tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Veronika Kruus

Veronika Kruus (sünninimi Veronika Saabas (Sapas); 15. veebruar 1914 Tallinn – 20. juuli 1990) oli eesti ajakirjanik.
Haridus.
Veronika Kruus lõpetas 1933. aastal Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ning astus 1935. aastal Tartu Ülikooli, kus algul õppis õigusteaduskonnas ja hiljem ajaloo-keeleteaduskonnas inglise filoloogiat.
Töö.
Enne sõda oli ta töötanud ajalehes Rahva Hääl ja teinud kohakaaslusega naisteajakirja Naistööline (ilmus kolm numbrit). 1943. aastal jätkas ta ajakirjanikutööd esialgu Moskvas, siis Leningradis. 
Toonane kolleeg Rahva Häälest Lilli Promet on meenutanud raamatus "Raamita pildid": 
"Ehkki toimetuse koosseis oli ametikohtade järgi täpsustamata, lasus Veronika Kruusi õlgadel tegevtoimetamine, tema koordineeris tööd ja andis ajalehele näo... Temas oli kõik tasakaalus, isegi naisõiguslase sinine rätsepakostüüm pigem et rõhutas ta naiselikkust ja kenadust."
Tagasi Eestisse jõudis Veronika Kruus 1945. aasta alguses ja sai peagi ülesande toimetada naisteajakirja koos tehnilise toimetaja Ellen Sõmeriga. Esialgu polnud toimetusel ruumegi. Ta oli ajakirja Eesti Naine peatoimetaja aastatel 1945–1950. 
EK(b)P VIII pleenum 1950. aastal vabastas Veronika Kruusi peatoimetaja ametist. 
1952–1955 töötas ta Eesti NSV Kunstide Valitsuse teatrite osakonnas. Seejärel tõlkis aastaid teoseid vene keelest eesti keelde. Tema tõlgitud on näiteks 1959. aasta mängufilm "Kutsumata külalised" ja mitu romaani.
1961. aastal sai temast Eesti Raadio kuuldemängude toimetaja, 1972. aastast Eesti Televisiooni telelavastuste toimetaja. 1979. aastal läks ta pensionile.
Kruus on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema isa oli advokaat Johan Sapas (muutis 1936 nime Juhan Auliks).
1939. aastal abiellus ta Ilmar Kruusiga.
Eimar

Eimar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 655. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Eimar 93 mehel.
Nime kandjate seas on näiteks eesti õigusteadlane Eimar Rahumaa (1948–...) ja iiri kirjanik Eimar O'Duffy (1893–1935).
Elar (eesnimi)

Elar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 366. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi 280 mehel.
Guido

Guido on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 310. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Guido 375 mehel. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Guido 349 mehel. Guido oli esinemissageduselt 350. mehenimi.
Guido on lisaks Eestile levinud nimi näiteks Itaalias, Austrias, Saksamaal, Madalmaades, Hispaanias, Portugalis ja Šveitsis.
Prantsuspärane versioon nimest Guido on Guy.
Eno (eesnimi)

Eno on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 727. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Eno 71 mehel.
Ergo (eesnimi)

Ergo on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 277. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ergo 473 mehel.
2023. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 293. mehenimi. 1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Ergo 470 mehel.
Hando

 
Hando on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 556. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Hando 126 mehel.
Hanno (eesnimi)

Hanno on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 331. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Hanno 336 mehel.
Harald

Harald on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 352. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Harald 297 mehel. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Harald 286 mehel. Harald oli populaarsuselt 378. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Harald vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 6,86.
Helar

Helar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 682. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Helar 86 mehel.
Heido

Heido on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 741. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heido 68 mehel.
Heiko

Heiko on mehenimi.
See on nime Heinrich lühendatud vorm.
Nime naisvorm on Heike.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 363. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heiko 283 mehel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Heiko 5 inimesel.
Heinar

Heinar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 321. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heinar 354 mehel.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Heinar 290 mehel. Heinar on populaarsuselt 394. mehenimi.
Aimi Paalandi

Aimi Paalandi (sündinud 1940) on eesti ajakirjanik, ajakirja Nõukogude Naine peatoimetaja aastatel 1986–1995. 1989 muudeti ajakirja nimi Eesti Naiseks.
Aimi Paalandi meenutab: "Mina läksin peatoimetajaks 1986, see oli sügav stagnaaeg. Ajakiri allus EKP Keskkomitee propagandaosakonnale, aga meid nad ausalt öeldes ei seganud. Tiraaž oli üle 200 000 ja kasvas, kuni 1992–1993 tuli paberipõud. Ilmusime ju lausa... WC-paberile trükituna. Ikka väga vilets paber. Toimetus asus ajakirjandusmajas. Meie kõrval oli Pioneer ja eespool Noorus. Minu peatoimetamise lõpupoole, 1990. aastate algul tulid arvutid. Sel ajal juhtus ikka üsna palju: riigikord muutus, reklaamid tulid, arvuti tuli. Mobiiltelefone meil veel ei olnud"
Käthe Kits

Käthe Kits (1927–1998) oli eesti ajakirjanik.
Lõpetanud Moskva ülikoolis filosoofiateaduskonna. 
Ajakirja Nõukogude Naine peatoimetaja aastatel 1958–1962. Enne Nõukogude Naise peatoimetajaks määramist töötas ajakirjas Noorus ja ajalehes Noorte Hääl. Pärast Nõukogude Naist toimetas ta ajakirja Pilt ja Sõna, hiljem moeajakirja Siluett kuni 1982. aastani ehk kuni pensionile minekuni.
Isiklikku.
Abikaasa Malev Kits oli Noorte Hääle ajakirjanik. Tal on kolm tütart: Epp Ulfsak, Mari Kits ja Kai Kits.
Heidit Kaio

Heidit Kaio (sündinud 1. märtsil 1971 Tartus) on eesti ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloo erialal 2012. aastal.
Ta on aastatel 2018–2024 ajakirja Eesti Naine 11. peatoimetaja.
Alates oktoobrist 2024 alustas Heidit Kaio autorirubriigiga "Heidit Kaio maailm".
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1996–2019 abielus ajakirjanik Priit Kuusega, neil sündis kolm last. Nooremast vanemani: Villem Kuusk, Mattis Kuusk, Saskia Kuusk.
Anilingus

Anilingus (ladina keeles "anus" + "-lingus", "lingere'ist", 'lakkuda', kirjutatud "analingus", ) on suu ja päraku seksuaalne akt, milles inimene stimuleerib teise pärakut, kasutades suud, sealhulgas huuli, keelt või hambaid. Seda nimetatakse ka anaal- või oraalseksiks; kõnekeelsete nimetuste hulka kuuluvad rimming ja keelekas. Seda võib sooritada iga seksuaalse sättumusega inimene mõnu või erootilise alandamise vormis. Terviseohtudeks on fekaalide ja bakterite suu kaudne edastamine.
Praktika.
Üldiselt.
Mõnu andja suhtes anilinguse ajal põhineb tavaliselt akti põhimõttel. Pärak on närvilõpmete suhteliselt kõrge kontsentratsiooniga ala ning võib olla erogeenne tsoon ja vastuvõtja võib saada mõnu välise päraku stimulatsiooni teel. Anilingust saanud isikut peetakse akti passiivseks partneriks ja aktiivseks partneriks on anilingust tegev isik. Inimesed võivad anilingusega tegelda niisama või enne näpukat või penetreerimist või see on osa eelmängust. Uuringud näitavad, et anilingus on haruldane seksuaalne tava naiste vahel.
Tehnika.
Anilingus võib hõlmata erinevaid tehnikaid päraku stimuleerimiseks, kaasa arvatud suudlemine või lakkumine; see võib hõlmata ka keelt, mis liigub päraku serva ümber või üles ja alla kannikate sisekülgedel ja pärakust sisse ja välja.
Anilingust saab teha mitmetes sekspositsioonides, sealhulgas:
Karistusena.
Sunniviisilist ja enamasti avalikku anilingust kasutati alandamise ja karistuse vormis, tavaliselt vangide puhul. Praktika kasutamist kolmekümneaastase sõja ajal kirjeldas Grimmelshausen "Simplicius Simplicissimuses" (1668). Praktikat nimetatakse tavaliselt "perse lakkumiseks", ja seda mõistet rakendatakse ka tänapäeval selle isiku käitumisele, kes on ülemäära lugupidav või abivalmis mõnele võimul olevale.
Ameerika Ühendriikide vanglasüsteemis on anilingus üks viis, kuidas üks vang maksab oma tasu teisele vangile. Vangla slängis on see tegevus tuntud kui "salati segamine".
Mihhail (Zinkevõtš)

Mihhail (ukraina keeles Михаїл "Mõhhail"; kodakodanikunimega Тимофій Семенович Зінкевич "Tõmofi Semenovõtš Zinkevõtš"; sündinud 9. mail 1966 Losjatinis Kremenetsi rajoonis Ternopili oblastis) on Ukraina Õigeusu Kiriku Lutski ja Volõõnia metropoliit. 
Teenistus vaimulikuna.
Loobus 15. detsembril 2018. aastal toimunud Ukraina õigeusu kirikute ühendkogul UÕK juhiks kandideerimisest.
Georg Köösel

Georg Köösel (11. juuni 1890 Pärnu – 1944) oli eesti õpetaja, koolijuht ja Õpetajate Koja nõukogu liige.
Lõpetas Pärnu gümnaasiumi ja Moskva ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Omas keskkooliõpetaja kutset ajaloos, kodanikuõpetuses ja majandusteaduses.
Aastatel 1917–1922 töötas ta Pärnus õpetajana (õpetas ühiskaubanduskoolis ja oli Pärnu tütarlaste gümnaasiumis ajalooõpetaja) ning kooliinspektorina, Pärnu tütarlaste gümnaasiumi juhtis aastatel 1911–1938. Võttis ka osa mitme Eestis tegutsenud õpetajate seltsi ja kutseühingu tööst (näiteks oli Eesti keskkooliõpetajate kogu sekretäri abi, Pärnu skautide sõprade seltsi juhatuse esimees ja abiandmise seltsi kauaaegne esimees). Oli ka Pärnu linnavolikogu liige.
Georg Köösel oli 14. detsembril 1935 ilmuma hakanud Pärnu skautide maleva II hundipoegade karja ajakirja Saa Paremaks vastutav toimetaja.
Küünlakirn

Küünlakirn oli enamasti ovaalse põhjaga ja ülalt kitsenev laudadest nõu, mida kasutati lambarasvast küünalde valmistamiseks.
Küünlakirnu põhja valati keeva vett ning selle peale sularasva. Küünlatahid olid seotud puuvarda külge ning neid kasteti korduvalt rasva sisse. Vahepeal lasti rasval nende küljes hanguda. Kuna rasv valgus allapoole, said küünlad altpoolt veidi jämedamad. 19. sajandi keskel hakati küünlaid valmistama eraldi plekist või puust vormide abil.
Poeküünalde leviku tõttu 19. sajandi lõpus lõpetati kodune küünalde valmistamine.
Scott Arfield

Scott Arfield (sündinud 1. novembril 1988 Dechmontis) on Šotimaal sündinud jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers ja esindab koondises Kanadat. Ta on koondise kapten. 
Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Šotimaa kõrgliiga klubis Falkirk. 2010. aasta mais liitus ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Huddersfield Town. Hooajal kindlustati 2011–12 pääs esiliigasse. 2013. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Burnley. Hooajal 2013–14 tõusis ta Burnley Inglismaa kõrgliigasse. Kokku mängis Arfield Burnleys viis hooaega, millest kolm hooaega kõrgliigas.
2018. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Rangersiga.
Arfield kuulus Šotimaa noortekoondistesse, kuid otsustas rahvuskoondises esindama hakata Kanadat. Debüüdi Kanda jalgpallikoondises tegi ta 25. märtsil 2016 mängus Mehhiko vastu. Ta kuulus Kanada koondisse 2017. aasta CONCACAF Gold Cupil, mille esimeses alagrupimängus lõi Prantsuse Guajaana vastu koondisekarjääri esimese värava.
Küünlakäärid

Küünlakäärid olid rasvaküünalde tahi põlemise aegse kärpimise käärid. Euroopas olid nad üldtuntud, aga olid kasutusel sepatööna valmistatult ka eesti külas.
Küünlakäärid olid valmistatud rauast, messingist või ka hõbedast. Kääride ühe haru peal oli langevate tahiotste jaoks ümmargune või kandiline kastike.
Scott Sinclair

Scott Andrew Sinclair (sündinud 25. märtsil 1989 Bathis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Preston North End.
Sinclair on mänginud paljudes Inglismaa klubides. Ta alustas klubikarjääri Bristol Roversis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1998. aastal. Hooajal 2004–05 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa kolmandas liigas. Premier League'is on ta mänginud Chelsea, Wigan Athleticu, Swansea City, Manchester City, West Bromwich Albioni ja Aston Villa meeskonnas. Inglismaal on tema säravaimaks hooajaks jäänud 2010–11, kui ta lõi esiliigas Swansea City meeskonnas 19 väravat ja valiti samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2016–2020 mängis ta Šotimaa kõrgliiga klubis Celtic, kellega tuli ta kolm korda Šotimaa meistriks. 2017. aastal valiti ta Šotimaa liiga kui ka Celticu aasta jalgpalluriks.
Sinclair kuulus Inglismaa noortekoondistesse, kuid ta pole Inglismaa jalgpallikoondises mänginud. 2012. aasta suveolümpiamängudel osales ta Suurbritannia olümpiameeskonnas ja lõi alagrupiturniiril värava Araabia Ühendemiraatide vastu.
Lisatud suhkrud

Lisatud suhkrud on suhkrud, mida kasutatakse kodus toidu valmistamisel või lisatakse toidutööstuses toitude või jookide tootmisel. Euroopa Liidu toiduainete märgistamise direktiivi 90/496/EMÜ järgi on suhkrud kõik toidus sisalduvad monosahhariidid ja disahhariidid, välja arvatud polüoolid.&lt;ref name="2008/100/EÜ"&gt;KOMISJONI DIREKTIIV 2008/100/EÜ&lt;/ref&gt; Kodus toitu valmistades lisatakse toidule peamiselt tavalist rafineeritud suhkrut – sahharoosi, toidutööstuses kasutatakse ka fruktoosi, glükoosi, tärklise hüdrolüsaate (glükoosisiirupit ja suure fruktoosisisaldusega siirupit). Suhkrute lisamine toidule suurendab nende energiasisaldust. Oma omadustelt ning struktuurilt ei erine lisatud suhkrud looduslikult toidus sisalduvast suhkrust, mida leidub puuviljades, marjades, mees, köögiviljades, piimas. Suhkruid lisatakse toitudele ja jookidele maitse, välimuse ja löhna, tekstuuri, fermenteerimise ning säilimise parandamiseks.
Lisatud suhkrutega seotud terviseriskid.
Lisatud suhkrute liigne tarbimine on üheks arvestatavaks terviseriskiks, mis tekitab erinevaid südant kahjustavaid muutusi nagu ülekaalulisus, kõrgvererõhktõbi, metaboolne sündroom ja II tüüpi diabeet. Lisatud suhkrute tarbimist on seostatud suurenenud diabeediriskiga ka ilma olulise ülekaaluta. 
Hambakaariese teket soodustab nii suhkru tarbimise hulk kui ka sagedus.
Lisatud suhkrutega seotud toitumissoovitused.
Nii looduslikest kui lisatud suhkrutest kokku saadav energia ei tohiks ületada 18% inimese päevasest toiduenergiast, kusjuures lisatud suhkrutest saadav energia võiks jääda alla 10%, ideaaljuhul alla 5%. Euroopa Liidu toiduainete märgistamise direktiivi 90/496/EMÜ kohaselt on tootjal kohustus märkida pakendile lisaks energiasisaldusele ka süsivesikute ja suhkrute sisaldus. Lisatud suhkru koguse märkimine pakendile ei ole kohustuslik.
Lisatud suhkrute tarbimine Eestis.
Eesti toitumisuuringu kohaselt tarbivad 93% noorematest lastest, 86% teismelistest poistest ja 88–72% teismelistest tüdrukutest ning 70% noorematest täiskasvanutest päevas toitumissoovitustest rohkem magusat. Eesti noorte magustatud jookide tarbimise uuring näitab, et vähemalt ühe korra kuus tarbis suhkruga magustatud jooke 95,4% noortest ning iga päev 19,1%. Tervise Arengu Instituut viis kahel korral (27. märts – 24. aprill 2017 ning 5.–31. märts 2018) läbi kampaania "Märka suhkruid", mille käigus kutsus üles lisatud suhkruid märkama ja nende tarbimist vähendama. Vähendamaks lisatud suhkrute liigse tarbimisega seotud terviseriske, võttis Riigikogu juunis 2017 vastu magustatud joogi maksu seaduse eelnõu, kuid 3. juulil 2017 jättis president seaduse välja kuulutamata ning esitas eelnõu Riigikogule uueks arutamiseks.
Camille Flammarion

Nicolas Camille Flammarion (26. veebruar 1842 Montigny-le-Roi, Haute-Marne'i departemang – 3. juuni 1925 Juvisy-sur-Orge) oli prantsuse astronoom ja literaat.
Ta sündis Kirde-Prantsusmaal asuvas väikelinnas Juvisy-sur-Orge, mis kuulus tollasesse Seine-et-Oise'i departemangu (praegu Essonne'i departemang). Flammarion töötas aastatel 1858–1862 ja 1876–1882 Pariisi observatooriumis. Astronoomina uuris ta kaksiktähti ja planeeti Marss. Ta oli ajakirjade Cosmos ja Le Siècle teadustoimetaja. 1883. aastal asutas ta ajakirja L'Astronomie, millest sai hiljem Prantsuse Astronoomiaseltsi väljaanne. 1887. aastal asutas Flammarion Prantsuse Astronoomiaseltsi ja sai selle esimeseks presidendiks (1887–1889).
Flammarion on tuntud astronoomia populariseerija, kelle raamatuid tõlgiti paljudesse Euroopa keeltesse. 1880. aastal ilmus tema raamat "Astronomie populaire" ('populaarne astronoomia'), mida trükiti tolle aja kohta väga suure tiraažiga – 100 000 eksemplari. 1888. aastal ilmus tal "L'Atmosphère: météorologie populaire" ('atmosfäär: populaarne metoroloogia'), milles illustratsioonide hulgas oli ühe tundmatu autori puugravüür (praegu tuntud kui Flammarioni gravüür), mida sajandi jagu hiljem hakati laialt kasutama illustratsioonina paljudes väljaannetes.
Tunnustus.
Ta valiti Kuningliku Astronoomiaseltsi liikmeks.
Flammarioni gravüür

"Flammarioni puugravüür" (prantsuse keeles "Gravure sur bois de Flammarion") on tundmatu autori puugravüür (vahel liigitatakse ekslikult ksülograafiaks), mida esimesena kasutas 1888. aastal prantsuse astronoom Camille Flammarion oma populaarteaduslikus raamatus "L'Atmosphère: météorologie populaire" ('atmosfäär: populaarne metoroloogia') illustratsioonina. 
Gravüür sai laiemalt tuntuks 20. sajandi teisel poolel ja on tänini kasutusel populaarse illustratsioonina kõikvõimalikes väljaannetes, näitamaks ettekujutust keskaegsest maailmapildist.
Kirjeldus.
Pildil on kujutatud meest keskaegse palveränduri rõivais, kes jõudnud taevaääreni maailma otsas, laskub põlvedele ja ettevaatlikult piilub taevavõlvi taha. Seal näeb ta hoopis teist, maisest maailmast hoopis erinevat imelist taevast maailma, kus ühe tõlgenduse kohaselt silmab võimsat seadeldist, mis paneb taevavõlvi pöörlema. Pildi allkiri Flammarioni raamatus kõlas järgmiselt: "Keskaegne misjonär jutustab, et ta oli leidnud punkti, kus Taevas ja Maa kokku puutuvad...".
Vounmeu keel

Vounmeu keel ehk vaunana keel on tšoko keelkonda kuuluv keel, mida traditsiooniliselt räägivad tänapäeva Colombia lääneosas ja Panama piirialadel elavad vounmeud.
2007. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks 10 800.
Fonoloogia.
Vounmeu keeles on 14 vokaalfoneemi ja 19 konsonantfoneemi.
Jakovlev

Jakovlev (ametliku nimega ОАО «Опытно-конструкторское бюро имени А. С. Яковлева») on Venemaa lennukitootja. Oma eksisteerimise jooksul on ettevõttes loodud üle 200 lennuaparaadi (vene keeles летательный аппарат) tüübi ja modifikatsiooni, sealhulgas üle 100 lennukiseeria. Ettevõte kasutab kaubamärki Jak (vene Як).
Ettevõtte asutas NSVL (Народный комиссариат авиационной промышленности СССР, Народный комиссариат тяжёлой промышленности СССР) 1934 ja määras selle etteotsa lennukikonstruktor Aleksandr Jakovlevi.
Ettevõttes töötab 311 inimest (seisuga 2011)
Aleksandr Jakovlev (täpsustus)

Aleksandr Jakovlev (eestipäraselt Aleksander Jakovlev) on mitme inimese nimi:
JAK

JAK võib tähendada järgmist:
Jak võib tähendada järgmist:
Võitlus (küla)

Võitlus (varem ka Katarina ja Pustapersa) on küla Venemaa Pihkva oblasti Strugi Krasnõje rajoonis Novoselje vallas.
Küla asutasid Võrumaalt väljarändajad 1880. aastatel Luuga maakonda Peterburi kubermangus.
Küla asub vallakeskuse Novoselje läänepiiril, Strugi Krasnõje alevist 20 km edelas.
2000. aastal oli külas 152 elanikku, 2010. aastal 131.
Külas on eestlaste surnuaed.
Aina Lagus

Aina Lagus (sündinud 20. juulil 1944 Are vallas Pärnumaal) on Eesti sõudja. 
Lõpetas 1962. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1967. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajandusliku tootmise õpetajana. 
Töötas 1967–1976 Pärnu Internaatkoolis bioloogiaõpetajana ning 1976–2012 Pärnu 4. Keskkooli / Ülejõe Gümnaasiumi vanemõpetajana ja õpetaja-metoodikuna.
Sõudmine.
Sõudetreeninguid alustas 1961, teda juhendas algul Vassil Laak, hiljem Jüri Kurul.
Enno Lamp

Enno Lamp (sündinud 27. jaanuar 1942 Puhjas Tartumaal) on Eesti endine sõudja. 
Lõpetas 1960 Tartu 2. Keskkooli ja 1970 Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA) zooinsenerina.
Sportimist alustas 1956 Tartu laste- ja noorte spordikoolis Herbert Abeli suusatreeningutel ning jätkas EPA spordiklubi sõuderühmas Ülo Tölbi juhendamisel.
Tuli 7 korda Eesti NSV meistriks: 
Isiklikku.
Tema vend on korvpallur ja spordipedagoog Ib Lamp.
Pojad Sverre Lamp (sündinud 1965) ja Alar Lamp (sündinud 1968) on tulnud moto- ja kestuskrossis külgvankriga mootorratastel 1992, 2004, 2005 ja 2007 Eesti meistriks.
Sverre poeg e Enno pojapoeg Oliver Sebastian Lamp (sündinud 2003) on samuti tulnud motokrossis külgvankritega mootorratastel aastal 2024 Eesti meistriks.
Margus Lelle

Margus Lelle (sündinud 27. aprill 1975 Pärnus) on Eesti sõudja.
Lõpetas 1993 autoremondilukksepana Pärnu kutsekooli ja 2000 ärijuhtimise alal TÜ Pärnu kolledži.
Aastast 2002 OÜ East Pole juhataja ja juhatuse liige.
Sport.
Sportimist alustas 1983 suusatreener Johannes Toimi õpilasena, 1988 hakkas Toivo Nikopensiuse suunamisel harrastama motosporti ja 1991 jätkas Mihkel Leppiku juhendamisel sõudjana.
Saavutas juunioride MM-il 1993 paarisaerulisel kahepaadil 19. koha ja MM-il 1995 paarisaerulisel neljapaadil 21. koha.
Tulnud 4 korral Eesti meistriks: 1994–95 paarisaerulisel neljapaadil ja 1995–96 kaheksapaadil.
Margus Lelle on Pärnu Sõudeklubi liige.
Isiklikku.
Tema isa oli sõudja Märt Lelle.
Mehis (ettevõte)

Mehis (ka Eksperimentaalkombinaat Mehis) oli Eesti NSV ajal Tallinnas tegutsenud ettevõte (kombinaat), mis tootis mittestandardseid seadmeid ja muid tooteid (näiteks erinevaid pakendeid, kaste).
Ettevõtte puhkekodu asus Pihlaspeal.
Ettevõttes töötas 371 inimest (1977).
Tiit Lepa

Tiit Lepa (sündinud 6. jaanuaril 1944 Paikuse vallas Pärnumaal), on eesti sõudja. 
Lõpetas 1964 Pärnu 4. Keskkooli ja 1967 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Töötas 1967–1970 Tartu Kalevi instruktorina ning 1970–1988 Tartu Pedagoogilise Kooli õpetajana ja asedirektorina. Aastast 1988 Sangaste valla Meleva talu peremees.
Sõudma hakkas Pärnus Hugo Artma ja Juhan Mitti juhendamisel. 
184 cm, 84 kg.
Voldemar Lepperk

Voldemar Lepperk (8. jaanuar 1913 Tallinn – 24. jaanuar 1986 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane, sõudja ja spordikohtunik.
Õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas Tallinna kolledži. 
Käis koolivendade Ruudi Toomsalu ja Aksel Kuuse mõjutusel 1929 Kadriorus A. Rooseste-Rosenbergi kergejõustikukursustel ning osales Tallinna poistekoondises Helsingi, Pärnu ja Tartuga peetud linnavõistlustel. Võimlas püramiidide õppimisel kukkus ja vigastas end, mistõttu sportimine katkes. 
Mobiliseeriti 1941 Punaarmeesse, osales radistina Velikije Luki lahinguis. Repressiooniohvrina sattus Eesti laskurkorpusest vangilaagrisse. 
Sõudmine.
Naasnud 1948 Tallinna, said tema meelisaladeks aerutamine ja sõudmine, 
Isiklikku.
Spordikohtunikud on olnud ka tema pereliikmed:
abikaasa Alice Lepperk (1913 – 1995), 1965 vabariiklik kategooria, 2229 võistlust.
poeg Aarne Lepperk (1937–2000), 1965 vabariiklik kategooria.
tütar Ene Lepperk, hiljem Järvsalu (sündinud 1949), 1969 vabariiklik kategooria
Mari Ustal

Mari Ustal (aastani 1964 Mari Lippmaa; sündinud 9. aprillil 1937 Pärnus) on eesti sõudja.
Lõpetas 1956 Pärnu 2. Keskkooli ja 1964 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Olnud 1963–1992 ETKVL-i/ETK peakaubatundja, hiljem töötanud AS-is Telemedia Eesti.
Sõudmine.
Alustas sõudetreeninguid 1950 Pärnu SK-s Jüri Kuruli juhendamisel.
Võitis 1955. aasta Nõukogude Liidu noortemeistrivõistlustel roolijaga neljapaadil pronksi.
Tulnud 5 korda Eesti meistriks:
Parteiarhiiv

Parteiarhiiv oli arhiiv Tallinnas aadressil Tõnismäe tänav 16. Tegu oli Eesti Riigiarhiivi filiaaliga. Arhiivis säilitatati muu hulgas Eesti NSV Siseministeeriumi, Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee, Eestimaa Kommunistliku Partei ja sellega seotud organisatsioonide arhivaale.
Arhiiv oli Eesti NSV ajal Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituudi üksus, kandes nime Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituudi Parteiarhiiv (lühend EKPA).
Arhiiv asutati 1945.
Parteiarhiivi oli koondatud enne 1940. aastat koostatud dokumendid Eesti Töörahva Kommuuni, Kominterni Eesti Moskva ja Leningradi sektsiooni, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee, EKP KK välismaa I büroo, VK(B)P KK Siberi Büroo Eesti Sektsiooni, EKP Ajaloo Komisjoni, Venemaal tegutsenud kirjastuse Külvaja ja ajalehe Edasi ning Eesti NSV aegsed fondid. 
27. augustil 1991. aastal arutati Eesti Ülemnõukogus NLKP ja ÜLKNÜ omandi küsimust ning võeti vastu otsus nende ülevõtmise kohta. 28. augustil moodustati Eesti Arhiiviameti poolt Parteiarhiivi ülevõtmise komisjon, kuhu kuulus 5 liiget Arhiiviametist, Riigiarhiivist ja Filmiarhiivist. 28. augustil arutas EV Valitsus oma istungil NLKP varade ülevõtmist ja otsustati anda Eesti Arhiiviameti bilanssi Tallinnas Tõnismägi 16 asuv EKP teaduskeskuse hoone ja muu vara, sealhulgas arhiiv. Likvideeritud EKP Teaduskeskuse arhiivi ja raamatukogu baasil moodustati Eesti Riigiarhiivi Filiaal (Parteiarhiiv) ja selle direktoriks määrati Valdur Ohmann.
Parteiarhiivis oli 3521 fondi. Kõige suurema osa nendest moodustasid parteiorganite, -organisatsioonide ja -asutuste fondid – arvult 3272. Komsomoli fonde on 245, muid fonde 4. Säilikuid on kokku 528 434, neist parteidokumente 430 242, komsomolidokumente 81 787, muid dokumente 3533 ja fotodokumente 12 872 säilikut. Suuremad fondid olid: EKP KK (f. 1) – 41 108 säilikut, ELKNÜ KK (f. 31) - 199 363 säilikut, EKP Tallinna Linnakomitee 7367 s., EKP Keskkomitee Kirjastus (f. 3104) – 5125 s., samuti mitmed EKP linna- ja rajoonikomiteede fondid. Oli ka viis niinimetatud isikufondi (J. Lauristini, V. Kingissepa, M. Kalinini, H. Pöögelmanni, J. Anvelti fond). Ülejäänud partei- ja komsomolidokumendid kuulusid põhilisel EKP ja ELKNÜ oblasti, maakonna- , linna- ja rajoonikomiteede, mitmesuguste partei- ja komsomolikomiteede, poliitosakondade ja parteikomisjonide fondidesse..
Maie Potter

Maie Potter (aastani 1971 Maie Listra; 2. november 1944 Tallinn – 8. jaanuar 2009 Viljandi) oli eesti arst ja sõudja.
Lõpetas 1963 Tartu 7. Keskkooli ja 1973 arstina Tartu Riikliku Ülikooli. Koolipõlves harrastas korvpalli ja suusatamist. 
168 cm, 78 kg.
1960 hakkas treenima Jüri Kuruli sõuderühmas.
Oli 1961–63 roolijaga neljapaadil 3-kordne Nõukogude Liidu noortemeister. 
Tuli 7 korral Eesti meistriks: 1961–66 roolijaga neljapaadil ja 1964 kaheksapaadil. 
Meistersportlane (1965).
Kuulus Kalevi liikmeskonda.
Alates 1974. aastast töötas Viljandis arstina. Oli maakonnahaigla taastusraviosakonna juhataja.
Aleksandr Kotljarevski

Aleksandr Kotljarevski (vene keeles Александр Александрович Котляревский, ukraina keeles Олександр Олександрович Котляревський "Oleksandr Oleksandrovõtš Kotljarevskõi"; 13. september/25. september 1837 Krementšuk – 29. september 1881 Pisa) oli ukraina päritolu Venemaa filoloog, ajaloolane, arheoloog ja etnograaf.
1853. aastal astus ta Moskva ülikooli filoloogia teaduskonda. 1862. aastal sai kandidaadi kraadi Peterburi ülikoolis. 1868. aastal asus ta tööle Tartu ülikoolis professorina. 1875. aastast oli ta Kiievi ülikooli slaavi filoloogia õppetooli korraline professor.
Eve Pavlova

Eve Pavlova (aastani 1988 Eve Lobanova; sündinud 10. novembril 1964 Pärnus) on eesti sõudja. 
Lõpetas 1983 Pärnu 1. Keskkooli. Sportima õhutas teda õpetaja Ludmilla Vaik. Alustas 1976 aerutamis- ja 1977 sõudmistreeninguid, tema juhendajad on olnud Evi Lepik ja Mihkel Leppik.
Pess

Pess ("Fomitopsis") on "Fomitopsidaceae" sugukonda kuuluv seeneperekond. Perekonda kuulub üle 40 liigi.
Timo Loorits

Timo Loorits (sündinud 19. jaanuaril 1974 Pärnus) on eesti sõudja.
Lõpetas 1992 ehitustislerina Pärnu 13. Kutsekeskkooli.
Sportima hakkas 1983 Pärnu Kalevi ujumissektsioonis Anne Tohveri õpilasena, 1988 jätkas Pärnu Dünamo sõudebaasis Evi Lepiku juhendamisel. 
189 cm, 72 kg. 
Isiklikku.
Tema isa on suusataja ja sõudja Arvo Loorits.
321 eKr

321. aasta eKr oli 321. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi "ab urbe condita" CDXXXIII (433).
Roheliste rattaretk

Roheliste rattaretk on traditsiooniline iga-aastane rattasõiduüritus, mille käigus tutvutakse ühe Eesti piirkonnaga ja käsitletakse sealseid keskkonnateemasid.
Esimene retk toimus kevadel 1988 ja see oli ajendatud murest Virumaa keskkonna pärast. Esimesel ja teisel rattaretkel toimunud protestiaktsioonid olid jätkuks Fosforiidisõjale. Esimese rattaretke korraldajad olid Tiit Hunt, Valdur Lahtvee, Aarne Valmis, Peep Veedla jt. Selle korraldamiseks loodi Virumaa klubi.
2005. aasta retke ajal pandi alus roheliste erakonna algatusgrupile. 2007. aastast korraldab Roheliste rattaretke MTÜ Roheliste rattaretked.
Alates 2001. aastast valitakse retkel rattarüütel, valiku kriteeriumideks on rattaretkedel sõitmise rohkus ja rüütellik käitumine.
Margit Salk

Margit Salk (19. november 1967 Viljandi – 3. september 2014) oli eesti sõudja. 
Lõpetas 1986 Tartu 8. Keskkooli ja 1987 sama kooli pedagoogikaklassi. Töötas Tartu 18. lastepäevakodus kasvatajana ja OÜ-s Dorose Lilled trükkijana.
Sportimist alustas Võhma keskkoolis Valli Tatari suunamisel, sõudmistreeninguid 1983 Tartus Jüri Kuruli juhendamisel. 
174 cm, 72 kg. 
Isiklikku.
Abikaasa Indrek Salk (sündinud 5. aprillil 1968) võitis 1986 NL-i noortemv-tel roolijata neljapaadil pronksi, olnud hiljem aktiivne sõudeveteran. Aastast 2013 Sõudeliidu juhatuse liige.
Mary Gaillard

Mary Katharine Gaillard (1. aprill 1939 New Brunswick New Jersey osariik – 23. mai 2025) oli ameerika füüsik.
Ta lõpetas 1960. aastal Virginia osariigis asuva Hollins College'i bakalaureusekraadiga ja sai 1961. aastal Columbia Ülikoolist New Yorgis magistrikraadi. Aastatel 1964–1968 töötas ta Prantsusmaa Riiklikus Teadusuuringute Keskuses (CNRS). Doktorikraadi (PhD) teoreetilises füüsikas sai ta 1968. aastal Pariisi 11. Ülikoolis. Seejärel naasis USA-sse, kus asus tööle California Ülikooli Berkeleys (oli aastatel 1981–2009 füüsikaprofessor). 2009. aastast on ta emeriitprofessor.
Gaillardi peamine uurimisvaldkond on osakestefüüsika. Koos Benjamin Leega ennustas ta sarmiga kvargi massi suuruse enne selle avastamist. Ta uuris ka supersümmeetriat ja supergravitatsiooni.
Gaillardi teine abikaasa Bruno Zumino (1923–2014) oli samuti füüsik.
Julius Wess

Julius Erich Wess (5. detsember 1934 Oberwölz Stadt, Steiermargi liidumaa – 8. august 2007 Hamburg) oli austria füüsik, supersümmeetria loojaid.
Ta sai 1957. aastal Viini Ülikoolist doktorikraadi teoreetilises füüsikas. Pärast töötamist Ameerika Ühendriikides sai ta 1968. aastal Karlsruhe Tehnoloogiainstituudi professoriks ja teoreetilise füüsika instituudi direktoriks. Hiljem töötas ta Müncheni ülikoolis professorina ja Münchenis asuva Max Plancki Füüsika Instituudi direktorina.
Wessi uurimisvaldkonnad olid matemaatiline füüsika ja osakestefüüsika, tema uurimissuunad olid supersümmeetria ja supergravitatsioon. Ta on 1974. aastal koos Bruno Zuminoga esitatud supersümmeetria hüpoteesi autor. Tema järgi nimetati Wessi-Zumino mudel ja Wessi-Zumino-Witteni mudel.
Eesti Spordiajakirjanike Selts

Eesti Spordiajakirjanike Selts (lühend ESAS) on organisatsioon, mis koondab ja esindab Eesti kutselisi spordiajakirjanikke ja -fotograafe.
Eesti Spordiajakirjanike Selts asutati 13. novembril 2012. Selts on ka aastatel 1991–1999 tegutsenud Eesti Spordiajakirjanike Ühenduse ja 2000–2012 tegutsenud Eesti Spordiajakirjanike Liidu tegevuse jätkaja.
Tegelikult on praegune Eesti spordiajakirjanduse ühendus on 1932. aastal loodud spordipressi esimese tsunfti ehk Tallinna Spordipressi Klubi õigusjärglane. 1940. aastal katkestatud kutseühenduse tegevust jätkas 1957. aastal loodud Eesti Spordiajakirjanike Föderatsioon, mis liitis spordipressi läbi okupatsiooniaastate kuni Eesti taasiseseisvumiseni. 
Eesti spordiajakirjanike ühendused
ESAS on avalikes huvides mittetulundusühinguna tegutsev vabatahtlik selts, mille peamine eesmärk on tegevspordiajakirjanike ühistegevuse korraldamine ja info levitamine. ESAS ühendab Eestis kutselisi ja vabakutselisi tegevspordiajakirjanikke ja spordifotograafe. 
Vabas Eestis pandi 1991 alus Eesti Spordiajakirjanike Ühendusele, mis taastas Eesti koha ka AIPS-is. 1990. aastatel juhtis ühendust tuntud spordiajakirjanik Valeri Maksimov. Kui Maksimov sajandivahetuse eel ameti maha pani, jätkas tema tööd Sven Sommer. Tema tulekuga algas ühenduse kaasajastamine Eesti Spordiajakirjanike Liidu nime all. 1990. aastate tõusu ja hoo järel juhtis liidu tegemisi alates 1999. aastast Sven Sommer, 2012. aastast Eesti Spordiajakirjanike Seltsi nime all Kristi Kirsberg, 2016. aasta lõpust Ott Järvela ja alates 2018. aastast Maarja Värv. 
2024. aasta detsembri seisuga on ESAS-il 63 tegev- ja seitse auliiget. ESAS-i tegevust ohjab viieliikmeline juhatus, kuhu kuuluvad 2024 detsembris üldkoosolekult saadud kaheaastaste volituste põhjal Maarja Värv (esimees), Ott Järvela, Peep Pahv, Mart Treial ja Gunnar Leheste.
2023. aastal andis ESAS välja raamatu "Oma tsunft. Eesti spordipressi arengulugu". Raamatu kirjutas Eesti Spordiajakirjanike Seltsi tellimusel kunagise käsikirja põhjal valmis Tiit Lääne. Kaasautorid on Lembit Koik, Sven Sommer, Märt Ibrus ja Maarja Värv. "Põgus ülevaade spordiajakirjanduse arenguloost Eestis on sellega algusaegadest tänapäeva jõudnud. Nüüdseks on see ammu, juba eelmisel sajandil stardipaugu saanud idee teostuseni jõudnud ja kirjasõnas jäädvustatud. Märk on maas ja sellelt edasi liikuda või süvitsi minna on juba uutel tegijatel, kellel selleks indu ja soovi, märksa lihtsam," kirjutab Lääne raamatu lõppsõnas.
Silva Maljuk

Silva Ennok (sündinud 11. märtsil 1947 Pärnus) on Eesti sõudja. 
Lõpetas 1970 Pärnu õhtukooli. Töötanud 1988–1997 Pärnu 4. lastepäevakodus. 
171 cm, 63 kg. 
Sõudmine.
Alustas sõudmistreeninguid 1962 Evi Lepiku ja Mihkel Leppiku juhendamisel.
Superstringiteooria

Superstringiteooria (inglise keeles "superstring theory") on stringiteooria supersümmeetriline üldistus teoreetilises füüsikas. Superstringiteooria on katse seletada kõiki looduses eksisteerivaid osakesi ja fundamentaaljõude ühes teoorias, modelleerides neid pisitillukeste supersümmeetriliste stringide vibratsioonina.
Supersümmeetria sissetoomise stringiteooriatesse tingisid olenevalt nende viiside tehnilistest iseärasustest viie erineva superstringiteooria (tüüp I, tüübid IIA ja IIB ning kaks heterootilist stringiteooriat) tekkimise. Selle tagajärjel tekkinud huvi kasvu stringiteooria vastu nimetatakse esimeseks superstringirevolutsiooniks. Kõik need mudelid realiseeritakse 10-mõõtmelises aegruumis, kuid nad erinevad stringispektrite ja sümmeetria kalibratsioonirühmade poolest. 
1970. aastatel loodud ja 1980. aastatel arendatud 11-mõõtmelise supergravitatsiooni konstruktsioon ning faasimuutujate ebatavalised topoloogilised duaalsused stringiteoorias viisid 1990. aastate keskel teise superstringirevolutsioonini. Alates teisest superstringirevolutsioonist peetakse kõiki viit erinevat superstringiteooriat ühe fundamentaalse teooria (M-teooria) erinevateks piirjuhtudeks.
Ajalugu.
Esimesele superstringirevolutsioonile pani aluse Michael Greeni ja John Schwarzi 1984. aasta avastus, et I tüüpi stringiteoorias anomaaliad taanduvad. Selle taandumise mehhanismi nimetatakse Greeni-Schwarzi mehhanismiks. Heterootilise stringiteooria töötasid 1985. aastal välja Princetoni füüsikud David Gross, Jeffrey Harvey, Emil Martinec ja Ryan Rohm. 1990. aastatel Edward Witteni, Joseph Polchinski, Juan Maldacena jt füüsikute kaalukad tööd panid aluse teisele superstringirevolutsioonile.
Schreiterfeld

Schreiterfeld (vene keeles "Шрейтерфельд"), Rootsis tuntud kui Schreiterfelt, varem Schreiter oli Vestfaalist Wickedest pärit aadlisuguvõsa.
Ajalugu.
Suguvõsaliin algab Vestfaalist Wickedest pärit Michael Schreiteriga, kelle poeg Johann Christopher Schreiter (1632−1696) rändas Saksamaalt Rootsi, astus sõjaväeteenistusse ja läks erru ülemvahtmeistrina. 1676. aasta 18. aprillil sai ta Rootsi kuningalt aadlitiitli ja perekonnanime von Schreiterfelt; Rootsi rüütelkonda teda küll ei introdutseeritud. Tema järeltulijad võeti 1747. aasta 29. juunil (vkj) Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kustus Liivimaal meesliinis 1832, Venemaal sajand hiljem.
Michael Green (täpsustus)

Michael Green on mitme tuntud inimese nimi:
Viljandi vanalinn

Viljandi vanalinn on Viljandi linnasüda, Viljandi vanim asum.
Vanalinna kaitseks on moodustatud Viljandi vanalinna muinsuskaitseala.
II maailmasõja ajal sai vanalinn märkimisväärselt kahjustada. Põles maha mitu vanalinna kvartalit.
Rakvere viljasalv

Rakvere viljasalv on hoone (viljasalv) Lääne-Viru maakonnas Rakveres Õli tänaval. 
Viljasalve omanik oli AS "Rakvere Viljasalv", mis 2010. aastatel läks pankrotti ja praegu omab firma "Tiigi Keskus". Viljasalves on säilitatud Eesti riigi viljatagavara.
2000. aastatel kadus viljasalvest 13 000 t vilja. Selle teadasaamisel astus ametist tagasi põllumajandusminister Tiit Tammsaar.
Elva lasketiir

Elva lasketiir (ka Elva laskespordibaas) on lasketiir Tartu maakonnas Elvas.
Elvasse ehitati esimene lasketiir 1935. Selles lasketiirus treenis teiste seas maailmameister Villem Jaanson.
1970. aastal ehitati Elvasse uus lasketiir. See lasketiir oli Nõukogude Liidu laskekoondise peamine treeningukeskus.
Gevi

Gevi on Ida-Viru maakonnas Jõhvis tegutsev Eesti rahvatantsuselts. Seltsi veab Marju Aul.
Seltsil on 14 tantsijaga põhirühm ja 12 tantsijaga noorem rühm.
Gevi asutati 1964 Kohtla-Järve rajoonikomitee kultuuritöötaja Helju Tori eestvedamisel. Esimesed 25 aastat polnud rühmal oma nime. 1989 nimetati rühm Geviks. Gevi on Jõhvi küla varasem nimi (mainitud 1241).
2001 muudeti rühm MTÜks Jõhvi Rahvatantsuselts Gevi.
Käsi- ja koduraamat

"Käsi- ja koduraamat" (saksa keeles "Hand- und Hauszbuch für das Fürstenthumb Esthen in Liffland") on esimene eestikeelne Eestis ja Tallinnas trükitud raamat. See on Heinrich Stahli käsiraamatu teine osa, mis trükiti Christoph Reusneri poolt 1637. aastal. Trükis sisaldab 144 saksakeelset kirikulaulu eestikeelse proosatõlkega ning liturgia ühehäälseid noote. Käsiraamatu viimased osad, milles on evangeeliumid ning epistlid ja psalmi-, palve- ning laulukogu kiriklike talituste jaoks, trükiti Tallinnas 1638. aastal. ETERA
Raamatu üldtiitelleht, osade tiitellehed ja eessõna on saksakeelsed, tekst saksa ja eesti keeles. Manuaal oli mõeldud eesti keelt puudulikult oskavatele pastoritele, mõisavanematele ning kirikuõpetaja kutseks valmistuvatele üliõpilastele.
Agnes Kolga

Agnes Kolga (sündinud 8. jaanuaril 1999) on eesti kirjanik.
Haridus ja kirjanduslik tegevus.
Agnes Kolga lõpetas 2018. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi ning õpib sama aasta sügisest Tartu Ülikoolis eesti ja soome-ugri keeleteadust. 
Tema esimene raamat "Varjajad" ilmus 2017. aastal. Raamatu kirjutamise ajal oli Kolga 15-16-aastane, enne seda oli ta avaldanud oma lugusid Wattpadis (kasutajanimi: Writnes). 
Agnes Kolga teine romaan "Jagatud saladused" ilmus 2019. aastal.
Perekonnaleht (1930)

Perekonnaleht : "mitmesuguse sisuga ajaviiteajakiri," oli trükis, mis ilmus "(13. detsember 1930 - 16. oktoober 1940)" Tallinnas. 
Vastutav toimetaja O. Soots. Kunstnik-illustraatorina töötas ajakirjas Werner Birkenfeldt (Verny). 
Ajakirja andis välja o/ü Vaba Maa sagedusega 1 kord nädalas. Kokku ilmus 42 numbrit. 
Toimetus asus Tallinnas, Pikk tänav 54. 
Lisaks anti välja: 
Vastutav toimetaja O. Pertmann.
Põltsamaa meierei

Põltsamaa meierei (täpsemalt E-Piima Põltsamaa meierei) on meierei Jõgeva maakonnas Põltsamaal. See meierei on üks kahest E-Piima meiereist (teine on Järva-Jaani meierei).
Meierei alustas tööd 1910.
Meiereis toodeti viimastel aastatel umbes 10 000 t juustu aastas. Juustu tootmine lõpetati 21. veebruaril 2024 Paidesse loodud uue meierei tootmise alustamise tõttu. Põltsamaal jätkub juustu pakkimine, viilutamine ja riivimine.
Raplamaa rattamaraton

Raplamaa rattamaraton on Rapla maakonnas toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe. Võistlust korraldab Raplamaa Rattaklubi KoMo.
2019. aastal toimus 17. Raplamaa rattamaraton.
Helve

Helve on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 140. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Helve 1314 naisel.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Helve 1253 naisel. Helve oli populaarsuselt 147. naisenimi.
Helve oli keskmiselt 69 aasta vanune (mediaanvanus oli 69). Noorim Helve oli vanuserühmas 20–24. Kõige populaarsem on eesnimi Helve vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 35,37.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Helve 2 inimesel.
Hubert (eesnimi)

Hubert on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 660. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Hubert 92 mehel.
Henn

Henn on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 358. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Henn 289 mehel.
Maki

Iisraeli Kommunistlik Partei (heebrea keeles: הַמִפְלָגָה הַקוֹמוּנִיסְטִית הַיִשְׂרְאֵלִית HaMiflega HaKomunistit HaYisra'elit, araabia keeles: الحزب الشيوعي الاسرائيلي‎ Al-Ḥizb ash-Shuyū'ī al-'Isrā'īlī), sageli tuntud oma heebrea akronüümi "Maki" (מק"י) järgi, on kommunistlik partei Iisraelis ja kuulub allianssi Hadash. 
Maki oli algul tuntud kui Rakah (רק"ח), sõnade Reshima Komunistit Hadasha (רשימה קומוניסטית חדשה, sõnasõnalt "Uus Kommunistlik Nimekiri") akronüüm, ning ei ole identne esialgse Maki'ga, millest ta 1960. aastatel selle väidetava "kodanlik-natsionalistliku" suunitluse tõttu lahkus. 
Kommunistlik partei lõhenes 1960. aastatel, kui partei liidri Moshne Snehi ümber koondunud juhtivpoliitikud asusid vastanduma NSV Liidu aina Iisraeli-vastasemale ja antisionistlikumale suunale; sellega ei olnud nõus vähemus, kes moodustas uue partei, Rakahi. Nõukogude ajakirjandus teatas, et Mikunise-Snehi "grupp" olevat liitunud kodanlik-natsionalistliku leeriga . Nõukogudemeelse Iisraeli-vastase leeri liider oli Meir Vilner, enamiku selle fraktsiooni liikmetest ja valijatest moodustasid araablased. 1989. aastal nimetas Raki end taas ümber Makiks.
Henno

Henno on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 478. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Henno 163 mehel.
Holger

Holger on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 367. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Holger 275 mehel.
Illar

Illar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 348. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Illar 302 mehel.
Ilona

Ilona on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 143. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ilona 1297 naisel.
Ilse

Ilse on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 370. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ilse 358 naisel.
Ines (eesnimi)

Ines on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 561. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ines 172 naisel.
Ingmar

Ingmar on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 393. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ingmar 247 mehel.
Irja

Irja on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 413. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Irja 286 naisel.
Ita (eesnimi)

Ita on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1191. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ita 43 naisel.
Lääne Maakohus

Lääne Maakohus oli Eesti Vabariigi esimese astme kohus aadressidel Haapsalu, Sadama tänav 21 ja Kärdla, Põllu tänav 17.
Lääne Maakohus loodi 24. mail 1990, kui Haapsalu Rajooni Rahvakohus nimetati vastavalt ümber.
1. jaanuaril 2006 liideti Lääne Maakohus Pärnu Maakohtuga.
Kohtu koosseis.
1990. aastal töötas kohtus kaks kohtunikku, kaks istungisekretäri, kaks kohtutäiturit, kantselei juhataja, sekretär-masinakirjutaja, tõlk, koristaja.
Kohtu esimeheks oli Maie Kram, kes 1990. aasta lõpus läks tööle Eesti Vabariigi Ülemkohtusse. Tema asemel sai kohtu esimeheks Aita Rajavere. 1991. aastal tuli tööle kohtunik Allar Jõks, 1992–1995 oli ta kohtu esimeheks ja lahkus tööle Tallinna Ringkonnakohtusse. 1993 tuli tagasi kohtunik Maie Kram ja 1995. aasta maikuust kuni 2003. aasta lõpuni töötas ta kohtu esimehena. Alates 9. veebruarist 2004 töötas kohtu esimehena Piia Jaaksoo.
Ameerika psühhopaat

"Ameerika psühhopaat" ("American Psycho") on Bret Easton Ellise 1991. aastal ilmunud romaan.
Romaan jutustab noorest investeerimispankurist Patrick Batemanist, kes on sarimõrvar.
2000. aastal linastus romaanil põhinev film "Ameerika psühho", mille peaosas oli Christian Bale.
2013. aastal esietendus Londonis romaanil põhinev muusikal, mille muusika ja sõnad kirjutas Duncan Sheik.
Ivi (eesnimi)

Ivi on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 264. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ivi 618 naisel.
Johan

Johan on mehenimi.
2025. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Johan 366 mehel. Johan on levikult 347. mehenimi.ref name="stat.ee"&gt;https://web.archive.org/web/20190418174814/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Johan (vaadatud 18.04.2019)&lt;/ref&gt;
Juss

Juss on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 576. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Juss 117 mehel.
‘Ajmān

‘Ajmān [adžm'aan] on linn Araabia Ühendemiraatides, ‘Ajmāni emiraadi pealinn. Linn asub Pärsia lahe ääres vahetult Ash-Shāriqah'st põhjas ning 22 km Dubaist kirdes. 
Asend ja suurus.
Linna ala langeb kokku ühega emiraadi kolmest lahustükist, mis laiub 16 km pikkuselt mere ääres (2 km hõlmab sadam) ja mida maismaa poolt ümbritseb täielikult Ash-Shāriqah' emiraat. Ash-Shāriqah' vahetu naabruse ning piiratud laienemisvõimaluste tõttu on ‘Ajmān üha enam Ash-Shāriqah'ga kokku kasvanud.
Pindala on 140 km².
Elanike arv on 250 000 ning moodustab 95% emiraadi rahvastikust. Turismi huvides kavandatakse linna kasvu.
Loodus.
Linna ala on põhiliselt tasane liivaala. Kõrgus merepinnast on 3 m.
Vaatamisväärsused.
Säilinud on ‘Ajmāni fort, milles on nafta leidmise eelset elu tutvustav ‘Ajmāni muuseum.
Turism.
Turismi jaoks kavatsetakse maad juurde võita, kaevates hoonestamata alale kanaleid ja laguune. Nii saadud rannaäärsete hoonete hinnatase arvatakse olevat umbes kolmandiku võrra madalam Dubai omast, mis arvatakse andvat konkurentsieelise. Ehitustööd on käimas.
Adamsi maakond (Indiana)

Adamsi maakond ("Adams County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Decatur.
Ajalugu.
Maakond moodustati 7. veebruaril 1836.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 34 387.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Bartholomew' maakond

Bartholomew' maakond ("Bartholomew County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Columbus.
Ajalugu.
Maakond moodustati 8. jaanuaril 1821.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 76 794.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Bentoni maakond (Indiana)

Bentoni maakond ("Benton County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Fowler.
Ajalugu.
Maakond moodustati 18. veebruaril 1840.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8854.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Blackfordi maakond

Blackfordi maakond ("Blackford County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Hartford City.
Ajalugu.
Maakond moodustati 15. veebruaril 1838.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 12 766.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Boone'i maakond (Indiana)

Boone'i maakond ("Boone County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Lebanon.
Ajalugu.
Maakond moodustati 29. jaanuaril 1830.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 56 640.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Carrolli maakond (Indiana)

Carrolli maakond ("Carroll County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Delphi.
Ajalugu.
Maakond moodustati 17. jaanuaril 1828.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 155.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Clarki maakond (Indiana)

Clarki maakond ("Clark County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Jeffersonville.
Ajalugu.
Maakond moodustati 3. veebruaril 1801.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 110 232.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Clay maakond (Indiana)

Clay maakond ("Clay County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Brazil.
Ajalugu.
Maakond moodustati 12. veebruaril 1825.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 890.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Clintoni maakond (Indiana)

Clintoni maakond ("Clinton County") on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Frankfort.
Ajalugu.
Maakond moodustati 29. jaanuaril 1830.
Rahvastik.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 33 224.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):