tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ernits

Ernits on Eesti perekonnanimi.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Ernits 151 mehel ja 162 naisel. Sellega oli Ernits perekonnanimede levikult meeste puhul 455. ja naiste puhul 474. kohal. See perekonnanimi oli levinuim Võru maakonnas.
Erik (perekonnanimi)

Erik on perekonnanimi.
Eestis oli 2018. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanimi Erik 170 mehel ja 202 naisel. Perekonnanimede levikult oli Erik meeste puhul 384. ja naiste puhul 336. kohal. Perekonnanimi Erik on levinuim Võru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 15,44.
2017. aasta Turu rünnak

2017. aasta Turu rünnak leidis aset 18. augustil 2017, kohaliku aja järgi 16.02–16.05, kui Päris-Soomes asuva Turu linna kesklinnas pussitati kümmet inimest. Rünnakus hukkus kaks inimest, ülejäänud kaheksa said haavata.
Politsei sai kõne kell 16.02. Kolm minutit hiljem peeti kinni ründaja, kelleks oli Abderrahman Bouanane, marokolasest endine asüülitaotleja. Kinnipidamise ajal väitis Bouanane, et tema nimi on Abderrahman Mechkah, hiljem saadi teada, et ta kasutas võõraid dokumente. Usbekistanis sündinud Soome kodanik Mechkah on samuti rahvusvaheliselt tagaotsitav, tema asukoht on teadmata.
2018. aasta juunis mõisteti Bouanane süüdi kahes terroristlike eesmärkidega mõrvas ja kaheksa inimese terroristlike eesmärkidega mõrvakatses. Bouananest sai Soome ajaloo esimene terrorismis süüdimõistetu. Talle määrati eluaegne vangistus.
Väidetavalt pidas ründaja end Iraagi ja Levandi Islamiriigi (ISISe) sõduriks. Ta radikaliseerus kaks kuud enne noarünnaku toimepanemist. Uurimise käigus avastati tema käest ISISe propagandamaterjali ning video, millel ta loeb ette ISISe manifesti.
Edur

Edur on Eesti perekonnanimi.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Edur 27 mehel ja 22 naisel. Sellega oli Edur perekonnanimede levikult meeste puhul 4361. ja naiste puhul 6140. kohal.
Ann

Ann on naisenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ann 371 naisel. Ann on populaarsuselt 360. naisenimi.
Ann on keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus on 40). Kõige populaarsem on eesnimi Ann vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 7,22.
Eestis on eesnimi Ann kõige populaarsem Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 5,01.
Nimi on levinud ka näiteks Belgias, Saksamaal, Suurbritannias, Skandinaavias ja Põhja-Ameerikas.
Nime kandjaid.
Eestis:
Välismaal:
Väike tänav (Viljandi)

Väike tänav on tänav Viljandis.
Tänav saab alguse Mäe tänavalt, ristub Eha, Õuna ja Posti tänavaga ning lõpeb Carl Robert Jakobsoni tänaval.
Tänava pikkus on 374 m.
Väike tänav 12 tegutses Eesti NSV ajal Viljandi Linnakutsekool nr 9, kus õpetati vähemalt 15-aastasi noormehi autoremondllukksepa ja elektrimontööri erialale.
Sassenburg

Sassenburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 88,4 km². 31. detsembril 2015 elas seal 11 358 inimest. Vald paikneb umbes 7 km Gifhornist kirdes ja 15 km Wolfsburgist loodes.
Sassenburgi kuuluvad järgmised külad: Dannenbüttel, Grußendorf, Neudorf-Platendorf, Stüde, Triangel ja Westerbeck. Vallakeskus on Westerbeck.
Tšuvaši Kultuuriselts

Tšuvaši Kultuuriselts on Eestis elavate tšuvaššide organisatsioon. Selts loodi 24. märtsil 1990.
Sügisel 1990 avas selts oma pühapäevakooli ja rahvakunstirühma.
Seltsi juures on tegutsenud rahvamuusikaansambel Palan.
Korea Kultuuriselts

Korea Kultuuriselts (ka Eesti Korea Kultuuriühing) on Eestis elavate korealaste organisatsioon. 
Selts loodi mais 1989.
Seltsi esimees on olnud Liidia Kõlvart.
Aastast 1997 tegutseb seltsi juures folklooriansambel Ariran.
Dagestani Kultuuriühing

Dagestani Kultuuriühing (ka Dagestani Kultuuriühing Eestis) on Eestis elavaid Dagestani piirkonna inimesi ühendav organisatsioon. Selts loodi 5. aprillil 2003 eesmärgiga muu hulgas säilitada Dagestani piirkonna rahvuste kultuure ja traditsioone, samuti et asutada pühapäevakool. Seltsi esimees on Mahmud-Apandi Mahmudov.
Vello Keppart

Vello Keppart (sündinud 1952 Kohtla-Järvel) on eesti bioloog, looduskaitsja ja pedagoog.
Ta on lõpetanud 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina ning töötanud Luua Metsanduskoolis kutseõpetajana. Koostanud metsandus- ja keskkonnakaitseteemalisi õppevahendeid.
Wittingen

Wittingen on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Linna pindala on 225,08 km². 31. detsembril 2015 elas seal 11 480 inimest. Linn asub umbes 30 km Gifhornist kirdes ja 30 km Uelzenist kagus.
Ajalugu.
Varaseim tuvastatud ülestähendus Wittingenist pärineb 781. aasta dokumendist, mis defineerib Hildesheimi piiskopkonna territoriaalsed piirid. Veel üks varane ülestähendus pärineb 803. aastast, Karl Suure valitsemisajast, seekord tuvastatakse äsjaloodud Halberstadti piiskopkonna piire. Kuid kumbki nendest allikatest ei ütle Wittingeni asutamise aega.
Keskajal ei olnud Wittingen mitte ainult piiripunkt, vaid ka Altmarki sisse ja välja kulgeva liikluse tulipunkt. Linn oli kaubapunkt ja ööbimiskoht ida-läänesuunalisele kauplemisele. Selle olulisusest teatati 9. sajandil, kui piiskopkond ehitas Püha Stefanose kiriku. 13. sajandi alguses sai Wittingen linnaõiguse, ja oli osanik Lüneburgi rahapajas. 14. sajand oli selles Euroopa osas poliitilise ebastabiilsuse aeg ja 1340. aastal anti Wittingeni omandiõigus üle Celle Welfidele. Hiljem, Hildesheimi piiskopkonna vaenuse puhkemisega, purustati linn 1519. aastal peaaegu täielikult. Järelikult algas varsti pärast seda linna kindlustuste ehitamine.
Taristu.
Tervis ja meditsiin.
Wittingenis on üks haigla (Städtisches Krankenhaus), neli apteeki ja kuus hambaarsti.
Transport.
Wittingen asub Braunschweig–Wiereni raudteel ja pakub ühendust Braunschweigiga.
Vaata ka.
Privatbrauerei Wittingen toodab 100 töötajaga 365 000 hl õlut aastas.
Türkmeeni Kultuuriselts

Türkmeeni Kultuuriselts "Maija" (Äriregistris Eesti-Turkmeeni Kultuuriselts AK Maija; "maija" tähendab 'valge kaamel') oli Eestis elavaid türkmeene ühendav organisatsioon. Selts loodi 13. detsembril 1997. Seltsi esimees oli Vera Dovletova-Gontšaruk. Selts kustutati Äriregistrist 2013.
Kasahhi Kultuuriselts

Kasahhi Kultuuriseltsi või Kasahhi Kultuuriühingu all võidakse mõelda järgmisi Eestis elavate kasahhide organisatsioone:
Kasahhi Kultuuriselts (1989–2012)

Kasahhi Kultuuriselts oli Eestis elavaid kasahhe ühendav organisatsioon. Selts loodi 11. novembril 1989.
1990. aastatel kuulus seltsi 30–40 kasahhi.
Seltsi liikmed tähistasid usupühasid koos Eesti Islami Koguduse liikmetega.
Selts kustutati Äriregistrist 2012.
Seltsimees laps

"Seltsimees laps" on 2018. aastal üritustesarja "Eesti Vabariik 100" filmiprogrammi raames valminud Eesti mängufilm. Filmi tegevus toimub peamiselt 1950. ja hiljem 1955. aastal, põhinedes Leelo Tungla autobiograafilistel romaanidel "Seltsimees laps ja suured inimesed" ning "Samet ja saepuru ehk Seltsimees laps ja kirjatähed".
Filmist.
Filmivõtted toimusid 2016. ja 2017. aastal ning peamised võttepaigad olid Muuga, Rägavere ja Porkuni mõisas, Valga ja Võru raudteejaamas, Kohtla-Järve staadionil ja Tallinna vanalinnas.
Film on linastunud kinodes Soomes, Lätis, Ameerika Ühendriikides, Poolas, Lõuna-Koreas jm.
"Seltsimees lapse" tele-esilinastust vaatas 1. jaanuaril Eesti Televisioonis Kantar Emori andmetel 229 000 Eesti elanikku.
Sisukokkuvõte.
Filmis kajastuvad stalinistliku režiimi tingimustes valitsevad inimsuhted ja Teise maailmasõja järgse lapsepõlve olustik ja argipäev.
Peategelane on kuueaastane Leelo, kes elab koos ema, isa ja koeraga 1950. aastate alguse Nõukogude Eestis. Vanemad töötavad Ruila koolis: isa (endine sportlane) on kehalise kasvatuse õpetaja ja ema on koolidirektor. Film algab uue, vene rahvusest direktori saabumisega kooli ja pere kolimisega ema endisest töökorterist uude kodusse, mis asub viletsas olukorras eluhoones. Ühel päeval sõidab kohale must auto, millest väljub musta mantliga NKVD ohvitser ja laseb relvastatud sõdurite saatel ema kaasa viia. Lapse vaatekohast jutustatud loos puudub selgitus ema lahkumisele ja isa valedele ema tagasitulekust koolimineku ajaks. Last valdab musta mantliga mehe külaskäigu kordumise hirm, samas püüdleb ta hea lapse käitumisega ema tagasitulekut kiirendada. Kui NKVD-mees tuleb uuesti ja üritab leida isa kompromiteerivaid materjale, peab Leelo tegema põhimõttelisi otsuseid.
Kirgiisi Kultuuriselts

Kirgiisi Kultuuriselts "Ala-Too" on Eestis elavate kirgiiside organisatsioon. Selts loodi 1991.
1991-1995 oli seltsi esimees Temirbek Arõmbajev. Aastast 1995 on seltsi esimees D. Mederbekov.
Aastast 1995 on selts vähemusrahvuste organisatsiooni Lüüra liige.
Eesti Gruusia Kultuuriselts Mamuli

Eesti Gruusia Kultuuriselts Mamuli (ka Eesti Gruusia Selts; "mamuli" 'isamaa') on Eesti grusiinide organisatsioon. Selts loodi 4. jaanuaril 1997.
Seltsi juures tegutseb aastast 1997 pühapäevakool.
Sigfrid Loor

Sigfrid Loor (4. august 1921 Tartu – 21. oktoober 1992 Stockholm) oli Stockholmi Eesti Meeskoori asutajaliige ja esimees.
Eestimustlaste Kultuuriselts

Eestimustlaste Kultuuriselts on Eesti mustlaste organisatsioon. Selts registreeriti 19. juulil 1991 Tallinnas. Seltsi esimees on Roman Lutt.
1990. aastatel kuulus seltsi 1000–1500 inimest.
Paljud Eestis elavad mustlased peavad seda seltsi tarbetuks, nimetades seda "gaadžo"'ks ('mittemustlase' asjad).
Eesti Leedulaste Ühendus

Eesti Leedulaste Ühendus on Eesti leedulaste organisatsioon. Selts loodi 6. detsembril 1980 Tallinnas nimega "Eesti Leedulaste Selts", juriidiliseks isikuks sai selts 6. detsembril 1988.
10. märtsil 1990 nimetati selts ümber "Eesti Leedulaste Ühenduseks" (leedu keeles "Estijos Lietuvių Bendruomenė").
1990. aastast on ühendus Ülemaailmse Leedulaste Ühenduse liige (leedu keeles "Pasaulio lietuvių bendruomenė").
Seltsi esimees oli 1995. aastani kunstiteadlane Milda Marija Trinskytė. Seejärel sai seltsi esimeheks tõlkija ja filoloog Cecilija-Rasa Unt. 2017. aastast on ühenduse esimees Vaidas Matulaitis
Club Athletico Paranaense

Club Athletico Paranaense (endise nimega Clube Atlético Paranaense) on Brasiilia jalgpalliklubi, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Parana osariigi meistrivõistlustel Campeonato Paranaense. Klubi kodustaadion on Curitibas asuv Arena da Baixada.
Klubi asutati 1924. aastal.
2001. aastal tuli Athletico Paranaense Brasiilia meistriks. Lisaks tuldi 2004. aastal teisele kohale. Parana osariigi meistriks on tuldud kokku 27 korral – selles arvestuseks ollakse Coritiba järel osariigis teisel kohal.
2018. aastal tuli klubi Lõuna-Ameerika klubide sarja Copa Sudamericana võitjaks, kui finaalis alistati kahe mängu kokkuvõttes Colombia klubi Atlético Junior. Teist korda võideti Copa Sudamericana 2021. aastal, kui finaalis alistati teine Brasiilia klubi Red Bull Bragantino tulemusega 1:0. Üheksal korral (2000, 2002, 2005, 2014, 2017, 2019, 2020, 2022, 2023) on mängitud Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustel Copa Libertadores. 2005. aastal jõuti esimest korda Copa Libertadorese finaali, kus kaotati teisele Brasiilia klubile, São Paulole tulemusega 1:5. 2022. aastal kaotati Copa Libertadorese finaalis samuti Brasiilia klubile Flamengo 0:1.
2019. aastal võitis Athletico Paranaense esimest korda klubi ajaloos Brasiilia karikavõistlused, kui finaalis alistati Internacional.
Praegune koosseis.
"Seisuga 18. juuli 2023"
Esporte Clube Bahia

Esporte Clube Bahia on Brasiilia linna Salvadori jalgpalliklubi, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Bahia osariigi meistrivõistlustel Campeonato Baiano.
Klubi kodustaadion on Itaipava Arena Fonte Nova, mis ehitati 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusteks.
Klubi on tulnud Brasiilia meistriks kahel korral. Esimest korda võideti Brasiilia liigatiitel 1959. aastal, mil alistati Santos. 1988. aasta meistrivõistlustel edestati Internacionali. Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustel Copa Libertadores on osaletud kolmel korral ning parimaks tulemuseks on veerandfinaali jõudmine 1989. aasta hooajal.
Bahia osariigi meistriks on tuldud kokku 50 korral, millega on klubi osariigis kõige edukam.
Klubi suurimaks rivaaliks on Vitória ning kahe klubi vahelised matšid on tuntud nime all "Ba–Vi".
2023. aasta mais omandas 90% klubist City Football Group.
Praegune meeskond.
"Seisuga 27. juuli 2023"
Ceará Sporting Club

Ceará Sporting Club on Brasiilia linna Fortaleza jalgpalliklubi, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Ceará osariigi meistrivõistlustel Campeonato Cearense.
Klubi on asutatud 2. juunil 1914.
Ceará on tulnud koduosariigi meistriks 45 korral, millega on see Fortaleza kõrval osariigi edukaim klubi osariigis. Brasiilia meistrivõistlustel on parimaks kohaks kolmas, mis saavutati 1964. aasta hooajal. 2010. aastal osales Ceará pärast 17-aastast vaheaega taas Brasiilia kõrgliigasse. 1994. aastal jõuti Brasiilia karikavõistlustel finaali, kus kaotati Grêmiole. 1995. aastal mängis klubi esimese Ceará osariigi klubina rahvusvahelisel võistlusel, osaledes Copa CONMEBOL-i esimeses ringis.
Ceará linnarivaalideks on Fortaleza ja Ferroviário.
Praegune meeskond.
"Seisuga 25. mai 2022"
Viljandi maastik

"Viljandi maastik" on Eduard Viiralti 1943. aastal kuivnõeltehnikas valminud gravüür. Teos on arvatud riiklikuks kunstimälestiseks.
Gravüüril kujutatud tamm on teose järgi tuntuks saanud Viiralti tammena.
Gravüüri saamislugu.
Ühel 1943. aasta juunikuu päeval sõitsid Juhan Viidang, Eduard Viiralt ja Heino Leek kolmekesi autoga Tallinnast Viljandimaale – Heino Leek sõidutas Viiralti temale kuuluvasse Uusna mõisa. Üle Viiratsi silla sõites ja mäkke tõustes osutas Viidang teest vasakul asuvale iidsele tammele. Kunstnik laskis auto peatada ja astus läbi õitseva ristikupõllu tamme juurde ja vaatas hiiglaslikku puud enam kui tund aega. Pooleteise kuu pärast valmis gravüür "Viljandi maastik" (ilma visandita, otse plaadile).
Paraná Clube

Paraná Clube on Brasiilia linna Curitiba jalgpalliklubi, mis on mänginud Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja mängib Paraná osariigi meistrivõistlustel Campeonato Paranaense.
Klubi loodi 1989. aastal EC Pinheirose ja Colorado Esporte Clube liitmisel. Esimese ametliku mängu pidas Paraná 4. veebruaril 1990, mil Estádio Couto Pereiral toimunud mängus kaotati Coritibale tulemusega 0:1.
1991. aastal Paraná tuli esimest korda osariigi meistriks. Aastatel 1993–1997 tuldi viis korda järjest osariigi meistriks, kuid pärast on võidetud ainult korra, 2006. aastal. 2006. aastast pärineb ka Paraná parim koht Brasiilia kõrgliigast, milleks on viies. Tänu sellele teenis Paraná järgmiseks hooajaks koha Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustele Copa Libertadores. Paraná pääses oma alagrupist edasi ja pääses 16 parema hulka, kus aga kaotati Paraguay klubile Club Libertad. Sama hooaeg kujunes Paraná jaoks Brasiilia kõrgliigas keeruliseks ning hooaeg lõpetati alles 18. kohaga, mistõttu langeti järgmiseks hooajaks esiliigasse. Kõrgliigasse tagasi tõusta õnnestus alles 2018. aastal.
Sport Club do Recife

Sport Club do Recife (tuntud ka kui Sport ja Sport Recife) on Brasiilia linna Recife spordiklubi. Klubi on eelkõige tuntud oma jalgpalli meeskonna järgi, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Pernambuco osariigi meistrivõistlustel Campeonato Pernambucano.
Klubi asutati 13. mail 1905.
1987. aastal tuli Sport Recife jalgpallis Brasiilia meistriks ja 2008. aastal võitis Brasiilia karika. Osariigi meistriks on klubi tulnud 44 korral, millega on see kõige edukam klubi osariigis.
Sport Recife suurimaks rivaaliks on Náutico ning kahe klubi vahelised mängud on tuntud nimega "Clássico dos Clássicos". Tegemist on kolmanda vanima derbimänguga Brasiilia jalgpallis. Teised kaks rivaali on Santa Cruz ja América-PE.
Sport Recife naiskond tõusis 2024. aastal Brasiilia naiste esiliigast kõrgliigasse Campeonato Brasileiro de Futebol Feminino Série A1. Pernambuco osariigi meistriks on Sport Refice naiskond tulnud kümme korda.
Lisaks jalgpallile on spordiklubil oma osakond muuhulgas sõudmises, ujumises, korvpallis, saalijalgpallis, võrkpallis, lauatennises, taekwondos, judos ja kergejõustikus.
Jalgpallimeeskond.
Praegune koosseis.
"Seisuga 4. veebruar 2025"
"Vaata ka ."
Sammo Hung

Sammo Hung (洪金寶; sündinud 7. jaanuaril 1952) on Hongkongi näitleja, võitluskunstnik, filmiprodutsent ja -režissöör, kes on tuntud oma võitluskunstifilmide ja panuse poolest Hongkongi filmikunsti arengusse.
Ta on töötanud võitluskoreograafina näiteks Bruce Lee, Jackie Chani, King Hu, Stephen Chow' ja John Woo jaoks.
Eenmaa

Eenmaa on Eesti perekonnanimi.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Eenmaa 27 mehel ja 47 naisel. Sellega oli Eenmaa perekonnanimede levikult meeste puhul 4363. ja naiste puhul 2527. kohal. Perekonnanimi on levinuim Järva maakonnas.
Eelmäe

Eelmäe on Eesti perekonnanimi.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Eelmäe 51 mehel ja 61 naisel. Sellega oli Eelmäe perekonnanimede levikult meeste puhul 2016. ja naiste puhul 1833. kohal. Perekonnanimi on levinuim Põlva maakonnas.
Eesmaa

Eesmaa on Eesti perekonnanimi.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Eesmaa 92 mehel ja 95 naisel. Sellega oli Eesmaa perekonnanimede levikult meeste puhul 2016. ja naiste puhul 1833. kohal. Kõige levinum on see perekonnanimi Põlva maakonnas.
Eha (perekonnanimi)

Eha on Eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Eha (Ehha) on pandud Sausti mõisas Jüri kihelkonnas Harjumaal ja Vana-Piigandi mõisas Kanepi kihelkonnas Võrumaal.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Eha 96 mehel ja 118 naisel. Sellega oli Eha perekonnanimede levikult meeste puhul 867. ja naiste puhul 749. kohal.
Ehala

Ehala on Eesti perekonnanimi.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Ehala 78 mehel ja 84 naisel. Sellega oli Ehala perekonnanimede levikult meeste puhul 1151. ja naiste puhul 1184. kohal.
Smiltene Maarja kirik

Smiltene Maarja kirik on luteri kirik Lätis Smiltenes. See on Smiltene kihelkonnakirik. Hoone asub aadressil Baznīcas laukums (Kirikuväljak) 1.
Esimene kirik rajati Smiltenesse piiskopilinnuse juurde aastal 1370. Kuna see pühitseti sisse maarjapäeval, hakkas see kandma Maarja nime. Kuigi kiriku asukoht on vahepeal muutunud, on see toonase nime siiski säilitanud.
Esimesed kirjalikud teated sealse koguduse kohta pärinevad aastast 1430. Viimased teated linnuse juures asunud puidust kirikuhoone kohta pärinevad aastast 1530. Luteri kiriku kohta Smiltenes pärinevad esimesed teated aastast 1529.
Aastast 1583 on teada esimene sealse koguduse õpetaja preester Andrejs Kurgeriuss. Aastal 1613 ehitati sealne kirik ümber, samast aastast allus kirik Rauna kihelkonnale ja sealsed vaimulikud olid Rauna kihelkonna abiõpetajad. Aastast 1631 on teada esimene sealne luteri vaimulik Georg Grave.
Mõnda aega oli sealse koguduse õpetaja Svante Gustav Dietz, kes tõlkis läti keelde ligi 200 kirikulaulu ja andis (koos Füreckeri ja Bienemanniga) välja Vidzeme esimese lätikeelse kirikulaulude raamatu. Ka alustas ta sealse kirikuraamatu pidamist, mis on vanim säilinud kirikuraamat Lätis.
Põhjasõja ajal rüüstasid vene väed 9. augustil 1702 Smiltenet. Kirikukella viisid nad sõjasaagina Pihkvasse.
Järgmise õpetaja Harnacki ajal asutati kiriku juurde vaestemaja. Hoone kuulus kirikule, aga seal elavad vaesed said ülalpidamise Smiltene mõisalt.
11. mail 1745 sai sealseks kirikuõpetajaks varem Ēvele kiriku juures töötanud Jakob Lange. Smiltenes koostas ta esimesed saksa-läti ja läti-saksa sõnaraamatud. Lange järel sai õpetajaks tolle tütrega abiellunud Ernest Gottfried Hasenstein, kes ehitas vana kiriku ümber ilma tornita kivihooneks.
Eduard Kügeler alustas 1847. aastal praeguse kirikuhoone ehitamist ja see valmis aastal 1859, mil õpetajaks oli Johann Heinrich Guleke. Ehitus maksis 13 192 rubla. Kirik on ristikujulise põhiplaaniga. Smiltene mõisa omanikud Bandaud andsid kirikule altarimaali, kirikutornis asuva kella annetas Volmari Püha Siimoni kirik, oreli kinkis kirikule Riia kalvinistide kogudus. Kirikut ehitas meister Mārcis Sārums.
1877. aastal sai sealseks kirikuõpetajaks esimest korda lätlane Kārlis Kundziņš. Läti iseseisvumise järel annetas riigi president Kārlis Ulmanis kiriku tornikella. Kundziņši järel sai õpetajaks tolle lapselapsega abielus olnud Ernests Kronbergs, kes hukkus teise maailmasõja ajal Punaarmee pealetungi käigus.
Läti ärkamisajal peeti kirikus Atmoda kirikulaulude kontsert, mille käigus pühitseti ka praegune Läti riigilipp. Lisaks peeti seal veel kaks laulva revolutsiooni kontserti.
Kirikuhoone on muinsusmälestisena riikliku kaitse all, lisaks veel selle altar, kantsel ja orelirõdu.
Lakhdar Brahimi

Lakhdar Brahimi (araabia keeles الأخضر الإبراهيمي‎; "al-Akhḍar al-Ibrāhīmi"; sündinud 1. jaanuaril 1934) on Alžeeria ÜRO diplomaat, kes oli kuni 14. maini 2014 ÜRO ja Araabia Liiga erisaadik Süürias. Ta oli aastatel 1991–1993 Alžeeria välisminister. 
Ta on The Eldersi, ühenduse, mis töötab maailma rahu nimel, liige. Ta oli ka Vaeste mõjuvõimu legaalse suurendamise komisjoni liige, komisjon tegeles esmakordselt konkreetselt tõrjutuse, vaesuse ja seaduste seostega. Ta on olnud aastast 2008 ka Ülemaailmse Juhtimisfondi liige, fond tegeleb hea valitsemistava levitamisega üle maailma. 
Ta töötab vanemteadurina London School of Economics and Political Science'is ja Stockholmi Rahvusvaheliste Rahu-uuringute Instituudis. Oma ametikohalt Süürias astus ta tagasi 31. mail 2014.
Palsmane kirik

Palsmane kirik on luteri kirik Lätis Palsmanes. See on Palsmane kihelkonnakirik. Kiriku ametlik nimetus on Anna kirik, ent seda nimetust praktiliselt ei kasutata. Kirik ja selle orel on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.
Ajalugu.
1688. aastal oli Palsmanes Smiltene filiaalkirik. 1697. aastal oli ametis omaette pastor, kuid seejärel liideti Palsmane Aumeistri kihelkonnaga. 
Praegust kirikuhoonet hakati ehitama aastal 1814 ja see valmis aastal 1817. Tegemist on klassitsistliku ehitisega, millel on kaheksanurkne kellatorn. Hoone on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all. Sealne orel valmis aastal 1860. 1827–1864 oli koguduse pastor, Friedrich Christoph Kleinenberg (1799–1871)
Kiriku juures asub mälestusmärk Läti vabadussõjas hukkunud Palsmane kihelkonna sõduritele.
Lephalale

Lephalale (kuni 2002. aastani Ellisras) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Waterbergi ringkonnas, Lephalale valla halduskeskus.
Linn on asutatud 1960. aastal. Põhiliseks tegevusalaks Lephalales on kivisöe kaevandamine.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lephalale elanikest mustanahalisi aafriklasi 58,04%, valgeid 37,16%, värvilisi 3,27%, India või Aasia päritolu inimesi 1,14% ja teisi 0,39%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 39,04% inimesi, pedi keelt 22,10%, inglise keelt 12,01%, tsvana keelt 7,63%, suulu keelt 4,13%, venda keelt 3,38%, tsonga keelt 3,07% ja sotho keelt 2,76%.
Rannikukaitse

Rannikukaitse (vananenult ka rannakaitse) on sõjaliste meetmete kogum ranniku akvatooriumi (sealhulgas territoriaalvete) ja rannalähedaste laevateede, rannajoone, sadamate ning rannikul asuvate sõjaliselt oluliste objektide kaitseks akvatooriumilt lähtuvate rünnakute või muu vaenuliku tegevuse eest. 
Kirjeldus.
Rannikukaitset teostavad mere- ja maajõu asjakohased üksused, kasutades näiteks raketi-, suurtüki- või torpeedopatareisid, miinitõkkeid, aga ka rannikul asuvaid püsi- või välikindlustusi.
Tänapäevase rannikukaitse teostamise meetodid üldiselt on:
Eesti rannikukaitse ajalugu.
Eestis kasutati enne II maailmasõda rannikukaitses eelkõige suurtükke. Samuti kasutati I maailmasõjas kasutusel olnud Peeter Suure merekindlust ja Kroonlinna kindluse Eesti aladel asuvaid osi.
AirPods

AirPods on Apple'i toodetavad juhtmeta Bluetooth-kõrvaklapid.
Klappides on seadistatud uued funktsioonid, näiteks läheb muusika pausile, kui võtta üks klappidest kõrvast; klapile kaks korda koputades kas aktiveerub Siri või läheb muusika pausile või käima. Kõige rohkem funktsionaalsust on AirPodsidel, kui neid kasutada seadmega, millel on vähemalt operatsioonisüsteem iOS 10.2, macOS Sierra või watchOS 3. Klapid loovad automaatselt ühenduse ka iCloudi serveriga, mis teeb võimalikuks lihtsama liikumise seadmete vahel. AirPodsidega saab kuulata helifaile kõikidest seadmetest, millel on vähemalt Bluetooth 4.0, Androidi seadmetel töötab ka heli pausilepanemine topeltkoputusega.
Namakgale

Namakgale on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Mopani ringkonnas Ba-Phalaborwa vallas. Namakgale asub Phalaborwast ligikaudu 8 km lääne pool.
Namakgale on asutatud 1959. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Namakgale elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,64%, värvilisi 0,14%, India või Aasia päritolu inimesi 0,08%, valgeid 0,06% ja teisi 0,08%. Pedi keelt pidas emakeeleks 65,49% inimesi, tsonga keelt 23,31%, sotho keelt 3,85%, suulu keelt 2,01%, svaasi keelt 1,61%, venda keelt 1,32% ja inglise keelt 0,59%.
Mõisateenija

Mõisateenija on mõisas elav ja sealt ülalpidamist saav majateenija, ametimees või käsitööline. Majateenijateks olid näiteks toapoisid, -tüdrukud, kokad, lapsehoidjad. Ametimehed olid näiteks kupjad, kiltrid, kutsarid, vahimehed. Käsitöölised olid näiteks sepad, puusepad, õllepruulijad.
Feodalismi ajal olid mõisateenijad enamasti pärisorjad.
Armukiri

Armukiri on ürik, millega valitseja või paavst annab mingi õiguse.
Lublini unioon

Lublini unioon (poola keeles "Unia lubelska", leedu keeles "Liublino unija", valgevene keeles "Люблінская унія") oli Poola kuningriigi ja Leedu suurvürstiriigi vahel sõlmitud ühinemist käsitlev leping, mille tulemusena loodi ühtne riik Rzeczpospolita, mille valitseja oli 1530–1572 Zygmunt II August, personaalunioonis Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigiga.
Lublini uniooni sõlmisid mõlema riigi seimid Lublinis 28. juunil 1569, leping kinnitati 1. juulil ja ratifitseeriti 4. juuli 1569. Loodud ühisriigil Rzeczpospolital oli ühine monarh, seim ja välispoliitika. Leedu suurvürstiriik aga säilitas oma seadusandluse, haldus- ja kohtuorganid ning sõjaväe. Esialgu jäi vanavalgevene keel Leedu suurvürstiriigi ametlikuks keeleks, kuid poola keel hakkas üha rohkem domineerima ja vanavalgevene keel kaotas ametliku staatuse 1696. aastal.
Lublini uniooni sõlmimise üks olulisemaid põhjusi oli see, et Leedu suurvürstiriik oli sõjas Moskva tsaaririigiga sattunud raskesse olukorda.
Vastavalt Lublini unioonile läksid Leedult Poola koosseisu Volõõnia, Podoolia, Polesje ja ülejäänud Leedule kuulunud Ukraina alad.
Formaalselt kaotas Lublini unioon kehtivuse 3. mail 1791, mil võeti vastu Rzeczpospolita põhiseadus, mis muutis föderatiivriigi unitaarriigiks.
Tallinna raamatumess

Tallinna raamatumess on alates 2013. aastast igal kevadel Tallinnas rahvusraamatukogus toimuv raamatumess.
Messi sisu.
Mess kestab mitu päeva ning on mõeldud nii kirjanduse ja raamatukaubanduse asjatundjatele kui ka kirjandushuvilistele. Messiga kaasnevat kultuuriprogrammi pakutakse kõigile tasuta. Toimub suur raamatumüük ning rohkesti uute raamatute esitlusi, seminare, koolitusi, lugejate kohtumisi kirjanikega ja lastele mõeldud töötube.
Korraldajad ja osalejad.
Messi korraldab Eesti Kirjastuste Liit eeskätt koostöös Eesti Rahvusraamatukoguga, aga igal messil on abiks teisigi korraldajaid. Näiteks 2018. aasta messi korraldasid Eesti Kirjastuste Liit, Eesti Rahvusraamatukogu ja Tallinna Kirjanduskeskus koostöös Eesti Kujundusgraafikute Liidu, Eesti Lastekirjanduse Keskuse, Tallinna Keskraamatukogu, Eesti Kirjanike Liidu ja paljude kirjastustega.
Üritust toetavad kultuuriministeerium ja Eesti Kultuurkapital.
Messil osaleb tavaliselt suurem osa liitu kuuluvatest kirjastustest (2018. aasta seisuga 35 kirjastusest).
Orhan Džemal

Orhan Geidarovitš Džemal (vene keeles Орхан Гейдарович Джемаль; aserbaidžaani keeles "Orxan Camal"; 12. november 1966 Moskva, Nõukogude Liit – 31. juuli 2018 Sibut' lähedal, Kesk-Aafrika Vabariik) oli Venemaa ajakirjanik (sõjaajakirjanik) ja Venemaa islamiliikumise tegelane.
Ta võttis osa religioosse-ühiskondliku organisatsiooni Venemaa islamikomitee tegevusest ja oli 2003. aastal Venemaa ajakirjanike islamistliku liidu loojaid.
Ta sündis Geidar Džemali perekonnas. Pärast Moskva Geoloogilise Luure Instituudi lõpetamist 1990. aastal töötas ta kolm aastat Jakuutias Jakutgeologijas. 1995. aastast töötas ajakirjanikuna ajalehtedes Vetšernjaja Moskva, Nezavissimaja Gazeta, Novaja Gazeta, oli ajakirja Russki Newsweek sõjaline vaatleja. Peab ennast Dmitri Muratovi õpilaseks. Tegi kaastööd internetiväljaannetele. Töötas Põhja-Kaukaasias, Lõuna-Osseetias, Afganistanis, Liibanonis, Süürias, Saudi Araabias ja Donbassis. 2011. aastal sai ta haavata Tripoli lahingus. 
2018. aasta juulis sai Orhan Džemal surma koos kahe kaaslasega Sibut' lähedal Kesk-Aafrika Vabariigis, kus ta meedia teatel oli tegemas ajakirjanduslikku uurimust Wagneri grupi tegevusest selles riigis.
Geidar Džemal

Geidar Džahhidovitš Džemal (vene keeles Гейдар Джахидович Джемаль; aserbaidžaani keeles "Heydər Cahid oğlu Camal"; 6. november 1947 Moskva, Nõukogude Liit – 5. detsember 2016 Almatõ, Kasahstan) oli Venemaa islamiliikumise tegelane.
Ta oli isa poolt aserbaidžaan ja ema poolt venelane. Tema isa Džahhid Šamil oglõ Džemal (1928–2011), kes oli Aserbadžaanis sündinud ja Moskvas kõrgema kunstihariduse saanud, töötas Moskvas kunstiõppejõuna. Džemali isapoolne vanaisa töötas enne sõda NKVD-s, sõja ajal oli Karabahhi sõjakomissar ja pärast sõda Aserbaidžaani NSV Ülemkohtu esimees. Džemali ema Irina Šapovalova oli töötanud hipodroomidel (sealhulgas Tallinna hipodroomil) ratsutajana, hiljem töötas ta Moskvas Durovi teatris loomataltsutajana. Džemali emapoolne vanaisa oli saksa klassikalise filosoofia professor. 
Džemali abikaasa oli õigeusklik, kirikukoori regent.
1995. aastal lõi Džemal religioosse-ühiskondliku organisatsiooni Venemaa islamikomitee. Ta jäi selle juhiks elu lõpuni.
Isiklikku.
Tema poeg oli ajakirjanik Orhan Džemal.
Nicholas Bett

Nicholas Kiplagat Bett (27. jaanuar 1990 – 8. august 2018) oli Keenia jooksja, maailmameister.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 400 meetri tõkkejooksus kuldmedali.
Ta hukkus liiklusõnnetuses Keenias.
Boriss Piotrovski

Boriss Borissovitš Piotrovski (vene keeles Борис Борисович Пиотровский; 14. veebruar (vkj 1. veebruar) 1908 Peterburi, Venemaa Keisririik – 15. oktoober 1990 Leningrad, Nõukogude Liit) oli vene arheoloog ja orientalist, professor, NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik (1970). 
Ta oli Venemaa keisririigi jalaväekindrali Bronislav-Adolf Piotrovski pojapoeg. Orientalist Mihhail Piotrovski on tema poeg. Aastatel 1964–1990 oli Boriss Piotrovski Riikliku Ermitaaži direktor.
Pärast Leningradi Riikliku Ülikooli lõpetamist töötas ta arheoloogia instituudis, seejärel Ermitaažis. Tema teaduslik uurimistöö keskendus Urartu tsivilisatsioonile. Alates 1939. aastast võttis ta mitmel korral osa teaduslikest ekspeditsioonidest Armeeniasse. Tema juhtimisel võeti ette suuremad arheoloogilised väljakaevamised Karmir Bluris kunagise Teišebaini kohal. Sõja esimesel aastal oli Piotrovski Leningradis, kus elas esimese blokaaditalve üle. Seejärel evakueeriti ta koos teiste Ermitaaži töötajatega (sealhulgas direktor Jossif Orbeli) Jerevani. 
1943. aastal ilmus tema esimene raamat – "История и культура Урарту" ('Urartu ajalugu ja kultuur'). Selle eest pälvis ta Stalini 2. järgu preemia. Tema tuntuim teos, 1959. aastal ilmunud "Ванское царство" ('Vani kuningriik'), tõlgiti mitmesse keelde.
Mihhail Piotrovski

Mihhail Borissovitš Piotrovski (vene keeles Михаил Борисович Пиотровский; sündinud 9. detsembril 1944 Jerevanis Armeenia NSV-s Nõukogude Liidus) on Venemaa ajaloolane ja orientalist (arabist ja islamoloog), professor, Venemaa Kunstide Akadeemia akadeemik (2001), Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemik (2016). Alates 1992. aastast Riikliku Ermitaaži direktor. 
Tema isa oli orientalist Boriss Piotrovski, kes 1942. aastal evakueeriti Jerevani ja kes abiellus seal armeenlanna Hriphsime Džanpholadjaniga (1918–2004). Boriss Piotrovski sündis 1944. aastal Jerevanis. 1967. aastal lõpetas ta Leningradi Riikliku Ülikooli orientalistika teaduskonna araabia filoloogia osakonna. Lõpetamise eel oli Piotrovski aasta aega stažeerimisel Kairo Ülikoolis. Aastatel 1973–1976 töötas ta Jeemeni Rahvademokraatlikus Vabariigis tõlgina ja õppejõuna ühiskonnateaduste kõrgkoolis. Doktoriväitekirja kirjutas ta teemal "Lõuna-Araabia piirkond varasel keskajal". Kaitses selle 1984. aastal. 
Pärast isa surma (1990) kutsuti ta tööle Ermitaaži. 1992. aasta juulist on ta selle direktor. 2003. aastast on ta ühtlasi Peterburi Riikliku Ülikooli vastloodud muuseumitöö kateedri juhataja. 2011. aastal lisandus veel muistsete idamaade kateedri juhataja ametikoht. 
Venemaa presidendivalimistel 2012. ja 2018. aastal oli ta presidendikandidaat Vladimir Putini usaldusisik.
Isiklikku.
Tema poeg Boriss Mihhailovitš Piotrovski (sündinud 10. juulil 1982 Leningradis) on aastast 2021 Peterburi asekuberner.
Boldecker Landi ühisvald

Boldecker Land on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Selle pindala on 69,56 km². 31. detsembril 2015 elas seal 9910 inimest. See paikneb piki Alleri jõge, umbes 12 km Gifhornist idas ja 8 km Wolfsburgist loodes. Selle keskus on Weyhausen.
Brome ühisvald

Brome on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Selle pindala on 203,87 km². 31. detsembril 2015 elas seal 16 470 inimest. See paikneb umbe 20 km Gifhornist kirdes ja 10 km Wolfsburgist põhjas.
Hankensbütteli ühisvald

Hankensbüttel on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Selle pindala on 290,27 km². 31. detsembril 2015 elas seal 9040 inimest. See paikneb umbes 30 km Gifhornist kirdes ja 20 km Uelzenist põhjas. Selle keskus on Hankensbüttel.
Majandus.
"Samtgemeinde" Hankensbüttel on paljude metsade ja põldudega maapiirkond. Siin on ka mõned nõmmed, mis moodustavad osa Lüneburgi nõmmest. Suurim tööandja piirkonnale on Volkswagen Wolfsburgis, mis on 50 km Hankensbüttelist eemal.
Turism.
"Samtgemeinde" Hankensbüttelis on mõned turismisihtkohad: Hankensbüttelis on "Otter-Zentrum" (saarmakeskus), kohalike loomade loomaaed ja aastatel 1345 kuni 1350 ehitatud klooster. Oerrelis on jahimuuseum. Ümber külade on metsad ja müned nõmmed, mis moodustavad osa Südheide rahvuspargist. Teed ja tasane maa on ideaalsed rattatuurideks.
Isenbütteli ühisvald

Isenbüttel on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Selle pindala on 77,38 km². 31. detsembril 2015 elas seal 15 287 inimest. See paikneb umbes 4 km Gifhornist kagus.
Lossi 35

Lossi tänav 35 on ehitismälestis, elamu ja endine pangahoone Viljandi kesklinnas aadressil Lossi tänav 35 / Posti tänav 18.
Riia arhitekti O. Breifeldti projekteeritud heimatstiilis hoone on kahekorruseline. Hoone seinad on klombitud maakividest, kõrgemad osad on krohvitud. Katuseviilu alune ja Lossi tänava teise korruse keskosa on vahvärkkonstruktsioon. Puitsõrestik on rõhutatult tume. Hoone nurka rõhutavad vormikad tahkärklid. Algselt oli hoonel kiltkivikatus, mis hiljem on asendatud plekk-katusega.
Ajalugu.
Hoone valmis 1912. aastal. Algselt asus esimesel korrusel Tartu Panga Viljandi osakond ja teisel korrusel korterid.
Meinerseni ühisvald

Meinersen on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Gifhorni kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. 
Valla pindala on 173,09 km². 31. detsembril 2015 elas seal 20 380 inimest. See asub umbes 8 km Gifhornist edelas.
Papenteichi ühisvald

Papenteich on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Selle pindala on 110,84 km². 31. detsembril 2015 elas seal 23 992 inimest. See asub umbes 10 km Gifhornist lõunas ja 15 km Braunschweigist põhjas.
Wesendorfi ühisvald

Wesendorf on valdade ühendus ("Samtgemeinde") Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Selle pindala on 209,04 km². 31. detsembril 2015 elas seal 14,383 inimest. See asub umbes 10 km Gifhornist põhjas.
Barwedel

Barwedel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 19,8 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1000 inimest.
Bokensdorf

Bokensdorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 14,49 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1185 inimest.
Jembke

Jembke on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 14,57 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1965 inimest.
Osloß

Osloß on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 7,64 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1927 inimest.
Esporte Clube Vitória

Esporte Clube Vitória (tavaliselt tuntud lihtsalt kui Vitória) on Brasiilia Salvadori linna jalgpalliklubi, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Bahia osariigi meistrivõistlustel Campeonato Baiano. Klubi kodustaadion on Barradão.
Klubi asutati 13. mail 1899 Saldvadoris Vitória linnaosas. Algselt oli tegemist kriketiklubiga. Vitória klubi jalgpallimeeskond tegutseb alates 1901. aastast.
Vitória on tulnud Bahia osariigi meistriks 29 korral, millega on see linnarivaali Bahia järel paremuselt teine klubi osariigis. Vitória ja Bahia vahelised matšid on tuntud nime "Ba–Vi" all. Tegemist on ühe kõige tulisema derbimänguga riigis. Näiteks määrati 2018. aasta veebruaris Vitória ja Bahia vahel toimunud mängus üheksa punast kaarti.
Brasiilia meistrivõistlustel on Vitória parimaks kohaks teine 1993. aasta hooajal.
Klubi noorteakadeemia on Brasiilia üks edukamaid. Seal on karjääri alustanud paljud tuntud Brasiilia koondislased, teiste seas Bebeto, Vampeta, Dida, Hulk ja David Luiz.
Tappenbeck

Tappenbeck on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 5,11 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1390 inimest.
Weyhausen

Weyhausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 7,98 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2443 inimest.
Ajalugu.
Varaseim säilinud ülestähendus pärineb aastast 1344, nimetades asulat Weydehuseniks. 1350. aastal ehitati see pärast hävitavat tulekahju uuesti üles. Küla esimesel teadaoleval alusel oli vendide (sorbide) palktarede rühm.
1850. aasta loend näitab, et sel ajal oli Weyhausenis 16 talu.
Bergfeld

Bergfeld on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 10,6 km². 31. detsembril 2015 elas seal 886 inimest.
Associação Chapecoense de Futebol

Associação Chapecoense de Futebol (ka lihtsalt Chapecoense) on Brasiilia linna Chapecó jalgpalliklubi. See mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Santa Catarina osariigi meistrivõistlustel Campeonato Baiano.
Klubi kodustaadion on Arena Condá.
Klubi asutati 1973. aastal eesmärgiga taastada Chapecó linnas jalgpallitraditsioone. Santa Catarina osariigi meistriks tuli Chapecoense esimest korda 1977. aastal. Kokku on osariigi meistriks tuldud kuuel korral, viimati 2017. aastal. Võrdlemisi väikse klubina pääses Chapecoense esimest korda Brasiilia kõrgliigasse 1978. aastal. Kõrgliigasse jõuti tagasi alles 2014. aastal. Chapecoensel on olemas oma meeskond ka saalijalgpallis ning kahel korral on tuldud osariigi meistriks.
2016. aastal oli Chapecoense tegemas suurepärast hooaega, kui Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustel Copa Sudamericana oldi jõutud finaali. 28. novembril oli Chapecoense meeskond suundumas Copa Sudamericana finaalmatšile Colombiasse, kuid meeskonda ja tugipersonali vedanud lennuk kukkus Colombias Medellíni linna José María Córdova rahvusvahelise lennujaama lähedal alla (LaMia lend 2933). 77 pardal viibinud inimest pääses eluga kuus, teiste seas kolm mängijat. Pärast seda otsustas Lõuna-Ameerika jalgpalliliit CONMEBOL, et finaalmatši ei peeta ja Chapecoense kuulutatakse Copa Sudamericana meistriks.
2017. aasta alguses ehitati Chapecoense esindusmeeskond uuesti üles ning Chapecoensele laenasid mängijaid Brasiilia ja Argentina tippklubid. Copa Sudamericana meistrina pääses Chapecoense järgmisel hooajal Lõuna-Ameerika kõige tähtsama klubide sarja Copa Libertadorese alagrupiturniirile. Oma alagrupis saadi kolmas koht. See tähendas, et jätkatakse mängimist Copa Sudamericana teises ringis, kus alistati Argentina klubi Defensa y Justicia. Kuueteistkümnendikfinaalis kaotati teisele Brasiilia klubile, Flamengole ja langeti konkurentsist. 2017. aasta hooaja Brasiilia meistrivõistlused kujunesid Chapecoense jaoks läbi aegade kõige edukamateks, kui hooaeg lõpetati kaheksanda kohaga. Kaheksas koht kindlustas klubile järgmiseks hooajaks pääsu Copa Libertadorese teise ringi. Seal tuli aga võtta vastu kaotus Uruguay klubilt Nacional.
Õuna tänav (Viljandi)

Õuna tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 347 m.
Brome

Brome on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 36,66 km². 31. detsembril 2015 elas seal 3209 inimest. Vald paikneb Ohre jõel, umbes 25 km Wolfsburgist kirdes.
Vallas on järgmised külad:
Autoriõiguste kollektiivne teostamine

Autoriõiguste kollektiivne teostamine on autori varaliste õiguste teostamine kollektiivse esindamise organisatsiooni kaudu. See tähendab, et litsentsi ehk loa autoriõigusega kaitstud teoste teatud viisil kasutamiseks annab litsentsisaajale autoreid kas seadusest või tehingust tulenevalt esindav kollektiivse esindamise organisatsioon, mitte autorid individuaalselt. Kollektiivse esindamise organisatsioon peab õiguste kasutajatega vajadusel lepingueelseid läbirääkimisi, kogub sõlmitud litsentsilepingute alusel kokku litsentsitasud ning jaotab kogutud litsentsitasud oma liikmeteks ja esindatavateks olevate autorite vahel.
Õiguste kohustuslik kollektiivne teostamine on teatavatel masskasutuse juhtudel efektiivseks lahenduseks olukorras, mille puhul kannataks teose kasutamine autorite paljususe tõttu. Mõnesid autoriõigusega kaitstavate teoste liike on autoril endal väga ebaökonoomne ja praktiliselt isegi võimatu ärilisel eesmärgil kasutada. Autoriõiguste kollektiivne teostamine võimaldab hoida kokku nii autorite kui ka teoste kasutajate ajalisi ja rahalisi ressursse, kuivõrd igalt autorilt eraldi litsentsi saamine ei pruugi olla mõistlikult võimalik.
Ajal, mil kollektiivse esindamise organisatsioon teostab kas vastavalt seadusele või tehingust tulenevalt autori teatud varalisi õigusi, ei saa autor neid õigusi ise teostada.
Autoriõiguste kollektiivse teostamise mudelid on:
Ats Sõnajalg

Ats Sõnajalg (sündinud 16. jaanuaril 1990) on eesti orienteeruja ja kergejõustiklane (jooksja).
Ta lõpetas 2009. aastal Tallinna Reaalkooli.
2018. ja 2019. aastal tuli ta Eesti meistriks orienteerumisjooksu sprindis, 2021. aastal orienteerumisjooksu pikal rajal. Eesti meistrivõistlustel orienteerumises on ta võitnud veel 2014. aastal pronksi pikal rajal, 2016. aastal hõbeda öisel tavarajal ja pronksi pikal rajal, 2022. aastal pronksi sprindis ja tavarajal, 2023. aastal pronksi pikal rajal, 2024. aastal hõbeda öisel tavarajal ja pronksi sprindis, 2025. aastal pronksi segateatesprindis SK Saue Tammed võistkonnas. 
2018. aastal osales ta Eesti koondises orienteerumise maailmameistrivõistlustel Riias. 2021. aasta orienteerumisjooksu MM-võistlustel Tšehhis, Terezínis sai ta sprindis 35. koha ja segateatesprindis Eesti võistkonnas 11. koha.
Eesti meistrivõistlustel kergejõustikus on ta Sparta Spordiklubi meeskonnas võitnud kulla 2017. aastal 4 × 1500 meetri teatejooksus ning 2016., 2017. ja 2019. aastal ekidenis. Kergejõustiku individuaalaladel on ta Eesti meistrivõistlustel võitnud 3000 meetri takistusjooksus 2017., 2019. ja 2021. aastal hõbeda ning 2016., 2020., 2023. ja 2024. aastal pronksi. 5000 meetri jooksus võitis ta 2016. aastal pronksi. 2021. aastal tuli ta Eesti meistriks 4 km krossijooksus.
Ta oli Guinnessi rekordina kinnitatud 2018 suvel kultuuriprogrammi "Eesti Vabariik 100" raames korraldatud 100 x 10 km teatejooksu võistkonna liige.
Cuba Libre

Cuba Libre (eesti keeles 'vaba Kuuba') ehk rumm koolaga on kokteil, mis sisaldab Coca-Colat, rummi ja mitmetes retseptides ka laimi ja jääd. 
Tavaliselt kasutatakse selles kokteilis kerget Kuuba rummi, näiteks Bacardi rumm. Kuid kokteili võib teha ka muudest rummidest ja kooladest, ja laimimahla võib ka hulka lisada.
Long Island Iced Tea

Long Island Iced Tea (eesti keeles 'Long Islandi jäätee') on alkohoolne kokteil, mis sisaldab vodkat, tekiilat, kerget rummi, "triple sec"'i, džinni ja koolat. 
Paljudes tänapäevastes variantides asendatakse koola kas dieetkoola või jääteega, kuid traditsioonilises kokteilis jäätee siiski ei käi.
Sex on the Beach

Sex on the Beach (eesti keeles 'seks rannal') on alkohoolne kokteil, mis sisaldab vodkat, virsiku "schnapps"i, apelsinimahla ja jõhvikamahla. Kokteili tarvitatakse enamjaolt suvekuudel. 
"Sex on the Beach" on ka International Bartenders Associationi (IBA) ametlik kokteil.
Tartu Leedulaste Selts

Tartu Leedulaste Selts on Tartus elavate Eesti leedulaste organisatsioon. Seltsi asutasid 21. aprillil 1993 üheksateist Tartu ülikooli leedulasest vilistlast. Seltsi esimeheks valiti Tamara Taunytė-Laisaar.
Selts jätkab 1906–1918 Tartus tegutsenud leedulaste seltsi tegevust.
Eesti lätlased

Lätlased on Eesti üks vähemusrahvuseid. 
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1764 lätlast.
1. märtsil 1934 toimunud II rahvaloenduse andmeil elas Eestis 5435 lätlast, neist 1382 Petserimaa valdades, 1037 Valga linnas ja 572 Tallinna linnas.
Tallinna Läti Selts

Tallinna Läti Selts oli Tallinnas elavaid Eesti lätlasi ühendav organisatsioon.
Selts loodi 1902.
1932 tähistas selts oma 30. aastapäeva.
Seltsi tegevuse kohta on vähe teateid.
Armeenia Kultuuriselts

Armeenia Kultuuriseltsi või Armeenia Kultuuriühingu all võidakse mõelda järgmisi Eestis elavate armeenlaste organisatsioone:
Tartu Armeenia Rahvusühing

Tartu Armeenia Rahvusühing on Tartus tegutsev Eesti armeenlaste organisatsioon.
Ühing registreeriti 31. märtsil 1989 Tartus nimega "Armeenia Kultuuriselts". 1995. aastast kannab organisatsioon nime Tartu Armeenia Rahvusühing. 
Ühingu esimees on Rafik Grigorjan.
Ühingul on olnud filiaalid Paides ja Valgas.
Väravataga

Väravataga on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Väravataga (Werrawatagga) on pandud Munalaskme mõisas Nissi kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Väravataga-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aasa, Kajaste, Koidu, Raadik, Sirel, Valme, Varjola ja Värav.
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Männi tänav (täpsustus)

Männi tänav on tänav mitmes linnas:
Oskar Kirret

Oskar Kirret (1936. aastani Oskar Kirp; 27. november 1909 Kooraste vald, Võrumaa – 18. detsember 1991 Tallinn) oli eesti keemik ja sporditegelane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1961).
Elukäik.
1927. aastal lõpetas ta Rakvere Poeglaste Gümnaasiumi. 1936. aastal lõpetas Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna keemiaosakonna. Aastatel 1938–1940 õppis Dresdeni Tehnikaülikoolis ja kaitses seal 1940 doktoritöö. 
Aastatel 1936–1938 ja 1940–1941 oli Tallinna Tehnikaülikooli anorgaanilise ja analüütilise keemia labori assistent.
1941–1944 evakueerituna Nõukogude Liidus. 
1944–1952 oli TTÜ anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri dotsent ja juhataja. 1944–1960 Tööstuse Teadusliku Uurimise Keskinstituudi (1946–1952 TA Tööstusprobleemide Inst, a-st 1952 TA Energeetika Instituut), Aastatel 1960–1978 oli ta Eesti NSV TA Keemia Instituudi direktor.
1961. aastal valiti Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks keemia alal, oli aastatel 1964–1973 akadeemia keemia, geoloogia ja bioloogiateaduste osakonna akadeemiksekretär. 
Noorpõlves harrastas kergejõustikku. Aastatel 1948–1952 oli ta Eesti NSV Kergejõustikusektsiooni esimees. 
Ta on maetud Liiva kalmistule.
Teadustöö.
Avaldanud töid geokeemia, orgaanilise keemia ja kohalike maavarade uurimise alalt.
Kirret

Kirret on eesti perekonnanimi.
Kirret määrati nimede eestistamisel uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kirp. 
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Eesti aserbaidžaanlased

Aserbaidžaanlased ehk aserbaidžaanid on Eesti üks vähemusrahvuseid. 
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 940 aserbaidžaanlast, neist 576 Tallinnas..
Eestis tegutsevad teiste seas Eesti-Aserbaidžaani Sõprusühing, Aserbaidžaani Kultuuri Selts Odžag.
Aserbaidžaani Kultuuriselts

Aserbaidžaani Kultuuriselts Odžag ("odžag" 'kolle') on Eestis elavate Eesti aserbaidžaanide organisatsioon. Selts loodi 1988.
Seltsi esimees on Nijazi Gadžijev.
Seltsi eestvõttel on Eestis toimunud muu hulgas kontserte, spordiüritusi, aserbaidžaani kultuuri päevi.
Selts annab välja ajalehte Odžag.
Üks (perekonnanimi)

Üks on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Üks on pandud Harju-, Lääne-, Saare- ja Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Ühe-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Reeveer ja Ükssaar.
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Ükssilm

Ükssilm on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Ükssilm (Uksilm) on pandud Laiuse mõisas Laiuse kihelkonnas Tartumaal.
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.