2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 68. Eurovisiooni lauluvõistlus. Võistluse korraldajamaa oli Rootsi ja võistlus toimus Malmö linnas pärast Loreeni võitu eelmise aasta võistlusel. Euroopa Ringhäälingute Liidu (EBU) ja Rootsi rahvusringhäälingu Sveriges Televisioni (SVT) korraldatud võistlus toimus Malmö Arenal ning koosnes kahest poolfinaalist, mis toimusid 7. ja 9. mail ning finaalist 11. mail 2024. Poolfinaalide ja finaali õhtujuhid olid Petra Mede ja Malin Åkerman, kusjuures Mede on samas rollis olnud 2013. ja 2016. aastal. 
Konkursil osales 37 riiki, sama palju kui 2023. aastal. Rumeenia otsustas mitte osaleda ja Luksemburg võistles esimest korda pärast 1993. aastat. Holland diskvalifitseeriti võistlusest teise poolfinaali ja finaali vahel, kuid riik säilitas oma hääleõiguse.
Eurovisiooni võitis Šveits lauluga "The Code", mille esitas Nemo ja mille ta kirjutas koos Benjamin Alasu, Lasse Midtsian Nymann ja Linda Dalega. Šveits saavutas žürii hääletusel esikoha ja telehääletusel viienda koha. Horvaatia võitis telehääletuse ja sai kokkuvõttes teise koha, mis on senimaani selle riigi parim koht. Esiviisikus olid ka Ukraina, Prantsusmaa ja Iisrael.
Asukoht.
Võistlus toimus Rootsis ja võistlus toimus Malmö linnas, pärast Loreeni võitu eelmise aasta võistlusel. Rootsi korraldas võistluse seitsmendat korda, olles varem korraldanud seda aastatel 1975, 1985, 1992, 2000, 2013 ja 2016. Võistluse toimumispaigaks oli 15 500 istekohaga Malmö Arena, mis oli varem võistlust võõrustanud 2013. aastal. 
Malmö Live üritustekeskus korraldas mitmeid võistlusega seotud üritusi. "Türkiissinine vaip" toimus 5. mail 2024, kus võistlejaid ja nende delegatsioone esitleti avaliku ajakirjanduse ja fännide ees. Seal toimus ka finaali otseülekanne ning seal asus ka EuroClub, kus toimusid ametlikud järelpeod ja võistlusel osalejate privaatsed etteasted. 
Eurovisiooni küla asus Folketsi pargis. Seal esinesid konkursil osalejad ja kohalikud artistid ning seal kanti üle ka kõiki finaale avalikult. "Eurovisiooni tänav" rajati Friisgatanile, Folketsi pargi ja Triangelni jaama vahele. Plaanitud tänavamuusika etteasteid mõjutas mitme artisti lahkumine Iisraeli konkursil osalemise tõttu ning need viidi lõpuks turvakaalutlustel üle Eurovisioni külasse. Eurovisiooni fänniklubi korraldatud "Euro Fan Café" asus Amiralenis. 
Tähistamaks 50. aastapäeva ABBA võidust 1974. aastal "Waterlooga", mis oli ühtlasi Rootsi esimene võit, toimus 29. aprillist 12. maini 2024 Södergatanis "ABBA World" erinäitus. 
Asukoha valimine.
Peale Rootsi võitu 2023. aasta võistlusel, esitasid soovi korraldada järgmist konkurssi Stockholm, Göteborg, Malmö, Eskilstuna, Jönköping, Örnsköldsvik, Partille ja Sandviken. Rootsi Rahvusringhääling Sveriges Television (SVT) määras soovi avaldavate kohtade taotluste esitamise tähtajaks 12. juuni 2023. 13. juuniks olid saabunud taotlused Stockholmilt, Göteborgilt, Malmölt ja Örnsköldsvikilt. 7. juuli Göteborgi ja Örnsköldsviki pakkumised kõrvaldati, hiljem samal päeval teatasid EBU ja SVT, et võõrustajalinn on Malmö.
Legend:
Võõrustaja linn
Eelvalikus
Esitas sooviavalduse
Osalevad riigid.
Eurovisiooni lauluvõistlusel osalemiseks on vajalik rahvusringhääling, millel on aktiivne EBU liikmeskond, kes suudab võistlust Eurovisiooni võrgu kaudu vastu võtta ja üleriigiliselt otseülekandeid teha. EBU väljastab kõikidele liikmetele kutse konkursil osalemiseks.
5. detsembril 2023 teatas EBU, et 2024. aasta konkursil osaleb 37 riiki. Luksemburg naasis konkursile 31 aastat pärast viimast osalemist 1993. aastal. 2023. aasta konkursil osalenud Rumeenia kohta teatati, et ta ei pruugi 2024. aastal osaleda. See kinnitati 25. jaanuaril 2024.
Konkursil osalesid kaks naasvat artisti: Natalia Barbu, kes esindas 2007. aastal Moldovat ja Hera Björk, kes esindas 2010. aastal Islandit.
Teised riigid.
Aktiivsed EBU liikmed Andorra, Bosnia ja Hertsegoviina, Monaco ja Slovakkia kinnitasid, et ei osale sel aastal Eurovisioonil osalejate nimekirja pärast. Rumeenia ringhäälinguorganisatsioon TVR pidas EBU-ga läbirääkimisi 25. jaanuarini 2024, kuid otsustas rahalistel põhjustel mitte osaleda.
Produktsioon.
2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse produtseeris Rootsi rahvusringhääling Sveriges Television (SVT). Põhimeeskonda kuulusid tegevprodutsent Ebba Adielsson, tegevprodutsendi asetäitja Christel Tholse Willers, produtsendi eest vastutav Tobias Åberg, tegevprodutsent Johan Bernhagen, võistlusprodutsent Christer Björkman ja Per Blankens teleprodutsendina. Täiendava tootmispersonali hulka kuulusid tootmisjuht David Wessén, õigusosakonna juht Mats Lindgren, meediajuht Madeleine Sinding-Larsen ja tegevassistent Linnea Lopez.
Edward af Sillén ja Daniel Réhn kirjutasid stsenaariumi otsesaadetele ning Robin Hofwander, Daniel Jelinek ja Fredrik Bäcklund töötasid mitme kaameraga režissööridena. Eurovisiooni taustamuusika tegid Eirik Røland ja Johan Nilsson. Suurem osa 2024. aasta produktsioonitiimist töötasid ka varem Rootsis peetud Eurovisiooni konkurssidel 2000, 2013 ja 2016.
Malmö omavalitsus panustas konkursi eelarvesse 30 miljonit Rootsi krooni (ligikaudu 2,5 miljonit eurot).
Tunnuslause ja visuaalne kujundus.
14. novembril 2023 teatas EBU, et 2023. aasta konkursi tunnuslause "United by Music" ehk "Ühendatud muusika kaudu" jääb ka 2024. aasta ja tulevaste Eurovisiooni lauluvõistluste tunnuslauseks.2024. aasta kEurovisiooninkujundus imega "The Eurovision Lights" aehk "Eurovisiooni tuled" valikustati 14. detsembril., mille disainisid Stockholmis asuvad agentuurid Uncut ja Bold Scandinavia. Disain kujutab sujuva värvi üleminekuga sirgeid tulpasid , mis olid inspireeritud virmalistest ja heli ekvalaiserist.
Lavakujundus.
2024. aasta konkursi lavakujunduse, mis avalikustati 2023. aasta detsembris, disainis Saksa produktsioonidisainer Florian Wieder, kes on varem kujundanud kuue eelmise võistluse lavad, viimati 2021. aastal. Valgustuse ja ekraani kujunduse kujundas Rootsi disainer Fredrik Stormby. Laval oli viis suurt liigutatavat LED-kuubikut, põrandad ja taustaekraan koos muu valgustuse, video- ja lavatehnikaga, mis kõik paiknesid ristikujulise keskme ümber, eesmärgiga luua vaatajatele ainulaadne "360-kraadine elamus". Green room oli paigutatud taustaekraani taha sarnaselt 2010. ja 2011. aasta Eurovisiooni võistlustele. Lava ehitus algas 2. aprillil ja sai lõpu 25. aprillil.
Postkaardid.
"Postkaardid" on lühikesed videotutvustused esinejatest, mida näidatakse televisioonis samal ajal, kui lava valmistatakse ette järgmiseks esinejaks. 2023. aasta novembrist kuni 2024. aasta maini filmitud postkaardid koosnesid osalevate artistide poolt "selfie" stiilis filmitud kaadritest, mis tutvustasid artiste endid ja riiki, mida nad esindavad. Igas postkaardis kasutati ka selle riigi kahe varasema esituse arhiivikaadreid. Finaali vaheajal parodeeris postkaarte saatejuht Petra Mede, esitledes arhiivikaadreid tema varasematest Eurovisiooni õhtujuhtimisest aastatel 2013 ja 2016. 
Õhtujuhid.
5. veebruaril 2024 kuulutati 2024. aasta Eurovisioon konkursi saatejuhtideks Rootsi koomiku ja telesaatejuhi Petra Mede ning Rootsi-Ameerika näitleja Malin Åkermani. Varem on Mede juhtinud nii 2013. ja 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust (üksi ja koos Måns Zelmerlöwiga) kui ka 2015. aasta erisaadet "Eurovisiooni lauluvõistluse parimad hitid" koos Graham Nortoniga. "Türkiissinise vaiba" ja avatseremoonia üritusi korraldasid Elecktra ja Tia Kofi ning Jovan Radomir juhtis võistluse pressikonverentse.
Turvalisus.
2023. aasta novembris teatas SVT tootmismeeskond oma kavatsusest tugevdada turvameetmeid ja hoida võistluse ajal ühendust Malmö politseivõimuga, viidates pingelisele protestiõhkkonnale Iisraeli osalemise tõttu. See hõlmas Taani ja Norra politseijõu tugevdamist, tugevdatud küberkaitset ja lennukeelutsooni, et vältida droonirünnakuid, ning kõrvalürituste korraldamiseks määratud asukohtade arvu kohandamist. Sotsiaalmeedia sisu kaudu väljendas Iisraeli rahvusringhääling Kan muret väidetava antisemitismi pärast Malmös, seostades seda "Euroopa islamiseerimisega". Iisraeli delegatsiooni kaitsmiseks võeti täiendavaid meetmeid, kus esindajat Eden Golanit saatsid lisaks kohalikele politseinikele ka Shin Beti agendid, pärast talle sotsiaalmeedia kaudu suunatud tapmisähvardusi. Shin Bet soovitas ka Iisraeli kodanikel Malmösse mitte sõita keelduda ja saatis sinna delegatsiooni eesotsas direktori Ronen Bariga, et hoida ära võimalikke ohte nende vastu. Tuhanded palestiinameelsed meeleavaldajad kogunesid Malmösse, et protesteerida Iisraeli võistlusel osalemise vastu.
SVT otsus tehti Rootsi kõrge terroriohutaseme kontekstis, kuna Rootsi julgeolekuteenistus (SÄPO) tõstis 2023. aasta augustis ohu taseme 3-lt 4-le viiest, peamiselt 2023. aastal riigis toimunud koraani põletamisele ja Iisraeli-Hamasi sõjale. Mure terrorirünnakute ohu pärast tõusis uuesti esile pärast Crocus City Halli rünnakut Moskva lähedal 22. märtsil 2024. Hädaolukorras oleks pakkunud Malmö omavalitsus majutust kohalikes koolides ja spordirajatistes ning psühholoogilist tuge.
Formaat.
Hääletussüsteem ja võistluse ülesehitus.
Pärast seda, kui 2023. aasta võistlust, mille võitis Rootsi, hoolimata Soome edumaast telehääletuses, tekitasid tulemused publiku seas vaidlusi. Vaidlusi alustas Norra ringhääling NRK, kes palus EBU-l žürii hääletusprotseduuri üle vaadata. Vaidluses esitati, et žüriid ei ole õiglaselt hinnanud viimaste aastate Norra võistluslaule, eriti 2019. ja 2023. aastal, kui Norra saavutas üldarvestuses kuuenda ja viienda koha kuigi telehääletusel saavutas 2019. aastal esikoha ja 2023. aastal kolmanda. Ühes intervjuus arutas Norra delegatsiooni juht Stig Karlsen ideed, vähendada žürii osakaalu lõppskooris praeguselt 49,4%-lt 40%-le või 30%-le. Hääletussüsteemis siiski muudatusi ei tehtud.
2024. aastal tehti hääletus lahti "Ülejäänud maailmale" 24 tundi enne igat saadet ja hääletus suleti hetk enne otsesaadet. Osalevate riikide jaoks poolfinaalides oli hääletus avatud pärast viimase loo esitamist – nagu eelmistelgi aastatel. Finaalis avati hääletus vahetult enne esimest etteastet ja suleti 25 minutit pärast viimast etteastet. Otse finaali pääsejad – korraldajamaa ja "Suur Viisik" – esitasid oma lood täies pikkuses poolfinaalides, võistlevate lugude vahepeal. Pärast intsidenti, mis viis lõpuks Hollandi esindaja diskvalifitseerimiseni, lükati "Ülejäänud maailma" hääletamine finaalis edasi ja see avati kaheksa tundi enne otseülekannet.
Finaali esinemisjärjekord loositakse välja ja loosis on kolmteist "produtsendi valik" sedelit, millega loositakse välja kuus kohta finaali esimeses või teises pooles ning saate esimeses ja teises pooles on kuus saadaolevat positsiooni. Need riigid, mis loosivad endale sedeli "produtsendi valik", saavad konkursi korraldajad ise paigutada selle riigi ükskõik kuhu esinemisjärjekorras. Finaali kestust plaaniti esialgu lühendada ligikaudu tunni võrra. See ei saanud lõpuks prioriteediks ja finaali plaaniti lühendada maksimaalselt viie minuti võrra.
Poolfinaalidesse jagamise loosimine.
Eurovisioonil osalevate riikide poolfinaalidesse loosimine toimus 30. jaanuaril 2024 kell 19.00 CET Malmö raekojas. Kolmkümmend üks poolfinalisti jagati nende hääletusmustrite põhjal viite potti, eesmärgiga vähendada riikide vahelist poliitilist hääletamist ja suurendada poolfinaalide pinget. Loosimisel otsustati ka, millises poolfinaalis kuuest automaatsest finaali pääsejast – korraldajamaa Rootsi ja "Suur Viisik" riigid (Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia, Hispaania ja Ühendkuningriik) – saab riik hääletada ja millist peab edastama. Tseremooniat juhtisid Pernilla Månsson Colt ja Farah Abadi ning sellel osales Liverpooli linnapea ja eelmise korraldajalinna Liverpooli esindaja Steve Rotherami, kes andsid üle Eurovisiooni korraldajalinna sümboolika Malmö linnapeale Katrin Stjernfeldt Jammehile.
Konkursi korraldajate heakskiidul määrati Iisrael teise poolfinaali Iisraeli ringhäälinguorganisatsiooni Kan taotluse alusel, kuna esimese poolfinaali proovide kuupäev langes kokku Yom HaShoah'ga.
Võistluse ülevaade.
Esimene poolfinaal.
Esimene poolfinaal toimus 7. mail 2024 kell 21.00 CEST ja seal osales 15 võistlevat riiki. Selles poolfinaalis hääletasid selles võistlevad riigid ja lisaks Saksamaa, Rootsi ja Ühendkuningriik, aga ka mitteosalevad riigid ülejäänud maailma koondhääletusena. Võistlusjärjekorra määrasid kindlaks lauluvõistluse tootjad ja see kuulutati avalikult välja 26. märtsil. Lisaks võistlevatele lauludele esitasid poolfinaali ajal oma võistluslood Ühendkuningriik, Saksamaa ja Rootsi, kes astusid lavale peale Iirimaad, Islandit ja Moldovat. Horvaatia sai poolfinaalis enim punkte ja pääses finaali koos Ukraina, Iirimaa, Leedu, Luksemburgi, Küprose, Soome, Portugali, Sloveenia ja Serbiaga. Finaali ei saanud Austraalia, Poola, Moldova, Aserbaidžaan ja Island.
1. poolfinaali avasid Eurovisiooni endised võistlejad Eleni Foureira, Eric Saade ja Chanel, kes esitasid oma võistluslaule – "Fuego" (Küpros 2018), "Popular" (Rootsi 2011) ja "SloMo" (Hispaania 2022). Vahe etteastena astusid üles kolmekordne Iirlasest Eurovisiooni võitja (1980, 1987 ja 1992) Johnny Logan, kes esitas 2012. aasta Rootsi võidulaulu "Euphoria" ja 2018. aasta Rootsi esindaja Benjamin Ingrosso, kes esitas oma laulusid "Look Who's Laughing Now", "Kite" ja "Honey Boy".
 Finaali pääsejad
Teine poolfinaal.
Teine poolfinaal toimus 9. mail 2024 kell 21.00 CEST ja selles osales kuusteist riiki. Selles poolfinaalis hääletasid selles võistlevad riigid, Prantsusmaa, Itaalia ja Hispaania aga ka mitteosalevad riigid ülejäänud maailma koondhääletusena. Võistlusjärjekorra määrasid kindlaks lauluvõistluse korraldajad ja see kuulutati avalikult välja 26. märtsil. Lisaks võistlevatele lauludele esitasid poolfinaali ajal oma võistluslaulu Prantsusmaa, Hispaania ja Itaalia, kes astusid lavale peale Tšehhit, Lätit ja Eestit. Iisrael sai poolfinaalis enim punkte ja pääses finaali koos Hollandi, Armeenia, Šveitsi, Kreeka, Eesti, Läti, Gruusia, Austria ja Norraga. Finaali ei saanud Tšehhi, Taani, Belgia, San Marino, Albaania ja Malta.
2. poolfinaali avas eelsalvestatud lõik, milles saatejuhid Petra Mede ja Malin Åkerman esitasid väikeste lüüriliste muudatustega 2023. aasta Eurovisiooni võiduloo "Tattoo". Vahe etteastena esinesid Helena Paparizou looga "My Number One" (Kreeka 2005), Charlotte Perrelli looga "Take Me To Your Heaven" (Rootsi 1999) ja Sertab Erener looga "Everyway That I Can" (Türgi 2003), millele publik laulis kaasa."We Just Love Eurovision Too Much" – muusikaline number Mede esituses, mis tegi nalja konkursi erinevate aspektide üle ja Rootsi edu üle Eurovisioonil, koos temaga esines veel Perrelli, Sarah Dawn Finer (Lynda Woodruffi rollis) ja 2023. aasta Soome esindaja Käärijä, kes esitas katkendit oma võistluslaulust "Cha Cha Cha". 1984. aasta Eurovisiooni võitja Rootsi ansambel Herreys esitas pärast finaali pääsejate väljakuulutamist oma võidulaulu "Diggi-Loo Diggi-Ley".
Finaal.
Finaal toimus 11. mail 2024 kell 21.00 CEST ja seal osales 25 võistlevat riiki. Finaalis hääletasid kõik kolmkümmend seitse osalevat riiki ning ka iga riigi žürii samuti riigid, kes ei osalenud Eurovisioonil "Ülejäänud maailm" koondhääletuse alusel.Korraldaja riigi esinemisjärjekorra koht määrati juhusliku loosi teel 11. märtsil osalevate delegatsioonide juhtide koosolekul. Ülejäänud finalistide järjekorra määrasid võistluse produtsendid pärast teist poolfinaali. Holland diskvalifitseeriti võistluselt vaatamata finaali pääsemisele, kus ta pidi esinema viiendana. Holland diskvalifitseeriti lavataguse intsidendi tõttu selle esindaja Joost Kleini ja produktsioonimeeskonna liikme vahel. Holland säilitas finaalis hääleõiguse ja kõik riigid, kes pidid esinema pärast Hollandit säilitasid oma esinemisjärjekorra numbri.
Võistluse võitis Šveits lauluga "The Code", mille esitas Nemo ja mille ta kirjutas koos Benjamin Alasu, Lasse Midtsian Nymanni ja Linda Dale'iga. Eurovisiooni võitis 591 punktiga Šveits, kes võitis ka žürii hääletuse. See on riigi kolmas võit sellel võistlusel pärast 1956. ja 1988. aasta Eurovisiooni võite. Horvaatia tuli 547 punktiga teiseks ja võitis telehääletuse. Esikümnes lõpetasid veel Ukraina, Prantsusmaa, Iisrael, Iirimaa, Itaalia, Armeenia, Rootsi ja Portugal. Viie viimase koha said Gruusia, Hispaania, Sloveenia, Austria ja Norra.
Finaali avas Björn Skifs looga "Hooked on a Feeling", millele järgnes kõiki kahtekümmet viit finalisti tutvustav lipuparaad, mille taustaks mängisid Rootsi tuntumad hitid. Eelsalvestatud saatelõigul esitas Sarah Dawn Finer Lynda Woodruffi rollis võistlevate esinemiste vahelisel pausil laulu konkursi tegevjuhist Martin Österdahlist "You're Good to Go", mis avaldati hiljem singlina. Vahe etteastetena esines Alcazar lauluga "Crying at the Discoteque". Kolm eelmist võitjat Carola (Rootsi 1991), Charlotte Perrelli (Rootsi 1999) ja Conchita Wursti (Austria 2014) tegid austusavalduse 1974. aasta Rootsi võidulaulule "Waterloo", millele eelnes eelsalvestatud lõik ABBA Voyage'i kontsertetendusest Londonis, kus laulu originaalesitaja ABBA virtuaalsed avatarid arutasid oma Eurovisiooni kogemuse üle Eurovisiooni võidu 50. aastapäeva puhul. Loreen esitas oma uut singlit "Forever" ja 2023. aasta võidulugu "Tattoo".
 Võitja
 Diskvalifitseeritud
Kõneisikud.
Kõneisikud kuulutasid välja oma riigi žürii kaksteist punkti järgmises järjekorras:
Täpsed punktitulemused.
Esimene poolfinaal.
Kümme esimesest poolfinaalist pääsejat selgusid ainult telehääletuse teel. Kõik 15 riiki, kes võistlesid esimeses poolfinaalis, hääletasid ning lisaks veel Saksamaa, Rootsi, Ühendkuningriigi ja ülejäänud maailm koondhääletusena. Kümme finaali pääsejat avalikustati suvalises järjekorras ja täielikud tulemused avaldati pärast finaali toimumist.
 Finaali pääsejad
12 punkti.
Allpool tabelis on kokkuvõte kõigist esimeses poolfinaalis saadud 12 punktist. Horvaatia sai kaheksa riigi maksimumpunktid, Ukraina viie riigi. Nii Leedu kui ka Küpros said kahe riigi maksimumpunktid, Portugal ja Serbia aga ühe riigi.
Teine poolfinaal.
Teise poolfinaali kümme finaali pääsejat selgitati välja telehääletuse teel, välja arvatud San Marino, kes ei suutnud esitada kehtivat telehääletuse tulemust ja kasutas seega oma varužürii hääli.Teises poolfinaalis hääletasid kõik kuusteist võistlevat riiki koos Prantsusmaa, Itaalia, Hispaania ja ülejäänud maailma hääletuste koondhäälega. Kümme finaali pääsejat kuulutati välja suvalises järjekorras ja iga riigi hääletamise täielikud tulemused avaldati pärast finaali toimumist.
 Finaali pääsejad
12 punkti.
Allpool tabelis on kokkuvõte kõigist teises poolfinaalis saadud 12 punktist. Iisrael sai kümnelt riigilt maksimaalse punktisumma ehk 12 punkti, järgnes Holland, kes sai neljalt riigilt 12 punkti. Armeenia sai kahelt riigilt 12 punkti ning Šveits, Kreeka, Läti ja Eesti said kõik ühelt riigilt 12 punkti.
Finaal.
Finaali tulemused selgitati välja tele- ja žüriihääletuse teel kõigi kolmekümne seitsme riigi poolt, millele lisandus muu maailma üldrahvalik hääletus. Iga riik andis oma žürii punktid ise, riigi kõneisik kuulutas välja oma riigi žürii võiduloo, mis sai 12 punkti, ülejäänud punktid kuvati ekraanil. Pärast žürii punktide väljakuulutamise lõpetamist kuulutasid konkursi korraldajad telehääletuse punktid välja alustades vähim žürii punkte saanud loost.
 Võitja
 Diskvalifitseeritud