Eesti Asutav Kogu (1918)

Eesti Asutav Kogu oli Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee ja Eestimaa Tööliste, Soldatite, Maatameeste ja Väikemaapidajate Saadikute Nõukogude Täitevkomitee poolt 15. veebruariks 1918 kokku kutsuda otsustatud rahvaesinduskogu Eesti tulevase ühiskonnakorra kava väljatöötamiseks, mille moodustamine jäi aga pooleli 10. veebruaril (28. jaanuaril vana kalendri järgi) välja kuulutatud sõjaseisukorra ja valimiste katkestamise tõttu.
Valimiste ettevalmistamine.
Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee kuulutas Eesti Asutava Kogu valimised välja 25. (12. vkj) novembril 1917 koos senise Eesti rahvaesinduskogu Ajutise Maanõukogu laialisaatmise otsusega. Kandidaatide esitamise lõpptähtajaks määrati 4. jaanuar (22. detsember vkj) ning valimiste läbiviimise kuupäevadeks 3. ja 4. veebruar (21. ja 22. jaanuar vkj) 1918, mil üldise, otsese ja salajase hääletuse teel pidavat valitama Eesti kodanike poolt 100-liikmeline esinduskogu.
Valimiste läbiviimiseks valiti keskkomitee, kuhu valiti esimeheks Voldemar Vöölmann, Eestimaa Tööliste, Soldatite, Maatameeste ja Väikemaapidajate saadikute nõukogude Täidesaatva Komitee poolt: Jaak Juhani poeg Ümarik ja Aleksander Georgi poeg Janson: Tallinna linnavalitsuse poolt: Mihkel Jüri poeg Martna, Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu poolt: Voldemar Jüri poeg Orras, ja Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee poolt: Paul Jüri poeg Abramson. Keskkomisjoni esimehe abi oli Mihkel Martna ja kirjatoimetajaks Johannes Teimann. 
Asutava Kogu funktsioon.
Eesti Asutav Kogu ei olnud ette nähtud võimuorganina, tema ülesanne piirdus ühiskonna korraldamise kava väljatöötamisega, mis seejärel pidi pandama rahvahääletusele, millest võisid osa võtta kõik valijate nimekirjade koostamise ajal alaliselt Eestis elavad ning valimispäevaks vähemalt 18 aastat vanaks saanud inimesed.
Kandidaadid ja valimiskampaania.
Valimistele registreerus 9 saadikukandidaatide nimekirja:
Valimiskampaania peateemadeks kujunesid Eesti iseseisvuse ja maareformi küsimused.
Valimised ja nende katkestamine.
Enamikus valimisjaoskondades viidi valimised läbi ettenähtud ajal 3. ja 4. veebruaril (21. ja 22. jaanuaril vkj), ent valimiseelsete ettevalmistustega mitte valmis jõudnud kohtades lükati see edasi 9. ja 10. veebruarile (27. ja 28. jaanuarile vkj). Nõukogude võimu vastase relvastatud väljaastumise vandenõu avastamisele viidates kehtestas Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee aga ööl vastu 10. veebruari (28. jaanuari vkj) linnades sõjaseisukorra ja katkestas ka valimised, mistõttu jäid need täielikult ära Tartus, Narvas, mitmes väiksemas kohas ja enamikus sõjaväeosades ning Asutava Kogu moodustamine peatati. Bolševike poliitilised vastased on sellise sammu ajendina näinud pigem situatsiooni, kus VSDT(b)P (ja Eesti bolševistlik organisatsioon selle osana) oli tolleks ajaks Ülevenemaalise Asutava Kogu juba laiali saatnud ja võimu riigis enda kätte võtnud, aga Eesti Asutavas Kogus ähvardas neid vähemusse jäämine ning legitiimsuse ja võimu kaotamine.
Valimistulemused.
Kohtades, kus valimised toimusid, osales neil 315 026 hääleõiguslikust kodanikust 234 902 ehk 75%. Enim hääli said bolševikud (37%), järgnesid Tööerakond (30%) ja Eesti Demokraatlik Blokk (23%). Ülejäänud nimekirjade toetus oli väiksem kui 4%.