tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Liu Xiaobo

Liu Xiaobo (hiina keeles 刘晓波, "pinyin"'is "Liú Xiǎobō"; 28. detsember 1955 Changchun – 13. juuli 2017 Shenyang) oli hiina inimõiguslane.
Liu Xiaobo oli kirjanduskriitik ja Hiina PEN-klubi esimees. Ta osales ülikooli professorina 1989. aasta Tian'anmeni väljaku meeleavaldusel.
Detsembris 2009 mõisteti talle riigivastase tegevuse eest 11 aasta pikkune vanglakaristus.
Aastal 2010 pälvis ta Nobeli rahuauhinna.
Felix Kibbermann

Felix Kibbermann (3. detsember 1902 Rakvere – 27. detsember 1993 Tartu) oli saksa filoloog, pedagoog, leksikograaf ja maletaja.
Haridus.
Felix Kibbermann õppis Tartu Ülikoolis filosoofiat ja germaani filoloogiat. Stuudium lõppes 1928. aastal magistritöö kaitsmisega filosoofiast.
Töökäik.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas Felix Kibbermann õpetajana Petseri gümnaasiumis, kuhu stipendiumi toetusel vakantset kohta täitma läks. 1935. aastal sai ta õpetajakoha Tartu Treffneri gümnaasiumis. 1939. aastal alustas Kibbermann kooliõpetaja töö kõrvalt tööd Tartu Ülikoolis, kus juhatas 1939–1940 võõrkeelte didaktilis-metoodilist seminari ning oli aastatel 1940–1941 ja 1946–1948 õppeülesandetäitja. Sõja järel asus Kibbermann tööle Tartu 5. keskkooli, kus töötas 1958. aastani. 1948–1970 töötas Kibbermann Tartu Ülikoolis saksa keele õppejõuna, sealhulgas oli aastatel 1963–1970 saksa filoloogia kateedri juhataja. Praktilisest õpetajatööst kasvas välja vajadus õppevahendite järele, mida Kibbermann koostas veel pensionipõlveski. 1966 ilmus "Methodik des Deutschunterrichts an den Schulen Sowjetestlands", 1968. aastal "Die Deutsche Ortographie" 1972. aastal "Saksa keele õpik edasijõudnuile", kaasautorina ilmus 1964. aastal "Praktische deutsche Phonetik für Esten" (koos Kallista Kanniga) ja 1968. aastal "Saksa keele õpik kõrgematele koolidele". Veel pensionipõlveski ei kaotanud ta sidet ülikooliga, osaledes pikka aega riikliku eksamikomisjoni ja saksa keele kandidaadieksamite komisjoni töös ning tehes ülikoolile tõlketöid. Koostöös Kallista Kanni, Elisabeth Kibbermanni ja Salme Kirotariga anti 1964. aastal välja eesti-saksa sõnaraamat, mille uusim trükk ilmus 2003. aastal.
Male.
Felix Kibbermanni peamiseks hobiks oli male. 1921. aastal Tartus peetud Eesti koolinoorte esimestel esivõistlustel oli F. Kibbermann kaheksa osavõtja hulgas teine, võitjast vaid pool punkti järel. 1924. aastal tuli ta esimeseks üliõpilasmeistriks. 1933. aastal jagas Kibbermann Eesti meistrivõistlustel 3.–5. kohta, 1934. aastal 4.–7. kohta ja 1935. aastal 4.–5. kohta. Viimase turniiri põhjal koostati ka Eesti koondis, kes sõitis oma esimesele maleolümpiale Varssavisse. 1935. aastal Varssavis maleolümpiakoondisse kuulus ka Felix Kibbermann. Kuna olümpiamängudel käis ametlik asjaajamine prantsuse keeles, valiti Kibbermann kui selle keele mõistja meeskonna kapteniks. 1941. aasta aprillis peetud esimestel Eesti NSV meistrivõistlustel jäi Kibbermann koos Johannes Türniga jagama 1.–2. kohta. Järelmatšis oli siiski parem Türn.
Rautatientori metroojaam

Rautatientori metroojaam (soome keeles "Rautatientorin metroasema"; rootsi keeles "Järnvägstorgets metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Kluuvi linnaosas, Kamppi ja Helsingi Ülikooli metroojaama vahel.
See avati 1. juulil 1982. Novembris 2009 oli seal veeavarii. Jaama alaosa avati jälle 15. veebruaril 2010.
Jaam oli suvel 2024 põhjaliku remondi tõttu suletud. Lääne suuna rongide lõppjaamaks oli Kamppi ning ida suuna rongide lõppjaamaks Helsingi Ülikool.
Łomża

Łomża on maakonnaõigustega linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas, Łomża maakonna keskus. Asub Narewi jõe ääres.
Linnaõigused sai aastal 1418.
Bartoszyce maakond

Bartoszyce maakond on 2. järgu haldusüksus (maakond) Kirde-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas.
Veelahkmeahelik

Veelahkmeahelik on mäeahelik, mis on veelahe jõgede valglate vahel. 
Tegelikult on peaaegu iga mäeahelik mingis piirkonnas veelahkmeahelik, kuid see on nime järgi näha vaid üksikutel juhtudel. 
Tuntumad veelahkmeahelikud on Suur Veelahkmeahelik Austraalias, Suur-Kaukasuse Peaahelik, veelahkmeahelikud Karpaatides ja Uurali mäestikus jne.
Great Portland Streeti metroojaam

Great Portland Street'i metroojaam (inglise keeles "Great Portland Street tube station") on üks Londoni metroo 273 jaamast. Asub Westminsteri linnaosas Regent's Parki lähedal.
See avati 10. jaanuaril 1863.
Poola linnade loend

Poola linnade loend loetleb Poola linnu.
Poola Statistikaameti andmeil on 1. jaanuaril 2025 Poolas 1020 linna.
Elanike arvult jagunesid need järgmiselt:
Vojevoodkondade lühendid:
Inglise tähestik

Tänapäeva inglise tähestik on ladina tähestikul põhinev tähestik, mis koosneb 26 tähest.
Korporatsioon Fraternitas Academica

Korporatsioon Fraternitas Academica oli Tartus 1881. aastal asutatud baltisaksa üliõpilaskorporatsioon.
Ajalugu.
Asutati 15. mail 1881 Venemaa sakslaste korporatsioonina ning võeti ka "Chargiertenconvent"i liikmeks. Liikmete hulka kuulus ka palju venelasi, lätlasi, eestlasi ja juute. 1891. aastal sundis "Chargiertenconvent" Fraternitas Academica ühe liikme ausõnamurdmise pärast laiali minema. 1908. aastal korporatsioon taastati ja võeti 1918. aastal uuesti "Chargiertenconvent"i liikmeks.
Korporatsioon Lettonia

Korporatsioon Lettonia on 1870. aastal Tartus asutatud läti üliõpilaskorporatsioon. 
Korporatsioon Fraternitas Estica on Lettonia sõprusorganisatsioon.
Ajalugu.
Tartu lätlased asutasid 1870. aastal registreerimata läti üliõpilaste seltsi, mis 1881. aasta detsembris muudeti korporatsiooniks Fraternitas Lettica. 11. mail 1882 võeti korporatsioon Lettonia nime all "Chargiertenconvent"i liikmeks. Samal ajal ei lubatud Eesti Üliõpilaste Seltsil asutada eestlaste korporatsioon Vironiat. 1890. aastatel tekkisid kontaktid noorlätlastega, kellega suhtlemisest lubati algul hoiduda. 25. oktoobril 1905 astus Lettonia "Chargiertenconvet"ist ise välja. Koos korporatsioon Rutheniaga oli Lettonia "Chargiertenconvent"i ainus mittesakslastest koosnev liige.
Korporatsioon Tarbatonia

Korporatsioon Tarbatonia oli 1870. aastal Tartus asutatud baltisaksa üliõpilaskorporatsioon. 
Ajalugu.
Võeti pärast asutamist 1884. aastal "Chargiertenconvent"i liikmeks, kuid saadeti juba 8. mail 1887 laiali. Selle põhjuseks oli ebaväärikas käitumine, mille üksikasjad on jäänudki ebaselgeks.
Stala &amp; SO.

Stala &amp; SO. on meloodilist rokki viljelev Soome ansambel. 
Bänd on asutatud 1997. aastal ning selle juhtfiguur on laulja Stala ehk Sampsa Astala, kes laulukirjutaja ja produtsendina on teinud koostööd paljude artistidega. Algselt oli bändi nimeks So., aga kuna bändi laulja Stala plaanis ka omanimelist sooloalbumit, aga muusikat tegev bänd oleks sama olnud, saigi bändi nimeks 2010. aastal Stala &amp; So.
Eurovisioonil.
2011. aastal osales bänd ka Soome Eurovisiooni eelvoorus "Euroviisut" looga "Pamela". Bänd esines 3. poolfinaalis 28. jaanuaril, kus sai edasi ka 12. veebruaril toimuvale finaali Turu linnas. Sealt aga edasi superfinaali ehk kolme parema sekka ei pääsetud. "Üks meie sõber kuulis lugu ja soovitas osaleda avalikul konkursil. Osalejaid oli kokku 270 ja nende seast pääsesid lood poolfinaali. Üllatuseks olime me üks nendest," ütlesid Sami J. ja Stala bändist. Viimased on koos õppinud ka Orimattilas muusikatehnoloogiat. 
Stala &amp; So. 2011–.
2011. aasta veebruaris ilmus bändi esimene album "It Is So.", mis septembris ja oktoobris ilmus nii Jaapanis, Kagu-Aasias, Saksamaal kui ka Põhja-Ameerikas. 2011. aasta sügisel ilmus EP "Gimme Five" viie uue looga. 
2012. aasta märtsis läks Stala &amp; SO. Euroopa turneele USA bändiga Vain ning esineti Suurbritannias, Saksamaal, Belgias, Rootsis ja Norras. Pärast Euroopa turneed algas lugude kirjutamine uue albumi jaoks ning sai alguse koostöö Ameerika produtsendiga Beau Hill. Uus album "Play Anohter Round" ilmus 2013. aasta veebruaris. 
Koosseis.
Praegu kuuluvad bändi koosseisu:
Uldis Augulis

Uldis Augulis (sündinud 16. märtsil 1972 Dobeles) on Läti poliitik, alates 15. septembrist 2023 Läti sotsiaalminister. Ta oli samas ametis ka 22. jaanuarist 2014 kuni 23. jaanuarini 2019.
Ta lõpetas 2003. aastal Läti Ülikooli majandusteaduskonna bakalaureusena ärijuhtimise erialal.
1990–1996 oli Augulis põllumajandusettevõtte Īves kaasomanik ja alates 1996 on ta põllumajandusettevõtte Auguji omanik.
2000–2006 oli Augulis Berze vallavanem. 2006–2008 oli ta seimi liige. 2007–2008 oli ta põllumajandusministeeriumi parlamendisekretär. 2008–2009 oli ta sotsiaalministri parlamendisekretär. Alates 12. märtsist 2009 kuni 3. novembrini 2010 oli ta sotsiaalminister Valdis Dombrovskise esimeses valitsuses. Alates 3. novembrist 2010 kuni 25. oktoobrini 2011 oli ta Läti transpordiminister Valdis Dombrovskise teises valitsuses.
Augulis kuulub Läti Põllumeeste Liitu.
Augulis äratas tähelepanu sellega, et ta eelistas maanteede ja raudteede kaasajastamist Riia ja Moskva vahel Euroopa Liidu regionaalarengu projektidele, näiteks Rail Balticale, mille jaoks tal ei jätkunud enese sõnul raha. 7. aprillil 2011 teatas ajakirjandus, et Läti on ilma jäänud 12,2 miljonist eurost Rail Balticaga viivitamise tõttu. Augulis lubas rajada Riiast Moskvasse neljarealise kiirtee ja lootis, et Euroopa Liit rahastab selle rajamist 85% ulatuses, aga samal päeval teatas Euroopa Liidu transpordivolinik Siim Kallas, et Euroopa Liit ei anna mingil juhul sellise kiirtee rajamiseks raha. Kuid Venemaa transpordiminister Igor Levitin teatas pärast kohtumist Augulisega, et Riia ja Moskva vahelise kiirraudtee projekt on üha suureneva reisija- ja kaubakäibe tõttu majanduslikult õigustatud ja midagi poliitilist selles ei ole.
Islandi president

Islandi president on Islandi riigipea. 
Presidendi residents on Bessastaðir, mis asetseb Reykjavíki lähedal. 
Presidendi valib rahvas. Tema ametiaeg on neli aastat. Sama isik võidakse ametisse valida piiramatu arv kordi.
Helmi Tohvelmani nimeline auhind

Helmi Tohvelmani nimeline auhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mille Eesti Teatriliit annab silmapaistva lavalise liikumisega näitlejale või liikumisjuhile, kelle liikumisseade ühele või mitmele lavastusele väärib esiletõstmist. Auhind asutati 2000. aastal teatrikriitik Margot Visnapi ettepanekul ja Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega. Auhind antakse üle Helmi Tohvelmani sünnipäeval 13. oktoobril tema kodukohas Väätsal. Auhinna üleandmist korraldab Väätsa Põhikool koos Eesti Teatriliiduga. Alates 2010. aastast antakse auhinda välja iga kahe aasta tagant. Auhinnaga kaasneb Tõnu Tormise kujundatud aukiri ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia.
Kim Hwang-sik

Kim Hwang-sik (korea keeles 김황식; sündinud 9. augustil 1948) on Lõuna-Korea jurist ja poliitik.
Ta oli 1. oktoobrist 2010 kuni 26. veebruarini 2013 Lõuna-Korea peaminister.
Bakir Izetbegović

Bakir Izetbegović (sündinud 28. juunil 1956 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, alates 6. novembrist 2010 kuni 20. novembrini 2018 Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri liige. 
Tema isa oli Bosnia ja Hertsegoviina president Alija Izetbegović. 
Bakir Izetbegović lõpetas aastal 1981 Sarajevo Ülikooli arhitektina ning töötas seejärel arhitektuurialase konsultandina. 
Aastal 2006 valiti ta parlamenti. 3. oktoobril 2010 valiti ta Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri bosnia moslemist liikmeks. Ta on olnud presidentuuri esimees 10. märtsist 10. novembrini 2012, 10. märtsist 17. novembrini 2014, 17. märtsist 17. novembrini 2016 ja 17. märtsist 20. novembrini 2018.
Hooveri pais

Hooveri pais on pais Ameerika Ühendriikides Colorado jõel Black Canyonis.
Pais asub Nevada ja Arizona osariigi piiril umbes 48 km Las Vegasest kagu pool ja umbes 10 km kaugusel Boulder Cityst kirdes. Selle geograafilised koordinaadid on . 
Hooveri pais on betoonist gravitatsiooniline kaarpais, mille pikkus on 379 meetrit ja kõrgus 221 meetrit. Pais on alusel 200 m lai ja tema hari on 14 m lai. Hari asub 376 m kõrgusel merepinnast. Paisu kogumaht on 2,48 miljonit m³ ja ta võimaldab endast läbi lasta vooluhulka 11 000 m³/s.
20. sajandi alguses hakati kavandama Colorado jõele paisu ehitamist, et üleujutusi kontrolli all hoida, niisutusvett koguda ja elektrienergiat toota. Aastal 1928 kiitis Kongress paisu rajamise heaks. Tammi ehitamise konkursi võitis just selleks eesmärgiks loodud konsortsium Six Companies. Nii suurt betoonstruktuuri ei olnud maailmas iial varem ehitatud ja mõned tehnoloogilised võtted olid varem järele proovimata.
Ehitamist alustati aastal 1931 ja pais avati rohkem kui kaks aastat enne tähtaega 1. märtsil 1936, kuigi ehitustöid raskendasid infrastruktuuri puudumine ja kuumad suved. Pais on saanud nime projekti alustamise ajal ametis olnud presidendi Herbert Hooveri järgi.
Ehitustööde käigus hukkus 112 inimest. Neist esimene, J.G. Tierney, uppus 20. detsembril 1922 paisu jaoks kõige sobivamat kohta otsides. Viimane, tema poeg Patrick Tierney, hukkus 13 aastat hiljem. Neist 91 olid ettevõtte Six Companies töötajad, kolm Maavarade Kasutuselevõtmise Büroo töötajad ja üks oli külastaja, ülejäänud olid mitmesuguste allhankeid teinud ettevõtete töötajad. Otseselt paisu ehitamise perioodil hukkus 96 inimest, kuid neile võib lisada 42 ametlikel andmetel kopsupõletikku surnud inimest, kes kõik olid töölised. Enamik neist suri vingumürgistusse paisu alla rajatud tunnelites, aga Six Companies vormistas selle kopsupõletikuks, et pääseda kompensatsiooni maksmisest.
Paisu taha moodustunud Meadi järv on USA suurim veehoidla. Selle pindala on 640 km² ja maht 35,2 km³. Veehoidla pind on harilikult 372 m kõrgusel merepinnast. Veehoidla on 180 km pikk ja kuni 180 m sügav. Tema valgla on 435 000 km².
Hooveri paisu juurde kuuluva hüdroelektrijaama nimivõimsus on 2,08 GW. Aastas toodab see 4,2 teravatt-tundi energiat.
Hooveri pais on ka turismisihtkoht. Seda külastab aastas peaaegu miljon inimest. Paisu ületab tiheda liiklusega maantee Route 93, kuid umbes 500 meetri kaugusele allavoolu rajati möödasõitu võimaldav sild, mis avati 2010. aasta oktoobris.
Maria Borovikova

Maria Borovikova (sündinud 17. aprillil 1974) on slaavi filoloog.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis kirjandusteadust. Sai 2004. aastal magistrikraadi ja 2011. aastal doktorikraadi.
Ta on uurinud Marina Tsvetajeva loomingut.
Atlantic Airways

Atlantic Airways on Fääri saarte riiklik lennufirma, mille kodulennujaam on Vágari lennujaam. Lennufirma teenindab 7 linna Taanis, Islandil, Norras ja Suurbritannias.
Sihtkohad.
Atlantic Airways lendab Vágari lennujaamast järgmistesse sihtkohtadesse:
Hooajalised lennud on ka Narsarsuaqi ja Aberdeeni.
Lennukipark.
Atlantic Airwaysil on järgmised lennukid (novembris 2009):
Lisaks lennukitele on firmal kolm Bell 412 helikopterit siselendudeks.
They Only Come Out at Night

"They Only Come Out at Night" on neljas ja viimane singel Lordi kolmandalt albumilt "The Arockalypse" ning on üks bändi singlitest, millele pole tehtud muusikavideot. Laulus teeb külalisesinejana kaasa Udo Dirkschneider. Kuigi singli promoversiooni andis välja Lordi Saksamaa plaadifirma Drakkar Entertainment, ei jõudnud see poelettidele – promosinglit jagati ainult mõnel üritusel Saksamaal 2006. aasta kevadel. Soomes avaldati singel 11. aprillil 2007. Singli Soome versiooni B-küljel on kaver Accepti loost "Midnight Mover", mis salvestati 5. juunil 2003 YleX raadio stuudios otseesitusel. Laul jõudis Soome edetabelites 6. kohale.
Lood.
Soome väljaanne:
Saksa promoversioon:
Kingsley Amis

Sir Kingsley William Amis (16. aprill 1922 London – 22. oktoober 1995 London) oli inglise kirjanik.
Aastal 1949 lõpetas ta Oxfordi ülikooli.
Aastal 1986 sai ta romaani "The Old Devils" eest Bookeri auhinna.
Aastal 1990 tõsteti Kingsley Amis rüütliseisusse.
Tema poeg Martin Amis on samuti kirjanik.
Maidla mõis

Maidla mõis on mitme mõisa nimi:
Port Arturi kaubanduskeskus

Port Arturi kaubanduskeskus asub Pärnu südalinnas, Pärnu Keskuse kõrval ja bussijaama ning kontserdimaja läheduses. Port Artur tegutseb Pärnus aastast 1997. 
Keskuse üks majadest (Port Artur 1, Hommiku tänav 2, Pärnu) on rajatud ajaloolise hoone varemetele (eh 1875), kus on säilitatud osa arhitektuurilisest väljanägemisest. Vana hoone järgi on keskus ka nime saanud. Selles majas koguti 20. sajandi alguses kokku Eestimaa mehi, et saata nad Vene-Jaapani sõtta.
Port Artur 2 maja (Lai tänav 11, Pärnu) on uus hoone, mis on rajatud endise raudteedepoo aladele. Kahes majas on kokku 20 000 m² üldpinda, millest 80% moodustavad kaubanduspinnad. 
Kahes Port Arturi majas müüvad kaupa ja osutavad teenuseid kokku umbes 80 ettevõtet. Port Arturi ümbruses on ligi 500 parkimiskohta.
Omanikel on kavas rajada kaks uut kaubanduskeskust, neist üks Ülejõele ja teine Via Baltica äärde.
Jaan Rekkor

Jaan Rekkor (sündinud 3. aprillil 1958 Juurus) on eesti näitleja. Ta on Eesti Teatriliidu (1984) ja Eesti Näitlejate Liidu liige (1993).
Ta lõpetas 1976. aastal Märjamaa Keskkooli. Aastatel 1976–1978 õppis Rekkor Tartu Ülikoolis ajakirjandust. 
Jaan Rekkor lõpetas 1982. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (10. lend). Samast aastast töötas ta Pärnu teatri Endla näitlejana. 2005. aastast on ta ka Eesti Draamateatri näitleja.
Ta on mänginud kuuldemängudes ("Saatja aadress" 1979; "Üks teine lugu" 2003; "Õngitsejad" 2009), lugenud raadios järjejutte, esitanud luulet.
Järvekivi

Järvekivi on rändrahn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kudani külas. Kivi geograafilised koordinaadid on . Kivi mõõdud on: pikkus 6,9 m, laius 5,3 m, kõrgus 3,4 m, ümbermõõt 19 m. Kivi võeti kaitse alla aastal 1937. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Kivi on graniitgneisist ja asub Männiku talu maadel. Kivi jääb Nõva-Osmussaare hoiualale. Kivist umbes 600 m läände ja umbes 600 m põhja jääb Läänemeri, umbes 400 m kirdesse jääb Vööla meri (Silma looduskaitseala).
Järvekivi keskkonnaregistri kood on KLO4000450.
Jorge Amado

Jorge Leal Amado de Fariа (10. august 1912 Itabuna – 6. august 2001 Salvador) oli Brasiilia kirjanik ja ühiskonnategelane.
Karusselja pärn

Karusselja pärn on kaitsealune puu, pärn, Läänemaal Lääneranna vallas Kloostri külas. Puu mõõdud on: kõrgus 23 m (22 m), ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 3,1 m (3,0 m). Puu võeti kaitse alla aastal 1959. Puu asukoht on Matsalu rahvuspargis Karusselja mäel. Puust umbes 100 m ida pool kulgeb Lihula–Kloostri–Kirbla tee. Puust umbes 1,2 km läänes voolab Penijõgi.
Karusselja pärna kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Karusselja pärna keskkonnaregistri kood on KLO4000876.
Helsingi Ülikooli metroojaam

Helsingi Ülikooli metroojaam (soome keeles "Helsingin yliopiston metroasema"; rootsi keeles "Helsingfors universitets metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Rautatientori ja Hakaniemi metroojaama vahel.
Aastatel 1995–2014 oli jaama nimi Kaisaniemi.
See avati 1. märtsil 1995.
Lüshun

"Port Artur suunab siia; kaubanduskeskuse kohta vaata artiklist Port Arturi kaubanduskeskus"
Lüshun (hiina keeles traditsiooniline 旅順, lihtsustatud 旅顺 – Lǚshùn), ajaloolises kontekstis Port Artur, Jaapani valitsemise ajal 旅順) on jäävaba sadamalinn, Hiina mereväebaas Kollase mere rannikul, Liaodongi poolsaarel Guandongis ja Korea lahe ääres. 
Aastast 1950 kuulub Lüshun linnarajoonina rohkem kui 5 miljoni elanikuga Daliani linna koosseisu.
Hakaniemi metroojaam

Hakaniemi metroojaam (soome keeles "Hakaniemen metroasema"; rootsi keeles "Hagnäs metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Helsingi Ülikooli ja Sörnäineni metroojaama vahel.
See avati 1. juunil 1982.
Kirikukivi

Kirikukivi (ka Kerkstain või Eernstain (Kotkakivi)) on rabakivist hiidrahn Läänemaal Vormsi vallas Norrby külas Kärkgrunne saare põhjaservas rannavees ning on hõlpsasti leitav. Kivi jääb Väinamere hoiualale.
Kivi mõõdud on: pikkus 7,8 m, laius 7,3 m, kõrgus 5,6 m, ümbermõõt 25–30 m (hinnanguline; suurim ümbermõõt asub umbes 2 m kõrgusel ja seda pole mõõdetud). Kivi võeti kaitse alla 1941. aastal. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Rahn on kõrge püstjas, kallutatud tahuka kujuline. Selle terav harjajoon ja sellelt laskuvad tasased laepinnad loovad mulje katusest (see meenutavat Vormsi tornita kirikut). Rahn aheneb allpool, külgseinad on tugevasti eenduvad. Asub klibulisel merepõhjal, umbes 0,5 m sügavuselt vees, vahel kuival. Pikitelg on ida-läänesuunaline. Rahnu idaotsale on tehtud kriips ja arv 1851, mis märgib selle aasta veeseisu. Kivil olevat 19. sajandi keskel asunud ühe kotka pesa, sellest on tulnud kivi nimi "Eernstain".
Rahn on alates 1941. aastast üksikobjektina looduskaitse all. 
Uuritus.
1933. aastal uuris Kirikukivi Ants Laasi. 
Teisi uurijaid: U. Sepp, V. Paatsi, Priit Kohava, Enn Pirrus, Ülo Heinsalu.
Raamatus "Eesti maastikud", Tallinn 1984, lk. 56 on toodud rahnu foto.
Koluvere saar

Koluvere saar on kaitsealune puu, saar, Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas. Puu võeti kaitse alla aastal 1959. Puu asukoht on Koluvere mõisa pargis. Puust umbes 230 m itta jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, umbes 170 m edelasse jääb Ollimäe–Koluvere tee, umbes 60 m lääne-loode suunas jääb Koluvere järv (Liivi jõgi).
Koluvere saare kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Koluvere saare keskkonnaregistri kood on KLO4000815.
Kullamaa kirik

Kullamaa Püha Johannese kirik (ka: Kullamaa Jaani kirik) asub Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas.
Kullamaa kirik on uusgooti stiils üldilmega iseloomulik Lääne-Eesti sakraalhoone, mille üksikelementides on erandlikult kasutatud tellist. Kullamaa kirik on arhitektuurimälestis.
Ehituslugu.
Kiriku juures asub Kullamaa kirikuaed (kalmistu).
Arhitektuur.
Kirik on põhiplaanilt ühelööviline hoone, mille keskaegsele algkavandile on lisatud uusgooti koorilõpmik, käärkamber, tugipiilarid ja torn.
Kiriku interjööri kujundavad kõrgelt algavad kuplitaolised võlvid, mille alumine osa laotud ristvõlvina, ülemine osa moodustub kontsentrilistest kiviringidest (domikaalvõlv). Tellistest kilpkaared ja dekoratiivsed mõigasroided toetuvad tahulistele post-turpadele, mille talumit kaunistavad pungataolised lehed. Vööndkaared, mida mõlemal küljel ääristab kitsas mõigas, toetuvad ristpiilarist tuletatud eendtugedele. Idapoolse vööndkaare põhjaeendtoe talumil on madalreljeefne hüatsindilehtede friis. Algkiriku kujundusest pärineb ka lõunaseina välisküljele kinnitatud fragment inglit kujutavast skulptuurist. Ukseavad on portaalideta, teravkaarsed aknad vaid lõunaseinas. Põrand on laotud täisnurksetest paeplaatidest.
Sisustus.
Sisustuses on tähelepanuväärsed kolm laelühtrit, millest vanim pärineb 17. sajandist, ja viis 17. sajandi hauaplaati.
1626. aastast pärinev renessanssvormides kantsel on arvatavasti Haapsalu meistri Marten Mattieseni töö. Polükroomne võidukaaregrupp on barokkstiilis, 1682. aastast, niisamuti Heinrich Göseken vanema epitaaf (1681–1682), mõlemad Budewin Budelochi töö.
Altarimaal ja orel pärinevad 19. sajandist (altaripilt arvatavasti 1865. aastast, autor Carl Siegismund Walther, orel 1854. aastast, Carl August Tantoni töö). Altariseina raamistus ja altariaed on uusgooti stiilis.
Eesti vanimate ettevõtete loend

Eesti vanimate ettevõtete loend loetleb vanimad seniajani tegutsevad ettevõtted Eestis.
Nimekiri on mittetäielik.
Astigmatism

Astigmatism on silma sarvkesta või läätse kuju muutus, mille tõttu valgus murdub silma läbides normaalsest erinevalt ning pilt on moonutatud. Astigmaatilise silma puhul on kujutised udused, nende ümber on varjud ning kujutis jääb fookusest välja olenemata sellest, kas seda liigutatakse kaugemale või lähemale.
Astigmatismiga kaasneb silinderprillide vajadus.
Sörnäineni metroojaam

Sörnäineni metroojaam (soome keeles "Sörnäisten metroasema"; rootsi keeles "Sörnäs metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Hakaniemi ja Kalasatama metroojaama vahel.
See avati 1. septembril 1984.
Kalasatama metroojaam

Kalasatama metroojaam (soome keeles "Kalasataman metroasema"; rootsi keeles "Fiskehamnens metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Sörnäineni ja Kulosaari metroojaama vahel Kalasatamas.
See avati 1. jaanuaril 2007.
Streymoy

Streymoy on Atlandi ookeani põhjaosas asuvate Fääri saarte suurim saar.
Idas eraldab Streymoyd Eysturoyst kitsas Sundini väin, mille üle viib sild.
Streymoy pindala on 373 km².
Streymoyl on umbes 22 000 elanikku ehk üle 40% Fääri saarte elanikest. Saarel asub Fääri saarte pealinn Tórshavn, muud suuremad asulad on Vestmanna, Kollafjørður, Saksun ja Tjørnuvík.
Kulosaari metroojaam

Kulosaari metroojaam (soome keeles "Kulosaaren metroasema"; rootsi keeles "Brändö metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Kalasatama ja Herttoniemi metroojaama vahel. See on maapealne jaam.
Jaam avati 1. juunil 1982.
Herttoniemi metroojaam

Herttoniemi metroojaam (soome keeles "Herttoniemen metroasema"; rootsi keeles "Hertonäs metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Herttoniemi linnaosas, Kulosaari ja Siilitie metroojaama vahel.
See avati 1.juunil 1982.
Siilitie metroojaam

Siilitie metroojaam (soome keeles "Siilitien metroasema"; rootsi keeles "Igelkottsvägens metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. 
See on maapealne jaam. Asub Herttoniemi ja Itäkeskuse metroojaama vahel Helsingi idaosas Herttoniemi linnaosas.
See avati 1. juunil 1982.
Itäkeskuse metroojaam

Itäkeskuse metroojaam (soome keeles "Itäkeskuksen metroasema"; rootsi keeles "Östra Centrums metrostation") on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Vartiokylä Itäkeskuses linnaosas Helsingi idaosas. Jaam asub Siilitie ja Myllypuro metroojaama vahel. Itäkeskuses hargneb Vuosaari ja Mellunmäki haruks.
See avati 1. juunil 1982.
Myllypuro metroojaam

Myllypuro metroojaam (soome keeles "Myllypuron metroasema"; rootsi keeles "Kvarnbäckens metrostation") on maapealne metroojaam Vartiokylä linnaosas Helsingi idaosas. Asub Itäkeskuse ja Kontula metroojaama vahel.
See avati 21. oktoobril 1986.
Kontula metroojaam

Kontula metroojaam (soome keeles "Kontulan metroasema"; rootsi keeles "Gårdsbacka metrostation") on maapealne metroojaam Mellunkylä linnaosas Helsingi idaosas. Asub Myllypuro (1371 m) ja Mellunmäki metroojaama (1644 m) vahel.
See avati 1. novembril 1986.
Wilhelm Frese

Christian Wilhelm Benedict Frese (26. veebruar 1834 Lääne-Nigula kihelkond – 21. märts 1894 Reigi kihelkond) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1847–1852 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1854–1855 ja 1858–1860.
Töötas koduõpetajana. Oli prooviaastal isa juures Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduses. Ordineeriti õpetajaks 28. juulil 1863. Oli aastatel 1863–1864 Käina Martini koguduse adjunktõpetaja.
Oli aastatel 1864–1867 (sai sesse ametisse 1. novembril 1864) Tallinna Püha Vaimu koguduse II õpetaja. Tallinna Jaani kiriku sisseõnnistamisel 17. detsembril 1867 nimetati ta Tallinna Jaani koguduse teiseks, aastal 1869 esimeseks õpetajaks. Kui kogudus aastal 1874 kaheks pihtkonnaks jaotati, oli Frese II pihtkonna õpetaja.
Oli aastatel 1880–1885 (kutsuti 8. augustil 1880, introdutseeriti 5. oktoobril 1880, vabastati 5. septembril 1885) Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetajaks. Oli aastatel 1886–1894 (kutsuti 20. aprillil 1886 ja introdutseeriti 18. mail 1886) Reigi Jeesuse koguduse õpetaja.
Oli Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige.
Isiklikku.
Tema isa Theodor Benedict Frese ja vend Theodor Alexander Benedict Frese olid Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetajad, vennapoeg Eduard Paul Benedict Frese oli Vaivara koguduse õpetaja.
Nõukogude Liidu siseministrite loend

Siin on loetletud Nõukogude Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi (NKVD) ja Siseministeeriumi (MVD) juhid.
Lääne-Sajaan

Lääne-Sajaan (vene keeles Западный Саян) on mäestik Aasias Venemaa kaguosas. 
Selle läänepiiriks on Ida-Altai Šapšalski ahelik ja Kuznetski Alatau Abakanski ahelik. Lääne-Sajaan ulatub kirde poole ribana, mille laius väheneb 200 km pealt 80 kilomeetrini. Idas piirneb mäestik Kazõri, Uda ja Kiži-Hem jõe ülemjooksul Ida-Sajaani ahelikega. Põhjas piirneb Lääne-Sajaan Minussinski ja lõunas Tuva nõoga. Mäestiku üldpikkus on 650 km.
Kõrgeim tipp on Kõzõl-Taiga mägi (3121 m).
Ida-Sajaan

Ida-Sajaan (vene keeles Восточный Саян) on mäestik Aasias Venemaa kaguosas, mille ulatus Siberi lõunaosas on üle 1000 km. Ta hõlmab Krasnojarski krai lõunaosa, Burjaatia lääneosa, Irkutski oblasti ja Tõva kirdeosa.
Mäestiku kõrgeim tipp on Munku-Sardõk (3491 m).
Maidla mõis (Lüganuse)

Maidla mõis (saksa keeles "Wrangelstein", varem "Maidel") oli rüütlimõis Lüganuse kihelkonnas Viru kreisis, tänapäeval Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas.
Mõisa järgi on nime saanud Kukruse lademe Maidla kihistik.
Ajalugu.
Esimest korda on mõisa teadaolevalt mainitud 1465. aastal ning siis kuulus see Maydellidele, kellelt pärineb ka mõisa eestikeelne nimi, mõis kuulus Maydellidele kuni 1499. aastani. Seejärel kuulus Bremenitele.
16.–17. sajandil vahetas Maidla mõis mitu korda omanikku ja jäi lõpuks 1689. aastal Wrangellide omandusse. Sealt tuleneb ka saksakeelne nimekuju "Wrangelstein", mida kasutati 1878. aastast.
Aastatel 1764–1767 ehitati Georg Ludwig von Wrangelli käsul ja Johann Paul Dürschmidti projekti järgi praeguseni säilinud barokne mõisahoone varasema 1700. aastal hävinud hoone asemele.
Maidla mõisa nimetus oli 1878. aastast, saksa keeles "Wrangelstein".
1890 läks mõis perekonnasidemete kaudu Hermann von Löwis of Menari omandusse, kellelt see 1919. aasta maareformiga võõrandati.
1925. aastal alustas endises mõisa härrastemajas tööd kuueklassiline Maidla kool.
Maidla Põhikool liideti 2013. aastal lasteaiaga. Tänapäeval kannab alusharidust ja põhiharidust andev asutus ühist nime Maidla Kool.
Kaarli mänd

Kaarli mänd on Elvas kasvav looduskaitsealune mänd. Puu koordinaadid .
Ümbermõõt 3,4 m, kõrgus 13 m.
Puu juures asub mälestusmärk Teise maailmasõja ohvritele.
Kaitse all alates 1937. aastast.
Peetri mänd

Peetri mänd on Elvas kasvav looduskaitsealune mänd. Puu koordinaadid .
Ümbermõõt 3,2 m, kõrgus 11 m.
Kaitse all alates 1937. aastast.
Väike Umbjärv

Väike Umbjärv (ka Illi Väike Umbjärv) on järv Tartumaal Nõo vallas Illi külas; üks kahest Illi järvest (teine on Illi Umbjärv).
Kirjeldus.
Väike Umbjärv on põhja-lõuna suunas piklik järv, mille pindala on 1 ha. Kaldad on õõtsikulised. Järve ümbritseb mets.
Järve põhja katab umbes 7 m paksune mudakiht.
Kaldaveetaimestik vähene, ujulehtedega taimedest leidub rohkesti vesiroosi.
Illi Umbjärv

Umbjärv (ka "Illi Umbjärv, Suur Umbjärv") on järv Tartumaal Illi külas, üks kahest Illi järvest (teine on Väike Umbjärv).
Kirjeldus.
Umbjärve pindala on 2 ha. Kaldad on õõtsikulised. Järve ümbritseb mets.
Järve põhja katab umbes 5,5 m paksune mudakiht. Järv on segatoiteline.
Kaldaveetaimestik on vähene, ujulehtedega taimedest leidub rohkesti vesiroosi.
Kaladest esineb haugi, latikat, linaskit ja arvatavasti kokre.
Munku-Sardõk

Munku-Sardõk (mongoli keeles "Мөнх сарьдаг" 'igavene kaljutipp', burjaadi keeles "Мүнхэ Һарьдаг", vene keeles "Мунку-Сардык") on mägi Aasias Venemaale kuuluva Burjaatia ja Mongoolia piiril, Sajaanide ja Burjaatia kõrgeim tipp (3491 m).
Sama nimi kannab Suur-Sajaani aheliku osa selle mäe ümbruses.
Munku-Sardõk asub Mongoolia suurima järve Hövsgöli põhjatipust pisut põhja pool. Hövsgöli kaldal asuv Turt on lähim suur asula.
Munku-Sardõk asub Jenissei valglas. Mäest põhja ja ida poolt algavad Oka, Kitoi ja Irkut, mis suubuvad Angarasse. Lääne poolt algavad Suur- ja Väike-Jenissei. Hövsgöli järvel on väljavool Egijn goli kaudu Selenge jõkke, mis suubub Baikalisse.
Mägi koosneb põhiliselt graniitidest. Metsapiir asub lõunanõlval 2000, põhjanõlval 2200 m kõrgusel merepinnast. Mäetipp on kaetud liustikega, mille pindala on 1,3 km², aga see väheneb kliima soojenemise tõttu. Minevikus on liustikud märksa suuremad olnud, nagu näitavad orgudes olevad kulutuse jäljed.
Munku-Sardõkile lähimat asulat Turti läbib maantee, mida mööda saab sõita lõunasse Mörönisse ning itta Irkutskisse ja Ulan-Udesse.
Esimesena vallutas mäe vene geograaf Gustav Ferdinand Richard Radde 1858.
Tõus tippu ei ole kuigi keeruline. Tänapäeval on kindlaks määratud mitu tippu minevat marsruuti, mis pole ühesuguse raskusastmega. Enamik turistide rühmi tõuseb mäele mai alguses.
Tõus mäele pole igaühele lubatud, sest mägi asub kahe riigi piiril, järelikult piiritsoonis. Enne mäe otsa ronimist on vaja selleks piirivalvelt luba saada.
Suure-Kõpu mõis

Suure-Kõpu mõis (saksa keeles "Groß-Köppo") oli mõis Kõpu kihelkonnas Viljandimaal.
Ajalugu.
Varasemad teated Kõpu mõisast pärinevad 1487. aastast. 1800. aastal eraldati mõisa põhjapoolsed maad iseseisvaks Väike-Kõpu mõisaks, vana mõisat hakati kutsuma Suure-Kõpuks.
1823. aastast kuni maareformini kuulus von Strykide suguvõsale. 1919. aastal kuulus mõis Alfred von Stryki pärijatele.
Mõisale kuulus 10 861,12 ha müümata mõisamaad, 1021,9 ha müüdud mõisamaad, 6938,51 ha müüdud talumaad, Supsi metskond, Solu veski, Metsküla, Taki ja Tipo küla, 21 müüdud mõisamaaühikut, 92 talu.
Mõisas tegutseb alates 1921. aastast kool. Suure-Kõpu kool osales Euroopa Majanduspiirkonna mõisakoolide programmis, mille käigus hoone renoveeriti ja avati interjööridest leitud väärtuslikud seinamaalingud.
Mõisas korraldatakse konverentse (näiteks "Turism looduskaitsealadel").
Arhitektuur.
Suure-Kõpu mõisa peahoone sarnaneb väga Kuremaa mõisa peahoonega ja tänapäevaks hävinud Vesneri mõisaga.
Praeguse mõisahoone ehitus Emil Julius Straussi projekti järgi algas 1830. aastate teisel poolel ning hoone valmis pärast pikemat pausi alles 1847. aastal. Juurdeehitusi tehti veel ka 19. sajandi lõpus – näiteks ehitati algselt ühekorruselised galeriid kahekorruselisteks ja lisati rõdud.
Abihooneid ei ole seotud härrastemajaga kokku samasse ansamblisse, vaid need on paigutatud mõisa kaguküljele. Enamik abihoonetest on 19. sajandist, valitsejamaja aga veel 18. sajandi lõpust.
Suure-Kõpu mõis on hilisklassitsistlik kahekorruseline mõisahoone madala kelpkatusega. Sokliosa on klombitud maakividest. Eksterjööri hallikassinine värvilahendus valgete detailidega vastab algsele viimistlusplaanile.
Fassaadilahendus on sümmeetriline: jaguneb massiivseks keskrisaliidiks ja äärtes eenduvateks ja kitsamateks külgrisaliitideks. Kesk-ja külgrisaliite katavad lamedad kolmnurkfrontoonid, keskfrontooni ümbritseb hammaskarniis. Viiluväljal on segmentaken kiirtekujulise raamistusega. Fassaadi keskrisaliiti kaunistavad läbi kahe korruse neli joonia pilastrit, paraadukse ees on neli lihtsat neljatahulist piilarit, mis kannavad terrassi katust. Peaportaali ees on paraadtrepp.
Risaliite ühendavad omavahel galeriid, mis on praeguseks kahekorruseliseks muudetud. Esimese korruse nurgalahendused on kaunistatud nurgaketiga. Fassaadi risaliitidevahelisel pinnal on teisel korrusel mõlemal pool sepisvõrega rõdud, mida toestavad voluutkonsoolid.
Kõikide risaliitide teise korruse akende all on liigendatud pinnad kuni korrustevahelise vööni, mille tahvlisel ehismotiivina kasutatud sõõrjat kujundit. Aknad on kõik kas kuue- või kolmeruudulised ja paiknevad rütmiliselt.
Hoone tagafassaad kordab suuremalt jaolt esifassaadi lahendust: on samuti hammaslõikega kaunistatud keskrisaliit ja külgmised risaliidid, mis eenduvad peafassaadiga võrreldes mõnevõrra vähem. Tagafassaadil on samadel kohtadel rõdud. Külgi kaunistavad tagasihoidlikumas vormis kaheks jaotatud pilastrid ja petikorvandid.
Mõisa kalmistu.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 1,2 km kaugusele lõunasse.
Asuküla peakraav

Asuküla peakraav (ka "Jaamaoja") on kraav Läänemaal Haapsalus ja Haapsalu linnas Kiltsi, Mägari, Valgevälja, Vilkla ja Väike-Ahli külas ning Paralepa alevikus.
Peakraavi pikkus on 8,7 km. Peakraav suubub Haapsalu linna lääneosas Eeslahte. Peakraavi valgla on 38,1 km². Lähe on Vilkla külas. 5 km suudmest suubub vasakult peakraavi Mägari kraav.
Alamjooksul Haapsalu linnas laseb Ragn-Sellsi õlipüüdur peakraavi sade- ja drenaaživeed.
Asuküla peakraav on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Asuküla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1105400.
Valentin Katajev

Valentin Katajev ("Валентин Петрович Катаев"; 28. jaanuar (vkj 16. jaanuar) 1897 Odessa – 12. aprill 1986 Moskva) oli vene kirjanik.
Tema vend Jevgeni Petrov (sündinud Jevgeni Katajev) oli samuti kirjanik.
Kaido Einama

Kaido Einama (sündinud 24. augustil 1971) on eesti ajakirjanik. 
Ta lõpetas 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli automaatikainsenerina ja 2000. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse alal magistrikraadi. 
Ta töötas aastatel 1994–1997 ajalehes Päevaleht ja Pühapäevaleht, 1997–2004 ajalehes Äripäev, 2006 ajalehes Eesti Ekspress, 2008–2009 ajakirjas Praktiline Arvutikasutaja ning 2006–2012 ajakirjas Arvutimaailm. Aastatel 2009–2012 oli ta Arvutimaailma peatoimetaja. Jaanuarist 2013 kuni maini 2014 töötas ta ajakirja Inseneeria peatoimetajana. 
Kaido Einama toimetab ka reisiportaali Reisijutud.com, IT-portaali AM.ee, on Looduskalender.ee veebiarendaja. 2013. aasta maist 2015. aasta novembrini toimetas Delfi reisiportaali Reisijuht.ee. 2016. aastast on Kaido Einama üks Šveitsi inseneriportaali O-mag omanikest.
Tühi võimalik maailm

Tühi võimalik maailm ehk tühi maailm on võimalik maailm, milles ei eksisteeri ühtki konkreetset objekti. 
Tühja võimaliku maailma olemasolu on metafüüsikas vaieldav. David Lewis ja David Armstrong on seda eitanud. Filosoofilist positsiooni, mis seda jaatab, nimetatakse metafüüsiliseks nihilismiks. Selle vaate esitas 1996 Thomas Baldwin, kasutades lahutamisargumenti. 
On vaieldav, kas on olemas üks või mitu tühja maailma. Roy Sorensen väidab, et ühed tühjad maailmad on paremad kui teised. 
Küsimuse, miks tegelik maailm ei ole tühi maailm, on esitanud Gottfried Wilhelm Leibniz ning tema järel Martin Heidegger kujul "millepärast on ülepea miski ega pigem eimiski".
Rannajõe ohvriallikas

Rannajõe ohvriallikas (ka Silmaallikas) on allikas Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kaare külas; Rannajõe allikatest suurim. Allikas asub Rägina peakraavi idakaldal. Allikast umbes 1 km edelasse jääb Haapsalu–Laiküla maantee ja Matsalu rahvuspark.
Allika piiranguvöönd on 50 m (0,8 ha).
Rannajõe ohvriallika keskkonnaregistri kood on VEE4602100.
Deathlike Silence

Deathlike Silence on meloodilist "heavy metal"'it esitav Soome bänd, mis on pärit Turust ja asutatud 2003. aastal. 
Nime sai bänd fraasi järgi filmist "Dracula". Bändi eestvedajaks on kitarrist Mr. Catafalque, kes on kirjutanud viisi ja sõnad peaaegu kõikidele bändi lugudele. Nende debüütalbum "Vigor Mortis" ilmus 7. veebruaril 2007 ja sellel olevast laulust "Six Feet Under The Ground" sai Soomes radiohitt. Bändi endine klahvpillimängija Ms. Erna on muu hulgas kuulunud ka teise õudusteemalise imidžiga ansamblisse Lordi. 
2008. aasta alguses sõlmis Deathlike Silence lepingu plaadifirmaga Spinefarm Records. Teine stuudioalbum "Saturday Night Evil" ilmus 28. jaanuaril 2009.
Deathlike Silence on loonud endale omalaadse surnuaia-teemalise imago nii oma laulusõnades kui ka teatraalseid lavarekvisiite ja esinemiskostüüme kasutades. Oma varustuse vedamiseks kasutavad nad päris ehtsat matuseautot, mis on kaunistatud bändi logodega.
Samas ei võta nad seda kõike surmtõsiselt, vaid huumoriga pooleks.
Bänd ise nimetab oma loomingut "meloodiliseks hauakaevaja-"metal"'iks".
Pikamaa allikad

Pikamaa allikad on allikad Läänemaal Lääne-Nigula vallas Üdruma külas. 
Allikate geograafilised koordinaadid on:
Allikad asuvad Jõeääre kraavi läänekaldal. Allikatest umbes 0,5 km läände jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee.
Pikamaa allikate keskkonnaregistri koodid on VEE4510801, VEE4510802, VEE4510803, VEE4510804.
Pierre Audi

Pierre Raymond Audi (1. november 1957 Beirut, Liibanon – 3. mai 2025) oli liibanoni päritolu lavastaja, Hollandi Rahvusooperi kunstiline juht.
Pierre Audi sündis Liibanoni pankuri pere esiklapsena. 
Juba Beirutis õppis Audi prantsuse lütseumis. Kui Audi jõudis kolledžiikka, kolis pere Beirutist Pariisi ning Audi õppis Collège Stanislas de Paris's. Kui Audi oli 17-aastane, kolis pere Londonisse. Seal õppis Audi Oxfordi Ülikooli Exeter College'is ajalugu, mille kõrvalt hakkas kaasa lööma ülikooli teatriseltsis. Kolledžiõpingute viimasel aastal, novembris 1977, etendus seal tema lavastatud William Shakespeare'i tragöödia "Timon of Athens".
1979. aastal asutas ta Põhja-Londonis Islingtoni linnaosas eksperimentaalteatri Almeida Theatre. Seal 1980. aastatel lavastatud tööd tõid lavastajale üleeuroopalise tuntuse. 
1988. aastast oli Pierre Audi Hollandi Rahvusooperi kunstiline juht ning aastatel 2005–2014 oli ta ka Madalmaade juhtiva etenduskunstide festivali "Holland Festival" kunstiline juht. 
2010. aastal tegi Pierre Audi oma lavastajadebüüdi New Yorgi Metropolitan Operas.
Taebla ohvriallikas

Taebla ohvriallikas (ka "Tohtriallikas") on mälestis Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pälli külas Priguldi maadel.
Allikast umbes 100 m põhja poole jääb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee, umbes 300 m lääne poole jääb Ridala–Nigula tee.
Taebla ohvriallikas paikneb kõrgel lagedal parandatud põllumaal. Objekt kujutab endast praegu tavalist drenaažikaevu. Allika peale on pandud betoonrõngas. Selle all, umbes 2 m sügavuses kulgeb ida suunas drenaažitoru. Allikat tuleb muistisena lugeda halvasti säilinuks.
Taebla ohvriallikas Keskkonnaregistri allikate nimekirjast eemaldatud, sest maaparandustööde tõttu on tema veevarustus katkenud.
Taebla ohvriallikas kuulub arheoloogiamälestisena riikliku kaitse alla.
Armeenia Vabariiklik Partei

Armeenia Vabariiklik Partei (armeenia Հայաստանի Հանրապետական կուսակցություն, "Hajastani Hanrapetakan Kusaktshuthjun", lühendatult HHK) on rahvuslik konservatiivne Armeenia partei, mis asutati 1990. aastal. HHK oli Armeenia võimupartei kuni 2018. aastani.
Respublika

Respublika on Kõrgõzstani partei, mida juhib Ömürbek Babanov.
Partei loodi ametlikult 2010. aasta juunis. Partei kodulehe sõnul asutati see 2007. aastal.
Vastaste süüdistuste kohaselt ostis Babanov partei. Babanov eitab seda. Tema väitel asutati Respublika 2007. aastast eksisteerinud, Kamtšibek Uzakbajevi asutatud partei El talabõ ("Эл талабы"), baasil.
Vastased on Respublikat süüdistanud sidemetes kukutatud president Kurmanbek Bakijeviga.
Ar-Namõs

Ar-Namõs ('väärikus') on Kõrgõzstani partei, mida juhib endine peaminister Feliks Kulov.
Partei asutati 1999. aastal. 2000. aasta parlamendivalimistel osalemist parteile ei võimaldatud ja partei liikmed moodustasid liidu Kõrgõzstani Demokraatliku Liikumisega.
2010. aasta parlamendivalimistel sai Ar-Namõs 25 kohta 120-st ja jäeti valitsuskoalitsioonist kõrvale.
2011. aasta 14. aprillil teatas 10 Ar-Namõsi fraktsiooni parlamendisaadikut, et ühinevad koalitsiooniga. Feliks Kulov alustas seepeale peaminister Almazbek Atambajeviga läbirääkimisi valitsuskoalitsiooniga liitumisest, kuid plaan jäi katki, sest Ata-Džurt ja Respublika olid koalitsiooni laiendamise vastu. Fraktsioonikaaslased süüdistasid selles Kulovit, kelle ambitsioonid olevat olnud liiga suured.
2011. aasta suvel peetud kongressil ei jõudnud partei kokkuleppele ühise presidendikandidaadi nimetamises. Septembris teatas rühm Ar-Namõsi parlamendisaadikuid, et tagandasid Feliks Kulovi fraktsioonijuhi kohalt ja valisid uueks juhiks Kamila Talijeva. Kulov aga väitis, et selline samm on vastuolus partei põhikirjaga ja mõned viieteistkümnest tagandamisavaldusele allakirjutanust ei saanud dokumendist aru. Kaks neist võtsid tema sõnul oma allkirjad tagasi, kaks aga olid juba varem fraktsioonist välja heidetud.
Kruvikeeraja

Kruvikeeraja ehk kruvits on tööriist kruvide sisse- ja väljakeeramiseks.
Lihtsaim käsikruvikeeraja koosneb käepidemest ja selle sisse kinnitatud vardast, mille ots sobib teatud tüüpi kruvi peas oleva pesaga. Varras on tavaliselt tehtud tugevast terasest, et kaitsta seda paindumise ja väändumise eest. Varda ots võib olla tugevdatud kulumise vältimiseks. Käepidemed on tavaliselt tehtud puidust, metallist või plastist ja on läbilõikes kuusnurkse, ruudu või ovaalse kujuga, et paremaks muuta haardumist ja ennetada tööriista veeremist tasapinnal. Kruvikeerajaid eristatakse otsaku järgi, mis sobib kruvi pessa. Mõnedel kruvikeerajatel on vahetatavad otsakud, mis kinnituvad pessa mehaaniliselt või magnetilisuse abil. Kaks kõige levinumat otsa on lapikpea- ja ristpeaotsad.
Fogi saar

Fogi on asustamata saar Indoneesias Maluku saarestikus Buru saare läänetipu lähedal Pulau Tengahist lõunas. 
Halduslikult kuulub saar Maluku provintsi Lõuna-Buru regentkonna Kepala Madani allringkonda. 
Saarel on Fogi tuletorn. Sellel on 40 m kõrgune valge karkasstorn. Tuletorni fokaaltasand on 153 m kaugusel. Iga 15 sekundi tagant saadab see kaks sähvatust.
Walther Hugo Theodor Paucker

Walther Hugo Theodor Paucker (7. märts 1878 Simuna – 6. jaanuar 1919 mõrvatud Rakveres) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1897–1905. Prooviaastal oli ta Simuna Siimona ja Juuda koguduses. Ordineeriti 1. aprillil 1907 kirikuõpetajaks.
Oli aastal 1907 Tallinna Püha Vaimu koguduse adjunktõpetajaks. Aastatel 1907–1919 oli Rakvere Kolmainu koguduse teiseks õpetajaks. Mõrvati 6. jaanuaril Rakveres Eesti Töörahva Kommuuni kommunistide poolt, Palermo metsa massimõrvas.
Isiklikku.
Tema isa Eduard Peter Heinrich Paucker, vanaisa Hugo Richard Paucker ja vanavanaisa Heinrich Johann Paucker olid Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetajad, tädimees Georg Michael von Paucker oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja.
Arnold Wieckmann

Arnold Theodor Benjamin Wieckmann (30. august / 11. september 1877 Tallinn – 8. juuni 1969 Aurich) oli eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1888–1895 Tallinna Nikolai Gümnaasiumis ja aastatel 1895–1897 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis ning aastatel 1897–1899 Wiedemanni gümnaasiumis Peterburis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1899–1906. Prooviaastal oli ta Tallinnas ja Hageri Lambertuse koguduses (õemehe Konstantin Thomsoni juures). Ordineeriti 11. mail / 24. mail 1908 Tallinnas õpetajaks.
Oli aastatel 1908–1909 Tallinna Püha Vaimu koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1909–1939 oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, kusjuures aastatel 1920–1937 oli ta veel Järva praostkonna abipraost. Aastatel 1920–1921 oli ta veel Seidlas usuõpetaja.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 pastor Mogilnos (praeguse haldusjaotuse järgi Mogilno maakonnas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas). Aastatel 1945–1954 oli ta pastor Wattmannshagenis (praegu Lalendorfi linnaosa Güstrow' kreisis, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal). Jäi aastal 1954 emerituuri, asudes elama Aurichi (Alam-Saksi liidumaale). Aurichis ta ka aastal 1969 suri.
Isiklikku.
Tema vend Friedrich Frommhold Wieckmann oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, hiljem luterlik vaimulik Saksamaal: Oldenburgi (Alam-Saksi liidumaal) Püha Lamberti kiriku pastor ning hiljem oli ta Güstrow' (Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal) Püha Vaimu koguduse õpetaja. Tema õemees Konstantin Thomson oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja.
Riho Lahi

Riho Lahi (1938. aastani Richard-Heinrich Lahi; 14. oktoober (vkj) / 27. oktoober 1904 Võhma, Palmse vald, Kadrina kihelkond, Virumaa – 23. aprill 1995 Rakke, Lääne-Viru maakond) oli eesti õpetaja, kirjanik ja karikaturist. Ta kasutas pseudonüümi Kihva Värdi.
Elulugu.
Tema isa oli sepp Aaspere vallast.
Ta õppis aastatel 1913–1916 Piira vallakoolis, 1917–1918 Tallinna 8. algkoolis, 1919–1921 Rakvere 2. algkoolis ja 1921–1927 Rakvere Õpetajate Seminaris.
Töötas õpetajana 1927–1928 Narva 3. algkoolis.
1928–1929 teenis aega kaitseväes 2. suurtükiväegrupis side alal. Hiljem viibis ka kordusõppustel, kus ülendati allohvitseriks.
Pärast ajateenistust töötas 1929–1931 Kavastu valla Varnja algkoolis, 1931–1934 Palmse valla Võsu algkoolis. Oli 1934–1938 Aaspere valla Võipere algkooli juhataja. Õpetas 1938–1940 Tartu 3. algkoolis, 1940–1941 Tartu 4. algkoolis.
1941–1944 õpetas Tartu 1. algkoolis. 1944–1955 oli ta joonistamisõpetaja Rakvere pedagoogilises koolis, 1955–1962 Tartus. 1960–1965 toimetas ajalehes Edasi huumorinurka "Herilane".
Aastatel 1938–1940 oli Noorte Kotkaste noortejuhtide ajakirjade Kotkas ja Noor Kotkas toimetaja, pärast maailmasõda ajalehe Edasi toimetaja 1956–1965, ajakirja Eesti Loodus toimetaja 1968–1988.
24. mail 1952 loodi tema eestvõttel Eesti NSV Ajakirjanike Liidu Tartu satiirisektsioon, mis ühendas 30 karikaturisti ja humoristi tegevusi. Ta tegi ka eksliibriseid, 2014. aastal võis tema töid näha näitusel Rakke Muuseumis.
1990. aastate algul aitas ta taastada Noorte Kotkaste organisatsiooni (peamiselt) Lõuna-Eestis. 
Tema viimased eluaastad möödusid Rakkes. Ta on maetud Ao kalmistule.
Ester Laos

Ester Laos (3. august 1931 – 3. märts 2018) oli eesti õpetaja, sotsiaaltöötaja ja kirjanik.
Ta töötas Kohilas eesti keele ja kirjanduse õpetajana ning Kohila Turvakeskuse juhatajana.