tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sten Schwede

Sten Schwede (sündinud 16. märtsil 1974) on Eesti diplomaat. 
Schwede lõpetas aastal 1991 Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 1997 Trondheimi Ülikooli (NTNU) politoloogia erialal. Alates 1997. aastast töötab Schwede Eesti Välisministeeriumis. Aastatel 2011–2014 oli ta Eesti peakonsul New Yorgis. 
Alates 2014. aasta augustist oli Schwede Eesti suursaadik Tšehhi Vabariigis, 2017. aasta maist Sloveenias ja juunist Horvaatias. 
Aastatel 2018–2021 töötas ta Eesti Välisministeeriumi poliitikaosakonna 5. büroo direktori ametikohal. Alates 2021. aasta augustist kuni 2025. aasta juunini oli Schwede Eesti suursaadik Lõuna-Koreas. 
Schwede on Viljandi villatöösturi Jaan Schwede tütrepojapoeg.
Kevin Kauber

Kevin Kauber (sündinud 23. märtsil 1995 Tallinnas) on Eesti jalgpallur, ründaja. Ta mängib Premium liiga klubis Pärnu JK Vaprus.
Ta on mänginud mitmes välisklubis: Soome klubides Turun Palloseura, ÅIFK ja Ekenäs IF, Sloveenia klubides Krka ja Tolmin, Läti kõrgliigas FK Jelgavas ning Walesis The New Saintsis.
Klubikarjäär.
NK Krka.
1. augustil 2015 liitus Kauber Sloveenia kõrgliiga klubiga NK Krka.
The New Saints FC.
9. jaanuaril 2018 liitus Kauber Walesi kõrgliiga klubiga The New Saints FC.
Paide Linnameeskond.
1. veebruaril 2019 liitus Kauber Eesti kõrgliiga klubiga Paide Linnameeskond.
Pärnu JK Vaprus.
2022. aasta hooaja eel liitus Kauber Eesti kõrgliigas mängiva Pärnu JK Vaprusega.
Koondisekarjäär.
2016. aastal kutsuti Kauber esimest korda Eesti koondisse, kuid debüüt jäi tegemata.
Karjääri statistika.
Klubi.
"Uuendatud seisuga 3. detsember 2023"
Joan Rivers

Joan Alexandra Rosenberg (sündinud Molinsky; 8. juuni 1933 Brooklyn, New York – 4. september 2014 Manhattan, New York) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.
Rivers oli tuntud selle poolest, et laskis endale teha lugematuid iluoperatsioone, mille kohta ta ka ise keelt teritas.
Rivers oli oma viimastel elupäevadel ühes New Yorgi kliinikus kurguoperatsioonil, kui ootamatult tekkisid tüsistused. Ta viidi küll üle suuremasse haiglasse, kuid seal ta ka suri. Järelehüüdeid tuli nii ajakirjanduses kui ka suhtlusmeedias paljudelt USA meelelahutusala tegelastelt, sealhulgas paljudelt näitlejatelt, koomikutelt ja teleesinejatelt.
Brooks Brothers

Brooks Brothers on Ameerika Ühendriikide kõige vanem meesterõivaste tootja. 
Selle 1818. aastal loodud perefirma peakontor asub New Yorgis Madison Avenuel. Ettevõtte asutas Henry Sands Brooks (1772–1833). 1833. aastal võttis tema äri üle vanim poeg Henry Jr, kes tegi seda kuni 1850. aastani, mil juhtima asusid nooremad vennad Daniel, John, Elisha ja Edward ja muutsid ettevõtte nime Brooks Brothersiks. Brooks Brothers on olnud rõivatööstuse innovaator ja paljude uute materjalide Ameerika Ühendriikidesse tooja. Näiteks hakati esimesena pakkuma võimalust osta poest valmisülikond.
2001. aastast kuulub firma Retail Brand Alliance'i gruppi ning tootevalikusse lisandusid ka naisterõivad ja kodutekstiilid. Ettevõte on loonud rõivad paljudele kuulsustele ja võimuesindajatele. Näiteks on Brooks Brothersi rõivaid kandnud 39 Ameerika Ühendriikide presidenti 44-st.
2012. aastal asusid Brooks Brothersi poed lisaks Ameerika Ühendriikidele veel 70 riigis.
Jack &amp; Jones

Jack &amp; Jones on meeste moe kaubamärk, mis kuulub Taani rõivafirmale Bestseller. Kaubamärk sai alguse 1990. aastal, mil Bestseller tuli Oslo moenädalal välja uue kollektsiooniga, mille sihtrühmaks olid noored mehed.
Bestseller on pereettevõte, mis asutati 1975. aastal. Firma asutasid Merete Bech Povlsen ja Troels Holch Povlsen.
Jack &amp; Jones kaubamärgi kõige tuntumaks riideesemeks on teksapüksid. Kuid tänaseks on kaubamärk edasi arenenud ning teksapükse, riideid, jalatseid ja aksessuaare toodetakse meestele 5 alambrändi all. Need on: Jack &amp; Jones Vintage Clothing, Premium by Jack &amp; Jones, Originals by Jack &amp; Jones, Core by Jack &amp; Jones ja Jack &amp; Jones Tech.
Kaubamärgil on enam kui tuhat poodi 38 riigis. Lisaks müüakse Jack &amp; Jonesi riideid veel tuhandete hulgimüügipartnerite kaudu. Samuti saab Jack &amp; Jonesi tooteid osta internetipoest.
Mustang Jeans

Mustang Jeans on Saksamaal tegutsev ettevõte, mis esimesena Euroopas hakkas teksasid tootma. 
Perefirma lõi 1932. aastal Luise Hermann, kes võttis palgale 6 õmblejat. 1945. aastal asus perefirmasse tööle Albert Sefrenek (1920–2014), tänu kellele sisenes firma teksamaailma. Sefrenek tegi 1948. aastal ühes Frankfurdi baaris vahetuskaupa Ameerika sõduriga. Ta vahetas 6 pudelit schnappsi ehedate ameerika päritolu teksapükste vastu. Sellest teksapaarist sai alguse kogu järgnev tootmine.
Mustang Jeans on Saksamaa teksatööstuse edulugu. Firma on läbi ajaloo silma paistnud loomingulisuse ja innovaatilisuse poolest. Mustang Jeans oli Euroopas esimene ka selle poolest, et hakkas tootma naisteteksasid ja velvetteksasid. Lisaks oli firma kogu maailmas esimene stretšteksade tootja. 
Firma sümbol on Ameerika metsik ja elavaloomuline mustangi hobune. Firma moto on “True Denim for true people”, mida võiks tõlkida eesti keelde kui “Õige teksa õigetele inimestele”.
Panoptikum

Panoptikum on inglise filosoofi Jeremy Benthami välja mõeldud ehitis, mille keskkohast (vaatetornist) sai ülevaate kogu ehitises toimuva üle.
Pinski rajoon

Pinski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb lõunas Ukrainaga. Rajooni pindala on 3256 km². 2009. aasta seisuga elas seal 51 997 inimest.
Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Achova, Aśniežycy, Baryčavičy, Biarozavičy, Bobryku, Chojna, Dubaj, Haradzišča, Kałavuravičy, Łahišyni, Łapacina, Łasicaki, Łyšča, Małotkavičy, Mierčycy, Novy Dvori, Parachonski, Parečča, Pinkavičy, Pleščycy, Sošna, Stavoki, Zaharodzki ja Vališča külanõukogu.
Halduskeskus on Pinski linn, mis ametlikult rajooni koosseisu ei kuulu. Rajooni koosseisu kuulub Łahišyni alev.
Rajooni suurim jõgi on Prõpjats. Teised tähtsamad jõed on tema lisajõed Pina, Jasselda, Bobryk, Gorõn ja Stõr. Rajoon asub Polesje madalikul, osalt ka Zaharoddzie nime kandval madalikul. Kõrgused on valdavalt vahemikus 150–160 meetrit üle merepinna. Rajooni territooriumile jäävad Pinski sood. Madalaim koht ulatub 130 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (174 m) asub Mierčycy küla lähistel.
2009. aasta seisuga olid elanikest 92,24% valgevenelased, 2,64% venelased, 1,62% poolakad, 2,6% ukrainlased ja 0,9% oli teistest rahvustest. 70,66% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 26,05% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 39,56% elanikke, vene keelt aga 56,99%.
Šõrokõne

Šõrokõne on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 24,9 km kaugusel Novoazovski keskusest läänes, umbes 10 km kaugusel Mariupoli idapiirist.
Aasovi mere kaldal asuva Šõrokõne kõrgus merepinnast on 4 meetrit.
Šõrokõne asutati 1791. aastal.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1411 inimest. 
2015. aasta aprilli keskel oli asulasse jäänud 34 alalist elanikku.
Ajalugu.
XXI sajand.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 4. septembril, hävitasid valitsusväed küla lähistel 8 tanki ja ühe sõidukiga lahinguluurel olnud "separatistide" sõjaväeüksusest 4 tanki. Küla juures kaitsel olnud vabatahtlikest koosneva pataljon Azovi kontrollpunkt hävitati vastase poolt täielikult.
Küla tulistati mitme tunni jooksul raskerelvadest, hukkus kolm külaelanikku, kellest kaks olid lapsed.
5. septembril 2014 lahingud jätkusid. Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni vaatlejad kinnitasid lahingute toimumist ja tsiviilisikute hukkumist.
2015. aasta veebruaris alustas Ukraina Šõrokõne tagasivallutamist. 
2016. aasta veebruari lõpul lahkusid valitsusvastaste relvajõudude üksused asulast ja valitsusväed võtsid asula oma kontrolli alla.
2018. aasta veebruari keskel anti teada nelja Ukraina merejalaväelase vägivalla tundemärkidega surnukeha leidmisest küla piirkonnast ja kriminaalasja algatamisest.
Roy Jacobsen

Roy Jacobsen (26. detsember 1954 Oslo – 18. oktoober 2025) oli norra kirjanik.
Ta kasvas üles Oslo idaosas Groruddalenis. Aastatel 1979–1986 elas ta Solfjellsjøenis Dønna vallas Nordlandis (sealt oli pärit tema ema).
Tema kirjanduslikuks debüüdiks oli aastal 1982 novellikogumik "Fangeliv" ("Vangi elu"). Eesti keeles on tema loomingust ilmunud aastal 2010 "Imelaps" (tõlkija Enno Turmen, originaalis "Vidunderbarn") ja aastal 2014 "Nähtamatud" (tõlkija Riina Hanso, originaalis "De Usynlige"). Mõlemad raamatud ilmusid sarjas "Põhjamaade romaan".
Koordi mõisa kalmistu

Koordi mõisa kalmistu on kalmistu Peetri kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kirisaare külas Paide linnas Järva maakonnas. Kalmistu jääb Koordi mõisa südamest linnulennult umbes 900 meetri kaugusele lõunasse.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Brevernid millalgi 19. sajandil. Kalmistul asub ka tagasihoidlik paekivist kabel. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud.
Lembit (eesnimi)

Lembit on eesti mehenimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Lembit 1984 mehel. Lembit oli populaarsuselt 87. mehenimi. Lembit oli keskmiselt 67 aasta vanune (mediaanvanus oli 68). Kõige populaarsem oli eesnimi Lembit vanuserühmas 70–74, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 47,93.
Lembit on mainitud Friedrich Wilhelm Bormi Pärnus trükitud Ma-rahwa Kalender ehk Täht-ramat 1852. aasta peale... kalendaariumis 27. veebruari all.
Toivo

Toivo on soome ja eesti mehenimi.
Eestis.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Toivo 2194 mehel. Toivo oli Eestis populaarsuselt 77. mehenimi. Toivo oli keskmiselt 59 aasta vanune (mediaanvanus oli 60).
Kõige populaarsem oli eesnimi Toivo vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 46,63 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 40,85.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Toivo 2031 mehel. Toivo oli populaarsuselt 85. mehenimi. Toivo oli keskmiselt 62 aasta vanune (mediaanvanus oli 63). Kõige populaarsem oli eesnimi Toivo vanuserühmas 70–74, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 47,26.
1. jaanuari 2023 seisuga oli eesnimi Toivo 1868 mehel. Toivo oli populaarsuselt 92. mehenimi.
Lätis.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Toivo 9 inimesel.
Valdo

Valdo on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Valdo 437 mehel. Valdo on Eestis populaarsuselt 288. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Valdo vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 8,2, ning Lääne-Viru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,64. Valdo oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 53).
Ülo

Ülo on eesti mehenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ülo 2021 mehel. Ülo oli populaarsuselt 89. mehenimi. Ülo oli keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus oli 67). Kõige populaarsem oli eesnimi Ülo vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 49,86.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ülo 1639 mehel. Ülo oli populaarsuselt 105. mehenimi. 2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Ülo 1560 mehel. Ülo oli populaarsuselt 108. mehenimi.
Vootele

Vootele on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Vootele 60 mehel. Vootele on Eestis levikult 821. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Vootele vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,84, ning Saare maakonnas. Vootele oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 42).
Manivald

Manivald on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Manivald 37 mehel. Manivald oli Eestis populaarsuselt 1014. mehenimi. 
1. jaanuari 2020 seisuga olid vastavad arvud 31 ja 1163 ja 1. jaanuari 2022 seisuga 26 ja 1324.
Kõige populaarsem on eesnimi Manivald üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,42. Manivald on keskmiselt 65 aasta vanune (mediaanvanus on 67).
Tõivelemb

Tõivelemb on eesti mehenimi. Nimi on muinaseesti (läänemeresoome) päritolu (keskaegsetes allikates kirjutatud kujul "Thoyuelembe", "Toyuelembi").
Ülle

Ülle on eesti naisenimi. 13. sajandil oli Ülle muinaseesti (läänemeresoome) mehenimi.
1. jaanuari 2024. aasta seisuga oli Eestis eesnimi Ülle 4230 naisel. Ülle on populaarsuselt 20. naisenimi.
Ülle on keskmiselt 61 aasta vanune (mediaanvanus on 61). Kõige populaarsem on eesnimi Ülle vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 119,46.
Kõige populaarsem on eesnimi Ülle Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 58,39.
Vilja

Vilja on eesti naisenimi. 13. sajandil oli see Eesti mehenimi. 
Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2. detsembri 2015 seisuga 185 Vilja-nimelist inimest.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Vilja 175 naisel. Vilja oli populaarsuselt 565. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Vilja vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,19.
Tõnis

Tõnis on eesti mehenimi. Nimi on tuletatud nimest Antonius.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Tõnis 1932 mehel. Tõnis oli Eestis populaarsuselt 93. mehenimi. Tõnis oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 39).
Kõige populaarsem oli eesnimi Tõnis vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 27,22 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 37,71.
2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Tõnis 1787 mehel. Tõnis on populaarsuselt 93. mehenimi.
Jaan

Jaan on eesti mehenimi. Nimi on muganenud nimest Johannes.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Jaan 4745 mehel. Jaan on Eestis populaarsuselt 16. mehenimi. Jaan oli keskmiselt 57 aasta vanune (mediaanvanus oli 61).
Kõige populaarsem oli eesnimi Jaan vanuserühmas 70–74, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 98 ning Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 74,38.
1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Jaan 4267 mehel. Jaan oli Eestis levikult 18. mehenimi. Jaan oli keskmiselt 59 aasta vanune (mediaanvanus oli 63). Kõige populaarsem oli eesnimi Jaan vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 89,24 ning Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 65,94.
Juhan

Juhan on eesti mehenimi. Nimi on mugandus nimest Johannes.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Juhan 1016 mehel. Juhan oli populaarsuselt 163. mehenimi. Juhan oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 62). Kõige populaarsem oli eesnimi Juhan vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 24,34.
1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Juhan 944 mehel. Juhan oli Eestis levikult 172. mehenimi. Juhan oli keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus oli 62). Kõige populaarsem oli eesnimi Juhan vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 23,09 ning Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 16,1.
1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Juhan 878 mehel. Juhan oli Eestis levikult 188. mehenimi. Juhan oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 61).
Hannes

Hannes on eesti mehenimi. Nimi on mugandus nimest Johannes.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Hannes 1412 mehel. Hannes on Eestis populaarsuselt 128. mehenimi.
Hannes oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli 39).
Kõige populaarsem oli eesnimi Hannes vanuserühmas 45–49, kus selle nimega mehi oli 10 000 elaniku kohta 18,61 ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,34.
Ants

Ants on eesti mehenimi. Nimi on mugandus saksa nimest Hans, mis on lühend nimest Johannes.
Eestis.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Ants 3005 mehel. Ants oli Eestis populaarsuselt 47. mehenimi. Ants oli keskmiselt 64 aasta vanune (mediaanvanus oli 68). Kõige populaarsem oli eesnimi Ants vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 92,65 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 51,53.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Ants 2664 mehel. Ants oli Eestis populaarsuselt 52. mehenimi. Ants oli keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus oli 70). Kõige populaarsem oli eesnimi Ants vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 99,18 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 46,52.
1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Ants 2553 mehel. Ants oli Eestis populaarsuselt 58. mehenimi. Ants oli keskmiselt 67 aasta vanune (mediaanvanus oli 70). Kõige populaarsem oli eesnimi Ants vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 92,36 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 45,19.
1. jaanuari 2023 seisuga oli eesnimi Ants 2333 mehel. Ants on populaarsuselt 68. mehenimi.
Lätis.
Lätis oli 2023. aasta 30. septembri seisuga eesnimi Ants 9 inimesel.
Dendrogramma

Dendrogramma on taksonoomiline perekond hüdraloomade klassist.
Klassifikatsioon.
"Dendrogramma" süstemaatika pole päris selge, Oleseni arvates võib tegemist olla kas jäänukliigiga või liikide vahelise liigiga, kes on paari millimeetri pikkused arvatavasti mereloomad. Need organismid leiti 400 – 1000 meetri sügavuselt.
Perekonda "Dendrogramma" liigitatakse kaks liiki:
Linnutaja (ansambel)

Linnutaja on eesti rahvamuusikaansambel, mis asutati 1978. aastal C. R. Jakobsoni Talumuuseumi juurde. 
Ansambli repertuaaris on rahvalaule, eesti esimeste heliloojate loomingut, kaasaegsete heliloojate rahvalaulutöötlusi, vaimulikke laule, torupillilugusid. Linnutaja üks asutajaid ja peamine eestvedaja oli Helgi Sildever. 
1983. aastal avaldati heliplaat "Linnutaja".
Marianne Paimre

Marianne Paimre (sündinud 20. juulil 1967) on eesti sotsiaal- ja infoteadlane. 
2013. aastal kaitses ta Soomes Jyväskylä ülikoolis doktoritöö "Narkoprobleemide kajastamine Eesti ajakirjanduses (1993–2009)" . 
Marianne Paimre on kirjutanud Web of Science'is refereeritud ning muid teadusartikleid narkoprobleemi kajastusest meedias ja narkopoliitikast . Avaldanud artikleid ajakirjas "Akadeemia" ja "Juridica" . Lisaks kirjutanud narkoteemal arvamusartikleid Eesti meediasse ning esinenud rahvusvahelistel konverentsidel. 
Alates 2018. a. on Paimre keskendunud eelkõige Eesti vanemaealiste terviseinfokäitumisele veebikeskkonnas ning avaldanud sellest arvukalt teadusartikleid . Sel teemal on ta kirjutanud lugusid ka ajakirjandusse . Samuti on esinenud kõrgetasemelistel teaduskonverentsidel välismaal. 
Ta huvitub ka tänapäevastest infotehnoloogilistest lahendustest raamatukogudes.
Interleukiin-10

Interleukiin-10 ehk IL-10 on paljude selgroogsete loomade mitmete lümfisüsteemi rakkude poolt teatud sündmuste korral vabastatavad endogeensed lühiajalised valgulised signaalmolekulid, mis vahendavad tõenäoliselt põletikuvastaseid jaimmunosupressiivseid toimeid (immuunvastuse pidurdamine) ning mis liigitatakse põletikuvastaste tsütokiinide hulka.
IL-10-t toodavad ja vabastavad T- (CD4 T-rakud, CD8 T-rakud jt), B-rakud, monotsüüdid, dendriitrakud ja makrofaagid, aga ka kesknärvisüsteemi liigitatud gliiarakud jpt.
Eri tüüpi tsütokiinid kasutavad nn segasignaale, nii näiteks inhibeerib IL-4 ja IL-10 eritamine Th1- tüüpi immuunvastuste supressiooni, vähendamaks makrofaagidelt tuleva IL-12 tootmist.
Põletikutoime arvatakse seisnevat põletikutsütokiinide, nagu IFN-γ, IL-2, IL-3, TNFα ja GM-CSF, sünteesi inhibeerimises. 
Interleukiin-10 on 2. rühma (IL10- perekonna), mis koosneb interleukiin-10, IL-19, IL-20, IL-22, IL-24 (Mda-7) ja IL-26, interferoonidest (IFN-alfa, -beeta, -epsilon, -kappa, -oomega, -delta, -tau, ja -gamma) ja interferoonisarnastest molekulidest ("limitin", IL-28A, IL-28B, ja IL-29), tsütokiin.
Inimestel kodeerivad IL-10-t IL-10 geenid mis paiknevad 1. kromosoomis ja bioloogiline toime avaldub teatud rakkude (T-rakud, B-rakud, makrofaagid) pinnal paiknevate retseptoritega (hIL-10R) seondudes.
Tänapäeval kodeerivad IL-10-sarnast viiruse IL-10-t (vIL-10) kõik herpesviirused (sh inimese tsütomegaloviirus (HCMV) ja Epsteini-Barri viirus (EBV poolt sünteesitav BCRF1, hiljem CSIF – tsütokiini sünteesi inhibeeriv faktor "cytokine synthesis inhibitory factor"). Epsteini-Barri viiruse IL-10 (ebvIL-10) avaldab immunosupressiivset toimet inhibeerides inimestel T-rakkude ja NK-rakkude paljunemist, makrofaagide deaktiveerimist, kuid soodustasid B-rakkude paljunemist ja diferentseerumist seda tõenäoliselt selleks et segamatult paljuneda.
Kasvaja sees põletikulise miljöö-põletikulise kasvaja mikrokeskkonna (inglise "inflammatory tumor microenvironment") korral sünteesivad IL-10-t aktiveeritud regulatoorsete T-lümfotsüütide populatsioonid.
Teadusuuringud.
"Lactobacillus fermentum" ME-3.
"Lactobacillus fermentum ME-3" ohutust on katsetatud NIH liini hiirtel (mIL-10) – "in vivo" hiirkatsete käigus suurendas manustatud ME-3 põletikuvastase tsütokiini IL-10 taseme tõusu soole- ja maksakoes, inditseerides ME-3 immunomodulaarset toimet.
Inimese IL-10 (hIL-10).
Nikotiin.
Inimkatse ("in vivo") käigus avaldas transdermaalne nikotiiniplaaster IL-10 sünteesile "non-adherent mononuclear cells" (NAC) poolt pärssivat toimet.
Patoloogia.
Ebola viirushaiguse surmlõppega seostatakse tsütokiinide – IFN-γ, IFN-α, IL-2, IL-10 ja tuumornekroosifaktor alfa kõrgenenud taset.
IL-10 geenide ekspressiooni kõrgenenud tasemega seostatakse selliste pahaloomuliste kasvajate levikut nagu melanoom ja mitmed lümfoomid. Melanoomi mikrokeskonnas eritavad vähirakud IL-10.
Interleukiin-10 retseptorite mutatsioonidega seostatakse inimestel selliseid haiguslikke seisundeid nagu psoriaas, ärritatud soole sündroom jt.
Milvi Koplus

Milvi Koplus (16. juuni 1935 – 8. jaanuar 2010) oli eesti psühhiaater ja numeroloog.
Kuna Koplus kirjutas seadust rikkudes välja psühhotroopseid aineid, heitis Eesti Arstide Liit ta 2007. aastal oma koosseisust välja (varem polnud EAL sellist karistust rakendanud).
Surnud 1. septembril

"Siin loetletakse 1. septembril surnud tuntud isikuid."
Gustavo Cerati

Gustavo Adrián Cerati (11. august 1959 Buenos Aires – 4. september 2014 Buenos Aires) oli Argentina laulja, helilooja ja produtsent. 
Ladina-Ameerika roki suurkujuks peetud Cerati oli rokiansambli Soda Stereo laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Lisaks Ceratile kuulusid 1982–1997 tegutsenud triosse ka Héctor Bosio (Zeta) ja Charly Alberti. Üheskoos anti välja seitse stuudioalbumit: "Soda Stereo" (1984), "Nada Personal" (1985), "Signos" (1986), "Doble Vida" (1988), "Canción Animal" (1990), "Dynamo" (1992) ja "Sueño Stereo" (1995). 2007. aastal tuldi taas kokku Me Verás Volveri turnee jaoks, mille raames anti kontserte Argentinas, Tšiilis, Colombias, Ecuadoris, Mehhikos, Panamas, Peruus, USA-s ja Venezuelas. 
Pärast Soda Stereo laialiminekut jätkas Cerati sooloartistina. Talt ilmusid sooloalbumid "Amor Amarillo" (1993), "Bocanada" (1999), "Siempre es Hoy" (2002), "Ahí vamos" (2006) ja "Fuerza Natural" (2009).
Cerati muusikamaitse varasemate ja olulisemate mõjutajate hulka kuuluvad The Police, Queen, The Cure, David Bowie, Brian May, Ritchie Blackmore ja Deep Purple. Lisaks rokile katsetas Cerati muudegi muusikastiilidega, sealhulgas elektroonilise ja sümfoonilise muusikaga. Ta võitis mainekaid auhindu, näiteks tunnustati ta muusikat seitsme Latin Grammyga. 
Mais 2010 mõni tund pärast Venezuelas Caracases antud kontserti tabas Ceratit insult. Insuldi tagajärjel langes ta koomasse, millest ta enam ei ärganud. 4. septembril 2014 suri Cerati 55 aasta vanuselt.
Cerati oli kuulus fraasi "gracias totales" kasutamise poolest. 5. septembril 2014 kuvati see tänuavaldus muusiku mälestamiseks Buenos Airese metroojaamade elektroonilistel ekraanidel.
Surnud 2. septembril

"Siin loetletakse 2. septembril surnud tuntud isikuid."
Uusna mõisa kalmistu

Uusna mõisa kalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Uusna külas Viljandi vallas. Kalmistu jääb kunagisest Uusna mõisa südamest linnulennult umbes 0,35 km kaugusele edela poole.
Kalmistut on osaliselt korrastatud pargina, osa hauatähiseid on säilinud pinnases.
Mõisa kalmistu rajas Carl von zur Mühlen 1834. aastal oma naise jaoks. Surnuaias peaks olema ligi 13 inimese haud, mis olid kunagi märgistatud hauatähisega. Surnuaed on oma kujult ringikujuline ja piiratud kivist aiaga.
Surnud 3. septembril

"Siin loetletakse 3. septembril surnud tuntud isikuid."
Küünal (täpsustus)

"Küünal" võib tähendada mitut asja.
Surnud 4. septembril

"Siin loetletakse 4. septembril surnud tuntud isikuid."
Haradnaja

 
Haradnaja (valgevene keeles "Гарадная", poola keeles "Horodno", kohalikus murdes "Horodna" ("Городнa"), transkribeerituna Garadnaja) on küla ja endine alev Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis. Asula on Haradnaja külanõukogu halduskeskus.
Haradnajas on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on õigeusu (endine kreekakatoliku) kirik XVIII sajandist.
Ajalugu.
Haradnajat mainitakse esimest korda aastal 1448. Asula on algusest peale olnud käsitöökeskuseks.
Aastal 1527 rüüstasid asulat krimmitatarlased. Aastal 1579 sai Haradnajast alev, see hakkas kuuluma Bresti vojevoodkonda ja Pinski maakonda. Aastal 1654 rüüstasid tatarlased taas alevit, viies vangi ligikaudu 700 elanikku ja põletades maha kohaliku arhiivi. 
Poola jagamisel läks Haradnaja aastal 1793 Venemaa koosseisu. Pärast Esimest maailmasõda kuulus alev Poola koosseisu. Tol ajal saabus sinna ligikaudu 200 väljarändajat Galiitsiast, kes asutasid seal kreekakatoliku koguduse.
1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi kaotas see ka alevi staatuse. Aastal 1942 tapsid Natsi-Saksamaa sõdurid 242 kohalikku elanikku.
Dmõtrivka

Dmõtrivka on mitme asula nimi:
Surnud 5. septembril

"Siin loetletakse 5. septembril surnud tuntud isikuid."
Dmõtrivka (Novoaidari rajoon)

Dmõtrivka on küla Ukrainas Luhanski oblastis Novoaidari rajoonis, umbes 20 km kaugusel Luhanski keskusest põhjaloodes.
Dmõtrivka kõrgus merepinnast on 58 meetrit.
Dmõtrivka asutati 1959. aastal.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1372 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Ajalugu.
XXI sajand.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 4. septembril, tulistasid valitsusvastased relvajõud mitmelasulisest raketiheitjast Smertš puruks asulas asunud pataljoni "Kiiev-12" peakorteri, misjärel valitsusväed olid sunnitud taanduma. Pataljon oli viimane Luhanski lähistelt taanduma sunnitud Ukraina väeüksus.
Alšany

 
Alšany (valgevene keeles "Альшаны", kohalikus murdes "Olšany" ("Ольшаны"), transkribeerituna Alšanõ) on agrolinnake Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis. Asula on Alšany külanõukogu halduskeskus. Alšany asub merepinnast 127 meetri kõrgusel.
Alšany on Bresti oblasti suurim mittelinnaline asula. Valdav osa elanikest on protestandid. Asulas on raamatukogu, kultuurimaja ja kaks keskkooli. Peamiseks tegevusalaks on aedviljade (eriti kurkide) kasvatus. Aastal 2009 oli kurkide kilo hind Alšanys 20 Valgevene rubla (0, 007 $). Alšany turg, kus aiasaadusi müüakse, on tipphooajal Valgevene suurim.
Vaatamisväärsusteks on kaks õigeusu kirikut ja protestantide palvemaja.
Ajalugu.
Alšanyt mainitakse esimest korda aastal 1392. Poola jagamisel läks Alšany aastal 1793 Venemaa koosseisu. Pärast Esimest maailmasõda kuulus küla Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Aastal 2009 sai Alšanyst agrolinnake.
Surnud 6. septembril

"Siin loetletakse 6. septembril surnud tuntud isikuid."
Heiti Kadastik

Endel-Heiti Kadastik (15. august 1926 Vaimastvere vald, Tartumaa – 15. november 1992) oli eesti psühhiaater.
Ta õppis Vaimastvere algkoolis ja ta lõpetas aastal 1944 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta oli väga aktiivse loomuga ja oli Vaimastvere vallas tuletõrjekompanii pealik. 16. augustist 21. septembrini oli ta mobiliseeritud Saksa sõjaväkke tagavarapataljoni, kust tal õnnestus põgeneda ja edasistest repressioonidest pääseda. 
1944. aastal sügisel astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1951 arstina.
Isiklikku.
Heiti Kadastik oli aastast 1950 abielus lastepsühhiaater Alma Kadastikuga (1925–2014); neil oli kaks poega: Tiit on arst, Mart on ajakirjanik.
Alamõisa mõisa kalmistu

Alamõisa mõisa kalmistu on kalmistu Helme kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ransi külas Tõrva vallas Valga maakonnas. Kalmistu jääb Alamõisa mõisa südamest linnulennult umbes 1,1 km kaugusele kagusse.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Samson von Himmelstjernad arvatavasti millalgi 19. sajandi teisel poolel. Hiljem olevat surnud maetud ümber mujale. Tõenäoliselt juhtus see 1914. aasta paiku, sest siis müüdi Alamõisa mõis Bergidele. Kalmistule maetute ega sealt ümbermaetute üldarv pole teada.
Surnud 1. augustil

"Siin loetletakse 1. augustil surnud tuntud isikuid."
Surnud 4. augustil

"Siin loetletakse 4. augustil surnud tuntud isikuid."
Sándor Rozsnyói

Sándor Rozsnyói (24. november 1930 Zalaegerszeg – 2. september 2014) oli Ungari kergejõustiklane.
1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is võitis ta 3000 meetri takistusjooksus tulemusega 8.43,6 hõbemedali. Olümpiavõitjaks tuli Suurbritannia kergejõustiklane Chris Brasher. Rozsnyói isiklik rekord oli sel distantsil 8.35,6, mis ühtlasi oli ka maailmarekord ajavahemikul 16. september 1956 – 2. august 1958.
Chris Brasher

Christopher William Brasher (21. august 1928 Georgetown – 28. veebruar 2003 Chaddleworth) oli Suurbritannia kergejõustiklane ja spordiajakirjanik. Aastal 1996 anti talle Briti impeeriumi ordu komandöri tiitel (CBE).
Chris Brasher võitis 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is 3000 meetri takistusjooksus kuldmedali. Tema aeg 8.41,2 oli uus olümpiarekord. Hõbemedali võitis Ungari kergejõustiklane Sándor Rozsnyói, pronksi sai norralane Ernst Larsen.
Brasher ja Christopher Chataway aitasid 6. mail 1954 tempot tehes kaasmaalasel Roger Bannisteril viia miilijooksu maailmarekordi alla nelja minuti piiri. See õnnestus neil ja Roger Bannisterist sai esimene inimene, kes läbis ühe miili vähem kui nelja minutiga, täpsemalt ajaga 3.59,04.
Brasher avaldas artikleid Briti nädalalehes The Observer.
Brasher oli abielus Shirley Brasheriga (neiupõlvenimi Bloomer), kes on võitnud tennises kolm suure slämmi turniiri. Neil sündis kolm last. Tütar Kate Brasher oli samuti elukutseline tennisist.
Ülem-Geldern

Ülem-Geldern või Hispaania Geldern oli üks neljast veerandist keiserlikus Gelderni hertsogkonnas. Hollandi mässus oli see ainus veerand, mis ei löönud Habsburgide monarhiast lahku, saamaks Seitsme Ühendatud Provintsi osaks, vaid jäi Kaheksakümneaastase sõja ajal Hispaania võimu alla.
Geograafia.
Madalmaades kogusid Gelderni krahvid, hiljem hertsogid, mitmeid territooriume Maasi jõe alamjooksul, mis olid nende algsest territooriumist füüsiliselt eraldatud maadega piki Reini alamjooksu, mida haldasid Kleve hertsogid. Põhjapoolseid territooriume hallati kolme veerandina:
Need alamveerandid moodustavad täna Hollandi Gelderlandi provintsi.
Kõige tähtsamad linnad Ülem-Geldernis olid Geldern, Venlo ja Roermond. Koos Kleve hertsogkonnaga oli piirkond algselt osa lõunagelderni murdealast, mis on osa alamfrangi murdegrupist.
Ajalugu.
Aastal 1471 sattus hertsog Arnold van Egmont konflikti oma ainsa elusoleva poja Adolf van Egmontiga, kes sai toetust Burgundia hertsogilt Charles Südilt, kuid pidi oma hertsogkonna talle pandiks andma. Charles hõivas Gelderni pärast hertsog Arnoldi surma aastal 1473 ja vaatamata Egmontite protestidele liidendas selle Burgundia Madalmaadega, tema tütre Marie Rikka hilisem kaasavara selle abikaasale, Austria ertshertsog Maximilian I-le Habsburgide dünastiast.
Aastal 1492 õnnestus hertsog Arnoldi pojapojal Karel van Egmontil, keda toetas kohalik aadel, samuti Prantsusmaa kuningas Charles VIII, taastada võim Gelderni üle Habsburgide nõudmiste vastaselt. Siiski, kuna tal ei olnud otseseid pärijaid, pärandas ta hertsogkonna aastal 1538 Kleve hertsog Wilhelmile, kes vaatamata õnnestumisele naita oma õde Anna Inglismaa kuninga Henry VIII-ga, ei suutnud seista vastu Habsburgist keisrile Karl V-le. Aastal 1543 loovutas Wilhelm Gelderni ametlikult Karlile, kes lisas hertsogkonna Habsburgide Madalmaade Seitsmeteistkümne provintsi hulka. Pärast Karli troonist loobumist aastal 1556 kuulutas ta, et need territooriumid pärib tema poeg, Hispaania kuningas Felipe II.
Pärast Felipe karme katoliiklikke abinõusid puhkes Hollandi mäss, kolm Gelderni alamveerandit ühinesid protestantlike riikidega 1579. aasta Utrechti uniooni, samas enamuse Kaheksakümneaastase sõja ajast jäi pealinn Geldern koos Ülem-Gelderniga Hispaania kätte. See kinnitati lõplikult 1648. aasta Münsteri rahuga. Ülemterritooriumi kutsuti seejärel ka "Hispaania Geldern".
Pärast Hispaania pärilussõda, Utrechti rahuga aastast 1713, jagati Ülem-Geldernit edasi järgnevalt:
Vastavalt Viini kongressi lõppaktile aastal 1815 said Preisi Ülem-Gelderni lääneosa ja Austria Ülem-Geldern Hollandi Limburgi provintsi osaks. Ülejäänud territoorium jäi Preisimaale: Geldern liidendati Jülich-Kleve-Bergi provintsi, samas Erkelenz läks Alam-Reini suurhertsogkonnale. Mõlemast said aastal 1822 Preisi Reini provintsi osa. Täna moodustab see demarkatsioonijoon Hollandi-Saksa piiri, kuigi Limburgi territoorium Maasi jõest idas, mida valitses Hollandi kuningas, ühendati 1839. aasta Londoni lepinguga Saksa Liiduga.
Surnud 5. augustil

"Siin loetletakse 5. augustil surnud tuntud isikuid."
Peep Koort

Peep Koort (28. mai 1920 Tartu – 2. juuni 1977 Tallinn) oli eesti pedagoogikateadlane.
Ta lõpetas 1938. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Aastatel 1940–1942 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas, aastatel 1942–1943 samas põllumajandusteaduskonnas. Ta oli EÜS Põhjala liige.
1943. aastal õppis ta Helsingi Ülikoolis põllumajandust. Aastatel 1947–1950 õppis ta Rootsi ülikoolides: Rootsi Põllumajandusülikoolis (rootsi keeles "Sveriges lantbruksuniversitet"), Lundi Ülikoolis ja Uppsala Ülikoolis. Viimases kahes õppis ta pedagoogikat, psühholoogiat, majandus- ja ühiskonnateadusi. Ta kaitses 1953. aastal Lundi Ülikoolis filosoofiakandidaadi väitekirja, 1956. aastal Uppsala Ülikoolis filosoofialitsentsiaadi väitekirja ja sai 1958. aastal Uppsala Ülikoolis kaitstud väitekirjaga "Lantmannaskolans grundkurser" filosoofiadoktori kraadi.
Ta töötas aastatel 1955–1963 Uppsala Ülikoolis lektori ja dotsendina, aastatel 1963–1964 oli ta samas uurijadotsent. Tal oli uurimusi didaktika alalt ning koolikorralduse ja individuaalõppe kohta.
Isiklikku.
Tema isa oli kujur Jaan Koort.
Balti turniir 2012

Balti turniir 2012 toimus 1.–3. juunil 2012 Eestis. Turniiri võitis Läti.
Formaat.
Esimest korda võttis Balti turniirist osa ka Soome. Soome osalemine Balti turniiril muutis turniiri formaati – et Läti koondis ei olnud nõus pidama üle kahe mängu, langes ära variant, kus kõik kohtuvad omavahel ühe korra.
Surnud 6. augustil

"Siin loetletakse 6. augustil surnud tuntud isikuid."
Balti turniir 2014

Balti turniir 2014 toimus 29.–31. mail 2014 Lätis. Turniiri võitis Läti.
Formaat.
Teist korda järjest võttis Eesti, Läti ja Leedu kõrval Balti turniirist osa ka Soome koondis. 29. mail toimusid poolfinaalid ning 31. mail peeti 3.–4. koha mäng ja finaal.
Utrechti unioon

Utrechti unioon (hollandi keeles "Unie van Utrecht") oli 23. jaanuaril 1579 Madalmaades Utrechtis sõlmitud leping, mis ühendas Madalmaade põhjapoolsed provintsid, mis seni olid Habsburgide Hispaania kontrolli all. 
Utrechti uniooni peetakse Seitsme Madalmaade Provintsi Ühendatud Vabariigi aluseks, mida Hispaania impeerium ei tunnistanud kuni Kaheteistkümneaastase vaherahuni aastal 1609.
Leping sõlmiti 23. jaanuaril Hollandi, Zeelandi, Utrechti (kuid mitte kogu Utrechti) ja Groningeni provintsi (kuid mitte linna) poolt. Leping oli protestantlike provintside reaktsioon 1579. aasta Arrasi unioonile (hollandi: "Unie van Atrecht"), millega lõunapoolsed provintsid kuulutasid oma toetust katoliiklikule Hispaaniale.
1579. aasta järgnevatel kuudel allkirjastasid teised riigid samuti lepingu, nagu Gent, Friisimaa linnad, samuti Gelderni hertsogkonna kolm veerandit. Suvel 1579 ühines ka Amersfoort Utrechti provintsist, üheskoos Ieperi, Antwerpeni, Breda ja Brüsseliga. Veebruaris 1580 allkirjastasid uniooni ka Lier, Brugge ja ümbruskond. Groningeni linn liikus lepingu suunas Friisimaa asehalduri George van Lalaingi mõjutusel ja allkirjastas samuti lepingu. Hiljem allkirjastas ka Zutphen, kui Gelderni hertsogkond (millest Zutphen moodustas ühe veerandi) toetas uniooni täielikult. See juhtus aprillis 1580, kui allkirjastasid Overijssel ja Drenthe.
Järgnev on üldine ja lihtsustatud ülevaade ühinenud osadest:
Flandria oli peaaegu täielikult vallutatud Hispaania vägede poolt, nagu ka pool Brabanti. Ühinenud provintsid tunnistasid pärast Utrechti uniooni veel Hispaania võimu. Siiski aitas unioon kaasa suhete halvenemisele provintside ja nende isanda vahel ning aastal 1581 kuulutasid Ühinenud provintsid oma sõltumatust kuningast.
Kaheteistkümneaastane vaherahu aastast 1609 tähistas sisuliselt Hollandi iseseisvusvõitluse lõppu ja pausi ühes ajaloo pikimas konfliktis, Kaheksakümneaastases sõjas. Nagu Pieter Geyl ütleb, vaherahu tähistas "üllatavat võitu Hollandile". Nad ei loobunud maast ja ei nõustunud peatama rünnakuid Hispaania kolooniatele ja Hispaania kaubandusimpeeriumile. Vastutasuks andis Hispaania Ühinenud provintsidele "de facto" sõltumatuse, kirjeldades neid kui "vabad maad, provintsid ja riigid, kelle suhtes neil pole nõudmisi" vaherahu ajaks.
Emanuele Di Gregorio

Emanuele Di Gregorio (sündinud 13. detsembril 1980 Castellammare del Golfos) on Itaalia sprinter.
Ta võitis 2010. aasta Euroopa meistrivõistlustel 4×100 m teatejooksus hõbeda, 2009. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel pronksi ja 2011. aastal saavutas ta neljanda koha. 2009. aasta Vahemere mängudel võitis Di Gregorio 4x100 m teatejooksus kulla ja 100 meetri jooksus hõbeda.
Ernst Larsen

Ernst Larsen (18. juuli 1926 – 2. detsember 2015) oli norra kergejõustiklane.
Ernst Larsen võitis 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is 3000 meetri takistusjooksus pronksmedali. Teda edestasid Chris Brasher ja Sándor Rozsnyói.
Tema isiklik rekord 3000 meetri takistusjooksus oli 8.42,4.
Surnud 10. augustil

"Siin loetletakse 10. augustil surnud tuntud isikuid."
Keila-Joa mõisa kalmistu

Keila-Joa mõisa kalmistu on kalmistu Harjumaal Lääne-Harju vallas Meremõisa külas. Ajalooliselt kuulus kalmistu Keila kihelkonda.
Kirjeldus.
Kalmistu jääb Keila-Joa mõisa südamest linnulennult umbes 900 m kaugusele läände. Kalmistule on teadaolevalt maetud 10 surnut.
Ajalugu.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Benckendorffid 1844. aastal, kui suri Alexander von Benckendorff. Viimane matus oli 1940. aastal.
Kalmistu on alates 3. detsembrist 1997 riiklik kultuurimälestis.
Kalmistu kabel.
Kalmistul olev kabel on ehitatud kalmistu rajamisest hiljem. See on alates 21. oktoobrist 1997 riiklik kultuurimälestis.
Surnud 14. augustil

"Siin loetletakse 14. augustil surnud tuntud isikuid."
Surnud 15. augustil

"Siin loetletakse 15. augustil surnud tuntud isikuid."
Pobjeda (Novoaidari rajoon)

Pobjeda on alev Ukrainas Luhanski oblastis Novoaidari rajoonis, umbes 30  kilomeetri kaugusel Luhanskist põhjaloodes.
Asula kõrgus merepinnast on 162 meetrit.
Pobjeda asutati 1966. aastal.
2001. aastal elas asulas rahvaloenduse andmeil 654 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Donbassi sõja ajal asus küla lähistel valitsusvägede pataljoni Volja baas. 
2014. aasta 3. septembril sattusid asula ja valitsusvägede baas Štšastja suunast lähtunud valitsusvastaste relvajõudude rünnaku alla. 
Väidetavalt said alev ja baas mitmelasulise raketiheitja BM-30 Smertš tabamustest suuri kahjustusi. Andmed võimalike hukkunute ja vigastatute kohta on vasturääkivad. 
Alevivanem kinnitas päev hiljem Pobjedat külastanud OSCE vaatlejatele, et asulat tabas vähemalt 10 mürsku. Vaatlejad täheldasid sündmuskohal lõhkemata rakettide ja pommiaukude olemasolu.
Rečyca (Bresti oblast)

Rečyca (transkribeerituna Retšõtša) on alev (töölisasula) Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis. Asula on Rečyca külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles "Rzeczyca".
Rečyca asub Gorõni jõe kaldal, seda läbib raudteeliin Łuniniec-Sarni. Asulas asub tollipunkt.
Rečycas on kino ja kaks keskkooli. Asulas on toiduainete tööstus, seal töödeldakse ka puitu.
Ajalugu.
Rečycat mainitakse esimest korda XIX sajandil. Aastal 1885 rajati küla lähistele raudtee ja selle juurde Gorõni raudteejaam. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Rečyca Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Asulast sai töölisasula aastal 1960.
Saadjärve mõisa kalmistu

Saadjärve mõisa kalmistu on kalmistu Äksi kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Salu külas Tartu vallas Tartu maakonnas. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,5 km kagusse.
Kalmistu rajasid Saadjärve mõisa tollased omanikud Koskullid arvatavasti millalgi 19. sajandil ja sinna maetute arv pole teada.
RTL aktuell

"RTL aktuell" on Saksa telekanali RTL Television saksakeelne televisiooni uudistesaade. 
Saate pikkus on 20 minutit ja see on otsesaatena eetris kõikidel nädalapäevadel. 
Esimene "RTL aktuelli" saade oli eetris 5. aprillil 1988.
Surnud 30. augustil

"Siin loetletakse 30. augustil surnud tuntud isikuid."
Davyd-Haradok

Davyd-Haradok (transkribeerituna Davõd-Garadok) on linn Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis, Davyd-Haradoki külanõukogu halduskeskus. Linn asub Gorõni jõe kaldal. Poola keeles "Dawidgródek", leedu keeles "Davyd Haradokas".
Linna piirides on kaks keskkooli ja laste spordikool. Davyd-Haradokis on ka kultuurimaja, kino ja kaks raamatukogu. Tööstusest on linnas leivatehas ja elektromehaanikatehas.
Davyd-Haradoki vaatamisväärsusteks on linnamägi (XIII sajand), katoliku kirik XX sajandi algusest, endine kreekakatoliku kirik (1724–1726; praegu õigeusu kirik) ja teine õigeusu kirik (1913). Linna piiridesse jääb ka vana asulakoht koos sealsete kalmetega.
Ajalugu.
Davyd-Haradokki mainitakse esimest korda aastal 1100, kuigi veel hiljuti arvati, et seda mainiti esimest korda alles aastal 1385. Arheoloogilistel andmetel linn umbes tol ajal ka asutati. XIV sajandil ehitati linna juurde puust kindlus, mis püsis kuni XVIII sajandi alguseni.
Linnake oli kuni aastani 1558 kuninglik valdus, seejärel anti see Radziwillidele. Asula hakkas kuuluma Bresti vojevoodkonda ja Pinski maakonda.
XVII sajandil oli Davyd-Haradok juba linn, kuigi pole teada, millal see linnaõigused sai. Aastal 1655 võitsid Kiievist laevadel saabunud Moskva väed asula lähistel Rzeczpospolita vägesid ja kohalikku maakaitseväge, rüüstasid asula ja põletasid selle maha. 
Aastal 1793 läks asula teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu ja hakkas kuuluma Minski kubermangu. Aastal 1796 kaotas asula linnaõigused. Aastast 1921 oli Davyd-Haradok Poola koosseisus. 1939. aastal liideti alev Valgevene NSV-ga. Davyd-Haradokist sai taas linn aastal 1940.
Christopher Chataway

Christopher John Chataway (31. jaanuar 1931 – 19. jaanuar 2014) oli Suurbritannia kergejõustiklane ja poliitik.
Chataway ja Chris Brasher aitasid tempot tehes kaasmaalasel Roger Bannisteril viia 6. mail 1954 miilijooksu maailmarekordi alla nelja minuti piiri. See õnnestus neil ja Roger Bannisterist sai esimene inimene, kes läbis ühe miili vähem kui nelja minutiga, täpsemalt ajaga 3.59,04.
Aastail 1959–1966 ja 1969–1974 oli ta Suurbritannia parlamendi liige.
Mel Patton

Melvin Emery Patton (16. november 1924 Los Angeles – 9. mai 2014 Fallbrook) oli USA kergejõustiklane.
Patton tuli 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis olümpiavõitjaks 200 meetri jooksus ja 4×100 meetri teatejooksus. 100 meetri jooksudistantsil sai ta 5. koha. 
Talle kuulusid maailmarekordid 100 jardi jooksus, aeg 9,3 ja 200 jardi jooksus, aeg 20,2.
Pavel Gubarev

Pavel Gubarev (sündinud 10. märtsil 1983 Sjevjerodonetskis) on Ukrainast pärit venemeelne separatist, Ida-Ukrainas välja kuulutatud tunnustamata riigi Donetski Rahvavabariik (DRV) üks liidritest. 
2014. aasta 3. märtsil kuulutas ta ennast Donetski oblasti "rahvakuberneriks". Enne seda oli ta end kuulutanud Donbassi rahvakaitseväe juhiks. 12. maist kuni augusti alguseni oli ta "DRV rahvakuberner" («народний губернатор ДНР»).
Ukraina Julgeolekuteenistus arreteeris Gubarevi 6. märtsil Donetskis, kust ta toimetati uurimistoiminguteks Kiievisse. 7. mail vahetati ta koos veel kahe kinnipeetud Venemaa-meelse aktivistiga välja eelnevalt Donbassi rahvakaitseväe poolt kinni peetud Ukraina julgeolekuohvitseride vastu.
Augustis sõitis Gubarev Donetskist Venemaale. Tema uueks ametiks on väidetavalt mobilisatsiooni juhtimine DRV "kaitseministeeriumis". 13. septembril avaldatud video "Treening Pavel Gubareviga" lubab arvata, et Gubarev asus septembri keskpaigas Moskvas. 
2014. aasta Ukraina kriisi ajal 7. septembril BBC News Online'i lehel avaldatud videos kinnitas endine DRV "rahvakuberner" Gubarev, et DRV lõppeesmärgiks on DRV vägede poolt loodavale Novorossija riigile Rumeenia piirini ulatuva territooriumi vallutamine.
Gubarev on avaldanud oma vaateid mitmetes üllitistes, näiteks 11. septembril 2014 veebiväljaandes Novorossija avaldatud artiklis «Новороссия или смерть!» ("Novorossija või surm").
Donatas Banionis

Donatas Banionis (28. aprill 1924 Kaunas – 4. september 2014 Vilnius) oli leedu teatri- ja filminäitleja.
Banionis oli Panevėžysi draamateatri näitleja ja peanäitejuht (1980–1988). Ta mängis väga paljudes Nõukogude Liidu filmides.
Narmaskala (perekond)

Narmaskala ("Phycodurus") on narmaskalade monotüüpne perekond merinõellaste sugukonnast. 
Perekonda "Phycodurus" kuulub üks liik – narmaskala ("Phycodurus eques"). 
Lähim sugulasperekond on "Phyllopteryx". Koos nad moodustavad eraldi klaadi "Phyllopteryginae".
Narmaskala leviala hõlmab Austraalia lõuna- ja edelaosa rannikumerd.
Ajalugu.
Monotüüpset perekonda "Phycodurus" kirjeldas esimesena 1896. aastal ameerika ihtüoloog Theodore Gill, kes paigutas seni perekonna "Phyllopteryx" all kirjeldatud narmaskala "Phyllopteryx eques" (liigi esmakirjeldaja Briti zooloog Albert Günther 1865. aastal) uue perekonna alla. Selle uue perekonna eristavaid tunnuseid mainib Gill oma artiklis "The differential characters of the Syngnathid and Hippocampid fishes" (1896).
1958. aastal püstitasid Gilbert Percy Whitley ja Joyce Allan hüpoteesi, et perekonnaga Phycodurus on perekond "Haliichthys" suuremas suguluses kui perekond "Phyllopteryx". Selle hüpoteesi kummutasid 2010. aastal fülogeneetiliste andmete põhjal merebioloogid Nerida G. Wilson ja Greg W. Rouse.
Samas töös (2010) tõestasid Wilson ja Rouse geneetiliste uurimuste alusel, et perekonnad "Phycodurus" ja "Phyllopteryx" moodustavad omaette klaadi ja et ülejäänud alamsugukonda "Syngnathinae" kuuluvast enam kui 50 perekonnast on neile kahele lähim sugulasperekond "Solegnathus".
Paldiski II maailmasõja matmispaik

Paldiski II maailmasõja matmispaik paikneb Paldiski õigeusu kalmistu põhjapoolses osas, kuid ei moodusta omaette kalmistut. Matmispaik asub Harju-Madise kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas. 
Kalmistuosale on praeguste mälestustahvlite järgi maetud 6 inimest. Teiste andmete järgi on sinna maetud 12 inimest, kuid osa neist võivad olla ümber maetud.
Paldiski II maailmasõja matmispaik tunnistati 1995. aastal kultuurimälestiseks.
Arrasi unioon

Arrasi unioon (hollandi Unie van Atrecht, hispaania Unión de Arrás) oli Arrasis ("Atrecht"is) 6. jaanuaril 1579 sõlmitud kokkulepe, mille alusel Madalmaade lõunapoolsed riigid, tänapäeval Valloonias ning Nord–Pas-de-Calais (ja Pikardia) piirkonnas Prantsusmaal ja Belgias, väljendasid oma ustavust Hispaania kuningas Felipe II-le ja tunnistasid tema kindralkuberneri Juan de Austriat. Seda tuleb eristada Utrechti unioonist, mis sõlmiti hiljem samas kuus.
Tingimused olid:
Allakirjutanud piirkonnad olid:
Piirkonnad, mis soosisid uniooni, kuid ei allkirjastanud seda, olid:
Parma hertsog Alessandro Farnese kasutas neid maakondi baasina separatistlike osade (Utrechti uniooni liikmete) vallutamise alustamiseks.
Oocatochus

Oocatochus on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Oocatochus" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid madusid võib kohata Venemaal Primorje krais ja Koreas, Taiwani saarel ning Hiina kirdeosas.
Opheodrys

Opheodrys on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Opheodrys" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Neid madusid võib kohata Mehhikos, Ameerika Ühendriikides ja Kanada lõunaosas.
Väike-Pakri kalmistu

Väike-Pakri kalmistu on kalmistu Väike-Pakri saarel Harju-Madise kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas. 
Kalmistu on rajatud arvatavasti 18. sajandil, seal on toimunud korduvalt ülematmisi. Praegu on kalmistu maha jäetud, enamik sealseid hauatähiseid on hävitatud. 
Kalmistul asub Väike-Pakri kirik.
Suur-Pakri kalmistu

Suur-Pakri kalmistu on kalmistu Suur-Pakri saarel Harju-Risti kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas. 
Kalmistu on rajatud arvatavasti 18. sajandil, seal on toimunud korduvalt ülematmisi. Praegu on kalmistu jäetud maha, sealsed tähised on enamikus hävitatud. 
Kalmistul asub Suur-Pakri kirik.
Oreocryptophis

Oreocryptophis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Oreocryptophis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Levila.
Neid madusid võib kohata Kagu-, Ida- ja Lõuna-Aasias.