tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Victoria ajastu

Victoria ajastu (inglise keeles "Victorian era") Suurbritannia ajaloos oli ‎Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninganna ja 1876. aastast Briti India keisrinna Victoria valitsusaeg, mis kestis 20. juunist 1837 kuni tema surmani 22. jaanuaril 1901. 
Victoria valitsusaeg oli Briti rahva jaoks pikk õitsenguaeg, seda nii Briti impeeriumist laekuva tulu kui ka kodumaiste tööstuslike uuenduste tagajärjel. Mõned ajaloolased peavad ajastu alguseks, mis seostub mitmesuguste ühiskondlike seisukohtade ja poliitiliste mängudega, reformiseaduse (Reform Act) vastuvõtmist 1832. See juhtus viis aastat enne Victoria kroonimist.
Ajastule eelnes kuningas William IV ja järgnes kuningas Edward VII valitsusaeg. Viktoriaanliku ajastu teine pool kattus Mandri-Euroopa kunstilise õitsengu ajastu ("belle époque"&lt;nowiki/'i) algusega ning kullatud ajastuga ("Gilded Age") Ameerika Ühendriikides.
Sageli iseloomustatakse seda ajastut kui pikka rahuaega, mida tuntakse ka Pax Britannica nime all, ehkki iga aasta vältel sellest pikast perioodist oli Suurbritannia tegelikult sõjas. Suurbritanniat valitsesid aristokraatide oligarhia ja mõisnike perekonnad. Riigi stabiilsus olenes õiguskorra ja kiriku ühisvõimu toimimisest, kahe parlamendikoja tööst, armee ja laevastiku tõhususest ning tasakaalustatud kaubandusest. Samas toimus selle aja vältel majanduslik, koloniaalne ja tööstuslik konsolideerumine. Sellest hoolimata iseloomustas Inglismaad suur sotsiaalne õiglusetus, lokkav vaesus, kitsarinnalisus ja haigustest kubisevad ülerahvastatud tööstuslinnad. 19. sajandi lõpupoole viis uusimperialistlik poliitika koloniaalkonfliktide kasvuni, millest lõpuks said alguse Inglise-Sansibari sõda ning Buuri sõda. Kodumaal oli riigi poliitika üha liberaalsem, liikudes järkjärgulise poliitilise reformi ning hääleõiguse laiendamise poole.
Inglismaa elanikkond kasvas valitsusaja lõpuks peaaegu kaks korda: 16,8 miljonilt (1851) 30,5 miljonile. Ka Šotimaa rahvastik kasvas järsult: 2,8 miljonilt (1851) 4,4 miljonile. Iirimaa rahvaarv seevastu vähenes ligi kaks korda: 8,2 miljonilt (1841) kuni 4,5 miljonile. Samal emigreerus Ühendkuningriigist umbkaudu 15 miljonit inimest peamiselt USA-sse, Kanadasse ja Austraaliasse.
Victoria valitses 63 aastat ja 216 päeva, mis oli Suurbritannia ja Inglismaa ajaloo pikim valitsusaeg kuni 9. septembrini 2015. aastal, mil kuninganna Elizabeth II selle rekordi ületas.
Victoria oli peaaegu kõigi tänaste Euroopa monarhlike suguliinide ühine esiema, sellepärast nimetati teda vahel "Euroopa emaks".
Leppävaara

Leppävaara (soome keeles Leppävaara, rootsi keeles Alberga, soome kõnekeeles ka "Lepuski") on linnaosa Espoo idaosas Suur-Leppävaara piirkonnas. Asub Helsingi piiri lähedal.
Leppävaarast põhja jäävad Karakallio ja Lintuvaara linnaosa, itta Kilo ja lõunasse Laajalahti.
Dmitri Mamin-Sibirjak

Dmitri Mamin-Sibirjak (kodanikunimi Dmitri Mamin, vene keeles Мамин-Сибиряк, Дмитрий Наркисович; 6. november 1852 Visimo, Permi kubermang – 15. november 1912 Peterburi) oli vene kirjanik.
Dmitri Mamin sündis tehasevaimuliku pojana Visimos, Permi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Sverdlovski oblastis. Algõppe sai kodus, hiljem õppis Visimo töölislaste koolis, aastatel 1866–1868 õppis Jekaterinburgi vaimulikus koolis, seejärel aastani 1872 Permi vaimulikus seminaris (mida ei lõpetanud). Aastal 1872 astus ta Peterburi Meditsiini-Kirurgia Akadeemia (praegu Kirovi nimeline Sõjameditsiini Akadeemia) veterinaariateaduskonda. Aastal 1876 läks ta üle Peterburi ülikooli õigusteaduskonda, mille ta oli sunnitud aasta pärast majanduslikel ja tervislikel põhjustel (ta oli haigestunud tuberkuloosi) pooleli jätma.
Aastal 1877 naasis ta vanematekoju Uuralitesse. Aastal 1878 suri isa ja pere eest hoolitsemine langes Dmitri õlgadele. Selleks, et anda haridust vendadele ja õele, koliti suurde kultuurikeskusse Jekaterinburgi. Seal tutvus ta ka oma esimese abikaasa Mariaga, kes ei olnud talle mitte ainult naiseks ja sõbraks, vaid ka heaks nõuandjaks kirjanduslikes küsimustes. Neil aastatel sooritas ta palju reise mööda Uuraleid, tutvus ajalooalase kirjandusega, õppis majandust, Uuralite etnograafiat, tutvus rahva eluga.
Teoseid.
Muinasjutt vaprast jänesest
Põhjamaade Nõukogu loodus- ja keskkonnaauhind

Põhjamaade Nõukogu loodus- ja keskkonnaauhind (inglise keeles "Nordic Council Environment Prize"; ka "Nordic Council Nature and Environment Prize") on Põhjamaade Nõukogu iga-aastane auhind, mille eesmärk on suurendada loodus- ja keskkonnakaitsetöö tuntust Põhjamaades. See lisandus teistele Põhjamaade Nõukogu auhindadele 1995. aastal.
Loodus- ja keskkonnaauhinda antakse Põhjamaade ettevõttele, organisatsioonile, väljaandele või isikule, kes on teinud midagi silmapaistvat looduse ja ümbritseva keskkonna hüvanguks. Preemia suurus on 350 000 Taani krooni ehk 47 000 eurot.
Auhinna saaja selgitatakse kahes voorus, millest esimeses kutsutakse Põhjamaade organisatsioone ja isikuid esitama kandidaate, kes vastavad antud aastaks seatud teema kriteeriumitele. Teemaks võib olla näiteks energia säästmine, jätkusuutlik ühiskond või kultuurmaastiku kaitse. Seejärel valib iga riigi komisjon ja iga autonoomne territoorium kandidaadi, kes läheb järgmisse vooru. Riik võib esitada kõige rohkem kaks kandidaati ja autonoomne territoorium ühe kandidaadi.
Finalistid ja võitja valib 13 inimesest koosnev komisjon ("Nordic Adjudication Committee").
Alexandre Guilmant

Félix-Alexandre Guilmant (12. märts 1837 Boulogne-sur-Mer – 29. märts 1911) oli prantsuse organist ja helilooja.
Elu.
Alexandre Guilmant õppis lapsepõlves muusikat oma isa juures ja hiljem Belgia organisti Jaques-Nicolas-Lemmensi käe all.
Alexandre Guilmanti esimeseks organistikohaks oli oma kodulinna Boulogne-sur-Meri kirikus. 1871. aastal sai Alexandre Guilmant organisti koha la Trinitè kirikus Pariisis, kus ta töötas 30 aastat.
Alexandre Guilmant oli tuntud kui orelivirtuoos. Esines USA-s, Kanadas, Inglismaal. USA-s oli ta tol ajal esimene prantsuse organist, kes andis orelikontserte. 1884. aastal esines Alexandre Guilmant Riia Toomkirikus uuel suurel Walckeri orelil. Selle oreli oli ehitanud firma E.F. Walcker &amp; Sons ja see pühitseti 31. jaanuaril 1884.
1894. aastal asutas Guilmant Schola Cantorumi. Alates 1896. aastast oli Alexandre Guilmant Pariisi Konservatooriumi oreliõppejõud pärast Charles-Marie Widori.
Alexandre Guilmant elas omas majas Meudonis Pariisi lähedal kuni oma surmani 1911. aastal.
Looming.
Alexandre Guilmant andis välja kogumiku "l'Ecole classique de l'Orgue" ("Klassikaline orelikool"). 
Tema palad orelile on väga lühikesed, kuid suurvormid nagu orelisümfooniad ja orelisonaadid on väga pikad ja ulatuslikud. 
Tuntud on orelile:"Pieces dans differents styles", 18 raamatut; "L'organiste pratique", 12 raamatud; "L'organiste liturgie", 10 raamatut. "Pieces Nouvelles", 18 pala. 8 orelisonaati, mis olid kirjutatud Aristide Cavaillé-Colli orelile la Trinité kirikus. Need orelisonaadid on sümfoonilises vormis.
Torleif Ingelög

Torleif Ingelög (sündinud 1946. aastal Gävles) on rootsi bioloog, kes töötab Uppsalas Rootsi Põllumajandusülikoolis.
1995. aastal sai ta Põhjamaade Nõukogu loodus- ja keskkonnaauhinna.
Lootsi tänav

Lootsi tänav on tänav mitmes Eesti linnas:
Helsingi leping

Helsingi leping on Taani, Soome, Islandi, Norra ja Rootsi vaheline leping, mis määrab kindlaks Põhjamaade ametliku koostöö raamid Põhjamaade Nõukogus ja Põhjamaade Ministrite Nõukogus. 
Leping jõustus 1. juulil 1962. Seda on mitu korda muudetud, viimati 1995.
Lepingu preambulis öeldakse muu hulgas, et Põhjamaad:
Välislingid.
"Artiklis on kasutatud taanikeelse Vikipeedia artiklit seisuga 24.3.2011."
Baiyin

Baiyin (hiina 白银市; "Báiyín Shi") on 2. järgu haldusüksus (ringkonna õigustega linn) Hiinas Gansu provintsis.
Anatol Siŭko

Anatol Siŭko (valgevene keeles Анатоль Сіўко; sündinud 1987 Maladzetšnas) on Valgevene ooperilaulja, bass-bariton. 
Pärast Valgevene Riikliku Muusikaakadeemia lõpetamist 2013. aastal töötab ta ooperisolistina Valgevene Suures Teatris.
Ta on 2009. aastal Pärnus toimunud Klaudia Taevi nimelise noorte ooperilauljate konkursi võitja.
Haridustee.
Aastatel 2004–2008 õppis ta Maladzetšna Muusikakoolis. Aastatel 2008–2013 õppis Valgevene Riiklikus Muusikaakadeemias. On täiendanud end professor Jevgeni Nesterenko juhendamisel (2009) ning professor Teresa Żylis-Gara meistrikursustel festivali PromFest raames (2009).
Tunnustus.
Enne Pärnus toimuva rahvusvahelise Klaudia Taevi nimelise konkursi võitu pälvis Siŭko 2008. aastal peaauhinna ka rahvusvahelisel romansikonkursil Kohtla-Järvel, Eestis ja O. Petrussenko nimelisel rahvusvahelisel solistide konkursil Ukrainas. 2009. aastal pärjati Siŭko esimese preemiaga A. Ivanovi nimelisel konkursil Tveris. Aastal 2009 pälvis ta Valgevene Vabariigi presidendi andekate noorte toetusfondi preemia.
Rollid.
2010. aastal astus ta muu hulgas üles kontsertidel Berliini Kontserdimajas ning Amsterdami Concertgebouw’s. Samal aastal kehastas Carontet Claudio Monteverdi ooperis "Orfeo" Hollandi Ooperistuudios. 2011. kehastas Anatol Siŭko Pärnus festivali PromFest raames nimitegelast Giuseppe Verdi ooperis "Attila", mis oli tema preemia Klaudia Taevi nim. konkursi võidu eest aastal 2009.
Radikaalreaktsioon

Radikaalreaktsioon (ehk vaba radikaal reaktsioon) on keemiline reaktsioon, mille käigus osalevad väga reaktsioonivõimelised vabad radikaalid kui intermediaadid.
Radikaalreaktsioonid initsieeritakse tihti valguse või soojuse toimel. Vabad radikaalid moodustuvad paljudes põlemis-, polümerisatsiooni-, pürolüüsi, biokeemilistes jt reaktsioonides. Orgaanilises sünteesis genereeritakse radikaalid tavaliselt kergesti radikaale moodustavatest initsiaatoritest nagu peroksiidid või asoühendid.
Enamik radikaalreaktsioone on ahelreaktsiooni tüüpi, mille käigus esinevad ahela initsieerimise, ahela leviku ja ahela lõpetamise etapid.
Radikaalreaktsioonide kiirust vähendavad inhibiitorid, mis kergesti seovad radikaale.
Airi Tooming

Airi Tooming (varem Airi Neve; sündinud 7. jaanuaril 1979) on Naiskodukaitse esinaine alates 2006. aastast.
Ta õppis aastatel 1986–1994 Antsla Keskkoolis ja 1994–1997 Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Aastatel 1997–1998 õppis ta Tartu Ülikoolis matemaatikat; aastatel 1998–2007 õppis ta Tartu Ülikoolis semiootika ja kulturoloogia erialal, lõpetades ülikooli "baccalaureus artiumi" kraadiga. Aastal 2010 lõpetas ta Tallinna Ülikooli organisatsioonikäitumise erialal magistrikraadiga.
Tiina Mölder (jurist)

Tiina Mölder (sündinud 24. jaanuaril 1969) on Eesti jurist ja kohalik poliitik.
Tiina Mölder on Reformierakonna volikogu ja Torma vallavolikogu liige.
Kuulub Reformierakonda 1. aprillist 2008.
Ta töötab õigusbüroos.
Kaja Sepp

Kaja Sepp (sündinud 30. oktoobril 1974) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1992 Paide 3. Keskkooli.
Ta on tegutsenud ettevõtjana.
Kandideeris aastal 2005 kohalikel valimistel ja valiti Väätsa valla volikokku Eestimaa Rahvaliidu nimekirjas. Aastal 2009 kandideeris kohalikel valimistel (ja valiti) Väätsa valla volikokku valimisliidu Koduvald nimekirjas.
Kaja Sepp on olnud Väätsa vallavanem.
Oli Eestimaa Rahvaliidu liige 1. novembrist 2005 kuni 16. märtsini 2010. On olnud Eestimaa Rahvaliidu Järva maakonnaühenduse juht.
Kuulub Reformierakonna volikogusse.
Tapke Carter

Filmid tuginevad Briti kirjaniku Ted Lewise 1970. aastal ilmunud romaanile "Jack's Return Home", mis avaldati hiljem (2000. aastal) samuti pealkirja "Get Carter" all.
Veigo Gutmann

Veigo Gutmann (sündinud 5. detsembril 1968 Jõhvis) on Eesti poliitik. 
Veigo Gutmann oli aastatel 2010–2012 Rae vallavanem. 19. juunil 2012 astus ta seoses tema 2007. aastal toimunud äritehingute suhtes algatatud uurimisega ametist vabatahtlikult tagasi.
Tallinna ringkonnakohus mõistis Rae valla endised juhid Veigo Gutmanni ja Meelis Kasemaa süüdi ametikuriteos ning määras rahalised karistused 2013.a.
Ta on lõpetanud 2005. aastal Euroülikooli keskkonnakaitse spetsialistina.
Ta oli alates 17. veebruarist 2000 kuni 3. veebruarini 2015 Eesti Reformierakonna liige.
Andres Ots (ettevõtja)

Andres Ots (sündinud 11. novembril 1984 Vinnis) on Eesti ettevõtja.
On juhtinud alates 2007. aastast Rakvere kesklinnas hotelli Wesenbergh. 
Ta lõpetas aastal 2007 Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna bakalaureusena.
Kuulus Eesti Reformierakonda alates 8. juunist 2005 kuni 6. novembrini 2018.
Kandideeris nii aastal 2005 kui aastal 2009 kohalikel valimistel Vinni valla volikogu liikmeks Eesti Reformierakonna ridades; mõlemal korral osutus ta valituks. Kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel Lääne-Virumaal.
Punkaharju peaministrite kohtumine

Punkaharju peaministrite kohtumine oli Põhjamaade peaministrite kohtumine Punkaharjus Soomes 18.–19. juunil 2007. 
Kohtumisest võtsid osa Soome peaminister Matti Vanhanen, Rootsi peaminister Fredrik Reinfeldt, Norra peaminister Jens Stoltenberg, Taani peaminister Anders Fogh Rasmussen ja Islandi peaminister Geir Haarde.
Liisi Siibak

Liisi Siibak (sündinud 12. jaanuaril 1980) on eesti fotograaf ja tarbegraafik.
Aastal 2003 lõpetas Tartu Kõrgema Kunstikooli fotograafia erialal.
Väino Hallikmägi

Väino Hallikmägi (sündinud 13. märtsil 1953) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1980 Tallinna Polütehnilise Instituudi.
On olnud Pärnu linnapea ja Pärnu linnavolikogu aseesimees.
Alates 2016. aastast on ta Pärnu Jahtklubi kommodoor.
Eesti Reformierakonna liige alates 6. augustist 2002. Kuulub Eesti Reformierakonna volikogusse.
Valgevene Euroopa Humanitaarülikool

Valgevene Euroopa Humanitaarülikool (inglise "European Humanities University"; lühend EHU, valgevene "Еўрапейскі Гуманітарны Універсітэт", leedu "Europos humanitarinis universitetas") on ülikool Leedus Vilniuses. Mitteriiklik ülikool alustas 1992. aastal tööd Valgevenes Minskis, kuid suleti võimude poolt 2004. aastal. 
Õppeasutus jätkas tegevust 2005. aastal Vilniuses. Ülikool annab bakalaureuse- ja magistriõppes haridust valgevene üliõpilastele.
Ülikooli rahastamine.
Valgevene Euroopa Humanitaarülikooli rahastamiseks loodi 2008. aastal Põhjamaade Ministrite Nõukogu otsusega ja Euroopa Komisjoni initsiatiivil Euroopa Humanitaarülikooli usaldusfond ("European Humanities University Trust Fond"). Peamised fondi rahastajad on olnud
Mati Kadak

Mati Kadak (sündinud 26. juulil 1957) on Eesti kohtutäitur ja Eesti poliitik.
Mati Kadak on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna tehnoloogiainseneri eriala.
Kadak on töötanud ettevõtetes Liviko, AS Orto ja Alluuvium, toiduainetööstuse konstrueerimise ja tehnoloogia büroos ning Tallinna Pelgulinna haiglas. Alates 1994. aastast on Kadak töötas Keila Paldiski linnaosa valitsuses.
Mati Kadak on olnud Paldiski abilinnapea, Paldiski linnapea (2000–2001) ja Paldiski linnavolikogu esimees.
Mati Kadak Eesti Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koja aseesimees ja tegev kohtutäitur.
Eesti Reformierakonna liige alates 9. aprillist 1996. Kuulub Eesti Reformierakonna volikogusse.
Lääne-Põhjamaade Nõukogu

Lääne-Põhjamaade Nõukogu (taani "Vestnordisk Råd", grööni "Nunat Avannarliit Killiit Siunnersuisoqatigiiffiat", fääri "Útnorðurráðið", islandi "Vestnorræna ráðið") on Gröönimaa, Fääri saarte ja Islandi parlamentide ja valitsuste koostööorgan. 
See asutati 1985. aastal Lääne-Põhjamaade Parlamentaarse Koostöönõukogu nime all, kuid 1997. aastal võeti kasutusele praegune nimi. Iga liikmesmaa parlament nimetab nõukokku kuus liiget, ning nõukogu tööd korraldab kolmeliikmeline presiidium. Iga-aastane üldkoosolek, mida korraldavad liikmesmaad rotatsiooni korras, on Lääne-Põhjamaade Nõukogu kõrgeim juhtimisorgan.
Lääne-Põhjamaade Nõukogu on Põhjamaade Nõukogust eraldiseisev organ, kuigi kõik esimese ühenduse liikmed kuuluvad ka teise.
Eesmärgid.
Lääne-Põhjamaade Nõukogu peamised eesmärgid on Lääne-Põhjamaade (Põhja-Atlandi) huvide edendamine, Põhja-Atlandi loodusrikkuste ja kultuuri hoidmine, koostöö Põhjamaade Nõukoguga jms.
Nõukogu (august 2010 – august 2011).
Presiidium
Nõukogu presidendid.
Loendis on nõukogu presidendid alates selle asutamisest 1985. aastal.
Yrsa Sigurðardóttir

Vilborg Yrsa Sigurðardóttir (sündinud 24. augustil 1963 Reykjavíkis) on islandi kirjanik, kes kirjutab nii lasteraamatuid kui ka kriminaalromaane. 
Tema teoste tuntuim tegelaskuju on noor advokaat Thora Gudmundsdottir (islandi keeles "Þóra Guðmundsdóttir"). 
Elulugu.
Ehitusinseneri haridusega Yrsa Sigurðardóttir on lõpetanud Islandi ülikooli ("Háskóli Íslands"; 1988) ja Concordia ülikooli ("Concordia University") Montréalis 1997. aastal. 
Elab koos abikaasa ja kahe lapsega Reykjavíki lähistel Seltjarnarnes ning töötab insenerina Kárahnjúkari hüdroelektrijaamas.
Looming.
Lasteraamatuid hakkas kirjutama 1998. aastal. Yrsa esikteos "Við viljum jólin í júlí" kuulub IBBY 2000. aasta aunimekirja ("IBBY Honour List", Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu).
General Electric

General Electric Company on Ameerika Ühendriikide päritolu tööstuskonglomeraat.
Konglomeraadi tegevus on jagatud viide segmenti: energiainfrastruktuuri segment, tehnoloogiainfrastruktuuri segment, finantsteenuste segment (GE Capital) ning kodu- ja ärilahenduste segment.
Gruppi kuuluvad ettevõtted toodavad muu hulgas turbiine, tuumareaktoreid, reaktiivmootoreid, päikesepatareisid, naftatootmise infrastruktuuri, vedureid, meditsiini valdkonnas ultraheliseadmeid ja röntgeniaparaate.
General Electricu aktsiad on noteeritud New Yorgi börsil. Kuni 26. juunini 2018 oli ettevõtte aktsia hind ka Dow Jonesi tööstuskeskmise indeksi komponent. Seejuures oli GE viimane Dow Jonesi indeksist eemaldatu algsest kaheteistkümnest sinna kuulunud ettevõttest (GE kuulus indeksi koosseisu aastatel 1896–1898, 1899–1901 ja 1907–2018).
Ajalugu.
General Electric moodustati aastal 1892 Edison General Electricu ja Thomson-Houston Electric Company ühinemisega. 
Thomas Alva Edison ühendas hulga talle kuuluvaid ettevõtteid aastal 1890 ettevõtteks nimega Edison General Electric. Charles A. Coffini juhitav ettevõte Thomson-Houston Electric Company omandas ligikaudu samal ajal hulga konkureerivaid ettevõtteid, mille varade hulgas oli olulisi patente. 
Alates 2023. aastast jagatakse General Electric kolmeks eraldiseisvaks ettevõtteks.
Süüria keel

Süüria keel (ܣܘܪܝܐܝܐ Sūryāyā; ka uusaramea keel, uussüüria keel) on semi keelte hulka kuuluv keel. Süüria keelt räägivad peamiselt assüürlased ja keel kasutab süüria kirja (täpsemalt idasüüria kirja).
Süüria keel on makrokeel, mis jaguneb kaheks:
Kazakhmys

Kazakhmys plc on Suurbritannias registreeritud ettevõte, mis tegeleb peamiselt vase kaevandamisega Kasahstanis.
Ettevõtte aktsiad on noteeritud Londoni börsil ja Kazakhmysi aktsia hind on indeksi FTSE 100 komponent.
Ligikaudu 45 protsenti Kazakhmysi aktsiatest kuulub korea päritolu Kasahstani ettevõtjale Vladimir Kimile, kes on Kazakhmysi nõukogu esimees.
The Coca-Cola Company

The Coca-Cola Company on Ameerika Ühendriikide päritolu rahvusvaheline joogitööstuse ettevõte, mis on tuntud Coca-Cola tootjana.
Coca-Cola kompanii aktsiad on noteeritud New Yorgi börsil, aktsia hind kuulub Dow Jonesi tööstuskeskmise indeksisse.
Ettevõtte peakontor asub Georgia osariigis Atlantas.
Kivikoha

Kivikoha ("Epinephelus") on ahvenaliste seltsi kiviahvenlaste sugukonda kuuluv kalade perekond.
Savio

Savio on Kerava linnaosa. Saviost umbes 2 km lõunasse jääb Korso linnaosa Vantaas. 
Savios on peamiselt korterelamud. Asumis on muu hulgas toidupood, kiosk, postkontor, juuksurisalong, apteek ja lillepood.
Savios asub Savio raudteejaam, kus peatuvad lähirongid Kerava ja Helsingi vahel.
Etümoloogia.
Savio on nime saanud savise maapinna järgi.
Paul Lepasson

Paul Lepasson (sündinud 3. veebruaril 1986) on eesti muusik. 
Ta oli ansambli Depoo liige 2001–2006. Novembris 2006 liitus ta ansambliga Mimicry.
Liiv-vareskaer

Liiv-vareskaer ("Leymus arenarius") on kõrreliste sugukonda vareskaera perekonda kuuluv rohttaim.
Hallikate jäikade teravatipuliste suurte lehtedega. Tugeva ja pika risoomiga, moodustab tihti suuri kogumikke.
Kasvab liivastel ja kruusastel mererandadel. Tavaline taim nii mereranna kui ka Peipsi ääre liivaluidetel. Võib levida rannikult sisemaale piki talviti libeduse vastu soolatavate teede pervi.
Vareskaer

Vareskaer ("Leymus") on kõrreliselaadsete seltsi kõrreliste sugukonda kuuluv perekond. 
Vareskaera perekonnas on umbes 30 liiki. Neist Eestis kasvab üks liik, liiv-vareskaer.
Georg Vestel

Georg Hugo Vestel VR I/2 (ka Georg Westel; 11. november (ukj) (30. oktoober) 1882 Saadjärve vald – 5. veebruar 1933 Tallinn) oli Eesti poliitik, ettevõtja ja sõjaväelane (kapten).
Elulugu.
Georg Vestel õppis Tartu I algkoolis ja reaalkoolis aastail 1892–1900 ning Riia polütehnikumi kaubandusosakonnas aastail 1900–1905. Ta kuulus korporatsiooni Vironia, oli selle esimees aastal 1904 ja hiljem vilistlaskogu esimees. 
Vestel teenis sõjaväes aastail 1904–1905 ja läks reservi suurtükiväelipniku auastmes.
Ta oli Gustav Narusbeki kaubanduskooli õpetaja Tallinnas aastail 1906–1908, Tallinna Vastastikuse Krediidiühisuse (Tallinna Krediitpanga) ärijuhi abi aastail 1909–1912. 
Vestel teenis sõjaväes Esimese maailmasõja ajal aastail 1914–1917. Ta teenis 13. raskesuurtükiväebrigaadi patareiülemana aastail 1916–1917. 
Vestel kuulus 1917. aastal Eesti Sõjaväelaste Ülemkomiteesse. Ta vangistati Saksa okupatsiooni ajal novembris 1918. 
Alates 11. detsembrist 1918 teenis Georg Vestel sõjaväes. Ta oli Eesti Vabadussõjas 2. kindluse raskesuurtükiväe divisjoni ülem 24. jaanuarist 1919 kuni aastani 1920. Sai kapteni auastme ja läks reservi 22. märtsil 1920.
Ta oli Eesti Olümpiakomitee liige.
Tegevus poliitikas.
Georg Vestel oli Eesti Panga direktor aastail 1920–1921.
Ta oli Eesti rahaminister ja riigivanema asetäitja aastail 1921–1924 Konstantin Pätsi esimeses valitsuses, Juhan Kuke valitsuses ja Konstantin Pätsi teises valitsuses. Oli Eesti kaubandus- ja tööstusminister novembrist 1922 augustini 1923.
Georg Vestel oli oma majandusvaadetelt veendunud inflatsionist. Seega tõi tema ametiaeg kaasa ohjeldamatu paberraha emiteerimise, millega anti laenu, lootuses, et see toob kaasa uute ettevõtete loomise. Tegelikult tõi aga tema tegevus kaasa majanduskriisi.
Äritegevus.
Georg Vestel oli Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse asutaja 1908 ning juhatuse liige, samuti Tallinna Laenu- ja Hoiuühisuse (Laenu Panga) nõukogu esimees.
Ta asutas koos Konstantin Pätsi, Madis Jaaksoni, Konstantin Koniku ja August Peediga 1919. aasta augustis Harju Panga. Samal aastal asutas koos Pätsi ja Jaaksoniga kindlustusaktsiaseltsi Eesti Lloyd. Eesti Lloydi juhatuse liige oli Georg Vestel aastail 1924–1933.
Georg Vestel oli Tallinna Krediitpanga direktor juulist 1924 ja Tallinna pankade nõukogu esimees septembrist 1925 ning Eesti Panga nõukogu liige jaanuarist 1928 kuni aastani 1933.
Jelena Ventsel

Jelena Sergejevna Ventsel (sündinud Dolgintseva, kirjanduslik pseudonüüm Irina Grekova; 21. märts 1907 Tallinn – 15. aprill 2002 Moskva) oli vene nõukogude matemaatik ja proosakirjanik, teaduse populariseerija.
Ventsel sündis Tallinnas, kus tema isa oli matemaatikaõpetaja ja ema kirjandusõpetaja. 1929. aastal lõpetas ta Leningradi Ülikooli matemaatikateaduskonna. 1954. aastal kaitses tehnikadoktori väitekirja, 1955. aastast oli ta professor. Aastatel 1935–1968 töötas ta õppejõuna Žukovski-nimelises Õhujõudude Akadeemias ja 1968–1987 õppejõuna Moskva Transpordiinseneride Instituudi rakendusmatemaatika kateedris.
Jelena Ventseli teadustööd ja õpikud käsitlevad tõenäosusteooriat, mänguteooriat ja dünaamilist planeerimist. Ta kirjutas jutustusi ja romaane. Tema romaanide põhjal on tehtud filme.
Põhjamaade kirjandus

Põhjamaade kirjandus (kitsamalt ka Skandinaavia kirjandus) on Põhjamaade keeltes kirjutatud kirjandus. 
Põhjamaade hulka kuuluvad Taani, Soome, Island, Norra (sealhulgas Svalbard), Rootsi ja mõned autonoomsed alad: Ahvenamaa, Fääri saared ja Gröönimaa. 
Enamik neil aladel elavaid rahvaid kasutab põhjagermaani keeli, kuid soomlased, karjalased ja Põhjamaade põlisrahvas saamid kasutavad ka soome-ugri keeli (soome keelt, karjala keeli ja põhjasaami keelt, kuid ka meä keelt, koltasaami keelt, inarisaami keelt), Gröönimaa põlisrahvas gröönlased kasutab grööni keelt. 
Soomlaste ja saamide ajalugu ja kirjandus on tihedalt seotud nii Rootsi kui ka Norraga. Suuremal osal Skandinaavia poolsaarest ja Soome praegusest alast on elanud saame, nende piirkondade kultuuris on saami mõjusid ka saami asustuse kadumise järel.
Põhjamaade kirjandus maailmakirjanduses.
Põhjamaade kirjandus on maailmakirjanduses mõjukal kohal. Norra näitekirjanik Henrik Ibsen põhjustas suuresti moodsa realistliku draama populaarsuse tõusu Euroopas oma näidenditega nagu "Metspart" ja "Nukumaja". 
Nobeli kirjandusauhinna on pälvinud Selma Lagerlöf, Verner von Heidenstam, Karl Adolph Gjellerup, Henrik Pontoppidan, Knut Hamsun, Sigrid Undset, Erik Axel Karlfeldt, Frans Eemil Sillanpää, Johannes Vilhelm Jensen, Pär Lagerkvist, Halldór Laxness, Nelly Sachs, Eyvind Johnson ja Harry Martinson.
Keskaja Põhjamaade kirjandus.
Skandinaavlaste 13. sajandi eelset arvatavat ühist keelt nimetatakse vanapõhja keeleks, enamik säilinud vanapõhjakeelseid tekste on 12.–13. sajandil selle variandiks peetavas vanaislandi keeles kirjutatud Islandi saagad.
Kõige vanemad kirjalikud mälestised Põhjamaades on ruunikirjad hauakividel ja muudel objektidel. Mõned neist esitavad viiteid vanapõhja mütoloogiale ja lühikesi algriimilises värsis lühikesi laule või luuletusi. Säärastest tuntuim on ligikaudu aastast 800 pärinev Röki ruunikivi, mille tekstid viitavad rahvasterändamisaegsetele lugudele. 
Vanemad Edda-laulud usutakse pärinevat 9. sajandist, kuid neid tuntakse 13. sajandil Islandil tehtud üleskirjutuste põhjal. Edda-laulud annavad enamasti edasi põhjagermaani müüte ja kangelaslugusid. Skaldiluule on säilinud lisaks 13. sajandi käsikirjadele osalt ka ruunikividel, näiteks Karlevi ruunikivil.
12. sajandist pärineb Saxo Grammaticuse Taani ajalugu käsitlev ladinakeelne teos "Gesta Danorum".
Islandi keskaegse kirjanduse kuldne ajastu oli 13. sajandil, lisaks saagade üleskirjutustele pärineb sellest ajast Vanema Edda üleskirjutus ning Snorri Sturlusoni kirja pandud "Noorem Edda" ja "Heimskringla".
Põhjamaade Nõukogu filmiauhind

Põhjamaade Nõukogu filmiauhind on iga-aastane filmiauhind, mida annab välja Põhjamaade Nõukogu. 
Auhinda hakati välja andma 2002. aastal, kui tähistati Põhjamaade Nõukogu 50. tegevusaastat. 2005. aastast antakse seda filmiauhinda välja igal aastal. Auhinnale kandideerib viis filmi, üks igalt Põhjamaalt (Taanist, Soomest, Islandilt, Norrast ja Rootsist). Enne 2008. aastat kandideeris auhinnale kaks filmi igast riigist.
Auhinna rahaline väärtus on 350 000 Taani krooni.
Tōkai tuumaelektrijaam

Tōkai tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Jaapanis Ibaraki prefektuuris Tōkais.
See oli Jaapani esimene tuumaelektrijaam. Selle reaktor võimsusega 166 MW töötas aastail 1966–1998. Teine reaktor, võimsusega 1100 MW (esimene üle 1 GW võimsusega tuumareaktor Jaapanis) pandi tööle 1978. aastal ja töötab ka veel aastal 2011. 
Avariid.
2011. aasta Sendai maavärin põhjustas reaktori automaatse väljalülitumise. Ka läks rikki reaktori jahutussüsteem.
Nordic Optical Telescope

Nordic Optical Telescope (NOT) on Põhjamaade ühine teleskoop Kanaari saartel La Palmal. 
NOT asub saare põhjaosas Garafía vallas Roque de los Muchachose observatooriumis. Teleskoobi geograafilised koordinaadid on ja kõrgus merepinnast 2382 meetrit.
Teleskoop valmis 1988. aastal ja võeti kasutusele 1989. aastal. Seda finantseerivad ühiselt Island, Norra, Rootsi, Soome ja Taani, kuid vaatlusi võivad sooritada ka kõigi teiste riikide astronoomid.
NOT on Ritchey-Chrétieni tüüpi teleskoop. Teleskoobi peapeegli läbimõõt on 2,56 meetrit. NOT oli esimene suurem teleskoop, mis kasutab aktiivoptikat.
Projekti haldab ühendus NOTSA, mille direktor on taanlane Johannes Andersen.
Ajalugu.
Arutelu ühise teleskoobi ehitamise üle algas aastal 1980. Aastal 1982 moodustati esialgsete uuringute läbiviimiseks komisjon. Aasta hiljem sai projekt esimesed rahaeraldised, mis võimaldasid hakata tegelema koha otsimise ja teleskoobi ehituse üksikasjadega. Detsembris 1983 eraldas Põhjamaade Ministrite Nõukogu NOT-i projektile 8 miljonit Rootsi krooni. Norra, Rootsi, Soome ja Taani riik lisasid omalt poolt 21 miljonit krooni.
Aastal 1984 loodi ühendus NOTSA (The Nordic Optical Telescope Scientific Association). Aastal 1985 lepiti kokku konstruktsiooni üksikasjades ja asukohas.
Aastal 1997 liitus projektiga ka Island.
Tähelepanu äratanud avastusi.
Aastal 2002 uurisid Lopez-Corredoira ja Gutierrez galaktikat NGC 7603 ja tema lähedal asuvat teist galaktikat, mis olid juba 1970. aastatel anomaalse standardmudelile mittevastava punanihkega tähelepanu äratanud. Nende vaatlustulemused kinnitasid anomaaliat. Lisaks avastasid nad galaktikate lähedusest kaks kvasarisarnast objekti, mille punanihked erinesid galaktika NGC 7603 omast veelgi rohkem kui kõrvalasuva galaktika oma.
NOTSA

NOTSA (The Nordic Optical Telescope Scientific Association) on Põhjamaade teadusühendus, mis tegeleb Islandi, Norra, Rootsi, Soome ja Taani ühise teleskoobi Nordic Optical Telescope haldamisega.
Teleskoop asub Kanaaridel La Palma saarel Roque de los Muchachose observatooriumis.
NOTSA loodi aastal 1984. Selle esimene direktor oli Arne Ardeberg.
Praegu juhib ühendust taanlane Johannes Andersen. NOTSA täidesaatev organ on nõukogu, kuhu kuulub igast riigist kaks esindajat.
Iga Põhjamaad esindab NOTSA-s üks riiklik teadusorganisatsioon:
Õpetajate Leht

Õpetajate Leht (lühend ÕL) on Eestis ilmuv ajaleht, mida annab välja Sihtasutus Kultuurileht.
Ajalugu.
Ajalehe esimene number – nimega Õpetajate Leht – ilmus 26. septembril 1930. 25. oktoobril 1940 hakkas ilmuma Nõukogude Õpetaja (lühend NÕ või NÕpet). Nõukogude Õpetaja toimetus asus Tallinnas Pikk tänav 40. Väljaandja oli kirjastus Perioodika, Tallinn, Pikk tänav 73. Nõukogude Õpetaja ilmus igal reedel. 27. maist 1989 on väljaande nimi taas Õpetajate Leht.
Rita Loel

Rita Loel (29. detsember 1966 – 6. september 2012 Kuressaare) oli eesti ajakirjanik.
Ta töötas ajalehes Saarte Hääl, varem teinud kaastööd ka ajalehele Harjumaa.
Ta oli Naiskodukaitse Saaremaa ringkonna esinaine (1994–1995 ja alates 2006, oli aastail 1996–2001 Harju ringkonna esinaine).
Rita Loel oli Isamaa ja Res Publica Liidu Saaremaa piirkonna juhatuse liige, kuulus erakonda alates 21. märtsist 2003.
Koola Saamide Assotsiatsioon

Koola Saamide Assotsiatsioon (vene keeles "Ассосиация Кольских саамов", põhjasaami keeles "Guoládaga Sámi Searvi") on 1989. aastal asutatud Venemaal Koola poolsaarel elavate saamide ühendus. 
Asutamisest saati on assotsiatsiooni juhtinud Nina Afanasjeva.
Kuulub Saami Nõukogusse, kus assotsiatsiooni esindavad Jelena Koroleva-Jakovleva ja Natalja Gavrilova.
Koola Saamide Assotsiatsioonil on seitse osakonda, mis tegutsevad Loparskajas, Pušnois, Murmaši alevis, Teribjorka külas, Verhnetulomskis (Ylä-Tuulomas), Tuloma alevis ja Molotšnõi alevis.
Murmanski Oblasti Saamide Ühendus

Murmanski Oblasti Saamide Ühendus (lühend OOSMO, vene keeles "Общественная организация cаамов Мурманской области", põhjasaami keeles "Murmanskka guovllu Sámesearvi") on Venemaa saamide organisatsioon.
See asutati aastal 2002. Ühenduse tegevuse kaks keskust on Lujavvris ja Revdas, mis on suurima saami asustusega paigad Koola poolsaarel.
Murmanski Oblasti Saamide Ühendus esindab Saami Nõukogus koos Koola Saamide Assotsiatsiooniga Venemaa saame.
Lamevirsik

Lamevirsik on lameda virsikupuu ("Prunus persica" f. "compressa" või "Prunus persica var. platycarpa") vili, botaaniliselt luuvili.
Lame virsikupuu on hariliku virsikupuu vorm ning pärineb Hiinast, kus seda on kasvatatud vähemalt viimased 200 aastat.
Küpsed lamevirsikud on tavaliselt väga mahlased, õrnad, valkja (harvem kollaka) viljalihaga ning magusamad ja vähem happelised kui tavalised virsikud. Lamedama kuju tõttu on neid mugavam süüa. Nad sisaldavad märkimisväärsel hulgal A- ja C-vitamiini.
Vilja kest on õrn, kergelt sametja ning udeja karvkattega, värvuselt tavaliselt kollakaspunane. Vili sisaldab umbes pistaatsiapähkli suurust hõlpsasti eralduvat luuseemet.
Juveniilne idiopaatiline artriit

Juveniilne idiopaatiline artriit (lühend JIA), ka juveniilne reumatoidartriit või lapseea reumaatiline liigesepõletik on laste ja noorte krooniline haigus, mille tunnuseks on pikaajaline liigesepõletik. "Idiopaatiline" tähendab, et haiguse põhjust ei teata, ja "juveniilne" viitab sellele, et haigusnähud tekivad enne 16-aastaseks saamist.
Juveniilne idiopaatiline artriit on levinuim artriidi vorm lastel ja noorukitel. See on mittenakkuslik autoimmuunhaigus, mis kestab kauem kui 6 nädalat. Kõige sagedamini haigestuvad lapsed vanuses 7-12. See erineb märgatavalt täiskasvanute artriidist ja teistest lapseea artriidi vormidest.
Liigesepõletik avaldub valu, paistetuse, liikumispiiratusena. Haiguse algusjärgu sümptomid võivad olla sellele haigusele mittespetsiifilised, näiteks uimasus, vähenenud füüsiline aktiivsus, kehv isu. Esimene äratuntav sümptom võib olla lonkamine. Võivad esineda ka gripilaadsed sümptomid. Põhiline kliiniline sümptom on püsiv paistetus liigese ümber, sagedamini põlve-, randme- või hüppeliigesel. Oluline sümptom on ka valu. Tavaline on hommikune liigese jäikus ja valulikkus, mis päeva jooksul leeveneb.
Igal aastal põeb seda haigust üks laps tuhandest.
United Utilities

United Utilities Group PLC (lühend UU) on Suurbritannia vee-ettevõtete kontsern. 
United Utilitiesi peakontor on Loode-Inglismaal Cheshire'i krahvkonnas Warringtonis, selles töötab 9000 inimest.
Ettevõtte aktsiad on noteeritud Londoni börsil, Unitied Utilitiesi aktsia hind on indeksi FTSE 100 komponent.
Suurima osa United Utilitiesi varadest moodustab ja suurima osa grupi kasumist toob Inglismaa loodeosa veevarustus- ja kanalisatsioonivõrk. Võrk kuulub grupi ettevõttele United Utilities Water PLC, mis võrku ka juhib ja haldab.
Unitied Utilitiesile kuulub Hollandis registreeritud ettevõtte UU Tallinn B.V. kaudu kolmandik aktsiaseltsi Tallinna Vesi aktsiatest.
Ajalugu.
United Utilities sündis 1995. aastal vee-ettevõtte North West Water and energiaettevõtte Norweb ühinemisel. 
2006. aastal müüs United Utilities oma telekommunikatsiooniäri Your Communications. 2007. aastal müüs grupp äriühingutele allhankena kliendihaldusteenuseid pakkuva ettevõtte Vertex. Detsembris 2007 müüs United Utilities oma Inglismaa loodeosa elektri jaotusvõrgu ettevõtte North West Electricity Networksile.
Tartu Ülikooli teaduskool

Tartu Ülikooli teaduskool (varasem nimi Tartu Ülikooli Täppisteaduste Kool, algselt Mittestatsionaarne Matemaatikakool, hiljem Tartu Matemaatika- ja Füüsikakool) on Tartu Ülikooli juures tegutsev keskkooliõpilastele täiendõpet andev kool. 
Teaduskooli direktor on alates 2021. aasta aprillist Ana Valdmann. Varem on sellel kohal olnud Riin Tamm, Mihkel Kree, Viire Sepp, Leevi Selliov ja E. Toom.
Viigimari

Viigimari ehk viik on hariliku viigipuu vili.
Botaaniline iseloomustus.
Viigipuu väiksed ühe- või kahesugulised õied on koondunud omapärastesse kotjatesse õisikutesse. Õisikutest arenevad söödavad liitvilikonnad ehk viigid ehk nn viigimarjad. Viigid on ümara, pirni- või sibulakujulised, 2,5–10 cm pikkused, värvus varieerub kollakasrohelisest kuni vaskpunase või tumepurpurjani. Viigimarja nahk on õhuke ja pehme, viljaliha on kahvatukollane, merevaigukollane, roosakas, punane või purpurjas, valminult mahlane ja magus. Seemned on erineva suurusega, ühes marjas võib neid olla 30–1600.
Suurimad tootjad.
2012. aastal toodeti maailmas kokku 1,09 miljonit tonni viigimarju, istandike kogupindala oli 380,2 tuhat hektarit. Viimase 40 aasta jooksul pole tootmismahud märkimisväärselt muutunud.
Kasutamine.
Värskeid viigimarju tarbitakse peamiselt nende kasvupiirkonnas, sest valminuna on nad väga õrnad ja ei talu eriti transportimist. Toiduainetetööstuses viljad kooritakse keetmisel, kuivas kliimas süüakse tavaliselt koos koorega. Toiduvalmistamisel viike veidi keedetakse või hautatakse ning kasutatakse seejärel mitmesuguste pagaritoodete valmistamisel või lisatakse jäätisele. Kodustes tingimustes säilitatakse viike suhkrusiirupis või tehakse sellest keedist, marmelaadi või pastilaad. Õrnade viikide transpordi lihtsustamiseks tehakse neist konserve või kuivatatakse. Madalakvaliteedilistest kuivatatud viikidest valmistatakse alkoholi või kasutatakse neid likööride ja tubakatoodete maitsestamisel.
Värskete ja kuivatatud viigimarjade toiteväärtus ja biokeemiline koostis.
Värskete ja kuivatatud viigimarjade toiteväärtus ja biokeemiline koostis on toodud alljärgnevates tabelites:
Gustav Oskar Oehrn

Gustav Oskar Oehrn (14. juuli / 26. juuli 1820 Võru – 25. detsember 1877 / 6. jaanuar 1878 Võnnu) oli Eesti vaimulik.
Oehrn lõpetas Tartus gümnaasiumi. Aastatel 1840–1845 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Põlva Püha Neitsi Maarja koguduses Johann Georg Schwartzi juures. Ordineeriti 9. märtsil / 21. märtsil 1847 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1847–1877 (introdutseeriti 30. märtsil / 11. aprillil 1847) Võnnu Jakobi koguduse õpetaja.
Isiklikku.
Tema poeg Gustav Axel Conrad Oehrn oli Võnnu ja Tartu Jaani koguduse õpetaja ning Liivimaa kindralsuperintendent; pojapoeg Gustav Hermann Axel Oehrn oli Kärla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja ning hiljem Saksamaal Posenis, Stolpi kreisis (praeguse haldusjaotuse järgi Mikorowos Słupski kreisis Pomorze vojevoodkonnas) Mickrow koguduse õpetaja.
2011. aasta eestlaste rööv Liibanonis

2011. aasta eestlaste rööv Liibanonis oli pantvangikriis Lähis-Idas, mis kestis 23. märtsist kuni 14. juulini 2011. Seitse jalgratastel matkanud Eesti turisti rööviti Liibanoni idaosas Zaḩlah' linna tööstuspiirkonnas.
Sündmuste kulg.
Reisiseltskond saabus Liibanoni 15. märtsil. Kolm päeva hiljem liiguti Süüriasse ja 23. märtsil kell 16 kohaliku aja järgi naasti Liibanoni läbi Masnaa piiripunkti. Inimrööv toimus peale piiri ületamist. Sündmuskohale jäid matkajatest maha jalgrattad, seljakotid, isikutunnistused ja mobiiltelefonid. Relvastatud röövijad lahkusid kahe valge kaubiku ja ühe tumeda Mercedesega teadmata suunas.
30. märtsil vahistasid Liibanoni julgeolekujõud kolm röövimisega seotud isikut.
31. märtsil teatas organisatsioon Taassünni ja Reformi Liikumine ("Haraket El Nahda Wal Islah"), et turistid on nende käes vangis. Seni tundmatu rühmitus saatis kohalikule portaalile Lebanon Files e-kirja koos kolme eestlase dokumentide (Kalev Käosaare ja August Tillo ID-kaardi ning Madis Paluoja passi) koopiatega.
5. aprillil peeti kinni veel kolm röövile kaasa aidanud inimest.
6. aprillil esitas organisatsioon lunarahanõude, kuid summa suurus jäeti täpsustamata.
8. aprillil esitas Liibanoni sõjaväekohtu prokuratuur 11 isikule süüdistuse eestlaste röövimises.
20. aprillil laadisid röövijad YouTube'i video (kasutajakontole nimega thekidnaper2011), kus seitse eestlast pöörduvad Liibanoni peaministri, Saudi Araabia kuninga, Jordaania kuninga ja Prantsusmaa presidendi poole. See oli esimene elumärk jalgratturitest, kuid polnud selge, millal video oli filmitud, ning puudus info röövijate nõudmistest.
26. aprilliks süüdistati juhtunus ametlikult juba 16 inimest.
16. mail avaldati portaalis Naharnet.com uudis, et eestlased on üle antud röövi tellijatele ja paiknevad Fatah al-Intifada rühmituse baasis Bekaa orus Wadi al-Aswadis.
Kannatanud.
Röövitud isikud olid Jaan Jagomägi (sündinud 1975), Kalev Käosaar (1976), Madis Paluoja (1970), August Tillo (1970), Priit Raistik (1973), Andre Pukk (1977) ja Martin Metspalu (1977). 
Toetusavaldused.
13. mail agiteeris president Toomas Hendrik Ilves röövitute toetuseks kollast linti kandma.
Kriisi lahendamine.
Kriisi lahendamiseks loodi kriisikomisjon, kuhu peale Eesti Vabariigi Välisministeeriumi olid kaasatud ka Kaitsepolitseiamet ja Teabeamet.
Välisministeerium saatis 24. märtsil kohale eriesindaja, diplomaat Daniel-Erik Schaeri. 28. märtsil saabus Liibanoni ka välisminister Urmas Paet. Kahepäevase visiidi ajal kohtus Paet president Michel Sleimani, peaminister Najīb Mīqātī, siseminister Ziad Baroudi, parlamendi esimehe Nabih Berriga ja teiste ametiisikutega. 19. aprillil tegi Paet Liibanoni uue visiidi.
Euroopa Liit lähetas Liibanoni Prantsuse ja Eesti detektiivid.
14. juuli hommikul 2011 pantvangid vabastati ning viidi Prantsusmaa saatkonda Beirutis. Nad saabusid Tallinna 15. juuli varahommikul Estonian Airi erilennuga.
Maailmakirjandus

 
Maailmakirjandus (saksa keeles "Weltliteratur") hõlmab romantismiaegses mõistes teoseid, mis on ületanud rahvuslikud ja piirkondlikud piirid ja muutunud kogu maailma elanike jaoks oluliseks. Maailmakirjandusena võib käsitada ka kõikide maailma rahvaste kogu kirjandust.
Maailmakirjanduse mõiste võttis kasutusele Christoph Martin Wieland, mõeldes sellega kirjandust "homme du monde"'ile ('maailma inimesele'), kuid mõiste saavutas laiema käibe tähenduses, mille lansseeris Johann Wolfgang von Goethe aastal 1827. Goethe mõistis maailmakirjandusena ("Weltliteratur") kirjandust, mis oli loodud rahvusüleses, kosmopoliitlikus vaimus. Karl Marx ja Friedrich Engels kasutasid seda terminit "Kommunistliku Partei Manifestis" (1848), kirjeldades kodanliku kirjanduse "kosmopoliitset iseloomu". 
19. sajandil sai Euroopa keeltes tõlgete kaudu kättesaadavaks üha rohkem kaugemate kultuuride klassikalisi või uuemaid kirjandusteoseid, sealhulgas tõlkeid sanskriti keelest ja araabia keelest, ning see mõjutas avarama käsituse tekkimist kirjandusest.
Ehkki "maailmakirjanduse" antoloogiad on selle nime all sageli müünud peamiselt Euroopa klassikat, on viimasel kolmel aastakümnel levinud laiem arusaam kirjanduse väärtusest. Uuemad käsitlused nagu näiteks David Damroschi "What Is World Literature?" ("Mis on maailmakirjandus?") defineerivad maailmakirjandust kirjanduse loomise, kirjastamise ja leviku, mitte väärtuse alusel. See on lähemal mõiste algsele tähendusele, mida kasutasid Goethe ja Marx.
Maailmakirjanduse mõiste sarnaneb maailmakino ja maailmamuusika mõistega.
Grööni keel

Grööni keel (grööni "kalaallisut") on eskimo-aleuudi keelkonda kuuluva inuiti keelte rühma keel, mida kõneleb ligikaudu 57 000 inimest Gröönimaal ja Taanis.
Jaguneb läänemurdeks ("kalaallisut"), idamurdeks ("tunumiisut, tunumiit oraasiat") ja põhjamurdeks ("inuktun, avanersuaq").
2009. aastast on grööni keele läänegrööni murre olnud Gröönimaa ainus ametlik keel. 
Kirjakeel.
Grööni keelt kirjutatakse ladina tähestikus erinevalt mitmest Kanadas kõneldavast eskimo keelest, mis kasutavad inuktituti silpkirja. Grööni keele praegune ortograafia pärineb aastast 1973. 
1973. aasta reformiga asendati muu hulgas uvulaarset klusiili tähistanud täht ĸ praegu ortograafias tarvitatava q-ga.
César Franck

César-Auguste-Jean-Guillaume-Hubert Franck (10. detsember 1822 Liége – 8. november 1890) oli prantsuse organist, pianist, helilooja ja muusikapedagoog.
Elu.
César Franck sündis 10. detsembril 1822 Liége'is, mis kuni 1830. aastani oli Hollandi Kuningriigi koosseisus. Pärast 1830. aastat läks Liége Belgia Valloonia koosseisu. 
César Francki isa oli Nicholas-Joseph Franck ja ema Marie-Catherine-Barbe Frings Franck. 
Juba varases lapsepõlves ilmnesid Césaril nii kunsti- kui ka muusikaanne. Ta astus Liége'i konservatooriumi, kus õppis klaverit, orelit ja harmooniat. 1834. aastal toimus tema esimene kontsert. 1835. aastal kolis César koos oma isa ja vennaga Pariisi, kus algul võttis eratunde Anton Reichalt ja Pierre Zimmermannilt, kes mõlemad olid Pariisi Konservatooriumi õppejõud. Oktoobris 1837 jätkas Franck juba konservatooriumi üliõpilasena Pierre Zimmermanni juures. 1838. aastal sai ta klaverieksamil I preemia. Franck hakkas õppima ka orelit Francois Benois' juures. 1840. aastal sai ta I preemia kontrapunkti eksamil ja 1841. aastal I preemia orelieksamil. 22. aprillil 1842 lõpetas Franck Pariisi Konservatooriumi. 
22. jaanuaril 1858 sai ta organistikoha Sainte-Clotilde kirikus Pariisis, kuhu 11 kuud hiljem Aristide Cavaillé-Coll valmistas uue oreli. See orel on kauni kõlaga nagu paljud teisedki Cavaillé-Colli orelid ning Franck armastas väga sellel pillil mängida ja improviseerida. Teine organist ja helilooja Theodore Dubois oli samas kirikus koorijuht ja abiorganist, César Franck aga titulaarorganist. 1872. aasta veebruarist töötas Franck Pariisi Konservatooriumi oreliklassi õppejõuna. Ta esines tihti kontsertidega, improviseerides orelil. Paljud oma improvisatsioonid pani Franck kirja. 
1890. aastal haigestus ta kopsupõletikku, mille tüsistuste tagajärjel suri 8. novembril 1890. Matusetalitus peeti Sainte-Clotilde kirikus, kus ta oli 32 aastat töötanud. Algul maeti Franck Montrouge'i kalmistule, kuid mõni aasta hiljem maeti tema säilmed ümber Montparnasse'i kalmistule.
Looming.
César Francki loomingus on levinud tsükliline vorm. Ta kirjutas teoseid orelile, klaverile, orkestrile, samuti kammermuusikat. Tema loomingus on tunda Liszti ja Wagneri mõjutusi ning omakorda on Franck ise eelkäijaks näiteks Ravelile ja Debussyle.
Tema teostest on tuntumad sümfooniline poeem "Le Chasseur maudit" (1883), prelüüd, koraal ja fuuga klaverile (1884), sümfoonilised variatsioonid klaverile ja orkestrile (1885), sümfoonia d-moll (1866–1888), klaverikvintett f-moll (1879), sonaat viiulile ja klaverile A-duur (1886). 
Laul "Panis Angelicus" oli algselt kirjutatud tenorile, orelile ja keelpillidele, kuid hiljem on sellest populaarsest teosest tehtud palju töötlusi eri koosseisudele. Kõige tuntum nendest on seade koorile, orelile ja viiulile. Seda teost on tavaks laulda jõulukontsertidel. 
César Franck improviseeris palju ja paljud oma improvisatsioonid pani ta ka kirja. Tulemuseks on 12 suurt oreliteost.
Koltasaami keel

Koltasaami keel (koltasaami keeles "sääʹmǩiõll", põhjasaami keeles "nuortalašgiella") on saami keel, mida tänapäeval kõneldakse peamiselt Soomes Inari valla Sevettijärvi (Čeʹvetjäuʹrr), Nellimi (Njeäʹllem) ja Näätämö (Njauddâm) külas ning Venemaal Notozero (Njuõʹttjäuʹrr) piirkonnas.
Soomes on koltasaami keelel ligikaudu 400 kõnelejat ja Venemaal 20–30 kõnelejat.
Kirjaviis.
Koltasaami kirjaviis põhineb ladina tähestikul, praegune ortograafia kehtestati 1973. aastal. Koltasaami ortograafias tähistab õ-täht keskvokaali [ɘ], mis sarnaneb õ-tähele vastava häälikuga eesti ja liivi ortograafias. 
Koltasaami tähestikus on ladina tähestikule lisatud hulk diakriitiliste märkidega eristatud lisamärke:
Põhjamaade Nõukogu bioenergiaauhind

Põhjamaade Nõukogu bioenergiaauhind on tunnustus, mida andis Põhjamaade Nõukogu aastatel 2007–2010 inimesele või organisatsioonile, kes on andnud märkimisväärse panuse bioenergia tootmise või kasutamise levikusse.
Auhinna asutasid 2006. aastal Põhjamaade kalandus-, põllumajandus- ja metsamajandusministrid. Vastavalt tollasele kokkuleppele anti viimane auhind välja 2010. aasta tegevuse eest.
Auhinnaks oli 50 000 Taani krooni ja diplom.
Dan Asplund

Dan Arvo Asplund (1. veebruar 1948, Helsingi – 24. september 2020, Jyväskylä) oli Soome tehnikateadlane, bioenergeetika asjatundja ja eestkõneleja.
Aastal 2008 sai ta Põhjamaade Nõukogu bioenergiaauhinna.
Ta oli ettevõtte Benet Oy juhatuse esimees.
Garafía vald

Garafía on vald Hispaanias Kanaaridel Santa Cruz de Tenerife provintsis La Palma saarel.
Garafía asub saare põhjaosas Atlandi ookeani ääres.
Valla keskus on Santo Domingo.
Garafía valla lõunaosas asuvad saare kõrgeimad mäed, 2545 meetrini ulatuv kaljumäestik Roque de los Muchachos. Mägedes tegutseb Roque de los Muchachose observatoorium.