tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Voldemar Kolga

Voldemar Kolga (18. oktoober 1947 Kuressaare – 1. juuli 2021) oli eesti psühholoog. 
Ta lõpetas 1971. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli. 1979. aastast töötas Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna, 1993. aastast Tallinna Pedagoogikaülikooli professorina. 
Ta oli Akadeemia Nord isiksuse- ja arengupsühholoogia instituudi korraline professor ning psühholoogia- ja kommunikatsiooniteaduskonna dekaan.
Ta oli Tallinna Ülikooli emeriitprofessor.
Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast. 
2003. aastal sattus Kolga skandaali, kui katsus ja suudles telesaates Riho Rõõmuse elukaaslase Marje Hansari rindu.
Dielektriline vastuvõtlikkus

Dielektriline vastuvõtlikkus on füüsikaline suurus, mis iseloomustab dielektrilise keskkonna võimet elektriväljas polariseeruda. Vastavalt dielektriline vastuvõtlikkus formula_1 avaldub kui võrdetegur keskkonna polarisatsiooni formula_2 ja elektrivälja tugevuse formula_3 vahel. SI-süsteemis esitatakse see seos kujulformula_4kus formula_5on elektriline konstant (vaakumi dielektriline läbitavus). Eeldatakse, et dielektriku koste on lineaarne, mis on enamasti põhjendatud, sest mikroskoopilised väljatugevused atomaarsel tasandil on oluliselt suuremad võrreldes tüüpiliste makroskoopiliste väljatugevustega. 
Dielektriline vastuvõtlikkus on omakorda seotud keskkonna suhtelise dielektrilise läbitavusega εrformula_6Üldjuhul formula_1ja formula_8on tensorid, aga isotroopse keskkonna puhul on tegemist skalaarsete suurustega.
Trond-Arne Bredesen

Trond-Arne Bredesen (sündinud 4. veebruaril 1967) on endine Norra kahevõistleja. 
Bredesen võitis neli medalit maailmameistrivõistlustelt. Olümpiamängudel jäi tema parimaks tulemuseks Calgarys 1988. aasta OM-il tavavõistluses saadud 11. koht. Maailma karika võitis Bredesen hooajal 1988–1989.
Maa- ja Ruumiamet

Maa- ja Ruumiamet on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalas olev valitsusasutus, mis tegeleb ruumilise planeerimise poliitika kujundamise ja rakendamisega, maakasutuspoliitika kujundamise ja elluviimisega, ruumiandmete hõive, analüüsimise ja kättesaadavaks tegemisega ning maaparanduse poliitika rakendamisega. 
Ajalugu.
Maa-amet moodustati 16. jaanuaril 1990 Eesti NSV Põllumajanduse Ministeeriumi Maakorralduse Valitsuse baasil. Tollase nimetusega Eesti Vabariigi Riiklik Maa-amet alustas tööd Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas. 
16. juulil 1993 viidi amet Vabariigi Valitsuse määrusega üle Keskkonnaministeeriumi valitsemisalasse. Asutus nimetati Maa-ametiks 1998. aastal. Üks keerulisemaid töid Maa-ameti tegevuse jooksul on olnud maareformi läbiviimine. 1. juulist 2023. kuni 31. detsembrini 2024 kuulus Maa-Amet Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi haldusalasse.
Maa-amet korraldati 1. jaanuarist 2025 ümber Maa- ja Ruumiametiks.
Tegevusvaldkonnad.
Maa-ameti tegevusvaldkonnad on:
Juhtimine.
Maa-ameti esimene peadirektor oli agronoom Ago Soasepp. Ameti asetäitja oli siis endise maakorralduse valitsuse juhataja maakorraldusinsener Raivo Vallner, kellest juunis 1991 sai peadirektor. 1995. aastal määras keskkonnaminister Maa-ameti peadirektoriks jurist Kalev Kanguri, Raivo Vallner oli peadirektori esimene asetäitja, sh 2006–2015 peadirektori esimene asetäitja peadirektori ülesannetes. 2015. aastast oli Maa-ameti peadirektor Tambet Tiits. 
1. jaanuarist 2025 on Maa- ja Ruumiameti peadirektor Kati Tamtik. Andmehõive ja maakatastri teenistust juhib Erik Ernits, maaparanduse ja riigimaade teenistust Anu Nemvalts, digiteenuste teenistust Taavi Jakobson ning tugiteenistust Kristi Hunt.
Oonan

Oonan (heebrea אוֹנָן) on Piiblis Juuda teine poeg.
Kui Jahve oli tapnud Juuda esimese poja Eeri, pidi Oonan magama Eeri lese Taamariga. Kuna sellest ühendusest sündinud last oleks peetud Eeri lapseks, katkestas Oonan suguühte ja lasi oma spermal maha voolata. Jumalale see ei meeldinud ja ta tappis Oonani.
Oonani lugu on kirjeldatud Esimeses Moosese raamatus 38:4-10.
Oonani lugu on kristlased kasutanud masturbeerimise (onanismi) ja "coitus interruptus"'e keelustamise põhjendusena.
Hoia Eesti Merd

Hoia Eesti Merd (HEM) on mittetulunduslik organisatsioon, mis asutati 9. mail 1993.
Ühenduse peaülesanne on kaitsta Eesti merd, saari, rannaalasid ja siseveekogusid ning tagada nende looduslik tasakaal ja omanäolisus.
Ühendus teeb koostööd teiste riikide samasihiliste ühendustega, näiteks Soome ühendusega Pidä Saaristo Siistinä.
HEM on assotsieerunud Rahvusvaheline Keskkonnakoolituse Fondiga (FEE), millega koostöös toimub muu hulgas Rahvusvahelise Sinilipu Liikumine ja ökokoolide tegutsemine.
Organisatsiooni esimees oli aastatel 1993–2002 Arnold Rüütel, pärast seda oli organisatsiooni president Villu Reiljan. 
MTÜ juhatuses on neli liiget: Jaan Manitski (aastast 2009), Rein Leipalu (sündinud 1959, juhatuses aastast 2013), Tiit Pruuli (aastast 2013) ja Ado Tikerpäe (sündinud 1953, juhatuses aastast 2017).
Järta

Järta on karstijärve nõgu. See nimetus on levinud Märjamaal, kus asub ka Märjamaa järtade maastikukaitseala.
Abeokuta

Abeokuta on linn Nigeeria edelaosas Oguni jõe idakaldal Lagosest 78 km (raudteed pidi 102 km) põhja pool, Oguni osariigi pealinn. Geograafilised koordinaadid on 7°10' N, 3°21' E. 
Elanike arv on 593 140 (1. jaanuar 2005). Aastal 2002 oli elanike arv hinnanguliselt 530 000. Aastal 1994 oli elanikke 416 000.
Nimi tähendab '[pelgupaik] kaljude all'. 
Loodus.
Abeokuta paikneb viljakal maal, mille pinda lõikuvad halli graniidi massid. 
Linna kohal on Olumo kalju ja muud kaljud, milles on koopaid. Kaljusid ümbritseb savann. 
Kõrgus merepinnast on 67 m ümber. 
Majandus.
Linn on põllumajandustoodete (palmisaaduste (palmiõli), kakao, koolapähkel, riis, puuvill) ümberlaadimiskoht. Peamised kaubandusartiklid on palmiõli, puit, kummi ja jamss. Linnas on palju turge. 
Linn paikneb kakaokasvatuspiirkonnas.
Tööstusettevõtetest on Abeokutas muuhulgas õlletehas ja tsemenditehas. On ka tekstiilitööstusettevõtteid. Linna ümbruses murtakse graniiti. On olemas ka keemiatööstus ja kunstkäsitöö. 
Aastal 1899 valmis Abeokutat Lagosega ühendav raudtee, mis aitas kaasa kaubanduse arengule ning suurendas Briti mõju linnale. 
Maanteeühendus Ibadaniga on veel vanem. Maanteeühendus on Abeokutal ka Ilaro, Shagamu, Iseyini ja Kétouga. 
Oguni jõgi on Abeokuta kohal 200 m laiune. Sellel sõidavad väikesed paadid. 
Ajalugu.
Abeokuta tekkis 1825...1830. aasta paiku, mil egbade (jorubate) hulka kuuluvad Ibadani ümbruse avamaa külaelanikud pidid Dahomeest tulevate orjaküttide eest põgenema ning varjuma praegust linna ümbritsevatesse kaljudesse, ajades ära kohalikud dahomeelased. Jorubad olid põgenenud oma Oyo kuningriigist põhja poolt hausade maalt rünnanud fulbede eest. Abeokutas moodustasid nad vaba konföderatsioni, milles iga rühm säilitas oma kombed, riitused ja osalt isegi külanimed. 
19. sajandil tegutsesid piirkonnas baptisti ja anglikaani misjonärid. Oktoobris 1867 saadeti inglise misjonärid välja. 
Linn asetses tervislikus paigas tasasel graniitkõrgendikul. Seal oli hea vesi. 
Linn suutis vastu panna nii lääne poolt Dahomeest kui ka loodest Ibadanist tulnud ründeretkedele. Aastatel 1851 ja 1864 lõid Abeokuta väed Dahomeest tulnud vägesid. Linna ümbritses 20...30 km pikkune muldvall, mille sisse jäid ka istandused. 
Linna ja selle ümbrust valitses üks egbade viiest hõimupealikust "alake".
Aastal 1893 tunnustas Suurbritannia valitsus Egba ühendatud valitsust. 
19. sajandi lõpus oli linnas 130 000 elanikku, sealhulgas 2000 kristlast. 
Aastal 1914 sai Abeokutast Briti koloonia Nigeeria osa. 
Alates 1960. aastast on Abeokuta iseseisva Nigeeria osa.
Linnapilt.
Traditsioonilisi maju ehitati mudast.
20. sajandi esimestel aastatel ehitati linn suuresti ümber. Rajati kohus, valitsusasutused, vanglad, sillutatud tänavad ja suur sild. 
Haridus.
Kiriku Misjoniseltsi koolis õppis 20. sajandi alguses umbes 2000 last. 
Tervishoid.
Abeokutas on moodne misjonikliinik.
Oswald Madecki rajas Abeokutasse Pühima Südame haigla. Madecki on Abeokutasse maetud. 
Ajakirjandus.
20. sajandi alguses anti välja ametlikku inglis- ja jorubakeelset lehte. 
Tuntud abeokutalasi.
Abeokutas sündinud tuntud inimeste seas on:
Batna

Batna (araabia باتنة; berberi ) on linn Alžeerias, Batna provintsi keskus. Asub sisemaal.
Linnast 40 km idas asuvad Timgadi varemed.
1844. aastal rajati sinna Prantsusmaa sõjaline tugipunkt. 1848 tekkis tugipunkti juurde asula, mis kandis nime "Nouvelle Lambese". 1849. aastal sai asula praeguse nime.
Linnas asub Batna ülikool.
Tartu Ülikooli Eesti mereinstituut

Tartu Ülikooli Eesti mereinstituut on Tartu Ülikooli struktuuriüksus. 
Mereinstituut tegeleb eeskätt Läänemere ökosüsteemide ja funktsioneerimise uurimise ja selgitamisega, selles leiduvate veeorganismide ja -keskkonna seisundi hindamise ja prognoosimisega, samuti keskendutakse mereelustiku ratsionaalse kasutamise tagamisele ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsele. 
Instituut koosneb viiest osakonnast koos nelja laboriga ja Kalanduse teabekeskusega. Välitöid viiakse regulaarselt läbi kuues välibaasis (Pärnu, Praaga, Matsalu, Kihnu, Käsmu, Kõiguste).
Ajalugu.
3. märtsil 1992 loodi Eesti Kalandusinstituudi ning Eesti Teaduste Akadeemia Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi üksuste baasil Eesti Mereinstituut. 1996. aastal muudeti see Keskkonnaministeeriumi teadusasutuseks.
Alates 2000. aastast on Eesti mereinstituut Tartu Ülikooli koosseisus. Alates 2008. aastast oli instituut Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna instituut (varem bioloogia- ja geograafiateaduskonna instituut). Pärast Tartu Ülikooli struktuurireformi kuulub instituut alates 1. jaanuarist 2016 Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna koosseisu.
Koostöö.
Eesti mereinstituut teeb koostööd mitme välisorganisatsiooniga. Aastast 1994, mil Eesti sai Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) täisliikmeks, viiakse läbi mitmeid ICESi koordineeritud tegevuskavasid. Samuti on koopereeritud HELCOMi, Läänemere Bioloogide Assotsiatsiooni jmt.
Kenneth Bråten

Kenneth Braaten (sündinud 24. septembril 1974 Moi Ronas) on Norra kahevõistleja, kes võistles rahvusvahelisel tasemel aastatel 1995–2005.
Braaten tuli 1998. aasta olümpiamängudel Naganos meeskonnavõistluses olümpiavõitjaks. Ta on võitnud kaks medalit ka maailmameistrivõistlustel meeskonnavõistluses: 1999. aastal Ramsaus hõbemedali ja 2001. aastal Lahtis kuldmedali. 
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Kenneth Bråten osales kokku 78 maailma karikasarja etapil, millest poodiumile jõudis 6 korda ja neist 1 korral kõige kõrgemale astmele.
Elbasan

Elbasan on linn Albaanias, Elbasani maakonna halduskeskus. Asub sisemaal Shkumbini jõe ääres. 
Elbasan on üks Albaania suurimaid linnu.
Jo-Wilfried Tsonga

Jo-Wilfried Tsonga (sündinud 17. aprillil 1985) on Prantsusmaa tennisist.
Seisuga 6. aprill 2008 on Jo-Wilfried Tsonga ATP edetabelis 12. kohal, mis on ka tema senise karjääri kõrgeim koht.
Profikarjäär.
2008. aasta.
2008. aasta Austraalia lahtistel meistrivõistlustel võitles Tsonga end finaali alistades poolfinaalis Rafael Nadali 6:2, 6:3, 6:2. Finaalis jäi ta alla Novak Đokovićile tulemusega 6:4, 4:6, 3:6, 6:7 (2).
Priitpuri

Priitpuri (inglise keeles "spritsail") on väike nelinurkne põik- või pikipuri.
Põikpuri.
Põikpuri võeti kasutusele 16. sajandil ladinapurjestusega karavellidel. Põikpuri kinnitati raa külge allpool pukspriiti. Priitpurje topseil oli ühesugune põikipurjega, mida kinnitati raa külge lühikeses mastis pukspriidi otsas ja tema soodid olid ühendatud purje raanukkadega. Need purjed pidid olema vastukaaluks laeva põhipurjestusele. Selline eespurjestus karavellidel võeti kasutusele olemasolevatel andmetel 1600. aastal, kuid juba 1705. aastal oli asendati eespurjed kliivri ja taakseili vastu, milliste ülesanne oli sama, kuid mis olid märksa lihtsamad käsitleda.
Pikipuri.
Nelinurkne pikipuri on diagonaalis kinnitatud puust peele ehk priidi külge. Priidi nokk kinnitub purje piiginurgas aga kand toetub masti krae juures trosstropile, kus on kinnitatud ka purje halsinurk. Purje eesliik ja mastinurk on paikselt kinnitatud masti külge. Jalgliik on kinnitamata, poomi ega kahvlit ei ole. Soodinurka hoiavad soodid purje tuulde seadmiseks.1550. aasta paiku, kui ladinapurjestust hakati vahetama raapurjestuse vastu, asetati pikipuri besaanmasti pikipurjeks.100 aastat hiljem asendati juba kahvelpurjega. Priitpurjed olid 17. sajandist kasutusel põhiliselt vaid väiksemates laevades, mida kasutati kalalaevadena ja rannakaubaveos Mustal merel, Vahemerel ja Lähis-Idas. Nüüdisajal on priitpuri kasutusel vaid purjepaatidel.
Armastusega Venemaalt

"Armastusega Venemaalt" on teine Bondi-film, mis valmis 1963. aastal.
Sisu.
Terroriorganisatsioon SPECTRE kavatseb varastada salajase kodeerimisseadme Lektor, mille abil pääseks ligi Venemaa riigisaladustele. Et maailmakord pahade tahtele ei alluks, peab Briti salaluure agent James Bond (Sean Connery) selle seadme esimesena leidma. Kuid üritades vastaspoolde sisse sulanduda, taipab Bond peagi, et teda on juhatatud otse lõksu.
Ben Gordon

Benjamin Ashenafi Gordon (sündinud 4. aprillil 1983) on endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 11 hooaega Chicago Bullsi, Detroit Pistonsi, Charlotte Bobcatsi ja Orlando Magicu eest.
Noorpõlv.
Ben Gordon sündis Inglismaal Londonis, tema vanemad on jamaicalased. Juba lapsena kolis Gordon perega Ameerika Ühendriikidesse ja kasvas üles New Yorgi osariigis Mount Vernoni linnas. 
Gordon mängis keskkoolikorvpalli Mount Vernon Knightsi eest ja juhtis meeskonna 2000. aastal New Yorgi osariigi meistriks. Ülikoolikorvpalli mängis Gordon Connecticuti Ülikoolis, aidates meeskonna 2004. aastal NCAA finalturniiri võitjaks.
NBA karjäär.
2004. aasta NBA "draft"'ist valis Gordoni kolmandana Chicago Bulls. Debüüthooajal jäi pingilt sekkunud Gordoni arvele keskmiselt 24 minutiga 15,1 punkti, 2,6 lauapalli ja 2 resultatiivset söötu mängus. 2004/05. hooajal 47 mängu võitnud Bulls pääses pärast Michael Jordani lahkumist 1998. aastal esmakordselt taas väljalangemismängudele. Gordon valiti seejuures NBA parimaks vahetusmängijaks ja uustulnukate sümboolsesse viisikusse.
14. aprillil 2006. aastal tegi Gordon mälestusväärse mängu Washington Wizardsi vastu, kui tabas kõik üheksa teele saadetud kolmepunktiviset. 2007. aasta 4. märtsil püstitas Gordon oma karjääri punktirekordi, kui tema 48 punkti toel alistati lisaajal Milwaukee Bucks 126:121. Hooaeg 2006/07 oli ka Gordoni karjääri parim - kõik 82 kohtumist kaasa teinud tagamängija viskas keskmiselt 21,4 punkti mängus.
Gordoni karjääri keskmisteks näitajateks kujunesid 14,9 punkti, 2,5 lauapalli ja 2,5 resultatiivset söötu mängus.
NBA statistika.
Karjääri keskmised 
Rahvuskoondis.
Gordon on esindanud Suurbritannia korvpallikoondist EuroBasket 2017 kvalifikatsiooniturniiril, kus tõi meeskonna kasuks keskmiselt 9,2 punkti, 4,2 lauapalli ja 3,3 korvisöötu mängus.
LT vz.38

LT vz.38 (LT-38) ehk PzKpfw 38(t) (Panzerkampfwagen 38(t)), kui ka Panzer 38(t) olid Tšehhoslovakkias sakslaste poolt laialdaselt kasutatud ja edasiarendatud kergetank. Saksa armee kasutas ka indeksit SdKfz.140.
Orient (festival)

Orient on Baltimaade esimene ja seni ainus festival, mis on pühendunud üksnes Aasia muusikale ja kultuurile. Keskendutakse folkloorsele ja sakraalsele muusikale, samuti traditsioonilisele klassikale. Festivali kontsertidel on esinenud Ida muusika väljapaistvaimad esindajad nagu India bambusflöödimängija Pandit Hariprasad Chaurasia, sitarimängijad Pandit Ravi Shankar ja Anoushka Shankar, Jaapani hiigeltrummide ansambel Kodō, Tõva kurgulauljate ansambel Huun-Huur-Tu, Gyuto ja Gyume Tiibeti budamungad, Türgi löökpillimängija Burhan Öçal, Armeenia dudukimängija Jivan Gasparyan, Aserbaidžaani mugaamide esitaja Alim Qasimov.
Festival toimub helilooja Peeter Vähi initsiatiivil ja kunstilisel juhtimisel alates aastast 1992. Kuni aastani 2001 oli Oriendi korraldaja Eesti Kontsert, pärast seda on korraldus läinud üle ERP-ile, kellele kuulub ka festivali kaubamärk. Aja jooksul on Eesti-kesksest festivalist kujunenud mainekas muusikaüritus kogu Läänemere regioonis: lisaks Eestile on festivali kontserdid toimunud Lätis, Soomes, Rootsis ja Peterburis.
Suur osa Oriendi esinejate kontsertidest salvestatakse, sageli ERP-i ja Eesti Rahvusringhäälingu koostöös. Taiwani, Kambodža, Vietnami, Tuva, Siberi ja Türgi muusikutega on ilmunud heliplaat "The Path to the Heart of Asia".
Lisaks kontsertidele on Oriendi raames toimunud tantsuetendusi, meistrikursuseid, teetseremoonia, filmilinastusi, kunsti-, ikebana- ja fotonäitusi, budismi- ja islamiteemalisi loenguid, religioosseid rituaale jne.
NLKP 20. kongress

NLKP 20. kongress toimus 14.–25. veebruaril 1956 Moskvas. 
Kongressi kinnisel istungil pidas Nikita Hruštšov Jossif Stalini tegevust paljastava kõne, mis avalikustati alles 33 aastat hiljem (pärast kongressi loeti see ette parteiorganisatsioonides).
NLKP 19. kongress

ÜK(b)P 19. kongress toimus 5.–14. oktoobril 1952. 
Jossif Stalin tegi partei juhtimises selliseid muudatusi, et tema lahkumise järel poleks kellelgi võimalust omandada tema positsiooni ja aupaistet. Partei nimeks sai siis Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei. Aruandekõne esitas kongressile G. Malenkov. Stalin esines 14. oktoobril vaid lühikese kümneminutilise sõnavõtuga, olles juba kehva tervisega. 
Muudeti partei juhtimisorganit, endise ÜK(b)P KK Poliitbüroo asemel moodustati NLKP KK Presiidium.
Kongressi otsused.
Kongressil toimunud NLKP KK Presiidiumi valimisel viis Jossif Stalin läbi NLKP juhtkonnas põlvkonnavahetuse, mille tulemusena kõrvaldati NLKP juhtkonnast ja vananeva NLKP peasekretäri Jossif Stalini lähikonnast tema võimalikud konkurendid Vjatšeslav Molotov ja Anastass Mikojan.
NLKP uude juhtorganisse NLKP KK Presiidiumisse valiti lisaks vanadele juhtfiguuridele (Kliment Vorošilov, Georgi Malenkov, Lavrenti Beria ja Nikita Hruštšov) Mihhail Suslovi valitud 15 uue põlvkonna esindajat, kes moodustasid Presiidiumis enamuse.
Surnupealuu sõdurid

"Surnupealuu sõdurid" on Eesti 2004. aasta dokumentaalfilm Teise maailmasõja ajal Wehrmachtis ning Relva-SS üksustes võidelnud eestlastest.
Filmis näidatakse erinevaid kaadreid Teisest maailmasõjast ja nende kõrval räägivad sõjaveteranid oma võitlustest. Peale selle näidatakse ka erinevaid pilte ja nüüdisaegseid lavastusi, et kirjeldada võimalikult täpselt toonaseid sündmusi.
Roman Tavast

Roman Tavast (11. mai 1895 Tallinn – 3. august 1942 Sevurallagi vangilaager, Sosva, Severouralski linnaosa, Sverdlovski oblast, NSV Liit) oli eesti kunstnik ja kullassepp.
Elutee.
Roman Tavast sündis 1895. aastal Tallinnas kaluri perekonnas, ta lõpetas E. Niklaseni 4-aastase erakooli ning õppis graveerimist ja kullassepatööd E. Trederi töökojas Tallinnas. Mõningail suulistel teadetel oli ta töötanud ka kullassepp Julius Lossmani juures, õppinud selgeks kuldamiskunsti, täiendanud end hiljem kunstikooli kursustel ja üldhariduse saamiseks lõpetanud õhtugümnaasiumi. Iseseisvat tegevust alustas ta pärast Eesti Vabadussõda. Juba 1920. aastal oli Roman Tavast muretsenud endale ühekohalise kullassepatöölaua, 1921. aastal aga traadivaltsimismasina. 1923. aastal, 28-aastaselt, avas ta oma iseseisva ettevõtte märkide, medalite ning muude aurahade ja auhindade valmistamiseks – VMT Roman Tavast.
Tallinnas olid küll sel ajal mitmed väiksemad märgitöökojad, näiteks H. Kiiveri, R. Rekkori, O. Kattenbergi oma. Juba tsaariajast valmistas Viljandis medaleid A. Suurkaski töökoda. 1920. aastate algul oli Eestis moodustatud suur hulk mitmesuguseid uusi organisatsioone, seltse, ühinguid, koole, kes kõik soovisid ja vajasid oma eritunnuseid ning seetõttu telliti märke sageli välismaalt.
Roman Tavasti töökoja esimeses asukohas Kuninga tänavas oli vaid üks ruum, kus töötati ja võeti vastu ka tellimusi. 1925. aasta detsembris asus Roman Tavasti töökoda juba aadressil Väike-Roosikrantsi tänav 3. Seal oli tellimuste vastuvõtu ruum, väike tuba emailitööde jaoks ja suurem töötuba kullassepatööde tarbeks. Keldris oli üles pandud suur press.
1931. aastal asus Roman Tavasti ettevõte juba oma majas, praeguse aadressiga Pärnu maantee 20. See oli kahekorruseline keskküttega kivibetoonhoone. Ruumid olid kuni 5 meetrit kõrged ja õhupuhastusseadeldisega varustatud. Seoses uude hoonesse asumisega nimetas Roman Tavast oma ettevõtte "märkide ja väärtmetallasjade tehas"eks. 1935. aastal ehitati tööstushoonele peale veel kolm korrust, mis juba esialgses projektis olid ette nähtud. 1938. aastal ehitati hoonesse ka lift.
Oma firmakaupluse avas Roman Tavast samale krundile ehitatud uues majas alles 1938. aastal. Kaupluse tammepuust sisseseade kumerate klaasidega vitriinidega ja palisandriga kaetud letiga oli tol ajal üks moodsamaid. Kaupluse vitriinides olid välja pandud näidiskaubad, mille järgi sai anda tellimusi. Peale selle oli ettevõttel märkide jaoks veel teisigi reklaamvitriine. Üks neist asus Viru ja Vene tänava nurgal, teine Harju tänavas.
Tehas ja elumaja kauplusega natsionaliseeriti 1940. aastal. Tehase uueks direktoriks määrati Karl Johanson. Roman Tavast töötas tehases tehnilise juhatajana kuni juunini 1941, mil ta küüditati Vorkuta laagrite süsteemi (Komi ANSV). 
Roman Tavast mõisteti surma ja lasti maha 1942. aastal Sevurallagis Sosvas (Severouralski linnaosa, Sverdlovski oblast, NSV Liit).
Isiklikku.
Roman Tavasti pojapoeg on Arvi Tavast.
Klaaspärlimäng (festival)

Festival Klaaspärlimäng ("Glasperlenspiel") toimub helilooja Peeter Vähi kunstilisel juhtimisel regulaarselt alates 1995. aastast. Algaastatel oli kaaskorraldajaks Eesti Kontsert. Hiljem on festivali raskuspunkt üle kolinud Tartusse.
Klaaspärlimäng on inspireeritud Hermann Hesse samanimelise romaani ainestikust, mistõttu püütakse muusikat vaadelda ning presenteerida ebatavalisest vaatenurgast. Jätkuvalt on festivali korraldajate huviorbiidis erilised instrumendid (didgeridoo, pedaalklavessiin, klaasharmoonika, bandoneon), avastatud teosed (näiteks Beethoveni Sümfoonia nr. 10), seosed teiste kunstialadega või filosoofiaga (näiteks programmid "Nietzsche "contra" Wagner", "Vabamüürlus muusikas", "Heliloojate ajastu lõpp").
Klaaspärlimängul on üles astunud Austraalia Kammerorkester, Covent Gardeni kammerorkester, Kremerata Baltica, West-Deutsche Rundfunki Sümfooniaorkester, Tōkyō Filharmoonia Koor, Gidon Kremer, Vadim Repin, Piotr Anderszewski, Olli Mustonen, Christoph Eschenbach, Berliini Filharmoonikute kvintett jt, samuti enamik Eesti juhtivaid muusikuid (Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Rahvusooper Estonia, Klaaspärlimäng Sinfonietta, Eesti Rahvusmeeskoor RAM, Eesti Filharmoonia Kammerkoor, Hortus Musicus, NYYD Ensemble, Eri Klas, Järvide "dünastia", Olari Elts, Andres Mustonen, Tõnu Kaljuste, Kalle Randalu, Rein Rannap jt).
2015. aastal toimus Klaaspärlimäng 9.-14. juulil.
Buthidae

Buthidae on ämblikulaadsete klassi skorpioniliste selts kuuluv sugukond. 
Elusate skorpionide lähivaatlust võiks parem vältida, kuid selle sugukonna parimaks eristustunnuseks on üldjoontes kolmnurkse kujuga rinnakilp pearindmiku alaküljel jalgade säärtel asuvad kannused. Need skorpionid on täielikult öise eluviisiga ja jahivad saaki pärast päikeseloojangut.
Jämeda saba ja peenikeste sõrgadega skorpionid on üldiselt mürgisemad kui peene saba ja laiade sõrgadega skorpionid. Viimased panustavad saagi püüdmisel jõule.
Sugukonna "Buthidae" skorpionid elavad kuivades kivistes paikades, peitudes päeval lõhedesse, kivide, mahalangenud puutüvede ja koore alla. Võivad väga valusalt salvata, kui neid häirida või kätte võtta.
Tasemeõpe

Tasemeõpe on õpe, mille puhul õppija eesmärk on saavutada õppides mingi kindel tase, näiteks akadeemiline kraad.
Tasemeõppe korraldamist reguleerivad Eestis põhikooli- ja gümnaasiumiseadus, kutseõppeasutuse seadus, rakenduskõrgkooli seadus, ülikooliseadus ning erakooliseadus.
Tasemeõppes õppimiseks töötajale õppepuhkuse andmist ja õppepuhkusetasu maksmist reguleerib täiskasvanute koolituse seadus.
Täiendõpe

Täiendõpe ehk täiendusõpe (ka täiendkoolitus või täienduskoolitus) on õpe, mille puhul õppija täiendab omandatud haridustaset, kuid ei omanda näiteks uut akadeemilist kraadi.
Suurbritannia meretagused alad

Suurbritannia meretagused alad (inglise keeles "British overseas territories") on 14 territooriumit, mis on Suurbritannia haldusalad, kuid ei ole tema koosseisus.
Briti meretagused alad moodustati 2002. aastal parlamendi otsusega, mis asendas varasema nimetuse "Britanniast sõltuvad alad", mis omakorda oli kasutusel 1981. aastast pärineva Briti rahvaste akti alusel. Viimane oli omakorda nimetus endiste Briti asumaade (ehk Briti kroonikolooniate) kohta.
Earth Observing-1

Earth Observing-1 (EO-1) on NASA kaugseire satelliit, mis viidi orbiidile 21. novembril 2000. 
Satelliidi pardal on pankromaatne ja 9 spektraalkanaliga jadasensoritega kaamera ALI ("Advanced Land Imager"), mis on kavandatud jätkama Landsat skannerite missiooni, ning kujutise spektromeeter Hyperion. Algselt üheaastasena kavandatud missioon oli nii edukas, et satelliit anti üle kommertskasutusse ja mõõdab vastavalt laekunud tellimustele praeguseni (aprill 2008).
Kaamera ALI spektraalkanalid vastavad Landsati skannerite TM ja ETM spektraalkanalitele, piksli suurus on samuti 30 m. Pankromaatse kanali pikslid on 10 m.
Hyperion on esimene paljukanaliline kujutise spektromeeter tehiskaaslasel. Spektraalseid kanaleid on 220 lainepikkuste vahemikus 400–2500 nm, piksli suurus 30 m, vaadeldava ala laius 7,5 km, ühe mõõteseeria ulatus 100 km.
Eero Saarinen

Eero Saarinen (20. august 1910 Kirkkonummi vald, Hvitträsk – 1. september 1961 Ann Arbor) oli peamiselt Ameerika Ühendriikides tegutsenud soomlasest arhitekt ja mööblidisainer. Eero Saarinen oli Eliel Saarise poeg.
Eero Saarinen veetis juba lapsena palju aega oma isa ateljees. Kui ta oli 13-aastane, kolis perekond Ameerika Ühendriikidesse. Nooruses õppis ta mööblidisaini ja skulptuuri nii isa käe all kui ka muuhulgas Pariisis. Aastal 1934 lõpetas ta arhitektina Yale'i Ülikooli. Alates 1938. aastast kuni Elieli surmani töötas Eero isa arhitektuuribüroos ning 1950. aastal asutas oma büroo.
Eero Saarinen osales paljudel arhitektuurivõistlustel. Tema läbimurdeks sai Saint Louise Jeffersoni mälestusmärgi (Gateway Archi) kujundusvõistluse võit 1948. aastal. Auhind võidu eest saadeti eksikombel tema isale. Mälestusmärk valmis alles 1960. aastatel.
Eero Saarinen kasutas vastavalt vajadusele väga erinevaid materjale – palju klaasi, terast, alumiiniumi, betooni, ka peegelpindu. Suurt tähelepanu äratasid tema koorikbetoonist elemendid. Teda kritiseeriti omal ajal muuhulgas isikupärase stiili puudumise pärast. Ise põhjendas ta seda asjaoluga, et iga kliendi soovid ja vajadused on erinevad.
Mööbli kujundamisel eelistas Eero Saarinen vineeri ja plasti.
Eero Saarinen kuulus muuhulgas ka Sydney ooperiteatri võistluse žüriisse ja Jørn Utzoni kavandi valimist peetakse suures osas just tema teeneks.
Eero Saarinen suri ajuvähki.
Maret Merisaar

Maret Merisaar (sündinud 13. veebruaril 1958 Tallinnas) on Eesti bioloog ja poliitik.
Haridus.
Maret Merisaar on lõpetanud Tallinna 7. Keskkooli 1976 ning Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal 1981. Ta sai 1991 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudist põllumajandusteaduste kandidaadi kraadi. Tema kandidaaditöö teemaks oli "Kartulitärklise tootmise kõrvalsaaduste – pulbi ja kartulimahla ärakasutamine loomasöödana".
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Merisaar on töötanud Tallinna Tehnikaülikooli keskkonnatehnika instituudis nooremteadurina, teadurina ja vanemteadurina 1981–1995, Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskuse Eesti esinduse juhatajana 1995–1996, Eesti Teadusfondis peaspetsialistina 1997–1998, Eesti Veeühingu sekretärina 2001–2006 ning Eesti Roheline Liikumise / Puhta Läänemere Ühenduse projektijuhina 1998–2007. Pärast Riigikogu XI koosseisu töö lõppemist töötab taas Tallinna Tehnikaülikoolis vee- ja keskkonnatehnika uurimisrühmas.
Ta on olnud Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu ja Tallinna Teadlaste Maja liige, nüüd aga kuulub Eesti Rohelisse Liikumisse, on Eesti Veeühingu juhatuse liige ning Puhta Läänemere Ühenduse (Coalition Clean Baltic, CCB) juhatuse aseesimees.
Poliitiline tegevus.
Maret Merisaar oli 2007–2011 XI Riigikogu liige (kultuurikomisjonis ja sotsiaalkomisjonis). Ta oli Eesti Roheliste liige 1985–1998 ning ta on Erakonna Eestimaa Rohelised liige alates 2005. On olnud erakonna juhatuses ning Euroopa Rohelise Partei siseaudiitorite kogus.
Merisaar kandideeris 1995. aastal VIII Riigikogusse Eesti Roheliste ja Eesti Rojalistliku Partei moodustatud valimisliidu Neljas Jõud nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 223 häält ega osutunud valituks.
Novembrist 2017 kuulub ta Tallinna volikogu keskkonnakomisjoni.
Skandaalid.
2009. aastal mai keskpaigaks läks Merisaar kuluhüvitiste kasutamisega 921 krooni võrra üle selle ajavahemiku maksimumpiiri (tol ajal 45 188 krooni).
Lagrits

Lagrits on lagritsa-magusjuure ehk lagritsapõõsa ("Glycyrrhiza glabra") juurest saadav magusaine, mida kasutatakse laialdaselt kulinaarias ja meditsiinis. Kõnekeeles nimetatakse lagritsaks ka lagritsat sisaldavaid maiustusi.
Andrei Tolubejev

Andrei Tolubejev (vene "Андрей Юрьевич Толубеев") (30. märts 1945 Leningrad – 7. aprill 2008 Peterburi) oli vene näitleja. 
Alates 1975. aastast töötas Suures Draamateatris. On tuntud ka nagu filminäitleja. Mängis filmides "Мистификатор", "Царь Иван Грозный", "Лабиринт любви", "Поживем - увидим", "Агент национальной безопасности", "Ключ от спальни", "Повторение пройденного".
Tema isa Juri Tolubejev oli ka tuntud vene näitleja.
Höövelmasin

Höövelmasin on pöörlevate või sirgjooneliselt liikuvate nugadega masin materjalide pinna silumiseks või spooni lõikamiseks.
Höövelmasinad võib jagada käsimasinateks ja höövelpinkideks.
Höövelpink

Höövelpink on paikne höövelmasin. Höövelpinki kasutatakse materjalide pinna silumiseks (hööveldamiseks). Kõige sagedamini kasutatakse hööveldamist puidu töötlemisel.
Puiduhöövelpingid.
Puidu hööveldamiseks mõeldud höövelpingis kasutatakse lõikeriistana pöörlevat silindrilist noavõlli, mille sisse on paigaldatud sirge lõikeservaga noad. Tooriku etteandeliikumine on sirgjooneline. Rihthööveldamisel toimub etteanne tavaliselt käsitsi, paksushööveldamisel aga etteandevaltside abil.
Rihthöövelpingis töödeldakse toorikule edasise töötluse tarbeks baaspind (baaspinnad).
Paksusmasinas (paksushöövelpingis) töödeldakse toorik vajalikku paksusse...
Metallihöövlid.
Metallihöövlid jaotatakse kahte rühma: pikihöövelpingid ja risthöövelpingid ehk šepingid. Pikihöövelpinkidel antakse pealiikumine töölauale, millele on kinnitatud toorik, ettenihe aga lõikeriistale. Ristihöövelpinkide puhul on aga vastupidi – pealiikumine antakse liugurisse kinnitatud lõikeriistale, ettenihe aga töölauale, millele on kinnitatud toorik. 
Höövelpingi töökäigu jooksul toimub materjali lõikamine; tühikäigu (tagasikäigu) jooksul liigub höövlitera või toorik aga vastupidises suunas. Pingid on oma konstruktsioonilt sellised, et tühikäigu kiirused on töökäigu kiirustest suuremad.
Elektrihöövel

Elektrihöövel on elektrilise ajamiga pöörlevate nugadega käsihöövelmasin.
Viil (tööriist)

Viil on mitmelõikuriline lõikeriist materjali pinnalt õhukeste kihtide eemaldamiseks. Hammastus ehk viiliraie (viiliraid) koosneb mitmest väikeste teravate lõikurite reast.
Viilid võivad olla peene või jämeda hammastusega; tavaliselt eristatakse vähemalt nelja jämedusastet. Hammastuselt jagunevad viilid lihtraidega, ristraidega ja kaarraidega viilideks. Jämetöötluseks kasutatakse eriti suurte ja harvade hammastega (raspliraidega) rasplit.
Viili ristlõike kuju võib olla lame, poolümar, ümar, kolmnurkne, nelinurkne või keerukam. Viilid valmistatakse tavaliselt tööriistaterasest ning nende hambad on karastatud.
Täpsemaks tööks on väikesed nõelviilid. Väikeste keeruka kujuga esemete kujundamisel kasutatakse ka viilimispinke.
Kõvade materjalide töötlemiseks ja tööriistade teritamiseks kasutatakse teemantviile.
Sõrme- ja varbaküünte hooldamisel kasutatakse küüneviili.
2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Eurovisiooni lauluvõistlus 2000 oli 45. Eurovisiooni lauluvõistlus, mis toimus 13. mail 2000 Globenis Stockholmis. 
Lauluvõistluse õhtujuhid olid Rootsi saatejuhid Kattis Ahlström ja Anders Lundin. 
Võitjateks kuulutati duett Olsen Brothers, kes esindas Taanit lauluga "Fly on the Wings of Love". 
Taanit ei peetud enne võistlust suureks favoriidiks, mistõttu nende võit oli pigem üllatus. Kõigis kihlveotabeleis ja Globenis toimunud hääletusel troonis esikohal hoopis Eesti ja Eda-Ines Etti lauluga "Once in a Lifetime", keda arvati võistlust võitvat. 
13 000 vaatajat mahutav Globen Arena oli 2000. aastal suurim saal, kus lauluvõistlust oli läbi viidud. Esimest korda ajaloos anti välja ametlik CD kõigi osalenud lauludega.
Läti ansambel Brainstorm debüteeris riiki lauluga "My Star". Holland aga oli sunnitud teleülekande katkestama seoses riigis asuva ilutulestikutehase plahvatusega, milles hukkus paarkümmend inimest.
Turteltuvi

Turteltuvi ("Streptopelia turtur") on tuvilaste sugukonda turteltuvi perekonda kuuluv lind.
Turteltuvi nimi tuleneb linnu järjest korratavast uinutavas laadis hüüust "turrrturrr...", mis kõlab aprilli lõpust augustini välja. Lind painutab häälitsedes pead ja puhevil kaela ning teeb seejuures kergelt noogutavaid liigutusi. Esitlusi võib kuulda varahommikuti, pärastlõunal ja ka keskpäeva paiku. Selle põhiülesanne on emaslindude peibutamine. Eesti keelde on sõna laenatud keskalamsaksa keelest (&lt; "turteldūve").
Turteltuvid on vägagi territoriaalsed ja kui tarvis, võivad nad võidelda juba olemasoleva eest. Viimast väldivad nad oma mängulennuga, mis põhineb teiste liikide eeskujudel. Lind tõuseb teravnurga all lendu, teeb mõne tiivaplaksu, jõuab umbes 20 m kõrgusele, seisatab seal ja keerleb allapoole, laiutades oma saba, nii et selle valge ääris paistab kaugele, ja sageli laugleb kohe lõputiirule. Need mängulennud moodustavad vahel ka osa lembemängust, kuid siis on lendu tõustes tiivalöögid innukamad ja kiiremad.
Pesa ehitavad nad madalasse põõsasse või heki sisse ja see on tuvidele iseloomulik hõre oksalasu. Kuid kui turteltuvil on olnud pesitsemise ajal ebameeldivaid kogemusi, võib ta oma pesa ehitada mõne teise linnu rajatise peale. Emaslind muneb tavaliselt kaks muna ja poegi toidetakse, nagu tuvidel kombeks, pugust saadava tuvipiimaga. Tuvide puhul erakordse nähtusena järgneb pärast kurnaga lõpulejõudmist bioloogiliselt pealesurutud sigimispaus, mis lükkab uue pesitsemise edasi ja laseb lindudel vahepeal kosuda.
Turteltuvi juures on muudki tuvidele ebatavalist. Näiteks on nad ainsad rändtuvid Euroopas – septembris lendavad nad Aafrikasse ja naasevad sealt aprillis. Need linnud rändavad päeviti laial rindel ja tavaliselt suurel arvul: ainsa päeva vältel on loendatud Maltalt üle rändamas umbes 20 000 lindu.
Turteltuvi on meil ainus tuvi, kes hoidub täisehitatud aladest. Ta on üsna tavaline lind hõredates metsaservades või hekkides ning eriti armastavad nad sooje päikeseküllaseid ja turvalisi paiku.
Eestis hinnatakse turteltuvi pesitsusaegset arvukust 1000–3000 paarile.
2017. aastal on ta Eesti aasta lind.
Rahvusvaheline Looduskaitseliit (IUCN) loeb turteltuvi ohualtiks liigiks. Liigi arvukus on Euroopas märgataval vähenenud, eriti tugevalt on vähenenud Venemaa ja Kesk-Aasia populatsioonid. Turteltuvi arvukuse vähenemise põhjuseks on muu hulgas pesa rajamiseks sobilike elupaikade vähenemine ning jaht rändeteel ja talvitusaladel.
Lagos

Lagos (joruba Èkó) on linn Nigeerias Lagose osariigis. Asub Atlandi ookeani rannikul Lagose laguuni ääres.
See on üks Aafrika suuremaid linnu, 2014. aasta seisuga oli seal 15 118 780 elanikku. 
Lagos oli Lagose koloonia halduskeskus 1861–1906, Lõuna-Nigeeria koloonia ja protektoraadi halduskeskus 1906–1914 ning Nigeeria protektoraadi halduskeskus 1914–1960. Nigeeria iseseisvudes 1960. aastal sai linnast riigi pealinn, kuid 1991. aasta detsembris viidi see üle Abujasse. Lagos oli ka Lagose osariigi pealinn alates selle loomisest 1967. aastal, kuid see viidi üle Ikejasse juba 1976. aastal.
Lagos on riigi äri- ja tööstuskeskus.
Lagos ei moodusta terviklikku haldusüksust, küll aga hõlmab see mitut kohaliku omavalitsuse üksust. Linnasüdame moodustavad Lagos Island, Lagos Mainland ja Eti-Osa.
Akwa Ibomi osariik

Akwa Ibomi osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas. 
Jaguneb 31 omavalitsusalaks: Abak, Eastern Obolo, Eket, Esit-Eket, Essien-Udim, Etim-Ekpo, Etinan, Ibeno, Ibesikpo-Asutan, Ibiono-Ibom, Ika, Ikono, Ikot-Abasi, Ikot-Ekpene, Ini, Itu, Mbo, Mpkat-Enin, Nsit-Atai, Nsit-Ibom, Nsit-Ubuim, Obot-Akara, Okobo, Onna, Oron, Oruk-Anam, Udung-Uko, Ukanafun, Uruan, Urue-Offong-Oruko ja Uyo.
Osariik on nafta- ja maagaasi tootmise keskus.
Elanikud on valdavalt kristlased, vähem on animiste.
Abakaliki

Abakaliki on linn Nigeeria kaguosas Enugust umbes 40 km idas, Ebonyi osariigi pealinn. Varasemas haldusjaotuses kuulus ta Enugu osariiki.
Linnaelanikud on peamiselt ibod.
Abakaliki on riisi, jamsi, manioki ja palmiõliga kauplemise keskus.
Kohalikku lupja kasutatakse tsemendi tootmiseks.
Linnas on 1996. aastal asutatud Abakaliki ülikool.
Muusa (Laura Põldvere)

"Muusa" on Laura 2007. aastal välja antud debüütalbum. 
"Muusa" plaadiesitluskontserdid toimusid 24. oktoobril 2007 Tallinnas klubis Bonny &amp; Clyde, 25. oktoobril Pärnus klubis Mirage ja 26. oktoobril Tartus Atlantises
Eesti Muusikaauhindadel 2008 sai "Muusa" aasta albumi auhinna.
Ajalugu.
Plaadi kujundus on lihtne: lumivalge ümbris, käsitsikirjas sise- ja välistekstid. Tavalist vahevoldikut pole, seda asendab sisetaskus valik fotosid Laura Põldverest.
Album osutus interneti muusikapoes Muusika24 suurima läbimüügiga MP3-albumiks.
6. detsembril 2007 jõudis teleekraanidele režissöör Kaimar Kuke lavastatud video laulust "Muusa".
Egbad

Egbad ("Egba") on jorubate subetnos. 
Nad elavad Nigeeria lääneosas. Paljud egbad elavad Oguni osariigi pealinnas Abeokutas. 
Ajalugu.
Egbad kuulusid algselt Oyo kuningriiki. Kui Oyo riik 19. sajandi esimesel poolel kokku varises, said egbad iseseisvaks. 
Egbad pidasid edukaid hõimusõdasid Dahomee kuningriigiga. Nende edu põhines osalt sellel, et nad varjusid Olumo kaljusse, mille juurde nad rajasid Abeokuta ('kalju all') linna. 
Egbad jagunevad akedeks (Ake), ovudeks (Owu), okeonadeks (Okeona), gbaguradeks (Gbagura) ja ibaradeks (Ibara). Igal rühmal on oma kuningas. Koloniaalvõimu ajal määrasid britid Ake "alake" (Ake kuninga) ülemvalitsejaks. Seetõttu kutsutakse teda nüüd sageli Egbamaa alakeks. Mainitud rühmade kuningate tiitlid on Egbamaa "alake", Owu "olowu", Gbagura "agura", Okeona "oshinle" ja Ibara "olubara".
William John Campbell

William John Campbell (sündinud Nigeerias) oli Sierra Leone poliitik, Freetowni linnapea. 
Tema ema oli egba Sarah Campbell ja isa oli ife John Campbell.
Tema vend John William Campbell oli Freetownis Connaughti haigla taimetark. 
Campbellide perekonnal oli Freetownis Fourah Bay tänava ääres suur maatükk, mida hüüti "Fire burn" ('tule põletatud'), sest see oli nii suur. 
William John Campbell on maetud Freetowni Race Course'i kalmistule.
1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Eurovisiooni lauluvõistlus 1999 oli 44. Eurovisiooni lauluvõistlus, mis toimus 29. mail 1999 Iisraelis Jeruusalemma Rahvusvahelises Konverentsikeskuses. Samas paigas toimus lauluvõistlus ka 1979. aastal. Õhtut juhtisid Yig'al Ravid, Dafna Dekel ja Sigal Shaẖmon. See oli lauluvõistluse ajaloos teine kord, mil võistlus toimus väljaspool Euroopat (s.t varem 1979. aastal samuti Jeruusalemmas). 
1999. aastal muutus ka tähtis punkt reeglites. Nimelt ei olnud riigid kohustatud saatma võistlusele riigikeelset laulu. Lisaks sellele otsustati, et Prantsusmaa, Saksamaa, Ühendkuningriik ja Hispaania, kes maksavad Euroopa Ringhäälingute Liidule kõige suuremaid summasid, saavad automaatse õiguse osaleda igal aastal. 1999. aastal otsustas Iisraeli rahvusringhääling ka mitte kasutada orkestrit.
Muidu üle 3000 inimesele ehitatud Usshishkini saal mahutas võistluse ajal paar tuhat inimest, kuna telesaate jaoks ehitatud lava võttis enda alla märkimisväärse osa istekohti. See oli nii saali suuruse kui ka publiku hulga poolest viimaste aegade üks väiksemaid Eurovisiooni lauluvõistlusi (ja on selleks jäänudki). Lavakujunduse keskne element oli päike, mille kiired vahetasid värvi ja asendit. Punktid loeti kokku kõrgemale rõdule paigaldatud suure ekraani ees. Eesti televaatajate hääled edastas Mart Sander.
Lauluvõistluse võitis üheks favoriidiks peetud Rootsi laulja Charlotte Nilsson, kes esitas laulu "Take Me to Your Heaven". Seniste osalemiskordade kõrgeima tulemuse, teise koha, saavutas Island. Suurfavoriidiks peetud Küpros aga teenis kõigest 2 punkti ning jäi eelviimaseks. Salvestatud taustavokaali kasutanud Horvaatialt eemaldati hiljem karistuseks 1/3 kogutud punktisummast, kuna kõik lauluhääled peavad Eurovisioonil kõlama elavas esituses. 
Õhtu lõpuosas andis võitjatele auhinna üle eelmise aasta võitja Dana International (kes komistas ning kukkus laval nii saalipubliku kui ka miljonite televaatajate silme all selili). Pärast võidulaulu kordusesitust esitasid kõik võistlejad ühislauluna 1979. aasta võiduloo "Halleluuja", et avaldada toetust Kosovo kriisis kannatanutele.
Alexander Friedrich

Alexander Friedrich Wilhelm Albrecht Georg (25. jaanuar 1863 Kopenhaagen – 26. märts 1945) oli Hessen-Kasseli maakrahv 14. oktoobrist 1888 kuni 15. märtsini 1925, mil ta tiitlist loobus.
Tema vanemad olid Hessen-Kasseli maakrahv Friedrich Karl Georg Adolf ja Preisimaa printsess Marie Anne Friederike.
Jaak Reichmann

Jaak Reichmann (28. mai 1874 Tarvastu vald, Viljandimaa – 1. mai 1945 Tallinna vangla) oli eesti kohtunik ja poliitik, alates 13. novembrist 1918 Kohtukoja esimees.
Ušguli

Ušguli (gruusia უშგული) on osaliselt UNESCO kaitse all olev algupärane kogukond Gruusias Ülem-Svanethis (Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas Mestia rajoonis).
Ušguli asub Kaukasuse ühe kõrgeima tipu Šhara jalamil. Seal elab ligi 70 perekonda (umbes 200 inimest), nende jaoks on olemas ka väike kool. Kuus kuud aastas katab piirkonda lumi, mis sageli katkestab piirkonna ainsa ühenduse välismaailmaga: maantee Mestiasse. Külasid iseloomustavad rohked Svanethile ainuomased kaitsetornid. Kaitsetornidega miljöö kaitsmiseks on osa hoonestust võetud UNESCO maailmapärandi nimekirja. 
Ušguli koosneb 5 külast:
Piirkonna kõrgusvahemik on 2086–2200 meetrit. Euroopas ei asu ükski küla nii kõrgel.
Kõrgeim, Žibiani küla on korrapärase edela–kirdesuunalise planeeringuga. Külast kirdesse jääval künkal asub Lamaria kiriku ansambel, mis pärineb 12. sajandist. Lamaria kiriku seinamaalingud on suurepäraseks näiteks Gruusia renessansiaja maalikunstist.
Pärimuse kohaselt oli Murkmeli küla kohal kõrgemal järsakul paistvais varemeis legendaarse Gruusiat 11. ja 12. sajandi vahetusel valitsenud kuninganna Tamari suveresidents, Tšažaši küla kõrval asuval künkal asuvais varemeis aga tema talveresidents.
1987. aasta veebruaris põhjustas mitu nädalat katkematult kestnud lumesadu Svanethis katastroofiliste tagajärgedega lumelaviinide laine, mille tulemusena hävisid külade uuemad ehitised ja hukkus suur hulk elanikke. Üksnes enamus ajaloolistest tornidest ja tugevamad hooned jäid püsti. Laiema üldsuse eest varjutas selle katastroofi aasta varem toimunud Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimine. Tänaseni on Murkmeli küla valdavalt varemeis. Kunagisest 45 perekonnast elab seal vaid mõni üksik.
Duarte Pio, Bragança hertsog

Duarte Pio de Bragança (sündinud 15. mail 1945 Šveitsis Bernis) on Portugali kuningliku perekonna pea (kuningliku nimega Duarte III) ja 24. Bragança hertsog alates 24. novembrist 1976.
1910. aastal sai Portugali kuningriigist pärast sõjaväelist riigipööret vabariik. Viimane kuningas Manoel II põgenes Londonisse eksiili, tema isa ja vend tapeti.
Dom Duarte Pio de Braganca on õppinud sõjaväelises kolledžis ning lõpetanud Lissaboni tehnikaülikooli agronoomiainstituudi. 
Kuigi Portugal on alates 1910. aastast vabariik, kannab rahvas südames Bragança hertsogit kui oma ajaloo elavat esindajat. Dom Duarte Pio päris hertsogkonna ja nõudeõiguse Portugali troonile 1976. aastal, kui tema isa suri. Tema vanaisa Dom Miguel on ka Belgia kuninga, Luksemburgi suurhertsogi ja Liechtensteini printsi vanaisa. Tema vanavanaisa kaudu on tal tugevad sugulussidemed ka teiste kuninglike peredega Euroopas. 
1950. aastal tühistas Portugali president seaduse, mille alusel kuninglik perekond oli riigist välja saadetud ning hertsog ja tema perekond said pöörduda tagasi kodumaale. (Kreeka valitsus näiteks keelab endiselt kunagiste kuningakodade pärijaid riiki lubamast.)
Portugali sõja ajal Aafrikas teenis Dom Duarte Angolas õhujõudude leitnandina, olles helikopteri piloot 1967–1971.
1995. aastal abiellus ta Portugali ettevõtja Dona Isabel de Herédiaga, tseremoonia oli riikliku tähtsusega sündmus ja toimus Lissabonis Jeronimose kloostris. Kohal olid enamiku Euroopa kuningakodade esindajad, riigi president ja peaminister oma kabinetiga, diplomaatiline korpus. Abielupaaril on kolm last, pere elab Lissaboni lähedal Sintras.
Eurovisiooni tantsuvõistlus

Eurovisiooni tantsuvõistlus oli rahvusvaheline võistlustantsuvõistlus, mida korraldas Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU). 
Esimene tantsuvõistlus toimus 1. septembril 2007 Londonis. Võitis Soome. 
2009. aastal pidi võistlus toimuma Aserbaidžaanis ja 2010. aastal Poolas Varssavis, kuid tühistati EBU sõnul "valdava huvipuuduse" tõttu.
Karel Rüütli

Karel Rüütli (sündinud 25. detsembril 1978 Tartus) on Eesti poliitik ja Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige. Ta on olnud XI ja XII Riigikogu liige ning Riigikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esimees.
Haridus.
Karel Rüütli lõpetas 1997. aastal Valga Gümnaasiumi ja 2004. aastal Eesti Põllumajandusülikooli metsatööstuse erialal.
Töö.
Rüütli on töötanud AS-is EcoPro projektijuhina aastatel 2002–2005 ja keskkonnaministri nõunikuna aastatel 2005–2007.
Ta oli AS Eesti Loto nõukogu liige aastatel 2003–2007, Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige aastatel 2005–2007 ja AS-i Tartu Veevärk nõukogu liige aastatel 2005–2007.
Karel Rüütli kuulub aastast 2012 Eesti Jahimeeste Seltsi juhatusse ning on Riigikogu jahimeeste toetusrühma esimees.
Rüütli on alates 2014. aastast Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige.
Ühiskondlik tegevus.
2000–2002 Eesti Põllumajandusülikooli (EPMÜ) Üliõpilasesinduse aseesimees, Valitsuse liige ja Nõukogu liige ning Eesti Linnade Liidu volikogu liige
2002 EPMÜ Üliõpilaskonna Sihtasutuse üks asutajatest
2003–2004 MTÜ Rahvaliidu Noored esimees
2008 Heino Tederi metsatalu-koolituskeskuse SA nõukogu liige
2009–2014 Eesti Gaidide Liidu ja Eesti Skautide Ühingu SA nõukogu liige
Poliitiline tegevus.
Aastatel 2001–2010 oli Karel Rüütli Eestimaa Rahvaliidu liige. Aastatel 2001–2003 oli ta MTÜ Rahvaliidu Noored esimees. Aastatel 2004–2005 oli ta Eestimaa Rahvaliidu volikogu aseesimees ning aastatel 2008–2010 juhatuse esimees. Aastatel 2005–2007 oli Karel Rüütli Tartu Linnavolikogu liige.
Alates 20. jaanuarist 2011 on Karel Rüütli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Ta on olnud XI ja XII Riigikogu liige. Ta on kuulunud Riigikogu rahanduskomisjoni ja on olnud Riigikogu jahimeeste toetusrühma liige.
19. märtsil 2016 valiti Karel Rüütli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna Harjumaa piirkonna aseesimeheks.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Merilyn Rüütli. Peres kasvavad pojad Karl Erik ja Hans Robert ning tütar Roosi Karolina.