tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Martin McGuinness

James Martin Pacelli McGuinness (iiri keeles Séamus Máirtín Pacelli Mag Aonghusa; 23. mai 1950 Derry – 21. märts 2017 Derry) oli Põhja-Iirimaa poliitik.
McGuinness kandideeris 2011. aastal erakonna Sinn Féin kandidaadina Iirimaa presidendiks. Ta oli suure reede lepingu üks peamistest loojatest.
2017. aasta 9. jaanuaril astus McGuinness tagasi esimese ministri asetäitja ametikohalt taastuvsoojuse lisatasu skandaali tõttu. Sama aasta 19. jaanuaril teatas ta, et ei kandideeri uuesti Põhja-Iirimaa Assambleesse amüloidoosi põdemise tõttu. 6. märtsil saadeti ta Derry Altnagelvini piirkonna haiglasse. Ta läks paar päeva enne oma surma pensionile. 
Seotus Iiri Vabariikliku Armeega (IRA-ga).
McGuinness oli IRA liige. Ta lahkus enda sõnul selle ridadest 1974. aastal. 1972. aastal oli ta Derry linnas IRA vanemtüürimees.
Paddy Ward väitis, et McGuinness andis talle koos ühe teise IRA liikmega Verise Pühapäeva hommikul pommitükke. McGuinnessi sõnul oli Wardi väited väljamõeldised. Iiri erakonna Sinn Féin nõuniku Gearóid Ó hEára sõnul oli McGuinness tol ajal Iiri natsionalistliku noorteorganisatsiooni Na Fianna Éireann juht.
Kohus leidis, et arvatavasti McGuinness oli verise pühapäeva ajal seotud omakaitseüksusliku tegevusega ja ta võis omada Thompsoni püstolkuulipildujat, ent ei leitud kinnitust, et ta oli sõduritele andnud tulistamisõiguse.
1972. aastal osales McGuinness iiri poliitiku Gerry Adamsi ja Põhja-Iirimaa tolleaegse kõrgeima ministri Willie Whitelaw' läbirääkimistel. 1973. aastal vahistas Iirimaa Vabariigi eri-kriminaalkohus ta 110 kg ja ligi 5000 laskemoona sisaldanud auto lähedal. McGuinness ei tunnustanud kohtu võimu ning saadeti kuueks kuus vangi. Kohtus väitis ta, et on Iiri sõdijate liige ning väga uhke selle üle. Pärast vanglast vabanemist sattus ta varsti uuesti IRA liikmesuse tõttu vangi.
Pärast vanglast vabanemist näitas ta poolehoidu Sinn Féin suunas. 1981. aasta näljastreikide ajal ja 1990. aastate alguses pidas ta vaheisikute kaudu sidet Briti julgeolekuteenistusega. 1982. aastal valiti ta Derry linna esindades Stormontis Põhja-Iirimaa Assamblee liikmeks, ent ta keeldus sellele ametikohale astumisest. 1982. aasta 9. detsembril keelas Suurbritannia tolleaegne siseminister William Whitelaw McGuinnessil Suurbritanniasse sisenemise terrorirünnaku ennetamise seaduse alusel.
1993. augustil süüdistas telekanalis Central TV saate "The Cook Report" juht McGuinnessi IRA seotuses ning informaatori Frank Hegarty ülekuulamisel osalemises ning tema Derrysse naasmise plaanimises. McGuinness eitas enda osalust ning mõistis saate hukka lausetega: "Ma pole kunagi olnud IRA-s. Ma ei oma IRA üle mingit mõjuvõimu."
2005. aastal väitis tolleaegne Iiri Tánaiste Michael McDowell, et McGuinness oli seitsmeliikmelise IRA sõjanõukogu liige. McGuinness eitas seda öelduga, et ta pole enam IRA liige. 2008. aasta aprillis avaldas ajakirjanik Peter Taylor McGuinnessi ja IRA seotuse tagamaid oma dokumentaalfilmis "Age of Terror". Taylor väitis, et McGuinness oli IRA Põhja-Komandi juht ning ta oli täiesti teadlik IRA 1987. aastal korraldatud Enniskilleni pommiplahvatusest.
Košarõntsi (Bari rajoon)

Košarõntsi (ukraina keeles "Кошаринці") on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Pindala on 0,444 km². Elanike arv on 710.
Košarõntsi

Košarõntsi on mitme asula nimi:
Jane Burden

Jane Burden (19. oktoober 1839 Oxford – 26. jaanuar 1914 Bath) oli inglise modell. 
Ta oli muusaks ja modelliks mitmele XIX sajandi kunstnikule, teiste seas William Morrisele, kellega hiljem abiellus, ja Dante Gabriel Rossettile.
Käsundusleping

Käsundusleping on võlaõigusseaduse (VÕS) §-i 619 kohaselt kahe osapoole vaheline leping, mille järgi üks isik (käsundisaaja) kohustub osutama teisele isikule (käsundiandja) teenuseid (täitma käsundi), käsundiandja aga maksma talle selle eest tasu, kui selles on kokku lepitud.
Käsundisaaja peab käsundi täitmisel tegutsema käsundiandjale lojaalselt ja käsundi laadist tuleneva vajaliku hoolsusega. Käsundisaaja peab täitma käsundi vastavalt oma teadmistele ja võimetele käsundiandja jaoks parima kasuga ning ära hoidma kahju tekkimise käsundiandja varale. Oma majandus- või kutsetegevuses tegutsev käsundisaaja peab lisaks sellele toimima üldiselt tunnustatud kutseoskuste tasemel.
Eeldatakse, et käsundisaaja peab täitma käsundi isiklikult. Käsundisaaja võib käsundi täitmisel kasutada kolmanda isiku abi.
Käsunduslepingu kohta kohalduvad VÕS §-id 619–634 (2017. aasta järgi).
Kauge Kodu

Kauge Kodu oli mitme väliseestlaste väljaande nimi:
2017. aasta Vormel 1 hooaeg

 
2017. aasta Vormel 1 hooaeg oli Vormel 1 maailmameistrivõistluste 68. hooaeg, mis algas 26. märtsil 2017 Austraalias ja lõppes 26. novembril 2017 Araabia Ühendemiraatides. Hooaja jooksul peeti 20 ringrajal ühe- kuni neljanädalaste vahedega 20 võistlust nädalavahetustel.
2017. aasta hooaja võidu pälvis konstruktorite arvestuses neljandat aastat järjest Mercedes-AMG Petronas Motorsport. 22. oktoobril toimunud USA "grand prix"' lõpuks oli tiim kogunud piisavalt palju punkte, et edestada punktiarvestuses teist kohta hoidvat Scuderia Ferrari meeskonda. Nädal aega hiljem toimus Mehhikos hooaja 18. etapp, kus Mercedese sõitja Lewis Hamilton kindlustas individuaalarvestuses esimese britina sarja ajaloos oma neljanda maailmameistritiitli. Hamilton lõpetas sõidu kaheksandal kohal, mis oli võiduks piisav, kuna ainukene teine potentsiaalne esikohale pretendeerija, Ferrari esisõitja Sebastian Vettel, lõpetas sõidu neljandal kohal. See tähendas, et kaks sõitu enne hooaja lõppu oli sõitjate punktivahe 58 punkti. 
Sõitjad ja meeskonnad.
2017. aasta hooajal osales sarjas 10 võistkonda, igas võistkonnas võistles korraga kaks sõitjat. Hooaja jooksul võis ühe võistkonna eest sõita kuni neli sõitjat, kellest kõik võisid ka punkte teenida.
Hooaja kalender.
2017. aasta hooajal läbitud etapid.
Tehnika- ja üldregulatsioonid.
Tehniliste regulatsioonide muudatused.
2017. aasta hooaja tehniliste regulatsioonide muutmise põhirõhk langes sõidukite keredele ja rehvidele. Autod muutusid aerodünaamiliselt vastupidavamaks, millega kaasnesid oluliselt kõrgemad kiirused kurvides. Seetõttu kogesid sõitjad võistluse ajal tugevamat gravitatsioonijõudu, mis muutis spordi füüsiliselt veelgi raskemaks. Sisse viidud tehniliste regulatsioonide hulka kuulusid järgnevad muudatused:
Üldised muudatused.
2017. aasta hooaeg oli esimene Vormel 1 hooaeg, mille esimeheks ei olnud enam 40 aastat järjest eestvedanud Berine Eccelstone. Eeccelstone lahkus oma ametikohalt peale seda, kui Liberty Media Corporation sarjas enamusosaluse välja ostis, ning uueks esimeheks sai Chase Carey.
Tulemused.
Sõitjate arvestuse lõpptulemus.
Meistriks tulnud Lewis Hamiltonile järgnesid teise koha saavutanud Sebastian Vettel ning kolmandana lõpetanud Valtteri Bottas.
Etappide tulemused.
Individuaalsete etappide tulemused.
2017 Formula 1 Rolex Australian "grand prix".
2017. aasta Austraalia "grand prix" oli 2017. aasta Vormel 1 maailmameistrivõistluste 68. hooaja avaetapp Austraalias Melbourne'is Albert Parki ringrajal. Austraalia "grand prix" toimus 26. märtsil 2017.
Hermann Minkowski

 
Hermann Minkowski (22. juuni 1864 Aleksotas, Kaunase kubermang – 12. jaanuar 1909 Göttingen) oli Saksa matemaatik.
Ta on geomeetrilise arvuteooria looja ning kasutas geomeetrilisi meetodeid tulemuslikult arvuteooria, matemaatilise füüsika ja relatiivsusteooria probleemide lahendamisel. Tema tuntuim töö on 1907. aastal avaldatud uurimus relatiivsusteoorias, milles ta näitas, et tema endise üliõpilase Albert Einsteini 1905. aastal loodud erirelatiivsusteooriat võib geomeetriliselt mõista kui neljamõõtmelist aegruumi, sellest saadik tuntud kui Minkowski aegruumi. 
Haridus- ja töökäik.
Ta õppis 5 semestrit Königsbergi ülikoolis ja 3 semestrit Berliini ülikoolis. Üliõpilasena sai ta 1883. aastal Prantsuse Teaduste Akadeemialt matemaatikaauhinna töö eest, mis käsitles ruutvormide teooriat. 1885. aastal promoveeriti ta ruutvormide-teemalise dissertatsiooni "Untersuchungen über quadratische Formen Bestimmung der Anzahl verschiedener Formen, welche ein gegebenes Genus enthält" põhjal Königsbergi ülikooli filosoofiateaduskonna poolt filosoofiadoktoriks.
1887. aastal habiliteerus ta Bonni Ülikooli filosoofiateaduskonna matemaatika eradotsendiks. Aastatel 1887–1894 töötas ta õppejõuna Bonni ülikoolis, kus ta 1892. aastal sai erakorraliseks ja 1894. aastal korraliseks professoriks. Aastatel 1894–1896 töötas ta Königsbergi ülikoolis ja 1896–1902 Zürichi Polütehnikumis (praeguses ETH Zürichis). Zürichis oli Albert Einstein tema üliõpilasi. Alates 1902. aastast kuni oma surmani 1909. aastal oli Minkowski Göttingeni ülikooli matemaatikaprofessor.
Isiklikku.
1872. aastal astus tema isa koos perekonnaga Preisimaa kodakondsusse.
Matemaatik David Hilbert oli tema sõber ja Göttingeni ülikoolis töötamise päevil ka lähedane kolleeg.
Suwałki koridor

&lt;mapframe width=300 height=300 longitude="22.933333" latitude="54.1" zoom=5&gt;
 "type": "ExternalData",
 "service": "page",
 "title": "Suwalki Gap.map"
&lt;/mapframe&gt;
Suwałki koridor ehk Suwałki avaus on umbes 100 km pikkune piirilõik Leedu ja Poola vahel Suwałki linna lähedal, mis on ainsaks NATO maismaasillaks Balti riikide ja teiste Euroopa NATO-riikide vahel. 
Mõiste võttis kasutusele president Toomas Hendrik Ilves 2015. aasta aprillis Kadriorus toimunud kohtumisel Saksamaa kaitseministriga. Selle eeskujuks oli Fulda koridor ehk Fulda avaus ("Fulda gap"), mis oli külma sõja ajal kasutatud mõiste NATO nõrgima koha kohta Lääne- ja Ida-Saksamaa piiril Fulda linna lähedal.
Suwałki koridor on äratanud tähelepanu, kuna ootamatu sõjalise löögiga saaks selle kaudu Balti riigid ära lõigata NATO liitlastest. Samas ei oleks see hästi võimalik Valgevene territooriumit kasutamata ning vallutatud alade kontrollimiseks oleks tarvis ulatuslikke okupeerivaid jõude, mis muutuks aga ühtlasi heaks sihtmärgiks NATO löögile.
Starboy

"Starboy" on Kanada laulja The Weekndi salvestatud ja esitatud laul samanimeliselt stuudioalbumilt. "Starboy" on saadaval allalaaditava muusikafaili, CD ja muusikavideona.
Muusikavideo.
"Starboy" muusikavideol võib näha mitut maailma kõige hinnalisemaks peetavat luksusautot; laulus ka lauldud:
Sirje Raudsepp

Sirje Raudsepp (sündinud 31. juuli 1948 Haapsalus) on eesti tekstiilikunstnik.
Elukäik.
Sirje Raudsepp on lõpetanud Tartu Kunstikooli 1968. aastal ja Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi 1974. aastal tekstiili erialal.
Liikmesus.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1993 ning kuulub samast aastast ka Eesti Tekstiilikunstnike Liitu.
Henri Cartan

Henri Paul Cartan (8. juuli 1904 Nancy –13. august 2008 Pariis) oli prantsuse matemaatik.
Ta oli 1965. aastast Pariisi Ülikooli professor. Ta andis suure panuse kõigis peamistes algebralise topoloogia valdkondades. Ta oli 1935. aastal loodud Bourbaki ühenduse asutajaliige. Aastatel 1967–1970 oli ta Rahvusvahelise Matemaatikaliidu president.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas Pariisis École normale supérieure'i. 1928. aastal kaitses ta kompleksmuutuja funktsioonide teooria alase dissertatsiooniga matemaatikadoktori kraadi.
Aastatel 1929–1931 töötas ta õppejõuna Lille'i Ülikoolis ja 1931–1940 Strasbourgi Ülikoolis (1936. aastast professorina). Hiljem on ta töötanud või olnud tihedalt seotud erinevate Prantsusmaa õppeasutustega, sealhulgas Pariisi Ülikooliga ja École normale supérieure'iga. 1948. aastal töötas ta külalisteadurina Chicago Ülikoolis ja 1950. aastal Harvardi Ülikoolis. 1965. aastal sai ta Pariisi 11. Ülikooli professoriks. 
Cartan pooldas Saksa ja Prantsuse matemaatikute koostööd. Tihedamalt käis ta läbi Heinrich Behnkega ja Peter Thulleniga. Viimasega avaldas ta ühisartikleid. 1932. esitasid nad Cartani-Thulleni teoreemi.
Isiklikku.
Helilooja Jean Cartan (1906–1932) ja füüsik Louis Cartan (1909–1943) olid tema vennad. Sorbonne'i professor Élie Cartan oli tema isa.
Olga Rõpakova

Olga Rõpakova (vene keeles Ольга Сергеевна Рыпакова; sündinud 30. novembril 1984 Ust-Kamenogorskis (aastast 1993 kannab linn nime Öskemen)) on Kasahstani (kaugus- ja kolmikhüppaja), olümpiavõitja (2012).
Enne kolmikhüppe juurde asumist võistles Rõpakova peamiselt kaugushüppes ja seitsmevõistluses.
Ta on seni osalenud kolmedel olümpiamängudel. Oma esimestel 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta kolmikhüppes 4. koha, kuid hiljem hõbemedali võitnud Tatjana Lebedeva ja pronksmedali võitnud Chrysopigí Devetzí tulemused tühistati ja ta tõusis hõbemedalile.
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta tulemusega 14.98 kuldmedali ja 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros tulemusega 14.74 pronksmedali. 
2011. aasta maailmameistrivõistlustel Daegus võitis ta tulemusega 14.89 hõbemedali ning 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis tulemusega 14.77 ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis tulemusega 14.77 pronksi.
Aastatel 2012 ja 2017 on ta tulnud kolmikhüppes Teemantliiga üldvõitjaks.
Élie Cartan

Élie Joseph Cartan (9. aprill 1869 Isère'i departemang – 6. mai 1951 Pariis) oli prantsuse matemaatik.
Ta oli aastatel 1912–1940 Pariisi Ülikooli professor. Ta arendas põhjapanevalt Lie rühma teooriat. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid matemaatiline füüsika, diferentsiaalgeomeetria ja rühmateooria. 
1922. aastal lõi ta üldrelatiivsusteooria laienduse, mida hiljem hakati nimetama Einsteini-Cartani teooriaks. Tema esitatud on hüpoteetilise torsioonvälja mõiste, mida tänapäeval kasutatakse pseudoteaduslikes teooriates. Cartan oli ka üks neist, kes tegeles ühtse väljateooria loomisega.
Haridus- ja töökäik.
Ta lõpetas 1891. aastal Pariisis École normale supérieure'i, kus ta kuulas ka Henri Poincaré loenguid. 1894. aastal kaitses ta Sorbonne'is väitekirja "Sur la Structure des groupes de transformations finis et continus" ja sai doktorikraadi.
Aastatel 1894–1896 töötas ta õppejõuna Montpellier' Ülikoolis ja 1896–1903 Lyoni Ülikoolis. 1903. aastal sai ta professori koha Nancy ülikoolis. 1909. aastal kolis ta perega Pariisi, kus ta asus õppejõuna tööle Pariisi Ülikooli, alates 1912. aastast professorina. 1940. aastal jäi ta pensionile.
Isiklikku.
Tema pojad olid matemaatik Henri Cartan (1904–2008), helilooja Jean Cartan (1906–1932) ning vastupanuliikumises osalenud ja 1943. aastal hukatud füüsikadoktor Louis Cartan.
Arnold Sakson

Arnold Sakson (18. november 1937 – 27. november 2008 Tallinn) oli eesti poksija ja poksikohtunik.
Ta poksis aastatel 1953–1962 Tallinna Tööjõureservides, tema treener oli Martin Linnamägi. Ta võitis oma 52 kohtumisest umbes 35. 
Ta oli Tallinna meister 1961. aastal. Viiel korral tuli ta Tallinna Tööjõureservide meistriks. Sundteenistuse ajal Nõukogude armees tegeles ta samuti poksiga. Kahel korral sai ta Ukraina NSV Krimmi oblasti meistrivõistlustel 2. koha. 
Ta tegutses ka poksikohtunikuna, sai rahvuskohtuniku taseme.
Isiklikku.
Tema tütrepojad Sven Sakson ja Sten Sakson on samuti poksijad.
Eesti Rahvuslik Liit

Eesti Rahvuslik Liit oli Rootsis tegutsenud väliseesti organisatsioon.
Liit asutati 1940. aastatel nime all Eesti Rahvuslik Koondis. 1948 nimetati ümber Eesti Rahvuslikuks Liiduks. 1962 ühines see liit Eesti Demokraatliku Uniooniga.
Liidul oli oma ajakiri: Eesti Rahvusliku Liidu teated, mida toimetas August Rei. Ajakiri ilmus 1949-1950.
Gesa Felicitas Krause

Gesa Felicitas Krause (sündinud 3. augustil 1992 Ehringshausenis) on Saksamaa kergejõustiklane, takistusjooksja. Tema põhidistants on 3000 meetri takistusjooks.
2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta 3000 meetri takistusjooksus kuldmedali. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Taegus sai ta seitsmenda koha, joostes uue Euroopa juunioride rekordi 9.32,74.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel sai ta ajaga 9.38,20 algselt neljanda koha, kuid tõusis pärast Ukraina jooksja Svitlana Shmidti diskvalifitseerimist pronksmedalile.
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis sai ta isikliku rekordiga 9.23,52 seitsmenda koha.
2013. aastal tuli ta Tamperes Euroopa U23 meistriks, püstitades võistluste rekordi 9.38,91. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas oli ta 9.37,11-ga üheksas.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta pronksmedali tulemusega 9.19,25.
2016. aastal tuli ta Amsterdamis 3000 meetri takistusjooksus ajaga 9.18,87 Euroopa meistriks.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta rahvusrekordiga 9.18,41 kuuenda koha.
5. mail 2017 jooksis ta Teemantliiga etapil Dohas isiklikuks rekordiks ja ühtlasi rahvusrekordiks 9.15,70.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis kukkus ta 3000 meetri takistusjooksu finaalis, kuid sai ajaga 9.23,87 üheksanda koha.
27. augustil 2017 parandas ta Berliinis toimunud võistlusel 3000 meetri takistusjooksus isiklikku ja ühtlasi rahvusrekordit ligi nelja sekundiga, kui jooksis 9.11,85.
2018. aastal tuli ta teist korda Euroopa meistriks, kui võitis kuldmedali ajaga 9.18,80.
Ta on tulnud Saksamaa meistriks 3000 meetri takistusjooksus aastatel 2015, 2016, 2017, 2018 ja 2019 ning aastal 2017 ka 5000 meetri jooksus.
Tema nimel on Saksamaa rekord nii 2000 meetri kui ka 3000 meetri takistusjooksus.
Aastatel 2015, 2016 ja 2017 on ta valitud Saksamaa aasta naiskergejõustiklaseks. 2011. aastal valiti ta Saksamaa aasta nooreks naiskergejõustiklaseks.
Anna Humal

Anna Humal (neiuna Anna Saar, sündinud 31. mail 1971) on eesti organist, EELK Tartu Pauluse koguduse peaorganist. 
Ta lõpetas aastal 1989 Kohila Keskkooli.
Isiklikku.
Tema isa oli vaimulik Paul Saar, tema äi on füüsik Leo-Henn Humal. Ta on 17. septembrist 1994 abielus poliitik Priit Humalaga, neil on neli last.
Eesti rahva ennemuistsed jutud

"Eesti rahva ennemuistsed jutud" (originaalpealkirjaga "Eestirahwa Ennemuistesed jutud") on 1866 Helsingis ilmunud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi raamat, mille kirjastas Soomemaa Kirjaselts (Soome-maa Kirja-selts). Raamat sisaldab näiteks jutte "Kullaketrajad", "Pikse pill", "Põhja konn".
Teosest on ilmunud palju trükke (sealhulgas 9. trükk 1978. aastal); 1951. aastal ilmunud trükile tegi kujunduse Günther Reindorff.
Sara Kolak

Sara Kolak (sündinud 22. juunil 1995 Ludbregis) on Horvaatia odaviskaja, olümpiavõitja (2016).
Sara Kolak on võitnud juunioride arvestuses pronksmedali nii 2014. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is (tulemusega 55,74) kui ka 2013. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Rietis (57.79). 
Esimest korda rahvusvahelistel tiitlivõistlustel täiskasvanute arvestuses, tegi ta kaasa 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis, kus ta tulemusega 52.51 kvalifikatsioonist edasi ei pääsenud. 
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta tulemusega 63.50 pronksmedali. 
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta isikliku rekordiga 66.18 kuldmedali.
2017. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali tulemusega 65.12.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta tulemusega 64.95 neljas.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis sai ta 63.40-ga 4. koha.
Tema isiklik rekord odaviskes on 6. juulil 2017 Teemantliiga etapil Lausanne'is visatud 68.43, mis on ühtlasi Horvaatia rekord.
Põrandküte

Põrandküte ehk põrandaküte on ruumide kütmine sooja põranda abil. Põrandküte võib olla vesi- või elekterküte. Esimesel juhul paigaldatakse tavaliselt plasttorud betoonpõranda sisse või puitpõranda alla silmustena ja torust juhitakse läbi soe küttevesi, mille temperatuuri reguleeritakse vastavalt küttevajadusele (ruumi temperatuuri järgi). Põrandkütte eeliseks on see, et ruumis puuduvad segavad radiaatorid ja saab kasutada madalatemperatuurilist soojuskandjat (kuni 30 °C), mis on väga soovitatav soojuspumbaga kütmisel, see tagab hea soojusteguri. Põrandkütte korral on ruumi õhutemperatuuri vertikaalne jaotus küllalt ühtlane ja puudub tõmbetuule oht, sest soe õhk tõuseb kogu ruumi põrandalt väikese kiirusega ühtlase vooluna üles. Näiteks radiaatori, konvektori või puhuri kohal tekib intensiivne vertikaalne õhuvool. Pidevalt soe põrand elutoas muudab aga inimese jalgade külmetuse suhtes hellaks. Vannitoas, koridoris ja duširuumis on köetav põrand omal kohal. Betoonpõrand on ka soojusakumulaatoriks, võimaldades kütte teatud perioodiks välja lülitada, näiteks siis, kui elektrienergia tunnihind on kõige kallim.
Elekterpõrandküte.
Elekterkütte jaoks paigutatakse betoonpõrandasse või ka laudpõranda alla küttekaabel. Küttekaablid on kas püsiva võimsusega või isereguleeruvad. Viimaste elektritakistus suureneb temperatuuri tõustes ja seega väheneb küttevõimsus. Püsiva võimsusega kaabli elektritakstus muutub temperatuuri muutudes küllalt vähe. Ruumis sobiva temperatuuri saamiseks tuleb sellist kaablit perioodiliselt sisse-välja lülitada temperatuuriregulaatori abil. Tänapäeval kasutatakse kahesoonelisi kaableid, mis vähendab oluliselt kaablist lähtuva elektromagnetvälja tugevust. Kaabli paigaldamise kiirendamiseks valmistatakse ka kaablimatte, mis on koostatud töökojas enne ehitusele viimist. Kaablimatid koostatakse ruumi plaani järgi.
Küttekaabli küttevõimsus.
Küttekaabli erivõimsus on enamasti 10 …20 W/m, puitpõranda alla võib paigaldada kuni 80 W/m², seega 8 m 10 W/m erivõimsusega kaablit ühe ruutmeetri kohta. Betoonpõrandate küttevõimsus valitakse 100…150 W/m². Betoonpõranda alla tuleb paigaldada soojusisolatsioonikiht, et vähendada soojuskadu pinnasesse. Põrandkütte juhtimiseks kasutatakse temperatuuriregulaatorina elektroonilist temperatuuriregulaatorit, mille anduri ja juhtmed saab viia põrandasse paigutatud toru sisse, niiviisi paigaldatud andurit saab ka hiljem vahetada. Kui kasutatakse isereguleeruvat kaablit, siis võib temperatuuriregulaatorist loobuda.
Küttekaabli paigaldamine.
Kaabli paigaldamisel tuleb jälgida, et seda ei vigastataks mehaaniliselt ega venitataks. Kaks kaabli keerdu ei või ristuda teineteisega kokku puutudes ega olla teineteisele liiga lähedal. Need kohad kuumeneksid üle ja kaabel rikneks töö käigus. Küttekaableid ei paigutata vanni, valamu, jalgadeta kapi jmt. alla, mis takistavad põranda ja ruumiõhu vahelist soojusvahetust. Samuti tuleks arvestada, et elektriga köetavat põrandaosa ei kaetaks vastu põrandat asuvate mööbliesemetega kinni.
Matriarhaat

Matriarhaat ühiskonnavorm, millele on iseloomulikud sugulusjärgus ja pärimiskord emaliinis, mille uskumused põhinevad esiemal või emajumalannal ning mille hierarhias mängivad naised keskset rolli.
Sinisukk

Sinisukk on nimetus haritud, intellektuaalsete ja tihti ka kirjanduslike huvidega naise kohta. Ajalooliselt nimetati nii 18. sajandi Inglismaal tegutsenud Sinisukkade Seltsi liikmeid. Eesti keeles on sõna "sinisukk" kasutatud eelkõige irooniliselt.
18. sajandi lõpuni nimetati sinisukkadeks mõlemast soost haritlasi. Hiljem kasutati nimetust peamiselt naisintellektuaalide kohta nii inglise ("bluestocking") kui ka prantsuse keeles ("bas bleu"). Seos siniste sukkadega võib pärineda ajast, mil siniseid villaseid sukki peeti seltskonda sobimatuks igapäevariietuseks, vastandina pidulikele mustadele siidsukkadele. Selles kontekstis viidatakse sageli siiski just mehele, inglise haritlasele Benjamin Stillingfleetile, kes väidetavalt pälvis tähelepanu, külastades Sinisukkade Seltsi koosviibimisi, kus kandis vaesuse tõttu tavalisi siniseid sukki ja andis seeläbi seltsile nime.
Ajalugu.
Ingliskeelses kirjanduses on ekslikult omistatud varaseim sinisukkade mainimine pedagoogikateoreetik Jan Amos Komenskýle, kes 1638. aastal ilmunud raamatus "Didactica Magna" tsiteerib Euripidese tragöödia "Hippolytos" misogüünset peategelast. Viide tuleneb siiski Komenský esimesest ingliskeelsest tõlkest, mille avaldas 1896. aastal M. W. Keatinge, ning algses ladinakeelses tekstis seda väljendit pole.
Nime päritolu on seostatud ka 15. sajandi Veneetsia teatritrupi Compagnie della Calza (Sukaselts) liikmete tavaga kanda siniseid sukki, mis võeti neilt üle Pariisis ja Londonis, ning 17. sajandi Šotimaa presbüterlastega, kes kandsid siniseid, pleegitamata villaseid sukki vastandina jõukamate koguduste pleegitatud valgetele ja värvitud mustadele sukkadele.
Nimetuse muutis populaarseks 1750. aastatel Inglismaal tegutsenud Sinisukkade Selts, mida algselt juhtis "sinisukkade kuningannaks" hüütud kirjanduskriitik ja salongiperenaine Elizabeth Montagu (1720–1800), kes oma ajastul harukordse erandina võttis pärast abikaasa surma tema vara haldamise enda kätte, omandades majandusliku iseseisvuse. Seltsi rajasid naised ning selle liikmeskonda kuulus arvukalt silmapaistvaid ühiskonnaliikmeid mõlemast soost, näiteks Elizabeth Vesey (1715–91), Hester Chapone (1727–1801), klassitsist Elizabeth Carter (1717–1806), Harriet Bowdler, Edmund Burke, Sarah Fielding, Samuel Johnson, Frances Pulteney, Hester Lynch Piozzi (1741–1821), Hannah More (1745–1833) ja Frances Burney (1752–1840).
1811. aastal esilinastus Thomas Moore'i ja Charles Edward Horni koomiline ooper "M.P." alapeakirjaga "Sinisukk" ("The Blue Stocking"), mille tegelase leedi Bab Blue kaudu parodeerisid autorid sinisukki.
Jaapanis ilmus 1911–1916 kirjandusajakiri Seitō (Sinisukk), mida juhtis Raichō Hiratsuka. Ajakirjast kujunes Jaapani feministide kirjanduslik ja poliitiline väljund, mida tabas ulatuslik kriitika ja riiklik tsensuur.
Eestis.
Eesti kirjanduses peetakse klassikaliseks sinisuka kirjelduseks Johannes Aaviku (pseudonüümiga J. Randvere) Noor-Eesti 3. albumis (1909) avaldatud jutustust "Ruth". Betti Alveri sulest pärineb "Sinisuka ballaad". Esimeseks sinisukkade mainijaks Eestis on Tõnis Erilaid pidanud Lydia Koidulat, kes kasutas küll saksakeelset vastet "blaustrumpf".
Majlinda Kelmendi

Majlinda Kelmendi (sündinud 9. mail 1991 Pejës) on Kosovo judoka, olümpiavõitja (2016) ja kahekordne maailmameister.
Majlinda Kelmendi võitis Kosovo esimese medali maailmameistrivõistlustelt ja olümpiamängudelt.
Rebekka Haase

Rebekka Haase (sündinud 2. jaanuaril 1993 Zschopaus) on Saksamaa kergejõustiklane, sprinter. 
2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel võitis ta kolm kuldmedalit: 100 meetri jooksus (11,47), 200 meetri jooksus (23,16) ja 4×100 meetri teatejooksus (43,47). Ta oli esimene, kes on ühtedel Euroopa U23 meistrivõistlustel võitnud kolm kuldmedalit.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta Saksamaa naiskonnaga 4×100 meetri teatejooksus pronksmedali; Haase jooksis ankruvahetust. 100 meetri sprindis jõudis ta poolfinaali.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta Saksamaa naiskonnaga 4×100 meetri teatejooksus neljanda koha. 100 meetri sprindis sai Haase 11,47-ga oma eeljooksus viienda koha ega pääsenud edasi poolfinaali.
18. juunil 2017 Stockholmis toimunud Teemantliiga etapil parandas ta oma 200 meetri jooksu isiklikku rekordit 19 sajandikuga, saades ajaks 22,76.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis jõudis ta 200 meetri jooksus poolfinaali. Ta sai oma poolfinaalis ajaga 23,03 neljanda koha, kuid finaali ei pääsenud. Finaalipääsust jäi puudu 18 sajandikku. Kokkuvõttes sai ta 12. koha. 4×100 meetri teatejooksus sai ta Saksamaa teatenaiskonnaga neljanda koha ajaga 42,36.
Haase on 200 meetri jooksus Saksamaa kahekordne välis- ja neljakordne sisemeister.
Isiklikku.
Haase on õppinud Chemnitzi tehnoloogiainstituudis psühholoogiat.
H. L. Mencken

Henry Louis Mencken (12. september 1880 Baltimore, Maryland – 29. jaanuar 1956) oli ameerika ajakirjanik, satiirik, kirjanduskriitik, lingvist, ühiskonnakriitik ja kirjanik.
Tema hüüdnimi oli "The Sage of Baltimore". Mencken sündis Baltimore'is Marylandi osariigis saksa väljarändajate peres. Tema isa August Mencken oli sigarivabriku omanik. Henry läks kooli 6-aastaselt. Ta õppis Baltimore'is Friedrich Knappi erakoolis (1886–1892) ja Baltimore'i Polütehnilises Instituudis (1896–1899). Pärast isa surma lahkus Mencken koolist ja asus ajakirjanikuna tööle Baltimore'i ajalehes The Herald (1899–1906). Heraldist lahkumise järel 1906. aastal töötas ta The Baltimore Sunis. Ta oli koos George Jean Nathaniga ajakirja The Smart Set kaastoimetaja (1914–1923). Mencken asutas ajakirja The American Mercury, kus ta töötas ka toimetajana (1924–1933).
Teoseid.
The Heraldis töötamise ajal ilmus Mencenil luulekogu "Ventures Into Verse" (1903).
Ta oli saksa religioonifilosoofi Friedrich Nietzsche ideede propageerija. Nii ilmus tema sulest Nietzschet tutvustav teos "The Filosophy of Friedrich Nietzsche" (1908) ning koos õega tõlkis ta inglise keelde Nietzsche teose "Der Antichrist" (1920). Menckeni üks tähtsamaid teoseid oli lingvistiline uurimus ameerika inglise keele kohta "The American Language" (1919). Oma väljaütlemistes on Mencken seadnud üksikisiku vabadused kõrgemaks riigivõimust. Üksikisiku vabaduste kaitsel on tema rünnakute sihtmärgiks olnud organiseeritud religioon. Religioonikriitilisi vaateid on Mencken väljendanud muuhulgas oma teoses "Treatise on the Gods" (1930).
Tyrnävä vald

Tyrnävä on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Elanike arv on 2016. aasta seisuga 6807. Pindala on 189,89 km².
Naabervallad on Kempele vald, Liminka vald, Muhose vald ja Oulu linn.
Lumijoki vald

Lumijoki on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Elanike arv on 2016. aasta seisuga 2079. Pindala on 213,85 km².
Naabervallad on Oulu linn, Hailuoto vald, Liminka vald ja Siikajoki vald.
Paguuma

Paguuma ("Paguma larvata") on tsiibetlaste sugukonda kuuluv loom.
Paguuma üldpikkus on meeter või rohkem ja kehakaal kuni 5 kg. Emased paguumad võivad poegida kaks korda aastas, pesakond koosneb 1–4 pojast. 
Paguumad on kõigesööjad. Hõlmikpuude kasvualas Zhejiangi provintsis (Hiinas) söövad nad hõlmikpuuseemneid, aidates kaasa hõlmikpuude levikule. Neid söövad inimesed. Paguumad on SARS-koroonaviiruse vektorid. 
Nomenklatuur.
Paguuma perekonda kirjeldas esimesena John Edward Gray 1831. aastal. Tänapäeval eristatakse paguumal järgmisi alamliike:
Levila.
Paguuma elab metsades ja põõsastikes laialdasel alal Kashmirist, Birmast ja Hiinast kuni Malai saarestikuni. Pole selge, kas ta on pärismaine liik ka Jaapanis või on ta sinna introdutseeritud.
Siikajoki vald

Siikajoki on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Elanike arv on 2016. aasta seisuga 5456. Pindala on 1051,43 km².
Naabervallad on Hailuoto vald, Liminka vald, Lumijoki vald, Raahe linn ja Siikalatva vald.
Merike Roodla

Merike Roodla (sündinud 31. mail 1959) on eesti tekstiilikunstnik. 
Elukäik.
Merike Roodla on lõpetanud Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi 1984. aastal tekstiili erialal.
Liikmesus.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 2000.
Kohtla-Järve linnapiirkond

Kohtla-Järve linnapiirkond oli haldusüksus Eesti NSVs 1959–1965, Kohtla-Järve linnanõukogule allutatud maapiirkond.
1959. aastal likvideeriti Kiviõli rajoon ning selle alal moodustati Kohtla-Järve linnapiirkond, millega liideti Kiviõli linn ning Kohtla ja Kukruse alev. 
1960. aastal liideti Kohtla-Järve linnapiirkonnaga Jõhvi rajoon. 
1962. aastal liideti Kohtla-Järve linnapiirkonnaga varem Narva linnapiirkonnale allutatud Alutaguse külanõukogu, Rakvere rajooni Tudu külanõukogu ning Jõgeva rajoonile kuulunud Avinurme, Lohusuu ja Ulvi külanõukogu. 
15. detsembril 1964 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega Kohtla-Järve rajoon, mille keskuseks sai Jõhvi.
Mari Kaarma

Mari Kaarma (sündinud 5. mail 1951) on eesti kujundusgraafik.
Elukäik.
Mari Kaarma on lõpetanud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi 1974. aastal moe erialal.
Liikmesus.
Ta on 1983. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Kujundusgraafikute Liidu liige.
Isiklikku.
Tema ema oli eesti rõivakunstnik Melanie Kaarma ja isa mööblikunstnik Voldemar Kaarma. Raamatugraafik Jüri Kaarma oli Mari Kaarma vend. Tema vend on ka vaimulik Juvenalius (Märt) Kaarma.
Narva linnapiirkond

Narva linnapiirkond oli haldusüksus Eesti NSVs 1950–?.
Narva linnapiirkond moodustati 1950. aastal seniste Vaivara ja Alutaguse valla aladest. Pindala oli 340 km².
1954. aastal taastati moodustati endiste valdade piirides Vaivara külanõukogu ja Alutaguse külanõukogu alluvusega Narva linnapiirkonnale.
Don't Be So Shy

"Don't Be So Shy" on Komoori päritolu prantsuse poplaulja Imany laul teiselt muusikaalbumilt "The Wrong Kind of War".
Radade loend.
Filatov &amp; Karas Remix.
Euroopas sai kuulsaks selle laulu Filatov &amp; Karase remiks, mis anti välja augustis 2015, see jõudis mitme riigi edetabelites esikohale, sealhulgas Austrias, Bulgaarias, Poolas,Prantsusmaal, Rumeenias, Saksamaal, Serbias, Slovakkias, Sloveenias, Šveitsis, Ungaris ja Venemaal. 
"Don't Be So Shy (Filatov &amp; Karas Remix)" võitis Eesti raadiojaama Sky Plus 2016. aasta Sky Plusi aastaedetabelis esikoha.
Pärnu linnapiirkond

Pärnu linnapiirkond oli haldusüksus Eesti NSVs 1957–1962.
Pärnu linnapiirkond moodustati Pärnu rajooni alal 1957. aastal. Aastal 1959 liideti sellega likvideeritud Pärnu-Jaagupi rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Kilingi-Nõmme rajooni lääneosa. Aastal 1961 liideti sellega likvideeritud Lihula rajooni lõunapool. Aastal 1962 liideti sellega likvideeritud Vändra rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Abja rajooni läänepool.
Mari Moora

Mari Moora (neiupõlvenimega Toomiste; sündinud 19. märtsil 1966) on eesti ökoloog.
Hariduskäik.
Ta on lõpetanud 1984. aastal Nõo Keskkooli. 1989. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geneetika erialal. 
1998. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis taimeökoloogia ja ökofüsioloogia erialal doktoritöö "Arbuskulaar-mükoriisse sümbioosi mõju lubjarikka niidu taimeliikide konkurentsile ja kooseksisteerimisele".
2000. aastal oli ta järeldoktor Helsingi Ülikooli Viikki Biokeskuses. 
Töökäik.
1983. aastal töötas ta Eesti Loomakasvatuse- ja Veterinaaria Instituudis laborandina, seejärel aastatel 1989–1992 Eesti Agrobiokeskuses nooremteadurina. Tartu Ülikooli botaanika ja ökoloogia instituudis oli ta esialgu vanemlaborant, siis doktorant taimeökoloogia õppetooli juures.
Pärast doktoritöö kaitsmist 1998. aastal sai temast teadur taimeökoloogia õppetooli juures ja novembris 2003 sai temast Tartu Ülikooli botaanika ja ökoloogia instituudi taimeökoloogia vanemteadur. Alates septembrist 2020 on ta Tartu Ülikoolis koosluse ökoloogia professor. 
2017–2020 oli ta Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna teadus-arendusprodekaan. 2022–2023 oli ta Tartu Ülikooli nõukogu liige. 
Alates 1. augustist 2023 on Moora Tartu Ülikooli teadusprorektor.
Teadustöö.
Moora kuulub Tartu Ülikooli koosluseökoloogia töögruppi ja tema teadustöö keskendub liigirikkusega seotud küsimustele:
Kuulub oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka.
Arvils Ašeradens

Arvils Ašeradens (sündinud 30. detsembril 1962 Riias) on Läti poliitik. Alates 11. veebruarist 2016 kuni 23. jaanuarini 2019 oli ta majandusminister Māris Kučinskise valitsuses.
Ta lõpetas aastal 1986 Läti Ülikooli geograafina.
Aastatel 1986–1989 töötas ta LATINFORMi fotokorrespondendina. Aastatel 1990–2009 oli ta ajalehe Diena direktor ja juhatuse esimees. 2010–2014 oli ta seimi liige. 2014–2016 oli ta Läti rahandusministeeriumi parlamentaarne sekretär.
Ta kuulub parteisse Ühtsus.
Alates 14. detsembrist 2022 on ta Läti rahandusminister.
Oma Maa (ajakiri, 1946)

Oma Maa oli ajakiri, mis ilmus Rootsis aastatel 1946–1951. 1959 jätkas väljaanne ilmumist samanimelise ajalehena (rootsi keeles "Eget land") ja ilmus kuni 1960. 
Ajakirja vastutav väljaandja oli Voldemar Brun. Ajakirja andis välja kirjastus Oma Maa. Ajalehte andis välja kirjastus Eesti Post.
René Guillot

René Guillot (1900 Courcoury, Prantsusmaa – 26. märts 1969 Pariis) oli prantsuse lastekirjanik.
Pärast ülikooli õpinguid Prantsusmaal elas teise maailmasõja alguseni Senegalis ning töötas matemaatikaõpetajana. 
Eesti keeles tema teoseid seni ilmunud ei ole.
Aimee Mullins

Aimee Mullins (sündinud 20. juulil 1975 Allentownis Pennsylvanias USA-s) on Ameerika Ühendriikide sportlane, näitleja, motivatsioonikõneleja ning modell.Aimee Mullinsil on kaasasündinud luupatoloogia "fibular hemimelia" ("fibula" ehk pindluu puudub), mistõttu mõlemad jalad amputeeriti altpoolt põlve, kui ta oli aastavanune. Siiski hakkas ta juba koolipõlves tegelema spordi ja näitekunstiga. Ta lõpetas Georgetowni ülikooli ja asus hiljem tööle modelli ning näitlejana. Aimee Mullins on pidanud loenguid isiksuse arengust ja puuetest, identiteedist, disainist ja innovatsioonist. 
Ta on ka tunnustatud TED-kõneleja ning "TED 2014 All-Stars" esinejaks valitud. 
2016. aastal abiellus Aimee Mullins inglise näitleja Rupert Friend'iga.
Anne &amp; Stiil

Anne &amp; Stiil on Eestis alates 2009. aastast ilmuv ajakiri. 
Ajakiri moodustati ajakirjade Anne ja Stiil ühinemisel. Ajakirja annab välja Ajakirjade Kirjastus.
Ajakirja peatoimetaja on olnud Tiina Kruus, 2018. aastast on Mari-Liis Helvik.
Merijärvi vald

Merijärvi on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Naabervallad on Alavieska vald, Kalajoki linn, Oulaineni linn, Ylivieska linn ja Pyhäjoki vald.
Vainulilled

"Vainulilled" (originaalpealkirjaga "Waino-Lilled") on 1866 Kuressaares ilmunud Lydia Koidula luulekogu. Raamat trükiti Christian Assafrey kulu ja kirjadega. Raamatus on 48 lehekülge.
Sievi vald

Sievi on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Elanike arv on 2016. aasta seisuga 5114. Pindala on 787,33 km².
Naabervallad on Haapajärvi linn, Kalajoki linn, Kannus, Lestijärvi vald, Nivala linn, Reisjärvi vald, Toholampi vald ja Ylivieska linn.
Saaremaa onupoeg

"Saaremaa onupoeg" (originaalpealkirjaga "Saaremaa Onupoeg") on 1870 Tartus ilmunud Lydia Koidula näidend. Näidend trükiti W. Gläseri juures.
Koidula kirjutas selle näidendi, võttes eeskujuks saksa kirjaniku Karl Theodor Körneri (1791–1813) näitemängu "Der Vetter aus Bremen" (1812).
Näidendi kandis esimest korda ette Vanemuise selts 1870. aasta jaanipäeval Tartus.
Pyhäjoki vald

Pyhäjoki on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Elanike arv on 2016. aasta seisuga 3207. Pindala on 542,58 km².
Naabervallad on Kalajoki linn, Merijärvi vald, Oulaineni linn ja Raahe linn.
Emajõe ööbik

"Emajõe ööbik" (algses kirjapildis "Emmajöe Öpik") on 1867 Tartus ilmunud Lydia Jannseni (hiljem tuntud kui Koidula) anonüümne luulekogu. Raamat ilmus Heinrich Laakmanni kulu ja kirjadega.
Luulekogu tuntumaid luuletusi on "Ema süda" (vanas kirjaviisis "Emmasüdda"), "Sind surmani!" ja "Mu isamaa on minu arm". Sellest sattus vaimustusse Carl Robert Jakobson, kes soovis kogumikust lisada luuletusi oma peagi ilmuvasse "Kooli lugemise raamatusse" ning andis anonüümsele autorile kirjanikunime "L. Koidula". Just Jakobsoni koolilugemiku kaudu said Koidula luuletused rahva seas populaarseteks. 
2019. aastal ilmus raamatu kordustrükk uues, Maara Vindi kujunduses kirjastuses Sinisukk.
Riiklik ida keelte ja kultuuride instituut

Riiklik ida keelte ja kultuuride instituut (prantsuse keeles "Institut national des langues et civilisations orientales", lühend "INALCO") on Prantsusmaal Pariisis tegutsev instituut, kus õpetatakse ja uuritakse Kesk-Euroopa, Ida-Euroopa, Aafrika, Aasia, Ameerika ja Okeaania keeli. Instituudis õpetatakse üle 90 keele, seejuures on riiklik ida keelte ja kultuuride instituut ainus ülikool Prantsusmaal, kus saab õppida eesti keelt.
Instituut asutati 1795. aastal.
Eesti keel ja kultuur Pariisi riiklikus ida keelte ja kultuuride instituudis.
Riiklikus ida keelte ja kultuuride instituudis on alates 1931. aastast tegutsenud soome-ugri keelte õppetool. Eesti keelt hakati õpetama õppetooli juhataja Aurélien Sauvageot’ initsiatiivil 1935. aastal. Esimeseks eesti keele õpetajaks oli Aleksander Aspel. Ametlikult nimetati Aleksander Aspel eesti keele lektoriks 1938. aastal ja ta töötas sellel ametikohal kuni 1946. aastani, mil siirdus Ameerikasse. Pärast Aspeli lahkumist katkes eesti keele õpetamine Pariisis kolmeteistkümneks aastaks. 1959. aastal hakkas eesti keelt õpetama Vahur Linnuste, kes töötas õppeülesande täitjana kuni oma pensionile minekuni 1989. aastal. Kahel järgmisel aastal tõmbus eesti keele õpetamine kokku üheks iganädalaseks teoreetilise grammatika tunniks, mida andis soome-ugri keelte professor Jean-Luc Moreau. 1991. aastal õnnestus tal kokku panna ulatuslikum õppekava ja tööle võtta uus õpetaja. Õpetajana tegutses kolm aastat tolleaegne Eesti asjur Pariisis Malle Talvet. Seejärel õpetasid eesti keelt Prantsusmaa riikliku stipendiumiga Pariisis viibinud eesti üliõpilased (Tiiu Grünthal, Tanel Lepsoo, Ilmar Raag, Marek Tamm jt). 1999. aastal asus vastloodud eesti ja soome keele ja kirjanduse dotsendi kohale Antoine Chalvin. 2011. aastal muudeti koht professori kohaks.
Alates 2003. aastast toetatakse eesti keele ja kultuuri õpetamist riiklikus ida keelte ja kultuuride instituudis akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames. Esimese eesti keele lektorina asus Pariisis 2003. aastal tööle Malle Rüütli. Programmi koordineeris Eesti Instituut, alates 2021. aastast haldab programmi Haridus- ja Noorteamet. 
2007. aastal mindi üle Euroopa diplomite süsteemile. INALCO oma diplomite kõrvale loodi bakalaureuse- ja magistriõpe. INALCO on ainus ülikool maailmas, kus on võimalik prantsuse keele baasil eesti keelt õppida kõikidel akadeemilistel astmetel doktorikraadini välja (esimene doktorikraad eesti kirjanduse alal kaitsti 2013. aastal).
Spirit in the Sky

"Spirit in the Sky" on laul, mille autor ja originaalesitaja on Norman Greenbaum. Tema singel avaldati 1969. aastal ning laul jõudis Briti edetabeli tippu 1970. aasta mais. USA-s jõudis singel Billboardi nädala edetabelis 3. kohale ja 1970. aasta kokkuvõttes 22. kohale. Ajakiri Rolling Stone asetas laulu oma kõigi aegade 500 parima laulu edetabelis 333. kohale.
Laulust on tehtud mitmeid kavereid ja ka Doctor and the Medics ning Gareth Gates jõudsid vastavalt 1986. ja 2003. aastal Briti singliedetabeli esikohale. Teisi kaverdajaid: Elton John, Bauhaus, Fuzzbox, Nina Hagen, dc Talk.
Meie Tee

Meie Tee oli aastatel 1931–1983 USA-s New Yorgis ilmunud väliseestlaste ajakiri. 
Ajakiri ilmus üks kord kuus. Ajakiri ei ilmunud 1981. aastal. Ajakirja andis aastatel 1931–1935 välja New Yorgi Eesti Haridusseltsi Kirjandus-Kunsti osakond, seejärel kuni 1940. aastani New Yorgi Eesti Haridusselts. Aastal 1941–1960 Eesti Haridusselts ja Ülemaailmne Eesti Ühing ja seejärel kuni 1983. aastani Ülemaailmne Eesti Ühing.
Heathens

"Heathens" on USA dueti Twenty One Pilots laul. Laulu autor on Tyler Joseph.
USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 jõudis see teisele kohale.
Laulu on kasutatud filmis "Suitsiidisalk" ("Suicide Squad"; 2016).
Laul oli 2017. aastal nomineeritud kolmele Grammy auhinnale.
Ruan Lingyu

Ruan Lingyu (hiina keeles 阮玲玉; sünninimega Ruan Fenggen, 阮凤根; 26. aprill 1910 Shanghai – 8. märts 1935 Shanghai) oli Hiina näitleja. Ta oli üks silmapaistvamaid Hiina filmitähti 1930. aastatel. Ta mängis kokku 29 tummfilmis. Teda on nimetatud "Hiina kino Greta Garboks".
Tema isa suri, kui ta oli viieaastane; ema töötas koduabilisena.
Ruan sõlmis 1926. aastal lepingu tunnustatud filmiettevõttega Mingxing Film Company. Ta mängis oma esimeses filmis, kui oli 16-aastane. Aastal 1930 sõlmis ta lepingu Lianhua Film Companyga, kus ta saavutas suurt edu. Samal aastal tegi ta rolli filmis "Unistus iidses pealinnas" (故都春夢; lavastaja Sun Yu), millega sai ta kuulsaks.
Lianhuaga tegi ta oma tuntumad filmid, seal hulgas "Armastus ja kohustus" (戀愛與義務; 1931; lavastaja Bu Wancang), "Kolm moodsat naist" (三个摩登女性; 1932; lavastaja Bu Wancang), "Väikesed lelud" (小玩意; 1933; lavastaja Sun Yu), "Jumalanna" (神女; 1934; lavastaja Wu Yonggang) ja "Uued naised" (新女性; 1935; lavastaja Cai Chusheng). Filmis "Uued naised" kehastas ta 1934. aastal enesetapu sooritanud hiina näitlejannat Ai Xiat. Ruani viimane film "Rahvuslikud tavad" (國風; 1935; lavastajad Luo Mingyou ja Zhu Shilin) avaldati veidi aega pärast tema surma.
Oma üheksa aastat kestnud filmikarjääri jooksul mängis ta palju rolle, seal hulgas kirjanikku, tehasetöölist, jõukat seltskonnadaami, prostituuti, lilleneiut, nunna ja kerjust.
Paljud tema filmid on osaliselt või täielikult kadunud. 1990. aastatel avastati Uruguayst pikka aega kaotsiläinuks peetud Ruani üks tuntumaid filme, "Armastus ja kohustus".
Ta sooritas 24-aastaselt enesetapu, kui võttis uimasti üledoosi. Enesetapu põhjusena on arvatud abielulahutusest ja tema eraelu kohta liikunud kuulujuttudest tulenenud vaimseid pingeid. Tema enesetapp pälvis palju tähelepanu ning tema matustele kogunes mitusada tuhat leinajat. Hiina kirjanik Lu Xun avaldas pärast Ruani surma essee, milles laitis kuulujuttude levitamist.
Hongkongi filmitegija Stanley Kwan on teinud Ruan Lingyu elulool põhineva filmi, kus nimirollis on Maggie Cheung.
Aldo Roomere

Aldo Roomere (sündinud 1. jaanuaril 1950 Tallinnas) on eesti karikaturist ja tõlkija.
Lõpetas Tallinna 7. Keskkooli 1968. aastal. Õppis aastatel 1977–1981 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis disaini. Juba kooli ajal töötas aastatel 1967–1968 ETKVL-i reklaamikombinaadis. Hiljem töötas seitse aastat Vabariiklikus Raamatukaubastus kunstnikuna. On töötanud Tallinnfilmis assistendina. Kuulub Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda.
Tema karikatuure on avaldatud ajalehtedes Roosa Lipp, Poliitiline Anekdoot, Erootiline Anekdoot, Anekdoodileht, Muinsuskaitse Seltsi Sõnumid, Perekonnaleht, Maaleht, Sirp ning huumoriajakirjades Pikker ja Pilkaja.
Eesti Post (ajaleht)

Eesti Post oli väliseesti ajaleht, mis ilmus aastatel 1945–1953 Saksamaal Geislingenis. Ajalehte andis aastail 1946–1948 välja Erich Ernits, 1948. aastal K/Ü Eesti Ajaleht Välismaal ja seejärel Estnische Zeitung im Ausland. Ajalehe viimane peatoimetaja oli Karl Selter ja viimane vastutav toimetaja Johannes Västrik.
Eesti Post jätkas ilmumist Rootsis Stockholmis. Esialgu olid toimetajaiks Herman Puusepp, Jüri Remmelgas jt. 1962. aastal muudeti ajalehe nimi Meie Postiks. Hiljem ilmus Eesti Posti nimeline väljaanne Malmös, väljaandja oli Ants-Michael Uesson ja toimetaja Albert Kivikas, hiljem Osvald Viirsoo.
Eesti Noorus

Eesti Noorus oli noorsoo kultuuriajakiri, mis ilmus aastatel 1929–1940 Tallinnas. Ajakirja andis välja Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Keskjuhatus. Ajakiri ilmus üks kord kuus.
Aastatel 1931–1940 toimetas ajakirja August Meikop.
Natalia Jaresko

Natalia Jaresko (inglise keeles Natalie Ann Jaresko, ukraina keeles Наталія Енн Яресько või Наталія Іванівна Яресько; sündinud 24. aprillil 1965 Elmhurstis) on USA-s sündinud ukraina päritolu investeerimispankur ja Ukraina poliitik. Ta oli 2. detsembrist 2014 kuni 14. aprillini 2016 Ukraina rahandusminister.
Ta sündis aastal 1965 Elmhurstis Illinoisis ukraina emigrantide (tema vanemad asusid Teise maailmasõja ajal USA-sse; isa on sündinud Poltava oblastis) järeltulijana. Ta lõpetas aastal 1987 bakalaureusena raamatupidamise alal DePauli ülikooli Chicagos. Aastal 1989 lõpetas ta magistrina riigijuhtimise alal Harvardi ülikooli juures asuva Kennedy nimelise riigijuhtimise kooli.
Aastatel 1989–1991 töötas ta Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangus Nõukogude Liidu osakonnas majandusnõunikuna.
Isiklikku.
Ta oli aastani 2010 abielus Igor Figlusega, siis abielu lahutati; neil on kaks tütart.
Puna-kabeorav

Puna-kabeorav ("Callosciurus erythraeus") on oravlaste sugukonda kuuluv näriline.
Klassifikatsioon.
Puna-kabeorava teaduslik ladinakeelne liiginimetus on "Callosciurus erythraeus"; sünonüümid 
"Callosciurus flavimanus" ja "Callosciurus sladeni".
Taksonoomilises andmebaasis ITIS klassifitseeritakse puna-kabeoraval järgmised alamliigid: 
Levila.
Puna-kabeoravad elavad Kagu-Aasias, kaasa arvatud India idaosas, Bhutanis, Myanmaris, Vietnamis, Kambodžas, Laoses, Tais, Malaisias, Hiinas jm. Neid on introdutseeritud Argentinasse, Belgiasse, Hollandisse, Prantsusmaale ja Jaapanisse. 
Osade uurijate arvates sööb ja levitab "Callosciurus erythraeus ningpoensis" Tianmushani mägede piirkonnas hõlmikpuuseemneid.
Püha basiilik

Püha basiilik (ka tulsi, "Ocimum tenuiflorum", sünonüüm "Ocimum sanctum") on basiiliku perekonda kuuluv huulõieline taimeliik. 
Liik on pärismaine Indias. Teda kasvatatakse laialdaselt Kagu-Aasia troopilistel aladel.
Taime on kasutatud ajurveedas aastatuhandeid. Liik on Indias rahva seas hästi tuntud. 
Püha basiiliku toimet peetakse sarnaseks vürtsbasiiliku 
ürdi toimele.
Reisjärvi vald

Reisjärvi on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Naabervallad on Haapajärvi linn, Kinnula vald, Lestijärvi vald, Pihtipudase vald ja Sievi vald.
Río Cuarto ülikool

Rio Cuarto ülikool (hispaania keeles: "Universidad Nacional de Río Cuarto") on Argentina riiklik ülikool. See asub Rio Cuartos Córdoba provintsis. Ülikool loodi 1. mail 1971.