tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
William Joseph Burns

William Joseph Burns (sündinud 11. aprillil 1956) on Ameerika Ühendriikide diplomaat, kes oli 19. märtsist 2021 kuni 20. jaanuarini 2025 Luure Keskagentuuri peadirektor. 
Burns asus Ühendriikide välisteenistusse tööle 1982. aastal. Aastatel 1998–2001 oli ta Ameerika Ühendriikide suursaadik Jordaanias, seejärel 2001–2005 Lähis-Ida asjade abiriigisekretär, 8. novembrist 2005 13. maini 2008 Ameerika Ühendriikide suursaadik Venemaal ning vahemikus 2008–2011 poliitasjade aseväliminister. 33-aastase karjääri järel läks ta 2014. aastal erru. 
2021. aasta jaanuaris nimetas president Joe Biden Burnsi LKA peadirektori kandidaadiks. 18. märtsil 2021 kinnitas Senat ta kandidatuuri ühehäälselt ning 19. märtsil vannutati ta ametisse.
Haridus.
Tal on bakalaureusekraad ajaloo erialal La Salle'i Ülikoolist ning magistri- ja doktorikraad Oxfordi Ülikoolist rahvusvaheliste suhete alal.
Isiklikku.
Ta on abielus Lisa Cartyga, kes on endine diplomaat ja praegune ÜRO Humanitaarasjade Koordinatsioonibüroo ametnik. Neil on kaks tütart.
Burns kõneleb inglise, prantsuse, vene ja araabia keelt.
Kiviõli vabakogudus

Kiviõli Evangeeliumi Kristlaste Vabakogudus on kristlik kogudus Kiviõlis.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 11.00 Kiviõlis aadressil Pikk 2. Koguduse pastor on Allan Lilleorg.
Ellu Papstel

Ellu Papstel (sündinud 9. märtsil 1937) on eesti õpetaja. Ta oli Tallinna Tondi Kooli staažikaim töötaja, kes töötas koolis aastatel 1963–2018. Läbi aastate oli ta nii klassiõpetaja kui ka direktori asetäitja kasvatustöö alal.
Ta õppis Tartu Riikliku Ülikooli ajalookeeleteaduskonnas eesti keele, kirjanduse ja psühholoogia eriala ning lõpetas selle 1964. aastal.
Valukunst

Valukunst on kunst, milles väljendub füüsilist- või psüühilist valu.
Valukunst on vajalik selleks, et anda edasi valusat kogemust, mida on sõnadega raske seletada või selleks, et läbi valu anda edasi mingit mõtet, mida tehes võib riskida oma elu ohtu seadmisega või tervise kahjustamisega.
Valu negatiivse faktorina võib mõnes olukorras olla loovat mõtlemist toetav tegur. Valukunst võib tekitada seda jälgival inimesel sarnase valukogemuse, mida on väljendatud mingis teoses, läbi peegelneuronite.
Kunst füsioloogilisest valust.
Kunst füsioloogilisest valust võib olla nii, kergesti arusaadav ja seda kogedes kindlat tunnet tekitav, kui ka täiesti arusaamatu näiv. Füüsilise valu puhul võib selle mõtet teistele arusaadavaks teha see, et füüsiline valu on tihti lokaliseeritud ja seostub kahjuliku füüsilise stiimuliga. Üheks näiteks võib tuua Marina Abramović-i, kes ühes oma teoses torkas noaga oma sõrmede vahele kuni üks sõrm sai pihta ja võttis kasutusele uus noa. Näiteks võib tuua ka Chris Burden-i, kes ühes oma teoses lasi ennast vintpüssiga õlga lasta. Kunst füsioloogilisest valust on inglise keelses kultuuriruumis käsitletud body art (tõlkes kehakunst) termini kaudu.
Kunst psühholoogilisest valust.
Kunst psühholoogilisest valust võib olla pinnapealselt kergesti arusaadav aga sügavamate mõtete väljendamise korral väga raskesti tõlgendatav. Kuna psüühiline valu pole seotud mingi kehalise tunnetusega, vaid üldise ebameeldiva tundega siis on selle väljendamise viise kordades rohkem füüsilisest valust. Kunstnikke, kes tegelevad sellise kunstiga tuntakse ka tortured artist (tõlkes piinatud kunstnik) nime all.
Valu loovust toetava tegurina.
Hea tuju võib tekitada vähem ettevaatliku lähenemise antud ülesande lahendamisel kui halb tuju, edendades laialdasemat aga ka pealiskaudsemat mõtlemist. Lühidamalt öeldes edendab hea tuju laia ja pinnapealset mõtlemist ja halb tuju piiratumat aga sügavamat mõtlemist.
Mõju publikule läbi peegelneuronite.
Peegelneuronid võivad tekitada ühes inimeses tekkinud valu suhtes teistes inimestes, läbi empaatia, sarnast tunnetust. Mõlema füüsilise ja psühholoogilise valu väljendamisel kunstis on võimalus, et sellest mingit osa tunneb seda vaadates ka publik. Kuna valukunstis on väljendatud valu võimalikult suure täpsusega, eriti füüsilise valu puhul aga ka psühholoogilise valu puhul, võivad mingi kindla eesmärgiga kunstile lisatud elemendid tekitada ebamugavustunnet.
Rohu tänav (täpsustus)

Rohu tänav on tänava nimi järgmistes Eesti asulates:
Koroonapandeemia Jaapanis

Koroonapandeemia Jaapanis on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatunu tuvastati Kanagawa prefektuuris 16. jaanuaril 2020.
2021. aasta 11. jaanuari seisuga oli ametlikult kinnitatud nakatunute arv 286 752, haiguse läbi oli surnud 4044 inimest.
Koroonapandeemia tõttu lükati edasi Tōkyōs 2020. aastal toimuma pidanud suveolümpiamängud, 2021. aasta alguse seisuga oli ligi 3 miljardi dollarilise korralduskuluga olümpiamängude toimumisaeg endiselt lahtine.
Tallinna Täisevangeelne Hosianna Kogudus

Tallinna Täisevangeelne Hosianna Kogudus on kristlik kogudus Tallinnas Harjumaal. Koguduse pastor on Jaanus Ringmäe.
Francis Paré

Francis Paré (sündinud 30. juunil 1987 Longueuilis Québecis) on Kanada päritolu Valgevene jäähokimängija (parem ääreründaja).
Aastatel 2003–2008 mängis Paré Quebec Major Junior Hockey League'is, esmalt neli hooaega Shawinigan Cataractesis ja seejärel ühe hooaja Chicoutimi Saguenéens. Hooajal 2007–08 oli ta liigas suurim väravakütt (54 väravat) ja resultatiivsuselt kolmas mängija (54+48) ning pälvis liiga hooaja väärtuslikumale mängijale antava Michel Brière Memorial Trophy.
Aastatel 2008–2013 mängis ta American Hockey League'i klubis Grand Rapids Griffins. Hooajal 2012–13 võitis ta klubiga Calder Cup'i.
2013. aasta juulis sõlmis Paré lepingu Soome kõrgliiga klubiga HC TPS. Hooaja 2013–14 teises pooles liitus ta KHL-i klubiga Magnitogorski Metallurg. Samal hooajal võitis ta Metallurgiga Gagarini karika. Seejärel mängis ta KHL-is Tšeljabinski Traktori ja Bratislava Slovani ridades. Hooaja 2015–16 teisel poolel mängis ta taas TPS-is.
2016. aasta juunis liitus ta KHL-i klubiga Zagrebi Medveščak. Kuna Medveščak sel hooajal väljalangemismängudele ei jõudnud, mängis Paré hooaja lõpus lisaks Šveitsi kõrgliiga klubis Genève-Servette HC.
Aastatel 2017–2019 mängis ta KHL-is Jekaterinburgi Avtomobilisti ridades ja 2019–2021 Minski Dinamos. 2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Omski Avangardiga. 2021. aasta detsembris naasis ta Šveitsi kõrgliigasse ja liitus Lausanne'iga, kus mängis kuni hooaja lõpuni.
2017. aastal võitis Paré Kanada võistkonnaga Spengleri karika. 2021. aastal debüteeris ta Valgevene jäähokikoondises ja kuulus samal aastal Valgevene koondisse maailmameistrivõistlustel.
John Gilmour

John Gilmour (sündinud 17. mail 1993 Montréalis Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Mannheimi Adler.
Aastatel 2012–2016 mängis ta Providence College'i jäähokimeeskonnas.
2013. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i "draft"is 198. valikuna. 2016. aasta augustis sõlmis Gilmour lepingu NHL-i klubiga New York Rangers. Hooajal 2016–17 mängis ta ainult American Hockey League'is (AHL) Rangersi noorteklubis Hartford Wolf Pack. Rangersi meeskonnas debüteeris Gilmour 9. veebruaril 2018 mängus Flamesi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is neli päeva hiljem mängus Minnesota Wildi vastu. 28. veebruaril 2018 lõi ta mängus Vancouver Canucksi vastu värava lisaajal, saades Rangresi ajaloo esimeseks uustulnukast kaitsjaks, kes on lisaajal värava löönud. 2018. aastal osales ta lisaks AHL-i tähtede mängul.
Suurema osa hooajast 2018–19 mängis Gilmour Wolf Packis (NHL-is sai ta sel hooajal kirja viis mängu). Ta lõi sel hooajal AHL-is 20 väravat, saades ühel hooajal enim väravaid löönud kaitsjaks Wolf Packi ajaloos. Hooajal 2018–19 valiti Gilmour AHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal valiti ta lisaks teist aastat järjest AHL-i tähtede mängule. 2019. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Buffalo Sabres. Hooajal 2019–20 mängis ta põhiliselt AHL-is Sabresi noorteklubis Rochester Americans, saades Sabresi meeskonnas NHL-is kirja neli mängu.
2020. aasta detsembris sõlmis Gilmour üheaastase lepingu KHL-i klubiga Moskva CSKA. 2022. aastal võitis ta CSKA-ga Gagarini karika. Hooajal 2022/23 mängis ta KHL-i klubiga Minski Dinamo.
2023. aasta aprillis sõlmis ta kaheastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Mannheimi Adler.
Hochpustertal

Hochpustertal (itaalia: "Alta Pusteria") on Pusteri oru idapoolseim osa, ulatudes Rienzi ja Drava veelahkmelt Niederdorfis Lõuna-Tiroolis Dravat pidi alla Lienzini Ida-Tiroolis Austrias. Ala hõlmab Sexteni ja Pragsi kõrvalorud.
1915. aasta Londoni lepingu ja 1919. aasta Saint-Germaini rahu järgi tõmmati Itaalia-Austria piir Innicheni (San Candido) ja Silliani vahele. Kuna Rienzi-Drava veelahe Toblachi lähedal ("Toblacher Feld" või "Sella di Dobbiaco") on harva tähelepanuväärne üleminek, on Hochpustertali looduslikud läänepiirid erinevad. Tavaliselt kuuluvad orgu järgmised omavalitsused:
Viini börs

Viini börs (saksa keeles: "Wiener Börse)" on Austria väärtpaberibörs, mis tegutseb Viinis.
Viini börs on ainus väärtpaberibörs Austrias. Börs kuulub ettevõttele Wiener Börse AG. Wiener Börse AG omab ja opereerib lisaks Viini börsile ka Praha börsi. Wiener Börse AG pakub infrastruktuuri teenust ka Budapesti, Zagrebi ja Ljubljana börsile.
Börsil saab kaubelda siin noteeritud aktsiate, võlakirjade, garantiide ja börsil kaubeldavate fondidega (ETF). Turu ametlik kauplemisvaluuta on euro.
Viini börsi järelevalvet teostab Austria Finantsturgude Inspektsioon (inglise keeles: "Financial Market Authority").
Viini börsi suurus.
30. septembri 2020. aasta seisuga oli Viini börsil noteeritud ettevõtete väärtus kokku ehk turuosa 86,75 miljardit eurot. 2020. aastal on börsi turuosa langenud koroonapandeemia tõttu 2016. aasta tasemele.
Börsil on noteeritud 811 ettevõtte aktsiad, 4919 eri võlakirja, 873 garantiid ja 114 ETF-i. 2020. aastal kaubeldi börsil ühes kuus keskmiselt 5,77 miljardi euro ulatuses.
Große Sandspitze

Große Sandspitze Tiroolis on kõrgeim mägi Gailtali Alpides, mis on mäestik Lõuna-Lubjakivialpides. See asub Lienzi Dolomiitide alammäestikus. Kohalikud kutsuvad seda "Sunnspitziks".
Esimene mäkketõus.
Esimese tõusu Große Sandspitzele tegi 2. juulil 1886 Franz Mitterhofer, talunik Tristachist, tuntud kui "Kreitmeier". Esimesed turist-tõusjad olid veidi hiljem 20. juulil 1886 August Kolp ja Ignaz Linder. Esimeste mägironijate kasutatud standardne marsruut on hinnatud II ronimisklassiks.
Tristachi järv

Tristachi järv ("Tristacher See") on järv Austrias Tirooli liidumaal.
Tartu Elu Sõna Kogudus

Tartu Elu Sõna Kogudus on kristlik kogudus Tartus.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 11.00 Tartus aadressil Ööbiku 10a. Koguduse pastor on Eino Lilleleht.
USA lahtiste tennisemeistrivõistluste naiste üksikmängu võitjate nimekiri

USA lahtised tennisemeistrivõistlused naiste üksikmängus on iga-aastane tennisevõistlus, mida peetakse alates 1887. aastast USA lahtiste meistrivõistluste raames. Turniir mängitakse kõvakattega väliväljakutel USTA Billie Jean Kingi riiklikus tennisekeskuses Flushing Meadows-Corona Parkis New Yorgis Ameerika Ühendriikides.
USA lahtisi meistrivõistlusi mängitakse kahe nädala jooksul augusti lõpus ja septembri alguses ning see on olnud alates 1987. aastast neljast suure slämmi turniirist kalendriaasta viimane. Philadelphia kriketiklubi (1887–1920) ja Forest Hills (1921–1977) korraldasid turniiri enne selle asumist 1978. aastal oma praegusele asukohale. Ameerika Ühendriikide tenniseliit on seda üritust korraldav riiklik organ.
Meister saab täissuuruses koopia võistluste karikast, millele on graveeritud tema nimi. 2016. aastal sai võitja auhinnaraha 3 500 000 USA dollarit. 1 000 000 USA dollari suurune boonusfond makstakse ka USA lahtistele meistrivõistlustele, kes lõpetasid USA lahtiste sarjade esikohaga. 
Ajalugu.
Naiste üksikmängu formaat on pärast esimest võistlust läbi teinud mitmeid muudatusi. Aastatel 1888–1918 algas turniir väljakutse võistlustega, kõigi osalejate vahel, mille võitja läks väljakutseringis vastamisi eelmise aasta tiitlikaitsjaga. Kuuel korral tuli väljakutse turniiri võitja automaatselt meistriks (1893, 1899, 1900, 1905, 1906 ja 1907) eelmise aasta meistri puudumisel. Väljakutse vooru süsteem kaotati 1919. aastal. Alates 1887. aastast on kõik mängud mängitud kolme parema seast, välja arvatud 11-aastane ajavahemik 1891–1901, kui selgitati viiest setist parim. Aastatel 1894 kuni 1901 pidid naised mängima viiest parimat setti nii kõigi osalejate finaalis kui ka väljakutsevoorus. 
Alates 1887. aastast on järgmise mängu võitja viies mängus - kõik võtsid seti igas kohtumises, välja arvatud kõigi tulijate finaal ja väljakutse voor, mille võitis mängija, kes oli võitnud vähemalt kuus mängu ja vähemalt kaks mängu rohkem kui tema vastane. See eelisvorming võeti kasutusele varajaste voorude viimaste komplektide jaoks, naistele alates 1887. aastast, ja seda kasutati kõigi sarjade jaoks viimastes voorudes aastatel 1887–1969. Kiire lõppmängu ("tie-break") süsteem võeti kasutusele 1970. aastal kõigi komplektide puhul, kõige paremas üheksa palli äkksurma versioonis kuni 1974. aastani ja 12 parimast püsivast kiirest lõppmängust alates 1975. aastast. USA lahtised meistrivõistlused on ainus suure slämmi turniir, kus on toimunud kolmes setis, mida on esinenud kaks korda naiste üksikmängu finaalis 1981. aastal ja 1985. aastal. 
Väljaku pind muutus kaks korda, murust (1887–1974), Har-Tru saviks (1975–1977), kõvadeks väljakuteks alates 1978. aastast. Ükski naistennisist ei võitnud turniiri kõigil kolmel pinnal ning ükski naistennisist ei võitnud seda nii murul kui savil. Chris Evert oli ainus, kes võitis turniiri savil ja kõval väljakul, tehes temast ainsa naise, kes võitis turniiri kahel erineval pinnal.
Võitjad.
USA meistrivõistlused.
 
Vaata ka.
USA lahtiste tennisemeistrivõistluste muud võistlused
Suure slämmi turniiride naiste üksikmängu võitjate nimekirjad
Granaatpunane

Granaatpunane on üks punastest värvitoonidest, sügav tumepunane värvus, mis meenutab punase vääriskivi granaadi värvust. Tumepunane toon võib olla õige kergelt sinaka või lillaka nüansiga, kuid rubiinpunasest soojatoonilisem. Kasutatakse pigem läikivate ja läbipaistvate objektide puhul.
Värvitoon on karakterilt tuline ja rikkalik, seostub puhtuse ja läbipaistvusega.
Variatsioonid.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi järgi võib granaatpunane ("Garnet", "Garnet Red", "Garnet Brown") olla sügavpunane, tumepunane või väga tume punane , aga ka sügav punakaspruun või keskmine punakaspruun .
Prantsuskeelse värvinimetuste portaal pourpre.com annab granaatpunane ("grenat") vasteks toonivahemiku tumepunasest ligikaudu veinipunaseni 
Pantone värvitoon 19-1655 "Garnet" on soe veidi pruunikas lillakaspunane .
Veebivärv "Garnet" on soe pruunikaspunane kerge lillaka nüansiga .
Kasutamine.
Värvinimetust kasutatakse palju punaste veinide värvuse kirjeldamiseks (Gato Negro, Barolo, Chianti, portveinid jt).
Granaatpunane võib olla huulepulk või kirjeldatakse selle värvinimetusega huulte värvi.
Granaatpunase värvusega on iseloomustatud ka tekstiile, juuksevärvi tooni, selles toonis on toodetud kontoritarbeid, kunstitarbeid, nagu keraamikaglasuurid.
Lastehirmutis

Lastehirmutis on folklooris hirmuäratav olend, kelle ilmumisega lapsi (sõnakuulmatuse vm. puhul) ähvardati.
Lastehirmutised on rahvapärases lastekasvatuses laialt tuntud, nad kannavad pedagoogilist ülesannet. Mõnel juhul on need ümbritsevatest erinevad inimesed (näiteks mustlane, setu, korstnapühkija, kotipoiss, miilits jne), kes "panevad kotti", "viivad ära" jms. Lastehirmutiseks võivad olla ka mütoloogilised olendid - veekogu juures ähvardab lapsi näkk; rehes, lakas või mujal tont jne. Nimetused on lähtunud ka varasematest usundilistest mõistetest, nagu muistsed surnu nimetused "mumm" ja "koll" ning viimase tuletis kolumats (koll+Mats). Suur hulk hirmutiste nimetusi on ohtlike või keelatud kohtade väiksema või suurema levikuga isikustamised, näiteks kaevus elab "Kaevu-Mats", viljapõllul varjab ennast "rukkihall" või "Rukki-Mart", saunas varitseb "saunavana", rehes ja ahju taga asub "nõgikikas", "viruskundra" (Võru murdes), põõsas paikneb "pusa" jne. Need olendid jälgivad inimeste elu ja tegevust, abistavad või takistavad. Neid peab austama, nende reegleid tundma ja nendega korrektselt käituma.
Tänapäeval on see vana pärimus taandumas, laste hädaohte või hirme (liiklus, eksimine linnas, võõras inimene jne.) hirmuolenditega enam ei peletata. 
Kirjandus.
Matthias Johann Eisen, Eesti mütoloogia.
Krisztinaváros

Krisztinaváros (saksa keeles "Christinenstadt") on naabruskond Budapesti kesklinnas, lossimäest vahetult läänes ja Tabánist põhjas. Naabruskond on nimetatud Austria ja Ungari monarhi Maria Theresia tütre ertshertsoginna Maria Christina järgi, kes astus piirkonnas hoonete püstitamise eest välja. Krisztinavárosi ajalugu on lahutamatu Tabáni, Naphegy ja Gellérthegy omast.
Keskse Krisztina kiriku kõrval asub samanimeline väljak, kust lähtub sissepääs Buda lossitunnelisse.
Krisztina kirik

Krisztina kirik on roomakatoliku pühakoda Budapestis. See asub Várkerületi ringkonna Krisztinavárosi naabruskonnas Krisztina väljaku ääres.
Kirik valmis 1815. aastal ja on mälestisena kaitse all.
General Slocum

General Slocum oli 1891. aastal New Yorgi linnaosas Brooklynis ehitatud sõuratastega aurulaev. Oma teenistusajaloo jooksul oli ta seotud mitme õnnetusega, sealhulgas mitme karile sõidu ja kokkupõrkega.
Laev kands nime Henry Warner Slocum vanema järgi.
Hukk.
15. juunil 1904 suundus laev Little Germany saksa evangeelse luterliku kiriku korraldatud piknikule Eatons Neckil Long Islandil. Üürireis, mille eest kirik tasus $350, kaasas hinnanguliselt 1342 inimest, enamasti naisi ja lapsi. Tegu oli põhiliselt Lower Manhattanist pärit reisijatega. Kui laev jõudis kohakuti tänavaga East 90th Street, süttis see põlema. Veidi hiljem uppus alus Bronxi maismaa ja väikesaarte North and South Brother Islands vahel East Riverisse. Õnnetuses hukkus üle tuhande inimese.
Alexandre Grenier

Alexandre Grenier (sündinud 5. septembril 1991 Lavalis Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Kölner Haie.
Ta alustas jäähoki mängimist Québeci provintsi noorteliigades. 2011. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i "draft"is 90. valikuna.
Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta Austria kõrgliigaklubis Salzburgi EC Red Bull. Seejärel naasis ta Põhja-Ameerikasse, mängides hooaja teises pooles American Hockey League'i klubis Chicago Wolves ja ECHL-i klubis Kalamazoo Wings. Alates järgmisest hooajast mängis ta AHL-is Utica Cometsi ridades. Hooajal 2014–15 jõudis ta Cometsiga Calder Cupi finaali, kus kaotati Manchester Monarchsile mängudega 1:4.
NHL-is debüteeris Grenier Canucksi meeskonnas 18. novembril 2015 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 sai ta NHL-is väljakule kokku üheksas mängus, kuid ei saanud neis kirja ühtegi resultatiivsuspunkti. Samal ajal jätkas ta mängimist Cometsis. Hooajal 2017–18 mängis ta AHL-i klubis Springfield Thunderbirdsis ja järgmisel hooajal Laval Rocketis. Aastatel 2017 ja 2018 valiti Grenier AHL-i tähtede mängule.
2019. aasta oktoobris liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga Iserlohn Roosters. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta laenul Šveitsi kõrgliigaklubis Lausanne HC, kuid naasis seejärel Roostersi. 2021. aasta aprillis sõlmis ta üheaastase lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga SCL Tigers.
2022. aasta oktoobris naasis ta Saksamaa kõrgliigasse, kui asus mängima Berliini Eisbärenis. 2023. aasta juulis siirdus ta sama liiga klubisse Kölner Haie.
Denis Malgin

Denis Malgin (sündinud 18. jaanuaril 1997 Oltenis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis ZSC Lions.
Šveitsi kõrgliigas debüteeris Malgin hooajal 2014–15 ZSC Lionsi ridades. Ta jõudis sel hooajal Lionsiga Šveitsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati HC Davosile mängudega 1:4. Hooajal 2014–15 valiti Malgin Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks.
2015. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i "draft"is 102. valikuna. 2016. aasta juulis sõlmis ta Panthersiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris Malgin sama aasta 13. oktoobril mängus New Jersey Devilsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 2. novembril mängus Boston Bruinsi vastu. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Toronto Maple Leafsi.
Hooajal 2020/21 mängis ta Šveitsi kõrgliigaklubis Lausanne ja 2021/22 taas Lionsis. 2022. aastal jõudis ta Lionsiga Šveitsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati EV Zugile. Väljalangemismängudes oli Malgin üheksa väravaga suurim väravalööja.
2022. aasta juulis naasis Malgin Toronto Maple Leafsi, kellega sõlmis üheaastase lepingu. 2022. aasta detsembris kaubeldi ta Dryden Hunti vastu Colorado Avalanche'i. Avalanche'is mängis Malgin kuni hooaja 2022/23 lõpuni ning lõi 42 mänguga 11 väravat ja andis kuus väravasöötu.
2023. aasta juulis naasis ta ZSC Lionsi, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
Malgin on kuulunud Šveitsi jäähokikoondisse 2022. aasta taliolümpiamängudel ning 2017., 2022. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema vanemad on vene päritolu.
Brunary

Brunary on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Brunary asub Slovakkia piirist umbes 12,5 km kaugusel, Gorlicest umbes 16,5 km edelas.
Küla olulisim vaatamisväärsus on 18. sajandil ehitatud Püha Peaingli Miikaeli puukirik.
Izby

Izby on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Izby asub Slovakkia piirist vähem kui 3 km kaugusel, Gorlicest umbes 24 km lõunaedelas.
Smerekowiec

Smerekowiec on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Smerekowiec asub Slovakkia piirist natuke rohkem kui 6 km kaugusel, Gorlicest umbes 17,5 km lõunas.
EKNK Hulja kogudus

Eesti Kristliku Nelipühi Kiriku Hulja kogudus on nelipühi kogudus Huljal.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 11:00 aadressil Tõnismäe 18, Hulja, Lääne-Virumaa. Koguduse pastor on Endel Treiman.
Josh Hawley

Joshua David Hawley (sündinud 31. detsembril 1979 Springdale'is, Arkansase osariigis) on Ameerika Ühendriikide poliitik ja jurist. Ta kuulub Vabariiklikku Parteisse ja esindab senatis Missouri osariiki.
Ta lõpetas 2002. aastal Stanfordi ülikooli ja 2006. aastal Yale'i Ülikooli õigusteaduskonna ("Yale Law School"). Seejärel töötas ta kuni 2008. aastani ametnikuna ringkonnakohtunik Michael W. McConnelli ja ülemkohtunik John Robertsi juures. Aastatel 2008–2011 töötas ta sõltumatu advokaadina ja 2011–2015 advokaadina õigusfirmas The Becket Fund for Religious Liberty.
2018. aasta novembris valiti ta Ameerika Ühendriikide Senati liikmeks.
Ellen Key

Ellen Karolina Sofia Key (rootsi keeles [ˈkej]; 11. detsember 1849 – 25. aprill 1926) oli rootsi tõlkija, kriitik, pedagoog ja feminist, kes kirjutas palju perekonnaelu, eetika ja hariduse kohta. 
Ta oli lapsekeskse hariduse ja vanemliku lähenemise varajane eestkõneleja. Ta on tuntud oma haridusalase raamatu "Barnets århundrade" (1900) poolest, mis tõlgiti inglise keelde ja ilmus 1909. aastal pealkirjaga "The Century of the Child" ("Lapse sajand").
Kamionka

Kamionka on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Lubartówi maakonnas, Kamionka valla halduskeskus. Kamionka asub Lubartówist ligi 8,5 km läänes ja Lublinist umbes 26 km põhjus.
Kamionkat on esmamainitud 1415. Linnaõigused sai Kamionka ajavahemikul 1450–1458. Kamionka kaotas linnaõigused 1870. aastal.
1. jaanuaril 2021 sai Kamionka linnaõigused tagasi.
Votivkirche

Votivkirche on uusgooti stiilis kirik Austrias Viini ringtee kõrval. See on üks kõrgemaid ehitisi Viinis (99 m).
Ajalugu.
Pärast Franz Josephi mõrvakatset 1853. aastal algatas tema vend ertshertsog Ferdinand Maximilian kampaania, et tänada tulevase keisri elu päästmise eest jumalat. Selleks hakati Innere Stadti kõrvale rajama kirikut, mille ehitamiseks eraldati vahendeid kogu keisririigist.
Kirik pühitseti 1879. aastal keisri ja keisrinna Elisabethi 25. pulma-aastapäeval.
Ümbruskond.
Kirikut ümbritseb haljasala Votiv Park ning üle Straße des Achten Mai tänava avaneb Sigmund-Freud Park.
Chartalism

Chartalism on majandusteaduslik rahateooria, mis väidab, et raha sai alguse valitsuse püüdest suunata riigi majandustegevust. Sellega eristub see klassikalisest majandusteaduse õpetusest, mis väidab, et raha on sündinud spontaanselt vabakaubanduslikus vahetuses tekkinud probleemi lahendina või tehingu käigus tekkinud, võlasuhet märkiva vahendina. 
Taust.
Georg Friedrich Knapp (1842–1926), saksa riigimajanduse professor, Strasbourgi ülikooli rektor, sõnastas oma riigi rahateooria, mida inglise keeles hakati märkima mõistega chartalism (see mõiste on tuletatud ladinakeelsest sõnast "charta", mis märgib piletit või münti, mis käivitab automaadi). Oma raamatus „Staatilche Theorie des Geldes“ (Riigi rahateooria) väitis ta, et „raha pole mitte kaup, vaid seaduse produkt“. Ta leidis, et riik võib emiteerida paberraha ja muuta see seaduse sunnijõudu rakendades kohustuslikuks maksevahendiks, mida kasutades tasutakse riigi maksunõuded. See teooria vastandus tollel ajal domineerinud „metallismile“, mis väitis, et rahaühiku väärtus sõltub väärismetalli kogusest, mis oli selle väärtuse tagatiseks ehk mille vastu oli see raha võimalik vahetada (nn kullastandard).  
Constantina Katsar, inglise ajaloolane, on esitanud väite, et nii metallismi kui ka chartalismi idee juured ulatuvad Rooma Impeeriumi aegadesse, Augustuse poolt 1. sajandil pKr-st idapoolsetes provintsides kasutusele võetud rahasüsteemini, mis oli kasutusel 3. sajandi lõpuni. 
L. Randall Wray (s 1953), ameerika majandusteadlane, tsiteerib taas kohta Adam Smithi raamatust „Rahvaste rikkusest“: "Vürst, kes peaks kehtestama, et osa tema maksudest tuleks maksta teatud tüüpi paberrahas, võib seeläbi anda sellele paberrahale teatud väärtuse; kuigi selle lõpliku vabastamise ja lunastamise tähtaeg peaks sõltuma täielikult printsi tahtest."
Alfred Mitchell-Innes (1864–1950), briti majandusteadlane, väitis, et raha ei eksisteeri mitte vahetuse vahendina, vaid edasilükatud makse standardina, kusjuures valitsuse raha on võlg, mille valitsus võib maksustamise teel tagasi nõuda. Ta leidis, et „Kui maksukohustus kehtestatakse, siis langeb igale maksukohustuslasele osavastutus võlast, mille valitsus on kehtestanud raha emissiooniga, sõltumata sellest millises vormis see on välja antud (s.t müntide, pangatähtede, sertifikaatide, riigikassa kavandite vm sellisena). Igaüks peab omandama oma osa võlast maksevahendina ja andma selle riigikassale oma seadusliku võla tühistamiseks. Valitsuse võla lunastamine maksukohustuse täitmise teel alusteks valitsuse raha emissiooniõigusele mistahes vormis. 
Abba P. Lerner (1903–1982), vene-juudi sünnipäraga ameerika majandusteadlane, sõnastas funktsionaalse sihipärase rahanduse teooria, millega tema arvates oli võimalik saavutada (madal) täistööhõive. Oma artiklis „Raha kui riigi loomus“ väitis ta, et „vastutus inflatsiooni ja majanduskriiside ärahoidmise eest lasub riigil, kuna vaid tema on võimeline looma raha ja maksustama oma alamaid“.
Tiigi tänav (Rakvere)

Tiigi tänav on tänav Rakvere linna keskosas, mille kaugus lõuna pool asuvast Keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 700 meetrit. 
Tänav on pikkusega 263 meetrit ja põhiosas laiusega 25 meetrit. Tiigi tänav paikneb Lilleküla linnaosas, olles läänepoolsel lõigul piiritänavaks Vanalinna linnaosaga. Saades alguse Tööstuse tänava ristmikult, ristub lääne suunas kulgedes Kalda ja Carl Robert Jakobsoni tänavaga ning lõpeb Vabriku tänava ristmikul.
Tiigi tänav kujunes välja 20. sajandi esimeses pooles, kui 1930. aastal valmis praegu Tööstuse tänav 12 paiknev omaaegne Rakvere Linna 1. Algkooli koolimaja, nüüdne Rakvere Eragümnaasiumi hoone. 
Tiigi tänav viib lääne suunas välja Rakvere mõisa pargi luigetiigini. Tänava lõpus jääb paremale Rakvere Piiritusetehase hoonestu, mille kaugem eelkäija oli mõisa viinavabrik. Tiigi tänav 6 oli viimaseks elupaigaks andekale romaanikirjanikule Helga Pärli-Sillaotsale. Tiigi tänav 3 paiknevad endise Rakvere Piimakombinaadi tootmishooned, tootmine viidi Jõhvi linna üle 2011. aastal. 
Tänava põhjaküljel asuvad ka ühepereelamud abihoonetega, mis on ehitatud enamuses 20. sajandi keskel.
Narva Kristlik Kogudus Jumala Sõna

Narva Kristlik Kogudus Jumala Sõna on protestantlik kogudus Narvas.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 11:00 aadressil A-A. Tiimanni tn 3d, Narva, Ida-Virumaa. Koguduse pastor on Vladimir Sednev.
Serhi Žadan

Serhi Žadan (ukraina keeles Сергій Вікторович Жадан; sündinud 23. augustil 1974 Starobilskis) on ukraina kirjanik, tõlkija, esseist ja kodanikuaktivist, aga ka muusik ja laulja, ta on kuulunud rokkansamblitesse Žadan i sobaki ja Linija Mannergeima.
Ta lõpetas 1996. aastal Harkovi Pedagoogikaülikooli, aastatel 1996–1999 õppis aspirantuuris ja sai filoloogiakandidaadiks. Aastatel 2000–2004 oli ta Harkivi Pedagoogikaülikooli õppejõud.
Eesti keelde on tõlgitud tema romaan "Depeche Mode", mis ilmus aastal 2020 Loomingu Raamatukogus, tõlkija Riina Roasto. 2022. aastal ilmus teosest uustrükk. Aastal 2022 ilmus eesti keeles ka romaan "Internaat" (originaalis "Інтернат"), tõlkija Veronika Einberg.
2025. aastal pälvis ta Austria riiklikku Euroopa kirjanduse auhinna.
Isiklikku.
Ta on teist korda abielus, esimesest abielust on tal poeg, teisest tütar.
Soo tänav (täpsustus)

Soo tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas:
Phil Varone

Philip Varone (sündinud 4. detsembril 1990 Vaughanis Ontarios) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Düsseldorfer EG.
Aastatel 2007–2010 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Kitchener Rangers, London Knights ja Erie Otters.
2009. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i "draft"is 147. valikuna. 
2011. aastal asus ta mängima American Hockey League'i (AHL) klubis Rochester Americans. NHL-is debüteeris Varone hooajal 2013–14 Buffalo Sabresi meeskonnas.
2016. aasta veebruaris siirdus ta Ottawa Senatorsi. Selle ja järgmise hooaja jooksul sai ta NHL-is Senatorsi meeskonnas väljakule vaid kaheksas mängus, mängides ülejäänud ajal AHL-is Ottawa Senatorsi noorteklubis Binghamton Senators.
2017. aasta juulis sõlmis Varone kaheaastase lepingu Philadelphia Flyersiga. Hooajal 2017–18 mängis ta ainult AHL-is Flyersi noorteklubis Lehigh Valley Phantoms. Varone lõi hooajal 2017–18 AHL-is 23 väravat ja andis 47 väravasöötu ning ta pälvis sel hooajal liiga väärtuslikumale mängijale antava Les Cunningham Awardi. Hooajal 2018–19 sai Varone enam mängu aega Flyersis ning ta sai sel hooajal NHL-is kirja kolm väravat ja neli väravasöötu. Hooajal 2019–20 mängis Varone AHL-is Laval Rocketi ja Wilkes-Barre/Scranton Penguinsi ridades.
2020. aasta oktoobris sõlmis Varone lepingu KHL-i klubiga Nur-Sultani Barõs. Hooajal 2020–21 jäi tema arvele KHL-is üheksa väravat ja 16 väravasöötu.
2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Lausanne HC, kuid sama aasta novembris siirdus ta samas liigas mängivasse SC Berni.
2022. aasta juulis naasis Varone KHL-i, kui sõlmis üheaastase lepingu Moskva Spartakiga.
2023. aasta juunis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Düsseldorfer EG.
Grootvlei

Grootvlei on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Dipalesengi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Grootvlei elanikest mustanahalisi aafriklasi 76,88%, valgeid 21,18%, värvilisi 1,00%, India või Aasia päritolu inimesi 0,74% ja teisi 0,20%. Sotho keelt pidas emakeeleks 41,49% inimesi, suulu keelt 23,96%, afrikaani keelt 20,88%, koosa keelt 4,21%, inglise keelt 3,98%, pedi keelt 1,50%, tsvana keelt 1,29% ja viipekeelt 0,69%.
Tiirlemisperiood

Tiirlemisperiood on ringliikumise (tiirlemise) periood ehk ajavahemik, mille jooksul üks keha läbib ümber teise keha tiireldes ühe täisringi ehk jõuab tiirlemiskeskme koordinaadistikus uuesti samasse kohta.
Punase Risti Seltside Liiga

Punase Risti Seltside Liiga (inglise keeles International Federation of Red Cross and Red Crescent Societies, lühend IFRC) on rahvusvaheline humanitaarabiorganisatsioon, mille liikmeteks on 192 Punase Risti seltsi eri maades. See asutati 1919. aastal.
Liiga kuulub Rahvusvahelise Punase Risti liikumisse.
1963. aastal pälvis Liiga koos Rahvusvahelise Punase Risti Komiteega Nobeli rahuauhinna töö eest inimõiguste kaitsel Punase Risti 100-aastase ajaloo vältel.
USA lahtiste tennisemeistrivõistluste meeste paarismängu võitjate nimekiri

USA lahtisted tennisemeistrivõistlused meeste paarismängus toimusid esmakordselt 1881. aastal ja olid reserveeritud Ameerika Ühendriikide Riikliku Murutennise Assotsiatsiooni (USNLTA) klubi liikmetele. Selle võitsid Clarence Clark ja Frederick Winslow Taylor. 
1882. aastal avati meistrivõistlused rahvusvahelistele võistlejatele. Aastatel 1890–1906 peeti riigi ida ja lääne sektsiooniturniire, et selgitada välja kaks parimat meeskonda, kes võistlesid Newportis väljalangemismängudes, et selgitada välja paar, kes mängib väljakutsevoorus eelmise aasta võitjatega. 
Väljakutsesüsteem kaotati 1920. aastal. Paarismänguturniir toimus eri kohtades: Newportis (1881–1914), Forest Hillsis (1915–1916, 1942–1945, 1968–1977), Longwoodis (1917–1933, 1935–1941, 1946–1967) ja Philadelphias (1934), enne kui need siirdusid 1978. aastal New Yorki USTA riiklikku tennisekeskusse, mis nüüd on USTA Billie Jean Kingi riiklik tennisekeskus.
Vaata ka.
Suure slämmi turniiride meeste paarismängu võitjate nimekirjad
Joshua Lederberg

Joshua Lederberg (23. mai 1925 – 2. veebruar 2008) oli Ameerika Ühendriikide molekulaarbioloog.
1958. aastal sai ta pool Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda bakterite geneetika ja geneetilise rekombinatsiooniga seotud avastuste eest. Teist poolt jagasid Edward Tatum ja George Beadle.
Sigurður Ingi Jóhannsson

Sigurður Ingi Jóhannsson (sündinud 20. aprillil 1962 Selfossis) on Islandi poliitik. Ta kuulub Progressiparteisse.
1989. aastal lõpetas ta Taani Kuningliku Veterinaar- ja Põllumajandusülikooli.
Alates 2009. aastast on ta Alþingi liige. Aastatel 2011–2013 oli ta Alþingi asejuhataja. 2009–2013 oli ta Progressipartei fraktsiooni asejuhataja. 2013–2014 oli ta Islandi keskkonna ja loodusvarade minister ja 2013–2016 Islandi kalanduse ja põllumajanduse minister.
7. aprillist 2016 kuni 11. jaanuarini 2017 oli Sigurður Ingi Jóhannsson Islandi peaminister.
Alates 30. novembrist 2017 kuni 28. novembrini 2021 oli ta Islandi transpordi ja kohaliku omavalitsuse minister.
28. novembrist 2021 kuni 9. aprillini 2024 oli ta Islandi taristuminister.
9. aprillist kuni 21. detsembrini 2024 oli ta Islandi rahandus- ja majandusminister.
Kersti Kracht

Kersti Kracht (sündinud 9. aprillil 1955) on Eesti ettevõtja ja majandustegelane.
Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 44. Keskkooli ja aastal 1989 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstuse planeerimise erialal. Tema esimeseks töökohaks oli Viru hotelli passilaud. Ta lõi kooperatiivi MIK, mis tegeles toitlustamisega TPI arvutuskeskuses. Tema äripartneriks sai Viru hotelli pearaamatupidaja Monika Soodla. Tema ja Krachti eesnimedest sai nime nende 1991. aastal asutatud ühine ettevõte Kermon, millest sai üks Eesti tuntumaid ettevõtteid firmade asutamise ja müümise alal. 1990. aastate alguses juhatas ta ettevõtet BBS, mis pidas valuutapoodi Torupill Tallinna vanalinnas. 
Ta oli 1990. aastate alguses Eesti Ettevõtjate Erakonna liige. 1992. aasta Riigikogu valimistel sai ta Eesti Ettevõtjate Erakonna nimekirjas 640 häält, kuid valituks ei osutunud. 1995. aasta Riigikogu valimistel sai ta Keskerakonna nimekirjas 116 häält. 1990. aastate lõpus oli ta Arengupartei juhatuse liige. 1999. aasta Riigikogu valimistel sai ta Arengupartei kolmanda numbrina 95 häält. 8. augustist 2017 kuulub ta Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel sai ta EKRE nimekirjas 947 häält ja osutus valituks Tallinna linnavolikokku. Ta on volikogu linnavarakomisjoni aseesimees ja revisjonikomisjoni liige. 2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta EKRE nimekirjas 373 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Põhja-Tallinna linnaosas, sai 489 häält ning ei osutunud valituks.
Ta oli rahandusminister Martin Helme nõunik.
Isiklikku.
Ta oli abielus Argos Krachtiga, abielu lahutati 2009. aastal. Neil on lapsed Akis ja Katrin.
Endla teatrihoone

Endla teatrihoone on teatrihoone Pärnus aadressil Keskväljak 1. Hoones tegutseb Endla teater.
Teatrihoone arhitekt oli Ilmar Laasi, kes lähtus nõukogude aegsest tüüplahendusest. Hoone avati 1967. aastal ja läbis põhjaliku renoveerimise 2001. aastal. Teatrihoones on 565-kohaline suur saal ja "black box" nimega Küün, kuhu mahub kuni 150 vaatajat.
Ajalugu.
Endla teatri eelmine hoone hävis tulekahjus 1944. aastal. Kuigi selle hoone oleks saanud taastada, siis nõukogude võim otsustas taastamisest loobuda, kuna teatrimaja rõdult loeti 1918. aastal esimest korda ette Eesti iseseisvusmanifest.
1952. aastal jagati Eesti NSV kolmeks oblastiks, mille keskused olid Tallinnas, Tartus ja Pärnus. Seetõttu alustati Pärnusse suurejoonelise oblastikeskuse rajamisega. Linna keskväljaku dominandiks pidi kujunema suurejooneline oblastikomitee hoone. Kuna oblastid kaotati juba 10 kuud hiljem, siis jäi asukoht tühjaks.
Teatri rajamine keskväljaku äärde lahendas mitu probleemi – silmapaistvalt esindusliku asukohta sai rajada väärika funktsiooniga hoone ja kadus tühimik linnaruumis. Lisaks võimaldas hoone rajamine lammutada Endla teater-seltsimaja varemed.
1959. aastal valmis arhitekt Ilmar Laasil uue teatrihoone projekt, mis lähtus üleliidulisest teater-kultuurimaja tüüplahendusest. Hoone ehitus kulges väga vaevaliselt. Teatrihoone avati alles 3. novembril 1967.
Võrreldes Pärnu keskväljaku mastaabiga jäi teatrihoone suhteliselt kahvatuks. Samuti kannatas vastvalminud maja ehituspraagi ja vajumise käes ning seda tuli kohe remontima hakata.
1995. aastal rajati teatrihoone Vee tänava poolsesse külge juurdeehitus Hansapanga tarbeks. 2001. aastal toimunud teatrihoone renoveerimise käigus ehitati analoogne juurdeehitus ka Akadeemia tänava poole. Juurdeehitus mahutab kahekorruselise kohviku ja uue väikese saali, mis sai avaliku nimekonkursi käigus nimeks Küün.
Lilja Dögg Alfreðsdóttir

Lilja Dögg Alfreðsdóttir (sündinud 4. oktoobril 1973 Reykjavíkis) on Islandi poliitik. Ta kuulub Progressiparteisse.
1993–1994 õppis ta vahetusprogrammi raames Seoulis Ewha ülikoolis Ida-Aasia poliitika ajalugu. Bakalaureusekraadi politoloogia alal sai ta Islandi Ülikoolis 1998. aastal. 1998. aastal õppis ta vahetusprogrammi alusel Minnesota ülikoolis makroökonoomikat ja filosoofiat. Magistrikraadi rahvusvahelise majanduse alal sai Columbia ülikoolis New Yorgis 2001. aastal. 
Aastatel 2001–2010 töötas ta Islandi Keskpangas ja 2010–2013 Rahvusvahelises Valuutafondis.
7. aprillist 2016 kuni 11. jaanuarini 2017 oli Lilja Dögg Alfreðsdóttir Islandi välisminister.
30. novembrist 2017 kuni 28. novembrini 2021 oli ta Islandi hariduse, teaduse ja kultuuri minister.
28. novembrist 2021 kuni 21. detsembrini 2024 oli ta Islandi turismi, kaubanduse ja kultuuri minister.
Apraksin

Apraksin (vene keeles "Апраксин", saksa keeles "Apraxin") on tatari päritolu Venemaa aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsaliikmed Belgias ja Prantsusmaal.
Ajalugu.
Päritolu ja varasem ajalugu.
Apraksinid olid päritolult tatarlased. 1371. aastal siirdusid vennad Salhomir ja Edigan Suurhordist Rjazanisse. Mursaa Salhomir astus ristiusuku, sai ristinimeks Joann Miroslavitš ja abiellus Rjazani vürstinna Anastassija Ivanovnaga. Temast põlvnesid mitmed Venemaa aadlisuguvõsad. Salhomiri neljanda põlve järeltulija Andrei Ivanovitš Kontšejevi hüüdnimeks oli "Opraksa"; temast sai Apraksinite suguvõsa esiisa.
Apraksinid rüütelkonna matriklis.
1716. aastal võeti Eestimaa rüütelkonda hilisem Eestimaa kindralkuberner krahv Fjodor Matvejevitš Apraksin (1661−1728). Lisaks oli suguvõsa kantud Kurski, Orjoli, Peterburi, Rjazani (1851), Simbirski ja Vladimiri kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Lauasaag

Lauasaag (ka plokksaag) on suur kaldhammastusega saag puidu piki kiudu lõikamiseks, palkidest laudade saagimiseks.
Baltimaade linnades kasutati lauasaage juba 14. sajandi lõpul. 19. sajandi algusest lõikasid mõisatele laudu vene rändlauasaagijad. Eesti talurahvas lõhestas omale vajalikke laudu pikka aega kirve ja kiilude abil. 
19. sajandi II poolel suurenes tunduvalt lauamaterjali vajadus. Selle põhjuseks oli purjelaevaehituse kiire areng rannaaladel ning taluelamutes laudpõrandate ja - lagede kasutuselevõtt. Seetõttu võeti maal lauasaed laialdaselt kasutusele. Saeti kõrgetel pukkjalgadel, kuhu palgid tõsteti erilise vinna abil. Sae valdaja töötas ülal ja abiline all. Saagimisjoon märgiti palgile tahma- või kriidinööriga - vastu palki venitati nöör käetega pingule ning lasti siis lõdvaks, mille tulemusena jäi palgile tahmajoon. Lauasaagimistöödel kasutati palju rändtööjõudu, enamasti olid need venelased ("saevenelased"), abitöölisteks olid ka saarlased. 20. sajandil taandus lauasae kasutamine saeveskite ja rändaurusaekaatrite ees.
Tänapäeval on lauasae mõiste kasutuses raamil, jalgadel, ratastel või kokkuklapitava alusega saepingi kohta.
Kirjandus.
Ants Viires, Eesti rahvapärane puutööndus. 2006. Kirjastus Ilo.
Eatons Neck

Eatons Neck on asum Huntingtoni linnas Suffolki maakonnas New Yorgi osariigis Ameerika Ühendriikides. Elanikke oli 2010. aasta rahvaloendusel 1406. Eatons Necki põhjatipus asub Ameerika Ühendriikide rannavalve jaam, mille majakas on vanuselt teine Long Islandil.
Kohtla-Järve Kristlaste-nelipühilaste Kogudus

Kohtla-Järve Kristlaste-nelipühilaste Kogudus (vene keeles Община Христиан-Пятидесятников г. Кохтла-Ярве) koguneb Kohtla-Järvel aadressil Kanarbiku 3a.
Kohtla-Järve kristlaste-nelipühilaste koguduse juht on pastor Sergei Moroz.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti.
Kunkowa

Kunkowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Kunkowa asub Gorlicest umbes 11 km lõunas.
Skwirtne

Skwirtne (aastatel 1977–1981 Skwierzyn) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Skwirtne asub Slovakkia piirist umbes 6,5 km kaugusel, maakonnakeskusest Gorlicest ligikaudu 18,5 km lõunas.
Ropki

Ropki on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Ropki asub Slovakkia piirist umbes 2,2 km kaugusel, Gorlicest ligikaudu 22 km lõunas.
Regietów

Regietów (kuni 1968. aastani Regetów) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Regietów asub Slovakkia piirist natuke vähem kui 4,5 km kaugusel ja Gorlicest umbes 20 km lõunas.
Hiiumaa ja mandri vaheline jäätee

Hiiumaa ja mandri vaheline jäätee on jäätee Hiiumaa ja Mandri-Eesti vahel. Hiiumaalt Sarve külast mandrile Rohukülla kulgeva jäätee pikkus on umbes 25 km.
Tegemist on Euroopa pikima jääteega. Viimati rajati see jäätee 2011. aastal.
Kalda tänav (Rakvere)

Kalda tänav on tänav Rakvere linna keskosas, mille kaugus lõuna pool asuvast Keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 800 meetrit. 
Tänav on pikkusega 289 meetrit ja põhiosas laiusega 18 meetrit. Kalda tänav paikneb Lilleküla linnaosas. Saades alguse Tiigi tänava ristmikult, kulgeb põhja suunas ning lõpeb Tallinna-Narva raudtee lähedal Jaama puiestee ristmikul.
Kalda tänav kujunes välja 20. sajandi keskel. Tänava lääneküljel paikneb aadressidel Kalda tn 1 ja 3 Rakvere Piiritusetehase hoonestu, mille kaugem eelkäija oli Rakvere mõisa viinavabrik. Tänava lõpus asuvad endise õmblusvabriku "Virulane" tootmishooned, mis viimati kuulusid MasCara Coats OÜ-le.
Tänava idaküljel asuvad ühepereelamud abihoonetega, mis on ehitatud 20. sajandi keskel.
Zé Rafael

José Rafael Vivian (tuntud kui Zé Rafael; sündinud 16. juunil 1993 Ponta Grossas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Palmeiras.
Ta alustas klubikarjääri Coritibas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2009. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aastal. Brasiilia kõrgliigas tegi ta debüüdi 11. augustil 2013 mängus Vasco da Gama vastu. Aastatel 2015–2016 mängis ta Coritibast laenul Londrinas, kellega ta mängis esimesel aastal Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas ja teisel aastal Brasiilia esiliigas.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Bahia. Sama aasta 14. mail lõi ta mängus Atlético Paranaense vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas.
2018. aasta novembris sõlmis ta viieaastase lepingu Palmeriasega. Üleminekusumma oli 14,5 miljonit Brasiilia reaali, millega sai Zé Rafael Bahia läbi aegade suurimaks müügiks. 2019. aasta Brasiilia kõrgliiga hooaja esimeses mängus 28. aprillil Fortaleza vastu sekkus ta Ricardo Goularti asemele mängu kaheksandal minutil ning lõi seejärel kaks väravat ja andis lisaks veel ühe väravasöödu. Kokku lõi Zé Rafael sel hooajal Brasiilia kõrgliigas viis väravat.
Võidu tänav (täpsustus)

Võidu tänav on tänava nimi mitmetes Eesti asulates:
Gustavo Gómez

Gustavo Raúl Gómez Portillo (sündinud 6. mail 1993 San Juan Bautistas) on Paraguay jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Palmeiras ja Paraguay jalgpallikoondises. Ta on koondises kapten.
Ta alustas klubikarjääri Paraguay klubis Club Libertad, mille koosseisus debüteeris ta Paraguay kõrgliigas 2011. aastal. Libertadiga tuli ta kaks korda Paraguay meistriks. Aastatel 2014–2016 mängis Gómez Argentina kõrgliiga klubis Lanús. 2016. aastal tuli ta klubiga Argentina meistriks.
2016. aasta augusti siirdus ta Itaalia kõrgliiga klubisse AC Milan, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
2018. aasta augustis läks ta Milanist laenule Palmeirasesse. Samal aastal tuli ta Palmeirasega Brasiilia meistriks ning sõlmis järgmine aasta klubiga püsiva lepingu. 2020. aastal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Debüüdi Paraguay jalgpallikoondises tegi Gómez 7. septembril 2013 mängus Boliivia vastu ja lõi selles mängus ka esimese koondisevärava. Ta on kuulunud Paraguay koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol ja 2019. aasta Copa Américal.
Jašiūnai

Jašiūnai on alev Leedus Šalčininkai rajoonis, Jašiūnai valla halduskeskus. Alev asub Merkysi jõe ääres.
Alevis asub Jašiūnai raudteejaam, seal kaevandatakse kruusa. Jašiūnais asuv ettevõte "Actas" toodab äädikat, majoneesi ja mitmeid muid toidukaupu. Alevis on ka keraamikatehas ja plastikutöötlemisega tegelev firma "Polivektris".
Jašiūnais on kolm keskkooli (vene-, poola- ja leedukeelne), postkontor, raamatukogu ja poola kultuuri keskus.
Alevis toimusid filmide "Kortik" ja "Pronkslind" võtted.
Ajalugu.
Alevist kagus asuvad Jašiūnai tumulused (ligi 100 tumulust 5 ha suurusel maa-alal).
Kirjalikes allikates on Jašiūnaid esmamainitud 1402. aastal. XV sajandist on pärit ka esimesed teated Radziwillidele kuulunud Jašiūnai mõisast. XVI sajandil kogunes seal kalvinistide sinod. Aastal 1515 rajati Jašiūnaisse esimene kirik. See hävis aga Põhjasõjas, edasi oli alevis pikka aega üksnes kabel.
Aastal 1819 kujunes sealne mõis tähtsaks kultuurikeskuseks, kus asus suur raamatukogu ja kus said kokku Juliusz Słowacki, Stanisław Bonifacy Jundziłł, Adam Mickiewicz, Tomasz Zan, Józef Mianowski, Antoni Edward Odyniec, Andrzej Benedykt Kłangiewicz ning Jędrzej Śniadecki. Sajandi keskpaigas rajati Jašiūnaisse telliselööv, aastal 1886 aga paberivabrik. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Яшуны.
Aastal 1920 toimus Jašiūnais Leedu vägede ja Lucjan Żeligowski vägede vaheline lahing, samal aastal läks alev Poola koosseisus. Aastal 1929 valmis praegune kirikuhoone. Aastal 1939 läks alev Valgevene NSV koosseisu, järgmisel aastal anti see aga Leedule üle. Aastal 1941 hukkasid Leedu kollaborandid alevis 575 inimest, enamik neist olid juudid, ent tapeti ka kolm mustlast. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Aastal 2016 liideti aleviga seni iseseisva asula moodustanud Jašiūnai raudteejaama ümbruskond, kus aastal 2011 oli 472 elanikku.