Koit (Tõrva kino)

Koit on 1953. aastast vaheaegadega tegutsenud kino Tõrva linnas.
Ajalugu.
Tõrvas on filme näidatud pikka aega. Esimese vabariigi ajal näidati neid Veski tänava ääres asuvas tumepunastest laudadest kinos, mis kandis algul nime „Metropol“, hiljem aga „Piibabo“ ja lõpuks helifilmide kino „Vivo“. Selles majas hoidis hinge sees Elmar Paatsi. Teise Saksa okupatsiooni ajal kasutati „Vivo“ hoonet Saksa sõjaväe autoremonditöökojana.
Filme hakati näitama Tõrva gümnaasiumi saalis. Rändkino näidati pritsimajas, Patküla koolis ning ka toonases kultuurimaja saalis, kus praegu asub misjonimaja.
Uue kino ehitamine.
Hoone ehitamist alustati 1950. aastate alguses tüüpprojekti järgi. Sarnast projekti kasutati hiljem veel kino ehitamisel Keilas (kino Saluut) ja Paldiskis (kino Baltika).
Kino avati 1. septembril 1953. Ehitus ei kulgenud tol ajal sugugi ilma tagasilöökideta. Peale rahaprobleemide olid murekohad veel ekraani puudumine ning lohakalt tehtud ehitustööd. Tõrva rajooni parteikomitee soovitusel pandi kinomaja nimeks "Koit", mis sümboliseeris ida poolt tulevat valgust, õnne ja rikkust. 
1970. aastatel oli kino linnas väga populaarne. Tihti viisid noormehed oma kallimad just kinno kohtingule ning üheks sellise kohtingu lahutamatuks osaks sai ka kino taga asuvas pargis jalutamine. 1980. aastatel jäädvustati noortefilmi "Perekonnapildid" stseenid Tõrva linnas. Üht olulist rolli mängis filmis ka Tõrva kino, milles toimunud võtted pani kogu linna elevusest kihama.
Kino hääbumine.
1990. aastatel hakkasid kodudesse ilmuma videomakid. Inimestel polnud enam kinno eriti asja ning kinosaalid jäid järjest tühjemaks. 2004. aastal läks kino pankrotti.
Kino tegevuse lõppedes hakkasid maja korduvalt rüüstama kohalikud elanikud. Akende, seinte ja sisustuse lõhkumisele lisaks sai hoonest söömis- ja joomiskoht, kuhu vahel ka ööbima jäädi.
Hoone müümise tõttu sai kinomaja uue omaniku, kelle lennukas idee luua majja kinomuuseum jäi kahjuks rahapuudusel realiseerimata. Hoone seisis kasutuseta kuni 2013. aastani. 
Kino uus elu.
25. novembril 2013 toimus kinohoone oksjon. Pankrotivara enampakkumisel osalenud Tõrva linnavalitsus ostis hoone tagasi 22 500 euroga. Toona oli plaan rajada mitmeotstarbeline vabaajakeskus.
Alates 2014. aastast on toimunud kinohoones kontserte, arutelupäevi, seminare, teatrietendusi, kuid on ka näidatud Eesti filme. Kino tegevust koordineerib 2014. aastal loodud MTÜ Tõrva Kinosõprade Selts.
2014. aastal tegi Tõrva Noortevolikogu Margo Metsoja juhtimisel kinohoonest dokumentaalfilmi "Kino kardinate vahel". Samal aastal korraldasid Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kultuurikorralduse üliõpilased Tõrva Dokfesti. MTÜ Rabarebased korraldasid dokumentaalfilmifestivali igal aastal kuni 2018. aastani.
MTÜ Rabarebaste eestvedamisel koguti kinohoone neoontulede parandamiseks ja uuesti paigaldamiseks 1828 eurot. Uued neoontuled telliti Poolast neoontulede muuseumist. Tuled paigaldati uuesti 26. detsembril 2018. 
Helisüsteem uuendati projektide toel aastatel 2016–2019. 2019. aastal soetati kinno Eesti Kultuurkapitali abil tänapäevane digiprojektor. 2019. aasta algusest hakkas MTÜ Tõrva Kinosõprade Selts filme näitama igal nädalal, üldjuhul neljapäevast pühapäevani.
Aastatel 2019–2020 tehti sisetöid: renoveeriti täielikult saal, värviti üle lauad ja seinad, paigaldati uus ekraan ning vahetati välja vanad puupingid. Uued saalitoolid saadi Riidaja kultuurimaja endiste toolide restaureerimisel. Seintele paigaldati uued kardinad ja põrandale uued vaibad, 2020. aasta alguses renoveeriti kassaruum ja tualett. 
Hoone renoveerimist jätkati 2021. aastal. Aasta alguses renoveeriti fuajee ning sügisel alustati katusevahetusega, mida rahastas Muinsuskaitseamet ja Tõrva Vallavalitsus. 
Hoonest.
Stalinistlikus stiilis hoone on ehitatud punastest savitellistest ning kaetud lubikrohviga. Esifassaadi dominant on kaaravaga kolmnurkfrontoon ja seda toetavad neli massiivset sammast. Peasissepääs paikneb esifassaadi keskel, kuid kaks väljapääsu on maja külgedel. Fassaadikujunduse motiiv on kõrged kaaravadega aknaavad. Katust on algselt katnud sile eterniit. Tagaküljel paikneb eraldi sissepääs abiruumidesse. Majas on säilinud suur hulk originaaldetaile.