tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lucas Cranach vanem

Lucas Cranach vanem (saksa keeles Lucas Cranach der Ältere, lühendatult Lucas Cranach d.Ä. või d.Ae.; [ˈluːkas ˈkʁaːnax dɛɐ̯ ˈʔɛltəʁə]; u 1472 – 16. oktoober 1553) oli Saksa renessansiaegne maalikunstnik ja graafik. 
Ta oli pikka aega Saksimaa valijavürstide õuekunstnik. Teda teatakse peamiselt portreede järgi, mida ta maalis nii Saksa vürstidest kui ka protestantlikest usureformaatoritest, olles ka ise reformatsiooni innukas toetaja ning Martin Lutheri lähedane sõber. Cranach maalis ka usulisi süžeid, alustades katoliiklikust traditsioonist ja püüdes hiljem leida uusi viise luterlike veendumuste edastamiseks kunstis. Kogu karjääri vältel maalis ta ka mütoloogiaainelisi stseene ja kujutas usutalitusi.
Cranachil oli suur töökoda. Mitmest ta teosest on säilinud mitu varianti. Tema poeg Lucas Cranach noorem ja teised õpilased maalisid ta teostest uusi versioone veel aastakümneid pärast tema surma. Cranach vanemat peeti edukaimaks tolleaegseks Saksa kunstnikuks.
Luteri ja episkopaalkiriku liturgilistes kalendrites on tema mälestuspäev.
Nodularia spumigena

Nodularia spumigena on tsüanobakterite rühma kuuluv ülemaailmse levikuga sinivetikaliik, mis tihti põhjustab toksilist veeõitsengut. Teadaolevatest sinivetikaliikidest Läänemerel omistatakse "Nodularia spumigenale" kõige ulatuslikum negatiivne mõju ümbritsevatele organismidele.
Veeõitsengud Läänemeres.
"Nodularia Spumingena" põhjustatud veeõitsengud Läänemeres jäävad reeglina suve teise poolde. Õitsengutele on sageli iseloomulikuks tunnuseks veekogu pinna lähedale akumuleerunud tihedad filamentsed ja rohekat tooni sinivetikakogumid. Kuna "Nodularia Spumingena" eelistab Läänemeres soolakamat vett, siis on veeõitsengud levinud pigem avamerel. Erinevalt paljudest teistest vetikaliikidest ei ole "Nodularia spumigena" kasvu limiteerivaks toitaineks mitte lämmastik, vaid fosfor. Sarnaselt teiste sinivetikaliikidega suudab "Nodularia spumigena" siduda atmosfäärilist lämmastikku.
Toksilisus.
"Nodularia spumigena" oli üks esimesi sinivetikaliike, mille toksilistest mõjudest loomadele teadusmaailmas 1878. aastal kirjutati. Ligi sajand pärast toksiliste omaduste kirjeldamist suudeti eraldada ka sinivetikas toksilisust põhjustav tsükliline peptiidsidemetega molekul nodulariin. Aastatel 1985–1987 tehtud uuringus koguti Läänemere 25 sinivetikaõitsengust proovid. Neist 18 proovi sisaldasid nodulariini ning olid otseselt seotud "Nodularia spumigena"'ga, mis domineeris igas toksiine sisaldavas õitsengukoldes. Sama uuring näitas ka, et mitte kõik "Nodularia spumigena" poolt domineeritavad õitsengud ei olnud toksilised, viitades, et tsüanobakterite kooslused eritavad toksiine vaid kindlates keskkonnatingimustes.
Frastanz

Frastanz on alev ja vald (saksa "Marktgemeinde") Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas. See on tuntud tubakatootmise poolest.
Geograafia.
Frastanz asub Austria läänepiiril, 510 m üle merepinna. 61,2% alast on mets. Gampelüni küla asub eksklaavina Nenzingi vallas.
Ajalugu.
Iidsetel aegadel läbis Frastanzi Rooma tee. 1499. aastal toimus seal Frastanzi lahing.
Kalnradži

Kalnradži on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla idaosas.
Küla asub Roja jõe ääres. Kalnradži jääb valla keskusest Anužist 4,5, piirkonna keskusest Talsist 26 ning Riiast 149 kilomeetri kaugusele.
Rennes School of Business

Rennes School of Business on Rennes asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Mis asutati 1990. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus ESCP 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 56. kohale. 
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud.
Lībe

Lībe on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla idaosas.
Küla asub Lībvalksi oja ääres. Lībe jääb valla keskusest Anužist 6, piirkonna keskusest Talsist 27 ning Riiast 151 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Lībe karjamõisa juurde ("Lieben", "Lihben").
Külas kasvavad kaks looduskaitsealust põlispuud (tamm ümbermõõduga 4,49 meetrit ja pärn ümbermõõduga 3,79 meetrit).
Vēžciems

Vēžciems on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla põhjaosas.
Küla asub Roja jõe ääres. Vēžciems jääb valla keskusest Anužist 4, piirkonna keskusest Talsist 25 ning Riiast 149 kilomeetri kaugusele.
Küla lähistel endise Mušiņase talu juures asuvad Mušiņase Kuradilaeva muinaskalmed on riikliku kaitse all.
Popervāle

Popervāle on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla lõunaosas.
Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel Mazroja jõe ääres. Popervāle jääb valla keskusest Anužist 3, piirkonna keskusest Talsist 19 ning Riiast 127 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Popervāle mõisa juurde ("Pappe Arwalen, Popsch Erwalen, Poperwalen").
George Vella

George William Vella (sündinud 24. aprillil 1942) on Malta poliitik, alates 4. aprillist 2019 kuni 4. aprillini 2024 Malta president. Ta oli aastatel 1996–1998 Alfred Santi valitsuses ning 2013–2017 Joseph Muscati valitsuses välisminister. Aastatel 1996–1998 oli ta ka Malta asepeaminister. Vella kuulub Tööparteisse, mille asejuht ta oli aastatel 1992–2003.
Lubeskrogs

Lubeskrogs (ka Lubes krogs, tõlkes "Lube kõrts") on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla põhjaosas.
Küla asub Roja jõe ääres. Lubeskrogs jääb valla keskusest Anužist 4,5, piirkonna keskusest Talsist 25 ning Riiast 149 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Lube kõrtsi ja veski juurde kitsarööpmelise raudtee Luba raudteejaama lähistele. Külas on Lube bussipeatus.
Lube

Lube (vanasti ka Lubsmuiža või Lubesmuiža) on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla keskosas.
Küla asub Mazupīte oja ääres. Lube jääb valla keskusest Anužist 2, piirkonna keskusest Talsist 24 ning Riiast 147 kilomeetri kaugusele. Külas on Muižvietnieki bussipeatus.
Asula on tekkinud endise Lube mõisa keskuse juurde ("Lubben").
Küla lähistel kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 3,1 meetrit.
Mārkciems

Mārkciems on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla kaguosas.
Küla asub Roja jõe ääres. Mārkciems jääb valla keskusest Anužist 12, piirkonna keskusest Talsist 30 ning Riiast 153 kilomeetri kaugusele. 
Külas kasvavad kolm looduskaitsealust tamme ja kaitse all olev mänd ümbermõõduga 2,9 meetrit). Külla jäävad osaliselt looduskaitsealusd Lūrmaņi paljandid.
Aastal 2006 oli külas 12 elanikku.
Rattapainik

Rattapainik, ka "paindepakk," oli endisaegadel kuumade aurutorust läbi käinud vitste painutamise riist.
Painik oli massiivne puust ratas, mis oli telje kohalt kinnitatud ristikujulisele alusraamile. Alusristpuu igas harus oli ava kiilu paigaldamiseks nii, et paindevits jääks hiljem ratta ja kiilu vahele. Algul kiiluti rattavits ühe ristpuu kohale kinni. 
Painutasid kaks meest: pressipoiss (ka kiilupoiss) ja vitsapoiss (vedajapoiss). Press ehk vibu oli 2–3 meetri pikkune teivas, mis oli tugeva kiiluga kinnitatud rattapainiku telje külge. Pressi ringi lükates survestas vedajapoiss rattavitsa kiilu ja painiku vahel, tehes seda ühtlase kiirusega, et vits ei murduks. Kiilupoiss torkas iga alusristpuu kohal painutatavale vitsale kiilu vastavasse avasse. Seejärel löödi kinnituseks veel teine kiil. 
Kui ring oli täis, seoti vaheliti ulatuvad vitsotsad pajuvitsaga kokku. Pajuvitsa läbipistmiseks oli painiku serval kaks püstsoont. Sidumisvitsad kiiluti kinni.
Jaunciems (Ārlava vald)

Jaunciems on küla ("ciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla idaosas.
Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel ning jääb valla keskusest Valdemārpilsist 13, piirkonna keskusest Talsist 23 ja Riiast 140 kilomeetri kaugusele.
Aastail 1949–1954 oli küla Jaunciemsi külanõukogu halduskeskuseks. Külas asub Jaunciemsi bussipeatus.
Laukmuiža (Ārlava vald)

Laukmuiža on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla idaosas.
Küla asub merepinnast 46 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Valdemārpilsist 11, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 139 kilomeetri kaugusel. Sinna jääb Laukmuiža bussipeatus.
Küla kohal asus varem Nogale mõisa karjamõis "Feldhof".
Roostepunane

Roostepunane või roostepruun või roostekarva on pruunikaspunane soe värvitoon, mis meenutab rauale moodustuva rooste värvust ja mille võib lugeda oranžide, pruunide või punaste värvitoonide hulka kuuluvaks.
Variatsioonid.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" loeb roostevärvi ("Rust", "Orange Rust", "Rust Tan") sügavoranžiks, pruunikasoranžiks või murtud pruuniks .
Pantone värvitoon 18-1248 "Rust" on soojatooniline mahe pruun .
On olemas punakaspruun veebivärv "Rust" , millest on ka murtum-pruunikam variant .
Roostepunane looduses.
Ladinakeelsetes taksonite nimedes tähistab roostepunast värvust täiend "ferruginous" või "ferruginea". Taimedest kannavad roostekarva värvust tähistavat epiteeti
Seentest esineb värvusele viitav "rooste-" või "roostepunane"/"roostepruun" järgmistel taksonitel:
Eestikeelsetes linnunimetustes esineb "rooste-" täiend järgmistel:
Poprags

Poprags on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla lõunaosas.
Küla asub Sasmaka järve kagukaldal ja jääb valla keskusest Valdemārpilsist 6,6, piirkonna keskusest Talsist 15,8 ning Riiast 136,2 kilomeetri kaugusel. Külas asub Popragsi bussipeatus.
Küla on kujunenud endise Popragsi mõisa ("Popraggen") juurde.
Watkini torn

Watkini torn (inglise keeles "Watkin's Tower" või "Wembley Tower") oli lõpuni ehitamata jäänud ja planeeritud 358-meetrise kõrgusega vaatetorn Wembley Parki haljasalal Londonis. Edward Watkini visualiseeritud torni, mida reklaamiti kui "Great Tower of London" ja mis oleks pidanud olema maailma kõrgeim ehitis, hakati tarindama 1891. aastal. Kuusteist aastat hiljem lammutati umbes vaid 47-meetri kõrgune platvorm, mis avati 1894. aastal ja mida hiljem kunagi ei taastatud.
Tänapäeval asub samas paigas Wembley staadion.
Ratasüll

Ratasüll oli suure, pealt laieneva ketta kujuline talvemüts Saaremaa naistel.
Ratasülli kanti enamasti Ida-Saaremaal. Üll oli allapoole aheneva tüvikoonuse kujuga, tema sõõrjas pealagi oli kaetud keskosas kiirtetaoliselt kurdu kroogitud punase riidega (kaleviga). Mütsi äär oli pealistatud musta madalakarvalise lambanahaga, eelistatud oli tallenahk. Seest oli üll vooderdatud karuse lambanahaga. Leinaajal kantava ratasülli pealagi oli sinisest riidest.
Ruth Katharina Vellner

Ruth Katharina Vellner (kuni 1944 Käsnapuu; 25. november 1922 Tallinn – 7. jaanuar 2012 Stockholm) oli eesti ujuja, tantsija ja teatrinäitleja.
Ta lõpetas 1938. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi progümnaasiumi. Õppis ka Estonia teatri Rahel Olbrei loodud balletistuudios.
Töötas aastatel 1940–1943 Estonias tantsijana, tegi kaasa ka Draamateatri lavastustes.
Kirjutanud ka luuletusi.
Põgenes 1943. aastal Rootsi.
Ujujana.
Ujumist hakkas harrastama 1929. aastal Tallinna Kalevis Herbert Rachmanni juhendamisel. 
Ta tuli aastatel 1938–1940 ja 1943 rinnuli- ja teateujumises kokku 6 korda Eesti meistriks. Parandas 2 korda Eesti rekordit (sellest ühe korra teateujumises), kuulus aastatel 1937–1940 Eesti koondisse. 
Isiklikku.
Tema abikaasa oli ujuja ja veesuusataja Gert Vellner.
Reiz Malile

Reiz Malile (ka Reis Malile; 12. august 1924 Gjirokastër – 6. märts 2003 Tirana) oli Albaania diplomaat ja kommunistlik riigitegelane.
Alates 1949. aasta jaanuarist töötas Reiz Malile Albaania Välisministeeriumis. 1950–1956 töötas ta Välisministeeriumis Ida-Euroopa riikide osakonna juhatajana. 1956–1961 oli ta Albaania alaline esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. Aastatel 1961–1963 oli ta Albaania suursaadik Pekingis. Aastatel 1963–1982 töötas ta Albaania välisministri asetäitjana.
Reiz Malile oli alates 30. juunist 1982 kuni 22. veebruarini 1991 Albaania välisminister.
Nesti Nase

Nesti Nase (14. aprill 1922 Korçë – 11. veebruar 1995 Tirana) oli Albaania kommunistlik riigitegelane ja diplomaat.
1954. aastal oli Nesti Nase Albaania suursaadik Pekingis, 1958–1961 Moskvas ja 1963–1966 Pekingis.
1956–1958 ja 1961–1963 oli ta Albaania välisministri asetäitja.
Nesti Nase oli alates 14. septembrist 1966 kuni 30. juunini 1982 Albaania välisminister.
Aastatel 1971–1982 oli ta Albaania Tööpartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
Drohobõtš

Drohobõtš (ukraina "Дрогобич"; poola Drohobycz; jidiši דראָביטש) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Drohobõtši rajooni keskus. Asub 86 km Lvivist edelas.
Ajalugu.
Drohobõtš on asutatud 11. sajandil ja seda on kirjalikes allikates esmamainitud 1238. aastal, mil asula kuulus Galiitsia-Volõõnia vürstiriiki.
1460 sai Magdeburgi linnaõigused.
1918–1939 oli Poola Lwówi vojevoodkonna maakonnalinn. 1939–1941 ja 1944–1959 oli Ukraina NSV Drohobõtši oblasti keskus.
1939. aastal oli linna elanike arv 34 600, neist 39,9% olid juudid, 33,2% poolakad ja 26,3% ukrainlased. 1959. aastal oli 42 000 linnaelanikust 70% ukrainlased, 22,6% venelased, 2,9% poolakad ja 2,4% juudid.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Drohobõtši elanikest ukrainlasi 93,98%, venelasi 3,91%, poolakaid 0,46%, valgevenelasi 0,26% ja mustlasi 0,22%.
2019. aasta alguses oli linnas 76 044 elanikku.
2022. aasta aprilli teisel poolel demonteeriti Drohobõtšis Nõukogude ajal püstitatud monument „Igavene tuli“.
Drohobõtšis on sündinud Elisabeth Bergner, Juri Drogobõtš ja Bruno Schulz.
Haridus.
Linnas on pedagoogikaülikool ja vaimulik seminar.
Andrei Selivanov

Andrei Vladimirovitš Selivanov (vene keeles Андрей Владимирович Селиванов; sündinud 9. juulil 1967 Karpinskis Sverdlovski oblastis) on Venemaa poliitik, probleemmaletaja ja malefunktsionäär. 
Selivanov lõpetas 1995. aastal Jekaterinburgis Uurali Riikliku Õigusakadeemia. Aastatel 1994–2004 oli ta Venemaa Riigiduuma liige. 2016. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni Sotsiaalkindlustusfondi aseesimees. Saanud Venemaa Föderatsiooni 3. klassi tõelise riiginõuniku teenistusastme.
Aastatel 1994–1997 oli Selivanov Venemaa Maleföderatsiooni (FŠR) esimene asepresident ja 1997–2004 president. 2014. aastast FŠR-i asepresident. Aastatel 1997–2010 oli ta FIDE viitsepresident.
Probleemmale.
Selivanov on probleemmaletajana tulnud kuuel korral (2001–2003, 2004–2006, 2007–2009, 2010–2012, 2013–2015, 2016–2018) maailmameistriks maleprobleemide koostamises ja ühel korral (2003) maleprobleemide lahendamises. Võistkondlikult on ta saanud Venemaa meeskonna koosseisus kaheksa MM-kulda (viis koostamises ja kolm lahendamises).
Selivanov sai 2008. aastal suurmeistriks maleprobleemide lahendamises ja 2009. aastal suurmeistriks probleemmales. 
Selivanov on saanud Ülemaailmselt Probleemmale Föderatsioonilt rahvusvahelise kohtuniku nimetuse.
Žõdatšiv

Žõdatšiv (ukraina "Жидачів", poola "Żydaczów") on linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Žõdatšivi rajooni halduskeskus. Žõdatšiv asub Strõi jõe ääres, Lvivist umbes 51 km lõunas ja Strõist ligikaudu 26 km kirdes.
Žõdatšivit on esmamainitud 1164. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1393. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Žõdatšivi elanikest ukrainlasi 96,34%, venelasi 2,21%, poolakaid 0,90% ja valgevenelasi 0,27%.
Roheline saagrai

Roheline saagrai ("Pristis zijsron") on saagrailaste sugukonda saagrai perekonda kuuluv kala, keda võib leida Vaikse ookeani lääneosas ja keskosas, troopilistes ja lähistroopilistes vetes. Tema arvukus on tohutult vähenenud ning tänapäeval peetakse teda kriitilises seisundis liigiks.
Kirjeldus.
Roheline saagrai on tõenäoliselt suurim saagrai liik, kelle kogupikkus võib ulatuda kuni 7,3 meetrini, kuid tänapäeval harva üle 6 meetri. Kala ülaosa on toonides rohekaspruunist kuni oliivipruunini, samas kui kõhualune on valkjas.
Teistest saagrai liikidest on teda võimalik eristada järgmiste tunnuste järgi: rohelisel saagrail on hambad ninamiku lähedal, mõlemal küljel 23–37 hammast. Hambad ninamiku otsaosas on üksteisele lähemal kui tagapool. Ninamik ise on suhteliselt kitsas, laiusega 9–17% selle pikkusest, moodustades 23–33% kogu kala pikkusest. Rinnauimed on lühikesed ning seljauim on selgelt tagapool kõhu uimedest.
Levik ja elupaik.
Roheline saagrai on levinud Vaikse ookeani lääneosas, keskosas, troopilistes ja lähistroopilistes vetes. Ajalooliselt hõlmas tema levik 5 900 000 km2 ja see ulatus Lõuna-Aafrikast põhja Punase mereni ja Pärsia laheni, idast Lõuna-Hiina mereni, läbi Kagu-Aasia kuni Austraaliani.Tänapäeval on ta aga enamikust ajaloolisest asualast hävinenud.
Kaitse.
Rohelise saagrai arvukus on tohutult vähenenud ning IUCN on ta kandnud kriitilises seisundis liikide nimekirja. Peamiseks ohuks on kalapüük, kuid teda ohustab ka elupaikade kadumine. Eriti haavatavaks teeb rohelise saagrai tema ninamik, mis jääb võrkudesse väga tugevalt kinni. Ajalooliselt on rohelist saagrai registreeritud 34 riigis, kuid välja surnud on ta kahest ning võimalik, et veel 24 riigist. Nii on veel vaid 10 riiki, kus ta kindlasti elab.
Rohelisel saagrail on looduslikult väga vähe vaenlasi, kuid ta võib sattuda suurte haide või krokodillide saagiks.
Andrei Filatov

Andrei Vassiljevitš Filatov (vene keeles Андрей Васильевич Филатов; sündinud 18. detsembril 1971 Krõvõi Rigis) on vene suurärimees ja maletegelane. 
Filatov lõpetas 1993. aastal Minskis Valgevene Kehakultuuri ja Spordi Akadeemia kehakultuuri õpetaja ja maletreeneri erialal. Ta on saavutanud suurt edu ettevõtluses. 1996. aastal asutas koos äripartneriga ettevõtte Severstaltrans, hiljem sai ta mitme suurfirma kaasomanikuks. Ta on Prantsusmaal Saint-Émilionis (Gironde'i departemangus) asuva viinamarjakasvanduse omanik. Ajakirja Forbes venekeelse väljaande andmetel kuulus Filatov 2011. aastal Venemaa saja rikkama eraisiku hulka (1,1 miljardit USA dollarit; 93. koht).
Filatov on kunstikollektsionäär. 2012. aastal asutas kunstifondi Art Russe. 2015. aastal valis Venemaa Kunstide Akadeemia ta oma auliikmeks panuse eest nõukogude ja vene kunsti populariseerimisel. Filatov finantseeris Pariisis Aleksandr Alehhini mälestussamba rajamist. Sponsorina on ta toetanud paljusid kunstinäitusi ja malevõistlusi. 
Filatov on Karjalas asuva Valamo kloostri hoolekogu liige.
Maletegelane.
Nooruses osales Filatov malevõistlustel ja täitis meistrikandidaadi järgu. Laiemalt sai ta tuntuks maletreeneri ja malefunktsionäärina. Veebruaris 2014 valiti ta Venemaa Maleföderatsiooni presidendiks. Ühtlasi sai tast FIDE tsooni 1.6 (Venemaa) president ja augustis 2014 FIDE asepresident (2014–2018). FIDE andis talle 2015. aastalrahvusvahelise organisaatori ja septembris 2016 FIDE vanemtreeneri nimetuse. Filatov oli 2015. aastal naiste maailmameistrivõistluste ja Aerofloti lahtise turniiri direktor. Jaanuaris 2016 sai ta Venemaa malekoondise vanemtreeneriks. Kahel maleolümpial (2016, 2018) on Filatov olnud ühes isikus võistkonna kapten ja treener. 
Isiklikku.
Ta on abielus ja tal on kuus last.
Pustomõtõ

Pustomõtõ (ukraina "Пустомити", poola "Pustomyty") on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli linn Pustomõtõ rajooni halduskeskus. Pustomõtõ asub Lvivi kesklinnast umbes 16 km edelas.
Pustomõtõt on esmamainitud 1441. aastal, linnaõigused sai 1988. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pustomõtõ elanikest ukrainlasi 97,52%, venelasi 1,38%, poolakaid 0,72% ja valgevenelasi 0,16%.
Kummiheebel

Rehviheebel või kummiheebel on peamiselt sõidukite rehvide vahetamisel kasutatav tööriist, mille abil saab nüüdisaegsetel rehvivahetuspinkidel aidata rehvi velje peale. 
Seda tuleb teha oskuslikult, et mitte kahjustada velje pinda. Heebel pannakse rehvi ja velje vahele ning seejärel kasutatakse jõudu, et venitada rehv veljele. Enne nüüdisaegseid rehvivahetuspinke kasutatigi rehvide velgedele panekuks vaid kummiheeblit ja inimjõudu. Kummiheebleid kasutatakse rehvipanekuks ka jalgratta velgedele. Kummiheebleid on eri pikkuse ja kujuga, kuid enamjaolt kuju on kõigil ühesugune. Need on valmistatud tugevast metallist.
Külmkuivatamine

Külmkuivatamine, tuntud ka kui lüofiliseerimine, on jää või muude külmutatud lahustite materjalist eemaldamine sublimatsiooni teel ja seotud veemolekulide eemaldamine desorptsiooni teel. Külmkuivatamise käigus külmutatakse materjal rõhku vähendades ja soojust lisades, et materjalis olev külmunud vesi saaks sublimeeruda.
Külmkuivatamise meetodit kasutatakse tavaliselt kiiresti riknevate materjalide säilitamiseks, säilivusaja pikendamiseks või materjali transportimise lihtsustamiseks.
Külmkuivatada saab paljusid toiduaineid, näiteks marju, aedvilju, puuvilju, seeni, liha ja maitsetaimi. Kuna toimingu temperatuur jääb alla 40 °C, nimetatakse külmkuivatatud toitu toortoiduks.
Eelised ja puudused.
Külmkuivatatud toitudel on parem kvaliteet võrreldes teiste meetoditega, kus dehüdraaditakse. Hea kvaliteet tuleneb sellest, et toimingu käigus kasutatakse madalat temperatuuri ja vedelat faasi ei ole. Külmkuivatamine säilitab maitse, värvuse ja välimuse, minimeerides samal ajal kuumatundlike toitainete termilisi kahjustusi. Külmkuivatatud toodetel on omapärane krõbe tekstuur.
Külmkuivatusmeetodi miinus on maksumus, mis on tingitud suurtest energia-, töö- ja hoolduskuludest.
Külmkuivatusseade.
Külmkuivatusseadme põhielemendid on jahutus-, vaakum- ja juhtimissüsteem ning tootekamber ja kondensaator.
Mycoplasma laboratorium

Mycoplasma laboratorium ehk Synthia on kunstlikult loodud bakteriliik, mis põhineb bakterite perekonnal "Mycoplasma".
Algselt keskendus projekt "Mycoplasma genitalium"'ile ja püüti tuvastada minimaalselt hulka geene, mille puhul bakter elus püsiks, ning ehitada nende põhjal uus konstrueeritud tüvi. Hiljem võeti aluseks "Mycoplasma mycoides".
Selle sünteetilise bioloogia projektiga on seotud J. Craig Venteri Instituudi umbes 20-liikmeline meeskond, mida juhib Nobeli auhinna laureaat Hamilton Smith ning kuhu kuuluvad DNA-uurija Craig Venter ja mikrobioloog Clyde A. Hutchison III.
Uurimislugu.
Teadlaste meeskond alustas bakteri "Mycoplasma genitalium" kui rakusisese parasiidi uurimist. Genoom "Mycoplasma genitalium" koosneb 482 geenist ja sisaldab järjestusi 580 000 aluspaarist. Meeskond eemaldas süstemaatiliselt geenid, et leida minimaalne eluks vajalik geenide komplekt. Tulemus: 382 geeni. Seda tööd tunti ka minimaalse geenivaramu projektina. 
Meeskond sünteesis kromosoomi DNA järjestuse, mis sisaldas vajaminevaid 382 geeni. Seejärel siirati see "Mycoplasma genitalium" rakku. Saadud mikroorganism sai nime "Mycoplasma laboratorium". 
Eeldati, et "Mycoplasma laboratoorium" suudab ennast ja oma tehislikku DNA-d kopeerida. Seega on see molekul praegu organism, mis moodustub suures osas sünteetiliselt (ehkki vajalikud tegurid, mis võimaldaksid seda kopeerida – molekulaarmasin ja keskkonna keemiline komponent pole sünteetilised). 
2003. aastal demonstreeris meeskond meetodit genoomi kiireks sünteesimiseks praktiliselt tühjalt kohalt, luues umbes kahe nädala jooksul genoomi 5386 alusega bakteriofaagi Phi X 174. "Mycoplasma laboratooriumi" genoom on aga umbes 50 korda suurem. Jaanuaris 2008 teatas meeskond, et sünteesis täielikult 580 000 "Mycoplasma genitalium" aluspaari kromosoomi väikeste muudatustega, nii et tüvi ei saanud nakkusohtlikuks ja seda võiks eristada metsikust tüübist. Nad nimetasid seda geeni "Mycoplasma genitalium JCVI-1.0". Samuti demonstreeris meeskond 2007. aasta juunis (mittesünteetilise) genoomi siirdamist ühest "Mycoplasma" liigist teise. 2010. aastal näitas meeskond, et nad suudavad sünteesida nullist 1 000 000 "Mycoplasma mycoides" aluspaari ja siirata need "Mycoplasma capricolum" rakku; pärast seda on uus genoom rakku integreerunud ja uus organism on muutunud paljunemisvõimeliseks. 
2006. aastal esitas Craig Venteri Instituut taotluse ja materjalid "Mycoplasma laboratooriumi" genoomi patentide jaoks USA-s ja kogu maailmas. Seda läbimurret bioloogiapatentide valdkonnas takistab julgeolekuorganisatsiooni (Action Group on Erosion, Technology and Concentration). 
Lõpuks plaanis Venter sünteesida baktereid, mis toodavad vesinikku ja biokütust ning absorbeerivad süsihappegaasi ja muid kasvuhoonegaase. Teise sünteetilise bioloogia teerajaja George Church leiab, et "Escherichia coli" on tõhusam organism kui "Mycoplasma genitalium" ning et täielikult sünteetilise genoomi loomine pole selliste ülesannete jaoks vajalik ega liiga kallis; ta juhib tähelepanu, et mõne ülalnimetatud ülesande täitmiseks on "Escherichia coli"'ile juba lisatud sünteetilisi geene.
Friedrich Wilhelm Schotter

Friedrich Wilhelm Schotter (1841–1917) oli Tallinna Püha Vaimu koguduse köster. Ta oli pärit Hõredalt Harjumaal.
Perekond.
Ta abiellus Therese Wilhelmine Schotteriga. Neil sündis kümme last, kellest kolm surid juba lapse eas, Klara aastal 1878, Marta 1882. aastal ja Hedvig 1886. aastal. Nende esimesest lapsest Elfridest (suri 1867. a.) ja tema suguharu arendamisest andmed puuduvad. Samuti jäi ka poolikuks Rudolfi (suri 1869) perekonnajätk. Poegade Friedrichi (1877–1938), Bernhardi (1879–1960), Hansu (1885–?) ja tütre Ernestine perekonnaliinid jõuavad tänapäeva välja; poeg Hans oli arst. Tema pojapoeg (Hansu poeg) oli silmarst ja Tartu Ülikooli professor Leo Schotter, pojatütre poeg (Hansu tütrepoeg) on arst ja poliitik Viktor Vassiljev.
Hodoriv

Hodoriv (ukraina Ходорів, poola Chodorów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Hodoriv asub Lvivist umbes 50 km lõunakagus.
Hodorivi on esmamainitud 1394. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1436. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hodorivi elanikest ukrainlasi 97,93%, venelasi 1,19% ja poolakaid 0,62%.
Christopher Gauker

Christopher Gauker (sündinud 1956) on Ameerika Ühendriikide filosoof.
Ta õppis Chicago Ülikoolis. Ta on töötanud Cincinnati Ülikoolis ja alates aastast 2014 Salzburgi Ülikoolis. 
Ta käis Tartus 2014. aasta septembris, olles oponendiks Uku Toominga doktoriväitekirjale.
Sasmaka järv

Sasmaka järv (ka Valdemārpilsi järv või Ārlava järv, läti keeles "Sasmakas ezers") on järv Lätis Talsi piirkonna Ārlava vallas.
Järv asub merepinnast 36,5 meetri kõrgusel. Sealt on leitud 18 liiki kalu.
Sasmaka järv on pikk ja kitsas. Valdemārpilsi linna juures viib üle selle sild (tegemist on ainsa järvega Lätis, mille ületamiseks on rajatud sild). Aastail 1954–1955 rajati järve veetaseme reguleerimiseks lüüs. Sasmaka järve veega varustatakse Valdemārpilsi linna. Sasmaka järve kaldad on üldiselt madalad, kuigi leidub ka järsemaid kohti.
Sasmaka järve põhjakaldal asuvad Ārlava mõisakompleks ja selle park.
Bolehhiv

Bolehhiv (ukraina Болехів, poola Bolechów) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kaluši rajoonis. Bolehhiv asub Ivano-Frankivskist 65 km lääneloodes ja Strõist ligikaudu 22 km lõunas.
Bolehhivit on esmamainitud 1371. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1603. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi koosseisu. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.
Juudid moodustasid Bolehhivi elanikkonnast 1910. aastal 77,9% ja 1921. aastal 77,2%.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bolehhivi elanikest ukrainlasi 98,52%, venelasi 0,87%, poolakaid 0,39% ja valgevenelasi 0,05%.
Sariküll

Sariküll oli kahe püstaka sarvega talvemüts Saaremaa naistel.
Sariküll oli valmistatud mustast pöetud lambanahast äärega ja punasest kalevist pealaega osaga. Iseloomulikud olid mütsi äärest otsmikule ja kuklasse kerkivad kõrged sarvetaolised moodustised, mis olid samuti pöetud lambanahast ning täidetud õlgede või heintega. Mütsi sees oli lambanahkne vooder. Sarvede kuju oli kihelkonniti erinev, Mustjalas olid näiteks sarved kõveraks painutatud ja otsad kokku pandud. Sarikülle kanti veel 19. sajandi lõpus pulmades ja leeris. Leinajal kanti sinisest kalevist pealaega sarikülle.
Põlva Mesikäpa Hall

Põlva Mesikäpa Hall on spordihall Põlvas. Spordihalli aadress on Kesk tänav 25.
Käsipalliklubi Põlva Serviti mängib seal oma kodumänge.
Laansalu

Laansalu on eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laansalu 225 inimesel: 113 mehel ja 112 naisel. Perekonnanimede levikult on Laansalu meeste puhul 693. kohal ja naiste puhul 804. kohal. Perekonnanime Laansalu kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 43). Perekonnanimi Laansalu on levinuim Lääne maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 7,72.
Lokk (perekonnanimi)

Lokk on eesti perekonnanimi. 
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lokk 353 inimesel: 153 mehel ja 200 naisel. Perekonnanimede levikult on Lokk meeste puhul 453. kohal ja naiste puhul 342. kohal. Perekonnanime Lokk kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 44). Perekonnanimi Lokk on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 12,44.
Berežanõ

Berežanõ (ukraina Бережани, poola Brzeżany) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ternopili oblastis, Berežanõ rajooni halduskeskus (Berežanõ ise rajooni koosseisu ei kuulu). Berežanõ asub Ternopilist umbes 48 km läänes ja Lvivist ligikaudu 80 km kagus.
Ajalugu.
Berežanõt on esmamainitud 1375. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1530. aastal.
Rahvastik.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Berežanõ elanikest ukrainlasi 98,10%, venelasi 1,40%, poolakaid 0,17% ja valgevenelasi 0,08%.
Org (perekonnanimi)

Org on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Org 447 inimesel: 213 mehel ja 234 naisel. Perekonnanimede levikult on Org meeste puhul 267. kohal ja naiste puhul 265. kohal. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 16,75.
Tuuslar (ajakiri, 1928)

Tuuslar oli ajakiri, mis ilmus 20 detsembril 1928 Tallinnas. 
Väljaandja ja vastutav toimetaja oli J. Ratassepp.
Ajakirja maht oli 16 lehekülge ja seda trükiti Tallinnas J. Zimmermanni trükikojas.
Ilmus vaid üks number.
Kohtumised

"Kohtumised" on üks kahest Eesti Rahva Muuseumi püsinäitusest.
2005. aastal kuulutas ERM koostöös Kultuuriministeeriumi ja Eesti Arhitektide Liiduga välja rahvusvahelise arhitektuurivõistluse muuseumi peahoone kavandi leidmiseks, mis oli juba viies selline katse. Jaanuaris 2006 avalikustati konkursi tulemused: võitis kavand „Mälestuste väli“ („Memory Field“) büroolt DGT Architects. 2013. aasta kevadel sai maja nurgakivi ja 2016. aasta oktoobris avas muuseum külastajatele uksed. Koos majaga avanes külastajatele näitus "Kohtumised", mis erines märgatavalt oma lähtealustelt ERMi varasematest püsinäitustest.
Üldpealkiri "Kohtumised" hõlmab 12 iseseisvast näitust, mis võtavad tervikuna enda alla ligikaudu 3500 ruutmeetrit. Näitusele sisenedes avaneb enam kui 100 meetri pikkune vaade "Ajarajale", mis on kultuuriloo ülevaatenäitus meie asustusajaloost. Sealt hargnevad käigud, mis juhatavad edasi näitusesaalidesse ning nendevahelistele avatud aladele, kus asuvad mitmesugused teemanäitused. Nende hulgas on teemasid, mida ERM on käsitlenud varemgi, näiteks väljapanekud Eesti traditsioonilisest rahvakultuurist ja nõukogudeaegsest argikultuurist. Kuid leidub ka uusi. Varasemast suurem kaal on arheoloogilisel materjalil, samuti vaimse kultuuri aspektidel: eesti keelel ja regilaulul. Näitused on veel kodust ja toidukultuurist, looduskeskkonnast ja linnaruumist. Eraldi näitusesaal on Eesti esimese sinimustvalge, Eesti Üliõpilaste Seltsi ajaloolise lipu jaoks. Osalussaali on oodatud näitusi tegema inimesed, kes muuseumides ei tööta. Lisaks on saal tervikkogude näitamiseks ning külastajatele iseseisvaks tegutsemiseks.
Näituse tegijad.
Kuraatorid.
Rein Ahas, Agnes Aljas, Terje Anepaio, Arvi Haak, Hando-Laur Habicht, Tiit Hennoste, Jaanika Jaanits, Kristiina Johanson, Tõnno Jonuks, Anu Järs, Ehti Järv, Liisi Jääts, Inna Jürjo, Andreas Kalkun, Kadri Kallast, Anu Kannike, Viire Kobrusepp, Karin Konksi, Marge Konsa, Mihkel Laar, Karin Leivategija, Anti Lillak, Kati Lindström, Külli Lupkin, Riin Magnus, Reet Mark, Marleen Metslaid, Merle Muru, Maarja Olli, Aet Ollisaar, Ester Oras, Janika Oras, Liina Paales, Kadi Pajupuu, Ago Pajur, Reet Piiri, Ulrike Plath, Viljar Pohhomov, Pille Pruulmann-Vengerfeldt, Marko Raat, Kristjan Raba, Riina Rammo, Kristel Rattus, Vaike Reemann, Riina Reinvelt, Maili Roio, Alar Rosentau, Kristiina Ross, Pille Runnel, Reet Ruusmann, Liina Saarlo, Maido Selgmäe, Tiit Sibul, Villu Soon, Uwe Sperling, Taive Särg, Tõnu Tannberg, Taavi Tatsi, Virve Tuubel, Mari Tõrv, Kadri Tüür, Gerd Uiboaed, Marko Uibu, Eva-Kaia Vabamäe, Ellen Värv, Piret Õunapuu
Kujundus.
Toomas Adrikorn, Mart Anderson, Eva-Maria Gramakovski, Christine Gräfenhain, Gert Guriev, Karin Harkmaa, Markus Kaasik, Marti Kaljuve, Raul Kalvo, Kaarle Kannelmäe, Riin Kersalu, Kerstin Kivila, Taavi Lõoke, Mikk Meelak, Andres Ojari, Marko Raat, Tanel Rannala, Juhan Rohtla, Maido Selgmäe, Siiri Taimla, Pent Talvet, Margus Tamm, Siim Tiisvelt, Timo Toots, Johanna Trass, Ilmar Valdur, Meelis Veeremets, Pirko Võmma
Püünisraud

Püünisraud (ka "rauad") on kahest poolkaarekujulisest riivistatud raudloogast koosnev püünis, mis paiskub vedru jõul kokku.
Püünisraud oli Euroopas tuntud juba 16. sajandist. Eestis olid 19. sajandil püünisrauad saadaval ostukaubana, aga neid valmistasid ka külasepad.
Rauast püünis on mõeldud röövloomade püüdmiseks. Looma püünisraua keskel asuvale plaadile astumisel paiskuvad rauad vedru jõul kokku 
ümber looma jala. Rauad seati koos söödaga üles loomade liikumisteedele. Kõige rohkem on kasutatud rebaseraudu, kuid tuntud on karu-, hundi-, ilvese-, saarma-, nugise- ja isegi kulliraudu.
Tänapäeval on lubatud üksnes ulukit kohe surmav püünisraud, mis tähendab, et loom ei tohi piinelda.
Andrušivka

Andrušivka (ukraina keeles Андрушівка, poola keeles Andruszówka) on linn Ukrainas Žõtomõri oblastis Berdõtšivi rajoonis. Oli 2020. aastal likvideeritud Andrušivka rajooni halduskeskus. Andrušivka asub Žõtomõrist umbes 37 km kagus.
Asulat on esmamainitud 1683. aastal, alevi staatuse sai 1859. aastal. Linnaõigused sai Andrušivka 1975. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Andrušivka elanikest ukrainlasi 95,37%, venelasi 2,79%, poolakaid 0,93%, valgevenelasi 0,26%, juute 0,18%, armeenlasi 0,14% ja moldaavlasi 0,12%.
Õnnela

Õnnela on eesti naisenimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Õnnela 106 naisel. Õnnela on Eestis populaarsuselt 738. naisenimi.
Õnnela oli keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 44). Kõige populaarsem oli eesnimi Õnnela vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,97 ning Järva maakonnas.
Beaux-arts

Beaux-arts oli akadeemiline arhitektuuristiil, mida õpetati Pariisi kunstikoolis École des Beaux-Artsis, eriti 1830. aastatest kuni 19. sajandi lõpuni. 
Stiil tugines prantsuse klassitsismi põhimõtetele, kuid sisaldas ka gootika ja renessansi elemente ning kasutas tänapäevaseid materjale, nagu raud ja klaas. Prantsusmaal oli see kuni 19. sajandi lõpuni oluline stiil. Sellel oli tugev mõju Ameerika Ühendriikide arhitektuurile, kuna École des Beaux-Artsis õppisid paljud silmapaistvad ameerika arhitektid, sealhulgas Henry Hobson Richardson, John Galen Howard, Daniel Burnham ja Louis Sullivan.
Tairi

Tairi on eesti naisenimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Tairi 120 naisel. Tairi on Eestis populaarsuselt 689. naisenimi.
Tairi oli keskmiselt 30 aasta vanune (mediaanvanus oli 28). Kõige populaarsem oli eesnimi Tairi vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,27 ning Jõgeva maakonnas.
Hlõnjanõ

Hlõnjanõ (ukraina Глиняни, poola Gliniany) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Glõnjanõ asub Lvivist 35 km idas ja Zolotšivist 27 km läänes.
Asulat on esmamainitud 1379. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1397. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hlõnjanõ elanikest ukrainlasi 98,78% ja venelasi 0,83.
Kühvel

Kühvel on külgedelt kõrgemate äärtega tööriist, mida kasutatakse pinnase kaevamiseks ja teisaldamiseks, puistainete tõstmiseks või koristamisel. 
Kühvlite tüüpe.
Kühvleid valmistatakse enamasti puidust, plastmassist ja metallist.
Mustkoolibri

Mustkoolibri ("Florisuga fusca") on koolibrilaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Mustkoolibri on levinud Brasiilia idaosas, Uruguays, Paraguay idaosas ja Argentina kirdeosas.
Arpad Elo

Arpad Elo (ungari keeles "Élő Árpád Imre"; 25. august 1903 Egyházaskesző, Veszprémi komitaat, Ungari kuningriik – 5. november 1992 Brookfield, Waukesha maakond, Wisconsini osariik) oli ungari päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik, malefunktsionäär ja maletaja. 
Elo emigreerus 1913. aastal koos vanematega Ameerika Ühendriikidesse. 1935. aastal lõpetas ta Chicago Ülikooli. Hiljem sai ta Milwaukees asuva Marquette'i Ülikooli füüsika- ja astronoomiaprofessoriks.
Maletajana tuli Elo kaheksal korral Wisconsini osariigi meistriks. Maletegelasena oli Elo Ameerika Maleföderatsiooni asutajaid ja aastatel 1935–1939 selle president. 1939. aastal liitus Ameerika Maleföderatsioon ühtse Ameerika Ühendriikide Maleföderatsiooniga (USCF). Elo jätkas tegevust malefunktsionäärina USCF-is, hiljem ka FIDE-s (aastatel 1972–1980 oli ta FIDE kvalifikatsioonikomisjoni sekretär).
Arpad Elo sai tuntuks ELO-reitingusüsteemi väljatöötajana.
Nova Odessa

Nova Odessa (ukraina Нова Одеса) on linn Ukrainas Mõkolajivi oblastis, Nova Odessa rajooni halduskeskus. Nova Odessa asub Lõuna-Bugi jõe paremal kaldal, Mõkolajivist umbes 39 km põhjaloodes.
Asula on rajatud 1776. aastal ja kandis esialgu nime Fjodorovka. Praeguse nime sai Nova Odessa 1832. aastal. Alevi staatuse omandas Nova Odessa 1965. aastal ja linnaõigused 1976. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nova Odessa elanikest ukrainlasi 93,29%, venelasi 4,75%, armeenlasi 0,53%, valgevenelasi 0,40%, moldaavlasi 0,39% ja bulgaarlasi 0,08%.
Emil Sutovsky

Emil Sutovsky (vene keeles Эмиль Сутовский "Emil Sutovski"; sündinud 19. septembril 1977 Bakuus) on Iisraeli maletaja ja malefunktsionäär, rahvusvaheline suurmeister (1996). 
Sutovsky oli aastatel 2012–2018 Professionaalsete Maletajate Assotsiatsiooni president. Alates 2018. aastast on ta FIDE peadirektor.
Maletajana täitis Sutovsky 1993. aastal rahvusvahelise meistri nõuded. 1996. aastal tuli ta Medellínis (Colombias) juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 17-aastaselt 1996. aastal.
Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud kaks medalit: kuldmedali 2001. aastal ja hõbemedali 2007.aastal. 
Aastavahetusel 1999/2000 võitis ta esikoha Hastingsi turniiril. 2005. aastal võitis Moskvas Aerofloti lahtise turniiri.
Võistkondlik esinemine.
Sutovsky on Iisraeli võistkonna koosseisus osalenud üheksal maleolümpial (1996–2006, 2010–2014). 2010. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud olümpial võitis Iisrael pronksmedali, 1998. aastal ja 2006. aastal tuli Iisrael neljandaks, 2000. aastal ja 2004. aastal viiendaks. Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel on Sutovsky võitnud Iisraeli võistkonna koosseisus kaks hõbemedalit (2003, 2005).
Ilja Levitov

Ilja Vladislavovitš Levitov (vene keeles Илья Владиславович Левитов; sündinud 1979) on vene maletegelane. 
Levitov on tegutsenud turniirikorraldajana ja malefunktsionäärina. Ta on olnud Mihhail Tali mälestusturniiri (2011, 2012, 2013), Aleksandr Alehhini mälestusturniiri (2013), Venemaa meistrivõistluste superfinaali (2012) ja 2012. aastal Moskvas peetud MM-tiitlimatši Anand-Gelfand turniiridirektor. FIDE andis talle 2012. aastal rahvusvahelise organisaatori nimetuse.
Aastatel 2011–2014 oli ta Venemaa Maleföderatsiooni juhatuse esimees. Ühtlasi on ta olnud FIDE viitsepresident.
Robin Kool

Robin Kool (mängijanimega ropz; sündinud 22. detsembril 1999) on Eesti edukaim kutseline esportlane, "CS:GO" mängija. 
Robin mängis 2017–2022. aastal meeskonnas Mousesports. Aastatel 2022–2024 mängis Robin meeskonnas FaZe Clan. Alates aastast 2025 mängib Robin meeskonnas Vitality.
Robin on siiani võitnud Faze`iga: PGL Major Antwerp`i, ESL Pro League Season 15, IEM Katowice 2022, IEM Cologne 2022, ESL Pro League Season 17, IEM Sydney 2023, IEM Chengdu 2024 ning Vitalityga: IEM Katowice 2025, ESL Pro League Season 21, IEM Melbourne 2025, IEM Dallas 2025 ja BLAST.tv Austin Major 2025.
Robin on võitnud kaks ESL Grand Slam'i (varem Intel Grand Slam).
Varajane ja isiklik elu.
Kool sündis 22. detsembril 1999. Ta kasvas üles Eestis, Jõgeval.
Karjäär.
Enne seda kui Kool liitus mousesportsiga, mängis ta Team Horizoni reastuses Call of Duty-t; ta mängis snaiperi positsioonis. Kool ühines mousesportsiga 2017. aasta aprillis ja võitis meeskonna reastuses olles üheksa karikat. Teda peeti ESL Pro League'i 10. hooaja finaalide MVP-ks (Most Valuable Player) ja ta on alates 2018. aastast pidevalt olnud HLTV 20 parima mängija nimekirjas (vastavalt #19, #10, #7 ja #18). Kool saavutas 2019. ja 2020. aastal selles nimekirjas top 10 koha.
Peale peaaegu viie-aastast mänguhooaega mousesportsiga liitus Robin 2022. aasta jaanuaris FaZe Claniga. Tema tiimivahetus osutus edukaks; tema ja ta tiim kvalifitseerusid BLAST Premier: Spring Finalsile ja võitsid aasta esimese LAN-turniiri – IEM Katowice 2022. Sellele järgnes Faze'i ja ropzi ESL Pro League'i 15. hooajal teise järjestikuse tiitli võitmine ning ropz nimetati turniiri MVP-ks.
Ropz lahkus Faze'ist 1. jaanuaril 2025 ja 10. jaanuaril sõlmis ta lepingu Vitalityga. Vaid 30 päeva pärast Vitalityga ühinemist võitis Ropz IEM Katowice 2025, mis on ta karjääri teine IEM Katowice võit. Team Vitalityga võitis ta ESL Pro League'i hooaja 21, BLAST Open Lisbon 2025, IEM Melbourne 2025 ja BLAST Rivals Spring 2025. Melbourne'i võiduga võitis ropz koos Team Vitalityga ESL Grand Slam 5. hooaja, tehes ropzist teise kahekordse ESL Grand Slami võitja profimänguri Twistzzi järel. Sellele järgnesid IEM Dallas 2025 ja BLAST.tv Austin Major 2025 võidud.
Märkimisväärsed saavutused turniiridel.
Suurfinaalid.
"Paksus fondis kiri tähistab CS Majorit."
Sojaõli

Sojaõli on taimeõli, mida ekstraheeritakse sojaoa seemnetest. Sellel õlil on sageli kas tumekollane või õrnalt rohekas värvus. Sojaõli koosneb viiest rasvhappest (palmitiin-, steariin-, oleiin-, linool- ja linoleenhape).
Sojaõli on võimalik kasutada toiduvalmistamiseks mitmel viisil (praadides, küpsetades, röstides, frittides). 
Kasutamine.
Sojaõli kasutatakse paljudes tööstusharudes, kuid peamiselt toiduainetööstuses toiduõlina, salatikastmetes, margariini valmistamiseks, et anda küpsetistele pehmust, emulgeeriva ainena, et valmistada krõbedaid koorikuid, vahvleid, kreekereid, leibu jne. Samuti on sojaõli kasutusel majoneesi- ja grillkastmetes ning frittimisel.
Sojaõlist saab toota keskkonnasõbralikke pestitsiide, värve, vaike, fungitsiide, plastmaterjale, määrdeaineid, biodiislikütust, seepe, kosmeetikume, toitu ja jooke. 
Sojaõli kasutatakse nahahooldusseerumite, -geelide ja -vedelike koostisosana. Sojaõli kandmine nahale aitab säilitada naha niiskusesisaldust, samuti kaitsta nahka ultraviolettkiirgusest põhjustatud nahapõletike eest, sest sisaldab rikkalikult E-vitamiini. Peale selle, et E-vitamiin võimaldab kaitsta nahka kahjustuste eest, aitab see ka ravida teatud nahahaigusi, näiteks aknet ja atoopilist dermatiiti. 
Tootmine.
Sojaõli tootmiseks sojaoad purustatakse, reguleeritakse niiskusesisaldust ja kuumutatakse 60–88 °C-ni. Purustatud oad rullitakse helvesteks ja ekstraheeritakse heksaanilahusega. Seejärel õli rafineeritakse, segatakse eri otstarbeks ja vahel hüdrogeenitakse. Nii vedelaid kui ka osaliselt hüdrogeenitud õlisid müüakse taimeõlina või kasutatakse töödeldud toitude koostises. Suurem osa jäägist kasutatakse loomasöödana.
Kõige tavalisem ekstraheerimismeetod on eelpressimine, mis tähendab õli osalist eraldamist enne keemilist ekstraheerimist. Sel viisil saadud kook purustatakse ja saadetakse jahvatamiseks, misjärel see ekstraheeritakse orgaaniliste lahustite abil.
Aastatel 2018–2019 toodeti kogu maailmas ligikaudu 62 miljonit tonni sojaõli, mis tegi sellest ühe levinuma toiduõli maailmas.
Suitsemispunkt.
Sojaõli suitsemispunkt on üsna kõrge, ligikaudu 450 °F (230 °C). Tänu kõrgele suitsemispunktile sobib sojaõli kasutada nii küpsetamisel, praadimisel, röstimisel kui ka pruunistamisel, kuna see talub kõrget temperatuuri ilma lagunemata.
Koostis.
Sojaõlis leidub rohkelt oomega-3- ja oomega-6-rasvhappeid. Sojaõli sisaldab umbes 15% küllastunud, 24% monoküllastumata ja 61% polüküllastumata rasvhappeid, millest 53,2% moodustab linoolhape, samas kui linoleenhappe sisaldus on umbes 7,8%. USA toidu- ja toitumisamet soovitab täiskasvanud inimesel tarbida 8–9 mg alfatokoferooli ekvivalenti päevas. Arvestades, et 100 g sojaõliga valmistatud toit sisaldab 11 mg alfatokoferooli, sisaldaks üks teelusikatäis (u 14 g) sellist toitu 1,5 mg alfatokoferooli. Seega annaks sojaõli ühekordne tarbimine 15–20% täiskasvanule soovitatud kogusest päevas.
Montpellier Business School

Montpellier Business School on Montpellier's asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. See on asutatud 1897. aastal.
Montpellier Business School oli 2019. aastal Financial Timesi Euroopa äriülikoolide edetabelis 69. kohal. 
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, näiteks Eric Besson (endine Prantsuse minister).
Robert Abela

Robert Abela (sündinud 7. detsembril 1977) on Malta advokaat ja poliitik, alates 13. jaanuarist 2020 Malta peaminister. Ta valiti 2017. aastal parlamenti, 11. jaanuaril 2020 valiti ta Joseph Muscati järel uueks Tööpartei juhiks. Kaks päeva hiljem, 13. jaanuaril, sai temast riigi peaminister. Robert Abela isa, George Abela, oli aastatel 2009–2014 Malta president.
Tatarbunarõ

Tatarbunarõ (ukraina Татарбунари, vene Татарбунары, rumeenia Tatarbunar) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Tatarbunarõ rajooni halduskeskus. Tatarbunarõ asub Sassõki limaani lähedal, Odessast umbes 110 km edelas.
Asula on rajatud 1637. aastal. 1812. aastal läks Tatarbunarõ Osmanite riigi võimu alt Venemaa Keisririigi koosseisu. Alates 1918. aastast oli Tatarbunarõ Rumeenia võimu all. 1924. aastal toimus Tatarbunarõs ja ümbruskonnas nõukogudemeelne Tatarbunarõ ülestõus. 1940. aasta juuni lõpus läks 
Tatarbunarõ koos ülejäänud Bessaraabiaga Nõukogude Liidu koosseisu. Tatarbunarõ sai linnaõigused 1978. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tatarbunarõ elanikest ukrainlasi 81,50%, venelasi 6,66%, bulgaarlasi 5,47%, moldaavlasi 3,82%, gagauuse 0,47% ja valgevenelasi 0,27%.
Pärnu komandant

Pärnu komandant (rootsi keeles "kommendant i Pernau", vene keeles "комендант Пернова") oli Rootsi kuningriigi ja Venemaa keisririigi võimuperioodil Pärnu kindluse ja garnisoni ülem. 1741. aastal anti komandandile ametiajal lauamõisana tasuta kasutada Sindi riigimõis. Pärnu kustutati kindluslinnade nimekirjast 1835. aastal ja komandandi ametikoht kaotati.
Tim Spector

Tim Spector (sündinud 1958. aasta juulis) on Briti epidemioloog ja teadusajakirjanik.
Spector on geneetilise epidemioloogia professor ja TwinsUK registri direktor Londoni King's College'is. Ta on spetsialiseerunud kaksikute uurimisele, geneetikale, epigeneetikale ning mikrobioomi ja dieedi uuringutele. Ta on üks rakenduse COVID Symptom Tracker propageerijaist Ühendkuningriigis.
Kroņmuiža

Kroņmuiža (ka Kroņi) on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla keskosas.
Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel Sasmaka järve idakaldal. Kroņmuiža jääb valla keskusest Valdemārpilsist 2, piirkonna keskusest Talsist 16 ning Riiast 134 kilomeetri kaugusele. Külas asub Kroņi bussipeatus.
Küla on tekkinud endise Kroņmuiža karjamõisa ("Kronhof") keskuse juurde.
Kroņmuižas kasvab looduskaitsealune Kalnpēķi künnapuu ümbermõõduga 4,85 m. Külast lõunasse jääb looduskaitsealune Jāņis Metuzala dendraarium, selle juures asub ka Valdemārpilsi metsamuuseum.
Ambrakas

Ambrakas on küla ("ciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla lääneosas.
Küla asub merepinnast 46 meetri kõrgusel Sasmaka järve läänekaldal. Ambrakas jääb valla keskusest Valdemārpilsist 2, piirkonna keskusest Talsist 16 ning Riiast 134 kilomeetri kaugusel. Külas on Ambrakase bussipeatus.
Küla on tekkinud endise Ambrakase karjamõisa ("Ambracken") keskuse juurde.
Cunces

Cunces on küla ("mazciems") Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla lääneosas.
Küla asub Roja jõe ääres ja jääb valla keskusest Valdemārpilsist 2,5, piirkonna keskusest Talsist 17 ning Riiast 141 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Cunce mõisa ("Zunzen") keskuse juurde.