Rein Raud

Rein Raud (sündinud 21. detsembril 1961 Tallinnas) on eesti kirjanik, kultuuriteoreetik ja japanist. Olnud Tallinna Ülikooli rektor (2006–2011).
Eesti Päevaleht nimetas 2015. aastal Rein Rauda Eesti kõige mõjukamaks inimeseks hariduse ja teaduse valdkonnas.
Haridus.
Raud lõpetas 1980. aastal Tallinna 7. keskkooli. Aastatel 1980–1985 õppis ta Leningradi ülikoolis jaapani filoloogiat. 1988. aastal jätkas ta õpinguid Helsingi ülikoolis; 1993. aastal sai ta filosoofialitsentsiaadi kraadi (Lic. Phil) ning 1994. aastal filosoofiadoktori kraadi. Väitekirja "The Role of Poetry in Classical Japanese Literature: A Code and Discursivity Analysis" on avaldanud Eesti Humanitaarinstituut.
Karjäär.
1989–1998 oli Raud Eesti Humanitaarinstituudi kolleegiumi esimees, aastast 2005 on ta samas professor ning 2012–2015 juhtivteadur. 1995-2016 on ta Helsingi Ülikooli jaapani keele ja kultuuri professor. Tallinna Ülikoolis on ta olnud kultuuriteooria ja Aasia kultuuriloo professor ning aastast 2015 töötab ta seal vanemteadurina.
13. veebruaril 2006 valiti Rein Raud Tallinna Ülikooli rektoriks. Valimiskogus hääletas tema poolt 61 ja vastaskandidaat Andres Kollisti poolt 37 valimiskogu liiget. Erapooletuks jäi 2 valimiskogu liiget. Raua ametiaeg rektorina lõppes 2011. aastal.
Tegevus kirjanikuna.
Raud on kirjutanud mitu ilukirjandusteost. 1990. aastal avaldas ta ajaloolise romaani "Kaupo", mis käsitleb muinasliivlaste vanema elu ja tegevust. 1991. aastal ilmus seiklusromaan "Ratsanik Melchior" (teine trükk 2016), mida on peetud Eesti üheks silmapaistvamaks imeulme romaaniks.
2005. aastal võitis Raua romaan "Hector ja Bernard" (Tallinn: Tuum 2004, ISBN 9985-802-73-X) Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia.
Raud on kirjutanud ka müütilise spagetivesterni "Vend" (Tallinn: Tuum 2008), mis sisaldab viiteid Alessandro Bariccole ja Clint Eastwoodile. See räägib eikusagilt tulevast salapärasest võõrast, kes tuleb oma õde hädast välja aitama. Teose stiil on poeetiline, tegelased arhetüüpsed. "Vend" pälvis 2009. aasta Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna.
Aastal 2011 ilmus tema sulest romaan "Hotell Amalfi", mis räägib isekast sisekujundajast, kes saab ühel päeval kentsakatelt tegelastelt tellimuse kujundada parim hotell maailmas.
2012. aastal ilmus Raual mahukas romaan "Rekonstruktsioon", mis ründab organiseeritud religiooni. See on tõlgitud ka soome ja taani keelde.
Aastal 2015 ilmus postmodernistlik "Täiusliku lause surm", spiooniromaan traagilisest armastusloost nõukogude aja lõpus.
2017 ilmus romaan "Viimane kustutab tule" ja 2021 "Päikesekiri". 2023. aastal ilmunud romaan "Katkurong" pälvis A. H. Tammsaare kirjanduspreemia ja Virumaa kirjandusauhinna.
Tegevus publitsistina.
Raud on avaldanud arvukalt artikleid ajakirjanduses. 2002. aastal avaldas ta Eesti Päevalehes poleemikat ning vastuväiteid tekitanud Ameerika Ühendriike kritiseeriva artiklisarja, mille eest sai aasta parima arvamusloo auhinna. 1999. aastal, pärast seda, kui Postimees kaotas ära kultuurileheküljed, saatis Raud 10 allkirjaga kirja PEN-klubi Norra osakonnale. Postimehe omanikust Norra kontserni Schibsted kritiseeriti seetõttu nii Norra kui ka Leedu ajakirjanduses.
Isiklikku.
Rein Raua vanemad olid kirjanikud Aino Pervik ja Eno Raud. Tema vend on muusik ja raadioajakirjanik Mihkel Raud ning õde on kunstnik ja lastekirjanik Piret Raud.
Ta on abielus Rosita Rauaga ning neil on kaks last: poeg Juhan (sünd. 1988) ja tütar Laura Liina (sünd. 1994).
Raud on tuntud polüglotina.