tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pihali

Pihali (ka Pühali; 1241 "Pyol", 1725 "Pühala", 1871 "Pühhali") on küla Rapla maakonnas Kohila vallas.
1977. aastal liideti Pihali külaga Adila-Krimmi, Anijala, Laisari ja Oru külad. Neist vanimad on Pihali ja Oru, mida on esmamainitud 1241. aastal kui Pyol ja Orgiol.
Pihali, Adila ja Hageri ümbrus on väga rikas muististe poolest. Rapla maakonna arheoloogiamälestistest asub üle 40% Kohila valla piirides ning pooled neist on nimetatud külade maadel. See viitab paikkonna põlisele ja tihedale asustusele.
Põikma

Põikma on küla Rapla maakonna Kohila vallas. 
Külas asub Hageri hiiekivi.
Rabivere

Rabivere on küla Rapla maakonna Kohila vallas. 
Rabivere külaks on liidetud Rabivere asundus, Rabivere-Suurküla ja Rabivere-Krimmi. Rabivere-Suurküla asemel asus varem Kivise küla, mille kohta on esmateade 1241. aastast (Kyuizael). Rabivere mõisa on esmamainitud 1417. aastal (Rappierve, hiljem Rabbifer). Vii
mane Rabivere mõisnik oli Hilmar von der Decken.
Urge (Kohila)

Urge on küla Rapla maakonna Kohila vallas. 
Urke talu kohta on esmateade aastast 1642. Too talu ja hilisem küla on nime saanud karstinähete (karstiurgete) järgi Urge mäel. 
Tuhalasse suunduva tee ristil on mälestuskivi esimesele Kohila koolile, kus õpetati lapsi kuni 1920. aastani. Küla idaservale on viimastel aastakümnetel kerkinud Prillimäe alevik.
Prillimäe

Prillimäe on alevik Rapla maakonna Kohila valla idaosas. Tallinna piirini Prillimäelt on 25 km, Raplani 22 km ja Kohilasse 2 km.
Kohila valla jätkuv kiire areng ja Tallinna lähedus on toetanud ka Prillimäe arengut.
Alevikus asuvad Prillimäe Põnnipere lasteaed, Tallinna Kunstkeraamika Tehas, mitu autoremondiettevõtet, kauplus, noorte- ja teabetuba ning Norcar BSB Eesti AS tootmistehas.
Alevik on nime saanud Prillimäe talu järgi, mille maadele rajati 1937. aastal karusloomakasvandus. Esimesed hõbe- ja sinirebased toodi kasvandusse 1939. aastal. Detsembris 1940 moodustati kasvanduse baasil karusloomakasvatussovhoos. Tänapäeval karusloomakasvandus enam ei tegutse.
Vilivere

Vilivere on küla Rapla maakonna Kohila vallas Keila jõe ääres. Asub Harju ja Rapla maakonna piiril, majanduskeskus on Kohilas.
Külas on Vilivere raudteepeatus. Lähimad koolid ja lasteaiad asuvad Kurtnas ja Kohilas. Korraldatud on õpilaste ja valla elanike transport.
Küla läbib Kiisa–Kohila tee. Küla lõunaosa ulatub kuni Kernu–Kohila teeni ning lääneosa kuni Tõdva–Hageri teeni.
Osaliselt jääb külla Kurtna-Vilivere loodusala.
Viliveres asub mitu arheoloogiamälestiseks arvatud kultusekivi ning üks kivikalme ja asulakoht.
Viliveres asub noorte turvakeskus Kati Kodu.
Külas on tegutsenud Vilivere kool. Hoone on hävinud.
Viliveres elab Eesti Teaduste Akadeemia president Tarmo Soomere.
Jõeääre

Jõeääre on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Kaguvere

Kaguvere on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Kirna (Märjamaa)

Kirna on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Aleksandra Kollontai

Aleksandra Mihhailovna Kollontai (vene "Алекса́ндра Миха́йловна Коллонта́й"; sünninimi Domontovitš "Домонто́вич"; 31. märts (vkj. 19. märts) 1872 Peterburi – 9. märts 1952 Moskva) oli Vene kommunistlik revolutsionäär, algul menševike toetaja, 1914. aastast bolševistliku liikumise liige. Nõukogude Liidu ajal oli ta diplomaat. Diplomaaditööd tegi ta Mehhikos, Rootsis ja Norras.
Elulugu.
Ta sündis tsaari armee polkovniku Mihhail Domontovitši ja Aleksandra Masalin-Mravinski peres. Kollontai ema oli soome puidukaupmehe tütar. Noorusaastad veetis Aleksandra vanaisa juures Soomes. 
Haridust omandas ta koduõpetaja käe all ning hiljem sooritas Peterburi poeglaste gümnaasiumis küpsuseksamid.
Mõne aja pärast abiellus ta oma nõo sõjamehe Vladimir Kollontaiga. Abielust sündis poeg. Paar lahutas kolm aastat hiljem.
Edasised õpinguid jätkusid Zürichis, kus ta sidus end vene revolutsionääride tegevusega.
Revolutsionäärina.
1903. aastal, kui sotsiaaldemokraadid jagunesid menševikeks ja bolševikeks, ei liitunud ta algul kummagi liikumisega. Hiljem otsustas ühineda menševikega. 
1914. aastal pöördus ta Skandinaaviast tagasi Venemaale ja liitus bolševikega. 
Pärast bolševike 1917. aasta revolutsiooni sai temast riikliku hoolduse rahvakomissar. Ta oli Nõukogude juhtkonna kõige prestiižsem naine ning rajas Kominterni naissekretariaadi, mille eesmärk oli parandada naiste elamistingimusi Nõukogude Liidus: ta võitles naiste emantsipatsiooni, lahutus- ja abordiõiguse eest. Teda peetakse ka sotsialistliku feminismi rajajaiks. Kollontai juhitud naissekretariaat suleti 1930.
Nõukogude valitsuses hakkas Kollontai kritiseerima Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteid ning ühines mõttekaaslase Aleksandr Šljapnikoviga, kellega koos 1920. aastal moodustati vasakpoolne fraktsioon, mille nimeks sai "töölisopositsioon". Töölisopositsioon avaldas vastumeelsust kommunistliku partei bürokraatia ja liigse parteilise juhtimise vastu nõukogude riigimajanduses. Ehkki Lenin saatis 1921. aastal opositsiooni laiali, oli Kollontai oma mõtete pärast ka hiljem parteiga sageli lahkarvamustel. 
Välissaadikuna.
Kollontail puudus poliitiline mõjuvõim, kuid ta töötas 1920. aastail mitmel diplomaatilisel ametikohal. 1923. aastal määrati ta Nõukogude täievoliliseks esindajaks Norras: ta oli seega esimene naissaadik maailmas. Hiljem oli ta samal ametikohal Mehhikos ja Rootsis. Kollontai esindas ka Nõukogude Liitu Rahvasteliidus. 
Teise maailmasõja ajal levis kuuldusi, et sakslased tahtsid Rootsi saatkonnaga, mille eesotsas oli Kollontai, pidada Nõukogude-Saksa läbirääkimisi, milleni siiski ei jõutud.
Looming.
Suur osa tema kirjutistest oli kirjutatud vabaarmastuse, naiste võrdõiguslikkuse ja sõltumatuse teemal.
Kartulisalat

Kartulisalat on toit, mille põhikomponentideks on keedetud (harvem muul viisil kuumtöödeldud) tükeldatud kartul ning salatikaste. Kartulisalatile võib olla lisatud teisi aedvilju (porgand, sibul, kurk, õun, hernes, seller), liha- või kalatooteid ja keedetud muna.
Kartulisalat on enamasti külm roog, soe kartulisalat on vähem levinud.
Kastmeks võib kartulisalatil olla õlikaste, majonees või hapukoorekaste. Kesk-Euroopas süüakse õli-äädikakastmega kartulisalatit, millesse kuulub kindlasti sibul; Põhjamaades on tavalisem majoneesist ja rõõsast koorest segatud kaste ning salat on mahedama maitsega.
Eestis.
Eestis on kartulisalat olnud peolaudadel armastatud ja tavaline roog. Tüüpilise eesti kartulisalati eelkäijaks võib olla Moskvas töötanud prantsuse koka Olivier' nime kandev Olivier' salat. Eesti kartulisalati kastmeks on tavaliselt võrdsetes kogustes segatud majonees ja hapukoor. Kartulid keedetakse tavaliselt koorega, jahutatakse ja kooritakse, tükeldatakse umbes 0,5–1 cm küljepikkusega kuubikuteks. Teised tavalisemad koostisained on keedumuna, hapendatud, marineeritud või värske kurk, sibul, konserveeritud hernes ning tükeldatud keeduvorst.
Kirna (Türi)

Kirna on küla Järva maakonnas Türi vallas. Küla paikneb 5 km Türi linnast põhjas Türi voorestikus. 
Kirna piirneb Pala, Poaka, Reopalu ja Türi-Alliku külaga. 
Kirna küla on esimest korda mainitud 1564. aastal. 
Külas asub Kirna mõis. Klassitsistlik mõisahoone on ehitatud 18. sajandil, mõisa ümbritseb looduskaitsealune park. 
20. sajandi algul asusid tänapäevase Kirna küla alal Tedre küla ja Kirna asundus. Aastatel 1913–1917 kandis Kirna mõisa ümber asuv vald Aleksandri valla nime.
Küla läbib Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee osana Türi–Paide maantee. 
Kitsarööpmelise Paide–Türi raudtee töötamise ajal asus Kirnas ka raudteejaam.
Tuntud inimesi.
Kirnas sündis Punaarmee diviisi- ja korpusekomandör Johannes Raudmets. 
Kirnas on noorpõlveaastad veetnud Kirna-ainelise romaani „Rusikad" autor Silver Anniko. Kirnaga on seotud olnud ka kunstnik Johannes Võerahansu.
Kohatu (Märjamaa)

Kohatu on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Kohatut on esmamainitud 16. sajandi algupoolel, kui on nimetatud vabatalupoega "Cohatto Oloff". 1529 nimetati veskit "Koath". 1689 kirjutati seda nime "Kohatta" ja 1798 "Kohhat" (mõis).
Kohatu mõis eraldati Vaikna mõisast millalgi aastatel 1726–1733. Mõis oli Kullamaa, küla Märjamaa kihelkonnas. 1920. aastatel tekkis mõisa maadele asundus, mis Nõukogude ajal liideti Kohatu külaga. 1977 liideti Kohatuga Kullamaa kihelkonna alal olnud Laane ehk Käändalaane küla, mida 1945 mainiti Laanekülana ja mis varem oli Käända asundus. Kohatu küla tänapäevastesse piiridesse jäävad veel Käända ja Kütke mõis. Viimane oli Kohatu mõisa kõrvalmõis ja asus Kullamaa kihelkonnas.
Nime päritolu.
Paul Johansen võrdles Kohatu nime Soomes asuva nimega Kuohatti. Lauri Kettunen ei pidanud seda usutavaks, aga ei osanud ka paremat seletust pakkuda. Tema võrdles seda sõnadega "kohitsema, kohitud, kohitu", kuid tunnistas ka ise, et Kohatu nimest ei ole i-d sisaldavaid vorme. Sõna "kohatu" tähendab 'ilma kohata', samuti 'ebasobiv', ja parema puudumisel pakkus Kettunen lähtekohaks seda. See võis olla algselt isiku lisanimi: inimene, kes endale mujal kohta ei leidnud.
Kohatu (Saue)

Kohatu on Harjumaal Saue vallas asuv küla. Küla jääb Tallinna–Pärnu–Ikla maantee äärde.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kernu valda.
Küla piirneb põhjas Metsanurga külaga, läänes Mõnuste külaga, lõunas Kernu ja Kirikla külaga, idas Rapla maakonnaga. Küla piiri pikkus on 17,0 km.
Ajalugu.
Kohatu on põlisküla, mida on esmamainitud 1241 kujul "Kuœt". Hiljem kasutati ka nimekujusid "Kuate" (1249), "Coadt" (1541) ja "Kohat" (1725). Põhiliseks saksakeelseks nimekujuks sai "Kohhat". Kohatu mõisat on esmamainitud 1475. aastal; see tekkis küla kõrvale.
1920. aastatel tekkis mõisa maadele asundus, mis 1930. aastate lõpuks kasvas külaga kokku.
Küla lääneosas asus Kernu mõis. Alates 1784 olid Kohatu ja Kernu mõis samade omanike käes. 1920. aastatel kujunes sellegi ümber asundus, mida alates 1937 nimetati sealse Lümandu jõe järgi Jõekülaks. Jõeküla liideti 1977 Kohatuga.
Nime päritolu.
Paul Johansen võrdles Kohatu nime Soomes asuva nimega Kuohatti. Lauri Kettunen ei pidanud seda usutavaks, aga ei osanud ka paremat seletust pakkuda. Tema võrdles seda sõnadega "kohitsema, kohitud, kohitu", kuid tunnistas ka ise, et Kohatu nimest ei ole i-d sisaldavaid vorme. Sõna "kohatu" tähendab 'ilma kohata', samuti 'ebasobiv' ja parema puudumisel pakkus Kettunen lähtekohaks seda. See võis olla algselt isiku lisanimi: inimene, kes endale mujal kohta ei leidnud.
Loodus.
Küla läbib Vasalemma jõgi, millele on paisutatud Kernu paisjärv. Järve lähistel asuvad Kernu allikad.
Küla territooriumile jäävad Kohatu Suur Hiis ja Kohatu Väike Hiis.
Kernu mõisa park on arvatud kaitsealuseks pargiks.
Mõisamaa (Märjamaa)

Mõisamaa on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Tolli

Tolli on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Mõisamaa (täpsustus)

Mõisamaa on mitme koha nimi:
Informatsiooni Keskus

Informatsiooni Keskus oli Vabariigi Valitsuse juures asuv Eesti riigiasutus, mille ülesandeks oli riikliku ja rahvusliku meelsuse süvendamine ja levitamine; seltskondliku tegevuse arendamine; informatsiooni teostamine; ajakirjandust, raadiosaadet, filmi ja teisi sellelaadilisi alasid puudutavate küsimuste korraldamine.
Informatsiooni Keskus asutati 6. mail 1940 senise Riikliku Propaganda Talituse asemele.
Keskuse juhatajaks oli üks Vabariigi Valitsuse liige: Jüri Uluotsa valitsuses (alates 6. maist 1940) oli selleks Ants Oidermaa ja Otto Tiefi valitsuses Juhan Kaarlimäe.
Johannes Varese valitsuses oli Informatsioonikeskuse juhataja ja juhataja ülesannetes Hans Kruus.
Informatsiooni Keskuse koosseisu kuulusid: 
Vabariigi Presidendi poolt dekreediga 20. augustil 1940, Informatsiooni Keskus likvideeriti, varad ning varalised õigused ja kohustused läksid üle NSVL telegraafi agentuuri "Tass’i“ osakonnana tegutsevale Eesti Telegraafi Agentuurile "Eta".
Tšulõmi jõgi

Tšulõm (vene keeles Чулым) on Obi lisajõgi Venemaal Lääne-Siberis.
Tšulõmi jõgi algab Kuznetski Alataust. Ülemjooksul on ta mägijõgi. Algul voolab ta Hakassia ja Krasnojarski krai piirijõena, seejärel Krasnojarski krais. Esialgu voolab ta kirdesse ja jõuab Jenisseile väga lähedale, kõigest 7½ km kaugusele, pöördub siis Balahtas loodesse ja voolab läbi Nazarovo. Sealt suundub ta läände, kuid Kemerovo oblasti piiril keerab itta tagasi, möödub Bogotolist, keerab Atšinskis põhja ja Novobinljussõs uuesti läände. Jõgi jõuab Tomski oblastisse, pöördub edelasse ja läbib Teguldeti. Zõrjanskojes, kus Tšulõmi suubub suurim vasakpoolne lisajõgi Tšet, pöördub jõgi läände ja Assinos loodesse. Suurima parempoolse lisajõe Ulujuli suubumiskohas pöördub Tšulõm läände ja pisut enne suuet edelasse. Tšulõm suubub Obi Moltšanovo ja Kolpaševo vahel.
Tšulõmi jõe alguseks loetakse Valge ja Musta Ijussi ühinemiskohta, mille geograafilised koordinaadid on 54°56'56'N 89°50'02"O. Valge Ijussi lähtest lugema hakates on Tšulõmi jõe pikkus 2023 km. Tšulõmi jõe suudme geograafilised koordinaadid on 57°43'54"N 83°49'34"O.
Jõgi on 1799 km pikk ja tema valgla on umbes 134 000 km². Tema vooluhulk suudmes on 785 m³/s, kuid see kõigub aastaajati suuresti. 131 km kaugusel suudmest on täheldatud suurim vooluhulk 8220 m³/s ja vähim vooluhulk 108 m³/s. Suudmes kannab jõgi setteid keskmiselt 68 g/s ehk 2,1 miljonit tonni aastas. alamjooksul on jõgi mitmeharuline ja kuni 1200 m lai, aga jõeoru laius on kuni 10 km.
Tšulõmi jõgi on laevatatav 1173 km ulatuses suudmest kuni Atšinskini. Laevasõitu takistavad põikmadalad ja käänulisus.
Jõe kesk- ja alamjooksul elavad tšulõmid ehk tšulõmi tatarlased. See on väike türgi-tatari rahvas, keda 2010. aasta Venemaa rahvaloenduse järgi elas 355, neist 204 Tomski oblastis ja 145 Krasnojarski krais.
Leponti Alpid

Leponti Alpid (itaalia "Alpi Lepontine", saksa "Tessiner Alpen") on mäestik Euroopas, osa Alpidest. Kulgeb edela-kirde suunas. Kõrgus kuni 3553 meetrit.
Copyleft

Copyleft on autoriõiguse kasutamine eesmärgiga eemaldada seaduse poolt vaikimisi seatud piirangud teose levitamisel ning teose modifikatsioonide loomisel nõudega, et samasugused levitamis- ning muutmisvabadused säiliksid ka esialgse teose põhjal loodud töödel.
"Copyleft" on sõnamäng, mis põhineb inglise sõnal "copyright" (autoriõigus, otsetõlkes "kopeerimisõigus" või "koopiaõigus"). "Copyleft" on justkui äraspidine autoriõigus: kui autoriõigus on loodud eesmärgiga säilitada autori kontroll teose kopeerimise, levitamise ning teosesse muudatuste tegemise üle, siis "copyleft" on loodud eesmärgiga säilitada teose levitamis- ning muutmisvabadus kasutajate ning järgmiste autorite jaoks. "Copyleft"'i põhimõtet rakendatakse tavaliselt vabakasutuslitsentsi abil. Esimene ja vaba tarkvara juures kõige levinum "copyleft"-litsents on GNU GPL.
Ajalugu.
"Copyleft"'i idee lõi Richard Stallman töötades ühe Lispi interpreteerija kallal. Symbolics (firma) küsis Stallmanilt, kas nad võivad seda kasutada, ja Stallman oli nõus oma lähtekoodi neile avaliku domeeni all andma. Symbolics tegi mitmeid parandusi, aga kui Stallman küsis nende paranduste lähtekoodi, polnud Symbolics nõus talle seda andma. Stallman nimetas selle omanduslikuks tarkvaraks ja hakkas töötama selle elimineerimise nimel. Stallman pidas ebapraktiliseks püüda kaotada kehtivat autoriõiguse seadust. Seetõttu otsustas töötada seaduste piires. Ta lõi oma kasutuslitsentsi GNU GPL-i, mis oli esimene "copyleft"'i litsents.
Arvatakse, et sõna "copyleft" on tulnud programmist Tiny BASIC. Selles sisaldusid väljendid nagu "@copyleft" ja "kõik valed kaitstud", naljatamaks tuntud väljendite "copyright" ja "kõik õigused kaitstud" üle. Stallman ise ütleb, et väljend on pärit Don Hopkinsilt, kes saatis talle kirja 1984. või 1985. aastal, milles oli öeldud: ""Copyleft" – kõik õigused kaitstud". Sõna "copyleft" kasutas Principa Discordia ja arvatakse, et Hopkins võis oma väljendi sealt saada. Ray Johnson kasutas seda väljendit veelgi varem kunstis.
"Copyleft"'i kasutamine.
"Copyleft" litsentsid annavad tavaliselt kasutajale sellised õigused:
Lisaks kopeerimisõiguste muutmisele kindlustavad need litsentsid üldjuhul, et koopia saajad ei või litsentsi muuta. "Copyleft"-litsentsides kasutatavad seaduseklauslid võivad eri riikides oluliselt varieeruda. Mõned "copyleft"-litsentsid ütlevad kõikidest garantiidest lahti, aga sellise tarkvara müümine on mõnes Euroopa riigis keelatud.
Kolpaševo

Kolpaševo on linn Venemaal Tomski oblastis. Asub Obi paremal kaldal Keti jõe suudmes.
Kolpaševo on rajatud 17. sajandil. 1938. aastal sai linnaõigused.
Linnas on jõesadam ja lennujaam.
Eddie Cochran

Eddie Cochran (kodanikunimega Ray Edward Cochran; 3. oktoober 1938 Albert Lea, Minnesota osariik, USA – 17. aprill 1960 Bath, Inglismaa) oli USA "rock'n'roll"'i laulja.
Elukäik.
Eddie Cochran sündis 1938. aasta 3. oktoobril Albert Lea's Minnesota osariigis Frank Cochrani ja Alice Cochrani pojana, tal oli õde Gloria ning vennad Bill ja Robert. 1940. aastate lõpul kolis pere Oklahoma osariiki, kust naasis peagi Eddie tõsiste terviseprobleemide tõttu. 1951. aastal kolisid nad Los Angelese äärelinna Bell Gardensisse California osariigis.
Septembris läks Eddie Bell Gardensi põhikooli, kus sõbrunes pillimees Connie Smithiga. Koos hakkasid nad musitseerimist harjutama ja esinesid ka kooliüritusel. Guybost sai Eddie bassimängija. 1953. aastal kohtus Eddie muusik Chuck Foremaniga, kelle magnetofoniga üritati lindistada lugusid. 1954. aastal lõpetas Eddie põhikooli. Oktoobris kohtas Eddie kantrilaulja Hank Cochranit, kes andis Eddiele töö saatekitarristina. Järgmised 18 kuud mängisid ja salvestasid nad koos The Cochran Brothersi nime all. 1955. aasta oktoobris kohtasid nad Jerry Capeharti, kes hakkas The Cochran Brothersile laule kirjutama. Sügisel esinesid nad "The Big D Jamboreel".
1956. aastal hakkas Eddie Cochran tegema soolokarjääri. Ta esines filmis "Do-Re-Mi", mis hiljem nimetati ümber "The Girl Can't Help It", ning mängis väikest osa ja laulis filmis "Untamed Youth". 1957. aasta oktoobris käis Eddie Austraalia turneel koos Gene Vincenti, Little Richardi ja Elis Lesley'ga. Turnee kandis nime "The Biggest Show Of Stars For 1957". 1958. aasta kevadel ühines Eddie Gene Vincenti sessiooniga ja laulis tausta koos The Blue Capsiga. Samal ajal lõid Eddie ning ta turneebänd Dick D'Agostin ja The Swingers kaasa filmi "Hot Rod Gang" tegemises. Suvel anti välja Eddie suurim hitt "Summertime Blues". Oktoobris tuli ka teine kuulsamaid Eddie hitte "C'mon Everybody". 1959. aasta jaanuaris esines ta filmis "Go, Johnny, Go".
1960. aasta 8. jaanuaril toimus Eddie viimane sessioon, misjärel sõitis ta Inglismaale, et liituda turneel Gene Vincentiga. Inglismaal esinesid Eddie ja Gene mitmes raadio- ja telesaates. 16. aprillil 1960 teel lennujaama Chippenhami linnas Wiltshire'i krahvkonnas tegi takso, milles istusid Eddie, tema pruut Sharon Sheeley ja Gene, avarii, milles Sharon murdis vaagnaluu, Gene roided ja rangluu ning vigastas uuesti oma niigi viletsas seisus jalga, kuid Eddie suri hiljem öösel Bathi linnas Saint Martini haiglas Somersetis raskete peavigastuste tõttu.
Minussinsk

Minussinsk on linn Venemaal Krasnojarski krais. Asub Jenissei jõe paremal kaldal, 25 km kaugusel Abakanist.
Linn asutati 1740. aastal, linnaõigused sai 1822. Minussinskisse saadeti 19. sajandil asumisele poliitilisi teisitimõtlejaid.
Seal asub üks Venemaa vanimaid koduloomuuseume (asutatud 1877). Linnas on ka draamateater ja dekabristide muuseum.
Mežduretšensk

Mežduretšensk on linn Venemaal Kemerovo oblastis, Mežduretšenski rajooni keskus. Asub Ussa jõe suudmes Tomi jõe ääres.
Mežduretšenski linn moodustati Olžerasi tööliskülast 1955. aastal. 
Linn on söekaevanduste keskus, asudes Kuzbassi söebasseinis.
Tomi jõgi

Tomi jõgi (vene "Томь") on jõgi Lääne-Siberis. 
Jõe ääres asuvad Novokuznetsk, Kemerovo, Mežduretšensk, Jurga, Tomsk ja Seversk.
Kōbō Abe

Kōbō Abe (安部公房; kodanikunimi "Kimifusa Abe", 7. märts 1924 Tokio – 22. jaanuar 1993 Tokio) oli jaapani kirjanik, sürrealistlike romaanide autor.
Abe kasvas üles Jaapani poolt okupeeritud Mandžuurias Mukdenis (praegu Shenyang). 1941. aastast õppis ta ülikoolis arstiteadust. 1943. aastal läks ta tagasi Mukdeni. 1945. aastal, kui ta arstist isa oli tüüfusse surnud, naasis ta koos emaga Jaapanisse.
Tema esimesed luuletused ilmusid 1947. aastal ("Luuletusi tundmatult poeedilt"). Rahvusvaheliselt tuntuks sai ta 1962. aastal ilmunud romaaniga "Luitenaine" (eesti keeles 1968), mille põhjal valmis 1964. aastal mängufilm. 
Eesti keeles on temalt ilmunud veel romaanid "Neljas jääaeg" (1966) ja "Härra S. Karma kuritöö" (1984). Nii need kui ka "Luitenaise" on jaapani keelest tõlkinud Agu Sisask. 2023. aastal ilmus Maret Nukke tõlkes "Kastimees" ("Hako-otoko").
Sakura Sena

Sakura Sena (jaapani keeles 瀬名さくら, "Sena Sakura"; sündinud 31. jaanuaril 1975) on jaapani modell ja näitleja, kes on tuntud oma 32G-suuruses rindade poolest.
Ta alustas karjääri 18-aastaselt pornofilmis "Kaiken".
Preeria

Preeria on Põhja-Ameerika parasvöötme rohtla.
Preeriad levisid või levivad peamiselt Suurel tasandikul Ameerika Ühendriikides (peamiselt Põhja-Dakota, Lõuna-Dakota, Nebraska, Kansase, Oklahoma, Texase, Colorado, Wyomingi ja Montana osariigis) ja Kanadas (peamiselt Manitoba, Saskatchewani ja Alberta provintsis). Tänapäeval on suurem osa preeriaid põllumaaks muudetud.
Preerias domineerivad rohttaimed puittaimede üle, palju on kõrrelisi. Loomadest olid preeriale iseloomulikud ameerika piison ja koiott. 
Preeriaga sarnanevad piirkonnad mujal maailmas on stepp (Kasahstan, Venemaa), pampa (Argentina) ja pusta (Ungari). Soojema kliimaga rohtlat nimetatakse savanniks.
Mutageen

Mutageen on mutatsioone esilekutsuv tegur. Kuna paljud mutatsioonid põhjustavad vähki, siis nimetatakse mutageene sageli kantserogeenideks.
Mutageenid võivad olla:
a) füüsikalised (radioaktiivne kiirgus, UV-kiirgus, vibratsioon, müra)
b) keemilised (ravimid, kemikaalid)
c) bioloogilised (viirused, bakterid, orgaanilised ained)
Vigala kihelkond

Vigala kihelkond (lühend Vig; saksa keeles "Kirchspiel Fickel", ladina keeles "parochia Figalensia") oli haldusüksus Läänemaal.
Nimi.
Kohanimi "Vigala" tuleb arvatavasti liivi keelest "vigā" – „niiske pikk lohk kahe künka vahel, piklik soostunud org“
Ajalugu.
Vigala vald sai valla õigused esimesena Eestis juba 1789. aastal. 14. juulil 2014 täitus 225 aastat "Vigala õiguse" kehtestamisest, millega algas vallaametnikega valdade loomine Eestis.
Hilisemad Vigala, Märjamaa ja Kullamaa kihelkond moodustasid XIII sajandi alguseni ühtse Läänemaa koosseisu kuulunud muinaskihelkonna, mille nimi pole praegu teada; ainult Avaste piirkond oli tollal ilmselt Soontagana kihelkonna osa. Kirikukihelkond rajati Vigalas tõenäoliselt 1230.−1240. aastatel. Kiriku kohta on teateid 1339. aastast.
Juba XIII sajandil läänistati piirkond Saare-Lääne piiskopkonna võimsale Uexküllide vasallisuguvõsale, kes rajasid sinna Vigala ja Velise linnuse. Nende valduste keskuseks kujunes alates XVIII sajandist Vana-Vigala mõis, mis perekonnatraditsiooni kohaselt kuulus neile 700 aastat.
Aastatel 1884–1886 pöördus kokku umbes 500 kihelkonna elanikku õigeusku, eriti Velise piirkonnas. Aastatel 1888–1889 ehitati õigeusklike tarbeks Velise õigeusu kirik.
1905. aastal osalesid Vigala kihelkonna inimesed revolutsioonisündmustes, mille käigus põletati maha Veilse, Jädivere ja Vana-Vigala mõis. Velisel kuulutati koguni välja Velise vabariik. 1906. aasta jaanuaris suruti kohalik mäss veriselt maha.
Rahvastik.
Vigala kihelkonna asustus on läbi aegade olnud suhteliselt tihe. 1710. aastal elas kihelkonnas 3180 inimest. Kuid samal aastal puhkenud katku tõttu langes elanike arv drastiliselt ja 1712. aastal elas kihelkonnas vaid 354 inimest; asustatud oli vaid 80 majapidamist, 264 olid tühjad. Elanikkond hakkas taas kasvama Lõuna-Eestist, peamiselt Tartumaalt sisserännanud uusasunike arvelt. 1858. aastal oli kihelkonnas elanikke üle 8800.
Linakasvatus.
Keskajast saadik oli kihelkonna oluline tegevusala linakasvatus. XIX sajandiks oli sellest kujunenud peamine tuluallikas ning kihelkond oli siis Läänemaa kõige jõukam piirkond. Paikkonna rikkus kajastus ühtlasi selles, et 1880. aastaks oli taludest päriseks ostetud 23,3%; selle näitajaga oli Vigala tervel Läänemaal esikohal. Tänu jõukusele kutsuti kihelkonda "Läänemaa Mulgimaaks".
Varia.
Vigala vöökirja kasutab tänapäeval oma kodujuustupakenditel Farmi piimatööstus.
Loe küla

Loe on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas.
Anna Karenina

"Anna Karenina" on vene kirjaniku Lev Tolstoi romaan, mis ilmus aastail 1875–1877 järjejutuna ajakirjas Russki Vestnik ("Русскій Вѣстникъ"), kuid ajakirja toimetaja Mihhail Katkovi tülide tõttu Tolstoiga ei avaldatud romaani täies mahus. 1878. aastal töötas Tolstoi "Anna Karenina" põhjalikult ümber ning samal aastal ilmus see ka raamatu kujul.
Teost peetakse üheks realismi tippsaavutuseks, Tolstoi nimetas seda raamatut oma esimeseks "tõeliseks" romaaniks. Raamatu peategelase Anna Karenina prototüüp oli osaliselt Aleksandr Puškini vanem tütar Maria Hartung (1832–1919). Tolstoi oli Mariaga kohtunud lõunalauas ka isiklikult.
Enamik vene kriitikuid peab raamatut kõrgkihi elu ja armusuhete lahkamiseks. Fjodor Dostojevski nimetab oma "Kirjaniku päevikus" teost aga tõeliseks kunstiteoseks.
Ajakirja Time 2007. aasta jaanuarinumbris nimetatakse "Anna Kareninat" kõigi aegade parimaks raamatuks.
Romaani "Anna Karenina" põhjal on tehtud hulgaliselt filme. Ühed kuulsamad on 1927. aastal linastunud film "Armastus" ("Love") ja 1935. aasta film "Anna Karenina", mille mõlemas mängib peaosalist Anna Kareninat Greta Garbo.
Sisukokkuvõte.
Romaan on jaotatud kaheksaks osaks.
Tegelasi.
Anna Karenina.
Anna Karenina on romaani peategelane.
Anna oli aus inimene, teda ei rahuldanud abielu, mis ei rajanenud tunnetel. Selles suhtes erines Anna ühiskonna koorekihist. Oma langemisest ei tundnud Anna rõõmu, vastupidi, ta tundis end pahelise ja süüdlasena. Ta teadis, et ei saa kunagi vabalt armastada, et jääb igavesti häbistatud naiseks. Ometi pidas ta niisugust tulevikku paremaks abielust Kareniniga. Anna asus võitlema ühiskonna kõlblusvormide vastu, kuigi targa inimesena mõistis, et see võitlus lõppeb tema kaotusega. Jäänud ilma oma elumõttest, armastusest, küsis ta endalt: "Mis oleks olnud see, mis ei oleks olnud küll õnn, aga mitte ka piin." Seda polnud, ning Anna otsustas surra kättesaadamatute ideaalide nimel.
Metsküla (Rapla)

Metsküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas.
Nõmmemetsa

Nõmmemetsa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas.
Nõmmküla (Rapla)

Nõmmküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas.
Kabala (Rapla)

Kabala on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Kuni 2017. aasta oktoobrini kandis Tamme küla nime. Külas tegutseb Kabala Lasteaed-Põhikool.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli küla Raikküla valla halduskeskus.
Valli

Valli on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Külas asuvad Järvakandi mõisakompleks ja peahoone varemed, Järvakandi mõisa Taubede kalmistu ning Purku Samaaria koda.
1. jaanuaril 2022 elas Valli külas 68 inimest.
Nimi.
Järvakandi mõisasüdame juurde tekkinud asunduse keskmine osa sai 1936. aastal Valli nime. Selle nime valiku põhjus pole teada, ent läheduses on mitu Valli talu.
Ajalugu.
Külas asub Järvakandi mõis, kohta on 1460 mainitud külana (Jerwencato; 1464 Jerwentayne ~ Jerwencayue), 1485 juba mõisana (Jerworikory ~ Jerwenkay). 
1977. aastal liideti Valliga küla kaguserval olnud Kaera küla, mis oli saanud 1936. aastal nime Kaera talu järgi. 
1977. aastal liideti Mõisataguse küla (Türgiküla, kohalikud on seda hüüdnud ka Saunakülaks). 
Praegusel Valli küla territooriumil sündis ühe Järvakandi mõisa töölise peres 1884. aastal Albert Valdes.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla halduslikult Raikküla vallas.
Loodus.
Küla lõunaosa jääb Tõrasoo looduskaitsealale.
Külas kasvavad Valli valge mänd ja Serbia tamm.
Külast voolab läbi Ahtama jõgi.
Petšora

Petšora on linn Venemaal Komi Vabariigis, Petšora rajooni keskus. Asub Petšora jõe ääres.
Petšora linn asutati 1949. aastal kahe alevi liitmise teel. 
Linnas asub Venemaa kosmosevägede väeosa nr 96876.
Raka (Rapla)

Raka on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 63 inimest. Neist 60 (95,2%) olid eestlased.
Aranküla

Aranküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 28 inimest. Kõik olid eestlased.
Hagudi küla

Hagudi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas Hagudi alevikust lõunas. 1977–1997 oli alevik liidetud Hagudi külaga . 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 95 inimest. Neist 91 (95,8%) olid eestlased.
1977. aastal liideti Hagudi külaga Hagudi-Metsküla.
Küla idapiir jookseb mööda Keila jõge.
Küla läbivad raudteeliin ja Tallinna–Rapla–Türi maantee.
Hagudi

Hagudi on alevik Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Hagudis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 311 inimest. Neist 284 (91,3%) olid eestlased.
Hagudi mõisas on sündinud Adam Johann von Krusenstern.
Alevikus on Hagudi raudteepeatus. Alevikku läbib Tallinna–Rapla–Türi maantee.
Hagudis tegutsevad raamatukogu, põhikool ja lasteaed.
1977–1997 oli alevik liidetud Hagudi külaga.
Alevikust edelasse jääb Hagudi raba.
Iira

Iira on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Iiral asub Kuusiku lennuväli.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 126 inimest. Neist 122 (96,8%) olid eestlased.
Juula (Rapla)

"See artikkel on külast Rapla vallas; Tabivere valla küla kohta vaata artiklit Juula (Tabivere)"
Juula on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 49 inimest. Neist 48 (98,0%) olid eestlased.
Juula (Tartu)

Juula on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
Külas on 32 kinnistut ja 25 majapidamist.
Lisa Winters

Lisa Winters (sündinud 6. märtsil 1937 Pompano Beachis Florida osariigis) on endine Ameerika Ühendriikide modell. Ta oli ajakirja Playboy postritüdruk 1956. aasta detsembri väljaandes. 
Foto tegi Bunny Yeager, kes avastas nooruki, kui Lisa jooksis bussi peale. Lisa poseeris ainult Yeagerile, kuna ta oli liiga häbelik, et end paljastada meesfotograafide ees. 
Vaatamata temast tehtud fotode populaarsusele Playboy lugejate seas, ütles Lisa ära kõikidest edasistest pakkumistest, mis oleksid viinud ta meelelahutusärisse. Siiski mõnda aega ta avaldati temast üksikuid fotosid ajakirjas Playboy.
Isiklikku.
Tema mõõdud poseerimise ajal olid:
Juula

Juula on mitme koha nimi:
Muud tähendused:
Kalevi

Kalevi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 69 inimest. Neist 68 (98,6%) olid eestlased.
Kelba

Kelba on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 24 inimest. Neist 23 (95,8%) olid eestlased.
Kodila

Kodila on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 268 inimest. Neist 253 (94,4%) olid eestlased.
Külas tegutseb Kodila raamatukogu.
Kodila-Metsküla

Kodila-Metsküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 20 inimest. Kõik olid eestlased.
Koigi (Rapla)

Koigi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 37 inimest. Neist 35 (94,6%) olid eestlased.
Kuku

Kuku on Raplamaal Rapla vallas asuv küla.
Kohanime on esmamainitud 17. sajandi II poolel, kui nimetati isikut "Kuckeperre Mart". 1725 mainiti "Kucke" küla. Küla kuulus Seli mõisale.
Kohanimi tuleb sõnast "kukk". See võis olla talupoja lisanimi. "Kuku" on selle hellitusliitega teisend (nagu "kiisu", "kutsu", "jänku" ja "notsu").
Küla lääneosas asub Sootaga, mille nimi on antud Koigi või Mõisaaseme poolt vaadatuna. Seda küla on mainitud 1447. aastal kujul "Sontake", 1523. aastal kujul "Sontack" ja 1725. aastal kujul "Sotack". Sootaga liideti Kukuga 1977. aastal.
Küla idaosa kuulus varem Purila mõisale ja kandis nime Purila-Ülejõe.
Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 92 elanikku. Neist 87 (94,6%) olid eestlased.
Kuusiku-Nõmme

Kuusiku-Nõmme on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 29 inimest. Neist 26 (89,7%) olid eestlased.
Kõrgu

Kõrgu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 17 inimest. Neist 16 (94,1%) olid eestlased.
Lipstu

Lipstu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 19 inimest. Kõik olid eestlased.
Mahlamäe

Mahlamäe on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 75 inimest. Kõik olid eestlased.
Mõisaaseme

Mõisaaseme on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Koosneb seitsmest elumajast: Jaani-Jüri talu, Jaanimardi talu,Luuka talu, Nurga talu,Reinu talu,Sepala talu, Tõnu talu.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 18 inimest. Kõik olid eestlased.
Mällu

Mällu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 13 inimest. Kõik olid eestlased.
Nõmme (Rapla)

Nõmme on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 18 inimest. Kõik olid eestlased.
Kultuurimälestistest asub külas Nõmme kõrtsihoone.
Külas elab Aavo Mägi, kes on aretanud umbes 200 sirelisorti ja kellel on arvatavasti üks Eesti suuremaid sireliaedu.
Oela

Oela on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 40 inimest. Neist 39 (97,5%) olid eestlased.
Esmateated Oela külast pärinevad aastast 1241, mil küla mainiti Taani hindamisraamatus nimega Oiel.
Ohulepa

Ohulepa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 19 inimest. Neist 18 (94,7%) olid eestlased.
Küla lõuna-, ida- ja põhjaküljes asub Linnuraba looduskaitseala, mille territoorium jätkub naaberkülades. Küla keskel asuvad kaitsealused Ohulepa põlispuud. Samuti asub külas kaitsealune Viirakivi rändrahn.
Ohulepa põhjapiiril voolab Kasari jõgi. Edelaosas asuvad Põlli kraav ja Vardi jõgi. Küla põhjaosas suubub Kasari jõkke Pihali kraav.
Ohulepa lääneosas asuvad Adila-Krimmi soo ja Aigitse soo.
Kultuurimälestistest asuvad külas üks lohukivi ja kaks kivikalmet.
Külas asus Ohulepa mõis, mille puidust peahoone on tänapäevaks hävinud. Mõis oli aastatel 1818–24 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi (1803–1882) vanematekoduks, kus noor Kreutzwald puutus kokku ka elava rahvaloominguga.
Oola

Oola on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 26 inimest. Neist 23 (88,5%) olid eestlased.
Palamulla

Palamulla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 30 inimest. Neist 28 (93,3%) olid eestlased.
Purila

Purila on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 150 inimest. Neist 142 (94,7%) olid eestlased.
Ridaküla (Rapla)

Ridaküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 27 inimest. Kõik olid eestlased.
Röa (Rapla)

Röa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 39 inimest. Neist 31 (79,5%) olid eestlased.
Toivo Jürgenson

Toivo Jürgenson (sündinud 28. augustil 1957 Tallinnas) on Eesti teedeehitusinsener, poliitik ja ettevõtja. Ta oli majandusminister 1994–1995 ning teede- ja sideminister 1999–2002.
Haridus.
Toivo Jürgenson on lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi 1975. aastal ning Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna teede ja sildade eriala 1980. aastal.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Jürgenson on töötanud Tallinna TK KMV sillagrupi juhina, Tallinna TK Tehnoehituse peainsenerina, ENSV Plaanikomitees osakonna juhataja asetäitjana ning Soome-Eesti ühisettevõtte RAKE SP peadirektori asetäitjana. 
Ta oli Eesti Gaasi nõukogu liige 1992–1993, Põhja-Eesti Panga nõukogu liige 1992–1993, Eesti Erastamisagentuuri nõukogu liige 1994–1995 ja 1999–2003, Eesti Transiidi Arendamise Sihtasutuse nõukogu esimees 1999–2001, ning ta on OÜ Toomtsentrum juhatuse esimees alates 2003. aastast ja AS Tallinna Lennujaam nõukogu esimees alates 2007. aastast.
Poliitiline tegevus.
Toivo Jürgenson oli VII, VIII (oli Isamaaliidu fraktsiooni esimees 1996–1999) ja IX Riigikogu liige. Ta oli majandusminister Mart Laari esimeses valitsuses ja Andres Tarandi valitsuses 1994–1995 ning teede- ja sideminister Mart Laari teises valitsuses 1999–2002.
1988. aastal oli Jürgenson üks Eesti Kristlik-Demokraatliku Erakonna asutajaid ja selle juhatuse liige, kuni erakonna liitumiseni Rahvusliku Koonderakonnaga Isamaa. Pärast viimase liitumist ERSP-ga 1995. aastal sündis Erakond Isamaaliit ja Jürgensonist sai kuni 1998. aastani selle esimees.
2013–2017 oli ta Tallinna linnavolikogu liige.
Isiklikku.
Toivo Jürgenson on abielus Marika Jürgensoniga. Neil on kaks tütart.
Kalle Jürgenson on tema vend.
Seli (Rapla)

Seli on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 43 inimest. Neist 39 (90,7%) olid eestlased.
1920. aastatel moodustati Seli mõisa maadest Seli asundus. 1977 nimetati asundus Seli külaks.
Seli-Nurme

Seli-Nurme on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 11 inimest. Neist 10 (90,9%) olid eestlased.
Sikeldi

Sikeldi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 54 inimest. Neist 52 (96,3%) olid eestlased.
Küla piiresse jääb endine Rugula küla.
Sulupere

Sulupere on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 154 inimest. Neist 149 (96,8%) olid eestlased.
Tapupere

Tapupere on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 12 inimest. Neist 12 olid eestlased.
Tuti

Tuti on küla Raplamaal Rapla vallas.
Tuti asub Rapla–Märjamaa maantee ääres Raplast 2 km edelas ja Iirast sama palju kirdes. Sulupere asub Tutist 1 km kaugusel põhjas ja Mahlamäe 1 km kaugusel idas.
Tuti on osa ajaloolisest Rapla külast, näiteks 1796. aasta kaardil on see tähistatud nimega "Alt Rappel". Tollal kuulus küla Rapla kihelkonda Alu-Rapla mõisale. Rahvasuus on Tutit nimetatud Sõeruma veski järgi Veskikülaks ja varasema Hertu, praeguse Rapla raudteejaama järgi Vaksalikülaks. Tutina on küla esmamainitud alles 1922. 1977–97 kuulus ta Sulupere küla koosseisu.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 62 inimest. Kõik olid eestlased.
Külanimi tuli Tuti talust. Hiljem ühendati see talu Romuluse taluga. Algselt oli Tuti nähtavasti talupoja lisanimi. Karjamardi pere heinamaal asub Tutimägi ja see võibki olla lisanime alus.
Tõrma (Rapla)

 
Tõrma on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
Tõrma küla kohta on esmateade 1241. aastast (Terma). 
Tõrmast on pärit Ignas Tõrmaküla. 
Küla on kaitse all pärandkultuuriobjektina – põlisküla. Külas asuvad kaitsealused Vanatoa tamm ja Tõrma Suurkivi (Rebasekivi) ning looduslik pühakoht Vanatoa lohukivi ja ka kivikalmest arheoloogiamälestis "Kabeliaed". 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 21 inimest. Kõik olid eestlased.
Uusküla (Rapla)

 
Uusküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 372 inimest. Neist 359 (96,5%) olid eestlased.
Uuskülas Sildema talus on sündinud Eesti Vabariigi peaminister Otto Tief. Tema mälestuse jäädvustamiseks tähistati hävinenud maja asukoht 1989. aastal Eestis ainulaadse korstenmonumendiga. Mälestusplaadi on kavandanud kunstnik Ott Herodes.
Külas asub Rapla kalmistu, mis on arvele võetud ka kultuurimälestisena.
Valtu

Valtu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 218 inimest. Neist 214 (98,2%) olid eestlased.
Väljataguse (Rapla)

Väljataguse on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 84 inimest. Neist 83 (98,8%) olid eestlased.
Äherdi

Äherdi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 21 inimest. Neist 20 (95,2%) olid eestlased.
1977. aastal liideti Äherdi külaga Seli-Metsküla.
Ülejõe (Rapla)

Ülejõe on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 81 inimest. Neist 80 (98,8%) olid eestlased.
Lätimetsa

Lätimetsa on paikkond Märjamaa valla loodeosas, hõlmates Läti küla põhjapoolsed suurte segametsadega alad. Põhiosa Lätimetsa metsamassiivist paikneb Käntu soo ja Sepasoo vahelisel alal. Lätimetsa metsad on osake vanast ja suurest Kasari (Teenuse) ja Vigala jõe vahelisest kraavitatud ja sihistatud metsamassiivist. 
Vanimad teated Lätimetsa piirkonna kohta pärinevad 1488. aastast, kui Päärdu mõis müüs sealsed metsad ja heinamaad Kivi-Vigala vasallilinnusele. 18. sajandist kuulus Lätimetsa Vana-Vigala mõisale. Hilisemate sajandite jooksul osa heinamaid metsastus. 20. sajandi alguseks oli Lätimetsa metsamassiiv üks suuremaid Läänemaal. Metsamassiivi laiendati veelgi Käntu soo ja Sepasoo kuivendamise arvelt. Lätimetsa metsi haldasid Looritsa (Vana-Vigalas) ja Käntu (Käntu soo põhjaservas Läti küla tagamaal) metsavahid.
Lätimetsa paikkonda läbis veel 20. sajandi keskel suhteliselt oluline Läti-Kastja kohalik tee. Tänapäevaks on teetamm muutunud läbimatuks ning on enamasti võsastunud.
Betty Blue

Betty Blue (14. august 1931 West Memphis, Arkansas – 23. august 2000) oli ameerika modell ja näitleja. 
Ta oli ajakirja Playboy posteritüdruk 1956. aasta novembrinumbris. Foto autor oli Hal Adams.
Blue on ennast nimetanud nudistiks. Enne Playboysse jõudmist oli ta striptiisitar El Rancho hotellis ja kasiinos. Ta poseeris muudeski meesteajakirjades.
Betty Blue tegi ka näitlejatööd, peamiselt telereklaamides ja mõnes teisejärgulises filmis. 
Aastail 1957–1963 oli ta abielus produtsendi ja režissööri Harold Lime'iga. Paar abiellus uuesti 1991.
Blue suri 23. augustil 2000 südamerabandusse. Tema tuhk puistati Playboy mõisa (Playboy asutaja Hugh Hefneri kodumaja) lähedale.
Isiklikku.
Tema mõõdud poseerimise ajal olid
18 eKr

Aasta 18 eKr oli 18. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 736 "ab urbe condita".
2002. aasta korvpalli maailmameistrivõistlused

2002. aasta korvpalli maailmameistrivõistlused oli rahvusvaheline korvpalliturniir, mille korraldas Rahvusvaheline Korvpalliföderatsioon. Võistlus toimus USA-s Indiana osariigi Indianapolise linnas.
Kaheksandikfinaalid.
Neli paremat meeskonda igast grupist lähevad veerandfinaali; kaks viimast lähevad 9.–12. koha klassifikatsiooni.
Väike-Ula

 Väike-Ula on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Salme valda ja kandis nime Ula.
Väike-Ula on pindalalt Sõrve kõige väiksem küla.
Lähimast linnast Kuressaarest asub Ula küla umbkaudselt 38 km kaugusel. Autoga sõidab sinna Kuressaarest umbes 40 minutit, bussiga 60 minutit ning jala käies kulub 7–8 tundi. Lähim pood asub Rahuste külas 2,2 km kaugusel. Lähim vallakeskus Salmel asub 17,3 km kaugusel.
Ajalooliselt asus küla Jämaja kihelkonnas.
Aljava

Aljava on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Igaküla

Igaküla on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Külas asub Igaküla Mualjakivi.
Kallaste (Muhu)

Kallaste on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Piirneb läänes Nõmmküla, edelas Tupenurme ja kagus Raugi külaga. Väinamerega piirneb küla 2,5 kilomeetri ulatuses.
Kallaste külas asub Üügu pank.
Kallastest läheb läbi kruusakattega Nõmmküla–Hellamaa maantee.
Külas on 2 bussipeatust (Kallaste I ja Kallaste II) Saare maakonna bussiliinidel Kuressaare–Pädaste–Kuivastu ja Kuressaare–Kaali–Orissaare–Liiva–Tamse–Orissaare.
Kantsi

Kantsi (1977. aastani Kansi) on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Kapi

Kapi on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Kesse

Kesse (1977. aastani Kesselaiu) on küla Saare maakonnas Muhu vallas Kesselaiul.
Külasema

Külasema on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Külas asuvad Külasema kalmed.
Laheküla (Muhu)

Laheküla (1977. aastani Lahe) on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Lalli (Muhu)

Lalli on küla Saare maakonnas Muhu vallas Lalli lahe ääres. 
Külas asub sadam.
Leeskopa

Leeskopa on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Lehtmetsa (Muhu)

Lehtmetsa on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Lepiku (Muhu)

Lepiku on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Levalõpme

Levalõpme on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Külas asub Pühati mägi ja Muhumaa radaripost.
Linnuse (Muhu)

Linnuse on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Lõetsa

Lõetsa on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Küla piiridesse jäävad Püssinina ja Püssina pank.
Mõega

Mõega on küla Saare maakonnas Muhu vallas. Külas asub Tammisaare Talumuuseum.
Mõisaküla (Muhu)

Mõisaküla on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Piirneb Pallasmaa, Nõmmküla, Põitse, Rebaski, Tamse ja Rannakülaga.
Asub Viira–Nõmmküla tee ääres. Küla territooriumile jääb Tammiski nukk, Muhu saare loodetipp.
Nautse

Nautse (1977. aastani Nautsi) on küla Saare maakonnas Muhu vallas. Tuntud jaanalindude poolest, nimelt paikneb Nautses, Laasu talus jaanalinnufarm. Peale jaanalindude peetakse seal ka känguruid.
Nurme (Muhu)

Nurme on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Tupenurme

Tupenurme on Saare maakonnas Muhu vallas olev küla.
Tupenurme piirneb põhjas Nõmmkülaga, kirdes Kallastega, idas Raugiga, kagus Lepiku ja Kapiga, lõunas Levalõpme ja Päeldaga, edelas Külasemaga ja läänes Põitsega.
Külast läheb läbi Liiva–Nõmmküla maantee, mis on mustkattega üksnes Tupenurme piires.
Tupenurmes asub Tupenurme pank.
Küla on esmamainitud 1645. aastal kujul "Tuppenorm". Küla kuulus Kapi mõisale.
Külanime algusosa tuleb sõnast "tupp", mis Muhus esines lisanimena juba 16. sajandil. Samas on võimalik, et nime esimene pool lähtub isikunimest, näiteks Ida-Saaremaal Pöide vallas Ardlas elas 1617 "Top Maz" ja 1627 "Toppe Matz". Leo Tiik kõrvutas seda friisi mehenimedega Toppe ja Topo.
Oina

Oina on Saare maakonnas Muhu vallas olev küla.
Oina naaberkülad on idas Kuivastu, põhjas Mõega, läänes Raegma, edelas Simisti ja lõunas Rässa.
Kohta on esmamainitud 1645. aastal kui talu, kus elas "Oyna Jürg". 1798. aastal on nimetati juba "Oina" küla. Küla asus Muhu kihelkonnas ja kuulus Hellamaa mõisale. Aastatel 1977–1997 oli Oina küla liidetud Rässaga.
Küla on nime saanud arvatavasti talupoja lisanime järgi, mis omakorda on tulnud sõnast "oinas".
Paenase

Paenase (1977. aastani Painase) on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Piiri (Muhu)

Piiri on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Põitse

Põitse (1997. aastani "Pöitse") on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Päelda

Päelda on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Küla asub Viira–Nõmmküla tee ääres.
Päeldas asub Muhu saare kõrgeim punkt, ligikaudu 25 meetrit üle merepinna ulatuv Sepa mägi. Sinna juurde jääb ka Sepamäe kalmistu.
Pärase

Pärase on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Külas asub Tondikivi ja Moaljakivi.
Raegma

Raegma (1977. aastani Räegma) on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
2000. aastal elas külas 3 inimest. 2011. aasta lõpuks elanikke ei olnud.
Novatianus

Novatianus (suri 258) oli vastupaavst 251. aastast kuni surmani.
Ta oli preester, teoloog, õpetlane ja kirjamees. Ta uuris stoikute filosoofiat.
251. aastal pühitsesid kolm piiskoppi ta paavstiks. Novatianus võttis tunduvalt rangemaid seisukohti kui tunnustatud paavst Cornelius.
Rannaküla (Muhu)

Rannaküla (1977. aastani Ranna) on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Raugi

Raugi on mereäärne küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Küla lähistel asub Raugi madal. Raugi ülemine ja alumine tulepaak asuvad Vahtraste külas. Teised naaberkülad on Kallaste, Tupenurme ja Lepiku.
Külast läheb läbi kõvakattega Nõmmküla–Hellamaa maantee.
Rebaski

Rebaski on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Ridasi

Ridasi on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Ursinus (vastupaavst)

Ursinus ehk Ursicinus (suri pärast 381. aastat) oli vastupaavst aastail 366–367. 
Ta oli paavst Damasus I rivaal.
Vägivaldsete võimuvõitluste käigus saadeti Ursinus mitu korda Galliasse eksiili. 378. aasta sinodil mõisteti ta hukka ja kuulutati Damasus I õigeks paavstiks.
Rinsi

Rinsi on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Küla asub Viira–Nõmmküla tee ääres. Piirneb põhjas Külasema, idas Päelda, kagus Viira, lõunas Vanamõisa ja Piiri, läänes Igaküla ja loodes Paenase külaga.
Külas asub Rinsi kirik, üks kahest õigeusu kirikust Muhu saarel.
Rootsivere

Rootsivere on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Rässa

Rässa on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Võijärv, mis on Rässa järve nime kandnud, asub Võiküla ja Rässa küla vahel. 
Rässa külla ehitati 1930. aastatel Alar Kotli poolt aastail 1933–1934 projekteeritud kivist Simisti koolimaja.
Simiste

Simiste on küla Saare maakonnas Muhu vallas. Aastatel 1977–2017 kandis nime Simisti.
Soonda

Soonda on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Soonda oja voolab Kaistu lahte.
Suuremõisa (Muhu)

Suuremõisa on küla Saare maakonnas Muhu vallas. See asub 4 km Liiva külast lõunas.
Posti sihtnumber on 94733.
2000. aastal elas külas 29 inimest.
Tamse

Tamse on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Tamse naaberkülad on Mõisaküla, Rebaski, Külasema ja Rannaküla.
Hoolimata sellest, et Viira–Nõmmküla maantee ääres asub Tamse bussipeatus, ei lähe tee tegelikult Tamselt läbi.