tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Graniit

Graniit (ladina sõnast "granum" 'tera') on hall, roosakas või punakas jämedateralise struktuuriga enamasti tardkivim.
Graniit koosneb peamiselt kvartsist ja päevakividest. Vähemal määral sisaldab ta vilke (enamasti biotiiti), amfiboole ja muid mineraale.
Graniit sisaldab alati kvartsi ja päevakivi. Kui oletada, et graniit koosneb ainult kolmest mineraalist – kvartsist, leelispäevakivist ja plagioklassist –, siis jääks graniidi kvartsisisaldus vahemikku 20...60%, plagioklassi võib olla 10...65% päevakividest ning leelispäevakivi 35...90% päevakividest. Et graniit sisaldab ka muid mineraale, võivad tegelikud arvud sellest erineda, kuid graniiti kui kivimit määratletakse just nende kolme mineraalirühma kaudu, elimineerides mõtteliselt kõik muud mineraalid.
Graniitide kohta on öeldud, et on olemas nii graniidid kui ka graniidid. See tähendab, et graniit võib peale magma kristalliseerumise tekkida ka moonde ehk graniidistumise käigus.
Graniidiga sama koostisega peeneteralist purskekivimit nimetatakse rüoliidiks.
Graniidi tihedus on olenevalt koostisest 2,55...2,7 g/cm³ 
Graniit on looduses laialt levinud süvakivim, kohati leidub teda laialdaselt maakoores. Kilpidel paljandub graniit tihti maapinnal. 
Kuul on graniit arvatavasti haruldane kivim, kuigi Apollo 12 ja Apollo 14 kivimiproovides esineb seda ohtrasti. Graniit on sealsete kivimite seas ainulaadne, kuna sisaldab teiste kivimitega võrreldas ohtralt ränidioksiidi ja suure kaaliumisisaldusega päevakivi, sellal kui vahepealse keemilise koostisega kivimid seal praktiliselt puuduvad.
Graniidil on palju erimeid. Ka rabakivi pole midagi muud kui eriteralise struktuuriga graniit.
Eestis leidub graniiti aluskorras ja rändkividena. Ligi 80% Eesti rändkividest on granitoidse koostisega. Eesti aluskord koosneb enamasti siiski mitte graniidist, vaid põhiliselt gneisist ja muudest moondekivimeist.
Kõvaduse ja hea töödeldavuse pärast tarvitatakse graniiti ehitusmaterjalina, skulptuuride (eriti portreede, büstide ja aiaskulptuuride) ning mälestussammaste ja hauasammaste valmistamisel, samuti tehakse graniidist killustikku. Graniit dekoratiivkivina ei ole geoloogilises mõttes siiski mitte alati graniit. Graniidisarnase dekoratiivkivi kohta vaata artiklit Kommertsgraniit.
Graniit on Soome rahvuskivi.
Keskmise ilma veesisalduseta graniidi koostis oksiidsel kujul massiprotsentides:
Lubjakivi

Lubjakivi on valdavalt kaltsiumkarbonaadist koosnev keemilise või biogeense tekkega settekivim, üks paekividest.
Peamine mineraal lubjakivi koostises on kaltsiit (vahel ka kaltsiidi polümorfne erim aragoniit). Lisanditena võib esineda savimineraale, kvartsi, dolomiiti, glaukoniiti, püriiti, hematiiti, götiiti jne. Keemiliselt koosneb lubjakivi peamiselt kaltsiumkarbonaadist (CaCO3).
Lubjakivid on valdavalt biogeense või keemilise tekkega. Peamine osa lubjakividest on moodustunud protistide kaltsiumkarbonaadist kodade lubimudana veekogude põhja ladestumisest, mis kivistudes ning tihenedes annabki lubjakivi. Teine võimalus lubjakivi moodustumiseks on kaltsiumkarbonaadi sadenemine vesilahustest. Niimoodi moodustub näiteks allikalubi.
Lubjakivid sisaldavad tihti rikkalikult kivistisi.
Eesti.
Eesti aluspõhja vaadeldes nähtub, et lubjakive ja dolomiite esineb ainult ordoviitsiumis, siluris ja vähesel määral devonis. Kambrium ja suurem osa devonist neid kivimeid ei sisalda.
Kasutamine.
Lubjakivi kui üht Eesti levinumat maavara kasutatakse lubja tootmiseks, tsemenditööstuses, suhkrutööstuses, paberitööstuses, metallurgias, ehitus- ja viimistluskivide ning killustiku valmistamiseks.
Karbonaatseid kivimeid kasutatakse heitvee puhastamiseks, 
suitsugaaside desulfeerimiseks, mineraalvati tootmiseks, kõrge valgesusega täitematerjalide 
valmistamiseks jne.
Värvilises metallurgias ja mustas metallurgias kasutatakse lubjakivi räbustina ja 
tehnoloogilise toorainena: lubjakivist saadud lubjaga floteeritakse maaki.
Põllumajanduses kasutatakse lubjakivi, järvelupja ja dolomiiti happeliste muldade neutraliseerimiseks. Samuti kasutatakse lubjakivi ja järvelupja mineraallisandina loomade ja lindude söötmisel.
Kaevandamine.
Peamiselt paemurrud, kust murtud kivi või selle töötlemissaadusi on tarvitatud ulatuslikumalt suuremate ehitiste püstitamiseks mitte ainult murru lähikonnas, vaid ka kaugemal. Andmed seisuga 01.01.1992:
Läti linnade loend

Läti linnade loend loetleb Läti linnad. 
Linnad on paigutatud tähestiku järjekorda lätikeelsete nimede järgi. Linkide sees on sulgudes toodud linnade praegu kasutatavad eestikeelsed nimed. Väljaspool linke on sulgudes toodud ajaloolised eestikeelsed nimed.
Kuum täpp

Kuum täpp ehk kuum punkt on laamasisene vulkaaniline piirkond.
Kuuma täpi all kerkivad vahevööst kõrge temperatuuriga vahevöö pluumid, mille kohal litosfäär õheneb ning praguneb. Tekkinud lõhedest voolab magma maapinnale, moodustades ookeanilisi saari, ookeanilisi basaltplatoosid, põhjustades mandrite riftistumist jne. Kuumad täpid on tihti seotud suurte magmaprovintsidega. Näiteks Dekkani basaltplatoo on suur magmaprovints, mille tekitanud pluum paikneb tänapäeval kuuma täpina Réunioni saare all.
Atlandi ookeanis paikneb üks kuum täpp otse ookeani keskahelikul moodustades Tristan da Cunha saare. Ka Islandi saar paikneb kuuma täpi kohal.
Kuuma täpi magma on enamasti basaltse koostisega ning tavaliselt ei põhjusta märkimisväärseid plahvatusi ega maavärinaid. 
Tavaliselt arvatakse, et kuumad magmavoolud saavad alguse väga sügavalt Maa välistuuma ja vahevöö piirilt. Sellele arvamusele pani aluse kuumade täppide teooria looja John Tuzo Wilson. Viimasel ajal on aga selles kahtlema hakatud. Vähemalt osadel juhtudel tundub, et kuuma täpi magma ei pärine nii sügavalt.
Esiaeg

Esiaeg ehk muinasaeg ehk ürgaeg ehk esiajalooline aeg ehk eelajalooline aeg on inimkonna ajaloo periood alates kivist tööriistade kasutuselevõtust umbes 3,3 miljonit aastat tagasi kuni kirja leiutamise ja rakendamiseni umbes 4. aastatuhandel eKr.
Erinevates piirkondades lõppes esiaeg erineval ajal. Näiteks 
Esiaja lõppemisel võisid olla erinevad põhjused. Näiteks:
Eesti esiaja lõpuks peetakse üldiselt 13. sajandi algust, kui Eesti alad aastail 1208 – 1227 toimunud ristisõja käigus vallutati. 
Esiaja periodiseerimine.
Inimühiskonna kõige kaugemat minevikku nimetatakse ka ürgajaks.
Esiaja periodiseerimisel on üldiselt aluseks põhiline materjal, millest valmistati tööriistu ja relvi. Esiaja perioodid on vastavalt:
Mõnes piirkonnas oli kiviaja ja pronksiaja vahel eneoliitikum ehk vase-kiviaeg.
Eri piirkondades võisid esiaja teatud perioodid olla erineval ajal või ka puududa. Näiteks Põhja-Euroopas lõppes kiviaeg umbes 1500 eKr, pronksiaeg kestis umbes 500. aastani eKr ning rauaaeg umbes 1000.–1200. aastani pKr.
Esiaja uurimine.
Esiaega on võimalik uurida eelkõige aineliste ajalooallikate ehk muististe põhjal. Muistised on säilinud maapõues või maapinnal. Muististe uurimisega tegeleb arheoloogia. Esiajaloo kohta võib saada ka füüsilise antropoloogia, keeleteaduse ja geneetika meetodite abil.
Ehitusmaterjalide loend

"Siin on loetletud ehitusmaterjale.
Füüsiline antropoloogia

Füüsiline antropoloogia ehk inimeseteadus uurib inimest kui bioloogilist olendit, tegeleb peamiselt inimese füüsilise karakteristika uurimise ja analüüsiga, uurib tema iseärasusi ja on põlvnemist käsitlev teadusharu: uuritakse inimese bioloogilist evolutsiooni, rasside kujunemist aga ka inimese erinevat vastuvõtlikkust teatud haigustele, mis kuulub juba otseselt tänapäevaste probleemide ringi. Füüsilise antropoloogiaga on seotud mitmesugused teadusharud: bioloogia, biokeemia, meditsiin, geneetika jt.
Inimese evolutsioon.
Inimlased – Hominiidid "Hominidae"
Karjala rahvuslipp

Karjala rahvuslipp on Ida-Karjala ajalooline riigilipp ja karjalaste rahvuslik lipp. Lipp kasutab Skandinaavia risti. Rohelisel taustal (mis sümboliseerib Karjala metsi) on punase raamiga must rist (punane ja must on Karjala rahvusvärvid). Praeguse rahvuslipu lõi Akseli Gallen-Kallela 25. mail 1920 Karjala Vabariigi jaoks. Hoolimata karjalaste iseseisvuspüüete summutamisest jäi lipp väljaspool Nõukogude Liitu karjalaste kasutusse rahvuslipuna ning on kasutusel tänapäevalgi.
Ajalugu.
Esimese Karjala rahvuslipu kujundas 21. juunil 1918 Soome kunstnik Jonas Heiska ning see heisati Valge mere Karjala keskuses Uhtuas esmakordselt sama aasta 12. juulil. Tegemist oli tumesinise lipuga, kus seitse hõbedast tähte lipu üleval vasakul nurgas moodustasid Suure Karu tähtkuju. 
Praegune Karjala rahvuslipp (ja vapp) loodi 1920. aastal Karjala Vabariigile. Lipu autor oli Akseli Gallen-Kallela. Karjala võimud kasutasid rahvuslippu, kuni nad pidid 1920. aastal Karjalast Soome pagema ning kasutasid seejärel lippu edasi Soomes eksiilis kuni vabariigi lõpuni 1922. aastal. Sellegipoolest kasutasid karjalased väljaspool Nõukogude Liitu lippu edasi karjalaste rahvuslipuna. Ka soomlased kasutasid Karjala lippu jätkusõja ajal okupeeritud Ida-Karjalas.
Uuesti leidis rahvuslipp laiemat kasutust pärast Nõukogude Liidu lagunemist. 1992. aasta novembris võttis Karjala soome-ugri rahvaste kongress vastu otsuse, et Karjala rahvuslipp võiks sobida Venemaa Föderatsiooni kuuluva Karjala Vabariigi lipuks. Karjala Vabariigi riiginõukogu ei järginud kongressi nõu, sest see ei kajastavat piisavalt nõukogude korra ajal toimunud muudatusi ning drastilist rahvusliku koosseisu muutumist. Selle asemel kuulutati Karjala Vabariigi lipuks puna-sini-roheline trikoloor, mis oli inspireeritud Karjala-Soome NSV lipu värvidest. Ka tänapäeval proovivad kohalikud Karjala võimud piirata või koguni keelata rahvuslipu avalikku kasutust.
Karjala ANSV

Karjala ANSV oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene SFNV ja Vene NFSV koosseisus aastatel 1923–1940 ja 1956–1991.
Karjala ANSV moodustati 25. juulil 1923 varasema Karjala Töörahva Kommuuni asemel.
Aastatel 1940–1956 oli Karjala liiduvabariigi staatuses (Karjala-Soome NSV) ega kuulunud Vene NFSV-sse.
Karjala ANSV lipp

Karjala ANSV lipp oli Vene NFSV haldusüksuse Karjala ANSV lipp.
1923. aastal moodustatud Karjala ANSV sai endale lipu 17. juunil 1937, see oli punane kangas mille vardapoolses ülanurgas oli üksteise alla kirjutatud vene-, karjala- ja soome keeles "VNFSV" (Vene Nõukogude Föderatiivne Sotsialistlik Vabariik), nende all aga omakorda üksteise all kolmes keeles "Karjala ANSV". Sama aasta 29. detsembril eemaldati soomekeelsed kirjad. Lippu kasutati 31. märtsini 1940, kui Karjala ANSV-st sai Karjala-Soome NSV.
16. juulil 1956, kui Karjala-Soome NSV-st oli saanud taas Karjala ANSV, võeti kasutusele uus lipp. See oli Vene NFSV lipp millele oli lisatud sirbi ja vasara alla kirillitsa "КАССР" (venekeelne lühend Karjala ANSV) ja ladina tähed "KASNT" (soomekeelne lühend Karjala ANSV).
30. mail 1978 muudeti lipul kirju "КАССР"-ist sai "Карельская АССР" ja "KASNT"-ist "Karjalan ASNT". Lipu vahetas välja 16. veebruaril 1993 Karjala Vabariigi lipp ( Karjala ANSV-st oli saanud Venemaa Föderatsiooni kuuluv Karjala Vabariik).
Šotimaa lipp

Šotimaa lipp on Suurbritannia ajaloolise piirkonna – Šotimaa lipp.
Lipukangal on Püha Andrease valge rist sinisel põhjal. Legendi järgi olevat Šoti kuningas Eochaid näinud taevas valget risti, mis ennustas võidukat lahingut. Šotimaal kasutatakse seda sümbolit juba 1180. aastast, kuid ametlikult võeti see rahvusliku sümbolina kasutusele 1286.
1603. aastal ühinesid Inglismaa ja Šotimaa personaaluniooniks ning 1606. aastal sai see liit endale lipu Šotimaa ja Inglismaa lipu ühendamisel (Union Jack).
Programmeerimine

Programmeerimine on arvutiprogrammide lähtekoodi kirjutamise, testimise, silumise ja haldamise tegevuste jada. Lähtekood kirjutatakse kasutades programmeerimiskeeli. Programmeerimisega tegelevat inimest nimetatakse programmeerijaks.
Programmeerimine on tarkvaraarenduse oluline osa, moodustades sellest:
Tarkvarainsenerid.
Programmide korrektse loome teostavad tarkvarainsenerid, tuntud ka kui programmeerijad. Nende peamiste ülesannete hulka kuuluvad:
Programmeerimiskeel.
Erinevad programmeerimiskeeled toetavad erinevaid programmeerimise stiile (programmeerimise paradigmasid). Soovitud ülesande lahendamiseks sobiliku keele valikul on palju tegureid, mida tuleb arvestada: sobivus ülesandeks, olemasolevad võimalused, olemasolevad lisavõimalused, ettevõtluspoliitika jms. Ideaalis valitakse käsilevõetava ülesande lahendamiseks sobivaim keel, reaalsuses mõjutavad programmeerimiskeele valikut mitmed välised tegurid:
Programmeerimiskeel

Programmeerimiskeel on süntaksi- ja semantikareeglite kogum arvutile programmi kirjutamiseks (programmeerimiseks).
Programmeerimiskeeli liigitatakse peamiselt toetatud programmeerimise paradigmade ja tüüpimise järgi.
Mõned programmeerimiskeeled on standardiseeritud.
Ajalugu.
Esimesed arvutid olid käsitsi programmeeritavad: et panna arvuti teistsugust ülesannet täitma, tuli see osaliselt lahti ühendada ja pisut teistmoodi kokku panna. Võrdle näiteks telefonikeskjaama kommutaatoriga.
1945 avaldas John von Neumann kaks olulist ideed, mis aitasid kaasa programmeerimiskeelte tekkele: 
Kõigepealt arenesid masinakeeled ja seejärel assemblerkeeled, mis olid põhimõtteliselt needsamad masinakeeled inimsõbralikumas vormis.
1949 loodi programmeerimiskeel Short Code, mille kasutamiseks tuli programmeerijal endal esitada programmitekst nullide ja ühtede jadana. Seda nimetatakse masinakoodiks ehk masinakeeleks. 
1957 ilmus esimene laiemat kasutust leidnud programmeerimiskeel Fortran koos esimese kompilaatoriga, mis muutis programmeerimise palju lihtsamaks, sest programmeerija ei pidanud programmi enam ise masinakeelde teisendama. See keel oli lihtne ja tänapäeva standardite järgi piiratud: sisaldas ainult IF-, DO- ja GOTO-lauset, kuigi seegi oli väga suur samm edasi. Fortranist said alguse ka praegu kasutatavad andmetüübid: täis-, naturaal- ja ujukomaarvud. 
Fortran oli küll hea numbritega töötamiseks, aga mitte andmete sisestamiseks ja väljastamiseks, mida oli vaja äritarkvara loomiseks. Sellepärast hakati arendama COBOLit, mille ehitus pidas silmas lihtsust ja arusaadavust, sisaldades ainult andmetüüpe numbrite ja teksti jaoks. Lisaks oli võimalus rühmitada muutujaid massiividesse ja kirjetesse.
1958 loodi Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis keel Lisp, mis oli mõeldud tehisintellekti uurimiseks ja arendamiseks. Seda võimaldab keele eriline omadus: ainuke andmetüüp on loend, ka programm koosneb loendite hulgast. Tänu sellele on võimalik kirjutada programme, mis muudavad iseend töö käigus.
Eesti keeleruumis.
Paljud programmeerimiskeelte keelenditest põhinevad inglise keelel. On olemas ka teiste keelte, näiteks eesti keele põhjal loodud programmeerimiskeeli.
Perl

Perl on üldotstarbeline interpreteeritav programmeerimiskeel, mille avaldas 18. detsembril 1987 Larry Wall. Algselt oli tegu protseduraalse keelega, viimastes versioonides on lisandunud ka objektorienteeritud programmeerimise toetus.
Larry Wall annab nimele Perl kaks tõlgendust:
Ülevaade.
Tänapäeval kasutatakse Perli muuhulgas süsteemiadministratsiooni, võrguprogrammeerimise ja veebiarenduse alal. Selle võimsus ning lihtsus on tinginud ka Perli suure kasutajaskonna.
Perl pakub mitmeid mugavaid ja kasulikke võimalusi nagu assotsiatiivsete massiivide kasutamine, nimekirjad ja regulaaravaldised. Regulaaravaldiste käsustik on Perlis väga arenenud, seetõttu on seda mugav kasutada automaatselt tekstitöötlusel ("text parsing"). Tänu sellele on Perl laialt levinud arvutilingvistide seas.
Hello world.
Hello world näeb Perlis välja nii:
 print "Tere, maailm!\n";
Velikaja jõgi

Velikaja jõgi (ka: Pihkva Emajõgi) on jõgi Venemaal; suurim Peipsi järve suubuv jõgi. Nimi vene keeles "Великая" (Velikaja), läti keeles "Mudava", võro keeles "Pihkva Imäjõgi". 
Jõe pikkus on 430 km ja valgla pindala 25 200 km². 
Jõgi algab Bežanitsõ kõrgustikult. Moodustab suubumisel Pihkva järve lõunaossa delta. Alamjooksul umbes 40 km pikkuselt laevatatav.
Põhiosa Velikaja valglast jääb Pihkva oblasti territooriumile. Velikaja ääres asuvad oblasti suuremad linnad Pihkva ja Ostrov.
Kude

Kude (ladina keeles "textus") on ühesuguse tekke, ehituse ja talitlusega rakutüüpide ning rakkude vaheaine kogum, mis on taime või looma elundi osa.
Kudesid uurib histoloogia.
Taimekude.
Taimekoed liigitatakse meristeemiks ehk algkoeks ja püsikoeks (ingl k "permanent tissue")
Algkude.
Asukoha järgi eristatakse nelja algkoe rühma:
Püsikude.
Püsikoed on järgmised:
Vaskulaarsed koed on : ksüleem "(xylem)", floeem "(phloem)".
Loomakude.
Imetajate koed.
Liigitus.
Histoloogia kaudu eristatakse imetajatel nelja põhikoe tüüpi: 
Epiteelkude.
Epiteelkude jagatakse funktsiooni alusel:
Sidekude.
Sidekude jaguneb ehituse põhjal nelja peamisse tüüpi: 
Lihaskude.
Lihaskudede tüübid on 
Närvikude.
Närvikoed koosnevad
Adonis

Adonis on vanakreeka mütoloogias igal aastal uuenev iginoor vegetatsioonijumal, surev ja ülestõusev jumalus, kes on seotud kalendriga.
Oma mitmete rollidega on ta üks keerukamaid tegelasi antiikmütoloogias. Tema tähendust ja otstarvet vanakreeka religioonis on palju uuritud. Tema semi vaste on Tammuz ning etruski mütoloogias vastab talle Atunis.
On peaaegu kindel, et Adonis põhines suurelt jaolt Tammuzil. Tema nimi on semi päritolu, olles variant sõnast, mis tähendab 'isand' ning mida judaismis kasutatakse ka jumalanimena (Adonai; Vanas Testanendis viidatakse selle nimega Jahvele). Kui heebrealased esimest korda Kaananimaale jõudsid, avaldas neile vastupanu jebuuslaste kuningas Adonisedek, kelle nimi tähendab 'Sedeki isand' (Jeruusalemma isand). "Isandana" oli Adonis eatu Jumalanna noor abikaasa, kelle identiteet võis muutuda sõltuvalt sellest, millist iga-aastase taassünni aspekti rõhutati. 
Adonise sünni asjaolud on segased. On mitu versiooni. 
Kui Adonis oli sündinud, oli Aphrodite hurmatud tema ebamaisest ilust ning võttis ta oma kaitse alla ja laskis Persephonel tema järele valvata, kuid ka Persephone oli tema ilust vapustatud ega tahtnud teda tagasi anda. Kahe jumalanna vahelise tüli lahendas kas Zeus või Kalliope Zeusi nimel. Otsustati, et Adonis veedab neli kuud aastas Aphrodite juures, neli kuud Persephone juures ja neli kuud, kelle juures tahab. Ta valis alati Aphrodite, sest Persephone oli külm, tundetu allmaailma jumalanna. 
Adonis suri metssea kihvade läbi. Looma saatis kas Artemis või Artemise armastaja Ares, kes oli Adonise ilu peale kade. Kolmanda versiooni järgi oli seaks moondunud jumal Apollon: ta maksis kätte Aphroditele, kes oli Apolloni poja Erymanthose pimedaks teinud, sest oli näinud Aphrodite alasti suplemist pärast armuembusi Adonisega.
Iga tilk Adonise verest muutus veripunaseks ülaseks (anemooniks). Appi tõttav Aphrodite veristas oma jalgu ning tema veri värvis valged roosid punaseks.
Adonist austati sageli müsteeriumireligioonides. Suvisel pööripäeval peeti Adonise pidustusi: naised külvasid "Adonise aedadesse" tilli ja salatit ning nisu- ja odrateri. Taimed võrsusid ja närtsisid ning naised leinasid vegetasioonijumala enneaegset surma.
Adonise nime kasutatakse sageli üldnimena, mis tähistab väga kena välimusega noorukitaolist meest. Sageli lisandub ebaküpse edevuse kõrvaltähendus.
Kirjandus.
William Shakespeare'i populaarseim teos tema eluajal oli poeem "Venus and Adonis" ("Venus ja Adonis").
Kunst.
Tizianil on maalid "Adonise sünd" (1505–1510; Padua linnamuuseum) ning kuulus "Venus ja Adonis" (1553–1554; Madrid, Prado), millel Venus keelitab Adonist ohtlikust jahist hoiduma.
Nicolas Poussinil on maal "Venust leinav Adonis" (1628; Caeni kunstimuuseum).
1583

1583. aasta (MDLXXXIII) oli 16. sajandi 83. aasta.
Rauaaeg

Rauaaeg on esiaja hilisem põhijärk, 
millal tähtsaim tööriista- ja relvamaterjal oli raud. 
Rauaaja algus.
Raua laialdase kasutamisega kaasnes maaviljeluse, loomapidamise,
käsitöö, ehituse, liiklusvahendite ja relvastuse edenemine. 
Rohkenes kaubavahetus, hakati kasutama münte. 
Järk-järgult lagunes ürgkogukondlik kord ja kujunes klassiühiskond. 
Tekkisid riigid ja hakati tegema kirjalikke ülestähendusi. 
Siis lõppes esiaeg ehk muinasaeg ning koos sellega rauaaeg kui esiaja järk.
Eelajalooline rauaaeg Eestis.
Arheoloog Andres Tvauri on nimetanud keskmise rauaaja mõistet ülearuseks. Selle asemel jaotab ta keskmise ja noorema rauaaja Eesti ajaloos rahvasterännuajaks (450–550), eelviikingiajaks (550–800) ja viikingiajaks (800–1050).
Arheoloog Valter Langi järgi jaguneb rauaaeg Eestis vanemaks, keskmiseks ja nooremaks rauaajaks ning nende alamperioodiseks:
20. sajand

20. sajand ehk XX sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise kahekümnes sajand, mis algas 1. jaanuaril 1901 ja lõppes 31. detsembril 2000.
See sajand mängis algset rolli industrialiseerimisele ning militariseerimisele järgnenud informatsiooni ja kommunikatsiooni ajastul, mil 1950.–1970. aastatel algas pärast tuumarelvastumiste, reaktiivmootorite ja kosmosevallutuste ajajärkusid digitaalne revolutsioon. 1980. aastate lõpus hakkas Euroopa Tuumauuringute Keskuse CERN-i uurimislabori juhtimisel välja kujunema hüpertekstikeelel HTML põhinev internet.
Sajandi esimeses pooles toimusid mitmekümne miljoni hukkunuga natsionalismist kantud ülemaailmsed sõjalised konfliktid: Esimene maailmasõda (28. juuli 1914 – 11. november 1918) ja Teine maailmasõda (1. september 1939 – 2. september 1945). Nõukogude Liidu militaarne okupatsioon Balti riikides kestis 1991. aastani, taasiseseisvunud Eesti Vabariigist viidi väed lõplikult välja alles aastal 1994.
Kümnendid ja aastad.
1900. aastad: (1900), 1901, 1902, 1903, 1904, 1905, 1906, 1907, 1908, 1909
1910. aastad: 1910, 1911, 1912, 1913, 1914, 1915, 1916, 1917, 1918, 1919
1920. aastad: 1920, 1921, 1922, 1923, 1924, 1925, 1926, 1927, 1928, 1929
1930. aastad: 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936, 1937, 1938, 1939
1940. aastad: 1940, 1941, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949
1950. aastad: 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959
1960. aastad: 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969
1970. aastad: 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979
1980. aastad: 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989
1990. aastad: 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999
2000
1980. aastad

1980. aastad on ajavahemik 1980. aasta algusest kuni 1989. aasta lõpuni.
Autosport

Autosport on spordialade rühm, mille puhul on tegemist autode (tavaliselt neljarattaliste mootorsõidukite) võidusõiduga. Autosport on osa motospordist.
Autospordi kategooriad.
Autospordialasid on maailmas palju. Tuntumad on
Kõige tuntum on Vormel 1 maailmameistrivõistluste sari, aga võisteldakse ka teistesse vormeliklassidesse jaotatud autodega. 
Seeriaautode tähtsaim võistlus on autoralli. Võisteldakse ka rallikrossis, rallisprindis, kiirendussõidus ("drag racing") ja maastikusõidus ("off road"). 
Mitmesuguseid eraldi võistlusi peetakse veoautodele, traktoritele ja väikeautodele. 
Märkimisväärsed võistlused on veel Le Mansi 24-tunni võidusõit sportautodele ning Indy Car World Series (16 võidusõitu Põhja-Ameerikas ja Austraalias).
Ajalugu.
Autovõidusõit on sama vana kui autogi. 1894. aastal 22. juulil rivistusid 21 autot Pariisis, et kihutada võidu Roueni. See üritus meenutas põhimõtteliselt rallit. 
Võistlemise tingimused.
Autosporti juhib FIA – Rahvusvaheline Autoliit (Federation Internationale de l'Automobile) – kelle poolt on välja töötatud rahvusvahelised võistlusmäärused. Esmakasutuskeeleks prantsuse keel. FIA liikmesriikides juhivad autosporti volitatud autospordiorganisatsioonid – näiteks Kanadas ASN (Autorité Sportive Nationale), Eestis Eesti Autospordi Liit (EAL). Üksikud alasid juhivad alakomiteed, näiteks CS (Comission Sportive d'une ASN).
Kõikidel FIA egiidi all toimuvatel võistlustel osalejad peavad omama sõitjalitsentsi. Sõitjalitsentsid jagunevad järgmiselt:
Autod jagatakse kategooriatesse sõltuvalt nende ehitusest. Kategooriad omakorda jagunevad gruppidesse: 
Vastavalt mootori töömahule jagatakse võistlusautod 18 kubatuuriklassi: 500 cm³ kuni 6000 cm³ ja üle 6000 cm³.
Kõikidel FIA egiidi all toimuvatel võistlustel tuleb jälgida FIA spordikoodeksit ja selle lisade nõudeid ja ettekirjutusi.
Ohutusnõuded.
Autospordi ohutusnõuded määrab FIA Spordikoodeksi lisa L peatükk III, mille kõik nõuded on kirjutatud tuginedes avariide uurimisele.
Rahvusvahelistel võistlustel, Eestis autorallis ja ringrajasõidus on kõikidel võistlustel kohustuslik FIA standarditele (homologatsiooniga) vastav ohutusvarustus. Kiiver on üks esimesi kasutusele võetud ohutusvarustuse osi. Kiivrit ei tohi mingil moel ümber ehitada (homologatsiooni muutus), samuti lisada sellele FIA poolt aktsepteerimata manuseid. Koos kiivriga tohib kasutada ainult FIA poolt aktsepteeritud kaelatuge (HANS-standardile vastav). Tulekindel sõiduriietus koosneb sõiduülikonnast, pesust, sokkidest, sõidukingadest ja kinnastest. Sõiduriietus võib sisaldada sõitja keha jahutussüsteemi, mis põhineb veeringel või tavarõhuga atmosfääriõhul.
Lipud.
Enamiku autospordivõistluste reguleerimise juurde kuuluvad lipud, millest tuntumad on võistluste lõppu tähistav mustavalgeruuduline finiši- ehk ruudulipp ja võistluste katkestamist tähistav punane lipp. Ringrajavõidusõidus kasutatakse lisaks eelmainitud lippudele veel järgmisi:
Välislingid.
"Vajab täiendamist; ajaloo osa vajab täpsustamist"
Giuseppe Farina

Emilio Giuseppe Farina [em'iilio džus'eppe far'iina] (30. oktoober 1906 Torino – 30. juuni 1966 Aiguebelle (Prantsusmaa)) oli Itaalia autosportlane.
Ta oli 1950. aasta Vormel 1 maailmameister, 1952. aastal teine ning 1953. aastal kolmas.
&lt;br&gt;Vormel 1 maailmameistrivõistlustel osales 1950–1955.
&lt;br&gt;Grand Prix' starte: 33.
&lt;br&gt;Grand Prix' võite: 5
&lt;br&gt;Kogutud punkte: 127,3
&lt;br&gt;Pole-positsion võite: 5
&lt;br&gt;Kiireimaid ringe: 6
&lt;br&gt;Vormel-1 autod: Alfa Romeo (1950–1951), Ferrari (1952–1955). Aastatel 1956 ja 1957 osales Farina vormel-1 maailmameistrivõistluste kalendrisse kuulunud Indy 500 võidukihutamistel Kurtis-Kraft 500D ja 500G masinate roolis esindades võistkondlikult Bardahl-Ferrarit ja Giuseppe Farina Racingut.
19. sajand

 
19. sajand ehk XIX sajand pKr ehk m.a.j on kristliku ajaarvamise üheksateistkümnes sajand, mis algas 1. jaanuaril 1801 ja lõppes 31. detsembril 1900.
Kümnendid ja aastad.
1800. aastad: (1800), 1801, 1802, 1803, 1804, 1805, 1806, 1807, 1808, 1809
1810. aastad: 1810, 1811, 1812, 1813, 1814, 1815, 1816, 1817, 1818, 1819
1820. aastad: 1820, 1821, 1822, 1823, 1824, 1825, 1826, 1827, 1828, 1829
1830. aastad: 1830, 1831, 1832, 1833, 1834, 1835, 1836, 1837, 1838, 1839
1840. aastad: 1840, 1841, 1842, 1843, 1844, 1845, 1846, 1847, 1848, 1849
1850. aastad: 1850, 1851, 1852, 1853, 1854, 1855, 1856, 1857, 1858, 1859
1860. aastad: 1860, 1861, 1862, 1863, 1864, 1865, 1866, 1867, 1868, 1869
1870. aastad: 1870, 1871, 1872, 1873, 1874, 1875, 1876, 1877, 1878, 1879
1880. aastad: 1880, 1881, 1882, 1883, 1884, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889
1890. aastad: 1890, 1891, 1892, 1893, 1894, 1895, 1896, 1897, 1898, 1899
1900
Rahaühik

Rahaühik on mingis riigis kehtiva raha põhiühik. Tavaliselt mõeldakse selle all valuutat, kuid näiteks Hiina valuutaks on renminbi ja raha põhiühikuks jüaan.
Rahaühik jaguneb väiksemateks ühikuteks. Eesti Vabariigi rahaühik on euro, mis jaguneb 100 sendiks.
Juan Manuel Fangio

Juan Manuel Fangio (24. juuni 1911 Balgarces, Argentina – 17. juuli 1995 Buenos Aires, Argentina) oli Argentina võidusõitja, viiekordne Vormel 1 maailmameister.
Juan Manuel oli kuuelapselise pere neljas järeltulija. Juba poisikesena tärkas temas suur huvi tehnika ja mootorite vastu. 12-aastaselt läks ta meister Capertini autoremonditöökotta õpipoisiks, seal märgati peagi tema taibukust.
1929. aastal tabas noormeest äge kopsupõletik ning võitlus haigusega kestis mitu kuud. Aastal 1932 ootas teda ees kroonuteenistus Buenos Airese lähedal asuvas kadettide koolis, kus ta tänu oma suurele autohuvile sai autojuhuks.
Sõjaväest vabanedes naasis ta kodulinna ja avas oma töökoja. Samas 1936. aastal startis sõbra käest laenatud Fordil oma esimesel võidusõidul. Kaks aastat hiljem otsustas Fangio kodustel võidukihutamistel, kivistel Argentina teedel, uuesti kaasa lüüa. Sõidukiteks olid rasked ja suured ameeriklaste Ford ja Chevrolet, mis viimase ettevalmistuse võistlusteks saanud sõitja enda käe all. Esimestel sõitudel osales ta pseudonüümi Rivadavia all, sest vanemad polnud tema harrastusest eriti vaimustuses.
Fangio esimeseks suureks võiduks oli Grand Premio del Norte 1940. aastal, kus ta osales autoga Chevrolet TC. Võites hullumeelse 10 000 kilomeetri pikkuse võidukihutamise Buenos Airesest Peruu pealinna Limasse ja tagasi, sai Fangiost Ladina-Ameerika tuntuim autosportlane ning kodulinn nimetas ta oma aukodanikuks.
1948. aastal läks ta Euroopasse maailma võidusõitjate eliidiga rinda pistma. Tänu riigi toetusele olid tema "terasratsudeks" kompressormootoritega Maserati ja Simca-Gordini. Debüütsõiduks oli võistlus Reimsi rajal Prantsusmaal, kus Fangio oli tänapäeva autosportlastega võrreldes üsna eakas, 37-aastane.
Peale rasket õnnetust 1955. aasta Le Mansi 24 tunni võidusõidul, kus Fangio oleks äärepealt surma saanud, ei osalenud ta Le Mansi 24-tunni võistlustel enam kunagi.
Kaasvõistlejate austus Fangio vastu oli nii suur, et kui Fangio osales oma viimasel sõidul, 1958. aasta Prantsusmaa GP-l, tegi liider Mike Hawthorn talle ringi sisse, ent ei söandanud temast mööda sõita ja laskis tal kuni finišini enda ees sõita.
23. veebruaril 1958 röövisid Kuuba mässulised Fangio, kuid lasid ta hiljem vabaks ja ta jäi edaspidi oma röövijate sõbraks.
Edaspidise elu pühendas Fangio Mercedes-Benzi autode müügile. Oma endiste võidusõiduautodega korraldas ta vahel demonstratsioonsõite. 1974 määrati ta tütarettevõtte Mercedes-Benz Argentina presidendiks ja 1987 eluaegseks aupresidendiks.
Fangiole on püstitatud kuus ausammast, mis asuvad Buenos Airese lähedal Puerto Maderos, Monte Carlos, Hispaanias Montmelós, Saksamaal Nürnburgringil, Mercedes-Benzi muuseumis ja Itaalias Monzas.
Vormel 1 statistika.
Fangio tuli maailmameistriks 5 korda – see rekord püsis kuni 2003. aastani, mil Michael Schumacher võitis oma kuuenda tiitli. Maailmameistriks tuli Fangio 4 erinevas meeskonnas, saavutus, mida pole keegi teine suutnud korrata. Fangio osales 51 Grand Prix'l, võites neist 24 – tema võiduprotsenti (47,1%) pole ületada suudetud. Lisaks saavutas ta 10 teist kohta, mis annab koha esimese kahe hulgas 66,7% sõitudest.
21. sajand

21. sajand ehk XXI sajand pKr ehk m.a.j. 
21. sajand on kristliku ajaarvamise kahekümne esimene sajand, mis algas 1. jaanuaril 2001 ja lõpeb 31. detsembril 2100.
Kümnendid ja aastad.
2000. aastad: (2000), 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009
2010. aastad: 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
2020. aastad: 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025, 2026, 2027, 2028, 2029
2030. aastad: 2030, 2031, 2032, 2033, 2034, 2035, 2036, 2037, 2038, 2039
2040. aastad: 2040, 2041, 2042, 2043, 2044, 2045, 2046, 2047, 2048, 2049
2050. aastad: 2050, 2051, 2052, 2053, 2054, 2055, 2056, 2057, 2058, 2059
2060. aastad: 2060, 2061, 2062, 2063, 2064, 2065, 2066, 2067, 2068, 2069
2070. aastad: 2070, 2071, 2072, 2073, 2074, 2075, 2076, 2077, 2078, 2079
2080. aastad: 2080, 2081, 2082, 2083, 2084, 2085, 2086, 2087, 2088, 2089
2090. aastad: 2090, 2091, 2092, 2093, 2094, 2095, 2096, 2097, 2098, 2099
2100
1992. aasta taliolümpiamängud

1992. aasta taliolümpiamängud olid XVI taliolümpiamängud, mis toimusid 8.–23. veebruarini 1992 Prantsusmaal Albertville'is.
Olümpialinnaks kinnitati Albertville ROKi 91. istungul Lausanne'is 17. oktoobril 1986. Veel kandideerisid Anchorage (USA), Berchtesgaden (Saksamaa), Cortina d'Ampezzo (Itaalia), Falun (Rootsi), Lillehammer (Norra) ja Sofia (Bulgaaria). Otsustavas hääletusvoorus sai Albertville 51 häält Sofia 25 vastu.
Need olid viimased taliolümpiamängud, mis toimusid suveolümpiamängudega samal aastal. Samuti olid need esimesed taliolümpiamängud, kus ka paraolümpiamängud peeti samas linnas.
Võistluste patroon oli Prantsusmaa president François Mitterrand. Korralduskomitee COJO presidendid olid Michel Barnier ja Jean-Claude Killy.
Olümpiamängudel osales 64 riiki 1810 sportlasega, neist 488 naist. Suurima võistkonna pani välja USA – 182 sportlast. Esimest korda osalesid Alžeeria, Bermuda, Brasiilia, Honduras, Horvaatia, Iirimaa, Sloveenia ja Svaasimaa. Esimest korda pärast 1964. aastat võistles Saksamaa ühendvõistkond. Eesti, Läti ja Leedu osalesid iseseisvate võistkondadega 56-aastase vaheaja järel. Endise Nõukogude Liidu vabariikide Venemaa, Ukraina, Valgevene, Kasahstani ja Usbekistani baasil moodustatud ühendvõistkond kandis SRÜ nime ja esines olümpialipu all.
Esimest korda olid medalialad naiste laskesuusatamine, lühirajauisutamine ja vigursuusatamine.
16-aastasest Toni Nieminenist sai taliolümpiamängude kõigi aegade noorim olümpiavõitja. Ta sai suusahüpetes kaks kuld- ja ühe pronksmedali.
Annelise Cobergerist (Uus-Meremaa) sai esimene lõunapoolkeralt pärit sportlane, kes on võitnud olümpiamedali (hõbemedali naiste slaalomis).
Side

Side on mitmetähenduslik sõna:
"Side" on Eduard Vilde näidend.
22. sajand

22. sajand ehk XXII sajand pKr ehk maj 
22. sajand on kristliku ajaarvamise kahekümne teine sajand, 
mis algab 1. jaanuaril 2101 ja lõpeb 31. detsembril 2200.
Kümnendid ja aastad.
2100. aastad: (2100), 2101, 2102, 2103, 2104, 2105, 2106, 2107, 
2108, 2109
2110. aastad: 2110, 2111, 2112, 2113, 2114, 2115, 2116, 2117, 
2118, 2119
2120. aastad: 2120, 2121, 2122, 2123, 2124, 2125, 2126, 2127, 
2128, 2129
2130. aastad: 2130, 2131, 2132, 2133, 2134, 2135, 2136, 2137, 
2138, 2139
2140. aastad: 2140, 2141, 2142, 2143, 2144, 2145, 2146, 2147, 
2148, 2149
2150. aastad: 2150, 2151, 2152, 2153, 2154, 2155, 2156, 2157, 
2158, 2159
2160. aastad: 2160, 2161, 2162, 2163, 2164, 2165, 2166, 2167, 
2168, 2169
2170. aastad: 2170, 2171, 2172, 2173, 2174, 2175, 2176, 2177, 
2178, 2179
2180. aastad: 2180, 2181, 2182, 2183, 2184, 2185, 2186, 2187, 
2188, 2189
2190. aastad: 2190, 2191, 2192, 2193, 2194, 2195, 2196, 2197, 
2198, 2199
2200
1984. aasta taliolümpiamängud

1984. aasta taliolümpiamängud ehk XIV taliolümpiamängud toimusid 8.–19. veebruaril 1984 Jugoslaavias Sarajevos (praegu Bosnia ja Hertsegoviina).
Sarajevo kinnitati olümpialinnaks ROK-i 80. istungjärgul Ateenas 18. mail 1978. Ülejäänud kandideerijad olid Göteborg (Rootsi) ja Sapporo (Jaapan). Esimeses hääletusvoorus sai Sapporo 33, Sarajevo 31 ja Göteborg 10 häält, teises voorus Sarajevo 39 ja Sapporo 35 häält.
Olümpiamängudel osales 49 riiki ja 1274 sportlast, nende seas 274 naist. Esimest korda osalesid taliolümpial Costa Rica, Egiptus, Monaco, Briti Neitsisaared, Puerto Rico ja Senegal. Suurim esindus oli USA-l (126 sportlast). Ühe sportlasega osalesid Mehhiko, Briti Neitsisaared, Puerto Rico ja Senegal.
Kavas oli 8 spordiala. Välja jagati 39 komplekti medaleid. Uue alana oli kavas naiste 20 km distants murdmaasuusatamises.
Võistluspaigad.
Sportlaste olümpiakülad asusid Mojmilos (Sarajevo) ja Igmanis (Veliko Polje) ning ajakirjanike olümpiaküla Dobrinjas (Sarajevo).
Olümpiamängude avatseremoonia.
Olümpiamängude organiseerimiskomitee esimees oli Branko Mikulić. Olümpiamängud avas Jugoslaavia president Mika Špiljak. Olümpiatule tõi staadionile suusataja Ivo Čermak. Olümpiatule süütas iluuisutaja Sandra Dubravčić. Olümpiavande andis mäesuusataja Bojan Križaj. Kohtunikuvande andis suusatamiskohtunik Dragan Petrović.
1952. aasta taliolümpiamängud

1952. aasta taliolümpiamängud olid VI taliolümpiamängud, mis toimusid 14.–25. veebruarini 1952 Norra pealinnas Oslos.
Oslo sai esimese põhjamaa ja esimese pealinnana taliolümpiamängude korraldamise õigused ROK-i 40. istungil Stockholmis 1947. aastal. Teised kandideerinud linnad olid Cortina d'Ampezzo (Itaalia) ja Lake Placid (USA).
Spordialad.
Olümpiamängudel jagati välja 22 komplekti medaleid.
1980. aasta taliolümpiamängud

1980. aasta taliolümpiamängud olid XIII taliolümpiamängud. Need toimusid 13.–24. veebruaril 1980 USA-s Lake Placidis. 
Lake Placid kinnitati olümpialinnaks ROK-i 75. istungjärgul Viinis 1974. aastal. Lake Placid oli ainus kandidaat. 
Olümpiamängudel osales 37 riiki 1072 sportlasega, kelle hulgas oli 233 naist. Esimest korda võtsid olümpiamängudest osa Hiina ja Küpros. Väikseim võistkond oli Costa Rical – 1 sportlane (mäesuusataja Arturo Kinch). Suurim võistkond oli USA-l – 100 sportlast. Olümpiamänge boikoteeris Taiwan, kes keeldus võistlemast Hiina Taipei nime all.
Ameerika Ühendriikide kiiruisutaja Eric Heiden võitis kuldmedali kõigil kavas olnud kiiruisutamise aladel: 500 m, 1000 m, 1500 m, 5000 m ja 10 000 m distantsil, püstitas neli olümpiarekordit ja ühe maailmarekordi (10 000 m) ning sai 83% Ameerika kuldmedalitest (ainsa muu kuldmedali võitis hokimeeskond). Heidenist sai esimene inimene, kes on võitnud kõik viis kiiruisutamisvõistlust, ning esimene neist, kes võitis samadel mängudel (nii suvel kui talvel) üksikaladel viis kuldmedalit. Ta on tänini ainus sportlane, kes on võitnud ühtedel taliolümpiamängudel viis kuldmedalit.
Spordialad.
Olümpiamängudel jagati välja 36 komplekti medaleid.
Eestist osales mängudel kahevõistleja Fjodor Koltšin.
2004. aasta Vormel 1 hooaeg

2004. aasta Vormel 1 hooaeg
Meeskonnad.
Ferrari
BMW Williams
West McLaren Mercedes
Mild Seven Renault F1 Team
Luky Strike BAR Honda
Sauber Petronas
Jaguar Racing
Panasonic Toyota Racing
Jordan Ford
Minardi Cosworth
Etapid.
Vaata artiklit Vormel 1 etappide loend
Austraalia Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (29. ring)1.24,125 – 226,934 km/h
Malaisia Grand Prix.
Kiireim ring: Juan Pablo Montoya (28. ring) 1.34,223 – 211,783 km/h
Bahreini Grand Prix.
Kiireim ring:Michael Schumacher (7. ring) 1.30,252 – 216,075 km/h
San Marino Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (10. ring) 1.20,411 – 220,850 km/h 
Hispaania Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (12. ring) 1.17,450 – 215,070 km/h 
Monaco Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (23. ring) 1.14,439 – 161,528 km/h
Euroopa Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (7. ring) 1.29,468 – 207,144 km/h
Kanada Grand Prix.
Kiireim ring: Rubens Barrichello – (68. ring)1.13,622 – 213,246 km/h
USA Grand Prix.
Kiireim ring: Rubens Barrichello (7. ring) 1.10,399 – 214,367 km/h
Prantsusmaa Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (32. ring)1.15,377 – 210,669 km/h
Suurbritannia Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (14. ring) 1.18,739 – 235,050 km/h
Saksamaa Grand Prix.
Kiireim ring: Kimi Räikkönen (10. ring) 1.13,780 – 223,182 km/h
Ungari Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (29. ring) 1.19,071 – 199,461 km/h
Belgia Grand Prix.
Kiireim ring: Kimi Räikkönen (42. ring) 1.45,108 – 238,829 km/h
Itaalia Grand Prix.
Kiireim ring: Rubens Barrichello (41. ring) 1:21.046 – 257,320 km/h
Hiina Grand Prix.
Kiireim ring: Michael Schumacher (55. ring) 1.32,238 – 212,750 km/h
Jaapani Grand Prix.
Kiireim ring: Rubens Barrichello (30. ring) 1.32,730 – 225,442 km/h
Brasiilia Grand Prix.
Kiireim ring: Juan Pablo Montoya (49. ring) 1.11,473 – 217,039 km/h
MM–võistluste lõplik järjestus.
1 – Austraalia, 2 – Malaisia, 3 – Bahrein, 4 – San Marino, 5 – Hispaania, 6 – Monaco, 7 – Euroopa, 8 – Kanada, 9 – USA, 10 – Prantsusmaa, 11 – Suurbritannia, 12 – Saksamaa, 13 – Ungari, 14 – Belgia, 15 – Itaalia, 16 – Hiina, 17 – Jaapan, 18 – Brasiilia
Myrrha

Myrrha [mürra] oli vanakreeka mütoloogias Assüüria kuninga Theiase tütar, Adonise ema, kes rasestus oma isast. 
Adonise sünni kohta oli kaks versiooni.
Mürr

Mürr (kreeka keeles μύρρα, ladina keeles "myrrha" või "murra") on punakaspruun lõhnav kummivaik, Somaaliast pärineva somaalia mürripuu ("Commiphora myrrha") kuivanud mahl. 
Mürrina tuntakse ka järgmiste perekondadesse "Commiphora" ja "Balsamodendron" kuuluvate puude ja põõsaste mahla: 
Perekonna "Commiphora" teine nimi on "Balsamea", mis viitab palsamile. Mürripuu perekonnas on kokku umbes 50 liiki. Nad kasvavad Punase mere ääres, Indias, Madagaskaril ja Senegalis. 
Somaalia mürripuu kasvab põhiliselt Somaalias, Etioopias ja Sudaanis, samuti Araabia poolsaarel. Suve lõpul täitub põõsas õitega, tüvele aga tekivad väljaulatuvad sõlmed, kust väikeste kollaste pisaratena voolab mürri. Kui need pisarad on kuivanud, kogutakse need kokku.
Nimi.
Mürr on legendi järgi nimetuse saanud Myrrha järgi, kes moondati mürripuuks. Mürripuust väljus Adonis, kes sündis Myrrha ja tema isa, kuningas Theiase või Kinyrase intsestist, milleni neid oli meelitnud Aphrodite. 
Tegelikult on see kreeka sõna pärit semi juurest "mrr", mis väljendab mõruduse ideed (mürri lõhn on osalt mõru). 
Kasutamine.
Mürri kasutatakse krambivastaste ja ergutavate ravimite komponendina, eelkõige aga parfümeerias idamaist tüüpi parfüümide valmistamisel. Mürri lõhn tugevdab roosilõhna sensuaalsust. 
Antiikajal oli mürr väga hinnatud ning kuulus juba siis parfüümide ja viiruki koostisse. Mürril on sama vana ajalugu kui viirukil. Vana-Egiptuses oli mürr üks kyphi koostisosadest ja seda kasutati samuti parfüümides. Vana-Kreekas kasutati mürri palju, sellega lõhnastati isegi veini.
Piiblis on mürr üks püha võideõli põhikomponente: 2. Moosese raamatu 30. peatüki 23. salmis on näiteks kirjas: "„"Ja sina võta enesele parimaid palsameid: viissada seeklit sula mürri, ja pool osa sellest, kakssada viiskümmend seeklit, healõhnalist kaneeli, ja kakssada viiskümmend seeklit lõhnavat kalmust ...“. Eelkõige on see aga erootiline parfüüm, mida Ülemlaulus mainitakse seitse korda, näiteks salmis 1:13: „Mu kallim on mulle mürrikimbukeseks, mis lebab mu rindade vahel!“
Mürr oli üks kinkidest, mis hommikumaa targad Matteuse evangeeliumi 2. peatüki 11. salmi järgi vastsündinud Jeesusele tõid: „Ja majja sisse astudes nägid nad last koos Maarja, tema emaga, ja kummardasid teda tema ette maha heites, avasid oma aarded ning andsid talle kinke: kulda ja viirukit ja mürri.“ 
Mürr sümboliseerib Jeesuse ristisurma, mis toob inimestele igavese elu. Seepärast kasutati mürri viirukina ka matustel.
Seos (matemaatika)

Seos ehk relatsioon ehk suhe on matemaatikas binaarse seose üldistus. Binaarset seost esindavad näiteks märgid "=" ja "&lt;" propositsioonides "2 + 2 = 4" ja "5 &lt; 6". valemi ""a" + "b" = "c" kaudu saab näiteks väljendada (nüüd juba ternaarset) seost arvuhulgas, millesse "a", "b" ja "c" kuuluvad.
Informaatikas põhinevad seose mõistel relatsioonandmebaasid.
Definitsioon.
Kasutusel on kaks mõnevõrra erinevat definitsiooni: 
Aeg-ajalt mõistetakse seose all binaarset seost.
"n"-aarne predikaat.
"n"-aarne predikaat on "n" muutuja funktsioon, mille väärtused on tõeväärtused.
Et "n"-aarne seos määrab üheselt ära "n"-aarse predikaadi, mille väärtus argumentide "x"1, ..., "x""n" korral on tõene siis ja ainult siis, kui ("x"1, ..., "x""n") on seose "R" (graafiku) element. Analoogiliselt määrab predikaat üheselt ära seose. Sellepärast märgitakse seost ja predikaati sageli ühe ja sama sümboliga. Näiteks järgmist kahte propositsiooni vaadeldakse ekvivalentsetena:
 formula_1
 formula_2.
Aarsus.
Seoseid saab liigitada hulkade arvu järgi otsekorrutises; teiste sõnadega, terminite arvu järgi avaldises: 
Üle 4 terminiga seoste puhul tavaliselt spetsiaalseid sõnu ei kasutata, vaid öeldakse lihtsalt "n"-aarne": näiteks "5-aarne seos".
Binaarne seos

Binaarne seos ehk binaarne relatsioon on matemaatiline mõiste, mis vastab sellistele suhetele nagu "on suurem kui" ja "on võrdne" aritmeetikas ning "on element" hulgateoorias. 
Definitsioon.
Binaarne seos "R" hulkade "X" ja "Y" vahel defineeritakse tavaliselt järjestatud kolmikuna "R"=("X", "Y", G("R")), kus G("R") on otsekorrutise "X" × "Y" alamhulk, mida nimetatakse seose "R" graafikuks. Kui ("x","y") ∈ G("R"), siis öeldakse, et "x" on "y"-ga seoses "R" või "x" on "y"-ga "R" kaudu seotud, ning tähistatakse "xRy" või "R"("x","y").
Enamasti samastatakse seos oma graafikuga: kui "R" ⊆ "X" × "Y", siis me ütleme, et "R" on seos "X" ja "Y" vahel.
Binaarset seost võib vaadelda ka kahe muutuja funktsioonina, mille argumentideks on "x" hulgast "X" ja "y" hulgast "Y" ning mille väärtusteks on tõeväärtused tõene ja väär. Funktsiooni väärtus on tõene parajasti siis, kui järjestatud paar ("x", "y") kuulub seosesse (seose graafikusse).
Näited.
Oletame, et on neli mänguasja: {pall, auto, nukk, klotsid} ja neli last: {Jaan, Mari, Sigrid, Valli}. Oletame, et Jaanile kuulub pall, Marile kuulub nukk ja Vallile kuulub auto. Klotsid ei kuulu kellelegi ja Sigridile ei kuulu midagi. Siis on binaarsel seosel "kuulub" formaalse definitsiooni järgi niisugune kuju: 
 formula_1.
"R" on järjestatud kolmik, mille esimene liige on mänguasjade hulk, teine liige on laste hulk ning viimane liige on kujuga ( mänguasi, omanik ) järjestatud paaride hulk. Asjaolu, et paar (pall,Jaan) on seose "R" graafiku element tähendab, et pall kuulub Jaanile. Seda märgitakse nii: pall"R"Jaan. 
Kahel erineval seosel võib olla üks ja seesama graafik. Näiteks seos
 formula_2.
erineb seosest "R" laste hulga poolest, sest Sigrid enam viimasesse ei kuulu. Seega on "R" ja "S" erinevad seosed, kuigi nende graafikud langevad kokku. 
Sellegipoolest samastatakse seost "R" tavaliselt graafikuga G("R") või isegi defineeritakse nii ja asjaolu, et järjestatud paar ("x","y") ∈ G("R"), märgitakse tavaliselt kujul ("x","y") ∈ "R".
Järjestatud paar

Järjestatud paar koondab kaks objekti: "esimese elemendi" ja "teise elemendi". Järjestatud paari, mille esimene element on "a" ja teine element "b", märgitakse tavaliselt ("a"; "b").
Kaks niisugust järjestatud paari ("a"1; "b"1) ja ("a"2; "b"2) on identsed siis ja ainult siis, kui "a"1 = "a"2 ja "b"1 = "b"2.
Järjestatud paari esimene ja teine element võetakse teineteisest sõltumatult, nii et nad võivad ka omavahel kokku langeda. Kui need kaks objekti on erinevad, siis nende järjestus on oluline: kui "a"≠"b", siis ("a"; "b")≠("b"; "a").
Järjestatud paari tõlgendatakse sageli lõpliku jadana pikkusega 2.
Otsekorrutised ja seosed.
Kõikide niisuguste järjestatud paaride hulka, mille esimene element on mingi hulga "X" element ja mille teine element on mingi hulga "Y" element, nimetatakse hulkade "X" ja "Y" otsekorrutiseks. Selle alamhulki nimetatakse mõnikord vastavusteks või seosteks.
Järjestatud kolmikud ja "n"-korteežid.
Järjestatud kolmikud ja n-korteežid ("n" termini järjestatud loendid) defineeritakse sellest definitsioonist lähtudes rekursiivselt: järjestatud kolmikut ("a";"b";"c") võib defineerida kahe järjestatud paarina, mis on pesastatud: ("a"; ("b"; "c") ).
Järjestatud paarid programmeerimises.
Nii tehakse ka programmeerimiskeeltes: elementide loendit saab esitada konstruktsioonina pesastatud järjestatud paaridest. Näiteks loendit (1 2 3 4 5) esitatakse kujul (1, (2, (3, (4, (5, {}))))).
Programmeerimiskeel LISP kasutab selliseid loendeid andmete esitamise põhilise vahendina.
Järjestatud paarid hulgateoorias.
Puhtas hulgateoorias, kus on ainult hulgad, saab järjestatud paari ("a"; "b") defineerida hulgana { {"a"}, {"a", "b"} }. Propositsiooni, et "x" on järjestatud paari "p" esimene element, saab siis formuleerida nii: 
 ∀"Y"∈"p" : "x"∈"Y"; 
ja propositsiooni, et "x" on järjestatud paari "p" teine element, saab formuleerida nii: 
 (∃"Y"∈"p" : "x"∈"Y") ∧ (∀"Y"1∈"p", ∀"Y"2 ∈"p" : "Y"1≠"Y"2 → (¬ ("x"∈"Y"1) ∨ ¬ ("x"∈"Y"2))).
See definitsioon kehtib ka järjestatud paari "p" = ("x";"x") = { {"x"}; {"x","x"} } = { {"x"}; {"x"} } = { {"x"} } korral; sel juhul on propositsioon (∀ "Y"1 ∈ "p", ∀ "Y"2 ∈ "p" : "Y"1 ≠ "Y"2 → (¬("x" ∈ "Y"1) ∨ ¬("x" ∈ "Y"2))) triviaalselt tõene, sest kunagi pole nii, et "Y"1 ≠ "Y"2.
Ka hulgateooria tavalises Zermelo-Fraenkeli aksiomaatikas, millesse kuulub regulaarsuse aksioom, saab järjestatud paari ("a"; "b") defineerida hulgana {"a"; {"a"; "b"}}. Ilma regulaarsuse aksioomita seda teha ei saa, sest muidu saab vaadelda hulki "x" ja "z", mille korral "x" = {"z"}, "z" = {"x"} ja "x" ≠ "z". Sel juhul
("x"; "x") = {"x"; {"x"; "x"}} = {"x"; {"x"}} = {"x"; "z"} = {"z"; "x"} = {"z"; {"z"}} = {"z"; {"z"; "z"}} = ("z"; "z")
kuigi me tahaksime, et ("x";"x") ≠ ("z";"z").