tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jussikalda tänav

Jussikalda tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Jussikalda tänav sai nime 29. mail 2015.
Jürilille tee

Jürilille tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Jürilille tee sai nime 29. oktoobril 2015.
Kallaste tänav

Kallaste tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kallaste tänav sai nime 31. mai 2006. Tänav on saanud nime Kallaste allasumi järgi.
Kaunis tänav

Kaunis tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kaunis tänav sai nime 14. veebruaril 1958. Osa tänavast oli varem Varsaallika põik.
Kullese tänav

Kullese tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kullese tänav sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime Varsaallika oja mõjul.
Kurekatla tee

Kurekatla tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kurekatla tee sai nime 29. oktoobril 2015.
Kurereha tee

Kurereha tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kurereha tee sai nime 13. juunil 1958.
Kuukressi tee

Kuukressi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kuukressi tee sai nime 9. jaanuaril 2008.
Kärestiku tänav

Kärestiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Kärestiku tänav sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime Pirita jõe kärestiku järgi.
Lõosilma tee

Lõosilma tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Lõosilma tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on nime saanud niidutaimede perekonna lõosilma järgi.
Mailase tee

Mailase tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Mailase tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on nime saanud niidutaimede mailaste järgi.
Mesika põik

Mesika põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Mesika põik sai nime 14. veebruaril 1958.
Mesika tee

Mesika tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Mesika tee sai nime 13. aprillil 1954.
Metsakooli põik

Metsakooli põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Metsakooli põik sai nime 1958. aastal.
Metsakooli tee

Metsakooli tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Metsakooli tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on saanud nime Kose-Lükati Sanatoorse Metsakooli (tänapäeval Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool) järgi.
Niidu tee

Niidu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Niidu tee sai nime 13. aprillil 1954. Tänav on saanud nime selle järgi, et on rajatud niidule.
Nurmiku põik

Nurmiku põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Nurmiku põik sai nime 18. aprillil 1989. Tänav on saanud nime Nurmiku tee järgi.
Paisu tänav

Paisu tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Paisu tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime Lükati vesiveski paisu järgi.
Pajulille tee

Pajulille tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Pajulille tee sai nime 9. jaanuaril 2008.
Pääsusilma tee

Pääsusilma tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Pääsusilma tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on nime saanud sealsetel heinamaadel kasvanud pääsusilmade järgi.
Rahvakooli tee

Rahvakooli tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Rahvakooli tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on saanud nime Kose-Lükati Sanatoorse Metsakooli (tänapäeval Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool) järgi.
Raudosja tee

Raudosja tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Raudosja tee sai nime 15. august 2012. Tänav on saanud nime Osja tee mõjul. Osa Raudosja teest oli varem Osja tänava osa.
Tammetõru tänav (Tallinn)

Tammetõru tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Aastatel 1958–2015 oli tänava nimi Abaja põik, 29. maist kuni 7. oktoobrini 2015 kandis tänav Koolme tänava nime.
Teelehe tee

Teelehe tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Teelehe tee sai nime 4. novembril 2015.
Tupsi tee

Tupsi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Tupsi tee sai nime 3. augustil 2011. Tänav on saanud nime Tupsi talu järgi.
Vahulille tee

Vahulille tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Vahulille tee sai nime 4. juunil 2008.
Varsaallika tänav

Varsaallika tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Varsaallika tänav sai nime 13. juunil 1958. Tänav on saanud nime Varsaallikate järgi.
Vesiveski tänav

Vesiveski tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Vesiveski tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime Pirita jõel asunud Lükati vesiveski järgi.
Pervomaiski rajoon (Jaroslavli oblast)

Pervomaiski rajoon (vene keeles "Первомайский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on linna tüüpi asula Pretšistoje.
Rajoon piirneb põhjas ja kirdes Vologda oblastiga, idas Ljubimi rajooniga, lõunas Danilovi rajooniga ja läänes Pošehhonje rajooniga.
Rajooni pindala on 2227 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 012. 2002. aastal oli elanikke 13 145 ja 1989. aastal 15 070 .
Haldusjaotus.
Pervomaiski rajoonis on 268 asustatud punkti, mis kuuluvad ühe linna tüüpi asula (Pretšistoje) ja kahe külaasunduse koosseisu.
Kaheksa

Kaheksa (tähis araabia numbrina 8, Rooma numbrina VIII) on naturaalarv, mis otseselt eelneb arvule üheksa ja otseselt järgneb arvule seitse.
Kaheksa järgarvuna märgitakse araabia numbriga 8 koos punktiga (8.) või Rooma numbriga VIII.
Üheksa

Üheksa (tähis araabia numbrina 9, Rooma numbrina IX) on naturaalarv, mis otseselt eelneb arvule kümme ja otseselt järgneb arvule kaheksa.
Üheksa järgarvuna märgitakse araabia numbriga 9 koos punktiga (9.) või Rooma numbriga IX.
Eesti kõnekeeles on "üheksa" hääldus enamasti "öheksa".
Et h-häälik on eesti keeles nõrk, siis on tihti kuulda "öeksa".
Viis

 
Viis (tähis araabia numbrina 5, Rooma numbrina V) on naturaalarv, mis otseselt eelneb arvule 6 ja otseselt järgneb arvule 4.
Viis järgarvuna märgitakse araabia numbriga 5 koos punktiga (5.) või Rooma numbriga V.
Spargelkapsas

Spargelkapsas ehk asparkapsas ehk brokoli ("Brassica oleracea" var. "italica") on suurte roheliste õisikutega kapsateisend, mis meenutab välimuselt oma sugulast lillkapsast. Spargelkapsa õisikud on vitamiinirohked ja neid kasutatakse köögiviljana.
Spargelkapsas sarnaneb väga lillkapsaga. Spargelkapsa pea koosneb rohelistest õisikutest ja selle varred on lillkapsaga võrreldes pikemad ja peenemad.
Ajalugu.
Spargelkapsas aretati kapsarohust umbes 6. sajandil. Rooma impeeriumist saati on spargelkapsast itaallaste hulgas väärtuslikuks toiduaineks peetud. Spargelkapsa tõi Inglismaale Peter Scheemakers, USAsse Lõuna-Itaalia immigrandid, kuigi seal sai see populaarseks alles 1920. aastatel.
Nimetus.
Spargelkapsa nimetus 'brokoli' tuleb itaaliakeelsest sõnast "brocco," mis tõlgituna tähendab haru või oksa. Võib arvata, et nimetus on kaudselt seotud ka ladinakeelse sõnaga "bracchium," mis tähendab hargnevaid oksi või võrseid.
Keeleliselt on korrektne kirjutada ’brokoli’, mitte ’brokkoli’. Eesti Keele Instituudi terminibaas ESTERM järgi on eelistatud termin ’spargelkapsas’.
Kasvatamine.
2014. aastal toodeti maailmas 24,17 miljonit tonni spargel- ja lillkapsast 1,38 miljonil hektaril põllumaal.
Spargelkapsas eelistab kasvamiseks viljakat ja savist mulda, kasvutemperatuuri +16 ... +25 °C­ ja niisket keskkonda (85%).
Spargelkapsa lõikus toimub enne, kui see puhkeb õide.
Kasutamine.
Spargelkapsast kasutatakse peamiselt toiduainena.
Spargelkapsas sisaldab kiudaineid, kaaliumi, fosforit, kaltsiumi, magneesiumi, rauda, tsinki, mangaani, väävlit, vitamiine C, B1, B2, B5, B6, PP, E, K ja provitamiini A. 100 g spargelkapsast annab umbes 25 kcal.
Ravitoime.
1992. aastal eraldas Paul Talalay meeskond spargelkapsast sulforafaani. See fütokemikaal annab kaitse paljude kasvajavormide eest ja hävitab teatud tõvestavad bakterid nii seedekulglas kui ka hingamisteedes.
Thomas Röhler

Thomas Röhler (sündinud 30. septembril 1991 Jenas) on Saksamaa kergejõustiklane, odaviskaja.
2016. aasta suveolümpiamängudel tuli ta tulemusega 90.30 olümpiavõitjaks.
5. mail 2017 viskas ta Teemantliiga etapil Dohas kõigi aegade teise tulemuse 93.90. Ta ületas 1995. aastast Raymond Hechtile kuulunud Saksamaa rekordi 92.60 enam kui meetriga. 11. juulil 2017 ületas tema kuulnud rekordi Johannes Vetter, kes viskas 94.44. Sama aasta juulis ületas tema tulemuse ja ühtlasi Saksamaa rekordi Johannes Vetter.
2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel sai ta tulemusega 88.26 neljanda koha.
2018. aastal tuli ta kodustel Berliini Euroopa meistrivõistlustel Euroopa meistriks tulemusega 89.47.
Ta on odaviskes viiekordne Saksamaa meister.
2016. aastal valiti ta Saksamaa aasta meeskergejõustiklaseks.
Anastasija Sevastova

Anastasija Sevastova (sündinud 13. aprillil 1990) on Läti tennisist.
Sevastova on võitnud 13 ITF turniiri ja 3 WTA turniiri: 2010 Estoril Openi turniiril alistas ta finaalis Arantxa Parra Santonja, 2017 Mallorca Openil Julia Görgesi ja 2018 Bucharest Openil Petra Martići. Tema seni kõrgeim koht WTA edetabelis on 11. (15. oktoober 2018).
2013. aastal teatas ta karjääri lõpetamisest, kuid naasis väljakutele jaanuaris 2015.
Sevastova jõudis 2016. ja 2017. aasta USA lahtistel meistrivõistlustel veerandfinaali. 2016. aastal kaotas ta veerandfinaalis Caroline Wozniackile. Enne seda oli ta võitnud Garbiñe Muguruzat, Katerõna Bondarenkot ja Johanna Kontat. 2017. aastal kaotas ta veerandfinaalis hilisemale turniirivõitjale Sloane Stephensile. 2018. aastal jõudis ta poolfinaali, kus kaotas Serena Williamsile.
Lucie Jones

Lucie Bethan Jones (sündinud 20. märtsil 1991 Cardiffis) on Walesi laulja, näitleja ja modell. Ta osales 2009. aastal saates "The X Factor" 6. hooajal, kus jäi 8. kohale.
Jones esindas Suurbritanniat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis lauluga "Never Give Up on You". Laul saavutas 111 punktiga 15. koha.
O. Torvald

O. Torvald (ukraina keeles Оторвальд) on Ukraina rokkansambel, mis asutati 2005. aastal Poltavas. Bändi debüütalbum "O. Torvald" ilmus 2008. aastal.
O. Torvald esindas Ukrainat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis lauluga "Time". Laul sai finaalkontserdil 36 punktiga 24. koha.
Triana Park

Triana Park (läti keeles Triānas Parks) on Läti ansambel. Bänd asutati 2008. aastal Riias ja sellest ajast saadik on nad üritanud Lätit esindada Eurovisiooni lauluvõistlusel 5. korral: 2008., 2009., 2010., 2011. ja 2012. aastal.
2017. aastal võitsid nad Läti eelvooru "Supernova" lauluga "Line" ja esindasid sellega riiki 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis 1. poolfinaalis. Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud saades oma poolfinaalis 21 punktiga viimase, 18. koha.
Jaak Jakobson (majandusühisuse juhataja)

Jaak Jakobson (2. august 1891 Tarvastu – 1. aprill 1972) oli Pärnu majandusühisuse arendaja, Pärnu Panga juhatuse esimees, Pärnu linnavolikogu liige ja kaitseliitlane.
Nikola Poposki

Nikola Poposki (makedoonia keeles "Никола Попоски"; sündinud 24. oktoobril 1977 Skopjes) on Põhja-Makedoonia ökonomist, diplomaat ja poliitik. 
Ta on lõpetanud 2002. aastal Skopje ülikooli majandusteaduskonna. Tal on magistrikraad võõrkeelte ja väliskaubanduse alal (saadud 2004. aastal Rennesi ülikoolist Prantsusmaal ja Skopje ülikoolist).
Aastatel 2001–2004 töötas ta sekretärina Makedoonia saatkonnas Prantsusmaal. Aastatel 2005–2006 töötas ta Iirimaa pangas DEPFA Bank. Aastatel 2006–2009 oli ta Euroopa Komisjoni ekspertide grupi juht. Aastatel 2010–2011 oli ta Makedoonia suursaadik Euroopa Liidu juures.
Nikola Poposki kuulub kristlik-demokraatlikku parteisse VMRO-DPMNE ja oli 28. juulist 2011 kuni 31. maini 2017 Põhja-Makedoonia välisminister.
Andrekse tee

Andrekse tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe ja Merivälja asumis.
Andrekse tee sai nime 28. juunil 1996. Tänav on saanud nime Andrekse talu järgi.
Nikola Popovski

Nikola Popovski (makedoonia keeles "Никола Поповски"; sündinud 24. mail 1962 Skopjes) on Põhja-Makedoonia poliitik, ta kuulub erakonda Makedoonia Sotsiaaldemokraatlik Liit. Ta oli aastatel 2002–2003 Makedoonia parlamendi spiiker. Aastatel 2003–2006 oli ta Makedoonia rahandusminister.
Ta lõpetas Pühade Kirilluse ja Metoodiuse nimelise Skopje Ülikooli majandusteaduskonna magistrikraadiga.
Ta oli aastatel 1992–2003 Makedoonia parlamendi liige ja samas 1998–2003 Makedoonia Sotsiaaldemokraatliku Liidu fraktsiooni juht; lisaks oli ta aastatel 1993–2002 Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee liige, kuuludes Strasbourgis mitmesse komisjoni. 3. oktoobrist 2002 kuni 7. novembrini 2003 oli ta Makedoonia parlamendi spiiker. 7. novembrist 2003 kuni 28. augustini 2006 oli ta Makedoonia rahandusminister. Seejärel oli ta 2008. aastani Makedoonia parlamendi liige. Veebruarist 2009 on ta Skopje Euroülikooli õppejõud.
Isiklikku.
Nikola Popovski on abielus ja tal on poeg.
Jugapuu põik

Jugapuu põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Jugapuu põik sai nime 14. veebruaril 1958.
Jugapuu tee

Jugapuu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Jugapuu tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Kõivu põik

Kõivu põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Kõivu põik sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime Kõivu tee järgi.
Kõivu tee

Kõivu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav saab alguse Ranniku teelt ja suundub põhja. Tänavaga ristuvad Kõivu põik, Kesktee, Heki tee ja Lodjapuu tee.
Leedri tee

Leedri tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja ja Mähe asumis.
Tänav ristub Näsiniine tee ja Vahtramäe teega.
Leedri tee sai nime 20. septembril 2000.
Lodjapuu tee

Lodjapuu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav saab alguse Ida teelt (sellest teisel pool kulgeb samas sihis Hõbekuuse tee) ja suundub itta. Tänavas elas enda eramus Kristjan Palusalu.
Bruno Leuschner

Bruno Max Leuschner (12. august 1910 Rixdorf (tänapäeval Berliin, Neukölln) – 10. veebruar 1965 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
Bruno Leuschner oli pärit kingsepa perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1925–1928 kaubandust. Lisaks täiendas ta ennast õhtukursustel. Seejärel töötas ta kaubandustöötajana. Ta ühines tööliste spordiliikumisega ja astus 1931. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel osales Bruno Leuschner Neuköllnis põrandaaluses kommunistlikus tegevuses. 1936. aastal ta vahistati ja 1937. aastal karistati teda 6-aastase vabaduskaotusega. Karistusaja lõppemise järel hoiti teda kinni Sachsenhauseni ja Mauthauseni koonduslaagris ja ta vabanes vangistusest 1945. aastal. Vabanemise järel töötas Bruno Leuschner Saksamaa Kommunistliku Partei Keskkomitee majandusosakonna juhatajana ja alates 1946. aasta aprillist Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Eestseisuse majandusosakonna juhatajana. 1947. aastal sai ta Saksa Majanduskomisjoni (Saksa DV valitsuse eelkäija) majandusasjade osakonna juhatajaks ja 1948. aastal Saksa Majanduskomisjoni esimehe asetäitjaks ja planeerimise peavalitsuse juhatajaks.
1949–1950 oli Bruno Leuschner Planeerimisministeeriumi riigisekretär. 1950–1952 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei esimehe asetäitja. 1952–1961 töötas Bruno Leuschner Saksa DV Riikliku Plaanikomisjoni esimehena. 1960–1963 oli ta Saksa DV Riiginõukogu liige. Alates 1953. aasta juulist oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat ja 1958. aasta juulist Poliitbüroo liige. 1961–1965 oli ta üks Saksa DV Ministrite Nõukogude esimehe asetäitjatest.
Lõhmuse põik

Lõhmuse põik oli tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav asus kahel pool Lõhmuse teed. 2016. aastal pandi senise Lõhmuse põigu osadele nimeks Kontpuu tee, Läätspuu tee, Pukspuu tee ja Tuhkpuu tee.
Lõhmuse tee

Lõhmuse tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav saab alguse Ranniku teelt ja suundub põhja, lõppedes Lodjapuu teel. Tänava pikkus on umbes 500 meetrit.
Lääne tee

Lääne tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav saab alguse Merivälja muuli lähikonnas Ranna teelt ning suundub esmalt kirdesse ja siis idakagusse. Tänava pikkus on umbes 1 km.
Ljubimi rajoon

Ljubimi rajoon (vene keeles "Любимский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Ljubimi linn.
Rajoon piirneb põhjas Vologda oblastiga, idas Kostroma oblastiga ning läänes Danilovi ja Pervomaiski rajooniga.
Rajooni pindala on 1960 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 789. 2002. aastal oli elanikke 13 987 ja 1989. aastal 16 694.
Haldusjaotus.
Ljubimi rajoonis on 285 asustatud punkti, mis kuuluvad ühe (Ljubimi) linna ja kolme külaasunduse koosseisu.
Kaasiku tee

Kaasiku tee (tee number 12156) on kõrvalmaantee Hiiumaal. Tee pikkus on 3,2 km.
Tee algab Kogri külas Allika–Vaemla tee kolmandal kilomeetril ja kulgeb kirdesse, kuni lõpeb Kaasiku külas Vaemla jõe ääres.
Tee on kruusakattega ja ületab viit truupi.
Naadi tee

Naadi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja ja Mähe asumis.
Naadi tee sai nime 20. septembril 2000.
Paakspuu tee

Paakspuu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Paakspuu tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Pärniku tee

Pärniku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Pärniku tee sai nime 28. juunil 1996.
Ranniku põik

Ranniku põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Ranniku põik sai nime 22. veebruaril 1955.
Sarapiku tee

Sarapiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Sarapiku tee sai nime 28. juuni 1996.
Toomiku tee

Toomiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Toomiku tee sai nime 28. juunil 1996.
Tuule tee

Tuule tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav algab Merivälja muuli juurest Ranna teelt. Tänava otsa lähedal on mõlemal pool Ranna teed Tuule tee bussipeatus. Tänav suundub kirdesse, ristudes Viimsi tee ja Keskteega ja lõppeb Hõbekuuse teel. Tänava pikkus on umbes 600 meetrit.
Vaate põik

Vaate põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Vaate põik sai nime 1964. aastal. Tänav on saanud nime Vaate tee järgi.
Aleksandrs Čaks

Aleksandrs Čaks (27. oktoober 1901 Riia – 8. veebruar 1950 Riia) oli läti luuletaja, teatri- ja kunstikriitik, läti kirjanduse uuendaja ja esimene urbanist.
Elulugu.
Čaks sündis Riias rätsep Jānis Čadarainise peres. 1915–1917 elas ta esimese maailmasõja eest evakueerituna Võrus ja seejärel 1915–1918 Saranskis. Keskkooli lõpetas 1918. aastal ning asus õppima Pensa ülikooli meditsiiniteaduskonda. 1919 mobiliseeriti ta Punaarmeesse. 1922 ta demobiliseeriti ja naasis Riiga. Et tal ei olnud ette näidata keskkooli lõputunnistust, pidi ta uuesti keskkooli lõpetama. 1924. aastal astus ta Läti Ülikooli meditsiiniteaduskonda, kuid hakkas peagi õppima balti filoloogiat. 
1925 läks ta tööle algkooli õpetajaks ja juhatajaks ning debüteeris samal aastal luuletusega "Unistused" ajakirjas Latvijas Kareivis. Kirjanikunimeks võttis ta oma esivanemate varasema perekonnanime (Čadarainis-Čaks) teise poole. 1927 tuli ta tagasi Riiga. 1928 ja 1929 ilmus talt neli luulekogu. 1937–1939 valmis tal Läti küttide elu kirjeldav kangelaseepos "Mūžības skartie". 1942 valmis armastusluulekogu "Debesu dāvana".
Pärast teist maailmasõda sai temast Läti NSV kirjanike liidu liige ning ajakirja Cīņa ('võitlus') kultuuriosakonna juhataja. 1947 suunati ta tööle Läti NSV Keele ja Kirjanduse Instituuti. Teda hakati süüdistama kodanlikus natsionalismis ning tema 1948 trükki läinud luulekogu "Zem cēlās zvaigznes" tiraaž hävitati.
Aleksandrs Čaks suri 48-aastaselt südameinfarkti tagajärjel.
1974. aastal etendati Tallinna Draamateatris Čaksi poeemi "Mängi, pillimees" põhjal valminud Pēteris Pētersonsi samanimelist luulekompositsiooni.
Eesti keeles on ilmunud Čaksilt 2 proosakogu, üks luulevalimik ning luuletusi ajakirjades Mana (Marie Underi tõlkes) ja Looming (Ita Saksa ja Livia Viitoli tõlkes).
Riia kesklinnas asub tema muuseum ja Ziedoņdārzsi pargis mälestussammas.
Vaate tee

Vaate tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav saab alguse Ranna teelt ja suundub kirdesse. Tänav ristub Vaate põigu ja Viimsi teega ning lõppeb Hõbekuuse teega ristudes. Tänava pikkus on 450 meetrit.
Vahtriku tee

Vahtriku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis ja Mähe asumis.
Vahtriku tee sai nime 28. juunil 1996.
Vana-Merivälja tee

Vana-Merivälja tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav saab alguse Ranna teelt, suundub kirdesse ja lõppeb Viimsi teel. Tänava pikkus on umbes 240 meetrit.
Meril Ümarik

Meril Ümarik (sündinud 24. detsembril 1976 Tallinnas) on eesti sotsioloog ja haridusteadlane. Ta töötab Tallinna Ülikooli haridusteaduste instituudis haridusuuringute dotsendina. 
Meril Ümarik on viinud läbi uurimistööd ja avaldanud artikleid järgmistes teemavaldkondades:
Kutseharidusuuringud sh kutseharidusreformide ja muutuste omaksvõtt ning rakendumine, kutseõpetaja professionaalsus, haavatavad noored kutseõppes, sooline segregatsioon kutseõppes.
Kodanikuharidus – Meril Ümarik vastutas IEA rahvusvahelise kodanikuhariduse uuringu (ICCS) 2022 koordineerimise ja läbiviimise eest Eestis, on uuringu aruande toimetaja. 
Kõrgharidusuuringud – kõrgharidusmuutused, õppejõudude identiteet ja heaolu
Haridus.
Meril Ümarik lõpetas 1995. aastal Tallinna 54. keskkooli (praegu Tallinna Saksa Gümnaasium). 2001. aastal kaitses ta Eesti Humanitaarinstituudis bakalaureuse kraadi sotsioloogias ja 2007. aastal Tallinna Ülikoolis magistrikraadi. 2015. aastal kaitses ta Tallinna Ülikooli Rahvusvaheliste- ja Sotsiaaluuringute Instituudis doktorikraadi.
Meril Ümariku doktoritöö pealkiri on „ Adopting Reform Policies in Vocational Education and Training: the Case of Post-soviet Estonia“ (eesti keeles "Kutseharidusreformi poliitikate omaksvõtt postsovetlikus Eestis." Doktoritöö keskmes on kutseharidusreformiga kaasnenud muutuste rakendumine kutsekoolide ja õpetajate praktikas, muutuste omaksvõtu mehhanismid. 
Töökäik.
Meril Ümarik on töötanud Tallinna Ülikoolis alates 2003. aastast, panustades projektijuhi ja (vanem)teadurina erinevatesse haridusvaldkonna uuringute koordineerimisse ja läbiviimisse.
2008. aastal täiendas Meril Ümarik end külalisteadurina Helsingi Ülikoolis, Helsinki Collegium for Advanced Studies, kus tema uurimisteemaks oli täiskasvanud uussisserändajate haridus- ja tööeluga seonduvad üleminekud.
Alates aastast 2016 töötab Meril Ümarik Tallinna Ülikooli haridusteaduste instituudis haridusuuringute dotsendina. Ta õpetab uurimistöö meetodeid, omades spetsiifilisemaid pädevusi kvalitatiivsete uurimismeetodite vallas (temaatiline analüüs, sisuanalüüs, diskursuse analüüs), samuti teeb teadustööd.
Artiklid ja esinemised meedias.
Ümarik, Meril (2024). Teadlane: Kuidas päästa noored passiivsusest. "Äripäev", 07.05.2024
Tinn, Maarja; Ümarik, Meril (2023). Kümme sõnumit õpetajatele IEA rahvusvahelisest kodanikuhariduse uuringust. "Õpetajate Leht", 19.12.2023.
Tinn, Maarja; Ümarik, Meril (2023). Eesti noored loobuvad ühiskonnas kaasa rääkimast. "Eesti Päevaleht", 27.12.2023.
Ekspert eetris ⟩ Maarja Tinn ja Meril Ümarik: «Kus on noorte hääl demokraatia kriisis ehk millised on kodanikuhariduse väljakutsed?»​​, "Postimees TV", 06.12.2023.
Kuku pärastlõuna: Meril Ümarik. Riik plaanib pikendada õppimiskohustust 18. eluaastani, 19.03.2024
Jõgi, Larissa; Ümarik, Meril, Povilaitis, Kaire (2024). Akadeemilise töö pingelisus ohustab kõrghariduse jätkusuutlikkust. "Novaator", 05.03.2024.
Aario Alfred Marist

Aario Alfred Marist (7. september 1905 Lülle küla, Torgu vald – 15. november 1991 Montréal, Kanada) oli väliseesti teatritegelane (lavastaja, näitleja ja teatripedagoog), kes tegutses peamiselt Prantsusmaal ja hiljem Kanadas.
Arnika tee

Arnika tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Arnika tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Hämar tee

Hämar tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Hämar tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime varjulise Kloostrimetsa mõjul.
Jasmiini tee

Jasmiini tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Jasmiini tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Jumika tee

Jumika tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Jumika tee sai nime 16. oktoobril 1998.
Kailu tee

Kailu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Kailu tee sai nime 16. oktoobril 1998.
Kastevarre tee

Kastevarre tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Kastevarre tee sai nime 20. septembril 2000.
Kastiku tee

Kastiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Kastiku tee sai nime 20. septembril 2000.
Keeru tee

Keeru tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Keeru tee sai nime 22. veebruaril 1955. Tänav on nime saanud oma kuju järgi.
Kressi tee

Kressi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Kressi tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Kummeli tee

Kummeli tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Kummeli tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Kuusiku tee

Kuusiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Kuusiku tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime Kuusiku talu järgi.
Kõdra tee

Kõdra tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Kõdra tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Käokannu tee

Käokannu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Käokannu tee sai nime 29. märtsil 1968.
Käokeele tee

Käokeele tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Käokeele tee sai nime 20. septembril 2000.
Käokäpa tee

Käokäpa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Käokäpa tee sai nime 28. mail 2003.
Küüvitsa tee

Küüvitsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Küüvitsa tee sai nime 12. juulil 1949.
Liilia tee

Liilia tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Liilia tee sai nime 29. märtsil 1968.
Lilleherne tee

Lilleherne tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Lilleherne tee sai nime 29. märtsil 1968.
Lodumetsa tee

Lodumetsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Lodumetsa tee sai nime 20. septembril 2000. Tänav on saanud nime selle järgi, et on rajatud lodumetsa alale.
Lumikellukese tee

Lumikellukese tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Lumikellukese tee sai nime 20. detsembril 1996. Enne seda oli tänav Maikellukese tee osa.
Maikellukese tee

Maikellukese tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Maikellukese tee sai nime 29. märtsil 1968.
Matka tee

Matka tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Matka tee sai nime 22. veebruaril 1955.
Mähe-Kaasiku tee

Mähe-Kaasiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja ja Pirita asumis.
Mähe-Kaasiku tee sai nime 12. mail 1999. Tänav on saanud nime endise Kaasiku küla järgi, mida täpsustavalt hüüti ka Mähe-Kaasikuks.
Märtsikellukese tee

Märtsikellukese tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Märtsikellukese tee sai nime 19. augustil 2015.
Neiuvaiba tee

Neiuvaiba tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Neiuvaiba tee sai nime 16. oktoobril 1998. Tänav on saanud nime lodutaime neiuvaiba järgi.
Nurmenuku tee

Nurmenuku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Nurmenuku tee sai nime 29. märtsil 1968.
Nõo tee

Nõo tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Nõo tee sai nime 22. veebruaril 1955. Tänav on saanud nime madala vesise nõo järgi.
Näsiniine tee

Näsiniine tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Näsiniine tee sai nime 20. septembril 2000.
Oblika tee

Oblika tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Oblika tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Padriku tee

Padriku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Padriku tee sai nime 27. juunil 2001.
Pajustiku tee

Pajustiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Pajustiku tee sai nime 12. mail 1999.
Palderjani tee

Palderjani tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Palderjani tee sai nime 20. septembril 2000.
Priimula tee

Priimula tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Priimula tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Puki tee

Puki tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Puki tee sai nime 3. aprillil 1998. Tänav on saanud nime Puki talu järgi.
Põõsa tee

Põõsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Tänav saab alguse Randvere teelt, suundub põhja ja lõppeb tupikuna.
Praeguse nime sai Põõsa tee 14. veebruaril 1958. Enne seda oli tänava nimi alates 12. juulist 1949 Lepiku tee, mille nimi tulenes sealselt Lepiku talult.
Rebasesaba tee

Rebasesaba tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Rebasesaba tee sai nime 20. septembril 2000. Tänav on saanud nime niidutaime rebasesaba järgi.
Rukkilille tee

Rukkilille tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Rukkilille tee sai nime 29. märtsil 1968.
Rätsepa tee

Rätsepa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Rätsepa tee sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime Rätsepa talu järgi.
Sitska tee

Sitska tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Tänav algab Andrekse teelt, suundub itta, ristub Vahtriku tee ja Lauri teega ning lõppeb tupikuna.
Ubalehe tee

Ubalehe tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Ubalehe tee sai nime 20. septembril 2000. Tänav on saanud nime lodutaime ubalehe järgi.
Vabarna tee

Vabarna tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Vabarna tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Variku tee

Variku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Variku tee sai nime 12. mail 1999.
Varju tee

Varju tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Varju tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime varjulise Kloostrimetsa mõjul.
Varjulille tee

Varjulille tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Varjulille tee sai nime 29. märtsil 1968.
Vilu tee

Vilu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Vilu tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime varjulise Kloostrimetsa mõjul.
Võsa tee

Võsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Võsa tee kulgeb Padriku tee ja Randvere tee vahel.
Võsa tee sai nime 22. veebruaril 1955.
Jüri Kruusvall

Jüri Kruusvall (sündinud 13. detsembril 1947 Raplas) on eesti sotsioloog ja psühholoog. 
Haridus.
Ta lõpetas 1966. aastal Rapla keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal. Kaitses 1994. aastal sealsamas doktoritöö teemal "Environmental and social influence on human activity". Tema uurimisvaldkonnad on keskkonnasotsioloogia, keskkonnapsühholoogia ja ühiskonnateooriate kujunemine. 
Teadustöid.
Ta on koos Ellu Saarega juhtinud sotsioloogia õppekava käivitamist Tallinna Pedagoogikaülikoolis.
Jüri Kruusvall osales 2001. aastal Eesti sotsiaalteadlaste pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast. Ta tõdes, et Eesti ühiskonna taasühendamisel ei vajata mitte niivõrd vasakpoolset pööret poliitikas, kuivõrd uut poliitilist kultuuri, mis sisaldaks eetilist vastutust oma otsuste eest ja hoolivust nende suhtes, keda otsused puudutavad.
Ta oli Uber Estonia tellimusel valminud uurimuse autoreid.
Isiklikku.
Jüri Kruusvall kasvatab viinamarju.
Blome vald

Blome vald (läti keeles "Blomes pagasts") on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Smiltene, Branti ja Rauna vallaga, Cēsise piirkonna Mārsnēni vallaga ning Valmiera piirkonna Brenguļi ja Trikāta vallaga.
Valla pindala on 76 km². 2016. aasta seisuga elas seal 979 inimest. Valla keskus on Blome küla, vallamaja asub aadressil Cēsu iela 9. Vallavanem on Gaidis Bogdanovs.
Ajalugu.
Blome vald tekkis aastal 1891, mil ühendati Blome ja Biksēja mõisavald. Aastal 1920, mil mõisad likvideeriti, kuulus Blome mõisale ("Blomenhof") 2021 hektarit, Biksēja mõisale ("Wilkenpahlen") 278 hektarit ja Ikšele mõisale ("Uexküllshof") 237 hektarit maad. Aastail 1925–1926 nimetati see ümber Nigra vallaks.
Aastal 1935 oli valla pindala 64,5 km², elanikke oli seal 1254. 1945. aastal moodustati valla aladel Blome ja Mutulīte külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Blome külanõukoguga likvideeritav Mutulīte külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.
Loodus.
Vald asub suuremalt jaolt Vidzeme kõrgustikul. Olulisemad jõed on Abuls ning selle lisajõed Lisa ja Nigra. Nigra jõe kallastel asub kaks liivakivipaljandit.
Kaitstavad objektid.
Valda jäävad mitmed põlispuud, millest Riņģi tamme ümbermõõt on 8,6 meetrit. Looduskaitse all on veel Jaunsmiltene pärnad, Jaunsmiltene allee, Biksēja künnapuu, Aidase tamm, Blome sümboltamm, Dukuļi kuused, Viķeri tamm, Pelītese künnapuu, Brīkūži tamm, Kliecmeti künnapuu ja Garoziņa mänd.
Muinsusmälestistest on vallas regionaalse kaitse all Krēsliņi muinaskalme ja riikliku kaitse all vennastekoguduse palvemaja Riņģos.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 868 lätlast, 29 venelast, 12 valgevenelast, 1 ukrainlane ja 6 poolakat.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Blome

Blome (vanasti ka Blomi või Blommuiža) on küla ("ciems") Lätis Smiltene piirkonnas, Blome valla halduskeskus. Blome asub piirkonna keskusest Smiltenest 7,5 ja Riiast 131 kilomeetri kaugusel ning merepinnast 95 meetri kõrgusel. 
Külas on lisaks vallavalitsusele põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asub Blome bussipeatus.
Asula tekkis Blome mõisa ("Blumenhof") hoonetekompleksi juurde. Mõis tekkis 1400. aastal, mil Riia peapiiskop Johann von Wallenrode selle rajas. 1428. aastast olid selle omanikud vennad Blomid või Blomed, kelle järgi on saanud nime nii mõis kui ka hiljem asula. Nõukogude ajal oli seal kolhoosi Uzvara keskasula.
Külas kasvav Aidase tamm on looduskaitse all.
Danilovi rajoon

Danilovi rajoon (vene keeles "Даниловский район") on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Danilovi linn.
Rajoon piirneb põhjas Pervomaiski rajooniga, idas Ljubimi rajooniga, kagus Kostroma oblastiga, lõunas Nekrassovskoje ja Jaroslavli rajooniga, läänes Tutajevi rajooniga ning loodes Pošehhonje rajooniga.
Rajooni pindala on 2212 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 072. 2002. aastal oli elanikke 29 594 ja 1989. aastal 34 327 .
Haldusjaotus.
Danilovi rajoonis on 563 asustatud punkti, mis kuuluvad ühe linna (Danilovi) ja kolme külaasunduse koosseisu.
Harku linnus

Harku linnus oli ordulinnus ajaloolisel Harjumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Harku vallas Harkus.
Mälestise kirjeldus.
Harku ordulinnus on tänapäeval säilinud vaid võsastunud madal künkana. Varemed on paremini säilinud künka põhjaküljel. Linnuse ehituseks on kasutatud peamiselt paekivi. Künka keskel asuvas sügavas tühimikus paljandub pisut müüri. Muldkehandi sees on säilinud mõned võlvitud keldriruumid. On arvatud, et tegu võis olla kastellitüüpi kinnise õuega linnusega. 
Mälestise ajalugu.
Harku linnus on rajatud pärast Jüriöö ülestõusu sündmusi 14. sajandil. Aastast 1371 allus Harku linnus Tallinna komtuurile.
Mälestis on alates 14. aprillist 1997 muinsuskaitse all.
Branti vald

Branti vald (läti keeles "Brantu pagasts") on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Smiltene linnaga ning Smiltene, Launkalne, Blome ja Rauna vallaga.
Valla pindala on 82 km². 2016. aasta seisuga elas seal 580 inimest. Valla keskus on Vidzeme küla, vallamaja asub aadressil Rīgas iela 71. Vallavanem on Branti vallal ja Smiltene vallal ühine – Mārīte Treijere.
Ajalugu.
1925. aastani kandis Launkalne vald Branti valla nime, seejärel sai see tänapäevase nime. 1935. aastal oli valla pindala 70,78 km², elanikke oli 1186. 1945. aastal moodustati valda Branti ja Launkalne külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.
Loodus.
Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Olulisemad jõed on Abuls ning selle lisajõed Mutulīte, Dranda ja Nigra. Branti valda jääb kaks järve – Branti ja Strante järv –, samuti Prūši veskijärv.
Kaitstavad objektid.
Looduskaitse all on Lejasstrantese pärn, Liezēri pärn, Ducmaņi tamm, Kalna Ducmaņi tamm, Vītoli künnapuu, Ragži jalakas, Roza pahaga kask, Bukani tamm, Branti tammed, Vecbemberi künnapuu, Brūkši tamm ja Veckalniņi künnapuu.
Vallas on mitu riikliku kaitse all olevat muinaskalmet: Slavēki, Tīrumpapāni, Leiaskleperi. Regionaalse kaitse all on Gailīši, Branti, Lejasstranti ja Kalnastranti muinaskalmed. Muinsusmälestistest on vallas kohaliku kaitse all Branti mõisa härrastemaja ja Kampi linnamägi.
Asustus.
2011. aastal elas vallas 576 lätlast, 22 venelast, 11 valgevenelast, 1 ukrainlane, 4 poolakat ja 1 leedulane.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Smiltene vald

Smiltene vald (läti keeles "Smiltenes pagasts") on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Smiltene linnaga, Branti, Launkalne, Bilska ja Blome vallaga ning Valmiera piirkonna Plāņi ja Trikāta vallaga.
Valla pindala on 69 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1127 inimest. Valla keskus on Kalnamuiža küla, vallamaja asub aadressil Kalnamuiža 2. Vallavanem on Branti vallal ja Smiltene vallal ühine – Mārīte Treijere.
Ajalugu.
1920. aasta agraarreformi eel kuulus Smiltene mõisale ("Smilten") 2840 hektarit maad, Cērtene mõisale ("Zehrten") kuulus 565 hektarit maad, Smiltene kirikumõisale 487 hektarit maad, aga Ikšele mõisale ("Uexküllshof") 317 hektarit maad. Omaette maad olid ka Cērtene küla valduses, sellele kuulus 44 hektarit maad.
Aastal 1935 oli valla pindala 244,6 km², elanikke oli seal 3380. 1945. aastal moodustati valda Cērtene, Niedrāj ja Smiltene külanõukogu, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1957 Smiltene külanõukogu likvideeriti ja ühendati Smiltene linnaga, nii et moodustus Smiltene linna maaterritoorium. Aastal 1975 moodustati külanõukogu Smiltene linna maaterritooriumist uuesti, kusjuures sellega liideti ka Plāņi külanõukogu alasid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.
Loodus.
Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Olulisemad jõed on Abuls ja selle lisajõgi Nigra, samuti ka Kamalda.
Kaitstavad objektid.
Looduskaitse all on Skujase mänd, Drandise saar, Drandise tamm, Zilāpi kolmetüveline pärn, Lejas Zauskase lehis, Naužēni mänd, Alkāsi pärn, Kamaldiņa mänd ja Kalnamuiža mänd.
Smiltene kirikumõisa uks ja portaal on kohaliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Ka hoone ise on kultuuriväärtuslik. Smiltene piiskopilinnuse varemed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all. Ka Smiltene mõisa keskus on regionaalse kaitse all. Regionaalse kaitse all on veel mõisa tallid, ait, park ja häärber. Osa mõisakompleksist ja pargist jääb Smiltene linna.
Asustus.
Aastal 2011 elas vallas 965 lätlast, 40 venelast, 8 valgevenelast, 7 ukrainlast ja 4 poolakat.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Peeter Vihma

Peeter Vihma (sündinud 30. oktoobril 1980) on eesti sotsioloog, kodanikuühiskonna aktivist ja filmirežissöör. 
Haridus.
Lõpetanud 1999. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 2006. aastal Eesti Humanitaarinstituudi sotsioloogia erialal (bakalaureusekraad). 2008. aastal sai Tallinna Ülikoolist sotsioloogias magistrikraadi. 2015–2022 õppis Helsingi Ülikoolis doktoriõppes ja 2022 kaitses Arho Toikka juhendamisel doktorikraadi uurimistööga "Interfaces in Estonian Forest Governance. Opportunities for reflexive institutional innovation through experimental and adaptive projects".
Teosed.
Peeter Vihma on kirjutanud raamatu "Kättpidi Keenias" (Hea Lugu. 2010) ja teinud 3 dokumentaalfilmi. Tema esimesed filmid valmisid koostöös Artur Talvikuga:
Ühiskondlik tegevus.
Peeter Vihma on Kassisaba Seltsi asutaja ja Tallinna Asumiseltside Liidu liige.
Peeter vihma kuulus aastatel 2018–2020 Elurikkuse Erakonda ja aastatel 2020–2021 Eesti Tulevikuerakonda. Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Põhja-Tallinna linnaosas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas, sai 66 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Peeter Vihma on näitleja Ülo Vihma poeg.
Vedelikuunts

Vedelikuunts (lühendina fl oz, fl. oz. või oz. fl) on SI-süsteemi väline mahuühik, mida kasutatakse vedelike massi mõõtmiseks.
Inglise mõõdustiku järgi on 1 vedelikuunts on 28,41306 milliliitrit.
Ameerika Ühendriikide mõõdustiku (ing. "United States customary units") järgi on 1 vedelikuunts 29,57353 milliliitrit.
Georg Ewald

Georg Ewald (30. oktoober 1926 Buchholz – 14. september 1973 Gotha lähedal) oli Saksa DV riigitegelane.
Georg Ewald oli pärit talupoja perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta põllumajanduskoolis ja töötas seejärel oma vanemate talus. 1943. aastal kutsuti ta Wehrmachti aega teenima. 
1946–1949 töötas ta põllutöölisena. 1946. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu ja Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1949–1950 oli ta Buchholzi linnapea ja 1950–1953 Stralsundi kreisi põllumajandusnõunik ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni juhatuse liige. 1954–1955 õppis Georg Ewald Karl Marxi nimelises Parteikõrgkoolis ning oli seejärel juhtival parteitööl Bad Doberanis ja Rügenil. 1960–1963 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Neubrandenburgi ringkonna allorganisatsiooni esimene sekretär. Alates 1963. aastast oli Georg Ewald Saksa DV Ministrite Nõukogu põllumajanduskomisjoni esimees. 1971–1973 oli ta Saksa DV põllu- ja metsamajanduse ning toiduainetetööstuse minister. Alates 1963. aasta jaanuarist oli Georg Ewald Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei keskkomitee liige ja poliitbüroo liikmekandidaat ning alates 1971. aasta juunist poliitbüroo liige.
Georg Ewald hukkus liiklusõnnetuses.
Aas (kinnitusvahend)

Aas on enamasti rõnga- või klambrikujuline haarde- või kinnitusdetail. Metallist aasa nimetatakse obaduseks.
Juurimismasin

Juurimismasin on masin, millega juuritakse välja kände (kännujuurimine) või kangutatakse välja kive. Juurimismasin on ka traktor või ekskavaator, mis on varustatud vastava tööseadisega.
Jõhvsaag

Jõhvsaag on õhukese kitsa lehega käsi- või elektrimootoriga 
saag, mida kasutatakse kõverjooneliste kujundite väljasaagimiseks.
Tänapäeval kasutatakse kõverjooneliste kujundite väljasaagimiseks elektrilisi saage.
Taavet Hinrikus

Taavet Hinrikus (sündinud 2. juunil 1981 Tartus) on eesti ettevõtja, Wise kaasasutaja ja üks omanikke.
Hinrikus lõpetas 1999. aastal Miina Härma Gümnaasiumi.
Ta jättis ülikooli pooleli, et asuda tööle loodavas firmas Skype. Oli Skype'i esimene palgaline töötaja 2002 ja strateegiadirektor aastani 2008. Omandanud ärimagistri kraadi Singapuris rahvusvahelises ärikoolis INSEAD.
Asutas 2010. aastal koos Kristo Käärmanniga rahvusvahelisi valuutaülekandeid pakkuva firma TransferWise (hilisema nimega Wise). Tänu sellele on ta tõusnud üheks Eesti rikkaimaks inimeseks.
Wise noteeriti 2021. aastal Londoni börsil, mille tulemusena said Wise'i asutajatest Taavet Hinrikusest ja Kristo Käärmanist Eesti esimesed miljardärid. Pärast Wise'i börsidebüüti astus Taavet Wise'i nõukogu esimehe kohalt tagasi ja on korduvalt oma Wise'i aktsiaid müünud.
Investeeringud.
Taavet Hinrikus on aktiivne äriingel. Ta investeerib läbi oma investeerimisettevõtte Notorious OÜ. Lisaks investeerib koos ettevõtja Sten Tamkiviga loodud investeerimistandemis Taavet+Sten, kus tehti pelgalt aastal 2021 sada erinevat investeeringut. Aastal 2022 loodi koos Sten Tamkivi ja teiste Euroopa ettevõtjatega teinegi investeerimisettevõte Plural, kuhu kaasati investeeringuteks 250 miljonit eurot, millega aktiivselt panustatakse Euroopa varajase faasi ettevõtetesse.
Taavet Hinrikuse investeeringute portfellist leiab näiteks suuremate Eesti ettevõtetena Veriff'i, Pipedrive'i ja Bolt'i, aga ka mitmeid noori kiirelt kasvavaid Eesti ettevõtteid nagu investeerimisplatvorm Lightyear ja akutehnoloogiat arendav Skeleton Technologies.
Isiklikku.
Ta abiellus 14. juulil 2018 Silvia Fantauzziga; neil on kaks last. Tema ema oli kirjandusteadlane ja -kriitik Rutt Hinrikus, isa on Tartu Ülikooli farmaatsiaõppejõud Toivo Hinrikus, vanem õde kirjandusteadlane Mirjam Hinrikus, emapoolne vanaisa oli ajaloolase haridusega vaimulik Agu Põld.
HP ProBook

HP ProBook on Hewlett-Packardi keskmise hinnaga äriklassi sülearvutite seeria. ProBooki seeria on mõeldud tavakasutajatele ja on odavam kui esmaklassiline EliteBooki seeria.
Ajalugu.
S-seeria.
Aprillis 2009 tutvustati HP ProBooki S-seeria sülearvuteid, milleks olid Inteli protsessoriga 4410s, 4510s ja 4710s (vastavalt 14", 15,6" ja 17,3" ekraaniga) ja AMD protsessoriga 4415s ja 4515s (vastavalt 14" ja 15,6" ekraanidega). Sama aasta juunis tutvustati 13" ProBook 4310s sülearvutit. S-seeriat uuendati 2010 Intel Core i3, i5 ja i7 protsessoritega, harjatud alumiiniumist korpusega, saarekujulise klaviatuuridisainiga ja mitmepuutelise puuteplaadiga.
B-seeria.
ProBooki B-seeriat, mis asendas HP Compaqi B-seeria, tutvustati 13. oktoobril 2009. Esialgu esitleti kaht AMD protsessoriga mudelit: 14" ProBook 6445b ja 15,6" Probook 6545b. Kolm kuud hiljem toodi välja Inteli protsessoriga 14" ProBook 6440b ja 15,6" Probook 6540b.
M-seeria.
HP viis septembris 2009 turule 13" ProBook 5310m sülearvuti. 5310m kaalus ligi neli naela ja selle paksus oli alla tolli. M-seeriat uuendati 2010. aasta septembris 5320m-iga ja järgmise aasta mais kahetoonilise alumiiniumist korpusega 5330m-iga.
Aed-moorputk

Aed-moorputk ehk pastinaak ("Pastinaca sativa") on porgandit meenutav, ent sellest heledam koonusekujuline juurvili. 
Pastinaak on porgandi ja peterselli sugulane ning sarnaneb nendega nii välimuselt kui ka maitselt. Taim on kaheaastane, kuid kasvatatakse tavaliselt üheaastasena. Esimesel kasvuaastal on taimel roheline lehekodarik ning teisel aastal hakkab taim õitsema. Pastinaak on sarikõieline taim, millel on palju väikseid kollaseid õisi. Teisel kasvuaastal on juur puine ja söögikõlbmatu.
Pastinaak kasvab suuremas osas Euraasias. See on iidne kultuurtaim, mida kasutasid laialdaselt juba vanad kreeklased ja roomlased. Põhjamaades on taime kasvatatud juba 16. sajandist alates ning keskajal oli pastinaagil Euroopas sama suur tähtsus kui tänapäeval kartulil. Eelmise sajandi alguses oli pastinaak Eesti mõisaaedades üsna levinud juurvili ning sellest kirjutati mitmetes kokaraamatutes.
Kasvatamine.
Pastinaak eelistab kasvamiseks liivast või liivsavist mulda. Taim külvatakse hilissügisel või varakevadel pärast lume sulamist peenrasse reavahega 30–40 sentimeetrit ning 2–3 sentimeetri sügavusele. Hiljem harvendatakse taimed kasvama 10–15 sentimeetrise vahega ning hoitakse umbrohust puhtana. Seemned on pruunid, lamedad ja tiibadega ning nende idanevus säilib üks-kaks aastat. Seeme tärkab 14–21 päevaga.
Pastinaaki koristatakse hilissügisel enne maa külmumist. Võimalus on juurvilja säilitada ka kasvukohal, kuhjates sellele püsikülmade saabudes põhku või mulda. Nii võib juurt tarbida varakevadeni. Pastinaagi kasv hoogustub just septembris ning mõned külmakraadid ei tee taimele kahju, pigem ainult kasu. Kerge külmanäpistus muudab pastinaagi magusamaks, kuna kaitseks külmumise eest toimub juurerakkudes vedelike suhkrustumine.
Kasutamine.
Pastinaak meenutab mõnevõrra porgandit ning ka retseptides võib see teatud tingimustel mainitud köögivilja asendada. Võrreldes porgandiga, on pastinaagil magusam maitse, eriti kuumtöödelduna. Keedetult, praetult, hautatult, aurutatult, ahjus küpsetatult, grillitult, röstitult, vokitult või laastudena õlis frititult sobitub pastinaak nii suppidesse, hautistesse, praadide lisanditesse, püreedesse, vormiroogadesse, salatitesse, kui ka vürtsikatesse keeksidesse-kookidesse. Seda sobib kasutada ka koos teiste aedviljade ja maitsetaimedega, lihapoolisega, piimatoodetega, munatoitude ja seentega. 
Antiikroomlased pidasid pastinaaki afrodisiaakumiks. Ammustel aegadel kasutati pastinaagi söödavat osa ka tervise turgutamiseks. Juurte vee-, piima- või veinitõmmist pakuti kurnatud haigetele ning ergutati sellega söögiisu ja korrastati seedimist.
Juri Izrael

Juri Izrael (vene keeles "Юрий Антониевич Израэль"; 15. mai 1930 Taškent – 23. jaanuar 2014 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa meteoroloog, akadeemik ja riigitegelane. 
Tema isa Antoni (Hans) Israel sündis 1895. aastal ja kasvas üles Karksi valla Sudiste külas. Aastal 2007 võttis Juri Izrael vastu Nobeli rahuauhinna, mille said USA asepresident Al Gore ja Valitsustevaheline Kliimamuutuste Nõukogu (Izrael oli kuni 2008. aastani nõukogu aseesimees).