amsterdami omavalitsus ostnud Jaava-Eilandis sadamas olevad laevad, et majutada 300 põgenikku.
2022. aasta lõpuks oli Hollandis registreeritud 85 210 põgenikku.
Norra.
Ukraina pagulased on saanud tasuta ühistranspordi. Oslo ühistranspordiamet Ruter on pakkunud tasuta sõite alates 4. märtsist 2022. Raudtee-ettevõte Vy pakub tasuta rongisõite vastuvõtukeskustesse.
Portugal.
25. aprilli seisuga oli Portugal Ukrainast vastu võtnud 33 106 põgenikku. Suurem osa põgenikest on Ukraina kodanikud, samas kui 5% on mitte-Ukraina kodanikud, kes elasid sissetungi ajal Ukrainas. Naispõgenikke oli 22 208, mehi 10 898 ja alaealisi 11 410. 6. aprilli seisuga oli saabunud 350 alaealist ilma vanema või seadusliku hooldajata. Enamasti saabusid need alaealised koos lähisugulastega, kuid 16 neist saabusid ilma saatjata; 7. aprilliks tõusis see arv 45-ni. 29. märtsi seisuga oli 1800 Portugali perekonda pakkunud kasuperehooldust. Portugali ametivõimud loodavad leida enamusele lähisugulased ja ainult väike osa vajab püsivat lapsendamist.
Enne 2022. aasta invasiooni oli Portugalis juba 27 200 Ukraina immigranti. Kriisi tulemusel on Ukraina immigrantide kogukond tõusnud Portugali suuruselt teiseks, kasvades märtsis peaaegu kahekordseks, üle 52 000 inimese. See kogukond aitas korraldada põgenike transporti.
6. aprilliks õppis Portugali riigikoolides 2115 Ukraina pagulaslast. Tööhõive osas oli 2022. aasta 6. aprilli seisuga tööle võetud 359 põgenikku, 4261 registreeritud tööotsijana ja 2880 portugali keele kursustel. 6. aprilli seisuga oli Portugali sotsiaalkindlustus menetlenud 1412 Ukraina põgenike taotlust. Portugali valitsus kordas, et pole Ukraina põgenikele piiranguid seadnud.
Serbia.
ÜRO inimõiguste ülemvoliniku büroo andmetel viibis Serbias 2022. aasta 25. juuli seisuga 17 875 Ukraina põgenikku.
Sloveenia.
Venemaa sissetungi algusest kuni 23. märtsini oli Sloveeniasse sisenenud üle 3000 põgeniku, 28. märtsiks 2022 oli Sloveeniasse sisenenud üle 7000 põgeniku ja 15. aprilliks oli see arv tõusnud 18 415-ni, enamik põgenikke liikus Sloveeniast edasi lääne suunas.
Hispaania.
Hispaania teatas, et 100 000 riigis juba elavat Ukraina kodanikku legaliseeritakse täielikult. See võimaldaks neil "töötada seaduslikult, et neil oleks juurdepääs haridus-, tervishoiu- ja sotsiaalpoliitikale", ütles peaminister Pedro Sánchez. Mitmed teised ametiasutused alates kohalikust kuni keskvalitsuseni teatasid valmisolekust võtta vastu rohkem Ukraina pagulasi. 31. märtsil 2022 teatas peaminister Sánchez, et 30 000 Ukraina põgenikule on ametlikult antud ajutise kaitse staatus, kuid eeldas, et see arv kasvab lähipäevil 70 000-ni. Paljud pagulased ööbisid sugulaste või sõprade juures ega olnud sellest veel võimudele teatanud.
Hispaania kaasamis-, sotsiaalkindlustus- ja rändeministeerium kavandas Ukraina põgenike vastuvõtu-, tähelepanu- ja ümberpaigutamiskeskused (CREADE) Pozuelo de Alarcónis, Barcelonas, Alicantes ja Málagas, lahendades esimese kolme nädala jooksul ligikaudu 40 000 ajutise kaitse taotlust.
Rootsi.
11. märtsi seisuga olid võimud registreerinud 5200 ukrainlast, kes on pärast Venemaa sissetungi Rootsi sisenenud. Kuna ukrainlastele kehtivad üleeuroopalised 90-päevased viisavabadused ja piiril registreerimine pole vajalik, arvatakse, et tegelik arv on tunduvalt suurem, tõenäoliselt umbes 4000 päevas. Prognooside kohaselt võtab Rootsi 2022. aasta esimesel poolel Ukrainast vastu umbes 76 000 põgenikku
Šveits.
Juba varem oli Ukraina kodanikul (biomeetrilise passiga) võimalik Šveitsi siseneda ilma viisata, maksimaalne viibimisaeg oli kolm kuud. Justiitsminister Karin Keller-Sutter teatas 28. veebruaril, et edaspidi on teretulnud ka passita pagulased ning elamine ei ole enam ajaliselt piiratud. Föderaalvalitsus ja kantonid pakuksid majutust 9000 põgenikule. Justiitsminister Karin Keller-Sutter ütles 11. märtsil, et Šveitsis on registreeritud juba 2100 pagulast ja kokku võib sinna saabuda kuni 60 000 pagulast. 5. aprilli seisuga oli registreeritud 24 837 pagulast ja 18 149 neist olid juba saanud elamisloa. 2022. aasta oktoobriks oli Šveitsis umbes 70 000 põgenikku.
Ühendkuningriik.
Suurbritannia oli 13. märtsiks väljastanud umbes 1000 viisat. Suurbritanniat kritiseeriti nii rahvusvahelisel kui ka kohalikul tasandil põgenikele sisenemiseks liiga paljude bürokraatlike takistuste seadmise eest ning elamisloa andmise eest ainult pagulastele, kellel oli Ühendkuningriigis juba perekond. 4. märtsil teatas Ühendkuningriik, et Suurbritannia kodanikel ja Ühendkuningriigi Ukraina elanikel lubatakse Ukrainast sisse tuua oma laiendatud pereliikmeid. Peaminister Boris Johnson teatas, et riik võib vastu võtta 200 000 Ukraina põgenikku. 7. märtsil 2022 ütles Prantsusmaa siseminister Gerald Darmanin, et Briti ametnikud saatsid Calais'st tagasi paljud Ukraina põgenikud ja käskisid neil taotleda viisa Ühendkuningriigi konsulaatides Pariisis või Brüsselis. Emmanuel Macron kritiseeris Ühendkuningriiki ka Ukraina põgenike ebapiisava abistamise eest, kritiseerides konkreetselt Suurbritannia viisapoliitikat, mille kohaselt peavad taotlejad enne Suurbritanniasse sisenemist taotlema viisat isiklikult Brüsselis või Pariisis.
12. märtsil kuulutas Michael Gove välja skeemi "Kodud Ukrainale", mille kohaselt saavad britid, kes pakkuvad oma kodu Ukraina põgenikele, 350 naela kuus.
28. märtsil teatas siseministeerium, et on Ukraina pereskeemi raames välja andnud 21 600 viisat, millega saavad pagulased ühineda Ühendkuningriigis juba elavate pereliikmetega. Suurbritannia valitsust kritiseeriti aeglaste ja bürokraatlike protseduuride pärast Gove'i poolt varem välja kuulutatud kavas "Kodud Ukrainale". Pagulasnõukogu, Briti Punase Risti, Päästke lapsed ja Oxfami juhid tegid avalduse, hoiatades, et süsteem "tekitab niigi traumeeritud ukrainlastele suurt ahastust". 30. märtsiks oli selle kava alusel heaks kiidetud 2500 viisataotlust. 2022. aasta aprillis avaldas ajaleht The Times, et naispagulasi võib ähvardada ärakasutamise nende võõrustajaks pakkuvate Ühendkuningriigi meeste poolt. 13. aprillil palus UNHCR Ühendkuningriigil lõpetada üksikute briti meeste ja üksikute ukrainlannast põgenike kokku panemise, kuna naisi ähvardab seksuaalne ärakasutamine.
8. aprilliks oli Suurbritanniasse sisenenud kokku 12 000 Ukraina põgenikku. 1200 neist skeemi "Kodud Ukrainale" raames ja 10 800 Ukraina pereskeemi raames. Briti valitsus oli saanud ukrainlastelt 79 800 viisataotlust ja väljastanud 7. aprillini 40 900, kuid 22. aprilliks oli Ühendkuningriiki sisenenud vaid 21 600 pagulast ja 22. aprilliks mõlema kava alusel 27 100 põgenikku. 29. maiks oli see arv jõudnud 65 700-ni.
Teised riigid.
Argentina.
2022. aasta mais saabus Buenos Airesesse esimene humanitaarviisa alusel põgenikke vedanud eralennuk 9 reisijaga. Argentina valitsus on teatanud kavatsusest neid lende jätkata.
Austraalia.
Peaminister Scott Morrison ütles pärast Venemaa sissetungi veebruaris, et Ukraina kodanike viisataotlused saadetakse "kuhja tippu". Mitmed austraallased on avanud oma kodud Ukraina põgenike vastuvõtmiseks ning välja on antud üle 4000 viisa. 20. märtsil teatas föderaalvalitsus, et riiki saabuvatele või juba seal viibivatele ukrainlastele antakse ajutised humanitaarviisad, mis võimaldavad neil töötada, õppida ja tervishoiuteenuseid kasutada. 20. märtsiks oli Austraaliasse reisimiseks viisa antud umbes 5000 ukrainlasele ja kohale oli jõudnud 750.
Brasiilia.
3. märtsil teatas Brasiilia, et ukrainlased saavad pagulastena humanitaarviisad, mille kohaselt on varjupaigataotluse esitamiseks on aega 5 kuud. Ukraina-Brasiilia keskesinduse andmetel elab riigis umbes 600 000 ukraina päritolu inimest, kellest umbes 38 000 elab Prudentópolises. Brasiilia politsei andmetel oli 3. veebruarist 19. märtsini vastu võetud ligi 900 Ukraina põgenikku. 22. märtsil teatas riigi politsei, et Brasiilias on seni maandunud 1100 ukrainlast.
Kanada.
3. märtsil 2022 teatas Kanada valitsus plaanist ühendada Kanada kodanikud jäädavalt nende ukrainlastest pereliikmetega. Kanada immigratsiooni-, pagulaste ja kodakondsuse osakonna teatel lubab riik piiramatul arvul ukrainlastel taotleda ajutist Kanadasse jäämist ja väljastab tööluba ukrainlastele, kes on nende rändeskeemide alusel vastu võetud või ei saa turvaliselt Ukrainasse tagasi pöörduda. 17. märtsil 2022 käivitas valitsus "Kanada-Ukraina erakorralise reisimise loa" (CUAET), mis annab ukrainlastele ja nende peredele ajutiselt Kanadasse tulekuks viisa ning võimaldab neil seal töötada ja õppida kuni kolm aastat. Taotlejate arv ei ole piiratud ning välismaal asuvad taotlejad saavad taotleda veebis ja esitada oma biomeetria (sõrmejäljed ja foto). Veebitaotluse töötlemiseks kulub 14 päeva. CUAET-i alusel heakskiidetud ukrainlased saavad Kanadasse reisida kuni 31. märtsini 2024. Hiljem kohaldatakse nende suhtes standardseid immigratsioonimeetmeid.
Kanada on koduks ligi 1,4 miljonile ukraina-kanadalasele, mis teeb Kanadast Venemaa järel Ukraina diasporaa suuruselt teise riigi. Ajavahemikus 17. märts kuni 8. juuli 2022 laekus CUAETi kaudu 1 084 599 taotlust, millest 784 272 kiideti heaks, 164 626 saabus Kanadasse nimetatud programmi raames. 2022. aasta märtsis teatas Kanada, et investeerib Ukraina pagulastele mõeldud uute immigratsiooniprogrammide elluviimiseks täiendavalt 117 miljonit Kanada dollarit.
CUAET-skeemi alusel Ukrainast Kanadasse saabuvaid inimesi peetakse seaduslikult pigem ajutisteks elanikeks kui pagulasteks. Neile antakse õigus töötada või õppida Kanadas kolmeks aastaks, kuid nad ei saa automaatselt alalise elamisloa õigust nagu pagulased. See poliitika võeti vastu taotlemisprotsessi lihtsustamiseks ja kiirendamiseks.
Egiptus.
Konflikti puhkedes viibis Egiptuses hinnanguliselt 16 000–20 000 Ukraina turisti. Egiptuse valitsus aitas neil Egiptusest lahkuda, pakkudes tasuta lende Poolasse, Slovakkiasse ja Ungarisse. 4. märtsi seisuga oli riigist lahkunud ligi 4000 inimest.
Iisrael.
2022. aasta 22. mai seisuga oli Iisraeli saabunud 36 600 ukrainlast, kellest 18 600-l oli õigus Iisraeli siseneda.
23. märtsi seisuga oli Iisraeli saabunud üle 15 200 Ukraina põgeniku, kellest vaid 4200 oleks muidu saanud kodakondsuse Lisaks veel 20 000 ukrainlast, kes olid konflikti puhkedes juba Iisraelis (turistiviisa või riigis ebaseaduslikult viibinud) peeti samuti pagulasteks ja neile anti luba seal viibida. 3. juulil 2022 tühistas Iisraeli ülemkohus Ukraina põgenike kvoodid Iisraelis ja lubas põgenikel piiramatult Iisraeli siseneda. Ukraina president tervitas otsust ja ütles, et see on märk "tõelisest arenenud demokraatiast" 
2023. aasta jaanuari seisuga jäi Iisraeli 15 000 Ukraina põgenikku umbes 47 000 ukrainlasest, kes olid Iisraeli reisinud alates sissetungi algusest, kuid kellel ei ole Iisraeli tagasisaatmisseaduse alusel õigust saada kodakondsust. Iisrael ei andnud ühelegi 15 000-st pagulasstaatust.
Jaapan.
Haruldase sammuna avas Jaapan 15. märtsil oma piirid praeguse sõja eest põgenevatele Ukrainast pärit põgenikele Kabineti peasekretär Hirokazu Matsuno kinnitas 12. märtsil, et 29 ukrainlast on sisenenud Jaapanisse Hiroshimas sõprade või sugulaste juures peavarju otsima. Venemaa sissetungi algusest kuni 6. aprillini 2022 sisenes Jaapanisse 437 Ukraina põgenikku. Venemaa sissetungi algusest kuni 8. juunini 2022 oli Jaapanisse sisenenud 1222 Ukraina põgenikku. 8. juuniks 2022 oli prefektuuride andmetel kõige rohkem Ukraina põgenikke Tokyos (215 inimest), Fukuokas (92 inimest) ja Kanagawas (70 inimest). 8. juuniks 2022 oli 284 Ukraina pagulast alla 18-aastased Venemaa sissetungi algusest kuni 30. novembrini 2022 sisenes Jaapanisse 2158 Ukraina põgenikku. 30. novembriks 2022 oli prefektuuride andmetel kõige rohkem Ukraina põgenikke Tokyos (545 inimest), Osakas (154 inimest), Kanagawas (139 inimest), Fukuokas (122 inimest) ja Hyōgos (105 inimest). 30. novembriks 2022 oli 417 Ukraina põgenikku alla 18-aastased, 1463 olid vanuses 18–61 ja 278 olid vanemad kui 61.
Mehhiko.
Mehhiko on alates 2022. aasta veebruarist kõige rohkem ukrainlasi vastu võtnud Ladina-Ameerika riik.
Uus-Meremaa.
Uus-Meremaa valitsus andis lubaduse vastu võtta 4000 Ukraina põgenikku. 2022. aasta juuliks oli Uus-Meremaale saabunud 227 ukrainlast.
Filipiinid.
Filipiinide justiitsministeerium teatas, et riik on valmis vastu võtma Ukraina põgenikke ja varjupaigataotlejaid. President Rodrigo Duterte kehtestas 28. veebruaril 2022 direktiivi pagulaste, kodakondsuseta isikute ja varjupaigataotlejate kaitsmiseks rahvusvahelise õiguse alusel.
Sri Lanka.
Konflikti alguses teatas valitsus, et pikendab kahe kuu võrra tasuta viisasid enam kui 15 000 venelasele ja ukrainlasele, kes on käimasoleva konflikti tõttu Sri Lankasse jäänud. 
Türgi.
3. märtsil teatas Türgi, et pärast Venemaa sissetungi on Türki sisenenud 20 000 Ukraina põgenikku. Siseminister Süleyman Soylu ütles, et Türgil on hea meel neid vastu võtta. 8. märtsiks on ametlikel andmetel riigis viibinud Ukraina põgenike arv 20 550, kellest 551 olid krimmitatari või meshethi türklaste päritolu. Türgist otsis varjupaika ka 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitja Džamala, kes on krimmitatari päritolu. 23. märtsiks oli Ukraina põgenike arv tõusnud üle 58 000 piiri. 25. aprilli seisuga ületas Ukraina pagulaste arv Türgis 85 000 piiri. 
Ameerika Ühendriigid.
USA teatas 4. märtsil 2022, et ukrainlastele antakse ajutine kaitstud staatus. See mõjutas hinnanguliselt 30 000 Ukraina kodanikku USA-s. 24. märtsil 2022 teatas USA president Biden, et USA-sse võetakse vastu kuni 100 000 Ukraina põgenikku; eriti keskendudes neile, kellel on juba riigis perekond. 2022. aasta juuni seisuga oli USA pagulaste vastuvõtuprogrammi raames ümber asustatud vaid 300 ukrainlast. 2022. aasta lõpuks oli ligikaudu 85 000 ukrainlast kasutanud programmi "Uniting for Ukraine", mis võimaldab Ameerika sponsoriga põgenikel jääda Ameerikasse kuni kaheks aastaks. 21. detsembril 2022 teatas president Joe Biden oma kohtumisel Volodõmõr Zelenskõiga, et USA on vastu võtnud ligikaudu 221 000 Ukraina põgenikku.
Rahvusvaheline abi.
Sellised organisatsioonid nagu UNICEF, ÜRO Pagulasamet, Rahvusvaheline Päästekomitee ja teised hakkasid pagulaste ja kriisist mõjutatud inimeste abistamiseks vastu võtma rahalisi annetusi. Teised, näiteks The Kyiv Independent, alustasid GoFundMe kampaaniaid, et koguda raha konkreetsetel põhjustel või üleskutsetel annetada füüsilisi esemeid.
10. mail võttis Ameerika Ühendriikide Esindajatekoda vastu seaduse, mis näeb ette 900 miljonit dollari eraldamist USA-s viibivatele Ukraina põgenikele eluasemeks, hariduseks ja muuks abiks.
UNICEF aitab Ukraina lapsi ja põgenikke ka esmatähtsate tervishoiuteenuste, joogiveevarude ja haridusega.
Inimkaubandus.
Euroopa Nõukogu inimkaubanduse vastaste meetmete eksperdirühm ja muud abiorganisatsioonid, nagu Inimkaubanduse Sihtasutus ja World Vision hoiatasid, et pagulasi ähvardab oht sattuda inimkaubanduse, ärakasutamise ja vägivalla, sealhulgas seksuaalse vägivalla ohvriks.
Mure inimkaubanduse ja seksuaalse vägivalla pärast on teadvustatud pagulaskriisi ajal – kehv dokumentatsioon ja tuvastamine, keelebarjäärid ja suur pagulaste arv loovad inimkaubitsejatele võimalusi. Ukraina põgenik, kes jäi piiripunkti abistama, rääkis ajakirjanikele, et kutsus politsei kolmele transpordimärke hoidvale mehele, kes hiljem vahistati seksiäri eesmärgil naiste otsimise eest. Teine pagulane rääkis meestest, kes üritasid teda ja ta lapsi sundida kaubikusse, mis oli täis ainult naisi, ning keeldusid talle isikut tõendavat dokumenti näitamast ja üritasid teda hirmutada muude reisivõimalustega. Vähemalt üks mees vahistati kahtlustatuna 19-aastase pagulase vägistamises, kuna ta lubas talle tööd ja peavarju. La Strada töötas juhtumi kallal, kus Ukraina tüdrukutele pakuti pileteid Mehhikosse, Türki ja Araabia Ühendemiraatidesse, kohtumata neid kutsunud meestega. Euroopa Komisjoni siseasjade volinik Ylva Johansson ütles: "Meil on veebiteenustes mõningaid viiteid sellele, et nõudlus Ukraina naiste järele seksuaalsetel eesmärkidel on kasvanud." "USA Today" andmetel on "naiste ja tüdrukute ning ka poistega ebaseaduslik kaubitsemine piirkonnas hüppeliselt kasvanud, sealhulgas sunniviisiline seks ja sunnitöö, prostitutsioon, pornograafia ja muud seksuaalse ärakasutamise vormid". Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) andmetel on viimastel nädalatel Ukraina naiste veebiotsingud ja märksõnad, nagu eskort, porno või seks, Euroopa riikides järsult kasvanud.
Poola, Rumeenia ja Slovakkia valitsused saatsid piiripunktidesse politseipatrullid, et jälgida kuritegelikku tegevust. Nii mehed kui naised on püüdnud rongi- ja bussijaamadest inimkaubanduse tarvis naispagulasi hankida. Poola valitsus võttis vastu seadusmuudatuse, millega tõsteti inimkaubanduse karistuse alammäär kolmelt aastalt kümnele ja laste seksuaalkaubanduse eest 10 aastalt 25 aastale. Berliinis instrueerisid Saksamaa võimud pagulastel mitte vastu võtma abi raudteejaamades asuvatelt inimestelt ning sakslastel registreerida oma abipakkumised kooskõlastatud veebilehtedel, mitte pöörduda otse pagulaste poole. Saksa politsei suurendas ka korrakaitsjate arvu raudteejaamades ning palus vabatahtlikel anda teada kahtlasest tegevusest raudteejaamades.
Saatjata alaealised.
UNICEF ja UNHCR väljendasid muret saatjata reisivate alaealiste pärast ning kutsusid naaberriike üles tuvastama ja registreerima lapsed enne ümberpaigutamisteenistustele saatmist. Samuti tõstsid nad esile mitmeid Ukrainas asuvaid institutsionaalseid hooldus- ja internaatkoole, kus õppis umbes 10 000 õpilast. Mõnes riigis on asenduskodudes või lastekodudes orvuks jäänud lastele loodud majutusvõimalused. UNICEF rajas naaberriikides "Blue Dot" turvaruumid, mis hõlmasid ka saatjata laste toetamist. Lisaks on eraldatud ja saatjata alaealistele teatud kaitse tagatud ajutise eestkoste süsteemi kaudu riigis, kuhu lapsed saabuvad.
Küüditamine.
Ukraina võimude sõnul on tuhanded Venemaale saabuvad pagulased sunniviisiliselt ümber paigutatud filtreerimiskeskuste abil. Sõdiva poole sundväljasaatmine on inimõiguste rikkumine ja eksperdid hoiatavad, et Ukraina laste sunniviisiline saatmine Venemaale "lapsendamiseks" on genotsiidne tegu.
RIA Novosti ja Ukraina ametnikud teatasid, et tuhandeid saadeti filtreerimiskeskustesse Penza oblastis, Taganrogis, Donetskis, Rjazanis, Jaroslavlis ja Venemaa poolt okupeeritud Ukraina linnades Dokuchaievskis, Iziumis ja Bezimennes. Ukraina valitsus väitis, et 400 000 Ukraina kodanikku on sunniviisiliselt viidud Venemaale, kus "mõned võidakse saata kuni Vaikse ookeani Sahhalini saareni". Teatati, et venelaste ja pagulaste maa-alused võrgustikud on aidanud Ukraina põgenikel Venemaalt ja Venemaa kontrollitavatelt aladelt lahkuda. Alates sõja algusest on Venemaalt Eestisse saabunud üle 20 000 ukrainlase.
Human Rights Watch, ÜRO inimõiguste büroo, Amnesty International, Ameerika Ühendriikide välisministeerium ja "The Intercept" on teatanud ukrainlaste väljasaatmisest. USA välisministeeriumi andmetel on Venemaale küüditatud ukrainlaste arv 900 000 kuni 1,6 miljonit, viidates erinevatele allikatele, sealhulgas Venemaa valitsusele.
Rassiline diskrimineerimine.
Mõni päev pärast kriisi algust teatasid mõned Ukraina põgenikud piirivalvurite ja teiste ametivõimude mitte-eurooplaste ja mustlaste diskrimineerimise kohta. Teatati inimestest, kes olid sunnitud liikuma järjekordade tahapoole, tõsteti bussidest maha ja ühes teates said valvuritelt peksa. Mõned Ukraina indialased ütlesid, et nad muutusid sihtmärgiks pärast seda, kui India otsustas hoiduda Venemaa hukka mõistmisest ÜRO-s. Teadete kohaselt ahistasid ja ähvardasid Poola rahvuslased mõnda indialast ja aafriklast pärast nende Poolasse sisenemist. 1. märtsil tunnistas Filippo Grandi ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametist, et mitte-ukrainlaste diskrimineerimist on mõnel piiril esinenud, kuid ta ei uskunud, et see tuleneb riikide ametlikkust poliitikast.
Erinevusi Ukraina pagulaste kohtlemise ja meedias kajastuse vahel võrreldes teiste rühmadega, eriti 2015. aasta Euroopa rändekriisi ajal, on kritiseeritud. Konkreetsed probleemid hõlmavad väidetavat karmimat kohtlemist ja rohkem piiranguid Süüria, Afganistani, Iraagi ja teistele põgenikele, erinevalt suhteliselt liberaalsest ja tervitavast vastusest Ukraina põgenikele. 
Mustlased on tihti halvemas olukorras, kuna neil puuduvad sageli humanitaarabi saamiseks vajalikud perekonnaseisudokumendid. Mõned kohalikud ametnikud on väidetavalt keeldunud Ukrainast pärit mustlastest põgenikke oma haldusalale vastu võtmast.