tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Boheemlane

Boheemlane, ka boheem, on loomingulise ja/või intellektuaalse kalduvusega haritlane, kes elab ja käitub väljaspool konventsionaalse käitumise kriteeriume.
Mõiste varasem tähendus.
Sõna "boheemlane" on tulnud prantsuskeelsest sõnast, mis tähendas mustlast. Algul nimetati boheemlasteks vaba vaimuga rändavaid mustlashingi (eriti neid, kes olid pärit Böömimaalt (ladina "Bohemia")), autsaidereid, kes olid eraldunud konventsionaalsest ühiskonnast ja keda selle vastuvõtmatus nende suhtes üldse ei häirinud. Böömimaal võis tol ajal elada ja töötada odavalt ning käituda ebakonventsionaalselt, mis oli viljakas pinnas uute eluviiside vohamiseks. See oli "vabade hingede" kollektiiv väljaspool ühiskonda. 
Mõiste tänapäevane tähendus.
Tänapäeval kasutatakse seda nimetust eeskätt kunstiga tegelevate või lihtsalt loominguliste inimeste kohta. Tavaarusaamades on selline inimene muretu ja ebakorrapärase eluviisiga, üldjuhul iseloomustabki teda paindlikkus, muretus, innovaatilisus ja romantika. Eesti õigekeelsussõnaraamatus on boheemlane defineeritud kui "korrapäratu, muretu eluviisiga haritlane". Võõrsõnade leksikon täpsustab, et boheemlane on "ebakorrapärase, muretu eluviisiga inimene (eriti nn vabade elukutsete esindajate – näitlejate, kirjanike, kunstnike hulgast)".
Boheemlasstiil.
Boheemlaslik välimus vihjab mugavale riietusstiilile näiteks kampsuni, salli ja baretiga. 
Boheemlasstiil jagatakse viide suuremasse rühma: "nouveau-", mustlas-, biitnike, zen- (hipi-) ja dändistiil. 
Boheemluse manifesti on raske luua, kuna tänapäeva boheemlasi ei saa klassifitseerida. Erinevad boheemlaskultuurid segunevad individuaalse suva järgi.
Rahvusvaheline Valuutafond

Rahvusvaheline Valuutafond (inglise keeles "International Monetary Fund", lühendina IMF) on rahvusvahelise rahasüsteemi stabiilsuse tagamisega tegelev organisatsioon, mille loomises lepiti kokku 1944. IMF loodi 1945. aastal Bretton Woodsis toimunud rahvusvahelisel rahanduskonverentsil.
Kuni 1970. aastateni oli esiplaanil rahvusvahelise kullastandardi säilitamine. Praegu on Valuutafondi prioriteetideks jätkusuutlik ja stabiilne majanduskasv ning finantskriiside ärahoidmine. Valuutafondil on kokku 191 liikmesriiki. Eesti liitus fondiga 26. mail 1992.
Rahvusvahelise Valuutafondi peamiste tegevusvaldkondadeks on majanduspoliitika seire, finantsabi ja tehniline abi:
Eesti osalus Rahvusvahelises Valuutafondis.
IMF kõrgemas otsustusorganis aktsionäride nõukogus esindavad Eestit Eesti Panga president ja tema asendusliikmena rahandusministeeriumi kantsler. 
IMF regulaarses tegevuses osaleb Eesti Põhja- ja Baltimaade valijaskonna kaudu. Sellesse valijaskonda kuuluvad lisaks Eestile veel Island, Leedu, Läti, Norra, Rootsi, Soome ja Taani. Eesti riigi majanduspoliitilisi seisukohti IMF juhatuses esindab nimetatud kaheksa riigi poolt määratud direktor. 2004–2005 on valijaskonna riikide 'eesistuja' Norra, mis senise töökorralduse järgi tähendab nii direktori ametikohta direktorite nõukogus kui ka peakoordinaatori rolli valijaskonna ühisseisukohtade formuleerimisel. Valijaskonna direktori kontoris Washingtonis on ametis ka asedirektor ja nõunikud, kelle läbi on Washingtonis esindatud kõik valijaskonna riigid.
IMF liikmesriigina on Eesti Fondiga kuuel korral taasiseseisvumisjärgsete majandusreformide läbiviimise toetamiseks sõlminud tugilaenulepingu, alates 1995. aastast ei ole laenu tegelikult kasutatud. Laenulepingu sõlmimise eelselt koostati sel puhul iga kord Vabariigi Valitsuse ja Eesti Panga konkreetne majandusprogramm, kus formuleeriti programmiperioodi põhieesmärgid ning nende saavutamiseks vajalikud vahendid. IMF-iga sõlmitud laenulepingutega kaasnenud valitsuse ja Eesti Panga majandusprogrammides on kõige konkreetsemalt olnud formuleeritud taasiseseisvunud Eesti majanduspoliitilised suunad ja vahendid seatavate eesmärkide saavutamiseks. 
IMFi ametlik hoiuraamatukogu Eestis on Eesti Rahvusraamatukogu.
Inglismaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Inglismaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Jalgpalli sünnimaa Inglismaa siiani säravaim moment oli 1966. aastast, mil inglastel õnnestus oma kodumaa pinnal peetud MM-i finaalis alistada tollane Lääne-Saksamaa koondis tulemusega 4:2 ja võita ihaldatud auhind. 11. korda finaalturniiril osalev Inglismaa edestas valiksarjas oma pidevat rivaali Saksamaad, võites alagrupis esikohta otsustavas kohtumises sakslasi võõrsil koguni 5:1.
Itaalia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Itaalia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Kolmekordne maailmameister Itaalia erilisi raskusi teel finaalturniirile ei kogenud, tulles kaotusteta läbitud valiksarjas Rumeenia ees oma alagrupi võitjaks. 
Peatreener.
Giovanni Trapattoni 
Vaata ka.
Itaalia jalgpallikoondis
&lt;br&gt;2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Shaţţ al-‘Arab

Shaţţ al-‘Arab on jõgi Aasias Iraagis. 
Algab Eufrati ja Tigrise ühinedes. Voolab kagu suunas, suubub Pärsia lahte. Suures osas mõjutavad jõe veetaset mere tõus ja mõõn.
Ülesvoolu ehitatud tammid on vähendanud magevee hulka jões ja jõeveega segunev soolane merevesi põhjustab jõeäärsetes piirkondades keskkonnarobleeme. Samuti reostavad jõevett vesikonna tööstusettevõtted, märkimisväärselt näiteks Iraanis, Ābādānis paiknev naftarafineerimistehas.
1321

1321. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad - 1320. aastad - 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad
Aastad: 1316 1317 1318 1319 1320 - 1321 - 1322 1323 1324 1325 1326
Jaapani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Jaapani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Üks MM-i korraldajatest Jaapan osales finaalturniiril üldse alles teist korda, debüteerides maailma eliitmeeskondade seas neli aastat tagasi Prantsusmaal. Tollal kõik oma kolm alagrupikohtumist kaotanud ja vaid ühe värava löönud Jaapan üritas koduseinte toetusel näidata kahtlemata paremat esitust, mis ka õnnestus. Omas alagrupis saadi esikoht ja jõuti kaheksandikfinaali, kus kohtuti Türgiga ja jäädi alla 0:1.
Jaapani jalgpallikoondis

Jaapani jalgpallikoondis on Jaapani rahvuskoondis jalgpallis.
Mängijad.
"Detsember 2019 seisuga"
Bastille

Bastille oli 14.–18. sajandil kindlusehitiste kompleks (fort) Pariisis.
Fort ehitati 14. sajandil Saja-aastase sõja tarbeks, kaitsmaks linnast piki Antoniuse tänavat (Rue Saint-Antoine) välja viivat Antoniuse väravat. Alates 16. sajandist kasutati fordi pea-ehitist poliitiliste vangide kinnipidamiskohana.
14. juulil 1789 vallutas (ja hiljem lammutas) rahvas Bastille (kus sel ajal peeti kinni seitset kriminaalkurjategijat ja vaimuhaiget) kui despootia sümboli. Seda sündmust loetakse enamasti Prantsuse revolutsiooni alguseks ja 14. juulit tähistatakse Prantsusmaal rahvuspühana.
Tänapäeval asub fordi kohal Bastille väljak ("Place de la Bastille"). Fordi põhiehitise kontuur on tähistatud tänavasillutises eri värvi sillutiskividega.
Ühe torni, Vabaduse torni (Tour de la Libertè) jäänused kaevati 19. sajandi lõpul ühe kortermaja ehitamise käigus välja ja laoti uuesti üles pool kilomeetrit edela poole Seine'i äärde ühte parki. Bastille metroojaamas on maa all eksponeeritud fordi ühe vallikraavi kontreskarpmüüri.
Paus (noodikiri)

Paus ("pausis" kreeka keeles "katkestus") on muusika noodikirjas heli puudumist tähistav märk. 
Mitmehäälses muusikas võib paus esineda ka üksikutes häältes. 
Generaalpaus tähistab üheaegset vaikust kõigis häältes.
Noodikirjas on kasutusel erinevate vältustega pausimärgid: täispaus (1), poolpaus (1/2), veerandpaus (1/4), kaheksandikpaus (1/8), kuueteistkümnendikpaus (1/16), kolmekümnekahendikpaus (1/32) jne.
Pausi järel asuv punkt liidab pausi vältusele poole, kaks punkti poole pluss veerandi, kolm punkti poole pluss veerandi pluss kaheksandiku tema algsest vältusest jne.
Noodikirjas on pausi vastandiks noot.
Eksport

Eksport on riigi omatoodangu ja välismaalt sisse toodud kaupade väljavedu teise riiki. See hõlmab ka kaupade ajutist väljavedu nende töötlemiseks välisriigis.
Mõiste ajalugu.
Mõistet "eksport" hakati kasutama 15. sajandil. Sõna on tulnud ladinakeelsest sõnast "exportare" 'ära viima'. Sõna selle tänapäevases tähenduses võeti kasutusele 17. sajandil.
Mida eksport kaasa toob.
Kuna eksportimisega müüakse tooteid koduturust väljapoole, siis tavaliselt tähendab eksport ka:
Ekspordi liigid.
Tänapäeval eristatakse kahte eksportimismeetodit: otsest ja kaudset eksporti. Tihti kasutavad firmad oma kaupade ekspordil mõlemat meetodit.
Otsene eksport.
Otsese ekspordi korral täidab kaubapakkuja või tema esindaja kõiki turunduse ja väljaveodokumentidega seotud ülesandeid. Seega korraldab otsest eksporti sihtriigi agent, turustaja või firma esindus.
Otsese ekspordi erinevused kaudsest ekspordist:
Otsese ekspordi eelised kaudse ekspordi ees:
Üldiselt leitakse, et suurematele turgudele on kasulikum ise eksportida, kuna õige juhtimisega kaetakse ekspordiosakonna loomise ja tegutsemise kulud ning saadakse tulu. Kui tulevasi tarbijaid on lihtne määratleda ning nendeni jõuda, siis peaks otsene eksport olema edukas. Otsese eksportimise nõrgaks küljeks on tunduvalt suurem risk, kuna kõik kulud ja kogu vastutus on tootja kanda.
Kaudne eksport.
Ettevõte on kaudseks eksportijaks, kui tema toodangut müüakse välisturul kodumaiste vahendajate kaudu. Tootja on ekspordis passiivne osaline, kogu eksporttöö teeb ära vahendaja. Tootja ülesanne on toodangu valmistamine ja selle kättetoimetamine vahendaja organisatsioonile. Sel juhul ei pea tootja ise rahvusvahelise turundusega tegelema. 
Kaudsel eksportimisel tehakse koostööd kodumaiste ekspordivahendajatega: tooraaine väljaveo firmad, välismaised agendid, ekspordikorraldusfirmad.
Kaudse ekspordi eelised otsese ekspordi ees:
Kaudse eksportimise puudused:
Enamasti eksporditakse kodumaise ekspordifirma abil kaugemale turule, mida hästi ei tunta või kuhu ise minna ei soovita.
Suurimad ekspordiriigid.
Maailma esikümme: suurima ekspordiga riigid aastal 2012
 
Eksport Eestis.
Aastal 2012 kasvas Eestis kaupade ja teenuste eksport võrreldes eelnenud aastaga 7,7%. Ekspordi kogumaht oli 15,7 miljardit eurot. Kaupade eksport kasvas 4,5% ja kaupu eksporditi 12,6 miljardi euro eest. Võrreldes aastaga 2011 kasvas põllumajandussaaduste ja toidukaupade eksport 14,5%. Lisaks kasvas keemia ning keemiatoodete väljavedu 14,5% ning plasti- ja kummitoodete eksport 9,9%. Enim ehk 9,1% vähenes mineraaltoodete väljavedu. 29% koguekspordist moodustasid masinad ja seadmed, 15% mineraalsed tooted ning 9% põllumajandussaadused ja toidukaubad. Täheldatud on suure lisandväärtusega sektorite, nagu masinate ja seadmete ning keemiatoodete suuremat konkurentsivõimet. Eesti ekspordi osatähtsus maailma kaubanduses on viimastel aastatel jäänud 0,08% ja 0,09% kanti. Aastaks 2015 on Eesti eesmärk suurendada ekspordi osatähtsust maailmas 0,1%-ni ja aastaks 2020 0,11%-ni.
Partii (muusika)

Partii, varem ka hääl, on ansambli-, koori- või orkestrimuusikas ühe laulja või lauljate rühma (häälerühma), ühe muusikainstrumendi või instrumentide rühma poolt esitatav muusikaline materjal või selle väljakirjutus. 
Kõigi partiide kirjapandud kogumit nimetatakse partituuriks.
Välislingid.
Partifi. Veebipõhine tasuta tööriist .pdf-formaadis partituurist partiide genereerimiseks
Raimond Kolk

Raimond Kolk (8. veebruar 1924 Saru vald, Võrumaa – 3. november 1992 Stockholm) oli eesti luuletaja ja proosakirjanik.
Elulugu.
Raimond Kolk sündis Võrumaal vallasekretäri pojana. Ta lõpetas 1943. aastal Tartu Õpetajate Seminari. 14. jaanuaril 1944 põgenes Soome, kust siirdus Rootsi. Õppis Stockholmi Ülikoolis aastatel 1958–1963, kus omandas kõrghariduse riigiteaduse, rahvamajanduse ja statistika alal. Töötas Rootsi Põllutööministeeriumis ametnikuna.
Kolk kuulus vabatahtlikuna Soome armee jalaväerügementi JR 200.
Raimond Kolk kuulus kirjandusrühmitusse "Tuulisui" ja Eesti Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei Välismaise Koondise juhatusse.
Tuulisui

Tuulisui oli kirjandus- ja kunstirühmitus, mis asutati Tartus 1940. aasta sügisel Kalju Lepiku ja Enn Kera algatusel. 1945. aastal jätkas rühmitus tegevust Stockholmis paguluses.
Rühmituse manifestis, mis ilmus 1945. aastal koguteoses "Kisendad, kodumaa!", nõuti kirjanduselt ja kunstilt rahvuslikkust, kunstikavatsuslikkust, realismi ja üldinimlike väärtuste kaitsmist.
Paguluses kuulusid rühmitusse Raimond Kolk, Kalju Lepik, Ilmar Talve. Rühmitusega olid lähedalt seotud Karl Ristikivi, Ilmar Laaban, Arvo Mägi.
1946. aastal ilmus rühmituse koguteos "Homse nimel". Seejärel hakkas rühmitus välja andma ajakirja Sõna. Sõna väljaandmine lõpetati kokkuleppel trükitud kultuuriajakirja Tulimuld kasuks.
Prostituut

Prostituut on seksitöötaja, prostitutsiooniga tegelev isik ehk prostitueerija, seksiteenuste osutaja ja osutaja. 
Mõiste.
1970. aastate lõpust on hakatud soovitama ametlikult registreeritud teenuseosutaja kohta terminit "seksitöötaja", mis hõlmab ka erootilisi tantsijaid, pornonäitlejaid jmt. Halvustavaid nimetusi: lits, lirva, libu, lõbutüdruk, lõbunaine, hoor. Paljud neist nimetustest on slängis ja üldkeeles kasutusel ka teistes tähendustes.
Ajalugu.
Ida-Aasias olid prostituudid sageli heade kommetega ja kõrgesti austatud. Hiinas võisid nad tantsida, laulda, mängida muusikariistadel, vestelda värssides jne. Seesugune kombestik levis alates 6. sajandist ka mujale, kujundades Jaapanis "oiran"'ide ja "geiša"de, Koreas "kisaeng"iide traditsiooni jne.
Vana-Kreeka ühiskonnas olid prostituudid sõltumatud ning sageli mõjukad naised. Eraldi kihi moodustasid hetäärid. 6. sajandil eKr rajas Solon esimese lõbumaja Ateenas. 5. sajandist eKr on teada ka hinnad: üks obool ehk kuuendik drahmi, mis oli umbes lihttöötaja päevapalk. Vana-Roomas oli sarnane prostituutide süsteem nagu Kreekaski. Impeeriumi laienedes arenes välismaalt toodud orjade kasutamine prostituutidena.
Kristluse leviku tõttu hakati takistama prostituutide tegevust, kuna kristluses on inimese keha Kristuse ihu.
17.–18. sajandi Euroopas arenes välja kurtisaanide staatus. Algselt oli kurtisaan (prantsuse keeles "courtisane") feodaalse valitseja õuedaam või lemmik, kuid õige pea hakkas see mõiste tähendama kõrgemasse seltskonda kuuluvat ja mõjukat prostituuti. 
Tegevusvormid.
Prostituudid võivad töötada mitut tüüpi lõbumajades või iseseisvalt (st ametlikult registreeritud teenuseosutajana). Riigiti on nende tegevus reguleeritud erinevalt.
Inimõigused.
Prostituutide õiguste kaitsmisega tegelevad mitmed organisatsioonid. 2003. aastast tähistatakse 17. detsembrit seksitöötajate vastu suunatud vägivalla lõpetamise päevana. "Punane vihmavari" on seksitöötajate õiguste kaitse sümbol Euroopas. Amnesty International võttis 2015. aastal seksitöötajate õigused kaitse alla inimõigustena.
Rootsi jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Rootsi jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Rootsi jõudis kümnendat korda jalgpalli MM-finaalturniirile, tulles valikturniiril kaotusekibedust tundmata Türgi ees oma alagrupi võitjaks. Rootslastel oli seejuures kahtlemata ka tublisti loosiõnne, mis võimaldas neil valiksarjas vältida Euroopa tippmeeskondi.
Kaitsjad.
 
Peatreener.
Lars Lagerbäck ja Tommy Söderberg
Lõuna-Korea jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Lõuna-Korea jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
MM-i ühe korraldajana valiksarjast vabastatud Lõuna-Korea osaleb finaalturniiril 
juba kuuendat korda (sealhulgas viiendat korda järjest) ja koduseinte toetusel esineva meeskonna ootused olid mõistagi kõrgemad kui kunagi varem. Kõik varasemad viis üritust on korealastel jäänud aga vägagi mannetuks, kuna võita pole suudetud ühtegi seni peetud kohtumist.
2000 aastal koondise etteotsa asunud Hiddink oli üldse Lõuna-Korea esimene välismaalasest peatreener. Varem PSV Eindhoveni, Real Madridi ja Hollandi rahvuskoondise treenerina töötanud Hiddink tegi finaalturniiril põhipanuse kodumaal esinevatele mängijatele, jättes koosseisust välja mitu Euroopa klubides leiba teenivat pallurit. Erandiks olid vaid korealaste suurlootus, Belgia klubis RSC Anderlecht esinenud 22-aastane ründetäht Seol Ki-Hyeon ja AC Perugia klubisse kuulunud poolkaitsja Ahn Jung-Hwan.
Peatreener.
Guus Hiddink 
Vaata ka.
Lõuna-Korea jalgpallikoondis
&lt;br&gt;2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Lõuna-Korea jalgpallikoondis

Lõuna-Korea jalgpallikoondis on Lõuna-Korea rahvuskoondis jalgpallis.
Föderatsioon: Korea Football Association 
Aadress: 110-39, Kyeonji-Dong Chongro-Ku, Seoul 
President: Chung Mong-joon
Asutamisaasta: 1948
FIFA liige: 1954
Koht FIFA edetabelis:
Kõrgeim koht FIFA edetabelis: 
Koondise põhivorm: punane särk, punased püksid, punased põlvikud
Koondise varuvorm: must särk, mustad püksid, mustad põlvikud
Venemaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Venemaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Pärast kuueaastast suurturniiridelt eemalolekut naasis taas maailma jalgpalliareenile Venemaa. Ühtlasi ka Moskva Spartaki peatreeneri ametit pidanud Oleg Romantsevi käe all suutis meeskond valiksarja edukalt läbida, võites oma alagrupi Sloveenia ja Jugoslaavia ees.
Väravavahid.
 
Peatreener.
Oleg Romantsev
Mittemetallid

Mittemetallid on suure elektronegatiivsusega elemendid, mis keemilistes reaktsioonides peamiselt liidavad elektrone. 
Perioodilisustabelis asuvad need pea-alarühmades ülal paremal, nende hulgas ka vesinik, mis asub tavaliselt esimese elemendina ülal vasakul. Mittemetallide hulka kuuluvad ka väärisgaasid, kuigi need ei liida elektrone, sest nende väline elektronkiht on maksimaalselt täitunud.
Keemilistes reaktsioonides moodustavad nad teiste mittemetallidega tavaliselt kovalentse sideme, metallidega tavaliselt ioonilise sideme.
Leelismuldmetallid

Leelismuldmetallid on klassikalises mõistes metallid, mille oksiidid ("leelismullad") sarnaselt leelismetallide oksiididega annavad veega reageerides tugevaid aluseid (leeliseid) ning mille oksiidide sulamistemperatuur on sarnaselt muldmetallide oksiidide ("muldade") sulamistemperatuuriga kõrge. 
Leelismuldmetallide hulka arvati kaltsium, strontsium, baarium ning hiljem ka raadium. Et aga viimane ei ole stabiilne element, jäetakse ta mõnikord muldmetallide hulgast välja. 
Kõik leelismuldmetallid kuuluvad perioodilisussüsteemi teise rühma pea-alarühma. Peale nimetatute kuuluvad sinna ka magneesium ja berüllium, mis on elektronkatte ehituselt leelismuldmetallidega sarnased, kuid aatomite väiksema raadiuse ning kõrgema ionisatsioonipotentsiaali tõttu on nende omadused leelismuldmetallide omadest erinevad (nende hüdroksiidid ei lahustu vees ega ole leelised). Mõnikord arvatakse leelismuldmetallide hulka ka berüllium ja magneesium. Käesolevas artiklis berülliumi ja magneesiumi leelismuldmetallide hulka ei arvata, küll aga arvatakse nende hulka raadium. 
Et leelismuldmetallide aatomitel on väliskihis ainult kaks elektroni, mis asuvad tuumast kaugel, loovutavad nad need elektronid kergesti, muutudes positiivse laenguga ioonideks. Elektronide väliskihi ja eelviimase kihi ühesugusest ehitusest on tingitud kõikide leelismuldmetallide omavaheline suur sarnasus, erinevused seisnevad peamiselt suurema järjenumbriga elementide oluliselt suuremas keemilises aktiivsuses. Keemiliste omaduste poolest kuuluvad leelismuldmetallid kõige aktiivsemate metallide hulka leelismetallide järel. Nad on väga tugevad redutseerijad.
Looduses esinevad leelismuldmetallid eranditult ühenditena. Kaltsiumkarbonaat on paekivi, lubjakivi ja paljude muude looduslike kivide peakoostisaine. Loomades on kaltsium tähtis luude koostisosa. Strontsium ja baarium on palju haruldasemad kui kaltsium ja raadium on oma radioaktiivsuse tõttu veelgi haruldasem.
Kõik leelismuldmetallid moodustavad hüdroksiide, mis lahustuvad hästi vees (v.a. kaltsiumhüdroksiid, mis on vähelahustuv) ja dissotsieeruvad, eraldades hüdroksiidiioone.
Bismarck (Põhja-Dakota)

Bismarck on linn Ameerika Ühendriikides, Missouri jõe kaldal, Põhja-Dakota osariigi pealinn ja Burleigh' maakonna halduskeskus.
Linn asutati 14. mail 1872, algselt oli linna nimeks Edwinton. 1873. aastal nimetati ümber Saksamaa liidukantsler Otto von Bismarcki järgi, kui Northern Pacific Railway hakkas linna lähedal ehitama raudteed. Uue nimega loodeti linna meelitada saksa immigrante.
Elanike arv on 61 300 (2010).
Saksa

Sõna "Saksa" või "saksa" võib tähendada:
Vene

Vene (vanavene keeles "Рѹ́сь"; ladina keeles "Ruthenia", vanapõhja keeles "Garðaríki") on 9. sajandi lõpus kujunenud idaslaavi Kiievi-Vene tuumikala tähistav geograafiline nimetus, mis jäi regiooni tähistama ka pärast Kiievi-Vene killustumist. "Vene" oli selle riigi endanimi, "Kiievi-Vene" ja "Vana-Vene" aga sellele hiljem pandud nimed. Nimi "Vene" kannab tugevat riikluse traditsiooni, mis seostub esimese idaslaavi ühisriigi Kiievi-Vene pärandiga. Eesti keeles ei ole õige kasutada nime "Vene" Venemaa kohta. Seda vahet teevad ka venelased ise, kelle jaoks Vene on "Русь", kuid Venemaa "Россия".
Nime etümoloogia.
Vene ladinakeelse nime Ruteenia päritolu pole päris selge. 
Sõna "vene" päritolu kohta eesti keeles pole ühtset seisukohta. Arvatavasti tuleneb see Läänemere lõunakaldal elanud lääneslaavi hõimu venetite ehk veneetide nimest. Venetite otsesed järeltulijad tänapäeval on sorbid.
Nime kasutus ajaloos.
Julius Caesar nimetas üht Gallia hõimu "Ruteni"'ks, aga slaavlastega polnud sel hõimul pistmist. 
Esimest korda kasutati nime teadaolevalt 12. sajandil Augsburgi aastaraamatutes. See võib olla seotud traditsiooniga, mille järgi barbarite hõime nimetati mõne antiikautori mainitud nimetusega, nagu näiteks taanlasi nimetati daaklasteks ja sakslasi teutoonideks. 12. sajandi lõpuks oli nimi Ruteenia laialt levinud, sealhulgas paavsti koostatud dokumentides.
Leedu Suurvürstiriik koosnes enne Poolaga liitumist (1569) kolmest põhilisest alast: Litwa, kus elasid valgevenelased, Žemaitija, kus elasid leedulased, ja Russ või Ruteenia, kus elasid ukrainlased. Kogu vürstiriigi kultuurikeskuseks oli algul Navahrudak (Novogorodok), seejärel Vilnius.
Kiiev oli Kiievi-Vene ajal õigeusu keskus. Hiljem, kuulutades ennast Ida-Rooma keisririigi pärijaks ja jätkajaks, hakkas Moskva suurvürstiriik ennastki Veneks nimetama, et koondada Moskvasse õigeusu jõud. Vana Vene nime asemel hakkasid venelased Ukraina alasid nimetama Väike-Veneks. Sellest ajast alates nimetati ukrainlasi kuni 20. sajandini väikevenelasteks.
Poolakeelne nimi Ruś märgib pärast Lublini uniooni Rzeczpospolitas Poola Krooni maade hulka, st Poola kuningriigile kuulunud idaslaavi alasid. Praegu kuulub suurem osa neist aladest Ukraina koosseisu. Nimi hõlmas Podlaasia, Ruśi, Belzi, Volõõnia, Podilski, Bratslavi, Kiievi ja Tšernigivi vojevoodkondi. Teatud juhtudel vastab poola "Ruś"'ile eesti keeles "Vene". Näiteks on "Ruś Biała" 'valge-Vene' ja "Ruś Czarna" 'must-Vene'.
Rakendused väljaspool geograafiat.
Tartus sündinud keemik Carl Claus avastas 1844. aastal Uuralites kaevandatud plaatinamaagist ruteeniumi ja nimetas selle Venemaa Keisririigi ladinapärase nime järgi.
Siuru

Siuru oli eesti kirjandusrühmitus, mis loodi 1917. aastal. Sinna kuulusid August Gailit, kes oli ka selle rühmituse asutaja, Marie Under, Johannes Semper, Friedebert Tuglas, Artur Adson, Henrik Visnapuu. Siurulaste motoks oli „Loomise rõõm – see olgu meie ainus tõukejõud“ – Tuglas.
Siuru esimene avalik õhtu toimus 8. oktoobril 1917 Tallinnas Estonia saalis.
Aastail 1917–1919 ilmus Siuru ühisväljaannetena kolm albumit. 
1919. aastal tekkis siurulaste vahel konflikt, mille tulemusena lahkusid avalikult Marie Under ja Artur Adson. Konflikti tekitas August Gailiti 1919. aasta sügisel läbi mitme Postimehe numbri ilmunud pamflett "Sinises tualetis daam. Paradoksid luulest ja Marie Underist", kus autor pilkas poetessi peenutsevat ja ilutsevat armastusluulet, kasutades teravaid isiklikke väljendeid. Sellisest pilkavast kirjutisest oleks kergemini üle saadud, kui see oleks tulnud väljastpoolt. Kuid kuna rünnati seestpoolt, siis rikuti sellega rühma distsipliini, vaimu ja hävitati ühingu olemasolu mõte. Et viga parandada, leiti vahendaja kaudu lahendus – välja astusid August Gailit ja Henrik Visnapuu ning seejärel tulid ühingusse tagasi Under ja Adson. Nii jäi rühma neli liiget – Under, Semper, Tuglas ja Adson. Järgnes ühingu taastamine kuuele liikmele – allesjäänutega liitusid August Alle ja Johannes Barbarus. Ent see ei päästnud ühingut – lapitud ja paigatud, ei võtnud ta enam hinge sisse. Siuru kui ühing, koguteoste väljaandja ja kirjastus läks hingusele. Aeg oli muutunud, puhkenud Eesti Vabadussõda.
Siuru rühmituse teeneks peetakse seda, et nad muutsid kirjanduse populaarseks ja tõmbasid sellele üldsuse tähelepanu. Siuru oli jätkanud Noor-Eesti traditsioone, liikudes sümbolismi suunas. Loomingus oli eelistatud lüürika ja novellid.
Siurulased tähtsustasid armastusluulet ja viisid selle uuele stiilitasandile.
Paraguay jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Paraguay jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Lõuna-Ameerika väikeriik Paraguay pääses jalgpalli MM-finaalturniirile teist korda järjest. Kokku on nad osalenud viiel MM-turniiril. Neli aastat tagasi Prantsusmaal peetud turniiril mängisid paraguaylased vägagi võitluslikult ja südilt, kaotades kaheksandikfinaalis alles lisaajal hilisemale maailmameistrile Prantsusmaale. 
Peatreener.
Cesare Maldini 
Vaata ka.
Paraguay jalgpallikoondis
&lt;br&gt;2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Paraguay jalgpallikoondis

Paraguay jalgpallikoondis (Asociación Paraguayana de Fútbol) on Paraguay rahvuskoondis jalgpallis. 
2021. aastast on peatreener Guillermo Barros Schelotto. Rahvuskoondis loodi 1906. FIFA liige on koondis 1921. aastast. 
2005. aastal oli FIFA edetabelis 30. kohal, 2023. aastal 48. kohal. Kõrgeim koht FIFA edetabelis: 8. koht (juuli 2001), madalaim koht 103 (september 1995). 
Koondise põhivorm: punavalgetriibuline särk, sinised püksid, sinised põlvikud
Koondise varuvorm: valge särk, valged püksid, valged põlvikud
Taktimõõt

Taktimõõt on muusika noodikirjas takti löökideks jaotumise kirjeldus. Taktimõõdu märk on harilik murd, milles
Noodikirjas kirjutatakse taktimõõt pärast noodivõtit ja võtmemärke. 
Sagedamini kasutatavad taktimõõdud:
Kahe- ja kolmeosalised taktimõõdud (2/4, 2/2, 3/4, 3/8 jne) on lihttaktimõõdud, nelja-, viie-, kuue-, seitsme-, kaheksaosalised jne on liittaktimõõdud (koosnevad lihttaktimõõdus taktidest). 
Lihttaktimõõt.
Lihttaktimõõdud on 2- ja 3-osalised taktimõõdud, milles esineb vaid üks rõhuline osa.
‎Taktis ühendatakse noodid gruppidesse. Gruppi ühendavat joont nimetatakse sidejooneks ("beam"). Nootide grupeerimisel tuleb taktiosad üksteisest selgelt eraldada. Seega on lihttaktis gruppe sama palju, kui on taktiosasid. Erandiks on taktimõõdud 3/8, 2/8 ja 3/16, kus kõik noodid ühendatakse ühte gruppi, kui taktis ei ole ühele taktiosale vastavast vältusest pikemaid noote. 
Liittaktimõõt.
Liittaktimõõtudeks nimetatakse ühesugustest lihttaktidest moodustunud takte. Liittaktides on esimene taktiosa põhirõhuline, sellele järgnevate lihttaktide esimesed osad kõrvalrõhulised. Rõhkude arv liittaktis võrdub teda moodustavate lihttaktide arvuga.
Liittaktid jagunevad 2-, 3- ja 4-järgulisteks.
4/4 = 2/4 + 2/4
6/8 = 3/8 + 3/8
9/8 = 3/8 + 3/8 + 3/8
12/8 = 3/8 + 3/8 + 3/8 + 3/8
12/16 = 3/16 + 3/16 + 3/16 + 3/16
Vältuste grupeerimisel liittaktides tuleb lihttaktid selgelt üksteisest eraldada.
Segataktimõõt.
Segataktimõõtudeks nimetatakse niisuguseid liittakte, mis moodustuvad erinevatest lihttaktidest. Sõltuvalt lihttaktide arvust esinevad järgmised segataktid:
5/4 = (2/4 + 3/4) või (3/4 + 2/4)
5/8
7/4 = (2/4 + 2/4 +3/4) või (3/4 + 2/4 + 2/4) või (2/4 + 3/4 + 2/4)
7/8
8/8
9/8 = (2/8 + 2/8 + 2/8 + 3/8) või (2/8 + 2/8 + 3/8 + 2/8) jt.
11/8
11/4
Takti struktuuri määrab veel selgitav tähistus sulgudes pärast taktimõõtu või noodijoonestiku kohale märgitud pidekaarega ühendatud noodid, millest segatakt koosneb.
Vahelduv taktimõõt.
Vahelduv taktimõõt on heliteose vältel korrapäraselt või mittekorrapäraselt muutuv meetrum. Kui muutus meloodias ei ole korrapärane, siis märgitakse igakordne muutus takti algul uue taktimõõduga. Vahelduv meetrum on mitme erineva meetrumi järjestikune esinemine. Korrapärase vahelduva meetrumi puhul kirjutatakse heliteose algusesse kõrvuti mitu taktimõõtu.
Mehhiko jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Mehhiko jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mehhiko on osalenud 11 MM-finaalturniiril ja senise parima saavutusena finaalturniiride ajaloos on ette näidata pääs veerandfinaali, millega meeskond sai hakkama kahel (1970 ja 1986) korral kodusel pinnal toimunud turniiril. Valiksarja kesiselt alustanud ja kolme peatreeneri käe all esinenud võistkond suutis MM-i pileti lunastada alles viimases kohtumises koduväljakul saadud 3:0 võiduga Hondurase üle.
Mehhiko jalgpallikoondis

Mehhiko jalgpallikoondis on Mehhiko rahvuskoondis jalgpallis.
Mängijad.
Mehhiko jalgpallikoondis 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il.
Kuulsamad mängijad.
Rafael Márquez - Javier Hernández - Omar Bravo - Carlos Vela - Guillermo Ochoa - Oswaldo Sánchez
Alai ahelik

Alai ahelik (kirgiisi "Алай кырка тоосу" (Alaj kõrka toosu), tadžiki "қаторкӯҳи Олой" (katorkuhi Oloj)) on mäeahelik Aasias. Kulgeb Hissaari-Alai mäestiku idaosas ida-lääne sihis. Põhjanõlvad laskuvad laugelt Fergana orgu, lõunanõlvad aga järsult Alai orgu.
Kāmaśāstra

"Kamašastra" on Vana-India seksuaalelu käsiraamat või traktaat. Selle täielik tekst ei ole säilinud või (teistel andmetel) on saladuses hoitud.
Pärimuse kohaselt koostas "Kamašastra" Mahadeva (Šiva) õpilane Nandi ning see koosnes 1000 peatükist. Järgnevalt oli Auddalaka Shvetaketu lühendanud seda 500 peatükiks ning seejärel Vabhravya veel omakorda kokku võtnud seitsmeks osaks ja 150 peatükiks. Hiljem olid paljud autorid kirjutanud eraldi raamatuid Vabhravya teose erinevate osade põhjal.
Vatsyayana kasutas neid raamatuid, koostades "Kama Suutra", mis koosneb 7 osast ja 36 peatükist. Lisaks seksuaalelule käsitleb Kama Suutra India ühiskonna paljusid aspekte, andes Vana-India ühiskonnast detailse pildi.
Kama Suutra oli populaarne teos üle kogu India ning sellest on lähtunud suurel arvul teisi samateemalisi traktaate. Nende hulgas näiteks Damodargupta "Kuttanimata" (8. sajandil), Kuchumara "Kuchopanisad" (10. sajandil), Padmashrijnana "Nagarsarvasva" (10./11. sajandil), Yashodhara "Jaymangala" ja Ksemendra "Vatsyayanasutrasara" (11. sajandil), Ksemendra "Samayamatrka" ja Kokkoki "Ratirahasya" (12. sajandil), Ananta "Kamasamuha" (15. sajandil).
"Ratirahasya" pälvis suure kuulsuse ning sellest lähtus omakorda palju traktaate. Nende hulgas näiteks Jyotirishvari "Panchashayaka" (14. sajandil), Immadi Paudhadevaray "Ratiratnapradipika" (15. sajandil) and Kalyanmalla "Anangaranga" (15./16. sajandil). Nende hulgas oli "Anangaranga", kirjutatud Jaunpuri valitseja Ahmad Khan Lodi pojale Lad Khanile, kõige tuntum. Sellel põhineb 17. sajandil Vyasajanardani koostatud "Kamapravodha", mis tõlgiti 19. sajandil pärsia keelde ning hiljem inglise, urdu, prantsuse ja saksa keelde.
Bernard Kangro

Bernard Kangro (ka Bernhard; 18. september 1910 Oe küla, Võrumaa – 25. märts 1994 Lund, Rootsi) oli eesti luuletaja, proosakirjanik ja ajakirjanik.
Elulugu.
Bernard Kangro sündis Oe külas Vana-Antsla vallas Võrumaal taluomaniku Andres Kangro ja Minna (Kangro) perekonnas.
Ta õppis Kiltre algkoolis (1919–1922), Antsla kõrgemas algkoolis (1922–1924) ja Valga Poeglaste Gümnaasiumis (1924–1929). Lõpetas Tartu Ülikooli (1929–1938) eesti ja üldise kirjanduse eriala magistrikraadiga "cum laude".
Aastatel 1943–1944 töötas ta Vanemuise teatri dramaturgina. 1944. aastal põgenes ta Soome kaudu Rootsi.
Aastatel 1950–1994 töötas ta ajakirja Tulimuld toimetajana ja Eesti Kirjanike Kooperatiivi direktorina. Oli seotud ka väljaannetega Eesti sõna (1942), Puhkus ja elurõõm (1943), Kodukolle (1945) ja Stockholms-Tidningen (1946).
Bernard Kangro oli EYS Veljesto veli ning alates 1945. aastast Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige.
Looming.
Bernard Kangro luulet iseloomustab vahetu ja sümbolitaotluslik kujundikeel. Meeleoludes vahelduvad nukrameelsus irooniaga, rõõm resignatsiooniga. Tema proosas on kaks keskset teemat: külaelu murrangulistel aastatel Eestis ja Tartu.
Tähelepanu väärivad ka Kangro kirjandusloolised raamatud "Arbujad" (1981) ja "Arbujate kaasaeg" (1983).
Pseudonüümid.
Bernard Kangro kasutas pseudonüüme Antsla Pännu, Herbert Viipilt, Joonas Taavet, Josef Tsaxtinis, Kroonik, O. J., Oskar Jooniste, Taavet Valler.
Isiklikku.
Tema ja Maria Kangro tütar oli Eeva Merike Kangro-Pennar ja poeg oli Andrus Jaan Kangro.
Kaamasuutra

"Kaamasuutra" (sanskriti "Kāmasūtra") on Vana-Indias umbes 5. sajandil Vātsjājana koostatud seksuaalelu käsiraamat. Pärimuse kohaselt põhineb "Kaamasuutra" varasemal mahukamal teosel "Kaamašaastra".
"Kaamasuutra" koosneb umbes 1250 värsireast ning on jagatud 7 osaks, 36 peatükiks ja 64 lõiguks.
Autori kohta on vähe andmeid: oletatakse, et Vātsjājana on perekonnanimi; eesnimi oli kas Mallinaga või Mrillana. Samuti pole kindel Kaamasuutra koostamise aeg ega autori eluaeg; enamasti paigutatakse see 1. ja 6. sajandi vahele.
Armukunstile ja seksuaaltehnikale on "Kaamasuutras" pühendatud umbes viiendik traktaadi mahust. Ülejäänud osas kirjeldatakse üksikasjalikult "härrasmehe" eluviise, majapidamist, toitumist jpm, andes detailse ülevaate Vana-India eluolust.
"Kaamasuutra" akadeemilised tõlked inglise keelde on teinud Richard Burton (1883), Indra Sinha (1970. aastatel), Wendy Doninger ja Sudhir Kakar (2002). "Kaamasuutra" on tõlkinud sanskriti keelest eesti keelde Linnart Mäll. Tõlge ilmus osade kaupa Akadeemilise Orientaalseltsi väljaandes Sõnumitooja (1989–1991).
"Kaamasuutra" võib olla ka mitmesuguste india armukunsti kajastavate raamatute üldnimetus.
Maarahvas

Maarahvas on eestlaste varasem endanimetus, mille päritolu kohta on erinevaid hüpoteese. 
Tänapäeval kasutavad eestlaste kohta nimetust "maarahvas", eesti keele kohta "maakeel" ja Eesti kohta "Maavald" peamiselt maausulised ja taarausulised. 
Tavakeeles tähendab "maarahvas" maal ehk väljaspool linna elavaid inimesi, vastandina linnarahvale ehk linlastele.
Nimetus.
Esimesed mainimised "Aestii" kohta eestikeelses tekstis on 17. sajandist, eesti rahva suus sai nimetus üldiseks 19. sajandil seoses rahvusliku eneseteadvuse ärkamisega, sellele eelnevalt kasutasid eestlased enda kohta nimetust "maarahvas" ja nimetasid oma keelt "maakeeleks." Liitsõna "maarahvas" osadest "maa" on eeldatavasti vana ning uurali keeltele ühine (*"maγe", "mage", "mae"), "rahvas" on vanaskandinaavia ("þrawwas" – täiskasvanud inimesed) laen läänemeresoome keeltes.
Jürgen Beyeri järgi on tegu tõlkelaenuga keskaja saksa sõnast "Landvolk" ('põlisrahvas').
Kalle Eller on seesuguse etümoloogia vaidlustanud oma essees "Maarahvast", juhtides tähelepanu, et ka vadjalased on oma keelt nimetanud "maa tšeeli", ilma et neil oleks olnud põhjust end "sakstele" vastandada "maa" rahvana. "Maarahva" mõiste oli endanimetusena kasutusel ka eesti asundustes Venemaal ("kraasna maarahvas", "luutsi maarahvas" jmt).
Koidupuna

Koidupuna on päikeseketta, taeva (idataeva) ja pilvede punane värvus päikesetõusu ajal ning enne ja veidi pärast seda. Võimalikud on ka oranžid ja violetsed toonid.
Põhjus.
Koidupuna põhjuseks on see, et väiksema lainepikkusega (sinine ja violetne) valgus hajub atmosfääris Rayleigh' hajumise käigus kõige rohkem. Mida madalamal on päike, seda paksema õhukihi peab päikesevalgus läbima, nii et punane valgus, mille lainepikkus on suurim, jääb domineerima.
Aeg.
Koidupuna algab pool kuni kolmveerand tundi enne päikesetõusu.
Olenevalt pilvisusest, geograafilisest asendist ja õhu aerosoolisisaldusest võib koidupuna olla vaadeldav ka hiljem, kui päikeseseis ei ole liiga kõrge.
Kuutõus.
Analoogne nähtus on mõnikord vaadeldav täiskuu tõusu ajal.
Võimutahe

Võimutahe on inimesele omane soov või tahtmine panna end maksma või valitsema; saavutada eneseteostus; realiseerida oma plaanid ja/või unistused.
Võimutahte kontseptsioon esineb 19. sajandi saksa filosoofias, Arthur Schopenhaueri, Friedrich Nietzsche jt töödes. 
20. sajandil arendas võimutahte kontseptsiooni edasi Alfred Adler oma individuaalpsühholoogias. Adleri kohaselt on võimutahe alateadvuslikult omane kõigile inimestele ning pärit juba lapsepõlvest.
USA jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

USA jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
USA on osalenud 6 korda MM-finaalturniirdel ja neljandat korda järjest. Valikturniiri edukalt alustanud ameeriklased sattusid turniiri teisel poolel suurtesse raskustesse, suutes aga siiski lõpuks välja võidelda edasipääsu taganud kolmanda koha, tagapool Costa Ricast ja võrdse arvu punkte kogunud Mehhikost.
Vehklemine 1952. aasta suveolümpiamängudel

Vehklemine 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis
Mehed.
Florett.
individuaalne.
65 võistlejat
meeskondlik.
15 meeskonda
Finaal: Prantsusmaa-Itaalia 8:6.
Epee.
Meeskondlik.
19 meeskonda
Finaal: Itaalia-Rootsi 8:5.
Espadron.
individuaalne.
66 võistlejat
meeskondlik.
19 meeskonda
Finaal: Ungari-Itaalia 8:7.
Naised.
individuaalne florett.
37 võistlejat
Costa Rica jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Costa Rica jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Kesk-Ameerika väikeriik Costa Rica pääses teist korda MM-finaalturniirile.
Peatreener.
Alexandre Guimaraes
Theodore Dreiser

 
Theodore Herman Albert Dreiser (27. juuli 1871 Terre Haute, Indiana – 28. detsember 1945 Hollywood, California) oli ameerika kirjanik, naturalismi esindaja.
Ta sündis vaeses saksa sisserändajate perekonnas. 1892. aastal asus ta ajakirjanikuna tööle Chicagos. 1894. aastal kolis ta New Yorki ning sai edukaks ajakirjatoimetajaks ja kirjastajaks.
Tema esimene romaan "Õde Carrie" ("Sister Carrie") ilmus 1900. aastal. See räägib noorest naisest, kes suundub elama suurlinna, kus ta hakkab teostama oma Ameerika unelmat. Teos osutus "ebamoraalsuse" tõttu skandaalseks. Tema järgmised romaanid kinnistasid tema tuntust silmapaistva naturalismi esindajana. Pärast romaani "Jennie Gerhardt" (1911) edu hakkas Dreiser kirjutama tähiskohaga kirjanikuna. Aasta hiljem ilmus kolmas romaan "Finantsist" ("The Financier"). Selle peategelane on Frank Algernon Cowperwood, kes põhineb päriselulisel automagnaadil Charles Yerkesil. "The Financier" moodustab koos selle järgedega "The Titan" (1914) ja "The Stoic" (1947) "Iha triloogia" ("Trilogy of Desire"). 1915. aastal ilmus osaliselt autobiograafiline "The "Genius"", mida peeti kohati nilbeks ja see korjati mitmeks aastaks müügilt ära.
Aprillis 1912 viibis Dreiser Euroopas reisil. Ta plaanis tagasi tulla Titanicu pardal, kuid tema Inglismaa kirjastaja soovitas tal reisida odavama Kroonlandiga. Sellest kirjutas ta hiljem oma memuaaris "A Traveler at Forty" (1913).
1925. aastal ilmus Dreiseri kõige kuulsam romaan "Ameerika tragöödia" ("An American Tragedy"). Teos põhineb 1906. aastal toimunud päriselulisel Grace Browni mõrval ja sellele järgnenud tema armastatu kohtuprotsessil. Teosel põhineb ooper (2005; autor Tobias Picker), muusikal (1995; autor Charles Strouse) ja mitu filmi, sh "Koht päikese all" ("A Place in the Sun"; 1951), mis pälvis kuus Oscarit.
Lisaks kirjutas Dreiser lühijutustusi, näidendeid, esseesid ja memuaare.
John Fowles

John Fowles (31. märts 1926 Londoni lähistel asuv Essex – 5. november 2005 Lyme Regis, Dorset) oli inglise romaanikirjanik.
Elulugu.
Nooruse veetis ta koos ema ja nõbu Peggyga. Vanuses 13 –18 õppis ta Bedfordi erakoolis. Õpingutega jätkas ta Oxfordi ülikoolis, õppides saksa ja prantsuse filoloogiat, keskendudes eelkõige viimasele. 
Pärast ülikooli õpetas ta aasta aega Poitiers' ülikoolis Prantsusmaal inglise keelt ning seejärel jätkas ta õpetajana Anargyrio koolis Egeuse meres asuval Spetsesi saarel, Kreekas. 
Fowles vihkas oma staatust – Briti noor edukas inimene – ja soovis tegelda pigem anarhismiga. 
Kreekas tutvu Fowles Elisabeth Christyga (neiupõlvenimi Whitton), kellega ta abiellus 1954. aastal. 1990. aastal suri Fowlesi abikaasa vähki. 
1998. aastal abiellus Fowles Sarah Smithiga. John Fowles suri 2005. aastal Lyme Regises.
Looming.
Kreekas veedetud aeg oli inspiratsiooniks romaanile "Maag", mille ta plaanis esimesena avaldada, kuid selle lõpetamine venis – kokku pühendas ta romaanile üle kümne aasta. Vajades vaheldust, kirjutas ta kuu ajaga mustandi romaanile “Liblikapüüdja", mis avaldati 1963. aastal. Romaan oli edukas ja ta teenis piisavalt, et loobuda õpetamisest ning jätkata vabakutselise kirjanikuna. 
"Maag" avaldati lõpuks kaks aastat hiljem, 1965. aastal.
1968. aastal kolis Fowles koos abikaasaga Lyme Regisesse, mille valis ka oma järgmise romaani "Prantsuse leitnandi tüdruk" sündmuspaigaks. Romaan ise ilmus aasta aega hiljem (1969). 
Oma teostes kasutab ta modernismi ja postmodernismi võtteid. Tema tööd on mõjutanud näiteks Jean-Paul Sartre ja Albert Camus. Keskse teemana kasutab kirjanik oma teostes üksikisiku vabaduse küsimust.
Muud.
Ekraniseeringud.
1965. aastal ekraniseeriti Fowlesi esimene romaan "Liblikapüüdja", režissöör William Wyler, peaosades Terence Stamp ja Samantha Eggar. Film nomineeriti kolmele Oscarile. 
1968. aastal avaldati romaani "Maag" ekraniseering, mille stsenaariumi autoriks oli John Fowles ise. 
"Prantsuse leitnandi tüdruk" põhjal tehtud samanimeline film valmis 1981. aastal ning nomineeriti viiele Oscarile. Filmis mängisid peaosi Jeremy Irons ja Meryl Streep.
Costa Rica jalgpallikoondis

Costa Rica jalgpallikoondis on Costa Rica rahvuskoondis jalgpallis.
Ajalugu.
Viis korda maailmameistrivõistluste finaalturniirile pääsenud Costa Rica üllatas jalgpalliavalikkust meeldivalt oma debüüdil 1990. aastal Itaalias, kui võitudega Rootsi ja Šotimaa üle tuli meeskond alagrupis teisele kohale ning lunastas pääsme kaheksandikfinaali. Hoolimata seal saadud 1:4 kaotusest Tšehhi vastu, asetas meeskond oma kodumaa maailma jalgpallikaardile. 
2002. aasta MM-il ei jõutud alagrupist edasi. Saadi 2:0 võit Hiinalt ja mängiti viiki 1:1 tulevase pronksmedali võitja Türgiga.
Costa Rica edukalt läbis 2014. aasta MMi alagrupi, kus kahes esimeses voorus alistati Uruguay ja Itaalia. Viimases voorus mängiti 0:0 viiki Inglismaaga, millega kindlustati endale esimene koht. Kaheksandikfinaali vastaseks sai Costa Rica Kreeka. Mäng läks lisaajale ja lõppes 1:1 viigiga, penaltiseerias oli Costa Rica tugevam (5:3) tänu Keylor Navase penalti tõrjele.
Ameerika Ühendriikide jalgpallikoondis

 
Ameerika Ühendriikide jalgpallikoondis on USA rahvuskoondis jalgpallis.
Ajalugu.
USA-l on jalgpallis pikk ja põnev minevik. 1862. aastal loodi Bostonis klubi Oneida, mis oli esimene väljaspool Inglismaad loodud klubi.
Rahvuskoondis osales 1924. ja 1928. aasta olümpiamängudel ning esimesel MM-il 1930. aastal Uruguays, kus jõuti poolfinaali. Neli aastat hiljem oldi jälle MM finaalturniiril ja kaotati esimeses voorus Itaaliale.
1950. aastal valmistas USA koondis MM-turniiri ajaloo suurima üllatuse, võites Inglismaad 1:0. Võiduvärava autor oli Joe Gaetjens.
Pärast seda möödus 40 aastat, enne kui USA jõudis jälle MM-i finaalturniirile.
1967. aastal asutati Põhja-Ameerika Jalgpalliliiga NACL, mis koosnes firmade juures tegutsevatest meeskondadest. See võimaldas maksta mängijatele head palka ja meelitas ligi välisriikide staare. Seal on mänginud Pelé, Franz Beckenbauer, Johan Cruijff, George Best ja paljud teised.
Suurim edu on pääs 2009. aasta konföderatsioonide karika finaali, kus tuli võtta vastu 2:3 (2:0) kaotus Brasiilialt.
Praegune koosseis.
Ameerika Ühendriikide jalgpallikoondis 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il.
Kohtumised Eesti koondisega.
Eesti jalgpallikoondis on Ameerika Ühendriikidega kohtunud 2 korda. Ameerika Ühendriigid olid 7. FIFA liikmesriik, kellega Eesti koondis ametliku kohtumise pidas.
Rõuge Suurjärv

Suurjärv (ka "Rõuge Suurjärv") on järv Võrumaal Haanja kõrgustiku loodeserval Rõuge alevikus. Rõuge suurjärv on tekkinud jääajast.
Järv asub Haanja looduspargis.
Rõuge Suurjärv on Eesti sügavaim järv (38 m).
Järve pindala on 13,5 ha.
Järv on allikarohke.
Peamised kalad on ahven, särg, haug ja nurg.
Narva veehoidla

Narva veehoidla on tehisveekogu Eesti ja Venemaa piiril Narva jõel Narvast lõunas.
1949. aastal asuti projekteerima ja ehitama Eesti-Vene suurimat hüdrotehnilist rajatist – Narva hüdroelektrijaama. Narva veehoidla rajati 1950. aastate alguses ja saavutas täismõõtmed 5. mail 1956. 
Veehoidla alla jäi mitu küla, vana kalmistu ja kabel. Ümber asustati Bolšaja Žerdjanka, Ust-Žerdjanka, Krivasoo, Dolgaja Niva, Nizõ, Ust-Tšernovo ("Усть-Черново"), Uznovo ("Узново"), Vääska) elanikud. Veehoidla alla jäi osaliselt Narva ja Pljussa jõesäng ning täielikult nn Pjata laht. 
Narva veehoidla loomiseks suleti ülalpool Kreenholmi saart Narva jõe säng 206 meetri pikkuse ja 9,2 meetri kõrguse betoonist ülevoolupaisuga, mis jagati üheteistkümneks avaks. Avadest saab läbi lasta vett 2450–2600 kuupmeetrit sekundis. Jääkaitseseinal on 13 ava, mis taluvad jää
survet kuni neli tonni ruutmeetri kohta. 
Narva veehoidla parempoolne muldtamm, pikkusega 350 meetrit, ühendab suublat ülevoolupaisuga ning vasakkalda oma (1294 meetrit) ülevoolupaisu vasakkaldaga. Veehoidla saavutas täismõõtmed 5. mail 1956. aastal. Veehoidla pindalast (191 km²) on Eesti territooriumil 40 km². Veehoidla maht normaalse paisutatud veetaseme korral on 365 miljonit kuupmeetrit, sellest Eesti aladel 100 miljonit. 
Narva veehoidla suurim sügavus on 15 m, keskmine sügavus 1,8 m.
Veehoidla tamm on 9,2 meetri kõrgune ja 206 meetri pikkune.
Kaks saart veehoidlas said endale nime 2017. aastal. Nende nimed on Põhja-Svariksaar ja Lõuna-Svariksaar.
Veehoidlasse suubuvad muu hulgas Narva, Pljussa ja Pjata jõgi. Väljavool Soome lahte toimub Narva jõe kaudu.
Peamised kalaliigid on haug, ahven, särg, nurg ja roosärg.
Lämmijärv

Lämmijärv ('soe järv'; võru "Lämmijärv́", vene "Тёплое озеро") on osa Peipsi-Pihkva järvest. 
Ühendab Peipsi järve Pihkva järvega. Järve lääneosas asub Saksa laht. Lämmijärves asub asustamata Salusaar,
Järve pindala on 236 km² ja suurim sügavus 15,3 meetrit.
Franz Beckenbauer

Franz Anton Beckenbauer (11. september 1945 München – 7. jaanuar 2024 Salzburg) oli Saksamaa jalgpallur ja treener. Ta oli maailmameister mängijana (1974) ja treenerina (1990).
Koondisekarjäär.
Franz Beckenbauer mängis rahvuskoondises 103 mängu ja lõi 14 väravat. Kõik mängud, kus Beckenbauer on värava löönud, on Saksamaa võitnud.
Esimesed kaks väravat Saksa FV jalgpallikoondise kasuks lõi ta 23. märtsil 1966 sõprusmängus Hollandi jalgpallikoondise vastu. Ta lõi Saksamaa kaks viimast väravat 4:2 lõppenud mängus.
1966. aasta MM-il Inglismaal osales Beckenbauer igas kohtumises. Juba avamängus Šveitsi jalgpallikoondise vastu lõi Beckenbauer 2 väravat, 5:0 võidetud mängus 3:0 ja 4:0. Järgnesid 0:0 viik Argentina jalgpallikoondisega ja 2:1 võit Hispaania jalgpallikoondise üle. Saksa FV ja Argentina jagasid esikohta, aga Saksa FV tunnistati parema väravate vahe tõttu alagrupivõitjaks. Veerandfinaalis alistas Saksa FV Uruguay jalgpallikoondise 4:0 (Beckenbauer lõi 3:0), poolfinaalis NSV Liidu jalgpallikoondise 2:1 (Beckenbauer lõi 2:0) ja finaalis kaotas ta lisaajal Inglismaa jalgpallikoondisele 2:4.
1970. aasta MM-il Mehhikos võitis Saksa FV kõik alagrupimängud ja pääses veerandfinaali. Seal kohtuti taas Inglismaaga. Inglismaa läks 49. minutil 2:0 ette. 68. minutil lõi Beckenbauer seisuks 1:2 ja 76. minutil Uwe Seeler viigistas. Lisaajal lõi Gerd Müller võiduvärava ja Saksa FV edenes poolfinaali. Seal tuli Itaalia jalgpallikoondiselt lisaajal vastu võtta 3:4 kaotus. Pronksimängus võideti Uruguay jalgpallikoondis 1:0. Beckenbauer mängis need mängud algusest lõpuni kaasa, välja arvatud teine alagrupimäng, kus ta seisul 4:1 välja vahetati, ja pronksimäng, kus ta ei osalenud.
1972. aasta EM-il Belgias osales neli meeskonda. Poolfinaalides alistas Saksa FV Belgia jalgpallikoondise 2:1 ja NSV Liit Ungari jalgpallikoondise 1:0. Finaali võitis Saksa FV 3:0.
1974. aasta MM-il Saksa FV-s alistas kodumeeskond Tšiili jalgpallikoondise 1:0 ja Austraalia jalgpallikoondise 3:0, aga seejärel kaotas Saksa DV jalgpallikoondisele 0:1, pääsedes siiski alagrupist teisena edasi. Vahegrupis võitis Saksa FV kõik 3 kohtumist ja pääses finaali Hollandi vastu. Holland läks 2. minutil juhtima, aga Saksa FV viigistas 25. minutil ja lõi 43. minutil võiduvärava. Beckenbauer mängis kõik kohtumised kaasa ja oli koondise kapten.
1976. aasta EM-il Jugoslaavias osales neli meeskonda. Poolfinaalides alistas Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis lisaajal 3:1 Hollandi ja Saksa FV lisaajal 4:2 Jugoslaavia jalgpallikoondise. Finaalis lõppesid normaal- ja lisaaeg 2:2 ning penaltiseerias võitis Tšehhoslovakkia.