tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Georg Frithjof Slöör

Georg Frithjof Slöör (23. juuli 1874 Serepetta, Ingerimaa – 8. oktoober 1934 Pälkjärvi, Soome) oli Eesti ja soome vaimulik.
Slöör sündis Ingerimaal Serepettas (ka Žerebjatka) luterliku pastori pojana. Ta õppis aastatel 1884–1893 Peterburi Püha Anna koolis. Aastatel 1893–1898 (grad. stud.) õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Korporatsioon Neobaltia liige.
Oli prooviaastal Peterburi (soome) Maria koguduses. Ordineeriti 14. novembril 1899 Peterburis õpetajaks.
Oli aastatel 1899–1905 Peterburi Maria koguduse adjunktõpetaja ja usuõpetaja. Aastatel 1905–1912 oli ta Alt-Schwedendorfi (Gammalsvenskby) koguduse (Hersoni kubermang) õpetaja (hooldades aastal 1911 ka Nikolajevi ja Kronau kogudust). Oli aastatel 1912–1919 Moloskovitsa (Ingerimaa) koguduse õpetaja. Aastatel 1919–1929 oli ta Narva-Jõesuu Niguliste koguduse õpetaja, teenides vikaarina Narva soome-rootsi Püha Mihkli kogudust. Aastatel 1920–1929 oli ta õpetajaks kõrgemas rahvakoolis. Aastatel 1921–1929 oli Slöör ka Soome esimeseks asekonsuliks Narvas.
Asus aastal 1929 Soome. Oli aastatel 1929–1930 abiõpetaja Polvijärvi (Põhja-Karjala maakonnas Ida-Soome läänis) koguduses. Aastatel 1930–1931 oli ta adjunktõpetaja Kontiolahti (Põhja-Karjala maakonnas Ida-Soome läänis) koguduses, aastatel 1931–1933 kaplan Kaavis (asub Põhja-Savo maakonnas Ida-Soome läänis), aastatel 1933–1934 oli ta Pälkjärvi (asub praegu Sortavala rajoonis Karjala Vabariigis Venemaal) koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema isa Fredrik Gottlieb Slöör oli Serepetta koguduse õpetaja.
Harriet Toompere

Harriet Toompere (sündinud 22. mail 1975) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (18. lend). 
Alates 1998. aastast on ta Eesti Draamateatri näitleja.
Isiklikku.
Ta on näitlejate Hendrik Toompere seeniori ja Maie Toompere tütar. Tema vend on näitleja ja lavastaja Hendrik Toompere. Tema elukaaslane on näitleja Mait Malmsten, neil on kaks ühist poega Franz ja Hugo.
Voldemar Tuisk

Voldemar-Johannes Tuisk VR II/3 (ka Lats-Tuisk; 11. juuni 1896 Narva – 26. märts 1943 Kraslagi vangilaager, Krasnojarski krai) oli eesti näitleja. 
Lavategevust alustas ta väikese poisina Narva Võitlejas, 1917. aastast oli trupi täisliige. Voldemar Tuisk osales Vabadussõjas. 1921. aastal astus ta Tallinnas Draamastuudio teatrikooli. Oli seal kuni 1924. aastani, aastatel 1933–1944 töötas Draamateatri noorsooteatri trupis. 
Vahepeal töötas Arsenalis metallitreialina, kuid pühendas kogu vaba aja teatritegemisele. 
1924. aastal asutas ta Koplis harrastusnäitetrupi ja oli selle eesotsas kuni 1940. aastani. 
Ta arreteeriti NKVD poolt 1941 Tallinnas. Suri Kraslagi vangilaagris Venemaal.
Fredrik Gottlieb Slöör

Fredrik Gottlieb Slöör (26. jaanuar 1835 Viipuri – 14. oktoober 1889 Serepetta) oli Ingerimaa vaimulik.
Ta lõpetas Viiburis gümnaasiumi ja immatrikuleeriti 23. septembril 1853 Helsingi Ülikooli usuteaduskonna üliõpilaseks. Ordineeriti aastal 1857 Porvoos õpetajaks. Oli Ingerimaal vaimulik ja aastatel 1857–1859 abivaimulik. Teeninud ka adjunktina Skuoritsa kogudust (aastal 1860). Serepetta koguduse õpetaja oli aastatel 1868–1889.
Isiklikku.
Tema poeg Georg Frithjof Slöör oli Narva-Jõesuu Niguliste koguduse ja Narva soome-rootsi Püha Mihkli koguduse õpetaja, hiljem mitme Ida-Soome koguduse õpetaja.
Donald Preziosi

Donald Anthony Preziosi (sündinud 1941 New Yorgis) on ameerika kunstiajaloolane.
Ta on töötanud professorina California Ülikoolis Los Angeleses.
Ta on kirjutanud arhitektuuri ajaloost ja semiootikast.
Ata Meken

Sotsialistlik Partei "Ata-Meken" ('Isamaa') on Kõrgõzstani partei, mida juhib Ömürbek Tekebajev.
Partei asutati 1992. aasta lõpus konservatiivsest parteist Erkin Kõrgõzstan eraldunud liberaalide ja tsentristide poolt. Tänast nime kannab 1998. aastast alates.
Partei pääses parlamenti nii 1994. aastal (5 kohta) kui 2000. aastal (2 kohta). 2007. aasta parlamendivalimistel parlamenti ei pääsetud.
Parteijuht Tekebajev kandideeris 2000. aastal presidendiks ning sai 14% häältest. 1995. aastal kõrvaldas Ülemkohus ta kandidaatide seast. Pärast Tulbirevolutsiooni oli Tekebajev 2005. aasta märtsist 2006. aasta veebruarini parlamendi esimees, kuid loobus kohast president Kurmanbek Bakijeviga vastuollu minnes.
Pärast Bakijevi kukutamist 2010. aasta aprillis oli Tekebajev juulini ajutise valitsuse asepeaminister.
Partei nõuab majandusreforme ja demokraatiat, seda peetakse vasaktsentristlikuks.
2010. aasta oktoobris peetavatel parlamendivalimistel ennustati Ata-Mekenile tulemust 10 kuni 12 protsendi ringis, kuid vaid mõneprotsendilist toetust riigi lõunaosas. Nädal aega enne valimisi korraldatud küsitluse andmetel oli Ata-Meken Kõrgõzstani populaarseim partei. Valimistel kogus partei 5,49% häältest ja sai viienda parlamenti pääsenud erakonnana 120-liikmelises parlamendis 18 kohta.
Ata Meken osales 2012. aasta septembrist 2014. aasta märtsini valitsuskoalitsioonis koos Sotsiaaldemokraatliku Partei ja Ar-Namõsiga. Lahkus koalitsioonist tehes peaminister Džantörö Satõbaldijevile etteheiteid seoses allilmaliidri vanglast vabastamise ja riigist põgenemise ning Kumtori kullakaevandusprojektiga.
Kõrgõzstani Sotsiaaldemokraatlik Partei

Kõrgõzstani Sotsiaaldemokraatlik Partei on partei Kõrgõzstanis. Partei juht on Almazbek Atambajev.
Partei registreeriti 1993. aastal.
2000. aasta presidendivalimistel jäi partei kandidaat Atambajev Askar Akajevi ja Ömürbek Tekebajevi järel 6 protsendiga kolmandaks.
2004. aasta oktoobris ühines partei parlamendivalimisteks valmistudes suurema parteiga (El?).
Sotsiaaldemokraatlikul Parteil oli oluline osa 2005. aasta Tulbirevolutsioonis.
2006. aastal astus parteisse juhtiv parlamendiliige Temir Sarijev, kuid lahkus juba 2007. aastal konflikti tõttu Atambajeviga.
2007. aasta parlamendivalimistel sai partei 11 kohta, teiste seas pääses sotsiaaldemokraatide nimekirjas parlamenti Roza Otunbajeva, kellest 2009. aastal sai sotsiaademokraatide parlamendifraktsiooni juht.
Partei toetab parlamentaarset riigikorda ja propageerib sotsiaalse suunitlusega arengut.
2010. aasta parlamendivalimiste eelse küsitluse põhjal oli parteil enam kui 10% valijate toetus, mis tähendas, et partei oli üks populaarsemaid.
Oktoobris läbi viidud valimistel oli partei edukas riigi põhjaosas ja sai Ata Džurti järel paremuselt teise tulemuse. Detsembri keskpaigas sõlmitud valitsuskoalitsioonis sai valitsusjuhi koha Atambajev.
Džogorku Kengeš

Cogorku Keñeş või Džogorku Kengeš (kirgiisi keeles "Жогорку Кеңеш" – 'Ülemnõukogu') on Kõrgõzstani parlament.
"Legendaarne parlament".
Džogorku Kengeši esimeseks koosseisuks loetakse 1995. aastal valitud parlamenti. Džogorku Kengeši eellaseks oli Kirgiisi NSV Ülemnõukogu, mille viimane, 1989. aastal valitud 350-liikmeline 12. koosseis, tuntud ka kui "legendaarne parlament", nimetati riigi iseseisvudes samuti Džogorku Kengešiks.
1990. aasta 15. septembril võttis "legendaarne parlament" vastu suveräänsusdeklaratsiooni, 31. augustil 1991 iseseisvusdeklaratsiooni, 1993. aasta 5. mail Kirgiisi Vabariigi esimese põhiseaduse. Koosseis saadeti sisuliselt laiali 1994. aasta sügisel, pärast seda kui hakkas uurima president Askar Akajevi rolli riigi kullaga kauplemises.
Parlamendi esimeseks koosseisuks loetakse 1995. aastal valitut.
Viies koosseis.
Viies koosseis valiti 2010. aastal pärast president Bakijevi kukutamist 120-liikmelisena. Varem oli liikmete arvuks 90. 
2010. aastal valitud parlamendi koosseisu pääsesid järgmised parteid:
Valitsuskoalitsiooni moodustasid detsembris Respublika, Ata Džurt ja sotsiaaldemokraadid. Parlamendi esimees ("toraga") Ahmatbek Keldibekov (Ata Džurt).
2011. kevadeks ei saanud valitsuskoalitsioon enam vastuolude tõttu Ata Džurtiga arvestada 61 häälega. 14. aprillil teatasid 10 Ar-Namõsi saadikut koalitsiooniga ühinemisest. Ar-Namõsi juht Feliks Kulov asus seejärel sotsiaaldemokraatide juhiga läbi rääkima Ar-Namõsi liitumise üle, kuid Ata-Džurti ja Respublika vastuseisu tõttu jäid läbirääkimised katki ja Ar-Namõsi fraktsioon püüdis Kulovi tagandada. Viimane tagandamist ei aktsepteerinud ja fraktsioon lõhenes.
Parlamendi istungeil on kujunenud tavaks, et fraktsiooni saadikud hääletavad puuduvate fraktsioonikaaslaste eest. Parlamendi esimees leiab, et neil on täielik õigus seda teha.
Kuues koosseis.
2015. aastal valitud parlamendi koosseisu pääsesid järgmised parteid:
Valimiskünnis oli 7% ja lisaks 0,7% igas oblastis.
Ömürbek Babanov

Ömürbek Babanov (kirgiisi keeles Өмүрбек Бабанов; sündinud 20. mail 1970) on Kõrgõzstani ärimees ja poliitik, 23. detsembrist 2011 22. augustini 2012 Kõrgõzstani peaminister ja 22. augustist 1. septembrini 2012 peaministri kohusetäitja.
Ta on partei Respublika juht alates 2010. aasta juunist, esimene asepeaminister alates 2010. aasta lõpust. Ta peatas oma volitused 2011. aasta 13. aprillil seoses süüdistustega korruptsioonis ja ametiposti kuritarvitamises. 23. septembrist 14. novembrini 2011 oli ta peaministri kohusetäitja, kui Almazbek Atambajev seoses presidendiks kandideerimisega ametist loobus.
Babanov oli asepeaminister ka 2009. aasta jaanuarist 2010. aasta aprillini.
Aastatel 2005–2007 oli ta Kõrgõzstani Ülemnõukogu liige, saadikuteühenduse "El birimdigi"(?) juht.
2007. aasta parlamendivalimistel oli Babanov Sotsiaaldemokraatliku Partei valimisstaabi juht ja valimisnimekirja esinumber. Päev enne valimisi arvas rajoonikohus ta kandidaatide nimekirjast Kasahstani topeltkodakondsuse tõttu välja. Ülemkohus muutis otsuse 10 päeva möödudes. Babanov loobus mandaadist Roza Otunbajeva kasuks.
2009. aasta jaanuaris kustutati ta partei nimekirjast.
Ajakiri De Fakto tõi riigi saja rikkaima isiku nimekirjas ära ka Babanovi nime.
Babanov on abielus, tal on kolm last.
Mart Laari valitsus

Mart Laar on olnud kahe valitsuse peaminister:
Kährikseen

Kährikseen ("Sparassis crispa") on "Sparassidaceae" sugukonda kährikseene perekonda kuuluv parasiitne seen.
Kährikseeni on maailmas vähemalt 7 liiki, aga Eestis kasvab neist ainult üks.
Kährikseen kasvab vähese inimmõjuga ehk kaua puutumatuna seisnud vanades metsades. Niisuguseid kohti jääb järjest vähemaks ja nad asuvad üksteisest eemal.
Eestis on olnud 11 kährikseene leiukohta. Mõni neist on endine, näiteks Akste sipelgakaitsealal asunud leiukoht hävis 1989 ja Triigis pole seda seent pärast 2002. aastat nähtud, kuid uusi leiukohti on juurde tulnud Lahemaalt. Igal aastal viljakeha ei tekigi, näiteks üksnes 2005. ja 2007. aastal on Eestis leitud kährikseent 3 kohast.
Kährikseene viljakehad kasvavad mitme nädala jooksul suvel ja sügisel vanade mändide all või lausa tüve alusel, põhjustades puul pruunmädanikku. Viljakeha on peaaegu kerajas ja meenutab pisut lillkapsast. Tema läbimõõt on 1–2½ dm ja ta võib kaaluda kuni mitu kilo. Eesti rekord on 1986 mõõdetud 12,5 kg.
Seene jalg asub seene keskel. Ta on paks, 2–5 cm läbimõõdus, ja sügavalt maa sees, nii et vaatamata selle pikkusele (5–13 cm) on ta maa pealt vähemärgatav. Noortel seentel on jalg valkjas või kollakas, vanadel seentel pruunikas kuni must.
Seeneliha on valge ja tihke. Noorel seenel on see mure, aja jooksul ja kuivamise korral muutub see sitkemaks. Seeneliha on tugeva erilise lõhnaga, mis ei meenuta seenelõhna. Maitselt meenutab see hoopis pähkleid.
Seene eosed on valged, kollased, ookrikarva või oranžid. Nad on 6–7 μm pikad ja 4–5 μm laiad, ellipsoidsed, siledad, aluselt veidi kokku surutud ja suure õlitilgaga.
On juhtunud, et kährikseen moodustab ebaviljakeha. See koosneb seeneniidistikuga läbipõimunud pinnasest ning on 20–70 cm pikk ja 7–10 cm lai. Ebaviljakeha kinnitub puu juurte külge.
Ta kuulub Eestis II kategooria looduskaitse all olevate liikide hulka.
Kährikseen on söödav. Temast valmistatakse suppi, teda praetatakse ja kuivatatakse. Kuid söödav on ta üksnes noorena, sest vanad viljakehad, mis on pruunikaks tõmbunud, muutuvad väga vintskeks.
Kährikseen sisaldab tema järgi nimetatud sparassooli, mis takistab hallitusseente arengut, ning bioaktiivseid aineid, mis reguleerivad immuunsüsteemi (teisisõnu toimivad need kasvajate vastu) ja on antibakteriaalsete omadustega.
Dimítris Droútsas

Dimítris Droútsas (kreeka Δημήτρης Π. Δρούτσας; sündinud 5. augustil 1968 Nikosias) on Kreeka poliitik. Ta oli 7. septembrist 2010 17. juunini 2011 Kreeka välisminister ning seejärel 2011–2014 Euroopa Parlamendi liige. 
Ta kuulub sotsiaaldemokraatlikku parteisse PASOK.
Vincent Colapietro

Vincent Michael Colapietro (sündinud 1950) on vabade kunstide uurijaprofessor Pennsylvania Osariigi Ülikoolis Ameerika Ühendriikides.
Ta uurimisvaldkonnaks on Ameerika filosoofia ja semiootika. Ta on spetsialist Charles S. Peirce'i tööde alal.
Cambridge (Massachusetts)

Cambridge on linn Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis, üks Middlesexi maakonna kahest halduskeskusest. Ta moodustab koos Charlesi jõe vastaskaldal asuva Bostoniga kaksiklinna. 
Cambridge'is asuvad Harvardi Ülikool ja Massachusettsi Tehnoloogiainstituut.
Linna kohal paiknes Newe Towne'i asula alates 1630. aastast. 1636. aastal rajati seal Newe College kirikuõpetajate koolitamiseks, mis 1639. aastal nimetati Harvardi Ülikooliks selle rahalise sponsori John Harvardi järgi. Linnaõigused sai linn 1636. aastal, 1638. aastal nimetati linn kuulsa Inglismaa ülikooli järgi Cambridge'iks.
Ameerika filosoofia

Ameerika filosoofia all mõeldakse tavaliselt Ameerika Ühendriikides viljeldavat filosoofiat.
Ameerika filosoofia tähtsate kujundajate hulka kuuluvad 19. sajandil transtsendentalistid (Ralph Waldo Emerson, Henry David Thoreau, Walt Whitman) ja pragmatistid (Charles Sanders Peirce, William James, John Dewey). 
20. sajandil on Ameerika filosoofias tugevasti esindatud analüütiline filosoofia, samuti on tugev mõju darvinismil.
Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus

Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus (lühend EAS; inglise keeles "Enterprise Estonia") oli Eesti riiklik sihtasutus, mis tegeles ettevõtluse arendamisega, aidates kaasa ekspordi suurendamise, välisinvesteeringute kaasamise ja turismitulu kasvatamise vallas.
EAS loodi 2000. aastal. Sihtasutuse peakontor asus Tallinnas, regionaalsed esindused olid tegutsemisaja jooksul Tartus, Jõhvis ja Pärnus ning välisesindused Ameerika Ühendriikides, Araabia Ühendemiraatides, Kasahstanis, Hiinas, Hollandis, Jaapanis, Norras, Prantsusmaal, Rootsis, Saksamaal, Singapuris, Soomes, Suurbritannias ja Taanis. EASi alla kuulus ka e-residentsus ja programm "Work in Estonia". Anti välja iga-aastast ettevõtluse auhinda.
2022. aastal liitusid Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja KredEx ning moodustati Ettevõtluse ja Innovatsiooni Sihtasutus.
EAS-i juhtimine ja valitsemine.
Juhatuse esimees:
Nõukogu esimees:
San Bruno

San Bruno on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis San Mateo maakonnas. 
Aastal 2000 elas linnas 40 165 inimest.
San Bruno asub umbes 19 km San Francisco kesklinnast lõuna pool, San Francisco rahvusvahelise lennujaama lähedal.
Linnas asub YouTube'i peakorter.
Septembris 2010 toimus linna elurajoonis gaasiplahvatus, mille tagajärjel hukkus neli inimest, kümned said vigastada ja purunesid kümned majad.
Zeebrugge

Zeebrugge on endine küla Belgias, asum Brugge Lissewege linnaosas. Asub Põhjamere ääres.
Zeebrugges on Belgia suuruselt teine sadam ja Belgia mereväe baas.
Leonhard Wilhelm Pallon

Leonhard Wilhelm Pallon (15. august 1859 Jõgeveste – 2. jaanuar 1923 Rakvere) oli eesti vaimulik.
Pallon õppis aastatel 1871–1879 Tartus gümnaasiumis ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Helme Maarja koguduses (Ernst Behse juures). Ordineeriti 20. jaanuaril 1885 Tartus õpetajaks.
Ta oli aastatel 1885–1886 Helme Maarja koguduse adjunktõpetaja, 1886–1891 Paldiski Nikolai koguduse õpetaja ning 1891–1923 Rakvere Kolmainu koguduse ülemõpetaja ja ka kooli usuõpetuse õpetaja. Lisaks oli ta Viru maakonna koolirevident.
Isiklikku.
Tema poeg Egon Leonhard Pallon oli Rakvere Kolmainu koguduse ülemõpetaja; 1936. aastal põgenes Saksamaale ja oli seal kirikuõpetaja.
Egon Pallon

Egon Leonhard Pallon (29. jaanuar 1894 Rakvere – 15. august 1968 Göttingen) oli Eesti vaimulik.
Elukäik.
Palloni eestlasest isa oli Paldiski Nikolai koguduse kirikuõpetaja Leonhard Wilhelm Pallon, kes abiellus Tallinnas 1891. aastal baltisaksa aadlipreili Olga Elmire von Brückneriga (1874–1928). Eesti talupoegade hulka kuulunud perekond Pallon oli algselt pärit Tartumaalt.
Leonhardil ja Olgal sündis kuust last: Edgar Leonhard (1892), Egon Leonhard (1894), Ilse Helene Caroline (1895), Erwin Leonhard (1897) ning kaksikud Helga Elisabeth Pallon ja Mary Elmire Hildebrand (1900). Lapsed said saksa kasvatuse ja kodukeel oli saksa keel, ka vanemate sõbrad ja seltskonnad oli saksakeelsed. 
Egon Pallon õppis Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1911–1916. Ordineeriti 14. juunil 1917 Tallinnas õpetajaks ja läks Narva-Jõesuu Niguliste kogudusesse adjunktõpetajaks. Ta põgenes Saksamaale koos Saksa okupatsioonivägedega 1919. aastal. Pallon ei leidnud uut teenistuskohta Saksamaal ning hakkas õppima Marburgi Ülikoolis, kus kaitses doktoritööd ja sai teoloogiadoktori kraadi. Kõnigsbergis temast sai baltisakslaste Landesveeri sõjaväljaõpetaja ehk kaplan ning osales Landeswehri sõjas 1919–1920. aastatel. Pärast sõda jäi Pallon jälle ilma oma ametikohast. Ta üritas saada Eestisse naasmise luba, aga tulemuseta, kuna oli võtnud osa Vabadussõjast Eesti vastasena. Ometi oma isa mõjutusel ja palvel Egon sai Rakverre oma isa abiõpetajaks ja usuõpetajaks koolidesse. Luba vastu protesteeriti, aga kuna õpetajatest oli puudus, jäi Pallon Eestisse. 1925. aasta vähemusrahvuse kultuuriautonoomia seaduse alusel märkis ta ametlikult oma rahvuseks sakslase.
Pärast oma isa surma Pallonist sai 1923. aastal Rakvere Kolmainu koguduse esiõpetaja. 1927. aasta jõulude puhul kinkis kogudus talle kuldristi ja hobuse. 
Egon Pallonit karistati Saksa Klubis osalemise eest ühekuulise vangistusega tingimisi. 1936. aastal põgenes ta Saksamaale.
Teise maailmasõja ajal oli E. L. Pallon Hjalmar Mäe juhitud Eesti Omavalitsuse Haridusdirektooriumi haridusdirektori ehk Hjalmar Mäe abi rahvahariduse alal, teine haridusdirektori abi oli dr Aleksander Massakas.
Korean Central Television

Korean Central Television (KCTV) või eesti keeles Korea Kesktelevisioon on Põhja-Korea riiklik televisioonikorporatsioon.
Peakorter asub riigi pealinnas P'yŏngyangis.
Stuart Kauffman

Stuart Alan Kauffman (sündinud 28. septembril 1939) on Ameerika bioloog ja keerukate süsteemide uurija. 
Ta on tegelenud iseorganiseeruvuse teooriaga, teoreetilise bioloogiaga ning teadusfilosoofiaga.
Ta on põhjendanud, et iseorganiseeruvus on evolutsioonis vähemalt sama tähtis faktor kui looduslik valik. Koos elu tekkega on toimunud radikaalne emergentne muutus, kus ilmuvad elu poolt loodud reeglipärad, mis küll alluvad füüsikaseadustele, kuid pole neist tuletatavad. 
28. aprillil 2012 esines Stuart Kauffman ühe peaesinejana Tartus toimunud ESSSATi konverentsil "What is Life?" ja viis päev varem läbi seminari Tartu Ülikooli semiootika osakonnas. Augustis 2015 osales ta Tartus toimunud Tartu Semiootika Suvekoolis.
Pavel Derevjanko

Pavel Jurjevitš Derevjanko (vene keeles Павел Юрьевич Деревянко; sündinud 2. juulil 1976 Taganrogis) on vene teatri- ja filminäitleja.
Ernst Behse

Ernst Behse (20. märts 1829 Peterburi – 29. detsember 1897 Helme) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1841–1845 Võrus Heinrich Krümmeri poeglastegümnaasiumis ja 1845–1848 Viljandis Gustav Max Schmidti eragümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1848–1852 filoloogiat ja usuteadust. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana. Oli aastal 1855 prooviaastal Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti 25. märtsil 1856 Valmieras õpetajaks.
Oli aastatel 1856–1857 Tartu, Pärnu ja Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastal 1857 oli Viljandi Pauluse koguduse adjunktõpetaja. 1857–1897 oli ta Helme Maarja koguduse ja Taagepera Jaani koguduse õpetaja.
Charleroi

Charleroi on linn Belgias Valloonia Hainaut' provintsis. Asub Sambre'i jõe ääres Brüsselist 50 km lõuna pool. Elanike arvult on see Valloonia suurim linn ja Belgia kolmas omavalitsus.
Ajalugu.
Linn on tekkinud hispaanlaste 1666. aastal Charnoy küla lähedale rajatud kindluse juurde ja sai nime kuningas Carlos II järgi. 1830. aastast kuulub linn Belgiale. Esimeses maailmasõjas sai linn tugevasti kannatada.
Marcinelle'i linnaosas 8. augustil 1956 toimunud kaevanduspõlengus hukkus 262 inimest.
Majandus.
Charleroi oli suur tööstuslinn, kus peamisteks tööstusharudeks olid söe-, klaasi- ja terasetootmine, kuid 20. sajandi teisel poolel suur osa kaevandustest ja tehastest suleti. Linnas on suur tööpuudus. Arendatakse elektrotehnikatööstust.
2003. aastal oli Charleroi SKP ühe inimese kohta 10 363 €, mis moodustas 47% Euroopa Liidu keskmisest (21 740 €).
Töötus oli 2006. aastal 30,61% ja jaanuaris 2009. aastal 26,22%.
Transport.
Charleroi on tähtis raudteesõlm, mille kaudu kulgevad Brüsselit, Pariisi, Liege'i ja Lille'i ühendavad raudteed. Kesklinnast 5 km põhja pool Gosselies's asub Brüssel-Charleroi lennujaam, mis on mitmete odavlennufirmade sihtkohaks. Linnas on sadam Charleroi-Brüsseli kanali ääres.
Sport.
Linna korvpalliklubi Spirou Charleroi on 7-kordne Belgia meister.
Charleroi jalgpallistaadionil toimus osa 2000. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistluste mängudest.
Graavis

Graavis on diakriitik rõhu vm hääldusseiga näitamiseks, nt "mère" (kaldkriips vasakult paremale tähe peal).
Mauritius Ferber

Mauritius Ferber (poola "Maurycy Ferber"; 1471 Danzig (Gdańsk) – 1. juuli 1537) oli teoloog ja Ermlandi piiskop aastatel 1523–1537.
Ferber pärines Danzigi patriitsiperekonnast, tema isa ja vend olid bürgermeistrid. Ferber oli esialgu ilmik ning viibis pikka aega Inglismaal ja Itaalias, kuna oli kodulinnas alates 1498. aastast sisse segatud vaenusesse. 1507. aastaks oli temast aga saanud vaimulik ja paavstlik kassahoidja ning Ermlandi, Tallinna, Tartu ja Lübecki toomhärra. 1512. aastal sai temast ka Danzigi toomkiriku peajutlustaja; 1515. aastal sai Ferber Siena ülikoolist mõlema õiguse (nii ilmaliku kui ka kanoonilise õiguse) doktori kraadi ("doctor utriusque juris").
1520. aastal pidi Ferber oma venna positsioonikaotuse tõttu raes Danzigist lahkuma. Ta asus Ermlandi, kus Poola kuningas Zygmunt I otsustas ta 1523. aastal kohalikuks piiskopiks nimetada. Ermland oli aastatel 1519–1521 kestnud Ratsanikesõja tõttu laastatud ning 1525. aastal püüdsid nii Preisimaa hertsog Albrecht kui ka Zygmunt I Ermlandi sekulariseerida, kuid Ferberil õnnestus oma ilmalik võim säilitada. Tema ajal taastati ka sõjapurustused. 
Ferberi ajal tõstatus Ermlandis ka protestantluse probleem, kui eriti Elblągi (Elbingi) linnas protestantlikud jutlustajad tegutsema hakkasid. Väljaspool viimatinimetatud linna õnnestus Ferberil protestantluse mõju siiski likvideerida.
Preisimaa hertsog Albrecht ja tema vend, Riia peapiiskopi koadjuutor Wilhelm, püüdsid Mauritius Ferberit 1534. aasta alguses sisse segada Saare-Lääne vaenusesse, soovides temalt saada ametlikku Saare-Lääne piiskopi Reinhold von Buxhoevedeni vastast seisukohavõttu. Ferber keeldus seda siiski andmast, viidates, et tüliküsimust tuleks arutada paavsti juures ja et see tuleks lahendada ainult rahumeelseid vahendeid kasutades.
1531. aastal sai Ferber rabanduse ning pärast seda oli tema tervis vilets, mistõttu ta otsis endale koadjuutorit. Kuigi selleks arvati saavat tema head sõpra Tiedemann Gieset, jäi peale Poola kuninga sõna ning seetõttu nimetati 1537. aastal Ermlandi piiskopi koadjuutoriks Johannes Dantiscus. Kuid enne, kui seda otsust paavsti juures kinnitada jõuti, Ferber suri.
Martin Wetzer

Paul Martin Wetzer VR I/1 (1868–1954) oli Soome sõjaväelane, kes juhtis Soome kodusõjas valgete läänearmeed. 
Alates 1915. aastast kolonel, 1918. aastast kindralmajor ja 1925. aastast kindralleitnant. 
Martin Wetzer võttis lühikest aega osa Eesti Vabadussõjast ning oli 1919. aasta 25. jaanuarist kuni märtsi alguseni Lõunarinde ajutine juhataja. Samuti oli Wetzer Soome vabatahtlike väeosade üldjuhiks, kuigi Martin Ekströmi poolt juhitav pataljon Viru rindel ei allunud temale operatiivselt. Wetzeril oli oma staap, mis koosnes Soome ohvitseridest. Ta lahkus Eestist omal soovil 1919. aasta märtsi alguses.
Wetzer on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Tallinna Ülikooli Pedagoogiline Seminar

Tallinna Ülikooli Pedagoogiline Seminar oli Tallinnas rakenduskõrgharidust andev õppeasutus, Tallinna Ülikooli filiaal. Koolihoone asus Kristiine linnaosas aadressil Räägu 49. Koolis oli võimalik omandada rakenduslikku kõrgharidust kolmel erialal: koolieelse lasteasutuse õpetaja, noorsootöö ja sotsiaaltöö.
Kooli asutas 1935. aastal Eesti Naisliit Kodumajanduse Instituudina (samal aastal suletud Tööstusliku Naiskutsekooli asemele), esimene asukoht oli Hariduse tänav 8. 1966. aastast asus kool Räägu tänaval, kus oli ka Tallinna Pedagoogilise Instituudi ühiselamu. 
Rakenduslikuks kõrgkooliks sai õppeasutus 2006. aastal. Kooli rektor oli 2007. aastast Koit Nõlvak. 27. augustil 2012 liideti Tallinna Pedagoogiline Seminar Tallinna Ülikooliga ja uue õppeasutuse nimeks sai Tallinna Ülikooli Pedagoogiline Seminar.
Tänapäeval jätkab haridusteaduste õpetamist Tallinna Ülikooli haridusteaduste instituut 19 õppekaval. 
Õppeasutustest, mis õpetavad haridusteadusi, kuulub Tallinna Ülikool 2024. aasta andmetel 301-350 maailma parema õppeasutuse sekka. 
Kooli nimi.
Rahvasuus on seminar kandnud ka hüüdnime Pisipeda.
Sergei Sinjakin

Sergei Sinjakin (vene Сергей Николаевич Синякин; 18. mai 1953 Novgorodi oblast – 24. november 2020 Volgograd) oli vene ulmekirjanik.
Tema kriminaal- ja ulmejutte on avaldatud alates 1988. aastast. Laiema tuntuse saavutas Sinjakin 1999. aastal lühiromaaniga "Munk maailma äärel", mis tõi talle viis auhinda.
Ta on hariduselt jurist ning töötas pensionini (aastal 1999) Volgogradi miilitsas mõrvaosakonna juhatajana, auastmelt miilitsa reservalampolkovnik.
Ambelaud

Ambelaud on rahvas Indoneesias, Ambelau saare põhirahvas.
Nad kuuluvad Ida-Indoneesia antropoloogilisse rühma ja Amboni-Timori rahvaste hulka ning on lähedased Buru saare rahvastele burudele, liseladele ja kajelidele.
Arv.
Nende koguarv on umbes 6000 või 7400.
Asuala.
Ambelaud elavad põhiliselt Ambelau saarel, kus nad moodustavad enamuse. Nad on enamuses ka kõigis saare halduslikes külades ("desa"). Neil on 7 rannaäärset küla ("bena").
Samuti elavad nad Buru saare kaguosas Ambelau saare vastas Wae Tawa külas. Seal elab neid 700. See on suurim ambelaude kogukond väljaspool Ambelaud. Sealsetel ambelaudel on tugev etniline kuuluvustunne ning nad on tihedas kultuurilises, sotsiaalses ja majanduslikus läbikäimises Ambelau ambelaudega.
Ambelausid elab ka mujal Buru saarel, Amboni saarel, mõnel teisel Maluku saarel ja Jakartas.
Keel.
Ambelaud kõnelevad emakeelena ambelau keelt. Nii Ambelau kui ka Buru ambelaud kasutavad ambelau keelt nii olmes kui ka ühiskondlikus elus.
Samuti kõnelevad nad buru keelt. Suur osa valdab kõnes indoneesia keelt või malai keele Amboni murret (lihtsustatud indoneesia keel osalt kohaliku sõnavaraga).
Religioon.
Enamik ambelausid on islamiusulised (sunniidid). On ka veidi kristlasi (0,5%). Osa ambelausid järgib põlisusku.
Sugukonnad ja liinid.
Ambelau ja Buru ambelaud moodustavad 22 isajärgset lokaliseeritud sugukonda, mis jagunevad eksogaamseteks liinideks ("lineage"). Igale liinile ("soa") vastab perekonnanimena kasutatav nimi, näiteks Booy, Tukmuly, Saliu, Loilatu, Soulissa, Souwakil, Latuconsina. Sotsiaalsed rollid on seotud kindlate liinidega, "latupati" (traditsiooniline pealik) on Loilatu liinist ja külapealik ("raja") on Booy. Saarel on võim veel allringkonna peal ja mošee imaamil.
Majandus.
Ambelaud tegelevad põhiliselt põllumajandusega. Mägise pinnamoe ja kivise mulla tõttu on Ambelau saarel riisi kasvatada raske; Buru saare ambelaud saavad riisi kasvatada. Võrdlemisi väikestel viljaka mullaga aladel (põhiliselt ranna ääres) kasvatatakse maisi, saagopalmi, bataati, kakaopuud, kookospalmi, harilikku nelgipuud ja muskaatpähklipuud.
Peetakse jahti, eriti babirussadele.
Püütakse ka kala. Müügiks püütakse kala eriti Masawoy ja Ulima külas. Püütakse põhiliselt tuunikala.
Mõned ambelaud töötavad regulaarselt Buru saarel, põhiliselt valmistavad saagot.
Elamud.
Traditsioonilised elamud on bambusest karkassmajad, sageli vaiadel. Katuseid kaetakse palmilehtede või rooga, nüüd on hakanud levima katusekivid.
Rahvarõivad.
Ambelaude rahvarõivad koosnevad meestel sarongist ja pikast särgist, naistel sarongist ja lühemast jakist. Värvustest valdab peorõivastel punane. Samuti kuuluvad peorõivaste juurde meestel terava otsaga müts sulgedest ehtega, naistel peaside sulgedest ehtega.
Ajalugu.
16.–17. sajandil kasvatasid nad vürtse ja kauplesid nendega. 17. sajandi esimesel poolel viidi suur osa ambelausid Buru saarele vürtsiistandustesse tööle. 17. sajandi teisel poolel hävitasid hollandlased nende istandused. Aastatel 1651–1656 peetud sõja ajal viidi Ambelau saare elanikud Manipa saare lõunarannikul asunud forti. Suur osa ambelausid hävitati või küüditati.
Looduskirjanik

Looduskirjanik on loodusest kirjutav teaduskirjanik, looduskirjanduse looja. 
Tunnustatud looduskirjanikud on näiteks Jean Henri Fabre, Jossif Halifman, Aldo Leopold, Maurice Maeterlinck, David Quammen.
Eesti looduskirjanike seas on Jaanus Järva, Fred Jüssi, Rein Kuresoo, Juhan Lepasaar, Johannes Piiper, Hendrik Relve, Osvald Tooming, Aleksei Turovski.
Märjamaa rajoon

Märjamaa rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s. Rajooni keskus oli Märjamaa alevis.
Märjamaa rajoon moodustati aastal 1950 pärast maakondade likvideerimist. Märjamaa rajoon hõlmas Läänemaa idapoolse osa, millele oli liidetud alasid endisest Harjumaast.
Külanõukogud Märjamaa rajoonis aastal 1950.
Seoses külanõukogude ühendamisega vähenes 1954. aastal Märjamaa rajooni külanõukogude arv 11-lt 5-le.
Külanõukogud Märjamaa rajoonis aastal 1954.
Aastal 1959 liideti Märjamaa rajooniga likvideeritud Pärnu-Jaagupi rajooni põhjaosa.
Külanõukogud Märjamaa rajoonis aastal 1959.
Märjamaa rajoon likvideeriti aastal 1962, mil suurem osa liideti Rapla rajooniga, Kullamaa piirkond liideti Haapsalu rajooniga.
Ambelau keel

Ambelau keel on Indoneesia Ambelau saare põhirahva ambelaude emakeel. 
Ambelau keelt kõneleb umbes 5700 inimest (1989), sealhulgas üle 5000 Ambelau saarel (või 7400). 
ISO 639-3 keelekood on amv. 
Ta kuulub Austroneesia hõimkonna Kesk-Ida-Austroneesia keelkonna Kesk-Malai-Polüneesia tsooni Kesk-Maluku haru idarühma, kus ta mõnikord liigitatakse Ambelau alarühma. 
Enamikust Buru saare põlisrahvaste keeltest on ambelau keel küllaltki erinev. Ambelau keel ja buru keel ei ole vastastikku arusaadavad. Kõige rohkem ühiseid sõnu (44%) on tal buru keele lõunamurde Masarete murdega. 
Näiteid ambelau keele sõnavarast:
Ambelau keele kõnelejad elavad põhiliselt Ambelau saarel ja Buru saare Wae Tawa külas. Murdeerinevusi ei ole. 
Ambelaud kasutavad ambelau keelt nii olmes kui ka ühiskondlikus elus, kuigi paljud oskavad indoneesia keelt. 
Kirjakeel puudub. Kõnelejate emakeelne kirjaoskus on alla 1%. 
Ambelau keelt on kõige rohkem uurinud Charles Grimes ja Barbara Dix Grimes 1980. aastatel.
Barbara Dix Grimes

Barbara Dix Grimes on Austraalia misjonär, antropoloog ja keeleteadlane. 
Alates 1981. aastast on ta koos abikaasa Charles Grimesiga töötanud Indoneesias, sealhulgas Buru saarel. Ta on tõlkinud Piibli buru keelde. 
Alates 1995. aastast juhivad nad Piibli Timori keeltesse tõlkimise projekti.
Aastal 1993 kaitses ta ülikoolis National University of Australia doktoritöö antropoloogia alal. 
Neil on pojad Ben, Andrew ja David.
Barbara Grimes

Barbara Grimes on kahe Austraalia kultuuriantropoloogi nimi:
Yom Kippur

Yom Kippur (ka Jom Kippur) ehk lunastuspäev on judaismi tähtsaim päev, nõndanimetatud Sabatite Sabat. Seda tähistatakse tišri kuu kümnendal päeval.
Yom Kippuri puhul alustatakse paastu enne päeva eelõhtu päikeseloojangut ning paastutakse järgmise päikeseloojanguni (kokku 25 tundi), hoidudes nii toidust kui ka joogist, kahetsetakse ja palutakse Jumalalt sünagoogis patte andeks. Töö tegemine ei ole lubatud. Samuti on keelatud pesemine, kosmeetika kasutamine, seksuaalsuhted ja nahkkingade kandmine. Kanda tuleb valget riietust.
Õrnas eas lapsed, väetid vanainimesed, haiged ja imetavad emad täie rangusega paastuma ei pea.
Juudi uskumuse järgi mõistab Jumal "Rosh Hashanah" ajal (tišri kuu esimesel kahel päeval) inimkonna üle kohut ja paneb Eluraamatusse kirja iga inimese saatuse. Ta ootab oma otsuse kinnitamisega Yom Kippurini. Sel ajal püüavad juudid oma käitumist parandada, heastada teistele tehtud kurja (Jumal ei saa andeks anda inimeste poolt teineteisele tehtut) ja patud Jumala vastu. Neile kes meelt parandavad annab Jumal hea uue aasta. "Rosh Hashanah" on juudi uusaasta, mis on Gregoriuse kalendri järgi enamasti septembris.
Yom Kippurit tähistavad sünagoogi külastamisega ka paljud ilmalikud juudid, kes muid usukombeid ei järgi.
Yom Kippurile eelnevat päeva tähistatakse kahe piduliku söömaaja, annetuste tegemise ja teistelt andestuse palumisega.
Ata-Džurt

Idealistlik demokraatlik poliitiline partei Ata-Džurt ('Isamaa') on rahvusliku suunitlusega Kõrgõzstani partei. Partei toetuspind asub eelkõige riigi lõunaosas.
Partei protesteeris ajutise valitsuse poolt 2010. aastal läbi viidud põhiseadusreferendumi vastu, nõudes selle edasilükkamist seoses riigi lõunaosas juunis aset leidnud veriste sündmustega ning hääletusel olnud küsimuste eraldi, mitte komplektina, hääletamist.
2010. aasta parlamendivalimiste eel läbi viidud arvamusküsitluse põhjal oli parteil valijaskonna seas umbes 10-protsendiline toetus. Valimistel saavutati 8,47% valimisnimekirja kantud valijate toetus ja 28 kohta parlamendis. Ata-Džurt kaasati detsembris moodustatud valimiskoalitsiooni Respublika ja Sotsiaaldemokraatliku Parteiga.
Valimistele eelnenud nädalal algatas peaprokuratuur seoses partei juhi ja saadikukandidaadi Kamtšõbek Tašijevi väidetavate väljaütlemisega valimiskampaania käigus kriminaaluurimise rahvustevahelise vaenu õhutamist käsitleva paragrahvi alusel. Partei kinnitusel pole uurimise aluseks saanud salvestisel kõnelejaks Tašijev. Ajutise Valitsuse esindaja seostas endist ministrit Tašijevit suvel rahutuste korraldamisega riigi lõunaosas.
Vastased on parteid süüdistanud sidemetes kukutatud presidendi Kurmanbek Bakijeviga.
Jean-Claude Trichet

Jean-Claude Trichet (sündinud 20. detsembril 1942 Lyonis) on Prantsusmaa riigiametnik ja rahandustegelane.
Aastatel 1993–2003 oli ta Prantsusmaa Keskpanga president.
Alates 1. novembrist 2003 kuni 31. oktoobrini 2011 oli ta Euroopa Keskpanga president.
Aleksi Härkönen

Aleksi Härkönen (sündinud 15. mail 1952) on Soome diplomaat, kes oli 17. septembrist 2010 kuni 1. septembrini 2014 Soome Vabariigi suursaadik Eesti Vabariigis.
Ta on lõpetanud 1977. aastal Helsingi Ülikooli ühiskonnateaduste kandidaadi kraadiga. 
1980. aastast töötab ta Soome välisministeeriumis. Ta on töötanud muu hulgas Soome suursaatkondades Caracases, Bonnis ja Washingtonis. Aastatel 2002–2007 oli ta Viinis Soome alaline esindaja OSCE juures ning seejärel Soome OSCE eesistumissekretariaadi juhataja.
Märtsist 2009 oli ta Soome presidendi Tarja Halose välispoliitikanõunik.
Lise Kleven Grevstad

Lise Nicoline Kleven Grevstad (sündinud 1954) on Norra diplomaat, kes oli aastatel 2010–2014 Norra suursaadik Eestis.
Ta on lõpetanud Norra Spordikõrgkooli ja Oslo Ülikooli magistrikraadiga politoloogias.
Alates 1990. aastast on ta töötanud Norra välisministeeriumis, sealhulgas suursaatkondades Brüsselis, Helsingis, Lissabonis ja Kopenhaagenis.
Tiit Tralla (vaimulik)

Tiit Tralla (sündinud 2. augustil 1937 Tallinnas) on eesti vaimulik.
Tema koolitee algas Rootsis (vanemad kolme pojaga lahkusid aastal 1944 Rootsi) ja lõppes Torontos (kuhu vanemad emigreerusid aastal 1951) Western Tehnika ja Kommertskooli lõpetamisega. 
Tralla töötas aastatel 1958–1976 perefirma Viking Bakery A. Tralla and Sons juhatajana. Aastatel 1976–1981 töötas ta firmas Trallas' Realty Holding Co koos kahe vennaga. 
Kogu aja on Tiit Tralla ka kirikuga seotud olnud. Algul teenis ta Toronto Peetri koguduses pühapäevakooliõpetajana ja ka selle juhatajana. Aastal 1969 valiti ta koguduse nõukogusse ning hiljem oli ta kolm aastat ka koguduse juhatuse esimees. 
Kui asutati E.E.L.K. Usuteaduslik Instituut, oli ta seal esimesi õppureid ja kuuel aastal ka õpilaskonna vanem. Lisaks lõpetas ta kursuse hingehoiu alal St. Josephi haiglas Torontos. Pärast Usuteadusliku Instituudi lõpetamist oli ta prooviaastal Toronto Vana-Andrese koguduse juures praost Udo Petersoo juhatusel. 
17. juunil 1990 ordineeriti ta Toronto Vana-Andrese kirikus piiskop Karl Raudsepa poolt õpetajaks. 
Aastast 1990 on ta teeninud Kanada praostkonna vikaarõpetajana. Samuti on ta vajaduse korral teeninud E.E.L.K. kogudusi USA-s. 
Pärast Albert Roosti haigestumist valiti Tralla Kanada praostkonna sinodil 20. märtsil 1999 praostkonna praostiks. Praosti ametis oli ta 2007. aastani. 
Alates aastast 2007 on Tralla praost emeeritus ja kirikuvalitsuse liige.
Mario Vargas Llosa

Jorge Mario Pedro Vargas Llosa (28. märts 1936 Arequipa – 13. aprill 2025 Lima) oli Peruu kirjanik, 2010. aasta Nobeli kirjandusauhinna laureaat.
Mario sündis Peruu provintsilinnas Arequipas keskklassi pere ainsa lapsena. Tema isa Ernesto Vargas Maldonado töötas raadios, ema Dora Llosa Ureta kuulus vanasse kreooli perekonda. Isa jättis pere maha veel enne poja sündi ning tema kooselust saksa päritolu naisega sündisid Mario poolvennad Enrique ja Ernesto.
Aasta pärast vanemate abielulahutust nimetati Mario emapoolne vanaisa Peruu aukonsuliks Boliivias ja Mario kolis koos emaga Cochabambasse, kus kasvas üles. Vanaisal oli seal puuvillaistandus. Lapsena uskus poiss, et tema isa on surnud, sest vanemad ei tahtnud talle tõtt rääkida.
Kui Peruus tuli 1945 võimule president José Luis Bustamante y Rivero, andis ta Mario vanaisale diplomaadi koha rannikulinnas Piuras ja pere kolis Peruusse tagasi. 1946 kolis pere pealinna Limasse ja kohtus seal esimest korda isaga. Isa ja ema hakkasid taas koos elama.
Kui Mario oli 14 aastat vana, saatis isa ta sõjaväeakadeemiasse õppima. Aasta enne lõpetamist hakkas Vargas Llosa tööle ajakirjanikuna ja ta visati sõjaväeakadeemiast välja.
1963. aastal ilmus tema esimene romaan "La ciudad y los perros", mis käsitles tema õpinguid sõjaväeakadeemias. See sai laia tähelepanu osaliseks ja seda saatis suur müügiedu. Seevastu kindralid nimetasid seda teost "degenereerunud mõistuse" tööks ja väitsid, et Ecuador olevat Vargas Llosale maksnud, et too vähendaks Peruu sõjaväe mainet. Sõjaväeakadeemia juhtkond põletas tuhatkond eksemplari sellest teosest.
Nagu paljud Ladina-Ameerika kirjanikud, oli ka Vargas Llosa poliitiliselt aktiivne. Noorena oli ta vasakpoolne ja vaimustus Fidel Castro reformidest Kuubal, aga hiljem distantseerus ta sealsest autoritaarsest režiimist ning hakkas toetama liberaalseid ja uusliberaalseid ideid.
1977. aastal valiti Vargas Llosa Peruu Keeleakadeemia liikmeks. Keeleakadeemia liige oli ta elu lõpuni.
Vargas Llosa kandideeris 1990. aasta Peruu presidendivalimistel paremtsentristliku Demokraatliku Rinde (Frente Democrtico, FREDEMO) kandidaadina. Tema peamised vastased olid endine ÜRO peasekretär Javier Perez de Cuellar ja Alberto Fujimori. Vargas Llosa võitis presidendivalimiste esimese vooru, kogudes 34% häältest, aga kaotas teises voorus Fujimorile, kes jäi Peruu presidendiks 2000. aastani.
Pärast kaotust presidendivalimistel elas Vargas Llosa põhiliselt Madridis. 1993. aastal sai ta Hispaania kodakondsuse, kuid Peruu kodakondsus on tal tänapäevani.
4. veebruaril 2011 tõstis Hispaania kuningas Juan Carlos I Vargas Llosa aadliseisusse ja andis talle päriliku aadlitiitli Vargas Llosa markii.
Gödöllő

Gödöllő on linn Ungaris Pesti komitaadis, Gödöllő kreisi halduskeskus. Asub Budapestist 30 km kirdes.
Gödöllőt on esmamainitud 1349. aastal. Linnaõigused sai 1966.
Linnas on 18. sajandil rajatud loss, mis oli Austria-Ungari keisrite suveresidents. 1848. aasta vabadusvõitluse ajal asus lossis vürst Windisch-Graetzi staap ja hiljem Lajos Kossuthi staap. 1920–1944 kuulus loss Miklós Horthyle.
Gödöllős asub 2000. aastal asutatud Püha Istváni Ülikooli peahoone.
Artur Lind

Artur Lind (6. aprill 1927 – 30. november 1989) oli eesti molekulaarbioloog ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987), Eesti molekulaarbioloogia rajaja
Elukäik.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna kirurgia erialal. Töötas seejärel samas kirurgia ja 1956–1978 biokeemia kateedri õppejõuna, oli aastast 1979 TRÜ üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi molekulaarpatoloogialaboratooriumi (aastast 1984 osakonna) ning aastast 1986 Tartu Ülikooli teadusosakonnas molekulaarbioloogiaosakonna juhataja ja professor.
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1987. aastal molekulaarbioloogia alal.
Artur Lind on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.
Teadustöö.
Uurinud valkude biosünteesi, molekulaarbioloogia meetodeid, ribonukleiinhappe ehitust, desoksüribonukleiinhappe järjestuse määramise meetodeid, onkogeene ning ribosoomi ehitust ja funktsiooni, sh eraldas esimesena eukarüoodi ribosoomidest madalmolekulaarse ribonukleiinhappe (5S-RNA).
Artur Linnu käe all töötasid näiteks Richard Villems, Mart Saarma, Mart Ustav, Merike Kelve, Andres Metspalu, Ene Metspalu, Toivo Maimets, Jaanus Remme, Tago Sarapuu, Juhan Sedman, Larissa Uusküla jt.
Tunnustus.
Aastal 2001 asutati Artur Linnu Stipendiumifond, mille eesmärgiks on geeni- ja biotehnoloogia valdkonna üliõpilaste ja teadustöötajate akadeemilise tegevuse toetamine sihtotstarbeliste stipendiumide kaudu.
Artur Linnu järgi on nimetatud ärimaja Ülemiste City ärilinnakus (Artur Lindi hoone).
Ruoholahti metroojaam

Ruoholahti metroojaam (soome keeles "Ruoholahden metroasema"; rootsi keeles "Gräsvikens metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Ruoholahti linnaosas. 
Jaam avati 16. augustil 1993 ja selle on kavatsenud Jaakko Kontio ja Seppo Kilpiä. Ruoholahe metroojaamast on 1,169 järgmise jaamani idas, Kamppi metroojaamani. Ruoholahest 16,853 kilomeetri kaugusel asub itta jääv põhjaharu lõppjaam Mellunmäki, 16,157 kilomeetri kaugusel lõunaharu lõppjaam Vuosaari ning 13,317 kilomeetri kaugusel hakkab asuma läänemetroo (länsimetro) 1.lõigu lõppjaam Matinkylä.
Kamppi metroojaam

Kamppi metroojaam (soome keeles "Kampin metroasema", rootsi keeles "Kampens metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Ruoholahti ja Rautatientori metroojaama vahel. Jaam asub Kamppi linnaosas Helsingi kesklinnas.
Kamppi metroojaam avati 1. märtsil 1983. Seal on kaks sissepääsu. Uus, idapoolne sissepääs avati 2. juunil 2005.
Rahhat Älijev

Raxat Älïev või Rahhat Älijev (kasahhi "Рахат Мұхтарұлы Әлиев"; 10. detsember 1962 – 24. veebruar 2015) oli Kasahstani ärimees, endine riigitegelane, diplomaat ja president Nursultan Nazarbajevi väimees, kes oma elu viimased aastad elas pagenduses.
Aastatel 2002–2005 oli Älïev Kasahstani erakorraline ja täievoliline suursaadik Austrias. 2005. aasta juulis sai temast Kasahstani välisministri esimene asetäitja, augustis riigi eriesindaja koostööküsimustes OSCE-ga. 2007. aasta veebruaris sai temast taas suursaadik Austrias ning Kasahstani alaline esindaja OSCE ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Viinis.
2007. aasta 26. mail teatas Älïev, et asub president Nazarbajeviga opositsiooni, mille tagajärjel ta vabastati kõigilt ametikohtadelt.
Mai lõpus esitati talle süüdistused tõsistes kuritegudes (korduv relvastatud inimrööv organiseeritud grupi poolt omakasu motiividel).
Austria föderaalkohus keelas Älïevi väljaandmise Kasahstanile, tuues põhjenduseks, et ei saa loota, et seal tema üle õiglaselt kohut peetaks. 2008. aasta jaanuaris mõistis Almatõ rajoonikohus Älïevile tagaselja 20 aastat range režiimiga koloonias koos omandi konfiskeerimisega.
2009. aastal avaldas Älïev Nazarbajevi kohta raamatu "The Godfather-in-law" ('ristiäi').
Nursultan Nazarbajevi tütre Darigaga on Älïevil kaks poega ja tütar. Abielu oli lahutatud.
Muusikaturundus

Muusikaturundus (inglise keeles "music marketing") on turunduse alaliik, kus eesmärgiks on viia kokku muusika ja muusikatarbijad.
Muusikaturundus rakendab mitmesuguseid turundusvahendeid, näiteks kuvandiloome, reklaam, muusika levitamine, promotsioon jpm.
Muusikaturundust võib jagada kaheks peamiseks võimalikuks turunduslähenemiseks: peavooluartistidele ("mainstream") või kõrvalvooluartistidele ("underground") sobilik turundus. Esimene on kulukam ja konventsionaalsemate meetoditega ning on suunatud laiale sihtrühmale, teine põhineb rohkem isetegemisel, on seetõttu odavam ning sageli suunatud kitsamale sihtrühmale.
Mihhail Jampolski

Mihhail Jampolski (Михаил Бениаминович Ямпольский, sündinud 6. detsembril 1949 Moskvas) on vene kulturoloog.
Ta töötab New Yorgi Ülikoolis võrdleva kirjandusteaduse ja slavistika alal.
Kulturoloogia

Kulturoloogia on teadusharu, mis tegeleb kultuuri uurimisega.
Kulturoloogia haarab nii empiirilise uurimise kui kultuuriteooria. Kulturoloogia termini võttis kasutusele Leslie White.
Juri Tsivjan

Juri Gavrilovitš Tsivjan (vene Юрий Гаврилович Цивьян; sündinud 7. augustil 1950 Riias) on kinouurija ja kultuurisemiootik. 
Ta töötab California Ülikoolis.
FC Eston Villa

FC Eston Villa on Eesti jalgpalliklubi, mis peab oma kodumänge Sõle kunstmurustaadionil.
Klubi lõid 2002. aastal jalgpallihuvilised. Samast aastast on mängitud ka liigajalgpalli III-V liigas. 2007. aastal loodi võistkonna paremaks majandamiseks MTÜ FC Eston Villa. 2014. aastal mängiti Eesti IV liiga põhja tsoonis. 2016. aastal oli Eston Villa esindatud nii III kui ka IV liigas.
Andrus Raissar

Andrus Raissar (sündinud 15. septembril 1974 Tartus) on Eesti ettevõtja ja poliitik. Ta on tegutsenud autondusvaldkonnas ning osalenud avalikus elus ka modelli ja meediategelasena. Raissar on erakonna Isamaa liige.
Haridus ja varane tegevus.
Raissar on omandanud kutsekeskhariduse autoehituse-ja remondi erialal ning täiendanud end klassikalise massaaži alal. Pärast õpinguid töötas ta mehaanikuna Eesti kardi- ja rallispordi tippmeeskondades ning läbis ajateenistuse Eesti Kaitseväe sõjaväepolitsei erirühmas. Nooremas eas tegutses ta poksitreenerina ja asutas spordiklubi. Aastal 2002 kuulus ta jalgpalliklubisse Tartu JK Tammeka, kus mängis väravavahina.
Töö ja ettevõtlus.
Raissar alustas tööalast karjääri lukksepa ja mehaanikuna ning on hiljem töötanud mitmes Eesti autondusettevõttes, sealhulgas Veho Eesti, Silberauto, Amserv ja Inchcape Motors Estonia, täites tehnilisi ja juhtimisalaseid rolle.
Ta on kaasasutaja ettevõttes Andy Qi, mis tegeleb nahahooldustoodete arendamise ja tootmisega. Lisaks tegutseb ta arendus- ja innovatsioonijuhina ettevõttes Nordtradex OÜ.
Meedia ja avalik tegevus.
1996. aastal valiti Raissar Mister Estoniaks ning ta esindas Eestit 1996. aasta võistlustel Mister World ja Mister Europe. 2000. aastal pälvis ta tiitli Eesti tippmodell.
Ta on osalenud modellina mitmete Eesti ettevõtete reklaamikampaaniates, sealhulgas Postimees, A. Le Coq ja Alexela. 1990. aastate lõpus oli ta ansambli 6-Pack liige.
Sport.
2006. aastal osales Raissar Lõuna-Eesti rallil Citroëni tehasetiimi testisõitjana koos Urmo Tootsiga. Nende sõidukiks oli Citroën C2 R2.
Poliitiline tegevus.
Aastatel 2013–2016 kuulus Raissar erakonda Isamaa ja Res Publica Liit ning aastatel 2016–2019 Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda. 2025. aasta alguses liitus ta uuesti erakonnaga Isamaa.
Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel Põhja-Tallinna linnaosas, sai 17 häält ega osutunud valituks.
Jan Lubodzieski

Jan Lubodzieski (surnud 24. märtsil 1562) oli Chełmno piiskop aastatel 1551–1562.
Lubodzieski sai 1547. aasta 21. juulil Ermlandi toomhärraks. Tal olid küllaltki tihedad sidemed Poola kuninga usaldusmehe Stanislaus Hosiusega ning pärast seda, kui viimane Chełmno piiskopi kohalt lahkus ja Ermlandi piiskopiks sai, nimetati Luboziedski tema eelmisele ametikohale. 18. novembril nimetas paavst ta ametisse, 28. aprillil 1552 konsekreeriti ta piiskopiks ja veidi hiljem kohtus ta Toruńis (Thornis) ka kuningas Zygmunt II Augustiga.
Lubodzieski püüdis Chełmno piiskopina jätkata eelkäijate poliitikat ehk hoiduda Gniezno peapiiskopi sufragaaniks muutumast ja vihjas sellele, et kuulub Riia peapiiskopi alla. Seetõttu ei läinud ta 1556. aastal ka Gnieznos toimunud sinodile, kuid pole teada, kuidas ta oma minematajätmist täpselt põhjendas. 
1560. aastal tekkis Luboziedskil tüli protestantliku Toruńi linnaga. Gniezno peapiiskop oli linna juba 1558. aastal kirikuvande alla pannud, misjärel linlased olid abi saamiseks pöördunud Poola kuninga Zygmunt II ja Preisimaa hertsogi Albrechti poole. Kuningas kinnitaski samal aastal linnale usuvabadusprivileegi, kuid kaks aastat hiljem pani ka Lubodzieski linna kirikuvande alla. Nüüd pöördus Toruń Riia peapiiskopi Wilhelmi poole, kes käskis oma sufragaanil Lubodzieskil linna usuline ahistamine lõpetada. Sama nõudis ka kuningas Zygmunt ning 1561. aasta alguses tühistaski Chełmno piiskop kirikuvande.
1562. aasta alguses Lubodzieski suri ning uueks Chełmno piiskopiks sai Stanisław Żelisławski.