Christian David Lenz

Christian David Lenz (26. detsember 1720 Köslin Pommeri Preisi kuningriik – 26. august 1798 Riia Liivimaa kubermang Venemaa keisririik) oli Läti ja Eesti vaimulik ning Liivimaa kindralsuperintendent.
Lenz sündis Köslinis Taga-Pommerimaal Preisimaal (praegu Koszalin, Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Poolas) vaskseppmeistri pojana. Aastal 1737 asus ta Halle Ülikoolis usuteadust õppima. Ta pääses priile kostile Glaucha eeslinna Gotthilf August Francke (Halle pietismi ja pietistlike asutuste rajaja August Hermann Francke poja) majja. Aastast 1739 töötas ta tütarlastekoolis õpetajana ja andis ka eratunde. Tema õpingud Halle Ülikoolis langesid aega, mil varajane pietism oli asendumas ratsionalistlikuma pietismiga. Tema õpetajate hulka kuulus ka Halle Ülikooli korraline teoloogiaprofessor Sigmund Jacob Baumgarten. Pärast õpingute lõppu läks ta 1740. aasta kevadel Liivimaale koduõpetajaks, Kastrāne mõisa (Riiast u 50 km kaugusele). Vahetult enne tema Liivimaale jõudmist oli Liivimaale jõudnud ka vennastekogudus ja aastal 1739 ilmus Tallinnas trükist esimene eestikeelne piiblitõlge, Anton Thor Helle "Piibli Ramat". Samal aastal ilmus Königsbergis Johann Ernst Glücki esimese lätikeelse piiblitõlke "Tā svēta grāmata" teine trükk. Aastatel 1740–1742 töötas ta koduõpetajana. 24. juunil 1742 ordineeriti ta Jacob Benjamin Fischeri poolt Riias õpetajaks.
Aastatel 1742–1749 oli ta Võnnu kreisi Dzērbene ja Drusti koguduste pastor. Aastatel 1749–1758 oli ta Cesvaine koguduse pastor, olles aastatel 1757–1758 veel Võnnu kreisi 2. praostkonna praost. Aastatel 1759–1779 oli ta (introdutseeriti 1. märtsil/12. märtsil 1759) Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja, olles samaaegselt Tartu linnakonsistooriumi assessor ja linnakooli järelevaataja. Aastatel 1779–1798 oli ta Liivimaa kindralsuperintendent ja Liivimaa ülemkonsistooriumi vaimulik eesistuja.
Kuigi Lenz oli pietismi pooldaja, lähenes ta ortodoksiale, astudes välja hernhuutlaste äärmuste vastu välja teoses "Gedanken über die Worte Pauli 1 Cor. 1. von der ungleichen Aufnahme des Worts vom Kreutz, zwei Theile, nebst einer Starken und für unsere Zeiten sehr nöthing geachteten Vorrede, worinnen die Kreutz-Theologie der so genannten Herrenhuter, ... geprüfet wird" I–II (Königsberg ja Leipzig, 1750). Kui aga hernhuutlaste seas pääsesid mõjule August Gottlieb Spangenbergi mõõdukamad vaated, muutus Lenzi vahekord nendega sõbralikuks. Seda enam asus ta ratsionalismi suhtes eitavale seisukohale, kuid pidi ajavaimuga leppima.
Isiklikku.
Tema äi Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja, poeg Friedrich David Lenz oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja Tartu Ülikooli esimene akadeemiline eesti ja soome keele lektor; poeg Jakob Michael Reinhold Lenz oli baltisaksa päritolu saksa kirjanik, "tormi ja tungi" liikumise juhtfiguure; poeg Johann Christian von Lenz (1752–1831) oli Kuressaare magistraadi ja Pärnu rae sekretär ja Liivimaa kubermanguvalitsuse sekretär.
Tema tütre Charlotte mees Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, tütre Elisabeth Christine mees Theophil Schmidt oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja.
Pojapoeg Gottlieb Eduard Lenz oli Tartu Jaani koguduse õpetaja ja aastast 1824 Tartu Ülikooli praktilise teoloogia professor, vanem tütrepoeg Johann Christian David Moritz oli Tori ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, keskmine tütrepoeg Friedrich Gottlieb Moritz oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja, noorem tütrepoeg Ludwig Wilhelm Moritz oli Tartu Jaani koguduse eesti pihtkonna õpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor.