Hüdroksiidsoolad

Hüdroksiidsool on anorgaaniline iooniline ühend, mis tekib siis, kui osa hüdroksiidi koostisse kuuluvatest hüdroksiidioonidest asendatakse muude anioonidega. Põhimõtteliselt võib hüdroksiidsoola valemit esitada kujul, milles tuuakse eraldi välja alusele ja soolale vastav komponent.
Hüdroksiidsoolade hulka kuuluvad näiteks vask(II)hüdroksiidkarbonaadid nagu Cu2(OH)2CO3 (mineraali malahhiidi põhiline koostisaine) ja Cu3(OH)2(CO3)2 (mineraali asuriidi põhiline koostisaine). Seejuures võib malahhiidile vastava vaskhüdroksiidkarbonaadi valemit esitada ka kujul Cu(OH)2∙CuCO3 ning asuriidile vastava vaskhüdroksiidkarbonaadi valemit ka kujul Cu(OH)2∙2CuCO3.
Hüdroksiidsoolad on omased sellistele metallidele, mille katiooni laeng on ühest suurem: lisaks vasele ka tsink (nt tsinkhüdroksiidkloriid ZnOHCl), nikkel (nt nikkelhüdroksiidkarbonaat Ni3(OH)4CO3), alumiinium (nt alumiiniumhüdroksiidkloriid AlOHCl2) jms. Sageli esinevad hüdroksiidsoolad ka kristallhüdraatide kujul (nt tsinkhüdroksiidkloriidi monohüdraat Zn5(OH)8Cl2·H2O, mis esineb looduses ka mineraali "simonkolleite" koostises). Kuna vastavate metallide hüdroksiidid on enamjaolt vees lahustumatud või vähelahustuvad (v.a. baariumhüdroksiid), siis ei lahustu vees ka valdav osa hüdroksiidsooladest.
Teatud mõttes on hüdroksiidsoolad vesiniksoolade analoogid. Vesiniksool moodustub juhul, kui osa mitmeprotoonse happe koostisse kuuluvatest prootonitest asendatakse metallikatiooniga.
Saamine ja omadused.
Üldistatult võib hüdroksiidsoolasid saada kolmel viisil:
Ükski nendest reaktsioonitüüpidest ei ole redoksreaktsioon, st metalli oksüdatsiooniaste reaktsiooni käigus ei muutu.
Alumiiniumi hüdroksiidsoolad.
Alumiiniumhüdroksiidkloriide (üldvalem Aln(OH)mCl3n−m) saadakse alumiiniumjäätmete (enamasti alumiiniumoksiidi kujul) või alumiiniumi alkoholaatsoolade reageerimisel vesinikkloriidhappe vesilahusega:
Al2O3 + HCl + 3H2O → Al2Cl(OH)5 + H2O
2Al(OCH3)3 + HCl + 5H2O → Al2Cl(OH)5 + 6CH3OH
Samuti kasutatakse alumiiniumhüdroksiidkloriidide saamiseks kristallilise alumiiniumkloriidi või selle kristallhüdraadi pürolüüsi vee juuresolekul:
2AlCl3 + 5H2O → Al2Cl(OH)5 + 5HCl
Alumiiniumhüdroksiidkloriide kasutatakse laialdaselt deodorantides, kuna nende soolade osakesed on mõõtmetelt ja keemilistelt omadustelt sobivad, blokeerimaks rasunäärmeid. Samuti kasutatakse alumiiniumhüdroksiidkloriide koaguleerivate reagentidena veepuhastites, sadestamaks mõningaid orgaanilisi ühendeid ja kolloidosakesi.
Tsingi hüdroksiidsoolad.
Tsingi ja koobalti hüdroksiidkloriide saadakse vastavalt tsinkkloriidi või koobalt(II)kloriidi vesilahuse segamisel naatriumhüdroksiidi või muu leelise vesilahusega:
5ZnCl2 + 8NaOH → Zn5(OH)8Cl2 + 8NaCl
2CoCl2 + 3NaOH → Co2(OH)3Cl + 3NaCl
Samuti saadakse tsinkhüdroksiidkloriide tsink(II)kloriidi vesilahuse reageerimisel tsinkoksiidi nanoosakestega:
ZnCl2 + 4ZnO + 4H2O → Zn5(OH)8Cl2 
Tsinkhüdroksiidkloriide kasutatakse mitmetes rakendustes, kus on vajalik Zn2+-ioonide aeglane vabanemine materjalist, kuid samas materjali hügroskoopsuse puudumine – näiteks toidulisandites või kosmeetikatoodetes.
Alternatiivsed ja ekslikud käsitlused.
Inglise keeleruumis kasutatakse hüdroksiidsoolade ingliskeelset vastet "hydroxide salt" mõnikord lihtsalt metallihüdroksiidi mõistes. Eesti keeleruumis eristatakse metallide hüdroksiide (nt Al(OH)3, Zn(OH)2) siiski eraldi aineklassina (alused), kuigi sooladele sarnaselt on ka nendel kristalliline koostis ning ioonse sideme komponent.
Samuti ei tohiks hüdroksiidsoola mõistet kasutada juhul, kui räägitakse sooladest, mis annavad lahuses aluselist pH-d hüdrolüüsi tulemusena (ingl k "basic salt"). Näiteks naatriumkarbonaat (Na2CO3) kui tugevast alusest (NaOH) ja nõrgast happest (H2CO3) moodustunud sool osaliselt hüdrolüüsub vesilahuses vastavalt võrrandile Na2CO3 + H2O = NaHCO3 + NaOH (ioonsel kujul CO32- + H2O = HCO3- + OH-). Hüdrolüüsi tulemusena tekib lahusesse küll teatud hulk hüdroksiidioone, mis muudavad keskkonna aluseliseks – kuid need tekivad justnimelt nõrga happe aniooni reaktsioonis veega.
Mõnikord kohtab hüdroksiidsoola mõistet ka juhul, kui räägitakse kompleksühenditest, kus hüdroksiidioonid kuuluvad aniooni koostisse – näiteks hüdraaditud kujul aluminaadid (Na[Al(OH)4]) või tsinkaadid (Na2[Zn(OH)4]). Need soolad ei sobi aga hüdroksiidsoolade definitsiooni alla, sest nendes esinevad vaid ühte tüüpi kompleksanioonid (Al(OH)4-, Zn(OH)42- jms).