tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hypnos

Hypnos (kreeka keeles 'uni') on vanakreeka mütoloogias unejumal, Nyxi (Öö) ja Erebose poeg, Thanatose (Surma) kaksikvend.
Hypnos elas koos oma vennaga allmaailmas. Hypnose poeg on Morpheus.
Ta andis Endymionile võime magada avatud silmadega, et see saaks näha oma armastatut kuujumalanna Selenet.
Hypnost kujutatakse tavaliselt alasti noore mehena, kellel on tiivad meelekohtadel, või siis vanema habemega mehena, kellel kasvavad tiivad välja õlgadest.
Marianne

Marianne [mar'jann] on Prantsusmaa rahvuslik sümbol.
Esimest korda hakati naist, kes kannab Früügia mütsi, kujutama Vabariigi ja Vabaduse sümbolina Prantsuse revolutsiooni ajal. Früügia mütsi, vabaduse sümbolit, kandsid Vana-Kreekas ja Vana-Roomas vabaks lastud orjad.
Prantsuse Kolmanda Vabariigi ajal hakkas Marianne'i kujude ja eriti büstide valmistamine eriliselt vohama. Hilisemal ajal on Marianne'ile antud kuulsate näitlejannade näojooni.
Tänapäeval kasutatakse tema nägu näiteks postmarkidel ja euromüntidel (0,1 €; 0,2 €, 0,5 €). 1990. aastatel võttis valitsus kasutusele uue logo:
Bāmyāni provints

Bāmyāni provints (ka "Bāmīāni provints") on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Fāryābi provints

Fāryāb on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis. 
Provintsi elanikest enamik on usbekid. Loodesse, Türkmenistani piiri lähedale jäävad türkmeenide asualad.
Ghōri provints

Ghōri provints (ka "Ghowri provints") on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Helmandi provints

Helmandi provints on 1. järgu haldusüksus Afganistanis, 34 provintsist suurim. Helmandi provints asub edelas ning selle provintsi pealinn on Lashkargāh. Piirkonnas voolab Helmandi jõgi, mis soodustab põllumajandust.
75% maailma oopiumist toodetakse Helmandi provintsis. Seal toodetakse oopiumit rohkem kui Birmas, mis on maailmas oopiumi tootmises teisel kohal. Üleüldse on 90% maailma oopiumist pärit Afganistanist.
Piirkonnas toimuvad pidevalt kokkupõrked NATO ja Ţālebāni jõudude vahel. Helmandi provintsis on rahuvalvemissioonil olnud ka eestlased.
Sviri jõgi

Svir (vene "Свирь", vepsa "Süvär’", soome "Syväri") on jõgi Euroopas Venemaa Leningradi oblasti kirdeosas.
Lähtub Äänisjärvest ja suubub Laadoga järve. Sviri jõgi on osa Volga-Läänemere (Volga-Läänemere kanal) ja Valge mere-Läänemere (Valge mere – Läänemere kanal) veeteest. Pikkus 224 km.
Suuremad lisajõed on Važinka, Ojat ja Paša.
Sviri ääres asuvad Podporožje, Lodeinoje Pole ja Svirstroi.
Kandahāri provints

Kandahāri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Provints piirneb läänes Helmandi provintsiga ning põhjas Uruzgāni ja Zābuli provintsiga. Ida ja lõuna poole jääb Pakistan. 
Halduskeskus on Kandahār.
Elanike arv oli 2002. aasta ametlikul hinnangul 816 000. 2004. aasta elanike arvuks hinnati 1,5 miljonit. Provintsi elanike arv võib eri allikate andmetel erineda; seda mõjutab põgenike liikumine. 1979. andmetel oli elanike arv 567 000. 
Kandahāri provintsis sündis Mogulite riigi valitsejanna Nūr Jehān, kes abiellus Jahāngīriga. 
Provints jaguneb halduslikult 17 ringkonnaks:
Marina Vlady

Marina Vlady (õieti Marina de Poliakoff-Baïdaroff; sündinud 10. mail 1938 Prantsusmaal Clichys) on vene päritolu Prantsuse näitleja.
Marina Vlady õed on näitlejad Hélène Vallier, Odile Versois ja Olga Varen. Õed olid temast vastavalt 6, 8 ja 10 aastat vanemad. Tema isa oli vene päritolu maalikunstnik. Noorena oli isa olnud ooperilaulja ja ema baleriin. Nagu õedki, alustas Marina näitlemist lapseeas ning lühikest aega tegeles balletitantsuga.
Õdedest sensuaalsema väljanägemise tõttu sai ta filmirollide kaudu rahvusvaheliselt tuntuks. Varjunime Vlady valis ta endale pärast isa surma isa nime (Vladimir) järgi.
Ta võitis 1963. aastal Cannes'i filmifestivalil parima naisnäitleja auhinna Itaalia-Prantsusmaa filmis "L'Ape Regina" ("Mesilasema"), mille režissöör oli Marco Ferreri.
Looming.
Vlady on tegelenud ka laulmise ja skulptuuriga ning kirjutanud mitu raamatut, sealhulgas ilukirjanduslikku.
Filme.
Alates 1949. aastast on ta teinud 102 filmirolli, neist viimase 2001. aastal.
Mälestuse jäädvustamine.
Jekaterinburgis avati 2006. aastal mälestussammas Vladimir Võssotskile ja Marina Vladyle.
Isiklikku.
Aastatel 1955–1959 oli ta abielus näitleja ja režissööri Robert Hosseiniga. Sellest abielust sündis kaks poega Pierre ja Igor. Igor elab Haitil ja kasvatab pärle, Pierre elab Lõuna-Prantsusmaal ning tegutseb kitarri- ja balalaikamängijana.
1963–1966 oli ta abielus kahe Aafrika lennuettevõtte omaniku Jean-Claude Brouillet'ga, kes Teise maailmasõja ajal oli olnud vastupanuliikumise liige. Teisest abielust sündis poeg Vladimir, kes elab Paraguays ja tegeleb karjakasvatusega.
Marina Vlady oli aastail 1970–1980 abielus Nõukogude vene laulja Vladimir Võssotskiga. Abielu kestis kuni Võssotski surmani. Mõlemad olid varem abielus olnud ning Marinal oli enne abielu 3 last, Vladimiril 2. Nende abielu oli kirglik ja impulsiivne ning seda kütsid Marina eksootiline staatus välismaalasena ja Vladimiri võrreldamatu kuulsus NSV Liidus. Kuid nad ei kolinud kokku, vaid mõlemad jäid elama oma kodumaale, käies aeg-ajalt teineteisel külas. NSV Liidu kodanikel oli raske välisviisat saada ja ka välismaalastele ei antud väga kergesti viisat. Seetõttu astus Marina Prantsusmaa Kommunistlikku Parteisse, mis andis talle piiramatu pääsu NSV Liitu ja pakkus Vladimirile teatud kaitset võimude tagakiusamise vastu tema laulude varjatud riigivastasuse tõttu. Kaugsuhte probleemid kajastusid paljudes Võssotski lauludes.
1981–2003 oli Vlady abielus onkoloog Leon Schwarzenbergiga.
Hannuste

Hannuste on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Juba

 
Juba on küla Võru maakonnas Võru vallas Vagula järvest lõunas.
Külas asub Juba järv.
Nimi.
Kohanimekäändeks on "Jubale" või "Juppa".
Juba nimi tekkis talupoja lisanimest, mille päritolu on teadmata. Oletada võib mõnd J-iga algavat eesnime, näiteks Jakobi hollandi või friisi kuju Jaap või poola kuju Jakuba. Soomes on Juva-algulisi nimesid, mis arvatakse pärinevat Johannesest.
Ajalugu.
1684. aasta kaardil on küla asukoht tühi. Koha nime on esmamainitud 1765. aastal, kui on nimetatud "Jubba Jaani", kes arvati Vana-Nursi mõisale kuuluva Vagula küla alla. 1796 on mainitud "Jubba Pola Juhhani Jaaku". Sellest kirjapanekust leiab Poola talu nime ja see annab alust arvata, et Juba külas pidi siis olema mitu talu, muidu poleks olnud vaja talu eraldi välja tuua. 1798 on esmamainitud "Juba" karjamõisa, mis rajati küla keskele. 1817 müüdi Juba iseseisva mõisana. 1839 anti Juba mõisale uus nimi "Quellenhof" 'allikamõis'. Mõis ja küla kuulusid Rõuge kihelkonda. 1920. aastatel rajati Juba asundus, mis 1977 nimetati külaks. Nõukogude ajal liideti Jubaga Ligeri või Ligõri küla, mis hääbus pärast maailmasõda. 1977 liideti Ala-Vagula (ametlikult Vagula II) küla.
1993 rajati Juppa Kaitseväele kuuluv 32 ha suurune Tsiatsungõlmaa harjutusala, kus on ka lasketiir.
2024. aastal valmis külas Reedo sõjaväelinnak, mis on mõeldud liitlasvägede vastuvõtuks ja suudab majutada kuni 1000 sõdurit. Vastuvõtulinnakule anti Reedo nimi, kuna Ameerika liitlastele on Tsiatsungõlmaa nime hääldamine keeruline.
Kultuurimälestised.
Külas asub muistne arheoloogiamälestisena arvele võetud Ala-Vagula II asulakoht.
Transport.
Juba küla läbib Valga–Koidula raudteelõik, millel asus kuni 2001. aastani ka küla territooriumile jäänud Vagula raudteepeatus.
Külast lõunasse ja itta jääb Võru–Mõniste–Valga tee.
Kasaritsa

Kasaritsa on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Konrad Mägi on maalinud mitmed õlimaalid, millel kujutatakse Kasaritsa maastikku.
Vladimir Stassov

Vladimir Vassiljevitš Stassov (vene "Владимир Васильевич Стасов"; 14. jaanuar (vkj. 2. jaanuar) 1824 Peterburi – 23. oktoober (vkj. 10. oktoober) 1906 Peterburi) oli vene muusika- ja kunstikriitik.
Vladimir Stassovi isa oli tuntud arhitekt Vassili Stassov.
Metroseksuaal

Metroseksuaaliks nimetatakse meest, kes pöörab palju tähelepanu oma esteetilisele välimusele ning kulutab omajagu aega ja raha oma kuvandile ja elustiilile. Ehkki see termin on läbinud transformatsiooni oma esialgsest tähendusest (heteroseksuaalne mees, kes nägi välja või käitus nagu gei), on praegused trendid näinud metroseksuaali tähenduse asetamist tavaliselt naiselikeks peetud praktikate omaksvõtule maskuliinsuse poolt ja mis pole spetsiaalselt seotud homoseksuaalsusega. Arutelu käib kasutuse ümber, kus terminit kasutatakse kui soo-dekonstruktsiooni teoreetilist avaldumist ja selle seoseid tarbimisühiskonnaga. Praegused seksuaalõpetlased näevad metroseksuaalsust kui terminit, mis esindab suhestatud arusaamise omaksvõttu lisaks termini elustiili- ja esteetilisuse-alastele tähendustele.
Muutuv maskuliinsus.
Traditsioonilised maskuliinsuse normid, nagu kirjeldatud Dr. Ronald F. Levanti teoses "Masculinity Reconstructed" ('Rekonstrueeritud maskuliinsus'): "naiselikkuse vältimine, iseseisvus (toetumine iseendale), tugevus ja agressioon ning homofoobia."
Statistika, sealhulgas Euro RSCG turu-uuring, näitab, et saavutuse- ja staatusejaht ei ole meestele enam nii tähtis nagu varem; ning samuti ei ole – teatud tasemeni – emotsioonide piiramine või seksi lahtiühendamine intiimsusest. Teine normimuutus on kinnitatud uuringute poolt, et mehed "enam ei pea seksuaalset vabadust üldiselt kütkestavaks." Kõige tähtsam nihe maskuliinsuses on feminiinsuse vähemamääralisemas vältimises ja "teatud segmendi meeste, kes on omaks võtnud kunagi naiste provintsi kuulunud kombed ja suhtumised, esilekerkimine." See, mida aktsepteeritakse "maksuliinsena", on aegade jooksul märkimisväärelt muutunud, seega kaasaegne kontseptsioon sellest, kuidas mees "olema peaks" erineb varasemate ajastute ideaalmehest. Mõned stiilid ja käitumismallid, mida tänapäeval peetakse naiselikeks, olid minevikus meeste erialaks (näiteks kosmeetika, juveelid, kunstist ja muusikast lugupidamine jne). Sellest johtuvalt on "feminiinsuse" kontseptsioon vallutanud rohkem territooriumi ja "maskuliinsus" muutunud piiratumaks. Võib-olla on metroseksuaalsus selle nihke vastu suunatud reaktsioon, kuna mõned mehed tunnevad end soorollides liiga kitsendatult. Seda saab samuti pidada vahendiks saavutamaks suuremat sugudevahelist võrdsust läbi androgüünsuse poole liikumise.
 Metroseksuaalid ilmusid nähtavale vaid pärast kultuurilisi muutusi keskkonnas ja maskuliinsuse kohta käivate vaadete muutuste järel.
Simpson seletab oma artiklis "Metrosexual? That rings a bell..." ("Metroseksuaal? Tuleb tuttav ette..."), et "Geimehed on esitanud metroseksuaalsuse varajasi prototüüpe. Otsustavalt vallalised, kindlasti linlikud, hirmus ebakindlad oma identiteedis (sellest ka rõhk uhkusele ja vastuvõtlikkusele värskeima brändi suhtes) ja sotsiaalselt emaskuleerunud geimehed tegid avastustööd maskuliinsuse ja ihaldatavuse aksessuariseerimise ja ühendamise äris."
Vassili Stassov

Vassili Stassov (vene keeles Василий Петрович Стасов; 4. august (vkj. 24. juuli) 1769 Moskva – 5. september (vkj. 24. august) 1848 Peterburi) oli vene arhitekt.
Aastatel 1783–1794 töötas Stassov arhitekti abilisena Moskvas. 1794–1795 teenis ta kaardiväes, 1802–1807 stažeeris Lääne-Euroopas. 1811. aastal valiti ta Peterburi Kunstide Akadeemia akadeemikuks. Ta kuulus Ehitiste ja hüdroloogiliste tööde komitee koosseisu.
Stassov töötas peamiselt Peterburis. Ta projekteeris Pavlovski polgu kasarmud (1817–1820), Jamskoi turu 1817–1819, Püha Kolmainsuse katedraali (1828–1835), Narva (1827–1834) ja Moskva (1834–1838) võiduvärava. 
Alates 1837 juhtis Stassov Leo von Klenze projekti järgi Uue Ermitaaži ehitust ja 1838–1839 Talvepalee tulekahjujärgset taastamist.
Tema looming esindab vene ampiiriks nimetatavat stiili. Ta pöördus sageli rangete vormide poole ja kasutas palju dooria sambaid. Teda peetakse ka vene rahvusliku stiili (pseudovene stiil) rajajaks arhitektuuris. Seda stiili esindab näiteks Aleksander Nevski mälestuskirik Potsdamis (1826). Stiililt sarnane Desjatinnaja kirik Kiievis hävis Nõukogude ajal.
Vassili Stassov abiellus 1817 Maria Sutškovaga, kes suri 1831 koolerasse epideemia ajal. Neil oli viis poega, kellest neli said täiskasvanuks, ja kolm tütart, kellest kaks said täiskasvanuks. Teine poeg Aleksandr Stassov (1819–1904) oli ettevõtte Kavkaz i Merkuri direktor. Teine tütar Nadežda Stassova (1822–1895) oli naiste kõrgkooli Bestuževi kursuste üks asutajaid ja töötaja. Kolmas poeg Vladimir Stassov (1824–1906) oli muusika- ja kunstikriitik. Neljas poeg Dmitri Stassov (1828–1928) oli jurist, üks Venemaa 1860. aastate kohtureformi autoreid.
Põhjapolaarjoon

Põhjapolaarjoon on polaarjoon, selle laiuskraad on 66,5° N. Põhjapolaarjoonilt põhja poole esineb polaaröö ja polaarpäev.
Põhjapolaarjoon läbib järgmiste riikide territooriumi:
Põhjapolaarjoonel asub üks linn maailmas - Salehard Venemaal. Kolm suurt linna asuvad põhjapolaarjoonest põhja pool - Murmansk, Norilsk ja Vorkuta. Norras asub põhjapolaarjoone lähedal Tromsø.
Poolus (täpsustus)

Poolus (ladina keeles "polos" poolus, naba) võib tähendada mitut asja.
Koolinädal

Koolinädal koosneb enamikus koolides nädalapäevadest esmaspäev kuni reede, olles seega viiepäevane.
Eestis on see valdav alates 1988/89. õppeaastast. Enne seda oli koolinädal kuuepäevane. 
Esimesena Eestis läks viiepäevasele koolinädalale üle Sindi Keskkool, mille peale tulid Moskvast olukorda kontrollima psühholoogid ja arstid.
Mõnes riigis või koolis võib koolinädal olla ka nelja- või kuuepäevane.
Kiili Gümnaasium

Kiili Gümnaasium on põhi- ja keskharidust andev haridusasutus Harju maakonnas Kiili vallas.
Kool asutati 1858. aastal.
Uus koolihoone valmis 2005. aastal. Hiljem on tehtud juurdeehitusi, neist suurima käigus valmis 2020. aastal eraldi algklasside korpus, laiendati spordihoonet ja sööklat ning kool sai ka loodusainete klassid. Kooli direktor on Ruth Pekkenen.
2024. aasta 1. septembri seisuga õpib koolis 1006 õpilast, sh gümnaasiumiastmes 107 õpilast.
Drag racing

Drag racing (ka drag race) ehk kiirendussõit on üks paljudest motospordialadest, kus autode või mootorratastega läbitakse sirge teelõik aja peale.
Võistlusreeglid.
Võisteldakse distantsil 1/4 miili (402,336 m) või 1/8 miili (201,168 m). Lisaks muutub üha populaarsemaks 1000 jala (304,8 m) pikkune võistlusdistants. Võistlusrada on sirge, kus on kõrvuti kaks võistlusrada ja lõpus pidurdusmaa. Autod ja mootorrattad on mootori töömahtude ja ülelaadeseadmete kasutamise põhjal jagatud võistlusklassidesse.
Võistluse käik.
Võistlevad sõidukid rivistatakse stardikoridorist tahapoole stardijärjekorda ("lineup"), tavaliselt klasside kaupa. 
Võistluse kulgu juhivad otseselt kaks starterit: "pre-starter" ja "starter". "Pre-starter" annab võistlejatele loa siseneda stardialasse ning alustada rehvide soojendamist ehk "burnout"'i. Starteri ülesandeks on käivitada stardifoor. Lisaks jälgitakse kogu stardiprotseduuri vältel sõidukite tehnilist seisukorda ning reeglite (aknad suletud, keemilise ülelaade seadme kraani õigeaegne avamine jms) täitmist.
Sisenedes "burnout"'i alasse, teeb sõiduk "burnout"'i, mis võib lõppeda ka kaugel teisel pool stardijoont. Seejärel tagurdatakse tagasi stardialasse ning asutakse autot stardijoone taha paika sättima. Masina asetsemist stardijoonel näitavad stardifoori kaks ülemist, valget tuld ("pre-stage"- ja "stage"-tuled). Kui mõlemad sõidukid paiknevad joonel nii, et nimetatud tuled on süttinud, käivitab starter foori. Üksteise järel süttib kolm rida kollaseid tulesid ning seejärel alumised rohelised (tulede süttimise ajastus ja kord sõltub kasutatava stardifoori tüübist).
Võistluspaigad.
Tuntud võistluskohad Euroopas: Santa Pod Inglismaal, Alastaro Soomes, Mantorp Park Rootsis.
"Drag racing" Eestis.
Eestis tegeleb "drag racing"'u edendamise ja meistrivõistluste korraldamisega Baltic Hot Rod Association (BHRA), hiljem loodi Estonian Drag Racing Association (EDRA).
Esimesed ametlikud Eesti meistrivõistlused "drag racing"'us leidsid aset 2005. aastal.
Võistluskohad Eestis: Kiltsi lennuväli, Pärnu lennuväli, Raadi lennuväli, Rutja lennuväli.
Neuwied

Neuwied on linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal. Asub Reini paremal kaldal. 
Linn asutati 1653 ja kujunes 17. sajandi lõpus usupõgenike sihtkohaks.
Kirumpää

Kirumpää (võro keeles Kiräpää) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Kirumpää on läbi ajaloo olnud oluline kindlus enne Tartut, mis kaitses Tartut Vene rünnakute eest. Rootsi ajal kaaluti ka Tartu ümberkolimist Kirumpääle, sest Tartu linna ei peetud kaitstavaks.
Kolepi

Kolepi (kohalik hääldus Koľepi või Koľebi) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Küla kuulub ajalooliselt Rõuge kihelkonda.
Koloreino

Kolereino (ka: Kolureino, kohalik hääldus Kol'ereinu) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Rūmī

Mawlānā Jalāl ad-Dīn Muhammad Rūmī (pärsia keeles مولانا جلال الدین محمد رومی, türgi keeles "Mevlânâ Celâleddin Mehmed Rumi") ehk Mawlānā Jalāl ad-Dīn Muhammad Balkhī; varem eestindatult ka Džalaluddin Rumi või Džalal ad-Din Rumi; enamasti lihtsalt Rūmī (30. september 1207, Balkh tänapäeva Afganistanis või Vahš Kurgonteppa lähedal tänapäeva Tadžikistanis – 17. detsember 1273, Konya tänapäeva Türgis) oli pärsia luuletaja, jurist, teoloog ja õpetlane, sufi müstik. Suurema osa elust tegutses Konya linnas.
Jalāl ad-Dīn Rūmī pühendas oma ekstaatilisi nägemusi ja elamusi sisaldava mahuka gaseelikogu "Dīvān-e Šams-e Tabrīzī" ehk "Dīvān-e Kabīri" derviš Shams-i-Tabrīzīle, kelle juhtimisel ta avastas olemise metafüüsilise sügavuse. Rūmī umbkaudu 26 000 värsireast koosnev müstiline õpetuspoeem "Masnavī" on pärsiakeelses maailmas koraani järel kõige tähtsam kirjandusteos. Õpilaste kirjapandud on Rūmī vestlustekogu "Fihi ma fihi" ("Selles on, mis selles on"). Rūmī järgijad lõid tema eeskujul Mevleviye ehk pöörlevate dervišite vennaskonna, mille liikmed otsivad jumalikku ekstaasi erilise muusikalise saatega tantsurituaali abil.
Türgi kultuuri- ja turismiministeeriumi ettepanekul kuulutas UNESCO 2007. aasta rahvusvaheliseks Rūmī aastaks.
Ehkki veel 1979. aastal tõdes kirjandusteadlane ja tõlkekriitik Sergei Issakov, et teiste pärsia luuleklassikute kõrval on Rūmī jäänud eesti keelde tõlkimata, on nüüdseks tõlkes ilmunud mitu Rūmī värsikogu. Ingvar Luhaääre tõlkes on Eesti Luuleliidult ilmunud kogumikud "Mida öeldi roosile sellist" (2009) ja "Lend salajasse taevasse" (2012), Doris Kareva aga tõlkis ja avaldas kirjastuses Verb 2013. aastal kogumiku "Päikesesõnad", millele kirjutas kommentaarid ja järelsõna Kalle Kasemaa. 2020. aastal avaldas kirjastus Koolibri Mathura tõlgitud antoloogia "Paradiisisõnad". 
Rūmī ainetel on Eesti helilooja Maria Kõrvits loonud instrumentaalteose "Langedes ülespoole, taeva kaarjasse kaussi".
Advaita-vedaanta

Advaita-vedaanta ehk advaita (sanskriti keeles अद्वैत वेदान्त ("advaita-vedānta")) on vedaanta levinuim alakoolkond. Advaitat ('mittekahesus, mittedualism') peetakse enamasti monistlikuks süsteemiks. Sõna "advaita" viitab mina (aatmani) ja brahmani samasusele.
Kõigi vedaanta alakoolkondade alustekstid on "Prasthānatrayī" – upanišadid, Bhagavadgītā ja Brahma-suutrad.
Advaita-vedaanta põhimõtted sõnastas lõplikul kujul Šankara.
Andres Luure

Andres Luure (sündinud 22. mail 1959 Tallinnas) on eesti filosoof, tõlkija ja vikipedist. 
Andres Luure on tõlkinud eesti keelde filosoofilist kirjandust, teiste seas Aristotelese, Immanuel Kanti, Ludwig Wittgensteini, Friedrich Nietzsche, Jürgen Habermasi, Gilbert Ryle'i ja Esa Saarineni teoseid, samuti Ulrich Becki jt raamatuid.
Ta on eestikeelse Vikipeedia esimene aktiivne eestlasest kaastööline.
Elulugu.
Luure õppis 1966–1977 Tallinna 42. Keskkoolis ning astus seejärel Tartu Riiklikku Ülikooli, kus õppis kaks aastat. Ta lõpetas 1983 Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli matemaatika erialal, diplomitöö teemaks oli "Абелевы алгебры" ('Abeli algebrad').
1998. aastal sai ta Tallinna Pedagoogikaülikoolist magistrikraadi tööga "A combinatorial model of referring" (juhendaja Lembit Valt).
2006. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi semiootika alal tööga "Duality and sextets: a new structure of categories" ('Duaalsus ja sekstetid: uus kategooriate struktuur'; juhendaja Kalevi Kull).
Alates 2009. aastast kuni 2014. aastani töötas ta Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudis filosoofia dotsendina. Sealt edasi oli ta tööl lektorina kuni novembrini 2022. Ta on olnud juhendajaks filosoof Oliver Laasi doktoritööle.
Monrovia

Monrovia on Libeeria pealinn ja suurim linn. Asub poolsaarel Atlandi ookeani rannikul Montserrado maakonnas.
Esimesed afroameeriklastest asunikud saabusid 1822. aastal ja asutasid Christopolise linna, mis 1824. aastal nimetati Ameerika Ühendriikide presidendi James Monroe järgi Monroviaks.
Kodusõdades on linn kõvasti kannatada saanud. Seetõttu on linnas palju kodutuid lapsi ja noorukeid.
Monrovia on riigi majanduskeskus ja tähtis sadamalinn. Sadama kaudu eksporditakse peamiselt kautšukit ja rauamaaki.
Neu-Ulm

Neu-Ulm on linn Saksamaal Baieri liidumaal, Neu-Ulmi kreisi keskus. Asub Doonau paremal kaldal, Ulmi vastas.
Neu-Ulm oli osa Ulmist 1810. aastani, mil piir Baieri ja Baden-Württembergi vahel tõmmati piki Doonau jõge. Nii jäi väike osa linnast Baierisse. Neu-Ulmi on esmamainitud 1814. aastal. 1869 sai Neu-Ulm kreisivabaks linnaks. 
1972. aastal liideti linn Neu-Ulmi kreisiga. Aastatel 1945–1991 asus linnas USA sõjaväebaas.
Marika Vernik

Marika Vernik (sündinud 14. augustil 1957) on eesti näitleja, jätkuvalt seotud draama kui kunsti, eneseväljendamise viisi ja teraapiavahendiga.
Lõpetas aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9.lend) näitlejana, aastal 1994 Tartu Ülikooli ajaloo erialal, 2005 Tallinna Psühhodraama Kooli psühhodraama rakendajana, Tallinna Psühhodraama Koolis (Moreno Keskus) psühhodraama lavastaja (CP 2008).
Töötas 1980–1994 Rakvere Teatris näitlejana, 1994–1996 Teatri- ja Muusikamuuseumis teadurina, 1999–2004 Rakvere Linnavalitsuses kultuurinõunikuna. Töötanud Tantsu- ja Kunstikoolis Athena kooli juhatajana, Tallinna Vaimse Tervise keskuses tugiisikuna ja terapeudina.
Ta on lavastanud kümmekond lavastust noorte ja täiskasvanud harrastusnäitlejatega ning kirjutanud teatriloolisi artikleid, teatri- ja kunstiarvustusi.
Suurima kaaluga bitt

Suurima kaaluga bitt (ka vanim bitt, kõrgeim bitt; inglise keeles "most significant bit", lühend MSB) on bitt, mis esitab positsiooni, kus asub kahendarvu suurima väärtusega bitt.
Kahendsüsteemis reastatakse kõik bitid kaalu järgi, tavaliselt kaalu vähenemise järjekorras. Vasakpoolseima ehk suurima kaaluga biti väärtus on 2"n"–1 (kus "n" on kahendarvu kohtade arv). Vähima kaaluga biti väärtus on 20 ehk 1. Näiteks kahendarvu 100101012 väärtus kümnendsüsteemis on: 27+0+0+24+0+22+0+20 = 14910. Suurima kaaluga biti väärtus on siin 28–1 = 27 = 128 (kahendarvus on 8 positsiooni).
Tavaliselt kirjutatakse kahendarv nii, et MSB on kahendarvu vasakpoolseim bitt. Mõnede arvutite arhitektuuris ja krüptograafia rakendustes kasutatakse ka esitusviisi, kus MSB on parempoolseim bitt.
Inglise keeles püütakse vahet teha kahel lühendil: msb ja MSB – vastavalt "most significant bit" ja teine "Most Significant Byte". Viimasel juhul viidatakse mitmebaidilise sõna kõige suuremat kaalu omavale baidile.
Nikolaus Lenau

Nikolaus Lenau (õieti Nikolaus Franz Niembsch Edler von Strehlenau; 25. august 1802 – 22. august 1850) oli Austria luuletaja.
Emil Nolde

Emil Nolde (sünninimi Emil Hansen; 7. august 1867 – 15. aprill 1956) oli saksa maalikunstnik.
Emil Nolde kuulus aastast 1906 rühmitusse Die Brücke.
Emil Nolde maalis religioossetel teemadel, samuti natüürmorte ning algeliselt ja kirglikult müstilisi maastikke.
Vähima kaaluga bitt

Vähima kaaluga bitt (ka noorim bitt, madalaim bitt (inglise keeles "least significant bit", lühend LSB) on bitt, mis esitab positsiooni, kus asub kahendarvu väikseima väärtusega bitt.
Kahendsüsteemis reastatakse kõik bitid kaalu järgi alates nullist kuni antud kahendarvu bittide arv miinus üks. Esimene kaaluga null on LSB ehk vähima kaaluga bitt, viimane kaaluga "n"–1 (kus "n" on kahendarvu kohtade arv) on MSB. Näiteks kahendarvu 100101012 bitid kaalu järgi on: 1×27+0×26+0×25+1×24+0×23+1×22+0×21+1×20. Vähima kaaluga bitt on siin 1×20.
Tavaliselt kirjutatakse kahendarv nii, et LSB on kahendarvu parempoolseim bitt. Mõningate arvutite arhitektuuris ja krüptograafia rakendustes kasutatakse ka esitusviisi, kus LSB on vasakpoolseim bitt.
Sageli kasutatakse mõistet "noorim bitt" või "madalaim bitt". Nendel on kasulik omadus – nad muutuvad kiiresti, kui kahendarvu väärtus veidikenegi muutub. Näiteks kui liita kahendsüsteemis 310'ele 110 (000000012+000001102) on tulemuseks 410, aga noorimad bitid on täiesti muutunud 0112 -&gt; 1002. See noorimate bittide omadus leiab suurt kasutust pseudojuhuslike arvude genereerimisel.
Inglise keeles püütakse vahet teha kahel lühendil: lsb ja LSB. Esimene on "least significant bit" ja teine "Least Significant Byte". Viimasel juhul viidatakse mitmebaidise sõna kõige väiksemat kaalu omavale baidile.
Mikojan-Gurevitš MiG-15

Mikojan-Gurevitš MiG-15 (vene keeles МиГ-15; NATO koodnimi Fagot, kaheistmelise koodnimi Midget) on Nõukogude Liidus ehitatud ja kasutusel olnud reaktiivhävituslennuk. 
MiG-15 prototüübi esmalend toimus 1947. aastal, 1949. aastal võeti see lennuväes kasutusse. Kokku ehitati üle 12 000 lennuki, millega MiG-15 on maailmas kõige arvukam reaktiivlennuk.
Ajalugu.
MiG-15 oli ehitatud hävituslennukiks – õhuvõitluseks teiste lennukitega. Korea sõja alguses ilmnes, et MiG-15-l oli Koreas ÜRO vägede koosseisus lendavate USA õhujõudude hävituslennukitega võrreldes mitmeid eeliseid lennuomadustes ja tulejõus, sellega tulistati alla nii USA kolbmootoritega pommituslennukeid B-29 kui ka reaktiivhävitajaid F-80 ja F-84. Alles hävituslennukite F-86 Sabre kasutuselevõtmine, mis mõneti ületasid MiG-15 taktikalisi omadusi, suutis ülekaalu Korea õhuruumis ÜRO vägede kasuks kallutada.
Hiljem jätkas Nõukogude Liit edukalt oma lennukite tehnilist arendamist, mille käigus töötati välja ka mitu täiuslikumat MiG-15 versiooni.
Nõukogude Liit üritas hoolega varjata oma pilootide osalemist Korea sõjas. Selleks kaeti Nõukogude MiG-15-d kas Põhja-Korea või Hiina eraldusmärkidega, ning piloodid kandsid kas Põhja-Korea sõjaväe vormiriietust või tsiviilrõivaid. Raadioside jaoks anti neile paberid kirillitsas kirjutatud koreakeelsete lennundusterminitega.
1950. aastate lõpuks oli MiG-15 juba moraalselt vananenud lennuk ja asendati MiG-17-ga.
Tehnilised andmed.
Lennuki ehitamise käigus kasutati Saksamaa kapituleerumise järel saadud uuringuid, jooniseid ja Saksamaalt Nõukogude Liitu deporteeritud lennundusinsenere. Samuti polnud Nõukogude Liidul sel ajal piisava võimsuse ja töökindlusega reaktiivmootorit, selle tootmiseks kopeeris NSV Liit Suurbritannialt ostetud Rolls-Royce Nene tsentrifugaal-kompressoriga reaktiivmootori.
Mis on armastusel sellega pistmist

"Mis on armastusel sellega pistmist" (kasutatud ka pealkirja "Tina Turneri lugu") on USA 1993. aasta eluloodraama, mis põhineb laulja Tina Turneri elul ja karjääril.
Film põhineb Tina Turneri ja ajakirjanik Kurt Loderi raamatul "I, Tina" (1986), mis jutustab tema keerulisest abielust Ike Turneriga, koduvägivallast ja hilisemast tõusust superstaariks.
Peaosas mängib Angela Bassett, kes kehastab Tina Turnerit, ja Laurence Fishburne, kes mängib Ike Turnerit. Mõlemad näitlejad pälvisid oma rollide eest Oscari nominatsiooni – Bassett parima naispeaosa ja Fishburne parima meespeaosa kategoorias.
Filmi lavastas Brian Gibson, ja selle muusikaline taust kasutab Tina Turneri originaallugusid, sealhulgas hittlugu "What's Love Got to Do with It".
Otto Mueller

Otto Mueller (16. oktoober 1874 – 24. september 1930) oli saksa maalikunstnik, ekspressionist.
Otto Mueller kuulus 1910. aastast kunstnike rühmitusse Die Brücke.
Eesti filosoofide loend

"See lehekülg loetleb Eesti filosoofe. Loe ka Eesti filosoofia kohta üldiselt.
A.
Leo Anvelt
B.
Rem Blum
C.
Gustav Carlholm (Carlhielm) - Daniel Cohnitz
D.
Michael Dau - Alexander Davies
E.
Helen Eenmaa-Dimitrieva - Jaana Eigi - Jüri Eintalu
F.
Walter Freymann
G.
Aleksandra Gorjatšova - Ene Grauberg - Igor Gräzin
H.
Georg Hackenschmidt - Tiiu Hallap - Juhan Hellerma - Eik Hermann - Elof Holstenius - Vladimir Hütt
I.
Tõnis Idarand - Urmas Ivask
J.
Roomet Jakapi - Jüri Jekimov - Jan Jõemets - Marek Järvik - Gottlob Benjamin Jäsche
K.
Laine Kadakas - Aleksander Kaelas - Ülo Kaevats - Triin Kallas - Jaan Kangilaski - Mart Kangur - Jaan Kaplinski - Toomas Karmo - Enn Kasak - Siobhan Kattago - Rainer Kattel - Liisi Keedus - Külli Keerus - Hermann von Keyserling - Eve Kitsik - Rainer Kivi - Mart Kivimäe - Jaan Kivistik - Anne Kokkov - Kristin Kokkov - Alfred Koort - Rudolf Kulpa - Karin Kustassoo - Piret Kuusk - Madis Kõiv - Riin Kõiv - Kaupo Känd - Theodor Künnapas
L.
Taavi Laanpere - Oliver Laas - Margo Laasberg - Kristjan Laasik - Peeter Laido - Lilian Langsepp - Petrus Lidenius - Airi Liimets - Jüri Lipping - Tõnis Loit - Eero Loone - Toomas Lott - Tõnu Luik - Leo Luks - Andres Luure - Indrek Lõbus - Endla Lõhkivi - Kristi Lõuk
M.
Mihhail Makarov - Uku Masing - Iivi Masso - Ülo Matjus - Mauritius - Paul McLaughlin - Indrek Meos - Heidy Meriste - Ave Mets - Janar Mihkelsaar - Margus Mägi - Indrek Männiste - Tanel Mätlik - Bruno Mölder - Peeter Müürsepp juunior
N.
Gustav Naan - Eveli Neemre - Rita Niineste - Leo Näpinen
O.
Evald Oldekop - Francesco Orsi - Jēkabs Osis (Jakob Ohse) - Rain Ots - Margus Ott
P.
Kalju Paaver - Karel Pajus - Veiko Palge - Andreas Palmroot - Eduard Parhomenko - Andrus Park - Valdar Parve - Aive Pevkur - Eva Piirimäe - Peeter Pints - Oleg Podliševski - Moritz Conrad Posselt - Vivian Puusepp - Märt Põder - Jaan Pärnamäe
R.
Konstantin Ramul - Arne Rannikmäe - Rein Raud - Mart Raukas - Jaan Rebane - Indrek Reiland - Merike Reiljan - Mario Rosentau - Rein Ruutsoo
S.
Jüri Saar - Grigori Sapožnikov - Daniel Sarcovius - Michael Savonius - Walter Schmied-Kowarzik - Carolus Schulten - Peeter Selg - Viktor Sieben - Kadri Simm - Riin Sirkel - Gabriel Sjöbergh - Inta Soms - Andres Soosaar - Jaanus Sooväli - Henrik Sova - Otto Stein - Leonid Stolovitš - Ludwig Adolf Heinrich Strümpell - Margit Sutrop - Toomas Sutt
Š.
Dimitri Šardin
T.
Edit Talpsepp-Randla - Michael Tamm - Jüri Tammaru - Ilmar Tammelo - Gustav Teichmüller - Tarmo Tirol - Valentin Tomberg – Andrus Tool - Uku Tooming - Kuldar Traks - Ivar Tröner
U.
Jakob von Uexküll - Aleksander Uibo - Anto Unt - Uno Uri - Undo Uus
V.
Lembit Valt - Vootele Vaska - Raul Veede - Aleksander Veingold - Katrin Velbaum - Margus Vihalem - Rein Vihalemm - Tõnu Viik - Mats Volberg - Marek Volt
Fritz Bleyl

Fritz Bleyl (sünninimi Hilmar Friedrich Wilhelm Bleyl; 8. oktoober 1880 Zwickau – 19. august 1966 Bad Iburg) oli saksa maalikunstnik ja graafik, kes on tuntud eelkõige kui ekspressionistliku kunstirühmituse Die Brücke üks asutajaliikmeid.
Bleyl õppis arhitektuuri Dresdeni Kuninglikus Tehnilises Kõrgkoolis, kus ta tutvus kaasüliõpilaste Ernst Ludwig Kirchneri, Erich Heckeli ja Karl Schmidt-Rottluffiga. Nendega koos asutas ta 1905. aastal kunstirühmituse Die Brücke, mille eesmärk oli tuua saksa kunsti uusi, modernistlikke suundi ning murda traditsioonilise akadeemilise kunsti norme. Bleyl oli rühmituse üks algatajaid ja varajasi kujundusautoreid – näiteks lõi ta plakateid ja kujundas kutseid rühma esimesele näitusele.
Erinevalt teistest Brücke liikmetest ei pühendunud Bleyl täielikult kunstile, vaid jätkas oma tegevust arhitektina. 1907. aastal lahkus ta rühmitusest, kuna tema kunstilised huvid ja eluvalikud hakkasid üha enam erinema ülejäänud liikmete omadest. Pärast lahkumist Die Brückest keskendus Bleyl peamiselt arhitektuurile ja pereelule ning tema kunstiline tegevus jäi tagaplaanile.
Kuigi ta ei tegutsenud kunstnikuna kuigi kaua, oli Fritz Bleyl oluline figuur Die Brücke varases arengus ja saksa ekspressionismi kujunemisloos.
Kusma (Võru)

Kusma on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Kärnamäe

Kärnamäe (kohalik hääldus Kärnämäe) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Käätso

Käätso on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastal 1977 liideti Käätsoga Lalli, Reedo ja Tinnüste küla.
Lapi

Lapi (ka: Põõna) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Lompka

Lompka on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Külas asus Vana-Nursi mõisa keskus.
Loosu

Loosu on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Külas asuvad August Teppo Lõõtsamuuseum ja Väimela mõisa Richterite kalmistu. Seal paiknes Loosu karjamõis.
Külas paikneb Loosu järv.
Seal asub August Teppo mälestuskivi. 
1940. aastal kuulus Loosu küla Võru valda Võrumaal.
1950. aastate alguses, umbes 1953. aastal, rajati Loosu küla idaservas kulgeva Võru–Põlva maantee Väimela teeristi juurde puhkeala skulptuuriga "Kommunistlik noor linnuga". Skulptuur ei ole säilinud.
Meegomäe

Meegomäe (ka: Meegumäe) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Külas asub Lõuna-Eesti Haigla AS, küla lähistel voolab Meegomäe oja. Lahingukooli hoonetes asus Nõukogude ajal ALMAVÜ lahingukool (autokool). Varem tegutses külas Jaani külakool; see koolimaja on arvele võetud ajaloomälestisena.
1977. aastal liideti Meegomäe külaga Hallamäe.
Meeliku

Meeliku on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Mõisamäe

Mõisamäe on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Mõisamäe külas sündis rahvalaulik Helmi Vill.
Meetod (programmeerimine)

Meetod on objektorienteeritud programmeerimises funktsioon, mis on seotud kindla objektiga.
Umbsaare

Umbsaare on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Küla läbib Valga–Koidula raudteelõik.
Vagula

Vagula on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Hintsiko

Hintsiko (ka Hindsiku) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 37 inimest. Kõik olid eestlased.
Kangsti

Kangsti (ka: Kangistõ) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 61 inimest. Kõik olid eestlased.
Külas asuvad silmaveeallikad.
Küla läbib Võru–Mõniste–Valga maantee. Selle ääres asub endine Sänna postijaam.
Küla läänepiir jookseb mööda Mustjõge.
Kuukivi

Kuukivi ehk adulaar on värvuseta läbipaistev mineraal, ortoklassi erim, millele on iseloomulik kuuvalgust meenutav hõbesinine värvus. 
Ta sai oma nime Šveitsi Alpides Adula ehk Rheinwaldhorni mägedes paikneva leiukoha järgi, kus seda leiti esimest korda.
Kuukivi kasutatakse ehtekivina.
Kuukivi on Florida osariigi vääriskivi, mida valiti 1970. aastal Kuu pinnale maandumise auks.
Esoteerika.
Kuukivi sobib väidetavalt eriti hästi Kaljukitsele päikesemärgi all sündinutele ja seda on soovitatav kanda armunutel.
Mõksi

Mõksi on küla Võru maakonnas Võru vallas.
1977. aastal liideti Mõksi külaga Hinni, Kaabistu, Kuljusmõtsa ja Vaestõlastõ.
Navi

Navi on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Külas asub Navi Silmaläte.
Külas on sündinud poliitik Ivari Padar ja teadusfilosoof Enn Kasak ning seal elas lapsepõlves kunstnik Navitrolla, kes võttis küla järgi ka kunstnikunime. 2010. aastate algul leiti Navi külast ligikaudu 4000 aasta vanune kivikirves.
Nooska

Nooska on küla Võru maakonnas Võru vallas. Nooskas asub ka arvatav Talimäe linnuse koht ehk Nooska linnamägi.
Väiso

Väiso (ka: Väisu) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Võrusoo

Võrusoo (kohalik hääldus Võrosuu) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Võrumõisa

Võrumõisa (võru keeles Võromõisa) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Külas asuvad Konnametsa ristimännid.
Võlsi

Võlsi on küla Võru maakonnas Võru vallas. Külas on olnud Võlsi karjamõis.
Küla põhjapiirile jääb laiarööpmeline Valga–Koidula raudteelõik. 
Küla piires asub ka Kublitsa järv.
Verijärve

Verijärve on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Vana-Nursi

Vana-Nursi on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Palometsa

Palometsa on küla Võru maakonnas Võru vallas. 
Külas on sündinud omavalitsustegelane ja poliitik Johan Haagivang (1878–1942).
Puiga

Puiga on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Külas tegutsevad Puiga Põhikool ja Puiga raamatukogu.
Roosisaare

Roosisaare on küla Võru maakonnas Võru vallas Vagula järve ja Tamula järve vahel.
Külas asuvad arheoloogiamälestisena arvele võetud muistne Tamula asulakoht ja Ala-Vagula I asulakoht.
Külas kasvavad kaitsealused Roosisaare tammed.
Küla lõunapiiri märgib Valga–Koidula raudteelõik.
Räpo

Räpo on küla Võru maakonnas Võru vallas. Külas asub Räpo järv (teise nimega Hotte järv).
Seal asub ka Räpo Turismitalu, mis alustas tegevust 1995. aastal.
Räpo külast on välja kasvanud "metal"-bänd Tankist.
Tagaküla

Tagaküla (kohalikus kõnepruugis Tagakülä) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Külas asuvad Tagaküla Tiigi talu ristimännid.
Tagakülas asub Kungla rahvamaja.
Raiste

Raiste on küla Võru maakonnas Võru vallas.
1977. aastal liideti Raistega Haigri ja Kanariku küla. 2021. aastast on Kanariku taas eraldi küla.
Tootsi (Võru)

Tootsi (kohalik hääldus Toodsi) on küla Võru maakonnas Võru vallas, endises Rõuge kihelkonnas.
Sika (Võru)

Sika on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Raudsepa (Võru)

Raudsepa (kohalik hääldus Raudsepä) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Kaubafetišism

Kaubafetišism on Karl Marxi kirjeldatud nähtus, kus kapitalistlikus turumajanduses paistavad kaubatootjatevahelised ühiskondlikud suhted kaupade eneste vaheliste suhetena.
Karl Marx kirjutas kaubafetišismist oma raamatus "Kapital" aastal 1867.
Marxi "Kapitali" järgi tuleneb kaupade maailma fetišistlik iseloom kaupu tootva töö isesugusest ühiskondlikust iseloomust. Kauba müstiline iseloom ei tulene tema tarbimisväärtusest, vaid tootjatevahelised suhted, milles avalduvad nende töö ühiskondlikud määrangud, omandavad tööproduktide ühiskondliku suhte vormi.
Marx räägib, et produktide vahetajaid huvitab praktikas kõigepealt küsimus, kui palju võõraid produkte nad oma produkti eest saavad, s.o missuguses proportsioonis produkte vahetatakse. Niipea kui need proportsioonid on saavutanud teatava tavapärase stabiilsuse, näivad nad tulenevat tööproduktide loomusest, nii et näiteks üks tonn rauda ja kaks untsi kulda on täpselt niisamuti üheväärsed, kui nael kulda ja nael rauda on üheraskused, – hoolimata oma füüsikaliste ja keemiliste omaduste erinevusest.
Tegelikult fikseerub tööproduktide väärtusiseloom "(hind)" alles nende realiseerumisel väärtuse suurustena. Väärtuse suurused muutuvad vahetpidamata, olenematult vahetajate tahtest, ettenägemisest ja tegevusest. Vahetajate silmis omandab nende eneste ühiskondlik liikumine asjade liikumise vormi, mille kontrolli all nad on, selle asemel et seda ise kontrollida.
Ühiskondliku elu protsessi, ehk materiaalse tootmisprotsessi vorm
vabaneb oma müstilisest uduloorist alles siis, kui ta hakkab alluma inimeste teadlikule plaanipärasele ja kontrollile kui inimeste vaba ühiskondliku liidu produkt. Selleks aga on vaja teatavat ühiskonna materiaalset alust ehk rida teatavaid materiaalseid olemasolu tingimusi, mis omakorda on pika ja piinarikka arenemisprotsessi loomulikult kujunenud produkt.
Optimist (jahiklass)

Optimist on ühekereline üheinimese ühtsusklassi svertpaat, mis algselt mõeldud–loodud peamiselt kodus vineerist ise ehitamiseks ja lastele purjetamise algõpetamiseks .
Iseloomustus.
Optimist on ISAF-i poolt tunnustatud rahvusvaheline svertpaadiklass, mis on mõeldud algajatele õppimiseks ja võistluspurjetamiseks 8–15-aastastele lastele. Võistlemiseks sobiv kaal võiks olla vahemikus 35–50 kg.
Paat on lihtsa ehitusega ja seda on hõlbus käsitseda. Algselt oli svertpaadi kere ja peelte ehitusmaterjaliks vineer ja puit. Tänapäeval kasutatakse peamiselt kunstmaterjale.
Paadi terava kimmiga kere on varustatud veekindlate õhukastidega (õhukottidega), mis suurendavad ujuvust ja ohutust. Optimistil on üks priitpuri ja giljotiinsvert.
Optimist Eestis.
Esimesed paadijoonised tõi Eestisse 1963. aastal jahtidega Vanemuine, Ahoi ja Arktika, Rostocki rahunädalal käinud Tallinna purjetajaist koosnenud delegatsioon. Esimene optimist kogu Nõukogude Liidus ehitati samal aastal Tallinna Spordilaevade Eksperimentaaltehases.
1966. aastal ilmus Heino Kuivjõe raamat "Väikemees hakkab purjetama", mille vahel olid ka vineerist svertpaadi Optimist joonised koos pika juhendiga, mille pealkiri oli "Paadi võime ehitada ise".Optimistiga purjetajad osalevad ka Eesti Jahtklubide Liidu Olümpiapurjetamise Eesti Karika võistluspurjetamise sarjas.
Eestis on Optimistiga purjetajad koondunud Eesti Optimist Klassi Liitu.
Eestis korraldatakse Optimistidel ka täiskasvanute miniregatte, et populariseerida purjetamist. Seejuures on purjetajate kaal olnud koguni kuni 120 kg.
Purjetajad.
Maailma tasemel optimisti purjetaja Andrias Sepp
Krabi küla

Krabi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas Eesti-Läti piiri lähedal.
Külas on olnud Krabi mõisa keskus.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
Külas tegutseb Krabi raamatukogu ja kuni 2020. aastani ka Krabi Kool.
Endises mõisa magasiaida hoones tegutseb pood.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 97 inimest. Neist 95 olid eestlased.
Kõrgepalu

Kõrgepalu (võru keeles Korgõpalu) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 87 inimest. Neist 85 olid eestlased.
Külas asub ohvrikivi. Külas on olnud Kõrgepalu mõis, mille hooned on osaliselt säilinud.
Seal kasvas üks Eesti jämedamaid mände. Suvel 2006 oli see kaheharuline puuhiid juba kuivanud.
20. sajandi keskpaiku raiuti Kõrgepalu metsades mitu võimast mändi. Erinevatel andmetel oli kõrgeim neist 48- või 52-meetrine. Rahva seas on varasemal ajal olnud liikvel jutt, et eriti hea ilmaga olla selle männi otsast Soome laht näha olnud.
Liguri

Liguri on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 8 inimest.
2010. aastal eraldati Liguri külast Harjuküla.
Lüütsepa

Lüütsepa (kohalik hääldus Lüütsepä) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
Vana-Roosa

Vana-Roosa (kohalikus kõnepruugis Roosa) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
Külas on olnud Vana-Roosa mõis. Mõisa ait-kuivati on arvatud kultuurimälestiseks.
Külas asub Roosa kirik, mille juures tegutseb Roosa Jakobi kogudus. Samuti paikneb külas Vana-Roosa kalmistu.
Asula idapiiril voolab Mustjõgi. Küla keskel asub Vana-Roosa tiik.
Küla lääneosas asub Roosa raba (Suursoo), kust kaevandatakse turvast. Soost saavad alguse Kuuraoru oja ja Punsa oja.
Tagakolga

Tagakolga on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
Soolätte

Soolätte (kohalikus kõnepruugis Suulätte) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
1977. aastal liideti Soolätte külaga Hinnimäe, Härmiku ja Kahrusuu.
Soolätte külas asub Hinnimäe rändrahn.
Küla läbib Rõuge–Vastse-Roosa tee.
Raudsepa (Rõuge)

Raudsepa (kohalik hääldus Raudsepä) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
Pähni

Pähni on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Küla lähistel asetseb Pähni paisjärv ja voolab Pähni jõgi. Külas on olnud Pähni karjamõis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 14 inimest. Kõik olid eestlased.
Punsa

Punsa (kohalik hääldus Pundsa) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Küla lähistel voolab Punsa oja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 15 inimest. Kõik olid eestlased.
Paganamaa küla

Paganamaa on küla Võru maakonnas Rõuge vallas Eesti-Läti piiri ääres. 
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 43 inimest. Kõik olid eestlased.
Küla põhjapiir kulgeb Kolga jõe ääres. Jõel asub ka Krabi Veskijärv. Järve ääres on endise Krabi veski varemed.
Mutemetsa

Mutemetsa (kohalik hääldus Mutõmõtsa) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 17 inimest. Kõik olid eestlased.
1977. aastal liideti Mutemetsa külaga Jänesmõtsa.
Metstaga

Metstaga (kohalik hääldus Mõtstaga) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
Tottori

Tottori on linn Jaapanis, Tottori prefektuuri keskus.
Tottori linn loodi 1889. aastal. 2004. aastal liideti linnaga ümberkaudseid alasid.
Linn on tuntud Jaapani mere ääres asuvate liivaluidete poolest.
Kurayoshi

Kurayoshi on linn Jaapanis Tottori prefektuuris.
Kurayoshi linn loodi 1953. aastal.
Sakaiminato

Sakaiminato on linn Jaapanis Tottori prefektuuris. 
Sakaiminato linn loodi 1956. aastal. 
Linnas on tähtis kalasadam.
Kuru (Tapa)

Kuru on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Ajalooliselt asus Ambla kihelkonnas. 
Kuru paemurrus on kaevandatud Röa kihistiku kollakashalli Kuru dolomiiti.
Õrsava

Õrsava on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. 
Küla kuulub Poloda nulka.
Asub Õrsava järve ääres Mustoja suudmes. Õrsava järve voolab Rostõoja.
Küla lääneosas asuvad Juudova soo ja Rattasaarõ soo. Küla lõunaosa piirneb Pikämäe sooga.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Bhopali avarii

Bhopali avarii toimus 3. detsembri hommikul 1984 Indias Madhya Pradeshi osariigis asuva Bhopali kesklinnas. Õnnetus leidis aset USA kontserni Union Carbide pestitsiide tootvas tütarettevõttes, kus lekkis metüül-isotsüanaat.
Bhopali avariid on sageli nimetatud maailma suurimaks tööstuskatastroofiks. BBC andmetel hukkus umbes 3000 inimest kohe ja vähemalt 15 000 suri hiljem õnnetuse tagajärjel saadud haigustesse. Greenpeace arvab hukkunute üldarvuks umbes 20 000 inimest. Mahajäetud tehas reostab põhjavett ka veel veerand sajandit pärast õnnetust.
1989. aastal tasus Union Carbide India Ülemkohtu otsusel hukkunute ja kannatanute omastele kahjutasuna 470 miljonit USA dollarit. 2010. aasta juunis mõistis Bhopali kohus Union Carbide'i India haru endise juhi Keshub Mahindra ja kuus Union Carbide'i endist juhtivtöötajat süüdi surma põhjustamises hooletuse tõttu, määrates neile kaheaastase vanglakaristuse. Veel üks süüalune suri enne kohtuotsust.
1993. aastal loodi Bhopalis katastroofis kannatanute meditsiinilise abi korraldamiseks Rahvusvaheline Meditsiinikomisjon ("International Medical Commission").
Voynichi käsikiri

Voynichi käsikiri on ebaselge päritoluga, tundmatus keeles ja kirjas käsikirjaline illustreeritud raamat, mida arvatakse pärinevat 15. või 16. sajandist. Paljud krüptoloogid on püüdnud selle sisu seni tulemusteta dešifreerida. Käsikiri on nime saanud Poola päritolu Ameerika raamatukaupmehe Wilfrid M. Voynichi järgi, kes selle 1912. aastal ostis. Praegu asub manuskript Yale’i ülikooli raamatukogus.
Illustratsioonide põhjal arvati, et käsikiri pärineb Euroopast ajavahemikust 1450–1520. 2011. aastal käsikirja pärgamendile tehtud radiosüsiniku analüüs näitas, et see pärineb vahemikust 1404–1438. Esimesed teated sellest pärinevad 17. sajandist, mil manuskript kuulus Praha alkeemikule Georg Bareschile. 1870. aastal leiti käsikiri Itaalias jesuiitliku Collegio Romano ülikooli raamatukogus, kust see 1912. aastal rahapuuduse tõttu müüki pandi ja Voynichi kätte sattus. Käsikirja autoriteks on peetud Roger Baconit, John Deed, Edward Kelleyd, Jacobus Sinapiust, Anthony Achami, Antonio Averlinot ja isegi Voynichit ennast.
Käsikiri koosneb 240 õhukesest pärgamendilehest, mõned lehed on ilmselt aja jooksul kaotsi läinud. Tekst koosneb rohkem kui 170 000 kirjamärgist, mis moodustavad umbes 35 000 sõna meenutavat rühma. Kirjamärgid ei vasta ühelegi maailmas teada olevale kirjasüsteemile, kuid näivad pärinevat 20–30-märgilisest "tähestikust". Ilmseid kirjavahemärke ei ole, kuid mõnes kohas on lõigu algus märgistatud punkti või tärniga. Märgid ja neist moodustatud "sõnad" näivad järgivat teatud loomulikule keelele iseloomulikke seaduspärasusi. Käekirjaekspertide väitel näitab analüüs, et tekst on kirjutatud püsiva sujuva hooga, ilma et autor oleks pidanud enne iga tähte või sõna mõtlemiseks peatuma.
Käsikiri koosneb kuuest osast, mis ilmselt käsitlevad eraldi teemasid – botaanikat, astronoomiat, bioloogiat, kosmoloogiat, farmaatsiat ja retsepte. Seda on peetud keskaegseks alkeemia- või meditsiinikäsiraamatuks, kuid ebaõnnestunud käsikirja dešifreerimisel on viinud ka oletusteni, et tegu on mõttetu märgijadaga. Enamik krüptolooge lähtub oletusest, et tegu on mõnes Euroopa keeles kirjutatud mõtestatud tekstiga, mis on keeruka šifri abil teisendatud väljamõeldud tähestikku. On aga ka pakutud, et tekst on kirjutatud mõnes Aasia keeles (hiina, tiibeti, vietnami, tai vms).