tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
XI Riigikogu

XI Riigikogu valis Eesti kodanikkond 2007. aasta Riigikogu valimistel 4. märtsil. Riigikogu käis valimas 555 285 kodanikku 896 702 hääleõiguslikust kodanikust, mis on 61,93 protsenti.
Riigikokku kandideeris 977 inimest. 11 üles seatud erakonna nimekirjas kandideeris 970 inimest ja 7 inimest kandideeris üksikkandidaadina.
Kõige enam kogusid hääli Eesti Reformierakond, kes sai 153 068 häält (26,1%) ja sai 31 kohta ning Eesti Keskerakond, kes kogus 143 533 häält (24,6%) ja sai 29 kohta.
Riigikokku saamiseks Riigikogu valimise seadusega ettenähtud viie protsendi künnise ületasid kuus erakonda – Eesti Reformierakond, Eesti Keskerakond, Isamaa ja Res Publica Liit, Sotsiaaldemokraatlik Erakond, Erakond Eestimaa Rohelised ja Eestimaa Rahvaliit.
Künnist ei ületanud Eesti Iseseisvuspartei, Erakond Eesti Kristlikud Demokraadid, Konstitutsioonierakond, Eesti Vasakpartei ja Vene Erakond Eestis.
XI Riigikogu kogunes 2. aprillil 2007.
Valituks osutunud XI Riigikogu liikmed.
Valimiskünnise ületasid kuus erakonda, ükski üksikkandidaat Riigikokku ei pääsenud.
Eesti Reformierakond.
Eesti Reformierakonna nimekirjast valiti Riigikokku 31 liiget:
Andrus Ansip, Laine Jänes, Urmas Paet, Keit Pentus, Rein Lang, Meelis Atonen, Mati Raidma, Jaanus Tamkivi, Kristiina Ojuland, Maret Maripuu, Urmas Klaas, Igor Gräzin, Väino Linde, Margus Lepik, Ivi Eenmaa, Jaanus Rahumägi, Tõnis Kõiv, Imre Sooäär, Taavi Rõivas, Jürgen Ligi, Peep Aru, Hannes Astok, Lauri Luik, Rein Aidma, Rain Rosimannus, Harri Õunapuu, Paul-Eerik Rummo, Kristen Michal, Silver Meikar, Kalle Palling, Jaak Salumets.
Eesti Keskerakond.
Eesti Keskerakonna nimekirjast valiti Riigikokku 29 liiget:
Edgar Savisaar, Vilja Savisaar, Jüri Ratas, Mihhail Stalnuhhin, Jaak Aab, Valeri Korb, Ain Seppik, Marika Tuus, Eldar Efendijev, Heimar Lenk, Siiri Oviir, Vladimir Velman, Mailis Reps, Toomas Varek, Kalle Laanet, Olga Sõtnik, Aadu Must, Kadri Must, Inara Luigas, Tiit Kuusmik, Rein Ratas, Enn Eesmaa, Nelli Privalova, Arvo Sarapuu, Helle Kalda, Toivo Tootsen, Lauri Laasi, Evelyn Sepp, Jaan Kundla.
Isamaa ja Res Publica Liit.
Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjast valiti Riigikokku 19 liiget:
Mart Laar, Taavi Veskimägi, Jaak Aaviksoo, Helir-Valdor Seeder, Tõnis Lukas, Ene Ergma, Erki Nool, Marko Pomerants, Trivimi Velliste, Juhan Parts, Tarmo Kõuts, Marko Mihkelson, Peeter Tulviste, Ken-Marti Vaher, Urmas Reinsalu, Andres Herkel, Toomas Tõniste, Mart Nutt, Kaia Iva.
Sotsiaaldemokraatlik Erakond.
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjast valiti Riigikokku 10 liiget:
Peeter Kreitzberg, Sven Mikser, Eiki Nestor, Ivari Padar, Heljo Pikhof, Indrek Saar, Katrin Saks, Mark Soosaar, Andres Tarand, Liina Tõnisson.
Erakond Eestimaa Rohelised.
Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjast valiti Riigikokku 6 liiget:
Mart Jüssi, Valdur Lahtvee, Aleksei Lotman, Maret Merisaar, Marek Strandberg, Toomas Trapido.
Eestimaa Rahvaliit.
Eestimaa Rahvaliidu nimekirjast valiti Riigikokku 6 liiget:
Jaanus Marrandi, Villu Reiljan, Karel Rüütli, Erika Salumäe, Mai Treial, Ester Tuiksoo.
Adamaoua

Adamaoua ehk Adamaoua mägismaa (eesti keeles on mööndavad ka nimekujud "Adamaua", "Adamaua mägismaa") on kiltmaa Kesk-Aafrika lääneosas Kamerunis ja Kesk-Aafrika Vabariigis. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 2710 meetrit (Bamboutosi mäed). Põhjanõlvult algab Benue jõgi.
Põhjasaar

Põhjasaar (maoori: "Te Ika-a-Māui", "Māui kala") on saar Vaikses ookeanis, üks peamistest Uus-Meremaa saartest. 
Suuremast kuid hõredamalt asustatud Lõunasaarest eraldab teda Cooki väin. Saare pindala on 115 000 km², mille järgi ta on 14. saar maailmas ning moodustab 43 % riigi pindalast. Juunis 2024 elas Põhjasaarel 4 077 800 inimest ehk 76 % riigi elanikkonnast. Sellega on Põhjasaar Polüneesia suurima rahvaarvuga saar. Saarel asuvad Uus-Meremaa pealinn Wellington ja suurim linn Auckland. Suurematest linnadest asuvad Põhjasaarel veel Whangārei, Hamilton, Tauranga, Rotorua, Gisborne, New Plymouth, Napier, Hastings, Whanganui, Palmerston North.
Põhjasaar on mägine ja vulkaaniline. Saare kõrgeim punkt (2797 meetrit merepinnast) on tegev kihtvulkaan Ruapehu, mis asub Tongariro rahvuspargis. Samas rahvuspargis on ka teine tegevvulkaan Ngauruhoe (2287 m). Saare kaguosas asub maailma pikima nimega mägi Taumatawhakatangihangakoauauotamateapokaiwhenuakitanatahu. Saare lääneosas asub Egmonti rahvuspark ja Taranaki vulkaan. Saare keskosas asub Uus-Meremaa suurim järv, Taupo järv, mida läbib riigi pikim jõgi Waikato.
Maoori mütoloogia.
Maoori mütoloogia järgi tekkisid Uus-Meremaa Põhja- ja Lõunasaar pooljumal Māui tegevuse tulemusel. Māui ja ta vennad püüdsid oma kanuult (Lõunasaar) kala ning sai suure kala ja tõmbas selle merest välja. Sel ajal, kui ta ei vaadanud, kaklesid ta vennad kala pärast ja tükeldasid selle. Sellest kalast sai Põhjasaar ja seega on selle maoorikeelne nimi "Te Ika-a-Māui" ("Māui kala"). Arvatakse, et mäed ja orud tekkisid kui Māui vennad kala hakkisid.
Teine maoori nimi, mis algselt hõlmas ainult Põhjasaart ning mida kasutatakse nüüd harvemini on "Aotearoa". Selle nime kasutamine Põhjasaare kirjeldamiseks langes 20. sajandi alguses ebasoosingusse ja nüüd on see maoorikeelne nimi kogu Uus-Meremaale.
Haldusjaotus.
Põhjasaarel paikneb 9 Uus-Meremaa piirkonda:
Pastoraal

Pastoraal on maaelu maalilisust kujutav karjaselaul, kirjandus- või kunstiteos, lamburielu kajastav lühiooper, ballett või pantomiim.
Kirjanduslikud pastoraalid pärinevad juba antiikajast, populaarsed olid need ka Euroopa klassitsismis. Sel ajal levisid pastoraalid ka balletti ja ooperisse, kus üks tuntumaid näiteid on Jean-Baptiste Lully "Les Fêtes de l'Amour et de Bacchus" (1672, "Armastuse ja Bakchose peod"). Itaalia-Vene helilooja Francesco Araja komponeeris vene külaelust allegoorilise pastoraalooperi "Rahu pelgupaik" ("L'asilo della pace", 1748).
20. sajandil on muusikalisi pastoraale kirjutanud nt Hollandi helilooja Hendrik Andriessen ja prantslane Georges Auric. 20. sajandi kunstist on tuntud Henri Matisse'i "Pastoraal" (1906),
Eesti kultuuris.
Eesti kirjandusest on tuntud nt Vello Lattiku "Pastoraal mummulisest kleidist" (1978) ja Kalju Saaberi novell "Eesti pastoraal II" (1986), muusikas Juhan Simmi "Pastoraal puhkpilliseptetile" (1956), Juhan Aaviku "Pastoraal" op. 133 (1955) ja Peeter Süda samanimeline teos. Peeter Vähi on kirjutanud teose "Komputeriseeritud maailma pastoraal" flöödile, tšellole ja klaverile, Alo Põldmäe "Pastoraal" oboele ja orelile valmis 2005. 1994. aastal tõi Tiit Palu Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli XVII lennuga Nukuteatri lavale Friedebert Tuglase "Eesti pastoraali".
Nime "Pastoraal" kannab ka Kaarel Liimandi 1940. aastast pärit õlimaal. Skulptor Edgar Viiese viimane teos oli 2006. aasta suvel Viljandis avatud purskkaevuskulptuur "Pastoraal allikal". Pastoraali nime on kandnud ka Arnold Lauguse ja Malle Leisi näitused.
Tänapäeval kõneldakse pastoraalidest tihti iroonilises võtmes. Eesti kirjanduses on selline näiteks August Alle "Eesti pastoraal", muusikas ansambli Ultima Thule populaarne laul Villu Kanguri sõnadele "Liivimaa pastoraal".
Antoine Gizenga

Antoine Gizenga (5. oktoober 1925 – 24. veebruar 2019) oli Kongo Demokraatliku Vabariigi poliitik. 30. detsembrist 2006 kuni 10. oktoobrini 2008 oli ta peaminister. Antoine Gizenga valitsus kinnitati ametisse 5. veebruaril 2007. Sinna kuulus 59 ministrit. 25. novembril 2007 kinnitati uus valitsuse koosseis, kus ministrite arv oli vaid 44.
Antoine Gizenga oli peaminister ka 1960–1961 ja riigipea mässu ajal 1961. aastal.
Pavel Starostin

Pavel Starostin (sündinud 25. aprillil 1955) on Eesti poliitik. Ta oli 2007. aastal lühikest aega X Riigikogu liige, pääsedes Riigikokku 6. märtsil 2007 Olev Laanjärve asendusliikmena.
Ta on Eesti Keskerakonna liige alates 2001. aastast, enne seda kuulus Eestimaa Ühendatud Rahvaparteisse.
Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1978. aastal elektriinsenerina.
Pavel Starostin on töötanud Mustamäe ja Lasnamäe linnaosa vanemana, olnud Lasnamäe Halduskogu esimees ja Tallinna Linnavolikogu aseesimees.
Macky Sall

Chérif Macky Sall (sündinud 11. detsember 1961) on Senegali poliitik, kes oli 2. aprillist 2012 2. aprillini 2024 Senegali president.
Sall oli ka 21. aprillist 2004 kuni 19. juunini 2007 Senegali peaminister.
Nahas Angula

Nahas Gideon Angula (sündinud 22. augustil 1943) on Namiibia poliitik, alates 4. detsembrist 2012 kuni 21. märtsini 2015 Namiibia kaitseminister.
Ta oli Namiibia peaminister 21. märtsist 2005 kuni 4. detsembrini 2012.
Vöötohatis

Vöötohatis (ladina keeles "herpes zoster") on viirushaigus.
Vöötohatist põhjustab sama viirus ("Herpes zoster"), mis põhjustab tuulerõugeid ning mis kuulub huuleohatist põhjustava viirusega samasse viiruste perekonda (vt herpesviirused). Nakatumine toimub naha ja limaskestade kaudu. Viirus tungib mööda närviteid närviganglioni, kus ta sealtpeale elutseb. 
Tavaliselt avaldub haigus nõrgestatud organismis, põhjuseks näiteks muu kroonilise haiguse olemasolu, kestev vaimne/füüsiline stress, trauma, UV-kiirgus, immuunsust pärssivate ravimite kasutamine. Tüüpiline vöötohatise haiguspilt on villiline lööve nahal. Kahjustub osa nahast, mida vastav närv innerveerib. Enne ville tekib punetus. Villid on vahel verise sisuga. Haige tunneb reeglina valu (neuralgia), vähem sügelust. Valu võib olla väga tugev. Lisaks esineb kerge palavik (37–38 °C). 
Haigus avaldub rohkem vanematel kui noortel inimestel, kuna immuunsus võib neil nõrgem olla. Tänapäeval on vöötohatis ravitav. Mida varem ravi alustatakse, seda parem on ravi tulemus. Ravi kestus on tavaliselt 1 nädal. Praeguseni aga puudub ravim, mis viiruse organismis lõplikult hävitaks, mistõttu võib haigus uuesti avalduda.
Ravimid takistavad viiruse paljunemist. Tavaliselt läheb vaja ka valuvaigisteid, tugevatoimelisi saab ainult retseptiga. Haava hooldus ei erine oluliselt tavalisest haavaravist – haava tuleb puhtana hoida, sügeluse korral sobib mõni antihistamiinikum. 
Oluline on ka toitumine. Kehva, ühekülgse toidu korral ei saa inimene kõiki vajalikke toitaineid, mistõttu inimese vastupanuvõime väheneb. Mingit konkreetset menüüd ei soovitata. Oluline on tervislik toitumine ja tervislikud eluviisid (mõõdukas regulaarne füüsiline koormus, unerežiim, loobumine suitsetamisest ja alkoholi kuritarvitamisest), kroonilise haiguse ravi. Toitumise parandamine haiguse avaldumisfaasis ei anna olulist raviefekti, tervislik toitumine suurendab üldist immuunsust ja hoiab ära järgnevad haigushood või leevendab neid.
Ungru-Pagila tankitõrjeliin

Ungru-Pagila tankitõrjeliin ehk Arista liin ehk Arista kaitseliin oli Teise maailmasõja ajal tankitõrjeliin Sõrve poolsaare kitsaimas kohas, 1,6 km pikkusel Ungru-Pagila joonel, Üüdibe küla juures.
Kaitseliini rajasid 1941. aasta septembris Nõukogude väed, paigutades sinna rea raudbetoonist tankitõrjepüramiide, mille ette kaevati tankitõrjekraav.
Liinil toimusid ka Saksa vägede kaitselahingud 11. oktoobrist kuni 20. oktoobrini 1944. 20. oktoobril taandusid Saksa üksused Ranna kaitseliinile.
PolePole

PolePole on Tansaania-Soome duo, mis loodi 1998. aastal Helsingis.
Nende põhiline muusikainstrument on kümnekeelne kannel, mida mängib tansaania päritolu muusik Arnold Chiwalala (kes on ansambli helilooja, arranžeerija ning mängib ka flööti ja laulab). Kitarri mängib PolePoles Soome mitmekülgne muusik ja multiinstrumentalist Topi Korhonen.
PolePole esitab nii soome- kui ka suahiilikeelseid lugusid, mis kannavad filosoofilist allteksti. 
PolePole muusika baseerub peamiselt ühtsel rütmil või kahel või rohkemal üksteisest sõltumatul rütmil ehk nn polürütmil. 
Dünaamilisust toovad bändi kontsertidele tants ja kõrgetel toonidel flöödimäng.
Oma eksistentsi jooksul on PolePole mänginud nii Soomes kui ka väljaspool seda paljudel festivalidel, seminaridel, klubides, muuseumites, koolides ja rahvusvahelistel üritustel. Samuti on esinetud sellistel folgifestivalidel nagu Kaustinen Folk Music Festival ja Eurofolk Festival. Arnold Chiwalala on esinenud ja koostööd teinud erinevate artistidega, osalenud teatri- ja tantsuprojektides mitmel maal (Tansaania, Soome, Mosambiik, Inglismaa ja USA).
Rumeenia peaminister

Rumeenia peaminister on Rumeenia valitsusjuht. Peaministri kandidaadi esitab Rumeenia president ja selle kinnitab parlamendi Saadikutekoda Camera Deputaţilor.
Alates 15. juunist 2023 on peaminister Sotsiaaldemokraatlik Marcel Ciolacu.
Kreeka peaminister

Kreeka peaminister (kreeka keeles Πρωθυπουργός της Ελλάδος, ametlikult Πρωθυπουργός της Ελληνικής Δημοκρατίας 'Kreeka Vabariigi peaminister') on Kreeka valitsusjuht. Peaministri nimetab ametisse Kreeka president parlamendi soovituse põhjal.
Alates 26. juunil 2023 on peaministriks Kyriákos Mitsotákis.
Kärim Mäsimov

Kärim Kažõmkanulõ Mäsimov (kasahhi keeles Кәрім Қажымқанұлы Мәсімов; sündinud 1965 Tselinogradis, tänapäeval Astana) on Kasahstani majandustegelane ja poliitik, 10. jaanuarist 2007 24. septembrini 2012 ja alates 2. aprillist 2014 kuni 8. septembrini 2016 oli ta Kasahstani peaminister. 8. septembrist 2016 kuni 5. jaanuarini 2022 oli ta Kasahstani Vabariigi riikliku julgeoleku komitee esimees. 
Mäsimov lõpetas 1982 Alma-Atas Vabariikliku Füüsika-Matemaatika Internaatkooli. Ta õppis Lumumba-nimelises Rahvaste sõpruse ülikoolis ning lõpetas Pekingi keeleinstituudi, juriidilise ülikooli ja Kasahhi Majandusülikooli. Ta on majandusdoktor ning valdab lisaks kasahhi keelele araabia, hiina, inglise ja vene keelt.
1991 sai ta Kasahstani tööministeeriumi osakonnajuhatajaks. 1992–1995 töötas ta Kasahstani äristruktuurides Hiinas ja Hongkongis. 1995–1996 oli ta Alma-Ata Kaubandus-Rahanduspanga juhatuse esimees, 1996–1997 panga Turanbank juhatuse esimehe kohusetäitja ja 1997–2000 Kasahstani rahva hoiukassa juhatuse esimees.
2000–2001 oli ta Kasahstani transpordi- ja sideminister, 2001–2003 asepeaminister, 2003–2006 peaministri abi ja 2006–2007 taas peaministri asetäitja, ühtlasi alates 2006. aasta oktoobrist majandus- ja eelarveminister.
10. jaanuaril 2007 sai ta Kasahstani peaministriks. Ta kinnitati ametisse ülekaalukalt: tema poolt hääletas parlamendi ülemkoja senati 39 liikmest 37 ja alamkoja Mažilisi 77 liikmest 66. Endisest peaministrist Danijal Ahmetovist sai kaitseminister.
6. jaanuaril 2022 ta vahistati seoses reetmiskahtlustusega. 
Mäsimov on Venemaa rahvaste sõpruse ülikooli audoktor. Teda on autasustatud 2004. aastal Kurmeti ordeni ning 2010. aastal Nazarbajevi ordeni ja Araabia Ühendemiraatide Föderatsiooni ordeniga.
Mäsimov on Kasahstani taipoksi föderatsiooni president.
Ta on abielus, tal on kolm last.
Weeds

"Weeds" on musta huumoriga USA komöödiasari jõukast California äärelinnast ja selle elanikest, kellest suur osa on seotud marihuaana tarbimise ja levitamisega.
Rick Perry

James Richard Perry (sündinud 4. märtsil 1950) on USA poliitik. Ta oli 47. Texase kuberner ja 14. Ameerika Ühendriikide energeetikaminister.
Ta oli Texase kuberner 21. detsembrist 2000 kuni 20. jaanuarini 2015 ja energeetikaminister 2. märtsist 2017 kuni 1. detsembrini 2019.
Ta on surmanuhtluse pooldaja. Tema 11-aastasel ametiajal on Texases hukatud 253 inimest, kõige rohkem 2002. aastal (33). Juunis 2002 lõpetas ta vaimuhaigete kurjategijate hukkamiskeelu. Perry ametiajal on Texases hukatud ka kaks Mehhiko kodanikku. Siiski on ta ka vastu võtnud ühe armuandmispalve: 30. augustil 2007 muutis ta surmamõistetud Kenneth Fosteri surmaotsuse 30-aastaseks vanglakaristuseks.
14. detsembril 2016 nimetas president Donald Trump Perry energeetikaministri kandidaadiks. 2. märtsil 2017 vannutas USA asepresident Mike Pence ta energeetikaministriks. Oktoobris 2019 andis ta teada, et kavatseb aasta lõpus ameti maha panna.
Konstantínos Karamanlís

Konstantínos Karamanlís (kreeka Κωνσταντίνος Καραμανλής; 8. märts 1907 – 23. aprill 1998) oli Kreeka poliitik, president 1980–1985 ja 1990–1995 ning peaminister 6. oktoobrist 1955 kuni 5. märtsini 1958, 17. maist 1958 kuni 20. septembrini 1961, 4. novembrist 1961 kuni 17. juunini 1963 ja 24. juulist 1974 kuni 10. maini 1980.
Teises maailmasõjas osalenud Saksa väeüksuste loend

Nimekiri Saksamaa poolel teeninud Saksa väeüksustest, mis osalesid Teises maailmasõjas.
Armeed.
"Loetelu ei ole täielik."
Korpused.
Jalaväekorpused.
I korpus, II korpus, III korpus, IV korpus, V korpus, VI korpus, VII korpus, VIII korpus,
IX korpus, X korpus, XI korpus, XII korpus, XIII korpus, XVI korpus, XVII korpus, XVIII korpus, XX korpus, XXI korpus, XXIII korpus, XXIV korpus, XXV korpus, XXVI korpus, XXVII korpus, XXVIII korpus, XXIX korpus, XXX korpus, XXXII korpus, XXXIII korpus, XXXIV korpus, XXXV korpus, XXXVIII korpus, XXXX korpus, XXXXII korpus, XXXXIII korpus, XXXXIV korpus, XXXXVI korpus, XXXXVII korpus, XXXXVIII korpus, L korpus, LI korpus, LII korpus, LIII korpus, LIV korpus, LV korpus, LIX korpus, LXII korpus, LXIII korpus, LXIV korpus, LXV korpus, LXVI korpus, LXVII korpus, LXVIII korpus, LXIX korpus, LXX korpus, LXXI korpus, LXXII korpus, LXXIII korpus, LXXIV korpus, LXXV korpus, LXXVI korpus, LXXVIII korpus, LXXX korpus, LXXXI korpus, LXXXII korpus, LXXXIII korpus, LXXXIV korpus, LXXXV korpus, LXXXVI korpus, LXXXVII korpus, LXXXVIII korpus, LXXXIX korpus, LXXXX korpus, LXXXXI korpus, LXXXXVII korpus, CI korpus
Motoriseeritud korpused.
III motoriseeritud korpus, XIV motoriseeritud korpus, XV motoriseeritud korpus, XVI motoriseeritud korpus,
XIX motoriseeritud korpus, XXII motoriseeritud korpus, XXIX motoriseeritud korpus, XXXX motoriseeritud korpus,
XXXXI motoriseeritud korpus, XXXXVI motoriseeritud korpus, XXXXVII motoriseeritud korpus, XXXXVIII motoriseeritud korpus, LVI motoriseeritud korpus, LVII motoriseeritud korpus
Soomuskorpused.
III tankikorpus, IV tankikorpus, VII tankikorpus, XIV tankikorpus, XXIV tankikorpus, 
XXXVIII tankikorpus, XXXIX tankikorpus, XXXX tankikorpus, XXXXI tankikorpus, XXXXVI tankikorpus,
XXXXVII tankikorpus, XXXXVIII tankikorpus, LVI tankikorpus, LVII tankikorpus, LVIII tankikorpus
LXXVI tankikorpus, Tankikorpus "Feldherrnhalle", Tankikorpus "Großdeutshland"
Mägikorpused.
XV mägikorpus, XVIII mägikorpus, XIX mägikorpus, XXI mägikorpus, XXII mägikorpus, XXXVI mägikorpus,
XXXIX mägikorpus, LI mägikorpus, Mägikorpus "Norwegen"
SS-korpused.
I SS-tankikorpus "Leibstandarte", II SS-tankikorpus, III Germaani Soomuskorpus,
IV SS-tankikorpus, V SS-mägikorpus, VI SS korpus (läti), VII SS-tankikorpus, VIII SS-ratsakorpus
IX SS-mägikorpus, X SS-korpus, XI SS-tankikorpus, XII SS-korpus, XIII SS-korpus, XIV SS-korpus, XV SS-ratsakorpus,
XVI SS-korpus, XVII SS-korpus, XVIII SS-korpus
Lennuväe korpused.
Langevarjurite tankikorpus "Hermann Göring", I langevarjurite korpus, II langevarjurite korpus,
I lennuväe välikorpus, II lennuväe välikorpus, III lennuväe välikorpus, IV lennuväe välikorpus
Geórgios Papadópoulos

Geórgios Papadópoulos (Γεώργιος Παπαδόπουλος; 5. mai 1919 – 27. juuni 1999) oli Kreeka sõjaväelane. Ta oli 21. aprillil 1967 Ateenas toimunud sõjaväelise riigipöörde üks peamisi juhte ja valitsusjuhi kohusetäitja 13. detsembrist 1967 kuni 8. oktoobrini 1973. 
Allohvitserina võitles ta 1940. aastal itaallaste invasiooni vastu. Kuid sakslastele alistumise järel sai temast natside kaastööline ja karistuspataljonide liige. 1950. aastail sai ta väljaõppe LKA-st ning oli LKA peamine kontaktisik Kreekas. Ta oli osaline kuningas Pauli vastases ebaõnnestunud riigipöördekatses 1956. aastal, kuid pääses karistuseta. 1964. aastal edutati ta kahurvägede koloneliks Traakias. 21. aprillil 1967 viis ta kuningas Konstantinos II teadmisel koos kolonelidest kaaslastega läbi sõjaväelise riigipöörde. Kehtestati sõjaväeline diktatuur, mida hakati riigipöörajate ja hilisemate valitsejate järgi nimetama kolonelide diktatuuriks. 
1967–1973 oli Geórgios Papadópoulos sisuliselt Kreeka kõrgeima võimu kandja ning teadaolevalt oli ta Euroopa esimene LKA agendist valitsusjuht. Papadópoulose kukutas 1973. aasta oktoobris tema kaaskolonelist valitsusjuht Dimitrios Ioannidis. Sõjaväelise režiimi kukutamise järel 1974. aastal korraldati avalik kohtuistung, mille raames mõisteti nii Papadópoulos kui ka Ioannidis surma. See karistus aga muudeti eluaegseks vangistuseks koos kõigi kodanikuõiguste kaotamisega. Ta keeldus amnestiapakkumisest, mille eelduseks oli, et ta tunnistanuks oma tegusid ja avaldanuks kahetsust nende üle. 
Geórgios Papadópoulos suri 1999. aastal.
Konstantínos Kóllias

Konstantínos Kóllias (Κωνσταντίνος Κόλλιας; 1901 – 13. juuli 1998) oli Kreeka poliitik, peaminister 21. aprillist 1967 kuni 13. detsembrini 1967. 
Ta nimetati peaministriks pärast kolonelide riigipööret, kuid ta asus peagi vastupööret kavandava kuningas Konstantínos II poolele. Pärast vastupöördekatse ebaõnnestumist 13. detsembril 1967 põgenes ta koos kuningliku perekonnaga Rooma.
Alenka Gotar

Alenka Gotar (sündinud 23. augustil 1977 Domžales) on Sloveenia ooperilaulja, sopran. Esindas Sloveeniat 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis, kus esitas Andrej Babići laulu "Cvet z juga" ("Lilleõis lõunast", tõlgitud ka "Lõunalill"), laul saavutas 15. koha.
Muusikaline tegevus.
Alenka Gotar õppis lastemuusikakoolis klaverit ja kitarri. Muusikaõpinguid jätkas Ljubljana Muusika- ja Balletikeskoolis, kus õppis Markos Bajuki juures laulmist. Pärast selle kooli lõpetamist 1996, õppis Šveitsis Baseli Muusikaakadeemias ja 1999 aastast Mozarteumis Salzburgis, kus õppis professor Lilian Sukise juures soololaulu ja ooperilaulu. Diplomi sai 2000 aastal. Täiendas lauluoskusi Maya Sunari-Biankini, Marjana Lipovšeki ja Alfred Burgstalleri juures. Magistrikraad 2006 aastast.
Alenka Gotar on Maribori Ooperiteatri solist, esineb ka Salzburgi ja Ljubljana teatrites. On esinenud koos kammerkooriga turneel Sloveenias, Austrias, Šveitsis, Saksamaal, Horvaatias ja Skandinaavia maades. 
Alenka Gotari repertuaar on mitmekülgne. Ta töötab ka muusikaõpetajana.
Rollid ooperites.
Ljubljana Ooperimajas: 
Salzburgis:
Festivalil "Europäische Musikmonat" 2001 aastal Baselis, laulis soprani osa Šveitsi helilooja Beata Gysinaini ooperis "Skamander". 2000. aastal töötas Alenka Gotar koos helilooja György Kurtagiga Šveitsi raadio DRC3 juures.
Mark Wahlberg

Mark Robert Michael Wahlberg (sündinud 5. juunil 1971 Bostonis Massachusettsis) on Oscarile nomineeritud olnud USA filminäitleja ja teleprodutsent, varem Marky Mark nime all tuntud räppar.
Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Boogie ööd", "Ahvide planeet", "Itaalia rööv", "Invincible" ja "Kahe tule vahel".
Justin Kirk

Justin Kirk (sündinud 28. mail 1969 Salemis Oregonis) on Kuldgloobuse ja Emmy nominatsioonidega USA filminäitleja.
Ta on eelkõige tuntud Prior Walteri osatäitjana 2003. aasta minisarjas "Ameerika inglid" ja Andy Botwinina telesarjas "Weeds".
Väegrupp A

Väegrupp A (saksa keeles Heeresgruppe A) oli Teises maailmasõjas Saksamaa vägede koosseisus võidelnud väekoondis.
Ajalugu.
Moodustati 26. oktoobril 1939 väegrupist Süd. 1940. aasta mais asus armeegrupp Prantsusmaad ründavate vägede tsentris. Rünnaku käigus läbisid väegrupi väed Ardennide metsad ja murdsid läbi La Manche väinani.
Prantsusmaa kampaania teises faasis liikus väegrupp üle Somme jõe Saksa rünnaku tsentris. Enne rünnakut Nõukogude Liidule nimetati väegrupp A ümber väegrupiks Süd.
Moodustati uuesti 24. aprillil 1942. 7. juulil 1942 võttis üle väegrupi Süd lõunatiiva, et paremini juhtida eesolevat rünnakut Kaukasuse suunal. 30. märtsil nimetati ümber väegrupiks Südukraine.
Moodustati uuesti 23. septembril 1944 Lõuna-Poolas väegrupi Nordukraine ümbernimetamisega. 25. jaanuaril 1945. nimetati ümber väegrupiks Mitte.
*Gerd von Rundstedt (26.10.1939)
*10.08.1942–22.11.1942. otseselt Saksa maavägede peastaabi alluvuses.
*Ewald von Kleist (22.11.1942)
*Josef Harpe (23.09.1944)
*Schörner (17.01.1945)
Allunud väeosad.
November 1939:
*16. armee
*12. armee
Mai 1940:
*16. armee
*12. armee
*4. armee
*2. armee
Juuni 1940:
*16. armee
*12. armee
*2. armee
*Tankigrupp Guderian
Juuli 1940:
*6. armee
*16. armee
*9. armee
August 1940:
*9. armee
*16. armee
Mai 1941:
*6. armee
*17. armee
August 1942:
*1. tankiarmee
*Armeegrupp Ruoff
*11. armee
September 1942:
*1. tankiarmee
*Armeegrupp Ruoff
*Krimmi vägede ülemjuhataja.
Jaanuar 1943:
*1. tankiarmee
*17. armee
*Krimmi vägede ülemjuhataja.
Märts 1943:
*17.armee
*Krimmi vägede ülemjuhataja.
*Kertshi vägede ülemjuhataja.
Oktoober 1943:
*6. armee
*17. armee
Jaanuar 1944:
*Rumeenia 3. armee
*17. armee
*Transnisternias asuvate Saksa vägede ülemjuhataja
Märts 1944:
*6. armee
*Rumeenia 3. armee
*17. armee
Oktoober 1944:
*4. tankiarmee
*17. armee
*Armeegrupp Heinrici
November 1944:
*4. tankiarmee
*17. armee
*1. tankiarmee
Detsember 1944:
*9. armee
*4. tankiarmee
*17. armee
*1. tankiarmee
Jaanuar 1945:
*9. armee
*4. tankiarmee
*17. armee
*Armeegrupp Heinrici
Amöboos

Amöboos ehk amööbtõbi (vanem nimetus amöbiaas) on siseamööblaste ("Entamoebidae") tekitatud soole nakkushaigus.
Skisma

Skisma (kreeka keeles σχισμα (σχιζω) – jagunema) tähendab kiriku lõhenemist.
Skismaatikuks nimetatakse skisma algatajat, skisma õhutajat või skisma tagajärjel eraldunud rühmituse liiget.
Skismade puhul on tegu erinevate kiriku võimustruktuuride tülidega või ideoloogia muudatustega. Esineb eksiarvamus, nagu oleks kristlus olnud kunagi ühtne struktuurilt ja ideoloogialt. 
Ülekantud tähenduses võib sõna kohata ka teiste religioonide lõhenemiste puhul.
Velvitšia

Velvitšia ("Welwitschia mirabilis") on ebaokaspuude klassi kuuluva velvitšialiste sugukonna ainus liik.
Velvitšiad kasvavad üksikult Namibi kõrbes, ning on omapärased selle poolest, et on paljasseemnetaimed, nagu ka okaspuud. 
Velvitšial on ainult kaks suurt lehte, mis kasvavad kogu taime eluaja. Ribadeks hargnevad lehed kasvavad taime varre juurest ning otstest järgemööda surevad. Lehtede all varjus on sobiva elupaiga leidnud paljud putukad. 
Velvitšial on jäme puitunud vars ja niisketesse maapinnakihtidesse ulatuv juur. 
Taim on kohanenud kõrbekliimaga ja ei vaja kasvamiseks kuigi palju niiskust.
Velvitšia ümbermõõt võib ulatuda kuni nelja meetrini ja ta võib elada mitmesaja aastaseks. Oma eluea jooksul õitseb taim vaid korra.
Velvitšiat on kujutatud Namiibia vapil.
Mauritiuse saar

Mauritius on saar India ookeanis, üks Maskareenidest. Pindala 1865 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 826 meetrit. Kuulub Mauritiusele.
Saarel elab umbes 1,2 miljonit inimest. Pealinn on Port Louis.
Kokemäki linn

Kokemäki [kogemägi] on linnaks nimetatav haldusüksus Soomes Satakunta maakonnas. Läbi linna voolab Kokemäenjoki.
Kokemäe vald asutati 1869, 1969. aastal liideti Kauvatsa vald, aastast 1972 on alev ja aastast 1977 linn.
Külad.
Aakula, Askola, Haavasoja, Haistila, Hampula, Harola, Hassala, Herttola, Hintikkala, Huivoo, Hyrkölä, Järilä, Kaarenoja, Kakkulainen, Kankaantausta, Kareksela, Kaukaritsa, Kaurula, Kauvatsa, Keipilä, Ketola, Kiettare, Kiusala, Kokemäen kartano, Korkeaoja, Koskenkylä, Krannila, Krootila, Kuittilo, Kukola, Kuoppala, Kuurola, Kyttälä, Köömilä, Laikko, Lempainen, Mattila, Meinikkala, Paistila, Pappila, Peipohja, Pelhola, Penttilä, Pirkkinäinen (Birknäs), Pukkala, Pumpala, Purjala, Pyhänkorva, Pälpälä, Riste, Ronkka, Rudanko, Ruikkala, Ryytsälä, Sonnila, Säpilä, Talonen, Teikari, Tulkkila, Tuomaala, Vallila, Viikari, Villiö, Vitikkala, Vuolle (Vuoltee), Ylistaro, Äimälä, Öykkäri.
Kankaanpää

Kankaanpää on linn Soomes Lääne-Soome läänis Satakunta maakonnas.
Kankaanpää on linn aastast 1972.
Külad.
Ala-Honkajoki, Hapua, Jämiänkeidas, Kankaanpää, Karhoismaja, Karhusaari, Korvaluoma, Kyynärjärvi, Leppäruhka, Luomajärvi, Niinisalo, Taulunoja, Venesjärvi, Veneskoski, Verttuu, Vihteljärvi, Vihusaari, Vuorenmaa.
Ulvila

Ulvila on linn Soomes Lääne-Soome läänis Satakunta maakonnas.
Ulvilale andis linnaõigused Rootsi kuningas Albrecht Mecklenburgist aastal 1365.
1. jaanuaril 2005 liideti linnaga Kullaa vald.
Ulvila sõpruslinn Eestis on Suure-Jaani.
Helilooja

Helilooja (saksa keeles "Tonsetzer", "Tondichter", "Tonschöpfer") ehk komponist (ladina keeles "componere" 'kokku panema') on inimene, kes loob heliteoseid ehk tegeleb heliloomingu ehk komponeerimisega.
Helilooja võib enda loodud heliteoseid ise esitada ja/või esitavad (sh tõlgendavad ehk interpreteerivad) neid teised. Tänapäeval luuakse ka elektroakustilist ja elektroonilist muusikat, mille puhul heliteosed luuakse ja/või esitatakse osaliselt või täielikult elektroonika abil isegi kuni esitusinterpretatsiooni puudumiseni.
Eestikeelne nimetus.
Sõna "helilooja" tõi eesti keelde heliloojast keeleteadlane Karl August Hermann, kes on tublisti üle saja tänapäevani vastu pidanud sõna autor. Sõna "helilooja" üllitas Hermann 1887. aastal, kuid aastate jooksul tutvustas ta oma muusikaalastes kirjutistes veel selliseidki uudissõnu nagu "heliredel", "üksiklaul", "kirikulaul", "keelpill", "löökpill", "avamäng", "metsasarv", "tiibklaver" jm.
Helene Johani

Helene Therese Mugasto-Johani (aastani 1925 Helene Therese Mundström; 26. veebruar 1903 Rakvere – 19. mai 1999) oli eesti raamatukoguteadlane, bibliograaf ja õppejõud, 1944–1953 Eesti Riikliku Avaliku Raamatukogu direktor. 
Haridus.
Aastal 1911 alustas kooliteed Rakvere Eesti Hariduse Seltsi koolis. 1917 Rakvere Linna Naisgümnaasium. 1923–1931 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti ja maailma kirjandust, eesti keelt, etnograafiat ja bibliograafiat. Ta kuulus üliõpilasseltsi Ühendus.
Muu tegevus.
1933. aastal kirjutati ajalehes Sõnumed: Teatavasti üks tulisemaid vabadussõjalaste poolehoidjaid on Helene Johani, kes pidanud ka terve rea kõnesid põhiseaduse muutmise kasuks. Nüüd sotsialistid on Tartust leidnud veel kellegi teise Helene Johani, kes pidi veel üheteistkümnendal tunnil propagandat tegema sotsialistide leeris, püüdes viia rahvast arvamisele, nagu oleks "tõeline" Helene Johani järsku oma vaateid muutnud.
Isiklikku.
Graafik Hando Mugasto õde. 1933 abiellus maalikunstnik Andrus Johaniga.
Teater NO99

Teater NO99 oli teater Tallinnas aadressil Sakala 3. See tegutses riigi sihtasutusena ärinimega sihtasutus Teater NO99 aastatel 2005–2019.
Teatri nimes peituv number vähenes iga lavastusega ühe võrra nulli poole.
Teatri direktor-kunstiline juht oli kuni 2016. aastani Tiit Ojasoo, peakunstnik oli Ene-Liis Semper, kellest pärast Ojasoo tagasiastumist sai ka teatri juht. 
Teatri esimene lavastus oli veebruaris 2005 lavale toodud "Vahel on tunne, et elu saab otsa ja armastust polnudki", mis põhines jaapani kirjaniku Yukio Mishima tekstidel. 
Teater NO99 oli Teenusmajanduse Koja toetajaliige.
2020. aasta sügisest on 27 NO99 lavastust vaadatavad Rahvusarhiivi veebis.
Lavastused.
Lisaks lavastustele korraldas teater ühekordseid aktsioone, näiteks "Ulgumerelainetel", "99x", "Silent Disco", "Mädand Harry", "Pekingi ooper", "Solaris", "Täna õhtul Jaak Prints", "Pecha Kucha ja Potlatch", "200st tehakse 6500", "Lahedam on kaasa teha kui vaadata".
Teater osales arvukatel välisfestivalidel Austrias, Saksamaal, Venemaal, Leedus, Hollandis, Soomes, Ungaris, Prantsusmaal, Slovakkias, Šveitsis ja Poolas. Välisfestivalidel on esinetud lavastustega "Nafta!", "Totu kuul", "GEP", "Onu Tomi onnike" ja "Kuidas seletada pilte surnud jänesele".
Truppi kuulus kümme näitlejat.
Von Krahli Teater

Von Krahli Teater on Tallinnas tegutsev teater.
Von Krahli Teater avati 31. oktoobril 1992. aastal August Kitzbergi „Libahundi“ etendusega Rataskaevu tänaval endises Trükitööliste Liidu majas. Teatri asutas Peeter Jalakas oma trupiga Ruto Killakund. Von Krahli üheks eesmärgiks on olnud teatritruppide ja stiilide tutvustamine Eestis, sealjuures on Von Krahli Teater püüdnud end ka teatris domineerivale peavoolule vastandada. 
Teater sulges 2022. aasta lõpuks Tallinna vanalinnas asunud teatrimaja võimaluste ammendumise tõttu ning kavatses jätkata tegevust kuskil mujal ja uutmoodi, võib-olla projekti JAIK vormis. 2023. aastal jätkas teater Telliskivi Loomelinnakus JAIK vormis. 2024. aastast sai teatri uueks juhiks Jaak Prints ja loominguliseks juhiks Juhan Ulfsak.
Töötajad.
Näitlejad ja lavastajad.
Näitlejad ja lavastajad 2022. aasta seisuga:
Väegrupp Afrika

Väegrupp Afrika (saksa keeles "Heeresgruppe Afrika") oli Teise maailmasõja ajal Saksa armee koosseisu kuulunud väeüksus.
Ajalugu.
Moodustati 22. veebruaril 1943. aastal Saksa-Itaalia tankiarmee ülemjuhatusest ja Tuneesias asuvast armeestaabist. Väegrupp kapituleerus liitlasvägedele 13. mail 1943.
*Generalfeldmarschall Erwin Rommel (23.02.1943)
*Generaloberst Hans-Jürgen von Arnim (10.03.1943)
Allunud armeed.
Märts 1943.:
*Itaalia 1. armee
*5. tankiarmee
Geórgios Papandréou

Geórgios Papandréou (18. veebruar 1888 – 1. november 1968) oli Kreeka poliitik, kolm korda peaminister: 26. aprillist 1944 kuni 3. jaanuarini 1945; 8. novembrist 1963 kuni 30. detsembrini 1963 ja 18. veebruarist 1964 kuni 15. juulini 1965. 
Papandréou sündis Lõuna-Kreekas Kaléntzi linnas. Poliitikasse siirdus noorelt. Teda toetas liberaalne poliitik Elefthérios Venizélos, kelle toel sai Papandréoust pärast Balkani sõda 1912 Lesbose kuberner. 
Esimese maailmasõja ajal, kui Kreeka valitsust läbisid pidevad poliitilised kriisid, oli Papandréou oma endise toetaja Venizelose üks lähedasemaid liitlasi saksameelse kuninga Konstantin I vastu. Kui Venizelos oli sunnitud Ateenast põgenema, saatis Papandréou teda Kreetani, siis pöördus tagasi Lesbosesse, kus mobiliseeris kuninga vastaseid ja kogus toetust Venizelose loodud britimeelsele valitsusele Thessalonikis.
Pärast sõda valiti Papandréou parlamenti ning ka valitsusse, kus ta oli erinevatel ministrikohtadel. 1935. aastal loodi tema eestvedamisel Kreeka sotsiaaldemokraatlik partei. 1936. aastal oli monarhiavastane Papandréou sunnitud minema eksiili, kuna võimule sai kuninga toetaja, diktaator Ioannis Metaxas.
Teise maailmasõja puhkedes, kui Kreeka okupeeriti teljeriikide poolt, ühines Papandréou Kairos asunud Kreeka eksiilvalitsusega. 1944–1945 oli ta selle valitsuse peaminister. 1940. aastate teisel poolel (1946–1952), kui Kreekas toimus kodusõda, kuulus ta mitme valitsuskabineti koosseisu. 
1951–1963 oli Papandréou opositsioonis. 1961 asutas ta liberaalse Kreeka keskpartei koos endiste Venizelistidega ja mõnede pettunud konservatiiviga. Tema partei võitis 1963. aastal toimunud valimised.
Kuningas Konstantin II ja Papandréou parempoolse valitsuse vahel puhkesid vastuolud, kuna valitsus püüdis piirata sõjaväe rolli riigis. Lõpuks kuninga mahitusel tekkisid keskparteis erimeelsused ning juulis 1965 Papandréou vallandati, peaministri kohuseid hakkas täitma kaitseminister. Pärast 1967. aasta riigipööret Papandréou vahistati ning pandi koduaresti, kus ta novembris 1968 suri. Tema matused kujunesid suureks diktatuurivastaseks meeleavalduseks.
Isiklikku.
Ta abiellus poolatar Sofia Mineikoga ja neil sündis 1919 poeg Andréas.
Andalusiit

Andalusiit on silikaatne mineraal. 
Andalusiit esineb peamiselt moondekivimeis, enamasti koos kordieriidiga. Tavaliselt tekib ta kontaktmoonde käigus savikaist (alumiiniumirikkaist) lähtekivimeist. Harvem võib andalusiiti olla graniidi koostises. Ka liivakivi võib mõnikord andalusiiditeri sisaldada.
Andalusiit on stabiilne suhteliselt madalal rõhul. Rõhu suurenedes kristalliseerub ta ümber polümorfseks erimiks sillimaniidiks (temperatuur &gt;500 °C) või küaniidiks (temperatuur &lt;500 °C).
Elbląg

Elbląg (saksa keeles "Elbing") on maakonnaõigustega linn Kirde-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas. Asub Elblągi jõel 50 km kaugusel Gdańskist. Aastatel 1844–1860 rajati linna lähedale Elblągi kanal.
Ajalugu.
Elblągi kohal asus muinaspreislaste linn Truso, mille põletas maha Saksa ordu ja ehitas 1237 asemele oma linna, mis sai 1241 linnaõigused.
Keskajal oli Elbing, Hansa Liidu liikmeslinn ja Balti kvartali hansalinn.
Rootsi suurvõimu ajastul, kui Rootsi Pommeri oli üks Rootsi dominioonidest, oli Elbing, Rootsi Pommeri kindralkuberneride residents. 
Rootsi kaotas Pommeri alad Napoleoni sõdade ajal, kui Kuuenda koalitsiooni sõjas 1814. aasta Kieli rahulepinguga ühines Taani kuningas Frederik VI liitus Prantsusmaa-vastase liiduga ja loovutas Helgolandi Briti kuningale George III-le ja suurema osa Norra kuningriigist Rootsi kuningale Karl XIII-le vastutasuks Rootsi Pommeri eest. Viini kongressi käigus 1815. aastal Preisimaa ja Taani ning 7. juunil Preisimaa ja Rootsi vahel sõlmitud lepingutega sai Preisimaa endale vahetuskaubana Taani osaks saanud Saksi-Lauenburgi vastu Rootsi Pommeri. Rootsi Pommeri liideti Preisimaaga kui Pommeri provintsi osa Uus Lääne-Pommeri (Neuvorpommern).
Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Pagila rand

Pagila rand asub Saaremaal Saaremaa vallas, Läätsa sadamast 1 km lõunas.
Rand asub suurema Laidunina-Roomassaare ranna alal.
Karni Alpid

Karni Alpid on mäestik Euroopas Austria ja Itaalia piiril, osa Alpidest. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 2780 meetrit.
Toomas Vint

 
Toomas Vint (sündinud 5. märtsil 1944 Tallinnas) on eesti kunstnik ja kirjanik.
Elukäik.
Ta on lõpetanud 1962. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat. 
Aastatel 1963–1965 läbis sõjaväeteenistuse Nõukogude mereväe Põhjalaevastikus, 1967–1971 töötas Eesti Televisioonis režissööri abi ja assistendina. 
1973. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige. 1977. aastast Eesti Kirjanike Liidu liige.
Kunstialane tegevus.
Toomas Vint hakkas esinema näitustel 1960. aastate lõpul, ANK-64 järellainetuses. Tõeline läbimurre toimus teosega „Sinu liblikas lendab sinu aasale” (1971). Toomas Vindi loomingut tõlgendada püüdes on kasutatud termineid "intellektuaalne naivism", "transavangard", "metafüüsiline maal", "magritilik sürrealism". Ta ise nimetab oma töid kontseptuaalseteks maastikeks.
1990. aastate keskpaiku esitas Vint näitusele „Biotoopia” (1995) kaasaegset kunsti parodeeriva installatsiooni „Vaikelu”, misjärel arvustas ajakirjanduses kirglikult eesti kunstipoliitikat. Pärast näituse „Déjà vu” (2000) kureerimist tõmbus kunstikõnelustest kõrvale.
Vindi maale on mitmes kunstimuuseumis ja prominentses erakogus. 
Kirjanduslik tegevus.
Toomas Vint tuli kirjandusse 1970. aastatel novellistina. Sageli käsitletakse teda koos Vaino Vahingu ja Rein Saluriga, kuigi nende kolme loomingus erilisi ühisjooni ei leidu. Vint oli üks poolpõrandaaluse ajakirja Hees tegijatest. Heesi väljaandel ilmus 1968 Toomas Vindi luulekogu „Suitsupilvedest unistus".
Vindi varasemat loomingut (1968–1987) iseloomustavad märksõnad: mäng, irreaalse põimumine reaalsega, üksildus, vastuolulised hingeseisundid, erootika. Iroonia seguneb enesestmõistetavusega lüürika ja tundelisusega. Aastatel 1987–1994 kirjutas Vint mõned üksikud novellid. 
1995–2005 oli viljakas periood, igal aastal ilmus raamat. Romaanides hakkab tööle postmodernistlik võttestik. Romaan „Kojamehe naine” šokeeris publikut seksuaalse avameesusega, „Lõppemata maastik” prototüüpidega. Ambitsioonikas Helger Tepneri triloogia („Kojamehe naine“, „Topeltvalguses“, „Mäluauguga naine“) püüdis tabada olulist, mis 1960. aastatest kuni tänapäevani eesti inimese hinges toimus. Iga raamat pakkus ajastule sobiva metafoori.
Tema raamatuid on ilmunud vene ja soome keeles, jutte on tõlgitud paljudesse keeltesse.
Isiklikku.
Tema isa oli põllumajandusmajandusteadlane Endel Vint. Vend Tõnis Vint ja õde Maara Vint on kunstnikud. Abikaasa Aili Vint (Sarv) on kunstnik.
Kaunis kuldking

Kaunis kuldking ("Cypripedium calceolus") on käpaliste sugukonda kuldkinga perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik. 
Eesti Orhideekaitse Klubi valis kauni kuldkinga 2018. aastal Eesti aasta orhideeks. Ta on Eestis II kategooria kaitsealune taim. Kaunis kuldking on Norra Nord-Trøndelagi maakonnalill. 2003. aastal oli kaunis kuldking Läti aasta taim. 
Nimetus.
Rahvakeeli kutsutakse taime ka käokingaks, kukulinnupätaks, käopättaks, neitsikingaks, pruudikingaks või saksakingaks.
Botaaniline kirjeldus.
Omapärase, isegi eksootilise õie tõttu kergesti äratuntav. Ühe sümmeetriateljega suured õied on kuni 10 cm suurused. Õiel on suur läikiv sidrunkollane kingakujuline õõnes huul, mille pikkus ulatub kuni 4 cm, siseküljel on punakad täpid ja sooned. Ülejäänud õiekattelehed on lamedad, meenutavad teritunud paela. Paelad on lillakaspruunid, mille pikkus on kuni 6 cm. Õite alusel on ka kandelehed, mis sarnanevad varrelehtedega. Õitseb mai lõpust juuli alguseni. Õitel on nõrk vanillilõhn, mis meelitab ligi väikeseid putukaid. 
Õis on tolmeldavate putukate jaoks lõks: kingakujulisest huulest pole muud väljapääsu kui tolmukatest ja emakasuudmetest mööda ronides. Kuldkinga lõhn meenutab putukatele feromoone, mis meelitab kohale isaseid erakmesilasi. Paljuneb nii seemnetega kui ka vegetatiivselt risoomiharudega. Seemneid on tal küll palju, kuid millimeetrisuurused seemned arenevad aeglaselt ja õitsemisikka jõudmiseks kulub vähemalt 15 aastat. Seemned levivad õhuvooludega. Seemnelisel paljunemisel on vajalik sobiva seeneniidistiku olemasolu mullas.
Varrel kasvab kuni kuus lehte, mis kujult meenutavad maikellukest. Taimel on 1–3, tavaliselt kaks õit. Kõrgus on taimel ~ 20–50 cm (harvem ka 80 cm). Maa sees on kuldkingal jäme risoom, mis kasvab pikkamööda, teisest otsast samal ajal kõdunedes. Ühe risoomi eluiga on 20–25 aastat. Üks puhmik võib elada 30 aastat vanaks.
Kasvukoht ja levila.
Kasvab tavaliselt puisniitudel, metsaservadel ja hõredamates kuuse-segametsades. Levinud laialdaselt nii Euroopa kui ka Aasia parasvöötmes, ka Põhja-Ameerikas. Esineb hajusalt, kuid kõikjal vähesearvuliselt. Eestis on teda hajusalt, sagedamini on teda siiski lääne- ja põhjaosas.
Taime ohustab nii korjamine lõikelilleks kui ka väljakaevamine koduaeda toomiseks. Taime ümberistutamine reeglina ebaõnnestub, kuna aiamullas puudub taime kasvuks vajalik mükoriisa. Looduslikest vaenlastest on ohtlikumad metssead, kes kuldkinga risoome välja tuhnivad.
Kellukas

Kellukas ("Campanula") on taimede perekond kellukaliste sugukonnast.
Nimi.
Perekond on nime saanud kirikukellakujuliste õite järgi. Ka ladinakeelne nimi tähendab väikest kirikukella. 
Levik.
Perekond on levinud põhjapoolkera parasvöötmes. Suurim liigiline mitmekesisus on Kaukaasias ja Vahemere ümbruses.
Liigid.
Perekonnas on kokku üle 300 liigi (arvatavasti alla 450). On aretatud mitmeid hübriide ja vorme, mis esinevad üksnes kultuuris. 
Eesti liigid.
Eestis kasvab pärismaisena 8 liiki kellukaid.
Ingoda

Ingoda on jõgi Aasias. 
Algab Hentij mägedest. Ülemjooksul voolab mägijõena põhja. Keskjooksul suundub laias orus kirdesse. Alamjooksul pöördub kakku ja itta. Ühinedes Ononiga, moodustab Šilka. 
Pikkus 708 km, valgala 37 200 km².
Jõe ääres on Tšita linn. Sealt alates on jõgi allavoolu laevatatav. Novembri algusest aprilli lõpuni on jõgi külmunud.
Teutoburgi mets

Teutoburgi mets (saksa "Teutoburger Wald") on mäestik Saksamaal. Kulgeb loode-kagu suunas. Kõrgus kuni 468 meetrit (Velmerstot). Teutoburgi metsas toimus 9. aastal otsustav Teutoburgi metsa lahing Rooma leegionide ja germaani hõimude vahel, mis peatas Rooma impeeriumi laienemise põhja suunas.
Werner Schall von Bell

Werner Schall von Bell (surnud detsembris 1560 Moskvas) oli Liivi ordu liige ja viimane Kuldīga komtuur.
Werner oli ordu viimase maamarssali Philipp Schall von Belli vend. Nende päritolu pole suudetud üheselt kindlaks määrata. Werner oli tõenäoliselt noorem vend ja võis ordusse astuda pärast oma venda.
1549. aastal oli Werner kumpan Siguldas, 1551 sai aga Miitavis peameheks. 1555. aastal sai temast viimane Rēzekne foogt, seda ametit pidas ta kuni 1559. aastani, mil linnus anti üle poola väesalgale. Seejärel sai temast Kuldīga komtuur, see ametipost oli ordu tähtsamaid.
Härgmäe lahingus võitles Werner oma venna kõrval ning langes koos temaga venelaste kätte vangi. Mõlemad vennad hukati, nagu ka teised vangi langenud ordukäsknikud.
Šig-Alei

Šig-Alei (tatari "Şahğäli xan" või "Şäyex Ğäli xan", ka "Šahh Ali"; 1505–1567) oli Kassimovi khaan ja Kaasani khaan ning hiljem tsaar Ivan IV väepealik.
Šig-Alei oli Kassimovi khaan aastatel 1516–1519, 1535–1546, 1546–1551 ja 1552–1567 ning Kaasani khaan aastatel 1519–1521, 1546 ja 1551–1552. Ta oli khaaniriigi Vene-meelsete juht ning kukutati seetõttu mitu korda. 
1552. aastal püüdis ta Kaasani khaaniriiki Ivan IV kätte mängida, kuid Vene-vaenulik Yadigar Muhammad tõukas ta troonilt ning üritas venelastele vastu hakata. Ent Kaasan vallutati ja liideti Venemaaga juba samal aastal (1552) ning nii tuli ka Šig-Aleil sellest khaanitiilist igaveseks loobuda. 
Selle asemel sai temast üks olulisemaid tatari väepealikke Ivan Julma õukonnas, kes juhtis ka esimest rüüsteretke Vana-Liivimaale Vene-Liivi sõja alguses, 1558. aasta jaanuaris-veebruaris. Ta saatis liivimaalastele ka kirja, milles manitses neid tsaari nõudmistele kuuletuma. Et nood seda aga ei teinud, läks sõda edasi ning Šig-Alei laastas veel mitmel korral Liivimaad. 
1560. aastatel tegeles ta peamiselt Moskoovia piirilinnade kaitsmisega Poola-Leedu vägede vastu.
Janno Reiljan

Janno Reiljan (8. oktoober 1951, Mikita küla – 23. jaanuar 2018) oli Eesti poliitik ja majandusteadlane, Tartu Ülikooli välismajanduse professor.
Ta lõpetas aastal 1975 "cum laude" Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. Aastal 1980 kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis majanduskandidaadi väitekirja teemal "Matemaatilis-statistiliste meetodite kasutamise probleemid ettevõtete majandustegevuse analüüsis". Prof Reiljan andis hindamatu panuse TÜ majandusteaduskonna uuendamisse 1990. aastate alguses võttes vastutuse dekaanina ja seejärel arendusprodekaanina.
Reiljan oli Rahvaliidu liige ning Villu Reiljani vend. Ta sai tuntuks ülimalt emotsionaalsete ja sageli üle hea maitse piiride minevate sõnavõttudega, seda nii Riigikogus kui ka mujal.
Ta kuulus Riigikogu IX ja X koosseisu (1999–2007). 2007. aasta Riigikogu valimistel ei õnnestunud Janno Reiljanil (erinevalt oma vennast) enam Riigikokku pääseda.
Janno Reiljan oli korporatsiooni Fraternitas Liviensis vilistlane.
Alejandro González Iñárritu

Alejandro González Iñárritu ([inj'aritu]; sündinud 15. augustil 1963 Méxicos) on Mehhiko filmilavastaja, stsenarist ja produtsent. Ta on võitnud filmidega "Lindmees" (2014) ja "Mees, kes jäi ellu" (2015) parima lavastaja Oscari.
Stephen Frears

Stephen Arthur Frears (sündinud 20. juunil 1941 Leicesteris Inglismaal) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud Briti filmilavastaja.
Aaron Eckhart

Aaron Edward Eckhart (sündinud 12. märtsil 1968 Californias) on Kuldgloobusele kandideerinud USA filminäitleja. 
Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Erin Brockovich", "Paycheck", "Juhuslik armastus" ja "Täname suitsetamast!".
Ajaleht

Ajaleht on perioodiline väljaanne, millel on ajakirjanduslik sisu, sh uudised, intervjuud, artiklid jmt. Ajalehed ilmuvad traditsiooniliselt paberil, paljud ajalehed ilmuvad tänapäeval ka internetis. On ka muust materjalist (näiteks plastist) ajalehti. 
Päevalehed ilmuvad iga päev. Neile lisaks on eriväljaanded, õhtused väljaanded jmt. Mõnikord nimetatakse päevalehtedeks ka 4–6 korda nädalas või isegi harvem ilmuvaid ajalehti. Eesti Ajalehtede Liidu definitsiooni järgi on päevaleht vähemalt neli korda nädalas ilmuv ajaleht. Eesti suuremad päevalehed on Postimees ja Õhtuleht (ilmuvad 5 korda nädalas). Ainus venekeelne päevaleht Eestis on Severnoje Poberežje, mida annab välja Põhjarannik.
Nädalalehed ilmuvad iga nädal. Eesti suuremad nädalalehed on Maaleht ja Eesti Ekspress.
Kollane ajaleht on kõnekeelne väljend ajalehe kohta, mis peamiselt keskendub sensatsioonidele, skandaalidele ja meelelahutusele. 
Esimene eestikeelne ajaleht oli Tarto maa rahva Näddali-Leht, mille esimene number ilmus 13. märtsil (1. märtsil) 1806. 
Perno Postimees ehk Näddalileht, mille esimene number ilmus 5. juunil 1857, pani aluse eesti perioodikale.
Välismaa ajalehtedest on suuremate hulgas näiteks The New York Times, Yomiuri Shimbun, Bild, International Herald Tribune, Le Monde, The Wall Street Journal ja Daily Mail.