tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arto Javanainen

Arto Kalevi Javanainen (8. aprill 1959 Pori – 25. jaanuar 2011 Turu) oli soome jäähokimängija.
Ta oli Soome meistriliiga SM-liiga läbi aegade suurim väravakütt. Arto Javanainen osales kokku 668 liigamängus, tegi 462 väravat ja andis 330 väravani viinud söötu. Talle kuulub ka ühel hooajal põhisarjas tehtud väravate rekord (47 väravat hooajal 1987–1988) ja kübaratrikkide rekord (39).
Ta tuli kaks korda Soome meistriks, aastal 1978 meeskonnas Porin Ässät ja aastal 1989 meeskonnas TPS. Ta võitis ka kolm hõbemedalit ja ühe pronksi. Ta kuulus Soome koondisse kahel MM-il (1982 ja 1983) ja ühe korra olümpiamängudel (1984).
Arto Javanainen alustas jäähokikarjääri meistriliigas 1975. aastal meeskonnas Porin Ässät, kus mängis peaaegu kogu aja kuni karjääri lõpuni. Vaid hooaja 1984–1985 mängis ta NHL-i klubis Pittsburgh Penguins ning kaks hooaega aastatel 1987–1989 TPS-is. Javanaise viimane hooaeg Soome meistriliigas oli 1993–1994. Seejärel mängis ta veel ühe hooaja Taani meistrisarjas ning lõpetas karjääri kevadel 1995. 
Tema särginumber klubis Porin Ässät oli 4. Pärast tema meeskonnast lahkumist ei anta seda enam kellelegi teisele. 
Pärast tippspordist loobumist tegutses ta muu hulgas autokaupmehena.
Aastal 2000 valis Soome jäähokimuuseum ta 121. jäähokilõviks. Aastal 2004 valisid Soome televaatajad Arto Javanaise saja suurema soomlase hulgas 76. kohale.
Endoskoopia

Endoskoopia on meetod keha sisse nägemiseks ilma seda kahjustamata. 
Meetod seisneb selles, et arst suunab peenikese sondi suu ja söögitoru kaudu patsiendi makku, sondi sees on kaabel, mille ühes otsas on videokaamera ja teises arvuti. Arvutiekraanilt saab näha, kas maos, söögitorus ja sooltes on midagi valesti ja mis täpselt. Endoskoopia aparaadiga saab lisaks vaatlusele võtta proovitükke, eemaldada võõrkehi, polüüpe ja väikseid kasvajaid, sulgeda verejookse, süstida ravimeid.
Konstantin Preobraženski

Konstantin Preobraženski (vene keeles Константин Геогиевич Преображенский; sündinud 1953 Moskvas) on Venemaalt emigreerunud ja Ameerika Ühendriikides elav kirjanik, endine NSV Liidu välisluure alampolkovnik.
Preobraženski on kajastanud Venemaa luureorganite imbumist Venemaa emigratsiooniringkondadesse Ameerikas ja Vene Õigeusu Kirikusse. 
Elulugu.
Konstantin Preobraženski sündis kõrge NSV Liidu julgeolekuametniku, hilisema NSV Liidu RJK Piirivalvepeavalitsuse ülema asetäitja, kindrali Georg Preobraženski pojana. Pärast keskkooli lõpetamist asus ta õppima Moskva ülikooli juures asuvasse Aasia ja Aafrika Maade Instituuti, mille lõpetas 1976. Õpingute ajal viibis ta praktikal Jaapanis Tōkaidō ülikoolis. Pärast idamaade instituudi lõpetamist suunati ta õppima NSV Liidu RJK kõrgematele kursustele Minskisse. 
Konstantin Preobraženski teenis NSV Liidu RJK Esimeses peavalitsuses T (teaduslik-tehnilise luure) valitsuse ülema referendina. 1980–1985 töötas ta luureohvitserina Jaapanis TASSi korrespondendina, aga 1985. aastal peeti Jaapani vastuluure poolt kinni luuretegevuse eest ja saadeti Jaapanist välja. Konstantin Preobraženski läks NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komiteest erru 1991. aastal alampolkovniku auastmes.
Aastatel 1993–2002 töötas Preobraženski Venemaa ingliskeelse ajalehe The Moscow Times korrespondendina julgeoleku alal.
2003. aastal lahkus Preobraženski Venemaalt Ameerika Ühendriikidesse ja taotles poliitilist varjupaika, mille ta ka sai 2006. aastal. Varjupaiga taotlemise põhjuseks olid Preobraženski kriitilised arvamusavaldused Venemaa julgeolekuasutuste suhtes ajakirjanduses ja raamatutes.
Johann von Uexküll (täpsustus)

Johann von Uexküll on olnud mitme ajaloolise isiku nimi Uexküllide suguvõsast:
Seda nime on kasutatud ka bioloogi ja filosoofi Jakob Johann von Uexkülli (1864–1944) kohta.
Aurora (täpsustus)

Aurora on mitme isiku, objekti ja koha nimi:
Ulmefilmide loend

Ulmefilmide loendis on loetletud ulmefilme.
Maarten Stekelenburg

Maarten Stekelenburg (sündinud 22. septembril 1982 Haarlemis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Hollandi kõrgliiga klubis Amsterdami Ajax ja Hollandi jalgpallikoondises.
Amsterdami Ajaxis alustas ka klubikarjääri. Ta mängis aastatel 2002–2011 Ajaxiga Hollandi kõrgliigas 191 mängu. Ta tuli Ajaxiga kaks korda Hollandi meistriks. Aastatel 2008 ja 2011 valiti ta Ajaxi aasta mängijaks.
Seejärel mängis ta Itaalia klubis AS Roma, Inglismaa kõrgliiga klubides Fulham, Southampton ja Everton ning Prantsusmaa kõrgliiga klubis Monaco. Märkimisväärne esiväravavaht oli Stekelenburg vaid Romas oma esimesel hooajal (2011–12).
2020. aasta juunis naasis ta Ajaxi.
Ta on 198 cm pikk.
Koondisekarjäär.
Oma esimese mängu Hollandi koondises pidas Stekelenburg 3. septembril 2004, mil 3:0 alistati Liechtensteini jalgpallikoondis.
2006. aasta MM-iks, mis toimus Saksamaal, kutsus peatreener Marco van Basten Stekelenburgi koondisse, aga ta ei osalenud ainsaski kohtumises, sest kõigis Hollandi mängudes seisis algusest lõpuni väravas Edwin van der Sar. Holland jäi kahe võidu ja viigiga alagrupis Argentina jalgpallikoondise järel teiseks, kaotas siis 0:1 Portugali jalgpallikoondisele ja langes välja.
2008. aasta EM-il Šveitsis oli Stekelenburg samuti van der Sari varuväravavaht. Pärast seda, kui Holland oli kahe võiduga edasipääsu alagrupist taganud, saatis van Basten viimaseks alagrupimänguks Rumeenia jalgpallikoondise vastu platsile teise koondise, sealhulgas Stekelenburgi. Holland võitis ikkagi 2:0. Veerandfinaalis kaotas Holland lisaajal Venemaa jalgpallikoondisele 1:3.
2008. aasta septembris sõprusmängus Austraalia jalgpallikoondise vastu sai Stekelenburg pärast 44 minutit punase kaardi. Ta oli läbi aegade esimene väravavaht, kes Hollandi jalgpallikoondises mängides sai punase kaardi.
Pärast seda, kui van der Sar oli loobunud mängimast Hollandi koondist, sai Stekelenburg koondise esiväravavahiks. 2010. aasta MM-il Lõuna-Aafrikas kaitses ta Hollandi väravat kõigis mängudes. Alagrupi lõpetas Holland täiseduga, alistades Taani jalgpallikoondise 2:0, Jaapani jalgpallikoondise 1:0 ja Kameruni jalgpallikoondise 2:1. Seejärel alistas Holland 2:1 Slovakkia jalgpallikoondise, kuid Stekelenburg teenis 3. üleminutil kollase kaardi ja järgnes penalti, mille Slovakkia realiseeris. Veerandfinaalis alistas Holland Brasiilia jalgpallikoondise 2:1 ja poolfinaalis Uruguay jalgpallikoondise 3:2, kuid kaotas finaalis lisaajal Hispaania jalgpallikoondisele lisaajal 0:1.
Alavieska vald

Alavieska on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Vald asutati 1879. aastal. Valla keskus on Alavieska.
Alavieska vald piirneb läänes Kalajoe linna, kirdes Merijärvi valla ja kagus Ylivieska linnaga.
Alavieska valla pindala on 253,03 km², millega ta on Soome 336 valla seas 263. kohal. Valla rahvaarv on 31. jaanuari 2011 seisuga 2764, millega ta on Soome valdade seas 258. kohal. Valla rahvastiku tihedus on 10,9 in/km². Valla rahvastikust 99,5% moodustavad soomlased.
Alavieskale on omased Pohjanmaa tasandikud, kus pinnavormide kõrguste vahe ei ületa 5–10 m. Ainult valla idaosas on maastik natuke muutlikum. Maastiku aluspõhja moodustavad kvartsi- ja granodioriidid ning teised süvakivimid. Aluspõhjas leidub väikestes kogustes väärismetalle. Mullad on moodustunud peamiselt moreenist ja turbast, eriti valla äärealadel. Kalajoe ja Talusjoe orus leidub savi, muda ja liiva, mida mujal vallas vähe leidub.
Kalajoe vallast kuulub enamik kagust loodesse voolava Kalajoe vesikonda. Vallas suubub Kalajoesse kaks lisajõge, Kähtävänoja ja Jukulaisoja. Valla põhjaosa kuulub Pyhäjoesse suubuva Talusjoe vesikonda. Järvi ei ole vallas ühtki. Metsad katavad vallast enam kui poole, aga ka soid ja rabasid on palju. Mõnel pool on soid palju kuivendatud.
Ajalugu.
Alavieska valla maa-ala oli asustatud juba kiviajal. Vallast on leitud arvukalt kiviaegseid esemeid, sealhulgas kirveid ja peitleid. Sel ajal elasid valla maa-alal laplased. Alles keskajal tõrjusid lõuna poolt tulnud soomlased nad põhja poole. See piirkond kuulus algul Salo ja alates 1540 Kalajoe kirikukihelkonda.
Pärimuse järgi olid Alavieska esimesed soomlastest asukad Jotuni või Jutila vennad, kes läksid sinna pakku Kalajoe kirikuõpetaja eest. Üks Alavieska vanimatest taludest kannabki Jutila nime. 1548 oli selles piirkonnas juba 12 talu.
Alavieskas asutati 1733 kogudusehoone ja see sai 1782 kabeli õigused. Lõplikult iseseisvus kogudus Kalajoe alt alles 1870.
19. sajandi algul kuivendati Alavieska järv selleks, et põllumaad juurde saada. Kuivenduskraavi rajamine Alavieska järvest Kalajoesse oli kivise pinnase tõttu väga keeruline.
Alavieska vald moodustati 1866. Vallaelanike peamine sissetulek tuli põllumajandusest ja kalapüügist, hiljem lisandusid sellele tõrvapõletamine ning salpeetri ja potase tootmine. Tänapäeval on 80% vallaelanikest hõivatud puidu- ja metallitööstuses.
Külad.
Alavieska (ka Kirkonkylä; keskus), Kähtävä, Someronkylä, Taluskylä, Kääntä, Jukulainen, Saarenkylä.
Alavieska

Alavieska on asula Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas, Alavieska valla kirikuküla.
Adam Johnson

Adam Johnson (sündinud 14. juulil 1987 Sunderlandis) on endine Inglismaa jalgpallur. 
Inglismaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2012 kokku 12 mängu ja lõi 2 väravat.
Vaatamata sellele, et Adam Johnson sündis Sunderlandis, on ta Middlesbrough' akadeemia kasvandik. Boro-debüüdi tegi ta 17-aastaselt UEFA karika mängus Lissaboni Sportingi vastu, mille Inglismaa klubi kaotas 0:1. Pool aastat hiljem debüteeris Johnson Premier League'is. Premier League'i hooaja 2005–2006 esimese poole veetis Johnson vahetusmängijate pingil. Hiljem hakkas ta mängudes platsile saama vahetusest Stewart Downingi asemele.
Hooajal 2006–2007 oli Johnson laenul Leeds Unitedis, hooajal 2007–2008 aga Watfordis.
2010. aasta talvise üleminekuakna ajal ostis Adam Johnsoni Manchester City.
1966. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1966. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 7. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 4.–6. veebruaril Saksa FV-s Garmisch-Partenkirchenis.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 4. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 52
&lt;br&gt;Maailmameister 1965: Olav Jordet, Norra 
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 6. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 13 võistkonda
Jambol

Jambol (ka "Yambol" [j'ambol]; bulgaaria keeles "Ямбол") on linn Bulgaaria lõunaosas, Jamboli piirkonna halduskeskus. Jambol asub Tundža jõe suudmes.
Linna asutas 293. aastal Rooma keiser Diocletianus ja ta kandis esialgu nime "Diospolis".
2020. aasta lõpus oli linnas 64 435 elanikku.
1967. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1967. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 8. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 17.–19. veebruaril Saksa DV-s Altenbergis.
Võistlused toimusid SG Dynamo Zinnwald rajatistes. Seoses taliolümpiamängudega järgmisel aastal laskesuusatamise maailmameistrivõistlusi ei korraldatud. Võistlused peeti kahel alal: meeste 20 km individuaaldistantsil ja meeste 4x7,5 km teatevõistluses.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 19. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 50
&lt;br&gt;Maailmameister 1966: Jon Istad, Norra 
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 19. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 13 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1966: &lt;br&gt;Ivar Norkild, &lt;br&gt;Olav Jordet, &lt;br&gt;Jon Istad, &lt;br&gt;Ragnar Tveiten
David Silva

David Josué Jiménez Silva (sündinud 8. jaanuaril 1986 Las Palmas de Gran Canaria linnas) on Hispaania endine jalgpallur. Ta mängis Hispaania ja Inglismaa klubides ning Hispaania jalgpallikoondises poolkaitsjana. 
Silva alustas klubikarjääri Hispaanias Valencias. Aastatel 2010–2020 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Manchester City. Ta tuli klubiga Inglismaa meistriks neljal korral. 2017. aastal valiti ta Manchester City aasta jalgpalluriks. Hooaegadel 2011–2012, 2017–2018 ja 2019–20 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
Pärast Manchester Cityst lahkumist mängis ta 2020–2023 Real Sociedadis.
Koondisekarjäär.
Silva tegi Hispaania rahvuskoondises debüüdi 15. novembril 2006 sõprusmängus Rumeenia vastu. Esimese värava lõi rahvuskoondise särgis 22. augustil 2007 sõprusmängus Kreeka vastu.
Hispaania meeskonnas võitis ta kuldmedali 2008. ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.
Ta kuulus Hispaania koondisse veel ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2009. ja 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
Hispaania koondises lõi ta aastatel 2006–2018 kokku 35 väravat, millega ta on paremuselt Hispaania kõigi aegade neljas väravakütt.
2018. aasta augustis teatas ta koondisekarjääri lõpetamisest.
1969. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1969. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 9. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 27. veebruarist–2. märtsini Poolas Zakopanes.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 27. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 56
&lt;br&gt;Maailmameister 1967: Viktor Mamatov, NSVL 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 2. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 14 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1967: &lt;br&gt;Jon Istad,&lt;br&gt;Ragnar Tveiten,&lt;br&gt;Ola Wærhaug,&lt;br&gt;Olav Jordet
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Yrjö Leino

Yrjö Kaarlo Leino (28. jaanuar 1897 Helsingi – 28. juuni 1961 Helsingi) oli Soome kommunistlik poliitik, Soome siseminister aastatel 1945–1948.
Yrjö Leino lõpetas Helsingi Normaallütseumi ja 1921. aastal Kurkijoe põllumajanduskooli. 
Seejärel töötas ta 1924. aastani õpetajana Liperi valla põllumajanduskoolis. Ta ostis Kirkkonummi valda talu, kuid temast talupidajat ei saanud ja 1930. aastate alguses müüs ta talu maha.
1930. aastate alguses siirdus ta poliitikasse, olles äärmusvasakpoolne. Aastatel 1935–1938 oli ta Moskva kasuks spioneerimise eest vanglas. Vanglas oli ta veel pärast Talvesõda aastatel 1940–1941.
Pärast 1945. aasta Eduskunna valimisi sai ta Eduskunna liikmeks Kuopio läänist. 17. novembrist 1944 kuni17. aprillini 1945 oli ta Juho Kusti Paasikivi teises valitsuses sotsiaalministriks. Paasikivi kolmandas valitsuses (17. aprillist 1945 – 9. märtsini 1946) oli ta siseminister. Siseminister oli ta ka järgmises, Mauno Pekkala valitsuses (26. märtsist 1946 – 29. juulini 1948), kuid Leino vabastati ametist 22. mail 1948.
Kuna Nõukogude Liit pidas Jätkusõjas osalenud eestlasi (soomepoisse) Nõukogude Liidu kodanikeks, siis Yrjö Leino eestvõtmisel aastal 1947 arreteeriti ja anti aastal 1948 Nõukogude Liidule välja hulk soomepoisse, teiste seas Sven Ise, Paul Alvre, Paul Saar.
27. detsembril 1947 sõitsid Yrjö Leino ja tema tolleaegne elukaaslane Hertta Kuusinen Aerofloti lennuga Moskva lähistele sanatooriumi. Tagasi Soome saabusid nad 11. jaanuaril 1948 Vene erilennukiga. Mõni päev pärast uut aastat Andrei Ždanovi juurde. Kohal olid ka Georgi Malenkov, tõlk ja Soome Kommunistliku Partei tollane peasekretär Ville Pessi. Pärast tõsiseid etteheiteid Soome Kommunistliku Partei viimaseaegse edutu tegevuse kohta, milles ka Yrjö Leinot süüdistati, olevat Ždanov öelnud: "Nõukogude Liidu valitsus on arutanud teie küsimust ja otsustanud, et teie peate lahkuma siseministri kohalt," ja lisanud, et "seejärel tulete Nõukogude Liitu". Nõukogude Liitu ta siiski ei läinud, kuid kohalt pidi ta lahkuma seoses usalduse kaotuse ja süvenenud alkoholismiga.
Isiklikku.
Yrjö Leino oli kolm korda abielus. Esimene abikaasa oli Alli Simola, kellega tal oli ka tütar Lieko Zachovalová (1927–2017), elas Tšehhis. Teine abikaasa oli Ulla Smedberg, kellega tal oli poeg Olle Leino (sündinud 1932, elab Rootsis), kes on kirjutanud raamatud "Kes oli Yrjö Leino" ("Kuka oli Yrjö Leino" / "Vem tackar Yrjö Leino"), Helsingi 1973 ning "Veel üks kiri: Hertta Kuusise dramaatiline elu ja armastus Yrjö Leino vastu" ("Vielä yksi kirje: Hertta Kuusisen dramaattinen elämä ja rakkaus Yrjö Leinoon". Helsinki, 1990). Tema kolmas abikaasa oli Hertta Kuusinen, Otto Wille Kuusineni tütar.
Hércules CF

Hércules Club de Fútbol on Hispaania jalgpalliklubi, mille kodulinn on Alicante. Klubi asutati 1922. aastal ja praegu mängib see Hispaania jalgpalli kõrgliigas Primera Divisiónis. Hérculesi kodustaadion on Estadio José Rico Pérez, millel on 30 000 pealtvaatajakohta.
Klubi on mänginud hooaega Primera Divisiónis, 40 hooaega Segunda Divisiónis ja 18 hooaega madalamates liigades.
Praeguses meeskonnas mängib Prantsusmaa ründaja David Trezeguet.
Egede

Egede on Taani päritolu norra suguvõsa.
Selle esiisa Hans Jensen Colding (1596–1659) oli pastor Sjællandil Vester Egede kihelkonnas, mille järgi suguvõsa on nime saanud. 
Tema poeg Povel Hansen Egede või Poul Hansen Egede (1648–1706) läks noore "sorenskriver"'ina Norrasse Senja saarele ning abiellus oma eelkäija tütrega. 
Nende pojad olid misjonär Gröönimaal Hans Egede (1686–1758) ja abipastor ("kapellan") Jens Egede (1692 – umbes 1724). 
Hans Egede pojad olid misjonär ja filoloog Poul Hansen Egede (ka Paul Hansen Egede; 1708–1789) ja kaupmees Niels Rasch Egede (1710–1782). 
Paul Egede poeg oli kapten Christian Thestrup Egede (1761–1803). Jens Egede poeg oli Feti pastoraadi pastor Peder Jensen Egede (1722–1789), kes mõnda aega oli misjonär Gröönimaal.
Suguvõsa üks haru kannab nime Egede-Nissen.
Gu (mürk)

Gu ( liht. : 蛊; trad. : 蛊; gǔ) on salvavatelt elukatelt võetud mürk, mis seostub lõuna Hiina kultuuride ja eriti Nanyuega . Traditsionaalsel "gu" mürgi valmistamisel suleti kööginõusse mitu mürgist elukat (nt sajajalgseid, madusid, skorpione ), kus nad üksteist nahka pistsid. Selle tulemusena koondunut nende toksiin ühte ellujäänusse. "Gu" oli kasutatusel mustas maagias manipuleerimaks seksuaalpartneritega, tekitamaks pahaloomulisi haigusi ja põhjustamaks surma. Hiina folkloori järgi võib "gu" vaim muutuda erinevateks loomadeks. Tavaliselt ussiks, tõuguks, maoks, konnaks, koeraks või seaks.
Piktogrammist.
Piktogramm kujutab kolme nõus olevat tõuku (ussi, putukat) ja edastab pilti lohakile jäetud toidunõusse (ka ohvrinõusse) roiskumise ja käärimisega seotult tekkinud elukatest (parasiitidest). Hieroglüüfi tähenduseks on nii mürgised elukad ja parasiidid, kui ka mürk ja hukutavad ained (narkootikumid). Sellest tulenevalt ka lummus, nõidus, laastav ja võrgutav mõju (eriti naise). Tegusõnana tähendab ära nõidumist, ära lummamist ja ära meelitamist. Hiina meditsiinis tähistab see ka kahjulikku kuumust ja mürgist hingust (qi), mis kahjustab tervist. (Nn kuumad tüdrukud …) Kuid ka "gu" nõiduses süüdistatud isiku, kellel oli pea ära löödud ja teiba otsa pandud, vaim.
Taoistlikus alkeemias.
Peale inimese sündi võtavad ta üle võimus kolmes peamises kehakeskmesse asuvad kolm kurivaimu go’d, kes püüavad ta elusalt nahka panna. Nendeks on: peakeskmes sinine (vana) madu, rinnakeskmes valge preili ja (ala)kõhukekmes verine laip. (Mõneti meenutavad need Ilmutuse raamatu kurja kolmainsust: vana madu (saatan), Baabeli hoora (koos valeprohvetiga) ja metsalist.) Taoistlikule alkeemilisele praktikale aluse panemiseks tuli kõigepealt neist vastava eluviisiga lahti saada. 
Muutuste raamatus.
"Gu" on ka 18. kuusjoone nimi. Loo algolekuks on rikutus ja lumm. Selle toova vastupidise kuusjoone Järgimise vorm meenutab veinipitsi. Joonte tekstis käsitletakse vanematelt saadud ja elus järgitavate kahjulike harjumuste parandamist ja nende lummast vabanemist. Eriti raske on kiindumuste tõttu parandada ema poolt rikutut. Loo sisuks on läbi (kõrgemate) pürgimuste rikutuse parandamine ning vanematelt saadu ja enda poolt tehtu lunastamine. Viimasel joonel on juttu juba ajaliku maailma valitsejate teenimisest hoidumisest.
Shinmoe-dake

Shinmoe-dake ehk Shinmoedake (新燃岳) on tegevvulkaan Jaapanis Kyūshū saare lõunaosas. 
Ta on Kirishima vulkaaniliste mägede gruppi kuuluv kihtvulkaan.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on .
Mäe kõrgus on 1421 meetrit. 1239 meetri kõrgusel asub kraatrijärv.
Viimati hakkas vulkaan purskama 19. jaanuaril 2011. 
Purske tulemusena paiskus vulkaaniline tuhk mitme tuhande kilomeetri kõrgusele. Vulkaani ümbrusse on pääs keelatud. Vulkaani kraatrist lendavate kivide ja tuha tõttu evakueeriti vulkaani ümbruses olevate väikelinnade elanikke, näiteks Miyazaki prefektuuri Takaharu linnast evakueeriti 600 elanikku. Nichinani linnas, mis asub samuti Miyazaki prefektuuris, pidid elanikud tuha tõttu kaitsemaske kandma. Plahvatus lõhkus lähedalasuvas linnas koolides ja teistes avalikes hoonetes rohkem kui 200 akent. Miyazaki linna lennujaam suleti.
Shinmoe-dake vulkaani näidati 1967. aasta James Bondi filmis "Elad vaid kaks korda" ("You Only Live Twice"). Filmi järgi asus selle vulkaani sees kurikaela Ernst Stavro Blofeldi peidupaik.
Eunice Sanborn

Eunice Allen Sanborn (20. juuli 1896 – 31. jaanuar 2011) oli Ameerika Ühendriikide ülipikaealine.
Ta oli üks maailma vanimaid inimesi kuni oma surmani. Ta suri 114 aasta ja 195 päeva vanusena.
Pärnu mälestusmärkide loend

Pärnu mälestusmärkide loend on loetelu Pärnu linnas asuvatest mälestusmärkidest
Tudraõli

Tudraõli on põldtudrast saadav toiduõli.
Besse Cooper

Besse Berry Cooper (sünninimi Besse Berry Brown; 26. august 1896 – 4. detsember 2012) oli Ameerika Ühendriikide ülipikaealine.
Ta oli alates 21. juunist 2011 maailma vanim elusolev inimene.
Ta elas Georgia osariigis Monroes. Seal ta ka suri.
Elektrofüüsika

Elektrofüüsika on teadusharu, milles on ühendatud füüsika ja inseneriteadused.
Selle eesmärk on luua füüsikute ideede baasil kasulikke seadmeid ja süsteeme, kasutades selleks põhiliselt elektroonikat ja infotehnoloogiat.
Elektrofüüsika põhivaldkonnad on optika, laserid, andurid, osakeste kiirendid, nanotehnoloogia, magnetism ja elektromagnetlained.
Elektronseadiste, eeskätt pooljuhtide füüsika on füüsika haru, mis tegeleb elektroonikaseadmete toimimise elektrofüüsikaliste printsiipide uurimisega ja nende rakendamisega elektroonikaseadmete loomisel. Seda osa füüsikast võiks nimetada elektronfüüsikaks.
Elektrood

Elektrood on elektrijuht, mis on kokkupuutes mittemetallilise keskkonna või kehaga (nt elektrolüüt, isolaator, pooljuht, gaas, vaakum) ning võimaldab luua elektrilise ühenduse elektriahela teiste osadega. Elektroodid võivad olla ainult voolujuhtideks, kuid võivad ka keemilistes jm protsessides osaleda.
Termini "elektrood" (kreeka sõnadest "elektron" merevaik ja "hodos" rada) koos oskussõnadega "anood" ja "katood" võttis 1834. aastal kasutusele inglise füüsik Michael Faraday, et tähistada elektrolüüsivanni vastavaid osi.
Elektroodi otstarve sõltub sellest, millise keskkonna või kehaga ta elektriahelas kokku puutub. 
Elektrokeemilised elektroodid.
Elektrokeemilises süsteemis puutub elektrood kokku ioone juhtiva vedela või tahke keskkonnaga, s.o elektrolüüdiga. Seejuures toimuvate redoksreaktsioonide tulemusena tekivad elektronid ja ioonid. Elektrolüüdis oleva kahe elektroodi ‒ anoodi ja katoodi ‒ vahel liiguvad laengukandjad elektrolüüdi sees ioonidena ja välisahelas elektronidena.
Üks elektroodidest on positiivne ja teine negatiivne, s.t madalama potentsiaaliga. Positiivset elektroodi nimetatakse ka plusspooluseks (+) ja negatiivset elektroodi miinuspooluseks (‒).
Kas elektrood on anood või katood, sõltub elektrokeemilisest töörežiimist.
Elektroodid muudes keskkondades.
Kui elektroodide vahel on isolaator (vaakum, isoleeraine), kujuneb elektroodide vahel elektriväli. Niisuguse süsteemi näiteks on kondensaator.
Kui elektroodid paiknevad vaakumis või gaasis, on pingestatud elektroodide vahel samuti elektriväli, kusjuures ühelt elektroodilt ‒ katoodilt ‒ emissiooni tulemusel väljuvad elektronid võivad liikuda teisele elektroodile või ka mitmele elektroodidele, kui katoodi ja anoodi vahel on veel teisi elektroode. Gaasikeskkonnas olevate elektroodide vahel võivad aatomid või molekulid osaliselt ioniseeruda, mistõttu laengukandjaiks on peale elektronide ka ioonid. 
Pooljuhtseadise elektroodide vahel liiguvad elektronid ja augud (auk on kovalentsidemes valentsdelektronidest vabaks jäänud koht). Dioodi anoodiks nimetatakse elektroodi, millele positiivse pinge rakendamisel diood avaneb (muutub juhtivaks).
Elektroodid on näiteks ka keevitusseadmetel, süüteküünaldel, elekterravi- ja diagnostikaseadmetel jt.
Ühinenud Ajakirjad

Ühinenud Ajakirjad on alates 1998. aastast Eestis tegutsev ajakirjade ja raamatute kirjastus, mille asutas Soome Yhtyneet Kuvalehdet oma Eesti tütarettevõtteks. Yhtyneet Kuvalehdet vahetas oma nime Otavamediaks 2010. aastal. 
2014. aastal ühendasid Otavamedia ja teine Soome ajakirjade kirjastaja A-lehdet oma eesti ettevõtted, Ühinenud Ajakirjad ja A-meediagrupp OÜ vastavalt, Ühinenud Ajakirjad AS nime all 60% osalusega Otavamedia ja 40%-ga A-lehdet. Praegu nimeks on jälle Ühinenud Ajakirjad OÜ, mis oli oma 2,02 miljoni eurose müügitulu järgi 2019. aastal Eesti suurim ajakirjade jm perioodika kirjastaja. Ettevõte töötajate arv oli tollal 26.
Kirjastus annab välja ajakirju Tehnikamaailm, TM Kodu ja Ehitus, Kodutohter, Kodu &amp; Aed, Minu Aed, Jõulud, Diivan ning hulgaliselt muid trükiseid.
Eero Järvekülg

Eero Järvekülg (sündinud 3. novembril 1949 Viljandis) on eesti õpetaja ja koolijuht.
Ta õpetas aastal 1968 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli. Keskkoolis olles sai ta häid tulemusi Eesti NSV füüsika- ja matemaatikaolümpiaadidel, muu hulgas jagas ta aastal 1968 matemaatikaolümpiaadil 6.-7. kohta ning sai füüsikaolümpiaadil 3. koha. Selle tulemusel saadeti ta edasi NSV Liidu füüsikaolümpiaadile. Aastal 1973 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli füüsik-elektroonikuna.
1972. aastast alates töötas ta mõnda aega Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudis, kuid suundus sealt Viljandisse kooliõpetajaks. Aastatel 1976–1997 oli ta Viljandi Maagümnaasiumi füüsikaõpetaja ja õppealajuhataja. Aastatel 1996–2015 oli ta C. R. Jakobsoni nimeline Gümnaasiumi direktor. Seejärel läks pensionile.
Uued trikid

"Uued trikid" on Suurbritannia kriminaalseriaal, milles Scotland Yardi eriüksus ("Unsolved Crime and Open Case Squad – UCOS") uurib seni lahendamata mõrvajuhtumeid. Eestis on telesarja näidanud Eesti Televisioon.
David Luiz

David Luiz Moreira Marinho (tuntud nimega David Luiz; sündinud 22. aprillil 1987 Diademas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib alates 2021. aastast Brasiilia jalgpalliklubis Flamengo keskkaitsjana. Varem mängis David Luiz Brasiilia klubis Vitória, Portugali Benficas, Prantsusmaa Paris Saint-Germainis ning Inglismaa Chelseas ja Arsenalis.
Benficas mängides valiti ta 2010. aastal Portugali kõrgliiga Primeira Liga aasta parimaks jalgpalluriks.
Paris Saint-Germainiga tuli ta hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 Prantsusmaa meistriks. Mõlemal hooajal valiti ta ka Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Chelseaga on ta korra tulnud Inglismaa meistriks ning võitnud UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Euroopa Liiga. Hooajal 2016–17 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
2019/20 hooaja suvel liitus David Luiz 8 miljoni euro eest Londoni Arsenaliga.
Koondisekarjäär.
David Luiz tegi debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises 10. augustil 2010, kui mängiti USA jalgpallikoondisega. Brasiilia võitis 2:0. 2014. aasta MM-il lõi David Luiz kaks väravat: kaheksandikfinaalis Tšiili ja veerandfinaalis Colombia vastu.
Telise

Telise ehk Tällnäs on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Telise neemel.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Noarootsi valda.
Küla moodustati 2009. aastal Paslepa ja Kudani küla territooriumile.
Telise liitsihi alumine ja ülemine päevamärk on muinsusmälestistena kaitse all. Osa külast jääb Väinamere hoiualale.
Jaak Kadarik

Jaak Kadarik (sündinud 6. veebruaril 1957) on eesti fotograaf ja filmiamatöör. 
Kadarik omandas 1980 Tallinna 2. Tehnikakoolis fotograafi elukutse, ta on tegev fotograafina, videooperaatorina ning harrastusmaalijana.
Töötas tehnilise fotograafina Tallinna 1. Kutsekeskkooli fotolaboris ning Tallinnfilmi tiitrite osakonnas, fotograafina ettevõtetes EKE Harju Elekter, Kaubandusliku Reklaami Kombinaat, Rapla Teeninduskombinaat. Oli fotograaf ajalehes The Baltic Guide ja Rapla maakonnalehes Nädaline, Töötas fotgraafina ja videospetsialistina Mahtra Talurahvamuuseumis, oli ka eraettevõtja FIE.
1989 osales Kujutava Kunsti Kaugõppekursusel Tartu Kunstimuuseumi juures, juhendajateks Lembit Saarts, Silvia Jõgever.
2010 osales Eesti Rahvakultuuri Keskuses filmioperaatorite kursusel, juhendaja Jüri Tallinn.
Ta on Eesti fotograafide rühmituse Igavesti Sinu üks asutajaliikmeid 1990. (lühifilm)
Korraldanud 28 personaalnäitust ning osalenud 15 ühisnäitusel Eestis ja välismaal.
Tema töid on kasutanud Hasso Krull raamatus "Jazz" (1998, ISBN 9985835336) ja Jüri Leesment raamatus "Saada mind kiusatusse" (2007, ISBN 9789985772669).
Tema fotod illustreerivad Jüri Leesmendi luulekogu "Täna mängime elu" ("Today we play life"). Ilmamaa, 2018.
Disko laht

Disko laht (grööni keeles "Qeqertarsuup Tunua", taani keeles "Diskobugten") on laht Gröönimaa läänerannikul. 
Disko laht eraldab Qeqertarsuaqi saart ehk Disko saart Gröönimaa rannikust ja sellepärast saab teda ka väinaks pidada. Laht on suudmes 260 km lai ja ta ulatub Gröönimaasse 100 km sügavuselt. Lahe põhjaosas on Qeqertarsuaqi saar Gröönimaale lähemal ja lahe seda osa nimetatakse Vaigati väinaks. Vaigati väin suubub Baffini lahte, Disko lahe lõunaosa Davise väina.
Lahest põhjas asub Nuussuaqi poolsaar, mille kõrgeim tipp on 2237 m kõrge. Selle vastas Qeqertarsuaqi saarel asub saare kõrgeim tipp, 1877 m kõrgune Qullissat. Ka lahe idarannik on väga mägine.
Peale Qeqertarsuaqi on lahes palju teisigi saari. Vaigati väina suudmes asub Qeqrtarsuatsiaq ja idarannikul Aluttoq.
Disko lahes on pidevalt tuhandeid jäämägesid. Vaigati väin on aasta ringi jääga blokeeritud.
Lahe avastas 985. aastal viiking Eiríkr Punane. Sel ajal oli piirkond asustamata.
Sajandite jooksul käisid viikingid lahes küttimas morskasid nende võhkade pärast, hülgeid nahkade ja vaalu mitmesuguste materjalide pärast. Need olid Gröönimaa viikingitele tähtis ekspordi- ja sissetulekuallikas, mida kaubeldi Islandisse ning sealtkaudu Briti saartele ja Mandri-Euroopasse. Niisuguse sissetulekuallikata poleks viikingiasundused suutnud sajandite viisi vastu pidada.
Millal inuitid Disko lahe kanti elama asusid, ei ole teada. Algul olid nende suhted viikingitega rahumeelsed, hiljem toimusid ka relvastatud kokkupõrked ja mõlemalt poolt korraldati tapatalguid. Kui 15. sajandil saabus Väike jääaeg, jahenes kliima sedavõrd, et laht oli kogu aasta jooksul jääga ummistunud ja seal ei saanud enam jahti pidada. Viikingite asundused, ka polaarjoonest kaugel lõunas olev Lõunaasundus, surid välja ja kuni eurooplaste naasmiseni 18. sajandil elasid lahe kaldal üksnes inuitid.
Lahe kaldal paikneb mitu asulat: põhjas Saqqaq, idas Ilulissat, kagus Qasigiannguit ja lõunas Aasiaat, Qeqertarsuaqi lõunakaldal asub samanimeline linn.
Aastast 2004 kuulub Disko lahe Ilulissati lähedal asuv osa (Ilulissati fjord) UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Töysä vald

Töysä oli vald Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas. 1. jaanuaril 2013 liideti see Alavuse linnaga.
Töysä vald piirnes Alajärvi linna, Alavuse linna, Kuortane valla, Virrati linna ja Ähtäri linnaga.
Töysä vald asutati 1865. aastal.
Külad.
Hakojärvi, Töysä ehk Kirkonkylä, Mutkankylä, Suutala, Niemenkylä, Housunkylä, Salonkylä, Holkonkylä, Lieskylä, Tohni, Ritola, Ylipää, Tuuri
Johann Roos

Johann Roos (31. detsember 1705 Kristinestad – 19. detsember/30. detsember 1789 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Johann Roos immatrikuleeriti aastal 1728 Turu ülikooli, mille lõpetas 6. jaanuaril 1731 teoloogia kandidaadina. Tuli 1. augustil 1732 Tallinna ja töötas pastor Matthias Simolini laste koduõpetajana ning oli abiks pastor Simolinil vaimulikus ametis. Ordineeriti 13. märtsil/24. märtsil 1734 õpetajaks.
Oli aastatel 1734–1753 (kutsuti ametisse 26. jaanuaril/6. veebruaril 1734) Tallinna Mihkli koguduse abiõpetajaks, aastatel 1753–1789 oli sama rootsi-soome koguduse (sai õpetajaks 8. oktoobril/19. oktoobril) õpetaja ja ka Tallinna linnakonsistooriumi assessor.
Roos oli vaadetelt pietist ja vennastekoguduse korraldaja Tallinna piirkonnas. Ta osales rootsi- ja soomekeelsete kirikuraamatute trükiks ettevalmistamises ning väljaandmises. Aastatel 1742 ja 1767 ilmus Tallinnas rootsi koguduste tarvis kiriklik käsiraamat "Then Svenska Psalmboken", mis sisaldas lauluraamatu, evangeeliumid ja epistlid, loo Jeruusalemma linna hävitamisest, samuti väikese palveraamatu. Roos pidas kirjavahetust Rootsi peapiiskop Carl Fredrik Mennanderiga.
Isiklikku.
Tema isa Daniel Roos oli Kristinestadis luterlik vaimulik. Tema onu Peter Brenner oli Narva Mihkli koguduse abiõpetaja. Tema abikaasa Maria Charlotte isa oli Tallinna Mihkli koguduse õpetaja Matthias Simolin.
1970. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1970. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 10. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid Rootsis Östersundis.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 56
&lt;br&gt;Maailmameister 1969: Aleksandr Tihhonov, NSVL
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 21. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 14 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1969: NSVL &lt;br&gt;Aleksandr Tihhonov,&lt;br&gt;Viktor Mamatov, &lt;br&gt;Rinnat Safin,&lt;br&gt;Vladimir Gundartšev 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
1971. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1971. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 11. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 5.–7. märtsini Soomes Hämeenlinnas.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 6. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 54
&lt;br&gt;Maailmameister 1970: Aleksandr Tihhonov, NSVL
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 7. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 12 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1970: NSVL &lt;br&gt;Aleksandr Tihhonov, &lt;br&gt;Viktor Mamatov, &lt;br&gt;Rinnat Safin, &lt;br&gt;Aleksandr Ušakov
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
1973. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1973. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 12. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 2.–4. märtsini USAs Lake Placidis.
Tulemused.
Mehed.
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 2. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 39
&lt;br&gt;Maailmameister 1971: Dieter Speer, 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 4. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 10 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1971: &lt;br&gt; Aleksandr Tihhonov,&lt;br&gt;Viktor Mamatov, &lt;br&gt;Rinnat Safin, &lt;br&gt;Nikolai Muhhitov
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Real Sociedad

Real Sociedad de Fútbol, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi, mille kodulinn on Donostia. 
Klubi asutati 7. septembri 1909 ja praegu mängib see Hispaania jalgpalli kõrgliigas Primera Divisiónis. Real Sociedadi kodustaadion on Estadio Anoeta, millel on 26 756 pealtvaatajakohta.
Pikka aega mängisid klubis ainult baski päritolu mängijad. Esimene mittebaski jalgpallur Real Sociedadis oli 1989. aastal iirlane John Aldridge.
Real Sociedad on tulnud kaks korda Hispaania meistriks (1980–81, 1981–82) ning võitnud kaks Copa del Reyd ja ühe Supercopa de España. Klubi on tulnud Segunda Divisióni meistriks kolm korda (1948–49, 1966–67, 2009–10 hooajad).
Real Sociedad ei langenud aastatel 1967–2007 Hispaania kõrgliigast kordagi välja. Hooajal 2006–2007 saadi kõrgliigas 19. koht ja langeti esiliigasse, kust jõuti taas kõrgliigasse alles hooajal 2010–2011.
UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniirile on Real Sociedad jõudnud kolmel korral ja parimaks tulemuseks on jõudmine kuueteistkümne parima hulka hooajal 2003–2004. UEFA Euroopa Liigas ehk endises UEFA karikas on parimaks tulemuseks poolfinaali jõudmine hooajal 1982–1983.
Praegune koosseis.
"Seisuga 9. jaanuar 2024"
Kummibursera

Kummibursera ("Bursera simaruba") on mürripuuliste sugukonda bursera perekonda kuuluv troopilise lehtpuu liik.
Punakaspruuni värvuse tõttu on kummibursera oma levila piires tuntud ka kui "alasti indiaanlane" (hispaania keeles "indio desnudo") ning päikesepõletuse tagajärjel ketendava nahaga turisti meenutava koore tõttu "turistipuuna". Ingliskeelsed nimetused "gumbo limbo", "turpentine tree" ja "birch-gum" osutavad vaigusele ja tärpentinilõnalisele koorele.
Kirjeldus.
Kummibursera on keskmise suurusega heitlehine või osaliselt igihaljas kiirekasvuline troopiline puu, mis võib kasvada kuni 15,2 m kõrguseks. Massiivsest kuni 0,9 m läbimõõduga tüüakast ja kõverast tüvest hargnevad jässakad ebakorrapärase kujuga oksad. Punakaspruuni ketendavalt koorduva pealiskihi alt paistab oliivroheline või hallikas sile puukoor. Koor on vaigune ja tärpentini meenutava lõhnaga. Liitlehed 10,2–20,3 cm pikkused, 2,5–5,1 cm pikkused lehekesed ovaalsed või süstjad. Lehed langevad varakevadel vahetult enne uute lehtede ilmumist. Õitseb talvel, samal puul on tavaliselt nii isas- kui ka emasõied. Puit on hele, pehme ja kerge.
Levila.
Kummibursera kasvab looduslikult Ameerika Ühendriikides Lõuna-Floridas, Mehhikos, kõikides Kesk-Ameerika maades, Kariibi mere saartel ning Lõuna-Ameerika põhjaosas Guyanas, Venezuelas ja Brasiilias Roraima ja Amazonase osariikides.
Kasutamine.
Ebahariliku, kuid atraktiivse koore ja tüve tõttu on kummibursera linnahaljastuses populaarne varjupuu. Kergesti kasvamaminevaid oksi kasutatakse "elavtara" istutamiseks. Vaigust valmistatakse liimi ja värnitsat. Haitilased valmistavad tüvest trumme. Pehme puit sobib nikerdamiseks.
1974. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1974. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 13. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 26. veebruarist 3. märtsini Nõukogude Liidus Minskis. Esimest korda oli maailmameistrivõistlustel kavas 10 km sprint.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
 
&lt;br&gt;Finaal: 28. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 56
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; 
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
20 km.
 
&lt;br&gt;Finaal: 27. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 57
&lt;br&gt;Maailmameister 1973: Aleksander Tihhonov 
&lt;br&gt;
&lt;br&gt; Ametlikud tulemused
4×7,5 km teatesõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 1. märts 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 14 võistkonda
&lt;br&gt;Maailmameister 1973: &lt;br&gt;Aleksandr Tihhonov,&lt;br&gt;Rinnat Safin, &lt;br&gt;Juri Kolmakov, &lt;br&gt;Gennadi Kovaljov
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Clive Swift

Clive Walter Swift (9. veebruar 1936 Liverpool – 1. veebruar 2019) oli Inglismaa näitleja.
Teda tuntakse eeskätt Hyacinth Bucketi abikaasa Richard Bucketina komöödiasarjas "Rahu, ainult rahu!" ja telesarjast "Doctor Who".
Swift abiellus romaanikirjanik Margaret Drabbleiga 1960. aastal, nende abielu lahutati 1975. aastal. Tal oli tütar Rebecca (kes suri 2017. aasta aprillis), kes oli töötanud haridustehnoloogia vallas, ja kaks poega: akadeemik Adam Swift ning aiakujundaja, ajakirjanik ja telesaatejuht Joe Swift. Swifti vanem vend David oli samuti näitleja.
Swift suri oma kodus 1. veebruaril 2019, 82-aastaselt. Swiftile austust avaldades ütles tema näitlejast kolleeg James Dreyfus, et ta "armastas seda äärmiselt andekat ja peent näitlejat". Tema kaasnäitleja sarjas "Keeping Up Appearances" Patricia Routledge ütles: "Clive oli osav ja leidlik näitleja, kellel oli laialdased kogemused, nagu tõestas tema edukas karjäär" ning et ta oli oma endise kaasnäitleja surmast kuuldes väga kurb. 
Clive Swift kirjutas ka laule, millest paljud kõlasid tema lavakavas "Richard Bucket Overflows: An Audience with Clive Swift", millega tehti ringreise Ühendkuningriigis 2007. aastal, ja "Clive Swift Entertains", kus ta esitas oma muusikat ja laulusõnu ning millega käidi Ühendkuningriigis ringreisil 2009. aastal. Ta mängis ka reverend Eustacius Brewerit telesarjas "Born and Bred", mis oli eetris BBC One'is aastatel 2002–2005. Tema viimane etteaste oli teresarja "Midsomeri mõrvad" ühes osas 2017. aastal.
1975. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1975. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 14. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 13.–16. veebruarini Itaalias Anterselvas.
Tulemused.
Mehed.
10 km sprint.
&lt;br&gt;Kuupäev: 15. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 66 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1974: Juhani Suutarinen
20 km.
Kuupäev: 14. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 67 võistlejat
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1974: Juhani Suutarinen
4×7,5 km teatesõit.
Kuupäev: 16. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 16 võistkonda
&lt;br&gt;Riike: 
&lt;br&gt;Maailmameister 1974: Aleksandr Ušakov, Aleksandr Tihhonov,Juri Kolmakov,Nikolai Kruglov
Kirjad Inglile

"Kirjad Inglile" on Eesti-Soome koostööna 2011. aastal valminud Sulev Keeduse mängufilm.
Filmi süžee põhineb Madis Kõivu ja Sulev Keeduse originaalkäsikirjal.
Film esilinastus 27. jaanuaril 2011 Tallinnas Solarise kinos. 2011. aasta jooksul kogus film Eesti kinodes 4872 vaatajat.
"Kirjad Inglile" on filmitud Eestis, Lätis ja Mauritaanias.
Oktoobris 2011 esitati film võõrkeelse filmi Oscari kandidaadiks.
Frank Churchill

Frank Edwin Churchill (20. oktoober 1901 – 14. mai 1942) oli USA filmihelilooja. 
Ta kirjutas muusika muu hulgas Walt Disney 1937. aasta joonisfilmile "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi". 
Frank Churchill sooritas 14. mail 1942 40-aastaselt enesetapu.
Tim Ingold

Timothy Ingold (sündinud 1. novembril 1948) on šoti antropoloog. 
Ta töötab Aberdeeni Ülikoolis.
Tema kasutusele võetud on mõiste "taskscape" – ülesannete maastik.
Alates 1998. aasta mais toimunud konverentsist "Uses of Nature – towards an Anthropology of Environment" on ta korduvalt külastanud Eestit seoses teadusüritustega.
Lõuna-Ameerika laam

Lõuna-Ameerika laam on laam, mille koosseisu kuuluvad Lõuna-Ameerika manner ja Atlandi ookeani edelaosa Lõuna-Ameerika mandrist Kesk-Atlandi mäestikuni.
Lõuna-Ameerika laam eemaldub idas Aafrika laamast, kuhu on tekkinud Kesk-Atlandi mäestiku lõunaosa ehk Lõuna-Atlandi mäestik. Lõunas piirneb ta Antarktika ja Scotia laamaga. Läänes põrkub Lõuna-Ameerika laam Nazca laamaga. Põhjas kulgeb ta piki Kariibi laama ja Põhja-Ameerika laama. 
Lõuna-Ameerika laam liigub Kesk-Atlandi mäestikust lääne poole. Ida suunas liigub talle vastu tihedama maakoorega Nazca laam, mis piki Vaikse ookeani rannikut sukeldub Lõuna-Ameerika laama alla. Selline laamade liikumine on põhjustanud Andide tõusu ja vulkaanide tekke ning põhjustab siiani tugevaid maavärinaid.
Lõuna-Ameerika laam on tekkinud Gondwana hiidmandri lagunemisel Kriidi lõpus.
Mürripuulised

Mürripuulised ("Burseraceae") on umbes 15–18 perekonnast koosnev seebipuulaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.
Kohtuvõim

Kohtuvõim on õigust mõistev võim, seadusandliku ja täidesaatva võimu kõrval kolmas võim. 
Eesti.
Õiguskantsler ja mitmesugused kohtud seisavad selle eest, et igaühe õigused ja vabadused oleksid seaduste kohaselt tagatud.
Kohtuvõimu institutsiooniks on 3-astmeline ehk kolmetasandiline kohtusüsteem:
Mõisaküla Maarja-Magdaleena kirik

Mõisaküla Maarja-Magdaleena kirik on aastail 1933–1934 arhitekt Alar Kotli projekti järgi ehitatud puitkirik Mulgi vallas Mõisakülas. Kirikut kasutab EELK Mõisaküla kogudus.
Mõisaküla luteri koguduse asutamine otsustati 1926. aastal, paar aastat hiljem hakati planeerima kogudusele kiriku ehitamist. Kiriku nurgakivi pühitses 14. mail 1933 ning kiriku enda 22. juulil 1934 piiskop Hugo Bernhard Rahamägi. Teist korda pühitses kiriku 25. augustil 1935 Viljandi praost Bernhard Steinberg. Kuna kirik pühitseti esimest korda 22. juulil ehk madlipäeval, sai see ka vastava pühaku nime.
Mõisaküla kiriku ehituse algatas ja altarimaali tarbeks korraldas korjanduse Julius Kosenkranius.
Altarimaal telliti kunstnik Richard Kivitilt. See valmis 1936. aastal. Tegu on ligi kolme meetri kõrguse õlimaaliga "Jeesus päästab Peetruse", millel kujutatakse evangeeliumi lugu, kus Peetrus proovib vee peal kõndida, aga hakkab siiski vajuma ning Jeesuse käsi peab tema päästma. Maali tuntakse ka nimedega "Kristus Peetrusega merel" ja "Päästa mind, Issand".
30. aprillil 1983 hävis kirik süütamise tagajärjel tules. Päästa õnnestus altarimaal ja tornirist.
30. septembril 1995 alustati kiriku taastamist ja paigaldati nurgakivi, mille pühitses õpetaja Raivo Asuküla. Sügiseks 1999 sai kirikuhoone katuse alla. Kiriku käärkamber valmis 27. augustiks 2000, kiriku pühitsemistalituse pidas praost Jaan Tammsalu. Kuna kirikus pole altarit, kantslit, kroonlühtreid jms, peetakse jumalateenistusi peamiselt kiriku käärkambris, kus on olemas altar, lugemispult ja ligi 40 istepinki. 2009. aasta sügisel paigaldati kirikutorn, mida ehib tulekahjust päästetud rist. Enne jõule 2011 paigaldati kirikutorni kaks kella. Pronksist kellad valmistati Saksamaal Toomas Mäeväli Orelitöökoja juhendamisel. Väiksem kell kaalub 70 kg ja suurem 140 kg. Väiksemal kellal on kujutatud neitsi Maarjat ja sellele on trükitud sõnad „Mu hing ülistab Issandat!“. Suuremale kellale on trükitud „Au olgu Jumalale kõrges!“ ja sellel on lutherroos.
Mõisaküla Maarja-Magdaleena kirikus on ligi 200 istekohta. Arhitekt Alar Kotli on projekteerinud Tallinna laululava, mistõttu saab Mulgimaal imetleda akustikaplaneerimise võimeid just nimelt Mõisaküla kirikus. Aeg-ajalt toimuvad kirikus kontserdid ja seda nimetatakse ka kirik-kontserdisaaliks. Teisalt on Alar Kotli projekteeritud Mõisaküla kirikut nimetatud "1930. aastate puidust sakraalarhitektuuri tippteoseks" ja arhitekt Alar Kotli üheks suurejoonelisemaks tööks.
Eesti Arhitektuurimuuseumi 1. korrusel asub Mõisaküla kiriku makett ning Mõisaküla muuseumis asuvad kirikukella detailid.
Luteri kirikuga samal ajal ehitati ka õigeusu Püha Vaimu kirik.
Aker

 
Aker ('Maa') oli egiptuse jumalus, keda peeti allilma rangeks valitsejaks ja väravavahiks, päikese abiliseks võitluses Apopiga. Ei loetud kõrgemate jumaluste hulka, ka pole teada talle pühendatud templeid või kultuspaiku.
"Püramiidide tekstides" kirjeldatakse teda sfinksi või maaribana, mille mõlemas otsas on kas inimese või lõvi pea. Hilisemal ajal kujutati teda kahe lõvina, kellest üks vaatab läände, sinna kus päike loojub, ja teine itta. Lõvide kohal on päikese hieroglüüf. Veel on kujutatud maona, kuna madu on maa "hing".
Ament

Ament, "Amentet", "Amentit", "Imentet", "Imentit" ('läänemaalane') oli algselt Alam-Egiptuse lääneservas asunud liibüalastega asustatud provintsi jumalanna. Hiljem omistati talle surnute jumalanna roll. Teda kujutati poolenisti puulehest välja sirutatuna ulatamas maailma väravate juures, kõrbe serval, surnutele leiba ja vett. Kes seda leiba oli maitsnud sai "jumalate sõbraks" ja tal ei olnud enam tagasiteed elavate maailma. Amenti rollis on kujutatud ka Nuti, Maati ja Neithi. Uues-Kuningriigis (1570–1085 eKr) võttis tema rolli üle Hathor. 
Kujutatakse naisena, kes kannab peas lääne hieroglüüfi, käes skeptrit ja eluristi. 
Lääne hieroglüüfiks oli poolkera, mis toetus kahele ebavõrdse pikkusega sambale. Poolkera peal kujutati kas jaanalinnusulge või pistrikku.
Töysä

Töysä ehk Töysä kirikuküla on küla Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas Alavuse linnas, endise Töysä valla kirikuküla. Asula paikneb Ponnenjärvi järvest edelas. Geograafilised koordinaadid on 62°38′ N, 23°49′ E. Töysä elanike arv oli 2015. aasta lõpus 952. Pindala on 5,02 km².
Külas on Töysä kirik. 
Küla peatänav on Keskustie, mille ääres paiknevad muu hulgas põhikool, Järviseutu Ametiinstituudi Töysä korpus, kauplus, kaks panka, lillepood, apteek ja vallamaja.
Must koer

Must koer on üleloomulik olend Briti saarte, Skandinaavia, Saksamaa ja Prantsusmaa rahvapärimuses. 
Vanim teadaolev muistend mustast koerast on pärit Prantsusmaalt aastast 856. Muistendites on musta koera kirjeldatud puusakõrgusena. 
Ühe muistendi kohaselt olevat käinud must koer 4. augustil 1577. aastal Blythburghi kirikus ja tapnud kolm inimest.
Arthur Conan Doyle'i jutustus "Baskerville'ide koer" põhineb Dartmooris tuntud musta koera lool.
Eesti folkloor.
Eesti folklooris valvab või kaitseb must koer peidetud varandusi. Tuntumad on Haapsalu piiskopilinnuse varanduse, Kullamaa kiriku ligidusse maetud Rootsi kuninga kulla ja Vigala kiriku lähedusse jääva varandusekooba pärimused. 
Samas on koera kohatud Kullamaa ja Märjamaa surnuaial.