Arvutuskeskus

Arvutuskeskus ehk andmekeskus on asutus, ehitis, ruum ehitises või hulk ehitisi, mida kasutatakse arvuti- ja toetavate süsteemide hoiustamiseks. Toetavate süsteemide alla lähevad nt. niiskuse, temperatuuri ja õhuvoolu reguleerimise seadmed. Selliseid asutusi kasutatakse pilvandmetöötluses ja telekommunikatsioonis.
Ajalugu.
Arvutuskeskuste juured ulatuvad tagasi 1945. aastasse, mil käivitati esimene Pennsylvania ülikoolis ehitatud programmeeritav elektrooniline digitaalne arvuti ENIAC. See disainiti USA maaväe poolt suurtüki tuletoetustabelite kalkuleerimiseks, ning leidis ka matemaatikute ja teadlaste poolt kasutust Manhattani projekti raames. Peale II maailmasõda ehitati ENIAC-i keskusi Ameerika sõjaväebaasidesse (nt Pentagon, jt), ning nende edasiarendamisse külma sõja ajal kaasati ka äsja loodud USA Luure Keskagentuur.
Varajased arvutuskeskused olid peamiselt kasutuses luure ja kaitsetegevustes, seetõttu olid arvutiruumid tihti akendeta ja ainult ühe turvauksega. Jahutuseks kasutati suuri ja kalleid primitiivseid ventilaatoreid, ning arvutid koosnesid sadadest meetritest juhtmetest ja elektronlampidest, mis võisid üle kuumenema, põhjustades vahepeal isegi tulekahjusid.
1960. ja 1970. aastatel kiirenes arvutustehnoloogia areng hüppeliselt: kommertsturule tulid esimesed transistoritel põhinevad arvutisüsteemid, mis olid palju väikesemad ja võimsamad võrreldes varasemaste elektronlampidel põhinevate seadetega. NASA teostas ka esimesed kuumissioonid kasutades sellel tehnoloogial põhinevat Apollo navigatsiooniarvutit. Tänu sellele arengule hakkasid õhkjahutusega arvutid tekkima kontoritesse, ning suured sihtpärased andmekeskused surid välja.
1980. aastatel IBM personaalarvuti leviku tõttu tõusid arvutustehnoloogia hiiud Intel ja Sun Microsystems, ning arvutid tekkisid ilma sügava kaalutluseta asukoha või masinate nõuete üle igale poole. 1985. aastal asutas Cornelli Ülikooli IBM seadmeid kasutades , millest sai nurgakiviks ühele interneti eelkäijale "–" ARPANET. Infotehnoloogia kiire kasvuga hakkasid firmad otsima võimalusi kaasalöömiseks. 
1990. aastatel hakkasid vanadesse hiiglaslikke seadmeid majutanud arvutiruumidesse tekkima algsed serverid, ning neid hakati kutsuma arvutuskeskusteks või andmekeskusteks. Keskuste püstitamisele aitas kaasa ka võrgutehnoloogia hinna langus ja kättesaadavuse tõus. mulli ajal tõusis nõudlus internetiteenuste järele hüppeliselt, ning paljud kompaniid hakkasid rajama väga suuri arvutusasutusi. avas esimese võrgumajutuse teenust osutava andmekeskuse aastal 1999.
Peale seda on andmekeskused kasvanud nii võimekuselt, arvukuselt kui ka energiaefektiivsuselt. Tehisintellekti ja krüptoraha laialdase levikuga on kasvanud ka energiatarbimine ja nõudlus rohkemate andmekeskuste järele. 2022. aasta seisuga tarbivad andmekeskused 240–340 TWh elektrit, krüptoraha kaevandamine 100–150 TWh elektrit, ning andmeedastus 260~360 TWh elektrit. 2024. aasta märtsi seisuga on maailmas 11 043 andmekeskust.
Arvutuskeskuste liigid.
Arvutuskeskused jaotuvad oma kasutajate ja teenuste järgi laialdaselt viieks:
Arvutuskeskuste disain ja tehnoloogiad.
Arvutuskeskuste disainimine on pikka aega kasvanud sektor, milles leidub väga erinevaid lõpptooteid. Keskusi on paigaldatud ümberehitatud kauplusruumidesse, vanadesse soolakaevandustesse ja sõjaaegsetesse punkritesse. 
Arvutuskeskuse disainimisel võetakse arvesse eri punkte:
Energiatarve.
Energiatarve on arvutuskeskuste jaoks keskne probleem. Üksik seadmepüstik võib kasutada kuni 10 kW, samas kui suuremad asutused võivad kasutada kümneid kuni sadu megavatte. Paljude arvutuskeskuste elektritarve pindala kohta võib olla rohkem kui 100 korda suurem, kui kontorihoonetel. Kõrge elektritarbimisega arvutuskeskuses võib elekter olenevalt hinnast olla 70% opereerimiskuludest.
Kõige levinum arvutuskeskuste elektriefektiivsuse hindamise suurus on ("power usage efectiveness" e. PUE) mis väljendab suhet toetussüsteemide ja arvutussüsteemide energiatarbimise vahel. Andmekeskuse toetussüsteemide alla lähevad kõik, mis ei ole otseselt kalkuleerimisega seotud "–" tuled, jahutus, turvasüsteemid jms. Aastal 2023 oli andmekeskuste PUE keskmiselt 1.58, mis tähendab, et kui arvutussüsteemid tarbisid 1 W, siis toetussüsteemid tarbisid 1.58 W.
Rahvusvaheline energiaagentuur omistab 1.5% globaalsest energiatarbimisest andmekeskustele ja andmeinfrastruktuurile. See number on aga palju kõrgem riikides, kus andmetöötlus on suurem sektor. Iirimaal moodustas andmekeskuste elektritarbimine 2022. aasta üldisest tarbimisest 18% ja Taanis ennustatakse arvutuskeskuste elektrikulu tõusu 15%-ni 2030. aastaks.
Taastuvenergia andmekeskustes.
Arvutuskeskusi opereerivad kompaniid, neist suurimad Amazon, Meta, Microsoft ja Google ostavad ja toodavad suurtes kogustes päikese ja tuuleenergiat. 2021. aasta andmetega suutsid paljud neist oma elektri operatiivkulud täielikult taastuvenergiaga katta. Amazon lubab saavutada 100% taastuvenergia osakaalu 2025. aastaks. 
Tuleb meeles pidada, et oma tarbimisega samal hulgal taastuvenergia ostmine ei tähenda, et firmad opereeriksid täielikult puhtal energial, ning andmekeskused ja andmevõrgud võivad ikka joosta mittetaastuval energial. Taastuvenergia võib olla ostetud võrkudes või regioonides, kus ei ole firma asutusi. Google ja Microsoft on lubanud enda opereeritavates võrkudes toota või toetada taastuvenergia loomist oma tarbimise ulatuses 24/7 baasil aastaks 2030. Iron Mountain on seadnud samasuguse eesmärgi aastaks 2040.