tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heitgaasitagastus

Heitgaasitagastus ("inglise keeles exhaust gas recirculation või EGR") on bensiini- ja diislimootorites lämmastikoksiidide (NOx) heitkoguste vähendamise tehnika. Heitgaaside tagastussüsteem juhib osa mootori heitgaase tagasi mootori silindritesse. Sellega kaasnedes küttesegu koostis halveneb ning põlemistemperatuur alaneb ja lämmastikoksiidide hulk väheneb.
Saueaugu tänav

Saueaugu tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust on linnulennult 1,2 km.
Tänav on 294 meetrit pikk ja ligikaudu 11,5 meetrit lai. Saueaugu tänav on piiritänavaks Lepiku ja Õpetaja Heinamaa linnaosa vahel. Tänav saab alguse Vabaduse tänavalt ja on suunaga lääne poole, Viru tänavani. Saueaugu tänav ristub lõuna poolt Lepiku tänavaga.
Tänava ääres paiknevad katusekorrusega ühepereelamud koos abihoonetega, hooned on rajatud põhiliselt 20. sajandi teises pooles.
Õunroheline

Õunroheline ehk õunaroheline on üks rohelistest värvitoonidest, õuna värvi heleroheline värvus, šartröösrohelisest tumedam ja külmem, salatirohelisest ja leherohelisest soojem ja heledam.
Variatsioonid.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." loeb õunrohelise ("apfelgrün") kollase suunas kalduvate roheliste hulgas esimeseks, kõige vähem kollast sisaldavaks ja kirjeldab seda kui puhast heledat rohelist natukese hallikasvalgega. Näitemineraaliks toob ta krüsopraasi, aga ka liguriidi ja spodumeeni.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" näitab õunrohelist ("apple green") jaheda heleda rohelisena, mis on segatud smaragdrohelisest ja natukesest hallikasvalgest. Värvuse näideteks toob ta rohelise öölase ("Green Broom Moth") tiibade alakülje ja krüsopraasi .
Loodusteadlastele ja linnuvaatlejatele määratud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." soovitab õunrohelist ("Apple green") segada Preisi sinisest ("Antwerp blue"), kaadmium-sidrunkollasest ja valgest, selle värvus on soojatooniline heledapoolne roheline.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" määratleb õunrohelist ("Apple green") ereda, murtud või keskmise kollarohelisena , või siis murtud, heleda või keskmise kollakasrohelisena .
Kunstitarvete tootja Cansoni Mi-Teintes' seeria pastellpaberi üks toone on "vert pomme" 'õunaroheline', selle toon on mandlirohelisest tumedam jahedavõitu roheline ja eesti keelde on see tõlgitud rohelisena.
Pantone värvitoon 15-0543 "Apple Green" on tuntavalt kollakasroheline keskmise tumedusega toon 
Veebivärv "Apple Green" on keskmise tumedusega soe roheline .
Kasutamine.
Kasutatakse moes, kaubanduses ja sisekujunduses tekstiilide ja tarbeesemete värvuse kirjeldamiseks.
Sõna on prantsuskeelses moesõnavaras juba 18. sajandil. 1773. aasta teadusajakirjas kirjeldatakse õunrohelisena ("vert-pomme") koobaltnitraadi värvust teatud tingimustel.
Sisekujunduses peetakse seda värskeks ja oma iseloomuga värviks, mis pole üleliia tõsine ja mis sobib hästi mõne pilkupüüdva suurema pinna värviks. Teised soovitavad seda rõõmsameelse värvina, mis annab ruumile päikeselise mulje.
Rajbrot

Rajbrot on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Lipnica Murowana vallas. Rajbrot asub Bochniast ligi 18 km lõunas ja Krakówist umbes 48 km kagus.
Toidukorra asendaja

Toidukorra asendaja on jook, batoon supp jms, mis on mõeldud tahke toidukorra asendajaks, tavaliselt kontrollitud koguses kalorite ja toitainetega. Mõned joogid on tervisekokteili vormis. Meditsiiniliselt määratud söögikorra asendus joogid sisaldavad vajalikke vitamiine ja mineraale. Kulturistid, kes söövad 5–6 toidukorda päevas. kasutavad mõnikord toidukorra asendajaid, et säästa toidu valmistamise aega.
Kasutamine.
Toidukorra asendajaid kasutatakse kehakaalu langetamiseks. Samuti kasutavad toidukorra asendajaid kiire elutempoga inimesed, et täita enda päevased toitainete vajadused, ilma raiskamata aega toidu valmistamisele. Toidukorra asendajad võivad olla kasulikud ka vanainimestele, et nad saaksid kätte vajalikud toitained.
On mõningaid tõendeid selle kohta, et toidukorra asendajate kasutamine on tõhus rasvunud inimeste kehakaalu langetamiseks.
Söögikorra asendajaid saab kasutada diabeedi raviks, sest need aitavad säilitada madalat keha kaalu. Ameerika Diabeedi Assotsiatsiooni (ADA) andmetel võib toidukorra asendajaid kasutada tavaliste söögikordade asemel üks või kaks korda päevas, et aidata diabeediga inimestel hoida madalat kehakaalu. Madal kehakaal säilib seni, kuni inimene järgib toidukorra asendamise kava.
Söögikorra asendajaid saab kasutada, et lihtsustada kaalulangetust psüühikahäiretega inimeste jaoks, nagu skisofreenia, skisoafektiivne häire, bipolaarne häire.
Patscherkofel

Patscherkofel on mägi ja suusakeskus Alpides Tiroolis Lääne-Austrias, 7 km Innsbruckist lõunas. Tipp on 2246 m kõrgusel üle merepinna. Iglsi linn loodejalamil on kõrgusel 870 m, vertikaalne langus on seal 1376 m.
Geoloogia ja pinnased.
Kvartsfülliit on domineeriv aluspõhi, mille tipus on gneiss ja päevakivi. Esineb ka kaltsiumirikast aluspõhja, näiteks basalti, kriiti ja dolokivi, kuid see on liiga napp, et selle tugevalt jäätunud mäe pinnast palju mõjutada. Happeline pruunmuld, leeteline pruunmuld ja raudhuumusleetmuld on domineerivad mullatüübid.
Taliolümpiamängud.
Nii 1964. kui ka 1976. aasta taliolümpiamängudel oli mägi meeste kiirlaskumisvõistluse toimumispaik, koos bobisõidu ja kelgutamise võistlustega naabruses asuvas Iglsis. Ülejäänud viis mäesuusatamise ala peeti Axamer Lizumis.
Austria suusalegend Franz Klammer, siis 22-aastane, võitis Patscherkofelil olümpiamängude kuldmedali, edestades 1976. aastal kiirlaskumises valitsevat olümpiavõitjat Bernhard Russiit Šveitsist dramaatiliselt 0,33 sekundiga. 3,02 km pikkuse raja vertikaalne langus oli 870 m ja see algas 1950 m kõrguselt, kõvasti mäe tipust allpool. Klammer lõpetas ajaga 1:45.73, keskmine kiirus 102,8 km/h ja vertikaalne laskumiskiirus 8,2 m/s.
Egon Zimmermann, samuti Austriast, võitis kuldmedali tosin aastat varem 1964. aasta olümpia kiirlaskumises. Tema võiduaeg oli 2:18.16, rohkem kui pool minutit Klammerist kehvem.
Reseedaroheline

Reseedaroheline on üks rohelistest värvitoonidest, reseeda värvi tuhmjas heleroheline, salveirohelisest tumedam ja küllastatum.
Variatsioonid.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" loeb reseedarohelist ("Reseda green") hallikaks rohekaskollaseks ("Grayish Greenish Yellow") , hallikaks kollaroheliseks või keskmiseks kollakasroheliseks , heledat reseedarohelist ("Light Reseda Green") hallikaks kollaroheliseks või kahvaturoheliseks .
Pantone värvitoon PQ-15-6414TCX "Reseda" on hele hallikas roheline .
RAL Classic värvikaardi toon 6011 "Resedagrün" on keskmise tugevusega veidi tuhm roheline .
Kunstitarvete tootja J Herbini reseedaroheline ("vert reseda") tint on õhukeselt külm sinakasroheline, paksemas kihis kuivanult küpse smaragdrohelise tooniga.
Kasutamine.
Enne Esimest maailmasõda tehti Prantsusmaa armees ettepanek vahetada endised indigosinised mundrid reseedaroheliste vastu, kuid see lükati tagasi
Värvinimetus esineb 1930. aastate eesti moesõnavaras ja tähistab pigem heledat rohelist tooni.
Serles

Serles on mägi Stubai Alpides Austrias Tiroolis, Stubaitali ja Wipptali vahel, Itaalia piiri lähedal. Selle hüüdnimi on "Altar von Tirol", sõna-sõnalt "Tirooli altar". Sellel on mitu madalamat tippu, sealhulgas Sonnenstein (2476 m) lääneküljel.
Paiknedes Habichtist itta kulgeva pika mäeharja serval, on see populaarne "scramblingu" tipp ja suviti võib siin väga rahvarohke olla. Tipp pakub suurepärast vaadet Stubai Alpidele ja Zillertali Alpidele.
Sellele pääseb Serlesjöchli kaudu:
Spīgana raudteepeatus

Spīgana raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Pļaviņase–Gulbene raudteel. 
Raudteepeatus asus Pļaviņase piirkonnas Aiviekste vallas. Peatus jäi Pļaviņase raudteejaamast 8,7 ja Riia jaamast 121 km kaugusel3.
Raudteejaam avati aastal 1934. Peatus suleti aastal 2015, sealsed hooned lammutati aastal 2018.
Helmer-Rainer Sinisalo

Helmer-Rainer Sinisalo (14. juuni 1920 Zlatoust, Venemaa – 2. august 1989 Petroskoi, Karjala ANSV) oli karjala helilooja ja flötist.
Sinisalo vanemad emigreerusid Nõukogude Venemaale Soomest 1918. aastal. Sinisalo lõpetas 1939. aastal Petroskoi muusikakooli. Õppis aastatel 1952–1954 kompositsiooni Moskva konservatooriumis Nikolai Peiko klassis ja aastatel 1954–1955 Leningradi konservatooriumis Viktor Vološinovi klassis.
Aastatel 1936–41 ja 1944–56 töötas Karjala raadio sümfooniaorkestri solistina oli samal ajal ka Karjala riikliku rahvamuusikaansambli Kantele kunstiline juht ja dirigent. Aastatel 1948–1957 õpetas Sinisalo Petroskoi muusikakoolis kompositsiooni ja flöödimängu. Alates 1956. aastast oli Karjala heliloojate liidu juhatuse esimees. Karjala-Soome NSV rahvakunstnik (1949), Vene NFSV rahvakunstnik (1959) ja NSV Liidu rahvakunstnik (1978).
Sinisalo teoste hulgas on Kalevala ainetel kirjutatud balletid "Kyllikki röövimine" (1944) ja "Sampo" (1959), sümfoonia "Metsa vägilased" ja süidi "Karjala pildid" rahvapilliorkestrile. On kirjutanud koori- ja orkestriteoseid, aga ka kammermuusikat.
Herzsee (Tirool)

Herzsee on järv Aldransi küla lähedal Tiroolis Austrias ja on mõeldud peamiselt kalakasvatuseks. Varem oli järv supluseks avatud. Järv on kaetud metsases keskkonnas, mis kulgeb edasi-tagasi marsruudil Ampassi või Sistransi. Selle pikkus on 200 m; selle laius on 50 m.
Väikese suuruse tõttu vaevavad järve mõnikord vetikad. Vee kvaliteedi hinne on B. Herztalbach on väljavool järvest ja suubub 5 km eemal Inni.
Brais Méndez

Brais Méndez Portela (sündinud 7. jaanuaril 1997 Mosis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad.
Aastatel 2010–2012 kuulus ta Villarreali noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Celta de Vigoga. 2014. aasta septembris debüteeris Méndez Celta reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas.
Hispaania kõrgliigas debüteeris ta Celta meeskonnas 21. septembril 2017 mängus Getafe vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 31. märtsil 2018 mängus Athletic Bilbao vastu. Hooajal 2020/21 lõi Méndez Hispaania kõrgliigas üheksa väravat.
2022. aasta juulis sõlmis ta kuueaastase lepingu Real Sociedadiga.
Hispaania jalgpallikoondises debüteeris Méndez 18. novembril 2018 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu ja lõi mängu ainsa värava.
Vähkpunane

Vähkpunane (saksa keeles "krebsrot", prantsuse keeles "rouge écrevisse") on üks punastest värvitoonidest, keedetud vähi värvi. Arvatavasti tõlkelaen saksa keelest.
See on erk oranži poole kalduv punane, seostub kuumuse ja vürtsikusega.
Sõna kasutatakse sageli punase näojume kirjeldamiseks, olgu see tingitud kas punastamisest, vihast ja ärritusest või päikesepõletuse tõttu
Variatsioonid.
On vanemaid allikaid, milles saksakeelne "krebsrot" seostub pigem punakasroosa kui oranžpunase värvusega. 1867. aasta Austria-Ungari sõjaväemundrite värvinäidistel on see roosa poole kalduv soe hele punane
1905. aastast pärit värvinäidiste kogus "Répertoire de couleurs pour aider à la détermination des couleurs des fleurs, des feuillages et des fruits" aiandusega tegelejate tarbeks on see "Rouge crevette" kreveti värvi roosaga sarnanev kuni oranžpunane, siiski ka samas kogumikus esinev "rouge écrevisse" on tomatipunase sünonüüm, soojatooniline tugev punane.
Pantone värvitoon 16-1520 "Lobster Bisque" on vanaroosaga sarnanev pruunikas tumedam roosa, kuid vanaroosast küllastatum ("bisque" on teatud mereannisupp ja värvinimetus).
Rdzawa

Rdzawa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Trzciana vallas. Rdzawa asub Bochniast ligi 18 km lõunaedelas ja Krakówist umbes 40 km kagus.
Hugo Mallo

Hugo Mallo Novegil (sündinud 22. juunil 1991 Marínis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Internacional.
1999. aastal liitus ta Celta de Vigo noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris Mallo 29. augustil 2009 Hispaania esiliiga mängus CD Numancia vastu. Esimese värava lõi ta liigas 16. oktoobril 2010 Villarreali reservmeeskonna vastu. Hispaania kõrgliigas mängis ta Celtaga esmakordselt hooajal 2012–13. Hispaania kõrgliigas lõi ta esimese värava 23. mail 2015 mängus RCD Espanyoli vastu. Hooajal 2016–17 jõudis ta Celtaga UEFA Euroopa Liigas poolfinaali.
2018. aastal loobus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Fulham liitumisest, sõlmides Celtaga uue viieaastase lepingu.
2023. aasta augustis sõlmis ta kuni 2024. aasta detsembrini kehtiva lepingu 
2010. aastal võitis ta Hispaania kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Aasta hiljem osales ta Hispaania kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus jõuti veerandfinaali.
Eve Veromann

Eve Veromann (sündinud 27. mail 1961) on eesti entomoloog. 
Tema peamisteks uurimisteemadeks on jätkusuutlik põllumajandus, põllumajandusmaastiku mitmekesistamine, kasulikud lülijalgsed, ökosüsteemi teenused ja keskkonnasäästlik taimekaitse. Doktorikraadi sai ta 2007. aastal kaitstud väitekirjaga "Rapsikahjurite kiletiivalised parasitoidid".
Veroman töötab Eesti Maaülikoolis taimetervise õppetooli professorina.
Lars Stindl

Lars Edi Stindl (sündinud 26. augustil 1988 Speyeris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründva poolkaitsja või ründajana Saksamaa esiliigaklubis Karlsruher.
Ta alustas klubikarjääri Karlsruheris, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2008. aastal. Saksamaa kõrgliigas lõi Stindl esimese värava sama aasta 29. novembril mängus Hannover 96 vastu.
Aastatel 2010–2015 mängis Stindl Saksamaa kõrgliigas Hannover 96 ja 2015–2023 Mönchengladbachi Borussia ridades. Tema edukaim hooaeg Saksamaa kõrgliigas oli 2020/21. Alates 2016. aasta augustis oli Stindl Mönchengladbachi Borussia kapten.
Pärast Mönchengladbachi Borussiaga lepingu lõppemist naasis Stindil oma esimese koduklubi Karlsruheri juurde.
[Saksamaa jalgpallikoondis]]es tegi Stindl debüüdi 6. juunil 2017 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri esimeses alagrupimängus 19. juunil Austraalia vastu. Ta lõi turniiril kolm väravat, sh finaalis Saksamaa võiduvärava Tšiili vastu. Koondisekarjääri neljanda ja viimase värava lõi ta 14. novembril 2017 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisesärgis kogus Stindil 2017. aastal kümme mängu, lisaks 2018. aastal ühe mängu.
Must küüslauk

Must küüslauk valmib tavalisest küüslaugust ja selle valmistamiseks kasutatakse Maillardi reaktsiooni. Nii valmistatud küüslauku kasutatakse toidulisandina üle maailma, kuid alguse sai kasutus Aasia köökidest.
Must küüslauk valmib küüslaugu sibula kuumutamisel ettenähtud kraadidel ja õhuniiskusel, kuumutamine võtab tavaliselt aega mõni nädal. Selle protsessi tulemusel mustuvad küüslaugu küüned ja küüslaugu maitse muutub magusaks ja siirupiseks ning võib meenutada palsamiäädikat ja tamarindi. Sedasorti küüslauk on võetud kasutusele nii tipptasemel köökides, kui koduses küpsetamises.
Tootmine.
Musta küüslaugu valmistamiseks tuleb küüslaugu sibul spetsiaalses keskkonnas kuumutada ja niisutada. Küüslaugu sibulad tuleks hoida kontrollitud niiskusega ja temperatuuriga keskkonnas, õhuniiskus vahemikus 80–90% ning temperatuur 60–90 °C. Vastav protsess peaks kestma 15–90 päeva olenevalt temperatuurist ja õhuniiskusest (tavaliselt 85%, 70 °C, 40 päeva). Protsessi käigus ei vaja küüslauk lisandeid, säilitusaineid ega kõrvetamist. Küüslaugule omapärase teravuse/kibeduse andvad ensüümid lõhustuvad, mille tulemusel tekib uus maitsete tasand, mis on võrreldav praetud sibula maitsega. Küüslaugu küüned muutuvad protsessi käigus mustaks ning küüntel on siirupine ja kleepuv tekstuur.
Kulinaarne kasutamine.
Musta küüslaugu puhul on maitse pehmem, küüslaugu maitse võib ka täiesti ära kaduda olenedes küpsetamise ajast. Suurema suhkrusisaldusega küüslaugust saab mahedama ja siirupisema maitse ning väikese suhkrusisalduse korral tekib tomatipasta maitset meenutav maitse. 
Musta küüslauku saab süüa paljalt võileiva peal või kasutada suppides, kastmetes, purustatuna eri määretes. Võrreldes tavalise valge küüslauguga, mis on tuntud oma intensiivse maitse poolest, tuleks musta küüslauku roogadele lisada suuremas koguses, sest selle maitse on palju mahedam.
Kakaopulber

Kakaopulber on kakao pressimisjäägi jahvatamisel saadud aine.
Pressimisega eemaldatakse purustatud kakaoubade massist kakaovõi, mida on algselt 50–57% kakaooa kaalust. Jahvatatud kakaopulbris on kuivaine jääkrasvasisaldus 12–17%. Niiskus mitte üle 9%. Toiteväärtus 100 g kohta: energiat 954 kJ (228 kcal), süsivesikuid 57,9 g, rasva 15,7 g, valku, 19,6 g, vett 3 g, mineraalid (kaltsium, raud, magneesium, fosfor, kaalium, naatrium, tsink) ja kofeiin. Kakaopulber on ka flavonoididerikas polüfenoolide allikas. Flavonoidide kogus sõltub töötlusest, mille käigus on oht hävitada toote kasulikke omadusi. 
Parameetrid.
Naturaalse kakaopulbri värv on helepruun ja pH 5,3–5,8. Töötlemisel muutub kakaopulbri värv tumedamaks kuni mustaks ja pH võib olla kuni 8,1, lõpptootes sõltuvalt lisaainetest varieerub värv tumepruunist heleda hallikaspruunini. Töötlemisel vähendatakse mõrudust, et see oleks lõpptarbija ootuste järgi kasutatav.
Tootmine.
Tootmine toimub aasta läbi nii kasvukohtade lähedal kui ka tootmisüksustes teistel kontinentidel. Kakaopuu kannab vilja katkematult läbi kogu aasta ja vilju küpseb pidevalt. Seega on ka pidev vajadus ja võimalus kakaopulbri tootmiseks. Tootmistehnoloogia järgi eristatakse külm- ja kuumpressimist. Külmpress – suur antioksüdantide sisaldus. Kuumpress – suurem tootlikkus, efektiivsem tootmine. 
Suurimad kakao tootjamaad on Elevandiluurannik, Ghana, Indoneesia ja Nigeeria. Valdavalt kakaopulber töödeldakse tootjariigis ja eksporditakse arenenud riikidesse, kus sellest valmistatakse tooted. Suured kakaopulbri importijad on Belgia, Prantsusmaa ja Šveits.
Kasutus.
Kakaopulber on peamine šokolaadi- ja kondiitritööstuse tooraine. Osa kakaopulbrist leiab kasutust kakaojoogi segudes ja puhtal kujul kodukasutuses. Kakaopulber annab tihti kondiitritoodetele iseloomuliku värvuse ja mõrkja maitsenoodi. Kakaopulbrit kasutatakse ka klassikaliste kondiitritoodete dekoreerimiseks. 
Tulevikuohud.
Kakao tootmine on muutumises nii kliima, ökoloogiliste, poliitiliste, kui majanduslike muudatuste tõttu. Üha suurem väljakutse on lapstööjõu kasutamise vastane võitlus, säästlik majandamine ja vihmametsade kaitse ning õiglane majandusliku kasumi jaotus. Arenenud maailm võtab tooraine ja jätab arengumaadele ressursse raiskava kasvatamise ja keskkonda saastava töötlemise. 
Viited.
USDA - USA Toidu- ja ravimiameti andmebaas
Kinnistusregister

Kinnistusregister on register, mis sisaldab andmeid kõigi Eesti kinnistute kohta. Registrist saab kontrollida kinnistute üldandmeid, pindala, omanikke, piiranguid, kinnistuid koormavate hüpoteekide andmeid jm. Samuti saab tutvuda kinnistusdokumentidega ja volitada teisi nendega tutvuma. E-kinnistusraamatu andmed on seadusliku jõuga. 
Kinnistusregister on üks osa kinnistusraamatust, lisaks kinnistusregistrile sisaldab kinnistusraamat veel kinnistuspäevikut ja -toimikut. Kinnistusregister on elektroonne.
Eraisikuna sisenemine võimaldab tasuta enda kinnistu andmete ja kinnistusdokumentidega tutvuda, dokumentidega tutvumiseks volitada, digiteerimise teenust tellida ning tasu eest teiste kinnistute andmete vaatamist.
E-kinnistusraamatu lepingulised kliendid on ettevõtted ja asutused, mis vajavad iga päev palju usaldusväärset informatsiooni kinnistute kohta.
Iga kinnistu (kinnisasja, korteriomandi, hoonestusõigus, korterihoonestusõiguse) kohta avatakse kinnistusregistris eraldi registriosa, kuhu tehakse kanded selle kinnistu kohta. Kinnisasjaõigused tekivad, muutuvad ja lõppevad kande tegemisega. Iga kinnisasja kohta avatakse eraldi registriosa ja sellele antakse kordumatu number (kinnistu number).
Kinnistusregistri osad.
Kinnistusregistriosal on pealkiri ja neli jagu.
Kinnistusregistriosa pealkiri.
Kinnistusregistriosa pealkirjas näidatakse:
Kinnistusregistriosa esimene jagu.
Kinnistusregistriosa esimesse jakku "Kinnistu koosseis" kantakse kinnistu:
Kinnistusregistriosa teine jagu.
Kinnistusregistriosa teise jakku "Omanik" kantakse:
Kinnistusregistriosa kolmas jagu.
Kinnistusregistriosa kolmandasse jakku "Koormatised ja kitsendused" kantakse:
Kinnistusregistriosa neljas jagu.
Kinnistusregistriosa neljandasse jakku "Hüpoteegid" kantakse:
Päringute tegemine.
Kinnistusregistris on võimalik teha päringuid ja otsida teavet kinnistute kohta järgmiste kriteeriumite järgi:
Ajalugu.
Elektroonne kinnistusraamatu infosüsteem sisaldab teavet 1994. aastast. Üleminekut elektroonsele kinnistustoimikule alustati 2010. aasta suvel. Alates 01.01.2015 on kõik kinnistustoimikud elektroonsed.
Lihapunane

Lihapunane ehk lihakarva on üks punastest värvitoonidest, toore liha värvi roosakas- kuni tumepunane.
Värvinimetust on kasutatud mineraalide, seente, taimede ja loomade välimuse kirjeldamisel, aga ka muu kohta, näiteks ilukirjanduses.
Sõnavara.
Igapäevakeeles võidakse, võib-olla inglise keele mõjul ("flesh color" 'ihuvärv'), kasutada sõna "lihavärv" ihuvärvi tähenduses, näiteks kosmeetikas, hobikaupade tutvustuses jm. Lihapunane ei sarnane toonilt ka heraldilise tinktuuri lihavärviga.
Variatsioonid.
Prantsuse keele värvisõnavara "rouge incarnat" roosakaspunane toonivahemik vastab üsna täpselt eesti keele lihapunasele, "incarnadin" on selle kahvatum variant.
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." kirjeldab lihapunast ("fleischroth") kollase poole hoidvate punaste reas viimasena, st kõige punasemana, nimetades seda karmiinpunase natukese hallikasvalgega segamisel saadud kahvatuks punaseks, milles on ka veidi kollast ja pruuni. Näidismineraalidena nimetab ta barüüti ("Schwerspath") ja aragoniiti ("Kalkspath")
Lihapunane looduses.
Lihapunasena on kirjeldatud nii teatud värvusega marmorit kui ka graniiti. Kaltsedoni lihapunase värvusega erim on karneool, mida loetakse poolvääriskiviks ja kasutatakse ehte- ja nikerdkivina.
Taksonite ladinakeelsetes nimedes tähistab lihapunast värvi epiteet "carneolus" ("-oli"), "carneus" ("-a", "-um") või "carnicolor" ("-colores"). Sageli on küll nii nimetatud ka heleroosa õie vm värvusega liike.
Lihapunasena on kirjeldatud maksaku, mageda pilviku ja ketas-kogritsliudiku viljakeha või osa sellest. Samblikuliik lihakarva porosamblik on saanud nime apoteetsiumidel vahel esinevast punakast värvusest.
Lihapunase õiega on õistaimed Rivière'i titaanjuur ("Amorphophallus rivieri") ja raitlill ("Rafflesia" spp.), ka kuslapuusordi "Rosea" õied puhkedes.
Väga iseloomuliku lihapunase värvusega on pajumailase röövik, keda leiab viimases röövikujärgus nukkumiskohta otsivana teedel ringi liikumas.
Lihapunasena on kirjeldatud mitme linnuliigi jalgade värvust, näiteks merikajakas, jäälind.
Leiko

Leiko oli aastatel 1964–2015 Värskas tegutsenud seto leelokoor.
Koori nimi tuleneb Setomaal tuntud regilaulust "Hobusemäng", mille iga värss lõpeb refrääniga "heiko-leiko". Leiko kutsus 4. oktoobril 1964 Värska kultuurimaja juhataja Juta Kalev. Alates 1976. aastast juhtis koori Veera Hirsik, kes tegutses ka Värska kooli matemaatikaõpetaja ja õppealajuhatajana.
Tegevusaastate jooksul laulis Leikos kokku 36 naist. Lauljate kõrvalt oli koosseisus ka lõõtsamees, kes esitas laulude vahele tantsulugusid.
2004. aastal anti välja CD "Leiko laulud" ning ilmus Andreas Kalkuni koostatud raamat "40 aastat Värska leelokoori Leiko" (ka "Leiko. 40 aastat Värska leelokoori").
Leiko lõpetas tegevuse oma 51. sünnipäeval (4. oktoobril 2016), olles tollal vanim tegutsev leelokoor. Esineda jõuti mitmel pool Eestis ja Euroopas, samuti Ameerika Ühendriikides ning 2000. aastal Hannoveris EXPO maailmanäitusel.
Tunnustus ja pärand.
1996. ja 2005. aastal pälvis kollektiiv Värska valla Anne Vabarna nimelise omakultuuripreemia maailmas Seto kultuuri ja leelo tutvustamise ning aktiivse kontserttegevuse eest.
Leiko eeskuju on järginud 1988. aastal asutatud leelokoor Kuldatsäuk, milles on laulnud ka Leikode liikmeid.
Tuuralised

Tuuralised ("Acipenseriformes") kuuluvad kiiruimsete kalade seltsi, mis koosneb tuurlastest, luitstuurlastest ning väljasurnud sugukondadest.
Tuuralised on põhjapoolkeral elavad mageveekalad, kuid mõned liigid on anadroomsed. Anadroomsed kalad veedavad suurema osa oma elust soolases vees, kuid rändavad mageveekogudesse sigimise perioodiks. Osad sellesse seltsi kuuluvatest kaladest on hinnatud töönduskalad, kaaviari ja kvaliteetse filee tõttu. Peamiselt on bentostoidulised, aga toituvad ka väikestest kaladest. 
Tuura reintrodutseerimisega tegeleb Eestis RMK Põlula kalakasvatuskeskus.
Kirjeldus.
Tuuralised on kõhrluused kalad ning nende kehaehituses on palju arhailisi jooni. Üldiselt on tuuralistel kõhrest seljakeelik. Saba on heterotserkaalne ehk hõlmad pole võrdsed ning ülahõlma alus on kaetud rombjate soomustega. Keha on kaetud luuplaatidega. Tuurlaste sugukonda kuuluvatel liikidel paikneb enamasti pea alumisel küljel neli poiset.
Tuuralised on üldjuhul suured kalad, kasvades tihti üle 200 cm pikkuseks, kaal on tavaliselt üle 100 kg. 
Hübridiseerimine.
2020. aastal avaldatud uuring tõestas vene tuura ("Acipenser gueldenstaedtii") ja ameerika luitstuura ("Polyodon spathula") edukat hübridiseerimist, mis näitas, et need kaks liiki saavad omavahel sigineda, hoolimata sellest, et nende sugupuud on sadu miljoneid aastaid lahus olnud. See on esimene edukas hübridisatsioon Acipenseridae ja Polyodontidae liikide vahel. 
Taksonoomia.
Taksonoomia: (Mikko Haaramo). (Neslon, Grande, Wilson 2016).
Kierlikówka

Kierlikówka on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Trzciana vallas. Kierlikówka asub Bochniast umbes 16,5 km lõunas.
Lepiku tänav (Rakvere)

Lepiku tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,3 km.
Tänav on 196 meetrit pikk ja ligikaudu 10 meetrit lai. Lepiku tänav on umbtänav ja asub Lepiku linnaosas. Tänav saab alguse Saueaugu tänavalt ja on suunaga lõuna poole, ristudes Purde tänavaga, mis on umbtänav. Lõunaosas teeb tänav pöörde edelasuunas ja lõpeb puistuga enne Mäe tänavat.
Tänava ääres paiknevad ühe- ja kahekorruselised ühepereelamud koos abihoonetega, hooned on rajatud põhiliselt 20. sajandi teises pooles.
Purde tänav (Rakvere)

Purde tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,3 km.
Tänav on 119 meetrit pikk ja ligikaudu 8,5 meetrit lai. Purde tänav on umbtänav ja asub Lepiku linnaosas. Purde tänav saab alguse Lepiku tänavalt ja on suunaga lääne poole. Tänav lõpeb enne Soolikaoja.
Tänava põhjaküljel paiknevad ühe- ja kahekorruselised ühepereelamud koos abihoonetega, hooned on rajatud 20. sajandi teises pooles. Lõunaküljel asub puistu.
Kandiru

Kandiru ("Vandellia cirrhosa") on tuntud ka hambatikukalana või vampiirkalana. Kandirud on magevee säga parasiidi liigid. Kandirud kuuluvad "Trichomycteridae" perekonda. Nad on pärit Amazonase jõestikust ning neid leidub Boliivias, Brasiilias, Colombias, Ecuadoris ja Peruus. 
Kandiru määratlus on autorite lõikes erinev. Seda sõna on kasutatud "Vandellia cirrhosa", kogu perekonna "Vandellia", alamsugukonna "Vandelliinae" või isegi kahe alamperekonna "Vandelliinae" ja "Stegophilinae" tähistamiseks.
Kuigi on teada, et mõned kandiru liigid kasvavad kuni 40 sentimeetri pikkuseks, siis tegelikult on teised liigid tunduvalt väiksemad. Väiksemad liigid on tuntud selle tõttu, et nad võivad tungida inimese kusejuhasse. Hoolimata 19. sajandi lõpust pärinevatest etnoloogilistest aruannetest, esines esimene dokumenteeritud juhtum kandiru eemaldamisest inimese ureetrast alles 1997. aastal ja isegi see juhtum on tekitanud poleemikat. 
Kirjeldus.
Kandirud on väikesed kalad. Kandirude keskmine pikkus võib olla kuni 17 sentimeetrit, kuid mõned isendid võivad kasvada kuni 40 sentimeetri pikkuseks. Mõlemal on üsna väike pea ja kõht, mis võivad tunduda väljaveninud, eriti peale toitumist. Keha on neil poolläbipaistev, mistõttu on neid häguses vees raske märgata. Ümber pea on lühikesed poised koos tahapoole suunatud ogadega, mis asuvad lõpuste kaantel.
Elupaik.
Kandiru asustab Amazonase ja Orinoco jõgikondi. Nad moodustavad seal osa neutroopilisest kalastikust. Kandirud on hematofaagsed ja parasiitideks suuremate Amazonase kalade lõpustel.
Väidetavad rünnakud inimeste vastu.
Inimrünnakute kohta on anekdoote palju, aga tõestatud on väga vähe juhtumeid. Praeguseks on ainult üks dokumenteeritud juhtum, kus kandiru sisenes inimese kusejuhasse. See leidis aset 1997. aastal. 1999. aastal sõitis Ameerika merebioloog Stephen Spotte Brasiiliasse, et juhtumit uurida. Ta kirjeldab oma uurimist raamatus "Candiru: Life and Legend of the Bloodsucking Catfishes". Siiski ei usuta, et juhtum tegelikult aset leidis, kuna uurimine näitas, et polnud kuidagi võimalik, et kandiru saanuks inimese kusejuhasse tungida.
Verevärv (heraldika)

Verevärv (prantsuse keeles "sanguine") ehk verepunane on tumepunase või punakaspruuni värvusega, "vere värvi" heraldiline tinktuur, mis kuulub harvaesinevate lisavärvide hulka.
Mõni allikas samastab selle mooruspuuvärviga ("Murrey"): need on küll värvitoonilt erinevad, kuid neil on sarnane viirutus.
Kasutamine.
Verevärvi on ajalooliselt kasutatud enamasti Inglismaa vappidel. J. Parker toob näiteks Clayhillsi vapi Šotimaal:
"Per bend sanguine and vert, two greyhounds courant bendwise argen"
"Verepunaseks ja roheliseks kaldjaotatud vapil kaks jooksvat hurta [...]"
Mõni allikas loeb verepunaseks Läti lipu punase värvuse.
Briģi vald

Briģi vald (läti keeles "Briģu pagasts") on vald Lätis Ludza piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Zilupe linna ning Isnauda, Nirza, Līdumnieki, Cibla ja Zaļesje vallaga. Idas piirneb vald Venemaaga.
Valla pindala on 125 km². 2011. aasta seisuga elas seal 608 inimest. Aastal 2011 elas vallas 204 lätlast, 369 venelast, 18 valgevenelast, 2 ukrainlast, 9 poolakat ja 2 leedulast. Valla keskus on Brigi küla. Vallavanem on Andris Valeinis.
Ajalugu.
Aastani 1925 kandis vald nime "Janovole vald", seejärel hakkas see kandma nime "Brigi vald". Toona oli vallas 4842 elanikku, neist 1738 olid lätlased, 44 juudid ja 3011 venelased. Aastal 1935 oli valla pindala 183,6 km² ja seal oli 4947 elanikku; neist 1422 olid lätlased, 55 valgevenelased, 3257 aga venelased.
Aastal 1945 moodustati Brigi vallas Briģi, Fedorki, Jučeva ja Krivanda külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Briģi külanõukoguga Fedorki külanõukogu, ent kolhoosi Putj Iļjiča maad liideti Ploskije külanõukoguga. Aastal 1956 liideti külanõukoguga likvideeritava Skrini külanõukogu kolhoosi Krasnaja zvezda maad. Aastal 1979 liideti osa külanõukogu maadest Cibla külanõukoguga, ent aastal 1980 liideti külanõukoguga osa Cibla külanõukogu alasid. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Briģi vald. 2009. aastast kuulub vald Ludza piirkonda.
Kaitstavad paigad.
Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Reiki õigeusu kirik ja sealsed maavalitseja väravad, Jorzova muinaskalmed, Briģi muinaskalmed ehk Francuzskije mogili ning Zabolocki keskaegne kalmistu.
Looduskaitse all on Ņiviņi künnapuu ja Brigi pappel.
Külad.
Vallas on kolmkümmend seitse küla. Valla keskuse Brigi ("vidējciems ") elanike arv aastal 2020 oli 275. Viis valla küla on staatusega "mazciems" – Jučova 12 elanikuga aastal 2020, Lielā Pīkova 50 elanikuga aastal 2020, Ņivņiki 13 elanikuga aastal 2020, Opuļi 36 elanikuga aastal 2020 ja Reiki 5 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla külad on staatusega "skrajciems" – Berjozovka 2 elanikuga aastal 2020, Bļaideļi 7 elanikuga aastal 2020, Cibuļi 1 elanikuga aastal 2020, Dilāni 9 elanikuga aastal 2020, Dinaburski, Fedorki 2 elanikuga aastal 2020, Garbari, Janova 10 elanikuga aastal 2020, Jaunā Slobodka 2 elanikuga aastal 2020, Jerčova 3 elanikuga aastal 2020, Jorzova 4 elanikuga aastal 2020, Kliši 8 elanikuga aastal 2020, Konogoļci 9 elanikuga aastal 2020, Ļukati 1 elanikuga aastal 2020, Matisenki 5 elanikuga aastal 2020, Mazā Pīkova 8 elanikuga aastal 2020, Mieržova 6 elanikuga aastal 2020, Noviki 7 elanikuga aastal 2020, Ņičipurenki, Pīzāni 5 elanikuga aastal 2020, Poddubje 13 elanikuga aastal 2020, Popsuiki 4 elanikuga aastal 2020, Prohori 4 elanikuga aastal 2020, Puncuļi 1 elanikuga aastal 2020, Rancāni 11 elanikuga aastal 2020, Rimši 2 elanikuga aastal 2020, Samuši 5 elanikuga aastal 2020, Senčati 3 elanikuga aastal 2020, Sokāni, Svikli 2 elanikuga aastal 2020 ja Zabolocki 9 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Brigi

Brigi (ka Briģi, latgali keeles Brygi) on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Briģi valla halduskeskus.
Brigi asub merepinnast 125 meetri kõrgusel Brigi järve põhjakaldal ja jääb piirkonna keskusest Ludzast 27 ning Riiast 295 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu, postkontor ja rahvamaja. Seal asub katoliku kirik, külast lõunas on Briģi raudteepeatus.
Küla on esmamainitud 1784. aastal. 1923. aastal ehitati sinna vallamaja, kuigi küla oli juba varem olnud Janovole valla halduskeskus. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.
2008. aastal oli külas 320 elanikku, 2020. aastal 275.
Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond

Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) on 2015. aastal loodud oluline osa Euroopa investeerimiskavast. EFSI on tähtsaim investeeringuid toetav rahastamisvahend Euroopa Liidus. Fondi eesmärk on kasutada avaliku sektori raha, et kaasata rohkem erainvesteeringuid Euroopa Liidu projektidesse. EFSI toetab investeeringuid sellistesse valdkondadesse nagu taristu, teadusuuringud ja innovatsioon, haridus, tervis, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia. 
Tänu Euroopa Liidu eelarvetagatisele on Euroopa Investeerimispanga grupil võimalik rahastada riskantsemaid projekte. EFSI toetuse saajad otsustab sõltumatu investeeringute komitee rangete kriteeriumide ja nõudluse põhjal. Ühtegi valdkonda ega riiki ei eelistata. 
Euroopa investeerimiskava.
EFSI on Euroopa investeerimiskava alus ja üks kava kolmest sambast. Teised investeerimiskava osad on parandada investeerimiskeskkonda ja tagada, et investeeringute rahastamine jõuab reaalmajanduseni. Euroopa investeerimiskava eesmärk on edendada investeeringuid, suurendada konkurentsivõimet ja toetada pikaajalist majanduskasvu Euroopa Liidus. 
EFSI 2.0.
2017. aastal pikendati fondi kestust kuni 2020. aasta lõpuni ja tehti tehnilisi täiustusi. Investeerimiseesmärki suurendati 315 miljardilt eurolt 500 miljardi euroni, Euroopa Liidu eelarvetagatist suurendati 26 miljardi euroni, Euroopa Investeerimispanga panust suurendati 7,5 miljardi euroni. 
Üks muudatuste eesmärk oli tagada, et fondi toetus laieneks võimalikult paljudele Euroopa Liidu riikidele ja ka rohkematele sektoritele, nagu põllumajandus, metsandus, kalandus ja kliimamuutustealane tegevus. Vähemalt 40% taristu ja innovatsiooni valdkonna projektidest aitavad kaasa Pariisi kliimakonverentsi eesmärkide täitmisele. EFSI muudatustega toetati rohkem väikseid ja keskmise suurusega ettevõtteid. Samuti suurendati fondi tegevuse läbipaistvust – projektide valimise põhjused avalikustatakse.
Taotlemine.
EFSI-st rahastatakse projekte, mida on võimalik alustada kolme aasta jooksul. Võimalik on taotleda laenu, tagatist, vahefinantseerimist ja allutatud rahastamist, kapitalituru instrumente, sh krediidikvaliteedi parandamine, ning omakapitali- või kvaasiomakapitali osalusi, sh liikmesriikide tugipankade või finantseerimisasutuste, investeerimisplatvormide või -fondide kaudu. 
EFSI toetatavat projekti hinnatakse neljast sambast koosneva tulemustabeli põhjal: 
EFSI edu.
EFSI esialgne eesmärk kaasata 315 miljardi euro väärtuses investeeringuid täideti 2018. aasta juulis, täpselt kolm aastat pärast EFSI asutamist. 2020. aasta seisuga on täidetud ka teine investeerimiseesmärk – 500 miljardit eurot. 
Prognoositakse, et 2022. aastaks on EFSI toetatud investeeringud suurendanud SKP-d 1,9% ja tekitanud 1,8 miljonit uut töökohta.
Seladoniroheline

Seladoniroheline ehk seladonroheline on üks rohelistest värvitoonidest, seladonkeraamika värvi heledapoolne hallikas roheline värvus.
Seladonnõud olid alates 10. sajandist väga hinnatud oma rohelise värvuse tõttu, mis meenutas prestiižse vääriskivi nefriidi rohelist. Glasuuri värvus tekib raud(III)oksiidi redutseerumisel raud(II)oksiidiks kuumutamise käigus, värvuse kujunemist mõjutab aga rida muid tegureid ja kemikaale, mistõttu seladonglasuuri leidub ka pruunides, kollakates ja hallides toonides.
Nimetus "seladon" on Euroopa päritolu, pärinedes 1627. aastal ilmunud prantsuse pastoraalse romaani "L'Astrée" tegelaskujust nimega Céladon, kes tavatses kanda helerohelist.
Kasutamine.
Seladonrohelises värvis toodetakse tekstiile, kontoritarbeid ja kunstitarbeid (keraamikaglasuurid, dekoratiivvärvid).
Sisekujunduses soovitatakse seladonirohelist kui elegantset ja rahustava toimega värvivalikut näiteks magamistuppa või vannituppa.
Variatsioonid.
1821. aasta värviõpiku "Werner's Nomenclature of Colours" järgi on seladonroheline ("celadine green") kahvatu jahe roheline, mis on segatud vaserohelisest ja tuhkhallist. Värvuse näideteks toob ta pärlvaksiku ("Campaea margaritaria") värvuse, paiselehe lehe alakülje ja rohelise berülli värvuse .
Pantone värvitoon PQ-13-6108 "Celadon" on hele külm roheline , värvitoon 14-0114 "Celadon Green" on soojem hallikasroheline .
Veebivärv "Celadon" on ere heleroheline .
Murzasichle

Murzasichle on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Poronini vallas. Murzasichle asub Slovakkia piirist umbes 6,5 km kaugusel, Zakopanest ligi 7 km idas.
Murzasichle on merepinnast 820–950 meetri kõrgusel, küla paikneb Tatra rahvuspargi läheduses. Murzasichle on suvituskoht ja talispordikeskus.
Nierza

Nierza (ka Nirza või Nerza) on küla ("vidējciems") Lätis Ludza piirkonnas, Nirza valla halduskeskus.
Nierza asub merepinnast 162 meetri kõrgusel Nirza järve kirdekaldal ning jääb piirkonna keskusest Ludzast 27 ja Riiast 295 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu, põhikool ja rahvamaja.
Nerzat on esimest korda mainitud 1840. aastal seoses Janovole ja Muržinova mõisa talupoegade mässuga. Varasem Nerza küla jagati 1920. aastal taludeks, ent 1933. aastal sai see Nirza nime all küla staatuse tagasi. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku Nirza sovhoosi keskasula.
2008. aastal oli külas 207 ja 2020. aastal 146 elanikku.
Rapsikollane

Rapsikollane on üks kollastest värvitoonidest, hele, soe ja särav kollane värvus, sarnane rapsi õite värvusega.
Värvus on karakterilt kevadine, särtsakas, soe ja habras. Peetakse tulikakollase sünonüümiks. 
Rapsikollasena kirjeldatakse ses toonis paberit, tekstiile, viimistlusvahendeid ja kunstitarbeid, nagu värvid ja keraamikaglasuurid.
Variatsioonid.
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab rapsikollase ("jaune colza") vasteks rapsiõite värvi erkkollase 
Kaubamärgi IQ Color paberivalikus on rapsikollane värvitoon, see on keskmise tumedusega kollane toon, rapsiõitest veidi tumedam.
RAL Classic värvikaardi toon 1021 "Rapsgelb" on soe jõuline tumekollane
Brantôme'i Sicarius

Brantôme'i Sicarius ehk Petlemma Sicarius (prantsuse keeles "Sicaire de Brantôme", "Sicaire de Bethléem") on lapspühak, keda on Karl Suure ajast peale austatud kui Herodese süütute laste veresauna üht ohvrit. Sündmus leidis aset Petlemmas Jeesuse sündimise ajal (Mt 2:16–18). Tema säilmed asuvad Prantsusmaal Dordogne'i departemangus Brantôme'i Püha Peetruse kloostris ("Abbaye Saint-Pierre de Brantôme").
Lade (etnoloogia)

Lade (läänemurdes "laed", keskmurdes "laeted", lõunaeesti murdes "tapa(n)", mulgi murdes "ladermu") oli etnoloogias vardaga või koodiga peksmiseks, ka pahmamiseks rehealuse põrandale laotatud viljakiht.
Ladeks asetati lahtiseotud rukkivihud põrandale pikkade ridadena, kahe rea viljapead vastamisi ülestikku. Saartel ja Kagu-Eestis asetati vihud ringselt, kahe ringi viljapead vastamisi. Suvivili laotati 0,5–1,0 meetri paksuse kihina, mida nimetati pahmas, ringselt või ovaalselt.
Tänapäeval nimetatakse ladeks ka rõhtsalt, mõnikord kihiti kuhugi kuhjunud või kuhjatud ainet, materjali, esemeid jne.
Peedipunane

Peedipunane on söögipeedi värvi lillakaspunane kuni lilla värvus.
Peedipunaseks võidakse nimetada ka looduslikku toiduvärvi betaniini (E162).
Variatsioonid.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" loeb peedililla ("Beetroot Purple") sügavaks lillakaspunaseks ("Deep Purplish Red") või väga sügavaks lillakaspunaseks .
Pantone värvitoon 18-2143 "Beetroot Purple" on erk lillakaspunane .
Vedik-kangurlind

Vedik-kangurlind ("Euplectes progne") on linnuliik kangurlindlaste sugukonnast.
Liik elutseb Aafrikas (Lõuna-Aafrikas, Angolas, Keenias, Sambias) ning on oma elupaigas arvukas. 
Vedik-kangurlinnule on omane on suur sooline dimorfism. Emaslinnud on pruunikad lühikese sabaga, täiskasvanud isaslinnud aga mustad ning kuni poole meetri pikkuste sabasulgedega.
Kangurlindlased

Kangurlindlased ("Ploceidae") on lindude sugukond värvuliste seltsist.
Nad elavad Vanas Maailmas.
Nende eripäraks on ühiselulisus ja keerukate pesade punumine. 
Taksonoomia.
Kangurlindlasi on 117 liiki; neist 64 kuuluvad perekonda kangurlind ("Ploceus") ning ülejäänud jaotuvad 14 muu perekonna vahel. Varem on kangurlindlaste hulka kuulunud ka praegu eraldi sugukonnana käsitletavad varblaslased.
Edmond Arnold Blumenfeldt

Edmond Arnold Blumenfeldt (30. jaanuar 1903 Peterburi – 14. märts 1946 Tallinn) oli eesti kunstnik.
Õppis aastatel 1916–1918 Peterburi Kunstide Akadeemia õhtukursustel, 1920–1922 Berliinis Albert Reimanni tarbekunsti- ja teatridekoratsioonikoolis ning 1923–1924 Pariisis.
Blumenfeldt oli Eesti esimene eriharidusega reklaamikunstnik. Lõi lavakujundusi Tallinna Töölisteatrile ja Estonia teatrile. 
1920. aastatel tegeles ta maalimisega ja oli tollal üks rahvusvaheliselt tuntumaid eesti kunstnikke. 1924. aasta veebruaris olid tema teosed väljas Sõltumatute Salongi näitusel Pariisi Grand Palais’ ruumes. Pärast seda avaldasid tuntud prantsuse kunstiajakirjad artikleid käsitlustega Blumenfeldti maalidest. Seal eksponeeritud kolme teose seas oli ka maal "Notre Dame Pariisis" (1924), mis kuulus alates 1929. aastast Eesti Kunstimuuseumi kogusse, kuid hävis 1944. aastal tulekahjus. Hävisid ka Blumenfeldti "Eiffeli torn" (1923) ja "Tallinn talvel" (1926). 
Eesti Kunstimuuseumi kogus on tema maalid "Tualett" (1933) ja "Kompositsioon" ehk "Öö Baieris" (u 1922–1924).
Nowe Bystre

Nowe Bystre on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Poronini vallas. Nowe Bystre asub Slovakkia piirist umbes 9 km kaugusel, Zakopanest ligikaudu 4 km põhjaloodes.
Küla on esmamainitud 1692. aastal.
Małe Ciche

Małe Ciche on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Poronini vallas. Małe Ciche asub Slovakkia piirist natuke rohkem kui 4 km kaugusel, Poroninist umbes 6,5 km kagus ja Zakopanest 9 km idas.
Małe Ciche on talispordikeskus.
Armeerimispüstol

Armeerimispüstol ehk armatuurisiduja on tööriist, mida kasutatakse raudbetooni valmistamisel. 
Sellega seotakse kokku terasvardad, mis moodustavad töö valmides betoonile terasarmatuuri. Ühe sõlme tegemiseks kulub armatuurisidujal aega 1,8 sekundit. Armatuurisiduja suudab siduda kuni 32-millimeetrist terasvarrast.
Jurgów

Jurgów (slovaki keeles "Jurgov", ungari keeles "Szepesgyörke", saksa keeles "Jurkau/Jörg") on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Bukowina Tatrzańska vallas. Jurgów asub Slovakkia piirist umbes 2,5 km kaugusel.
Jurgów on suvituskoht ja turismikeskus.
Francisco de Quevedo

Francisco Gómez de Quevedo Villegas y Santibáñez Cevallos (14. september 1580 Madrid – 8. september 1645 Villanueva de los Infantes, Ciudad Real), tuntud kui Francisco de Quevedo, oli hispaania kirjanik ja poliitik. Koos oma rivaali Luis de Góngoraga oli ta üks Hispaania kuldajastu silmapaistvamaid autoreid. 
Tema kirjutamise stiil on tuntud kui "conceptismo". Kõrgemalt on hinnatud tema luuleloomingut, aga temalt ilmus ka romaan "El Buscón" ning teoloogilisi, poliitilisi ja satiirilisi teoseid. Samuti avaldas ta kirjanduskriitikat, milles ründas Luis de Góngora viljelevat "culteranismo" stiili.
Tal oli hea läbisaamine Pedro Téllez-Giróniga, keda ta saatis 1613. aasta Itaalia reisi ajal. Tema panuse eest löödi ta 1618. aastal Santiago ordu rüütliks.
Ta arreteeriti 1639. aastal ning tema raamatud konfiskeeriti. De Quevedo saadeti San Marcose kloostrisse Leónis, kuhu ta jäi kuni oma surmani 1645. aastal.
Ayam Cemani

Ayam Cemani on kanatõug, kelle tunneb ära hüperpigmentatsiooni järgi – isendid on välimuselt üleni mustad. Tõug on väga haruldane ja ainulaadne. Ayam Cemani on üks kallimaid kanatõuge maailmas, ühe linnu hind võib olla kuni 2500 dollarit. Nende edukaks aretamiseks tuleb mõista tõu geneetikat.
Välimus.
Ayam Cemani on üleni musta värvi. Kanad on väiksed, kuid lihaselised. Kuked kaaluvad 2–3 kg ja kanad 1,5–2 kg. Neil on püstine hoiak ning suled asetsevad tihedalt. Päikese käes helgivad suled roheliselt ja lillalt. Kukkedel on püstine lehthari ja suured lokutid, mis on samuti mustad. Kanade hari on väiksem ja lokutid väga väikesed või puuduvad.
Silmad, nahk, jalad, nokk, keel, lihased, siseelundid ja luud on musta värvi. Seda põhjustab hüperpigmentatsioon.Tavaliselt esinevad kanadel värvi tootmist mõjutavad geenid ainult osades rakkudes. Hüperpigmenteeritud kanadel on need geenid peaaegu kõikides rakkudes ning seetõttu toodab nende keha kümme korda rohkem melaniini tootvaid rakke.
Hooldamine.
Ayam Cemani on aktiivne kana, kes armastab liikuda. Kanalas pidades peaks neil olema palju õrsi ja ruumi liikumiseks. Kõige paremini sobib neile vabapidamine. Peale toidu, varjualuse ja kaitse vajavad nad vähe hoolt.
Ayam Cemani on geneetiliselt väga terve kana ning haigusi esineb tal harva. Talvel tuleb jälgida, et nende harjastel ei tekiks külmakahjustusi.
Iseloom.
Võrreldes tavalise kanaga on Ayam Cemani rahulikuma loomuga.Ayam Cemani on sõbralik ja kuulekas kanatõug, keda on lihtne pidada. Vaatamata seltsivale iseloomule ei sobi see tõug lemmikloomaks. Nad on väga iseseisvad ega talu süles hoidmist.
Päritolu.
Ayam Cemani on pärit Indoneesiast Jaava saarelt. Euroopasse tõi selle tõu esimesena hollandi aretaja Jan Steverink 1998. aastal.
Liha kvaliteet.
Ayam Cemani annab vähe liha ning nende kasvatamine lihalinnuna pole mõttekas.Liha maitseb nagu tavaline kanaliha. Liha on üsna kiuline, kuid küpsetatult on seda lihtne töödelda. Cemani liha eelistatakse kasutada suppides. Võrreldes teiste linnuliikide lihaga on Cemani lihas rohkem valku. Lisaks on liha väikese kolesteroolisisaldusega ning sisaldab B-vitamiini, E-vitamiini ja palju kaltsiumi.
Munad.
Ayam Cemani munakoor on beež, roosaka varjundiga. Munakoor koosneb kaltsiumkarbonaadist ja mineraalidest, mis põhjustavad elevandiluu- või kreemja värvi. Munakoor ei sisalda fibromelanoosi ning seetõttu ei ole Cemani munad musta värvi. Munad on keskmise suurusega (40–45 grammi).Ayam Cemani ei mune iga päev nagu paljud teised tõud, vaid võib olla mitu kuud munemata. Keskmiselt munevad nad 60–80 muna aastas, mis on umbes üks muna nädalas. Tavaliselt munevad nad 20–30 muna ning lõpetavad siis munemise. Paus võib kesta kuni kuus kuud, misjärel algab uus tsükkel.Kuna kanad ei tooda palju mune ja kõik munad ei haudu, ei jõua kanapidajad tarbijate suurt nõudlust rahuldada.
Białka Tatrzańska

Białka Tatrzańska (kuni 1984. aastani Białka) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Bukowina Tatrzańska vallas. Białka Tatrzańska asub Slovakkia piirist 8,5 km kaugusel ja Zakopanest umbes 15 km kirdes.
Białka Tatrzańska on suvituskoht ja talispordikeskus.