Boulogne-sur-Mer

Boulogne-sur-Mer (pikardi: "Boulonne-su-Mér"; hollandi: "Bonen"; ladina: "Gesoriacum" või "Bononia"), sageli lihtsalt Boulogne, on rannikulinn Põhja-Prantsusmaal. See on Pas-de-Calais' departemangu alamprefektuur. Boulogne asub Côte d'Opale'il, mis on turistidele mõeldud piirkond La Manche'i Prantsuse rannikul Calais' ja Normandia vahel ning piirkonna kõige külastatavam koht Lille'i linnastu järel. Boulogne on selle departemangu suuruselt teine linn Calais' järel ning suuruselt 183. Prantsusmaal. See on ka riigi suurim kalasadam, mis on spetsialiseerunud heeringale.
Boulogne on iidne linn ning oli peamine Rooma kaubandus- ja suhtlussadam oma Britannia provintsiga. Pärast keisririigi kokkuvarisemisele järgnenud germaanlaste kohaloleku perioodi liideti Boulogne keskajal Prantsusmaa kuningriigi Boulogne'i krahvkonnaga. See oli kahe riigi vahelise konflikti tõttu mitu korda Inglismaa kuningriigi poolt okupeeritud. 1805. aastal oli see mitu kuud Napoleon I vägede peatumisala tema kavandatud sissetungi ajal Ühendkuningriiki.
Linna 12. sajandi kellatorn on tunnustatud UNESCO maailmapärandi nimistusse (koos teiste Belgia ja Prantsusmaa linnakellatornidega), samas kui teine populaarne vaatamisväärsus on merekaitsekeskus Nausicaá.
Nimi.
Prantsuse nimi "Boulogne" tuleneb ladinakeelsest sõnast "Bononia", mis oli ka Bologna rooma nimi Itaalias. Mõlemad kohad – ja Vindobona (Viin) – arvatakse olevat tuletatud kohalikest keldi kohanimedest, kusjuures "bona" võib tähendada vundamenti, tsitadelli või aita. Prantsuse epiteet "sur-Mer" ("mere ääres") eristab linna Pariisi serval asuvast Boulogne-Billancourtist. Boulogne-Billancourtis asuv "Boulogne" pärineb omakorda sealsest kirikust, mis on pühitsetud Notre-Dame de Boulogne'ile, "Boulogne[-sur-Mer]i jumalaemale".
Ajalugu.
Linna päritolu.
Linna rajamine, mida roomlased tundsid Gesoriacumina, omistatakse keldi "boii" hõimule. Varem aeti seda mõnikord segamini Julius Caesari Portus Itiusega, kuid nüüd arvatakse, et see oli Calais' lähedal asuv ala, mis on sellest ajast peale mudastunud. Kõrge tuletorn ehitati Gesoriacumisse u 39. aastal pKr keiser Caligula käsul, tõenäoliselt valmistudes sissetungiks Britanniasse. Tuntud kui Tour d'Ordre, ranniku erosioon põhjustas selle merre kukkumise 1644. aastal.
Alates Claudiuse sissetungi ajast 43. aastal pKr moodustas Gesoriacum peamise sadama, mis ühendas ülejäänud keisririiki Britanniaga. See oli Rooma mereväe Britannia laevastiku põhibaas kuni selle admirali Carausiuse mässuni 286. aastal. Keiserliku vastuse osana piiras nooremkeiser Constantius I Chlorus 293. aastal seda edukalt maalt ja merelt. Asula nimi muudeti mingil hetkel Gesoriacumi rüüstamise ja 310. aasta vahelisel ajal Bononiaks, võib-olla selle ümberasustamise või rüüstatud ja madalamal asuva linna asendamise tõttu mõne teise lähedalasuva kogukonnaga.
Linn oli moriinide ('mererahva') oluline linn ja Zosimos nimetas seda 4. sajandi lõpus "Germanorumiks" ('germaanikeelseks').
Keskaeg.
Keskajal oli Boulogne samanimelise krahvkonna keskus, mis asutati 9. sajandi keskpaigas. Oluline krahv Eustache II abistas William Vallutajat Inglismaa vallutamisel. Tema naine asutas linna Notre Dame'i toomkiriku, millest sai alates 12. sajandist palverännukoht, kus osales 14 Prantsuse ja 5 Inglismaa kuningat. See oli oluline vaalapüügikeskus enne 1121. aastat. Linn elatus heeringapüügist ja sai 1203. aastal krahv Renaud de Dammartinilt omavalitsusharta.
Piirkonna üle võitlesid prantslased ja inglased, sealhulgas mitu inglaste okupatsiooni Saja-aastase sõja käigus. 1492. aastal piiras Inglismaa Henry VII Boulogne'i enne konflikti lõppu Étaples'i rahuga. Inglased okupeerisid Boulogne'i taas aastatel 1544–1550. 1550. aastal lõpetas Boulogne'i rahu Inglismaa sõja Šotimaa ja Prantsusmaaga. Prantsusmaa ostis Boulogne 400 000 krooni eest tagasi. Salakaubaveo kultuur valitses linnas kuni 1659. aastani, kui prantslaste piir Flandrias nihkus Püreneede rahuga põhja poole.
19. sajand.
Boulogne sai oma praeguse staatuse kui Pas-de-Calais' departemangu alamprefektuur 1800. aastal seoses territoriaalsete ümberkorraldustega revolutsioonilisel Prantsusmaal. Prantsusmaast sai 1804. aastal keisririik; 1803. aastal sai Boulogne'ist keiserlik linn "(Ville Impériale)".
19. sajand oli Boulogne'i jaoks edukas, sest sellest sai pärast Longueau–Boulogne'i raudtee valmimist 1848. aastal, mis ühendas linna Prantsusmaa pealinnaga, jõukate pariislaste supluskuurort. 19. sajandil rekonstrueeris Notre-Dame de Boulogne'i basiilika preester Benoît Haffreingue, kes väitis, et sai 1820. aastal jumalalt kutse rekonstrueerida linna varemeis basiilika. Napoleoni sõdade ajal kogus Napoleon Boulogne'i Grande Armée, et 1805. aastal Ühendkuningriiki tungida. Tema plaanid peatasid aga muud Euroopa asjad ja kuningliku mereväe ülemvõim.
Napoleon Bonaparte'i vennapoeg Louis-Napoleon Bonaparte (hilisem keiser Napoleon III) naasis maapaost Suurbritannias salaja Prantsusmaale, sõites 1840. aasta augustis läbi Boulogne'i. Hiljem mõisteti ta Strasbourgis mässu juhtimise eest vangi.
Maailmasõjad.
Esimese maailmasõja ajal oli see sisenemiskoht esimesele Prantsusmaale randunud Suurbritannia ekspeditsioonivägede üksusele ning paljudele teistele pärast seda. Boulogne oli üks kolmest põhisadamast, mida Rahvaste Ühenduse armeed läänerindel läbi kogu Esimese maailmasõja kõige laialdasemalt kasutasid. See suleti ja puhastati 27. augustil 1914, kui liitlased olid sunnitud Saksamaa pealetungi ees taanduma, kuid avati uuesti oktoobris ja sellest kuust kuni sõja lõpuni moodustasid Boulogne ja Wimereux ühe peamise haiglapiirkonna.
Kuni 1918. aasta juunini maeti Boulogne'i haiglates surnud ühele linna kalmistule ("Cimetiere de L'Est"), kus Rahvaste Ühenduse hauad moodustasid pika, kitsa riba piki kalmistu parempoolset serva. 1918. aasta kevadel leiti, et vaatamata korduvatele lõunasuunalistele laiendustele hakkab idakalmistul ruumi väheks jääma ning uue kalmistu asukohaks valiti Terlincthun. See oli ka liitlaste (Prantsusmaa ja Suurbritannia) relvatootmise konverentsi asukoht.
22. mail 1940 Prantsusmaa lahingu ajal üritasid kaks Suurbritannia kaardiväepataljoni ja mõned pioneerid kaitsta Boulogne'i Saksa 2. tankidiviisi rünnaku eest. Vaatamata ägedale võitlusele olid britid vähemuses ja ellujäänud evakueeriti kuningliku mereväe hävitajate poolt, olles sakslaste pideva tulistamise all. 15. juunil 1944 pommitasid kuningliku õhuväe 297 lennukit (155 Avro Lancasterit, 130 Handley Page Halifaxi ja 12 De Havilland Mosquitot) Boulogne'i sadamat, et suruda maha Saksa mereväe tegevus D-päeva järel. Mõned Lancasterid kandsid Tallboy pomme ning sadam ja selle ümbrus hävinesid täielikult. 1944. aasta augustis kuulutas Adolf Hitler linna "kindluseks", kuid selle alistas Operatsioon Wellhit, mis oli Kanada 3. jalaväediviisi rünnak ja vabastamine septembris. Ühes juhtumis juhatas prantsuse tsiviilisik kanadalased "salajasse käiku", mis viis müüriga ümbritsetud vanalinna ja läks mööda sakslastest kaitsjatest.
Hävitatud linnataristu asendamiseks viidi 1950. ja 60. aastatel ellu taskukohaseid elamu- ja avalike rajatiste projekte funktsionaalses, brutalistlikus ehitusstiilis .
Geograafia.
Asukoht.
Boulogne-sur-Mer asub Põhja-Prantsusmaal, La Manche'i ääres ja Liane'i jõe suudmes. Linnulennult on Boulogne u 30 km Calais'st, 50 km Folkestone'ist, 100 km Lille'ist ja Amiensist, 150 km Rouenist ja Londonist ning 215 km Pariisist.
Boulogne on suhteliselt oluline linn põhjarannikul, mis avaldab mõju Boulonnaisi territooriumile (74 linna ja küla, mis ümbritsevad Boulogne'i). Rannik koosneb olulistest turismiobjektidest, nagu Gris-Nezi ja Blanc-Nezi neemed (mis on Inglismaale lähimad punktid Prantsusmaal), ning atraktiivsetest mereäärsetest kuurortidest, nagu Wimereux, Wissant, Hardelot ja Le Touquet. Tagamaa on peamiselt maaeluline ja põllumajanduslik.
Transport.
Boulogne asub "Autoroute A16" (Pariis-Amiens-Calais-Dunkerque) lähedal. Linna bussiteenuseid opereerib Marinéo. Firma Flixbus bussiliin ühendab Pariisi Boulogne'iga. Bussiteenused on saadaval Calais'sse ja Dunkerque'i.
Linnas on raudteejaamad, millest kõige olulisem on Gare de Boulogne-Ville, mis asub linna lõunaosas. Gare de Boulogne-Tintelleries'd kasutavad piirkondlikud rongid. See asub ülikooli ja kesklinna lähedal. Endised Gare de Boulogne-Maritime ja Gare de Boulogne-Aéroglisseurs toimisid raudteepraamiühendustena (Inglismaale).
Pärast seda, kui LD Lines sulges 2010. aastal Doverisse suunduva liini, ei ole Boulogne'il üle La Manche'i parvlaevateenuseid.
Piirkondlikud rongid on TER Hauts-de-France, mida juhib SNCF. Põhiteenus kulgeb Gare de Boulogne-Ville'ist Gare de Calais-Fréthuni, Gare de Calais-Ville'i kaudu Gare de Lille-Flandresi.
Linnastumine.
Linn jaguneb mitmeks osaks:
Kliima.
Boulogne-sur-Mer'is on mereline kliima, kus on külmad talved, mis ei ületa külmumist, ja jahedad suved, mida karastab kokkupuude merega. Arvestades selle asukohta, on kliima Inglismaa lõuna- ja idaranniku piirkondade kohta aasta läbi üsna külm. Sademeid on ka rohkem kui nimetatud Lõuna-Inglismaa kohtades.
Vaatamisväärsused.
Boulogne'i 12. sajandi kellatorn on üks 56-st loetletud Belgia ja Prantsusmaa linnakellatornist, mis kõik asuvad Kirde-Prantsusmaal ja Belgias ning millel on ühine UNESCO maailmapärandi nimistu staatus tänu oma arhitektuurile ja tunnistusele omavalitsuste võimu kasvust piirkonnas. See on Boulogne'i ülalinna vanim hoone ja praegu on see Rooma ajast pärit keldi säilmete muuseumi koduks. Rajatud krahvi vangikoopana, ülemine korrus lisati 13. sajandil. 1712. aasta tulekahjus tekkinud kahjud likvideeriti 1734. aastaks.
Peale kellatorni on ka muid vaatamisväärsusi:
Majandus.
Boulogne-sur-Mer on oluline kalasadam, kus 7000 elanikku saab osa või kogu oma elatisest kalapüügist.
Ifremer (Prantsuse mere kasutamise uurimisinstituut) ja Pasteuri instituut asuvad Boulogne'i sadamas.
Teatud kaubamärkidel, sealhulgas Crown Holdings ja Findus, on piirkondlikud esindused Boulogne'is.
Sündmused.
1905. aastal peeti Boulogne-sur-Meris esimene Esperanto maailmakongress, kus ratifitseeriti ajalooline Boulogne'i deklaratsioon. Kohalolijate hulgas oli ka esperanto keele looja Ludwik Zamenhof. 2005. aastal tähistati sajandat juubelit enam kui 500 osalejaga.
Haridus.
Boulogne-sur-Meris on üks vanemaid "Universités de l'été" – Prantsuse keele ja kultuuri suvekursused. See on tuntud kui Université d'été de Boulogne-sur-Mer.
Côte d'Opale'i ülikooli Boulogne'i ülikoolilinnaku Saint-Louis hoone avas oma uksed 1991. aastal endise St. Louis' haigla kohas, mille esisissepääs on endiselt domineeriv arhitektuuriline element. Selle kuus peamist eriala on kaasaegsed keeled, prantsuse kirjandus, sport, õigus, ajalugu ja majandus. Ülikool asub kesklinnas, umbes viieminutise kõnni kaugusel Boulogne Tintelleries' raudteejaamast.
Tervis.
Boulogne'is on kaks tervisekeskust, avalikku teenust osutav "Hospital Duchenne" ja eraettevõte "Clinique de la côte d'opale".
Sport.
Boulogne'i jalgpalliklubi US Boulogne Côte d'Opale (US on viide Union Sportive'ile), asutatud 1898. aastal, on üks vanimaid Prantsusmaal linna läheduse tõttu Inglismaale. Klubi mängib praegu kolmandas liigas Championnat National ja peab kodumänge 14 500-kohalisel Stade de la Libérationil. Boulogne'ist pärit ja jalgpalli maailmameistrivõistluste finalist Franck Ribéry alustas oma karjääri selles klubis.
Boulogne'i korvpallimeeskondade hulka kuuluvad Stade Olympique Maritime Boulonnais ja Pro A (Prantsusmaa meeste profikorvpalliliiga esimene tase) ESSM Le Portel.
Kultuur.
Toit.
Rahvusvahelise meresadamana La Manche'i ääres on Boulogne-sur-Meri linna kohalikus köögis Euroopa ja Ameerika mõju. Näiteid: