Almazbek Atambajev

Almazbek Atambajev (kirgiisi keeles Алмазбек Атамбаев; sündinud 17. septembril 1956 Tšüj oblastis) on Kõrgõzstani poliitik, Kõrgõzstani president (2011–2017) ja peaminister (2007, 2010–2011 ja uuesti 2011).
Ta on olnud Sotsiaaldemokraatliku Partei juht aastatel 1999 (teistel andmetel 1993) – 2007 ja uuesti 2010. aastast.
Ettevõtlusega hakkas ta tegelema 1989. aastal.
Aastatel 1995–2000 oli Atambajev parlamendi liige.
2000. aastal kandideeris Atambajev Kõrgõzstani presidendiks. Ta esitati presidendikandidaadiks ka 2005. aastal, kuid loobus, kui Kurmanbek Bakijev ja Feliks Kulov valimistel liidu sõlmisid.
2005–2006 tegutses Atambajev tööstus-, kaubandus- ja turismiministrina. 2007. aasta märtsis asus ta pärast Feliks Kulovi tagasiastumist Kurmanbek Bakijevi ettepanekul peaministri ametisse, kuid lahkus juba novembris. Mais väitis Atambajev, et teda püüti pärast ühe riigiettevõtte erastamisotsust mürgitada, ja suundus Türgisse ravile.
Ta on olnud Kõrgõzstani peaminister 29. märtsist kuni 28. novembrini 2007, 17. detsembrist 2010 kuni 23. septembrini 2011 ja 14. novembrist 1. detsembrini 2011.
2009. aastal kandideeris Atambajev Bakijevi peamise vastaskandidaadina presidendiks, võttis aga kandidatuuri viimasel hetkel protesti märgiks tagasi.
Atambajev oli 2010. aasta aprillis võimule tulnud ajutise valitsuse juhi asetäitja kuni juulini.
Ajutises valitsuses olles vahetas Atambajev vastastikuseid korruptsioonisüüdistusi Temir Sarijevi ja Azimbek Beknazaroviga. Ajutise valitsuse liikmena kuulutas ta esialgu, et ei kandideeri 2010. aasta lõpul toimuvatel parlamendi- ja 2011. aastal toimuvatel presidendivalimistel. Kandideeris 2010. aasta parlamendivalimistel siiski sotsiaaldemokraatide esinumbrina.
23. septembril 2011 loovutas ta peaministri kohused asepeaminister Ömürbek Babanovile, et kandideerida oktoobris peetavatel presidendivalimistel.
30. oktoobril 2011 peetud valimistel valiti ta 63,2 protsendiga häältest presidendiks. 14. novembril 2011 tema volitused peaministrina taastati.
1. detsembril 2011 vannutati ta presidendi ametisse. 
24. novembril 2017 vannutati presidendiks tema soosikuna valimised võitnud endine peaminister Sooronbaj Džeenbekov.
Presidendina.
Erinevalt enamikust Kesk-Aasia riikide valitud presidentidest ei püüdnud Almazbek Atambajev laiendada oma volitusi põhiseaduses sätestatud perioodist kaugemale ja andis võimu rahumeelselt üle, tähistades esimest sellist pretsedenti kaasaegses Kesk-Aasia ajaloos. Tema juhtimisel võttis riik vastu põhiseadusreformi, mis tugevdas parlamendi rolli ning võttis kasutusele ka biomeetrilise valimissüsteemi, mida viidi läbi Euroopa Liidu abiga.
Atambajev toetas sookvoote parlamendis ja kohalikes volikogudes, mille eesmärk oli kaotada sooline ebavõrdsus ja toetada aktiivselt naisi poliitilisel areenil. Need meetmed on muutunud tasakaalustatuma ja esinduslikuma võimuorgani loomise võtmeks.
Kõrgõzstan sai 2015. aastal Almazbek Atambajevi juhtimisel ELiga GSP+ staatuse. GSP+ staatuse säilitamiseks pidi Kõrgõzstan järgima 27 rahvusvahelist konventsiooni. Neist 7 on seotud inimõigustega – laste õiguste kaitse, naiste ja vähemuste diskrimineerimise kaotamine, sõnavabaduse kaitse, kogunemisvabadus, õigus õiglasele kohtulikule arutamisele, kohtusüsteemi sõltumatuse tagamine, samuti majanduslik õigus. , kultuurilised ja sotsiaalsed õigused.
Atambajev toetas 2014. aastal World Nomad Games käivitamist, et säilitada ja populariseerida Kesk-Aasia nomaadide traditsioone.
Almazbek Atambajev on ainus Kesk-Aasia president piirkonna ajaloos, kes austas Vene impeeriumi karistusvägede 1916. aasta veresauna ohvrite mälestust. 2015. aastal loobus Almazbek Atambajev postsovetlikes riikides ja Venemaal kasutatud Püha Jüri lindi kasutamisest 1916. aasta ülestõusu mälestuse sümbolina. See vallandas Kõrgõzstani venekeelse elanikkonna seas proteste.
Almazbek Atambajevi juhtimisel tehti Kõrgõzstanis soolise võrdõiguslikkuse vallas märkimisväärseid edusamme. Naiste esindatuse jaoks Stortingi nimekirjades kehtestati 33% kvoot. Lisaks kehtestati naiste esindatuse kvoot kohalikes volikogudes 30%, mis suurendab naiste poliitilist osalust.