tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
GE C30-7Ai

GE C30-7Ai on kuueteljeline diiselvedur, mida tootis aastatel 1976–1986 Ameerika Ühendriikide ettevõte GE Transportation Systems. 
C30-7A on diiselveduri U30C edasiarendus. Veduri jõuallikas on 12-silindriline ja 3000 hj (2200 kW) FDL-seeria diiselmootor, mis võib arendada tippkiiruse kuni 105 km/h. Vedurit toodeti kokku 1137 ühikut algselt Põhja-Ameerika raudteede teenindamiseks. 
Algselt rööpmelaiusele 1435 mm valmistatud vedurid ehitati Eesti Raudteele ostmise järel ümber rööpmelaiusele 1520 mm (indeks „i“ tähistab rööpmelaiuse ümberehitamist).
2001. aastal ostis EVR (Eesti Raudtee) kokku 77 kasutatud C-seeria vedurit: 19 C30-7Ai-d ja 58 tema edasiarendust C36-7i. Enne Eestisse toomist 2002. aastal vedurid moderniseeriti ning viidi üle 1520 mm rööpmelaiusele. C30-7Ai ja C36-7i vahetasid Eestis välja enamiku vanadest Vene veduritest nagu 2TE116 ja M62. Eestis kannavad C30-7Ai vedurid järjekorranumbreid 1558–1576.
Võrreldes Vene päritolu veduritega on C-seeria veduritel mõnevõrra suurem teljekoormus, mistõttu ei saanud kasutada vedureid piiriülesteks vedudeks.
Seoses transiidi olulise vähenemisega on C30-7Ai vedurid tänaseks Eesti Raudtee ekspluatatsioonist eemaldatud. 
2017. aastal valmis Tapa depoos C30-7Ai raamil ja veermikul põhinev uus diiselvedur C30-M, mis on esimene taasiseseisvusperioodil Eestis valmistatud vedur.
2023. aasta lõpul müüs riigiettevõte Operail 32 Ameerika diiselvedurit vanarauaks.
Heido Vitsur

Heido Vitsur (sündinud 28. märtsil 1944) on eesti majandusteadlane ja endine poliitik.
Ta oli VII Riigikogu liige ja majandusminister Tiit Vähi esimeses valitsuses 30. jaanuarist 8. juunini 1992.
Ta olnud majandusminister Edgar Savisaare nõunik ja Tallinna linnavalitsuse nõunik.
2007. aastast kuni 2012. aasta suveni oli ta Arengufondi majandusekspert.
Alates 15. oktoobrist 2012 on ta töötanud majanduseksperdina LHV Pangas.
Ta on alates 2016. aasta oktoobri esimesest poolest Vabariigi Presidendi majandusnõunik.
Ta on 18. aprillist 2000 Eesti Keskerakonna liige.
Wayne McCullough

Wayne Pocket Rocket McCullough (kuni maini 2004 Wayne William McCullough; sündinud 7. juulil 1970 Belfastis) on Iirimaa ja Põhja-Iirimaa endine poksija. 
McCullough sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joel Casamayorile (Kuuba). Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
McCullough osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Enrique Carrionile (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 
McCullough võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 14. Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlustel (Auckland, 1990) kuldmedali ja tuli Rahvaste Ühenduse meistriks. 
McCullough poksis veebruarist 1993 kuni juulini 2005 ning uuesti 20. juuni 2008 elukutselisena ning pidas kokku 34 kohtumist, millest võitis 27 (neist 18 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.
2TE116

2TE116 (2ТЭ116) on diiselvedurite seeria, mida tootis Luhanski veduritehas Ukrainas. 2TE116 puhul on tegemist kaksikveduriga. 
Esimene vedur valmis 1971. aastal. Vedur konstrueeriti kaubarongide veoks Nõukogude Liidu raudteedel rööpmelaiusega 1520 mm. 2TE116 põhjal on tehtud ka versioonid 2TE116U, 2TE116UP, 2TE126, 2TE10M, 2TE10U, TE3. Lisaks on toodetud kolmikvedureid 3TE116.
Vedur on siiani kasutusel paljudes Ida-Euroopa riikides, teiste seas ka Venemaal ja Eestis, kuid seoses ökonoomsemate ja võimsamate Ameerika C-seeria vedurite kasutuselevõtuga on nende kasutamine Eestis oluliselt vähenenud.
2TE116 (Co´-Co´ + Co´-Co´) seeria esimesed vedurid jõudsid Eestisse 1997 aastal. Tänu diiselmootoritele, mis koormuse all töötades teevad kaugele kostvat lennukimüra, sai vedur hüüdnimeks Boeing. 
Seeria 2TE116 järeltulijaks võib pidada kaksikvedurit 2TE25.
Kremass

Kremass (vene keeles "Кремас") oli kahe tekiga kümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1954 Volga jõelaevakompaniile kui "Tadžikistan".
Selle nime all kasutati laeva mitte ainult Venemaa jõegedel liinidel Moskva – Rostov Doni ääres, Gorki–Astrahan, Volgograd–Saratov NSVLi ja alates 1993. aastast Venemaa lipu all, vaid ka alates 1. juulist 1986 kuni 9. oktoobrini 1989 Ukrainas Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus see teenis hotellina.
1990. aastail kasutati laeva Kremass hotellina Rjazanis ning 2003. aastal põles see maha remonditööde käigus.
Santana

Santana on Ameerika Ühendriikide rokkansambel, mille asutas 1966. aastal California osariigis San Franciscos nimega Santana Blues Band kitarrist ja laulukirjutaja Carlos Santana, kes on olnud ansambli juht kogu selle tegevusaja jooksul.
1969. aastal osales ansambel Woodstocki festivalil. Samal aastal andis ansambel välja oma debüütalbumi. Sellele järgnesid "Abraxas" (1970) ja "Santana III" (1971), mis mõlemad jõudsid USA müügiedetabelis Billboard 200 esikohale. Ansamblil on oma tegevusaja jooksul olnud üle poolesaja liikme. Ansambli klassikalisse koosseisu kuulusid lisaks Carlos Santanale veel laulja ja klahvpillimängija Gregg Rolie, löökpillimängija Michael Carabello, trummar Michael Shrieve, basskitarrist David Brown ning löökpillimängija José Areas.
Alates albumist "Caravanserai" (1972) võttis Santana suuna rohkem instrumentaalse, progressiivse "jazz fusion"i poole, kuid selle perioodi albumid ei saavutanud nii suurt edu kui esimesed albumid. Uuesti pälvis Santana suurt müügiedu ja kriitikute tunnustuse albumiga "Supernatural" (1999), millel ilmusid hittsinglid "Smooth" (kaasategev Rob Thomas) ja "Maria Maria", mis mõlemad jõudsid USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 esikohale. "Supernatural" jõudis esikohale üheteistkümnes riigis ja seda plaati müüdi USA-s 12 miljonit eksemplari. 2000. aasta Grammy auhindade jagamisel oli Santana esitatud kokku üheksas kategoorias ja võitis neist koguni kaheksas. Santana sai sellega alates 1984. aastast pärast Michael Jacksoni esimeseks, kes on ühel Grammy auhindade tseremoonial võitnud kaheksa auhinda. 2014. aastal tuli Santana klassikaline koosseis uuesti kokku ja anti välja album "Santana IV" (2016).
Santana on üks kõigi aegade edukamaid ansambleid. Ansambli plaate on maailmas müüdud üle saja miljoni. Ansambli seni edukamat albumit "Supernatural" on müüdud maailmas 30 miljonit eksemplari. Ansambel on andnud välja 26 stuudioalbumit, millest neliteist on USA müügiedetabelis jõudnud esikümnesse. 1998. aastal võeti ansambli klassikaline koosseis Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
Maarja Haamer

Maarja Haamer (kodanikunimega Maarja Renter; 17. september 1938 Tartu – 9. märts 2021) oli eesti ooperilaulja (sopran) ja pedagoog.
Elulugu.
Maarja Haamer õppis Rägavere 4-klassilises koolis, seejärel Kohila 7-klassilise koolis, Tallinna 4. keskkoolis, Tartu 5. keskkoolis ja lõpetas 1961. aastal Tartu Muusikakooli kiitusega. Tartu Muusikakoolis oli tema õpetajaks Rudolf Jõks. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi laulu erialal. Aastatel 1965–1991 oli ta Estonia teatri ooperi- ja operetisolist. Aastatel 1985–2005 töötas Haamer Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias laulupedagoogina koolimuusika osakonnas.
Looming.
Ta on laulnud muusikalavastustes üle 40 rolli; tema parimateks rollideks peetakse Tatjanat "Jevgeni Oneginis", Barbarat "Barbara von Tisenhusenis" ja Marie Thérèse von Werdenbergi "Roosikavaleris".
Haamerit on iseloomustatud kui lüürilist, suurekõlalist ja sooja tämbriga sopranit, kellele sobis eriti siiraste ja õrnade kangelannade kehastamine. 
Isiklikku.
Tema isa oli vaimulik Harri Haamer, onu kunstnik Eerik Haamer ja abikaasa teatrikunstnik Eldor Renter. Tema ema Maimu Haamer (1912–1997) oli Viljandi linnapea August Maramaa tütar. Tema vend oli vaimulik Eenok Haamer (1935–2025). Tema tütar on muusikapedagoog Hanna Renter.
Supernatural (Santana album)

"Supernatural" on USA ansambli Santana 1999. aastal ilmunud album, mis on võitnud 8 Grammy auhinda, sealhulgas aasta albumi ja parima rokkalbumi oma). 2008. aastaks oli albumit müüdud 27 miljonit eksemplari. USA-s saavutas see 15-kordse plaatinaplaadi staatuse.
Karelija

Karelija (vene keeles "Карелия") on kahe tekiga kolmeteistkümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1955. aastal Volga jõelaevakompaniile (tehasenumber 323).
Karelijat kasutati mitte ainult Venemaa jõgedel liinil Kuibõšev–Uljanovsk NSV Liidu ja alates 1993. aastast Venemaa lipu all, vaid alates 1. juulist 1986 kuni 9. oktoobrini 1989 ka Ukrainas Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus see teenis hotellina.
2006. aastal hakati laeva moderniseerima ning see asub Samara jõesadamas, kus selle laeva endine kapten töötab üksi pardal turvamehena.
Traditsioonilised teadmised

Traditsioonilised teadmised (inglise keeles "traditional knowledge") on traditsioonilisi eluviise järgivate kohalike (põlis)kogukondade teadmised, uuendused ja tavad. 
Traditsioonilised teadmised on arenenud sajandite jooksul kogetu põhjal, kohanedes kohaliku kultuuri ja elukeskkonnaga. Enamikul juhtudel on neid teadmisi põlvkonnast põlvkonda edasi antud suuliselt. 
Traditsioonilised teadmised võivad väärtuslikuks osutuda ka moodsale tööstusele ja põllumajandusele: näiteks paljud meditsiini- ja kosmeetikatooted põhinevad traditsioonilistel teadmistel.
Noomi Rapace

Hilda Noomi Rapace (['noomi raˈpass], sünninimi Hilda Noomi Norén; sündinud 28. detsembril 1979) on rootsi näitleja.
Tema seni kaalukaim roll on Lisbeth Salander Millenniumi-filmitriloogias: "Lohetätoveeringuga tüdruk" ("Män som hatar kvinnor"), "Tüdruk, kes mängis tulega" ("Flickan som lekte med elden") ja "Purustatud õhuloss" ("Luftslottet som sprängdes"). 
2011. aastal mängis ta filmis "".
Hudiksvall

Hudiksvall on tiheasustusega paikkond Rootsis Gävleborgi läänis, Hudiksvalli valla keskus.
Hudiksvall asub Rootsi idarannikul umbes 80 km Sundsvallist lõuna pool Hudiksvalli lahe kaldal maantee E4 ääres.
Asula rajas kuningas Johan III 1582. aastal. Ajalooliselt on linnas tegeldud meresõidu, kalanduse, kauplemise ja käsitööga, tänapäeval tegutseb Hudiksvallis puidu-, paberi- ja masinatööstuse ning IT-ettevõtteid.
Seda on kahjustatud umbes 10 korda tulekahjudes, kõige rängemalt põles see 1721. aastal venelaste poolt 1719–1721. aasta venelaste rüüstamise ajal, mille järel jäi alles ainult kirik.
2010. aasta lõpus elas linnas 15 015 inimest.
Chirundu

Chirundu on linn Sambias Lõunaprovintsis Zimbabwe piiri ääres Zambezi jõe kaldal. Linn piirneb Zimbabwes Chirundu külaga.
Linna geograafilised koordinaadid on .
Chirundu asub Lusakat ja Hararet ühendava maantee ääres. Maantee kulgeb üle Chirundu silla. Et Chirundu on üks suuremaid piiripunkte maantee ääres, on ta oluline kaubandus- ja transiidikeskus.
21 km linnast lääne pool asub Chirundu fossiilne mets. Chirundu lähedal suubub Zambezisse Kafue jõgi.
Rakvere (laev)

Oniks on Ivan Skuridin-klassi ro-ro-laev, mis ehitati A. Ždanovi nimelises Severnaja verfi laevatehases Leningradis NSV Liidus Nikolai Vilkovi (tehasenumber 825) nime all riigiettevõtte Eesti Merelaevandus tellimusel 1977. aastal. Aastail 1977–2003 kuulus laev Eesti laevakompaniile ning sõitis kuni Eesti Vabariigi taastamiseni NSV Liidu lipu all.
Septembris 1991 muudeti Eesti laevade venepärased nimed ning Nikolai Vilkovi nimeks sai Rakvere. Samal sügisel heisati ka Eesti lipp. Hiljem on laev olnud välja renditud ja kandnud nime Tallinnhaven. Nii selle nime kui ka Rakvere nime all on laev sõitnud liinil Muuga–Helsingi–Kopenhaagen–Århus–Kiel. Soome ametiühingud korraldasid mitmel korral, vahel ka koostöös teiste Põhjamaade ametiühingutega, Eesti laevade vastu suunatud boikotte. Niisugune boikott tabas pärast Eesti Merelaevanduse erastamist ka Rakveret 1998. aastal.
Aastail 2003–2007 kasutati laeva nime Gladis all ja 2007. aastal sai laeva nimeks Oniks. 2009. aastal kanti laev maha ja lammutati aprillis 2009. Lammutamisele sõitis see Saint Kittsi ja Nevise lipu all, kodusadam oli Basseterre.
Irene Adler

Irene Adler on Arthur Conan Doyle'i tegelaskuju jutustusest "Skandaal Böömimaal". 
Ta on Ameerika Ühendriikidest pärit endine La Scala ja Imperial Opera of Warsawi (väljamõeldud ooperiteater Varssavis) ooperilaulja (hääleliigilt kontraalt), primadonna.
Sherlock Holmes, kes oli võlutud naise ilust ja nutikusest, nimetas Irene Adlerit alati austavalt "Naiseks" suure algustähega.
Irene Adlerit on mainitud ka järgmistes Doyle'i lugudes:
Taimekaitse

Taimekaitse on inimesele vajalike taimede (eeskätt kultuurtaimede) kaitsmine neid kahjustavate loomade, haigusetekitajate ja umbrohtude eest. Kultuurtaimede puhul on see oluline põllusaagi suurendamise viis. 
Sõltuvalt taimekaitsemeetoditest eristatakse näiteks agrotehnilist, keemilist ja bioloogilist taimekaitset. Tänapäeval kasutatakse sageli mitut meetodit koos (terviktaimekaitse). 
Keskkonnakaitseliselt problemaatiline on olnud keemiline taimekaitse, mis on põhjustanud veekogude reostumist ja ohtlike ainete akumuleerumist toiduahelates (nt DDT). Keemiline taimekaitse pole tihti täitnud ka oma eesmärki, sest kahjurputukad muutuvad selle taimekaitsemeetodi suhtes kiiresti resistentseks. 
Ajavahemikul 2016. aasta sügis kuni 2017. aasta sügis leiti Keskkonnaministeeriumi tellitud üle-eestilise uuringuga "Taimekaitsevahendite jääkide sisalduse ja dünaamika uuring pinna- ja põhjavees" Eestist glüfosaati, glüfosaadi laguainet AMPAt, metasakloori ja tebukonasooli.
Mullakaitse

Mullakaitse on keskkonnakaitse osa, mis tegeleb mulla kui loodusvara säilitamise ja parendamisega ning mulla hävitamise, saastamise ja degradatsiooni vältimisega. 
Mullakaitse olulised eesmärgid on vähendada viljaka maa kadu ehitiste tõttu, takistada kõrbestumist, soostumist, sooldumist, erosiooni ja tuulekannet, mulla saastamist (nt pestitsiididega) ja mulla omaduste halvenemist väära harimise ja maaparanduse tõttu.
Ainukultuur

Ainukultuur ehk monokultuur (inglise "monoculture") on ühe kultuuri pidev viljelemine (ka monokultuursus) samal kasvukohal või nii kasvatatav kultuur.
Ainukultuuri vastand on segakultuur.
Monokultuuri pikaajaline viljelemine põhjustab mulla vaesumist ning soodustab taimehaiguste ja -kahjurite levikut. Samuti väheneb sageli põllu elurikkus.
Monokultuur on vähem stabiilne ja väiksema summaarse saagiga kui segakultuur. 
Monokultuuride (nt kohviuba, banaan, puuvill) kasvatamine on paljude arengumaade majanduse peamine tuluallikas. Seega ebasoodsate ilmastikutingimuste ja ikalduste või muude monokultuuri saagikusele negatiivsete nähtuste tõttu on need riigid väga haavatavad.
Segakultuur

Segakultuur ehk polükultuur (inglise "polyculture") on mitme kultuurtaimeliigi kooskasvatamine samal maatükil, jäljendades nii looduslike ökosüsteemide mitmekesisust. 
Segakultuuri vastand on ainukultuur ehk monokultuur.
Segakultuuri puhul kasutatakse külvikordi, kahe või enama põllukultuuri kasvatamist ühel maatükil ühe kasvuperioodi jooksul, põhikultuuri taimede vahelistel aladel lisakultuuri kasvatamist jne. 
Võrreldes monokultuuriga on segakultuur haigustele vähem vastuvõtlik ja elupaigarikkam, mis tagab ka suurema liigirikkuse.
Kukeseenelaadsed

Kukeseenelaadsed ("Cantharellales") on selts kandseeni.
Sugukonnad.
Sellesse seltsi kuuluvad järgmised sugukonnad:
Kukeseenelised

Kukeseenelised ("Cantharellaceae") on sugukond kukeseenelaadsete seltsis.
Sugukonda kuulub 5 perekonda üle 90 liigiga. Eestis on levinud harilik kukeseen ja lehter-kukeseen.
Tulasnellilised

Tulasnellilised ("Tulasnellaceae") on sugukond kukeseenelaadsete seltsis.
Sugukonnas on kokku 54 liiki. Paljud neist on orhideede sümbiondid, moodustades mükoriisat.
Perekonnad.
Sellesse sugukonda kuuluvad järgmised perekonnad:
Narmikulised

Narmikulised ("Hydnaceae"), vanasti okasseenelised, on sugukond kukeseenelaadsete seltsis.
Sergi Dotsenko

Sergi Mõkolajovõtš Dotsenko (ukraina keeles "Сергій Миколайович Доценко"; sündinud 27. juulil 1979 Simferopolis) on Ukraina endine poksija.
Harrastajana.
Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis Oleg Säyetovile (Venemaa). 
Elukutselisena.
Ta poksis märtsist kuni aprillini 2001 elukutselisena. Ta osales kokku kolmel kohtumisel ning võitis need kõik (neist kaks nokaudiga).
Mohamed Achik

Mohamed Abdelhak Achik (araabiapäraselt محمد عبد الحق عشيق; sündinud 1. veebruaril 1965) on Maroko endine poksija.
Achik sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joel Casamayorile (Kuuba). Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas samuti esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Isiklikku.
Mohamed Achiki vanem vend Abdel Hak on samuti tuntud Maroko poksija.
Narmikulised (samblad)

Narmikulised ("Ptilidiaceae") on sugukond helviksammaltaimi.
Abdel Hak Achik

Abdel Hak Achik (araabiapäraselt عبد الحق عشيق; sündinud 11. märtsil 1959) on Maroko endine poksija.
Achik sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Giovanni Parisile (Itaalia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 
Achik oli esimene Maroko poksija, kes on võitnud olümpiamedali.
Isiklikku.
Abdel Hak Achiki noorem vend Mohamed on samuti tuntud Maroko poksija.
Tahar Tamsamani

Tahar Tamsamani (araabiapäraselt الطاهر التمسماني; sündinud 10. septembril 1980 Marrakechis) on Maroko poksija.
Tamsamani sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Bekzat Sattarxanile (Kasahstan). Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas samuti esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Johannes Paesalu

Johannes Paesalu (3. augustini 1940 Johannes Bachval; 18. detsember 1911 Edise – 12. märts 1976) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Jõhvis algkoolis ja Jõhvi ühisgümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1933–1937. Prooviaastal oli ta aastatel 1938–1939 Helme Maarja koguduses Johannes Uustali juures. Ordineeriti 22. oktoobril 1939 Tallinna toomkirikus õpetajaks.
Aastatel 1939–1940 oli ta Saaremaa praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1940 (valiti 2. juunil 1940)–1941 oli ta Pöide Maarja koguduse õpetaja, hooldades samaaegselt Muhu ja Saaremaa Jaani kogudust.
Aastal 1941 mobiliseeriti ta Nõukogude armeesse, kust vabanes aastal 1945. 31. augustil 1945 määrati ta teenima Viru-Nigula kogudust. Aastatel 1949–1950 teenis ta ka Jõhvi Mihkli kogudust ning aastatel 1946–1961 ja 1971–1976 Kunda kogudust.
Paesalu suri aastal 1976 ja ta maeti Helme kalmistule.
Isiklikku.
Paesalu onu Johannes Uustal oli Helme Maarja koguduse õpetaja. Paesalu abikaasa Hilja-Marie (neiuna Juhanson) oli pärit Helme kihelkonnast. Abikaasa õde Erna Viitol oli skulptor. Tema poeg Joel Paesalu on füüsik, tütar Ello-Rahel Karelson oli biokeemik, Tartu Ülikooli õppejõud, on praegu emeriitdotsent.
Václav Čtvrtek

Václav Čtvrtek (kodanikunimega Václav Cafourek, 4. aprill 1911 Praha – 6. november 1976 Praha) oli tšehhi kirjanik.
Ta töötas Tšehhi ringhäälingus ning alates 1960 vabakutselise kirjanikuna. Ta sai tuntuks laste- ja noortekirjanikuna, laulutekstide, nukunäidendite ja telesaatega "Večerníček".
Eriti tuntuks sai ta juttudega röövel Rumcajsist (eesti keeles "Rumcajs", 1976, 2012).
Adela Noriega

Adela Amalia Noriega Méndez (sündinud 24. oktoober 1969) on Mehhiko näitleja.
Rulluisutamine

Rulluisutamine on rulluiskudel liikumise viis.
Rulluisutamine võib olla transpordiviis, vaba aja veetmise ja meelelahutuse viis, tervise- või võistlussport.
Eestis tegutseb katusorganisatsioonina spordialaliit Eesti Rulluisuliit, kuhu kuuluvad kiirrulluisuklubid, rull-iluuisuklubid, "freeskate-"rulluisuklubid ja rullhokiklubid.
Friday Night Skate.
2000. aastast on Eestis tegutsenud Friday Night Skate (FNS) – kevadest sügiseni igal reedeõhtul Tallinnas (vahel ka teistes linnades) organiseeritult liikuv rulluisutajate grupp. FNS-i üritustena on korraldatud ka pikemaid sõite, öö läbi rulluisutamist, aga ka Tallinnast Pärnusse rulluisutamist, mõnel juhul ka selg ees, ning püstitatud maailmarekord. Idee tuua mujal maailmas levinud FNS Eestisse tuli spordipoe A &amp; T Sport direktorilt Tõnu Valdurilt, kes kutsus kaasa ka Allar Levandi. Algul osales mõniteist rulluisutajat, rekord on olnud 400 osalejat.
Käimine

Käimine ehk kõndimine on inimeste ja loomade tavaline jalgade abil toimuv liikumisviis. Erinevalt jooksmisest on kõndimisel vähemalt üks jalg igal hetkel maaga puutes.
Spordialana harrastatakse (kiir)käimist.
Tulasnell

Tulasnell ("Tulasnella") on seeneperekond sugukonnast tulasnellilised.
Paljude selle perekonna liikide puhul on viljakehade moodustumine haruldane. Tulasnellid moodustavad mükoriisat eriti orhideedega.
Henk Quentemeijer

Henk Quentemeijer (eesnimi ka Heinrich, Hendrik või Hennie; perekonnanimi ka Quentemeyer; 1. jaanuar 1920 Rheine – 22. aprill 1974 Sydney) oli Hollandi poksija.
Quentemeijer osales Euroopa eest ühe korra poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ja kaotas 1947. aastal oma kohtumise Chicagos.
Quentemeijer osales poolraskekaalus (kuni 80 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Mauro Cíale (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Quentemeijer võitis poolraskekaalus (kuni 80 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Quentemeijer poksis juulist kuni augustini 1938 Hollandi Indias (praegu Indoneesia) kaks kohtumist elukutselisena. Teadmata põhjustel pole tema neid elukutselisena kohtumisi arvestatud ning ta sai edasi poksida ka harrastajana. Ta poksis uuesti detsembrist 1948 kuni märtsini 1955 elukutselisena ning pidas üldse kokku 10 kohtumist, millest võitis 7 (neist 2 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) kohtumist.
Isiklikku.
Henk Quentemeijeri vennad Bennie, Frits, Rudie ja Willie olid samuti tuntud Hollandi poksijad. Neile püstitati Enschede linna (enamik vendi sündis seal) 1995. aastal ühine mälestussammas.
Paul Albert Teder

Paul Albert Teder (16. detsember 1905 Piiumetsa, Väätsa vald, Järvamaa – 28. august 2008 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Perekond.
Paul Albert Teder oli abielus Aleida Melistega.
Alo Tael

Alo Tael (kuni 1936. aastani Apollon Tael; 13. veebruar 1899 – , Saaremaa – 25. juuni 1994 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Boris Nurmand

Boris Nurmand (kuni 1936. aastani Boris Naumov, ka Boris Naumoff; 19. detsember 1898 Narva-Jõesuu, Virumaa – 8. detsember 1992 Tartu) oli Eesti arst.
Ta lõpetas aastal 1918 Narva Kommertsgümnaasiumi ning õppis aastatel 1918 ja 1920–1926 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Aastatel 1918–1919 oli ta Tartus ajalehe Molot sekretär.
Ta oli aastast 1926 Tartu Ülikooli närvikliiniku assistent. Aastatel 1937–1948 oli ta Tallinna Ühise Haigekassa haigla terapeut ja Kopli ning Pelgulinna ambulatooriumi peaarst. Aastatel 1948–1967 oli ta Tartu linna polikliiniku jaoskonnaarst. Aastal 1967 jäi ta pensionile.
Edmund Rokk

Edmund Roland Rokk (23. juuni 1898 Vigala, Läänemaa – 26. mai 1992 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major, 1939).
Elukäik.
Ta lõpetas Tallinna Poeglaste Kaubanduskooli, teenis seejärel kuni sakslaste tulekuni 1918. aastal Imperaator Peeter Suure Sõjasadama varustusametis kantseleiametnikuna. Detsembris 1918 asus kantseleiametnikuna tööle Eesti Vabariigi siseministeeriumi miilitsa peavalitsusse.
7. jaanuaril 1919 asus ta teenima Tallinna Kaitsepataljoni I roodus, nädal hiljem läks selle koosseisus rindele. 12. mail 1919 formeeriti pataljoni baasil 8. jalaväepolk ning Rokk arvati selle I roodu koosseisu. 28. oktoobril 1919 viidi Rokk üle Sädetelegraafi jaama ning järgmisest päevast asus ta õppima sealsetel säde-telegraafi kursustel. Lõpetas III sädetelegraafi kursused 15. juunil 1920 ning määrati sädetelegrafisti abiks. Vabadussõja järel asus õppima Sõjaväe tehnikakooli, mille lõpetas raadio alal 27. juulil 1923. Pärast tehnikakooli lõpetamist komandeeriti lennuväkke.
Seejärel asus ta õppima õppejaoskonna lendurite ja lendurvaatlejate kursustel lendurite klassis. Veidi aega enne õppejaoskonna lõpetamist sattus ta 1925. aastal lennuõnnetusse, kuid sellele vaatamata loeti tema praktiline lendurikoolitus lõpetatuks. Sai sõjaväelenduri kutsetunnistuse kätte haiglavoodis.
Määrati teenistusse eskadrilli nr. 2. Naasis haiglast 11. augustil 1925 ning saadeti siis kuuks ajaks terviseparanduslikule puhkusele. 15. septembril 1925 loeti ta tagavaraeskadrilli juurde komandeerituks, kuid juba 21. septembril saadeti ta uuesti terviseparanduslikule puhkusele ning komandeering lõpetati. Kogu 1925. aasta lõpu ja 1926. alguse oli Rokk väikeste vaheaegadega kodusel või haiglaravil. Aprillis 1926 oli ravi lõppenud ning ta hakkas taas lendama. 1927. aasta algul määrati ta Maalennu divisjoni ladudevalitseja kohusetäitjaks. 1. aprillil 1927 loodi Lennubaas, Edmund Rokk jätkas selle koosseisus samas ametis. Hiljem nimetati ametikoht laoülemaks, Rokk jätkas sel kohal kuni 1935. aastani.
1. mail 1935 määrati Lennubaasi kontrolljaoskonna kontrollinseneriks, mais 1939 kontrolljaoskonna ülemaks. 16. novembril 1939 viidi üle tehnikajaoskonna ülemaks. 
1940. aasta juunipöörde järel määrati Rokk Õhukaitse Staabi ning Lennuväe Baasi väeosakomitee esimeheks. 23. augustil 1940 määrati Eesti Lennuväe Baasi ülemaks ja seejärel selle Eesti väeosa likvideerimisel vastutavaks isikuks. Nõukogude võimuorganid suunasid E. Rokki uuele töökohale teenima Punaarmee 22. territoriaalse laskurkorpuse üksikusse lennueskadrilli ülema abiks tehnika alal. 1941. aastal suunati E. Rokk tööle Nõukogude Liidu tagalasse. Sõja ajal teenis Punaarmees lennukite remondirongis nr 16 tehnilise osakonna ülemana, seejärel Kurgani linna evakueeritud aviomehaanikute koolis vanemõpetajana.
Pärast sõda töötas E. Rokk Üleliidulises Leiutajate ja Ratsionaliseerijate Ühingus ning muudel tehnilistel aladel. Ta oli Üleliidulise Leiutajate ja Ratsionaliseerijate Ühingu Eesti Vabariikliku Nõukogu presiidiumi liige. Kirjutas mitu õpikut autode remondi ja hoolduse ning leiutamise ja ratsionaliseerimise kohta.
Kadri Simm

Kadri Simm (sündinud 30. aprillil 1976 Kiviõlis) on eesti filosoof ja eetikateoreetik.
Ta astus 1994. aastal Tartu Ülikooli, kus õppis ajaloo erialal ja lõpetas bakalaureuseõppe 2000. aastal. Magistritöö kaitses ta 2001. aastal soouuringute alal Budapestis Kesk-Euroopa Ülikoolis. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli doktoriõppesse filosoofia erialal. Doktoriväitekirja "Benefit-sharing: an inquiry into justification" kaitses ta 2005. aastal Tartu Ülikoolis Margit Sutropi juhendamisel.
2012-2024 oli Kadri Simm Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudi kaasprofessor. 2025. aastast on ta praktilise eetika professor ja filosoofia osakonna juhataja.
Tema olulisemate uurimisvaldkondade seas on bioeetika, eetikaõpetamine ja teaduseetika.
Isiklikku.
Tema isa on filmilavastaja Peeter Simm.
August Erikson

August Erikson VR II/3 (29. oktoober 1898 Paslepa, Läänemaa – 23. jaanuar 1992 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (leitnant) ja arst.
Ta lõpetas 1919. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta võttis aastatel 1916–1917 osa Esimesest maailmasõjast ja aastatel 1918–1920 Vabadussõjast (1. Jalaväerügemendi koosseisus).
Õppis aastatel 1920–1925 Tartu Ülikoolis arstiteadust. Oli pärast ülikooli lõpetamist Tallinna ja Tartu sõjaväehaigla nooremordinaator ja vanemarst. 1931. aastal ta demobiliseeriti. 1940. aastal oli ta Narva haigla kirurgiaosakonna juhataja.
Põgenes 1944. aastal Rootsi, hiljem suundus Rootsist Kanadasse.
Priidik Eras

Priidik Eras (kuni 1936. aastani Friedrich Ervin; 5. oktoober 1903 Tallinn – 14. jaanuar 1993 Melton, Mowbray) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Hugo Kolk

Hugo Kolk (23. juuni 1900 Tallinn – 11. september 1991 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Geneetiline muundamine

Geneetiline muundamine ehk geneetiline manipulatsioon on geenmuundatud organismide (ehk GMO-de) valmistamine.
Geneetiliseks muundamiseks kasutatakse insenergeneetika vahendeid. 
Kuna organismide geneetiline muundamine toob endaga kaasa pöördumauid muutusi nii liigi kui koosluste ehituses ja elus, siis on see väga tugevasti piiratud ning valdavas osas keelatud tegevus.
Hans Zehetmayer

Johann (Hans) Zehetmayer (28. aprill 1909 – surma-aeg ja -koht on teadmata) oli Austria poksija.
Zehetmayer oli kokku viiekordne Austria meister - keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1930–1932 ning poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1935 ja 1936.
Zehetmayer osales keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Raúl Villarealile (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Zehetmayer võitis poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta oli esimene ja on seni ainus Austria poksija, kes on tulnud Euroopa meistriks.
Džungaaria kääbushamster

Džungaaria kääbushamster ehk siberi hamster ("Phodopus sungorus") on kääbushamstri perekonda kuuluv näriline.
Liik pärineb Põhja-Kasahstani steppidest ja Siberist, mis koos Hiina põhjaosaga moodustavad üsna sarnase kliimaga ala. Esimesed neli isendit püüti Lääne-Siberist 1968. aastal ning viidi uurimiseks Saksamaale Max Plancki Instituuti. Loomad sigisid vangistuses üsna jõudsalt. Inglismaale jõudsid esimesed isendid 1970. aastate alguses, hiljem on neid mitmest Ida-Euroopa uurimisasutusest juurde saadud.
Tiit Lukki

Tiit Lukki (9. aprill 1948 – 16. november 2023) oli eesti füüsik. 
Hariduskäik.
Lõpetas 1966. aastal Kohila Keskkooli kuldmedaliga. Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1972. aastal teoreetilise füüsika erialal. Magistrikraad füüsikas 1993. aastal. Töö teema: "Füüsikaliste meetodite kasutamisest loodusteaduslike mõõtmiste optimeerimisel".
Töökäik.
Alates 1. septembrist 2016 oli pensionil.
Johann Wilcken

Johann Wilcken (1645 Kuressaare Rootsi kuningriik – aprill 1710 Keila Rootsi kuningriik) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastani 1667 Tallinna gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleerus 19. veebruaril 1668) Kieli ülikoolis, (suvesemestril 1668) Jena ülikoolis ja Rostocki ülikoolis (seal sai ta aprillis 1674 magistriks). Ordineeriti 14. aprillil 1676 kirikuõpetajaks.
Ta oli aastatel 1676–1692 Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1692–1710 oli ta (kutsuti 9. detsembril 1692, introdutseeriti veebruaris 1694) Keila Miikaeli koguduse õpetaja. 16. detsembril 1706 sai ta Lääne-Harju praostkonna praostiks. Ta osales 28. märtsil 1710 Tallinnas Eestimaa piiskopi valimisel.
Wilcken kuulus aastal 1682 moodustatud Uue Testamendi eestikeelse tõlke käsikirja revideerimise komisjoni, oli pärast Toompea tulekahjus (6. juunil 1684) hävinenud evangeeliumide taastatud tõlke üheks olulisemaks tõlkijaks-toimetajaks. Oli aastal 1699 ilmunud Rootsi kirikukorralduse "Kässi-Ramat, Kumma sisse on kokkopantut, Kuida Jummalatenistust, Christlikko Kombede nink Kirko-Wiside ka meie Ma Koggoduste sees peap peetama nink techtama" üks korrektoreid.
Isiklikku.
Tema poeg Joachim Nicolaus Wilcken oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja.
Andreas Faehlmann

Andreas Faehlmann (ka Andrei Faehlmann, Fahlmann, Faelmann; 27. juuni 1898 Vladivostok, Venemaa – 10. aprill 1943 Coswig, Saksamaa) oli Eesti lennundusinsener ja purjetaja. Ta võitis 1928. aasta Amsterdami suveolümpiamängudel purjetamises Eesti meeskonna koosseisus pronksmedali.
Elulugu.
Andreas Faehlmann kolis Eestisse 1905. aasta sügisel ning elas Tallinnas 30. maini 1915. Ta õppis aastatel 1909–1915 Tallinna Toomkoolis. Esimese maailmasõja ajal asus ta väeteenistusse Petrogradis, kus lõpetas 1917. aastal mereväekooli. Petrogradis hakkas tegelema ka purjespordiga.
Faehlmann naasis Eestisse 8. oktoobril 1920 ja töötas ajakirjanikuna Tallinnas ajalehe Rigasche Rundschau juures. Eesti kodakondsuse sai ta 17. juulil 1922 ja abiellus 1923. aastal Alice Indermittega.
Andreas Faehlmann võttis 1928. aastal Saksa kodakondsuse ning kolis Saksamaale, kus asus 1929. aasta mais õppima Rostocki Ülikoolis merendust (õpingud katkesid 1931. aastal). 1933. aastast töötas Focke-Wulfi ettevõttes lennukidisainerina.
1928. aasta suveolümpiamängud.
Andreas Faehlmann võistles 1928. aasta suveolümpiamängudel Eesti paadi Tutti V meeskonnas. Paadi omanik oli Emil Fahle, kes tellis selle Rootsi jahtlaevade disaineri Gustav Estlanderi firmast. Purjed pärinesid Inglismaalt. Fahle komplekteeris ka meeskonna ning kattis paadi ja meeskonna olümpiamängudele saatmise kulud. Kuna enne seda oli paadi omanikul olnud juba neli Tutti-nimelist alust, sai viies paat nimeks Tutti V.
Meeskonda kuulusid lisaks Andreas Faehlmannile tema vend Georg Faehlmann, William von Wirén, Eberhard Vogdt ja meeskonna kapten Nikolai Vekšin. Andreas ja Georg Faehlmann oli esimene Eesti sportlastest vendade paar, kes võitis olümpiamedali.
Võistluste kulg.
Võistlused toimusid 2.–9. augustini 1928 Zuidersee lahel. 6-meetriste paatide klassis osales 13 riiki. Võistlussõidud kestsid keskmiselt 2-3 tundi päevas. Kõige pikem oli võistluste viimane, 7. päev. Näiteks Eesti meeskond, kes saavutas sel päeval III koha, oli võistlusrajal 4 tundi 37 minutit. Viimasena lõpetanud rootslastel kestis võistluspäev üle 9 tunni.
Esimese päeva lõpetas Eesti paatkond VI kohaga. Sama tulemus saadi ka teisel võistluspäeval. Kolmandal päeval saavutati II ja neljandal III koht.
Reeglid nägid ette, et võistlust said jätkata vaid need, kes olid esimesel neljal päeval saavutanud vähemalt ühe poodiumikoha. Selliseid võistkondi oli seitse: Norra, Taani, Eesti, Holland, Belgia, USA ja Rootsi. Viies võistluspäev õnnestus eestlastel võita. Kahel viimasel võistluspäeval lõpetati mõlemad sõidud kolmandana ning kokkuvõttes saavutati Norra ja Taani järel III koht.
Võistluste järelkaja.
1928. aasta olümpiamängudel anti meeskondlikel võistlustel kogu meeskonna peale välja üks medal. Tutti V meeskond otsustas selle anda suurtoetajale Emil Fahlele. Eestimaa jahtklubi korraldas olümpiasangaritele 29. augustil 1928 piduliku vastuvõtu, kinkides nii jahi omanikule kui ka meeskonnale klubi mälestusmärgid.
Isiklikku.
Andreas Faehlmann oli Tallinnas sündinud baltisaksa kapteni Rudolph Carl Axel Faehlmanni poeg. Tema vanavanalell oli kirjamees ja arst Friedrich Robert Faehlmann.
Alfred Kütt (poliitik)

Alfred Kütt (23. september 1894 Tarakvere küla, Roela vald – 28. juuni 1945 Rakvere) oli Eesti põllumees ja poliitik, II Riigikogu liige.
Alfred Kütt sai põllumajandushariduse Soomes. Ta töötas Eesti Vabariigis maakorralduse alal.
1918. aastal mõisteti ta kolmeks aastaks parandusmajja.
Ta valiti II Riigikogu liikmeks asunike nimekirjas. Ta oli Riigikogu liige 19. augustini 1924, mil ta astus tagasi. Tema asemele Riigikogus asus Johannes Krass.
Murdvarguse eest (murdis lahti endise Aaspere mõisniku Eduard Dellingshauseni rahakapi ja varastas seal olnud kuld- ja hõbeasjad) karistas Rakvere-Paide rahukogu teda 1925. aastal 1½-aastase vangirooduga ühes õiguste äravõtmisega. Vabanedes, 1927. aastal, läks ta Austraaliasse, kust naasis Eestisse 1934. aastal.
Alfred Kütt (loomaarst)

Alfred Friedrich Kütt (20. juuni 1900 Uue-Põltsamaa vald – 20. mai 1942 Tartu) oli eesti loomaarst.
Ta lõpetas 1922. aastal Põltsamaa Reaalgümnaasiumi. Ta võttis osa Vabadussõjast. Aastatel 1922–1924 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas (ajalugu) ja 1924–1929 veterinaariat. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Tartuensis vilistlane.
1930. aastatel oli ta Sangaste jaoskonna loomaarst.
Ta suri raske haiguse tõttu ja on maetud Tartu Peetri kalmistule.
Radisson Collection Tallinn

Radisson Collection Tallinn (algul Radisson SAS Hotel, hiljem ka Radisson Blu Sky Hotel Tallinn) on viietärnihotell Tallinna kesklinnas aadressil Rävala puiestee 3. See kuulub rahvusvahelisele hotelliketile Radisson Hotel Group.
Radisson Collection Hotel Tallinn tegutseb 1999–2001 Soome ja Eesti ehitajate rajatud kõrghoones, mille arhitektid on Vilen Künnapu, Ain Padrik ja Kari Mökkälä. Hoonel on 25 korrust, selle kõrgus on 104,8 meetrit. See on Tallinnas üldse kolmas ja esimene pärast nõukogude aega ehitatud kõrghoonest hotell. Hoone ehitus maksis ligi 624 miljonit Eesti krooni (umbes 40 miljonit eurot).
Hotellis on 287 tuba, sealhulgas restoran ja baar MEKK ning katuseterrassiga restoran ISSEI ülemisel korrusel. Teisel korrusel on kaheksa konverentsiruumi ning neljandal korrusel spaa ja spordikeskus. 
Kuulsaid külastajaid.
Seal on ööbinud teiste seas Bill Clinton, Jiang Zemin, Jacques Chirac, George W. Bush, Anders Fogh Rasmussen, Hillary Clinton, Alice Cooper ja David Beckham, 50 Cent.
Wāw an-Nāmūs

Wāw an-Nāmūs (ka Waw an Namus või Wau en Namus) on vulkaanikoonus ja kaldeera ning neid ümbritsev vulkaaniline väli Liibüas Fizzāni piirkonna lõunaosas. 
Koonuse geograafilised koordinaadid on . See on lähedal Sahara kõrbe geoloogilisele keskpunktile.
Vulkaani koonuse tipu kõrgus on 547 meetrit. Kaldeeras asuvad kolm muutliku värvusega soolajärve. Vulkaaniline basalt on voolanud 10–20 km kaugusele koonuse ümber. Tumeda välja suurus võimaldab koonust hästi näha kosmosest.
Wāw an-Nāmūs on üks piirkonna kõige populaarsemaid turismiobjekte.
Eesti Keele Kaitse Ühing

Eesti Keele Kaitse Ühing (lühend EKKÜ) on 12. oktoobril 1999 asutatud ühing eesti keele kaitseks. 
Tegevus.
EKKÜ korraldab regulaarselt ettekandekoosolekuid, analüüsib ajakirjanduskeelt ja tutvustab tulemusi lehetoimetustes. Ühing tähistab emakeelepäeva ja kultuuritegelaste tähtpäevi, korraldab keeleseminare ja abiturientidele suunatud keelekonsultatsioone. 
Kord aastas annab ühing välja ajakirja Keelekaitsja.
EKKÜ toetas Meinhard Laksi algatust kuulutada emakeelepäev riiklikuks tähtpäevaks.
Korduvalt on ühing tauninud Eesti ärinimede võõrapärasust, ingliskeelsete tsitaatsõnade rohkust ajakirjanduses ja "keele risustamise tendentse" ilukirjanduses. "Häiriv on eestlaste alaväärsuskompleks, rahvustunde lahjenemine, haridustegelaste endi keeleline nõrkus, mille tõttu eesti keel kui õppeaine on asendatud segaõppeainega. /---/ On viimne aeg peatada eesti keele laostumine Eesti Vabariigis," kirjutati EKKÜ üldkoosoleku seisukohtades 21. märtsil 2001. 
EKKÜ on ka seisukohal, et kirjakeele tugevus seisneb selle reeglistatuses. "Väärade lähtealuste tõttu on keelekorraldajateks hakanud inimesed loobunud kirjakeele reeglistamisest, selle asemele on võetud soovitamine, mis seisneb peaaegu kõige lubamises. Üldsusele on antud info, et nüüd on kõik lubatud nagu kõnekeeles või murdes."
Kui Tallinna Pedagoogikaülikooli üld- ja rakenduslingvistika professori Martin Ehala kirjastus Künnimees avaldas kolme noore õpetaja kirjutatud õpiku "20. sajandi Eesti kirjandus", otsustas Eesti Keele Kaitse Ühing Ehalalt professori tiitli ära võtta.
Juhatus.
Ühingu esimene juht oli Eduard Vääri, hiljem on juhataja olnud Reet Vääri.
1895 (film)

"1895" on eesti 1995. aasta joonisfilm, mille autorid on Priit Pärn ja Janno Põldma.
Animafilmiga "1895" tähistati filmikunsti sajandat aastapäeva. See räägib vendade Auguste ja Louis Lumière' elust. Film käsitleb üldsusele seni vähe teada fakte ja sündmusi kahe kuulsa venna elust, kes on läinud ajalukku filmikunsti leiutajatena.
Film on illusioon. Kas illusioon on tõde? See väide ja küsimus olid aluseks filmi autoritele, kui nad võtsid endale õiguse kinnitada, et just nende versioon vendade Lumière'de elust ja kino sünnist on kõigist seni teadaolevatest kõige originaalsem ja ainulaadsem.
Eesti Filmiajakirjanike Ühing valis selle Eesti aasta filmiks.
Claus von Ramm

Claus von Ramm (ka Clas; suri 18. augustil 1684) oli Eestimaa mõisnik.
Claus von Ramm oli Padise ja Vihterpalu mõisniku ning Tartu õuekohtu asepresidendi Thomas von Rammi ja tema esimese abikaasa Anna Ecke poeg.
Talle kuulusid Padise, Vihterpalu ja Vasalemma mõis.
Ta oli ka Harjumaa meeskohtunik.
Clas von Ramm pärandas Keila kirikule väikese tornikella, mida aga veel 1686. aastal polnud kirikule üle antud. Seetõttu esitasid kirikueestseisjad Eestimaa kubernerile nõude portooriumiprefekti Ewert von Strahlborni vastu, eesmärgiga kell kätte saada.
Perekond.
Claus von Ramm abiellus 10. oktoobril 1640 Liivi mõisas Sophie Elisabeth von Lieveniga, kes oli Liivi mõisniku Berend von Lieveni ja tema abikaasa Gertrude (sünd. von Uexküll) tütar. Abielust sündisid:
Esivanemad.
Viited:
Hein ten Hoff

Hein ten Hoff (19. november 1919 Süddorf, Edewechti vald, Ammerlandi maakond, Alam-Saksi liidumaa – 13. juuni 2003 Hamburg) oli Saksamaa poksija, rahvuselt hollandlane.
Ten Hoff oli raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) kokku kolmekordne Saksamaa meister aastatel 1940, 1941 ja 1944.
Ten Hoff võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 
Ten Hoff poksis septembrist 1945 kuni augustini 1955 elukutselisena ning pidas üldse kokku 43 kohtumist. Ta võitis neist 32 (neist 28 nokaudiga), kaotas 7 (neist 3 nokaudiga) ning viigistas 4 kohtumist.
Narmik (sammal)

Narmik ("Ptilidium") on narmikuliste sugukonda kuuluv helviksammaltaimede perekond.
Selles perekonnas on kolm liiki. Lisaks kahele Euroopas (sealhulgas Eestis) leiduvale kuulub siia Põhja-Ameerikas kasvav "Ptilidium californicum".
Eesti liigid.
Eestis leidub kaks selle perekonna liiki:
Vöötnarmik

Vöötnarmik ("Phellodon") on perekond lehternahkiselaadsete seltsi kuuluvaid seeni.
Brad Friedel

Bradley Howard Friedel (sündinud 18. mail 1971 Lakewoodis) on Ameerika Ühendriikide endine jalgpallur, väravavaht.
Aastatel 1992–2005 mängis Brad Friedel Ameerika Ühendriikide jalgpallikoondises 82 korda. Ta on mänginud kolmel jalgpalli MM-il.
Tim Howard

Timothy Matthew Howard (sündinud 6. märtsil 1979 North Brunswickis New Jersey osariigis) on USA jalgpallur, väravavaht.
Aastatel 2003–2007 mängis ta Inglismaa Premier League'i klubis Manchester United. Hooajal 2003–2004 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2007–2016 mängis ta Evertonis. 4. jaanuaril 2012 lõi ta Premier League'i mängus Bolton Wanderers FC vastu värava.
Aastatel 2008 ja 2014 on ta valitud USA aasta jalgpalluriks.
Koondisekarjäär.
Debüüdi USA rahvuskoondises tegi Howard 2002. aasta märtsil mängus Ecuadori vastu.
2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel võitis ta USA koondisega hõbemedali. Ta mängis kahes alagrupimängus ning poolfinaalis ja finaalis. Ta valiti turniiri parimaks väravavahiks.
2014. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalimängus 1. juulil Belgia vastu tegi ta 15 tõrjet, mis on maailmameistrivõistluste rekord.
Isiklikku.
Tal on diagnoositud Tourette'i sündroom.
Indrek Koff

Indrek Koff (sündinud 4. märtsil 1975) on eesti tõlkija ja kirjanik.
Haridus.
Indrek Koff lõpetas 1993. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ning 1999. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe prantsuse keele ja kirjanduse alal. Ta on end täiendanud tõlkide ja tõlkijate ning tõlkeõppejõudude koolitustel Eestis, Prantsusmaal ja Taanis.
Töökäik.
Lisaks tööle vabakutselise tõlgi ja tõlkijana on Indrek Koff töötanud tõlkijana Eesti Õigustõlke Keskuses (1997–1998) ning õppejõuna Tartu Ülikoolis (1997–1998, 2000–2003), Eesti Humanitaarinstituudis (1998–1999) ning Tallinna Ülikoolis (2003–2008). Alates 2003. aastast on ta Härra Tee &amp; proua Kohvi OÜ (kuni 2015. aastani oli ettevõtte nimi Indrek Koffi tõlketalu OÜ) juhataja.
Aastatel 2016–2018 sai Indrek Koff kirjanikupalka.
Looming.
Tõlked.
Indrek Koff on tõlkinud peamiselt prantsuse keelest, aga ka portugali keelest eesti keelde.
Isiklikku.
Indrek Koff oli abielus Eva Koffiga, neil on neli last.
Manuel Neuer

Manuel Peter Neuer (sündinud 27. märtsil 1986 Gelsenkirchenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib Bundesliga klubis Müncheni Bayern ja Saksamaa jalgpallikoondises väravavahina.
Klubikarjäär.
Neuer sõlmis Bayerniga lepingu 1. juulil 2011 ja liikus Schalke 04-st Bayernisse 28 miljoni euro eest. 2016. aasta aprillis pikendas ta Müncheni Bayerniga lepingut kuni 2021. aastani.
Koondisekarjäär.
Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi ta 2. juunil 2009 mängus Araabia Ühendemiraatide vastu.
2010. aasta maailmameistrivõistlusteks tõusis ta Saksamaa koondises esimeseks valikuks väravavahi kohale. Ta tegi maailmameistrivõistlustel kaasa kõik mängud, välja arvatud pronksimatšis Uruguayga, kus teda asendas Hans-Jörg Butt. Pärast 2010. aasta maailmameistrivõistlusi on ta kuulunud Saksamaa koondise põhikoosseisu.
2014. aastal tuli ta Saksamaa koondisega maailmameistriks. Ta tegi algusest lõpuni kaasa kõik kohtumised ning valiti turniiri parimaks väravavahiks.
2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõuti poolfinaali. Nii 2012. kui 2016. aasta EM-il tegi ta kaasa kõik kohtumised algusest lõpuni.
Pärast Bastian Schweinsteigeri koondisekarjääri lõppu 2016. aasta septembris on Neuer Saksamaa koondise kapten.
Harald Rajamets

Harald Rajamets (kuni 1936 Harald Reisenbuk; 13. mai 1924 Tammiku, Jõhvi vald, Virumaa – 12. november 2007) oli eesti tõlkija ja luuletaja.
Harald Rajamets sündis taluniku peres. 
Aastatel 1944–1945 oli ta mobiliseeritud Saksa sõjaväkke, aastail 1945–1946 sõjavang Saksamaal, Belgias ja Prantsusmaal.
1947. aastal asus ta õppima Tartu Riiklikus Ülikoolis soome-ugri keeli, kuid oli sunnitud ülikoolist represseerimisähvarduste tõttu lahkuma. 
Ta töötas 1951. aastal Kohtla-Järvel ajalehe Kaevur toimetuses, 1951–1956 viibis Ukrainas ja Kamtšatkal, teenides seal lihttöölisena.
Looming.
Kodumaale naasnuna alustas ta tööd tõlkija ja toimetajana. Ta on tuntud eelkõige luuletõlkijana (William Shakespeare'i sonetid ja poeemid, Dante "Jumaliku komöödia" osad jpm), ent ta on tõlkinud ka proosat (nt John Steinbecki "Me tusameele talv"). 
Ta on avaldanud tõlkeid ukraina, vene, saksa, inglise, itaalia, poola, taani, rootsi ja leedu keelest.
Luulekogu.
Lisaks suurele hulgale tõlgetele avaldas Rajamets 1997. aastal ka oma luulekogu "Aeg astuda: vemmalvärsse, puhuluulet".
Hans Peter Lepp

Hans Peter Lepp (sündinud 19. märtsil 1950 Stockholmis) on isa poolt eesti päritolu Rootsi kunstiteadlane ja diplomaat.
Ta on lõpetanud Stockholmi ülikooli kunstiteaduse, arheoloogia ja etnoloogia alal ("Bachelor of Arts").
Aastatel 1975–1980 oli ta Stockholmi Hallwyli muuseumi esimene intendant ja 1980–1990 Stockholmi kuningalossi esimene intendant.
Aastatel 1991–1994 oli Hans Lepp Rootsi kultuuriatašee Eestis. 1994. aastast töötab ta Rootsi Instituudis kultuurinõunikuna. Aastatel 1998–2006 korraldas ta Rootsi kultuurialast koostööd Kesk- ja Ida-Euroopa riikidega.
Hans Lepp on kirjutanud artikleid ja raamatuid Eesti ja Rootsi kultuurisidemetest.
Fernando d'Ávalos

Fernando Francesco d'Ávalos (1489 Napoli – 4. november 1525 Milano), Pescara markii, oli hispaania päritolu Itaalia kondotjeer. 
Osales Hispaania väejuhina Itaalia sõdades. Võeti prantslaste poolt Ravenna lahingus 1512 vangi, vabastati pärast Cambrai liiga sõda. Oli Nelja-aastases Itaalia sõjas Habsburgi vägede ülemjuhataja Itaalias ning alistas prantslased Bicocca ja Pavia lahingus.
Saksa Majanduse Auhind Eestis

Saksa Majanduse Auhind Eestis on Saksa-Balti Kaubanduskoja auhind, millega tunnustatakse innovaatilisi ettevõtteid, kes on panustanud disaini, kvaliteedi ja ekspordi arendamisse ning innustatakse ärisidemete loomist Saksa firmadega.
Svend Aage Christensen

Svend Aage Christensen (sünniaeg ja -koht: 22. veebruar 1917; Kopenhaagen - surmaaeg ja -koht on teadmata) on Taani endine poksija.
Christensen oli poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) neljakordne Taani meister aastatel 1942–1945.
Christensen võitis poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 
Christensen poksis veebruarist 1946 kuni novembrini 1949 elukutselisena. Ta pidas kokku 27 kohtumist, millest võitis 22 (neist 7 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 1 nokaudiga) kohtumist.