tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tom Hooper

Tom Hooper (sünninimi Thomas George Hooper; sündinud 5. oktoobril 1972 Londonis) on Briti režissöör, kes on pälvinud Oscari mängufilmi "Kuninga kõne" (2010) eest.
Hooper sündis meediaärimehe Richard Hooperi ning kirjaniku ja ajaloolase Meredith Hooperi pojana. Ema oli Austraalia päritolu ning sellepärast on Tom Hooperil Briti ja Austraalia topeltkodakondsus, kuigi ta on kogu elu Inglismaal elanud.
Kui Hooper oli 12-aastane, luges ta raamatut "Kuidas teha filmi ja televisiooni" ning otsustas saada režissööriks. Ta uuris filmitegemist omal käel kirjandusest ja tegi 13-aastaselt esimese filmi kaameraga, mille onu oli talle kinkinud. Kui ta oli 14-aastane, võitis tema film "Kuulivest" ("Bomber jacket") BBC noorte filmitegijate konkursil teise koha. Tema teine lühifilm "Maakoht" ("Countryside") kujutab tuumatalve.
16-aastaselt lõpetas Hooper kooli ja kirjutas stsenaariumi lühifilmile "Värvitud näod" ("Painted Faces"), mille valmistegemiseks kogus kaks aastat raha. Lõpuks pani BAFTA auhinna ja Emmy pälvinud režissöör Paul Welland üritusse raha, mis võimaldas Hooperil filmi valmis teha. See valmis 1992. Hooper oli selle filmi stsenarist, režissöör ja monteerija. Film õnnestus müüa telekanalile Channel 4, seda näidati Londoni filmifestivalil ja pisut isegi kinodes.
Seejärel astus Hooper Oxfordi ülikooli, kus õppis inglise keelt. Ta tegutses Oxfordi ülikooli teatriühingus. Seal teenis ta esimest korda režissööritöö eest raha (200 naelsterlingit ülikooli jõuluvideo eest). Seejärel sai ta tööd esimese telereklaami tegemisel, milleks oli Sega reklaam briti popbändiga Right Said Fred.
Tunnustus.
Emmy kandidaadiks on Hooper esitatud kolm korda, alati lühisarja, filmi või seriaaliosa režissööri kategoorias. Ta on olnud Emmy nominent 2004. aastal politseisarjaga "Prime Suspect", 2006. aastal lühisarjaga "Elizabeth I" ja 2007. aastal lühisarjaga "John Adams". Ta on võitnud ühe Emmy (2006).
2010. aastal lavastas ta filmi "Kuninga kõne", millega pälvis hulgaliselt auhindu, nende seas parima režissööri Oscari, ja oli nomineeritud Kuldgloobusele samuti parima režissööri kategoorias.
Vennad

Vennad on meessoost isikud, kellel on samad vanemad.
"Vennad" on mitme teose pealkiri:
Steglitz-Zehlendorf

Steglitz-Zehlendorf on Berliini linnarajoon, mis moodustati 2001. aasta haldusreformi käigus Steglitzi ja Zehlendorfi rajooni liitmisel. 
Linnaosad ja rajooni üldilme.
Steglitz-Zehlendorfi rajoon koosneb seitsmest linnaosast:
Steglitz-Zehlendorfi rajoon hõlmab nii ulatuslikke puhkealasid kui ka elu- ja äripiirkondi. Rajooni lääneosas asub Wannsee järve ümber kujunenud puhkeala ning lõunaosas Grunewald koos Krumme Lanke ja Schlachtsee järvega, mida berliinlased suviti väga meelsasti külastavad.
Dahlemi linnaosas asub terve rida teadusasutusi ja Berliini Vaba Ülikool. Zehlendorf on peamiselt elupiirkond ning Lichterfeldet iseloomustab Gründerzeiti-aegne villapiirkond. Idapoolses Steglitzi linnaosas on tuntav tugevam linnaplaneering ning seal asub Berliini suuruselt teine kaubanduskeskus. 
Elanikkond.
Rajooni piirkonnad on väga erineva asustustihedusega. Pool rajooni elanikkonnast elab Steglitzi ja Lichterfelde linnaosas. Steglitz on üks Berliini suurema asustustihedusega linnaosi, samas kui Wannsee on üks hõredamalt asustatuid. Wannsees elab vaid kolm protsenti rajooni elanikest, kuigi linnaosa moodustab ligi neljandiku rajooni pindalast. 
Steglitz-Zehlendorf on Berliini kõige kõrgema elatustasemega rajoon, mille mitmeid elupiirkondi iseloomustab elanike suhteliselt kõrge sissetulek ja väike tööpuudus. Dahlem, Zehlendorfi järve- ja metsaalad ning Lichterfelde-Westi villakoloonia kuuluvad kesklinna kõrval Berliini eelistatumate elupiirkondade hulka. Rajooni elanike keskmine vanus on kõrgem kui Berliinis keskmiselt.
2011. aasta Uus-Meremaa maavärin

Uus-Meremaa maavärin oli 22. veebruaril 2011 toimunud looduskatastroof Uus-Meremaa Lõunasaarel.
Kell 12.51 kohaliku aja järgi tabas Canterbury piirkonda 6,3-magnituudiline maavärin. Õnnetuse epitsenter asus Lytteltoni linnast viie kilomeetri kaugusel ja maavärina kolle oli nelja kilomeetri sügavusel.
Purustused ja kahjustused tabasid ka ringkonna keskust ja suurimat linna Christchurchi. Hukkus vähemalt 113 inimest. Teadmata kadunud on umbes 228 inimest.
Oma kaastundekirja saatis ka president Toomas Hendrik Ilves.
Must luik (film 2010)

"Must luik" (inglise "Black Swan") on 2010. aasta Ameerika Ühendriikide film, mille lavastas Darren Aronofsky. Peaosi mängivad Natalie Portman, Barbara Hershey, Vincent Cassel, Mila Kunis ja Winona Ryder.
27. veebruaril 2011 toimunud Oscari galal kandideeris film viiele Oscarile: parim film, parim naispeaosa (Natalie Portman), parim lavastaja (Darren Aronofsky), parim operaatoritöö (Matthew Libatique) ja parim montaaž (Andrew Weisblum).
Näitlejad.
Lavanimed Pjotr Tšaikovski balletist "Luikede järv"
Antonín Novotný

Antonín Josef Novotný (10. detsember 1904 Letmany Praha lähedal – 28. jaanuar 1975 Praha) oli tšehhi päritolu Tšehhoslovakkia poliitik ning Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei peasekretär aastatel 1953–1968.
Elulugu.
Antonín Novotny sündis 1904. aastal Praha lähedal müürsepa neljalapselises peres. Pärast 8-klassilise elementaarkooli lõpetamist asus ta õppima mehaanikakooli ning töötas Prahas asuvates käitistes, olles aktiivne vasakpoolsetes noorte spordiseltsides.
Antonín Novotny astus 17-aastaselt Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse kohe selle moodustamise 1921. aastal. 1920. aastail töötas ta kommunistide toetatud spordiseltsides, kuni 1929. aastal nimetati Praha kohaliku kommunistliku organisatsiooni usaldusisikuks. 
Alates 1929. aastast oli Antonín Novotny KP funktsionäär, aastatel 1930–1935 oli Novotny Praha piirkonna KP juhataja ning esindas ka organisatsiooni 1935. aastal 7. Kominterni kongressil Moskvas. Pärast seda edutati Novotny juba Praha KP linnaorganisatsiooni instruktoriks ja seejärel sekretäriks. 
Aastatel 1937–1938 tegutses ta TSKP piirkondliku sekretäri ja kommunistliku ajalehe Moravske Slovacko toimetajana Moraavias Hodoninis.
Pärast 1938. aastal Tšehhoslovakkia okupeerimist Saksa Kolmanda Riigi poolt ja kommunistliku partei tegevuse keelustamist tegutses Novotny Prahas illegaalse parteiorganisaatorina. Saksa poliitiline politsei Gestapo vahistas ta poliitilise tegevuse pärast 8. septembril 1941. Ta saadeti Mauthauseni koonduslaagrisse Austrias, kust vabanes 1945. aastal.
Osalus Tšehhoslovakkia valitsemises.
Pärast naasmist Tšehhisse 1945. aasta mais määrati Antonín Novotný TSKP Praha piirkonna sekretäriks, kellena osales 1948. aasta kommunistliku riigipöörde ettevalmistamisel.
Pärast 1948. aastal alanud poliitilisi repressioone Tšehhoslovakkias säilitas Novotný oma positsiooni ning valiti ka 1951. aasta septembris TS KP KK sekretäriks ja kolm kuud hiljem ka KK Poliitilisse sekretariaati (KK Poliitbüroo ja Presiidiumi eelnev juhtorgan). 
1953. aasta jaanuaris arvati ta välja TSKP KK sekretariaadist ja määrati ta Tšehhoslovakkia Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjaks, kuid kaks kuud hiljem toimunud Klement Gottwaldi surma tõttu määrati uuesti KP aparaati ning TSKP KK kesksekretariaadi tegevjuhiks. 
1953. aasta septembris valiti ta TSKP kongressil TSKP KK esimeseks sekretäriks ning valiti tagasi ametikohale ka 1958. ja 1964. aastal.
1957. aastal valiti ka Tšehhoslovakkia presidendiks.
1968. aasta jaanuaris lahkus ta TSKP KK esimese sekretäri kohalt ja asendati Alexander Dubčekiga ning 1968. aasta märtsis loobus ta ka presidendi ametikohast, mais aga loobus kohast TSKP Keskkomitees.
1971. aastal valiti ta uuesti TSKP KK, kuid ei omanud enam poliitilist mõjuvõimu. Ta suri 28. jaanuaril 1975 Prahas.
Los Angelese Filmikriitikute Ühendus

Los Angelese Filmikriitikute Ühendus (inglise keeles Los Angeles Film Critics Association; "lüh" LAFCA) on 1975. aastal Los Angeleses moodustatud filmikriitikute ühing.
Auhinnakategooriad.
Ühing annab välja auhindu järgmistes kategooriates:
Andres Raag

Andres Raag (sündinud 24. juunil 1970 Tallinnas) on eesti näitleja, muusik ja laulja ansamblis L'Dorado. 
Elu- ja töökäik.
Ta on õppinud Tallinna 7. Keskkoolis ja Tallinna 54. Keskkoolis ning lõpetanud 1992. aastal Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri (15. lend). 
Ta on alates 1993. aastast Tallinna Linnateatri näitleja, selle kõrvalt on töötanud rollilepinguga ka Kuressaare Teatris.
Andres Raag on teinud muusikalise kujunduse Kuressaare Linnateatri ja teatri Ugala koostöölavastusele "Vana õngitseja" (2013).
Raag on musitseerinud ansamblis L'Dorado (1993. aastast), osalenud ansambli Gerli Padar &amp; The Moon tegevuses, esinenud Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio lastesaadetes, lugemistundides, telelavastustes ja kuuldemängudes („Improvisatsioon Griegi teemale” 2003; „Vastaskallas” 2004).
Ta on esinenud ka paljudel laulvate näitlejate kontsertidel ja heategevusüritustel ("Laul Maarja külale" 2006, 2008, 2009, jms).
Isiklikku.
Tema ema on näitleja Kersti Kreismann ja isa oli ettevõtja Jüri Raag.
Tema elukaaslane on Viktorija Gurjev, neil on tütar Aliis (sündinud 2003).
Manfred Mölgg

Manfred Mölgg (sündinud 3. juunil 1982 Brunicos Bolzano provintsis) on Itaalia mäesuusataja.
Mölgg võitis slaalomi maailma karika 2008. aastal. Maailma karikasarjas osales ta esimest korda 12. jaanuaril 2003 Bormios slaalomis. Esimest korda jõudis ta 30 parema hulka ehk punktikohale 15. detsembril 2003 Madonna di Campiglios slaalomis, kus ta sai 5. koha. Poodiumile pääses Mölgg esimest korda 27. jaanuaril 2004 Schladmingis slaalomis, kus oli teine. Esimese MK-võistluste etapivõidu sai ta 9. märtsil 2008 Kranjska Goras slaalomis.
2007. aasta maailmameistrivõistlustel Åres sai Mölgg slaalomis hõbemedali. Võistluste võitja Mario Matt oli tookord ülivõimas, kui võitis Mölggi ligi kahe sekundiga. 2011. aasta MM-il Garmisch-Partenkirchenis oli ta slaalomis kolmas. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai Mölgg slaalomis 7. koha. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta suurslaalomis pronksmedali.
Tema õde Manuela Mölgg on ka edukas mäesuusataja.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Manfred Mölgg on osalenud () 261 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 20 korda, millest kolmel korral kõige kõrgemale astmele.
Los Angelese Filmikriitikute Ühenduse parima meespeaosatäitja auhind

Los Angelese Filmikriitikute Ühenduse parima meespeaosatäitja auhind (inglise keeles "Los Angeles Film Critics Association Award for Best Actor") on filmiauhind, mida annab 1975. aastast välja Los Angelese Filmikriitikute Ühendus. 
Enim ehk kolm korda on auhinna võitnud Daniel Day-Lewis. Kaks korda on võitnud Robert De Niro, Robert Duvall, Michael Fassbender ja Jack Nicholson.
Johannes Haller

Johannes Haller (16. oktoober 1865 Käina – 24. detsember 1947 Tübingen) oli baltisaksa päritolu saksa ajaloolane.
Haller õppis aastatel 1883–1888 Tartu Ülikoolis ajalugu, olles õpingute ajal korporatsioon Estonia seenior. Töötas pärast ülikooli lõpetamist koduõpetajana Eestimaal ja Liivimaal. Aastatel 1890–1891 õppis ta Berliini ja Heidelbergi ülikoolides. 
Aastal 1901 sai ta erakorraliseks professoriks Marburgi Ülikoolis, aastal 1904 sai ta samas ülikoolis korraliseks professoriks (ja arheoloogiainstituudi direktoriks). Aastal 1904–1913 oli ta Gießeni Ülikooli professor. Aastatel 1913–1932 oli ta Tübingeni Ülikooli professor. Ta oli ka Tübingeni Ülikooli rektor.
Everett

Everett on linn Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis, Snohomishi maakonna halduskeskus.
Asend.
Linn kuulub Seattle'i suurlinnastusse ja asub Seattle'i kesklinnast umbes 40 km põhjas. Ta piirneb loodes Pugeti lahe sopi Possessioni lahega ning idas ja põhjas Snohomishi jõe ja selle suudmega.
Ajalugu.
Linn asutati 1893. aastal Great Northern Railway raudteede rajamise käigus.
Majandus.
Everett on ajalooliselt olnud puidutööstus-, kaubandus- ja sadamalinn.
Everettis asub Boeingu lennukite 747, 767, 777 ja 787 koostetehas, mis on kubatuurilt (13,3 miljonit m³) maailma suurim hoone. Lisaks lennukitööstusele on olulised ka elektroonika- ja kommunikatsiooniettevõtted, seal tegutseb OceanGate.
Transport.
Linna läbib idas kiirtee Interstate 5, mille liiklussõlmest Riverside'i linnajaos algab ülipikk kiirtee U.S. Route 2.
Canterbury piirkond

Canterbury piirkond (maoori keeles Waitaha) on 1. järgu haldusüksus Uus-Meremaal Lõunasaare idaosas.
Piirkonna põhjapiir jookseb mööda Conway jõge ja lõunapiir mööda Waitaki jõge. Läänepiiril kõrguvad Lõuna-Alpid.
Piirkonna halduskeskus on Christchurch.
Canterbury piirkonna pindala on 45 346 km². Ta on pindalalt Uus-Meremaa suurim piirkond. Aastal 2010 oli hinnanguline elanike arv 565 800.
Ivanuški International

Ivanuški International (vene keeles Иванушки International) on vene ansambel.
Behgjet Pacolli

Behgjet Isa Pacolli (sündinud 30. augustil 1951) on Kosovo poliitik ja ärimees, Kosovo president 22. veebruarist kuni 30. märtsini 2011.
Pacolli sündis kümnelapselises peres teise lapsena. Nagu enamik Kosovo elanikke, kasvas ta üles suhtelises vaesuses. Ja nagu tuhanded teisedki Kosovo albaanlasi, lahkus ta Lääne-Euroopasse tööd otsima.
Ta töötas Austrias ja Saksamaal, sealhulgas müügiesindajana endise Jugoslaavia, Bulgaaria, Poola ja Venemaa turu jaoks.
1990 kolis ta Šveitsi ning asutas projekteerimis- ja tsiviilehitusettevõtte Mabetex. Ta on tänini selle ettevõtte president ja tegevdirektor.
Pacolli sai Kosovo väikeerakonna Uue Kosovo Allianss juhiks. Erakond kogus kiiresti populaarsust ja 2007. aasta parlamendivalimistel tuli kolmandaks. Pacolli ise sai koha Kosovo assambleesse (parlamenti) ning sai selle eelarve- ja rahanduskomisjoni liikmeks. Ta oli üks Kosovo iseseisvusdeklaratsiooni allkirjastajatest 2008. aastal.
30. märtsil 2011 võttis Kosovo Põhiseaduskohus vastu otsuse, mille kohaselt tema valimine ei olnud põhiseaduspärane. Pacolli teatas, et austab konstitutsioonikohtu otsust ega astu ametist tagasi, vaid lahkub ametist alates 30. märtsist. 
Pärast seda sai Pacolli Hashim Thaçi valitsuses esimeseks asepeaministriks.
9. septembrist 2017 kuni 3. veebruarini 2020 oli ta Kosovo välisminister.
2007 teatas ta oma varanduse suuruseks 420 miljonit eurot. Usutavasti on ta maailma kõige rikkam albaanlane.
Pacolli oli 1999–2002 abielus albaania päritolu Itaalia laulja Anna Oxaga (sündinud Iliriana Hoxha), kes 1989. aastal esindas Itaaliat Eurovisioonil. Oxa oli temast 10 aastat noorem. Seejärel abiellus ta venelase Maria Sitškovaga (abielus Masha Pacolli). Behgjet Pacollil on poeg ja neli tütart.
Aime Kuulbusch-Mölder

Aime Kuulbusch-Mölder (sünninimi Aime Kuulbusch, sündinud 10. oktoobril 1942 Pärnus) on eesti skulptor.
Ta lõpetas 1961. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja 1969. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi. 
Töötanud Tallinnas 1969–1972 Eesti NSV Restaureerimisvalitsuses skulptuurirestaureerijana, alates 1973. aastast töötab ta vabakunstnikuna. 
1974. aastast kuulub Eesti Kunstnike Liitu.
Aime Kuulbusch-Mölderi tööde hulgas on peamiselt klassikaliselt selged ja emotsionaalselt pingestatud psühholoogilised kunstiinimeste portreed, kuid ka figuure ja monumentaalteoseid. Ta on peamiselt kasutanud pronksi. Varase loomingu ühtlane hoolikas pinnatöötlus on arenenud varjundirikkamaks materjalikäsitluseks. 
Isiklikku.
Skulptor Ants Mölder oli Aime Kuulbuschi abikaasa.
Guajaav

Guajaav on hariliku guajaavipuu ("Psidium guajava", kuulub mürdiliste sugukonda) vili. 
Vilja ehitus.
Guajaavid on marjalaadsed viljad, mis meenutavad väliskujult pirni. Tooreste guajaavide väliskest on roheline, valminud viljadel aga kollakasroheline. Viljaliha on valkjas või punakas ning sisaldab palju kareda koorega seemneid.
Kasutamine.
Värskete guajaavide maitse on meeldivalt hapukas ja väga aromaatne. Nende tähtsus tõusis puuviljade hulgas oluliselt pärast seda, kui avastati, et viljad sisaldavad rohkesti C- ja A-vitamiini.
Peale värskelt tarbimise valmistatakse guajaavidest mahla, džemmi, marmelaadi jm.
Müokardiit

Müokardiit on südamelihase ehk müokardi põletik.
Müokardiiti põhjustavad kõige sagedamini viirusnakkused, näiteks parvoviirus B19, mumpsiviirus). Seda võivad põhjustada aga ka bakteriaalsed nakkused, mõned ravimid, mürgistused ja autoimmuunhaigused.
Sümptomiteks võivad olla õhupuudus, valu, ebamugavus või survetunne rinnus, peapööritus, treeningutalumatus ja südamepekslemine või selle rütmihäired. Õhupuudus võib esineda eriti lamades, kaasuva rindkerevalu iseloomu kirjeldatakse tihti teravana. Diagnoosimiseks kasutatakse EKG- ja MRT-uuringuid, troponiini taseme mõõtmist veres ning ajuti südamebiopsiat.
Ravimeetod sõltub põletiku põhjusest ja selle raskusest. Tihti kasutatakse AKE-inhibiitoreid, beetablokaatoreid ja diureetikume. Kõige raskematel juhtudel võib osutuda vajalikuks siirdatava kardioverter-defibrillaatori paigaldamine või südamesiirdamine.
Kersti Kreismann

Kersti Kreismann (sündinud 25. jaanuaril 1947 Tali külas) on eesti näitleja, ta on Eesti Näitlejate Liidu auliige.
Ta on lõpetanud 1965. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja õppinud aastatel 1965–1968 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. 1972. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri V lennu ja töötab samast aastast Eesti Draamateatris näitlejana. 
Kersti Kreismann on mänginud kuuldemängudes ja telelavastustes ("Lilled ja aastad", "Koidu eel", "Truu naine"), ta on osalenud teleseriaalides ja mängufilmides.
2015. aastal mängis ta inglise kriminaalsarja "Inspektor Banks" kahes osas eestlannat.
1980. aastal kirjutas Kersti Kreismann alla 40 kirjale.
Isiklikku.
Tema esimene abikaasa oli Jüri Raag, neil on poeg Andres Raag, kes on samuti näitleja.
Ta elas aastaid koos kirjaniku ja lavastaja Mati Undiga. Mati Unt kirjutas pärast esimest kohtumist Kersti heaks ja targaks tüdrukuks Reesiks oma jutustuses "Võlg".
Kiusamine

Kiusamine on väärkohtlemise (agressiivse ja negatiivse käitumise) vorm, mis seisneb oma tegevuse või käitumisega kellelegi sihilikult ebameeldivuste (füüsilise valu või ebamugavuse, vaimse alaväärsustunde, hirmu jne) tekitamises.
Sarnaste tunnustega käitumist mitmete teiste loomade vahel võidakse nimetada vihkamiseks (inglise keeles "mobbing"). 
Kiusamine on nüüdisajal mitmete teadusharude teadlaste uurimisaines. Kuigi probleemi on pikka aega uuritud, ei ole uurijad teaduslikult päris kindlat definitsiooni kiusamisele välja kujundanud.
Kiusamiskäitumine.
Kiusamine võib olla sõnaline (narrimine, norimine, pilkamine, mõnitamine, ähvardamine jne), füüsiline (tõukamine, togimine, näpistamine, löömine jne) või psüühiline (üleolev käitumine, ignoreerimine, kõrvalejätmine, millegi tegema sundimine vms). 
Kiusamine võib hõlmata korduvaid tegusid aja jooksul, mille eesmärk on luua või jõustada ühe isiku (või grupi) võimu teise isiku (või grupi) üle. Kiusamise eesmärgiks võib olla ka soov saada kas ohvri või kellegi teise tähelepanu. 
Kiusamise põhjuseks või ajendiks võivad olla kadedus, viha, madal enesehinnang, võimu kuritarvitamine, vale arusaam üldkäibivatest käitumisnormidest, asotsiaalsus jne.
Kiusamine võib toimuda kõigis situatsioonides, kus inimesed üksteisega lävivad: töökohas, koolis (koolikiusamine), kodus, tänaval, perekonnas ka veebis (veebikiusamine ja -vägivald) jne.
Kiusamine liigitatakse ebaeetilise käitumise hulka. Vajadusel eristatakse kooli-, küber- ja töökiusamist jne.
Inta Soms

Inta Soms (sündinud 1958) on eesti tõlkija.
1994. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli filosoofiaosakonnas magistritöö "Kahest lähenemisviisist keeleanalüütikas seoses Saul A. Kripke nimeteooriaga".
Avram Grant

Avraham Grant (ka Avram Grant; sündinud 6. veebruaril 1955 Petaẖ-Tikvas) on Iisraeli jalgpallitreener. 
Ta juhendas Chelsea klubi 2007. aasta septembrist 2008. aasta maini. Avrav Grant töötas ka Iisraeli jalgpallikoondise, Portsmouthi ja West Ham Unitedi peatreenerina. Enne Inglismaale minemist töötas ta Iisraeli jalgpalliklubides.
Aastatel 2014–2017 oli ta Ghana jalgpallikoondise peatreener.
Etemenanki

Etemenanki (sumeri , 'taeva ja maa nurgakivi') oli Babüloni linnas asunud tsikuraat ehk astmiktempel.
Hilisemate kirjelduste järgi (seda on maininud ka Herodotos) oli tsikuraat seitsmekorruseline ja iga korrus oli ise värvi. Välistrepid viisid selle tippu, kus paiknes Babüloonia peajumala Marduki pühamu. Tellistest ehitatud hoone oli 91 meetrit kõrge ja selle põhi oli ristkülikukujuline, küljepikkusega samuti 91 meetrit. Etemenanki kuulus Marduki templi Esagila juurde. Torni on nimetatud maailmaimeks, ehkki Vana-Kreekast pärit seitsme maailmaime loendites seda tavaliselt ei mainita.
Ajalugu.
Etemenanki tsikuraati hakati ehitama 2. aastatuhandel eKr. Pole teada, kas juba algsena ehitati tempeltorn lõpuni valmis, kuid Etemenankit on aegade jooksul korduvalt purustatud ja jälle taastatud. 
1223 eKr paiku vallutas Babüloni Assüüria kuningas Tukulti-Ninurta. Tema käsul veeti Marduki kullast kuju Assüüriasse ja Etemenanki tsikuraat purustati.
Aastal 689 eKr vallutas Babüloni Assüüria kuningas Sanherib. Linn anti sõjaväele rüüstamiseks. Marduki kuju ja templite aarded saadeti Niinivesse. Pärast seda Sanherib hävitas linna täielikult, kõik ehitised ja majad lasi ta purustada alusmüürideni, lisaks ujutas linna asukoha veega üle. Sanheribi surma järel 681 eKr tuli võimule tema noorim poeg Asarhaddon, kes ehitas Babüloni uuesti üles, taastas Etemenanki tsikuraadi ja Esagila templi (asus tsikuraadi vastas). 
Tsikuraadi viimane ja kõige põhjalikum rekonstrueerimine, millega muudeti tempeltorn muistse Babüloni kõrgeimaks ehitiseks, tehti Nebukadnetsar II valitsemisajal (6. sajand eKr).
Aastal 539 eKr vallutas Babüloni Ahhemeniidide Pärsia kuningas Kyros II. Kyros II oli neid väheseid vallutajaid, kes Etemenankit ei purustanud. Kui babüloonlased pool sajandit hiljem Pärsia ülemvõimu vastu mässasid, tuli toonane Pärsia kuningas Xerxes I 481 eKr vägedega linna alla. Pärast mitmekuulist piiramist linn alistus. Xerxes I lasi kindlustused maatasa teha, peatemplid Esagila ja Etemenanki purustada, eelnevalt aga Marduki kullast kuju järjekordselt rekvireerida (viidi Persepolisesse), seekord jäädavalt.
Kui Aleksander Suur 331 eKr vallutas pärslaste käest Babüloni, oli tsikuraat varemeis. Lagunenud torni varemed lasi Aleksander sõduritel lammutada. Ta tahtis selle koha peale ehitada oma riigi peatempli, kuid surm takistas teda oma kavatsust ellu viia. 
Tsikuraadi asukoht tehti kindlaks Robert Koldewey juhitud arheoloogiste väljakaevamiste ajal Babülonis (1899–1917). Kaevamiste käigus õnnestus Koldeweyl välja kaevata tsikuraadi vundament. See oli kõik, mis kunagisest tempeltornist alles oli jäänud.
Etemenanki ja Paabeli torn.
Tänapäeval arvatakse, et Etemenanki võis olla Piiblis kirjeldatud Paabeli torni prototüüp. Piiblilegendi järgi tahtsid maailmalinna Paabeli uhkeks muutunud asukad rajada taevani ulatuva torni. Jumal vihastas nende kavatsuse peale ja segas ära ehitajate keeled, nii et need ühel päeval järsku enam omavahel kõnelda ei saanud, läksid laiali ning jätsid torniehituse pooleli.
On võimalik, et Assüüria vallutuse järel Babüloni küüditatud juudid võtsid Etemenanki taastamisest osa ja sealtkaudu jõudis legend Paabeli tornist vanasse testamenti.
Benghazi

Benghazi on linn Liibüas, Benghazi ringkonna ja Kürenaika keskus. Asudes Vahemere kaldal on Benghazi tähtis sadamalinn ja Liibüa suuruselt teine linn Tripoli järel.
Linna rajasid Kreeka kolonistid 5. sajandil eKr.
Veebruaris 2011 toimusid linnas massimeeleavaldused (2011. aasta Liibüa rahutused) Mu‘ammar al-Qadhdhāfī režiimi vastu ja linn läks opositsiooni valdusse.
Linnas on 1955. aastal asutatud ülikool.
Harilik guajaavipuu

Harilik guajaavipuu ("Psidium guajava") on mürdiliste sugukonda kuuluv puuliik.
Guajaavipuu vili on söödav – guajaav.
Levila.
Harilik guajaavipuu on looduslikult levinud Ameerika troopikavöötmes, mis ulatub Brasiiliast kuni Mehhikoni. Lisaks kasvatatakse guajaavipuude erinevaid kultivare Aasia lõuna- ja kaguosas (Indias, Bangladeshis, Tais, Vietnamis, Malaisias, Taiwanis), LAVis, Egiptuses, Austraalias, Kuubas, Puerto Ricos, Hawaii saartel ja mujal.
Ernst von Kügelgen

Ernst von Kügelgen (ka Ernst Otto Gerhard von Kügelgen; 14. märts/26. märts 1871 Tallinn – 13. november 1948 München) oli Eesti psühhiaater, Seewaldi vaimuhaigla peaarst.
Kügelgen õppis aastatel 1880–1890 Tallinna Toomkoolis ja 1890–1897 Tartu ülikoolis arstiteaduskonnas. 
Ta oli arst Riia ja Venemaa vaimuhaiglates (1897–1898 oli Riias doktor Valentin von Holsti assistent, 1898–1899 oli assistent Rothenbergi Vaimuhaiglas Riia lähedal; 1899–1901 oli ordinatuuris Peterburi Udelnaja Vaimuhaiglas). Valiti 1900. aastal vastavatud Seewaldi vaimuhaigla peaarstiks. Täiendas end aastatel 1901–1902 Saksamaal Heidelbergis endise Tartu ülikooli psühhiaatriaprofessori Emil Kraepelini kliinikus. 
Oli aastatel 1900–1915 Seewaldi vaimuhaigla peaarst. Saadeti 1915. aastal asumisele Jenisseiskisse. Elas aastatel 1916–1918 Jaapanis. Aastatel 1918–1938 oli taas Seewaldi vaimuhaigla peaarst. Aastatel 1938–1939 pidas erapraksist.
Siirdus 1939. aastal Saksamaale. Praktiseeris aastatel 1939–1945 Posenis. Suri Münchenis.
Isiklikku.
Tema tütar oli baltisaksa naisskulptor Natalie Lindenberg.
Joe Hart

Charles Joseph John Hart (sündinud 19. aprillil 1987 Shrewsburys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Šotimaa kõrgliiga klubis Celtic.
Klubikarjäär.
Aastatel 2006–2018 kuulus Hart Manchester City ridadesse. Hart valiti Premier League'i hooaja 2009–2010 parimaks väravavahiks. Ta mängis selle hooaja laenul Birmingham Citys. Manchester Cityga tuli ta kahel korral Inglismaa meistriks (2011–12 ja 2013–14), võitis korra FA Cupi (2010–11) ja kahel korral Football League Cupi (2013–14 ja 2015–16). 2016. aastal liitus ta laenulepingu järgi Itaalia kõrgliiga Serie A klubiga Torino FC. 2016–17 hooaja mängis Hart laenumängijana klubis West Ham.
Aastatel 2018–2020 mängis Hart Inglismaa kõrgliiga klubis Burnley. 2020. aasta augustis siirdus ta Tottenham Hotspuri. Hooajal 2020–21 sai ta klubi põhimeeskonnas väljakule ainult Inglismaa karikamängudes ja UEFA Euroopa Liiga kohtumistes.
2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Celticuga.
Lyttelton

Lyttelton on sadamalinn Uus-Meremaal Lõunasaare idaosas Lytteltoni lahe põhjarannikul 12 km kaugusel Christchurchi linnast.
22. veebruaril 2011 toimus tugev inimohvritega maavärin, mille epitsenter oli sellest linnast 5 km kaugusel.
Grigori Potanin

Grigori Potanin (vene keeles Григорий Николаевич Потанин; 4. oktoober (vkj. 22. september) 1835 Jamõševski kindlus, Semipalatinski ringkond – 30. juuni 1920 Tomsk) oli vene geograaf, etnograaf, publitsist, folklorist ja botaanik.
1852 lõpetas Potanin Omski kadetikorpuse. 1853–1858 oli ta sõjaväeteenistuses Semipalatinskis ja Omskis ning osales ekspeditsioonis Ili jõe, Hiina ja Tjan-Šani vahelisele alale. 1859–1862 õppis ta Peterburi ülikoolis.
1863–1864 osales ta Karl Struve ekspeditsioonis Zaissani järve, Irtõši ülemjooksu ja kuni 2992 m kõrguse Tarbagatai aheliku juurde. Ekspeditsiooni käigus kogus ta ulatusliku herbaariumi.
1865 määrati Potanin Tomski kubermangu statistikakomitee sekretäriks. Kuid juba sama aasta suvel vahistati ta väidetava vandenõu tõttu Vene Keisririigi vastu. Ta oleks justkui tahtnud Siberit Venemaast eraldada ja Siberi omariikluse välja kuulutada. Ta oli Omski kindluses vangis seni, kuni ta 15. mail 1868 süüdi mõisteti. Talle määrati tsiviilnuhtlus ehk kõigi auastmete, tiitlite ja õiguste äravõtmine koos kogu vara konfiskeerimisega. Ühtlasi mõisteti ta sunnitööle Sveaborgi (tänapäeval Suomenlinna), kus oli kuni 1871. aasta novembrini. Seejärel saadeti ta välja Vologda kubermangu Nikolskisse. Alles 1874 anti talle Venemaa Geograafiaühingu palvel armu.
Ta uuris Kesk-Aasiat, Mongooliat ja Hiinat. Tema järgi said nime ahelik, liustik, asula, tänavad, asteroid, roosõieliste sugukonda kuuluv Hiinas ja Mongoolias kasvavate väikeste põõsaste perekond "Potaninia" ning 63 taimeliiki.
1843 abiellus ta Aleksandra Potaninaga (sündinud Aleksandra Viktorovna Lavrskaja). Nad saatsid teineteist kõigil ekspeditsioonidel. Aleksandra aitas oma mehel koguda etnograafilist ainest ja muid materjale ning ta oli esimene naine, kes võeti Venemaa Geograafiaühingu liikmeks. Aleksandra haigestus neljanda Hiina-ekspeditsiooni ajal ja suri 19. septembril 1893 Shanghais.
1901. aastast oli Potanin kirjavahetuses Barnauli luuletaja Maria Vassiljevaga. 1911 nad abiellusid. 1917/18. aasta talvel jättis Vassiljeva oma mehe maha. Potanin oli siis juba raskelt haige ja suri 1920. aasta suvel Tomskis.
Maailmasõja ajal hakkas Potanin taas poliitikaga tegelema. 1917 osales Potanin, kes valdas vabalt kasahhi keelt, Orenburgis Semipalatinski oblasti saadikuna Esimesel Ülekirgiisialisel kongressil ja valiti Asutava Kogu saadikuks. 1918 osales ta Siberi oblastiduuma loomises ja oli üks selle 47 saadikust.
1915 nimetati Potanin Omski aukodanikuks ja 1918 nimetas Siberi ajutine valitsus ta Siberi aukodanikuks.
1956 maeti Potanin ümber Tomski riikliku ülikooli maa-alale.
Jerzy Nowosielski

Jerzy Nowosielski (7. jaanuar 1923 Kraków – 21. veebruar 2011) oli ukraina ja poola maalikunstnik ja graafik. Sündinud Lemko pere.
Aastal 1942 tutvus ta Lvivi lähedal asuva kloostri ikoonidega. Aastatel 1945–1947 õppis ta Krakówi kunstiakadeemias Eugene Eibischi käe all.
Aastatel 1976–1992 oli ta Krakówi kunstiakadeemia õppejõud.
Ta maalis peamiselt ikoone ja freskosid, kuid ka portreesid ja maastikke ning abstraktseid teoseid.
Fix

Fix on eesti rokkansambel, mis tegutseb alates 1968. aastast.
Ajaloost.
Fix tuli kokku Tartus 1968. aastal ning mängis biitmuusika stiilis tantsupalu. Ansambli nime mõtles välja Mart Helme. 1972. aastal lahkusid ansamblist asutajaliikmed Mart Helme ja Mait Eelrand, samuti organist Mart Kuurme. Liitusid aga Evald Raidma ning Riho Lilje. Koos mängijatega teisest Tartu ansamblist Viker 5 moodustati kontserdibrigaad Intarsia (koosseisus olid ka puhkpillid) ja paar kuud hiljem ansambel Initsiaal (puhkpillideta). Mõlemad tegutsesid lühikest aega. Ansambliga liitusid seejärel Juhan Sütt, Vello Toomemets, Jüri Rosenfeld ja lauljatena Tõnu Kilgas ning Peeter Väljak. 1974. aasta lõpus alustas juba algkoosseisus mänginud Väino Land uue Fixi koosseisu moodustamist, kus solistiks sai Silvi Vrait ning trummariks Priit Pihlap. Armeeteenistusest naasnud Viktor Vassiljev alustas kitarrimängijana Fixis 1976. aastal. 1978. aastal lahkus Väino Land ning asutas uue ansambli Repriis, kuid 1981. aastal tuli ta Fixi tagasi ja kuulub ka tänasesse Fixi koosseisu. 
Lugusid salvestati Vanemuise teatri stuudios, esialgu salamahti, ansambli helimees töötas teatris helirežissöörina. 1976. aastal sai Fix kutseliseks RAT Vanemuise ansambliks ning tegi kaasa mitmes teatrilavastuses. Kutsujaks oli ballettmeister Ülo Vilimaa, esimeseks lavastuseks sai "Fix - revüü".
Ansambli loominguliste jõudude hulka kuuluvad laulude ja instrumentaalpalade loojaina Vello Toomemets ja Priit Pihlap ning arranžeerijana Evald Raidma. Ansambli tuntuim laulusõnade autor oli Juhan Sütt. Fix on aastate vältel esinenud edukalt mitmel konkursil ja festivalil. Kaugeim välisreis oli 1979. aastal, kui osaleti Nõukogude Liidu ja Kuuba sõpruspäevadel Kuubas, kus anti kolm kontserti Santiago de Cubas ja neljas esinemine toimus koos Kuuba ansamblitega suurel galakontserdil Havannas Karl Marxi nimelises teatris.
Arne Oidi nimelisel lauluvõistlusel 1980. aastal pälvis Fixi lugu "Kuninganna" (P.Pihlap/J.Sütt) esikoha. 1980. aastatel oli ansambli solist Viljo Tamm, kes oli ka laulude ja laulutekstide autor.
Eesti Muusikaauhinnad 2020 galal pälvis Fix auhinna - Panus Eesti muusikasse.
Helmut Ringelmann

Helmut Ringelmann (4. september 1926 München – 20. veebruar 2011 Grünwald) oli saksa filmi- ja teleprodutsent.
Helmut Ringelmann oli politseiseriaali "Derrick" produtsent.
Marta Toona

Marta Toona (3. aprill 1918 Peterburi – 16. jaanuar 2018) oli eesti viiuldaja ja muusikapedagoog. 
Ta töötas viiuliõpetajana Tallinna Lastemuusikakoolis, seejärel Tallinna Muusikakeskkoolis alates selle loomisest 1961. aastal. Hiljem töötas ta pedagoogina Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. 
Tema õpilased olid teiste seas Paul Mägi, Andres Mustonen ja Eri Klas.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli Enn Toona.
Heinrich Joachim Alstadius

Heinrich Joachim Alstadius (22. september / 3. oktoober 1780 Tallinn – 20. jaanuar / 1. veebruar 1860) oli Tallinna rae liige.
Ta sai Tallinna kodanikuks 1809, valiti raehärraks 9/21. detsembril 1817 ja bürgermeistriks 1855. Suri ametis olles.
Ford Motor Company

Ford Motor Company on USA autotootja, mis toodab autosid Ford.
Ettevõte sai alguse tehasest, mille Henry Ford avas Detroitis 1903. aastal.
Ford hakkas autode koostel kasutama liikuva konveieri meetodit, mis suurendas oluliselt töö tootlikkust. See meetod sai 1914. aastal maailmas tuntuks fordismina.
Ettevõtte võtmetegelased tänapäeval on William Clay Ford (Henry Fordi pojapojapoeg) ja Jim Farley.
Ford (automark)

Ford on automark, mille tootja on Ford Motor Company.
Besançon

Besançon on linn Prantsusmaal, Burgundia-Franche-Comté piirkonna ja Doubs' departemangu keskus. Asub Doubs' jõe looke sees Šveitsi piiri lähedal.
Tänapäeva linna kohal asus seekvanite asula Vesontio, mille vallutas 58 eKr Julius Caesar ja rajas sinna oma tugipunkti võitluses sueebide kuninga Ariovistuse vastu. 1032 läks linn Saksa-Rooma riigi koosseisu. 1668. aastast kuulub Prantsusmaale.
Linn jaguneb ajalooliselt ja halduslikult 14 linnaosaks.
Besançon on Prantsusmaa tähtsaim kellade tootmise keskus.
Sébastien Vaubani projekteeritud tsitadell, linnamüür ja Griffoni kindlus kuuluvad 2008. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Besançonis on sündinud Victor Hugo, Charles Fourier ja vennad Auguste ja Louis Lumière.
Hen Wlad fy Nhadau

 
Hen Wlad fy Nhadau [heen ulaad vö ˈnhadai] ('Mu isade vana maa') on Walesi riigihümn. Hümni ametlikud sõnad on ainult kõmrikeelsed. Sõnade autor on Evan James ja viisi autor tema poeg James James. Nad kirjutasid selle jaanuaris 1856. Hümni esimest kirjapandud teksti säilitatakse Walesi Rahvusraamatukogus.
Kuigi Hen Wlad Fy Nhadau ei ole ametlikult hümniks kinnitatud, kuid see on üle 100 aasta olnud kasutusel riigihümnina.
Nii bretooni hümn (Bro gozh ma zadoù) kui korni hümn (Bro Goth Agan Tasow) on loodud samale viisile.
11. märtsil 1899 salvestas Gramophone Company Madge Breese'i lauldud hümni heliplaadile Londonis. See on esimene kõmrikeelne helisalvestis.
Ametlik tekst.
Mae hen wlad fy nhadau yn annwyl i mi,
Gwlad beirdd a chantorion, enwogion o fri;
Ei gwrol ryfelwyr, gwladgarwyr tra mâd,
Tros ryddid gollasant eu gwaed.
"Refrään:"
Gwlad, gwlad, pleidiol wyf i'm gwlad.
Tra mor yn fur i'r bur hoff bau,
O bydded i'r hen iaith barhau.
Hen Gymru fynyddig, paradwys y bardd,
Pob dyffryn, pob clogwyn i'm golwg sydd hardd;
Trwy deimlad gwladgarol, mor swynol yw si
Ei nentydd, afonydd, i mi.
"Refrään"
Os treisiodd y gelyn fy ngwlad tan ei droed, 
Mae heniaith y Cymry mor fyw ag erioed, 
Ni luddiwyd yr awen gan erchyll law brad, 
Na thelyn berseiniol fy ngwlad.
"Refrään"
Mitteametlik ingliskeelne tekst.
O land of my fathers, O land of my love,
Dear mother of minstrels who kindle and move,
And hero on hero, who at honour's proud call,
For freedom their lifeblood let fall. 
Wales! Wales! O but my heart is with thee!
And long as the sea your bulwark shall be,
To Cymru my heart shall be true.
O land of the mountains, the bard's paradise,
Whose precipice, valleys lone as the skies,
Green murmuring forest, far echoing flood
Fire the fancy and quicken the blood. 
For tho' the fierce foeman has ravaged thy realm,
The old speech of Cymru he cannot o'erwhelm,
Our passionate poets to silence command
Or banish the harp from thy strand.
Meistriliiga 2010

Meistriliiga 2010 oli Eesti jalgpalli kõrgliiga Meistriliiga 2010. aasta hooaeg.
Hooaja eel.
Tiitlikaitsjana alustas hooaega FC Levadia. Esiliigast tõusis kõrgliigasse Kohtla-Järve Lootus, asendades eelmisel hooajal viimaseks jäänud Tallinna Kalevit.
Liigatabel.
Meistriliiga üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad Meistriliiga 9. koht ja Esiliiga 2010 2. koht üleminekumängudel, kahe mängu kokkuvõtte võitja mängib tulevasel aastal Meistriliiga 2011 ja kaotaja Esiliiga 2011.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. 
Ülekanded.
TV14 tegi iga vooru ühest mängust otseülekande.
Kohtla-Järve Spordikeskuse staadion

Kohtla-Järve Spordikeskuse staadion on murukattega staadion Kohtla-Järvel.
Häirekeskus

Häirekeskus on valitsusasutus Siseministeeriumi valitsemisalas. 
Häirekeskus moodustati iseseisva asutusena 1. jaanuaril 2012 ja selle peamised ülesanded on hädaabinumbrile 112 saabunud hädaabiteadete vastuvõtmine ning edastamine abistavatele organisatsioonidele (Päästeamet, Politsei- ja Piirivalveamet ja kiirabi). 
Häirekeskusele saabunud kõnedest saadetakse abi välja hinnanguliselt pooltel juhtudel (proportsionaalselt 63% kiirabi, 31% politsei ja 6% päästesündmustele). 
Alates 2018. aastast võtab Häirekeskus vastu automaatseid hädaabiteateid hoonete automaatsetelt tulekahju avastamise süsteemidelt (ATS). Samuti saabuvad häirekeskusesse avariiteated uuema süsteemiga varustatud autodelt ehk eCall kõned. Hädasolijate positsioneerimiseks saavad päästekorraldajad väga täpselt positsioneerida nii IPhone'i kui ka Androidi tarkvaraga telefonide kasutajaid. 2016. aastal oli Eesti Häirekeskuse eestvedamisel esimene riik, kus kogu riigi territooriumil hakati kasutama Androidi tarkvaraga telefone väga täpseks positsioneerimiseks.
Abivajajaid teenindavad Häirekeskuse neli regionaalset keskust:
Kõik keskused võtavad vastu ja teenindavad hädaabiteateid üle Eesti, kuid operatiivteenistuste appi saatmisel on tööjaotus regioonipõhine. Keskuste töösaalides töötavad koos Häirekeskuse päästekorraldajad, logistikud, valvevahetusejuhid, meedik, merevalvekeskuse töötajad ning Politsei- ja Piirivalveameti operatiivteabeteenistuse korrapidajad, kes aitavad abijõududel jõuda abivajajani. Häirekeskuses on kokku ligi 250 töötajat.
Lisaks kiiret abi vajavale olukorrale aitab Häirekeskuse abi- ja infokeskus inimesi küsimustes, mille puhul ei ole ohus kellegi elu, tervis ega vara. Häirekeskuses vastatakse riigiinfo telefonile 1247.
Häirekeskus kuulub Euroopa hädaabinumbreid ühendava Euroopa hädaabinumbri assotsiatsiooni ("European Emergency Number Association - EENA").
Christoph von Mickwitz (1850−1924)

Christoph Friedrich Carl von Mickwitz (25. mai 1850 Tartu – 25. mai 1924 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti luuletaja, pedagoog, ajakirjanik ja poliitik.
Christoph von Mickwitz õppis aastatel 1869–1877 Tartu Ülikoolis keeleteadust. Oli Tallinna Toomkoolis saksa keele ülemõpetaja. Oli aastatel 1878–1915 ajalehe Revaler Zeitung toimetaja, peatoimetaja ja väljaandja. Oli aastatel 1918–1921 ajalehe Revaler Bote asutaja ja toimetaja. Ta oli aastast 1882 Tallinna linnavolikogu liige. 1905–1914 oli ta Eestimaa Konstitutsioonilise Erakonna esimees.
Isiklikku.
Christoph von Mickwitzi isa Carl Ferdinand Mickwitz oli Tartu gümnaasiumide inspektor ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor, tema vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja, teine vanaisa Gustav Hasselblatt oli Viru-Nigula koguduse õpetaja.
Pärnu Vabadussõja mälestussammas

Pärnu Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõjas langenud sõdurite mälestusmärk Pärnus.
Mälestussammas asub Pärnu Alevi kalmistul ja selle loojaks on kujur Amandus Adamson. Mälestusmärk avati 16. juulil 1922.
Pronksist Vabadusristiga tipneva silindervõlvlaega nelinurkse tüvipüramiidikujulise betoonsamba esiküljel on pronksreljeef kahuri ratta juures end istukile ajanud raskesti haavatud sõdurist, kes Eestile viimast au andes riigilippu suudleb ja kaitseinglist tema pea kohal võidupärja ja palmioksaga, ning selle all graniittahvel kirjaga: 
"EESTI VABADUSSÕJAS LANGENUD KANGELASTELE" 
Samba külgedel on pronksist kotkad, kes võitlevad madudega; samba nurkadel malmist kahuritorud ja -mürsud.
Mälestussamba tagaküljel on pronksskulptuur leinavast lesknaisest kahe lapsega kabeli lävel, nende kohal kiri: 1918–1920. Kunstnik on siin leinajatena kujutanud oma abikaasat ja tütart; poisike, kes trepil istudes pärga punub, oli tema poeg.
Pärnu Vabadussõjas langenute monument oli Amandus Adamsoni kõige armsam teos. 1929. aastal maeti ta tema enda soovil selle kõrvale.
Ööl vastu 15. aprilli 1945 mälestussammas lõhati. Järgmisel päeval käis rüvetatud mälestusmärki vaatamas arvukalt pärnakaid, nende hulgas seitse keskkoolitüdrukut, kes otsustasid sambatükid päästa. "Proovisime kotkast paigalt nihutada. Ei jõudnud. Sikutasime madu, see oli suure betoonkamaka küljes. Jõud käis üle poisikesest." Tüdrukud tirisid pronksist "Poisi lillevanikuga" Alevi kalmistu jõepoolsesse serva ja matsid maha.
Pärnu Vabadussõja mälestussammas taastati ja avati rahvahulga osavõtul uuesti 1993. aasta 17. juulil.
1991. aastal andis Eesti Muinsuskaitse Selts välja ilumargiploki ja eraldi ilumargid mälestussamba tagaküljel oleva pronksskulptuuri ja Amandus Adamsoni portree kujutisega.
Alfred Schilling

Parun Alfred Karl Wilhelm von Schilling (6. oktoober (vkj. 22. september) 1861 Kuksema mõis – 12. november 1922 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi poliitik, III Riigiduuma koosseisu saadik.
Alfred Karl Wilhelm Schilling õppis Tallinna Toomkoolis ja Viljandi Maagümnaasiumis ning aastatel 1880–1882, 1884 ja 1886 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas. 
Ta oli aastatel 1901–1919 Virumaa Viru-Nigula kihelkonna Haansalu mõisnik, aastatel 1906–1919 Pada ja Kabala mõisa (990 tessatiini) ja Satsu mõisnik (492 tessatiini), Viru kreisi kreisisaadik. 
Aastatel 1907–1912 oli ta Venemaa keisririigi Riigiduuma III koosseisu saadik ning aastal 1911 Riiginõukogu liige. 
Aastast 1912–1920 oli ta Eestimaa rüütelkonna maanõunik, 1914. aastal valiti ta tagasi astunud Eduard von Stackelbergi asemel Eestimaa rüütelkonna peamehe asetäitjaks. Aastatel 1917–1918 esindas ta Eestimaa rüütelkonna huvisid Stockholmis ja Berliinis. 
Aastal 1922 oli ta Eestimaa Põlisaadlisse Kuulunute Liidu esimees Berliinis.
Américo

Américo (õieti Domingo Johnny Vega Urzúa; sündinud 24. detsembril 1977 Aricas) on Tšiili laulja.
Gennadi Gerodnik

Gennadi Gerodnik (vene Геннадий Иосифович Геродник; 2. veebruar 1911 Asvieja, Drissa maakond, Vitebski kubermang – 15. veebruar 2000 Keila) oli Eesti kirjanik, publitsist, õpetaja ning koolijuht.
Ta lõpetas 1939. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. Alates 1961. aastast oli ta kutseline kirjanik. Ta kirjutas vene keeles.
Aastatel 1947–1961 oli ta Valga 2. Keskkooli direktor ja matemaatikaõpetaja.
Arawa

Arawa on linn Paapua Uus-Guineas Bougainville'i saarel, Bougainville'i provintsis ja riigi suuruselt kolmas linn. 
Arawa asutati 1884. Enne 1988–1997 toimunud kodusõda oli Arawa Bougainville'i provintsi keskus. 
Kodusõjas hävitati Arawa sadam.
Linna lähedal asuvad vasemaagikaevandused.
Rawalpindi

Rawalpindi on linn Pakistanis Pandžabi provintsis, Rawalpindi ringkonna keskus. 
Linnas asub Pakistani sõjaväe peakorter. 1960. aastatel oli Rawalpindi Pakistani pealinn.
Rawalpindis tapeti 1951. aastal Pakistani esimene valitud peaminister Liaquat Ali Khan. 1979. aastal hukati seal peaminister Zulfikar Ali Bhutto. 2007. aastal tapeti seal Zulfikar Ali Bhutto tütar, endine peaminister Benazir Bhutto.
Khyber Pakhtunkhwa provints

Khyber Pakhtunkhwa provints (varem "Loodepiiriprovints") on Pakistani provints. Piirneb läänes ja põhjas Afganistaniga.
Provints jaguneb 34 ringkonnaks.
2018. aastal liideti provintsiga Hõimualade territoorium.
Igor Sorin

Igor Sorin (vene keeles Игорь Владимирович Сорин, sünninimi Igor Raiberg; 10. november 1969 Moskva – 4. september 1998 Moskva) oli vene muusik ja luuletaja.
Ta oli ansambli Ivanuški International liige. 
Igor Sorin on maetud Kuzminskoje kalmistule.
Attock

Attock on linn Pakistanis Pandžabi provintsis, Attocki ringkonna keskus. Asub 80 km Rāwalpindist loodes.
1985. aastani oli linna nimi Campbellpur.
Attocki lähedal sündis Pāṇini.
Musandami kubernerkond

Musandami kubernerkond on Omaani 1. järgu haldusüksus. See asub Omaani põhiterritooriumist lahus Hormuze väina ääres Musandami poolsaarel. Piirneb lõunas Araabia Ühendemiraatidega.
Provints jaguneb 4 ringkonnaks: Khaşabi, Bukha, Dibba Al-Baya ja Madḩā' ringkond.
Madḩā' ringkond paikneb eksklaavina Araabia Ühendemiraatidest ümbritsetuna provintsi põhiterritooriumist lõunas.
An-Naḩwah

An-Naḩwah (araabia النحوة, kasutatakse ka nimekuju "Nahwa") on küla Araabia Ühendemiraatide Al-Fujayrah' emiraadis. Asub eksklaavina Omaanile kuuluva Madḩā' eksklaavi sees ja on mägedest ümbritsetud.
Külas on umbes 40 maja. Seal on kliinik ja politseijaoskond.
Jüri Trei

Jüri Trei (sündinud 25. veebruaril 1948 Haapsalus) on Eesti diplomaat ja laulja.
Ta on lõpetanud 1979. aastal Tallinna Riiklikus Konservatooriumi laulu alal.
Alates 2002. aastast on ta erakonna Isamaa liige.
Tegevus poliitikas.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, sai valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 96 häält ning ei osutunud valituks.
Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Lasnamäe linnaosas, sai 265 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Jüri Trei on abielus Aet Treiga (sündinud 1974), peres kasvab kolm tütart: Hanna-Maria (sündinud 1996), Eeva-Liisa (1998) ja Gerda-Kristina (2004). 
Varem on Jüri Trei abielus olnud baleriin Kaie Kõrbiga.
Jüri Trei hobid on sport, teater, muusika ja ajalugu.
Loojangul lahkume Tallinnast

"Loojangul lahkume Tallinnast" on Einar Sandeni 1979. aastal ilmunud pseudoajalooline põnevusromaan.
Päeviku vormis kirjutatud teose ajakulg jääb vahemikku 6. juuli 1965 kuni 4. november 1966. Sündmuste ainestik on inspireeritud autori käigust Eesti NSV-sse 1965. aastal.
Kirjastus Kupar avaldas teosest 1992. aastal kordustrüki.
Einar Sanden jätkas Karl Säre elukäigu jälgimist ka 1982. aastal ilmunud teoses "Süda ja kivid".
Sisututvustus.
Endine EK(b)P KK I sekretär Karl Säre ilmub 1960. aastate keskel välja ühes Lõuna-Ameerika riigis. Vähki põdev mees teatab Ameerika Ühendriikide saatkonna töötajatele, et on valmis nendega koostööd tegema, lubades 1944. aastal Läände siirdunud 36 eestlasest NSV Liidu agendi nimekirja.
Teose keskne tegelane ajakirjanik Margus Tamm saab Briti luureohvitserilt ülesande tuua need kirjad ära.
Jan Važinski

Jan Važinski (sündinud 10. augustil 1964 Tallinnas) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Ta alustas jalgpallitreeninguid 1973. aastal Tallinna SK Dvigatelis ja Oktoobri rajooni Spordikoolis. Tema esimene treener oli Josep Katsev. 
Važinski on mänginud keskkaitsja ja keskpoolkaitsjana aastatel 1980–1988 SK Dvigatelis ja FC Norma Tallinnas. Ta on olnud Tallinna Jalgpallikooli, Tallinna Sadama, Lelle SK ja JK Tuleviku treener. Samuti on ta treenerina töötanud ka Eesti U18 jalgpallikoondise, FC Kuressaare, Eesti U17 jalgpallikoondise ja FC Flora Rakvere treenerina.
Petrooleeter

Petrooleeter (inglise keeles "petroleum ether") on vees lahustumatu värvuseta vedelik, madalal temperatuuril (35–100 °C) keevate küllastunud süsivesinike segu (peamised komponendid on pentaan, heksaan ja heptaan), mis on kasutusel lahustina.
Keemiliselt ei kuulu petrooleeter eetrite klassi, vaid on süsivesinike segu. Petrooleetrit toodetakse naftast või naftagaasist või sünteetiliselt (nt vesinikust ja süsinikdioksiidist) ja see on saadaval erineva keemistemperatuuride vahemikuga (Δ20 °C) fraktsioonidena. Kasutatakse seda peamiselt mittepolaarse lahustina, aga näiteks ka välgumihklite kütusena. Petrooleeter on väga kergesti süttiv ja aur moodustab õhuga plahvatusohtlikke segusid.
Mişrātah

Mişrātah (ka Misurata) on linn Liibüas, Mişrātah' ringkonna keskus. Asub Vahemere kaldast 5 km kaugusel ja umbes 210 km Tripolist ida pool.
Linna kohal asus juba 10. sajandil eKr foiniiklaste asula. Antiikajal oli linn tuntud nimedega Kephale Tobactus, Thubactis, Thubaqt, Tubartis, Tobartis.
2011. aasta Liibüa kodusõja ajal läks linn opositsiooni valdusse.
Linnas asub 7. Oktoobri Ülikool.