tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
SPAD S.XIII

SPAD S.XIII oli Prantsusmaa hävitusbiplaan, mille konstrueeris esimese maailmasõja ajal varasema eduka hävitaja SPAD S.VII baasil Société pour l'aviation et ses dérivés.
Aastal 1917 märkas lennukidisainer Louis Béchereau, et S.VII lennukid on vanaks jäämas ning otsustas konstrueerida kaks uut lennukit: S.XII ja S.XIII. Mõlemal lennukil oli võimas ning uuenduslik Hispano-Suiza 8A mootor. Kahuriga varustatud S.XII ei olnud lendurite seas kuigi populaarne, kuid S.XIII oli üks sõja võimekamaid ning enimtoodetud hävituslennukeid. Kokku toodeti 8472 SPAD S.XIII lennukit, tellitud oli veel 10 000 lisa, kuid nende ehitus katkestati Compiègne'i vaherahu tõttu.
Esimese maailmasõja lõpuks olid S.XIII lennukid kasutusel põhimõtteliselt kõikides Prantsusmaa õhuväe hävitajaeskadronides. Lisaks tootis neid lennukeid sõja ajal hulgaliselt Ameerika Ühendriikide armee õhuteenistus. S.XIII oli S.VII kõrval kasutusel ka Suurbritannia kuninglikus lennukorpuses, kuni Sopwith Dolphin polnud teenistusse jõudnud. Lennuk oli pilootide seas populaarne ning seda kasutasid mitmete riikide lennuässad. Pärast sõda müüdi ülejäänud lennukid üle maailma nii tsiviil- kui militaarkasutusse.
Revolutsiooniline Tribunal

Revolutsiooniline Tribunal (prantsuse keeles "Tribunal révolutionnaire") oli Prantsuse revolutsiooni ajal tegutsenud ja Rahvuskonvendi loodud kohus, mis tegeles poliitiliste süütegudega.
Tribunali tegevuse kõrgaeg oli Suure Terrori ajal aastatel 1793–1794.
See koosnes viiest kohtunikust, prokurörist ja kahest abiprokurörist, kes kõik nimetati ametisse Rahvuskonvendi otsusega. Samuti kuulus tribunali juurde 12-liikmeline vandekohus, mille liikmeid valiti aga vaid poliitiliselt usaldusväärsete isikute seast. 1793. aasta märtsist kuni augustini juhtis tribunali Jacques-Bernard-Marie Montané, tema järel Martial Joseph Armand Herman. Prokurörina töötas Antoine Quentin Fouquier-Tinville. Teiste hulgas osalesid tribunali töös ka kohtunikuna Marie Joseph Emmanuel Lanne, vandekohtunikena kunstnikud Claude-Louis Châtelet ja Jean-Louis Prieur, samuti Joachim Vilate, Léopold Renaudin, Pierre-Nicolas-Louis Leroy ja Pierre-François Girard.
Tribunali otsuseid polnud võimalik edasi kaevata ja see tegeles kontrrevolutsiooniliste süüdistustega, omades seejuures jurisdiktsiooni üle Prantsusmaa.
Nakagini kapseltorn

Nakagini kapseltorn (jaapani keeles 中銀カプセルタワー "Nakagin Kapuseru Tawā") on arhitekt Kisho Kurokawa projekteeritud mitmeotstarbeline elamu- ja kontorihoone, mis asub Shimbashis Tokyos Jaapanis. See oli maailmas esimene näide moodularhitektuurist, mis kajastab Jaapani metabolismi. Tööd valmisid 1972. aastal, hoone pandi kokku 30 päevaga. 2012. aasta oktoobri seisuga oli 140 kapslist 30 korterina kasutusel, ülejäänuid kasutati ladustamiseks või hüljati. 
Projekteerimine ja ehitamine.
Hoone koosneb omavahel ühendatud betoontornidest. Ühel tornil on 11 korrust ja teisel tornil 13 korrust, milles on kokku 140 tehases valmistatud moodulit ehk kapslit. Iga moodul on 2,5 m lai ja 4 m pikk, toa otsas on 1,3-meetrise diameetriga ümmargune aken. Suuremate ruumide loomiseks saab kapsleid omavahel ühendada ja kombineerida. Olgugi et kapsleid toodeti masstoodanguna, pole ühtegi algset kapslit asendatud. Enne ehitusplatsile saatmist paigaldati kapslitesse sisustus ja sanitaartehnilised lahendused. Kapslid on keevitatud terasest, mis on kaetud kuumtsingi ning roostetõrjega ja viimistleti pärast töötlemist läikiva pihustiga Kenitex. Keldrist teise korruseni kasutati tavalist betooni, ülejäänud korrustel on kasutatud kergbetooni. 
Lammutamine ja uuendamine.
Kapsleid saab eraldi eemaldada või asendada, kuid see on väga kallis. 2006. aastal, kui kaaluti lammutamist, eeldati, et ühe kapsli renoveerimine nõuaks umbes 6,2 miljonit jeeni. 80% kapselkorterite omanikest pidi lammutamise heaks kiitma, see saavutati 15. aprillil 2007. Enamik kapsliomanikest hääletasid hoone lammutamise poolt, olles mures viletsate tingimuste, kitsaste olude ja asbesti tervist kahjustava mõju pärast. Asenduseks pakuti uuema ja modernsema torni ehitamist. Kujunduse säilitamiseks tegi arhitekt Kisho Kurokawa ettepaneku demonteerida olemasolevad kapslid ja asendada need uuendatud kapslitega. Plaani toetasid ka suuremad Jaapani arhitektuuriühingud, kuid elanikud olid mures hoone maavärinakindluse ja kinnisvara ebaefektiivse kasutamise pärast. Kisho Kurokawa suri 2007. aastal ja uut renoveerimise arendajat pole veel leitud. 2014. aastal teatas kapsliomanik ja projekti "Save Nakagin Tower" algataja, et projektiga üritati koguda annetusi, et säilitada hoone ja kokku osta kõik kapslid.
Viited.
__SISUKORDEES__
Purmsāti

Purmsāti on küla ("vidējciems") Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Virga vallas. 
Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel. Varem läbis seda Bajorai ja Priekule vaheline raudtee. Külas on raamatukogu ja erivajadustega lastele mõeldud internaatne põhikool. Säilinud on sealse mõisa park ja osad mõisakompleksi hooned.
Küla on esmamainitud 1357. aastal, mil see läänistati Rommelite perele. 1840. aastal avati mõisa juures kool, kus aastail 1940–1961 töötas läti literaat Matīss Vītiņš. Esimese maailmasõja ajal valmis sealne raudtee ja avati Purmsāti raudteepeatus, mis suleti XX sajandi lõpus. 2021. aastani kuulus küla Priekule piirkonda.
2005. aastal oli külas 144 elanikku, 2020. aastal 114 ja 2021. aastal 115 elanikku.
Ozoli (Kalēti vald)

Ozoli on küla ("vidējciems") Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Kalēti vallas. 
Küla asub merepinnast 36 meetri kõrgusel. Varem läbis seda Bajorai ja Priekule vaheline raudtee.
Küla n kujunenud endise Ozoli karjamõisa ("Oseln") juurde. Esimese maailmasõja ajal valmis sealne raudtee ja avati Kalēti raudteepeatus, mis suleti XX sajandi lõpus. Aastani 2021 kuulus küla Priekule piirkonda.
Aastal 2014 oli külas 117 elanikku. Aastal 2020 oli elanikke 44, aastal 2021 aga 41.
Metallicity

Metallicity on Eesti rokkansambel, mis alustas tegevust 2019. aastal.
Looming.
7. augustil 2020 valmis Deniss Burašnikov lavastatud muusikavideo singlile "Gewaltwerk". 
26. augustil 2020 järgnes nelja looga "Metallicity" EP.
8. märtsil 2021 ilmus lugu "Cyberfunk", mis käsitleb naiste seksualiseerimist tänapäevases ühiskonnas, eriti sotsiaalmeedias ja reklaamikampaaniates. Kuna teemaks valitud nähtus on rohkem märgatav internetis, siis otsustati lugu luua "dark electro" stiilis. Loo salvestamisel ei kasutanud ühtegi elavat pilli. Samas on see ansambli lugudest kõige "tantsitavam".
Deniss Burašnikov (Asankheya, Metallicity, ex-Emphasis) avaldas 10. novembril oma esimese loo "Unstar" lühialbumist "Wings of Swallows". Loo lindistamisest võttis osa Dmitry Kim (ex-Jinjer), kes salvestas trumme ning tegi ka "mix&amp;masteri".
2023. aasta veebruaris ilmus Metallicity singel "Uncarbonized" – lugu sellest, kuidas inimene kaotab ennast ning muutub tasapisi masinaks. Uus eksperiment saundiga.
Ansambel Metallicity osales 2024. aastal filmi Reval heliriba loomisel.
Muud faktid.
Deniss Burašnikov kutsuti lauljaks progressiivse metali bändi Emphasis minialbumile “Spiral of Time”, mis koosneb kosmoseesteetikast inspireeritud kuuest loost.
Gurk (Kärnten)

Gurk (sloveeni: "Krka") on turulinn ja endine piiskopitool Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Gurk on ümbritsetud alpiniitude ja suurte kõrgete metsadega. See tähistab hõredalt asustatud Gurktali keskkohta. Gurkist allavoolu asub väikelinn Straßburg, mille kindlusest Gurki piiskopid valitsesid.
Linnaosad: Pisweg, Gruska, Gurk
Ajalugu.
Gurki nimi ("die Gurgelnde" – 'korisev') tuleb samanimeliselt jõelt. Ala asustati umbes 2000 aastat tagasi, kuid see saavutas tähtsuse alles pärast seda, kui Baieri liidendas Kärnteni.
Pärast abikaasa ja poegade surma asutas Hemma von Gurk praeguse Gurki turuplatsile usumaja. Kuid Gurki klooster ei kestnud kaua: selle asukohta kasutas Salzburgi peapiiskop, kelle tool oli Kärnteni põhjaosas, 1072. aastal äsjaasutatud Gurki piiskopkonna toomkiriku ja piiskopipalee jaoks. Gurk oli piiskopitool 1787. aastani; selle residents on nüüd Klagenfurtis.
25. juunil 1988 külastas toomkirikut paavst Johannes Paulus II ja palvetas krüptis püha Hemma haual. Paavsti esimene visiit Kärnteni ajaloos oli suur meediasündmus ja tõi tuhandeid inimesi vabaõhumissale toomkiriku ette.
Gurk nimetati Euroopa Nõukogu poolt 1998. aastal "Euroopa omavalitsuseks".
Guttaring

Guttaring (sloveeni "Kotarče") on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Guttaring asub Krappfeldi ja Görtschitztali vahel ning seda läbib Silberbach.
Hüttenberg (Kärnten)

Hüttenberg (sloveeni: "Železni hrib") on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Omavalitsus hõlmab Görtschitzi oru Seetali Alpide lõunajalamil. Põhjas külgneb see Steiermargi liidumaaga.
MacOS Monterey

&lt;noinclude&gt;
macOS Monterey (versioon 12) on operatsioonisüsteemi macOS 18. väljalase, mis ilmus 25. oktoober 2021.
macOS Monterey on macOS Big Sur järglane.
Süsteeminõuded.
Toetatud Macintoshi arvutid:
Edgar Tiits

Edgar Tiits (30. juuni 1923 Paide – 3. jaanuar 1990 Tartu) oli Eesti veemotosportlane.
Ta õppis aastatel 1930–1938 Paide Linna Algkoolis ja aastatel 1930–1938 Paide Tööstuskeskkoolis metallitöötlust. Töötas alates 1940. aastast lukksepa ja treialina Tallinnas ja Paides, alates 1949. aastast Tartus.
Oli 1950. aastatel Eesti veemotospordile üks alusepanijaid Tartus. Ta on harrastanud tollase Eesti NSV erinevaid paadiklasse. Võistles aastatel 1955–1966, võitis 1957. aastal esimestel Eesti NSV esivõistlustel sisemootoriga kaatrite võistlusklassis E-3 (kaassõitja Ulrich Andresen) esikoha. Tuli veel võistlusklassis KA Eesti NSV meistriks ning sai ühe hõbemedali.
Tuli 1958. aastal esimese eestlasena NSV Liidu meistriks (võistlusklass KA). See uudis jõudis isegi tollasest NSV Liidust väljapoole.
Kaimu Keerak

Kaimu Keerak (7. september 1944 Kuremaa vald, Tartumaa – 23. märts 1993 Tartu) oli Eesti sambomaadleja ja judoka ning treener.
Ta lõpetas 1963. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Judotreeninguid alustas ta 1967. aastal Andres Lutsari juhendamisel. Võitis aastatel 1968–1986 Eesti NSV meistrivõistlustel sambos 6 kuld-, 1 hõbe- ja 1 pronksmedali ning aastatel 1973–1982 judos 3 kuld-, 3 hõbe- ja 4 pronksmedalit. 
Töötas aastatel 1973–1993 Jõu ja Kalevi judotreenerina.
Nagant M1895

Nagant M1895 on seitsmelasuline Belgia revolver, mille konstrueeris Venemaa Keisririigile Léon Nagant. Nagant M1895-s on kasutusel padrun 7.62×38 mm R, sellel on omapärane "gaastihendi" süsteem: kui kukk vinnastada, liigub revolvri trummel ette, mis vähendab vahet vintraua ja trumli vahel. Selle tõttu on kuuli algkiirus suurem ja relval on võimalik kasutada helisummutit (mis on revolvri kohta ebatavaline).
Scott Mayfield

Scott Mayfield (sündinud 14. oktoobril 1992 Saint Louises Missouri osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Islanders.
Aastatel 2009–2011 mängis ta United States Hockey League'i klubis Youngstown Phantoms ja 2011–2013 Denveri Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2011. aastal valis Islanders ta NHL-i "draft"is 34. valikuna. 2013. aasta aprillis sõlmis ta Islandersiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2012–13 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Islandersi noorteklubis Bridgeport Sound Tigers. NHL-is tegi Mayfield debüüdi 6. aprillil 2014 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 9. aprillil 2016 mängus Buffalo Sabresi vastu. Pärast mitut hooaega, kus ta sai enam mänguaega Sound Tigersi meeskonnas, kindlustas Mayfield hooajal 2017–18 koha Islandersi põhikoosseisus. 2018. aasta jaanuaris pikendas ta Islandersiga lepingut viie aasta võrra.
Adam Pelech

Adam Pelech (sündinud 16. augustil 1994 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Islanders.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Erie Otters.
2012. aastal valis Islanders ta NHL-i "draft"is 65. valikuna. 2014. aasta märtsis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2014–2016 mängis ta põhiliselt American Hockey League'is Islandersi noorteklubis Bridgeport Sound Tigers. NHL-is debüteeris ta 13. novembril 2015 mängus Anaheim Ducksi vastu. Islandersi põhikoosseisus kindlustas ta koha hooajal 2016–17. 2017. aasta juulis pikendas ta klubiga lepingut nelja aasta võrra.
Tema vanem vend Matt Pelech on samuti NHL-is mänginud.
Anthony Beauvillier

Anthony Beauvillier (sündinud 8. juunil 1997 Sorel-Tracys Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Vancouver Canucks.
Aastatel 2013–2016 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Shawinigan Cataractes.
2015. aastal valis New York Islanders ta NHL-i "draft"is 28. valikuna. 2015. aasta oktoobris sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 13. oktoobril 2016 hooaja avamängus. Esimese värava lõi Beauvilliler NHL-is sama aasta 18. oktoobril mängus San Jose Sharksi vastu. Koha debüüthooajal kindlus ta koha Islandersi põhikoosseisus. Hooajal 2016–17 lõi ta NHL-is üheksa väravat ja andis 15 väravasöötu. Järgmisel hooajal lõi ta NHL-is 21 väravat. 15. novembril 2018 tegi ta mängus New York Rangersi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.
2019. aasta augustis pikendas ta Islandersiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2019–20 jõudis ta Islandersiga Idakonverentsi finaali, kus kaotati hilisemale Stanley karika võitjale Tampa Bay Lightningile. Hooaja 2019–20 väljalangemismängudes lõi Beauvilliler kokku üheksa väravat, millega oli Brock Nelsoni kõrval klubi suurim väravakütt. Islandersis jäi Beauvillier resultatiivseimaks põhihooajaks 2019/20, mil ta lõi 18 väravat ja andis 21 väravasöötu.
2023. aasta jaanuaris kaubeldi Beauvilliler koos Aatu Räty ja ühe tulevase "draft"i valikuga Bo Horvati vastu Islandersist Vancouver Canucksi.
Beauvilliler kuulus Kanada jäähokikoondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Valdu Suurkask

Valdu Suurkask (3. veebruar 1939 Tallinn – 2. jaanuar 2024) oli eesti ehitusinsener, tehnikateadane, endine korvpallur ja korvpallikohtunik.
Mängijakarjäär.
Valdu Suurkask lõpetas 1957. aastal Tallinna 2. keskkooli. Tema pikkus on 192 cm. Suurkask on treeninud Heino Kruusi, Joann Lõssovi, Heino Krevaldi, Jaroslav Dudkini ja Ilmar Kullami juhendamisel. 
Valdu Suurkask on mänginud noortekoondises, aastatel 1959–1968 Eesti NSV korvpallikoondises ning 1957–1958 ja 1962–1968 NSV Liidu meistrivõistlustel Tartu Kalevi (Eesti NSV esindusmeeskond) koosseisus. 
NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai ta Eesti NSV meeskonnaga hõbemedali, 1964. aastal oli NSV Liidu üliõpilasmeister. Suurkask tuli Eesti NSV meistriks seitsmel korral (TPI meeskond ja Tallinna Kalev), lisaks võitis ta seitsmel korral hõbe– ja pronksmedaleid. Ta on osalenud Eesti meeskonnaga veteranide maailmamängudel. 
Meistersportlaseks sai Valdu Suurkask 1960, aumeistersportlaseks 1967.
Kohtunikutöö.
Korvpallikohtuniku tegevust alustas Suurkask 1968. aastal, kohtuniku kategooriad - 1970 vabariiklik, 1973 üleliiduline, 1975 rahvusvaheline kategooria (FIBA litsents). Ta on tegutsenud kohtunikuna (1991. aastani) maailmameistrivõistlustel, Euroopa meistrivõistlustel ja Euroopa karikavõistlustel, samuti 1980. aasta suveolümpiamängudel ning tippturniiridel. 
1991. aastast oli Valdu Suurkask FIBA komissar, aastast 1997 FIBA tehnilise komisjoni liige ning 1999. aastal valiti ta FIBA maailma tehnilise komisjoni presidendiks.
Komissarina on töötanud mitmetel Euroopa meistrivõistlustel ning suveolümpiamängudel. Valdu Suurkask sai FIBA aukohtunikuks 2011. aastal. 
Eestis oli Suurkask Eesti kohtunikekogu juhatuse esimees, ta on olnud tegev Korvpalliföderatsiooni/Korvpalliliidu juhatuses ja Korvpalliliidu asepresidendina ning kuulunud Kalevi korvpallisektsiooni juhatusse. Ta on autor kohtuniku tegevust käsitlevale õppefilmile ning avaldanud ajakirjanduses kirjutisi korvpalliteemadel. 
Valdu Suurkask on 2009. aastast Eesti Vabariigi spordipreemia laureaat, talle määrati elutööpreemia – pikaajalise ja tulemusliku tegevuse eest korvpalli arendamisel.
2010. aastal valiti ta Eesti korvpalli kuulsuste halli.
Tallinna Tehnikaülikool.
Suurkask lõpetas 1962. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna sanitaartehnika eriala. Ta oli 1966. aastast TPI õppejõud. 1970. aastal kaitses ta TPI-s tehnikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Исследование турбулентной диффузии в прямолинейном потоке при стационарном выпуске вещества загрязнения". 1976. aastast oli ta TPI sanitaartehnika kateedri dotsent. Ta tegutses 1970. aastatel Järvevana probleemlabori juhatajana. 2000. aastatel töötas Valdu Suurkask Tallinna Tehnikaülikooli Ehitusteaduskonna Keskkonnatehnika Instituudi veetehnika õppetooli dotsendi ja lektorina, hiljem emeriitdotsent. Ta on avaldanud publikatsioone hoonete veevärgi ning kanalisatsiooni, korrosioonitõrje jm. teemadel.
Vo'

Vo‘ (tuntud ka kui Vo' Euganeo ja Vò) on omavalitsusüksus ("comune") Itaalias Veneto maakonnas Padova provintsis.
19 meetri kõrgusel merepinnast asuva Vo‘ asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Vo‘ piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Agugliaro (VI), Albettone (VI), Cinto Euganeo, Galzignano Terme, Lozzo Atestino, Rovolon, Teolo.
Teadaolevalt suri 21. veebruaril 2020 Vo‘s üks esimesi koroonasse nakatunuid väljaspool Aasiat.
Tim Hunt

Sir Richard Timothy Hunt (sündinud 19. veebruar 1943) on Briti biokeemik ja raku füsioloog. Ta pälvis Paul Maxime Nurse ja Leland Hartwelliga 2001. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna rakkude jagunemist kontrolli all hoidvate valgumolekulide avastuste eest. 
1980. aastate alguses viljastatud merisiilikumune uurides avastas Hunt tsükliini valgu, mis hoiab raku arengut rakutsükli kaudu kontrolli all.
Noorus ja haridus.
Hunt sündis 19. veebruaril 1943 Nestonis Cheshire'i krahvkonnas paleograafialektor Richard William Hunti ja Kit Rowlandi peres. Pärast mõlema vanema surma leidis Hunt, et tema isa oli töötanud BBC World Service'i raadio peakorteris, kus tegeles tõenäoliselt luureandmetega. 1945. aastal sai Richard Bodley raamatukogu lääne käsikirjade hoidjaks ja pere kolis Oxfordi. Kaheksa-aastaselt võeti Hunt vastu Draakonikooli, kus tekkis tal huvi bioloogia vastu. 14-aastaselt kolis ta Oxfordi Magdaleni kolledžikooli, kus teaduspreemiad kannavad nüüd tema nime, tundes veelgi rohkem huvi loodusteaduste õppimise vastu. 
1961. aastal võeti ta Cambridge'i ülikooli loodusteadusi õppima, mille lõpetas 1964. aastal ja asus kohe tööle ülikooli biokeemia osakonnas Asher Korneri käe all. Seal töötas ta koos selliste teadlastega nagu Louis Reichardt ja Tony Hunter. 1966. aastal toimunud konverentsil veenis ta hematoloog ja geneetik Irving Londonit lubama tal töötada oma laboris New Yorgis Albert Einsteini meditsiinikolledžis, viibides seal juulist oktoobrini 1966. Tema doktorikraadi juhendas Asher Korner ja see keskendus hemoglobiini sünteesile küüliku retikulotsüütides (ebaküpsed punalibled), ta sai oma doktorikraadi 1968. aastal. 
Hunt löödi 2006. aastal tema teaduslike teenete eest rüütliks.
Isiklikku.
Hunt on abielus immunoloog Mary Collinsiga, kes on Jaapani Okinawa teaduse ja tehnoloogia instituudi akadeemiline administraator. Paaril on kaks tütart.
Brett Kulak

Brett Kulak (sündinud 6. jaanuaril 1994 Stony Plainis Albertas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Edmonton Oilers.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Vancouver Giants.
2012. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i "draft"is 105. valikuna. 2014. aasta märtsis sõlmis ta Flamesiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris Kulak 11. aprillil 2015 põhihooaja viimases mängus Winnipeg Jetsi vastu. Flamesi põhikoosseisus mängis ta hooajal 2017–18. Aastatel 2014–2017 sai ta enam mänguaega American Hockey League'is või ECHL-is.
2018. aasta oktoobris kaubeldi ta Montreal Canadiensi. 2019. aasta mais pikendas ta klubiga lepingut kolme aasta võrra. Hooajal 2020–21 jõudis ta Canadiensiga Stanley karikavõistlustel finaali, kus kaotati Tampa Bay Lightningile.
2022. aasta märtsis kaubeldi Kulak Montreal Canadiensist Edmonton Oilersisse.
Piotr Zieliński

Piotr Sebastian Zieliński (sündinud 20. mail 1994 Ząbkowice Śląskies) on Poola jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Napoli ja Poola jalgpallikoondises. 
2011. aastal liitus ta Itaalia klubiga Udinese, mille meeskonnas debüteeris ta 2012. aasta novembris Itaalia kõrgliigas. Aastatel 2014–2016 mängis ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Empoli.
2016. aasta augustis siirdus ta umbes 16 miljoni euro eest Napoli. 2020. aastal võitis ta Napoliga Itaalia karikavõistlused. 2020. aasta augustis pikendas ta klubiga lepingut nelja aasta võrra.
Poola jalgpallikoondises tegi Zieliński debüüdi 4. juunil 2013 sõprusmängus Liechtensteini vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 14. augustil sõprusmängus Taani vastu. Ta on kuulunud Poola koondisse kahtedel Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Seetali Alpid

Seetali Alpid (saksa: "Seetaler Alpen") on 26 km pikk mäestik Austrias Lavanttali või Noriki Alpides Muri jõest lõunas Scheiflingi ja Zeltwegi vahel. Kõrgeim tipp on Zirbitzkogel (2396 m).
Topograafia.
Seetali Alpidega külgnevad põhjas Murtal, idas Obdachi sadul, lõunas Klippitztörli kuru ja läänes Neumarkti sadul. Enamik mäestikust asub Austria Steiermargi liidumaal, alles Klippitztörli juures ulatub see Kärnteni liidumaale. Olulisimad tipud (põhjast lõunasse) on:
Klippitztörli kurul on suur suusakuurort. Suusatada saab ka Sabathy hüti ja Tonneri hüti lähedal.
Kõrgel mäeahelikul on mitu konarlikku kaljut, mis tõusevad metsapiirist kõrgemale.
Piirkonda läbib "Eisenwurzenweg" (Austria pikamaarada 08). See ulatub Zirbitzkogeli tippu.
Turism.
Mäestik on populaarne mägironijate ja jalutajate seas. Lisaks on Klippitztörli kurul ja sellest põhja pool mitu suusakuurorti.
"Seetaler Alpe" polügoon, mida haldavad Austria relvajõud, on mäestiku põhjanõlval ja sinna pääseb Judenburgist.
Paweł Dawidowicz

Paweł Marek Dawidowicz (sündinud 20. mail 1995 Olsztynis) on Poola jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Verona Hellas ja Poola jalgpallikoondises.
2011. aastal liitus ta Poola klubiga Gdański Lechia, mille meeskonnas debüteeris ta Poola kõrgliigas hooajal 2012–13.
2014. aasta mais sõlmis ta lepingu Portugali klubiga Lissaboni Benfica. Ta asus mängima klubi reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Hooajal 2016–17 oli ta Benficast laenul Saksamaa esiliiga klubis VfL Bochum ja hooajal 2017–18 Itaalia esiliiga klubis Palermo.
2018. aasta läks ta Benficast laenule Hellasesse, mis mängis toona Itaalia esiliigas. 2019. aasta märtsis sõlmis ta Hellasega püsiva lepingu. Alates hooajast 2019–20 on ta klubiga mänginud Itaalia esiliigas.
Poola jalgpallikoondises debüteeris Dawidowicz 17. novembril 2015 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta kuulub Poola koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Klein Sankt Paul

Klein Sankt Paul (sloveeni: "Mali Šentpavel") on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Klein Sankt Paul asub Görtschitzi oru keskosas, umbes 36 km Klagenfurtist kirdes.
Banckau

Banckau (ka Banco, Banckow, Bankow, Bancou) oli Liivimaa aadlisuguvõsa.
Mõningail andmeil oli suguvõsa alusepanijaks Rootsi kuningriigis keegi Banco nimeline isik, kes olevat abiellunud 1616. aastal Rootsis viibinud Hollandi diplomaadi ja Amsterdami bürgermeistri Dirck Basi (1569–1637) tütrega.
Nende poeg, Liivimaa aadli ratsateenistuse kaptenleitnant Otto Banco tõsteti 11. novembril 1662 Banckau nime all ilma introduktsioonita Rootsi aadliseisusse.
Suguvõsale kuulus Liivimaal Jäärja mõis.
Sugupuu.
Banckaude sugupuu, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi ()
Douglas Robinson

Douglas Robinson (sündinud 30. septembril 1954, Lafayette, Indiana) on tõlketeadlane.
Ta õppis Ameerika Ühendriikides ja on seejärel töötanud pikka aega Soomes, Ameerika Ühendriikides ja Hiinas.
Liebenfels

Liebenfels (sloveeni: "Lepo Polje") on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Omavalitsusala asub Gurktali Alpide lõunanõlval. See asub umbes 6 km Sankt Veit an der Glanist läänes ja Klagenfurtist põhjas. Omavalitsuse kõrgeim punkt on Schneebauerberg (1338 m) ja madalaim on Glani jõe org (477 m).
Omavalitsuse osad on Freundsam, Glantschach, Gradenegg, Hardegg, Liebenfels proper, Liemberg, Pflausach, Rosenbichl, Rottschaft Feistritz, Sörg ja Sörgerberg.
Ajalugu.
Kuigi vanimad arheoloogilised leiud piirkonnas pärinevad neoliitikumist, avastati iidse templi vundament Hohensteini küla lähedal künkal. Hoone püstitati 2. sajandil, kui ala oli osa Rooma Noricumi provintsist. Tempel oli pühitsetud kohalikule keldi jumalannale Noreiale.
Kiriku ehitamine Glantschachi külla on dokumenteeritud ajavahemikus 958–991. Asudes Kärnteni hertsogkonna Zollfeldi ala keskkoha lähedal, on Liebenfels arvukate keskaegsete losside ja residentside paik, olulisim on Liebenfelsi loss, mida on esmamainitud 1312. aasta dokumendis kui "Liewenvelse".
Metnitz

Metnitz (sloveeni: "Metnica") on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Metnitz asub Kärnteni põhjaosas ning hõlmab enamuse Metnitzi orust ja ümberkaudsetest Gurktali Alpidest.
Karol Świderski

Karol Grzegorz Świderski (sündinud 23. jaanuaril 1997 Rawiczis) on Poola jalgpallur, kes mängib ründajana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs ja Poola jalgpallikoondises.
Poola kõrgliigas debüteeris ta 2014. aastal Jagiellonia Białystoki meeskonnas. Poola kõrgliigas lõi ta esimese värava 3. juunil 2015 mängus Szczecini Pogońi vastu.
2019. aasta jaanuaris siirdus ta Kreeka kõrgliigaklubisse PAOK FC. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Kreeka meistriks. Nii hooajal 2019–20 kui ka 2020–21 lõi Świderski Kreeka kõrgliigas 11 väravat.
2022. aasta jaanuaris liitus ta Major League Socceri (MLS) klubis Charlotte FC. Kahe hooajaga lõi ta MLS-is 22 väravat. 2024. aasta veebruaris läks ta kuni aasta lõpuni laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Verona Hellas, kuid naasis juba juulis Charlotte'i.
2025. aasta jaanuaris naasis Świderski Kreeka kõrgliigasse, kui sõlmis ja poole aasta pikkuse lepingu Panathinaikόsega.
Poola jalgpallikoondises debüteeris Świderski 28. märtsil 2021 MM-i valikmängus Andorra vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Poola koondisse 2021. ja 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Weitensfeld im Gurktal

Weitensfeld im Gurktal (sloveeni: "Prečpolje ob Krki") on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
1479. aastal andis keiser Friedrich III Serbia Brankovići dünastia eksiilis liikmetele Weitensfeldi lossi.
Jordan Staal

Jordan Staal (sündinud 10. septembril 1988 Thunder Bays Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Carolina Hurricanes. Ta on klubi meeskonna kapten.
Aastatel 2004–2006 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Peterborough Petes.
2006. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i "draft"is teise valikuna. Penguinsi meeskonnas mängis ta aastatel 2006–2012 kokku kuus hooaega. Debüüthooajal lõi ta NHL-is 29 väravat, mis on jäänud ka tema parimaks tulemuseks. Samal hooajal valiti Staal uustulnukate sümboolsesse koosseisu ("NHL All-Rookie Team"). Hooajast 2006–07 on Staali nimel mitmed NHL-i rekordid: noorim mängija, kes on ühes mängus arvulises vähemuses olles löönud kaks väravat (21. oktoobril 2006 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu); noorim mängija, kes on realiseerinud karistuslöögi; noorim mängija, kes on teinud kübaratriki (10. veebruaril 2007 mängus Toronto Maple Leafsi vastu); uustulnukana löönud hooaja jooksul enim väravaid arvulises vähemuses olles (seitse väravat). 2009. aastal võitis ta Penguinsiga Stanley karika. Aasta varem oli Stanley karika finaalis kaotatud Detroit Red Wingsile.
2012. aastal siirdus Staal Hurricanesi, kellega sõlmis kümneaastase lepingu. 2019. aasta septembris määrati ta Hurricanesi kapteniks.
Tal on kolm venda (Marc Staal, Eric Staal ja Jared Staal), kes kõik on samuti NHL-is mänginud.
2007. aastal tuli Staal Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Rahvuslik Teataja

Rahvuslik Teataja on kord kuus ilmuv rahvuslik ajaleht, mida annab välja Rahvuslaste Tallinna Klubi. Ajaleht asutati 2011. aastal. 
Esimene peatoimetaja oli Tõnu Kalvet. 2015. aasta jaanuarist toimetab ajalehte Jaan Hatto, kellele kuulub ka väljaande kaubamärk. 
Esialgu määratles Rahvuslik Teataja ennast parteipoliitikast sõltumatu ühiskondlik-poliitilise väljaandena, kuid alates 2021. aasta veebruarist on see valminud koostöös Põliseestlaste Rahvaerakonnaga. Ajalehele on teinud kaastööd Miina Hint, Meelis Kaldalu, Holger Kaljulaid, Heiki Kortspärn, Andres Laiapea, Tiit Madisson, Mart Niklus, Ilmar Soomere, Jaak Uibu ja paljud teised eesti rahvuslased.
Tuulikki Pietilä

Ida Helmi Tuulikki Pietilä (18. veebruar 1917 Seattle, Ameerika Ühendriigid – 23. veebruar 2009 Helsingi, Soome) oli soome graafik ja professor. Ta oli Soome graafika üks mõjukamaid tegelasi ja tema loomingut on näidatud arvukatel kunstinäitustel. Ta töötas aastaid Helsingi kunstiakadeemias õppejõuna ning koolitas hiljem graafikuid ja kirjutas graafikakäsiraamatuid.
Aastatel 1956–2001 oli ta Tove Janssoni elukaaslane.
Arhitekt Reima Pietilä oli tema vend.
Ado Jalakas

Ado Jalakas (sündinud 14. jaanuaril 1938 Veltsa vald, Mihkli kihelkond, Läänemaa) on endine Eesti maadleja.
Lõpetas 1956. aastal Tallinna Mäetehnikumi ja 1967. aastal Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumi. 
On alates 1992. aastast olnud talupidaja Koonga vallas (praegu Lääneranna vallas) Pärnu maakonnas.
Sportlasena.
Sportima hakkas Tarva 7-klassilises Koolis, harrastas kergejõustikku. Maadlustreeninguid alustas 1952. aastal Boris Sülluste suunamisel, 1961. aastal jätkas Tallinna Kalevis Arvo Mõttuse juhendamisel. 
Ta tuli aastatel 1954–1958 Kreeka-Rooma ja vabamaadluses kuus korda Eesti NSV noorte meistriks. Tuli kaks korda vaba- (1959 ja 1961) ning kolm korda sambomaadluses (1960–1962) Eesti NSV meistriks. 
Olles ajateenistuses Nõukogude sõjaväes, tuli 1958. aastal vabamaadluses Läti NSV meistriks ja sai sambomaadluses hõbemedali. Võitis 1962. aastal Balti NSV-de meistrivõistlustel kuldmedali. 
Tuli 1956. aastal vabamaadluse poolraskekaalus NSV Liidu noortemeistriks. Sai Nõukogude sõjaväe meistrivõistlustel vabamaadluses 1959. aastal ja sambomaadluses 1960. aastal kuldmedali. Sai vabamaadluses 1966. aastal NSV Liidu maaspordiühingute meistrivõistlustel pronksmedali.
Kirjastus SEIK

Kirjastus SEIK on Eesti kirjastus, mis tegeleb kinkeraamatute, kalendrite, kalendermärkmike ja teiste kinketoodete kirjastamise ja väljaandmisega. Kirjastus tegutseb Tallinnas. Kirjastuse algataja on Rudolf-Gustav Hanni.
Ajalugu.
Kirjastus SEIK sai alguse 2011. aastal Pärnu Raeküla kooli 8. klassis loodud minifirmast Tegude Kalender. Tegude Kalendri igale päevale on kantud üks heategu, mida sellel päeval ära teha. 
2013. aastal võttis Tegude Kalender osa programmist ENTRUM, koos kalendritootjaga Timer anti välja Noortepäevik. 
2017. aasta jaanuarist tegutseb ettevõtte nime Kirjastus SEIK all.
Henry Leon Sibul

Henry Leon Sibul (30. august 1932 Võru – 19. veebruar 2007 Tallinn) oli USA ja Eesti tehnikateadlane ja professor. 1944. aastal evakueerus perekonnaga Saksamaale, hiljem elas USAs. 
Haridus.
Õppis Võru 1. Algkoolis, lõpetas Augsburgi Eesti Gümnaasiumi (Saksamaa) 1950, George Washingtoni Ülikooli (USA) 1960, New Yorgi Ülikooli (USA) elektrotehnika valdkonna magistrikraadiga 1963, Pennsylvania Osariigi Ülikooli (USA) doktorikraadiga 1968. 
Elektrotehnika magistrikraad (New Yorgi Ülikool, USA) 1963; doktorikraad (PhD, Pennsylvania Ülikool, USA) 1968; erakorraline professor 2006. 
Töökäik.
USA õhujõududes raadiotehnik 1953–1957; Engleman and Company Inc. (USA-s Washingtonis) väliinsener 1958–1960; Bell Labsis tehnilise meeskonna liige 1960–1964; Pennsylvania Osariigi Ülikooli rakendusuuringute keskuses teadus-, uurimis- ja õppetöö alal ning mererelvastuse konsultant 1964–2006.
Tallinna Tehnikaülikoolis 2006–2007: raadio- ja sidetehnika instituudi signaalitöötluse õppetooli raadio- ja sidetehnika erakorraline professor 2006–2007. 
Teadustöö.
Radari testseadmete väljatöötluse ja efektiivsuse uuringud; arvutiga töötava elektroonse lülitusskeemi projekteerimine ja analüüs; esimese elektroonse lülitusseadme automaatse vigade lokaliseerimise programmi loomine; esimese sidesatelliidi TELSTAR maapealse saatja projekteerimine; alus- ja rakendusuuringud signaalitöötluses, eelkõige allvee- ja sonarsüsteemides.
Avaldanud raamatu adaptiivsest signaalitöötlusest (kirjastus IEEE Press), 6 peatükki eri raamatutes, 37 artikli autor/kaasautor eelretsenseeritavates ajakirjades. 
Teaduskorralduslik tegevus.
Töötas välja ja õpetas esimest adaptiivse signaalitöötluse kursust Pennsylvania Ülikoolis, kus juhtis rakendusuuringute laboratooriumi signaalitöötluse osakonda; esines sageli konverentsidel; viieteistkümne maineka ajakirja retsensent; tunnustatud eriteadlane signaalitöötluse ja akustika alal; kaitsestruktuuride ja relvastuse eriteadlane. Acoustial Society of America liige; ONR Undersea Warfare Broadband Processing Working Groupi tegevliige; Undersea Warfare for Countermeasures on Fleet Defense’i kolleegiumi liige; Technical Advisory Group for Advanced Lightweight Torpedo Projecti vanem. 
Harrastused.
Lugemine, skautlus, EÜSi liige.
Ryan Reaves

Ryan Reaves (sündinud 20. jaanuaril 1987 Winnipegis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Toronto Maple Leafs ründajana paremäärel.
Aastatel 2004–2007 mängis ta Western Hockey League'i klubis Brandon Wheat Kings.
2005. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i "draft"is 156. valikuna. Aastatel 2007–2010 mängis ta American Hockey League'i klubis Peoria Rivermen. Bluesi meeskonnas debüteeris Reaves NHL-is 11. oktoobril 2010 mängus Anaheim Ducksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 12. jaanuaril 2011, kui kohtuti taas Ducksiga. Hooajal 2011–12 sai ta Bluesi põhikoosseisu liikmeks.
2017. aasta juunis kaubeldi ta Pittsburgh Penguinsi, kust ta siirdus 2018. aasta veebruaris Vegas Golden Knightsi. Hooajal 2017–18 jõudis ta Golden Knightsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Washington Capitalsile. Reaves lõi värava finaalseeria esimeses mängus, mis oli seerias ainus mäng, mille Golden Knights võitis.
2021. aasta juulis siirdus Reaves New York Rangersisse. 2022. aasta oktoobris kaubeldi Reaves pärast 12 mitteresultatiivset mängu Minnesota Wildi.
2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase leping Toronto Maple Leafsiga.
Tõnu Lume

Tõnu Lume (sündinud 2. märtsil 1944 Tallinnas) on Eesti endine maadleja, treener, spordijuht ja näitleja.
Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1968. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi laevaehitusinsenerina.
Töötas aastatel 1968–1974 Tallinna Polütehnilise Instituudi arvutuskeskuses grupijuhina, 1974–1992 Põllumajandusministeeriumi arvutuskeskuse asedirektorina ja 1993 AS Pauligis, oli 1994–2007 AS Abestocki tegevdirektor, alates 2007. aastast nõunik.
Sportlasena.
Sportima hakkas 1956. aastal koolis. Alates 1959. aastast harrastas sambo- ja vabamaadlust Vladimir Mahhovi, Arnold Väli ja Sergei Kaškini juhendamisel. Tuli 1963–1970 üheksa korda sambomaadluses Eesti NSV meistriks ning sai vabamaadluses Eesti NSV meistrivõistlustel 1966. aastal hõbe- ja 1967. aastal pronksmedali. 
Võitis aastatel 1965 ja 1970 Balti NSV-de meistrivõistlustel kuldmedali. 
Treeneri ja sporditegelasena.
Oli aastatel 1990–1994 Eesti Spordi Keskliidu aseesimees, 1992–2014 Eesti Olümpiakomitee liige ja 2008–2016 Eesti Olümpiakomitee esindajate kogu liige. Juhtis 1992. aasta suveolümpiamängudel Eesti delegatsiooni ning 2000. ja 2004. aasta suveolümpiamängudel Eesti judomeeskonda. 
Kuulus 1966–1972 Eesti NSV Samboföderatsiooni presiidiumi, oli 1972–1975 nii Eesti NSV Džuudo- kui ka Samboföderatsiooni esimees, 1975–1978 aseesimees ning 1978–2005 Eesti NSV Džuudoföderatsiooni/ Eesti Judoliidu president. 
Oli Eesti Olümpiakomitee judotreenerite kutsekomisjoni esimees, tegutsenud ka kohtunikuna (sai 1968. aastal vabariiklik kategooria). 
Filminäitlejana.
Ta on mänginud näitlejana üheksas filmis, sealhulgas:
Kriminaalhooldus

Kriminaalhooldus on riigi järelevalve all tingimisi vabastatud kriminaalkurjategija taasühiskonnastamine.
Eestis.
Eesti kaasaegne kriminaalhooldussüsteem rakendus 1. mail 1998. Kriminaalhoolduse põhieesmärk on muuta ühiskond turvalisemaks, rakendades vangistuse asemel teisi variante. Selline eesmärk tugineb eeldusele, et kuriteo sooritanud inimese võib jätta vabadusse, kui lisaks järelevalvele tema üle tehakse ka tööd tema kuritegeliku käitumise muutmiseks. Kriminaalhooldustöö koosneb seega kahest poolest: järelevalvest ja taasühiskonnastavatest tegevustest. Need meetmed aitavad vähendada korduvkuritegevust ja sedakaudu suurendada ühiskonna turvalisust.
Kriminaalhooldusametniku töö on selgitada välja uue kuriteo toimepanemise riskid ning koos hooldusalusega kavandada ja ellu viia tegevused, mis aitavad vältida uut kuritegu ning soodustavad süüdimõistetu iseseisvat ja seaduskuulekat toimetulekut.
Karistusseadustiku kohaselt peab kriminaalhooldusalune täitma järgmisi nõudeid:
Kohus võib isikule katseajaks määrata lisakohustusi:
Kui inimene katseaja nõudeid rikub, teeb kriminaalhooldaja hoiatuse või koostab ettekande kohtule. Kohus otsustab katseaja tingimuste muutmise või muutmata jätmise. Kohus võib pöörata karistuse täitmisele ehk saata isiku vanglasse, pikendada katseaega või määrata uusi täiendavaid kohustusi.
Peeter Metsar

Peeter Metsar (15. aprill 1940 Narva – 16. detsember 2003 Tallinn) oli eesti korvpallur.
Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Peeter Metsari pikkus oli 190 cm, tema treenerid olid Märt Sepik ja Heino Krevald. 
Peeter Metsar võitis NSV Liidu koolinoorte spartakiaadil 1957. ja 1958. aastal Eesti võistkonna koosseisus pronksmedali. Ta mängis aastatel 1959–1971 Eesti korvpallikoondises ja 1963–1972 NSV Liidu meistrivõistlustel Tartu Kalevi (Eesti esindusmeeskond) koosseisus, kellega võitis mitu 6. kohta. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai ta Eesti meeskonnaga hõbemedali, 1969. aastal tuli NSV Liidu ametiühingute meistriks, meistersportlaseks sai 1961. aastal.
Peeter Metsar tuli Eesti meistriks kolmel korral, lisaks võitis viiel korral hõbemedali. Ta oli ka Eesti meister käsipallis (1960). Hiljem osales ta kahel korral veteranide maailmamängudel, saavutades kahel korral 2. koha. Juhendas "Ehitaja" ja "Standardi" korvpallimeeskondasid ning tuli treenerina neljal korral Eesti meistriks.
Lisaks töötas Metsar Tallinna Merekoolis kehalise kasvatuse õpetajana, oli Tallinna Pedagoogilises Instituudis õppejõud (1967-1973) ning aastaid mööblivabrikus Standard peainseneri asetäitja ohutustehnika alal.
Tairi Rõõm

Tairi Rõõm (sündinud 15. veebruaril 1972 Tallinnas) on eesti majandusteadlane ja professor. 
Haridus.
Ta omandas bakalaureusekraadi rahvusvahelise majanduse alal Tartu Ülikoolis 1994, magistrikraadi rahvusvahelise majanduse ja rahanduse alal USAs 1998 ning majandusteaduse doktori kraadi Boston College'is USAs 2004 väitekirjaga "Essays on Labor Markets and Empirical Finance" (juhendaja Peter Ireland).
Teenistus.
Tairi Rõõm töötab Eesti Pangas aastast 2002, alates 2011. aastast on ta rahapoliitika ja majandusuuringute osakonnas majandusuuringute allosakonna juhataja.
Ta oli Eesti Erastamisagentuuri haldusüksuse spetsialist 1993–1994; Boston College'i uurimisassistent ja lektor 1998-2001; Federal Reserve Bank of Boston'i uurimisassistent 2000 ja Estonian Business Schooli külalisõppejõud 2002-2004.
Töötab Tallinna Tehnikaülikoolis aastast 2008: rahanduse ja majandusteooria instituudi erakorraline dotsent 2008–2010, külalisprofessor 2010–2016; majandusanalüüsi ja rahanduse instituudi külalisprofessor 2017–2018 ning kaasatud professor 2018–…
Teadustöö põhisuunad.
Majandusteadus, tööturg, ökonomeetrika, töö-ökonoomika.
Keloid

Keloid, tuntud ka kui armkasvaja, on arm, mis ulatub üle algse haava servade. Keloid moodustub haava parandava kollageeni liigtootmise mõjul. 
Keloidid on tunduvalt rohkem levinud Aafrikas, Aasias ja Lõuna-Ameerikas kui Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Alla kümneaastaste laste hulgas on keloidid vähe levinud.
Säilenõtkus

Säilenõtkus (ka psühholoogiline vastupidavus, vaimne vastupidavus, resilientsus) tähistab psühholoogias kriisitaluvust, kohanemisvõimet ja toimetulekut pingelistes ja rasketes olukordades.
Deutsch-Griffen

Deutsch-Griffen (sloveeni: "Slovenj Grebinj") on omavalitsus Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Deutsch-Griffen asub Kärnteni põhjaosas, umbes 30 km Klagenfurtist loodes. See asub Nocki mägede idaosas, Gurki jõe vasakpoolse lisajõe Griffnerbachi oja orus. Omavalitsusala ulatub Gurkist Steiermargi liidumaa piirini põhjas. Põhjaservas on hõredalt asustatud ala piki Paalbachi, mis on ülejäänud omavalitsusest ära lõigatud ja sinna pääseb ainult väga suure ringiga. Seetõttu peetakse seda kohapeal Flattnitzi platoo juurde kuuluvaks, mis on osa naaberomavalitsusest Glödnitzist. Läänes külgneb Deutsch-Griffen Albeckiga Feldkircheni ringkonnas.
Ajalugu.
Paikkonda Kärnteni margis nimega "Grivinne" mainiti juba 927. aasta dokumendis. 1043. aastal kinkis krahvinna Hemma von Gurk sellele alale kabeli, tänapäevane Püha Jaakobuse kihelkonnakirik, mis läks 1157. aastal Gurki piiskopkonnale. Romaani stiilis hoone ehitati 15. sajandil ümber kindluskirikuks, kui see oli Osmanite sõdade ajal külaelanikele varjupaigaks.
Tänapäevane omavalitsus tekkis 1850. aastal. Hiljem nimetati see "Deutsch"-Griffeniks, et eristada seda Griffenist Völkermarkti ringkonnas. 1973. aasta haldusreformi käigus liideti see koos Glödnitzi ja Weitensfeldiga suureks omavalitsuseks, kuid taasiseseisvus pärast kohalikku referendumit 1991. aastal.
Frauenstein (Kärnten)

Frauenstein (sloveeni: "Ženji Kamen") on vald Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
See asub Sankt Veit an der Glanist otse loodes, Kärnteni künklikus keskosas. Kraigist lõunas on Kraigi järv.
Üheotsapilet

"Üheotsapilet" on Eesti draamasari, mis oli telekanali TV3 eetris aastatel 2015–2016. Sarja stsenarist on Eleonora Berg ning režissöörid Henri Nõmm, Toomas Kirss ja Indrek Simm.
Telesarjas juhatab Klaudia Tiitsmaa kehastatud Ingel äsja surnud inimesi teispoolsusele, aidates neil klaarida sassis suhteid mahajäänud lähedastega. Igas osas keerleb tegevus mõne Eesti näitleja kehastatud omanimelise surnud tegelase ümber.
“Üheotsapilet” oli 2016. aasta veebruaris TV3 eetris olnud saadete hulgas vaatajate arvult üheksandal kohal 77 000 vaatajaga. See oli ainus kuu, mil sari teleedetabelites kajastus.
Osad.
Sarjal on kokku 16 osa.
Mattias Janmark

Mattias Bertil Janmark-Nylén (sündinud 8. detsembril 1992 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Edmonton Oilers.
Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 AIK-i meeskonnas. Hooajal 2014–15 mängis ta Rootsi kõrgliigas Frölunda võistkonnas.
2013. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i "draft"is 79. valikuna, kuid NHL-is debüteeris ta hooajal 2015–16 Dallas Starsi ridades. Hooaeg 2016–17 jäi tal põlvevigastuse tõttu täielikult vahele. Pärast seda mängis ta Starsis veel kolm hooaega. Tema kõige silmapaistvam hooaeg oli 2017–18, mil ta lõi 19 väravat ja andis 15 väravasöötu.
2020. aasta oktoobris sõlmis Janmark üheaastase lepingu Chicago Blackhawksiga. 2021. aasta aprillis kaubeldi ta Vegas Golden Knightsi. 28. mail 2021 tegi ta Stanley karika esimese ringi otsustavas seitsmendas mängus Minnesota Wildi vastu kübaratriki, aidates Golden Knightsi järgmisesse ringi.
2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga.
2018. aastal tuli Janmark Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks.
Patrik Nemeth

Patrik Geza Nemeth (sündinud 8. veebruaril 1992 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Arizona Coyotes.
Hooajal 2008–09 debüteeris ta Rootsi esiliigas AIK-i meeskonnas. Aastatel 2010–2012 mängis ta klubiga Rootsi kõrgliigas.
2010. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i "draft"is 41. valikuna. 2011. aasta aprillis sõlmis ta Starsiga kolmeaastase lepingu. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima järgmisel aastatel, mängides aastatel 2012–2014 peamiselt American Hockey League'is Dallas Starsi noorteklubis Texas Stars, kellega võitis 2014. aastal Calder Cup'i. NHL-is debüteeris Nemeth Dallas Starsi meeskonnas 1. aprillil 2014 mängus Washington Capitalsi vastu. Regulaarseks põhikoosseisu mängijaks Nemeth Dallas Starsis ei kujunedki, saades põhihooajal kirja maksimaalselt 40 mängu (hooajal 2016–17).
2017. aasta oktoobris liitus ta esimest korda Colorado Avalanche'iga. 2. novembril 2017 lõi ta mängus Carolina Hurricanesi vastu oma esimese värava NHL-is.
2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Detroit Red Wingsiga. 2021. aasta aprillis naasis ta Avalanche'i, kus mängis hooaja lõpuni. 2021. aasta juuli sõlmis ta kolmeaastase lepingu New York Rangersiga. 2022. aasta juulis kaubeldi Nemeth Rangersist Arizona Coyotesi.
2012. aastal tuli Nemeth Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Turniiril andis ta kõikidest kaitsemängijatest enim väravasööte (kokku viis).
Disenchantment

Disenchantment on täiskasvanutele suunatud USA päritolu animeeritud situatsioonikomöödia imeulme žanris, mille Matt Groening lõi Netflixile. Sari on Groeningi esimene lavastus, mis ilmus ainult voogedastusteenuses; varem lõi ta Fox Broadcasting Company jaoks Simpsonid ja Futurama.
Dreamlandi keskaegses fantaasiariigis asuv sari järgib mässumeelse ja alkoholilembese printsessi, tema naiivse päkapikukaaslase Elfo ja tema hävitava "isikliku deemoni" Luci lugu. Oma hääled annavad tegeleskujudele Abbi Jacobson, Eric Andre, Nat Faxon, John DiMaggio, Tress MacNeille, Matt Berry, David Herman, Maurice LaMarche, Lucy Montgomery ja Billy West.
Esimesed kümme osa ilmusid 17. augustil 2018 ja järgmised kümme jagu 20. septembril 2019. Oktoobris 2018 tellis Netflix sarja veel 20 jagu. Neist kümme esimest avaldati 15. jaanuaril 2021 ja järgmised 9. veebruaril 2022.
Tegelased.
Bean on teismeline printsess Dreamlandist. Tema täielik nimi on printsess Tiabeanie Mariabeanie de la Rochambeau Grunkwitz. Ta naudib joomist ja on mässulise loomusega. Tegeleaskujule annab hääle Abbi Jacobson.
Luci on Beani isiklik deemon. Tegelaskujule annab hääle Eric André, kes annab hääle ka kuningas Zøgi rüütlite pealikule Pendergastile.
Elfoks on 18-aastane päkapikk Elfwoodist. Ta on optimistlik ja armastab komme. Talle annab hääle Nat Faxon.
Kuningas Zøg on Beani isa ja Grunkwitzi kuningakoja Dreamlandi valitseja. Talle annab hääle John DiMaggio.
Kuninganna Oona, kuningas Zøgi endina abikaasa ning Beani kasuema. Ta on humanoidna kahepaikne olend Dankmire'ist, kes abiellus perekonda kuningriikide vahelise liidu raames. Tegelaskujule annab hääle Tress MacNeille, kes annab hääle ka prints Derekile, kes on Oona ja Zøgi poeg ja Beani poolvend.
Bentwoodi kuningriigist pärit prints Merkimer, kes pidi abielluma Beaniga, kuid muudeti seaks. Talle annab hääle Matt Berry.
Dreamlandi kolme silmaga peaminister Odval, kellele annab hääle Maurice LaMarche.
Kuninganna Dagmar, kes on Beani ema ja kuningas Zøgi esimene naine, kes on ühtlasi kuri nõid ja türann. Talle annab hääle Sharon Horgan.
Ilmar Taluste

Ilmar Taluste (sündinud 8. jaanuaril 1939 Jõhvi vallas Virumaal) on Eesti endine maadleja, treener ja sporditegelane.
Ta on lõpetanud 1958. aastal Kohtla-Järve Põlevkivikeemia Tehnikumi ja 1968. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuri erialal. 
Oli aastatel 1963–1965 Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadis lukksepp.
Sportlasena.
Sportima hakkas 1953. aastal Illuka 7-klassilises Koolis, maadlustreeninguid alustas 1955. aastal Kohtla-Järve Laste- ja Noorte Spordikoolis Eino Niineste juhendamisel. 
Tuli aastatel 1965, 1967–1968, 1970–1971 ja 1973 kuus korda vabamaadluses ning 1960. aastal sambomaadluses Eesti NSV meistriks. 
Treeneri ja sporditegelasena.
Oli aastatel 1965–1968 Kohtla-Järve Laste- ja Noorte Spordikooli instruktor, õppealajuhataja ja vabamaadluse treener ning 1968–1976 direktor, 1986–1996 Kohtla-Järve Raskejõustikukooli direktor ja 1996–2001 Kohtla-Järve Spordikooli direktor, hiljem ka Kohtla-Järve Spordikeskuse direktori asetäitja.
On olnud Spordihuvi Klubi juhataja. Oli aastatel 2008–2016 Kohtla-Järve Spordiselts Kalevi juhatuse esimees. Kuulus aastatel 2002–2004 Eesti Maadlusliidu ning 1998–2003, 2005–2012 ja 2014–2018 Ida-Virumaa Spordiliidu juhatusse. 
Oli 1981. aastal Avo Talpase mälestusvõistluse algataja ja korraldaja.
Smith &amp; Wesson Model 3

Smith &amp; Wesson Model 3 on Ameerika Ühendriikide revolver, mida Smith &amp; Wesson tootis alates 1860. aastate lõpust. 
Relvast oli mitu varianti, sealhulgas