tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elliot Rodger

Elliot Oliver Robertson Rodger (24. juuli 1991 – 23. mai 2014) oli Ameerika mõrvar, kes tappis 4 meest ja 3 naist Isla Vistas.
Isiksus.
Elliot Rodger oli "incel". Tema veretöö eesmärgiks, nagu ta selgitas oma manifestis "My Twisted World", oli karistada naisi talle seksist keeldumise eest. Tema vanemad olid Briti filmirežissöör Peter Rodger ja Li Chin Rodger. Elliot Rodgeril oli psühhiaatrilisi probleeme: ta sai ravi 8. eluaastast ja on oletatud, et tal oli Aspergeri sündroom. Samuti kiusati teda rängalt kooli ajal. Isikuomadustelt oli ta introvertne ja häbelik.
Rodgeril ei olnud kunagi vähimatki seksuaalkogemust naisega ja ülikooli ajal asus ta planeerima oma "tasumispäeva" nende "karistamiseks". Tema manifestis on kirjeldatud, kuidas ta leiab, et naised on loomuldasa väärakad olendid, kes himustavad kõige jõhkramaid ja primitiivsemaid mehi ja põlgavat temasuguseid "džentelmene". Ta unistas sellest, et saata kõik naised koonduslaagritesse, kus neist rõhuv enamus tahtlikult nälja abil tapetaks. Elliot Rodger oli YouTube'is aktiivne ja laadis üles rea videoid, kus kurtis oma üksinduse ja võimatuse üle leida tüdruksõpra. 
Veretöö Isla Vistas.
Oma viimase video "Elliot Rodger's Retribution" ("Elliot Rodgeri kättemaks") laadis ta üles 23. mail 2014 9:17 pärast seda, kui ta oli tapnud oma kolm toakaaslast. Seejärel sõitis ta Isla Vistas asuva California Ülikool Santa Barbaras naisüliõpilasseltsi Alpha Phi majja, kus ta kavatses sisenedes lasta maha niipalju tüdrukuid kui võimalik, kuid ta ei pääsenud majja.
Seepeale otsustas ta rünnata juhuslikke inimesi, tulistades esiteks kolme naiskorporatsiooni Delta Delta Delta liiget, tappes neist kaks ja vigastades kolmandat. Ta istus uuesti autosse ja sõitis linnas ringi, tulistades hoonetesse, inimeste ja politseinike pihta. Samuti sõitis ta mitmele inimesele tahtlikult otsa, tehes lõpuks avarii.
Pärast avariid tegi Rodger autos enesetapu, tulistades end pähe. Ta tappis kokku kuus inimest ja vigastas neljateist.
Tagajärjed.
Rodgeri veretöö vallandas USAs diskussiooni misogüünia üle.
Samuti avaldasid mitmed demokraatliku partei senaatorid arvamust, et relvaseadusi tuleks karmistada ja laiemalt avaldati toetust psühhiaatrilise abi kättesaadavuse paremaks tagamiseks.
Koolielu

Koolielu on Eesti hariduse teemaline portaal. Portaali põhilised eesmärgid on "aidata õpetajal/õppejõul, aga ka õpilasel ning lapsevanemal haridustehnoloogiamaastikul orienteeruda ning õpetamist läbi põnevate tehnoloogiliste võimaluste mitmekesistada". 
Portaali haldas kuni 2020. aastani Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutus. Pärast sihtasutuse likvideerimist haldab portaali Haridus- ja Noorteamet.
Varssavi leping

Varssavi leping on olnud mitme lepingu nimi:
Varssavi leping (1922)

Varssavi leping oli 17. märtsil 1922 Varssavis sõlmitud leping Poola, Läti, Eesti ja Soome vahel. Kuna Soome parlament lepingut ei ratifitseerinud, siis see ei jõustunud kunagi. Lepinguga seonduvat juhtis Poola, kes tahtis moodustada poliitilise ja majandusliku liidu, mis oleks alternatiiv Saksamaa või Nõukogude Liiduga sõlmitavatele lepingutele.
Edutu lepingu tagajärjel sündis küll 1923 Eesti-Läti kaitseliit.
Maatameeste konverents

Maatameeste konverents oli 1917 moodustatud maaproletariaadi ja kehvtalurahva (maatamehed) maakondlik või ülemaaline esinduskogu ja ühtlasi nende esinduskogude ülemaaline nõupidamine (konverents).
Konverentside kui esinduskogude eelkäijad olid maatameeste ühingud. Nende ühingute esimene ülemaaline nõupidamine toimus bolševike eestvedamisel mais 1917.
I maatameeste konverents toimus 26.–28. augustini Tallinnas. Konverentsil nõuti järgmisi asju:
II maatameeste konverents toimus 16.–17. detsembrini Tallinnas.
Kolhooside ehituskontor

Kolhooside ehituskontor ehk kolhoosidevaheline ehituskontor (lühendatult KEK) oli kolhooside vahenditega asutatud kooperatiivne ehitusorganisatsioon.
Esimene KEK asutati 1956 Keila rajoonis. Seejärel asutati KEKid enamikus Eesti NSV rajoonides.
KEKide tegevuse kooskõlastamiseks loodi Kolhoosidevaheliste Ehitusorganisatsioonide Vabariiklik Nõukogu, mis 1971 nimetati ümber koondiseks Eesti Kolhoosiehitus (VK EKE) ja 1988 koondiseks Eesti Külaehitus ja 1991 OÜks Eesti Külaehitus.
Kui Nõukogude Liit lagunes, siis KEKid korraldati ümber ja nende alusel moodustati mitmeid ettevõtteid.
Eesti Külaehitus

Eesti Külaehitus oli kolhoosidevaheliste ehituskontorite (KEK) tegevust kooskõlastav osaühing, varem koondis. Kollektiivil oli määrav roll Eesti küladele ehituslik-arhitektuurse ilme andmisel. Rohkemal või vähemal määral on need nõukogudeaegsed mõjud täheldatavad ka tänapäevastes Eesti külades.
1962 moodustati "Kolhoosidevaheliste Ehitusorganisatsioonide Vabariiklik Nõukogu", mis 1971 nimetati ümber vabariiklikuks koondiseks "Eesti Kolhoosiehitus" (VK EKE) ja 1988 vabariiklikuks koondiseks "Eesti Külaehitus" ja 1991 OÜks Eesti Külaehitus.
Kollektiivi koosseisus tegutses nii EKE Projekt kui ka mitu tööstusettevõtet.
Kordnik

Kordnik on kõige madalam politseinikuaste; ka vastav ametiisik.
Edutamisel sai kordnikust "vanemkordnik" ja selle edutamisel allkonstaabel.
Eestikeelsetes allikates on terminit kasutatud esimese iseseisvusaja Eesti politseid silmas pidades.
Redange

Redange ehk Redange-sur-Attert (letseburgi "Réiden", saksa "Redingen") on vald ja linn Luksemburgi lääneosas, Belgia piiri lähedal. See on Redange'i kantoni keskus. Redange asub Atterti jõe kaldal, mis on Alzette'i lisajõgi.
2005. aastal oli Redange'is 1099 elanikku. Teised linnad Redange'i kommuunis on Lannen, Nagem, Niederpallen, Ospern ja Reichlange.
Redange'is on sündinud endine Euroopa Komisjoni president Jean-Claude Juncker.
Iiro Pakarinen

Iiro Erkki Ilmari Pakarinen (sündinud 25. augustil 1991 Suonenjokis) on Soome jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliiga klubis HIFK ründajana paremäärel.
Pakarinen alustas karjääri 2009. aastal Soome kõrgliiga klubis KalPa.
2011. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i "draft"is 184. valikuna.
Hooajad 2012–13 ja 2013–14 veetis ta Soome kõrgliiga klubi HIFK-i ridades, misjärel suundus Põhja-Ameerikasse. 2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Edmonton Oilers. Suurema osa esimesest hooajast mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Oklahoma City Barons. Järgmisel hooajal sai ta Oilersis juba rohkem mänguaega ning Oilersi ridades mängis ta NHL-is kokku neljal hooajal ning aeg-ajalt ka AHL-i klubis Bakersfield Condors.
2018. aasta juulis sõlmis ta aasta pikkuse lepingu KHL-i klubi Magnitogorski Metallurgiga. Hooajal 2019–20 mängis ta KHL-is Nur-Sultani Barõsis ja 2020–2022 Jokerites. 2022. aasta veebruaris naasis Pakarinen HIFK-i.
Soome jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2014. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2022. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks.
Kuramaa provintsiaalmuuseum

Kuramaa provintsiaalmuuseum (saksa keeles "Kurländisches Provincialmuseum") oli 1818-1939 tegutsenud muuseum Lätis Jelgavas. Muuseumis eksponeeriti eelkõige Kuramaaga seonduvat.
Muuseum asutati 15. oktoobril 1818 (ukj) Kuramaa Kirjanduse ja Kunsti Seltsi eestvõttel, juhtfiguur oli Johann Friedrich von Recke. Recke oli ka muuseumi esimene direktor.
Tark kuul

Tark kuul (inglise keeles "smart bullet") on kuul, mis on pärast tulirelva rauast väljatulistamist lisaks tulistamisel etteantud trajektoori ja kiiruse järgmisele võimeline muutma lennu ajal suunda ja kiirust, edastama andmeid; vajadusel saab kuuli detoneerida enne sihtmärgini jõudmist. Selline laskemoon võimaldab hõlpsamini tabada näiteks liikuvaid sihtmärke.
Kõnealuse laskemoona arendamisega on tegevad nii NATO, Ameerika Ühendriigid, Venemaa kui teised. 2016. aasta keskel andis näiteks Venemaa uudisteagentuur TASS teada arendustöödest kuni 10 km kaugusel asuvate sihtmärkide tabamiseks mõeldud juhitavate („tarkade“) kuulide väljatöötamisel. 2018. aasta detsembris levitati uudist, et Venemaa on targa kuuli arendamise peatanud.
Siris

"Siris, filosoofiline ahelmõtisklus tõrvavee voorustest" ("Siris, a chain of philosophical reflections and inquiries, concerning the virtues of tar-water") on angloiiri filosoofi George Berkeley 1744. aastal ilmunud filosoofiline raamat.
Berkeley viimane suurem teos "Siris" on saanud pealkirja Niiluse jõe väidetava antiikaegse nime Siris järgi, mis Berkeley arvates tähendas vanakreeka keeles ahelat. Berkeley raamatus, mis algab tõrvavee kui ravivahendi tutvustamise ja propageerimisega ning jätkub selle toimemehhanismi selgitusega, seostub ahelaga kõige maailmas oleva gradatsioon, mida traditsiooniliselt on nimetatud Olemise Suureks Ahelaks. Arutledes mitmesuguste teemade üle teaduses, filosoofias ja teoloogias, kirjeldab Berkeley nende kõigi vahelisi seoseid. Teose üks läbivaid teemasid on kogu universumis toimiv tule- või eetrivaim, kelle üks praktilisi ilminguid oli Berkeley hinnangul ka tõrvavees avalduv ravitoime.
Ilmumise järel oli "Siris" ülimalt populaarne: aasta jooksul ilmus sellest vähemalt viis trükki ja 18. sajandil tõlgiti see mitmetesse Euroopa keeltesse prantsuse keelest rootsi ja poola keeleni, samuti avaldati sellest arvukalt lühikokkuvõtteid. Enamik tõlkeid ja ümberjutustusi keskendus aga just tõrvaveele kui universaalravimile ehk panatseale, mida Berkeley soovitas kasutada väga erinevate haiguste vastu ning ka alkoholi tervisliku aseainena. Ehkki professionaalsed arstid olid Berkeley teooria suhtes kriitilised, tekitas raamat laialdase tõrvavee buumi mitte üksnes tema kodukandis Iirimaal, kus kaasaegsete sõnul "ei müüdud apteekides enam muud kui üksipäini tõrvavett", vaid kogu Euroopas. Berkeley ise oli enda teatel tutvunud tõrvavee raviomadustega Ameerikas elades, kus seda kasutasid indiaanlased.
Eklektilisuse ja ekstsentrilisuse tõttu jäi "Siris" Berkeley filosoofiliste ja matemaatiliste teoste kõrval siiski pikemaks ajaks varju. Halvustavalt on seda iseloomustatud isegi Berkeley teoste mitmes klassikalises väljaandes kuni 1950. aastateni. Teadusloolistes ja filosoofilistes käsitlustes hakati selle vastu taas huvi tundma alles 20. sajandi keskpaigas. Tänapäeval pakub "Siris" filosoofidele huvi mitmes valdkonnas, eelkõige epistemoloogia ja keelefilosoofia kontekstis.
Berkeley "Sirisest" pärineb ka inglise luuletaja William Cowperi sulest tuntuks saanud iseloomustus tee kui joogi kohta, mis "rõõmustab, kuid ei tee purju" ("The Task", 1785). Cowper kasutas aga fraasi, millega Berkeley kirjeldas tõrvavett: "[Tõrvavesi] on loomult nii mahe ja healoomuline ja inimese konstitutsioonile vastav, et see soojendab kuumutamata, rõõmustab purju tegemata." (Paragrahv 217.)
"Sirises" alustatud tõrvaveepropagandat jätkas Berkeley hilisemas teoses "Edasisi mõtteid tõrvaveest" ("Further Thoughts on Tar-water", 1752).
Kuramaa Kirjanduse ja Kunsti Selts

Kuramaa Kirjanduse ja Kunsti Selts (saksa keeles "Die Kurländische Gesellschaft für Litteratur und Kunst") oli 1815-1939 Lätis Jelgavas tegutsenud selts. See oli Kuramaa kubermangu tähtsaim kultuuriorganisatsioon. Seltsi kuulusid liikmed, kes oli huvitatud kirjandusest, kunstist ja genealoogiast.
Selts asutati 23. novembril 1815. Seltsi asutajad olid: Heinrich Christian von Offenberg ja Johann Friedrich von Recke
Seltsi presidendid.
Selts avaldas jätkuväljaandeid:
Seltsi eestvõttel asutati Kuramaa provintsiaalmuuseum.
20 (Tallinna bussiliin)

Liin 20 on Tallinna bussiliin, mis sõidab Reisisadama D-terminalist Pääsküla jaamani. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Väljumisintervallid on 30–60 minutit.
1976. aastal liikus bussiliin marsruudil Kadaka–Kopli.
Vene Rahvuskultuuri Keskus

Vene Rahvuskultuuri Keskus (lühendatult VRK) on Eesti venelaste organisatsioon. VRK on vene kultuuri tähtsaim keskus Eestis. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Mere puiestee 5. VRK juhatuse esimees on Nikolai Solovei.
VRK asutati 8. mail 2001.
21 (Tallinna bussiliin)

21 on Tallinna bussiliin, mis sõidab marsruudil Balti jaam – Landi.
Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Väljumised 20-65 minuti tagant
Vene Uurimiskeskus Eestis

MTÜ Vene Uurimiskeskus Eestis oli Eesti venelaste organisatsioon Eestis, mis uuris Eesti venelaste ajalugu ja kultuuri, samuti eesti ja vene kultuuri omavahelisi suhteid. Organisatsiooni kontor asus Tallinnas aadressil Mere puiestee 5.
Organisatsioon asutati 3. märtsil 1998 ja suleti 7. detsembril 2015. Seda toetati ka rahvusvähemuste kultuuriühendusena Eesti riigieelarvest.
Organisatsiooni juhatuse esimees oli 2001. aasta seisuga Sergei Issakov. 2010. aastal oli MTÜ-s liikmeid kaks, juhatuse liikmed Viktor Boikov ja Natalja Lesnaja.
EELK koguduste loend

Siin on loetletud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) kogudusi.
60+

60+ (täispealkirjaga 60+ : ajakiri elukogenud inimesele) on Eesti ajakiri, mida annab välja AS Eesti Meedia. Ajakirja peatoimetaja on Eve Rohtla.
Ajakirja esimene number ilmus oktoobris 2011. Aastatel 2011–2012 ilmus ajakiri 5 korda aastas ja alates 2013. aastast ilmub ajakiri 1 kord kuus (välja arvatud juuli ja august).
Ajakiri asendab ka ajalehte Videvik, mis lõpetas ilmumise 2013.
Eesti Rohuteadlane

Eesti Rohuteadlane on farmaatsiateemaline Eesti ajakiri, mida annab välja Eesti Apteekrite Liit. Ajakirja toimetajad vahelduvad.
Ajakiri ilmus 1926–1940. Toimetus asus Tartus 1926–1938 ja Tallinnas 1939–1940. Aastal 1990 jätkas ajakiri ilmumist. Aastast 2014 ilmub ajakiri 4 korda aastas.
Aiandus. Mesindus

Aiandus. Mesindus oli 1989–1994 ilmunud aianduse- ja mesinduseteemaline Eesti ajakiri, mida andis välja Eesti Aianduse ja Mesinduse Keskselts. Ajakiri ilmus ebaregulaarselt.
Ajakirja esimene number ilmus sarjas Teaduse Saavutusi ja Eesrindlikke Kogemusi.
Ilo-Ann Saarepera

Ilo-Ann Saarepera (sündinud 8. detsembril 1994) on eesti näitleja.
2018. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (28. lend). Aastatel 2018–2022 töötas ta Viljandi Ugala näitlejana. Alates 2022. aastast töötab ta näitlejana Tartu Uues Teatris.
Tshwane linnaringkond

Tshwane linnaringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Gautengi provintsis asuv 2. järgu haldusüksus.
Tshwane linnaringkond on moodustatud 5. detsembril 2000.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tshwane linnaringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 75,40%, valgeid 20,08%, värvilisi 2,01%, India või Aasia päritolu inimesi 1,84% ja teisi 0,67%. Pedi keelt pidas emakeeleks 19,91%, afrikaani keelt 18,83%, tsvana keelt 15,05%, tsonga keelt 8,64%, inglise keelt 8,58%, suulu keelt 8,51%, ndebele keelt 5,74%, sotho keelt 5,28%, venda keelt 2,33%, koosa keelt 2,16%, svaasi keelt 1,56%, viipekeelt 0,30% ja teisi keeli 3,13%.
Kirill Kaprizov

Kirill Olegovitš Kaprizov (vene keeles Кирилл Олегович Капризов; sündinud 26. aprillil 1997 Novokuznetskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana vasakäärel.
Kaprizov alustas profikarjääri hooajal 2014–15 Novokuznetski Metallurgi ridades.
2015. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i "draft"is 135. valikuna.
Hooajal 2016–17 mängis ta Ufa Salavat Julajevis ja alates hooajast 2017–18 Moskva CSKA-s. 2018–19 ja 2019–20 põhihooajal on ta KHL-is olnud liiga suurim väravakütt (vastavalt 30 ja 33 väravat). 2019. aastal võitis ta Moskva CSKA-ga Gagarini karika. Ta valiti aastatel 2016–2020 viiel korralKHL-i tähtede mängule.
2020. aasta juulis sõlmis ta Wildiga kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris Kaprizov 15. jaanuaril 2021 mängus Los Angeles Kingsi vastu ning lõi selles mängus lisaajal Wildi võiduvärava. Kaprizov sai sellega NHL-i ajaloos kolmandaks mängijaks, kes on oma debüütmängus lisaajal värava löönud. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is 12. märtsil 2021 mängus Arizona Coyotes. Hooajal 2020–21 lõi ta NHL-is 27 väravat ja andis 24 väravasöötu. Kaprizov sai sellega läbi aegade resultatiivsemaks ja enim väravaid löönud uustulnukaks. Lisaks pälvis ta sel hooajal liiga parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy, seejuures sai ta üleüldse esimeseks Wildi mängijaks, kes selle auhinna võitnud on.
2018. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Venemaa olümpiakoondisega olümpiavõitjaks. Kaprizov lõi turniiril viis väravat, millega jagas kahe teise mängija kõrval turniiril esikohta. Finaalis Saksamaa vastu lõi ta lisaajal Venemaa võiduvärava. Ta kogus turniiril üheksa punkti, millega oli paremuselt teine Venemaa mängija. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Kaprizov Venemaa jäähokikoondisega pronksmedali.
Magudu

Magudu on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas Nkomazi vallas. Magudu asub Svaasimaa piiril.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Magudu elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,63%, värvilisi 0,22%, India või Aasia päritolu inimesi 0,10%, valgeid 0,05% ja teisi 0,02%. Svaasi keelt pidas emakeeleks 95,58% inimesi, tsonga keelt 2,60%, suulu keelt 0,47%, venda keelt 0,27%, afrikaani keelt 0,25%, inglise keelt 0,22% ja koosa keelt 0,20%.
Vladislav Gavrikov

Vladislav Andrejevitš Gavrikov (vene keeles Владислав Андреевич Гавриков; sündinud 21. veebruaril 1995 Jaroslavlis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Los Angeles Kings.
Gavrikov alustas profikarjääri hooajal 2014–15 KHL-i klubi Jaroslavli Lokomotivi ridades, kus mängis kuni 2017. aastani. Seejärel mängis ta hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 Peterburi SKA-s. 2019. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul.
2015. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i "draft"is 159. valikuna. 2019. aasta aprillis sõlmis ta klubiga kaheaastase lepingu. Blue Jacketsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is sama hooaja väljalangemismängudes. Esimese värava lõi Gavrikov NHL-is 13. aprillil 2019 mängus St. Louis Bluesi vastu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja viis väravat ja 13 väravasöötu. Tema seni resultatiivseim hooaeg on olnud 2021/22 (5+28). 2020. aasta novembris pikendas ta Blue Jacketsiga lepingut kolme aasta võrra.
2023. aasta märtsis kaubeldi Gavrikov koos Joonas Korpisaloga Blue Jacketsist Los Angeles Kingsile.
2017. ja 2019. aastal Venemaa koondise koosseisus maailmameistrivõistlustelt pronksmedali. 2018. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Venemaa olümpiakoondisega olümpiavõitjaks.
20A

20A on Tallinna bussiliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Viru keskus – Laagri alevik. Väljumised 30-70 minuti tagant 
Bussiliini teenindas bussifirma MRP Linna Liinid liinil Kunstiakadeemia – Laagri alevik kuni 2019. aasta 1. veebruarini, kui Tallinna linnavalitsus otsustas lõpetada sõlmitud lepingu. Alates sellest kuupäevast võttis liini teenindamise üle Tallinna Linnatranspordi AS. Uus teenindaja tegi liinil 20A mitu muudatust: 15. veebruarist sai kesklinnas asunud lõpp-peatuse asemel lõpp-peatuseks Ants Laikmaa tänava peatus, liin sai alguse Viru keskuse bussiterminalist ja lisati uus peatus Akadeemia tee Eduard Vilde teele.
Bussiliin teenindab tööpäeviti iga tund ja tipptundidel iga pooltund, laupäeval ja alates 1. maist 2019 ka pühapäeval ning riiklikul pühal iga 2 tunni tagant.
1. septembrist 2020 tihendati bussiliini seoses bussiliini 25 sulgemisega.
Marsruut.
Liini 20A pikkus on ligikaudu 17 kilomeetrit ning buss läbib Tallinnas Kesklinna, Kristiine, Mustamäe ja Nõmme linnaosa. Liini lõpp-peatus on Saue vallas Laagri alevikus. Bussiliini marsruut on Viru keskusest järgmine: Narva mnt, Pärnu mnt, A. H. Tammsaare tee, Sõpruse pst, E. Vilde tee, Kadaka tee, Kadaka pst, Möldre tee.
21A

21A on Tallinna bussiliin, mis sõidab Väike-Õismäe ja Kakumäe vahel.
Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäevadel. Väljumised 45 minuti-2 tunni tagant
21B

21B on Tallinna bussiliin, mis sõidab Balti jaama ja Kakumäe vahel.
Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõikidel päevadel. Tööpäevadel on 7 väljumist ja nädalavahetuseti on 2 väljumist. Väljumised 2-4 tunni tagant
Seirijis

Seirijis (poola "Paserniki") on järv Leedus Lazdijai rajoonis. 
Järve kallastel asuvad Cijūniškė, Paserninkai ja Baraučiškė küla.
Järv on ovaalse kujuga. Selle lohk kujunes jääajal. Madal vöönd on lai, põhi on liivane ja kruusane. Kaldavöönd on lai, kohati liivane, kohati kruusane. Kaldavööndis kasvavad penikeel, pilliroog, kaisel ja mändvetikas. Põhja katab lubja- ja sapropeeliga segunenud muda. Kaldad on kohati soostunud, seal kasvavad valdavalt lepp ja kask. 
Kaladest elavad järves linask, haug, särg, kiisk, rääbis, latikas, ahven, ogalik, nurg, roosärg ja viidikas.
Järv on saanud nime Seira jõelt. Jatvingi päritolu nimi tähendab algkeeles voolamist, ent teistes balti keeltes tähendab see tüvi segast, sihitult käituvat isikut.
Koristamine

Koristamine on puhastamine, kraamimine; millegi korda tegemine, korda seadmine, korrastamine.
Koristamine on ka puhtuse hoidmine ja taastamine. Koristamise eesmärgiks võib olla hügieeniliste tingimuste loomine või seadmete tehniline hooldus ja puhastamine. Koristamise eesmärgiks võib olla ka tegutsemisalal ohutuse tagamine, korrastatuse ning korra taastamine, sealhulgas esteetilises mõttes.
Metelys

Metelys (poola "Metele") on järv Leedus Lazdijai rajoonis. Järv asub Meteliai regionaalpargis merepinnast 105 meetri kõrgusel ja kuulub Peršėkė vesikonda. Järve kallastel asuvad Meteliai, Buckūnai, Papėčiai ja Vaickūniškė küla.
Kaldajoone pikkus on 18,8 kilomeetrit. Vee läbipaistvus on kevaditi 4 meetrit. Kaldavöönd on lai ja liivane, sügavamates kohtades katab järve põhja savi. Järve kaldad on enamasti madalad, kirdes ja edelas aga kõrged ja alluvad erosioonile. Taimedest kasvab kaldavööndis pilliroog. Järv on tekkinud jääajal eraldunud jäämassi sulamisel kujunenud lohku.
Metelys on tähtis veelindude pesitsemispaik, seal elavad arvukalt hallhani, tuttpütt ja valgesilm-vart.
Kaladest elavad järves angerjas, haug, särg, linask, koger, latikas, ahven, säga, nurg, rääbis, roosärg, viidikas, säinas, peled, koha ja kiisk.
Galstas

Galstas (poola "Gausty") on järv Leedus Lazdijai rajoonis. Järve kallastel asuvad Galstai, Klepočiai, Saločiai, Kaimeliai, Jurčiūnai, Neravai, Laibagaliai ja Vytautai küla.
Kaldajoone pikkus on 19 kilomeetrit. Selle lõunaosa on laiem ja soostunud kallastega, seal asub ka järve sügavaim koht. Põhjaosa on kitsam ja kõrgete kallastega. Kaldavööndi laius on lõunaosas 100 meetrit, põhjas 5–10 meetrit. Kaldad on liivased, kohati ka savised, lõunaosas palistab neid veetaimestiku riba. Põhi on savine, seda katavad jää poolt peenestatud lubjakivi tükid. Kevaditi on veel läbipaistvus kuni 5 meetrit. Järve põhjatipust voolab välja väike oja, mis viib Galstase veed Zapsysi järve. 
Kaladest elavad järves säga, haug, koger, särg, linask, rääbis, latikas, ahven, ogalik, angerjas, hink, meritint, rünt, kiisk, nurg, roosärg ja viidikas.
Järv on nime saanud liitest "gal-". Vanasti tähistas see liide sügavat veekogu.
22 (Tallinna bussiliin)

"22" oli Tallinna bussiliin, mis sõitis Väike-Õismäe ja Estonia vahel. Liin avati peale trolliliin nr 8 sulgemist. Väljumised 15-20 minuti tagant.
Liin suleti 21. oktoobril 2024
Lilit

Lilit on naisteajakiri. Ajakiri ilmub Baltimaades ja neljas keeles: läti, leedu, eesti ja vene keeles. Ajakirja keskmine tiraaž on 30 000 eksemplari (läti keeles), 17 000 (vene keeles) ja 15 000 (leedu ja eesti keeles). Ajakirja annab välja Läti kirjastus SIA Izdevniecība Lilita.
Eestikeelne ajakiri ilmus 2007-2009 ja seda andis algul välja I&amp;L Publishing ja hiljem OÜ Lilita Z.
Veisiejis

Veisiejis (poola "Wiejsieje") on järv Leedus Lazdijai rajoonis, Veisiejai linnast kuus kilomeetrit edela pool. Järve kallastel asuvad Navikai, Paveisininkai, Burbai, Palačionysi, Subačiai, Gerveliai, Sapiegiškiai, Aradninkai ja Paveisiejai külad.
Kaldajoone pikkus on 41,13 kilomeetrit. Järv on osaliselt kujunenud liustikuorgu. Veisejises on 13 saart, mille kogupindala on 32,2 ha. Kaldad on valdavalt kõrged ja metsased, põhiliselt kasvab seal mänd. Kaldavöönd on kitsas ja kruusane, valdavalt kasvavad seal pilliroog ja kaisel. Põhja katavad sapropeeliga segunenud lubjarikas muda ja turvas.
Veisiejise pindala oli varem 4,4 km². Aastal 1956 rajati Kapčiamiestise hüdroelektrijaam ja sellega seoses paisutati üles ka Veisiejisest välja voolav Nieda jõgi. Järve veetase tõusis 2,5-3 meetrit, selle alla jäid ka varasemad Uosise ja Niedorise järved.
Järve lõunaosa jääb Nieduse ornitoloogilisele kaitsealale.
24 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 24 sõidab Estonia teatri ja Kadaka asumi vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Bussiliin avati pärast trolliliini 2 sulgemist. Veebruar 2022 suleti bussiliin ning liideti bussiliiniga 24A. Juuli 2022 muudeti liin ümber liiniks 24. Väljumised 6-12 minuti tagant
Lilita

Lilita (lätikeelse täisnimega "SIA Izdevniecība Lilita") on Läti kirjastus. 
Kirjastus annab Baltimaades välja ajakirju Lilit, FHM, Cosmopolitan ja Patron.
Ančia järv

Ančia järv (poola "Hańcza") on järv Leedus Lazdijai rajoonis Veisiejai linna juures. Järve kallastel asuvad Vainežerise, Jezdase ja Dainaviškiai külad.
Kaldajoone pikkus on 33 kilomeetrit. Vee läbipaistvus on 0,9-1,1 meetrit. Järv on kujunenud nelja liustikuoru ühinemispaika. Kaldad on valdavalt kõrged (läänekaldal 20-25 meetrit) ja metsased, põhiliselt kasvab seal mänd 10 % kaldast on soostunud. Järve põhjapoolsem osa kannab ka nime Veisiejis, selle pindala on 0,47 km², sügavus aga 25 meetrit.
Järve kaldavöönd on kitsas ja liivane, kohati ka kruusane, valdavalt kasvavad seal pilliroog, alss, osi ja kaisel. Kaladest elavad järves säinas, haug, säga, särg, linask, rääbis, latikas, ahven, angerjas, kiisk, nurg, roosärg ja viidikas.
Pagar

Pagar on leiba-saia, pirukaid, küpsiseid ja muid selliseid küpsetisi valmistav oskustööline. Kondiitritooteid valmistav pagar on kondiiter ehk suhkrupagar.
Dusia

Dusia (poola "Duś") on järv Leedus Lazdijai rajoonis. Järv asub Meteliai regionaalpargis merepinnast 106,35 meetri kõrgusel. Dusia on Leedu lõunaosa suurim järv ja pindalalt Leedu kolmas järv. Järve kallastel asuvad Barčiai ja Padusysi külad.
Kaldajoone pikkus on 21,6 kilomeetrit, järve valgala on 107,8 km². Dusia põhjaosas on väike 0,05 ha suurune saareke. Kaldavöönd on lai ja liivane (50-200 meetrit), sügavamates kohtades katavad järve põhja savi, muda ja jää poolt purustatud lubjakivi tükid. Järve kaldad on enamasti liivased ja tasased, moodustades terrasse. Kõrgemad on järve lääne- ja põhjakallas. Kaldad on valdavalt põldudega kaetud, Dusia ja Metelysi vahel kasvab männik, kirdes segamets ja loodes lehtmets. Taimedest kasvavad kaldavööndis pilliroog ja kaisel, sügavamal penikeeled, vesikatk, mändvetikas, vesikuusk ja vesikarikad. Järv on tekkinud jääajal eraldunud jäämassi sulamisel kujunenud lohku.
Aastal 1972 ehitati Spernia jõele lüüs, mis reguleerib järve veetaset. Järve ida- ja lõunakaldal asuvad puhkelaagrid.
Kaladest elavad järves angerjas, haug, särg, linask, koger, latikas, ahven, meritint, rääbis, roosärg, viidikas, säinas, hink, rünt, ogalik, trulling, luts ja kiisk.
Järve nime päritolu kohta on mitmeid seletusi. Ühe versiooni kohaselt tuleneb see sõnast "dusti" (tõlkes hele, sädelev, õhuline), teise versiooni kohaselt sõnast "dausos" ehk "dausa" (tõlkes paradiis, kauge kaunis kallas), kolmanda kohaselt sõnast "dausingas" (jahe, tuuline), see võib tuleneda ka lätikeelsest sõnast "dus (rahulik, unine).
Jean-Baptiste Vallin de la Mothe

Jean-Baptiste Michel Vallin de la Mothe (vene "Жан-Батист-Мишель Валлен-Деламот"; 4. august 1729 Angoulême, praegu Charente'i departemang, Uus-Akvitaania piirkond – 7. mai 1800 Angoulême) oli Prantsuse ja Vene arhitekt.
Arvatavasti õppis ta oma onu arhitekt Jacques-François Blondeli (1705–1754) juures. Ta sooritas aastatel 1750–1752 õpiretke Rooma ja mujale Itaaliasse. Pärast tagasitulekut tegi ta projekte Pariisi, Roueni ja Genfi.
Venemaal.
Ta läks 1760. aastal Venemaale ja töötas seal peamiselt Peterburis. 
Uuesti Prantsusmaal.
Ta läks 1775. aastal tagasi Prantsusmaale oma sünnilinna Angoulême'i ja elas seal oma elu lõpuni.
Kondiitritoode

Kondiitritoode on suhkrurohke jahust, munast ja lisanditest koosnev küpsetis (näiteks küpsis, tort, vahvel). Kondiitritooteks nimetatakse ka rohkesti suhkrut sisaldavat maiustust (näiteks kompvek, šokolaad, marmelaad, martsipan).
Kuningriigisaal

Kuningriigisaalid on avalikud hooned, mida kasutavad Jehoova tunnistajad. Esimesed kuningriigisaalid ehitati 19. sajandi lõpul. Kaasaegset terminit (inglise keeles "Kingdom Hall") kasutas esimesena 1935. aastal Joseph Franklin Rutherford, kes oli sel ajal Pennsylvania Vahitorni Piibli ja Traktaatide Ühingu president. 
Nimetuse valikut on põhjendatud järgmiselt:
Maailmas on 64 501 kuningriigisaali (seisuga 2014).
Eestis on kokku 55 kogudust (seisuga 2022).
Kuningriigisaalide disain.
Kuningriigisaalid on tagasihoidlikud, funktsionaalsed hooned, millele on silmas peetud eelkõige praktilisust. Kuna tunnistajad ei kasuta religioosseid sümboleid, ei kuvata neid kuningriigisaalides. Igas kuningriigisaalis kuvatakse iga-aastast aastateksti, mis on ühesugune kõigi Jehoova tunnistajate koguduste jaoks kogu maailmas. 
Kuningriigisaalis on samuti raamatukogu, annetuskastid ja kirjanduslaud, kus väljaandeid jagatakse ja hoitakse. Mõningatel suurematel kuningriigisaalidel võib olla mitu saali, et mitu kogudust saaksid samal ajal koosolekuid pidada. Kokkutulekusaale on Eestis kaks, Tallinnas ja Tartus, kuhu kõik kogudused kogunetakse kaks või kolm korda aastas kokkutulekuteks.
Koosolekud.
Kogudused saavad kokku kuningriigisaalides kaks päeva nädalas jumalakummardamiseks. Koosolekud algavad ja lõppevad laulu ja palvega. Korjandust ei tehta ning sissepääs on tasuta.
Nädalasisesed koosolekud, tavaliselt teisipäeva või neljapäeva õhtuti räägivad teemadest, mis hõlmavad teemasid nagu Piibli uurimine, pereelu, kristlik eluviis ning avalik kuulutustöö. 
Nädalalõpu koosolekud, tavaliselt pühapäeviti, algavad avalikkusele suunatud kõnega, mis kestab pool tundi. Pärast seda toimub ajakirja Vahitorn uurimisartikli uurimine. Liikmeid on õhutatud jagama oma mõtteid, kuid see on vabatahtlik.
Samuti peetakse kuningriigisaalis ka muid kristlikke üritusi, näiteks pulmi või matused.
Koroonapandeemia ajal toimusid iganädalased koosolekud videokonverentsi teel. 2022. märtsis kinnitas juhtiv kogu, et koosolekuid võib kuningriigisaalides jätkata, juhindudes iga riigi poolt antud piirangutega. 
Ehitus ja hooldus.
Kuningriigisaalide ja suuremate kokkutulekusaalide ehitajad koosnevad vabatahtlikest Jehoova tunnistajatest, mõnikord ka teistest riikidest, kui on nõudlus suurem. 
Paljudes riikides ehitatakse need saalid tüüpprojekti järgi, milleks kulub vaid mõni päev.
Kuningriigisaale koristavad ning hooldavad koguduste liikmed vastavalt koristusgraafiku järgi. Igas koguduses on vähemalt üks kogudusevanem või teenistusabiline, kes vastutab kuningriigisaali korrashoiu eest. Kogudusi külastavad regulaarselt reisivad vanemad, keda nimetatakse ringkonna- ja piirkonnaülevaatajaks.
Kuningriigisaali ülalpidamiskulud kaetakse annetustest.
Vasksepp

Vasksepp on vasest esemeid valmistav meister.
Ivan Telegin

Ivan Aleksejevitš Telegin (vene keeles Иван Алексеевич Телегин; sündinud 28. veebruaril 1992 Novokuznetskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Omski Avangard.
Telegin alustas karjääri 2009. aastal Põhja-Ameerikas, mängides kolm hooaega Ontario Hockey League'i klubides Saginaw Spirit ja Barrie Colts. Hooajal 2012–13 mängis ta American Hockey League'i klubi St. John's IceCapsi ridades.
2010. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL-i "draft"is 101. valikuna, kuid NHL-is ei ole ta kunagi mänginud.
Alates hooajast 2014–15 mängis ta Moskva CSKA-s. Hooajal 2016–17 valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooajal 2018–19 võitis ta klubiga Gagarini karika.
2020. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Avangardiga.
Venemaa koondise koosseisus on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud kolm pronksmedalit. 2018. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Venemaa olümpiakoondisega olümpiavõitjaks.
Sanremo laulufestival

Sanremo laulufestival (Sanremo Festival della canzone italiana) on Itaalias Sanremos alates 1951. aastast toimuv laulufestival.
Sanremo festival on ilmselt esimene ja vanim toimiv laulufestival. Teda peetakse ka Eurovisiooni lauluvõistluse otseseks eeskujuks. Reeglina on Itaaliat Eurovisiooni lauluvõistlusel esindanud just Sanremo festivali võidulaul.
Festivali iseärasuseks on olnud see, et perioodil 1953–1971 (v.a 1956) esitasid sama laulu vähemalt kaks erinevat esitajat.
Hiljem on mitmel korral muudetud esinejate kategooriaid: lisatud uustulnuka kategooria, suure artisti kategooria, sisse viidud eraldi arvestus naiste ja meeste kategoorias, jm.
Sanremo festival on paljudele Itaalia lauljatele ja laulutegijatele olnud oluliseks etapiks teel tuntusele.
Festivalil esitatud lauludest on mitmed saanud populaarseks ka Eestis, seda nii eestikeelse versioonina kui ka originaalesituste kujul. Eriti populaarsed on olnud 1958. aasta võidulaul "Nel blu dipinto di blu (Volare)" ja 1960. aastate võidulaulud "Romantica" ja "Non ho l'eta". Aga populaarsed ja raadios tihti eetris olnud laulud on olnud ka muud festivalil esitatud võistluslaulud, nagu "Quando m'innamoro", "La pioggia", "Che sará", "L'italiano", "Ci sará", "Non voglio mica la luna", "Tanti auguri", "Con te partirò", "Laura non c'è". Mitmest neist on tehtud ka väga häid ja võib-olla originaalist paremaidki eestikeelseid versioone ("Jätke võtmed väljapoole" – "Tanti auguri").
Eurovisioonil on Itaalial olnud suurem edu lauludega "Aprite le finestre" ja "Amami se vuoi" (ESC1956 nr 2), "Al di là" (ESC1961 nr 5), "Uno per tutte" (ESC1963 nr 3), "Non ho l'eta" (ESC1964 nr 1), "Se piangi, se ridi" (ESC1965 nr 5), "L'amore è un attimo" (ESC1971 nr 5), "Si" (ESC1974 nr 2), "Era" (ESC1974 nr 3); "I treni di Tozeur" (ESC1984 nr 5), "Gente di mare" (ESC1987 nr 3), "Insieme" (ESC1990 nr 1), "Rapsodia" (ESC1992 nr 4), "Fiumi di parole" (ESC1997 nr 4), "Madness of Love" (ESC2011 nr 2), "Non mi avete fatto niente" (ESC2018 nr 5).
Võitjad.
x – Eurovisiooni lauluvõistlust (ESC) ei toimunud aastatel 1951–1955 ja 2020. &lt;br&gt;
n – Itaalia ei osalenud ESC-l. &lt;br&gt;
– – Sanremo Festivali võidulaul ei esindanud Itaaliat ESC-l.&lt;br&gt;n/a – ESC tulemusi ei ole veel teada.
Reinhard Tritscher

Reinhard Tritscher (5. august 1946 – 20. september 2018) oli Austria mäesuusataja.
1972. aasta olümpiamängudel Sapporos sai ta suurslaalomis kaheksanda koha.
Maailma karikasarja üldarvestuses sai ta 1968/69. aasta hooajal kolmanda koha.
Rodrigo Caio

Rodrigo Caio Coquette Russo (sündinud 17. augustil 1993 Dracenas) on Brasiilia jalgpallur, keskkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Flamengo.
Ta alustas klubikarjääri São Paulos, kus mängis kokku kaheksa hooaega.
2018. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Flamengoga.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 30. mail 2016 sõprusmängus Panama jalgpallikoondis vastu.
Samal aastal kuulus ta Brasiilia koondise meeskonda Copa América Centenario, kuid üheski mängus ta platsile ei pääsenud.
2016. aasta suveolümpiamängudel tuli ta Brasiilia meeskonnaga olümpiavõitjaks.
Nenê (jalgpallur)

Anderson Luiz de Carvalho (mängijanimega Nenê; sündinud 19. juulil 1981 Jundiaís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Juventude.
Ta alustas klubikarjääri 1999. aastal Paulistas. Lisaks kodumaa klubidele on ta karjääri jooksul mänginud veel Hispaania, Prantsusmaa, Katari ja Inglismaa klubides.
Hooaegadel 2007–08 ja 2009–10 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco. Viimasel hooajal lõi ta Monaco särgis kõrgliigas 14 väravat ning valiti liiga parimaks välismängijaks. 
Aastatel 2010–2013 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Paris Saint-Germain. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2011–12 lõi ta kõrgliigas 21 väravat, jagades sellega liiga hooaja suurima väravaküti arvestuses koos Olivier Giroudiga esikohta.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe aasta pikkuse lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga São Paulo. 2019. aastal suundus ta Fluminensesse. Pärast seda on ta mänginud veel Vasco da Gamas ja Juventudes.
Franciscuse loodud piiskopkonnad

Paavst Franciscuse moodustatud roomakatoliku piiskopkonnad, eksarhaadid ja eparhiad Aafrikas, Aasias, Euroopas, Lõuna-Ameerikas, Põhja-Ameerikas ja Okeaanias. Ta moodustas 26. septembril 2024 Tallinna piiskopkonna. See on esimene katoliku piiskopkond Eestis pärast 16. sajandit. Otsus kajastab katoliku kogukonna kasvu ja stabiilsust riigis, kus on umbes 6 500 katoliiklast.
Franciscuse pastoraalsed visiidid

Paavst Franciscus tegi 47 pastoraalset visiiti väljaspool Itaaliat ja 35 visiiti Itaalias. Ta külastas 65 riiki (k.a Itaalia). Ta külastas 25. septembril 2018 Eestit.
Siyabuswa

Siyabuswa on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas.
Aastatel 1981–1986 oli Siyabuswa KwaNdebele bantustani pealinn.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Siyabuswa elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,47%, India või Aasia päritolu inimesi 0,34%, värvilisi 0,06%, valgeid 0,03% ja teisi 0,10%. Ndebele keelt pidas emakeeleks 71,24% inimesi, pedi keelt 11,32%, suulu keelt 6,71%, sotho keelt 2,85%, svaasi keelt 1,95%, tsonga keelt 1,49%, inglise keelt 1,16% ja tsvana keelt 1,11%.
Diego Souza

Diego de Souza Andrade (sündinud 17. juunil 1985 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, ründav poolkaitsja või ründaja. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Grêmio.
Ta on peaaegu kogu oma klubikarjääri veetnud Brasiilias ning mänginud kokku kümne Brasiilia klubi meeskonnas.
Aastatel 2008–2010 mängis ta Palmeirases. 2008. ja 2009. aasta hooajal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja 2009. aastal lisaks kõrgliiga parimaks mängijaks. 2011. aasta hooajal mängis ta Vasco da Gamas ning taas valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2016. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas Sport Recife särgis 14 väravat, millega oli liigas kahe teise mängija kõrval hooaja parim väravakütt.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 11. oktoobril 2009 mängus Boliivia vastu.
Esimese värava lõi ta koondise särgis 2017. aasta juunis sõprusmängus Austraalia vastu.
Põlletamine

Põlletamine oli eesti talupojapulmas pruudile põlle ettesidumine, sest põll oli abielunaise kohustuslik riideese. 
Reeglina järgnes see tanutamisele ja moodustas sellega koos siirderiituse välise, nähtava külje. Põlletamine oli küll laialdaselt tuntud, kuid ei olnud pulmariituse vältimatu osa. Tava oli kombeks peamiselt Põhja-Eestis. Kohati tehti seda ka enne tanutamist, isegi mõrsjakodus ning enne kirikusse sõitmist; teisal on see seotud mõrsja ehtimisega ja veimevaka jagamisega. 
Põlle etteseadja ehk põlletaja oli tavaliselt peiupoiss või pruudivend. Nagu tanu pähe, nii sobitati ka põlle ette kolmel korral. Kui algselt tõsine, maagilise sisuga tava muutus mänguliseks naljatluseks, siis suurenes ka sobituste arv. Pärast katsetusi leiti siiski põllele õige koht ja see seoti ette: tanutatud ja põlletatud mõrsjast sai noorik. Põlletamisele järgnes tavaliselt kohe põlle lappimine.
Põlle lappimine

Põlle lappimine, ka "põlle paikamine", oli eesti talupojapulmas pulmarituaali eraldi episood ning järgnes põlletamisele. 
Põlle lappimise algatas pruudi vend. Kurtes, et peigmees on ostnud katkise põlle, kutsus ta pulmalisi põlle lappima (nt Lüganuse, Juuru, Märjamaa, Laiuse jne). Põll asetati õlgedega kaetud põrandale ja seda tuli pulmalistel rahaga katta. Esimese mündi heitis peig. Peiupoisid tõid pulmalisi ükshaaval põlle lappima. Pruudi vend näitas piitsavarrega, siin on auk ja siin auk! Auku sobis lappida hõbe-, mitte vaskrahaga, hiljem pandi juba paberraha. Et pruudile tööd muretseda, siis visati tihti rahad õlgedesse (Audru). Mõnel pool raha pandi koguni võistu: pruudi sugulane pani raha ja ütles: «Pruudi käsi peal!», siis pani peigmehe sugulane ja ütles «Peigme käsi peal» (Põltsamaa) jne.
Pulmaviin

Pulmaviin oli alkohoolne jook eesti talupojapulmas.
Pulmaviin oli meega magustatud ja naistepunaga värvitud viin. Pulmaviin oli ka pulmapassiks.
Kuigi pulmakommetes on rohkesti mainitud viina, ei tähenda see, et pulmades oleks palju joodud. Põhiline pulmajook oli õlu. Viin oli mõneti rituaalne jook, mida pakuti lonksu kaupa ja joodi kindlatel puhkudel. Värvitud viin taandus kasutuselt tavalise viina ees 19. sajandi teise poole jooksul.
Koitjärv (perekonnanimi)

Koitjärv on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati "Koitjärv" uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Anderson, Graustein, Gross, Habicht, Hirsch, Kirstein, Köök, Kraupmann, Kreitsberg, Kriegeberg, Kriegerberg, Kronfeld, Kuktaal, Küttmann, Lätlane, Linzbach, Lusmann, Sidok, Uljata, Zeisig.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi "Koitjärv" Eestis 18 mehel ja 19 naisel.
Klaarpõll

Klaarpõll oli 19. sajandil Eestis eriti pidulik naiste riietusese, mis valmistati õhukesest klaasbatistist ja mida ehtisid suured tikitud lilled.
Pruudipõll

Pruudipõll oli 19. sajandi lõpupoole Muhus sealses pulmatraditsioonis kasutatud põll.
Põll oli omakootud poolvillasest materjalist ning punast või oranži värvi. Põll valmistati üleni pappalusel ja kaunistati helmestikandi, kuljuste, müntide jm. ripatsitega.
Kiutpõll

Kiutpõll oli 19. sajandil Muhus kasutatud põll.
Põll oli omakootud poolvillasest materjalist ning pikitriibuline. Põlle pappkõvendil olevat värvilist alast kaunistasid kardpael, ristpistes tikand, piiprellid jms.
Hayabusa 2

Hayabusa 2 (jaapani keeles はやぶさ2 'rabapistrik 2') on Jaapani kosmoseagentuuri JAXA kosmoseaparaat, mille eesmärk on uurida asteroidi 162173 Ryugu ja tuua sellelt Maale pinnaseproove. 
Missioon startis 3. detsembril 2014 Tanegashima Kosmosekeskusest ja jõudis Ryugu orbiidile 27. juunil 2018. Hayabusa 2 võttis Ryugult pinnaseproovid 21. veebruaril ja 5. aprillil 2019. Aparaat uuris Ryugut novembrini 2019 ja asus seejärel tagasiteele Maa suunas. Kapsel pinnaseproovidega eraldus aparaadist 220 000 km kaugusel Maast ning see maandus 5. detsembril 2020 Austraalias Woomeras. Hayabusa 2 suundus uurima asteroidi 1998 KY26, mille juurde saabub 2031. aastal.
Hayabusa 2 on edasiarendatud Hayabusast, mis uuris aastatel 2005-2007 asteroidi 25143 Itokawa. 21. septembril 2018 eraldusid Hayabusa 2 küljest kaks kulgurit, mis maandusid edukalt Ryugu pinnale.
Kraupmann

Kraupmann ("Kraupman") on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kraupmann-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Koitjärv.
"Kraupmann" ("Kraupman") on unikaalne perekonnanimi, mida on pandud vaid Albu mõisas Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal ühele perele.
2025. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanime "Kraupmann" kandvaid inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Eesti Kool

Eesti Kool on olnud mitme väljaande nimi:
Rüpepoiss

Rüpepoiss oli eesti talupojapulmas pruudile peiukodus tavaliselt esimese söömise ajal sülle pandud poiss, kes jäi sinna söögiajaks. 
Rüpepoisiks valiti enamasti peiu kõige noorem meessoost sugulane või ristilaps. Lapsele andis mõrsja pärast sukad ja vöö või kindad (nt Haljala, Kuusalu, Vigala, Pärnu jne). Tegemist on viljakusmaagilise tavaga, mille eesmärgiks oli, et pruudil oleks hea lasteõnn ning noorpaari esimene laps oleks poisslaps. 
Mõnes kohas on last nimetatud ka "sülepoisiks" (Keila, Pöide, Tori, Tarvastu jne). Lisaks oli tava rakendamise aeg mõneti erinev: sülepoiss pandi mõrsjale sülle kohe, kui ta peiu koju jõudis; pärast söömist, ent enne põlle lappimist; õhtusöögil; esimesel hommikul peiukodus enne nooriku tantsitamist.
Pulmakott

Pulmakott oli pulmaliste poolt pulma kaasa toodud toidukott. 
Pulmakott oli üle maa tuntud. Vallalised kutsutud pulmalised tulid enamasti ilma kotita. 
Kutsutud abielus või perekonnaga pulmaliste kaasavõetav toidukott sisaldas tavaliselt leiba ja saia või kahte sorti leiba; soolaliha või kuivatatud-suitsutatud lamba- või seakintsu; lännikuga võid, 19. sajandi teisel poolel ka pool toopi viina. Lisaks võeti kaasa kohupiima, sõira, kartuleid, piima, mune. Tavas avaldub omaaegse küla vastastikune abistamine. Pulmakoti toojale andis perenaine mõnikord pudelist pulmaviina rüübata.
NGINX

NGINX on vabavaraline tarkvara, mida kasutatakse peamiselt veebiserverina. Lisaks saab seda kasutada kirjade-postiteenuse puhverserverina (IMAP, POP3, SMTP) ja ka koormuse jaoturina "(inglise k. load balancer)" HTTP, TCP ja UDP serveritele.
Ajalugu.
Igor Sysoev alustas projektiga aastal 2002 ning kirjutas NGINX-i esialgu "C10K probleemi" lahendamiseks. "C10K" probleemi näol on tegemist 1999. aastal Dan Kegeli loodud terminiga selgitamaks veebiserverite suutmatust toime tulla rohkete samaaegsete ühendustega. Oma sündmuspõhise ja asünkroonse arhitektuuriga sai NGINX-st kiiresti kõige kiirem saadaval olev veebiserver.
Pärast projekti vabavaraliseks muutmist aastal 2004 hakkas projekt eksponentsiaalset arenema ning Sysoev otsustas asutada ettevõtte NGINX, Inc. (aastal 2011). Ettevõtte eesmärk oli toetada platvormi arendust ning turule toodi toode nimega NGINX Plus, mille näol on tegemist laiendatud funktsionaalsusega eelkõige ettevõtetele suunatud kaubandusliku tootega.
Nginx vs Nginx Plus.
NGINX'st on kaks versiooni - OSS NGINX ja NGINX Plus. Viimane pakub mitmeid lisa funktsionaalsusi, mida OSS NGINX's ei ole.
Populaarsus.
Novembris 2018 läbi viidud Netcrafti Veebiserverite uuringust selgus, et NGINX omab on 21.71 protsendilist turuosa veebiserverite tootjate hulgas. Tänu sellele on NGINX positsioneerinud end Microsofti järel teisele kohale. Uuringus osales 1,652,185,816 lehekülge, 226,752,928 unikaalset domeeni ja 8,048,899 veebiserverit.
Koloti

Koloti on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Capricorni ringkonnas Polokwane vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Koloti elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,75%, värvilisi 0,17%, valgeid 0,04%, India või Aasia päritolu inimesi 0,02% ja teisi 0,01%. Pedi keelt pidas emakeeleks 95,37%, suulu keelt 1,07%, ndebele keelt 0,61% ja inglise keelt 0,58%.
Aleknonys

Aleknonys on küla Leedus Alytuse rajoonis Simnase vallas. Aleknonys asub Žuvintase järve kaldal. Külas on Žuvintase biosfäärikaitseala direktsioon.
Elandskraal

Elandskraal on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Ephraim Mogale vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Elandskraali elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,42%, India või Aasia päritolu inimesi 0,30%, värvilisi 0,27% ja teisi 0,02%. Pedi keelt pidas emakeeleks 80,61% inimesi, tsonga keelt 5,36%, suulu keelt 4,85%, ndebele keelt 3,06%, tsvana keelt 1,69% ja svaasi keelt 1,17%.
Voronja galerii

Voronja galerii on Varnja külas Peipsiääre vallas asuv suvegalerii, mille on 2013. aastal asutanud Kaili Kask ja Raul Oreškin. Galeriiks on kohandatud tüüpilise vanausuliste elamu paadikuur. Suvised näitused on koostatud kuraatorite poolt.
Lisaks korraldab galerii alates 2016. aastast Tartus korterinäituseid. 2018. aasta veebruarist käivitas galerii kunstiprogrammi "Lätted", mille raames avati üle Eesti 9 näitust kunstnike sünni- või lapsepõlvekodudes. Näitustesari "Lätted" toimus EV100 kunstiprogrammi raames.
2019. aastal kasvas Voronja galerii aastalõpunäitusest "tARTu pood" välja samanimeline galerii, mis 2023. aastal nimetati HAKI galeriiks ning tegutses Aparaaditehases 2024. aasta lõpuni.
2020. aastal alustas galerii Skulptuuride aia rajamist Peipsiveerele. Samal aastal ilmus Petrone kirjastuse eestvedamisel Voronja galerii tegevusest raamat "Minu Peipsiveer. Unes ja ilmsi". 
Alates 2022. aastast kuulub Voronja galerii Kunstiasutuste Liitu, olles ka ise üks asutajaliikmetest. Alates 2023. aastast pakub Voronja galerii talveperioodil kunstnikele residentuuriprogrammi. 
Alates 2025. aastast arendavad galeristid Kask ja Oreškin Tartus Lubja tänaval uue kontseptsiooniga Mikrogaleriid. Nõukogude-aegset garaažikompleksi kutsutakse Mikro-Veneetsiaks.