tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
August Bach

August Bach (30. august 1897 Rheydt (tänapäeval Mönchengladbach) – 23. märts 1966 Ida-Berliin) oli saksa ajakirjanik ja Saksa DV riigitegelane.
August Bach oli pärit ehitusnõuniku perekonnast. Gümnaasiumi lõpetmise järel astus ta 1916. aastal sõjaväeteenistusse. 1917. aastal langes ta Prantsuse vägede kätte sõjavangi, kuid vahetati hiljem Šveitsi kaudu prantsuse sõjavangi vastu välja. 1918–1922 õppis ta Frankfurdi Ülikoolis ja Berliini Ülikoolis ajalugu. Alates 1922. aasta aprillist kuni 1944. aastani töötas ta Sõja Põhjuste Uurimise Keskuses (Zentralstelle für Erforschung der Kriegsursachen), mille poolt välja antava ajakirja Berliner Monatshefte toimetaja ta oli. Lisaks oli ta 1937–1944 kirjastuse Quader-Verlag omanik.
1945. aasta oktoobris oli August Bach üks Kristlik-Demokraatliku Liidu asutajatest Tüüringis. 1946–1958 töötas Bach kirjastuse juhatajana. 1949–1952 oli ta Tüüringi Maapäeva liige ja esimene asejuhataja, alates 1949. aastast Saksa DV Rahvakoja liige. 1950–1952 oli ta Kristlik-Demokraatliku Liidu Tüürigi piirkonna esimees. 1950–1955 oli ta Kristlik-Demokraatliku Liidu Rahvakoja fraktsiooni esimees. 1955–1958 oli ta Rahvakoja Maadekoja (Länderkammer) president.
1957. aasta detsembrist kuni surmani 23. märtsil 1966 oli August Bach Saksa DV Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees.
Fjodor Kamenski

Fjodor Kamenski (Фёдор Фёдорович Каменский, "Fjodor Fjodorovitš Kamenski"; 2. september 1836 Peterburi, Venemaa – 26. august 1913 Clearwater, Florida) oli vene skulptor. 1873. aastast elas ja töötas Ameerika Ühendriikides.
Aastatel 1852–1860 õppis ta Peterburi Kunstide Akadeemias Nikolai Pimenovi, Clodt von Jürgensburgi ja Fjodor Bruni käe all. Õpingute jooksul pälvis ta oma teoste eest suure kuldmedali, millega kaasnes välismaal edasiõppimise võimalus. Aastail 1863–1869 täiendas ta end Itaalias. Seal valmisid Kamenskil skulptuurid "Noor skulptor" (1866), "Lesk pojaga" (1867), "Esimesed sammud" (1872) ja Mihhail Glinka monument. Skulptuuri "Lesk pojaga" eest valiti ta Peterburi Kunstide Akadeemia akadeemikuks ja ta naasis Peterburi.
1870. aastal läks ta tagasi Firenzesse, kust emigreerus 1873. aastal Ameerika Ühendriikidesse Florida osariiki.
USA-s hakkas Kamenski farmeriks ja jätkas skulptoritööd. 
Fjodor Kamenski valmistas ette Chicago 1893. aasta maailmanäituse Venemaa ekspositsiooniala.
Webflow

Webflow on veebipõhine veebilehtede koostamise tööriist. Tegemist on professionaalse pukseerimisel põhineva tööriistaga, mis on ehitatud muganduvate veebilehtede disainimiseks. Rakenduse abil saab muuhulgas luua kontaktivorme, animeeritud veebisisu ja lisada sotsiaalseid pluginaid (näiteks Facebooki kommentaariplokke).
Erinevalt paljudest teistest sarnastest vahenditest, mis on suunatud mittetehnilistele inimestele, kes soovivad avaldada veebilehti nii lihtsalt kui võimalik, on Webflow'i eesmärk pakkuda disaineritele võimalust luua veebilehti veebiarendajate tehnilisele abile toetumata.
Webflow pakub ka veebimajutust, mis võimaldab teha veebilehed kõigile läbi interneti kättesaadavaks.
Ülevaade.
Webflow on pilveteenusena kättesaadav tarkvara, mis võimaldab programmeerimisoskuseta kasutajatel luua täielikke ja muganduvaid veebilehti. Tarkvara võimaldab disaineritel visuaalse toimeti abil saavutada enamiku veebisisu loomisega ja veebilehe jaotusega seotud aspekte. See pakub pikslitäpsusega disainimisvõimalusi, nagu arvutitele mõeldud pildindus- ja disainirakendus Adobe Photoshop.
Tööriista kasutamise ajal tekitab Webflow automaatselt W3C standarditele vastava HTML-i, CSS-i ja JavaScripti. Põhinedes Twitteri vabavaralisel veebiarenduse raamistikul Bootstrapil, on Webflow'i kood ühilduv kõikide seadmetega ja veebilehitsejatega.
Webflow pakub lisaks veebilehtede disainimisele võimalust ka veebilehti majutada. Ettevõttel on üle 100 andmekeskuse ja serveri üle maailma, mis võimaldavad laadida veebilehti hetkega, olenemata külastaja asukohast. Webflow kasutab teisejärgulise sisuedastusvõrguna Amazon Web Service (AWS) Cloudfront'i, et saavutada parimat võimalikku kiirust. Turvalisuse tagamiseks varustab ettevõte kõik Webflow'is majutatud veebilehed SSL sertifikaatega. Tarkvara kasutaja teiseks variandiks on kogu lähtekood alla laadida ja majutada seda mujal.
Lisaks saavad kasutajad osta ja müüa veebilehti, mis on tehtud antud veebirakenduse vahendusel.
Keskkond.
Veebilehe disainimiseks mõeldud keskkond koosneb mitmest osast. Parempoolsel tööriistaribal saab kasutaja muuta veebisisu elemente, selle alla kuuluvad näiteks teksti suuruse muutmine, piltide suuruse ja tooni muutmine jpm. Kesksel osal on kuvatud veebileht, kus saab elemente paigutada puksiirimise abil. Vasakpoolsel tööriistaribal on nupud uute lehtede loomiseks, piltide üleslaadimiseks, sätete muutmiseks jne. Ülemisel tööriistaribal on kasutajal võimalik kuvada veebileht erinevates vaadetes, näiteks mobiili- või tahvelarvuti vaates.
Ettevõte.
Webflow loodi aastal 2013 Vlad Magdalini (Intiut Brainstorm looja), Sergie Magdalini ja Bryant Chou (Vungle endine peadirektor) poolt. Ettevõtte võitis aastal 2013 Y Combinator'i idufirmadele mõeldud preemia ning on rahastatud Khosla Ventures'i, Tim Draper'i ja teiste investorite poolt.
Teiste veebipõhiste veebilehtede koostamise vahendite hulka kuuluvad näiteks Weebly, Squarespace, Webydo.
Lennujaamade loend

Esitatud lennujaamade loend on osaline ning see täieneb iga päev. Lennujaamade loendisse on lisatud peamised lennujaamad maailmas. 
"On ka Lennujaamade ja lennuväljade loendid riigiti
Korea jindo

Korea jindo on Koreast pärinev koeratõug, mis on saanud nime Korea poolsaarest edelas asuva Jindo saare järgi. Seda tõugu koerad on tuntud truuduse ja vapruse poolest.
Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta muu hulgas kirjas: „Eriti tugeva jahikirega, kartmatu, julge, valvas, terane ja äraostmatu, mitte armukade. Eelkõige äärmiselt truu oma peremehe suhtes. Võõraste suhtes ettevaatlik. /.../ Ühe-mehe-koer, kes tunnistab ka uut peremeest, kuid ei unusta iialgi kiindumust oma kutsikapõlve isanda vastu.“
Merrell Twins

 
Veronica Merrell ja Vanessa Merrell (sündinud 6. augustil 1996 Kansas Citys Missouris), tuntud kui Merrell Twins, on identsed kaksikud ja Ameerika Ühendriikide juutuuberid, näitlejad, lauljad ja laulukirjutajad.
Veronica ja Vanessa on identsed kaksikud. Nad kasvasid üles Kansas Citys ja pärast seda kolisid 16 aasta vanuselt Los Angelesse Californias, et oma näitlejakarjääri edendada. Nad õpivad Los Angelese lähedal kolledžis. Veronica spetsialiseerub stsenaristikale ja Vanessa filmitootmisele. 
Neil mõlemal on hüüdnimed, Veronicat hüütakse Roniks ja Vanessat Nessaks.
YouTube'i kanal Merrell Twins hakkas videoid tootma aastal 2009. Nende videod monteerib ja produtseerib nende isa Paul Merrell. 
Nad on mõlemad olnud Awesomeness TV YouTube'i kanalil ja osalenud telesarjas "Jane The Virgin". Nad osalesid ka 2016. aasta filmis "The Standoff". 
Nad on võitnud Shorty Awardsi konkursil auhinna "The YouNower of the Year". Aastal 2016 võitsid nad Streamy Awardsi "Best Live" auhinna ja olid nomineeritud Teen Choice Awardile Choice Female Web Stari kategoorias. 
2018. aasta märtsis täitus kanalil 3 miljonit tellijat ning kanalil on üle 500 miljoni vaatamise.
2019.aasta jaanuaris täitus kaksikute youtube-i kanalil 4 miljonit tellijat.
Luigi Malerba

Luigi Malerba (kodanikunimi Luigi Bonardi; 11. november 1927 Pietramogolana, Berceto, Parma provints – 8. mai 2008 Rooma) oli itaalia kirjanik ja stsenarist.
Ta oli marksismi ja strukturalismi taustaga rühmituse Gruppo 63 kaasasutaja. Teda peetakse Nanni Balestrini, Edoardo Sanguineti ja Giorgio Manganelli kõrval itaalia kirjandusliku liikumise Neoavanguardia üheks oluliseks esindajaks.
Portfelliteooria

Modernne portfelliteooria (ingl "modern portfolio theory") on majandusteadlase Harry Markowitzi 1952. aastal esitatud teooria aktivaportfellide loomiseks, mis maksimeerib oodatava tulu teatud riskitaseme jaoks. Markowitz avaldas artikli „Portfolio Selection” ajakirjas Journal of Finance, mis sai moodsa portfelliteooria aluseks. Teooria järgib põhimõtet, et valides portfelli varasid, tuleb hinnata nende mõju tervele portfellile, mitte lähtuda nende üksikomadustest.
1990. aastal sai Harry Markowitz teooria eest Nobeli auhinna .
Markowitzi portfelliteooria eeldused.
Teooria põhineb teatud eeldustel :
Seega teooria kohaselt valib investor portfelli varasid ainult efektiivsete portfellide hulgast (vastavalt oma riskitasemele). Portfelli nimetatakse efektiivseks juhul, kui ei leidu ühtegi teist portfelli, mis sama riskitaseme juures ei paku suuremat oodatavat tulu või sama oodatava tulu korral ei võimalda väiksemat riski.
Oodatav tulumäär ja standardhälve.
Portfelli oodatava tulumäära saamiseks leitakse portfelli kuuluvate aktivate oodatavate tulumäärade kaalutud keskmine. Kaaludeks võetakse vastavalt nende aktivate osatähtsused antud portfellis. 
Oodatava tulumäär leitakse järgmise valemiga :
formula_1
kus formula_2 on i-nda aktiva osatähtsus portfellis, formula_3 on i-nda aktiva oodatav tulumäär ning formula_4 on aktivate arv portfellis.
Portfelli oodatava tulumäära standardhälve sõltub lisaks aktivate dispersioonidele ka aktivapaaride tulumäärade kovariatsioonidest. Oodatava tulumäära standardhälbe üldvalem :
formula_5
Mitmekesistamise mõju portfellile on sageli näha siis, kui võrrelda kõikvõimalikke kombinatsioone kahest aktivast. Kui portfellis on kaks aktivat, siis leitakse portfelli oodatava tulumäära standardhälve järgmise valemiga :
formula_6
Valemis mõõdab formula_7 kahe aktiva tulumäära koosmuutumise määra. Kui kovariatsioon on positiivne, siis muutuvad tulumäärad ühes suunas. Negatiivse kovariatsiooni korral muutuvad tulumäärad eri suundades. Kovariatsiooni leitakse järgmiselt :
formula_8
kus formula_9 on kahe aktiva tulumäärade vaheline oodatav kovariatsioon, formula_10 on esimese aktiva tulumäär olukorras formula_11, formula_12 on esimese aktiva oodatav tulumäär, formula_13 on teise aktiva tulumäär olukorras formula_11, formula_15 on teise aktiva oodatav tulumäär, formula_16 on olukorra formula_11 tõenäosus ning formula_18 olukordade arv.
Juhul kui arvutamiseks kasutatakse ajaloolist tulumäärade aegrida, siis on kovariatsiooni leidmiseks valem 
formula_19
kus formula_20 on vaatlusaluste perioodide arv.
Selleks, et näha seoste vahelist tugevust, mida kovariatsioon ei näita, tuleb leida korrelatsioonikordaja :
formula_21
Portfelli hajutamine.
Teooria kohaselt on võimalik riske vähendada omades portfellis instrumente, mis ei ole tugevalt korreleeritud. Seega on riskide maandamise eesmärgil mõistlik hoida portfell mitmekesisena. Näiteks on võimalus portfelli mitmekesistada, kui investeerida erinevate majanduslike omadustega tööstusharudesse. Sel juhul on kovariatsioon väiksem kui ühte harusse investeerimisel.
Emitent

Emitent on väärtpabereid müüv või välja laskev juriidiline või füüsiline isik. Selle tegevuse siht on oma äritegevuse rahastamine. Väärtpabereid emiteerinud emitent võib olla valitsus, omavalitsus, ettevõte või kinnine investeerimisfond. Kõige sagedamini emiteeritavad väärtpaberid on liht- ja eelisaktsiad ning võlakirjad.
Emitendi välja antud väärtpaberi omandaja on investor. Nendevaheline vahetu suhtlus on otsefinantseerimine.
Aldrans

 
Aldrans on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 760 m kõrgusel merepinnast.
Valla pindala on 8,89 km².
1. jaanuaril 2016 elas seal 2564 inimest.
Asend.
Küla paikneb kõrgustiku terrassil Innsbruckist kagus, mida läbivad arvukad jõeorud, Patscherkofeli (2246 m) jalamil. Aldrans asub iidsel soolateel, mis ühendab Hall in Tirolit ja Mühlbachli – nüüd piirkondlik tee ("Landesstraße") L 38 ("Elbögener Straße"); tee L 32 ("Innsbrucker Straße") ühendab küla Innsbruckiga. Selle lähedus linnale teeb sellest elamukeskuse. Osa vallapiiridest on Prockenhöfe, Wiesenhof, Rans ja Herzsee (järv, mida kasutatakse peamiselt kalakasvatuseks).
Naabervallad on Ampass, Ellbögen, Igls, Innsbruck, Lans, Rinn, Sistrans.
Ajalugu.
Aldrans kui asuala võiks pärineda hilisest pronksiajast. Seda on arvatud pärast mõõga käepideme ja teiste rauaaja ja La Tène kultuuri objektide avastamist.
Küla on esimest korda mainitud 955. aasta dokumendis kui "Alarein". 1157. aastal on küla mainitud kingitusega seotud dokumentides, Andechsi krahvide ja Tegernsee kloostri vahel. 1312. aastal on dokumendis mainitud "Alrains", mis tuleb vanast nimest "Allrainer Veld". Keskajal oli Aldrans osa tähtsast turust, koostöös Ampassiga, kuna paiknes soolateel, saades kasu transiitkaubandusest. 13. sajandil jagati territoorium suverääni ja Wilteni kloostri vahel.
Elanikkond oli nii teatrikunstihuviline, et 1750. ja 1757. aastal korraldati näidendikonkursid "Martinsspiele" ja tegutses Amatsoonide teater, kus osalesid ainult naised. Aldrans arenes 19. sajandil suvekuurordiks ja ühendati 1884. aastal maanteed pidi otse Innsbruckiga.
Küla serva ehitati aastal 1927 ringhäälingujaam. See suleti 1. märtsil 1984 ja lammutati seejärel.
Aldrans esineb Thomas Bernhardi loos "Amras".
Vaatamisväärsused.
1365. aastal mainiti Aldransi kirikut, 1426. aastal hakati ehitama barokkstiilis kirikut, mis pühitseti 1482. aastal ja pühitseti pühale Martinile. Kirik ehitati 18. sajandil gooti stiilis ümber, kuid hävis 1893. aastal tules, mis hävitas osa külast. Seejärel taastati kirik gooti stiilis. 1965. aastal seda laiendati ja 1967. aastal ülendati kirik kihelkonnakirikuks.
Transport.
Aldrans on Innsbruckiga ühendatud Mittelgebirgsbahni (mäestikuraudtee) liini 6 kaudu ja kohalike bussidega, Innsbruckist Aldransi jõutakse 15 minutiga.
Siim Prank

Siim Prank (9. märts 1953 Sindis – 10. mai 2025 Haapsalu) oli Eesti õpetaja ja karikaturist.
Siim Prank õppis aastatel 1960–1971 Sindi Keskkoolis ja lõpetas 1980. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. 
Ta töötas aastatel 1981–2017 kunstiõpetajana ja kuni 2019. aastani tehnoloogiaõpetajana Taebla Koolis.
Tema karikatuure on avaldatud ajalehes Sirp ja Vasar ja alates 1977. aastast ajakirjas Pikker. Tema karikatuure on eksponeeritud 1981. aastal karikatuurinäitustel "Mis siin naerda on?" ja Balti karikatuurinäitusel "Homo Sapiens" Vilniuses.
Ta on kujundanud 2004. aastal ilmunud Lehti Dorchi luuleraamatu "Mõtete lõpud..." esikaane.
Grete Jürgenson

Grete Jürgenson (sündinud 24. oktoobril 1994 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2013. aastal Viimsi Keskkooli ja 2017. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (11. lend).
2021. aastal lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunsti magistriõppe. 
Aastatel 2017–2023 töötas näitlejana Rakvere Teatris, alates 2023. aasta augustist töötab Tartu Uues Teatris. 
Grete Jürgenson on mänginud teleseriaalides "" (2010), "Siberi võmm" (2016), "Vabad mehed" (2017), "Kättemaksukontor" (2018) ja "Õnne 13" (2023).
Svante Hakamäki

Svante Arvid Hakamäki (19. jaanuar 1900 Isojoki – 15. november 1995 Karijoki) oli Vabadussõjas osalenud Soome põllumees ja sõjaväelane (reamees, Eesti lipnik 1978?).
Ta osales Põhja Poegade rügemendi koosseisus lahingutes Punaarmee vastu Valga all, Lätis ja Petseri rindel. Vabadusristi II liigi 3. järk anti talle 26. märtsil 1920. Pidas Karijokis talu ja on maetud Karijoki kalmistule.
Peeter Beljakov

Peeter Beljakov VR II/3 (5. september 1892 Narva vald, Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – 28. august 1941 Tuudi küla, Lihula vald, Läänemaa) oli Eesti sõjaväelane (pootsman, 1920).
Ta teenis Vene sõjaväes alates 1913. aastast, oli Liibavi allveelaevade divisjoni vanemallohvitser. Vabadussõjas teenis Peipsi Laevastiku Divisjonis signalistina suurtükipaatidel Taara ja Ahti. Vabadusristi II liigi 3. järk (5. mai 1920). Kuni 1928 üleajateenija mereside abilaeval Kompas, seejärel pidas Neitsikivi talu Sipa külas Lihula vallas. Vabaduse Risti Vendade Ühenduse Lääne-Saare osakonna liige. Tapeti Nõukogude Liidu sõjaväelaste poolt.
Eduard Abel

Eduard Abel VR II/3 (28. oktoober/9. november 1886 Tartu – 12. veebruar 1956 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (vanemveebel, 1940).
Ta teenis 1908–1912 Taga-Kaukaasias Vene piirivalves, 1914–1918 osales Esimeses maailmasõjas. Saksa okupatsiooni ajal 1918 oli põrandaaluse Kaitseliidu liige. Vabadussõjas 2. jalaväepolgus, pärast Vabadussõda üleajateenija 2. jalaväepolgus, 2. jalaväerügemendis ja 2. Üksikus Jalaväepataljonis, pataljoni üleajateenijate kogu juhatuse esimees, VRVÜ Tartu osakonna liige.
Aleksander Teppor

Aleksander Teppor (1888–1943) oli eesti fotograaf ja filmindustegelane.
Tallinnas aadressil Suur-Karja 9 asus Aleksander Teppori ateljee, kus 1931. aastal valmis Eesti esimene animafilm "Kutsu-Juku seiklusi".
Leonhard Augjärv

Leonhard-Theodor Augjärv (21. juuni/3. juuli 1896 Käravete vald, Järvamaa – 29. detsember 1946 Aruvälja küla, Mahu vald, Virumaa) oli Eesti sõjaväelane (reamees).
Ta osales Esimeses maailmasõjas Vene sõjaväes ja Vabadussõjas vabatahtlikuna 5. maist 1919 kuni maini 1920 4. jalaväepolgu koosseisus. Vabadusristi II liigi 3. järk 17. augustil 1920. Elas 1920 Lehtse vallas, hiljem Narva vallas. 
Maetud Viru-Nigula kalmistule. 
Abikaasa Pauline Mander, lahutatud 1932, tütar Bertha (1922–1998).
Baltic Film Production

OÜ Baltic Film Production on Eesti filmistuudio. Ettevõtte asutas 1998. aastal Marianna Kaat, et toota peamiselt dokumentaal- ja mängufilme.
Catapult Films

OÜ Catapult Films on Eesti filmistuudio, mis asutati 2007. aastal. Ettevõte on tootnud teleseriaale ja mängufilme.
Arnu Eeskivi

Arnu Eeskivi VR II/3 (kuni 1936 Arnol-Villibald Erstein; 25. jaanuar/6. veebruar 1898 Pärnu – 15. juuni 1946 Pärnu laht) oli Eesti sõjaväelane (seersant, 1940), kalur ja poliitik.
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas ja Pärnu kaitsepataljoni ja 9. jalaväepolgu koosseisus Vabadussõjas. Vabadusristi II liigi 3. järk 17. augustil 1920. 1920. aastal teenis Naissaare komandantuuris, septembris 1920 vabastati teenistusest. Kalur ja kalakaupmees Pärnus. Töörahva Ühise Väerinna kandidaadina II Riigikogu liige, 1923–1924 Pärnu linnavolikogu liige, oli eeluurimise all, 1926 mõisteti Sõjaringkonnakohtu poolt õigeks. Eestimaa Ehitustööliste Liidu, Pärnu Raeküla kalameeste seltsi Laine ja VRVÜ Pärnu osakonna liige. Uppus kalastades. Maetud Pärnu Alevi kalmistule.
Cumulus Projekt

OÜ Cumulus Projekt on Eesti filmistuudio. Ettevõtte asutas 1992. aastal Arvo Iho.
Jüri Eestleol

Jüri Eestleol (13/25. juuli 1893 Rae vald, Harjumaa – 21. juuni 1984 Veneküla, Sommerlingi külanõukogu, Harju rajoon) oli eesti põllumees.
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas ja Kalevlaste Maleva koosseisus Vabadussõjas. Vabadusristi II liigi 3. järk 1. septembril 1920. Sai autasuks Lagedi mõisast eraldatud Jõevalja talu Rae vallas Harjumaal. VRVÜ Tallinna osakonna liige. Nõukogude ajal kolhoosis põllutööline.
Abikaasa Liisa Catharina Sollbrück (1898–1982), pojad Osvald Eestleol (1924–1993) ja Heino Eestleol (1925–1944, 20. eesti diviis).
Christian Freyberg

Christian-Georg Freyberg (12/24. mai 1892 Pärnu – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti sõjaväelane (alamleitnant/nooremleitnant, 1920/1922).
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas, Saksa sõjavangis 1914–1918. Vabadussõjas osales patareiülemana. Juulis 1923 mõisteti Viljandi-Pärnu rahukogu otsusega pooleteiseks aastaks vangi, kaotas sõjaväelise aukraadi ja Vabadusristi kandmise õiguse. 
Mais 1924 läks Prantsusmaale, pidas Nizzas autoäri. Ta on üks neljast Vabadusristi kavalerist, kes jäeti välja raamatust Eesti Vabadusristi kavalerid (1935).
Jaan Hanson

Jaan Hanson VR II/3 (Vabadusristi annetamise otsuses 11. juunist 1920 Jaan Hansen, Vabariigi Valitsuse otsusega 8. juulist 1938 loetud annetatuks Jaan Hanssonile; 1./13. veebruar 1897 Enge vald, Pärnumaa – 5. aprill 1995 Pärnu-Jaagupi) oli eesti põllumees ja Vabadussõja veteran (kapral, 1978 lipnik?).
Ta osales Esimeses maailmasõjas Vene Petrogradi tagavarapataljonis ja Kroonlinna suurtükiväepolgus, Vabadussõjas Pärnu kaitsepataljoni ja 9. jalaväepolgu koosseisus, 19. novembril 1919 sai Narva all Aleksandrovskaja Gorka küla juures haavata. Pidas Juhani talu, VRVÜ Pärnu osakonna liige. 1950 oli lühikest aega kolhoosi Edasi esimees, hiljem põllutööline. Osales 24. juulil 1989 Vabadusristi päeval Adaveres.
Maetud Pärnu-Jaagupi kalmistule.
Paul Herem

Paul-Nikolai-Johann Herem VR II/3 (perekonnanimi kuni 1939 Hermann; 26. jaanuar/7. veebruar 1898 Kaarma mõis, Vao vald, Virumaa – 12. mai 1983 Tallinn) oli eesti insener.
Ta osales 1918. aastal Tallinnas Omakaitse ja Kaitseliidu tegevuses, Vabadussõjas soomusrongil Kapten Irv (kapral, 1919), sai põrutada. Vabadusristi II liigi 3. järk 18. veebruaril 1925. Sai Hõreda mõisast eraldatud Paemõisa talu Juuru vallas Harjumaal, müüs selle 1932 ära. Alates 1923. aastast oli SÜÕ konstruktor-joonestaja, ETK ekspediitor, tehnik-hindaja raudteevalitsuses, konstruktor ringhäälingus. 
Novembris 1933 mõisteti majanduskuritegude pärast kaheksaks kuuks vangi, vabanes veebruaris 1934, veebruaris 1940 sai Vabadusristi ja õigused tagasi. Kaitseliidu Tallinna maleva Kalevi malevkonna ja VRVÜ Tallinna osakonna liige. Nõukogude ajal töötas insenerina. Lipnik 1978?
Isiklikku.
Sõjaväelane Martin Herem on tema lapselaps.
August Hindrei

August Hindrei VR II/3 (kuni 1910 August Abel, vene keeles Гиндрей Август Гансович; 2/14. september 1894 Tallinn – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti kommunist.
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas, Vabadussõjas Ratsapolgu ja 1. Ratsapolgu koosseisus (reamees). Vabadusristi II liigi 3. järk 11. juunil 1920. 1920. aastal astus põrandaaluse EKP liikmeks, Tallinna sadamas kirjutaja, Üle-Eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu liige, mais 1922 ajalehe Punane Täht toimetaja. 
Põgenes augustis 1923 Nõukogude Liitu, töötas Leningradi sadamas, mõisteti kümneks aastaks vangi "välismaise kaubaga äritsemise pärast" ja heideti parteist välja. 
Ta mõisteti hiljem poliitilise süüdistuse alusel surma.
Tiiu Peäske

Tiiu Peäske (sünninimi Tiiu Heinsalu; sündinud 21. novembril 1946) on eesti viiuldaja ja pedagoog.
Ta on lõpetanud 1970. aastal Tallinna Muusikakeskkooli viiuli erialal.
Ta oli endise Tallinna Muusikakeskkooli õpetaja ja keelpilliosakonna juhataja. Hiljem on ta töötanud Tallinna Muusika- ja Ballettkooli ning Rakvere Muusikakooli õpetajana.
Tema õpilaste hulgas on olnud näiteks Triin Ruubel, Juta Õunapuu-Mocanita, Maano Männi, Harry Traksmann, Sigrid Kuulmann.
Isiklikku.
Ta on abielus pianist Toivo Peäskega, neil on kaks poega.
Siesikai

Siesikai on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Siesikai valla halduskeskus. Alev asub Siesikai järve kaldal Obelise jõe ääres. 
Siesikais on gümnaasium, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Alevis on kohaliku metskonna keskus. Vaatamisväärsusteks on Siesikai mõisa hoonetekompleks ja 1537. aastal ehitatud katoliku kirik.
Ajalugu.
XIII sajandil rajati Siesikai linnus. 1441. aastal on esimest korda mainitud Siesikai lossi, samal aastal ehitati selle juurde ka esimene kirik. Sealsest alevist on esimesed teated XVI sajandi teisest poolest. Praegune kirikuhoone valmis 1537. aastal kohaliku mõisniku initsiatiivil. Alev sai turuõigused aastal 1748. XVIII sajandil läks Siesikai Radziwillide valdusse.
Tsaariajal kasutati Siesikai kohta venekeelset nimekuju Сѣсики. Siesikai kuulus XIX sajandil Dowgiałłodele. Aastal 1943 sündis alevis Leedu majandusteadlane Julius Veselka. Nõukogude ajal oli Siesikai kohaliku sovhoosi keskasula.
Maria Blower-Porter

Maria Blower-Porter (sünninimi Maria Blower; aastatel 1990–1994 Maria Kuum; sündinud 21. augustil 1964 Leicester, Inglismaa) on Briti endine jalgrattur.
Ta sai naiste ühisstardiga maanteesõidus 1984. aasta Barcelona olümpiamängude jalgrattavõistlustel 29. koha. See oli esimene võistlus, kui naiste jalgrattasport oli kaasaegsete olümpiamängude kavas. Ta sai naiste ühisstardiga maanteesõidus 1988. aasta Souli olümpiamängude jalgrattavõistlustel 6. koha.
Isiklikku.
Tema esimene abikaasa oli eestlasest Norra jalgrattur Jaanus Kuum ja nende poeg on Briti jalgrattur Elliott Porter.
Eesti Film Produktion

Eesti Film Produktion oli Eesti filmistuudio.
Austerlased

Austerlased on Austria põhirahvas. Kujunenud germaani hõimude segunemisel slaavi ja romaniseerunud keldi, illüüri ja reedi hõimudega. Austerlased räägivad saksa keelt. Austerlased on valdavalt katoliiklased.
Siesikai vald

Siesikai vald (leedu keeles "Siesikų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ukmergė rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 168 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1541 inimest. Valla keskus on Siesikai alev, kus aastal 2011 oli 508 elanikku. Vallamaja asub aadressil Draugystės g. 2. Vallavanem on Algirdas Kaušas.
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Babism

Babism on 19. sajandi esimese poole usuline liikumine Pärsias. 
Liikumise algataja oli Shīrāzist pärit olnud Sajjid Ali Muhammad Širazi (1819–1850) ja liikumine saanud nime Sajjid Ali Muhammad Širazi lisanime Bab järgi. Tema õpetus lähtus küll islami Pärsias (Iraanis) levinud šiiitluse harust, kuid hülgas selle põhitõed. 
Järgijate tegevus arenes 1848. aastal feodalismi- ja despootiavastaseks ülestõusuks, mille Pärsia valitsus 1852. aastal veriselt maha surus. Sajjid Ali Muhammad Širazi hukati kui usust taganeja 1850. aastal
Babuiin

Babuiin ("Papio cynocephalus, Chaeropithecus cynocephalus") on Ekvatoriaal-Aafrikas elutsev paaviani perekonda kuuluv liik. Babuiini karv on kollakas, pea meenutab koera oma. Babuiinid on segatoidulised, liiguvad karjas. Isased isendid võivad kasvada pikamaks kui 1 meeter ja kaaluda üle 30 kilo.
Bagi

Bagi ("ik. Buggy"), ühe vedava sillaga, kerge lahtise kerega sõiduauto maastikul sõitmiseks. Bagi raam on baasautost lühem, et vähendada pöörderaadiust. Esimesed bagid valmistati Ameerika Ühendriikides, kus peeti ka esimesed võistlused 1960 aastal.
161 eKr

161. aasta eKr ehk "ab urbe condita" DXCIII (593).
Rinald Bamberg

Rinald Bamberg (28. august 1932 Põltsamaa, Viljandimaa – 14. november 2011 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener ning laulja (tenor). 
Lõpetas 1949. aastal tislerina 12. tööstuskooli Tartus. 
Poksija ja poksitegelasena.
Ta hakkas poksimisega tegelema 1948. aastal Tööjõureservides Heino Villumi juhendamisel.
Ta oli 1951. aastal Eesti NSV noorte meister sulgkaalus (kuni 57 kg). 
Ta oli aastatel 1952–1956 sundajateenistuses NSV Liidu mereväes. Ta tuli aastatel 1952, 1954 ja 1955 Vaikse ookeani laevastiku meistriks, aastatel 1953 Vladivostoki ja 1955 Primorje krai meistriks ning 1956. aastal relvajõudude ametiühingute meistriks.
Pärast sõjaväeteenistuse lõppu hakkas ta poksima Tallinna Kalevis Raimond Turja juhendamisel. Ta sai 1956. aastal Eesti NSV meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 3. koha. Ta tuli aastatel 1956–1958 Tallinna meistriks ja 1957. aastal Tööjõureservide üleliiduliseks meistriks. Ta osales 1958. aastal Eesti NSV ja Leedu NSV sõpruskohtumisel ning võitis oma kohtumise II kergekeskkaalus (kuni 67 kg).
Ta pidas kokku 163 kohtumist ja võitis neist 132. 
Ta tegutses aastatel 1966–1988 poksikohtunikuna ning aastatel 1993–2007 poksitreenerina spordiklubides Kuldkinnas ja Merepojad.
Lauljana.
Ta oli muusikas iseõppija. Ta laulis aastatel 1965–1978 Estonia teatri ooperikooris ja mängis ka kõrvalosi. Ta esines lauljana ka mujal, sealhulgas solistina Tombi-nimelises kultuuripalees.
JQuery

jQuery on JavaScripti teek, mis keskendub JavaScripti ja HTML-i vastastikusele mõjule. jQuery raamistik võimaldab saada kergesti juurdepääsu ükskõik missugusele , pöörduda DOM-elementide sisu ja atribuutide poole ning nendega manipuleerida. Samuti pakub jQuery raamistik mugavat API-t AJAX-iga töötamisel. Praegu arendab raamistikku jQuery meeskond, mille eesotsas on John Rezig.
Ajalugu.
Rezig omandas HTML-i, kui hakkas programmeerimisega tegelema. Rezig programmeeris QBasicu keeles, kui tema tuttav näitas talle HTML-i aluseid ja seda, kuidas veebilehte Angelfire'i teenust arendades luua. Jõuludeks kinkis isa talle kaks raamatut HTML-i kohta. Just siis, kui ta hakkas programmeerima Visual Basicu keeles, hakkasid HTML ja veebidisain teda huvitama.
Suurem huvi JavaScripti vastu tekkis hiljem, umbes 2004. aastal. Siis sai Rezig bakalaureusekraadi arvutiteaduse valdkonnas ja töötas poole kohaga kohalikus ettevõttes Brand Logic. Ta tegeles veebisaidi disainiga, milles loodi kasutajatele kerimisfunktsioonist. Rezig polnud rahul lahendusega, kus ta pidi kasutama teiste arendajate koodi ning otsustas saada põhjalikult selgeks JavaScripti. Kui ta selle selgeks sai, avastas, et JavaScript on lihtne aga peen keel, mis sobib paljude ülesannete lahendamiseks. Järgmise paari aasta jooksul lõi Rezig mitu JavaScripti rakendust, enne kui ta lõpetas jQuery loomise. jQuery loomise eesmärgiks seadis Rezig mitmekordselt kasutatavate koodijuppide kodeerimise võimaluse, mis lubaks JavaScripti lihtsustada ja kasutada koodijuppe nii, et ei peaks muretsema küsimuste pärast. Raamistikku tutvustati avalikult BarCampi arvutikonverentsil New Yorgis 2006. aastal.
Märten Matsu

Märten Matsu (sündinud 15. detsembril 1992 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 2012. aastal Saue Gümnaasiumi ja 2017. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (11. lend). 
Alates 2017. aastast töötab ta näitlejana Rakvere Teatris.
Aleksandr Litvinenko mürgitamine

Aleksandr Litvinenko (1962–2006) oli endine KGB ja FSB ohvitser, kes põgenes Venemaalt kohtuliku jälitamise eest ja sai asüüli Suurbritannias.
Litvinenko haigestus ootamatult 1. novembril 2006 ja viidi haiglasse, kus ta kolm nädalat hiljem suri. Surma põhjustas radionukliid poloonium-210-st tingitud äge kiiritusmürgitus. Litvinenko väited FSB valgustkartvate tegude kohta, samuti surivoodil esitatud süüdistus, et tema ebatavalise haigestumise taga on Venemaa president Vladimir Putin, said ülemaailmse meediakajastuse.
Taust.
Pärast Londonisse saabumist toetas Litvinenko paguluses viibivat vene oligarhi Boriss Berezovskit viimase meediakampaanias Venemaa valitsuse vastu.
Vaid kaks nädalat enne surma süüdistas Litvinenko Putinit Anna Politkovskaja mõrva tellimises.
Haigestumine ja mürgistus.
Litvinenko haigestus äkitselt 1. novembril 2006. Samal päeval oli ta kohtunud kahe endise KGB ohvitseri, Andrei Lugovoi ja Dmitri Kovtuniga. 
Paar päeva hiljem tekkis Litvinenkol tugev kõhulahtisus ja oksendamine ning ta palus kutsuda kiirabi.
Litvinenko hospitaliseeriti varjunime Edwin Carter all. Tema vere- ja uriiniproovid saadeti tuumarelvastuse asutusse (AWE), kus neid uuriti gammaspektroskoopia meetodil. Gammakiirgust ei leitud, kuid ilmnes väike piik 803 keV juures. Juhuslikult juures viibinud teine teadlane, kes oli osalenud Briti aatomipommi uuringutes paarkümmend aastat varem, kuulis arutelu ja määras selle piigi kui poloonium-210 poolt kiiratavate alfaosakeste signaali. 22. novembri õhtuks, veidi enne Litvinenko surma, informeeriti tema arste, et mürgiks oli tõenäoliselt poloonium-210. Täiendav uriinianalüüs alfaosakeste suhtes kinnitas seda järgmisel päeval.
Erinevalt tavalistest kiirgusallikatest ei kiirga poloonium-210 mitte gammakiiri, vaid hoopis alfaosakesi, mis ei suuda läbida isegi paberilehte ega inimese nahka ning on seetõttu nähtamatud tavapärastele kiirgusdetektoritele. See selgitas, miks Geigeri loendur andis haiglas negatiivse vastuse. Nii gammakiirgus kui ka alfaosakesed on ioniseerivad kiirgused. Alfa-kiirgav aine võib tekitada olulist kahju ainult siis, kui see on alla neelatud või sisse hingatud, mõjudes vahetult organismi rakkudele. Paar tundi enne surma jõuti Litvinenkot uurida ka eriaparatuuriga alfaosakeste suhtes.
Surm ja rahvusvaheline diplomaatiline ebakõla.
Litvinenko surma asjaolude uurimine Suurbritannias viis tõsise diplomaatilise ebakõlani Suurbritannia ja Venemaa valitsuse vahel. Aastatel 2014–2015 toimunud kohtuprotsessil ütles Scotland Yardi esindaja: "Tõendid viivad ainsa usutava järelduseni, et Venemaa on ühel või teisel moel Litvinenko mõrvaga seotud." Teise tunnistaja ütluse kohaselt on Dmitri Kovtun avalikult rääkinud Litvinenko tapmise plaanist. Dmitri sõnul oleks see hea näide "reeturi" karistamisest. Kuriteo toimepanemise peamine kahtlusalune endine FSB ohvitser Andrei Lugovoi jäi Venemaale, sest Venemaa valitsus keeldus teda Suurbritannia võimudele välja andmast. 2007. aasta sügisel kandideeris Andrei Lugovoi Vladimir Žirinovski juhitava Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei nimekirjas Venemaa Riigiduumasse ja osutus valituks.
Jaune Kimmel

Jaune Kimmel (sündinud 2. augustil 1994 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on õppinud aastatel 2001–2010 Türi Majandusgümnaasiumis ja Türi Muusikakoolis. 2013. aastal lõpetas ta Tallinna 32. Keskkooli ja 2017. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitlejana (11. lend). 
Aastatel 2017-2025 töötas ta näitlejana Rakvere Teatris. 
Aastatel 2017–2022 oli Kimmel Rakvere Reaalgümnaasiumi näiteringi Väike Karla juhendaja, 2022. aastast oli ta näiteringi Raja-Teeled juhendaja. 
Alates 2025. aastast on ta vabakutseline näitleja ning alustas õpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrantuuris.
Lõhnav kood

Lõhnav kood on programmeerimises tunnus programmi lähtekoodis, mis viitab võimalikule sügavamale probleemile koodis.
Lõhnav kood on puuduliku tarkvara disaini ja tarkvara kirjutamise käigus tehtud halbade otsuste tulemus.
Lõhnava koodi tunnused võivad olla näiteks koodikordus, liigne keerukus ja liiga pikad meetodid või klassid.
Norman Triplett

Norman Triplett (1. oktoober 1861 – 1934) oli USA psühholoog. 
Norman Triplett avaldas 1898. aastal esimese sotsiaalpsühholoogia alase artikli (Strubbe, 2005). Ta uuris sotsiaalse hõlbustamise efekti. Triplett uuris Ameerika ratturite kohta kogutud andmeid, võrreldes sõidukiirust individuaalselt ja grupis sõites, ning avastas, et üheskoos võidu sõites hoiti kiiremat tempot kui üksinda aja peale sõites. Sellise tähelepaneku alusel järeldas Triplett, et kaasvõistlejate juuresolek vabastab teatavad energiavarud, mis parandavad sooritust. Sportlik tegevus oli Tripletti jaoks siiski lihtsalt üks viis grupis tegutseda ja ratturid pakkusid talle tänuväärset katselapikest. See tähistas aga olulist verstaposti liigutustegevuse aluseks olevate tegurite uurimisel, mis andis tunnistust sellest, kuidas psüühilised ja sotsiaalsed aspektid mõjutavad inimese kehalise tegevuse potentsiaali.
Kaasates 40 last näitas Norman Triplett oma uurimuses, et lapsed, kel paluti kerida õngerulli nii kiiresti kui nad suudavad, tegid seda märgatavalt kiiremini kui ruumis olid teised lapsed. Oma uurimistöö tähelepanekutele tuginedes järeldas Triplett, et kaaslaste juuresolek vabastab teatavad energiavarud, mis parandavad sooritust.
Hilisemad uurimused on näidanud, et parem sooritus kaldub avalduma pigem inimese jaoks kergetes ja tuttavates kui keerulistes ja uuemates ülesannetes. Viimaste puhul teeb inimene teiste juuresolekul ka märgatavalt rohkem vigu.
Baltistika

Baltistika on balti rahvaste ajalugu, keeli, kirjandust, arheoloogiat käsitlev teadusala. Baltistikale pandi alus 19. sajandil, kui Franz Bopp uuris preisi, Friedrich Kurschat leedu ja August Johann Gottfried Bielenstein läti keelt. 20. sajandi esimesel poolel tegeleti baltistikaga peamiselt slavistikakeskustes. Läti Ülikoolis Riias ja Leedu Ülikoolis Kaunases avati vastavalt 1919. ja 1922. aastal balti keelte õppetool ja tekkisid iseseisvad baltistika koolkonnad.
Barokamber

Barokamber on hermeetiliselt isoleeritud ruum, kus saab rõhku kas madaldada või kõrgendada. Barokambris uuritakse üle- ja alarõhu toimet organismile, treenitakse lendureid ja kosmonaute. Barokambris ravitakse ka mitmeid haigusi, seda nimetatakse baroteraapiaks.
Konstantin Rudakov

Konstantin Ivanovitš Rudakov (vene keeles Константин Иванович Рудаков; 26. märts 1891 Peterburi – 1949 Leningrad) oli vene graafik, kunstnik, karikaturist ja disainer.
Ta sündis Maria teatri dekoraatorite peres Peterburis. Joonistamist ja maalimist hakkas ta õppima Tsarskoje Selo lütseumis Vassili Savinski erastuudios Pavel Tšistjakovi juhendamisel. 1910. aasta alguses külastas ta uut kunstistuudiot, mida juhtisid Boriss Kustodijev, Jevgeni Jevgenjevitš Lansere ja Mstislav Valerianovitš Dobužinski. Aastal 1913 astus ta IAH-i maalimise, skulptuuri ja arhitektuuri kõrgkunstikooli, kus algul õppis arhitektuuriosakonnas, kuid 1915. aastal läks üle maali erialale, mida juhendas Dmitri Kardovski. Ta lõpetas selle kursuse 1922. aastal. Aastatel 1918–1920 töötas ta kunstistuudio juhendajana ja samal ajal õpetas ka matemaatikat Läänemere laevastiku meremeestele.
1918. aastal hakkas ta osalema näitustel. Ta kuulus revolutsioonilise Venemaa kunstnike assotsiatsiooni ühendusse. 1920. aastatel joonistas ta karikatuure ajakirjadele Siskin, Hedkid, Behemoth, Laughers, Krokodil, Nepmen (1928–1932), Lääs (1932–1934), Alasti Kunstniku Mudel (1930).
Alates 1929. aastast õpetas ta Leningradis VHUTEIN-is (proletariaadi kunstiinstituut, Leningradi maali-, skulptuuri- ja arhitektuuriinstituut) Repini graafikaosakonnas.
Aastal 1930 töötas ta riigi kirjastuse lasteosakonnas, kus illustreeris raamatuid, näiteks Aleksander Puškini "Jevgeni Onegin" (1934), Emile Zola "Nana" (1935–1937), Guy de Maupassanti "Kallis sõber" (1935–1937), E. T. A. Hoffmanni "Pähklipureja" (1937), Lev Tolstoi "Anna Karenina" (1942–1945) ja "Sõda ja rahu" (1941–1948), Nikolai Gogoli "Audiitor" (1948), Antoine François Prévosti "Manon Lescaut" (1948) jm.
Aastatel 1938–1940 töötas ta eksperimentaalses litograafia töörühmas LOSSH. 1940. aastatel hakkas ta tegelema teatraalse-dekoratiivkunstiga. Leningradi Akadeemilises Suures Draamateatris tegi ta kostüümide eskiise (Aleksandr Gribojedovi "Häda mõistuse pärast", "Aleksander Puškin" (1940–1941), "Anton Tšehhovi pulmad" (1942)) ja Leningradi Music Halli teatrile (William Shakespeare'i "Palju kära ei millestki" (1943, mida ei esitatud)).
Ta on maetud Peterburi Literatorski surnuaeda.
Rudakovi teoseid leidub paljudes muuseumides ja erakogudes, sealhulgas Vene Muuseumis, Tretjakovi galeriis, Puškini muuseumis ja mujal.
Baroteraapia

Baroteraapia on füsioteraapia liik, kus raviseanss toimub kas üle- või alarõhuga barokambris. Ülerõhulist baroteraapiat nimetatakse ka hüperbaariliseks oksügenatsiooniks. Seda kasutatakse vere hapnikuhulga suurendamiseks, kudede hapnikuvaeguse kaotamiseks ning mitmete südamehaiguste puhul. Käte, jalgade vereringe parandamiseks rakendatakse paikset baroteraapiat, seda kas alarõhulises või vaheldumisi ala- ja ülerõhulises barokambris.
Uuringud ülerõhulist baroteraapia alal on sageli halvasti konstrueeritud ja puuduvad selged tõendid selle kohta, et selline ravi on efektiivne väljaspool kessoontõve ja õhkemboolia ravimist.
Benediktiin

Benediktiin on aromaatne liköör alkoholisisaldusega 43% vol. Hakati valmistama 16. sajandil Normandias benediktlaste kloostris. Esialgu tarvitati ka ravimina.
Subjekt ja predikaat

Subjekt ja predikaat on lauseloogikas väite või propositsiooni kaks komponenti, mis koos moodustavad vähima võimaliku informatsioonilise või tähendusliku üksuse.
Kui loomulikus keeles väljendatud lausel puudub subjekt, aga on olemas predikaat, siis ei saa predikaati millelegi omistada ning lausel puudub sisu või edasiantav teadmine. Sama kehtib ka olukorra kohta, kus lausel on ainult subjekt, aga puudub predikaat, mida subjektile omistada.
Subjektist ja predikaadist koosnevat lauset võib väljendada kujul "S‒P", kus kriips subjekti ja predikaadi vahel väljendab nende kokkukuulumist ehk koopulat, olemasolutaotlust või pretensiooni tõesusele, mis on iga väite või propositsiooni osaks. Kuna subjektile ja predikaadile lisaks kuulub lausesse ka side nende vahel, siis on tegu kolmetise struktuuriga, näiteks infotehnoloogias kirjeldataksegi fakti või väidet kujutavat andmeüksust semantilise kolmikuna.
Filosoofias on vaidlusküsimuseks, kas iga tähendust omav lause peab koosnema subjektist ja predikaadist ning nende omavahelisest sidemest.
Naised ettevõtluses

Naised ettevõtluses moodustavad kõigist maailma ettevõtjatest umbkaudu kolmandiku. Euroopa Liidus on üksikettevõtjate seas naisi 34,4% ja iduettevõtjate seas 30%..
Ettevõtlust peeti enne 20. sajandit meeste pärusmaaks, kuid soolise võrdõiguslikkuse ideede levides ning jõudes ühiskondlikku tegelikkusse on naiste osalus ettevõtluses tõusnud tänapäevaks võrreldavaks meeste osalusega. Seejuures iseloomustab naiste motivatsiooni ettevõtluses osaleda pigem põhinemine vajadusel, samas kui ettevõtlusega tegelemise põhjuseks meeste hulgas on pigem võimaluse kasutamine. Ettevõtlus naiste seas on kõrgem arengumaades ja madalam arenenud maades.
Eesti naised ettevõtluses.
Eestis on ettevõtlus naiste seas kasvavas trendis, nt aastatel 2014‒2016 kasvas see 11,7 protsendi võrra. Samas on jätkuvalt naisjuhtidega ettevõtete osakaal vaid 5 protsenti, kuigi Euroopa Liidu keskmine on tõusnud 10 protsendini ning Eesti on naisettevõtluse indeksi 2015. aasta uuringu järgi maailmas 22. kohal. 2017. aastal oli Eestis naiste osakaal kuni kolm ja pool aastat tegutsenud ettevõtjate seas ligi 12% (Lätis oli see 9,6%, Soomes 5,6% ja Saksamaal 3,1%). Populaarseimad valdkonnad, kus naised ettevõtlust alustavad on tervise- ja sotsiaalteenuste ning hariduse valdkond, samuti hulgi- ja jaekaubandus ning selliste professionaalsete teenuste pakkumine nagu näiteks finants, raamatupidamine ja administreerimine.
Naisettevõtjaid koondavad Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon ja Eesti Naisettevõtjate Liit, naiste osalust ettevõtluses on uurinud, seda edendavaid konverentse jmt üritusi korraldanud Eesti Naisuurimus- ja Teabekeskus. Naisuurimus- ja teabekeskus veab ka naisettevõtluse võrgustikku ning on koordineerinud poliitikasoovituste koostamist Eesti ettevõtluse kasvustrateegiasse 2014‒2020.
Naised infotehnoloogia erialadel.
Olgugi et infotehnoloogia on valdkonnana Eestis eelisarendatud, siiski on SA Kutsekoja andmetel valdkonna sooline struktuur on tugevalt meestekeskne. Mehed moodustavad 71 protsenti põhikutsealade töötajatest, naised 29 protsenti, tarkvaraarendajate, elektroonikainseneride ja infotehnoloogiakompetentsiga juhtide hulgas küündib meeste osakaal 80 protsendini. Naisi on 55 protsenti tootmise operaatorite hulgas, tarkvaraanalüütiku ja -arhitekti põhikutsealal töötajatest on naised veidi alla poolte töötajatest.
Naiste osakaalu tõstmise ning infotehnoloogia kui eriala populaarsuse tõstmiseks on Eestis sellised algatused nagu Tech Sisters ja Superheroes. Teaduskeskus Ahhaa osaleb tüdrukute seas STEM-erialade populariseerimise algatuses HYPATIA jpm.
Taujėnai vald

Taujėnai vald (leedu keeles "Taujėnų seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ukmergė rajooni territooriumil. 
Valla pindala on 231 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1599 inimest. Valla keskus on Taujėnai alev, kus aastal 2011 oli 365 elanikku. Vallamaja asub aadressil Užugirio g. 1. Vallavanem on Elvyra Tulušienė. Vald on tänapäevastes piirides XXI sajandi algusaastatest, mil sellega liideti osa Vidiškiai vallast.
Vikiresident

Vikiresident (inglise keeles "Wikipedian in residence" 'resideeriv vikipedist') on asutuse, haldusüksuse vmt juures ametlikult tegutsev ning sageli palgaline vikipedist. Vikiresident on tüüpiliselt kureeritud mõne teadus- või mäluasutuse poolt ning tema tegevused ei piirdu Vikipeediaga, vaid võivad olla orienteeritud ühele või mitmele sõsarprojektile, nt Wikimedia Commons, Vikiandmed jne, lisaks sellele on vikiresidendi ülesanne korraldada suhtlust Vikipeedia kaasautorite kogukonnaga.
Esimene teadaolev vikiresident oli 2010. aastal Liam Wyatt, kes resideeris viie nädala jooksul Briti Muuseumis ning tegeles muuseumi kogudes leiduva materjali kättesaadavaks tegemisega Vikipeedias ja selle pildipangas. Vikiresidente on hiljem resideerinud eri asutuste juures üle maailma, sh Briti Raamatukogus, Norra Rahvusraamatukogus, Walesi Rahvusraamatukogus, Šveitsi Föderaalarhiivis, Versailles' lossis, Museo Soumaya kunstimuuseumis, Barcelona Picasso Muuseumis, Smithsonian Institutionis, RIDC NeuroMatis, Rutgersi ülikoolis jpt.
Vikiresidentide projekt on praeguseks laienenud ning 2013. aastal algatati Vikipeedia külalisõpetlaste programm, mille raames on kogenud vikipedistidest teadlased käinud Vikipeediaga seotud uurimisprogramme jm seotud tegevusi toetamas kahekümnes ülikoolis või instituudis üle maailma. Esimene Vikiandmete külalisteadlane oli 2016. aastal Simon Cobb, kes resideeris Walesi Rahvusraamatukogus.
Eesti kõrgkoolides, mäluasutustes ja muudes institutsioonides siiani ametlikult vikiresidente ega vikiõpetlasi peetud pole. Küll aga tegutses 2020 digikultuuriaasta raames esimese vikiresidendina Helena Eglit, kes pani kokku virtuaalnäitusi.
Taujėnai

Taujėnai on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Taujėnai valla halduskeskus. Alev asub Mūšia jõe ääres. 
Taujėnais on keskkool, postkontor, seltsimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Taujėnai mõisa hoonetekompleks ja 1858. aastal ehitatud katoliku kirik.
Sealset mõisa on esmamainitud 1595. aastal. 1858. aastal ehitati selle juurde katoliku kirik. Tänapäevane asula kujunes suures osas välja Nõukogude perioodil, mil Taujėnaist sai aiandusliku suunitlusega sovhoosi keskasula.
1960. aastal sündis seal Leedu poliitik Saulius Nefas, 1976. aastal poliitik Aivaras Tušas.
Novitšok

Novitšok (vene keeles Новичок 'uustulnuk') on närvimürkide perekond, mis töötati välja Nõukogude Liidus ja Venemaal aastatel 1971–1993.
Novitšoki rühma kuuluvatest kemikaalidest võttis A-230 ja A-232 kasutusele Nõukogude armee. A-230 on väidetavalt 5–8 korda mürgisem kui närvimürk VX. Peale nende on teada vähemalt kuus ainet. Näiteks A-242 fosfonaat, mis on palju toksilisem, kui tuntumad Novitšoki teised variandid, inimese tapmiseks piisab 10mg. Readingi Ülikooli farmakoloogiaeksperdi Gary Stephensi selgitusel on see ohtlikum ja keerukam toimeaine kui sariin või VX ja seda on keerulisem tuvastada. 
Novitšoki ja sellega seotud nõukogude keemiarelvaprogrammi avalikustas maailmale Venemaa teadlane Vil Mirzajanov. 1992. aastal ilmus nädalalehes Moskovskije Novosti tema artikkel "Mürgitatud poliitika". Keemikut üritati riigisaladuse paljastamise eest kriminaalvastutusele võtta, kuid tal õnnestus põgeneda Ameerika Ühendriikidesse, kus elab tänini. Novitšoki keemiline valem on avaldatud tema raamatus "State Secrets: An Insider's Chronicle of the Russian Chemical Weapons Program" ('Riigisaladused: Venemaa keemiarelva programmi kroonika').
4. märtsil 2018 kasutati Novitšoki tüüpi närvimürki А-232 GRU endise ohvitseri Sergei Skripali ja tema tütre Julija mürgitamiseks Suurbritannias Salisbury linnas. Sama rühma närvimürki А-242 kasutati 2020. aasta augustis Venemaa opositsioonipoliitiku Aleksei Navalnõi vastu.
Kim Chŏng-nam

Kim Chŏng-nam (ka Kim Jong-nam; 10. mai 1971 – 13. veebruar 2017) oli Põhja-Korea juhi Kim Chŏng-ili vanim poeg. Aastatel 1994–2001 peeti teda kõige tõenäolisemaks isa järglaseks riigijuhina. Ta langes soosingust välja 2001. aastal, kui ta üritas valepassiga külastada Tokyo Disneylandi.
Kim emigreerus Põhja-Koreast 2003. aastal.
Kim suri 13. veebruaril 2017 Malaisias. USA Riigidepartemangu sõnul tapeti Kim VX-närvimürgiga.
Seiðr

Seiðr (vanapõhja keeles 'nöör') oli Põhjamaades peamiselt hilisel rauaajal levinud šamanistlik võlumise ja manamise kombetalitus, milles osalesid enamasti naised.
See oli seotud tuleviku ennustamise ja kujundamisega. Talituste täpne päritolu pole teada ning see hääbus järk-järgult pärast Skandinaavia ristiusustamist. Viiteid "seiðr"'ile võib leida saagadest, on ka arheoloogilisi leide.
Gerhard Bonnier

Gerhard Bonnier (sündides Gutkind Hirschel; 1778–1862) oli saksa juut, kes asutas Taanis kirjastuse. Ta oli Rootsi raamatukirjastajate dünastia Bonnier asutaja.
Kasvas üles Dresdenis traditsioonilises juudi peres, tema isa Löbel Salomon Hirschel (sündinud 1745) oli juveeli- ja mündikaupmees, ka pankur, ema Feile f. Strasser. Suguvõsa pärineb saksa-juudi riidekaupmehest Jacob Schyest, kes elas Sobortenis Böhmenis (sünd 1674). Tema poeg juveelikaupmees Löbel Schie (1718–1790) oli Löbel Salomon Hirscheli isa. Löbel Salomon Hirscheli ema oli mitte-juudi päritolu teenijatüdruk.
1801 sügisel kolis Gutkind Hirschel Dresdenist Kopenhaagenisse, kus ta sai laenuraamatukogu omanikuks, samal ajal teenis ta elatist ka prantsuse keele õpetajana. Tal oli väga suur huvi prantsuse keele ja kultuuri vastu. 1804 sai ta Kopenhaagenis elamisloa ja võimaluse avada raamatupood Købmagergadel, kus ta avaski oma äri. Mõni aasta hiljem vahetas ta nime Gerhard Bonnier'iks. Nimi Bonnier võib olla prantsuspärane vaste saksa eesnimele Gutkind, võetud mõrvatud prantsuse aadliku Antoine Bonnier d'Alco (1750–1799) järgi, kes oli Rastatti rahukonverentsi suursaadik.
Gerhard Bonnieril oli kolm poega: Adolf, Albert ja David Felix.
Axams

Axams on vald ("Gemeinde") Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 874 m kõrgusel merepinnast.
Valla pindala on 22,16 km².
Axamsi rahvastik on viimastel kümnenditel kasvanud. Näiteks 1951. aastal elas seal 1768, 1971. aastal 2898 ja 1991. aastal 4903 inimest. 1. jaanuaril 2016 elas seal 5847 inimest.
Nimi "Axams" on keldi päritolu ja tähendab umbes 'koht kõrgel'.
Möödunud sajandil oli külale tähtis lina.