tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Plaanikomitee

Plaanikomitee oli Nõukogude Liidus organ, mis tegeles rahvamajanduse arengu plaanimisega ja plaanide täitmise kontrollimisega. 
Nõukogude Liidu mastaabis tegeles sellega NSVL Ministrite Nõukogu Riiklik Plaanikomitee. Liiduvabariikides olid oma plaanikomiteed, Eesti NSV-s Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riiklik Plaanikomitee. Liiduvabariikide plaanikomiteed olid liidulis-vabariikliku alluvusega, alludes nii liiduvabariigi ministrite nõukogule kui ka NSVL Riiklikule Plaanikomiteele.
Airwolf

"Airwolf" on USA telesari, mida toodeti aastatel 1984–1987.
Sisu.
Erakuna tegutsev piloot Stringfellow Hawke ja tema partner Dominic Santini varastavad terroristidelt HiTech lahingukopteri, mille on loonud LKA, et täita sellega oma salajasi missioone, mida juhatab LKA direktor Michael Coldsmith Briggs III ehk Archangel. Stringfellow on nõus täitma sellega missioone, kui LKA aitab leida tema Vietnamis kadunud venna. Ta on nõus LKA-le Airwolf-i tagastama vaid juhul, kui tema vend St. John Hawke leitakse.
August Vaga

August Vaga (15. märts 1893 Kehra – 11. detsember 1960 Tartu) oli eesti botaanik, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).
Elukäik.
1913. aastal lõpetas Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi. 1913–1918 õppis Jurjevi Keiserlikus Ülikooli loodusteaduskonnas. Samal ajal, aastail 1915–1919 töötas Tallinnas ametnikuna. 1920. aastal astus uuesti Tartu Ülikooli, matemaatika-loodusteaduskonda loodusteaduste osakonda ning sai 1923. aastal kaitstud tööga "Tamula ja Vagula järvede suvine plankton" magistrikraadi. 
Pärast ülikooli lõpetamist töötas 1923.–1931. aastal Tartu Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi looduslooõpetajana. Tartu Õpetajate Seminari kaudu kaasati ta tsaariaegse koolisüsteemi reformimisse ning ta asus koostama eestikeelsete keskastme koolidele loodusõpetuse õppekava ja uut õpikut, millest hiljem ilmusid kordustrükid.
1931. aastal kutsus botaanikaprofessor Teodor Lippmaa (1892–1943) teda Tartu Ülikooli taimemorfoloogia ja -süstemaatika laboratooriumi assistendiks. 1932. aastal käis Vaga Saksamaal tutvumas sealsete botaanikaaedadega ning 1938. aastal osales Soomes rahvusvahelisel taimegeograafide kongressil.
1940. aastal kaitses Vaga Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Fütotsönoloogia põhiküsimusi" loodusteaduste doktorikraadi. 1944. aastal valiti ta dotsendiks ning 1956. aastal professoriks. Aastail 1944–1956 oli ta taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedri juhataja, 1948–1950 matemaatika-loodusteaduskonna dekaan. 
1946 aastast tegutses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmena botaanika alal, 1954 valiti ta akadeemikuks. Aastail 1947–1952 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Bioloogia Instituudi asedirektor ja botaanikasektori juhataja. 
Teadustegevus.
Vaga peamised uurimissuunad olid taimeanatoomia, taimede ja seente fülogenees ja süstemaatika ning fütotsönoloogia.
Vaga eestvõtmisel hakati koostama botaanikaalast oskusterminoloogiasõnastikku. Ta oli mitmeköitelise "Eesti NSV floora" väljaandmise initsiaatoreid ja I–III köite mitme peatüki koostajaid.
Ta oli Üleliidulise Botaanika Seltsi juhatuse liige.
Isiklikku.
Tema vennad olid Alfred Vaga ja Voldemar Vaga.
Karl Eichwald

Karl Eichwald (20. veebruar 1889 Mikani talu, Rõngu vald (Rõngu kihelkond) – 19. aprill 1976 Mikani talu, Rõngu külanõukogu) oli eesti botaanik; bioloogiadoktor (1959). 
Elukäik ja teadustöö.
Aastatel 1902–1904 õppis ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1922. aastal alustas ta vabakuulajana õpinguid Tartu ülikoolis. 
Aastast 1930 hooldas Tartu ülikooli botaanikainstituudi kogusid. 
Pärast kandidaadiväitekirja kaitsmist 28. jaanuaril 1959 promoveeriti ta töö mahu tõttu doktoriks, kuigi tal polnud lõpetatud kesk- ega kõrgharidust. 
Eichwaldilt ilmus alates 1923. aastast arvukalt töid taimesüstemaatika, -geograafia ja üldise looduskaitse alalt. 
Ta oli koguteose "Eesti NSV floora" üks peamisi autoreid. Samuti koostas ta 1940.–1950. aastatel mitu taimemäärajat.
Erich Kukk

Erich Kukk (26. oktoober 1928 Misso vald – 17. november 2017) oli eesti algoloog ja looduskaitsja. 
1953. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli, mille järel oli samas taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedri õppejõud. 
Ta on avaldanud teadustöid tsüanobakterite ja rohevetikate bioloogia alalt, samuti kirjutanud veekogude reostumisest ja nende puhastamisvõimalustest ja -vajadustest. 
Isiklikku.
Tema abikaasa oli botaanik ja looduskaitsja Ülle Kukk.
Kristi Roosmaa

Kristi Roosmaa (Kristi Roosmaa Tootell) (sündinud 10. juunil 1981 Pärnus) on eesti päritolu muusikalinäitleja ja modell.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Tartu Ülikooli Õigusinstituudi juristina. 2005. aastal lõpetas ta Ameerika Muusikali- ja Draamaakadeemia New Yorgis ja 2008. aastal Broadway Tantsukooli rahvusvahelise tantsuprogrammi. 
Kristi Roosmaa on esimene eesti muusikalilaulja, kes on kaks korda laulnud New Yorgi kontserdimaja Carnegie Halli laval solistina.
Ülle Kukk

Ülle Kukk (sündinud 18. novembril 1937 Tartus) on eesti botaanik ja looduskaitsja; bioloogiakandidaat (1973).
Elu- ja töökäik.
Aastal 1960 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastatel 1960–1962 töötas sealsamas ning ühtlasi ka ENSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis. 
Aastatel 1965–1975 oli ENSV TA Tallinna Botaanikaaia teadustöötaja. Pärast seda oli 1976–1996 Eesti Metsainstituudis. Aastast 1996 EPMÜ Keskkonnakaitse Instituudis. 
Teadustegevus.
Oma teadustöös on ta põhjalikult käsitlenud Eesti kaitsealuseid taimi ja pärismaiseid ilutaimi, ning tegelenud haruldaste ja kaitstavate taimede leviku, bioloogia, seire ja kaitsega. 
Ta on Eesti Orhideekaitse Klubi asutajaid ja ühtlasi ka juhatuse liige. 
Ta kuulub Berni konventsiooni taimestiku kaitse ekspertrühma. 
Ta on 1998. aastal ilmunud "Eesti punase raamatu" kaasautoreid. 
Isiklikku.
Tema abikaasa oli algoloog Erich Kukk.
MacGyver

"MacGyver" on Ameerika Ühendriikide telesari ülimalt leidlikust salaagendist Angus MacGyverist, keda kehastab Richard Dean Anderson.
Esimest korda jooksis sari telekanalis ABC 29. septembrist 1985 29. jaanuarini 1992. Sarja 139 osast kolm on kaheosalised, lisaks toodeti 1994. aastal televisioonis näitamiseks veel kaks iseseisvat filmi.
Telesarja on filmitud näiteks Ameerika Ühendriikides California osariigis ning Kanadas Briti Columbia provintsis, sealhulgas Vancouveris.
Eestis on telesarja näidanud Kanal 2 ja Kanal 12.
Tutvustus.
MacGyver eelistab keerukate küsimuste lahendamisel toorele jõule mõistust. Tema suurimaks varaks on ta laiapõhjalised teadmised, loogiline mõtlemine ning võime lihtsaid vahendeid, kaasa arvatud alati kaasasolevat Šveitsi nuga, väga leidlikult kasutada. Sarja peamiseks tõmbenumbriks on pealtnäha väljapääsmatud ja tihtipeale eluohtlikud olukorrad, millest MacGyver kähku keerulisi seadeldisi kokku pannes välja tuleb. 
Kõik MacGyveri katsed ja leiutatu põhinesid näiliselt järele kontrollitud teaduslikel seaduspärasusil. Tegelikult andsid aga sarja kirjutajad endale aru, et enamiku MacGyveri ideede õnnestumiseks on vaja erakordselt palju õnne. Mõnel juhul, kui sarjas kodustest vahenditest lõhkeainet või muud ohtlikku valmistati, jäeti detailid meelega ähmaseks, et need ei ärgitaks vaatajaid kodus sama proovima.
Esimesest kolmanda hooajani räägib telesari MacGyveri seiklustest, kui ta töötab algul Ameerika Ühendriikide valitsuse ja hiljem Fööniksi sihtasutuse ("Phoenix Foundation") heaks. Alates neljandast hooajast keskendub tegevustik rohkem sotsiaalsetele probleemidele – näiteks jaos pealkirjaga "Võõrad" päästab MacGyver amišite küla, mille kohale kinnisvaraarendust plaanitakse.
Tegelased.
MacGyver on intelligentne ja elurõõmus telekangelane, kes, kui vähegi võimalik, lahkhelide juures vägivallatuid lahendusi eelistab. Ta keeldub lapsepõlves juhtunud õnnetuse tõttu relva kandmast. Muuhulgas seisab ta relvapoliitika karmistamise, loodushoiu, rasside võrdse kohtlemise ja vaeste abistamise eest. Ta näeb Fööniksi sihtasutuses töötamises head alternatiivi riigipalgal olemisele, kuna kahtleb valitsuse militaristlike võtete paslikkuses.
Sageli on seiklustes MacGyveri kaaslaseks tema parim sõber ja ülemus Pete Thornton, keda mängib Dana Elcar. Vahel on MacGyveri kaaslaseks ta vana sõber ja lendur Bruce McGilli kehastatud Jack Dalton. MacGyveri peamise vaenlase Michael Des Barresi kehastatud Murdoci eesmärk on mitmetes jagudes MacGyverile ja Pete'ile kättemaksmine.
Teised tegelased, kes esinevad enam kui ühes jaos
Hysteria

"Hysteria" on ansambli Def Leppard neljas album. See ilmus 1987. aastal ja on ansambli edukaim album läbimüügiga üle 20 miljoni plaadi.
Lugude nimekiri.
A-pool
B-pool
Malle Leht

Malle Leht (neiupõlvenimi Arend; sündinud 11. detsembril 1953 Tartus) on eesti botaanik; filosoofiadoktor (PhD; 1997).
Elukäik.
Aastal 1972 lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1977 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. 
Aastast 1977 töötab ta Zooloogia ja Botaanika Instituudis. Aastatel 1992–1998 oli ta Tartu ülikoolis ja 1992–1995 EPMÜs õppejõud.
Teadustöö.
Oma teadustöös on ta eeskätt uurinud roosõieliste ("Rosaceae") ja liblikõieliste ("Fabaceae") bioloogiat, eriti süstemaatikat ja morfoloogiat. 
Ta on üks 1998. aastal ilmunud "Eesti punase raamatu" autoreid, samuti osalenud teose "Balti floora" koostamisel ning 1999. ja 2007. aastal ilmunud "Eesti taimede määraja" toimetaja. 
Isiklikku.
Tema isa oli meditsiiniteadlane Ülo Arend (1928–1991), ema Õie Arend (1927–2017) oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna lõpetanud mikrobioloog, vend Andres Arend on Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor.
Kose–Purila tee

Kose–Purila tee (registrinumbriga 14) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Kose–Jägala tee kolmandal kilomeetril Kose alevikus. Tee pikkus on 39,1 km. Tee lõpeb Tallinna–Rapla–Türi tee 37. kilomeetril Röa külas.
Sillad Kose–Purila teel.
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.
Asulad Kose–Purila teel.
Kose alevik, Vardja küla, Liiva küla, Marguse küla, Ojasoo küla, Harmi küla, Äksi küla, Habaja alevik, Vaopere küla, Kuimetsa küla, Oblu küla, Toomja küla, Kasvandu küla, Atla küla, Juuru alevik, Orguse küla, Maidla küla, Vankse küla, Purila küla, Kuku küla, Röa küla.
The Mummy's Ghost

"The Mummy's Ghost" on 1944. aasta USA õudusfilm.
The Mummy's Hand

"The Mummy's Hand" on 1940. aasta USA õudusfilm.
Muumia (film 1932)

"Muumia" (originaalpealkirjaga "The Mummy") on 1932. aasta USA õudusfilm.
The Mummy's Tomb

"The Mummy's Tomb" on 1942. aasta USA õudusfilm.
The Mummy's Curse

"The Mummy's Curse" on 1944. aasta USA õudusfilm.
Abbott and Costello Meet the Mummy

"Abbott and Costello Meet the Mummy" on 1955. aasta USA õuduskomöödiafilm.
Abbott and Costello Meet Dr. Jekyll and Mr. Hyde

"Abbott and Costello Meet Dr. Jekyll and Mr. Hyde" on 1955. aasta USA õuduskomöödiafilm.
Werewolf of London

"Werewolf of London" on 1935. aasta USA õudusfilm.
She-Wolf of London

"She-Wolf of London" on 1946. aasta USA õudusfilm.
Dracula (hispaaniakeelne film 1931)

"Dracula" on 1931. aasta hispaaniakeelne USA õudusfilm.
Süžee.
Film põhineb Bram Stokeri 1897. aasta romaanil "Dracula".
The Climax

"The Climax" on 1944. aasta USA õudusfilm.
Aino Kalda

Aino Kalda (kolleegide hulgas ka Anu Kalda, 19. august 1929 Tallinn) on eesti botaanik, brüoloog; bioloogiakandidaat.
Elukäik.
1953. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli.
Aastatel 1959–1973 töötas Kalda Tartu Riikliku Ülikooli taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedris ja aastatel 1973–1996 Eesti Metsainstituudis. 
Teadustegevus.
Aino Kalda uuris Eesti salu- ja laialehiste metsade taimekooslusi, eriti samblaid, samuti tegelnud Eesti kaitsealade taimkatte uurimise ja inventeerimisega. Ta on propageerinud Eesti taimestiku kaitset ja kirjutanud botaanikaalaseid aimeteoseid.
It Came from Outer Space

"It Came from Outer Space" on 1953. aasta USA ulmefilm.
Süžee.
Algaja astronoom John Putnam näeb koos naise Ellen Fieldsiga oletatavat meteoori langemas nende maja lähedusse. John ronib meteoriidi tekitatud kraatrisse ning leiab sealt kosmoselaeva. Peagi mattub laev maapinna alla ning keegi ei usu Johni juttu.
Varsti hakkab mitmetes inimestes toimuma seletamatuid muutusi. Nimelt on tulnukad nad vangistanud ja ise nende kuju võtnud, et selle abil oma kosmoselaeva katkiseid juppe tervetega asendada ja kosmosesse tagasi lennata.
This Island Earth

"This Island Earth" on 1955. aasta USA ulmefilm.
Eesti Orjanduslik Partei

Eesti Orjanduslik Partei oli ansambli Rosta Aknad muusikaprojekt. 
Partei asutamiskongress peeti 1990. aastal Tartus Tamme staadionil Tartu Muusikapäevade raames.
Esitati 8 lugu, mille muusika autor ja solist oli Peeter Volkonski. Laulud olid Anakreoni, Archilochose, Sappho, Simonidese, Albert Uustulndi ja Matti Moguči sõnadele.
Kiirlaen.info

Kiirlaen.info on Eesti kiirlaenude ja SMS-laenude otsingumootor, mille omanik on Webistre Solutions OÜ.
Kiirlaen.info alustas tegevust 2008. aasta juunis. 
Otsingumootor võrdleb eri kiirlaenuandjate pakutavaid laenutooteid ning järjestab tulemused omavaheliseks võrdluseks arvestuslikku intressi järgi päeva kohta. 
Alates 2008. aasta detsembrist avaldab Kiirlaen.info igakuiselt otsingumootori päringustatistikat.
Frottola

Frottola on 14.–16. sajandi itaalia ilmaliku laulu tüüp, mis oli populaarne 15. sajandi lõpul ja 16. sajandi algul. "Frottola" oli enamasti lihtsas vormis salmilaul, millel on tihti ka refrään. "Frottola"'t peetakse madrigali otseseks eelkäijaks.
Termin.
Sõna "frottola" on kasutatud katusterminina teatud tüüpi muusikaliste kompositsioonide kohta, mõned neist erilise teksti vormiga, nagu Sitsiilia ja Toscana "strambotto", "oda" ja "barzelletta".
Vorm.
"Frottola"'d olid enamasti neljahäälsed. Nagu muuski 16. sajandi rahvalikuks pretendeerivas muusikas, domineeris ka "frottola"'tes ülemise hääle meloodia, teised hääled täitsid saatehäälte eesmärki ning neid võis mängida ka pillidega. Muusika oli akordilise ülesehitusega ja selge 3/4 või 4/4 meetrumiga. Häälte meloodiate ulatused olid väikesed ja need kordusid sageli.
"Frottola" tekstid olid tavaliselt piiratud kirjandusliku väärtusega, vormilt tüüpiliselt kuuerealised salmid koos neljarealise refrääniga, millel oli sama muusika kui salmil.
"Frottola" lihtne muusikaline vorm oli taotluslikus kontrastis selle ajastu pigem keeruka vokaalmuusikaga. 1530. aastate paiku hakkas "frottola"'t seltskonnamuusikas asendama madrigalide laulmine.
Kasutamine.
"Frottola" oli kõrgkihi muusika, ehkki viisideks võeti mõnikord rahvalikke meloodiaid. Isabella d’Este patronaaži all õitses "frottola" viljelemine Mantua õukonnas ja sai populaarseks ka mujal Põhja-Itaalia õukondades, eriti Ferraras ja Urbinos. Tuntuim "frottola-"tekstide autor oli Serafino dell'Aquila (surnud 1500). Kuulsaimad "frottola"'id kirjutanud heliloojad olid Bartolomeo Tromboncino (surnud 1535) ja Marchetto Cara (surnud 1530. aastatel). Vahel kirjutas sama autor nii muusika kui ka sõnad.
Vormilt "frottola"'d, ehkki mitte nendeks nimetatud, on ka Josquini mõned ilmalikud kompositsioonid, nagu "El Grillo", "Scaramella va alla guerra" või vaimulik "In te Domine speravi".
Trükised.
Erinevalt Firenze "canto carnascialesco"'dest on enamik tänaseni teada "frottola'"id ilmunud trükituna. Ottaviano Petrucci, esimene trükkal, kes teadaolevalt kasutas liigutatavaid trükitüüpe muusika kirjapanemiseks, trükkis Veneetsias ajavahemikus 1504–1514 11 raamatut "frottola"'id. Neist raamatuist pärineb suur hulk "frottola"'id kirjutanud heliloojate nimesid, kellest polegi suurt muud teada, nagu Giacomo Fogliano, Filippo de Lurano või Rossino Mantovano.
Suruõhk

Suruõhk on õhk, mis on kokku pressitud kõrgema rõhu alla kui ümbritseva õhu rõhk (üldjuhul atmosfäärirõhk).
Suruõhku kasutatakse pneumoseadmetes, kus selle potentsiaalne energia muundatakse mehaaniliseks tööks. Suruõhku kasutatakse laialdaselt tööstuses suruõhutööriistade toiteks, sõidukitel, rehvides, pidurisüsteemides ja mujal. Õhu suhtes muudetud koostisega suruõhku kasutatakse näiteks akvalangides. 
Seadmetes kasutatava suruõhu rõhk on tavaliselt 0,3–0,6 MPa. Suruõhu kogumiseks ja säilitamiseks kasutatakse gaasiballoone, kus rõhk võib olla 20 MPa ja rohkemgi.
Suruõhu saamiseks kasutatakse kompressoreid.
Ariogala

Ariogala () on linn Leedu keskosas Dubysa jõe ääres Raseiniai rajoonis. Linn on Ariogala valla halduskeskuseks, ent moodustab administratiivselt omaette valla. Linn asub Dubysa jõe kaldal merepinnast 92 meetri kõrgusel.
Haridust annavad gümnaasium ja algkool. Ariogalas on ka kultuurimaja ja raamatukogu. Tööstusettevõtetes valmistatakse raudbetoondetaile (Ariogalos gelžbetonis), tekstiili (Camira), toodetakse aknaid (Hronas) ja laevu (Skorgenes).
Vaatamisväärsusteks on kohalik kalmistu ja aastal 1939 valminud katoliku kirik.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ariogala elanikest leedulasi 98,88%, venelasi 0,31% ja teiste rahvaste esindajaid 0,81%.
Ajalugu.
Esimest korda mainiti 1253. aastal ("Eregalle"). XIV sajandil rajati sinna puidust linnus, mille ristisõdijad aastal 1382 maha põletasid. Vytautase ajal rajati sinna lähedale Ariogala mõis.
Esimene kirik ehitati Ariogalasse aastal 1416. Aastal 1529 ja 1592 nimetati asulat aleviks. XVII sajandil rajati sinna turg, asula sai mitmeid kaubandusprivileege. Ariogala sai linnaõigused 1792. aastal, ent aastal 1795 need kaotati.
Aastal 1842 on mainitud sealset algkooli, aastal 1852 asutati sinna kihelkonnakool, mis tegutses aastani 1863. Aastal 1847 rajati sinna ka luteri kirik, mis tegutses aastani 1944. Tol perioodil kasutati asula kohta vene keeles nimekujusid Ерагола ja Эйрагола.
Esimese maailmasõja ajal põles asula maha. Taas laastas tuli alevit aastal 1944, mil see süttis Nõukogude vägede pealetungi käigus. Aastal 1941 tapsid Saksa okupatsiooniväed ligi 700 sealset elanikku, põhiosa ohvreist olid juudid. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Taas sai Ariogalast linn aastal 1956.
Akashi

Akashi on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Asub Seto kaldal.
Linna ühendab Awaji saarega Akashi-Kaikyō sild.
Saksakeelne Vikipeedia

Saksakeelne Vikipeedia on Vikipeedia saksakeelne versioon. 
Saksakeelne Vikipeedia sai alguse 16. märtsil 2001, esimene artikkel loodi 17. mail 2001.
13. juunil 2008 oli seal 761 000 artiklit, 23. mail 2009 907 970 artiklit ja 27. detsembril 2009 1 000 000 artiklit. 19. novembril 2016 ületas saksakeelse vikipeedia artiklite arv 2 000 000 piiri ja 25. märtsil 2025 3 000 000 piiri.
Praegu on seal artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja administraatorit.
Kriitika.
Saksa Wikipedia on tuntud oma vasakäärmusliku kallutatuse tõttu. 
Konservatiivne ajaleht Preußische Allgemeine Zeitung (PAZ) avaldas rea artikleid, mille autorid kritiseerivad tendentslikkust ja süüdistavad anonüümseid autoreid manipulatsioonides . Prantsuse politoloog Jean-Paul Picaper kritiseeris tuginemist vasakpoolsele ajakirjanikule Anton Maegerlele. Sarnast kriitikat kordas Saksa DV dissident Vera Lengsfeld 2012. aasta detsembris Bayernkurieris.
Hõberemmelgas

Hõberemmelgas ehk hõbepaju ("Salix alba") on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine lehtpuu. 
Hõberemmelgas kasvab Kesk-ja Lõuna-Euroopas ning Aasia lääne- ja edelaosas. Eestis pärismaine. Eelistab kasvukohana niiskeid või liigniiskeid pindu, näiteks veekogude kaldavööndit. 
Hõberemmelga nimi tuleb sellest, et tema lehtede alaküljed (mõnikord ka ülaküljed) on hõbedased ja sageli siidkarvakestega, mis on asetunud pearooga paralleelselt. 
Kirjeldus.
Hõberemmelgas kasvab 25–30 meetri kõrguseks ja ta tüve läbimõõt on kuni 3 meetrit. Hõberemmelga lehed on kuni 12 cm pikad, peensaagja servaga, pealt hallikasrohelised, alt siidkarvased. Leheroots kuni 0,5 cm pikk, tavaliselt näärmetega. Puu õitseb lehtede puhkemise ajal, mai teises pooles. Isasurvad on väävelkollased ja kuni 10 cm pikad, emasurvad on rohekad ja 2–3 cm pikad. Vili on kahe poolega kupar, mis sisaldab palju väikesi karvatutiga seemneid. Viljad valmivad augustis. 
Konsordid.
Hõbepajudel toituvad teiste seas paju-võrgendikoid.
Johannes Leopold Jüris

Johannes Leopold Jüris (kuni eestistamiseni 1935. aastal Johannes Leopold Jürgens; 4. oktoober 1870 Tallinn – 26. jaanuar 1937 Tallinn) oli Eesti pedagoog, Tallinna linnaametnik ja ühiskonnategelane, Majaomanikkude Koja esimees 8. oktoobrist 1936 kuni surmani 1937. aastal.
Johannes Leopold Jürgens õppis Tallinna kubermangugümnaasiumis, Hugo Treffneri eragümnaasiumis ja Tartu ülikooli õigusteaduskonnas (1894–1898).
Ta oli õpetaja Hugo Treffneri eragümnaasiumis (1895–1902) ja Varssavi kadetikorpuses (1902–1907). Seejärel oli aastail 1907–1909 Rahvahariduse Ministeeriumi Tartu õpperingkonna Tallinna 1. ringkonna rahvakoolide inspektor. Selle järel õpetaja Tallinna Reaalkoolis (1915–1918), Elfriede Lenderi Eragümnaasiumis (1919–1931) ja vene eragümnaasiumi direktor (1918–1919).
Johannes Leopold Jüris oli Tallinna linnanõunik (1909–1915 ja 1924–1930), Tallinna abilinnapea (1924–1927) Tallinna Linnavalitsuses.
Ta oli Tallinna Majaomanikkude Seltsi abiesimees aastast 1924 ja Eesti Majaomanikkude Seltside liidu esimees aastast 1924, Tallinna Noorte Meeste Kristliku Ühingu abiesimees aastail 1923–1925, esimees aastast 1925 ja Tallinna Linnapanga direktor (1931–1935). Tallinna Kaupmeeste Diskonto- ja Laenupanga nõukogu esimees ja Majaomanikkude Koja esimees aastail 1935–1937.
Ruth Männigo

Ruth Männigo (sündinud 5. augustil 1992 Viljandi maakonnas) on eesti kiikuja. 
Ruth on tegelenud kiikinguga 6. eluaastast. Ta on püstitanud alla 12-aastaste arvestuses Euroopa Liidu rekordi. 
Tal on kaks venda.
Sosnogorsk

Sosnogorsk on linn Venemaal Komi Vabariigis. Asub Ižma jõe ääres.
Inta asutati 1939. aastal. Linnaõigused sai 1955. aastal. 1957. aastani oli linna nimi Ižma.
Linna haldusalasse Sosnogorski rajooni kuulub 2 alevit ja 16 küla.
Haile Selassie I

Haile Selassie I (sündinud Tafari Makonnen; 23. juuli 1892 – 27. august 1975) oli Etioopia keiser aastatel 1930–1974.
Haile Selassie isa oli Ras Makonnen (Ras on kõrgaadlikut või printsi tähistav tiitel), kes kuulus valitsevasse dünastiasse, mida usuti pärinevat Saalomonist ja Seeba kuningannast. Keiser Menelik II surma järel 1913. aastal puhkes Etioopias tõsine päriluskonflikt, mis lõppes 1916. aastal Meneliki tütre Zauditu keisrinnaks kroonimisega. Etioopia ülikud otsustasid reaalse võimu anda aga Meneliki lähima meessoost pärija ehk Haile Selassie, toonase nimega Ras Tafari Makonneni kätte. Kuni Zauditu surmani 1930. aastal oli ta Etioopia regent. 1928. aastal nimetati ta kuningaks ("negus").
Pärast Zauditu surma sai Ras Tafari Makonnenist keiser ning ta võttis oma valitsejanimeks Haile Selassie, mis tähendab kolmainsuse võimu. Lisaks ilmalikule võimule oli ta ka Etioopia õigeusu kiriku pea. Juba regendina oli ta asunud läbi viima mitmeid moderniseerivaid reforme ja kuni 1936. aastani õnnestus tal ka oma maa iseseisvus säilitada. 1930. aastate esimesel poolel oligi Etioopia ainus täiesti iseseisev Aafrika riik. Kuid 1935. aastal ründasid Etioopiat Itaalia väed ning vallutasid selle järgmiseks aastaks. Kuningas Vittorio Emanuele III kuulutati uueks Etioopia keisriks ja Haile Selassie läks eksiili. 
Ta pidas samal aastal kõne Rahvasteliidu kongressil Genfis, kuid ei suutnud siiski kuni 1941. aastani oma võimu taastada. Siis vallutasid inglased aga Etioopia itaallastelt tagasi ja taastasid ka Haile Selassie võimu. Selassie püüdis riigi reformimist jätkata, kuid põrkas üha suuremale aadelkonna vastuseisule. 
1960. aastal püüdis sõjavägi keisrit kukutada, kuid see riigipöördekatse kukkus siiski läbi. Ent 1974. aastal, kui ülemaailmse naftakriisi tõttu oli Etioopiat tabanud ränk majanduskriis, toimus edukas riigipööre. Selassie kukutati ja vangistati, enamik temaaegsetest võimukandjatest aga hukati. 1975. aastal nimetati Etioopia ametlikult vabariigiks. Samal aastal suri ka vangistuses viibiv Haile Selassie, siiani pole selge, kas ta tapeti või suri ta haiguse tõttu.
Rastafarianismis peetakse Haile Selassiet Jumala reinkarnatsiooniks, taaskehastunud Kristuseks. Liikumine tekkis keisri kroonimise ajal ning on eriti populaarne Jamaical. See hakkas levima eriti pärast keisri külaskäiku Jamaicale 1966. aastal. Ise Selassie ennast jumalaks ei pidanud.
Kaks kantsi

"Kaks kantsi" on J. R. R. Tolkieni triloogia "Sõrmuste Isand" teine osa.
Teine osa jutustab sellest, mis saab Vennaskonna liikmetest edasi. Vennaskond laguneb, kui Boromir hukkub Merryt ja Pippinit uruk-haide eest kaitstes ning urukid röövivad kääbikud. Frodo ja Sam asuvad edasi teele kahekesi. Aragorn, Legolas ning Gimli tõttavad Merryt ja Pippinit urukite käest päästma. Gandalf naaseb – ta ei saanudki Morias Balrogiga võideldes hukka, vaid tuli läbi tule ja vee ning naasis Gandalf Valgena.
Frodo ja Sam saavad oma teejuhiks Gollumi – nad ei võta teda meeleldi oma seltsi, aga et nad ise teed Mordori ei tea, ei ole neil suurt valikut.
Reisilaev

Reisilaev on reisijate vedamiseks mõeldud laevatüüp. Reisilaev on laev, mis võtab peale üle 12 reisija. Eesti lipuga reisilaeval peab olema reisijateveo tunnistus.
Lühireisidel viibivad reisijad laeva salongis või tekil, pikemate reiside jaoks on reisijaile kajutid. Siis pakutakse tavaliselt reisilaeval ka muid teenuseid, nagu näiteks toitlustamist, puhkeruume, meelelahutust ja isegi spaateenuseid.
Reisilaev, mis võtab peale ka reisijate autosid, on parvlaev. Reisilaevad teevad tavaliselt liinireise, aga reisidel kruiisilaevaga e. merematketel on reisi eesmärk meresõit. Reisilaevu, mille kiirus on üle 35 sõlme nimetatakse kiirlaevadeks.
Teistmoodi

"Teistmoodi" on Niki debüütalbum. Album sisaldab 14 lugu.
Eesti karikaturistide loend

"Siin on loetletud Eesti karikaturiste." "Siin on loetletud Eesti karikaturistide pseudonüüme."
Hampelmann (ansambel)

Hampelmann oli 1979. aastal Eesti Riikliku Noorsooteatri juurde rajatud, rahvalikke ja humoorikaid laule viljelev ansambel, mis tegutses Kaarel Kilveti juhtimisel kümmekond aastat. 
Ansambel koosnes kolmest mitmehäälselt laulvast ja pille mängivast näitlejast: Kaarel Kilvetist, Jüri Aarmast ja Lauri Nebelist. Trio tegi kaasa mitmes Noorsooteatri lavastuses nii muusikaseadete kui ka esitusega. Osales paljudes estraadikavades ja huumorisaadetes, sealhulgas Eesti Raadio "Meelejahutajas", tihti koos humoristide Priit Aimla ja Vladislav Koržetsiga.
Tõnu Viik (astronoom)

Tõnu Viik (sündinud 12. detsembril 1939 Iru vallas Rohuneeme külas) on eesti astronoom.
Põhiliseks teadustöö suunaks on olnud kiirguslevi probleemide lahendamine.
Elulugu.
Ta lõpetas 1954. aastal Viimsi 7-klassilise Kooli ja 1958. aastal Tallinna 2. Keskkooli hõbemedaliga.
Ta on töötanud Tartu Observatooriumis (endiste nimedega TA Füüsika ja Astronoomia Instituut ning TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut) alates 1963. aastast, 1985–1999 instituudi direktorina.
Ta on õpetanud Tartu Ülikoolis teoreetilise astrofüüsika aluste, Universumi füüsika, tähtede füüsika ja matemaatilise füüsika võrrandite kursuseid.
Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi president aastatel 2008–2014 ja valiti seltsi auliikmeks 2014. aastal.
Hall lepp

Hall lepp ehk valge lepp ("Alnus incana") on kaseliste sugukonda lepa perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine lehtpuuliik. 
Kirjeldus.
Puu lehed on hallikasrohelised ja läiketa, leheserva tipp on teritunud. Puu tüve koor on hallikat värvi ja sile. 
Hall lepp kasvab kuni 15 meetri kõrguseks. Eesti kõrgeim hall lepp (31m, diameeter 32 cm) kasvab Järvseljal .
Levila ja kasvukoht.
Kasvab nii Euroopas, Aasias kui ka Põhja-Ameerikas. Eestis on tavaline puuliik, vähem leidub teda saartel. Halli leppa võib leida näiteks segametsadest, veekogude kallastelt ja puisniitudelt.
Harilik kuslapuu

Harilik kuslapuu ("Lonicera xylosteum") on kuslapuuliste sugukonda kuslapuu perekonda kuuluv heitlehine mitmeaastane põõsas. 
Rahvapärased nimetused: kuusmapuu, kuusmann, kukepuu, takispuu, kohlap.
Kirjeldus.
Kuslapuu lehed on hallikasrohelised ja need on nii alt- kui pealtpoolt lühikeste karvakestega kaetud. Puu õite värvus varieerub valgest kollakasvalgeni. 
Kuslapuu sügavpunased, punaseid sõstraid meenutavad marjad on eluohtlikult mürgised. Sõstardest erinevalt ei kasva marjad suurtes kobarates, vaid kahekaupa kokkukasvanult. Maitselt on marjad maitsetud või pigem ebameeldiva maitsega. 
Kasvukoht.
Kuslapuu eelistab kasvada kuuse enamusega metsades ja puisniitudel. Eestis pärismaine ja sageliesinev. 
Ökoloogia.
Kuslapuu-sõrmiktiiva röövik toitub harilikul kuslapuul. 
Rakenduskohad.
Ehkki marjad on eluohtlikult mürgised, on neid kasutatud ka lahtistina. Kuslapuu puit on väga kõva, seetõttu on sellest valmistatud kangakudumissüstikuid, rehapulki, heegelnõelu ja jalutuskeppe. Linnahaljastusse sobib saastunud õhu ja kärpimise taluvuse tõttu.
Mürgistus.
Mürgistuse tunnused on oksendamine, verine väljaheide, näo punetus, rõhutunne peas, korrapäratu pulss, külm higi kehal.
Vaevakask

Vaevakask ("Betula nana") on kaseliste sugukonda kase perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine põõsas. 
Rahvapärased nimetused: rabakask, kaskjalg, maarjakask, pürskask, raud-kask.
Kirjeldus.
Vaevakase lehed on väikesed ja ümarjad, ümbermõõt kuni 1 cm.
Vaevakase kõrgus on 20–120 cm. Õitseaeg on mais. 
Levila ja kasvukoht.
Levinud Kesk-Euroopa mägedes Põhja-Euroopa ning Põhja-Aasia madalikel. Eestis paiguti, peamiselt mandri lääne- ja põhjaosas, saartel puudub.
Kasvukohana eelistab ta happelisi muldasid (oksülofüüt). Esineb siirdesoodes, rabades, raba- ja soometsades, lodumetsades, sooniitudel, põõsa- või puhmarindes; turvas- ja turvastunud muldadel. Valgusenõudlik. Mullastiku suhtes leplik.
Kasemetsa–Kiisa tee

Kasemetsa–Kiisa tee (registrinumbriga 11241) on kõrvalmaantee Saku vallas. Tee pikkus on 2,8 km. 
Tee saab alguse Saku–Tõdva tee neljandal kilomeetril Kasemetsa ja Kajamaa küla piiril ning lõpeb Tõdva–Hageri tee neljandal kilomeetril Metsanurme ja Tõdva küla piiril. Tee kulgebki eelnimetatud külade piiril.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kolme truupi. Teele jääb kaks bussipeatust: Nirgioru ja Leesi.
Teega ristub esimesel kilomeetril Kasemetsa tee.
Tee on asfaltkattega. Tee klass on IV. Liiklussagedus teel on 3000–6000 autot ööpäevas. Kiiruspiirang on tee esimesel kilomeetril (70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Proov 583

Proov 583 oli 1984.aasta detsembris moodustatud eesti ansambel, mis saavutas 1980. aastate esimesel poolel populaarsuse kaveritega, aga leidis hiljem ka isikupärasema stiili, kui nii võib nimetada europopdiskoroki Europe’i ja Katrina &amp; The Wavesi piirimailt. Niisuguse tulemuse saab võib-olla siis, kui pillimehed on hingelt intellektuaal- või hevirokkarid, aga mängivad muusikat, mis ka kultuurimajades tantsule kutsuks.
Ajalugu.
Nõukogude aja nõuete kohaselt tegutsesid harrastusansamblid ettevõtete egiidi all. Proov 583 sai prooviruumid Juveelitehase juurde ja sellest tuli ka ansambli nimi. Augustist 1985 oli lauljaks saates "Kaks takti ette" säranud Thea Paluoja. Laululoomingu eest hoolitsesid esmajoones Lauri Laubre ja Endel Jõgi. Pretensioonikamatele lugudele andis Yesi hõngu Hillar Norralti kõrge tenor. 
1985. aastal oli ansambli liikmetest moodustunud ansambel Linnu Tee, ning 1987. aasta alguses ansambel Proov 583 laguneski.
Tema liikmed Kliimask ja Jõgi jätkasid grupis P3, Lepasoo Mahavokis ja Patte Rujas Urmas Alenderi kõrval teise solistina.
Ansamblilt pole teadaolevalt ilmunud ühtki helikandjat, mis sisaldaks ainult nende muusikat.
Kasemetsa tee

Kasemetsa tee (registrinumbriga 11242) on kõrvalmaantee Saku vallas. Tee pikkus on 2,6 km. 
Tee saab alguse Kasemetsa–Kiisa tee esimesel kilomeetril Kasemetsa ja Metsanurme küla piiril ning lõpeb Metsanurme küla läänepiiril Keila jõe ääres.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 5 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on mustkattega, vahepealt osaliselt ka kruusakattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 1000-3000 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirangud (30 ja 50 km/h). Teevalgustus puudub.
MI5

MI5 ehk Julgeolekuteenistus (inglise keeles "Security Service") on Suurbritannia vastuluureteenistus.
MI5 peamisteks ülesanneteks on kaitsta Suurbritannias kehtivat riigikorda ning teostada terrorismivastast võitlust ja vastuluuret. Julgeolekuteenistus kuulub siseministeeriumi haldusalasse. 
Julgeolekuteenistus (kasutatakse ka väljendit "Secret Service" 'salateenistus') on välja arenenud Suurbritannia Sõjaministeeriumi sõjaväeluure allüksusest, sellest ka algne nimetus Sõjaväeluure 5. sektsioon ("Military Intelligence section 5") ehk MI5.
Julgeolekuteenistuses töötab umbes 3800 töötajat.
Asukoht.
Suurbritannia Julgeolekuteenistuse peakorter asub 1994. aastast Londonis Millbanki linnaosas Thamesi jõe kaldal Lambethi silla juures. 
Teise maailmasõja ajal asus MI5 peakorter pärast endise hoone purustamist Saksa Luftwaffe õhurünnakus Winston Churchilli – Marlborough' hertsogi sünnikohas, talle kuulunud Blenheimi palees Woodstocki linna lähedal Oxfordshire'is.
Juhtkond ja organisatsioon.
Organisatsioon.
Põhja-Iirimaal tegeles iiri terrorismiga Royal Ulster Constabulary (RUC), mis suleti 4. novembril 2003. RUCi asendas Põhja-Iirimaa politseiteenistus (PSNI).
Ajalugu.
Suurbritannia esimene vastuluureasutus loodi 1. oktoobril 1909 Suurbritannia ja Saksamaa Keisririigi vahel toimunud rivaliteediolukorras saksa spionaaži vastu võitlemiseks. Esialgne nimetus oli Sõjaministeeriumi Salateenistuse Büroo ("Home Section of the Secret Service Bureau"), mis jaotus 1910. aastal kaheks – sise- ja välisosakonnaks.
MI5 Esimeses maailmasõjas.
Esimese maailmasõja alguses 1916. aastal reorganiseeriti Suurbritannia Sõjaministeeriumi siseosakond Sõjaväeluure osakonnaks MO-5 ("War Office's Directorate of Military Operations, section 5 (MO5))", mis varsti nimetati ümber MI5 ("Military Intelligence section 5") ja välisosakond MO-6 (hiljem MI6). Sõja ajal tegi MI5 vastuluuret juba kogu Suurbritannia vägede kontrolli all olevas Euroopas, kus avastati 35 vastase luurajat ja ametis oli 850 töötajat.
Pärast Esimest maailmasõda oli MI5 põhiliseks ülesandeks Euroopas leviva kommunismi ja Kominterni tegevuse tõkestamine, kes toetas Suurbritannia kommunistlikku parteid selle "maailmarevolutsiooni" elluviimise plaanis. 1929. nimetati MI6 ümber Kaitse Julgeolekuteenistuseks ("Defence Security Service"). 1931. nimetati lõplikult ümber Julgeolekuteenistuseks ("Security Service"), kuid laialt kasutatakse endist nimetust MI5. Aja jooksul MI5 tähtsus riigi sisejulgeoleku süsteemis vähenes ning kokkuhoiupoliitika tulemusena 1939. aastaks oli Briti Impeeriumi vastuluureteenistusse töötajaid jäänud ainult 30.
Secret Service pärast Teist maailmasõda.
Pärast Teist maailmasõda muudeti vastuluureasutus MI5 peaminister Winston Churchilli otsusega tsiviilasutuseks, nimetati Secret Service'iks ('salateenistus') ja allutati siseministrile. Välisluureasutus MI6 nimetati Secret Intelligence Service'iks ('salaluureteenistus') ja allutati välisministrile. Põhiliseks tegevuseks külma sõja ajal oli võitlus NSV Liidu ja tema "sotsialismimaadest" satelliitide luuretega.
Kiisa jaama tee

Kiisa jaama tee (registrinumbriga 11243) on kõrvalmaantee Saku vallas Kiisa alevikus. Tee pikkus on 0,6 km. 
Tee saab alguse Tõdva–Hageri tee kuuendal kilomeetril ning lõpeb Kiisa raudteejaama juures.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kolme truupi. Teele jääb üks nimetu bussipeatus.
Teega ristub esimesel kilomeetril Kirdalu–Kiisa tee.
Tee alguses on asfaltkate, keskel on mustkate ja lõpus on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kiisa–Maidla tee

Kiisa–Maidla tee (registrinumbriga 11244) on kõrvalmaantee Saku ja Saue vallas. Tee pikkus on 8,4 km. 
Tee saab alguse Tõdva–Hageri tee seitsmendal kilomeetril Kiisa aleviku ja Roobuka küla piiril (Saku vald) ning lõpeb Ääsmäe–Hageri tee seitsmendal kilomeetril Maidla ja Pärinurme küla piiril (Saue vald). 
Tee kulgeb läbi Roobuka ja Maidla küla ning Kiisa aleviku.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 14 truupi. Teele jääb 1 bussipeatus: Maidla.
Tee esimene kilomeeter on asfaltkattega, järgneb kruusatee ja tee viimane kilomeeter on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus on tee esimesel 2,7 kilomeetril 500–1000 autot ööpäevas, edasi 200–500 autot ööpäevas. Kiisa alevikus on kiiruspiirang 50 km/h. Samas on tee ka valgustatud.
Overture 1928

"Overture 1928" on Ameerika progressiivse metali ansambli Dream Theater stuudioalbumi "" teine muusikapala.
"Overture 1928" on muusikaliselt seotud looga "" albumilt "Images and Words" ning sarnaneb ka lugudega "Strange Deja Vu", "Dance of Eternity", "One Last Time" ja "Finally Free", mis pärinevad kõnealuse looga samalt plaadilt.
Esimesed kümme sekundit palast on samad mis "i" pealt, ainult süntesaatori toon on aste madalam. Järgnevad trummid 00:11-00:25, mis on sarnased "Dance of Eternityiga". Edasi 00:26-00:44 on elektrikitarri käik, mis on peaaegu sama, mis järgmises loos "Strange Deja Vu" ning sealt edasi süntesaatori käik kuni 1:00 sarnane sama looga. 1:16-1:32 on süntesaatori soolo, mida saadab sama elektrikitarrikäik, mis oli 00:26-00:44. 1:33-1:49 on sama käik elektrikitarril, mida laulja James LaBrie laulis "i" lõpus. 1:50-2:04 on elektrikitarri käik klaveri saatel, mis esineb hiljem ka mõnevõrra muudetud kujul "One Last Time'is". 2:05-2:21 tuleb kordamisele 00:26-00:44 soolo tavalise "beat"i saatel, millele järgneb 2:22-2:39 elektrikitarri soolo, mis omakorda kordub hiljem "Finally Free's" mõnevõrra aeglasema tempoga. Sealt edasi 2:53-3:01 esineb käik "Dance of Eternityst". 3:03-3:19 on süntesaatori soolo, mida saadab esimest korda duubelpedaal trummidel, millele järgneb 3:20-3:27 elektrikitarri käik, mis hiljem tuleb kordamisele "Strange Deja Vus", ning lugu lõpeb trummide ja elektrikitarri harmoniseerumisega. Sama käiguga hakkab ka järgmine lugu "Strange Deja Vu", tekitades tunde, et "Overture 1928" on ainult instrumentaalne eellugu. Kuid see on täiesti loogiline, kuna kõik lood on omavahel teineteise läbi seotud ning kõik toimub ajalises järgnevuses.
Christian Panucci

Christian Panucci (sündinud 12. aprillil 1973 Savonas) on Itaalia endine jalgpallur, kes mängis kaitses põhiliselt paremal äärel.
Genoas karjääri alustanud Panucci on siiski enamuse ajast mänginud välismaa suurklubides, nagu Madridi Realis ja Chelseas ning kodumaa klubides AS Roma ja Parma F.C..
Itaalia rahvuskoondises mängis Panucci aastatel 1994–2004. Selle ajani kuulus ta koondisse 48 korda ja lõi 2 väravat. Ta oli Itaalia koondise koosseisus nii 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel kui ka 2004. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 
Kui Itaalia koondise peatreeneriks sai Roberto Donadoni, pääses ta uuesti rahvuskoondisse. 2008. aasta Euroopa meistrivõistluste alagrupi teises kohtumises Rumeenia vastu lõi ta 1:1 viigivärava ja sellise tulemusega mäng ka lõppes. Ta lõpetas koondisekarjääri pärast 2008. aasta Euroopa meistrivõistlusi.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on Panucci tegutsenud treenerina. Aastatel 2017–2019 oli ta Albaania jalgpallikoondise peatreener.
Isiklikku.
Christian Panucci on 181 cm pikk.
Aino-Helene Valgma

Aino-Helene Valgma (kuni 20. märtsini 1936 Aino-Helene Neuhof; aastatel 1961–1982 Aino-Helene Annion; 19. veebruar 1934 Jalase, Rapla vald – 4. veebruar 1997 Sõmeru vald) oli koduloolane, pedagoog, Jalase külaelu arendaja.
Ta lõpetas aastal 1961 geograafiaõpetajana Tallinna Pedagoogilise Instituudi.
Aino-Helene Valgma hukkus aastal 1997 autoõnnetuse tagajärjel.
Isiklikku.
Tema vend oli arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor Kaljo Valgma (1931–2015).
Ludmilla Toon

Ludmilla Toon (sündinud 9. juunil 1946 Tartus) on eesti muusikapedagoog ja koorijuht.
Ta on lõpetanud Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli 1966. aastal koorijuhi ja muusikaõpetaja erialal ning Tallinna Riikliku Konservatooriumi 1972. aastal samal erialal.
Aastatel 1970–1979 ja 1989–1991 õpetas ta Kingissepa Lastemuusikakoolis klaverit ja muusikaliteratuuri. 
Ludmilla Toon on olnud ka 130-aastase Saaremaa segakoori Lyra koorijuht. Ta on asutanud ka kirikumuusika kooli.
Aastail 1999–2006 oli ta Saaremaa Muusikahariduse Sihtasutuse kaudu Kuressaare Ooperipäevade korraldaja.
Moldoveanu

Moldoveanu on mägi Transilvaania Alpides Făgărași mäestikus. Selle tipp on Rumeenia kõrgeim mäetipp.
Aasta naine

Aasta naine on auhind, mida annab alates 1993. aastast igal aastal Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon. 
Sama organisatsioon on välja andnud ka aastate naise aunimetust.
Auhinna laureaadid.
Aasta naise auhinna on pälvinud
Bodø

Bodø (Lule saami keeles "Bådåddjo") on linn Norras, Nordlandi maakonna ja Bodø valla keskus.
Bodø elanike arv oli 2008. aasta andmetel 36 073. Linna pindala oli 13,81 km², rahvastiku tihedus 2467 in/km². 
Bodø sai linnaks aastal 1816.
2024. aastal on Bodø koos Tartu ja Bad Ischliga Euroopa kultuuripealinn. 
Linnas tegutseb jalgpalliklubi FK Bodø/Glimt.
Yle

Yle (täisnimi soome keeles Yleisradio Oy ja rootsi keeles Rundradion Ab) on Soome avalik-õiguslik ringhäälingukontsern, mis loodi 1926. aastal. Yle on rahvusringhääling, millel on palju ühist Briti ringhäälingu BBC-ga, sest Yle on üles ehitatud just sellest eeskuju võttes. 
Yle kuulub Soome riigile (99,98% ettevõttest). Seda rahastatakse peamiselt (90%) televisioonimaksudest ("yleisradiovero") ja ka eratelevisiooni ringhäälingulubade taotlemisega seotud maksudest. Yle käive 2006. aastal oli 383,5 miljonit eurot. 2018. aasta eelarve oli 530 miljonit eurot. 
Yle edastab nelja üleriigilist telekanalit, 13 raadiovõrku ja 25 piirkondlikku raadiokanalit.
Soome on ametlikult kakskeelne riik: umbes 5,5% Soome rahvastikust räägib rootsi keelt emakeelena. Yle edastab rootsikeelseid raadio- ja telesaateid kahe osakonna kaudu: Finlands Svenska Television ja Finlands Svenska Radio. Samuti tegutseb YLE all saamikeelne raadiokanal Yle Sámi Radio.
Soome televisioonile ja kinole iseloomulikult edastatakse välismaiseid filme subtiitritega. Dublaaži kasutatakse eeskätt multifilmidel, mis on mõeldud väikelastele, kes ei oska veel lugeda. 
Rahvusvaheliselt on Yle üks tuntumaid teenuseid Nuntii Latini ehk ladinakeelsed uudised, mida edastatakse üle maailma ja mis on saadaval ka internetis.
Yle on üks 23 ringhäälinguorganisatsioonist, mis 1950. aastal asutasid Euroopa Ringhäälingute Liidu. Yle korraldas 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust Helsingis.
Lepidopteroloogia

Lepidopteroloogia ehk liblikateadus on teadusharu, mis tegeleb liblikaliste ("Lepidoptera") uurimisega. 
Liblikauurijate rahvusvaheline organisatsioon on Lepidopteristide Ühing, mis asutati 1947.
Eesti liblikateaduse alusepanijaid on Wilhelm Konstantin Petersen. Eestikeelsete liblikamäärajate peamisi koostajaid on olnud Jaan Viidalepp, liblikate ökoloogiaga tegeleb Toomas Tammaru.
26. septembril 1998 asutati Eesti Lepidopteroloogide Selts, mille eesmärk on Eesti liblikate süstematiseerimine, nende leviku kaardistamine ja vastavateemalise kirjanduse väljaandmine. Nii näiteks annab selts välja ajakirja Lepinfo. Alates 2014 valib ELS aasta liblikat. 2017 valiti Eesti rahvusliblikaks pääsusaba.
Kiisa–Kohila tee

Kiisa–Kohila tee (registrinumbriga 11245) on kõrvalmaantee Saku ja Kohila vallas. Tee pikkus on 7,1 km. 
Tee saab alguse Tõdva–Hageri tee kaheksandal kilomeetril Roobuka küla (Saku vald) ja Aespa küla (Kohila vald) piiril ning lõpeb Kernu–Kohila tee viieteistkümnendal kilomeetril Masti küla ja Kohila alevi piiril (Kohila vald). 
Tee kulgeb läbi Roobuka, Aespa, Vilivere ja Masti küla ning Kohila alevi.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 7 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on pinnatud kruusatee, esimesel kilomeetril on ka lõik mustkattega teed. Tee on klassita. Liiklussagedus on esimesel poolel kilomeetril kuni 200 autot ööpäevas, järgmisel kahel kilomeetril 500–1000 autot ööpäevas ning edasi 200–500 autot ööpäevas. Kohila alevis on kiiruspiirangud 50 ja 70 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Narvik

Narvik on linn Norras Nordlandi maakonnas Ofoteni ringkonnas põhja pool põhjapolaarjoont Ofotfjordeni idaosa lõunarannikul Rombakeni ja Beisfjordeni vahelisel Narviki poolsaarel, Narviki valla keskus.
Loodus.
Kliima.
Golfi hoovuse tõttu on kliima suhteliselt leebe. Kuigi linn paikneb põhjalaiusel 68°25', on külmima kuu jaanuari keskmine temperatuur –4,5 °C ja aasta keskmine temperatuur 3,7 °C.
Majandus.
Narvikis on tähtis sadam, mis Golfi hoovuse tõttu on aasta ringi jäävaba. Selle kaudu eksporditakse Rootsi Kiruna piirkonna rauamaaki.
Raudteeühendus.
Narviki raudteejaam on Euroopa põhjapoolseim raudteejaam (pisut lõunapoolsem on Murmanski raudteejaam. Lõuna-Rootsist saab sinna Kiruna kaudu sõita ilma ümberistumisteta. Ülejäänud Norra raudteevõrguga (mille põhjapoolseim jaam on Bodø raudteejaam) ühendus puudub.
Lennuühendus.
Linna lähedal on Narviki Framnesi lennujaam, mis teenindab ainult väiksemaid lennukeid. Umbes 80 km kaugusel Evenesi vallas on suurem lennujaam – Harstad/Narviki lennujaam.
Ajalugu.
Asula tekkis pärast seda, kui rajati raudtee Malmbanan Kiruna rauamaagimaardla paremaks kasutamiseks.
Teine maailmasõda.
Teise maailmasõja ajal oli Narvik Saksamaa sõjatööstusele eriti tähtis, sest sealtkaudu viidi Saksa okupatsiooni ajal Norrast Saksamaale Rootsi rauamaaki. Seda veeti sealt eriti Emdenisse, mis oli peaaegu kogu 20. sajandi jooksul põhiline sadamalinn, kust rauamaak Ruhri piirkonda saabus.
9./10. aprillil algas Narviki lahing linna vallutamiseks. Lahingu käigus purustasid Saksamaa pommituslennukid Heinkel He 111 suure osa linnast.
Sadam ja linn jäid peaaegu sõja lõpuni sakslaste kätte.
Pärast sõda.
Pärast sõda taastati linn peaaegu täielikult.
Tuntud narviklasi.
Narvikis on sündinud kahevõistleja Kristian Hammer ja džässlaulja Kjersti Stubø.
Ääsmäe–Hageri tee

Ääsmäe–Hageri tee (registrinumbriga 11247) on kõrvalmaantee Saue ja Kohila vallas. Tee pikkus on 13,2 km.
Tee saab alguse Tallinna–Pärnu–Ikla maantee Ääsmäe liiklussõlmest Ääsmäe külas (Saue vald) ja lõpeb Kernu–Kohila tee üheksandal kilomeetril Hageri küla ja Hageri aleviku piiril (Kohila vald). 
Tee kulgeb läbi Ääsmäe, Tagametsa, Pärinurme, Maidla, Lümandu, Sutlema ja Hageri küla ning Hageri aleviku.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 10 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teega ristuvad esimesel kilomeetril Ääsmäe traktori tee, Ääsmäe tee, Ääsmäe mõisa tee ja üks Ääsmäe liiklussõlme ühendusteedest ning seitsmendal kilomeetril Kiisa–Maidla tee.
Kuni Ääsmäe teeni on tee asfaltkattega, järgneb lühike mustkattega teelõik. Kuni 4. kilomeetrini on tee pinnatud kruusatee, edasi jätkub kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus on kuni Kiisa–Maidla teeni 200–500 autot ööpäevas, edasi kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiiranguid teel pole. Teevalgustus on Ääsmäe liiklussõlme piirkonnas.
Püridoksiin

Püridoksiin on ühend, mis on üks kolmest (lisaks püridoksaalile ja püridoksamiinile) B6-vitamiini esinemisvormist.
Püridoksiin aitab tasakaalustada naatriumi ja kaaliumi taset organismis ning edendab ka punaste vereliblede tootmist. Püridoksiini soovitatakse lastele, kel on õpiraskusi; see võib ära hoida kõõma, ekseemi ja psoriaasi tekke. Lisaks hoiab püridoksiin naistel tasakaalus hormonaalmuutusi ja tugevdab ka immuunsüsteemi. Püridoksiini puudus võib põhjustada aneemiat, närvi- ja nahaprobleeme ning suuhaavandeid.
Keemiline struktuur ja omadused.
Püridoksiini molekul põhineb püridiiniringil, millega on liitunud üks metüül-, üks hüdroksüül- ja kaks hüdroksümetüülrühma. Püridiiniring on otseselt seotud ainult ühe vesinikuaatomiga.
Raul Meireles

Raul José Trindade Meireles (sündinud 17. märtsil 1983 Portos) on endine Portugali jalgpallur (poolkaitsja).
Portugali rahvuskoondises Meireles mängis aastatel 2006–2014 kokku 73 korda ja lõi 10 väravat. Esimene värav sündis 2008. aasta EM-i alagrupi esimeses mängus Türgi vastu 93. minutil.
Isiklikku.
Raul Meireles on 180 cm pikk ja kaalub 77 kg.
Keemiline aktiivsus

Keemiline aktiivsus näitab keemilise elemendi või ühendi reageerimisaktiivsust reaktsioonides.
Metallide keemilist aktiivsust saab kindlaks teha metallide aktiivsuse rea abil, kus aktiivseim metall on liitium (Li) ja kõige vähem aktiivne on kuld (Au).