tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Piątek

Piątek on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas Łęczyca maakonnas, Piąteki valla halduskeskus. Piątek asub Łęczycast 19 km idas ja Łódźi kesklinnast ligikaudu 33 km põhjas.
Piątek sai linnaõigused 1339. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. 1. jaanuaril 2020 sai Piątek linnaõigused tagasi.
Piątek on väidetavalt Poola "geomeetriline keskpunkt". Sel ei ole aga ametlikku tunnustust.
Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind

Aasta lavastuse auhind oli üks Eesti teatri aastaauhindadest, mida anti välja 2008–2015.
Auhind asutati 2008. aastal Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega. Auhinna vääriliseks nimetati lavastus, mis on eri autoripositsioonide koostoimes terviklik. Auhinna määras Eesti Teatriliidu juhatus ühele eelnenud kalendriaasta jooksul Eestis esietendunud lavastusele. Auhinnaga kaasnes rändav Theodori silm ja diplom (jäi auhinna saanud kollektiivi valdusse). Auhinna andis üle Eesti Teatriliidu esimees.
Alates 2016. aastast asendati aasta lavastuse auhind teatrikunsti eriauhinnaga.
Szydłów

Szydłów on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Staszówi maakonnas, Szydłówi valla halduskeskus. Szydłów asub Staszówist umbes 12 km lääneloodes.
Szydłówi on esmamainitud 1241. aastal. Szydłów sai linnaõigused 1329. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. 1. jaanuaril 2019 sai Szydłów linnaõigused tagasi.
Węgrów

Węgrów on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Węgrówi maakonna halduskeskus. Węgrów asub Varssavist umbes 70 km idas.
Węgrówit on esmamainitud 1414. aastal, linnaõigused sai 1441. aastal. Kuni 1569. aastani oli linn Leedu suurvürstiriigi piires. 16.–18. sajandil oli Węgrów üks tähtsamaid reformatsiooni keskusi Poolas. Kolmanda Poola jagamise tagajärjel läks linn 1795. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. 1809. aastal läks linn Varssavi hertsogiriigi koosseisu. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Siedlce 1815. aastal Venemaa Keisririigiga personaalunioonis olnud Kongressi-Poola koosseisu.
Tułowice

Tułowice (saksa "Tillowitz") on linn Poolas Opole vojevoodkonnas Opole maakonnas, Tułowice valla halduskeskus. Tułowice asub Opolest umbes 20 km lääneedelas.
Tułowicet on esmamainitud 1447. aastal, kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Tułowice sai linnaõigused 1. jaanuaril 2018.
Zaklików

Zaklików on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Stalowa Wola maakonnas, Zaklikówi valla halduskeskus. Zaklików asub Stalowa Wolast umbes 20 km põhjas.
Zaklików sai linnaõigused 1565. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. 2014. aastal sai Zaklików linnaõigused tagasi.
Pionki

Pionki (kuni 1932. aastani Zagożdżon) on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Radomi maakonnas. Pionki asub Radomist umbes 22 km idakirdes.
Pionkit on esmamainitud 1391. aastal. 1923. aastal rajati asulasse püssirohuvabrik. Linnaõigused sai Pionki 1954. aastal.
Sanniki

Sanniki on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Gostynini maakonnas, Sanniki valla halduskeskus. Sanniki asub Gostyninist umbes 30 km idakagus ja Płockist ligikaudu 27 km lõunakagus.
Asulat on esmamainitud 14. sajandil.
Sanniki sai linnaõigused 1. jaanuaril 2018.
Gostynin

Gostynin on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Gostynini maakonna halduskeskus. Gostynin asub Płockist umbes 21 km edelas.
Gostyninit on esmamainitud 1279. aastal, linnaõigused sai 1382. aastal.
Suraż

Suraż (valgevene keeles "Сураж") on linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Białystoki maakonnas, Surażi valla halduskeskus. Suraż asub Narewi jõe ääres, Białystoki kesklinnast umbes 26 km edelas.
Suraż sai linnaõigused 1445. aastal, kuid kaotas need 1864. aastal. Linnaõigused sai Suraż tagasi 1923. aastal.
Urzędów

Urzędów on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Kraśniki maakonnas, Urzędówi valla halduskeskus. Urzędów asub Kraśnikist ligi 10 km loodes ja Lublini kesklinnast umbes 40 km edelas. 
Urzędów sai linnaõigused 1405. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. 2016. aastal sai Urzędów linnaõigused tagasi.
Morawica

Morawica on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kielce maakonnas, Morawica valla halduskeskus. Morawica asub Kielce kesklinnast ligi 13 km lõunas.
Morawica sai linnaõigused 1. jaanuaril 2017.
Rejowiec

Rejowiec on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Chełmi maakonnas, Rejowieci valla halduskeskus. Rejowiec asub Rejowiec Fabrycznyst umbes 4 km kagus.
Rejowiec sai linnaõigused 1547. aastal. 16.–17. sajandil oli kalvinismi keskus. 1870. aastal kaotas Rejowiec linnaõigused. 1. jaanuaril 2017 sai Rejowiec linnaõigused tagasi.
Veepall 2020. aasta suveolümpiamängudel

Veepall 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos peetakse 25. juulist kuni 9. augustini. Välja jagatakse kaks komplekti medaleid. Meeste turniiril osaleb 12 võistkonda ja naiste turniiril osaleb kümme võistkonda. Veepallivõistlused toimuvad Tokyos Tatsumi rahvusvahelises ujumiskeskuses Kōtōs.
Kvalifikatsioon.
2020. aasta meeste olümpiamängude veepalliturniiri kvalifikatsioon eraldab kaheteistkümne võistkonna kvoodikohad: võõrustaja = Jaapan, Maailmaliiga parim võistkond = Serbia, kaks 2019. aasta maailmameistrivõistluste parimat võistkonda = Itaalia, Hispaania, 4 mandrite olümpia kvalifikatsiooniturniiri meistrit = USA, Austraalia (Euroopa meister selgub 26. jaanuaril ja Aasia kvalifikatsiooni võitja selgub veebruaris) ja neli parimat meeskonda Olümpia kvalifikatsiooniturniiril (29. märtsist 5. aprillini Rotterdamis).
2020. aasta naiste olümpiamängude veepalliturniiri kvalifikatsioon jagab kümme võistkonna kvoodikohad: võõrustajad = Jaapan, Maailmaliiga tippvõistkond = USA, 2019. aasta maailmameistrivõistluste tippmeeskond = Hispaania, neli mandri olümpia kvalifikatsiooniturniiri meistrit (Pan America mängude võitja = Kanada, Ookeani mandriosa valik = Austraalia, Euroopast ja Aasiast selgub osaleja jaanuaris ja veebruaris 2020. aastal ) ja kolme muu olümpiamängudel osaleva võistkonna kvalifikatsiooniturniir toimub 15.–22. märtsil.
Võistluste ajakava.
Kõik kellaajad ja kuupäevad on Jaapani kohalik aeg (UTC + 9)
Opatówek

Opatówek on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Kaliszi maakonnas, Opatóweki valla halduskeskus. Opatówek asub Kaliszi kesklinnast umbes 9 km idakagus.
Asulat on esmamainitud 12. sajandil. 1136–1793 oli Opatówek Gniezno peapiiskoppide omanduses. Opatówek sai linnaõigused 1360. aasta paiku. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli Opatówek Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Opatówek 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Opatówek linnaõigused. 1. jaanuaril 2017 sai Opatówek linnaõigused tagasi.
Bermerain

Bermerain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Jaraczewo

Jaraczewo (saksa keeles "Jaratschewo", 1939–1945 "Obragrund") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Jarocini maakonnas, Jaraczewo valla halduskeskus. Jaraczewo asub Jarocinist umbes 14 km läänes.
Jaraczewo sai linnaõigused 1519. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal.Linnaõigused sai Jaraczewo tagasi 1. jaanuaril 2016.
Chocz

Chocz on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Pleszewi maakonnas, Choczi valla halduskeskus. Chocz asub Pleszewist umbes 11 km loodes, Prosna jõe kaldal.
Choczi on esmamainitud 1294. aastal. Linnaõigused sai enne 1382. aastat, kuid kaotas need 1870. aastal. 1. jaanuaril 2015 sai Chocz linnaõigused tagasi.
Golf 2020. aasta suveolümpiamängudel

Golfis 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos Jaapanis võistlesid mehed 30. juulist kuni 2. augustini ja naised 5. kuni 8. augustini. Olümpiaturniiril osales 60 naist ja 60 meest. Võistlused toimusid Kasumigaseki golfi klubis, mis asub Saitama linnas Kawagoes.
Kvalifikatsioon.
Kvalifikatsioon põhineb maailma edetabelil 22. juuni (mehed) ja 29. juuni 2020. aasta (naised) seisuga. Igal meeste ja naiste võistlusel kvalifitseerub kokku 60 mängijat. Kvalifitseeruvad 15 mängijat igast soost. Sel viisil võib kvalifitseeruda kuni neli golfimängijat riigi kohta. Ülejäänud kohad lähevad nende riikide kõrgeima asetusega mängijatele, kellel pole veel kahte kvalifitseeritud golfimängijat. Rahvusvaheline Golfiliit (International Golf Federation, IGF) on garanteerinud, et kvalifitseerub vähemalt üks golfimängija vastuvõtvast riigist ja igast geograafilisest piirkonnast (Aafrika, Ameerika, Aasia, Euroopa ja Okeaania). IGF postitab iganädalased kvalifikatsiooninimekirjad meeste ja naiste praeguse paremusjärjestuse põhjal.
Marsskollane

Marsskollane ehk raudoksiidkollane on sügav- kuni tumekollane sünteetiline värvipigment, koostiselt hüdreeritud raudoksiid Fe2O3 • H2O nagu looduslik muldpigment ooker. Sünteesiti 19. sajandil.
Värvainete indeksis on marsskollase tähis PY42 (Pigment yellow 42) ja 77492
Omadused.
Marsskollase värvus ulatub nagu looduslikul ookril tuhmjast punakaskollasest oranžika kollakaspruunini. Ta on sama püsiv ning looduslikust ookrist isegi paremate värviandvate omadustega ning katvusega. Õlivärvis soodustab ta õli kuivamist. Odava ja püsiva pigmendina kasutatakse marsskollast laialdaselt värvitööstuses ja segatakse sellest koos titaanvalgega heledaid kreemjaid värvitoone.
Marsskollast võib segada kõigi sideainetega, kuid ei soovitata kasutada koos kaadmiumpigmentidega.
Marsskollase põletamisel saadakse marsspunane.
Lubycza Królewska

Lubycza Królewska on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Tomaszów Lubelski maakonnas, Lubycza Królewska valla halduskeskus. Lubycza Królewska asub Ukraina piirist umbes seitsme ja poole kilomeetri kaugusel, ligikaudu 13 km Tomaszów Lubelskist lõunakagus.
Lubycza Królewska sai linnaõigused 1757. aastal, kuid kaotas need 1787. aastal. 1. jaanuaril 2016 sai Lubycza Królewska linnaõigused tagasi.
1921. aastal moodustasid juudid 87% Lubycza Królewska elanikkonnast.
Dobrzyca

Dobrzyca on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Pleszewi maakonnas, Dobrzyca valla halduskeskus. Dobrzyca asub Pleszewist umbes 13 km läänes.
Dobrzyca sai linnaõigused 1440. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal. Dobrzyca sai linnaõigused tagasi 2014. aastal.
Modliborzyce

Modliborzyce on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Janów Lubelski maakonnas, Modliborzyce valla halduskeskus. Modliborzyce asub Janów Lubelskist umbes 8 km loodes ja Lublinist ligikaudu 58 km lõunaedelas.
Modliborzyce sai linnaõigused kuningas Zygmunt III Wazalt 1631. aastal. 1869. aastal kaotas Modliborzyce linnaõigused. 1. jaanuaril 2014 sai Modliborzyce linnaõigused tagasi.
1921. aastal moodustasid juudid 50,3% Modliborzyce elanikest.
Kuortti

Kuortti on küla Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas Pertunmaa vallas; 34 km kaugusel Heinolast, 61 km kaugusel Mikkelist ja 170 km kaugusel Helsingist. 
2018. aastal oli elanike arv 252.
Mrozy

Mrozy on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Mińsk Mazowiecki maakonnas, Mrozy valla halduskeskus. Mrozy asub Mińsk Mazowieckist umbes 17 km ja Varssavi kesklinnast ligikaudu 55 km idas.
Mrozy sai linnaõigused 1. jaanuaril 2014.
Sõudmine 2020. aasta suveolümpiamängudel

Sõudmine 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos Jaapanis toimub 24.–31. juulini Tokyo lahes Sea Forest Waterways. Välja pannakse neliteist medalikomplekti, võistlema hakkab 526 sportlast (263 meest ja 263 naist).
Rahvusvaheline Sõudeliit tervitas 9. juunil 2017 Rahvusvahelise Olümpiakomitee otsust kiita heaks olümpia sõudeprogrammi muudatused soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks. Meeste jaoks kustutati olümpiavõistluste programmist kergekaalu roolimeheta neljapaat, selle asemel arvati olümpiaprogrammi naiste neljapaat ilma roolimeheta.
Kvalifikatsioon.
Iga riik võib kvalifitseeruda neljateistkümne võistluse jaoks igas võistlusklassis ühe paadiga. Enamik kohti anti tulemuste põhjal sõudmise 2019. aasta maailmameistrivõistlustel, mis toimusid Austrias Ottensheimis 25. augustist 1. septembrini 2019. Kohad anti riiklikele olümpiakomiteedele, mitte konkreetsetele sportlastele. Edasine kohtade jagamine riikidele (ja sel juhul konkreetsetele sportlastele) nelja mandri kvalifikatsiooniregatil Aasias ja Okeaanias (välja arvatud Austraalia ja Uus-Meremaa), Aafrikas, Ladina-Ameerikas ja Euroopas (koos Ameerika Ühendriikide, Kanada, Austraalia ja Uus-Meremaa täiendava osalusega) ning viimasel olümpia kvalifikatsiooniregatil Šveitsis Luzernis.
Eesti Teatriliidu juhatuse auhind

Eesti Teatriliidu juhatuse auhind (aastani 2020 Eesti Teatriliidu teatrikunsti eriauhind) on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mida antakse välja alates 2016. aastast.
Auhind asutati 19. veebruaril 2015 Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega ja sellega asendati alates 2016. aastast aasta lavastuse auhind, mida anti välja aastatel 2008–2015. 
Auhind antakse erilise teatrikunstisündmuse eest. Auhinnaga kaasneb Theodori silm, auhind ei ole rahaline.
Alen Veziko

Alen Veziko (sündinud 23. jaanuaril 1980) on eesti laulja.
Tema laul "Päikesepoolsel tänaval" oli Tallinna Televisiooni saate "Suvestuudio" tunnusmuusika.
Ta osales saatesarja "Eesti otsib superstaari" neljandas hooajas, kus jõudis teatrivooru.
Ińsko

Ińsko (saksa "Nörenberg") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Stargardi maakonnas, Ińsko valla halduskeskus. Linn asub Ińsko järve kaldal.
Ińsko sai linnaõigused enne 1300. aastat. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus.
Eesti Teatriliidu lavastajaauhind

Eesti Teatriliidu lavastajaauhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest. 
Auhinnaga kaasneb klaasikunstnik Ivo Lille loodud Theodori silm (rahastab EV Kultuuriministeerium) ja stipendium, mida rahastab Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital.
Etilda Gjonaj

Etilda Gjonaj (sündinud 6. mail 1981 Pukës) on Albaania poliitik ja jurist. Ta kuulub Albaania Sotsialistlikku Parteisse.
2003. aastal lõpetas ta Tirana Ülikooli õigusteaduskonna. Seejärel töötas ta advokaadina. Magistrikraadi kriminoloogia alal omandas ta Tirana Ülikoolis 2011. aastal. 2014–2017 oli ta õigusvahemees. Lisaks kuulus ta eksperdina Albaania parlamendi justiitsreformi komisjoni. 22. mail 2017 määrati ta Albaania justiitsministri asetäitjaks.
Alates 10. septembrist 2017 kuni 18. septembrini 2021 oli ta Albaania justiitsminister.
Kaubandus- ja Tööstusministeerium

Kaubandus- ja Tööstusministeerium oli enne Teist maailmasõda üks Eesti ministeeriumeid.
19. märtsil 1929 Riigikogus vastu võetud Vabariigi Valitsuse ja ministeeriumide korraldamise seadus täpsustas ministeeriumide ülesandeid. Endiste Kaubandus- ja Tööstusministeeriumi ning Rahaministeeriumi liitmisel loodi Majandusministeerium.
Ministeeriumi struktuur.
Ministeerium koosnes 1918. aastal järgmistest valitsustest ja osakondadest: 
juhataja Harald Normak, Otto Sepp
juhataja Aleksander Lukk
 1. juhataja Johan Pitka; kaugesõidu kapten Georg Brockhausen
Töö- ja Hoolekandeministeerium

Töö- ja Tööstusministeerium oli enne Teist maailmasõda üks Eesti ministeeriumeid.
Töö- ja Hoolekandeministeerium asutati 12. novembril 1918. aastal. Seoses Vabariigi Valitsuse ja ministeeriumide korraldamise seaduse vastuvõtmisega 19. märtsil 1929 ühendati Töö- ja Tööstusministeerium Haridusministeeriumiga. Uue ministeeriumi nimeks sai Haridus- ja Sotsiaalministeerium.
Ministeeriumi struktuur.
Ministeerium koosnes 1918. aastal järgmistest osakondadest: 
juhataja Aleksander Tulp, 
juhataja Juhan Kartau, juhataja kohuste täitja 9. maist 1919 Villem Maasik, Aleksander Ennemuist.
Töö- ja Hoolekandeministeeriumi koosseisus oli 1928. aastal:
Kinnistusametid
Stepnica

Stepnica (saksa "Stepenitz") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Goleniówi maakonnas, Stepnica valla halduskeskus. Stepnica asub Odra jõe estuaari kaldal.
Asulat on esmamainitud 1278. aastal. Kuni 1945. aastani kuulus Saksamaa koosseisu.
Stepnica sai linnaõigused 1. jaanuaril 2014.
Dziwnów

Dziwnów (saksa "Dievenow") on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Kamień Pomorski maakonnas, Dziwnówi valla halduskeskus. Dziwnów asub Läänemere rannikul.
Asulat on esmamainitud 13. sajandil. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Dziwnów sai linnaõigused 2004. aastal.
Béthencourt

Béthencourt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Bévillers

Bévillers on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Boussières-en-Cambrésis

Boussières-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Cagnoncles

Cagnoncles on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Capelle (Nord)

Capelle on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Carnières

Carnières on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind

Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest.
Auhinnaga kaasneb klaasikunstnik Ivo Lille loodud Theodori silm (rahastab EV Kultuuriministeerium) ja stipendium, mida rahastab Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital.
Liisi Eelmaa

Liisi Eelmaa (sündinud 26. veebruaril 1982 Tallinnas) on eesti maali- ja teatrikunstnik. 
1999. aastal lõpetas ta Tallinna Laagna Gümnaasiumi. 2005. aastal lõpetas Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia eriala bakalaureuseõppe (juhendaja Lilja Blumenfeld), 2017. aastal lõpetas EKA interdistsiplinaarsete kunstide magistriõppe (juhendaja Jaan Toomik).
Isiklikku.
Aleksander Eelmaa oli tema isa, Taavi Eelmaa on tema vend.
Caudry

 
Caudry (enne 1349. aastat ametlikult "Calderiacum" ja "Cauderi") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. 
Linn on enamasti tuntud kui "Prantsuse pitsipealinn" (üheskoos Calais'ga) ning seda peetakse Prantsuse rätsepapärandi ja kõrge käsitööoskuse maamärgiks parimate ja kõige kallimate kangaste (sealhulgas Chantilly pits, Leavers' pits, siid või tüll) kudumiseks sajandeid kestnud tekstiilitööstuses. 
Linna ettevõtted on tarnivad kaupa sellistele moemajadele nagu Chanel ja Gucci. Linnas toodetakse moekaupu ka sellistele tuntud kaubamärkidele nagu Yves Saint Laurent, Dolce &amp; Gabbana, La Perla, Alexander McQueen või Ralph Lauren. 
Lähiajaloos on olnud rahvusvaheliselt suure tähelepanu keskmes Caudry pitsist tehtud Cambridge'i hertsoginna Catherine'i pulmakleit, mida ta kandis 29. aprillil 2011 Westminster Abbeys prints Williamiga abielludes, ja Amal Clooney pulmakleit, mida ta kandis septembris 2014 Veneetsias Itaalias Ameerika näitleja George Clooneyga abielludes. Caudry pitsi on kandnud arvukalt kunstnikke ja poliitikuid, nagu Lady Gaga, Beyoncé või Michelle Obama.
Cauroir

Cauroir on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Pilda (Pilda vald)

Pilda (latgali "Pylda", lutsi "Põlda") on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Pilda valla halduskeskus. 
2020. aastal oli külas 273 elanikku, 2022. aastal oli elanikke 268.
Natalie Mendoza

 
Natalie Jackson Mendoza (hiina keeles 娜塔莉·门多萨; sündinud 12. augustil 1978) on Hongkongi päritolu Austraalia filminäitleja, laulja ja tantsija.
Elulugu.
Natalie ema oli tantsija ja isa Noel Mendoza oli džässmuusik. Lapsena kolis Natalie koos oma perekonnaga Hongkongist Austraaliasse, kus ta ka üles kasvas. Ta oli abielus Eliot Kennedyga, kuid see abielu lõppes lahutusega 2010. aastal. Eriti tuntud on Natalie Mendoza "Juno" osatäitjana filmis "The Descent" (2005).
Eesti Ajutise Valitsuse komissar

Eesti Ajutise Valitsuse komissar oli 1919. aastal Eesti Ajutise Valitsuse poolt Eesti linnades ja maakondades määratud ametnik, kelle ülesandeks oli selle järele valvata, et vabariigis maksvad seadused ja valitsuse määrused ning korraldused kõigi ametiasutuste ja vabariigi valitsuse ja kohalike omavalitsuste asutuses linnade, maakondade ja valdade ametnikkude poolt täpipealset rutulist täitmist leiaksid ning et ametiasutuste ja ametnikkude tegevus kindlates seaduslikkuse piirides avalduks.
Ajutise Valitsuse komissar kuulus Siseministeeriumi ametkonda, komissaride kulud kaeti riigikassa arvel Siseministeriumi kaudu.
Omavalitsuste üle järelevalvet teostanud komissaride tegevus lõpetati 1919. aasta augustis. Maakonna komissaride asjaajamine anti üle: maakonna omavalitsuse järelvalwesse puutuv siseministrile, valdade omavalitsustesse puutuv vastavale maakonnavalitsusele.
Landesen

Landesen oli Lübeckist pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa.
Campodea plusiochaeta

Campodea plusiochaeta on liik harkhännalisi.
Liik peaks esinema ka Eestis, ainsa esindajana harkhännaliste seltsist.
Eesti Maakogu

Eesti Maakogu on algatus põlisrahvaste huvide viimiseks Eesti elukorraldusse.
Maakoguga soovitakse arendada kogukondlikke liikumisi. Territoriaalselt võetakse aluseks Eesti kihelkondlik jaotus. Initsiaatoriks oli Haeska grupp kelle eestvõtmisel kogunes Raikkülas 3.02.2018. Asutav Kogu - koosseisus 77 inimest.
Eesti Maakogu moodustamine ja Seadmuse/põhikirja kinnitamine toimus Juurus mihklipäeval, 29.09.2018.
Maakogu (kihelkonnakogude) võrgustik on hästi sobinud Saaremaa aktivistidele, kuna seal kehtis pikka aega kunagiste toonaste kihelkondade piiride lähedane omavalitsuste jaotus. Aktiivsus on suurem olnud ka Läänemaal.
Seepärast on seal korraldatud nõupidamisi (ümarlaudu).
24.08.19 Valjala pastoraadis.
31.10.20 - 01.11.20 Ümarlaud Liivi Seltsimajas Kullamaa kihelkonnas Läänemaal
Üldkoosolekud:
02.02.2019. Tartus Ugala majas
28.09.2019. Vigala rahvamajas
Unustatud laul

"Unustatud laul" on Eerik Maasepa operett Aksel Valgma libretole.
Lavastatud Sydneys (1963), Adelaide'is (1968) ja Stockholmis (1969).
""Unustatud laulu" tegevus toimub oleviku vabas Eestis muusikaäris "Helide ilm", kus liigub helilooja Tiit Peoleo, lavasuurus Rita Tarapita, kaunite kunstide austaja Taaniel Tengelpung, klaverdaja Jim Klimbimm, südametevallutaja Siim Siidisilm, espressolist Kiski Eipolemiski jt."
Kohtume Kunglas

"Kohtume Kunglas" on Elmar Rajaloo operett Aksel Valgma (1910–1966) libretole.
Lavastatud Sydneys ja Adelaide'is 1967, Melbourne'is 1969.
"Kohtume Kunglas" toimub vaba Eesti viimasel aastal Karulaane suvituskohas, kus tsaariajast kuulus restoran Alhambra on pankroti piiril. Omaniku poeg on veendunud, et uuel ajal on eestlased küllalt rikkaks saanud ning soovivad juba kõrgemat kõrtsikultuuri. Poja soovil sünnibki esinduslik hotell-öölokaal Kungla. Tegelaste hulgas on Estonia primadonna Filmi Finali, solist Benno Haltuura, tekstiilipoe direktor Aadam Iiskann, kindlustusseltsi esindaja Maks Nobe, maaomanik Madis Margapuu, on kodumaa tundmaõppijaid, üliõpilasi korporatsioonist Fraternitas Taaraensis, külatüdrukuid, görle jt. ... Tegu on omamoodi unelmaga vabast Eestist, igatsusega kodumaa järele, mis kättesaamatus kauguses..."
Lass (perekonnanimi)

Lass on eesti perekonnanimi. 
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lass 426 inimesel: 192 mehel ja 234 naisel. Perekonnanimede levikult on Lass meeste puhul 314. kohal ja naiste puhul 263. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 7,54.
Vadim Faibissovitš

Vadim Zelmanovitš Faibissovitš (vene keeles Вадим Зельманович Файбисович; sündinud 8. mail 1944 Molotovi oblastis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline meister (1993). 
Faibissovitš täitis meistrinormi 1965. aastal. Ta on kolmekordne Leningradi malemeister (1965, 1969, 1977).
1969. aastal võitis ta Vilniuses rahvusvahelise turniiri, edestades seejuures hiljem suurmeistriteks tõusnud Heikki Westerineni, Juri Razuvajevit, Algimantas Butnoriust ja Jan Timmanit. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus sai kuuenda koha.
Faibissovitš tegutseb ka maletreenerina.
Sergei Sokolov (maletaja)

Sergei Mironovitš Sokolov (vene keeles Сергей Миронович Соколов; 17. veebruar 1937 Moskva – 1992) oli vene maletaja, kirimale rahvusvaheline meister (1982). 
Sokolov täitis meistrinormi klassikalises males 1963. aastal. 1974. aastal võitis ta Moskva meistrivõistlustel pronksmedali. 1977. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 3.–5. kohta.
Kirimales tuli ta NSV Liidu 8. kirimale meistrivõistlustel (1967–1968) esikohale. Sai ICCF-ilt 1982. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 12. kirimale MM-l (1984–1991) tuli kümnendaks.
Boriss Zlotnik

Boriss Anatoljevitš Zlotnik (vene keeles Борис Анатольевич Злотник; hispaania keeles " Borís Zlotnik"; sündinud 5. oktoobril 1946 Perovos Moskva oblastis) on Hispaanias elav vene maletaja ja maletreener, rahvusvaheline meister (1990). 
Zlotnik täitis meistrinormi 1968. aastal. 1980. aastal võitis ta Moskva lahtised meistrivõistlused välkmales (osavõtjate seas oli ka Mihhail Tal). 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 3.–5. kohta.
Ta töötas Moskvas Riiklikus Kehakultuuri Instituudis maleõppejõuna, oli aastatel 1985–1991 malekateedri juhataja (Nikolai Krogiuse eelkäija). 1985. aastal sai ta pedagoogikakandidaadiks. 
1992. aastal emigreerus Zlotnik Hispaaniasse, kus tegutseb maletaja ja treenerina. Ta on olnud Miguel Illescase ja Fabiano Caruana treener. Omab Venemaa ja Hispaania kodakondsust. Malevõistlustel esindab ta Venemaad.
Roots (perekonnanimi)

Roots on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Roots 648 inimesel: 304 mehel ja 344 naisel. Perekonnanimede levikult on Roots meeste puhul 147. ja naiste puhul 138. kohal. Perekonnanime Roots kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 42). Nimi on levinuim Lääne-Viru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 9,3.
Vladimir Antošin

Vladimir Sergejevitš Antošin (vene keeles Владимир Сергеевич Антошин; 14. mai 1929 Moskva – 13. mai 1994) oli vene maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1963). 
Antošin täitis meistrinormi 1952. aastal. 1963. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Samal aastal sai Antošin ka suurmeistriks (34-aastaselt). Ta pääses seitsmel korral mängima NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniirile, kus parimaks saavutuseks jäi 1967. aastal Harkivis peetud meistrivõistlustel saadud seitsmes koht.
1966. aastal võitis Antošin Zinnowitzis rahvusvahelise turniiri, edestades seejuures suurmeister Wolfgang Uhlmannit. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 3.–5. kohta.
Aastatel 1971–1981 oli ta NSV Liidu malekoondise vanemtreener.
Võimukorraldus

Võimukorraldus on riigi kord, peamiselt mõeldakse sellega riigivõimu- ja valitsemisorganite suhteid, struktuuri ja pädevust. Sõna "riigikord" kasutatakse ka riigivormi tähenduses.
Tornimäe vana kalmistu

Tornimäe vana kalmistu on Saare maakonnas Tornimäe külas asuv kalmistu. See jääb kohalikust õigeusu kirikust 350 m põhja suunas.
Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu pindala on 1,93 ha.
Külas asub ka Tornimäe uus kalmistu.
Bugi-vugi (tants)

Bugi-vugi on seltskonnatants rock’n’rolli või bugi-vugi muusika saatel. See tants tekkis 1940. aastatel ja kuulub svingtantsude hulka.
Purekari rändrahn

Purekari rändrahn ehk Purekari neeme rändrahn, ka Purekkari Maasäärekivi, on rändrahn Pärispea poolsaarel Purekkari neemel Pärispea külas.
Rahnu mõõtmed on 7,1 x 6,6 x 4,4 meetrit. Ümbermõõt on 22,1 meetrit.
Vladimir Giljarovski

Vladimir Giljarovski (vene keeles "Владимир Алексеевич Гиляровский"; 26. november / 8. detsember 1855 Vologda kubermang – 1. oktoober 1935 Moskva) oli vene ja nõukogude kirjanik, ajakirjanik ja Moskva koduloolane.
Ta sündis 1855. aastal Vologda kubermangus, tema isa oli krahv Olsufjevi mõisas abimetsaülem. 1865. aastast õppis Vologda gümnaasiumis.
1871. aasta juunis pärast ebaõnnestunud eksamit põgenes ta kodunt ilma passi ja rahata. Leidis Jaroslavlis tööd burlakina: 20 päevaga mööda Volgat Kostromast Rõbinskisse. Aastatel 1871–1881 reisis ta mööda Venemaad, proovides paljusid ameteid. 
1881. aastal asus Giljarovski elama Moskvasse, kus ta töötas ajakirjanikuna. Ta kirjutas ülevaateid avalikkuse tähelepanu pälvinud sündmustest ning osales oma aja teatri- ja kirjanduselus. 1884. aastast tegi kaastööd ajalehele Russkije Vedomosti, lisaks kirjutas artikleid ka ajakirjale Russkaja Mõsl, ajalehtedele Russkoje Slovo ja Golosa Moskvõ.
Georgi Garanjan

Georgi Garanjan (15. august 1934 Moskva – 11. jaanuar 2010 Krasnodar) oli Armeenia päritolu Venemaa saksofonist, dirigent, helilooja ja arranžeerija, kes on märkimisväärselt arendanud ja edendanud vene džässmuusikat.
Kandpuud

Kandpuud olid varem lühikese ree taha kinnitatud 2–4 kaigast, mis olid ree põhja pikenduseks. Nende abil sai vedada suuremat heina- või haokoormat.
Kasutusel olid Lääne-Eestis ja saartel.
Escarmain

Escarmain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Estourmel

Estourmel on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Haussy

Haussy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Klaudia Tanner

Klaudia Tanner (neiupõlvenimi Klaudia Wallner; sündinud 2. mail 1970 Scheibbsis) on Austria poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria kaitseminister.
Ta sündis aastal 1970 Scheibbsis Alam-Austrias. Aastal 1995 lõpetas ta Viini Ülikooli õigusteaduskonna. Aastatel 1995–1996 täiendas ta oma praktikat Liesingi ringkonnakohtus ja Viini tsiviilõiguse riigikohtus.
Aastatel 1996–2001 töötas ta Alam-Austria põllumeeste ühingus juriidilise ja sotsiaalse ametnikuna. Aastatel 2001–2003 töötas ta siseminister Ernst Strasseri kabinetis.
Alates 7. jaanuarist 2020 on ta Austria kaitseminister.
Järve haigla

Järve haigla (ametlikult Ida-Tallinna Keskhaigla Õendusabikliinik) on Ida-Tallinna Keskhaigla üksus aadressil Energia tänav 8/ Tervise tänav 8. 
Haiglale lähimad ühistranspordipeatused on Järve haigla peatus (bussiliin 61 Kotermaa – Järve haigla) ja Energia peatus (bussiliin 23 Bussijaam–Kadaka).
Käsipall 2020. aasta suveolümpiamängudel

Tokyo 2020. aasta suveolümpiamängude käsipalliturniirid toimuvad 24. juulist kuni 9. augustini. Käsipallis osaleb nii meeste kui naiste arvestuses 12 võistkonda. Võistlused peetakse Yoyogi National Gymnasiumi spordiareenil, kus on ruumi 12 000 pealtvaatajale. Võistlustest võtab osa 336 sportlast, mõlemast soost kaksteist võistkonda, kuhu kuulub 14 mängijat.
Kvalifikatsioon.
Mehed.
Meeste käsipalli 2020. aasta olümpiaturniiri kvalifikatsioonis määratakse kvoodikohad 12 võistkonnale: vastavalt olümpiavõistluste võõrustajatele, maailmameistrile, neljale mandri meistrile ja kuuele võistkonnale. 
Toimub kolm olümpia kvalifikatsiooniturniiri. Turniiril võib osaleda ainult kaksteist võistkonda, kes ei ole veel kvalifikatsiooni saavutanud viie ülalnimetatud võistluste kaudu: 
Naised.
Naiste 2020. aasta käsipalliturniiri kvalifikatsioon määras kvoodikohad kaheteistkümnele võistkonnale: vastavalt võõrustajatele, maailmameistrile, neljale mandri meistrile ja kuuele maailma olümpia kvalifikatsiooniturniiride võistkonnale.
Toimub kolm olümpia kvalifikatsiooniturniiri. Turniiril võib osaleda vaid kaksteist võistkonda, kes ei ole veel kvalifikatsiooni saavutanud viie ülalnimetatud võistluse kaudu:
Linda Moorats

Linda Moorats (pseudonüümid Maimu Liivamaa, Selli Sulg; 12. juuli 1924 – 11. august 1981) oli eesti ajakirjanik ja luuletaja.
Ta tegi kaastööd väljaannetele Järvalane, Lihula Koit, Kommunismiehitaja, Nõukogude Hiiumaa, Sakala, Tee Kommunismile, Traktorist.
Sophie Wilmès

Sophie Wilmès (sündinud 15. jaanuaril 1975 Ixellesis) on Belgia poliitik. Ta oli alates 27. oktoobrist 2019 kuni 1. oktoobrini 2020 Belgia peaminister ja alates 1. oktoobrist 2020 kuni 14. juulini 2022 Belgia välisminister. Alates 16. juulist 2024 on ta Euroopa Parlamendi liige ja asepresident. 
27. oktoobrist 2019 kuni 17. märtsini 2020 oli ta peaministri kohusetäitja, sest alalist valitsust ei suudetud moodustada ja eelmine peaministri kohusetäitja Charles Michel oli ametist lahkunud, saades Euroopa Ülemkogu eesistujaks. 16. märtsil 2020 nimetas kuningas Philippe I Wilmès' seoses 2019.–2020. aasta koroonapandeemiaga juhtima alalist vähemusvalitsust, 17. märtsil andis tema valitsus parlamendis ametivande ning astus sellega ametisse. 
Ta kuulub prantsuskeelsesse liberaalsesse erakonda Mouvement Réformateur. 2014. aastal sai ta asendusliikmena Belgia parlamendi alamkoja liikmeks. 
Wilmès on lõpetanud Institut des Hautes Etudes de Communications Sociales kommunikatsiooni erialal ja Brüsseli Saint-Louise ülikooli finantsjuhtimise erialal.
Isiklikku.
Sophie Wilmès on abielus Austraalia endise jalgpalluri Chris Stone'iga. Neil on kolm tütart.
Anatoli Lutikov

Anatoli Stepanovitš Lutikov (vene keeles Анатолий Степанович Лутиков; 5. veebruar 1933 Leningrad – 23. oktoober 1989 Tiraspol) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1969). 
Lutikov sai suurmeistriks 36-aastaselt 1969. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. NSV Liidu meistrivõistlustel jagas ta 1959. aastal 10.–11. kohta, aastavahetusel 1964/1965 8.–9. kohta ja võitis aastavahetusel 1968/1969 peetud meistrivõistlustel pronksmedali.
1967. aastal tuli Lutikov Beverwijki rahvusvahelisel turniiril Boriss Spasski järel teiseks, edestades seejuures Bent Larsenit ja Svetozar Gligorićit. 1971. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jäi kaheksandaks.
Quique Setién

Enrique Setién Solar (sündinud 27. septembril 1958) on Hispaania endine jalgpallur (poolkaitsja) ja praegune treener. Ta on alates 13. jaanuarist 2020 Hispaania kõrgliiga meeskonna FC Barcelona peatreener.
Mängijapäevil kutsuti teda vahepeal hüüdnimega "El Maestro". Tuntust kogus ta Racing de Santanderis, kus ta nii alustas kui ka lõpetas oma elukutselisekarjääri. Ta mängis La Ligas 15 hooaja jooksul kokku 374 mängus ja lõi 58 väravat. Kolmel korral sai ta ka kutse Hispaania jalgpallikoondisse.
2000. aastatest töötab Setién treenerina ning on seni juhendanud ka Racingut.
Saavutused.
Mängijana.
Madridi Atlético
Aksel Valgma

Aksel Valgma (sünninimega "Aleksander Grünberg"; 12. mai/25. mai 1910 Järvamaa – 25. august 1966 Sydney) oli eesti ajakirjanik ja prosaist.
Aksel Valgma sündis aastal 1910 Järvamaal. Ta lõpetas aastal 1929 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Juba gümnaasiumi ajal hakkas ta tegema kaastööd ajalehtedele.
Valgma töötas ajakirjanikuna Uudislehe ja Esmaspäeva toimetuses, sai Rahvalehe tegevtoimetajaks.
Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale. Sealt siirdus ta aastal 1949 elama Austraaliasse, kus esialgu töötas vildivabrikus. Peagi asus ta toimetama kohalikku eestikeelset nädalalehte Meie Kodu.
Ajalehetöö kõrval tegeles ta ka proosakirjandusega.
Aksel Valgma lõpetas aastal 1966 oma elu Sydneys enesetapuga.
Kangasõlg

Kangasõlg (murdekeeles ka "tempel") oli puust või metallist varb, millega tõmmati kootud kangaosa laiuti pingule. Puust kangasõlg koosnes kahest osast, millel olid peenehambulised otsad laiemaks või kitsamaks seadmiseks. Vastavalt seadele oli sõlg pikem või lühem, nagu kanga laius parajasti nõudis.
Ilze Juhansone

Ilze Juhansone (sündinud 1971) on Euroopa Liidu ametnik, alates 14. jaanuarist 2020 Euroopa Komisjoni peasekretär. 
Ta on lõpetanud Läti Ülikooli läti keele ja kirjanduse erialal (1994) ja tal on magistrikraad õigusteaduses (2005). 
Aastatel 2004–2008 töötas Ilze Juhansone Läti justiitsministeeriumis ja aastatel 2008–2011 Läti välisministeeriumis. Aastatel 2011–2015 oli ta Läti alaline esindaja Euroopa Liidu juures. Aastatel 2015–2020 oli ta Euroopa Komisjoni peasekretäri asetäitjana, kes vastutas protokolli ja komisjoni suhete eest teiste Euroopa Liidu institutsioonidega. 
Alates 2019. aasta augustist oli ta Martin Selmayri ametist lahkumise järel Euroopa Komisjoni peasekretäri kohusetäitja ja kinnitati 14. jaanuaril 2020 peasekretäriks.
Domus Aurea

Domus Aurea (ladina keeles 'kuldne maja') ehk Kuldpalee oli palee Roomas, mille lasi ehitada keiser Nero aastal 64, pärast Rooma põlemist, ühe varasema palee "Domus Transitoria" asemele. 68. aastaks valminud hoone sarnanes enam maamõisa kui linnamajaga ja kogu paleekompleksi pindala oli ligi 120 hektarit.
Palee on tuntud silmapaistvate seina- ja laemaalingute poolest. Väikesed toad ja koridorid on üleni maalingutega kaetud, või on seinad olnud kaetud marmorplaatidega või kullatud. Maalingute stiil on nn. neljas ehk fantaasiastiil, mis ühendab varasemate stiiliperioodide elemente ja milles esinevad keerukad meelevaldsed kombinatsioonid ornamentidest ja figuuridest, nn groteskid. Domus Aurea söögisaal on varaseim kaheksanurkse põhiplaaniga kuppelehitis, ühtlasi esimene teadaolev kuppel paleearhitektuuris.
Taekwondo 2020. aasta suveolümpiamängudel

Taekwondo 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos toimub 25. kuni 28. juulini. Võistlused toimuvad Makuhari Messe konverentsikeskuse spordikompleksis Chibas. Taekwondos osaleb 128 taekwondo võitlejat, kes võistlevad kaheksas kaalukategoorias; neli meestele ja neli naistele.
Kvalifikatsioon.
Tokyo mängudel Taekwondo võistlusel osales kokku 128 sportlast, 64 mõlemast soost ja 16 kõigis kaheksast kaalukategooriast. Igal rahvuslikul olümpiakomiteel on võimalus võistlusele saata kuni üks võistleja, tulemuseks on maksimaalselt kaheksa võistlejat, igast soost neli. Igas kaaluklassis oli Maailma Taekwondo Föderatsiooni (WTF) olümpia edetabeli kaudu saadaval viis kvoodikohta, üks kvoodikoht oli saadaval WT Grand Slam Champions Seriesi kaudu, üheksa kvoodikohta olid saadaval mandri kvalifikatsioonivõistluste kaudu (kaks mandri kohta, välja arvatud Okeaania üks koht) ja kvoodipaik oli saadaval kas võõrustajale (Jaapanile valitud neli kaaluklassi, soo järgi kaks) või komisjoni kolmepoolse kutsega (ülejäänud neli klassi.
Kui rahvuslikul olümpiakomiteel oleks kvalifitseerinud paremusjärjestuse vähemalt kaks nais- või meessportlast, ei oleks saanud ta osaleda mandri kvalifikatsiooniturniiril, kui ta ei loovuta paremusjärjestuse kaudu saadud kohti. See hõlmas korraldajat Jaapanit, kellel oli automaatselt kaks naist ja kaks meest.
Iwuy

Iwuy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Montrécourt

Montrécourt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
RedGrey

RedGrey (endine MM-Motorsport) on Eesti rallimeeskond, mis asutati aastal 2005. Ettevõte kuulub Markko Märtinile ja Ott Tänakule.
Meeskond on tulnud mitu korda Eesti meistriks, peamiselt N-grupi autodega aastatel 2006–2010. Sõideti ka veel SWRC-sarjas, kus saavutati teine koht.
Alates 2020. aastast hakkas ettevõte hooldama Hyundai WRC2 tiimi R5 autosid. Nimi MM Motorsport asendati nimega RedGrey.
Naves (Nord)

Naves on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Quiévy

Quiévy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Rieux-en-Cambrésis

Rieux-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Romeries

Romeries on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
B-rühm

B-rühma tutvustati 1982. aastal. Need autod olid ühed kõige kiiremad ja võimsamad ralliautod mis üldse ehitatud. Selle ralliautode ajastut kutsutakse ka kui ralli kuldajastuks.
Kuid nende autodega juhtunud liiga paljude katastroofiliste, ka surmaga lõppenud õnnetuste põhjuseks nimetatigi nende autode liigset kiirust ja võimsust ning ka kehva pealtvaatajate kontrolli. Peale Henri Toivoneni ja tema kaardilugeja Sergio Cresto surma 1986. aasta Korsika rallil keelas FIA B-rühma ära. See plaaniti asendada S-rühmaga, mille autodel oleks võimsus piiratud 300 hj-ni ja homologeerimiseks olnuks vaja toota vaid 10 autot, kuid otsustati A-rühma kasuks. Lühiajaline B-rühma ajastu on omandanud legendaarse staatuse rallifännide ja autohuviliste seas.
B-rühm loodi 1982. aastal paralleelselt A-rühma ja N-rühmaga, vahetas välja 4. ja 5. rühma autod. Kui A-rühma autod pidid olema neljaistmelised ja neid pidi olema tänavaautodena toodetud vähemalt 5000, siis B-rühma autodel oli palju vähem tehnoloogia- ja disainipiiranguid, ka homologeerimiseks piisas vaid 200 auto tootmisest. Kaalu alandati nii väikseks kui võimalik, lubatud oli kasutada kõrgtehnoloogilisi materjale ja turbodel piiranguid ei olnud. Seetõttu olidki B-rühma autod väga võimsad - 1981. aastal, aasta enne B-rühma olid võimsamad autod ligi 250 hobujõulised, siis B-rühma viimasel aastal, 1986. aastal, olid võimsamad autod üle 500 hj võimsusega.
Saint-Aubert (Nord)

Saint-Aubert on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Saint-Hilaire-lez-Cambrai

Saint-Hilaire-lez-Cambrai on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Saint-Martin-sur-Écaillon

Saint-Martin-sur-Écaillon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Saint-Python

Saint-Python (ametlikult Sainct-Pieton ja St-Piton erinevatel aegadel enne 1800. aastat) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis, nimetatud Piat de Seclini järgi.
Anna Kontula

Anna Liisa Kontula (sündinud 30. märtsil 1977 Poris) on Soome sotsioloog ja poliitik, ta kuulub erakonda Vasakliit. Ta on aastast 2011 Eduskunna liige.
Aastal 2002 kaitses ta väitekirja "Üliõpilasliikumistest 1970-ndatel aastatel". Olles lõpetanud mitu prostitutsiooniga seotud uurimisprojekti Soomes, avaldas Tampere ülikool tema artikli ja oma töö, milles hinnati prostitutsiooni ja naistevastase vägivalla kriminaliseerimist. Ta töötab tööjõupiirangute, kultuuriväärtuste, sealhulgas rassismi mõju hindamise valdkonnas mitte ainult selles, kus inimesed saavad töötada, vaid ka seal, kus nad saavad elada. Ta töötas ülikoolis õpingute ajal seksitööstuse ühingu aseesimehena ja osales paljudes organisatsioonides, mis olid seotud erinevate ühiskondlike tegevustega.
Aastast 2011 on ta Eduskunna liige.
Isiklikku.
Ta on abielus ja on kolme lapse ema. Tema vanaisa Manu Kontula (1873–1931) oli samuti Eduskunna liige.
Inimene ja ajalugu

"Inimene ja ajalugu" on kirjastuse Varrak alates 2002. aastast ilmuv raamatusari. Sari koosneb 17.–20. sajandil elanud suurkujude elulugudest, seni on ilmunud 17 köidet.
Sarja on kujundanud Dan Mikkin.
Ühiselamu

Ühiselamu ehk ühikas on üliõpilastele, õpilastele, töölistele või teiste seesuguste ajutiseks elamiseks mõeldud elamu.
Svingerlus

Svingerlus on elustiil, kus suhtes inimesed vahetavad teineteise partnereid. [1] Paarid, kes tegelevad svingimisega tõestavad sellega tihti, et nende suhe on erakordselt tugev. Nad on aru saanud, et on olemas armastus ja on olemas seks. Svingerid hoiavad need kaks asja võõraste partnerite puhul teineteisest lahus. Nad mõistavad, et armastada ühte inimest tugevalt, ei tähenda, et ei võiks teistega voodirõõme jagada. "Svinger"’ite peod ei tähenda petmist, vaid vastupidi. Eesmärk on koos partneriga midagi erilist kogeda ja sellest ka paarina võita. Enne peole tulemist on oluline omavahel läbi rääkida sellised teemad nagu armukadedus, piirid ja tabud. Partnerit ei tohi survestada tegema midagi, mida ta teha ei taha. Need teemad on kahtlemata peamised, et suhet ergutada ja tugevdada, mitte lõhkuda.
Svingerdamise üks põhipunkte on see: kui üks ütleb EI, siis see tähendab EI. See tähendab, et kui ühele meist midagi ei meeldi, siis teine ei saa solvuda või jalgu trampida. Nii lihtsalt on ja teise arvamust tuleb aktsepteerida. Isegi kui see sulle ei meeldi.
See kas svingerdajad seksivad väljavalitud paaridega eraldi tubades, ühes voodis, kas teine pool jälgib/vaatab või seksib eraldi on kokkulepete ehk reeglite küsimus. Inimesed ja nende huvid on erinevad. Üks mis kindel, sellistel pidudel või sellistes klubides, ei pea üldse seksima kui sa ei taha. On neid, kes võtavad endale kolmandaks mehe, on neid, kes eelistavad naist. On neid, kes tahavad teha asju suuremas kambas ja neid, kes tahavad seksida kõrvuti ja neid kes tahavad seda teha eraldi. Selles tuleb muidugi eelnevalt omavahel kokku leppida, et mis on go ja mis no-go.
Koke Algkool

Koke Algkool töötas Haanja vallas.
Ajalugu.
Ajast 1877–1879 on kirjalik teade õpetaja palgaküsimuse korraldamisest.
1933 kool suleti seoses õpilaste arvu vähenemisega.
1961 liideti Koke Algkool Rõuge 8-klassilise kooliga.
Koke Algkooli on lõpetanud koduloolane Enno Piir.
Õpetajatest.
Õpetaja Jaan Thalberg (hüüdnimega "Vanemuine") on olnud populaarne kohaliku muusikaseltsi "Vanemuine" juhatajana.
1912 on koolijuhatajaks saanud Rosalie Kütt (1925. abielus Reichenbach/Reigna) ja tegutsenud mitmesugustes ametites 1944. aastani. Rosalie Reigna (1893 Roosa − 1988 New Jersey, USA) on juhatanud ka kooli orkestrit.
1932–1933 õpetaja Johannes Lillmaa 
1946 õpetaja Pedaja Astra
1954–1957 koolijuhataja Karl Novek
1957–1961 oli koolijuhatajaks Linda Allas (1927–2000)
Pikaajaline kooliteenija oli Kuntsa Kusta.
Vladimir Okhotnik

Vladimir Okhotnik (ukraina keeles Володимир Ілліч Охотник "Volodõmõr Illitš Ohhotnõk"; vene keeles Владимир Ильич Охотник "Vladimir Iljitš Ohhotnik"; sündinud 28. veebruaril 1950 Kiievis) on Ukraina päritolu Prantsusmaa maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2011). 
Okhotnik täitis meistrinormi 1976. aastal. FIDE-lt sai ta 1987. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Okhotnik 61-aastaselt tulles 2011. aastal Opatijas seenioride maailmameistriks. Teist korda sai Okhotnik seenioride MM-kulla 2015. aastal Acqui Termes (üle 65-aastaste vanuseklassis).
1979. aastal tuli ta Ukraina NSV malemeistriks. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 7.–9. kohta.
Okhotnik oli Ukraina NSV malekoondise treener. 1981. aastal MM-tiitlimatšis Tšiburdanidze-Alekhsandria oli ta naiste maailmameistri Maia Tšiburdanidze sekundandiks ja treeneriks. 1990. aastatel emigreerus ta Prantsusmaale, kus tegutseb maletaja ja treenerina. Ta on olnud hiljem suurmeistriteks saanud Péter Lékó, Mikuláš Maníki, Eva Repková ja Étienne Bacrot' treener.
Hennadi Kuzmin

Hennadi Pavlovõtš Kuzmin (ukraina keeles Геннадій Павлович Кузьмін; vene keeles Геннадий Павлович Кузьмин; 19. jaanuaril 1946 Mariinsk, teistel andmetel Luhansk – 28. veebruar 2020 Luhansk) oli Ukraina maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1973). 
Kuzmin täitis 1964. aastal meistrinormi. 1973. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Samal aastal sai Kuzmin ka suurmeistriks (27-aastaselt). Ta oli kolmekordne Ukraina malemeister (1969, 1989, 1999). 
NSV Liidu meistrivõistlustel jäi Kuzmini parimaks saavutuseks 1973. aastal Moskvas peetud meistrivõistlustel 2.–6. koha jagamine. NSV Liidu tsooniturniiril mängis Kuzmin kuuel korral; kahel korral kvalifitseerus ta tsoonidevahelisele turniirile, kus sai seitsmenda koha (Leningrad, 1973) ja 7.–10. koha (Riia, 1979).
Aastavahetusel 1973/1974 jagas Kuzmin esikohta Hastingsi turniiril. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril (jagas seal 3.–5. kohta) ja 1985. aastal Tallinnas maleturniiril "Tallinn 1985", kus tuli teiseks (edestades seejuures Mihhail Tali ja Jaan Ehlvestit). 1988. aastal võitis Biel Openi.
Kuzmin võitis Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus kuldmedali 1973. aastal Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (mängis 8. laual) ja 1974. aastal maleolümpial Nice'is (varumängijana).
Kuzmin tegutses ka maletreenerina. Ta oli 1984. aastal MM-tiitlimatšis Tšiburdanidze-Levitina naiste maailmameistri tiitlit kaitsnud Maia Tšiburdanidze ja 2002. aastal Moskvas peetud FIDE MM-turniiril maailmameistriks tulnud Ruslan Ponomarjovi treener.
John Urry

John Richard Urry (1. juuni 1946 London, Inglismaa – 18. märts 2016 Lancaster, Inglismaa) oli inglise sotsioloog. 
Urry töötas Lancasteri Ülikoolis 44 aastat. Urry uuris mobiilsus- ja turismiteemasid. Tema tuntuimad teosed on "The Tourist Gaze" ("Turisti pilk", 1990, 2002, 2011) ja "Mobilities" (2007). 
Haridus.
John Urry õppis Haberdashers' Aske'i poistekoolis. Pärast poistekooli lõpetamist läks Urry Cambridge'i Ülikooli kristlikku kolledžisse, kus ta sai 1967. aastal korraga nii bakalaureuse- kui ka magistrikraadi majandusteaduse ja poliitika õppesuunal. Doktorikraadi poliitilises sotsioloogias kaitses ta 1972. aastal samas kolledžis. 2004. aastal anti Urryle Taani Roskilde Ülikooli audoktorikraad. 
Uurimisalad.
John Urry uuris peamiselt viit valdkonda: 
John Urry mälestuseks asutati Centre for Mobilities Researchis (CeMoRe) teadusstipendium (John Urry Fellowship), mida hakati jagama 2017. aastal. Stipendium on mõeldud doktorikraadiga sotsioloogidele, kes jätkavad Urry uurimusi. 
Töö.
Lancasteri Ülikoolis töötas Urry eri ametikohtadel 44 aastat. Ta oli sotsioloogia osakonna juhataja, sotsiaalteaduskonna dekaan, ülikooli teadusdekaan. Aastatel 2005–2015 oli Urry mobiilsusuuringute osakonna direktor ning aitas välja töötada uue mobiilsuse paradigma. Aastatel 2015–2016 oli ta Sotsiaalse Tuleviku instituudi (Institute for Social Futures) kaasdirektor. Urry oli aastatel 2007–2016 sotsioloogiaprofessor Lancasteri Ülikoolis. Urry oli Kuningliku Kunstiühingu liige, Suurbritannia sotsiaalteaduste teadlaste akadeemia üks asutajatest ja külalisprofessor Bristoli ja Roskilde ülikoolis. John Urry asutas Centre for Mobilities Researchi (CeMoRe) Lancasteri Ülikoolis. Koos Mimi Shelleriga asutas ta 2006. aastal akadeemilise ajakirja Mobilities, kus ta oli ka kaastoimetaja.
Isiklikku.
John Urry oli abielus Sylvia Walbyga. Sylvia Walby töötab Lancasteri Ülikoolis sotsioloogiaprofessorina. Urryil on poeg ja tütar. John Urry vanemad olid Richard James ja Wilga Allison Urry, tema õde on Alison Alabaster.
Teosed.
Urry on kirjutanud ligikaudu 40 raamatut, 80 artiklit ja üle 120 raamatupeatüki. 2014. aastal pidas Urry TedX kõne mobiilsuse negatiivsetest aspektidest. John Urry raamatuid on tõlgitud rohkem kui 20 keelde; eesti keelde aga mitte.