Carl Gustav von Meyer

Carl Gustav von Meyer (sünd. 17. (28.) oktoober 1755, Plānupe) – oli Vene sõjaväelane (major).
Päritolu ja lapsepõlv.
Carl Gustav von Meyer (ka "Karl Meyer") oli major Magnus Johann von Meyeri (1714–1763) ja Helena Margaretha von Meyeri (sünd. "von Hartung", 1737–1778) esimene laps. Ta sai oma nime isapoolselt vanaisalt Carl Gustav von Meyerilt, kes oli Rootsi ja Vene sõjaväelane (major) ning Vändra ja Pähu mõisa omanik.
Karl oli vaid seitsmeaastane, kui ta isa Johann Magnus suri 1763. aastal. Aasta varem müüs isa Plānupe mõisa major parun Friedrich von Mengdenile ning perekond kolis Riiga, kus elas Karli emapoolne vanaema Helena Frantz (sünd. "Meyer", 1708–1785). Helena oli olnud kindralmajor Christian Ludwig von Hartung´i a. Miltenberg († u 1748) lesk ja abiellus teist korda 1756. aastal Riia Toomkirikus Riia kaupmehe Herman Frantziga (1718–1787).
Enne uut abielu elas vanaema Plānupe mõisas, mille tema esimene abikaasa ja Karl Meyeri vanaisa, kindral von Hartung, oli 1740. aastal omandanud 1730 taalri ("Reichstaler Albus") eest. Karli isa ostis mõisa 1752. aastal oma tulevaselt ämmalt 6000 taalri eest, mis viitab mõisa majanduslikule arengule ja heale haldusele.
Pärast isa surma kasvatas lesestunud ema Helena Margaretha lapsi üksi. Karlil oli kaks venda (surid väiksena) ja kaks õde:
Ema Helena Margaretha von Meyer suri 41-aastaselt oma õe ja õemehe, Johanna Elisabeth von Stadeni (sünd. "von Hartung", 1747–1817) ja Reinhold Christian von Stadeni (1739–1805) juures Briņģi mõisas.
Teenistus Vene armees.
Carl Gustav von Meyer (vene k. "Карл Мейер") alustas sõjaväelist teenistust Venemaa keisririigi armees aastal 1771. 
27. veebruaril (10. märtsil) 1783 oli ta praporštšiku (sks "Fähnrich", eesti "lipnik") auastmes, kui osales koos oma lelle, kapten Peter Friedrich von Meyeri ja teiste sugulastega Lysohni ja Druweeni mõisate pärimisõiguse protsessil Riias.
1. (12.) jaanuaril 1788 ülendati Karl Meyer porutšikust ("leitnandist") kapteniks, samal päeval arvati ka erru. 
9. (20.) märtsil 1792 taasühines ta armeega ning jätkas tegevteenistust Fredrikshamnis Pihkva jalaväerügemendis 2. järgu majorina. 
Väeosaga liitudes oli tema nime juures märge "lisakomplekteeritu", koos ülendamisega kaptenist 2. järgu majoriks.
1793. aastal saabus Pihkva rügement Vilniusesse.
12. (23.) aprillil 1794 langesid Vilniuse ülestõusu käigus Poola-Leedu vägede kätte vangi mitmed Pihkva jalaväerügemendi staabiohvitserid, sealhulgas 2. järgu major Karl Meyer. Ülestõusu algatas kindral Jakub Jasiński (1761-1794), kelle juhitud väed vabastasid Vilniuse Vene garnisonist. Pärast ülestõusu mahasurumist ja Vene vägede uuesti linna sisenemist lahkus rügement Vilniusest talvekorterisse Radoškovitšisse (umbes 30 versta Minskist läänes). Sinna saabusid ka vangistusest naasnud ohvitserid – allikate järgi kõik kaheksa staabiohvitseri, sealhulgas major Meyer. See on viimane teadaolev teade temast, sest pärast seda ei esine Karl Meyeri nime enam Pihkva rügemendi ega teiste väeüksuste nimekirjades.
Perekond.
Carl Gustav von Meyer abiellus 31. oktoobril (11. novembril) 1792. aastal Riia Püha Gertrudi kirikus Ebba Juliana alias Maria von Behmiga (sünd. 1769), kes oli Venemaa riiginõuniku (1795), Kamtšatka ülemkomandöri (1773–1779), Vaba Majandusseltsi liikme (1782) ja Riia kubermangumagistraadi 2. departemangu presidendi, Püha Vladimiri IV klassi ordeni kavaleri (1792), 1. järgu majori Karl Magnus Friedrich von Behmi (19. (30.) märts 1727, Tagavere – 9. (21.) juuli 1806, Riia) ja tema abikaasa Eva Juliana von Borningu (1730–1792) vanim tütar. Ebba Juliana (Maria) von Behm oli Õilsate Aadlineiude Smolnõi Instituudi 4. lennu (1785) vilistlane.