tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kanada leeder

Kanada leeder ("Sambucus nigra" subsp. "canadensis") on muskuslilleliste sugukonda kuuluva musta leedri alamliik. See on suvehaljas kuni 4 meetri kõrguseks kasvav põõsas. 
Levik.
Kanada leeder pärineb USA ja Kanada idarannikult.
Klassifikatsioon.
Kanada leedri süstemaatiline kuuluvus pole päris selge. APG III süsteemis klassifitseeritakse kanada leeder uniohakalaadsete seltsi muskuslilleliste sugukonda.
Cronquisti süsteemis liigitatakse see taim kuslapuuliste ("Caprifoliaceae") sugukonda.
Osa autoreid peab kanada leedrit eraldiseisvaks liigiks "Sambucus canadensis."
Kirjeldus.
Kasvab kuni 4 m kõrguse põõsa või madala puuna. Võrsed on kahvatukollase kuni pruuni värvusega, väheste lõvedega ning valkja säsiga. Taimel on paaritusulgjad liitlehed, millel on enamasti 7 lehekest, need on elliptilised kuni lantsetjad, teritunud tipu ja teravalt peensaagja servaga. Kanada leedril on kollakasvalged õied, mis asuvad ebasarikates ning lõhnavad meeldivalt. Õitsemise aeg on juulis kuni augustis. Viljad on läikivad, punakasmusta värvusega ning söödavad. Annab juurevõsu. 
Kasvunõuded.
Kanada leeder eelistab niisket valgusrohket või poolvarjulist kasvukohta, varjus õite hulk väheneb. Kuulub USDA külmakindlustsooni 3, mis tähendab, et ta suudab üle elada külma kuni -40°C. Lepib enamiku muldadega, kuid liigniisketel muldadel võib jääda kiduraks. Kuigi liik võib kasvada ka Eestis, pole see täiesti talvekindel.
Kultiveerimine.
Õitseb juulist augustini. Söödavad on nii õisikud (läbimõõduga kuni 30 cm) kui ka viljad (läbimõõduga kuni 6 mm). Pole teada, kas kanada leeder on isefertiilne. Et kindlustada risttolmlemine, soovitatakse istandustes kasvatada erinevaid sorte läbisegi. Õitsemise soodustamiseks ja õite moodustamise aja pikendamiseks on parem viljumist vältida.
Hooldus.
Kanada leedreid soovitatakse tagasi lõigata igal talvel alates taime teisest eluaastast, et tagada piisavalt valgust noortele võrsetele. Tagasilõikamisel eemaldatakse üle 3 aasta vanused võrsed ning kahjustatud oksad, jättes kasvama võrdse hulga ühe-, kahe- ja kolmeaastaseid võrseid.
Kasutamine.
Ilutaimena.
Kasvatatakse ilupõõsana.
Rahvameditsiinis.
Indiaanlased kasutasid kanada leedri õisi ja vilju.
Sukaad

Sukaad on tervetest või tükeldatud puuviljadest või mitmete tsitrusviljade väliskoorest magusainega eriliselt valmistatud (suhkurdatud) kauasäiliv toiduaine ja maiustus. 
Sukaadi magusainena (säilitusainena) võib kasutada olenevalt retseptist nii mett, suhkrut kui ka siirupit. 
Sukaadi kasutatakse eraldi maiustusena, aga kooresukaadi ka mitmesuguste küpsetiste lisakoostisainena.
Kooresukaad.
Sukaadi valmistatakse apelsini- ("Cortex aurantiorum condita") ja sidrunikoorest ("Cortex citri condita"). 
Koortelt tuleb eemaldada valge osa, sest see annab sissetehtud koortele kibeda maitse. 
Ajaloolist.
Arvatakse, et maailma vanimas säilinud kokaraamatus, mille autor on Apicius, on suhkurdatud puuviljade retsept.
Vanemates eestikeelsetes kokaraamatutes kannavad sukaadi ("sukkade") nimetust sissetehtud apelsinikoored. 
Apelsini koori sisse keeta (1912).
Apelsini koored võetakse ühes valgega pealt ära ja pandakse külma vee sisse, mida viie päeva sees ümber vahetatakse. Siis kallatakse vesi pealt ära ja keedetakse apelsini koori vee sees 3 kuni 4 tundi ja pandakse siis sõela peale nõrguma. 
Nüüd võetakse ühe naela keedetud koorte kohta 1 kuni 1 1/2 naela suhkrut, keedetakse see ühe tassi täie veega siirupiks, pandakse apelsini koored sisse ja keedetakse neid umbes 20 minutit väikese tule peal. Siis võetakse koored välja, pandakse purki, keedetakse siirupit veel vähe paksemaks, kallatakse koorte peale ja puistatakse veel vähe kuiva suhkrut peale, et hallitama ei läheks.
Robbie Fowler

Robert Bernard Fowler (sündinud 9. aprillil 1975) on inglise endine jalgpallur ja jalgpallitreener. 
Fowleri jalgpallurikarjäär jäi aastatesse 1993–2012, mil ta jõudis mängida kaheksas klubis. Ta oli ründaja. Tema kõige edukam periood jääb aastatesse 1993–2001, kui ta pidas Liverpooli meeskonnas 236 mängu ja lõi 120 väravat, aidates klubil võita kaks Inglise liigakarikat, FA karika ja UEFA karika.
2019. aasta aprillis sai ta Austraalia kõrgliiga klubi Brisbane Roari peatreeneriks. Austraalias mängis Fowler ka ise mängijana: 2009–2010 North Queensland Fury ja 2010–2011 Perth Glory ridades.
Joone tänav

Joone tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis. Joone tänav algab Piibelehe tänavalt ja lõpeb Veskimetsa tänaval. Eramutega hoonestatud Joone tänav on põhjakirde–lõunaedelasuunaline ja ligikaudu 195 meetri pikkune.
Joone tänav sai nime 16. mail 1958.
Köömne tänav

Köömne tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis. Köömne tänav algab Ploomi tänavalt ja lõpeb Humala tänaval. Köömne tänav on ida–läänesuunaline ja ligikaudu 300 meetri pikkune.
Köömne tänav sai nime 14. mail 1946.
Nora (Rootsi)

Nora on tiheasustusega paikkond Rootsis Örebro läänis. Nora on Nora valla keskus. 2010. aastal elas Noras 6526 inimest.
Stoke-on-Trent

Stoke-on-Trent on linn Suurbritannias Loode-Inglismaal Staffordshire'is.
Stoke-on-Trent moodustati 6 linna (Burslem, Tunstall, Stoke-upon-Trent, Hanley, Fenton ja Longton) liitumisel. Linnade liitumine jõustus ametlikult 31. märtsil 1910. aastal.
Tuntud inimesi.
Linnast on pärit jalgpallilegend Stanley Matthews, raadiotelegraafi pioneer Oliver Lodge, Titanicu kapten Edward John Smith.
Linnas on sündinud Robbie Williams. Kolm tänavat linnas on nimetatud tema hittlugude järgi: Angels Way, Candy Lane ja Supreme Street.
Looga tänav

Looga tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis. Looga tänav algab Välgu tänavalt ja lõpeb Paldiski maanteel. Eramutega hoonestatud Looga tänav on ligikaudu 170 meetri pikkune ja peaaegu kagu-loodesuunaline.
Praeguse nime sai Looga tänav 16. mail 1958. Enne seda oli tänava nimi Kõver tänav.
Miami Ülikool

Miami Ülikool ("University of Miami") on eraülikool Florida osariigis Ameerika Ühendriikides.
Ülikool on asutatud 1925. aastal. See asub Coral Gablesis.
Miami Ülikool (Ohio)

Miami Ülikool ("Miami University") on ülikool Ameerika Ühendriikides Ohio osariigis.
Ülikool on asutatud 1809. aastal. Ülikoolilinnak asub Oxfordi linnas.
Aiamulk

Aiamulk ehk taramulk on läbipääs taras (nt lattaias), mis suletakse enamasti lattidega.
Oxford (Ohio)

Oxford on linn Ameerika Ühendriikides Ohio osariigis Butleri maakonna loodeosas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Oxfordis 21 371 inimest. Aastal 2000 elas seal 21 943 inimest.
Linnas asub Miami Ülikool.
Chionactis

Chionactis on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Chionactis" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik:
Levila.
Need maod on levinud Arizona osariigi lõunaosas, Ameerika Ühendriikides ja Mehhikos.
Lake District

Lake District ehk Lakeland ('järvemaa') on mägine maa-ala Loode-Inglismaal. See on populaarne turismisihtkoht, mis on kuulus oma mägede, metsade ja järvede poolest. Kultuuriliselt on Lake District lähedalt seotud järvekoolkonna luuletajatega. Selle peamised liikmed olid William Wordsworth, Samuel Taylor Coleridge ja Robert Southey.
Ajalooliselt oli ala jaotatud Cumberlandi, Westmorlandi ja Lancashire'i krahvkonna vahel, kuid tänapäeval asub see täielikult Cumbria krahvkonnas.
Maa-alale jääb Scafell Pike (978 m) – kõrgeim mägi Inglismaal. Lake Districtis asuvad ka Inglismaa sügavaim järv Wast Water (79 m) ja pikim järv Windermere (18 km). Lake District kuulub samanimelise rahvuspargi (Lake District National Park) koosseisu.
Järved.
Lake Districtis asuvad järgmised järved:
Metsamadu

Metsamadu ("Chironius") on "Colubridae" sugukonda kuuluv maopereknd.
Perekonna levila asub Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerikas.
Klassifikatsioon.
Metsamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Viited.
[[Kategooria:Colubrinae]]
Nora (eesnimi)

Nora on soomepärane naisenimi, mis tuleneb nimest Eleonore.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Nora 745 naisel. Nora oli populaarsuselt 240. naisenimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Nora 617 naisel. Nora oli populaarsuselt 267. naisenimi. Nora oli keskmiselt 10 aasta vanune (mediaanvanus oli 6). Kõige populaarsem oli eesnimi Nora vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 31,94.
Lätis oli 2020. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Nora 1235 naisel.
Germaanlaste jumalad

Germaani muinasusundis ehk germaani hõimude põlisusundites esines palju jumalaid ja jumalannasid. Seda tõendavad paljud kirjanduslikud allikad nagu kroonikad, ruunikirjad, aga ka isikunimed, kohanimed jm allikad. See artikkel esindab nende täielikku nimekirja.
Ankur (anum)

Ankur on Eesti talurahvakultuuris kasutusel olnud väike vaati meenutav kinnine nõu, kus hoiti õlut. Ankrul olid ümmargused põhjad, mille ühes otsas oli prundiga ava, kust õlut välja lasti.
Ankur (mahuühik)

Ankur on elektrimasina osa, kus indutseeritakse elektromotoorjõud. Ankruks võib olla nii rootor kui ka staator. 
Harilikult nimetatakse ankruks alalisvoolumasina rootorit, mis koosneb elektrotehnilise terase lehtedest moodustatud südamikust ja selle uuretes paiknevast mähisest. Selle ankrumähise sektsioonide otsad on ühendatud kommutaatori vasklestadega. Kommutaatoril libisevad süsiharjad ühendavad ankrumähise välisahelaga.
Kiisa tänav

Kiisa tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. 
Kiisa tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb umbtänavana. Kiisa tänav on lääneloode–idakagu suunaline ja ligikaudu 100 meetri pikkune.
Kiisa tänav sai nime 17. märtsil 1961. Tänav on nime saanud Kiisa raudteejaama järgi.
Att

Att on endisaegne kotikujuline peakate, mida jaheda ilma korral kandsid 19. sajandil Lõuna-Hiiumaa neiud ja naised. Att oli tehtud valgest villasest riidest. Att kattis kandja kaela ja õlgasid, näha jäi vaid nägu.
Heinz-Helmut Wehling

Heinz-Helmut Wehling (sündinud 8. septembril 1950) on endine Ida-Saksamaa maadleja.
Lapsepink

Lapsepink (ka "lapsepuur, augujäri, augujärg") oli eesti talurahvakultuuris kasutatud madal puust pink, milles oli ümmargune ava, ja kus õpetati väikelast kõndima. Augujäri oli levinud eelkõige Põhja-Eestis ja saartel.
Siire tänav

Siire tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis. Siire tänav algab Piibelehe tänavalt ja lõpeb Veskimetsa tänaval. Eramutega hoonestatud Siire tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ja ligikaudu 190 meetri pikkune.
Siire tänav sai nime 16. mail 1958. Tänava nimi kuulub joonteteemalisse sarja. Siir on segment- või teravkaartest koosnev dekoratiivse pinnajaotuse motiiv.
Sigourney Weaver

Sigourney Weaver (sünninimi Susan Alexandra Weaver; sündinud 8. oktoobril 1949 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta mängis näiteks filmides "Tulnukas", "Tulnukad", "Avatar".
Aukoht

Aukoht on mingile lugupeetavale isikule (nt külalisele, taluperemehele) kindlaks määratud (iste)koht, mille eesmärk on vastavale isikule austust üles näidata.
Eesti rahvakultuuris oli külalise või taluperemehe aukoht taluhoone vasakul või paremal pool (vaadates hoonesse sisse astumisel) tuleaset või hoone tagaseinas.
Selõštše (Litõni rajoon)

Selõštše (ukraina keeles Селище) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Pindala on 0,362 km².
Pseudorühmoid

Pseudorühmoid ehk osaline rühmoid (ka "pseudogrupoid", "osaline grupoid", "pseudomagma", "osaline magma", "poolrühmoid", "poolgrupoid") on osaline algebra formula_1, mis koosneb hulgast formula_2 ja sellel defineeritud osalisest binaarsest algebralisest tehtest (osalisest kujutusest formula_3).
See on rühmoidi mõiste üldistus; erinevus on ainult selles, et rühmoidi puhul ei tohi tehe olla osaline, pseudorühmoidi puhul aga tohib. 
Nagu ka rühmoidi puhul, peab osaline tehe olema kinnine, st kõik tulemid (kujutised) peavad olema hulga formula_2 elemendid. Midagi muud ei nõuta. 
Alampseudorühmoid.
Analoogselt rühmoidi alamrühmoidiga ja rühma alamrühmaga saab defineerida pseudorühmoidi alampseudorühmoidi, ent siin tuleb eraldi vaadelda tehte määramispiirkonda.
Olgu formula_5 pseudorühmoid. Pseudorühmoidi formula_6 nimetatakse pseudorühmoidi formula_7 alampseudorühmoidiks, kui formula_8 ja formula_9, st tehe formula_10 on tehte formula_11 ahend tehte formula_10 määramispiirkonnale formula_13.
Teiste sõnadega, pseudorühmoid formula_14 on pseudorühmoidi formula_7 alampseudorühmoid, kui formula_8 ja
formula_17
ja
formula_18 kõikide formula_19 korral.
Rühmoidil formula_5 võib olla alampseudorühmoid, mis ei ole alamrühmoid, nimelt juhul, kui 
formula_21.
Näide.
Olgu formula_5 ja formula_6 pseudorühmoidid, kus formula_24, formula_25 ing tehete formula_11 ja formula_10 Cayley tabelid on
Siis pseudorühmoid formula_14 on pseudorühmoidi formula_7 alampseudorühmoid.
Märkused:
Kinnised alampseudorühmoidid ning pseudorühmoidide laiendid, täielikud laiendid ja lahtised laiendid.
Olgu formula_5 pseudorühmoid ja formula_6 selle alampseudorühmoid.
Märkused:
Arvutamisseadused.
Analoogselt rühmoidiga võib pseudorühmoid olla assotsiatsiivne või kommutatiivne, kuid siin tuleb täpsustada määramispiirkonnasse puutuvat. Assotsiatiivsuse ja kommutatiivsuse definitsioonid on niisugused:
West Miami

West Miami on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Miami-Dade'i maakonnas. West Miami piirneb Miami ja Coral Gables'i linnaga.
Ajalugu.
West Miami sai linnaõigused 1947. aastal.
Rahvastik.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 5965 inimest. Rahvastiku tihedus oli 3243,8 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 2180 (keskmine tihedus 1185,5/km²).
Sevani lõhe

Sevani lõhe ("Salmo ischchan") ehk išhan on lõhelaste sugukonda lõhe perekonda kuuluv kala. Nad on meriforelliga suguluses ja elavad endeemse liigina Sevani järves Armeenias.
Sevani lõhe populatsiooni on tugevalt vähendanud Nõukogude Liidu ajal inimese poolt toodud võõrliikide (peipsi siig, koger) sissetung ja järve veetaseme langus. Kala ennast on sisse talutud Õsõk-Köli järve Kõrgõzstanis.
 Tänapäeval turgutatakse kalade populatsiooni ka haudejaamade abil.
Seveni lõhel on neli (või kaks) alamliiki, mis erinevad kudemispaikade ja -aja ning kasvukiiruse poolest:
"S. i. ischchan" on kõige suurem, kasvades kuni 90 cm pikkuseks ja kaaludes kuni 15 kg. Nad koevad järves. "S. i. aestivalis" on väiksem, jäädes pikkuselt alla 50 cm ning koeb nii jõgedes kui ka järves jõesuudmete läheduses. "S. i. gegarkuni" on migreeruv alamliik ja koeb ainult jõgedes ning sööb lisaks bentosele ka planktonit. "S. i. danilewskii" on kääbusvorm, mis koeb talvel järves ja ei kasva pikemaks kui 33 cm ning kaalub 250 grammi.
Veetaseme langus järves on kalade paljunemisele hävitavalt mõjunud "S. i. gegarkuni" ja "S. i. gegarkuni" paljundatakse peamiselt haudejaamades. "S. i. ischchan" ja "S. i. danilewskii" võivad olla järves välja surnud.
Tetjana Tšornovol

Tetjana Mõkolajivna Tšornovol (ka Tšornovil; ukraina keeles Тетяна Миколаївна Чорновол; sündinud 4. juunil 1979) on Ukraina ühiskonnaaktivist, poliitik ja ajakirjanik.
Elulugu.
Ta avaldas kriitilisi ja paljastavaid artikleid Ukraina peaprokuröri Viktor Pšonka, president Viktor Janukovõtši, Ukraina Presidendi Administratsiooni juhi Sergi Ljovotškini, siseminister Vitali Zahhartšenko, Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretäri Andri Kljujevi ja teiste kõrgete riigiametnike kohta. Ööl vastu 25. detsembrit 2013 peksid kaks meest teel koju olnud Tšornovoli rängalt läbi.
Arda Kullerkupp

Arda Kullerkupp (sünniperenimi kuni 4. märts 1937 Michelson, pärast eestistamist Muistre; 16. september 1928 Tallinn – 12. detsember 2013 Villa Benita, Keila vald, Harju maakond) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektuuri eriala.
Ta töötas aastatel 1954–1960 rajooniarhitektina Tallinna linna arhitektuuriosakonnas. Lisaks töötas ta aastatel 1959–1961 Eesti Riiklikus Vabaõhumuuseumis vanema teadusliku kaastöötajana, võttes osa ekspeditsioonidest muuseumisse sobivate eesti talurahvaehitiste selgitamiseks. Aastatel 1961–1987 töötas ta Eesti Tööstusprojektis ehitusosakonna generaalplaneerimise grupis vanemarhitekti ja grupijuhina, seejärel juhtiva arhitektina. Aastatel 1989–1991 töötas ta arhitektina Harju rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee kapitaalehituse ja aianduskooperatiivide osakonnas.
Tema viljakaim periood jäi Tööstusprojekti aega, kus ta käe all valmis hulganisti tööstushoonete projekte.
Arda Kullerkupp suri 12. detsembril 2013 ja ta saadeti viimsele teekonnale 17. detsembril Tallinna krematooriumist. Põrm maeti 28. detsembril Tallinna Metsakalmistule.
Looming.
Tehas Metallist Peterburi teel Tallinnas (1965), tehase Viisnurk administratiivkorpus Pärnus (1969), tehas Estoplast Türi tänaval Tallinnas (1970), Tartu elamuehituskombinaat Betooni tänaval (1976), tehase Volta elamu Tallinnas Muti tänaval (1977), Tallinna Laevaremonditehase spordi- ja kultuurikompleks (1978), Kohtla-Järve mööblitehas (1978), Tallinna Raudbetoonitehase suurpaneelide tsehh Punasel tänaval (1979), tehas Pioneer ja "Polümeeri" tapeeditsehh Suur-Sõjamäel Tallinnas (1981). Lisaks projekteeris ta väiksemaid tööstusehitisi, abihooneid, hoonete rekonstruktsioone, aga ka eramuid, suvilaid ja muid väikeehitisi.
Isiklikku.
Tema vend oli arhitekt Enn Muistre. Tema õe Vanda (1909 Tallinn – 2001 Toronto) mees oli maastikuarhitekt Eerik Lepp.
Luisu tänav

Luisu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis. 
Luisu tänav algab Pikaliiva tänavalt ja lõpeb Kilde tänaval. Luisu tänav on lääneedela–idakirdesuunaline ja ligikaudu 190 meetri pikkune.
Luisu tänav sai nime 25. septembril 1998. Tänav on saanud nime teritusvahendi luisu järgi.
Helmi Eller

Helmi Eller (25. november/8. detsember 1902 Tartu – 18. juuli 1998 Stockholm) oli eesti kirjandusteadlane, tõlkija ja pedagoog.
Ta sündis Tartus töölise tütrena. Pärast algkooli õppis ta aastatel 1915–1921 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis, lisaks sai ta aastal 1921 Tartu Õpetajate Seminari kursustel algkooli õpetaja kutse. Aastatel 1924–1925 ja 1927–1930 õppis ta Tartu Ülikoolis eesti keelt, eesti ja üldist kirjandust, inglise filoloogiat ning rahvaluulet; lõpetas ülikooli eesti keele alal. Ta oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Ta töötas aastatel 1921–1924 õpetajana Puhjas, aastatel 1925–1927 õpetajana Kongutas, hiljem Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis, Väike-Maarjas ja aastatel 1939–1944 Tallinna õpetajate seminaris ja pedagoogiumis.
Aastast 1944 elas ta Rootsis, kus töötas ametnikuna Stockholmis riigi kindlustusasutuses. Ta oli aastani 1970 eesti keele ja kirjanduse õpetaja Stockholmi Eesti Koolis, ta on õpetanud eesti keelt ka Lundi ja Stockholmi Ülikoolis. Ta oli Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige, Rootsi Eesti Teadusliku Seltsi liige, Rootsis oleva Eesti Kultuuri Koondise ja teiste organisatsioonide liige. Aastatel 1971–1985 oli ta Eesti Keele ja Kirjanduse Instituudi (Stockholmis) juhatuses, aastast 1986 oli ta sama instituudi auliige.
Helmi Eller suri aastal 1998 Stockholmis. Tema tuhastatud põrm maeti Stockholmi Metsakalmistule.
Ta on avaldanud lühimonograafiad "Arvo Mägi" (1963), "Peeter Lindsaar" (1970) ja "Ain Kalmus" (1986, kõik Lundis) ning arvukalt artikleid, arvustusi ja esseid kirjanduse, keele ja teatri alalt väliseesti perioodikas. Ta oli pikemat aega Eesti Päevalehe kirjandusarvustaja.
Ta tõlkis eesti keelde William Faulkneri "Võitmatud" (Toronto Orto 1955); Aino Kalda päevaraamatu viis köidet (kaks esimest aastatel 1954 ja 1955 Torontos, kolm viimast aastatel 1956, 1958 ja 1960 Lundis); Väinö Linna "Tundmatu sõdur" (Toronto Orto 1957), "Siin põhjatähe all I–II" (Stockholm 1962, 1964); soomekeelsest käsikirjast Liina Reimani mälestused "Rambivalgus süttib" (Lund 1956). Ta oli Stockholmi eesti gümnaasiumi noortealbumi "Sütevakk" (Stockholm 1950) ja teose "Eesti Naisüliõpilaste Selts 1911–1961" (Stockholm 1961) üks toimetajaid.
Kochanava

Kochanava, ka Kochanaŭ (transkribeerituna Kohhanava, poola keeles Kochanów), on alev Valgevenes Viciebski oblastis Tałačyni rajoonis. Alevis asub Kochanava külanõukogu halduskeskus. 
Alev piirneb põhjas Minskist Oršasse viiva raudteeliiniga. Alevis asub keskkool, kultuurimaja, raamatukogu, lisaks on seal veel laste spordikool ja kunstikool.
Kochanava alevis asub ekskavaatoritehas, mis on vanim ekskavaatoreid tootev ettevõtte Valgevene territooriumil. Teine ettevõte toodab ekskavaatoritele detaile, tarnides neid ka Venemaa ettevõtetele. Lisaks valmistatakse alevis plasttorusid ning betoonist ja raudbetoonist detaile.
Ajalugu.
Kochanava ilmus ajalooareenile XVI sajandi algul kui Drucki vürstiriiki kuuluv Drutski-Krasnõide valduses olev asula, mis läks aastal 1551 Garnastaide valdusse. Seoses aastail 1565–1566 läbi viidud haldusreformiga sattus Kochanava Viciebski vojevoodkonna koosseisu. Aastal 1591 müüdi Kochanaŭ Lew Sapiehale. Aastal 1624 ilmus asula kaardile alevina, kuigi ametlikult ta aleviks saanud veel ei olnud. Alates esimesest Poola jagamisest aastal 1772 Venemaa koosseisus. Seoses Moskva–Bresti raudtee rajamisega sai Kochanava 1880. aastal raudteejaama. Jaama kaubakäive oli 800 000 puuda, sellest 600 000 puuda moodustasid metsamaterjalid. 1924. aastal sai asulast Valgevene NSV osa. Ametlikult sai asulast alev 1947. aastal. 2002. aastal valmis 1930. aastal lammutatud vana kiriku asemele Kochanava uus kirik.
Germaani ihukaitsjad

Keiserlikud germaani ihukaitsjad (ladina: "Germani corporis custodes" või "Germani corpore custodes", kirjanduses kasutatud ka "numerus Batavorum" või "cohors Germanorum") Vana-Rooma Auliuste-Claudiuste dünastia (30 eKr – 68 pKr) keisrite isiklikud ihukaitsjad, kes pärinesid germaani suguharude (peamiselt bataavide) seast.
Kui pretoriaanid olid Rooma keisri peamised ihukaitsjad, siis Germaani ihukaitseüksus oli rohkem isiklik, mille liikmed värvati riigi eri osadest, nii et neil puudus omavaheline poliitiline ja isiklik side, nagu ka side Rooma riigi ja provintsidega.
Teosest "De Bello Gallico" teame, et ka Julius Caesaril olid germaanlastest ihukaitsjad. 
Germaani ihukaitseüksuse liikmeid värvati läänegermaani keeli rääkivate germaani hõimude seast, või Rooma provintsist Germania Inferior, kust enamus värvatutest pärines bataavide hõimu hulgast, aga samuti hõimude seast Reini jõe delta alalt, k.a. friiside, baetasiidide ja ubiidide seast. 
Vähe on teada selle üksuse ülesehitusest: pealiskirjadest on teada, et nagu mujal Rooma armee ratsaväe üksustes, oli ka seal ohvitseri auaste decurion. Üksuse täpselt suurust pole samuti teada, aga antiikallikate järgi oli tegu kohortiga, mis sel ajal koosnes ca. 500 mehest, või numerusega, mille suurus võis varieeruda. Caligula ajal võis Germaani ihukaitseüksuses olla 500 kuni 1000 meest. 
Germaani vabatahtlike hinnati nende lojaalsuse ja usaldusväärsuse pärast. Keisrid nagu Nero usaldasid germaanlasi eriliselt just seepärast, et nad polnud pärit Roomast.
Germaani ihukaitseüksus saadeti laiali peagi pärast Teutoburgi metsa lahingut ja lahustati lõplikult Galba poolt aastal 68, selle üksuse Nero (valitses 54–68) toetamise pärast, kes omakorda toetas germaanlasi ihukaitsjatena. 
Laialisaatmise otsus põhjustas Bataavias meelepaha, mis aitas kaasa Betaavi ülestõusu puhkemisele järgmisel aastal. 
Üksuse kaudseks õigusjärglaseks oli "Equites singulares Augusti", mis koosnes samuti peamiselt germaanlastest värvatutest. Nad olid ilmselt nii sarnased varasema Auliuste-Claudiuste dünastia aegse ihukaitseüksusega, et said sama hüüdnime – Batavi.
Worcesteri Meie Lunastaja Kirik

Meie Lunastaja kirik (armeenia keeles: Ուսթըրի Սուրբ Փրկիչ եկեղեցի) on Armeenia Apostliku Kiriku kirik Ameerika Ühendriikides Worcesteris. See on tuntud kui esimene Armeenia kirik läänepoolkeral.
Kirik ehitati aastal 1891. Kogu USA kirdeosa armeenlased panustasid rahaliselt piirkonna ja riigi esimese Armeenia kiriku ehitamisse. 
2002. aastal ilmunud raamat "Memory fragments from the Armenian genocide" ("Mälukilde armeenlaste genotsiidist") väidab, et "väikese kiriku ehitamine tõi Worcesteri armeenlastele suurema kogukonna poolt sellise lugupidamise, mida varem neil ei olnud. Üks mees meenutas, et peale kiriku ehitamist tema isa traadivaltspingi juures enam ei pekstud".
Ameerika Armeenia piiskopkond loodi aastal 1898. Esimene Armeenia evangeelne kirik ehitati samuti Worcesteri, aastal 1901.
Puumadu

Puumadu ("Chrysopelea") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Puumadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Levila.
Need maod on levinud Hindustani poolsaarel ja Kagu-Aasias. 
Liikumine.
Puumaod on kohastunud eluga puudel. Puult-puule liikumiseks kasutavad nad erilist liuglevat lendu. Teatmeteose Loomade elu 5. köites kirjeldatakse seda järgnevalt:
Eerikupäev

Eerikupäev on 18. mail ja sel päeval mälestatakse Rootsi kuningat Erik Püha. 
Eesti alal tunti seda päeva eelkõige põhjarannikul.
Eesti vigur

Eesti vigur oli eesti rahvakultuuris mänguasi, mille osad olid puualusele kinnitatud rõngad, millesse sai pista pika traataasa. Mäng seisnes selles, et traataas tuli algul rõngaste seest lahti harutada ja pärast seda sama moodi tagasi panna.
Saarmas (perekond)

Saarmas ("Lutra") on kärplaste sugukonda kuuluv kiskjaliste perekond.
Klassifikatsioon.
Saarma perekonda liigitatakse järgmised loomaliigid:
Haavlikott

Haavlikott on endisaegne nahast või riidest väike kott, kus jahimehed hoidsid jahiretkel haavleid. Kott oli ümar või piklik ja selle suu osas oli suletav toruga punn, kust valati haavleid välja.
Haavlikotti hoiti jahitaskus.
Hanemaja

Hanemaja oli eesti taluarhitektuuris kodulindudele (sh hanedele) ehitatud koht, mis asus toa esiseina räästa all.
Haapsalu Eesti Kodanike Komitee

Haapsalu Eesti Kodanike Komitee asutati 24. mail 1989. Komitee registreeris 8571 Eesti Vabariigi kodanikku ja 884 kodakondsuse taolejat.
Komitee 1. koosseisu kuulusid:
Komitee 2. koosseisu kuulusid:
Halliste Eesti Kodanike Komitee

Helme Eesti Kodanike Komitee asutati 19. mail 1989. Komitee registreeris 4871 Eesti Vabariigi kodanikku ja 353 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Komitee koosseisu kuulusid:
Pärnu Eesti Kodanike Komitee

Pärnu Eesti Kodanike Komitee asutati 24. mail 1989. Komitee registreeris 38 661 Eesti Vabariigi kodanikku ja 1589 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Komitee koosseisu kuulusid:
Druck

Druck [drutsk] (valgevene keeles "Друцк", ka "Друцак", leedu keeles "Druckas") on agrolinnake (varem linn ja siis küla) Valgevenes Viciebski oblasti Tałačyni rajoonis Tałačyni külanõukogus. Asub endisel ühendusteel Daugava ja Dnepri jõe vahel, Druci jõe ääres. Aastal 1971 oli seal 328 elanikku, aastal 2009 aga 264 elanikku.
Ajalugu.
Druck on iidne krivitšite asula. Linna koha peale ehitati aastal 1001 üks esimesi kirikuid Valgevene territooriumil. Linn rajati kiriku ümber Połacki vürstiriigi sõjalise tugipunktina aastal 1078. Esimest korda mainitakse aastal 1092, linna valitsesid siis kohalikud vürstid. Połacki vürstiriigi ja Minski vürstiriigi vahelistes sõdades iseseisvus Drucki vürstiriik aastal 1101, Druckist sai selle pealinn. Drucki jõe kõrgemale kaldale püstitati loss ja kindlus, jõe madalamal kaldal asus Drucki possaad, kus elasid kaubitsejad.
Aastal 1524 põletasid sõjakäigul olevad venelased Drucki maha ja linn hakkas oma tähtsust kaotama. Siiski olevat saksa diplomaadi Johann Georg Korbi andmeil veel XVI sajandil linnas olnud 200 kirikut ja palju rahvast. XVII sajandi algus olevat aga kaasa toonud nii linna kui ka kindluse hävingu sõjas ja tulekahjudes. Linnas säilis asustus vaid jõe madalamal kaldal asunud Sapiehadele kuulunud osas, millest sai tänapäevane Druck.
LaFerrari

LaFerrari on hübriidajamiga sportauto, mida tootis Ferrari aastatel 2013–2018. Autot tutvustati avalikkusele 2013. aasta Genfi autonäitusel. 
LaFerrari mootoriks on keskasetusega 6,3-liitrine V12-ottomootor, millel on 800 hj (588 kW) ning sellele lisaks Vormel 1 maailmast tuttav elektriline KERS-süsteem (HY-KERS), mis lisab lühiajaliselt veel 163 hj (120 kW). Kahe mootori maksimaalne võimsus kokku on 963 hj (708 kW) ja pöördemoment 900 N⋅m.
Auto tippkiirus on 350 km/h (220 mph), mis sarnaneb Ferrari Enzo tippkiirusega ning kiirendus 0–100 km/h võtab aega alla 3 sekundi. 
Aastatel 2013–2016 toodeti LaFerrarit 499 eksemplari ning auto hind oli miljoni euro kandis.
Lisaks toodeti aastatel 2016–2018 lahtist versiooni, mis kandis nime LaFerrari Aperta. Seda toodeti müügiks 200 eksemplari, lisaks 9 eksemplari, mis reserveeriti Ferrari 70. aastapäeva tähistamiseks ja üks auto müüdi ka oksjonil.
Toivo Õunapuu

Toivo Õunapuu (sündinud 3. märtsil 1943 Lullikatku külas Torma vallas) on eesti kodu-uurija.
Ta on töötanud autojuhina. Ta oli Eesti Kongressi liige.
2001. aastal pani ta aluse Torma valla muuseumile Lullikatkul.
Aastatel 2015–2022 oli ta Eesti Iseseisvuspartei liige, 2022. aastast Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige.
McLaren P1

McLaren P1 on Suurbritannia ettevõtte McLaren Automotive toodetav laetavate akudega hübriidmootoriga superauto. Esmakordselt tutvustati autot 2012. aastal Pariisi autonäitusel.
Autode müüki alustati 2013. aasta oktoobris ja sama aasta novembriks 375 autoga piirduv seeria välja müüdud. Auto tootmine lõpetati 2015. aasta detsembri alguses.
Autoajakirjanikud peavad seda autot McLaren F1 järglaseks, mis kasutab hübriidajamit ja vormel 1 tehnoloogiat, kuid sellel pole F1-le sarnast kolmeistmelist paigutust. Hiljem kinnitati, et Speedtail oli McLaren F1 tegelik järglane.
Selle auto peamised konkurendid on LaFerrari ja Porsche 918 Spyder. Need kõik autod on tehniliselt ja jõudluse poolest sarnased ning Silverstone'i ringrajal toimunud testisõidus jäid nad kõik üksteisest poole sekundi kaugusele: P1 oli kiireim 58,24 sekundiga, LaFerrari aeglaseim 58,58 sekundiga ning 918 jäi 58,46 sekundiga nende vahele.
Kingdom of Loathing

Kingdom of Loathing (lühend KoL) on brauseripõhine mitme mängija rollimäng, mille on kujundanud ja mida haldab Asymmetric Publications, eelkõige mängu looja Zack Johnson ("Jick") ja tema kaasautor Josh Nite ("Mr Skullhead" ). Mäng sai alguse 2003. aastal. Kuna sellele lisatakse sageli uut sisu, peetakse mängu pooleliolevaks ja ametlikule on see ka kümme aastat hiljem endiselt beetaversioon. KoL on ingliskeelne.
Mängus kasutatakse käsitsi joonistatud kriipsujukudest graafikat, selle tegevustikku iseloomustavad sürrealistlik huumor, sõnamängud, paroodiad ning rohkem viited popkultuurile. KoLis kogub mängija kollidega võideldes kogemuspunkte, liha ("meat", mängusisene virtuaalraha) ja esemeid, tegevus toimub käigupõhiselt. Mängijad saavad üksteisega suhelda mängijatevahelises võitluses (arvutimängude terminoloogias PvP), kaubitsedes kaupade ja teenustega, organiseerudes klannidesse, uurides koos klanni keldri alust koobastikku ning vestluskanalites ("chat room").
Kingdom of Loathing on pälvinud tähelepanu ka selle poolest, et on suutnud ennast ära majandada puhtalt annetuste ja kaubamüügiga, hoidudes reklaamist ja mängimise maksustamisest, mida kasutavad paljud veebimängud. Edukas majandusmudel on lasknud firmal palgata kaheksa täiskohaga töötajat. 2008. aastal oli KoLil 100 000 kuni 150 000 püsimängijat. Nad on moodustanud aktiivse kogukonna, mis korraldab sageli kokkutulekuid ning haldab veebipõhist raadiojaama.
Kriitikud on mängu üldiselt kiitnud. 2012. aastal sai Kickstarteris alguse Kingdom of Loathingu põhine lauamäng Mr. Card Game.
Emilija Manninen

Emilija Manninen (sünninimi Emilija Potšepko; sündinud 22. jaanuaril 1981) on Eesti kergejõustiklane.
Ta võitis 2013. aastal Sofias kurtide olümpiamängudel kuldmedali 400 meetri tõkkejooksus. Tema tulemus 1.01,62 oli uus kurtide maailmarekord.
2009. aasta mängudel Taipeis võitis ta samal distantsil hõbemedali.
Eesti Vabariigi Kodanike Tartu Linna Komitee

Eesti Vabariigi Kodanike Tartu Linna Komitee asutati 28. juulil 1989. Komitee registreeris 65 010 Eesti Vabariigi kodanikku ja 6600 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat.
Komitee liikmed.
Komitee koosseisu kuulusid:
Aposterioorsus

Aposterioorsuse all mõistetakse filosoofias näiteks otsustuse või propositsiooni tõesuse tunnetatavuse sõltuvust kogemusest (kogemuse vältimatust tunnetamiseks), arutluse sõltuvust aposterioorsetest eeldustest (kui arutlusel on nii aprioorseid kui ka aposterioorseid eeldusi, peetakse teda aposterioorseks), teadmise sõltuvust aposterioorsetest põhjenditest ja mõiste või kaemuse vormi omandatavuse sõltuvust kogemusest. Aposterioorsust omistatakse ka muudele tunnetusüksustele. Aposterioorseks nimetatakse ka kogemusest sõltuvat tunnetusviisi. 
Aposterioorsusest hakkas esimesena rääkima Immanuel Kant, kasutades sõna "aposterioorne" (saksa "aposteriorisch") ladina väljendi "a posteriori" (mida ta enamasti kasutas) sünonüümina. Hiljem on Kanti aposterioorsusekontseptsiooni sageli modifitseeritud.
Aposterioorsus analüütilises filosoofias.
Aposterioorsuse määratlus.
Analüütilises filosoofias vaadeldakse aposterioorsust primaarselt uskumuse või teadmise õigustuse omadusena. Aposterioorne õigustus on kogemusest sõltuv (tulenev) õigustus. 
Seejuures mõistetakse kogemust enamasti laiemalt kui meelelist kogemust, lugedes kogemuse alla ka näiteks mälu ja introspektsiooni (ning selgeltnägemise ja telepaatia, kui need peaksid olemas olema). Kogemuse alla ei saa selles seoses siiski lugeda kõiki teadlike vaimunähtusi ja -protsesse, sest aprioorse õigustuse teooriates räägitakse sageli aprioorsete väidete tõesuse või paratamatuse ratsionaalsest "tajumisest". 
Aposterioorselt õigustatud uskumuste hulka kuuluvad paljud igapäevased tajule, mälule ja introspektsioonile tuginevad otsustused ning paljude loodusteaduse väidete uskumine. Näiteks on aposterioorselt õigustatud minu järgmised uskumused:
Kristina Kuusk

Kristina Kuusk (sündinud 16. novembril 1985 Haapsalus) on eesti vehkleja, maailmameister. 2025. aasta suvel valiti Saksamaa Liitvabariigi noorte ja juunioride epeekoondise peatreeneriks. 
Ta tuli 2013. ja 2016. aastal epees Eesti naiskonna koosseisus (koos Erika Kirpu, Irina Embrichi ja Julia Beljajevaga) Euroopa meistriks.
2014. aastal Kaasanis toimunud maailmameistrivõistlustel võitis ta naiskondlikus epees hõbeda. 
2017. aastal Leipzigis toimunud maailmameistrivõistlustel võitis ta naiskondlikus epees kulla, olles finaali parim vehkleja, kui kasvatas naiskonna eduseisu kokku seitsme punktiga.
2018. aastal võitis ta oma esimese individuaalse tiitlivõistluste medali, hõbeda, Euroopa meistrivõistlustelt Novi Sadist, kus võitis naiste epee poolfinaalis koondisekaaslast Julia Beljajevat ja kaotas finaalis klubikaaslasele Katrina Lehisele.
Veksel

Veksel (saksa keeles "Wechsel") on ühepoolne tingimusteta võlakohustus maksta veksli seaduslikule valdajale otse või kolmanda isiku kaudu vekslil märgitud rahasumma kas vekslile kirjutatud tähtajal (käskveksel) või veksli ettenäitamisel (näitveksel).
Tartu linna kassatähed

Tartu linna kassatähed olid käibel Põhja-Liivimaal ja Eestimaal aastail 1812–1837.
Kassatähtede väljaandmise põhjuseks olid Tartu linna majanduslikud raskused pärast 1775. aasta tulekahju (uue raekoja ehitamine, sõjalised kohustused ja kulutused politseile). Kassatähti trükiti nimiväärtuses 25 kopikast kuni 2 rublani aastail 1812, 1813, 1818, 1820, 1831 ja 1833 nahale ja papile. Kassatähtede võltsijatena tabati 1813. aastal Francois Stallo, 1832. aastal Kazimir Gedroyc ja Alexander von Malleson. 1825. aastal andis kindralkuberner Filippo Paulucci korralduse linna ja ettevõtete poolt välja antud rahad kümne aasta jooksul käibelt kõrvaldada.
Aetios

Aetios (Ἀέτιος, "Aétios"; ladinapäraselt Aetius või Aëtius) oli 1. sajandi või 2. sajandi doksograaf ja eklektiline filosoof. Hermann Diels arvab ta Aristotelese järgijaks. 
Tema teosed ei ole säilinud, kuid Hermann Diels rekonstrueeris oletuslikult tema ulatusliku doksograafilise teose "Συναγωγὴ περὶ τῶν ἀρεσκόντων" või "Περί άρεσκόντων συναγωγή" või "Περὶ τῶν ἀρεσκόντων τοῖς φιλοσόφοις φυσικῶν δογμάτων ξυναγωγή" ("Loodusõpetuse lausetest" või "Loodusfilosoofide vaadetest"), mis pärineb tema arvates umbes aastast 100 pKr. Lähtetekstideks võttis ta Pseudo-Plutarchose (varem Plutarchosele omistatud) "Placita philosophorum" (koostatud umbes 150), Stobaiose "Eclogae physicae" (osa teosest "Ἐκλογαὶ φυσικαὶ καὶ ἠθικαί"; 5. sajandi algus), Nemesiose teose ning veel põhiliselt kirikuisade tsitaadid. Diels leidis, et Theodoretos tsiteerib raamatus "Kreeka haiguste terapeutika" tsiteerib mõlema raamatu pikemat eeskuju ning mainib kolmel korral (II, 95; IV, 16; IV, 31) Aetiose nime. Dielsi see hüpotees on tänini vastu pidanud, kuigi Andrei Lebedev on Aetiose olemasolu kahtluse alla seadnud, sest ta ei pea Theodoretost nii täpseks, et teda võiks usaldada. Theodoretos tsiteerib Aetiose kõrval ka Plutarchost. Lebedev märgib, et Theodoretos vassib sageli nimedega, ega pea Dielsi atributsiooni ega dateeringut isaldusväärseks. Tema arvates pärineb algversioon 1. sajandi 2. poolest pKr ja ta peab selle võimalikuks autoriks Areios Didymost. 
Diels arvab, et Aetiose allikaks oli nn "Vetusta placita", mis vahendas Theophrastose algversiooni. Selle vaheversiooni olemasolu tänapäeval usutavaks ei peeta.
Dielsi järgi kasutab "Placita" Thalesest kuni Platonini Theophrastose "Füüsikaliste arvamuste" materjali ning jäljendab selle kompositsiooni: ürgalged (rmt 1), kosmoloogia (rmt 2), meteoroloogia (rmt 3), psühholoogia (rmt 4), embrüoloogia ja füsioloogia (rmt 5). 
Aetiose teos räägib teiste seas Thalese, Anaximandrose, Pythagorase, Theophrastose ja Poseidoniose (Thalesest Xenarchoseni) vaadetest astronoomia, meteoroloogia ja füüsika küsimustes. 
10. sajandil tõlgiti Pseudo-Plutarchose "Placita" araabia keelde. See osa, mis omistatakse Aetiosele, sai islami filosoofide põhiliseks allikaks presokraatikute kohta. 
Säilinud katkendid on olulised allikad. Muu hulgas on seal juttu Anaximandrose evolutsiooniõpetusest. 
Välislingid.
[[Kategooria:Vanakreeka filosoofid]]
Analüütiline otsustus

Analüütiline otsustus on Immanuel Kanti järgi otsustus, mille puhul predikaadi mõiste sisaldub subjekti mõistes. 
Kanti järgi on kõik analüütilised otsustused aprioorsed, kuid kõik aprioorsed otsustused ei ole analüütilised (aprioorne sünteetiline otsustus).
Näiteks otsustus "Kõik poissmehed on vallalised" on analüütiline, sest 'vallalisuse' mõiste sisaldub 'poissmehe' mõistes.
Sünteetiline otsustus

Sünteetiline otsustus on Immanuel Kanti järgi otsustus, mille puhul predikaadi mõiste ei sisaldu subjekti mõistes, vaid avardab seda. 
Kanti järgi on kõik aposterioorsed otsustused sünteetilised, kuid kõik sünteetilised otsustused ei ole aposterioorsed (aprioorne sünteetiline otsustus). 
Näiteks otsustused "Lähim linn on 30 kilomeetri kaugusel" ja "7+5=12" on Kanti järgi sünteetilised, sest 'kaugus 30 km' ei sisaldu 'lähima linna' mõistes ja '12' ei sisaldu '7 ja 5 summa' mõistes. Esimene otsustus on aposterioorne sünteetiline otsustus, teine on aprioorne sünteetiline otsustus.
Analüütiline propositsioon

Analüütilise propositsiooni mõiste analüütilises filosoofias on moodustatud Immanuel Kanti analüütilise otsustuse eeskujul, kuid seda ei kasutata tavaliselt Kanti eeldustel. 
Analüütilise otsustuse mõiste on ebaselge, kuid prototüüpseks määratluseks võib Kanti eeskujul võtta kriteeriumi: propositsioon on analüütiline parajasti siis, kui selle propositsiooni predikaadi mõiste sisaldub subjekti mõistes. Näiteks propositsioon "Kõik poissmehed on vallalised" osutub selle definitsiooni järgi analüütiliseks, sest 'vallalisuse' mõiste sisaldub 'poissmehe' mõistest. Kuid üldjuhul ei ole võimalik välja tuua propositsiooni subjekti ja predikaati, sellepärast defineeritakse analüütiline propositsioon kui propositsioon, mille tõeväärtus sõltub ainult selle sõnalises väljenduses kasutatavate väljendite tähendusest. Näiteks saab väljendite tähenduse põhjal öelda, et propositsioon, mida väljendab lause "Kõik poissmehed on vallalised", on tõene. 
Analüütilisus ja aprioorsus.
Mõned filosoofid on samastanud propositsiooni analüütilisust (õigemini analüütilist tõesust) ja selle aprioorsust (tunnetatavust sõltumatult kogemusest). Tõepoolest, kui propositsioon on analüütiline, siis tema tõesus on määratud väljendite tähendusega, mistõttu tõesuse tunnetamiseks peaks piisama mõtlemisest ning vajadust (tajul, mälul, introspektsioonil põhineva) kogemuse poole pöördumiseks ei ole. Ent aprioorsus ja analüütilisus on siiski eri asjad: 1) aprioorsus puudutab propositsiooni tunnetatavust ja selle uskumise õigustust, analüütilisus aga propositsiooni tõesustingimusi ja mõistetevahelist suhet; 2) aprioorsus ja analüütilisus ei pruugi kokku langeda, näiteks võib paljude filosoofide arvates aprioorselt uskuda, et üleni must asi ei saa olla üleni valge, kuid siin ei ole tegu analüütilise propositsiooniga; 3) analüütiliste propositsiooni uskumist võidakse õigustada ka tunnistusega (ei mõelda ise, vaid usaldatakse, kedagi, kes mõtleb), seega aposterioorselt, mistõttu uskumine aposterioorse õigustuse põhjal ei näita veel seda, et propositsioon, mida usutakse, ei ole analüütiline; 4) võib-olla mõne analüütilise propositsiooni tunnetamine ei ole millegipärast võimalik, siis see propositsioon ei ole aprioorne.
Paljud filosoofid on lootnud, et aprioorsete propositsioonide aprioorsust saab seletada sellega, et nad on analüütilised. Sellega on olnud ka seotud ka lootus lahendada filosoofilisi probleeme analüüsi teel.
Erüteem

Erüteem (ladina keeles "erythema") on osadel loomadel ja inimestel esinev patoloogiline seisund, mis avaldub veresoonte laienemise tagajärjel tekkinud nahapunetusena. 
Inimesel.
Klassifikatsioon.
Erüteemi puhul on tegemist haiguslike seisundite rühmaga ja diagnoosi ning võimaliku ravi saamiseks tuleks pöörduda arstide poole. 
Põhjused.
Erüteemi võivad põhjustada nii kehavälised kui seesmised tegurid.
Välisteks erüteemi põhjustavateks teguriteks võivad olla massaaž, elektriravi, liigne füüsiline treening, päikesekiirgus (päikesepõletus) jt. 
Sisemisteks erüteemi põhjustavateks teguriteks on infektsioonid, Lyme'i tõbi, akneravimid, allergiad, A-vitamiini ja niatsiini manustamine jpm. 
Erüteem on kiiritusravi üsna levinud kõrvalnäht.
Enamikul juhtudest võib erüteemi põhjus jääda selgusetuks.
Suur-Muksalma

Suur-Muksalma (vene:Большая Муксалма) on väikesaar Solovetsi saarestikus. Pindala 17 km². 
Saarel ei kasva Solovetsile iseloomulikku kõrget metsa ega ole järvesid. Puud on kidurad, valdavalt võsastunud rohumaad on kivise ja liivase pinnasega. Saare kagu osa on soine. Suur-Muksalma ja Suur-Solovetsi saart ühendab 1,2 km pikkune kivist tamm, mida kutsutakse Solovetsi kivisillaks. 
Saar oli asustatud teisel aastatuhandel eKr. Alates Solovetsi kloostri rajamisest arenes saarel karjakasvatus, seal kasvatati linde, sigu, veiseid ja hobuseid. Loomakasvatus jätkus Gulagi aegu kuni sovhoosi lõpuni, mis hääbus pärast mereväebaasi likvideerimist 1991. aastal. Hooned on varemeis. Taastamisel on Püha Sergiuse kirik, mis oli nõukogude ajal muudetud laohooneks. 
Saarel ei ole alalisi elanikke. Põhiliselt külastatakse saart meritsi, harvem jalgsi ja jalgrattaga. Saarelt on kaunid vaated kitsukeste kiviribadega palistatud väinadele. Rannajoonel kasvab merikapsas. Dekoratiivsed on rohelised pohlavarred ja sügisel punaseks värvuvad rootsi kukitsa ("Cornus suecica") lehemättad, mida Eestis ei kohta.
Euroopa Liidu rehvimärgis

Euroopa Liidu rehvimärgis on Euroopa Liidus kehtestatud märgis mootorsõidukite rehvidele. 
Sõiduautode, kerg- ja raskeveokite rehvide tootjad peavad määratlema kütusesäästlikkuse, märghaardumise ja välise mürataseme igal pärast 2012. aasta juunit toodetud ja Euroopa Liidu turul müüdaval rehvil. Märgis sarnaneb Euroopa Liidus juba varem kasutusel olnud märgistega, mida kasutatakse elektrilistel majapidamisseadmetel, nagu külmkapid, pesumasinad, nõudepesumasinad ja televiisorid. Informatsioon peab olema kättesaadav rehvi tehnilistel reklaamväljaannetel (infolehed, brošüürid jne), sealhulgas tootja kodulehel. Määratlema ei pea protekteeritud, kasutatud, tööstus- ja võistlusrehve. Tootjatel on kaks võimalust: kas liimida iga rehvi peale kleebis või anda märgis ostjale kaasa. Rehvimärgisel kasutatakse tähiseid A-st kuni G-ni. Roheline klass „A“ tähistab kõige paremat tulemust ja punane klass „G“ kõige kehvemat tulemust. 
See algatus tuleneb Euroopa Komisjoni 2009. aasta regulatsioonist. Tegu on Euroopa Liidu energiatõhususe tegevuskavaga (Energy Efficiency Action Plan), mille eesmärk on parandada toodete, ehitiste ja teenuste energiatõhusust, et vähendada energia tarbimist 20% võrra aastaks 2020.
Väina tee

Väina tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis. Väina tee algab Ranna teelt, ristub Viimsi tee, Kesktee ja Hõbekuuse teega ning lõpeb Lääne teel. Merivälja parki läbiv lõik Väina teest on jalakäijate tänav – sõidukitele liikluseks suletud.
Väina tee on edela–kirdesuunaline ja ligi 760 meetri pikkune.
Tänava nimed ja ajalugu.
Praeguse kuju omandas tänav 25. septembril 1959, kui liideti Mere puiestee ja Allika tee (mis kumbki olid nime saanud 1924. aastal) ning ühendatud tänava nimeks sai Hõbepapli puiestee. Praeguse nime sai Väina tee 22. aprillil 1960. Tänav on nime saanud mere läheduse mõjul.
Reumatoloog

Reumatoloog on reumatoloogiaga tegelev eriarst või teadlane, kes tegeleb reumaatiliste haiguste ennetamise, diagnostika ja raviga. 
Eestis koolitatakse reumatolooge vastava eriala residentuuris Tartu Ülikoolis.
Eriarsti eriala.
Eesti Haigekassa süsteemis klassifitseeritakse reumatoloogid eriarstidena, kelle vastuvõtule pääsemiseks Haigekassa süsteemi vahendusel on vajalik saatekiri.
Tüüringi hertsogkond

Tüüringi hertsogkond oli idapoolseim piirimark Merovingide Frangi kuningriigi Austraasia osas, mille rajas Dagobert I pärast oma kaotust Samo slaavi konföderatsioonile Wogastisburgi lahingus aastal 631/2. See taasloodi Karolingide impeeriumis ja selle hertsogid nimetas kuningas, kuni see aastal 908 Saksimaasse sulandus. 
Esimene Tüüringi hertsog ("dux") oli Radulf. Kroonik Fredegari järgi tegid tema võidud aastal 641/2 ta uhkeks ning ta asus liitu Samoga ja mässas Dagoberti järglase, Sigibert III vastu, minnes isegi nii kaugele, et kuulutas end Tüüringi kuningaks ("rex"). Kohalik hertsogidünastia Hedeniidid toetas misjonitegevust hertsogkonnas, kuid näib, et kaotas oma haarde Tüüringis pärast Pippiniidide tõusu 8. sajandi algul. Konflikt Karl Martelliga umbes aastatel 717–19 tegi autonoomiale lõpu.
Aastal 849 organiseeriti Tüüringi idaosast "limes Sorabicus", või Sorbi mark, ja anti see hertsog Thakulfi võimu alla. "Annales Fuldenses" järgi oli tema tiitel "dux Sorabici limitis", "Sorbi piiriala hertsog", kuid tema ja ta järglased olid üldiselt tuntud kui "duces Thuringorum", "tüüringite hertsogid", kuna nad asusid taastama võimu vana hertsogkonna üle. Pärast Thakulfi surma aastal 873 tõusid sorbid üles ja tema järglaseks sai tema poeg Radulf. Aastal 880 asendas kuningas Ludwig Radulfi Poppoga, võib-olla oli sugulane. Poppo algatas aastal 882 sõja Saksimaaga ning aastal 883 võitlesid tema ja tema vend Egino kodusõjas kontrolli pärast Tüüringi üle, milles viimane oli edukas. Egino suri aastal 886 ja Poppo taastas võimu. Aastal 892 asendas kuningas Arnulf Poppo Konradiga. See oli kuninga poolt eestkosteakt Konradi perekonnale, Konradiinidele, kes olid varsti vaenus Poppoga, Babenbergide eestkostealusega. Kuid Konradi valitsemine oli lühike, võib-olla kohaliku toetuse puudumise pärast. Ta asendati Burchardiga, kelle tiitel aastal 903 oli "marchio Thuringionum", "tüüringite markkrahv". Burchard pidi kaitsma Tüüringit madjarite rünnakute eest ning võideti ja tapeti lahingus 3. augustil 908, koos endise hertsogi Eginoga. Ta oli viimane ülestähendatud Tüüringi hertsog. Hertsogkond oli väikseim niinimetatud "noorematest hõimuhertsogkondadest" ja neelati pärast Burchardi surma Saksimaasse. Tüüringid jäid eraldi rahvaks ja keskajal organiseeriti nende maa maakrahvkonnaks.
Felix Pirts

Felix (Feliks) Pirts (9. november 1930 Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 20. jaanuar 2002 Tartu) oli Eesti ja NSV Liidu kergejõustiklane (kuulitõukaja). 
Elulugu.
Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1955. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomina.
Oli 1955–1956 Kalevi instruktor, hiljem töötas Tartus kaubanduse alal ja Tartu Autode Remondi Katsetehases.
Sportlasena.
Eesti NSV meistrivõistlustel sai ta aastatel 1954 ja 1957 kulla, 1956 hõbeda ning 1951, 1952 ja 1958 pronksi. Püstitas 1955. aastal Eesti NSV kuulitõukerekordi tulemusega 16,99 ja 17,01 meetrit.
Ta võitis kuulitõukes 1955. aastal NSV Liidu ja Suurbritannia maavõistluse ning sai II rahvusvahelistel noorsoomängudel 3. koha.
Ta sai 1955. aastal NSV Liidu meistrivõistlustel 2. koha. 1951. ja 1957. aastal tuli ta NSV Liidu üliõpilasmeistriks ning 1953. aastal võitis NSV Liidu ametiühingute meistrivõistluste hõbemedali.