Cambridge'i ülikooli raamatukogu

Cambridge'i ülikooli raamatukogu (ingl Cambridge University Library, the UL) on Cambridge'i ülikooli keskasutuse staatuses olev akadeemiline raamatukogu, mis asub Suurbritannias Cambridge'is. Ülikooli pearaamatukogu alla on koondatud teaduskondade ja osakondade raamatukogud, mida juhitakse ja hallatakse keskselt. 
Cambridge'i ülikooli pearaamatukogus on üle 8 miljoni raamatu, ajakirja ja muu säiliku, millest paljud on avariiulitel erinevalt Bodley ja Briti raamatukogust. Tegemist on ühe suurima avariiulitega raamatukoguga Euroopas. 
Ühtlasi on see üks väheseid raamatukogusid Suurbritannias ja Iirimaal, millel on õigus saada sundeksemplar mis tahes Suurbritannias ja Iirimaal avaldatud raamatust. Igal aastal täieneb raamatukogu ligikaudu 100 000 köitega, sh sundeksemplarid, ostetud ja kingitud raamatud.
Ülikooli teised raamatukogud.
Lisaks pearaamatukogule on Cambridge'i ülikoolil arvukalt erialaraamatukogusid, näiteks Aafrika uuringute raamatukogu, arhitektuuri- ja kunstiajalooraamatukogu, astronoomia- ja meditsiiniraamatukogu. Ülikoolil raamatukogud ka kolledžite juures, millest paljud on loodud juba 16. ja 17. sajandil.
Ajalugu.
Cambridge'i ülikooli raamatukogul oli juba 14. sajandi keskpaigas väike raamatute kogu, mida hoiti kastides. Raamatukogu vanim inventariraamat on aastast 1424 ja sisaldab 122 peamiselt teoloogilise kirjanduse pealkirja. 1557. aastal koostatud raamatukogu kataloogis on viited umbes 200 köitele ja 16. sajandi lõpuks oli raamatukogul juba 600 raamatut. Alates 16. sajandist on raamatukogu saanud teoseid annetajatelt ja kogu on sel viisil märkimisväärselt kasvanud. Praegu on kogude suurenemine tagatud sundeksemplaridega.
Hooned.
Cambridge'i ülikooli raamatukogu on sajandite jooksul kasvanud, mistõttu endine asupaik Old Schoolsis ei võimaldanud enam laiendamist. Hoones asub praegu Cambridge'i ülikooli administratsioon.
1921. aastal otsustati, et raamatukogule tuleb leida uus asukoht. Ülikooli raamatukogu peahoone asub Cambridge'i kesklinnast läänes Robinsoni kolledži ning Clare'i kolledži Memorial Courti vahel. See ehitati aastatel 1931–1934. Hoone arhitekt on Giles Gilbert Scott, kes projekteeris ka Clare'i kolledži Memorial Courti. Tema projekt nägi ette avariiulitega raamatukogu, milles on lisaks ka raamatute säilitamiseks ruumi 30 000 riiulil umbes 106 kilomeetrit. Raamatukogu koliti uude hoonesse 1934. aasta suvel. Hoone avati oktoobris, mil Cambridge'i ülikoolis algab akadeemiline õppeaasta.
Scott on disaininud ka Inglismaale iseloomuliku punase telefoniputka. Tema loomingu hulka kuuluvad veel näiteks Liverpooli katedraal, Waterloo sild ja Bankside'i elektrijaam, kus praegu asub Tate Moderni kunstimuuseum. Raamatukoguhoone on sarnane Scotti tööstusarhitektuuriga.
Raamatukogu torni kõrgus on 48 meetrit, s.o 2 meetrit madalam St John's College'i kabeli tornist ja 3 meetrit kõrgem King's College'i kabeli tornist. Cambridge'i raamatukogu torni peetakse Clive Staples Lewise romaani "Tume torn" ("The Dark Tower") prototüübiks. Tornis hoiustatakse väheväärtuslikku kirjandust ja lugejaid sinna ei lasta. See on põhjus, miks üliõpilased hakkasid arvama, et seal hoitakse pornograafilist kirjandust.
Raamatukogu peahoonet on mitu korda laiendatud maapealsete ja maa-aluste juurdeehitistega. Näiteks asuvad Tadao Aoi annetatud Jaapani ja Hiina kogud juurde ehitatud paviljonis, mis avati 1998. aastal. 
Lugejate teenindus.
Raamatukogu on avatud kõigile Cambridge'i ülikooli liikmetele. Akadeemilised töötajad ja üliõpilased saavad raamatuid koju laenutada. Teiste Suurbritannia ülikoolide akadeemilised töötajad ja kraadiõppurid peavad raamatuid kohapeal kasutama. Ülejäänud kasutajad peavad raamatukogu külastamiseks ostma raamatukogupileti ja neil pole õigust raamatuid koju laenutada.
Näitused.
Cambridge'i ülikooli raamatukogus korraldatakse regulaarselt näitusi, mis on külastajatele enamasti tasuta. Eksponeeritakse ka eri kogude tähelepanuväärseid eksemplare. 
Kohvik.
Raamatukogu peahoones on kohvik, mida nimetatakse teeruumiks (Tea Room). Seal pakutakse mitmesuguseid toite ja jooke, aga sinna võib minna ka oma toidu ja joogiga. 
Sundeksemplarid.
Cambridge'i ülikooli raamatukogu on üks kuuest Suurbritannia ja Iirimaa raamatukogust ning üks kolmest Suurbritannia ja Iirimaa ülikooliraamatukogust, millel on õigus saada sundeksemplar mis tahes raamatust, perioodilisest väljaandest, kaardist ja heliloomingusalvestisest, mis antakse välja Suurbritannias või Iirimaal. Need raamatukogud on:
Igal aastal lisandub Cambridge'i ülikooli raamatukokku umbes 120 000 raamatut. Suurbritannia teistest sundeksemplare saavatest raamatukogudest erineb raamatukogu selle poolest, et suur hulk raamatuid asub avariiulitel. 
Kogud.
Cambridge'i ülikooli raamatukogule kuulub palju haruldasi teoseid.
Digiteerimisprojekt.
2010. aasta juunis teatas Cambridge'i ülikool, et tänu dr Leonard Polonsky 1,5 miljoni Suurbritannia naelsterlingi suurusele annetusele on võimalik alustada ülikooli raamatukogu kogude digiteerimist. Digiteeritud säilikuid saab kasutada Cambridge'i digitaalse raamatukogu (Cambridge Digital Library) veebiportaalis.
Digiteerimisprojektis keskenduti algselt kahele kogule ("The Foundations of Faith", "The Foundations of Science"), mis sisaldavad Isaac Newtoni ja tema kaasaegsete käsikirju, ning kristlikele, islami ja juudi tekstidele.
Töötajad.
Raamatukogus on üks suuremaid uuendajaid olnud uurija ja kollektsionäär Henry Bradshaw, kes töötas direktorina aastatel 1867–1886. Bradshaw ja tema kaks järglast, Francis Jenkinson (1889–1923) ja Alwyn Faber Scholfield (1923–1949), muutsid raamatukogu kohaks, kus hakati tegema uurimistööd. Selle eelduseks oli publikatsioonide klassifitseerimine ja kataloogimissüsteemide arendamine ning teadustööks oluliste raamatute ja käsikirjade kogude hankimine. 
Raamatukoguhoidja Charles Edward Sayle avaldas 1916. aastal üksikasjaliku kataloogi Henry Bradshaw' annetatud raamatutest. Seal on kirjeldatud umbes 8850 raamatut, millest 5850 on trükitud Iirimaal.
Augustus Theodore Bartholomew oli Cambridge'i ülikooli raamatukogu direktor aastatel 1900–1933 ja tema järglane Alwin Faber Scholfield oli ametis 1949. aastani. Eric Bertrand Ceadel oli direktor aastatel1967–1979, Frederick William Ratcliffe aastatel 1980–1994 ja Peter Fox aastatel 1994–2009.
Raamatukogu esimese naisdirektorina oli ametis Anne Jarvis aastatel 2009–2016. 2017. aastast jubib raamatukogu Jessica Gardner.