tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Žłobini rajoon

Žłobini rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2111 km². 2016. aasta seisuga elas seal 102 017 inimest.
Rajoon moodustati 1924. aastal, aastast 1938 Homieli oblasti koosseisus. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1962. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Akciabri, Dabrahošča, Karotkavičy, Kirava, Krasny Bierahi, Łucki, Majskaje, Malevičy, Novyja Markavičy, Paparatnaje, Pirevičy, Sałanoje, Staraja Rudnia, Strešyni, Ščadryni ja Vierchniaja Ałba külanõukogu. Lisaks moodustab omaette haldusüksuse veel Žłobini linn, mis on ka rajooni halduskeskus. Žłobini kõrval on suurimaks asulaks Strešyni alev. Teisi asulaid: Krasny Bierah, Kazimirava.
Rajoon asub Polesjes, põhjapoolsem osa ka Kesk-Biarezina tasandikul. Pinnamood on tasane, 98 % rajooni territooriumist hõlmavad alad kõrgusega 130—145 meetrit. Madalaim koht asub Dnepri kaldal (118 m), kõrgeim koht asub Dabrahošča küla juures (151,5 m). Tähtsaimaks jõeks on Dnepr, teised suuremad jõed on selle lisajõed Biarezina ja Dobasna jõgi. 
2009. aasta seisuga oli elanikest 84,95% valgevenelasi, 9,26% venelasi, 1,84% ukrainlasi ja 3,95% muust rahvusest inimesi. 54,95% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 40,59% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 23,9% elanikke, vene keelt aga 70,28%.
Leevi Madetoja

Leevi Antti Madetoja (17. veebruar 1887 Oulu – 6. oktoober 1947 Helsingi) oli soome helilooja, dirigent ja muusikaõpetaja.
Ta õppis 1906–1910 Helsingi Muusikainstituudis Armas Järnefelti, Erik Furuhjelmi ja Jean Sibeliuse juhendamisel. Hiljem töötas dirigendina Viiburis.
Madetoja kirjutas ooperid "Pohjalaisia" ja "Juha", balleti "Okon Fuoko" ning 3 sümfooniat. Ta lõi ka kammermuusikat, kantaate ja koorilaule. 
Madetoja heliloomingus lisandub soome rahvuslikule mõtlikule stiilile prantsuspärane kõla läbipaistvus ja peenus. Ta on Jean Sibeliuse järgses soome klassikalises muusikas silmapaistvaim hilisromantik. 
Ta oli abielus luuletaja L. Onervaga.
Michelle Creber

Michelle Nicole Creber (sündinud 7. septembril 1999 Vancouveris) on Kanada näitleja, laulja ja muusik. Ta on tuntud eelkõige animasarjast " (2010–2019), kus ta andis hääle tegelasele Õunarüüp (Apple Bloom).
Michelle Creber on ka helilooja ja multiinstrumentalist, kes mängib muu hulgas klaverit ja trumme. Tema muusikastiil ühendab elemente popist, rockist, džässist ja R&amp;B-st. Ta on avaldanud mitu stuudioalbumit nii sooloartistina kui koostöös teiste muusikutega, eelkõige Gabriel Browniga (esinejanimega Black Gryph0n), kellega on loonud mitmeid populaarseid muusikaprojekte.
Strešyn

Strešyn (transkribeerituna Strešõn) on alev (endine linn) Valgevenes Homieli oblastis Žłobini rajoonis, Strešyni külanõukogu halduskeskus. Alev asub Dnepri jõe kaldal, oblasti keskusest Homielist 105 ja rajooni keskusest Žłobinist 21 kilomeetri kaugusel. 
Poola keeles on alevi nimekuju "Streszyn".
Alevis on metsamajand, jõesadam. Haridust annab keskkool, alevis on postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu.
Ajalugu.
Strešynisse rajati XII sajandil puidust piirdeaia, muldvalli ja vallikraaviga linnus, mille juurde kujunes ka asula. Asula kuulus algselt Polotski vürstiriiki, hiljem aga Tšernigovi vürstiriiki.
Strešyni kohta on kirjalikke teateid alates XIV sajandist. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga aastail 1565–1566 hakkas asula kuuluma Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda. XVI sajandi lõpupoolel nimetati seda dokumentides linnaks. XVI–XVII sajandil kannatas Strešyn korduvalt tatarlaste ja Moskva vägede rüüsteretkede läbi.
XVII sajandi alguses ehitasid aleviku omanikud Sołtanid sinna katoliku kiriku. Aastal 1638 oli katoliku kiriku kõrval ka õigeusu kirik, seal asusid nii linnus kui ka mõis, linnuse juurest viis parv üle Dnepri jõe. Aastal 1654 rüüstasid alevit kasakad, kes põletasid maha ka sealse linnuse. Aastal 1700 asutati Strešynisse potasevabrik.
Seoses Poola jagamisega läks alev aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Rogatšovi maakonda. Toona oli see Ostermanide valduses. Aastal 1807 valmis seal praegune õigeusu kiriku hoone. Aastal 1897 oli alevis 10 poodi, kaks palvemaja, postkontor, auruveski, kõrts. Strešynis peeti kaks korda aastas laata. Aastal 1909 oli alevis kool, mille juures tegutses ka raamatukogu.
Aastal 1917 sulgesid enamlased sealse kiriku. Aastal 1918 vallutasid Strešyni Saksa väed. Aastal 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et alev kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Strešyn Valgevene NSV koosseisu aastal 1924, kus sellest sai samanimelise rajooni ja külanõukogu halduskeskus. Asula elanikud moodustasid seal kaks kolhoosi. Alevi staatuse sai Strešyn 24. septembril 1938. 11. augustist 1941 kuni 29. novembrini 1943 oli alev Saksa okupatsioonivägede kontrolli all, kes hukkasid 319 sealset elanikku. Sõja alguses avati kohalike elanike palvel taas sealne kirik, ent hiljem suleti see taas. Aastast 1986 on kirikuhoone taas õigeusu kiriku valduses.
Étienne Decroux

Étienne Decroux (19. juuli 1898 Pariis – 12. märts 1991 Boulogne-Billancourt) oli prantsuse näitleja ja miim.
Decroux õppis näitlemist Jacques Copeau ja Charles Dullini juures. Hiljem tegutses pantomiimi õppejõuna ja koreograafina Prantsusmaal, kus avas 1940. aastatel näitlejakooli, ja Ameerika Ühendriikides (1957–1962). Pärast kodumaale naasmist avas Boulogne-Billancourtis pantomiimikooli. Tema esimesi õpilasi oli Jean-Louis Barrault, hiljem oli tema kuulsamaid õpilasi Marcel Marceau. 
Decroux'd loetakse "moonwalk"'i esmaesitajaks, mis sai populaarseks tänu Michael Jacksoni esitusele.
Decroux mängis paarikümnes mängufilmis, sealhulgas 1945. aastal Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed".
Jean-Louis Barrault

Jean-Louis Barrault (8. september 1910 Le Vésinet, Yvelinesi departemang – 22. jaanuar 1994 Pariis) oli prantsuse näitleja ja teatrilavastaja.
Jean-Louis Barrault õppis näitekunsti Charles Dullini ja Étienne Decroux' juures. Barrault loeb end ka teatriteoreetik Antonin Artaud' õpilaseks. Mängis aastatel 1940–1946 Comédie-Française's. Barrault huvitus ka pantomiimist. 1945. aastal mängis ta peaosa Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed" (kehastas miim Jean-Gaspard Deburaud). 1946. aastal lõi ta koos Marcel Marceauga pantomiim-balleti "Baptiste" (stsenaarium Jacques Prévertilt, muusika Joseph Kosmalt). 
1946. aastal asutas Barrault koos näitlejast abikaasa Madeleine Renaud'ga teatritrupi Renaud-Barrault. 1959. aastal asus Barrault kultuuriminister André Malraux' kutsel juhtima Pariisis asuvat teatrit Odéon (direktor 1959–1968).
Jean-Louis Barrault mängis enam kui 40 mängufilmis.
Marcel Carné

Marcel Albert Carné (18. august 1906 Pariis – 31. oktoober 1996 Clamart, Hauts-de-Seine'i departemang) oli prantsuse filmilavastaja.
Carné alustas filmitegija karjääri 1928. aastal filmioperaatori abilisena Jacques Feyderi filmi "Les Nouveaux messieurs" võtetel. Aastatel 1930–1935 oli filmilavastajate Jacques Feyderi ja René Clairi assistent mitme filmi loomisel. 
1936. aastal linastus Carné kui režissööri esimene mängufilm "Jenny" (melodraama). 1930. aastate lõpul algas Carné tihe koostöö stsenarist Jacques Prévert'ga, mis pani aluse uuele suunale prantsuse filmis, nn poeetilisele realismile, mille üheks paremaks näiteks on 1938. aastal valminud Carné film "Le Quai des brumes" ("Udune kaldatänav"; peaosas Jean Gabin).
Carné filmiloomingu parimaks filmiks peetakse 1945. aastal linale tulnud "Les Enfants du paradis" ("Ülemise rõdu lapsed").
Joseph Kosma

Joseph Kosma (ungari keeles "József Kozma"; 22. oktoober 1905 Budapest – 7. august 1969 La Roche-Guyon, Val-d'Oise'i departemang) oli Ungarist pärit Prantsusmaa helilooja.
Kosma sündis Budapestis juudi perekonnas. Ta lõpetas Ferenc Liszti Muusikaakadeemia dirigendina. Töötas Ungari ooperiteatris. 1933. aastal emigreerus koos perega Prantsusmaale (kodakondsuse sai 1949. aastal). 
Kosma kirjutas muusika enam kui sajale filmile, sealhulgas 10 Jean Renoir' ja 8 Marcel Carné filmile. 1945. aastal oli koos Maurice Thiriet'ga Carné filmi "Les Enfants du paradis" ("Ülemise rõdu lapsed") muusika loojaid.
Kosma on üle saja laulu viisi autor. Paljud neist on viisistatud Jacques Prévert'i sõnadele.
Bojarka

Bojarka (ukraina Боярка) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Fastivi rajoonis (kuni 2020. aastani asus Kiievi-Svjatošõni rajoonis). Bojarka asub Kiievi kesklinnast umbes 21 km edelas.
Bojarka sai alevi staatuse 1923. aastal ja linnaõigused 30. detsembril 1956.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bojarka elanikest ukrainlasi 87,67%, venelasi 10,32%, valgevenelasi 0,61%, poolakaid 0,26%, armeenlasi 0,23%, juute 0,12%, tatarlasi 0,08%, asereid 0,06% ja grusiine 0,06%.
Vladimir Cosma

Vladimir Cosma (sündinud 13. aprillil 1940 Bukarestis) on Rumeenia päritolu Prantsusmaa helilooja ja viiuldaja.
Cosma sündis Bukarestis muusikute perekonnas. 1963. aastal pääses õppima Pariisi Konservatooriumi Nadia Boulangeri juurde. Esines viiuldajana.
1966. aastal usaldas Michel Legrand talle Jacques Demy filmis "Les Demoiselles de Rochefort" kõlanud laulude arranžeerimise. Järgmisel aastal soovitas Legrand Yves Robertile, et too võiks lasta Cosmal kirjutada muusika uue filmi jaoks. 
Ühtekokku on Cosma loonud filmimuusikana üle 300 heliteose. 1983. aastal linastunud Etorre Scola filmi "Le Bal" muusika eest sai Cosma Césari ja Donatello.
Eestis näidatud filme, mille muusika on kirjutanud Vladimir Cosma:
Marcel Marceau

Marcel Marceau (sünninimi Marcel Mangel; 22. märts 1923 Strasbourg – 22. september 2007 Cahors) oli prantsuse miim ja näitleja.
Marceau sündis poola-juudi emigrantide perekonnas. Õppis Charles Dullini, Jean-Louis Barrault' ja Étienne Decroux' juures. Teise maailmasõja ajal osales Prantsuse vastupanuliikumises. 1947. aastal lõi kloun Bipi lavakuju, mis tõi talle rahvusvahelise tuntuse. Mängis Sarah Bernhardti teatris ja Champs-Élysées' teatris.
Leevi (eesnimi)

Leevi on eesnimi, mida on Eestis pandud nii meestele kui naistele. Nimi on pärit piiblist, kus Leevi oli Jaakobi kolmas poeg. Soomes on Leevi mehenimi. Selle levikut on mõjutanud eriti Põhja-Soomes Lars Levi Laestadius.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Leevi 46 mehel ja 26 naisel. Leevi oli populaarsuselt 945. mehenimi ja 1594. naisenimi.
Soomes registreeriti aastatel 1980–1999 1577, 2000–2009 4517 ja 2010–2019 3343 Leevi-nimelist poisslast.
Rhein-Erft-Kreis

Rhein-Erft-Kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.
Ajalugu.
Kreis oma praegustes piirides loodi 1975. aastal, kui ühendati endised Bergheimi ja Kölni kreis. 1. novembrist 2003 kannab kreis nime "Rhein-Erft-Kreis".
Geograafia.
Kreisi peamine jõgi on Erft, mis voolab läbi Eifeli eelmägede, Reini jõest vasakul. Kreisis asub Bleibtreusee järv.
Aasa (eesnimi)

Aasa on eesti naisenimi. Skandinaavias esineb see variandina nimest Åsa.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Aasa 119 naisel. Aasa oli Eestis esinemissageduselt 690. naisenimi.
Kõige sagedasem oli eesnimi Aasa vanuserühmas 75–79, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 4,58, ning Hiiu maakonnas, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 5,29. Nime kandjate keskmine vanus oli 69 aastat (mediaanvanus oli 72).
Ennepe-Ruhr-Kreis

Ennepe-Ruhr-Kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa keskosas. See on osa Lõuna-Ruhrimaast.
Geograafia.
Kreisi nimi kirjeldab selle geograafilist asukohta – see asub Ruhri ja Ennepe jõgede orgudes. Geoloogiliselt on see osa Reini Kiltkivimäestiku kirdeosast, "Mittelgebirge"; ainult väike osa Wittenist on tasane Vestfaali madalik.
Ajalugu.
Kreis loodi 1929. aastal, kui endise Schwelmi kreisiga ühendati osi endistest Hattingeni ja Hageni kreisidest. 1970. ja 1975. aastal muudeti seda veidi Nordrhein-Westfaleni kreiside reorganiseerimise käigus; märkimisväärseim oli varem iseseisva Witteni linna liidendamine 1975. aastal.
Düreni kreis

Düreni kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.
Ajalugu.
Kreis loodi 1972. aastal, kui ühendati endised kreisid Jülich ja Düren. Mõlemad kreisid said alguse 1816. aastal, kui loodi uus Preisimaa Reinimaa provints. Enne Napoleoni sõdu kuulus kogu ala Jülichi hertsogkonnale.
Geograafia.
Geograafiliselt hõlmab see nii Alam-Reini madaliku kui ka Eifeli kõrgendiku. Kreis on rikas pruunsöe lasundite poolest, mida kaevandatakse karjäärides. Teine suur tööstus on paberitootmine, mis sai alguse 16. sajandi teises pooles. Kreisi peamine jõgi on Rur.
Coesfeldi kreis

Coesfeldi kreis [ˈkoːsfɛlt] on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa loodeosas, Münsteri linnast läänes.
Ajalugu.
Keskajal oli piirkond Münsteri piiskopkonna alluvuses. Kui alast sai 1816. aastal Preisimaa Vestfaali provintsi osa, lõi uus valitsus kaks kreisi, Coesfeldi ja Lüdinghauseni. Peale mõne pisimuudatuse püsisid need kuni suure reorganiseerimiseni 1975. aastal, kui mõlemad praeguse kreisi moodustamiseks ühendati. Lisati ka mõned vallad Münsteri kreisist, samas anti mõned varem kreisi kuulunud vallad naaberkreisidele.
Geograafia.
Kreis asub "Münsterlandis", mis on peamiselt maapiirkond. Lippe jõgi moodustab osaliselt kreisi lõunapiiri.
Borkeni kreis

Borkeni kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa loodeosas Münsteri ringkonnas.
Ajalugu.
Saksa-Rooma riigi ajastul allus piirkond sajandeid Münsteri piiskopkonnale. 1803. aastal kaotasid piiskopid selle territooriumi ning asutati lühiealine Salmi vürstkond. Pärast Napoleoni sõdu sai piirkonnast 1815. aastal Preisimaa Vestfaali provintsi osa. Sel ajal loodi ka kreis, koos Ahausi kreisiga. 1923. aastal lahkus kreisist Bocholti linn ja sai kreisivabaks linnaks. 1975. aastal saavutas kreis oma praeguse suuruse, kui liidendati Ahausi kreis, Bocholti linn ja väikeseid osi Reesi, Recklinghauseni ja Coesfeldi kreisidest.
Geograafia.
Kreis asub "Münsterlandi" lääneosas; üsna tasane maapiirkond.
Tootmestamine

Tootmestamine on sobiva koostamistehnoloogia projekteerimine ja tootmise tehnoloogiline ettevalmistamine. 
Tootmestaja on kutsestandardi järgi diplomeeritud mehhatroonikainseneri üks ametinimetusi.
Roosi (eesnimi)

Roosi on eesti naisenimi.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Roosi 217 naisel. Roosi oli Eestis esinemissageduselt 497. naisenimi.
Kõige sagedasem oli eesnimi Roosi vanuserühmas 0–4, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 12,51, ning Saare maakonnas, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 4,47. Nime kandjate keskmine vanus oli 11 aastat (mediaanvanus oli 6).
Städteregion Aachen

Aacheni linnapiirkond (saksa: "Städteregion Aachen") on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas. 
Ajalugu.
21. oktoobril 2009 moodustus endisest Aacheni kreisist ("Kreis Aachen") ja Aacheni linnast "Städteregion Aachen". See on esimene "Städteregion", mis moodustati Nordrhein-Westfalenis. Selle staatus sarnaneb Hannoveri regiooni ("Region Hannover") omaga Alam-Saksimaal selles, et Aacheni linna võim on veidi väiksem kui kreisivabadel linnadel ("Kreisfreie Stadt").
Endine Aacheni kreis loodi 1975. aastal Nordrhein-Westfaleni kreiside reorganiseerimise käigus, kui ühendati eelmised kreisid ("Landkreise") Aachen ja Monschau ning mõned osad Düreni, Jülichi ja Schleideni kreisidest, samuti Selfkanti kreis, samas osa endisest kreisist liidendati kreisivaba linna Aacheniga.
"Landkreis Aachen" oli moodustatud 1816. aastal kahest Prantsuse kantonist Burtscheidist ja Eschweilerist, keskuseks sai Burtscheid. 1897. aastal liideti Burtscheid Aacheni linnaga, kuid kreisi halduskeskus jäi sinna, kuigi see ei olnud enam kreisi osa.
Geograafia.
Geograafiliselt hõlmab kreis osa Eifeli mägedest lõunas ja Alam-Reini madaliku.
Tsnori

Tsnori on linn Gruusias Kahhethi piirkonnas Signagi rajoonis.
Mara

Mara võib tähendada järgmist:
Māra võib tähendada järgmist:
Roxy Music

Roxy Music on 1970. aastal moodustatud Briti ansambel, mille põhikoosseisu kuulusid Bryan Ferry, Andy Mackay, Paul Thompson ja Phil Manzanera. 
Algusaegade liikmetest tuntuim on Brian Eno. Originaalse kõlapildiga "art rock"'i viljelev bänd on jätnud sügava jälje rokkmuusika ajalukku.
Katerõna Zelenko

Katerõna Zelenko (ukraina keeles Катерина Михайлівна Зеленко, sündinud 10. augustil 1980 Vinnõtsjas) on Ukraina diplomaat.
Töökäik.
Zelenko töötab Ukraina Välisministeeriumis 2002. aastast.
Korablino

Korablino on linn Venemaal Rjazani oblastis, Korablino rajooni keskus. Asub Pronja jõe lähedal, 89 km Rjazanist lõuna pool.
Asula tekkimise aeg pole teada. Seda mainitakse kirjalikes allikates 1594. aastal. 1958. aastal sai töölisaleviks ja 1965. aastal sai linnaõigused.
Linna elanike arv 1989. aastal oli 16 100.
Korablino peamine tööstusharu on ehitusmaterjalide tööstus.
Kazimirava

Kazimirava on küla (endine alev) Valgevenes Homieli oblasti Žłobini rajooni Malevičy külanõukogus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 105 ja rajooni keskusest Žłobinist 12 kilomeetri kaugusel.
Külas on postkontor, seal asub ka Kazimirava klooster, mis asutati aastal 2000. Vaatamisväärsuseks on sealne XVIII sajandil ehitatud õigeusu kirik. Kazimiravast kolm kilomeetrit loodes asub Kazimirava raudteepeatus.
Ajalugu.
Kazimirava alevi asutas aastal 1713 Kazimierz Judzicki, kelle järgi asula ka oma nime sai. Ta asutas sinna ka uniaadikiriku alluvuses oleva kloostri.
Aastal 1793 läks Kazimirava teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Alev hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Bobruiski maakonda. Aastal 1832 allutasid Moskva võimud sealse õigeusu kiriku Moskva patriarhaadile, ühtlasi suleti sealne klooster. Aastal 1859 oli alevis 33 maja. Aastal 1886 olid Kazimiravas vesiveski ja tuulik. Aastal 1897 asusid seal õigeusu kirik, juudi palvemaja ja võõrastemaja.
Aastal 1919 läks Kazimirava Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1920 oli alev mõnda aega Poola vägede kontrolli all. Järgmisel aastal avati alevis kool. Aastal 1930 organiseeriti sealne kolhoos, ühtlasi kaotas asula alevi staatuse. Aastal 1962 liideti Kazimiravaga Žalvini küla, aastal 1966 aga Kasahi küla.
Aastal 1996 avati külas õigeusu naisklooster.
Laskesport olümpiamängudel

Laskesport on kuulunud kõigi suveolümpiamängude programmi alates moodsa olümpialiikumise sünnist 1896. aasta suveolümpiamängudel Ateenas, välja arvatud 1904. ja 1928. aasta mängud.
Laskmine oli üks üheksast võistlusest, mis toimusid Ateenas 1896. aastal toimunud esimestel kaasaegsetel olümpiamängudel. Varasemate võistluste hulka kuulusid ka mõned võistlused, mida peetakse tänapäeval ebaharilikeks, näiteks tuvide tulistamine 1900. aastal; duell 1906. ja 1908. aastal ning arvukalt sõjaväerelvadega seotud võistlusi. Pärast 1900. aasta mängudel asendati tuvid savist sihtmärkidega. 1907. aastal loodi Rahvusvaheline Laskespordi Föderatsioon (International Shooting Sport Federation – ISSF), mis tõi laskesporti uued standardid. Laskevõistlused toimusid aastatel 1908, 1912, 1920 ja 1924.
Kui laskmine 1932. aastal uuesti olümpiaprogrammi võeti, koosnes see kahest võistlusalast. Sestpeale on alade arv stabiilselt kasvanud, 2000.–2004. aastal oli see esindatud juba 17 võistlusalaga. Alates 2008. aasta mängudest on olümpiaprogrammis 15 ala. "Meeste võistlusteks" tähistatud võistlused olid tegelikult avatud võistlused aastatel 1968–1980 (ja püsside võistlusteni 1992. aastani). Sellistel segavõistlustel võitsid medaleid ka kaks naist: Margaret Murdock, kes sai hõbemedali 50 m püss kolmes asendis (1976), ja Zhang Shan, kes sai kuldmedali jahilaskmise kaarrajal (1992).
Nõukogude Liidu ja Venemaa alalised esindajad ÜRO-s

Nõukogude Liidu ja Venemaa alalised esindajad ÜRO-s on olnud, alates ÜRO asutamisest, järgmised isikud:
Ülo Suursaar

Ülo Suursaar (sündinud 18. juulil 1962 Pärnus) on eesti geograaf ja okeanoloog.
Elulugu.
Ülo Suursaar lõpetas 1980. aastal Pärnu 2. Keskkooli matemaatika-füüsika klassi. Kooliajal huvitus geograafiast ja merendusest. Võitis vabariikliku geograafiaolümpiaadi 1977 ja 1979. Lõpetas 1985 "cum laude" Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna ja 1991 Eesti Teaduste Akadeemia Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudis aspirantuuri. 1993 kaitses Tartu Ülikoolis doktoritöö geograafias (PhD) "Soome lahe avaosa ja Eesti rannikumere vee kvaliteedi analüüs".
Töötanud 1985–88 Rakendusgeofüüsika Instituudi Läänemere osakonna insenerina, 1988–90 Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi Läänemere osakonna nooremteadurina, 1990–92 Ökoloogia ja Mereuuuringute Instituudi nooremteadurina, aastast 1992 Tartu Ülikooli Eesti mereinstituudi teaduri ja aastast 1994 vanemteadurina. TÜ kaasprofessor aastast 2021. Täiendas end 1993 Soomes, 1996 Taanis ja Islandil. TÜ Eesti mereinstituudi nõukogu liige ja teadussekretär (2001–2018), TÜ LOTE nõukogu liige (2008–2010).
Teadustöö.
Ülo Suursaare peamised uurimisvaldkonnad on olnud Läänemere ökoloogiline seisund; hoovused, veetaseme kõikumised ja lainetus; süvaveekerge; rannikute geomorfoloogia; tormiklimatoloogia ning tuleviku kliimamuutuste avaldumine Läänemerel. Modelleerinud 2005. aasta jaanuaritormi Gudrun mõjusid.
Osalenud NSVL TA Siberi Osakonna limnoloogiaekspeditsioonil Baikali järvel (1983), Eesti TA uurimislaevade Aju-Dag ja Livonia ning Soome uurimislaeva Aranda ekspeditsioonidel Lääne- ja Põhjamerel (1984–95), korraldanud välitöid Eesti rannikumeres ning rannikutel. Alates 2008 aastast Eesti sihtfinantseeritava teadusteema, teadusfondi grantide ja Eesti Teadusagentuuri projektide juht. Avaldanud üle 100 artikli eelretsenseeritavates teadusajakirjades.
Muu tegevus.
Avaldanud umbes 20 populaarteaduslikku artiklit ajakirjades Horisont ja Eesti Loodus ning looduse ja teaduse aastaraamatus Lehed ja Tähed (2003, 2004, 2006). Arvukalt reisikirju ajalehtedes ja ajakirjades reisidest Nepali, Tiibetisse, Indiasse, Pakistani, Marokosse ja mujale. Matkanud Kaukaasias, Altais, Alpides, Pamiiris Fedtšenko (Vanch-Yakhi) ja Grumm-Gržimailo liustikul (1991), Himaalajas (1996, 2025), Karakoramis (1998) jm. Tõusnud Elbrusele (erinevatest suundadest: 1983, 2000, 2005), Kala Pattharile (1996), Ortlerile (2004), Mont Blancile (2006), Finsteraarhornile (2006), Mönchile (2006), Gran Paradisole (2008) jm. Aastatel 2007–2025 läbinud 70 täispikka jooksumaratoni (parim aeg 3:29:28 Pekingis 2014).
Punnpealased

Punnpealased ("Hesperiidae") on päevaliblikate sugukond liblikaliste seltsist.
Neid on maailmas ligi 4000 liiki umbes 560 perekonnast.
Eesti liigid.
Eestis elab 12 liiki punnpealasi.
Arletty

Arletty (sünninimi Léonie Bathiat; 15. mai 1898 Courbevoie, Hauts-de-Seine'i departemang – 23. juuli 1992 Pariis) oli prantsuse teatri- ja filminäitleja.
Arletty töötas töölisena vabrikus, masinakirjutana kontoris ja mannekeenina. Teatrilaval mängis esimest korda 1920. aastal. Esines lauljana muusikateatris ja oli modelliks kunstnikele. Mängis mängufilmides alates 1930. aastast. Pärast Prantsusmaa vabastamist teise maailmasõja lõpul süüdistati teda kollaboratsionismis. Ei lastud märtsis 1945 Pariisis Marcel Carné filmi "Ülemise rõdu lapsed" esilinastusele, kus ta oli peaosalisi. 1948. aastast mängis taas filmis ja 1949. aastast teatris. 1956. aastal arvati Cannesi filmifestivali žürii koosseisu. 1981. aastal asutati Arletty auhind. 1995. aastal lasi Prantsusmaa valitsus käibele 100-frangise meenemündi Arletty kujutisega.
Frédérick Lemaître

Frédérick Lemaître (sünninimi Antoine Louis Prosper Lemaître; 28. juuli 1800 Le Havre – 26. jaanuar 1876 Pariis) oli prantsuse teatrinäitleja.
Lemaître sündis arhitekti perekonnas. Kaks aastat õppis Pariisi Konservatooriumis. Näitlejateed alustas Pariisi bulvariteatrites. 1820. aastal pääses teatri Odéon trupi koosseisu. Mängis seal kolm hooaega, seejärel neli hooaega teatris Ambigu-Comique. 1827. aastast mängis Porte Saint-Martini teatris. Kirjutas mitu näidendit. Sai teatritööga üsna jõukaks, kuid juba auväärses eas olles laostus ja suri vaesuses.
1945. aastal tuli linale 19. sajandi Pariisi näitlejate elu käsitlev Marcel Carné mängufilm "Ülemise rõdu lapsed" (stsenaarium Jacques Prévert), kus Frédérick Lemaître'i kehastas Pierre Brasseur.
Nabemono

Nabemono (jaapani keeles 鍋物 "nabemono" 'potivärk') on jaapani supipada ja söögilauatraditsioon, kus laua keskel olevale pliidile paigutatud kuumast potist tõstetakse ja süüakse üheskoos suppi. Söögikorra ajal lisatakse traditsiooniliselt rauast või savist supipatta ükshaaval köögivilju, liha, nuudleid vm söögikraami, supi keetmine ise võib olla täielikult või osaliselt söögikorra osa, eri koostisosi võib lisada järjest juurde või siis keeta supipajas ükshaaval, võtta kohe pärast keemist välja ja süüa.
Nabemono on külma perioodi söök ning seda peetakse üheks kõige seltskondlikumaks einestamisviisiks pereringis või sõpradega.
Pierre François Lacenaire

Pierre François Lacenaire (20. detsember 1803 Lyon – 9. jaanuar 1836 Pariis) oli prantsuse kurjategija.
Lacenaire sündis kaupmehe perekonnas. 1829. aastal deserteerus sõjaväest. 1831. aastast püüdis teenida elatist kirjandusliku tegevusega, kuid suurema eduta. 1830. ja 1833. aastal istus vangis varguse eest. 1834. aastal sooritas koos kaasosalisega röövkallaletungi, mille käigus tappis kaks inimest. Veebruaris 1835 võeti kinni. Kohtus keeldus ta kaitsjast. Viimasel kohtuistungil talle antud viimases sõnas pidas tunnipikkuse kõne. Kohtuotsuse peale apellatsiooni ei esitanud, vaid andis kirjastajale üle oma memuaaride käsikirja. Kaks kuud enne hukkamist külastasid teda vangis frenoloogid, keda paelus tema kõrge laup. Lacenaire giljotineeriti jaanuaris 1836. Samal aastal ilmusid Pariisis postuumselt tema memuaarid ja luuletused "Mémoires, révélations et poésie de Lacenaire".
Lacenaire oli Stendhali romaani "Lamiel" ühe tegelaskuju prototüüp. 
1945. aastal tuli linale 19. sajandi Pariisi näitlejate elu käsitlev Marcel Carné mängufilm "Ülemise rõdu lapsed" (stsenaarium Jacques Prévert), kus Lacenaire'i kehastas Marcel Herrand.
Soba

Soba (jaapani keeles そば või 蕎麦 "soba") on tatrajahust valmistatud jaapanipärased nuudlid. Soba süüakse soojal perioodil jahutatult ning maitsestatakse vasabi, nori ning sojakastme jt kastmetega, külmal perioodil on soba osa suppidest, ka võib soba pärast keetmist frittida.
Soba söömise traditsioon pärineb Tokugawa perioodist, mil said populaarseks soba ja saket pakkuvad restoranid, mis täitsid ühtlasi ühiskonnas kõrtsi rolli. Aastavahetusel on Jaapanis traditsiooniks süüa toshikoshisoba ehk aastavahetuse nuudleid.
Maria Casarès

Maria Casarès (sünninimi María Victoria Casares Pérez; 21. november 1922 A Coruña, Hispaania – 22. november 1996 La Vergne, Charente-Maritime'i departemang) oli Galiciast pärit prantsuse teatri- ja filminäitleja.
Casarès sündis Hispaania poliitiku Santiago Casares Quiroga (valitsusjuht 1936. aastal) perekonnas. Pärast Hispaania kodusõda emigreerus Casarès koos perega Prantsusmaale. 1942. aastal lõpetas Pariisi Konservatooriumi. 1944. aastal hakkas mängima filmides, tema debüütroll oli 1945. aastal linale tulnud Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed".
Casarèsi tuntuim roll on Surmaprintsess 1950. aastal valminud Jean Cocteau filmis "Orphée" ("Orpheus"). Pärast 1950. aastat pühendas ta end teatritööle, filmis esines harvemini. Aastatel 1952–1954 töötas teatris Comédie-Française ja 1954–1960 teatris Le Théâtre National Populaire. 
Pärast Francisco Franco surma (1975) naasis 1976. aastal Hispaaniasse. 1980. aastal avaldas memuaarid "Résidente privilégiée". 1989. aastal oli Casarès nomineeritud Césari auhinnale kategoorias "Parim kõrvalosatäitja".
Pierre Brasseur

Pierre Brasseur (sünninimi Pierre-Albert Espinasse; 22. detsember 1905 Pariis – 16. august 1972 Bruneck, Itaalia) oli prantsuse teatri- ja filminäitleja.
Brasseur sündis näitlejate perekonnas ja õppis näitlemist Pariisi Konservatooriumi draamaosakonnas. Alates 1925. aastast mängis filmides. Tema tuntumad filmirollid olid Lucien Marcel Carné filmis "Le Quai des brumes" ("Udune kaldatänav"; 1938), Frédérick Lemaître'i roll filmis "Ülemise rõdu lapsed" (1945) ja doktor Génessier' roll Georges Franju filmis "Les yeux sans visage" (1960).
Lisaks näitlejatööle tegutses Brasseur ka näitekirjaniku ja luuletajana, avaldades loomingut mitmes žanris.
Isiklikku.
Pierre Brasseuri abikaasa oli aastail 1935–1945 näitleja, lavastaja ja kirjanik Odette Joyeux (1914–2000). Tema isa oli 19. sajandi lõpus tegutsenud populaarne lavanäitleja Jules Brasseur (1829–1890). Tema poeg Claude Brasseur (1936–2020) oli samuti tuntud filminäitleja, kes jätkas perekonna näitlejatraditsiooni. Pojapoeg Alexandre Brasseur (sündinud 1971) on edukas näitleja, tegutsedes peamiselt televisioonis ja teatris.
Džvari

Džvari on linn Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas Tsalendžihha rajoonis. Linna nimi tuleb gruusiakeelsest sõnast "ჯვარი (jvari)", mis tähendab risti.
Lennuplaan

Lennuplaan (inglise keeles "flight plan") on kirjalik või elektrooniline dokument, mis sisaldab kavandatava lennu või lennu teatud osa andmeid. See esitatakse enne lennu alustamist lennuliiklusteenindusüksusele (nt Eestis on selleks Lennuliikusteeninduse AS). Lennuplaani all mõistetakse lennuks vajalike andmete kirjeldusi kogu lennumarsruudi ulatuses. On olemas ka lennuplaane, mis sisaldavad ainult neid andmeid, mis on vajalikud loa saamiseks lennu teatud osale. Nendeks võivad olla kontrollitava õhuruumi läbimine, startimine või maandumine kontrollitaval lennuväljal. Kui lennuplaan on koostatud, tuleb see esitada enne õhkutõusmist ATS-büroole (Air Traffic Service, Eestis lennuliiklusteenindus) või õhus viibmise ajal vastavale ATS-üksusele, juhul kui ei ole esitatud korduvlennuplaani.
Lennuplaani sisu.
”Lennuplaan peab sisaldama järgnevat: 
1) õhusõiduki tunnus;
2) lennureeglid ja lennu liik; 
3) õhusõidukite arv ja tüüp (tüübid) ning keerisjälje klass; 
4) õhusõiduki seadmed; 
5) lähtelennuväli; 
6) arvestuslik liikumise algus; 
7) reisikiirus (-kiirused); 
8) reisilennukõrgus (-kõrgused); 
9) lennu marsruut; 
10) sihtlennuväli ja arvestuslik üldlennuaeg; 
11) varulennuväli (-lennuväljad); 
12) kestvus (kütuse kogus lennutundides); 
13) inimeste arv õhusõidukis; 
14) avarii- ja päästevarustus; 
15) muud andmed; 
16) õhusõiduki kapteni nimi.” 
”Lennuplaan, mis esitatakse lennu ajal, peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid: 
1) õhusõiduki tunnus; 
2) õhusõiduki tüüp; 
3) lennureeglid; 
4) marsruut või kavatsused; 
5) lennukõrgus; 
6) inimeste arv pardal; 
7) lennuaeg sihtpunkti; 
8) kestvus (kütuse kogus lennutundides); 
9) arvestuslik sisenemispunkti ületamise aeg; 
10) soovitav lennukõrgus kontrollitavas õhuruumis; 
11) õhusõiduki kapteni nimi.” 
Lennuplaani muudatused.
Kõikidest muudatustest instrumentaallennu (IF) või lennujuhtimisüksuse luba nõudva visuaallennu (VF) lennuplaanis tuleb võimalikult kiiresti teada anda vastavale lennuliikusteenindusüksusele. Muude VFR-lendude (visuaallennureeglite järgi toimuv lend) korral, mille lennuplaanis toimub oluline muudatus, on samuti tähtis sellest võimalikult kiiresti lennuliiklusteenindust teavitada. 
Lennuplaani sulgemine.
Kui lennuk maandub, siis tuleb lennuplaan sulgeda. Selle jaoks tuleb võimalikult kiiresti peale maandumist edastada sihtlennuväljal olevale lennuliikusteenindusüksusele (ATS-üksusele) saabumisteade. Pärast maandumist ei ole saabumisteadet vaja eraldi edastada, kui lennuväljal on olemas aktiivne ATS-teenindus ning raadiosidest või valgussignaalidest on arusaadav, et maandumine on fikseeritud. 
”Õhusõiduki saabumisteade peab sisaldama järgmisi andmeid: 
1) õhusõiduki tunnus; 
2) lähtelennuväli; 
3) sihtlennuväli (vaid juhul, kui see ei ühti saabumislennuväljaga); 
4) saabumislennuväli; 
5) saabumisaeg.”
Rolls-Royce Trent 7000

Rolls-Royce Trent 7000 on Rolls-Royce’i kompaniile kuuluv mootoritüüp, mis on toodetud lennuki Airbus A330 tarbeks. Trent 7000 idee avalikustati 14. juulil 2015 ja esimene demokäivitus tehti 27. novembril 2015. 20. juulil 2018 sai Trent 7000 Euroopa Lennundusohutusametilt (European Union Aviation Safety Agency) tüüpsertifikaadi Trent 1000 variandi eest.
Esimene lend.
Novembris 2015. aastal tehti plaanide kohaselt esmalend Trent 7000 mootoriga. Chris Davie, Rolls-Royce Trent 7000 projektijuht Civil Larges Enginesist on öelnud, et see on parim hetk Rolls-Royce’ile, sest nad on jõudnud sellesse punkti, kus saavad viimast Trenti mootorit esitada. Nad töötavad koos Airbusi meeskonnaga selle nimel, et Trent 7000 oleks samm edasi jõudluses ja keskkonna säästmises.
Andmed.
Järgmises loetelus on tehnilised andmed. 
Trent 7000 koosneb 20 000 osast. Tiiviku otsad liiguvad üle 900 miili tunnis. Kombineeritud kolmest mootorist: Trent 700 omadused, Trent 1000 disain ja tehnoloogia pool on Trent XWB poolt üle võetud.
Arendus.
Järgmises loetelus on Trent 7000 väljatöötamise etapid.
Selle idee testimine toimus järgmistes asukohtades (vaata tabel 1. Trent 7000 väljatöötamise etapid).
Pelplin

Pelplin on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas Tczewi maakonnas, Pelplini valla halduskeskus. Pelplin asub Tczewist umbes 19 km lõunas.
Pelplinit on esmamainitud 1276. aastal. 1466. aastast alates oli Poola Kuningriigi koosseisus. Esimese Poola jagamise tulemusel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1918. aastast tagasi Poola piires. Linnaõigused sai 1931. aastal.
Springfield (Missouri)

Springfield on linn USA-s Missouri osariigis, Greene'i maakonna keskus.
Springfield on tuntud hüdnimega 'The Queen City of the Ozarks'. Linn asutati 1829. aastal.
Linnas asub USA föderaalvanglate meditsiinikeskus.
2016. aastal oli linnas 167 319 elanikku.
Amerikanka

Amerikanka (ehk SIZO KGB) on Valgevene pealinnas Minskis asuv Valgevene KGB kohtueelne kinnipidamiskeskus.
Väidetavalt on nimetus Amerikanka (ameeriklanna) tuletatud Ameerika Ühendriikides loodud samaotstarbelise ehitise tüübi (panoptikum) järgi.
Sonda mõis

Sonda mõis (saksa keeles "Sonda") oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, Satsu küla lähedal Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas.
Nugeri mõis

Nugeri mõis (saksa keeles "Nuggers") oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Nugeri küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.
Hurtja mõis

Hurtja mõis, ka Prüningi poolmõis (saksa keeles "Ulrichsthal") oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Viru-Kabala küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.
Hurtja mõis eraldati Kabala mõisast enne 1809. aastat
Maasika mõis

Maasika mõis (saksa keeles "Masika") oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Ulvi küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.
Päsula mõis

Päsula mõis (saksa keeles "Pesula") oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Nüri küla lähedal Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas.
Rihula mõis

Rihula mõis (saksa keeles "Rihola") oli Ulvi mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Männikvälja küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.
Pärna mõis

Pärna mõis (saksa keeles "Magonid") oli Vasta mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Pärna küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.
Salumä mõis

Salumä mõis (saksa keeles "Sallomä") oli Samma mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Samma küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.
Vana-Varudi mõis

Vana-Varudi mõis (saksa keeles "Alt-Wartz") oli mõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Varudi küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.
Vanimad teated Varudi mõisa kohta pärinevad 17. sajandi keskelt. 1638. aastal müüs Johann Dücker mõisa Solomon Rabele ja 1663. aastal kuulus see tema pärijaile. 1665. aastal jagasid Johann Salomon von Rabe ja Gustav Erich von Rabe Varudi mõisa Uue-Varudi mõis ja Vana-Varudi mõisaks.
Uue-Varudi mõis

Uue-Varudi mõis (saksa keeles "Neu-Wartz") oli Vasta mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Varudi küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.
Vanimad teated Varudi mõisa kohta pärinevad 17. sajandi keskelt. 1638. aastal müüs Johann Dücker mõisa Solomon Rabele ja 1663. aastal kuulus see tema pärijaile. 1665. aastal jagasid Johann Salomon von Rabe ja Gustav Erich von Rabe Varudi mõisa Uue- ja Vana-Varudi mõisaks.
Tuva Rahvavabariik

Tuva Rahvavabariik (tuva keeles Тыва Арат Республик "Tıwa Arat Respublik", aastatel 1921–1926 "Tannu-Tuva Rahvavabariik") oli osaliselt tunnustatud sotsialistlik riik, mis eksisteeris aastatel 1921–1944.
Riik paiknes endise Vene Keisririigi ja hiljem Venemaa Vabariigi protektoraadi Urjanhai krai territooriumil, piirnedes lõunas Mongooliaga. Alates 1759. aastast oli piirkond (tollal tuntud kui Tannu Urjanhai) kuulus Mongoolia alla, mis omakorda oli osa Qingi dünastia juhitavast Hiinast. 1911. aastal puhkenud Xinhai revolutsioon kukutas aga Hiinas võimult Qingi dünastia ning samal aastal puhkes revolutsioon ka Mongoolias, mis viis nii Tuva (ametlikult Tuva Urjanhai Vabariik) kui Mongoolia iseseisvumiseni. Uus vabariik oli aga poliitiliselt ebastabiilne ning 1914. aastal sai sellest Vene Keisririigi protektoraat. Tänapäeval asub samal territooriumil Venemaa koosseisus olev Tõva Vabariik.
Iseseisvus kuulutati välja 14. augustil 1921, samal päeval võeti vastu ka esimene põhiseadus. Riigiaparaadi, majanduse ja sisekorralduse ülesehitamisel lähtuti Nõukogude Venemaa eeskujust. Kuigi oldi formaalselt iseseisevad, hoidis riiki tegelikult oma kontrolli all Nõukogude Liit, kes oli koos Mongoolia Rahvavabariigiga ka ainus Tuva iseseisvuse tunnustaja. 1924. aastal võeti vastu uus põhiseadus, kaotades sellega muuhulgas sätte, mille järgi oli riik Nõukogude Liidu kaitse all. NSVL jätkas siiski sekkumist Tuva siseasjadesse. 1941. aastal võeti vastu kolmas põhiseadus, mis sidus riiki uuesti tugevamalt Nõukogude Liiduga, andes nõukogude kodanikele õiguse osaleda Tuvas toimuvatel valimistel.
Teise maailmasõja ajal saatis Tuva Nõukogude Liidule toitu ja muid kaupu ning mitmed tõvalased astusid vabatahtlikult Punaarmeesse. 1944. aasta augustis esitas täidesaatvat võimu teostav Väike Huraal Moskvale palve inkorporeerida Tuva Nõukogude Liitu. 14. oktoobril kiitis Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidium palve heaks ning rahvavabariik muudeti Tuva autonoomseks oblastiks. 10. oktoobril 1961 organiseeriti oblast ümber Tõva Autonoomseks Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (Tuva ANSV).
Kõrõlo Tõmošenko

Kõrõlo Tõmošenko (ukraina keeles Кирило Владленович Тимошенко, sündinud 20. aprillil 1989) on Ukraina riigiametnik.
Elulugu.
Ta on lõpetanud Oless Gontšari Dnipro Rahvusülikooli. 
Töötas 2019-2023 Ukraina Presidendi Kantselei ülema asetäitjana.
Pierre Renoir

Pierre Renoir (21. märts 1885 Pariis – 11. märts 1952 Pariis) oli prantsuse teatri- ja filminäitleja.
Pierre Renoiri vanemad olid maalikunstnik Pierre-Auguste Renoir ja modell Aline Charigot. 1907. aastast õppis Pierre Renoir Pariisi Konservatooriumis. Ühtlasi hakkas ta esinema Pariisi bulvariteatrites. 1910. aastal esines mitmes tummfilmis kõrvalosades. 1925. aastal tegi kaasa filmilavastajast venna Jean Renoiri (1894–1979) filmis "La Fille de l'eau", kus mängis talumeest. 1930. aastatel mängis teatris ja filmis, sealhulgas mitmes venna loodud filmis. 
1945. aastal ilmus linale Marcel Carné film "Ülemise rõdu lapsed", kus Renoir mängis Jéricho rollis.
Jean Gabin

Jean Gabin (sünninimi Jean-Alexis Moncorgé; 17. mai 1904 Pariis – 15. november 1976 Neuilly-sur-Seine) oli prantsuse näitleja.
Gabin sündis kabareeartistide perekonnas. Töötas ka ise kabareedes, sealhulgas Moulin Rouge'is. 1928. aastal mängis kahes tummfilmis. Rahvusvahelise tuntuse sai ta 1937. aastal, kui linastusid Julien Duvivier' "Pépé le Moko" ja Jean Renoiri "La Grande Illusion", kus Gabin mängis peaosa. 1938. aastal mängis ta Marcel Carné filmis "Le Quai des brumes" ("Udune kaldatänav"). Pärast Prantsusmaa okupeerimist 1940. aastal siirdus Gabin Hollywoodi, kus mängis mitmes filmis. 
Ta ühines Charles de Gaulle'i loodud vastupanuliikumisega eksiilis. Osales Pariisi vabastamisel 1944. aastal.
Gabin haigestus leukeemiasse ja suri 15. novembril 1976 Ameerika Haiglas Pariisis.
Kaasani Riiklik Tsirkus

Kaasani Riiklik Tsirkus (vene keeles Казанский государственный цирк) on tsirkus Kaasans.
Esimene tsirkusehoone Kaasanis ehitati 1890. aastal. See oli puuhoone. 1928. aastal ehitati samal kohal uus puidust tsirkusehoone. 1961. aastal tsirkus suleti avariiolukorra tõttu. 
Alates 1967. aastast asub Kaasani tsirkus kesklinnas linna peaväljakul Kaasani kremli vastas samal aastal valminud lendava taldriku kujulises tsirkusehoones (arhitekt Gennadi Pitšujev; 1973. aastast arhitektuurimälestis).
Fluidum

Fluidum (ladina keeles "fluidus" voolav) oli 18. sajandini füüsikanähtuste (elektri, magnetismi, soojuse) seletamisel oletatud nähtamatu aine.
Spiritistid nimetavad fluidumiks inimkehast lähtuvat psüühilist voolu.
Rosgostsirk

Venemaa Riiklik Tsirkusekompanii (vene keeles Российская государственная цирковая компания; lühend Rosgostsirk Росгосцирк) on riiklik tsirkusekoondis Venemaal.
1919. aastal tsirkused Nõukogude Venemaal riigistati. 1957. aastal moodustati tsirkusekoondis Sojusgostsirk, mis pärast Nõukogude Liidu lagunemist (1991) kujundati ümber Rosgostsirkiks. Selle alluvusse lülitati kõik riiklikud tsirkuseettevõtted Venemaal, välja arvatud neli tsirkust: Suur Moskva Riiklik Tsirkus, Nikulini Tsirkus Tsvetnoi Bulvaril, Suur Peterburi Riiklik Tsirkus ja Kaasani Riiklik Tsirkus. 
Rosgostsirki alluvusse kuulub 41 statsionaarset tsirkust, 11 rändtsirkust, 8 rändloomatsirkust ja üle 40 tsirkusegrupi. Varem kuulus Rosgostsirki struktuuri ka liliputtide tsirkus. Kompaniis töötab üle 8000 inimese. 
2019. aastast on Rosgostsirki peadirektori ametikohal varem Gazprom-Medias töötanud Vladimir Šemjakin. Varasemaid peadirektoreid: Mstislav Zapašnõi (2003–2009) ja Aleksandr Kalmõkov (2009–2012).
Brovarõ

Brovarõ (ukraina keeles Бровари) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Brovarõ rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Brovarõ asub Kiievi oblasti piiril Kiieviga, Kiievi kesklinnast umbes 18 km idakirdes.
Brovarõt on esmamainitud 1628. aastal, linnaõigused sai 1956. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Brovarõ elanikest ukrainlasi 87,4%, venelasi 10,7%, valgevenelasi 0,6% ja poolakaid 0,2%.
Esiliiga 2020

Esiliiga 2020 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga, Esiliiga, 30. hooaeg, mis algas 5. märtsil lõppes 29. novembril.
Liigatabel.
Esiliiga üleminekumängud.
Kaheksanda koha saanud meeskond läheb järgmise hooaja Esiliiga koha nimel vastamisi Esiliiga B 2021 kolmandaks jäänud meeskonnaga.
"Pärnu Jalgpalliklubi võitis koondtulemusega 8:2 ja säilitas koha Esiliigas."
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
1.-18. voor.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
9.-32. voor.
Esiliiga B 2020

Esiliiga B 2020 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga, Esiliiga B, 8. hooaeg, mis algas 8. märtsil ja lõppes 22. novembril 2020.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja teine pool.
Maksumiilits (Ukraina)

Maksumiilits (ukraina keeles Податкова міліція) on Ukraina õiguskaitseorgan.
Madara Uchiha

Madara Uchiha (jaapani keeles うちは マダラ "Uchiha Madara") on tegelane mangast "Naruto", mille loojaks on Masashi Kishimoto. 
Madara häält animes on teinud jaapani keeles Naoya Uchida ja inglise keeles Neil Kaplan.
Podilsk

Podilsk (ukraina Подільськ, rumeenia Bârzula) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Odessa oblastis, Podilski rajooni halduskeskus. Podilsk asub Podoolia kõrgustikul, 188 km Odessast põhja pool. 1935–2016 oli linna nimi Kotovsk Nõukogude sõjaväelase ja poliitiku Grigori Kotovski järgi.
Esimesed kirjalikud teated tänapäeva Podilski kohal asunud Birzula külast on 1779. aastast. 1938. aastal sai linnaks.
1924. aastast kuulus Moldaavia ANSV-sse. 1940. aastast on osa Odessa oblastist.
Rüdinger

Rüdinger (vene keeles "Ридингер"), Venemaal tuntud ka kui Ridinger ja Ridiger, on täpselt teadmata päritolu aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Rüdingeride päritolu ei ole teada. XVII sajandi 2. poolest on teateid kapten Heinrich Nikolaus Rüdingeri (suri enne 1711) kohta, kes teenis Daugavgrīva kindluse garnisonis. 1695. aasta 6. juunil (vkj) tõstis kuningas Karl XI ta aadliseisusse, kuid Rootsi rüütelkonda teda ei introdutseeritud. Tema poeg kapten Peter von Rüdinger oli tema ema suguvõsale kuulunud Liivimaa Helme kihelkonna Koorküla mõisa pandivaldaja. 
Peteri poeg Karl Magnus von Rüdinger (1753−1821) teenis välja Venemaa keisririigi teenistuses kindralmajori auastme, oli Viiburi tsiviilkuberner ja lõpetas karjääri salanõunikuna. Elu lõpul elas Eestimaal. ja suri Haapsalus. Tema pojad polkovnik Friedrich Wilhelm von Rüdinger (1780−1840) ja kindralmajor Alexander von Rüdinger (1782−1825) rajasid suguvõsa kaks Venemaa liini.
Rüdingerid rüütelkonna matriklis.
Salanõunik Karl Magnus von Rüdinger (1753−1821) võeti 1815. aasta 19. veebruaril (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse.
Skvõra

Skvõra (ukraina Сквира) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Skvõra rajooni halduskeskus. Skvõra asub Kiievi kesklinnast umbes 100 km edelas ja Bila Tserkvast ligikaudu 34 km läänes.
Skvõrat on esmamainitud 1390. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse oli Skvõra elanikest ukrainlasi 96,40%, venelasi 2,53%, valgevenelasi 0,23%, armeenlasi 0,22%, poolakaid 0,17% ja juute 0,13%.
Edivere mõis

Edivere mõis (saksa keeles "Eddifer") oli Kurtna mõisa karjamõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal..
Puhatu mõis

Puhatu mõis (saksa keeles "Pühhato") oli Ohakvere mõisa karjamõis Iisaku kihelkonnas Virumaal , tänapäeva Puhatu küla lähedal Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.
Rutiku mõis

Rutiku mõis (saksa keeles "Ruttik") oli Järve mõisa karjamõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal..
Hluhhiv

Hluhhiv (ukraina Глухів, vene Глухов) on linn Ukrainas Sumõ oblastis, Hluhhivi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu).
Aastatel 1708–1764 oli Hluhhiv Vasakkalda-Ukraina hetmanite residents.
2022. aasta Venemaa sissetungi esimesel päeval, 24. veebruaril (05:23), algas linnas lahing vaenuväe vastu (Hluhhivi lahing).
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmeil märkis Hluhhivi elanikest emakeeleks ukraina keele 83,20%, vene keele 16,49%, roma keele 0,07%, valgevene keele 0,06%, armeenia keele 0,03% ning moldova (rumeenia) ja kreeka keele 0,01%. Rahvuse järgi oli elanikest ukrainlasi 90,79%, venelasi 8,37%, valgevenelasi 0,24% ja mustlasi 0,10%.
Tuusna mõis

Tuusna mõis (saksa keeles "Tusna") oli Ohakvere mõisa karjamõis Iisaku kihelkonnas Virumaal.
Siivertsi mõis

Siivertsi mõis saksa keeles "Ferdinandshof") oli Vaivara mõisa poolmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Üheparteisüsteem

Üheparteisüsteem on poliitiline süsteem, tihti sätestatud põhiseaduslikult, milles kontrollib üks partei poliitilist võimutäiust ning omab õigust luua valitsus. Teised erakonnad on kas keelatud või tegutsevad rangete piirangute raames.
2019. aasta seisuga olid maailma riikidest õiguslikult sätestatud üheparteisüsteemiga Põhja-Korea (Korea Töölispartei), Laos (Laose Revolutsiooniline Rahvapartei), Hiina (Hiina Kommunistlik Partei), Kuuba (Kuuba Kommunistlik Partei), Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik (Polisario Rinne), Vietnam (Vietnami Kommunistlik Partei) ja Eritrea (Rahvarinne Demokraatia ja Õigluse Eest).
Ajalooliste üheparteisüsteemiga riikide hulka kuuluvad näiteks Nõukogude Liit (Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei) ja Natsi-Saksamaa (Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei).
Vahel eristatakse ka "de facto" üheparteisüsteemi, milles erinevate erakondade olemasolu ja konkurents on lubatud, kuid valitsust moodustab järjepidevalt üks ja sama partei. Sellise süsteemi näidetena on kasutatud Venemaad (Ühtne Venemaa), Türgit (Õigluse ja Arengu Partei), Singapuri (Rahva Aktsioonipartei), Jaapanit (Liberaaldemokraatlik Partei) ja Lõuna-Aafrika Vabariiki (Aafrika Rahvuskongress).
Kabardi ANSV

Kabardi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (lühendnimi Kabardi ANSV; kabardi-tšerkessi keeles Къэбэрдей АССР; vene keeles Кабардинская Автономная Советская Социалистическая республика) oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene NFSV koosseisus.
Kabardi ANSV moodustati Kabardi-Balkaaria ANSV asemel pärast seda, kui Stalin 1944. aastal terve balkaari rahva Siberisse küüditas. Küüditamise põhjuseks oli ametlikult balkaaride koostöö Saksa okupantidega. Balkaaridel lubati naasta oma kodumaale 1957. aastal, mil taasloodi Kabardi-Balkaaria ANSV.