tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Europa Clipper

Europa Clipper (varasema nimega Europa Multiple Flyby Mission) on NASA missioon, mis suundub uurima Jupiteri kaaslast Europat.
Missioon startis 14. oktoobril 2024 ning see jõuab Jupiteri orbiidile aprillis 2030. Esialgu plaaniti kosmoseaparaat paigutada orbiidile ümber Europa, kuid Jupiterilt lähtuva kõrge radiatsioonitaseme tõttu siseneb see Jupiteri orbiidile ning teeb Europast möödalende. Europa Clipper jätkab Galileo alustatud vaatlusi, mille kohaselt võib Europa pinna all asuda ookean. Missiooniga samal ajal tiirleb Jupiteri orbiidil ka ESA kosmoseaparaat Jupiter Icy Moons Explorer, mis möödub kaks korda Europast ja suundub seejärel uurima Ganymedest.
Europa Clipperi ehitasid JPL ja Johns Hopkinsi Ülikooli Rakendusfüüsika Laboratoorium ning teadusseadmetega panustasid Southwest Research Institute, Texase Ülikool, Arizona Ülikool ja Colorado Boulderi Ülikool.
Jaanus Ainsalu

Jaanus Ainsalu (sündinud 1973) on eesti sõjaväelane, kolonelleitnant. Ta on alates 20. jaanuarist 2024 Kaitseliidu Alutaguse maleva pealik.
Ainsalu alustas teenistust ajateenijana Eesti Piirivalves 1991. aastal ja jätkas teenistust Piirivalve Narva-Jõesuu õppekeskuses rühmaülemana, õppekompanii (sissi) ülemana ning õppejaoskonna ülemana. Alates 2003. aastast on ta teeninud Kõrgemas Sõjakoolis põhikursuste ülemana, alates 2009. aastast Kalevi jalaväepataljonis vanemstaabiohvitserina  missioon IRAAK NTM-I  ning 2010. aastast Scoutspataljonis staabiülemana. Lõuna kaitseringkonnas on ta olnud 2012. aastast operatiivjaoskonna staabiohvitser ning 2014. aastast  kaitseringkonna ülema asetäitja. 2015. aastast on ta teeninud 2. jalaväebrigaadis staabiülemana. Kaitseliitu asus kolonelleitnant Ainsalu 2018. aastal, kui ta asus Kaitseliidu peastaabi operatiivjaoskonna ülemaks. 9. novembrist 2019 sai temast Viru maleva pealik ning Kirde Maakaitseringkonna ülem.
Ainsalu on lõpetanud 2004. aastal Tartu ülikooli ärijuhtimise erialal. Lisaks on ta lõpetanud 2004. aastal Kaitseväe Ühendatud Õppeasutustes ohvitseri II taseme väljaõppe ja Balti Kaitsekolledžis 2015. aastal ohvitseri III taseme väljaõppe.
Heckler &amp; Koch G36

Heckler &amp; Koch G36 (Gewehr 36) on 5.56×45mm NATO Saksa ründevintpüss. Selle konstrueeris 1990. aastate esimeses pooles kaitsetööstusettevõte Heckler &amp; Koch asenduseks 7.62×51mm NATO lahinguvintpüssile Heckler &amp; Koch G3. 
Bundeswehr asendas enda automaadid G3 uute automaatidega G36 aastal 1997. Hiljem võeti see kasutusele veel mitmes riigis, k.a Eesti erioperatsioonide väejuhatuses. G36 laeb ümber gaasi jõul ning sellel on kas 30-lasuline lehtsalv või 100-lasuline trummsalv Beta C-Mag.
2012. aastal hakkas G36-l ilmnema probleeme täpsuse ja ülekuumenemisega ning sellele hakati otsima asendust. 2017. aastal käivitas Bundeswehr asenduse leidmiseks konkursi "System Sturmgewehr Bundeswehr". Konkursi viimasesse ringi jõudsid Heckler &amp; Koch HK416, Heckler &amp; Koch HK433 ja Haenel MK 556. 2022. aastast hakati automaate G36 Bundeswehris HK 416A8 vastu välja vahetama.
Makariv

Makariv on alev Ukrainas Kiievi oblastis, Butša rajoonis, Kiievi linnapiirist ligikaudu 20 km kaugusel läänes.
Ajalugu.
Sõjategevus 2022. aastal.
2022. aastal alanud Venemaa sissetungi käigus õnnestus Ukraina vägedel 2. märtsil asula Vene vägedelt tagasi vallutada. 7. märtsil tabas Vene õhulöök kohalikku leivatehast, hukkus vähemalt 13 tsiviilisikut. Vahepealse ebaedu järel vallutas Ukraina asula tagasi 22. märtsil.
Maksak (perekond)

Maksak ("Fistulina") on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Ypsilanti

Ypsilanti on linn USA-s Michigani osariigis Washtenaw' maakonnas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 20 648. 2010. aastal oli elanikke 19 435.
Linna läbib Huroni jõgi. Linna lõunapiiril asub Fordi järv. Linnast paari kilomeetri kaugusel läänes asub maakonna halduskeskus ja suurim linn Ann Arbor, mille eeslinnadega kasvas Ypsilanti kokku 1960. aastastel. Ypsilantist umbes 13 km kaugusel kirdes algavad Detroiti eeslinnad.
Algselt tekkis praeguse linna alale 1809. aastal kauplemisjaam. 1823. aastal tekkis Huroni jõe idakaldale asula, mis sai nimeks Woodruff's Grove. Jõe idakaldale tekkis asula kaks aastat hiljem. Idapoolse asula nimi oli Kreeka iseseisvussõja kangelase Dimítrios Ypsilántise järgi Ypsilanti. Kaks asulat kasvasid ajapikku kokku. 1858. aastal sai Ypsilanti linnaõigused.
Linnas tegutseb 1849. aastal asutatud Eastern Michigan University. Ypsilanti asub vanaautode muuseum ("Ypsilanti Automotive Heritage Museum"), kus on üles seatud mitmed kohalike Willow Runi autotehase ja Hudson Motor Car Company autod.
1960. aastal asutati Ypsilantis pitsarestoranide kett Domino's Pizza.
Linna läbib maantee Route 12, mis kulgeb kirdes Detroiti suunas ja edelas Chicago suunas. Linna lõunapiirist möödub kiirtee Interstate 94. Ann Arboriga on ühendus maantee M-17 kaudu. Linna lähedal asub Willow Runi lennujaam.
Alates 1997. aastast on Ypsilanti sõpruslinn olnud Náfplio Kreekas.
IWI Tavor X95

IWI X95 (varem Micro-Tavor, MTAR või MTAR-21; poolautomaatne versioon USA-s Tavor X95) on Iisraeli "bullpup"-ründevintpüss. Seda toodab kaitsetööstusettevõte Israel Weapon Industries ning see kuulub koos relvadega TAR-21 ja Tavor 7 Tavori relvaperekonda. Aastal 2009 valiti X95 Iisraeli jalaväe uueks standardrelvaks. Aastal 2021 teatati, et Iisraeli kaitsevägi on hakanud Tavore ja Micro-Tavore välja vahetama karabiinide M4 vastu. Tavorid jäeti reservüksustele.
Baozi

Baozi (hiina keeles 包子; ka bao) on pärmjuuretisest täidetud kukkel, mis on pärit hiina köögist. Baozid täidetakse väga erinevalt nii lihaga kui taimese toiduga, tavaliselt aurutatakse kuklit. Kirde-Hiina köögis on selle vaste mantou.
Baozid on Hiinas ja Indoneesias põhiliselt kahte sorti: dàbāo (大包, "suur kukkel"), mis on umbes 10 sentimeetri pikkune ning mida üldiselt ostetakse ühekaupa kaasa ning xiǎobāo (小包, "väike kukkel"), mis on umber 5 sentimeetri pikkune ning mida süüakse kas restoranis või ostetakse kaasa. Tavaliselt on üks xiǎobāo portsjon kolm kuni kümme kuklit. Baoziga antakse tavaliselt kaasa äädika- või sojakaste, millesse saia kasta. See toit on levinud kogu Hiinas.
Jakiv Gandzjuk

Jakiv Handzjuk (ukraina keeles Я́ків Григо́рович Гандзю́к; 21. märts 1873 Podoolia kubermang – 27. jaanuar 1918 Kiiev) oli Ukraina Rahvavabariigi sõjaväelane.
Benjamin Banneker

Benjamin Banneker (9. november 1731 – 19. oktoober 1806) oli afroameeriklasest iseõppinud matemaatik, astronoom, almanahhide koostaja ja kirjanik. Formaalne haridus Bannekeril põhimõtteliselt puudus. Ta oli ka maaomanik, kes tegi tööd maade mõõdistamisel ja põllumajanduses. Ta abistas Columbia ringkonna piiride määramist.
Varajane elu ja üldinfo.
Banneker sündis Marylandi provintsis Baltimore'i maakonnas mustanahaliste perekonnas. Kuigi Maryland oli tollal tuntud orjanduse poolest, ei pidanud Banneker kordagi oma elus tundma piitsahoope või raud-ahelate raskust, kuna tema isa oli vabaks ostetud ja ema polnud ka orjusesse sündinud.
Benjamini isa oli dogoni rahvusest. Dogoni rahvusel olid algteadmised astroloogiast, tänu millele sai Benjamin oma esimesed teadmised astroloogia kohta oma isalt. Bannekeri vanemad saatsid ta kooli, kus ta õppis lugemist, kirjutamist ja arvutamist. Bannekeri ametlik haridus (kui ta üldse sai seda) lõppes arvatavasti siis, kui ta oli piisavalt vana, et aidata oma pere talus.
Saavutused geodeesia valdkonnas.
1791. aasta alguses palus USA välisminister Thomas Jefferson geodeedil major Andrew Ellicottil uurida piirkonda, mis sisaldaks uut föderaalringkonda. Ellicott palkas Bannekeri selleks, et aidata föderaalringkonna piiride esialgset mõõdistamist.
Tema roll selles ei olnud just kõige suurem, sest ta pidi lahkuma mõõdistamisest kolm kuud peale tema palkamist. Ta lahkus sellepärast, et ta pidi rohkem tähelepanu andma oma talule, kuna oli kevade aastaaeg. Teiseks põhjuseks oli see, et tal mõõdistamise töö kattus efemeriidi kalkuleerimisega aastaks 1792.
Mõõdistusmeeskond lõpetas piiri mõõtmise 1792. aastal.
Surm.
Banneker ei abiellunud kunagi. Ta suri pärast suure osa oma kodukoha müümist 19. oktoobril 1806. Banneker suri 74-aastaselt oma metsamajas. Vananedes süvenes Bannekeri alkoholism, mis võis lühendada tema eluiga.
Karl Ludwig Friedrich (Baden)

Karl (Karl Ludwig Friedrich; 8. juuli 1786 – 8. detsember 1818) sai suurhertsogina Badeni suurhertsogiriigi valitsejaks 11. juunil 1811 ja valitses kuni oma surmani.
Elu.
Karli isa oli pärast Saksa-Rooma riigi lõpetamist 1806. aastal suurhertsogkonnaks ülendatud Badeni suurhertsogiriigi troonipärija Karl Ludwig. Tema ema oli Amalie. Ta oli Baieri, Venemaa ja Rootsi valitsejate naisevend. Tema õde Karoline oli Baieri Maximilian I Josephi abikaasa, tema õde Luise oli Venemaa Aleksander I abikaasa ja tema õde Friederike oli Rootsi Gustav IV Adolfi abikaasa.
15-aastaselt külastas Karl oma õdesid nende õukondades Peterburis ja Stockholmis. Ta oli koos isaga teel koju, kui isa 15. detsembril 1801 tõllast kukkudes surma sai. Karl oli selle õnnetuse tunnistaja.
Prantsusmaa tugeva mõju tõttu Badeni õukonnale oli Karl sunnitud 8. aprillil 1806 Pariisis abielluma keiser Napoleon I kasutütre Stéphanie de Beauharnaisiga, seda vaatamata tema enda ning tema ema ja õdede vastuseisule. Karl eelistas ilmselt oma nõo Auguste von Bayerni kätt. Läks viis aastat, enne kui paaril sündis pärija.
Karl läks 1807. aastal sõtta Badeni kontingendi juhina François Joseph Lefebvre'i alluvuses. Seal võttis ta osa Danzigi piiramisest.
1808. aastal tuli Karl tagasi oma vanaisa kõrvale. Tema vanaisa oli juba eakas ja Karlist sai kaasvalitseja. Karl oli 25-aastane, kui temast sai vanaisa Karl Friedrichi järglane pärast viimase surma 11. juunil 1811.
Kuna temal ega ka teistel vanaisa esimesest abielust pärit poegadel ei olnud ellujäänud meessoost järeltulijaid, kinnitas Karl 4. oktoobril 1817 oma Hochbergi morganaatilist suguvõsast pärit poolonude pärimisõigust, andes igaühele Badeni vürsti ja markkrahvi tiitli. Ta palus 20. novembril 1818, vaid mõni nädal enne oma surma, Aacheni vürstikongressil kinnitada suurhertsog Karl Friedrichi morganaatilise teise naise Hochbergi krahvinna Luise Karoline poegade pärimisõigust.
Kuid see Badeni pärandi väljakuulutamine kutsus esile rahvusvahelisi väljakutseid. Viini kongress tunnustas 1815. aastal Austria ja Baieri võimalikke nõudeid Badeni osadele, mis eraldati Karl Friedrichile Oberpfalzis ja Breisgaus, eeldades, et tema peatse surma korral lakkavad need maad olemast suurhertsogkonna osa. Vaidlused lahendati 1819. aasta Frankfurdi lepinguga, millega Baden loovutas Wertheimi osa, mis oli juba enklaav Baieris, sellele kuningriigile, misjärel tunnustasid Baieri ja Austria 1817. aastal lahendatud pärimisõigust.
Abielu ja lapsed.
Troonipärija Karl abiellus 8. aprillil 1806 Pariisis Claude de Beauharnais' tütre ja keiser Napoléon I kasutütre Stéphaniega (28. august 1789 – 29. jaanuar 1860). Nad said järgmised lapsed:
Kuna suurhertsog Karlil ei olnud ühtegi elusolevat meessoost last, sai pärast tema surma tema järglaseks tema onu Ludwig I. On oletatud, et leidlaps Kaspar Hauser oli tema poeg ja seega tegelik troonipärija. Kuna Kaspar oli vallaline ja lastetu, kui ta 1833. aastal surnuks pussitati, liideti tema tugevalt vaidlustatud nõue tegeliku pärandiga, mis tol ajal kuulus Badeni suurhertsog Leopoldile, kuna Ludwig I suri kolm aastat varem samuti vallalise ja lastetuna.
Vitali Gerassimov

Vitali Gerassimov (7. juuli. 1977 Kaasanis) on Venemaa sõjaväelane, kindralmajor.
Kel-Tec RFB

Kel-Tec RFB on gaasiga ümberlaadiv Ameerika Ühendriikide "bullpup"-poolautomaatvintpüss, mida toodab Florida kaitsetööstusettevõte Kel-Tec. Veebruaris 2008 teatasid Kel-Teci esindajad Las Vegase relvamessil "SHOT Show", et RFB jõuab tavakasutajateni 2008. aasta lõpus. Hiljem lükkus RBB väljatulek karmistatud relvaseaduste tõttu edasi. Relv jõudis turule 2009. aastal.
Õepa ohvrikivi

Õepa ohvrikivi on ohvrikivi Mihkli kihelkonna Õepa külas. 
Kivi on ligikaudu kolm meetrit pikk ja kaks meetrit lai ning poolteist meetrit kõrge. Muinsuskaitseameti hinnangul võib ohvrikivi traditsioon ulatuda I aastatuhandesse pKr, jätkudes 19. sajandini või isegi 20. sajandi alguseni. Rahvapärimuse järgi olla kivile ohverdatud. Samuti tehtud kivi peal igal jaanipäeval jaanituld, mistõttu on osa kivist purunenud.
Õepa ohvrikivi on muinsuskaitse all ajaloolise loodusliku pühapaiga ja arheoloogiamälestisena. See arvati ajalooliste looduslike pühapaikade mälestiste hulk Eesti kultuuriministri Tiit Teriku 21. veebruari 2022. aasta käskkirjaga nr 36.
SR-25

SR-25 on Ameerika Ühendriikide täpsusvintpüss ja poolautomaatne snaiperrelv, mille konstrueeris Eugene Stoner ja mida toodab Knight's Armament Company. Relval on pöörlev lukk ning see on kaudselt konstrueeritud Stoneri ArmaLite AR-10 järgi. SR-25 kasutab laskemoona 7.62×51mm NATO. Enam kui pooli SR-25 osasid saab vahetada relvade AR-15 ja M16 osadega. SR-25 vintraudu tootis algul Remington Arms.
Eha Karm

Eha Karm (sündinud 8. märtsil 1940 Valgas) on poliitik ja ühiskonnategelane, Kärdla linnapea aastail 1992−1993.
Ta õppis Tallinna Kaubandustehnikumis ning seejärel töötas Tapa Tarbijate Kooperatiivis. 1966. aastal kolis Karm Hiiumaale ja asus tööle Hiiumaa Rajooni Tarbijate Kooperatiivis.
Aastatel 1987–1992 oli ta Kärdla linna täitevkomitee esimees ja 1992–1993 Kärdla linnapea.
2008. aastal pälvis Karm Hiiu maakonna teeneteplaadi.
Anu Pielberg

Anu Pielberg (sünninimi Eller; sündinud 11. juunil 1964) on Hiiumaa ettevõtja ja ühiskonnategelane. 
Pielberg on lõpetanud Kärdla Keskkooli ja Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 
Ta on veondusettevõtte Hiiu Autotrans asutaja ja eestvedaja. 
Ühiskondlikult on ta panustanud Hiiumaa Lastekaitse Ühingu ja MTÜ Tantsumajakas töösse. Alates 2019. aastast on ta MTÜ Hiidlaste Koostöökogu juhatuse liige.
2017. aastal pärast kohaliku omavalitsuse volikogude valimisi asus ta juhtima Kärdla osavallakogu. 18. novembril 2021 valiti ta Hiiumaa vallavolikogu esimeheks.
Isiklikku.
Anu Pielberg on Hiiumaa omavalitsustegelase Hillar Elleri tütar. Ta on abielus ja tal on kolm last.
SKS

"Muude kasutuste kohta vaata SKS (täpsustus)."
SKS (vene keeles täispikalt Самозарядный карабин системы Симонова "Samozarjadnõi karabin sistemõ Simonova" 'Simonovi süsteemi iselaadiv karabiin') on Nõukogude Liidu poolautomaatvintpüss, mille konstrueeris 1945. aastal relvameister Sergei Gavrilovitš Simonov. Algul toodeti SKS-i vaid Nõukogude Liidus, kuid aastate jooksul hakati seda eksportima üle maailma. Mitmel pool valmistati sellest koopiaid. SKS-i iseloomustavad kokkupandav tääk ning hingega relva raami külge kinnitatud salv. Kuna SKS-il ei ole valikulist tulerežiimi ning selle salv mahutab vaid kümme padrunit, vahetati see NSV Liidu relvajõududes juba 1950. aastatel automaadi AK-47 vastu välja. SKS jäi veel aastakümneteks kasutusse Nõukogude Liidu piirivalves, sisevägedes, reservüksustes jne.
SKS-i toodeti aastatel 1945–1958 Tula relvatehases ja 1953–1954 Iževski mehaanikatehases kokku 2,7 miljonit. Külma sõja ajal toodeti veel miljoneid SKS-i karabiine ja selle edasiarendusi nii Hiinas kui mitmes Idabloki riigis. SKS hakkas levima ka valitsusvastaste mässuliste seas, kuna on kerge ning pakub sissisõjaks piisavalt tulejõudu. 1980. aastate lõpus hakkas SKS levima ka Põhja-Ameerika tsiviilturgudel, kus see on jahimeeste ja laskesportlaste seas tänapäevalgi populaarne.
Kongo Arengu Kooperatiiv

Kongo Arengu Kooperatiiv ehk CODECO on Kongo Demokraatlikus Vabariigis Ituri provintsis tegutsev poliitilis-usuline sekt, mis enda väitel esindab ja kaitseb lendu rahva huve.
CODECO sai alguse 1970. aastatel mitme kohaliku sissiväe liitumisel. Kooperatiiv võitles aastatel 1999–2003 aset leidnud Ituri konfliktis hemude vastu, kus hukkus tuhandeid inimesi, enne kui Euroopa rahuvalvejõud sekkusid. Sõjategevuse lõppedes ei läinud rühmitus laiali, vaid peitis oma relvavarud ära.
Vägivaldsed sündmused puhkesid taas 2017. aastal ja selles süüdistatakse CODECO rühmitust. Sellest ajast peale on CODECO rünnakutes aastate jooksul surma saanud sajad inimesed ja kodunt pagenud üle 1,5 miljoni põgeniku.
QBU-88

QBU-88 on Hiina "bullpup"-täpsusvintpüss. Selle konstrueeris Rahvavabastusarmeele kaitsetööstusettevõte Norinco.
ÜRO keskus Genfis

ÜRO keskus Genfis (UNOG) on üks neljast peamisest ÜRO keskusest maailmas. Bürookompleks asub Šveitsi suuruselt teise linna Genfi haljasalal Parc de l'Ariana. UNOG on osa suurest rahvusvaheliste organisatsioonide kontorite kobarast Palais des Nations.
Serafim Mansõrev

Vürst Serafim Mansõrev (vene keeles "Серафим Петрович Мансырев"; (11. märts 1866 Knjaževo, Temnikovi maakond, Tambovi kubermang – 14. veebruar 1928 Tallinn) oli Venemaa advokaat, ühiskonnategelane ja publitsist. Aastal 1912 valiti ta Vene keisririigi IV Riigiduuma liikmeks (Liivimaa kubermangust).
Ta pärines Tambovi kubermangu päritud aadlikest. Ta sündis aastal 1866 Knjaževos Temnikovi maakonnas Tambovi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järele Nižni Novgorodi oblasti Voskressenskoje rajoonis). Ta lõpetas Moskva 1. Gümnaasiumi ja Moskva Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta asus professor Tšuprovi soovitusel astus ta rahandusministeeriumi teenistusse: töötas Riias riigikassa sekretärina ja Liivimaa kubermangus Võru linnas maksuinspektorina (1890-1896). Seejärel oli ta kohtuuurija Samarkandi piirkonnas ja Ufa kubermangus. 1903. aastal, olles tõusnud riiginõunikuks, oli ta sunnitud politseijaoskonna nõudmisel teenistusest lahkuma.
Vitali Kim

Vitali Kim (ukraina keeles Віталій Олександрович Кім; sündinud 13. märtsil 1981 Mõkolajivis) on Ukraina ettevõtja ja poliitik, Mõkolajivi oblastiadministratsiooni ülem.
Elulugu.
Kim alustas ettevõtlust 1998. aastal ja oli järgnenud aastatel tegev mitmes ettevõtte peamiselt Mõkolajivis. Aastatel 2015–2016 osales ta Ukraina põllumajandusministeeriumi analüütikaosakonna töös. 
2019. aasta presidendi- ja parlamendivalimiste ajal töötas ta partei Rahva Teener Mõkolajivi staabis. 2020. aastal kandideeris ta Rahva Teenri nimekirjas, ehkki parteisse kuulumata Mõkolajivi linnavolikokku. Sama aasta 25. novembril nimetas president Volodõmõr Zelenskõi ta Mõkolajivi oblastiadministratsiooni ülemaks.
2022. aastal kogus Kim seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse tuntust oma regulaarsete motiveerivate videopöördumistega.
Isiklikku.
Kim on korea päritolu. Ta on abielus ning tal on kaks tütart ja üks poeg.
Endurance

Endurance oli kolmemastiline barkantiin, millel seilas Ernest Shackleton koos 27 meeskonnaliikmega aastatel 1914–1917 toimunud ekspeditsioonil Antarktikasse.
Alus lasti vette 1912. aastal Norras Sandefjordis Framnæsi laevatehases, kus ehitati ka paljud teised polaaruuringutes osalenud laevad. Laeva projekteeris Ole Aandrerad Larsson. Laeva pikkus oli 43,9 meetrit, laius 7,6 meetrit, kaal 350 tonni ja kiirus auru jõul 10,2 sõlme (18,9 km/h). Laev valmis 17. detsembril 1912. Laeva ehituseks kasutati Antarktika jääolude talumiseks männi-, tamme- ja ühe väga tugeva troopilise puu puitu.
Endurance'i kapteniks valiti enne Shackletoni ekspeditsiooni algust kogenud meresõitja Frank Worsley.
Shackletoni juhitud ekspeditsioon sai Endurance'il alguse 6. augustil 1914 Inglismaalt Plymouthist. 18. veebruaril 1915 jäi laev Antarktise mandri lähedal Weddelli merel paakjäässe lõksu. Laev triivis jääpangal mitu kuud, kuni see jääsurve all purunes ja 1915. aasta novembris uppus. Kogu meeskond jäi ellu. Ekspeditsiooni edasises osas kasutati Endurance'i päästepaate, sealhulgas päästepaati nimega James Caird teekonnal Elephanti saarelt Lõuna-Georgiale. James Caird paikneb nüüd Inglismaal Dulwich College'i muuseumis.
Endurance'i „märkimisväärselt heas seisukorras“ vrakk leiti 2022. aasta märtsi esimesel nädalavahetusel 3008 m sügavuselt merest.
Olga Skabejeva

Olga Vladimirovna Skabejeva (vene keeles Ольга Владимировна Скабеева; sündinud 11. detsembril 1984 Volžskis Volgogradi oblastis) on Venemaa telesaatejuht. 
Elukäik.
Ta lõpetas 2003. aastal Volžskis keskkooli ja 2008. aastal kiitusega Peterburi ülikooli ajakirjanduse erialal. Aastast 2008 on ta Venemaa telesaadete "Vesti" ja "Vesti nedeli" korrespondent. 
Ta tõusis esile aastatel 2012–2013, kajastades ansambli Pussy Riot kohtuprotsessi, tolleaegseid valitsusvastaseid meeleavaldusi ja sellele järgnenud kriminaaluurimisi Venemaa opositsiooni toetajate tegevuse kohta. Tema kriitilised teated Venemaa opositsiooni kohta ajendasid telekriitikut Irina Petrovskajat kirjeldama teda kui Venemaa riikliku televisiooni "erioperatsioonivägede" liiget ja toonilt kui "süüdistavat prokuröri". 
Septembrist 2016 juhib ta koos oma abikaasa Jevgeni Popoviga telesaadet "60 minutit" telekanalis Rossija-1, mis käsitleb ühiskondlik-poliitilisi teemasid. 
Ta on tuntud kui "Putini televisiooni raudnukk". 
Kriitika.
2018. aastal püüdis ta diskrediteerida Suurbritannia kriminaaluurimist Sergei ja Julija Skripali mürgitamise kohta. Tema telesaates öeldi, et Skripali mürgitamise juhtum on "keeruline Briti vandenõu Venemaa mustamiseks". 
Arutelude käigus kipub ta sageli tegema skandaalseid avaldusi, laimab ja solvab teisitimõtlejaid. 
Sanktsioonid.
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit Skabejevale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati. "Oma telesaates on ta pidevalt kujutanud olukorda Ukrainas kallutatud viisil, käsitades Ukrainat kunstlikult loodud riigina, mida nii sõjaliselt kui ka rahaliselt toetavad lääneriigid, ning seega on tema sõnutsi Ukraina lääneriikide satelliitriik ja NATO töövahend. Ta on samuti pisendanud Ukraina rolli, kirjeldades seda „kaasaegse anti-Venemaana“."
M39 Enhanced Marksman Rifle

M39 Enhanced Marksman Rifle (ehk EMR) on poolautomaatne Gaasiga ümberlaadiv Ameerika Ühendriikide täpsusvintpüss ("designated marksman rifle"), mis kasutab padrunit 7.62×51mm NATO. See on sarnaselt Mk 14 Enhanced Battle Rifle'ile vintpüssi M14 edasiarendatud ja täpsemaks tehtud variant. M39 on konstrueeritud relva United States Marine Corps Designated Marksman Rifle järgi, mille asemele see kasutusse võeti.
Modest Kolerov

Modest Aleksejevitš Kolerov ("Моде́ст Алексе́евич Ко́леров"; sündinud 12. aprillil 1963 Kimovskis Tuula oblastis) on Venemaa ajaloolane ja propagandist, Venemaa propagandaportaali Regnum kaasasutaja ja peatoimetaja.
Elulugu.
1989. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna, 1993. aastal kaitses ajalooteaduste kandidaadi väitekirja „P. B. Struve ja vene marksism, 1888–1901 : poliitilise biograafia kogemus”. 
Aastatel 1991–1994 töötas ta ajakirjade Znanije – Sila, Put ja Voprosõ Filosofii juures.
1993–1995 Vene Föderatsiooni Riigiarhiivi (Venemaa) dokumentide uurimise ja avaldamise osakonna juhataja. Samal ajal töötas ka ajalehe Segodnja kolumnistina. 1994–1996 Ülevenemaalise Riikliku Televisiooni- ja Raadioringhäälingu teabeteenistuse juhataja asetäitja. Ta oli ONEXIM-Banki ja NTV peadirektori Boris Jordani pressiteenistuse juht.
1999–2001 Peterburi kuberneri Vladimir Jakovlevi, Tšuvaššia presidendi Nikolai Fjodorovi ja Krasnojarski krai kuberneri Aleksandr Lebedi nõunik.
Aastast 2002 uudisteagentuuri Regnum kaasasutaja ja peatoimetaja, Rahvusliku Uurimisülikooli Kõrgema Majanduskooli infopoliitika osakonna professor.
2005–2007 Venemaa presidendi piirkondadevaheliste ja kultuurisuhete osakonna juhataja.
Alates 16. maist 2012 kirjastuse Regnum president.
Sanktsioonid.
2012. aasta augustis kuulutati ta Eestis, Lätis, Leedus ja Gruusias "persona non grata"'ks. 28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidus olev vara külmutati. "Modest Kolerov on portaali Regnum kaasasutaja ja peatoimetaja ning ta on portaali kasutanud Ukraina vastase agressiivse ja kallutatud propaganda levitamiseks ning Krimmi annekteerimise ja Donbassi separatistide tegevuse suhtes positiivse suhtumise kujundamiseks. Ta on Ukrainat sageli kujutanud fašistliku või neonatsliku riigina ja lääneriike toetava marionetina. Ta väitis, et Ukraina moodustasid kunstlikult Lenin ja Stalin. Tema avaldatu kohaselt võlgneb Ukraina Venemaale tänu oma iseseisvuse eest ja seega ei vääri ta õigust olla iseseisev riik. Samuti märkis ta, et Venemaa peaks Ukraina eksistentsi lõpetama.
Lisaks pakkus ta välja, et Ukraina tuleks jagada tema naabrite vahel, ja ähvardas, et sõltumatu Ukraina oleks Venemaale ohuks. Ta on aktiivselt toetanud nn Donetski Rahvavabariigi ja nn Luhanski Rahvavabariigi tunnustamist ning suuremat Venemaa toetust separatistide tegevusele Ida-Ukrainas. Ta eitas, et on olemas tõendeid selle kohta, et Venemaa on separatistidele andnud sõjalist toetust, ja kirjeldas OSCE missiooni Ida-Ukrainas kui erapoolikut ja Kiievile alluvat operatsiooni."
Angleterre Hotell

Angleterre Hotell on Peterburis asuv 192 toaga luksushotell. See avas uksed 1991. aastal, kopeerides 1840. aastatel rajatud ja 1876. aastal rekonstrueeritud hotelli.
Selge Kõneleja

Selge Kõneleja auhind on Eesti Vaegkuuljate Liidu (EVL) väljaantav tunnustus, mis on asutatud 2013. aastal.
Auhind on Uno-nimeline kullakarva kuju, mis on nimetatud Eesti Vaegkuuljate Liidu asutaja Uno Taimla järgi.
Auhinna statuudi järgi on selge kõneleja inimene, kelle diktsioon on selge, kõnetempo rahulik, hääletoon ilmekas ning kes ei söö sõnalõppe. Auhinnatavad valitakse nende avalike esinejate seast, kes on hinnatava kalendriaasta jooksul olnud tegevad tele- või raadiosaatejuhina, teatrinäitlejana või postitanud videoid sotsiaalmeediakanalites. 
Selge kõneleja valimisel osalevad nii kuulmislangusega inimesed kui ka normkuuljad.
Mrs Chippy

Mrs Chippy (surnud 30. oktoobril 1915 Wedelli mere paakjääl Antarktikas) oli Ernest Shackletoni Antarktika ekspeditsioonil osalenud barkantiini Endurance'i isane .
Biotoopia

Biotoopia on Eestis toimuv rahvusvaheliste konverentside ja kunstiürituste sari, mis üritab tugevdada kunstide ja teaduste vahelist võrgustikku.
Esimene biotoopia konverents toimus 26.–28. augustil 2021 Viinistus ning keskendus ökosüsteemsusele ja elurikkusele.
Teine biotoopia konverents toimus 17.–19. augustil 2022 samuti Viinistu Kunstimuuseumis.
Biotoopia programmi kuraator on Peeter Laurits, kaaskuraator on Herkko Labi. Biotoopia nõukogusse kuuluvad Sirje Helme, Kalevi Kull, Ave Paulus, Marek Tamm ja Jaan Manitski.
Herkko Labi

Herkko Labi (sündinud 26. märtsil 1984) on eesti fotograaf ja kultuurikorraldaja.
Ta on tegutsenud Von Krahli teatris dramaturgina. ja Biotoopia kaaskuraatorina.
Ave Paulus

Ave Paulus (sündinud 25. detsembril 1973) on eesti pärandkultuuri ekspert.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis klassikalist filoloogiat ja semiootikat ning Eesti Kunstiakadeemias muinsuskaitset ja konserveerimist.
Ta on töötanud Lahemaa rahvuspargis ning uurinud Lahemaa kultuuripärandit.
Roman Babajan

Roman Georgjevitš Babajan (Рома́н Гео́ргиевич Бабая́н; sündinud 7. detsembril 1967 Bakuus) on Venemaa ajakirjanik, propagandist. 
Ta juhib telekanalis NTV saadet „Oma tõde“ ja telekanalis TV Tsentr saadet „Hääleõigus“ ning on raadiojaama Govorit Moskva peatoimetaja.
Elulugu.
Ta on sündinud armeenlasest isa ja venelannast ema peres. Õppis kaks kursust Bakuu Polütehnilises Instituudis, 1986 võeti kaheks aastaks ajateenistusse Nõukogude armees. 1988 astus Moskva Side ja Informaatika Tehnikaülikooli, lõpetas 1991 raadio- ja televisiooniinsenerina.
Septembris 1991 asus tööle Radio Rossija uudisteteenistuse raadiosaadete ettevalmistamise ja edastamise osakonna insenerina.
Aastatel 1994–2000 töötas ta teleuudiste saates "Vesti", alustades korrespondendina ja lõpetades tegevuse saates poliitikavaatlejana. Töötas paljudes kuumades kohtades nii Venemaal kui ka välismaal: Tšetšeenias, Inguššias, Tadžikistanis, Gruusias, Transnistrias, Afganistanis, Palestiinas, Jugoslaavias, Kosovos, Iraagis jne. Teinud tuhandeid reportaaže ja hulga dokumentaalfilme.
2000–2005 oli ta Venemaa telekanali Pervõi Kanal uudistesaadete "Novosti" ja "Vremja" poliitkommentaator. 2005–2012 töötas ta Venemaa kolmandas telekanalis. Esialgu oli ta saadete "Võvodõ" ja "Glavnaja tema" peatoimetaja, 2008. aastal sai temast uudistesaate "Linn" juht. 2009–2019 juhtis ta saadet "Pravo golosa": esmalt kolmandal kanalil, pärast selle sulgemist 2012. aasta detsembris telekanalil TV Tsentr.
2013. aasta juulist on ta raadiojaama Finam FM peatoimetaja kohusetäitja (alates 2014. aasta märtsist on selle raadiojaama nimi Capital 99.6 FM). Juunist 2019 juhib raadiojaama Govorit Moskva. 9. septembrist 2019 juhib poliitilist vestlussaadet "Svoja pravda" telekanalis NTV.
2019 valiti Moskva linnaduumasse, kuulub fraktsiooni Moja Moskva.
Sanktsioonid.
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati. "Ukraina.ru-veebisaidile antud intervjuus märkis ta selgelt, et kõik Donbassi elanikud eelistaksid selle piirkonna ühinemist Venemaaga, ning seadis kahtluse alla Ukraina õiguse oma territooriumitele. Lisaks süüdistas ta Ukraina ametivõime rahvusel põhinevas tagakiusamises Donbassis ning "de facto" genotsiidis ning lausus, et ukrainlased on tapnud Donbassis lapsi ja eakaid inimesi. Samuti on ta toetanud Venemaa narratiivi, et Ukrainas on „fašistlik režiim“. Selleks esitas ta ebaselge salvestuse Natsi-Saksamaa mereväeembleeme kandvatest sõduritest, kirjeldades neid ukrainlastena."
Koodisõna

Koodisõna (inglise keeles "code word") on infoüksuse kodeeritud esitus. Koodisõna (lühemalt kood) koosneb kindlast hulgast koodielementidest (märkidest, sümbolitest).
Näiteks vöötkood on koodisõna, mis koosneb eri jämedusega püstkriipsudest.. Digitaaltehnikas on kasutusel kahendkood ehk binaarkood. mispuhul koodisõna koosneb bittidest.
Nyquisti sagedus

Nyquisti sagedus on signaaliteooria mõiste, mille formuleeris Claude Elwood Shannon ja mis on nimetatud Harry Nyquisti järgi.
Nyquisti sagedus on pool signaali diskreetimissagedusest:
 formula_1
Et diskreeditud signaali oleks võimalik kuitahes täpselt rekonstrueerida (pidevsignaaliks tagasi muuta), peavad signaali kõigi sagedusega komponendid olema vastavalt Nyquisti-Shannoni teoreemile Nyquisti sagedusest väiksema sagedusega:
 formula_2
Vastavalt peab näiduvõtusagedus olema enam kui kaks korda suurem algses signaalis sisalduvast kõrgeimast sagedusest. Kui see kriteerium pole täidetud, lisanduvad tagasimuundamisel signaali spektrisse sageduskomponendid, mis algses analoogsignaalis puuduvad. Niisugust moonutust tuntakse kui aliase efekti (inglise keeles "aliasing").
Moonutused hakkavad tekkima juba diskreetimissageduse lähenemisel Nyquisti sagedusele ja nende sageduste võrdsuse korral võib signaal täielikult kaduda. Aliase efekti vähendamiseks filtreeritakse enne diskreetimist signaali madalpääsfiltri abil.
Sinc-funktsioon

Sinc-funktsioon (ik. "Sinc function", pärinevus "cardinal sine function") on matemaatiline funktsioon noteeritud kui sinc(x), mis leiab laialdast kasutust erinevates matemaatilistes ning inseneeria rakendustes, kuid tihedaim kasutus on digitaalse signaalitöötluse alal. Seda saab kasutada signaalide taastamiseks, sageduse spektri analüüsimiseks ning filtrite disainimiseks. 
&lt;br&gt;
Üldine definitsioon:
formula_1
Kuna sellel kujul jääb formula_2 defineerimata, siis kirjeldatakse sinc-funktsiooni tavaliselt kui:
formula_3
Funktsiooni normaliseeritud kuju:
formula_4
Kasutused.
Filtrite disainimine.
Võttes normaliseeritud sinc-funktsioonist Fourier' pöörde, saab tulemuseks ristkülikukujulise graafiku sagedusedomeenis, mille keskpunkt on ft = 0. Seda saab kasutada filtrite disainimisel, kuna sinc-funktsioon sagedusedomeenis kirjeldab ideaalset madalpääsfiltrit. Filtri rakendamiseks tuleb sisendsignaal konvoleerida sinc-funktsiooniga. &lt;br&gt;
Filtrid.
Madalpääsfilter.
Kasutades sinc-funktsiooni digitaalse madalpääsfiltri disainimiseks, tuleb tähele panna, et funktsioon on x-teljel lõpmatu mõlemas suunas. See tekitab filtri mahalõikesageduse juures palju tahtmatuid lainetusi. Seetõttu ei tooda praktikas lihtsalt sinc-funktsiooniga konvoleerimine soovitud tulemust. Probleemi lahendamiseks saame muuta sinc-funktsioon lõplikuks. Selleks rakendatakse n-ö "akna meetodit" (ik. Windowed-Sinc). Enne kui konvoleerida sinc-funktsioon filtreeritava signaaliga kasutatakse akna funktsiooni, et sinc-funktsiooni äärmiste väärtuste kaalu vähendada.&lt;br&gt;
Kõrgpääsfilter.
Samuti saab sinc-funktsiooni kasutada, et luua digitaalne kõrgpääsfilter. Selle saavutamiseks tuleb võtta sama akendatud sinc-funktsioon ning selle väärtused inverteerida. &lt;br&gt;
formula_5&lt;br&gt;
Kombineerides madalpääsfiltri ning kõrgpääsfiltri on võimalik luua nii ribapääsfilter kui ka ribatõkkefilter. &lt;br&gt;
Vassili Otškalenko

Vassili Otškalenko (sündinud 1965) on Eesti kurjategija ja pedofiil.
Ta tappis Haapsalus 1992. aastal kümneaastase Svetlana Volkova, püüdes teda enne vägistada.
18 päeva hiljem püüdis ta vägistada 12-aastast tüdrukut.
Tallinna linnakohus mõistis Otškalenkole 1993. aastal surmanuhtluse, 1998. aastal asendati see eluaegse vangistusega. 
Otškalenko sai taotleda ennetähtaegset vanglast vabastamist, kui ta oli karistusest ära kandnud 25 aastat. 2019. aastal esitas Otškalenko taotluse tingimisi ennetähtaegselt vabanemiseks, kuid taotlust ei rahuldatud. 
2021. aastal elas mees Tallinna avavanglas ning käis pidevalt Haapsalus, mis häiris linnaelanikke. 2021. aasta sügisel esitas Otškalenko taas taotluse tingimisi ennetähtaegselt vabanemiseks, kuid Harju Maakohus taotlust ei rahuldanud ülikõrge retsidiivsusohu tõttu. Meediakajastuse survel viidi mees 2022. aasta alguses üle avavanglast tavavanglasse.
Alates 2023. augustist viibis Otškalenko taas avavanglas, ehkki elamisluba tal ei ole. Otškalenkole ei ole elamisluba väljastatud, kuna tal on Eestis viibimiseks õigus, tulenevalt Välismaalaste seadusest. Otškalenkol kehtib see õigus karistuse kandmise ehk vangistuses viibimise ajal.
Ryan Serhant

Ryan Matthew Serhant (sündinud 2. juulil 1984 Texase osariigis Houstonis) on USA kinnisvarategelane, näitleja ja teleprodutsent.
Elukäik ja haridus.
Ryan on sündinud Texase osariigis Houstoni linnas, kuid üles kasvanud Bostoni lähedal. Ta lõpetas 2006. aastal Hamilton College'i inglise kirjanduse ja teatri erialal. Seejärel suundus ta New Yorki, et saada näitlejaks. 
Töökäik.
Töö kinnisvaraäris.
2008. aastal alustas Serhant tegevust New Yorgi kinnisvaraturul. Esimesel aastal teenis ta 9000 dollarit (ehk ligi 8000 eurot). Esimese märkimisväärse müügitehinguni, mille suurus oli 8,5 miljonit dollarit, kulus tal mitu aastat. Serhant oli 2012. aastal New Yorgi kinnisvaramaaklerite seas müügiedult viieteistkümnes. 
2008. aastal sai temast Nest Seekers Nationali asepresident ja tegevdirektor. 2012. aastal moodustas ta enda maaklerimeeskonna (Serhant Team), mis koosneb enam kui 60 inimesest New Yorgis, New Jerseys, Los Angeleses, Miamis ja The Hamptonsis. Tema meeskond on spetsialiseerunud tipptasemel elamutes asuvate korterite, eramute ja uusarendusobjektide müügile. 
Ryan Serhant asutas 2020. aastal oma kinnisvarafirma SERHANT. Ettevõte muutus kiiresti üheks aktiivsemaks kinnisvaraettevõtteks USA-s: juba esimese poole aasta keskmine käive oli 100 miljonit dollarit kuus.
Töö televisioonis.
Teledebüüdi tegi Serhant tõsielusaates "Million Dollar Listing", seejärel osales saates "Inside Amy Schumer". 2014. aastal mängis ta kõrvalosa Noah Baumbachi filmis "When We're Young". Serhant on esinenud telekanalites CNN, CNBC, FOX, NBC, ABC ja CBS.
2017. aastal algatas ja produtseeris Serhant telesaate "Sell It Like Serhant", kus ta õpetab saamatutele müüjatele, kuidas parandada müügioskusi ja teha tulemuslikku müügitööd.
Serhant tegi oma elamu renoveerimisest, mis kestis kolm aastat, miniseriaali "Million Dollar Listing: Ryan's Renovation".
Isiklikku.
Serhant elab koos advokaadist abikaasa Emilia ja tütar Zenaga (sündinud 2019) New Yorgis. Paar abiellus 2016. aastal Kreekas.
Ekker

Ekker (prantsuse équerre &lt; ladina quadrare 'nelinurkseks tegema') on geodeesiainstrument, millega määratakse ja märgitakse maastikul täisnurka. Ekkereid kasutatakse peamiselt situatsioonielementide mõõdistamisel või projektpunktide mahamärkimisel ristjoonte meetodil, nende täpsus on kuni 0,1°.Eristatakse liht- (rist-, silinder-) ja optilisi (peegel-, prisma-) ekkereid. 
Ajalugu.
Ekkeri eelkäija on Vana-Rooma seade ristijoonte paigaldamiseks.
Kahepeegliline leiutas Londoni mehaanik George Adams 18. sajandi teisel poolel. Ühepeegliline ekker – 1809. aastal Winkleri poolt (Austria).
Optiline ekker (ühe ja kahe ristkülikukujulise prismaga) leiutas Karl Bauernfeind (saksa: Karl Maximilian von Bauernfeind) 19. sajandi keskel. 
Mõõtetelg.
Mõõdistusteljeks on mõõdistuskäigu külg (AB), mida mööda pingutatakse mõõdulint. Kasutatakse olukorras, kus kaugus mõõdistuskäigu küljest mõõdistatavate objektideni ei ületa ruleti pikkust. Liikudes punktist A punkti B leitakse ekkeri abil ristjooned mõõdistatavate kontuuripunktideni.  Mõõdulindilt võetakse lugem (alguspunktist A) kuni ristjooneni. Piki ristjoont mõõdetakse kaugus mõõdistatava objektini. 
Metroloogia.
Kasutatuna koos autokollimaatori või nurgadekoraatori ja peegliga, saab seda kasutada tööpinkide telgede ruutude kontrollimiseks ja pindade ruutude mõõtmiseks. Sellel on kaks peeglit, mis on üksteise suhtes 45° nurga all. Üks on pool hõbetatud, mida nimetatakse horisontaalseks klaasiks, ja teine ​​on täielikult hõbetatud, mida nimetatakse indeksklaasiks. See mõõdab nurka vastavalt peegeldusele. Optilise ruuduna saab kasutada kahte prismat.
Distantskandur

Sarruse distantskandur ehk armatuurikandur "(kõnekeeles ka armatuuri konn, torn, seen, tugi)" on ehituses abivahend, mille abil saab nihutada ning fikseeritult hoida raudbetoonist konstruktsioonide sarrust enne betoonivalu ja betoonivalu ajal. Kandurid jäetakse betoonivalu ajaks konstruktsiooni sisse, et sarrusvõrk paigal püsiks, ning kandurid saavad valminud struktuuri osaks.
Kandurite jaotus.
Distantskandurid jaotatakse kaheks kategooriaks kuju järgi:
Sarruse distantskandurid liigitatakse toormaterjalide järgi kolmeks: 
Distantskandurite erinevused.
Betoonkanduri eeliseks on tugevam ning veetihedam lõpptulemus, kuna nii kandur kui ka materjal on mõlemad betoonist. Kuna betoonkanduri ja raudbetooni vahelt ei saa palju niiskust läbi imbuda, siis on väiksem võimalus, et raudbetooni sarrus hakkab korrodeeruma. Kuna materjal on sama, siis on ka materjali temperatuurist tulenev deformatsioon sama. Viimane tähendab, et materjali temperatuuri muutusel on mahukahanemine või -suurenemine sama.
Plastikkanduri eeliseks on soodne hind ning kiire paigaldus. Plastikkanduri puudus on, et seondub betooniga väga vähe, mistõttu võib betooni ja kanduri vahelt niiskus läbi pääseda. Plastikkandur betooni struktuurilisi omadusi ei paranda. Betooni ja plastmassi deformatsiooni suurused temperatuuri mõjul on erinevad, mistõttu võib plastikkandur kõrgemal temperatuuril sulama hakata. 
Metallkandurit kasutatakse armatuurvõrkude sidumiseks raudbetooni siseselt. Eeliseks on kanduri tugevus ja jäikus, kuid metallkandureid kasutades peab olema ettevaatlik, et kandur betooni servale liiga lähedale ei satuks. Vastasel juhul hakkab betooni servas olev kandur korrodeeruma väliskeskkonnast tuleva niiskuse tõttu.
Kuna plastikkandurid on palju väiksema koormustaluvusega kui betoonkandurid, tuleb plastikkandureid tihedamalt paigutada. Üldiselt on vahekord 1:2 (ühe betoonkanduri asemel tuleb kasutada kahte plastikkandurit), kuid kui armatuurvõrk tehakse suurem ja raskem, siis on vahekord 1:3 või enamgi.
Ždanivka

Ždanivka on linn Ukrainas Donetski oblastis. Linn asub umbes 37 km Donetskist kirdes.
Asula tekkis 1924. aastal kivisöekaevanduse juurde. 1966 sai linnaõigused. Linna haldusalas on Vilhivka alev ja Molodõi Šahtari küla.
2014. aastast on linn venemeelsete mässuliste, nn Donetski Rahvavabariigi kontrolli all.
William C. Durant

William Crapo Durant (8. detsember 1861 Boston, Massachusetts – 18. märts 1947 New York) oli Ameerika Ühendriikide autotööstuse pioneer. Ta lõi mitme automargi osalusega ettevõtete süsteemi. Ta oli General Motorsi ja Chevrolet' üks kaasasutaja.
1886. aastal asutas Durant ettevõtte Flint Road Cart Company. 1904. aastal sai ta autotootja Buick peajuhatajaks. 1908. aastal moodustas ta Frederic L. Smithiga ettevõtte General Motors, kuhu koondas paljud autotootjad. Rahaliste probleemide tõttu kaotas ta kaks aastat hiljem General Motorsis töökoha. Ta asutas koos Louis Chevrolet'ga ettevõtte Chevrolet, mis ostis 1915. aastal General Motorsi. Durant sai ettevõtte General Motors Corporation presidendiks ja alustas edukat laienduskava. Esimese maailmasõja järgsete probleemide tõttu pidi ta 1920. aastal taas ametist loobuma. 1921. aastal rajas ta ettevõtte Durant Motors Inc., mis aga edukaks ei osutunud.
Durant suri 18. märtsil 1947 New Yorgis 85-aastaselt. Talle on ehitatud Bronxi linnaosas Woodlawni kalmistule isiklik mausoleum.
Rohetiib-aara

Rohetiib-aara ("Ara chloropterus") on linnuliik aara perekonnast papagoilaste sugukonnast papagoiliste seltsist.
Rohetiib-aara on 73–95 cm pikk. Tiiva pikkus on 380–421 mm, saba on 440–531 mm. Sulestik punane, tiibadel sinised ja rohelised suled. Osa näost valge ja sulgedeta. Noka ülemine pool valge, alumine must. Jalad mustad. Silmad on helekollased, noorlindudel pruunid. Sarnaneb välimuselt puna-aaraga. Kaalub 1050–1708 g.
Elavad Panamas, Colombias, Venezuelas, Guyanas, Surinames, Prantsuse Guajaanas, Brasiilias, Paraguays, Ecuadoris, Peruus ja Boliivias.
Elavad metsades ja savannides, väldivad soiseid alasid. Nähtud kuni 1400 m kõrgusel merepinnast.
Toituvad puuviljadest ja seemnetest.
Rohetiib-aarad söövad savi, sest see sisaldab palju naatriumi ja sest see aitab neil neutraliseerida seemnetes leiduvaid mürgiseid aineid. Savi seob mürgiseid alkaloide, mis seejärel läbivad linnu seedekulgla ilma vereringesse imendumata. Lisaks moodustab savi linnu sooltes kihi, mis kaitseb tanniinide ja teiste mürkide eest.
Elavad paaridena või väikestes parvedes.
Pesitsevad puuõõnsustes ja kaljulõhedes. Kurnas 2–3 muna. Haudeperiood 28 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 90 päeva vanuselt.
Rohetiib-aarad võivad elada kuni 63-aastaseks.
Prudentópolis

Prudentópolis on vald Brasiilia lõunaosas Paraná osariigis. See asub osariigi pealinnast Curitibast umbes 200 km kaugusel läänes.
Elanike arv on 2020. aasta seisuga 52 513. Aastal 2010 oli elanikke 48 792.
Prudentópolise asula tekkis 1880. aastatel. See on saanud nime Brasiilia president Prudente de Moraise järgi. Alates 1890. aastatest hakkas Prudentópolisesse saabuma Ukraina sisserändajaid. Suur osa Ukraina sisserändajatest tuli Ternopili piirkonnast ning tänapäeval on Ternopil ka Prudentópolise sõpruslinn. Prudentópolise omavalitsusüksus loodi 12. augustil 1906.
Prudentópolis on suurim ukrainlaste asula Brasiilias – ukrainlasi elab Prudentópolises 38 000 ehk ligi 75%. Ukraina keelel on Prudentópolises ametliku keele staatus.
Prudentópolist läbib maantee BR-373.
Vipassana liikumine

Vipassana liikumine on Birma theravaada budismist alguse saanud ja alates 1970. aastatest ka läänemaailmas laialdaselt levinud vaimsete õpetuste ja praktikate kogum, millega arendatakse analüüsivat vaatlust ehk läbinägemist ("vipassanā") ning meelerahu ("samatha").
Vipassana liikumise olulisemad õpetajad on Mahasi Sayadaw ja S. N. Goenka.
Galiitsia Karl Ludwigi Raudtee

Galiitsia Karl Ludwigi Raudtee (saksa keeles k.k.priv. Galizische Carl Ludwig-Bahn (CLB), poola keeles Kolej galicyjska im. Karola Ludwika) oli raudteesüsteem, mis sai nime Austria ertshertsogi Karl Ludwigi järgi. See ehitati 19. sajandi teisel poolel Austria-Ungari provintsi Galiitsiasse. Litsentsi andis 7. aprillil 1858 keiser Franz Joseph I, kes oli Karl Ludwigi vanem vend. Töid hakati teostama šlahta Leon Sapieha juhtimisel ja need viidi lõpule alles 1892. aastal.
Lõpetatud põhiliin läbis kogu provintsi läänest itta, ühendades peamisi linnakeskuseid – Krakówi, Tarnówi, Rzeszówi, Przemyśli, Lwówi (saksa keeles Lemberg) ja Tarnopoli. Liin algas Krakówist ja lõppes Podwołoczyska (tänapäeval Pidvolotšõski) raudteejaamas, kus see oli üle Zbruchi jõe Volotšõskis ühendatud Vene keisririigi raudteedega. Põhiliini kõrvale moodustati teisejärgulised ühendused, näiteks: Kraków–Wieliczka ja Kraków–Niepołomice.
Karl Ludwigi raudteed oli läänes, Cieszyni ja Bohumíni raudteesõlmedes, omakorda ühendatud Böömimaa ja Austria raudteesüsteemidega. Samuti valmis 1884. aastal Tarnów–Stroze–Jasło liin, mis ühendas selle Ungari kuningriigi võrguga.
Tänapäeval on see osa Poola liinist number 91, mis kulgeb Krakówist Przemyśli lähedal asuva Medyka piiripunktini.
Sweet Caroline

"Sweet Caroline" on USA laulja Neil Diamondi kirjutatud ja esitatud laul. See anti 1969. aasta mais välja singlina. See on Diamondi üks tuntumaid laule.
2007. aastal antud intervjuus sõnas Diamond, et laulu inspiratsiooniks oli John F. Kennedy tütar Caroline, kes oli toona seitsmeaastane.
Diamond salvestas laulu Tennessee osariigis Memphises American Sound Studios. Singlina jõudis "Sweet Caroline" USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 neljandale kohale, Kanada ja Austraalia singlite edetabelis jõudis see kolmandale kohale. Billboardi aastalõpu singlite edetabelis jõudis "Sweet Caroline" 22. kohale. Suurbritannia singlite edetabelis jõudis see 1971. aastal kaheksandale kohale.
USA-s ja Suurbritannias esitatakse "Sweet Caroline'i" sageli spordivõistlusel. Näiteks lauldi seda Wembley staadionil pärast seda, kui Inglismaa jalgpallikoondis oli 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitnud Saksamaad, ja pärast Emma Raducanu võitu US Openil.
2019. aastal tunnistati laul kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu National Recording Registry'sse.
"Sweet Caroline'i" on teiste seas esitanud Elvis Presley (1970. aasta kontsertalbum "On Stage") ja Frank Sinatra (1974. aasta album "Some Nice Things I've Missed").
Kõrgem õiguskool

Kõrgem õiguskool (vene keeles "Высшее училище правоведения") oli aastatel 1805−1816 tegutsenud Venemaa keisririigi juriidilist haridust andnud õppeasutus.
Ajalugu.
Õppeasutuse eelkäijaks oli keiser Paul I ajal 1797. aastal senati juurde loodud junkrukool, kus anti haridust ametnikele. 1805. aastal see suleti ja keiser Aleksander I kiitis heaks justiitsministeeriumi ettepaneku rajada kolmeklassiline Kõrgem õiguskool. Uue õppeasutuse direktoriks nimetati tuntud jurist Gustav Adolf von Rosenkampff (1763−1832). Õppetöö algas 1806. aastal, kolm aastat hiljem lõpetas esimene lend. See jäi ka viimaseks, kuna samal aastal peatas Mihhail Speranski kooli tegevuse. Direktor Rosenkampff püüdis küll 1812. aastal õppetööd taaselustada, kuid alanud sõja tõttu ei saanud see teoks. Ametlikult suleti õppeasutus 1816. aastal. Selle õigusjärglane oli 1835. aastal asutatud Keiserlik õiguskool.
Neil Diamond

Neil Leslie Diamond (sündinud 24. jaanuaril 1941 Brooklynis New Yorgis) on juudi päritolu USA laulja ja laulukirjutaja.
Lauljakarjääri alustas ta 1960. aastatel. 1966. aastal ilmus tema debüütalbum "The Feel of Neil Diamond". Tema tuntumate laulude hulka kuuluvad muuhulgas "Cherry, Cherry" (1966), "Girl, You'll Be a Woman Soon" (1967), "Kentucky Woman" (1967), "Sweet Caroline" (1969), "Cracklin' Rosie" (1970), "I Am... I Said" (1971), "Song Sung Blue" (1972), "Longfellow Serenade" (1974), "You Don't Bring Me Flowers" (koos Barbara Streistandiga; 1978) ja "Love on the Rocks" (1980). USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 on ta esikohale jõudnud lauludega "Cracklin' Rosie", "Song Sung Blue" ja "You Don't Bring Me Flowers". Ta on paljude oma laulude autor, lisaks on ta kirjutanud laule ka teiste artistidele, teiste seas The Monkeesile.
Diamond on kokku välja andnud 35 stuudioalbumit. Tema plaate on maailmas müüdud üle 100 miljoni.
1973. aastal lõi ta muusika filmile "Jonathan Livingston Seagull", pälvides selle eest Kuldgloobuse. 1980. aastal oli Diamond peaosas muusikafilmis "The Jazz Singer" (1980).
1984. aastal võeti ta laulukirjutajate kuulsuste halli Songwriters Hall of Fame ja 2011. aastal Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 2011. aastal pälvis ta Kennedy Keskuse elutööauhinna ja 2018. aastal Grammy elutööauhinna.
Grammy elutööauhind

Grammy elutööauhind ("Grammy Lifetime Achievement Award") on auhind, millega The Recording Academy tunnustab artiste, kes on oma eluajal andnud plaadimuusikasse silmapaistva kunstilise tähtsusega loomingulise panuse.
Juri Švets

Juri Švets (vene keeles Юрий Борисович Швец, ukraina keeles Юрій Борисович Швець; sündinud 16. mail 1952) on endine Nõukogude Liidu luuraja ja aastail 1980–1990 KGB major, kes seejärel asus tegutsema analüütikuna. 
Ta elab Ameerika Ühendriikides. 
Alates 2021. aastast esineb regulaarselt poliitika ja majanduse analüüsidega oma YouTube'i kanalil. Venemaa sõjalise sissetungi ajal Ukrainasse pühendus sündmuse analüüsile, tema tähelepanekud leidsid laia kuulajaskonna.