Juhan Sillaste

Juhan Sillaste (18. veebruar 1943 Kunda – 16. oktoober 2017) oli eesti majandusteadlane ja publitsist.
Elukäik.
Nõukogude vägede saabumise järel isa Heino arreteeriti ning tribunal karistas teda omakaitsesse kuulumise eest 15 + 5 aastase vangistusega sunnitöölaagris, kus ta 1947 hukkus. Kuni kooliminekuni kasvas ta vanavanemate metsatalus. 1959 asus tööle krohvijaõpilasena. Seejärel oli ta treial tehases Volta, kaubatundja tehases Tarbeklaas ja lühikest aega komsomolitööl. 
Töö kõrvalt lõpetas 1961 keskkooli, 1967 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Kaitses 1977 pärast aspirantuuri väitekirja Moskvas Varustuskomitee teadusinstituudis.
1967. aastast alates töötas ta Eesti NSV keskasutustes. 1969. aastast oli ta Eesti NSV Teenindusministeeriumi osakonnajuhataja ja kolleegiumi liige (1971), 1978. aastast sama ministeeriumi instituudi teadusdirektor. Aastal 1979 NSV Liidu Plaanikomitee ekspertkomisjoni liige. 1983 määrati ta NLKP Keskkomitee Poliitbüroo moodustatud sotsialismimaade kogemusi ja nende rakendamise võimalusi selgitava komisjoni töögrupi koosseisu, mille põhiseisukohad avaldati ajalehes Pravda(1).
Vene autorid Jevgenia Albats ja Nikolai Ševjakov on arvamusel, et Poliitbüroo selle otsusega ning töögrupi pakutud lahenditega käivitusid protsessid, mis lõppkokkuvõttes viisid Nõukogude Liidu lagunemiseni. 
Järgnes NSV Liidu juhtorganite (Plaanikomitee, Ministrite Nõukogu) individuaaltööd (praeguse terminoloogia järgi füüsilisest isikust ettevõtja) ja kooperatiive (praeguses mõistes eraettevõtteid) seadustavate dokumentide koostamine. Sovetoloogia autoriteet Anders Aslund luges Sillastet tol perioodil paarikümne nõukogude mõjukama majandusteadlase hulka koos Rein Otsasoniga ainsatena väljaspool Moskvat ja Novosibirskit.
Teoreetilised seisukohad leidsid väljundi eeskätt Eesti NSV-s. 1985. aasta nn teeninduseksperimendi raames asendus lepingutöö nime all käsumajandus esmakordselt Nõukogude Liidu majanduspraktikas lepinguliste suhetega ettevõtte ja töötajate vahel (sisuliselt oli tegemist tootmisvahendite ja ruumide liisimisega). 1986. aastal märgiti see töö ära riikliku preemiaga majandusteaduse valdkonnas. Teeninduskooperatiive hakati asutama samuti Eestis, saadud kogemus oli lähtekohaks NSV Liidu kooperatiiviseaduse koostamisel ja vastuvõtmisel.
1986 nimetati Sillaste Nõukogude Liidu Tööinstituudi Eesti filiaali direktoriks. Aastatel 1989–1990 kuulus ta Eesti NSV valitsuse koosseisu.
1991 moodustas osaühingu Hansar koosseisus sotsiaalmajanduslike uuringute büroo (hilisem Eesti Sotsiaalmajandusliku Analüüsi Instituut). 
1992. aastast oli ta Tiit Vähi valitsuse nõunik, teadusnõunike grupi juht, koos rahareformi komiteega tegutsenud majandusreformi komitee liige. 1994–1997 oli ta Eesti Linnade Liidu tegevdirektor.
Ta oli tegev Eesti, NSV Liidu, ÜRO, Euroopa Nõukogu, Euroopa Liidu, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni ja muudes rahvusvahelistes struktuurides (nõukogud, komisjonid, töörühmad, toimetuskolleegiumid jt) ning essines ettekannetega paljudel teadusüritustel. 
Pärast Eesti Sotsiaalmajandusliku Analüüsi Instituudi tegevuse lõpetamist tegutses ta aastast 2007 vabakutselisena.
Töid.
Avaldanud koos kaasautoritega üle 40 raamatu ja brošüüri ning ligi 400 muud publikatsiooni (sellest Eesti artiklite andmebaasis ISE – Index Scriptorum Estoniae 172 nimetust). Kaasautorina on ta kirjutanud Nõukogude Liidu esimesed individuaaltööd ja kooperatiive käsitlevad monograafiad (4 ja 5). Lisaks suur hulk kirjutisi Nõukogude Liidu juhtivates perioodilistes väljaannetes ja teaduskogumikes. Neist umbes 30 avaldati tõlkena Defence Technical Information Centeri poolt perioodilises väljaandes USSR Report. 
Isiklikku.
2014. aastal moodustati Riigiarhiivis Juhan Sillaste isikufond tähisega ERA.5106.
Tal on poeg ja tütar.