Columbine'i koolitulistamine

Columbine'i koolitulistamine oli 20. aprillil 1999 USA-s Colorado osariigis Columbine'i keskkoolis toimunud koolitulistamine. Tulistajateks olid sama kooli abituriendid Eric Harris ja Dylan Klebold. Tulistamises hukkus 12 õpilast ja üks õpetaja. 21 inimest sai tulistamises vigastada ja lisaks veel kolm koolist põgenemisel. Pärast tulistamist sooritasid Harris ja Klebold kooli raamatukogus enesetapu. Lisaks tulistamisele, sisaldas keeruline plaan ka koolikohviku pommitamist, autopommide lõhkamist ja peitepommide kasutamist.
Kuigi toimepanijate motiivid on ebaselged, dokumenteerivad nende isiklikud märkmikud nende soovi rivaalitseda Oklahoma City pommitamisega ja teiste surmavate intsidentidega 1990. aastate Ameerika Ühendriikides.
Koolitulistamise ajendid.
Rünnaku esialgne idee kuulus Kleboldile ning tal oli plaanis see lähedase tüdrukuga korda lüüa. Hiljem peeti Ericut koolitulistamise plaani dominantseks pooleks. Klebold oli Harrise lähedane sõber, kes väidetavalt "läks Harrise plaanidega kaasa".
Kiusamine.
Harris ja Klebold on mitmeid kordi kurtnud koolikiusamise üle. Neid peeti andekateks lasteks, kuid on ka öeldud, et nad olid kooli suurimad "outsiderid". Teati, et nad on koolis spordiga tegelevate abiturientide kiusamise sihtmärgiks saanud. Nädalaid enne koolitulistamist olid nad langenud avaliku häbistamise ja kiusamise ohvriks – kiusajad olid kooli jalgpalli meeskonna liikmed.
Ravimid.
Harrise psühhiaater kirjutas talle välja antidepressandid, sest viimane oli kurtnud depressiooni, viha ja suitsiidsete mõtete üle. Harris on ka märkmikku pidanud, kus ta väljendas enda viha ühiskonna, kaasõpilaste ja inimkonna vastu.
Klebold on samuti pidanud märkmikku, kus ta väljendas enda depressiooni, viha ja lootusetust. Kleboldile pole küll ametlikult diagnoosi määratud, kuid on spekuleeritud, et teda vaevas samuti mõni sügavam vaimuseisund.
Relvad.
Mitu kuud enne rünnakut, Harris ja Klebold said endale kaks 9 mm tulirelva ja kaks 12-kaliibrist pumppüssi. Nende sõber, Robyn Anderson, oli poiste motiive teadmata ostnud neile karabiini ja kaks pumppüssi 1998. aasta detsembris toimunud relvanäituselt. Hiljem said noorukid käsirelva nende järgmise sõbra, Philip Durani käest.
Kasutades instruktsioone internetist, konstrueerisid Harris ja Klebold kokku 99 improvisatsioonilist lõhkepead, mis varieerusid disaini ja suuruse poolest. Nad saagisid oma relvade torude otsad ja käepidemed lühemaks, et neid oleks lihtsam peita.
Eric Harris.
Harris kasutas enesetappu tehes oma pumppüssi, mille ta suunas suulae poole.
Dylan Klebold.
Klebold kasutas enesetappu tehes oma käsirelva, mille ta suunas oma vasaku meelekoha peale.
Sündmuste kronoloogia kellaajaliselt.
Koolitulistamisele eelnenud sündmustik.
20. aprillil 1999 saabusid Harris ja Klebold kell 11:10 kumbki eraldi Columbine'i keskkooli. Harris parkis oma auto 11. klassi õpilaste (juunioride) parklasse, lõunapoolse sissekäigu juurde, ja Klebold parkis oma auto 12.klassi õpilaste (seeniorite) parklasse, läänepoolse sissekäigu juurde. Kooli kohvik, nende peamine pommitamise eesmärk, oli kummagi parklasektori vahel.
Pärast autode parkimist – kummaski autos olid kella 12:00-ks õhkima seatud varjatud pommid – said nad Harrise auto juures kokku, kus nad võtsid kaks propaanipommi (kumbki kaalus 9 kg) ning mille järel nad suundusid kohvikusse mõned minutid enne õpilaste lõunapausi. Noorukid paigaldasid õlakottidesse varjatud pommid kohvikusse, enne kui kumbki naasis oma sõiduki juurde parklasse, oodates pommide lõhkemist. Pommid pidid detoneerima kell 11:17.
Tagasiteel parklasse kohtas Harris ühte sõpra ja klassivenda Brooks Browni. Harris ütles: "Brooks, sa meeldid mulle nüüd. Mine ära siit. Mine koju." Brooks seejärel ebameeldivustundega lahkuski koolialalt. Mõningad minutid hiljem nägid tunnist lahkuvad õpilased Browni koolist lahkumas. Samal ajal relvastasid Harris ja Klebold end kumbki oma auto juures ja ootasid pommide lõhkemist.
Tulistamise algus kell 11:19.
Kui kohvikusse paigaldatud pommid ei lõhkenud, said Harris ja Klebold kokku ning kõndisid relvastatult kooli poole. Nad kõndisid läänepoolse sissepääsu treppidel, olles ühel tasemel koolist läände jääva spordiväljakuga ja kooli sees asetseva raamatukoguga, mis oli otse kohviku kohal. Sellest vaatepunktist oli kohviku läänepoolne sissepääs treppide alumises otsas, vanimate õpilaste parkla kõrval.
Kell 11:19 lõunatas 17-aastane Rachel Scott oma sõbra Richard Castaldoga kooli läänepoolse sissepääsu kõrval rohu peal. Castaldo ütles, et ta nägi ühte tulistajat viskamas torupommi, mis ainult osaliselt lõhkes. Ta ei võtnud seda tõsiselt, sest arvas, et tegu oli mõne lihtsa lõpetajate vembuga. Samal hetkel kuulis üks pealtnägija Eric Harrist karjumas "Läks! Läks!". Tulistajad võtsid välja relvad nende vihmamantlite alt ja nad hakkasid Castaldot ja Scotti tulistama. Scott sai neli tabamust ning suri kohe. Castaldo sai kaheksa tabamust rinnakusse, kätte ja alakehasse, mille järel ta oli halvatud allapoole rinnakut. Ta kaotas seejärel teadvuse. Pole teada kumb avas tule, kuid teatakse, et Harris tappis Scotti. Castaldo teadustas, et Scott sai esimese tabamuse.
Pärast esimest kahte laskmist, Harris võttis oma vihmamantli seljast ja sihtis oma 9 mm karabiini läänepoolsete treppide ees seisvale kolmele noorukile: 15-aastasele Daniel Rohrbough'le, 16-aastasele Sean Graves'le ja 16-aastasele Lance Kirklin'le. Kolm sõpra olid treppidest üles minemas otse tulistajate all. Kirklin hiljem teadustas Kleboldi ja Harrise nägemist treppide tipus, enne kui paar avas tule. Kõigi kolme nooruki pihta avati tuli ning kõik said haavata. Koolis sees mõned õpilased arvasid, et tegu on kahe abituriendi naljategemisega. Kohvikus sees sai üks arvuti- ja äriõpetaja Dave Sanders kohe aru, et tegu pole naljaga, vaid sihiliku koolirünnakuga.
Harris ja Klebold hakkasid tulistama viit lääne poole jäävat õpilast, kes istusid treppidega külgneva rohuplatsi peal. 15-aastane Michael Johnson sai haavata näkku, jalga ja kätte, kuid ta jooksis ja põgenes. 16-aastane Mark Taylor sai rinnakusse, kätesse ja jalgadesse haavata, mille järel ta langes maa peale, kus ta teeskles surma. Kolm ülejäänud õpilast põgenesid vigastusteta.
Klebold kõndis treppidest alla kohviku poole. Klebold läks Kirklini juurde, kes oli juba haavatuna maas, vaikselt kutsudes abi. Klebold ütles "Muidugi. Ma aitan sind," mille järel ta lasi teda näkku, haavates teda kriitiliselt. Daniel Rohrbough ja Sean Graves läksid treppidest alla, kui Kleboldi ja Harrise tähelepanu oli pööratud õpilastele, kes olid rohu peal. Graves – vööst allapoole halvatud – roomas kohviku sissepääsu juurde ja kaotas teadvuse. Klebold tulistas Rohrboughi, kes oli juba niigi Harrise laskudest saatuslikult haavatud, lühikese maa pealt rinnaku vasakupoolsesse ülemisse ossa. Ta astus üle haavatud Gravesi, et siseneda kohvikusse. Ametnikud spekuleerivad, et Klebold tahtis kontrollida kohvikusse paigaldatud propaanipomme. Harris tulistast treppidest allapoole, tugevalt haavates ja osaliselt halvates 17-aastast Anne Marie Hochhalterit, kes üritas põgeneda. Klebold läks kohviku treppidest üles, et Harrisega ühineda.
Nad tulistasid spordiväljaku läheduses olevate õpilaste suunas, kuid ei tabanud kedagi. Nad kõndisid läänepoolse sissekäigu poole, visates torupomme, millest vähesed lõhkesid. Samal ajal kooli sees, kunstiõpetaja Patti Nielson oli märganud õpilaste trügimist ja kõndis koos 17-aastase õpilase Brian Andersoniga läänepoolse sissekäigu suunas. Ta kavatses välja minna ja öelda kahele õpilasele, et nad järele jätaksid, mõeldes et Klebold ja Harris filmisid midagi või tegid abiturientide nalja. Kui Anderson avas esimesed topeltuksed, Harris ja Klebold lasid akendest välja, vigastades teda lendava klaasiga ja tabades Nielsoni õlga šrapnelliga. Nielson jooksis tagasi mööda koridori raamatukogu poole, hoiatades õpilasi seal sees ning käskides neil laudade alla minna ja vaikida. Nielson võttis ühendust hädaabiliiniga ja peitis end raamatukogu administraatori leti alla. Anderson oli sisemiste ja välimiste uste juures maha jäänud.