tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Birminghami Kuninglik Ballett

Birminghami Kuninglik Ballett (inglise keeles "Birmingham Royal Ballet"; lühend BRB) on Inglismaal Birminghamis tegutsev balletikollektiiv. BRB viljeleb klassikalist ja nüüdisballetti.
Birminghami Kuninglik Ballett on Royal Ballet', Inglise Rahvusballeti, Northern Ballet' ja Scottish Ballet' kõrval üks viiest suuremast Suurbritannia balletikollektiivist. 
Ajalugu.
Birminghami Kuningliku Balleti asutajaks peetakse Ninette de Valois'd. Balletiteater asutati Londonis 1946. aastal kui Sadler's Wellsi Theatre Ballet. 1956. aastal sai balletikollektiiv kuningliku hartaga ("Royal Charter") kuninglikuks balletiteatriks. 1990. aastal koliti Birminghami, kus jätkati tegevust "Birminghami Kuningliku Balleti" nime all.
Tollent

Tollent on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Tollent asub Authie jõe kallastel, 58 km Arrasist läänes, teede D101 ja D119 ristumiskoha ümbruses.
Ninette de Valois

Ninette de Valois, sünninimi Edris Stannus (6. juuni 1898 Blessington, Iirimaa – 8. märts 2001 Suur-London) on Briti balletitantsija, balletipedagoog, koreograaf ja teatrijuht. Elas 102-aastaseks.
Balletitantsijana esines Ninette de Valois laval kuni 1933. aastani (tantsis ka Djagilevi trupis Ballets Russes). 1931. aastal asutas ta balletikollektiivi Vic-Wells Ballet ja sai selle kunstiliseks juhiks (1939. aastast Sadler's Wells Ballet). 1946. aastal koliti trupiga Covent Gardeni. Sadler's Wells Theatre's asutas de Valois lahkunud trupi asemele uue balletitrupi. Mõlemad trupid said 1956. aastal kuningliku hartaga ("Royal Charter") kuninglikuks balletiks. 
Ninette de Valois jäi Royal Ballet' kunstiliseks juhiks kuni 1963. aastani. Teisest trupist sai 1990. aastal Birmingham Royal Ballet.
Tortequesne

Tortequesne on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Tortequesne on ümbritsetud järvedest ja paduratest, asub 21 km Arrasist idas, teede D43 ja D956 ristumiskoha ümbruses, Nordi departemangu piiri ääres.
Le Transloy

Le Transloy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Le Transloy asub 29 km Arrasist lõunas, teede N17 ja D19 ristumiskoha ümbruses.
Plaušiniai

Plaušiniai (žemaidi "Plaušėnē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Bārta jõe ääres.
Külla ulatub osaliselt Natura 2000 ala Mosėdise ümbruskond. Seal kasvav kolmeteistkümne tüvega paju on looduskaitse all.
Udraliai

Udraliai (žemaidi "Odralē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Bārta jõe ääres.
Külas asub Mosėdise gümnaasiumi algharidust andev filiaal.
Küla lääneservas asub endisel soosaarel liivane küngas, kus kunagi asus kirik. Udraliais asus ka lohukivi, mis aastal 1968 Kretingasse viidi.
Tauzai

Tauzai (žemaidi "Tauzā") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Bārta jõe ääres.
Külla ulatub osaliselt Natura 2000 ala Mosėdise ümbruskond.
Tauzai kujunes XVI sajandi teisel poolel maareformi käigus kui tänavküla. Sealsed puidust hooned olid mantelkorstende ja õlgkatustega, elumajad asusid majapidamiste idaküljel, majapidamishooned lääneservas. XX sajandi alguses, Leedu maareformi käigus, muutus küla hajakülaks, kuid vana tänavküla struktuur säilis siiski osaliselt.
Muinsuskaitse all on kahed muinaskalmed, neist üks kannab nime Pilale. Aastal 1971 võeti küla tänavkülast säilinud osa muinsuskaitse alla. Tänapäeval on muinsuskaitse all üks majapidamine, kus on säilinud vana taluarhitektuuri näidistena elumaja ja ait. Ka on kaitse all vana majpidamise struktuur, tiik, lauda ja küüni asukohad. Sealne talutare rajati aastal 1731.
Bobiliškės

Bobiliškės (žemaidi "Bobėlėškes") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Bārta jõe ääres.
Külla ulatub osaliselt Natura 2000 ala Mosėdise ümbruskond.
Küla lääneosas asus varem legendi järgi neitsi Maarja jalajäljega kivi, mida kutsuti Kryžiškeks. 1980. aastatel hävis see maaparandustööde käigus.
Baksčiai

Baksčiai (žemaidi "Bakstē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Bārta jõe ääres.
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Natura 2000 ala Mosėdise ümbruskond. Külas asub looduskaitsealune Mosėdise kivi. 
Baksčiai kujunes XVII sajandi teisel poolel. Küla on saanud nime isikunime Bakštys järgi. Küla kuulus Mosėdise mõisale.
Muinsuskaitse all on sealsed Mosėdise tumulused, mis jäävad osaliselt Igariai külla. Rahvasuus räägitakse, et need rajati teoorjuse ajal mõisa heinamaadele kui alused, millele heina kuivama asetada.
Ontropo Melnikov

Ontropo (Antrop) Melnikov (1834 Sohvola – 1915 Sohvola) oli isuri runolaulik.
Elulugu.
Ontropo Melnikov oli Larin Paraske kaasaegne ja kaasmaalane. Lapsena laulsid nad koos. 
Melnikov sündis Sohvola külas 1834. aastal. Ontropo oli pärisori ja tema elu oli raske. Melnikovi isa oli samuti runolaulja, kellelt ta luulet laulma õppis.
1859. aastal pani Ontropo lauldud runod kirja Soome üliõpilane F. A. Saxbäck. Melnikovi karistati avalikult selle eest, et ta laulis Saxbäckile runosid.
Paljud Melnikovi säilinud laulud on traagilise süžeega.
Melnikov suri 1915. aastal Sohvola külas.
Igariai

Igariai (žemaidi "Ėgarē") on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Erla ja Šakalė jõe vahel.
Loodus.
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala. Osaliselt ulatuvad külla ka Natura 2000 ala ning Erla ja Salantase jõe ürgorud. Looduskaitse all on Igariai kivi ja Šilalė rändrahn. Kaitsealale jääb Igariai kivikülv. 
Ajalugu.
Igariai kujunes enne XVI sajandit, kuid tänapäevase plaani sai see maareformi käigus XVI sajandi teisel poolel. Igariai küla on saanud nime isikunime Igaris järgi. Küla kuulus Mosėdise mõisale. XIX sajandil kujunes Igariai ja Mikulčiai vahele veel Igariai hajaküla. Nõukogude perioodil asus Igariais Mikulčiai algkool. Külas on Igariai kalmistu.
Muinsuskaitse.
XX sajandi teises pooles oli külas säilinud mitmeid rahvaliku arhitektuuri näiteid. 1980. aastani olid kaks selle küla majapidamishoonet, votiivkabel, kaks tulpkabelit, rist, mitmed skulptuurid ja Kristuse ristilt võtmist kujutav skulptuurigrupp muinsuskaitse all. Tänapäevaks on need hävinud või muuseumidesse viidud.
Muinsuskaitse all on sealsed Mosėdise tumulused, mis jäävad osaliselt Baksčiai külla. Rahvasuus räägitakse, et need rajati teoorjuse ajal mõisa heinamaadele kui alused, millele heina kuivama asetada. Üks külas asunud lohukivi on viidud Mosėdise kivimuuseumisse. Külla on jäänud kaks muinsuskaitse all olevat Šilalė lohukivi ja Šilalė rahn.
Trescault

Trescault on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Trescault, mida ümbritseb Havrincourt'i mets, asub 39 km Arrasist kagus, teede D17 ja D15 ristumiskoha ümbruses, Nordi departemangu piiri ääres.
Troisvaux

Troisvaux on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Troisvaux asub St. Polist põhja pool, 34 km Arrasist läänes, maantee D87 ääres.
Vetle Sjåstad Christiansen

Vetle Sjåstad Christiansen (sündinud 12. mail 1992 Geilos) on Norra laskesuusataja. Ta debüteeris laskesuusatamise MK-etapil hooajal 2012–2013. Christianseni vanem vend Eirik Robert Christiansen on samuti laskesuusataja.
Christiansen võitis 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Östersundis kulla 4x7,5 km teatesõidus ja segateatesõidus. Ta sai individuaalselt 20 km distantsil kaheksanda, 15 km ühisstardiga sõidus 12., 12,5 km jälitussõidus 23. ja 10 km sprindisõidus 31. koha. 2020. aasta maailmameistrivõistlustel Anterselvas suusatas ta Norra hõbeda võitnud teatemeeskonnas esimeses vahetuse. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel Pokljukas tuli Christiansen teatesõidus maailmameistriks.
2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis võitis Christiansen teatesõidus kuld- ja saavutas ühisstardiga sõidus pronksmedali. Ta suusatas Norra teatemeeskonnas viimast vahetust ja kaotas 43 sekundit enne rajale pääsu, kuid võitis peaaegu poole minutiga pärast seda, kui tulistas kõik kümme märki ilma varupadruneid kasutamata. Ühisstardiga võistlusel sai ta pronksmedali. 2023. aasta MM-il Oberhofis võitis ta teatesõidus hõbeda.
2013. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel sprindis kulla ja jälitussõidus hõbeda. Paaristeatesõidus sai ta 2016. aastal pronksi, 2017. aastal hõbeda ja 2018. aastal kulla. Christiansen on ka mitmekordne noorte ja juunioride MM-i medalimees; tal on üks kuld, kolm hõbedat ja viis pronksi. EM-i noortesarjas võitis ta kaks kulda, ühe hõbeda ja ühe pronksi.
Vacquerie-le-Boucq

Vacquerie-le-Boucq on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vacquerie-le-Boucq asub 47 km Arrasist läänes, teede D941 ja D115 ristumiskoha ümbruses.
Kuninglik Balletikool

Kuninglik Balletikool (inglise keeles "Royal Ballet School") on Londonis tegutsev klassikalise balleti kool. 
Ajalugu.
Kooli asutajaks peetakse baleriin ja koreograaf Ninette de Valois'd, kes 1926. aastal asutas tütarlaste tantsukooli Koreograafiakunsti Akadeemia (Kuningliku Balletikooli eelkäija).
Balletikool.
Koolis õpivad noored vanuses 11–19 aastat. Nooremad (vanuses 11–16) harjutavad Richmond Parkis asuvas White Lodge'is, vanemad (vanuses 16–19) Covent Gardenis Royal Opera House'i kõrval asuvas stuudiohoones.
2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 37. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 2.–5. märtsini Türgis İstanbulis. Võistlused peeti Ataköy Arenal. See oli esimene kord, kui Euroopa meistrivõistlused toimusid Türgis.
Võistlustel osales 593 sportlast 47 riigist. Eestit esindas 6 sportlast. Risto Lillemets võitis seitsmevõistluses pronksmedali.
Tulemused.
Mehed.
60 m.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 37
&lt;br&gt; Eeljooksud - Poolfinaal - Finaal
400 m.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25
&lt;br&gt;Eeljooksud - Poolfinaal - Finaal
800 m.
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 28
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
1500 m.
&lt;br&gt;Finaal: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
3000 m.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 20
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
60 m tõkkejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 30
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
4x400 m teatejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 6
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kõrgushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 17
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Teivashüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 17
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kaugushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kolmikhüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 17
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kuulitõuge.
&lt;br&gt;Finaal: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Seitsmevõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 4.–5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 14
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Naised.
60 m.
&lt;br&gt;Finaal: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 37
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
400 m.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 27
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
800 m.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 28
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
1500 m.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 21
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
3000 m.
&lt;br&gt;Finaal: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 23
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
60 m tõkkejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 31
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
4x400 m teatejooks.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 6
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kõrgushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Teivashüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 19
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kaugushüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 5. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kolmikhüpe.
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 18
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Kuulitõuge.
&lt;br&gt;Finaal: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Viievõistlus.
&lt;br&gt;Finaal: 3. märts
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 13
&lt;br&gt;[Ametlikud tulemused]
Tarmo Tamm (poliitik, sündinud 1966)

Tarmo Tamm (sündinud 27. juulil 1966) on eesti puidutööstur, XV Riigikogu liige.
Ta 2023. aasta Riigikogu valimistel osutus valituks Riigikokku erakonna Eesti 200 nimekirjas, kogudes 6. ringkonnast Lääne-Virumaal 876 häält.
Haridus.
Tarmo Tamm on 1991. aastal lõpetanud Kirovi Põllumajanduse Akadeemia jahindusbioloogia erialal ning Estonian Business Schooli rahvusvahelise ärijuhtimise programmi (1996).
Töö ja ühiskondlik tegevus.
Ta on olnud 1991–1995 Mahtra Riigijahipiirkonna asedirektor, 1997–2000 ASi Estimpeks Puit juhatuse liige; 2000–2008 OÜ TreTimber (praegu Thermory) juhatuse liige ning OÜ Peetri Puit osanik ja 2002–2023 juhatuse liige. Kuni 2023. aasta 8. maini esindas mittetulundusühingut Käsmu majaka sadam ja on ettevõtte Arcwood osanik ning juhatuse liige.
2013. aastal asutas ta osaühingu Ishaya, mis tegeleb puidu müügi ja vahendamisega. 2024. aastal teati, et ta rajab ettevõtte alt Ida-Virumaale puidutöötlemiskompleksi, milleks saab Euroopa Liidu õiglase ülemineku fondist toetust 5,924 miljonit eurot.
Alates 19. aprillist 2023 oli ta Riigikogu keskkonnakomisjoni esimees, kuid asendati sama aasta 2. juunist Züleyxa Izmailovaga seoses Keskkonnaameti poolt Tamme suhtes algatatud kahe väärteomenetluse ning ühe haldusmenetlusega.
Eraelu.
Tarmo Tamm on vabaabielus, tal on kaks last.
Ta elab Käsmus ja Tallinnas.
Tarmo Tamm (poliitik, sündinud 1965)

Tarmo Tamm (sündinud 20. mail 1965) on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitik, Helme vallavanem 2017. aastani.
Peeter Tali

Peeter Tali (sündinud 6. augustil 1964) on Eesti ajakirjanik, sõjaväelane ja poliitik, aastast 2023 XV Riigikogu liige, reservkolonel.
Haridus.
Peeter Tali on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala (õppis 1983–1993), reservohvitseride täienduskursused Lahingukoolis, staabiohvitseride kursused ja NATO Kaitsekolledži Roomas.
Ametikäik.
Tali on endine Eesti Telegraafiagentuuri peatoimetaja (aastani 1994), ajalehe Rahva Hääl peatoimetaja (1994-1995), ajalehe Eesti Päevaleht peatoimetaja asetäitja (1995-2000), ajakirja Sõdur peatoimetaja (2005-2006) ja vastutav toimetaja (2009–2010). Ta on olnud ka reporter ja uudistetoimetaja ajalehtedes Edasi ning Raadio 2 saate „Nädala nägu“ saatejuht
Tali teenis Kaitseväes kaitseväe juhataja administratsiooni avalike suhete teenistuse ülema 2000–2004, kaitsejõudude peastaabi teavitusosakonna/J9 ülema 2005–2007, 2008–2012; koalitsioonijõudude staabi (Multinational Corps Iraq, MNC-I) meediaoperatsioonide ohvitseri 2007; Kaitseministeeriumi avalike suhete osakonna juhataja 2012–2014, strateegilise kommunikatsiooni osakonna juhataja 2015–2017; NATO Strateegilise Kommunikatsiooni Kompetentsi Keskus (NATO StratCom COE, Riia) asedirektori 2017–2021 ametikohtadel 
Poliitiline tegevus.
Peeter Tali oli Eesti Kongressi liige ja Tartu linnavolikogu liige. 
2023. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta erakonna Eesti 200 nimekirjas (olles erakonna liige 18. jaanuarist 2023) ning osutus valituks Riigikokku 12. ringkonnast Pärnumaal 1157 häälega.
Evelin Poolamets

Evelin Poolamets (sündinud 21. veebruaril 1974) on Eesti disainer ja poliitik. 2023. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimekirjas ning osutus Riigikokku valituks, kogudes 6. ringkonnast Lääne-Virumaal 970 häält.
Alates 2. novembrist 2023 on ta Vinni vallavolikogu esimees. 
Evelin Poolamets on lõpetanud Nõo Keskkoolimatemaatika-füüsika süvaõppe klassi, Tartu Ülikooli füüsika-keemia teaduskonna keemia eriala, Eesti Kunstiakadeemia tootedisaini eriala. 
Ka tema abikaasa Anti Poolamets on Riigikogu liige.
Meistriliiga 2022

Meistriliiga 2021 (ametlikult sponsornimega Premium liiga 2022) oli Eesti jalgpalli kõrgliiga 32. hooaeg selle taasasutamisest 1992. aastal.
Liigatabel.
Meistriliiga üleminekumängud.
Premium liiga 9. koht mängib üleminekumänge karikasüsteemis kodus-väljas printsiibil Esiliiga 2. kohaga. 
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja teine pool.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Hooaja statistika.
Individuaalne.
Kübaratrikid.
4 Mängija lõi 4 väravat&lt;br&gt;(K) – Kodumeeskond&lt;br&gt;(V) – Võõrsil meeskond
Järva valla lipp

Järva valla lipp on Järva maakonnas asuva Järva valla lipp. 
Lipp on kinnitatud 28. märtsil 2018. Järva sümboolika (sh lipu) autorid on Alar Kriisa ja Ahto Härm.
Lipu kirjeldus.
Järva valla lipp kujutab kollasel väljal istuvat musta hunti ning rohelist lainelõikes jalust. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.
Põhjendus.
Hunt sümboliseerib valvsust, lojaalsust ja julgust ning ta must värvus sümboliseerib tarkust, asutust esivanemate vastu ning püsivust. Lainelise jaluse roheline värvus sümboliseerib metsa ja viljakust ning selle üleminek roheliselt kollasele viitab Kesk-Eesti soo- ja rabajärvedele ning Järva valla nimele. Tausta kollane värvus sümboliseerib üllust ja kõrget moraali.
Järva valla vapp

Järva valla vapp on Järva maakonnas asuva Järva valla vapp. 
Vapp on kinnitatud 28. märtsil 2018. Järva sümboolika (sh vapi) autorid on Alar Kriisa ja Ahto Härm.
Kirjeldus.
Kuldsel kilbil on must istuv hunt ja roheline lainelõikes jalus kuldse rõngasristiga. 
Põhjendus.
Hunt sümboliseerib valvsust, lojaalsust ja julgust ning ta must värvus sümboliseerib tarkust, asutust esivanemate vastu ning püsivust. Kuldne rõngasrist sümboliseerib muinasaegsete põhjarahvaste elu ja õnne, päikest, universumit ja järjepidavust. Lainelise jaluse roheline värvus sümboliseerib metsa ja viljakust ning selle üleminek roheliselt kuldsele viitab Kesk-Eesti soo- ja rabajärvedele ning Järva valla nimele. Tausta kuldne värvus sümboliseerib üllust ja kõrget moraali.
Meelis Pakri

Meelis Pakri (sündinud 12. veebruaril 1966 Pihkvas) on eesti ja Ameerika Ühendriikide koreograaf, pedagoog ja endine balletitantsija. 
Pakri on õppinud aastatel 1976–1983 Tallinna Koreograafiakoolis. 1986. aastal lõpetas ta Vaganova-nimelise Leningradi Koreograafiakooli. 
Aastatel 1986–1991 oli Pakri Estonia balletisolist ja töötas ühtlasi Tallinna Koreograafiakoolis õpetajana. 
Aastatel 1991–2001 tantsis ta Ameerika Ühendriikides Denveris Colorado Balletiteatris solistina, oli 2001–2006 samas trupi pearepetiitor. Pakri on töötanud aastatel 2006–2013 Londoni Kuninglikus Balletikoolis ülemastme õpetajana ja 2013–2014 USA-s Houstoni Balletis ballettmeistrina. 
Alates 2014. aastast töötab Pakri Florida osariigis Boca Ratonis Harid Conservatory balletiteaduskonnas. 
Külalisesinejana on ta tantsinud New Yorgis Martha Grahami Nüüdistantsu Keskuse tantsutrupis, ka on ta olnud Estonia balleti külalispedagoog-repetiitor. 
Pakri on lavale seadnud mitu balletti, sealhulgas "Uinuva kaunitari".
UEFA Konverentsiliiga

The UEFA Konverentsiliiga (ametlikult "UEFA Conference League") on iga-aastane klubijalgpalli võistlus, mida korraldab UEFA. Klubid kvalifitseeruvad sellele võistlusele vastavalt tulemustele oma riigi kõrgliigas või karikaturniiril. See on tugevuselt kolmas liiga Euroopa klubijalgpallis pärast UEFA Meistrite liigat ja UEFA Euroopa liigat.
Mustvee valla lipp

Mustvee valla lipp on Jõgeva maakonnas asuva Mustvee valla lipp. 
Lipp on kinnitatud 28. veebruaril 2018. Lipu autor on Priit Herodes.
Kirjeldus.
Sini-musta lippu poolitab põigiti ülalt kuuselõikeline (viie kuusega) ja alt lainelõikeline valge laid. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.
Põhjendus.
Kuuselõige viitab metsarikkusele ning lainelõige jõe- ja järveveele. Kuuskede arv tähistab viite vallaks ühinenud omavalitsust (Avinurme vald, Kasepää vald, Lohusuuvald, Mustvee linn ja Saare vald). Sinine tähistab rahu, head tahet ja usku (Taevase Kuninganna tunnusvärv ning esimene Eesti lipu värvidest). Must osutab valla nimele ning tähistab vastupidavust, kannatlikkust ja empaatiavõimet.
Mustvee valla vapp

Mustvee valla lipp on Jõgeva maakonnas asuva Mustvee valla vapp. 
Vapp on kinnitatud 28. veebruaril 2018. Vapi autor on Priit Herodes.
Kirjeldus.
Vapil on põigiti jaotatud sinisel-mustal kilbil hõbedane ülalt kuuselõikeline, alt lainelõikeline põikpalk. Kujutatud on viit kuuske ja nende kohal hõbedast kaheksanurkset tähte.
Põhjendus.
Kuuselõige viitab metsarikkusele ning lainelõige jõe- ja järveveele. Kuuskede arv tähistab viite vallaks ühinenud omavalitsust (Avinurme vald, Kasepää vald, Lohusuuvald, Mustvee linn ja Saare vald) ning kaheksanurkne täht on taassündi ja teednäitav õnnemärk. Sinine tähistab rahu, head tahet ja usku (Taevase Kuninganna tunnusvärv ning esimene Eesti lipu värvidest). Must osutab valla nimele ning tähistab vastupidavust, kannatlikkust ja empaatiavõimet.
Keras

Keras on avatud lähtekoodiga tarkvarateek, mis pakub Pythoni liidest tehisnärvivõrkudele. Keras pakub lihtsat ja intuitiivset liidest süvaõppe mudelite loomiseks ja koolitamiseks. See toetab laia valikut tehisnärvivõrkude arhitektuure, sealhulgas konvolutsioonilisi närvivõrke (CNN) ja rekurrentseid närvivõrke (RNN). Keras sisaldab ka mitmesuguseid eeltreenitud mudeleid ning tööriistu andmete töötlemiseks ja visualiseerimiseks. 
Keras töötab populaarsetel süvaõppe raamistikel nagu TensorFlow, Microsoft Cognitive Toolkit, Theano ja PlaidML. 
Omadused.
Keras sisaldab mitmeid implementatsioone levinud tehisnärvivõrgu ehitusblokkidest, nagu kihid, eesmärgid, aktiveerimisfunktsioonid, optimeerijad ja palju tööriistu, mis lihtsustavad pildi- ja tekstandmetega töötamist ning vähendavad süvaõppevõrgu koodi kirjutamise vajadust. Koodi hoiustatakse GitHubis ja kogukonna tugifoorumid hõlmavad GitHubi probleemilehte ja Slacki kanalit.
Keras võimaldab kasutajatel rakendada süvaõppemudeleid erinevates rakendustes, sealhulgas nutitelefonidele (iOS ja Android), veebirakendustele ja Java virtuaalmasinatele. Keras API toetab jaotatud koolitamist graafika- ja tensorprotsessoritel (GPU ja TPU) töötavatel klasterdatud süsteemidel, mis võimaldab kasutajatel kiiremini ja tõhusamalt koolitada süvamudelite võrgustikke suurte andmekogumitega töötamisel.
UPAB-1500B

UPAB-1500B (vene keeles: "управляемая планирующая авиационная бомба"; upravljajemaja planirujuštšaja aviatsionnaja bomba) on Venemaal toodetav 1500 kg (sh ≥1000 kg lõhkeainet) kaaluv kaugjuhitav lauglendav lennukipomm. Seda kasutatakse rindejoone läheduses hävituspommitajate ja ründelennukite relvastussüsteemide osana.
Väidetavalt kasutati pommi esmakordselt 2023. aasta veebruaris Vene-Ukraina sõjas Tšernihivi oblastis. Väidetavalt on pommi kasutamisel esinenud tõrkeid.
UPAB-1500B-E (eksportmudel) tehnilised näitajad:
– pikkus: 5,05 m,
– läbimõõt: 0,4 m,
– kogumass: 1525 kg,
– lõhkepea kaal: 1010 kg,
– maksimaalne laskekaugus: kuni 50 km,
– laskmiskõrgus: kuni 15 km,
– suurim võimalik kõrvalekalle ringi keskpunktist: 10 m.
Ligue Magnus

Ligue Magnus on Prantsusmaa jäähoki kõrgeim liiga. Liiga on loodud 1906. aastal. Liigas mängib 12 klubi.
Isikupõhine vaade

Isikupõhine vaade (paali keeles "sakkāya-diṭṭhi") on budismi kohaselt vaade, nagu eksisteeriks püsivalt ja muutumatult teatav "isiksus", "ise" või "mina". 
Etümoloogia.
Paalikeelne mõiste "sakkāya-diṭṭhi" koosneb mitmest osast. "Kāya" tähendab üldiselt "keha" ning "sakkāya" viitab selles seoses "olemasolevale kehale". "Diṭṭhi" tähendab "vaadet" ehk "vaateviisi", mis selles kontekstis viitab "valele vaatele". 
Käsitlused.
Isikupõhine vaade ehk usk iseenda olemasolusse viitab sellele, et mõned isiksuse moodustajatest on endiselt aktiivsed. 
Isikupõhiseid vaateid on üksikasjalikumalt käsitletud paali kaanoni Sabbasava Suttas.
Isikupõhised vaated moodustavad osa köidikutest. Isekus ehk enese tähtsustamine ei lase näha kõiki olendeid samal viisil, kahtlus või kahtlemine ei lase midagi usaldada, kombed ehk kiindumine rituaalidesse ei lase mõista tegelikkust.
Karl-Romet Nõmm

Karl-Romet Nõmm (sündinud 4. jaanuaril 1998 Pärsti vallas) on Eesti jalgpallur (väravavaht). Ta mängib Poola esiliiga klubis Nowy Sączi Sandecja.
Klubikarjäär.
Tallinna FC Flora.
11. detsembril 2020 liitus Nõmm Premium liiga klubiga Tallinna FC Flora.
Nowy Saczi Sandecja.
25. jaanuaril 2023 liitus Nõmm Poola esiliiga klubiga Nowy Saczi Sandecja.
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Nõmm 12. jaanuaril 2023 sõprusmängus Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Danil Kuraksin, Robi Saarma ja Sten Reinkort.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 6. märts 2023"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 6. märts 2023"
Danil Kuraksin

Danil Kuraksin (sündinud 4. aprillil 2003 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora. 
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Kuraksin 12. jaanuaril 2023 sõprusmängus Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Karl-Romet Nõmm, Robi Saarma ja Sten Reinkort.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 17. detsember 2023"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 17. detsember 2023"
Avenarius

Avenarius on Eesti kirjastus Tallinnas.
Kirjasrtus on asutatud aastal 1994, asutajaiks Irina Belobrovtseva ja Vitali Belobrovtsev.
Kirjastus on avaldanud raamatuid nii eesti kui vene keeles.
Robi Saarma

Robi Saarma (sündinud 20. mail 2001 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Paide Linnameeskond. 
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Saarma 12. jaanuaril 2023 sõprusmängus Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Danil Kuraksin, Karl-Romet Nõmm ja Sten Reinkort.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 6. märts 2023"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 6. märts 2023"
Sten Reinkort

Sten Reinkort (sündinud 29. aprillil 1998 Tartus) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora. 
Koondisekarjäär.
A-koondise debüüdi tegi Reinkort 12. jaanuaril 2023 sõprusmängus Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Danil Kuraksin, Robi Saarma ja Karl-Romet Nõmm.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 6. märts 2023"
Koondis.
"Uuendatud seisuga 24. november 2023"
Aleksander Gerassimov-Kalvet

Aleksander Gerassimov-Kalvet (11. veebruar 1904 Tallinn – 13. märts 1970) oli eesti jalgpallur.
Helmut Raamat

Helmut Raamat (sündinud 14. detsembril 1934 Vändras) on eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener.
Ta tegeles kergejõustikuga Viktor Vaiksaare juhendamisel. Aastatel 1955–1966 võitis ta Eesti meistrivõistlustel teivashüppes 5 kulda, 3 hõbedat ja 2 pronksi, kümnevõistluses 4 hõbedat ja pronksi, kuuevõistluses hõbeda, 110 meetri tõkkejooksus hõbeda ja 200 meetri tõkkejooksus pronksi. Ta parandas viiel korral Eesti teivashüpperekordit. 1964. aastal hüppas ta Gorkis Eesti rekordiks 4.52.
Ta on võitnud Eesti meistrivõistluste medaleid ka korvpallis ja võrkpallis.
Raamat lõpetas 1955. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1967. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehalise kasvatuse teaduskonna. 
1956. aastal töötas ta Tallinna Dünamo võrkpallinaiskonna treenerina. Aastatel 1959–2007 oli ta Nõmme Spordiklubi kergejõustikutreener. Aastast 2008 töötab ta kergejõustikutreenerina Reaali spordiklubis. Tema õpilaste seas on olnud Lembit Kolk, Reet Kaarneem, Olavi Paavo, Ahti Michelson, Tõnis Sahk ja Hendrik Voll.
Ta on töötanud Tallinna Reaalkoolis kehalise kasvatuse õpetajana ja majandusjuhatajana.
Valhuon

Valhuon on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Valhoun asub 42 km Arrasist loodes, teede D77 ja D916 ristumiskoha ümbruses.
Vaulx (Pas-de-Calais)

Vaulx on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vaulx asub 55 km Arrasist läänes, teede D121 ja C103 ristumiskoha ümbruses.
Varna rahvusvaheline balletikonkurss

Varna rahvusvaheline balletikonkurss (bulgaaria keeles Варненският международен балетен конкурс) on Bulgaarias Varnas 1964. aastal asutatud ja alates 1968. aastast iga kahe aasta tagant korraldatav rahvusvaheline konkurss (enne 1968. aastat peeti balletikonkurss kolmel korral: 1964., 1965. ja 1966. aastal).
Võisteldakse kahes vanuserühmas: täiskasvanud ja noored. Võitjale antakse kuldmedal.
Prix de danse du cercle Carpeaux

Prix de danse du cercle Carpeaux on Pariisis 1982. aastal asutatud ja igal aastal välja antav balletiauhind parimale Pariisi Rahvusooperi balletitrupi kordeballeti liikmele. Auhinda annab välja assotsiatsioon Le Cercle Carpeaux.
Auhinnasaaja võib olla kuni 24-aastane. Selle auhinna eesmärk on juhtida tähelepanu Pariisi Rahvusooperi balletitrupi noortele tantsijatele. Auhinnaga kaasneb rahaline summa.
Austria jäähokikoondis

Austria meeste jäähokikoondis esindab Austriat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 
Alates 2022. aastast on Austria jäähokikoondis IIHF-i Maailmareitingus 18. kohal. Austria ei ole võitnud suurturniiridelt medalit alates 1947. aastast ega ole alates 1994. aastast jõudnud kõrgemale kui 10. koht.
Lõuna-Korea jäähokikoondis

Lõuna-Korea meeste jäähokikoondis esindab Lõuna-Koreat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 
Praegu on nad IIHF-i maailmareitingus 19. kohal ja on osalenud jäähoki maailmameistrivõistluste eliitdivisjoni turniiril. Meeskonna seni edukaim turniir oli 2017. aasta I divisjoni A-grupi turniir, kus saavutati teine koht ja kvalifitseeruti seeläbi 2018. aasta eliitdivisjoni. Nad osalesid oma esimestel taliolümpiamängudel 2018. aastal Pyeongchangis võõrustajariigina.
Ungari jäähokikoondis

Ungari meeste jäähokikoondis esindab Ungarit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 
Nad on osalenud IIHF-i Euroopa meistrivõistlustel, IIHF-i jäähoki maailmameistrivõistlustel ja olümpiamängudel alates 1928. aastast. Ungari on olnud püsiv osaleja iga-aastastel maailmameistrivõistlustel ning on mänginud olümpiamängudel kolmel korral, viimati 1964. aastal. Hetkel on nad IIHF-i maailmareitingus 19. kohal.
Meeskonda juhib Ungari Jäähokiföderatsioon ("Magyar Jégkorong Szövetség"). Ükski Ungaris sündinud mängija pole kunagi mänginud Põhja-Ameerika National Hockey League (NHL); siiski on kolm mängijat valitud NHL-i draft'is: Tamás Gröschl (Edmonton Oilers, 1999), Levente Szuper (Calgary Flames, 2000) ja János Vas (Dallas Stars, 2002).
Sloveenia jäähokikoondis

Sloveenia meeste jäähokikoondis esindab Sloveeniat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Seda haldab Sloveenia jäähokiföderatsioon. 2024. aasta mai seisuga on Sloveenia IIHF-i maailmareitingus 19. kohal. Meeskonna suurimaks saavutuseks on veerandfinaali jõudmine 2014. aasta taliolümpiamängudel. Nende parim tulemus jäähoki maailmameistrivõistlustel on 13. koht, mis saavutati aastatel 2002 ja 2005.
Alates 1998. aastast on seitse Sloveenia mängijat valitud NHL-i "draft"is; Anže Kopitar ja Jan Muršak on ka liigas mänginud.
Vaulx-Vraucourt

Vaulx-Vraucourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vaulx-Vraucourt asub 24 km Arrasist kagus ja u. 6,4 km Bapaume'ist kirdes, teede D20, D10E ja D36 ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu.
Valla nimi tuleb 1821. aastal ühte valda ühendatud kahest asundusest. Esimese maailmasõja ajal toimusid külas rasked võitlused. Suured lahingud toimusid piirkonnas 1917. ja 1918. aastal. Neli sõjakalmistut asuvad külas ja selle ümber, seal on Suurbritannia, Kanada, Austraalia ja Uus-Meremaa sõdurite hauad.
Vélu

Vélu on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vélu asub u. 32 km Arrasist kagus, teede D18 ja D18E ristumiskoha ümbruses.
Mario Kadastik

Mario Kadastik (sündinud 5. novembril 1981) on Eesti teadlane ja poliitik, XV Riigikogu liige.
Ta on lõpetanud 2000. aastal Tallinna Reaalkooli ning 2004. aastal Tallinna Tehnikaülikooli bakalaureuseõppe tehnilise füüsika erialal, 2005. aastal samas magistriõppe. 2008. aastal kaitses ta filosoofiadoktori kraadi loodusteaduste alal.
Aastatel 2000–2003 töötas Mario Kadastik Eesti Telefoni IP-teenuste arendusjuhina, seejärel aastatel 2003–2005 Microlink Eesti ASi süsteemiinsenerina. Aastatel 2004–2010 oli ta Eesti Infotehnoloogia Kolledži lektor, aastatel 2004–2005 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi insener, 2005–2006 erakorraline teadur, 2006–2012 teadur ja vanemteadur. Alates 2013. aastast on ta Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi asedirektor. Alates 2019. aastast on ta Tallinna Tehnikaülikooli kaasprofessor.
Aastatel 2019–2021 oli ta Eesti Noorte Teaduste Akadeemia president. Ta on alates 2021. aastast Euroopa Tuumauuringute Keskuse (CERN) nõukogu liige. Ta on ka Eesti Siberi Husky tõuühingu liige.
Aastatel 2021–2022 oli Mario Kadastik Eesti haridus- ja teadusministri nõunik.
Tegevus poliitikas.
Mario Kadastik on alates 2022. aastast Eesti Reformierakonna liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikogu valimistel, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 962 häält ning osutus valituks.
Eurovisiooni noorte tantsijate võistlus

Eurovisiooni noorte tantsijate võistlus (inglise keeles "Eurovision Young Dancers") on Euroopa noorte tantsijate võistlus, mis toimub iga kahe aasta tagant. Võistlust korraldab Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU). Esimene võistlus oli 1985. aastal.
Eurovisiooni noorte tantsijate võistlus hõlmab kõikvõimalikke tantsužanre alates klassikalisest balletist kuni mitmesuguste nüüdistantsu vormideni, kaasa arvatud džäss ja hiphop. Erandiks on vaid traditsiooniline rahvatants, mida sellel võistlusel ei aktsepteerita.
Eesti osalemine.
Eesti on osalenud Eurovisiooni noorte tantsijate võistlustel 1993., 1997., 2001. ja 2003. aastal ning võitnud ühe auhinnalise koha (II koht klassika kategoorias Maria Seletskaja, 2003).
2001. aastal Londonis toimunud üheksandal Eurovisiooni noorte tantsijate võistlusel jõudis Sergei Upkin kuue finalisti hulka. Upkin esitas võistlusel kaks numbrit: klassika osas tantsis ta Franzi variatsioone Delibesi balletist "Coppélia" ja moderntantsu osas Teet Kase "Nipernaadit" hiljuti esietendunud lavastusest "Shadowgraph".
Vaseskadu

Vaseskadu on energiakulu, mis tekib elektriahela voolu juhtivates osades, näiteks elektrimasinate mähiste ja elektriliinide juhtmetes, ja eraldub soojusena. Vaseskao mõistet ei kasutatakse mitte ainult vasest, vaid ka muust materjalist elektrijuhtide korral.
Vaseskadu iseloomustatakse vaseskao võimsusega formula_1, mis on võrdeline voolutugevuse formula_2 ruuduga ja juhtme takistusega formula_3:
formula_4.
Vaseskadu esineb nii alalis- kui ka vahelduvvoolu korral. Tuleb arvestada, et juhtme vahelduvvoolutakistus suureneb sageduse tõustes pinnaefekti tõttu.
Elektrilistest kogukadudest (vaseskadu, rauaskadu, dielektrikuskadu) moodustab vaseskadu hariliult kõige suurema osa.
Rauaskadu

Rauaskadu on energiakulu, mis tekib elektromagnetilises materjalis (nt trafo magnetsüdamikus) ajaliselt muutuva magnetvälja toimel ja eraldub soojusena. Rauaskadu koosneb hüstereesikaost (ümbermagneetimiskaost) ja pöörisvoolukaost.(põhjustatud induktsioonvooludest südamiku materjalis). 
Rauaskadu iseloomustatakse rauaskao võimsusega. Hüstereesikao võimsus suureneb koos ümbermagneetimise sagedusega ja pöörisvoolukao võimsus koos südamiku materjali elektrijuhtivusega. 
Elektrimasina staatori ja rootori magnesüdamikes tekkivat rauaskao suurust on võimalik mõõta 
tühijooksukatsega.
Hüstereesikadu.
Hüstereesikadu põhjustab töö, mis on vajalik magnetdomeenide nihutamiseks magnetmaterjalis. See kadu on võrdeline hüstereesisilmuse pindalaga ja ligikaudu võrdeline koertsitiivjõu formula_1 ning magnetinduktsiooni formula_2 korrutisega:
formula_3,
kus
 formula_4 on kujutegur, väärtuselt lähedane 1-le;
 formula_5 on materjali tihedus;
 formula_6 on magnetvälja muutumise sagedus.
Eeldusel, et formula_1 on võrdeline väärtusega formula_2, on hüstereesikadu ligikaudu võrdeline induktsiooni formula_2 ruuduga.
Kaovõimsuse vähendamiseks koostatakse magnetsüdamik isoleerkihiga kaetud terasplekkidest. Plekkide stantsimisest tingitult materjali mikrostruktuur halveneb. Seda saab arvesse võtta, korrutades hüstereesikadu teguriga formula_10 ehk nn töötlusvaruga. Pöörlevate masinate puhul suureneb hüstereesikadu teatud määral, tingituna magnetvälja ebaühtlusest pooluskingade all.
Pöörisvoolukadu.
Pöörisvoolukadu on seotud kasutatud magnetmaterjali elektrijuhtivuse ja paksusega:
formula_11
kus
formula_12 on pleki materjali elektrijuhtivus;
formula_13 on pleki paksus.
Kõrgetel sagedustel suureneb pöörisvoolukadu võrdeliselt väärtusega formula_14. Sageduse vähendamisel pöörisvoolukadu väheneb pidevalt kuni nullisel sagedusel kaob täielikult.
Kuna pöörisvoolukadu on võrdeline pleki paksuse ruuduga, valitakse paksus sõltuvalt töösagedusest nii, et pöörisvoolukadu oleks hüstereesikaost väiksem. Võrgusagedusel 50 Hz on pöörisvoolukadu hüstereesikaoga võrreldes tühine veel ka 0,35 mm paksuse pleki korral.
Tühijooksukatse

Tühijooksukatse on elektrotehnikas kasutatav meetod trafode ja elektrimootorite rauaskao määramiseks.
Trafo puhul võib tühijooksukatse tegemisel olla avatud kas kas sekundaarmähis (nagu skeemil) või primaaraarmähis. Valitud sisendi poolele ühendatakse vattmeeter, rööbiti voltmeeter ja järjestikku ampermeeter. Seejärel rakendatakse sisendile pinge, mis vastab mähise nimipingele. 
Vaseskadu selles mõõteahelas on nii väike, et selle võib tähelepanuta jätta, samuti on jadatakistused rööptakistustega võrreldes tühised. Vattmeeter näitab siis aktiivvõimsust aseskeemi takistusel "R"Fe, seega trafo magnetsüdamikus .tekkivat võimsuskadu – rauaskadu. 
Vattmeetriga mõõdetud aktiivvõimsuse "P" ning volt- ja ampermeetri näitude korrutisena "UI" saadud näivvõimsuse "S" suhe "P/S" on trafo võimsustegur (cos φ).
Elektrimasinate rauaskadu mõõdetakse vastavalt standardile EVS-EN 60034-2-1:2014 (Pöörlevad elektrimasinad. Osa 2-1: Standardmeetodid pöörlevate elektrimasinate kadude ja kasuteguri määramiseks katselisel teel).
Étoile

Étoile (prantsuse keelest 'täht') on Pariisi Ooperi Balletis balletitantsijate kutsealases hierarhias kõrgeim aste, esitantsija. Kasutatakse ka pikemat sõnaühendit "danseur étoile" ('tantsija-täht'; naistantsija kohta "danseuse étoile").
Balletitantsijate kutsealane hierarhia.
Pariisi Ooperi Balletis balletitantsijate kutsealane viieastmeline hierarhia:
Praeguseid "étoile"’e.
2023. aasta veebruari seisuga on kokku 17 "étoile"’i, nende seas (sulgudes nimetuse saamise aasta): Léonore Baulac (2016), Valentine Colasante (2018),
Dorothée Gilbert (2007), Paul Marque (2020) ja Sae-Eun Park (2021).
Milvi Jürissaar

Milvi Jürissaar (8. veebruar 1935 – 2. märts 2023) oli eesti klimatoloog ja meteoroloog.
Milvi Jürissaar lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli meteoroloogi-klimatoloogieriala ning asus alates tööle Tartu Aviometeoroloogiajaamas, mis tol ajal kuulus kogu NSV Liidu tsiviillennundust teenindavate ilmajaamade võrku. 
Jürissaar on meteoroloogiaalaseid teadmisi õpetanud Nõo lennundusklassis, alates 1994. aastast oli Tartu Lennukolledžis (praegune Eesti Lennuakadeemia) pikki aastaid meteoroloogia loengute õppejõud. Ta on lennundusmeteoroloogiat õppetanud ka AS Pakker Avios eralenduritele, ametipilootidele, lennujuhtidele ja lennundustöötajatele. 
Tuntud pilvevaatlejana on Jürissaar avaldanud palju erialaseid artikleid ja fotosid ajakirjades-ajalehtedes ning osalenud meteoroloogiaalaseid teadmisi vajavates projektides. 
1998. aastal koostas Jürissaar raamatu "Meteoroloogia", 2006. aastal koostas ta teksti raamatule "Pilveaabits", kus on eksponeeritud ka tema poolt pildistatud fotod pilvedest ja 2007. aastal ilmus tema sulest "Lennundusmeteoroloogia".
Villers-au-Flos

Villers-au-Flos on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Villers-au-Flos asub u. 31 km Arrasist lõunas, teede D11 ja N17 ristumiskoha ümbruses.
Maria Seletskaja

Maria Seletskaja (sündinud 16. jaanuaril 1984 Narva-Jõesuus) on Eesti dirigent ja endine balletitantsija.
Seletskaja on lõpetanud 2002. aastal Tallinna Balletikooli (erialaõppejõud Tiiu Randviir) ja õppinud Vaganova-Prix stipendiaadina Peterburis Vaganova Vene Balleti Akadeemia kvalifikatsiooni tõstmise klassis (2002–2003). 2006. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli koreograafia erialal. Aastatel 2011–2012 õppis Ameerika Ühendriikides Bostonis Berklee Muusikakolledžis muusikateooriat, harmooniat ja orkestratsiooni. 
2022. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia orkestridirigeerimise alal (prof Arvo Volmeri õpilasena) ja sai magistrikraadi.
Ta on õppinud ka klaveri- ja viiulimängu.
Töö balleti alal.
Seletskaja on olnud aastatel 2003–2005 rahvusooperi Estonia balletiartist. 
Aastatel 2005–2009 töötas ta Saksamaal Berliini Riigiballetis esialgu rühmatantsijana, hiljem solistina; tantsis seal Vladimir Malahhovi, Patrice Barti ja teiste lavastustes. 
Aastatel 2009–2010 oli ta Šveitsis Zürichi Ooperiteatri balletitrupi esisolist. 
2011. aastast töötas ta Belgias Antwerpenis Flandria kuningliku balletiteatri esisolistina. 
Seletskaja lavakarjäär balletitantsijana kestis 15 aastat.
Töö dirigendi ja muusikajuhina.
Kogenud balletitantsijana on ta mõistnud, et mitte iga dirigent ei oska orkestrit juhatades arvesse võtta balleti ja balletilavastuste spetsiifikat, ning asunud ise seda probleemi lahendama. "Maailmas pole palju balletile pühendunud dirigente, kuid tantsijatel on vaja mugavalt tantsida," on ta öelnud.
Juba tantsijakarjääri viimastel aastatel töötas Seletskaja ühtlasi Stuttgardi Balletiteatri asedirigendina, sealse dirigendidebüüdi tegi ta aprillis 2017. 
Alates 2018. aastast on Seletskaja keskendunud dirigeerimisele. Novembrist 2019 on ta olnud Kanada Rahvusballeti resideeriv külalisdirigent. Aastatel 2020–2022 õppis ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias orkestridirigeerimise magistriõppes. 
1. jaanuaril 2022 juhatas Seletskaja Estonia kontserdisaalis Eesti Kontserdi uusaastakontserdil Eesti Riikliku Sümfooniaorkestrit. Kõlas peamiselt balletimuusika.
2024. aastast on Maria Seletskaja Inglise Rahvusballeti muusikaline juht. 2024. aasta jaanuaris juhatab ta sealse rahvusballeti filharmooniat "Pähklipureja" etendustes ja juunis "Luikede järves". Täiskohaga asub Seletskaja muusikalise juhi ametisse 2024/2025 hooaja alguses.
Villers-Brûlin

Villers-Brûlin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Villers-Brûlin asub 24 km Arrasist loodes, teede D76 ja D77E1 ristumiskoha ümbruses.
Villers-Châtel

Villers-Châtel on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Villers-Châtel asub u. 21 km Arrasist loodes, maantee D73E ääres.
Villers-lès-Cagnicourt

Villers-lès-Cagnicourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Villers-lès-Cagnicourt asub u. 24 km Arrasist kagus, teede D939 ja D13 ristumiskoha ümbruses.
Villers-l'Hôpital

Villers-l’Hôpital on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Villers-l'Hôpital asub u. 42 km Arrasist edelas, teede D114 ja D116 ristumiskoha ümbruses.
Georg Janson

Georg Janson (20. august 1921 Tallinn – 29. detsember 2012 Tallinn) oli eesti jalgrattur, jalgrattatreener ja filminäitleja.
1950. aastal saavutas 2. koha Eesti meistrivõistlustel eraldistardis.
Villers-Sir-Simon

Villers-Sir-Simon on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Villers-Sir-Simon asub u. 29 km Arrasist läänes, teede D77 ja D54 ristumiskoha ümbruses.
Vjaz

Vjaz (vene "вязь" sõnast "вязать" ('kuduma'); kirikuslaavi "вѩзати ⰲⱗⰸⰰⱅⰻ" ('köitma', 'siduma')) ehk sidekiri on ehiskirjastiil, kirillitsa dekoratiivne kalligraafiline vorm, milles tähed on ühendatud pidevaks ornamendiks. Esmakordselt ilmus sidekiri lõunaslaavlaste alade mälestistesse 13. sajandil, 14. sajandi lõpust 15. sajandi alguseni jõuab see idaslaavlaste aladele ja Valahhiasse. Ivan Julma valitsusajal arenes vjaz märkimisväärselt, kuid hiljem hüljati.
Eesti Superkarikas 2001

Eesti Superkarikas 2001 oli 6. Eesti Superkarikafinaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mängud peeti Narvas Kreenholmi staadionil ja Tallinnas Lilleküla kunstmuruväljakul, ning mängisid Meistriliiga 2000 võitja Maardu FC Levadia ja Eesti karikas 2001 võitja Narva JK Trans.
2001. aasta Superkarika võitis Maardu FC Levadia.
Eesti Superkarikas 2000

Eesti Superkarikas 2000 oli 5. Eesti Superkarikafinaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Kuressaares Kuressaare linnastaadionil, ning mängisid Meistriliiga 2000 võitja Maardu FC Levadia ja Eesti karikas 2000 2. koha meeskond Viljandi JK Tulevik.
Eesti Superkarikas 1999

Eesti Superkarikas 1999 oli 4. Eesti Superkarikafinaal.
Eesti Superkarikas 1998

Eesti Superkarikas 1999 oli 3. Eesti Superkarikafinaal.
Eesti Superkarikas 1997/98

Eesti Superkarikas 1997/98 oli 2. Eesti Superkarikafinaal.
Eesti Superkarikas 1996/97

Eesti Superkarikas 1996/97 oli 1. Eesti Superkarikafinaal.
Eesti Superkarikas 2021

Eesti Superkarikas 2021 oli 26. Eesti Superkarika võistluste finaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas Sportland Arenal, ning mängisid Meistriliiga 2020 ja Eesti karikas 2020 võitja Tallinna FC Flora ja Meistriliiga 2020 2. koht Paide Linnameeskond.
Eesti Superkarikas 2022

Eesti Superkarikas 2022 oli 27. Eesti Superkarika võistluste finaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Narvas Narva Kalev-Fama staadionil, ning mängisid Meistriliiga 2021 võitja Tallinna FC Flora ja Eesti karikas 2021 võitja Tallinna FCI Levadia.
Eesti Superkarikas 2023

Eesti Superkarikas 2023 oli 28. Eesti Superkarika võistluste finaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas Sportland Arenal, ning mängisid Meistriliiga 2022 võitja Tallinna FC Flora ja Eesti karikas 2022 võitja Paide Linnameeskond.
Andris Liepa

 
Andris Marisovitš Liepa (vene keeles Андрис Марисович Лиепа; sündinud 6. jaanuaril 1962 Moskvas) on läti juurtega Venemaa ballettmeister ja endine balletitantsija. Balletitantsija Māris Liepa poeg.
Liepa lõpetas 1980. aastal Moskva koreograafiakooli. Ta on olnud aastatel 1980–1988 Moskva Suure Teatri balletisolist. Tema lavakarjääri lõpetas 1988. aastal saadud trauma. Hiljem on ta töötanud teatrilavastajana. Ta on olnud 17 aastat Kremli Balleti kunstiline juht ja peaballetmeister. 1990. aastatel oli ta külalislavastaja Läti Rahvusooperis. 1999. aastal andis Läti Seim Liepale eriliste teenete eest Läti kodakondsuse. 
Alates 2019. aastast töötab Liepa Taškendis Alisher Navoiy Riikliku Akadeemilise Suure Teatri kunstilise juhi ja peaballettmeistrina.
Māris Liepa

 
Māris Rūdolfs Liepa (vene keeles Марис Эдуардович Лиепа "Maris Eduardovitš Liepa"; 27. juuli 1936 Riia – 26. märts 1989 Moskva) oli läti ja Nõukogude Liidu balletitantsija.
Māris Liepa alustas oma karjääri balletitantsijana 1955. aastal Riia Ooperi- ja Balletiteatris. Aastatel 1956–1960 töötas ta Vladimir Burmeisteri kutsel Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Muusikateatris. 1960. aastal sai temast Moskva Suure Teatri solist. Kui Juri Grigorovitš määrati 1964. aastal Suure Teatri peaballettmeistriks, tekkis neil alguses hea koostöö. Aja jooksul Liepa suhted Grigorovitšiga halvenesid, eriti pärast 1979. aastal ajalehele Pravda antud intervjuud, kus Liepa rääkis kriitiliselt Grigorovitši balletijuhtimismeetoditest. Kahe aasta jooksul ei saanud Liepa Suure Teatri laval enam ühtki uut rolli. 1982. aastal oli Liepa viimane esinemine Suure Teatri laval. Grigorovitši survel langetas teatri kunstinõukogu otsuse "professionaalse kõlbmatuse" kohta ja Liepa oli sunnitud 45-aastaselt pensionile jääma. 
Pärast seda jätkas Liepa tööd balletiõpetajana Moskva Riiklikus Koreograafia Akadeemias. Aastatel 1983–1985 oli ta Sofia Rahvusooperi peaballettmeister.
Isiklikku.
Māris Liepa oli neli korda abielus. Esimese abikaasa Maia Plissetskajaga kestis kooselu kolm kuud. Teisest abielust oli Liepal kaks last: Andris Liepa ja Ilze Liepa.
Moskva Koreograafia Akadeemia

Moskva Riiklik Koreograafia Akadeemia (vene keeles Московская государственная академия хореографии; lühend MGAH) on teatrialane kõrgkool Venemaal. Asub Moskvas.
1987. aastal loodi Moskva Akadeemilise Kooli (akronüüm MAHU) baasil kõrgkool Moskva Riiklik Koreograafia Instituut (lühend MGHI), seejuures MAHU jäi edasi eksisteerima kui MGHI juures asuv Moskva Akadeemiline Kool. Alles 1995. aastal, kui MGHI nimetati ümber Moskva Riiklikuks Koreograafia Akadeemiaks, liideti sellega Moskva Akadeemiline Kool.
Alates 2010. aastast on ta Moskva Koreograafia Akadeemia kunstiline juht Mihhail Lavrovski.