tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kolpino

Kolpino (vene keeles "Колпино") on Peterburi haldusalasse kuuluv linn Venemaal. Kaugus Peterburi kesklinnast on 25 km. Asub Ižora jõe kaldal. Kuulub Peterburi Kolpino rajooni.
Ajalugu.
Linnaõigused sai 1912. aastal.
Linnas asub rasketööstusettevõte Ižorski Zavod.
Vormel 1 konstruktorite karikas

Vormel 1 konstruktorite karikas (inglise "Constructors' World Championship") on karikas, mis antakse hooaja jooksul enim punkte kogunud meeskonnale.
Click OK

Click OK oli Eesti popmuusikaansambel, mille liikmeteks olid Monika Sjomgina, Kariny Joala, Grete Rämmalit ja Kairi Sihiga. Joala on olnud ka Bad Angels tantsugrupi liige. Click OK andis 1998. aastal välja albumi "Lase lõdvaks". Paljud lood on ka ilmunud kogumikel: näiteks "Casanova", "Narkopolitsei" ja "Taas kord saabub jõulumees".
Vehklemine 1976. aasta suveolümpiamängudel

Vehklemine 1976. aasta suveolümpiamängudel toimus Montréalis 20.–29. juulini Mount Royali mäe jalamil asuva Montréali Ülikooli talistaadionil.
Mehed.
Individuaalne florett.
Olümpiavõitja 1972: Wytold Woyda (Poola)&lt;br&gt;
56 võistlejat
Järelvõistluses võitis dal Zotto Romankovi 5:1.
Meeskondlik florett.
Olümpiavõitja 1972: Poola (M. Dabrowski, J. Kaczmarek, L. Koziejowski, Wytold Woyda, A. Godel)&lt;br&gt;
14 meeskonda
7.-8. Ameerika Ühendriigid&lt;br&gt;
7.-8. Ungari
Finaal: Saksa FV – Itaalia 9:6.&lt;br&gt;
Pronksimatš: Prantsusmaa – NSV Liit 9:4.&lt;br&gt;
5. koha matš: Poola–Suurbritannia 9:1.
Individuaalne espadron.
Olümpiavõitja 1972: Viktor Sidjak (NSV Liit)&lt;br&gt;
46 võistlejat
Meeskondlik espadron.
Olümpiavõitja 1972: Itaalia (Michele Maffei, Mario Aldo Montano, Mario
Tullio Montano, Rolando Rigoli, Cesare Salvadori).&lt;br&gt;
14 meeskonda.
7.-8. Ameerika Ühendriigid&lt;br&gt;
7.-8. Prantsusmaa
Finaal: NSV Liit – Itaalia 9:4.&lt;br&gt;
Pronksimatš: Rumeenia–Ungari 9:4.&lt;br&gt;
5. koha matš: Kuuba–Poola 9:6.
Individuaalne epee.
Olümpiavõitja 1972: Csaba Fenyvesi (Ungari).&lt;br&gt;
64 võistlejat
Esikolmiku paremusjärjestuse selgitamiseks korraldati järelvõistlus.
Meeskondlik epee.
Olümpiavõitja 1972: Ungari (S. Erdös, Gyözö Kulcsár, Csaba Fenyvesi, Pál Schmitt, István Osztrics.&lt;br&gt;
19 meeskonda
7.-8. Itaalia&lt;br&gt;
7.-8. Norra
Finaal: Rootsi – Saksa FV 8:5.&lt;br&gt;
Pronksimatš: Šveits-Ungari 9:3.&lt;br&gt;
5. koha matš: NSV Liit – Rumeenia 9:2.
Naised.
Individuaalne florett.
Olümpiavõitja 1972: A. Ragno-Lonzi (Itaalia).&lt;br&gt;
48 võistlejat
Järelvõistluses võitis Schwarczenberger Collino 5:4.
Naiskondlik florett.
Olümpiavõitja 1972: NSV Liit (Jelena Belova, Galina Gorohhova, Tatjana Samussenko, Aleksandra Zabelina, Svetlana Tširkova.&lt;br&gt;
13 naiskonda.
7.-8. Rumeenia&lt;br&gt;
7.-8. Suurbritannia
Finaal: NSV Liit – Prantsusmaa 9:2.&lt;br&gt;
Pronksimatš: Ungari – Saksa FV 9:4.&lt;br&gt;
5. koha matš: Itaalia–Poola 9:7.
1112

1112. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad - 1110. aastad - 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad
Aastad: 1107 1108 1109 1110 1111 - 1112 - 1113 1114 1115 1116 1117
Macki õlletehas

Macki õlletehas (norra "Macks Ølbryggeri") on Norras Tromsø linnas asuv õlletehas, mille asutas 1877. aastal Ludwig Markus Mack. See oli 2000. aastani maailma põhjapoolseim õlletehas.
Õllesorte.
Lisaks õllele villitakse mineraalvett ja toodetakse karastusjooke.
Akarnanos

Akarnanos oli vanakreeka mütoloogias Alkmaioni ja jõejumala Acheloosi tütre Kallirrhoe poeg, Akarnaania maakonna rajaja ning kuningas.
Alkmaion oli abielus Arkaadia kuninga Phegeose tütre Alphesiboiaga. See abielu läks lõhki. Alkmaion leidis endale uue naise Kallirrhoe ja läks Arkaadiasse oma ema Eriphyle ehete järele. Phegeos laskis oma poegadel teda jälitada ja tappa, sest see oli väiksem häbi kui lahutus.
Pärast Alkmaioni surma sünnitas Kallirrhoe kaksikud pojad Amphoterose ja Akarnanose. Ta palus Zeusilt, et pojad kiiremini suureks kasvaksid, et võiksid isa eest kätte maksta. Zeus täitis naise soovi. Vennad lõid maha nii Phegeose, tema naise kui ka kõik nende pojad, ja viisid Eriphyle ehted Acheloosile.
Amphoteros asutas Arkaadias uue dünastia, millest väitis end põlvnevat Atika aristokraadisuguvõsa alkmaioniidid. Seevastu Akarnanos naasis Acheloosi jõe kallastele, mis tollal voolas läbi Aitoolia ja suubus seal ka merre. Ta eraldas Aitoolia maakonna vähearenenuma osa, mis jäi Acheloosist läände (jõgi oli piiriks), sai uue maakonna, mida tema järgi nimetati Akarnaaniaks, ja hakkas seda koos emaga valitsema. Pole teada, et tal naist või järglasi oleks olnud.
Hippomedon

Hippomedon oli vanakreeka mütoloogias Argose prints, kuningas Talaose poeg. Väidetavalt oli tal viis venda Adrastos, Aristomachos, Mekistos, Parthenopaios ja Pronax ning kolm õde Astynome, Eriphyle ja Metidike.
Ta elas Peloponnesoses Lerna järve lähedal ning paistis silma suure kasvu ja füüsilise jõu poolest.
Sõjakäigul Seitse Teeba vastu sattusid sõjamehed Nemea metsa, kus Hippomedon tappis lohe. Hippomedon osales sellel retkel ühena seitsmest sõjapealikust.
Sõjakäik ebaõnnestus. Peale sõjakäigu üldjuhi Adrastose said kõik Argose sõjapealikud surma. Aischylose järgi oli Hippomedon üks viimaseid, kes langes.
Adrastos pidas langenute matusetuleriida juures kõne, mille järgi Hippomedon oli kütt ja sõjamees ning talus vapralt kõiki raskusi. Juba lapsepõlvest saadik olevat ta kerget elu põlanud.
Pole teada, et Hippomedonil oleks naist või järglasi olnud.
Olivenza

Olivenza (portugali keeles Olivença) on linn Hispaanias Badajozi provintsis. 
Ajalugu.
Linn kuulus Portugalile 1297. aastast kuni 1801. aastal sõlmitud Badajozi rahuni, mil linn läks Hispaania valdusse, kuid Portugali arvates tühistas Viini kongress selle leppe. Seetõttu peab Portugal linna "de jure" endale kuuluvaks.
William McKinley

William McKinley (29. jaanuar 1843 – 14. september 1901) oli Ameerika Ühendriikide president aastail 1897–1901.
8. septembril 1901 tulistas Buffalos näitusel viibinud McKinleyt anarhist Leon Czolgosz haavates teda eluohtlikult. McKinley suri saadud haavadesse 6 päeva hiljem.
Pronks

Pronks (itaalia keeles "bronzo)" on kitsamas mõttes vase ja tina sulam. Laiemas mõttes nimetatakse pronksiks vase sulameid teiste metallidega (eripronks), välja arvatud tsink, mille sulamit vasega nimetatakse messingiks.
Muinasaja järku, mil tööriistade ja relvade peamiseks materjaliks oli pronks, nimetatakse pronksiajaks. Vanemas eesti keeles nimetati pronksi vaseks (ja vaske punaseks vaseks). Pronks on levinud skulptuuride, aga ka tarbe- ja iluesemete valmistamise materjal.
James Buchanan

James Buchanan (23. aprill 1791 – 1. juuni 1868) oli Ameerika Ühendriikide 15. president aastatel 1857–1861 ja USA riigisekretär 1845–1849. 
Buchanan oli aktiivne vabamüürlane, looži nr 43 meister Lancasteris, Pennsylvanias ja Pennsylvania suurlooži suurmeister. 
Tema maine ei ole olnud hea, kuna ta ei teinud midagi, et ära hoida lõunaosariikide setsessiooni. Tänapäeval peavad ajaloolased teda üheks kõige halvemaks riigi presidendiks – ta on igas ajaloolaste küsitluses alates 1962. aastast olnud viimases kolmikus; ning seitsmes üheksast küsitlusest alates 1999. aastast tabelis kõige viimane.
James Buchanan on olnud ainuke USA president, kes oli vallaline.
Grover Cleveland

Stephen Grover Cleveland (18. märts 1837 Caldwell, New Jersey osariik – 24. juuni 1908 Princeton, New Jersey osariik) oli Ameerika Ühendriikide 22. president aastail 1885–1889 ja 24. president aastail 1893–1897. Ta on USA ajaloos esimene president, kes on olnud president kahel mittejärjestikusel ametiajal (enne Donald Trumpi).
Enne presidendiaega oli Cleveland Erie maakonna šerif (1871–1873), Buffalo linnapea (1882) ja New Yorgi osariigi kuberner (1883–1885). Kubernerina sai Cleveland tuntuks poliitilise süsteemi vastasena ja vetoõiguse rakendajana. Cleveland kodusõjas ei teeninud, vaid palkas enda asemele poola immigrandi.
1882. aasta presidendivalimistel edestas Cleveland napilt vabariiklast James G. Blaine'i, kogudes 219 valijamehe häält Blaine'i 182 vastu. Cleveland oli esimene Demokraatliku Partei kandidaat, kes pärast kodusõda presidendivalimised võitis.
Esimesel presidendiajal püüdis Cleveland vähendada valitsemissektori kulusid ja kaitsetolle. Clevelandi teiseks ametiajaks ei valitud. Neli aastat hiljem, 1892. aasta valimistel, võitis Cleveland Benjamin Harrisoni ees valimised ja alustas aasta hiljem teist ametiaega presidendina. Clevelandi teist ametiaega varjutasid aga majanduskriis ja tema vastandlikud seisukohad sotsiaalküsimustes.
Ta on ainus, kes presidendina abiellunud. Pulmad toimusid 2. juunil 1886. Frances Preston oli abielludes 21-aastane ehk siis USA noorim esileedi läbi aegade.
Warren Harding

Warren Gamaliel Harding (2. november 1865 – 2. august 1923) oli Ameerika Ühendriikide 29. president. Ta oli sellel ametikohal 1921–1923.
Tema ametiajal tunnustasid Ameerika Ühendriigid Eesti iseseisvust.
Toompea

Toompea on kõrgendik Tallinna vanalinnas Toompea pangal.
Toompea on Tallinna vanim asustatud piirkond. Seal paikneb keskaegne Toompea linnus, algselt muinaseestlaste kindlustatud asulakoht, mis pärast 1219. aastat oli Taani, Saksa ordu ja Rootsi kindlus. Toompea oli kuni 1878. aastani Tallinna all-linnast eraldi seisev haldusüksus, mis allus vahetult algul ordule ja hiljem Eestimaa rüütelkonnale.
Toompea on nime saanud seal paikneva Tallinna toomkiriku ("Domus Mariana") järgi.
Looduslik asend ja moodustumine.
Toompea pind paikneb muust kesklinnast kuni 24 m kõrgemal kirde-edela sihilisel ligi 7 ha (umbes 400×250 meetri) suurusel paesel saarlaval, mis ulatub kuni 48 m üle merepinna (kultuurikihita 45,5 m).
Geoloogiliselt on Toompea aluspõhjalisel Tallinna keskkõrgendikul asuv paene kirde-edelasihiline kõvik, mille jalamiosaks on kambriumi liivakivid, kehamiks ordoviitsiumi lubjakivid Pakerordi lademest Lasnamäe lademeni. Toompea lava läbivad edelast kirdesse kaks tektoonilist rikkevööd, jalamit palistab rusukalle.
Toompea oli juba enne jääaega Põhja-Eesti paelavast kulumise tagajärjel eraldunud panganeemik. Hiljem on Toompea pinnamoodi kujundanud mandrijää, meremurrutus ja viimasel aastatuhandel peamiselt inimtegevus. Läänemere arenguloos ilmus Toompea esile saarekesena Antsülusjärve staadiumil. Litoriinamerest ulatus Toompea välja juba kõrge neemeotsana, mida üle Tõnismäe ühendas Ülemiste luiterannikuga kitsas tombololaadne kruusavall.
Toompea paljand asub Toompea läänenõlval. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Nimelugu.
Toompea on nime saanud Tallinna toomkiriku ("Domus Mariana") järgi: 1486. aastal viidati saksa keeles esimest korda sellele kui "Domberg" ("toomimägi"). Varasemad säilinud ürikud mainivad piirkonda lihtsalt mäena (1327 ladina "mons", 1372 saksa "bergh") või linnusena (ladina "castrum").
Esimest korda mainis kirjalikes allikates Toompead eesti keeles Anton thor Helle 1732. aasta nimeloendis, mis kajastas piirkonna jagunemist kaheks. Toompea all pidas ta silmas suurt linnust, kus asusid toomkirik ja aadli elamud. Ülejäänud Toompead ehk väikest linnust nimetas ta Linnapeaks (tollases kirjapildis "Toompä" ja "Linnapä").
Toompea mäe muistne nimi võis olla Härjapea või Härjänpää ("Härja neem"), mille järgi sai nime ka Härjapea jõgi. Kaudselt kinnitab seda ka 13. sajandil Taani hindamisraamatus esinev Harju kirjapilt "Hæriæ" (ehk "Härjä").
Rahvaluule.
Eesti rahvuseeposes Kalevipoeg on Toompead kirjeldatud Kalevi kalmuna, mille kandis kokku tema lesk Linda.
Sandra Oxenryd

Sandra Maria Oxenryd (sündinud 1. oktoobril 1982), esinejanimega Sandra, on rootsi laulja.
Rootsis sai Sandra tuntuks sellega, et võitis 2005. aasta tõsielusarja "Fame Factory". Samal aastal ilmus ka tema debüütalbum "All There Is".
Sandra Oxenryd esindas Eestit Ateenas toimunud 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Through My Window". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud. Laulu sõnade autor on Jana Hallas, muusika autorid (heliloojad) Pearu Paulus, Ilmar Laisaar ja Alar Kotkas. Eesti finaalis edestas ta teisele kohale tulnud Eda-Ines Etti esitatud laulu "Iseendale" kõigest kahe punktiga.
Laulu lavaesituses osales lisaks solistile viis taustalauljat, kellest kaks – Dagmar Oja ja Jelena Juzvik – olid Eestist.
Serpuhhov

Serpuhhov on linn Venemaal Moskva oblastis, Serpuhhovi rajooni keskus. Asub Nara jõe kaldal, 100 km Moskvast lõunas, Moskva-Tula raudtee ääres.
Serpuhhovi esmamainimise aasta on dokumendi dateerimisraskuste tõttu vaieldav; ametlikult loetakse selleks 1339. aastat. Linnaõigused sai Serpuhhov 1781. aastal.
Serpuhhov oli 18.–19. sajandil tekstiilitööstuse keskus.
Kolomna

Kolomna on linn Venemaal Moskva oblastis, Kolomna rajooni keskus. Asub Oka jõe kaldal, Moskva jõe suudmes, 113 km Moskvast kagus.
Kolomnad on esmamainitud 1177. aastal Rjazani vürstiriigi piirikindlusena. 1237. aastal hävitasid Kolomna mongolid. 1301. aastal liideti Moskva vürstiriigiga. Linnaõigused sai 1781. aastal.
Linnas on 16. sajandist pärinev kreml, mitu kloostrit ja palju kirikuid.
Peamised tööstusharud on veduriehitus (alates 1869. aastast), relvatööstus (raketikompleksid Iskander jt), ehitusmaterjalide tootmine.
Wülzburg

Wülzburg on endine benediktlaste klooster ja linnus Saksamaal Baieri liidumaal.
Tänapäeval on Wülzburg Weißenburgi linnaosa.
Krahv

Krahv on parunist kõrgem ja markkrahvist madalam aadlitiitel. Naissoost vaste krahvile on krahvinna.
Valitsus

Valitsus on institutsioon, millele kuulub riigis täidesaatev võim. Valitsust juhib enamasti peaminister või riigipea.
Valitsuskabinetiks nimetatakse isikute ringi, kes kuuluvad valitsusse, sealhulgas nii ministeeriumite ministrid kui ka ministrid, kes ei juhi ühtegi ministeeriumi (nn portfellita ministrid). Samas on maailma praktikas teada juhtumeid, kus minister ei kuulu valitsuskabinetti ja juhtumeid, kus sinna kuulub isik, kes pole minister, vaid on mõne muu valitsusasutuse juht.
Zelenograd

Zelenograd on linn Venemaal 37 km Moskvast loodes, mis kuulub Moskva linna haldusalasse. Asub Shodnja jõe ääres.
Asula rajati 1960. aastal elektroonikatööstuse keskusena, linnaõigused sai 1963. aastal.
1960–1963 oli linna nimi Krjukovo. Linnalähedane Krjukovo küla on tänapäeval linnaga liidetud.
Linnas asub Moskva Elektroonilise Tehnika Instituut.
Regent

Regent on monarhistlikus riigis isik, kes täidab monarhi ülesandeid tegeliku riigipea alaealisuse, haiguse või eemalviibimise korral.
Jana Hallas

Jana Hallas (sündinud 20. detsembril 1969) on stilist ja laulutekstide autor.
Ta lõpetas 1988. aastal Vändra Keskkooli. 1990 lõpetas Majandustehnikumi õigusteaduskonna. 
Jana Hallas on kirjutanud Eurovisiooni lauluvõistluse võistluslaulude "Once in a Lifetime" (esitaja Eda-Ines Etti), "Runaway" (esitaja Sahlene) ja "Through My Window" (esitaja Sandra Oxenryd) sõnad. Samuti on ta kirjutanud laulusõnu ansamblitele 2 Quick Start, Best B4 ja Vice Presidents. 
Jana Hallas on kujundanud ka Eesti eurolauljate imagot ja riietust.
Talaos

Talaos oli vanakreeka mütoloogias Argose kuningas. Tema naist on nimetatud mitmeti, kõige sagedamini Lysimacheks. Nende päritolu on teadmata. Väidetavalt oli neil kuus poega: Adrastos, Aristomachos, Hippomedon, Mekostos, Parthenopaios ja Pronax, ning kolm tütart: Astynome, Eriphyle ja Metidike.
Talaos oli üks argonautidest, ent ei paistnud sel retkel silma.
Pärast tema surma päris Argose trooni Adrastos.
Wilma Mankiller

Wilma Pearl Mankiller (18. november 1945 Tahlequah, Oklahoma – 6. aprill 2010) oli indiaani aktivist. Ta oli esimene tšerokii naispealik (1985–1995). 
Ta osales Alcatrazi saare hõivamises 1969. aastal ja paljudes teistes indiaanlaste aktsioonides.
Yareni ringkond

Yaren (varem "Jarren", tuntud ka nimede "Makwa" ja "Moqua" all) on üks Nauru neljateistkümnest ringkonnast. Seal asuvad riigi olulisemad valitsusasutused. Mõnikord on Yareni nimetatud ka Nauru pealinnaks, kuid see pole korrektne, sest Naurul ei ole linnu ja ametlik pealinn puudub.
Yaren asub Nauru saare lõunaosas ja piirneb Boe, Buada ning Menengi ringkonnaga. Yarenis asuvad riigi parlament, valitsushooned, politseijaoskond ja Nauru rahvusvaheline lennujaam.
Rahvaloenduste andmetel elas Yareni ringkonnas 1977. aastal 413 inimest, 1983. aastal 553 inimest ja 1992. aastal 672 inimest. Hilisemate aastate kohta on andmed vastuolulised, aastatel 2004–2006 on eri allikad andnud rahvaarvu suuruseks 700 kuni 13 000 inimest. Väiksemad arvud osutavad tõenäoliselt ametliku ringkonna elanike arvule, suuremate puhul on ilmselt nimetatud Yareni linnaks kogu rannikuäärset asustust.
Ringkonna elanikud kõnelevad emakeelena nauru keele Yareni murret, osatakse ka teist riigikeelt – inglise keelt.
Yaoundé

Yaoundé on Kameruni pealinn, suuruselt teine linn riigis. Lisaks on Yaoundé Kameruni Keskpiirkonna ja Mfoundi departemangu keskus.
Geograafia.
Yaoundé asub Kameruni lääneosas künklikul platool, umbes 300 km kaugusel Guinea lahe rannikust. Linn paikneb 730–750 meetri kõrgusel merepinnast.
Keskmine õhutemperatuur linnas on 23,3 °C. Aastane sademete hulk on 1617 mm, mis jaguneb valdavalt kahe vihmaperioodi vahel: september–oktoober ja aprill–mai.
Rahvastik.
Peamise osa Yaoundé elanikkonnast moodustavad mitme bantu suguharu esindajad; enim on evondo suguharu liikmeid. Lisaks on linnas märkimisväärselt kirdisid, riigi põhjaosast ümberasunud sudaani suguharusid. Eurooplased on koloniaalperioodist alates esindatud prantsuse kogukonna näol.
2005. aasta alguses elas linnas 1 299 446 inimest. Elanike arv on viimase 40 aastaga enam kui kümnekordistunud: 1962 oli Yaoundé elanike arv umbes 92 600, 1967. aastal 110 000, 1983. aastal 315 000, 1987. aastal 649 000, 1992. aastal 800 000, 1995. aastal 1 119 000 ja 2001. aastal 1 248 200. 
Paljud allikad (ka ingliskeelne Vikipeedia) on maininud aga 2004. aasta rahvaarvuna 1 430 000. Tõenäoliselt on selle arvu puhul sisse arvestatud ka eeslinnade rahvastik.
Ajalugu.
Yaoundé asutati aastal 1889 Jaunde nime all Saksa ohvitseri ja maadeuurija Richard Kundi poolt teadusliku uurimisjaama ja elevandiluukaupmeeste laagrina evondo suguharu maadele. 1895 kujundati Jaunde ümber sõjaväepostiks ja 1903 sai sellest tsiviilasula. 1905 tõsteti asula Saksa koloniaalvõimude poolt ringkonnakeskuse staatusesse. Saksa koloniaalaja lõpuni jäi Jaunde siiski ka oluliseks tugipunktiks Saksa sõjaväele. 
Esimeses maailmasõjas vallutasid Jaunde Belgia väed. Kui Suurbritannia ja Prantsusmaa 1919 Kameruni alad omavahel jagasid, läks asula prantslaste valdusse. Sellest ajast alates kannab koht Yaoundé nime. 1922 sai Yaoundést Prantsuse Kameruni halduskeskus ja 1946 ka Prantsusmaa haldusesse antud ÜRO hooldusterritooriumi administratiivne keskus.
Kui Kamerun 1960 end iseseisvaks kuulutas, sai Yaoundést sõltumatu Kameruni riigi pealinn. Sellest ajast alates asuvad linnas presidendi ja valitsuse residentsid, samuti koguneb seal Kameruni parlament.
Majandus.
Yaoundé on Kameruni üks peamisi kaubandus- ja rahanduskeskusi. Linnas asub riigi keskpank, arvukalt erapanku ja kindlustusseltse.
Linnas asuvad tubaka-, piima-, savi-, klaasi- ja puidutööstuse ettevõtted, kuid tööstussektor on arenenud nõrgemalt kui Doualas ja Edeas. Yaoundé ümbruses kaevandatakse kulda ja titaani. Linn on kohvi-, kakao-, suhkruroo- ja kummitootmise piirkondlik keskus.
Yaoundés asub üks riigi kahest rahvusvahelisest lennujaamast. Linna läbib Douala sadamat Tšaadiga ühendav raudteeliin. Doualaga on loodud ka regulaarne bussiühendus.
Haridus ja kultuur.
1961 alustas linnas tegevust Goethe Instituut ja aastast 1962 asub seal Yaoundé Ülikool. Muudest õppeasutustest väärib mainimist Kesk-Aafrika Katoliku Ülikool. 
Endises benediktiinide kloostris asub Kameruni Kunstimuuseum ja endises presidendipalees Kameruni Rahvusmuuseum. Mvog-Betsi linnaosas on võimalik külastada väikest loomaaeda.
Tura

Tura on alev Venemaal Krasnojarski krais, Evengi rajooni keskus.
1. jaanuarini 2007 oli Evengi autonoomse ringkonna keskus.
Železnodorožnõi

Železnodorožnõi on endine linn Venemaal Moskva oblastis. Asus 21 km Moskvast idas. 22. jaanuaril 2015 liideti Železnodorožnõi Balašihhaga.
Linn tekkis mitme Moskva–Kaasani raudtee ääres asuva asula ühinemise teel. 1939. aastal nimetati Obiralovka alev Železnodorožnõi töölisaleviks. Linnaõigused sai 1952. aastal.
Mihkel Raud

 
Mihkel Raud (sündinud 18. jaanuaril 1969 Tallinnas) on eesti laulja, kitarrist, ajakirjanik ja kirjanik. Ta oli XIII Riigikogu liige.
Haridus.
Aastatel 1979–1987 õppis ta Tallinna 7. keskkoolis. Seejärel õppis pool semestrit inglise filoloogiat Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppeosakonnas.
2005. aastal omandas Mihkel Raud magistrikraadi ajakirjanduse erialal University of the Arts Londoni kommunikatsioonikolledžis.
Töö ja looming.
Telesaatejuhina ja filmides.
Raud on mänginud lapsnäitlejana mängufilmides "Keskpäev" (1981) ja "Nukitsamees" (1981).
Koos Tuuli Kochiga juhtis ta kuni 2005. aastani TV3-s saadet "Koosolek".
Ta on juhtinud Eesti Televisioonis muusikasaadet "7 vaprat".
Kahel hooajal (2008–2010) oli ta TV3 neljapäevaõhtuse jutusaate "Värske Ekspress" saatejuht. Saates intervjueeris ta värske Eesti Ekspressi juhtlugude kangelasi. 2010. aasta septembrist alates on ta samal kanalil saate "Kolmeraudne" saatejuht. 2019. aastal juhtis ta koos Brigitte Susanne Hundiga TV3 saadet "Eesti muusika karikas".
Ta oli üks kohtunikke meelelahutussaadetes "Eesti talent" ja "Eesti otsib superstaari".
Muusika.
Raud on mänginud kitarri ansamblites Golem, Metallist, Kulo, Singer Vinger, Ba-Bach, Mr. Lawrence ja Lenna.
Kirjandus.
2008. aastal ilmus tema autobiograafia "Musta pori näkku", milles ta kujutab eriti põhjalikult rokkansamblites mängimise aega 1980. aastatel. Teost on saatnud ülisuur müügiedu, juba paari esimese kuuga osteti seda üle 30 000 eksemplari.
2010. aastal ilmus temalt põnevusromaan "Sinine on sinu taevas".
Poliitiline tegevus.
Raud kuulus aastatel 2014–2016 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Tartu linnas, kogus 3227 häält ja pääses sellega Riigikogu XIII koosseisu. Ta oli riigikogu kultuuri- ja hariduskomisjoni liige.
7. juunil 2016 teatas Mihkel Raud, et lahkub nii Riigikogust kui ka poliitikast, tuues põhjuseks ebaõnnestumise poliitikuna.
Isiklikku.
Mihkel Raud on kirjanike Aino Perviku ja Eno Raua poeg. Kirjanik ja japanoloog Rein Raud on tema vend, kunstnik Piret Raud tema õde.
Mihkel Raud abiellus 1994. aastal reklaamitoimetaja Sirje Poolgasega. Neil on poeg Kaarel Eno (sündinud 1997).
2007. aastal abiellus ta kinnisvaramaakler Pärle Seppinguga. Kummalgi on varasemast abielust poeg. Abielu lahutati augustis 2012.
2013. aastal abiellus ta juuksurist näitleja Liina Vahteriga. Nende lapsed on Joosep (2015) ja Mirjam (2013). 2021. aastal abielu lahutati.
2006. aasta Hispaania grand prix

2006. aasta Vormel 1 etapp Hispaania Grand Prix (ametliku nimega "XLVIII Gran Premio Telefónica de España") toimus 14. mail Barcelonas Kataloonia ringrajal.
See oli hooaja kuues etapp.
Sõideti 66 ringi.
Osa võttis 11 kaheliikmelist meeskonda.
Sõidu võitis Fernando Alonso (Renault), teine oli Michael Schumacher (Ferrari) ja kolmas Giancarlo Fisichella (Renault).
Järvere mõis

Järvere mõis (saksa keeles "Jerwen") oli mõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Võru valda Võru maakonnas. 
Vagula järve ääres paiknev, looduslikult hästi planeeritud mõisaansambel rajati Sõmerpalu mõisa kõrvalmõisana 18. sajandil. Pargis eraldi asuv väike historitsistlikult uusbarokne härrastemaja, niinimetatud vanaproua elamu, valmis 20. sajandi alguses. Kõrvalhooned on valdavalt ümber ehitatud.
Mõisa park (Järvere park) on hästi korrastatud ning rikastatud rohkete võõrpuuliikidega.
Guano Apes

Guano Apes on saksa "alternative metal" ansambel.
Ansambel tegutses aastatel 1994–2004. Aastal 2009 tuli bänd jälle kokku ning tegutseb praeguseni.
Ansambli tuntumateks paladeks on "Big in Japan", "Open Your Eyes" ja "Lords of the Boards".
Judo 2004. aasta suveolümpiamängudel

2004. aasta suveolümpiamängude judovõistlused toimusid 14.–16. augustil 2004.
Võistlusalad.
Nii meeste kui ka naiste võistlusi peeti seitsmes kaalukategoorias. Osalema lubati 386 judokat 90 riigist.
Naised võistlesid 48, 52, 57, 63, 70, 78, 78 kg ja mehed 66, 73, 81, 90, 100 ja üle 100 kg kategoorias.
Võistluspaik.
Ateena loodeosas asuv Ano Liossia olümpiahall oli judokate ja maadlejate võistluspaik. Pealtvaatajaid mahtus tribüünidele 9000.
Eestlaste osalemine.
Ateenas osales kaks Eesti judokat, Aleksei Budõlin ja Indrek Pertelson. Mõlemad said Sydney olümpialt 2000. aastal pronksmedali. 
Sama suutis Pertelson ka Ateenas. Ta alistas üle 100 kg kaaluvate meeste pronksimatšis ipponiga itaallase Paolo Bianchessi ning kordas nelja aasta tagust saavutust. Eesti esimene medal 2004. aasta Ateena olümpiamängudelt tuli taasiseseisvumispäeval.
33-aastasele Pertelsonile medali taganud heide oma kümme aastat noorema konkurendi vastu sündis minut ja 17 sekundit pärast kohtumise algust.
Lohutusringi finaalis oli Pertelson alistanud Türgit esindava tšetšeeni Selim Tataroglü. Kui kolmveerand matši oli seljataga, olid mõlemad mehed teeninud passiivse maadluse eest kolm hoiatust, järgmine tähendanuks juba mahavõtmist. Selles seisus läks Pertelson viimasel minutil heitma, kuid heite tulemusena hüppasid võidurõõmsalt püsti mõlema mehe treenerid. Algul kuulutati võitjaks türklane, ent kohtunike arupidamine seadis õigluse jalule. Tänavuse EM-i finaalis oli Pertelson Tataroglüle kaotanud. Teise pronksmedali sai hollandlane Dennis van Der Geest.
Tulemused.
Mehed üle 100 kg.
Ibeeria mäed

Ibeeria mäed on mäestik Lõuna-Euroopas Hispaanias. 
Ibeeria mäed piiravad kirdest Meseta kiltmaad, eraldades Kastiiliat Aragónist.
Ibeeria mägede kõrgeim tipp ulatub 2313 meetrini.
Charles Baudelaire

Charles-Pierre Baudelaire [bodle:r] (9. aprill 1821 Pariis – 31. august 1867) oli prantsuse luuletaja, tõlkija ja kriitik. Dekadentsi rajaja.
Elukäik.
Oma lapsepõlve kohta on Baudelaire kirjutanud, et see olnud nagu lõputu sünge äike, mida vaid haruharva mõni päikesekiir suutnud valgustada.
Baudelaire'i isa oli kunsti- ja kirjandushuviline, kodus oli rikkalik raamatukogu. Kui poiss oli kuueaastane, siis isa suri ja ema abiellus kolonelleitnant Aupickiga, kes oli Baudelaire'ile elavaks näiteks, kuidas ta oma elu elada ei tahtnud.
1830. aastal asus Baudelaire õppima Lyoni kolledžisse. Alates 1836. aastast õppis ta kolm aastat Pariisis Collège Louis-le-Grandis õigusteadust, kuid kool jäi lõpetamata. Õppimisest ei tulnud midagi välja, Baudelaire'i tõmbas eelkõige boheemlaslik eluviis ja ladina kvartal. Sellesse aega jäid ka esimesed kirjanduslikud katsetused. Muuhulgas tutvus ta ka Balzaciga, keda ta kõrgelt hindas.
Perekond püüdis teda alkoholilembesest keskkonnast eemale saada ning 1841. aastal saadeti Baudelaire Indiasse. Charles ei talunud laevareisi üksindust ning pöördus Indiasse jõudmata Pariisi tagasi.
Täisealiseks saamisel lubas isa pärandus tal meelepärast elu seada ja järgneski kolm aastat tõelist dändielu. 
Perekond sekkus Baudelaire'i ellu veel korra: et ta pärandust kergekäeliselt läbi ei lööks, kuulutati Baudelaire teovõimetuks ning talle määrati äraelamiseks kindel pajuk. See sundis Baudelaire'i kirjutama.
Baudelaire'i elu armastus oli mulatist näitleja Jeanne Duval, kes oli 23 aastat Baudelaire'i truudusetu kaaslane ning kelle otsest mõju Baudelaire'i luulele on lihtne leida.
Elu lõpus elas ta vaesuses, võlgades ja haigena. 46-aastaselt suri ta halvatuna.
Looming.
Baudelaire on kirjandusliku sümbolismi eelkäija.
1845. aastal ilmus esimene, maalidele pühendatud kunstikriitiline teos "Salong" ("Salon"), millele järgnes teine samanimeline aastal 1846. Seejärel ilmusid ilukirjandusliku proosa katsed, näiteks "Fanfarlo".
1857. aastal ilmus luulekogu "Kurja lilled" ("Les Fleurs du mal"), mis põhjustas skandaali ja kohtuprotsessi: kuus luuletust keelati "ühiskondliku moraalitunde solvamise tõttu".
Baudelaire'i "kunstnik" oli üksi vaimupimeduse ja tehnilise progressi poolt määratud maailmas, kunstniku elu juhtisid loovusest ja vaimsusest tulenevad pinged; lahendust pingetele otsis kunstnik veini, oopiumi ja hašiši ("Kunstlikud paradiisid", 1860) toel.
1869. aastal, juba pärast Baudelaire'i surma, ilmus 50 proosaluuletusega kogumik "Pariisi spliin" (või "Väikesed poeemid proosas") ja 1909. aastal Baudelaire'i päevik.
Eesti keeles on ilmunud "Väikesed poeemid proosas" (1930, 1991, 1999; tõlkija Marie Under), "Kurja lilled" (1967), "Väikesed kurja lilled" (2000), "Kurja õied" (2000), "Mu alasti kistud süda" (2014, Loomingu Raamatukogu) ja "Kunstlikud paradiisid" (2017, Loomingu Raamatukogu).
"Kurja lillede" kuus ärakeelatud luuletust on avaldatud ajakirjas Vikerkaar 2000, nr 11-12.
Indrek Pertelson

Indrek Pertelson (sündinud 21. aprillil 1971) on Eesti judoka (judomaadleja) ja ettevõtja.
Ta on olnud Haabersti Perespordikeskuse (Arigato spordiklubi) juhatuse esimees ja spordiklubi Condor omanik.
Pärast Arigato spordiklubi pankrotti lahkus Pertelson Eestist ja tegutses Venemaal Tjumeni oblasti judokeskuses.
Isiklikku.
Indrek on 193 cm pikk ja kaalub 113 kg.
Ta on õigeusuline.
Ernst Bergmann

Ernst Gustav Benjamin von Bergmann (16. detsember 1836 Riia – 25. märts 1907 Wiesbaden) oli baltisaksa kirurg, aseptika rajaja.
Ernst von Bergmann oli Ruhja pastori Richard von Bergmanni (1805–1878) ja Bertha Krügeri (1816–1877) poeg.
Ta lõpetas erakooli, õppis 1854–1859 Tartu Ülikoolis ja sai 1860 samas doktorikraadi. Ta oli 1863–1864 Tartus eradotsent, 1864–1871 dotsent, 1871–1878 professor, kirurgiakateedri juhataja ja I kirurgiakliiniku direktor. Ta läks 1878 kirurgiaprofessoriks Würzburgi Ülikooli ja sealt 1882 Berliini Charitésse. Ta oli Preisi-Austria (Balkanil, 1866), Saksa-Prantsuse (1870–1871) ja Vene-Türgi sõjas (1877–1878) välikirurg.
Bergmann oli üks esimesi aseptika rakendajaid haavaravis, hakates steriliseerima kirurgiainstrumente. Ta avaldas 1870. aastal uurimuse leeprast ja selle ravist Liivimaal. Tema uurimistöö pani aluse leprosooriumide avamisele. Rahvusvahelise tuntuse tõid talle koljuvigastusi ja ajuhaigusi käsitlevad uurimused. Ta tegeles palju aastaid pahaloomuliste kasvajatega, mille tulemusena avaldas teose "Die gegenwärtigen Forschungen über den Ursprung des Krebses". Arstiteaduses on tuntud Bergmanni sündroom (valu kadumine kaksteistsõrmikuhaavandi korral pärast verejooksu algamist) ja Bergmanni meetod (hüdrotseele kirurgilises ravis).
Tema teeneks loetakse ka Tartu Toome kliiniku juurdeehitise rajamist (avati septembris 1875). Tänu soodsatele tingimustele sai uues haavakliinikus käsitleda operatiivkirurgiat mitte ainult üliõpilastega, vaid ka sõjaväearstidega, keda sageli saadeti Tartusse täiendkoolitustele.
Ta oli mitme käsiraamatu ja kirurgiaajakirja ("Archiv für Klinische Chirurgie, Centralblatt für Chirurgie") toimetaja ja kaastööline.
Ta oli üks kolmest arstist, kes oli ravinud Friedrich III-l kõrivähki, enne kui too 1888. aastal sellesse suri.
1902. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli auliikmeks. 
Mälestuse jäädvustamine.
Bergmannile on püstitatud ausammas Tartus Toomemäel (Ernst Bergmanni monument).
Tema järgi on nimetatud Ernst von Bergmanni meditsiinikeskus Potsdamis ja Münchenis asuv Bundeswehri sõjaväehaigla Ernst-von-Bergmann-Kaserne, suuruselt teine hoone Pentagoni järel, mida USA sõjavägi on kunagi kasutanud.
Tema tegelaskuju esineb ühe olulise tegelasena 18-jaolise saksa seriaali "Charité" (2017–2021) esimese hooaja jagudes, kus teda kehastab näitleja Matthias Brenner. Eestis näitas seriaali alates 2021. aastast ETV.
Isiklikku.
Esimest korda abiellus ta 16. märtsil 1866 Tartus Tartu Ülikooli meditsiiniprofessori Georg von Adelmanni tütre Hildegard Adelmanniga (17. juuli 1846 – 30. mai 1868). Teist korda abiellus Bergmann 24. aprillil 1871 Karlsruhes Pauline Asbrand genannt von Porbeckiga (3. august 1842 – 17. juuli 1917). Nende poeg Gustav von Bergmann (1878–1955) oli sisehaiguste arst.
Ida Urbel

Ida Urbel (16. detsember 1900 Viljandi – 4. oktoober 1983 Tartu) oli ballettmeister ja lavastaja.
Aastatel 1923–1926 õppis ta Gerd Neggo tantsustuudios. Hiljem täiendas end Pariisis. 
Aastail 1929–1935 töötas ta Ugalas tantsujuhina. 1935–1974 oli ta Vanemuise ballettmeister. 
Urbel on lavastanud ka oopereid ja operette. 
Urbeli auks asutati Tartus 1994. aastal temanimeline tantsukool – Ida Tantsukool.
Araks

Araks on jõgi Aasias. Algab Armeenia mägismaalt. Voolab valdavalt itta. Keskjooksul läbib Ararati tasandiku, seejärel laskub kuristikesse. Alamjooksul voolab Kura-Araksi madalikul, suubub paremalt Kurasse.
Jõe pikkus on 1515 km ja valgla pindala 188 000 km².
Eesti keeles on kasutusel Araksi vene keele vahendatud nimekuju. Jõe kaldail elavate rahvaste keeltes on ta:
Jotunheimen

Jotunheimen ('hiiglaste kodu') on Skandinaavia mäestiku kõrgeim osa, mis asub Norras Innlandeti maakonna ning Vestlandi maakonna piiril, Oslost umbes 350 km põhja pool. Mäestikku ümbritseb Jotunheimeni rahvuspark ning mägesid katab tihe radadevõrk. 
Mäeahelikus asuvad Norra kõrgeimad tipud, mis ulatuvad kõik üle 2300 meetri. Kõrgeim koht on liustik Galdhøpiggeni mäe tipus. Selle kõrgus on umbes 2470 meetrit, olenevalt ilmast. 
Jøtunheimeni piirkonnale andis 1862. aastal nime norra kirjanik Aasmund Olavsson Vinje, keda inspireerisid selleks metsik maastik ja norra mütoloogia. Selles piirkonnas oli väidetavalt trollide ("jotun"ite) kodu. Jøtunheimenist sai hiljem Jotunheimen.
Pico

Pico on üks Assoori saartest. 
Saare pindala on 433 km². Saar on mägine ja vulkaaniline, kõrgus kuni 2351 meetrit. Kuulub Portugalile.
Gangnihessou

Gangnihessou, ehk "Ganye Hessou", oli traditsiooni järgi esimene "Dahomee kaheteistkümnest kuningast". 
Põlvnemine.
Rahvapärimuse põhjal pärines Gangnihessou dünastiast, mille liikmed olid 16. sajandil tulnud Tadost Moro jõel (kuulub tänapäeval Togole) Alladasse ja saanud seal Suure Ardra kuningateks. Ta oli üks neljast vennast. Üks neist oli Suure Ardra kuningas ja pärast tema surma jagati talle kuulunud maa-ala tema kolme venna vahel. Sel moel saigi Suure Ardra ja Väikese Ardra vahel asunud Dahomee iseseisvaks, ehkki see polnud algselt suurem kui Abomey platoo.
Kuningas.
Väidetavasti oli Ganye Hessou kuningas 1620. aasta paiku. Oletatavasti kukutati ta tema venna Dakodonou poolt, kui ta reisis ringi oma kuningriigis. Tema sümboliteks olid isane gangnihessou-lind, trumm ja jahikaigas koos viskepulgaga. (Lind tähistas tema nime.)
Ajalugu.
Ajalooliselt pole päris kindel, kas Gangnihessou tõepoolest kuningas oligi. Võib ka olla, et ta oli tähtis juht, kes korraldas ühiskondlikke asju oma nõuannete läbi, samas kui tema vend Dakodonou oli esimene, kes võttis endale kuningatiitli. Igatahes on selge, et omal ajal peeti Dakodonoud kuningaks.
Suur Ardra.
Kui jälgida rahvajutte võimalikult täpselt, viitab vendade arv tegelikult Gangnihessoule kui sellele vennale, kes oli Suure Ardra kuningana kõigi kolme maa ülemkuningas. On tõepoolest lugusid, mis teda sellisena ka nimetavad. Neis on Dogbagrigenu see vend, kes saab Dahomee ja Dakodonou on Dogbagrigenu poeg.
Juura mäed

Juura (prantsuse "Jura") on mäestik Euroopas. See kulgeb edela-kirde suunas Reinist Rhône'ini. Mõlemad moodustavad mäestiku otsast läbi murdes kärestikke, Rein ka joa. Juura mägede suurim kõrgus on 1719 meetrit.
Juura mäed on andnud nime Juura kronostratigraafilisele üksusele.
Kantaabria mäed

Kantaabria mäed (hispaania "Cordillera Cantábrica") on mäestik Pürenee poolsaare põhjaosas Hispaanias.
Kantaabria mäed kulgevad mööda Biskaia lahe lõunarannikut ida-lääne suunas ja piirnevad lõunas Meseta kiltmaaga.
Kantaabria mägede kõrgeim tipp on Torre de Cerredo, mille kõrgus ulatub 2648 meetrini.
Qanıx

Qanıx (aserbaidžaani keeles; gruusia keeles ალაზანი (Alazani)) on jõgi Aasias Taga-Kaukaasias.
Algab Suur-Kaukasuse edelanõlvult, ülemjooksul on ta tüüpiline mägijõgi. Mägedest laskunud, voolab mööda Kahhethi tasandikku kakku. Alamjooksul pöördub lõunasse ja suubub vasakult Kurasse, täpsemalt Kural asuvasse Mingəçeviri veehoidlasse.
Jõe pikkus on 351 km, valgla pindala 10 800 km².
Jõe vett kasutatakse niisutuseks ning tema org on tähtis viinamarjade kasvatamise piirkond.
Karakoram

Karakoram (varem ka "Karakorum") on mäestik Aasias, India, Pakistani ja Hiina piiril. Kulgeb Induse paremal kaldal loode-kagu sihis. Kõrgus kuni 8611 meetrit.
Mäestikus on neli üle 8000 meetri kõrgust mäge:
São Jorge

São Jorge on üks Assoori saartest. 
Saare pindala 238 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1066 meetrit. Kuulub Portugalile.
Karpaadid

Karpaadid on mäed Euroopas. Kulgevad kaares Bratislavast Raudväravani Doonaul.
Karpaatide loodeosa kulgeb edela-kirde suunas. Seejärel pöörduvad mäed ida-lääne suunda, nende põhjapoolse osa nimeks on Beskiidid. Karpaatide kirdeosa kulgeb loode-kagu ja põhja-lõuna suunas; seejärel pöörduvad mäed järsult ida-läänesuunaliseks ja Raudvärava juures taas kirde-edelasihiliseks.
Karpaatide kõrgus on kuni 2655 meetrit (Gerlachovský štít).
Mäestik on tekkinud kerkemurrangule, mille lasuv tiib kannab nime Sise-Karpaadid ja on lamava tiiva ehk Välis-Karpaatide suhtes kerkinud.
Kaukasus

Kaukasus on mäestik Euraasias. Osa geograafe peab Suur-Kaukasuse peaahelikku Euroopa ja Aasia maailmajao piiriks.
Mäestiku põhjaosa, Suur-Kaukasus, kulgeb loode-kagu suunas Musta mere ja Kaspia mere vahel. Suur-Kaukasuse pikkus on üle 1100 kilomeetri.
Lõunaosa, Väike-Kaukasus, kulgeb kaarekujuliselt: lääneosas edela-kirde suunas, keskosas lääne-ida suunas (seal on see Lihhi aheliku kaudu ühendatud Suur-Kaukasusega) ning idaosas loode-kagu suunas. Lõunas piirneb Armeenia mägismaaga.
Läänest saabuvate niiskete õhumasside mõjul asub lumepiir Suur-Kaukasuse lääneosas märgatavalt madalamal kui idapoolsetes piirkondades. Väike-Kaukasus on Musta mere niiskusest enam isoleeritud ja sealne lumikate on seetõttu oluliselt tagasihoidlikum.
Kaukasuse kõrgeim mägi on Elbrus Suur-Kaukasuses, mille kõrgus on 5642 meetrit.
Kaukasuse piirkond jaguneb Armeenia, Aserbaidžaani, Gruusia, Iraani, Venemaa ja Türgi vahel.
Mäestike loend

Mäestike loend loetleb mäestikke ja mäeahelikke.
Sellesse loendisse ei kuulu üksikud mäed ja mäetipud (need tuleb kanda mägede loendisse). Artiklid mäestike kohta peaks kuuluma kategooriasse .
Iori

Iori (gruusia იორი) on jõgi Aasias Taga-Kaukaasias. 
Lähtub Suur-Kaukasuse edelanõlvult. Seejärel pöördub kagu suunas ja voolab läbi Iori kiltmaa. Suubub Mingəçeviri veehoidlasse. Enne veehoidla rajamist suubus paremalt Alazanisse tolle Kurasse suubumise koha lähedal.
Pikkus eri andmetel 320 või 357 km, valgla 4620 km².
Graciosa

"See artikkel on saarest Assoori saarestikus; samanimelise saare kohta Kanaari saarestikus vaata Graciosa (Kanaari saared)."
Graciosa on üks Assoori saartest. 
Pindala 60 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 404 meetrit. Kuulub Portugalile.
Mantra

Mantra (sanskriti keeles मन्त्र; tiibeti keeles "sngags"; hiina keeles "zhou", 眞⾔ "zhenyan"; jaapani keeles "ju", "shingon") on hinduismi ja mahajaana budismi meditatsioonil ja üldse vaimses praktikas kasutatav heliline vormel. 
Sõna "mantra" tuleneb sanskriti verbijuurest "man " (‘mõtlema’). Mantraid kasutatakse ka mõtlemise kaitse või mälu toena. 
Mantra kui teatav heli, hääl, sõna või silp või nende rida on kasutusel paljudes idamaistes religioossetes praktikates ja vaimsetes tehnikates, teadvusseisundi muutmiseks või suunamiseks, loitsimiseks, nõidumiseks jne.
Mantrate olulisust vadžrajaanas näitab vadžrajaana sünonüümina kasutatav nimetus mantrajaana (sanskriti keeles "mantrayāna" ‘mantrasõiduk’).
Tuntumaid hinduistlikke mantraid on "om" ja vadžrajaanas "om mani padme hum".
Transtsendentaalses meditatsioonis kasutatakse õpetaja poolt antud isiklikku mantrat. 
Krišnaismis kasutatakse Hare Krišna mantrat.
Mantraid reeglina ei tõlgita. 
Hinduismis peetakse oluliseks mantra hääldamise algupärast puhtust, budismis hääldatakse mantraid vastavalt hääldaja keele omapärale.
Mantra võib olla tähenduseta puhas heli või vibratsioon (nagu "om"), aga ka tähendusrikas mõte või väljend. Erinevalt palvest ei sisalda mantra pöördumist kõrgemate vägede poole ega millegi soovimist või tahtmist.
Mantrat võidakse kuuldavalt hääldada või sosistada, aga ka retsiteerida, laulda, seda erilisel viisil kuuldavale tuues, samuti kuuldamatult meenutades või lastes mõttes kõlada. Mantra võib olla kasutusel ka kirjutatud kujul.
Trampoliinvõimlemine 2004. aasta suveolümpiamängudel

Batuudihüpped 2004. aasta suveolümpiamängudel toimusid 20. ja 21. augustil.
Batuudihüpped olid esimest korda olümpiamängude kavas 2000 Sydneys.
Medalialad.
Ateenas võisteldi vaid individuaalhüpetes. Nii mehi kui naisi lasti võistlema 16.
Võistluspaik.
Batuut seati üles samas sisehallis, kus peeti ka riistvõimlemise võistlused. Pealtvaatajaid mahtus halli 17 500.
Iluvõimlemine 2004. aasta suveolümpiamängudel

Iluvõimlemine 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 26.–29. augustini.
Ajalugu.
Täieõiguslikuks olümpiaalaks sai iluvõimlemine 1984. aastal Los Angelese OM-ist peale, ehkki rühmvõimlemine oli kavas juba 1952 Helsingis ja 1956 Melbourne'is.
Medalialad.
Ateena olümpiamängudel oli kavas vaid individuaalne mitmevõistlus ja üks rühmaharjutus. Üksikaladel ei võisteldud.
Võistluspaik.
Iluvõimlejad võistlesid Ateena põhjaosas paiknevas Galatsi olümpiahallis, kuhu mahtus 6400 pealtvaatajat.
Jahilaskmine 2004. aasta suveolümpiamängudel

Jahilaskmine 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 14.–22. augustil.
Ajalugu.
Esimest korda oli jahilaskmine olümpiamängude kavas 1900. aastal Pariisis. Algul lasti antiikmängude eeskujul (kreeklased austasid sel moel oma jumalaid) märki elusate tuvide pihta, kuid see jäi ka viimaseks korraks, kui olümpiamängudel kasutati elavaid märklaudu.
Võistlusalad.
Nii mehed kui naised võistlesid kaevikrajal (lisaks klassikalisele võistlusele veel ka paarismärkide laskmises) ja kaarrajal. Võistlusalasid oli 7 (4 meestele ja 3 naistele).
Võistluspaik.
Olümpia laskmiskeskus paiknes Ateena kaguosas Markopouloses. Pealtvaatajaid mahtus võistlusi jälgima 2093.
Eestlaste osalemine.
Teist olümpiat järjest esindas Eesti laskureid kaarrajalaskur Andrei Inešin, kes teenis rahvusvaheliselt alaliidult wild-cardi.
Korvpall 2004. aasta suveolümpiamängudel

Korvpall 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 14.–28. augustil.
Ajalugu.
Olümpiamängudel oli meeste korvpall esimest korda ametlikult kavas 1936. aastal ja naiste korvpall 1976. aastal, näidisalana tutvustati uut sportmängu 1904 Saint Louises.
Kui veel Seouli mängudel 1988 said osaleda vaid kirjade järgi asjaarmastajad, siis 1989. aastal otsustas FIBA vahetegemise proffide ja amatööride vahel lõpetada. Uuendusega tuli kaasa ka ROK ning 1992 Barcelonas osalesid USA koondises kõik tollased tähed eesotsas Michael Jordaniga. USA Dream Teami eri koosseisud on ka kolmel viimasel olümpial võidutsenud, ehkki neli aastat tagasi Sydneys polnud NBA tähtede ülekaal enam kaugeltki nii veenev kui Barcelonas ja Atlantas.
Naised mängsid Ateenas oma kaheksandal olümpial. Kaks esimest korda võitis NSV Liit ja 1992. aastal selle teisend SRÜ, ülejäänud turniirid, sealhulgas kolm viimast, on lõppenud USA võiduga.
Medalialad.
Nii meeste kui ka naiste turniiril osales 12 võistkonda, kes olid jagatud kahte alagruppi. Mõlema grupi neli esimest pääsesid veerandfinaalidesse, mis naistel peeti 25. ja meestel 26. augustil. Poolfinaalid oli vastavalt 27. augustil ning medalimängud 28. augustil.
Võistluspaik.
Alagrupimängud peeti Helliniko Olympic Complexi 13 631 pealtvaatajat mahutavas saalis, mis paiknes Ateena vanal lennuväljal. Alates veerandfinaalidest koliti Olümpia Sisehalli, kus oli kohti pealtvaatajaile 19 250.
Tulemused mehed.
Lõplik järjestus.
&lt;br&gt;4. Leedu
&lt;br&gt;5. Kreeka 
&lt;br&gt;6. Puerto Rico
&lt;br&gt;7. Hispaania
&lt;br&gt;8. Hiina
&lt;br&gt;9. Austraalia
&lt;br&gt;10. Uus-Meremaa
&lt;br&gt;11. Serbia ja Montenegro
&lt;br&gt;12. Angola
Alagrupimängud.
A-alagrupp
B-alagrupp
Kohamängud 9.–12. koht.
24. august 
9.–10. koht
Austraalia – Uus-Meremaa 98:80 (48:34)
11.–12. koht
Serbia ja Montenegro – Angola 85:62 (34:25)
Veerandfinaalid.
26. august 
7. koha mäng.
28. august
Hispaania – Hiina 92:76 (42:32)
5. koha mäng.
28. august
Kreeka – Puerto Rico 85:75 (44:36)
Poolfinaalid.
27. august 
Pronksimäng.
28. august 
USA – Leedu 104:96 (49:44)
Finaal.
28. august 
Argentina – Itaalia 84:69 (43:41)
Tulemused naised.
Lõplik järjestus.
&lt;br&gt;4. Brasiilia
&lt;br&gt;5. Tšehhi
&lt;br&gt;6. Hispaania
&lt;br&gt;7. Kreeka
&lt;br&gt;8. Uus-Meremaa
&lt;br&gt;9. Hiina
&lt;br&gt;10. Jaapan
&lt;br&gt;11. Nigeeria
&lt;br&gt;12. Lõuna-Korea
Alagrupimängud.
A-alagrupp
B-alagrupp
Kohamängud 9.–12. koht.
24. august
9.- 10. koht
Hiina – Jaapan 82:63 (30:29)
11.-12. koht
Nigeeria – Lõuna-Korea 68:64 (29:32)
Veerandfinaalid.
25. august
7. koha mäng.
27. august
Kreeka – Uus-Meremaa 87:83 (43:50)
5. koha mäng.
27. august
Tšehhi – Hispaania 79:68 (40:27)
Poolfinaalid.
27. august
Pronksimäng.
28. august
Venemaa – Brasiilia 71:62 (32:32)
Finaal.
28. august
USA – Austraalia 74:63 (29:26)
Tennis 2004. aasta suveolümpiamängudel

2004. aasta suveolümpiamängude tennisevõistlused toimus 15.–22. augustil.
Medalialad.
Tennises jagati välja neli medalikomplekti – meeste üksik- ja paarismängus ning naiste üksik- ja paarismängus. Mängudel osales 172 tennisisti.
Võistluspaik.
Kõik mängud peeti Olympic Tennis Centeri nime kandvas kompleksis kõvakattega väljakutel. Kompleks koosnes 10 väljakust: keskväljak (8000 istekohta), esimene väljak (4000), teine väljak (2000) ja väljakud 3–9 (à 200).
Eestlaste osalemine.
Ateena tenniseväljakutel asusid võistlustulle Kaia Kanepi ja Maret Ani. Koos mängisid nad paarismängus ning Kanepi osales ka üksikmängus.
Valeri Brumel

Valeri Brumel (vene keeles "Валерий Николаевич Брумель") (14. mai või 14. aprill 1942 – 26. jaanuar 2003) oli NSV Liidu kergejõustiklane (kõrgushüppaja). Olümpiavõitja (1964).
Brumel osales kahtedel olümpiamängudel ja tuli 1964. aasta olümpiamängudel Tokyos olümpiavõitjaks. 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas sai ta hõbemedali.
1962. aasta Euroopa meistrivõistlustel Belgradis tuli ta tulemusega 2.16 Euroopa meistriks. Aastatel 1961–1963 tunnistati Brumel maailma parimaks sportlaseks.
Valeri Brumel püstitas kokku kuus maailmarekordit. 1963. aastal püstitatud maailmarekord 2.28 püsis 1971. aastani.
3. oktoobril 1965 sai ta liiklusõnnetuse tagajärjel ohtliku jalaluumurru. Talle tehti kokku 29 operatsiooni. Tervenenult alustas ta uuesti treeninguid. 1970. aastal hüppas ta pärast pikka taastumist avariist ja tugevaid treeninguid 2.09.
Brumel on arvatud IAAFi kuulsuste halli liikmeks.
Saavutused.
Olümpiamängudel.
hõbemedal 2.16
olümpiavõitja 2.18
Euroopa meistrivõistlustel.
Euroopa meister 2.16
Kõrbete loend

"Kõrbete loend loetleb maailma kõrbeid".
Mägede loend

"Siin on loetletud mägesid, mäetippe ja künkaid.
"Siia loendisse ei kuulu mäestikud ja mäeahelikud, mis tuleb kanda mäestike loendisse. Eesti künkad tuleb kanda ka Eesti mägede loendisse. Artiklid mägede kohta peaks kuuluma kategooriasse ."
 Järjestus kõrguse järgi