tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Illán de Vacas

Illán de Vacas on asula ja vald Hispaanias Castilla–La Mancha autonoomses piirkonnas Toledo provintsis Torrijose maakonnas.
See piirneb järgmiste valdadega: põhjas Los Cerralbosega, edelas Oteroga, idas Domingo Péreziga, lõunas Cebollaga ja läänes Lucillosega. See asub provintsi keskusest Toledost umbes 46 km kaugusel loodes, Talavera de la Reinast 23 km kaugusel läänes ja Madridist umbes 88 km kaugusel edelas. Valda läbib Talavera de la Reina ja Torrijose vaheline raudteeliin.
Valla pindala on 9,2 km².
2024. aasta seisuga elas vallas kaks inimest, millega oli see kõige väiksema elanike arvuga vald Hispaanias. Alates 1990. aastatest on elanike arv olnud alla kümne ning mõnel perioodil (1991. aasta rahvaloenduse ajal) on vald olnud elaniketa. Üle kümne elaniku oli vallas viimati 1981. aasta rahvaloenduse ajal (21 elanikku) ja üle saja elaniku 1951. aastal (108 elanikku). Tippajal, 1857. aastal, küündis elanike arv 248-ni.
Vallavanem on alates 2015. aastast Javier Bollaín Renilla. Aastatel 1983–2015 oli vallavanem Julián Renilla Bru.
Vallas asub Jumalaema Taevamineku kirik ("Iglesia de la Asunción de Nuestra Señora").
Jaan Rumma

Jaan Rumma (22. veebruar 1887 Aravere – 24. mai 1926 Tartu) oli eesti geograaf. Ta oli Eesti teadusliku kodu-uurimise rajajaid ja koguteose "Eesti" esimeste köidete peatoimetaja.
Õpetajatööd alustas Rumma Paekülas asunud vallakoolis. 1913. aastal lõpetas ta Pihkva õpetajate instituudi. Hiljem töötas ta õpetajana Tapa kõrgemas algkoolis, Tallinna 1. Tütarlastegümnaasiumis, Tallinna Tehnikagümnaasiumis, Tallinna Poeglaste Kommertsgümnaasiumis, Elfriede Lenderi Eragümnaasiumis, Tallinna Reaalkoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis.
1917. aasta sügisel võeti ta vabakuulajana Tartu ülikooli. Vabadussõja tõttu katkenud ülikooliõpinguid jätkas ta 1919. aasta sügisel. 1922. aastal tunnistati nõuetekohaseks tema magistritöö "Viljandi orustik. Lisang kodumaa pinnavormide tundmaõppele" ja pärast magistrieksami sooritamist sai tast emakeelse ülikooli esimene geograafiamagister. 1923. aastast oli ta Tartu ülikooli õppejõud.
Rumma kuulus Eesti Kirjanduse Seltsi kodu-uurimistoimkonna (1920–1926) ja Eesti õpetajate liidu (1919–1921) juhatusse ning nii Tartu kui ka Tallinna õpetajate seltsi. Ta oli üliõpilasseltsi Raimla asutajaid. Samuti kuulus ta kirjastusühisuse Loodus asutajate hulka ja oli ühisuse välja antud ajakirja Loodus esimene peatoimetaja. Rumma oli ka ajakirja Kasvatus asutajaid.
1920. aastal ilmus Rumma sulest esimene emakeelse geograafia õpetamise metoodikat käsitlev töö "Maateaduse õppeviis". Samast aastast oli ta seotud EKSi kodu-uurimistoimkonna mahuka kavaga anda välja 11 maakondlikku koguteost. Ta oli 1925. aastal ilmunud koguteose "Tartumaa" ja pärast tema surma ilmunud "Võrumaa" peatoimetaja.
Eesti pindala 47 548,648 km2, mille Rumma 1922. aasta rahvaloenduse tarbeks planimeetriliselt mõõtis, oli 1940. aastani ametlikult Eesti Vabariigi pindala. Samuti mõõtis ta Eesti maakondade, saarte ja järvede pindala. Seejuures oli ta üks esimesi, kes Eesti saared ja järved loendas (umbes 750 saart ja 1584 järve), kuigi vananenud verstaselt kaardilt.
Jaan Rumma suri 1926. aastal Tartus 39-aastaselt. Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Laulude raamat

"Laulude raamat" (trad. 詩經; liht: 诗经; "pinyin": "Shījīng" ) on muistsete Hiina rahvalaulude ja rituaalsete hümnide kogu. "Viisraamatusse" kuuluvasse "Laulude raamatusse" on kogutud 305 laulu, mis on koondatud kolme tsüklisse.
Vähemalt pooled neist on algselt olnud rahvalikud laulud, mis tiirlevad armastuse, abielu, töö ja sõja ümber. Teised neist on õukonnalaulud ja ülistuslaulud Zhou dünastia rajajatele. Peale selle on ka ohvritalitlustel kasutatud hümne ja ülikute ohverdustel või pidudel pruugitud laule. 
"Laulude raamat" sai "kaanoni" ehk "lõimeraamatu" (经; pinyin: jing) nimeliite umbes esimesel Kristuse sünni järgsel sajandil peale Hani dünastia poolset ametlikku konfutsionismi vastuvõttu ühiskonna kommete juhendiks.
Sest ajast peale kuulub see konfutsianistlikku kaanonisse, mille tuumikuks on "Viisraamat". Konfutsius viitab ka kuuendale, Hani dünastia ajal kadunuks jäänud, "Muusika raamatule".
Harri J. Rantala

Harri J. Rantala (sündinud 1980) on Soome filmirežissöör.
Theodor Reik

Theodor Reik (12. mai 1888, Viin – 31. detsember 1969, New York) oli väljapaistev psühhoanalüütik.
Ta oli Sigmund Freudi esimesi õpilasi Viinis. 
Reik sai doktorikraadi psühholoogias Viini Ülikoolist aastal 1912.
Aistimisvõime

Aistimisvõime on elusorganismide võime olla tundlik, tajuda, võime omada aistinguid.
Aistimisvõime kadu võib kaasneda lihaste liikumisvõime kaoga, näiteks tetrapleegia korral.
Aistimisvõime on keskne mõiste loomade õiguste valdkonnas, sest aistimisvõime on eeldus kannatuste ja valu tundmiseks, mille vältimiseks tuleks tagada aistimisvõimega olenditele teatud õigused ja elutingimused.
Ahmed Ouyahia

Ahmed Ouyahia (araabia keeles أحمد أويحيى; sündinud 2. juulil 1952) on Alžeeria poliitik, kes oli 16. augustist 2017 kuni 12. märtsini 2019 peaminister.
Ta oli peaminister ka 31. detsembrist 1995 kuni 15. detsembrini 1998, 5. maist 2003 kuni 24. maini 2006 ja 23. juunist 2008 kuni 3. septembrini 2012.
Ta on Rahvuslik-Demokraatliku Ühenduse esimees.
Enne karjääri poliitikas töötas Ahmed Ouyahia alates 1979. aastast Alžeeria välisministeeriumis. Ta töötas mitmes välisesinduses, sealhulgas Alžeeria suursaadikuna Malis aastatel 1992–1993.
Jaume Bartumeu

Jaume Bartumeu Cassany (sündinud 10. novembril 1954) on Andorra poliitik.
5. juunist 2009 kuni 11. maini 2011 oli ta Andorra peaminister.
Jaume Bartumeu on hariduselt jurist.
Ta oli 2000. aastal asutatud Andorra Sotsiaaldemokraatliku Partei asutajaliige ja aastatel 2000–2004 selle esimees.
Aastatel 1990–1992 oli ta Andorra rahandus-, kaubandus- ja tööstusminister. Aastatel 1992–2009 oli ta parlamendi liige, alates 2005. aastast opositsiooniliider.
David Schweickart

David Schweickart (sündinud 1942) on USA professor ja teaduskirjanik.
Tal on doktorikraad matemaatikas ja filosoofias. 
Ta on tuntud kui kapitalismikriitik.
Parajasti siis, kui

"Parajasti siis, kui" ja "siis ja ainult siis, kui" on loomuliku keele väljendid, millega loogikas, matemaatikas, filosoofias ja nende rakendustes väljendatakse loogilist ekvivalentsi. 
Nende väljenditega tähistatakse matemaatikas piisavuse ja tarvilikkuse koosesinemist ning neid kasutatakse teoreemi "A" ⇒ "B" ja selle pöördteoreemi "B" ⇒ "A" ühendava teoreemi "A" ⇔ "B" sõnastamisel: ""A" parajasti siis, kui "B"".
Toomapäev

Toomapäev on eesti rahvakalendris ja laiemalt läänekiriku traditsioonidest mõjutatud piirkondades 21. detsembril. 
Eesti rahvakalendris märgib toomapäev jõuluaja algust. Toomapäeval on Eestis olnud kombeks jõulueelne suurpuhastus ja jõuluroogade tarbeks sea tapmine. 
Lisaks on toomapäev märkinud viimast tähtpäeva aasta jooksul laenatud asjade tagastamiseks või muude aasta jooksul üles jäänud kohustuste täitmiseks.
Kuigi päev on nimetuse saanud apostel Tooma järgi, võivad päevaga seotud kombed eesti rahvakalendris olla ristiusueelsed ja seotud pigem toomapäeva lähedale jääva talvise pööripäevaga.
Konstantin Treffner

Konstantin Edmund Treffner (13. oktoober 1885 Koorküla vald, Viljandimaa – 9. detsember 1978 Tallinn) oli eesti haridustegelane ja koolijuht.
Elukäik.
Konstantin Treffner sündis Helme kihelkonnas Koorküla vallas käsitöölise pojana. Õppis Koorküla vallakoolis, Paide linnakoolis (1896–1901) ning keskhariduse omandas Tartus Hugo Treffneri eragümnaasiumis, mille lõpetas 1905. Samal aastal astus Tartu Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonda. Kui ülikool 1905. aasta rahutuste tagajärjel ajutiselt suleti, omandas ta Tartu Aleksandri Gümnaasiumi juures koduõpetaja kutse matemaatikas ja asus 1906. aasta alguses õpetaja ning kasvataja kohale H. Treffneri gümnaasiumis. Seal töötas ta kuni 1913. aastani, mil jätkas oma õpinguid ülikoolis. Üliõpilasena töötas ta Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi õpetajana. Lõpetas 1917. aastal Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna matemaatika-, füüsika- ja kosmograafiaõpetaja kutsega matemaatika alal.
Sama aasta sügisel valiti ta Treffneri gümnaasiumi direktoriks. Oktoobrist 1919 kuni juulini 1920, oli ta haridusministriks Jaan Tõnissoni esimeses valitsuses Töötas koolidirektorina kuni 1940. aastani. 1940. aastal kolis Tallinna, kus töötas matemaatikaõpetajana Tallinna 7. Keskkoolis (1940–1950), Tallinna Kalandustehnikumis (1950–1959) ja Tallinna Ehitustehnikumis (1952–1959).
Ühiskondlik tegevus.
Pedagoogilise tegevuse kõrval võttis Treffner osa Eesti avalikust elust. Aastail 1917–1919 oli ta Eesti Kooliõpetajate Keskliidu esimees, hiljem pikemat aega Eesti Õpetajate Liidu juhatuse liige ja mitme õpetajate kongressi juhataja. Esimesel Balti riikide õpetajate kongressil Riias 1925. aastal oli ta Eesti delegatsiooni juht. 1921. aastast oli ta Tartu keskkoolide juhatajatekogu esimees. Treffneri ministriks olles töötati välja ja võeti vastu algkooliseadus, tehnikumiseadus, loodi üldine hariduskorraldus, plaaniti kutsekoolide avamist jms.
Konstantin Treffner oli tegev noorsoo organiseerimisel ning juhtimisel. Treffner oli aastaid üleriikliku skautide maleva peavanem ja Tartu skautide maleva vanem. Kui 1930. aastal kutsuti ellu noorkotkaste ülemaaline noorsoo-organisatsioon, asus ta noorkotkaste maleva abivanemaks ja hiljem Treffneri gümnaasiumi noorkotkaste malevkonna vanemaks. Kaitseliidu idee agara pooldajana oli ta tegev Tartu õppurmalevkonna juhatuse liikmena. Oli ajakirja Eesti Skaut vastutav toimetaja (1921–1931) ja ajakirja Tõusmed vastutav toimetaja (1926–1927).
Isiklikku.
Konstantin Treffner oli Hugo Treffneri lellepoja pojapoeg.
Santo Domingo (täpsustus)

Santo Domingo on mitme koha nimi.
Johannes Gabriel Granö

Johannes Gabriel Granö (14. märts 1882 Lapua – 23. veebruar 1956 Helsingi) oli soome geograaf. Ta oli tuntud Aasia-uurija ja eestikeelsele maateadusele alusepanijaid.
Õpingud ja uurimisreisid.
Granö õppis aastatel 1900–1905 Helsingi ülikoolis, esialgu botaanikat ja zooloogiat, hiljem ka keemiat, füüsikat, geoloogiat ja geograafiat. Peamiselt geograafiaga tegeles ta edasises elus eelkõige geograafiaprofessor Johan Evert Rosbergi innustava mõju tõttu.
Õpinguteaegsed suved veetis noor Granö 1902. aastast Omskis, kus ta isa Johannes Granö oli Siberi soomlaste kirikuõpetaja. Samas kohas oli Granö elanud perega ka aastatel 1885–1891. Aastal 1902 kogutud materjalide põhjal pidas ta Soome Geograafia Seltsis ettekande Siberi soome asundustest ja 1905. aastal valmis samal teemal uurimus.
Järgnesid kolm Mongoolia-reisi aastatel 1906–1909. Neil reisidel huvitus ta peamiselt muistsetest raidkirjadest ja Altai geomorfoloogiast. 1911. aastal reisis ta Ida-Aasiasse ja Jaapanisse ning 1913. aastal Krimmi, Kaukaasiasse, Tian Shani ja Kasahhi steppidesse. Aastatel 1913–1916 elas Granö taas Omskis. Sealt tegi ta reise Altaisse, mille glatsiaalgeoloogiat ja glatsiaalgeomorfoloogiat uuris.
Tartu-aastad ja hilisem tegevus.
Granö oli aastatel 1919–1923 eestikeelse Tartu ülikooli esimene geograafiaprofessor. Ta rajas ülikooli juurde geograafiakabineti. Samuti oli ta 1920. aastast kuni Eestist lahkumiseni EKSi kodu-uurimise toimkonna esimene esimees. 1922. aastal ajakirjas Loodus ilmunud Granö artikkel "Eesti maastikulised üksused" on esimene teaduslik Eesti maastikukäsitlus.
Aastatel 1923–1926 oli Granö Helsingi ülikooli geograafiaprofessor ja toimetas Soome atlase kolmandat trükki. Seejärel siirdus ta Turu ülikooli, kus oli 1945. aastani geograafiaprofessor ja aastatel 1932–1934 rektor. 1929. aastal ilmus tema peateos "Puhas maateadus”, mille koostamisel kasutas ta ka palju Eesti näiteid. Teos tõlgiti 1997. aastal inglise keelde. Pärast ilmasõda naasis Johannes Gabriel Granö Helsingi ülikooli, kus oli veel viis aastat geograafiaprofessor ja aastatel 1945–1955 kõrgeim haldusametnik kantsler.
Isiklikku.
1913. aastal abiellus Johannes Gabriel Granö geograafiamagistri Hilma Ekholmiga. Ta neljas laps Olavi Granö oli samuti geograaf.
Tunnustus.
1932. aastal valiti Granö Tartu Ülikooli audoktoriks. 1939. aastal pärjati ta Valgetähe III klassi teenetemärgiga.
Granö nime kannab 2000. aasta aprillis Tartus Tammekannu villas avatud Granö keskus, Tartu Ülikooli ja Turu Ülikooli ühine sihtasutus.
2010. aastal anti Tartu Ülikooli Vanemuise tänava õppehoone auditooriumile 327 Johannes Gabriel Granö nimi.
Armin Velgre

Armin Velgre (sündinud 19. juulil 1963) on eesti laulja. 
Ta on kirjutanud laule ja laulusõnu.
Ettepoole

"Ettepoole" on Liisi Koiksoni kolmas, 2010. aastal välja antud sooloalbum. 
Plaadi materjal on stiililt akustiline popmuusika, mille Liisi Koikson salvestas stuudios juba uue ansamblikoosseisuga.
Albumi esitluskontsert toimus 2010. aasta 11. detsembril Jõulujazzi raames Tallinnas Vene Kultuurikeskuses.
Herbert Konstantin Johannes Lieberg

Herbert Konstantin Johannes Lieberg (30. detsember 1890/11. jaanuar 1891 Tallinn – 30. detsember 1949 Bethel) oli Eesti vaimulik.
Lieberg õppis aastatel 1899–1903 Jucumi erakoolis, aastatel 1903–1909 Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1909–1913. Prooviaastal oli ta Ambla Maarja koguduses (Johannes Theodor Willbergi juures), Järva-Madise Püha Matteuse koguduses (Arnold Theodor Benjamin Wieckmanni juures), Viru-Nigula koguduses (Max Reinhold Krause juures) ja Tallinna Püha Vaimu koguduses (Friedrich Frommhold Wieckmanni juures). Ordineeriti 27. aprillil 1914 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1914–1919 Pöide ja Saaremaa Jaani koguduse õpetaja. Aastatel 1919–1922 oli ta Nissi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1922–1930 oli ta Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja (hooldades aastatel 1923–1930 Kärla Maarja-Magdaleena kogudust). Aastal 1931 oli ta Eestimaa sisemisjoni rändjutlustaja ja Tallinna Peeteli koguduse õpetaja Roderich Bidderi isiklik adjunkt.
Lahkus aastal 1931 Saksamaale. Oli aastatel 1931–1934 vaimulikuks Prosekenis (Weimari lähedal, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal. Aastatel 1934–1938 oli ta vaimulikuks Arnshagenis (praegu Charnowo, Słupski maakonnas, Pomorze vojevoodkonnas, Poolas), aastatel 1938–1943 oli ta vaimulikuks Cuxhavenis (Alam-Saksi liidumaal). Aastatel 1943–1949 oli ta vaimulikuks Trebelis (Lüchow-Dannenbergi kreisis, Alam-Saksi liidumaal). Suri aastal 1949 Bethelis, Saksamaal.
Isiklikku.
Ta oli kaks korda abielus, teise abikaasa isa oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja Gustav Albert Haller. Tema poeg Hellmut Ottomar Friedrich Lieberg oli vaimulikuks mitmes kohas Saksamaal, poeg Godo Lieberg oli klassikalise filoloogia professor; vennapoeg Burchard Lieberg oli vaimulikuks Eestis ja Saksamaal ning oli Eesti abistamise ühingu Estlandhilfe rajaja.
Pimedas on valge

"Pimedas on valge" on Hanna-Liina Võsa 2010. aastal välja antud album tuntud talve- ja jõululauludega.
Plaadil osalevad džässtrio Marti Tärni juhatusel ja keelpillikvartett Prezioso.
Albumi esitluskontsert toimus 2010. aasta 15. detsembril Võru Kultuurikeskuse Kannel teatrisaalis.
Tööühistu

Tööühistu on sellist liiki ühistu, mida juhitakse demokraatlikult ettevõtte töötajate poolt, kes on samas ka tööühistu omanikud.
Tööühistud maailmas.
On olemas rahvusvaheliselt kokku lepitud definitsioon (World Declaration on Workers' Co-operatives). See võeti vastu 2005. aasta septembris ICA (Rahvusvahelise Ühistute Liidu) üldkoosolekul. Lühikokkuvõte deklaratsiooni põhimõtetest: 
Maailmas töötab tööühistutes kokku umbes 100 miljonit inimest. Tööühistuks loetakse väga erineva suurusega ettevõtteid, kahe töötajaga ettevõtetest rahvusvaheliste ühistuföderatsioonideni. Suurimaks tööühistuks peetakse Hispaania ühistuföderatsiooni Mondragon (aastal 2011 oli käive 17 miljonit USA dollarit ja töötajate arv 83 569) . Maailmas on tööühistud registreeritud mitmesugusteks erinevateks ettevõtlusvormideks. 
Tööühistu ettevõtlusvormina.
Eestis on võimalik tööühistu asutada ettevõtlusvormina, mille nimetus on tulundusühistu.
Arrasate

Arrasate (baski; hispaania Mondragón; ametlikult Arrasate/Mondragón) on linn ja vald Hispaanias Baskimaal, Gipuzkoa lääneosas. 
Arrasatet on esmamainitud 13. sajandil. 1260 andis Alfonso X asulale eriõigused ja nime Mondragón.
Linnas on asutatud ettevõte Mondragon (MCC), mis on maailma suurim tööühistu.
Linnas asub ka 1997 asutatud eraülikool, Mondragóni ülikool.
Ärihai

"Ärihai" on kahetasandiline ettevõtlust ja aktsiaturgudel investeerimist matkiv lauamäng, mille leiutas Eestis 2010. aastal Maarius Tiits. 
Mängus on osalejad firmaomanikud, kelle ülesandeks on ettevõtte laiendamine ja kasumi tootmine. Oluliseks rolliks on koostöö teiste mängijatega ja osalemine eri ärietappides. Mängu teises osas on mängijate ülesanne investeerida oma raha aktsiatesse ja toorainetesse – valdkondadesse, kus hinnad kõiguvad pidevalt.
Heinrich Bauer

Heinrich Nikolai Bauer VR III/2 (30. juuli (vkj) / 11. august 1874 Paide – 11. oktoober 1927 Tallinn) oli eesti haridustegelane ja koolijuht.
Elukäik.
Ta sündis Paide kaupmehe ja endise mõisavalitseja pojana. Lõpetas aastal 1896 Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi. Õppis 1896–1900 Tartu ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas, mille lõpetas aastal 1900 "cand. hist." kraadiga, pälvides väitekirja eest kuldauraha. Üliõpilasena sooritas ta 1897. aastal saksa keele ülemkooliõpetaja kutseeksami. Oli seejärel Hugo Treffneri Eragümnaasiumi saksa keele ja ajaloo õpetaja (1898–1903).
Aastatel 1905–1906 täiendas Bauer end Saksamaal ja Šveitsis. Oli Varssavi I reaalkooli õpetaja ja kõrgemate pedagoogiliste naiskursuste lektor (1903–1906) ning 1906–1911 ülemkooliõpetaja Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis.
1911. aastal sai Tallinna Tütarlaste Kommertskooli (Kommertsgümnaasiumi) direktoriks. Töötas 1919–1927 Tallinna linna 29. algkooli direktorina. Osales Vabadussõjas (1918–1920) ning oli kaks aastat Eesti Vabariigi haridusminister Konstantin Pätsi esimeses valitsuses (1921–1922). Kuulus 1923–1926 Riigikogu II koosseisu Kristliku Rahvaerakonna rühmas.
Ühiskondlik tegevus.
Palju jõudu pühendas Bauer rahvahariduse alasele ja seltskondlike organisatsioonide tööle. Ta oli Eestimaa Rahvahariduse Seltsi abiesimees (1906), Eesti Lastekasvatuse Seltsi asutaja ja juhataja (1907–1927), Korporatsiooni Fraternitas Estica asutajaliige (1907) ning 12 aastat Tallinna linnavolikogu liige. 
Heinrich Bauer oli Eesti Punase Risti asutajaid, abiesimees ning sanatooriumite ja varjupaikade osakonna juhataja; nende teenete eest anti talle 1920. aastal Vabadusristi III liigi 2. järk.
Bauer avaldas ajakirjanduses juhtkirju ja haridusartikleid. Toimetas kooliraamatuid, eriti Saksa autorite väljaandeid Eesti koolidele.
Isiklikku.
Tema tädipoeg Friedrich Wilhelm Ederberg oli Kaarma ja Kambja koguduse õpetaja.
Vanemuise tiik

Vanemuise tiik on Tartus Vanemuise pargis asuv tiik.
Tiik omandas nime pargilt ja selle kõrval asuvalt Vanemuise teatri väikeselt majalt. Tiigi järgi omakorda sai nime Tiigi tänav.
Rweru järv

Rweru järv (ka "Rugwero järv", "Rugweru järv") on järv Burundi (Kirundo provints) ja Rwanda piiril Burundi põhjapoolseima punkti ning Tansaania piiri lähedal. Geograafilised koordinaadid on 2°21...28′ S, 30°16...22′ E või 2°21...27′ S, 30°17...24′ E. 
Järve pindala on umbes 100 km², sellest umbes 80 km² Burundi ja umbes 20 km² Rwanda territooriumil. Teistel andmetel on pindala ilma soodeta umbes 60 km². Järve pindala on märgadel ja kuivadel aastatel oluliselt erinev; 2010. aastaks on järv kaua kestnud põua tõttu oluliselt kokku tõmbunud. Järve ulatus põhja-lõuna suunas on umbes 18 km või 8 km ning ida-lääne suunas umbes 14,5 km või 15 km. Ümbermõõt on 76 km. Järve ruumala on 210 miljonit m³. Maksimaalne sügavus on 3,9 m, keskmine sügavus 2,1 m.
Järve pinna kõrgus merepinnast on 1350 m või 1750 m. 
Järve voolavad lõuna poolt Muhembuzi jõgi ja ida poolt Nyamabuno jõgi. Viimase kaudu on Rweru järv ühenduses Kanzigiri järvega. Järvest põhja pool Rwandas läheb Rweru järv üle enamasti raskesti ligipääsetavateks Mugesera-Rugwero soodeks, millest mitu kilomeetrit järvest eemal väljub Nyabarongo jõgi (Nyawarungu). Peale selle väljub järvest jõgi, mis suubub Nyabarongo jõkke. Suubumiskohast allavoolu kannab jõgi Akagera Niiluse nime ning suubub ida poole Rusumu joastiku poole. Soodega piirneb järv läänes, põhjas ja loodes.
Vee pH on pinnal 8,8, põhjas 7,5. Vee temperatuur on 21,7–26,2° C. Ühes liitris vees sisaldub 13,40 mg Na, 6,35 mg K, 4,40 mg Ca, 6,07 mg Mg, 5,40 mg Cl ja 37,0 mg SiO2. 
Järvel ujub arvutult väikesi ringi- ja poolringikujulisi papüürussaari. Kaldaid ääristab papüürus koos "Vossia cuspidata" ja muude veetaimedega. Papüürusest madalamas rindes kasvab "Dryopteris gongylodes". Järveäärsetes soodes kasvab "Miscanthidium". Puudest esineb muu hulgas tara-datlipalm; lõuna- ja kagukallas on metsased. 
Järvest peetakse kala. Aastal 1976 püüti 300 tonni, 1986 püüti 350–400 tonni. Potentsiaalne püük on 400–450 tonni aastas, sealhulgas Burundis 320–360 tonni. Püütakse 17 liiki kalu 4 sugukonnast (kirevahvenlased, karpkalalased, angersägalased, "Mochokidae". 1975/1976 oli 150 kalurit, neist 45 Burundist. Kalapüüki piirab kirevahvenlaste paljunemiseks vajalike randade nappus ja varasem ülepüük.. 
Järveäärsetel maadel haritakse kohati põldu; need ei ole kaitse all. 
Järve kaldal on Kwisigu ja Nzove asula, läheduses Kirundo, Nemba ja Kibungo.
Kaare tänav (Tallinn)

Kaare tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.
Kaare tänav algab Sihi tänavalt ja suundub kaarega lõunasse. Ta ristub Vabaduse puiestee, Valguse tänava, Lootuse puiestee, Edu tänava ja Serva tänavaga ning lõpeb Pääsküla raba ääres.
Tänava alguse geograafilised koordinaadid on .
Kaare tänava pikkus on umbes 850 meetrit. Tänav on kahesuunaline.
Kaare tänaval ei ole ühistransporti. Vabaduse puiesteel Kaare tänava nurgal on Kaare bussipeatus, kus peatuvad 18. ja 33. liini bussid. 
Aadressil Kaare tänav 10 asub Kaare tänava residents. 1940 muudeti Ringi tänavaks.
29. strategeem

29. strategeem 36 strategeemist on "kaunista kuivanud puud kunstõitega".
Potjomkini küla . Fassaad. "Kikilips (teeb mehest mehe)." Võõp. Võõbavõte.
V 5. (29.) Kaunista kuivanud puud kunstõitega.
樹上開花 ("Shù shàng kāi huā") "kāihuā" õitsema; levima
"Riputada kuivanud puule õisi."
"Tõmmata enda poole vaenlase jõude:"
"mittesuur jõud võib tuua suurt kasu."
Põhimõtte selgitus.
Ilustamine jätab mulje, et surnu on elus. Näita seeläbi väärtusetut väärtuslikuna, ohutut ohtlikuna, tarbetut kasulikuna. Et meelitada vastase jõude üle tulema, on vaja märgatavalt tugevdada oma positsioone ja tugevalt vaenlast ehmatada. 
"Rabahani läheneb kõrgendikule. Ta sulgi saab kasutada rituaalide läbiviimisel."
Tsitaat Muutuste raamatust.
Kuusjoone 53."Jian" ("Edusammud, täiustama") VI joone otsus. Teenistuses edenemise tulemused. Esinduslikkus. 
Näiteid.
529. eKr saatis Wei riigi ametnik Er Zhuzhong oma alluva Hou Yuani valitseja vastu mässu tõstnud polkovnik Han Lou’d alistama. Er Zhuzhong andis talle vaid 700 ratsaväelast, öeldes: “Han Lou on väga salakaval. Kui anda teile suur vägi ei aita see teid. Käputäiest inimestest piisab teile ta võitmiseks küll.” Hou Yuani suundus suure pidulikkusega, et oma väe väiksust varjata, sõjaretkele. Han Lou aladel korraldas ta varitsuse, millega suutis hajutada mässuliste 10 000-mehelise väe ja võtta neist kinni 5000. Järgmisel päeval käskis ta nad vabastada. Oodanud, kuni vangid olid kindlusse sisenenud, sõitis ta väikese rühmaga selle juurde ja koputas väravale. Nähes sellist julgust, arvas Han Lou, et vabastatud vangid olid Hou Yuani poole üle läinud, ja põgenes, kuid ta püüti peagi kinni ja hukati.
Liu Bei taandus Cao Cao saja tuhandese väe eest. Taganemist jäi mäestikuteele katma 20–30 mehega ta vandevend Zhang Fei. Meestel lasi lähedalolevas salus puuoksi hobustel enda järgi lohistada, ise jäi mäestikusillale ootama. Cao Cao nägi vägedega saabudes teda üksi sillal ja metsatukast tõusvaid tolmupilvi. Hämardus. Saabunud vaikuses möiratas Zhang järsku mägede kajades: „Noh, kes tuleb esimesena?” Cao Cao kukkus hobuselt maha. Ja taandus koos vägedega. (Zhang Fei lasi lahkudes silla lõhkuda. Hommikuks julgust kogunud Cao Cao sai sellest aru, et on mõtet jälitamist jätkata.) („Kolmevalitsus”.)
Rästa tänav

Rästa tänav on umbtänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis.
Tänav algab Nõmme teelt (teisele poole suundub samas sihis Siidisaba tänav) ja kulgeb loodesse. Tänavaga ristuvad Rästa põik, Tedre põik, Kännu tänav ja Lehe tänav.
Räaste tänav on idakagu-lääneloode suunaline ja ligikaudu 450 meetri pikkune.
27. septembril 1930 pandi tänavale nimi Räästa tänav, praeguse nime sai tänav 10. oktoobril 1939.
Rästa tänav (Tartu)

Rästa tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Tänav ühendab Kesk kaare tänavat Suur kaare tänavaga ja on 310 meetri pikkune. 
Tänava risttänavaks on Västriku tänav.
Ludvig Puusepa tänav

Ludvig Puusepa tänav on tänav Tartus Tammelinna, Maarjamõisa ja Veeriku linnaosas.
Tänav on nimetatud arst Ludvig Puusepa järgi Tartu täitevkomitee otsusega 11. juunist 1961, varem oli tänav osa Kesk kaarest. Selle tänava ääres asub ka Ludvig Puusepa monument.
Tänava pikkus on 1030 meetrit.
Puusepa tänava ääres asuvad Tartu Ülikooli Kliinikumi hooned ja Mathieseni park.
Puusepa tänav

Puusepa tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Liiva asumis.
Tänav algab Männiku teelt ja lõpeb Mahla tänaval Tallinna–Lelle raudtee ääres. Tänava pikkus on umbes 230 meetrit. Tänavaga ei ristu teisi tänavaid.
Puusepa tänav sai nime 8. novembril 1927.
Äksi kihelkond

Äksi kihelkond (lühend Äks; saksa keeles "Kirchspiel Ecks") oli ajalooline kihelkond Tartumaa põhjaosas ja Tartu kreisis Liivimaa kubermangus. 
Kihelkonna pindala oli 406,7 km².
Piirkonna ajalugu.
Kihelkond asutati arvatavasti 15. sajandil, allikates on seda esimest korda mainitud 1443. aastal.
1683. aastal eraldati Äksi kihelkonnast, Kursi kihelkond.
20. sajandi alguseks oli kihelkonnas 43 küla rohkem kui 600 taluga. Kihelkonnakirikuks oli Püha Andrease kirik.
Äksi kihelkonna mõisad.
Kihelkonnas paiknes 11 peamõisat: 1 kirikumõis, 8 rüütlimõisat, 1 linnamõis ning 1 riigimõis. Lisaks veel 7 karjamõisat.
Äksi kihelkonna pärand.
Eesti Rahva Muuseum alustas Äksi kihelkonna pärimuse kogumist 1912. aastal. Muuseumi kogudes on Äksi kihelkonnast kokku ligi 500 eset. Nende hulgas on palju tööriistu, eriti just käsitööliste spetsiifilisi esemeid. Võrreldes teiste kihelkondadega on aga suhteliselt vähe rahvariided. Lisaks esemekogule on muuseumi arhiivis ligi 200 fotot. Joonistekogus on 51 joonist, suuremalt jaolt mitmesugused hoonete plaanid ja ehitusdetailide kujutised.
Kihelkonna alad tänapäeval.
Tänapäeval on Äksi kihelkonna alad jaotatud kaasaegse Jõgeva- ja Tartumaa vahel. Tartumaale jääva osa enamik koos kihelkonnakeskusega moodustab Tartu valla põhjaosa. Kihelkonna edela- ja läänepoolsed alad kuuluvad Tartu valda. Kaasaegse Jõgevamaa piirides on Äksi kihelkonna põhjapoolne ots Jõgeva vallas.
Kodavere kihelkond

Kodavere kihelkond (lühend Kod; kohalikus murdes "Kõdavere", saksa keeles "Kirchspiel Koddafer") oli kihelkond Tartumaa põhjaosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis.
Torma kihelkond

Torma kihelkond, ka Torma-Lohhuse khk (lühend Trm; kohalikus murdes "Tõrma", saksa keeles "Kirchspiel Torma") on ajalooline kihelkond Tartumaa põhjaosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis.
18. sajandil oli kirde-Tartumaali 1682. aastal moodustatud, mis hiljem liideti kihelkond Torma kihelkonnaga.
1920. aastal moodustati Torma kihelkonna osast, mis hõlmab umbes endise Avinurme valla ala, Eesti väikseim kihelkond, Avinurme kihelkond.
Rahvarõivad.
Torma kihelkonna ja Kodavere kihelkonna rahvarõivastes esines 18. ja 19. sajandil vadja- ja venepäraseid jooni.
Võnnu kihelkond

Võnnu kihelkond (lühend Võn; sks "Kirchspiel Wenden") oli kihelkond ajaloolise Tartumaa lõunaosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis.
Piirkonna ajalugu.
Võnnu kirikukihelkond on asutatud 1220. aastatel.
Võnnu kihelkonna mõisad.
Kihelkonnas paiknes 17 mõisat – üks kirikumõis ning 11 rüütlimõisast peamõisat koos viie kõrvalmõisaga. Lisaks veel 14 karjamõisat.
Võnnu kihelkonna pärand.
Võnnu on olnud Eesti üks suurimaid ja rahvarohkemaid kihelkondi. Piirkond on rikkaliku ajaloo- ja kultuuripärandiga, mida on talletatud mitmesse muuseumisse, peamiselt Eesti Kirjandusmuuseumisse ja Eesti Rahva Muuseumisse. Eesti Rahva Muuseumisse on Võnnu kihelkonnast kogutud materjale peamiselt 20. sajandist, kokku ligi 4000 säilikut, millest esemeid on umbes 1/8 (arvuliselt 532), jooniseid 1/10, ülejäänud on fotod ja käsikirjalised materjalid. Kuigi kihelkond on asunud muuseumile lähedal, pole piirkonnas palju kogumas käidud. Siiski on Võnnu kihelkond muuseumi kogudes väärikalt kajastatud.
Kihelkonna alad tänapäeval.
Pindalalt suure Võnnu kihelkonna ala on tänapäeval jaotatud peamiselt Tartu maakonna Kastre valla ja Põlva maakonna Põlva valla vahel. Kihelkonnakeskus ja üle poole aladest asuvad Tartu maakonnas, lõunapoolne osa Põlva maakonnas.
14. aprillil 2009 avas president Toomas Hendrik Ilves esimesed kihelkonnapiiride tähised Tartu–Räpina–Võru maanteel Luunja sillal Tartu-Maarja ja Võnnu kihelkonna piiril. Sellega tähistati Eesti Rahva Muuseumi 100. aastapäeva.
Võnnu kihelkonnapäevad.
20. augustil 2000 toimus I Võnnu kihelkonnapäev, mida korraldas laulu- ja mänguselts Lõoke. Kihelkonnapäeval toimus jumalateenistus ja kontsert Võnnu kirikus, erinevad ajaviited ja simman peoplatsil. Välja pandud oli raamatu- ja käsitöönäitus.
II Võnnu kihelkonnapäeva, millega tähistati 190 aasta möödumist Võnnu kihelkonnakooli asutamisest, peeti 19. augustil 2001. Toimus nõupäev omaalgatusest, kontsert-jumalateenistus, kodulookonverents, kontsert kiigeplatsil, sportlikud ja uued ajaviited, simman. Sai tutvuda näitustega kooliraamatutest ja kihelkonnakooli ajaloost.
III Võnnu kihelkonnapäev toimus 18. augustil 2002. Toimus kontsert-jumalateenistus, kodulookonverents, laste meisterdamistoad, tegevused kiigeplatsil, foto- ja raamatunäitus.
Kihelkondlike sidemete tugevdamiseks otsustati järgmised kihelkonnapäevad pidada Võnnust väljaspool. Nii toimus 2003. aastal IV Võnnu kihelkonnapäev Järvseljal, 2004. aastal V kihelkonnapäev Ahjal, 2005. aastal VI kihelkonnapäev Mäksa valla keskuses Mellistes ja 2006. aastal VII kihelkonnapäev Haaslava vallas Kurepalus.
Puhja kihelkond

Puhja kihelkond (lühend Puh; saksa keeles "Kirchspiel Kawelecht") oli kihelkond Tartumaa lääneosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis.
Ajalugu.
Kihelkond asutati 13. sajandi esimesel poolel. Ajalooürikutes on kihelkonda mainitud 1397. aastal.
17. sajandi alguses oli Puhja küllaltki eraldatud. Viljandi- ja Tartu-poolsetes külgedes takistasid läbipääsu Sangla ja Ulila soo, põhja pool Laeva soo. Kaugemale pääses lõunasse Rõngu suunas minnes, põhiliselt sõideti mööda jõge. 17. sajandi teisel poolel asus tänu viljakale maale kihelkonda elama palju uusi inimesi. Siis asutati ka esimene kool.
19. sajandi keskpaiku siirdus Puhja kihelkonna talupoegadest 24,4% õigeusku.
Aastatel 1922–1939 hakkasid kihelkonda kuukuma Kavilda, Konguta ja Ulila vald. Varem olid kihelkonnas olnud eraldi veel Väike-Konguta vald ja Väike-Ulila vald.
Puhja kihelkonna mõisad.
Kihelkonnas paiknes kaheksa mõisat: üks kirikumõis, kolm rüütlimõisast peamõisat koos ühe kõrvalmõisaga, kaks riigimõisat ning üks 20. sajandi alguseks mõisa staatuse minetanud mõis. Lisaks veel üks karjamõis.
Kihelkonna alad tänapäeval.
Kihelkond ala jääb tänapäeval tervikuna Tartu maakonna Elva valla alale. Enne 2017. aasta haldusreformi jagunes kihelkonna endine ala peamiselt Puhja ja Konguta valla vahel.
Rannu kihelkond

Rannu kihelkond (ka "Võrtsjärve khk"; lühend Ran; saksa keeles "Kirchspiel Randen") oli kihelkond Tartumaa lääneosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis. Ta asus Võrtsjärve idakaldal.
Rannu kihelkond asus Võrtsjärve idakaldal, ulatudes kitsa siiluna Emajõest kuni Võrtsjärve lõunaossa suubuva Rõngu ojani. Kihelkonda piiras läänest Võrtsjärv, lõunast Rõngu kihelkond, idast Puhja, põhjast Viljandimaa Kolga-Jaani ja Põltsamaa kihelkonnad.
Piirkonna ajalugu.
Rannu kihelkond on üks vanemaid Eestis, see asutati 13. sajandi esimesel poolel. 13. sajandil rajati ka Rannu vasallilinnus.
Rannu ja Puhja oli alguses üks kihelkond, alles hiljem said ka nimetatud kihelkonnad lahutatud ja mõlematele kirikutele iseseisev õpetaja ametisse seatud. Ürikutes on esimesed teated kihelkonna kohta aastast 1347, kui seal oli teadaolevalt iseseisev preester. Praegusel kohal paiknev Rannu kirik ehitati tõenäoliselt 15. sajandi esimesel poolel.
Enamikku kihelkonna küladest on esmamainitud 16.–17. sajandil.
Dokument 1689. aastast märgib, et Rannu kihelkonda asutati kool.
Rannu kihelkonna mõisad.
Kihelkonnas paiknes viis mõisat: üks kirikumõis, kaks rüütlimõisast peamõisat koos ühe kõrvalmõisaga ning üks riigimõis. Lisaks veel viis karjamõisat.
Rannu kihelkonna pärand.
1. jaanuari 2010 seisuga on Eesti Rahva Muuseumi kogudes Rannu kihelkonna päritoluga 374 eset, ligi 400 fotot ja 57 etnograafilist joonist.
Kihelkonna alad tänapäeval.
Tänapäeval kuuluvad kihelkonna alad tervikuna Tartu maakonna Elva valla koosseisu. Enne 2017. aasta haldusreformi asus enamik kihelkonna endisest alast Rannu vallas ja selle ülejäänud lõunapoolne osa moodustas Rõngu valla loodenurga.
Sangaste kihelkond

Sangaste kihelkond (lühend San; saksa keeles "Kirchspiel Theal, Ksp. Theal-Fölk") oli kihelkond Tartumaa lõunaosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis.
Kihelkonnakirikuks oli Sangaste kirik.
Piirkonna ajalugu.
Kihelkond asutati 13. sajandi esimesel poolel. Arvatavasti eelnes sellele samas paikkonnas asunud muinaskihelkond, kuid selle olemasolu ja piirid ei ole kindlalt teada. Allikates on kihelkonda esimest korda mainitud 1379. aastal, teistel andmetel Toyveli nime all 1272. aastal.
Eesti esimese iseseisvusaja jooksul kuulus Sangaste kihelkond algul Tartumaa alla, 1920. aastal loodi uus, Valga maakond. Kuni 1939. aasta valdade reformini kuulus Sangaste kihelkonda viis valda: Keeni, Kuigatsi, Laatre, Tõlliste ja Sangaste.
Sangaste kihelkonna mõisad.
Kihelkonnas paiknes 15 mõisat: üks kirikumõis ja 12 rüütlimõisat koos kahe kõrvalmõisaga. Lisaks veel 16 karjamõisat.
Sangaste kihelkonnas on olnud ajaloo kestel ka Buchholzhofi, Halechti-Hatel-Fragenhofi, Kawalitzi ja Roetkenshofi mõis.
Sangaste kihelkonna pärand.
Sangaste kihelkonna pärimust hakkas Eesti Rahva Muuseum koguma enne Esimest maailmasõda. Üks esimesi omandatud esemeid oli 1912. aastal muuseumile kingitud 200-aastane veimevakk Puka vallast. Aastatel 1923–1924 tehtud inventuuri järgi oli muuseumi kogudes Sangaste kihelkonnast 103 eri eset. 1. jaanuaril 1993 oli Sangaste kihelkonnast pärit esemete arv 327, nendest liigiliselt tekstiil ja ehted (nt vaibad, tanud, särgid, sukad, vööd, sõled) – 197, tehnika (nt lõngavalmistamine, kangakudumine, puu- ja metalltööriistad) – 29, veo-, kandmis- ja liikumisabinõud (kepid) – 3, arheoloogilised asjad – 7. Pärast 1993. aastat on Sangaste kihelkonnast kogutud veel 19 eset.
Kihelkonna alad tänapäeval.
Sangaste kihelkonna alad jäävad tänapäeval Valga maakonna Otepää ja Valga valla koosseisu.
Kambja kihelkond

Kambja kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Camby") on ajalooline kihelkond Tartumaa lõunaosas ja Tartu kreisis Liivimaa kubermangus.
Kihelkonna tuumikala moodustab tänapäeval Kambja valla. Kirdepoolne osa kihelkonnast Haaslava ümbruses moodustab endise Haaslava valla ala, mille alad ulatuvad Kriimani mõisa lähikonnas kihelkonnast ida poole välja Võnnu kihelkonda. Kihelkonna loodenurk Reola mõisa ümbruses kuulub Kambja valda. Kihelkonna lõunapoolsed alad kuuluvad Kanepi valda (Vissi, Maaritsa, Krüüdneri ja Sulaoja, Veski ja Prangli).
Kambja kihelkonna mõisad.
Kambja kihelkonnas paiknes 18 mõisat: üks kirikumõis, 12 rüütlimõisast peamõisat koos nelja kõrvalmõisaga ja poolmõis ning 15 karjamõisat.
Inimesed.
Kambja kihelkonnas on sündinud esimene eesti soost piiskop Cornelius Laaland, esimene eesti soost orelimeister Johann Thal ja eesti koorimuusika suurkuju Georg Beck. Köstri ja koolmeistrina on seal töötanud Ignatsi Jaak, kes käis Forseliuse kasvandikuna koos Pakri Hansu Jüriga oma teadmisi demonstreerimas Rootsi kuningas Karl XI-le.
Tuntud inimestest on Kambjaga seotud olnud veel Karl Ipsberg, kes alustas kooliteed Kambja kihelkonnakoolis, ning Julius Kuperjanov, kes pidas 1914. aastal Kambjas koolmeistriametit.
Nõo kihelkond

Nõo kihelkond (lühend Nõo; saksa keeles "Kirchspiel Nüggen") oli kihelkond Tartumaa lõunaosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis.
Kursi kihelkond

Kursi kihelkond (lühend Ksi; saksa keeles "Kirchspiel Talkhof") oli ajalooline kihelkond Tartumaa põhjaosas, kunagise haldusjaotuse järgi ka Liivimaa kubermangu Tartu kreisis.
Kursi kihelkonnast jäävad põhja poole Laiuse, kirdesse Palamuse, kagusse Äksi, lõunasse Puhja, edelasse Kolga-Jaani ja läände Põltsamaa kihelkond.
Kihelkonna pindala oli 316,2 km².
Piirkonna ajalugu.
Teated Kursi kihelkonna tekkest on üsna hämarad. Kursi kihelkonna varasem nimi oli "Lemestevere" ja arvatavasti kuulus see Vaiga muinasmaakonda.
1224. aastal maadejagamisel Lihula piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahel jäi hilisema Kursi kirikukihelkonna ala valdavalt ordule, kes asutas hiljem Kursi komtuurkonna. Kursi ordulinnust ja komtuuri mainitakse esimest korda 1343. aastal.
Kursi kihelkond tekkis ilmselt 14. sajandil seoses Kursi ordulinnuse rajamisega. Kihelkonna maa-ala oli suur, kuid asustus hõre. Põltsamaa piirkonnas paiknevat "Lemestevere" kihelkonda mainitakse 1411. aastal, kui ordu vahetas maid Kärkna kloostriga. Klooster omandas "Leme" kiriku (asus pool penikoormat linnusest ida pool) ning mõned külad Laiusel, linnus koos Puurmani mõisaga jäi ordule.
Kursi kirikukihelkond moodustati 1683. aastal, kui alad eraldati Äksi kihelkonnast.
Tänapäeval jagunevad Kursi kihelkonna kunagised alad Jõgeva ja Tartu maakonna vahel.
B.o.B

Bobby Ray Simmons (sündinud 15. november 1988), esinejanimega B.o.B, on Ameerika räppar ja muusikaprodutsent. 
Praegu on ta plaadifirmades Grand Hustle Records, Rebel Rock Entertainment ja Atlantic Records. Tema singel "Nothin' You" jõudis esikohale nii USA kui ka Suurbritannia edetabelites.
Max Reinhold Krause

Max Reinhold Krause (26. juuli / 7. august 1862 Rannu – 15. veebruar 1937 Jena) oli Eesti vaimulik.
Krause lõpetas Tartus gümnaasiumi ja õppis aastatel 1881–1886 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 6. märtsil 1888 õpetajaks.
Oli aastatel 1888–1903 Hanila ja Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja ning 1903–1919 oli ta Viru-Nigula koguduse õpetaja, ühtlasi 1915–1916 Eestimaa kindralsuperintendendi kohusetäitja (siis, kui kindralsuperintendent Daniel Burchard Lemm Siberisse, Irkutskisse välja saadetud oli). 1918. aastal ta vahistati.
1919. aastal põgenes Saksamaale. Oli seejärel pastor Greizis, hiljem Lääne-Preisimaal Konojadis (praegune Konojady Poola Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Brodnica maakonnas). Emerituuris olles elas Jenas, kus ta ka suri.
Isiklikku.
Tema isa Hermann Krause ja onu Alexander Johann Krause olid Rannu Püha Martini koguduse õpetajad.
Vasakpartei (Saksamaa)

Vasakpartei (saksa keeles "Die Linke") on Saksamaal tegutsev sotsialistlikku poliitikat ajav partei.
Viiest Liidupäevas esindatud erakonnast on Vasakpartei kõige vasakpoolsem. 2009. aasta septembris oli tal 77 645 registreeritud liiget, millega ta oli Saksamaa suuruselt 4. erakond.
Vasakpartei tekkis 16. juunil 2007, kui liitusid Demokraatliku Sotsialismi Partei, mis oli Saksa DV-s valitsenud Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei õigusjärglane, ning Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei, mis oli moodustunud 2005. aastal Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikust Parteist eraldunud vasakust tiivast.
Vasakpartei kaasesimehed on Katja Kipping ja Bernd Riexinger. 2010–2012 olid kaasesimehed Klaus Ernst ja Gesine Lötzsch.
27. septembril 2009 toimunud Saksamaa 2009. aasta Riigipäeva valimistel saavutas Vasakpartei tollaste kaasesimeeste Gregor Gysi ja Oskar Lafontaine'i juhtimisel 4. koha, kogudes 11,9% häältest ehk ligi 5,2 miljonit häält. Sealjuures Brandenburgis ja Saksi-Anhaltis Vasakpartei koguni võitis, kogudes neis vastavalt 28,5% ja 32,4% häältest. Valimised andsid Vasakparteile Riigipäevas 22 kohta juurde ja neil oli 76 kohta.
22. septembril 2013 toimunud Saksamaa 2013. aasta Riigipäeva valimistel saavutas Vasakpartei 3. koha kogudes 8,6% häältest, kuid sai vaid 64 kohta Riigipäevas.
Saksamaa 2021. aasta Riigipäeva valimistel sai partei 4,9% häältest ja 39 kohta Liidupäevas. Kuigi valimiskünniseks on 5%, saab proportsionaalseid mandaate ka iga partei, mis võidab vähemalt kolm ühemandaadilist parlamendikohta. 
2023. aasta Hesseni parlamendivalimistel kaotas partei oma esindatuse, jäädes 3% häältega alla valimiskünnise. Endiste Lääne-Saksamaa liidumaadest on partei nüüd esindatud ainult Hamburgi ja Bremeni linn-liidumaade maapäevades. 
2024. aastal kaotas Vasakpartei oma fraktsiooni Liidupäevas, kuna partei Liidupäeva liige Sahra Wagenknecht teatas oma parteist lahkumisest, et moodustada uus vasakpopulistlik partei Sahra Wagenknechti Liit – Mõistus ja Õiglus (Bündnis Sahra Wagenknecht – Vernunft und Gerechtigkeit; BSW). Koos Wagenknechtiga lahkusid parteist ka veel 9 Liidupäeva liiget, mistõttu jäi partei Liidupäeva liikmete arv alla nõutud 5%.
Gottschalk Hagen

Gottschalk Hagen (surnud 1513) oli Tallinna piiskop aastatel 1509–1513.
Hagen pärines Tallinna kodanikuperekonnast ja ta oli lähisuguluses mõjukate Heyde, Boltmanni ja Louwi suguvõsadega. 
1472. aastal immatrikuleeriti Hagen Greifswaldi ülikooli, tema lõpetamise aasta ja akadeemilise kraadi kohta aga info puudub. 1478. aastal sai Hagen Tallinna toomhärraks ja ka Tallinna piiskopi ofitsiaaliks, kellena ta oli ametis kuni 1489. aastani. Samuti omas ta prebendi Oleviste kirikus. 
Hagen valiti Tallinna piiskopiks enne 1509. aasta 10. veebruari, seega umbkaudu samaaegselt Riia peapiiskopi Jasper Lindega. Hagen asus ka isiklikult Rooma poole teele, et paavstilt kinnitus hankida. Märtsi alguses peatus ta Königsbergis, kus pidas Jasper Lindega plaani üheskoos Rooma minna. Mais oli Hagen paavsti juures ning ta kinnitati piiskopiks 4. mail. Tema kinnitamise tasu ("servitium communis") maksid Fuggerid 21. mail. Tõenäoliselt asus Hagen kohe pärast paavsti juures käimist tagasiteele Liivimaale ja võis juba juuni lõpuks Põhja-Eestis olla.
Gottschalk Hagen suri millalgi 1513. aasta märtsi lõpu ja oktoobri vahel.
Eesti Popmuusika Aastaauhinnad

Eesti Popmuusika Aastaauhind ehk Kuldne Plaat on 1998. aastast väljaantav Eesti muusikaauhind, millega Eesti Autorite Ühingu ja Eesti Esitajate Liidu kogutavate andmete alusel tunnustatakse silmapaistvamaid eesti muusikuid.
Auhinnagala idee autorid ja asutajad on Raadio 2 muusikajuht Ivar Männik ja plaadifirma Aidem Pot juhataja Auris Rätsep.
Auhinna laureaadid selguvad vastavalt sellele, kui palju on artisti plaate müüdud, tema laule raadios mängitud või internetist legaalselt alla laaditud.
Kuldse Plaadi laureaadid.
2003.
Auhinnatseremoonia toimus 25. veebruaril Grand Hotel Tallinnas.
2009.
Auhinnagala toimus 15. aprillil Tallinnas Meriton Grand Hotelis C. R. Jakobsoni saalis.
2010.
Auhinnatseremoonia toimus 6. aprillil Eesti Vabaõhumuuseumis Kolu kõrtsis.
Nikolaus Roddendorp

Nikolaus Roddendorp (surnud 1509) oli Tallinna piiskop aastatel 1492–1509.
Roddendorp võis pärineda alates 1440. aastatest Pärnus mainitud Roddendorpide kaupmeestesuguvõsa seast. 1490. aastal on teda esmamainitud Tallinna toomhärrana, samal ajal oli ta ka Niguliste kirikhärra. 
1492. aasta 9. novembril valiti Roddendorp Tallinna piiskopiks, paavst kinnitas ta järgmise aasta 6. märtsil. Roddendorp suri tõenäoliselt enne 1509. aasta 10. veebruari.
Eesti Looduseuurijate Seltsi teoreetilise bioloogia sektsioon

Teoreetilise bioloogia sektsioon on Eesti Looduseuurijate Seltsi allüksus.
Sektsioon loodi aastal 1977, ELUSi üldbioloogia ja geneetika sektsiooni asemele selle tollase juhataja Kalju Põldvere ettepanekul Kalevi Kullile. 
Sektsioon on korraldanud ettekandekoosolekuid ning regulaarselt aastakonverentsina Eesti teoreetilise bioloogia kevadkoole. Kevadkoolidega seoses antakse välja raamatusarja "Schola biotheoretica". Publitseeritud on ka eraldi kogumikke ("Looduseuurijate Seltsi aastaraamat" kd. 69, 1984; raamat "Teooria ja mudelid eluteaduses", 1984, jt.).
Sektsiooni juhataja on olnud pikka aega (1997–2012) Ivar Puura.
Teoreetilise bioloogia sektsioonist on välja kasvanud Jakob von Uexkülli Keskus.
Hermann Krause

Hermann Krause (27. juuni/9. juuli 1832 Vao – 11. juuni/23. juuni 1870 Rannu) oli Eesti vaimulik.
Õppis Gahlnbäcki erakoolis, aastatel 1846–1850 Tallinna kubermangugümnaasiumis ja aastatel 1850–1852 Tallinna toomkoolis. Tartu ülikoolis õppis ta aastal 1852 filoloogiat ja aastatel 1852–1859 usuteadust. Ordineeriti 14. juunil/26. juunil 1859 õpetajaks.
Oli aastatel 1859–1860 Rannu Püha Martini koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1860–1870 (introdutseeriti 9. oktoobril/21. oktoobril 1860) sama koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema vend Alexander Johann Krause oli Rannu Püha Martini koguduse õpetaja, poeg Max Reinhold Krause oli Viru-Nigula koguduse õpetaja.
Juhan Paju

Juhan Paju (11. märts 1939 Tallinn – 30. juuli 2003) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Elulugu.
Tallinnas sündinud Paju kasvas üles Järvakandis ja lõpetas 1958. aastal Vändra Keskkooli. Ta õppis Tallinna Polütehnikumis raadiotehnika erialal ning töötas pärast seda kolm aastat TA Küberneetika Instituudis. Sealt suundus ta Tartu Riiklikku Ülikooli ajakirjandust õppima. Ülikooli lõpetas ta 1968. aastal.
Aastal 1972 läks Juhan Paju tööle Haapsalu rajooni ajalehte Töörahva Lipp, kus 1978. aastal ilmunud olukirjelduse "Roostetanud maa" eest võitis ta kolmanda koha Baltimaade ja Valgevene noorsooajakirjade korraldatud publitsistikavõistlusel Bellaad. Vahepealsel ajal pidas Paju ajakirjaniku ameti asemel ka Ristna tuletorni majakavahi ametit, naasis seejärel toimetusse ja suundus sealt majakavahiks Hobulaiule. 
Paju esimesed seiklusromaanid "Kagupassaat", "Hiromandi kokteil" ja "Haapsalu detektiiv" ilmusid 1991. aastal. Sellega algas tema viljakas kirjandusalane tegevus, mis kestis kuni kirjaniku surmani 2003. aastal.
Analoogia

Analoogia on objektide või objektisüsteemide vaheline võrdlus, mis tõstab esile, mis suhtes neid peetakse sarnasteks. 
Analoogia toob välja nende omavahelise samasuse määra või astme ehk selle, milles nad on omavahel võrdsed ehk kooskõlalised (n-ö teineteisele vastavad). Otsesõnu ongi tegemist nende omavahelise vastavusega (kreeka ἀναλογία "analogia", 'proportsioon; paras vahekord, suhe; vastavus'; mis on tuletatud "ana-" 'peal, üle; vastav' [ka 'vastu', 'uuesti'] + "logos," 'mõiste' [ka 'sõna, kõne']).
Toomas Anni

Toomas Anni (sündinud 24. septembril 1966 Vastse-Kuustes) on eesti laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. 
Ta on kahekordne Kuldse Plaadi omanik ning aasta meesartist aastatel 2009 ja 2010. 
Elukäik.
Anni lõpetas põhikooli Vastse-Kuustes, seejärel Tihemetsa Sovhoostehnikumi (1981–1985, laia profiiliga mehhanisaator). Pärast sovhoostehnikumi lõpetamist töötas ta kolhoosis nii loomakarja toitjana, traktoristina kui ka põllult kivide korjajana. Põllumajanduses töötas ta 17 aastat, samal ajal põhitöö kõrvalt laulis ja mängis pilli.
Aastatel 1981–1997 mängis Anni mitmes ansamblis basskitarri. Tema esimene avalik esinemine toimus Pärnumaal, esimene esinemine lauljana koos bändiga Kilingi-Nõmme kultuurimajas. Ta on kuulunud ansamblitesse Sektor ja Mary (1987–1997). Hiljem on ta tegutsenud sooloartistina. Anni on teinud koostööd Heldur Jõgiojaga. Sooloartistina sõidab ta esinemiskohtade vahet aastas umbes 40 000 kilomeetrit. 
2020. aasta 6. märtsist kuni 6. juunini oli ta sunnitud seoses koroonaviirushaiguse pandeemiaga Eestis kehtestatud eriolukorra tõttu tühistama kümmekond esinemist. Ta andis sel ajal oma kodus koos poja Tauri Anniga interneti kaudu neli kontserti, esimese neist aprilli algul. Viimast kontserti kuulas üle 900 austaja. 
2020. aasta juulis tuleb Annil suvetuur "Toomas Anni 35 aastat laval".
Isiklikku.
Toomas Anni elab oma vanavanemate 1920. aastatel ehitatud majas Vastse-Kuustes. Tal on kolm last.
Alexander Johann Krause

Alexander Johann Krause (10. aprill/22. aprill 1827 Tallinn – 12. veebruar/24. veebruar 1865 Enivere) oli Liivimaa vaimulik.
Krause lõpetas Tallinna toomkooli. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1848–1852. Töötas seejärel koduõpetajana Suure-Kõpu mõisas von Stryki juures. Ordineeriti 23. augustil/4. septembril 1853 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1853–1860 Rannu Püha Martini koguduse õpetaja. Lahkus aastal 1860 pastoriametist, elas seejärel Eniveres, kus ta ka aastal 1865 suri.
Isiklikku.
Tema vend Hermann Krause oli Rannu Püha Martini koguduse õpetaja, vennapoeg Max Reinhold Krause oli Viru-Nigula koguduse õpetaja. Tema äi Otto Christoph Heinrich Girgensohn oli Alūksne ja Tallinna Oleviste koguduse õpetaja.
Porgand (perekond)

Porgand ("Daucus") on sarikaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond, mille kõige tuntum esindaja on aedporgand. 
Liigid.
Perekonda kuulub umbes 20 liiki. Eestis on pärismaine metsporgand.