tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cornelius Hasselblatt

Cornelius Theodor Hasselblatt (sündinud 17. augustil 1960 Hildesheimis) on Hollandis elav estofiil, eesti kirjanduse tõlkija ning fennougrist.
Ta oli 1998–2014 Groningeni Ülikooli soome-ugri keelte ja kultuuride professor. Hasselblatt on Tartu Ülikooli audoktor ning Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.
Elukäik ja teadustegevus.
Hasselblatt lõpetas 1986. aastal Hamburgi Ülikooli magistrantuuri fennougristina. Pärast doktorantuuri kaitses ta 1990. aastal sealsamas väitekirja. Aastatel 1989–1991 elas ta Helsingis, 1992–1995 Göttingenis ja aastast 1995 jälle Hamburgis. 1998. aastal nimetati ta Groningeni ülikooli soome-ugri keelte ja kultuuride professoriks. Õppetool kaotati 2014. aastal. Tema käe all on kaitsnud oma väitekirja muu hulgas Rogier Blokland, kes on aastast 2014 Uppsala Ülikooli fennougristika professor.
Hasselblatt on avaldanud aastast 1983 Saksamaal kirjutisi eesti kirjandusest. Aastal 1985 asutas ta koos Tapio Mäkeläineni ja teiste estofiilidega ajakirja Estonia. Ta on tõlkinud saksa ja hollandi keelde Mati Undi, Jaan Krossi, Maimu Bergi, Viivi Luige jt eesti kirjanike loomingut. Ta avaldas 2006 monograafia "Eesti kirjanduse ajalugu" (originaalpealkirjaga "Geschichte der estnischen Literatur", eesti keeles 2016 sarjas "Heuremata"), mis pälvis Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia vabakategoorias.
Ta oli Wellesto liige ja on aastast 2017 Kirjanike Liidu liige.
Isiklikku.
Cornelius Hasselblatt on ema suguvõsa poolt pärit Hessenist ning osalt baltisaksa vaimulike suguvõsast. Tema isa Theodor Hasselblatt oli luterlik pastor Hildesheimi lähedal Gross-Iides ja Hannoveris, vanaisa Bruno Hasselblatt oli Tallinna Jaani koguduse õpetaja.
B-Real

B-Real (kodanikunimega Louis Freese; sündinud 2. juunil 1970) on USA räppar.
B-Reali isa on Mehhiko päritolu ja ema Kuuba päritolu. Ta kukkus gümnaasiumist välja ning kohtus räpiansambli Cypress Hill tulevaste liikmete, Sen Dogi ja Mellow Man Ace'iga. Bloodsi tänavajõuguga seotud Sen Dog tutvustas jõugule ka B-Reali. 
Peagi hakkas B-Real narkodiileriks. Tema diilerikarjäär lõppes 1988. aastal, kui teda tulistati kopsu.
B-Real on kuulsust kogunud ühislooga "Vato", kus esines ka Snoop Dogg.
Kastani tänav (täpsustus)

Kastani tänav on paljudes Eesti asulates.
Tšuangistika

Tšuangistika või tšuangopoloogia (tšuangi keeles "cang’yoz") on teadusharu, mis uurib tšuangi keeli ja kirjandust, samuti tšuangi kultuuri. 
Tšuangopoloogia rajajaks peetakse hiina ajaloolast ja etnoloogi Huang Xianfani (1899–1982).
Poks 2012. aasta suveolümpiamängudel

30. suveolümpiamängude võistlused poksis toimusid 28. juulist 12. augustini Londonis Suurbritannias. Võistluspaigaks oli näitusekeskus ExCeL London. 
Võisteldi kümnes kaalukategoorias. Esimest korda võistlesid ka naised. Neil oli kolm kaalukategooriat. Võistlejaid oli 286 (neist 250 meest ja 36 naist).
Novembris 2011 väideti BBC saates "Newsnight", et Aserbaidžaan maksis Rahvusvahelisele Poksiliidule (AIBA) 2 kuldmedali eest Londoni olümpiamängudel 9 miljonit dollarit. AIBA eitas seda, kuid alustas uurimist, nagu ka ROK.
Östersundi vald

Östersundi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Jämtlandi läänis. 
Östersundi valla keskus on Östersund. 
Sõpruslinnad.
Östersundil on kaks sõpruslinna:
Hammaste valgendamine

Hammaste valgendamine on protseduur hammaste värvuse muutmiseks heledamaks. Lisaks ravitöödele on hambaravis olemas ka rida esteetilisi teenuseid. Nende alla käib näiteks hammaste valgendamine, kus lühikese protseduuri järel muutuvad hambad mitme tooni võrra heledamaks. Lõpptulemus püsib mitmeid kuid.
Hambaid valgendatakse hambaarsti juures kas laseriga või nõrkade hapetega geeli kujul. Valgendamisega peaksid hambad valgenema 2–3 tooni võrra, kuid pikema perioodi jooksul on võimalik valgendada hambaid ka mitu tooni rohkem. Igasugune hammaste valgendamine võib endaga kaasa tuua nii hammaste kui ka igemete tavalisest suurema tundlikkuse.
Hammaste kolletumise ja tuhmumise põhjuseid on mitmeid. Kaasasündinud omadused, suitsetamine, kohvijoomine, veinijoomine ja vale harjamise tehnika on peamised põhjused hammaste värvumisel kollakaks või hallikaks.
1946. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1946. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid kolmandad Kuldgloobuse auhinnad. Need jagati välja 1947. aasta 26. märtsis Hollywood Roosevelt Hotellis Los Angeleses Californias.
1947. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1947. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid viiendad Kuldgloobuse auhinnad. Need anti üle 1948. aasta 10. märtsil Hollywood Roosevelt Hotellis Los Angeleses Californias.
Kano

Kano on Nigeeria suuruselt teine linn, Kano osariigi pealinn.
13. aprillil 2007 lasti linnas hommikupalvuse ajal mošees maha tuntud imaam Ustaz Ja'afar Adam ja üks tema kaaslane.
20. jaanuaril 2012 toimusid linnas korrakaitse- ja julgeolekuametkondade vastu suunatud pommirünnakud, mille sihtmärkideks olid neli politseijaoskonda, riikliku julgeolekuteenistuse peakorter ja immigratsiooniamet. Hukkus üle 150 inimese. Vastutuse võttis terroristlik islamirühmitus Boko Haram.
1948. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1948. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid kuuendad Kuldgloobuse auhinnad. Need jagati välja 1949. aasta 16. märtsis Hollywood Roosevelt Hotellis Los Angeleses Californias.
1949. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1949. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid seitsmendad Kuldgloobuse auhinnad. Need jagati välja 1950. aasta 23. veebruaris Hollywood Roosevelt Hotellis Los Angeleses Californias.
Alberto Weretilneck

Alberto Edgardo Weretilneck (sündinud 11. oktoobril 1962 El Bolsónis) on Argentina poliitik.
Ta oli Río Negro provintsi kuberner alates 1. jaanuarist 2012 kuni 10. detsembrini 2019. Ta astus ametisse pärast eelmise kuberneri Carlos Soria surma. Teist korda on ta Río Negro provintsi kuberner alates 10. detsembrist 2023.
Marika Padrik

Marika Padrik (sünninimi Marika Pahk; sündinud 25. juulil 1964 Tartus) on eesti eripedagoog ja logopeed.
Tema peamised uurimisteemad on arenguline keelepuue, selle diagnostika ja teraapia, keelepuue kakskeelsetel lastel, eesti laste kõne areng, selle hindamine ja hindamisvahendite väljatöötamine. 
Haridustee.
Marika Padrik lõpetas 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eripedagoogika osakonna viieaastase bakalaureuseõppe ("summa cum laude"), 1997. aastal lõpetas ta sealsamas teadusmagistriõppe ("cum laude") ning 2010. aastal kaitses doktorikraadi teemal "Word-formation Skill in Estonian Children With Specific Language Impairment" ("Sõnatuletusoskuste kujundamine alakõnega lastel", juhendaja Aaro Toomela). 
Töökäik.
Marika Padrik töötas aastatel 1985–1989 Tartu I Eriinternaatkooli kasvataja ja õpetajana. Ta oli logopeed 1996–1999 Tartu Lasteaias Pääsupesa, 2001–2013 Tartu Hariduse Tugiteenuste Keskuses, 2008–2010 asutuses OÜ Babysport. 
Aastatel 1993–2017 oli ta Tartu Ülikooli logopeedia ja õpiraskuste teooria lektor, aastatel 2014–2016 haridusteaduste instituudis eripedagoogika osakonna juhataja. Alates 2018. aastast on Marika Padrik logopeedia dotsent. 
Tegevus erialaliitudes.
Marika Padrik kuulub Eesti Eripedagoogide Liitu ja Eesti Logopeedide Ühingsse, kus on alates 2019. aastast kutsekomisjoni liige. Tema osalusel on valminud Eesti logopeedide kutsestandardid, koolieelse lasteasutuse riiklik õppekava ja selle rakendusjuhised. Ta on olnud ekspert tulemusauditite, HEV õppevara ja hindamisvahendite alal. 
Teosed.
Marika Padrik on kirjutanud üle 100 erialase artikli. 
2016. aastal ilmus Marika Padriku ja Merit Hallapi toimetamisel ja kaasautorlusel 560-leheküljeline logopeediaalane kõrgkooliõpik "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia" (Tartu Ülikooli Kirjastus). Ta on ka raamatu "Lapse kõne arendamine" autor (kaasautor Merit Hallap). 
Kolleegidega koostöös on ta koostanud standardiseeritud kõnetestid 5-6-aastastele lastele (2013) ja 3-4-aastastele lastele (2019).
Vilja Volens

Vilja Volens (30. aprill 1944 Rūjiena, Läti – 17. jaanuar 2012) oli eesti klaasikunstnik ja kunstipedagoog.
Ta sündis Lätis eesti skulptori Martin Saksa tütrena. Erialase ettevalmistuse sai ta aastatel 1966–1971 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. Seal õppis ta professor Maks Roosma juhendamisel klaasiehistööd. Diplomitööks oli sari puhutud klaasfiguure, mis valmisid tehases Tarbeklaas.
Oma loomingus lähtus Volens popstiilist, talle oli omane naljatlev-groteskne loomelaad. Volensi loomingut on kirjeldatud ka kui fantaasiarikast. Tema teoseid leidub Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi, Eesti Ajaloomuuseumi, Eesti Kunstifondi ja Tallinna Linnamuuseumi kogudes.
Aastatel 1992–2011 oli Vilja Volens Tallinna Kunstigümnaasiumis klaasi-, keraamika-, maali- ja joonistamise eriala õpetaja, samuti pidas ta seal klassijuhataja ametit. 2011. aastal said tema juhendatud kunstikooli õpilased üle-eestilisel klaasikunsti õpilaskonkursil "Minu klaas 2011" mitu auhinda.
Kalju Enniko

Kalju Enniko (14. september 1952 Tudu – 12. jaanuar 2012 Haapsalu) oli eesti luuletaja ja pedagoog. 
Ta on kasutanud ka pseudonüümi Mart Murde.
Enniko sündis lasterohke pere viimase lapsena. Keskhariduse omandas ta Rakveres, seejärel jätkas õpinguid Tallinna Pedagoogilises Instituudis, kus õppis aastatel 1972–1977 eesti keelt ja kirjandust. Ta töötas pikka aega eesti keele ja kirjanduse õpetajana. Tema esimeseks töökohaks oli aastatel 1977–1986 Tudu 8-klassiline kool. Hiljem töötas ta õpetajana Vaeküla Eriinternaatkoolis, Peetri Põhikoolis ja Haapsalu koolides.
Luuletajana debüteeris Enniko 1976. aastal ajakirjas Noorus. Tema luulet ilmus ka 1979. aastal trükivalgust näinud kogumikus "Noori autoreid '77". Autorikogusid ilmus Ennikolt eluajal ainult üks, "Roheline süda" (1980).
Hilisemat loomingut esitas ta peamiselt erinevatel luuleüritustel. Tema loomingut tunnustati Eesti Luuleliidu võistlusel "Kuldne kaseleht" 1997. aastal ja Kalju Lepiku mälestuseks korraldatud luulevõistlustel aastatel 2003–2006.
Viimased Enniko eluajal ilmunud luuletused avaldati ajakirjas Looming 2010. aastal Mart Murde varjunime all.
Paedophryne amauensis

Paedophryne amauensis on konnaliik Paapua Uus-Guineast, mis avastati 2009. aasta augustis ja mida ametlikult kirjeldati 2012. aasta jaanuaris. Konn on 7,7 millimeetrit pikk ning sellega maailma väikseim teada olev konnaliik ja väikseim selgroogne.
Avastamine.
Konnaliik avastati 2009. aasta augustis Paapua Uus-Guinea loodusliku mitmekesisuse uurimiseks korraldatud ekspeditsioonil herpetoloog Christopher Austini ja tema doktorandi Eric Rittmeyeri poolt. Uus liik avastati Keskprovintsist Amau küla lähedalt ja liigi nimi tuletati selle küla järgi. Artikkel avastuse kohta avaldati eelretsenseeritavas teaduslikus ajakirjas PLoS ONE 2012. aasta jaanuaris.
Kuna konnadel on arenenud võime putukatele omaseid häälitsusi järgi teha ja nad on hästi maskeerunud, oli neid puude alt lehtede vahelt raske märgata. Austin ja Rittmeyer kasutasid triangulatsiooni, et määrata kindlaks tundmatu heli allikas, kui nad öiseid konnahäälitsusi salvestasid. Seejärel kraapisid nad määratud asukohast kokku leheprügi ja panid selle kilekotti. Kotis märkasid nad väikest konna ringi hüppamas. 
Kirjeldus.
"P. amauensis" kasvab keskmiselt ainult 7,7 millimeetri pikkuseks ja on seega 0,2 millimeetrit väiksem kui eelmine teadaolev väikseim selgroogne, Indoneesias elutsev 7,9-millimeetrine "Paedocypris progenetica". Konn elab maal ja tema elutsüklist puudub kullese staadium. Selle asemel kooruvad nad "hüppajate" ehk täiskasvanud konnadena. Nende hüpe võib olla võrdne nende 30-kordse kehapikkusega. Nad on aktiivsed hämariku ajal ja toituvad väikestest putukatest. Isased kutsuvad paarilisi kõrgsageduslike (8400–9400 Hz) piiksatuste seeriatega.
Kõik "Paedophryne" perekonda kuuluvad konnaliigid on muutunud väiksemaks, et hõivata seni vaba olnud ökoloogiline nišš. Muutuste käigus on tunduvalt lihtsamaks muutunud nende kolju ja liigesed. Vähenenud on erinevate luude arv ja mõned varvaste osad on täielikult taandarenenud.
"P. amauensis" toitub peamiselt väga väikestest putukatest, kes tavapäraselt konnade toidulauale ei kuulu. Ise on nad tõenäoliselt toiduks mitmetele väikestele selgroogsetele, kes samuti tavaliselt konnasid ei jahi. Nende vaenlaste hulka võivad kuuluda ka skorpionid.
Elukoht.
Sarnaselt teiste teadaolevate "Paedophryne" perekonna esindajatega elab "P. amuensis" troopiliste metsade lehekõdus. Tänu väiksusele on nende naha pinna ja keha ruumala suhe suhteliselt suur. See aga tähendab, et naha pinnalt aurustub küllaltki palju vedelikku. Kuna naha kuivamine võib konna tappa, siis vajab "P. amuensis" väga niisket elukeskkonda.
Priekuļi piirkond

Priekuļi piirkond (läti keeles "Priekuļu novads") oli 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Priekuļi piirkonna elanikest lätlasi 80%, venelasi 13%, 2,3% valgevenelasi 2,3%, poolakaid 1,4%, ukrainlasi 1,2% ja teistest rahvustest inimesi 3,93%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Cēsise rajooni Liepa, Mārsnēni, Priekuļi ja Veselava vallast. 2021. aastal liideti Priekuļi piirkond Cēsise piirkonnaga.
Priekule piirkond

Priekule piirkond (läti "Priekules novads") oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.
Piirkond moodustati 2009. aastal Priekule linnast ja viiest vallast (Bunka, Gramzda, Kalēti, Priekule ja Virga vald). 2021. aastal liideti Priekule piirkond Lõuna-Kuramaa piirkonnaga.
Aleksandr Popov

Aleksandr Stepanovitš Popov (vene Александр Степанович Попов; 16. märts 1859 – 13. jaanuar 1906) oli vene füüsik, elektriinsener, professor, üks raadio leiutajaid.
Elulugu.
Aleksandr Popov sündis Uuralis Turjinskie Rudnikis. Perekonnas oli kuus last, nende hulgas ka tuntud kunstnik Avgusta Kapustina. Isa oli kohaliku kiriku preester. Elati väga vaeselt.
10-aastaselt Aleksandr saadeti Dalmatjevi vaimulikku kooli, kus ta vanem vend Rafail õpetas ladina keelt. Popov õppis seal aastast 1868–1870. Aastast 1871 Popov jätkas õpinguid kolmandas klassis Jekaterinburgi vaimulikus koolis. 1873. aastal lõpetas Popov õpingud Jekaterinburgis väga hea tulemusega. Popov õppis veel Permi vaimulikus koolis 1873–1877. Seejärel õppis Peterburi ülikoolis füüsika-matemaatika erialal. Ülikooliaastad olid Popovi jaoks erakordselt keerulised, kuna raha ei jätkunud ja ta pidi tööl käima. Just sel ajal Popov sai aru, mis ala talle huvi pakub: kaasaegse füüsika probleemid.
Pärast edukat ülikooli lõpetamist (1882), Popovile pakuti jätkata õpinguid ja saada kraad, mis võimaldaks tal töötada professorina. 1882. aastal kaitses Popov oma elektriteemalise lõputöö. Kroonlinnas sai ta matemaatika, füüsika ja elektrotehnika professoriks. Hiljem, aastal 1901, töötas professorina Aleksandr III elektrotehnilises ülikoolis. Popov oli väga austatud füüsikute hulgas.
Popov suri 31. detsembril 1905 (13. jaanuaril 1906) Peterburis.
Popovi teadustöö.
Popovi sadama raadiovastuvõtujaam oli vastuvõtmiseks lindile. Selliste jaamadega olid varustatud paljud laevad ja sadamad. 7. septembril 1899 õnnestus pidada raadiosidet laevadega, mis olid 14 kilomeetri kaugusel kaldast.
1895. aasta algul konstrueeris Aleksandr Popov Peterburis elektromagnetlainete koheerertüüpi vastuvõtja, mida kasutas algul äikesemärkijana, seejärel morsesignaalide vastuvõtjana. Täiustanud ja lisanud antenni Popov esitas oma leiutise 25. aprillil (7. mail uue kalendri järgi) 1895. aastal Vene füüsikute-keemikute koosolekul. Loengu teema oli “Metallpulbri mõju elektrilise võnkumisele”. Popov ühendas oma aparaadi vendade Rišaride kirjutusmasinaga ja nii tekkis masin, mis registreeris elektromagnetilist võnkumist atmosfääris. Popov korraldas 24. märtsil 1896 Venemaa esimese raadiosaate, suutes edastada 250 m kaugusele radiogrammi „Heinrich Hertz“.
Tänav.
Paavli tänav Tallinnas on kandnud aastail 1950–1990 Aleksandr Popovi nime.
Len Väljas

Len (Lennard) Väljas (sündinud 21. novembril 1988 Torontos) on eesti päritolu endine Kanada murdmaasuusataja. Tema vanavanematest on kolm eestlased ja üks rootslane.
Väljas võistles murdmaasuusatamise maailma karikasarjas aastatel 2009–2019. Esimest korda jõudis ta MK-sarjas poodiumile 7. märtsil 2012 Drammenis, kui sai klassikasprindis teise koha. Hiljem jõudis ta poodiumile veel neli korda, millest kaks korda sprindis ja kaks korda 15 km ühisstardis klassikatehnikas.
Maailmameistrivõistlustel oli tema parimaks individuaalkohaks 2015. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Falunis klassikasprindis saavutatud 14. koht. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis sai ta koos Alex Harveyga sprinditeates kuuenda koha.
Väljas osales 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel ning tema parimaks kohaks jäi 2018. aastal klassikasprindis saadud seitsmes koht.
Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2018–2019.
Isiklikku.
Tema õde on rannavõrkpallur Kristina Väljas. Nende isa vanemad sündisid Hiiumaal ja emapoolne vanaema Saaremaal.
Natuurfilosoofia

Natuurfilosoofia (ladina keeles "philosophia naturalis") on mitmetähenduslik sõna, mis eri kontekstides tähistab mitut filosoofia voolu ja ka loodusteadust.
Mitmetähenduslikkusele aitab kaasa eesti keele sõnamoodustuse reeglistik, mille tõttu kasutatakse eesti keeles sama vastet teistes keeltes eristuvatele mõistetele: saksa keeles "Naturphilosophie" "vs" "Philosophie der Natur", inglise keeles "natural philosophy" "vs" "philosophy of nature". Eesti keeles oleks neid võimalik eristada, vastandades "loodusfilosoofiat" "looduse filosoofiale", kuid selline sõnakasutus ei ole levinud.
Liivaoja

Liivaoja (ka "Liiva oja", "Katariina oja") on kanaliseerimisel maastikust kadunud oja Tallinnas Lasnamäel Sikupillis ning Kesklinnas Torupillis ja Kadriorus. Säilinud on kohati vaid oja kuivanud säng ja org pinnamoes. 
Liivaojal oli mitu lätet, millest üks asus praeguse Torupilli Selveri piirkonnas, teine Sikupillis Asunduse tänava piirkonnas (Asunduse 3 ja 13 vahel oli veel 2011. aastal näha ruudukujuline betoonist valatud kaev, mis nüüdseks on jäänud pinnase ja asfaldi alla. Samasugune kaev on ka hoone Lasnamäe tänav 8 ees trammitee kõrval). Hilisema Liivaoja neli lätet asusid Majaka tänav 3 ja 5 hoonetest sadakond meetrit loodes, s.o kunagise Tallinna loomaaia piirkonnas. 
Liivaojal oli ka mitu lisaoja. Üks neist voolas Kadrioru staadionist põhja pool, millest looduses enam jälgi pole. Teine voolas Lasnamäe paekalda alt Lydia Koidula 23 piirkonnast ning suundus Luigetiigi kesktelje kohalt edasi kuni suubumiseni Liivaojja. Kolmandast klindiesiselt alguse saanud ojast oli 1829. aastal alles vaid ligikaudu 300-meetrine lõik. Selle kolm lätet asusid Laagna tee Ilvesesilla piirkonnas.
Liivaoja järgi on nimetatud Liivaoja tänav oja ajaloolisest suudmest läänes. 
2016. aasta teetööde käigus avastati August Weizenbergi tänava alt kunagise Liivaoja silla jäänused. Teetööde järel markeeriti ajaloolise silla asukoht tänavakattel.
Stsientomeetria

Stsientomeetria (inglise "scientometrics") on infoteaduse haru, mis tegeleb teaduse mõõtmise ja analüüsimisega. Sageli rakendatakse selleks bibliomeetriat, mis mõõdab teaduspublikatsioonide mõju.
Tänapäeva stsientomeetria tugineb põhiliselt Derek J. de Solla Price'i ja Eugene Garfieldi töödele. 1960. aastal rajas Garfield Teadusliku Informatsiooni Instituudi (Institute for Scientific Information), mille 1992. aastal omandas Thomson Scientific and Healthcare ja mida tänapäeval tuntakse Thomson ISI nime all osana Thomson Reuters Corporationist. Tsiteerimisandmebaaside ja -indeksite koostajana on ISI stsientomeetrilises analüüsis autoriteet, selle andmeid tarvitatakse laialdaselt nii teadusuuringutes kui ka teaduse igapäevases administreerimises ja teaduspoliitika kujundamisel. 
Stsientomeetrilised uurimismeetodid liigitatakse kvalitatiivseteks, kvantitatiivseteks ja arvutipõhisteks. Üks selle valdkonna olulisi leide on põhimõte, mille kohaselt kasvab töö- ja ressursikulu edasiste avastuste saavutamiseks samal tähtsustasemel eksponentsiaalselt. Siiski näitavad uuemad uuringud otsinguteaduse, masinõppe ja andmekaeve (inglise "data mining") vallas, et see ei kehti paljude info hankimise ja kättesaadavuse põhiste probleemide korral. 
Koos bibliomeetria ja veebimeetriaga (inglise "webometrics") kuulub see niinimetatud meetrikauuringute hulka. Stsientomeetriale on lähedased ka teaduse ja tehnika ajalugu, teadusfilosoofia ja teadusliku teadmise sotsioloogia.
Valdkonna tähtsamad ajakirjad on Scientometrics ja Journal of the American Society for Information Science and Technology. Stsientomeetria spetsialiste ühendav Rahvusvaheline Stsientomeetria ja Infomeetria Selts asutati 1993. aastal.
Eestis on stsientomeetriaga tegelnud näiteks Ülle Must, kes on vaadelnud sellest vaatenurgast Eesti ajalooteadust. Eesti teadlaste stsientomeetrilisi andmeid kajastab Eesti Teaduse Infosüsteem ETIS.
Alexis Pinturault

Alexis Pinturault (sündinud 20. märtsil 1991 Moutiersis) on Prantsusmaa mäesuusataja.
Juunioride maailmameistrivõistlustel on Pinturault võitnud kaks kuldmedalit suurslaalomis, olles esimene nii 2009. aastal Garmisch-Partenkirchenis kui ka 2011. aastal Crans Montanas. 
Taliolümpiamängudelt on ta võitnud Alpi kahevõistluses hõbemedali (2018) ning suurslaalomis kaks pronksmedalit (2014 ja 2018).
2019. aastal tuli Pinturault Alpi kahevõistluses maailmameistriks.
Maailma karikasarjas osales Pinturault esimest korda 13. märtsil 2009 Åres suurslaalomis ja pidi esimese laskumise järel katkestama. Punktikohale ehk 30 parema hulka jõudis ta esimest korda 5. veebruaril 2011 Hinterstoderis ülisuurslaalomis, kus ta sai kuuenda koha. Samal aastal 5. märtsil Kranjska Goras jõudis ta esimest korda poodiumile suurslaalomis, kus ta kaotas 0,02 sekundit võitjale Carlo Jankale. Teise poodiumikoha sai ta samuti suurslaalomis samal aastal Söldenis, kui oli jälle teine, seekord Ted Ligety järel.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Alexis Pinturault on osalenud () 220 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 53 korral, neist 22 korral kõige kõrgemale astmele.
Sviit

Sviit on keskmisest luksuslikumalt sisustatud mitme ruumiga numbrituba hotellis.
Sviidis on kindlasti magamistuba, elutuba ja vannituba, kuid võib olla ka köök.
Hotelli kõige esinduslikumat ja luksuslikumat sviiti võidakse nimetada presidendisviidiks.
Ulugbek

Ulugbek (usbeki keeles "Muhammad Tarag'ay Ulug'bek", "Муҳаммад Тарағай Улуғбек", farsi keeles میرزا محمد طارق بن شاہرخ الغ‌بیگ – "Mīrzā Muhammad Tāraghay bin Shāhrukh Uluġ Bek"; 22. märts 1394 Sultaniyeh, Pärsia – 27. oktoober 1449 Samarkand) oli Timuriidide dünastia valitseja, astronoom, matemaatik ja sultan. "Ulugbek" oli tegelikult tema hüüdnimi, mis tähendas ligikaudselt "suurt valitsejat" ja oli turgi vaste Timuri pärsia-araabia tiitlile "Amīr-e Kabīr". Tema kodanikunimi oli "Mīrzā Mohammad Tāraghay bin Shāhrokh".
Ulugbek paistis silma ka saavutustega astronoomiaga seotud matemaatika vallas, näiteks trigonomeetrias ja sfäärilises geomeetrias. 1424–1429 lasi ta Samarkandi rajada suure observatooriumi. See oli oma aja parim observatoorium, kuid põlvkond hiljem lasksid Ulugbeki järeltulijad sellel laguneda.
Valitsejana polnud Ulugbek samavõrd edukas. Ta kaotas mõned lahingud naaberriikidele ning lasi 1448. aastal pärast Bai Sunquri poja Mirza Ala-u-dowleh purustamist hukata Herati linna elanikud. Kui Ulugbeki vanem poeg 'Abd al-Latif hakkas tema vastu mässama ja purustas ta väed lahingus, otsustas Ulugbek alistuda. Poeg jättis ta küll ellu ja andis talle loa minna palverännule Mekasse, kuid andis salajas käsu juba tee peal Ulugbeki pea maha raiuda. Ulugbeki mälestuse taastas ta sugulane, 'Abd al-Latifi kuuekuulise valitsusaja järel kukutanud 'Abdullah (1450–1451), kes lasi astronoomi jäänused sängitada Timuri hauda Samarkandis, kust arheoloogid need 1941. aastal leidsid.
Saksa astronoom Johann Heinrich von Mädler nimetas 1830. aastal Ulugbeki järgi oma Kuu kaardil ühe kraatri.
Ulugbeki observatoorium.
Ulugbeki observatoorium (usbeki keeles "Ulug‘bek rasadxonasi") asus Samarkandi lähistel, Kuhaki künkal. See ehitati aastatel 1424–1428. See oli keskaja üks silmapaistvamaid observatooriume.
Inna

Elena Alexandra Apostoleanu (esinejanimega Inna; sündinud 16. oktoobril 1986 Mangalias Rumeenias) on rumeenia poplaulja, kes peamiselt esitab tantsumuusikat. Ta kirjutab ka laulusõnu. 
Tema debüütsingel "Hot", mis ilmus produktsioonifirma Play &amp; Win vahendusel, ilmus 12. novembril 2008. Tema lugude seas on ka näiteks "Love", "Deja Vu", "Sun is Up", "10 minutes" jne.
Rahvakannel

Rahvakannel on kannelde ja keelpillide hulka kuuluv muusikainstrument, mida kasutatakse nii soolo-, ansambli- kui ka orkestriteoste esitamiseks.
Rahvakandle ehitus.
Rahvakandle põhiosadeks on kõlakast ja sellele tõmmatud metalltraadist keeled. Pillikeeled liigituvad viisikeelteks ja akordikeeldeks (akordideks). Keelte arv ja akordide arv on eri rahvakanneldel erinev.
Rahvakandleliigid.
Tavaline rahvakannel on 3 akordi- ja 24 viisikeelega. 
Poolkromaatiline rahvakannel on 5 akordi- ja 25 viisikeelega. 
Mängimine.
Rahvakandle mängimisel asub kandlemängija kandle suhtes akordikeelte või viisikeelte pool. Ühe käega mängitakse viisikeeli ja teise käega akorde. 
Heli tekitamiseks tõmmatakse pillikeeled helisema sõrme(de) ja/või plektroniga.
Pillimeistrid.
Rahvakandleid on valmistanud paljud kandlemeistrid.
Tööstuslikult on 3 ja 5 duuriga (akordiga) poolkromaatilisi rahvakandleid tootnud Tallinna Klaverivabrik 1970.–1990. aastatel.
Andre Iguodala

Andre Tyler Iguodala (sündinud 28. jaanuaril 1984 Springfieldis Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide korvpallur, kes mängib 2020. aastast NBA klubis Miami Heat. Iguodala on Golden State Warriorsiga tulnud kolm korda NBA meistriks ning USA koondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks.
NBA karjäär.
2004. aastal NBA "draft"'i üheksanda valikuna Philadelphia 76ersisse värvatud Iguodala mängis esimeses koduklubis kaheksa aastat ja tõi neist parimal, 2007/08. hooajal keskmiselt 19,9 punkti, 5,4 lauapalli, 4,8 resultatiivset söötu ja 2,1 vaheltlõiget mängus.
2012. aasta suvel vahetati hinnatud kaitsespetsialist Iguodala Denver Nuggetsisse, kust ta pärast ainsat hooaega siirdus edasi Golden State Warriorsi. Kuue Warriorsis mängitud aasta jooksul kolm korda NBA meistriks tulnud (2015, 2017, 2018) Iguodala nimetati 2015. aastal vastasmeeskonna tähtmängija LeBron Jamesi eduka ohjeldamise eest NBA finaalseeria kõige väärtuslikumaks mängijaks. Põhihooajal keskmiselt 7,8 punkti, 3,3 lauapalli ja 3 tulemuslikku söötu mängus toonud Iguodala keskmised näitajad kerkisid finaalseerias 16,3 punkti, 5,8 lauapalli ja 4 sööduni.
2019. aasta suvel Memphis Grizzliesesse vahetatud, kuid klubi meeskonnas mitte üheski mängus osalenud Iguodala vahetati 2020. aasta veebruaris edasi Miami Heati.
Rahvuskoondis.
Iguodala tuli USA korvpallikoondisega 2010. aastal maailmameistriks ja 2012. aastal olümpiavõitjaks.
Stana Katic

Stana Katic (hääldus /ˈstɑːnə ˈkætɨk/; sündinud 26. aprillil 1978 Hamiltonis Ontario provintsis Kanadas) on Kanada-USA näitleja. Tema vanemad on Horvaatiast Kanadasse emigreerunud serblased.
Ta on tuntust kogunud teleseriaalis "Castle" detektiiv Kate Becketti rollis, kuid samuti on ta väiksemaid rolle mänginud seriaalides "Kiirabihaigla", "Heroes" ja "".
Ta mängis vampiir Simone'i teletriloogia "Raamatukoguhoidja" kolmandas osas.
Ta räägib inglise, horvaadi, serbia, sloveeni, prantsuse ja itaalia keelt.
Peetri veejuhe

Peetri kanal ehk Kadrioru lossi veejuhe ehitati 18. sajandi I poolel Kadrioru lossi, pargitiikide ja purskkaevude veega varustamiseks.
Kanal rajati Peeter I korraldusel. Kanal sai alguse Ülemiste järvest. Hiljem juhiti kanali vesi torudesse.
Kadrioru lossi veejuhtmest on tänapäeval alles üksikud lõigud Lasnamäe nõlval, endise loomaaia territooriumil, kust vesi voolas Kadrioru staadioni tagusesse kraavi ning sealt edasi Liiva ojasse. Seda veesüsteemi kasutati 1923. ja 1924. aasta suurvee ajal liigvee juhtimiseks Ülemiste järvest Tallinna lahte.
Peetri kanalist võeti vett ka 18. sajandi lõpul Lasnamäele rajatud mereväelinnaku (Uuslinna mereväelinnaku) jaoks. Peetri kanali allatulek Kadrimäest on tänapäeval säilinud.
Uus tänav

Uus tänav on paljudes Eesti asulates.
Sadama veejuhe

Sadama veevarustuskanal oli kasutusel 18.-19. sajandil Tallinna (uus-)sadamas seisnud laevade (sh aurulaevade) varustamiseks puhta veega. 
Kanal kulges mööda Vesivärava ja Uus-Sadama tänavat mereni, kasutas Peetri kanali vett. Sadama veevarustuskanal algas hilisema sadamaraudtee (vt Tallinn-Sadama raudteejaam) ja Liiva oja ristumiskohal asunud lüüsihoonest, kust lüüsi vesivärava kaudu juhiti vajaduse korral vett sadamasse laevade varustamiseks, sulgedes sel puhul veevoolu Liiva ojasse. Praegune Vesivärava tänava nimi Kadriorus ongi sellest nime saanud.
Uus tänav (Tallinn)

Uus tänav on tänav Tallinna vanalinnas Kesklinna linnaosas.
Tänav algab Vana-Viru tänavalt, kulgeb põhja suunas ning lõpeb 500 meetri pärast ristumisel Väikese Rannaväravaga. Uue tänavaga ristuvad Olevimägi, Aia tänav ja Bremeni käik.
Hoonestus.
Uue tänava ääres asuvad:
Ajalugu.
Uue tänava (saksa keeles "Neugasse") alguslugu ulatub 17. sajandisse, kui vallikraav Tallinna linnamüüri ees kinni aeti, eeskaitsevöönd likvideeriti ja linna hoonestus hakkas murdma müüridest väljapoole. Tänavast linnapoole asus Brookusplatsi juures Vene ja Olevimäe tänava nurgal Väikese Rannavärava peavärav.
Uus tänav on esimene kaitsemüüridest väljapoole ehitatud kahepoolse hoonestusega tänav, mille rajamisega algas Tallinna linnaehituses uus etapp. Tänav rajati aastal 1653. 
Vallikraavi põhja ehitati võlvitud kollektor, kuhu suunati kanalisatsioon ning uue tänava äärde rajati Tallinnale ainulaadsed väikeste õueaedadega elamud. Piki uut tänavat voolas algul lahtine linnaveskite veekanal, mis 1692. aastal kaeti ajutise palkkattega. Sillutamata püsis tänav 1730. aastani, mistõttu venelased kutsusid seda Mulla tänavaks (Zemljanaja ulitsa). 
Praegune Väikese Rannavärava tänav tähistab kohta, kust Väikese Rannavärava vallivärava juurest läks puust sild üle uue vallikraavi. 1887. aastal lammutati ka vallivärav ja kõdunenud silla asemele ehitati tänav üle Mere puiestee sihi Tuukri tänavani Tallinna sadamasse. Ainsa algse hoonena on kunagisest suurest kindlustusest Uue tänava ääres alles vallivärava vahimaja.
Aastatel 1779–1939 asus kinnistul Uus 22 heeringa praakimise hoone. Soolakala, eriti heeringa praakimine ehk kvaliteedi kontroll algas ilmselt 1498. aastal ja lõplikult kaotati see alles 1911. aastal.
Noah Wyle

Noah Strausser Speer Wyle (sündinud 4. juunil 1971 Hollywoodis Californias) on USA näitleja.
Ta on mänginud peategelast Flynn Carsenit teletriloogias "Raamatukoguhoidja" ja doktor John Truman Carter III-t telesarjas "Kiirabihaigla".
1999. aasta filmis "Silicon Valley piraadid" mängis ta Steve Jobsi.
2001. aasta USA psühholoogilises trilleris "Donnie Darko" mängis ta Kenneth Monnitoffi. Sama aasta filmis "Kriminaalsed sidemed" mängis ta Sethi.
Bifurkatsioon (täpsustus)

Bifurkatsioon (harunemine, kahestumine) on mitmetähenduslik sõna:
Haljand Uuemõis

Haljand Uuemõis (13. oktoober 1928 Tallinn – 16. jaanuar 2012 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja usutegelane.
Uuemõis lõpetas aastal 1947 kuldmedaliga Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi. Ta kaitses aastal 1968 tehnikakandidaadi väitekirja ja aastal 1986 tehnikadoktori väitekirja (materjalide kulumise ja hõõrdumise teemal).
Aastatel 1952–1962 töötas ta Tallinna Mõõduriistade Tehases tsehhijuhataja, tehnika osakonna juhataja ja peainsenerina. Aastatel 1962–1991 töötas ta juhtivatel ametikohtadel Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise ja Projekteerimise Instituudis. Aastast 1991 oli ta AS SMA ja AS Vironet nõukogu liige.
Ta oli Oleviste koguduse vanematekoguliige ja diakon. Ta osales 1970. ja 1980. aastatel Effataa ärkamisliikumises ning hiljem Alfa ja Beeta kursuste töös.
Isiklikku.
Ta oli abielus ja tütre isa. Tema isa Heinrich Uuemõis oli eesti insener ja tehnikaõpetaja, vend Rein Uuemõis on eesti insener ja baptisti vaimulik.
Kuressaare Põhikool

Kuressaare Põhikool oli üldhariduskool Saare maakonnas Kuressaares. Kool tegutses aastatel 1960–2011. 2011. aastal liideti kool Kuressaare Gümnaasiumiga.
Kuressaare Põhikool oli "Kingissepa 8-klassilise Kooli" õigusjärglane, mis alustas õppetööd 1. septembril 1960. Hiljem kandis kool nime "Kuressaare 9-klassiline Kool" ja alates 1992. aastast "Kuressaare Põhikool".
Koolimajad.
Pikk tänav 31 (1960–1978).
Kingissepa 8-klassilise Kooli jaoks taastati Teises maailmasõjas kannatada saanud kunagine Saaremaa Ühisgümnaasiumi hoone aadressil Pikk tänav 31. Selles majas tegutses Kingissepa 8-klassiline Kool 1978. aastani. 1978. aastal kolis sellesse koolimajja vene õppekeelega V. Gumanenko nimeline Kingissepa 3. Keskkool (tänapäeval Kuressaare Vanalinna Kool).
Garnisoni tänav 16 (1978–2011).
Ruumikitsikuse, aga ka ühiskondlike olude sunnil kolis Kingissepa 8-klassiline Kool 1978. aastal märksa suuremasse koolihoonesse aadressil Garnisoni tänav 16.
Aadressil Garnisoni tänav 16 on ajalooliselt asunud isegi kolm koolimaja. Vanim neist (mantelkorstnaga koolihoone Garnisoni ja Rootsi tänavate ristmikul) lammutati 1965. aastal. Teises, 18. sajandil rajatud kelpkatusega hoones (tänapäeval aadressil Garnisoni tänav 16a) asus aastatel 1805–1914 poeglaste elementaarkool, mille juhataja oli 19. sajandi viimasel veerandil Johannes Reutz. „Reutzi koolis” õppisid teiste seas näiteks Johannes Aavik ja Oskar Kallas. 20. sajandi esimesel aastakümnel oli kooli juhataja tuntud muusikategelane Karl Linnamägi. 1939. aastal ehitati selle väikese vana koolimaja kõrvale linnaarhitekt Eugen Haameri projekti järgi uus, funktsionalistlikus stiilis algkoolihoone. Ehitusinsener oli Armin Talk. Avamise puhul kinkis Eugen Haameri vend maalikunstnik Eerik Haamer koolile oma teose "Saaremaa", mis asub tänapäeval Saaremaa Muuseumis.
Aastatel 1944–1961 asus hoones Saaremaa Keskkool. Õppetöö toimus kahes või isegi kolmes vahetuses, sest sel perioodil tegutsesid hoones peaaegu kõik linna koolid (gümnaasiumihoone aadressil Pikk tänav 31 oli sõjas kannatada saanud). Pärast Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli (tänapäeval Kuressaare Hariduse Kool) hoone valmimist aadressil Hariduse tänav 13 jäi koolihoonesse aadressil Garnisoni tänav 16 ainult 4-klassiline Kingissepa Linna Algkool ja Kingissepa Töölisnoorte Õhtukool.
1965. aastal tehti Eugen Haameri kavandatud hoonele aadressil Garnisoni tänav 16 juurdeehitus. Sellega lisandus olemasolevale üheksale suurele klassiruumile veel kuus suurt klassiruumi ja koolihoonet sai kasutada 8-klassilise kooli õppetööks. 
Kui Kuressaare Põhikool 2011. aastal suleti, koliti aadressil Garnisoni tänav 16 asuvasse koolihoonesse Kuressaare Kunstikool ja Kuressaare Täiskasvanute Gümnaasium, mis tegutsevad samas tänapäevani.
Vilistlasi.
Tuntumate vilistlaste hulgas on finantsanalüütik Tarvo Vaarmets, õpetajad Karin Rooda-Ütsi ja Marje Pesti, arhitekt Lilian Hansar, maadleja Ants Nisu, metsamajanduse spetsialist, maavalitsuse ametnik Leonid Filippov, juristid Kalle Liiv ja Jüri Pihl, kultuuritöötaja Tiiu Villsaar, majandusmehed Vello Merilo ja Heini Meius, diplomaat Väino Reinart jt.
Plasmavõnked

Plasmavõnked ehk Langmuiri lained (Ameerika füüsiku ja keemiku Irving Langmuiri järgi) on kiired muutused laengujaotuses, mis on tingitud elektronide võnkumisest kuloonilises väljas. Ühe elektroni väikene kõrvalekalle oma tasakaaluasendist elektriväljas kutsub esile ka fluktuatsioone ülejäänud elektronide paiknemises. Resultaadina hakkavad elektronid resonantsisagedusel võnkuma. Seda sagedust nimetatakse ka plasmasageduseks ja see avaldub kujul:
formula_1 (rad/s),
kus
formula_2 on elektronide kontsentratsioon
formula_3 on elementaarlaeng
formula_4 on elektroni mass
formula_5 on elektriline konstant
Asendanud konstantide vastavad väärtused avaldisse, saame:
formula_6 (rad/s).
Teades võnke- ja ringsageduse vahelist seost: formula_7, saab plasmasagedust väljendada ka järgnevalt:
formula_8 (Hz).
Plasmasagedus sõltub ainult elektronide kontsentratsioonist ja on plasmat iseloomustav suurus. Elektronide võnkeperiood ehk plasmasagedus määrab ajavahemiku, mille jooksul elektron suudab reageerida elektromagnetvälja muutustele. Kuivõrd ioonide massid on mitu suurusjärku suuremad elektroni massist, siis ioonid praktiliselt ei liigu ja neid võib sellisel puhul paigalseisvateks lugeda. Juhul, kui välise elektromagnetlaine sagedus formula_9, siis elektriväli ei mõjuta plasma elektrone ning väline laine läbib plasma. Kui aga formula_10, siis võib selline laine tungida plasmasse maksimaalselt sügavuseni, mis on võrdne Debye raadiusega.
Andreas Birnbacher

Andreas Birnbacher (sündinud 11. septembril 1981 Prien am Chiemsees) on Saksamaa laskesuusataja.
Birnbacher on võitnud juunioride maailmameistrivõistlustel kokku 7 medalit: neli kulda, kaks hõbedat ja ühe pronksi. 2000. aastal Hochfilzenis sai ta kuldmedali 4x7,5 teatesõidus, hõbemedalid 15 km eraldistardiga sõidus ja 10 km sprindis ning pronksmedali 12,5 km jälitussõidus. 2011. aastal Hantõ-Mansiiskis tuli ta kolmekordseks juunioride maailmameistriks: oli esimene sprindis ja jälitussõidus ning kuulus kuldmedali võitnud Saksamaa teatesõidu meeskonda. 2002. aastal Kontiolahtis tuli ta Euroopa meistriks teatesõidus. 
2004. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Oberhofis jäi Birnbacher parimaks kohaks 20 km eraldistardiga sõidus saadud 14. koht. 2007. aasta MM-il Anterselvas võitis ta 15 km ühisstardiga sõidus hõbemedali. 2008. aasta MM-il Östersundis tuli ta maailmameistriks segateatesõidus ja sai pronksmedali 3x7,5 km teatesõidus. Individuaalselt jäi tema parimaks tulemuseks 10 km sprindis saadud 8. koht.
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris oli Birnbacher 20 km eraldistardiga sõidus kaheteistkümnes, 12,5 km jälitussõidus kolmeteistkümnes, 15 km ühisstardiga sõidus viieteistkümnes ja 10 km sprindis kahekümne kolmas. 2011. aasta MM-il Hantõ-Mansiiskis sai ta sprindis 6. koha, jälitussõidus 5. koha ja 20 km eraldistardiga sõidus 8. koha. 2012. aasta MM-il Ruhpoldingis võitis ta pronksmedali 4×7,5 km teatesõidus ja segateatesõidus. 2013. aasta MM-il Nové Městos võitis ta pronksmedali 4×7,5 km teatesõidus. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis osales ta vaid 20 km individuaaldistantsil, kus sai 22. koha.
Birnbacher osales esimest korda maailma karikasarjas 18. jaanuaril 2001 Anterselvas 10 km sprindis ja sai 109 startinu seas 49. koha. Poodiumile jõudis ta esimest korda 18. veebruaril 2005 Pokljukas 12,5 km jälitussõidus, kus oli kolmas. Esimese MK-etapi võidu sai Birnbacher Oslos 17. märtsil 2011 sprindis.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Andreas Birnbacher on osalenud () 166 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 8 korral, neist 4 etappi on ta võitnud.
SN1-reaktsioon

Orgaanilises keemias tähendab SN1-reaktsioon keemilise ühendi funktsionaalrühma asendumist mingi teise funktsionaalrühmaga, kusjuures see protsess toimub esimest järku nukleofiilse asendusena ("unimolecular" (1) "nucleophilic" (N) "substitution" (S)). Sellele reaktsioonile on iseloomulik karbokatioonse intermediaadi (vaheühendi) moodustumine esimeses kiirust limiteerivas staadiumis. 
Lühiealise suure reaktsioonivõimega karbokatioonse intermediaadi teke on tavaline tertsiaarsete alküülhaliidide reaktsioonil aluselistes tingimustes või tertsiaarsete alkoholide korral happelistes tingimustes. Nendes reaktsioonides realiseerub SN1 reaktsiooni mehhanism.
Primaarsete haliidide ja alkoholide korral esineb SN2 reaktsiooni mehhanism. Sekundaarsete korral olenevalt mitmetest faktoritest võib esineda kas SN1 või SN2 või mõlemad need mehhanismid.
SN1 mehhanism.
SN1 reaktsioonid kulgevad kahes või kolmes staadiumis, kusjuures esimeses staadiumis moodustub karbokatioonset tüüpi intermediaat.
Näitena on siin "tert"-butüülbromiidi hüdrolüüs, mille tulemusel saadakse "tert"-butüülalkohol. Brutoreaktsioon:
See protsess toimub üle kolme staadiumi. Elementaarreaktsioonid:
"v" = "k"[RBr], kus "k" on kiiruskonstant ja [RBr] on "tert"-butüülbromiidi kontsentratsioon.
SN1 stereokeemia.
Kuna vaba orbitaaliga karbokatioon on planaarse ehitusega, siis võib nukleofiili liitumine sellele toimuda emba-kumba küljelt. Selle tagajärjel esialgne süsiniku (reaktsioonitsentri) konfiguratsioon kaob – tekib kahe võimaliku ühendi (erinevate konfiguratsioonidega stereoisomeerid) segu, s.t. enantiomeerse lähteühendi korral on tulemuseks asendusproduktide ratseemiline segu.
Kõrvalreaktsioonid.
Valdavad konkureerivad reaktsioonid on SN2, E1, E2 ja karbokatiooni võimalikud isomerisatsioonid.
Reagentide ja tingimuste mõju.
Reaktsiooni tulemus sõltub lähteühendi (substraadi) keemilisest struktuurist, eeskätt karbokatiooni stabiliseeritusest, steerilistest faktoritest ja naaberrühmade osalusest.
Karbokatiooni stabiilsus oleneb positiivse laengu delokalisatsioonist; stabiilsust soodustavad hüperkonjugatsioon ja konjugatsioon:
+CH2R &lt; +CHRR’ &lt; +CRR’R’’
+CH2–Alk &lt; +CH2–CH=CH2 &lt; +CH2–Ph &lt; +CH2–OAlk
Reaktsiooni tulemust saab oluliselt mõjutada valides mitmeid faktoreid: lahkuva rühma iseloom (selle modifitseerimine), katalüsaator, solvendi omadused, nukleofiili omadused (nukleofiilsus ja aluselisus) jm.
Kuula

"Kuula" on Ott Leplandi viies singel tema teiselt stuudioalbumilt "Laulan ma sind". Laul anti digitaalse singlina välja 25. jaanuaril 2012. Loo meloodia on loonud Ott Lepland, sõnad on kirjutanud Aapo Ilves.
Laul võitis konkursi Eesti Laul 2012 ja osales 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus, saavutades kuuenda koha.
Ajalugu.
Laulu viisi kirjutas Ott Otsa-koolis viibides. Hiljem kirjutas meloodiale sõnad Aapo Ilves. Laul pidi algselt avaldatama Liis Lemsalu debüütalbumil, kuid Ott otsustas seda ise laulda. Oma lugudest on see Oti üks suurimaid lemmikuid. Laulu sai esimesena kuulda suhtlusportaalis Facebook 26. oktoobril 2011. Loost on tehtud nii inglis-, vene- kui ka hispaaniakeelne versioon..
"Eesti Laul 2012".
15. detsembril tehti saates "Ringvaade" avalikuks konkursi Eesti Laul 2012 20 poolfinalisti. 
"Kuula" osales loosi tahtel konkursi esimeses poolfinaalis, mis toimus 18. veebruaril. Žürii ja televaatajate häälte tulemusena pääses laul ka 3. märtsil toimunud Eesti Laul 2012 finaalkontserdile, millest "Kuula" väljus võitjana. Laulu poolt hääletas superfinaalis 67% hääletajaist, teisele kohale jäänud Lenna Kuurmaa laulu "Mina jään" eelistas 33% vaatajaist.
2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus.
Laul esindas Eestit 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus. Eesti esines 24. mail toimunud teises poolfinaalis, kus "Kuula" kõlas neljateistkümnendana. Otti toetas Eurovisioonil taustalauljana Marvi Vallaste. Eesti esinduslaul pääses poolfinaalist edasi ja kõlas laupäeval, 26. mail finaalis loosi tahtel üheteistkümnendana. 
Teises poolfinaalis saavutas "Kuula" 100 punktiga 4. koha ning finaalis hääletati laul 120 punktiga 6. kohale. Kõige kõrgemad hinded, 10 punkti, andsid Eestile finaalkontserdil Island, Soome, Slovakkia ja Prantsusmaa. 8 punkti tuli Leedult, Rootsilt ja Lätilt. 6. koha on varasematel Eurovisioonidel pälvinud ka Eesti esinduslaulud "Diamond of Night" ja "Rändajad".
Ott Leplandi ja Marvi Vallastet toetasid Bakuus moraalselt vokaalseadja Kadri Koppel ning kontsertide ajal ka varasem Eurovisiooni võitja Tanel Padar.
Lugude nimekiri.
Digitaalne singel
EP
Esitlused.
Ott on laulu esitanud ETV iga-aastases heategevussaates "Jõulutunnel", ETV saates "Terevisioon" ja Rock Cafés toimunud kontserdil.
Edetabelid.
Laul pälvis nii raadio Uuno 2012. aasta esisajas esikoha kui ka raadio Elmari aasta laulu tiitli.
 . Raadio 2 "Aastahitt 2012" hääletuse kolmas.
Sibilant

Sibilandid ehk sisihäälikud on kaashäälikud, mille hääldamisel on kuulda iseloomulikku sisisevat heli. Seda tekitab intensiivne õhuvool hammaste vahel. Kitsamas mõttes nimetatakse sibilantideks ainult vastavaid hõõrdhäälikuid, laiemas mõttes ka vastavaid afrikaate. 
Eesti keele sibilandid on hõõrdhäälikud. Neid märgivad tähed s, z, š ja ž.
Tuvid (film)

"Tuvid" on Eesti 2012. aasta dokumentaalfilm, mille on lavastanud Kadriann Kibus. 
Filmiti kolme aasta jooksul Tallinnas Lasnamäel. Filmi valmimist rahastasid Eesti Filmi Sihtasutus, Kultuurkapital ja Euroopa Liidu Media programm.
Eustaasia

Eustaasia (ka eustaatiline liikumine) on globaalne maailmamere taseme muutus. Need muutused sõltuvad peamiselt polaaralade jääkatte sulamise intensiivsusest.
Majandusliit

Majandusliit on kõige laiaulatuslikum majandusliku integratsiooni vorm, millest kõige integreerunum on poliitiline liit. Majandusliidu moodustavad rühm riike, mille ühised eesmärgid on järgmised:
Majandusliit nõuab kõrgel tasemel lõimumist ja liidu tegevust korraldavat bürokraatiat, mistõttu majandusliidus olles peavad liikmesriigid loovutama küllaltki suure osa riigi iseseisvusest ehk suveräänsusest.
Majandusliku integratsiooni tasemed.
Euroopa Liit (EL) asub poliitilise ja majandusliidu vahelisel tasemel. Euroopa Liit ei ole veel täiuslikuks majandusliiduks arenenud, sest kõikides liikmesriikides ei ole kasutusel ühisraha euro ning maksumäärad ja regulatsioonid ei ole täielikult ühtlustunud. ELil on Euroopa Parlament, mis on ühtne üksus. Euroopa Parlament kontrollib riikide majandus-, sotsiaal- ja välispoliitikat. 
Kõige rohkem integreerunud poliitilise liidu näiteks on Ameerika Ühendriigid.
Majandusliidud.
Kokku on viis majandusliitu:
Euroopa Liidu majandus- ja rahaliit.
Euroopa Liidu majandus- ja rahaliit on loodud selleks, et korraldada liikmesriikide majandus- ja rahanduspoliitikat (eelkõige riigivõla ja eelarvepuudujäägi piirangute kaudu), edendada Euroopa Keskpanga juhitavat rahanduspoliitikat ja võtta kasutusele ühisraha euro. 
Majandus- ja rahaliidu eesmärk on tuua suuremat kasu Euroopa Liidu majandusele tervikuna ja liikmesriikide majandusele eraldi, muutes need tõhusamaks ja tugevamaks. Selle siht on omakorda muuta majandus stabiilsemaks, soodustada majanduskasvu ja tööhõivet. 
Majandus- ja rahaliidu loomise otsuse võttis vastu Euroopa Ülemkogu Maastrichti linnas Hollandis 1991. aastal ning hiljem sai sellest Euroopa Liidu lepingu (Maastrichti lepingu) osa. Selle loomine oli samm edasi Euroopa Liidu lõimumise protsessis, mis algas 1957. aastal liidu loomisega.
Eduard Ohtra

Eduard Ohtra (1. detsember 1899 Haimre, Läänemaa – 28. aprill 1942 Vene NFSV) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
1930. aastail oli ta Kaitseliidu Lääne maleva Märjamaa eskadroni pealik. 
Hukati Venemaal.
Biosaaste

Biosaaste ehk bioreostus (ka biosaastumine, bioreostumine; inglise "biofouling") on elusate organismide soovimatu kogunemine niisketele pindadele.
Majanduslikult on kõige olulisem laevakerede biosaastumine (laevakere kattumine). See halvendab laeva üleüldisi hüdrodünaamilisi omadusi ning suurendab hõõrdejõudu ja kütusekulu.
Biosaaste jaguneb mikro- ja makrosaasteks. Mikrosaastet põhjustavad vetikad ja bakterid, kes moodustavad biokile. Makrosaastet põhjustavad nuivähid, karbid, hulkharjasussid, sammalloomad, mererohi ja teised organismid. Ühtekokku nimetatakse neid organisme saastekogukonnaks.
Kuigi saastekogukonna organismid on eraldi võetuna väikesed, võivad nad ühtekokku moodustada tohutu massi, mis oluliselt kahjustab laeva manööverdamis- ja isegi kandevõimet. Biosaaste kõrvaldamine tekitab ettevõtetele, mis tegelevad laevandusega, marikultuuriga või näiteks mereveetorustike haldamisega, suuri kulutusi. Igal aastal kulutavad valitsus- ja tööstusorganisatsioonid biosaaste ennetamiseks ja kõrvaldamiseks rohkem kui 5,7 miljardi USA dollari suuruse summa.
Biosaaste erijuhtum on hammastele kogunev biokile, mis võib viia kaariese tekkeni.
Biosaaste ei ole tingimata kahjulik. Mõnel pool oodataksegi makrosaaste teket, sest seda moodustavad molluskid ja karbid on söödavad.
Mihail Mikk

Mihail Mikk (14. mai 1896 Kaarma-Suure vald – 13. oktoober 1941 Kuressaare (hukati)) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja õpetaja.
23. veebruaril 1920 ülendati ta leitnandiks, sama aasta 31. augustil arvati reservi. Alates 1. jaanuarist 1925 määrati ta reservist teenistusse Kaitseliidu Saaremaa malevasse.
Alates 10. novembrist 1931 oli ta Kaitseliidu Kuressaare malevkonna pealik, enne seda I malevkonna pealik.
1933. aastal anti talle Kotkaristi V klassi teenetemärk, 1938. aastal Kotkaristi IV klassi teenetemärk. 
1935. aastal ülendati ta kapteniks.
TOPi Ujumisklubi

TOPi ujumisklubi on 1994. aastal Tallinnas loodud spordiklubi. Tollal tegutses klubi Tallinna Olümpiapurjespordikeskuses, aastast 2003 tegutsetakse ka Tallinna 21. Kooli ujulas. Klubis on ujumistreeneritena tegutsenud Ain ja Heidi Kaasik, Kaja Komissarov, Merli Didvig, Raily Maalust (Sorokin) ning Grete Õun.
Õpilasi:
Johannes

Johannes on nimi. 
Seda nime on kandnud või kannavad:
Nicolaus

Nicolaus on mehenimi.
Seda nime on kandnud või kannavad:
Sump

Sump on vette paigutatav ese veeasukate kasvatamiseks, elusalt hoidmiseks ja veoks.
Lihtsaima ehitusega sumpasid nimetatakse ka panduriteks. Need on tavaliselt augustatud, võretatud avadega või hõredalt löödud laudadest kastid ja rõngastele kinnitatud võrkkotid. Tavaliselt on need mõeldud kalapüügil saadud saagi (vees) hoidmiseks püügi lõpuni.
Spetsiaalselt kalakasvatuseks mõeldud sumpasid nimetatakse kalakasvatussumpadeks.