tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rannabarr

Rannabarr on kuhjelisi mererandu ääristav barr, mis on reeglina veepinnast allpool.
Rannabarrid on piklikud positiivsed pinnavormid. Tavaliselt koosnevad need liivast, aleuriidist ja kruusast. Rannabarrid tekivad sinna, kus lained murduvad. Võivad olla merepinnast kõrgemal. Tihti esinevad üksteisele järgnevad rannabarrid eri sügavusel. Sellised barrid markeerivad erineva lainepikkusega lainete murdumiskohti. 
Rannabarrid võivad olla väga erineva suurusega, mõnest meetrist kümnete kilomeetriteni näiteks Mehhiko lahte ääristavate barjäärsaarte puhul.
Väikseid rannabarre esineb ka Eesti liivastel rannanõlvadel.
Caesar IV

Caesar IV on Ameerika Ühendriikide tarkvarafirma Tilted Mill Entertainment loodud linnaehitusmäng operatsioonisüsteemi Microsoft Windows kasutavatele personaalarvutitele. Mäng ilmus Põhja-Ameerikas 26. septembril 2006, seda turustas ja levitas Sierra Entertainment. Euroopa Liidus jõudis mäng turule sama aasta oktoobris.
Caesar IV on neljas versioon 1993. aastal ilmuma hakanud Caesar arvutimängude seerias.
Mängu Caesar IV tegevus toimub Rooma riigi ajal. Mängija ülesandeks on tegelda linnaehituse ja linnaelu administreerimisega. Mäng on jagatud kolme ossa – kuningriik, vabariik ja keisririik. Kuningriigi osa kujutab endast mängimise õpetust, vabariigi ja keisririigi osa on mõeldud tegelikuks mängimiseks. Mõlemas osas on mängijal võimalik valida nii rahumeelseid kui ka sõjalisi missioone.
Caesar IV on kolmemõõtmelist arvutigraafikat kasutav mängu mootor. Võrreldes varasemate versioonidega on muudetud maastikke ja linnavaateid realistlikumaks, parandatud nende nähtavust ja optimeeritud visuaalse ruumi kasutatavust. Hoonete ja linnaelanike loomisel on püütud lähtuda ajaloolisest realismist. Mängu visuaalne külg ja muusikaline kujundus on enim positiivset tagasisidet pälvinud aspektid.
Negatiivse poole pealt on Caesar IV ette heidetud mängu katkemist, kasutajaliidese probleeme, venimist ja liigseid kordusi. 
Tehniliselt on operatsioonisüsteemile, riist- ja tarkvarale esitatavad miinimumnõuded Caesar IV mängimiseks järgmised: Windows 2000, 1,6 GHz protsessor, 512 MB muutmälu, 2 GB vaba ruumi kõvakettal, CD-ROM lugeja olemasolu, DirectX rakendusliidese versioon 9.0, 64 MB videokaart.
Kõrveküla (täpsustus)

Kõrveküla on mitme Eesti asula nimi:
F-vitamiin

F-vitamiin on asendamatute vitamiinilaadset toimet omavate polüküllastamata rasvhapete rühm, väga erineva struktuuriga orgaanilised bioaktiivsed ühendid biomolekulid, ka mikrotoitained, mida elusorganismid enamasti väliste allikateta ei sünteesi või sünteesivad ebapiisavas koguses ning seetõttu peetakse vajalikuks kas saamist toidu või vitamiinipreparaatidega.
F-vitamiinide hulka kuuluvad
Rühma kuluvad ka kunstlikult valmistatud segud kahest polüküllastamata rasvhappest – linoolhape ja α-linoleenhape. Kuna inimorganism ei sünteesi ise linoolhapet (LA) ja α-linoleenhapet (ALA), siis peab ta neid saama toiduga. F-vitamiin on antikeratoosne vitamiin.
Kuna nad on vedelad polüküllastamata rasvhapped ehk PUFA-d, alluvad nad kergesti oksüdeerumisele.
Saamine ja biofunktsioonid.
LA ja ALA satuvad seedekulglasse põhiliselt taimsete saadustega. Nad imenduvad peensoolest ja transporditakse külomikronites maksa, sealt edasi mujale organismi. Nad on mõlemad eelühendiks veelgi pikemaahelaliste PUFA-de sünteesil ja teatud kogus neist kasutatakse beetaoksüdatsioonis energeetilisteks eesmärkideks.
Need on vajalikud nii mitmesuguste lipiidide ehituses kui ka eelühenditena võimsate bioregulaatorite, näiteks prostaglandiinide ja leukotrieenide sünteesiks.
Ka nemad on vajalikud mitmete lipiidide ehituses:
Põhiallikad:
Vaegus.
Normaalsel toitumisel LA ja ALA vaegust ei teki. Seetõttu ei ole ka kõik vaeguse tunnused hästi tuntud. On aga teada, et pikemaahelaliste PUFA-de teatud vaegus põhjustab:
Manustamine.
F-vitamiini ööpaevase vajaduse hindamiseks peab teadma, et 70 kg kaaluv inimene peaks ööpäevas tarbima 60–90 g lipiide. Sobivaim vahekord oleks järgmine: 33% polüküllastamata, 33% monoküllastamata ja 33% küllastatud lipiide. Võttes aluseks polüküllastamata lipiidide protsendi ning LA ja ALA osakaalu selles, saab ööpäevaseks vajaduseks 0,1–0,2 g kehakaalu kg kohta. 
Polüküllastamata rasvhapete (PUFA-de) megadooside kestev ja meelevaldne kasutamine põhjustab mitmeid kahjulikke toimeid, seda ülemäärase oksüdatiivse stressi tekitamise ja organismi antioksüdatiivse potentsiaali tarbetu raiskamise kaudu.
Siseskelett

Siseskelett on looma sisemine tugistruktuur, mis koosneb mineraliseerunud koest.
Inimese ja teiste imetajate siseskeletiks on luustik.
Metsküla (Märjamaa)

Metsküla on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Maastikuüksus

Maastikuüksus on territoorium, kus on loodustingimused ühtlased või sarnased. 
Maastikud süstematiseeritatakse morfogeneetiliste reljeefitüüpide alusel. Reljeefitüübid peegeldavad erinevate vormide ja omasustega maastike kujunemisel olulist osa etendanud looduslike tegurite (liustike, mere, tuule jt) toimed.
Eri taseme maastikuüksused:
Moka (Märjamaa)

Moka on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas,millele liideti 1977.aastal Järgküla.
Endises Järgkülas (1529 -1977), praeguses Moka külas asub Taelamäe. Kasti mõis asutas Taelamäele 1790.aastal karjamõisa, mida nimetati Järgküla mõisaks (Hoflage Jerküll). Dobermanni järgi ehitati Taelamäele karjalaut, rehi ning väike elamu karjasele. Kõik olid puitehitised. Järgküla karjamõis eksisteeris suhteliselt lühikest aega, pärast 1820.aastat jaotati maad uuesti taludeks. 1882. aastal ilmus M.J. Eiseni muistendite kogu "Esivanemate varandus", kus on kaks lugu, "Kuidas sai Taelamäe oma nime?" ja "Taelamäe kurat". Haimre Kultuuriselts tähistas projekti "Pärimuspaikade austamine" (projektijuht E. Kaljusaar) alusel Taelamäe kui kohapärimuskoha puuskulptuuriga, "Pargipink Jutuvestjaga". XX sajandi esimesel poolel elas Taelamäe talus perekond Puntso. Peretütar Helmi nähtu ja kuuldu põhjal levisid kogukonnas uued lood; "Kurat kerisel" ja "Rehepeksumäng". Projektijuht lindistas Helmi poolt räägitu diktofonile. Materjali hoiustakse Haimre rahvamajas asuvas muuseumitoas. Taelamäe talu lagunes XX sajandi teisel poolel. Taelamäel on olnud sajandeid liivakarjäär. Käesoleval ajal on Taelamäe liivakarjäärist kujundatud motokrossirada.
Haimre

Haimre on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. 
Haimre külas asub Haimre mõisa park ja mõned säilinud mõisahooned. Iidse pargi tiigikaldal on vaatamiseks aastatel 1823-1826 ehitatud Muhamedi kabel. Egiptuserändur Alexander von Uexküll, kes oli sündinud viienda lapsena ja määratud pärandina järgmiseks mõisaomanikuks oli kabeli teostajaks.
Laukna

Laukna on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Kultuurilugu.
Külas asub ohvrikivi ja Hiiekivi. 
Lauknal on filmitud 2 filmi: "" (Lenfilm, 1981) ja "Puud olid..." (1985).
Sipa

Sipa on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Asub Märjamaast läänes Kasari jõe ääres.
Sipal asub eesti jämedaim pärn (Sipa pärn).
Külas paiknevad ka Sipa mõisahooned.
Külas tegutseb lasteaed-algkool ja Sipa raamatukogu.
Sipa nime on esimest korda mainitud 1414 (Libell), teateid mõisa kohta on aastast 1527.
Aastatel 1990–2002 oli Sipa küla Loodna valla keskus.
Maastikuprovints

Maastikuprovints on maastikuüksus, mis hõlmab geoloogiliselt ühtlast loodusalavööndi osa.
Maastikuallprovints

Maastikuallprovints on maastikuüksus, mis hõlmab ühtlase pinnamoega maastikuprovintsi osa.
Eesti jagatakse 3 maastikuallprovintsiks. Need on Madal-Eesti, Kõrg-Eesti ja Peipsi nõgu.
Valgu

Valgu on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Valgus oli Valgu mõis ("Walck"). Mõisahoones asub Valgu Põhikool. Külas tegutseb Valgu raamatukogu.
Valgu, Kangru, Vanamõisa, Nääri, Paisumaa, Vana-Nurtu küla moodustavad Valgu piirkonna.
Mõraste

Mõraste on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Asub Sipast lõunas Kasari jõe ääres. Küla pindalaks loetakse 12 km². 
2005. aasta andmetel elas külas 39 inimest.
Külas asus Mõraste mõisa keskus.
Mõrastest voolab läbi Kasari jõgi. Jõeäärne ala kuulub Paeküla hoiuala koosseisu. Külast läände jääb Angasilla hoiuala.
Külas kasvab kaitsealune maarjakask.
Külas asub arheoloogiamälestis "Surnumägi".
Kunsu

Kunsu on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Käbiküla (Märjamaa)

Käbiküla on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Käbiküla

Käbiküla on kahe Eesti küla nimi:
Tabulatuur

Tabulatuur (ladina keeles "tabulatura") on muusikainstrumendikeskne noodikiri, mille puhul noteeritakse tavaliselt mänguvõtteid või sõrmestust.
Tabulatuuri kasutamine on tavaline krihvide ehk astmetraatidega instrumentide, näiteks lauto, vihuela või kitarri, aga ka paljude vabade aerofonide, näiteks suupilli mängimisel.
Tabulatuur oli levinud 14.–18. sajandil (renessanss- ja barokkajastul) võrdväärse noodikirjana helikõrgusliku noodikirja kõrval. Tänapäeval kasutatakse seda enamasti rokk-, pop-, rahvamuusika, "ragtime"'i ja bluusi noodistamisel. Tabulatuuri on peamiselt kasutatud soolorepertuaari jaoks.
Lautotabulatuuris on noodijoonte asemel kujutatud lauto keeled, millele märgitakse numbrite või tähtedega sõrmestus. Orelitabulatuuris kasutatakse oreli klahve tähistavaid tähti. Euroopas kasutati saksa, hispaania ja itaalia tüüpi orelitabulatuure. On mitut tüüpi okariinitabulatuure. Hispaanias ja Walesis kasutati tabulatuuri harfi mängimiseks.
Kitarri tabulatuur.
Kitarri tabulatuur koosneb horisontaalsete joonte süsteemist, mis sarnaneb standardnoodikirja noodijoonestikuga, kuid kus iga joon tähistab ühte kitarrikeelt. Seega on tavalise kitarri tabulatuuril kuus joont, basskitarri tabulatuuril neli. Tabulatuuri kõige ülemine joon tähistab kõige kõrgema häälestusega keelt. Jooned võivad olla märgistatud vastavaid keeli tähistavate tähtede või numbritega (kõrgeim E-keel tähega E või numbriga 1, järgmine B-keel tähega B või numbriga 2 jne).
Joontele kirjutatud numbrid tähistavad krihve, mida kasutatakse soovitud helikõrguse saavutamiseks. Näiteks kõige ülemisele joonele kirjutatud number 3 tähendab, et mängija peab vajutama E-keelt kolmanda krihvi kohal. Number 0 tähistab sadulat – see tähendab, et mängida tuleb lahtist keelt. Akordide puhul märgib täht tabulatuuri all või kohal akordi alusnooti.
Akordid E, F ja G:
Hiietse

Hiietse on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Inda

Inda on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Käriselja

Käriselja (ka Kärisilla või Kärissilla) on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Leevre

Leevre on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Külas asub Leevre hiietamm.
Koluta

Koluta on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Kultuurimälestistest jääb Koluta territooriumile ohvrikivi (registrinumbriga 12113).
Küla läbib Terjatu peakraav.
Kohtru

Kohtru on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Asub Kohtru jõe ääres.
Paaduotsa

Paaduotsa on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Lestima

Lestima on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Alaküla (Märjamaa)

Alaküla on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Aruküla (Märjamaa)

Aruküla on küla Raplamaal Märjamaa vallas.
Aeneis

"Aeneis" on heroiline eepiline poeem, Vana-Rooma kirjaniku Vergiliuse (70–19 eKr) tähtsaim teos ja üks tuntumaid ladinakeelseid kirjandusteoseid.
Vergilius soovis oma poeemiga luua rooma vastet kreeka eepostele, "Iliase" ja "Odüsseia" sünteesi. Ta laenab ka mitmetelt teistelt autoritelt.
"Aeneise" värsimõõduks on daktüliline heksameeter.
"Aeneis" idealiseerib Itaalia minevikku, kombeid ja uskumusi. Peategelase Aenease kujus on leidnud üldistatud väljenduse minevikukangelastele omaseks peetud kõlbelised väärtused. Aeneas (kr "Aineias") on troojalane, Homerose "Iliases" esineb ta kui üks Trooja väejuhte.
"Aeneise" 1.–6. laulus kirjeldatakse Aenease eksirännakuid teel Troojast Itaaliasse, kasutades tugevaid paralleele "Odüsseiaga". Teose 7.–12. laulus on kirjeldatud Aenase võitlust Itaalia hõimude allutamiseks ja see osa teosest on omakorda tugevas seoses "Iliase" sündmustikuga.
"Aeneis" on ühtlasi Rooma riigi sünnilugu rooma idee valguses. Just see idee ajendab Aenease tegusid, eepose sündmustikku ning üldist suunitlust.
Vergiliuse enese seisukoht oli, et teos on lõpetamata ja surma eel palus ta selle põletada. Keiser Augustus aga käskis selle avaldada.
Eepost on võimalik lugeda ka eesti keeles. Tõlkinud Ants Oras, ilmunud Lundis 1975. aastal ja Tallinnas Hortus Litterarumi väljaandel 1992. aastal (koos "Bucolicaga" samuti A. Orase tõlkes).
Aluspesu

Aluspesu ehk alusrõivad ehk ihupesu ehk intiimpesu (ka lihtsalt pesu) on rõivad, mida inimene kannab ihu vastas, tavaliselt teiste rõivaste all.
B2-vitamiin

B2-vitamiin ehk G-vitamiin ehk riboflaviin on koondnimetus B2-vitamiini laadset antistomatiitset, antiglossiitset ja antidermatiitset toimet avaldavate, nii looduslike kui ka sünteetiliste ainete kohta ja B-rühma liigitatud vitamiin.
Saamine ja depood.
Toidus on B2-vitamiin koensüümina flavoproteiinides (v.a piimas). Seedeensüümid vabastavad neist B2-vitamiini, mis imendub peensooles kandja vahendatud aktiivse transpordina (seda soodustavad sapphapped).
Imendumist pärsivad alkohol, kohv, suitsetamine, mitmed antibiootikumid, suukaudsed rasestumisvastased preparaadid. Riboflaviin fosforüülub koerakkudes FMN-is, millest tekib FAD. Mõlema teket stimuleerivad kilpnäärehormoonid. Tagavara neerudes ja maksas on suhteliselt tagasihoidlik, mistõttu peab seda saama pidevalt toiduga; seda sisaldavad näiteks piim, jogurt, maks, kala ja spinat.
Biofunktsioonid.
Tema bioaktiivsus realiseerub läbi koensüümsete vormide FMN ja FAD. Mõlemad on vajalikud redoksprotsesside ensüümides, nt:
Defitsiit.
Normaalsel toitumisel ei esine. Kestev alkoholi, kohvi ja musta tee tarbimine, suitsetamine, antibiootikumid, piimatoodete puudus toidus ja kestev väga rohke suhkru tarbimine viib teatud defitsiidi kujunemisele.
Esmatunnused:
B2-avitaminoos:
NB! Enamasti on B2-avitaminoosi puhul tegu ka tiamiini, niatsiini, B6-vitamiini ja foolhappe defitsiidiga.
Manustamine.
Vajalik on kolmetasandiline lähenemine:
Manustamine on hädavajalik defitsiidile viitavate sümptomite korral.
Vitamiini oskuslik/adekvaatne manustamine ravi ühe komponendina võib olla efektiivne alkoholismi, pellagra, Alzheimeri tõbi, parkinsonismi, dermatiidi, katarakti ja muude haiguste puhul.
Võimalusel tuleks manustada koos tiamiimi, niatsiini, B6-vitamiini, C-vitamiini ja foolhappega.
Päevane ohutu koguannus korduval manustamisel on 100 mg ja ühekordsel 200 mg. Toksilisust pole täheldatud.
Ajaloolist.
Enam-vähem samal ajal Paul Karreriga (1935) teatas Kuhn B2-vitamiini struktuuri kindlaksmääramisest ja sünteesimisest. Ta eraldas ligi 1 grammi riboflaviini 5300 liitrist kooritud piimast (ingl k "skim milk"), ühtlasi oli ta esimene, kes vitamiini eraldas.
Paul Karreri koostatud sünteesimeetodi võttis vitamiini sünteetiliseks tootmiseks kasutusele Hoffmann–La Roche.
Eesti valitsuste loend

"Siin on loetletud Eesti valitsusi."
1918–1940.
Erakonnad:
1992. aastast.
Erakonnad:
Schlei maakond

Schlei maakond ("Amt Schlei") oli maakond ("Amt") Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei kagukaldal Eckenförde ja Schleswigi vahel.
Schlei kaudu piirnes maakond Schleswig-Flensburgi kreisiga.
Maakonna pindala oli 101 km², elanike arv 6824. Rahvastiku tihedus oli 68 in/km².
1. jaanuaril 2008 liideti maakond Schwanseni ja Windeby maakonnaga Schlei-Ostsee maakonnaks.
Loodus.
Schlei maakond jagunes kaheks maastikuliseks piirkonnaks.
Hütteni mägede looduspargi ala (Fleckeby, Güby ja Hummelfeldi vald) on moodustatud Weichseli jäätumise aegsete põhja- ja otsamoreenide poolt. Maastikus on künkad, metsad, põõsastarad ja rannaniidud.
Koseli ja Rieseby vald paiknevad Läänemere ja Schlei vahelisel poolsaarel Schwansenil.
Haldus.
Schlei maakond moodustati 1. aprillil 1970 Schleswig-Holsteini kreisi- ja maakonnareformi käigus varasemast Fleckeby ja Rieseby maakonnast.
Algselt kuulusid Schlei maakonda Bohnerti vald, Fleckeby vald, Götheby-Holmi vald, Güby vald, Hummelfeldi vald, Koseli vald ja Rieseby vald. Aastal 1974 ühines Götheby-Holmi vald Fleckeby vallaga ja 1977 Bohnerti vald Koseli vallaga.
Uue Schleswig-Holsteini haldusreformi käigus ühines maakond 1. jaanuarist 2008 Schwanseni ja Windeby maakonnaga. Uue maakonna halduskeskuseks sai Eckernförde.
Maakonda kuulusid järgmised vallad (sulgudes elanike arv 2005. aasta seisuga):
Maakonna halduskeskus oli Fleckeby. Üks valitsusorgan oli Riesebys.
Maakonnavalitsuse aadress oli
Schmiederedder 2, 24357 Fleckeby. Algul asus maakonnavalitsus ajaloolises maakonnavalitsuses koolimaja kõrval. Viimasesse hoonesse asula keskuses koliti 1973. Aastal 1984 alustati juurdeehitust.
Maakonnakomisjoni esimees ("Amtsvorsteher") oli Johann Kempe (Kristlik-Demokraatlik Liit).
Rahvastik.
Elanike arv aastal 1970 oli 5000, nüüd on see kasvanud 7000-ni, kaasa arvatud umbes 400 inimest, kellel on seal teine eluase (peamiselt Koseli valla suvilapiirkondades).
Liiklus.
Maakonnale pääseb ligi kiirtee Bundesautobahn 7 kaudu mahasõiduga Owschlagi juures ning seda läbib maantee B 76. Lennuühendus on Kieli Holtenau lennujaama (umbes 30 km kaugusel) ja Hamburgi Fuhlsbütteli lennujaama (umbes 120 km) kaudu.
Turism.
Schlei maakond on puhkepiirkond sportimisvõimalustega. Schlei ääres saab harrastada veesporti, Güby vallas on golfirada, Fleckebys ja Risebys saab tennist mängida. Schlei ääres ja Hütteni mägedes on jalgrattarajad. Igal pol on matkarajad.
Vaatamisväärsused.
Fleckebys on kunagise Schleswigi hertsogiriigi Hütteni "herred"'i valitsushoone, kus asub muuseum.
Güby vallas on Louisenlundi loss, kus asub Põhja-Saksamaa juhtiv internaatkool.
Rieseby vallas Norbys on "Mühle ANNA", kus asub koduloomuuseum ja kultuurikeskus.
Vaatamisväärsused on ka Koseli kirik ja Rieseby kirik.
Tähised.
Sihtnumber on 24357.
Suunakood on 04354.
Autode eraldusmärk on RD.
Lipoehape

Lipoehape ehk N-vitamiin ehk alfalipoehape (keemiline valem C8H14O2S2) on vesilahustuv keemiline ühend. Looduslikult esinev vorm on "R"-lipoaat. 
Vormid.
Lipoehappe bioaktiivsed vormid on järgmised:
Allikad.
Lipoehapet leidub enamikus toiduainetes, kuid külluslikud allikad on pärm, liha, neerud, süda, maks, piim, taimsed saadused.
Saamine.
Toiduainetega seedekulglasse sattuv lipoehape imendub peensoolest. Imendunud lipoaat transporditakse koerakkudesse, kus ta NADPH- või NAH-dihüdrolipoamiidi dehüdrogenaasi toimel redutseeritakse DHLA-ks.
Biofunktsioonid.
Lipoaati vajavad lipoamiidina kesksete redoksprotsesside ensüümid:
Lipoaadi ja DHLA sisaldus on kudedes ja kehavedelikes väga väike. Seega avaldub nende antioksüdantsus vaid metaboolselt, st DHLA regenereerib DHLA-dehüdrogenaasi toimel askorbaadi, ubikinooni ja GSH. Seetõttu aitab lipoehape vältida E-vitamiini ja C-vitamiini vaegust. 
Lipoaat ja DHLA on ka mitmete transkriptsioonifaktorite talitluse redoksmodulaatorid.
Vaegus.
Selle vaeguse korral on häiritud organismi kõik kataboolsed protsessid.
ACSF3 puudulikkusest tingitud kombineeritud maloon- ja metüülmaloon-atsiduuria (CMAMMA) puhul on häiritud mitokondriaalne rasvhapete süntees (mtFASII), mis on lipoehappe biosünteesi eelreaktsioon. Selle tulemuseks on oluliste mitokondriliste ensüümide, nagu püruvaadi dehüdrogenaasi kompleks (PyrDH) ja alfa ketoglutaraadi dehüdrogenaasi kompleks (AKGDH), vähenenud lipoüülimine. Lipoehappe lisamine ei taastata mitokondriaalse funktsiooni.  
Manustamine.
Adekvaatsed andmed tema ööpäevase vajaduse kohta puuduvad.
α-lipoehappe oskuslik/adekvaatne manustamine võib ravi ühe komponendina olla efektiivne diabeedi, lihasekrampide, isheemia ja muude haiguste korral.
Seda peaks manustama koos C-vitamiini ja E-vitamiini, riboflaviini, pantoteenhappe ja niatsiiniga.
Kuigi ohutu koguannuse ülempiir pole adekvaatselt hinnatav, on teada, et ta ei tekita probleeme ka üsna suurtes annustes.
Otto Strandmani esimene valitsus

Otto Strandmani esimene valitsus oli Eesti Vabariigi Valitsus 8. maist kuni 18. novembrini 1919.
Otto Strandmani esimene valitsus nimetati Asutava Kogu poolt ametisse 8. mail 1919. 
Tegemist oli algselt laia koalitsiooniga kolmest Asutava Kogu suurimast fraktsioonist : ESDTP (41 kohta kogus, 4 inimest 5 kohal valitsuses); Tööerakonnast (vastavalt 30, 3 ja 5) ning Rahvaerakonnast (25, 2 ja 2). 20. septembril 1919 lahkus valitsusest Rahvaerakond ning kuigi kaheparteiline koalitsioon pidas vastu veel ligi kaks kuud, kukkus Otto Strandmani esimene valitsus lõpuks siiski 18. novembril 1919. aastal.
Otto Strandmani esimese valitsus koosseis.
&lt;br clear=all&gt;
S-metüülmetioniin

U-vitamiin ehk S-metüülmetioniinkloriid ehk antihaavandiline faktor (ka vitamiinilaadne biomolekul) on kliiniliselt tõestatud haavandivastase toimega looduslikult leiduv toitumisfaktor, ka vitamiinilaadne faktor.
U-vitamiini biofunktsiooniks on ilmselt metüülrühmade doonori roll. U-vitamiini avastas ja nimetuse andis (1950) ligi kümme aastat kestnud uurimistöö käigus Stanfordi ülikooli meditsiinikooli töötaja dr Garnett Cheney. Täpsed andmed tema vajaduse, vaeguse ja toksilisuse kohta puuduvad. U-vitamiini leidub sellistes toiduainetes nagu kapsas, hapukapsas, spargel, petersell, tomatid, oder, harilik lutsern, seller, pastöörimata piim, toores munakollane.
Meditsiinis on kasutatud S-metüülmetioniinkloriidi nii haavandiravis – haavandtõve, maohaavandi kui ka kaksteistsõrmiksoolehaavandi ravis – kui ka lipiidide metabolismi häirete ravis. U-vitamiini haavandivastase toime aluseks olid katsed merisigadega (neil ennetas see histamiinitekkelisi haavandeid) ja kliinilised katsed kinnipeetavatega. Kliiniliste katsete tulemused näitasid, et U-vitamiinil, manustatuna värske kapsa mahlana, on ravitoime haavandtõve korral, vähendades sümptomeid (valu, ebameeldivustunnet kõhus) ning kiirendades haavandi paranemist.
Maastikuvaldkond

Maastikuvaldkond on maastikuallprovintsi osa sarnase määravate looduslike tingimuste (pinnamood, geoloogiline ehitus ja protsessid, kliima, taimestik jne) ja kindlaksmääratud geograafilise asendiga.
Eestis eristatakse Põhja-Eesti, Lääne-Eesti, Vahe-Eesti, Ida-Eesti ja Lõuna-Eesti maastikuvaldkonnad.
P-aminobensoehape

P-aminobensoehape ehk PABA on orgaaniline bioaktiivne ühend, aminohape ja mikrotoitaine ning ravimpreparaat. PABAt liigitatakse erinevalt nii asendamatu vitamiinilaadse biomolekuli kui ka vesilahustuva vitamiini ja antioksüdandi ning koensüümina. P-aminobensoehape on mikrokogustes igapäevaselt vajalik osade organismide paljude bioloogiliste protsesside normaalseks toimimiseks.
PABA täielik puudumine (ka bioaktiivsuse minetanuna) toidus või kestev vaegus võib organismile kahjulik ning koguni ohtlik olla, põhjustades haiguslikke seisundeid.
Üldandmed.
Molekulvalem: C7H7NO2;
Valem: H2NC6H4CO2H (vees raskesti lahustuv kristalliline aine);
Bakterid.
PABA on paljude bakterite jaoks hädavajalik kasvufaktor: "Acetobacter suboxydans", "Clostridium acetobutylicum", "Clostridium sporogenes", "Clostridium thermosaccharolyticum", "Escherichia coli" mutandid, "Lactobacillus arabinosus", "Leuconostoc meseteroides" P-60, "Neurospora crassa" mutant jpt.
Inimene.
Saamine.
Olulised eksogeensed toiduained PABA allikatena on : õllepärm, nisu, täistera riis, seened, spinat, söödavad munad, looma maks ja neerud, piim.
Imendumist häirivad alkohol ja kohv.
Biofunktsioonid.
PABA on foolhappe ehitusüksus, st et ta on hädavajalik vitamiin mis muundatakse soole mikrofloora elutegevuse käigus foolhappeks.
On vajalik:
PABA omab teatud kaitsefaktorit UV-B kiirguse suhtes (seetõttu kasutatakse mitmete salvide koostises).
Defitsiit.
Võib tekkida alkoholismi puhul ja sulfoonamiinide kestval manustamisel, sest viimased on PABA antimetaboliidid (hävitades seega mikroobe, kes toodavad foolhapet).
Defitsiidi tunnused:
Manustamine preparaatidena.
Tema suukaudne manustamine tableti vormis ravi ühe komponendina on kasutusel ja võib olla efektiivne vitiliigo, pemfiguse, dermatomüosiidi, Peyronie tõve, viljatuse (naiste), artriidi, süsteemse erütematoosse luupuse, aneemia, peavalu, juuste väljalangemise jne korral. 
PABA põhjal valmistatud preparaate soovitatakse ka osade "Rickettsia" perekonna bakterite poolt põhjustatud haiguslike seisundite korral, sh kaljumägede tüüfus (inglise keeles "Rocky Mountain spotted fever") 
ja tähniline tüüfus (inglise keeles "scrub typhus").
Teda soovitatakse manustada koos foolhappe, C-vitamiini, püridoksiini, niatsiini ja tiamiiniga.
Suuremaid annuseid kui 25–30 mg/päevas pole soovitatav sisse võtta, sest võivad ilmneda toksilised nähud: iiveldus, oksendamine. Lisaks eeltoodule võib PABA põhjustada ka, manustatud kogusest mitte oluliselt sõltuvaid, allergilisi reaktsioone nagu kooma, allergiline lööve, kõhulahtisus, peapööritus, silmade ärritus (aine kokkupuutel silmaga), palavik, maksakahjustus, õhupuudus, hingamise auglustumine.
Geograafiline asend

Geograafiline asend on mingi koha asukoht maakeral tinglike joonte (ekvaatori ja algmeridiaani) suhtes. 
Geograafilist asendit kirjeldatakse tavaliselt geograafiliste koordinaatide, ilmakaarte ja naabrussuhete kaudu.
Lõuna

Lõuna (S) on põhi-ilmakaar, mille asimuut on 180 kraadi. Lõunas asub Päike keskpäeval.
Tähis S on pärit saksa keelest "Süden" ja inglise keelest "south".
Põhi

Põhi (N) on põhi-ilmakaar, mille asimuut on 0 ehk 360 kraadi. Põhi on lõuna vastasilmakaar.
Tähise N tähendus on portugali ja hispaania keeles "norte", itaalia ja prantsuse keeles "nord", hollandi keeles "noorden", saksa keeles "Norden" ja inglise keeles "north".
Eesti kirjakeele algusaegadel on saksa kirjamehed põhjakaart märkinud ka nimetusega "Paiwata pôhl".
Asukoht põhjaosas Eesti sümboolikas.
Asukohale Eesti mandriosa põhjakaldal viitab hõbedane kaheksaharuline (Põhja)täht Harku valla vapil.
Nimetus.
Ilmakaare nimetuse "põhi" päritolu pole kindlalt teada. Teoses "Eesti astronomia" (1899) väidab Jakob Hurt, et ilmakaare nimetus "põhi" tuleneb Põhjanaelast:
"Waatame meie põhjanaela poole, siis waatame põhjapoole ja meie anname selle nime "põhi" ka neile paikadele maa pääl, mis põhjanaela tähe all seisavad. Nii on Eesti nimi "põhi" sündinud." 
Mõned muud allikad aga viitavad, et nimetus "põhi" tuleneb püstkoja tagaosa nimetusest, võttes aluseks saamide püstkoja (saamide goahti) pära- või tagaosa tähistavat nimetust "boaššu".
Ilmakaared

Ilmakaared on suunad, mille abil saab orienteeruda looduses või kaardil. 
Enamikus maailma keeltes on originaalsed sõnad ainult nelja põhiilmakaare tähistamiseks: põhi, ida, lõuna, lääs, mille vahele jääb hulk liitnimedega vahekaari. Näiteks põhiilmakaared põhi (inglise "north" või saksa "Nord"), ida ("east" või "Ost"), lõuna ("south" või "Süd"), lääs ("west" või "West") ja vaheilmakaared: NE või NO, SE või SO, SW, NW. Erandeiks on näiteks eesti, soome, vepsa, liivi, vadja ja bretooni keel, kus on kasutusel kaheksa erinimelist ilmakaart.
Teistes keeltes.
Soome: "pohjoinen" (N), "koillinen" (NE), "itä" (E), "kaakko" (SE), "etelä" (S), "lounas" (SW), "länsi" (W), "luode" (NW).
Vepsa: "pohjoine" (N), "homendezbok" (NE), "päivnouzm" (E), "longibok" (SE), "suvi" (S), "ehtbok" (SW), "päivlaskm" (W), "öbok" (NW).
Liivi: "púoi" (N), "ida" (NE), "uomug", tuulena "maagor" (E), "lõõnag" või "lüünag" (SE), "jedāl" (S), "lānš" või "läntš" (SW), "vest", ka "ūdag", tuulena "vežgor" (W), "lúod" (NW).
Vadja: "põhja" (N), "cirre" (NE), "itä" (E), "kaakko" (SE), "lõunaz" (S), "etelä" (SW), "länsi" (W), "luvvõ" (NW).
Eesti-, soome-, vepsa-, vadja- ja liivikeelsete ilmakaarte nimetuste kõrvutamine lubab saada mõninga ettekujutuse muistse Läänemere ja Vienamere (Valge mere) peamistest laevateedest. 
Praegu kasutatavad eestikeelsed ilmakaarte nimetused on paika pandud Eesti Kirjanduse Seltsi 1910. aastal ilmunud trükises "Maateaduse-sõnad".
Lääne-Euroopas kasutavad tänapäevani muistseid vahekaari bretoonid: "Norzh" (N), "Biz" (NE), "Reter" (E), "Gevred" (SE), "Su" (S), "Mervent" (SW), "Kornôg" (W), "Gwalarn" (NW).
Ilmakaarte vasteks võib pidada ka Vahemere maade tuulesuundi, kuna laevanduses on nad vastastikku asendatavad.
Vana-Kreeka: "Boreas" (N), "Kaikias" (NE), "Euros" (E), "Apeliotes" (SE), "Notos" (S), "Lips" (SW), "Zephyros" (W), "Skiron" (NW).
Vana-Rooma: "Aquilo" (N), "Caurus" (NE), "Eurus" (E), "Volturnus" (SE), "Auster" (S), "Africus" (SW), "Favonius" (W), "Thrascius" (NW).
Navigatsioon.
Navigatsioonis kasutatakse 32 traditsioonilist põhi- ja vahekaart mõistega rumb: N (Noord), NNNO, NNO, ONNO, NO, NONO, ONO, OONO, O (Oost), OOZO, OZO, ZOZO, ZO, OZZO, ZZO, ZZZO, Z (Zuid), ZZZW, ZZW, WZZW, ZW, ZWZW, WZW, WWZW, W (West), WWWN, WNW, NWNW, NW, WNNW, NNW, NNNW, N, iga jaotise väärtus 11,25 kraadi.
Nikolai Rimski-Korsakov

Nikolai Andrejevitš Rimski-Korsakov ("Николай Андреевич Римский-Корсаков"; 18. märts (vkj. 6. märts) 1844 Tihvin – 21. juuni 1908) oli vene helilooja ja muusikaõpetaja, kes kuulus rühmitusse Võimas Rühm.
Elukäik.
Rimski-Korsakov sai kodunt hea hariduse ega unistanud saada muusikuks. Tema vend Voin Rimski-Korsakov oli mereväeohvitser ja onu admiral, mistõttu pidi ka Rimski-Korsakovist saama mereväeohvitser. 1856. aastal astus ta Peterburi mereväekadettide kooli.
Kadetina külastas Rimski-Korsakov tihti ooperietendusi ja õppis klaverit. 1861. aastal tutvus ta vene helilooja Mili Balakireviga, kes hakkas Rimski-Korsakovi juhendama ja õpetama. 
1862. aastal katkes Rimski-Korsakovil muusikaga tegelemine, kuna ees ootas kolmeaastane kohustuslik mereväeteenistus. Teenistuse käigus reisis ta nii Põhja-Euroopas kui ka Põhja- ja Lõuna-Ameerikas. Reisidel läbielatu peegeldub hiljem ka tema heliloomingus. Mereväeteenistusest Peterburi tagasi jõudnult pühendus ta täielikult muusikale.
1871. aastal hakkas Rimski-Korsakov orkestratsiooni- ja kompositsiooni eriala õppejõuks Peterburi Konservatooriumis. Õpetamise käigus tegeles Rimski-Korsakov muusikateooria, harmoonia ja polüfoonia täiendamisega. 
1872. aastal abiellus Rimski-Korsakov Nadežda Nikolajevna Purgoliga, kellega tal oli seitse last: Mihhail (sünd. 1873), Sofia (sünd. 1875), Andrei (sünd. 1878), Vladimir (sünd. 1882), Nadešja (sünd. 1884), Margarita (1888) ja Slavtšik (sünd. 1889). 
1874. aastal tegi Rimski-Korsakov algust dirigenditööga, juhatades 3. sümfooniat. 
Aastail 1875–1876 koostas Rimski-Korsakov kaks rahvalaulukogumikku, mis mõjutas tugevasti mitmeid järgneva põlvkonna vene heliloojaid. 
1880. aastaks oli helilooja välja õpetanud terve põlvkonna noori heliloojaid, kelle seas olid näiteks Aleksandr Glazunov ja Anatoli Ljadov. 
Aastatel 1883–1894 oli Rimski-Korsakov õukonnakapelli dirigent.
Rimski-Korsakov on mõjutanud ka eesti heliloomingut. Mitmed vanema põlvkonna heliloojad (Rudolf Tobias, Artur Kapp, Mart Saar, Mihkel Lüdig jt) on õppinud Peterburi Konservatooriumis Rimski-Korsakovi käe all.
Helilooming.
Rimski-Korsakovi teostele on iseloomulik rahulik jutustav ja kirjeldav väljenduslaad. Looming on poeetiliselt programmiline, olles nii realistlik kui ka rahvuslik. Helilooja meelisteemadeks olid muinasjutud, eksootiliste maade kõlavärvid ja sümfoonilised meremaalingud. 
Ta on kirjutanud ka vokaalsümfoonilisi teoseid, kammermuusikat, romansse, sümfoonilise süidi ("Antar"), süite ja 15 ooperit. 
Ooperid.
Ooper-ballett "Mlada"
Rimski-Korsakov

Rimski-Korsakov (vene Римский-Корсаков) on vene aadlisuguvõsa.
B4-vitamiin

Koliin ehk B4-vitamiin on bioaktiivne essentsiaalne biomolekul, mis kuulub B-rühma vesilahustuvate vitamiinide hulka ja on ka mikrotoitaine ning on mikrokogustes iga päev vajalik enamiku organismide peaaegu kõikide füsioloogiliste protsesside toimimiseks. Eri vormidest on bioloogiliselt tähtsaim fosfokoliin. 
Saamine.
Inimene saab seda toiduga soole mikrofloora poolt toodetuna ja sünteesib seda ka ise. Imendub peensooles aktiivse transpordina ja difusioonina. 
Imendumist pärsib liigne alkohol ja kohv, rohke suhkru tarbimine. Teatud osa imendunud B4-vitamiinist fosforüülub enterotsüütide membraanis fosfokoliiniks ja seda kasutatakse organismispetsiifiliste fosfolipiidide sünteesiks.
Neid transpordivad vere lipoproteiinid. Koerakkudesse satub enamasti fosfokoliin.
Peamised allikad: munakollane, kalamari, sardiinid, makrellid, kapsas.
Biofunktsioonid.
B4-vitamiini on vaja:
Defitsiit.
Reeglina ei teki. Kui tarbida liiga palju kohvi, alkoholi, musta teed ja ühekülgselt toituda, siis küll.
Defitsiidi tunnused:
Manustamine.
Ööpäevast vajadust on raske määratleda.
Oskuslik ja adekvaatne manustamine võib ravi ühe komponendina olla efektiivne alkoholismi, hepatiidi, Alzheimeri tõve ja muude haiguste korral.
Seda peab manustama koos tiamiini, riboflaviini, foolhappe, B12-vitamiini, A-vitamiini ja inositooliga.
Toksilist toimet pole täheldatud isegi mitte väga suurte annuste korral, kuid liiga kaua kestev megadooside manustamine võib põhjustada B4-vitamiini defitsiiti.
Ida

Ida (E või O) on üks neljast põhi-ilmakaarest. Ida asimuut on 90 kraadi. 
Tähis E on pärit inglise keelest ("east"), tähis O saksa keelest ("Osten").
Väljakujunenud tava järgi joonistatakse kaardid nii, et ida jääb paremale.
Maa pöörleb ümber oma telje ida suunas. Sellepärast tõuseb päike idakaartest, kõige sagedamini idast.
Läbi aegade on Euroopas kasutatud sõna "ida" Aasia ja eriti Idamaade kohta.
20. sajandil kasutati sõna "ida" vahel metafoorina sotsialistlike riikide kohta, kus kehtis nõukogude võim. Näiteks 1940 avaldas Juhan Sütiste luulekogu "Maakera pöördub itta", kus sõna "ida" on selles mõttes kahetähenduslik.
Priit Karm

Priit Karm (sündinud 10. juunil 1967) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1985. aastal Tartu 7. Keskkooli, osales 1985. aastal ka Vanemuise draamastuudios. Aastail 1985–87 õppis inglise ja 1989–91 eesti filoloogiat Tartu Ülikoolis, lõpetas 2004. aastal teoloogia erialal. Aastatel 2005–2006 täiendas end vahetusüliõpilasena Suurbritannias Rose Bruford College of Theatre and Performance’is, 2006. aastal sai Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas Lavakunstikoolis teatrimagistri kraadi. 
Teatritee.
Aastatel 1989–1999 töötas ta Tartu Lasteteatris, aastatel 1993–2000 osales Vanemuise teatri lavastustes, aastail 1995–99 oli teatristuudio Sagar juhendaja. Alates 2000 vabakutseline. 2007. aastal asutas väiketeatri Teatrike, on töötanud seal ka näitlejana.
Film.
mänginud filmides 
Hääletöö.
Alates 2006. aastast on ta häälendanud käsikirju erinevatele meediatele telest-raadiost internetini, aastast 2011 ka Euroopa Parlamendi Multimedia Centre’le, sealhulgas EuroparlTV kanali Noor Euroopa sarjadele “Heureka”, “Lavatagune”, “Selge pilt” ja virtuaalse tegelaskuju Blink juhitud “A – Ü”.
Kirre

Kirre (inglispärane rahvusvaheline lühend NE, saksapärane NO) on vaheilmakaar, mille asimuut on 45 kraadi. 
Kirdekaare vanemad rahvapärasemad nimetused on näiteks veel "põhja hommik, idapõhine, päevatõuseng". Saarte murdes ja läänemurde rannikualal on kirret kutsutud ka "ida"'ks. 
Nimetus.
Tundmatu päritoluga sõna. On arvatud et nimetus "kirre" tuleb Põhja-Virumaalt.
Loe

Loe ehk põhjalääs (NW) on vaheilmakaar, mille asimuut on 315 kraadi.
Edel

Edel ehk lõunalääs (SW) on vaheilmakaar, mille asimuut on 225 kraadi.
Kagu

Kagu (inglispärane rahvusvaheline lühend SE, saksapärane SO) on vaheilmakaar, mille asimuut on 135 kraadi. 
Kagukaare vanemad rahvapärased nimetused on näiteks veel "eeslõuna, lõunahommik, keskhommik, lõunaida, kakk", ja isegi "lõuna".
Nimetus.
Ilmakaare nimetus "kagu" arvatakse olevat tulnud (ränd)lindude nimetuste järgi (nt kaur (sm "kuikka")), mitmetes linnunimetustes esinev sõnatüvi arvatakse olevat hakanud märkima ilmakaart rändlindude liikumissuuna järgi.
Fleckeby vapp

Fleckeby vapp on Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaa Rendsburg-Eckenförde kreisi Fleckeby valla vapp.
Vapp on vallale annetatud 14. detsembril 1987. 
Tammekänd kahe lehega sümboliseerib kaht ühinenud valda: varasemat Fleckeby valda ja sellega ühinenud Götheby-Holmi valda. Tamm sümboliseerib valla rohkeid metsi, tamme juured põllumullas tähendavad põllumajandust. Haamer sümboliseerib käsitööd ja tööndust. Laineline joon sümboliseerib Schleid.
Algaja löök

Algaja löök on standardkombinatsioon rahvusvahelises kabes. Nimetuse on ta saanud seetõttu, et selle väga lihtsa kombinatsiooni otsa kukuvad just äsja kabemänguga alustanud ja seda pahatihti juba teisel käigul.
1.32-28 18-23 2.37-32?? (vt diagrammi)
ning must võidab mängides 2...23-29.
Samamoodi on võimalik löök ka teisele poole 1.33-28 18-22 2.39-33? (vt diagrammi 2)
nüüd siis järgneb 2...22-27+
Schlei maakonna vapp

Schlei maakonna vapp on Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaa Rendsburg-Eckernförde kreisi endise maakonna Schlei vapp. 
Vapi kirjelduse kiitis siseminister heaks 22. juulil 1994. Vapp oli kasutusel kuni maakonna liitmiseni 1. jaanuaril 2008.
Hõbedase kilbijalami kohal on lame roheline viismägi. Sinisel laiul on vasakule pööratud hõbedane kolmnurkne puri, mida paremalt ülalt saadab hõbedane kajakas. 
Purjepaat ja kajakas sümboliseerivad Schlei lahe tähtsust maakonna valdadele. Viis küngast kilbijalamil osutavad maakonna viiele vallale ning künklikule maastikule. Roheline värv sümboliseerib maastiku tähtsust piirkonnas.
Güby vald

Güby vald (taani keeles "Gyby") on vald Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei-Ostsee maakonnas Schlei lõunakaldal Große Breite ääres, umbes 8 km Schleswigist ida pool.
Valla pindala on 11,89 km² (Schlei maakonna kodulehe andmetel 11,95 km²).
Elanike arv oli 714 (31. detsember 2012) ja 842 (30. juuni 2005). Schlei maakonna kodulehe andmetel oli elanike arv 31. märtsi 2012 seisuga 857. Rahvastiku tihedus oli 60 in/km².
Haldus.
vallaesinduses on 12 kohta. Pärast 2006. aasta kohalikke valimisi on Kristlik-Demokraatlikul Liidul 6 kohta, Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikul Parteil 2 kohta, Güby Aktiivsel Valijateühendusel ("Aktive Wählergemeinschaft Güby") 2 kohta, Rohelistel 1 koht ja Güby Vabal Valijateühendusel ("Freie Wählergemeinschaft Güby") 1 koht.
Vallavanem ("Bürgermeister") on Manfred Pohl (SPD). Varem oli vallavanem Heinz Meggers (Kristlik-Demokraatlik Liit).
Rahvastik.
Asulastik.
Valla asulad on Güby, Ahrensberg-Louisenlund, Esprehm ja Wolfskrug.
Majandus.
Tähtsateks majandusharudeks on saanud veesport ja turism.
Liiklus.
Valda läbib maantee B 76, mis viib Schleswigist Eckernfördesse.
Teenindus.
Algkool, lasteaiad, arstid, apteek, hoiukassa ja spordiühing on naabervallas Fleckebys.
Turism.
Louisenburgi lähedal Schlei ääres on golfirada.
Saab tegeleda ratsutamise ja veespordiga. On matka- ja jalgrattaradu.
Vaatamisväärsused.
Louisenlundi mõis.
Klassitsistlik Louisenlundi loss Schlei Große Breite ääres paikneb suures inglise pargis. See ehitati 1772–1776 Karl von Hessen-Kasseli suveresidentsiks. Arhitekt Hermann von Motz laiendas seda 1790. aasta paiku tunduvalt ning ehitas juurde muuhulgas kasvuhoone. Praeguse väljanägemise sai loss Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsogite ajal.
Tänapäeval töötab Louisenlundi lossis internaatkool "Stiftung Louisenlund", mis asutati 1949 riiklikult tunnustatud gümnaasiumina. Sealt pärineb tuntud purjetajaid. Koolis õpib umbes 350 õpilast. See on üks Saksamaa suuremaid internaatkoole.
Hoolimata arvukatest ümberehitustest on ka siseruumides säilinud eripärasid, nagu näiteks krohvlaed härrastemajas.
Mõisavalitseja maja.
Mõisast lääne pool on säilinud 17. sajandist pärit mõisavalitseja talu jäänused koos kõrvalhoonetega 18. sajandist.
Kultuur.
Vallas tegutsevad vabatahtlik tuletõrjeühing muusikarühmaga, Saksa Punane Rist, pensionäride ring, küttide gild ja küttide ühing.
Kirik.
Güby vald kuulub Koseli kihelkonda.
1990. aasta Slovakkia parlamendivalimised

1990. aasta Slovakkia parlamendivalimised olid Slovakkia esimesed vabad valimised pärast sametrevolutsiooni, need toimusid 8. ja 9. juunil 1990. Sel ajal oli Slovakkia veel Tšehhoslovakkia osa. Valiti Slovaki Rahvusnõukogu. Samal ajal toimusid valimised Tšehhoslovakkia Föderaalkogusse. 
Samas oli mõlemal riigi osapoolel lisaks ühisele kahekojalisele esinduskogule veel omaette parlament, ka parteisüsteemid olid kummaski riigis vägagi erinevad.
Valimissüsteem.
Valimissüsteem oli proportsionaalne – 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5% (2–3 partei koalitsioonile 7%, enamate liidule 10%). Jagajaks ringkonna mandaatide hulk pluss üks, jagamata mandaadid üleriigilisse kompensatsiooniringi.
Valimiste korraldus.
Valimised toimusid 5660 valimisjaoskonnas.
Valimiste tulemused.
16 nimekirjast sai parlamenti seitse. 12 mandaati, mis langesid nimekirjadele, mis ei saanud vajalikku häälte arvu, jaotati nimekirjade vahel, mis kogusid üle 3% hääli. 
8. ja 9. juunil valitud esinduskogu tulemused osutusid järgmisteks:
Hääleõiguslikke 3 622 650&lt;br&gt;
Osalus: 3 455 651; 95,4%&lt;br&gt;
Kehtetud hääled: 77 925; 2,3%&lt;br&gt;
Maksvad hääled: 3 377 726; 97,7%&lt;br&gt;
1994. aasta Slovakkia parlamendivalimised

1994. aasta Slovakkia parlamendivalimised toimusid 30. septembrist 1. oktoobrini. 
Valimiste eelloos on tähelepanuväärne, et nende toimumise aasta kevadel oli lõppenud paljude poolt diktaatorlikuks peetud Vladimír Mečiari võim, kelle asemel oli peaministriks saanud Jozef Moravčík. Paljudele šokeerivalt tähendasid valimised Euroopale pinnuks silmas olnud Mečiari tagasipöördumist, seekord omalaadse punapruuni koalitsiooni abil (ZRSi ja SNSga). 
Valimissüsteem oli proportsionaalne – 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5% (2-3 partei koalitsioonile 7%, enamate liidule 10%). Jagajaks ringkonna mandaatide hulk pluss üks, jagamata mandaadid üleriigilisse kompensatsiooniringi.
Tulemused.
Hääleõiguslikke 3 876 555&lt;br&gt;
Osalus: 2 923 265; 84,2%&lt;br&gt;
Kehtetuid hääli: 47 807; 1,6%&lt;br&gt;
Kehtivaid hääli: 2 875 458; 98,4%&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
1Ühine Valik on nelja erakonna vasakkaldega koalitsioon, mille peajõuks Demokraatliku Vasaku Partei (SDĽ); lisaks veel Slovakkia Sotsiaademokraatlik Partei (SDSS), Roheliste Partei Slovakkias (SZS) ja Slovaki Vabariigi Talupidajate Liikumine (Hnutie poľnohospodárov Slovenskej republiky).
&lt;br&gt;
2Ungari Koalitsioon on kolme Ungari partei paremtsentristlik ühendus: Ungari Kristlik-Demokraatlik Liikumine (MKDH) ja Ungari Rahvapartei (MPP) pluss veidi vasakpoolsem Kooseksisteerimine (Együtteles)
1992. aasta Slovakkia parlamendivalimised

1992. aasta Slovakkia parlamendivalimised toimusid samuti Tšehhoslovakkia osana ning said suuresti hilisemale lahkuminekule otsustavaks. Valimistel saavutasid edu eraldumist pooldavad parteid. 
Valimissüsteem oli proportsionaalne: 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5% (2–3 partei koalitsioonile 7%, enamate liidule 10%). Jagajaks ringkonna mandaatide hulk pluss üks, jagamata mandaadid üleriigilisse kompensatsiooniringi.
5. ja 6. juunil valitud esinduskogu tulemused olid järgmised.
Tulemused.
Hääleõiguslikke 3 770 073&lt;br&gt;
Osalus: 3 174 436; 84,2%&lt;br&gt;
Kehtetuid hääli: 91 740; 2,9%&lt;br&gt;
Kehtivaid hääli: 3 082 696; 97,1%&lt;br&gt;
1998. aasta Slovakkia parlamendivalimised

1998. aasta Slovakkia parlamendivalimised toimusid 30. septembrist 1. oktoobrini. 
Valimised said mõneti vastandiks eelmistele, kuna seekord tähistasid need Vladimír Mečiar'i kukkumist. Valimiste järel moodustati lai koalitsioon, mille juhiks sai algselt viiest parteist koostatud liiterakond Slovakkia Demokraatlik Koalitsioon (SDK). Liiterakonnaks kujunes ka Ungari ühendus. Põhjuseks siin suuresti valimistele eelnenud valimisseaduse muudatused, mille kohaselt valimisliidu puhul tuleb ületada uus künnis - 5% iga liidus osaleva erakonna kohta. Poliitilise patiseisu tõttu parlamendis on riigis juba kevadest peale valimata ka president, parlamendivalimiste järel otsustatakse otsevalimise kasuks. 
Valimissüsteem oli proportsionaalne - 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5%. Jagajaks nüüdsest riigi mandaatide üldarv pluss 1, see tähendab 151. 
Tulemused.
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
1Liiterakond mis koosnes algselt , Kristlik-Demokraatlikust liikumisest (KDH), Demokraatlikust Parteist (DS), Demokraatlikust Liidust (DÚ), Slovakkia Sotsiaaldemokraatlikust Parteist (SDSS) ja Rpheliste Parteist Slovakkias (SZS). Lagunes varsti pärast valimisi, kuigi mitte päris algosadesse.
2Eelmiste valimiste Ungari Koalitsiooni valimisliidu ühinemine 
Vaata ka.
[Slovakkia Statistikaamet]
2002. aasta Slovakkia parlamendivalimised

2002. aasta Slovakkia parlamendivalimised toimusid 20. ja 21. septembril. Senine koalitsioon sai mõneti pessimistlikest ennustustest hoolimata veel aega jätkata. Valimiste üllatuseks oli Slovakkia Kommunistliku Partei sissepääs – sellest sai teine tugevam reformimata kommunistlik partei Kesk-Euroopas.
Valimiste suurteks tulijateks olid kaks isikuparteid: Demokraatliku Vasaku Parteist lahku löönud Robert Fico ja tema vasakpopulistlik SMER; ning meediamagnaat Pavol Rusko (telejaam Markiza) ANO. Eelmiste valimiste SDK peamiseks järeltulijaks oli SDKU. 
Valimissüsteem oli proportsionaalne – 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5%. Jagajaks nüüdsest riigi mandaatide üldarv pluss 1, s.t. 151.r 
Tulemused.
Hääleõiguslikke 4 157 802&lt;br&gt;
Osalus: 2 909 998; 69,99%&lt;br&gt;
Kehtetuid hääli: 34 917; 1,2%&lt;br&gt;
Maksvaid hääli: 2 875 081; 98,8%&lt;br&gt;
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
1SDKU ühendab peamiselt ühistöö liinile kindlaks jäänud endisi SDK liikmeid eesotsas toonase valitsusjuhi M. Dzurindaga. "Iseseisvuslased" enamasti taastasid oma varasemad parteid.
&lt;bRr
2PSNS lõi senine (ja ka praegune) SNS juht ja tähtpoliitik Jan Slota, kui oli partei sisetülis alla jäänud. 
&lt;br&gt;
3HZD eraldus HZDS-st valimiste-eelsel suvel, kui praegune president Ivan Gašparovič Mečiarist lahku lüüa otsustas.
Vaata ka.
[Slovakkia Statistikaamet]
2004. aasta Slovakkia presidendivalimised

2004. aasta Slovakkia presidendivalimised toimusid 2004. aasta aprillis. 
Esimene voor toimus 3. aprillil ja teine 17. aprillil. Võitis taas kord suhteliselt väikese jõu esindaja – vähem kui kahe aasta eest Mečiarist lahku löönud Ivan Gašparovič HZDst.
1999. aasta Slovakkia presidendivalimised

1999. aasta Slovakkia presidendivalimised toimusid 15. mail ja nende II voor 29. mail 1999. Võtijaks tuli koalitsiooni väikseima osapoole Kodanike Üksteisemõistmise Partei (SOP) esindaja Rudolf Schuster.
Lui Olesk

Lui Olesk (12. oktoober 1876 Kavastu vald Tartumaa – 19. veebruar 1932 Tartu) oli Eesti riigimees ja ühiskonnategelane. 
Aastal 1902 lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, seejärel tegutses Tartus advokaadina. 
Aastal 1905 oli radikaalsotsialistide rühma loomise katsel üks eestvedajatest. 
1908–1910 oli ta Vologdas asumisel. 
1918. aasta Saksa okupatsiooni ajal oli ta vangistatud. 
1919. aasta 13. augustist oli L. Olesk Eesti Vabariigi peaprokurör, kuid pidi juba sügisel asuma kohtuministriks Otto Strandmani valitsusse. 
1920–1921 oli ta Eesti töö- ja hoolekande minister ning siseminister valitsuses, mida juhtis Ants Piip. Alates 1. detsembrist 1920 oli ta esimene kindralkuberneri kohuseid täitev Eesti siseminister. Ta kuulus Eesti Tööerakonda. 
Ajakirjanikuna tegutses ajalehes Vaba Maa ja ajakirjas Vaba Sõna, oli kindlustusseltsi Oma juhte.
Ta oli ka Asutava Kogu ja I Riigikogu liige. Viimast küll üsna lühikest aega, sest astus tagasi 16. detsembril 1921 ja teda asendas Oskar Jürgenfeldt.
Lui Olesk oli Sihtasutise M. Varese Toetusraha juhatuse liige. 
Isiklikku.
Lui Olesk oli abielus Minni Kurs-Oleskiga.
Aleksander Oinas

Aleksander Oinas (28. detsember 1887 Tartu – 3. märts 1942 Ussollagi vangilaager, Permi oblast) oli eesti poliitik ja ühiskonnategelane. Maapäeva, Asutava Kogu, I–V Riigikogu ja Riiginõukogu liige, esimene Eesti vabariigi riigikontrolör.
Elulugu.
Aastatel 1907–1915 õppis ta Peterburi Polütehnikumi majandusosakonnas.
Ta lõi kaasa marksistlikus liikumises, kuulus VSDTPsse, mille tõttu oli arreteeritud.
Töötas aastatel 1915–1918 Liivi- ja Eestimaa toitluskomitees. Aastal 1919 ja 1921–1926 oli ta Eesti vabariigi riigikontrolör.
1919. aastal oli ta siseminister Otto Strandmani valitsuses (tema salajased eraviisilised rahuläbirääkimised Viktor Kingissepaga põhjustasid suure skandaali, nn Oinaadi). Teda ei karistatud põrandaaluste kommunistide juhiga läbirääkimise eest.
25. jaanuaril 1921 nimetas Vabariigi Valitsus ta Riigi Statistika Keskbüroo juhatajaks.
Aastatel 1928–1929 rahandus- ja kaubandus-tööstusminister August Rei valitsuses.
Aastal 1931–1932 oli ta teedeminister Konstantin Pätsi kolmandas valitsuses.
1937. aastast oli ta Eraettevõtete Ametnikkude Koja esimees. Kuulus ka mitme organisatsiooni juhatusse, oli käitise Frankonia direktor.
Kuulus Asutavasse Kokku ning oli I–V Riigikogu ja Riiginõukogu liige.
Nõukogude okupatsiooni tulekul ta arreteeriti NKVD poolt. Mõisteti surma. Suri Nõukogude vangilaagris 3. märtsil 1942 juba enne surmaotsuse täideviimist.
Isiklikku.
Aleksander Oinas oli abielus Alma Ostra-Oinasega.
Aleksander Oinase õde Emma Elisabet Oinas oli abielus Friedebert Tuglasega ning on tuntud Elo Tuglase nime all.
1992. aasta Sloveenia parlamendivalimised

1992. aasta Sloveenia parlamendivalimised
Tegemist oli esimeste iseseisvusaegsete valimistega, mis tegid selgeks, et "Sloveenia kevade" jõudude taandumine polnud vaid juhuslik.
794

794. aasta (DCCXCIV) oli 8. sajandi 94. aasta.