1996. aasta suveolümpiamängud

1996. aasta suveolümpiamängud olid XXVI olümpiaadi kaasaegsed suveolümpiamängud. Need toimusid 19. juulist 4. augustini 1996 USA-s Georgia osariigi pealinnas Atlantas ning nendega tähistati kaasaegsete olümpiamängude 100. aastapäeva.
Atlanta kinnitati olümpialinnaks 18. septembril 1990 ROK-i istungjärgul Tōkyōs. Atlanta edestas peakonkurenti Ateenat viiendas häältevoorus seisuga 51 : 35. Teised kandideerinud linnad olid Belgrad, Manchester, Melbourne ja Toronto.
1996. aasta suveolümpiamängude linna valimine.
Suveolümpiamängude korraldaja valimiseks saabus Tōkyōsse kõrge diplomaatiline esindus: Austraaliast ja Kreekast olid saabunud peaministrid, Kanadast välisminister, USA-st Atlanta endine linnapea ja USA endine suursaadik Andrew Young. 
Favoriite oli kaks: Melbourne, kes kulutas ettevalmistusteks ja propagandakampaaniaks 20 miljonit Austraalia dollarit (kuus pretendenti kulutas kokku ligi 70 miljonit USA dollarit – see oli rekordsumma olümpiamängude ajaloos), ja Ateena. Teatavasti möödus 1996. aastal sada aastat esimestest nüüdisaegsetest olümpiamängudest. See oligi trumbiks 200-liikmelisele Kreeka delegatsioonile, kes eesotsas peaminister Constantine Mitsotakisega saabus tõusva päikese maale, et valimisi mõjutada. Üks kohapeal viibijatest oli kuulus Kreeka helilooja Mikis Teodorakis, kes ütles avalikult aasta varem kommunismist lahti. Teodorakis lubas kirjutada olümpiameloodia, kuid Atlantal oli see ettenägelikult juba olemas – "Unistuse jõud" ("The Power of the Dream") on Kanada laulja Celine Dioni laul, mis ilmus singlina 20. augustil 1996 Jaapanis. Selle kirjutasid ja produtseerisid 1996. aasta suveolümpiamängude avatseremoonia jaoks David Foster, Linda Thompson ja Babyface.
Traditsiooni järgi langes igas hääletusvoorus üks konkurent välja. Kuna jugoslaavlased ei saatnud oma esindajat Tōkyōsse, oli esimese vooru tulemus ette teada: Ateenal 23, Atlantal 19, Torontol 14, Melbourne'il 12, Manchesteril 11 ja Belgradil 7 poolthäält. Teise vooru järjestus oli selline: Ateenal 23, Melbourne'il 21, Atlantal 20, Torontol 17 ja Manchesteril 5 poolthäält. Inglismaa tööstuslinna Manchesteri tugevus oli hea transpordikorraldus ja uus lennujaam. Erakapital lubas kohe hakata ehitama 80 000-kohalist olümpiastaadionit ja efektse arhitektuuriga ujumiskeskust, kuid Euroopa linna šansse kahandas asjaolu, et olümpiamänge tavaliselt ei korraldata ühel mandril kaks korda järjest (1992. aasta suveolümpiamängud toimusid Hispaanias Barcelonas).
Olümpiaareenid.
Olümpiamängude peaareen oli 83 100 istekohaga olümpiastaadion (Olympic Stadium), kus toimusid kergejõustikuvõistlused ning ava- ja lõputseremoonia.
Piletiga pealtvaatajaid oli kokku 8 610 984, mis sai uueks olümpiarekordiks. Endine pealtvaatajate rekord pärines 1984. aasta Los Angelese mängudelt (5 798 000). Võrdluseks: Barcelona mängudel 1992. aastal oli vaid 3 021 740 pealtvaatajat.
Veel võistluspaiku:
Korraldus ja osavõtt.
Olümpiamängude korralduskomitee (ACOG) president oli William Porter Payne. Ava- ja lõputseremoonia lavastas 13 Emmy auhinna laureaat Don Mischer. Olümpia tunnusmeloodia "Summon the Heroes" autor oli helilooja John Williams. Olümpiahümn oli S. Samarase 1896. aastast pärit ROK-i ametlik olümpiahümn.
Olümpiavande andis korvpallur Teresa Edwards. Kohtunike vande andis vettehüppekohtunik Bob Billingsly. Noorim osalenud sportlane oli 12-aastane Kambodža ujuja Hen Raksmey (snd 06.09.1983), vanim oli 63-aastane Kuuba laskur Jose Artecona (snd 09.08.1932).
Võistluste patroon oli USA president Bill Clinton.
Sportlaste olümpiaküla oli Georgia Tehnikaülikooli ühiselamutes. Olümpiamängudel osales 197 riiki 10 629 sportlasega, neist 3779 olid naised. Suurima võistkonnaga oli USA – 697 sportlast.
Esimest korda võtsid olümpiast osa Armeenia, Aserbaidžaan, Burundi, Dominica, Gruusia, Guinea-Bissau, Kasahstan, Kirgiisia, Komoorid, Makedoonia Vabariik, Moldova, Nauru, Palestiina, Roheneemesaared, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, São Tomé ja Príncipe, Slovakkia, Tadžikistan, Türkmenistan, Ukraina, Usbekistan, Valgevene, Venemaa (1908–1912 osalenud Tsaari-Venemaad tuleks vaadelda kui rahvaste ühendust nii nagu Nõukogude Liitu ja Sõltumatute Riikide Ühendust).
Kergejõustikualasid oli 44. Uue alana oli kavas naiste kolmikhüpe. Naiste 3000 meetri jooks asendati 5000 meetri jooksuga.
Olümpiamängude autasud olid kuld-, hõbe- ja pronksmedalid, mida valmistas firma Reed and Barton. Medali esiküljel oli traditsiooniline Giuseppe Cassioli kavand võidujumalanna Nikest ja tagaküljel Atlanta OM-i logo ja vastava spordiala piktogramm (kunstnik Malcolm Crier). Kokku valmistati 2600 medalit, üle anti 1933 medalit. Olümpiamängudel jagati välja 271 komplekti medaleid. 
USA Postiamet andis välja 20 margiga olümpiaseeria, millel kujutatakse olümpia spordialasid. Eesti Post lasi käibele nüüdisaegsete olümpiamängude 100. aastapäeva tähistava margiploki. Plokis on kolm marki, millest ühel on kujutatud 1896. aasta Ateena olümpiamedalit, teisel Eesti esimest olümpiavõitjat Alfred Neulandit ja kolmandal, Atlanta olümpiamängude teemalisel on kujutatud jalgratturit. Margiploki kujundas Riho Luuse.
Olümpiamaskott oli Atlanta Crawford Communicationsi allettevõtte DESIGNefx arvuti abil loodud abstraktne olend Whatizit (Izzy).
Olümpiatule teekond.
30. märtsil ajaloolises Olümpias toimunud olümpiatule süütamistseremoonial viibisid USA esimene leedi Hillary Clinton ja ACOG-i esindajad. Tõrviku esimene kandja oli Kreeka meister kaugushüppes Kostas Koukodimos. Nädala jooksul läbis olümpiatuli iidseid Kreeka maakondi, kuni jõudis 6. aprillil Ateenasse, kus nüüdisaegsete olümpiamängude 100. aastapäeva tähistamiseks peeti Ateena marmorstaadionil nn kuldseid mänge 12 alal. Kohale oli kutsutud ka kõigist senistest olümpialinnadest pärit olümpiavõitjad, kes jooksid staadionil tõrvikuga ühe ringi. Edasi kanti olümpiatuld 20-päevasel teekonnal mööda Kreeka saari ja maakondi ning tuli jõudis 26. aprillil tagasi Ateenasse. Kreekast toimetas tule USA-sse Los Angelese erilennuk McDonnel Douglas. 27. aprillist kuni 19. juulini kestnud Ameerikas toimunud tõrvikuteatejooksu esimest etappi jooksis 1984. aasta olümpiatule süütaja, Rooma olümpiavõitja kümnevõistluses Rafer Johnson. Enam kui 10 000 jooksjat kandis tõrvikut läbi 42 USA osariigi 24 135 km pikkusel teekonnal. Olümpiatule viimased kandjad olid kergejõustiklane Alice Coahman, korvpallur Walt Bellamy, poksija Rocky Lane, kergejõustiklane Al Oerter, poksija Evander Holyfield koos kreeklannast kergejõustiklase Paraskevi Patolidouga ning ujuja Janet Evans.
Olümpiatõrvik oli 81 cm pikk ja kaalus 1,5 kg. Selle kavandas USA-s elav kreeklane Peter Mastrogiannis. Tõrvik oli inspireeritud kõige lihtsamast antiiksest tõrvikust, mis valmistati nööriga kokku köidetud rootsude kobarast. Atlanta tõrvik oli kombineeritud 22 alumiiniumist valmistatud nn rootsust – kõigi toimunud olümpiamängude kohta üks. Käepide oli valmistatud Georgias kasvavast pekani-hikkoripuust. Tõrvikut kaunistas kaks kuldset plaati: ühel olid olümpiamänge korraldanud linnade nimed, teisel sajandate olümpiamängude sümbol ja signatuuri "Uue elu sünd" motiiv.
Poliitilised mõjutused.
Kuna sellest olümpiast võtsid esimest korda osa kõik ROK-i liikmesriigid, kujutas nendele olümpiamängudele kõige suuremat ohtu terrorism. Mida lähemale mängud jõudsid, seda suuremaks muutus ka terrorioht. Pessimismi põhjustasid pommiplahvatused New Yorgi World Trade Centeris 1993. aastal, kui hukkus kuus ja vigastada sai üle tuhande inimese, ning Oklahoma föderaalhoones kaks aastat tagasi, kui hukkus 168 inimest. Kartusi lisasid TWA Flight 800 Boeing 747 plahvatus ning IBC rahvusvahelisele tele-raadiokeskusele tehtud pommiähvardus vahetult enne mängude algust. Sportlaste julgeolekut tõhustati veelgi. USA kaitseministeeriumi olümpiaeelarve ulatus üle 35 miljoni dollari. Lisaks kaitseministeeriumile vastutasid julgeoleku eest FBI, CIA ning alkoholismibüroo – kokku enam kui 30 000 politseinikku ja sõjaväelast. Absoluutset ohutust polnud siiski võimalik tagada. Ööl vastu 27. juulit plahvatas Olümpiapargis pomm. Hukkus ameeriklanna Alice Hawthorne ja sündmuspaigale tormates sai südameataki Türgi teleoperaator Melih Uzunyoi.
Eestlased olümpiamängudel.
Avatseremoonial kandis Eesti lippu sõudja Jüri Jaanson.
Medaliriigid.
Kokku võitis medaleid 79 riiki.
Edukaim sportlane oli Amy Van Dyken (snd 15.02.1973), USA, võitis ujumises neli kuldmedalit.
&lt;br&gt;Enim medaleid võitnud sportlane oli Aleksei Nemov (snd 28.05.1976), Venemaa, võimlemises kuus medalit (2 + 1 + 3).
&lt;br&gt;Noorim olümpiavõitja oli Amanda Beard (snd 29.10.1981), USA, ujumine, 14 a 9 k 3 p.
&lt;br&gt;Vanim olümpiavõitja oli Klaus Balkenhol (snd 06.12.1939), Saksamaa, ratsutamine, 56 a 7 k 27 p.
Edukaimad kergejõustiklased olid Michael Johnson, USA (200, 400 m), Marie-Jose Perec, Prantsusmaa (200, 400 m), Svetlana Masterkova, Venemaa (800, 1500 m) – nad kõik said kaks individuaalset kuldmedalit.