tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mehis Pever

Mehis Pever (sündinud 8. juulil 1960) on eesti pedagoog.
Haridus.
1978. aastal lõpetas Mehis Pever Rapla Ühisgümnaasiumi.
1987. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal (diplomitöö arheoloogia alal).
Temast.
1992. aastal kuulus ta äsja loodud ühenduse Res Publica koosseisu.
Töötanud Tallinna Linnamuuseumis (muinsuskaitseosakond), Harju Muuseumis (Rebala kaitseala juhatajana), Eesti Innovatsioonipangas. Õpetajana tunde andnud Loo Keskkoolis ja Kalamaja Põhikoolis. Alates 2004. aastast on ta Tallinna Ühisgümnaasiumi direktor, annab samas koolis ka filosoofia ainetunde. Enne seda töötas ta Tallinna Reaalkooli majandusjuhina.
Tallinna Botaanikaaed

Tallinna Botaanikaaed (lühend TBA) on botaanikaaed Tallinnas Pirita linnaosas Kloostrimetsa asumis. 
Tallinna Botaanikaaed on Tallinna Keskkonnaameti hallatav teadus- ja arendusasutus. Botaanikaaia pindala on 28 hektarit. Tallinna Botaanikaaia territoorium asub Pirita jõeoru maastikukaitseala Botaanikaaia piiranguvööndis.
Botaanikaaed on rajanud mitu allüksust, näiteks Saaremaale Audaku katsepunkte ja Irusse puukooli. 
Tallinna Botaanikaaed on Baltimaade Botaanikaaedade Assotsiatsiooni (ABBG) liige 1992. aastast ja Rahvusvahelise Botaanikaaedade Looduskaitse Organisatsiooni (BGCI) liige 1994. aastast.
Ajalugu.
Tallinna Botaanikaaed asutati 1. detsembril 1961 Eesti NSV Teaduste Akadeemia instituudina. (Teistel andmetel loodi botaanikaaed 8. jaanuaril 1959 Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega Eesti NSV Teaduste Akadeemia Eksperimentaalbioloogia Instituudi juurde, mis ise oli rajatud juba 1. aprillil 1957 Tallinna Bioloogilise Eksperimentaalbaasi alusel. 1. detsembrist 1961 reorganiseeriti botaanikaaed iseseisvaks teaduslikuks uurimisasutuseks instituudi õigustes.)
Algselt tegeles see peamiselt uute liikide uurimisega Eesti kontekstis: uuriti nende kasvunõudeid ja aklimatisatsiooni. 1970. aastail asuti põhjalikumalt tegelema Eesti pärismaiste taimeliikide kasutamisega haljastuses ja iluaianduses (Ülle Kukk, Vaike Paju, Marianna Saar jt).
Aastast 1995 on botaanikaaed Tallinna munitsipaalasutus. Samal aastal rajati Tallinna Botaanikaaia Sõprade Selts.
2021. aastal lõpetati Palmimaja rekonstrueerimistööd, mis läksid maksma ligi 2,2 miljonit eurot.
Direktorid.
Botaanikaaia direktorid on olnud 
Kogud.
Külastajaile avas botaanikaaed uksed 17. juunil 1970, siis sai näha avamaakogusid. Aasta hiljem avati ka kasvuhoonekogud. Tänapäeval on Tallinna Botaanikaaia kogud Eesti liigirikkaimad, neisse kuulub üle 2000 taksoni ja sordi.
Avamaakogude tähelepanuväärsemate osade seas on arboreetum, rosaarium ja alpinaarium (kiviktaimla). 2014. aastal oli rosaariumis üle 600 roosiliigi.
Kogude rajamiseks on alates 1959. aastast korraldatud üle 50 ekspeditsiooni. Aastatel 1971–1990 korraldati 45 introduktsiooniga seotud ekspeditsiooni Venemaa ja tema lähiriikide 28 floristilisse rajooni Krimmist Kuriilideni.
Botaanikaaial on ka ulatuslik herbaarium ja raamatukogu, kuhu 2000. aastal kuulus vastavalt umbes 73 500 herbaarlehte ja umbes 10 100 ühikut kirjandust.
Indrek Saar

Indrek Saar (sündinud 20. veebruaril 1973 Kuressaares (tollane Kingissepa)) on Eesti näitleja ja poliitik, XIV Riigikogu koosseisu liige.
Ta on olnud ka XI, XII ja XIII Riigikogu koosseisu liige.
9. aprillist 2015 kuni 29. aprillini 2019 oli ta Eesti Vabariigi kultuuriminister (Taavi Rõivase teises ja Jüri Ratase esimeses valitsuses). 
Haridus.
Indrek Saar on lõpetanud 1991. aastal Kuressaare 2. Keskkooli ning 1996. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli näitleja erialal (17.lend).
Töö ja tegevus ühingutes.
1996–2005 oli Indrek Saar Rakvere Teatri direktor, 2005–2006 sihtasutuse Rakvere Teatrimaja juhataja. Aastatel 2004–2005 oli ta Teatri NO99 / Vanalinnastuudio nõunik ja 2006–2007 tegevjuht.
Ta on Eesti Teatriliidu liige, Eesti Etendusasutuste Liidu nõukogu esimees, Rahvusooper Estonia nõukogu liige, Eesti Näitlejate Liidu liige, Lavavõitluse Seltsi liige ning Klubi Wesenberg liige.
Poliitiline tegevus.
Indrek Saar oli 2002–2007 Rakvere Linnavolikogu aseesimees.
1998. aastast on ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 
7. märtsil 2009 valiti ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aseesimeheks ning 9. juunist 2019 kuni 5. veebruarini 2022 oli ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna esimees.
2024. aastal kandideeris ta Euroopa Nõukogu parlamentaarse assamblee peasekretäri kohale, kus jõudis teise hääletusvooru. Valituks osutus aga Alain Berset.
Isiklikku.
Indrek Saar on abielus näitleja Ülle Lichtfeldtiga. 
Tema isa Jüri Saar on olnud Saare maavanem, riigikogu liige ja Kihelkonna vallavanem.
Kuradimuuseum

Kuradimuuseum ehk Kuraditemuuseum (leedukeelne mitteametlik nimi "Velnių muziejus", ametlik nimi "Antano Žmuidzinavičiaus kūrinių ir rinkinių muziejus") asub Leedus Kaunases. Muuseum tutvustab Antanas Žmuidzinavičiuse teoseid ning tema kuraditekogu; muuseumi eksponaatide hulgas on skulptuure, graafikat, nukke, nõidu ning tuntud tegelasi müütidest ja muinasjuttudest. Seal kujutatakse Leedu ja ka kogu ülejäänud maailma kuradeid. 
Muuseum loodi pärast Antanas Žmuidzinavičiuse surma 1966. aastal kunstniku kodus tema kogu põhjal. 1982. aastal valmis muuseumi laiendus.
Kuradimuuseum osaleb ka haridusprogrammis, mille raames etendatakse lastele muinasjutte ja näidendeid.
Ottone in villa

"Ottone in villa" (kirjutatud 1713) on Antonio Vivaldi esimene ooper. See esietendus 17. mail 1713 Vicenzas.
Itaaliakeelse libreto kirjutas Domenico Lalli. Ooper on kolmevaatuseline pastoraalne draama, mille tegevus toimub Vana-Roomas.
Orlando finto pazzo

"Orlando finto pazzo" on Antonio Vivaldi teine ooper.
Ooper on kolmes vaatuses, selle sisu põhineb episoodil Matteo Boiardo eepilisest poeemist "Armunud Orlando". Libreto kirjutas Grazio Braccioli.
Ooper esietendus 1714. aastal Veneetsias.
Teuzzone

"Teuzzone" oli Antonio Vivaldi kaheteistkümnes ooper, mis valmis 1719. 
Libreto kirjutas Apostolo Zeno 1706. aastal.
Esmaettekanne toimus Mantovas Teatro Arciducales.
Neli aastaaega (Vivaldi)

"Neli aastaaega" (itaaliakeelne originaalpealkiri "Le quattro stagioni") on Antonio Vivaldi kirjutatud tsükkel neljast viiulikontserdist, mis on pealkirjastatud aastaaegade nimetuste järgi. Ta lõi need 1723. aastal oma esimeste viiulikontsertidena. Tsüklit peetakse Vivaldi teoste seas tuntuimaks ja parimaks. "Neli aastaaega" avaldati esmakordselt 1725. aastal kahtteist kontserti sisaldavas kogumikus "Il cimento dell'armonia e dell'inventione" ("op." 8; "võistlus harmoonia ja leidlikkuse vahel").
Tsükli iga kontserdi muusikaline tekstuur on erinev vastavalt kujutatavale aastaajale. "Pizzicato" "Talve" taustal on itaaliapärase jäise vihma krabin. "Forte", mis on "Suve" keskmises osas "Piano"'de vahel, kujutab äikest. Pärast "Kevade" algusosa tuleb vaikne triller, mis kujutab linnulaulu. Suve 3. osa alapealkiri ongi "Torm" (ingl "storm").
Kõik neli kontserti on kolmeosalised ning aeglase tempoga osa paikneb kahe kiire vahel. Ajal, kui Vivaldi selle tsükli kirjutas, polnud veel välja kujunenud tänapäevane soolokontsert (soolopill orkestri saatel). "Neli aastaaega" on kirjutatud sooloviiulile keelpillikvarteti ja "basso continuo" saatel, mis aitas kaasa selle vormi arengule.
Sonetid.
Nelja kontserti saadavad neli sonetti, mille autor on teadmata, kuid oletatakse, et see võis olla Vivaldi ise. Iga sonett on jaotatud kolmeks osaks, mis vastavad täpselt iga kontserdi kolmele osale.
Penghu saarestik

Penghu saarestik on Taiwanile kuuluv saarestik Taiwani saare lähedal Taiwani väinas.
Saarestikus on umbes 90 saart. Nende kogupindala on 131 km² ja nendel elab umbes 92 000 inimest. Vanemates reisikirjades kannavad saared ka nime Peskadorid.
Saarestik moodustab Taiwani provintsi Penghu maakonna.
Ciara

Ciara Princess Harris (tuntud kui Ciara, sündinud 25. oktoobril 1985 Texases Austinis) on ameerika laulja, laulukirjutaja, produtsent ja tantsija.
Kuigi eesnime "Ciara" hääldatakse tavaliselt k-ga ja rõhuga esisilbil, hääldab laulja ise oma eesnime s-iga, kolmesilbilisena ja rõhuga keskmisel silbil.
Ciara sündis Carlton ja Jackie Harrise peres ainsa lapsena. Isa oli sõjaväelane ja sellepärast kolis perekond sageli. Lapsepõlves elas Ciara sõjaväebaasides Saksamaal, New Yorgis, Utah's, Californias, Arizonas ja Nevadas. Oma lapsepõlvest rääkides on Ciara öelnud, et talle ei meeldinud see, et ta jälle kolides pidi iga kord vanad sõbrad maha jätma, aga ometi aitas see kogemus teda muusikukarjääris, mis ju samuti sagedast reisimist kõikjal maailmas sisaldab. Kui ta oli teismeline, kolis tema perekond Georgia osariiki Atlantasse.
Georgias moodustas Ciara koos kahe sõbratariga tüdrukutebändi "Hearsay" ja bänd salvestas isegi mõned demod, aga siis tekkisid bändis lahkhelid ja lõpuks mindi lahku.
Ciara ei lasknud end sellest heidutada ja otsustas jätkata laulukirjutajana. 2003 lõpetas ta Georgias Riverdale'is keskkooli ja sai peatselt lepingu plaadifirmaga LaFace Records. Tema esimene edu oli laul "Got Me Waiting", mis ilmus 2004. aasta novembris Fantasia Barrino debüütalbumil "Free Yourself". Barrino oli sama, 2004. aasta Ameerika iidol.
Ciara debüütalbum "Goodies" ilmus 28. septembril 2004.
Teine album "Ciara: The Evolution" ilmus 2006. aasta detsembris. Albumilt ilmus neli müügiedu saavutanud singlit: "Get Up", "Promise", "Like a Boy" ja "Can't Leave 'Em Alone". USA-s on albumit müüdud umbes 1,3 miljonit eksemplari.
Ciara kolmandal stuudioalbumil "Fantasy Ride" olev laul "Love Sex Magic" on tehtud koos Justin Timberlake'iga.
2005 hakkas Ciara käima räppari Bow Wowga. 2006. aasta aprillis läksid nad lahku. Oma suhte lõppemise põhjust ei ole kumbki avalikustanud, aga arvatavasti oli selleks Bow Wow truudusetus.
2008. aasta oktoobris ilmus ajakirja Vibe kaanel Ciara aktifoto. Ciara ise väitis, et oli pildistamise ajal riides, aga ajakiri eemaldas fotodelt riided ja jättis ta paljaks, nii et ta ise olevat täiesti šokeeritud olnud, kui ajakirja kaant nägi.
Saavutused.
2005 nimetati Ciara Ameerika muusikaauhinna kandidaadiks souli ning R&amp;B lauljatari kategoorias, aga ei võitnud seda.
Samal aastal esitati ta Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks lauluga "Oh" romantilise laulu kategoorias ning lauluga "1, 2 Step" R&amp;B ning hiphopviisi kategoorias. Ta võitis mõlemad auhinnad.
2006 kandideeris Ciara Grammyle neljas kategoorias: uustulnukana, lauluga "1, 2, Step" räpi ja laulu koostöö kategoorias ning lauluga "Lose Control" räpplaulu ja lühimuuvi kategoorias. Ta võitis neist viimase (koos Missy Elliotti ja Fatman Scoopiga).
2009 kandideeris Ciara Teismeliste valiku auhinnale lauluga "Love Sex Magic" paarikssaamislaulu kategoorias ja võitis selle.
2010 kandideeris ta Grammyle lauluga "Love Sex Magic" vokaaliga popkoostöö kategoorias ega võitnud seda.
Juha Hakola

Juha Pekka Hakola (sündinud 27. oktoobril 1987 Espoos) on Soome jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Soome tugevuselt neljanda liiga klubis Grankulla IFK.
Ta kuulus noorena Soome klubisse Helsingi JK. Aastatel 2006–2008 mängis ta Eesti Meistriliiga klubis FC Flora ning valiti 2007. aastal Meistriliiga aasta parimaks mängijaks.
Klubikarjääri jooksul on ta hiljem mänginud Hollandi kõrgliigaklubides Almelo Heracles (2009–2010) ja Willem II (2010–2011), Ungari kõrgliigaklubis Ferencváros (2011–2013), Küprose kõrgliigaklubis Limassoli Aris (2014) ning Soome kõrgliigaklubides KuPS (2013, 2014–2016), VPS (2017–2018) ning Honka (2019).
Aastatel 2007–2009 mängis Hakola Soome noortekoondistes. Ainsal korral mängis ta Soome jalgpallikoondises 5. veebruaril 2009, kui sõprusmängus kohtuti Portugaliga.
Mart Jüssi

Mart Jüssi (sündinud 21. märtsil 1965 Tallinnas) on Eesti ökoloog ja poliitik.
Haridus.
Mart Jüssi on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli 1983 ning Tartu Ülikooli bioloogia erialal 1992. Ta sai samas 1999 teadusmagistri kraadi loomaökoloogia erialal. Tema magistritöö teemaks oli "Breeding habitat preference and reproduction success of Baltic grey seal". 2012. aastal kaitses Mart Jüssi Tartu Ülikoolis doktoritöö loomaökoloogias teemal "Living on an edge: land-locked seals in changing climate" ja sai doktorikraadi.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Jüssi on töötanud Eestimaa Looduse Fondis projektijuhina 1994–2004, Vilsandi Rahvuspargi seirespetsialistina 2004–2005 ning Riikliku Looduskaitsekeskuse seire ja teadustöö spetsialistina 2006–2007.
Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi liige, Eesti Terioloogia Seltsi liige, Mereimetajate Uurimise Ühingu liige ning Keri Seltsi juhatuse liige ja Eestimaa Looduse Fondi nõukogu liige.
Poliitiline tegevus.
Mart Jüssi kandideeris 2007. aasta Riigikogu valimistel ja sai 1265 häält. Ta oli XI Riigikogu liige ja Riigikogu keskkonnakomisjoni esimees aastatel 2009–2011. Ta on Erakonna Eestimaa Rohelised liige alates 2007. 
Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 275 häält ega osutunud valituks.
Isiklikku.
Tema isa oli Fred Jüssi ja ema oli Helju Jüssi, õde on Mari Jüssi ja vend Ivar Jüssi.
Lüügerpuri

Lüügerpuri (inglise keeles "lugsail") on nelinurkne pikipuri, mis on kinnitatud piki laeva asetseva lüügerraa külge. Lüügerpuri sarnaneb kahvelpurjega, kuid selle eesliik on eespool masti ja halsinurk on kinnitatud halstaliga. Lüügerraa, mille abil lüügerpuri üles tõstetakse, on ettepoole kaldu.
Selle pikkus on kaks kolmandikku lüügerpurje jalgliigist ja kinnitustropp masti külge asub ühel neljandikul pikkusest eesliigi ja ahterliigi vahel.
Esimest korda on lüügerpurje kujutatud Hollandi kunstniku 1584. aasta maalil. Nimetuse sai lüügerpuri alles sada aastat hiljem. Selle põhjuseks võib olla lüügerpurje sarnasus juba aastasadu varem tuntud ladinapurjega.
Eristatakse mitut tüüpi lüügerpurjesid. Nii nimetatakse lauslüügerpurjeks ("dipping lugsail") purje,
mida tuleb halsi vahetusel alla lasta, et halsinurk viia ümber masti teise, uude leipardasse.
Seisev lüügerpuri ("standing lugsail") on selline lüügerpuri, mille lüügerraa vöörinukk tõmmatakse niivõrd alla,
et raa muutub nagu masti pikenduseks. See purje tüüp oli kasutusel suhteliselt lühikest aega ja on tuntud ka gunter-lüügerpurjena.
Balansslüügerpurjeks ("balance lugsail") nimetataval purjel on jalgliik kinnitatud nn lüügerpoomi külge, mille vööripoolne nukk ulatub ettepoole masti.
On tuntud ka hiina lüügerepuri ("Chinese lugsail"), millel on lühike poom ja tugevusliistudega puri.
Rapla Vesiroosi Kool

Rapla Vesiroosi Kool (2018. aastani "Rapla Vesiroosi Gümnaasium") on üldhariduskool Raplas.
Üldinfo.
Gümnaasiumiosa õppekavas oli kaks õppesuunda: meedia- ja pärimuskultuur ning tehnoloogia ja loodus. Kooli õppekava võimaldas karjääriõpet ja riigikaitseõpet.
Koolis on õpilasesindus. Õpilased on võtnud osa Tartu Ülikooli Teaduskooli tööst, olümpiaadidest ja mälumängudest. Käidud on keskkonnaklubi matkadel ja kultuuriloolistel reisidel, osaletud on laulukooride, näite-, väitlus-, kunsti-, rahvatantsu-, muusika- ja spordiringide töös. Õpilased andsid välja ajalehte Vesistaja. Algklasside õpilased saavad osaleda pikapäevakoolis.
Kooli juures on maakondliku tähtsusega spordihoone, kus on palliplatsid, aeroobika- ja jõusaal, "squash"i-väljakud, jooksu- ja viburada. Töötab uisu- ja suusalaenutus. Vesiroosi tervisepargis asuvad tervise- ja looduserajad.
Ajalugu.
Kuna Rapla I Keskkooli (Rapla Kesklinna Kool) õpilaste arv oli kasvanud liialt suureks (umbes 1600), alustas 1. septembril 1988 tööd Rapla II Keskkool.
1995. aastal nimetati Rapla II Keskkool ümber Rapla Vesiroosi Gümnaasiumiks.
Alates 1998. aastast kuulub kool Tervist Edendavate Koolide hulka.
Alates 2009/2010. õppeaastast oli gümnaasiumis kaks paralleelklassi, üks neist oli looduse-tehnoloogia ja teine meedia-ühiskonna suunaga.
Alates 2018. aastast on kooli nimi "Rapla Vesiroosi Kool" ning kool jätkab tegevust põhikoolina. Rapla Vesiroosi Gümnaasiumi ja Rapla Ühisgümnaasiumi seniste gümnaasiumiosade asemel avati samal aastal Rapla Gümnaasium.
Arendus.
2007. aastal sai alguse kooli ulatuslik renoveerimine, uuendati fassaad, uksed ja aknad.
2008. aasta kevadel algas koolihoone õppekorpuse renoveerimine.
2008. sügisel algas renoveerimise kolmas etapp: kooli fuajeele ehitati peale teine korrus, kuhu paigutati kooli juhtkonna kabinetid ning bändide harjutusruum ja helistuudio. Vana aula jagati vahelae abil kaheks korruseks ja sinna tekitati auditoorium, kunsti- ja muusikaklass. Endine võimla ehitati ümber aulaks.
Samal ajal ehitati kooli kõrvale Rapla Sadolini Spordihoone. Planeering on tehtud ka kooli taga asuvate saviaukude ümbruse korrastamiseks. Spordihoone ehitust sai reaalajas jälgida IP-kaamerast.
2010. aastaks oli kogu koolikompleks koos spordihoonega valmis. Loodud on eeskujulikud tingimused õppetööks, kultuuriüritusteks ja sportimiseks.
Kanggye

Kanggye (korea keeles 강계시) on linn Põhja-Koreas, Chagangi provintsi keskus. Elanike arv on 210 000 (2005).
Linn asub nelja jõe ühinemiskohas. Seal valitseb niiske mandriline kliima (Köppeni kliimaklassifikatsioonis tüüp Dwa).
Korea sõja ajal tegi Kim Il-sŏng linna ajutiselt oma pealinnaks.
Nokia toodete loend

Nokia toodete loend loetleb Nokia tooteid. Üks olulisemaid arenguhüppeid Nokia tootearenduse vallas on sisenemine navigatsiooniseadmete turule. Alates 21. jaanuarist 2010 on Ovi kaardid kõigile (ühilduvatele) Nokia telefonide kasutajatele tasuta allalaaditavad ja kasutatavad. Alates 2010. aasta märtsist toodetakse kõik Nokia telefonid sisseehitatud GPS-iga. Ovi kaardid katavad ka Eesti territooriumi.
Biomassienergia

Bioenergia (ka biomassienergia; inglise "bioenergy") on taastuva energia liik, mis saadakse organismidest pärineva orgaanilise aine (biomassi) kasutamisest (hrl põletamisest). 
See on soojusenergia, mis saadakse mingit tüüpi biomassi põletamisel. Biomassi all mõistetakse taimset materjali, mis on põletamiseks piisavalt kuiv. Siia kuuluvad hakkpuit ja -jäätmed, energiamets, saepuru, põõsastaimed, pilliroog, põhk, turvas jne.
Biomassi baasil toodetav energia on alternatiiv fossiilkütusest toodetavale energiale, juhul kui tootmises ei kulu fossiilenergiat rohkem või sama palju, kui bioenergiat saadakse ning biomassi kasvatamine energiaallikana ei vähenda toiduvilja kättesaadavust. Põletamisel eraldunud süsihappegaasi ei arvestata kliimamuutuse põhjustajana, sest see seotakse uuesti fotosünteesil. 
Biomassi kuivaine keskmine kalorsus on 20 kuni 26 kJ/g. Näiteks tüvepuidul 20,0–20,5 kJ/g, tüvekoorel 20–23 kJ/g.
Laineenergia

Laineenergia (ka "lainete energia") on mehaanilise energia liik, mis vabaneb mere taseme kõikumisel lainetuse tekkimisel. 
Selle energeetiliselt mõistliku energiahulga saamine on tehniliselt keeruline. Lainete energiat tuleks koguda mere küllaltki suurelt pindalalt. Ka on lainete energia kasutamise võimalus ajaliselt väga ebaühtlane. Energeetikas lainete energia kasutamine olulist osa ei oma. Tavaliselt kasutatakse merel või väikesaartel olevate väikese võimsusega objektide varustamiseks koostöös elektriakumulaatoritega.
Heinar Tedrema

Heinar Tedrema (9. aprill 1934 Tartu – 2. aprill 2008 Elva) oli eesti meditsiinipedagoog, aastatel 1978–2000 Tartu Meditsiinikooli direktor.
Tedrema sündis Tartu linnas, lapsepõlv möödus Rannu vallas. 1943. aastast õppis ta Rannu Mittetäielikus Keskkoolis. 1955 jätkusid õpingud Vabariiklikus Tartu Meditsiinilises Keskkoolis sanitaarvelskri erialal, mille lõpetas 1958. aastal. Samast aastast töötas Tedrema Tartu linna sanitaarepidemioloogiajaamas sanitaararsti abina.
1964. aastast õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna kaugõppeosakonnas farmaatsia erialal ja lõpetas ülikooli 1970. aastal proviisori diplomiga.
1969. aastast töötas ta osakoormusega Tartu Meditsiinikoolis, pärast ülikooli lõpetamist 1970. aastal töötas Meditsiinikoolis hügieeniõpetajana. Ta oli ka ühiskondlik töökaitse inspektor ja pidas loenguid ühingus Teadus.
4. augustil 1978 nimetati Tedrema Tartu Meditsiinikooli direktoriks ja oli selles ametis kuni pensionile minekuni 2000. aastal. Koolidirektorina oli tema teeneks õppetegevuse koondamine Nooruse tänav 9 asuvasse õppehoonesse. Ta uuris ka meditsiinikooli ajalugu ning tegi arhiivimaterjalide põhjal kindlaks korduvalt nime ja õppevormi muutnud kooli rajamise aja (1811).
Kookossaared

Kookossaared on Austraaliale kuuluv saarestik India ookeanis (moodustab Kookossaarte ala). 
Saarestik koosneb 27 saarest, mis on ajalooliselt jaotatud kaheks: eraldiseisvaks Põhja-Keelingi saareks ning 26 saarest moodustunud Lõuna-Keelingi saarteks. Elanikke on saartel kokku hinnanguliselt 600–700.
Ajalugu.
Euroopa jaoks avastas saared 1609. aastal Briti Ida-India Kompanii kapten William Keeling (elas 1578–1620) oma reisil Jaavalt Taani Ida-Indiasse.
Aastal 1836 külastas saarestikku Charles Darwin laeval Beagle, kuid meeskond ei suutnud saartel maabuda. Saared olid kaua aega Malaisia päritolu vangide kinnipidamise paigaks. Aastal 1827 läks saar koos elanikega John Cluies-Rossi valdusse, kes vabastas vangid ning rajas kookospähkli- ja metsatööstuse.
Vahepeal, aastatel 1857–1867, haldas saari Briti valitsus. Aastal 1978 müüs Cluies-Rossi suguvõsa saared 6 250 000 Austraalia dollari eest Austraaliale. Sellest ajast allub saarestik formaalselt ka Briti kroonile, seega praegu Charles III-le.
Rosona jõgi

Rosona (vene "Россонь" ehk "Россона") on jõgi Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Jõe pikkus on 27 km.
Rosona jõgi ühendab Narva jõge Lauga jõega ja on seetõttu vaadeldav nii Narva jõe lisajõena kui Lauga jõe haruna.
Rosona kulgeb edela-kirde suunas. Jõe ääres on mitu endist ingeri küla – Saarküla, Väiküla, Karstula, Kallivere, Vanaküla, Volkovo (Sutela).
Jõe edelaots suubub Narva jõkke selle suudme lähedal (700 m kaugusel). Saarküla piirkonnas on mitu jõesaart. Jõgi on ühe haru kaudu ühenduses Vaikse järvega. Kirdeotsas Rosona jõgi hargneb, põhjapoolse haru nimi on Mertvitsa jõgi. Mõlemad harud suubuvad Lauga jõkke.
Rosona on tuntud bifurkatsiooninähtuse poolest. Kui Lauga jões on suurvesi, voolab Rosona Laugast Narva poole. Kui Lauga jões on madal veeseis ja Narva lahes kõrge veeseis, voolab Rosona Narvast Lauga poole. Voolu kiirus on väike. Jõgi on laevatatav kogu pikkuses.
Ajalugu.
Aastatel 1920–1940 kuulus Rosona jõgi kuni Mertvitsa hargnemiseni Eesti Vabariigi koosseisu, jäädes Narva valla territooriumile osana Viru Ingerist. Tartu rahu järgne piir kulges mööda Mertvitsa jõge.
Rosona jõe kohta on kasutatud ka nimevariante Rossoni, Rosoona (eesti keeles), Rosson (vene keeles), Rosonajoki (soome keeles).
Juhan Smuuli tee

Juhan Smuuli tee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna, Paevälja, Pae ja Kurepõllu asumis.
Aastal 2000 valmis Smuuli tee läbimurre Peterburi teele. 
22. juunil 2007 avati Smuuli viadukt, mis on Smuuli teel Peterburi maanteest kuni Suur-Sõjamäeni kulgev 370 meetrit pikk viadukt.
Juhan Smuuli tee sai nime 11. jaanuaril 1980.
Laagna tee

 
Laagna tee (rahvasuus ka Lasnamäe kanal) on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli, Uuslinna, Pae, Kurepõllu, Laagna, Tondiraba, Mustakivi ja Seli asumis. 
Laagna tee kulgeb Kesklinnast Lasnamäe linnaosa tagumisse ossa ning on esimene Tallinna kahetasandiline sõidutee, mis võimaldab kiirelt ja turvaliselt jõuda Lasnamäe lõppu. 
Laagna teed ehk Lasnamäe kanalit hakati paekivisse raiuma 1980. aastate alguses. Juhan Smuuli tee ja Varraku tänava vahel olev asfaltkattega teelõik avati liiklusele 1987. aastal ja viimane teelõik – Mustakivi teest Mahtra tänavani – valmis 1995. aastal. Valdavalt on seal sõidukitele kehtestatud piirkiirus 70 km/h.
Aastatel 1986–1992 kandis Laagna tee nime Oktoobri tee.
Laagna tee sillad.
Üle Laagna tee on ehitatud järgmised Lasnamäe asumeid ühendavad sillad: 
Laagna tee tunnelid.
Laagna tee alt kulgevana on rajatud Tondiraba jalakäijate tunnel ja Mustakivi jalakäijate tunnel.
Tee arendamine.
31. augustil 2004 pidulikult avatud Laagna tee viimase lõigu valmimisse investeeris linn 32,6 miljonit krooni (2 miljonit eurot). Selle, Rahu tee nime kandva lõigu ehitus lõpetati oktoobris 2004. Rahu tee ühendab Laagna teed Väo liiklussõlme kaudu Peterburi tee ja Tallinna ringteega ning selle väljaehitamisega vähendati toona oluliselt liikluskoormust Tartu maantee ja Peterburi tee ristmikul. (2019. aasta seisuga oli Väo ristmiku liikluskoormus aga suurenenud juba ligi 49 000 sõidukini ööpäevas, mistõttu hakati seda ristmikku 2020. aastal rekonstrueerima uueks, mitmetasandiliseks Väo liiklussõlmeks, mis valmis 2021. aasta lõpuks.) 
Laagna tee ei ole siiski projektijärgses mahus valmis saanud. Süvendatud on vaid 2/3 plaanitust. Samuti on Laagna tee lõpp välja arendamata. Generaalplaani järgi on valmimata lõike veel kümnete kilomeetrite ulatuses.
Johannes Paulus II ametisse nimetatud kardinalid

Paavst Johannes Paulus II pühitses oma ametiajal 231 kardinali 9 konsistooriumil, sealhulgas hilisema paavsti Franciscuse. Seni polnud ükski paavst oma ametiajal pühitsenud sedavõrd arvukalt kardinale.
22. veebruaril 1996 avaldas ta apostelliku konstitutsiooni "Universi Dominici Gregis", millega sätestati konklaavi tegevus. Selles dokumendis sätestati suurima muudatusena, et kui 30 hääletusvooruga ei suudeta paavsti valida 2/3 häälearvuga, otsustatakse järgmises voorus valik lihthäälteenamusega kahe enim hääli saanud kandidaadi vahel. Vastava otsuse tühistas Benedictus XVI.
Johannes Paulus II tõstis konklaavil osalemisõigust omavate kardinalide arvu 2001. aastal 135-ni, kuid Benedictus XVI langetas selle taas 120-ni. 21. veebruaril 2001 pühitses ta kardinaliks 42 isikut. Seni polnud ükski paavst pühitsenud nii palju kardinale ühel konsistooriumil.
Harry Potter ja tulepeeker (film)

"Harry Potter ja Tulepeeker" (inglise "Harry Potter and the Goblet of Fire") on inglise kirjaniku J. K. Rowlingu samanimelise romaani järgi tehtud film, mille valmistas filmistuudio Warner Bros.. Film esilinastus 2005. aastal ja on seitsmeosalise Harry Potteri filmide sarja neljas osa.
Vaata ka.
"Harry Potter ja tulepeeker" (romaan)
Newport News

Newport News on Põhja-Ameerika idaranniku ääres asuv sadamalinn. See on Ameerika Ühendriikide maakonnaväline (maakondade koosseisu mittekuuluv) linn. Linn asub samuti Jamesi jõe suudmes.
Elanikke oli Newport Newsis 2013. aastal 183 412, Virginias oli see suuruselt viies linn. Kogu Newport Newsi linnastus elas 2013. aastal 1 672 319 inimest. Linna pindala on 300 km2, sellest 130 km2 ehk 42,4% on vesi.
Linna nime päritolu on teadmata, esimene kirjalik teade Jamesi jõe nimest Newportes Newes pärineb 1621. aastast. Ühe teooria kohaselt sai linn nime laevakapten Christopher Newporti järgi. Linnaõigused sai Newport News 1896. aastal, varem kuulus piirkond Warwicki maakonda; 1958. aastal liideti endine maakond Newport Newsiga. Osalt jääb linna territooriumile Newport Newsi/Williamsburgi rahvusvaheline lennujaam.
Saladused (Kanal 2)

"Saladused" on Kanal 2 lavastuslik sarisaade, mis põhineb tõestisündinud lugudel. Sari oli esimest korda eetris 31. märtsil 2008. 
Tuuli Roosma juhitav saade toob ekraanile Eesti tavaliste inimeste suured saladused, uskumatud suhtedraamad ja jaburad seiklused. Tegemist on eranditult tõestisündinud lugudega, mille taga on reaalsed inimesed. Nende privaatsuse huvides näeme ekraanil sündmuste lavastusi, kus tegelikke asjaosalisi kehastavad näitlejad.
Lugusid lavastavad erinevad režissöörid.
Hinnang.
Uuringufirma TNS Emor koostatavas telesaadete vaadatavuse edetabelis jõudis saade "Saladused" 2010. aasta oktoobris viiendale kohale.
Aruküla Aedlinna Heakorra Selts

Aruküla Aedlinna Heakorra Selts oli 1932. aastal Aruküla aedlinna krundiomanike loodud selts aedlinna heakorraküsimuste ja maaomanike elukorralduse parendamisküsimuste arutamiseks.
Selts tegutses loomisest alates kuni teise maailmasõjani. Koosolekuid peeti ajaloolises Aruküla mõisahoones ning teadaolevalt külastas neid sageli ka 1925. aastal Arukülas talu pidama hakanud peaminister Kaarel Eenpalu. Arutlusel olid Aruküla aedlinna elu puudutavad küsimused, näiteks plaan kujundada männikusse kooskäimiskoht, ehitada Pärnamäe künkale välibassein ja Kaarel Eenpalu ettepanek avada rongijaamast mõisani, mööda Jaama pärnapuiesteed, trammiliin.
Saladused

Üldmõiste kohta vaata artiklit Saladus.
Olga Sjatkovskaja

Olga Sjatkovskaja (sündinud 24. veebruaril 1973) on Eesti veterinaar ja Haabersti Zoovetkeskuse asutaja.
Haridus.
Lõpetas 1990. aastal Tallinna 5. keskkooli, samal aastal astus Eesti Põllumajandusülikooli veterinaarteaduskonda, mille lõpetas 1995. aastal. 
Praktiseerib alates 1995. aastast.
Kogemused.
On rahvusvaheliste veterinaarorganisatsioonide (FAB/ESFM, AAFP ja Cornell Feline Health Center) liige.
2002. a läbis praktika S.E. Animal Hospitalis (Portland, OR, USA). Täiendab oma teadmisi iga-aastastel rahvusvahelistel loomaarstide konverentsidel.
Tegevusvaldkond.
Tegeleb Eestis vähetuntud kasside nakkushaigustega, nagu FelV (kasside viirus-leukoos), FIV (kasside viirus-immuundefitsiit, nn kasside aids) ja FIP (kasside viiruslik kõhuõõnepõletik).
Tal on kaks kesk-aasia lambakoera Zoha ja Halif.
Peritoniit

Peritoniit on kõhukelmepõletik. See on raske haigus. 
Prognoos sõltub ka põhjustavast haigusest ja põletiku kestusest. Tavaliselt tekib peritoniit mingi teise haiguse tagajärjel (sekundaarne peritoniit) ja väga harva põletikku tekitavate bakterite jõudmisel vere kaudu kõhukelmele (primaarne peritoniit).
Valga KK

BC Valga-Valka / Maks&amp;Moorits on Eesti korvpalliklubi, mis osaleb alates 2006–07 hooajast Alexela Korvpalli Meistriliigas ning alates 2015/2016 hooajast Läti Korvpalli Meistriliigas. Oma kodumänge peab klubi Valga Spordihoones. Meeskonna peatreener oli kuni 2017. aasta veebruarini Juris Umbraško ja pärast seda võttis peatreeneri kohused üle Kristaps Zeids. 2019/2020 hooajal jättis meeskond hooaja pooleli kahe loobumiskaotusega ning diskvalifitseeriti liigast.
Klubi parim hooaeg Eesti Meistriliigas oli 2008–09, kui saavutati neljas koht.
Nimi.
Klubi on osalenud varasematel hooaegadel järgmiste nimedega:
Kõhukelme

Kõhukelme ehk peritooneum (ladina keeles "peritoneum") on õhuke kile, mis katab kõhuõõne poolt kõhuseina ja kõhuõõnes olevaid elundeid.
Heiko Niidas

Heiko Niidas (sündinud 15. märtsil 1983 Kosel) on Eesti elukutseline korvpallur.
Heiko Niidas on mänginud kogu oma karjääri G4S Eesti Korvpalli Meistriliigas.
Hooajal 2007–2008 on tema näitajateks G4S Eesti Korvpalli Meistriliigas keskmiselt 16,9 punkti mängus.
Toivo Veenre

Toivo Veenre (6. juuni 1934 – 16. november 2004) oli eesti ühiskonnategelane.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1960. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal. 
Veenre elas Aruküla alevikus, oli üle 40 aasta Aruküla kolhoosi peaagronoom, aseesimees tootmise alal ja töökaitsespetsialist, viimane Raasiku külanõukogu esimees (1989–1992) ja esimene Raasiku vallavanem (1992–1996). 
Ta oli I–IV Raasiku vallavolikogu liige, Harjumaa Omavalitsuste Liidu asutajaliige, Aruküla Aiandus-Mesindusseltsi liige, MTÜ Fond Aruküla Vesi juht, MTÜ Raasiku Jalgpalliklubi president, Liikumise Kodukant liige, Harju I Lions-klubi liige, Aruküla pensionäride seltsingu "Elurõõm" eestvedaja, Pikavere Põhikooli hoolekogu liige, Eesti Maaliidu ja Rahvaliidu liige.
Tema eestvedamisel on püstitiatud mälestuskivid 1941. aasta küüditatutele Raasikul, Jaan Lepa kunagises talukohas Peningil, Gustav Ernesaksa sünnikodus Perilas, Raasiku ja Aruküla esmamainimise tähistamiseks.
2018. aastal valiti Toivo Veenre aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Petter Tande

Petter Laukslett Tande (sündinud 11. juuni 1985 Oslos) on Norra kahevõistleja. Tande praegune spordiklubi on Byåsen IL. 
Tema karjääri seni suurim saavutus on meeskonnavõistluses maailmameistriks tulemine 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis. Norra koondisse kuulusid lisaks temale Håvard Klemetsen, Magnus Moan ja Kristian Hammer. Samal võistlusel oli Tande tavavõistluses seitsmes ja sprindis üheksas. 2007. aasta MM-il Sapporos kuulus ta Norra pronksmedali võitnud meeskonda.
Tande on võitnud seni (seisuga 5. aprill 2008) kuus maailma karikasarja etappi. 2007–2008 hooajal sai ta maailma karikasarja üldarvestuses teise koha.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Petter Tande on seni osalenud 102 maailma karikasarja etapil, millest poodiumile jõudnud 15 korda ja neist 6 korral kõige kõrgemale astmele.
Inmarsat

 
Inmarsat plc on 1979. aastal asutatud rahvusvaheline telekommunikatsiooniettevõte, mis osutab sideteenuseid Maa tehiskaaslaste kaudu. 
Ettevõtte osutatavad teenused saab liigitada valdkonniti kolme rühma: meritsi kulgev side ("maritime"), maitsi kulgev side ("land mobile"), õhus kulgev side ("aero").
Inmarsati aktsiad on noteeritud Londoni börsil.
Ajalugu.
Ettevõte asutati 1979. aastal IMO egiidi all kui International Maritime Satellite Organization vastavalt 1976. aastal samanimelises konventsioonis kokkulepitule.
1994. aastal sai ettevõtte nimeks International Mobile Satellite Organization.
Tehiskaaslased.
Inmarsati tehiskaaslased on sidesatelliidid.
Inmarsati pakutavate teenuste koodnimetused on olnud:
Satelliidid:
Keskvõrre

Keskvõrre ehk komparatiiv on omadussõna kategooria, mis väljendab seda, et kirjeldataval olendil, asjal või nähtusel on omadust suuremal määral kui mingil teisel, nt Jüri on tõsisema loomuga kui Jaan.
Keskvõrre on ka määrsõna kategooria.
Eesti keel.
Keskvõrde tunnuseks on alati m, mis liitub tavaliselt algvõrde omastava käände tüvele, nt suur : suure + m → suure/m, kaunis : `kauni + m → `kauni/m, korralik : korraliku + m → korraliku/m, roosa : roosa + m → roosa/m.
Algvõrre

Algvõrre ehk positiiv on omadussõna kategooria (võrdlusaste), mis väljendab omadust kui niisugust, ütlemata midagi selle omaduse määra kohta, nt Jüri on tõsise loomuga.
Algvõrre on ka määrsõna kategooria.
Eesti keel.
Algvõrdel puudub tunnus.
Bill Demong

William Demong (sündinud 29. märtsil 1980 Saranac Lake'is New Yorgi osariigis) on USA kahevõistleja, olümpiavõitja ja maailmameister. 
Saavutused.
Olümpiamängudel.
2006 Torinos 
2010 Vancouveris 
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Bill Demong on osalenud 184 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile 21 korral, millest üheksal korral kõige kõrgemale astmele.
Välislingid.
Ferdinand von Wright

Ferdinand von Wright (19. märts 1822 Kuopio kihelkond – 31. juuli 1906 samas) oli soome kunstnik, kes on tuntud eelkõige oma maastiku- ja linnumaalidega.
Tema vanemad olid Haminalahti mõisa omanikud. 1837 läks ta koos vanema venna Wilhelmiga Rootsi, kus aitas teda Rootsi Akadeemia tellitud illustratsioonide tegemisel. 1842 õppis ta mõnda aega kunstiakadeemias, kuid tuli 1844 Soome tagasi. Ta elas peaaegu erakuna sünnikodu lähedal ja tegeles maalimisega. 1885 pälvis ta riikliku kunstipensioni. Tema maal "Võitlevad metsised" on üks tuntumaid Soome maalikunstis.
Fanny Churberg

Fanny Maria Churberg (12. detsember 1845 Vaasa – 10. mai 1892 Helsingi) oli soome maastikumaalija.
Fanny Churberg otsustas juba lapsena kunstnikuks hakata. Ta isa suri varakult ja jättis tütrele korraliku päranduse. 1865 hakkas ta võtma Helsingis maalimise eratunde. 1867 läks Churberg Düsseldorfi, et õppida sealses kunstiakadeemias. Kuna naisi sinna vastu ei võetud, pidi ta leppima eratundide võtmisega.
1876–1878 elas ta Pariisis ja läks seejärel Soome tagasi. Ta osales Soome Kunstiühingu tegevuses. 1879 sai ta ühel selle ühingu näitusel esimese auhinna, kuid üldiselt jäi huvi tema maalide vastu tema eluajal väikseks. 1880 lõpetas ta maalimise ja keskendus kunstkäsitööle. Arvatakse, et maalikunstist loobumise põhjuseks võis olla tema venna haigestumine tuberkuloosi või tema töödele osaks saanud karm kriitika. Elu jooksul valmis tal üle 300 maali.
Kuigi Churberg sai kunstihariduse Düsseldorfi koolkonnast, ei võtnud ta omaks selle stiili. Teda peetakse impressionistiks, kuid ta arendas välja oma maastikumaali stiili, mida iseloomustavad eredad värvid ja jõulised pintslitõmbed ja mis sarnanes hiljem tekkinud ekspressionismiga.
1892 suri Fanny Churberg Helsingis ja alles 1919, kui korraldati suur mälestusnäitus, hakati uuesti tema loomingut hindama.
Apollo 12

Apollo 12 oli Apollo programmi kuues mehitatud missioon, mis sooritas teise maandumise Kuule. Missioon startis Kennedy Kosmosekeskusest 14. novembril 1969 kell 16.22 (UTC) ehk neli kuud pärast missiooni Apollo 11. Apollo 12 meeskonda kuulusid komandör Charles Conrad, juhtimismooduli Yankee Clipper piloot Richard F. Gordon ja kuumooduli Intrepid piloot Alan L. Bean.
Apollo 12 kuumooduliga prooviti esimest korda täppislaskumist, mis õnnestus hästi, kuigi ebatasase pinna tõttu oldi sunnitud veidi ettenähtud punktist kõrvale kalduma. Intrepid maandus Tormide ookeanis 19. novembril kell 6.54.
Pete Conrad ja Alan Bean käisid Kuu pinnal kahel korral, viibides seal kokku 7 tundi, 45 minutit ja 18 sekundit. Nad kogusid üle 34 kg kivimiproove, külastasid Surveyor 3 maandumispaika ning seadsid üles aparatuuri Kuu seismilise aktiivsuse, päikesetuule ja magnetväljade registreerimiseks. Conrad ja Bean võtsid Kuu pinnale kaasa esimese värvipilti salvestanud videokaamera, kuid see purunes, kui Bean suunas kaamera kogemata Päikese poole.
Maale tagasi jõuti 24. novembril kell 20.58.
Helsingi Ülikool

Helsingi Ülikool (soome keeles "Helsingin yliopisto") on Helsingis asuv Soome suurim ülikool. 
Ülikooli eelkäijaks on Turu Akadeemia, mis asutati 1640. aastal. Pärast 1827. aasta tulekahju viidi ülikool üle Helsingisse ja anti Aleksander I järgi uus nimi: Keiserlik Aleksandri-ülikool Soomes. Ülikooli peahoone, mille arhitekt on Carl Ludvig Engel, valmis 1832. aastal. Lisaks sellele valmisid kliiniline haigla (1832), botaanikaaed (1832), observatoorium (1834) ja raamatukoguhoone (1840). Ülikooli eesmärk oli koolitada ametnikke Soome Kindralkubermangu keskvalitsuse jaoks. 
1872. aastal võeti üliõpilaseks esimene naine. Praeguse nime sai ülikool pärast Soome iseseisvumist 1917.
Ülikoolis on 11 teaduskonda.
Helsingi Ülikoolis õpib umbes 38 000 üliõpilast, neist 5500 doktoranti ja ülikoolis töötab umbes 7600 inimest.
Helsingi Ülikooli rektor on alates 2022, aastast Sari Lindblom.
Novalis

Novalis, sünninimega Georg Philipp Friedrich von Hardenberg (2. mai 1772, Oberwiederstedt – 25. märts 1801, Weißenfels) oli saksa vararomantiline luuletaja.
Ta õppis õigusteadust Jena ülikoolis, kus tutvus Friedrich Schilleriga. 1791 kolis ta Leipzigisse, kus õppis lisaks juurale ka filosoofiat ja matemaatikat. Ta sõbrunes Ludwig Tiecki, Friedrich Schellingi ja vendade Friedrich ja August Wilhelm Schlegeliga. 1794 läks ta õppima Wittenbergi. Samal aastal sai ta tööd Tennstedtis, kus tutvus 12-aastase Sophie von Kühniga ja kihlus temaga salaja 1795. aastal tüdruku 13. sünnipäeval. Sophie surm 1797. aasta märtsis avaldas Novalisele sügavat mõju.
Novalis oli üks romantismi rajajaid. Lisaks luuletustele kirjutas ta päevikut ja säilinud on tema kirjad.
Ainuke suurem tema eluajal ilmunud teos oli luuletsükkel "Hymnen an die Nacht" ('Hümnid ööle'; 1800 ajakirjas Athenäum). Tema luuletustekogu "Geistliche Lieder" ('Vaimulikud laulud') ilmus postuumselt 1802. aastal.
Mercedes-Benzi S-klass (W140)

Mercedes-Benz W140 oli Mercedes-Benz S-klassi suurte luksussedaanide ja kupeede kolmas põlvkond, mida toodeti aastatel 1991–1998.
Ajalugu ja disain.
Mercedes W140 esitleti 1991. aasta märtsis Genfi autonäitusel. Sellele eelnes W126 S-klass ja järgnes W220 S-klass.
W140 oli tuntud oma massiivse ehituse ja kõrge insenertehnilise taseme poolest, mis tõi kaasa auto hüüdnime "Katamaaran" (laia kere tõttu) ja märkimisväärselt suuremad mõõtmed võrreldes konkurentide ja eelkäijaga.
Sarnaselt eelmiste S-klassi põlvkondadega oli ka see põlvkond saadaval nii sedaani (inglise keeles "saloon"), kui ka kupeena ("coupé", tähistus C140). Saadaval oli ka pikendatud teljevahega sedaan (V140).
Mudelitähistused.
1993. aastal muudeti S-klassi mudelitähistusi: tavapikkusega teljevahe (SE), pikendatud teljevahe (SEL) ja kupee (SEC) märgistused kaotati ning alates 1994. mudeliaastast tähistati autod sõltumata kerepikkusest ja -tüübist ainult S-tähega, mis asus nüüd eespool mootori suurust tähistavat kolmekohalist numbrit (nt 500 SE-st sai S 500). Ainsana jäi alles diiselmudelitel TURBODIESEL kiri pagasiruumi luugi paremas servas.
1996. aastal nimetati S-klassi kupee ümber Mercedes-Benzi CL-klassiks.
Mootorivalik.
Mootorivalikusse kuulusid R6-, V8- ja V12-bensiinimootorid ning R6-diiselmootorid.
Käigukastidest olid levinumad neljakäiguline automaat "4G-TRONIC" (1991–1996) ja viiekäiguline automaat "5G-TRONIC" (alates 1996. aastast). R6-bensiinimootoritega võis saada ka viiekäigulise manuaalkäigukasti.
Eriversioonid ja pärand.
Lennart Meri ametiauto.
1992. aasta Mercedes-Benz 300 SEL oli kasutusel ka Eesti presidendi Lennart Mere ametiautona. Alates 2002. aastast on selle auto omanik Kaitseliit ja alates 2020. aastast on auto eksponeeritud Eesti Rahva Muuseumis.
Pullman limusiin.
Lisaks pikendatud teljevahega mudelile (V140) pakuti alates 1995. aastast ka Pullmani (mudelitähisega VV140) versiooni S-klassist, mille teljevaheks oli 4140 mm ning sellele pakuti kahte mootorit (S 500 Pullman ja S 600 Pullman). S 600 Pullmani sai tellida ka kuulikindlana.
Populaarsus Ida-Euroopas.
W140 oli vägagi populaarne kommunismijärgses Ida-Euroopas kriminaalse eliidi, eriti vene oligarhide ja uusrikaste seas, sümboliseerides jõukust ja staatust.
Bugulma

Bugulma (tatari Bögelmä) on linn Venemaal Tatarstanis, Bugulma rajooni keskus. Asub Zai jõe ääres. 
Bugulma on asutatud 1736. Linnaõigused sai 1781. aastal.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bugulma elanikest venelasi 63,0% ja tatarlasi 26,1%. 
Linn on naftatööstuse keskus.
Bugulmas on sündinud lauljatar Alsou.
Klaus Sulzenbacher

Klaus Sulzenbacher (sündinud 3. veebruaril 1965 Kitzbühelis) on endine Austria kahevõitleja.
Sulzenbacher võistles aastatel 1983–1992 ning võitis neli olümpiamedalit ja kaks maailmameistrivõistluste medalit. Ta on võitnud ka kaks maailma karikat ja saanud maailma karikasarjas 14 etapivõitu. 
Klaus Sulzenbacher oli esimene rahvusvahelisel tasemel läbi löönud Austria kahevõistleja ning arvatakse, et suuresti tänu temale on hiljem edukalt esile kerkinud Mario Stecher ja Felix Gottwald.
Pärast sportlaskarjääri lõppu töötab ta füsioterapeudina Stamsis.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Klaus Sulzenbacher osales kokku 59 maailma karikasarja etapil, millest poodiumile jõudis 31 korda ja neist 14 korral kõige kõrgemale astmele.
Maie Kreegipuu

Maie Kreegipuu (sündinud 8. septembril 1950) on eesti kliiniline psühholoog. Ta töötab Jämejala psühhiaatriahaiglas ning on Tartu Ülikoolis kliinilise psühholoogia ja eetika (problemaatika psühholoogidele) lektor. 
Hariduskäik.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli meditsiinipsühholoogina 1973. aastal, seejärel töötas Jämejala psühhiaatriahaiglas esialgu täiskoormusega, alates 1990. aastast osakoormusega. 1993. aastal kaitses ta magistritöö psühholoogias. 2003. aastast on ta riiklikult tunnustatud kohtupsühholoogia ekspert. 2004. aastal sai ta kliinilise psühholoogi ja psühholoog-psühhoterapeudi kutse. 
Panus Eesti psühholoogiasse.
Vaimse alaarengu probleemidega viis teda kokku töö Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse käivitamisel ja arendamisel 1993–1995 ja Eesti Psühhosotsiaalse Rehabilitatsiooni Ühingus. Akadeemilist huvi intelligentsuse vastu rahuldas WAIS-III Eestisse adapteerimise töörühmas. Ta oli Eesti Psühholoogide Liidu president 1999–2001. Ta tegutses kliinilise psühholoogi haridus- ja kutsestandardite väljatöötamisel ja juurutamisel. Tema erialased huvid on kognitiiv-käitumisteraapia, depressiooni ja ärevushäirete kognitiivsed mehhanismid, düsfunktsionaalsete hoiakute osa psüühikahäirete kujunemises ja selle hindamise meetodid, isiksushäirete hindamine struktureeritud intervjuuga, probleemilahenduse ja kehtestava käitumise meetodite kasutamine kognitiivses käitumisteraapias ning psühholoogide eetilised uskumused ja põhimõtted. Ta on avaldanud uurimusi kliinilisest psühholoogiast rahvusvahelistes väljaannetes.
Lõuna-Keelingi saared

Lõuna-Keelingi saared on korallsaarte grupp, mis moodustab Kookossaarte lõunaossa jääva atolli. See koosneb umbes 26 saarest kogupindalaga 13,1 km2.
Asustatud on ainult kaks saart, Home Island ja West Island.
Fred Børre Lundberg

Fred Børre Lundberg (sündinud 25. detsembril 1969 Bardus) on endine Norra kahevõistleja. Tema karjääri parimad aastad olid 1990. aastatel, kui ta oli üks maailma parimaid kahevõistlejaid. Lundberg esindas spordiklubi Bardu IL.
Maailma karika võitis Lundberg hooajal 1990/1991. Samal aastal Val di Fiemmes toimunud 1991. aasta maailmameistrivõistlustel tuli ta tavavõistluses maailmameistriks. 1992. aasta olümpiamängudel Albertville'is võitis Lundberg koos Trond Einar Eldeni ja Knut Tore Apelandiga meeskonnavõistluses hõbemedali. Sama kordus ka aasta hiljem 1993. aasta MM-il Falunis.
1994. aasta OM-il Lillehammeris tuli Lundberg tavavõistluses olümpiavõitjaks ning sai meeskonnavõistluses koos Apelandi ja Bjarte Engen Vikiga hõbemedali. 1995. aasta MM-il Thunder Bays tuli ta teist korda tavavõistluse maailmameistriks ning oli koos Apelandi, Viki ja Halldor Skårdiga meeskonnavõistluses teine. Samas koosseisus tuli ta kaks aastat hiljem Trondheimis toimunud 1997. aasta maailmameistrivõistlustel meeskonnavõistluses maailmameistriks ning 1998. aasta olümpiamängudel Naganos olümpiavõitjaks. 1999. aasta MM-il Ramsaus sai ta koos Viki, Eldeni ja Kenneth Bråteniga meeskonnavõistluses hõbemedali.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Fred Børre Lundberg osales kokku 93 maailma karikasarja etapil, millest poodiumile jõudis 29 korda ja neist 9 korral kõige kõrgemale astmele.
Isiklikku.
Tema elukaaslane on Marit Bjørgen. Neil on kaks poega (sündinud 2015 ja 2019).
Knut Tore Apeland

Knut Tore Apeland (sündinud 11. detsembril 1968) on endine Norra kahevõistleja, kes võistles 1990. aastatel.
Apeland võitis olümpiamängudel kaks hõbemedalit meeskonnavõistluses 1992. aastal Albertville'is ja 1994. aastal Lillehammeris. Lisaks on ta tulnud Norras toimunud maailmameistrivõistlustel maailmameistriks ja võitnud kaks hõbemedalit meeskonnavõistluses.
Maailma karika võitis Apeland hooajal 1995/1996. 
Ta lõpetas oma sportlaskarjääri 2000. aasta kevadel. Norra meistrivõistlustel on täiskasvanute arvestuses kahevõistlusel saanud korra teise ja viis korda kolmanda koha.
Raudrohi

 
Raudrohi ("Achillea") on korvõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede, vahel poolpõõsaste perekond.
Levila.
Perekonda kuulub umbes 85–120 liiki. Eestis on levinuim harilik raudrohi.
Raudrohud kasvavad Euroopas ja Aasia parasvöötmes. Mõni liik kasvab Põhja-Ameerikas. Euroopas levivad nad kuni põhjapolaarjooneni.
Kirjeldus.
Raudrohtudel on tavaliselt sakilised, karvased ja lõhnavad lehed. Kevadel kasvab risoomist välja lehekodarik, hiljem kasvab lehtede vahele 6–80 cm kõrgune sile või karvane vars. Varrel kasvavad harvad kitsad sulgjad vahelduvad lehed.
Püstise varre otsas on suured lamedad õisikud, täpsemalt sarikad, mis koosnevad vähemalt 5, tavaliselt 15–75 väikesest õiest, mille läbimõõt on 2–3, vahel kuni 5 mm. Õied võivad olla valged, kollased, oranžid, roosad või punased. Hulk liike on ilutaimed. Viljaks on kahe haagikesega seemnised.
Kasutamine.
Mõni raudrohuliik on ilutaim.
Harilik raudrohi on ravimtaim, millel korjatakse ja seejärel kuivatatakse kas kogu taimi või siis üksnes õisikuid. Raudrohi sisaldab eeterlikke õlisid, parkaineid, flavonoide, kamprit, raudrohu ladinakeelse nime järgi nimetatud ahhilleiini, mineraalaineid, eriti kaaliumi, ja teisi aineid, mis on sageli kibeda maitsega. Värskeid võrseid ja lehti saab salatiks kasutada. Õisikuid saab kasutada näonaha hoolduseks ja selleks tehakse auruvanne.
Hulk liblikaröövikuid sööb raudrohtu, sealjuures mõned perekondade "Bucculatrix" ja "Coleophora" liigid ei söö peale raudrohtude teisi taimi.
Raudrohu ladinakeelne nimetus on tulnud vanakreeka mütoloogia tegelase Achilleuse järgi. "Iliases" kasutasid Achilleuse sõdurid raudrohtu haavade raviks. Eurypylos viis Achilleusele sõnumit, kui sai noolehaava jalga. Patroklos lõikas nooleotsa haavast välja, pesi kogu musta vere ära ja pani haavale purustatud raudrohtu, mis "Iliase" järgi võttis kogu valu ära ja sulges haava. Seda kunsti oli Patroklos õppinud Achilleuselt, kes omakorda oli seda õppinud Cheironilt, kõige targemalt kentaurilt.
Chafarinase saared

Chafarinase saared (hispaania keeles "Islas Chafarinas") on Vahemeres Maroko ranniku lähedal asuvad Hispaaniale kuuluvad saared. Kolme saare kogupindala on 0,525 km².
Hispaania väed vallutasid saared 6. jaanuaril 1848.
Isabel II saarel asub Hispaania sõjaväe 190-meheline garnison.