Sergei Žirnov

Sergei Žirnov (vene keeles Сергей Олегович Жирнов "Sergei Olegovitš Žirnov"; prantsuse keeles "Sergueï Jirnov"; sündinud 17. aprillil 1961 Moskvas) on endine Nõukogude Liidu luuretöötaja (KGB major), kes alates 2001. aastast elab poliitilise emigrandina Prantsusmaal.
Žirnov on lõpetanud kolm kõrgkooli: Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (1983), KGB Punalipulise Instituudi (1987) ja Pariisi "École nationale d'administration" (1992). Žirnovi enda sõnul elab ta Alpides, Isère'is asuvas suusakuurordis Chamrousse'is ning teenib ta elatist intellektuaalse tegevusega: annab erakonsultatsioone, nõustab riigiasutusi, peab loenguid ja kirjutab raamatuid. 
2018. aastal, pärast Skripali tapmiskatset, hakkas Žirnov sagedamini esinema televisioonis, raadios jt meediakanalites. Märtsis 2022 ilmus tema raamat "L'Engrenage", mis tõlgiti peagi ka eesti keelde.
Haridustee.
Sergei Žirnov sündis elektroonikainseneride perekonnas. 1964. aastal kolis pere Moskva satelliitlinna Zelenogradi, kus Sergei 1978. aastal lõpetas keskkooli. Keskkoolipäevil esines ta edukalt inglise keele kooliolümpiaadidel, kus parimaks saavutuseks jäi kolmas koht Moskva linna kooliolümpiaadil.
1978. aastal pääses Žirnov kodulinna komsomolikomitee soovitusega õppima Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituuti (MGIMO). Seal määrati talle põhivõõrkeeleks prantsuse keel. Uue keele õppimine sisuliselt nullist läks sedavõrd hästi, et viimasel kursusel pääses ta keeleõppejõu soovitusega koguni Kesktelevisioonis näidatava prantsuse keele õppesaate tegijate sekka.
Žirnovi sundvestlus Putiniga.
Mais 2021 jagas Žirnov oma elulooseiku Mark Feigini YouTube'i-kanalil. Seal rääkis ta Feiginile loo, kuidas Vladimir Putin olevat teda omal ajal üle kuulanud. 
"1980. aasta Moskva olümpiamängude ajal komandeeriti KGB Leningradi peavalitsuse kaastööline kapten Vladimir Putin Moskvasse, kus ta töötas Dzeržinski väljaku ääres asuvas KGB peahoones. MGIMO üliõpilane Žirnov suunati mängude ajaks tööle Moskva telefoniinfoteenistusse (infonumber 09), kus loodi ajutiselt võõrkeelne osakond. Žirnovi ülesandeks jäi vastata prantsuskeelsetele kõnedele. Helistati väga harva, kuid ühe kõne ajal sattus Žirnov prantslasest vestluspartneriga sedavõrd hoogu, et ei tajunudki, et vestlus oli kestnud ühtejutti ligi kaks tundi. Kui Žirnov pani lõpuks telefonitoru hargile, kutsus teenistuse ülem ta oma kabinetti. Seal oli teda ootamas väikest kasvu hallis ülikonnas mees, kes tõusis püsti ja ütles lakooniliselt: "Пройдём!" ('tulge kaasa!') Nad väljusid hoonest ja istusid musta värvi Volgasse. KGB hoones Lubjankal eraldusid nad ühte ruumi, kus mees pani ta laua taha istuma. Seejärel pani too lauale oma märkmiku ja alles nüüd esitles end: "Minu nimi on kapten Vladimir Vladimirovitš Putin. Ma olen KGB korrapidaja-juurdleja". Sellele järgnes kohe esimene küsimus: "Rääkige, kuidas toimus teie värbamine?". Vestluse edasises käigus julges Žirnov esitada vastuküsimuse: "Miks te kuulate mind üle nagu uurija "Arbati lastes"?" (Anatoli Rõbakovi "samizdat"'i väljaanne). Järgnes kohe Putini vastuküsimus: "Kuidas nii, te olete lugenud "Arbati lapsi"? Kus te saite seda lugeda?". Žirnov vastas, et semud andsid talle lugeda. Putin küsis kiiresti: "Millised semud?". Žirnov vastas, et tal on hea tuttav MGIMO-s, kelle nimi on Andrjuša Brežnev. Selle nime peale Putini silmad muutusid. Edasine vestlus jõudis kiiresti lõpuni."
Hiljem tuli Žirnov järeldusele, et KGB-lastel oli alati olemas plaan, kui palju välismaa luureteenistuste heaks töötavaid kaasmaalasi on vaja avastada, ning oletas, et Putin, alustades temaga vestlust, lootis saada ametikõrgendust ja ametialast üleviimist Moskvasse. Žirnovi arvates aga toonase Nõukogude partei- ja riigijuhi Leonid Brežnevi lapselapse nime mainimise tõttu sel korral need Putini lootused luhtusid.
KGB agendiks värbamine ja MGIMO lõpetamine.
MGIMO kolmandal kursusel toimus Žirnovi värbamine KGB agendiks. Värbamise viis läbi KGB Esimese Peavalitsuse polkovnik ja Žirnov kirjutas värbamisdokumendile alla instituudi prorektori kabinetis. Hiljem sai Žirnov teada, et see polkovnik oli S Valitsuse illegaalide ettevalmistamisega tegeleva 3. osakonna ülem isiklikult. Žirnovi kohtumised oma kuraatoriga olid sagedased ka pärast instituudi lõpetamist. 
1983. aastal lõpetas Žirnov MGIMO rahvusvaheliste majandussuhete teaduskonna ja suunati tööle NSV Liidu Väliskaubanduse Ministeeriumi tehnilisse peavalitsusse.
Jaanuaris 1984 sai MGIMO-st muu kõrval sõjaväetõlgi väljaõppe saanud reservleitnant Žirnov sõjakomissariaadist kutse minna kaheks aastaks ohvitserina teenima Nõukogude armeesse. Teda plaaniti saata sõjaväetõlgina Alžeeriasse. See aga tähendas sõjaväeluure (GRU) teenistusse võtmist. See viis kahe eriteenistuse (KGB ja GRU) omavahelise "võistluseni" Žirnovi pärast, milles KGB jäi peale.
KGB Punalipuline Instituut.
1984. aastal suunas KGB Žirnovi õppima KGB Punalipulisse Instituuti. Pärast õpinguid (1984–1987), mille käigus muu hulgas omandas kolmanda võõrkeelena hispaania keele, määrati ta tööle KGB Esimesse Peavalitsuse illegaalse luurega tegelevasse S-Valitsusse (asukohaga Jassenevo lähedal).
Perestroika.
Perestroika ajal, kui piirid tehti lahti ning Lääne firmad said pääsu Nõukogude Liidu turule ja Nõukogude ettevõtjad said õiguse välismaal äri ajada, ei teadnud ühed ega teised, kuidas käituda. Žirnov koos oma MGIMO-aegsete õpingukaaslastega asutas kooperatiivi, mis hakkas tegelema erialase nõustamisega selles valdkonnas. KGB juhtkond ei olnud sellele vastu ja KGB Esimese Peavalitsuse ülema asetäitja Juri Drozdovi esildisel arvati Žirnov tegevreservi. Žirnov naasis ka televisiooni, kus sai juba kolmandal päeval kutse vastuvõtule Moskva Prantsuse saatkonda.
École nationale d'administration.
Jaanuaris 1991 tehti Žirnovile Pariisis, kus ta viibis parasjagu ajakirjanikuna, ettepanek asuda riigi kulul õppima Prantsusmaa peaministri juures asunud administratsiooni koolis (École nationale d'administration). Žirnov nõustus ja naasis Moskvasse, kus esimese asjana läks ettekandega Drozdovi juurde ja sealt koos Drozdoviga KGB esimehe Vladimir Krjutškovi kabinetti. Kõik olid ootamatu pakkumisega väga rahul. Žirnovi väitel anti talle luuraja-illegaali staatus.
Väljasõit Moskvast oli kavandatud 20. augustile 1991. Vaatamata 18. augustil alanud riigipöördekatsele (Krjutškovi osavõtul), andis Drozdov Žirnovile loa Moskvast välja lennata. Pärast 16 kuud kestnud edukaid õpinguid lõpetas Žirnov École nationale d'administrationi detsembris 1992.
Tegevus pärast lahkumist välisluureteenistusest.
Augustis 1992 sai Žirnov Pariisis lühiajalise õppepuhkuse ja lendas Moskvasse, kus esitas oma vahetule ülemale lahkumisavalduse, mis rahuldati detsembris 1992. Žirnov arvati Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuses tegevreservist reservi. Elukohajärgses sõjakomissariaadis vormistati ta reservohvitseriks majori auastmes. 
Pärast Pariisist ENA lõpudiplomi kättesaamist jätkas Žirnov tegevust televisioonis ja konsultatsioonifirmas. Elas vaheldumisi Venemaal, Šveitsis ja Prantsusmaal. Alates 1995. aastast aitas Šveitsis jõukatel Venemaa kodanikel suhelda erakliinikute, pankade ja hotellidega. 
2001. aastal, aasta pärast Vladimir Putini presidendiks saamist, emigreerus Žirnov Prantsusmaale, kus 2004. aastal sai poliitilise emigrandi staatuse. Prantsusmaa kodakondsust tal ei ole.
Telesaatejuht.
Üliõpilasena võeti Žirnov Kesktelevisiooni telesaate "Le français pour vous" ('prantsuse keel sinu jaoks') saatejuhiks ja hiljem tegutses ka saate produtsendina. Televisioonile tegi ta kaastööd kokku 14 aasta vältel (1982–1996 koos vaheaegadega). Oma saate jaoks intervjueeris ta peaaegu kõiki tollal riiki külastanud Prantsusmaa ministreid. See oli ka üks põhjusi, miks ta kutsuti 1991. aastal õppima Prantsusmaa peaministri juures asunud administratsiooni kooli (École nationale d'administration).
Keelteoskus.
Žirnov valdab lisaks vene keelele inglise, prantsuse ja hispaania keelt.
Sõjaväeline auaste.
Juunis 1991 anti talle majori auaste.