tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Walter Freymann

Walter Eduard Gustav Freymann (ka Valter; 23. september 1883 Viljandi – 5. märts 1960 Jena, Saksamaa) (vanas kirjapildis Walther Freymann) oli baltisaksa päritolu Eesti filosoof.
Freymann lõpetas 1909 Tartu Ülikooli antiikkeelte ja filosoofia alal, oli sellest ajast antiikkeelte ja filosoofia õpetaja Tartu gümnaasiumides (nt Hugo Treffneri Gümnaasiumis). 1920–1926 oli Tartu Ülikooli antiikkeelte lektor, samas filosoofia eradotsent aastatel 1918–1939, täiendas end 1923 Freiburgis Saksamaal, kus kohtus Edmund Husserli ja Martin Heideggeriga. Ta pidas loenguid mitmetes haridusasutustes, Tartu Pedagoogilise Seltsi kursustel, M. I. Rostovtsevi eraülikoolis; nt Tartu Ülikoolis pidas ta teiste hulgas loenguid Hegelist (teosest "Vaimu fenomenoloogia") ja Aristotelesest (teosest "Peri Psyches").
Eesti Keskkooliõpetajate Kogu tegevliige, Akadeemilise Filosoofia Seltsi asutajaliige ja abiesimees (1920). Oli tegev Tartu vabatahtlike tuletõrjujate ühingus, 1927–1933 jaoskonna ülem, 1933–1936 peamees, seejärel aupeamees.
Walter Freymann kaitses doktoriväitekirja Tartu Ülikoolis 1928. aastal saksa keeles kirjutatud tööga "Platons Suchen nach einer Grundlegung aller Philosophie" (avaldatud 1930, pealkiri eesti keelde tõlgituna "Platoni püüdlemine alusepanekuks kogu filosoofiale").
Freymann läks 1939 Saksamaale, töötas filosoofia õppejõuna Poznani ülikoolis 1939–1945 (1942 sai professoriks), alates 1947 Greifswaldi ülikoolis (juhatas ka sealset slaavi keelte instituuti) ja 1953–1957 oli Jena ülikoolis).
Pälvinud Püha Stanislavi ordeni, Eesti Vabatahtliku Tuletõrjeliidu 1. liigi kuldristi, 2. liigi hõberisti ja Soome ning Leedu tuletõrje aumärgid.
Freymanni tuntumaid eestlastest õpilasi on filosoof Rudolf Kulpa.
Pentti Linkola

Kaarlo Pentti Linkola (7. detsember 1932 Helsingi – 5. aprill 2020 Valkeakoski) oli radikaalsete vaadetega soome keskkonnafilosoof, 
süvaökoloogilise vaate esindaja, rohelise elamisviisi ideoloog ja ühiskonnakriitik.
Linkola oli tuntud teisitimõtleja, looduskaitsja, ornitoloogi, kalamehe ja publitsistina. Tema botaanikust isa Kaarlo Linkola oli Helsingi Ülikooli rektor ning Soome Looduskaitseliidu asutaja ja esimees. Tundes juba lapsena huvi looduse ja selle hoidmise vastu, alustas ta Helsingi Ülikoolis zooloogia ja botaanika õpinguid, kuid otsustas peagi, et loodust saab kõige paremini tundma õppida ikkagi looduse keskel, mitte loengus. Pärast esimest aastat jättis ta õpingud pooleli ja asus omal käel loodust uurima, elatudes alates 1959. aastast lisaks kirjatöö tegemisele kalapüügist ning elades väga vähenõudlikul ja keskkonda säästval viisil.
Ornitoloogia oli Linkolale väga südamelähedane ning tema esimesed teosed kirjeldasidki linde, kirjutades hiljem ka metsast ja paljudest taimedest. Ta oli arvamusel, et võõrliigid (näiteks mink ja kährik) tuleb Soomest hävitada.
Alates 1970. aastate algusest kirjutas ta põhiliselt eluslooduse kaitsmisest ning muutus aastate jooksul üha kriitilisemaks inimkonna tegutsemise suhtes, nimetades näiteks inimest looduse vähktõveks.
Kui roheline liikumine Soomes alguse sai, osales ka Linkola selle üritustel, kuid osutus peagi selle organiseerunud liikumise jaoks liiga radikaalseks. Aastal 1995 asutas ta Looduspärandi Sihtasutuse, mille eesmärk on annetustena saadud rahaga osta kaitsmiseks kokku metsa Lõuna- ja Kesk-Soomes. 2007. aasta lõpuks oli sihtasutus omandanud umbes 260 hektarit metsa.
Linkola arvates oli maakera võimalik päästa ainult tänapäeva tsivilisatsiooni hüvedest loobumise hinnaga, sealhulgas äärmuslike ja drakooniliste abinõudega. Ta vastustas majanduskasvu taotlemist ja kaasaegsete tehniliste vahendite kasutamist. Linkola propageeris tagasi pöördumist naturaalmajanduse juurde ja pooldas muu hulgas mootorsõidukite eraomanduse kaotamist. Rahvaarvu ja liiklemistiheduse vähenemise tõttu kasutusest välja jäävate hoonete alune maa ja maanteed tulnuks tema arvates tagasi muuta viljakandvaks maaks.
Oma esimestes poliitilistes kirjutistes 1960. aastatel väljendas ta patsifistlikke seisukohti, millest ta aga hiljem lahti ütles, pidades sõda tõhusaks inimeste arvukuse vähendamise vahendiks. Hiljem aga taganes sellest vaatest, viidates, et sõjajärgsele ülesehitustööle kuluks erakordselt palju ressursse.
Tunnustus.
Linkolal oli arvukalt kriitikuid, kuid ka palju poolehoidjaid. 2004. aastal valitud kõigi aegade suuremate soomlaste hulgas sai Pentti Linkola 18. koha.
1998. aastal sai Linkola Soome Looduskaitseliidu keskkonnaauhinna elutöö eest looduse kaitsmisel ning 2008. aastal Looduskaitseliidu medali.
1983. aastal sai ta Eino Leino auhinna.
Bioakumulatsioon

Bioakumulatsioon on nähtus, kus organismi kogunevad toksilised ained suurema kiirusega kui need ainevahetuse käigus organismist eritatakse. 
Seega, mida pikem on mingi aine bioloogiline poolestusaeg, seda suurem on kroonilise mürgistuse oht.
Inimorganismi võivad bioakumuleeruda näiteks pliiühendid, mis mingi kontsentratsiooni juures hakkavad negatiivselt mõjutama inimorganismi, ja mille lõpptulemusena inimene võib surra. Bioakumuleeruda võivad ka dioksiinid. 
Bioakumulatsioon võib ilmneda ka pideva reostusallika olemasolul ainete puhul, mille püsiva seondumise võime organismi kudedega on väike. Näiteks võivad bensiinitankla lekkivad mahutid põhjustada põhjavee kaudu nii joogivees, toidus kui ka selles piirkonnas elavate inimeste organismides püsiva MTBE (bensiinilisandina kasutatava antidetonaatori) sisalduse ning tekitada mitmesuguseid ainevahetuse ning närvisüsteemi talitluse häireid. 
Sõnavara.
Ehkki sageli mõistetakse termineid "bioakumulatsioon" ja "biokontsentratsioon" samatähenduslikena, on viimast on defineeritud ka kui veekeskkonnas elava organismi metabolismi käigus veest võetavate ainete suurem kogus kui eritatavate ainete kogus (Landrum &amp; Fisher, 1999).
Luksemburgi suurhertsog

Luksemburgi suurhertsog on sõltumatu monarhi tiitel, mida kannab alates 15. märtsist 1815 Luksemburgi riigipea. Alates 3. oktoobrist 2025 on Luksemburgi suurhertsog Guillaume, kes tõusis troonile pärast seda, kui tema isa Henri oli 24. detsembril 2024 teatanud troonist loobumisest. Henri valitses alates 2000. aastast, kui troonist loobus tema isa Jean.
Aastatel 1815–1890 oli Luksemburgi suurhertsogiks Madalmaade kuningas. Tiitel on alati kuulunud Nassau perekonna harudele: kuni aastani 1890 kandsid seda suurhertsogi krooni Oranje-Nassau dünastia esindajad, seejärel läks see üle Nassau-Weilburgi dünastiale. Sisuliselt on tegemist sama Nassau dünastia eri harudega.
Aastatel 1815–2011 päriti Luksemburgi suurhertsogi trooni esmajärjekorras meesliinis ning naised pääsesid troonile vaid meessoost järeltulijate puudumisel. 2011. aastal muudeti riigi põhiseadust ja sellega kehtestati absoluutne esmasünniõigus – trooni pärib valitseja vanim laps sõltumata soost.
Luksemburgi põhiseaduse kohaselt on suurhertsog "riigipea, riigi ühtsuse sümbol ja riikliku sõltumatuse tagaja". Suures osas on suurhertsogi roll riigipeana konstitutsioonilise monarhia tingimustes sümboolne. Kuni 2008. aastani vajasid seadused jõustumiseks suurhertsogi allkirja, kuid pärast seda, kui suurhertsog keeldus allkirjastamast eutanaasiat lubavat seadust, muutis parlament põhiseadust ning sestpeale ei ole suurhertsogil ka enam nominaalset täidesaatvat võimu.
Luksemburgi suurhertsogi täielik tiitel on "Jumala armust Luksemburgi suurhertsog, Nassau hertsog, Reini pfaltskrahv, Sayni, Königsteini, Katzenelnbogeni ja Diezi krahv, Hammersteini burgkrahv, Mahlbergi, Wiesbadeni, Idsteini, Merenbergi, Limburgi ja Eppsteini isand".
Teine tulemine

"Teine tulemine" on 2008. aasta Eesti film, mille on režissöör ja stsenaariumi autor on Tanel Toom. 
Tallinnas esilinastus film Sõpruse kinos 2008. aasta märtsis. 
Festivalid ja auhinnad.
2008
2009
Todd Bentley

Todd David Bentley (sündinud 10. jaanuaril 1976) on Kanada päritolu uuestisündinud kristlasest evangelist. Teda tuntakse ühe põhitegelasena "Florida Lakelandi ärkamises". Teda iseloomustavad uuenduslikud õpetused inglite ja kõige üleloomuliku kohta. 
Bentley on toetust leidnud ka teiste populaarsete teleevangelistide seas nagu Bill Johnson, Bob Jones, Paul Cain, John Kilpatrick, Steve Hill ja Patricia King. Tema õpetuste tuntumateks vastasteks on The Way of the Master evangeelne tele- ja raadiojaam eesotsas Todd Frieli, Kirk Cameroni ja Ray Comfortiga.
Noorpõlv.
Todd Bentley lapsepõlv möödus põhiliselt Gibsonsis Briti Columbia provintsis, väikeses kogukonnas Kanada läänerannikul. Tema vanemad lahutasid, kui Bentley oli veel laps. Vanemate lahkumineku järel hakkas Todd tarvitama alkoholi ja narkootikume ning peagi muutus sõltlaseks, sellega kaasnes kuritegevus. 18-aastaselt pöördus ta aga kristluse juurde. Tema otsus kuuluda kristlikku kogukonda oli tema sõnul tingitud sellest, et see aitas tal vabaneda senisest kuritegelikust elust.
2001. aastal ilmus Report Newsmagazine'is artikkel Todd Bentley ja tema seotuse kohta mitme seksuaalkuriteoga, mille sooritamise ajal oli Todd veel alaealine. (Kanadas hoitakse alaealiste rikkumisi avalikkuse eest varjul). Pärast artikli ilmumist on Todd öelnud ajakirjale Charisma Magazine (ajakiri, mis on alati Toddi toetanud), et Report Newsmagazine'is avaldatud lugu oli tõde. See ei tundunud mõjuvat Toddi populaarsusele isegi mitte tema enda kodukoguduses.
Isiklikku.
Tänapäevani paneb paljusid kristlasi ja Toddi andunud jüngreid üllatuma tõsiasi, et Todd lasi ennast täis tätoveerida pärast kristlaseks saamist – paljude kristlaste arvates on see piibellike õpetuste vastane. Todd on aga meediale jätnud mulje, et ta on tätoveeringud teinud oma nooruses, enne seda, kui ta sai kristlaseks, kuid asitõendid räägivad tema vastu.
Todd Bentley ise ütles, et ta üritas kohe pärast kristlaseks saamist olla viks ja viisakas, kandes triiksärke ja pintsakuid, mis temasugusele endisele seksuaalkurjategijale ja motomehest narkomaanile eriti ei sobinud. Paljud väljaanded kirjutavad sellest, kuidas Jeesus ise olevat käskinud Toddil endale tätoveeringud muretseda. Sellest ajast saadik on Todd lasknud teha kristliku sümboolikaga tätoveeringuid, mis annab alust arvata, et tätoveeringud olid tehtud juba olles kristlane.
Todd Bentley teatas 11. augustil 2008, et tema ja ta naise Shonnah Bentley abielu on karile jooksmas ja ees on 9-kuuline lahutusprotsess. (Lahutuse põhjuseks on Todd Bentley sobimatu suhe ühe oma teenistuse naisega.) Neil on tütred Lauralee ja Esther ning poeg Elijah.
Guillaume IV (Luksemburgi suurhertsog)

Guillaume IV (sünninimi Wilhelm Alexander; 22. aprill 1852 – 25. veebruar 1912) oli viies Luksemburgi suurhertsog. Ta valitses aastatel 1905–1912.
Kuigi Luksemburgi valitsejad on tuntud eelkõige prantsuspäraste nimekujude järgi, siis riigi paljukeelsuse tõttu kasutatakse ka tema saksapärast nimekuju Wilhelm IV ja letseburgikeelset nimekuju Wëllem IV. Kuna tema kolm samanimelist eelkäijat olid ühtlasi ja eelkõige ka Madalmaade kuningad, siis nemad on tuntud hollandikeelse nimekuju Willem järgi. 
Ta sündis Nassau hertsogi, hilisema Luksemburgi suurhertsogi Adolphi pojana, kasvades üles saksakeelses keskkonnas. Pärast Nassau ühendamist Preisimaaga teenis ta aastaid ohvitserina Preisi armees, minnes 1888. aastal erru.
Kui tema isa tõusis 1890. aastal Luksemburgi troonile, sai Wilhelmist ehk Guillaume'ist Luksemburgi kroonprints. Alates 4. aprillist 1902 täitis ta ametlikult oma eaka isa eest riigipea kohuseid.
Ta krooniti suurhertsogiks 17. veebruaril 1905 pärast oma isa surma. Tema valitsusaja olulisemaks sammuks oli troonipärimiskorra muutmine, mis lubas trooni pärida ka valitseja tütardel. Põhjuseks oli asjaolu, et suurhertsogil endal oli kuus tütart, kuid mitte ühtegi poega.
Guillaume IV iseseisev valitsusaeg jäi halva tervise tõttu lühikeseks. Juba 13. novembril 1908 kinnitas parlament Luksemburgi regendiks tema abikaasa Maria Anna, kes jäi täitma riigipea kohuseid kuni abikaasa surmani 1912. aastal.
Perekond.
Guillaume IV abiellus 21. juunil 1893 Portugali printsessi Maria Annaga. Nende abielust sündis kuus tütart:
Marie-Adélaïde

Marie-Adélaïde (ka Marie Adélaïde) on prantsuse naisenimi, mida on kandnud mitmed tuntud ajaloolised isikud:
Nikolai tänav

Nikolai tänav on Pärnu südalinnas Kesklinna ja Rannarajooni linnaosas asuv tänav.
Tänav kulgeb Pikast tänavast Supeluse tänavani ning ristub Malmö, Uue, Rüütli, Kuninga, Lõuna, Ringi, Esplanaadi ja Pärna tänavaga. Supeluse tänavast teisel pool jätkub Nikolai tänav Karusselli tänavana.
Tänav on ligikaudu 680 m pikkune. Uue ja Rüütli tänava vaheline lõik on autoliikluseks suletud.
Nimi.
Nikolai tänav (saksa keeles "Nicolaistraße") on saanud nime keskaegse Nikolausele pühitsetud Pärnu Nikolai kiriku järgi, mis asus Nikolai ja Pika tänava nurgal. 1928. aastal seoses Eesti Vabariigi 10. aastapäevaga nimetati tänav Jüri Vilmsi nimeliseks. 1940. aastal muudeti tänav Jaan Tombi tänavaks. Saksa okupatsiooni ajal nimetati tänav uuesti Jüri Vilmsi tänavaks. Kui sõda lõppes, siis anti tänavale hoopis Võidu nimi. 1989. aastal taastati tänava esialgne nimi – Nikolai tänav.
Ra Luhse

Ra Luhse (sündinud 30. august 1964) on eesti arhitekt.
Ta on lõpetanud 1982. aastal Pärnu 2. Keskkooli. Aastatel 1982–1983 õppis ta Tallinna Polütehnilise Instituudis tööstus- ja tsiviilehitust. 1987. aastal lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi. 
Aastatel 1987–1991 töötas ta projekteerimisinstituudi EKE Projekt Pärnu osakonnas. 1994. aastast töötab ta arhitektuuribüroos OÜ Luhse &amp; Tuhal. Ta on selle ettevõtte üks osanikke.
Töid.
Tema tuntumaid töid on tanklaketi 123 tankla Järvel, Jõhvi kontserdimaja, Pirita benediktiinide klooster ning korterelamud Lehe tänaval Pärnus ja Rakveres Turu platsil. 
Isiklikku.
Tema tütar on näitleja Lena Barbara Luhse.
Brunei riigipeade loend

Brunei riigipeade loend esitab Brunei sultanite nimestiku alates 1363. aastast, mil troonile asus esimene teadaolev sultan. Samuti on ära toodud teadaolevad regendid, kes valitsesid riiki sultanite alaealisuse või terviseprobleemide ajal.
Kuni 17. sajandini on andmed sultanite valitsusaja kohta lahknevad. Teine versioon riigipeade valitsusaegadest on esitatud Brunei valitsuse ingliskeelsel veebilehel.
Aastatel 1906–1984 oli Brunei Suurbritannia protektoraat, mistõttu sultanid valitsesid algul Suurbritannia residendi, pärast laiema autonoomia saavutamist 1959. aastal aga kõrge komissari ("high commissioner") alluvuses. Riik taasiseseisvus 1. jaanuaril 1984.
Aastatel 1941–1945 oli riik okupeeritud Jaapani poolt ja sultan allus Jaapani okupatsioonivõimudele.
Veronika Dari

Veronika Dari (vene "Вероника Вадимовна Дарий"; 9. august 1989 – 11. oktoober 2005 Tallinn) oli 16-aastane koolitüdruk, kes sai 7. oktoobril 2005 umbes kell 7.45 hommikul Kreutzwaldi tänaval Kesklinna Vene Gümnaasiumi poole minnes lasu oimukohta, kui väidetavalt sihiti Tiit Ottist. 
Dari suri saadud vigastustesse Mustamäe haigla intensiivraviosakonnas 11. oktoobril teadvusele tulemata. Tema vanemad annetasid tütarlapse neerud abivajajatele. 
5. mail 2008 mõistis Harju Maakohus tulistamisega seotud neli meest vangi.
Charlotte (Luksemburgi suurhertsoginna)

Charlotte (23. jaanuar 1896 Bergi loss, Colmar-Berg – 9. juuli 1985 Fischbachi loss) oli 1919–1964 Luksemburgi suurhertsoginna.
Ta sai suurhertsoginnaks 1919 kui tema vanem õde Marie-Adélaïde oli sunnitud troonist loobuma. Erinevalt oma õest ei sekkunud ta poliitikasse.
Saksa okupatsiooni ajal Teises maailmasõjas oli ta eksiilis Montrealis ja Londonis. Temast sai Luksemburgi rahvusliku ühtsuse sümbol. 
1964. aastal loobus ta troonist oma vanema poja kasuks.
Perekond.
Charlotte abiellus 1919 Bourbon-Parma printsi Felixiga. Abielust sündis 6 last:
Muuga sadam

Muuga sadam on sadam Muuga lahe ääres Maardu, Viimsi valla ja Jõelähtme valla piiril. Muuga sadam kuulub ASi Tallinna Sadam koosseisu.
Muuga sadam on Eesti suurim kaubasadam, mis sügavuse ja nüüdisaegse tehnoloogiaga terminalide poolest on üks moodsamaid sadamaid Euroopas. Muuga sadama akvatooriumi sügavus ulatub 18 meetrini, mis võimaldab teenindada kõiki Taani väinu läbivaid laevu.
Tänu soodsale asukohale ning heale raudtee- ja maanteeühendusele on Muuga sadamal oluline osa Eesti transiitkaubanduses.
Sadama geograafilised koordinaadid on .
Muuga sadama territoorium hõlmab 280,4 ha suuruse maa-ala ja 752 ha suuruse veeala.
Sadamas on 28 kaid üldpikkusega 5900 m. Suurim sügavus kai ääres on 18,0 m. 
Suurima võimaliku laeva pikkus on 300 m, laius 48 m ja süvis 17,1 m.
Muuga sadamas asub kuus kütuseterminali, konteineri- ja veeremiterminal, teravilja-, söe-, väetise-, külmkaupade jm terminalid. Sadama aastane kaubakäive on suurusjärgus 25–30 miljonit tonni.
Muuga sadama vabatsoonis paikneb Muuga tööstuspark.
Sadama kood on EE MUG.
Ajalugu.
Sadama projekteeris Leningradis asuv “Sojuzmorniiprojekt”. Muuga sadamat hakati ehitama 1982, põhjakivi rajatavale sadamale pandi 4. märtsil 1982. aastal. Algul valmisid koostöös Soome ehitajatega esimesed kaid, viljaelevaator ja külmlaod. Muuga sadam (toona Tallinna Uussadam) avati pidulikult 19. detsembril 1986. Kohal olid NSVL Ministrite Nõukogu esimees Nikolai Rõžkov ning Soome peaminister Kalevi Sorsa. 
Muuga sadam oli valmides Nõukogude Liidu üks moodsamaid ja uhkemaid, seda ehitasid soomlased ja ehitusel kasutati ennekõike hoonete siseviimistluses välismaiseid materjale. Sadam kuulus tootmiskoondise Eesti Merelaevandus Koosseisu ja kandis 1992. aastani nime Tallinna Uussadam (vene keeles "Новоталлинский порт", inglise keeles "Tallinn New Port"). Tallinna Uussadam rajati peamiselt teravilja ja külmutatud toidukaupade impordiks Nõukogude Liitu. Esimeses ehitusjärgus ehitati viljaelevaator ja külmlaod.
Eesti iseseisvuse taastamise järel eraldati riigiaktsiaseltsist Eesti Merelaevandus muud tegevusalad ja Muuga sadamast sai riigile kuuluv aktsiaselts AS Muuga Sadam. Esimene kütuseterminal avati 1993. aastal. Samuti oli Eesti Merelaevandusest eraldatud Tallinna Merekaubasadam, millest sai AS Tallinna Sadam. 1994. aastal lisati sellesse sadamaettevõttesse ka senine AS Muuga Sadam.
Sadamaoperaatorid.
Muuga Container Terminal.
Alates 1992. aastast nimega Ferry Terminal tegutsenud ro-ro-laevu teenindanud terminal spetsialiseerus juba 1994. aastal konteineritele. 2000. aastal sai terminali nimeks Muuga Container Terminal, lühendatult Muuga CT, mille käive oli 2010. aastal 150 700 TEUd. Rekordaastal 2007 ulatus konteinerikäive 180 853 TEUni.
Tallinna Sadam otsustas konteinerikäibe suurendamiseks konkurentsi tekitada ning ehitas kaid ja terminali territooriumi veel ühe konteineriterminali loomiseks. 2011. aastal valis Tallinna Sadama nõukogu uue konteineriterminali ala operaatoriks transpordifirma Venemaal, mis ühendab 11 raudtee- ja konteinerveo ning ekspedeerimisfirmat – Rail Garant.
Naissaare sadam

Naissaare sadam (sadama kood: EE NAI) on sadam Naissaare idarannikul. 
Sadama geograafilised koordinaadid on .
Sadama territoorium hõlmab 6 000 m2 maa-ala ja 49 600 m2 veeala.
Sadamas on 3 kaid üldpikkusega 254 m. Suurim sügavus kai ääres on 3,5 m. 
Suurim võimalik laev: pikkus 35 m, laius 8 m, süvis 2 m.
Nasva sadam

Nasva sadam (sadama kood: EE NAS) on sadam Nasva külas, Nasva jõe suudmes. 
Sadama geograafilised koordinaadid on .
Sadama territoorium hõlmab 11 474 m2 maa-ala ja 92 700 m2 veeala.
Sadamas on 6 kaid üldpikkusega 279 m. Suurim sügavus kai ääres on 3,8 m. 
Suurim võimalik laev: pikkus 35 m, laius 8 m, süvis 3,1 m.
Txalaparta

Txalaparta [tšalap'arta] on baskide löökpill, mis koosneb alusele asetatud eri jämedusega puust laudadest, mida lüüakse 50 cm pikkuste puust keppidega ("makilak").
Margus Luuk

Margus Luuk (8. aprill 1971 – 29. juuni 2024) oli eesti sarimõrvar.
1991. aastal Valeri tahtlik tapmine Kehras, 8 aastat vabadusekaotust.
1995. aastal Jaanuse tahtlik tapmine Rummu vanglas, 10 aastat ja 6 kuud vabadusekaotust.
2002. aastal narkootikumide hoidmine ja tarvitamine vanglas, 7 kuud vabadusekaotust.
2002. aastal narkootikumide tarvitamine ja hoidmine vanglas, 4 aastat ja 7 kuud vabadusekaotust.
Ta vabanes 2006. aasta septembris vanglast, olles kaks korda tapmiste eest karistatud. 
3. novembril 2007 umbes kell 2.30 pussitas ta Harjumaal Anija vallas Mustjõe küla puhkekeskuses peetud sünnipäevapeol nelja noormeest, kellest üks suri kohapeal ja teised said viga. 
14. augustil 2008 mõistis Harju Maakohus 38-aastase Margus Luugi eluks ajaks vangi.
Tartu vanglas eluaegset vanglakaristust kandev Luuk proovis 26. juunil 2024 lõpetada oma elu. Ta suri 29. juunil 2024 saadud vigastustesse.
Tallinna 53. Keskkool

Tallinna 53. Keskkool on vene õppekeelega keskkool Tallinnas Mustamäel aadressil Sütiste tee 42.
Alates 1. septembrist 2016 on kooli direktor Katri Siikki.
Koolis on eesti ja saksa keele ning keemia süvaõpe.
Kool avati 1. septembril 1970 Tallinna 53. 8-klassilise Koolina. 1973. aastast kannab kool Tallinna 53. Keskkooli nime.
Tallinna linnavolikogu 22. veebruari 2007. aasta otsusega liideti alates 1. septembrist 2007 Tallinna Valdeku Põhikool Tallinna 53. Keskkooliga.
Klooritud süsivesinikud

Klooritud süsivesinikud on orgaanilised ühendid, kus süsivesiniku molekulis vähemalt üks vesinikuaatom on asendunud kloori aatomiga. Klooritud süsivesinike struktuur võib olla väga erinev, ja sellega kaasneb keemiliste omaduste mitmekesisus. 
Klooritud süsivesinikud võib molekuli ehituse põhjal jagada järgmistesse klassidesse:
Sagamihara

Sagamihara (jaapani 相模原, haldusüksusena 相模原市 "Sagamihara-shi") on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Piirneb põhjas Tōkyō prefektuuri ja läänes Yamanashi prefektuuriga. 
2006 liideti Sagamiharaga Tsukui ja Sagamiko ning 2007 Fujino ja Shiroyama.
Kinnistu

Kinnistu on kinnistusraamatusse iseseisva üksusena kantud kinnisasi (maatükk ehk krunt), hoonestusõigus, korteriomand või korterihoonestusõigus. 
Kinnistusraamatuseadus § 51
Kinnisturaamatu pidamine Eestimaal.
1785. aastal kehtestati Eesti linnades uus linnaseadus, mis kohustas linnavalitsusi sisse seadma kinnisturaamatud, kuhu tuli kindlate numbrite all registreerida kõik linna majad ning muud hooned, krundid ja vabad maad. Eestimaa kubermangu maapiirkondades asuvate mõisate omandisuhteid reguleeris ja kinnitas aga Eestimaa ülemmaakohus. 1889. aasta jõustunud 1864. aasta kohtureformiga Venemaa Keisririigis kehtestati Baltimail esmakordselt kinnistusraamatuid pidanud ühtsed kinnistusasutuste asjaajamiseeskirjad.
Eesti Rahvusarhiivi veebilehel on avalikustatud Kinnistute registri andmebaas, mis sisaldab üldjuhul Tallinna, Haapsalu ja Lihula, Põhja-Eesti mõisakinnistute, Lõuna-Eesti mõisakinnistute ja Saaremaa mõisate kinnistute andmed alates 19. sajandi algusest 1940. aastani. Registris on sisestatud kõik pärast kohtureformi alates 1889. aastast kuni 1940. aastani mõisatega erinevates kinnistusametites kinnistatud tehingud. Andmebaasist saab otsida kinnistu omanike nimede, hüpoteegiringkondade (Tallinn-Haapsalu, Rakvere-Paide jt), kinnistunumbrite, krundinumbrite, sisulahtris leiduvate sõnade ja tänava nimede või asukohtade (linna või mõisa nime) ning majanumbri järgi.
Tuumareaktsioon

Tuumareaktsioon on kahe aatomituuma või elementaarosakese ja aatomituuma kokkupõrge, mille tulemusena tekivad uued aatomituumad ja/või elementaarosakesed. Teoreetiliselt võib tuumareaktsiooni põhjustada ka kolme osakese kokkupõrge, kuid sellise sündmuse toimumine on ülimalt ebatõenäoline. 
Kui pärast kokkupõrget kokkupõrganud osakesed ei muutu, ega anna teineteisele üle olulisel määral energiat (muudavad ainult oma liikumise suunda), siis on tegemist elastse hajumisega, mitte tuumareaktsiooniga. Aatomituuma spontaansel lagunemisel on tegemist tuumareaktsiooniga ainult sel juhul, kui lagunemine on põhjustatud kokkupõrkest mõne elementaarosakesega (näiteks neutroniga).
Tuumareaktsiooni võrrandid.
Tuumareaktsioonide võrrandeid võib kirjutada täpselt nagu keemiliste reaktsioonide võrrandeid. Iga reaktsioonis osalev aatomituum kirjeldatakse tema keemilise elemendi tähisega, mille ette kirjutatakse (üles) tuuma nukleonide koguarv ning (alla) tuuma prootonite arv. Näiteks alfaosake on He. Kui reaktsioonis osaleb elementaarosakesi, siis neid märgitakse osakese sümboliga. Näiteks footon on γ ja elektron e–. 
Liitiumi Li ja deuteeriumi H ühinemisreaktsioon näeb välja selline:
Li + H → He + He (või)
Li + H → 2 He
Ülaltoodud reaktsioonivõrrandisse on kindlasti tarvis märkida kaks alfaosakest, kuna vastasel juhul ei oleks võrrandi parema ja vasaku poole massid tasakaalus.
Energia jäävus.
Tuumareaktsioon võib olla eksotermiline reaktsioon või endotermiline reaktsioon. Eksotermilise reaktsiooni puhul vabaneb energia reaktsiooni tulemusena tekkinud tuumade ja osakeste kineetilise energiana (soojusena). Endotermilise reaktsiooni puhul tuleb reaktsiooni toimumiseks anda selles osalevatele tuumadele ja osakestele piisav kineetiline energia, mis reaktsiooni käigus neeldub.
Kuna ka tuumareaktsioonide puhul kehtib energia jäävuse seadus, siis näitena toodud reaktsiooni käigus vabanevat energiat saab arvutada järgmiselt:
Li seisumass on 6,015 u
H seisumass on 2,014 u
He seisumass on 4,0026 u
Järelikult on võrrandi vasaku poole kogumass 8,029 u ja parema poole kogumass 8,0052 u. Reaktsiooni tulemusena on "haihtunud" mass 0,0238 u, mis vastavalt massi-energia seosele on muutunud energiaks. (Energiaks muutuvat massi nimetatakse ka tuumareaktsiooni massidefektiks.) Tuumareaktsioonil vabanenud energiat saab arvutada järgmiselt:
 1 u c2 = (1,66054 × 10-27 kg) × (2,99792 × 108 m/s)2
 = 1,49242 × 10-10 kg (m/s)2 = 1,49242 × 10-10 J (džauli) 
 × (1 MeV / 1,60218 × 10-13 J) 
 = 931.49 MeV, 
 seega 1 u c2 = 931.49 MeV
Seega kogu reaktsiooni energiajääk on 0,0238 × 931 MeV = 22.4 MeV, mida võib kirjutada ka järgmiselt:
Li + H → 2 He + 22.4 MeV
Energia võib tuumareaktsiooni puhul vabaneda erineval moel:
Viimane võimalus tähendab seda, et reaktsiooni tulemusena tekkinud tuum on ergastatud olekus (omab energiat). Sellist tuuma märgitakse reaktsioonivõrrandis tärniga "*". Ergastatud olekusse jäänud tuum võib igal ajahetkel naasta põhiolekusse kiirates üleliigse energia ära gammakvandina.
Tuumareaktsioonide tüübid.
Põhilised tuumareaktsioonide tüübid on järgmised:
Femto-

Femto- (tähis f) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 1015 korda väiksem.
Näiteks femtomeeter (fm) on 10−15 meetrit. Seda ühikut kasutatakse tavaliselt aatomituumade ja elementaarosakeste mõõtmete kirjeldamisel. Varem oli selleks ühikuks mittesüsteemne sama suur ühik fermi, mille tähis oli samuti fm.
Eesliide tuleneb taani keele sõnast "femten" (viisteist) ja võeti ametlikult kasutusele 1964. aastal.
Kadi Toom

Kadi Toom (sündinud 8. märtsil 1982 Kohilas) on eesti laulja.
Haridus.
Kadi on lõpetanud Kohila Gümnaasiumi 2000. aastal. Kooli kõrvalt käis ta klaveritundides ning õppis omal käel kitarri. 2005. aastal omandas Kadi Tallinna Ülikoolis bakalaureusekraadi reklaami ja meedia erialal.
Töö ja looming.
Kadi Toom oli kooliansambli Stele solist, 1998. aastast laulis Kohila ansamblis Still Alive. Osales TV1 lauluvõistlusel "Uus viis" lauludega "Leides" (1998) ja "Meeletu" (1999). Eesti Televisiooni lauluvõistlusel "Kaks takti ette" saavutas ta 1999. aastal 4. koha. 
2008. aastal osales ta TV3 laulusaates "Laulud tähtedega".
Ansamblisse Kadi Toom Band kuuluvad lisaks Kadile kitarrist Kaido Kodumäe, klahvpillimängija Tarmo Sillaots, bassist Toivo Nilson ja trummar Raido Lilleberg.
Diskograafia.
Kadi Toomi tuntumate laulude seas on "Leides", "Kuulun sulle ma", "We Are Not Done", "Sulle päike ma", "Play" jm. 
Eurovisiooni Eesti eelvoor.
Ta on osalenud solistina Eurolaulu konkursil 2001. ja 2003. aastal ning veel mitmel aastal taustalauljana (Eha Urbsalu, Carola Szücs, Arne Lauri, Erik Meremaa). 
Isiklikku.
Kadi Toomi elukaaslane on helilooja ja produtsent Glen Pilvre. Toom on taimetoitlane. Ta on "bodybalance"'i treener. 2011. aastal avas ta Kohilas kohviku Omamoodi.
Academia Grata

Academia Grata oli Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledž. 
Kool loodi 2002. aasta jaanuaris Erakool Non Grata baasil Eesti Kunstiakadeemia ja Academia Non Grata ühisel initsiatiivil Eesti kunstihariduse mitmekesistamiseks ja kunsti prestiiži tõstmiseks. Tegemist oli Eesti riiklikus kõrgharidussüsteemis ainsa bakalaureuse õppekavaga interdistsiplinaarse ja tegevuskunsti valdkonnas. Eesti Kunstiakadeemia sulges kolledži 2004. aasta suvel.
Ajalugu.
19. jaanuaril 2002 läks Erakool Non Grata Eesti Kunstiakadeemia juhtimise alla. Koolist sai esimene bakalaureusekraadi andev õppeasutus Pärnus, Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledž Academia Grata. Erialasid oli üks – kunst. Kool tegutses esialgu aadressil Riia maantee 70, kus kunagi oli olnud lasteaed. Märtsis 2002 andis Pärnu linnavolikogu Eesti Kunstiakadeemiale Academia Grata tarvis 50 aastaks Riia maantee 70 tasuta hoonestusõiguse. Suure, endise lasteaiahoone renoveerimine käis aga Eesti Kunstiakadeemiale üle jõu. 2003. aasta augusti teises pooles sai ootamatult kohalt lahkunud Reiu Tüüri ja vahepealse juhi kohusetäitja Al Paldroki asemel Academia Grata direktoriks Mari Sobolev.
22. märtsil 2004 teatati, et kõrghariduse hindamise nõukogu oli jätnud vahepeal Chaplini keskuse 5. korrusele kolinud EKA Pärnu kolledži ehk Academia Grata õppekava akrediteerimata. Eesti Kunstiakadeemia palus haridus- ja teadusminister Toivo Maimetsalt kunsti õppekava tingimisi akrediteerimist ja nõutud tingimuste täitmiseks ajapikendust. Kõrghariduse hindamise nõukogu oma otsusest ei taganenud ja 8. juunil 2004 otsustas Eesti Kunstiakadeemia nõukogu Pärnu kolledži sulgeda.
Sulgemisotsuse teatavakstegemise ajal õppis koolis umbes 30 üliõpilast, õppemaks oli 15 000 krooni aastas ja tegu oli ainsa õppeasutusega Eestis, kus sai bakalaureuse tasemel õppida interdistsiplinaarset ja tegevuskunsti.
Alfakiirgus

Alfakiirgus on ioniseeriv radioaktiivne kiirgus, mis tekib tuumareaktsioonide tulemusel ja koosneb alfaosakestest. Alfakiirgus on tulenevalt oma väikesest läbimisvõimest inimesele suhteliselt ohutu.
Alfakiirguse avastas Ernest Rutherford 1899. aastal ja kasutas seda aatomituuma olemasolu tõestamiseks.
Alfakiirguse tekkimine.
Tavaliselt tekib alfakiirgus alfalagunemisel (näiteks uraani lagunemine tooriumiks), kuid ta võib tekkida ka kergete aatomituumade (näiteks vesinik-2 ja liitium-6) ühinemisel ehk tuumasünteesil.
U → Th + α (alfalagunemine)
H + Li = 2 α (tuumasüntees)
Alfalagunemisel eraldunud alfaosakese kineetiline energia on tüüpiliselt suurusjärgus 5 MeV (mis on umbes 0,13% alfaosakese koguenergiast) ja tema kiirus on tüüpiliselt umbes 15 000 km/h.
Alfakiirguse mõju ainele.
Alfakiirguse läbimisvõime on ioniseeriva kiirguse tüüpide seas kõige väiksem. Et alfaosakese mass ja elektrilaeng on suhteliselt suured ning kiirus suhteliselt väike võrreldes teiste ioniseerivate kiirguste osakestega, siis on tõenäosus suur, et läbi aine liikuv alfaosake põrkub mõne aatomi vastu ja ioniseerib selle. Alfaosake võib neelduda pihtasaanud aatomi tuumas või hajuda aatomi elektronkattelt. Mõlemal juhul annab alfaosake osa või kogu oma kineetilise energia aatomile, mis läheb ergastatud seisundisse. Sinakas helendus, mis tekib alfakiirguse allika ümber, on tekitatud ioniseeritud aatomite poolt, mis lähevad ergastatud olekust tagasi põhiolekusse.
Varjestamine.
Alfakiirguse varjestamiseks piisab paberilehest või paarisentimeetrisest õhukihist kiirgusallika ja varjestatava keha vahel.
Väline alfakiirgus inimesele ohtlik ei ole, sest isegi naha surnud rakkudest koosnev väliskiht pidurdab alfakiirguse efektiivselt. Küll aga võib alfakiirgus olla ohtlik, kui see toimub inimese sees (kui kehasse on sattunud alfalagunev keemiline element). Näiteks radooni sissehingamine on ohtlik just seetõttu, et radoon on alfalagunev radioaktiivne element ning võib sissehingatuna põhjustada vähki.
Funabashi

Funabashi (haldusüksusena 船橋市; Funabashi-shi) on linn Jaapanis Chiba prefektuuris. Asub Tōkyō lahe ääres.
Funabashis on puidu- ja terasetööstuse ettevõtted.
Eesti dirigentide loend

"Siin on loetletud eesti ja Eesti orkestridirigente. Koorijuhid on loetletud Koorijuhtide loendis."
Eesti ansamblite loend

"Siin on loetletud Eesti ansambleid."
Muusikute loendid

"Siin on muusikute loendid."
Berliini Filharmoonikud

Berliini Filharmoonikud (saksa keeles Die Berliner Philharmoniker; endise nimega Berliini Filharmoonia Orkester, Berliner Philharmonisches Orchester) on üks maailma juhtivaid sümfooniaorkestreid asukohaga Berliinis. Orkestri dirigent on aastast 2002 Simon Rattle.
Benjamin Bilse asutas 1862. aastal orkestri Bilsesche Kapelle. 1882. aastal moodustati nüüd juba ilma Bilseta orkester Frühere Bilsesche Kapelle. 1887. aastal sai orkester nimeks Berliner Philharmonisches Orchester. 
Berliini Filharmoonikud on käinud Eestis esinemas 1899., 1937. ja 2008. aastal.
Adrari provints

Adrari provints on kahe haldusüksuse nimi:
Felix Raeksoo

Felix Raeksoo, ka Feliks-Jaan Raeksoo (13. september 1899 Kaarli vald, Viljandimaa – 28. august 1937 Tallinn) oli Eesti politseinik.
Ta teenis 5. jalaväerügemendis ja lõpetas Politseikooli alama klassi 1929. Ta oli kordnik Tallinna 1. politseijaoskonnas.
Ta tapeti teenistuskohuste täitmisel. Teda pussitas Vana-Kalamaja ja Kopli tänava nurgal restorani "Grand" ees madrus Artemi Jõgi (aurikult "Salme", pärit Hiiumaalt, 20 aastat vana).
Beetakiirgus

Beetakiirgus on beetaosakestest ("β") koosnev ioniseeriv radioaktiivne kiirgus, mis tekib beetalagunemisel. Beetakiirgus võib olla negatiivne (koosneb negatiivsetest beetaosakestest ("β"–) elektronidest) või positiivne (koosneb positiivsetest beetaosakestest ("β"+) positronidest).
Beetakiirguse tekkimine.
Elektronidest koosnev beetakiirgus tekib "β"–-lagunemisel. "β"–-lagunemine toimub juhul, kui neutron (n0) muutub prootoniks (p+), kiirates elektroni (e–) ja antielektronneutriino (formula_1). 
 n0 → p+ + e– + formula_1
Positronidest koosnev beetakiirgus tekib "β"+-lagunemisel. "β"+ lagunemine toimub juhul, kui prooton (p+) muutub neutroniks (n0) kiirates positroni e+ ja elektronneutriino (ν). 
 p+ → n0 + e+ + ν
Kuna β+ lagunemine vajab toimumiseks lisaenergiat, siis reeglina on "β"+-kiirgus väiksema intensiivsusega kui "β"–-kiirgus. Beetalagunemise tulemusena võib aatomituum jääda ergastatud olekusse. Tuuma tagasipöördumine põhiolekusse toimub läbi gammakvandi kiirgamise, mistõttu beetakiirgusele võib kaasneda gammakiirgus.
Beetakiirguse mõju ainele.
Kuna beetakiirgus koosneb suure energiaga laetud osakestest (elektronidest või positronidest), siis on beetakiirgus ioniseeriv kiirgus. Negatiivne beetaosake võib neelduda aatomis tekitades negatiivse iooni. Samuti võib negatiivne beetaosake hajuda aatomi elektronkattelt ilma neeldumata. Sellisel juhul beetaosake pidurdub andes osa oma energiast üle aatomile, mis läheb ergastatud olekusse. Põhiolekusse naasmiseks kiirgab ergastatud aatom footoni tekitades röntgenikiirguse.
Positiivse beetakiirguse moodustavad prootonid annihileeruvad kohtudes elektronidega.
Varjestamine.
Beetakiirguse läbimisvõime on umbes sada korda suurem kui alfakiirgusel, kuid palju väiksem kui gammakiirgusel. Beetakiirguse peatamiseks on vaja õhukest metall-lehte.
Beetakiirgus võib tekitada inimesel kiirgustõbe, vähki ja raskemal juhul isegi surma. Siiski on beetakiirgusega kaasnev gammakiirgus inimesele palju ohtlikum.
Beetaosake

Beetaosake ehk β-osake on suure energiaga elektron või positron, mis tekib beetalagunemise käigus. Beetaosakeste energia beetakiirguses varieerub tugevasti. Suurima energiaga beetaosakesed võivad liikuda isegi peaaegu valguse kiirusega.
Beetaosakesed tekivad näiteks radioaktiivse kaaliumi isotoobi kaalium-40 lagunemisel. Beetakiirgus on ioniseeriv kiirgus, mille läbimisvõime on alfakiirguse omast suurem, kuid gammakiirguse omast väiksem.
Veekogu stratifikatsioon

Veekogu stratifikatsioon ehk veekogu kihistumine on nähtus, kus veekogus (meres, lahes, järves jne) toimub vertikaalsihis erinevate keemiliste ja/või füüsikaliste omadustega kihtide tekkimine ehk kihitumine. Stratifikatsioon toimub tavaliselt kas veetemperatuurist (soojuskihistus) või soolsusest tingituna.
Seisuveekogude stratifikatsioon.
Mõistet kasutatakse sageli seisuveekogude (eriti järvede ja veehoidlate puhul), kus sageli on võimalik eristada kolme veekihti: epilimnioni, metalimnioni ja hüpolimnioni.
Kui vaadeldava veekogu stratifikatsioon ei muutu pika aja jooksul (näiteks 1 aasta), siis nimetatakse sellist veekogu meromiktseks; vastupidisel juhul, kui aasta ringi on veekogu kihistumata, võib kogu veemassi nimetada epilimnioniks.
Protsessi, mille tagajärjel vee kihistumus kaob, nimetatakse destratifikatsiooniks.
Stratifikatsioon

Stratifikatsioon ehk stratifitseerumine on millegi kihistumus või kihi(s)tumine.
Sõna on terminina kasutusel mitmel teadusalal:
Destratifikatsioon

Destratifikatsioon on mingi veekogu (tavaliselt järve või veehoidla) väljakujunenud veekihtide looduslik (näiteks sõltuvalt aastaajast) või kunstlik (inimese kaasabil) segunemine.
Harvem kasutatakse mõistet ka õhukihtide "segunemisest".
Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone

Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone on Pärnu linnas aadressil Kuninga 29 asuv koolihoone.
1875. aastal valminud hilisklassitsistlikus stiilis ehitatud hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Tänapäeval tegutseb hoones Pärnu Kuninga Tänava Põhikool.
Ajalugu.
1869. aastal valmis Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi uue hoone projekt. Ehitustööd toimusid aastatel 1871-1875. Töid juhtis Riia ehitusmeister Robert Häusermann. Hoone võeti vastu 1. novembril 1875.
Koolihoone taga avati 1881. aastal võimla, kuid see põles 1906. aastal maha.
Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoones on tegutsenud järgmised õppeasutused
2005. aastal valmis kooli õuel Pärnu kesklinna koolide võimla.
Divisjon

Divisjon on põhiliselt mereväe või õhuväe väeüksus, mis vastab maaväe pataljonile.
Divisjon mereväes.
Divisjon on mereväe väiksemate (üldjuhul sama liiki) sõjalaevade koondis, mis võib kuuluda laevabrigaadi või laevastiku koosseisu. Divisjoni juhib divisjoniülem, kes on sõltuvalt laevaklassist tavaliselt ametikohalt kas kaptenmajor, kaptenleitnant või mereväekapten. Tavaliselt koosneb divisjon 2–10 ühte liiki sõjalaevast, näiteks raketikaatritest, miinilaevadest, korvettidest, valvelaevadest või abilaevadest. Väiksemate sõjalaevade või kaatrite divisjon võib jaguneda omakorda laevasalkadeks või laevarühmadeks.
Divisjon õhuväes.
Divisjon on õhuväe pataljonisuuruse maismaa- ja mõnikord ka lennuüksuse nimetus. Divisjon koosneb tavaliselt eskadrillidest. Divisjoni juhib kolonelleitnant.
Divisjon Vene armees.
Vene armees ja mõnes slaavi mõjudega armees nimetatakse divisjoniks "(дивизион)" ka pataljonisuurusi lahingutoetuse maismaaüksusi, näiteks suurtükiväes, õhutõrjes ja raketivägedes. Ilmselt vene mõjuna nimetati kuni suveni 2008 ka Eesti Kaitseväes 1990. aastail loodud õhutõrjeüksust õhutõrjedivisjoniks.
Armee

Armee on mitme väeliigi väekoondistest, näiteks diviisidest ja korpustest, ning erivägede osadest koosnev operatiivkoondis. Armees olevate väeosade hulk, liik ja suunitlus sõltub armeele püstitatud strateegilistest ülesannetest.
Armeede näiteid:
Armee on ka sõjaväe maavägede üldnimetus.
Ratsavägi

Ratsavägi on väeliik, mille isikkoosseis liigub ja võitleb ratsa. 1920. aastateni oli ratsavägi maaväe põhilisi väeliike. Viimast korda kasutati ratsaväge laiaulatuslikult Teises maailmasõjas.
Ratsavägi võis tegutseda iseseisvalt ning anda ootamatuid lööke, sel oli hea manööverdusvõime.
Ratsaväelaste vorm erines teiste väeliikide omast, ka mõni auaste oli teistsugune (näiteks kapteni asemel oli Saksamaal, Venemaal ja Rootsis rittmeister, staabikapteni asemel staabirittmeister jne).
1930. aastate keskel kaotas ratsavägi sõjaväe suurenenud tulejõu ja motoriseerimise tõttu tähtsuse. Tänapäeval on ratsaväge väheste riikide relvajõududes, seda kasutatakse peamiselt auvahtkonnas ja paraadväeosas.
Ratsavägi Eesti sõjaväes.
Eesti sõjaväes on olnud ratsaväe inspektuur, kuni kaks ratsarügementi ja üks üksik eskadron.
Hearts of Iron II

"Hearts of Iron II" on suurstrateegia arvutimäng, mis baseerub oma eelkäijal "Hearts of Ironil". Mäng toimub ajal 1. jaanuarist 1936 31. detsembrini 1947 ja võimaldab mängijal kontrollida ükskõik millist üle 175 selle perioodi riigist enne Teist maailmasõda, selle ajal ja pärast seda. Mängu töötas välja Paradox Interactive ja avaldas 4. jaanuaril 2005. Juhtprogrammeerija oli Johan Andersson.
Mängu sisu.
Mäng sisaldab palju elemente, mis teevad selle suurstrateegia mänguks. Need sisaldavad võimalust moodustada maaväe diviise, lennuväe eskadrone ja mereväe laevu ning flotille, nagu ka võimalust ühendada neid korpusteks ja armeedeks. Mängija saab määrata üksustele ülemaid, samuti määrata ametisse ministreid ja väejuhte kindralstaapi. Mängijal on lisaks võimalik määrata ametisse riigipead ja valitsusjuhti, kuid seda üksnes läbi demokraatlike valimiste, milliste puhul mängija valib võitja. Mängija kontrollib tehnoloogilist uurimistööd.
Kaire Leibak

Kaire Leibak (sündinud 21. mail 1988) on endine eesti kergejõustiklane, (kolmikhüppaja), juunioride maailmameister (2006) ja Euroopa meister (2007).
Ta lõpetas 2006. aastal Miina Härma Gümnaasiumi ja 2011. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna füsioterapeudina. 
Tema treener oli alates veebruarist 2010 Andrei Nazarov. Varem olid tema treenerid Mehis ja Kersti Viru.
Tema isiklik rekord ja ühtlasi Eesti rekord on 2006. aastal Pekingis juunioride maailmameistrivõistlustel hüpatud 14.43. Tema nimel olev Eesti siserekord on 14.26.
Juulis 2007 Hollandis Hengelos peetud juunioride Euroopa meistrivõistlustel võitis ta kolmihüppes tulemusega 14.02 kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Pekingi olümpiamängude kolmikhüppe kvalifikatsiooni avavoorus hüppas ta 14.19 ja pääses sellega lõppvõistlusele. Lõppvõistlusel hüpatud 14.13 andis talle 10. koha.
Leibak teatas 25. jaanuaril 2014 tegevsportlase karjääri lõpetamisest, kuna polnud 2010. ja 2011. aastal tabanud kannakõõluse vigastusest täielikult taastunud.
Isiklikku.
Tema vanaema oli ujuja, ujumistreener ja koolijuht Valentina Ritsing (1939–2021), vend Ergo Leibak on endine kergejõustiklane ja füsioterapeut.
635 Vundtia

Vundtia (1907 ZS) on asteroid järjenumbriga 635, mille avastas 9. juunil 1907 Saksamaa astronoom Karl Lohnert.
Asteroid on nime saanud eksperimentaalse psühholoogia rajaja Wilhelm Wundti järgi.
Menaẖem Begin

Menahem Begin (kasutatakse ka nimekuju Menachem Begin; 16. august 1913 Brest-Litoŭsk, Hrodna kubermang, Venemaa Keisririik (praegu Brest Valgevenes) – 9. märts 1992 Tel Aviv, Iisrael) oli Iisraeli poliitik, peaminister 1977–1983.
1939. aastal, pärast seda, kui Saksamaa oli Poola okupeerinud, põgenes Begin Vilniusesse, kus tollal olid hinnanguliselt 40% elanikest juudid. Nõukogude Liit okupeeris Leedu järgmisel aastal ja Begin vahistati, süüdistatuna spioneerimises Suurbritannia kasuks. Ta mõisteti kaheksaks aastaks vangi. 1. juunil 1941 saadeti ta vangilaagrisse Petšora jõe piirkonnas, kuhu ta jäi maini 1942, mil saadeti Palestiinasse.
Tema isa, ema ja vanem vend hukkusid holokausti ajal.
Begin oli sõjaeelse sionistliku noorsooliikumise juht, relvastatud organisatsiooni ETSEL komandör, parlamendiopositsiooni juht, Rahvusliku Ühtsuse valitsuse minister, Iisraeli kuues peaminister, Nobeli rahuauhinna laureaat (1978).
Tema teeneks on peetud Iisraeli riigi taastamist, kaasaaitamist sisserändele Etioopiast, Iisraeli asustamist, Nõukogude juutide väljatoomist, Iisraeli kaitse ja julgeoleku korraldamist ning rahulepingu sõlmimist Egiptusega.
Isiklikku.
Begin oli abielus Aliza Arnoldiga. Neil oli kolm last: Ze'ev Binyamin (Benny), Le'a ja Hassia. Aastal 1996 oli Benny Begin Binyamin Netanyahu esimese valitsuse teadusminister. Alates 31. märtsist 2009 kuni 2013. aasta parlamendivalimisteni oli ta Netanyahu teises valitsuses portfellita minister.
Püssirohi

Must püssirohi on mehaaniline väävli, puusöe ja kaaliumnitraadi (salpeetri) segu. Musta püssirohtu kasutatakse tõukelaenguna rakettmootoreis, mürsule või kuulile algkiiruse andmiseks ning süüte- ja pürotehnikaseadmeis.
Keemiliselt eristatakse suitsuga ja suitsuta püssirohtu. Must püssirohi leiutati 9. sajandil Hiinas ja levis enamikku Euraasia osadesse 13. sajandi lõpuks. Vaidlus püssirohu täpse päritolu kohta kestab tänapäevani. Enamasti vaieldakse varase püssirohu arenguloo üle: kui palju mõjutas Hiina laskemoona areng püssirohu kasutamist sõjapidamisel Euroopas ja Lähis-Idas.
Väidetavalt tunti sarnase koostisega salpeetrit sisaldavaid pulbreid juba 7. sajandil Bütsantsis. Hiinas kasutati püssirohtu esialgu meditsiinis ja ilutulestiku jaoks. Relvana kasutasid püssirohtu hiinlased 11. sajandil süütepommides ja 13. sajandil suurtükimürskudes.
Püssirohuga sama koostisega pulbrit teistsuguste massiosadega kirjeldas Roger Bacon mitmes kirjutises aastatel 1242–1267. Püssirohu retsepti kirjeldas ka Albert Suur teoses "De mirabilibus mundi".
Püssirohu põlemise lihtne, sageli tsiteeritud keemilise reaktsiooni valem on
2KNO3 + S + 3C → K2S + N2 + 3CO2.
Mõnevõrra täpsem, kuid endiselt lihtsustatud reaktsioonivalem on
10KNO3 + 3S + 8C → 2K2CO3 + 3K2SO4 + 6CO2 + 5N2.
Need reaktsioonid on eksotermilised, st nende käigus vabaneb energia. Nagu võrranditest näha, ei ole reaktsiooniks vaja hapnikku. Seetõttu plahvatab püssirohi ka anaeroobsetes tingimustes.
Sorbid

Sorbid (eesti keeles varem ka vendid, luužitsid; endanimetus ülemsorbi keeles "Serbja", alamsorbi keeles "Serby", saksa keeles "Sorben", "Wenden") on lääneslaavi rahvas, kes elab vähemusrahvusena Saksamaa idaosas Saksimaal Oberlausitzis ja Brandenburgi liidumaal Niederlausitzis.
Sorbide rahvuskultuuriline keskus on Sorbi maja ("Serbski dom") Bautzenis.
2011. aasta suvel oli ise ennast sorbidena registreerinud elanikke Saksamaal umbes 60 000.
Merseyside

Merseyside on tseremoniaal- ja linnakrahvkond Loode-Inglismaal. Krahvkond moodustati 1974. aastal ja sai nime Mersey jõe järgi. Piirneb Lancashire'i, Suur-Manchesteri ja Cheshire'iga.
1986. aastal likvideeris Margaret Thatcheri valitsus krahvkonna nõukogu ja ringkondadel on sealtpeale sisuliselt tervikomavalitsuste õigused.
Merseyside koosneb viiest omavalitsusüksusest:
Abiootilised tegurid

Abiootilised tegurid on ökoloogilised tegurid, mis tulenevad organisme ümbritsevast anorgaanilisest maailmast (eluta loodusest). Tähtsamad abiootilised tegurid on valgus, temperatuur, niiskus, tuul, pH, raskmetalliühendid, radioaktiivne kiirgus jt.
Abiootilistele teguritele vastanduvad biootilised tegurid, mis tulenevad elusloodusest.
Tegurid.
Bioloogias võivad abiootiliste tegurite hulka kuuluda vesi, valgus, kiirgus, temperatuur, niiskus, atmosfäär, happesus, soolsus, sademete kõrgus, mineraalid, looded, vihm, lahustunud hapnik, toitained ja muld. Makroskoopiline kliima mõjutab sageli kõiki eelnimetatuid. Rõhu ja helilainete puhul võib käsitleda ka mere- või maa-alust keskkonda. Abiootiliste tegurite hulka kuuluvad ookeanikeskkonnas ka õhupiiritus, substraat, vee selgus, päikeseenergia ja looded. Arvestades C3-, C4- ja CAM-taimede erinevusi süsinikdioksiidi sissevoolu reguleerimisel Calvin-Bensoni tsüklisse seoses nende abiootiliste stressiteguritega. C3-taimedel puuduvad mehhanismid fotorespiratsiooni juhtimiseks, samas kui C4- ja CAM-taimed kasutavad eraldi PEP-karboksülaasi ensüümi, et vältida fotorespiratsiooni, suurendades seega fotosünteetiliste protsesside tootlikkust teatud kõrge energiaga keskkondades.
Näited.
Paljud arhed vajavad väga kõrgeid temperatuure, rõhku või ebatavalisi kontsentratsioone keemilisi aineid, nagu väävel; see on tingitud nende spetsialiseerumisest ekstreemsetele tingimustele. Lisaks sellele on seened arenenud ka selleks, et elada oma keskkonna temperatuuril, niiskusel ja stabiilsusel.
Näiteks on oluline erinevus nii vee kui ka niiskuse kättesaadavuses parasvöötme, vihmametsade ja kõrbete vahel. See erinevus vee kättesaadavuses põhjustab nendes piirkondades elavate organismide mitmekesisust. Need erinevused abiootilistes komponentides muudavad olemasolevaid liike, luues piirid, millised liigid saavad keskkonnas ellu jääda, ja mõjutades kahe liigi vahelist konkurentsi. Abiootilised tegurid, nagu näiteks soolsus, võivad anda ühele liigile konkurentsieelise teise liigi ees, tekitades survet, mis viib liikide muutumiseni ja muutumiseni generalistide ja spetsialiseerunud konkurentide vahel.
Organist

Organist ehk orelimängija on instrumentalist, kes kasutab heliloomingu esitamiseks orelit. 
Kirikumuusiku töökohustused:
Kirikumuusikat saab Eestis õppida EELK Usuteaduse Instituudis, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ja Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. 
Orelit saab erialana õppida Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, Heino Elleri Muusikakoolis ja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Lastele õpetatakse orelit Valga Muusikakoolis, Pärnu Muusikakoolis ja Narva Muusikakoolis.