tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mason Mount

Mason Tony Mount (sündinud 10. jaanuaril 1999 Portsmouthis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Chelsea.
Ta liitus Londoni Chelsea noorteakadeemiaga 2005. aastal.
Hooajal 2017–18 mängis ta laenul Hollandi kõrgliiga klubis Vitesse ning lõi liigas 29 mänguga üheksa väravat. Hooajal 2018–19 mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Derby County ning lõi sel hooajal liigas kokku kaheksa väravat.
2019. aasta juulis sõlmis Mount Chelseaga uue viieaastase lepingu. Debüüdi Chelsea meeskonnas tegi ta 11. augustil 2019 mängus Manchester Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 18. augustil 2019 mängus Leicester City vastu. Oma debüüthooajal lõi ta Inglismaa kõrgliigas seitse väravat.
5. mail 2021 lõi ta UEFA Meistrite Liiga poolfinaali korduskohtumises Madridi Reali vastu värava, saades 22 aasta ja 15 päeva vanuselt pärast Wayne Rooneyt nooruselt teiseks Inglismaa mängijaks, kes on Meistrite Liiga poolfinaalis skoori teinud. Meistrite Liiga finaalis alistas Chelsea Manchester City tulemusega 1:0. Mount andis finaalis väravasöödu Kai Havertzi väravale. Hooaja lõpus valiti Mount Chelsea aasta mängijaks.
Suvel 2023 liitus ta ligi 64 miljoni euro eest Manchester Unitediga.
2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Mount valiti turniiri parimaks mängijaks.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Mount 7. septembril 2019 EM-i valikmängus Bulgaaria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 17. novembril EM-i valikmängus Kosovo vastu.
Tvindefossen

Tvindefossen (Tvinde juga) asub Norras Vestlandi maakonnas talispordikeskuste Vossevangeni (Vossi) ja Oppheimi vahel maantee ääres. Juga on mitmeastmeline kogukõrgusega 152 m, millest on korraga näha 110 m kõrgune lõik.
Kuna juga asub väikesel Kroelvi ojal, on selle veetase väga kõikuv ja juga suviti tihtipeale veevaene.
Juga sai laiemalt tuntuks 1830. aastal, kui norra maastikumaalija Johan Christian Dahl seda maalil kujutas. 1990. aastatel hakkas levima arvamus, et Tvindefosseni veel on noorendav ja seksuaalset potentsi tõstev toime, mistõttu käiakse sealt ka vett toomas. Tvinde juga kuulub Norra kümne külastatavama loodusobjekti hulka, seda külastab aastas umbes 272 000 külastajat.
Steinsdalsfossen

Steinsdalsfossen on juga Norras Vestlandi maakonnas Hardangeri fjordi lähedal.
49 meetri kõrgune juga paikneb Fosselva jõel, mis saab alguse 814 m (mõnedel andmetel 860 m) kõrgusel asuvast Myklavatneti järvest. Juga tekkis 1699. aastal jõesängi muutumise tõttu.
Et juga külastavad turistid, on joa juurde ja joa taha rajatud betoontee, vaateplatvormid ja käsipuud. Lisatud objektid mõjuvad looduses võõrastavalt. Joa juures on turismiinfokeskus, meenete müügipunkt ja väike kohvik.
Ajaloost.
Juga on alates 19. sajandist üks populaarsemaid jugasid Norras ka sellepärast, et selle joa tagant sai kuiva jalaga läbi jalutada ja vesikardina taha varjuda. Saksamaa keiser Wilhelm II külastas Steinsdalsfossenit igal suvel 1889. aastast kuni Esimese maailmasõja alguseni 1914. aastal.
Expo 2000-l (Hannover, Saksamaa) esindas Norrat Marianne Heske installatsioon, mille oluliseks osaks oli Steinsdalsfosseni 15-meetrine imitatsioon.
Saku kihistik

Saku kihistik (inglise "Saku Member") on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe Vasalemma kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks 1956. aastal. Kihistik on saanud nime Saku mõisa järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Saku alevikus asuv Saku paemurd.
Kihistikule on omane suur litoloogiline varieeruvus. Kuigi kihistiku teke on seotud riffidega nagu Vasalemma kihistule omane, on sealsed rifid hilisemad kui Vasalemma kihistu Vasalemma lubjakivimaardla, Tuula ja Rummu karjääri lubjakivilasundid tekitanud rifid.
LGBT-vaba tsoon

Niinimetatud LGBT-vaba tsoon (poola keeles: Strefa wolna od LGBT) on Poola omavalitsuse või vojevoodkonna "sejmiku" deklaratsioon, millega vastav regioon kuulutatakse vabaks nn LGBT "ideoloogiast". Tegu on küll sümboolse aktiga, ent see signaliseerib LGBT-kogukonna tõrjumist ühiskonnast.
2019. juuli seisuga on Poolas tehtud 31 erinevat LGBT-vaba tsooni deklaratsiooni, sh nelja vojevoodkonna poolt riigi kaguosas: Väike-Poola, Podkarpacie, Święty Krzyżi ja Lublini vojevoodkond.
Piirkondade kuulutamist "vabaks" LGBT-inimestest on võrreldud judenfrei'ks kuulutamisega natsismiperioodil.
2019. aasta Poola parlamendivalimiste eel keskendus valitsev Õiguse ja Õigluse partei (PiS) "LGBT ideoloogiale". PiSi liider Jarosław Kaczyński mõistis 2019. aastal hukka Varssavi linnapea LGBTQ-d pooldava deklaratsiooni kui "rünnaku perekonna ja laste vastu" ja sõnas, et LGBTQ olevat "imporditud" ideoloogia.
Pärast seda kui peapiiskop Jędraszewski oli pidanud oma kõne, milles kutsus "LGBT-ideoloogiat" "vikerkaarevärviliseks katkuks", kaitses Poola minister neid sõnavõtte.
2019. aasta juunis käskis Zbigniew Ziobro alustada juurdlust Ikea suhtes, pärast seda kui see oli vallandanud töötaja, kes oli esitanud homofoobseid arvamusi.
Vasalemma kihistu

Vasalemma kihistu (inglise keeles "Vasalemma Formation") on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1881.
Kihistu stratotüüp on Rummu karjäär. See on nime saanud Vasalemma mõisa järgi.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Saku kihistik on ülejäänud kihistust hilisema tekkega ja kuulub Oandu lademesse. 
Kihistu teke on seotud riffidega, nii Saku ümbruskonna, Vasalemma lubjakivimaardla, Tuula ja Rummu karjääri lubjakivilasundid on tekitanud rifid. Kihistule on omased suured lubjakivimassiivid, mille alumises osas tekivad puhtamasse lubjakivisse savikamad vahekihid.
Rebecca Adlington

Rebecca Adlington (sündinud 17. veebruaril 1989 Nottinghamshireis Mansfieldis) on endine Suurbritannia ujuja, kahekordne olümpiavõitja ja maailmameister.
Adlington tuli 2004. aastal juunioride Euroopa meistriks 800 m vabaujumises. Esimese täiskasvanute medali sõitis ta 800 m vabaujumises, kui oli 2006. aastal Budapestis Euroopa meistrivõistlustel teine ​​ajaga 8.27,88. 2008. aastal Manchesteris tuli ta lühiraja maailmameistriks 800 m distantsil ajaga 8.08.25 ja kuulus hõbemedali võitnud Suurbritannia võistkonda 4 × 200 m vabaujumises.
2008. aasta olümpiamängudel Pekingis võitis Adlington kuldmedali nii 400 m kui ka 800 meetri vabaujumises. 400 meetris oli tema aeg 4.03,22. 800 meetris püstitas ta maailmarekordi 8.14,10, ületades Janet Evansi senise maailmarekordi 2,12 sekundiga. 2009. aastal Roomas peetud maailmameistrivõistlustel saavutas ta pronksmedali nii 400 m vabaujumises ajaga 4.00,79 kui ka 4 × 200 m vabaujumises, kus ta ujus viimast vahetust Suurbritannia võistkonnas.
2010. aastal Budapestis toimunud Euroopa meistrivõistlustel tuli Adlington 50 m basseinis Euroopa meistriks 400 m vabaltujumises ajaga 4.04.55 ja sai pronksi 4 × 200 m vabaujumises. Hiljem samal aastal võitis ta kuldmedali 400 m ja 800 m vabaujumises ning pronksmedali 200 m vabaujumises ja 4 × 200 m vabaujumises Delhis Rahvaste Ühenduse mängudel. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Shanghais tuli ta 800 m vabaujumises maailmameistriks ajaga 8.17,51 ja oli 400 m vabaujumises teine.
2012. aasta olümpiamängudel Londonis sai Adlington pronksmedali nii 400 m kui ka 800 meetri vabaujumises. Adlington teatas, et lõpetab tippsportlase karjääri 5. veebruaril 2013 toimunud pressikonverentsil.
Neunkirchen (Saarimaa)

Neunkirchen on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal, Neunkircheni kreisi keskus. Asub Saari jõe lisajõe Bliesi ääres umbes 20 km liidumaa pealinnast Saarbrückenist kirdes.
Neunkirchen on Saarimaa suuruselt teine linn ning see on tuntud endisest rauasulatuspiirkonnast aastatel 1993–1995 rajatud teemapargi "Vana kõrgahjupiirkond" (AHA, "Altes HüttenAreal") tõttu.
STS-122

STS-122 (ISSi ehituslend 1E) oli NASA Space Shuttle'i programmi 121. missioon ning 24. missioon Rahvusvahelisse Kosmosejaama (ISS).
Missioon teenindas kosmosesüstik Atlantis ja see viis jaama ESA Columbuse mooduli. STS-122 esialgne stardikuupäev oli 6. detsember 2007, kuid sensorivea tõttu lükati start edasi 9. detsembrile. Teisel katsel tekkis taas sensoriviga ning insenerid tuvastasid tõenäolise põhjusena välispaagi ja süstiku vahelise pistiku. Start õnnestus kolmandal katsel, 7. veebruaril 2008.
Atlantis naasis Maale 20. veebruaril. Pärast Atlantise Maale naasmist, valmistati see ette missiooniks STS-125, mis oli viimane Hubble'i teenindusmissioon.
Iškateegi keel

Iškateegi keel on popoloka keelkonda kuuluv keel, mida räägivad iškateegid Mehhikos Oaxaca osariigis.
Išakteegi keel on väljasuremisohus. 2000. aastal loendati 21 emakeelena kõnelejat.
STS-127

STS-127 (ISSi ehituslend 2J/A) oli NASA Space Shuttle'i programmi 127. missioon.
Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour ning see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama (ISS) JAXA Kibo mooduli viimased kaks detaili ja uued akud, mis vahetasid välja jaama vanima päikesepaneeli akud. STS-127 pidi algselt startima 13. juunil 2009, kuid tehniliste probleemide tõttu tuli starti edasi lükata. Teise katse jaoks lükati edasi Lunar Reconnaissance Orbiteri (LRO) start, sest LRO ja Endeavour ei tohtinud samal päeval startida. Endeavouri start lükati seejärel uuesti edasi, sest tehnilised probleemid tekkisid uuesti. Hiljem lükati missioon veel mitu korda edasi, sest ühel korral tabas välk stardiplatvormi ning teistel juhtudel oli põhjuseks halb ilm. Start õnnestus 15. juulil, kuuendal katsel.
Missiooniga püstitati uus rekord, sest pärast jaamaga põkkumist, viibis kosmosejaamas ja kosmoses kokku 13 inimest. Endeavour naasis Maale 31. juulil.
Muda-ristirohi

Muda-ristirohi ("Senecio congestus", sünonüümid "Senecio palustris, Senecio tubicaulis, Senecio arcticus, Cineraria palustris, Tephroseris palustris"; eesti keeles varem ka "raba-ristirohi") on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Muda-ristirohi sarnaneb Eesti taimedest soo-ristirohuga, ent ta on üheaastane, lehed ebakorrapäraselt hambulise servaga või sopilised, vars näärmekarvadest pihkane ja udemelis-viltjas.
Muda-ristirohi on looduslikult levinud hajusalt, tsirkumpolaarselt. Liigi arvukus Euroopas väheneb. Eestis jõuab areaali põhjapiirile. Kasvab veekogude kallastel, turbaaukudes, lodumetsasihtidel. Nüüdisaegseid leiukohti Eestis pole teada. Viimati herbariseeritud 1982. aastal Piirissaarelt. 2019. aastal taimede uue levikuatlase välitöödel kontrolliti paljusid varasemaid leiukohti, ent tulemusteta. 
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse (2018) kategoorias "Väljasuremisohus".
Lood-ristirohi

Lood-ristirohi ("Senecio integrifolius", uuemal ajal mitmetes andmebaasides kui "Tephroseris integrifolia", sünonüüm "Senecio campestris") on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Lood-ristirohi on tervelehine, enamasti juurmise lehekodarikuga mitmeaastane taim. Õisikuid on varrel suhteliselt vähe ja need tunduvad suurtena. Taime tavaline kõrgus on 15–60 cm.
Lood-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias. Eestis jõuab ta areaali loodepiirile, kasvades Eesti lääne- ja põhjaosa lubjarikastel kuivematel niitudel.
Nüüdisaegsed leiukohad Eestis on peamiselt Harjumaal. Leiukohtade hulk on viimastel aastakümnetel vähenenud, peamiselt kasvukohtade võsastumise või muul põhjusel hävimise tõttu.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse kategoorias "Ohualdis".
Harilik voolmerohi

Harilik voolmerohi ehk voolme-ristirohi ("Jacobaea vulgaris", sünonüüm "Senecio jacobaea") on korvõieliste sugukonda voolmerohu perekonda kuuluv kahe- või mitmeaastane taimeliik.
Voolme-ristirohi on mürgine taim.
Botaanilised tunnused.
Voolme-ristirohul on sulgjagused, enamasti paljad lehed. Alumised lehed on õitsemise ajaks tavaliselt kuivanud. Üldkatise välimisi lehti on 1–3. Taime tavaline kõrgus on 25–100 cm.
Levik.
Voolme-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias, täpsemalt Eurosiberi levilaga. Eestis tavaline, kasvades Eesti eelkõige lääne-, lõuna- ja põhjaosa lubjarikastel ning ka liivastel kuivematel niitudel, teeservadel ja hõredates metsades. 
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse soodsas seisundis liigina.
Voolme-ristirohi on inimese poolt sissetoodud, naturaliseerunud ja invasiivne umbrohi Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Lõuna-Aafrikas, Austraalias ja Uus-Meremaal.
Paljunemine.
Taim paljuneb nii seemnetega kui ka vegetatiivselt. Esimesel kasvuaastal moodustub leherosett ja teisel aastal taim õitseb. Õitsemine kestab soodsates tingimustes juunist kuni oktoobrini. Õied on isesteriilsed ja putuktolmlejad, mida külastavad paljud erinevad putukad, sealhulgas mesilased ja kärbsed. Hästi arenenud mitme varrega taim võib toota aastas kuni 250 000 seemnist, millest kuni 80% võivad olla idanemisvõimelised. Arvukad väikesed lendkarvadega (pappusega) varustatud seemnised levivad tavaliselt tuulega. Sügisel pärast õitsemist taim sageli sureb.
Lisaks suurele seemnetootmisvõimele paljuneb voolme-ristirohi ka vegetatiivselt, eriti kui taime häiritakse ja ta reageerib sellele mitmete leherosettide moodustamisega.
Toksilisus.
Voolme-ristirohi on eriti mürgine veistele ja hobustele, kuid vähem mürgine lammastele. Taime maitse on loomadele ebameeldiv ja niidul nad väldivad seda, kui on olemas alternatiivne toit. Taim sisaldab pürrolisidiinalkaloide, mis põhjustavad paljudel kariloomadel akumuleeruvat maksakahjustust. Mürgised alkaloidid säilivad taimedes ka siis, kui neist on tehtud heina või silo, kuid loomad ei tunneta talvesööda saastatust. Surmava toksiinidoosi saamiseks peaksid loomad aga tarbima voolme-ristirohtu üsna suures koguses, mis on hinnanguliselt 5–10% nende kehakaalust.
Adobe Creative Cloud

Adobe Creative Cloud (CC) on Adobe Systemsi rakenduste ja teenuste komplekt, mis annab teenuse klientidele juurdepääsu tarkvarakogule, mida kasutatakse graafiliseks kujundamiseks, videotöötluseks, veebiarenduseks, fotograafiaks, koos komplekti mobiilirakenduste ja ka mõne pilveteenusega.
Poiss kalaga

"Poiss kalaga" on skulptor August Vommi skulptuur Viljandis Johan Laidoneri platsil.
Skulptuur paigaldati platsile 1934. aastal, 29.juuni artikli järgi "Sakala" veergudelt.
https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&amp;d=sakalaew19340629.2.17&amp;e=------191-et-25-ajalehttln-1--txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-Sakala+------------
Chanel Iman

Chanel Iman Robinson Shepard (sündinud 1. detsembril 1990 Atlantas Georgias) on Ameerika Ühendriikide supermodell, kes on tuntud eeskätt modellitööga firmas "Victoria's Secret". Tema ema on korealane ja isa on afroameeriklane Alates 2018. aastast on Iman abielus Sterling Shepardiga. Neil sündis 10. augustil 2018 tütar.
Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī provints

Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī provints (pärsia keeles استان کهگیلویه و بویراحمد‎ "Ostān-e Kohgīlūye va Būyer-Ahmad"; luri keeles استان کهگیلویه و بِیرَمَد "Ostān-e Kohgīrūye-o Beyramad") on üks kolmekümne ühest Iraani provintsist. See asub riigi edelaosas Iraani 2. piirkonnas ja selle keskus on Yāsūj. Provintsi pindala on 15 563 km² ja 2006. aasta seisuga elas seal 634 000 inimest. Rahva ja eluruumide riikliku loenduse andmetel oli Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī provintsi rahvaarv 2011. aastaks kasvanud 658 629 inimesele. Enamik kohalikest elanikest räägib peamiselt luri keelt. Provintsis on üheksa maakonda: Bahma’ī, Bāshti, Būyer Aḩmadī, Charāmi, Danā, Gachsārāni maakond, Kohkīlūyeh', Landeh' ja Māregūni maakond.
Woldemar Gutmann

Woldemar Gutmann (29. november 1851 Tartu – 31. märts 1933 Tartu) oli Eesti loomaarstiteadlane.
Haridus.
Ta õppis pärast algkooli lõpetamist Tartu Kreiskoolis aastatel 1864–1867 ja astus 1868. aasta sügisel Tartu Veterinaariainstituuti (lühend TVI), mille lõpetas 1872. aastal loomaarsti diplomiga. Aastal 1879 kaitses ta samas koolis professor Aleksandrs Zemmersi juhendamisel magistriväitekirja haavainfektsioonide etioloogia kohta loomadel. Ta täiendas ennast 1890. ja 1895. aastal Robert Kochi juures. Loomaarstiõpingute ajal astus ta korporatsiooni Fraternitas Dorpatensis liikmeks.
Elulugu.
Pärast loomaarsti hariduse omandamist suunati ta 1872. aastal Peterburi kubermangu veiste katku puhangut tõrjuma, kuid naasis juba samal aastal sealt prof. Peter Jesseni soovitusel veterinaarinstituudi kliiniku assistendiks. Ta töötas mitmetel ametikohtadel alates assistendist kuni korralise professorini TVI-s üle 50 aasta. Aastal 1909 loobus ta tervislikel põhjustel professori ametikohast, kuid jätkas teistel ametikohtadel tööd TVI-s. Võttis osa ka Vabadussõjast, kus oli II diviisi loomalaatsareti kirurgia osakonna juhataja.
Tema üheks suurimaks teaduslikuks saavutuseks peetakse esimesena maailmas tuberkuliini kasutamist veiste tuberkuloosi diagnoosimisel aastal 1890. Ta juhendas mitmeid magistritöid ja tema kuulsaimad õpilased olid Karl Happich (1892) ja Karl Saral (1924).
Isiklikku.
Tema isa oli Võnnu kihelkonna Rasina mõisa valitseja Georg Gutmann ja ema eestlanna Helene (neiuna Ramberg). Tema isa suri, kui ta oli 9 aastane. 11. juulil 1891 abiellus ta Tartu Veterinaarinstituudi endise direktori prof Casimir Carl Eduard von Raupachi vanema tütre Elisabeth Florentin von Raupachiga (s. 1868), kellega neil sündis kaks poega ja üks tütar. Abikaasa suri aastal 1903 pimesooleoperatsiooni tagajärjel, vanem poeg suri enne kahe aastaseks saamist. Noorem poeg Paul Konstantin Gutmann (s. 1897) õppis arstiks ja tütar Erika Paula (s. 1894) abiellus dr Richard Ferdinand Karl Kordesega (surnud 1920 Tartus), kellega neil sündis kaks last. Ta suri pärast lühikest haigust 81 aasta vanusena ja maeti Tartu Vana-Jaani kalmistule Raupachi perekonna matmispaika.
Olena Zerkal

Olena Zerkal (ukraina keeles Олена Зеркаль, sündinud 24. juunil 1973 Kiievis) on endine Ukraina diplomaat. 
Riigi teenistuses.
Ta oli Ukraina välisministri asetäitja eurointegratsiooni küsimustes.
Aarne Raidna

Aarne Raidna (kuni 1936. aastani Kurt Mattias Freiberg; 1901 Vääna – 1942 Vjatlag) oli eesti raadioinsener ja autovõidusõitja, raadioasjanduse pioneere Teise maailmasõja eelses Eestis. 
Avaldas tehnikaalaseid raamatuid ja artikleid ning oli AS Tormoleni juhatuse liige. 
Ta õppis Tallinna Reaalkoolis, Tartu Ülikoolis ja Ameerika Ühendriikides Columbia Ülikoolis. Arreteeriti 1941. aasta suvel Nõukogude okupatsioonivõimu poolt ja hukati Vjatlagis juunis 1942. 
Isiklikku.
Tema vanem vend oli kolonel Herbert Voldemar Raidna (1897–1942, hukati) ja noorem vend ärimees Paul Mihael Freiberg (1902–1941, represseeriti jaanuaris 1941 ja jäi kaduma, arvatavasti hukati mais 1941). 
Aarne Raidna oli abielus ja tal oli poeg Enn Riho (1936–1996 Ameerika Ühendriigid).
Angers SCO

Angers Sporting Club de l'Ouest on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Angers's. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1.
Klubi on asutatud 1919. aastal.
2015. aastal jõudis Angers pärast 21 aastat tagasi Prantsusmaa kõrgliigasse. Aastatel 1957 ja 2017 on jõutud Prantsusmaa karikavõistlustel finaali. Hooajal 1972–73 osales Angers UEFA karika esimeses voorus, kus kaotati Saksamaa klubile Berliner FC Dynamo.
Praegune koosseis.
"Seisuga 28. august 2020"
Stade Brestois 29

Stade Brestois 29 on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Brestis. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1.
Klubi ajaloo parim koht Prantsusmaa kõrgliigast pärineb hooajast 1986–87, mil saadi kaheksas koht. Prantsusmaa kõrgliigasse jõudis klubi pärast ligi 20 aastat uuesti 2010. aastal. Pärast kolme hooaega langeti tagasi esiliigasse. 2019. aastal jõuti taas tagasi kõrgliigasse.
Praegune koosseis.
"Seisuga 11. august 2020"
Dijon FCO

Dijon Football Côte d'Or on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Dijonis. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1.
Klubi loodi 1998. aastal kahe kohaliku klubi ühenemisel. Hooajal 2004–05 osales Dijon esimest korda Prantsusmaa esiliigas. Prantsusmaa kõrgliigas osaleti esimest korda hooajal 2011–2012, kuid liigasse püsima ei jäädud, kuna jäädi eelviimasteks. Uuesti osales Dijon Prantsusmaa kõrgliigas hooajal 2016–2017. Hooajast 2017–2018 pärineb klubi seni parim koht Prantsusmaa kõrgliigas ja selleks on üheteistkümnes.
Klubil on ka naiskond, mis mängib Prantsusmaa naiste kõrgliigas Division 1 Féminine.
Plunge kihistik

Plunge kihistik (inglise "Plunge Member") on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe Mosseni kihistusse kuuluv kihistik. Eestis esineb seda maa lõunaosas.
Seda hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1994. Kihistik koosneb mustast argilliidist, milles on musta mergli ja lubjakivi vahekihid. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas ja Nemunase madalikul, kus selle kõrval esineb ka Alvitase kihistu. Selle suurim paksus on Leedus 5 meetrit.
Kihistik on saanud nime Plungė linna järgi. Kihistiku stratotüüp on Žarėnai-1 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1857–1859,8 meetril.
Peter Debye

Peter Joseph William Debye (; 24. märts 1884 – 2. november 1966) oli hollandi-ameerika füüsik ja füsikokeemik, Londoni Kuningliku Seltsi välisliige, Nobeli keemiaauhinna laureaat.
Teadus.
Tema esimene suur teadussaavutus oli 1912. aastal esitatud elektrilise dipoolmomendi idee kasutamine asümmeetriliste molekulide laengu jaotuse määramiseks, leides võrrandid, mis seovad dipoolmomente temperatuuriga ja suhtelise dielektrilise läbitavusega. Seetõttu nimetatakse tema auks molekulaarse dipoolmomendi mõõtühikut "debye'ks". Samuti 1912 laiendas ta Albert Einsteini erisoojuse teooriat madalamatele temperatuuridele lisades madala sagedusega foononite mõju (vaata ka Debye mudel).
Aastal 1913 täiendas ta Niels Bohri aatomimudeli teooriat, lisades elliptilised orbiidid, idee, mida tutvustas ka Arnold Sommerfeld. Aastatel 1914–1915 arvutas Debye koos Paul Scherreriga temperatuuri mõju kristallilistel tahkistel ("Debye-Walleri tegur").
Koos oma assistendi Erich Hückeliga aastal 1923 arendas ta Svante Arrheniuse elektrolüütide lahuste elektrijuhtivuse teooriat. 1923 pakkus Debye välja teooria, mis selgitas Comptoni efekti ehk röntgenikiire sageduse nihkumist interaktsioonil elektroniga.
FC Metz

Football Club de Metz on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Metzis. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1.
Klubi on asutatud 1932. aastal. Metz on Prantsusmaa kõrgliigas mänginud enam kui 60 hooaega, kuid pole kunagi Prantsusmaa meistriks tulnud. Parim koht Prantsusmaa kõrgliigast pärineb hooajast 1997–98, mil jäädi teiseks. Kaks korda on Metz võitnud nii Prantsusmaa karikavõistlused kui ka liigakarikavõistlused.
Klubil on ka naiskond, mis mängib Prantsusmaa naiste kõrgliigas Division 1 Féminine.
"Teine koht (1):" 1997–98
Võidud (4): 1934–35, 2006–07, 2013–14, 2018–19
Võidud (2): 1983–84, 1987–88
"Teine koht (1):" 1937–38
Võidud (2): 1985–86, 1995–96
"Teine koht (1):" 1998–99
"Teine koht (1):" 1999
Priekule kihistik

Priekule kihistik (inglise "Priekule Member") on ordoviitsiumi ladestu Vinni alamladestiku Mosseni kihistusse kuuluv kihistik. Eestis esineb seda maa lõunaosas.
Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1972. Kihistik on nime saanud Priekule linna järgi. Kihistiku stratotüübiks on Priekule 20 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1412...1416 meetril. Kihistiku neostratotüübiks on Saldus 5PM puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1053...1058 meetril.
Kihistik koosneb valdavalt savitekkelisest suure lubjasisaldusega kildast ja rohekashallist kiltjast mergel|merglist, milles on õhukesed lubjakivi vahekihid.
Mosseni kihistu

Mosseni kihistu (inglise keeles "Mossen Formation") on ordoviitsiumi ladestu Harju ladestiku kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Roland Skoglund aastal 1963.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Neist kuulub Plunge kihistik Oandu lademesse. Kihistikku kivimid esinevad peamiselt Rootsis Västergötlandis, kuid ka Eesti ja Rootsi lõunaosas ja Läti aladel. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas ja Nemunase madalikul, kuigi seal eristatakse selle kõrval veel Alvitase kihistut ja Šakiai kihistut.
Kihistu kivimid on tekkinud kivistunud mudast.. Valdavad hall savikas mergel ja must argilliit. Lõuna-Rootsis esineb kihistus õhuke bentoniidi kiht.
Drūkšiai kihistu

Drūkšiai kihistu (inglise "Drūkšiai Formation") on ordoviitsiumi ladestu Uhaku lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Vytautas Marcinkevičius ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistu on saanud nime Drūkšiai järve järgi. Kihistu stratotüüp on Navikai-1 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 472–480 meetril. Leedus eristatakse Drūkšiai kihistut maa kesk- ja idaosas ning Nemunase madalikul. Kihistu on Nemunase madalikul 2,5 meetri paksune, mujal on suurim paksus 6,3 meetrit.
Kihistu jagatakse kaheks nimetuks kihistikuks. Kihistu alumise osamoodustab hall detriiti sisaldav lubjakivi, milles on vahekihtidena rohekashall mergel. Neid katab hall või tumehall detriiti sisaldav lubjakivi. milles sisaldub roheliste või tumehallide läätsedena mergel. Mergel moodustab selles ka üksikuid lainjaid vahekihte.
Dysna kihistu

Dysna kihistu (inglise "Dysna Formation") on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Vytautas Marcinkevičius ja Juozas Paškevičius aastal 1993. 
Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas. Kihistu stratotüüp on Kazimirovo-6 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 383–387,2 meetril. Kihistu on saanud nime Dysna küla järgi. Selle suurim paksus on 6,5 meetrit.
Kihistu koosneb hallist hallikasrohelise või rohekashalli mergli vahekihtidega lubjakivist, mille alumises osas esinev lubjakivi on konglomeraatne. Kihistu lubjakivi sisaldab ohtralt sammalloomade, brahhiopoodide ja trilobiitide jäänuseid. Leedu lõunapoolsetel aladel on seda Dūkštase kihistust raske eristada, kuna Oandu lade on seal õhuke ja sisaldab ohtralt püriiti.
Järve (perekonnanimi)

Järve on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Järve 860 inimesel: 402 mehel ja 458 naisel. Perekonnanimede levikult on Järve meeste puhul 95. kohal ja naiste puhul 91. kohal.
Nîmes Olympique

Nîmes Olympique on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Nîmes'is. See mängib riigi kõrgliigas Championnat National 2.
Klubi on asutatud 10. aprillil 1937.
Nîmes pole kunagi Prantsusmaa meistriks tulnud, kuid neljal korral on saadud Prantsusmaa kõrgliigas teine koht. 2018. aastal osales Nîmes pärast 25 aastat taas Prantsusmaa kõrgliigas.
Err

 
Err on Eesti perekonnanimi.
Perekonnanime pandi Saaremaal Anseküla kihelkonnas, Abruka vallas ja Põlva kihelkonnas, Mooste vallas. Enamus pärineb Saaremaalt.
Nimede eestistamisel anti Err'i perekonnanimega inimestele uuteks nimedeks:
Anaceratagallia estonica

Anaceratagallia estonica on lehetirtlaste sugukonda kuuluv nokaline.
Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet

Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet (inglise keeles "United States Food and Drug Administration"; FDA või USFDA) on Ameerika Ühendriikide Tervishoiu- ja Teenindusministeeriumi all tegutsev föderaalagentuur, mis kaitseb ja edendab rahvatervist, reguleerides toidu ohutust, tubakat, retseptiravimeid, käsimüügiravimid, vaktsiine ja kosmeetikat.
FDA jõustab föderaalseadusi koos teiste ametitega, näiteks Narkootikumidevastase Võitluse Ametiga (DEA).
Asutus loodi 1906. aastal ja seda juhib toidu- ja ravimivolinik, kelleks on praegu Janet Woodcock.
Calothrix estonica

Calothrix estonica on tsüanobakter perekonnast "Calothrix".
Stade de Reims

Stade de Reims on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Reimsis. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1.
Klubi on asutatud 1931. aastal. See on riigi üks edukamaid jalgpalliklubisid. Reims on tulnud kuus korda Prantsusmaa meistriks (viimati 1962. aastal), võitnud kaks korda Prantsusmaa karikavõistlused, viis korda superkarikavõistlused ja ühe korra liigakarika. Hooaegadel 1955–56 ja 1958–59 jõuti UEFA karika finaali.
Alates 1980. aastatest pole Reimsil enam suuri saavutusi olnud. Pärast seda, kui hooajal 1978-1979 kõrgliigast välja langeti, tõusti kõrgliigasse tagasi alles 2012. aastal.
1950. aastatel mängisid Reimsis paljud Prantsusmaa jalgpallikoondise esimese kuldse põlvkonna liikmed, teiste seas Roger Marche, Raymond Kopa, Just Fontaine, Jean Vincent, Robert Jonquet, Armand Penverne, Dominique Colonna ja Roger Piantoni, kelle toel jõudis Prantsusmaa koondis 1958. aasta maailmameistrivõistlustel poolfinaali.
Klubil on ka naiskond, mis mängib Prantsusmaa naiste kõrgliigas Division 1 Féminine.
Praegune koosseis.
"Seisuga 25. august 2020."
Antiookia patriarhaat

Antiookia patriarhaat (araabia keeles بطريركية أنطاكية وسائر المشرق للروم الأرثوذكس), ametlikult Antiookia Õigeusu Kirik, on üks autokefaalsetest õigeusu kirikutest. 
Alates 2012. aastast on Antiookia patriarh Johannes X.
Omagua keel

Omagaua keel on keel, mida kõnelevad omaguad Peruus ja varem ka Brasiilias. Seda on liigitatud tupii-guaranii keelkonda, kuid teise seisukoha järgi moodustab see koos kokama keelega eraldi keelkonna ning on tekkinud tupii-guaranii keelte ja teiste keelte segunemisel.
Omagua keelt kõneles 2011. aasta seisuga alla 10 inimese, kellest noorim oli 80 aastane.
Omagua keel on kriitiliselt ohustatud, väljasurev keel, kuid 17. sajandi lõpus ja 18. sajandi alguses, kui eurooplased jõudsid Amazonase jõgikonda, kõneles omagua keelt umbes 100 000 inimest Amazonase ääres Napo jõe suudmest Jutaí jõe suudmeni ning Aguarico jõe ääres Ecuadoris.
Keila kihistu

Keila kihistu (inglise "Keila Formation") on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Keila linna järgi. Kihistu stratotüüp on Keila paemurd.
Eestis eristatakse selle kihistu kivimeid Loode-Eesti aladel. Samas ei soovitata tänapäeval seda kihistut enam eraldi välja tuua, kuna seda võib segi ajada Keila lademega, millest see erineb, ja kuna selle piiri lamavate kihtidega on raske eristada. Selle asemel soovitatakse kasutada laiemat Kahula kihistut, mis hõlmab ka Haljala lademe ülemise osa.
Auleliai kihistik

Auleliai kihistik (inglise "Auleliai Member") on ordoviitsiumi ladestu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Auleliai küla järgi. 
Eesti aladel kihistiku kivimeid ei esine. Leedus esineb kihistik maa kesk- ja idaosas, kus kihistiku paksus ulatub 15,1 meetrini, ning Nemunase madalikul, kus kihistik on 8 meetri paksune.
Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 633...651,3 meetril. Kihistikku on loetud Keila lademe kihistikuks, arvatud seda Kahula kihistu osaks või loetud Haljala lademe Drugėnai kihistusse kuuluvaks kihistikuks. 
Kihistiku moodustab mergel, milles esinevad argilliiti sisaldava lubjakivi vahekihid. Kihistiku põhjas esineb bentoniiti, mis võib vastata Keila lademe alumist piiri määratlevale bentoniidikihile. Ka mitmed teised fossiilid pärinevad Keila lademe moodustumise perioodist, kuid kihistiku brahhiopoodide fauna sarnaneb pigem Haljala lademe omaga.
Auleliai

Auleliai on küla Leedus Anykščiai rajoonis Svėdasai vallas. Aastal 2001 oli külas 221 elanikku.
Suur osa küla elanikest elab korterelamutes.
Küla järgi on nimetatud Keila lademe Auleliai kihistik.
Jõhvi kihistu

Jõhvi kihistu (inglise "Jõhvi Formation") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Jõhvi mõisa järgi. Kihistu vastab Jõhvi alamlademele ja seda loetakse Kahula kihistu osaks.
Kihistiku stratotüüp on Kämbemäe paemurd, kunagine paemurd, mis tänaseks on kinni kasvanud .
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu koosneb sõlmjast lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena bentoniiti ja keskosas ka argilliiti.
NSV Liidu naiste male meistrivõistlused

NSV Liidu naiste male meistrivõistlused (vene keeles Чемпионат СССР по шахматам среди женщин) olid Nõukogude Liidu naiste meistrivõistlused males. Meistrivõistluste finaalturniiri võitjast sai NSV Liidu naiste malemeister.
Enne teist maailmasõda korraldati viiel korral üleriigilised naiste meistrivõistlused (1927, 1931, 1935, 1936, 1937). Kolmel korral võitis Olga Rubtsova (1927, 1931, 1937). Pärast sõda toimusid 1945. aastast esivõistlused igal aastal kuni Nõukogude Liidu lagunemiseni (1991). 
Kokku toimus aastatel 1927–1991 51 meistrivõistluste turniiri, neist 9 (1951, 1954, 1957, 1960, 1963, 1966, 1969, 1972, 1975) olid ühtlasi FIDE tsooniturniirid, kust 3 paremat pääsesid võistlema maailmameistrivõistlustele. 
Kolmedel meistrivõistlustel (1978, 1981, 1984) nimetati meistriks mõlemad esikohta jaganud maletajad, kuuel juhul selgitati meister järelmatši teel.
Enim kordi osalesid meistrivõistluste finaalis maletajad Valentina Borissenko (24 korda), Tatjana Zatulovskaja (23), Kira Zvorõkina (21) ja Olga Rubtsova (20).
Enim kordi meistriks tulnud maletajad.
Leningradi maletaja Larissa Volpert, kes tuli kolmel korral Nõukogude Liidu malemeistriks (1954, 1958, 1959) ja viimati mängis finaalis 1964. aastal, kus jagas 2.–4. kohta –, asus 1977. aastal elama Tartusse, kus temast sai Tartu Riikliku Ülikooli õppejõud.
Pagari kihistik

Pagari kihistik (inglise "Pagari Member") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Jõhvi kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1976. Kihistik on nime saanud Pagari küla järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Pagari külas asuv Pagari puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 26.4..31 meetril. 
Pagari kihistik on Jõhvi kihistu keskmine kihistik. Kihistiku all lamab Aluvere kihistik ja sellel lasub Madise kihistik. Kihistik koosneb rohekashallist, keskmiselt kuni tugevalt savikast muguljast detriitjast lubjakivist.
Madise kihistik

Madise kihistik (inglise "Madise Member") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Jõhvi kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1976. Kihistik on nime saanud Madise küla järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Madise astang, kus kihistiku kivimid moodustavad panga ülemised 1.6 meetrit. 
Pagari kihistik on Jõhvi kihistu ülemine kihistik. Kihistiku all lamab Pagari kihistik. Kihistik koosneb helehallist, nõrgalt
savikast õhukese- kuni paksukihilisest lubjakivist, milles on roheka, tugevalt kuni keskmiselt
savika lubjakivi vahekihte.
Aluvere kihistik

Aluvere kihistik (inglise keeles "Aluvere Member") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Jõhvi kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1945. Kihistik on nime saanud Aluvere järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Roodevälja külas asuv Aluvere paemurd, kus paljanduvad Kahula kihistu alumise osa kivimid ja on hästi näha kihistikule omane puhta ning savika lubjakivi kihtide rütmiline vaheldumine. 
Aluvere kihistik on Jõhvi kihistu alumine kihistik. Kihistikul lasub Pagari kihistik. Kihistik koosneb helehallist lubjakivist, milles vahelduvad suurema ja väiksema savisisaldusega kihid.
Kahula kihistu

Kahula kihistu (inglise "Kahula Formation") on ordoviitsiumi ladestu Viru ladestiku kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Kahula küla järgi.
Kihistiku stratotüüp on Kahula paemurd. Paemurrus paljandus aastal 1970 1,16 cm Keila lademesse kuuluvat paekivi. Ülemised 13 cm moodustas rohekashall suure savisisaldusega lubjakivi, järgnes 13 cm kollakashalli paksukihilist lubjakivi, seejärel 13 cm kollakashalli suure savisisaldusega õhukesekihilist lubjakivi. Järgmised 12 cm moodustas taas kollakashall paksukihiline lubjakivi, alumised 65 cm moodustas aga kollakashall muguljas mergli vahekihtidega lubjakivi. Kunagine paemurd on ehitusprahiga täidetud ja kinni kasvanud.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Lisaks loetakse selle osaks veel Jõhvi kihistut, vahel arvatakse kihistusse ka Auleliai kihistik.
Kihistu koosneb lubjakivist, mille osades kihtides sisaldub vahekihtidena bentoniiti ja argilliiti.
Lehtmetsa kihistik

Lehtmetsa kihistik (inglise "Lehtmetsa Member") on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lembit Põlma 1988. aastal.
Kihistiku stratotüüp on Saku 1098A puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 7,1–11,6 meetril. 
Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samal ajal Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis.
Kurtna kihistik

Kurtna kihistik (inglise "Kurtna Member") on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Kurtna küla järgi.
Kihistiku stratotüübiks on nüüdseks tasandatud Kurtna paemurd. Paemurrus paljandus varem õhukeste mergli vahekihtidega lubjakivi. Kihistiku lubjakivi on muguljas.
Romario Ibarra

Romario Andrés Ibarra Mina (sündinud 24. septembril 1994 Atuntaquis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Pachuca ja Ecuadori jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2012. aastal Ecuadori kõrgliiga klubis Universidad Católica. 2013. aastal mängis ta laenul teises Ecuadori kõrgliiga klubis, L.D.U. Quito.
2018. aastal liitus ta Major League Socceri klubiga Minnesota United. 2019. aastal suundus ta laenule Pachucasse.
Debüüdi Ecuadori koondises tegi Ibarra 5. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Tšiili vastu ning lõi samas mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Ecuadori koondisse 2019. aasta Copa Américal.
Tema vanem vend Renato Ibarra on samuti jalgpallur ja kuulub Ecuadori koondisse.
Pääsküla kihistik

Pääsküla kihistik (inglise keeles "Pääsküla Member") on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1945. Kihistik on nime saanud Pääsküla küla järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Pääsküla kõviku paljandid. 
Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samal ajal Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis. Kihistiku alumise piiri moodustab paksem kiht bentoniiti.
Denizlispor

Denizlispor on Türgi spordiklubi, mis tegutseb Denizlis. See on tuntud eeskätt oma jalgpallimeeskonna järgi. Denizlispori jalgpallimeeskond mängib Türgi kõrgliigas Süper Lig.
Denizlispori jalgpallimeeskond saavutas hooajal 2001–02 Türgi kõrgliigas viienda koha ja kvalifitseerus järgmise hooaja UEFA karikavõistlustele. Seal alistati järjest FC Lorient, Praha Sparta ja Lyoni Olympique. Neljandas ringis kaotati hilisemale UEFA karika võitjale Portugali klubile FC Porto.
2019. aastal jõudis Denizlispor pärast üheksat aastat tagasi Türgi kõrgliigasse.
Klubil on osakond ka võrkpallis, korvpallis, lauatennises ja võimlemises.
Saue kihistik

Saue kihistik (inglise "Saue Member") on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1945. Kihistik on nime saanud Saue mõisa järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Jälgimäe külas asunud Saue-Kirsimäe paemurd. Paemurd oli peaaegu täielikult mattunud juba aastal 1945, mil seal paljandusid Saue kihistiku kivimid 20 cm ulatuses. Tänapäeval asub paljandi kohal põld. 
Saue kihistik moodustab Kahula kihistu ülemise osa. Ülejäänust kihistust eristab seda karbikuhjatiste esinemine kihistu kivimites. Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samaaegselt Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis.
Harilik ristirohi

Harilik ristirohi ("Senecio vulgaris") on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Kirjeldus.
Harilikul ristirohul on sopilis-sulglõhised, peaaegu paljad lehed. Õisikus on ainult putkõied, keelõied puuduvad. Üldkatise sisemised lehed paljad, enamasti mustatipulised. Välimisi katiselehekesi on rohkesti, need on samuti mustatipulised. Taime tavaline kõrgus on 5–40 cm. Võib kõige kergemini segi minna mets-ristirohuga.
Levik ja kasvukohad.
Harilik ristirohi on looduslikult tsirkumpolaarse levilaga. Eestis tavaline, kasvades aedades ja põldudel umbrohuna, teeservadel ja mererannikul.
Kasutamine.
Umbrohi. Alkaloidide senetsioniini ja senetsiini sisalduse tõttu ravimtaim, verejooksu sulgeva toimega. Õitsemisajal leidub taimes umbes 25 mg% C-vitamiini. Kariloomad harilikku ristirohtu ei söö, seemnised on aga meelepäraseks toiduks kanaarilindudele.
Rio Ave F.C.

Rio Ave Futebol Clube on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Vila do Condes. See mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga.
Klubi on asutatud 1939. aastal. See on saanud nime läbi Vila do Conde kulgeva Ave jõe järgi.
Rio Ave parim koht Portugali kõrgliigas on olnud viies, mis on saavutatud hooaegadel 1981–82 ja 2017–18. Kahel korral on jõudnud Rio Ave Portugali karikavõistluste finaali ning ühel korral liigakarika ja superkarika finaali. Hooajal 2014–15 osales Rio Ave UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril.
* Teised kohad (2): 1983–84, 2013–14
* Teine koht (1): 2013–14
* Teine koht (1): 2014
* Võitja (3): 1985–86, 1995–96, 2002–03
* Võitja (1): 1976–77
Soo-ristirohi

Soo-ristirohi ("Senecio paludosus", mitmes andmebaasis ka "Jacobaea paludosa", sel juhul eesti keeles "soo-voolmerohi") on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Soo-ristirohul on korrapäraselt saagjashambulise servaga teravatipulised, enamasti paljad lihtlehed. Üldkatis on näiliselt kaherealine, väliskate koosneb 8–10 märgatavalt väiksemast lehekesest. Taime tavaline kõrgus on 50–150 cm. Mitmeaastane taim, kasvab tavaliselt väikeste kogumikena.
Voolme-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias, täpsemalt Eurosiberi levilaga. Eestis tavaline, peamiselt mandriosas (peaaegu puudub saartel). Kasvab veekogude kallastel, soodes, lodumetsade sihtidel. 
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse soodsas seisundis taimena.
SC Paderborn 07

Sport-Club Paderborn 07 e.V. on Saksamaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Paderbornis. See mängib Saksamaa esiliigas 2. Bundesliga.
Pikka aega tegutses Paderbornis kaks jalgpalliklubi TuS Schloss Neuhaus ja FC Paderborn, mis ühinesid 1985. aastal nime TuS Paderborn/Neuhaus all. Praeguse nime sai klubi 1997. aastal. 07 viitab klubi nimes TuS Schloss Neuhausi asutamisaastale 1907.
Hooajal 2005–06 osales klubi esimest korda Saksamaa esiliigas. Hooajal 2013–14 tõusti esimest korda Saksamaa kõrgliigasse, kuid hooajal 2014/15 jäädi liigas viimaseks ja langeti tagasi esiliigasse. Hooajal 2018–19 kindlustas Paderborn taas pääsu Bundesligasse, kuid sarnaselt hooajaga 2014/15 saadi hooajal 2019/20 liigas viimane koht ja langeti taas esiliigasse.
Praegune koosseis.
"Seisuga 20. juuli 2023"
Vasavere kihistu

Vasavere kihistu (inglise keeles "Vasavere Formation") on ordoviitsiumi ladestu Idavere lademesse kuuluv kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Vasavere küla järgi.
Kihistu stratotüübiks on Vasavere külas asunud Rausvere paemurd. Paemurd pole tänapäeval leitav. Aastal 1977 oli paemurd osaliselt ehitusprahiga täidetud ning Vasavere kihistu kivimid paljanduvas 3,2-meetrises paeseinas enam ei paljandunud. Kihistu koosneb rohekashallist savikast lubjakivist. Selles esineb rohekate vahekihtidena mergel, hallide vahekihtidena aga bentoniit. Lõuna-Eestis lisaanduvad kihistusse veel raud- või lubiooidid.
Kisuvere kihistik

Kisuvere kihistik (inglise "Kisuvere Member") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Tatruse kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lembit Põlma aastal 1988.
Kihistiku stratotüübiks on Kisuvere T-141 puurauk, kus kihistiku kivimid paiknevad 11.90..12.65 meetril. 
Kisuvere kihistik on Tatruse kihistu alumine kihistik. Kihistikul lasub Põdruse kihistik. Kihistiku moodustab suure liivasisaldusega lubjakivi.
Põdruse kihistik

Põdruse kihistik (inglise "Põdruse Member") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Tatruse kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lembit Põlma aastal 1988.
Kihistiku stratotüübiks on Põdruse T-136 puurauk, kus kihistiku kivimid paiknevad 8.05..9.20 meetril. 
Põdruse kihistik on Tatruse kihistu ülemine kihistik. Kihistik lamab Kisuvere kihistikul.
Tatruse kihistu

Tatruse kihistu (inglise "Tatruse Formation") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Tatruse mõisa järgi. Kihistu vastab Idavere alamlademele.
Kihistiku stratotüüp on Tatruse paljand.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu koosneb kõvast korrapäraselt kihistunud lubjakivist. See sisaldab kelmetena ka merglit.
Kalle Niinikangas

Kalle Niinikangas (sündinud 18. veebruaril 1973 Jyväskyläs) on soome luuletaja.
Mikk (perekonnanimi)

Mikk on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mikk 657 inimesel: 312 mehel ja 345 naisel. Perekonnanimede levikult on Mikk meeste puhul 141. kohal ja naiste puhul 136. kohal. Nimi on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 24,06.
Kępno

Kępno (saksa "Kempen") on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Kępno maakonna ja Kępno valla halduskeskus.
Kępno sai linnaõigused enne 1283. aastat, kuid kaotas need 14. sajandil. 1660. aastal sai Kępno linnaõigused tagasi.
Sild (perekonnanimi)

Sild on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sild 1056 inimesel: 520 mehel ja 536 naisel. Perekonnanimede levikult on Sild meeste puhul 58. kohal ja naiste puhul 62. kohal. Nimi on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 20,16.
Roheline tirt

Roheline tirt ("Cicadella viridis") on lehetirtlaste sugukonda kuuluv nokaline.
Täiskasvanud isased on 5,7–7 mm pikad, kuid emased on suuremad – 7,5–9 mm.
Viinapuutäi

Viinapuutäi ("Daktulosphaira vitifoliae" (Fitch 1855); ka "füllokseer" või "viinapuu-lehetäi", varem ka "viinamarja-täi") on parasiitne putukaliik.
Viinapuutäi on väga väike, peaaegu mikroskoopiliste mõõtmetega kollane putukas. Ta toitub olenevalt arengustaadiumist viinapuu lehtedest või juurtest. 
Euroopasse jõudis liik Põhja-Ameerikast 19. sajandil. Sajandi lõpus levis viinapuutäi üle Euroopa ja kahjustas suurt hulka viinamarjaistandusi. Viinapuutäi tõrjeks puuduvad ka tänapäeval efektiivsed vahendid ja ainus toimiv meede selle vältimiseks on Euroopa viinapuusortide pookimine täi suhtes resistentsetele Ameerika pookealustele.
Sõpruse tänav

Sõpruse tänav on mitme tänava nimi Eestis.
Sarapuu (perekonnanimi)

Sarapuu on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sarapuu 998 inimesel: 484 mehel ja 514 naisel. Perekonnanimede levikult on Sarapuu meeste puhul 66. kohal ja naiste puhul 74. kohal. Nimi on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 28,24.
Paju (perekonnanimi)

Paju on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Paju 1032 inimesel: 479 mehel ja 553 naisel. Perekonnanimede levikult on Paju meeste puhul 69. kohal ja naiste puhul 60. kohal. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 32,83.
Silla tänav (täpsustus)

Silla tänav on mitme tänava nimi Eestis.
Šventupysi kihistik

Šventupysi kihistik (inglise "Šventupys Member") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Balga kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Šventupysi küla järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine. Kihistikku eristatakse peaaegu kogu Leedu aladel, välja arvatud maa loodeosa. Kihistik on Nemunase madalikul 6,5 meetri paksune, mujal on suurim paksus 16,2 meetrit.
Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 651.3..667 meetril.
Kihistiku kivimid on tekkinud kivistunud mudast. Valdav on hall mergel, milles on suure detriidisisaldusega lubjakivi ja bentoniidi vahekihid.
Sartai kihistik

Sartai kihistik (inglise "Sartai Member") on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Balga kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Leedus asuva Sartai järve järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine. Kihistikku eristatakse peaaegu kogu Leedu aladel, välja arvatud maa loodeosas. Kihistik on Nemunase madalikul 5 meetri paksune, mujal on suurim paksus 9 meetrit.
Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 667..672 meetril.
Kihistiku kivimid on tekkinud kivistunud mudast. Valdav on hall suure detriidisisaldusega lubjakivi, milles on mergli vahekihid.
Šventupys

Šventupys on küla Leedus Anykščiai rajoonis Debeikiai vallas. Aastal 2001 oli külas 49 elanikku.
Küla asub Debeikiaist 8 kilomeetrit kirdes Šventoji jõe kaldal.
Küla järgi on nimetatud Haljala lademe Šventupysi kihistik.
Õun (perekonnanimi)

Õun on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Õun 628 inimesel: 290 mehel ja 338 naisel. Perekonnanimede levikult on Õun meeste puhul 152. ja naiste puhul 142. kohal. Perekonnanimi Õun on levinuim Saare maakonnas, kus seda oli maakonna 10 000 elaniku kohta 27,81.