tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ivan Ljahhov

Ivan Ljahhov (vene keeles Иван Ляхов, suri umbes 1800) oli vene kaupmees, kes uuris Uus-Siberi saari. 
Ivan Ljahhov kauples Venemaa põhjaosas, sealhulgas Hatanga ja Anabari jõe suudme vahel, mammutiluuga ning uuris rannikut, et leida kihvu.
Kevadel 1770 sooritas Ivan Ljahhov reisi üle külmunud mere Svjatoi Nossi ninast põhja poole, külastas Merkuri Vagini ja Jakov Permjakovi avastatud saart (Bližni) ning pärast külastas teist selle lähedal asuvat saart (Malõi). Need saared nimetati hiljem tema auks Suur- ja Väike-Ljahhovi saareks, ka kogu saarestik sai nimeks Ljahhovi saared. 
1773. aastal jõudis ta koos kaupmees I. Protodjakonoviga kolmanda, kõige suurema saare rannikule (hiljem nimetati see ümber Kotelnõi saareks Ljahhovi kaaslastega maha unustatud vaskkatla järgi, mille leidis maamõõtja Stepan Hvoinov). 
Oma reiside tulemusena sai Ivan Ljahhov õiguse polaarrebastele ja mammutikihvadele nii nendel saartel kui ka hiljem avastatud saartel. Kolm tema avastatud saart said nimeks Esimene, Teine ja Kolmas Ljahhovi saar.
Huvitav on see, et Ljahhovi avastatud saari ei nimetata tänapäeval enam tema järgi, küll aga kannavad tema nime teiste inimeste avastatud saared.
1775. aastal tegi Ivan Ljahhov maamõõtja Stepan Hvoinoviga Suure-Ljahhovi saare mõõtmisi ja kirjeldusi.
Czech Airlines

CSA Czech Airlines (tšehhi "České aerolinie"; lühend CSA) on Tšehhi rahvuslik lennufirma, mille kodulennuväli on Praha Ruzyně lennujaam. Lennufirma opereerib 92 sihtkoha vahel 48 riigis, sealhulgas enamikust Euroopa pealinnadest, Lähis-Idast ja Aasiast. Lisaks teenindab CSA tšarter- ja kaubalende.
Czech Airlinesi boonusprogrammiks on "OK plus". Lennufirma on SkyTeami liige. 
Ajalugu.
ČSA asutas 6. oktoobril 1923 Tšehhoslovakkia valitsus CSA Česko Slovenské Aerolinie nime all. 23 päeva hiljem toimus esimene lend Praha ja Bratislava vahel. Esialgu toimusid ainult riigisisesed lennud. Esimene rahvusvaheline lend Prahast Bratislavasse ja sealt edasi Zagrebisse toimus 1930. aastal.
1957. aastal sai ČSA kolmandaks lennufirmaks, mis alustas lendamist reaktiivlennukitel (Tupolev Tu-104) ja esimeseks, millel oli täisreaktiivlennuliin (Prahast Moskvasse).
Czech Airlines lõpetab oma lennutegevuse 26. oktoobril 2024, andes need üle Smartwingsile, samas kui ettevõte muudetakse valdusettevõtteks.
Koodijagamislepingud.
Czech Airlinesil on seisuga juuli 2014 koodijagamislepingud järgmiste lennufirmadega:
Lennukipark.
Seisuga oktoober 2024 oli Czech Airlinesi lennukipargis järgmised lennukid:
Oktoobris 2024 oli lennukipargi lennukite keskmine vanus 18,5 aastat.
Is It Me (Triinu Kivilaane laul)

"Is It Me" on Triinu Kivilaane neljas singel albumilt "Now and Forever". Singel anti välja 8. mail 2009.
Moonduja

Moonduja on Birgit Õigemeele esimene singel tema kolmandalt albumilt "Teineteisel pool". 
Laulu on produtseerinud Meelis Meri ja Priit Juurmann ning kirjutanud Maian Kärmas. Singel anti välja 11. juunil 2009. Laulu esmaesitlus oli 20. mail raadios. "Moonduja" valiti 2009. aastal Raadio 2 iga-aastasel "Aastahiti" auhinnavõistlusel kodumaistest lugudest kolmandale kohale.
Praha Václav Haveli lennujaam

Praha Václav Haveli lennujaam (tšehhi Letiště Václava Havla Praha, oktoobrini 2012 Praha Ruzyně lennujaam "Letiště Praha-Ruzyně") (IATA: PRG, ICAO: LKPR) on 5. aprillil 1937 tegevust alustanud Tšehhi peamine rahvusvaheline lennujaam ning rahvusliku lennufirma Czech Airlines kodulennujaam. Lennujaam asub Praha kesklinnast 10 kilomeetrit loodes.
Liinil Tallinn–Praha lendas Czech Airlines aastatel 2003–2013.
Praha Václav Haveli lennujaamas filmiti osa James Bondi filmist "Casino Royale".
Kotelnõi saar

Kotelnõi saar (vene keeles остров Котельный, jakuudi keeles Олгуйдаах арыы) on saar Põhja-Jäämeres, Uus-Siberi saarte kõige suurem saar. 
Saar kuulub Anjou saarte koosseisu. Sannikovi väin eraldab seda Väike-Ljahhovi saarest ja Zarja väin Belkovski saarest. Aeglase tõusmise tulemusena tekkis Bunge maa – maismaa osa, mis ühendab Kotelnõi saart Faddejevi saarega. Neid eraldab pikk ja kitsas Hedenströmi laht. 
Saare läänerannikut ümbritseb Laptevite meri, idarannikut Ida-Siberi meri. 
Kotelnõi saare pindala on 11 665 km² (Faddejevi saar – 5300 km², Bunge maa – 6200 km²).
Pealiskord koosneb lubjakividest ja kildadest. Pinnamood on künklik, kõrgeim punkt Malakatõn-Tass on 361 meetrit üle merepinna. 
Kotelnõi saar asub arktiliste kõrbete piirkonnas. Taimestik on hõre. Suur osa territooriumist on kaetud jääga.
Inimesed kütivad polaarrebast. Saarel on polaarjaamad – Kotelnõi polaarjaam looderannikul ja Sannikovi polaarjaam lõunarannikul. Sealt on leitud väljasurnud loomade (sealhulgas mammuti) jäänused.
Saare avastas tööstur Ivan Ljahhov 1773. aastal. Saar sai nime Kolmas Ljahhovi saar, hiljem nimetati see ümber Kotelnõi saareks Ljahhovi kaaslaste maha unustatud vaskkatla järgi, mille leidis maamõõtja Stepan Hvoinov. Teise versiooni kohaselt meenutab saar lõunast vaadatuna kummulipööratud pada, mis ka andis saarele nime.
Saare põhjapoolsem punkt on Anissi neemel ().
Saarel on Hermann Walteri haud. 
Kotelnõil asuvad Vene sõjaväe õhutõrjesüsteemid Pantsir.
Robert Pattinson

Robert Douglas Thomas Pattinson (sündinud 13. mail 1986 Londonis) on inglise näitleja, modell, muusik ja produtsent.
Ta on tuntud filmisaagast "Videvik" (2008), kus ta kehastab Edward Cullenit ja filmist "Harry Potter ja tulepeeker" (2005), kus ta kehastab Cedric Diggoryt. Osatäitmise eest filmis "Videvik" andis MTV talle aasta parima meesdebütandi, parima suudluse ja parima võitlusstseeni auhinnad. Ta on mänginud ka filmis "Mäleta mind" (2010). 
Pattinsoni isa importis USA-st uunikume ja ema töötas modelliagentuuris. Pattinson alustas 12-aastaselt modellitööd, kuid neli aastat hiljem jäi see soiku, sest talle ei pakutud enam tööd. Ta arvas, et põhjuseks oli see, et pärast murdeiga hakkas ta liiga mehelik välja nägema. Juba modellitöö kõrvalt tegi ta esimesed katsetused näitlejana.
Pattinson mängib kitarri ja klaverit ning kirjutab muusikat. Ta esitab filmis "Videvik" kaks laulu ja ühe neist on ta kirjutanud koos teiste autoritega. Filmis "Kuidas olla" (2008) esitab ta kolm oma laulu. Pattinson on öelnud, et muusika on tema tagavaraplaan juhuks, kui tema näitlejakarjäär peaks ebaõnnestuma.
Ta on mänginud veel filmides "Little Ashes" (2008), "Mäleta mind" (2010), "Vesi elevantidele" (2011), "Bel Ami" (2012) ja "Cosmopolis" (2012).
Isiklikku.
2009. aasta suvel tekkis Pattinsonil armusuhe "Videviku saaga" kaasstaari Kristen Stewartiga. 2012. aasta juulist oli Stewartil aga nn kokku-lahku suhe endast 19 aastat vanema Rupert Sandersiga. Lõplikult läksid Stewart ja Pattinson lahku 2013. aasta mais.
2014. aasta septembrist oli Pattinson lähisuhtes Briti laulja FKA Twigsiga. Nad läksid lahku 2017. aasta suvel.
Kristen Stewart

Kristen Jaymes Stewart (sündinud 9. aprillil 1990 Los Angeleses) on USA filmi- ja seriaalinäitleja. 
Ta on mänginud sellistes filmides nagu "Panic Room" (2002, "Paanikatuba"), "Zathura", "In the Land of Women", "Adventureland" ("Adventureland - Pöörane suvi"), "Into the Wild", "The Messengers" ("Sõnumitoojad") ja "Twilight" ("Videvik"). Siiski oli ta enne "Videviku saaga" filme avalikkusele peaaegu tundmatu näitleja.
Ta on sündinud Los Angeleses ning elab seal siiani. Tema isa John oli mänedžer ja produtsent, ema Jules oli pärit Austraaliast Queenslandist ja töötas stsenaariumidega. Kristen käis tavakoolis ainult esimesed seitse klassi, edasi oli koduõppel. Kristenil on vanem vend Cameron Stewart.
Kristen hakkas filmides näitlema kaheksa-aastaselt – pärast seda, kui üks filminäitlejate agent oli näinud tema esinemist algkooli jõulunäidendis. Kristeni esimene filmiroll oli tekstita kõrvalosa Disney Channeli filmis "The Thirteenth Year" ("Kolmeteistkümnes aasta", 1999).
Kristeni järgmine roll oli sõltumatus filmis "The Safety of Objects" ("Asjade ohutus"; 2001), kus ta mängis probleemidesse sattunud üksikema poisilikku tütart.
Järgnes esimene peaosa Hollywoodi filmis "Panic Room" ("Paanikatuba"; 2002). Ta mängis seal üksikema Jodie Fosteri diabeetikust tütart. Filmi ja Kristeni näitlejatöö sai üldiselt positiivseid hinnanguid.
2004. aastal mängis ta peaosa filmis "Räägi". Ta oli kõigest 13-aastane, kuid mängis keskkooliõpilast, kes vägistamisohvrina kaotab kõnevõime. Ka see roll teenis peamiselt kiitvaid arvustusi.
2005. aastal mängis Kristen fantaasiafilmis "Zathura" kahe väikese poisi vastutustundetut õde. Filmis muudavad poisid oma kodu lauamängu mängimise tulemusena kosmoselaevaks. Kriitikud kiitsid küll filmi, aga mitte Kristeni rolli, sest tema tegelane olevat kogu filmi jooksul olnud kuidagi liikumatu.
2008. aastal mängis Kristen Bella Swani Stephanie Meyeri romaanisarja avaromaanil põhinevas filmis "Videvik". Tema lavapartner Robert Pattinson mängis Edward Culleni osa. Selle rolli eest sai Kristen MTV parima naisnäitleja filmiauhinna ja ta mängib Bella Swani ka filmi järgedes.
Laagri raudteepeatus

Laagri raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Nõmme linnaosas Laagri asumis. See asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres Balti jaamast 13 km kaugusel. Peatus jääb Pääsküla ja Urda raudteepeatuse vahele. 
Ümberistumisvõimalus on Laagri alevikus Veskitammi tänaval bussipeatuses "Laagri alevik"
liinibussile 20A (Laagri alevik – Viru Keskus) ja 27 (Laagri alevik – Harkujärve) ning Pärnu maanteel (bussipeatus "Vana-Pääsküla") liinibussidele 10 (Vana-Pääsküla–Väike-Õismäe), 14 (Vana-Pääsküla-Viru keskus), 18 (Laagri – Viru keskus) ja 27 (Laagri alevik – Harkujärve).
Kaherajalise rööbastee ääres on kaks perrooni pikkustega 150 meetrit. 
Tallinna suunduvad rongid peatuvad Laagri 2. tee platvormi ääres (Circle K poolne platvorm) ning Keila/Paldiski/Turba suuna rongid 1. tee platvormi ääres (Laagri asumi poolsel platvormil).
Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Turbasse ja Klooga-randa sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta, ja II tsooni.
Ajalugu.
Laagri raudteepeatust hakati kasutama 1928. aasta suvel. Sel ajal asus peatus praegusega võrreldes teisel pool Pääsküla jõge. Siis peatus rong vaid nõudmisel. Ametlikult avati peatus 10. mail 1932. Uute eramute rajooni rajamisega Laagri asumisse nihutati raudteepeatus üle Pääsküla jõe Pääsküla raudteepeatusele lähemale. 1958. aastal ehitati Paplite puiestee otsa raudteeplatvorm koos varikatuse ja piletimüügipaviljoniga.
Jaamahoone Laagri peatuskohas valmis 1994. aastal. Pärast piletimüügi lõpetamist jaamas 1998. aasta kevadel tegutses jaamahoones kasutatud riiete kauplus. Hoone lammutati 2009. aasta sügisel.
2022. aastal rajati läbi Laagri teine peatee, mis võimaldab üheaegselt vastassuunalist rongiliiklust. Seoses uue teega rajati selle äärde ka teine ooteplatvorm ja jalakäijate tunnel.
Milo Đukanović

Milo Đukanović (sündinud 15. veebruaril 1962) on Montenegro poliitik, endine peaminister ja mitmekordne president. Viimati oli ta Montenegro president 20. maist 2018 kuni 20. maini 2023.
Đukanović juhib Montenegro Sotsialistide Demokraatlikku Parteid, mis sai alguse Jugoslaavia Kommunistliku Partei kohalikust harust.
Đukanović astus juba keskkoolis Jugoslaavia Kommunistide Liidu noorteorganisatsiooni. Tollal oli see ainus erakond Jugoslaavias. Tema isa Radovan oli samuti mõjukas parteitegelane ja tema toetusel tegi Đukanović karjääri. 1986 sai ta nii Jugoslaavia komsomoli Montenegro haru kui ka üleriigilise juhatuse liikmeks.
Juba 1988 sai Đukanović Jugoslaavia Kommunistide Liidu Keskkomitee liikmeks. See oli keskkomitee viimane koosseis ja Đukanović oli selle kõigi aegade kõige noorem liige. 1989. aasta keskel sai ta erakonna Montenegro haru juhiks ja jäi sellele kohale kuni selle ümberkujundamiseni Montenegro Sotsialistide Demokraatlikuks Parteiks.
Đukanović oli algul Slobodan Miloševići lähedane liitlane, kuid pöördus 1996 tema vastu.
Đukanovići esimesed kolm ametiaega peaministrina kulgesid 1991–1998. Seejärel pidas ta 2002. aastani Montenegro presidendi ametit ja jätkas 2003 peaministrina. 2006 astus ta sellelt kohalt tagasi ja naasis ametisse 2008. aasta veebruaris.
21. detsembril 2010 teatas ta, et astub ametist tagasi.
4. detsembrist 2012 kuni 28. novembrini 2016 oli ta taas Montenegro peaminister.
Đukanovići on kaua kahtlustatud rahvusvahelise salasigaretiäri korraldamises koos Serbia ärimehe ja väidetava gängsteri Stanko Subotićiga. Itaalia kohtusüsteem süüdistab Đukanović kuritegeliku grupi juhtimises ja andis 2003 välja tema vahistamise käsu, mis kuulutati mõnes kohtuastmes õigustühiseks, aga 2004. aasta detsembris taas kehtivaks.
2006 kiideti referendumil heaks Montenegro lahkulöömine Serbiast, selle sammu võimalike ajendite seas on nimetatud Đukanovići isiklikke salasigaretiärist lähtunud muresid. 2007 tühistati Itaalias tema vahistamiskäsk seoses ametipostist tuleneva puutumatusega.
Đukanović on abielus. Tal on üks poeg. Tema vanem vend Aco Đukanović on Montenegro üks kõige rikkamaid inimesi, kes on omanud nii panku, söekaevandust kui ka hüdro- ja soojuselektrijaama.
Heli Mägar

Heli Mägar (sündinud 31. detsembril 1959 Kohtla-Järvel) on eesti tõlkija.
Ta on tõlkinud saksa keelest eesti keelde.
Sõpruslinn

Sõpruslinn on (enamasti mõnes teises riigis asuv) linn, millega omavalitsusasutustel on püsivad koostöösidemed. 
Sõpruslinnu ühendab 1957. aastal asutatud Ülemaailmne Sõpruslinnade Föderatsioon (toona pr. k "Féderation Mondiale des Villes Jumelées", tänapäeval "Fédération Mondiale des Cités Unies" ()). Sõpruslinnu on ka paljudel linnadel, mis ei kuulu föderatsiooni. 
Eesti linnadest on sõpruslinnad näiteks Tallinnal (Kotka, Schwerin, Veneetsia, Kiel, Gent, Annapolis jne) ja Tartul (Tampere, Uppsala, Kaunas, Riia jne). Sõpruslinnad võivad olla ka linnaosadel ja valdadel, nii on Tallinna Nõmme linnaosa sõpruslinn Szombathely Ungaris, Saku valla sõpruslinn aga Jaapani Nagano prefektuuris asuv Saku linn.
Rahvusvaheline sõpruslinnade päev on aprilli viimane pühapäev.
Idujuur

Idujuur on peajuure alge seemnes. See areneb ja väljub idanemise käigus seemnest esimesena.
Sort

Sort ehk kultivar (inglise keeles "cultivar", lühend "cv.") on kõige madalam süstemaatika ühik kultuurtaimedel.
Isetolmlevail taimedel on sort enamasti liin, vegetatiivselt paljunevail risttolmlevail taimedel kloon, teistel risttolmlevail taimedel kitsam või laiem populatsioon.
Sordile antakse lühike nimi mõnes elavas keeles. Nimi kirjutatakse suure algustähega ja üldjuhul pannakse nimi ülakomade vahele (näiteks roosisort 'Staatspräsident Päts'), mõnikord on sordi ette pandud ka lühend "cv.". Sordinime ei tõlgita.
Kortsleht

Kortsleht ("Alchemilla") on roosilaadsete seltsi roosõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Süstemaatika ja levila.
Kortslehti on umbes 300 liiki, millest suurem osa kasvab Euraasia lähisarktilises ja parasvöötmes, kuid ka Araabia poolsaare lääneosas, Lähis-Idas, Indias, Kalimantanil, Sulawesil ja Filipiinidel. Mõned liigid kasvavad Aafrika ja Ameerika mäestikes, kaasa arvatud Madagaskaril, Baffini saarel ja Gröönimaal.
Eestis kasvab 23 liiki kortslehti, mis erinevad üksteisest pisitunnuste, näiteks lehtede ja varte karvasuse ning lehehambakeste kuju poolest.
Kirjeldus.
Kortslehed on mitmeaastased rohttaimed, mis kasvavad 45–50 cm kõrgeks.
Kortslehed moodustavad tavaliselt suure puhma, kus puitunud risoomist kasvavad välja lehekodariku moodustavad lehed. Mõnel liigil lähevad leherood leherootsu otsast radiaalselt laiali ja mõnel jagunevad lehed sõrmjagusteks osalehtedeks. Leheservad on tavaliselt saagjad. Leheroots on pikk. Nii lehed kui rootsud on tihti kaetud pehmete karvakestega, mille külge jäävad kinni vihma- ja kastepiisad. Niimoodi varustab taim end veega.
Väikesed õied moodustavad suuri hallikasrohelisi, rohekaskollaseid või kollaseid õisikuid. Need puhkevad hiliskevadel ja suvel lehtedest kõrgemal. Kroonlehti asendavad värvunud neljatised tupp- ja välistupplehed. Õitsevad juunist augustini. Viljadeks on lapikud pähklikesed.
Kortslehtede hulgas on ilutaimi, ravimtaimi ja toidutaimi. Ilutaimi kasvatatakse põhiliselt õisikute pärast. Õisikuid ka kuivatatakse.
Tšehhi terjer

Tšehhi terjer on Tšehhist pärinev koeratõug. 
Tõug aretati XX sajandi teisel poolel sealyhami ja šoti terjeri ristandjärglasena.
Koer on "iseloomult rahulik, sotsiaalne, väga kergesti koolitatav."
See terjer on Eestis vähelevinud.
Aarne Neeme

Aarne Olavi Neeme (sündinud 19. veebruaril 1945 Geras Saksamaal) on eesti päritolu Austraalia lavastaja.
Aarne Neeme vanemad Johannes Näkk ja Hilja Leitu olid pärit Tartust. Teise maailmasõja ajal septembris 1944 põgenesid nad Tallinnast Saksamaale, kus veebruaris 1945 sündis ka Aarne. 
Perekond kolis 1948. aastal, kui Aarne oli nelja-aastane, Austraaliasse Melbourne’i.
Tegevus Austraalias.
Aarne Neeme lõpetas 1962. aastal Melbourne’is balletikooli ja 1965. aastal samas teatrikooli ning 1969. aastal Sydneys ülikooli ja 1970. aastatel sai temast hinnatud teatrilavastaja. 
Oma pika karjääri jooksul on tegutsenud ta mitmes Austraalia teatris. Ta oli aastatel 1969–1971 Perthi Octagoni teatri ja aastatel 1971–1972 Sydney Nimrod Streeti teatri direktor. Aastatel 1973–1977 oli ta Perthi National Theatre Company kunstiline juht, aastatel 1980–1982 oli ta Hunter Valley teatri ja aastast 1990 Perthi Hole in the Walli, olles samaaegselt aastatel 1994–1995 Sydney Actor's Centre kunstiline juht.
Ta töötas aastatel 1985–1989 Lääne-Austraalia Kunstide Akadeemia draamaosakonna juhatajana ja aastatel 1992–1994 Singapuri Riikliku Ülikooli teatriõppejõuna.
Tegevus Eestis.
1999. aastal tõi ta Viljandis Ugala teatris lavale Austraalia näitemängu «Sõbrad ja raha».
Lavastused.
Peaosades mängisid Luule Komissarov, Arvo Raimo, Vilma Luik jt.
Isiklikku.
Tema isa oli Eesti ja Austraalia kunstnik Johannes Näkk (hilisema nimega Gunnar Neeme).
Kalevipoeg (Glehni park)

"Kalevipoeg" on skulptuur Glehni pargis Tallinnas Nõmmel, Glehni lossist veidi edela pool.
Betoonist ja raudkivitükkidest sarvilise hiiglase kuju valmis 1908. aastal Nikolai von Glehni eestvõttel.
Skulptuuri motiivid pärinevad mütoloogiast. Skulptuur kujutab kangelast, kellel on metsloomanahk õlgadel. Nuiale toetuva figuuri modelliks võttis Glehn iseenda ja suurendas kõiki mõõtmeid neli korda. Koos skulptuuriga "Krokodill" soovis Nikolai von Glehn moodustada stseeni, kus vägilase selja taga luurab koletis.
Kohalikud elanikud hakkasid aga skulptuuri kutsuma Glehni kuradiks. Sellest nördinud Glehn laskis kuju ette paigaldada kivi kirjaga "Kalevipoeg on mu nimi ja hind, lollid kuradiks kutsuvad mind!" Esimese maailmasõja ajal lammutasid selle kunstiteose venelased.
Nõmme Heakorra Seltsi algatusel taastas skulptor Mati Karmin Glehni Kalevipoja esialgse kuju varemete kõrvale. Projekti hingeks oli Reet Niido. 
Pidulik taasavamine toimus 4. novembril 1990. 1991. aastast on skulptuur muinsuskaitse all (kunstimälestis nr. 755).
Andrus Park

Andrus Park (kuni 1991 Andrus Pork; 17. detsember 1949 Tallinnas – 14. august 1994) oli eesti filosoof ja politoloog, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987). 
Elukäik.
Andrus Pork lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1973. aastal ajaloo ja filosoofia erialal. Kaitses 1973. aastal filosoofiakandidaadi ja 1984. aastal filosoofiadoktori kraadi Vilniuse Ülikooli juures uurimuse eest, mis käsitles ajaloolist seletust. 
Töötas aastatel 1973–1982 Tartu Riikliku Ülikooli filosoofia kateedris, 1982–1988 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis filosoofia ja poliitikateaduste alal. Samal ajal 1985–1990 töötas ka Tartu Riiklikus Ülikoolis filosoofia professorina. 
Andrus Pork oli 1975. ja 1981. aastal, 35aastasena ilmselt noorim doktor Eestis, ning juba 38aastasena, 1987. aastal, valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks. Ta kuulus Eesti NSV Teaduste Akadeemias ühiskonnateaduste osakonda ning valiti 1990. aastal osakonna akadeemiksekretäriks.
Andrus Park suri 45 aastaselt metsajooksul saadud infarkti tagajärjel.
Teadustöö.
Hoolimata ideoloogilistest ja administratiivsetest kitsendustest läks tal korda rajada tõsised teaduskontaktid välismaa teadlastega ja saavutada oma töödega kiiresti rahvusvaheline tunnustus. 
Ta arendas välja rahvusvahelise tunnustuse pälvinud relativistlik-kausaalse seletuse kontseptsiooni ajaloofilosoofias. Ta oli esimene Eesti sotsiaalteadlane, kes hakkas järjekindlalt avaldama oma töid rahvusvahelistes teadusajakirjades (esmalt ajaloofilosoofia teemadel ja hiljem politoloogia alal). Ta oli mitme rahvusvahelise ajakirja toimetuskolleegiumi liige, oli kutsutud tööle Washingtoni Woodrow Wilsoni Keskusse. Aastatel 1991–1992 töötas ta professorina USA-s Washingtonis asuvas Georgetowni Ülikoolis ja Põhja-Carolina osariigis asuvas Duke'i Ülikoolis. 1991. aastal valiti ta Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmeks.
Isiklikku.
Ta oli abielus Tiina Pargiga. 1998. aastal asutas Tiina Park Tartu Ülikooli Sihtasutuse juurde abikaasa mälestuseks fondi, millega premeeritakse filosoofia- ja sotsiaalteaduskonna silmapaistvaid üliõpilasi nende õppe- ja uurimistegevuse eest.
Kuningkiil

Kuningkiil (ka rohevööt-kuningkiil, "Anax imperator") on tondihobulaste sugukonda kuuluv kiililine, Euroopa üks suurimaid kiile.
Templitöö

Templitöö ehk loožitöö ehk looži töö on vabamüürlaste kinnine rituaalne koosolek. 
Ruumi, kus järgnevalt kirjeldatud rituaal aset leiab, nimetavad vabamüürlased oma sümbolikeeles templiks Saalomoni templi mälestuseks. Seejuures on tegemist "humaansuse templi" sümboliga. Vabamüürlaste sümbolikeeles on iga üksikvend "kivi" selles "templis". 
Eesmärk.
Templitöö eesmärk on vabamüürlaslik sotsialiseerumine. See vahendab üksikisikule pärimuslikul meetodil vabamüürlikke väärtusi, kasutades sümboleid ja allegooriaid, mis peavad võrdselt kõnetama nii mõistust kui ka tundeid. Sellega ei sunnita vabamüürlasele siiski peale mingeid usulisi tõekspidamisi ega metafüüsilisi seisukohti.
Rituaal kinnitab looži liikmeid, et jääda kindlaks inimlikkuse teele, analoogiliselt Aristotelese kaalutlusega, et inimene ei arene paremuse poole mitte ainult intellektuaalse refleksiooni tulemusena, vaid vajab selleks ka harjutamist. Igal templitööl tuletatakse meelde ühiseid eetilisi väärtusi.
Krokodill (skulptuur)

"Krokodill" on skulptuur Glehni pargis Tallinnas Nõmmel Glehni lossist edelas.
Kivibetoonist skulptuur kujutab lohet. See valmis 1908. aastal Nikolai von Glehni eestvõttel.
Koos Kalevipoja skulptuuriga soovis Glehn moodustada mütoloogiast pärit stseeni, kus vägilase selja taga luurab koletis. Kohalikud elanikud hakkasid aga kuju kutsuma krokodilliks.
Alates 1991 on skulptuur muinsuskaitse all.
Anatoli Sobtšak

Anatoli Sobtšak (vene keeles Анатолий Александрович Собчак; 10. august 1937 Tšita, Tšita oblast, Vene NFSV – 20. veebruar 2000 Svetlogorsk, Kaliningradi oblast) oli Venemaa poliitik, esimene Peterburi linnapea pärast Nõukogude Liidu lagunemist.
Päritolu.
Anatoli Sobtšaki isapoolne vanaisa Anton Semjonovitš Sobtšak (poolapäraselt Sobczak; rõhk esimesel silbil) oli venestunud vaesunud šlahta päritolu poolakas, töötas vedurijuhina. Isapoolne vanaema Anna Ivanovna oli Moravas sündinud väikekodanlikust perekonnast pärit tšehhitar, kes valdas tšehhi, poola ja saksa keelt. Anatoli Sobtšaki isa Aleksandr Antonovitš Sobtšak oli lõpetanud raudteetranspordi instituudi.
Anatoli Sobtšaki emapoolne vanaisa oli venelane, vanaema ukrainlanna. Anatoli Sobtšaki ema Nadežda Andrejevna Litvinova oli raamatupidaja.
Haridus- ja töökäik.
Sobtšak lõpetas 1959. aastal Ždanovi-nimelise Leningradi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Töötas kolm aastat advokaadina Stavropoli krais ja naasis Leningradi riiklikku ülikooli, kus lõpetas aspirantuuri ja kaitses 1964. aastal õigusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Гражданско-правовая ответственность за причинение вреда действием источника повышенной опасности".
Ta töötas dotsendina Leningradi Tselluloosi- ja Paberitööstuse Tehnoloogilises Instituudis (1968–1973) ja Leningradi riiklikus ülikoolis (1973–1981). 1982. sai ta õigusteaduste doktori kraadi ja professori kutse; aastatel 1982–1989 oli ta Leningradi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna dekaan.
1989 valiti Sobtšak NSV Liidu rahvasaadikuks. Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu üks aktiivsemaid liikmeid.
23. mail 1990 valiti ta Leningradi Linnanõukogu esimeheks ja 12. juunil 1991 Peterburi linnapeaks. 3. juulil 1996 toimunud Peterburi kuberneri valimistel kaotas ta oma tollasele asetäitjale Vladimir Jakovlevile.
Aastatel 1997–1999 elas ta Pariisis, esines loengutega Sorbonne'is ja teistes Prantsusmaa ülikoolides.
Detsembris 1999 teatas Sobtšak kavatsusest kandideerida 2000. aasta suvel uuesti Peterburi kuberneriks, kuid ööl vastu 20. veebruari 2000 suri ta ägeda südamepuudulikkuse tõttu. Ta on maetud Peterburis Nikolski kalmistule.
Tunnustus.
Sobtšak oli 11 ülikooli audoktor, paljude medalite ja auhindade laureaat ning mitme linna (Dubrovnik, Firenze, Thbilisi, Indianapolis) aukodanik.
Isiklikku.
Anatoli Sobtšakil on esimesest abielust (1959–1980) tütar Marija Sobtšak (sündinud 1965, töötab juristina).
Abielust (sõlmitud 1980) Ljudmila Narussovaga on tal tütar Ksenija Sobtšak.
Mälestuse jäädvustamine.
Peterburis Nikolski kalmistul on püstitatud tema hauale skulptor Mihhail Šemjakini loodud skulptuur.
2002. aasta juunis paigaldati Peterburis mälestustahvel majale, kus Sobtšak elas aastatel 1990–2000; tseremoonial viibis ka Venemaa president Vladimir Putin.
9. aprillil 2004 avati Sobtšaki mälestusmärk Thbilisis; tseremoonial viibis ka Gruusia president Mihheil Saakašvili.
Männas

Männas on taimel ringina ühel kõrgusel ümber varre (sealhulgas ka ümber õisikutelje) asetsevate lehtede või harude kogum.
Lehed on männastes (männaseline leheseis) näiteks paljudel madaraliste sugukonna liikidel.
Silkroad Online

"Silkroad Online" (korea keeles 실크로드 온라인, sageli lühendatud SRO) on arvutimäng. See on tasuta fantaasia MMORPG, mis põhineb Hiinat läbinud ajaloolisel kaubateel Siiditee. 
Sisu.
Mängus saab valida kahe rassi vahel: hiina ja euroopa. Tulemas on ka islami rass. Kõigil rassidel on oma plussid ja miinused. Lisaks on igal rassil ka oma erilised alamklassid nagu vibulaskja, ambur, võlur, vaimulik jne. Mäng toimub "kolmikkonfliktisüsteemi" alusel, mis tähendab, et mängijad saavad valida kolme ameti vahel: kaupmees ("merchant"), röövel ("thief") ja jahtija ("hunter"). Kaupmehe ülesandeks on toimetada kaup ühest linnast teise, või boonusajal teatud kohtadesse erinevates paikades, mis asuvad linnast eemal. Kui kaupmehe level on suurem kui 40, saavad röövlid (mis tahes leveliga röövel on) teda rünnata ja kauba kokku korjata ning see röövlite linna toimetada ja selle eest punkte ja raha saada. Jahtija ülesandeks on kaupmeest sellel teekonnal kaitsta ja röövleid tappa. Eduka töö eest saavad nii kaupmees kui ka jahtija punkte. Loomulikult on võimalik kaubelda ja võidelda teiste mängijatega nii tavalises võitluses kui ka näiteks gildisõdades. Kogemuspunkte ("experience points") ja oskuspunkte ("skill points") saab mängija erinevaid koletisi tappes. Mida suurem level on koletis võrreldes sinu leveliga, seda rohkem kogemus- ja oskuspunkte mängija saab. Kogemuspunktidega saab mängija suurema leveli, oskuspunktide eest saab aga mängija erinevaid võitlus- ja muud võtteid osta.
Mäng on küll tasuta, kuid on ka võimalik osta endale raha eest siidi ("silk"), mida saab erinevate boonusesemete ja -loomade vastu vahetada.
Kust saada?
Kuna tegu on tasuta mänguga, on seda võimalik alla laadida mängu kodulehelt. Selleks peab end enne kodulehel registreerima. Registreerimise nimi ei saa sinu tegelase nimeks, tegelase ja tema nime saad mängu sisse logides ise luua. Registreerimise nime ja parooli läheb vaja ainult mängu sisselogimiseks.
Andres Arrak

Andres Arrak (17. juuli 1958 Tartu – 4. mai 2017) oli eesti majandusteoreetik, -õppejõud ja -publitsist.
Haridus.
Lõpetas 1976. aastal Tartu 2. Keskkooli. Seejärel lõpetas 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ning sai 1993. aastal Tartu Riikliku Ülikoolist magistrikraadi majandusteaduse alal.
Töö.
Aastatel 1984–1998 oli Arrak Tartu Riikliku Ülikooli / Tartu Ülikooli majandusteaduskonna lektor. Aastatel 1998–2006 oli ta Audentese Ülikooli majandusteooria õppetooli juhataja ning 2006–2012 Mainori Kõrgkooli Ärijuhtimise Instituudi direktor. 2012. aasta suvel lahkus Arrak Mainorist ning asus tööle Estonian Business Schooli juurde loodud Vaba Majandusmõtte Keskuse juhatajana. 
Alates 1. jaanuarist 2014 oli ta Eesti Rahva Muuseumi turundusjuht.
15. novembril 2014 teatas Arrak, et astus erakonda Isamaa ja Res Publica Liit. Peatselt pärast seda vabastati Arrak Eesti Rahva Muuseumi turundusjuhi ametikohalt, mille põhjuseks ta ise pidas erakonda astumist. Muuseumi direktor Tõnis Lukas lükkas need väited ümber ja selgitas, et tegemist oligi 2014. aasta lõpuni kehtiva lepinguga, mida ta otsustas mitte pikendada Arraku mitterahuldava tööalase panuse tõttu.
2012. aastal algatas tarbijakaitseamet menetluse Arraku osalusega portaali pangalaen.ee suhtes, kuna lehel puudusid kontaktandmed. 
Samuti eitasid pangad ja finantsinspektsioon Arraku väiteid, nagu oleks portaali autorid teinud nendega koostööd.
Seisukohad.
Andres Arrak on avaldanud rea publitsistlikke artikleid, milles pooldas majanduslikku liberalismi ning kritiseeris Lääne-Euroopa riikide ja Euroopa Liidu majanduspoliitikat. 
Arrak esindas ka seisukohta, et Eesti krooni devalveerimine oleks olnud vale ning võrdles seda püksi pissimisega.
Isiklikku.
Tema vanemad on maalikunstnikud Piibe Arrak ja Eevart Arrak.
Nera jõgi (Tevere)

Nera on jõgi Itaalias, Tevere lisajõgi. 
Jõgi algab Apenniinidest ning voolab valdavalt edela suunas. Nera suubub vasakult Teveresse.
Jõe pikkus on 116 km.
Buka saar

Buka on saar Melaneesias, üks Saalomoni saartest.
Buka kuulub Paapua Uus-Guinea Bougainville'i autonoomsesse piirkonda. Ta on piirkonna suuruselt teine saar Bougainville'i järel. Bougainville'ist lahutab teda mitme kilomeetri pikkune ja kõige kitsamas kohas paarisaja meetri laiune Buka väin.
Saare pindala on 492 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 498 m. Seal elab 50 000 inimest. Võrdluseks: Bougainville'i pindala on 9318 km² ja seal elab 175 000 inimest.
Saar koosneb põhiliselt lubjakivist. See on igiammune laguuniga koralliriff, mis on veest kõrgele välja tõusnud. Kõrgeimad tipud kulgevad piki läänerannikut. Lubjakivi imab hästi vett ja seetõttu on kuival aastaajal saarel vähe lahtist vett. Sel ajal võetakse vett mäejalamil olevatest allikatest.
Administratiivselt jaguneb saar 5 kohalikuks omavalitsuseks, mida nimetatakse vanemate kogudeks. Igal omavalitsusel on merepiir.
Saare suurim linn on Buka väina ääres asuv Ieta, mida varem nimetati Hiinalinnaks (Chinatown). Viimastel aastatel on see märkimisväärselt laienenud.
Majandus.
Põhiosa saare majandusest moodustab põllumajandus. Linnalised tegevusalad ei ole saarel veel välja arenenud. 
Tähtsaim on maguskartuli kasvatamine. Pereettevõtetes ja väikestes kooperatiivides toodetakse müügiks kakaod ja koprat. Kunagi juurutati saarele vanilli ja troopiliste vürtside kasvatamine, aga viimasel ajal on see tegevusala taandarenenud ja muutunud marginaalseks. Vähesel määral kasvatatakse tarot.
Vähesel määral kasvatatakse kanu, püütakse kala ja korjatakse karpe. Saarel kasvatatakse sigu, aga neid üldiselt ei sööda, sest siga on püha loom ja teda kasutatakse rituaalides.
Keeled ja etnilised rühmad.
Buka asustati vanemal kiviajal umbes 30 000 aastat tagasi. 
Tänapäeval räägitakse saarel austroneesia keeli, mille tõid saarele lapita kultuuri kandjad umbes 2700 aastat tagasi.
Pärismaalased räägivad Bukal kaht keelt: läänerannikul solose ja idarannikul halia keelt. Viimane jaguneb kaheks murdeks, kagurannikul räägitavaks hanahani ja kirderannikul räägitavaks haku murdeks, mille kõnelejad üksteisest hõlpsalt aru saavad. Bougainville'i saare põhjaosas räägitakse halia keelele lähedast selau keelt. Buka läänerannikul kõneldav solose keel on neist kaugem, kuid kõik mainitud keeled kuuluvad Melaneesia keelte hulka.
Tänapäeval kasutatakse Bukal üha enam inglise keele põhjalist kreoolkeelt tok pisinit.
Keeleerinevustega ei kaasne mingeid kultuurierinevusi.
Brussels Airlines

Brussels Airlines on Belgia suurim lennufirma, mille kodulennuväli on Brüsseli lennujaam Zaventemis. 
Brussels Airlinesi lennukid lendavad 65 sihtkohta 36 riigis, sealhulgas enamikku suurematest Euroopa ning Ida-, Kesk- ja Lääne-Aafrika linnadest.
2009. aastal töötas lennufirmas 3000 ning firmaga lendas 5,5 miljonit inimest. 2019. aastal oli töötajaid 3830 ja ettevõttega lendas 10,26 miljonit inimest.
Ajalugu.
Brussels Airlines loodi SN Brussels Airlinesi ja Virgin Expressi ühinemisel 2006. aastal. Brussels Airlines alustas tegevust 25. märtsil 2007.
Lennukipark.
Brussels Airlinesile kuuluvad lennukid (2. aprilli 2010 seisuga):
Koodijagamislepingud.
Brussels Airlinesil on koodijagamislepingud järgmiste lennufirmadega:
Gripiviirused

Gripiviirused on ortomüksoviiruste ("Orthomyxoviridae") sugukonda kuuluvad viirused, mis tekitavad inimestel ja loomadel grippi. Gripiviirus eraldati esimest korda 1933. aastal. 
Gripiviirusi on kolm perekonda: A-, B- ja C-gripiviirus. A-gripiviirused nakatavad inimesi, linde ja loomi. A-viirusel on võime kiiresti muutuda ja levida ning seega põhjustada massilisi haiguspuhanguid. B-gripiviirused on vähemuutlikud ning põhjustavad inimeste seas lokaalseid puhanguid, peale inimeste on B-gripiviirused nakkavad hüljestele ja tuhkrutele. C-gripiviirus on vähelevinud ja põhjustab üksikuid haigusjuhte, seda on leitud inimestelt, koertelt ja sigadelt.
Gripiviiruse virion ehk viirusosake on enamasti keraja kujuga, läbimõõt 80–120 nanomeetrit. Lipiidümbrise sees paikneb geneetiline materjal – negatiivse polaarsusega üheahelaline RNA molekul, kus genoom on segmenteerunud eraldiseisvateks RNA lõikudeks. A- ja B-viiruste RNA paikneb 8 segmendina, C-viirusel 7 segmendina. Nende lõikude vahetumine ja kombineerumine võimaldab viirusel geneetiliselt muutuda. A-gripiviiruse genoomi segmendid sisaldavad kokku 13 588 nukleotiidi, B-gripiviirusel 14 600, C-gripiviirusel 12 900. Viiruse genoom kodeerib kokku 10 valku. Virioni pinnal on u 500 glükoproteiinset torujat moodustist: hemaglutiniin ja neuraminidaas, mille abil virion kinnitub raku pinnale. Hemaglutiniin seob viiruse peremeesorganismi rakuga, näiteks hingamisteede limaskesta rakuga, ja tagab viiruse sisenemise rakku, mille tuumas toimub viiruse RNA replikatsioon; neuraminidaas juhib viiruse nakatunud rakust vabanemist ja edasikandumist. Hemaglutiniini ja neuraminidaasi alltüüpe on vastavalt 16 ja 9, niisiis on võimalikud 144 erinevat pinnavalkude kombinatsiooni. Tüüpe tähistatakse suurtähtede ja numbritega, näiteks H1N1, H3N2 jt. Täpsemalt kirjeldatakse viirusetüvesid krüptogrammi kujul, milles esimene täht tähistab viiruse tüüpi, teine sõna viitab tüve isoleerimiskohale, kolmandana märgitakse proovi isolaadi number, seejärel isoleerimisaasta kaks viimast numbrit ning viimasena hemaglutiniini ja neuraminidaasi kombinatsioon.
Gripiviiruse RNA mutatsioonid kutsuvad esile hemaglutiniini ja neuraminidaasi molekulide muutumist – seda nimetatakse antigeenseks triiviks. Kui üks organism on nakatunud korraga kaht eri tüüpi viirustega ning defektsesse virioni satub vale genoomisegment, võib ette tulla ka ulatuslikum antigeenne nihe. Antigeense nihke käigus tekkivate uute viirustüüpide vastu puudub populatsioonis immuunsus ning nii võivad alguse saada gripiepideemiad ja -pandeemiad. 
Eestis.
Eestis esineb grippi kõige sagedamini detsembrist veebruarini, intensiivne haigestumine kestab 4-6 nädala jooksul, levides 2-3 kuu jooksul eri piirkondadesse.
Zarja väin

Zarja väin (vene пролив Заря) on väin Põhja-Jäämere Laptevite meres, mis eraldab Belkovski saart Kotelnõi saarest.
Väin on saanud nime Eduard Gustav von Tolli ekspeditsiooni kuunari Zarja auks, mis 1902. aastal läbis selle väina esimesena.
Vijayawāda

Vijayawāda on linn Indias Andhra Pradeshi osariigis Krishna ringkonnas. Asub Krishna jõe ääres.
Linnas asub Kanaka-Durga tempel.
Vijayawāda on raudteede ja maanteede sõlmpunkt.
Donington Park

Donington Park on ringrada Inglismaa keskosas Leicestershire'is. 
Vormel 1 sarjas on seal sõidetud ainult 1993. aasta Euroopa Grand Prix.
Esialgu pidi 2010. aastast alates Vormel 1 sarja Suurbritannia GP peetama Donington Parki rajal, kuid majandusraskuste tõttu see plaan ebaõnnestus.
Bunge maa

Bunge maa (vene "Земля Бунге", jakuudi "Улахан кумах" 'suur liiv' või "Бунге сирэ") on maismaa osa, mis ühendab omavahel Anjou saarte koosseisu kuuluvat Kotelnõi saart Faddejevi saarega. Sannikovi väin eraldab seda Euraasia mandriosast ja Hedenströmi laht Fadejevi saarest.
Saare pindala on umbes 6200 km². See on liivane tasandik üldkõrgusega 6–8 meetrit. Mõne künka kõrgus ulatub 45 meetrini (Jevkjusju-Bulgunnjah). Bunge maa sarnaneb kõrbega, sest seal on laialt levinud taimedega kinnistumata tuuletekkelised pinnavormid. 
Tormide ajal meretase tõuseb ja peaaegu kogu see maa on kaetud veega, välja arvatud väike kaguosa, mille üldkõrgus on 11–21 meetrit.
Arvatakse, et see maa on tekkinud maapinna aeglase tõusmise tagajärjel. Tänapäeva geoloogi D. Kolossovi hüpoteesi järgi on Bunge maa ürgjõe delta. Selle ürgjõe jäänuseks olevat Jana jõgi.
Sai nime zooloog Alexander von Bunge auks.
Põlvkond (bioloogia)

Põlvkond ehk generatsioon on vaadeldavas populatsioonis olevate isendite rühm, kes on oma ühistest esivanematest sugulusastmelt ühekaugusel ja seega lähedaste vanustega. Näiteks kolm eri põlvkonda moodustavad vanemad, nende lapsed ja lapselapsed. 
Põlvkonna kestus on võrdne liigi isendite keskmise sigimisvanusega.
Faddejevi saar

Faddejevi saar (vn "остров Фаддеевский") on saar Põhja-Jäämeres Venemaa Sahha territooriumil, kuulub Uus-Siberi saarestikku Anjou saarte koosseisu. Bunge maa kaudu on saar ühendatud Kotelnõi saarega.
Saare pindala on 5300 km², kõrgus kuni 65 meetrit. 
Saare ranniku ääres on laiad liivast ja mudast koosnevad leeted. Pinnakate koosneb liivast, aleuroliidist ja savist, mida läbivad maa-alused jääsooned. 
Esineb palju termokarstjärvi ja väikseid jõgesid. Pinnas on kaetud sammalde ja samblikutega. 
Faddejevi saare avastas aastal 1805 Jakov Sannikov. Saar sai nime Vladimiri talupoja Stepan Faddejevi auks, kes avastas saare Kotelnõi saarest ida pool ja rajas seal esimese vene taliasunduse. Samuti osales ta koos geodeedi Pjotr Pšenitsõni ja kasaka Nikuliniga saare kaardistamises.
Kuupik Kleist

Jakob Edvard Kuupik Kleist (sündinud 31. märtsil 1958 Qullissatis Qeqertarsuaqi saarel) on Gröönimaa poliitik. Ta oli 12. juunist 2009 5. aprillini 2013 Gröönimaa peaminister. Ta kuulub vasakpoolsesse parteisse Inuit Ataqatigiit.
Kuupik Kleisti isa oli taanlasest tööline ja ema kurt grööni naine. Ta kasvas üles kasuvanemate juures. Ta õppis algkoolis Qullissatis ja hiljem Sisimiutis. 11-aastaselt saadeti ta Taani, kuigi ta taani keelt ei osanud. Ta õppis Birkerødi keskkoolis 1975–1978 ja lõpetas Roskilde Ülikooli sotsiaaltöö erialal 1983. 1988–1991 õpetas ta Nuukis ajakirjandust ja oli ajakirjanduskõrgkooli rektor. 1995–1996 oli ta Gröönimaa parlamendi liige ja 1996–1999 omavalitsuse välisameti direktor.
2001–2007 oli ta Taani parlamendi liige. 2007. aastast alates on ta Inuit Ataqatigiiti esimees.
2009. aastast oli ta Gröönimaa omavalitsuse juht. Temalt ei oodatud Gröönimaa täielikule iseseisvusele viivaid samme, sest Taani valitsuse subsiidiumid moodustavad 30% Gröönimaa eelarvest. Ta lubas tegeleda eeskätt sotsiaalsete teemadega, näiteks alkoholismi, koduvägivalla ja enesetappude vähendamisega.
Kotelnõi saar, Bunge maa ja Faddejevi saar

Kotelnõi saar, Bunge maa ja Faddejevi saar on suur maismaatükk Uus-Siberi saarestiku keskosas. See koosneb Kotelnõi ja Faddejevi saarest ning neid ühendavast madalast liivatasandikust Bunge maast.
Ploomipuu (alamperekond)

Ploomipuu ("Prunus") on roosõieliste sugukonda toompuu perekonda kuuluv alamperekond. Osa autoreid loeb ploomipuud omaette perekonnaks.
Toompuu perekonna teistest alamperekondadest (kirsipuudest, virsikupuudest, toomingatest ja teistest) erinevad ploomipuud selle poolest, et nende võrsetel on otspung ja külgpungad paiknevad üksikutena, mitte hulgakesi koos, õied on lühikeste õievarte otsas ühe- kuni viiekaupa koos, viljal on ühel küljel soon ja vilja sees olev kivi on sile.
Ploomipuu vilja nimetatakse ploomiks. Küps ploom võib olla kaetud õhukese hallika vahaja kihiga, mis tuleb pestes maha.
Majanduslikus mõttes olulised ploomipuud on keskmist kasvu, tavaliselt pügatakse nad 5–6 m kõrguseks. Pügamata ploomipuude võra võib ulatuda 12 m kõrgusele ja olla 10 m lai.
Ploomipuud õitsevad maailma eri piirkondades eri ajal, aga reeglina aasta esimesel poolel. Kõige sagedamini õitsevad nad kevadel, aga Taiwanis hakkavad nad õitsema juba jaanuaris.
Vilja läbimõõt on tavaliselt 3–8 cm. Kujult on nad kerajad või ovaalsed. Viljaliha on kõva, mahlakas ja mure. Vilja koor on sile, liibub viljaliha külge ja on mõnikord kaetud vahaka kihiga. Vilja sees on üksainus suur luuseeme, mida kõnekeeles kiviks kutsutakse.
Ploomipuud kuuluvad maailma esimeste kultuurtaimede hulka. Ploome on leitud juba noorema kiviaja asulapaikadest koos oliivide, viinamarjade ja viigimarjadega.
Liigid.
Selles, kui palju liike ploomipuude alamperekonda kuulub, asjatundjate arvamused lahknevad. Üldiselt eristatakse 19–40 liiki. Neid kasvab nii Euraasias kui Ameerikas ning üldiselt jagataksegi ploomipuuliigid uue ja vana maailma ploomipuudeks. Ploomipuude hulka kuuluvad järgmised liigid:
Liikidevahelised hübriidid.
Majanduslikult tähtsad on ploomipuudest üksnes heksaploidne harilik ja diploidne hiina ploomipuu. Need on inimeste aretatud, aga nende päritolu pole veel kindlaks tehtud. Kõige tõenäolisemalt põlvnevad nad haralisest ploomipuust, aga võib-olla ka laukapuust.
Kirsipuu

Kirsipuu ("Cerasus" Mill.) on roosõieliste sugukonna ploomipuuliste alamsugukonna toompuu perekonna alamperekond.
Kirsipuud kasvavad põhjapoolkera parasvöötmes: 2 liiki Põhja-Ameerikas, 3 Euroopas ja ülejäänud Aasias. Kirsipuud kasvavad metsikult enamikus Euroopas ja isegi Põhja-Aafrikas. Tänapäeval on kirsipuu sisse viidud ka Lõuna-Austraaliasse.
Kirsipuud eristab teistest toompuudest see, et nende õied ei kasva taimel üksikutena, vaid moodustavad väikese pöörise. Nende vili on sile ja üksnes ühel küljel on väike renn, kui sedagi. Mõnikord käsitletakse kirsipuud ka eraldi perekonnana. Kirsipuu vili on kirss.
Herodotose andmetel armastas Assüüria kuningas Sargon II, kes valitses 8. sajandil eKr, väga kirsiõite magusat lõhna. Sel ajal tehti kirssidest siirupit, mida pärast veega lahjendamist joodi või kasutati küpsetiste maitse parandamiseks. Talvekülmade ajaks kaitsti kirsipuid vildiga.
Kirsipuu kultiveerimise esimene kirjalik mainimine pärineb aastast 72 eKr, kui Lucius Licinius Lucullus laskis kirsipuu Põhja-Anatooliast Musta mere lõunarannikult Rooma tuua. Kahtlemata polnud see esimene kirsipuu ümberistutamise juhtum.
2007. aastal toodeti maailmas üle 2 miljoni tonni kirsse. Umbes 40% sellest saadi Euroopast ja 13% USA-st. Kõige suuremad kirsikasvatajad olid Türgi (398 100 tonni), USA (260 700 tonni), Iraan (225 000 tonni), Itaalia (145 100 tonni), Venemaa (100 000 tonni), Süüria (75 000 tonni), Hispaania (72 600 tonni), Ukraina (68 200 tonni), Rumeenia (65 200 tonni) ja Kreeka (62 800 tonni). Müügiks kasvatatakse kirsse ka põhja pool, isegi Baltimaades ja Lõuna-Skandinaavias.
Kirsipuu viljad valmivad teiste viljapuudega võrreldes esimeste seas. Lõuna-Euroopas ja USA-s valmivad need juunis, Kanadas ja Suurbritannias juulis, põhja pool hiljem.
Jaapanis on kirsipuud tähtsad ilupuud. Neid kasvatatakse õite pärast.
Mesikas

Mesikas ("Melilotus" L.) on taimede perekond liblikõieliste sugukonnas.
Läätspuu

Läätspuu ("Caragana") on puittaimede perekond liblikõieliste sugukonnas.
Sõltuvalt liigist võivad läätspuud kasvada 2–6 meetri kõrguseks. Eelistavad päikeselist või poolvarjulist kasvukohta. Haljastuses kasutatakse meie kliimas selliseid liike nagu suur läätspuu ja väikeselehine läätspuu, mis on head hekitaimed, kuid ka üksikute põõsastena dekoratiivsed. Õitsevad juunis erekollaste õitega.
Ülemiste viadukt

Ülemiste viadukt on üle Tartu maantee viiv Järvevana teed ja Suur-Sõjamäe tänavat ühendav sild, mis avati liikluseks 12. augustil 2009.
Viadukti projekteeris OÜ Järelpinge Inseneribüroo ning ehitasid Tallinna Teede AS ja AS Merko Ehitus. Viadukti rajamine läks maksma 39,7 miljonit krooni.
Suur-Sõjamäe tänava – Järvevana tee viadukti ühesuunalise liiklusega kaherajaline 85 meetri pikkune viadukt kulgeb üle Tartu maantee Suur-Sõjamäe tänavalt Järvevana teele. Viadukti ehitamise käigus laiendati Järvevana teed umbes 200 m ulatuses.
Eduard Püttsepp

Eduard Püttsepp (2. august 1902 Kiressaare talu, Tähtvere vald – 26. august 1941 Tartu) oli eesti pedagoog, koolijuht, karskus- ja kultuuritegelane. 
Tema vanemad olid põllupidajad Jakob P. ja Marie (Grünberg). Õppis Tartu 1. II algk. 1912 —16, Tartu kõrg. rahvak. 1916—20 ja Tartu õp.-sem. 1920—25, millal selle lõpetas. Oli Kodijärve v. Unipiha algk. juh. 1925/26, Pangodi v. Tamsa algk. juh. 1927 ja E. Õpet. Karskuskasvatus - liidu karskuskasvatusnõunik 1927 —28; Ahja algk. juh. 1928. a-st, kutsetöö kõrval ka tegelik põllumees oma Järveotsa t., kus arendab põllukultuuri, aiandust ja mesindust. — Abielus Luise Arro ga 1927. a-st. Võtab juhtivalt osa Ahja org-ide tegevusest, olles hariduss-i esim. 1937. a-st, majandusüh-gu esimees 1936. a-st, maanoorte ringi vanem, N. K. rühma vanakotkas ja Ahja-Vana-Kuuste Õp. Üh-gu esim. — Alat. asuk.: Ahja algk.
Omakaitse vahistas Ahja koolijuhatajana töötanud Püttsepa 11. juulil 1941. Teda kuulas üle Ahja ringkonna omakaitsejuht Evald Mikson. Püttsepp lasti maha pärast nädalaid kestnud kinnipidamist koonduslaagris fašistide käsilaste poolt Tartu-Viljandi maantee ääres koos teiste vangidega.
Pere.
Tema vend oli maalikunstnik Juhan Püttsepp.
159 eKr

159. aasta eKr oli Dolabella ja Nobiliori Rooma konsuliks oleku aasta. Kaasajal kasutati ka tähistust 595 "Ab urbe condita". Arvu 159 eKr on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Juhan Püttsepp

Juhan Püttsepp (23. juuli 1898 Kiressaare talu, Tähtvere vald – 18. september 1975 Tartu) oli eesti maalikunstnik.
Elukäik.
Lõpetas 1917 Tartu linnakooli ja käis 1919 Tartu Õpetajate Seminaris. Võttis osa I maailmasõjast ja Eesti Vabadussõjast ning kui asutati Pallase kunstikool, läks kohe sinna õppima. Õppis 1919–1922. Majandusraskuste tõttu oli ta sunnitud kooliõpingud katkestama ja asuma tööle õpetajana. Pallase lõpetas ta eksternina 1929 maalikunsti erialal. Omandas 1927 samas joonistusõpetaja kutse. 
Töötas õpetajana Põltsamaal ning Tartus kutse- ja keskkoolides, oli 1943–1944 Pallase ja 1944–1951 Tartu Riikliku Kunstiinstituudi dekaan. 1951–1957 töötas Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudus ja 1957. aastast Tartu Riiklikus Ülikoolis.
Oli Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse esinduskogu esimees, Tartu Kunstiklubi esimees, tegutses noorsoo-organisatsioonides ja muudel ühiskondliku elu aladel. 
Pere.
Tema vend oli pedagoog Eduard Püttsepp. Tema tütar oli lastekirurg Epp Lainevee ja poeg kopsuarst Enn Püttsepp ning pojapoeg on ajakirjanik ja bioloog Juhani Püttsepp. 
Looming.
Juba kunstikooli õpilasena lülitus Püttsepp varakult kunstiühingu Pallas tegevusse, võttes juba 1920. aasta lõpul kahe kompositsiooniga osa ühingu IV kunstinäitusest. Oli sage esineja ka Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse näitustel kodumaal ja eesti kunsti näitustel mitmel pool välismaal.
Juhan Püttsepast kujunes üks koolkonna tüüpilisemaid esindajaid, keda iseloomustab üldiselt mahlakas, pehme, värvikas maalilisus. 1930. aastatel maalis ta mitmeid tugevaid kompositsioone talutöö ainetel. 1940. aastatel arenes tema laad tonaalsemate lahenduste, kasinama värvilahenduse suunas. Maaeluteemalised kompositsioonid olid nõutud terve kümnendi vältel.. Juhan Püttsepp on maalinud portreid, maastikke, linnavaateid ja figuraalseid kompositsioone. Kunstnik hakkas näitustel esinema juba 1920. aastatel. Tema loomingus on olnud ekspressiivsemaid katsetusi, mõjutusi uusasjalikkusest, kuid ikka on meistrile olulised olnud töö maalilised väärtused. 
Eelistatumateks motiivideks on vaheldusrikka struktuuriga Lõuna-Eesti vooremaastikud oma jõgede ja järvedega ning tumedate metsatukkadega, samuti mõisapargid ja õued askeldavate inimestega, kuid ka rohked Tartu vaated, milles arhitektuurimotiivid etendavad olulist osa.
Õli- ja temperamaalide kõrval võib Püttsepa loomingu paremikku kuuluvaks pidada ka tema pastelle ja värvilisi joonistusi.