tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Boolus

Boolus (kreeka keelest βῶλος, "bôlos" 'mullakamakas', inglise keeles "bole") on koondnimetus rauarikastele savimuldadele, mida on kasutatud värvipigmendina alates antiikajast kuni 17. sajandini.
Omadused.
Boolus on keemiliselt inertne, lahustumatu, sobib kõigi sideainete ja pigmentidega. Punase värvuse annab raudoksiid, veel sisaldab boolus silikaate ja magneesiumi.
"Bolus, punane, raualine walgesawimuld, on raswane ja laguneb oma osade peenduse pärast suus ära. Ta annab kestwat wärwi. Kõigeparem on armeenia bolus. Bolust tarwitatakse mitmel wiisil ja tuleb muude seas ka poliirpõhja alla kuldamise juures (wesikuldamine) ette."
"Punane kriit (bolus, terra sigillata) on roosteraua läbi punaseks wärwitud sawi; katsudes raswa moodi, keele külge jäedaw; wees laguneb ta kärisedes terawateks tükkideks. Seda sawikiwi tundsiwad juba wanad Greeklased Homeeri aegus, kus teda arstirohuks pruugiti."
Juba 15.–16. sajandi kirjalikes allikates eristatakse mitut booluse liiki, nii punaseid kui valgeid. 17. sajandi Inglismaalt pärit materjalides oli boolus suuresti sünonüümne punase saviga, mida toodi Armeeniast ("Bole Armoniack", "bularminium").
Kunstiteaduse ja restaureerimise kontekstis võib leida sõna "boolus" sageli booluskrundi tähenduses. Eestis asuvatel 15.–17. sajandi kunstiteostel (maalidel ja puuskulptuuridel) on uurimisel leitud boolusekihte erinevas värvis, oranžpunasest ja punasest punakaspruunini.
Kasutamine.
Pigment.
Boolust kasutati enim 16.–17. sajandil värvilises krundis Madalmaade ja Itaalia maalikunstis, samuti maalimisvärvide ja kirjalaki koostises. Tavaliselt kanti nii puit- kui lõuendalusel maali jaoks kriidikrundile veel peale värviline booluskrunt. Boolust on kasutatud ja kasutatakse tänapäevani värvuse andjana ka keraamikaglasuurides. Pika traditsiooniga on booluse kasutus kullalehega kuldamisel, mis nõuab väga peeneteralist ja väga siledat krunti, aluspinna ettevalmistamiseks. Teateid booluse kasutamisest maalrivärvina leiab Eesti allikates veel 20. sajandi esimesel poolel. Tänapäeval kasutavad seda restauraatorid ja ikoonimaalijad.
Ravim.
Antiikajast kuni 17.–18. sajandini on kasutatud boolust ka ravimina ("terra sigillata"). Geoffrey Chauceri "Canterbury lugudes" on alkeemiku varanduse hulgas üles loetud
 "boole armonyak, verdegrees, boras" 'boolus, vaserooste ja booraks' (Canon's Yeoman's Tale, rida 790)
Campeonato Brasileiro Série A 2019

Campeonato Brasileiro Série A 2019 on Brasiilia kõrgeima jalgpalliliiga Campeonato Brasileiro Série A 63. hooaeg. Hooaeg algas 27. aprillil 2019 ja lõpeb 8. detsembril 2019. Tiitlikaitsja on Palmeiras.
Klubid.
Liiga hooajal osaleb 20 meeskonda: 16 klubi eelmisest hooajast ja neli klubi Brasiilia jalgpalli esiliigast, mis kindlustasid endale edasipääsu kõrgliigasse.
Esiliiga võitja Fortaleza Esporte Clube mängis Série A-s viimati 2006. aastal, mil saadi 18. koht ja langeti kõrgliigast välja.
Centro Sportivo Alagoano (CSA) mängis Brasiilia meistrivõistluste esimesel tasemel viimati 1987. aastal, kuid toona oli liiga struktuur ja seal osalevate klubide arv praegusega võrreldes oluliselt erinev.
Avaí mängis kõrgliigas viimati 2017. aasta hooajal, mil jäädi kaheksateistkümnendaks ja langeti esiliigasse.
Goiás kuulus kõrgliigasse viimati 2015. aastal, mil saadi 19. koht ja langeti kõrgliigast välja.
Nad asendavad Série A-s eelmisel hooajal välja langenud nelja klubi: Sport, América, Vitória ja Paraná.
Campeonato Brasileiro Série A-s mängivad 2018. aasta hooajal järgmised 20 klubi:
Pöör (sulgemisvahend)

Pöör on ürgne keskkohalt kinnitatud pööratav sulus. 
Puuliistust valmistatud pöörad olid veel 20. sajandi alguses kasutusel kapi- ja kõrvalhoonete uste sulgemiseks. Kasutati ka pöörasid, mida sai mõlemalt poolt käänata.
Erna (eesnimi)

Erna on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 336. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Erna 412 naisel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Erna 294 naisel, nimi oli Eestis esinemissageduselt 418. naisenimi. Erna oli keskmiselt 79 aasta vanune (mediaanvanus on 81). Kõige populaarsem oli eesnimi Erna üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 33,07. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Erna 208 naisel. Erna oli esinemissageduselt 546. naisenimi. Erna oli keskmiselt 78 aasta vanune (mediaanvanus oli 80). 
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Erna 343 inimesel.
Haili (eesnimi)

Haili on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2679. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Haili 10 naisel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Haili Eestis 8 naisel ning see oli populaarsuselt 3171. naisenimi.
Kaari (eesnimi)

Kaari on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 690. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kaari 118 naisel.
Kalli (eesnimi)

Kalli on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 617. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kalli 147 naisel.
Kulla (eesnimi)

Kulla on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 795. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kulla 91 naisel.
Leila (eesnimi)

Leila on naisenimi.
Statistika.
1. jaanuari 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 442. naisenimi, nimi Leila oli 259 naisel. Vanim Leila on üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim vanuserühmas 0–4 aastat. Kõige populaarsem oli eesnimi Leila vanuserühmas 60–64 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,54.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Leila 269 naisel ning see oli populaarsuselt 442. naisenimi.
Vanim Leila oli üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim vanuserühmas 0–4 aastat. Kõige rohkem kanti eesnime Leila vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,32. Kõige levinum oli eesnimi Leila Valga maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 3,96.
Pöör (kinnitusvahend)

Pöör on rõivastuse varem kasutusel olnud pulgakujuline kinnitusvahend. Pöör on nööbi eelkäija. 
Umbes tollipikkustest puu- või luupulkadest kasuka- ja pükstepöörasid kasutati Eestis 19. sajandi lõpuni.
Otto I (Saksi)

Otto Hiilgav (u.830/40 – 30. november 912) (saksa: "Otto der Erlauchte"), Ottoonide dünastia liige, oli Saksi hertsog 880. aastast kuni oma surmani.
Perekond.
Otto oli dünastia esiisa Saksi krahvi Liudolfi (suri 866) ja tema naise Oda (suri 913) noorem poeg. Tema vendade-õdede hulgas olid tema vanem vend Brun, nende isa valduste pärija, ja Liutgard, kes 876. aastal abiellus Karolingide kuninga Ludwig Nooremaga. Abielu väljendas Liudolfi domineerivat positsiooni Saksi maadel.
873. aasta paiku abiellus Otto ise Hedwigaga (suri 903), arvatavasti Babenbergide (Poppoonide) aadlisuguvõsast ja Frangi "princeps militiae" Heinrichi tütrega. Nad said kaks poega, Thankmari ja Liudolfi, kes surid enne neid, kuid nende kolmas poeg Heinrich Linnupüüdja järgnes talle Saksi hertsogina ja valiti hiljem kuningaks. Otto tütar Oda abiellus Karolingide Lotharingia kuninga Zwentiboldiga, keiser Arnulfi pojaga. Perekonda kutsuti isa järgi "Liudolfingideks", peale tema pojapoja keiser Otto Suure troonile asumist hakati seda kutsuma Ottoonide dünastiaks.
Valitsemine.
Kuningas Ludwig Noorema hartaga Gandersheimi kloostrile 26. jaanuarist 877 kirjeldatakse "pago Suththuringat" (Lõuna-Tüüringi piirkond) kui "in comitatu Ottonis" (Otto krahvkonnas). Ta järgnes oma vennale Brunile pärast viimase surma Lüneburgi nõmme lahingus (Ebsdorfis) 2. veebruaril 880, võideldes viikingitest sissetungijate vastu.
Valitsedes tohutute Saksi ja Tüüringi valduste üle on Ottot hilisemates allikates mainitud kui "dux", samas kui 28. jaanuaril 897 ilmunud kaasaegses hartas kirjeldatakse Ottot, kui "marchio", ja "pago Eichesfelden" (Eichsfeld) leidub nüüd tema krahvkonnas (mark). Ta oli 908. aastal ka Hersfeldi kloostri ilmikabt ja 50 aastat hiljem kirjeldati teda kroonik Widukindi Corveyst poolt kui "magni ducis Oddonis" (suurhertsog Otto), kui kirjeldati tema õe Liutgardi abiellumist kuningas Ludwigiga.
Vaatamata oma dünastilistele suhetele olid Ottol Karolingide õukonnaga ainult lõdvad sidemed ja ta lahkus harva Saksimaalt. Ta jäi piirkondlikuks Ida-Frangi vürstiks ning tema isandad Ludwig Noorem ja keiser Arnulf, kelle mõlemaga olid tal head suhted, sekkusid harva Saksi autonoomiasse. Oma maadel oli Otto tegelik vürst ja ta kehtestas end ka maksukogujana naabritelt slaavi hõimudelt idas, nagu dalemintsid.
Widukindi Corveyst sõnul pakkusid "saksi ja frangi inimesed" pärast viimase Karolingist monarhi Ludwig III Lapse surma 911. aastal Ottole Ida-Frangi kuningriiki. Ta ei nõustunud sellega siiski oma vanuse tõttu, vaid viitas selle asemel Frangimaa hertsog Konradile. Selle aruande õigsust peetakse kaheldavaks.
Otto suri järgmisel aastal Wallhauseni "Königspfalzis". Ta maeti Gandersheimi kloostri kirikusse.
Vaida (eesnimi)

Vaida on naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Vaida 69 inimesel.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1615. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Vaida 25 naisel.
Kaupo (eesnimi)

Kaupo on mehenimi.
Statistika.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 182. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kaupo 910 mehel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Kaupo 893 mehel ning see oli populaarsuselt 183. mehenimi.
Kõige levinum oli see eesnimi vanuserühmas 50–54 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,28.
Kõige sagedasem oli eesnimi Kaupo Hiiu maakonnas, kus nime kandis 18,83 isikut maakonna 10 000 elaniku kohta.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Kaupo 5 inimesel.
Ulrich (eesnimi)

Ulrich on saksapärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1815. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ulrich 14 mehel.
Peet (eesnimi)

Peet on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 895. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Peet 48 mehel. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Peet 39 mehel. Peet oli esinemissageduselt 1034. mehenimi. Peet oli keskmiselt 74 aasta vanune (mediaanvanus oli 75).
Pöör (täpsustus)

Pöör võib tähendada mitut asja:
Pärinurme mõis

Pärinurme mõis (saksa keeles "Pernorm") oli rüütlimõis Harjumaal Hageri kihelkonnas.
Mõisat on esimest korda mainitud 1465. On teada, et veel 1716 oli mõis alles, ent hiljem enam mitte.
Mõis kuulus Maydellidele.
Matúš Vallo

Matúš Vallo (sündinud 18. septembril 1977 Bratislavas) on Slovakkia arhitekt, linnaaktivist, muusik ja poliitik.
Ta lõpetas 2004. aastal Bratislava Slovaki Tehnikaülikooli arhitektuuriteaduskonna.
10. novembril 2018 valiti ta sõltumatu kandidaadina Bratislava linnapeaks. Linnpea ametikohuseid asus ta täitma 7. detsembril 2018.
Rahu mõis

Rahu mõis (saksa keeles Rachk) oli rüütlimõis Saaremaal Valjala kihelkonnas.
Mõisast on teateid alates 1509.
Taraclia rajoon

Taraclia rajoon (rumeenia keeles Raionul Taraclia) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Moldova lõunaosas.
Taraclia rajoon piirneb Cahuli rajooni, Gagauusia ja Ukraina Odessa oblastiga.
Taraclia rajoonis on 2 linna ja 13 valda.
2014. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid bulgaarlased 66,1% Taraclia rajooni elanikest.
Steven Swanson

Steven Ray Swanson (sündinud 3. detsembril 1960 New Yorgi osariigis Syracuse'is) on Ameerika Ühendriikide insener ja endine NASA astronaut. Ta on hariduselt tarkvarainsener. Swanson liitus NASA-ga 1987. aastal ja valiti astronaudiks 1998. aastal. Ta on osalenud Space Shuttle'i missioonidel STS-117 ja STS-119 ning oli Rahvusvahelise Kosmosejaama 39. ekspeditsiooni liige ja 40. ekspeditsiooni komandör. Swanson lahkus NASA-st 2015. aastal ja asus professorina tööle Boise'i Riiklikku Ülikooli.
Diferentseeruv funktsioon

(Mingil kohal ehk mingis punktis) diferentseeruv funktsioon on funktsioon, millel on (selles punktis) diferentsiaal. Mingil hulgal diferentseeruv funktsioon on funktsioon, mis on diferentseeruv selle hulga igas punktis. 
Diferentseeruva funktsiooni muutu mingil kohal võib kõrgema väiksusjärguga suurusi ignoreerides kujutada argumendi muudu lineaarfunktsioonina. See tähendab, et antud punkti piisavalt väikestes ümbrustes võib funktsiooni asendada lineaarfunktsiooniga (funktsiooni väärtuse muutumise kiirust võib lugeda muutumatuks). Funktsiooni muudu lineaarosa nimetatakse selle diferentsiaaliks (antud punktis). 
Diferentseeruvuse tarvilik, kuid mitte piisav tingimus on funktsiooni pidevus. Ühe reaalmuutuja funktsiooni korral on diferentseeruvus samaväärne tuletise olemasoluga. Mitme reaalmuutuja funktsiooni puhul on diferentseeruvuse tarvilik (kuid mitte piisav) tingimus osatuletiste olemasolu; piisav tingimus on see, et osatuletised leiduvad vaadeldava punkti mingis ümbruses ja on selles punktis pidevad. 
Kompleksmuutuja funktsiooni puhul nimetatakse diferentseeruvust punktis sageli monogeensuseks ja see erineb oluliselt diferentseeruvuse mõistest reaalmuutuja puhul. Võtmetähtsus on selles Cauchy-Riemanni tingimustel. Punkti ümbruses monogeenset funktsiooni nimetatakse holomorfseks selles punktis. 
Funktsionaalanalüüsis üldistatakse diferentseerimise mõiste lõpmatumõõtmeliste ruumide juhtumile: tuletise üldistused on Gâteaux' tuletis ja Fréchet' tuletis. 
Diferentseeruva funktsiooni üldistused on subdiferentseeruv funktsioon, superdiferentseeruv funktsioon ja kvaasidiferentseeruv funktsioon. 
Ühe reaalmuutuja funktsioon.
 
Ühe reaalmuutuja funktsioon formula_1 on diferentseeruv oma määramispiirkonna formula_2 punktis formula_3, kui leidub selline konstant formula_4, et
 formula_5
sealjuures võrdub arv formula_4 vältimatult tuletisega
 formula_7
Ühe reaalmuutuja funktsioon on diferentseeruv punktis formula_3 siis ja ainult siis, kui tal on selles punktis lõplik tuletis. 
Funktsiooni formula_9 graafik on joon tasandil formula_10, ja lineaarfunktsiooni 
 formula_11
graafik on selle joone puutuja kohal formula_3.
Iraagi Kurdistan

"See artikkel räägib Iraagi autonoomsest piirkonnast. Kurdide asuala kohta Iraagis vaata artiklit Lõuna-Kurdistan."
Iraagi Kurdistan (kurdi هه‌رێمی کوردستان Herêma Kurdistan, araabia إقليم كردستان Iqlīm Kurdistān) on Iraagi põhiseaduse järgi Põhja-Iraagis asuv autonoomne piirkond. See on Iraagis asuv osa Kurdistanist.
2018. aastal elas Iraagi Kurdistani alal umbes 5 895 000 inimest.
Tyler Hague

Tyler Nicklaus Hague (sündinud 24. septembril 1975) on Ameerika Ühendriikide katselendur, kosmoseväelane ja NASA astronaut. 
Hague valiti astronaudiks 2013. aastal ja määrati Rahvusvahelise Kosmosejaama 57. ja 58. ekspeditsiooni meeskonda. 11. oktoobril 2018 startinud Sojuz MS-10 start ebaõnnestus ning Hague ja Vene kosmonaut Aleksei Ovtšinin tegid hädamaandumise. 14. märtsil 2019 toimunud start oli edukas ning Hague ja teised meeskonnaliikmed liitusid Rahvusvahelise Kosmosejaama 59./60. ekspeditsiooniga. Ta jõudis tagasi Maale 3. oktoobril 2019. 2024. aastal oli Hague missiooni SpaceX Crew-9 komandör ning 72. ekspeditsiooni liige. Ta jõudis tagasi Maale 18. märtsil 2025.
2021. aastal viidi ta õhuväest üle kosmoseväkke.
Sōichi Noguchi

Soichi Noguchi (野口 聡一 "Noguchi Sōichi"; sündinud 15. aprillil 1965 Yokohamas Jaapanis) on Jaapani aerokosmose insener ja endine JAXA astronaut. 
Ta valiti astronaudiks 1996. aastal ning tema esimene missioon oli STS-114, mis oli esimene Space Shuttle'i missioon pärast kosmosesüstiku Columbia katastroofi. Ta kuulus ka Sojuz TMA-17 ja Rahvusvahelise Kosmosejaama 22. ekspeditsiooni meeskonda. Ta on viies kosmoses käinud ja neljas kosmosesüstikuga lennanud jaapanlane. Tema kolmas lend toimus Dragon 2 kapsli pardal missioonil SpaceX Crew-1, mis startis 15. novembril 2020 ja maandus 2. mail 2021. Missiooni ajal oli ta 64. ja 65. ekspeditsiooni liige.
Noguchi lahkus JAXAst juunis 2022.
Kanhobali keel

Kanhobali keel on maaja keelkonna läänemaaja rühma kuuluv keel, mida räägivad kanhobalid Guatemalas.
Kanhobali keeles on 5 vokaalfoneemi ja 26 konsonantfoneemi.
Tähestik:
a, bʼ, ch, chʼ, d, e, h, i, j, k, kʼ, l, m, n, o, p, q, qʼ, r, s, t, tʼ, tx, txʼ, tz, tzʼ, u, w, x, xh, y, ʼ.
Kanhobali keel on ergatiiv-absolutiivne keel. Sõnajärg on VSO.
Ajinomoto

Ajinomoto on Jaapani toiduainetööstuse ettevõte, mille peakorter asub Tōkyōs.
AJINOMOTO (jaapani keeles 味の素 'maitse olemus') on ettevõtte algse mononaatriumglutamaadi toote kaubamärk.
Ettevõte tegutseb 35 riigis, kus töötab alates 2017. aastast umbes 32 734 inimest. 2017. majandusaasta tulud moodustavad ligikaudu 10,5 miljardit USA dollarit.
Sümmeetriline ruum

Sümmeetriline ruum (inglise keeles "symmetric space") on pseudo-Riemanni muutkond, mille sümmeetriarühm sisaldab sümmeetria inversiooni iga punkti kohta. Seda saab täpsustada Riemanni geomeetria või Lie teooria raames. Riemanni lähenemine on rohkem geomeetrilisem ja mängib olulist osa holonoomia teoorias. Seevastu Lie teoreetiline määratlus on rohkem algebralise sisuga.
Sümmeetrilisi ruume saab defineerida ka teisiti: sümmeetriline ruum on Riemanni muutkond, mille isomeetria rühm sisaldab keskseid sümmeetriaid, mille keskpunkt asub mis tahes punktis.
Riemanni sümmeetrilised ruumid kerkivad mitmesugustes erinevates olukordades nii matemaatikas kui ka füüsikas. Esimene, kes klassifitseeris neid, oli Élie Cartan (1926. aastal). Marcel Berger avastas nende keskse rolli holonoomia teoorias.
Sümmeetrilise ruumi mõistega opereeritakse diferentsiaalgeomeetrias, esindajate teoorias ja harmoonilises analüüsis.
Näiteid.
Riemanni sümmeetriliste ruumide põhinäideteks on eukleidiline ruum, sfäärid, projektiivsed ruumid ja hüperboolsed ruumid, millest igaühel on oma standardne Riemanni meetrika. 
Sümmeetriliseks ruumiks on ka Lobatševski ruum.
Mitte-Riemanni sümmeetrilise ruumi näide on anti-de Sitteri ruum.
Võrgulina

Võrgulina on sõlmkoeline hõre kangas, mida kooti lõngast, niidist või nöörist. Eestis osati võrgulina kududa juba kiviajal.
Ajaloost.
Võrgulina valmistati 19. sajandi lõpuni enamasti kodus kedratud linasest lõngast. Selle kudumisel kasutati võrguharki, kaladit, uid, raskusvihti. Võrgulinast valmistati põhiliselt kalapüüniseid: kalavõrke, nootasid, kahvu, rüsasid, jämedamast nöörist ka märsse, hülge- ja hundivõrke jm. Kasutati mitut sõlmimisviisi: harilik sõlm, täielik umbsõlm, ristsõlm, silmussõlm, vene sõlm. Võrgusilmade suuruse mõõtmiseks kasutati näpuotsi, seetõttu nimetati võrku kahe-, kolme-, nelja- jne sõrmeliseks.
Kuna puuvillane võrgulina oli märksa paremate püügiomadustega kui linane, hakati 19. sajandi lõpus neid kuduma ostetud puuvillniidist. Hiljem osteti juba vabrikus kootud puuvillast võrgulina.
Tänapäev.
Tänapäeval on võrgulina põhiliselt valmistatud monokiudmaterjalist ehk võrgulina moodustavad niidid koosnevad vaid ühest monokiust. Kiu läbimõõt on suurem kui 0,1 mm. Suurema silmaga nakkevõrkude valmistamisel kasutatakse jäikusomaduste parandamiseks ka üksikutest monokiududest kokkukeerutatud niite.
Aunuse kubermang

Aunuse kubermang (vene keeles "Олонецкая губерния"; soome keeles "Aunuksen kuvernementti") oli Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi ja Venemaa SFNV haldusüksus (kubermang).
Kubermang eksisteeris aastatel 1801–1922. Pealinn oli Petroskoi.
Kubermang hõlmas maid Venemaa põhjaosas Äänisjärve ümbruses ja selle
pindala oli umbes 130 000 ruutversta.
Rahvastik.
Kubermangus oli 1896. aastal 376 102 inimest. Neist 62 695 olid karjalased, 19 917 vepslased ja 2 666 soomlased. Lüüdilasi ei loetud tollal eraldi rahvana.
Karjalastega tihedalt asustatud kubermangu lääneosa (Aunuse, Petroskoi ja Poventsa maakonda) on kutsutud ka Aunuse Karjalaks. Vepslastega asustatud ala jäi peamiselt Lodeinoje Pole ja Võtegra maakonda ning lüüdilastega asustatud ala peamiselt Aunuse ja Petroskoi maakonda.
Kubermangu osad Soome Vabariigis.
Aastatel 1918–1920 olid Poventsa maakonna Repola ja Porajärve vald liitunud Soome riigiga.
Kubermangu alad tänapäeval.
Tänapäeval jäävad kubermangu alad Karjala Vabariiki, Arhangelski, Leningradi ja Vologda oblastisse.
Rüsa

Rüsa on kindla tugiraamita kalapüünis, millel on suulook, vitsrõngastele tõmmatud võrk ja sees 1-3 pujust. Püünist sai pikisuunas kokku suruda.
Rannavetes ja luhtadel kasutatavatel rüsadel oli üks, jõgedes kaks võrktiiba, millega suunati kalad rüsasse. Tiibadest moodustati sügavamas vees avar "karjaaed", mille ees oli risti ranna poole ulatuv "vesiaed", mis juhtis kalad püünisesse. Mõnikord oli ühes "karjaaias" 2-3 rüsa. Merre kinnitati rüsad Põhja-Eestis ankrutega, Lääne-Eestis vaiadega.
Kaldarüsad võeti Eestis kasutusele 19. sajandi keskpaiku. Süvaveerüsad said soomlaste eeskujul saartel tuntuks paarkümmend aastat hiljem. Suured räimerüsad tulid nootade ja võrkude asemel Eesti põhjarannikul kasutusele 19. sajandi lõpus, hiljem ka mujal. 1930. aastatel võeti uudsena kasutusele angerjarüsad. Mererüsade kasutamine vähenes 20. sajand II poolel rannapüügi kitsenduste tõttu, suuri rüsasid asendasid moodsamad püügivahendid (traalid, seisevnoodad).
Mărculești

Mărculești on linn Moldovas Florești rajoonis.
Mărculești on asutatud 1837. aastal.
1897. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid juudid 99,7% Mărculești elanikest ja 1930. aasta rahvaloenduse andmetel 87,7%.
Avaí FC

Avaí Futebol Clube on Brasiilia jalgpalliklubi, mis tegutseb Santa Catarina osariigis Florianópolises. See mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série B ja Santa Catarina osariigi meistrivõistlustel Campeonato Catarinense.
Klubi on asutatud 1. septembril 1923. Algselt kandis see Paraguay sõjas aset leidnud Avahy lahingu järgi nime Avahy Football Club. 1924. aastal võitis klubi esimest korda Santa Catarina osariigi meistrivõistlused.
Brasiilia meistrivõistlustel osales Avaí esimest korda 1974. aastal. 2008. aastal saadi Brasiilia esiliigas kolmas koht ja jõuti pärast ligi paarkümmend aastat tagasi kõrgliigasse. 2009. aastal saavutas Avaí Brasiilia kõrgliigas seni oma parima koha, kui jäi kuuendaks. Kuues koht kindlustas klubile järgmiseks hooajaks koha Lõuna-Ameerika klubidesarjas Copa Sudamericana. 2010. aasta Copa Sudamericana teises voorus alistati Santos ja kuueteistkümnendikfinaalis Ecuadori klubi Emelec, kuid veerandfinaalis jäädi alla teisele Brasiilia klubile, Goiás. 2010. aastatel pole Avaí Brasiilia kõrgliigas enam suuremat edu saavutanud. 2010. aastatel saavutas Avaí maine jo-jo-klubina, kui see langes kõrgliigast neli korda välja ja tõusis esiliigast kõrgliigasse kolm korda. Alates 2011. aastast ei ole klubi kõrgliigasse kaheks hooajaks järjest enam püsima jäädud.
Brasiilia karikavõistlustel on parimaks tulemuseks poolfinaali jõudmine 2011. aastal. Teelkonnal poolfinaali alistati muuhulgas sellised klubid nagu Botafo ja São Paulo, kuid kaotati hilisemale karikavõitjale Vasco da Gamale.
Avaí on tulnud Santa Catarina osariigi meistriks kokku 18 korda.
Avaí suurimaks rivaaliks on Figueirense.
Klubi kodustaadion on 1983. aastal avatud Estádio da Ressacada, mis mahutab 17 800 pealtvaatajat.
Praegune koosseis.
"Seisuga 17. juuni 2022"
Iargara

Iargara on linn Moldovas Leova rajoonis. Iargara asub rajoonikeskusest Leovast ligikaudu 16 km idakagus.
Iargara asutati 1902. aastal seoses raudteejaama rajamisega.
Moldova 2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Iargara elanikest moldaavlasi/rumeenlasi 72,15%, bulgaarlasi 14,66%, venelasi 5,63%, ukrainlasi 4,12% ja gagauuse 2,67%.
Gero mark

Marca Geronis (Gero mark) oli tohutu supermark 10. sajandi keskpaigas. See loodi arvatavasti Thietmarile (920. aastatel) ja läks järjest tema kahele pojale: Siegfriedile ja Gerole. Gero surmaga 965. aastal jaotati see viieks (mõnikord kuueks loetud) margiks: Nordmark, Ostmark, Meißen, Zeitz ja Merseburg.
Kuna Siegfriedi ja Gero peamine asukoht oli Merseburg, kutsuti seda mõnikord Merseburgi margiks. Siiski oli olemas ka Merseburgi mark, mis kasvas sellest välja pärast 965. aastat. Kuna keskne piiskopkond margis oli Magdeburg, nimetatakse seda mõnikord Magdeburgi margiks ("Magdeburger Mark"). Teised ajaloolased eelistavad kutsuda seda (Saksi) Idamargiks (Ostmark), kuid neid mõisteid on kasutatud ka teisel margil, mis kasvas sellest välja 965. aastal. Kuna "marca Geronis" loodi samaaegselt Billungite margiga põhjas, öeldakse mõnikord selle kohta Ostmargi lõunaosa. Mõned ajaloolased kutsuvad seda isegi Meißeni margiks.
Osa komplikatsioonist, mis on seotud margi territoriaalsuse kindlakstegemisega, mille üle Gero valitses, on markkrahvi tiitli olemus 10. sajandi Saksimaal. See võis tähendada territoriaalset valitsemist, kuid teisest küljest võis see olla austusväärne eriti võimsatele krahvidele, tähistades ei midagi muud, kui ülemvõimu provintsidele kaitse pakkumisel, kus nende krahvkonnad asusid. On välja pakutud, et markide jurisdiktsioonid kattusid isegi provintsides.
965. aastal sai Merseburgist keskus väiksemale, palju piiratumale margile, mis kuulus Guntherile. Guntheri surmaga 982. aastal ühendati see Meißeni margiga.
Centro Sportivo Alagoano

Centro Sportivo Alagoano (CSA) on Brasiilia jalgpalliklubi, mis tegutseb Alagoase osariigis Maceiós. See mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Alagoase osariigi meistrivõistlustel Campeonato Alagoano.
Klubi on asutatud 7. septembril 1913 nimega Centro Sportivo Sete de Setembro. Praeguse nime sai klubi 1918. aastal. 1928. aastal võitis klubi esimest korda Alagoase osariigi meistrivõistlused.
2016. aastal mängis CSA alles Brasiilia tugevuselt neljandal liigaastmel Campeonato Brasileiro Série D. Samal hooajal õnnestus klubi kindlustada pääs Brasiilia tugevuselt kolmandasse liigasse Campeonato Brasileiro Série C. 2017. aastal tuli CSA selle liiga võitjaks ja tõusis Brasiilia esiliigasse. 2018. aastal saadi esiliigas teine koht ja tõusti pärast enam kui 30 aastat tagasi Brasiilia kõrgeimale liigaastmele. Parima kohana on Brasiilia meistrivõistlustel saadud 13. koht (1981. ja 1985. aastal).
Alagoase osariigi meistriks on CSA tulnud kokku 39 korda. 1999. aastal osales CSA Lõuna-Ameerika klubide sarjas Copa CONMEBOL, mille finaalis kaotati Argentina klubile Talleres.
1970. aastatel oli klubi esimees hilisem Brasiilia president Fernando Collor de Mello.
Klubi kodustaadion on Estádio Rei Pelé, mis mahutab 20 500 pealtvaatajat.
Klubi suurim rivaal on Clube de Regatas Brasil (CRB).
Łuków

Łuków on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas, Łukówi maakonna keskus. Łuków asub Lublinist umbes 76 km põhjas.
Ürikutes on Łukówit esmamainitud 1233. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Łuków 1403. aastal.
1897. aasta rahvaloenduse andmetel elas Łukówis 4799 juuti, kes moodustasid 55% linna elanikkonnast.
Teises maailmasõjas hävis umbes 70% linnast.
Aastatel 1975–1998 kuulus linn Siedlce vojevoodkonda.
Fortaleza Esporte Clube

Fortaleza Esporte Clube on Brasiilia spordiklubi, mis tegutseb Ceará osariigis Fortalezas.
See on tuntud eelkõige oma jalgpallimeeskonna järgi, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Ceará osariigi meistrivõistlustel Campeonato Cearense. Klubil on oma meeskond ka saalijalgpallis, käsipallis ja korvpallis.
Klubi on asutatud 18. oktoobril 1918.
Aastatel 2010–2017 mängis klubi jalgpallimeeskond Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas Campeonato Brasileiro Série C. Sealt tõusti 2017. aastal esiliigasse. 2018. aastal võideti esiliiga ja jõuti pärast 2006. aastat tagasi kõrgliigasse. Fortaleza parimaks tulemuseks Brasiilia meistrivõistlustel jalgpallis on teine koht (1960 ja 1968).
Fortaleza on tulnud Ceará osariigi meistriks jalgpallis kokku 46 korda, edestades selles arvestuses osariigis omat suurimat rivaali Ceará Sporting Clubi vaid ühe võiduga.
2022. aastal osales Fortaleza esimest korda Lõuna-Ameerika klubide sarjas Copa Libertadores. Seal jõuti kaheksandikfinaali, kus tunnistati Argentina klubi Estudiantes de La Plata 1:4 paremust.
Klubi kodustaadion on Castelão, mis mahutab 63 903 pealtvaatajat ja mis renoveeriti 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusteks. Fortaleza jagab seda staadioni Cearága.
Praegune koosseis.
"Seisuga 28. juuli 2023"
Kirjastiilide loend

Kirjastiilide loend annab loendi Euroopa ajaloolistest kirjastiilidest, mida käsitleb paleograafia ja mis on aluseks uute kirjatüüpide loomisele tänapäeval. Stiilid on antud ligikaudses kronoloogilises järjestuses.
Erich Eek

Erich Herbert Eek (ka Eeck) (23. jaanuar 1893 Tallinn – 16. jaanuar 1974 Oakland, California, USA) oli eesti õigusteadlane, kohtutegelane ja vandeadvokaat.
Lõpetas 1911 hõbeaurahaga Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. 1911–1915 õppis Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas. EÜS Põhjala liige. 
Karjäär.
1916–1918 vannutatud advokaadi abi ning samal ajal Tallinna vaeslastekohtu sekretär. 
1918–1919 Tallinna-Haapsalu rahukogu kohtu-uurija Tallinnas.
1919–1920 Eesti Vabariigi prokuröri abi. 1919. aasta maist 5. juunini ja augustis täitis ajutiselt Eesti Vabariigi prokuröri kohuseid. Prokuratuuri ümberkorraldamise järel aprillist 1920 sama aasta septembrini Kohtupalati prokuröri vanemabi, täites kogu selle aja Kohtupalati prokuröri kohuseid.
1920–1921 Tallinna-Haapsalu rahukogu alaline liige.
1921–1922 Kohtupalati liige.
1922–1940 vandeadvokaat Tallinnas. 1927–1938 Vannutatud Advokaatide Nõukogu liige, 1938–1939 Advokatuuri nõukogu liige ja nõukogu sekretär. 1927–1940 Riigikontrolli juriskonsult. 
Osales Rahvaerakonna kandidaadina 1926. aasta Riigikogu valimistel ja 1930. aasta Tallinna linnavolikogu valimistel.
Põgenes 1944 Saksamaale, 1951 siirdus USA-sse.
Isiklikku.
Ema Lydia Olga Eeck (sündinud Piepenberg), isa kaupmees Karl Viktor Eeck. 
Abikaasa Sinaida Eek (sündinud Smetanina) (15. august 1896 – 1983), tütar Lilian ja poeg Aarne Erich.
Goiás Esporte Clube

Goiás Esporte Clube on Brasiilia spordiklubi, mis tegutseb Goiási osariigis Goiânias. See on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna järgi, kes mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Goiási osariigi meistrivõistlustel Campeonato Goiano.
Klubi on asutatud 6. aprillil 1943.
Kui 2000. aastatel jäi Goiás Brasiilia kõrgliigas esikümnest välja vaid kahel korral, siis 2010. aastatel jõuti esikümnesse vaid korra ja koguni viis hooaega mängiti esiliigas. 2005. aastal saavutati seni parim koht kõrgliigas, kui saadi kolmas koht. 2006. aastal osaleti Lõuna-Ameerika klubide sarjas Copa Libertadores, kus jõuti kaheksandikfinaali, kuid kaotati seal Argentina klubile Estudiantes de La Plata. Seitse korda on osaletud Lõuna-Ameerika klubide karikasarjas Copa Sudamericana ning parimaks tulemuseks seal on finaali jõudmine 2010. aastal. 1990. aastal jõuti Brasiilia karikavõistlustel finaali, kus kaotati Flamengole. Goiás on Goiási osariigi kõige edukam klubi, olles tulnud osariigi meistriks 28 korda.
Klubi kodustaadion on Estádio da Serrinha, mis mahutab 14 450 pealtvaatajat. Osad kodumängud peetakse ka oluliselt suuremal Estádio Serra Douradal, mis mahutab 41 574 pealtvaatajat.
Klubi suurim rivaal on Vila Nova.
Praegune koosseis.
"Seisuga 27. juuli 2023"
Riemanni meetrika

Riemanni meetrika (inglise keeles "Riemannian metric") on diferentsiaalgeomeetrias teatav sümmeetriline tensorväli.
Sümmeetrilisi (2,0)-tensorvälju (ehk bilineaarvormivälju) võib üksühese vastavuse põhjal käsitleda ka ruutvormiväljadena. Kui niisuguse välja ruutvorm on igas punktis positiivselt määratud, siis nimetatakse seda välja Riemanni meetrikaks (Bernhard Riemanni järgi).
Ajalugu.
Riemann üldistas Carl Friedrich Gaussi antud pinna sisegeomeetria mõistet ja seadis 1854. aastal Göttingeni Ülikoolis professorite ees (üks neist oli Gauss) peetud geomeetria alushüpoteese käsitlevas ettekandes sellise sümmeetrilise tensorvälja "n"-mõõtmelise kõverruumi geomeetria (Riemanni geomeetria) aluseks. Trükis ilmusid selle loengu materjalid alles pärast tema surma 1868. aastal. 
Määratlus.
Mis tahes meetrilise tensoriga on seotud ruutvorm, mis on määratletud igas puutujaruumis järgmise avaldisega: 
formula_1
Kui formula_2 on positiivne kõigi nullist erineva formula_3 väärtuste puhul, siis on meetrika "m"-is positiivselt määratud. Kui meetrika on positiivselt määratud iga "m" ∈ "M" juures, siis "g"-d nimetatakse Riemanni meetrikaks. Üldistatud juhtudel, kui ruutvormid formula_2 omavad püsivat signatuuri, mis ei sõltu "m"-st, siis "g"-d nimetatakse pseudo-Riemanni meetrikaks. 
Riemanni meetrika erijuhud.
Riemanni meetrika erijuhud on pinna esimene ruutvorm ja vektorite skalaarkorrutis eukleidilises ruumis "E"n.
Glossa ordinaria

"Glossa ordinaria" (ka "Glossa Magna" ja "Accursiana"; eesti keeles "Harilik gloss") on Bologna juristi Accursiuse koostatud keskaegne Rooma ja hilisema tsiviilõiguse glosside kogumik, millest kujunes õigushariduse alus esmalt Bolognas ja hiljem kogu Euroopas.
Accursiuse koostatud "Glossa ordinarias" oli 10 400 viidet tema eelkäijate tööle. Kokku sisaldas "Glossa ordinaria" 96 940 glossi, mis olid sedavõrd ulatuslikud, et raamistasid teksti igal lehel.
"Glossa ordinaria" päästis vahepeal unustusehõlma vajuva Rooma õiguse nüüdisaegse maailma jaoks. Accursiuse töö oli eriti hinnatud, kuna varasemate autoritega võrreldes juhtis ta tähelepanu vastuolulistele küsimustele ja pakkus neile vastuseid. Tema eesmärk oli seaduse tõlgendamisel vastuolusid vältida.
"Glossa ordinaria" oli õigusõppes pea ainus Rooma õiguse raamat, millega tulevased juristid töötasid. Kohtutes oli sel seadusega võrdne staatus. Tolleaegne kõnekäänd kõlas "Quidquid non agnoscit glossa nec agnoscit curia" 'Mida ei tunnista gloss, seda ei tunnista ka kohus'.
"Glossa ordinaria" oli 12. sajandil Rooma õiguse taassünni põhjus. "Glossa ordinaria" muutis Itaalia üldisemalt ja eriti Bologna keskaegse õigushariduse südameks.
Gagauusi Vabariik

Gagauusi Vabariik (gagauusi keeles "Gagauz Respublikası", rumeenia keeles "Republica Găgăuzia", vene keeles "Республика Гагаузия") oli pärast Nõukogude Liidu lagunemist Moldaavia NSV-st eraldunud tunnustamata riik. Aastatel 1990–1994 oli riik "de facto" iseseisev ja ühines seejärel rahumeelselt Moldova Vabariigiga.
Loomine.
1989. aasta 12. novembril toimus gagauusi rahva esindajate erikongress, mille käigus kuulutati välja Gagauusi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik. Ent järgmisel päeval peatas Moldaavia NSV Ülemnõukogu Presiidium erikongressi otsuste kehtivuse, nimetades neid põhiseadusevastasteks.
1990. aasta 19. augustil kuulutas Moldaavia NSV stepi lõunaosa rahvasaadikute kongress välja sõltumatuse Moldaavia NSV-st ja Gagauusi Vabariigi loomise. Kaks päeva hiljem pidas Moldaavia NSV Ülemnõukogu Presiidium erakorralise koosoleku ja otsustas kuulutada vastloodud vabariigi ebaseaduslikuks ning kongressi põhiseadusevastaseks. Gagauusiasse saadeti teisitimõtlejaid maha suruma salk Moldaavia vabatahtlikke ja politseiüksusi. Nõukogude armee sõdurite saabumine hoidis ära verevalamise.
Riigi lõpp.
1994. aasta detsembris jõudsid Gagauusi Vabariigi ja Moldova esindajad peamistes küsimustes kokkuleppele ning osapooled allkirjastasid lepingu autonoomsete õigustega Gagauusia rahumeelseks ühendamiseks Moldovaga. Ühendamine viidi läbi 1994. aasta detsembrist 1995. aasta juunini, mil Gagauusi Vabariik juriidiliselt likvideeriti ja piirkonnast sai Gagauusia autonoomne territoriaalüksus.
Heljo Vanamõis

Heljo Vanamõis (16. aprill 1915 Viljandi – 10. oktoober 1990 Blaxland Sydney lähedal Austraalias) oli eesti maali- ja tekstiilikunstnik.
Ta sündis Viljandis vallakasaka perekonnas Peeter ja Minna Vanamõisa peres neljanda lapsena, Jaan Lattik andis poisile nimeks Heljo. Alghariduse sai ta Viljandi II algkoolis. Läks õppima Viljandi Maagümnaasiumi, aga vaatamata lahtisele peale jäi gümnaasium majanduslike raskuste tõttu lõpetamata. Vanema õe Meta kõrvalt õppis ta selgeks vaibakudumise. 18-aastase noormehena astus vabatahtlikult kaitseväkke ja pärast sõjaväeteenistust 1930. aastal õppis lühikest aega Tallinnas Riigi Kunsttööstuskoolis. Raha nappis aga endiselt ning ka see kool tuli katkestada. 1930. aastate lõpus töötas ta ametnikuna Elektrivõrgu kantseleis, laulis Viljandi Meestelaulu Seltsi ja Ugala teatri kooris ning tegeles kunstkäsitööga.
1943. aastal sai Vanamõis tellimuse Karl-Siegmund Litzmanni sünnipäevakingituse tegemiseks. Lühikese ajaga valmis pähklipuust vapp "Eestimaa" (2 × 1 m), kus oli kujutatud viikingilaev, mida ümbritsesid maakondade vapid (hävis Tallinna pommitamisel 1944. aastal). Hästi korda läinud töö eest anti talle luba sõita Saksamaale kunstnikuks õppima. Eksamid kulgesid edukalt ja Vanamõisast sai Müncheni Kunstiakadeemia skulptuuri eriala üliõpilane. Münchenis abiellus ta sakslanna Gertrud Enttichiga, kes õppis samas akadeemias skulptuuri. 1949. aastal rännati koos Austraaliasse, kus ta kujundas kuni 1980. aastani Sydney teedevalitsuses maanteemärke ja -silte, seejärel hakkas vabakunstnikuks Blaxlandis.
Vanamõis oli enne sõda Viljandis tuntud karikaturist. Austraalias viljeles ta foto- ja arvutikunsti ning eesti mütoloogia ainelist pastellmaali. Ta maalis tavaliselt vaid mustale pinnale, kasutades kolme põhitooni kombinatsioone.
1973. aastal andis Vanamõis välja albumid Austraalia keraamikast ja sealsete aborigeenide rahvuslikest ornamentidest "Architectural Pollution" ('arhitektuuriline saastamine') ja "Conservation and Pollution" ('säilitamine ja saastamine'), millega sai Austraalia loodushoiuprojektide võistlusel kuldmedali. 1980. aastal lõi ta kohaliku looduse motiividel põhinevaid sõlmvaipu.
Pärast Vanamõisa surma vahendas tema pastellide kodumaale saatmise tema lähedane sõber, kohalik eesti ärimees ja kultuuritegelane Valter Polli.
Üks Vanamõisa valmistatud vaip on ka Eesti Rahva Muuseumi kogus ning neid on ka erakogudes.
Pêndro

Pendro on kurdi küla Iraagi Kurdistanis. See asub Arbīli kubernerkonnas Türgi piiri lähedal ja Barzanist umbes 15–18 km kaugusel. Külas elab üle 2540 inimese.
Kokoda keel

Kokoda keel on Üld-Uus-Guinea hõimkonna Lõuna-Doberai keelkonda kuuluv paapua keel, mida kõneldakse Indoneesia Lääne-Paapua provintsis Doberai poolsaarel.
Kokoda keeles eristatakse päriskokoda, kasuveri ja tarofi murret, mida on peetud ka eraldi keelteks.
Kõnelejate arv on umbes 3700.
Klassikaline naisbluus

Klassikaline naisbluus ehk vodevillibluus on varane bluusi vorm, mis oli populaarne 1920. aastatel Ameerika Ühendriikides.
Selle muusikažanri tuntud esindajate seas olid näiteks Ma Rainey, Bessie Smith ja Ethel Waters. 
Vodevillibluusi esitajad olid ühed esimesed nii mustanahaliste kui ka bluusilauljate seas, kelle lugusid salvestati.
Eesti esimese vodevillibluusi plaadi "Nii kole mees" avaldas 2018. aastal ansambel Kaisa Ling Thing.
Raudsulfaat

Raudsulfaadi all võidakse mõelda kahte ühendit:
Kaubamajakas

Kaubamajakas on kaubanduskeskus Pärnus aadressil Papiniidu tänav 8. Keskuse omanik on Papiniidu Projekt AS.
Kaubamajakas on Pärnu suurim kaubanduskeskus.
Keskus avati 13. mail 2004. Algul oli keskuses 31 kauplust ja teenuseosutajat. 2007. aastal keskust laiendati ja üürnike arv kasvas 55-le. 2014. aasta laienduse käigus lisandus restoranide korrus. Pärast viimast laiendamist on keskuse üldpind 23 500 ruutmeetrit, millest renditavat pinda on 18 400 ruutmeetrit. Uutes oludes on keskuses umbes 65 kauplust ja teenuseosutajat.
Cattaro provints

Cattaro provints (itaalia keeles "Provincia di Cattaro") oli üks Itaalia Kuningriigi Dalmaatsia kubermangu kuulunud provintsidest tänase Montenegro riigi territooriumil. Provints loodi Teise maailmasõja ajal 1941. aasta mais ja lakkas eksisteerimast 1943. aasta septembris.
Ajalugu.
1941. aasta aprillis vallutasid itaallased Jugoslaavia Kuningriigilt Dalmaatsia rannikuala. Seejärel lõid nad piirkonnas mitu 1943. aasta septembrini eksisteerinud provintsi. Üks neist oli Kotori lahe ümbruses asunud Cattaro ehk Kotori provints. Piirkonna halduskeskus oli Cattaro linn (Kotor).
15 omavalitsusüksusest ("comuni") koosnenud provintsi pindala oli 547 ruutkilomeetrit ja selle rahvaarv oli 39 800. Enamik piirkonna elanikest olid rahvuselt serblased (peamiselt õigeusklikud, kuid leidus ka katoliiklasi). Lisaks elas seal 300 Dalmaatsia itaallast, kes elasid peamiselt Cattaro (Kotori) ja Perasto (Perasti) linnas.
1941. aasta suvel parandasid itaallased küll piirkonna olusid, rajades sinna haiglaid jm taristut, kuid alustasid ka sealsete alade italianiseerimist (Veneetsia Albaania ja Veneetsia vabariigi ajalooga seoses). Pärast ühte aastat rahumeelset administreerimist ja kontrolli leidis 1942. aasta suvel põhjusel aset väike ülestõus italianiseerimise vastu. Sarnastel ülestõusudel ei olnud märkimisväärseid tagajärgi kuni 1943. aasta suveni.
Septembris 1943 võttis liitlasvägedele alistunud Itaalia asemel kontrolli piirkonna üle endale Saksamaa sõjavägi. Vahetult pärast seda algas viimaste ja Josip Broz Tito partisanide vaheline sissisõda. Cattaro provints likvideeriti septembris 1943.
Haldusjaotus.
Provintsi 15 omavalitsusüksust (esmalt ametlik itaaliakeelne nimi ja sulgudes nimi montenegro keeles):
Lydenburg

Lydenburg (alates 2006. aastast ka Mashishing) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas, Thaba Chweu valla halduskeskus.
Lydenburg on asutatud voortrekkerite poolt 1849. aastal. Omavalitsusliku staatuse sai 1927. aastal.
30. juunil 2006 nimetas Lõuna-Aafrika Vabariigi kunsti- ja kultuuriminister Pallo Jordan linna ümber Mashishingiks. Kohalikud elanikud kaebasid otsuse kohtusse ja vana nimi võeti jälle kasutusele.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lydenburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 75,29%, valgeid 22,51%, värvilisi 1,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,45% ja teisi 0,33%. Pedi keelt pidas emakeeleks 26,15% inimesi, afrikaani keelt 22,81%, svaasi keelt 18,67%, suulu keelt 13,15%, sotho keelt 5,00%, inglise keelt 4,21%, tsonga keelt 3,28% ja ndebele keelt 2,53%.
Pärnu kuursaal

Pärnu kuursaal on kuursaal Pärnus aadressil Mere puiestee 22.
Kuursaal ühes restorani ja muusikasalongiga ehitati 1880. aastal. Tollal oli see Pärnu kultuurielu üks keskusi. Kuursaal taasavati 2003. aastal ja on ennast sellest ajast peale nimetanud Eesti suurimaks kõrtsiks.
Pärnu sünagoog

Pärnu sünagoog oli sünagoog Pärnus aadressil Laatsareti tänav 2.
2. novembril 1941 toimus sünagoogis massimõrv, kus natsionaalsotsialistid tapsid umbes 30 last.
Hiljem oli endisaegne sünagoog kasutusel elamuna. 2001. aastaks rüüstatud ja põlenud puumaja oli tühjalt seisnud juba ligi 10 aastat. Selle seinale tahtsid Eesti juudid paigaldada mälestustahvli.
Rahvuskaaslaste programm

Rahvuskaaslaste programmiga toetatakse välismaal elavaid eestlasi, pakkudes neile tuge eesti keele oskuse säilitamisel, eesti rahvuskultuuri ja identiteedi hoidmisel ning võimalikul tagasipöördumisel Eestisse. Kehtiv rahvuskaaslaste programm (2014–2020) on kolmas, varasemad programmid olid loodud aastateks 2004–2008 ja 2009–2013.
Programmiga toetatakse:
Kirjastiil

Kirjastiil, vanem nimetus šrift (saksa keelest "Schrift" 'kiri'), tüpograafia kontekstis kirjatüüp, on kirjatähtede kujutamise süsteem, mille puhul tähtede detailid on ühe kirjastiili piires kujundatud ühes võtmes ja ühesuguste reeglite järgi. Kirjastiilisisene ühtsus tagab ka kirja hea loetavuse.
Ajalooliste kirjastiilide välimus on sõltunud enamikul juhtudel kirjutusmaterjalist ja -vahenditest (raidkirjad, graveeritud kirjad, laisulekirjad, peensulekirjad). Esimesed trükikirjad lähtusid käsikirjade kirjastiilidest, hiljem iseseisvusid arengus.
Sõnavara.
Kirjastiili mõiste hõlmab kirja välimust, selle nähtavat kuju (EKSS defineerib seda tähtede kunstipärase graafilise vormina kirjas, Võõrsõnade leksikon kui kirjamärkide kujunduse liiki). Lühiduse mõttes kasutatakse eesti keeles "kirjastiil" asemel ka sõna "kiri". Tüpograafias vastab eesti sõnale "kirjatüüp" ingliskeelne "typeface", samas kui "font" tähistab ainult digitaalseid kirjatüüpe faili kujul.
Kirjastiili karakteristikud.
Kirjastiili analüüsimisel ja uute kirjatüüpide loomisel võetakse kujundamisel arvesse järgmisi elemente:
Jaotus.
Laias laastus võib kirjatüübid jagada kolmeks:
Vahel lisatakse kategoriseerimisel alajaotus ehiskirjad, mis hõlmavad erineva kujunduspõhimõttega kirju, näiteks käekirja, pintslikirja, sulekirja jäljendavad šriftid, mitmesugused konstrueeritud kirjad, samuti ajaloolisi kirjastiile jäljendavad kirjatüübid.
Sandis Ģirģens

Sandis Ģirģens (sündinud 11. mail 1980 Varakļānis) on Läti jurist ja poliitik. Ta oli alates 23. jaanuarist 2019 kuni 3. juunini 2021 Läti siseminister.
Ta on lõpetanud Turība kõrgema ärikooli.
Miss Baker

Miss Baker (1957 – 29. november 1984) oli orav-ahv (perekond "Saimiri"), kellest sai koos reesusmakaagi Miss Able’iga 1959. aastal esimene Ameerika Ühendriikide poolt kosmosesse lennutatud ja sealt elusalt naasnud imetaja.
Nadežda (prussakas)

Nadežda (vene keeles Надежда, lootus) oli emane tarakan (inimesekaasleja putukas, "Blatta orientalis"), kes viibis ajavahemikus 14. – 26. september 2007 kosmoses ning kelle poolt Maal ilmale toodud 33 järeltulijat on teadaolevalt esimesed kaalutuse tingimustes edukalt sigitatud elusolendid. Hiljem sai Nadeždast ka vanaema.
Kristi Piiper

Kristi Piiper (sündinud 25. märtsil 1983 Tartus) on eesti kirjanik. Ta on õppinud Berlin International Schoolis, Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis õendust ja EBSis võõrkeeli ja ärikorraldust.
Félicette

Félicette () oli esimene kosmosesse lennutatud ja sealt elusalt naasnud kass.
Pariisist 18 hulkuva kassi seast välja valitud ja treeningu edukalt läbinud emase kassi Félicette’i lähetas Hammaguiri lähedaselt raketodroomilt Alžeerias kosmosesse Prantsusmaa 18. oktoobril 1963.
Pärnu rannapromenaad

Pärnu rannapromenaad on Pärnus piki Ranna puiesteed kulgev tee (promenaad).
Pärnu rannaala on kuurortlinna tarvis arendatud juba Venemaa keisririigi ajast alates.
Tänapäevane rannapromenaad avati 2006. 2013 rannapromenaadi pikendati.
Pärnu linnaarhitekt

Pärnu linnaarhitekt on Pärnu linnavalitsuse teenistuses olev linnaarhitekt.
Eesti NSV ajal oli samaväärse ametikoha nimetus "Pärnu peaarhitekt".
Pujus

Pujus (ka "neel") on rüsa või mõrra suulooga külge kinnitatud võrgulina lehtrikujuline kitsenev osa, mille lõpus oli väike läbipääsuava, mis võimaldas kalal sisse ujuda, kuid takistas sealt välja pääsemist. Pujuseid võis olla ka rohkem kui üks.
Kurkliai vald

Kurkliai vald (leedu keeles "Kurklių seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Anykščiai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 146 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1313 inimest. Valla keskus on Kurkliai alev, kus aastal 2011 oli 374 elanikku. Vallamaja asub aadressil Kavarsko g. 7. Vallavanem on Algimantas Jurkus.
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Peene

Peene on jõgi Saksamaal. 
Geograafia.
Westpeene koos Ostpeene, kui pikima lisajõega, ja Kleine Peene/Teterower Peenega (koos ilma määranguta "Peenega" (või "Nordpeenega") kui selle väiksem ja lühem lisajõgi) voolab Kummerower Seesse (Kummerowi järve) ja siit kui päris Peene Anklami ja Szczecini lahte.
Odra jõe läänepoolset haru, mis eraldab Usedomi saart Saksa maismaast, kutsutakse sageli ka Peeneks, kuid on tegelikult Läänemere osa nimega Peenestrom. See on üks kolmest kanalist, mis ühendab Szczecini lahte Läänemere Pommeri lahega. (Teised kanalid on Świna ja Dziwna).
Ökoloogia.
Peenetal on üks suuremaid pidevaid madalsoo piirkondi Kesk-Euroopas. Tänu oma kõnnumaale ja puutumatule loodusele kutsutakse Peene jõge ja orgu mõnikord suurustlevalt "Põhja Amazonaseks".
Suured linnad Peene jõel on Malchin, Teterow, Demmin ja Anklam.
Wolgast on Peenestromi väinas.
Nordica (ettevõte)

Nordica on Itaalia ettevõte, mis toodab talisporditooteid, näiteks suuski, suusasaapaid. Ettevõte kasutab kaubamärki nimega Nordica. Ettevõtte emaettevõte on Tecnica Group.
Ettevõte asutati 1939.
Kurkliai

Kurkliai on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Kurkliai valla halduskeskus.
Alev asub Virinta jõe ääres Anykščiai regionaalpargis.
Kurkliais on kultuurimaja, postkontor ja raamatukogu. Alevis kaevandatakse liiva ja kruusa, ka asub seal seafarm. Vaatamisväärsusteks on 1932. aastal ehitatud sünagoog, Kurkliai mõisa ait, aastal 1874 ehitatud katoliku kirik ja selle kellatorn.
Ajalugu.
Alevi juures asuvad muinaskalmed, sellest veidi maad idas Buteikiai külas aga linnamägi. Kurkliai oli leedulaste Deltuva muinasmaakonna keskus. XV sajandil rajati sinna Kurkliai mõis, mis kuulus Leedu suurvürstidele. Kurkliai sai alevi staatuse aastal 1564.
XVI sajandil püstitati alevisse kirik, aastal 1622 aga kalvinistide kirik. Aastal 1700 rajati sinna klooster, mis suleti aastal 1822. Alev sai Põhjasõjas kannatada.
Kurkliai kuulus Plateritele, aastast 1788 aga Siesickitele. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Куркле.
Teise maailmasõja eel oli alevis suur juudi kogukond, sealsed juudid hukati 5. septembril 1941 Pivonija metsas. Sõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Kurkliai kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Tallinna linnaarhitekt

Tallinna linnaarhitekt on Tallinna linnavalitsuse teenistuses olev linnaarhitekt.
Eesti NSV ajal oli ametinimetuseks "Tallinna peaarhitekt".