tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valkla vald

Valkla vald (saksa keeles "Gemeinde Wallküll") oli haldusüksus Harjumaal Kuusalu kihelkonnas aastatel 1866–1891. 
Ajalugu.
Valkla vald moodustati 1866. aastal vallareformiga. Haldusüksus hõlmas Põllküla mõisa. Vald kaotati 1891. aastal ja see liideti Kiiu vallaga.
Vana-Lõve vald

Vana-Lõve vald (saksa keeles "Gemeinde Alt-Löwel") oli haldusüksus Saaremaal Valjala kihelkonnas aastatel 1866–1899. 
Ajalugu.
Vana-Lõve vald moodustati 1866. aastal vallareformiga. Haldusüksus hõlmas Sakla, Uue-Lõve, Valjala, Vana-Lõve ja Võhksa mõisaid. Vald kaotati 1899. aastal, mil see ühendati Kogula vallaga.
Sátoraljaújhely

Sátoraljaújhely (saksa "Neustadt am Zeltberg", slovaki "Nové Mesto pod Šiatrom") on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Sátoraljaújhelyi kreisi keskus. Asub Slovakkia piiri ääres Miskolcist 80 km kaugusel Tokaj veinipiirkonnas.
Asula rajati juba ungari maahõivamise ajal. Linnaõigused sai 1261. aastal.
1919. aastal vallutasid linna Tšehhi väed. Trianoni rahulepinguga muudeti linn piirilinnaks ning osa linnast jäi Tšehhoslovakkiale ning sai nimeks Slovenské Nové Mesto (ungari Újhely).
1985 liideti linnaga Károlyfalva, Rudabányácska ja Széphalomi külad.
Linnast on pärit matemaatik Attila Pethő ja maletaja Géza Nagy.
Maalehe Raamat

Maalehe Raamat oli Maalehe juures aastatel 1994–2009 tegutsenud kirjastus. 2009. aastal, kui AS Maaleht ja AS Eesti Ekspressi Kirjastus ühinesid, asutati AS Eesti Ajalehed, kes tegeles ka kirjastamisega. 2011. aastal ühines AS-iga Eesti Ajalehed ka Eesti Päevalehe raamatukirjastus ja asutati uus kirjastus: OÜ Hea Lugu. 
Maalehe kirjastuse esimene väljaanne oli "Köögikalender 1994".
Hea Lugu

Hea Lugu (OÜ Hea Lugu) on Eesti kirjastus. 
See asutati 2011. aastal ASi Eesti Ajalehed tütarettevõttena, mille tegevusvaldkond on kirjastamine. Sisuliselt ühendati sellega üheks kirjastuseks Eesti Ekspressi Kirjastuse, Maalehe Kirjastuse ja Eesti Päevalehe raamatukirjastuse senine kirjastustöö. OÜ Hea Lugu kuulub AS Ekspress Gruppi.
Kirjastuselt ilmub ilukirjandust, ajalooraamatuid, lastekirjandust, teatmekirjandust ja praktilisi käsiraamatuid nii aednikele kui ka käsitööhuvilistele. 
Kirjastuse tegevjuht on olnud Tiina Kaalep, 2022. aastast on tegevjuht Vallo Kalvik.
Pütsepä

Pütsepä oli küla Võrumaal Vastseliina kihelkonnas Vastseliina vallas, tänapäeva Heinasoo küla alal. Küla kaotati 1977, mil see liideti Heinasoo külaga.
Paika on mainitud esimest korda 1684. Küla tekkis hajatalust, kus 1688 oli kaks poole talu omanikku, Hindt ja Andres. 
Külal oli ka teine nimi Jeremä, mis pärineb venepärasest isikunimest Jerjoma.
Laane külanõukogu

Laane külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Laane külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaa Ahja valla koosseisus. Külanõukokku kuulusid Ibaste, Kadaja, Kastmekoja, Laane, Rabandiku, Rae ja Viisli küla.
Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Sulev Saksing.
Põlva rajooni moodustamise järel 1950. aastast kuulus Laane külanõukogu Põlva rajooni koosseisu. Laane külanõukogu likvideeriti 1954. aastal ja selle alad liideti Rasina külanõukoguga.
Laane külanõukogu hõlmas osa endise Mooste valla alast.
Logos (Eesti kirjastus)

Logos on Tallinnas tegutsev kirjastus, mis annab välja kristlikku kirjandust ja muusikasalvestisi. See asutati 1991.
Indrek Laul

Indrek Laul (sündinud 22. veebruaril 1968 Tallinnas) on eesti pianist, ettevõtja ja ühiskonnategelane, Estonia Klaverivabriku juhataja. 
Haridus.
Indrek Laul on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis klaveri erialal ja seejärel Tallinna Konservatooriumis (Artur Lemba stipendium). Ta jätkas bakalaureuseõpinguid Belgradi kunstiülikooli muusikaosakonnas eesti õppejõu Arbo Valdma klaveriklassis, mille lõpetas "cum laude" kolme eripreemiaga. 1993. aastal sai ta magistri- ja 1999. aastal muusikakunstide doktorikraadi ("Doctor of Musical Arts") New Yorgi The Juilliard Schoolist, kus pälvis Vladimir Horowitzi nimelise stipendiumi.
Töö ja ühiskondlik tegevus.
Laul on alates 2024. aastast ühingu Ameerika Kaubanduskoda Eestis president, oli samas ametis ka aastatel 2017–2023, oli Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia nõukogu liige 2019–2024, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Fondi üks asutajaid ja nõukogu liige ning EELK Toetusfondi üks asutajaid ja nõukogu esimees.
Oktoobrist 2018 on ta Bulgaaria aukonsul Eestis. Ta on Eesti Rahvuskultuuri Fondi allfondide Edmund Valtmani fondi ja Helmi Valtmani mälestusfondi halduskogu esimees. Aastatel 2021–2023 oli ta IT-firma Net Group nõukogu liige.
Indrek Laul on olnud Eesti Kontserdi nõukogu esimees. Aastail 2017–2020 oli ta Eesti Posti nõukogu aseesimees, 2016–2021 Arvo Pärdi Keskuse nõukogu liige ning 2017–2020 MTÜ Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Vilistlaskogu juhatuse esimees.
Isiklikku.
Indrek Laulu isa oli Venno Laul ja ema on Reet Laul.
Indrek Laulu abikaasa Triin-Maret Laul on klaveriõpetaja. Peres on kaks poega.
Eesti-Soome ühistantsupidu

Eesti-Soome (ühis)tantsupidu (ka Soome-Eesti (ühis)tantsupidu) on Eesti ja Soome tantsurühmade ühine tantsupidu.
Tantsupidu on toimunud kolmel korral:
Tantsupidude Soome-poolne pealavastaja on Petri Kauppinen ja Eesti-poolne pealavastaja Kalev Järvela.
Puravitsa

Puravitsa (ka "Suurõ-Puravitsa", vene "Буравцы") on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri linnaasunduses. Asub Petserist 4 km ida pool.
Küla kuulub Saurova nulka.
Küla kuulus aastatel 1920–1944 Eesti Vabariigi Petseri maakonda Petseri valda ja liideti 1944 Vene NFSV-ga. 2005. aastani kuulus Petseri valda. 
Küla kuulus 18. sajandil Taeluva kogudusse ja 19. sajandi keskel Petseri kogudusse.
Puravitsas oli 2000. aastal umbes 20 elanikku.
Nimi Puravitsa võib olla setu algupära liitsõna sõnadest "pura" ('rauapuru', 'purikas', vrd ka "purass" – 'peitel' ja "purak(as)" – 'suur tükk') + "vitsa". Vene algupära puhul võib aluseks olla sõna бор ('mets').
Tantsukunstnik

Tantsukunstnik on üldine mõiste kellegi kohta, kes tegeleb tantsukunstiga. Inimene, kes kasutab eneseväljenduseks ja mõtte edasi andmiseks enda ja teiste kehasid. Tantsukunst on üks etenduskunsti vormidest. Sellest tulenevalt on tantsukunstnik kas etendaja või etendussituatsiooni looja. Etendussituatsiooni looja võib olla näiteks koreograaf, lavastaja, tantsuõpetaja, repetiitor. Sageli on ühes isikus esindatud mitu oskust, mis moodustavad ühe tervikliku tantsukunstniku. Tantsukunstnik võib tegeleda lavastuste loomisega nii idee kui ka teostuse tasandil, liikumise loomisega muus vormis, tantsimisega, tantsukunsti levitamise või populariseerimisega, enda või kellegi teise mõtete edasi andmisega füüsilise keha kaudu. Eestis saab kõrgharidusena õppida erialasid, mis on suureks eelduseks tantsukunstnikuks kujunemisele, kahes koolis: Tallinna Ülikoolis ja TÜ Viljandi Kultuuriakadeemias.
Ajalugu ja päritolu.
Esimesed tantsukunstnikud tänapäevases mõistes on pärit XVII sajandist, kui Louis XIV hakkas tegelema balleti kui tantsukunsti populariseerimise ja praktiseerimisega.
Eestis nimetati 1980. aastateni tantsukunstnikuks tantsijat või koreograafi, kes tegeles balleti, folkloori, sõu- või varieteetantsuga. Eesti taasiseseisvumisega lisandus tantsumaastikule ka kaasaegne tants ning koos sellega ka tantsukunstnik. Tekkisid tantsuühendused Nordic Star (hiljem Nordstar), Box RM, Fine 5 ja ZUGA, neist kaks viimast tegutsevad siiani. Toimus tantsija mõiste avardumine tantsukunstnikuks, sest tantsija oli samal ajal ka koreograaf.
Meie Mari

Meie Mari on Jõgeva maakonnas Laiusel aastast 1993 tegutsev naistantsurühm. Rühm nimetati Meie Mariks enne 1999. aasta üldtantsupidu. Aastast 1994 juhendab rühma Virve Muser. 
Tähtsamaid tantsuettevõtmisi.
Rühma tähtsamaid tantsuettevõtmisi:
Semiir

Semiir on Kuressaares aadressil Tallinna tänav 88 tegutsev tantsukool. Kooli haldab rahvaspordiklubi Riimes. Kool tegutseb aastast 1997 ja selle asutasid Semy ja Iiri Morgun); asutaja eesnimedest ka nimi Semiir.
Koolis õpetatakse muu hulgas mitmesuguseid moodsaid tantsustiile, nende seas tänavatantsu eri stiile.
Rein Vill

Rein Vill (20. jaanuar 1944 – 2. juuni 2007) oli eesti kultuuritegelane.
Elulugu.
1963. aastal lõpetas ta Põlva Keskkooli. Asus tööle Põlva kultuurimajas, kus töötas üle 40 aasta. 
1967. aastal hakkas ta korraldama Põlva rajooni laulupidusid ning oli mitme Põlvamaa laulupeo stsenarist ja korraldaja.
Koos ajaloolase Tiiu Ojaga sidusid nad eesti laulupeoliikumise alguse 1855. aastal Põlvas toimunud laste laulupühaga.
1990. aastate alguses korraldas ta Põlvas mitmel aastal täiskasvanute harrastusteatrite ülevaatusi, millest 1997. aastal kasvasid välja harrastusteatrite riigifestivalid.
1995. aastal oli ta üks Jakob Hurda nimelise Põlva Rahvahariduse Seltsi taastajaid ning oli seltsi juhatuse esimees 1995–2007. Ta oli ka Eesti Kultuuriseltside Ühenduse üks asutajaid.
Ta on maetud Põlva kalmistule.
2015. aastal avati Põlva Kultuuri- ja Huvikeskuse juures tema mälestuspink.
Veebisõnastik

Veebisõnastik on veebis kasutatav sõnastik.
Veebisõnastikud on ühe või mitme keele põhised ning sisaldavad üldkeele, oskuskeele või slängi sõnavara. On oskuskeelele spetsialiseerunud terminibaase ja ka slängisõnastikke. Veebisõnastikke on ka eri tasemel keeleoskaja tarbeks. Paljudest sõnaraamatutest on ka veebiversioonid.
Ühekeelsed.
Ühekeelsed sõnastikud võivad olla sageli seletavad. Seletav sõnaraamat selgitab sõna tähendust ja päritolu, näiteid liitsõnadest ja fraasidest, toob kasutusnäiteid ja kasutusjuhiseid, nt. "Muuttüübi numbrile klõpsamine viib tüübikirjelduste juurde, kust saab kätte tüüpsõna koos kõigi põhivormidega." Kogu sõnavara haarata püüdev sõnaraamat on tesaurus.
Mitmekeelsed.
Mitmed algselt ühekeelsed sõnaraamatud on veebis oma keelte valikut laiendanud. Sel juhul tuleb kasutajal keelte suund määrata. On ka automaatse keeletuvastusega sõnastikke.
Tahkuna (luulekogu)

"Tahkuna" on 1926 ilmunud Julius Oengo luulekogu, mille andis välja Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus. Raamatus on 64 lehekülge. 
Raamat sisaldab 11 luuletust. Neist 10 esimest on koondatud "Hiiu-saare etüüdide" alla. 11. luuletus on eraldiseisev ja kannab pealkirja "Sooniku Simmu".
1951. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus

1951. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus, 
Mitmepäevasõit.
1.–8. juulini toimus mitmepäevasõit Moskva–Harkiv–Moskva. Osalesid 6 spordiühingu esindused, igaüks 10 sõitjaga. Eestist osales 3 sportlast, neist edukaim oli Nikolai Matvejev, kes võitis ka sõidu esimese ja neljanda etapi, neljandal oli tema järel teine Rudolf Tamm, kes võitis ka tuuri esimese poole.
Maantee- ja krossisõidud.
Peeti 19.–22. augustil Minskis.
Tulemused.
Teisena lõpetanud Moskva meeskond (2:31.05,9) diskvalifitseeriti.
Võistkondlik järjestus:&lt;br&gt;
1. Vene NFSV 9,5 &lt;br&gt;
2. Valgevene NSV 29&lt;br&gt;
3. Vene NFSV II 30&lt;br&gt;
4. Leningrad 32 &lt;br&gt;
5. Moskva &lt;br&gt;&lt;br&gt;
7. Eesti NSV&lt;br&gt;
Trekisõit.
Võistlused peeti Moskvas.
Nikolai raudtee

Nikolai raudtee, kuni 1855 Peterburi–Moskva raudtee, (vene "Петербурго-Московская железная дорога; Николаевская железная дорога") oli arvult kolmas Venemaa keisririigis rajatud raudtee. See raudtee ühendas Peterburi Moskvaga ja avati 1851. aastal.
Laiarööpmeline Peterburi–Moskva raudtee rajati aastatel 1843–1851 ja see oli esimene kaheteeline Venemaa keisririigile kuuluv raudtee Venemaa keisririigis. Raudtee pikkus oli 645 km. Pärast keiser Nikolai I surma 1855. aastal sai raudtee ametlikuks nimeks Nikolai raudtee.
Hiljem lisandusid Nikolai raudtee koosseisu ka teisi raudteelõike. Raudtee asus Peterburi, Moskva, Novgorodi, Tveri, Pihkva, Vitebski ja Smolenski kubermangu territooriumitel.
1923. aastal sai raudtee ametlikuks nimeks Oktoobriraudtee.
Raudteejaamad.
Kokku ehitati raudteemagistraalile 34 raudteejaama. Neid liigitati nelja klassi (I–IV). I klassi jaamade omavaheline kaugus oli umbes 160 km, II klassil vastavalt 80, III klassil 40 ja IV klassil 20 km. 
Jaamadesse ehitati jaamahooned vastavalt nende klassile: I ja II klassi jaamadesse kivihooned, III ja IV klassi jaamadesse puithooned. II klassi kuulunud Klini jaama ehitati eksikombel I klassi jaamahoone.
Sillad.
Kokku ehitati raudteele 8 suuremat silda ning 182 keskmise ja väiksema suurusega silda. Kõik sillad rajati kivisammastele. Kolm kõrget silda (Verebja, Msta ja sild üle Shodnja jõe) said teise lahenduse: kivisammastele ehitati puidust toestik, mis vooderdati lehtrauaga. Väikesillade avaehitis tehti kas kivivõlviga või puidust. Suurte sildade sildeehitis tehti eranditult puidust. 
Aastatel 1868–1893 asendati puidust sildeehitised metallfermidega Nikolai Beleljubski projekti järgi.
Ülle-Liis Sööt

Ülle-Liis Sööt (sündinud 15. jaanuaril 1939; sünninimi Ülle-Liis Arusaar) on eesti muusikapedagoog.
Töö.
Alates 1957. aastast töötas ta Võru Lastemuusikakooli klaveriõpetajana.
Ta on Põlva Muusikakooli rajaja ja töötas kooli direktorina aastatel 1967–2004. Selle kõrvalt ja ka hiljem on ta töötanud samas klaveriõpetajana.
Ta on olnud ka Põlvamaa laulu- ja tantsupidude kontsertmeister ning juhendanud mitut muusikakollektiivi.
Isiklikku.
Tema poeg on muusik Jaan Sööt.
Viraski oja

Viraski oja (ka Põrguoru oja ja Varstu oja) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Sinialliku oja parempoolne lisajõgi.
Kirjeldus.
Viraski oja on 2,6 km pikk, valgla pindala 4,2 km², langus 34 m ja lang 13,1 m/km. Oja saab alguse Paistu külast 87 m kõrguselt ja suubub Loodi külas 53 m kõrgusel paremalt poolt Sinialliku ojasse 6,8 km kaugusel selle suudmest. Oja alamjooks voolab Paistu ürgorus, milles asuvad Paistu põrgu koos Paistu põrguoru paljanditega. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Suurema osa pikkusest voojab oja Loodi looduspargi territooriumil.
Karl Pärn

Karl Pärn (9. mai 1899 Särevere vald, Järvamaa Põikva küla – 18. november 1977 Tallinn) oli eesti arst.
Ta sündis väikekohapidaja pojana. Ta õppis Põikva külakoolis, järgnevalt Türil ning siis siirdus Tallinna, kus lõpetas aastal 1924 Tallinna Õhtureaalgümnaasiumi. Ta võttis osa Vabadussõjast. Aastatel 1924–1932 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, kus spetsialiseerus günekoloogiale. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilasseltsi Concordia.
1932-1937 töötas ta täiendamise otstarbel oma erialal Tartu ülikooli naistekliinikus meditsiinidoktor professor Jaan Miländeri juhendamisel. 1937. aasta suvel asus Tallinna Ühishaigekassa haigla teenistusse.
1960. aastatel töötas K. Pärn esialgu Türil naistearstina, hiljem Paides. Doktor Pärn oli aastaid Paide Rajooni haigla günekoloogia- ja sünnitusosakonna juhataja, lühemat aega (1961-1964) ka sama haigla peaarst.
Virgats (Austraalia ajakiri)

Virgats (1972–1986 "Virgats-Teataja") on aastast 1971 Austraalias Adelaide'is ilmuv Austraalia eestlaste ajakiri.
Ajakirja annab välja Adelaide'i Eesti Selts, seda toimetab Richard Semenov ning see ilmub üks kord kuus.
Karjaküla kalmistu

Karjaküla kalmistu on Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Tõmmiku külas Keila–Keila-Joa tee ääres asuv kalmistu. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kalmistu maa-ala mõõdeti Ado Köögardali andmetel välja ja kinnitati 1913. aastal. See asub 4,5 versta ehk 4,8 kilomeetrit Keila kihelkonnakirikust läänes. Pühitseti 21. augustil 1927. Esimesed matused (Oskar Ervald jt.) on aga pärit aastast 1924. Tänapäevaks on kalmistu pindala üle 6 hektari. Sinna on maetud Keila linna, valla ja ka ümberkaudsete omavalitsuste elanikke. 
Tuntud inimestest on Karjakülla maetud helilooja ja muusikategelane Neeme Laanepõld, dirigent ja pedagoog Juula Virroja, ajaloolane, pedagoog, raadioajakirjanik ja mälumängur Hillar Nahkmann, teatri- ja seltskonnategelane Karl Vasko, kunstnikud Silvi Kalda, Kuldar Hütt ja Olev Soans, arst ja kirjanik Helvi Jürisson-Soans, kirjanik ja insener Hans-Erik Laansalu (Erik Tohvri), mälumängur Jüri Nessel, Vabadusristi kavalerid August Orav ja Voldemar Seiton, vabadusvõitlejad Eduard Kuuskor ja August Uustalu, Eesti sõjaväelased Fr.-Martin Süllaots ja Enn Soodre, tõlkija Ursula Põks, Raimond Valgre abikaasa Eevi Hannus, Keila baptistikoguduse vaimulik ja juht Adam Podin, pedagoogid Astra Saaliste ja Gunnar Saaliste, Eva Allast-Jõers, Velda Laurend, Linda Ardve, Ott Tamjärv, Sulev Käbal ning Elmu Puu, insener ja harrastussportlane Karl Ollmann, rahvamuusik ning orkestrijuht August Heinla, ühistegevuse juht Keilas Jaan Peet, tehnikateadlane, professor Andres Taklaja, laulja Neeme Henk, töökangelane, ekskavaatorijuht Erig Pappel, skautmaster Votele Luha, jooksja, mitmekordne Eesti meister Sergei Ustintsev, pikaealised Elfriede Kliss ja Albert Martma, endine majandijuht Raimund Vitsmaa, taastatud Keila valla esimene vallavanem Lembit Puusepp, endine Klooga külanõukogu esimees, kodu-uurija Aleksander Laurik, ajakirjanik Guido Viilas ning endised Keila TK juhid Ljudmila Kutnik ja Juhan Ipits. 
Seal asub ka Keila esimese linnavanema (linnapea) Johannes Nikolai Tähe (1870–1942) sümboolne haud.
Ohtu Püha allikas

Ohtu Püha allikas on Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Ohtu külas asuv ohvriallikas. Allikas on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Merepäästejaam

Merepäästejaam (lühemalt päästejaam) on rannal olev ehitis või ehitiste kompleks, mis oma varustusega (nt päästepaadid, vaatluspunkt) saab avastada ja päästa merehädalisi.
Maailma esimesed merepäästejaamad ehitati 1824 Suurbritannias ja Hollandis. Venemaa keisririigi esimene merepäästejaam ehitati 1859. Eesti alal ehitati üks esimesi merepäästejaamu Narvas. 19. sajandi lõpul oli Eesti alal (saartel ja rannikutel) umbes 30 merepäästejaama.
Eestis on tänaseni vähemalt osaliselt säilinud Juminda ja Vilsandi merepäästejaam.
Pareidoolia

Pareidoolia on tajupsühholoogiline fenomen, inimaju kalduvus tõlgendada ümbritsevas loodus- või tehiskeskkonnas esinevaid juhuslikke vorme ja kujundeid talle tuttavate tähenduslike mustrite, seoste ja kujunditena.
Selle fenomeni tõttu tõlgendab nägemismeel juhuslikke kujundeid mõtestatud tähendusliku informatsioonina, luues seoseid seal, kus neid tegelikult ei ole. Tüüpilisteks näideteks on inimesekujulised kaljud ja loomakujulised pilved.
Pareidoolia on apofeenia alamliik.
Pareidoolia fenomen on andnud ainest paljudele pseudoteaduslikele tõlgendustele. NASA kosmosesondi Viking 1 tehtud ja 1976. aastal avaldatud fotol Marsist on näha inimnägu meenutavat pinnavormi, mida peeti võimalikuks tõendiks varasemast Maa-välisest elust, arvates, et tegu võib olla kunagise tsivilisatsiooni loominguga. Hilisemad, 1998. aastal tehtud täpsemad fotod näitasid, et tegu on siiski vaid lameda mäega.
Näo pareidoolia puhul näeb enamik inimesi meeste nägusid. Soolise kalduvuse põhjus pole teada.
Taaralaskemägi

Taaralaskemägi on Harju maakonnas Rae vallas Pajupea külas asuv endisaegne ohverdamiskoht. Kihelkondliku haldusjaotuse järgi asus ohverdamiskoht Jüri kihelkonnas. Ohverdamiskoht on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Tšernjatka

Tšernjatka (ukraina keeles Чернятка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 850.
Almost Natural

Almost Natural on Eesti rokkansambel. Ansambel asutati 2013.
Koosseis.
Ansamblis on kaasa teinud:
Ba-Bach

Ba-Bach oli Eesti rokkansambel. Ansambel asutati 1989.
Koosseis.
Ansamblis tegid kaasa:
Hanila raudteepeatus

Hanila raudteepeatus oli raudteepeatus Rapla–Virtsu raudteel.
See asus Hanila–Pivarootsi maantee ülesõidukoha juures, Hanila lähedal. Peatuskohas asus puust peatuseputka. Peatus asus Rapla raudteejaamast 89,7 km kaugusel.
Bad Apples

Bad Apples on Eesti "indie"-ansambel.
Koosseis.
Ansamblis on kaasa teinud:
Beergrass

Beergrass oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 1989. aastal Tallinnas.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud
Burn Still

Burn Still on Eesti raskemuusikaansambel. Ansambel asutati 2006.
Koosseis.
Ansamblis on kaasa teinud:
Ciizud

Ciizud on Eesti tantsumuusikaduett. Ansambel asutati 2009.
Decode

Decode on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2008 Keilas.
Koosseis.
Ansamblis on kaasa teinud:
Ansambli mänedžer on Kalmer Kade.
Braniewo

Braniewo (saksa: Braunsberg, ladina: Brunsberga, vana-preisi: Brus) on linn Poola kirdeosas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Braniewo maakonna keskus.
Linnas oli 2004. aastal 18 068 elanikku.
Selles linna Jesuiitide kolleegiumi juures trükiti 1622. aastal üks esimesi eestikeelset teksti sisaldav raamat "Agenda parva".
Hõim (ansambel)

Hõim oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 1980 ja tegutses lühikest aega.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Diskograafia.
Ansambel ei andnud välja ühtegi albumit. Ansambli laule:
Itk (ansambel)

Itk on Eesti raskemuusika ansambel. Ansambel asutati 2003.
Koosseis.
Endised liikmed:
Välislingid.
Ansambli Itk koduleht
Köök (ansambel)

Köök on Eesti tantsumuusika ansambel. Ansambel asutati 2004.
Koosseis.
Ansambli moodustavad Jaan Pehk (vokaal) ja Madis Aesma (klahvpillid).
Luis Videgaray Caso

Luis Videgaray Caso (sündinud 10. augustil 1968 Méxicos) on Mehhiko poliitik, ta kuulub Institutsioonilis-Revolutsioonilisse Parteisse. 
Ta oli 1. detsembrist 2012 kuni 7. septembrini 2016 Mehhiko rahandusminister. 4. jaanuarist 2017 kuni 30. novembrini 2018 oli ta Mehhiko välisminister.
Ta lõpetas aastal 1994 Mehhiko Autonoomse Tehnikainstituudi majanduse bakalaureusena tööga "Failure of the market, the regulation and incentives: Case of the mexican port’s privatization” ("Turu häired, regulatsioonid ja stiimulid: Mehhiko sadamate erastamise juhtum). Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis sai ta majandusdoktoriks väitekirjaga "The fiscal response to oil shocks".
Ta kuulub aastast 1989 Institutsioonilis-Revolutsioonilisse Parteisse. Aastatel 2011–2012 oli ta Institutsioonilis-Revolutsioonilise Partei México osariigi pealik. 1. detsembrist 2012 kuni 7. septembrini 2016 oli ta Mehhiko rahandusminister. Pärast Donald Trumpi kohtumist 31. augustil 2016 Mehhiko presidendi Enrique Peña Nietoga astus ta 7. septembril 2016 Mehhiko rahandusministri ametist tagasi (teda peeti Donald Trumpi ja Enrique Peña Nieto vastuolulise kohtumise peamiseks korraldajaks).
Üitsainus Mulgimaa

"Üitsainus Mulgimaa" on alates 2008. aastast ilmuv mulgikeelne ajaleht. 
Ajaleht ilmub neli korda aastas.
Setomaa (ajaleht)

Setomaa on setukeelne ajaleht.
Ajaleht ilmub alates 1995. aastast.
Ajalehe toimetaja on Ülle Kauksi.
Usingen

Usingen on linn Saksamaal Hesseni liidumaal Darmstadti ringkonnas Hochtaunuse kreisis.
Tantsi tagumik trimmi

"Tantsi tagumik trimmi" oli 2012. aastal TV3-s näidatud telesari, kus sarjas osalenud ülekaalulised inimesed püüdsid vabaneda liigsetest kilodest, näiteks füüsilise treeningu abil. Sarja juhtis Teele Viira. Telesarja formaat põhines rahvusvahelisel formaadil "Dance Your Ass Off".
Pavel Melnikov (insener)

Pavel Petrovitš Melnikov (vene Павел Петрович Мельников; 3. august (vkj 22. juuni) 1804 Moskva – 3. august (vkj 22. juuli) 1880 Ljuban, Peterburi kubermang) oli Venemaa mehaanikateadlane, insener ja riigimees. Inseneriväekindral (1859).
Ta oli Venemaa Keisririigi esimeneteedeminister (1865–1869) ja Riiginõukogu liige (1863.
Ta oli Peterburi–Moskva raudtee projekti üks autoreid (ehitati 1843–1851).
Haridus- ja töökäik.
Ta oli pärit aadliperekonnast. 1825. aastal lõpetas ta Teedeinseneride korpuse instituudi porutšiku auastmes. 
Tema edukat sõjaväeinseneri karjääri näitavad saadud auastmed: kapten (1829), major (1832), alampolkovnik (1837), kindralmajor (1847). 6. jaanuaril (vkj) 1859. aastal ülendati ta kindralleitnandiks ja sama aasta 20. aprillil (vkj) inseneriväekindraliks. 
1833. aastal määrati ta Teedeinseneride korpuse instituudi kateedrijuhatajaks ja kinnitati rakendusmehaanika professoriks.
Ta koostas Dünaburgi linna kuue kilomeetri pikkuse kaitsetammi projekti kevadiste Daugava jõe üleujutuste vastu (ehitati 1833–1841).
1835. aastal avaldas ta raamatu "О железных дорогах" ('raudteedest') – esimese Venemaal välja antud õppevahendi raudteetranspordi valdkonnas.
Aastatel 1857–1858 asendati Peeter-Pauli katedraali tornikiivri puittarindus metallkonstruktsiooniga. Insenerina oli seal kaastegev ka Melnikov.
Teedeametkonna juht.
Melnikov juhtis riigi teedeametkonda alates 1862. aastast kui ta määrati Venemaa keisririigi teede ja ühiskondlike hoonete peavalitsuse juhiks (главноуправляющий путями путей сообщения и публичными зданиями). Aastatel 1865–1869 oli ta Venemaa Keisririigi esimene teedeminister. Tema ametisoleku aja jooksul suurenes Venemaa raudteevõrk oluliselt – ehitati juurde 7062 km raudteid. 
Teadus.
Ta uuris teaduslikul tasemel raudtee-ehituse ja vaguniehitusega seotud küsimusi.
Mälestuse jäädvustamine.
2003. aastal püstitati tema auks ausammas Moskvas Komsomoli väljakul – väljakul, mille ääres asuvad kolm Moskva jaamahoonet.
Pavel Melnikov (täpsustus)

Pavel Melnikov on mitme tuntud inimese nimi:
V ehk tants klavessiini ümber

"V ehk tants klavessiini ümber" on Vaiko Epliku 2011 ilmunud album. Albumi tootis Mortimer Snerd. Album nomineeriti 2012. aasta Eesti Muusikaauhindadel kategoorias "aasta album", ent ei osutunud võitjaks.
Koolitants

Koolitants on Eesti kooliõpilaste tantsufestival, mida korraldab Sihtasutus Eesti Tantsuagentuur. Enne 2001. aastat korraldas festivali Rahvakultuuri Keskus.
Esimene festival toimus 1995. aastal Villu Valgi eestvõttel. 
1998 osales festivalil 600 tantsijat. 1999 osales 1988 tantsijat. 1999 toimus ka neli eelvooru: Türil, Põlvas, Narvas ja Tallinnas.
Festivali võistluskategooriad on järgmised: "show"tants, vabatants, soolod, duetid, estraaditants, lastetants, breik, Eesti-teemaline tants, tänavatants.
2000. aastal näidati telekanalis Kanal 2 esimest korda ka Koolitantsu-teemalist telesaadet.
Mehikoorma kirik

Mehikoorma kirik on Põlva maakonnas Räpina vallas Mehikoorma alevikus asuv varemetes kirik. Kiriku varemed on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kirik ehitati aastatel 1895–1896 Räpina kiriku abikirikuna. Kiriku projekteeris arhitekt Reinhold Guleke ja kiriku ehitustöid juhatas ehitusmeister Johannes Hoppe. Kirik oli historitsistlikus stiilis ja ühe lööviga.
Teise maailmasõja ajal sai kirik purustusi ja jäi aastast 1944 varemetesse.
Mehikoorma Issandamuutmise kirik

Mehikoorma Issandamuutmise kirik on Põlva maakonnas Räpina vallas Mehikoorma alevikus asuv õigeusu kirik. Seda kasutab Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Mehikoorma Issandamuutmise kogudus.
Kirik ehitati aastatel 1931–1933. Kiriku projekteeris Anatoli Podtšekajev. Kiriku pühitses metropoliit Aleksander.
Kirikus on mitmeid kunstimälestiseks tunnistatud esemeid, sealhulgas tornikell, laelühter (kuue tulega), kroonlühter (kaheteistkümne tulega), aujärjetagune rist.
Eha-Pilvi Jõgi

Eha-Pilvi Jõgi (sündinud 8. juunil 1936 Tallinnas) on eesti klaasikunstnik.
Ta sündis aastal 1936 Tallinnas metsaülema perekonnas. Ta õppis aastatel 1943–1951 Paunküla koolis, aastatel 1951–1955 õppis ta Tallinna 20. Keskkoolis. Aastatel 1955–1957 Tallinna Vabariiklikus Meditsiinilises Keskkoolis, mille lõpetamise järel töötas Tallinnas meditsiiniõena. Aastatel 1962–1967 õppis ta ERKI-s, mille lõpetas klaasikunstnikuna.
Ta töötas aastatel 1969–1975 Võšni Volotšoki klaasitehases "Krasnõi Mai" kunstnikuna. Aastatel 1975–1982 töötas ta Tallinnas Üleliidulise Rahvatarbekaupade Näidiste Alalise Paviljoni Eesti filiaalis kunstnikuna ning aastatel 1982–1992 kirjastuses Valgus ja Eesti Entsüklopeediakirjastuses kunstilise toimetajana. Ta on aastast 1973 Eesti Kunstnike Liidu liige.
Isiklikku.
Tema õde Hilja Jõgi oli kunstiajaloolane.
Jérémy Mathieu

Jérémy Mathieu (; sündinud 29. oktoobril 1983 Luxeuil-les-Bains's) on endine Prantsusmaa jalgpallur (keskkaitsja või vasakkaitsja).
Aastatel 2014–2017 mängis Mathieu Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona, kellega tuli kaks korda Hispaania meistriks ja võitis kolm korda karika. Samuti võitis ta klubiga 2014–15 Meistrite Liiga. Karjääri viimastel aastatel mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Sporting CP.
Klubikarjäär.
Algusaastad.
Karjääri alguses mängis Mathieu Prantsusmaa kõrgliiga klubides Sochaux ja Toulouse. 
Prantsusmaa kõrgliigas veetis ta kokku seitse hooaega.
Valencia.
2009. aastal siirdus Mathieu Hispaania liiga klubisse Valencia. 
Ta veetis Valencia mängijana La Ligas viis hooaega, enne kui liitus Barcelonaga 2014. aastal. 
Barcelona.
2014. aastal siirdus Mathieu teise Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona.
Ta võitis debüüthooajal nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. 
Järgmisel hooajal aitas ta Barcelonal tulla taas Hispaania meistriks ja võita karika.
2016–17 hooajal tuli ta klubiga Hispaania karika võitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.
Sporting CP.
7. juulil 2017 liitus Jérémy Mathieu Portugali kõrgliiga klubiga Sporting CP. Hooajal 2018–2019 valiti ta Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2020. aasta juunis lõpetas ta vigastuse tõttu karjääri.
Koondisekarjäär.
Mathieu tegi debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises 11. novembril 2011 USA vastu. 
2016. aastal sai ta koondisekutse Euroopa meistrivõistlusteks, aga pidi sellest viimasel hetkel vigastuse tõttu loobuma. Ta asendati koondises Samuel Umtitiga.
Sama aasta septembris teatas Mathieu koondisekarjääri lõpetamisest, et keskenduda mängimisele Barcelonas.
MERL

MERL oli Eesti vokaalansambel, mis tegutses aastatel 1971–1973. 
MERL-i kutsus kokku laulja Marju Kuut, kes tegi Elle Kalmole ja Lagle Alpiusele kui taustalauljatele ettepaneku hakata laulma iseseisva ansamblina. Neljandaks liikmeks sai Reet Linna. Nimi MERL oli moodustatud ansambli liikmete eesnimede (Marju, Elle, Reet, Lagle) esitähtedest. 
Ansambel laulis eesti keeles 1970. aastate alguse maailma popmuusika hitte ning saavutas arvestatava populaarsuse. Lisaks esitati Eesti heliloojate Uno Naissoo ja Andres Valkoneni loomingut, mis oli kirjutatud just seda nelikut silmas pidades. Repertuaaris oli ka Rein Rannapi ja Gunnar Grapsi kirjutatud laule. Ansambel laulis ka inglise keeles ning käis nii mõnelgi Venemaa-ringreisil Jaak Joalale ja Tõnis Mäele tausta laulmas. 
2006. aastal tuli ansambel triona (Marju Kuut, Reet Linna ja Lagle Alpius) lühikeseks ajaks uuesti kokku. Puudus Elle Kalmo, kes elas siis Kanadas. 
29. juunil 2023 toimus ansambli MERL plaadi "Saagu nüüd mis saab…" esitlus; plaat on pühendatud Marju Kuudile, kes suri 2022. aastal. Teadaolevalt pole ühtegi teist ansamblit, kelle esikplaat oleks ilmunud alles pool sajandit pärast ansambli tegevuse lõppu. Esitlusel viibisid MERL-i liikmed Elle Kalmo, Reet Linna ja Lagle Alpius.
Osakond 79

Osakond 79 oli Eesti punkansambel, mis asutati 1985. aastal.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Preisi keel

Preisi keel (ka "vana-preisi" või "muinaspreisi keel") on väljasurnud keel, mida kõnelesid preislased.
Preisi keel kuulub balti keelte lääne-balti alarühma ja oli arvatavasti lähedases suguluses samuti hääbunud galindi ja jatvingi keelega. Preisi keel on ainus läänebalti keel, millest on säilinud kirjalikke tunnistusi (katekismus, sõnade nimekiri, palved jm).
Preisi keelt räägiti peamiselt praeguse Kaliningradi oblasti ja Loode-Poola alal. Keel säilis arvatavasti kuni 18. sajandi alguseni, mil selle vahetas välja saksa keel.
ROSTA Aknad

ROSTA Aknad (kirjutatud ka Rosta Aknad) oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 1987. aastal. Nimi pandi ROSTA ("Российское телеграфное агентство") plakatite järgi.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Ska Faktor

Ska Faktor (ka SKA Faktor) on Eesti ska-ansambel. Ansambel asutati 2006. aastal.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Viljandi Guitar Trio

Viljandi Guitar Trio on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2010.
Ansambli moodustavad kolm kitarri mängivat liiget: Argo Vals, Jalmar Vabarna ja Jaan Jaago.
Kotiku oja

Kotiku oja on oja Põlvamaal, Ahja jõe vasakpoolne lisajõgi.
Kotiku oja on ülemjooksul kutsutud ka "Lootvina peakraaviks".
Kotiku oja saab alguse Lootvina külast. Oja on umbes 11 km pikk, ülemjooksul voolab läbi Pikkjärve, keskjooksul läbi Erne järve ning suubub Kiidjärve külas Ahja jõkke. Kotiku ojja suubuvad Piiroja, Mudaku kraav ja Kaarli oja.
Alamjooksul on Kotiku oja looduslikuks piiriks Padari ja Kiidjärve küla vahel, keskjooksul Padari ja Mustakurmu vahel.
Alamjooksul, Ahja – Vastse-Kuuste teest veidi lõuna pool, on Kotiku ojal asunud Padari küla vesiveski, mis nüüdseks on varemetes, veskitamm on hävinud. Vesiveski kohta on esimesi andmeid 1768. aastast ja see tegutses 1940. aastateni.
Pabiržė vald

Pabiržė vald (leedu keeles "Pabiržės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Biržai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 90 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1726 inimest. Valla keskus on Pabiržė alev (aastal 2011 oli seal 300 elanikku). Vallamaja asub aadressil Biržų g.2, vallavanem on Vita Zurbaitė. 
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid.
Dreamphish

Dreamphish on Eesti ansambel. Ansambel asutati 1995.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Elektra (ansambel)

Elektra oli Eesti tantsumuusika ansambel. Elektra alustas tegevust juba 1960. aastate keskel naisvokaalansamblina, mille koosseis pidevalt muutus ja mida saatsid erinevad instrumentaalansamblid. 1970. aastate lõpus sai taustamuusikute juhiks klahvpillimängija Aarne Saluveer, kes lisas ansambli koosseisu sõbrad Agu Tammeoru, Meelis Punderi ja Jaan Karpi.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud
Haak (ansambel)

Haak oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 1970. aastatel.
Ansambel esines 1976. aasta Viljandi rokifestivalil, ent pärast esinemist sai ansambel aastase esinemiskeelu.
Koosseis.
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Big Pun

Christopher Lee Rios (10. november 1971 Bronx, New York – 7. veebruar 2000 New York), esinejanimega Big Pun, oli ameerika räppar.
Bletchley Park

Bletchley Park on mõisakompleks Suurbritannias Milton Keynesis. 
Teise maailmasõja ajal asus seal Valitsuse Koodide ja Šifrite Kool ("Government Code &amp; Cipher School", GC&amp;CS), mille koodimurdjad dešifreerisid Saksamaa relvajõudude kasutatud Enigma ja Lorenzi šifrid. Ajaloolaste hinnangul aitas Bletchley Parki krüptograafide lahtimurtud salajane informatsioon sõda kahe kuni nelja aasta võrra lühendada, ilma selleta oleks sõja tulemus olnud määramatu. Bletchley Parkis tehtud töö jäi salastatuks paljudeks aastateks; sellest räägiti esimest korda avalikult alles 1974. aastal, kui ilmus F. W. Winterbothami raamat "The Ultra Secret" ('Ultra saladus').
Tänapäeval asub Bletchley Parkis muuseum.
Mestiits

Mestiits on europiidide ja indiaanlaste segavereline järglane. 
Mestiitsid on ülekaalus Ladina-Ameerika rahvastikus.
Pačeriaukštė vald

Pačeriaukštė vald (leedu keeles "Pačeriaukštės seniūnija") on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Biržai rajooni territooriumil. Vald piirneb loodes Lätiga.
Valla pindala on 110 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1387 inimest. Valla keskus on Pačeriaukštė I küla. Vallavanem on Aurimas Frankas. 
Lisaks küladele on vallas ka mõni huutor.
Kalisz

Kalisz (saksa keeles "Kalisch") on maakonnaõigustega linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Kaliszi maakonna halduskeskus (ei kuulu ise maakonna koosseisu). Asub Prosna jõe ääres.
Kalisz on üks Poola vanimaid linnu. 150. aasta paiku mainib vandaalide Calisia asulat Ptolemaios. Ajaloolased pole siiski üksmeelel, kas see asus tänapäeva linna kohal. Tänapäeva linn rajati ilmselt 9. sajandil. Bolesław V andis Kaliszile linnaõigused umbes 1257. aastal. 1314. aastast kuni Teise Poola jagamiseni oli linn Kaliszi vojevoodkonna keskus. 1975–1998 oli taas Kaliszi vojevoodkonna keskus.
2000. aastal liideti linnaga Dobrzeci ja Sulisławice küla.
2015. aastal oli linna elanike arv 103 100.
Majanduses on olulised tekstiilitööstus ja masinaehitus. 2007. aastani toodeti linnas klavereid.
Linnas on 15 katoliiklikku, viis protestantlikku ja üks õigeusu kirik.
Kaliszis tegutseb viis kõrgkooli ja mitmeid teiste kõrgkoolide filiaale.
ERR Novaator

ERR Novaator (2015. aastani Novaator) on Tartu Ülikooli ja Eesti Rahvusringhäälingu teadusportaal. 
2005. aastast Tartu ülikooli tehnoloogiainstituudi e-kuukirjana ilmunud Novaator hakkas 2007. aasta aprillis ilmuma ajalehe Äripäev veebiväljaandes teadusuudiste rubriigina. Novaator koliti 2009. aastal omaette veebisaidile novaator.ee, samuti laiendati selle teemaderingi. 
Alates 2015. aastast on Tartu Ülikooli teadusuudised Eesti Rahvusringhäälingu veebiportaalis ja teadusuudiste portaal kannab nime ERR Novaator. 2022. aastal lisas ERR sinna ka venekeelse teadusportaali Nauka (Наука – 'teadus').
Aastatel 2007–2014 oli Novaatori peatoimetaja Villu Päärt.
2030

2030. aasta (MMXXX) on 21. sajandi 30. aasta. See algab teisipäevaga.
Lüllemäe kalmistu

Lüllemäe (uus) kalmistu on kalmistu Karula kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lüllemäe külas Valga vallas Valga maakonnas.
Kalmistu rajati 20. sajandi 1. poolel ja tunnistati 1997. aastal kultuurimälestiseks.
Laatre õigeusu kalmistu

Laatre õigeusu kalmistu (ka Laatre II kalmistu) on õigeusu kalmistu Tartumaal Sangaste kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Valga maakonna Valga vallas Laatre alevikus.
Kalmistu asub Antsla–Tsirguliina tee ääres, see on kasutusel ja seda hooldatakse.
Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Köökmäe oja

Köökmäe oja (ka Loodi oja) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Sinialliku oja vasakpoolne lisajõgi.
Köökmäe oja pikkus on 14,6 km (koos lisaharudega 14,9 km), valgla pindala 28,2 km², langus 44 m ja lang 3 m/km. Oja saab alguse 86,5 m kõrgusel Sultsi külas ja suubub 42,5 m kõrgusel Vardi külas vasakult poolt Sinialliku ojasse 3 km kaugusel selle suudmest. Vardi külas voolab oja läbi Rahetsema järve, Kamaveski järve ja Sinialliku kalatiikide. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Oja on avalikult kasutatav veekogu.
Victor Drija

Víctor Antonio Drija Vivas (sündinud 16. jaanuaril 1985 Caracases) on Venezuela näitleja, laulja ja tantsija. Ta sai tuntuks Victor Rodrigueze kehastamisega teleseriaalis "Somos tú y yo".
Eraelu.
Drija vanemad on koreograafid Antonio Drija ja Anita Vivas. Tema vend on koreograaf ja näitleja George Akram. Drija on abielus Venezuela modelli Blanca Aljibesega.
Allgemeine Deutsche Biographie

"Allgemeine Deutsche Biographie" (lühend ADB) on 56-köiteline saksakeelne biograafiline leksikon, mis ilmus 1875–1912 (taastrükk 1967–1971). 56 köite seas on 45 põhiköidet, 10 lisaköidet ja nimeregistriga köide.
Leksikonis on umbes 26 500 biograafiat isikute kohta, kes tegutsesid saksa keeleruumis (sealhulgas Hollandis kuni 1948. aastani) ja surid enne 1900. aastat.
Evald Kirs

Evald Kirs (21. oktoober 1915 Pihtla vald, Saaremaa – 11. aprill 1989 Rootsi) oli eesti agronoom.
Ta lõpetas 1933. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1933–1938 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas (lõpetas) ja 1938–1939 loomaarstiteaduskonnas (ei lõpetanud). Kuulus üliõpilasseltsi Liivika (alates 1935, akadeemiline isa Leo Yllö).
Ta oli 1938. aastal Tartu Ülikooli zootehnika katsejaama assistent, aastatel 1939–1941 Põllutööministeeriumi ekspordikontrolör ja 1941–1944 veisekasvatuse konsulent Saaremaal.
1944. aastal põgenes Rootsi, kus oli aastatel 1946–1944 Hallandi lääni kunstliku seemendamise ühingu kontoriametnik ja 1950. aastast veterinaarassistent.
Rahetsema järv

Rahetsema järv (ka Rahetsema paisjärv ja Koigu paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vardi külas.
Järve pindala on 2,5 ha, valgla pindala 27,5 km², kaldajoone pikkus 1,313 km, kõrgus merepinnast 51,5 m ja see on paisutatud Köökmäe ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Kuldar

Kuldar on eesti mehenimi.
1. jaanuaril 2021 oli Eestis eesnimi Kuldar 511 mehel (esinemissageduselt 270. mehenimi). Kuldar oli keskmiselt 39 aasta vanune (mediaanvanus oli 40). Kõige populaarsem on eesnimi Kuldar vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,62 ja Põlva maakonnas.
Ihamaru külanõukogu

Ihamaru külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Krootuse külas.
Ajalugu.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega moodustati Võrumaa Kõlleste valla koosseisus Häätaru külanõukogu keskusega Häätaru külas. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Kõlleste vald likvideeriti ja Häätaru külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu. 1954. aastast oli Häätare külanõukogu keskus Kõlleste külas. 1958 septembris viidi Häätaru külanõukogu halduskeskus Kõlleste külast üle Ihamaru külla. 
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 29. aprilli 1962 seadlusega nimetati Põlva rajooni Häätare külanõukogu ümber Ihamaru külanõukoguks.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 18. jaanuari 1963 seadlusega likvideeriti Veski külanõukogu ja selle alad liideti Ihamaru külanõukoguga, samas osa senise Ihamaru külanõukogu läänepoolseid alasid anti üle Kanepi külanõukogule.
1963 juunis viidi külanõukogu keskus Ihamaru külast üle Piigaste külla.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. märtsi 1966 seadlusega muudeti taas külanõukogude halduspiire ning Ihamaru külanõukoguga liideti 7,2 km² suurune ala koos 72 elanikuga Valgjärve külanõukogu maadest.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 28. juuli 1972 seadlusega liideti Ihamaru külanõukogu loodeosast 42,31 km² suurune maa-ala koos 411 elanikuga Valgjärve külanõukoguga.
Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 29. augusti 1991 seadlusega nimetati Ihamaru külanõukogu ümber Kõlleste külanõukoguks.
Külanõukogu likvideeriti 26. septembril 1991 seoses Kõlleste valla omavalitsusliku staatuse taastamisega.
Külad.
1970. aasta seisuga oli külanõukogus 47 küla: Aia, Aksi, Hilba, Hädaküla, Häätaru, Ihamaru, Itti, Jakobi, Jaska, Juuriku, Järve, Karaski, Karilatsi, Kõlleste, Kõrista, Küka, Lutsu, Maaritsa, Mutiku, Nuusa, Palu, Palutaja, Parmu, Peraküla, Piigaste, Poka, Prangli, Põrste, Russaku, Sahkri, Saviküla, Taraski, Tarikatsi, Tiksi, Tornimäe, Trongi, Tuulemäe, Tõdu, Vahi, Vahtra, Viia, Virblase, Vissi, Voorepalu, Väljamäe, Ärmiku, Ääro ja 2 asundust: Krootuse ja Veski.
Peale väikekülade liitmisi jäi 1978. aasta seisuga külanõukogu koosseisu 12 küla: Häätaru, Ihamaru, Karaski, Karilatsi, Krootuse, Palutaja, Piigaste, Prangli, Tuulemäe, Tõdu, Veski ja Voorepalu.
Rahvastik.
Külanõukogu elanike arv
Põllumajandusettevõtted.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides Partorg N. Lume nimeline kolhoos, Molotovi nimeline kolhoos, kolhoosid "Kalju" ja "Tee Kommunismile" ning Voldemar Sassi nimeline sovhoos. 1978. aasta seisuga oli ainukeseks põllumajandusettevõtteks Ihamaru külanõukogus jäänud Voldemar Sassi nimeline sovhoos.
Kamaveski järv

Kamaveski järv on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vardi külas.
Järve pindala on 0,3 ha, kõrgus merepinnast 47 m ja see on paisutatud Köökmäe ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Valev

Valev on eesti mehenimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Valev 136 mehel. Valev on levikult 544. mehenimi.
Luis Enrique

Luis Enrique Martínez García (tuntud kui Luis Enrique; ; sündinud 8. mail 1970 Gijónis) on Hispaania endine jalgpallur ja praegune jalgpallitreener.
Enrique on mänginud sellistes klubides nagu Sporting de Gijón, Madridi Real ja Barcelona. Ta tuli mängijana kolm korda Hispaania meistriks ja karika võitjaks. 
Aastatel 2014–2017 juhendas ta Barcelona meeskonda. Klubi peatreenerina võitis ta üheksa karikat, sh 2014–15 hooaja UEFA Meistrite Liiga.
Klubikarjäär.
Luis Enrique alustas karjääri 1989. aastal Sporting de Gijónis, kus ta mängis 45 mängu ja lõi 17 väravat.
1991. aastal siirdus ta Madridi Reali, kus ta võitis hooajal 1992–93 Hispaania karika ning tuli 1994–95 Hispaania meistriks.
Enrique liitus 1996. aasta suvel Madridi Reali rivaalklubiga Barcelona.
Barcelonaga võitis ta kaheksa aasta jooksul kaks korda La Liga ja Copa del Rey. Kokku mängis ta klubi meeskonnas 300 mängu ning lõi 109 väravat. 
Enrique lõpetas mängijakarjääri 2004. aastal, ta oli selleks ajaks mänginud kõikide klubide ja sarjade peale rohkem kui 500 mängu ja löönud üle 100 värava.
Koondisekarjäär.
Luis Enrique mängis Hispaania jalgpallikoondises üheksa aasta jooksul 62 korda ja lõi 12 väravat. 
Hispaaniat esindas ta kolmel korral jalgpalli maailmameistrivõistlustel ja ühe korra Euroopa meistrivõistlustel. Ta lõi värava 1994. aasta MM-il Šveitsi vastu ja 1998. aasta MM-il Bulgaaria vastu. 
2000. aastal mängis ta ühe korra Astuuria jalgpallikoondises.
Treenerikarjäär.
2008. aastal alustas Luis Enrique tööd Barcelona B peatreenerina. 
2011. aastal sai temast Itaalia kõrgliiga klubi AS Roma peatreener.
2013–14 hooajal juhendas ta Hispaania kõrgliiga klubi Celta de Vigo, enne kui naasis Barcelonasse. 
2014–15 hooajal aitas ta Kataloonia klubil võita nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga.
2015–16 hooajal tuli Barcelona Enrique käe all taas Hispaania meistriks ja võitis karika. Meistrite Liigas langeti veerandfinaalis Madridi Atlético vastu.
8. märtsil 2017 tulid katalaanid tagasi Meistrite Liiga kaheksandikfinaalis Paris Saint-Germainiga võõrsil saadud 4:0 kaotusest, võites korduskohtumine Camp Noul 6:1. 27. mail 2017 juhendas ta Barcelona 3:1 võiduni Hispaania karika finaalis Alavésiga.
Aastatel 2018–2019 ning uuesti 2019–2022 juhendas ta Hispaania koondist.
Suvel 2023 sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubi Paris Saint-Germainiga.
Mängustiil.
Mängijana oli ta peamiselt parem või ründav poolkaitsja. Samas oli ta tuntud ka mitmekülgsuse poolest, olles mänginud igas positsioonis peale keskkaitsja ja väravavahi.
Allikas:
Vardi oja

Vardi oja on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi ja Mulgi vallas, Kõpu jõe parempoolne lisajõgi.
Vardi oja on 7,7 km pikk, valgla pindala on 19,1 km², langus 10 m ja lang 1,3 m/km.
Oja saab alguse 55 m kõrgusel Vardi, Turva ja Kiisa küla piiril ning suubub 45 m kõrgusel Turva ja Sammaste küla piiril paremalt poolt Kõpu jõkke 27,2 km kaugusel suudmest.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Josep Maria Bartomeu

Josep Maria Bartomeu Floreta (sündinud 6. veebruaril 1963 Barcelonas) on Hispaania ettevõtja ja endine FC Barcelona president. 
Ta sai presidendiks pärast Sandro Roselli tagasiastumist 2014. aastal.
Kõpu Vanaveski järv

Vanaveski järv (ka Kõpu Vanaveski järv) on paisjärv Sakala kõrgustiku lääneosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Vanaveski külas.
Järve pindala on 0,7 ha, keskmine sügavus 1,03 m, valgla suurus 374 km², kaldajoone pikkus 742 m ja vee maht 243 000 m³. Järv on paisutatud Kõpu jõele. Järves asub üks saar pindalaga 0,08 ha. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Viru järv

Viru järv (ka Viru paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Saarepeedi külas.
Järve pindala on 3,3 ha, valgla suurus 24 km² ja kõrgus merepinnast 54,5 m. Järv on paisutatud Viru ojale. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
V8 (JavaScript-mootor)

V8 on avatud lähtekoodiga JavaScript-mootor, mis on algselt loodud Google Chrome'i veebibrauseri jaoks, kuid seda on kasutatud ka muudes projektides, nende hulgas on Couchbase, MongoDB ja Node.js. Esimene V8 versioon anti välja koos Google Chrome'i esimese versiooniga 2. septembril 2008.
Nõmme Mudajärv

Mudajärv (ka "Nõmme Mudajärv") on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Mäeltküla külas.
Järv on kagu-loodesuunaline, järve pindala on 2,1 ha, pikkus 290 m, laius 100 m, kaldajoone pikkus 1,07 km ja kõrgus merepinnast 63 m. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu makrofüüdijärv ehk suurtaimerikas järv. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Järve lõunakallas asub Lolu külas. Järve loodetipust voolab välja kraav, mis suubub umbes 400 m kaugusel Valgjärve. Kahe järve vahel on Ida- ja Lääne-Eesti vesikonna veelahe.
Mudajärv kuulub kaitse all oleva Loodi looduspargi koosseisusu.
Vambola (eesnimi)

Vambola on eesti mehenimi.
Vambola on puhtkirjanduslik nimi, mis tuli kasutusele Andres Saali jutustuse "Vambola" (1889) mõjul. Olemasolevail andmeil leidub Vambola eesnimena Tartu kirikuraamatuis juba 1905. aastal. Nime loomisel oli Andres Saalil eeskujuks Friedrich Reinhold Kreutzwaldi poeemis "Lembitu" esinev väepealiku Wamba nimi, samuti ka Walter Scotti ajalooliste romaanide tegelasnimi Vambo. Tuletuseeskuju võiks otsida ka kohanimest Varbola. Algupärastest pseudoajaloolistest mehenimedest on Vambola vanemaid ja juurdunumaid.
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Vambola 302 mehel (2018 – 357). Vambola oli Eestis populaarsuselt 362. mehenimi (2018 – 318.).
Kõige populaarsem oli eesnimi Vambola vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,92 ning Lääne maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,08. Vambola oli keskmiselt 65 aasta vanune (mediaanvanus on 64).