tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tavakeelefilosoofia

Tavakeelefilosoofia on keelefilosoofia haru, mis näeb traditsiooniliste filosoofiliste probleemide alusena väärarusaamu, mis filosoofidel on tekkinud tänu sellele, et nad kas moonutavad või on ära unustanud sõnade igapäevase tähenduse. Tavakeelefilosoofia on lähedalt seotud loogilise empirismiga. Selle suuna esindajaid iseloomustab eitav suhtumine filosoofilistesse "teooriatesse" ning keskendumine igapäevase "tavakeele" kasutusele, põhjendusel, et tehnilised terminid määratakse lõppkokkuvõttes alati tavakeele mõistete kaudu.
Tavakeelefilosoofiat seostatakse üldiselt Ludwig Wittgensteini hilise loomingu ning Oxfordi ülikoolis 20. sajandi keskel tegutsenud filosoofide töödega, mistõttu seda nimetatakse sageli ka Oxfordi filosoofiaks. Varajaste tavakeelefilosoofide hulka kuulusid Wittgensteini kaasaegsed Cambridge'ist, nagu Norman Malcolm, Alice Ambrose, Friedrich Waismann, Oets Kolk Bouwsma ja Morris Lazerowitz. Nende ideid arendasid 1945. aasta järel edasi mitmed Oxfordi filosoofid - esmajoones Gilbert Ryle, tema järel J. L. Austin. Samasse rühma kuulusid ka H. L. A. Hart, Geoffrey Warnock, J. O. Urmson ja Peter Strawson. Hilisematest filosoofidest on tavakeelefilosoofia meetodit vähemalt osaliselt järginud Stanley Cavell, John Searle ja Oswald Hanfling.
Nissi palvemaja

Nissi palvemaja on Eesti Evangeelse Vennastekoguduse palvemaja Harju maakonnas Saue vallas Riisipere asulas.
Palvemaja ehitati 1893. aastal ja tegutses kuni Teise maailmasõjani. Pärast sõda võõrandati palvemaja kohalikule sovhoosile ja ehitati ümber üheksa korteriga elumajaks. 1991. aastal tagastati hoone vennastekogudusele ja seal algas taas vaimulik tegevus. Hoone taastati pühakojana ja tegutseb sellena ka tänapäeval. Koguduse palvetunnid toimuvad neljapäeviti kell 16.
Palvemaja tööd juhib koguduse vanem, EELK emeriitõpetaja Peeter Krall.
Saku alevi palvemaja

Saku alevi palvemaja on EEVK palvemaja Harju maakonnas Saku vallas Saku asulas.
Palvemaja ehitati 1922. 
Saku alevi palvemaja kasutas Saku Toomase kogudus.
Dataism

Dataism, "data-ism" või andmereligioon on posthumanistlik mõttemuster, mille kohaselt koosneb universum andmevoogudest ning nähtuste ja üksuse eksistentsi määrab panus andmetöötlusse.
Dataistide arvates lahendab andmevoog enamuse probleeme. Kuna üleilmne andmetöötlus muutub kõigeteadjaks ja kõikvõimsaks, saab süsteemis olemine kõige olulisemaks. 
"Kui kogesid midagi – jäädvusta. Kui jäädvustasid – laadi üles. Kui laadisid – jaga ka teistega." Steve Lohr väidab, et andmetöötlus on alles lapsekingadest väljunud ning areng ja küpsemine veel ees. Lohri arvates on dataism "arusaam või filosoofia sellest, kuidas otsuseid tulevikus hakatakse – ja vast ehk peakski – tegema." 
Termini "data-ism" pakkus välja Steve Lohri kolleeg New York Timesis, David Brooks.
Kõrgessaare kalmistu

Kõrgessaare kalmistu on kalmistu Järva maakonnas Türi lähedal Tori külas.
Kalmistu rajati 1960. aastal. Kalmistu pindala on 4,2 ha.
Kaitstavate loodusobjektide seadus

Kaitstavate loodusobjektide seadus (lühend KLOS) oli Eesti Vabariigi seadus, mis kehtestas erilist kaitset vajavate loodusobjektide kaitse alla (looduskaitse alla) võtmise korra ja kaitse olemuse, samuti maaomanike õigused ja kohustused kaitset vajava loodusobjektiga alal. Loodusobjektid olid seaduse järgi järgmised: 
KLOS võeti vastu aastal 1994 ja kehtis aastani 2004. Pärast seda hakkas kehtima looduskaitseseadus.
Saku palvemaja

Saku palvemaja all võidakse mõelda:
Vabariigi Presidendi valimise seadus

Vabariigi Presidendi valimise seadus (lühend VPVS) on Eesti Vabariigi seadus, mis sätestab Eesti presidendi valimistega seonduva. 
VPVS võeti vastu 10. aprillil 1996 ja jõustus 18. mail 1996.
Calestous Juma

Calestous Juma (9. juunil 1953 Keenia – 15. detsember 2017 Boston, Massachusetts) oli Keenia päritolu USA innovatsiooniteadlane ja teaduspoliitik.
Ta oli Harvardi Ülikooli õppeasutuse Harvard Kennedy School (HKS) rahvusvahelise arengu praktika professor. Ühtlasi oli ta HKS-i teaduse ja rahvusvaheliste suhete Belferi keskuse juhatuse liige ning juhtis keskuses teaduse, tehnoloogia ja globaliseerumise projekti.
Ta oli rahvusvaheliselt tunnustatud autoriteet teaduse, tehnoloogia, inseneriteaduse ja innovatsiooni rakendamisel jätkusuutlikkusse arengusse. Tema peamised uurimisalad olid tehnoloogiliste innovatsioonide süsteemiteooria, teadus- ja tehnoloogia poliitika uuringud, institutsionaalsed muutused, rahvusvaheline diplomaatia ning biotehnoloogia ja biodiversiteet. Ta on uurinud innovatsioonisüsteemide rakendamise võimalusi Aafrika põllumajanduses ja rohelise arengu tehnoloogilise hüppe teostuse võimalikkust Aafrikas.
Haridustee ja doktorikraad.
Ta lõpetas 1974. aastal Keenias Igoji õpetajate kolledži. Aastatel 1982–1987 täiendas ta end Sussexi Ülikooli teaduspoliitika uurimiskeskuses: siin sai ta 1983. aastal magistrikraadi ning 1987. aastal doktorikraadi teadus- ja tehnoloogia poliitika uuringute alal.
"Innovatsioon ja selle vaenlased".
2016. aastal ilmus kirjastuses Oxford University Press tema raamat "Innovation and Its Enemies. Why People Resist New Technologies" ('Innovatsioon ja selle vaenlased. Miks inimesed vaenavad uusi tehnoloogiaid?'), mis keskendub innovatsioonimõtlemisele. See Calestous Juma teos leidis kajastamist ka Eesti meedias.
Ojārs Bušs

Ojārs Bušs (28. aprill 1944 – 3. jaanuar 2017) oli läti keeleteadlane, balti ja soome-ugri keelte kontaktide ja kohanimede uurija.
Ta töötas Läti Ülikooli Läti keele instituudis. Bušs oli polüglott, jalgpallistatistik ja teaduse populariseerija.
Ojārs Bušs on maetud Riia metsakalmistule.
Sädemed

Sädemed oli Postimehe satiiriline ajakiri, mis ilmus aastatel 1905–1934 Tartus. 
Ajakirja asutas Karl August Hermann Hindrey ja ajakirja peamine mõte oli pilgata Jaan Tõnissoni vastaseid. Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaan Tõnisson. Ajakiri ilmus ka Elu lisalehena (1907 oktoober – 1908 august), toimetajaks Anton Jürgenstein.
Ilmumissagedusega 1925–1934 korra nädalas, 1905–1915 ja 1923–1924 korra kuus. Ajakiri ei ilmunud 1916–1922, 1907 juuni–september. Selle asemel ilmus 1907. aasta augustis Virmalised.
Aastatel 1932–1933 ilmus ajalehe Maamees (1929–1935) lisalehena ning aastatel 1935–1940 Postimehe lehekülgedel kord nädalas väljalõigatava joonealusena.
Kaastöölised.
Sädemele tegid läbi aegade kaastööd järgmised autorid:
Avalikult kasutatav veekogu

Avalikult kasutatavad veekogud on kehtestatud veeseaduse alusel antud Vabariigi Valitsuse korraldusega.
Veekogu avalik kasutamine on suplemine, veesport, veel ja jääl liikumine, kalapüük, veevõtt ning muul viisil veekogu kasutus, mis vastavalt veeseadusele ei ole vee erikasutus.
James Adomian

James Haig Adomian (sündinud 31. jaanuaril 1980 Omahas Nebraskas) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Latrobe

Latrobe [leitr'oub] on linn Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Westmorelandi maakonnas'.
2010. aastal elas linnas 8338 inimest.
Latrobe'is asub Saint Vincenti Kolledž.
Saint Vincenti Kolledž

Saint Vincenti Kolledž ("Saint Vincent College") on katoliiklik (benediktlaste) vabade kunstide kolledž Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Latrobe'is.
Kolledž asutati aastal 1846.
Kolledži omanduses on John Deely raamatukogu.
Loras' Kolledž

Loras' Kolledž ("Loras College") on katoliiklik kolledž Dubuque'is Iowa osariigis Ameerika Ühendriikides.
Kolledž asutati aastal 1839.
Lubomír Štrougal

Lubomír Štrougal (19. oktoober 1924 Veselí nad Lužnicí – 6. veebruar 2023) oli Tšehhoslovakkia riigitegelane. 
Lubomír Štrougal lõpetas 1949. aastal Praha Karli ülikooli õigusteaduse erialal. Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse astus ta 1945. aastal. 
1959–1961 oli ta Tšehhoslovakkia põllumajandusminister. 
Lubomír Štrougal oli 23. juunist 1961 kuni 26. aprillini 1965 Tšehhoslovakkia SV siseminister. 
28. jaanuarist 1970 kuni 11. oktoobrini 1988 oli Lubomír Štrougal Tšehhoslovakkia SV valitsuse esimees (sisuliselt peaminister).
Ruba (Valgevene)

Ruba on alev Valgevenes Viciebski oblastis Viciebski rajoonis. Alev asub Lääne-Dvina ääres. Ruba allub administratiivselt Viciebski linnale, kuuludes Čyhunačny rajooni koosseisu.
Alevis asuvad keskkool ja laste spordikool, raamatukogu ning kultuuri- ja tehnikapalee. Rubas on toiduainete tööstus, samuti toodetakse alevis ehitusmaterjale. Rubas kaevandatakse ka dolomiiti. 
Ruba lähistel asus Zdraŭniova mõis, kus aastail 1892–1900 elas Ilja Repin. Mõisa häärberis on kunstniku elu ja loomingut tutvustav muuseum.
Ajalugu.
Rubat mainitakse esimest korda alles XIX sajandil kui Piskunovidele kuulunud mõisa keskust. Mõisa lähedal asus ka koht, kus üle Lääne-Dvina käis parv. Aastast 1924 Valgevene NSV osa. Aastal 1931 rajati Rubasse lubjatehas, selle juurde tekkis aga tööstusasula. Ametlikult sai asulast alev aastal 1970.
Jersika

Jersika (saksa keeles "Gerzika, Gercike, Gerceke, Zargrad"; vene keeles "Царьград, Ерсика, Герцике"; teised nimetused: "Gercike, Gerdeke, Gerseke, Gertzeke, Locus Castri in Gerzeke, monte Gerzieche, Gersika, Gerzeke, Gerzike") on küla ("vidējciems") Lätis, Jersika vallas Līvāni piirkonnas, Daugava paremal kaldal.
Jersikat läbib maantee A6 ja 1861. aastal avatud Riia-Daugavpilsi raudtee ning asulas asub ka Jersika raudteepeatus.
Ajalugu.
Jersika oli Latgale ja Jersika vürstiriigi ajalooline keskus.
Jesikast 2,4 km kaugusel on ajalooline Jersika linnamägi.
Fausta

Flavia Maxima Fausta (289–326) oli Vana-Rooma keisrinna, keiser Maximianuse tütar. Abiellus 307. aastal impeeriumi lääneosa abikeisri ("Caesar") Constantinusega, kes lahutas oma abielu Minervinaga.
Smilewound

"Smilewound" on elektroonilist muusikat viljeleva Islandi ansambli múm täispikk album, mis ilmus 2013. aasta 6. septembril nii CD-plaadina, vinüülplaadil kui ka digitaalselt. Päev hiljem, 7. septembril ilmus album "Cassette Store Day" ürituse raames ka kassetil.
Albumi esimene singel "Toothwheels" ilmus 2013. aasta maikuus ning kuu hiljem tuli välja ka laulule tehtud muusikavideo, mille režissöörideks múm, Árni Rúnar Hlöðversson ja Bruno Granato.
Albumi lisalugu "Whistle" valmis koostöös Kylie Minogue'iga ning see lindistati 2012. aasta filmi "Jack and Diane" heliriba tarvis. 2013. aasta veebruaris ilmus see ka digitaalse singlina.
La Maddalena

La Maddalena on vald ("comune") Itaalias Sardiinia maakonnas Sassari provintsis. Halduskeskus asub Maddalena saarel La Maddalenas.
27 meetri kõrgusel merepinnast asuva La Maddalena asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
La Maddalena vald paikneb samanimelise saarestiku saartel ning sellel puudub maismaapiir teiste omavalitsusüksustega.
La Maddalena halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Moneta, Stagnali.
Ajalugu.
La Maddalena oli asustatud alates neoliitikumist, kuid jäeti maha pärast Rooma impeeriumi langust. XVII sajandil tulid saarele Korsika karjused, XVIII sajandil rajati La Maddalena asula.
Caprera saarel veetis oma viimased elupäevad Giuseppe Garibaldi.
Budelli saare kaguosas paikneval "Roosal rannal" ("La spiaggia Rosa") toimus 1964. aastal osa Michelangelo Antonioni esimese värvifilmi "Punane kõrb" ("Il deserto rosso") võtetest.
Vaatamisväärsused.
La Maddalena on hõlmatud 1994. aastal moodustatud Maddalena saarestiku rahvuspargiga ("Parco nazionale Arcipelago di La Maddalena").
Sudden Elevation

"Sudden Elevation" on Islandi muusiku Ólöf Arnaldsi kolmas album. Albumi produtseeris laulja koos Islandi-Ameerika helilooja Skúli Sverrissoniga. Tegemist on ühtlasi laulja esimese albumiga, mis on tervikuna ingliskeelne.
Sama aasta 10. juunil ilmus albumi avalugu "German Fields" ka singlina, mille B-poole looks sai "Mysteries of Love". Samal ajal alustas Arnalds turneed Suurbritannias.
Giidi- ja kodulookonkurss

Giidi- ja kodulookonkursid on Marek Vahula algatatud üritused, mis toimuvad reeglina aprilli viimasel laupäeval ehk vahetult enne giidihooaja algust igal pool Eestimaal, sagedusega üks konkurss aastas. 
Idee pärineb 2006. aasta maist ning esimene konkurss toimus 26. aprillil 2008 Viru rabas. Esimesed seitse konkurssi korraldas Marek Vahula. Aasta 2017 kevadest korraldab konkursse Eesti Giidide Liit. 
Konkurss selgitab välja parima giidi ehk professionaali ja amatööri ehk koduloorääkija. Konkurss koosneb kahest osast: kirjalik eeltöö ja lõppvooru etteaste. Eeltöö on vabas vormis kirjalik eeltöö ning lõppvooru pääsevad parimad eeltööde punktide põhjal, mis võetakse lõppvooru kaasa. Lõppvoorus antakse parimatele üks tund aega end näidata. Eelvooru ja lõppvooru punktid liidetakse kokku ja selguvad parimad rääkijad ja tutvustajad. Žüriis on kümme liiget, eri "maailmade" esindajad. Eeltöid ja lõppvooru etteastet hinnatakse kümne hindamiskriteeriumi järgi. Kriteeriumid on välja töötatud MTÜ Järvamaa Giidid poolt. 
Konkursside eesmärk on populariseerida mõnda uut turismipiirkonda või objekti. Tuua midagi uut giidide ellu. Teha giide ja koduloorääkijaid paremaks. Leida uusi lähenemisviise mõnele objektile või turismipiirkonnale. Esimesed märgid näitavad, et konkursid võivad levida meilt mujalegi maailma. Laias maailmas populariseerib konkursse Marek Vahula, kes teeb seda kõikide maailma maade rahvuslike giidide katusorganisatsioonidega koostöös. Seni on toimunud seitse konkurssi: "Viru Raba Rääkijad" (kevad 2008); "Sagadi Mõisarääkijad" (kevad 2009); "Käsmurääkija" (kevad 2010); "Paide Pajataja" (sügis 2010); "Türi Kõneleja" (kevad 2011); "Pajatusi paekivist" (kevad 2012) ; "Vanalinna Tundjad" (Tallinn, aprill, 2015).
Nancy Reagan

Nancy Davis Reagan (sünninimi Anne Frances Robbins; 6. juulil 1921 New York – 6. märts 2016 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja 40. USA presidendi Ronald Reagani abikaasa (1981–1989).
Nikolai Nekrassov (poliitik)

Nikolai Vissarionovitš Nekrassov (Николай Виссарионович Некрасов; 20. oktoober/1. november 1879 Peterburi – 7. mai 1940 Moskva) oli Vene insener ja poliitik.
1902. aastal lõpetas Peterburi teedeinseneride instituudi, 1903–1905 stažeeris Saksamaal. 1906. aastast alates oli Tomski tehnoloogiainstituudi professor.
1905. aastast alates osales Venemaa poliitikaelus. 1909–1915 oli Konstitutsioonilis-Demokraatliku Partei Keskkomitee liige, hiljem üks Venemaa Radikaaldemokraatliku Partei juhte.
1907. aastal sai Riigiduuma liikmeks.
1917. aasta veebruarirevolutsiooni ajal valiti Riigiduuma Ajutise Komitee liikmeks, seejärel oli Ajutises Valitsuses kõigepealt teedeminister, siis rahandusminister. 1917. aasta septembris määrati Soome kindralkuberneriks.
Oktoobrirevolutsiooni järel naasis Venemaale. 1918. aasta alguses muutis nime ja sõitis Ufasse, 1919. aastal edasi Kaasani. 1921. aastal tuvastati, et ta on endine Ajutise Valitsuse minister, vahistati ja saadeti Moskvasse, kus ta pärast Kremlis Leniniga kohtumist vabaks lasti.
1930. aastal mõisteti kontrrevolutsioonilises tegevuses süüdistatuna kümneks aastaks vangi. Kinnipidamisel viibides töötas Valge mere – Läänemere kanali projekteerimisel ja osales selle ehitamisel. Kanali valmimisel lasti 1933. aastal ennetähtaegselt vabaks. Seejärel töötas Moskva–Volga kanali ehitamisel, saades selle eest 1937. aastal Tööpunalipu ordeni.
1939. aastal võeti taas vahi alla. 1940. aasta 14. aprillil mõistis NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegium ta surma süüdistatuna sabotaažis Moskva–Volga kanali ehitamisel ning kontrrevolutsioonilise terroristliku grupeeringu organiseerimises eesmärgiga tappa ÜK(b)P ja Nõukogude valitsuse juhid. Ta lasti maha 7. mail 1940. NSV Liidu Prokuratuur rehabiliteeris ta 12. märtsil 1991.
Kuzma Gvozdev

Kuzma Antonovitš Gvozdev (Кузьма́ Анто́нович Гво́здев; 1882 Tšekajevka küla, Saranski maakond, Pensa kubermang – 26. juuni 1956) oli Vene revolutsionäär (esseer, hiljem menševik) ja poliitik.
Ta oli alates 1905. aastast korduvalt vangistatud ja asumisel, vabastati Veebruarirevolutsiooni ajal. Alates 25. septembrist 1917 oli ta Venemaa Ajutise Valitsuse tööminister, arreteeriti Oktoobrirevolutsiooni ajal kolmeks päevaks, oli lühikest aega vangis veel 1920. aastal. 12. detsembril 1930 arreteeriti uuesti, 25. aprillil 1931 mõistis OGPU kolleegium talle 10-aastase vanglakaristuse, selle lõppedes määrati erinõupidamise otsusega 1. juulist 1941 veel kaheksa aastat vangistust, mille lõppedes pagendati Dzeržinski külla Krasnojarski krais. Vabanes asumiselt 30. aprillil 1956 ja suri 26. juunil samal aastal.
Ninatagune kilbis

Ninatagune kilbis (ladina "scutum postnasale";"postnasale"; lüh "pos") on osadel roomajatel pead katva naha soomus ehk soomuste rida.Ninatagune kilbis on liigiti erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse seda ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel, kellel on paariline ninakilbis, nimetatakse eesmist 
ninaesiseks kilbiseks ja tagumist ninataguseks kilbiseks. Neil madudel paikneb ninatagune kilbis(ed) ninakilbise taga ja sarnakilbise ees.
Ninaesine kilbis

Ninaesine kilbis (ladina "scutum praenasale";"praenasale"; lüh "prn") on osadel roomajatel pead katva naha soomus. Ninaesine kilbis on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse seda ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel, kellel on paariline ninakilbis, nimetatakse eesmist 
ninaesiseks kilbiseks ja tagumist ninataguseks kilbiseks.
Ninaesist kilbist (olemasolul) kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Alalõuakilbis

Alalõuakilbis (ladina mitm "scuta inframaxillaria";"inframaxillaria") on osadel roomajatel pead katva naha soomus. Alalõuakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse seda ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madude pea alapoolel paikneb harilikult 2 paari alalõuakilbiseid ja need katavad alalõualuuvao pealset nahka. 
Alalõuakilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Alamokakilbis

Alamokakilbis (ladina "scutum sublabiale" , sün "sublabialia", mitm "scuta sublabialia") on soomuselistel pead katva naha soomus. Alamokakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madude pea alapoolel paiknevate alamokakilbiste esimene paar piirab lõuatsikilbist. Alamokakilbistele vastavad ülamokakilbised. 
Alamokakilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Ülamokakilbis

Ülamokakilbis (ladina "scutum supralabiale", mimt "scuta supralabialia") on soomuselistel pead katva naha soomus. Ülamokakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madude peas, suuavause ülapoolel, paiknevate ülamokakilbiste rida ääristab ülamokka. Püütonitel paiknevad ülamokakilbistel väikesed lohukesed, need on termolokatsioonielundi avaused.
Ülamokakilbistele vastavad alamokakilbised. 
Ülamokakilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Ninaüline kilbis

Ninaüline kilbis (ladina "scutum supranasale", "supranasale") on roomajate pead katva naha soomus. Ninaüline kilbis on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse seda ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel. 
Ninaüline kilbis paikneb ninakilbise taga.
Kuklakilbis

Kuklakilbis (ladina "scutum occipitale", sün "occipitale", mitm "scuta occipitalia") on paljudel roomajatel pead katva naha soomus. Kuklakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paikneb kuklakilbis (olemasolul) ka kuklakilbised kukla osas kiirukilbise taga
 ja neid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil. Nii näiteks on kuklakilbis kuningkobral ("Ophiophagus hannah") kuid puudub kobral.
Uno Roosvalt

Uno Roosvalt (sündinud 22. august 1941 Tallinnas) on eesti maalikunstnik.
Elukäik.
Uno Roosvalt õppis Pärnu Lydia Koidula nimelises 2. Keskkoolis. 1962 lõpetas Tartu Kunstikooli kunstipedagoogilise osakonna. 1963–1969 õppis Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis Lepo Mikko, Johannes Võerahansu ja Ilmar Kimmi käe all maali erialal. 
Eesti Kunstiakadeemia dotsent 1970–2011. 1985–1995 EKA maalikateedri juhataja. 
Alates 1975. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige. 1974–1976 Üleliidulise Kunstnike Liidu stipendiaat. 
Looming.
Näitustel alustas esinemist 1968. aastast. Läbi nelja aastakümne on Uno Roosvalti loomingu läbivaks meelismotiiviks olnud loodus, täpsemalt rannamaastikud. Viimased kümme aastat on Roosvalti suurimaks kiindumuseks tema enda sõnul põhjamaade kaljud ja mäed ning nende mitmekesine graafiline faktuur. Uno Roosvalti tuntakse ka kui kristlikku kunstnikku, tema maale on eksponeeritud suurematel ja väiksematel kiriklikel üritustel, ta on ka Märjamaa kiriku altarimaali autor. 
Isiklikku.
Tea isa oli kirikuõpetaja, praost ja assessor Albert Roosvalt.
Ta on abielus kunstnik Mari Roosvaltiga.
Saare maavalitsuse teeneteplaat

Saare maavalitsuse teeneteplaat on autasu, mis asutati Saare maakonnale osutatud teenete tunnustamiseks. Teeneteplaadiga autasustati inimesi, kes oma töö ja tegevusega on kaasa aidanud Saare maakonna arengule, samuti inimesi, kes on silma paistnud erilise, maakonna jaoks olulise saavutusega. 
Teeneteplaadid andis autasustatutele pidulikult kätte Saare maavanem reeglina Eesti Vabariigi Iseseisvuspäeval. Viimased teeneteplaadid anti välja 2015. aastal. Alates 2016. aastast antakse kõrgeima autasuna välja Saare maakonna vapimärki ja Saare maakonna teenetemärki.
Teeneteplaadi andmise taotlusi oli õigus esitada Saare maakonna valla- ja linnavalitsustel ning volikogudel, Saaremaal tegutsevatel juriidilistel isikutel, erakondadel, liitudel, ühingutel, seltsidel, klubidel ja eraisikutel.
Silmatagune kilbis

Silmatagune kilbis (ladina "scutum postoculare", sün "postoculare", mitm "scuta postocularia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus. 
Silmatagused kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paikneb silmatagune kilbis külgvaates vaadatuna silma taga ja neid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Silmaeesne kilbis

Silmaeesne kilbis (ladina "scutum praeoculare", sün "praeoculare", mitm "scuta praeocularia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmaeessed kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paikneb silmaeesne kilbis või ka silmaeessed kilbised, külgvaates vaadatuna, otse silma eesmises nurgas.Silmaeessete kilbiste morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Silmakilbis

Silmakilbis (ladina keeles "scutum oculare", sün "oculare", mitm "scuta ocularia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmakilbis on ka osade kalade peas paiknev soomus.
Silmakilbis on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paikneb silmakilbis külgvaates vaadatuna otse silma ees. Silmakilbis moodustub kokkukasvanud laugudest ja katab sarvkesta. Silmakilbis on läbipaistev, va kestamise ajal, siis muutub see piimjaks ja mao praktiliselt pimedaks. Silmakilbist varustavad toitainetega veresooned ja see uueneb koos ülejäänud nahaga kestamise ajal pidevalt. Silmakilbise morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Silmaüline kilbis

Silmaüline kilbis (ladina "scutum supraoculare", sün "supraoculare", mitm "scuta supraocularia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmaülised kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad silmaülised kilbised külgvaates vaadatuna otse silma kohal. Silmaüline kilbis võib olla nii paaritu aga koosneda ka mitmetest kilbise fragmentidest või moodustada erinevaid sarvekesi ja neid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Silmaalune kilbis

Silmaalune kilbis (ladina "scutum suboculare", sün "suboculare", mitm "scuta subocularia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmaalused kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad silmaalused kilbised külgvaates vaadatuna otse silmakilbise all. Silmaalune kilbis võib olla nii paaritu aga koosneda ka mitmetest kilbise fragmentidest. Paljudel madudel puutuvad need kokku ülamokakilbistega. 
Neid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Valdur Hirvesoo

Valdur Hirvesoo (27. märts 1910 Valgjärve vald – 9. juuli 1941 Tartu) oli eesti organist, helilooja ja koorijuht.
Ta õppis aastatel 1924–1925 Tartu Õpetajate Seminaris, lõpetas 1929. aastal Otepää Ühisgümnaasiumi. Astus 1933. aastal Tartu Kõrgemasse Muusikakooli, mille lõpetas (katkestas vahepeal õpingud) 1940. aastal heliloomingu alal (Heino Elleri klassis) ja 1941. aastal oreli erialal (Jaak Karise klassis).
Ta töötas aastatel 1935–1939 Petseri Ühisgümnaasiumis muusikaõpetajana ning Petseri Peetri koguduses organisti ja koorijuhina. 1939. aastast töötas ta Tartu Peetri koguduse I pihtkonna organisti ja meeskoori juhina. Ta juhatas teisigi koore ja puhkpilliorkestreid, neist suurim oli Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Tartu osakonna segakoor. Ta on juhatanud ka laulupäevi, sealhulgas 1936. aastal Petserimaa I vaimulikku laulupäeva ja 1940. aastal Tartumaa IV laulupidu.
Ta kirjutas puhkpillipalu ja marsse, sealhulgas "Pulmatants" (1937), "Pidulik marss Petseri gümnaasiumi XX aastapäevaks" (1939), "Emajõe jutustus" (1939), "Kevad kõnnib" (1939), "Täna oleme vabad" (1939), "Muretu noorus" (1939) ja "Noorusrütmid" (1940). Koorilauludest on tuntuimad "Saaremaa" (seade, 1936), "Noorusmaa" (1936) ja "Igatsus" (1938).
Valdur Hirvesoo arreteeriti NKVD poolt 28. juunil 1941, seejuures viidi kaasa kogu tema arhiiv. Ta hukati 9. juulil 1941 Tartu vanglas.
Isiklikku.
Tema poeg Avo Hirvesoo (1935–2014) oli muusikateadlane, pojatütar Aet Hirvesoo-Hautamäki on viiuldaja ja muusikapedagoog.
Vendela Skytte

Vendela Skytte (ka Wendela Skytte; 8. detsember 1608 – 18. august 1629) oli Rootsi aadlidaam, kirjanik ja epistolaar.
Vendela Skytte vanemad olid Liivimaa kindralkuberner ning Tartu Ülikooli rajaja Johan Skytte ja tema naine, šoti päritolu Marby ja Älvsjö vabapreili Maria Näf. 1626. aasta mais abiellus Vendela Hans Kylega. Tema isa andis tütardele sama hariduse kui poegadelegi ning Vendela oli hea õpilane. Ta valdas soravalt kreeka, ladina, prantsuse ja saksa keelt, oli prosaist ja luuletaja, samuti tunti teda kõrgetasemelise kirjavahetuse poolest, mida ta pidas osalt ladina keeles. Imetleti ka tema õe Anna Skytte head haridust.
Eluajal tunti Vendela Skyttet õpetatud naisena ning haritud naise näitena meenutatakse teda hiljemgi. Teda on nimetatud Rootsi harituimaks naiseks enne kuninganna Kristiinat. Ta pidas salongi, kus ümbritses ennast teadlaste ja kunstnikega ning osales päevapoliitilistes debattides. Vendela tarkust ja vaimukust hinnati kõrgelt ning Georg Stiernhielm nimetas teda "oma aja ja soo imeks" ("Sexus et sæculi miraculum"). Ühe legendi järgi pidas Vendela Braunsbergis õpetatud katoliiklastega debati, kus võitis mehi oma kõneosavusega, "seades oma parema ladina keele abil kahtluse alla katoliikluse kõige pühamad ideaalid".
Vendela Skytte suri Stralsundis katku koos vastsündinud lapsega, temast jäi maha kaks tütart. Tema surnukeha viidi Rootsi ja maeti Uppsalasse. Ka tema tütart Hillevi Kylet tunti ühena riigi õpetatumatest naistest.
1820. aastail avatud Rootsi riiklikus portreegaleriis Gripsholmis oli ta esimese kuue Rootsi ajaloo nimekama naise seas, kelle portree kogusse arvati, kõrvuti püha Birgitta, Hedvig Charlotta Nordenflychti, Barbro Stigsdotteri, Sophia Rosenhane ja Sophia Elisabet Brenneriga.
Sõõrmetevaheline kilbis

Sõõrmetevaheline kilbis (ladina "scutum internasale", sün "internasale", mitm "scuta internasalia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Sõõrmetevahelised kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu võidakse kasutada neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad sõõrmetevahelised kilbised (olemasolul) sõõrmete vahel. Sõõrmetevahelist kilbist kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Innundir skinni

"Innundir skinni" on Islandi muusiku Ólöf Arnaldsi teine album. 
Albumi produtseeris toona ühe Islandi kuulsaima ansambli Sigur Rósi liige Kjartan Sveinsson, kes töötas koos Arnaldsiga ka tema debüütalbumi kallal. Oma panuse albumi valmimisse andsid ka Skúli Sverrisson, Davið Þór Jónsson, Björk ja Shahzad Ismaily.
Albumi esimene singel "Innundir skinni" avaldati sama aasta 28. juunil. Laulu jaoks valmis ka muusikavideo, mille režissöör oli Asdís Sif Gunnarsdóttir.
Albumi esialgne tööpealkiri oli "Ókídókí".
Laubakilbis

Laubakilbis (ladina "scutum frontale", sün "frontale") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Laubakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad laubakilbised pealtvaates silmaüliste kilbiste vahel. Madudel võib laubakilbis olla kas paaritu, paariline või jaotunud kilbis. Laubakilbiste morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Anepesa oja

Anepesa oja on oja Saaremaal Vendise, Anepesa ja Kaarmise külade maal.
Oja algab Vendise külas 1,5 km Kasesoost idas ning suubub Kaarmise hoiuala moodustavasse madalsohu. Suue asub Kaarmise külas Kaarmise-Jõempa karstialal Tõlli–Mustjala maanteest läänes ja Kaarmise järvest 1 km põhjas.
Enne kuivendustöödega veetaseme alandamist moodustas Kärla jõe ülemjooksu.
Sarnakilbis

Sarnakilbis (ladina "scutum loreale" ka "scutum frenale", sün "loreale";"frenale") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Sarnakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Madudel.
Madudel on harilikult üks sarnakilbis ja see paikneb, külje pealt vaadatuna, ninakilbise ja silmaeesse kilbise vahel. Sarnakilbise morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Oimukilbis

Oimukilbis (ladina "scutum temporale", mitm "scuta temporalia", sün "temporalia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Oimukilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paikneb oimukilbis harilikult silmataguse kilbise taga, kiirukilbise all ja ülamokakilbise vahel. Oimukilbise morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Erast Hiatsintov

Erast Hiatsintov (vene keeles Эраст Георгиевич Гиацинтов; 10. november 1859 Moskva – 7. aprill 1910 Tallinn) oli vene jurist, esimene mittesakslasest Tallinna linnapea.
Ta õppis Moskvas Polivanovi eragümnaasiumis, seejärel lõpetas ta Moskva Ülikooli õigusteaduse kandidaadi kraadiga.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Moskva kohtupalatis. Seejärel töötas ta Łomżas, aastal 1885 määrati ta titulaarnõunikuks ja ta asus tööle Łomża kubermangu kantselei juhatajana. Aastal 1889 tuli ta Eestisse, temast sai Rakvere maakonna talurahvaküsimuste komissar. Aastal 1893 viidi ta üle Tallinna, Eestimaa kubermanguvalitsusse nõuniku ametikohale. Tegutses ka Vene Talurahva põllupangaga esindajana.
Ernst Hiatsintov suri 7. aprillil 1910 Tallinnas ja ta maeti 10. aprillil 1910 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Anna Favella

Anna Favella (sündinud 21. septembril 1983 Roomas) on itaalia näitleja.
Kiirukilbis

Kiirukilbis (ladina "scutum parietale", sün "parietale", mitm "scuta parietalia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Kiirukilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad paarilised kiirukilbised harilikult pealael ja on ühltasi ka viimased peas paiknevad soomused. Kiirukilbiste morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Laubaeesne kilbis

Laubaeesne kilbis (ladina "scutum praefrontale", sün "praefrontale", mitm "scuta praefrontalia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Laubaeessed kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad paarilised laubaeessed kilbised harilikult sõõrmetevahelise kilbise taga ja laubakilbise ees.Laubaeessete kilbiste morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Vahekiirukilbis

Vahekiirukilbis (ladina "scutum interparietale", sün "interparietale", mitm "scuta interparietalia") on osadel soomuselistel pead katva naha soomus.
Vahekiirukilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Sisalikel.
Sisalikel paikneb vahekiirukilbis kiirukilbiste vahel.
Kõrikilbis

Kõrikilbis (ladina "scutum gulare", sün "gulare", mitm "scuta gularia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Kõrikilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad kõrikilbised harilikult, kõhu poolt vaadates, kõri piirkonnas enne kõhusoomust. Kõrikilbiste morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Suur näitemäng

"Suur näitemäng" on Eriti Kurva Muusika Ansambli teine album, mis ilmus 1996. aastal helikassetina. Kasseti andis välja ansambel ise.
Kasseti vahelehel olevad laulude pealkirjad ning ansambli nimi ("Especially Sad Music Orchestra") ja albumi nimi ("Big Acting") on kirjas ka ingliskeelsena. Enamus lugudest lindistati Tallinnas asunud stuudios "Mida Muusika" ning lood miksis David Caudhery. Neli lugu lindistati Eesti Raadio stuudios. Tollal oli ansambel seotud Von Krahli Teatriga ning seda kinnitab ka kasseti vahelehel olev märkus "EKMA leiate Von Krahli Teatrist 6313237".
1996. aasta rahvusvahelisel teatrifestivalil Baltoscandal osales ansambel samanimelise kavaga "Suur näitemäng", mis kanti ette 25. juunil kell 17:30 Rakvere kultuurimajas.
Kasseti vahele kirjeldus "Suure näitemängu" kujunduse kohta: "Kogu visuaalne kunst suurele näitemängule on loodud Liina ja Reili poolt aga kasseti kujundas Liina üksi.
Lugude nimekiri.
A1. "Suur näitemäng" ("Big Acting")&lt;br&gt;
A2. "Sel päeval nad matsidki narri" ("The Day They Buried The Jester")&lt;br&gt;
A3. "Välkommen Till Dei Fria Tallinn" ("Tallinn by night")&lt;br&gt;
A4. "Hääbumise lugu" ("Fade Out")&lt;br&gt;
A5. "Tsardas" ("Tschardaschh")&lt;br&gt;
A6. "Veel elumees" ("Chanson")&lt;br&gt;
B1. "I Walk My Dog" ("Ma jalutan oma koera")&lt;br&gt;
B2. "Andke andeks mu daamid" ("Forgive Me My Ladies")&lt;br&gt;
B3. "Peegel pildis" ("Reflection In The Picture")&lt;br&gt;
B4. "Ringimäng 2" ("RoundDance 2")&lt;br&gt;
B5. "Algus" ("The Beginning")&lt;br&gt;
B6. "Saalid" ("Halls")
"Lugude nimekiri on kirjas nii, nagu see on kasseti vahelehel - koos mõningate kirjavigadega."
Natural Spirit

Natural Spirit on 1999. aastal loodud Ukraina "folk metal"'i ansambel. 
Ansambel sündis Tšernigivi linnas, bändi algatajaks oli Oleg Kirienko. Esimesed kaks plaati andis bänd välja plaadifirma Moon Records sildi all. Pärast teise albumi ilmumist kolis bänd Kiievisse. Nende järgmised plaadid andis välja USA plaadifirma Sound Age Productions.
Andrei Ivanov

Andrei Ivanov on mitme tuntud inimese nimi:
Andrei Ivanov (kirjanik)

Andrei Ivanov (vene keeles Андрей Вячеславович Иванов; sündinud 24. detsembril 1971 Tallinnas) on Eestis elav vene keeles kirjutav kirjanik. 
Ta on 10. oktoobrist 2013 Eesti Kirjanike Liidu liige.
Ta sündis militsionääri ja töölise perekonnas. 
Ivanov on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi vene filoloogia erialal. 
2014. aasta novembris tal kodakondsus puudus. Märtsis 2018 sai ta Eesti kodakondsuse.
Teoseid.
Andrei Ivanovi loomingut on avaldatud ajakirjades Vikerkaar, Tallinn, Võšgorod, Uued Pilved, Novõi Žurnal (New York) ja Zvezda (Peterburi).
Mätasselja kurisud

Mätasselja kurisud on karstiala Saare maakonnas Kärla vallas Mätasselja küla peamiselt Endriku, osalt ka Uiemaa-Pärdi talu karjamaal.
Karstialal on mitu kurisut. Neisse suubuvad Ahioja ja Võrrasoo oja. Kõrgvee ajal voolab karstialalt välja Kärla karstialani Ahioja.
Kessu oja

Kessu oja ehk Ahioja on oja Saaremaal Kärla vallas Kärla alevikus, Mätasselja ja Kuuse külas ning Saaremaa vallas Viki külas.
Oja algab Saaremaa keskkõrgustiku idanõlvalt Viki külast Lagenõmme karjäärist idas ning suubub Kärlal paremalt Kärla jõkke (11 km suudmest). Pidev vool on oja ülemjooksul vaid Mätasselja kurisuteni, selles osas kannab ta "Ahioja" nime. Kuusiku (Raabukse) metsavahikohast ülesvoolu on oja metsakuivenduskraav. Mätasselja kurisutest edasi voolab oja vaid kõrgvee ajal. Mätasselja kurisute ja Kärla karstiala vahelises lõigus on oja kunstlikus voolusängis Kuressaare–Kihelkonna tee edelapoolses kraavis. Oja alamjooksu pärast Kärla karstiala nimetatakse "Kessu ojaks".
Dzjunkiv

Dzjunkiv (ukraina keeles Дзюньків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Pindala on 0,37 km².
Võrrasoo oja

Võrrasoo oja on oja Saaremaal Kärla vallas Mätasselja ja Kuuse külas.
Oja algab Kuuse külast Taavi (Kaatsa) soost ning suubub Ahiojja Mätasselja küla Aksli talu juures. Oja voolab kunstlikus voolusängis ülemjooksul kuivendatud soos ja alamjooksul 600 m. Looduslikus voolusängis voolab oja alamjooksul kõrgvee ajal Mätasselja kurisutesse, üks haru voolab siis ka otse Kuressaare–Kihelkonna maantee kraavi.
Silmakoobastevaheline kilbis

Silmakoobastevaheline kilbis (ladina "scutum interorbitale", sün "interorbitale") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmakoobastevahelised kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu võidakse kasutada neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad silmakoobastevahelised kilbised (olemasolul) eestvaates silmaüliste kilbiste vahel. Silmakoobastevahelisi kilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Kaie Holm

Kaie Holm (sündinud 7. novembril 1967 Kuressaares) on eesti raamatukogundustegelane.
Melanism

Melanism (ladina "melanismus") on paljudel organismidel melaniini toime tulemusel tekkiv naha, limaskestade või ka elundite ning isegi karvkatte tumedus. Melanism võib sageli olla patoloogiline (ebanormaane) või ka pärilik.
Roomajatel.
Madudel.
Ka madudel esineb melanismi, seetõttu on maoliigi määramine üksnes mao soomuste värvi põhjal problemaatiline. Nii näiteks pole melanistlike rästikute siksaktriip nähtav. Melanistlike rästikute esinemissagedus aga sõltub elupiirkonnast jpt teguritest (näiteks tööstusmelanism). Arvatakse, et Saksamaa edelaosas on melanistlike rästikute osakaal 30–90%. Mustad rästikud on tihti pikemad ja nende seas on emaseid rohkem. Rästikud ei sünni mustadena, nende värvus muutub endokriinsüsteemi (ajuripats, pro-opiomelanokortiin jt) mõjul, andes emasel märku suguküpsuse saabumisest.
Võib esineda ka madusid, näiteks "Lampropeltis getula nigrita", kes on sünnist saati ebanormaalselt musta värvi.
Imetajad.
Mustad kassid ei ole mitte eraldi kassitõug, vaid nende karvkate on musta värvi.
Lõppriim

Lõppriim on sõnade lõpphäälikute kooskõla, mida kasutatakse poeetilise võttena.
Lõppriimile vastandub algriim.
Brjanski rinne

Brjanski rinne (vene keeles "Брянский фронт") oli Teises maailmasõjas idarindel võidelnud Nõukogude Liidu väeüksus.
Ajalugu.
Brjanski rinne moodustati 16. augustil 1941. Koosnes 13. ja 50. armeest, 23. augustil anti rinde alluvusse veel 3. ja 21. armee. Septembri algusest alates ründas rinne ebaõnnestunult Saksa 2. tankigrupi tiiba. Oktoobri alguses alanud operatsiooni Taifuun käigus piirati sisse ja hävitati enamik rinde vägesid Brjanskist põhjas ja lõunas. 
Rünnates laial rindel Smolenskist Brjanskini, murdsid kolm Saksa tankigruppi Reinhardti 3. tankigrupp, mille suund oli põhja läänerinde kaitse vastu, Guderiani 2. tankigrupp Brjanski rinde kaitse vastu lõunasse ja Höpneri 4. tankigrupp, suuri auke Nõukogude kaitseliini ning piirasid kiiresti sisse viis Nõukogude armeed (16., 19., 20., 24. ja 32.) Vjazma kandis ning kolm Nõukogude armeed (50., 3. ja 13.) Brjanskist põhjas ja lõunas. Purustanud enamiku Nõukogude Lääne, Reserv- ja Brjanski rinde vägedest, olid sakslased oktoobri lõpuks vallutanud Rževi, Kalinini, Brjanski, Vjazma, Orjoli ja Kaluga. Rinne saadeti laiali 10. novembril 1941.
24. detsembril 1941 moodustati Brjanski rinne uuesti 61., 3. ja 13. armee vägedest. Detsembrist 1941 kuni veebruarini 1942 osales pealetungioperatsioonil Orjoli suunas. 7. jaanuaril andis Stalin käsu minna kõikidel rinnetel üldpealetungile, kontsentreerudes peamiselt väegrupp Mitte vastu, kuid ka rünnata sakslasi Leningradi, Staraja Russa, Orjoli, Harkovi ja Krimmi piirkondades. 1942. aasta suvel ja sügisel oli kaitsepositsioonidel Tuula ja Voroneži rajoonis. Jaanuaris-veebruaris 1943 osales Voroneži-Kastornoje operatsioonis. Rinne saadeti laiali 12. märtsis.
Brjanski rinne moodustati uuesti 28. märtsil 61., 3. armeest ja 15. õhuarmeest. 1943. aasta juulist kuni augustini osales Kurski lahingus ja augustist alates osales Orjoli pealetungioperatsioonis. 
Rinne saadeti 10. oktoobril laiali. Rinde 3., 11., 50. ja 63. armee viidi keskrinde käsutusse ning rinde staabist 11. kaardiväe armee ja 15. õhuarmeed kasutati Balti rinde moodustamiseks.
Mokakilbis

Mokakilbis (ladina "scutum labiale", sün "labiale", mitm "scuta labialia") on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Mokakilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu võidakse kasutada neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. 
Madudel.
Madudel paiknevad mokakilbised suuavaust piiravatel mokkadel. Eristatakse alamokakilbiseid ja ülamokakilbiseid. Mokakilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
David Hulme (evangelist)

David Hulme (sündinud 1946 Boltonis) on inglise päritolu Ameerika Ühendriikide evangelist.
Hulme sai hariduse teoloogia ja filosoofia alal. Doktorikraadi kaitses ta Lõuna-California Ülikoolis rahvusvaheliste suhete alal, spetsialiseerudes Lähis-Ida regioonile.
Alates 1970. aastatest töötas Hulme Herbert W. Armstrongi rajatud Ülemaailmses Jumala Kirikus ja sellega seotud organisatsioonides.
Aastatel 1977–1979 oli ta kirikule kuulunud ajakirja Quest Magazine Aafrika regiooni levidirektor. Aastatel 1986–1995 oli ta kirikuga seotud sihtasutuse Ambassador Foundation asepresident, vastutades kultuuriürituste korraldamise eest Pasadenas asuvas konverentsikeskuses Ambassador Auditorium. Ühtlasi oli Hulme sel perioodil kiriku telesaate "The World Tomorrow" üks saatejuhte.
Pärast Ülemaailmse Jumala Kiriku lagunemist oli Hulme üks vaimulikke, kes kuulus 1995. aastal Ühendatud Jumala Kiriku asutajaliikmete hulka. Samal aastal valiti ta selle kiriku esimeseks presidendiks. 1998. aastal avaldati talle umbusaldust seoses autoritaarse juhtimisstiili, meediakulutuste suurendamise ja soovimatusega kiriku peakorterit Ohio osariiki ümber kolida. Hulme astus ametist tagasi.
Pärast presidendiametist vabastamist asutas Hulme uue kirikuorganisatsiooni, mis kannab nime Jumala Kirik, Rahvusvaheline Kogukond. Alates 1998. aastast on Hulme olnud selle organisatsiooni president. Kiriku juurde asutas ta samal aastal meediaettevõtte Vision Media Productions, mis annab välja neli korda aastas ilmuvat populaarteaduslikku ajakirja Vision (alates 2016. aastast ilmub ainult elektroonilise väljaandena).
Hulme on kirjutanud artikleid ja raamatuid ning teinud dokumentaalfilme.
David Hulme

David Hulme on mitme tuntud inimese nimi:
Eriti Kurva Muusika Ansambel (album)

"Eriti Kurva Muusika Ansambel" on samanimelise Eesti ansambli esimene helikandja, mis ilmus 1994. aastal kassetil. Kasseti andis välja ansambel ise.
Kasseti vahelehel olevad laulude pealkirjad, ansambli nimi ja albumite pealkirjad ("Especially Sad Music Orchestra", "ESMO") on kirjas ka inglise keeles. Kasseti vahelehelt leiab ka pikema ingliskeelse teksti, millest ansambel tänab Future Designsi ja kedagi Williamit. William olevat sündinud Oklahomas ning võidelnud oma joomisprobleemiga alates päevast, mil ta trammiõnnetuses oma nimetissõrme kaotas. Vahelehe tekst lõppeb lausetega: "Ta ei disaininud ansambli kostüüme. Kevad on saabunud. Kevad on saabunud".
Mõne allika järgi oli selle Eriti Kurva Muusika Ansambli esimese helikandja pealkiri hoopis "Narride sõda", kuid seda ei kinnita kasseti ümbris, kus vastav nimi puudub. 1996. aastal osales ansambel rahvusvahelisel teatrifestivalil Baltoscandal, kus anti kaks etendust: neist esimene toimus 24. juunil kell 21:30 Rakvere kultuurimajas ja kandis pealkirja "Narride sõda". On tõenäoline, et siit tulenebki eksitus: tegemist oli ansambli kontserdikava pealkirjaga ning kava hõlmas tõenäoliselt lugusid, mis sellel ansambli omanimelisel kassetil välja olid antud.
Enamik kasseti lauludest on eestikeelsed, kuid kahes palas on kasutatud ka võõrkeelseid tekste klassikutelt: "Du Holde Kunst" saksakeelsete sõnade autor on Friedrich Schiller ja loo "Le Corbeau Et Le Renard" prantsuskeelsete sõnade autor on Jean de La Fontaine.
Lugude nimekiri.
A1. "Ei Mäleta Enam Su Nägu" ("Don't Remember Your Face Anymore")&lt;br&gt;
A2. "Kommionu" ("Candyman")&lt;br&gt;
A3. "Du Holde Kunst" ("Du Holde Kunst")&lt;br&gt;
A4. "Kellamees" ("Bell-Ringer")&lt;br&gt;
A5. "Kurat Seda Teab" ("Who The Hell Knows?")&lt;br&gt;
A6. "Sünnipäev" ("Birthday")&lt;br&gt;
A7. "Valged Saalid" ("White Halls")&lt;br&gt;
B1. "Hommik Vaikses Veerandtunnis" ("Morning In A Quiet Quarter Hour")&lt;br&gt;
B2. "Lõbulaul" ("Joysong")&lt;br&gt;
B3. "Ringimängulaul" ("Round Dance Song")&lt;br&gt;
B4. "Naabri Muta" ("Neighbor's Doggy")&lt;br&gt;
B5. "Le Corbeau Et Le Renard" ("Le Corbeau Et Le Renard")&lt;br&gt;
B6. "Karussell Kivisel Rannal" ("Merry-Go-Round On A Rocky Beach")&lt;br&gt;
B7. "Ilus Elu" ("Lovely Life")
"Lugude nimekiri on kirjas nii, nagu see on kasseti vahelehel - koos mõningate kirjavigadega."
78 protsess

78 protsess oli 20.–22. juulil 1925 Tartus Sõjaringkonnakohtu väljasõiduistungil toimunud kohtumõistmine 78 kommunisti üle, keda süüdistati riigivastase relvastatud organisatsiooni tegevusest osavõtus.
Protsessi peakaebealune Hans Heidemann mõisteti surma, ülejäänud said eri pikkusega vanglakaristused.
Eluks ajaks mõisteti sunnitööle Voldemar Telling ja Emmeliine Tooming.
Viieteistkümneks aastaks mõisteti sunnitööle Elmar Kauer.
Jean Moulin

Jean Moulin (20. juuni 1899 Béziers – 8. juuli 1943 Metz) oli Teise maailmasõja aegse Prantsuse vastupanuliikumise üks juhte. 
Charles de Gaulle'i juhtimise alla koondada. Ta tapeti Gestapo poolt.
Teda tuntakse vastupanuliikumise plakatinäona peamiselt seetõttu, et tal õnnestus vastupanuliikumine kindral 
Jean Moulin sai postuumselt kaks sõjaväelist auastet – 1944. aastal brigaadikindrali ja 1946. aastal diviisikindrali auastme.
Tema põrm maeti 1964. aastal ümber Panthéoni.
Harry Kõrvits

 
Harry Kõrvits (sündinud 21. märtsil 1953) on eesti näitleja, muusik ja reklaamiärimees.
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1975. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal.
Aastatel 1975 ja 1977–1992 töötas Kõrvits Nukuteatri näitlejana. Seejärel tegutses äri ja reklaami valdkonnas, 2005. aastast töötas produktsioonifirma Pumpkin Production juhatajana. Hiljem on tegutsenud taas ka näitlejana.
12-aastaselt (1965. aastal) hakkas Harry Kõrvits mängima ansamblis Optimistid. Muusikuna on ta tegutsenud ka ansamblites Apelsin ja Radar. Aastatel 1978–2022 mängis ta ansamblis Rock Hotel.
Isiklikku.
Harry Kõrvitsa isa oli helilooja ja muusikateadlane Harri Kõrvits. Tal on kolm muusikust venda: Tõnis Kõrvits, Toomas Kõrvits ja Tiit Kõrvits. 
Harry Kõrvitsa abikaasa on Margit Kõrvits. Neil on maja Kreekas Tessaalia piirkonnas. 
Harry Kõrvits on Henry ja Robert Kõrvitsa isa.
Apodemus

Apodemus on hiirlaste sugukonda kuuluv näriliste perekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Apodemus" klassifitseeritakse järgmised hiirlaste liigid:
Aarne Kõiv

Aarne Kõiv (sündinud 21. aprillil 1945 Viljandis) on eesti endine maadleja ja maadlustreener.
Ta lõpetas 1964. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Maadlemist hakkas ta harrastama 1959. aastal Viljandi Laste ja Noorte Spordikoolis. Ta on tulnud viiel korral (aastatel 1970, 1972, 1973, 1974 ja 1979) vabamaadluses Eesti meistriks. Ta on 1969. aastast Viljandi Spordikoolis vabamaadlustreeneriks (aastast 2005 treeneri V kutsetase), ta on olnud ka Eesti vabamaadluskoondise vanemtreener. Ta on kuulunud Eesti Maadlusföderatsiooni presiidiumi ja Eesti Maadlusliidu juhatusse. Ta on tegutsenud ka kohtunikuna (1991 vabariiklik kategooria). Tema õpilasteks on olnud Küllo Kõiv, Meelis Sillat ja Germo Koltsin.
Isiklikku.
Tema poeg oli maadleja Küllo Kõiv (1972–1998).