Peep Ilmet

Peep Ilmet (kodanikunimega Peep Gorinov; sündinud 30. oktoobril 1948 Palamuse apteegis Kuremaa vallas) on eesti kirjanik ja tõlkija. 
Elulugu.
Ta on õppinud aastatel 1956–1964 Avinurme 7-klassilises Koolis, aastatel 1964–1967 Nõo Keskkoolis, aastatel 1967–1968 Eesti Põllumajanduse Akadeemias maakorraldust ja aastatel 1970–1972 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. 
Kirjanduslik tegevus.
Ilmeti esimesed ilukirjanduslikud tekstid ilmusid 1960. aastate lõpus käsikirjalistes almanahhides "Õitsev tuul", "Kamikaze", "Jumala tuul", "Karjamaa" ning "Vigilia" I, II ja IV. Seni on Ilmetilt trükis ilmunud kuusteist luulekogu.
Andres Langemetsa sõnul on Ilmeti luule looduslähedane, rahvuslik, laululine ja silmatorkavalt keelemänguline. Sirje Kiini kirjelduse kohaselt on Ilmeti luule "valdavalt tume tasane hearütmiline mana, soode ja rabade maastik, millesse aeg-ajalt välgatab helkivat valgust." Ilmeti autorikujundiks on nimetatud tuult ning talle on omane eesti muinasusundist pärinev kujundikeel. Loomingus domineerib kindlas värsimõõdus riimiline luule. Ilmeti luulet on tõlgitud inglise, soome ja vene keelde, lühiproosat saksa keelde. Ilmeti loodud autorižanr liivik on Juhan Liivi 1911. aastal kirjutatud neljarealise luuletuse "Sügise tuul" silbiskeemil 4-4-8-4 põhinev napp luulevorm. 
Peep Ilmet on koostanud luulekogumikke: 
Ilmet on tõlkinud vene keelest ja reaaluse tõlke järgi värsistanud luuletusi ja luulekatkeid inglise, prantsuse, saksa, ungari, tadžiki jt keeltest enam kui 50 tõlkeproosaraamatu jaoks. Mahukamad neist on Rudyard Kiplingi "Muinaslugusid" (1983) ja "Džungliraamat" (2001), Oscar Wilde'i "Readingi vangla ballaad" (2004; inglise keelest koos Krista Kaeraga), Charles Perrault' "Muinasjutud" (2007; kogumiku värssosad prantsuse keelest koos Madis Jürviste ja Madli Kütiga).
2011. aastal ilmus Ilmetil ka raamatuköitmise käsiraamat "Koduköide" (Tallinn: Varrak).
Muusika ja esinemised.
Ilmet on esinenud nii autorikavadega kui ka osalisena kirjandusüritustel, samuti Eesti Raadios ja Televisioonis. Tema esinemispaikade seas on Tartu, Nõo, Jõgeva, Viljandi, Heimtali, Avinurme, Sonda, Narva, Jõhvi, Kohtla-Järve, Rakvere, Sõmeru, Tapa, Lahemaa, Koeru, Tallinn, Penijõe, Kõmsi, Valga, Karksi-Nuia, Tsirgoliina, Helsingi, Kotka, Kajaani (Soome), Visby (Rootsi), Buffalo, New York (USA), Toronto (Kanada) jpt.
Koos Viljandi Kultuurikolledži rahvamuusikutega on Ilmet välja andnud helikasseti "Hingesoojärv" (luule, laulud, rahvamuusika). Rahvalauluansambliga Hellero (1971–1976) on ta esinenud erinevais Eesti paigus.
Peep Ilmeti tekstidele tehtud laule (nt "Kuutõbiste tants", "Öine", "Vägev vähk", "Turbatuli", "Hingan", "Valge laev", "Taandujad") on esitanud Tõnis Mägi, Ivo Linna, Anne Maasik, Silvi Vrait, ansamblid Ultima Thule, Kukerpillid jpt. Luuletusi on viisistanud Riho Sibul, Tõnis Mägi, Jaak Tuksam, Priit Pedajas, Tõnu Raadik, Tõnis Tulp, Andres Raag jt.
Väino Uibo viisistatud "Valeva veelinnu lend" oli Väino ja Toomas Uibo Ugala lavastuses "Laulan sõbraks öö ja päeva" esitatud laul.
Isiklikku.
Peep Ilmet on Aino Gorinovi (neiupõlvenimega Aino Ilmet) ja Nikolai Gorinovi poeg. Ilmet elab ja töötab Tallinnas ja Läänemaal Hanila vallas.
Varasemast abielust Ülle-Marike Papiga on tal poeg Juhani Papp. 
Tema praegune abikaasa on tõlkija ja kirjastaja Krista Kaer, paaril on poeg Kaaren Kaer ja tütar Kaisa Kaer.