tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kiko

Kiko (sündinud 11. septembril 1966) on Jaapani printsess, prints Akishino abikaasa.
Ta sündis Kiko Kawashima nime all Gakushuini Ülikooli professori Tatsuhiko Kawashima ja tema abikaasa Kazuyo vanima tütrena. Koolieelsed aastad veetis ta USA-s, kus tema isa omandas doktorikraadi piirkondliku majanduse alal ja hiljem õpetas seal. Ta käis algkoolis ja keskkoolis Viinis, kus tema isa sai Rakendussüsteemide Analüüsi Rahvusvahelise Instituudi vanemteaduriks ning õpetas seal ruumiteadust ja mittetulundusühingute tegevust. Juba varases nooruses sai Kiko selgeks inglise ja saksa keele.
Gakushuini Ülikoolis spetsialiseerus Kiko sotsiaalpsühholoogiale. Ta kaitses 1995. aastal seal magistritöö ning jätkas õpinguid doktoriõppes.
Kiko tutvus Jaapani printsi Akishinoga Gakushuini Ülikoolis, mille üliõpilased nad mõlemad olid. Akishino tegi talle abieluettepaneku 26. juunil 1986, kuid nad pidasid oma plaani kolm aastat salajas. Keiserlik Õukonnanõukogu kiitis nende kihluse ametlikult heaks 12. septembril 1989. Nad abiellusid Tōkyō keisripalees 29. juunil 1990.
See abielu lõi mitu pretsedenti. Kõigepealt oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus kroonprintsi noorem vend abiellus enne kroonprintsi. Teiseks oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus peigmees oli üliõpilane. Kolmandaks oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus pruut oli keskklassi kuuluv mitteaadlik. Kiko oli üldse teine mitteaadlik, kes abiellus Jaapani keisrikotta. Ka Kiko ämm keisrinna Michiko oli sündinud mitteaadlikuna, aga tema isa oli teraviljasaaduste kombinaadi president ja põhjatu rikas. Ning lõpuks polnud see abielu sobitatud, vaid armastusabielu.
Kikol ja Akishinol on tütred Mako (1991) ja Kako (1994) ning poeg Hisahito (6. september 2006).
Kiko on Jaapani Tuberkuloosivastase Assotsiatsiooni president ja Jaapani Punase Risti auasepresident. Ta oskab jaapani viipekeelt, kasutab seda ka kohtumistel kurtidega ja on tegutsenud viipekeele tõlgina.
Sayako

Sayako Kuroda (Norinomiya, endine printsess Sayako) (sündinud 18. aprillil 1969) on Jaapani keiserlik printsess. Ta sündis keiser Akihito esimese tütrena. 1988. aastal astus ta Gakushuini Ülikooli, mille lõpetas 1992. aastal.
15. novembril 2005 abiellus ta lihtkodanik Yoshiki Kurodaga ja lahkus keisrikojast. Neil ei ole lapsi.
Ekvipotentsiaalpind

Ekvipotentsiaalpind on välja mõtteline pind, mille kõikidel punktidel on ühesugune potentsiaal.
Elektrivälja ekvipotentsiaalpind.
Ühe ja sama ekvipotentsiaalpinna kõikide punktide elektriliste potentsiaalide vahe võrdub nulliga. Seega võrdub nulliga ka elektrivälja jõudude töö laengu liikumisel seda pinda mööda. Siit järeldub, et ekvipotentsiaalpinda mööda liikuvale laengule mõjuv jõud on risti kiirusvektoriga. Järelikult on elektrivälja jõujooned risti ekvipotentsiaalpinnaga.
Punktlaengu ekvipotentsiaalpindadeks on seda laengut ümbritsevad kontsentrilised kerapinnad.
Homogeense elektrivälja ekvipotentsiaalpinnad on jõujoontega ristuvad tasandid.
E = mc²

Tegemist on Albert Einsteini relatiivsusteooria valemiga.
formula_1
Füüsikas väljendab võrdus formula_2 ekvivalentsust energia formula_3 ja massi formula_4 vahel, kus võrdeteguriks on ruutu võetuna valguse kiirus vaakumis (formula_5). Selle valemi kaudu saab erirelatiivsusteoorias defineerida massi.
Massi sõltuvus kiirusest.
Kui kiirendada keha korduvalt, tuleb meil igal ajavahemikul lisandunud kiirus liita eelnevaga relativistlikult. See tähendab, et kiirus küll läheneb valguse kiirusele, kuid ei saavuta seda iialgi. Kui rakendame kehale üha suuremat jõudu, muutub tema kiirendamine üha raskemaks. Newtoni II seaduse põhjal peab mass kiiruse suurenemisel kasvama. Loomulik on oletada, et mass kasvab võrdeliselt kinemaatilise teguriga formula_6:
 formula_7 , kus formula_8 on seisumass.
Pannes keha liikuma
Need suurused on nähtavasti võrdelised:
 formula_9
formula_10 on lisandunud mass ehk kineetiline mass ja formula_11 on lisandunud kineetiline energia.
Keha koguenergia koosneb keha seisuenergiast ja liikumisest või asendist tulenevast energiast.
 formula_12
 formula_13
Kui suur on võrdetegur "k"?
Uurime olukorda väikeste kiiruste juures, kus peab kehtima
 formula_14
Teiselt poolt 
 formula_15
Kui kiirused on väikesed, võib kinemaatilise teguri arvutamiseks kasutada ligikaudset valemit, mille saame, kui arendame kinemaatilise teguri Maclaurini ritta ja võtame sealt 3 esimest liiget:
 formula_16
Seda arvestades saame väikeste kiiruste puhul
 formula_17
Järelikult formula_18 ja
 formula_19 
Sellega on kineetilise energia ja kineetilise massi võrdelisus tõestatud.
Seisuenergia ja koguenergia.
Üldistame massi ja energia võrdelisuse ka seisumassile. Saame seisuenergia
 formula_20
Seisuenergiat omab keha ka siis, kui tal muud energiat pole. Ja teistpidi: igasugune energia omab massi vastavalt seosele
 formula_21
Järelikult mass ja energia on ekvivalentsed.
Viimasest valemist saab teha huvitavaid järeldusi. Näiteks peab laetud aku mass olema suurem kui laadimata aku mass. Või näiteks kui suudaksime muuta 1 kg kivisütt täielikult energiaks, saaksime 25 miljardit kWh elektrienergiat.
Alexis Bledel

 
Kimberly Alexis Bledel (sündinud 16. septembril 1981 Houstonis Texases) on USA näitleja ja endine modell. 
Näitlejana on ta tuntud peamiselt Rory osa täitjana telesarjas "Gilmore'i tüdrukud" ning filmidest "Perekond Tucki igavene elu", "Sin City" ja "Rändpükste sõsarkond".
Elulugu.
Alexis sündis Argentinast pärit isa Martini ja Mehhikost pärit ema Nanette'i peres. Kuna mõlemad vanemad olid pärit Ladina-Ameerikast, oli Alexise kodune keel hispaania keel ning inglise keele õppis ta selgeks alles lasteaias.
Näitlemisega hakkas Alexis tegelema kaheksa-aastaselt, osaledes kohalikes teatrietendustes ("The Wizard of Oz", "Aladdin"). Keskkooli ajal jäi ta kaubamajas silma modelliagentuuri esindajale ja alustas karjääri fotomodellina, töötades nii Milanos, Tōkyōs, New Yorgis kui ka Los Angeleses.
Pärast keskkooli lõpetamist astus ta New Yorgi Ülikooli näitlemist õppima ja tal õnnestus saada ka oma esimene roll, mängides 16-aastast Roryt telesarjas "Gilmore Girls".
Alexise esimeseks filmirolliks oli Winnie osa 2002. aasta filmis "Perekond Tucki igavene elu". Sellele järgnesid 2004. aastal film "Kihlus ja eelarvamus" ning 2005. aastal filmid "Sin City" ja "Rändpükste sõsarkond".
Eraelu.
Vabal ajal meeldib Alexisele lugeda, matkata ja fotosid teha ning pere ja sõpradega aega veeta. Ta osaleb ka organisatsiooni First Book töös, jagades raamatuid vaestele inimestele.
Aastatel 2001–2006 oli tal suhe "Gilmore Girlsi" kaasnäitleja Milo Ventimigliaga.
Lorentzi jõud

Lorentzi jõud on jõud, mis mõjub laetud osakesele (punktlaengule) elektri- ja magnetväljas. Elektriväli mõjub nii liikuvatele kui ka statsionaarsetele laengutele, magnetväli aga avaldab jõudu ainult liikuvatele laengutele. 
Liikuvale osakesele elektriväljast põhjustatud jõudu formula_1 ja magnetväljast põhjustatud jõudu formula_2 väljendatakse osakesele mõjuva kogujõuna:
formula_3,
kus
 formula_4 on osakesele mõjuv jõud (N),
 formula_5 on elektrivälja tugevus ( V/m),
 formula_6 on magnetiline induktsioon (T),
 formula_7 on osakese laeng (C),
 formula_8 on osakese kiirus (m/s).
Sageli nimetatakse Lorentzi jõuks ainult seda jõudu, mida avaldab magnetiline komponent (valemis formula_9). Jõu magnetkomponent on suurim, kui laengu liikumissuund on magnetvälja jõujoontega risti, ja on null, kui laeng liigub mööda väljajoont. Magnetiline jõud saab muuta ainult laetud osakeste liikumissuunda, kuid mitte nende kiirust. Kui osake liigub magnetväljas, saab Lorentzi jõu suunda määrata vasaku käe reegli abil.
Lorentzi jõud on nimetuse saanud Hollandi füüsiku Hendrik Lorentzi järgi, kelle 1895. a formuleeringus see on kasutusel.
Magnetiline läbitavus

Magnetiline läbitavus on aine omadus, mis iseloomustab aine magneetumise võimet. 
Eristatakse suhtelist ja absoluutset magnetilist läbitavust.
Suhteline magnetiline läbitavus on füüsikaline suurus, mis näitab, mitu korda erineb magnetiline induktsioon homogeenses keskkonnas magnetilisest induktsioonist vaakumis. 
Arvutusvalem 
 formula_1, 
kus
"μ"r on suhteline magnetiline läbitavus;
"B" ‒ magnetiline induktsioon keskkonnas;
 "B"0 ‒ magnetiline induktsioon vaakumis. 
Suhteline magnetiline läbitavus "μ"r on absoluutse magnetilise läbitavuse "μ" ja magnetilise konstandi "μ"0 suhe:
formula_2
Seega aine absoluutne magnetiline läbitavus
formula_3
Absoluutse magnetilise läbitavuse ühik on sama, mis magnetilisel konstandil: H/m. 
Suhtelise magnetiline läbitavuse "μ"r järgi liigitatakse aineid ja materjale järgmiselt:
Eneseinduktsioon

Eneseinduktsioon ehk endainduktsioon on niisugune elektromagnetiline induktsioon, mida põhjustab voolutugevuse muutumine vooluringis endas. Voolu "I" muutumisel muutub ka selle voolu poolt esile kutsutud magnetvoog Φ ja juhis tekib endainduktsiooni elektromotoorjõud
formula_1
kus "L" on eneseinduktsioonitegur ehk induktiivsus.
Et eneseinduktsiooni elektromotoorjõu põhjustatud vool on Lenzi reegli kohaselt põhivoolule vastupidine (sellele osutavad valemis miinusmärgid), aeglustab endainduktsioon alalisvooluahelas voolu muutumist (tugevnemist või nõrgenemist) ning põhjustab vahelduvvooluahelas pinge ja voolu vahelist faasinihet.
Eneseinduktsioonil põhinevad näiteks induktiivpoolid ja paispoolid.
Elektromeeter

Elektromeeter on mõõtevahend elektrivälja potentsiaali mõõtmiseks. Elektromeeter koosneb metallvardast ja -osutist, mis saab vabalt ümber horisontaaltelje pöörduda. Varras koos osutiga paiknevad klaaskestas.
Kui anda näiteks klaaspulgale seda mingi isoleermaterjaliga hõõrudes elektrilaeng ning puudutada selle pulgaga elektromeetri varrast, siis läheb elektrilaeng klaaspulgalt üle nii vardale kui ka osutile. Samanimeliste elektrilaengute vahel valitseva elektrostaatilise tõukejõu mõjul osuti ülemine ots eemaldub vardast ning osuti kaldub skaalal laengu suurusest sõltuva nurga võrra.
Esimese elektroskoobi valmistas Georg Wilhelm Richmann 1745. aastal.
Samal põhimõttel töötav, kuid ilma skaalata mõõtevahend on elektroskoop. 
Tänapäeval kasutatakse niisuguseid mehaanilisi mõõtevahendeid üksnes õppeotstarbel. Vastavate elektrooniliste mõõtevahenditena võib käsitada ülisuure sisendtakistusega (kuni 1016 Ω) elektrimõõteriistu.
Anisotroopia

Anisotroopia ehk anisotroopsus on ruumi, füüsikalise keha või mõne muu objekti omaduste sõltuvus (mõõtmise) suunast.
Näiteks on teatud materjalid anisotroopsed selles suhtes, et valguse murdumine nendest materjalidest kehadel on erinev sõltuvalt valguse langemise suunast.
Enamik kristallstruktuuri omavatest kehadest on anisotroopsed. Erandiks on vaid kuubilise süngooniaga kristallid, mille optilised omadused ei sõltu suunast ehk nad on isotroopsed.
Isotroopia

Isotroopsus ehk isotroopia on ruumi, füüsikalise keha või mõne muu objekti teatud omaduste sõltumatus suunast. 
Näiteks radioaktiivne kiirgus on isotroopne selles suhtes, et selle intensiivsus on sõltumatu sellest, millisest suunast teda mõõdetakse.
Browni liikumine

Browni liikumine on nähtus, mis kujutab endast vedelikus või gaasis hõljuvate mikroskoopiliste osakeste (nn Browni osakeste) pidevat korrapäratut liikumist. 
Browni liikumise avastas šoti botaanik Robert Brown 1827. aastal, kui ta vaatles mikroskoobiga õietolmu osakeste ebakorrapäraselt toimuvat liikumist vedelikus.
Browni liikumist on võimalik seletada molekulaarkineetilise teooria põhjal. Korrapäratult, soojusliikumise tõttu liikuvad vedeliku või gaasi molekulid põrkavad kokku tahkete mikroskoopiliste osakestega ning muudavad nende kiirust ja suunda. Iga osake saab molekulidelt eri suundadest järjest lööke ja vastavalt muutub temale üleantav impulss pidevalt. Mida väiksemad on osakese mass ja mõõtmed, seda märgatavam on liikumine. Browni liikumise intensiivsus kasvab ka temperatuuri tõustes. 
Esimesena seletas Browni liikumise põhjust teadlane Albert Einstein oma 1905. aastal ilmunud teadusartiklis.
Difusiooni protsess tugineb pideva Browni liikumise olemasolule.
Molekulaarkineetiline teooria

Molekulaarkineetiline teooria uurib aine ehitust ja omadusi, lähtudes kujutlusest, et kõik kehad koosnevad aatomitest ja molekulidest.
Molekulaarkineetilise teooria aluseks on kolm põhiväidet:
Konstantin Tsiolkovski

Konstantin Tsiolkovski (vene Константин Эдуардович Циолковский; 17. september 1857 – 19. september 1935) oli vene kosmonautikateoreetik ja visionäär. 
Konstantin Tsiolkovski põhjendas esimesena teaduslikult rakettide kasutamise võimalust lennuks väljapoole Maa atmosfääri ja teistele planeetidele. Oma 1903. aastal ilmunud töös "Maailmaruumi uurimine reaktiivaparaatide abil" tuletas ta valemi, mis seob raketi kiiruse gaaside voolukiirusega, raketi massiga ja kütuse massiga. Ta põhjendas teaduslikult, et kosmoselendudeks vajalikku esimest kosmilist kiirust arendava raketi loomine on võimalik. Tsiolkovski soovitas kasutada rakettides põletusainena vesinikku ja oksüdeerijana vedelat hapnikku. Tema tööd ennetasid üle poole sajandi tehnika arengut ning said aluseks tänapäeva teoreetilisele ja praktilisele kosmonautikale.
Posistor

Posistor ehk PTC-termistor (lühend inglise keelest "positive temperature coefficient") on positiivse takistuse temperatuuriteguriga termotakisti, see tähendab, et takistus temperatuuri tõustes kasvab (vooluahelasse ühendatud termistori läbiv vool vastavalt väheneb).
PTC-termistore toodetakse lisaainega töödeldud polükristallilisest ainest ja pooljuhtivast baariumtitanaadist. Kui temperatuuri tõstetakse üle kriitilise piiri (vaata: Curie temperatuur), kasvab takistus järsult. Töötemperatuur on tavaliselt ‒30 kuni +150 °C.
Temperatuuriteguri absoluutväärtus on PTC-termistoridel enamasti kuni 30%/K.
Induktiivtajur

Induktiivtajuriks nimetatakse suurt rühma tajureid, kus mehaanilise sisendsuuruse (deformatsiooni, siirde, jõu, momendi) muutus põhjustab elektromagnetilise süsteemi induktiivsuse muutumist.
Induktiivtajurite liigid.
Induktiivtajurist on võimalik saada väljundsignaali järgmiste meetoditega:
Induktiivanduri põhielement on magnetsüdamikuga induktiivpool. Niisuguse pooli valmistamine on kulukas ja teda on raske sobitada elektromehaaniliste mikrostruktuuridega. Seepärast kasutatakse tänapäeval induktiivandurite asemel rohkem Halli tajureid. Pealegi ei reageeri viimased mitte ainult magnetvälja muutumisele, vaid on suutelised mõõtma ka selle püsivat väärtust.
Termotakistustajur

Termotakistustajur on tajur, mille töö põhineb metallide ja pooljuhtide elektrilise takistuse muutumisel sõltuvalt temperatuurist. Takistuse ja temperatuuri vaheline sõltuvus "R" = f("ζ") on paljude materjalide korral väga stabiilne ning suures ulatuses lineaarne. Kuna takistuse muutumist on võimalik lihtsalt muundada pinge või voolu muutumiseks, on termotakistustajurid suhteliselt lihtsa ehitusega.
Termotakistustajurites kasutatakse suure takistuse temperatuuriteguriga materjale, milleks on sobivad mõningad puhtad metallid, sest sulamite korral on takistuse temperatuuritegur väiksem. Anduris kasutatav materjal peab olema keemiliselt inertne kogu mõõdetavas temperatuurivahemikus. Metalli väiksemgi oksüdeerumine põhjustab takistuse suurenemise, mis muudab anduri ebatäpseks. Kasutatavad metallid on plaatina, vask, nikkel, raud.
Brad Pitt

William Bradley Pitt (sündinud 18. detsembril 1963 Oklahomas Shawnees) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -produtsent.
Pitti tuntumad osatäitmised pärinevad filmidest "Intervjuu vampiiriga", "Kaksteist ahvi", "Seitse aastat Tiibetis", "Kaklusklubi" , "Oceani 11 – kõrged panused", "Härra ja proua Smith", "Paabel", "Benjamin Buttoni uskumatu elu", "Trooja" ja "Vääritud tõprad".
Elulugu.
Brad Pitt sündis 1963. aastal USA Oklahoma osariigis Shawnees. Tema isa William oli veokiettevõtte omanik, ema Jane Etta töötas keskkoolis nõustajana. Brad kasvas koos noorema õe ja noorema vennaga üles Missouri osariigis Springfieldis. Keskkooli ajal tegeles ta spordi, väitluse ja muusikalidega. Pärast keskkooli õppis ta Missouri Ülikoolis ajakirjandust, keskendudes reklaamile, kuid hakkas taipama, et ta ei taha sellel erialal töötada, vähemalt mitte Missouris. Kaks kuud enne lõpetamist ta lahkus koolist ning läks Hollywoodi õnne proovima ja hakkas õppima näitlemist Roy Londoni käe all.
Eraelu.
Brad Pitt oli aastatel 2000–2005 abielus näitleja Jennifer Anistoniga. Filmi "Härra ja proua Smith" võtetel armus ta näitleja Angelina Joliesse ning oli tema elukaaslane aastast 2005; aastatel 2014–2019 olid nad ka abielus.
Neil on kuus last, kellest kolm on lapsendatud: pojad Maddox Chivan Thornton Jolie-Pitt, kes on adopteeritud Kambodžast (sündinud 2001 Kandalis) ning Pax Thien Jolie Vietnamist (sündinud 2003) ja tütar Zahara Marley Jolie-Pitt, kes on adopteeritud Etioopiast (sündinud 2005 Awassas). 2006. aastal sündis neil tütar Shiloh Nouvel Jolie-Pitt ning 2008. aastal sündisid kaksikud Knox Léon Jolie-Pitt ja Vivienne Marcheline Jolie-Pitt.
Tunnustus.
Brad Pitt oli nomineeritud Oscarile peaosaga filmis "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ja kõrvalosaga filmis "Kaksteist ahvi" (1996). Ta ei võitnud kumbagi.
Samuti nimetati Pitt Kuldgloobuse kandidaadiks peaosadega filmides "Sügislegendid" (1995) ja "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ning kõrvalosadega filmides "Kaksteist ahvi" (1996) ja "Paabel" (2006). Auhinna pälvis ta vaid kõrvalosa eest filmis "Kaksteist ahvi".
Ta oli nomineeritud parima ulmefilmi auhinnale Saturn peaosaga filmides "Intervjuu vampiiriga" (1995) ja "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ning kõrvalosaga filmis "Kaksteist ahvi" (1996). Ta võitis neist siiski ainult viimase.
Pitt nimetati Emmy kandidaadiks kõrvalosa eest teleseriaalis "Sõbrad", kuid ei võitnud seda.
Aleksander Tšikin

Aleksander Tšikin (27. aprill 1915 Petrograd – 30. oktoober 2006 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener.
Lõpetas Narva tööstuskooli, Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1952. aastal Leningradis Lesgafti-nim Kehakultuuri Instituudi.
Sportima hakkas koolipõlves, süstemaatilist treeningut alustas sõjapäevil NSV Liidu tagalas eesti laskurkorpuses pärast seda, kui sõjaväe jooksukrossil oli ilmnenud tema jooksuanne. Treenis Fred Kudu juhendamisel.
Tuli aastatel 1947–1949 400 ja 800 m jooksus kolmel korral üksikjooksudes ja kuuel korral teatejooksudes Eesti NSV meistriks. Oli kuuel korral ka Eesti NSV rekordipüstitajaid.
Sai 1944. aastal NSV Liidu ametiühingute esivõistlustel 800 m jooksus 2. ja 400 m jooksus 3. koha ning NSV Liidu meistrivõistlustel Eesti NSV teatejooksumeeskonna liikmena 1945. aastal 2. koha ja 1946. aastal 3. koha.
Pärast kõrgkooli lõpetamist 1952. aastal alustas ta tööd Kalevi treenerina.
Tema õpilaste seas on Tõnu Kaukis, Alma Kullerkupp, Vladimir Kuts, Mart Vilt, Tõnu Lepik, Vello Lumi, Marko Metsala, Eric Sirel, Raivo Mägi, Endel Pärn, Pavel Rambak, Ants Savest, Aadu Kana.
Isegi üle 85-aastaselt oli Tšikin (aka Tsika) üks tuntumaid treenereid noorte kergejõustiklaste hulgas. Oma elu viimaste aastateni välja võis teda pea iga päev kohata Kalevi spordiväljakul noortele näpunäiteid ning energiat jagamas ja ka ennast sportlikus vormis hoidmas. Tema treeningustrateegia põhines inimeses huvi tekitamises ning õpilase endasse uskuma/endast "seda" leidma panemises. Tänu ainult positiivsete võtete kasutamisele oli Tsika õpilaste arv suur, aktsepteeritud oli iga sportliku huviga aktivist.
Lüüdi keel

Lüüdi keel on läänemeresoome keel või murre, mis kuulub soome-ugri keelte hulka. Sõna "lüüdi" tuleneb kas gooti sõnast "liudi" – 'rahvas' või vene sõnast "люди" (ljudi) 'inimesed'. Lüüdi keelt räägivad lüüdid.
Lüüdi keelt võib pidada karjala ja vepsa keele vahemurdeks või omaette keeleks. Lüüdilasi on umbes 10 000 ja neist 3000 räägib lüüdi keelt emakeelena. Keelt räägitakse Karjala Vabariigi idaosas Petroskoi läheduses.
Lüüdi keel jaguneb kolmeks murdeks:
Kavilda jõgi

Kavilda jõgi on Emajõe parempoolne lisajõgi, mis asub Tartu maakonna lääneosas.
Ta voolab välja Verevi järvest ja suubub Emajõkke 76,4 km kaugusel suudmest.
Kavilda jõe pikkus on 27 km ja valgala pindala on 69,2 ruutkilomeetrit.
Tema muud nimed on: Soova, Verevi, Rämsi, Aru jõgi; alamjooksul: Nasva jõgi.
Isuri keel

Isuri keel ("ižoran keel(i), maakeel(i)" ) on läänemeresoome keel, mida räägivad ajalooliselt Soome lahe kagukaldal elanud isurid.
Liigitus ja ajalugu.
Isuri keelt on liigitatud läänemeresoome keelte põhjarühma (nagu ka soome, karjala ja vepsa keelt) ning peetud eriti lähedaseks karjala keelele. Isuri keele eellaseks on peetud "laadoga" ehk "muinaskarjala" algkeelt, millest on kujunenud nii karjala, vepsa kui ka isuri keel ning mis Petri Kallio hinnangul tekkis kõige varem 700. aasta paiku pKr. Sel ajal jõudis arheoloogiliselt tuvastatav Lääne-Soomele omane materiaalne kultuur Laadoga ümbrusse. Laadogalastest eraldunud isurid elasid algselt ilmselt Neeva ja selle harujõe Inkere (Ižora) ümbruses (Isurimaal), kust nad edaspidi levisid ka lääne poole kuni Narva jõeni ulatuvale rannikumadalikule.
Tiit-Rein Viitso pakub oma analüüsi põhjal välja teistsuguse liigituse. Tema arvates asuvad vepsa keel ja enamik karjala murdeid omaette keeleharus ning isuri keel tekkis hoopis keeleharust, kust muuhulgas pärineb ka soome keel.
Osa Soome keeleteadlasi pole isuri keelt üldse eraldi keeleks pidanud, vaid näinud seda ühe soome või karjala keele murdena. Samas Petri Kallio on isuri keele murdeks lugenud Kukkusi läänemeresoome keelt, mida tavaliselt on määratletud isuristunud vadja keele murdena.
Arheoloogilised leiud osutavad Isurimaa karjalapärastumisele 12.(?)/13.–14. sajandil, kuid pole selge, kas või millises ulatuses see tähendab uue rahvastiku juurdevoolu või kohalike kultuuri- ja keelevahetust. 14. sajandil algas selle piirkonna isurite kiirem venestumine.
Läänepoolsete isurite keeles arvatakse olevat tuvastatud märke vanast substraatkeelest. Valter Langi oletuse järgi on nende isurite esivanemad seda piirkonda varem asustanud rahvastik, kes kõneles lääneuurali keele seda vormi, millest tänapäevani on säilinud vaid saami keeled, ja kes sisserännanud isurite mõjul oma keelt vahetasid.
Kõnelejaskond.
1989. aasta andmetel oli 41,9% isurite emakeel isuri keel. 2002. aastal oli 53,1% Leningradi oblastis elanud isurite emakeel isuri keel.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal isuri keelt 123 inimest. 2011. aasta Eesti rahvaloendusel nimetas isuri keelt oma emakeeleks 14 inimest, lisaks teatas 40 inimest, et oskavad seda võõrkeelena.
Kirjakeel.
Aastail 1932–1937 eksisteeris ladina tähestikul põhinev isuri kirjakeel, mille lõi Väinö Junus. Välja jõuti anda grammatika (1936) ja paarkümmend kooliõpikut. 1937. aastal eksperiment lõpetati, õpikud hävitati ja nende autoreid (sh Junust) represseeriti.
Murded.
Isuri keelel on neli peamist murret:
Jota-

Jota- (sümbol Y) on suurim SI-prefiks mõõtühikute SI-süsteemis, mis tähistab 1024 ehk 1 000 000 000 000 000 000 000 000 kordset.
Sõna tuleneb vanakreekakeelsest sõnast ὀκτώ (októ), tähendades kaheksat, kuna ta on võrdne arvuga 10008.
2011. aasta seisuga on jota- suurim ja viimane kinnitatud SI prefiks.
12 grammis süsinik-12 (1 moolis), on keskeltläbi 6,023×1023 aatomit ehk 0,6 jotaaatomit.
1 jotabait on 280 ehk 1 208 925 819 614 629 174 706 176 baiti.
Joogatšaara

Joogatšaara (sanskriti keeles "yogācāra "‘jooga teostamine’; tiibeti keeles "rnal ’byor spyod pa"; hiina keeles 瑜伽⾏派 "yuqiexing pai"; jaapani keeles "yugakyō ha") ehk vidžnjaanavaada (sanskriti keeles "vijñānavāda" ‘teadvuseõpetus’) on mahajaana budismis üks kahest tähtsamast filosoofiakoolkonnast madhjamaka kõrval.
Joogatšaara tekkis arvatavasti 4.–5. sajandil sarvastivaada baasil. Selle rajajateks peetakse Asangat ja Vasubandhut, hilisemad tuntumad joogatšaara esindajad on Dignāga (6. sajandil) ja Dharmakīrti (7. sajandil).
Joogatšaara kesksed mõisted on "cittamātra" ehk "vijñaptimātra" ja "ālayavijñāna", mis üldiselt mõtestavad kõike kui teadvuse ehk meele ilminguid. Joogatšaara tekstides keskendutakse teadvuse ja teadvustatud kogemuse analüüsile. Hilisemas joogatšaaras käsitletakse ka "tathāgatagarbha" ja buddha kolme ihu (sanskriti keeles "trikāya") teooriaid.
Joogatšaara olulisemad tekstid on "Saṃdhinirmocana-sūtra" ja Asanga "Yogācārabhūmi-śāstra". Vahel seostatakse joogatšaaraga ka "Laṅkāvatāra-sūtrat" ja "Avataṃsaka-sūtrat".
Hiina budismis on joogatšaara koolkond tuntud ka nimetusega "faxiang".
Nepali keel

Nepali keel on indoeuroopa keelkonna indoiraani haru india rühma kuuluv keel. 
Nepali keelt räägib 49% Nepali elanikest. 
Nepali keel on Nepali ametlik riigikeel. Kasutab devanaagari kirja.
"Namaskar" on "Namaste" ülivõrdes.
&lt;Kuidas elad? &lt;Tapaailaai kasto chha? तपाईंलाई कस्तो छ ?
&lt;vesi &lt;Paani पानी
&lt;Vabandage &lt;Hajur हजूर
&lt;Kui palju see maksab? &lt;Kati Ho? कति हो ?
&lt;Mis see on? &lt;Yo ke ho? यो के हो ?
&lt;Jaa &lt;ho हो
&lt;Ei &lt;hoina होइन
&lt;riis &lt;bhaat भात
&lt;külm õlu &lt;ciso biyar चिसो बियर
&lt;See on kallis &lt;mahango bhayo महङ्गो भयो 
&lt;Ma olen haige &lt;ma biraami chu म बिरामी छु
Joensuu linn

Joensuu on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Ida-Soomes. Joensuu asub Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas. Asub Pyhäselkä järve kaldal.
Linn asutati aastal 1848. Joensuu elanikkond on umbes 72 202 inimest (31. mai 2011).
Joensuu on ülikoolilinn. Üle 6000 üliõpilase õpib Joensuu Ülikoolis ning 3500 Põhja-Karjala polütehnikumis.
Joensuus asuvad Euroopa Metsainstituut ja Joensuu Ülikool ning sellised ettevõtted nagu Abloy, Perlos ja John Deere Forestry.
Ajalugu.
Joensuu asutati Vene tsaari Nikolai I poolt aastal 1848. 19. sajandil oli Joensuu tööstus- ja kaubanduslinn. Kui 1860. aastal anti linnale eriõigused, hakkasid arenema kohalikud saekaatrid. Ehitati Saimaa kanal. Nõnda hõlbustus kaubandus Põhja-Karjala, Peterburi ja Kesk-Euroopa vahel. 19. sajandi lõpus oli Joensuu Soome üks suurimaid sadamalinnu.
Viimaste aastakümnete jooksul on põllumajanduslinnast arenenud maakonna tähtis keskpunkt.
1954. aastal liideti linnaga Pielisensuu vald, 2005. aastal Kiihtelysvaara ja Tuupovaara vald ning 2009. aastal Eno ja Pyhäselkä vald.
Kaugus.
Kaugus teistest Soome linnadest:
Willem Barents

Willem Barents (hollandi Barendsz; umbes 1550 – 20. juuni 1597 Novaja Zemlja Venemaa) oli hollandi meresõitja, polaaruurija ja kartograaf.
Aastatel 1594–1597 sooritas ta Põhja-Jäämerel kolm merereisi, et avastada Kirdeväil. Kirdeväila ta küll ei leidnud, kuid avastas 1596. aastal Karusaare ja Teravmäed, koostas esimese polaaralade kaardi ja oli esimene, kes talvitus nii kaugel põhjas.
Kolmandal reisil langes Barentsi ekspeditsioon Novaja Zemlja põhjaranniku juures jäälõksu. Praegu kannab see piirkond Barentsi maa nime. Kuigi Barents ise seal suri, jõudsid mitmed reisijad Koola poolsaareni välja ning nad päästeti. 
Novaja Zemljal veedetud hirmsast talvest on avaldatud Gerrit de Veeri päevik, kes oli laevameeskonna puusepp; päevikus on esimest korda kirjeldatud Novaja Zemlja efekti. 
Willem Barentsi järgi on nimetatud Barentsi meri, Barentsi saar ja Barentsburgi asula Lääne-Teravmägedel.
Lappeenranta linn

Lappeenranta (rootsi keeles "Villmanstrand") on omavalitsusüksus Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Saimaa järve kaldal umbes 30 kilomeetri kaugusel Venemaa piirist.
Lappeenranta naabervallad Soome poolel on Imatra, Lemi, Luumäki, Miehikkälä, Ruokolahti ja Taipalsaari. Venemaa poolelt on naabriteks Tienhaara (Seleznjovo), Enso (Svetogorsk) ja Antrea (Kamennogorsk).
Linnas oli 2024. aastal 72 988 elanikku. Lappeenranta oli suuruselt 13. Soome linn. Enne Joutseno linnaga liitumist oli Lappeenranta linna pindala 847 km².
Pärast Joutseno linna liitumist Lappeenrannaga 1. jaanuaril 2009 kasvas elanike arv umbes 73 000-ni.
1. jaanuaril 2010 liideti linnaga Ylämaa vald.
Lappeenranta on üks Soome tähtsamaid ülikoolilinnu ja turismisihtkohti.
Lappeenranta nimi jõudis paljudesse maailma paikadesse, kui kriminaal-telesarja "Sorjonen" ("Bordertown") õigused müüdi 40 riiki. Sarja filmiti Lappeenrantas aastatel 2015–2019.
Lappeenranta ühistranspordil (Jouko) on 17 linnaliini (1, 1X, 2, 2H, 3, 3K, 4, 5, 7, 8, 12, 14, 21, 22, 23, 24, 25) ja 21 piirkondlikku liini (100, 101, 110, 111, 112, 113, 114, 120, 121, 130, 131, 200, 201, 300, 301, 500, 601, 602, 603, 610, 620).
Ajalugu.
Lappeenranta (rootsi keeles "Villmanstrand") sai linnaõigused Rootsi kuninganna Kristiina poolt 1649. aastal. Põhjasõja järel, kui Rootsi kuningriik kaotas Karjala Venemaa keisririigile, kujunes Lappeenranta Rootsi piirikindlustuseks, kuhu ehitati Lappeenranta kindlus. Vene-Rootsi 1741–1743 sõjas peeti Lappeenranta juures 1741. aastal Villmanstrandi ehk Lappeenranta lahing, kindlus vallutati ja Turu rahulepingiga liideti Lappeenranta ja Hamina Venemaa keisririigiga.
Kveeni keel

Kveeni keel ("kainun kieli", "kveenin kieli", "kväänin kieli" ja "meiðän kieli") on läänemeresoome keel, mida räägivad peamiselt Põhja-Norras elavad kveenid. Varem peeti kveeni keelt soome keele murdeks.
1996. aastal said kveenid Norras ametliku vähemuse staatuse ning 2005. aastal tunnustati kveeni keelt Norra vähemuskeelena. Toona arvati Norras olevat 2000–8000 kveeni keele kõnelejat.
Kveeni keel on lähedaselt seotud kolme soome-ugri keelega, mida räägitakse Põhja-Skandinaavias: meä keel, karjala keel ja soome keel. Kveeni, meä, karjala ja soome keele rääkijad saavad üksteisest üldiselt ilma raskusteta aru.
Kveeni keel on laenanud mitmeid sõnu norra keelest, näiteks kasutatakse sõna "tyskäläinen" (sakslane) soomekeelse sõna "saksalainen" asemel. Kveeni keel kasutab ka mõningaid vanu soome keele sõnu, mida Soomes enam ei kasutata.
Alates 1860. aastatest üritas Norra valitsus kveene assimileerida. Keelati kveeni keele kasutus koolides ja valitsusasutustes, kveenikeelsed kohanimed asendati norra omadega. Alates 1970. aastatest on kveenidel ja saamidel lubatud oma keeli kasutada. Kveeni kultuuri ja keele vastu on tõusmas huvi ja nende populaarsus kasvab.
Linnavanem

Linnavanem (saksa keeles "der Stadtälteste") on linnavalitsuse juht või liige väikelinnas või rae koosseisu mittekuuluv kogukonnavanem.
1785. aastal Läänemerekubermangudes kehtestatud Vene linnaseadusega, linnades kus aga senini magistraat puudus, korraldati valitsemine uue seaduse alusel. Kõik kreisikeskused Eestimaal - Rakvere, Paide ja Viljandi said tagasi vahepeal kaduma läinud linnaõigused. Uue korra sisseviimisel oli osadel Tallinna ja Riia asehaldurkonna (suur)linnadel õigus säilitada senine valitsemiskord, kuid kõik magistraadid, sh Tallinna ja Riia, allutati kubermangumagistraadile. Uue linnaseadusega said kõik vabad linnaelanikud kodanikuõigused ning haldusvõim läks linnakodanike poolt valitud linnapeale ("Haupt der Bürgerschaft") ning kõiki linlaste kihte esindavale magistraadile. Linnade valitsemine läks linnavanema ja linnavalitsuse hoolde, selle koosseisu kuulusid raehärra ja kaks ratmanit ehk nõunikku. Linnakodanike poolt valitav magistraat säilis kohtuasutusena. Eestimaa väikelinnades (Rakvere, Paide ja Paldiski) kuulus foogtikohtu koosseisu kaks linnavanemat. Asehalduskorra likvideerimise järel Baltimaades taastati eelnev kord. 
1. mail 1938 kehtima hakanud linnaseaduse alusel oli linnavalitsuse juhiks maakonnalinnade hulka mittekuuluvais kolmanda astme linnades (Antsla, Elva, Jõgeva, Jõhvi, Kallaste, Keila, Kilingi-Nõmme, Kunda, Kärdla, Mustla, Mustvee, Mõisaküla, Otepää, Paldiski, Põltsamaa, Sindi, Suure-Jaani, Tapa, Tõrva ja Türi) linnavanem (ka linnades, kus oli varem olnud linnapea).
Livviko keel

Livviko keel ehk Aunuse karjala keel ("livvin kieli", ka livvi keel) on eraldiseisev läänemeresoome keel, mida räägivad livvikod ehk livvilased, kes asustavad Laadoga kirderannikust kirdesse jäävat ala, mis on piirnenud karjala- ja lüüdikeelse alaga. Livviko keelt ja lüüdi keelt on kaua loetud nn päriskarjala murrete (põhja-karjala murderühm) kõrval vastavalt teiseks (livviko murderühm) ja kolmandaks (lüüdi murderühm) karjala keele peamurdeks.
Livviko keel jäi pikka aega vene keelest mõjutamata, kuigi nendele aladele saabusid venelased pärast Peterburi asutamist aastal 1703.
Livviko keele ISO 639-3 kood on olo.
Zaide

"Zaide" on Wolfgang Amadeus Mozarti pooleli jäänud ooper, mille libreto on kirjutanud Johann Andreas Schachtner. Teosest puudub avamäng ja lühike lõpuvaatus. 
Ooper avaldati alles 1838. ja see 1866. aastal.
Abu'l-Kasim Firdausi

Abu'l-Kasim Firdausi (ka Firdousi, pärsia فردوسی; umbes 940 – umbes 1020) oli pärsia luuletaja. Ta kirjutas Pärsia eepose (tänapäeva Iraan) "Shāhnāmeh" ("Kuningate raamat").
Firdausi oli pärit vanast iraani ülikkonnast. Tema isa oli rikas ning omas suuri maa-alasid. 
Oma suurteost "Shāhnāmeh" kirjutas Firdausi 35 aastat. Eepose põhiideeks on hea ja kurja algne võitlus ja selle kehastumine ajaloo vältel. Suurteose kokkupanemiseks pidi Firdausi koguma Iraani ajalugu käsitsevad kirjalikud allikad ja suulised rahvapärimused. Eepos koosneb ligi 60 000 beidist.
Firdausi on kirjutanud ka luuleteose "Jusef ja Zuleika".
Hüdroksiidioon

Hüdroksiidioon on negatiivse laenguga OH-ioon, mis tekib aluste dissotsiatsioonil. 
Hüdroksiidioonid muudavad lahuse keskkonna aluseliseks. Hüdroksiidioonid on tugevad nukleofiilid.
Kolmanda astme linn

Kolmanda astme linn oli 1. mail 1938 jõustunud linnaseaduse alusel linn, kus oli vähem kui 10 000 elanikku.
Kolmanda astme linnu oli 25: Antsla (1. mail 1938 1599 elanikku), Elva (2058 elanikku), Haapsalu (4811 elanikku), Jõgeva (1471 elanikku), Jõhvi (2431 elanikku), Kallaste (1576 elanikku), Keila (1139 elanikku), Kilingi-Nõmme (1963 elanikku), Kunda (1963 elanikku), Kuressaare (4754 elanikku), Kärdla (1497 elanikku), Mustla (1033 elanikku), Mustvee (2652 elanikku), Mõisaküla (2404 elanikku), Otepää (2133 elanikku), Paide (3396 elanikku), Paldiski (707 elanikku), Petseri (4854 elanikku), Põltsamaa (2921 elanikku), Sindi (2083 elanikku), Suure-Jaani (1100 elanikku), Tapa (3739 elanikku), Tõrva (3069 elanikku), Türi (3223 elanikku) ja Võru (6399 elanikku).
Kolmanda astme linnas oli linnavalitsuse juhi ametinimetuseks maakonnalinnades (Haapsalu, Kuressaare, Paide, Petseri ja Võru) linnapea ja teistes linnades linnavanem.
Ferenc Gyurcsányi teine valitsus

Ferenc Gyurcsány teine valitsus astus ametisse 9. juunil 2006, pärast seda kui valitsus oli võitnud 2006. aasta Ungari parlamendivalimised. Paari kuu jooksul selgus, et valimiste võitmiseks oli valitsus varjanud varasema üle jõu elamise kulude katmiseks vajalikke muudatusi, mis rahvamassidele tugevalt tasku pihta käisid. Puhkenud rahutustelaines nõuti valitsuse tagasiastumist ning kohalikud valimised sama aasta sügisel Gyurcsányi partei kaotas. Valitsus siiski tagasi ei astunud.
14. aprillil 2009 astus Gyurcsány tagasi ning uueks peaministriks sai Gordon Bajnai.
Valitsuse koosseis.
&lt;br clear=all&gt;
Jarosław Kaczyński valitsus

Jarosław Kaczyński valitsus tuli Poolas võimule 2006. aastal. 
Pärast edukaid 2005. aasta parlamendivalimisi nimetati algul ametisse Kazimierz Marcinkiewiczi juhitud valitsus, et mitte vähendada Lech Kaczyński võimalusi presidendiks saada. 2006. aastaks oli Lech Kaczyński ametis ja nimetas siis ka "õige" peaministri. 
Valitsuse koosseis1.
&lt;br clear=all&gt;
Étienne Cabet

Étienne Cabet (1. jaanuar 1788 Dijon, Burgundia, Prantsusmaa – 8. november 1856 Saint Louis, Missouri, USA) oli prantsuse filosoof ja utopistlik kommunist. 
Cabet oli elukutselt advokaat.
1831. aastal valiti ta Prantsuse Saadikutekotta, kuid riigireetmise eest mõisteti süüdi ning pagendati Inglismaale. Suri USA-s Saint Louises. 
Tuntuse saavutas ta romaaniga "Teekond Ikaariasse" (1840). Ta hakkas propageerima nn ikaaria kommunismi. Tema utoopilise kommunismi alustaladeks pidid olema võrdsus, vendlus ja ühtlus ühiskonnas, mille saavutamiseks pidas ta ainulahenduseks reforme. Temalt pärineb mõte: "Igaühelt tema võimete järgi, igaühele tema vajaduste järgi!"
Aastatel 1848–1856 üritas ta Ameerikasse luua oma ideede elluviimiseks kommuune. Ehkki need üritused olid edutud, eksisteeris väikseid üksikuid kommuune ka pärast tema surma kuni aastani 1898.
Teise astme linn

Teise astme linn oli 1. mail 1938 jõustunud linnaseaduse alusel linn, kus oli 10 000 – 50 000 elanikku.
Teise astme linnad olid Narva (1. mail 1938 24 135 elanikku, sellest Narva-Jõesuu linnaosas 1594), Pärnu (21 538 elanikku), Nõmme (20 207 elanikku), Rakvere (9996 elanikku), Valga (10 432 elanikku) ja Viljandi (12 795 elanikku).
Ohta

Ohta ['ohta] (Охта) on Peterburi ajalooline linnaosa Neeva paremkaldal Krasnogvardeiski rajoonis. 
Eristatakse Bolšaja Ohtat (Ohta jõe paremkaldal) ja Malaja Ohtat (Ohta jõe vasakkaldal). 
Ohtas elab umbes 100 000 inimest.
Pamiiri-Alai mäestik

Pamiiri-Alai mäestik (vene "Памиро-Алай" (Pamiro-Alai)) on mäestikuala Aasias, koosneb Pamiirist ja Hisori-Alai mäestikust.
Poel

Poel on saar Läänemeres. Pindala 36 ruutkilomeetrit, kõrgus kuni 26 meetrit. Kuulub Saksamaale.
Halduslikult kuulub Mecklenburg-Vorpommerni liidumaa Nordwestmecklenburgi kreisi.
Thomas Alva Edison

Thomas Alva Edison (11. veebruar 1847 – 18. oktoober 1931) oli ameerika leidur ja ärimees. Edisoni loetakse üheks 20. sajandi viljakamaks leiutajaks – tema nimel on ligi 1100 patenti.
Elukäik.
Edison sündis Samuel Ogden Edisoni (1804–1896) seitsmelapselises perekonnas viimase lapsena. Tema ema oli Nancy Matthews Elliott (1810–1871). Thomas Edisoni kuulmisprobleemid tekkisid 12-aastaselt, hiljem oli ta ühest kõrvast täiesti kurt.
Hariduse omandas ta peamiselt ema abil, kes oli varem olnud kooliõpetaja, aga ka iseõppimise teel. 13-aastaseks saades alustas ta pisikaupade müügipoisina rongides ning teenis 50 dollarit nädalas, millest suurema osa kulutas elektri- ja keemiakatsete jaoks seadmete ostmiseks. Seejärel töötas ta telegraafside operaatorina, mis inspireeris tema esimesi leiutisi.
Edison abiellus kaks korda ning tal oli kuus last. Ta suri 1931. aastal diabeedi tüsistustesse.
Edisoni asutatud ettevõtte Edison General Electricu ja Thomson-Houston Electric Company ühinemisel aastal 1892 sündis General Electric, mis tööstuskonglomeraadina tegutseb tänapäevani.
Leiutised.
Ta leiutas seadmeid sellistes valdkondades nagu elektrienergia tootmine , massikommunikatsioon, helisalvestus ja filmide tootmine. Oma leiutiste konstrueerimiseks rajas ta mitmeid laboratooriume, kus töötas sadu inimesi. 
1869. aastal sai Edison oma esimese patendi parlamendile valmistatud elektrilise hääletusaparaadi eest.
Edisoni tähtsamad leiutised on fonograaf, elektrihõõglamp, süsimikrofon, elektriakumulaator, elektrienergia jaotussüsteem jm. 
Tunnustus.
Thomas Alva Edison oli valitud mitme ülikooli audoktoriks.
Elmar Õun

Elmar Siegfried Õun; 23. august 1906 Peterburi – 2. oktoober 1977 Stockholm) oli eesti proosakirjanik.
Ta sündis Peterburis metallitöölise pojana (hilisema tunnistuse järgi Martin Õun "lasti maha 1919. a. Isborskis kui töölisliikumise juhte"), õppis Tallinna Jaani kiriku algkoolis ja aastatel 1918–1927 Tallinna Reaalkoolis. Ta õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust ja matemaatikat ning Tallinna Tehnikaülikoolis keemiat.
1944. aastal põgenes ta Rootsi, sai 1946. aastal Uppsala Ülikoolis filosoofiakandidaadi kraadi ja 1959. aastal Stockholmi Ülikoolis magistrikraadi matemaatikas ja füüsikas. Ta töötas Stockholmi gümnaasiumides matemaatika, füüsika ja loodusteaduse õpetajana.
Õun suvitas Hiiumaal Kitsa küla rannas Nurstest läänes, kogudes materjali oma esikromaaniks "Unustatud naised" (1939). Romaanis asub kesksel kohal rannanaise nukker saatus koduhoidja, põlluharija ja lastekasvatajana. Romaan "Meri ja maa" (1977) kujutab Hiiumaa rannaolustikku ja vaatleb "Unustatud naiste" probleeme, kuid suurema üldistusega.
Ta on kirjutanud ka romaanid "Metsas" (1942) ning "Männid ja suits" (1971), mälestusteraamatu "Soomusrongil" (1936), lasteraamatud "Kolm oravat" (1936) ja "Tsirr : jutustus linnupojast, kes tahtis laulda" (1975) jm. 
1929 abiellus ta Liisa Siedermanniga (sündinud 1903), abielu lahutati 1941. Poeg Elmar-Mario sündis 1930.
Saratov

Saratov (vene keeles Саратов; varasem eestikeelne nimekuju "Saraatov") on linn Venemaal, Saratovi oblasti keskus. Asub Volga jõe paremal kaldal.
Saratov on suur transpordisõlm ja üks Venemaa suurimaid masinaehituse keskusi, seal on ka lennukitehased (Jak-40 ja Jak-42 tootmine).
Saratovit ühendab Engelsiga sild üle Volga jõe. Kolmest küljest on linn ümbritsetud kuni 300 m kõrguste mägedega. 
Saratovi sõpruslinnad on Bratislava (Slovakkia), Dallas (Ameerika Ühendriigid), Dobrič (Bulgaaria), Taiyuan (Hiina).
Nimi.
Nimi on tulnud põhjaturgi sõnadest "sarı" ('valge, kollane') ja "tau" ('mägi'). 
Ajalugu.
Saratov asutati 1590. aastal. Esialgu paiknes linn Volga vasakul kaldal, veidi põhja pool tänapäeva Engelsist. 1674. aastal viidi üle tänasesse asupaika.
1780. aastal sai Saratov kubermangulinnaks. 1870. aastal valminud Tambovi-Saratovi raudtee ühendas linna Moskvaga. 1909. aastal asutas Nikolai II Saratovisse ülikooli (nüüdne N. G. Tšernõševski nimeline Saratovi riiklik ülikool).
Linn on sajandeid olnud üks Venemaa tähtsamaid sadamaid – algul kala- ja soolakaubanduse, hiljem teraviljakaubanduse keskus.
Aastatel 1909–1917 tegutses linnas Keiserlik Nikolai Ülikool. Õppeasutus taastati 1923. aastal ning nimetati Nikolai Tšernõševski auks Tšernõševski-nimeliseks Saratovi Riiklikuks Ülikooliks.
Nõukogude ajal oli Saratov kuni 1991. aastani välismaalastele suletud kui lennukitööstuse keskus, mis mängis tähtsat osa ka Nõukogude kosmoseprogrammis.
Volgasakslased.
Tänu Jekaterina II manifestile 22. juulist 1763 oli Saratov pikka aega volgasakslaste tõmbekeskus. 1941. aastani oli Saratovist üle jõe asuv Pokrovsk (nüüdne Engels) Volgasakslaste ANSV pealinn. 20. sajandi alguses loendati volgasakslasi üle 800 000. Teise maailmasõja ajal küüditati paljud neist Siberisse ja Kasahstani, mõned on hiljem naasnud. Alates 1980. aastatest on enamik Saratovi volgasakslasi emigreerunud Saksamaale.
Kaitseministeerium (üldmõiste)

Kaitseministeeriumid või sarnaseid ülesandeid täitvad asutused on:
Viktor Sanejev

Viktor Sanejev (vene Виктор Данилович Санеев; 3. oktoober 1945 Suhhumi – 3. jaanuar 2022 Sydney, Austraalia) oli NSV Liidu kergejõustiklane (kolmikhüppaja). Kolmekordne olümpiavõitja (1968, 1972 ja 1976).
Sanejev on IAAF-i kuulsuste halli liige.
Ta oli Thbilisi aukodanik (2005).
NSV Liidu teeneline meistersportlane 1968.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
1968 olümpiavõitja 17.39 MR
&lt;br&gt;1972 olümpiavõitja 17.35
&lt;br&gt;1976 olümpiavõitja 17.29
&lt;br&gt;1980 hõbemedal 17.24
Euroopa meistrivõistlustel.
1969 Euroopa meister 17.34
&lt;br&gt;1971 hõbemedal 17.10
&lt;br&gt;1974 Euroopa meister 17.23
&lt;br&gt;1978 hõbemedal 16.93
Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus.
1970 Euroopa sisemeister 16.95
&lt;br&gt;1971 Euroopa sisemeister 16.83 
&lt;br&gt;1972 Euroopa sisemeister 16.97 
&lt;br&gt;1975 Euroopa sisemeister 17.01 
&lt;br&gt;1976 Euroopa sisemeister 17.10 
&lt;br&gt;1977 Euroopa sisemeister 16.65
Jaak Uudmäe

Jaak Uudmäe (sündinud 3. septembril 1954 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane (kolmikhüppaja ja kaugushüppaja). Olümpiavõitja (1980) tulemusega 17.35.
Ta lõpetas aastal 1972 Tartu 8. Keskkooli ja aastal 1979 Eesti Põllumajanduse Akadeemia majandusteaduskonna.
Aastatel 1979 ja 1980 tunnistati Jaak Uudmäe Eesti aasta sportlaseks. 1980. aastal anti Uudmäe treenerile Jaan Jürgensteinile NSV Liidu teenelise treeneri ja Jaagule NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetus. 
Aastal 2001 sai Jaak Uudmäe Eesti Punase Risti II klassi teenetemärgi.
1981. aastal tuli Jaak Uudmäe Euroopa karikavõistluste võitjaks kolmikhüppes tulemusega 16.97.
Tema nimel on kolmikhüppe Eesti rekord 17.35 ja siserekord 17.10.
Hilisem karjäär.
Jaak Uudmäe töötas Tallinnas Rocca al Mare Koolis kehalise kasvatuse õpetajana.
Poliitiline tegevus.
Aastail 1990–1998 oli ta Otepää abilinnapea ja linnavolikogu esimees.
1996. aastal valiti ta valimisliidu Eluterve Otepää nimekirjas 42 häälega Otepää linnavolikogu liikmeks.
2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas Tallinna linnavolikokku ja sai 483 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta pääses asendusliikmena volikokku ja oli 2013–2015 Tallinna linnavolikogu liige.
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta IRLi nimekirjas valimisringkonnas nr 3 ja sai 187 häält ning valituks ei osutunud.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta IRLi nimekirjas Tallinnas.
Isiklikku.
Abikaasa Maie Uudmäega on ta üles kasvatanud 5 last.
Pojad Jaanus, Jaak Joonas, Meelis ja tütar Merilyn on kolmik- ja kaugushüppajad.
Tambov

Tambov on linn Venemaal, Tambovi oblasti keskus. Asub Volga-Doni madalikul Tsna jõe vasakul kaldal. 
Tambov on asutatud 1636. aastal.
Atašee

Atašee (vanaprantsuse keeles "estachier"; prantsuse keeles "attaché", 'juurde kinnitama') on diplomaatilise esinduse töötajate hulka kuuluv isik (karjääri- või erialadiplomaat), mõnes riigis ühtlasi esimene (madalaim) diplomaatiline teenistusaste.
Sageli omavad atašeed mingi valdkonna eriteadmisi ning mõningates välisteenistuse süsteemides kasutataksegi erialaatašeesid (nt kaitseatašee, justiitsatašee, kultuuriatašee, pressiatašee).
Rahvusvahelises diplomaatias on järgmised kategooriad:
1. Sõjaväeatašee – määratakse ühe riigi sõjaväeliste ametkondade poolt teise riigi vastava ametkonna juurde või kuulub selle maa välissaatkonna koosseisu, olles saadiku sõjaline nõunik.
2. Pressiatašee – välissaatkonna töötaja, kelle ülesandeks on tegelda ajakirjandusega ja korraldada infovahetust.
3. Erialaatašee – riigi erinevate ametkondade (tööstuse, kultuuri, kaubanduse, tehnika, teaduse jne) esindaja välissaatkonnas; selles ametis on tavaliselt oma ala asjatundjad, mitte karjääridiplomaadid.
4. Diplomaatiline atašee – madalaim diplomaatiline aste, oma riigi välisministeeriumi poolt välissaatkonda lähetatud karjääridiplomaat.
5. Auatašee – inimene, kes on valinud endale diplomaadi karjääri, kuid ei kuulu veel välisministeeriumi koosseisu ega ole ka selle palgalehel.
Sõjaväe-, kaubandus- või pressiatašee on diplomaatilises missioonis tegelikult palju kõrgem ametikoht, kui atašee aste seda ette näeb. Sageli võivad nad olla seotud luureteenistustega, mis kasutavad atašee ametikohta agendi kattevarjuna, kuid missioonisiseses hierarhias asetuvad need noorematest diplomaatidest palju kõrgemale positsioonile.
Pedja jõgi

Pedja jõgi on Eesti pikkuselt neljas jõgi. See saab alguse Pandivere kõrgustikult Simuna lähedalt ja suubub Emajõkke. Varem peeti seda Põltsamaa jõe suurimaks lisajõeks (A. Loopmann, 1979). Lähtest kuni Onga jõe suubumiseni on tema nimi ka "Avanduse jõgi" ja alates ühinemiskohast Põltsamaa jõega kuni Emajõkke suubumiseni kannab ka nime "Pede jõgi" (varem ka "Paala jõgi"). 
Suurim laius on Pedja jõel enne Emajõkke suubumist, mis on umbes 55 meetrit. Pikkus 125 km, valgla 2688 km².
Jõe ääres asuvad Jõgeva linn, Jõgeva alevik ja Puurmani alevik.
Pedja suuremad lisajõed on Põltsamaa, Onga, Kaave, Pikknurme ja Umbusi jõgi.
Ajalugu.
Jõge ("Pettige") on piirina mainitud ordumeister Conradt vom Vitinghave läänistuskirjas Hansz Orttele 23. septembrist 1408. 
Aastail 1843–1844 puhastati jõgi alamjooksul kuni Põltsamaa jõeni ja Tartust hakkas Rõika-Meleski peeglivabrikuni kurseerima aurulaev Karl.
Aastail 1923–1924 loeti jõe alamjooksu laevatatavaks veeteeks. Toona pidi veetee nõuetele vastav jõgi olema teatava laiuse ja sügavusega (mitte alla 0,5 meetri), kärestikuvaba ja piisavalt sirge. Ka lõiku ülevalpool Jõgevat loeti parvetatavaks veeteeks (sobis puidu parvetamiseks), kuigi sealne lõik oli seda ainult ajutiselt.
Heraldika.
Pedja jõgi on kujutatud Jõgeva linna ja Karla Liivola vapil.
Portland Trail Blazers

Portland Trail Blazers on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi loodedivisjoni ja peab oma kodumänge Portlandis Moda Centeris.
Ajalugu.
1970. aastal loodud klubi ainus meistritiitel pärineb 1977. aastast, kui finaalseerias alistati 4 : 2 Philadelphia 76ers. Trail Blazers on NBA finaali jõudnud ka 1990. ja 1992. aastal, kuid siis kaotati vastavalt Detroit Pistonsile ja Chicago Bullsile.
Portland Trail Blazersi viimaste aastate parim tulemus pärineb hooajast 2018/19, kui põhihooajal 53 mängu võitnud meeskond jõudis välja läänekonverentsi finaali, kus tuli aga tunnistada Golden State Warriorsi kindlat paremust.