tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Populaarteaduslik kirjandus

Populaarteaduslik kirjandus ehk aimekirjandus on kirjanduse liik, mille eesmärgiks on laiale auditooriumile selgitada teadust kergemini mõistetavas vormis. 
Selle hulka kuuluvad teaduslike uurimuste tulemuste populaarsed esitused, aga samuti mitmesuguste teadusharude andmeid kasutav kirjandus (ajalugu, psühholoogia, meditsiin, politoloogia jne). Sageli esitatakse populaarteaduslikus vormis ka tõestamata oletusi, hüpoteese, arvamusi jpm. 
Tänapäeval käsitletakse aimekirjandusena peamiselt teadusuuringute ülevaateid ning maailma aimekirjutised pärinevad peamiselt vastava ala teadlastelt, üliõpilastelt ja teaduritelt.
Aimekirjandus Eestis.
""Juhtub, et kiputakse unustama: populaarteaduslik raamat on ikkagi kirjandus ning sellelt tuleb teadusliku autentsuse, eeldatava lugeja taseme arvestamise jms kõrval nõuda ka kirjanduslikku kultuuri"," on kirjutanud Ustus Agur 1968. aastal. 
Eestis hakkas populaarteadusliku kirjanduse populariseerimisega tegelema Eesti Kirjanduse Selts, kes hakkas välja andma sarja "Elav Teadus". Selles avaldati 1940. aastal ülevaade "Eesti populaarteaduslik kirjandus", kus käsitleti 20. sajandi nelja esimese aastakümne aimeraamatute ainestikku ja esitusviise. Tol ajal olid piirid praegusest tunduvalt avaramad: populaarteaduslikuks kirjanduseks peeti memuaare, rännumuljeid, teatmeteoseid ja veel mitmesuguseid tarbetrükiseid.
Eesti NSVs oli ka populaarteaduslik kirjandus tsensuuri valve all. Kõige salajasemad olid andmed Nõukogude Liidu kosmoseuuringute kohta, olgugi et Läänes olid need teada ja avaldatud.
Tuntumad eestlaste populaarteaduslikud teosed ja autorid Eesti NSV ajal olid 
Nemad rajasid teed suurtele raamatusarjadele "Teaduse teedelt" ja "Mosaiik", millest viimane jätkas ilmumist 1990. aastatel. Mõistete ja terminoloogia osas toetas ning aitas aimetekstide koostamist korrastada "Eesti entsüklopeedia" väljaandmine alates 1968. aastast.
Üks tähtsamaid populaarteaduslikke ajakirju Eestis on 1967. aastast ilmuv Horisont.
Aimekirjandus maailmas.
Vanim (alates 1888. aastast) seni ilmuv ja üleilmselt levinuim populaarteaduslik ajakiri on National Geographic kogutiraažiga 6,1 miljonit eksemplari (2017).
Suurima levikuga ingliskeelsed populaarteaduslikud üldhuviajakirjad on Scientific American ja New Scientist.
Valdavalt on aimeteoste autoreiks alates 1980. aastaist sellele spetsialiseerunud teaduskirjanikud.
Thomas Busaeus

Thomas Busaeus (umbes 1550 Nijmegen – 25. veebruar 1591 Tartu) oli jesuiitide ordu liige ja esimene Tartu jesuiitide seminari rektor.
Busaeus oli rahvuselt hollandlane, pärit Nijmegenist, ta astus jesuiitide ordusse 18. mail 1564 Kölnis. Magistrikraadi sai ta 1570. aastal Mainzist, seejärel kuulus ta jesuiitide Trieri kolleegiumisse. 1580. aastal pühitseti ta preestriks ja 1582. aastal valis Antonio Possevino tema kui eriti haritud ja taipliku mehe välja üheks Tartu kolleegiumi asutajaks. Selleks ajaks oli Busaeus olnud kuus aastat tavaõppejõud erinevates jesuiitide koolides, kaks aastat konviktiprefekt, kolm aastat kooliprefekt, kaks aastat kooliminister (majandusasjade eest vastutaja) ja prokuraator ning kolm aastat jutlustaja Molsheimis. 
1583. aastal saabus ta koos teiste preestrite Theodor Havkenscheidi, Valentin Hengeliuse ja Johannes Ambrosius Völckeri ning ilmikvendade Johannes Strunki ja Stephan Brauniga Tartusse. Seal tegutses ta esialgu õpetaja, majandusametniku, õppeprefekti, spirituaalprefekti ja jutlustajana. 1584. aastal nimetati ta Tartu kolleegiumi rektoriks, jäädes samas ka enamikku eelmistest ametitest, sest jesuiitide hulk Tartus oli jätkuvalt väike. Paavst Sixtus V-lt sai ta rektoripatendi 1585. aasta oktoobris. Rektorina tegutses Busaeus üliedukalt, kasvatades jesuiitide populaarsust eriti eestlaste hulgas. Ta õppis lühikese ajaga ära ka eesti keele ning pidas eestlaste katoliseerimist oma misjonitegevuse peaeemärgiks. Samas pingutas ta ka sakslaste katoliseerimise nimel ning pühakirja hea tundjana väitles ta edukalt luterlike vaimulikega, suutes neid sõnaosavuses alati üle trumbata. 
1585. aastal trükiti Vilniuses Thomas Busaeuse poolt tõlgitud katoliiklik katekismus. Baltimail tegutsenud paavsti diplomaadi Antonio Possevino kirjast Mantova hertsoginnale 1585, nimetas Possevino tõlkijana Tomasso Buseust. Katekismuse avaldamise taga seisis ilmselt Possevino isiklikult.
Busaeus oskas vähemalt viit keelt: hollandi (flaami), saksa, ladina, poola ja eesti, võimalik, et ka läti keelt. Busaeuse ajal rajati Tartusse ka jesuiitide gümnaasium (1585. aastal).
1590. aasta lõpul murdis Busaeus provintsikongregatsioonilt Tartusse tagasi sõites sääreluu ning suri ilmselt seetõttu järgmise aasta alguses, sest jesuiitidel polnud sel ajal korralikku arsti. Kohalikud eestlased kurvastasid tema surma üle väga ja olevat tema matmise ajal lohutamatult nutnud.
Ionisatsioonienergia

Ionisatsioonienergia on energia, mis kulub elektroni eemaldamiseks üksikult aatomilt (või molekulilt). Teisiti öeldes on tegemist elektroni seoseenergiaga aatomis (või molekulis). Mida väiksem on ionisatsioonienergia, seda meelsamini loovutab aatom (või molekul) elektroni ja ioniseerub.
N-taseme ionisatsioonienergia on energia, mis kulub aatomilt või molekulilt n-inda elektroni eemaldamiseks, kui n - 1 elektroni enne seda on juba ära võetud. Reeglina on iga järgmise taseme ionisatsioonienergia eelmisest suurem, kuna elektron on aatomituumale lähemal.
Keemiliste elementide ionisatsioonienergia.
Allolevas tabelis on näidatud kolmanda perioodi elementide mõned ionisatsioonienergiad.
Otto Schenking

Otto Schenking (1554 Liivimaa – 1637 Sulejów, Poola) oli katoliiklik Võnnu piiskop aastatel 1587–1625.
Schenking sündis Liivimaal katoliiklikus peres ning hakkas Poola ajal vaimulikuks. Tema vend Georg Schenking oli samuti Poola teenistuses, olles Tartu ökonoom, kuid oli usutunnistuselt hoopis protestant. 
Otto Schenking sai piiskopiks seejärel, kui tema eelkäija Andrzej Patrycy Nidecki ("Andreas Patricius") oli ootamatult surnud. Tänu oma pikaealisusele püsis Schenking piiskopiametis ligi 40 aastat, kuni rootslased Liivimaa vallutasid ja Võnnu piiskopkonna likvideerisid. 
Schenking toetas ka Tartu jesuiitide kolleegiumi tegevust, ehkki tänu sellele, et ta protestantlik vend oli samas ökonoom, tekkis tal vahepeal ka huvide konflikte.
Meinhard Laurmaa

Meinhard Laurmaa (7. september 1905 – 16. aprill 2008) oli eesti ajakirjanik ja pikaealine.
Ta töötas aastatel 1927–1940 ajalehes Postimees.
Meinhard Laurmaa suri 102-aastaselt.
Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Ootamatu armastus

"Ootamatu armastus" on vähemalt kahe filmi eestikeelne pealkiri:
Üllar Peterson

Üllar Peterson (sündinud 15. novembril 1973) on eesti ajaloolane, kes on keskendunud islamimaailma uurimisele.
Tartu Ülikooli lõpetas ta ajaloo erialal 1998. aastal.
Peterson kirjutas 2005. aastal magistritöö džihaadi kontseptsiooni kujunemisest koraanis. Ta on õppinud Kairos ja Teheranis. Peterson on ajakirjanduses avaldanud Lähis-Ida ja ka laiemat islamimaailma tutvustavaid artikleid.
Ta on tõlkinud araabia keelest Usāma ibn Munqidhi teose "Õpetlike näidete raamat: Araabia rüütli mälestused" (Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2015) ja pärsia keelest Iraani 20. sajandi klassikasse kuuluva Sadeq Hedayati romaani "Pime öökull".
Udo Sulp

Udo Sulp (sündinud 8. mail 1958) on eesti "bowling"'u-mängija. 
Ta on võitnud mitu medalit Eesti meistrivõistlustelt ning tulnud seenioride klassis kaks korda Euroopa meistriks (2008. aastal Prantsusmaal ja 2010. aastal Austrias).
Ta lõpetas 1977. aastal Põlva Keskkooli ja 1986. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Sündinud 17. septembril

"Siin on loetletud 17. septembril sündinud tuntud inimesi.
Ründesuurtükk

Ründesuurtükk (saksa k "Sturmgeschütz – StuG"), enamasti ka rünnakkahur on rünnakuotstarbeline liikursuurtüki tüüp, tavaliselt soomuk.
Ründesuurtükid olid projekteeritud jalaväe rünnaku toetamiseks otsesihitud suurtükitulega eelkõige vastaste jalaväe kindlustatud positsioonide vastu.
Ründesuurtükke toodeti peamiselt Saksamaal ja NSV Liidus Teise maailmasõja eel ja ajal peamiselt tanki veermikule paigaldatud kahuri või haubitsa baasil.
Rünnakkahur nägi välja ja töötas samadel põhimõtetel nagu tankihävitajagi, neid eristas ainult relvastus. Rünnakkahuritel olid suurekaliibrilised madala algkiirusega relvad, orienteeritud lõhkemürskudega suurte sihtmärkide hävitamiseks, tankihävitajatel väiksema kaliibriga kiire algkiirusega relvad orienteeritud soomusläbistatavusele.
Wehrmachti ründesuurtükkide meeskonnad ei kuulunud soomusväe koosseisu ja neil oli eraldi vormiriietus. Sõja jooksul kujunesid ründesuurtükkidest enamasti hoopis liikuvad tankitõrjemasinad ehk tankitõrjetankid.
Dietrich Bock

Dietrich Bock (surnud 1532) oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur aastatel 1525–1532.
Bocki täpset päritolu pole teada, sest tema perekonnanimi oli Saksamaal liialt levinud. Temast pole enne Liivimaale asumist sisuliselt midagi teada. Seetõttu ei saa ka täpselt öelda, kust ta pärines, ehkki on oletatud, et ta tuli Alam-Saksimaalt. Samuti ei saa kindlaks teha tema võimalikku sugulust teise Bocki-nimeliste orduvenna, Erkenbertiga.
1520. aastal on Bocki mainitud Viljandi kumpanina, 1523. aastal sai temast aga Rakvere foogt. Pärast Paul von Steineni surma sai tast Tallinna komtuur, kelleks ta jäi kuni enda surmani 1532. aasta lõpus, tõenäoliselt detsembris.
Parila–Kiideva tee

Parila–Kiideva tee (registreerimisnumber 16111) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas Haapsalu linnas.
Maantee on ligikaudu 13,2 kilomeetrit pikk, esimesed 8 kilomeetrit sellest mustkattega, ülejäänud kruusakattega. Algab Haapsalu–Laiküla maantee 11. kilomeetril Parila lähedal Jõõdre ja Lannuste piiril, läheb läbi Lannuste, Käpla, Ammuta, Panga, Sinalepa, Allika, Tuuru, Põgari-Sassi, Koidu ja lõpeb Kiidevas.
Tee 8. kilomeetripunkti juures algab Tuuru–Puise tee.
Teele jääb 6 truupi, aga mitte ühtegi silda.
Teel liigub Haapsalu–Kiideva–Puise liinibuss.
Johann von Witten

Johann von Witten oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur aastal 1533.
Witten pärines Vestfaalist Marki krahvkonnast ja sündis ilmselt Kringeldanzis. Tema suguvõsa kuulus alamaadli hulka.
Witteni kohta pole palju teada peale fakti, et Gustav Vasa ühes dokumendis on teda 1533. aastal Tallinna komtuuriks nimetatud. Võimalik, et ta ei olnud mitte komtuur, vaid ainult kohusetäitja, sest juba järgmisel aastal astus ametisse uus komtuur ning varasem oli surnud 1532. aasta lõpus. Witteni varasemast ja hilisemast saatusest pole midagi teada.
Õunvili

Õunvili on rüüsvili, mis areneb alumise sigimikuga õitest. Õunvilja sisemuses on palju seemneid, mis on koondunud vilja keskel asuvatesse seemnekambritesse.
Morfogeneetiliselt moodustub õunvili apokarpsest ehk lahkviljalisest emakkonnast, täpsemalt öeldes sigimiku alumisest osast. Õiepõhi kasvab kokku viljalehtedega ja katab need täielikult, harvem osaliselt, nii et viljalehed on suletud moodustuvasse viljalihasse. Nende kahe vaheline piir hägustub ja on paljudel õunviljadel märkamatu, mõnel siiski ka silmaga märgatav. Tavaliselt ümbritseb õunvilja veel väliskiht ehk koor, millel on vahel, näiteks õunal, näha tupplehtede ja tolmukate kokkukasvanud jäänuseid.
Õunvilju esineb paljudel roosõielistel taimedel, näiteks astelpihlakal, harilikul küdoonial, pihlakal, tuhkpuul, valgel pihlakal ja viirpuul. Eestis kasvatatavatest liikidest on õunviljalised õunapuu, pirnipuu ja ebaküdoonia.
Ludolf Lappe von der Ruhr

Ludolf Lappe von der Ruhr (surnud enne 1543) oli Liivi ordu liige ja Rakvere foogt aastatel 1527–1534.
Ludolf sündis Marki krahvkonnas. Tema suguvõsa kuulus piirkonna mõjukamate hulka, sealt pärines veel mitu Liivi ordu rüütelvenda ning nende sugulane oli ema poolt ka Wolter von Plettenberg.
1526. aastal sai Ludolfist Vasknarva foogt ja järgmisel aastal valiti ta Rakvere foogtiks. 1534. aastal vabastati ta sellest ametist. Tema edasine saatus on ebaselge, kuid 1543. aastal on teda mainitud surnuna, seega on võimalik, et ta suri vahetult enne seda.
Mari

Mari on lihakvili, mis sisaldab arvukalt seemneid. 
Tekkimise põhjal võib mari olla kas paljasvili või rüüsvili. Ülemise sigimikuga õiest moodustub paljasvili, näiteks hariliku kartuli mari või viinamari. Alumise sigimikuga õiest moodustub aga õiepõhja kaasabil rüüsvili, näiteks mustika mari või karusmari. Alumisest sigimikust moodustunud marjadel on otsas õiekatte kuivanud jäänused.
Kui sigimik on paljupesaline, siis on marjaski palju seemneid. Näiteks kartulil on õis kahepesaline, sparglil kolmepesaline, ussilakal neljapesaline ja pohlal viiepesaline.
Botaanilises mõttes on marjad mõnedki niisugused viljad, mida nende suuruse tõttu ei osata argikeeles marjadeks pidada, näiteks tomatid, kurgid, kõrvitsad, arbuusid, melonid, baklažaanid, banaanid ja kiivid. 
Muundunud marjad on tsitruselistel, näiteks apelsinil ja sidrunil. Neil on koor väga paks, aga sisemus eriti mahlane. Selliseid vilju nimetatakse pomerantsviljadeks.
Kõik marjad ei ole lihakad. Niisugune on näiteks paprika.
Enamik marju on söödavad, aga kõik mitte. Mõne taime, näiteks kartuli, ussilaka ja musta belladonna marjad on hoopis mürgised. Kuid see ei tähenda, et terve see taim peaks mürgine olema, näiteks kartulil süüakse mugulaid.
Argikeeles tähistab sõna "mari" mitmesuguseid vilju, mis botaanilises mõttes ei ole marjad. Näiteks vaarika vilju kutsutakse marjadeks, tegelikult on need aga koguviljad. Maasikal on liitsed rüüsviljad, kirsipuul ja toomingal luuviljad, pihlakal õunviljad ja kadakal käbid.
Evolutsioon.
Fossiilid näitavad, et varajastel õistaimedel olid kuivviljad. Lihakad viljad, näiteks marjad ja luuviljad tekkisid keskaegkonna ja uusaegkonna piiri paiku.
On arvatud, et lihakate viljade teket soodustas neist toituvate loomade, eriti imetajate ja lindude arvukuse suurenemine. Ent arvatud on ka, et põhjus ja tagajärg on vastupidised. Lihakate viljade tekke ajal oli maailmas palju niiskeid kohti tihedates metsades, kus viljade levimine tuule abil polnud tõhus. See soodustas sümbioosi käigus loomi ja linde üle minema lihakatest viljadest toitumisele ning vilju omakorda järjest lihakamateks ja kirevamateks muutuma.
Marjad

Marjad on toiduaine, mis hõlmab enamiku botaanikas marjadeks nimetatavaid vilju, samuti nendega väliselt sarnased viljad, mis pole botaanilises mõttes marjad, näiteks kadaka, vaarika ja maasika viljad. Marjade kui toiduainete hulka ei arvata enamikust marjadest välimuselt väga erinevad marju, mis on botaanilises mõistes marjad, näiteks banaane.
Rolf von Bardewisch

Rolf von Bardewisch (surnud 10. mail 1531) oli Liivi ordu liige ja Bremeni komtuur umbes aastast 1524 kuni oma surmani.
Rolfi isa oli Bories II von Bardewisch. Ta pärines Diepholzi krahvkonnast, ta sündis tõenäoliselt Lemfördes. Tema suguvõsa oli Oldenburgi päritolu.
1508. aastal oli Bardewisch kumpan Kuldīgas, 1514. aastal aga linnusekomtuuriks ("Hauskomtur") Tallinnas, millalgi enne 1519. aastat täitis ta aga ka Vasknarva foogti kohuseid. 1520. aastal oli ta Pärnu komtuur. Umbes 1524. aastal sai temast Bremeni komtuur, seega naasis ta Liivimaalt Saksamaale. 1531. aastal tapeti ta aga Bremenis linnasiseste probleemide tõttu.
Taipalsaari

Taipalsaari on asula Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Taipalsaari vallas.
Mööda maanteid asub Taipalsaari Lappeenrantast 14 km kaugusel, Helsingist 236 km kaugusel ja Viiburist 70 km kaugusel.
Viktorija Mullova

Viktorija Mullova (vene Виктория Муллова; sündinud 27. novembril 1959) on vene viiuldaja.
Viktorija Mullova sündis Moskva lähedal Zukovskis ja õppis Moskva muusikakoolis, seejärel Moskva Konservatooriumis Leonid Kogani käe all.
Mullova võitis rahvusvahelise Sibeliuse-nimelise viiuldajate konkursi 1980. aastal ja rahvusvahelise Tšaikovski-nimelise konkursi 1982. aastal.
Põgenemine Nõukogude Liidust.
Kontserdireisilt Soomes 1983. aastal otsustas Mullova Nõukogude Liitu mitte enam tagasi pöörduda. Koos oma klaverisaatja Vahtang Jordaniaga põgenes ta Yleisradio ajakirjaniku Jyrki Koulumiehe abiga Kuusamos hotellist, jättes maha Stradivari viiuli. Koulumies sõidutas põgenikud üle Rootsi piiri Haparandasse. Sealt sõitsid nad edasi Stockholmi; et oli nädalavahetus, pidid nad varjatult USA saatkonna avamist ootama. Paar päeva hiljem olid nad juba Washingtonis.
Muusikukarjäär.
Viktorija Mullova on esinenud nii solistina kui ka paljude orkestrite, näiteks Philharmonia, Viini, Montréali ja San Francisco sümfooniaorkestri ning Baieri Raadio Sümfooniaorkestri koosseisus. 
Mullova on tuntud ka oma uudsete džässiinterpretatsioonide poolest. Ta on esitanud muu hulgas Miles Davise, Duke Ellingtoni ja The Beatlesi lugusid.
Ta on esinenud külalissolistina ka koos ERSO-ga.
Praegu elab Viktorija Mullova Londonis. Vahtang Jordania jäi USA-sse ja suri 2005. aastal vähki.
Ugala tänav

Ugala tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu ja Kivimäe asumis.
Ugala tänav algab Vabaduse puiesteelt, suundub kagusse Pääsküla raba suunas ja lõpeb Ilmarise tänaval. Ugala tänav ristub Taara, Vanemuise ja Haldja tänavaga.
Tänava alguse koordinaadid on .
Ugala tänava pikkus on umbes 500 meetrit.
Aastatel 1960–1990 kandis tänav Hans Leberechti auks Leberechti tänava nime. Leberecht elas sellel tänaval.
Nõmme linna ajal oli see Kaare tänav (1930. a Nõmme kaart), hiljem Endla tänav (Nõmme linnavolikogu otsus 25. maist 1937, 1939. a Nõmme kaart), Looga tänav (Tallinna linnavalitsuse otsus 25. oktoobrist 1940, kuni 1941. aastani, mil taastus senine nimi), Ugala tänav (Tallinna täitevkomitee otsus 13. juunist 1958), Hans Leberechti tänav (Tallinna täitevkomitee otsus 12. novembrist 1960, Hans Leberecht suri 10. novembril), Ugala tänav (Tallinna linnavalitsuse määrus 3. augustist 1990).
Leo Semlek

Leo Semlek (19. august 1934 Tallinn – 17. veebruar 2010) oli eesti muusikateadlane, muusikapedagoog ja helilooja. 
Leo Semlek lõpetas 1957. aastal Tallinna Muusikakooli muusikateooria erialal ja 1962. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi. 
Ta töötas 25 aastat muusikateooria õpetajana Tallinna Muusikakoolis, 20 aastat Tallinna Muusikakeskkoolis ja üle 10 aasta Eesti Muusikaakadeemias. 
Ka kirjutas ta muusikateooria uurimusi ja õpikuid, tegi regulaarselt kaastööd Eesti Entsüklopeediakirjastusele ning uuendas muusikaterminoloogiat. 
Leo Semlek on loonud üle 400 vaimuliku laulu, millest enamik on ka kirjastatud.
Isiklikku.
Eerik Semlek on Leo Semleki poeg.
Sassi poolsaar

Sassi poolsaar on poolsaar Lääne maakonnas Haapsalu linnas Põgari-Sassi küla ja Matsalu rahvuspargi territooriumil. Eendub Puise poolsaarest loodesse.
Poolsaare lähedal asuvad Tauksi, Porgi ja teised väiksemad saared. Poolsaarest itta jääb Lõpe laht ning läände Siimurahu.
Sassi poolsaart katab valdavalt rannaniit, Tuuru–Puise tee lähedal on ka männitukk ning Tauksi pool samuti 3 väikest metsatukka. Poolsaarel karjatatakse veiseid.
Veel 20. sajandi esimesel poolel oli poolsaare asemel saar.
Poolsaare keskosa koordinaadid on .
Aia Ilu

'Aia Ilu' on aed-õunapuu sort.
Sordi aretas Polli katsebaasis Aleksander Siimon antoonovka vabal tolmlemisel saadud seemikust 1946. aastal.
Puu on keskmist kasvu ja ümara võraga. Õied on suured ja valged, kroonlehed servast veidi roosad. Suhteliselt varane õitseja.
'Aia Ilu' on sügissort. Vili valmib septembris ja säilib paar kuud. Vili on väga suur (250...300 grammi), ümar kuni tömpkooniline, üle vilja ulatuvate vähemärgatavate kantidega. Koor on keskmise paksusega. Valminult on õun täiesti kollane, päikesepoolsel küljel võib olla ka õrnalt punakas. 
Viljaliha on kollakasvalge, keskmise tihedusega, mahlane, magushapu, nõrga aroomiga. Õun sisaldab rohkesti C-vitamiini ning sobib hästi kuivatamiseks ja kompotiks.
'Aia Ilu' hakkab noorelt vilja kandma ja kannab igal aastal. Sort on saagikas ja täiesti talvekindel. Sort on vähe vastuvõtlik haiguste suhtes.
Kittilä

Kittilä (inarisaami keeles "Kittâl", põhjasaami keeles "Gihttel") on küla Soomes Lapi maakonnas, Kittilä valla kirikuküla. 
Umbes 7 km kaugusel asulast loodes asub Kittilä lennujaam.
Muusikateadlane

Muusikateadlane ehk musikoloog on teadlane muusikateaduse valdkonnas.
Thorstein Veblen

Thorstein Bunde Veblen (30. juuli 1857 – 3. august 1929) oli norra päritolu Ameerika Ühendriikide sotsioloog ja majandusteadlane.
Koos John R. Commonsiga asutas ta institutsionaalse majandusteaduse liikumise. Ta on tuntud USA majanduse kriitikuna. Tema tuntuim teos on "The Theory of the Leisure Class" (1899; eesti keeles "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest", tlk Alari Purju, Ilmamaa, Tartu: 2023).
Vebleni institutsionaalne lähenemine majandusteadusele põhines kahel klassikalise ökonoomika alustalal:
Põhiliselt kritiseeris Veblen uusklassikuid marginalistliku lähenemise pärast. Ta ei jaganud arvamust, et majandussüsteem liigub järk-järgult oma tasakaaluasendi poole, ja eitas üldise tasakaalu võimalikkust.
Elulugu.
Thorstein Veblen sündis Ameerikas 1857. aastal Norra emigrantide peres. Tema lapsepõlv oli võrdlemisi vaene. õppis Veblen Yale'i Ülikoolis filosoofiat. Lõpetanud Yale'i Ülikoolis doktorantuuri, pakuti talle tööd Cornelli ökonoomika õpetajana. Veblen kirjutas mitmeid tollel ajal ebatüüpilisi teoseid, nagu "Majandusteooria ja naiste riided", "Naiste barbaarne staatus" jne. Tema õpetamisstiil oli noriv ja kiusav, tihti palus ta enamikul oma õpilastest majandusteadusega tegelemine lõpetada, ja oli tänulik, et enamik teda kuulda võttis.
Aastal 1899 avaldas Veblen oma tuntuima teose "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest", mis kritiseeris uusklassikalist tarbijateooriat. Kui uusklassikud eeldasid, et inimesed on tarbimisotsustes sõltumatud, siis Veblen väitis, et nad seda ei ole. Enamik inimesi on oma otsustes sõltuvuses sellest, mida teised tema ümber teevad, mis on moodne jne. Enesealalhoiuinstinkt on küll esmane, mida inimesed tunnevad, kuid peale selle mõjutavad enamasti inimese otsuseid siiski sotsiaalne staatus ja omandisuhted. Vebleni vaatlused on enam tunnustust leidnud küll sotsioloogide, mitte majandusteadlaste silmis.
Aastal 1950 kirjutas professor Harvey Leibenstein artikli "Vebleni efektidest", kus ta väitis, et Marshalli nõudluskõverad kaotavad tihti oma tähenduse. Nõudlus "Vebleni kaupade" järgi sõltub kauba kogusest ja tarbija subjektiivsest arvamusest hinna kohta, mida teised tarbijad arvavad teda olevat selle kauba eest maksnud.
Veblen ei koostanud mingit kindlat majandusmudelit, ja arvas, et ka mitte keegi teine ei suuda seda teha. Vebleni teoseid on alati peetud teistmoodi ja mõnusaks lugemiseks.
Eesti keeles on ilmunud "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest" (Tartu, Ilmamaa, 2023).
Rutger von Schwansbell

Rutger von Schwansbell (ka "Schwanzbell") oli Liivi ordu liige ja Maasilinna foogt aastatel 1527–1538.
Rutgeri vanemad olid Heinrich von Schwansbell ja Helene Torck. Ta sündis Marki krahvkonnas Schwansbellis Lüneni linna lähedal. Tema suguvõsa pärines ilmselt Münsteri piiskopi ministeriaalide hulgast, kuid 15. sajandiks olid nad üks lugupeetumaid Marki aadlisuguvõsasid. 
Schwansbell astus Liivi ordusse tõenäoliselt 15. sajandi lõpukümnendil ning oli 1498. aastal Kuldīgas majandusametnik ("Schenk"). 1507. aastal sai ta Viljandi kumpaniks, 1515 aga Narva foogtiks ning 1517 Sēlpilsi foogtiks. 1527. aastal sai ta Maasilinna foogtiks ja oli sellel kohal 11 aastat. Seejärel teated temast lõppevad.
Rutgeri arvatav vend Dietrich oli orduvasall Liivimaal ja suri 1521. aastal. Tema teine sugulane Wilhelm oli 1522. aastal Maasilinna foogti teener.
Simon von Rietberg

Krahv Simon von Rietberg (surnud enne juunit 1523) oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur aastatel 1516–1523.
Simoni vanemad olid krahv Johann von Rietberg ja Margareta zur Lippe. Ta sündis Vestfaalis Rietbergi krahvkonnas Rietbergi asulas. Tema suguvõsa oli krahvkonda valitsenud alates 13. sajandist ja vaatamata oma valduste suhtelisele väiksusele oli Vestfaalis küllaltki mõjukas, sest Rietbergi krahvid olid osanud oma mõjuvõimu edukate abieludega laiendada. Nõnda olid Simoni sugulased saanud nii Münsteri, Paderborni, Mindeni kui ka Osnabrücki piiskoppideks. 
Simon saabus Liivimaale tõenäoliselt kas 15. sajandi lõpus või 16. alguses. 1510. aastal on teda märgitud Pärnu komtuurina ja 1516. aastal sai temast Tallinna komtuur. Sellel ametikohal oli ta kuni surmani.
Immanuel Wallerstein

Immanuel Maurice Wallerstein (28. september 1930 New York – 31. august 2019 Branford) oli USA sotsioloog ja politoloog, kes on tuntud kui maailmasüsteemide teooria rajaja. Professor Wallerstein sai PhD Columbia ülikoolist 1959 aastal. Ta oli Rahvusvahelise Sotsioloogia Ühingu endine president (1994–1998) ja töötas Yale'i ülikoolis.
Ülemaailmse kapitalismi kriitika ning "süsteemivastaste liikumiste" propageerimine on teinud temast ühe globaliseerumisvastaste eestkõneleja.
Wallerstein alustas oma akadeemilist karjääri, uurides koloniaalvõimu vastu mässavat Indiat. Ta pälvis 1954. aastal Columbia ülikoolis magistrikraadi, hiljem jätkas ta postkoloniaalse Aafrika probleemidega.
Oma maailmasüsteemide teoorias väidab Wallerstein, et maailm jaguneb tuumaks ning perifeeriaks, millest viimati mainitu peamine otstarve on varustada tuuma toorainete ning odava tööjõuga. Alates 1980. aastatest on ta ennustanud USA hegemoonia langust. Hiljem ka neoliberalismi taandumist. Wallerstein väidab, et nüüdisaegne maailmasüsteem on jõudnud omadega lõpp-punkti. Wallersteini kriitikud süüdistavad teda liigse tähelepanu pööramises riiklikele ideoloogiatele ja kultuurilise mõõtme eiramises.
Definitsioonid.
Kapitalistlik maailmasüsteemSee Wallerseini definitsioon on tuletatud Dependencia-teooriast, mis kombineeris omavahel erinevate ühiskondade arengut alates 16. sajandist üritades neid ühte arengumudelisse panna. Peamine Wallersteins definitsiooni põhimõte on globaalne tööjõu jaotumine erinevates poliitilistes üksustes (riikides) samal ajal. Ei ole olemas otsest poliitilist keskust, kui võrrelda seda näiteks Rooma impeeriumi ajaga. Selle asemel on kapitalistlik maailmasüsteem mis on integreerunud maailmaturul. See on jaotunud tuumaks, poolperifeeriaks ja perifeeriaks. Ning kõike juhib kapitalistlik tootmise meetod. Kapitalism on ideaalne turu tüüp.
Tuum/perifeeriaSee defineerib arenenud ja arengumaade vahelised erinevused kasutades selleks võimu ja rikkuse jaotumise mõõdikuid. Arenenud maade positsiooni peamine põhjus on majanduslikus võimsuses.
PoolperifeeriaSee on riik, mis asetseb tuuma ja perifeeria vahel ja saab kasu perifeeriast ning peab panustama tuuma. Tavaliselt on need autoritaarsed riigid, mis peavad alluma sellele, et tuumriigid kasutavad nende vastu erinevaid piiravaid meetmeid.
Esipreester

Koguduse esipreester (vene keeles "настоятель") on õigeusu kirikus preester, kellele piiskopkonna juht (piiskop, peapiiskop või metropoliit) on teinud ülesandeks antud koguduse juhtimise. Esipreestrile alluvad kõik ülejäänud koguduse vaimulikud ja ilmalikud töötegijad, kaasa arvatud teised koguduse juures töötavad preestrid. Esipreester määrab jumalateenistuse korra ning jälgib selle täitmist, vastutab pühakoja ja selle inventari korrashoiu eest.
Eesti keeles on esipreestri kohta kasutatud ka nimetusi eesseisja, eesnik ja esinik, kuid need ametinimetused ei ole üheselt mõistetavad, sest võivad osutada ka kloostriülemale. Harvemini on kasutatud mõistet vanempreester.
Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku põhikirja kohaselt on koguduse juhtimist teostava preestri ametinimetuseks "eesseisja". 
Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku põhikirjas ei ole vastav ametinimetus üheselt määratletud – seal kasutatakse vahelduvalt mõisteid "koguduse preester", "koguduse vaimulik" ja "esipreester".
Eesti õigeusu kiriku ajalugu uurinud vaimulikud August Kaljukosk ja Andrei Sõtšov on eelistanud "eesniku" nimetust. Kahe maailmasõja vahel ja veelgi varasemas eestikeelses õigeusu kirjanduses kasutati aga sageli nimetust "esinik".
Eesseisja

Eesseisja (kreeka keeles "προϊστάμενος"; vene keeles "настоятель") on peamiselt õigeusu kontekstis kasutatav ametinimetus, mis võib tähendada:
Eesti keeles on samas tähenduses kasutusel ka mõisted eesnik ja esinik.
Eesseisjat tuleb eristada eestseisjast, kelleks nimetatakse õigeusus autokefaalse või autonoomse õigeusu kiriku pead. Eestseisja ametinimetust esineb ka muudes konfessioonides ja organisatsioonides.
Kurtšatov

Kurtšatov on linn Venemaal Kurski oblastis, Kurtšatovi rajooni keskus. Asub Seimi jõe ääres, 47 km kaugusel Kurskist.
Ajalugu.
Linn on asutatud seoses Kurski AEJ ehitamisega 1968. aastal ja saanud nime füüsik Igor Kurtšatovi järgi. Linnaõigused sai 1983. aastal. 
Lisaks tuumaelektrijaamale on linnas tehas Atommaš ja ehitusmaterjalitehased.
2023. aasta septembris, Vene-Ukraina sõja ajal, tabas linna Ukraina droonirünnak.
Balthasar Russowi Liivimaa kroonika

Russowi Liivimaa kroonika on Tallinna Pühavaimu kiriku eesti koguduse õpetaja Balthasar Russowi poolt alamsaksakeeles kirjutatud kroonika, mis käsitleb Vana-Liivimaa ajalugu 12. sajandist kuni 1583. aastani, kirjeldades värvikalt Liivi sõja eelset Liivimaa siseolusid, elulaadi ja sündmusi. Russowile on omased teravalt luterlikud eelistused. Eriti detailselt kirjeldab kroonika Russowi kaasaegseid sõjasündmusi.
Eesti keeles on Russowi kroonika välja antud kolmel korral, kuid siiani puudub teaduslik, kommentaaridega väljaanne.
Brändö vald

Brändö on vald ja saarterühm Soomes Ahvenamaa maakonnas.
Brändö vallas elab 484 elanikku ja tema pindala on 108,07 km² (veepindala 0,4 km²). Valla elanikest on 83% rootsi keele kõnelejad.
Külad.
Asterholma, Baggholma, Björnholma, Brändö, Fiskö, Jurmo, Korsö (Koskenpää), Lappo, Torsholma, Åva
Euroopa sektsioon (FCI)

Euroopa sektsioon (FCI) (inglise keeles "European section (FCI)") on erinevalt teistest sektsioonidest FCI poolt tunnustatud ja Belgias 2001. aastal registreeritud oma põhikirjaga juriidiline isik.
Eesmärgid.
Loomise põhjuseid oli mitu. Esiteks, Euroopa Liidu laienemine ning selle poliitiline tugevnemine tingis vajaduse koerandusega seotud inimeste ühiste huvide esindamise, et seadusandjad ei lähtuks vaid loomakaitsjate ja veterinaaride huvidest. Tuletame meelde kõrvade-sabade lõikamise keelu ning ohtlike tõugude nimekirja.
Teiseks, Euroopa sektsioon on FCI-s suurim ja tõhusaim. Iga-aastased koosolekud ja lühikesed vahemaad võimaldavad ning tihedad inimestevahelised kontaktid lubavad tal paremini koordineerides oma tegevust ja seeläbi olla suunanäitajaks FCI arengus. 
Kolmandaks saab ta kiiremini lahendada Euroopa siseseid koerandusprobleeme, olgu need siis liikmesriikide vahelised poliitilised suhted (Hispaania ja Gibraltar) või tõu kodumaa määramine, kui sellele pretendeerivad mitmed riigid (istria hagijas).
Liikmesus.
Tabel 1. FCI Euroopa Sektsiooni rahvuslikud kennelorganisatsioonid (2007) Allikas : FCI Europe Statistics 2002-2007
(valge täisliikmed, roheline assotsieerunud liikmed, sinine lepingulised partnerid; CAC näit. – rahvuslikud näitused, CACIB näit. – rahvusvahelised näitused) 
"* 2006. aasta andmed"
"** 2005. aasta andmed"
"*** 2002. aasta andmed"
Näitused.
Euroopa sektsioon korraldab üks kord aastas Euroopa võitja näituse ("FCI Euro Winners Dog Show ").
2010 – Celje, Sloveenia 30.09–3.10.2010
2009 – Dublin, Iirimaa 30.05–1.06.2009
2008 – Budapest, Ungari 3.–5. oktoober. FCI European Dog Show, Club Shows, World Meetings, Special Shows’ program. Hungexpo – Kincsem Park full area.
"Sulgudes näitusele registreerunud koerte arv."
2007 – Zagreb, Horvaatia (10 371), 2006 – Helsingi, Soome (9 755), 2005 – Tulln, Austria (10 506), 2004 – Barcelona, Hispaania (7 773), 2003 – Bratislava, Slovakkia (10 245), 2002 – Pariis, Prantsusmaa (11 114), 2001 – Tel Aviv, Israel (1224), 2000 – Poznaň, Poola (8793), 1999 – Tulln, Austria (6704), 1998 – Genova, Itaalia (6328), 1997 – Kopenhaagen, Taani (6847), 1996 – Luxembourg, Luksemburgi (6741), 1995 – Maastricht, Holland (5696), 1994 – Lissabon, Portugal (2347), 1993 – Budapest, Ungari (6609), 1992 – Dortmund, Saksamaa (4662), 1991 – Helsingi, Soome (6167), 1990 – Verona, Itaalia (4740), 1989 (?)", 1988 – Luxembourg, Luksemburg (4290), 1987 (?), 1986 (?)", 1985 – Lyon, Prantsusmaa (3919), 1984 – Itaalia (?), 1983 – Zürich, Saksa FV (2600), 1982 – Brüssel, Belgia (2712)
Eckerö vald

Eckerö on vald Soomes Ahvenamaa maakonnas. Eckerö naabervald on Hammarlandi vald. Valla keskus on Storby küla. Valla elanikest 95% on rootsi keele kõnelejad. Eckerö vald on Soome ja Ahvenamaa kõige läänepoolseim omavalitsus.
Külad.
Björnhuvud, Kyrkoby, Marby, Storby, Torp ja Överby
Carlo Emanuele III

Carlo Emanuele III (27. aprill 1701 Torino – 20. veebruar 1773 Torino) oli Savoia hertsog ja Sardiinia kuningas aastail 1730–1773.
Elulugu.
Carlo Emanuele sündis Torinos Savoia hertsogi ja hilisema Sardiinia kuninga Vittorio Amedeo II ja tema esimese abikaasa Orléansi Anne Marie pojana.
Vittorio Amedeo II loobus 1730. aastal Carlo Emanuele kasuks. 1731. aastal naasis ta troonile ja süüdistas oma poega ebakompetentsuses. Carlo Emanuele lasi oma isa vangistada ning hoidis teda Rivoli kindluses, kus viimane ka peagi suri.
Poola pärilussõjas toetas Carlo Emmnuele III koos Prantsusmaaga Stanisław Leszczyńskit. 1733. aastal vallutas ta Milano ja Lombardia. Prantsusmaa üritas liitu kutsuda ka Hispaania kuningat Felipe V-t, kuid viimane nõudis vastutasuks omale Milanot ja Mantovat. Carlo Emanuele, kes ründas oma vägede eesotsas Mantovat, ei soovinud, et Hispaania taastaks Itaalias oma ülemvõimu. Carlo Emanuele pidurdas seejärel oma vägede edasiliikumist, kuna teadis, et Mantova vallutamise puhul tuleks see kohe Hispaaniale üle anda.
Kui Austria ja Prantsusmaa sõlmisid rahu, oli Carlo Emanuele sunnitud oma vägedega Lombardiast lahkuma. Talle anti mõned maa-alad, muuhulgas Langhe, Tortona ja Novara.
Austria pärilussõjas osales ta Austria poolel ning nii rahaliselt kui ka oma mereväega toetas teda Suurbritannia. Algul saavutas ta sõjas küll mõne väljapaistva võidu, kuid pärast Napoli kuningriigi vallutamiskatset tungisid Savoiasse Prantsuse ja Hispaania ühendväed. 1744. aastal juhtis ta isiklikult Cuneo kaitsmist. Järgmisel aastal langesid vaenlase kätte tähtsa Alessandria, Asti ja Casale kindlused.
1746. aastal sai ta Austriast lisavägesid ning vallutas tagasi Alessandria ja Asti. Järgmisel aastal toimunud Assietta lahingus saavutasid Sardiinia väed prantslaste üle kaaluka võidu, ning peatselt liikus sõjatander põhja poole.
Aacheni kongressil paistis ta silma osava läbirääkijana ning talle tagastati Savoia ja Nice ning anti veel lisaks Vigevano ning veel mõned alad Po madalikul.
Seitsmeaastasest sõjast keeldus ta osa võtmast ning tegeles selle asemel riigi siseasjadega. Ta asutas Sassari ja Cagliari ülikooli.
Carlo Emanuele III suri 1773. aastal Torinos ning maeti Superga basiilikasse.
Perekond.
Carlo Emanuele III abiellus kokku kolm korda. 
Kõigepealt abiellus Baieri printsessi Anna Christine Louisega (1704–1723). Abielust sündis: 
Seejärel abiellus ta Hessen-Rotenburg-Rheinfelsi printsessi Polyxena Christinaga (1706–1735). Abielust sündisid:
Tema kolmandaks abikaasaks sai Lorraine printsess Elisabeth Teresa. Abielust sündisid:
Finströmi vald

Finström on vald Soomes Ahvenanmanneri saarel Ahvenamaa maakonnas. Valla pindala on 172,5 km², millest maad on 123,26 km². Valla keskus on Godby küla. Valla elanikest 94% räägib emakeelena rootsi keelt.
Külad.
Bamböle, Bartsgårda, Bastö, Bergö, Bjärström, Brantsböle, Emkarby, Enbolsta, Finström, Godby, Grelsby, Kulla, Markusböle, Ottböle, Pettböle, Pålsböle, Rågertsböle, Strömsvik, Stålsby, Svartsmara, Tjudö, Torrbolsta, Tärnbolsta, Västanträsk, Ämnäs
Keskikylä

Keskikylä on küla Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas Alajärvi linnas.
Aastani 2008 oli küla Lehtimäki valla keskus.
Keskikyläst 1,5 km põhja pool asub Peräkylä ja 3,5 km lõunas Lehtimäki kirikuküla.
2007. aastal elas Keskikyläs 679 inimest ja 2019. aastal 570 inimest.
Puittaimed

Puittaimed on soontaimed (enamikus katteseemnetaimed), kelle varred puituvad (lignifitseeruvad). Puittaimedele vastanduvad rohttaimed, kelle varred ei puitu. 
Eluvormi järgi jagunevad puittaimed kaheks – puudeks ja põõsasteks. Puud jagunevad okaspuudeks ja lehtpuudeks. Põõsaste hulgas eraldatakse eraldi rühmana kääbuspõõsaid ehk puhmaid. Puittaimede ja rohttaimede vahepealne rühm on poolpõõsad, kelle vars puitub täielikult vaid põõsa alumises osas. 
Lehistumise perioodi järgi eristatakse heitlehiseid ja igihaljaid puittaimi. 
Puittaimi rühmitatakse ka kõrguse, eluea, külmakindluse, valgusnõudlikkuse, veevajaduse ja kasvukoha mullastiku nõuete järgi.
Narva Peetri kirik

Narva Peetri kirik oli luterlik kirik Narvas Vestervalli ja Valge tänava nurgal, Fama bastioni lõunaküljel. 
Kirik valmis 1886. aastal. 1944. aastal lõhkusid Nõukogude Liidu pommituslennukid kiriku katuse ning hoone lammutati pärast 1953. aastat.
Ajalugu.
Kiriku ehitamist alustati 23. juunil 1885. Projekti autor oli Peterburi insener Rudolf Bernhardt. Ehitamiseks kasutati bastioni müüridest võetud tahutud paekivi. 
Narva linnaelanikele mõeldud Peetri kirik valmis 1886. aastal, Kreenholmi Manufaktuuri direktori Ludwig Knoopi toel. Peetri kiriku pühitses 21. novembril 1886, Peterburi kindralsuperintendent Cornelius Laaland. Kirikuhoone oli neljakandilise põhiplaaniga saali tüüpi kirik 1200 istekohaga. Kiriku lääneküljel oli kellatorn, mis lõppes teravatipulise tornikiivriga. 9. novembril 1886 pühitseti kirik apostel Peetrusele. 
1902. aastal asutati kiriku juures heategevusega tegelev Naisterahva selts. 1916. aastal asutati Peetri koguduse Vaesteabi selts vaestemaja hooldamiseks. Peetri kiriku kogudusele kuulus kalmistu Siivertsis. 1925. aastal asutati noortekoondis Astra, mille liikmed koondusid spordi, muusika ja kirjanduse ringidesse, ning 1931. aastal rajati pühapäevakool.
Eesti Vabadussõja ajal sai kirik pommitamiste tõttu kannatada, kuid taastati ja parandati põhjalikult 1923. aastal.
1944. aastal, teise maailmasõja ajal, lõhkusid Nõukogude Liidu pommituslennukid kiriku katuse. Kirik lammutati pärast 1953. aastat ja selle kive kasutati Narva raudteejaamahoone ehitamiseks.
Narva Peetri kogudus.
17. sajandist tegutses Narvas eesti kogudus soome koguduse koosseisus Rootsi kirikus. 19. sajandi teisel poolel asutati kaks iseseisvat eesti kogudust – linna ja tööliste oma. 19. sajandil kuulusid Narva eestlased, valdavalt soomekeelsesse Narva Rootsi-Soome Mihkli kiriku kogudusse. 1863. aastast peeti ka Narva Mihkli kirikus järjekindlalt eestikeelseid jumalateenistusi. 
1866. aastal anti VELK Peterburi konsistooriumi poolt luba seada Narva eestlaste jaoks sisse eraldi kirikuraamatud, seda kuupäeva - 22. oktoober 1866, luges Narva Peetri kogudus oma sünnipäevaks. Narva eestlaste kogudust teenis pastor Ferdinand Tannenberg. 1872. aastal liitusid Narva Peetri kogudusega, Kreenholmi eestlased, kes enne seda kuulusid Vaivara kogudusse. Narva linna tolleaegse kuulumise tõttu Peterburi kubermangu koosseisu, kuulusid Narva Mihkli koguduse eestlased VELK Peterburi, Kreenholmi eestlased aga VELK Eestimaa konsistooriumi alla. Jumalateenistusi peeti Narva Mihkli kirikus. 1880. aastast kasutas Narva linna eestlaste kogudus vennastekoguduse palvemaja. 
1884. aastal valmis Narva Aleksandri kirik Kreenholmi Manufaktuuri töölistele, Narva Aleksandri kirik tegutses Vaivara koguduse abikirikuna. 1886. aastal valmis aga Kreenholmi Manufaktuuri direktori Ludwig Knoopi toel Narva linnaelanikele mõeldud Peetri kirik.
Johannes Jalak

Johannes Jalak (18. veebruar 1899 Avinurme vald – 23. jaanuar 1942 Perm) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940).
Jalak osales Gattšina sõjakooli kursandina vabatahtlikult Vabadussõjas. Ta lõpetas hiljem Tallinna Sõjatehnika Kooli ning teenis 1. Soomusrongi Rügemendis Tapal ja aastast 1936 Tallinnas Raudteevalitsuses ja Sõjaministeeriumis insenerina. Koostas õpikud "Telefoniasjandus" ja "Gaasikaitse". Jalak oli Ohvitseride Keskkogu liige. Autasustati 1938. aastal Valgetähe V klassi teenetemärgiga.
Abielust Jenny Ottmanniga sündisid lapsed Inge ja Ennu. Jalak päris pärast isa surma Maetsmas Avijõe kaldal oleva Kaunissaare jahu- ja saeveski.
Pärast 1940. aasta riigipööret jäi Jalak edasi väeteenistusse. Ta ütles: "Põgenemist ei peeta heaks tooniks. Ma olen vande andnud, sõdureid ei saa üksi jätta." Jalak arreteeriti NKVD poolt 30. aprillil 1941 ja saadeti Nõukogude Liidu koonduslaagrisse. Teda süüdistati luuretegevuses Nõukogude Liidu vastu 1937. aastal, sest ta kogunud konduktorite käest andmeid Venemaa raudteepöörmete kohta, mida "Eesti rünnakul" Venemaa vastu oleks saadud kasutada. Selle eest mõistis Nõukogude Liidu sõjatribunal ta surma. Johannes Jalak lasti sõjatribunali otsusel maha 23. jaanuaril 1942 Permis.
Johannes Jalak rehabiliteeriti 25. veebruaril 1991 Eesti NSV Ülemkohtu määrusega tühistada sõjaväeosa nr 4165 sõjatribunali otsus kuriteokoosseisu puudumise tõttu.
Välislingid.
Ohvitseride andmekogu
Tüvi

Tüvi (ladina keeles "truncus") on puu varre harunemata osa. Aianduses loetakse tüveks varre maapinnast kuni alumise suure külgoksani ulatuvat osa. 
Tüvi on puude üks tähtsamaid struktuure, sest sealt harunevad oksad ja nendest omakorda teised taime maapealsed osad, mis moodustavad võra. Tüvi kinnitub maapinda juurte abil. Puude tüvi on kaetud puukoorega ning see on oluline puuliikide määramisel; sageli varieerub tüve värvus puu eri kõrgusil.
Tüvi esineb nii "tõelistel" puittaimedel kui ka näiteks palmidel ja teistel üheidulehelistel. Kõigil taimedel muutub tüvi aja jooksul kõvemaks protsessi tulemusel, mida nimetatakse kaheidulehelistel puudel sekundaarseks kasvuks ja üheidulehelistel puudel pseudosekundaarseks kasvuks.
Aianduses eristatakse varrel kolme osa:
Puutüved on metsatööstuse põhiline toormaterjal.
Põõsaste maapinna lähedalt sirutuvaid (suhteliselt) jämedaid varsi kutsutakse tüvikuteks.
Kui puu hävib, aga tüvest jääb alumine osa alles (see võib juhtuda näiteks tormimurru või metsaraie tulemusena), nimetatakse tüve allesjäänud osa kännuks.
Aaspere vald

Aaspere vald (saksa keeles "Kattentack") oli vald Haljala kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939. Vallamaja asus Võipere külas.
1939. aasta vallareformiga moodustati Aaspere vallast - väikeste piirimuudatustega - Aaspere vald ning Vohnja ja Aaspere vallast moodustati Vohnja vald.
Poolpõõsas

Poolpõõsas on taimede eluvorm, mille alumised osad (võsud ja maa-alused osad) puituvad. Seega võib teda üheaegselt lugeda nii puittaimeks kui ka rohttaimeks. Vegetatsiooniperioodi lõppedes poolpõõsaste rohtsed osad hävivad, puitunud osad aga säilivad.
Poolpõõsad on põõsastest üldjuhul madalamad ja lühemaealised.
Eestis kasvavatest taimedes on poolpõõsad näiteks pujud ja soopihlad.
Poolpõõsaid on eriti palju kõrbete ja poolkõrbete taimestikus.
Kotlõ

Kotlõ (vadja Kattila; eesti keeles mööndav Katla) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Kotlõ vallas. 
See on Kingissepa rajooni üks vanimatest asulatest, esimest korda temast on kirjutatud 13. sajandi allikates Kattila nime all. Selle piirkonna põliselanikud on vadjalased. Kuulus Kattila kihelkonda.
Kotlõ küla on ka tuntud ilusa, pargiga Kotlõ mõisakompleksi poolest, mis on arhitektuurimälestis. Mõisaomanikeks olid 18. sajandist Albrechti suguvõsa liikmed. Aastal 1827 elas ja töötas Kotlõ külas kunstnik Orest Kiprenski.
Föglö vald

Föglö [f'ööglöö] on vald ja saarterühm Soomes Ahvenamaa maakonnas. Valla keskus on Degerby. Vallas räägitakse rootsi keelt. 
Külad.
Björkör, Björsboda, Bråttö, Brändö, Bänö, Degerby, Finholma, Flisö, Granboda, Hastersboda, Horsholma, Hummersö, Jyddö, Järsö, Kallsö, Klåvskär, Nötö, Sanda, Skogboda, Sommarö, Sonnboda, Stentorpa, Ulversö, Överö
Geta vald

Geta [j'eeta] on vald Soomes Ahvenamaa maakonnas. 
Vallas elab umbes 500 inimest ja rahvastiku tihedus on 5,9 in/km².
Vallas räägitakse rootsi keelt.
Külad.
Andersö, Bolstaholm, Dånö, Finnö, Gräggnäs, Höckböle, Isaksö, Labbnäs, Möckelgräs, Olofsnäs (Olsnäs), Pantsarnäs, Skinnarböle, Snäckö, Västergeta, Östergeta
Lakšmī

Lakšmī ehk Mahalakshmi (sanskriti keeles लक्ष्मी "lakṣmī") on hinduismis tervise ja jõukuse jumalanna.
Blackburn Rovers FC

Blackburn Rovers FC on 1875. aastal Blackburnis asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi esiliigas. Klubi kodustaadion on 1890. aastast Ewood Park. Viimati mängiti Premier League'is hooajal 2011–2012.
Premier League'i hooajal 1995–1996 sai klubi liiga meistriks. Klubi peatreeneriks oli Kenny Dalglish. Suured rahasummad olid kulutatud tähtmängijate, näiteks Alan Sheareri ja Chris Suttoni, ostmiseks.
Praegune meeskond.
"Seisuga 12. märts 2019"
Saavutused.
Inglismaa.
1. liiga ja Premier League
2. liiga
3. liiga
FA karikas
Liiga karikas
FA Charity Shield
Bolton Wanderers FC

Bolton Wanderers FC on 1874. aastal Boltonis Christ Church FC nime all asutatud Inglismaa jalgpalliklubi. Praeguse nime sai klubi 1877. aastal. Klubi kodustaadion on 1997. aastast Reebok Stadium, varem mängis meeskond 102 aastat Burnden Park staadionil.
Klubi mängib Inglismaa tugevuselt teises liigas Football League Championship. Viimati mängiti Premier League's hooajal 2011–2012.
Saavutused.
Inglismaa.
2. liiga (1992. aastast 1. liiga)
FA Karikas
League Cup
FA Charity Shield
Fulham FC

Fulham FC on 1879. aastal Londonis Fulhami linnaosas asutatud jalgpalliklubi. Klubi kodustaadion on 1896. aastast Craven Cottage. Fulham mängib Inglismaa jalgpalli kõrgliigas Premier League.
1975. aastal mängis Fulham esiliiga klubina Inglismaa karikafinaalis, kus kaotati West Ham Unitedile tulemusega 0:2. Hooajal 2009–2010 mängis Fulham Euroopa liiga finaalis, kus kaotati Hispaanile klubile Madridi Atlético tulemusega 1:2.
Praegune koosseis.
"Seisuga 4. september 2023"
Hull City AFC

Hull City Association Football Club on 1904. aastal asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mille asukohaks on Kingston upon Hull. Klubi mängib Inglismaa tugevuselt teises liigas Football League Championship.
Esimest korda pääses klubi Inglismaa kõrgliigasse hooajal 2008–2009. Viimati mängiti kõrgliigas hooajal 2016–2017.
2014. aastal jõudis Hull City Inglismaa karikavõistlustel finaali, kus kaotati Arsenalile.
Praegune koosseis.
"Seisuga 8. august 2019"
Middlesbrough FC

Middlesbrough FC on Inglismaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Middlesbrough's. Klubi mängib Inglismaa tugevuselt teise liiga klubis Football League Championship.
Klubi esimene ja seni ainus suurem tiitel on 2004. aastal võidetud liigakarikas Football League Cup. 2006. aastal jõuti UEFA karikavõistlustel finaali, kus kaotati Hispaania klubile Sevilla. Premier League'is mängiti viimati hooajal 2016–2017.
Newcastle United FC

Newcastle United Football Club on Inglismaa jalgpalliklubi. Klubi loodi 1892. aastal Newcastle upon Tyne'i linnas klubide Newcastle East End F.C. ja Newcastle West End F.C. liitumisel. Klubi kodustaadion on alates 1892. aastast olnud St James' Park, mis mahutab 52 354 mängijat.
Newcastle United pole alates 1893. aastal Inglismaa jalgpalli liiga Football League'iga liitumisest saadik kunagi langenud esiliigast madalamale. Klubi tõusis pärast võitu 2016.–2017. aasta hooajal Inglismaa esiliigas hooajaks 2017–2018 Premier League'isse.
Newcastle United on tulnud neli korda Football League First Divisioni meistriks ning võitnud kuus FA Cupi, 1 Inter-Cities Fairs Cupi ja 1 UEFA Intertoto Cupi. Klubi edukaim periood oli aastatel 1904–1910, mil võideti Inglismaa karikavõistlused ja kolm neljast Inglismaa meistritiitlist.
Newcastle Unitedi suurim rivaal on Sunderland A.F.C. ja klubide vahelisi mänge tuntakse "Tyne–Wear derby"na.
Praegune meeskond.
"Seisuga 3. veebruar 2022"
Endiseid mängijaid.
Alan Shearer - James Milner - Shay Given - Michael Owen - Obafemi Martins - Damien Duff - Nicky Butt - Alan Smith - Kevin Nolan - José Enrique - Joey Barton - Andy Carroll - Sol Campbell- Peter Lövenkrands - Demba Ba - Yohan Cabaye 
Statistika.
"Seisuga 12. august 2019"
Wine

Wine (rekursiivne lühend "Wine Is Not an Emulator") on vaba tarkvara, mis võimaldab käivitada Microsoft Windowsile mõeldud programme teistes operatsioonisüsteemides. Näiteks Linuxi, FreeBSD ning Mac OSi keskkonnas. 
Wine'iga tuleb kaasa tarkvarateek "Winelib", millega arendajad saavad kompileerida Windowsi programme, et lihtsustada nende tööd Unix-tüüpi süsteemides.
Nagu nimigi ütleb (inglise keeles "Wine ei ole emulaator") pole Wine emulaator. Täieliku emuleerimise asemel pakub Wine alternatiivse implementatsiooni DLL-idest, mida Windowsi programmid kasutavad, ja protsessi, mis asendab Windows NT kernelit.
2018. aasta 21. augustil tegi Valve avalikuks enda Wine versiooni nimega Proton. Proton erineb tavalisest Wine-st sellega, et sisaldab veaparandusi ja täiendusi, mis ei ole veel, või mida sootukski ei soovita ülemjooksus vastu võtta, nagu näiteks Vulkanil-põhinev Direct3D 9-11 ühilduvuskiht DXVK.