tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gay-skinheadid

Gei"-"skinhead"'id ehk queer"-"skinhead"'id on subkultuur, mille moodustavad "skinhead"-stiilis (eriti natsi-"skinhead"'ide kombel) riietuvad geid. 
See subkultuur tekkis 1980. aastatel ja kujunes välja 1990. aastatel. 
Berliini ajalehtedes on esinenud kuulutusi nagu: "Vajame ehtsaid fašiste sadomasoõhtutele". Ajalehtedes on kutsutud skinheade homode sadomasoüritustele piitsutamisega lisaraha teenima. 1990. aastate lõpul võis Berliini homoklubides kohata kiilakaid tegelasi näiteks Screwdriveri, Kahlkopfi ja Landseri T-särkides. Samuti on natsi-skinheadide hulgas märgatavalt homosid. Saksamaal oli kõige prominentsem selle fraktsiooni esindaja Michael Kühnen, 1990. aastate alguse aktiivsemaid neonatse. Tema oma seksuaalset sättumust ei varjanud ja väitis, et kamraadid peaksid üleüldse lõpetama igasuguse "gay-bashingu". Ühes üleskutses väitis Kühnen, et rahvuslikus võitluses pole seksuaalne sättumus oluline ja et homode vihkamine olevat väikekodanlik – juudi ideoloogia üks osa. Kühneni mõju oli 1990. aastate alguse saksa natsiliikumises üsna tugev; piisav, et neonatside hulgas ilmutaksid oma seksuaalset sättumust ka teised kamraadid. Asi läks nii kaugele, et eksisteerib omaette homoseksuaalsete natside tervitus: Kühneni tervitus. See on harilik Sieg heil! -imine, ainult et püsti aetakse vaid pöial, nimetissõrm ja sellest järgmine sõrm. Õhtulehes oli 1990. aastatel kaanepilt Tartu noornatsist, kes just sama tervitusega fotograafile poseeris. Kas tegemist oli gay-skinheadiga, ei ole teada. Michael Kühnen aga suri AIDSi, nagu ka Nicky Crane.
On olemas selline oi! kogumik nagu "Strength through Oi!", mille kaanel on poolpaljas skinhead. See mees ongi Crane. Ta oli 1980. aastatel tähtis Londoni natsitegelane ja ka gei. Enne surma oli ta Londoni gay-tehnoklubi Heaven uksehoidja. Crane oli Inglismaal kuni surmani iidol paljudele noortele natsi-skinheadidele, kes ei tahtnud tema seksuaalsest sättumusest midagi kuulda, kusjuures Crane teenis veel raha gaypornoartistina. 
"Informatsioon pärineb osaliselt ka Aimar Ventsli artiklist "Eene, meene, muu, nazi bist du!"."
Koidu (Haapsalu)

Koidu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Küla piirneb loodes Põgari-Sassi, põhjas Tuuru ja idas ning lõunas Kiideva külaga. Koidu küla asub Matsalu rahvuspargi territooriumil Puise poolsaarel.
Pneumaatika

Pneumaatika on rakendusteadus, mis tegeleb gaaside mehaaniliste omadustega ning nende rakendamisega.
Hüdraulika mõisteid

"Siin on loetletud hüdraulika mõisteid.
Pneumaatika mõisteid

"Siin on loetletud pneumaatika mõisteid.
Staatikaga määramatud ülesanded

Staatikaga määramatud ülesanded on ülesanded, milles ei ole võimalik koostada niisama palju tasakaaluvõrrandeid, kui palju on tundmatuid toereaktsioone. Teisisõnu, tundmatute toereaktsioonide arv ületab tasakaaluvõrrandite arvu. 
Sellised ülesanded pole tasakaaluvõrrandite abil lahendatavad. 
Nad esinevad väände ja pikke puhul.
Staatikaga määramatute konstruktsioonide temperatuuri muutumisega kaasneb konstruktsioonis sisejõudude teke. Staatikaga määratavad konstruktsioonid deformeeruvad temperatuuri muutumisel, kuid seejuures ei teki sisejõude.
Staatikaga määramatu skeem.
Juhul, kui staatikaga määramatus ülesandes esineb arvutuskeem võib antud arvutusskeemi nimetada staatikaga määramatuks skeemiks.
Pingekontsentratsioon

 
Pingekontsentratsioon on tugevusõpetuses, pingete ebasoodus ümberjaotumine ristlõikes koos kohalike maksimumide tekkega, mis on tingitud pingekontsentraatorite (avade, teravapõhjaliste soonte, keerme, ristlõike järskude üleminekute jms.) mõjust. pingekontsentratsiooni puhul esineb võlli põikpinna või pikipinna piirjoone järsk muutus. Pingekontsentratsiooni mõju arvestatakse kontsentratsiooniteguriga, mis määratakse kas katseliselt või teoreetiliselt elastsusõpetuse meetoditega.
Pingekontsentratsiooni mõju arvestamine.
Pingekontsentratsiooni mõju võetakse arvesse järgmistel juhtudel:
Pingekontsentratsiooni vähendamiseks tuleb vältida lõikepindade järske muutusi ja kasutada astmelise varda puhul võimalikult suure raadiusega üleminekukõveraid.
Stabiilsuse kadu

Stabiilsuse kadu on mõiste tugevusõpetusest, mis tähendab survejõu teatud suuruse juures sirge varda kõverdumist. Stabiilsuse kadu on samaväärne purunemisega, ning seda tuleb vältida. Konstruktsiooni arvutust, mille eesmärgiks on stabiilsuse kao vältimine, nimetatakse stabiilsusarvutuseks.
Stabiilsuse kadu ohustab eelkõige pikki ja peeneid surutud vardaid, õhukesi plaate, koorikuid (koorikvõlle jt. õhukeseseinalisi võlle).
Küberneetikas, automaatjuhtimissüsteemides ja tagasiside puhul üldse võib esineda tagasisidega süsteemi stabiilsuse kadu ehk püsivuse kadu ehk võnkumaminek. Selle põhjuseks on sageli tagasisidestatud süsteemi osade (komponentide) parameetrite muutumine või muutuja jõudmine süsteemi töötamise käigus mõne süsteemi osa läbivkarakteristiku olulise ebalineaarsusega kohta (näiteks elektroonse võimsusvõimendi väljundastme puhul).
Stabiilsuse kao vältimiseks teostatakse tagasisidestatud süsteemide projekteerimisel süsteemi analüüs ühe või mitme stabiilsuse kriteeriumi alusel.
Anneli Jäätteenmäki

Anneli Tuulikki Jäätteenmäki (sündinud 11. veebruaril 1955 Lapual) on Soome ja Euroopa Liidu poliitik, endine Soome justiitsminister ja peaminister. Ta kuulub Soome Keskerakonda.
Jäätteenmäki juhtis Keskpartei napile võidule 2003. aasta parlamendivalimistel pärast kaheksa aastat kestnud opositsioonis olekut ja vastavalt Soome põhiseadusele sai automaatselt õiguse moodustada valitsus. Koalitsioonivalitsusse kuulusid veel sotsiaaldemokraadid ja Rootsi Rahvapartei. Põhiosas jätkas tema valitsus eelmise valitsuse joont.
Jäätteenmäki oli sunnitud ametist tagasi astuma, kui ilmnes, et valimiskampaania ajal sai ta kasutada salajasi dokumente, mis sisaldasid tollase peaministri Paavo Lippose jutuajamise teksti kohtumisel George W. Bushiga Soome toetusest Iraagi sõjale. Nende jutuajamiste avalikustamine aitas kaasa sotsiaaldemokraatide kaotusele valimistel. Jäätteenmäki astus tagasi peaministri kohalt 24. juunil ja Keskpartei juhi kohalt 5. oktoobril 2004.
Tema valitsus oli kestuse poolest Soome läbi aegade eelviimane valitsus (viimane oli Juho Vennola teine valitsus aastal 1920, mis pidas vastu alla 2 kuu). Ta oli Euroopa (kuid mitte maailma) esimene naispeaminister, kes oli võimul samal ajal, kui riigil oli ka naispresident. Pooled tema valitsuse ministritest olid naised.
Aastatel 2004–2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Ta sai 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ligikaudu 140 000 häält, mis oli Soome kõige suurem häälte arv ja moodustas 8% häältest Soomes. 2007. aastal loobus ta kandideerimast Soome parlamendivalimistel ning lubas selle asemel keskenduda tööle Euroopa Parlamendis.
2009. ja 2014. aastal valiti ta Euroopa Parlamenti uueks ametiajaks tagasi. 2015. aastal valiti ta Euroopa Parlamendi asepresidendiks.
Hu Jintao

Hu Jintao ("Hú Jǐntāo"; lihtsustatud hiina kirjas 胡锦涛; traditsioonilises hiina kirjas 胡錦濤; sündinud 21. detsembril 1942 Jiangyanis Jiangsu provintsis) on Hiina poliitik, endine Hiina Rahvavabariigi president. 
Ta oli 2002–2012 Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär.
Ta on elukutselt hüdraulikainsener ja on lõpetanud Qinghua ülikooli. 
Varem on ta töötanud Tiibeti autonoomse piirkonna parteisekretärina.
Poliitikas on ta rahvale rohkem avatud kui tema eelkäija. Näiteks on Hiina uudisteagentuur Xinhua avalikustanud niisuguseid üksikasju poliitbüroo istungitest, mis varem olid salajased. Ta on loobunud mitmest oma eelkäija naeruväärseks peetud tavast, nagu välisvisiitide korral pidulik ärasaatmine ja vastuvõtt riigi juhtkonna poolt. Ta on pööranud rohkem tähelepanu varanduslikule ebavõrdsusele, riigi piirkondade ebaühtlasele arengule ja keskkonnakaitsele.
Sellegipoolest ei ole Hu Jintao liberaal, vaid pragmaatiline kõva käe liini pooldaja. Ta on korduvalt lasknud blokeerida juurdepääsu Hiinast ebasoovitavatele veebisaitidele, sealhulgas ajalehtede New York Times ja The Washington Post, võrguväljaannetele ning Vikipeediale. Detsembris 2004 avaldas Hongkongi ajaleht Open tema juhised propagandaametnikele, milles ta rääkis vajadusest õppida Kuubalt ja Põhja-Korealt ning nimetas Mihhail Gorbatšovi sotsialismi reeturiks. Põhja-Korea poliitilisi vaateid nimetas ta põhiliselt õigeteks ja selle riigi majandusraskusi ajutisteks.
Woldouby seis

Woldouby seis on üks tuntumaid seise rahvusvahelises kabes. Nime on ta saanud senegallase Woldouby järgi, kes avaldas seisu 1911. aastal ühes prantsuse ajakirjas. 
Valge käik.
Seis ise on vägagi oluline, kuna ta võib lauale tekkida väga paljude klassikaliste seisude mängimisel. Valge probleemide põhjuseks on see, et neil on üks tempo enam (vt. Tempode teooria). Seetõttu on teda uurinud ka väga palju teoreetikuid ning tänini pole veel päris selge selle seisu hinnang, et kas lõpeb partii viigiga, või on tegu musta võiduga. Pärast 2006 aastal mängitud partiid Gérard Janseni ja Hein Meijeri vahel, mille 9½ tunnise mängu järel võitis Jansen, kaldus arvamus selles suunas, et viiki siiski ei ole. Aga see leiti uuesti.
1. 34-29 (muud pole) 1... 23x34 2. 30x39 18-23 3. 39-34! (Aastaid peeti viigiliseks jätku 3. 27-22, mille järel pärast käiku 3...12-17 tõestas 1960. aastatel viigi ukraina meistersportlane I. Kosminski 4. 22x11 16x7 5. 28-22 7-12 6. 22-17 12-18 8. 32-28 23x34 9. 17-11 ning hoolimata kolmest enamkivist ei suuda mustad võita. Küll aga jäi selgusetuks kuidas ikkagi on viik pärast käiku 3...12-18. Selle käigu järel tekib nimelt väga keeruline lõppmäng, milles mustal on taas suur ülekaal, kuid mille kohta arvati pikka aega, et sellest jääb ikkagi väheks. Aga nimelt seda kasutades ka Jansen tolle mainitud partii võitis. Käigu 3.39-34 järel aga valge saab viigi suhteliselt väikese vaevaga.) 3... 13-18 4. 25-20!! 14x25 5. 28-22! 23-28 6. 32x14 21x43 7. 22x13 12-18 8. 13x22 24-30 9. 35x24 43-48 10. 24-20 jne., ning mustal võita ei õnnestu.
Elisa Eesti

Elisa Eesti AS (varem Radiolinja Eesti) on telekommunikatsiooniettevõte Eestis. Elisa omanik on Soome firma Elisa Oyj.
2014. aasta seisuga on see omataoliste seas suuruselt teine mobiilsideoperaator Eestis.
Elisal on tänapäeval kogu Eestit hõlmav mobiilside- ja teleteenuseid osutav ettevõte, mille levialas elab 99% Eesti elanikest. Elisa mobiilne internet ulatub nii väli- kui ka sisetingimustes kõikjale, kus on olemas mobiililevi.
Eesti Päevalehe ja sõltumatu allika Pemetel mõõtmistulemused näitasid, et Elisa pakub operaatoritest parimat 4G-levi siseruumides.
Kabe mõisteid

"Siin on loetletud kabemänguga seotud mõisteid.
Ringlöök

Ringlöök ehk "auring" on kabes esinev löömine, kus lööki alustav kabend jõuab tagasi samale väljale, kust ta lööki alustas.
Selles seisus võidab valge, mängides 1.e3-d4 c5xc1 2.g5-h6 c1xg5
ning nüüd järgneb "auring" 3.h6xh6+
Näide ka rahvusvahelisest kabest. Seisu autor on J. Bourquin.
Selle ülesande lahenduskäik lõpeb koguni kolmekordse ringlöögiga. Ülesande lahendus: 1.40-35 29x40 2.39-34 40x29 3.41-36 25x34 4.46-41 37x46 5.35-30 34x25 6.44-40 45x34 7.49-44 38x40 8.27x38 16x18 9.36-31 33x42 10.48x37 46x32 11.26-21 17x37 12.6x8 3x12 13.14x3 25x14. Lauale on tekkinud järgmine seis:
See seis on aga ise omaette probleem – tuleb veel ju löök õigesti (reeglitele vastavalt) sooritada. Niisiis valge lööb: 14.3x25x48x31x4x15x33x11x2x35x49x21x3!!+
Türgi löök

Türgi löök on kombinatsiooniline idee kabemängus.
1.сd6!! (e7:f4) Türgi löök! 2. gh2 (f:d6), 3. h:a3+
Etümoloogiast.
Eesti keelde on löögi nimetus tulnud vene keele vahendusel, kus see kannab nime "турецкий удар". Samas pole aga selge, kas sellel löögil on üldse mingit pistmist Türgiga, kuna türgi kabes seda lööki ei esinegi (mängureeglid ei võimalda). Prantsuskeelne nimetus "coup Turk" esines juba 1770. aastal välja antud Manoury raamatus ja sealt ei ole võimalik aru saada, kas see on Manoury enda väljamõeldud nimetus, mõeldes türklasi, või on Turk (Turc) hoopiski selle löögi autori nimi.
Tomasz Kuszczak

Tomasz Mirosław Kuszczak [t'omaš k'uštšak] (sündinud 20. märtsil 1982 Krosno Odrzańskies) on Poola jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa esiliiga klubis Birmingham City.
Klubikarjäär.
Kuszczak mängis Wrocławi Śląski ja KFC Uerdingen 05 noorteklubides kuni 2000. aastani.
2000 sõlmis Kuszczak lepingu Berliini Hertha II-ga ja mängis seal 87 mängu. Hertha põhimeeskonnas ei õnnestunud tal üheski mängus platsile saada.
14. juulil 2004 sõlmis Kuszczak lepingu Inglismaa jalgpalliklubi West Bromwich Albioniga (WBA), kes tollal mängis Premier League'is. Esimese mängu pidas ta WBA-s 21. septembril 2004 liiga karikavõistlustel. Selles mängus kaotas WBA 1:2 tugevuselt kolmandas liigas mänginud Colchester United FC-le. Kuid edaspidi tema tulemused paranesid ja pärast klubi senise esiväravavahi Russell Houlti vigastust tõusis Kuszczak klubi esiväravavahiks. Hooaja lõpus tegi Kuszczak mõned väga mõjuvad esitused, mis aitasid klubil liigasse püsima jääda ja lõpetada hooaeg 17. kohaga.
2005/06 hooaja järel langes WBA Premier League'ist välja, jäädes eelviimasele, 19. kohale. Kuid hooaja lõpul sõlmis Manchesteri United laenulepingu, mille kohaselt jätkas Kuszczak mängimist Manchesteris. Üheaastase laenulepingu eest maksis Manchester 2,5 miljonit naelsterlingit. Kahe hooaja jooksul mängis Kuszczak WBA-s 31 kohtumist.
Manchester Unitedis tegi Kuszczak debüüdi 17. septembril 2006 Londoni Arsenali vastu ja ta tõrjus selles mängus penalti, aga Arsenal võitis lõpuks ikkagi 1:0. Esimene mäng algrivistuses toimus liiga karikavõistlustel tugevuselt kolmandas liigas mängiva 25. oktoobril Crewe Alexandra vastu ja lõppes 2:1 võiduga. Selles mängus kandis ta särki, millele tema nimi oli kirjutatud valesti: Zuszczak.
Birmingham Cityga liitus ta 2015. aastal.
Koondisekarjäär.
Kuszczak mängis esimest korda Poola jalgpallikoondises 11. detsembril 2003, kui Malta jalgpallikoondist võideti 4:0.
Pärast väljapaistvaid mänge West Bromwich Albionis kutsuti Kuszczak Poola koondisse 2006. aasta MM-iks Saksamaal. Kuid MM-i eelses sõprusmängus Colombia jalgpallikoondise vastu laskis Kuszczak 9. juulil 2006 sisse vastaste väravavahi Neco Martíneze väljalöögi ning seetõttu seisis kõigis MM-i mängudes Poola väravas Artur Boruc. Poola kaotas algul Ecuadorile ja Saksamaale ning alistas siis Costa Rica jalgpallikoondise, kes kaotas kõik mängud.
Kuszczak kutsuti Poola koondisse 2008. aasta EM-ile Austriasse, aga ta pidi sellest seljavigastuse tõttu loobuma. Poola kaotas Saksamaale ja viigistas Austriaga, kaotas Horvaatiale ja jäi alagrupis viimaseks.
Viimase mängu pidas Kuszczak Poola koondises 2012. aastal. Kokku mängis ta koondises 11 mängu, kusjuures ühelgi aastal ei ta pidanud Poola meeskonnas üle kahe mängu.
Austria Rahvapartei

Austria Rahvapartei (saksa keeles "Österreichische Volkspartei", "ÖVP") on 17. aprillil 1945 asutatud erakond Austrias, mille ideoloogiliseks aluseks on kristlik demokraatia. Tegu on konservatiivse parteiga, mis peab ennast aastatel 1893–1933 tegutsenud Kristliku Sotsiaalse Partei õigusjärglaseks.
Austria Rahvapartei ja Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei on riigi suurimad erakonnad. Võrreldes sotsiaaldemokraatide parteiga on Rahvapartei parempoolsem, esindades peamiselt riigiametnike, talunike ja väikeettevõtjate huve. Parteil on lähedased sidemed roomakatoliku kirikuga.
Erakonnal on umbes 630 000 liiget. Ametlikuks häälekandjaks on Ülem-Austria liidumaal ilmuv ajaleht Neues Volksblatt. Austria Rahvapartei esimees oli aastatel 2011–2014 Michael Spindelegger, 2014–2017 Reinhold Mitterlehner, 2017. aasta maist kuni 2019. aasta detsembrini ja 7. jaanuarist 2020 kuni 11. oktoobrini 2021 Sebastian Kurz. Alates 3. detsembrist 2019 kuni 7. jaanuarini 2020 ja uuesti alates 3. detsembrist 2021 on erakonna esimees Karl Nehammer.
Austria Rahvapartei on olnud võimul aastatel 1945–1970, 2000–2019 ja alates 2020. aastast (liidukantslerid Leopold Figl, Julius Raab, Alfons Gorbach, Josef Klaus, Wolfgang Schüssel, Sebastian Kurz, Alexander Schallenberg ja Karl Nehammer). Aastatel 2007–2017 valitseti nn suures koalitsioonis koos Sotsiaaldemokraatliku Parteiga, kus liidukantsleri ametis olid sotsiaaldemokraadid.
Erakonda on kuulunud ka Austria liidupresidendid Kurt Waldheim ja Thomas Klestil.
Gianni Versace

Giovanni Versace ("Gianni Versace"; 2. detsember 1946 – 15. juuli 1997) oli itaalia moedisainer. 
Ta sündis Reggio Calabrias. 25-aastaselt kolis ta Milanosse ja hakkas tööle moedisainerina, 1978. aastal rajas moefirma Versace.
Juulis 1997 tapeti Gianni Versace oma maja ees USA Florida osariigis Miami Beachis. Mõrvariks osutus Andrew Cunanan, kes sooritas hiljem enesetapu.
Gianni õde Donatella Versace võttis pärast venna surma Versace firma juhtimise üle.
Aiamaa küla

Aiamaa on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Külas asub ajaloomälestisena arvele võetud Nõo kalmistu.
Altmäe

Altmäe on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Etsaste

Etsaste on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Etsaste külas asuv Sultsi talu kuulus aastail 1935–1944 riigikontrolör Karl Soonpääle, kes viimased neli aastat siin ka püsivalt elas.
Enno

Enno on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Illi (Nõo)

Illi on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Seal asus ja töötas Elva tarbijate kooperatiivi limonaaditehas.
Järiste

Järiste on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Keeri

Keeri on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Kolga (Nõo)

Kolga on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Kääni

Kääni on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Luke

Luke on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Luke külas Haldja talus elas Helju Mikkel.
Meeri

Meeri on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Nõgiaru

Nõgiaru on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Külas asub Nõgiaru raamatukogu.
Nõgiarus on Nõo lasteaed Krõll Nõgiaru õppekoht.
1977. aastal liideti Nõgiaru külaga Kaasmaru.
Sassi

Sassi on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Sassi külas töötas kuni 1985. aastani Laguja algkool.
Sassilt Kotka talust on pärit riigikontrolör Karl Soonpää.
Sassil asub Laguja liivakarjäär.
Tamsa

Tamsa on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Unipiha

Unipiha on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Külas asub Unipiha ohvrikivi ja Kivisaare hiis.
Uuta

Uuta on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. Piirneb Elva linnaga ja Peedu linnaosaga Elva vallas. 
Kaugus Elva kesklinnast on 3 km ja Tartu linna piirist umbes 21 km. Uuta küla paikneb olemasoleva tiheasustusala piiril, Elva linna Peedu asumi läheduses.
Vissi (Nõo)

Vissi on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Külas asub Vissi järv.
Voika

Voika on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Külas tegutses varem Nõo koduloomuuseum. 
Kuni 2008. aastani oli Voikas Vapramäe raudteepeatus.
Nõo

Nõo on alevik Tartu maakonnas Nõo vallas. 
Alevikus asub Nõo raudteejaam ja Nõo Põhikool. Asulas elab umbes 1700 inimest.
Tõravere

Tõravere on alevik Tartu maakonnas Nõo vallas.
Nime päritolu.
Asulat on esmamainitud 1582. aastal nimega "Therrawera". Seejärel on seda kirjutatud kujul "Terafehr" (1627), "Der(r)efer" (1638) ja "Terrafer" (1839).
Lauri Kettunen on võrrelnud Tõravere nime Taani hindamisraamatus oleva kohanimega Tõristevere (Toruestœuœrœ, 1419 nimetati seda "Tirwestevere") ja pidas võimalikuks mõlema lähtumist sõnast "tõrv" või "toru" (seda hääldati vanasti kujul "torvi"). Kuid Tõravere nime varasemad kirjapanekud ei sisalda v-d vere-lõpust eespool ja sellepärast võib nimi lähtuda ka muust sõnast, näiteks "tõra" ('silla jäätõke'), "tõra" ('tüli, riid') vms. 16. sajandil esines isikunimi Thoro.
1939. aastal üles kirjutatud rahvajutu järgi elas sealkandis loomi ja kalu õginud koletis, kes magades tegi nii suurt lõrinat, et teda hakati Tõraks kutsuma. Kalevipoeg ajanud teda taga ja tapnud ta Elva jõe ääres. Eluka veri värvinud jõevee ja pinnase punaseks, mistõttu hakatud ümbruskonda Tõravereks kutsuma.
Asula ajalugu.
Küla kujunes kohta, kus Liivi sõja ajal 1558. aasta novembris toimus kokkupõrge Vene ja ordu vägede vahel. Tuulemäe ja Vapramäe vahelisel alal toimusid verised lahingud ka 1919. ja 1944. aastal.
Tõravere lähedal Vapramäel on vennaskalm mälestuskiviga, millel on eesti, vene ja hiina keeles kiri "Igavene kuulsus vapratele hiina punaarmeelastele, kes langesid võitluses nõukogude võimu eest". Sinna on maetud kaks Vabadussõjas Vapramäe lahingus 16. jaanuaril 1919 langenud hiinlast, kes kuulusid Punaarmee miinipataljoni.
Tõraveres asub Tartu Observatoorium, Eesti suurim professionaalne astronoomiauuringute keskus. Observatoorium asub Tartust 22 km kaugusel ja Tõravere raudteepeatusest 1,2 km loodes Tuulemäel. Tartu Observatooriumi vaatluskeskus rajati Tõraverre aastatel 1958–1964. Tõraveres paikneb Eesti suurim, 1,5-meetrise peegliga teleskoop, mis töötab alates 1975. aastast.
Observatooriumi juures tegutseb alates 1964. aastast Tartu-Tõravere meteoroloogiajaam.
Vapramäe lael peeti varem jaanikuid ja laulupidusid, nüüdseks on see paik metsa kasvanud. Keset laulupeoplatsi kasvas suur pärn, mis murdus 1967. aasta augustitormis. Kuulu järgi olevat selle pärna istutanud Karl XII ja seda kutsuti Karl XII pärnaks.
Tõravere küla sai 1977. aastal alevikuks.
Asula tänapäeval.
Aleviku peatänav kannab Observatooriumi tänava nime. Samuti asuvad seal Torni ja Tiigi tänav.
Mööda aleviku läänepiiri voolab Elva jõgi ja selle lõunapiiri lähedal kulgeb Nõo oja. Aleviku lõunaosa läbib Jõhvi–Tartu–Valga põhimaantee.
Teisel pool maanteed otse küla piiri taga Voika küla territooriumil asub Tõravere raudteepeatus. Ka Vapramäe raudteepeatus jääb Tõraverre.
Tõraveres Jaagupi talu maa-alal asub 3.–5. sajandist pärit kivikalme, mida nimetatakse Jaagupi tarandkalmeks. 1930. aastail toimusid seal väljakaevamised.
Tõravere pargis on päikesekell.
Elva jõe ääres Tepripalus on võsu-mägisibula ("Sempervivum soboliferum") kasvukoht.
Leningrad (ansambel)

Leningrad (vene keeles "Ленинград") on Peterburis tegutsev "ska"/"punk-rock"-ansambel. 
Ansambel moodustati basskitarrist Sergei Šnurovi eestvedamisel 9. jaanuaril 1997. Esimene kontsert anti juba 13. jaanuaril. Algul astus solistina üles Igor Vdovin, kuid 1998. aasta lõpus esimesel Moskvas antud kontserdil hakkas laulma Šnurov, kuna Vdovin Moskvasse kaasa ei tulnud. 1999. aasta kevadel lahkus Vdovin lõplikult ansamblist. 
Bänd on tuntud oma anarhistlike ja vulgaarsete laulutekstide poolest ning mitu korda on nende Moskva esinemised ära keelanud Moskva linnapea Juri Lužkov. 
Bändi koosseis on sageli vaheldunud ja nii on ka kontsertidel korraga laval olnud 4–14 esinejat ning bändist on läbi käinud kümneid muusikuid.
2008. aastal teatas bänd laialiminekust, kuid 2010. aastal tuldi taas kokku.
2016. aastal pärast Alissa Foksi lahkumist ansamblist korraldas Šnurov "casting"'u vokalisti kohale. Selle tulemusena võeti ansamblisse kaks uut lauljat: Florida Tšanturija ja Vassilissa Staršova. Pärast viimase lahkumist ansamblist 2017. aastal sai Tšanturijast ansambli juhtiv solist.
Kolga

Kolga on alevik Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Kolga oli 1977. aastani asundus ja seejärel küla. 2005. aastal sai Kolga alevikuks.
Alevikus asub endise Kolga mõisa peahoone.
Küla läbivad Kolga jõgi ja Pudisoo jõgi. Küla territooriumile jääb Viru raba.
Helme valla vapp

Helme valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Helme valla vapp.
Vapp kinnitati 21. juunil 1994, selle kujundas Ivo Manfred Rebane.
Vapi kirjeldus.
Sinisel kilbil hõbedane veskikivi kujutis, mille ringikujulisest keskosast väljub kaheksa musta kaarjat vööti.
Tõlgendus.
Sinine on eestlaste lemmikvärv ja viitab tõsiasjale, et Helme ümbruskond on juba vanast ajast tuntud oma vaimuerksate inimeste ja koolitraditsioonide poolest.
Pöörlev must-hõbedane veskikivi sümboliseerib kõigepealt aja igavest kulgu, põlvkondade vaheldumist ning ühtlasi elu järjepidevust.
Teiseks meenutab veskikivi valla inimeste põlist põhitegevust maaviljelust (saaki ja leiba).
Hummuli valla vapp

Hummuli valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Hummuli valla vapp.
Vapp kinnitati 2. juunil 1994.
Vapi kirjeldus.
Rohelisel kilbil on kuldne kimalane kahe musta vöödiga kehal.
Tõlgendus.
Vapitunnus lähtub valla nime algvariandist, mis tähendab kimalast.
Karula valla vapp

Karula valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Karula valla vapp.
Vapp kinnitati 14. septembril 1994. Vapi on kavandanud kunstnik Linda Tamm.
Vapi kirjeldus.
Kolmeharjalise lainelõikega põigiti poolitatud kilbi rohelisel ülapoolel kolm hõbedast kuuske, alumisel hõbedasel poolel sinine tüvimik.
Pühajärve valla vapp

Pühajärve valla vapp oli Valga maakonnas asuva eelmise Eesti haldusüksuse Pühajärve valla vapp.
Vapp oli kasutusele 14. aprillist 1996 kuni 1999. aastani, mil vald ühines Otepää linna ja vallaga ühtseks Otepää vallaks.
Vapi kirjeldus.
Kuldsel kilbil on roheline lehtpuu (tamm) ja sinine lainelõikeline vapitüvi, millel põigiti kaks lainelõikelist kuldset varrast.
DSL-pöördusmultiplekser

DSL-pöördusmultiplekser (ingl "Digital Subscriber Line Access Multiplexer" ehk DSLAM) on DSL-teenuste pakkumisel kasutatav sidevõrguseade, kommutaator, mis võimaldab kiireid internetiühendusi harilike vasest telefoniliinide kaudu. Seade paikneb tavaliselt teenusepakkuja kohalikus keskjaamas ning selle külge on ühendatud mitu võrgu lõpp-punkti (abonenti). Seadme ülesandeks on ühelt poolt segustada erinevatest sidevõrkudest tulevad lõpp-punktidesse edastatavad lairiba ja kõnesignaalid ühele kanalile ning teiselt poolt eristada lõpp-punktidest sissetulevad kõne- ja andmesignaalid ning suunata need vastavatesse sidevõrkudesse.
1988. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

1988. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti 10. oktoobrist 2. novembrini 1988 Suriname pealinnas Paramaribos. Turniiri võitis maailmameistrivõistluste debütant Aleksei Tšižov.
Turniiri oli haigestumise tõttu sunnitud pooleli jätma Macodou N'Diaye ().
Kempten

Kempten on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal Švaabimaal. Asub Illeri jõe ääres. Kesklinn asub 670 m kõrgusel merepinnast.
Ajalugu.
Kempten on üks vanimaid Saksamaa linnu. Strabon mainis 50 eKr keltide asulat Kambodunonit, mida peetakse vanimaks tänapäeva Saksamaa asula mainimiseks. Arheoloogilised väljakaevamised ei ole kinnitanud, et selline keltide asula olemas oli.
15 eKr vallutasid ja purustasid roomlased Nero Claudius Drususe ja tema venna Tiberiuse juhtimisel keltide asula. Nad rajasid sinna oma asula Cambodunumi. See oli tüüpiline rooma linn termide, foorumi ja templitega. Esialgu ehitati linn puust, kuid pärast 69 toimunud tulekahju, milles hävis peaaegu kogu linn, taastati kiviehitistega.
233. aastal hävitasid linna alemannid. Linn taastati, ent mitte päris endisele kohale, vaid strateegiliselt ohutumasse kohta, Burghalde mäele Illeri jõe kaldale. Viimased roomlaste väeüksused lahkusid linnast 488. aastal ja kogu piirkond läks alemannidele. Seepeale kolis asustus mäelt alla jõeäärsele tasandikule. Sel ajal nimetati linna Cambidanoks ja selle asukad olid valdavalt alemannid. 680 laastasid linna frangid, sest linn oli toetanud frankidevastast ülestõusu.
740. aastal rajati linna kohale misjonipunkt, mis 774. aastal sai abtkonna keskuseks. Selle asutasid iiri mungad Magnus ja Theodorus, kes saadeti Šveitsist Sankt Galleni kloostrist Allgäusse ristiusku kuulutama. Paari aasta pärast rajati Kempteni klooster, mis oli Allgäu esimene klooster. Karl Suure naine Hildegard oli alemanni printsess ja tema toetusel sai Kempteni kloostrist üks enim privilegeeritud kloostreid Frangi impeeriumis.
10. sajandi alguses rüüstasid linna mitu korda ungarlased; 941 taastati linn Augsburgi piiskopi ja Kempteni abti Augsburgi Ulrichi juhtimisel. Linn kuulus sellest ajast halduslikult kloostri võimu alla.
Heinrich II andis 1213 Kempteni abtidele õiguse nimetada end hertsogiteks. Vastukaaluks andis Rudolf von Habsburg 1289 Kemptenile vaba riigilinna õigused. Ometi jäi linn endiselt kloostrist sõltuma ja alles 1525 sõlmisid klooster ja linn niinimetatud suure tehingu, millega linn end suure summa eest sõltumatuks ostis. Kohe 1527 võttis linn vastu protestantismi, sellal kui klooster jäi katoliiklikuks. See tekitas nende omavahelistes suhetes suuri pingeid.
Kolmekümneaastase sõja ajal purustasid Rootsi väed nii linna kui kloostri. Vahetult pärast sõda ehitati linna kirik ja kloostri kirik, esimesed kirikud Saksamaal pärast Kolmekümneaastast sõda.
Napoleoni sõdade ajal 1802–1803 läksid linn ja klooster Baieri alla, aga halduslikult ühendati nad omavahel alles 1819.
Kemptenis on sündinud Ernst Mayr.
Rosenheim

Rosenheim on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal.
Rosenheim on auto- ja raudteede sõlmpunkt Müncheni (umbes 60 km), Salzburgi (80 km) ja Innsbrucki vahel.
Triigi mõis (Kose)

Triigi mõis ehk Kõue mõis (saksa keeles "Kau") oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kose valda Harju maakonnas.
Ajalugu.
Kõue mõisa on esmamainitud 1319, mis teeb sellest ühe vanima mõisa Harjumaal. Esialgu asus mõisakeskuse praeguses asukohas vasallilinnus. Keskajal kuulus mõis Dückeritele. 17. sajandil läks aga Saltzade valdusse. 
Põhjasõja järel kuulus mõis Strykide aadlisuguvõsale, ning peale neid Mellinitele ja Reuternitele. 
Strykide nimest on tulnud ka mõisa eestikeelne nimi.
1779. aastal sai mõisa omanikuks Hermann von Brevern. 
1832 ostis mõisa maadeavastaja Otto von Kotzebue, kelle järeltulijaile jäi mõis 1906. aastani. 
1906–1919 kuulus Kõue mõis Hagemeisteritele ja oli Paunküla kõrvalmõis. 
1922. aastal sai mõisa teenete eest Vabadussõjas kolonel Karl-Johann Laurits, VR II/2, VR II/3. Laurits müüs mõisa 1939. aastal.
1943. aastal paigutati mõisa kool, mis jäi hoonesse kuni 1975. aastani. Sealt alates seisis hoone tühjana ja lagunes.
1992. aastal müüs kohalik omavalitsus mõisa eraisikule. 2006. aastal omandasid mõisa [ Terje Kross ja Eerik-Niiles Kross], kes alustasid renoveerimistöid, mis lõppesid 2012. aastal.
Mõisa saksakeelsest nimest Hof Kau tulenes 1992–2013 eksisteerinud Kõue valla nimi.
Mõisakompleks.
Mõisa peahoone vanimad osad võivad pärineda keskaegsest kindlustatud mõisahoonest, millele viitavad paksud ebakorrapärased müürid. 
17.–18. sajandil rajati ühekorruseline barokne peahoone.
Hoone klassitsistlik kujundus pärineb 1817. aasta ümberehitustest, mil härrastemaja ühele otsale ehitati teine korrus, kujundati fassaadid klassitsistlikeks ning lisati kolm neljasambalist portaali. Samas säilis varasem barokne kelpkatus.
Hoone esise suure väljaku ääres paiknesid viie kaaravaga ait ja tall-tõllakuur. Eraldi sissesõidu tee ääres paikneb tööhobuste-tall.
Ülejäänud abihooned asusid härrastemajast eemal ning on nüüd valdavalt hävinud või varemeis.
Tänapäeval on mõisasüda eravalduses. 2010. aasta kevadel alustati Kõue mõisa mahukaid taastamistöid, mis lõpetati 2012. aastal.
Mõisas pakutakse kvaliteetset kultuurikava, eeskätt kontserte ja teatrietendusi.
Kabelaud

Kabelaud on (üldjuhul) ruudukujuline laud, mis on omakorda jagatud väiksemateks ühesuurusteks ruutudeks. Ruudud on vaheldumisi tumedad (nimetatakse tinglikult mustadeks väljadeks) ja heledad (valged väljad). 
Erinevaid kabeliike mängitakse erisuurustel laudadel, enamik mängudest toimub küll 64-ruudulisel laual, aga näiteks kanada kabet mängitakse 144-ruudulisel ning rahvusvahelist ja friisi kabet 100-ruudulisel mängulaual. Kõik mängud aga ei käigi ruudukujulisel laual, nii näiteks mängitakse Harkovi kabet hoopistükkis 80-ruudulisel laual.
Rahvusvahelise kabe jaoks on FMJD kabelauale kehtestanud järgmised nõuded:
Prandi mõis

Prandi mõis (saksa keeles "Brandtenhof", "Brandten"; varem "Kardina", "Kardenay") oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.
Mõisa keskus asus Prandi külas.
Ajalugu.
1613. aastal annetati Kardina (Prandi varasem nimi) küla koos Veskiaru veskiga Paide linnuse ülemvahtmeistrile Hinrich Brandtile (ka Brandten), senikauaks kui ta selles ametis on. Läänistus kinnitati Rootsi kuninga poolt 1616. aasta 29. oktoobril. Brandti perekonnanime järgi kujunes mõisale ja Kardina külale nimeks Prandi (saksa keeles "Brandtenhof").
1620. aastal on küla mainitud taas riigi omanduses olevana.
1623. aastal rentis Hinrich Brandt valdust 35 riigitaalri eest. Ka 1627. aastal on teda mainitud rentnikuna.
1626. aastal 21. oktoobril annetas Gustav II Adolf küla ooberst Alexander von Essenile (1594–1664). Prandi mõis rajati hiljemalt 1639. aastal.
Alexander von Essen rentis oma mõisa välja: 1641. ja 1649. aastal on rentnikuna mainitud Rötger Eckholti. 
Alexander von Esseni surma järel 1663. aastal sai mõisa omanikuks tema poeg Otto Magnus von Essen (1638–1707), kes rentis mõisa Andreas Wallwichile.
1688. aastal seisis mõis Kuningliku Lossikohtu jurisdiktsiooni all.
Otto Magnus jättis mõisa oma tütrele Christina Hedwigile ja viimase abikaasale Kirna mõisnikule Hans Heinrich von Fersenile (maetud 1724). Prandi mõisa päris nende tütar Luise Magdalena von Fersen, kes oli abielus esmalt Karl Johann von Delwigiga ning hiljem Erich Helmich von Kaulbarsiga.
1725. aastal oli mõisarentnikuks Wilhelm Arendson Sonnenbach.
1756. aastal on Prandi mõisa omanikuna mainitud Hans Heinrich von Rosenit (1703–1780). Tema surma järel läks mõis ta pojale Bengt Friedrich von Rosenile (1738–1809).
Tema järel kuulus mõis Gottlieb von Belawaryle (surnud 1825). Temalt läks mõis tema tütrele Dorothea Elisabethile ja viimase abikaasale Wilhelm Georg Nikolai von Erschellile. 
1834. aastal ostis mõisa Koigi ja Laimetsa mõisnik Otto Magnus von Grünewaldt (1801–1890). Ta likvideeris Prandi küla ning kolis senised elanikud ümber Veskiaru, Sõrandu ja Sigapusma külla. Küla maad mõisastati ning ribaspõllud muudeti suurteks põlluväljadeks. Seniste taluhoonete asemele rajati suured mitmepereelamud kuhu pandi elama moonakad.
1846. aastal mindi Prandi mõisas teorendilt üle raharendile.
1892. aastal sai mõisnikuks Otto Magnuse poeg Georg von Grünewaldt (1830–1901), ning viimase surma järel tema poeg Werner von Grünewaldt (1866–1932).
Mõisakompleks.
Prandi mõisakompleks asus Prandi Allikajärve kaldal.
Mõisa peahoone ei ole säilinud. Üksikud säilinud majandushooned on ümber ehitatud.
Haug

Haug ehk harilik haug ehk havi ("Esox lucius") on hauglaste sugukonda haugi perekonda kuuluv röövkala.
Eestis on haug tavaline ja teda püütakse ka töönduslikult. Ta esineb enamikus järvedes ja jõgedes, samuti rannikumeres.
Elukoht ja levila.
Haug on suhteliselt paikne kala, kes eelistab aeglase vooluga jõgesid, järvi ja riimveelist rannikumerd, hoidudes enamasti kalda lähedale taimestikku või teistesse varju pakkuvatesse paikadesse. On ka hauge, kes elavad avavees ja jälitavad pisemaid parvekalu. Ta talub hästi happelist keskkonda ja võib elada veekogudes, mille pH on 4,75.
Haug elab Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosa sisevetes. Ta on üks kõige laiemalt levinud mageveekala. Venemaal puudub ta vaid Amuuri jõgikonnas, kus elab amuuri haug. Ukrainas puudub haug ainult Krimmis.
Kirjeldus.
Haugil on nooljas keha, mis on natuke külgedel lamenenud. Seljauim on keha tagaosas, suurendades saba tõukepinda. See võimaldab välkkiireid kohaltsööste saagi haaramiseks. Suhteliselt suurel peal on pardi nokka meenutav suu, millel on tahapoole kaldu olevad hambad. Haugi värvus sõltub keskkonnast, keha on selja pealt tavaliselt rohekas-sinakas, mis muutub allapoole minnes üha heledamaks, kõhualune on valge.
Haugi hambad on suunatud sissepoole, et vältida saagi pagemist suust. Alalõua hambad on eri suurusega ja vahetuvad. Alalõua seesmine külg on kaetud pehme koega, mille all on asendushammaste kõverad read. Igal kihval on 2–4 asendushammast ja kui kihv välja langeb, siis tuleb tema asemele mõni asendushammas. Algul uus hammas logiseb, edaspidi aga kasvab tihedalt alalõua külge kinni. Hambad ei vahetu korraga, vaid kogu aasta vältel pidevalt on haugi suus nii noori kui vanu hambaid.
Haugi tavaline suurus on 50–100 cm, aga ta võib olla üle 150 cm pikk ja üle 35 kg raske. Vangistuses võib haug elada kuni 30 aasta vanuseks.
Eluviis.
Haug on röövkala, kes toitub teistest kaladest, ka oma liigikaaslastest. Suured haugid võivad süüa konni, pardipoegi ja pisiimetajaid. Haugide hulgas on kannibalism väga levinud ja eksisteerib järvi, kus peale haugide teisi kalaliike üldse ei ela. Neis järvedes söövad pisikesed havid vesikirpe, vähikesi ja muud zooplanktonit, aga suuremad liigikaaslased söövad neid.
Püüdmine.
Harrastuspüügil kasutatakse enamasti spinningut ja elussöödaõnge, vähemal määral lendõnge ja põhjaõnge. Enamikus veekogudes on edukaim püügiviis elussöödaõng, mõnes spinning. Soovitavad landid püügiks - veepealsed konnad, spinnerid ja pehmed plastikust. Soovitav püügiaeg on suve algusest sügise lõpuni.
Särg

Särg ("Rutilus rutilus") on karpkalaliste seltsi kuuluv kala.
Särg kasvab 25–35 cm pikkuseks ja 1,5 kg raskuseks. Särjel on rohekas selg, hõbedase läikega küljed ja valge kõht, silmad ja uimed on punakad.
Särge aetakse tihti segamini roosärjega ("Scardinius erythrophthalmus"), kellega ta on suhteliselt sarnane. Need kaks liiki erinevad üksteisest kõhu- ja seljauime paiknemise poolest: särjel asetsevad mõlemad uimed paralleelselt, roosärjel on aga kõhuuim kergelt ettepoole nihutatud. Veel lihtsam on neid eristada suu paigutuse järgi, särjel on see otseseisune, roosärjel aga ülaseisune.
Levik ja eluviis.
Särg on vähenõudlik kala, kes elab parvedena aeglase vooluga jõgedes, järvedes ja riimveelises rannikumeres, hoidudes enamasti kaldaäärsesse taimestikku.
Särg on levinud peaaegu kogu Euroopas Alpidest ja Püreneedest põhja pool kuni Uuralini välja. Elab ka Briti saartel ja Läänemere riimveelistes osades. Puudub aga Norras ja Lõuna-Balkanil. Mustas ja Aasovi meres elab särje alamliik "Rutilus rutilus heckeli", kes rändab kudemiseks jõgedesse; Kaspia meres esineb särje alamliik "Rutilus rutilus caspicus", kes on kohanenud riimveelise keskkonnaga.
Kudemisperiood on aprillist maini.
Kasutamine.
Särjel ei ole töönduslikku tähtsust.
Särge süüakse sageli kuivatatult.
Harjus

Harjus ("Thymallus thymallus") on lõheliste seltsi harjuslaste sugukonda kuuluv kala. Eesti keeles kasutatud ka nimesid ärn, harjakas, õrn ja hõbeforell
Kirjeldus.
Harjus on harilikult 30–50 cm pikkune ja kuni 1,5 kg raskune, suurimad kuni 60 cm pikkused ja 3 kg raskused. Harjus on noolja ja külgedelt lamenenud kehaga, eriti iseäralik on tema erakordselt pikk ja kõrge seljauim.
Levila ja eluviis.
Harjus elab kiirevoolulistes, selge- ja puhtaveelistes jõgedes alates Inglismaast ja Walesist kuni Musta mere, Uraali ja Põhja-Jäämere jõgikondadeni. Põhja-Ameerika arktilises regioonis on levinud eraldi alamliik "Thymallus thymallus arctica".
Toitub enamasti väiksematest kaladest ja putukatest.
Eestis on harjuse püük keelatud aasta läbi ja ta on levinud vaid mõnedes jõgedes.
Siiski on viimasel ajal märgata harjusepopulatsioonide märgatavat suurenemist ning laienemist. Mõnedes jõgedes koguni sellisel määral, et ületab tunduvalt jõeforelli arvukuse nendes jõgedes.
Kuulub Eesti III kaitsekategooriasse.
Otto Magnus von Grünewaldt

Otto Magnus von Grünewaldt (8. juuli (vkj 26. juuni) 1801 Koigi mõis – 18. oktoober (vkj 6. oktoober) 1890 Tallinn) oli Eestimaa poliitik ning mõisnik, Venemaa keiserlik kammerhärra.
Otto Magnus von Grünewaldt sündis Koigi mõisniku Johann Georg von Grünewaldti (1763–1817) ja Anna Christina von Kurselli (1769–1842) pojana.
1819–1821 õppis ta Tartu ülikoolis kameralistikat, misjärel ta välismaale siirdus, õppides 1821–1822 Göttingeni ülikoolis zooloogiat. Grünewaldt õppis veel edasi Bonnis, Pariisis ja Itaalias ning naasis koju 1824. aastal.
Otto Magnus von Grünewaldt saatis 1843. aastal suurvürstinna Jelena Pavlovnat viimase ringreisil Saksamaale. Grünewalt osutus valituks sest suurvürstinna soovis kaaslaseks "väga kohusetundlikku, haritud" meest. Suurvürstinnat saatis ta ka 1845. aastal ringreisil.
1839–1851 oli ta Järvamaa kreisisaadik ning 1857–1858 Eestimaa maanõunik, samuti osales ta 1856. aasta talurahvaseaduse väljatöötamisel..
Talle kuulusid Eestimaal Peetri kihelkonna Koigi (majandas seda 1825–1862), Prandi (1834. aastast) ja Liivimaal Pilistvere kihelkonna Laimetsa mõis.
Oli 1834–1863 Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi liige, seejärel auliige ja oli Eestimaa Põllumajanduse Seltsi asutaja Tallinnas 1839. aastal koos Eduard von Fock ja dr Carl Hueckiga (1811−1889).
Ta suurendas talumaid, mõisastades oma mõisate põlde, rakendas 1840. aastaist teoorjuse asemel palgatööd ning propageeris mitmeväljasüsteemi, peenvillalammaste kasvatamist ja teisi põllumajanduslikke uuendusi. Ta asutas Atastesse külakooliõpetajate seminari.
Oma mõisate majandamisest tagasi tõmbunud, reisis ta palju 1862–1869, elas seejärel Tallinnas.
Perekond.
Otto Magnus von Grünewaldt abiellus 29. mail 1825 Mathilde Ottilia Helene Antoinette von Wolffiga (1802–1860). Sellest abielust sündisid:
Teist korda abiellus Otto Magnus von Grünewaldt 30. septembril Londonis Julie Marie Rositteriga (1826–1897).
Triigi mõis

Triigi mõis on mitme Eesti mõisa nimi:
Kojastu kalmed

Kojastu kalmed on kivikalmed Märjamaa valla edelaosas Kojastu külas Tõigiva talu naabruses.
Kojastu kalmed rajati 1. aastatuhande 1. poolel pKr ning olid kasutuses ka veel 2. aastatuhande alguses. Kojastu kalmed on arheoloogiamälestisena kaitse all. 
Tänapäevaks on kalmeid tugevalt rüüstatud. Osa kividest on minema viidud (looduslikult on Vigala kandis kive väga vähestes piirkondades) ning kalmetest on üle käinud ka aardekütid. Kalmete jäänused on kaetud mullakamaraga.
80386

Intel i386 ehk 386 ehk 80386 on Inteli mikroprotsessor, mis kuulub Inteli kolmandasse x86-protsessorite perekonda. 
Protsessorile i386 eelnes 80286. Esimene 386-tüüpi protsessor ilmus 17. oktoobril 1985 ja jõudis tarbijateni aastal 1986. Protsessor sisaldas 275 000 transistorit.
Esimese 386 protsessorit kasutava personaalarvuti tootis Compaq.
Arhitektuur.
Protsessoril oli esimest korda 32-bitine arhitektuur. Eelmine protsessor oli 80286, mis kasutas segmendipõhist mäluhaldust. 386 aga kasutas lehekülgede saalimist, mis tegi virtuaalmälu kasutamise operatsioonisüsteemis märgatavalt lihtsamaks.
Protsessoril oli kolm töörežiimi: reaalne, kaitstud ja virtuaalne. Reaalne oli ühilduv 8086 ja 80286-ga. Kaitstud režiim kasutas samu võimalusi, mis 80286. Lisaks oli kaitstud režiimi laiendus, mis võimaldas adresseerida kuni 4 GB mälu. Virtuaalne režiim, mida eelnevatel polnud, lubas kaitstud režiimis käivitada üht või enamat virtuaalset 8086 keskkonda.
386 protsessoril on kaks mälumudelit: segmenteeritud ja lame (ingl. "flat"). Lameda mudeli korral käsitletakse mälu ühe 4 GB segmendina. Segmenteeritud mudeli korral 16 383-baidiste segmentidena.
Eripära.
Esimest korda tutvustas Intel protsessorite juures lühendeid DX (Double-word eXternal) ja SX (Single-word eXternal). 386 DX protsessoritel ei olnud sisseehitatud matemaatikaprotsessorit, aga 486 DX variandil oli. See võib segadust tekitada. 386 puhul tähendas SX 16-bitist andmesiini ja DX kaks korda suuremat andmesiini. Matemaatikaprotsessor oli eraldi vaja lisada.
Välislingid.
Protsessorite täpne info Inglise keeles
Albert Üksip

Albert Üksip (8. detsember 1886 Narva – 10. august 1966 Tallinn) oli eesti näitleja, botaanik ja tõlkija.
Elukäik.
Albert Üksip lõpetas Narva linnakooli ning oli aastail 1902–1923 kontoriametnik Narva vabrikutes. Hariduse omandas ta peamiselt iseõppimise teel. Ta oskas ka maalida ja mängis viiulit.
Aastal 1905 hakkas ta tegelema näitlemisega, olles hiljem ka näitejuht Narva eesti ja vene amatöörtruppides. Aastatel 1923–1949 oli Üksip Estonia teatri näitleja. Aastatel 1945–1951 oli ta õppejõud Eesti NSV Riiklikus Teatriinstituudis.
Aastail 1931–1932 asutas ta Estonia teatri arhiivimuuseumi. Ta kirjutas palju teatriga seotud artikleid.
Aastatel 1927–1931 korrastas ta Tallinna Provintsiaalmuuseumi herbaariumikogu (14 500 ühikut), millest sai hiljem Eesti Loodusmuuseumi kogu. Ta oli suurepärane taimetundja, hunditubakate spetsialist. Tema kirjutatud on hunditubakate köited "Eesti NSV flooras" ja "NSV Liidu flooras".
Isiklikku.
1929. aastast oli abielus näitleja Albina Kausiga.
Mälestuse jäädvustamine.
Albert Üksipile on püstitatud Narva Pimeaias mälestuskivi. Albert Üksipi Rudolf Nuudele kingitud taskukell on üks eesti teatrimaailma rändesemeid, mida kingitakse ühest näitlejapõlvest teise.
Aglutinatsioon

Aglutinatsioon on sõnavormide moodustumisviis morfeemide liitmise teel, näiteks tüvedele liiteid lisades.
Aglutinatsiooni puhul liidetakse sõnavorm morfeemidest kokku nii, et eri morfeemid ei mõjuta üksteise välist kuju ning sõnavorm jaguneb selget tähendust kandvateks osadeks. Näiteks eesti keele sõnavorm "elan" koosneb selgesti eristatavatest osadest: tüvi "ela", mis kannab sõna leksikaalset tähendust, ja tunnus "-n", mis kannab ainsuse 1. pöörde tähendust.
Eoin Colfer

 
Eoin Colfer (eesnimi hääldub nagu inglise nimi 'Owen'; sündinud 14. mail 1965 Wexfordis Iirimaal) on iiri fantaasiakirjanik, kelle looming on mõeldud lastele ja noortele.
Elulugu.
Eoin Colfer sündis ja kasvas üles Edela-Iirimaa rannikulinnas Wexfordis. Tal oli neli venda: Paul, Eamon, Donal, Niall. Tema vanemad olid kooliõpetajad, isa lisaks veel ka kunstnik ja ajaloolane. Ema õpetas näitekunsti.
"Juba noore poisina kirjutas ta näidendeid, sundides oma õnnetuid klassikaaslasi mängima laval märatsevaid viikingeid samal ajal, kui nood oleksid tahtnud olla õues ja teha midagi tõepoolest märatsevat," kõlab üks tutvustusi Eoin Colferi kohta.
Vanemate jälgedes sammus kutsevalikul ka Eoin, asudes 1986. aastal tööle kooliõpetajana, ehkki eelkõige meeldis talle kirjutamine. Kuni "Artemis Fowli" sarjale osaks saanud menulaineni pidaski mees õpetajaametit, koolis töötamise kõrvalt kirjutamisega tegeledes.
1991. aastal abiellus ta Eoin Jackiega, järgmisel aastal mindi ilma mööda rändama. Nelja aasta jooksul elati Saudi Araabias, Tuneesias ja Itaalias. Seejärel siirduti tagasi Iirimaale, kus 1997. aastal sündis esimene poeg. Iirimaal elab Eoin koos oma abikaasa ning poegade Finni ja Seániga ka praegu.
Looming.
Tuneesias veedetud aeg andis Eoinile inspiratsiooni esikromaani "Benny ja Omar" (1998) kirjutamiseks. Sellele järgnes "Benny ja plika" (1999), mis lükkas müügiedetabelis esikohalt koguni Harry Potteri. Mõlemad Benny raamatud olid realistlikus võtmes kirjutatud noortekad. Ei möödunud aastatki, kui ilmus "Soovileht" (2000, eesti keeles 2005).
2001. aastal nägi trükimusta esimene Artemis Fowli sarja raamat "Artemis Fowl" (eesti keeles 2003), mille peategelane on noor terane antikangelane. Teosest sai rahvusvaheline menuk, see võitis ka mitmeid väärikaid auhindu. Sari jätkus raamatutega "Polaarjuhtum" (2002), "Igaviku kood" (2003), "Opali kättemaks" (2005), "Kadunud koloonia" (2006), "Ajaparadoks" (2008) ja "Atlantise kompleks" (2010), 2012. aastal ilmus sarja kaheksas ja tõenäoliselt viimaseks jääv romaan "Artemis Fowl and the Last Guardian".
Erinevalt Benny raamatutest kuuluvad Artemis Fowli jutud juba fantaasiakirjandusse. Nimikangelast tutvustatakse kirjaniku kodulehel sõnadega "teenage criminal mastermind" – teismeline kuritegelik geenius.
Pärast "Artemis Fowli" sarjale osaks saanud menu pühendus Eoin Colfer täielikult kirjanikutööle. Ise ütles ta selle kohta: "Ma ei lõpeta kirjutamist enne, kui inimesed lõpetavad raamatute lugemise või minul ideed otsa saavad."
Douglas Adamsi lesk valis Colferi kirjutama kuuendat raamatut Adamsi kultustriloogiast "Pöidlaküüdi reisijuht Galaktikas" ja see ilmus 2009. aastal. Sarjaks kipub muutuma ka "Üleloomulike võimetega tüdruk" (2004), millele on juba mõnda aega oodata järge "Üleloomulike võimetega tüdruk 2" ning pärast "Artemis Fowli" lugude lõpetamist alustab Colfer uut sarja, mille esialgne pealkiri on "WARP" (Witness Anonymous Relocation Program), mida iseloomustatakse kui "Oliver Twist kohtub The Matrixiga" ning mille esimene raamat "W.A.R.P. The Reluctant Assassin" ilmus aprillis 2013.
Kolkja

Kolkja on alevik Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Kolkjat on esmamainitud 1592. aastal ("Kolko") ja 1601. aastal ("Kolk"). Hiljem hakati eristama Suur-Kolkjat ja Väike-Kolkjat. Kolkja alevik moodustati 1977. aastal Väike-Kolkja, Suur-Kolkja ja Sohvia küla liitmise teel.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas alevikus 400 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kolkjas 277 elanikku, neist eestlasi 21 (7,6%).
Kolkja alevikus asub Peipsiääre vallavalitsus, postkontor, Kolkja põhikool. Samuti tegutseb alevikus kaks vanausuliste palvemaja, on avatud muuseum (Kolkja vanausuliste muuseum) ning kala ja sibula restoran (Kolkja Kala-Sibularestoran).
Kasepää

Kasepää on alevik Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kasepääl 194 elanikku, neist eestlasi 12 (6,2%).