Reedid

Reedid ("Raeti", "Rhaeti", "Rheti" või "Rhaetii"; vanakreeka keeles: "Ῥαιτοί": transkriptsioon "Rhaitoí") oli Alpi hõimude konföderatsioon, kelle keel ja kultuur võisid olla pärit, vähemalt osaliselt, etruskidelt. Mitte hiljem kui u 500 eKr asustasid nad tänapäeva Šveitsi keskosa, Tirooli Austrias, Kirde-Itaalia Alpi piirkondi ja Saksamaad Doonaust lõunas.
Nimetuse "Raeti" etümoloogia pole selge. Rooma provints Raetia on saanud nime selle rahva järgi.
Iidsed allikad iseloomustavad reete kui etruske, kes aeti gallide poolt Po madalikult minema ja varjusid Alpi orgudesse. Kuid on tõenäoline, et nad olid peamiselt põlised Alpi rahvad. Nende keel, niinimetatud reedi keel oli arvatavasti seotud etruski keelega, kuid võis mitte sellest tuleneda. Vähemalt mõned reedi hõimud (Kirde-Itaalias) jätkasid reedi keele kõnelemist arvatavasti kuni 3. sajandini pKr. Teised (Šveitsis) olid Rooma keisri Augustuse ajal (valitses 30 eKr – 14 pKr) arvatavasti keldikeelsed.
Reedid jagunesid mitmeks hõimuks, kuid ainult mõned neist on iidsetes allikates selgelt määratletud.
Reedi hõimud koos nende keldikeelsete naabritega põhjas vindelikitega alistati keiserliku Rooma armee poolt 15 eKr ja nende territooriumid annekteeriti Rooma keisririiki. Rooma provints Raetia et Vindelicia on saanud nime nende kahe rahva järgi. Reedi hõimud muutusid kiiresti keisririigi lojaalseteks alamateks ja andsid ebaproportsionaalselt suure hulga nekruteid keiserliku Rooma armee auxilia vägedesse.
Nimetuse etümoloogia.
Nimetuse "Raeti" päritolu pole selge. Pole isegi selge, kas see tuleneb "endonüümist", nimi, mida reedid kasutasid üksteise kirjeldamiseks, või "eksonüümist", nimetust kasutasid võõrad reetide kirjeldamiseks. (Võrdle nimetust "kreeklased". See tuleneb Rooma eksonüümist "Graeci" sellele rahvale, kelle oma nimi iseendile oli "Hellenes").
19. sajandil arvati, et "Raeti" on nendele hõimudele gallide poolt antud eksonüüm, mis pärineb eeldatavast keldi juurest "rait" ("mägismaa"), nii et "Raeti" tähendas "mägirahvas".
Rooma geograaf Plinius Vanem, kes kirjutas 70 pKr, vihjas, et rahvas on saanud nimetise "Raetuse" järgi, kes oli nende juht arvatava Po madalikult "väljaajamise" ajal. Kuid selline "eponüüm-väljamõeldis" oli kreeka-rooma maailmas tavaline ja selle võib kõrvale jätta. Kõige kuulsam näide on legend, et Rooma linn on saanud nime Romuluse, oma väidetava asutaja kärgi: kui Romulus üldse olemas oli (milles enamik õpetlasi kahtleb), siis on palju tõenäolisem, et tema sai nime siis juba olemas olnud kohanime "Roma" järgi, mitte vastupidi. Sama kehtib "Raetuse" kohta.
Samuti on vihjatud, et nimi "Raeti" võib olla seotud Reitiaga, suure jumalannaga, keda austati Kirde-Itaalias, ja on tõendatud mitme kirjutisega veneti rahva pühendustahvlikestel. Üks reedi pühendustahvlike samast piirkonnast sisaldab sõna "reithus", mis võib viidata sellele jumalusele.
Juured.
Varaseim reetide mainimine säilinud iidsetes allikates on enne 146 eKr kirjutatud Polybiose "Maailma ajalugu". Plinius Vanema järgi olid reedid sissetungivate gallide poolt Po madalikult Alpidesse aetud etruskid. Seda seletust reetide päritolust toetab Augustuse-aegse Rooma ajaloolane Titus Livius. Kui see ajalookäsitlus on õige, siis toimus ümberasumine Po madalikult ajavahemikus 600–400 eKr, kui keldi hõimude suur ränne Galliast andis tulemuseks kogu piirkonna keltiseerimise.
Kuid traditsioonilist "rändeteooriat", mida toetasid klassikalised autorid ja kuni 1960. aastateni kõige kaasaegsemad õpetlased, ei peeta enam ainsaks võimalikuks seletuseks sotsiaal-keelelistele muutustele. On sama tõenäoline, et reedid, kui nad kõnelesid etruski keelega sarnast keelt, olid Alpi pärismaalased, kes olid seda rääkinud nii kaua, kui mitte kauem kui Etruria etruskid – eriti kui, nagu enamus õpetlasi usub, etruski keel esindab Itaalia ja Alpide indoeuroopa algkeelt. Alternatiivina, kui Alpi pärismaalased kõnelesid varem keelt, mis ei olnud etruski keelega seotud, võisid nad "etruski keele" kasutusele võtta muude protsesside kaudu, kui massiline ränne, näiteks kultuurivahetuse kaudu Po madaliku etruskidega või etruski eliidi "eliidisiirde" tulemusena, kes omandas poliitilise hegemoonia Alpi hõimude üle.
Etnolingvistiline kuuluvus.
Reedid usutakse paljude õpetlaste poolt olevat kõnelenud, vähemalt esialgu, niinimetatud "reedi keelt", väljasurnud keelt, millest on teada vaid rida pealiskirjeid, kirja pandud etruski kirja variatsioonis. Enamik filolooge peab seda keelt üldiselt seotuks või vähemalt tugevalt mõjutatuks etruski keelest, mitteindoeuroopa keelest, mis on paremini dokumenteeritud Kesk-Itaalia Toscana piirkonnas. Keeleteadlased kutsuvad keelt "reedi keeleks", kuna eeldatakse, et reedid seda rääkisid. On võimalik, kuigi ebatõenäoline, et kaasaegsete õpetlaste poolt "reedi keeleks" kutsutud keelel pole tegelikult mingit seost rahvaga, keda iidsed roomlased tundsid kui "Raeti".
Isegi kui "reedi keel" oli reetide esialgne keel, on märkimisväärne ebakindlus selles osas, kui laialt "reedi keelt" hõimudes Augustuse ajal (valitses 30 eKr – 14 pKr) kõneldi. Alpi piirkonnas kui tervikus on tõendeid, et mittekeldi elemendid assimileeriti Augustuse ajal keldi hõimude sissevooluga ja võtsid omaks keldi kõne. Titus Liviuse järgi riknes reetide algse etruski keele ("sonum linguae") "kõla" Alpidesse asumise tulemusena. See võib tähendada, et vähemalt mõned hõimud kaotasid oma iidse reedi keele keldi keelele. Keldistamine leidis toetust ka Rooma praktikas reetide tihedas ühendamises nende põhjanaabrite vindelikitega, keda on enamuse ajaloolaste poolt peetud keldikeelseteks. Kahe rahva territooriumid ühendati halduslikel eesmärkidel juba varakult ja lõplikult keiser Claudiuse ajal (valitses 41–54) kui Raetia et Vindelicia provints. Lisaks loodi Augustuse ajal ühise "Raetorum et Vindelicorum" auxilia kohorti paar.
Rohkem toetust hüpoteesile, et põhjapoolsed reedi hõimud pöörati keldikeelseks enne Rooma keisririigi aega, pakub "reedikeelsete" kirjete levik. Neid on leitud peaaegu eranditult Kirde-Itaalias: Lõuna-Tirooli, Trentino ja Veneto piirkond. Ühtegi ei ole leitud Šveitsis, teises reetide tuumikpiirkonnas. Reedikeelsed kirjed näitavad, et "reedi keel" kestis kuni 3. sajandini pKr, vihjates, et reedi hõimud selles piirkonnas vähemalt ei pruukinud muutuda keldikeelseks. Lisaks viitab keldikeelsete kohanimede arvukus ja etruskikeelsete kohanimede täielik puudumine reetide territooriumil sellele, et Rooma vallutuse ajaks olid reedid täielikult keldistunud.
Rooma võimu sajandite kestel muutusid reedid valdavalt ladinakeelseteks. On välja pakutud, et säilinud jäänuk reetide ladina keelest on romanši keel, üks niinimetatud "retoromaani keeltest". Romanši keel elab täna Šveitsi Graubündeni kantoni mõnes orus (enamus on täna saksakeelsed). Siiski pole romanši keele reedi päritolu kindel, kuna retoromaani keeled tunduvad kõige enam seotud Galloromaani keelerühmaga, tugevdades argumenti, et reedid võtsid keldi keele omaks enne latiniseerimist.
Territoorium.
Tõendid näitavad, et esialgsel Rooma ringkonnal "Raetia et Vindelicia", nagu Augustus selle lõi, oli idapiiriks (Noricumi provintsiga) jõgi "Aenus" (Inn) selle suubumisest Doonausse kuni kaugele lõunasse, ja siis jõgi "Isarcus" (Eisack). Selle põhjapiiri "vabade" Germaani hõimudega määratles Doonau ülemjooks. Läänes hõlmas "Raetia et Vindelicia" kogu Bodeni järve ja ülemise Reini oru ning siis pika maa-ala läänesuunas piki ülemist Rhône'i orgu kuni Genfi järveni. Lõunas oli selle piir Itaalia Gallia Transpadana ja Venetia et Histria "piirkondadega" laias laastus sarnane tänapäeva Itaalia põhjapiiriga.
Vindelikid olid Ptolemaiose järgi idas piiratud "Licca" (Lechi) jõega, samas selle jõe teisel kaldal oli Ülem-Baieri asustatud reetidega. Vastupidine arvamus on, et kogu piirkonna Doonau ja Alpide vahel olid hõivanud vindelikid, kusjuures reedid piirdusid Alpidega.
Viimane arvamus on kooskõlas Straboniga, kes kirjutas, et reedi hõimudega asustatud territoorium ulatus Reini jõe ülemjooksult Põhja-Šveitsis nii kaugele lõunasse, kui Como ja Verona linnad Põhja-Itaalias. Reedid olid ümbritsetud idas Noricumi keldi tauriskidega ja läänes helveetidega.
Reedi hõimud.
Ehkki iidsed allikad on reetidele etruski päritolu omistamisel ühte meelt, ei selgu neist täpselt, millised hõimud võiks tõestatult "Raetiana" tuntud piirkonnas liigitada reetide hulka (ja kas selline klassifitseerimine põhines geograafilisel asukohal või keelel või kultuurilistel teguritel). Lisaks on allikate poolt antud hõimude nimedes märkimisväärsed lahknevused. Mõned hõimude asukohad on ebakindlad, kuigi enamik neist on kindlalt määratletud kohtade ja isikuandmetega.
Strabon loetles reedi hõimudena lepontid, camunnid (kes andsid oma nime Val Camonicale Lombardias Itaalias), "cotuantii" ja "rucantii". Nendest esimesed kaks on loetletud samas kirjapildis Augustuse kirjutistes, samas viimased kaks on Augustuse järgi arvatavasti vastavalt "cosuanetes" ja "rucinates". Siiski tundub, et kirjutatud tekst tuvastab "rucinates" kui ühe neljast vindelikite hõimust, kes on üles tähendatud vallutusena. (Kuid on võimalik, et Straboni "rucantii" oli Augustuse järgi tegelikult üks teine hõim, "rugusci").
Vastupidi Strabonile pidas Plinius leponte sarnaselt tauriskidega keldi hõimuks ja paigutas camunnid kui euganeede rahva hõimu Kirde-Itaaliasse, üheskoos "trumplini" hõimuga naaberorus Val Trompias. Kuid ükski Pliniuse kommentaaridest pole saatuslik lepontide ja camunnide tuvastamiseks reetidena. Leponti keel on lõplikult klassifitseeritud mandrikeldi keeltest erinevaks (näiteks Lejeune 1971, Koch 2008). Nagu euganeede puhul, on nende keeleline liigitus ebatäpsete tõendite tõttu ebakindel. On võimalik, et nende keel oli seotud ka etruski keelega, võibolla türseeni alamrühmaga. Teise võimalusena võis nende keel olla indoeuroopa, sarnane nende lähinaabrite keltide või venetitega (kelle keelel on mitmeid sarnasusi ladina ja itali keeltega, kuid millel on sarnasusi ka teiste indoeuroopa keeltega, eriti germaani ja keldi).
Lisaks tundub, et Raetia et Vindelicias elas ka mittereedi hõime. "Breuni" ja "Genauni" on Straboni poolt liigitatud illüürlasteks, samas on mitmel piirkonna hõimul usutav keldi etümoloogia: näiteks caturiigid sõnast "catu-" ('võitlus' või 'sõdalane') ja nantuaadid sõnast "nantu-" ('org').
Tropaeum Alpiumi pealiskirjed sisaldavad 45 Alpi hõimu nimesid. Võttes need, kes elasid Põhja-Itaalia "Raetia et Vindelicia" provintsi ja "Venetia et Histria" ringkonna territooriumitel, ning elimineerides need hõimud, keda õpetlased pidasid ilmselt keldi hõimudeks (medullid, ucennid, caturiigid, brigianid, sogiontid, ceutroonid, uberid, nantuaadid, sedunid, veragrid), saame tulemuseks järgmise loendi võimalikest reedi hõimudest:
Rooma vallutus.
Reedid, üheskoos nende tõenäoliselt keldi naabritega põhjas, vindelikitega, allutati Rooma keisri Augustuse kasupoegade ja kõrgemate väejuhtide Tiberiuse ja Drususe kaheosalises kampaanias aastal 15 eKr.
Kuni u. aastani 100 pKr oli piirkond lääneservas (Vindonissas u. aastast 15 pKr) mehitatud vähemalt ühe Rooma leegioniga (tõenäoliselt "legio XIX" aastani 9 pKr, kuni see Teutoburgi metsa lahingus hävitati). Lisaks paiknesid siin Rooma abiväed ja "leves armaturae" ("kergeväed", tõenäoliselt kohalik miilits). Kuid need väed olid peamiselt turvalisuse pärast väliste ohtude, mitte sisemiste rahutuste vastu. Strabon teatas, et Alpi hõimud tervikuna kohanesid kergesti Rooma võimuga ja nad ei mässanud 33 aasta jooksul, mis vallutusest möödunud oli (kirjutamise ajaks).
Reedid (ja vindelikid) olid kohustatud Roomale makse maksma. Kuid nende ühendterritoorium ei olnud esialgu organiseeritud täieõiguslikuks Rooma provintsiks, vaid sõjaväeringkonnaks, mida juhtis Rooma ratsurohvitser, kinnitatud kui "reetide, vindelikite ja Poenine oru "praefectus"". Ilmselt alles keiser Claudiuse (valitses 41–54) ajal sai ringkond täieõiguslikuks provintsiks ametliku nimega "Raetia et Vindelicia" (1. sajandi lõpust lühendatult lihtsalt "Raetia"), kui Poenine org (Valais' kanton, Šveits) eraldati, et ühendada see Alpes Graiae provintsiga. Raetiat valitses ratsurprokuraator.
Vastavalt epigraafilisele ülestähendusele toimus Rooma keisririigi varajasel Juliuste–Claudiuste perioodil (30 eKr – 37 pKr) vähemalt 10 reedi hõimudest jalaväe abirügemendi ("cohortes Raetorum") moodustamine. See kujutab endast umbes 5000 värvatut, mis on tohutult suur hulk hõredalt asustatud Alpi orgudest. See viitab sellele, et reedid olid tugevasti meelitatud karjäärist Rooma sõjaväes. (Vaata Rooma armee Alpi rügemendid).