tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hänga

Hänga (EHAK kood 1940) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Piirneb lõunas Läbara ja Sääre külaga, edelas Karuste külaga, läänes Lülle külaga, põhjas Iide ja Soodevahe külaga, idas Mõntu külaga. 
Küla läbivad tugimaanteedest Kuressaare–Sääre maantee ja kõrvalmaanteedest Jämaja–Hänga tee. 
Küla territoorium on üpris metsane, inimasustus on peamiselt mainitud teede ääres. 
Kohanimesid Hänga külas: Raua, Loigu, Heinamaa, Tuhliaia, Pihlaka, Hellamäe, Tõuste, Vanaraisa, Suurenu, Antsu-Tooma, Hernemaa. Külas on Suurevare kraavi lähe.
Jämaja

Jämaja (varem ka Jamaja) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Seal asub Jämaja ehk Siplase oja.
Kaavi

Kaavi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Kaavil on 15 meetrit kõrge tuletorn. Tuletorni kõrval lääne pool on 700 meetrit pikk eralennurada ja valge angaar.
Küla järgi on nime saanud siluri Ohessaare lademe Kaavi kihistik. Sealne puurauk on ka kihistiku stratotüüp.
Kargi

Kargi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Karuste

Karuste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Kaunispe

Kaunispe (ka: Kaunispä) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Külas asub Kaunispe sadam.
Küla kuulus Jämaja kihelkonda ja külas oli Kaunispe mõis.
Kalju

Kalju all mõistetakse kõvast kivimist paljandit, mis ulatub ümbritsevast pinnasest kõrgemale, või suurt järskude nõlvadega kivist kaldapanga osa.
Laadla

Laadla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Laadla on turistide, puhkajate ja ka kohalike elanike seas väga atraktiivne paik. Kogu Sõrve poolsaar on ajalooliselt põnev ja looduslikult kaunis koht ning oma eraldatusega ligitõmbav piirkond. Laadlas on külakauplus.
Lindmetsa

Lindmetsa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Piirneb idas Lõupõllu külaga ja lõunas Kaunispe külaga. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Külas on Koplinina, Tigadu mägi (23,2 m) ja .
1. jaanuaril 2006 elas külas 15 inimest.
Lõupõllu

Lõupõllu (Lõopõllu) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Läbara

Läbara on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Lülle

Lülle on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Külas asuvad Lülle laevkalmed.
Maantee küla

Maantee küla (Maanteeküla) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Torgu-Mõisaküla

Torgu-Mõisaküla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Torgu valda ja kandis nime Mõisaküla.
1. jaanuaril 2006 elas külas 14 inimest.
Mõntu

Mõntu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Seal asuvad Mõntu liitsihi alumine tulepaak (57°57’04"N : 22°07’30"E), Mõntu sadam ja Mõntu liitsihi ülemine tulepaak (57°57’07"N : 22°07’19"E).
Küla järgi on nime saanud Nabala lademe Mõntu kihistu.
Mäebe

Mäebe on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Mässa

Mässa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Küla asub Saaremaal Sõrve poolsaarel, endises Jämaja kihelkonnas.
Küla territooriumil asus kunagi Koltse mõis
Ohessaare

Ohessaare on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Külas asub Ohessaare pank (57°59’58"N : 22°01’16"E). Küla järgi on saanud nime Ohessaare lade ja selle Ohesaare kihistu. Sealne puurauk on Sõrve kihistu ja Jamaja kihistu stratotüüp. Lisaks on see Lõo kihtide neostratotüüp.
Soodevahe (Saaremaa)

Soodevahe on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Anna küla

Anna on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Paide valda.
Asub Tallinna–Tartu maantee ääres, küla oli tuntud seal paikneva tankla poolest. Peale neljarealise Tallinn-Tartu tee valmimist 2022. aastal tankla algselt suleti, kuid taasavati 2023. aastal automaattanklana. Tankla asub neljarealise maantee mahasõidust umbes 2 km põhjas.
Annas on tankla, 1780. aastal ehitatud Anna kirik ja kalmistu.
Külas on ka Anna Vaba Aja Maja, kus tegutseb ka Anna raamatukogu.
Sääre (Saaremaa)

Sääre on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Sääre küla asub Sõrve poolsaare lõunatipus, piirneb loodes Karuste, põhjas Hänga ning kirdes Läbara ja Maantee külaga.
Küla lõunaosas sirutub Kura kurku Sõrve säär. Säärest lõunas asuvad Siiasaar, Vesitükimaa ja Lombimaa saar ning Pitkasääre madal, mis moodustavad Vesitükimaa laidude maastikukaitseala.
Loodus.
Sääre on Eestis üks paremaid paiku lindude rände jälgimiseks, külas tegutseb Sõrve linnujaam.
Turism.
Küla tuntuim vaatamisväärsus on Sõrve säär koos Sääre majakaga.
Tammuna

Tammuna on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Seal asub Tammuna neem.
Türju

Türju on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torgu valda.
Seal asub Türju lõpp.
Kogula (Saaremaa)

Kogula on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas.
Aaviku (Saaremaa)

Aaviku (kohakääne Aavikusse või Aavikule) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Küla asub Saaremaa kagurannikul mitme kilomeetri kaugusel merest Asvast põhjas, Kõigustest kirdes ja Laimjalast kagus.
Küla tekkis alles 1920. aastatel Laimjala mõisa maadele moodustatud asundusena. Külas on ka Aaviku talu. Kohanime on esmamainitud 1787. aastal, kui nimetati Laimjala mõisale kuuluvat põldu "Hawicko-Peld". See koht kuulus Pöide kihelkonda. Külana mainiti teda alles 1922 kujul "Aviko". 1977. aastal nimetati Aaviku küla ümber Laimjalaks – varem selle nimega küla polnudki. 1997 jagati Laimjala küla kaheks, selle kagupoolsest osast moodustati uuesti Aaviku küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Külanimi pärineb loodusnimetusest "haavik".
Asva

Asva on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Seal on Asva maalinn.
Audla

Audla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Jõe (Saaremaa)

Jõe on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Kapra

Kapra on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Kingli

Kingli on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Käo (Saaremaa)

Käo on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Kõiguste

Kõiguste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Seal on Kõiguste ülemine ja alumine päevamärk, Kõiguste laht, Kõiguste sadam.
Allikalahe

Allikalahe küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Laimjala valda ja kandis nime Laheküla ehk Lahe.
Mälestusmärgid.
Küla lõunaosas asub Blesta kivi.
Külas avati 2016 kevadel mälestuskivi kahele mehele, kes 1941. aasta suvel end punavõimude eest varjasid ning kellele võimud haarangu korraldasid. Juhan Martin (Rihvaaugu perepoeg) juhtus haarangu ajal kodus olema ja tema koduõuel läks tulevahetuseks. Johannes Martin ja ka üks võimuesindajaist, rajoonivolinik, said haavata. Mõlemad viidi Kuressaare haiglasse, kust Martin kohe edasi Kuressaare lossihoovis asuvasse miilitsajaoskonda toimetati ning arvatavasti üsna peatselt ka tapeti. Tema haua asukoht on teadmata. 1970. aastate teises pooles likvideeris Laimjala kolhoos Rihvaaugu talu maaparandustööde käigus. Johannes Martini vanemate istutatud kuused aga jätsid maaparandustöid teinud mehed teadlikult alles. Nende kuuskede keskele pandigi mälestuskivi. Juhan Martiniga koos peitis end metsas Andrei Ennemuist. Tema jäi 1941. aastal küll ellu, kuid arreteeriti 4. juunil 1945 ja saadeti 15 + 5 aastaks Siberisse, kus ta jäi teadmata kadunuks. Nii otsustati mälestuskivi rajada ühe ohvri asemel kahele saatusekaaslasele.
Inimesed.
Lahekülas on sündinud kunstnik, kirjanik ja muusik Henno Käo.
Laimjala

Laimjala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Laimjala valla halduskeskus.
Laimjala oli Laimjala kolhoosi keskasula.
Külas tegutseb Laimjala raamatukogu.
Mustla (Saaremaa)

Mustla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Aaviku

Aaviku on mitme küla nimi Eestis:
Mägi-Kurdla

Mägi-Kurdla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Kalme (täpsustus)

Kalme on ka mitme küla nimi Eestis:
Nõmjala

Nõmjala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Laimjala valda ja kandis nime Nõmme.
Pahavalla

Pahavalla on Saaremaal Saaremaa vallas asuv küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda. 1940. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Pahavallale lähimad külad on põhjas Jõe ja Ridala ning lõunas Paju-Kurdla ja Mustla. Muudest lähedastest paikadest jääb põhja Kuke ja kirdesse Ihumetsa.
Nime esmamainimise aeg pole selge. Küla "Pahawald" on mainitud 1645. ja 1738. aastal. 1798. aastast pärineb nimekuju "Pahhewel". Küla asus Pöide kihelkonnas ja kuulus Kingli mõisale. On võimalik, et ka 1434 mainitud "Pawedall" on Pahavalla.
Külas sündis Arnold Rüütel.
Küla nimi on tekkinud sõnadest "paha" ja "vald".
Külas Kolga-Jakobi talu maadel asub Mustla ringvall, mis on ringvall-linnuse tüüpi linnamägi.
Paju-Kurdla

Paju-Kurdla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Rannaküla (Laimjala)

Rannaküla ehk Ranna küla asus Saaremaal Laimjala vallas.
2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformiga ühendati Rannaküla Saarekülaga.
Ridala (Saaremaa)

Ridala küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
1977. aastal liideti Ridala külaga Ihumetsa.
Ruhve

Ruhve on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Seal asub Ruhve laid ja Ruhve sadam.
Saareküla (Saaremaa)

Saareküla ehk Saare küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda. Haldusreformiga liideti Saarekülaga püsielaniketa Rannaküla.
Küla juures asub Saareküla laht ja Pihlatsi poolsaar.
Saaremetsa

Saaremetsa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Koigi järv

Koigi järv (ka "Koigi Suurjärv") on järv Koigi rabas Koigi järvestikus Saaremaa vallas Saaremaal.
Kõige sügavam on järve kagusopp. Kaldad on madalad, turbased või mudased, idakaldal paljandub paiguti klibu. Koigi järv on kinni kasvamas, madalaveeline. Intensiivse kinnikasvamise põhjuseks on korduv järvepinna alandamine alates 18. sajandi lõpust.
Sääre

Sääre nime kannab mitu küla Eestis.
Fats Waller

Fats Waller (sünninimi Thomas Wright Waller; 21. mai 1904 New York – 15. detsember 1943 Kansas City, Missouri osariik) oli Ameerika Ühendriikide džässpianist, organist, helilooja, laulja ja laulusõnade autor.
Waller kirjutas palju populaarseid džässilugusid, mis on tuntud ka tänapäeval. Tema looming mõjutas paljusid hilisemaid džässipianiste, näiteks Art Tatumit ja Thelonious Monki. Tema tuntumad laulud on "Honeysuckle Rose", "Ain't Misbehavin" ja "Squeeze Me", mis kuuluvad tänapäeval džässi klassikasse.
Lisaks esinemistele ja salvestustele kirjutas Waller ka muusikat muusikalidele ning osales raadiosaadetes.
Fats Waller suri ootamatult 39‑aastaselt 15. detsembril 1943, kui ta oli rongiga teel Los Angelesest New Yorki. Ta oli haigestunud reisil olles ning suri rongis, mis peatus Kansas Citys. Surma põhjuseks märgiti bronhopneumoonia.
Jõe

Jõe on küla nimi Eestis:
Jõe on eesti perekonnanimi
Jõe on Jõelähtme kihelkonna lühend
Jauni

Jauni on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Sealkandis asub Jauni järv (koordinaadid 58°26’32" N ja 22°11’51" E).
Järise (Saaremaa)

Järise on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Külas paikneb Järise järv.
Järise (Lääneranna)

Järise (on kasutatud vigast nimekuju "Järvise") on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Aastatel 1991–2017 oli küla Lääne maakonnas Lihula vallas.
Kiruma

Kiruma on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Aastal 1976 jäi küla tühjaks. Praegu elab seal kaks peret.
16. juunil 2010 sai küla tagasi ka elektrivarustuse. Enne seda olid külaelanikud 19 aastat võidelnud Eesti Energiaga, kes ei tunnistanud külasse viivaid elektriliine enda omaks ning nõudis, et külaelanikud maksaksid elektriliinide renoveerimise eest ise.
Kugalepa

Kugalepa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Ninase poolsaare lõunaosas. See jääb Kugalepa ja Küdema lahe äärde.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Mustla

Mustla on alevik Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Aastatel 1938–1979 olid Mustlal linnaõigused. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus Mustla alevikus Tarvastu valla halduskeskus. Mustlas on tehtud komöödiafilmi "Vanad ja kobedad saavad jalad alla" filmivõtted.
Ajalugu.
Mustla tekkis 19. sajandi lõpul, kui Tarvastu mõis ja kirikumõis hakkasid Mustla kõrtsi juurde krunte müüma.
19. ja 20. sajandi vahetusel sai Mustlast Tarvastu kihelkonna keskus. 1899. aastal asutati Mustla Põllumeeste Selts, 1914. aastal valmis (1962. aastal tulekahjus hävinenud) seltsimaja. Mustlas tegutses Tarvastu kihelkonnakooli õpetaja ja köster Hans Wühner
Mustla alev.
Aleviõigused sai Mustla 18. juunil 1926, seoses asula eraldamisega Tarvastu vallast; kehtima hakkasid need 1. jaanuarist 1927.
Mustla linn.
Mustla sai kolmanda astme linna staatuse 1. mail 1938 jõustunud linnaseadusega, Mustla linnavanem oli Johan Rekand.
Mustla kaotas linna staatuse 1979. aastal, kui Mustla liideti tollase Tarvastu külanõukoguga.
Kultuur.
Mustlas asuvad Tarvastu muuseum, Tarvastu kalmistu ja Viljandimaa päästeteenistuse Mustla komando muuseum.
Mustla aleviku Posti tänaval on miljööväärtuslik lõik Õnne tänavast Vabriku tänavani. Selle pikkus on umbes pool kilomeetrit ning see hõlmab ka aleviku südamikku koos Tünni kõrtsi, turuplatsi, postkontori, bussijaama ja pangakontoriga. 1930. aastatel töötasid neis majades kaks restorani, kingsepa- ja õmblustöökoda, lihakarn ning mitu poodi ja pangakontorit. Posti tänav 27 sihvakal nurgatorniga majas asus Eesti ajal Ühispank ja juuksur, kuid maja omanik jäi pangale võlgu ja pidi maja võlgade katteks ära andma. Nõukogude ajal läks maja Viljandi Tarbijate Ühistule.
Inimesed.
Mustlas sündinud inimesi:
Küdema

Küdema on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Seal asub Küdema laht.
Liiküla

Liiküla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Liivaranna

Liivaranna on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Mustjala valda ja kandis nime Liiva.
Küla territooriumil asub Liiva neem.
Mustla (täpsustus)

Mustla on mitme asula nimi Eestis:
Merise

Merise on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Seal asub Merise nina ehk Merise neem, Merise pank ja Merise tulepaak.
Kaande meteoriit.
Esimene meteoriit Eestis, mille langemisest on meieni jõudnud ka pealtnägijate kirjeldused, on Kaande meteoriit.
Mustjala

Mustjala (varem "Alevi") on küla on Saaremaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla samanimelise valla halduskeskus.
Mustjalga on esimest korda mainitud 1592. aastal Mustelli külana. Mustjala mõis (saksa keeles "Mustelhof") rajati 1605. aasta paiku. Mõlemad kuulusid Mustjala kihelkonda. Mõisa maadele rajati 1920. aastatel asundus, aga 1923. aastal nimetati ka selle kõrval olevat alevikku. Hiljem nimetati asulat ametlikult Alevi külaks. 1977. aastal anti talle tagasi Mustjala küla nimi.
Külanimi võib lähtuda isikunimest Mustjalg.
Mustjalas asuvad Mustjala Lasteaed-Põhikool, Mustjala raamatukogu, Mustjala rahvamaja, Mustjala kirik ja Mustjala Prohvet Eeliase kirik. Mustjala Käsitöösahver on Anna kiriku kõrval olev käsitööpood.
Mustjala puurauk on Ninase kihistiku laiendatud stratotüüp ja Mustjala kihistiku stratotüüp. Viimane on nime saanud küla järgi.
Ninase

Ninase on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Ninase poolsaarel.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Mustjala valda.
Seal asuvad Ninase pank, Soobkand ja Säinaauk. Ninase külas Küdema lahe ääres asub Saaremaa sadam.
Külast põhja poole poolsaare tippu jääb Tagaranna ja lõunasse Kugalepa.
Küla järgi on nime saanud siluri Jaani lademe Ninase kihistik.
Ohtja

Ohtja on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Seal asuvad Ohtja järv ja Tirtsi jõgi.
Paatsa

Paatsa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Seal asub Paatsa oja.
Pahapilli

Pahapilli on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
1592. aastal on mainitud sealkandis isikut "Pilli Pent" ja 1627. aastal isikut "Paha Pilli Tönnis", 1798. aastal on nimetatud talurühma "Pahhapil", 1826. aastal juba Pahapilli küla ja 1900. aasta paiku Пахапилли küla. Küla kuulus Mustjala kihelkonda.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Küla nimi pärineb talunimest, külas on tänapäevani Pahapilli talu. Talu nimi omakorda võib olla pandud taluomaniku nime järgi.
Pahapilli nimi võib pärineda omadussõnast "paha", millele lisandub isikunimi Pill – see on mugand mehenimest Filip, Philipp, Philippos. Kuid pahk tähendab ka taimekahjuri tekitatud mügarat (näiteks puutüvel) ja pahapill on pahast valmistatud muusikariist.
Küla nime käänatakse väliskohakäänetega (nt Pahapillile).
Pahapilli rannaäärset osa tuntakse sadama järgi Varese nime all. 1645. aastal on mainitud isikut nimega "Warreßa Laratz" ja 1798. aastal "Warrese" talu.
Kõo

"See artikkel rägib külast Viljandimaal; küla kohta Võrumaal vaata artiklit Kõo (Vastseliina)
Kõo on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Kõo valla halduskeskus.
Kõo paikneb Põltsamaa–Võhma maantee ääres.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 326 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 296 elanikku. Neist 292 (98,6%) olid eestlased. 2012. aasta seisuga oli Kõos registreeritud 319 elanikku.
Kõos oli mõis.
Panga (Saaremaa)

Panga on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Küla lähistel asuvad Panga laht, pank ja tulepaak.
2010. aastal valmis Panga külast dokumentaalfilm – "Panga – ühe küla lugu". Filmi autor on kõrvalkülas Liival elav Saaremaa televisioonimees Margus Muld, kelle sõnul tekkis filmi idee sellest, et kunagi olevat Panga külas maandunud lennuk. Seda sündmust mäletavaid inimesi külas aga enam ei olnud.
Rahtla

Rahtla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Küla lähistel asub Kivijärv.
Selgase

Selgase on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Külas asub dolomiidi kaevandamise paemurd, mis nõukogude perioodil kuulus tehase Eesti Dolomiit Saaremaa tsehhile, hiljem AS-le Saare Dolomiit (nüüd OÜ Saare Dolomiit-Väokivi).
Silla (Saaremaa)

Silla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Küla lähistel asub Konati järv. Silla kalmistul asub Mustjala Vabadussõja mälestussammas.
Tagaranna

Tagaranna on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Ninase poolsaarel.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Tuiu

Tuiu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Küla lähistel asus Eesti suurim muistne rauasulatuskeskus ja seda tuntakse Tuiu Rauasaatme mägedena.
Seal asub ka Tuiu oja.
Vanakubja

Vanakubja on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
2000. aastal elas Vanakubja külas 37 inimest.
Vanaküla asub Tõlli–Mustjala–Tagaranna teel Mustjalast põhja pool.
Vanakubja küla on esmamainitud 1798. aastal kujul "Wannakubja". Küla on saanud nime talupoja lisanime järgi. Vanakubja oli Mustjala tütarküla ja seetõttu hüüti teda ka Mustjala-Kirikukülaks.
Küla kuulus Mustjala kihelkonda Mustjala kirikumõisale. Aastatel 1977–1997 oli see Mustjala külaga liidetud. Vanakubja eraldi osad on Kohula kirdes ja Taguküla läänes.
Külast voolab läbi Vanakubja oja, mis suubub Tagalahte. Küla alale jäävad Liisagu järv, Navajärv ja Linajärv.
Võhma (Saaremaa)

Võhma on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
1990. aastatel toimunud arheoloogilistel väljakaevamistel leiti tõendeid, et tegemist on ühe vanima Eesti külaga, kus kunagi elas üle 1500 inimese.
Külast on leitud varasest rauaajast pärinev Võhma asulakoht.
Võhma viikingiaegseks nimeks oli "Waymes".
Inari (jumal)

Inari (jaapani keeles: 稲荷) on Jaapani riisi, viljakuse ja rebaste jumal (kami).
Võhma (täpsustus)

Võhma nime kannab Eestis mitu kohta:
Salme alevik

Salme alevik on Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Salme valla halduskeskus.
Salme aleviku lõunaservas märkas ornitoloog Marco Purovesi 2018. aasta 4. novembril Eestis esimest korda veisehaigrut.
Anseküla

Anseküla on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Salme valda.
Anseküla kiriku endisse asukohta on ehitatud Anseküla tuletorn.
Easte

Easte on hajaküla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Sõrve-Hindu

Sõrve-Hindu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Salme valda ja kandis nime Hindu.
Inari

Inari (inarisaami keeles Aanaar, põhjasaami keeles Anár, koltasaami keeles Aanar) on küla Soomes, Inari valla keskus, mis asub Inari järve kaldal. 
Inaris elab 1128 inimest. 
Inaris asub saami muuseum ja looduskeskus Siida.
Saaremetsa (Torma)

Saaremetsa oli küla Torma kihelkonnas.
1977. aastal liideti Saaremetsa Võtikvere külaga.
Kõnnu (Saaremaa)

Kõnnu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda.
Ardla

Ardla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Are küla

Are on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Külas sündis rahvusliku liikumise tegelane Anton Luts.
Kübassaare

Kübassaare on küla Kübassaare poolsaarel Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Seal on Kübassaare tuletorn ja Santse lõpp.
Iruste

Iruste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Külas asub Pöide kalmistu.
Kahutsi

Kahutsi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Kakuna

Kakuna on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Kanissaare

Kanissaare (saare keeles 'ilussaar') on sumbküla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Lääne poole asuvad Kanissaare naaberkülad Ula küla ja Talila küla, idas Pöide-Keskvere küla. Kanissaare alal leidub ka Sitme sadam, kus Kanissaare elanikud ning suvitajad kuni Orissaareni välja ujumas käivad. Küla kõrgeim punkt on Kabelimägi, kus Kanissaare elanikud käivad uut aastat vastu võtmas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Talud.
Kanissaares on aastast 2006 17 talu:
Ajalugu.
Legendide järgi oli Kanissaar 16. sajandil üksik saar, mille nimi oli Kaunissaar. Seoses maakoore kerkimisega ühines Kaunissaar Tornimäega. 1640. aastatel oli Kaunissaarel 16 talu ning 13 vabadikku. Teise maailmasõja ajal 5. oktoobril 1944 toimus Väikese väina dessant ning Kanissaare ja tema naaberküla Ula sattusid Vene miinipilduja tule alla. Külade majad oli tehtud palgist ja roost, mispärast majad väga lihtsalt maha põlesid. Kanissaare külas põles maha üks maja, aga Ula küla põles suuremas osas maha. Samuti hävis venelaste miinipilduja tule all Keskvere küla. Keskvere küla põlemise tõttu süttis üks Kanissaare maja, kuid järsu tuulepöördumise tõttu, suudeti päästa ülejäänud küla tule edasi kandumisest. 1948. aastal algasid kolhoosid ning 1949. aastal tekkis esimene kalurikolhoos, Kaunissaare kolhoos. 1953. aastal liideti Kaunissaare kolhoosiga Ula ja Talila kolhoosid ning tekkis Randlase kalurikolhoos.
Pöide-Keskvere

Pöide-Keskvere (varem "Keskvere") on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pöide valda ja kandis nime "Keskvere".
Koigi (Saaremaa)

Koigi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Seal on Koigi järv ja Koigi järvestik.
Kärneri

Kärneri on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Külas asub Tornimäe vana kalmistu. Külas tegutseb Tornimäe Põhikool.
Kärneri küla territooriumile jääb ka muistne sadamakoht, mis on tuntud nimede "Laevasild" ja "Sillamägi" all.
Kõrkvere

Kõrkvere on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Küla asub Väikese väina lõunakaldal. Lähimad külad on edelas asuv Leisi ja läänes asuv Keskvere. Kagusse jääb Kakuna ja lõunasse Muraja küla.
Kirjalikes allikates nimetati Kõrkveret esimest korda 1453, kui mainiti isikut nimega Hymoth Korckever is tho Uddever. Küla mainiti 1592 kujul "Kerckeuer", 1645 kujul "Kerfer, Körckfer" ja 1798 kujul "Körkfer". Küla asus Pöide kihelkonnas ja kuulus Keskvere mõisale.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Kõrkveres asuvad Pae sadam ehk Kõrkvere sadam ning Kõrkvere Aavakivi.
Kõrkvere tuulik on arvatud kultuurimälestiseks.
Nime päritolu pole teada. Nime algusosa võib tuleneda sõnast "kõrge" ja sel juhul oleks Kõrkvere mitmel pool esineva Alavere vastand. Kuid Lauri Kettunen pakkus, et küla nimi tuleb sõnast "kõrk", ja Peeter Pälli arvates tuleb see sõnast "kõrkjas".
Vaata ka:
Ambroosia

Ambroosia (kreeka keeles: αμβροσία) on Kreeka mütoloogias surematuks tegev jumalate toit.
Ambroosia tuleb kreekakeelsetest sõnadest "a-" ("ei") ja "mbrotos" ("surelik").
Leisi (Saaremaa)

Leisi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Levala (Saaremaa)

Levala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Metsara

Metsara on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Liigkasuvõtmine

Liigkasuvõtmine (vananenud termin: "liiakasuvõtmine") on ebamõistlike või kõrgete intresside nõudmine raha kasutamise eest laenu andmisel. Sõna algne tähendus oli raha laenamise eest üldse tasu nõudmine.
Liigkasuvõtmine on mitmetes riikides väärteona karistatav, Saksamaal on liigkasuvõtmine kriminaalkorras karistatav rahatrahvi või vabadusekaotusega.
Venemaa Keisririigis oli seaduse poolt ära keelatud laenu eest enam kui 1% kuus võtta. Kes enam võttis, langes liiakasu võtmise eest vastutuse alla.
Liigkasuvõtmisest Eestis.
Enne Nõukogude okupatsiooni kehtis Eestis 1932. aastal välja antud kokkuleppeprotsentide määra seadus, mis käsitles ka liigkasuvõtmise temaatikat.
Mui

Mui on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Külas asub kivikalme "Soamägi".
Muraja

Muraja on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Muraja poolsaarel.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Seal on Muraja laht, Muraja lõpp, Väike-Muraja lõpp.
Külas asuv Paa talu tuuleveski on arvatud kultuurimälestiseks.
Neemi

Neemi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Unguma lahe ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Külas tegutseb Neemi Külaselts MTÜ.
Ajalugu.
Küla kuulus 19. sajandil Saare mõisa alla. 1512. aastast on selles kohas teada mõis Nemes, 1645. aastast küla nimega Nehmis, 1798. aastal küla Niemis. Neeme mõisa nimi tulenes arvatavasti sõnast "neem", kuid tänapäeval ei asu küla enam merekaldal, vaid Pöide kõrgendikul.
1934. aastal leiti Köötsa talu õue kaevetööde käigus varemed, 2021. aastal kaevati need taas lahti ja tuvastati trepp ja võlvitud laeosa, mis pärinevad arvatavasti samuti mõisahoonetest.
Õ või Ö?
Theodor Kaljo oletatavalt 1929. aastal Tartu Ülikoolile esitatud laudaturitöö kohaselt kuulub Neemi küla õ-esindusalasse. 2019. aastal märgistatud ö ja ö piiri järgi asub Neemi küla selle üleminekualal.
Mihkel Ranna dendraarium.
Neemi külas asub Mihkel Ranna dendraarium. Dendraariumi rajas küla sepp, kes alustas ettevalmistamist 1925. aastal, raiudes paepinnasesse haruldaste puude-põõsaste jaoks augud ja vedades sinna pinnast. Taimeseemneid hankis ta Saarema parkidest ja aedades, samuti Tallinnast, Tartust ja Viljandist. Dendraariumis on palju võõrpuuliike, kokku on seal üle 100 puu- ja põõsaliigi. Dendraarium on looduskaitse all
Labürint.
Alates 2019. aastast valmistab Indrek Nõgu dendraariumi kõrvale labürindi, mille rada on viis kilomeetrit pikk, labürindi plaan on valminud ühe Prantsusmaa kloostri skeemi põhjal.
Viivis

Viivis on rahasumma, mille tasumist võlausaldaja saab võlgniku käest nõuda, juhul kui viimane viivitab rahalise kohustuse täitmisega. Viivis on üks õiguskaitsevahenditest. 
Viivist ei ole lubatud arvestada intressivõlalt (VÕS § 116 lg 6). Eesti kohtupraktika on seda piirangut toetanud, kuigi ratsionaalne alus selliseks piiranguks puudub. Samuti rikub selline piirang Põhiseaduse §-i 32 põhimõtet, et "Igaühe omand on [...] võrdselt kaitstud." St omandi kaitse ei peaks sõltuma sellest, kas võlausaldajale kuulub viivituses olev põhinõue (viivis lubatud), leppetrahvinõue (viivis lubatud), kahjunõue (viivis lubatud) või intressinõue (viivis pole lubatud).
Viivist aetakse sagedasti segamini intressiga, kuid need on erinevad mõisted. Maksukorralduse seadus kasutab mõistet intress, kuigi see kuulub arvestamisele kohustuse rikkumise korral. St maksõiguse intress on tegelikult viivis.
Eesti.
Võlaõigusseaduse § 113 lõike 1 kohaselt on viivise määr poolaasta kaupa Euroopa Keskpanga põhirefinantseerimisoperatsioonidele kohaldatav viimane intressimäär enne iga aasta 1. jaanuari ja 1. juulit, millele liidetakse 8 %. Seadusest tulenevast viivisemäärast võib lepinguga kõrvale kalduda.
Nenu

Nenu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Nenu lahe ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Sōtō

Sōtō ehk "Sōtō-shū" (jaapani ja hiina keeles 曹洞宗) on jaapani budismi zeni koolkond, mis on välja kasvanud hiina budismi "caodong"’i koolkonnast. Sōtō tõi Jaapanisse Hiinas õppinud munk Dōgen aastal 1227. 
Sōtō hoidub rinzai koolkonna šokimeetoditest ning taotleb õpilase sujuvat arengut või lahtisõlmumist, vaikset virgumist, astmelist teed. Soovitatakse lihtsalt istumist ("shikantaza") ja oma igapäevast elamist ning tööd kui kahte meditatsiooni vormi.
Sōtō on suurim jaapani zen-budismi koolkond, mida järgib 7 miljonit inimest ja neil on üle 14 700 templi.
Välislingid.
Sōtō Zen International
Rinzai

Rinzai (jaapani keeles 臨濟) on jaapani "zen"’i alakoolkond, hiina "linji" suuna jätkaja, mille 13. sajandil tõid Hiinast Jaapanisse õpetajad Eisai ja Enni (1202–1280).
"Rinzai "on "Sōtō" ja "Ōbaku" kõrval levinumaid "zen’"i koolkondi, kus pannakse eriti rõhku "kōaṇ"’ide õppimisele ja harjutamisele, et jõuda äkilise virgumiseni, jaapani keeles "kenshō", "satori".
Zeni tõi Jaapanisse (seda Hiinas õppinud) buda munk Eisai 1191. aastal ja hakkas kasutama (ootamatuid) karjatusi. Teadmisi antakse edasi koan'e lahendades. Et koani mõistmist on raske sõnadega kirjeldada, siis väljendatakse sellest arusaamist ka mõne liigutuse või viipega vms. Toimuvad perioodilised vestlused õpetaja (guru) ehk meistriga, kes teab, millal õpilane on jõudnud (järsu) valgustatuse ääremaadele ja millal on teda võimalik satori kogemusse ehmatada.
Schönberg

Schönberg on saksa keeleruumis sageli esinev koha- ja perekonnanimi, mis tähendab eesti keelde tõlgituna "ilus mägi". 
Tõenäoliselt kõige tuntum seda nime kandnud isik oli juudi päritolu Austria helilooja Arnold Schönberg (1874–1951). Schönbergi nime kandvad kohad ja tuntud inimesed on loetletud allpool.
Sekundaarne mineraal

Sekundaarne mineraal on mineraal, mis on tekkinud teda ümbritsevast kivimist hiljem.
Sekundaarsed mineraalid tekivad olemasolevate mineraalide asemele neid moonde, murenemise, lahustumise ja lahusest kristalliseerumise vms käigus asendades.
Bodhidharma

Bodhidharma (sanskriti keeles ’virgumisseadmus’; hiina keeles 菩提達摩 "puti damo "ehk "damo"; jaapani keeles "bodaidaruma "ehk "daruma") oli poollegendaarne India päritolu budismi misjonär Hiinas (6. saj esimene pool).
Bodhidharmat peetakse "chan’"i õpetuse toojaks Hiinasse, "chan’"i koolkonna rajajaks ja selle esimeseks patriarhiks Hiinas ning 28. patriarhiks alates Šākjamunist.
Teated tema päritolust, elukäigust ja eluaastatest on vastuolulised. Mõne allika põhjal oli ta pärit Lõuna-Indiast ja saabus Hiinasse meritsi lõunast, teiste järgi tuli aga Pärsiast läbi Sise-Aasia. Bodhidharma eluaastateks on pakutud umbes 440–528 või umbes 470–543. 520. aasta paiku olevat ta kohtunud Lõuna-Hiina Liangi dünastia keisri Wu Diga, kuid rännanud siis edasi põhja poole ja peatunud Shaolini kloostris, kus veetnud 9 aastat koopas sügavas keskenduses.
Bodhidharma olevat toonud Hiinasse "chan’"i koolkonna kõige tähtsama pühakirja "Laṅkāvatāra-sūtra". Legendi järgi pannud Bodhidharma aluse Shaolini võitluskunstide traditsioonile ja toonud Hiinasse ka tee joomise kombe, kuigi on võimalik, et mõlemat viljeldi Hiinas juba varem.
Bodhidharma portree on populaarne motiiv Kaug-Ida budistlikus kunstis, eriti tuši- ja akvarellimaalidel, kus teda kujutatakse habemiku ja pungissilmse võõramaise mungana.
Legendid.
Pärimuse järgi olevat Bodhidharma olnud liikumatu ilmega mees, lisaks tihe habe ja läbitungiv pilk. Kord olevat ta mediteerimise ajal suigatanud. See vihastas Bodhidharmat nii, et ta lõikas ära oma silmalaud ja viskas need minema. Need kukkusid maha ja neist kasvasid esimesed teepõõsad. Zeni kohta öeldakse, et sel on tee maitse.
Kohtumisel Lõuna-Hiina Liangi dünastia keisri Wu Diga olevat too küsinud Bodhidharmalt: "Oleme ehitanud templeid, kirjutanud ümber pühakirju, õpetanud munki ja nunni. Auväärne, kas meie tegudes on midagi head (pälvimusi)?" – "Ei midagi head (pole mingeid pälvimusi)." Keiser võpatas ja küsis: "Mis siis on püha tõde, kõige tähtsam põhimõte budismis?" – "See põhimõte on kõikjal, igal pool, lõputult. Pole midagi püha, pole midagi erilist." – "Kes siis teie olete, kes te minu ees seisate?" – "Ma ei tea, teie majesteet."
Bonsai

Bonsai (; jaapani keeles 盆栽 'alusel kasvav') on alusel kasvatatud ja kujundatud puu, mille juured ei ole maaga ühenduses, samuti niisuguste puude kasvatamise kunst.
Need on looduses levinud puude (ka põõsaste ja teiste taimede) miniatuursed vormid. Väikese kasvu saavutamiseks pole vaja erihooldust, anuma piiratud seinte tõttu ei saa taime juurestik kuigi suureks paisuda ja tal puuduvad toitained suure maapealse osa kasvatamiseks. See-eest neid kastetakse ja väetatakse väga täpselt ja mõõdukalt. Pügamine ja juurte kärpimine on väga olulised bonsai kuju ja suuruse vormimisel.
Bonsai kasvatamisel on tuntud 19 stiili ja hulgaliselt variatsioone. Levinuimad ja traditsioonilised on viis põhilist stiili:
Bonsaina saab kasvatada enam-vähem iga mitmeaastast puitunud varrega taime, mis harusid ajab. Oleks parem, kui tal oleksid väikesed lehed või okkad, sest siis on tulemus ilusam.
Bonsaid ei hakata üldjuhul kasvatama seemnest. Kiiremini saab tulemust näha siis, kui taim istutatakse ümber vabast loodusest.
Bonsai on religioosne tseremoonia, mis kestab aastakümneid ja põhineb zen-budismi filosoofial. Zen-budismi kohaselt on inimene, loodus ja selle elemendid kõik omavahel seotud.
Ajalugu.
Taimede, sealhulgas puude kasvatamine anumates ulatub ajalooliselt vähemalt Vana-Egiptuse loomise aega. Leitud on 6000 aasta vanuseid jooniseid kaljusse raiutud tühemikes kasvavatest puudest. Vaarao Ramses III annetas pottides kasvatatud oliivipuid, datlipalme ja teisi taimi sadadele templitele.
Indias kasutati anumais kasvatatud puid ja nende vilju juba enne meie ajaarvamise algust nii meditsiinis kui ka toiduks.
Teadaolevalt kasutati sõna "penzai" esimest korda Hiinas Jini dünastia ajal (see dünastia oli võimul aastatel 265–420). Aja jooksul levis see komme mitmele poole Hiinasse, Koreasse, Jaapanisse, Vietnami ja Taisse. Puude kasvatamine kastides oli eriti levinud Songi dünastia ajal. See oli Hiinas kultuurilise kasvu periood, mil paljud hiina kombed said tuttavaks ja võeti kasutusele Jaapanis.
Esimene teadaolev isik, kes Jaapanis bonsaist rääkis, oli zenbudistlik munk Kokan Shiren, kes umbes 1300. aastal kiitis essees "Riimitud proosa miniatuursest aiamaastikust" bonsai esteetilisi põhimõtteid ja aiaarhitektuuri. 
Esialgu kasvatati bonsaid üksnes ilu pärast, aedade ja eluruumide kaunistamiseks. Hiljem, Tokugawa perioodil sai sellest jõukate inimeste ajaveetmiskomme.
Kõige kauem bonsaina kujundatud praegu elav puu on viieokkaline mänd "Pinus pentaphylla var. negishi", mis on tuntud nimega Sandai-Shogun-No Matsu. See on vähemalt 500 aastat vana ja seda on kujundatud alates aastast 1610. See ei ole kõige vanem elav bonsaipuu, ent ülejäänuid on bonsaina kujundama hakatud hiljem.
Taevaminemispüha

Taevaminemispüha ehk Issanda taeva(sse)minemise püha ehk suur ristipäev (ka "ristipäev, taevaminemispäev") on kristlik püha, mida tähistatakse 40 päeva pärast ülestõusmispühi, kuuenda lihavõttejärgse nädala neljapäeval. 
Püha tähistab Kristuse taevasseminekut, mis piibli järgi toimus neljakümnendal päeval pärast ülestõusmist. Taevaminemispüha pidamine on dokumenteeritud vähemalt 5. sajandi algusest. Seda mainivad korduvalt Johannes Kuldsuu ja Gregorios Nyssast. Liturgiline värv on valge.
Eesti pärimuses.
Rahvakalendris tunti püha ristipäevana. Vanemad teated pärinevad 17. sajandist. Sel päeval kehtisid ranged töökeelud ning austav käitumine maa ja looduse suhtes. Keelatud oli murda oksi, kitkuda rohtu, teha puid või muul moel elavasse loodusesse puutuda. Samuti olid keelatud paljud talutööd, eriti kudumine ja õmblemine, aga ka müra tekitamine. Päeva tuntakse ka piksepühana. Maausu kalendris vastab päevale maahingaus (ka "maahingauspäev", "maahengaus", vadja keeles "maaentšäüz"). 
Nõukogude ajal kutsuti rahvasuus taevaminemispühaks ka kosmonautikapäeva 12. aprilli, sest sel päeval 1961 sooritas Juri Gagarin esimese kosmoselennu.
Sudu

Sudu (inglise keeles "smog") on teatud tüüpi õhusaaste.
Termin "sudu" on kokku pandud sõnadest "suits" ja "udu". Sõna loomisel oli eeskujuks ingliskeelne termin "smog" ("smoke" + "fog"). Esineb vähemalt kahte tüüpi sudu, millest esimest – nn Londoni-tüüpi sudu – võib tõesti käsitleda kui niiskuse ja väävlirikka suitsu reaktsiooni saadust, kuid teise, fotokeemilise sudu, tekkeks ei ole vaja ei suitsu ega ka udu.
Termini "smog" mõtles välja Harold Antoine des Voeux Suurbritannias aastal 1905. Sellega tähistas ta kivisöe põlemisel atmosfääri paiskuvate väävliühendite tekitatud tumedat ja mürgist suurlinnade kohal hõljuvat pilve, mis tappis tuhandeid inimesi Londonis, Manchesteris, Glasgow's ja mujal. 
Londoni-tüüpi sudu korral on tegemist peamiselt kivisöe põletamise tagajärgedega. Põletamisel satuvad atmosfääri tahmaosakesed ja väävli oksiidid, sest kivisüsi sisaldab väheses koguses väävlit. Kui õhk on veeaurust küllastunud, siis saavad tahm, väävli oksiidid ja vesi kombineeruda ning moodustada nähtavust halvendava ja inimeste tervist ohustava happelise reaktsiooniga pilve ehk sudu. Tänapäeval esineb seda tüüpi sudu harvem, sest kivisütt enam nii laialt kütteks ei kasutata. 
Fotokeemiline sudu ei teki mitte vihmase või niiske ilmaga, vaid pigem vastupidi, sest selle tekkeks on vaja päikesevalgust. Tegemist pole seega mitte udu, vaid nähtavust halvendava vinega. Fotokeemiline sudu tekib lämmastiku oksiidide ja lenduvate orgaaniliste ühendite vahelise reaktsiooni läbi. Saadusteks on aerosoolid ja osoon. Seda tüüpi sudu tekib peamiselt suurlinnades, kus on palju mootorsõidukite heitgaase ja tööstuslikku atmosfäärisaastet.
Sudu võib tekkida ka biomassi põlemise tagajärjel, näiteks tekitavad suured metsapõlengud laialdastel aladel nähtavust halvendavat vinet. Selline sudu on omadustelt tihti kahe peamise sudutüübi segu.
Sudu võimendavaks asjaoluks on temperatuuriinversiooni esinemine atmosfääri alaosas. See tähendab, et vahetult maapinna lähedal olevas õhukihis on temperatuur madalam kui selle kohal olevas õhukihis, mistõttu ei saa õhk kõrgele tõusta ja sudu hajumine on takistatud. Samuti on oluline, et ei esineks tugevat tuult, sest see puhuks sudu linnade kohalt minema.
Tervisele on kõige ohtlikum nn Londoni tüüpi sudu, mis on tapnud tuhandeid inimesi, kuid ka fotokeemilise suduga kokkupuutumine tekitab inimestel hingamisraskusi (sealhulgas astma korral), ärritab silmi ja võib mõnikord põhjustada surma.
Elektromotoorjõud

Elektromotoorjõud (lühend emj) on põhjus, mis tekitab ja säilitab vooluringis (s.o kinnises juhtivas kontuuris) elektrivoolu. Elektromotoorjõud "E" on võrdne tööga "W", mida teevad kõrvaljõud, s.t mitteelektrilist päritolu energiaallikad, elektrilaengu "q" ümberpaigutamiseks kogu vooluringi ulatuses:
formula_1
Elektromotoorjõu mõõtühik on volt. Elektromotoorjõud on 1 volt, kui 1 kuloni suuruse laengu ümberpaigutamiseks vooluringis tehakse 1 džaul tööd.
Elektromotoorjõu mõistet kasutatakse peamiselt seoses elektromagnetilise induktsiooniga ja elektrokeemiliste vooluallikatega. 
Vooluallika elektromotoorjõud.
Vooluallika emj on võrdne tema klemmipingega (s.t väljundotste-vahelise pingega) juhul, kui allikas pole ühendatud vooluringi.
Vooluringi ühendatud vooluallika klemmipinge on alati väiksem tema elektromotoorjõust allika sisetakistusel tekkiva pingelangu võrra. Vastavalt Ohmi seadusele avaldub vooluringi ühendatud allika klemmipinge valemiga
 "U = E ‒ IR"0,
kus
"U" ‒ allika klemmipinge voltides (V);
"E" ‒ allika elektromotoorjõud voltides (V);
"I" ‒ vooluringis kulgev vool amprites (A);
"R"0 ‒ allika sisetakistus oomides (Ω).
Oskussõnad.
Termin "elektromotoorjõud" võeti algul kasutusele, iseloomustamaks galvaanielemendis peituvat jõudu (survet), mis kutsub vooluahelas esile elektrivoolu. Et aga emj mõõtühik on sama mis pingel, on eelkõige vooluallikate korral hakatud kasutama mõiste sisu täpsemalt väljendavaid oskussõnu, nagu allikapinge (ka allikpinge), tühijooksupinge (saksa k "Leerlaufspannung") ja avaahelapinge (inglise k "open-circuit voltage").
Käsipala

Käsipalaks nimetatakse kivimitükki, mis on piisavalt suur, et olla esinduslikuks proovimaterjaliks vastava kivimi makroskoopilisel uurimisel, ning samas piisavalt väike, et seda oleks võimalik käes hoida ning välitöödelt vaid inimese kandejõudu kasutades kaasa tuua.
Käsipalasid kasutatakse peamiselt kivimikogudes, õppe- või teaduslikul eesmärgil. Neist võib teha õhikuid, lihve, keemilisi analüüse jms. Käsipalad on tavaline geoloogiline materjal, mida geoloog hilisema uurimise eesmärgil välitöödel kogub. Reeglina võetakse käsipalad paljandeist, kasutades geoloogivasarat.
Kivimitest koosnevad geoloogilised kogud sisaldavad peamiselt käsipalu.
Rudra

Rudra on hinduismis destruktiivsete jõudude jumala Šiva vorm. Rudra tähendab valitsejat, armee juhti.
Rudra on Rigvedade tormi, jahi, surma, looduse ja tuulte jumal. Rudral on nooled, mis põhjustavad haigestumist, keda need tabavad, nii jumalatel, inimestel kui loomadel. Ta on Marutide isa. Rudra on see, kes paneb kõik nutma kosmilise lahustumise ajal. Alternatiivselt tähendab ka "See, kes annab kõne" ja "see, kes pühib kurvastuse". Tema puhul kasutatakse nimesid Bhava, Sarva, Pasupati, Urga. Mahadeva, Isana ja Asani. Kosmilises hierarhias väidetakse olevat 11 Rudrat, mida esoteerilises plaanis esindavad kümme meelt(?) ja teadvus.
Svetasvatara Upanishad, III peatükk:
"On vaid üks Rudra, kes juhib kõiki maailmu, pole kedagi ülimuslikumat temast. Ta on olemas puhta teadvuse seisundina kõikides olendites. Ta loob kõik maailmad, hoiab neid ja taandab endasse." (Siin märgib Rudra Absoluuti.)
Rabindranath Tagore

Rabindranath Tagore (bengali keeles রবীন্দ্রনাথ ঠাকুর, Rabīndranāth Ṭhākur; 7. mai 1861 Kolkata – 7. august 1941 Kolkata) oli India kirjanik, helilooja, filosoof ning kultuuri- ja rahvustegelane.
Ta oli 14-lapselise pere noorim poeg. Nende brahmiinisuguvõsas oli juba varem olnud muusikuid, kunstnikke ja kirjanikke. Tema rikas perekond oli lääne kultuuri mõju all. 
Valitsedes oma perekonna valdusi Ida-Bengalis, õppis ta tundma loodust ning maainimeste elu. Aastal 1901 asutas ta oma valdustes Shantiniketanis kooli ning 1921 Visva-Bharati ülikooli. 
Kirjanikuna oli Tagore eeskätt luuletaja. Esimese luuletuse kirjutas Rabindranath kaheksa-aastaselt. Ta kirjutas üle 50 luulekogu ning sadu laule, millele ta kirjutas ise viisi. Ta oli ka viljakas näitekirjanik ja prosaist. Tagore kirjutas peamiselt oma emakeeles bengali keeles, kuid tõlkis osa oma teoseid inglise keelde. Ta katsetas juba varakult eri stiile, kuid eelistas lihtsat väljendusviisi. Tema luule temaatika ulatub armastusluulest religioosse luuleni ning väljendab kõiki inimlikke tundeid. Hoolimata indialikest motiividest on tema luule üldinimlik. 
Ta kirjutas ka näidendeid, romaane, jutustusi, artikleid, kooliõpikuid, töid keele ja kirjanduse, filosoofia ja religiooni alal.
Ta oli tuntud ka hea muusikuna, heliloojana ja näitlejana. Rabindranath esines vaid oma koduteatris Kolkatas (Calcutta), kus näitlejateks ja publikuks olid Tagore perekonna liikmed ja sõbrad.
Euroopas käis ta esimest korda 1878. Hiljem käis ta palju välismaal. 1920. ja 1930. aastatel reisis ta sageli Euroopas, Ameerikas ja Kaug-Idas. Ta pidas loenguid religioonist, elu teostamisest, loovast ühtsusest ja inimisiksusest, Ida ja Lääne suhetest, rahvuslusest, haridusest jne. Ta püüdis oma loengutes väljendada optimistlikku suhtumist inimkonna tulevikku.
Mäeküla (Mulgi)

Mäeküla (varem "Rängle") on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).
Külas asub Mäeküla järv.