Kui kassid maailmast kaoksid

"Kui kassid maailmast kaoksid" (originaalpealkiri 「世界から猫が消えたなら」, "Sekai kara neko ga kietanara") on jaapani filmitegija Genki Kawamura esimene romaan.
Romaan ilmus 2012. aastal ja seda on Jaapanis müüdud üle kahe miljoni eksemplari. Tänaseks on "Kui kassid maailmast kaoksid" avaldatud 28 riigis. Eesti keeles ilmus "Kui kassid maailmast kaoksid" 2020. aastal. Raamatu kirjastas kirjastus Tänapäev ja tõlkis Margit Juurikas.
Raamat esitab sügavamõttelisi küsimusi kaotuse ja leppimise kohta, kutsudes kaasa mõtlema elu oluliste aspektide ning kogemuste üle. Lugu räägib ühe mehe teekonnast mõistmiseni, mis teeb elust elu.
2013. aastal oli "Kui kassid maailmast kaoksid" Jaapani Raamatupoe auhinna (jpn 年本屋大, Hon'ya Taishō) nominent ja saavutas 8. koha (145,5 punkti).
Sisututvustus.
Jutustaja on 30-aastane üksildane postiljon, kes veedab oma päevad tööd tehes ja laenutatud filme vaadates. Ta ema on surnud ning isa kaugeks jäänud, mistõttu on tema ainukeseks kaaslaseks emalt päritud kass Kapsapea. Ühel päeval tekib postiljonil tohutu peavalu, mille pärast ta satub haiglasse, kus tal diagnoositakse raskeloomuline ajuvähk. Postiljon saab aru, et tema elupäevad on loetud. Meeleheitel olles alustab postiljon nimekirjaga oma viimastest soovidest, kuid ei jõua sellega kaugele, sest ilmub ootamatu külaline. Külalise välimus on identne postiljoni omaga, aga ta on palju paremas tujus. Ta kannab värvilist Hawaii särki ja väidab, et on kurat. Kurat teeb postiljonile ettepaneku: ohverdagu iga päev maailmast üks asi ning vastutasuks saab postiljon ühe elupäeva juurde. Postiljon võtab ahvatleva pakkumise vastu, arvates, et ta saab lihtsalt hakata maailmast kivisid, plekke ja muid sedalaadi esemeid kustutama. Peale kokkuleppe sõlmimist avaldab kurat postiljoni õnnetuseks, et hoopis tema ise valib, milliseid asju maailmast kustutada saab. Postiljoni otsustada on ainult see, kas ta nõustub pakkumisega ning laseb pakutud asjal maailmast kaduda, nautides seeläbi lisaelupäeva, või keeldub ja sureb.
Järgnevalt veedab postiljon oma kuradilt ostetud elupäevad hoolikalt eri asjade kadumise tähenduse – plusside ja miinuste ning kõige vahepealse – üle arutledes ning enda senist elu mõtestades. Kurat aga ilmub iga päev laia naeratuse, värvilise Hawaii särgi ja uue eseme kustutamise pakkumisega postiljoni ette. Esimeseks kaotab ta postiljoni nõusolekul maailmast telefonid, siis filmid ja järgmiseks kellad. Rutiin kestab niikaua, kuni ühel päeval tahab kurat kaotada maailmast midagi, millega postiljon nõus ei ole: kassid.
Romaani loomine.
Lugu sai inspiratsiooni autori elust. Kui Kawamura oli väike, läks tema vanemate kass kaduma ning ta nägi esimest korda, et midagi, mis on alati olemas olnud, võib üks päev kaduda. Hiljem täiskasvanuna kaotas Kawamura enda mobiiltelefoni ja see pani teda mõtlema, mis juhtuks siis, kui tal ei olekski telefoni. Ta jõudis järeldusele, et sellisel juhul üritaks ta rohkemaid mälestusi ise meeles hoida ning tal jääks suuremas koguses aega üle, et keskenduda asjadele, mis talle meeldivad. Kawamura on teemavaliku kohta kokkuvõtlikult öelnud: "Kaotus ja kasu käivad käsikäes. On maailm, mida saab näha ainult kaotuse kaudu." (jpn 「失うことと得ることは、一体になっています。失うことによってはじめて、見えてくる世界がある。」"Ushinau koto to eru koto wa, ittai ni natte imasu. Ushinau koto ni yotte hajimete, miete kuru sekai ga aru.")
Kawamura vaatab elu iseenda matuste perspektiivist. Ta mõtleb sellele, kes tema matustele tuleks ning nutaks, ja paneb selle järgi paika enda prioriteedid ehk leiab inimesed, keda enda kõrval hoida. Originaalis oli raamatu pealkirjaks hoopis "Kui ʻmina’ kaoksin maailmast".
Kawamura pidas oluliseks loo ja lugeja omavahel sidumist, mistõttu ei andnud ta ühelegi tegelasele nime, vaid kutsus neid kõiki neutraalselt (näiteks Mina, Tüdruksõber). Neutraalsuse eesmärgiks oli, et lugeja saaks raamatuga paremini samastuda. Loo planeerimine võttis umbes aasta aega ja kirjutamine pool aastat. Autori jaoks oli kõige lõbusam kirjutada kuradi tegelaskuju, kelle kohta on ta öelnud järgnevalt: "Ma arvan, et inimesed, kes ei hooli sellest, mida keegi neist arvab, on "võitmatud" ja "kuradid"." (jpn 「誰からどう思われようが気にしない人間は「無敵」であり「悪魔」だと思います。」 "Dare kara dō omowa reyouga kinishinai ningen wa `muteki'deari `akuma'da to omoimasu.")
Nii filmide kui raamatute puhul on Kawamura jaoks oluline luua midagi, millest inimesed tahavad rääkida ka peale lõppu. Ta usub, et loo tõeline jõud sünnib hetkel, kui lugeja hakkab loo lõppu enda viisil ümber jutustama. Kawamura tahab, et lugejad avastaksid, mida tähendab nende jaoks "kass", ja raamat annaks inimestele võimaluse enda lähedastega suhelda.
Genki Kawamura on elukutselt filmitegija, mistõttu valis ta oma debüütromaani teemaks sihilikult midagi, mida oleks keeruline filmis väljendada. Põhjuseks on ta öelnud, et peab oluliseks enese mitmekülgset arendamist. Romaan kirjutades ei mõelnud ta selle peale, et sellest loost võiks kunagi filmi teha.
"Kui kassid maailmast kaoksid" ja Jaapani romaanitraditsioon.
Paljud Jaapani kultuuriruumist tulnud romaanid keskenduvad üksikisiku elule, kogemustele ja moraalile. Seda on näha ka "Kui kassid maailmast kaoksid" puhul, kus terve raamatu tegevus on üles ehitatud üksildase postiljoni otsustele.
Jaapani romaanides on tavapärane, et loo narratiivipunkt vahetub mitmeid kordi esimese, teise ning kolmanda isiku vahel. Romaanis "Kui kassid maailmast kaoksid" puudub see joon. Narratiivis on kasutatud ainult ajalist vaheldumist: romaani tegevus toimub nii olevikus kui tagasivaadetena minevikus.
Adaptatsioonid.
2013. aastal tehti romaanist üheosaline kuuldemäng. Raadiodraama oli ühekordselt eetris Jaapani raadio NHK-FM raadiosaates "FM teater" (jpn「FMシアター」, "FM Shiatā").
2014.–2016. aastal ilmus romaanist mangaversioon, mille kirjastas Hakusensha, Inc. (jpn 株式会社白泉社, Kabushiki-gaisha Hakusensha). Mangal on kokku 4 osa, joonistuste autoriks on Shitose Yukino.
2015. aastal tehti romaanist audioraamat, mida levitas jaotusteenus FeBe. Audioraamat on 5 tundi ja 20 minutit pikk.
2016. aastal ilmus Jaapanis raamatu põhjal tehtud samanimeline film, mis saavutas Jaapani kinoedetabelites mitmeks nädalaks kolmanda koha. Filmi tootis Jaapani meelelahutusfirma Toho Co., Ltd. ja kinopiletitest saadud tulu oli kokku $ 10 284 664.
2022. aastal loodi romaanist dramaatilise ettelugemise vormis teatrietendus. Etendust viis läbi Teater 1010 (jpn シアター1010, Shiatā 1010) ning igat etendamise korda sai interneti teel otse vaadata läbi voogedastusplatvormi Vimeo. 2023. aastal etendati dramaatilist ettelugemist uuesti ning ka seekord olid etteasted interneti teel Vimeost otse vaadatavad.