Päev pärast homset

"Päev pärast homset" on Ameerika Ühendriikide 2004. aasta katastroofifilm. Filmi lavastaja on Roland Emmerich, film esilinastus 26. mail 2004.
Sisu.
Paleoklimatoloog Jack Hall (Dennis Quaid) puurib oma kolleegide Franki ja Jasoniga Antarktikas, kui ootamatult suur jäätükk nende juures murdub. Hall teeb hiljem ÜRO konverentsil New Delhis ettekande globaalse kliimasoojenemise kohta, aga peaaegu mitte keegi ei jää tema väiteid uskuma. 
Ainult professor Terry Rapson Šotimaalt usub, et Jack Halli teooriad võivad tõele vastata. Rapson avastab, et mitmed poid Atlandi ookeanis näitavad ootamatut temperatuurilangust ja teeb järelduse, et sulav polaarjää on hakanud häirima Põhja-Atlandi hoovust. Rapson võtab ühendust Halliga, kellel on paleoklimaatiline mudel, mis näitab, kuidas kliimamuutused põhjustasid jääaja.
Üle kogu maailma hakkab ilm ootamatult halvenema ja suuri purustusi põhjustama. USA president annab erakordselt halva ilma tõttu föderaalsele lennuametile loa peatada kogu lennuliiklus USA territooriumil. Samal ajal ISS-is viibivad astronaudid näevad põhjapoolkeral suurt tormi, mis takistab neil Maale naasmist. Olukord halveneb veelgi pärast seda, kui üks suur torm jaguneb Kanada, Siberi ja Šotimaa kohal kolmeks orkaanisarnaseks tormiks, mille silmas on temperatuur −101 °C. 
Pärast kolme tormi tekkimist halveneb ilm hüppeliselt ja põhjustab liiklusummikute käes vaevleval Manhattanil üleujutuse. New Yorgis viibib ka akadeemilisel seitsmevõistlusel osalev Jack Halli poeg Sam. Sam lubab isale, et ta tuleb järgmise rongiga koju, aga see osutub võimatuks, kui üleujutuse tõttu suletakse metroo ja rongijaamad. Kui Jack taipab, et Sam ei saa New Yorgist minema, käsib ta pojal iga hinna eest toas püsida ja lõkke abil soojas püsida, lisades et kui ta üritab tormi ajal linnast lahkuda, siis ta külmub surnuks. Tormi ajal tabab New Yorki hiidlaine ja Jack ning ta sõbrad leiavad varjupaiga ühes raamatukogus.
President mõistab, et Hall rääkis tõtt, ja annab käsu lõunapoolsed osariigid evakueerida, mõistes et põhjapoolsete osariikide jaoks pole enam aega ja päästetöötajate sinna saatmine ainult suurendab hukkunute arvu. Jack ja tema kaaslased suunduvad omal algatusel New Yorki, et Sam ja ta sõbrad ära tuua. Nad liiguvad põhja poole autoga, aga see jääb Philadelphiast põhja pool lumme kinni ja seetõttu peavad nad edasi liikuma jalgsi.
Raamatukogus otsustavad seal varjul olevad inimesed New Yorgist lahkuda ja suunduda lõunasse, ning Sam üritab neid takistada öeldes, et kui nad tormi kätte lähevad, siis saavad kõik surma. Inimesed otsustavad siiski lahkuda, sest peavad Sami hoiatust rumaluseks. Raamatukokku jäävad ainult Sam, ta sõbrad ja veel paar inimest, kes jäävad Sami uskuma. Nad asuvad soojas püsimiseks raamatuid põletama ja üritavad nappide toiduvarudega elus püsida. 
Teel New Yorki kukub Frank, üks Jack Halli meeskonnaliikmetest, läbi lumega kaetud kaubamaja klaaskatuse. Jack ja Jason proovivad teda köie abil üles sikutada, aga klaaskatus jätkab murenemist ja Frank otsustab ennast ohverdada, lõigates köie läbi.
Samal ajal saab Mehhikos asuv USA asepresident teada, et presidendi konvoi jäi tormi kätte ja keegi ei pääsenud sealt eluga, mistõttu saab asepresidendist uus USA president. 
Järgmisel hommikul avastavad raamatukogus olijad, et Sami sõbrannal, Laural on veremürgistus ja kui ta kohe ravimit ei saa, siis ta sureb. Sam ja kaks ta kaaslast lähevad sisemaale triivinud Vene kaubalaevale ravimeid otsima ja nad jõuavad koos ravimiga napilt raamatukokku tagasi, kui orkaani silm linna kohale jõuab. Ka Jack ja Jason pääsevad surnuks külmumisest, varjudes New Yorgi äärelinnas mahajäetud restorani.
Jack leiab järgmisel hommikul restorani lähedalt raamatukogust lahkunud inimesed, kes külmusid tõepoolest tormi ajal surnuks ja näevad veel, et New York on muutunud lähisarktilise kliimaga linnaks, kus on 72 kraadi külma. Ta liigub koos Jasoniga edasi ja jõuab Manhattanile, kus ta avastab, et raamatukogu on mattunud lume alla, aga leiab Sami ja ta rühma elusana. USA valitsus saadab New Yorki sõjaväetranspordikopterid, mille meeskonnad leiavad linnast veel ellujäänuid. Film lõppeb stseeniga, kus ISS-is viibivad astronaudid vaatavad külmunud põhjapoolkera ja üks ütleb teisele: "Vaata ... Kas sa oled kunagi nii puhast õhku näinud?"