Juhan Peegel

Juhan Peegel (19. mai 1919 Uuemõisa vald, Saaremaa – 6. november 2007) oli eesti ajakirjandus- ja keeleteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1977) ning kirjanik, esimene Eesti ajakirjandusdoktor, üks Eesti ajakirjandusõppe rajajaid.
Juhan Peegel oli akadeemilise eestikeelse ajakirjandusõppe looja, kelle eestvedamisel hakati 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti keele kateedris eesti keele, kirjanduse ja rahvaluule kõrval eesti filoloogia eriharuna õpetama ka ajakirjandust. (Ajakirjandust sai tol ajal kõrgkoolis õppida vaid Leningradis või Moskvas). Oli aastatel 1964–1967 TRÜ ajaloo-keeleteaduskonna dekaan. 1965. aastal hakati TRÜ juures korraldama vabariiklikke ajakirjanike ja kirjastustöötajate täienduskursusi, mille algataja ja sisuline eestvedaja oli samuti Juhan Peegel ja mida seetõttu hakati nimetama Juhan Peegli eraülikooliks (täienduskursused toimusid 1965–1987). 1976. aastal loodi Tartu Riiklikus Ülikoolis Juhan Peegli eestvedamisel eraldi Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ajakirjandusosakond ja 1979. aastal ka žurnalistika kateeder. Oli aastatel 1976–1987 ajakirjandusprofessor ja 1979–1987 ühtlasi ka žurnalistika kateedri juhataja. Aastatel 1987–1991 konsultantprofessor, 1991–1994 ajakirjanduse ajaloo labori juhtivteadur ja alates 1994 emeriitprofessor.
Elulugu.
Aastal 1938 lõpetas Peegel Saaremaa Ühisgümnaasiumi, aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ajaloo ja murrete erialal.
1938–1939 töötas ta Kuressaares ajalehe Meie Maa toimetajana. 1939–1940 teenis Eesti sõjaväes, 1941–1945 osales Eesti Territoriaalkorpuse ja Eesti Laskurkorpuse koosseisus Teises maailmasõjas. 1947–1952 töötas ta ajalehes Edasi.
1951. aastal alustas Peegel tööd Tartu Riiklikus Ülikoolis. Filoloogiakandidaadi kraad uurimuse eest "Eesti vanade rahvalaulude morfoloogiast" (1954). Aastatel 1953–1957 oli ta ülikooli eesti keele kateedri keele ja žurnalistika õpetaja ja vanemõpetaja, 1957. aastast dotsent, 1976. aastast professor ning 1994. aastast emeriitprofessor. Kandidaadiväitekirja kaitses ta 1954. aastal Tartus, doktoriväitekirja Eesti ajakirjanduse algusperioodist 1973. aastal Moskvas, saades Eesti esimeseks ajakirjandusdoktoriks. Ta oli aastatel 1964–1967 ajaloo-keeleteaduskonna dekaan.
Juhan Peegli eestvedamisel hakati Tartu Riiklikus Ülikoolis 1954. aastast ette valmistama kõrgharidusega ajakirjanikke. 1976. aastal asutas ta ülikoolis ajakirjandusosakonna ja 1979. aastal sai temast žurnalistika kateedri juhataja. 
1977. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige, 1989. aastast akadeemik. 
Juhan Peegel oli NLKP liige aastatel 1966–1989.
Teadustöö.
Ta uuris eesti ajakirjanduse ja kirjanduse ajalugu ning eesti folkloori. Tema suurimad tööd on viieosaline sõnaraamat "Nimisõna poeetilised sünonüümid eesti regivärssides" ja "Eesti vanade rahvalaulude keel". Ta osales ka eesti rahvuseepose “Kalevipoeg” teadusliku väljaande ning eesti rahvalaulude antoloogia väljaandmises. 
Juhan Peegel on sõjaromaani "Ma langesin esimesel sõjasuvel", paroodiakogumiku "Kolm tahedat lugemist" ja Saaremaast inspireeritud lühiproosa valikkogu "Tuli koduaknas" autor. H. D. Rosenstrauchi varjunime all ilmusid tema "tahedad vahelugemised" raamatuna "Elumere laenetel".
Tunnustus.
Mälestuse jäädvustamine.
23. septembril 2011 otsustas Tartu Ülikooli nõukogu anda peatselt valmiva sotsiaal- ja haridusteaduskonna õppehoone Lossi 36 (endise naistekliiniku) auditooriumile nr 231 Juhan Peegli nime. Nõukogu otsus oli erandlik, kuna Tartu Ülikooli hoonetele ja ruumidele nimede andmiseks peaks isiku surmast möödas olema vähemalt 30 aastat. "Kahjuks ei ole küll võimalik anda Juhan Peegli nime auditooriumile, kus ta õpetas, kuid peame tulevast õppehoonet Lossi 36 ja selle vana auditooriumi samuti väga sobivaks ja väärikaks kohaks," kommenteeris otsust ajakirjanduse ja kommunikatsiooni instituudi juhataja, dotsent Pille Pruulmann-Vengerfeldt.
Tema järgi on nime saanud Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium ning ajakirjandusüliõpilaste veebiajakiri.