tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vihtra külanõukogu

Vihtra külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Vihtra külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Vändra valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Vihtra külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vihtra külanõukogu 1950 septembris Vändra rajooni koosseisu.
Vihtra külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Vändra külanõukoguga.
Viisu külanõukogu

Viisu külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Paide ja Esna külanõukoguga.
Viitina külanõukogu

Viitina külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Rõuge külanõukoguga.
Viluste külanõukogu

Viluste külanõukogu oli külanõukogu Põlva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris aastatel 1945–1954, seejärel liideti see Veriora külanõukoguga.
Vissuvere külanõukogu

Vissuvere külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kolga-Jaani külanõukoguga.
Vitsjärve külanõukogu

Vitsjärve külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Põltsamaa külanõukoguga.
Vohnja külanõukogu

Vohnja külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1966.
Vohnja külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Vohnja vallas. Külanõukogu keskus asus Vohnja külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vohnja külanõukogu 1950 septembris Tapa rajooni koosseisu.
Seoses Tapa rajooni likvideerimisega liideti Vohnja külanõukogu 1. aprillist 1962 Paide rajooniga, kuid 21. detsembril 1962 viidi Vohnja külanõukogu üle Rakvere rajooni koosseisu. 1963 detsembris muudeti Harju ja Rakvere rajooni piiri ning osa Vohnja külanõukogust liideti Harju rajooni Anija külanõukoguga.
1966 novembris Vohnja külanõukogu likvideeriti, osa selle territooriumist liideti Viitna külanõukoguga ja teine osa Kadrina külanõukoguga.
Voka külanõukogu

Voka külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Toila külanõukoguga.
Voki külanõukogu

Voki külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Voki külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Pühajärve vallas. Külanõukogu keskus asus Sihva külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Voki külanõukogu 1950 septembris Otepää rajooni koosseisu.
1954 juunis Voki külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Otepää külanõukoguga.
Voose külanõukogu

Voose külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Voose külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Ravila vallas. Külanõukogu keskus asus Voose külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Voose külanõukogu 1950 septembris Kose rajooni koosseisu. 
1954 juunis Voose külanõukogu likvideeriti ja selle territooriumi liideti Kose külanõukoguga.
Võipere külanõukogu

Võipere külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kadrina ja Haljala külanõukoguga.
Võsu külanõukogu

Võsu külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1971 ja seejärel liideti see Vihula külanõukoguga.
Võtikvere külanõukogu

Võtikvere külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Torma külanõukoguga.
Väike-Veerksu külanõukogu

Väike-Veerksu külanõukogu oli külanõukogu Põlva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Veriora külanõukoguga.
Väimela külanõukogu

Väimela külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Võru valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus algselt Raiste külas. 
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Väimela külanõukogu 1950 septembris Võru rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides J. V. Stalini nimeline, akadeemik R. Viljamsi nimeline, S. M. Kirovi nimeline ja Järve kolhoos ning Väimela Loomakasvatustehnikumi õppemajand. Külanõukogu keskus asus Võrus. 
1960 oktoobrist Väimela külanõukogu likvideeriti. Järve kolhoosi territoorium liideti Lasva külanõukoguga, ülejäänud aladest koos Kasaritsa külanõukogu aladega moodustati Võru külanõukogu keskusega Võru linnas.
Väinjärve külanõukogu

Väinjärve külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Koeru külanõukoguga.
Välgi külanõukogu

Välgi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.
Välgi külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Vara vallas. Külanõukogu keskus asus Välgi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Välgi külanõukogu 1950 septembris Kallaste rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutses külanõukogu piirides Suvorovi-nimeline kolhoos.
Seoses Kallaste rajooni likvideerimisega liideti Välgi külanõukogu 1959 veebruarist Tartu rajooniga. 
1960 oktoobrist Välgi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Vara külanõukoguga.
Väljaküla külanõukogu

Väljaküla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Väljaküla külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Tihemetsa valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Alliku külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Väljaküla külanõukogu 1950 septembris Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu.
Väljaküla külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Saarde külanõukoguga.
Vändra külanõukogu

Vändra külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. 
Vändta külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Vändra vallas. Külanõukogu keskus asus Vändra alevikus.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vändra külanõukogu 1950 septembris Vändra rajooni koosseisu.
1954. aasta juunis Vändra külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Aluste külanõukoguga.
1966. aastal moodustati Vändra külanõukogu uuesti Pärnu rajooni koosseisus Aluste ja Rõusa külanõukogu territooriumide liitmise tulemusel.
1972. aastal liideti Vändra külanõukoguga Kaansoo küla maad.
1976. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 441 km² ja elanike arv 2867.
26. septembril 1991 läks Vändra külanõukogu üle omavalitsusele ja kinnitati Vändra valla omavalitsuslik staatus.
Vääna külanõukogu

Vääna külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Harku ja Keila külanõukoguga.
Väätsa külanõukogu

Väätsa külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Väätsa vallas. Külanõukogu pindala oli 185 km² (1977).
Riina Müürsepp

Riina Müürsepp (sündinud 4. veebruaril 1955 Valgas) on eesti koolijuht ja haridustegelane.
Ta on lõpetanud Valga 1. Keskkooli ja Tartu Riikliku Ülikooli geograafia erialal. 
Ta on töötanud Rääma Põhikoolis õpetaja, direktori ja õppealajuhatajana. Aastatel 1992–1996 oli ta Pärnu Majanduskooli direktor ja 1996–2000 oli ta Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži direktor. 
Aastatel 2000–2005 oli ta Pärnu abilinnapea. 2005. aastast on ta Pärnumaa Kutsehariduskeskuse direktor.
2000–2006 oli ta Eesti Reformierakonna liige. Ta on olnud ka SA Pärnu Haigla nõukogu liige, Tartu Ülikooli Pärnu kolledži nõukogu liige, Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi nõukogu liige ja AS Pärnu Mudaravila nõukogu esimees.
Heldur Hiis

Heldur Hiis (sündinud 27. jaanuaril 1950) on eesti põllumajandusloolane ja muuseumitöötaja.
Aastatel 1986–2009 oli ta Carl Robert Jakobsoni Talumuuseumi direktor.
Ülle Vapper

Ülle Vapper (sündinud 7. mail 1959 Rakveres) on eesti omavalitsustegelane.
Ta lõpetas 1979. aastal Tihemetsa Sovhoostehnikumi põllumajandusliku raamatupidamise eriala.
Ta on töötanud OÜ Vagron juhatajana.
Aastatel 1999–2017 oli ta Halinga vallavanem. 2017. aasta novembrist on ta Põhja-Pärnumaa vallavolikogu esimees.
Ilmar Teevet

Ilmar Teevet (sündinud 15. juulil 1954 Orissaares) on eesti põllumajandustegelane, ettevõtja ja omavalitsustegelane.
1981. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina.
Ta on olnud OÜ Vändra juhatuse esimees.
Aastatel 1999–2009 oli ta Vändra vallavolikogu esimees.
Irši mõis

Irši mõis (saksa keeles "Hirschenhof", läti keeles "Iršu muiža") oli rüütlimõis, hiljem riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Liepmuiža kihelkonnas. Tänapäeval jääb see Lätis Koknese piirkonna Irši valda. Aastatel 1766−1939 asus mõisa aladel Saksa kolonistide asustatud Irši koloonia.
Lanstupe mõis

Lanstupe mõis (saksa keeles "Lambsdorfshof", läti keeles "Lanstupes muiža") oli rüütlimõis, hiljem Ozoli kõrvalmõis Liivimaal Võnnu kreisis Liepmuiža kihelkonnas.
Ozoli mõis (Liepmuiža kihelkond)

Ozoli mõis (saksa keeles "Ohselshof", läti keeles "Ozolu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Liepmuiža kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Ērgļi piirkonnas Sausnēja vallas Sidrabiņis.
Odziena mõis (Ļaudona kihelkond)

Odziena mõis (saksa keeles "Odsen", läti keeles "Odzienas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub see Lätis Madona piirkonnas Mētriena vallas Mētrienas.
Saikava mõis

Saikava mõis (saksa keeles "Friedrichswald", läti keeles "Saikavas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas.
Aburdi mõis

Aburdi mõis (saksa keeles "Lüggen", läti keeles "Aburta muiža") oli rüütlimõis, hiljem Sāviena kõrvalmõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas.
Ļaudona mõis

Ļaudona mõis (saksa keeles "Schloß Laudohn", läti keeles "Ļaudonas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas.
Sāviena mõis

Sāviena mõis (saksa keeles "Sawensee", läti keeles "Sāvienas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas.
Õru külanõukogu

Õru külanõukogu oli külanõukogu Valga rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954. Külanõukogu pindala oli 114 km² (1977).
Õvanurme külanõukogu

Õvanurme külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Tabivere külanõukoguga.
Lubāna kihelkond

Lubāna kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Lubahn", läti keeles "Lubānas draudzes novads") oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis.
Äksi külanõukogu

Äksi külanõukogu oli külanõukogu Tartu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1975 ja seejärel liideti see Tartu külanõukoguga.
Lubāna mõis

Lubāna mõis (saksa keeles "Schloß Lubahn", läti keeles "Lubānas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Lubāna kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Lubāna piirkonnas Lubānas.
Meirāni mõis

Meirāni mõis (saksa keeles "Meiran", varem "Sophienhöh", läti keeles "Meirānu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Lubāna kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Lubāna piirkonnas Indrāni vallas.
Cirsti mõis

Cirsti mõis (saksa keeles "Zirsten", läti keeles "Cirstu muiža") oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Vecpiebalga piirkonnas Ineši vallas.
Jumurda mõis

Jumurda mõis (saksa keeles "Jummerdehn", läti keeles "Jumurdas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Tänapäeval kuulub selle asukoht Lätis Ērgļi piirkonna Jumurda valda.
Ogre mõis

Ogre mõis (saksa keeles "Ogershof", läti keeles "Ogresmuiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Ogre piirkonnas Mazozoli vallas Ogresmuiža külas.
Katriņa mõis

Katriņa mõis (saksa keeles "Katharinenhof", läti keeles "Katriņas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas.
Vējava mõis

Vējava mõis (saksa keeles "Fehgen", läti keeles "Vējavas muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Ērgļi piirkonnas Jumurda vallas.
Joseph Demannez

Joseph Desmannez või Joseph Arnold Desmannez (19. august 1826 Antwerpen – 18. veebruar 1902 Brüssel) oli Belgia graafik.
Õppis Luigi Calamatta (1801–1869) juures. Töötas Antwerpenis ning oli tuntud viljaka graafiku ning graveerijana.
Triin Todesk

Triin Todesk (sündinud 30. novembril 1988 Võhmas) on eesti keeleteadlane.
Haridus.
Ta on lõpetanud 2008. aastal Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi ning 2011. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppes ja saanud 2013. aastal magistrikraadi eesti ja soome-ugri keeleteaduses. Aastatel 2013–2022 oli ta Tartu Ülikooli doktoriõppes uurali keelte alal, 2022. aastal kaitses doktoriväitekirja ""Ogdžyk töd" ‘I do not know that well’: "džyk" as a degree expression with verbs in Komi" (juhendaja professor Gerson Klumpp).
Teadustöö.
Todesk töötab 2015. aastast Tartu Ülikoolis eesti murrete spetsialistina: aastatel 2017–2019 oli soome-ugri keelte nooremteadur ja alates 2020. aastast on komi keele nooremteadur.
Uurimisvaldkonnad: uurali keelte süntaks, eesti murded, leksikaalne semantika, komi keel.
Ajakirja Akadeemiake kolleegiumi liige.
Teoseid.
Ta on "Mulgi sõnastiku" (2013) kaaskoostaja (koos Alli Laandega).
Isiklikku.
Abielus muusik Ott Kaasikuga. Neil on poeg ja tütar. 
Alates 2014. aasta sügisest laulab Tartu Ülikooli Akadeemilises Naiskooris. Mängib rahvapille. Kuulub Liivi Sõprade Seltsi.
Luigi Calamatta

Luigi Antoine Josephe Calamatta (21. juuni 1801 – 8. märts 1869 Milano) oli itaalia maalikunstnik ja graafik. Ta sündis Civitavecchias Kirikuriigis. Üheks tema õpilaseks oli Joseph Demannez. 
Elulugu.
Jäänud lapsena orvuks, siirdus ta Rooma, et elada l'Ospizio San Michele´s. Kui ta oli sunnitud varjupaigast lahkuma, elas ta kaaskunstnike eestkostel.
Õppis joonistamist Roomas Francesco Giangiacomo käe all, esimesed graveerimistunnid sai ta Marchetti juures, esimene trükiplaat valmis tal Ricciari pilgu all. 1822 asus elama Pariisi, kus temast sai Ingres' järgija.
Astus näitusel esimest üles 1827. aastal gravüüriga "Bajazet and the Shepherd" (Pierre Joseph Dedreux-Dorcy). Külastas 1836. aastal Firenzet ja 1837. aastal sai temast gravüürikunsti professor Brüsselis. 
Hiljem määras Giuseppe Longh ta sarnasesse ametisse Breras Milanos, kus ta suri 1869. aastal. Tema abikaasa Joséphine oli samuti kunstnik.
Ta oli Brüsselis kooli École royale de gravure õpetaja.
Indrek Oja

Indrek Oja (sündinud 1974) on eesti ajakirjanik, punkmuusik. 
Lõpetanud Kopli Kunstikeskkooli. Oli üks lugude kirjutajaid ja soolokitarrist ansamblis Kurjam.
Töötanud viis aastat uudisteagentuuris ETA, koostades majandus-, sisepoliitika- ja kohtu-uudiseid.
Vääna-Jõesuu kool

Vääna-Jõesuu kool on kool Harju maakonnas Harku vallas Vääna-Jõesuu külas. Kooli direktor on Eddi Tomband.
Ämari põhikool

Ämari põhikool oli põhikool Harju maakonnas Vasalemma vallas Ämari asulas. 
Kool asutati 1946 "Ämari algkoolina".
Kool suleti 2019. aastal.
Järveküla kool

Järveküla kool on kool Harju maakonnas Rae vallas Peetri asulas.
Koolis õpib kokku 756 õpilast (2023/2024).
Kooli esimene direktor oli Mare Räis, praegune direktor on Triinu Luiga.
Narva-Jõesuu Kool

Narva-Jõesuu Kool on Narva-Jõesuu linna haridusasutus Eestis, mis korraldab õpet I (1.–3. klass), II (2.–6. klass) ja III (7.–9. klass) kooliastmes. Kool tegutseb aadressil Jaan Poska 36, 29022, Narva-Jõesuu, Ida-Virumaa ning kooli direktor on Joel Guljavin. Kooli õppetöö toimub vene keeles, ametlik asjaajamiskeel on eesti keel.
Ajalugu.
Narva-Jõesuu Kool peab oma kooli sünnitähtpäevaks Narva linna haridusosakonna poolt Anna Pavlova määramist Narva-Jõesuu 5. algkooli juhatajaks 31. augustist 1945. aastal. 1995. aastal andis Haridusamet koolile gümnaasiumi avamise litsentsi ning kooli nimi muudeti Narva-Jõesuu keskkooliks. 1996.–1997. kooliaastal avati koolis esimene gümnaasiumiklass. Koolis oli ajalooliselt nii eesti- kui ka venekeelne osakond ning I ja II kooliastmes toimus õpe mõlemas keeles, kuid 2010–2011. õppeaastal eestikeelne osakond suleti, sest ükski õpilane ei õppinud enam eestikeelses osas. 2013. aasta kevadel otsustas direktor Guljavin sulgeda gümnaasiumiastme, põhjendades seda õpilaste liiga väikse arvuga.
Jekateringof

Jekateringof (saksa keeles "Ekaterinhof" 'Jekaterina/Katariina hoov') on park Peterburi edelaosas, samanimelisel saarel.
1933. aastal nimetati park ümber 1. mai nimeliseks pargiks (парк имени 1-го Мая), 1948. aastal ÜLKNÜ 30. aastapäeva nimeliseks pargiks (парк имени 30-летия ВЛКСМ), ajalooline nimi taastati 1992. aastal.
Sillamäe Kannuka Kool

Sillamäe Kannuka Kool oli vene õppekeelega põhikool Ida-Viru maakonnas Sillamäel aadressil Geoloogia tänav 13.
Kool on nimetatud endisaegse Kannuka küla järgi, mis tänapäeval jääb Sillamäe piiridesse.
Kool asutati 10. septembril 1990, suleti 2023. aastal ja liideti Sillamäe Vanalinna Kooliga.
Overwatch

"Overwatch" on Blizzard Entertainmenti toodetud meeskonnapõhine tulistamismäng arvutile, Playstation 4 ja Xbox One konsoolile. Mäng anti kogu maailmas välja 24. mail 2016. aastal. Selle arendus algas aastal 2013 pärast Blizzardi otsust lõpetada projekt Titan (MMORPG videomäng).
Nädal pärast mängu väljaandmist teatas Blizzard, et nad on registreerinud umbes 7 miljonit mängijat. 2017. aasta oktoobris oli mängijate arv kõikidel platvormidel kokku tõusnud 35 miljonini.
Võrgupõhine Overwatch kogub populaarsust ka e-spordi harrastajate seas.
Pärnjõe Kool

Pärnjõe Kool on lasteaed-algkool Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnjõe külas. Kooli direktor on Valdur Ojala.
2023. aastal muudeti kool 6-klassiliseks.
Torma rahvamaja

Torma rahvamaja on rahvamaja Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Torma asulas. 
Rahvamaja ehitati 1911.
Toomas Rõhu

Toomas Rõhu (sündinud 30. novembril 1958 Kärdlas) on eesti omavalitsustegelane, spordipedagoog ja sporditegelane. 
Ta lõpetas 1977. aastal Kärdla Keskkooli ja 1983. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
Aastatel 1983–1997 töötas ta Tõstamaa Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana ja Pärnu rajooni laste ja noorte spordikooli võrkpallitreenerina. 
Aastatel 1995–2007 oli ta Pärnumaa Spordiliidu liige, seejuures aastatel 1998–2001 juhatuse esimees. Aastatel 1995–2008 oli ta Eesti Koolispordi Liidu juhatuse liige, seejuures 2002–2005 esimees. 1995. aastast on ta Pärnu Maakoolide Spordiliidu juhatuse esimees.
Aastatel 1997–2017 oli Toomas Rõhu Tõstamaa vallavanem ja alates 1. jaanuarist kuni 17. septembrini 2020 Hiiumaa valla vallavanema asendaja, asendades lapsehoolduspuhkusele jäänud senist vallavanemat Reili Randa.
Tegevus Hiiumaa valla juhina.
Toomas Rõhu andis 24. augustil 2020 valla haldusjuhile Toomas Vannasele korralduse likvideerida Kärdlas tegutsenud linnarebase kutsikas. Vannas tappis kutsika rõivapoe Kerttu Sport ruumides haamriga. Kutsika tapmisele järgnenud avalikkuse pahameele survel esitas Toomas Rõhu 11. septembril 2020 tagasiastumisavalduse, mille valla volikogu 17. septembril 2020 rahuldas.
Filosoofiline probleem

Filosoofiline probleem uurib sügavat, maailmavaatelist kontseptsiooni sisaldavat ideed.&lt;br&gt;
Filosoofilistel probleemidel ei olegi ainuõigeid lahendusi – sellise juhtmõttega tuleks neile ka lä­heneda.
Probleemid, mis läbi aegade on jäänud filosoofia pärusmaaks, jagatakse traditsiooniliselt kolme valdkonda: metafüüsika, epistemoloogia (tunnetusõpetus) ja aksioloogia (väärtusõpetus).
Leida Rehtla

Leida Rehtla (sündinud 1. septembril 1934 Tori vallas Pärnumaal) on Eesti omavalitsustegelane.
1952. aastal lõpetas ta Pärnu Turbatehnikumi tööstusraamatupidamise eriala.
1963. aastast töötas ta Lavassaare turbatööstuses raamatupidajana, hiljem Pärnu KEKi osakonna raamatupidajana. 
1993. aastast oli ta Lavassaare vallavolikogu liige. Aastatel 1993–2005 oli ta Lavassaare vallavanem, 2005–2013 taas Lavassaare vallavolikogu liige.
Ta on Eesti Keskerakonna liige ja Lavassaare Külaseltsi juhatuse liige.
Vaiatu rahvamaja

Vaiatu rahvamaja on rahvamaja Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Vaiatu külas. Rahvamaja kasutab Vaiatu Küla Selts.
Rahvamaja ehitati 1964-1965 ning avati mais 1965 sealse kolhoosi Suur-Oktoober klubi-kontorihoonena. Maja nimetati "Vaiatu klubiks".
Voore seltsimaja

Voore seltsimaja on seltsimaja Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Voore külas. 
Seltsimaja asutati 1992.
Bernard-Henri Lévy

Bernard-Henri Lévy (tihti lühendatult BHL; sündinud 5. novembril 1948) on juudi päritolu Prantsusmaa intellektuaal, meediapersoon ja kirjanik. Ta oli aastal 1976 üks juhtivaid uusi filosoofe. 
Ajalehe The Boston Globe sõnul on ta "tõenäoliselt tänapäeva Prantsusmaa prominentseim intellektuaal".
Vahastu rahvamaja

Vahastu rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Rapla vallas Vahastu külas. Rahvamaja haldab Vahastu Küla Selts.
Wanna One

Wanna One on Lõuna-Korea poistebänd, mille moodustas 2017. aastal CJ E&amp;M.
Dala hobune

Dala hobune (rootsi keeles "dalahäst") on üldjuhul puidust meisterdatud hobusekuju, mille kaunistamiseks kasutatakse mustrimotiivi "kurbits". Traditsiooniliselt on see punast värvi ning kaunistatud erksavärviliste detailidega. Kuigi kaunistatud puidust hobuseid on varemgi tehtud, toodeti esimesed Dala hobused Rootsis Dalarna läänis Nusnäsi külas, mille järgi kuju ka nime on saanud. Tänapäevalgi võib seal näha, kuidas hobusekujusid nikerdatakse ning värvitakse.
Ajalugu.
Esimene vabrik Grannas A. Olssons Hemslöjd AB loodi 1922. aastal. Selle asutaja oli Nusnäsi külas elanud Grannas Anders Olsson, kes pere vanima lapsena puuhobuste nikerdamise traditsiooni üle võttis. 
Teine kauaaegne tootja on vabrik Nils Olsson Dalahäst. Vabriku alguseks võib pidada aastat 1928, kui Grannasi nooremad vennad Nils ja Jannes Olsson laenasid 400 riigitaalrit ning ostsid lintsae iseseisva töö alustamiseks, kuna vanem vend abiellus ning kolis välja. 
Mõlemad vabrikud töötavad ka tänapäeval.
Riin Kübarsepp

 
Riin Kübarsepp (29. oktoober 1978 – 14. oktoober 2015) oli eesti kunstiteadlane, kultuuriajakirjanik, kuraator. 
Ta valdas eesti, inglise, saksa, vene ja viipekeelt. Kirjutas peamiselt kunstist ajakirjanduses.
Hariduskäik.
Ta on lõpetanud 1997. aastal Tallinna 21. keskkooli (õppis humanitaarklassis). Õppinud Eesti Kunstiakadeemias kunstiteadust (1997–2002) ja omandanud sealsamas õpetaja koolituse lisaeriala (2002–2004). 2004. aastast õppis Eesti Kunstiakadeemia magistriõppes kunstiteadust.
2001. aastal pälvis ta Goethe Instituudi stipendiumi.
Mati Sutt

Mati Sutt (sündinud 18. juunil 1959 Sindis) on eesti koolijuht ja omavalitsustegelane.
1982. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajana. 
Ta on Jõõpre Kooli direktor.
Aastatel 1993–2017 oli ta Audru vallavolikogu liige, seejuures olnud ka volikogu aseesimees ja hariduskomisjoni esimees. 2017. aastast on ta Pärnu linnavolikogu liige.
Ta on Isamaa ja Res Publica Liidu liige.
Ta on Jõõpre Külaseltsi juhatuse liige.
Kookosõli

Kookosõli ehk kookosrasv on kookospähkli kuivatatud tuumadest saadud taimeõli, mida kasutatakse laialdaselt nii meditsiinis, kergetööstuses kui kakokanduses. Kookosõli pärineb Aasiast – selle suurimad tootjariigid on ajalooliselt olnud India, Indoneesia ja Filipiinid.
Tahkes olekus on kookosõli valget värvi ja üsna nidusa tekstuuriga. Kookosrasva sulamistemperatuur on 25 °С, mistõttu tuleks seda hoiustada klaaspurgis pimedas kohas (päikese eest varjatult). Vedelas olekus on kookosõli värvitu. Kookosrasva säilimisaeg on tavaliselt 1 aasta.
Päritolu.
Kookosõli omadused avastati 15. sajandil India ja Indoneesia piirkonnas. Kuna õli oli tollal üsna kallis, said seda endale lubada vaid jõukad naised, kes rasvaga oma juuste ja küünte ilu eest hoolt kandsid. Samuti kasutati kookosõli haavade ravis ning pühade riituste läbiviimisel. Õli hakati peagi eksportima Hiinasse, hiljem ka muudesse Aasia riikidesse. 1600. aastal, Inglismaa kuninganna Elizabeth I valitsusajal jõudis kookosõli ka Euroopasse.
Tänapäeval on kookosõli naiste hulgas väga populaarne – sellest tehakse juukse- ja küünemaske. Õli on orgaaniline ja looduslik, mistõttu kasutatakse seda aina enam ka kokanduses.
Toiteväärtus.
100 g kookosõli sisaldab:
Tootmine.
Kookospähkli valmimine.
Kookospähklid kasvavad palmil kobarates 6–12 kaupa, kusjuures igakuiselt hakkab kookospalmil kasvama uus pähklikobar. See tähendab, et aasta jooksul kasvatab üks kookospalm 100–120 kookospähklit. Iga kookospähkel valmib umbes 12 kuud. Kookosõli tehakse pähkli viljalihast (kuivatatud tuumadest).
Kookosõli valmistamine.
Kookosõli valmistamiseks on mitmeid viise. Filipiinidel, kus on soe ja niiske, troopiline kliima, käib tootmine järgmiselt: kõigepealt hangitakse kookospähkli viljaliha, mida seejärel 2,5 tunni jooksul jahvatatakse ja kuivatatakse. Seda tehakse 40–45 °C temperatuuril. Viimaks niristatakse õli kuivatatud pähkli viljalihast välja. See viis on küllaltki efektiivne, kiire ja vähekulukas.
Teine võimalus õli tootmiseks on pressida kookospähkli viljalihast mahla ja õli välja ilma seda kuivatamata. Sel viisil toodetud õli on tervislikum, sest viljalihas sisalduvaid kasulikke aineid ei kuivatata tootmise käigus rasvast välja. Hinna poolest on sedasorti õli aga kallim. 
Kasutamine.
Kosmeetika.
Kookosõli on efektiivne niisutaja, mistõttu kasutatakse seda sageli huulepalsami, meigieemaldaja, juuksepalsami või lihtsalt näokreemina. Samuti on kookosrasv suurepärane massaažiõli, hambapasta asendaja, deodorant ja päikesekaitsekreem. Kookosõlis on suur E-vitamiini sisaldus, mis on juuste ja naha tervise jaoks hädavajalik. Mõned käsitöömeistrid teevad kookosõlist ka meeldiva lõhnaga mahedat seepi.
Kokandus ja kodundus.
Kookosõli on nii mõneski majapidamises igapäevane komponent näiteks praadimisel, küpsetamisel, salatikastmete valmistamisel ning isegi tee või kohvi magustamisel. Lisaks saab kookosrasvaga puhastada nii nahatooteid kui ka metallesemeid.
Rahvuskogu 73. valimisringkond

Rahvuskogu 73. valimisringkond asus Virumaal.
Ringkonda kuulus Vaivara, Auvere-Joala, Peetri, Narva ja Voka vald.
31. oktoobril 1936 Narva raekojas peetud seltskondlike komiteede esindajate koosolekul valiti ühehäälselt valimisringkonnast valitava Rahvuskogu liikme kandidaadiks Ants Oidermaa. Algul olid tema vastaskandidaatideks üles seatud Kristjan Rajasaare Vaivara vallast ja Kalju Otu Voka vallast. 
Kuna teisi kandidaate valimisringkonnast üles ei seatud, loeti Ants Oidermaa ilma valimisteta Rahvuskogu liikmeks.
Oidermaa

Oidermaa on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Oidermaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Oidemann ja Oidermann. 
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Oidermaa Eestis 23 mehel ja 30 naisel.
Assor

Assor on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Assor (Asur) on pandud Vidrike mõisas Otepää kihelkonnas ja Unipiha mõisas Nõo kihelkonnas Tartumaal.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Assor Eestis 13 mehel ja 13 naisel.
Riho Raave

Riho Raave (sündinud 1. juulil 1960) on eesti omavalitsus- ja haridustegelane. 
Haridus.
Tartumaal kooliteed alustanud Raave lõpetas keskkooli Tallinnas. 
Seejärel õppis ta kahes kutsekoolis ning astus Tartu Riikliku Ülikooli, kus õppis õigusteadust ja mille lõpetas 1989. aastal.
Isiklikku.
Tema isa oli Kalev Raave, vend Raivo Raave ning õed Rita Raave ja Anneli Raave-Sepp.
Raave ei kuulu ühtegi parteisse.
Argumentum ad verecundiam

Argumentum ad verecundiam on arutlusviga, kus argumentatsioonis toetutakse ebakohase autoriteedi arvamusele. 
Toetumine ebakohasele autoriteedile toimub, kui viidatakse autoriteedile, kellel puudub antud valdkonnas vajalik asjatundlikkus, näiteks kui religioonidebatil tsiteeritakse Albert Einsteini, samas kui Einsteini autoriteet pärineb peamiselt füüsikast. Autoriteedile toetumine on loogikaviga ka siis, kui autoriteet ei ole usaldusväärne, näiteks kui Põhja-Korea koolides õpetatakse, et Kim Jong-Un oskas juba kolmeaastaselt autoga sõita.
Autoriteedile toetumine argumentatsioonis põhineb ideel, et ekspert teab paremini ja et isik peaks eksperdi arvamuse omaks võtma. Selle mõttekäigu alged asuvad psühholoogilistes kognitiivsetes nihetes. Lisaks on näidatud, et inimesed tunnevad tugevat emotsionaalset survet autoriteetide ja enamuse arvamusega nõustuda.
Autoriteedile toetumine ei ole loogikaviga, kui autoriteet on ekspert vaidlusaluses teemas ja mõlemad vaidluse osapooled aktsepteerivad autoriteedi usaldusväärsust.
Priimets

Priimets on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Priimets on antud Päärdu mõisas Vigala kihelkonnas Läänemaal (Primets) ja Küti mõisas Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal (Priemetz). Nimede eestistamisel määrati Priimets uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Freivald. Arthur Priimetsa palvel kanti Priimets perekonnanimede kaitseregistrisse nr 29 all (Siseministeeriumi teadaanne 5. märtsist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Priimets Eestis 9 mehel ja 16 naisel.
Puhm

Puhm on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Puhm on antud Vana-Kuuste, Vana-Prangli ja Vastse-Prangli mõisas Kambja kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Puhm uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Busch, Ingver ja Pus. August-Alfred Puhmi palvel kanti Puhm perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 399 all (Siseministeeriumi teadaanne 2. aprillist 1940).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Puhm Eestis 87 mehel ja 82 naisel, 2020. aasta seisuga 87 mehel ja 78 naisel.
Puju (perekonnanimi)

Puju on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Puju uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Baumann (1935. aastal Tuhalaane vallas). Agnes Puju palvel kanti Puju perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 282 all (Siseministeeriumi teadaanne 28. oktoobrist 1936).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Puju Eestis 11 mehel ja 12 naisel.
Purve

Purve on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Purve uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Pudivere ja Puddiverre. Hilda-Marie Purve palvel kanti Purve perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 132 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. juulist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Purve Eestis 7 mehel ja 8 naisel.
Põlde (perekonnanimi)

Põlde on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Põlde (Polde, Pölde, Pelde) on antud Saastna mõisas Karula kihelkonnas, Luiste mõisas Kullamaa kihelkonnas Läänemaal, Enge ja Vee mõisas Pärnu-Jaagupi kihelkonnas ja Audru mõisas Audru kihelkonnas Pärnumaal ning Laimjala mõisas Pöide kihelkonnas ja Uue-Lõve mõisas Valjala kihelkonnas Saaremaal. Mikk Põlde palvel kanti Põlde perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 76 all (Siseministeeriumi teadaanne 26. aprillist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui viis.
Põldmets

Põldmets on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Põldmets (Poldmetz) on pandud Kirimäe mõisas Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Põldmets uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Borissov, Brenner, Dreimann, Froberg, Hallikmann, Palkai, Poots, Praks ja Veeliks. Andres Põldmetsa palvel kanti Põldmets perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 217 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Põldmets Eestis 20 mehel ja 26 naisel.
Francesco Giangiacomo

Francesco Giangiacomo (1783 – 22. veebruar 1864) oli itaalia illustraator ja graveerija.
Elu.
Ta sündis Roomas ja õppis Accademia di San Lucas. Pärast 1801. aastat palkas ja õpetas teda Jean-Baptiste Wicar, et dokumenteerida gravüüride abil Roomas palju töid. Ta jätkas oma karjääri aastakümneid ja hiljem sai temast õpetaja akadeemias. Tema õpilaste hulgas olid skulptor Luigi Amici, gravüürimeister Luigi Calamatta, Paolo Mercuri, Paolo Neri ja Francesco poja Tertulliano.
Ta oli Congregazione de Virtuosi al Pantheoni liige. Ta graveeris Pinturicchio freskod Santa Maria del Popolo kloostrile Sant'Onofrios ja Santa Maria del Popolo Riario kabelile.
Kaive mõis

Kaive mõis (saksa keeles "Kayenhof", läti keeles "Kaives muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Vecpiebalga piirkonnas Kaive vallas.
Rootsi valitsusajal kuulus mõis (Kayenhoff) Liivimaa rüütelkonna sekretär Caspar Anton von Sternfeltile (1644–1697) ja seejärel tema pojale Liivimaa maanõunik (1747) Kasper von Sternfeltile (1685–1754).
Eži mõis

Eži mõis (saksa keeles "Eschenhof", läti keeles "Ežumuiža") oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Amata piirkonnas Skujene vallas.
Kosa mõis

Kosa mõis (saksa keeles "Kosenhof", läti keeles "Kosas muiža") oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Amata piirkonnas Skujene vallas Ģērķēnis.
Jaunskujene mõis

Jaunskujene mõis (saksa keeles "Neu-Schujen", läti keeles "Jaunskujenes muiža") oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas.
Sērmūkši mõis

Sērmūkši mõis (saksa keeles "Sermus", läti keeles "Sērmūkšu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Amata piirkonnas Skujene vallas.
Kļavkalni mõis

Kļavkalni mõis (saksa keeles "Klawekaln", läti keeles "Kļavkalna muiža") oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas.
Skujene mõis

Skujene mõis (saksa keeles "Schloß Schujen", läti keeles "Skujenes muiža") oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Amata piirkonnas Skujene vallas.
Bānūži mõis (Skujene kihelkond)

Bānūži mõis, ka Kudliņi (saksa keeles "Kudling", läti keeles "Bānūžu muiža", ka "Kudliņu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub Lätis Vecpiebalga piirkonnas Taurene vallas.
Ludovico Marchetti

Ludovico Marchetti (10. mai 1853 Rooma – 20. juuni 1909 Pariis) oli itaalia maalikunstnik, kes tegutses peamiselt Prantsusmaal.
Ta õppis Roomas, kus oli Hispaania päritolu maalikunstniku Mariano Fortuny y Marsali õpilane. Fortuny stuudio oli 1870. aastatel Roomas tuntud loominguline keskus, mis mõjutas oluliselt ka Marchetti kunstnikuks kujunemist.
1878. aastal, 25-aastaselt, siirdus Marchetti Pariisi, kus ta jätkas kunstnikuteed. Ta esines teostega Pariisi Salongis ning ka kunstinäitustel Berliinis ja Münchenis.
Nagu paljud tema kaasaegsed, maalis Marchetti peamiselt ajaloolisi stseene, eriti 18. sajandist inspireeritud romantilisi kujutluspilte. Talle meeldis kujutada kavalere, ratsaväelasi, trubaduure ja muid tegelasi möödunud aegadest, rõhutades rikkalikke kostüüme ja rohkeid detaile.
Marchetti jäi elama Pariisi ja suri seal 1909. aastal.
Brieži mõis

Brieži mõis (saksa keeles "Hirschenheide", läti keeles "Briežu muiža") oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas.
Salong (Pariis)

Salong, tuntud ka kui Pariisi Salong (prantsuse keeles "Salon de Paris"), oli Académie des Beaux-Arts' ametlik kunstinäitus, mis toimus Pariisis ja mille ajalugu ulatub aastasse 1667.
Alates 1748. aastast kujunes Salongist akadeemilise kunsti keskne väljapanek, kus osalemine oli paljude kunstnike jaoks maine ja edu saavutamise eeltingimus. 18. ja 19. sajandil sai sellest suurim ja mõjukaim kunstinäitus läänemaailmas, toimudes algselt iga-aastaselt, hiljem iga kahe aasta tagant.
Näiteks 1761. aasta näitusel osales 33 maalikunstnikku, üheksa skulptorit ja 11 gravüürikunstnikku.
1881. aastast alates hakkas Salongi korraldama Prantsuse Kunstnike Ühing (Société des Artistes Français), kuna riik loobus selle otsesest juhtimisest.
Viimane traditsiooniline Salon de Paris toimus 1890. aastal. Pärast seda jagunes kunstiavalikkus mitmetesse alternatiivsetesse näitustesse (nt Salon des Indépendants ja Salon d'Automne), mis pakkusid rohkem vabadust uuenduslikele kunstnikele nagu impressionistid ja avangardistid.
Vaata ka.
Teised salongid
Akadeemiline kunst

Akadeemilise kunsti ehk akademismi all mõistetakse klassikalistes kunstiakadeemiates õpetatavaid ja viljeldavaid kunstistiile. Mõiste tekkeks andis põhjuse Prantsuse kunstiakadeemias 17. sajandil loodud üksikasjalik normisüsteem, mis toetus antiik- ja renessansskunstnike (nt Raffael, Michelangelo) loodud eeskujudele. 
Selles õpetuses rõhutati joonistust ja värvil oli teisejärguline tähtsus. Kohustuslikeks teemadeks olid allegoorsed, antiikmütoloogial ja Piiblil põhinevad teemad. Reeglite järgimist jälgiti täpselt, korraldades katseid ja võistlusi.
Tänapäeval on mõiste "akadeemiline kunst" saanud teise tähenduse, märkides kohandumist, mugandumist valitseva jäiga ja konservatiivse ettekirjutusi järgiva kunstikäsitlusega (akadeemiline klassitsism). Osa vaatlejaist ja kunstiteadlastest peab tänapäevast akadeemilist kunsti mandunud kunstistiiliks. 
Ajalugu.
Esimese kunstikooli Accademia del Disegnon asutas Firenzes 1562. aastal Giorgio Vasari. Euroopa kunstiakadeemiates, eriti Prantsuse kaunite kunstide akadeemias soositi 17. sajandist pärit olevat traditsiooni, mille järgi antiikaja Kreeka ja Rooma klassikalisest kunstist sai mall kõigele kunsti tegemisele. Akadeemiad olid kunstielu ülimuslikud autoriteedid nii rakendusliku kunstikoolituse kui ka kunstiteooria alal. Akadeemiad püüdsid määratleda klassikalise kunsti standardiks. 19. sajandil sai Prantsuse kaunite kunstide akadeemiast Euroopa olulisemaid kunstikoole ning selle iga-aastastele salonginäitustele (Salon de Paris) viidi kunsti hindamiseks ning salonginäitused samuti autasustasid kunstnikke.
Varasemateks akadeemilise stiili esindajaks maalikunstis võib pidada Joshua Reynoldsit või Jean Auguste Dominique Ingres'd. Ja selliseid kunstnikke nagu Jean-Léon Gérôme (1824–1904), William-Adolphe Bouguereau (1825–1905), Jules Joseph Lefebvre (1836–1911), Lawrence Alma-Tadema (1836–1912), Albert Edelfelt (1854–1905) või Hans Makartit (1840–1884) on seostatud kõnealuse kunstisuunaga.
Aruküla külanõukogu (Viljandi rajoon)

Aruküla külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kärstna külanõukoguga.
Aruküla külanõukogu (Jõgeva rajoon)

Aruküla külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1964 ja seejärel liideti see Vassevere külanõukoguga.
Holdre külanõukogu

Holdre külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Holdre külanõukogu moodustati 1945 septembris Valgamaal Vaoküla vallas. Külanõukogu keskus asus Holdre asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Holdre külanõukogu 1950 septembris Tõrva rajooni koosseisu.
1954 juunis Holdre külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Taagepera külanõukoguga.
Iigaste külanõukogu

Iigaste külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Iigaste külanõukogu moodustati 1945 septembris Valgamaal Karula vallas. Külanõukogu keskus asus Iigaste asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Iigaste külanõukogu 1950 septembris Valga rajooni koosseisu.
1954 juunis Iigaste külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Tõlliste külanõukoguga.
Jõõpre külanõukogu

Jõõpre külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Sauga külanõukoguga.
Kadila külanõukogu

Kadila külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kadila külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Assamalla vallas. Külanõukogu keskus asus Kadila külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kadila külanõukogu 1950 septembris Väike-Maarja rajooni koosseisu.
1954 juunis Kadila külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Väike-Maarja külanõukoguga.
Kapera külanõukogu

Kapera külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Vastseliina vallas. Külanõukogu halduskeskus asus Kapera külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kapera külanõukogu 1950 septembris Vastseliina rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Volga", "Koidu" ja partorg M. Sibula nimeline kolhoos. Külanõukogu keskus asus siis Kaagu külas.
1959 veebruarist Vastseliina rajoon likvideeriti ja Kapera külanõukogu liideti Võru rajooniga. 1959 märtsis viidi Kapera külanõukogu keskus Kaagu külast Vastseliina asulasse.
1960 jaanuaris nimetati Kapera külanõukogu ümber Vastseliina külanõukoguks.
Kargi külanõukogu

Kargi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kargi külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Torgu vallas. Külanõukogu keskus asus Kargi külas. 
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kargi külanõukogu 1950 septembris Kuressaare rajooni koosseisu.
1954 juunis Kargi külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Torgu külanõukoguga.
Kihnu külanõukogu

Kihnu külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu hõlmas Kihnu ja lähedased laiud. Külanõukogu moodustati 1950.
Kiltsi külanõukogu

Kiltsi külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Vao vallas. Külanõukogu pindala oli 103 km² (1977).
Kohala külanõukogu

Kohala külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Sõmeru valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kohala külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kohala külanõukogu 1950 septembris Rakvere rajooni koosseisu.
1954 juunis Kohala külanõukogu likvideeriti ja selle alad liideti Kaarli külanõukoguga.
Kolga külanõukogu

Kolga külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1963 ja seejärel liideti see Kuusalu ja Anija külanõukoguga.
Kõnnu külanõukogu (Harju rajoon)

Kõnnu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kõnnu vallas. Külanõukogu keskus asus Kõnnu külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kõnnu külanõukogu 1950 septembris Loksa rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus V. I. Lenini nimeline kolhoos ja Joaveski Puupapivabrik.
Seoses Loksa rajooni likvideerimisega 1957. aastal arvati Kõnnu külanõukogu Harju rajooni koosseisu.
1960 septembris Kõnnu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Loksa külanõukogu koosseisu.
Kõnnu külanõukogu (Pärnu rajoon)

Kõnnu külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kaisma külanõukoguga.
Kõnnu külanõukogu (Tartu rajoon)

Kõnnu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Kõnnu külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Võnnu vallas. Külanõukogu keskus asus Kõnnu külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kõnnu külanõukogu 1950 septembris Tartu rajooni koosseisu.
1954 juunis Kõnnu külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Võnnu külanõukoguga.
Kõrgepalu külanõukogu

Kõrgepalu külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Varstu külanõukoguga.
Käru külanõukogu (Rakvere rajoon)

Käru külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Simuna külanõukoguga.
Liiva külanõukogu

Liiva külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Viru-Jaagupi külanõukoguga.
Liiva külanõukogu (Orissaare rajoon)

Liiva külanõukogu oli külanõukogu Orissaare rajoonis Muhus. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954.
Loodna külanõukogu

Loodna külanõukogu oli külanõukogu Rapla rajoonis. Külanõukogu moodustati 1960 (teistel andmetel 1945 "Vaikna külanõukoguna" ja 1960 nimetati Loodna külanõukoguks). Külanõukogu pindala oli 282 km² (1977).
Külanõukogu halduskeskus asus 1960. aastani Laukna külas, 1960. aastast Loodna külas.
Lõõla külanõukogu

Lõõla külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Väätsa külanõukoguga.
Lelle külanõukogu

Lelle külanõukogu (enne 1972 Eidapere külanõukogu ) oli külanõukogu Pärnumaal ning Vändra ja Rapla rajoonis.
Külanõukogu moodustati 1945 Lelle vallas Pärnumaal. Külanõukogu pindala oli 215 km² (1977).
Malvaste külanõukogu

Malvaste külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Läänemaal Kõrgesaare vallas. Külanõukogu keskus asus Malvaste külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Malvaste külanõukogu 1950 septembris Hiiumaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Malvaste külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Lauka külanõukoguga.
Massu külanõukogu

Massu külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Hanila külanõukoguga.
Meelva külanõukogu

Meelva külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Tuudi külanõukoguga.
Metsküla külanõukogu

Metsküla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.
Metsküla külanõukogu moodustati septembris 1945 Saaremaal Leisi vallas. Külanõukogu keskus asus Metskülas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Metsküla külanõukogu septembris 1950 Orissaare rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus Jüriöö ja Sotsialismi Majaka kolhoos.
Seoses Orissaare rajooni likvideerimisega 1959. aastal arvati Metsküla külanõukogu Kingissepa rajooni koosseisu.
Septembris 1960 Metsküla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Leisi külanõukogu koosseisu.
Metsküla külanõukogu (Viljandi rajoon)

Metsküla külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Vastemõisa külanõukoguga.
Muhu külanõukogu

Muhu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s Kingissepa rajoonis. 
Külanõukogu hõlmas Muhu ja väiksemad naabersaared. 
Külanõukogu moodustati 1960 oktoobris varasemate Hellamaa ja Piiri külanõukogu territooriumide liitmise tulemusel. Külanõukogu keskus asus Liiva külas.
Mõhkküla külanõukogu

Mõhkküla külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Põltsamaa külanõukoguga.
Mõnnaste külanõukogu

Mõnnaste külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Koidu külanõukoguga.
Mõtsu külanõukogu

Mõtsu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Mõtsu külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Varbla valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Mõtsu külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Mõtsu külanõukogu 1950 septembris Lihula rajooni koosseisu.
Mõtsu külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Varbla külanõukoguga.
Olustvere külanõukogu

Olustvere külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Olustvere vallas "Tääksi külanõukoguna", mis 1960 nimetati ümber Olustvere külanõukoguks. Külanõukogu pindala oli 139 km² (1977).
Padu külanõukogu

Padu külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Laekvere külanõukoguga.
Paikuse külanõukogu

Paikuse külanõukogu (enne 1966 "Taali külanõukogu") oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Paikuse vallas. Külanõukogu pindala oli 229 km² (1977).
Paistu külanõukogu

Paistu külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954. Külanõukogu pindala oli 130 km² (1977).
Palvere külanõukogu

Palvere külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. 
Palvere külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Ravila vallas. Külanõukogu keskus asus Palvere külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Palvere külanõukogu 1950 septembris Kose rajooni koosseisu. 
1954 juunis Palvere külanõukogu likvideeriti ja selle territooriumi liideti Kose külanõukoguga.
Peetri külanõukogu

Peetri külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Esna külanõukoguga.
Peetri külanõukogu (Alutaguse)

Peetri külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Peetri külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Alutaguse vallas. Külanõukogu keskus asus Arumäe külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimisega allutati Peetri külanõukogu 1950 septembris administratiivselt Narva Linna Töörahva Saadikute Nõukogule.
1954 juunis Peetri külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Alutaguse külanõukoguga.
Piilsi külanõukogu

Piilsi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Piilsi külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Avinurme vallas. Külanõukogu keskus asus Piilsi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Piilsi külanõukogu 1950 septembris Mustvee rajooni koosseisu.
1954 juunis Piilsi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium jagati Avinurme ja Lohusuu külanõukogu vahel.