tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Taizhou (Zhejiang)

Taizhou on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Asub umbes 300 km Shanghaist lõuna pool.
Taizhou rannajoon on 651 km ja linna haldusalas on mitmeid saari. Suuremad jõed on Ling Jiang ja Yongning Jiang.
Taizhou keskus asub Jiaojiangi linnarajoonis. 
2010. aastal oli Taizhou ringkonna õigustega linna elanike arv 5,969 miljonit (2001. aastal 5,154 miljonit). Neist suurem osa räägib hiina keelte hulka kuuluvat uu keelt. Lõunaosas räägitakse vähesel määral ka lõunamini keelt ja uu keele Wenzhou murret.
Taizhou on üks Hiina majanduse erasektori sünnikohti. Seal tegutseb Hiina autotootja Geely. Taizhou on ka Hiina suurim mandariinide tootja.
2009. aastal avati kiirraudtee Ningbo–Taizhou–Wenzhou.
Haldusjaotus.
Taizhou jaguneb 9 maakonna tasemel haldusüksuseks (3 linnarajooni, 2 maakonna õigustega linna ja 4 maakonda):
Lisaks kolmele linnarajoonile on valdavalt linnalise asustusega ka Wenlingi linn. Neis elas 2010. aastal kokku 3,269 miljonit inimest 2374 km²-l.
Panemunė loss

Panemunė loss ("Panemunės pilis") on loss Leedus Jurbarkase rajoonis Skirsnemunė vallas Pilis I külas.
Ajalugu.
Algselt asus lossi kohal Saksa ordu kindlus, mis valmis 1343. aastal. Pärast Tannenbergi lahingut oli ordu sunnitud kindlusest loobuma.
1597. aastal ostis ungari aadlik Janusz Eperjesz piirkonna selle varasemalt omanikult Stanislovas Stankevičius-Bielevičiuselt. Tema asus 1604. aastal vana kindluse asemele uut lossi ehitama, mis sai talle kuuluva Panemunė mõisa keskuseks. Kindlustatud loss valmis 1610. Arvatakse, et renessansiajastule omase kindlustatud elamu projekteeris hollandlasest arhitekt Peter Nonhardt.
1753. aastal ostis lossi Leon Igelström ja 1759. aastal sai selle omanikuks Antanas Gelgaudas. Tema võttis käsile ka vahepeal tühjaks jäänud lossi renoveerimise, rajades sellest oma residentsi. Hoone sai klassitsistliku ilme, ühtlasi rajas ta selle juurde pargi.
Pargis paiknes kasvuhoone, seda liigendas viiest eri tasandil tiigist kaskaad. Pargis asusid kabehirvede tarandikud. Hoone akendest avanesid kaunid vaated pargile ja Nemunase jõele.
1831. aastal juhatas Antanas Gelgaudas leedulaste ülestõusu. Pärast seda, kui ülestõus oli maha surutud, jäi loss tühjalt seisma, Antanas Gelgaudas kuulutati aga riiklikuks kurjategijaks, kelle varad võõrandati. 
1867. aastal läksid ümbruskonna maad Pusłowskitele, kes aga osalt varemeis lossi asemele uue mõisakompleksi rajasid. Paar ruumi korrastasid nad ka Panemunė lossis, kuid üldiselt jäi see kasutuskõlbmatuks. 1903. aastal külastas lossi Nikolai Roerich.
1925. aastal sai lossi omanikuks Leedu riik, see müüdi oksjonil Antanas Petraitisele, kes aga peagi suri. Seejärel asus lossi juures klooster, mis suleti Teise maailmasõja ajal. 1927. aastal loss põles ja 1934. aastaks oli see varemetes. 1935. aastal omandas lossi haridusministeerium, kes asus lossi korrastama. Sestpeale on loss kuulunudki kultuuriasutustele.
XX sajandil tehti lossis mitmel korral restaureerimis- ja konserveerimistöid. Põhjalikumalt hakati lossi taastama 2009. aastal. Tänapäeval kuulub loss Vilniuse Kunstiakadeemiale.
Purskav allikas

Purskav allikas on inimtekkeline arteesia kaevu tüüpi allikas Järvamaal, Järva vallas, Jõekülas.
Purskav allikas tekkis 1980. aastatel kui Oostriku jõe ümbruse kaardistamisel sattusid geoloogid puurimise käigus veesoonele. Esialgu purskas vesi peaaegu meetri kõrgusele, nüüdseks on vee surve langenud, kuid kõrgvee ajal purskab allikas 0,7 meetri kõrgusele.
Allikas asub Endla looduskaitsealal. Allika juures on RMK lõkkekoht. Tõusuallikale on paigaldatud raudtoru sepistatud mao kujuga, mille valmistas sepp Vladimir Lehter.
Ressiiver

Ressiiver (ingl k "receiver": vastuvõtja) on tehnikas kiirguse, elektromagnetlainete või energiakandja vastuvõtja. 
Termin on kasutusel energiatehnikas, raadiotehnikas ja helitehnikas.
Energiatehnikas on ressiiiver gaasi- või aurutorustiku vahepaak, mis vähendab pulseeriva voolu põhjustatud rõhukõikumist.
Raadiotehnikas on ressiiver raadiolainetega edastatava signaali vastuvõtja, laiemas tähenduses elektromagnetvõnkumiste, sealhulgas optilise kiirguse vastuvõtja.
Helitehnikas on kasutusel termin "AV-ressiiver" (audio-videoressiiver), mis on raadiovastuvõtjat sisaldav mitme helisageduskanaliga helivõimendi (tänapäeval kasutusel peamiselt kodukinoseadmestikus).
Peep Kalv

Peep Kalv (25. november 1934 Tallinn – 1. jaanuar 2002 Tallinn) oli eesti astronoom.
Elulugu.
Ta sündis inseneri peres.
Lõpetas 1955. aastal Tallinna 20. Keskkooli, 1960. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi füüsika-matemaatikaosakonna ning 1964. aastal Füüsika ja Astronoomia Instituudis (FAI) aspirantuuri.
Töökohad:
Teadustöö.
Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja astrofüüsikas "Valitud pikaperioodiliste varjutuslike kaksiktähtede uurimine fotoelektriliste vaatluste teel", juhendaja Izold Pustõlnik, kaitses Kalv 1980. aastal Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis Tõraveres.
Ta tegeles muutlike tähtede ja varjutusmuutlike kaksiktähtede fotograafilise ja fotoelektrilise astrofotomeetriaga, on uurinud üksteist tugevasti mõjutavate komponentidega lähiskaksiktähtedes toimuvaid protsesse.
Õpetas TPÜ-s ja TTÜ-s astrofüüsika üldkursust.
Ta oli Rahvusvahelise Amatöör- ja Professionaalse Fotoelektrilise Fotomeetria Ühingu Eesti osakonna koordinaator.
Avaldanud üle 30 teaduspublikatsiooni ja umbes 300 aimekirjutist.
I üle-euroopaline transpordikoridor

I üle-euroopaline transpordikoridor on üks kümnest üle-euroopalisest transpordikoridorist. See hõlmab marsruuti Helsingi–Tallinn–Riia–Kaunas ja Klaipėda–Varssavi ja Gdańsk. Koridoril on kaks haru: A ja B.
A-haru nimetatakse Via Hanseaticaks.
Rebasmäe allikas

Rebasmäe allikas ehk Ilumetsa allikas on allikas Võrumaal Võru vallas.
Rebasmäe allikas asub Rebasmäe oja kaldaveerul. Allikas on umbes meetri sügavune ja moodustab tiigi pindalaga 4x8 meetrit. Allika suvine vooluhulk on 30 l/s. Allikavesi on suure rauasisaldusega, mis annab veele punakaspruuni värvuse ja spetsiifilise maitse, kuid vesi on puhas ja joogikõlbulik.
Rebasmäe allikas on kaitstava looduse üksikobjektina looduskaitse all. Allikas võeti kaitse alla 1981. aastal kui "maastikuline üksikelement – Ilumetsa allikas koos ümbritseva ürgmetsaga". Keskkonnaministri määrusega on Rebasmäe allika piiranguvööndi ulatus 50 meetrit.
Allika läheduses asub RMK Rebasmäe matkaonn.
Matkaonnist algab trepp ja allika juurde viiv laudtee.
Slobodan River

Slobodan River oli Eesti pop-rock ansambel. Ansambli moodustasid Ithaka Maria, Tomi Rahula ja Stig Rästa. Ansambel tegutses viis aastat ja lagunes 2006. aastal.
Liina Tšernov

Liina Tšernov (sündinud 28. detsembril 1987 Sakus) on Eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja).
Haridus.
Ta on lõpetanud Saku Gümnaasiumis põhikooli ja seejärel Audentese Spordigümnaasiumi. Pärast seda õppis Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas.
Suurvõistlused.
Ta osales 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis, saavutas 800 meetri jooksus 25. ja 1500 meetri jooksus 23. koha. 2016. aasta EM-il sai 1500 meetri jooksus 20. koha.
Sportlikud saavutused.
Liina Tšernov on tulnud koos sisevõistlustega Eesti meistriks 800 meetri jooksus 10 korda ja 1500 meetri jooksus 13 korda.
Isiklikud rekordid.
"Isiklikud rekordid välitingimustes."
Isiklikku.
Tema isa Aleksander Tšernov ja ema Piia Tšernov olid samuti arvestataval tasemel keskmaajooksjad.
KV.EE

KV.EE on kinnisvaraportaal.
Portaal haldab ettevõte AllePal OÜ, mis omakorda kuulub Baltic Classifieds Group'i.
Veebiportaali asutas 1999 aastal Ingmar Pappel, kes mitme kinnisvarafirma kuulutuste andmebaasid internetti üles pani. Algselt oli portaali nimi kinnisvara.web.ee. 1999. aasta detsembris registreeriti domeeninimi kv.ee.
2005. aastal avati Kv.ee sõsarportaal Leedus, mis sai nimeks Edomus.lt. 
2008. aastal müüdi osaliselt ja paar aastat hiljem 100% osalusest üle maailma tegutsevale Lõuna-Aafrika Vabariigi ettevõttele Naspers.
2012. aastal tehti Eesti esimene kinnisvara mobiilirakendus KV Üürikad.
2015. aasta lõpus ostis Eesti Meedia sel ajal kinnisvaraportaali KV.EE-d hallanud ettevõtte Allegro Baltics, mille nimi muudeti AllePal OÜ-ks.
2016. aasta kevadel kuulutasid 11 suuremat kinnisvarafirmat, et nad tulevad oma kuulutustega ära KV.EE'st, et mõjutada KV.EE hinnastamise põhimõtteid. Sisuliselt kuulutati välja boikott. Konkurentsiamet algatas juurdluse ja firmasid süüdistati kartellikokkuleppes. Juurdlus lõppes oportuniteedi kokkuleppega. Ehk tunnistati süüd, aga avaliku huvi puudumisel kedagi süüdi ei mõistetud. Kinnisvarafirmad lisasid kuulutused tagasi 1-3 kuud peale boikoti algust.
2019. aastal ostis KV.EE haldava AllePal OÜ Suurbritannias asuv investeerimisfond .
MTV Euroopa muusikaauhinnad

MTV Euroopa muusikaauhinnad on aastast 1994 MTV Networks Europe poolt korraldatav üritus, kus premeeritakse muusikuid jt artiste. Esimene muusikaauhindade üritus toimus 1994. aastal. 
2006–2009 anti ürituse raames välja ka auhindu kategoorias "Parim Balti artist" ("Best Baltic Act").
Tauno Toompuu

Tauno Toompuu (sündinud 2. jaanuaril 1979 Laekveres) on eesti vaimulik. 
Ta lõpetas aastal 1997 Rakvere Reaalgümnaasiumi. Aastatel 1998–2007 õppis ta Tartu Teoloogia Akadeemias usuteadust. Ta ordineeriti 25. juulil 2003 diakoniks ja 5. juunil 2007 õpetajaks.
Ta oli aastatel 2003–2007 Simuna koguduse diakon ja on aastast 2007 Rakvere koguduse õpetaja. 
Aastatel 2009–2015 oli ta Viru abipraost ja 2015–2024 EELK Konsistooriumi assessor. Lisaks on ta aastast 2010 EELK liturgiakomisjoni liige. Aastal 2015 valiti ta EELK Viru praostkonna praostiks.
Toomakristlus

Toomakristlased olid 30. aastatel pKr messialastest moodustunud rühmitus Galileas Palestiinas. Nimetus tuleneb apostel Toomase nimest. Toomakristlastelt on pärit vanim teada olev Uue Testamendi väline tekst Tooma evangeelium. 
Toomakristlus Indias.
Kui portugallased rohkem kui viissada aastat tagasi piprajahil Indiasse jõudsid, leidsid nad eest tavapäraselt tegutseva kristlaste koguduse.
India toomakristlaste pärimuse kohaselt on nende koguduse Indias rajanud apostel Toomas. See lugu Toomast on tuntud ka läänepoolsete kristlaste seas kirjas pealkirjaga "Tooma teod". Arvatavasti on tekst koostatud 3. sajandi esimesel poolel pKr süüria keeles, kindlasti sisaldab see teos aga ka vanemat pärimust. Pikka aega peeti "Tooma tegudes" kirjapandud lugu väljamõeldiseks. 19. sajandil leiti münte, millel oli India kuninga Gondopharese nimi. Too kuningas oli tõepoolest elanud ajal, mil Toomas oleks pidanud Indias tegutsema. 1. sajandil pKr olid Lähis-Ida ja India vahel üsna tihedad kaubanduslikud sidemed. Need kaudsed ajaloolised tõendid võimaldavad "Tooma tegude" lugu tõepäraseks pidada.
Kirikuloolane Eusebios kirjutab, et Aleksandria katehheetide kooli üks juhte Pantainos külastas 2. sajandi lõpupoole pKr misjonärina Indiat.
India toomakristlaste ühe osa moodustasid väljarändajad Lähis-Idast, eelkõige süürlased ja nende järeltulijad. Teine osa olid põgenikud ristiusuvaenulikust Sassaniidide Iraanist. Indiasse jäi elama ka osa kaupmehi. Teatud osa koguduseliikmeid oli (ja on tänaseni) juudi päritoluga. Indias teatakse lugu, kuidas nestoriaanlik kaupmees Kani (või Kana) Thomas tuli koos vähemalt neljasaja inimesega, nende seas ka vaimulikke ja isegi üks piiskop, Iraani (Pärsia) tagakiusamiste eest Malabari rannikule maapakku. Pärimuse kohaselt juhtus see aastal 345 pKr. Enne teda olid seal juba kristlased, kes uustulnukad sõbralikult vastu võtsid.
Aastatel 410–420 pKr allutati otseselt Indiasse suunduvale kaubateele jäänud India kristlikud kogudused Iraani nestoriaanlikule kirikule. 7. sajandi keskel pKr muutus India kirik omaette metropoliitkonnaks, mis allus otse nestoriaanide patriarhile. Toomakristlased kasutasid kirikliku keelena süüria keelt. Süüria keel on tänaseni liturgiliseks keeleks mitmes India toomakristlaste kirikus.
Toomakristlased ehk "nasranid" elavad Indias tänaseni.
Anna Žīgure

Anna Velēda Žīgure (sündinud 25. augustil 1948 Riias) on läti kirjanik, tõlkija ja diplomaat.
Haridus.
Ta õppis Jūrmala 4. keskkoolis. 1972. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli soome-ugri filoloogia erialal.
Töökäik.
Aastail 1972–1978 töötas ta korrektorina ajakirjas Padomju Latvijas Komunists (Nõukogude Läti Kommunist), hiljem oli Läti Kirjanike Liidu konsultant ja juhatuse sekretär (1978–1990). Aastail 1989–1991 oli ta Läti-Soome ühingu esimees.
Aastail 1992–1998 oli ta iseseisvuse taastanud Läti esimene suursaadik Soomes, aastail 1992–1993 ka Eestis.
Ta on tõlkinud kirjandust soome, eesti ja ungari keelest läti keelde (teiste hulgas Jaan Krossi, Holger Puki, Teet Kallase, Ellen Niidu, Aimée Beekmani, Viivi Luige, Heino Välja, Heljo Männi, Jüri Tuuliku teoseid).
Isiklikku.
Tema isa oli kirjanik ja tõlkija Jānis Žīgurs, tema emapoolsed vanavanemad kirjanikud ja tõlkijad Edvarts Virza (Jēkabs Eduards Liekna) ning Elza Stērste. Tema abikaasa on Jukka Rislakki.
Boeing C-17 Globemaster III

Boeing C-17 Globemaster III on USA-s loodud neljamootoriline suur sõjaväe transpordilennuk, mille esmalend tehti 1991. aastal. Neid lennukeid valmistati aastatel 1995–2015. 
Peale USA õhujõudude on lennuk kasutusel ka Suurbritannia, Austraalia, Kanada, Katari, Araabia Ühendemiraatide, India ja Kuveidi õhujõududes. Lisaks on kolm lennukit kasutusel NATO-s.
Kirjeldus.
C-17 on 53 meetrit pikk ja 52-meetrise tiivaulatusega. Lennuki jõuallikateks on neli Pratt &amp; Whitney PW2000 turboventilaatormootorit. Iga mootor annab 180 kN tõukejõu. Mootorite reverseerimisel ruleerimise ajal suunatakse mootori düüsist väljuvad gaasid üles ette. Nii vähendatakse võimaliku võõrkeha mootorisse sattumist, lennuk on võimeline oma mootorite reversil ka tagurpidi ruleerima.
Lennuki meeskond koosneb kolmest liikmest (2 pilooti ja laadungispetsialist). Varustust saab lennukile laadida kere tagumise, rambiga varustatud luugi kaudu. Ramp kannab ka 63-tonnist M1 Abramsi tanki. Lastiruum on 26,8 meetrit pikk, 5,5 meetrit lai ja 3,7 meetrit kõrge. Lastiruumi põrand on varustatud rullikteega kaubaaluste või konteinerite lükkamise lihtsustamiseks. Rullikuid ümber pöörates saab tekitada tasase põranda, mis sobib sõdurite ja sõidukite paigutamiseks.
C-17 stardi- ja maandumisraja minimaalne pikkus on 1064 meetrit ja laius 27 meetrit. Lennuk võib õhku tõusta ka kõvakatteta lennuväljalt.
Kasutajad.
 Austraalia
 Kanada
 India
 NATO
 Kuveit
 Katar
 AÜE
 Suurbritannia
 USA
Frederick Fleet

Frederick Fleet (15. oktoober 1887 Liverpool – 10. jaanuar 1965 Southampton) oli Briti päritolu madrus ning üks 706 inimestest, kes pääses Titanicu huku ööl (15. aprillil 1912) laevalt eluga (kuulus päästepaadi meeskonda). 
Mastikorvis vahis olles märkas ta 14. aprillil 1912 kell 23.40 jäämäge, lõi kolm korda kella ning andis telefoni teel kaptenisilda teada: "Jäämägi, otse ees!"
Fleet poos end 10. jaanuaril 1965 oma koduaias depressiooni tõttu üles.
Karl-Erik Palmér

Karl-Erik Palmér (17. aprill 1929 Malmö – 2. veebruar 2015 Malmö) oli rootsi jalgpallur (poolkaitsja).
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Malmö FF. Aastatel 1951–1958 mängis ta Itaalia klubis Legnano ning seejärel lühikest aega veel Torino Juventuses.
Palmér kuulus 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel pronksmedali võitnud Rootsi jalgpallikoondisse. Ta lõi nendel maailmameistrivõistlustel viies mängus kolm väravat.
Karl-Erik Palmér mängis rahvuskoondises 14 korda ja lõi 10 väravat.
Kabile

Kabile (vanasti ka Kabele) on küla ("vidējciems") Lätis Kuldīga piirkonnas. Kabile valla halduskeskus. Kabile asub merepinnast 90 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 29 ja Riiast 119 km kaugusel.
Küla on ajalooallikates mainitud juba 1253. aastal. Vanad nimekujud on "Cabillen (Cabyllen), Cab(e)le, Kabilwen, Kabillen, Kabele". Tänapäevane asula on tekkinud Kabile mõisa juurde. Nõukogude perioodil kujunes sellest kohaliku kolhoosi keskasula. Külas asub bussipeatus, seal on ka raamatukogu.
Kabiles kasvav tamm ümbermõõduga 4.2 meetrit on looduskaitse all. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kabile mõisakompleks (pesuköök, tall, ait, teenijate maja ("Ķēķis"), elumaja seal asuva ahju ja lae dekoratiivribadega, häärber, mõisavalitseja maja).
Kabile lähistel Vecdudeni talus on sündinud läti filosoof Jēkabs Osis (Jakob Ohse).
Aastal 2015 oli külas 340 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 330, aastal 2020 aga 338.
Hasse Jeppson

Hans Olof Jeppsson; tuntud kui Hasse Jeppson (10. mai 1925 Kungsbacka – 22. veebruar 2013 Rooma) oli Rootsi jalgpallur.
Jeppson kuulus 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel pronksmedali võitnud Rootsi jalgpallikoondisse. 
Hasse Jeppson mängis rahvuskoondises 12 mängus ja lõi 9 väravat.
Aastail 1952–1956 kuulus ta Itaalia jalgpalliklubi SSC Napoli koosseisu ja lõi 112 mängus 52 väravat.
Ingvar Rydell

Gustav Ingvar Rydell (7. mai 1922 – 20. juuni 2013) oli Rootsi jalgpallur (ründaja).
Rydell kuulus pronksmedali võitnud Rootsi jalgpallikoondisse 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel ja 1952. aasta suveolümpiamängudel. 
Ingvar Rydell mängis rahvuskoondises 13 mängus ja lõi 9 väravat.
Dan Clark

Daniel Gregory Clark (tuntud nimega Dan Clark; sündinud 3. juulil 1976) on inglise näitleja, koomik, stsenarist, režissöör ja laulja.
Kõige rohkem tuntakse teda Don Danbury kehastajana BBC Three situatsioonikomöödiast "How Not To Live Your Life" ('Kuidas mitte elada oma elu'). Ta osales sarjas ka stsenaristi ja režissöörina.
Laimdota Straujuma esimene valitsus

Laimdota Straujuma esimene valitsus oli 22. jaanuaril 2014 Läti Vabariigi Seimi kinnitatud Laimdota Straujuma juhitud nelja erakonna koalitsioonivalitsus. Valitsuse volitused lõppesid 5. novembril 2014, kui tööd alustas Laimdota Straujuma teine valitsus.
Koalitsiooni koosseis:
Sharon den Adel

Sharon Janny den Adel (sündinud 12. juulil 1974 Waddinxveenis) on hollandi laulja ja helilooja, kes on tuntud eelkõige Hollandi sümfoonilise metali bändi Within Temptation solistina. 
Muusikaga on ta tegelenud juba alates 14. eluaastast.
Kojaline

Kojaline on Tallinna Puuetega Inimeste Koja väljaantav ajakiri.
Ajakiri käsitleb eeskätt puuetega inimestele, nende lähedastele ja valdkonna spetsialistidele suunatud informatsiooni, kajastab puuetega inimeste elu, puuetega inimeste ühenduste tegevusi ning tutvustab neile suunatud toetusi ja teenuseid.
Ajakiri ilmub 2009. aasta novembrist, keskmiselt kaks numbrit kalendriaastas. Ajakiri on kättesaadav elektrooniliselt Tallinna Puuetega Inimeste Koja kodulehel. 
Ajakirja levitatakse tasuta. Ajakirja numbrite väljaandmist on toetanud Vabaühenduste Fond, Tallinna linnavalitsus, Euroopa Sotsiaalfond ja Hasartmängumaksu Nõukogu.
Eesti reisidokumendid

Eesti reisidokumendid on Eesti Kodakondsus- ja Migratsiooniameti väljastavad reisidokumendid Eesti kodanikele ja Eestis elavatele välismaalastele.
Eesti kodanike reisidokumendid on järgmised:
Eesti Vabariigi poolt välismaalastele väljastatavad reisidokumendid on järgmised:
Staabikapten

Staabikapten on mitmes riigis kasutusel olnud sõjaväeline auaste.
Ajalooline kasutus.
Tšehhoslovakkia.
Staabikapten (tšehhi keeles: "štábní kapitán", slovaki keeles: "štábny kapitán") oli kuni 1953. aastani auaste Tšehhoslovakkia armees, olles kapteni auastmest kõrgem ja majori auastmest madalam.
Eesti.
Staabikapteni auaste oli Eesti sõjaväes kasutusel lühikest aega 1918. aastal. Kuna Eestit okupeerinud Saksamaa sõjaväes selline auaste puudus, võrdsustati staabikaptenid kaptenitega. 27. märtsil 1919 loodi staabikapteni auastme asemele alamkapteni auaste.
Iirimaa.
Staabikapteni (iiri keeles: "captaen na foirne") auaste oli kasutusel Iiri Vabariiklikus Armees Iiri revolutsiooniperioodi (1917–1923) ajal.
Preisimaa.
Staabikapten (saksa keeles: "Stabskapitän" või "Stabshauptmann") oli auaste kuninglikus Preisi armees.
Auaste oli vanemleitnandi (saksa keeles: "Premierleutnant", hiljem "Oberleutnant") auastmest kõrgem ja kapteni (saksa keeles: Hauptmann/Rittmeister) auastmest madalam. Selle hoidja võttis üle kapteni ja kompanii komandöri kohustused ning juhtis kompaniid nende äraolekul või kui nende ülesannete eest vastutavad ohvitserid, kes olid tihti aadlisoost, ei tundnud huvi kompanii juhtimise vastu, kuid isegi sel juhul jäid hauptmanile alles ta auaste, staatus ja munder.
Venemaa.
Venemaa keiserlikus armees oli staabikapten (vene keeles: "штабс-капитан") kasutusel leitnandi (vene keeles: "лейтенант") ja kapteni (vene keeles: капитан) vahele jääva auastmena, n-ö leitnant-kaptenina, kes juhtis enamasti kompaniisuurust üksust.
Ühendkuningriik.
Staabikapten (inglise keeles: algul "master of the fleet" ja hiljem "staff captain") oli kasutusel Briti Kuninglikus Mereväes, olles kapteni auastmest madalam.
Praegu kasutusel.
Soome.
Kasutusel on staabikapteni auastmega sarnanev vanemleitnandi (soome keeles: "yliluutnantti") auaste, mis on leitnandi (soome keeles: "luutnantti") auastmest kõrgem ja kapteni (soome keeles: "kapteeni") auastmest madalam.
Saksamaa.
Staabikapten (saksa keeles: Stabshauptmann) on kõrge auaste Bundeswehris.
Professionaalse Psühholoogia Erakool

Professionaalse Psühholoogia Erakool oli Tallinnas asuv rakenduslik erakõrgkool, mis annab teadmisi psühholoogiast. 2015. aastal oli kooli tegevus peatatud ja õppetööd ei toimunud.
Kohtla-Järve Tammiku Põhikool

Kohtla-Järve Tammiku Põhikool on Ahtme linnaosas Kohtla-Järvel asuv põhikool. Enne põhikooliks ümberorganiseerumist oli see gümnaasium ("Kohtla-Järve Tammiku Gümnaasium", lühemalt "Tammiku Gümnaasium").
Himmaste allikad

Himmaste allikad on kaitsealused allikad Põlvamaal Põlva valla ja kihelkonna Himmaste külas.
Himmaste allikad asuvad Orajõe veerul Himmaste vana koolimaja lähedal. Allikavesi voolab umbes 150 meetri kaugusel asuvasse Orajõkke. 
Allikaid on nimetatud ka Silmaallikateks. Allikaveest tekkinud väikest veekogu on nimetatud Silmajärveks. Allikaveel on usutud olevat raviomadusi. 
Himmaste allikad on kaitstava looduse üksikobjektina võetud looduskaitse alla 2003. aastast. Himmaste allikate piiranguvööndi pindala on 1,49 ha.
Toomakirjandus

Tooma kirjanduseks nimetatakse algkristlikke tekste, mille peategelane on apostel Toomas (üks Jeesuse kaheteistkümnest õpilasest, kellest on kirjutatud evangeeliumites Mt 10:3; Mk 3:18; Lk 6:15; Jh 11:16; 14:5; 20:24.26.27.28; 21:2) või mille autorsus omistatakse apostel Toomale.
Tähtsaim neist tekstidest on "Tooma evangeelium". Teos on tekkinud ilmselt 2. sajandil Ida-Süürias (kus apostel Toomas oli tähtis), on kokkupuutepunkte gnoosisega, kuid kokkupuutepunkte on tal ka apostel Tooma India-retke kirjeldava "Tooma tegude" raamatuga ning Nag Hammadist leitud "(Atleet) Tooma raamatuga". Vaimulaadilt lähedasteks neile teostele luges Uku Masing ka "Johannese evangeeliumi" 12 ja "Saalomoni oode" ning ta väitis, et kõik need teosed pärinevad ühest kindlast algkristluse ringkonnast.
Seda varakristluse rühmitust nimetas Uku Masing toomakristlasteks. Ta väitis, et toomakristlus oli Jeruusalemma juudakristluse ning Pauluse esindatava hellenistliku kristluse kõrval kolmas suurem algkristluse rühmitus. Uku Masing oletas, et tänapäeva India toomakristlased on antiikaegsete toomakristlaste järeltulijad. See hüpotees tugineb "Tooma tegude" raamatule, mille kohaselt apostel Toomas misjoneeris Indias. Ka India toomakristlased pidasid (ja peavad) apostel Toomast kristluse toojaks Indiasse.
Uku Masing leidis Tooma kirjandusest palju sarnasusi budismiga.
Eesti Statistika Kvartalikiri

Eesti Statistika Kvartalikiri. "Quarterly Bulletin of Statistics Estonia" oli Statistikaameti väljaantav erialaajakiri. Aastatel 1922–1943 ja 1992–2008 ilmus see nimega Eesti Statistika Kuukiri.
Ajakirjas avaldati statistika valdkonna artikleid ühiskonnas olulistel teemadel, statistikauudiseid Eestist ja teistest riikidest, majandusarengu ja sotsiaaltrendide aegridu, samuti ülevaateid statistika metoodika kohta.
Eesti Statistika Kvartalikiri ilmus 2009. aastast neli numbrit kalendriaastas. Ajakiri oli kakskeelne, kõik ajakirja artiklid avaldati paralleelselt eesti ja inglise keeles. Ajakirja paralleelpealkiri inglise keeles on Quarterly Bulletin of Statistics Estonia. Ajakirja numbrid on elektrooniliselt kättesaadavad Statistikaameti kodulehel.
1922. aastal ilmus Eesti Statistika Kuukirja esimene number umbes pool aastat pärast Riigi Statistika Keskbüroo rajamist. Selles põhjendas statistika keskbüroo esimene juht Albert Pullerits riikliku statistika vajalikkust järgmiselt: "Iga kultuuririik on sunnitud olnud statistiliste andmete kogumist süstematiseerima ja looma mingisuguse statistilise üldkorralduse, sest meie sotsiaalse ja majanduslise elu nähtused on nii üliväga komplitseeritud ja nende nähtuste põhjused on omakord suhtelises seotises üksteisega, nii et raske on ilma statistilise tähelepanuta otsustada, missugune nähtus on teise nähtusega seotud ja kuivõrd ta teistest nähtustest ära ripub."
Eesti Statistika Kuukirja ilmus aastatel 1922–1940 kokku 223 numbrit, 1942. aastal 10 numbrit ja 1943. aastal 5 numbrit. Nende seas oli ka topeltnumbreid. Enne Teist maailmasõda olid kuukirjad paralleelselt eesti ja prantsuse keeles, Saksa-aegsed eesti ja saksa keeles. 1943. aasta väljaannetel puudus lisandus "kuukiri". Nõukogude ajal asendasid Eesti statistikaväljaande mitmesuguseid ametkondlikuks kasutamiseks määratud trükised. 
Eesti Statistika Kuukirja väljaandmine Statistikaametis taastus 1992. aastal. 2008. aastani ilmus see kuukirjana, 2009. aastast jätkus kvartalikirjana. Kvartalikirja viimane number ilmus 2018. aasta lõpus.
Extended ISA

Extended Industry Standard Architecture (lühendatult Extended ISA või EISA) oli 32-bitine arvutisiin.
EISA loodi 1988. aastal vastuseks IBM-i firmaomasele MCA siinile ning seda kasutati 1990. aastate keskpaigani, mil võeti kasutusele PCI siin. Selle loojad olid AST Research, Compaq, Epson, Hewlett Packard, NEC, Olivetti, Tandy, Wyse ja Zenith, keda kutsuti ühiselt "Gang of Nine'iks". EISA oli tagasiühilduv ISA siiniga.
Edvarts Virza

Edvarts Virza (õieti Jēkabs Eduards Liekna; 27. detsember 1883 – 1. märts 1940) oli läti kirjanik ja tõlkija.
Eesti keeles on ilmunud tema romaan "Taevaredel: aasta vanas Semgale talus" (originaali pealkiri "Straumēni", läti keelest tõlkinud Mart Pukits, Tartu: Noor-Eesti, 1938, 2. trükk Tallinn: Eesti Raamat, 1992).
Edvarts Virza on maetud Riia metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli kirjanik ja tõlkija Elza Stērste. Kirjanik, tõlkija ja diplomaat Anna Žīgure on nende tütretütar.
Albert Pulleritsu preemia

Albert Pulleritsu preemia ehk Albert Pulleritsu nimeline noore statistiku preemia on Statistikaameti poolt välja antav auhind noorele statistikule.
Albert Pulleritsu preemiat annab Statistikaamet välja alates 2011. aastast. Preemia algatati Eesti statistika 90. juubeliaasta puhul. Albert Pullerits (1892–1967) oli 1921. aastal loodud Riigi Statistika Keskbüroo esimene juht ja Eesti riikliku statistikasüsteemi rajaja.
Preemia eesmärk on innustada üliõpilasi rakendama ja arendama statistikameetodeid, propageerida statistikat kui teadusharu ja edendada Statistikaameti koostööd teadusasutustega.
Preemia saaja valib Statistikaameti hindamiskomisjon konkursile laekunud tööde hulgast. Konkursil saavad kandideerida 30-aastased või nooremad Eesti üliõpilased, kelle magistri- või bakalaureusetöö on valminud rahvastiku, sotsiaalelu, majanduse või keskkonna teemal ning mis rakendab oluliselt või arendab mingit statistika meetodit.
Elza Stērste

Elza Stērste (18. märts 1885 – 19. aprill 1976) oli läti kirjanik ja tõlkija.
Eesti keeles on ilmunud tema jutukogu "Armastusjutt ja teisi jutte" (läti keelest tõlkinud Ita Saks, eessõna Anna Žīgure; Loomingu Raamatukogu 5/6, 1993).
Elza Stērste on maetud Riia metsakalmistule.
Isiklikku.
Tema abikaasa oli kirjanik ja tõlkija Edvarts Virza. Kirjanik, tõlkija ja diplomaat Anna Žīgure on nende tütretütar.
Eesti pass

Eesti kodaniku pass on Eesti kodanikele väljaantav pass, mida saab kasutada reisidokumendina ja Eesti kodakondsuse kinnitamiseks/tõendamiseks. Eesti kodaniku passe väljastab Eesti Politsei- ja Piirivalveameti PPA Kodakondsus- ja Migratsiooniosakond.
Eesti kodaniku passe on alates 1991. aastast välja antud nelja liiki:
Eesti äärmuspunktid

Eesti äärmuspunktid on geograafilised punktid, mis on Eesti alal kõige äärmised punktid põhjas, lõunas, idas ja läänes.
Kunda tänavate loend

"Siin on loetletud Kunda linna tänavaid ja toodud nende pikkused."
Piret Lilleväli

Piret Lilleväli (7. august 1960 – 6. juuni 2024) oli eesti riigiametnik.
Haridus.
Piret Lilleväli on lõpetanud 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal ning Université Pierre-Mendès-France (Grenoble II) majandus- ja sotsiaalpoliitika erialal ja saanud magistrikraadi 1999. aastal. 2008. aastal lõpetas ta Kõrgemad Riigikaitsekursused.
Töö.
Piret Lilleväli on töötanud Tallinna 24. Keskkooli eesti keele ja kirjanduse õpetajana, uudistelugejana Kuku raadios, keelekeskuse metoodikuna ja Tallinna Riigikeelekeskuse direktorina.
Aastatel 1995–1999 oli ta majandusministeeriumi üldosakonna juhataja, 1999–2005 sotsiaalministeeriumi tööala asekantsler, 2006–2012 siseministeeriumi Schengeni koordinaator, arendusnõunik ja nõunik sisejulgeoleku alal.
2012. aastast oli ta Riigikantselei koosseisuväline nõunik ja projektijuht, 2013. aastast Riigikantselei Euroopa Liidu sekretariaadi Euroopa Liidu asjade direktori asetäitja, Eesti Euroopa Liidu eesistumise 2018 ettevalmistamise koordinaator.
Aastatel 2000–2005 Töökeskkonna Nõukoja esimees, 2001–2005 Eesti ILO nõukogu liige , 2002–2005 Sotsiaalmajandusnõukogu esimees.
Aastatel 2004–2006 Euroopa Liidu töötajate vaba liikumise nõuandva komitee liige.
2012. aastast oli ta Euroopa Liidu IT-agentuuri haldusnõukogu liige.
2018–2023 oli ta siseministeeriumi varade, planeerimise ja tehnoloogia asekantsler, 2023. aasta novembrist on kliimaministeeriumi strateegia ja innovatsiooni asekantsler.
Isiklikku.
Tema tütar on Kaitseministeeriumi asekantsler Susan Lilleväli.
Sven Schulze

Sven Schulze (sündinud 31. juulil 1979 Quedlinburgis) on Saksamaa poliitik, Kristliku Demokraatliku Liidu (CDU) liige ja Euroopa Parlamendi liige (Euroopa Rahvapartei).
Elu 
Schulze õppis tööstusliklikke Ingeneeriteadused Claushali Tehnilises Ülikoolis ja pärast seda töötas kesksuuruses ingeneerilises ettevõttes Harzis müügijuhina.
1997. aastal ta astus CDUsse ja Noorte Liidusse (CDU noored). Ta oli Heteborni Linnavalitsuse ja Quedlinburgi regionaal valitsuse liige.
Alates 2006, ta oli CDU Saxony-Anhalt juhatuse llige ja Noorte Liidu Saxony-Anhalt esimees. Aastal 2011 sai ta Euroopa asjade komitee Saxony-Anhalt-ilt esimeheks.
Aastal 2014 valiti ta Euroopa Parlamenti, kus ta on tööhõive- ja sotsiaalküsimuste kommiteedi, Mašriki riikidega suhtlemiseks delegatsiooni ja Parlamentaarse Assamblee – Vahemere Liit delegatsiooni liige.
Sven on abielus ja tal on kaks last.
Tallinna Paekaare Gümnaasium

Tallinna Paekaare Gümnaasium oli Tallinnas Lasnamäe linnaosas aastatel 1974–2015 tegutsenud gümnaasium. 
Kooli avamisel kandis see nime Tallinna 11. Keskkool. Aastast 1998 kandis koole nime Tallinna Paekaare Gümnaasium. Aastal 2015 ühendati Paekaare Gümnaasium Lasnamäe Gümnaasiumiga ning kooli uueks nimeks sai Lasnamäe Gümnaasium.
Kool asus aadressil Punane 17. Punasel tänava majade nr 17 ja 23 vahel 2005. aasta kevadel toimunud plahvatuse tagajärjel purunes umbes 30% koolihoone akendest.
2015. aasta sügiseks oli koolihoone muutunud avalikuks kasutamiseks sobimatuks: vee- ja kanalisatsiooni, elektri- ja küttesüsteemid olid amortiseerunud ning õpikeskkond ei vastanud enam riikliku õppekava täitmise nõuetele. Hoone lammutati 2016. aastal.
Mart-Peeter Erss

Mart-Peeter Erss (sündinud 11. aprillil 1969) on eesti sotsiaaltöötaja ja ametnik.
Haridus.
Ta on lõpetanud 2008. aastal Tallinna Ülikooli sotsiaaltöö erialal magistriõppes ja kaitsnud magistritöö „Tallinna sotsiaalhoolekande struktuuriorganisatsiooni muutmise vajadus ja võimalused“ (juhendaja professor Lauri Leppik).
Töö.
Töötab 2001. aastast Põhja-Tallinna Valitsuse sotsiaalhoolekande osakonna juhatajana.
Ühiskondlik tegevus.
Eesti Üliõpilaste Seltsi liige 1993. aastast.
Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni (ESTA) eestseisuse liige. Kutsekoja sotsiaaltöötaja ja hoolekande asutuse juhi kutsekomisjoni liige. 2012. aastast EAPN Eesti (Vaesuse Vastu Võitlemise Euroopa Võrgustiku) eestseisuse liige.
Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America

Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America (lüh PNAS, tsiteerimisel Proc. Natl. Acad. Sci. USA) on ingliskeelne teadusajakiri, mida annab välja The National Academy of Sciences ja kus avaldatakse peamiselt bioloogia, meditsiini ja biotehnoloogia valdkonna artikleid.
Ajakiri asutati 1914. aastal Ameerika Ühendriikides ja esimene number ilmus 1915. aastal. Teadusajakiri ilmus paberil kord nädalas kuni 2019. aasta jaanuarini, pärast seda ilmub veebiajakirjana.
2019. aastal oli ajakirja mõjutegur 9,412.
2019. aastast on ajakirja peatoimetaja May Berenbaum.
Orissaare staadioni tamm

Orissaare staadioni tamm on keset Orissaare staadioni jalgpalliväljakut kasvav tamm.
Esialgu kasvas tamm küll staadioni kõrval, kuid 1951. aastal staadionit laiendati, tamme ei õnnestunud välja juurida ning tamm jäi staadioni keskele.
2012. aastal valisid Eesti Päevalehe lugejad staadioni Eesti ime konkursi seitsme finalisti hulka.
2015. aastal nimetati tamm Euroopa aasta puuks.
Filipe Luís

Filipe Luís Kasmirski (sündinud 9. augustil 1985 Jaraguá do Sulis, Santa Catarina osariigis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Flamengo ja Brasiilia jalgpallikoondises.
Aastatel 2010–2014 ja 2015–2019 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético, kellega tuli hooajal 2013–14 Hispaania meistriks. Hooajal 2014–2015 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Chelsea, kellega tuli samal hooajal Inglismaa meistriks.
Koondisekarjäär.
Filipe Luís esindas Brasiiliat alla 20-aastaste koondises 2005. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. Ta mängis kahes mängus, alagrupimängus Lõuna-Koreaga ja pronksimängus Marokoga, kus Brasiilia võitis pronksmedali.
Brasiilia A-koondise peatreener Dunga valis ta esimest korda rahvusmeeskonna koosseisu 12. augustil 2009 toimuvaks sõprusmänguks Eestiga. Rahvuskoondises tegi ta debüüdi sama aasta 14. oktoobril maailmameistrivõistluste valikturniiri mängus Venezuelaga.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 17. novembril 2015 MM-i valikmängus Peruu vastu.
Eestlased Lätis

Eestlased Lätis on Lätis elanud või elavad eestlased. Eestlased on Lätis vähemusrahvas, keda 2014. aasta alguse seisuga oli 2270 inimest (umbes 0,1% kogu Läti elanikest) .
19. sajandi lõpus oli eestlaste arv Lätis 10 000 ringis. Eesti Vabariigi algusaastail, 1925. aastal oli Lätis eestlasi 7832.Nüüdisajal elab enamik eestlasi Riias või Eesti-Läti piiri lähedal Lätis. Varem oli palju eestlasi ka Ludza (Lutsi) piirkonnas (Lutsi maarahvas).
1. juulil 2019 elas Lätis 2111 eestlast, kellest 1209 olid Läti kodanikud.
Maarja evangeelium

Maarja evangeelium (EvMar) on 2. sajandist pärinev koptikeelne tekst, milles on Jeesuse kõnelused õpilastega ja õpilaste kõnelused omavahel. Sarnane on näiteks "Jaakobuse kiri" (NHC I,2). EvMar on võrdsel määral nii kristlik kui ka gnostiline tekst.
Maarja evangeeliumi tekstis puuduvad viited tekkeajale ja tekkekohale. Jeesuse ja tema õpilaste tegevus toimub Iisraelis, kuid nagu kanooniliste evangeeliumide puhulgi ei tähenda see, et teos oleks seal ka kirjutatud. Säilinud osa Maarja evangeeliumist võib jagada kaheks põhiosaks: esimene, mille algus pole säilinud, sisaldab õpilaste filosoofilisi ja teoloogilisi küsimusi Jeesusele ning Jeesuse vastuseid, teine aga Maarja kõnelusi kaasõpilastega.
EvMar-i peategelane ei ole Jeesus, vaid tema kaaslanna Maarja Magdalast, olles Jeesuse asendaja rollis. Ta vahendab õpilastele varjatud ilmutusi, mida Jeesus on usaldanud vaid talle. Jeesuse õpilased on samad kes Uue Testamendi evangeeliumites: Maarja Magdaleena, Peetrus, Andreas ja Leevi. Jeesust nimepidi ei nimetata, vaid kasutatakse tiitleid "Päästja", "Isand" või "Õnnis", mida UT-s Jeesuse kohta ei kasutata. EvMar 8,2-le leidub täpne paralleel "Tooma evangeeliumis" (EvThom 113). Peetruse ja Maarja konfliktile leidub paralleele nii "Tooma evangeeliumis" kui ka "Pistis Sophias". EvMar 10,1–43 väljendab Peetrus Maarja Magdalast erilisust sõnadega: "Õde, me teame, et Päästja armastas sind rohkem kui ülejäänud naisi." EvMar 10,4–6 järgi teadis ta Päästja sõnu, mida teised õpilased ei teadnud, ning EvMar 10,10 jj jutustab ta kaasjüngritele oma visioonist, milles ta nägi Isandat. Jutustus sellest nägemusest põhjustab õpilaste hulgas arutluse Maarja Magdalast jutustuse tõepärasuse üle, mille Peetrus seab kahtluse alla (EvMar 17,15 jj). Maarja kaitseb end Peetruse kahtlustuste eest (EvMar 18,1 jj). Maarja kaitseks astub välja ka Leevi (EvMar 18,6 jj), kes küsib Peetruselt: "Kui aga Päästja tegi temast väärilise, kes aga oled sina, et kõrvale ta heidad?" (EvMar 18,10–12). EvMar 19,1–2 põhjal näib, et Leevi suutis kaasjüngreid veenda, sest need lõpetasid vaidluse ja siirdusid kuulutama evangeeliumi.
1896. aastal Kairost pärit papüüruskoodeks ("Papyrus Berolinensis") on Berliini Muuseumi Egiptuse osakonnas. Tekstist on säilinud vaid pool. Säilinud on osa teose algusest ja osa lõpust (lk 7,1–10,23 ja lk 15,1–19,5). 18-st leheküljest puuduvad lk 1–6 ja 11–14. Lisaks koptikeelsele on Maarja evangeeliumist veel kaks, 3. sajandist pärinevat, kreekakeelset papüüruse osa (PapOxy 3525 ja PapRyl 463). Koptikeelne tekst on tõlge kreekakeelsest originaalist. Sest suur osa koptikeelsest teoloogia ja filosoofia sõnadest on kreeka päritoluga, ka koptikeelses tõlkes leidub rohkesti kreeka päritoluga laensõnu. Koptikeelne ja kreekakeelne tekst erinevad ainult mõnes lõigus. Kreekakeelne tekst ei täida koptikeelses tekstis olevaid lünki.
Räpina järv

Räpina järv (ka "Räpina paisjärv") on Põlva maakonnas Räpina linnаs Võhandu jõel paisutatud järv. Järve pindala on 19,1 ha.
Sõmerpalu järv

Sõmerpalu järv (ka "Sõmerpalu veehoidla, Sõmerpalu veskijärv, Sõmerpalu paisjärv") on Võru maakonnas Võru vallas Sõmerpalu külas asuv paisjärv. Järve pindala on 7 ha.
Soodla veehoidla

Soodla veehoidla on veehoidla Harjumaal Anija vallas. Selle pindala on 261,7 ha (saartega 271,7 ha). Asub Soodla jõel.
Veehoidla kujunes välja 1981. aasta suveks. Veehoidla paisutab Soodla jõge mitme kilomeetri ulatuses. Veekogu on tammipoolses otsas kuni 13 meetrit sügav. Soodla veehoidla rajati Tallinna veevarustusobjektina seetõttu, et Soodla jõe vesi oli väga puhas. 1970. aastate keskel, enne veehoidla rajamist, leidus jões Tõrrepõhja kohal isegi ebapärlikarpi.
See on osa Tallinna pinnaveehaardesüsteemist. 
2008. aasta lõpust töötab Soodla veehoidla tammil hüdroelektrijaam, mida opereerib OÜ Uus Energia.
2009. aastal Soodla veehoidla veevarusid ei kasutatud.
Jevgeni Kaljundi

Jevgeni Kaljundi (kuni 1936 Jevgeni Grigorjev; 13. juuni 1931 Tartu – 18. august 2011 Tallinn) oli eesti arhitektuuriajaloolane, muinsuskaitsja, maletreener ja sporditegelane.
Elulugu.
Ta sündis arsti peres.
Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi. Aastatel 1952–1955 õppis ta Leningradi Sideinstituudis ja 1960–1965 I. Repini nimelises Kunstiinstituudis.
Ta töötas Tallinna Telefonivõrgus side alal ning 1963–1993 ajaloolasena Eesti Ehitusmälestistes, aastast 1993 AS-is Restauraator.
Ta töötas Tallinna Malekoolis 26 aastat maletreenerina. Tema õpilastest on tuntumad Tuulikki Laesson, Olav Sepp, Vallo Maidla, Priit Leito ja Margit Brokko-Olde.
Teadustöö.
Uurinud Eesti linnuseid ja kindlustussüsteemide ajalugu, eriti Narva vanalinna ja kindlustisi. Oli Viiburi kindlustiste uurimisele aluselepanijaid. Olnud kunstiajaloolasena tegev Narva generaalplaani koostamisel.
Leevaku paisjärv

Leevaku paisjärv on Põlva maakonnas Räpina vallas asuv paisjärv. Selle pindala on 26,6 ha.
Sylvi Kekkonen

Sylvia Salome Kekkonen (neiupõlvenimi Uino; 12. märts 1900 Pieksämäki – 2. detsember 1974 Helsingi) oli soome kirjanik ja Soome Vabariigi presidendi Urho Kaleva Kekkose abikaasa. 
Sylvi Uino immatrikuleeriti üliõpilaseks 1918. aastal, mil lõpetas Mikkelis segakooli ning asus õppima õigusteadust Helsingis. Kuid peagi ta katkestas õpingud ning läks palgatööle. Töötades pikemalt Soome kaitsepolitsei kontoris, tutvus ta seal ka õigusteaduse üliõpilase Urho Kekkosega. Paar abiellus 1926. aastal. Pärast kaksikutest poegade sündi jäi Sylvi Kekkonen koduseks, toetades abikaasat tema poliitikukarjääris. Sylvi Kekkonen oli suur teatri-, kunsti- ja kirjandushuviline.
Sylvi ja Urho Kekkosel oli kaks last: kaksikud pojad Matti Kaleva (1928–2013) ja Taneli Kaleva (1928–1985).
Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Kirjanduslooming.
Sylvi Kekkose sügav kirg oli kirjandus, kirjutas ta ju ka ise lühiproosat. 1949. aastal ilmus tema esikteos – aforismikogu "Kiteitä". 1952. aastal ilmus koduga seotud mälestusi kajastav "Kotikaivolla" ja 1955. aastal meditsiiniõe tundeelu käsitlev lühiromaan "Käytävä". Jutustuses "Amalia" (1958) kujutas ta talunaise siseheitlusi ja püüdlusi. 
Sylvi Kekkose viimaseks lapsepõlvemälestusi peegeldavaks raamatuks jäi "Lankkuaidan suojassa" (1968), mida peetakse tema parimaks teoseks.
1969. aastal ilmus temalt jutustus "Sitä koiraa en unohda koskaan".
Sylvi Kekkonen kujutab oma lugudes valdavalt maaelu, kodust elu ja igapäevatööd. Kirjandusprofessor Kai Laitinen on iseloomustanud Sylvi Kekkose loomingut järgmiselt: „Ta räägib lugejaga lihtsas keeles, usaldavalt ja omaselt.“
Sylvi Kekkose kirjandussalong.
Poliitiku abikaasana seadis Sylvi Kekkonen 1949. aastal oma kodus sisse kirjandussalongi, korraldades kirjanduslikke vestlusõhtuid. Sinna kutsus ta Soome PEN-klubi liikmeid ja teisi kirjanikke. Vabariigi presidendi residentsis Tamminiemis elades kirjandussalongi traditsioon jätkus. Kirjanik Marja-Liisa Vartio on iseloomustanud kirjandusõhtute õhkkonda koduseks ja mõnusaks. Tema sõnade kohaselt oli Sylvi Kekkonen neil õhtutel tavaliselt mõtlik ja vaikne, kuid mõnikord ilmus ta näole naeratus, kui nägi külaliste sõnavõttudes nooruslikku tulisust ja enesekindlust. Vestlusõhtutest kujunes pikapeale foorum, kus erinevate põlvkondade kirjandusinimesed kokku said ja oma seisukohtade üle vaidlesid. Neist kirjanduslikest koosviibimistest võtsid osa mitmed hiljem kirjanikena, kirjandusteadlastena tuntuks saanud loovisiksused, näiteks Eeva Joenpelto, Kirsi Kunnas, Lassi Nummi, Kaari Utrio ja Kai Laitinen. Ka president Urho Kekkonen võttis nii mõnigi kord, kui tal aega oli, vestlusõhtutest osa.
Alates 2000. aastast korraldatakse suviti Pieksämäel Sylvi Kekkose nime kandvat kirjandusüritust "Sylvi Symposiumi".
Seto külävüü

Seto külävüü on Setumaa olulisi kultuuriobjekte, vaatamisväärsusi ja asutusi ühendav turismimarsruut.
Seto külävüü kulgeb Võõpsust Luhamaani ja on umbes 100 kilomeetrit pikk. Turismimarsruut on suunatud eeskätt autoturistidele ja rattamatkajatele. Marsruut on tähistatud 130 viida, 12 välikaardi ja 3 infotulbaga. Marsruudi äärde on rajatud 8 puhkekohta. Vaatamisväärsusi tutvustav informatsioon on eesti, setu, inglise ja vene keeles.
Marsruut tutvustab 37 Setumaa vaatamisväärsust ja asutust, millest 33 asub Eestis ja 4 Venemaal:
Seto külävüü marsruudi tähistamise eestvedaja oli MTÜ Setomaa Turism. Taristu väljaehitamist rahastasid Setomaa arengu programm, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond Leader meetme raames, MTÜ Setomaa Turism ja Setomaa Valdade Liidu neli valda – Mikitamäe, Värska, Meremäe ja Misso vald.
Lara Gut-Behrami

Lara Gut-Behrami (sündinud 27. aprillil 1991 Sorengos) on Šveitsi mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud kiirlaskumisele ja ülisuurslaalomile, kuid on saavutanud häid tulemusi ka suurslaalomis.
2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis tuli ta ülisuurslaalomis olümpiavõitjaks. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta kiirlaskumises pronksmedali ja 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis suurslaalomis samuti pronksmedali.
Hooajal 2015–2016 tuli ta maailma karikasarja üldvõitjaks.
2021. aastal tuli ta maailmameistriks suurslaalomis ja ülisuurslaalomis. Maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud veel kolm hõbemedalit ja kolm pronksmedalit.
2016. aastal valiti ta Šveitsi aasta naissportlaseks.
2018. aastal abiellus ta jalgpallur Valon Behramiga.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikas.
Lara Gut-Behrami on osalenud () 310 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 64 korral, neist 34 etappi on ta võitnud.
Euroopa aasta puu

Euroopa aasta puu on võistlus, mis sai alguse 2011. aastal. 
See kasvas välja Tšehhi aasta puu võistlusest. Euroopa finaali pääsevad riiklike voorude võitjad.
Euroopa aasta puu mõte on juhtida tähelepanu huvitavatele vanadele puudele kui olulisele looduslikule ja kultuurilisele rikkusele, mida inimesed peaksid hindama ja kaitsma. Erinevalt teistest võistlustest ei ole Euroopa aasta puu puhul oluline ilu, suurus ega vanus, vaid lugu ja seotus inimestega. Võistluse eesmärk on otsida puid, millest on saanud laiema kogukonna lahutamatu osa.
Kui 2011 oli osalevaid riike 5, siis 2015. aastal oli nende arv kasvanud 14ni.
Lilyhammer

"Lilyhammer" on Norra draamakomöödiasari, mille peaosas on Steven Van Zandt. 
Sari räägib väljamõeldud New Yorgi gängsterist Frank Taglianost (hüüdnimega The Fixer), kes üritab uut elu alustada Lillehammeris Norras. 
Esimene hooaeg esilinastus Norra telekanalil NRK1 25. jaanuaril 2012 rekordilise vaatajate arvuga 998 000, mis on üks viiendik Norra rahvastikust. 
Sarja pealkiri vihjab Tagliano koerale Lilyle, kes tapeti sarja esimeses osas Franki mõrvamise katsel, ning viisile, kuidas inglise keelt rääkivad inimesed linna nime hääldavad.
Eestis on "Lilyhammerit" näidanud Eesti Televisioon alates 2013. aastast.
Briti-Eesti Kaubanduskoda

Briti-Eesti Kaubanduskoda (British Estonian Chamber of Commerce, BECC) on 1996. aastal asutatud MTÜ, mille eesmärk on ühendada Briti ja Eesti ärikogukondi Eestis. BECCi kontor asub Tallinnas. BECC on Briti Euroopa Kaubanduskoja Nõukogu (Council of British Chambers of Commerce in Europe, COBCOE) ning Eesti Välisinvestorite Nõukogu liige (Foreign Investors Council in Estonia, FICE). BECC korraldab igakuiseid äri- ja kontaktiseminare ning konverentse.
Väo elektrijaam

Väo elektrijaam (tuntud ka kui "Tallinna elektrijaam", "Väo koostootmisjaam") on Tallinna idaservas Väo paekarjääri tühjaks ammutatud osas asuv biokütusel ja turbal töötav koostootmisjaam. Jaam varustab soojusega Lasnamäe ning Tallinna kesklinna piirkondi.
Jaama ehitus algas 2007. aastal ning oli planeeritud valmima 2009. aastaks. Esialgu oli projekti algatajaks Eesti ettevõtja Urmas Sõõrumaa, kes müüs oma osaluse hiljem Dalkiale. Alates 2011. aastast omab ettevõttes enamusosalust Eesti ärimees Kristjan Rahu.