tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maailmaküla

Maailmaküla ehk globaalne küla (inglise keeles "global village") on kontseptsioon, mille järgi on tänapäeva maailm kui üks ühtne kogukond. Globaalse küla tekkimist on soodustanud tänapäevased transpordi- ja sidesüsteemid, globaliseerumine, massimeedia ja üleilmsed keskkonnaprobleemid. Need on maailma surunud justkui kokku, mille tagajärjel on kaduma hakanud regionaalsed kultuurilised erinevused. Trendiks on saanud ka lääneliku ja linliku kultuuri laiaulatuslik laienemine. Mõiste võttis kasutusele Kanada filosoof Marshall McLuhan. Selle termini kasutuselevõtmine mõjutas hilisemat globaliseerumise ja meedia vaheliste seoste mõtestamist.
Kasutamine.
Eesti majandusteadlane Andres Arrak väljendas 2012. aastal sama mõtet järgmiselt: "Me olemegi üha rohkem üks suur küla ja burkas või miniseelikus naised võivad kaubanduskeskuses vabalt teineteisest mööduda ilma üksteist kividega surnuks pildumata".
Anatoli Ostroumov

Anatoli Fjodorovitš Ostroumov (vene keeles "Анатолий Фёдорович Остроумов"; 8. juuni või 8. juuli 1861 Luga vald, Peterburi kubermang – 24. oktoober 1936 Tartu) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, kes tegutses alates 1919. aastast Eestis.
Anatoli Ostroumov sündis külapreestri perekonnas. Omandas hariduse Peterburi Vaimulikus Seminaris, mille lõpetas 21. juunil 1883. Sama aasta 26. septembril pühitses Peterburi metropoliit Issidor ta diakoniks ja neli päeva hiljem, 30. septembril preestriks.
Juba augustis 1883 oli isa Anatoli määratud teenima üht oma koduvalla külakogudustest, kus ta töötas viis kuud. 4. märtsil 1884 viidi ta üle Luga Katariina katedraali teiseks preestriks. Sellel ametikohal töötas Anatoli Ostroumov 1901. aastani.
Alates 1888. aastast töötas ta mitmetes kirikukoolides usuõpetuse õpetajana. 1899. aastast kuulus Peterburi piiskopkonna õppeasutuste nõukogusse, oli selle organi sekretär ja kassapidaja.
Aastatel 1894–1917 osales vaimulikkonna esindajana Luga valla esinduskogu töös. 
Aastatel 1895–1919 oli ta Luga I praostkonna praost.
16. juunil 1901 edutati isa Anatoli Luga Katariina peakiriku esipreestriks ja talle anti ülempreestri aunimetus. 
Luga katedraalis töötas isa Anatoli kuni 30. oktoobrini 1919, mil ta evakueerus koos naise ja kahe tütrega Eestisse, asudes detsembris tööle Aseris tegutsenud Loodearmee 5. sõjaväehaigla vaimulikuna.
Alalise töökoha Eestis sai ta 16. novembril 1921 kui Tartu Jumalaema Uinumise peakiriku kogudus valis ta omale teiseks preestriks. Pärast sealse esipreestri surma 1927. aastal sai Anatoli Ostroumovist Tartu Jumalaema Uinumise koguduse eesseisja.
Aastal 1932 valis Narva piiskopkonna täiskogu selleks ajaks lesestunud isa Anatoli Narva ja Irboska piiskopi kandidaadiks, kuid Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku täiskogu jättis ta ametisse kinnitamata. Põhjuseks oli asjaolu, et vaatamata Eestis elatud 13 aastale ei olnud isa Anatoli ära õppinud eesti keelt ning eesti koguduste esindajad pidasid taolise inimese pühitsemist piiskopiks vastuvõetamatuks. Kuni surmani jätkas ta tööd Tartu Jumalaema Uinumise koguduses.
Anatoli Ostroumov suri oktoobris 1936 ja maeti Raadi kalmistu Uspenski rahulasse. Tema matusetalituse toimetasid Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander ning Petseri piiskop Nikolai.
Äripäev

Äripäev (lühend: ÄP) on Eesti uudistesait ja endine ajaleht, mis asutati 1989. aastal. Äripäev keskendub majandusteemadele, mille kõrval on väiksemas mahus ka poliitika, kultuur ja meelelahutus. 
Ajalehe Äripäev kirjastaja on AS Äripäev (varasema nimega Äripäeva Kirjastuse AS). Lisaks Äripäevale ja selle lisadele annab (või on andnud) AS Äripäev välja venekeelset majandusteemalist nädalalehte Delovõje Vedomosti, üle kahe nädala ilmuvat arstide ajalehte Meditsiiniuudised ning kuukirju RP (Raamatupidamise Praktik), Imeline Teadus, Imeline Ajalugu ja National Geographic Eesti. Peale ajalehtede ja ajakirjade AS Äripäev avaldab infolehti ja majandusteemalisi raamatuid, korraldab seminare, konverentse ja koolitusi ning haldab erialalisi majandusuudiste saite (ehitus, finants, kinnisvara, IT jms) ja üldisemat majandusinfo lehte "Äripäeva teabevara", peab veebiraadiot ja salvestab taskuhäälingut.
Ajalugu.
Äripäeva asutasid Tallinnas 1989. aastal Rootsi meediakontsern Bonnier ja Eesti firma Mainor. Esimene Äripäev ilmus 9. oktoobril 1989. Kuni maini 1992 ilmus Äripäev ühe korra nädalas, veebruarini 1996 kolm korda nädalas ning pärast seda viis korda nädalas (esmaspäevast reedeni). 2020. aasta aprillis kärbiti lehe ilmumissagedus koroonakriisi tõttu ühele korrale nädalas algul ajutiselt, kuid hiljem ka alaliselt, nädalalehe ilmumispäevaks valiti neljapäev. Juulis 2020 oli lehe trükiarv 6100.
Paber- ja digiväljaande vahekorda kirjeldas peatoimetaja 2020. aastal järgmiselt: "Paberleht on digisisu täiendav väljund, mis on eelkõige mõeldud firmade puhkenurkadesse ja klienditsoonidesse."
Alates 1997. aasta maist on Bonnier Äripäeva ainuomanik.
Septembris 2022 anti teada, et alates 2023. aastast lõpetab Äripäeva paberleht ilmumise. Viimane paberleht ilmus 22. detsembril 2022.
2025. aasta algusest lõpetas paberil ilmumise ka 2023. aasta jaanuaris ilmuma hakanud Äripäeva ajakiri.
Juhtimine.
Aastatel 1992–2007 oli Äripäeva peatoimetaja Igor Rõtov. Alates septembrist 2007 on ajalehe peatoimetaja Meelis Mandel ja Igor Rõtov on AS-i Äripäev peadirektor.
Martin Bergmann

Martin Bergmann (sündinud 15. veebruaril 1983 Rosenheimis) on saksa modell ja televisiooniesineja.
Ta sündis Gabriele ja Michael Bergmanni kahelapselises peres. 
Ta on õppinud ajakirjanduslikku fotograafiat.
Martin Bergmann sai 1. juulil 2012 Steveni isaks.
Viimsi staadion

Viimsi staadion (ka Same staadion) oli jalgpalliväljak Harjumaal Viimsi vallas Haabneemes. Endise staadionihoone kohale on ehitatud hotell Athena ja staadioni kagunurka ostukeskus. Murukattega väljaku mõõtmed olid 105 × 70 meetrit. Kunagi oli see FC Lantana kodustaadion.
Robin von Eltz

Robin von Eltz (surnud pärast 10. augustit 1388) oli Liivi ordu maameister aastatel 1385–1388.
Robini vanemad olid Richard von Eltz ja Kunegunde von Isenburg. Tema vend oli Saksa ordu liige Konrad von Eltz. Ka mitmetest teistest tema suguvõsa liikmetest said orduvennad, eriti 16. sajandil. Eltz pärines Reinimaalt Cochemi ja Koblenzi läheduses asuvast Eltzi linnusest. Tema suguvõsa põlvnes riigiministeriaalidest. Enamik selle valdustest olid saadud läänidena Trieri peapiiskopi käest, ent Eltzidel oli lääne ka teistelt ümberkaudsetelt valitsejatelt.
Eltzi ordusse astumise aega pole teada, kuid 1367. aastal oli ta ordumeister Wilhelm von Friemersheimi kumpan. 1374. aastal oli ta Karksi foogt, järgmisel aastal sai aga juba maamarssaliks. Sel ametikohal oli ta kümme aastat, kuni Friemersheimi surmani. Seejärel valiti ta uueks maameistriks. Tema ametiaeg jäi lühikeseks, sest ta suri juba kolm aastat hiljem.
Wilhelm von Friemersheim

Wilhelm von Friemersheim (ka "Vrimersheim"; surnud märtsis 1385) oli Liivi ordu maameister aastatel 1364–1385.
Wilhelmi isa võis olla Sweder von Friemersheim, ta pärines Moersi krahvkonnast Vestfaalist. Ka mitmed teised tema suguvõsa liikmed kuulusid ordusse.
Friemersheimi ordukarjäärist on teada vaid selle tipp, 21-aastane ametiaeg ordumeistrina. Selle ajal oli ordul palju konflikte Riia peapiiskopi ja Vene vürstidega.
Divergents (matemaatika)

Vektorvälja divergents ehk allikalisus on vektorväljaga määratud skalaarne funktsioon, mille abil saab kirjeldada välja allikate (või neeldumispunktide) olemasolu. Näiteks elektrivälja divergents mingis punktis annab laengutiheduse selles punktis, mistõttu elektrilaengut käsitletakse elektrivälja allikana.
Vektorvälja, mille divergents on kõikjal null, nimetatakse solenoidaalseks.
Definitsioon.
Vaatame mõnd ristkoordinaatides formula_1 antud vektorvälja
 formula_2.
Vektorvälja formula_3 divergents on skalaarne funktsioon
 formula_4,
kus ümarsulud tähistavad (formaalset) skalaarkorrutist ja formula_5 on nabla-operaator.
Heiki Loot

Heiki Loot (sündinud 28. aprillil 1971) on eesti jurist, ta oli Eesti riigisekretär alates 11. augustist 2003 kuni 2. detsembrini 2018. Alates 3. detsembrist 2018 on ta riigikohtunik (halduskolleegiumi liige).
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal 1995. aastal.
1994–1995 töötas ta Riigikohtu esimehe abina.
1995–1998 töötas Loot Justiitsministeeriumi avaliku õiguse osakonna juhatajana. Ta oli haldusõiguse ja karistusõiguse reformi käivitajaks, juhtis põhiseaduse juriidilise ekspertiisi komisjoni materjalide ettevalmistamist ning osales paljude seaduseelnõude koostamisel.
1997–1999 oli ta Euroopa Nõukogu juures tegutseva riigiõiguse ekspertide komisjoni liige.
1998–2003 oli Loot Sisekaitseakadeemia rektor.
2003–2018 oli ta riigisekretär.
Riigikohtu esimees Priit Pikamäe kuulutas 16. märtsil 2018 välja konkursi riigikohtuniku ametikohale Riigikohtu halduskolleegiumis. Vabanenud kohtunikukohale kandideerisid vandeadvokaat Urmas Kukk, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Madis Ernits, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Einar Vene, Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Virgo Saarmets, Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Oliver Kask ja Heiki Loot. Riigikohtu esimees Priit Pikamäe tegi Riigikogule ettepaneku nimetada riigikohtunikuks Heiki Loot.
20. septembril 2018 otsustas Riigikogu nimetada Heiki Loodi Riigikohtu liikmeks. Tema riigikohtunikuks nimetamise poolt oli 64 Riigikogu liiget, vastu oli 6 ja erapooletuks jäi 2. Ta andis ametivande Riigikogu ees 20. novembril 2018.
Ta on Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige aastast 1993.
Elektromagnetvälja tensor

Elektromagnetvälja tensor on füüsikaline suurus, mis võimaldab elektromagnetvälja kovariantselt kirjeldada. Elektromagnetvälja tensor on neljamõõtmeline tensor, mida hakkas kasutama Hermann Minkowski enda loodud erirelatiivsusteooria formalismis. Elektromagnetvälja tensor võimaldab mõningaid füüsikaseadusi väga kompaktselt kirja panna.
 "Matemaatiline märkus: selles artiklis kasutatakse abstraktset indeksinotatsiooni."
Detailid.
Elektromagnetvälja tensor formula_1 esitatakse tavaliselt maatriksina: 
formula_2 
või
formula_3 
kus
E on elektriväli, 
B on magnetväli ja
c on valguse kiirus.
Ülaltoodud märgid sõltuvad aegruumi meetrilise tensori valikust. Siin kasutatakse märgikokkulepet +---, millele vastab meetriline tensor
formula_4
Omadused.
Väljatensori maatrikskujust ilmnevad järgmised omadused:
Et tegemist on tensoriga, siis moodustub kontraktsioonidel Lorentzi invariant:
formula_6
Tensori formula_7 korrutis oma duaalse tensoriga annab pseudoskalaarse invariandi:
formula_8
kus formula_9 on neljandat järku täielikult antisümmeetiline pseudotensor ehk Levi-Civita sümbol. 
Märkus: ülalasuva avaldise märk sõltub Levi-Civita sümboli jaoks kasutatavast märgikokkuleppest. Siin kasutatud kokkulepe on formula_10 = +1. 
Elektromagnetvälja tensori determinant on
formula_11.
Elektromagnetvälja tensori saab kirja panna 4-vektorpotentsiaali formula_12 kaudu:
formula_13
Kus nelivektorpotentsiaal on moodustatud magnetvälja vektorpotentsiaalist ja elektrivälja (skalaarsest) potentsiaalist:
formula_14 
ja selle kovariantne kuju leitakse korrutamisel Minkowski meetrikaga formula_15 :
formula_16
Maxwelli võrrandid.
Maxwelli võrrandid võtavad elektromagnetilise tensori kaudu väljendudes võrdlemisi kompaktse kuju. Elektrivälja jaoks kehtib 
formula_17
kus
formula_18 
on elektrilaengu 4-vool.
Võrrandid magnetismi jaoks taanduvad kujule
formula_19
kus koma tähistab osatuletist
formula_20.
Sanok

Sanok (ukraina keeles Сянік) on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas, Sanoki maakonna halduskeskus ja suurim linn.
Sanok asub Sani jõe ääres.
Linnas asub bussitehas Autosan.
Sobivustest

Sobivustest (inglise "crossmatch") on enne vereülekannet tehtav test, kus kontrollitakse doonori ja retsipiendi verede sobivust aglutinatsioonireaktsiooni kaudu.
Sobivustest koosneb kolmest osast: "major" testist, "minor" testist ning retsipiendi kontrollist.
"Major" testiga kontrollitakse kas retsipiendi vereplasmas esineb antikehi doonori vere punaliblede suhtes. "Minor" testiga kontrollitakse kas doonori vereplasmas esineb antikehi retsipiendi vere punaliblede suhtes. Retsipiendi kontrolliga kontrollitakse, kas retsipiendi vereplasmas esineb antikehi vere punaliblede suhtes. Antikehade esinemisel tekib aglutinatsioonireaktsioon.
Irakli Alasania

Irakli Alasania (gruusia ირაკლი ალასანია; sündinud 21. detsembril 1973 Bathumis) on Gruusia poliitik ja diplomaat, aastatel 2009–2017 partei Meie Gruusia – Vabad Demokraadid juht.
11. septembrist 2006 kuni 4. detsembrini 2008 oli Alasania Gruusia alaline esindaja ÜRO juures. Alasania on tegutsenud presidendi eriesindajana Gruusia-Abhaasia kõnelustel.
Elulugu.
Alasania on lõpetanud Thbilisi Riikliku Ülikooli rahvusvahelise õiguse erialal (1995). Töötanud Gruusia USA, Kanada ja Mehhiko saatkonnas. Aastatel 1998–2001 töötas välisministeeriumi SRÜ ja Venemaa asjade osakonnas. 2001–2002 Rahvusliku Julgeolekunõukogu julgeolekuküsimuste osakonna juht. 2001–2004 riigijulgeoleku ministri esimene asetäitja. 2004. aastal kaitseministri esimene asetäitja, seejärel Rahvusliku Julgeolekunõukogu sekretäri asetäitja.
2004. aasta sügisel määrati Alasania Abhaasia eksiilvalitsuse juhiks. Seda ametit pidas ta 2006. aasta märtsini. 2005. aastal sai ta ühtlasi presidendi eriesindajaks Gruusia-Abhaasia kõnelustel. 2006. aastal sai temast presidendi nõuandja konfliktide reguleerimise küsimustes. Alasania töötas välja suhete reguleerimise plaani, mis võitis Lääne diplomaatide poolehoiu, kuid mida Gruusia presidendi administratsioon heaks ei kiitnud.
11. septembril 2006 sai Alasaniast Gruusia alaline esindaja ÜRO juures.
2008. aasta detsembris loobus Alasania sellest ametikohast. Pärast loobumist teatas ta, et ühineb Mihheil Saakašvili valitsusele vastanduva opositsiooniga. Ta nõudis Saakašvili taandumist ametist ja teda peeti üheks tõenäolisemaks presidendikandidaadiks pärast Saakašvilit.
2009. aasta veebruaris sai Alasaniast opositsiooniliste parteide ühenduse Allianss Gruusia Eest juht. Juulis asutas ta allianssi kuuluva partei, mis kannab nime Meie Gruusia – Vabad Demokraadid. Allianss lõpetas tegevuse 2010. aasta juunis, mõni nädal pärast mai lõpus toimunud kohalikke valimisi.
Kohalikel valimistel kandideeris Alasania Thbilisi linnapeaks, jäi aga senisele linnapeale Gigi Ugulavale selgelt alla, ehkki sai opositsiooni kandidaatide seas parima tulemuse. Eristudes radikaalsematest opositsioonipoliitikutest, kellest mõnigi valimistel kandideerimisest keeldus, teatas Alasania ka kaotatud valimiste järel, et väljakutse valitsusele saab esitada üksnes valimiste kaudu ja muud teed viivad kaose ning anarhiani.
Erinevalt paljudest Saakašvilile vastanduvatest Gruusia poliitikategelastest on Alasania väljendanud toetust presidentaalsele riigikorrale. Ta on end ettevaatlikult määratlenud tsentristina.
Ta oli 25. oktoobrist 2012 kuni 4. novembrini 2014 Gruusia kaitseminister (Meie Gruusia – Vabad Demokraadid oli koalitsioonis Gruusia Unistusega). Seejärel peaminister Irakli Garibašvili asendas ta Mindia Džanelidzega.
Isiklikku.
Irakli Alasania on abielus, tal on kaks last; tema abikaasa Natia isa Guram Pandžikidze (1933–1997) oli gruusia ulmekirjanik, abikaasa õde Maia Pandžikidze oli aastatel 2012–2014 Gruusia välisminister.
Alasania isa Mamia Alasania hukkus 27. septembril 1993 Suhhumi langemisel Abhaasia separatistide kätte. Sellest hoolimata tunnustasid abhaasid Irakli Alasaniat tasakaaluka ja usaldusväärse läbirääkijana.
Baranavičy

Baranavičy (transkribeerituna Baranavitšõ) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Baranavičy rajooni halduskeskus. Asub 139 kilomeetri kaugusel riigi pealinnast Minskist. 
Elanike arv on 178 400 (2013) ja oli 169 500 (2007). Augustis 2012 laiendati linna piire: linnaga liideti 11 asulat kokku 7700 elanikuga.
Baranavičy külast on esimesed teated aastast 1706. Sel ajal asus küla Poolas. Poola jagamise käigus läks asula Venemaale. Linn tekkis raudteede sõlmpunktina 1870. aastatel, ametlikuks asutamisajaks loetakse 1871. aastat. 1897. aastal oli linnas 4600 elanikku, kellest umbes pooled olid juudid.
1916. aastal toimus linna lähedal Baranavičy lahing, milles hukkus 80 000 Vene sõdurit. 
1919. aastal sai asula linnaõigused. 1921. aastal läks linn Riia rahulepingu järgi Poolale ja kandis poolapärast nime Baranowicze (praktikas kuulus linn alates 1919. aastast Poolale, välja arvatud lühike aeg 1920. aastal poolakate võidetud Poola-bolševike sõja ajal, samal ajal kui Riia rahu kinnitas linna kuulumist Poolale ja poolakatele). 1938. aastal moodustasid poolakad Baranowicze elanikest 47%, juudid 36%, valgevenelased 11%, venelased ja teised vähemused 4%. Septembris 1939 okupeerisid linna Nõukogude väed ja Baranavičyst sai oblastikeskus Valgevene NSV koosseisus. Aastatel 1941–1944 kestis Saksa okupatsioon. Baranavičy oli oblastikeskus kuni 8. jaanuarini 1954, mil Baranavičy oblast likvideeriti ja tema territoorium liideti Bresti oblastiga. Aastast 1991 on Baranavičy iseseisva Valgevene Vabariigi koosseisus.
Lagrange'i funktsioon

Dünaamilise süsteemi Lagrange'i funktsioon ehk lagranžiaan "L" on skalaarne funktsioon, millega määratakse süsteemi dünaamika. Mõiste on nime saanud Joseph Louis Lagrange'i järgi. 
Lagrange'i funktsioonid võeti algupäraselt kasutusele klassikalises mehaanikas, täpsemalt Lagrange'i mehaanikas. Viimases on Lagrange'i funktsioon defineeritud kui kineetilise energia "T" ja potentsiaalse energia "V" vahe:
 formula_1.
Tundes süsteemi Lagrange'i funktsiooni, saab leida süsteemi liikumisvõrrandid, mida väljendatakse Euleri-Lagrange'i võrrandite kaudu. Viimased on teatud tüüpi osatuletistega diferentsiaalvõrrandid.
Gerhard von Jork

Gerhard von Jork (ka "Iorke", "Ioerck", "Iocke") oli Liivi ordu maameister aastatel 1309–1322.
Gerhardi perekond pärines algselt Stade linna lähedal asuvast Jorkist, kuid 13. sajandi keskpaigas asusid nad ümber Mecklenburgi, kus olid sealsete hertsogite teenistuses. Jorki lähisugulasi teada ei ole. 
1298. aastal võis Jork olla Saaremaa foogt, 1305. aastal oli ta aga kindlasti Viljandi komtuur. 1309. aastal valiti ta ka maameistriks. 1318. aastal oli ta koos Saksa ordu kõrgmeister Karl von Trieriga Avignonis paavsti juures läbirääkimistel, mis aga Liivi orduharule ei meeldinud. 1322. aastal tagandas ordukapiitel ta maameistri ametikohalt ja viitsemeistriks sai Konrad Kesselhut.
Rand-vägilill

Rand-vägilill ("Pancratium maritimum") on mitmeaastane taim amarülliliste sugukonnast.
Rand-vägilill on levinud Vahemere regioonis ja Edela-Euroopas. Kasvab rannaliivas. Õitseb juulist septembrini. Õied on valged ja lõhnavad, 3...15 kaupa sarikas. Taim õitseb vaid pärastlõunast järgmise hommikuni.
Kasvab kuni 60 cm kõrguseks.
Gottfried Rogge

Gottfried Rogge oli Liivi ordu maameister aastatel 1298–1307.
Rogge pärines Osnabrücki lähedalt Vestfaalist. Tema suguvõsa esimesed liikmed on teada 13. sajandist, tegemist oli ministeriaalidega. Rogge-nimelisi kaupmehi leidus ka 13.–14. sajandi Riias.
Gottfried Rogge ordukarjääri kohta on teada vaid tema maameistriks olemine.
Nissi

Nissi on paikkond ja endine alevik Riisipere aleviku lõunaosas Harju maakonnas Saue vallas. Nissis asub Nissi kirik.
Ajalugu.
Nissi alevik tekkis Nissi kiriku ümbrusse Riisipere mõisa valdustes. 1933. aasta seisuga kuulusid Nissi kirik ja Nissi alevik Riisipere valda. 1939. aasta haldusreformiga moodustati Riisipere valla asemel Nissi vald.
Nõukogude võimu perioodil, kolhoosikorra kehtestamise aegu, moodustati 1950. aastal Nissi külanõukogu, mis kuulus Keila rajooni alla.
1977. aastal liideti Nissi alevik Riisiperega.
Nathaniel Hawthorne

Nathaniel Hawthorne (sünninimi Nathaniel Hathorne; 4. juuli 1804 – 19. mai 1864) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Amarüll

Amarüll ("Amaryllis belladonna") on mitmeaastane sibultaim amarülliliste sugukonnast. On amarülli perekonna ainuliik.
Amarüll on pärit Lõuna-Aafrikast. Kasvatatakse ilutaimena ja lõikelillena. Õied on valged, roosad või karmiinpunased.
Kasvab kuni 1 meetri kõrguseks.
Edwin Linkomies

Edwin Johan Hildegard Linkomies (kuni 1928 Edwin Johan Hildegard Flinck; 22. detsember 1894 Viiburi – 9. september 1963 Helsingi) oli Soome poliitik.
Edwin Linkomies kuulus Rahvuslikku Koonderakonda. Aastatel 1943–1944 oli ta Soome peaminister. 1946–1949 oli ta vangis.
Linkomies oli 1932–1943 Helsingi Ülikooli prorektor, 1956–1962 rektor ja 1962–1963 kantsler.
Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Kaitseliidu taasasutamine

Kaitseliidu taasasutamise rahvakoosolek korraldati 17. veebruaril 1990 kell 12.07 Raplamaal Järvakandi Tehaste saalis. Kaitseliidu allüksuste asutamine oli alanud juba varem.
Kaitseliidu taastajad Järvakandi koosolekul.
Kaitseliidu taasasutamisel osalesid Eesti Vabariigi õigusjärgsed kodanikud. Järvakandi koosoleku järel Eesti Kaitseliitu juhtima asunud Kalle Elleri sõnul tuleks koosoleku osalisi käsitada delegaatidena, kuna nad esindasid tihti juba olemasolevaid Kaitseliidu taastatud või loodud allüksusi, "kohalikke kaitseliite". Kaitseliidu taastajad olid järgmised isikud:
Koosolek.
Rahvakoosoleku avas Raplamaa Volikogu esimees hr. Saar, kes tegi ettepaneku valida koosoleku juhatajaks Kalle Eller. Kaitseliit kuulutati taastatuks. Osalejad andsid kaitseliitlase vande.
Ajutise põhikirja koostajad olid Mare Kingo, Peeter Ilus ja Kalle Eller.
Ette luges Harri Henn.
Eesti Kaitseliidu Konverentsi otsus.
Eesti Kaitseliidu konverents otsustab:
Järvakandis, 17. veebr. 1990. a.
Eesti Kaitseliidu juhtimiskeskuse liikmed:
 K. Eller; P. Ilus ja M. Kingo
Vanematekogu.
Taastatud Eesti Kaitseliidu Vanematekokku valiti:
Paul Sperrlingk

Paul Sperrlingk (8. november 1887 Otepää – 3. aprill 1939 Tallinn) oli eesti keemik.
Ta oli eestimeelse pastori poeg. Tema isa oli Otepää koguduse õpetaja Burchard Sperrlingk.
Lõpetas 1912. aastal keemikuna Tartu ülikooli. Pärast seda töötas ta Venemaal keemikuna mitmesugustes asutustes. Aastal 1923 töötas ta lühemat aega eriteadlasena Tartu Ülikoolis. Alates 1924 töötas ta Põllutööministeeriumis (oli seal Piimasaaduste Väljaveo Kontrolljaama keemialaboratooriumi juhataja).
Ta suri oma kodus vähi tagajärjel.
Isiklikku.
Sperrlingk oli abielus, tal oli laps.
Salajane aken

"Salajane aken" (originaalpealkirjaga "Secret Window") on 2004 aasta psühholoogiline põnevik, mille peaosades Johnny Depp ja John Turturro. Film põhineb Stephen Kingi novellil "Secret Window, Secret Garden", mille põhjal kirjutas stsenaariumi ja lavastas David Koepp.
Sisu.
Johnny Depp kehastab edukat kirjanikku Mort Raineyt, kes juba pikemat aega pole suutnud sõnagi paberile saada. Pärast lahkuminekut oma naisest Amyst (Maria Bello) on ta end sisse seadnud eraldatud majakesse, kus veedab päevi magades.
Ühel päeval ilmub tema ukse taha salapärane mees John Shooter (John Turturro), kes süüdistab teda plagiaadis ning annab tõestuseks oma manuskripti. Seda lugedes näeb Mort, et see on tõesti sõna-sõnalt sama ühe Morti enda kirjutatud looga, ning peab nüüd Shooterile tõestama, et ei varastanud seda lugu.
Stagnatsioon

Stagnatsioon on seisak, soikumine, peatumine, tardumine, liikumatus. Ühiskonnas ja majanduses (majanduslik stagnatsioon) tähendab see edasiliikumise ja efektiivsuse kadumist. 
Nõukogude Liidus oli stagnatsioon aastatel 1964–1987 – alates Leonid Brežnevi võimuletulekust 1964 kuni NLKP XXVII kongressini veebruaris 1986, aga veelgi täpsemalt NLKP KK jaanuaripleenumini 1987, kui riigi ametlikuks poliitikaks kuulutati perestroika.
Jaan Pakk

Jaan Pakk (26. november 1901 Undla vald, Kallukse – 8. detsember 1979 Rakvere) oli eesti koorijuht ja muusikategelane. 
Ta tegutses Rakveres muusikaõpetajana. Tema õpilaste seas oli ka Arvo Pärt.
Alates 2002. aastast korraldatakse Rakveres temanimelist noormuusikute festivali.
Rakvere Gümnaasiumis asub Jaan Paku büst, mis avati 1992. aastal.
Lahinguvalmidus

Lahinguvalmidus on allüksuse, üksuse, väekoondise ja kogu sõjaväe üldine võimekus alati organiseeritult ettenähtud ajal lahingusse astuda ja saadud ülesanded edukalt täita.
Lahinguvalmiduse tagamine.
Lahinguvalmiduse peamised osad:
Pidev lahinguvalmidus tagatakse väeosa paiknemislinnakus toimkondade ja vahtkondade teenistusega, välitingimustes valve- ja julgestuspostidega. Esmane rahuaegne lahinguvalmidus peab tagama ka alalise paiknemiskoha kaitse ootamatu rünnaku, provokatsiooni või diversiooniakti korral. Väeosades valmistatakse ette vajalikud, skeemid ja kavad, mille järgi isikkoosseis on kohustatud tegutsema häiresignaalide korral. 
Ohuastmed.
Lahinguvalmidust tõstetakse vägedes vajadusel järk-järgult vastavalt ohusituatsioonile eelnevalt kindlaks määratud ohuastmetega. 
Näited ohuastmete võimalikust jagunemisest:
Aleksandra Fjodorovna (Nikolai II abikaasa)

Aleksandra Fjodorovna (vene keeles "Александра Феодоровна", enne abiellumist ja õigeusku ristimist "Victoria Alix Helena Louise Beatrice von Hessen und bei Rhein"; 6. juuni 1872 Darmstadt, Hesseni Suurhertsogiriik, Saksa keisririik – 17. juuli 1918 Jekaterinburg, Venemaa Nõukogude Vabariik) oli Hesseni printsess ning Venemaa Keisririigi viimane keisrinna, keiser Nikolai II abikaasa.
Noorus.
Victoria Alix Helena Louise Beatrice sündis Saksa keisririigi koosseisu kuuluva Hesseni suurhertsogkonna printsessina. Tema isa oli Hesseni suurhertsog Ludwig IV ja ema Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi printsess Alice, kes oli kuninganna Victoria ja prints Alberti teine tütar.
Abiellumine.
Alix võttis omaks õigeusu ja vene ristinime Aleksandra Fjodorovna ning kihlus tsesareevitš Nikolai Aleksandrovitšiga 1894. aasta aprillis. Sama aasta juunis abiellus tema õde Jelizaveta Fjodorovna Nikolai II venna Sergei Aleksandrovitš Romanoviga.
Aleksandra Fjodorovna keisrinnana.
1894. aastal suri keiser Aleksander III ja trooni päris 26-aastane Nikolai II. 
Pulmad toimusid 1894. aasta novembris, mis peeti võrreldes teiste keisrite pulmadega tagasihoidlikumalt. Talvepalee uhkusele eelistas keiserlik paar Tsarskoje Selos asuva Aleksandri palee eraldatust ja lihtsust, kuhu asuti elama. 
Paaril oli viis last:
Tsesareevitš Aleksei haigus.
Keisrinna Aleksandra Fjodorovna kandis X-kromosoomi mutatsioonist põhjustatud pärilikku hemofiiliat ehk vere hüübimatust ning pärandas selle oma pojale, 1904. aastal sündinud Alekseile. Poja haiguse tõttu oli Aleksandra sunnitud suurema osa ajast hoolitsema troonipärija eest, mistõttu sai ta vähem osaleda ühiskondlikes ettevõtmistes.
Jüri Sasi

Jüri Sasi (sündinud 29. mail 1954) on eesti haridustegelane, koolijuht ja poliitik.
Jüri Sasi lõpetas 1972. aastal A. H. Tammsaare nimelise Tartu 1. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatiku ja matemaatika õpetaja kvalifikatsiooniga.
Ta on olnud Tartu 8. Keskkooli matemaatikaõpetaja ja õppealajuhataja. Matemaatikat on ta õpetanud ka Tartu 7. Keskkoolis, Oued-Fodda Tehnikumis Alžeerias ja Tartu 14. Keskkoolis. 
Aastatel 1988–1991 oli Jüri Sasi Kuuste 9-klassilise Kooli direktor, aastatel 1991–1993 Tartu Linnavalitsuse haridusosakonna juhataja, aastatel 1993–1996 Tartu abilinnapea, aastatel 1997–2006 Miina Härma Gümnaasiumi direktor ning aastatel 2006–2011 taas Tartu abilinnapea. Ta lahkus Tartu haridus- ja kultuurivaldkonna abilinnapea kohalt omal soovil 4. mail 2011, võttes poliitilise vastutuse, sest Tartu linna haridusametnikele esitati kahtlustus linna vara ulatuslikus omastamises, kasutades haridusosakonna kinkekaarti enda huvides.
2012. aasta sügisest kuni 2014. aasta veebruarini oli ta Narva Kutseõppekeskuse direktor. Seejärel oli ta 2014. aasta veebruarist Haridusministeeriumi kutsehariduse osakonna juhataja.
2015. aasta juulis valiti Jüri Sasi Tartu Forseliuse Kooli direktoriks. Ta asus tööle sama aasta septembris.
Isiklikku.
Ta oli aastani 2024 abielus nahakunstniku ja kunstipedagoogi Katrin Sasiga (1949–2024).
9. kaardiväe suurtükiväebrigaad

9. kaardiväe suurtükiväebrigaad (vene keeles "9-я гвардейская артиллерийская бригада") on Venemaa relvajõudude suurtükiväekoondis, mis paikneb Luga linnas.
Ajalugu.
Brigaadi ülem on polkovnik Anatoli Rjazanov.
Koosseis.
Brigaadi koosseisus on 
Samas linnas asuva 107. mobilisatsioonilao baasil on võimalik juurde formeerida veel allüksusi.
Cambridgeshire

Cambridgeshire on krahvkond Inglismaal. 
Praegune krahvkond loodi 1974. aastal Cambridgeshire and Isle of Ely ja Huntingdon and Peterborough' krahvkonna liitmisel.
Cambridgeshire jaguneb 6 omavalitsusüksuseks:
Artur Perna

Artur Perna VR I/3 (ka Arthur Perna; 21. aprill (vkj)/ 3. mai 1881 Abja vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 28. aprill 1940 Tallinn) oli eesti arhitekt ja sõjaväelane (kolonelleitnant).
Elukäik.
Artur Perna sündis Abja mõisa kõrtsmiku perekonnas. Õppis 1889–1890 Viljandis eraalgkoolis, 1890–1893 E. Bormanni poeglastekoolis ning E. Heine progümnaasiumis. 1900–1902 õppis ta Tartu Reaalkoolis ja 1903–1910 Riia Polütehnilises Instituudis, mille lõpetas insener-arhitekti diplomiga. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Vironia liige.
Perna praktiseeris 1910–1912 Theodor Mieritzi ja Ivan Gerassimovi büroos Peterburis. Naasnud Tallinna, asutas ta koos arhitekt Karl Burman vanemaga arhitektuuribüroo, mis tegutses Esimese maailmasõja alguseni. 
Esimese maailmasõja ajal teenis ohvitserina Galiitsia ja Rumeenia rindel, aastatel 1914–1919 Tallinnas Peeter Suure merekindluse raudteepataljonis. 1918 oli Eesti Tehnika Seltsi Tehniliste Erikursuste õppejõud. 
Artur Perna võttis osa ka Eesti Vabadussõjast, töötas esialgu ülemjuhataja staabis Kindralstaabi Valitsuse Maakuulamise osakonna juhina ja hiljem oma erialal Eesti Rahvaväe korterivalitsuse ülemana, ülendati 12. veebruaril 1920 kaptenist alampolkovnikuks. Reservi asus Perna 1921. aasta veebruaris kolonelleitnandi auastmes.
1921. aastast oli Tallinnas linnavolinik, 1921–1922 Tallinna linnanõunik ja linnapea abi ning ka kindlustusseltsi Põhja Kinnitus-Seltsi nõukogu esimees. 1922. aastast tegutses taas arhitektina.
1920–1936 oli ta Tallinna Tehnikumi ja Eesti Tehnika Seltsi erikursuste õppejõud (hüüdnimega "Vana Habe") ning Sõjakooli sideasjanduse lektor.
Isiklikku.
Tema vend oli ehitusinsener ja tehnikateadlane Herman Perna.
Lincolnshire

Lincolnshire on tseremoniaalkrahvkond Inglismaal East Midlandsi piirkonnas.
Lincolnshire jaguneb üheksaks omavalitsusüksuseks:
Eesti kullafond (Karl Madis)

"Eesti kullafond" on Karl Madise kogumikalbum, mille on välja andnud Hitivabrik 2004. aastal.
CD 2.
1. Suvelaul 
2. Kui viimaks tuled 
3. Tulemata jäänud 
4. Hääletajad 
5. Tantsud vihmas 
6. On veel aega mõelda 
7. Kus valgus 
8. Ei saa mitte vaiki olla 
9. Kerjusmees 
10. Külmast ilmast 
11. Eluseadus 
12. On ainult üks tee 
13. Lahe sina 
14. Lendas üle käopesa 
15. Ei jälgegi eilsest 
16. Võõras 
17. Jaam kahele 
18. Ei kustu iial need tõed 
19. Valge kuu ja mina 
CD 3.
1. Paradiisisaar 
2. Veidi, veidi 
3. Sulle 
4. Reisime taas 
5. Sambakarneval 
6. Tantsija 
7. Oled mees või ei 
8. Sügisteed 
9. Räägin tõtt 
10. Homme 
11. Tore päev 
12. Meenutus 
13. Vaikuselaul 
14. Liivimaa ratsutaja 
15. Vaikides 
16. Lahe suvi 
17. Mäng 
18. Tund aega varem 
19. Lainetes 
20. Taevalik meloodia 
21. Hoia mind
Eesti kullafond (Tõnis Mägi)

"Eesti kullafond" on Tõnis Mäe kogumikalbum, mille on välja andnud Hitivabrik 2000. aastal.
1998. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1998. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid 55. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 18. jaanuaril 1998.
Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Shirley MacLaine'ile.
Elektroskoop

Elektroskoop (kreeka k sõnadest "elektron" ’merevaik’ ja "skopeo" ’vaatan’) on vahend, millega saab teha kindlaks elektrilaengu olemasolu.
Elektroskoobi töö põhineb nähtusel, et samaliigilise (positiivse või negatiivse) elektrilaenguga kehad tõukuvad omavahel. 
Elektroskoopide väljatöötajateks olid 18. sajandil teadlased, kelle seas oli ka Alessandro Volta. Ühes esimeses elektroskoobis mõjub elektrostaatiline tõukejõud (Coulomb'i jõud) metallvarda küljes rippuva kaheks murtud kuldlehekese otste vahel, kui varda teises otsas olevat metallkuuli puudutada elektriseeritud (elektrilaengut kandva) kehaga (tol ajal eboniitpulgaga, mida oli hõõrutud karusnahaga). Kuldlehekese asemel võib olla ka näiteks alumiiniumfooliumi riba ja eboniitpulga asemel klaaspulk.
Saadud elektrilaeng hoiab lehekesed peaaegu rõhtasendis vähemalt mitu minutit, olenevalt õhu niiskusest, sfäärilise kuuli pinna siledusest ja sellest, kui hästi on metallvarb isoleeritud.
Skaalaga elektroskoopi nimetatakse elektromeetriks.
Jersey tüdruk

"Jersey tüdruk" (originaalpealkirjaga "Jersey Girl") on 2004. aasta USA draamafilm, mille stsenaariumi kirjutas ja lavastas Kevin Smith. Filmi peaosades on Ben Affleck, Liv Tyler ja George Carlin.
Sisu.
Oliver Trinké (Ben Affleck) on edukas New Yorgi muusikapublitsist, kelle naine Gertrude (Jennifer Lopez) sünnitades sureb. Ollie peab oma pisitütart üksinda kasvatama ning kolib tagasi oma isa Barti (George Carlin) juurde New Jerseysse. Kui ta ühel päeval oma tütre töö juurde kaasa peab võtma, kaotab ta pressikonverentsil enesevalitsuse ning jääb töökohast ilma.
Mõni aasta hiljem, kui tütar juba algkoolis käib, tutvub Ollie videolaenutuses töötava Mayaga (Liv Tyler) ning üritab uuesti erialast tööd leida. Oma endise assistendi abiga õnnestub tal saada töövestlusele suures agentuuris. Kuid kuna samal ajal toimub tütre koolis talendivõistlus, otsustab Ollie töökoha ohverdada, et koos tütrega sellest osa võtta.
Raplamaa Sõnumid

Raplamaa Sõnumid on eesti ajaleht, mis hakkas ilmuma nädalalehena Raplas 1992. aastal.
Kuni 2. aprillini 2012 kandis leht nime Nädaline.
Ajalugu.
Ajaleht Raplamaa Sõnumid on kord nädalas (kolmapäeviti) ilmuv poliitiliselt ja majanduslikult sõltumatu väljaanne, mille missiooniks on koguda ja avaldada Rapla maakonda puudutavat informatsiooni, olla tribüüniks ühiskonnaelu puudutavate erinevate seisukohtade esitajatele ning seista niimoodi demokraatia arengu eest. Raplamaa Sõnumid toetab maakonna kultuurielu arendamist ja maakonna (lähi- ja ka kaugemat) minevikku kirjeldavate materjalide kogumist ning korrastamist. 
Leht asutati 1992. aasta oktoobri viimastel päevadel nädalalehena ja kandis siis nime Nädaline. Maakonnalehe staatuses oli tol ajal ajaleht Ühistöö, mille asutamisaastaks on 1951. Nädalise eelkäijaks oli siiski 1992. aasta veebruaris ajakirjanike loodud aktsiaseltsi Lehtline ja AS Eesti Kaubakompanii ühise ettevõtmisena asutatud nädalaleht Nädalaring, mis lõpetas ilmumise sama aasta oktoobris. 
1996. aastast on Nädaline ainus kogu Rapla maakonda kattev ajaleht. Alates 3. aprillist 2012 jätkas Nädaline ilmumist uue nimega, milleks on Raplamaa Sõnumid. Esialgu ilmus kolm korda nädalas, alates 2013. aastast ilmub kord nädalas, igal kolmapäeval 32-leheküljelise ajalehena. Trükib Printall AS. Ajaleht Raplamaa Sõnumid on müügil Raplamaal ja Tallinnas. Raplamaa Sõnumid on Eesti Ajalehtede Liidu liige.
Tänapäev.
Raplamaa Sõnumid ilmus täisvärvilisena kolm korda nädalas: igal teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval. Ajalehe tiraaž oli 3000 eksemplari (kuni detsembrini 2012). Lehte trükitakse Kroonpressi trükikojas. Ajalehe Raplamaa Sõnumid vahel on ilmunud lisalehed "Teatriküljed", "Vaimuvara", noorteleht "Skriim", "Talu Leht", "Mõeldes Tagasi", "Terviseedendaja".
Alates 2013. aastast ilmub Raplamaa Sõnumid kord nädalas kolmapäeviti.
Ajalehe peatoimetaja oli asutamise algusest kuni septembrini 2025 Tõnis Tõnisson. Praegu on selles ametis Mariliis Vest.
Oommeeter

Oommeeter on mõõteriist peamiselt elektrilise aktiivtakistuse otseseks mõõtmiseks, kuid on ka riistu näivtakistuse (impedantsi) mõõtmiseks. Pikka aega kasutusel olnud osutinäiduga analoogoommeetrid on asendunud numbernäiduga digitaalriistadega. Harilikult kuulub takistuse mõõtmine ühe mõõteliigina multimeetri koosseisu.
Eraldi mõõteriistadena valmistatakse oommeetreid väga väikeste ja suurte takistuste mõõtmiseks (nt mikro-, milli-, mega- ja gigaoommeetrid), või spetsiifiliste mõõtmiste jaoks (protsentmeetrilised oommeetrid, oommeetrid reaktiivtakistuse (C ja L) või komplekstakistuse mõõtmise jaoks).
Takistuse mõõtmise jaoks on peale oommeetrite kasutusel ka mõõtesillad.
Analoogoommeetrid.
Lihtsaim analoogoommeeter koosneb magnetelektrilise mõõtemehhanismiga milli- või mikroampermeetrist, mille skaala on gradueeritud takistusühikutes.
Nn. järjestikoommeetri lülituse kasutamise korral on oommeetri skaala avaldatav valemiga &lt;br&gt;
     "I = E / (Re+Rx)", &lt;br&gt;
kus &lt;br&gt;
"I" on ampermeetrit läbiv vool, &lt;br&gt;
"E" on kasutatava etalonallika pinge, &lt;br&gt;
"Re" on etalontakistuse väärtus ja &lt;br&gt;
"Rx" on mõõdetava takistuse väärtus.
Tegemist on pöördvõrdelise sõltuvusega. Selle skaala puhul 0 asub skaala lõpus ja ∞ skaala alguses.
Praktiline järjestikoommeetri lülitus, mida kasutatakse paljudes analoogmultimeetrites, koosneb järjestikku ühendatud mõõdetavast takistusest ("Rx"), etalontakistusest ("Re"), mõõtemehhanismist ja toiteallikast (patareist) koos seadetakistiga, mille abil seatakse enne mõõtmist oommeetri näit lühistatud välisahela korral nulliks (null oomile vastavaks).
Kuid analoogoommeetrites on kasutatud ka teisi oommeetri lülitusi, sealhulgas paralleeloommeetri lülitust väikeste takistuse väärtuste mõõtmiseks, ja lineaarseid lülitusi (operatsioonvõimendi kasutamisega).
Praktiliselt saavutatav mõõtetäpsus on määratud mõõtemehhanismi täpsusega ja on reeglina 1% suurusjärgus, kuigi mõeldav oleks ka 0,1% täpsuse saavutamine.
Protsentmeetrilistes oommeetrites ja sildlülituses on saavutatavad ±1% ja isegi ±0,1% kogu skaala ulatusena, ning suhtelise mõõteveaga, mis on vähemalt veel suurusjärgu võrra väiksem (vastavalt alla ±0,1% ja ±0.01%).
Digitaaloommeetrid.
Digitaaloommeetris kasutatakse takistuse mõõtmiseks peamiselt püsivooluallikat, mis on gradueeritud milliamprites ja mikroamprites 10 astmetena. Sisuliselt vastab see nn. paralleeloommeetri lülitusele.
Püsiva tugevusega voolu "I" korral on pingelang "U" mõõdetaval takistusel mõõtepiirkonna ulatuses võrdeline takistusega "R" (sest "U = I × R"). Seega on võimalik valida mõõtepiirkonnad (nt 0–200 Ω, 0–2 kΩ, 0–20 kΩ, 0–200 kΩ ja 0–2 MΩ) püsivoolu tugevuse ümberlülitamise teel.
Digitaalsus seisneb siin näidu numbrilisuses. Selle abil saab aga realiseerida mõõtepiirkonna automaatse valiku, mis võib olla teostatud püsivoolu suuruse ümberlülitamise teel.
Nii on saavutatav olukord, kus mõõtetäpsus on kogu mõõtepiirkonna (ülaltoodud näites 20 Ω - 2 MΩ) ulatuses praktiliselt ühesugune (nt viga mitte üle 0,1 % mõõteväärtusest, kuid suhteliselt lihtsalt saavutatav on ka 0,01%).
Abeelia

Abeelia ("Abelia" R. Br.) on taimede perekond, mis arvatakse kuslapuuliste või harakkuljuseliste sugukonda.
Sellesse perekonda on arvatud umbes 30 liiki ja hübriidi.
Molekulaarfülogeneetilised uuringud on näidanud, et abeeliad ei moodusta fülogeneetilist rühma. Aastal 2013 tegi Maarten Christenhusz ettepaneku viia abeelia (välja arvatud sabeelia sektsioon) ja veel mõne perekonna liigid üle harakkuljuse perekonda. 
Taksonoomia ja süstemaatiline kuuluvus.
Perekonna esmakirjeldaja on Robert Brown (1818). Perekond on nime saanud hiina abeelia avastaja Clarke Abeli järgi. 
Traditsiooniliselt on abeelia arvatud kuslapuuliste sugukonda. APG II süsteem arvab abeelia koos harakkuljuse, kolkvitsia, kilpõie ja sabeeliaga harakkuljuseliste sugukonda.
Perekonna sabeelia liigid arvatakse mõnikord abeelia perekonda.
Levila.
Abeeliad kasvavad pärismaistena Ida-Aasias Jaapanist Himaalajani ning Põhja-Ameerika lõunaosas (Mehhikos).
Kirjeldus.
Abeeliad on aeglaselt kasvavad 1–6 m (tavaliselt 1,5–2,5 m) kõrgused põõsad. Soojema kliima liigid on igihaljad, külmema kliima liigid heitlehised. Lehed asetsevad vastakult või kolmeleheliste männastena. Lehed on munajad terava tipuga, läikivad, tavaliselt tumerohelised, 1 või 1,5 cm kuni 8 cm pikkused, tavaliselt lihakad. Heitlehistel liikidel värvuvad lehed sügisel pronksivärvi lillakaks kuni punaseks.
Õied asetsevad 1–8 kaupa lühikese ebasarikana ülemises lehekaenlas või varre tipus. Õied on tavaliselt väikesed (kõige suuremate, umbes 5 cm läbimõõduga õitega on "Abelia floribunda", rippuvad, valged kuni roosad (mõnikord lillakad või punased), kellukjad (lehterjad või torujad), viietise krooni ja punase viietise tupega, 1–5 cm pikkused, tavalised lõhnavad õied. Mõnel liigil jäävad tupplehed pärast kroonlehtede langemist alles. 
Sigimik on kolme pesaga. Õies on neli tolmukat. Õitsemisperiood on pikk, kestes hiliskevadest sügiseni (juunist septembri või oktoobrini).
Vili on nahkja kestaga pähklike
Ökoloogia.
Abeeliad on mõne liblikalise vastsete toidutaimed. Need on:
Aiandus.
Abeeliaid hinnatakse elegantse välimuse ja pika õitsemisperioodi tõttu. Teatud abeelialiigid on populaarsed dekoratiivsed aiapõõsad. Kõige levinum on suureõieline abeelia.
On olemas nii külmakartlikke liike, mis ei talu miinuskraade, kui ka küllaltki külmakindlaid liike. Eestis kasvatatakse avamaal ainult külmakindlamaid liike. Abeeliad eelistavad päikest või poolvarju. Suvel on vajavad ohtrat kastmist. Et abeeliad taluvad pügamist hästi, saab neid kasutada elavtarana. Abeeliaid paljundatakse vegetatiivselt.
Liigid ja hübriidid.
Abeelia perekonda kuulub vähemalt 30 liiki ja palju hübriide.
Vastak leheseis

Vastak leheseis on leheseis, mille puhul lehed asetsevad varrel paarikaupa peegelsümmeetriliselt. 
Sel juhul öeldakse, et lehed asetsevad vastamisi või vastakuti või et lehed on vastakad.
Maardu tänavate loend

"Siin loetletakse Maardu tänavaid ja teid. Sulgudes on tänava pikkus ja teeregistri kood."
Lehekaenal

Lehekaenal on seemnetaimedel koht varre ning lehe ülapoole (leherootsu ülapoole) vahel. 
Lehekaenlast kasvavatest pungadest (kaenlapungadest ehk külgpungadest) arenevad külgharud või õied või õisikud.
Hillar Orandi

Hillar Orandi (kuni 12. aprillini 1939 Harald Eduard Freimuth; 17. juuni (vkj)/ /30. juuni 1914 Tallinn – 7. september 1956 Tallinn) oli Eesti poksija. 
Ta alustas poksimist 1930. aastal Tallinna Poksiklubis, tema treener oli Nigul Maatsoo. 
Eesti meistrivõistlustel.
Ta oli Eesti noorte meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1932. aastal
Ta oli kolmekordne Eesti meister: kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1934. aastal ning kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) aastatel 1935–1936. 
Maavõistlustel Eesti esindajana.
Ta osales neli korda Eesti–Soome maavõistlusel, kus võitis oma kohtumise aastatel 1933, 1934 ja 1935 ning kaotas oma kohtumise 1936. aastal.
Euroopa meistrivõistlustel.
Ta osales kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Szapsel Rotholcile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aleksander Polusile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Right Now (Jeanette Biedermanni laul)

"Right Now" on Jeanette Biedermanni viimane singel albumilt "Rock My Life". Lugu oli DTM-i ametlik laul. See anti Saksamaal välja 16. juunil 2003. Laulu kirjutasid Bodybrain, Frank Johnes ja Wonderbra ning produtseerisid Frank Johnes ja Tom Remm.
Aleksandra Fjodorovna

Aleksandra Fjodorovna on olnud mitme isiku nimi:
Kaheõieline abeelia

Kaheõieline abeelia ("Abelia biflora" Turcz.) on taimeliik abeelia perekonnast.
Ta on parasvöötme taim, mis on pärismaine Mongoolias ning Hiinas Hebei, Liaoningi ja Shanxi provintsis. 
See on 1,8–3 m kõrgune ja 2,4–3 m laiune põõsas. Õied on roosad või valged.
Teda kasvatatakse dekoratiivtaimena. 
Nomenklatuur.
Sünonüümid on "Zabelia biflora" (Turcz.) Makino ning "Abelia davidii" ja "Abelia shikokiana".
Korea abeeliat vaadeldakse ka kaheõielise abeelia alamliigina.
561

561. aasta (DLXI) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas laupäeval. Arvu 561 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Trondheimi fjord

Trondheimi fjord ("Trondheimsfjorden") on fjord Skandinaavia poolsaare loodekaldal. 
Fjordi pikkus on 130 km ja sügavus kuni 617 m. Läänes on fjord ühenduses Norra merega.
Fjordi lõunakaldal asub Trondheim.
Ascension

Ascension on saar Atlandi ookeanis ja osa Suurbritannia meretagusest alast Saint Helenast. Saare pindala on umbes 99 ruutkilomeetrit. Ascension on mägine ja vulkaaniline ning selle kõrgus ulatub 857 meetrini. Saarel on kuiv troopiline kliima ega ole vett.
Saarel paikneb Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide õhujõudude Wideawake'i õhuväebaas.
Ascensioni avastas 1503. aastal Portugali meresõitja João da Nova. Saar asustati 1815. aastal, mil sinna viidi Suurbritannia garnison.
Üksikud jalaväepataljonid

Üksikud jalaväepataljonid moodustati 1928. aasta sõjaväereformi käigus.
Üksiku jalaväepataljoni rahuaegsesse koosseisu kuulusid: 
Kokku 235–237 meest. 
Mobilisatsiooni puhul oleksid üksikud jalaväepataljonid suurendatud sama numbriga jalaväerügementideks: staap, 3 pataljoni, suusk-jalgratturkompanii, sidekompanii, pioneerikompanii, ratsakomando, desinfektsioonikomando, komandandikomando ja töökompanii, kokku 3153 meest. 
Eesti sõjaväe üksikud jalaväepataljonid olid:
1. ja 7. jalaväeosa olid juba rahuajal jalaväerügemendid.
7. Jalaväerügement

7. Jalaväerügement oli Eesti kaadriväeosa asukohaga Võrus ja Petseris.
Rügemendi asutamise päevaks loeti 18. detsembrit 1918, mil Paides formeeriti nimetuse all Järvamaa löögipataljon, Järvamaa kaitsepataljon. 30. jaanuaril 1919 suurendati pataljoni isikkoosseisu ning moodustati 7. Jalaväepolk.
18. detsembril 1931 pühitsetud lipu varda hõbevõrul on väeosa ladina keeles nimetatud "SEPTIMA LEGIO PEDITUM".
Järva kaitsepataljon – 7. jalaväepolk Vabadussõjas.
18. detsembril 1918 moodustatud Järvamaa kaitsepataljon osales Eesti vabastamislahingutes pärast 12. jaanuari, kui Eesti väed vabastasid Rakvere ning järgnenud vabastamislahingute käigus taganesid Punaarmee väed 1. ratsapolgu, Järvamaa kaitseüksuse ja eesti sakslaste üksuse eest. Ratsapolgu ja sakslaste üksused suunasid rünnaku Avinurmele, ning Järvamaa kaitsepataljoni Mustvee peale, kuhu nad jõudsid 14. jaanuaril.
Pärast Mustvee vabastamist suunati kaitsepataljon Tartu suunale, kus 2. diviisi ülema juhtimisel, koos Tallinna kaitsepataljoni, Bułak-Bałachowiczi üksuse ja saksa kooliõpilaste rooduga. Tartu vabastati LR soomusrongide nr 1 ja 2. ning Tartu maakonna kaitsepataljoni, Julius Kuperjanovi juhtimisel vabastati Tartu linn Läti punaste kütivägedest 14. jaanuaril.
Järvamaa kaitsepataljon jõudis 29. jaanuaril Lõunarindele Räpina-Mehikoorma piirkonda, kust tegi retki üle Lämmijärve Nõukogude Venemaale. 30. jaanuaril 1919 nimetas Sõjavägede Ülemjuhataja Järvamaa Kaitsepataljoni ümber 7. jalaväepolguks ning allutati 2. Diviisile. Polgu ülemaks nimetati alampolkovnik Hendrik Vahtramäe. 
Polk võttis osa sõjategevusest Lõuna-Eestis ja Pihkva oblastis. Veebruariks 1919 oli vägede hoogne edasitung vaibunud ja Võru ja Petseri piirkonnas asunud 7. jalaväepolk oli sunnitud isegi taanduma. Tõmbudes tagasi üle raudtee, loovutas see vaenlasele Vastseliina, Orava ja rea teisi asulaid, üle Lämmijärve tulnud Punaarmee üksus vallutas Räpina, Mehikoorma ja Meeksi.
1920–1940.
Vabadussõja lõppedes oli polk piirivalveteenistuses. Pärast osalist demobilisatsiooni 1920. aasta kevadel, paigutati polk Petseri linna ja linnaümbruse küladesse. 1921. aasta 1. jaanuarist formeeriti 7. polgust, 7. pataljon asukohaga Tartus. 7. juulist 1921 lahkus pataljon Tartust Võrru ning nimetati uuesti 7. Jalaväepolguks. 1922. aasta 24. novembril nimetati polk ümber rügemendiks. 
1928. aasta sõjaväereformi käigus moodustati Üksikud jalaväepataljonid, sõja ajal oleksid üksikud jalaväepataljonid mobiliseeritavatega täiendatud sama numbriga jalaväerügementideks. 1. ja 7. Jalaväerügement olid juba rahuajal jalaväerügemendid. 7. Jalaväerügement kuulus 2. Diviisi koosseisu.
Rügemendi I pataljon ja ratsakomando asusid Petseris. Staap ja teised allüksused paiknesid Võrus. Võrus asus 1934. aastast ka Pioneerpataljoni 2. pioneerikompanii. 
7. Jalaväerügemendi koosseisu kuulus:
1937. aasta sügisel oli 7. Jalaväerügemendi II ja III pataljonis kummaski kadreeritud koosseisuga 2 laskurkompaniid, kolm laskurkompaniid (5., 7. ja 9.) ajateenijatega komplekteerimata.