Hubert Robert

Hubert Robert (22. mai 1733 Pariis – 15. aprill 1808 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik, joonistaja, teatri- ja maastikuarhitekt. Ta on tuntud eelkõige maastiku- ja varememaalide autorina. 
Hubert Robert sündis 1733. aastal Pariisis Nicolas Huberti ja Jeanne Cathrine Charlotte Thibaulti pojana. Tema isa töötas Louis XV valitsusajal hertsog François Joseph de Choiseuli ja Lotringi hertsogkonna juhtiva diplomaadi markii de Stainville teenistuses.
Teadaolevalt oli Robert ka hea sõber kunstnik Jean-Honoré Fragonardiga (1732–1806).
Hubert Robert suri 75-aastaselt oma ateljees insuldi tagajärjel.
Elukäik.
Õpingute algusaeg.
1751. aastal lõpetas Robert Navarra kolledži ning seejärel suundus skulptori Michel-Ange Slodtzi ateljeesse õpipoisiks. Mentori juures sai ta esmased teadmised perspektiivist ja joonistamisest. 1754. aastal lahkus Robert edasisteks õpinguteks Rooma koos isa tööandja poja Étienne-François de Choiseuliga.
Õpingud Itaalias.
1754. aastal alustas Robert õpinguid Roomas Prantsuse Akadeemias, omamata sealjuures ametlikku õppekohta. Õpingute käigus kohtus ta tuntud kunstnike ja kollektsionääride Giovanni Battista Piranesi ja Giovanni Paolo Paniniga, kes mõjutasid teda sügavalt ning said tema edaspidisteks eeskujudeks.
Hubert Robert viibis Roomas üksteist aastat. Selle aja jooksul maalis ta peamiselt antiikseid Rooma varemeid. 1761. aastal käis Robert koos sõber Jean-Honoré Fragonardiga ringreisil Napoli piirkonnas ja joonistas erinavate maastike visandeid. Näiteks viis Fragonardi teda 1760. aastatel inspiratsiooni koguma Pompei väljakaevamistele.
Hilisem elu Prantsusmaal.
Prantsusmaale naastes saatis Roberti suur edu. Näiteks kutsuti ta 1780. aastatel Versailles' lossi aiakujundajaks. Selles ametis juhatas ta ka teadaolevalt Apolloni purskkaevu ümberkujundamist. Lisaks maalis Robert kuus õlimaali Bagatelle’i lossi jaoks, mis kuulus Louis XVIII venna Charles X valdusesse. Need teosed olid mõeldud maaresidentsi vannitoa kaunistamiseks. 
Kõige selle kõrvalt jätkas Robert ka Prantsusmaal maastikuvaadete maalimist. Kuulsaimaks nende hulgast peetakse maali "Pont du Gard", mis kujutab tolleaegset Pariisi. Lisaks oli ta kuninga maalikogu hoidja. 1795. aastal määrati Robert üheks Louvre'i muuseumi administraatoriks. Tema ülesanne oli kujundada Grande Gallerie ümber nii, et kunstiteosed oleksid paremini eksponeeritud. Tema idee ehitada muuseumisse katuseaken realiseeriti alles 150 aastat hiljem, aastatel 1945–1947.
Prantsuse revolutsiooni ajal Robert vahistati. Legendi kohaselt pääses ta giljotiini alla sattumisest, kuna tema asemel hukati sama nimega mees.
Looming.
Hubert Roberti teoseid on 18. sajandi kunstis keeruline selgelt kategoriseerida. Loomingus kujutas ta sageli fantastilisi varemeid. Tema teosed on dekoratiivsed ja peene kujutusviisiga. Maastikumaalidele kõrval, mis kujutavad antiikvaremeid ja parke, leidub tema loomingus ka vanu Pariisi vaateid. 
Roberti peetakse maastiku- või arhitektuurikompositsiooni "capriccio" varaseks arendajaks.
Robert kasutas oma teostes peamiselt pruune ja halle toone. Arhitektuurseid objete modifitseeris ta nii, et need tõuseksid maalidel kõige olulisemaks. Samuti lisas ta nende ümber hooldamata loodust ning täiendas stseene inimstafaažiga.