tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Odense

Odense on Taani suuruselt kolmas linn Kopenhaageni ja Århusi järel. Asub Lõuna-Taani piirkonnas ja on Odense valla keskus. Linn paikneb Fyni saarel Odense jõe kaldal. 
Odenses asub 1966. aastal asutatud Odense Ülikool, mis oma 18 000 üliõpilasega moodustab suurema osa 1998. aastal asutatud Lõuna-Taani Ülikoolist ("Syddansk Universitet"). Linn on tuntud kirjanik Hans Christian Anderseni sünnikohana. 
Odense oli Fyni maakonna keskus. 
Ajalugu.
Odense nimi on tulnud sõnadest "Odins Vi" ('Odini pühamu'), mis on seotud seal viikingiajal asunud paganliku Odini kultusepaigaga. 980. aastatel ehitas kuningas Harald Sinihammas Odensesse geomeetrilise ringvall-linnuse (Nonnebakken). Viikingiaja lõpus kujunes Odense linnaks, seega on ta üks Taani vanimaid linnu. Odenset on esmamainitud 988. aastal, kui Odensest sai piiskopkonna keskus.
Aastal 1086 mõrvati Odenses Taani kuningas Knud IV, kes kuulutati aastal 1101 pühakuks. Tema säilmed asuvad Püha Knudi kirikus, mis on Odense toomkirik. Keskajal sai linnast seetõttu populaarne palverändurite sihtkoht.
Linnaõigused sai Odense arvatavasti 13. sajandi alguses. 1240. aastal laastati linn kodusõjas.
Aastal 1355 sai Odense hansalinnaks. 
Aastal 1482 trükkis saksa trükkal Johann Snell Odenses Taani esimese, saksakeelse raamatu. 
Linna arengut soodustas see, et 1500. aasta paiku viis kuningas Hansu abikaasa Christine oma õukonna Odensesse. 16. sajandil toimusid linnas korduvalt parlamendi istungid. 1600. aastal oli Odenses üle 5000 elaniku. 1654–1658 oli Odense koguni Taani pealinn.
1672 rüüstasid Odenset Rootsi väed ja linna elanike arv langes 3800-ni.
1769. aastaks oli Odenses jälle 5200 elanikku, millega ta oli Taani suuruselt teine linn. 18. ja 19. sajandi vahetusel kaevati mereni viiv kanal, ehitati välja linna sadam ja algas industrialiseerimine.
2. aprillil 1805 sündis Odenses kirjanik Hans Christian Andersen. Alates 1956 antakse iga aasta 2. aprillil Odenses välja Hans Christian Anderseni auhinda.
1851. aastal lammutati linnamüür, sest see takistas linna edasist kasvamist.
Odense oli esimene linn Taanis, kuhu paigaldati vee- ja gaasivarustus. 1865. aastal avati raudtee.
1935 ehitati Odenses 177 meetri kõrgune Odinstårnet ('Odini torn'), mis oli tollal Euroopas Eiffeli torni järel kõrguselt järgmine ehitis. Teises maailmasõjas lasid Saksamaa väed torni 1944 õhku ja seda ei taastatud. Tänapäeval on torni asukohal Odini park (Odinsparken), kus seisab torni miniatuurne mudel.
Mekong

Mekong (tiibeti keeles རྫ་ཆུ་ "Dza-chu"; hiina keeles 澜沧江/瀾滄江 "Láncāng Jiāng" ('mäslev jõgi') või 湄公河 "Méigōng Hé"; tai ja lao keeles แม่น้ำโขง "Mae Nam Khong" (Mae Nam tähendab 'vete ema'), ka Maekong; khmeeri keeles "Mékôngk" või "Tonle Thom" ('suur vesi'), vietnami keeles "Sông Lớn" ('suur jõgi'), "Sông Cửu Long" ('üheksa draakoni jõgi') või "Sông Mê Kông") on jõgi Kagu-Aasias. 
Mekong on Aasia seitsmes pikim jõgi ja maailmas kaheteistkümnes pikim. 
Mekong algab Tiibetist Guozongmucha mäe jalamilt 5224 meetri kõrguselt. Jõgi voolab peamiselt kagusse läbi Hiina Yunnani provintsi, Birma (ainult piirijõena), Laose, Tai (ainult piirijõena), Kambodža ja Vietnami suubudes Lõuna-Hiina merre. Jõe pikkus on umbes 4350 km, valgla pindala 810 000 km² ning vooluhulk suudmes keskmiselt 16 000 ja maksimaalselt 38 000 m³/s.
Yunnanis voolab Mekong läbi Kolme Paralleelse Jõe kaitseala. Selles piirkonnas voolavad Jangtse (idas), Mekong (keskel) ja Salween (läänes) pikalt üksteise läheduses paralleelselt. Kuigi jõed kulgevad lähestikku, on nende suudmed üksteisest väga kaugel: Jangtse suubub Ida-Hiina merre, Mekong Lõuna-Hiina merre ja Salween India ookeani Andamani merre.
Ülem- ja keskjooksul on Mekong väga halvasti laevatatav. See tähendab, et läbi aegade on Mekong pigem eraldanud kui ühendanud oma kallastel asuvaid rahvaid. Sellega on seotud ka jõe suur nimede hulk.
Ajalugu.
Vanim avastatud asulakoht Mekongi kallastel on Tais asuv Ban Chiang, mis pärineb umbes aastast 1495 eKr, aga Mekongi valglas elasid inimesed juba ammu enne seda. Esimene riik Mekongi ääres oli khmeeride poolt 1. sajandil rajatud Funan, mis asus Mekongi deltas. Sellele järgnesid 6.–9. sajandil khmeeride rajatud Chenla riik ning 9. sajandil asutatud Khmeeri impeerium, mis kestis umbes 15. sajandini.
Esimese eurooplasena jõudis Mekongi jõele, täosemalt jõe deltasse, portugallane Antonio de Faria 1540. aastal. 1563. aastal Euroopas välja antud kaardil on Mekong juba olemas, ehkki deltast ülesvoolu polnud veel jõest midagi teada. Eurooplaste huvi polnud järjekindel. Hispaania ja Prantsusmaa saatsid misjonäre ja kaubandusekspeditsioone ning Hollandi maadeuurija Gerrit van Wuysthoff juhtis 1641–1642 ekspeditsiooni ülesvoolu kuni Vientiane'ini.
19. sajandil hakkas Prantsusmaa sellele piirkonnale suurt tähelepanu pöörama. Prantsusmaa hõivas 1861 Saigoni, kehtestas 1863 Kambodža üle protektoraadi ja laiendas 1893 oma kontrolli ka Laosele, luues Prantsuse Indohiina. Võõrväed viibisid Mekongi alamjooksul kuni Indohiina sõja ja Vietnami sõjani, mis lõpetasid vastavalt Prantsusmaa ja USA sõjalise kohaloleku. Kuid ka hiljem jätkusid pinged USA toetatava Tai ning NSV Liidu toetatava Vietnami ja Laose vahel, mis takistas piiriülest koostööd.
Jõe süsteemne uurimine algas Prantsuse Mekongi-ekspeditsiooniga, mida juhtisid Ernest Doudard de Lagrée ja François Garnier. Aastail 1866–1868 tõusid nad Mekongi suudmest kuni Yunnanini. Nende peamine avastus oli see, et Mekongil on liiga palju koski ja kärestikke selleks, et olla laevatatav. 1900. aastal avastas Pjotr Kozlov Mekongi lähte.
Saatürid

Saatürid on vanakreeka mütoloogias olendid, kellele enamasti omistatakse mehe ülakeha ja soku jalad ning sarved. Nad olid metsikud ja himurad olendid ning kuulusid Dionysose saatjaskonda.
Tuntuim saatür oli Paan. 
Viited.
 olendid
Risti vald

Risti vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas.
20. veebruaril 1992 kinnitati Risti valla omavalitsuslik staatus ja vald eksisteeris 2013. aastani, mil loodi Lääne-Nigula vald.
Valla asulad.
Vallas oli üks alevik ja neli küla.
Alevikud.
Risti
Külad.
Jaakna, Kuijõe, Piirsalu ja Rõuma.
Villem Gross

Villem Gross (11. jaanuar 1922 Tartu – 6. aprill 2001) oli eesti kirjanik.
Gross oli üks ENSV kirjanikest, kelle looming pani 1950. aastatel aluse sotsialistliku kirjanduse humanistlikule suunale.
Elukäik.
Aastal 1922 asus Villem Grossi perekond elama Kohtla-Järvele, kus isa hakkas tööle kaevurina.
Lõpetas kohaliku algkooli (Kooliküla), seejärel õppis Jõhvi keskkoolis (1937–1940). Aastal 1940 lõpetas Rakvere keskkoolis 10. klassi.
Teise maailmasõjast võttis osa Eesti Laskurkorpuse koosseisus.
Pärast sõda töötas ajakirjanikuna Talurahvalehe toimetuses. Aastatel 1951–1954 oli ta Rahva Hääle kirjanduse ja kunsti osakonna juhataja, aastatel 1954–1956 ajalehe Sirp ja Vasar kirjandusosakonna juhataja ning aastatel 1956–1959 töötas ta ajakirja Noorus toimetuse vastutava sekretärina.
Ta oli NLKP liige aastatel 1946–1990.
Looming.
Villem Gross on oma varasemas loomingujärgus kujutanud noore inimese kujunemist. Romaaniga "Pinginaabrid" (ilmus algselt ajakirjas Looming aastal 1963), mis kujutas ühiskondlikuks normiks muudetud isikukultusliku usaldamatusega mürgitatud õhkkonda, muutus Gross ühiskonnakriitiliseks, ning ta järgnenud loomingus jäigi keskseks ühiskonna teravate eetiliste ja sotsiaalsete vastuolude avamine.
Voldemar Miller

Voldemar Karl Miller (7. veebruar 1911 Tagamõisa, Kihelkonna vald, Saaremaa – 26. aprill 2006) oli eesti ajaloolane, raamatuteadlane, lastekirjanik, arhivaar ja kodu-uurija.
Elulugu.
Voldemar Miller sündis Saaremaal Kihelkonna vallas Tagamõisas.
Ta lõpetas 1929. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi, õppis aastatel 1930–1950 vaheaegadega Tartu Ülikoolis (esimene tõsisem teaduslik uurimus "Suur katk Viru-Nigula kihelkonnas 1710–1711" ilmus Akadeemilise Rootsi-Eesti Seltsi aastaraamatus rootsi keelde tõlgituna 1938) ning lõpetas selle ajaloo-keeleteaduskonnas 1950. aastal. 
Aastatel 1929–1930 oli ta Järvakandi klaasivabrikus ehitustööline. Aastatel 1930–1932 töötas ajalehe Meie Maa toimetuses Kuressaares. Aastatel 1933–1934 oli ta Saare maavalitsuse teedeosakonnas teetööline, 1934–1935 ajalehtede Vaba Sõna ja Uus Sõna korrektor ja reporter Tartus, 1935–1937 vabakutseline ajakirjanik ja juhutööline Tartus, 1939–1941 kultuurivarade ekspert tollis. 
Aastatel 1937–1944 oli ta Riigi Keskarhiivi hädaabitööline, vanem tehniline töötaja, arhivaar, teadur ja vanemassistent. Tegi ka saateid Riigi Ringhäälingus. 
1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse, kuid pääses tagasi Eestisse. 1944. aastal oli Saksa armees. 
Aastatel 1944–1950 töötas Eesti NSV Riikliku Ajaloo Keskarhiivi ülemana, kuid vallandati poliitilistel põhjustel. Põgenes repressioonide eest Virumaale ja töötas aastatel 1950–1952 Kohtla-Järvel Käva põlevkivikaevanduses kaevurina. 
1952. aastal alustas Voldemar Miller üle viie kümnendi pikkust tööd Eesti teadusraamatukogudes: oli aastatel 1952–1977 ENSV Teaduste Akadeemia Raamatukogu vanembibliograaf ja hiljem Baltica ja haruldaste raamatute osakonna juhataja ning 1978–1996 Fr. R. Kreutzwaldi nimelise Eesti NSV Riiklik Raamatukogu konsultant. 
1963. aastal rajas Tallinna Linnamuuseumi juurde kodu-uurimise ringi. 
Voldemar Miller avaldas alates 1935. aastast arvukalt teaduslikke ja populaarteaduslikke artikleid ajaloo, kultuuri- ja kirjandusloo, raamatuteaduse ja kodu-uurimise alal. Ta esindas eesti raamatuteadust ja kodu-uurimist konverentsidel Eestis ja välismaal ning osales "Tallinna ajaloo" koostamisel. Kodu-uurijana juhendas ta ka koolinoori. Ta kirjutas lasteraamatuid ja lühijutte. 
Voldemar Miller oli alates 1995. aastast Eesti Kirjanike Liidu liige. Ta oli ka paljude seltside ja ühingute auliige.
Isiklikku.
Tema vend oli tõlkija Arnold Miller.
Roosiristlased

Roosiristlased on erinevate vaimsete kogukondade tähistus. Need on nime saanud legendaarse või kirjandusliku tegelase Christian Rosencreutzi järgi. Roosiristlased tegelesid tänapäeval gnostilisteks nimetatud salaõpetuste (hermetism, manihheism, kabala) uurimisega.
Roosiristlaste alusmanifestid on Saksamaal avaldatud "Fama Fraternitatis" 1614 ja "Confessio Fraternitatis"1615. Manifestid ilmusid ajal, mil loodusteaduslik-tehnilise teaduse valdamine viis võõrdumiseni kristlikust kultuurist. Nende tekstide eesmärk oli sellele arengule vastu seista, religiooni reformimise kaudu. 
Rohkem kui 140 aastat pärast manifestide avaldamist asutati 1760. aasta paiku esimene roosiristlaste salaühing vabamüürluse kontekstis. Oma müstilise irratsionalismi ja illuminismi vormiga moodustas see vastukaalu valgustusajastu arukatele, ratsionaalsetele ja modernistlikele jõududele. Ordu saavutas Preisimaal lühikeseks ajaks mõju kuningas Friedrich Wilhelm II ajal. Seltsi tegevus lõppes 1787. aastal ja sellesse kuulumine muudeti 1788. aasta usuediktiga karistatavaks süüteoks.
Sestriere

Sestriere (prantsuse keeles "Sestrières") on alpiküla Itaalias Torino suurlinnapiirkonnas. 
Küla asub 17 kilomeetri kaugusel Prantsusmaa piirist ning paikneb 2035 meetri kõrgusel merepinnast. 
Sestrieres elab 838 elanikku (2003). 
Geograafilised koordinaadid on 44°57′N 6°53′E.
Sestriere oli Torino taliolümpiamängude üks tegevuskohtadest, kus toimusid mõned mäesuusaalad. Külast saavad alguse ka mõned "Tour de France"'i ja "Giro d'Italia" jalgrattaetapid.
MeetTheMixer

"MeetTheMixer" on iganädalane raadiosaade Raadio 2s. Saade on eetris alates 2005. aasta 1. jaanuarist igal laupäeval kella 22–23.
Saate eesmärk on tutvustada noori andekaid Eestis elavaid DJ-sid ja produtsente.
Saates mängitakse "house"'i, "drum and bass"'i, tekno-, "dancehall"-, progressiivset ja hiphopmuusikat.
Iga kuu viimases saates kõlab "MeetTheMixeri" edetabel – tund värsket Eesti muusikat. Iga kuu teisel laupäeval on eetris "MeetTheMixer EXTRA", mis keskendub peamiselt briti "grime"- ja hiphopmuusikale, samuti "dancehall"'ile.
Raadiosaade on osa suuremast projektist, mis hõlmab ka klubiüritust klubis Privé.
Saatejuhid on Kuldar Kullasepp (Diggy) ja Päär Pärenson (MC J.O.C.).
Taskuhääling.
"MeetTheMixeri" saatest võttis ühel laupäevaõhtul kuni keskööni välja otse Miamist osa urbanmuusikaga DJ Slin.
Ühena esimestest Eestis eetrisolevastest raadiosaadetest levib "MeetTheMixer" digitaalselt, kasutades selleks taskuhäälingut.
Taskuhäälingusaadete tirimiseks saab kasutada näiteks programmi iTunes, otsides saadet kataloogist "Podcasts".
Joutseno linn

Joutseno linn on endine vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas. Asub Saimaa järve kaldal. 
Joutseno vald nimetati linnaks 2005. aastal. 
1. jaanuaril 2009 liitus Joutseno linn Lappeenranta linnaga.
Keskasula.
Valla keskus oli Joutseno. 
Külad.
Joutseno linna haldusalas asusid järgmised külad: Ahola, Anola, Arpolahti, Eiskola, Haukilahti, Hyvättilä, Hämäläinen, Jokela, Joutseno (kirikuküla), Jänhiälä, Karhula, Karjalainen, Karsturanta, Kesola, Kohoniemi, Korpi, Korvenkanta, Kähärilä, Leppälä, Lipiälä, Luukulkkula, Meltola, Mietinsaari, Myllärilä, Nevala, Nyrkkölä, Parjala, Pätilä, Ravattila, Roiskola, Soljala, Suokumaa, Tiimola, Tiuruniemi, Tujula, Tyrminen, Vesikkola, Virkkilä.
Bender

Bender (ka "Tighina" [tig'iina]; vene Бендеры) on linn Moldovas. Asub Dnestri paremkaldal. "De facto" kuulub Transnistria Vabariigile.
Linnas asub Benderi kindlus.
1919. aasta 27. mail toimus linnas kommunistlik Benderi ülestõus, mille surus maha Rumeenia-Prantsuse armee.
1992. aastal toimusid linnas lahingud Transnistria separatistide ja Moldova armee vahel (vaata Benderi lahing (1992)).
Benderist on pärit endine Rumeenia president Emil Constantinescu.
Jõhvi rajoon

Jõhvi rajoon moodustati Jõhvimaast 26. septembril 1950 vastu võetud seadusega.
1. oktoobril 1950 jõustus Eesti NSV-s uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis vastas NSV Liidus kehtivale. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad ning kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus, mis oli 1945 külanõukogude moodustamisega muudetud kolmeastmeliseks.
Jõhvimaa likvideeriti, selle alal moodustati Jõhvi ja Kiviõli rajoon ning Narva linnapiirkond, osa alasid anti Mustvee rajoonile. Maakondliku alluvusega Jõhvi linn muudeti rajoonilise alluvusega linnaks.
Jõhvi rajooni keskus oli Jõhvi linn, lisaks oli rajoonis Kohtla-Järve vabariikliku alluvusega linn, Ahtme, Sompa ja Viivikonna alev ning 21 külanõukogu.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 17. juunist 1954 toimus suur külanõukogude ühendamine seoses kolhooside ja sovhooside liitmisega.
1959 likvideeriti Kiviõli rajoon ning selle alal moodustati Kohtla-Järve linnapiirkond, millega liideti Kiviõli linn ning Kohtla ja Kukruse alev. Piir Jõhvi rajooniga nihutati Kukruse mõisa joonele. Samal ajal vähendati Narva linnapiirkonna maa-ala Jõhvi rajooni kasuks. 
14. oktoobril 1960 moodustati põlevikivitööstuspiirkonna ühtne halduskeskus keskusega Kohtla-Järvel. Selle käigus likvideeriti eraldi Jõhvi ja Ahtme linn ning Sompa alev, mis liideti Kohtla-Järve linnaga. Rajooni valitsemisorganid jäid Jõhvisse. 
1961. aastal allutati Jõhvi rajoon Kohtla-Järve linnapiirkonnale ja likvideeriti sellega.
Pärnu Leht

Pärnu Leht oli ajaleht, mis ilmus Pärnus 1. oktoobrist 1994 kuni 1995. aasta lõpuni.
Ajalehte andis välja AS SULA, kuhu kuulusid Jüri Lebedev, Vello Järvesalu jt. 
Ajalehe sisulise poole käivitasid nõustajatena Hommikulehe ajakirjanikud Indrek Lindsalu ja Peeter Raidla. Lindsalust, kes töötas enne Hommikulehes, sai Pärnu Lehe esimene peatoimetaja. 
Neljaleheküljeline ajaleht ilmus 5 korda nädalas, avaldades päevakajalisi lugusid, lühiuudiseid ja intervjuusid. Aeg-ajalt ilmus lehe vahel ka lisasid, näiteks teatripäeva ja võidupüha puhul.
Suvel 1995 vahetus suurem osa toimetuse liikmetest. Uus peatoimetaja Kalle Müller muutis uudiselehe kõmuliseks. Lisaks hakkas Pärnu Lehe omanik välja andma nädalalehte. Pärnu Leht ilmus kuni 1995. aasta lõpuni. Varsti pärast seda lõpetati ka nädalalehe väljaandmine. 
Toimetus.
Pärnu Lehe toimetusse on kuulnud
Rendsburg

Rendsburg on linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Lõuna-Schleswigis. Asub Kieli kanali mõlemal kaldal.
Rendsburg asutati 1150. aastal. Linnaõigused sai 1339. aastal.
Maurice Krafft

Maurice Krafft (25. märts 1946 Guebwiller – 3. juuni 1991 Unzen) oli prantsuse vulkanoloog.
Maurice oli koos oma abikaasa Katia Krafftiga kuulus paljude tegutsevate vulkaanide uurimise, pildistamise ja filmimise poolest. Maurice ja Katia Krafft on ilmselt kõige rohkem tegutsevaid vulkaane näinud inimesed. Nad hukkusid koos Jaapanis Unzeni vulkaanil, püüdes filmida lõõmpilve. Päev enne surma ütles Maurice: "Ma ei karda kunagi, sest 23 aasta jooksul olen ma näinud nii palju vulkaanipurskeid, et kui ma ka homme sureks, ma ei hooliks sellest".
Absoluutne tähesuurus

Tähe absoluutne tähesuurus defineeritakse astronoomias tähe näiva tähesuurusena tähest 10 parseki (ehk 32,6 valgusaasta) kaugusel asuva vaatleja jaoks. 
Tähtede absoluutsed heledused.
Tähe absoluutse tähesuuruse leidmiseks kasutatakse seost formula_1, kus formula_2 on tähe aastaparallaks.
Päikese absoluutne tähesuurus on +4,71, kõige heledamatel tähtedel küünib see –10-ni.
Päikesesüsteemi kehade absoluutsed heledused.
Absoluutse heleduse mõistet kasutatakse ka Päikesesüsteemi taevakehade, tavaliselt planeetide ja asteroidide kirjeldamiseks. Päikesesüsteemi taevakeha absoluutne heledus H on võrdne selle taevakeha näiva heledusega, kui taevakeha asuks 1 astronoomilise ühiku kaugusel vaatlejast ja Päikesest ning taevakeha oleks vastasseisus (ehk nurk Päikese, taevakeha ja vaatleja vahel on null).
Kõigi Päikesesüsteemi planeetide absoluutsed heledused on negatiivsed, väikesematel taevakehadel positiivsed.
Apollo 1

Apollo 1 oli NASA Apollo programmi missioon, mis oleks olnud programmi esimene mehitatud missioon. Missiooni start oli määratud 21. veebruarile 1967, kuid missioonil kasutatud kosmoselaev hävis stardiplatvormil toimunud lennueelsel testil 27. jaanuaril 1967, kui juhtimismoodulis puhkes tulekahju. Kõik kolm moodulis viibinud meeskonnaliiget hukkusid.
Tulekahju põhjustas puhta hapniku keskkonnas elektrijuhtmestiku vea tõttu tekkinud säde. Kui jahutusvedelik ja sünteetilised materjalid süttisid, tõusis temperatuur kapslis mõne sekundiga üle 1300 °C. Kapsli luuk avanes sissepoole ning kuna kapslis oli kõrgem õhurõhk kui väljas, ei saanud astronaudid seda õnnetuse ajal avada ja jäid kapslisse lõksu. Stardiplatvormi töötajatel õnnestus kapsli luuk avada viis minutit pärast põlengu algust, kuid kogu meeskond oli selleks ajaks surnud.
Rõhk kapslis oli normaalrõhust veidi suurem (umbes 1150 hPa). Puhta hapniku kasutamine on möödapääsmatu orbiidil, kus õhurõhk kapslis on vaid umbes kolmandik normaalrõhust. Varem oli samades tingimustes edukalt katsetatud nii Mercury kui ka Gemini mooduleid.
Mehitatud Apollo lennud peatati 20 kuuks, kuni NASA ehitas juhtimismooduli ümber. Samas oli lennukeelu ajal võimalik katsetada kuumoodulit ning Saturn V kanderaketti. Apollo 1-le määratud kanderaketti kasutati missioonil Apollo 5. Esimene mehitatud Apollo missioon toimus oktoobris 1968, kui startis Apollo 7.
Jakob Rosenberg

Jakob Rosenberg (9. veebruar 1881 – 26. detsember 1937) oli eesti esperantist.
Metroode loend riigiti

"Siin on loetletud metrood riigiti. Sulgudes on toodud metroo avamise aasta."
 Aafrika - Aasia - Ameerika - Austraalia ja Okeaania - Euroopa
[[Euroopa]].
"Kaasa arvatud [[Kaukaasia]] ja [[Türgi]]"
[[Venemaa]].
[[Kategooria:Metroo| Metroode loend]]
[[Kategooria:Transpordi loendid]]
Hailuoto

Hailuoto on saar ja samanimeline vald Soomes, Perämeres Oulust lääne pool. Saare pindala on 197 km², kõrgus kuni 22 meetrit. Saarel elab ligi 1000 inimest.
Hailuoto on olnud püsivalt asustatud alates 12. sajandist.
Põhjasõja ajal 29. septembril 1714 mõrvasid Vene kasakad saarel 800 kohalikku elanikku ja põgenikku.
Gotha

Gotha on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal.
Ajalugu.
Gothat on esmamainitud 25. oktoobril 775 Dürenis Karl Suure alla kirjutatud dokumendis, kus seda nimetatakse "Villa Gothaha" ('head veed').
Aastatel 1567–1577 rajati Gothasse renessanss-stiilis raekoda, mis on tähelepanuväärne oma rikkalikult kaunistatud põhjaseina poolest.
Gotha omandas tähtsuse 1640. aastal, mil ta valiti Saksi-Gotha hertsogiriigi keskuseks. 1826 sai Gotha üheks kahest Saksi-Coburgi ja Gotha pealinnast.
Aastatel 1645–1663 ehitati Gotha hertsogi jaoks Friedensteini loss, mis on tänapäeval turistide jaoks peamine vaatamisväärsus. See on Saksamaa vanim barokkpalee. Tänapäeval on palees ajaloomuuseum, kus säilitatakse hulgaliselt kunsti- ja muid kultuuriväärtusi. Lossis tegutseb Ekhofi teater, mis on maailma vanim tänapäevalgi tegutsev barokkteater.
18. sajandil viibis Gothas pikka aega Voltaire ja see muutis Gotha õukonna üheks valgustusajastu keskuseks.
Gothal oli oluline roll Saksamaa töölisliikumises. 1875 moodustati Gothas Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei eelkäija Saksamaa Sotsialistlik Töölispartei kahe organisatsiooni liitumisel: need olid Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei, mida juhtisid August Bebel ja Wilhelm Liebknecht, ning Ülesaksamaaline Tööliste Liit, mille oli asutanud Ferdinand Lassalle. Ühinenud erakond võttis vastu programmi, mida nimetatakse Gotha programmiks ja mida Karl Marx kõvasti kritiseeris selle kokkuleplasliku suunitluse pärast.
Gotha on tuntud ka kirjastuskeskusena. 1763–1944 avaldati Gothas Gotha almanahhi, mis sisaldas kõigi Euroopa valitsevate dünastiate ja teiste tähtsate aadlisuguvõsade liikmete elulugusid ja troonipärimisjärjekorda.
1878. aastal rajati Gothasse Euroopa esimene krematoorium.
1949–1990 kuulus Gotha Saksa DV-sse.
Alates 1997. aastast toimub Gothas igal aastal kristliku muusika festival Freakstock, mis asutati 1995 Wiesbadenis. Seda korraldab noorsooliikumine Jeesuse Friigid ja seal osaleb üle 8000 inimese.
Sõpruslinnad.
Gothal on viis sõpruslinna:
Anortosiit

Anortosiit on faneriitne süvakivim, mis koosneb peamiselt plagioklassist.
Rahvusvahelise geoloogiaühingu tardkivimite klassifikatsiooni järgi sisaldab anortosiit kvartsi 0–5% (protsent kvartsi ja päevakivide koguhulgast), päevakividest moodustab plagioklass üle 90% ning värviliste mineraalide sisaldus on alla 10%. Värvilistest mineraalidest on anortosiidi koostises tavalisemad pürokseen, oliviin ja Fe-Ti oksiidid. 
Anortosiit moodustab kooslusi aluseliste süvakivimitega, näiteks gabroga. Et plagioklassi tihedus on raua- ja magneesiumirikastest värvilistest mineraalidest väiksem, on anortosiidi puhul tegemist enamasti kumulaatkivimiga. Erinevalt enamikust kumulaatidest ei ole anortosiiti moodustavad mineraalid vajunud intrusiooni alaossa, vaid vastupidi tõusnud ülespoole, moodustades seal valdavalt plagioklassist koosneva kivimi. Erinevalt enamikust süvakivimeist ei ole anortosiidil vulkaanilist ekvivalenti.
Anortosiit on levinud kivim näiteks Kuul. Kuu mägismaad koosnevadki peamiselt anortosiidist, "mered" aga basaldist.
Vene koolkonna mõjul on mõnede Eesti geoloogide seas siiani levinud anortosiidi nimetamine labradoriidiks. Seda seepärast, et anortosiit koosneb peamiselt mineraal labradorist (plagioklassi number 50–70). Seetõttu arvatakse mõnikord, et ju siis anortosiit koosneb anortiidist (plagioklassi number 90–100), mis aga ei ole tõsi. Anortosiit koosneb peamiselt labradorist, vahel ka oligoklassist, andesiinist ja bütauniidist, kuid otsmisi plagioklassi rühma mineraale anortiiti ja albiiti anortosiit reeglina ei sisalda.
Platsentofaagia

Platsentofaagia on imetajate platsenta söömine pärast sünnitust.
Platsentofaagia on tavaline nähtus paljude imetajate puhul. Ka inimesed, eriti loodusrahvad, harrastavad platsentofaagiat. Tänapäeval kasutatakse platsentasid farmakoloogias mitmete ravimite tootmiseks.
Lubumbashi

Lubumbashi on linn Kongo DV-s, Ülem-Katanga provintsi halduskeskus. Lubumbashi on Kinshasa järel Kongo DV suuruselt teine linn.
Linn asub Kafue jõe ülemjooksul.
Linn asutati belglaste poolt 1910. aastal ning kuni 1966. aastani kandis Belgia kuninga Albert I abikaasa Elisabeth von Wittelsbachi järgi prantsuse keeles nime "Elisabethville" (vahel kirjutati ka "Elizabethville") ning hollandi keeles "Elisabethstad".
Lubumbashi on koobalti- ja vasekaevanduste keskus.
Linnas on ülikool.
2015. aastani oli Lubumbashi Katanga provintsi keskus.
Luxembourg

Luxembourg on Luksemburgi pealinn ning Luxembourgi ringkonna ja Luxembourgi kantoni keskus. Asub Pétrusse'i ja Alzette'i jõe ühinemiskohas.
Rahvastik.
31. detsembril 2023 oli Luxembourgi elanikest Luksemburgi kodanikke 29,6% ja välisriikide kodanikke 70,4%.
Ajalugu.
Luxembourgi on esmamainitud 963. aastal. 1244. aastal sai linnaõigused. 1354. aastast on Luksemburgi hertsogiriigi (hiljem suurhertsogiriigi) keskus.
Luxembourgis asuvad Euroopa Liidu Kohus, Euroopa Parlamendi sekretariaat, Euroopa Kontrollikoda ja Eurostat.
Luxembourgi vanalinn kuulub 1994. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Luxembourg oli 1995. ja 2007. aastal Euroopa kultuuripealinn.
Sõpruslinnad.
Luxembourgil on neli sõpruslinna:
Luitpold

Luitpold on saksa nime Leopold arhailine variant, mida on kasutatud mõnede Baieri aadlike puhul:
Jõhvi maakond

Jõhvi maakond, pindalaga 2922 km², moodustati 25. veebruaril 1949 Eesti Vabariigi aegse Virumaa kaheks jagamisel. Idapoolset osa nimetati Jõhvi maakonnaks, läänepoolset Viru maakonnaks.
Jõhvi maakonda kuulusid kõik Virumaa idaosas olevad vallad (Alutaguse, Erra, Illuka, Jõhvi, Kohtla, Lüganuse, Maidla, Mäetaguse, Tudulinna, Tärivere, Vasknarva ja Vaivara vald) koos neisse kuuluvate külanõukogudega. Samuti kuulusid maakonda Jõhvi ja Kiviõli linn ning Ahtme, Kohtla-Nõmme, Küttejõu, Narva-Jõesuu ja Sompa alev. Liidetud Mahu valla Aseri külanõukogu liideti Lüganuse vallaga.
Maakonda ei kuulunud vabariikliku alluvusega Kohtla-Järve ega Narva linn. Kõik töörahva saadikute täitevkomiteede esimehed olid kohale määratud, kuna esimesed valimised toimusid alles 1948 aastal. Maakonnakeskuseks sai Jõhvi linn.
1. oktoobril 1950 kehtestati Eestis uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis oli vastavuses NSV Liidus kehtivaga. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad. Eestis kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus, mis oli 1945. aastal küla töörahva saadikute nõukogude moodustamisega muudetud kolmeastmeliseks.
Jõhvi maakond likvideeriti ja selle asemele moodustati Jõhvi ja Kiviõli rajoon. Maakondliku alluvusega linnad Jõhvi ja Kiviõli muudeti rajoonilise alluvusega linnadeks. Maakonna edelanurk läks Mustvee rajooni koosseisu ja kirdenurk (Viivikonna, Sillamäe, Narva-Jõesuu) Narva linnapiirkonna koosseisu.
Ladina-Ameerika

Ladina-Ameerika (Iberoameerika) on Ameerika maailmajao osa, kuhu kuuluvad Ameerika maad peale USA ja Kanada. Hõlmab Lõuna-Ameerika, Kesk-Ameerika ja Põhja-Ameerika alad, mis jäävad Rio Grandest ("Rio Bravo del Norte") lõuna poole. Kitsamas tähenduses ei arvata Ladina-Ameerikasse Kariibi mere saareriike ja mandril asuvaid istandusriike, samuti maid, kus ei kõnelda hispaania või portugali keelt. 
Nimetus tuleneb sellest, et neis riikides kõneldakse ladina keele baasil kujunenud keeli (hispaania, portugali ja prantsuse keel). Tegelikult on küll mõnel Ladina-Ameerika maal ametlikuks keeleks inglise või hollandi keel.
Ladina-Ameerika riigid ja territooriumid.
Rahvaarv on antud seisuga juuli 2007.
Goma

Goma on linn Kongo DV-s, Põhja-Kivu provintsi halduskeskus. Asub Kivu järve põhjakaldal Nyiragongo vulkaani jalamil umbes 1500 m kõrgusel Rwanda piiri lähedal.
Rwanda kodusõja ajal 1994. aastal oli Gomas sadu tuhandeid Rwanda põgenikke. Linnas puhkes kooleraepideemia. 1997 ja 1998 tungisid Rwanda valitsusväed Gomasse ja tapsid tuhandeid põgenikke.
2002. aastal hävitas laavavool Nyiragongo vulkaanist osa linnast. 
Linna lähedal asub Virunga rahvuspark.
Mbuji-Mayi

Mbuji-Mayi on linn Kongo DV-s, Ida-Kasaï provintsi halduskeskus. Asub Sankuru jõe kaldal.
Linn asutati 1910. aastal eurooplaste poolt teemandikaevanduste keskusena ja 1966. aastani oli linna nimi "Bakwanga".
Wismar

Wismar on linn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Läänemere kaldal.
Wismarit on esmamainitud 1147. aastal. Linna asutamisaastaks loetakse siiski 1226. aastat. Keskajal oli Wismar Hansa Liidu liige.
Aastatel 1632–1903 kuulus linn Rootsile.
Wismarist on pärit Gottlob Frege ja Marita Koch.
Wismari vanalinn kuulub 2002. aastast alates UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Pythagorase teoreem

Pythagorase teoreem on Vana-Kreeka matemaatikule Pythagorasele omistatud teoreem täisnurkse kolmnurga kahe kaateti ja hüpotenuusi vahel. 
formula_1
Valem sõnades: täisnurkses kolmnurgas kaatetite (a ja b) ruutude summa võrdub hüpotenuusi (c) ruuduga.
Pythagorase teoreem on koosinusteoreemi erijuht täisnurksete kolmnurkade jaoks.
Ühelgi teisel teoreemil pole nii palju erinevaid tõestusi. Aastal 1940 ilmunud raamat "Pythagorean Proposition" sisaldab neid 370.
Ajalugu.
Pythagorase teoreemi tunti juba Babüloonias ja Vana-Egiptuses, ent seal ei osatud seda tõestada.
Kaks india matemaatikut, umbes 800 aastat eKr elanud Baudhayana ja umbes 600 aastat eKr elanud Apastamba, on andnud vanima säilinud tõestuse. See ilmus raamatus "Sulba suutrad", mis dateeritakse aega 800–500 eKr.
Nähtavasti sõltumatult tõestati Pythagorase teoreem Hiinas. Selle täpne aeg on teadmata, pakutakse ajavahemikku 500 eKr kuni 200 pKr.
Pythagorasele on omistatud teoreemi tõestamine, kuid peetakse tõenäoliseks, et selle teoreemi tõestas tegelikult mõni hilisem pütaagorlane, aga kombe kohaselt omistati see tõestus nagu teisedki pütaagorlaste avastused Pythagorasele.
Thomas Heathi andmetel pole viiesaja aasta jooksul pärast Pythagorase elu säilinud allikaid, mille põhjal võiks seda teoreemi talle omistada. Teisest küljest, kui Plutarchos ja Cicero seda lõpuks tegid, siis viisil, mille järgi teoreemi seostamine Pythagorasega oli üldtuntud ja vaieldamatu.
Üks leitud savitahvel, millel kirjas sama teoreem, oli loodud ligi 1000 aastat enne Pythagorase sündi.
Johann Friedrich Eschscholtz

Johann Friedrich Eschscholtz (õieti Johann Friedrich Gustav von Eschscholtz; 1. november 1793 Tartu – 19. mai 1831 Tartu) oli baltisaksa füüsik, botaanik, zooloog ja entomoloog.
Tema vanemad olid Johann Gottfried ja Katherine Hedwig Ziegler Eschscholz. Johann Friedrich Eschscholtz õppis Tartu Kubermangugümnaasiumis ja seejärel Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ta töötas botaanikaprofessori Carl Friedrich von Ledebouri assistendina ja lõpetas ülikooli 1815.
Ledebouri soovitusel tegi ta laevaarstina kaasa 1815–1818 Otto von Kotzebue juhitud ümbermaailmareisi prikil Rjurik. Teadlastest osalesid sellel reisil veel botaanik Adelbert von Chamisso ja kunstnik Louis Choris. Oma reisimärkmed pani ta kirja monograafias "Karikloomade süsteem" (1829), hiljem avaldas ka "Zooloogia atlase".
Pärast esimest ümbermaailmareisi abiellus ta Christine Frederike Ledebouriga. Aastast 1819 oli ta Tartu Ülikooli erakorraline meditsiiniprofessor ja prorektor. 1822 määrati ta ülikooli zooloogiamuuseumi juhiks.
Chamisso nimetas tema auks taimeperekonna "Eschscholzia" (läänemagun).
Otto von Kotzebue määrati teisele ümbermaailmareisile ja Eschscholzki nõustus selles osalema. Reis väljus Kroonlinnast 28. juulil 1823 ja saabus koju 1826. aasta juulis. Reisi käigus kogus Eschscolz Alaska, California ja Havai putukaid ning sadakond neist osutusid senitundmatut liiki olevateks.
Tema kirjeldatud on naksurlaste perekond "Semiotus". 
Ta on maetud Tartusse Raadi kalmistule.
Saare valla lipp

Saare valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Saare valla lipp.
Lipp kinnitati 20. novembril 1996.
Lipu kirjeldus.
Saare valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud horisontaalselt kaheks väljaks, ülemine, valge laid on laiem ja alumine, sinine kitsam. Sinisel laiul on püstiselt valge kaheteralise mõõga käepide, mis valgel laiul läheb üle roheliseks viieharuliseks okaspuutaimeks.
Lipu normaalmõõdud on 105x105 cm
Põhjendus.
Lipu ideestik tuleneb Kalevipoja sangarikujuga seotud kohamuistenditest. Teatavasti asuvat muistse vägilase mõõk kohalikus Kääpa jões ning sealses pinnases ja vees peitubki see ürgjõud, millest tärkab ikka jälle uus elu (okaspuutaim) ning pärineb valla töökate inimeste varanduslik ja vaimne õitseng. Sinine värvus on vee, kui ka ustavuse ja vaimsuse võrdkuju, roheline aga looduse, nooruse ja lootuse sümbol.
Lipu kasutamise kord.
Valla lippu kasutati samadel alustel Eesti riigilipuga.
Arst

Arst (ka doktor, tohter) on tänapäeval spetsiifilise akadeemilise haridusega spetsialist (Eestis tervishoiutöötaja), kelle tegevus on suunatud tervise edendamisele ja taastamisele ning haiguste diagnoosimisele ja ravile. Humaanmeditsiinis toetuvad Eestis arstid ka tõenduspõhise meditsiini mudelile.
Eestis on enamik arste saanud hariduse Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Vastavalt Eesti seadustele peavad arstid olema kantud tervishoiutöötajate riiklikku registrisse, eriarstidel on vajalik ka tegevusluba.
Ajalugu.
Arsti töö on üks vanemaid. Arsti elukutse on välja kasvanud ravitseja funktsioonist, mida täitsid näiteks mõned vanaaja preestrid. Vanimad kirjalikud allikad, mis mainivad arsti elukutset, pärinevad Mesopotaamiast, 3. aastatuhandest eKr.
Rõngu valla lipp

Rõngu valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Rõngu valla lipp.
Lipp kinnitati 29. novembril 1996.
Lipu kirjeldus.
Rõngu valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Punasel kangal kollane viieharuline rist tipuga allapoole ning selle peal kollane rõngas, milles risti harude keskel punased sõõrid. Sõõride kohal rõngast väljuvad kollased kolmiklehed.
Risti harud tähistavad Tartu, Valga, Otepää, Rannu ning Tõrva teeristi ning osutavad sellega Rõngu geograafilisele asendile. Sõõrid tähistavad valla suuri puuvilja- ja marjaaedu ning sellega ka peamist tootmisharu. Rõngas viitab kaudselt Rõngu nimele ning on valla ühtsuse sümboliks. Värvid sümboliseerivad küpsust ja viljakust. 
Lipu normaalmõõdud on 105×105 cm. Kande- ja seinalipuvarras on punane, nupp kuldne.
Pala valla lipp

Pala valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pala valla lipp.
Lipp kinnitati 20. mail 1997.
Lipu kirjeldus.
Pala valla lipp on ruudukujuline ning koosneb pikkupidi 2/3 osa suurusest rohelisest väljast ja 1/3 osa suurusest sinisest väljast lipu lehvivas otsas. Rohelise välja keskel on kollane kassikakk valgel oksal.
Lipu normaalmõõdud on 105x105 cm.
Põhjendus.
Pala vald on idapoolseim vald Peipsi järve kaldal ning ligi pool valla pindalast on suurte veekogude all, seda märgib ka lipul olev sinine värv. Roheline tähistab valla territooriumil paiknevaid suuri metsamassiive ning seda, et siit, Pala ümbrusest saab alguse ka põlduderikas Kagu-Eesti lavamaa. Kassikakk oma uhke välimuse ja väärika olemusega on saanud valla sümboliks. Eestlased on pidanud öökullilisi raamatute ja hariduse võrdkujuks. Kodaveres on olnud üks Eesti vanematest kihelkonnakoolidest, ning Kodavere kirikut on esimest korda mainitud 1342 a. Kollane (kuldne) toon seondub kuldsete viljaväljadega, samuti on õled, vaha ja mesi kuldkollased.
Quedlinburg

Quedlinburg on linn Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Bode jõe ääres.
Ajalugu.
Quedlinburg on rajatud hiljemalt 9. sajandil, kui Bode jõe idakaldal eksisteeris asula. Quedlinburgi on esmamainitud 922 osana Heinrich I annetusest.
Pärast Heinrichi surma 936 asutas tema lesk Ringelheimi Matilda Quedlinburgi Lossimäele nunnakloostri, kus õpetati aadlike tütreid. Samal ajal ehitati mungaklooster jõeorgu. Nunnakloostri põhieesmärk oli palvetada Heinrichi mälestuseks ja kõigi tema järel tulevate kuningate eest. Matilda juhtis kloostri ehitust kuni selle valmimiseni 966. Kloostri esimeseks abtissiks sai Heinrichi ja Matilda poja Otto I 11-aastane tütar Quedlinburgi Matilda, kes juhtis seda oma surmani 999.
973. aastal, vahetult enne oma surma kutsus Otto I Quedlinburgis kokku Riigipäeva. Sinna saabusid ka Poola valitseja Mieszko I ja Böömimaa valitseja Boleslav I ning isegi Bütsantsi aadlikke. Otto esitles seal rahvale oma uut miniat, Bütsantsi printsessi Theophanut, kelle abielu Otto I poja Otto II-ga pidi sümboliseerima ida ja lääne impeeriumi vastastikust tunnustamist ja rahu.
Otto III andis 994 Quedlinburgile õiguse pidada turgu (ta määratles ka turuplatsi asukoha), koguda makse ja müntida raha.
Natsionaalsotsialistide võimu ajal muudeti Quedlinburg mingis mõttes kultuspaigaks, sest Heinrich Himmler nägi Heinrich I Saksamaa kõige sakslaslikuma valitsejana. Tema 1000. surma-aastapäeva tähistati 1936 suure pidulikkusega. Mitme allika järgi pidas Himmler iseennast Heinrich I taaskehastuseks.
Linna mitu ajaloolist hoonet kuulub 1994. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Anne Veski

Anne Veski (sünninimi Anne Vaarmann; sündinud 27. veebruaril 1956 Raplas) on eesti poplaulja.
Elukäik ja looming.
Anne Veski on õppinud Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) tööstuse planeerimist ja lõpetanud ülikooli 1978. aastal ökonomistina.
15-aastaselt esitas Janis Joplini laulu "Mercedes Benz". 
Õppinud Rapla Lastemuusikakoolis klaverit, sai temast 16-aastaselt Rapla keskkooli (lõpetas 1974) ja kultuurimaja ansambli Omega vokaalsolist, muu hulgas esines ta ka Rapla perekonnaseisuaktide büroo tseremooniatel. Keskkoolis oli ta tugev ka reaalainetes ja osales matemaatikaolümpiaadidel. TPI päevil oli ta ansamblite Union ja Mobile vokaalsolist. 
Üliõpilasena oli ta TPI Eva klubi president ja ülevabariigilise taidluskonkursi laureaat. (Neid saavutusi tunnustas ülikool talle omaette ühiselamutoa andmisega.) Üliõpilasena osales ta ka ETV noorte lauljate võistlussaates "Kaks takti ette" (1977–1978), kus saavutas teise koha ja pälvis televaatajate lemmiku auhinna. Noore laulja hitiks kujunes telesaate esimeses voorus esitatud laul "Kassipoeg Charlie".
Ülikooli ajal abiellus Anne Vaarmann Jaak Veskiga ja 1978. aastal sündis tütar Kerli. Samal aastal asus Anne Veski solistina tööle Eesti NSV Riiklikku Filharmooniasse.
Suurema tuntuse saavutas Anne Veski ansambli Vitamiin solistina (alates 1979). Toonaste hittide hulka kuulusid laulud "Julius Caesar", "Jätke võtmed väljapoole", "Roosiaia kuninganna", "Viimne pilet", "Veel" jne, kusjuures paljude laulude sõnade autor oli ta abikaasa Jaak Veski. Koos ansambliga Vitamiin said teoks Anne Veski esimesed kontserdireisid Nõukogude Liidus ja ka välisriikides.
Aastatel 1981–1983 oli Veski ansambli Muusik Seif solist.
1984. aastal pälvis ta Sopoti lauluvõistlusel nii peaauhinna kui ka poolakeelse laulu auhinna. Ta on olnud aastakümneid väga populaarne eriti Nõukogude Liidu ja Venemaa estraadilavadel.
Tema kuulsaimad hitid on Eestis "Roosiaia kuninganna" ja Venemaal "Eilne päev" ("Позади крутой поворот").
2007. aastal osales ta Vene telekanali NTV saates "Sina, superstaar!".
Ta on laulnud 33 riigis.
Isiklikku.
Tema vend on muusik Mati Vaarmann (sündinud 1952), kes on olnud abielus Marju Länikuga.
Aastatel 1977–1981 oli Anne Veski abielus Jaak Veskiga. Nende tütar on Kerli Veski.
Tema teine abikaasa Benno Beltšikov oli ühtlasi ka tema mänedžer. Poole aasta jooksul kandis Anne Veski perekonnanime Beltšikov.
Ta harrastab pilatest.
Masinaehitus

Masinaehitus on teaduse ja tehnika haru, mille sisuks on masinate ja seadmete ehitus ning konstrueerimine, masinate ja detailide valmistamine, tootmisprotsesside automatiseerimine, arvutiprogrammide rakendamine tööstuses.
Tönisvorst

Tönisvorst on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Vierseni kreisis. Piirneb idas Krefeldiga.
Tönisvorst loodi 1970. aastal Sankt Tönise, Laschenhütte ja Vorsti valla liitmise teel. Tönisvorst sai linnaõigused 1979. aastal.
Jõhvi külanõukogu

Jõhvi külanõukogu (Jõhvi Küla Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee hallatav territoorium) moodustati 13. septembril 1945 Jõhvi valla jagamisel viieks külanõukoguks (Puru, Sompa, Toila ja Voka külanõukogu). 
Selle sammuga muudeti Eesti NSV haldussüsteem kolmetasandiliseks (külanõukogu, vald, maakond). Esimesed täitevkomiteede esimehed olid keskvõimu poolt ametisse määratud. Kohalikud valimised toimusid alles 18. jaanuaril 1948. 
Moodustatud Jõhvi külanõukogu haldusalasse kuulusid järgmised külad: Edise, Edise-Kabeli, Edise-Kabelimäe, Edise-Kirikuküla, Edise-Lossi, Kaasiku, Kose, Kotinuka, Pargitaguse, Rausvere ja Vasavere.
Töörahva saadikute nõukogu asukohaks määrati Kaasiku küla.
Virumaa TSN TK otsusega 14. septembrist 1948 eraldati Jõhvi vallast ning samal ajal ka Jõhvi külanõukogust 163,64 ha suurune maa-ala 149 maakasutusüksusega ja liideti Jõhvi linnaga.
26. veebruaril 1949 läks Jõhvi vald koos oma viie külanõukoguga moodustatava Jõhvi maakonna koosseisu. 
1. oktoobril 1950 kehtestati Eestis uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis oli vastavuses NSV Liidus kehtivaga. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad, Eestis kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus.
Jõhvi maakond likvideeriti ja jagati kaheks, üheks moodustiseks oli Jõhvi rajoon, kuhu kuulus nüüd ka Jõhvi külanõukogu.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 17. juunist 1954 toimus suurem külanõukogude ühendamine seoses kolhooside ja sovhooside liitmisega. Jõhvi külanõukoguga liideti Puru külanõukogu ja Sompa külanõukogu. Külanõukogu keskus viidi üle Pargitaguse külla. 1960 likvideeriti Jõhvi rajoon ja halduskeskuseks sai Kohtla-Järve. Samal aastal liideti Jõhviga Tammiku külanõukogu, mis oli tekkinud 1954. aasta reformi käigus. 
1960. aastal viidi külanõukogu keskus Pargitaguse külast Jõhvi linna.
15. detsembril 1964 moodustati Kohtla-Järve rajoon, kuhu kuulus ka Jõhvi külanõukogu. 1965. aastal eraldati Jõhvi külanõukogust Rausvere ja Vasavere küla, mis läksid Illuka külanõukogu haldusalasse.
Sellisel väljakujunenud territooriumil, välja arvatud mõningad väiksemad piirimuudatused, eksisteeris Jõhvi külanõukogu kuni Jõhvi valla omavalitsusliku staatuse kinnitamiseni 7. juunil 1992.
Tunnid (film)

"Tunnid" (originaalpealkiri "The Hours") on 2002. aastal USA-s valminud draamafilm. 
Film valmis Michael Cunninghami romaani "Tunnid" põhjal. Stsenaariumi kirjutas David Hare. Filmi režissöör on Stephen Daldry ja helilooja Philip Glass.
Film on pälvinud 2003. aastal Kuldgloobuse auhinna parima draamafilmi kategoorias ja kandideeris üheksale Oscarile. Nicole Kidman on saanud rolli eest parima draamanäitleja Kuldgloobuse ja Oscari (2002).
Film jutustab kolmest naisest, kes kõik on seotud Virginia Woolfi romaaniga "Mrs. Dalloway". Kõik sündmused leiavad aset ühel päeval. Woolfi rollis on Nicole Kidman, Julianne Moore mängib masendunud, 1950. aastal elavat koduperenaist, kes loeb Woolfi romaani "Mrs. Dalloway". Meryl Streep kehastab lesbist kirjastajat, kelle hüüdnimi on Mrs. Dalloway ja kelle kirjanikust sõber sureb AIDS-i. Miranda Richardson mängib Vanessa Belli. Kaasa teevad ka Toni Collette, Clair Danes, Ed Harris, Allison Janney ja John C. Reilly.
Taebla vald

Taebla vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas.
Oktoobris 2013 ühinesid Oru, Risti ja Taebla vald Lääne-Nigula vallaks.
Ajalugu.
Taebla valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.
Valla asulad.
Vallas oli 2 alevikku ja 15 küla. Sulgudes on elanike arv seisuga 1. jaanuar 2006.
Alevikud.
Palivere (810) ja Taebla (929).
Külad.
Nigula (223),
Kirimäe (137),
Vidruka (132),
Võntküla (55),
Koela (51),
Kadarpiku (52),
Turvalepa (48),
Leediküla (37),
Pälli (46),
Tagavere (36),
Allikmaa (34),
Luigu (35),
Nihka (16),
Väänla (10),
Kedre (12).
Vaatamisväärsused.
Kadarpiku külas asub Ants Laikmaa majamuuseum.
Tunnid

"Tunnid" ("The Hours") on Michael Cunninghami romaan, mille järgi on tehtud mängufilm "Tunnid".
Teos on saanud ainest Virginia Woolfi 1925. aastal ilmunud romaanist "Proua Dalloway".
Michael Cunningham pälvis selle romaani eest 1999. aastal Faulkneri auhinna ja Pulitzeri preemia.
Wernigerode

Wernigerode on linn Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Harzi mäestiku kirdeosas Brockeni mäe jalamil Holtemme jõe kaldal 240 m kõrgusel merepinnast.
Kliima.
Wernigerodes on aasta keskmine temperatuur +9,5 °C. Suvekuude keskmine temperatuur on 16,0...18,3 °C, talvekuude keskmine temperatuur +1,1...+2,1 °C.
Aastas sajab keskmiselt 500 mm sademeid. Kõige vihmasem kuu on juuli (54 mm), kõige kuivem veebruar (30 mm).
Ajalugu.
1566. aasta kroonika andmetel eksisteeris Warnigerode-nimeline asula juba 938. Wernigerodet on kirjalikult esmamainitud 1121. aastal, kui krahv Adalbert von Heimar valis selle oma residentsiks. Ta hakkas sinna kohe ehitama kindlust, mis on tänapäevase 1862–1893 ehitatud lossi eelkäija. 17. aprillil 1229 sai Wernigerode linnaõigused. Aastast 1268 olid Wernigerode krahvid Brandenburgi markkrahvi, aastast 1381 Magdeburgi peapiiskopi vasallid.
1277. aastal on esmamainitud tulevast linna raekoda. 1279 ostsid linnaelanikud 70 naela hõbeda eest krahvidelt ära linnakindlustused. 1427 kingiti ka raekoda linnale.
Pärast Wernigerode krahvide meesliini katkemist 1429 valitsesid linna Stolbergi krahvid. Sel ajal sai linn oma põhilise tulu vase, hõbeda, koobalti ja rauamaagi kaevandamisest, samuti jahist ja metsa majandamisest.
5. ja 6. augustil 1528 hävis 470 linna 554 majast tulekahjus. Ka Kolmekümneaastase sõja (1618—1648) käigus okupeeriti ja rööviti linna mitu korda. Tööstus kaotas linna jaoks tähtsuse, asendudes põllumajandusega.
1714 liideti Wernigerode krahvkond Brandenburgi markkrahvkonnaga. 1807–1813 kuulus ta Vestfaali kuningriiki, mida valitses Napoleon I vend Jérôme Bonaparte.
18. sajandi lõpul hakati rajama manufaktuure.
Viini kongressi tulemusena kuulus Wernigerode alates 1815 Saksimaa kuningriigi koosseisus Preisimaale.
1847 hävitas kogu linna tulekahju. Terveks jäi vaid 10 maja, sealhulgas linna vanim, umbes 1400 ehitatud maja Hinterstrasse 48.
1872 avati raudteeühendus Halberstadtiga, 1899 Nordhauseniga. Kitsarööpmelist raudteed mööda võib tänapäevalgi sõita Brockeni mäe juurde.
1876. aastal said Stolbergi krahvid tagasi suure osa eesõigustest, mille nad olid kaotanud Preisimaaga ühinemisel. 1890 said nad vürstitiitli.
Pärast Teist maailmasõda kuulus Wernigerode Saksa DV-sse, olles üsna selle läänepiiri lähedal.
Tänapäeval on Wernigerode ühelt poolt tööstuskeskus (masinatööstus, elektrimootorid, farmaatsiatooted, šokolaad, kirjutustarbed, ehitusmaterjalid), teisalt turismikeskus.
Liitumised.
Wernigerode linnaga on liidetud Hasserode, Nöschenrode, Benzingerode, Minslebeni ja Silstedti omavalitsused. 2009 liideti Schierke ja 2010 Reddeber.
Sõpruslinnad.
Wernigerode sõpruslinnad on Carpi (Itaalia, alates 1964), Neustadt an der Weinstraße (Saksamaa, alates 1998) ja Cisnadie (Rumeenia, alates 2002).
Brocken

Brocken (ka Blocksberg) on Harzi mäestiku ja Saksi-Anhalti liidumaa kõrgeim mägi. Kõrgus 1142 m.
Brockeni mäega on seotud palju legende. Johann Wolfgang von Goethe "Fausti" põhjal käisid iga aasta 30. aprilli ööl vastu 1. maid nõiad mäe otsas tantsimas.
Mäele ehitati 1935. aastal maailma esimene televisioonimast. USA lennuvägi purustas 17. aprillil 1945 mäe otsas oleva ilmajaama ja Brockeni hotelli, kuid teletorn jäi terveks. Selle hävitasid USA väed 1947, vahetult enne seda, kui pidid sellest piirkonnast lahkuma.
Aastatel 1973–1976 ehitati uus televisioonimast. Piirkond kuulutati 1957 suletud alaks ning seda kasutasid Nõukogude armee ja Stasi, sealhulgas spionaažiks. Ümber mäetipu ehitati 3,6 meetri kõrgune kivimüür, mis tänapäevaks on lammutatud.
Michael Cunningham

Michael Cunningham (sündinud 6. novembril 1952) on Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Romaani "Tunnid" eest on Michael Cunninghan pälvinud Faulkneri ja Pulitzeri preemia (1999).
Katamaraan

Katamaraan (tamili sõnadest "kattu maram" 'kaks puud') on kahe (küljega kõrvutise ning ühendatud) kerega veesõiduk.
Kuzma Petrov-Vodkin

Kuzma Sergejevitš Petrov-Vodkin (vene "Кузьма Сергеевич Петров-Водкин"; 5. november 1878 Hvalõnsk – 15. veebruar 1939 Leningrad) oli vene kunstnik ja kirjanik.
Ta sündis Samara lähedal Hvalõnskis kingsepa perekonnas. Ta õppis maalimist ja joonistamist Samaras, seejärel Peterburis ning Münchenis Anton Ažbe kunstikoolis (1901). Seejärel asus ta õppima Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikooli ("МУЖВЗ"), kus õppis Valentin Serovi juhendamisel. Pärast kooli lõpetamist 1905 siirdus ta töötama ja täiendama end Pariisi eraakadeemiatesse.
Aastal 1911 liitus ta kunstnike ühendusega "Mir Iskusstva".
Petrov-Vodkin on eelkõige tuntud oma sümbolistlike maalidega, kuid ta on loonud ka graafikat ja töötanud teatrikunstnikuna.
Kuzma Petrov-Vodkinilt on ilmunud kaks luulekogu: ""Моя повесть" ja "Самаркандия"".
Rooma kirjandus

Rooma kirjandus on Vana-Rooma ladinakeelne kirjandus.
Detail

Detail on terviku väike osa. Seda sõna kasutatakse ka mitmes spetsiaalses tähenduses.
Masinaehituse mõisteid

"Siin on loetletud masinaehituse mõisteid.
Semiootikute loend

"Siin on loetletud semiootikuid, krüptosemiootikuid ning semiootikasse panuse andnud mõtlejaid.
Semiootika mõisteid

"Siin on loetletud semiootika mõisteid.