Ilmar Trull

Ilmar Trull (sündinud 21. veebruaril 1957 Tallinnas) on eesti luuletaja, karikaturist ja ristsõnade koostaja.
Trull on ennekõike tuntud luuletajana. 2022. aastaks oli ta kirjutanud 15 lasteluulekogu. Luulekogud on kokku pandud perioodikas (Täheke, Eesti Ekspress, Hea Laps) ilmunud luuletustest. Trull on oma lasteluule eest pälvinud mitmeid auhindu, sh Karl Eduard Söödi lasteluule auhinna (aastatel 1997, 2005, 2007, 2012, 2018) ja mitu Eesti Kultuurkapitali tunnustust (1998. ja 2007. aastal Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastaauhind, 2015. aastal Eesti Kultuurkapitali aastapreemia). Trull illustreerib oma luulekogusid ise. Peale selle on ta illustreerinud teisigi lasteraamatuid: Andrus Kivirähki "Sirli, Siim ja saladused", Epp Petrone "Hiir püksis", Tea Kase "Tänavalapsed", Jaanus Vaiksoo "Neli hommikut ja üks õhtu" jt. Trull on ka karikaturist, enamik tema sellealaseid töid on ilmunud ajakirjas Pikker. Ta on koostanud ristsõnu, aastatel 1993–1996 oli ta ristsõnaajakirja Ristik peatoimetaja. 
Elu.
Trull sündis 1957. aastal Tallinnas. 1964–1975 õppis ta Tallinna 7. keskkoolis. Trulli enda sõnutsi avastas ta oma luuleande 19-aastaselt pärast keskkooli lõpetamist. Pärast keskkooli jätkas Trull õpinguid Tartu Ülikoolis inglise keele erialal. Trull debüteeris 1980. aastal Loomingu Raamatukogu noorte loomingu kogumikus "Sõna 2". Lasteluulet hakkas avaldama lasteajakirjas Täheke.Ta töötas aastatel 1985–1995 huumoriajakirja Pikker osakonna- ja tegevtoimetajana. Alates 1996. aastast on ta Eesti Kirjanike Liidu liige ja kirjutab iga nädal Eesti Ekspressi lasteluulet. 2022. aasta seisuga oli Trull vabakutseline kirjanik.
Looming.
Loometeed alustas Trull 1980. aastal Loomingu Raamatukogu noorte loomingu kogumikus "Sõna 2". Ta avaldas ka karikatuure ja sõnalist huumorit ajakirjas Pikker. Tema lasteluulet hakkas avaldama lasteajakiri Täheke ning ta jätkas luuletuste avaldamist Eesti Ekspressi lastelisas. Tema debüütluulekogu on 1984. aastal sarjas "Noored autorid" ilmunud "Millest mõtled, seljaaju?". Mait Taltsi meelest oleks Trull suutnud end ka vaid selle üsnagi õhukese teosega eesti luulelukku kirjutada. Ilmar Trull kuulus rühmitusse Närbujad. Perioodikas avaldatud lasteluule eest pälvis Trull Karl Eduard Söödi lasteluuleauhinna.
Peagi andis Trull välja oma esimese lasteluulekogu "Lõbusad luuletused" (1998), mis pälvis Eesti Kultuurkapitali lastekirjanduse preemia. "Lõbusaid luuletusi" eristab teistest Trulli luulekogudest pikem, jutustav laad. Seejärel ilmusid üsna järjestikku kolm teost: "Iseloomuga loom" (2005), "Musta kassi mumba" (2006) ning "Järvevaht ja joogivesi" (2007).
Ilmar Trulli teine lasteluulekogu "Iseloomuga loom" kätkeb endas palju sõnamänge: žongleerimist mõtete, mõistete ja tundmustega. Isegi kurvemad teemad on selles luulekogus kalambuuride abil helgemaks muudetud. Järgmisena kirjutas Trull kogud "Väike viisakas kärbes" (2011), "Tuvi jalutab" (2012), "Rähni ravi" (2015), "Jänese valitud palitud" (2016), "Mannekeeni talu" (2017), (2018), "Pori kärbes ja tori hobu" (2019),"Kala ei lärma" (2020) ning "Pakirobot rügab" (2022). 
Trulli luulele on omased meeldejäävad tegelased (vihane tihane, haige rähn, kosmosekoer jt) ja värvikad kujutluspildid. Tema luulel on kindel ja läbimõeldud rütm, mis muudab selle suulise esitamise hõlpsaks. Oluline roll on huumoril ja intertekstuaalsusel. Trulli luule on paeluv erinevatele vanuserühmadele.
Lasteluule uurija Jaanika Palm on Trulli luuleloomingu kohta öelnud: "Trull on universaalne luuletaja, kes suudab katta väga paljusid (et mitte öelda kõiki) vanusegruppe. Tema luuletusi naudivad päris pisikesed mudilased, oma iva leiavad sealt tõrksad teismelised, täiskasvanutele aga avaneb Trulli-lullades hoopis kolmandat sorti maailm."