Kontratants

Kontratants (prantsuse "contredanse") on rahvatantsus katusmõiste paljudele vanadele seltskonnatantsudele, mille jaoks on vajalik kindel arv tantsijaid ja paarid tantsivad rühmas kogu aeg või kordamööda omavahel (erinevalt paaritantsust, kus paarid tantsivad tantsupõrandal üksteisest sõltumatult).
Eri maade ja rahvaste kontratantsud pärinevad üle Euroopa levinud seltskonnatantsu vormist, mida 18. sajandil tantsiti Prantsusmaal ja mujal Lääne-Euroopas (Prantsusmaalt on pärit nimetus "contredançe", "contredanse"). Kontratantsu erivormid "anglaise", "écossaise", "française" ja "cotillion" olid 18. ja 19. sajandil populaarsed kogu Euroopas. Kontratantsude eelkäijaks peetakse üldiselt 16.-17. sajandi Inglismaa tantse ("country dance"), millega neil on muusika ja tantsustiili poolest sarnasusi.
Nimetus.
Prantsuskeelne "contredanse" on mugandus ingliskeelsest nimetusest "country dance". Vähemalt 18. sajandi keskel oli tantsutüübi "maatantsu" tähendus veel teada: Niccolò Marcello Venuti kirjutab oma Herculaneumi kirjelduses (1749) tantsudest "... che a noi sono pervenuti con vocabolo Inglese di contraddanze Country Dances quasi invenzione degli Inglesi contadini." ("... mis meieni on jõudnud kontratantsude ingliskeelse nime all country dances, kuna inglise maainimesed on nad leiutanud.")
Kuid "country dance"is sageli esinev asetus, kus paarid või tantsijate read tantsivad üksteisega vastastikku, viis tähenduse rahvaetümoloogilise seletuseni, kus "country" ('maa') sõnast sai "contre-" või "contra-" 'vastu-' 'vastas-'. Émile Littré "Dictionnaire de la langue française" (1873) eristab juba salongide "contredanse"i rustikaalsest "maatantsust", mis tema arvates on midagi talupoegade "branle"i sarnast. Kuna Prantsusmaa 18. sajandi tantsukultuur mõjutas kogu Euroopat ja Feuillet' käsiraamat "Recüeil de contredances mises en chorégraphie, d'une /.../" jõudis tõlgituna uuesti Inglismaale, hakati Prantsusmaad pidama kontratantsu kodumaaks ja teadmine nime Inglismaa algupärast hägustus, asendudes uue seletusega nimetuse tuletamisest tantsijate vastastikku paiknemisest.
Kontratantsud Skandinaavias.
Rootsis oli kontratants populaarne aastail 1760–1810 ja seda tunti nimetuse all "svensk contre"; selle variatsioonid levisid Lõuna- ja Kagu-Soomes kontraks ja ristikontraks nimetatuna, samuti arvatakse kadrilli tüüpi tantsud olevat jõudnud Karjalasse 18. sajandil Venemaa poolt. Soome kontratantsu iseloomustas naiste ja meeste vastassuunaline kõndimine, ring ja põimimine.
Kontratantsud Eestis.
Kontratantsud ilmusid Eestisse 19. sajandil. Olgugi et kontratantsud olid tuntud Eesti naaberrahvaste juures, olid nad Eestis suhteliselt vähetuntud ja levik piirdus piirialadega Lätiga ja Venemaaga, samuti rannikupiirkondadega, kus suheldi üle mere Soome ja Rootsiga. Ruuduna paikneva kahe või nelja paariga ehk kadrilli tüüpi kontratantsudest on üleskirjutusi Saaremaalt ja Lõuna-Eestist. Eesti kadrillid on lühikesed, paariosalised, pikemad ja keerukamad kadrillid ("kadrelid") pärinevad Setumaalt.
Eesti pärimustantsude hulka kuuluvad kontratantsud on ingliska, Soome kadrill, ingliskadrill, inglisjakk, jandali, "Oige ja vasemba", "Kalamies" jt. Tantsijate paigutuse ja liikumise järgi on ka kaerajaan kadrilli tüüpi kontratants.