George von Browne

Riigikrahv George von Browne, ka Georg von Browne, (15. juuni 1698 – 18. september 1792) oli iiri päritolu Venemaa Keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane, kes teenis keisrinna Katariina II võimu all aastatel 1762–1783 Riia kindralkubernerina, 1775–1783 Eestimaa kindralkubernerina ning seejärel asehalduskorra raames alates 1783. aastast kuni oma surmani Liivi- ja Eestimaa kindralkubernerina.
Ühe rikkaima Liivimaa maaomanikuna kuulusid talle Sigulda, Ķempju, Smiltene, Võru, Gāle, Paltmale, Šēnberga, Bāltamuiža Pienava ja Džūkste mõisad ning ta oli kantud nii Eestimaa, Liivimaa kui ka Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklitesse.
93-aastaseks elanud von Browne on siiani vanim ametis olles surnud Eesti ala kohalik valitseja. Pikalt oli ta ka üleüldse vanimaks elanud Eestit valitsenud inimene, teda edestavad vaid 1999. aastal 94-aastaselt surnud Johannes Käbin ja 2024. aastal 96-aastaselt surnud Arnold Rüütel.
Varasem elukäik ja perekond.
Ta sündis 15. juunil 1698 Iirimaa kuningriigis Limerickis Mayne'is Mahoni lossis Camase paruni George Browne'i ja Honora de Lacy pojana.
1725. aastal astus Browne Pfalzi sõjaväkke, ent 1730. aastal läks üle Venemaa keisririigi teenistusse, kus troonile oli saanud Anna Ivanovna. Kindral Keithi (1696–1758) tutvusega asus ta teenistusse Izmailovo kaardiväepolgus ja seejärel kaardiväe 1. järgu majorina Narva polgus.
Abielud ja järeltulijad.
Browne oli kaks korda abielus, esimesest abielust oli tal viis, teisest abielust kolm last. Esmalt naitus ta 1740 krahvinna Helene von Lacyga (surnud 1764), kes oli Liivimaa kindralkuberneri kindralfeldmarssal krahv Peter von Lacy vanim tütar. Abielust sündisid:
Teist korda abiellus Browne 7. novembril 1765 vabapreili Eleonora Christina von Mengdeniga (1729–1787), kes oli Liivimaa õuekohtu presidendi, Igate ja Kauguru ("Idsel ja Kaugershof") pärushärra, Menģele ("Altenwoga") vabahärra Johann Heinrich von Mengdeni (1701–1792) ja krahvinna Christina Elisabeth von Münnichi (1711–1775) tütar, krahv Burchard Christoph von Münnichi tütretütar, ning Lielstraupe ("Groß Roop") mõisniku Peter von Vietinghof-Scheeli (1713–1756) lesk. Abielust sündisid:
Sõjaväeline karjäär.
Browne osales kindralfeldmarssalite krahv Lacy ja krahv Münnichi alluvuses Poola pärilussõjas ja tegi Venemaa keisririigi teenistuses edukat sõjaväelist karjääri, 1751. aastal ülendati ta kindralporutšikuks, 1756. aastal "général en chef"iks (täiskindral). Ta osales kuni 1762. aastani kõigis Venemaa keisririigi peetud sõdades. 26. oktoobril 1779. aastal andis Saksa-Rooma keiser Joseph II talle ja tema järeltulijatele õiguse kasutada Püha Rooma riigikrahvi tiitlit. Seitsmeaastases sõjas sai Browne Zorndorfi lahingus raskelt haavata ja tema pähe pandi hõbeplaat, mis jäi sinna kuni surmani.
Riia kindralkubernerina.
Venemaa keiser Peeter III nimetas Browne'i Riia kindralkuberneriks, misjärel hakkas ta juhtima Lõuna-Eestit ja Põhja-Lätit hõlmanud Riia kubermangu.
23. aprillil (vkj 12. aprill) 1765. aastal avaldas kindralkuberner Browne oma patentidega nn positiivsed määrused, millega Liivimaa talurahvas sai õiguse vallasvarale. Mõisakoormised määrati kindlaks ja mõisnikul polnud enam õigust neid oma suva järgi tõsta. Talupoegade karistamise ülempiiriks sätestati 30 vitsa- või kepihoopi. Talupojad said ka õiguse mõisnikke, kes kaitseseaduse sättest kinni ei pidanud, kohtusse kaevata. Puuduliku järelevalve ja mõisnike endi vastumeelse hoiaku tõttu ei leidnud need kaitseseadused siiski täit järgimist.
29. aprillil (vkj 18. aprillil) 1765. aastal avaldas Browne oma patendiga Liivimaa maapäeval vastu võetud kindralsuperintendent Jacob Andreas Zimmermanni koolikorralduse kava, mis nägi ette koolide rajamise mitte ainult igasse kihelkonda, vaid ka suurtesse mõisatesse. Mõisnikke kohustati palkama lugeda oskavaid ja ristiusku tundvaid talupoegi talulaste õpetamiseks. Õpetus koolis pidi toimuma mardipäevast lihavõteteni. Mõisnike leige suhtumise või koguni vastuseisu tõttu neid nõudmisi siiski täielikult ei rakendatud.
Eestimaa kindralkubernerina.
1775. aastal nimetas keisrinna Katariina II George von Browne'i lisaks ka Eestimaa kuberneriks, pannes ta juhtima Tallinna kubermangu.
Liivi- ja Eestimaa kindralkubernerina.
Vastavalt 1775. aastal kehtestatud riigi uuele halduskorraldusele moodustati 1783. aastal Baltikumis seniste Riia ja Tallinna kubermangude asemele samanimelisted asehaldurkonnad. Mõlemat kubermangu juba varem juhtinud von Browne'ist sai muudatustega nüüd ka uute haldusüksuste ühine asehaldur ametinimetusega Liivi- ja Eestimaa kindralkuberner ("General-Gouverneur beiden Herzogthümer, Lief- und Ehstland").
Browne ajal moodustati Liivimaa kubermanguvalitsus ("Liefländische Gouvernements oder rigischen Statthaltershafts-Regierung").
1784. aastal soovitas Browne keisrinna Katariina II-le kolida vaid aasta Vana-Koiolas toiminud maakonnakeskuse Võru mõisa, mille eelistena tõi välja Võhandu jõe, 2 järve ja härrashoone, mis sobiks valitsusasutuste asupaigaks. 6. juuli 1784 käskkirjaga sai Browne keisrinnalt korralduse osta parun Karl Mengdenilt 57 000 rubla eest Võru eramõisa ja asutada sinna uus maakonnalinn. 24. juulil sõlmiti mõisa ostu-müügileping ja 10. augusti dekreediga nimetab Riia asehaldusvalitsus linna Võruks ja maakonna Võru maakonnaks. 
George Browne pööras suurt tähelepanu infrastruktuuri arendamisele Liivimaal, tema initsiatiivil ja keisrinna rahastamisel valmis 1784. aastal Tartu kivisild. Eestimaal loodi Haapsalu ja Tallinna kreisi vahele uue kreisina Paldiski kreis, Paldiski sai 1783. aastal linnaõigused.
Browne pooldas Balti erikorda, kuid samas püüdis ta parandada ka kubermangude lihtrahva olukorda. Baltisaksa mõisnike vastuseisu tõttu ei õnnestunud tal küll selles vallas eriti midagi korda saata.
Asehaldusajal püüdis ta Reveli asehaldurkonna ja Riia asehaldurkonna Balti aadlikke ja keskvõimu lepitada.
Surm.
Von Browne suri 18. veebruaril 1792 Riias.
Ta on maetud Zemgales Bauskast 33 km kaugusel, Leedu piiri lähedal asuva, Jesuiitide ordu ehitatud Skaistkalne katolikus kirikus asuvasse hauakoori, kuhu on maetud ka Liivimaa kindralkuberner krahv Peter von Lacy. Sama kiriku ümbruskonnas asus ka talle kuulunud Skaistkalne mõis (Schönberg; Skaistkalnes (Šēnbergas) muiža).