Unenäopõhine loome

 
Unenägusid on nimetatud mitmete loominguliste ja teaduslike tööde allikaks.
Teadus.
Descartes'i uus teadus.
Arvatakse, et Descartes'i 10. novembril 1619. aastal nähtud kolm unenägu võisid viia ta uue filosoofia, teadusliku meetodi juurde. Sotsioloog Lewis Samuel Feuer leiab, et tänapäeva filosoofia on "sündinud Descartes'i kolme unenäo ööl".
Descartes'i esimeses unenäos lükkas tugev tuul teda mööda tänavat kabeli poole. Teises unenäos sundis vali müra ta ärkama ja nägema oma toas korraks tulesädemeid; biograaf Adrien Baillet ütleb, et Descartes tajus seda kui "märki Tõe Vaimust, mis laskus tema peale". Kolmandas unenäos avas ta raamatu ja luges Ausoniuse värssi " („Millist teed ma elus järgin?“), enne kui otsis luuletust " („See on ja see ei ole“) ning sirvis mittetäielikku sõnaraamatut. Mõistes, et ta näeb und, tõlgendas ta luulet filosoofiana ja tarkusena ning sõnaraamatut teadusena. Ärgates pidas ta i viiteks tõele ja valele ilmalikes teadustes.
Perioodilisustabel.
Keemik Dmitri Mendelejev olevat leiutanud tänapäevase perioodilisustabeli unes, „kus kõik elemendid loksusid oma kohale vastavalt vajadusele“. Keemiaprofessor ja innukas pasjansimängija Mendelejev oli püüdnud elemente süstemaatiliselt korrastada. Tol ajal olid need rühmitatud kas aatommassi või ühiste omaduste järgi. Pasjansis on kaardid aga paigutatud nii horisontaalselt masti kui ka vertikaalselt numbri järgi. Pärast kolmepäevast katkematut katset perioodilisustabelit leiutada olevat Mendelejev magama jäänud, misjärel nägi ta unes selle struktuuri.
Õmblusmasin.
On olemas võimalik apokrüüfne jutustus Elias Howe'ist, kes leiutas unes tänapäevase õmblusmasina nõela. Traditsioonilisel nõelal on silm teraviku vastasotsas, kuid Howe'i inspireeris unenägu silma hoopis nõela otsa asetama, nagu on kirjas tema ema perekonna ajaloos:[Howe] nägi unes, et ehitas õmblusmasinat metslasest kuningale võõral maal. Nii nagu oma tegelikus töökogemuses, oli ta nõelasilma asukohast hämmeldunud. Ta arvas, et kuningas andis talle kakskümmend neli tundi, et masin valmis saada ja õmblema panna. Kui ta selle aja jooksul valmis ei saa, on karistuseks surm. Howe töötas ja töötas ning mõtles ja lõpuks loobus. Siis arvas ta, et ta viiakse hukkamisele. Ta märkas, et sõdalased kandsid odasid, mis olid pea lähedalt läbi torgatud. Kohe saabus probleemile lahendus ja samal ajal kui leiutaja lisaaega palus, ärkas ta üles. Kell oli neli hommikul. Ta hüppas voodist välja, jooksis oma töökotta ja kella üheksaks oli nõelasilmaga nõela toorik modelleeritud. Sealt edasi oli juba lihtne.
Benseen.
Teadlane Friedrich August Kekulé avastas benseeni (C 6 H 6 ) esmapilgul võimatu keemilise struktuuri 1836. aastal, kui ta nägi und madudest, kes neelasid oma sabasid.
Aatomi struktuur.
Niels Bohr võitis 1922. aastal Nobeli füüsikaauhinna aatomi struktuuri avastamise eest. Ta meenutas, et tuuma ümber tiirlevad elektronid, nagu päikesesüsteem, ilmusid talle unenäos. Oma "unenäo" hüpoteesi testides avastas ta, et aatomi struktuur oli tegelikult sellega sarnane.
Srinivasa Ramanujani jumalikud ilmutused.
India matemaatik Srinivasa Ramanujan, kes on tuntud oma olulise panuse eest arvuteooriasse, analüüsi ja teistesse puhta matemaatika valdkondadesse, väitis, et hindu jumalanna Namagiri Thayar jagab talle unenägudes matemaatilisi leide ja et nendes nägemustes "rullusid lahti kirjarullid, mis sisaldasid kõige keerulisemat matemaatikat".
Neurotransmissioon.
Enne Otto Loewi tööde avaldamist vaieldi selle üle, kas neurotransmissioon on peamiselt keemiline või elektriline. Ühel ülestõusmispühade eelõhtul oli Loewi unes näinud ideaalset eksperimenti: kaks kambrit löövate südametega – ühes on närvid terved ja teises närvideta. Need kambrid täidetaks lahusega ja ühendataks toruga. Eksperimenteerija stimuleeriks esimest südant elektriliselt, pannes selle aeglasemalt lööma. Kui neurotransmissioon oleks peamiselt elektriline, poleks teise südame löömiseks mingit põhjust. Kui aga neurotransmissioon oleks keemiline, siis võiksid kemikaalid teoreetiliselt torus allapoole liikuda ja aeglustada ka teises kambris asuvat teist südant.
Loewi pani selle idee kirja, kuid ei suutnud hommikul ärgates oma käekirja lugeda. Järgmisel ööl tuli unenägu talle uuesti meelde. Koostöös Henry Dale'iga kasutas Loewi seda eksperimenti keemilise neurotransmissiooni demonstreerimiseks ja võitis selle eest 1936. aastal Nobeli auhinna.
Kiipkaart.
Roland Moreno väitis, et mõtles kiipkaardi kontseptsioonile unes, rääkides 2006. aasta intervjuus veebiväljaandele France-Soir: "Mul tuli see idee unes... Ausalt öeldes olen ma laisk ja mu produktiivsus on madal." Moreno patenteeris idee 1974. aastal.
Raamatud ja luule.
"Kubla khan".
Samuel Taylor Coleridge kirjutas teose "Kubla Khan" (valmis 1797. ja ilmus 1816. aastal) pärast oopiumiunenäost ärkamist. Teose eessõnas kirjeldas ta, kuidas luuletus ilmus talle unenäos valmiskujul. Ärgates asus ta seda kohe kirja panema, kuid külaline segas teda ja ta ei suutnud viimaseid ridu meenutada. Sel põhjusel ootas ta avaldamisega aastaid.
"Frankenstein".
Mary Shelley teos "Frankenstein" (1818) sai inspiratsiooni eredatest kujutluspiltidest, mis talle uinudes pähe tulid: Kui ma pea padjale asetasin, ei jäänud ma magama, aga ei saa ka öelda, et ma oleksin mõelnud. Minu kujutlusvõime, valdas ja juhtis mind, andes järjestikustele kujutluspiltidele, mis mu mõtetes tekkisid, tõelisuse mulje, mis ületas tavapärase unistamise piire. Ma nägin kahvatut süngete kunstide tudengit põlvitamas selle olendi kõrval, mille ta oli kokku pannud. Ma nägin mehe koledat fantaasiat välja pikali ja seejärel mingi võimsa mootori käivitudes elumärke ilmutamas ning rahutu, poolelujõulise liigutusega liikumas. See olend peab olema kohutav; sest ülimalt hirmutav oleks iga inimliku püüdlus, mis pilkab maailma võimsat Loojat.
"Dr Jekylli ja hr Hyde'i kummaline juhtum".
Robert Louis Stevenson nägi unes elemente oma kuulsast romaanist "Dr Jekyll ja Mr Hyde'i kummaline lugu" (1886), olles "pikka aega püüdnud sellel teemal lugu kirjutada". Ta kirjutas metafooriliselt "brownie" vaimudest, kes teevad "pool minu tööst ära, kui ma sügavalt magan". Romaanist kirjutas ta hiljem:Kaks päeva murdsin pead loo süžee üle; ja teisel ööl nägin unes stseeni akna juures ja stseeni, mis hiljem jagunes pooleks, kus Hyde, keda mingi kuriteo eest taga aeti, võttis pulbri ja tegi jälitajate juuresolekul läbi muutumise. Kõik ülejäänu tehti ärkvel ja teadlikult, kuigi ma arvan, et suure osa sellest saan panna vaimude arvele. [...] Mulle anti ainult teada kolm stseeni ja keskne idee, kuidas vabatahtlik muutumine muutub tahtmatuks.
"Tintin Tiibetis".
Belgia koomiksikunstnikku Hergéd vaevasid õudusunenäod, kus teda jälitas valge skelett, mispeale kogu keskkond valgeks muutus. Psühhiaater soovitas tal koomiksite tegemise lõpetada ja puhata, kuid Hergé joonistas selle asemel loo, mis toimus valges keskkonnas, Tiibeti lumistel mäetippudel. Vähe sellest, et "Tintin Tiibetis" (1960) lõpetas tema õudusunenäod ja toimis terapeutilise kogemusena – seda teost peetakse ka üheks tema meistriteoseks.
"Videvik".
Stephenie Meyeri filmi "Videvik" (2005) inspiratsioon pärines unenäost:Kaks inimest olid väikesel ümmargusel aasal, kus paistis väga ere päike. Üks neist oli ilus, särav poiss ja teine ​​oli lihtsalt tüdruk, kes oli inimene ja täiesti tavaline, ja nad vestlesid. Poiss oli vampiir, mis on nii veider, et ma näen unes vampiire, ja ta üritas tüdrukule selgitada, kui väga ta temast hoolib ja samal ajal kui väga ta teda tappa tahab.
"Edward Tulane'i imeline teekond".
Filmi "Edward Tulane'i imeline teekond" (2006) süžee alged tekkisid Kate DiCamillol unenäos: „Ühe jõulu aegu sain kingituseks elegantselt riietatud mängujänese. Mõni päev hiljem nägin unes, et jänes lamas näoli ookeanipõhjas – kadunud ja ootas leidmist.”
Muusika.
"Kuradi sonaat".
Giuseppe Tartini on rääkinud, et tema kuulsaim teos, viiulisonaat g-mollis, kangastus talle unes 1713. aastal. Tartini jutustuse kohaselt prantsuse astronoomile Jérôme Lalande'ile nägi ta unes, et oli sõlminud kokkuleppe kuradiga, kellele ta oli pärast muusikatundi viiuli ulatanud, et hinnata, kas kurat oskab mängida. Seejärel asus kurat mängima "nii suure kunsti ja intelligentsusega, nagu ma polnud oma kõige hoogsamateski fantaasialendudes ette osanud kujutada".
Tartini ütles, et ärgates "haaras ta kohe oma viiuli, et talletada vähemalt osaliselt oma unenäos kuuldut". 
"(I Can't Get No) Satisfaction".
Keith Richards väitis, et nägi unes 1965. aasta laulu " (I Can't Get No) Satisfaction " riffi. Ta salvestas selle enne uuesti uinumist ära. Ta ütles, et kui ta seda hommikul uuesti kuulas, oli umbes kaks minutit akustilist kitarri ja "siis võis mind järgmised nelikümmend minutit norskamas" kuulda.
Paul McCartney väitis, et nägi oma laulu "Yesterday" (1965) meloodiat unes. Pärast ärkamist arvas ta, et see on vaid ähmane mälestus mingist laulust, mida ta oli nooremana kuulnud. Selgus, et ta oli selle laulu täiesti ise välja mõelnud, ta salvestas selle ja sellest sai maailma enim kaverdatud poplugu.
Film ja televisioon.
"3 naist".
Režissöör Robert Altmanil tekkis 1977. aasta filmi "3 naist" idee rahutu une ajal, kui ta naine haiglas oli. Ta nägi unes, et lavastab filmi, mille peaosades on Shelley Duvall ja Sissy Spacek ning mis käsitleb identiteedivargust kõrbes. Ta tegi filmi selle unenäo põhjal, kuigi hiljem lisati süžeele muidki üksikasju.
"Terminaator".
Režissöör James Cameron on rääkinud, et filmi "Terminaator" (1984) nimitegelase inspireeris unenägu, mille ta nägi kõrge palaviku mõjul, kui ta oli "Piranha II" viimase versiooni filmimise ajal Roomas "haige ja pankrotis". Ta nägi unes "tulekahjust kerkivat kroomluukere" ja tegi ärgates hotelli kirjatarvetele mõned visandid:  Esimesel visandil, mille tegin, oli näha vöökohast pooleks lõigatud metallskeletti, mis roomas üle plaaditud põranda, kasutades suurt kööginoa, et end edasi tõmmata, samal ajal teist kätt välja sirutades. Teisel joonisel ähvardab tegelane roomavat naist. Sellest kujunes peaaegu täpselt "Terminaatori" lõpp. 
Toit.
Maisihelbed.
Maisihelveste leiutamine 1894. aastal on vaieldav. Kuigi Will Keith Kellogg väitis, et avastas helvestamisprotsessi juhuslikult, jättes partii tahtmatult mitmeks päevaks seisma, omistas tema vend John Harvey Kellogg omaenda protsessi leiutamise unenäole, öeldes 1927. aasta loengus:Otsides probleemile lahendust, äratas mind ühel ööl umbes kell kolm hommikul telefonikõne. Pärast telefonile vastamist ja voodisse tagasi minnes tekkis mul mõte, et unenägu, mida ma ärgates nägin, oli oluline ja et peaksin püüdma selle niidid kokku koguma ja lõpetama, mida ma ka tegin, ning selle tulemusena teadsin hommikul ärgates, kuidas teha teraviljahelbeid.
Keeled.
Volapük.
Volapüki keele lõi Johann Martin Schleyer (1831–1912) pärast seda, kui ta oli unes näinud, et Jumal oli talle käskinud luua rahvusvahelise keele.