tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lauri Luik

Lauri Luik (sündinud 23. aprillil 1982 Haapsalus) on Eesti poliitik, Riigikogu liige aastatel 2007–2019.
Haridus.
Lauri Luik on lõpetanud Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi 2000. aastal ning Tallinna Tehnikaülikooli arvuti- ja süsteemitehnika erialal 2004. aastal. 2009. aastal kaitses ta samal erialal magistritöö.
Tegevus ühingutes.
Luik on Maaelu Edendamise Sihtasutuse nõukogu liige, Hasartmängumaksu Nõukogu esimees, EELK Haapsalu Püha Johannese koguduse nõukogu liige ning Eesti Koolispordi Liidu president.
Poliitiline tegevus.
Lauri Luik on Eesti Reformierakonna liige alates 2000. aastast. Ta oli Haapsalu Linnavolikogu liige aastatel 2002–2007, samuti valiti Haapsalu Linnavolikokku 2009. aastal. Aastatel 2005–2011 oli Luik Reformierakonna juhatuse liige ning aastal 2007 sai temast XI Riigikogu liige. Ta kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 1931 häält ja osutus valituks ka Riigikogu XII koosseisu. Luik on Riigikogu kultuurikomisjoni liige.
Luik kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 5, sai 855 häält ning osutus valituks kompensatsioonimandaadiga.
Töö kultuurikomisjonis.
Lauri Luik on osalenud Riigikogu kultuurikomisjoni liikmena põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ning kõrgharidusreformi väljatöötamisel ning vastutab kutseharidusasutuste seaduse menetluse eest.
Annetused Reformierakonnale.
Ta annetas 2009. aasta aprillist 2010. aasta septembrini Reformierakonnale 146 300 krooni. "Minu annetused läbi kõikide aastate on olnud minu raha. Minu põhimõte on selline, et mina teen kõik oma kampaaniad läbi erakonna ja panen erakonnale raha siis, kui mul on mõni kampaania," selgitas Lauri Luik annetusi. 
Palvushommikusöögid.
2012. aastal jäi Luik ajakirjandusele silma usuliste välisreisidega: jaanuaris käis ta maksumaksja kulul palvushommikusöögil Ameerika Ühendriikides, oktoobris soovis aga minna palvushommikusöögile Ugandasse, kuid see reis jäi siiski ära.
Tegevus sportlasena ja sporditegelasena.
Lauri Luik on harrastanud korvpalli ja kergejõustikku. 1995. aastal tuli ta Eesti meistriks automudelismis (klassis U15). 2002. aastast on ta Kergejõustikuliidu spordikohtunik (C-kategooria). Ta tuli 2008. aastal maratonijooksus parlamendiliikmete maailmameistriks (aeg 2:57.00). Oma praeguse tippmargi 2.49,19 jooksis ta mais 2011 Riia maratonil.
Luik oli aastail 2007–2010 Läänemaa spordiliidu Läänela president ning 2011. aastast juhib ta Eesti Koolispordi Liitu.
Umbjärv

Umbjärv on järv, millel puudub nähtav pindmine sisse- ja väljavool; ka umbjärv kitsamas mõistes. Laiemas mõistes on "umbjärv" järv, millel puudub väljavool ehk on sisuliselt sama mis suubumisjärv. 
Mõned autorid peavad umbjärveks veekogu, mis ei voola (maailma)merre. 
Umbjärved kitsamas mõistes.
Enamik atmosfäärist mahalangenud veest jõuab läbi jõgedevõrgustiku, järvede, märgalade või aurumise maailmamerre. Umbjärvede geograafiline eraldatus (näiteks mäeahelike tõttu) või suur kaugus maailmamerest aga pärsib seda. 
Sageli on umbjärved suhteliselt suure mineraalsusega.
Kuna umbjärvede väljavool (veevahetus) toimub üksnes aurumise ja infiltratsiooni kaudu, on need keskkonnasaasteainetele tundlikud. 
Tuntuimad umbjärved maailmas on Kaspia meri, Araali meri, Balkaši järv, Eyre'i järv jt.
Kernu kadakas

Kernu kadakas (ka Kernu seitsme keeruga kadakas, Kernu keerukadakas) oli looduskaitsealune kadakas, mis kasvas Harju maakonnas Saue vallas Kernu koolimaja ligidal.
Kadakas oli 4 meetri kõrgune, tüve ümbermõõt 128 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt). Puu vanus oli umbes 300 aastat. Puu tüvi moodustub 7st üksteise ümber keeratud väiksemast tüvest või oksast.
2013. aasta kevade seisuga on kadakas kuivanud. Oma osa on selles kindlasti intensiivse autoliiklusega Via Baltika trassi äärsel asukohal. 2007. märtsis murdus suures ja raskes lörtsisajus haljas haru. 
Kohapärimus.
Muistendi järgi olevat puu Põhjasõja ajal istutanud Rootsi kuningas Karl XII – seetõttu on puud nimetatud ka "Rootsi kuninga kepiks". Samuti on levinud kõnekäänd, et kui kadakas kuivab, hea "Rootsi aeg" jälle Eestimaale tagasi tuleb. Hilda Hunt on rahvaluulekogujatele rääkinud loost sellise variandi: "Vinni väljal, nagu rahvas paika nimetab, oli Põhjasõja ajal peatunud Karl XII oma armeega. Õhtul sõjapealikega lõkke ääres istudes võtnud ta kaksteist kadakast keppi, väänanud need seitsmesse keerdu ja sõnanud: “Kui need kadakad kasvama lähevad, tuleb maale pikk rahuaeg ja Rootsi võim läheb Eestist ära. Kui kadakas kuivab, tuleb Rootsi võim Eestisse tagasi.”"Kernu kadakas on Matthias Johann Eiseni sõnul "kõige iseäralikum kadakas Eestis". Ta refereerib kadaka kohta räägitud muistendeid nii: 
"Kord tulnud sinna 7 kuningat kokku, kes mitu kadakat kokku keerutanud; need kasvanud üheks kadakaks kokku, nagu see nüüd veel seal hiidkadakana kasvab. Kui see kadakas hakkab õitsma, kaob vene valitsus ja rootsi valitsus tuleb tagasi. J. Jungi teate järele pistnud 7 ülemat sinna oma kepid maha ja need kasvanud kokku hiidkadakaks."
Kisejärve järvestik

Kisejärve järvestik on 7 järvest koosnev järverühm Võru maakonnas Rõuge vallas.
Limnoloogiliselt on järved semidüs- ja oligotroofsed. Neist suurim on oligotroofne Kisejärv, mille pindala on 43,4 ha (2007).
Järvestikku kaitseks on loodud Kisejärve maastikukaitseala.
Eesti pärismaised põõsad

Pärismaiste põõsaste hulka loetakse Eestis alltoodud 30 liiki. Põõsaste eristamisel puudest on siin võetud kriteeriumiks, et nad ei kasva tavaliselt kõrgemaks kui 2–3 meetrit. 
Kibuvitsa ("Rosa") perekonnas on liikide piiritlemine ebakindel, seepärast leidub mitu selle perekonna süstemaatikat ja vastavalt on ka võimalik erinev arv liike Eestis.
Tuhkpuu ("Cotoneaster") perekonnas on Eestis esinevate liikide eristamine samuti keeruline.
Pajude ("Salix") liikidest on osa põõsaid, osa aga kasvab kas vahel või enamasti puuks. Puuks kasvavaid pajusid nimetatakse ka remmelgateks. 
Kaskedest ("Betula") on samuti osa liike põõsad, osa puud.
Puude hulka arvatuist on mitmed sellised, mis väga sageli kasvavad pigem põõsana, näiteks verev kontpuu, harilik paakspuu, harilik kadakas.
German Gref

German Gref (vene keeles Герман Оскарович Греф; saksa keeles "Hermann Gräf"; sündinud 8. veebruaril 1964 Panfilovos Pavlodari oblastis) on Vene poliitik ja majandustegelane, päritolult volgasakslane Kasahstanist, Sberbanki president alates 2007. aasta novembrist. Ta oli Venemaa majandusarengu ja kaubandusminister 2000–2007. Ministrina edendas ta maksureformi ja algatas stabilisatsioonifondi loomise.
Ta on sündinud Kasahstani küüditatud volgasakslaste peres. Lõpetas 1990 Omski ülikooli õigusteaduskonna. 1991. aastast töötas linnaametnikuna Peterburis. 1997 valiti Peterburi asekuberneriks. 1998 asus tööle Venemaa riigivaraministri esimese asetäitjana.
German Gref on Gazpromi nõukogu liige.
Gref on teist korda abielus. Tema teine abikaasa Jana on disainer. Nende abielu sõlmiti 2004. aastal Peterhofi lossi kolmiksaalis. 2006. aastal sündis abielust tütar. Esimesest abielust on Grefil poeg, kes 2004. aastal lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli.
Joel Steinfeldt

Joel Friedrich Steinfeldt (sündinud 10. juunil 1950 Nõmmel) on eesti laulja ja muusik. 
Muusikukarjäär.
Lauluga "Kaks südant" võitis ta 1981. aastal Arne Oidi nimelisel lauluvõistlusel kolm auhinda. Tema tuntud laulud on ka "Tiigrikutsu", "Suur ja väike vanker", "Aeg kaob ja kaob", "Uhke tigu", "Elisabeth Jõhvi", "Mesimumm", "Ootaja".
Alates 1968. aastast osales Steinfeldt erinevates ansamblites, nagu Pop-Pojad 1967–1969, Kooma 1970–1971, Hallo 1974–1976, Haak 1976–1979, Vitamiin 1977–1979, Psycho, Dr. Friedrich 1979–1981. Aastatel 1986–1989 esines ta ansambliga Prohvet. Ta hakkas ennast nimetama Apostel Joeliks ja tema bänd kandis 1996–1998 nime Apostel Joel Grupp. JoStEL Band 1998–2000.
Poliitiline tegevus.
Sõimas oktoobris 2013 vulgaarsete väljendustega Edgar Savisaare poliitika vastaseid, kes "oksendavat" ja "mölisevat" Savisaare kallal. 
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare Valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas Nõmme linnaosas ning sai 22 häält.
Pedofiilia süüdistused ja vangistus.
Itaalia vanglas pedofiilia eest.
2. oktoobril 1989 lahkus ta Iisraeli viisaga Nõukogude Liidust Itaaliasse. 2. mail 1990 vahistas Itaalia politsei Steinfeldti Roomas, süüdistades teda 4-, 9- ja 11-aastase poiste vägistamises. Itaalia kohus karistas Steinfeldti 6-aastase vangistusega.
Pärast vabanemist 1995. aastal tuli ta Eestisse tagasi. Eestis on teda kahtlustatud kehalises väärkohtlemises ja alla 18-aastase isiku suguühendusele sundimises.
Hilisemad süüdistused pedofiilias.
9. juulil 2002 esines Arnold Oksmaa ajakirjas Kroonika pihtimusega, et käis alaealisena sageli Steinfeldti juures seksimas. Seetõttu kaebas Steinfeldt ajakirja kohtusse.
Ise on Steinfeld kõiki süüdistusi eitanud. Ta on ajakirjanduses öelnud, et ei saaks ka surma ähvardusel selliste asjadega hakkama, milles teda süüdistatakse. Tema sõnul püüavad poisid temalt raha välja pressida.
Virginia City

Virginia City on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula ("census-designated place") Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis, Storey maakonna halduskeskus ja ainuke suurem asula.
Virginia City on üks vanemaid asulaid Nevadas. See tekkis praktiliselt üleöö, kui Comstock Lode'is avastati 1859. aastal üks kõigi aegade suuremaid hõbedaleiukohti. Barakkides elavad kaevurid said hetkega miljonäriks. 1870. aastatel elas seal umbes 30 000 inimest. Toonase linna hiilgust iseloomustasid lugematud kristallkroonlühtrid, täishõbedast ukselingid ning restoranid, kus pakuti Prantsusmaalt imporditud austreid ja šampanjat.
Linnast sai Metsiku Lääne suurim kultuurimetropol, kohalikus ooperimajas Piper's Opera House esinesid omal ajal nii USA kui ka näiteks Briti kuulsused.
1876. aastal rajati linna tolle aja USA kõige moodsam koolimaja, mis sai kuulsaks oma keskküttesüsteemi ja jooksva veega tualettide poolest. Virginia City St. Mary kirikut peetakse Lääne-Nevada katoliikluse hälliks.
Virginia Cityt peetakse Mark Twaini kui kirjaniku sünnikohaks, sest kohaliku ajalehe noor reporter Sam Clemens kasutas just seal 1863. aastal esimest korda seda nime.
Et suur osa kergelt teenitud rahast kulutati viinale ja kaardimängule, oli 1880. aastal linnas üle 100 "saloon"'i ja palju kasiinosid. Praegu võib Virginia Citys külastada Nevada hasartmängumuuseumi. Linna vaatamisväärsusteks on ka kaheksa eri surnuaeda – näiteks eraldi katoliiklastele, tuletõrjujatele, vabamüürlastele ning teistesse usunditesse ja gruppidesse kuulujatele.
Virginia City peatänavat ääristavad väikesed poed, "saloon"'id ja hotellid. Asulas ei ole ühtki suurt kaubamaja ega kiirsöögikohta. Kohalikud elanikud saavad oma elatise teeninduse ja turismi alalt või leiavad tööd naaberlinnades.
Virginia Cityt võib tervikuna pidada Metsiku Lääne muuseumiks. Selle ümbruses filmiti ka kuulus vesterniseriaal "Bonanza". Virginia City vanalinn kuulub USA ajaloomälestiste hulka ("National Register of Historic Places").
Deliirium

Deliirium ehk segasusseisund on psüühikahäire, mis klassifitseeritakse RHK-10 järgi orgaaniliste psüühikahäirete alla – F05.
Deliiriumit iseloomustab teadvuse hägunemine erinevates astmetes ja tüüpilisel kujul nägemishallutsinatsioonide esinemine. Lisaks kaasuvad veel desorientatsioon nii ajas, kohas ja ka enda isikus, ärevus, hirmutunde, psühhomotoorse rahutus.
Hallutsinatsioonidest ilmnevad peamiselt:
Reeglina on tegemist tõeliste hallutsinatsioonidega, kuid võivad esineda ka pseudohallutsinatsioonid.
Raskematel juhtumitel omandavad hallutsinatsioonid stseenilise iseloomu ja teadvus on sel määral hägunenud, et kontakt patsiendiga ei ole võimalik – oneiroidne deliirium.
Vöökäär

Vöökäär (ladina keeles "gyrus cinguli", "gyrus cingulatus") on vahetult mõhnkeha peale jääv ajukäär.
Vöökäär on limbilise süsteemi oluline osa, mis osaleb emotsioonide töötlemisel, õppimises ja mäluprotsessides. Nende kolme funktsiooni kombinatsioon näitab vöökääru olulist mõju motivatsiooni ja käitumise sidumisele, mis on tähtis näiteks depressiooni ja skisofreenia korral.
Harri Õunapuu

Harri Õunapuu (sündinud 2. veebruaril 1947 Sangastes) on Eesti poliitik.
Haridus.
Harri Õunapuu on lõpetanud 1961. aastal Tartu 3. Keskkooli, 1966. aastal Räpina Aiandustehnikumi aiandusagronoomina ning 1971. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina 1971.
Töökäik ja tegevus ühingutes.
Õunapuu on töötanud Aianduse Peavalitsuses peaagronoomina 1974–1975, Mitšurini-nimelises sovhoosis peaagronoomina 1971–1974 ja asedirektorina 1975–1978, Mahtra sovhoosi direktorina 1978–1981, Rapla Agrotööstuskoondise esimehena 1981–1989, EÜ Maaettevõtluse Fondis projektijuhina 1992–1993, Eesti Hoiupanga direktorina 1993–1996, Eesti Kindlustuse direktorina 1996–1998 ning ettevõtjana 1998–1999.
Ta on olnud Eesti Panga nõukogu liige.
Poliitiline tegevus.
Harri Õunapuu on olnud Rapla maavanem 1989–1991. Ta oli Rapla Vallavolikogu liige 1996–2002, IX (1999–2002) ja X Riigikogu liige ning ta on XI Riigikogu liige.
Ta oli põllumajandusminister Edgar Savisaare valitsuses 1991–1992 ning rahandusminister Siim Kallase valitsuses 2002–2003.
Aastatel 1971–1990 kuulus ta NLKP-sse. Õunapuu oli Eesti Keskerakonna liige 1994–2004 ning alates 2006 on Eesti Reformierakonna liige.
Irina Rodnina

Irina Konstantinovna Rodnina (vene keeles Ирина Константиновна Роднина; sündinud 12. septembril 1949 Moskvas, endises Nõukogude Liidus) on üks kõigi aegade edukamaid iluuisutajaid. Ta on ainuke iluuisutaja, kes on tulnud kümme korda järjest maailmameistriks ja võitnud kolmedelt olümpiamängudelt järjest kuldmedali.
Rodnina valitses iluuisutamise paarissõidus terve kümnendi 1970. aastatel, algul Aleksei Ulanovi ja seejärel 1972. aastast Aleksandr Zaitseviga. Olümpiavõitjaks tuli ta 1972. aasta olümpiamängudel Sapporos koos Aleksei Ulanoviga ning 1976. aasta OM-il Innsbruckis ja 1980. aasta OM-il Lake Placidis koos Aleksandr Zaitseviga.
Maailmameistrivõistlustel võitis Rodnina kuldmedali aastatel 1969–1978. Lisaks on ta tulnud 11 korda Euroopa meistriks. Rodnina ja Zaitsevi uisutamist peeti revolutsiooniliseks, kuna nad tõid iluuisutamisse kiireid elemente ja loobusid romantilistest teemadest jääl.
Rodnina ja Zaitsev abiellusid 1975. aastal ning neil sündis 1979. aastal poeg. Hiljem läksid nad lahku ja Rodnina asus elama USA-sse, kus ta abiellus ärimehega. Ka see abielu lagunes.
Rodnina on ülevenemaalise vabatahtliku ühingu Sportlik Venemaa esimees, NSV Liidu teeneline meistersportlane. Lõpetas Riikliku Kehakultuuri Instituudi. Teda on autasustatud Lenini ordeni, kahe Tööpunalipu ordeni ja kahe ordeniga «Teenete eest isamaa ees» (III järguga 1999. aastal ja IV järguga 2009. aastal).
Rodnina on Venemaa Föderatsiooni Presidendi Nõukogu liige spordi ja kultuuri alal.
Koos Vladislav Tretjakiga süütas ta 2014. aasta taliolümpiamängude staadionil olümpiatule.
Venemaa agressiooni toetamise ja Ukraina territoriaalse terviklikkuse rikkumise tõttu Vene-Ukraina sõja ajal on ta mitmete riikide rahvusvaheliste sanktsioonide all. 
Rodnina on ka Vene Riigiduuma liige ja kuulub võimupartei Ühtne Venemaa ridadesse.
La Puebla de Arganzóni vald

La Puebla de Arganzón (baski "Argantzun") on vald Hispaanias Burgose provintsis Ebro maakonnas. Asub Treviño enklaavis Baski autonoomse piirkonna Araba provintsi territooriumi sees. 
Vallas on kaks asulat: La Puebla de Arganzón ja Villanueva de la Oca.
Filtri tee

Filtri tee on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosa Juhkentali asumis, Ülemiste järve lähedal.
Filtri tee algab Juhkentali tänavalt Odra tänava lõpust. Filtri tee ristub Võistluse tänava ja Toonela teega.
Filtri tee lõpeb umbes 650 meetri pärast, kui algab Tehnika tänav.
Ajalugu.
Filtri teega ristuval tänapäeva Võistluse tänaval (Võistluse 8) asus Eesti Vabariigi ajal Auto-Tanki rügemendi Liiva kasarm (tollal Roosi tänav 4). 
Mäe kasarmutes, endises Suharka kasarmus) (tollal Aafrika 2), tänapäeval Juhkentali 18 (endine Liivalaia 60) asus Eesti Vabariigi ajal Auto-Tanki rügemendi õppekompanii. 
Endisel Polgu tänaval asus Jõe kasarmus Politsei ratsareserv. 
Hoonestus.
Enne I maailmasõda paiknes Juhkentalis mitu sõjaväelinnakut ja Filtri teel asuvad 20. sajandi alguse sõjaväearhitektuuri huvitava näidetena:
Pau

Pau on linn Prantsusmaal Uus-Akvitaania piirkonnas, Pyrénées-Atlantiquesi departemangu keskus. Asub Püreneede jalamil 165–245 m kõrgusel merepinnast Gave de Pau jõe ääres.
Pau muutus kindlustatud asulaks 11. sajandil ja oli Béarni vikontide residentsiks.
Linnas asuvad Pau ülikool ("Université de Pau et des Pays de l'Adour") ja Pau loss.
Paus on sündinud Henri IV.
Sõpruslinnad.
Paul on 10 sõpruslinna.
Seine-Saint-Denis' departemang

Seine-Saint-Denis' departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas. Asub Pariisist kirdes. Seal asuvad Pariisi eeslinnad.
Haldusjaotus.
Departemang jaguneb 40 vallaks.
Vaata ka.
Seine-Saint-Denis' departemangu haldusüksuste loend
Toulon

Toulon on linn Lõuna-Prantsusmaal Vahemere kaldal Prantsuse Rivieras Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Vari departemangus.
Toulon on suur tööstuskeskus, seal on lennuki-, laevaehitus- ja relvatehased.
Toulonis asub 11.–18. sajandil rajatud Sainte-Marie-Majeure'i katedraal.
Linnas on Prantsuse Vahemere laevastiku tugipunkt.
Touloni sõpruslinnad on La Spezia, Mannheim, Norfolk, Kroonlinn ja Khemisset.
Ålandsfärjan

Ålandsfärjan (praeguse nimega "Expedition") on parvlaev, mis kuulus Soome laevakompaniile Viking Line. Ta on ehitatud 1972. aastal Taanis. Laev sõitis liinil Maarianhamina-Kapellskär.
2009. aastal plaanis Viking Line asendada Ålandsfärjani uue parvlaevaga Viking ADCC, kuid kompanii loobus sellest tellimusest. Hiljem asendati Ålandsfärjan parvlaevaga Rosella.
Antti Hyry

Antti Kalevi Hyry (20. oktoober 1931 Kuivaniemi – 4. juuni 2016 Espoo) oli soome modernistlik kirjanik. Hariduselt oli ta diplomeeritud insener. 
Ta pälvis riikliku kirjandusauhinna 1963, 1966, 1969, 1975 ja 1987, Aleksis Kivi auhinna (1978), Eino Leino auhinna (2005), Pro Finlandia auhinna 1972. aastal ja Finlandia kirjandusauhinna 2009. aastal.
Looming.
Eesti keeles on veel ilmunud novellid "Rongisõidu kirjeldus" ja "Juunikuu", tõlkinud Luule Kastein, kogumikus "Soome novell", Eesti Raamat, Tallinn 1968, lk 94–128.
Pehme vesi

Pehme vesi on vesi, mida iseloomustab väike või olematu kaltsiumi- ja magneesiumiioonide sisaldus (võrrelduna kareda veega).
Pehme veega on näiteks sood ja graniidi ning sellega sarnaneva koostisega kristalsete kivimitega kokku puutunud veed, sest neis on väike kaltsiumi- ja magneesiumisisaldus. Pehme on üldjuhul ka vihmavesi.
Pehmemat vett eelistatakse kasutada siis, kui kareda vee omadused on soovimatud või kahjulikud, näiteks tööstuses vee kuumutamisega seotud seadmetes, et vältida või vähendada nende kahjustusi. Pehmes vees vahutavad seep ja muud pesuained paremini ja neid kulub vähem, sest karedas vees olevad katioonid pärsivad nende ainete pindaktiivsust. 
Vees kaltsiumi- ja magneesiumiioonide vähendamist nimetatakse vee pehmendamiseks. Üks levinud meetod on nende ioonide asendamine ioniitide abil naatriumi- või kaaliumiioonidega.
Pehme vee joomine ei ole üldjuhul tervisele kahjulik, kuid kui vee pehmendamise tõttu on naatriumi sisaldus vees märkimisväärselt suurenenud, võib selle liigne tarbimine organismi kahjustada.
Osa toataimi on kareda kraanivee suhtes tundlikud, nende kastmiseks on soovitatav võimalusel kasutada vihma- või lumesulavett; kraanivett tuleks enne kastmist keeta või lasta ööpäev seista, et soolad välja sadestuksid.
Antti Tuuri

Antti Elias Tuuri (sündinud 1. oktoobril 1944 Kauhavas) on soome kirjanik. Hariduselt on ta diplomeeritud insener. Ta on tuntud Lõuna-Pohjanmaad kirjeldavate teostega. Tema teoste põhjal on tehtud filme ja teatrilavastusi. Lisaks romaanidele on ta kirjutanud novelle ja ligi sada kuuldemängu.
Ta on pälvinud Aleksis Kivi auhinna aastal 2009, Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna 1985. aastal ja Finlandia auhinna 1997. aastal.
Teosed.
Romaanid.
Pohjanmaa sari:
Ema suguvõsa sari:
Rukajärve sari:
Macintosh

Macintosh (uuemad mudelid kannavad nime Mac) on personaalarvuti mark, mida toodab Apple.
Esimene Macintosh, Macintosh 128K, tuli müüki 24. jaanuaril 1984 ja see oli esimene majanduslikult edukas laiatarbearvuti, millel oli hiir ja graafiline kasutajaliides.
Idee tavakasutajale mõeldud personaalarvutist tekkis 1970. aastate lõpus. 1979. aastal asutati Apple'is selle arendusmeeskond. Inglise keeles tähendab sõna "apple" õuna, aga töörühma juhi Jef Raskini lemmikõunasort oli McIntosh. Selle järgi saigi personaalarvuti nime. Kuna nimi sarnanes kõlalt väga helitehnikatootja McIntosh Laboratory nimega, pidi Apple'i juht Steve Jobs sellelt ostma nime kasutamise õiguse.
Esimesel turustatud mudelil oli hulk puudusi. Tal oli vähe mälu isegi teiste sama aja arvutitega võrreldes, ainult 128 kB, ja seda polnud lihtne laiendada. Kõvaketast polnud ja seda ei saanud ka kergesti lisada. 1985. aasta oktoobris suurendas Apple Maci mälu 512 kB-ni ja pakkus ka ülejäänud arvutite mälu suurendamist.
10. jaanuaril 1986 tuli müügile Macintosh Plus, millel oli 1 MB RAM ja seda sai kergesti laiendada 4 MB-ni, ning SCSI paralleelliides, mis võimaldas kuni 7 lisaseadet, mille hulgas võisid olla näiteks kõvaketas ja skanner. Flopiketta mahtu oli suurendatud 800 kB-ni. Macintosh Plus oli suure müügieduga ja seda toodeti muutmata kujul kuni 15. oktoobrini 1990 ehk 4 aastat ja 10 kuud.
Esimene mudel saavutas suure populaarsuse ja turuosa, kuid kaotas selle 1990. aastatel, kui arvutiturul hakkas domineerima Microsoft.
Macintoshi arvutid kasutavad macOS-i operatsioonisüsteemi. Alates 2003. aastast on uued versioonid välja tulnud üle aasta. Viimased 8 versiooni on kandnud kaslaste nimesid ja alates 2013. aastast kannavad need California kohanimesid. 
21. sajandil toodetakse tootesarju iMac, iBook, Power Macintosh, PowerBook, MacBook, MacBook Pro ja MacBook Air.
King Crimson

King Crimson on Suurbritannia ansambel, üks progressiivse roki alusepanijaid ja tähtsamaid esindajaid. Selle asutasid kitarrist Robert Fripp ja trummar Michael Giles 1968. aastal. Nende esimest albumit "In the Court of the Crimson King" peetakse esimeseks progressiivse roki albumiks. Ansambli muusikas on ka tugevaid džässi, klassikalise muusika, "new wave"'i, "heavy metal"'i ja folkmuusika mõjutusi.
Villa de Teror

Villa de Teror on parvlaev, mida opereerib Hispaania ettevõte Trasmediterránea.
Laeva tellis Soome laevafirma Viking Line ja selle nimeks pidi saama Viking ADCC (ehk "All seasons Day Cruising and Commuting"). Laeva valmides oli plaanis suunata see liinile Mariehamn–Kapellskär, kus see oleks asendanud Rosellat. Rosella taheti saata Indiasse lammutamisele.
Laeva hakkas ehitama Hispaania laevatehases Astilleros de Sevilla. Alus pidi valmima 2009. aastal, kuid tööde suure hilinemise pärast katkestas Viking Line 2010. aastal laevatehasega sõlmitud lepingu. Seejärel seisis alus 2013. aastani poolvalminult, kui see müüdi Factorias Vulcano laevatehasele. Uus laevaehitaja sõlmis 2017. aastal lepingu laevaoperaatori Trasmediterráneaga. Laev pidi valmima 2018, kuid jõudis teenistusse 2019. aasta keskpaigas.
Changchun

Changchun (Chángchūn 'igavene kevad'; haldusüksusena 长春市 Changchun Shi) on Jilini provintsi pealinn Kirde-Hiinas. 
Ajalugu.
Changchun oli ainult väike kaubanduskeskus Mandžuurias, kuid 1900. aastate alguses hakkas see kiiresti arenema Jaapani Lõuna-Mandžuuria raudtee ja Venemaa põhjaraudtee sõlmpunktina.
1932. aastal sai Changchunist Mandžukuo nukuvalitsuse pealinn. Teises maailmasõjas sai Changchun kõvasti kannatada. Nõukogude Liidu väed vallutasid linna 1945 ja rüüstasid selle.
Kuomintang vallutas linna 1946. aastal, kuid ei suutnud seda oma käes hoida. Hiina rahva vabastusarmeel õnnestus saada Changchun enda valdusse viiekuulise piiramisrõnga järel. Selle tulemusel puhkes linnas näljahäda, mille tagajärjel sai surma 100 000–300 000 inimest.
Changchunis on toimunud 2006. ja 2007. aastal murdmaasuusatamise maailma karikasarja etapid. Seal peeti 2007. aastal VI Aasia talimängud.
Anadroomsus

Anadroomsus on ülessuunatus. Anadroomsuse vastand on katadroomsus.
Katadroomsus

Katadroomsus on allasuunatus. Katadroomsuse vastand on anadroomsus.
Georg Mettenius

Georg Heinrich Mettenius (24. november 1823 Frankfurt – 18. august 1866 Leipzig) oli saksa botaanik, sõnajalgtaimede spetsialist, kes andis mitmete taksonite esmakirjeldused. Ta võttis kasutusele terminid "anadroomne leht" ja "katadroomne leht".
Katadroomne ränne

Katadroomne ränne on loomade ränne 
jõge pidi allavoolu merre. Terminit kasutatakse peamiselt siirdekalade puhul.
Katadroomne ränne (meres sigimine, magevees toitumine) esineb näiteks angerjal.
Katadroomne leht

Katadroomsed lehed on sellised sõnajalgtaimede lehed, mille külgharudel on vahelduvate leheroodude (või lehekeste) puhul esimene (kõige pearoole kõige lähem) suunatud alla (lehe aluse suunas).
Mõiste võttis kasutusele sõnajalgtaimede uurija Georg Mettenius 1858. aastal.
Enamasti on sõnajalalehe külgharude leherood ja lehekesed vahelduvad, nii et see mõiste on kasutatav. Tegu on sageli liigiomase tunnusega. Et tunnus on kergesti nähtav, on ta vahel kasutatav määramisel.
Anadroomne ränne

Anadroomne ränne on loomade ränne merest jõgedesse. Terminit kasutatakse peamiselt siirdekalade puhul.
Anadroomse rände puhul toitutakse meres ja sigitakse jões. 
Anadroomsed kalad on näiteks lõhe ja meriforell.
Anadroomne leht

Anadroomsed lehed on sõnajalgtaimedel leht, mille külgharudel leherood (ja lehekesed) vahelduvad ning esimene (pearoole kõige lähem rood või leheke on suunatud üles (lehe tipu) suunas. 
Termini võttis kasutusele sõnajalgtaimede uurija Georg Mettenius aastal 1858.
Enamasti on sõnajalalehe külgharude leherood ja lehekesed vahelduvad, nii et see mõiste on kasutatav. Tegu on sageli liigiomase tunnusega. Et tunnus on kergesti nähtav, on ta vahel kasutatav määramisel.
Valentõna Ševtšenko

Valentõna Ševtšenko (ukraina keeles Валенти́на Євге́нівна Шевче́нко , sündinud 2. oktoobril 1975 Tšernigivis) on Ukraina suusataja.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis ta 30 km vabatehnikas pronksmedali. Ševtšenko senine parim koht suurvõistlustel oli viies 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys 30 km.
2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial Sotšis kandis ta Ukraina lippu.
Ševtšenko on võitnud viis maailma karikasarja etappi. 2007. aastal sai ta Tour de Skil kolmanda koha ja järgmisel aastal oli ta neljas.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikas.
Valentõna Ševtšenko on osalenud () 270 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile 17 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele.
Kuremaa kaitseala

Kuremaa kaitseala (ka "Kuremaa järveäärne puhkeala") on kaitsealune piirkond Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Selle suurus on 21 hektarit.
Kaitseala moodustati 1992. aastal, et kaitsta Kuremaa järve põhja- ja kirdekalda puhkeala ning seal kasvavat tammepuistut.
Kurtna maastikukaitseala

Kurtna maastikukaitseala oli kaitseala Ida-Virumaal Alutaguse vallas. 24. novembrist 2018 kuulub see Alutaguse rahvuspargi koosseisu. Enne rahvuspargiga liitmist oli selle suurus 2820 hektarit. 
Kaitseala loodi 1987. aastal, et kaitsta Kurtna järvestiku järvi ja Kurtna mõhnastikku. Sealses piirkonnas kasvab mitu looduskaitsealust liiki: näiteks järv-lahnarohtu (II kategooria). 
Maastikukaitsealal on oluline roll ka puhkealana.
Aleksandr Legkov

Aleksandr Gennadjevitš Legkov (vene keeles Александр Геннадьевич Легков, sündinud 5. juulil 1983 Krasnoarmeiskis Moskva oblastis) on Venemaa endine murdmaasuusataja. Novembris 2017 tühistati tema tulemused Sotši olümpiamängudel. Pärast edasikaebust otsustas spordiarbitraažikohus veebruaris 2018 karistuse tühistada.
Legkov tegi maailmatasemel läbimurde 2006–2007 hooajal, kui ta tuli 2007. aastal Tour de Skil sakslase Tobias Angereri järel teiseks. Samal aastal toimunud 2007. aasta MM-il Sapporos kuulus ta Venemaa meeskonda 4x10 km teatesõidus ja sai hõbemedali.
2013 võitis ta Tour de Ski.
Maailma karikasarjas on Legov võitnud kaheksa etappi. Esimese etapivõidu sai ta 20. jaanuaril 2007 Rõbinskis, kui ta oli esimene 30 km ühisstardist vabatehnikas.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikas.
Aleksandr Legkov oli () osalenud 185 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile 28 korral, millest kaheksal korral kõige kõrgemale astmele.
Spiro Agnew

Spiro Theodore Agnew (9. november 1918 Baltimore – 17. september 1996 Berlin, Maryland) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, USA asepresident 1969–1973 president Richard Nixoni ametiajal. 
Ta oli sunnitud ametist lahkuma altkäemaksude nõudmise ja maksudest kõrvalehoidmise tõttu. 
Tema isa oli kreeka immigrant Anagnostópoulos, kes USA-sse kolinult oma perekonnanime lühendas. Tema ema Margaret Akers oli pärit USA Virginia osariigist. Spiro õppis keemiat Johns Hopkinsi ülikoolis ja hiljem õigusteadust Baltimore'i ülikoolis. 
Ta sõdis teises maailmasõjas USA armees Prantsusmaal ja Saksamaal ning teda autasustati Pronkstähe medaliga. Enne sõjaväkke minekut töötas ta kindlustusfirmas, kus tutvus Elinor Judefindiga, keda hüüti Judyks. Nad abiellusid 27. mail 1942 ja said neli last: Pamela, James Rand, Susan ja Kimberly.
Ta tegi kiiret karjääri, tõustes kuue aastaga kommunaalpoliitikust asepresidendiks. Ta oli algul Demokraatliku Partei liige, kuid hiljem liitus vabariiklastega. Aastal 1967 valiti ta Marylandi osariigi kuberneriks. Konservatiivsete valijate hulgas oli ta väga populaarne.
Agnew sai tuntuks oma ilukõnedega opositsiooni ja meedia vastu, milles ta kaitses Vietnami sõda. Tema kuulsad käibefraasid on alliteratsiooni kasutavad ""nattering nabobs of negativism", "pusillanimous pussyfooters"" ja "hopeless, hysterical hypochondriacs of history". Kõnedes väljendas ta sageli mõtteid, mida president ei saanud poliitilistel põhjustel välja öelda. Nii on tuntud tema sõnavõtud sotsiaalhoolduse ja vaestele antavate toetuste vastu, sest vaesed olevat ise süüdi selles, et nad vaesed on.
Gabriella Paruzzi

Gabriella Paruzzi (sündinud 21. juunil 1969 Udines) on Itaalia endine murdmaasuusataja. Olümpiavõitja (2002).
Paruzzi suusatas maailmatasemel aastatel 1991–2006, osales paljudel tippvõistlustel ning sai mitu hõbe- ja pronksmedalit Itaalia teatevõistkonnas. Ainsa individuaalse medali, olümpiakulla, sai Paruzzi 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys 30 km klassikalises stiilis. Algselt kuulutati võitjaks Larissa Lazutina, kuid paar tundi pärast autasustamistseremooniat tegi ROK-i peadirektor François Carrard teatavaks Lazutina positiivse dopinguproovi ja võitjaks kuulutati Paruzzi.
Paruzzi võitis 2004. aastal maailma karikasarja üldkarika.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Gabriella Paruzzi osales 202 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 18 korda, millest 4 korral kõige kõrgemale astmele.
Muraka looduskaitseala

Muraka looduskaitseala on kaitstav piirkond, mis asub Ida-Virumaal, piirnedes Alutaguse ja Lüganuse vallaga. 17. juunist 1997 on Muraka looduskaitseala arvatud Ramsari-alade hulka. Kaitseala pindala on 14 058,7 hektarit.
Muraka looduskaitseala on üks Eesti suurimaid loodusmaastikukomplekse. Asub Alutaguse rahvuspargi territooriumil.
Ajalugu.
Kaitseala ajalugu ulatub 1938. aastasse, mil tükike Muraka soostikust (Ratva raba reservaat) arvati kaitse alla, kuna seal pesitses kaljukotkas. Tollase pindalaga 1100 hektarit oli see Eesti suurim. Aastal 1957 asutati Muraka raba botaanilis-zooloogiline keeluala. Enamiku praeguse looduskaitseala piirid ja staatus kinnitati 1997. aastal (pindala 13 059 hektarit), 2007. aastal uuendati looduskaitseala eeskirjad, mistõttu suurenes pisut ka pindala.
Loodus.
Kaitsealal on erilist tähelepanu pööratud Muraka-Ratva soostiku ja selle bioloogilise mitmekesisuse säilimisele, kaasa arvatud viimaste elupaigad, samuti kaitstakse sealseid loodusmetsi. Sealsel territooriumil elab I kategooria kaitsealuseid liike, näiteks lendorav, must-toonekurg jt. Kõige esinduslikum ongi sealse linnustiku koosseis.
Looduskaitsealal on eristatud 18 sihtkaitse- ja 6 piiranguvööndit.
Kaitseala valitseja oli kuni 2009. aastani Keskkonnaministeeriumi keskkonnateenistus. Kui Keskkonnaministeeriumi keskkonnateenistused, Riiklik Looduskaitsekeskus ja Kiirguskeskus 2009. aastal reorganiseeriti, sai kaitseala valitsejaks Keskkonnaamet.
Ilta-Sanomat

Ilta-Sanomat on Soome suurima levikuga tabloidleht.
Ajalehte hakati välja andma 1932. aastal ja 2000. aastatel on see Helsingin Sanomate järel Soome suuruselt teine ajaleht. 
Ilta-Sanomat ilmub kuuel päeval nädalas. Argipäeviti on selle keskmine trükiarv 143 321 (2011).
Iltalehti

Iltalehti on Soome tabloidleht. Ajalehte hakati välja andma 1980. aastal ning see ilmub kuuel päeval nädalas. Lehe keskmine trükiarv argipäeviti on 133 007 (2005).
Välissegment

Välissegment (inglise keeles "outer segment", lühend "OS") on silma võrkkesta fotoretseptor-rakkude spetsialiseeritud kompartiment, kus toimub suurem osa fototraduktsioonist retinaaliga seotud heptahelikaalse transmembraanvalgu rodopsiini või jodopsiini abil.
Kepikeste ja kolvikeste välissegmendi ehitus on erinev. Kepikeste välissegmendid on pikad ja kitsad ning piirnevad pigmentepiteeliga, mis fagotsüteerib irdunud, vanad membraanivirnad. Kolvikeste välissegmendid seevastu on – nagu ka kolvikesed tervikuna – kepikestest lühemad ja laiemad ning koonilise kujuga. Välissegment on ülejäänud rakuga seotud detsentraalse ripsme ("connecting cilium", CC) kaudu. Selle liikumatu ripsme struktuuri moodustavad üheksa mikrotuubulite dupletti, mis paiknevad üheksanurkselt.
Peale selle on välissegmentidel kas palju membraani-"kettaid" (kepikestel) või membraani sissesopistisi (kolvikestes), milles paikneb rodopsiin (kolvikestel jodopsiinid) ning muud vajalikud valgud, sealhulgas transdutsiin, arrestiin ja cGMP fosfodiesteraas. Rodopsiin või jodopsiinid moodustavad üle 90% välissegmendi valkude massist ning on lähtepunktiks välise valgusärritaja muundumisel füsioloogiliseks signaaliks.
Emmanuel-Joseph Sieyès

Emmanuel-Joseph Sieyès (tuntud kui "abbé" Sieyès; 3. mai 1748 – 20. juuni 1836) oli prantsuse poliitik, kes oli tegev Prantsuse revolutsiooni ajal. Ametilt oli ta vaimulik, ent juba Generaalstaatidesse (Seisuste Kogu) valiti ta 1795. aastal kolmanda seisuse ridades. Tema ettepanekul kuulutasidki kolmanda seisuse esindajad end Rahvuskoguks, millest sai peagi Asutav Kogu. Ta oli Inimese ja kodaniku õiguste deklaratsiooni ja esimese konstitutsiooni üks autoreid. Ta vältis kõiki poliitilisi klubisid.
1799. aastal valmistas ta ette ning aitas läbi viia 18. brümääri riigipööret (9. november 1799). Oli poliitiliselt aktiivne terve Napoléoni valitsemisaja ning põgenes restauratsiooni ajaks Brüsselisse. Prantsusmaale naasis alles 1830. aastal, kui võimule tuli Louis-Philippe I.
Küsimusele, mida ta tegi Terrori ajal, vastas: "Jäin ellu." ("J’ai vécu.")
Tommy Tabermann

Tommy Olavi Tabermann (3. detsember 1947 Ekenäs – 1. juuli 2010 Helsingi) oli soome luuletaja ja Soome poliitik.
Tabermann oli kakskeelne, kodus räägiti nii rootsi kui ka soome keelt, aga ta kirjutas soome keeles. Tema esimene luulekogu "Roosid Rosa Luxemburgile" ilmus 1970. aastal, sellele järgnes kümneid luulekogusid ja proosateoseid. Ta on tuntud eelkõige romantiliste ja erootiliste luuletuste autorina.
Tema populaarsemate teoste hulgas on armastusromaan "Suudlus" ("Suudelma", 1977).
Tabermann õppis Tampere ülikoolis ning töötas muu hulgas ajalehtedes ja raadiojaamades. Ta kogus aastaid populaarsust ka teleekraanil, esinedes üheksa aasta jooksul üle 300 korra ühena kaptenitest saates "Uutisvuoto" (Eestis "Teletaip").
Aastal 1995 valis Soome luuletajate liit Tommy Tabermanni aasta luuletajaks.
2007. aastal valiti Tommy Tabermann 4972 häälega sotsiaaldemokraatide nimekirjas Eduskunna liikmeks. Rahvaesindajana tekitas ta elevust, kui esitas seaduseelnõu, millega soovis sisse seada lisapuhkuse, mis oleks pühendatud armastusele.
Sügisel 2009 diagnoositi tal pahaloomuline peaaju kasvaja.
Tabermanni põrm on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Fototransduktsioon

Fototransduktsioon on protsess, mille käigus silma võrkkesta kepikestes, kolvikestes ja valgustundlikes ganglionirakkudes muundatakse valgus elektrilisteks signaalideks. 
Fototransduktsioon on footoni bioloogiline konverteerimine elektriliseks signaaliks võrkkestas. See protsess leiab aset G-valkudega seotud retseptori opsiini kaudu, mis sisaldab kromofoori 11-"cis"-retinaali. 11-"cis"-retinaal on kovalentselt seotud opsiiniretseptoriga Schiffi aluse kaudu, moodustades retinülideenvalgu. Kui 11-"cis"-retinaali tabab footon, siis ta teeb läbi fotoisomerisatsiooni kõik-"trans"-retinaaliks, mis muudab G-valkudega seotud retseptori opsiini konformatsiooni, mistõttu vallanduvad signaaliülekandekaskaadid, mis põhjustavad tsüklilise guanosiinmonofosfaadi katioonikanalite sulgumise ja fotoretseptorraku hüperpolarisatsiooni. 
Pärast isomeriseerumist ja väljutumist opsiinilt redutseerub kõik-"trans"-retinaal kõik-"trans"-retinooliks ning suundub tagasi pigmentepiteeli "taaslaadimisele". Algul ta esterdatakse letsitiini-retinooli atsüültransferaasiga (LRAT) ning siis konverteeritakse isomerohüdrolaas RPE65-ga 11-"cis"-retinooliks. On näidatud, et RPE65 toimib isomeraasina, kuid pole veel kindel, kas ta toimib ka hüdrolaasina. Lõpuks oksüdeeritakse ta 11-"cis"-retinaaliks ning ta suundub tagasi kepikese või kolvikese välissegmenti, kus ta jälle ühendatakse opsiiniga, et tekiks funktsionaalne nägemispigment rodopsiin (või mõni jodopsiinidest). 
Fotoretseptorrakud.
Kepikesed ja kolvikesed sisaldavad kromofoori 11-"cis"-retinaali ( A-vitamiini aldehüüdi) ja valgust neelavat osa (opsiini). Kepikesed tegelevad nõrga valgusega ega vahenda värvuste nägemist. Kolme tüüpi kolvikeste väljundite võrdluse abil aga on võimalik tajuda kujundite värvusi. Iga kolvikesetüüp vastab teatud lainepikkustele, sest opsiin on iga tüübi puhul pisut erinev. L-kolvikesed, M-kolvikesed ja S-kolvikesed reageerivad optimaalselt vastavalt pikkadele lainepikkustele (punakas värvus), keskmistele lainepikkustele (rohekas värvus) ja lühikestele lainepikkustele (sinakas värvus).
Protsess.
Pidev väline kaaliumivool läbi avatud kaaliumikanalite hüperpolariseerib fotoretseptorraku umbes potentsiaali –70 mV juures (K+ tasakaalupotentsiaal).
Restauratsioon

Restauratsioon tähendab (kuninga)võimu taastamist.
Võib viidata ka ajaloosündmustele:
Johannes Herm

Johannes Herm VR I/2 ja II/3 (2/14. jaanuar 1893 Kolga vald, Harjumaa – 1. jaanuar 1926 Saue) oli Eesti sõjaväelane (mereväekapten).
1914. aastal lõpetas Herm Käsmu merekooli 2. klassi ja 1915. aastal Narva merekooli 3. klassi. Samal aastal sooritas ta Kroonlinnas eksternina mereväe lipniku eksamid.
Esimeses maailmasõjas 1. maist 1915 kuni 15. juulini 1918 teenis Johannes Herm Venemaa laevastikus. Herm osales lahingutes bulgaaria vägede vastu Rumeenia rindel (4. jaanuar – 8. detsember 1917), kus ta määrati pataljonikomandöriks. Jaanuaris 1917 lõi Herm bulgaarlaste rünnaku tagasi ja purustas terve nende väeosa. Selle eest anti talle Püha Georgi 4. järgu orden. 
Vene mereväest lahkudes oli Johannes Herm mereväe leitnandi auastmes.
Tegevus Eesti Vabadussõjas.
Kui algas Eesti Vabadussõda, määrati ta suurtükipaat Lembitu dessantroodu ülemaks. Herm võttis osa kõigist Vabadussõja dessantidest, mis toimusid ajavahemikus detsembrist 1918 kuni jaanuarini 1919. 
1918. aasta 11. jaanuaril, staabikapten Karl Aleksander Pauluse haavamise järel, juhtis Herm tervet dessanti Kundas, kus ta juhatas umbes 300-mehelist üksust ja lõi vaenlase taganema. 18. jaanuaril Utria dessandis määrati ta vabastatud Narva-Jõesuu komandandiks ning aitas vabastada Narvat. 
1. veebruaril 1919 määrati Herm Rannavalve, Side ja Päästejaamade ülemaks. 28. novembril 1919 aga juba Eesti Merejõudude juhatajaks. 
Vabadussõjas osalemise eest autasustati Johannes Hermi I liigi 2. järgu ja II liigi 3. järgu Vabadusristiga. Samuti sai ta mõisasüdame Sauel.
Tegevus Merejõudude juhatajana.
Merejõudude juhataja oli Herm 28. novembrist 1919 kuni 1. märtsini 1925.
1920. aastal ülendati Herm II järgu kapteniks (1922. aastast kaptenleitnant) kiiduväärt teenistuse eest.
1920. aastatel viis Herm Merejõudude organisatsiooni üle rahuaegsele tegevusele, tegi korda merekindlused ja tänu oma järjekindlusele hankis Eestile miiniristlejad Lennuk ja Vambola. Samuti alustas Herm mereväelaste koolitamist Suurbritannias ning tegi Sõjaministeeriumile koos Hermann Salzaga ettekande, mida oleks Mereväes vaja muuta. Esmatähtsaks pidas Herm allveelaevade hankimist.
1923. aastal ülendati Herm mereväekapteniks.
Johannes Hermi tervis halvenes kiiresti, tal oli tuberkuloos. Juba 1924. aastast ei suutnud ta oma kohustustega toime tulla ja käis pidevalt ravil, kuid see ei aidanud. 
1925. aasta märtsist määrati Johannes Herm reservi ja uueks Merejõudude juhatajaks sai Hermann Salza.
Mereväekapten Johannes Herm suri 1. jaanuaril 1926 oma kodus Sauel. Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Tsüklilised nukleotiidid

Tsüklilised nukleotiidid on nukleotiidid, milles fosfaadirühm on seotud mõne suhkru hüdroksüülrühmadest kahega, moodustades tsüklilise struktuuri.
Nende seas on: 
Nad toimivad G-valkude ja kaltsiumisignalisatsiooniga seotud signaalainetena ("second messengers").
Tsükliliste nukleotiidide poolt avatavad ioonikanalid

Tsükliliste nukleotiidide poolt avatavad ioonikanalid ("cyclic nucleotide-gated ion channels") on ioonikanalid, mis avanevad tsükliliste nukleotiidide kohalolu korral.
Mehhanism.
Kanalid avab keemiline ligand (tsükliline nukleotiid), kuid nad on ehituselt sarnasemad pinge-avatavate ioonikanalite perekonnale kui ionotroopsetele retseptoritele. Tsükliliste nukleotiidide poolt avatavad ioonikanalid on sageli positiivselt või negatiivselt laetud piirkonnad, mis võivad reageerida membraanipotentsiaali muutustele. Nende laetud piirkondade otstarbest ja funktsioonist ei saada veel täielikult aru.
Funktsioonid.
Tsükliliste nukleotiidide poolt avatavad kanalid on eriti tähtsad mitmes süsteemis:
Näited.
α-kanal.
[[Tsükliliste nukleotiidide kanal α|Tsükliliste kanalite poolt avatava kanali α]] [[alaühik]]ute seas on: 
β-kanal.
β-alaühikute seas on:
HCN-kanalid.
Teiste näidete seas on hüperpolarisatsiooni poolt aktiveeritavad tsükliliste nukleotiidide poolt avatavad [[kaaliumikanal]]id ([[HCN-kanal]]id: [[HCN1]], [[HCN2]], [[HCN3]], [[HCN4]].
Viited.
[[Kategooria:Füsioloogia]]
[[Kategooria:Orgaaniline keemia]]
Fotoretseptor

Fotoretseptorid on valgustundlikud valgud, mis paljudes organismides osalevad valguse aistimises ja valgusele reageerimises. 
Mõned näited on rodopsiin selgroogsete võrkkesta kepikestes, jodopsiinid kolvikestes, fütokroom taimedel ja bakteriorodopsiin arhedel. Need vahendavad nägemist, fototropismi ja fototaksist, samuti fotoperiodisme, sealhulgas tsirkaadrütmi ning õitsemisaja juhtimist taimedel ja innaaja juhtimist loomadel. 
Struktuur.
Fotoretseptorid koosnevad tavaliselt valgupoolest ning mittevalgulisest fotopigmendist, mis reageerib valgusele fotoisomerisatsiooni või fotoreduktsiooniga, käivitades retseptorivalgu muutuse, mis vallandab signaaliülekande. 
Fotoretseptorites esinevad pigmentidena muu hulgas retinaal (retinülideenvalkudes, näiteks rodopsiinis loomadel), flaviin (flavoproteiinides, näiteks krüptokroomis taimedel ja loomadel) ja biliin (biliproteiinides, näiteks fütokroom taimedel).
Marika Tuus-Laul

Marika Tuus-Laul (neiupõlvenimi Lenk; sündinud 12. mail 1951 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik ja poliitik; X, XI, XII ja XIII Riigikogu Riigikogu liige.
Haridus.
Marika Tuus-Laul on lõpetanud 1970. aastal Tallinna 39. Keskkooli, 1976. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi klubitöö ja taidlusteatri režii erialal ning 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Töökäik.
Tuus-Laul on töötanud teeninduskombinaadi Junor TTO osakonna vaneminsenerina ja töökodade juhatajana (1970–1972), ENSV Riikliku Filharmoonia ansambli Vana Toomas helirežissöörina (1972–1978), Harju Rajooni Täitevkomitee kultuuriosakonnas metoodikuna (1978–1985), ENSV Riikliku Kinokomitee vaneminspektorina (1985–1987), Eesti Televisioonis uudistereporteri ja toimetaja, "Aktuaalse kaamera" vastutava toimetaja ning publitsistikasaadete saatejuhina (1987–2002) ning Eesti sotsiaalministeeriumis nõunikuna (1997–1999).
Tema kaalukamad tööd ajakirjanikuna olid ETV tarbijakaitsesaated "Pooltund kõigile" ja "Knopka" (1995–2002; autor, toimetaja ja saatejuht).
Poliitiline tegevus.
Marika Tuus-Laul oli Tallinna Linnavolikogu aseesimees 2002–2003. 2003. aastal astus ta Eesti Keskerakonda ning kuulus kuni 2018. aastani ka Keskerakonna juhatusse.
Aastatel 2003–2019 oli ta Riigikogu liige (X, XI, XII ja XIII Riigikogu koosseisus). Riigikogu valimistel on ta saanud 2003. aastal 4028 häält, 2007. aastal 3758 häält, 2011. aastal 2976 häält, 2015. aastal 2904 häält ja 2019. aastal 2095 häält.
Muu liikmesus.
Ta on olnud Tallinna Eluasemefondi liige.
Isiklikku.
Marika Tuus-Laulu vend on Heimar Lenk. 
Ta oli aastatel 1995–2005 abielus laulja Rein Tuusiga (Rein Tuusi surmani). 2011. aastal abiellus ta Uuno Lauluga.
Paria jõgi

Paria on jõgi Põhja-Ameerikas, Colorado jõe lisajõgi. Läbib Ameerikka Ühendriikide Utah' osariigi lõunaosa ja Arizona osariigi põhjaosa.
Paria jõe pikkus on ligikaudu 121 kilomeetrit. Jõgi algab Colorado platoolt, voolab valdavalt lõunasse ja kagusse ning suubub paremalt Coloradosse.
Jõgi saab vee ebatasaselt ja sademetevaeselt maastikult.
Mõnes piirkonnas voolab kitsastes kanjonites.
Aizawl

Aizawl on linn Indias, Mizorami osariigi pealinn ja suurim linn. Asub üle 900 m kõrgusel merepinnast metsaga kaetud mägisel maastikul.
Linnas valmistatakse muu hulgas alumiiniumist tooteid, käsitsi kootud tekstiile ja mööblit. 
Linnas on Mizorami ülikool.
Dinaari mäestik

Dinaari mäestik ehk Dinaari mäed (horvaadi ja serbia keeles "Dinara" ja "Dinarsko gorje"; sloveeni keeles "Dinarsko gorovje") on mäestik Kagu-Euroopas, mis hõlmab suure osa Balkani poolsaare lääneosast ning eraldab poolsaare siseosa Aadria merest.
Mäestik kulgeb Aadria mere läänekaldal, paralleelselt Dalmaatsia rannikuga, ulatudes Sloveenia, Horvaatia, Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia, Montenegro ning Albaania territooriumi.
Dinaari mäestiku pikkus on umbes 650 km ja laius varieerub 60 kuni 230 km. Mäestiku kõrgeim tipp on Jezercë, mille kõrgus on 2694 m.
Idjwi saar

Idjwi on saar Kivu järves. Pindala 285 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 2238 meetrit üle merepinna, 776 meetrit üle järvepinna. Kuulub Kongo Demokraatlikule Vabariigile. Saart eraldab Rwandale kuuluvast järve lõunarannikust 1 km laiune väin.
1996. aastal hinnati saare elanike arvuks 112 000 Kongo DV kodanikku ja 46 000 Rwanda põgenikku.
Kindu

Kindu on linn Kongo DV-s, Maniema provintsi halduskeskus. Asub Kongo jõe ääres. 
Linnal on raudteeühendus Kalemie, Kamina ja Kanangaga. Kindus on lennujaam.
19. sajandil oli Kindu kulla-, elevandiluu- ja orjakaubanduse keskus. Araabia orjakaupmehed viisid orjad Kindust Sansibarile.
Leselidze

Leselidze on alev Musta mere rannikul Gruusia loodeosas Abhaasias. Asub 14 km kaugusel Gagrast Venemaa piiri lähedal Phsou jõe vasakul kaldal. 
7. sajandist kuulus asula Abhaasia vürstidele ja kandis nime Getšripš (ka Gatšripš). 19. sajandil nimetati Jermolovkaks. 1944. aastal nimetati Nõukogude sõjaväelase kindralpolkovnik Konstantin Lesselidze järgi Leselidzeks. 1992. aastal toimusid linnas lahingud abhaaside ja grusiinide vahel. Abhaasia võimud taastasid asula endise nime Getšripš.
Alevit läbib raudtee.
Nõukogude ajal toimusid Leselidzes NSV Liidu kergejõustikukoondise treeningulaagrid. 1980. aastatel püstitati seal mitu heitealade maailmarekordit.
Jermolovka

Jermolovka (Ермоловкa) on
An-Nabaţīyah at-Taḩtā

An-Nabaţīyah at-Taḩtā on linn Liibanonis, An-Nabaţīyah' kubernerkonna keskus.
Ba‘labakk

Ba‘labakk on linn Liibanonis Bekaa kubernerkonnas.
Asub Bekaa orus.
Ba‘labakk kuulub 1984. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Tüüros

Tüüros on sadamalinn Liibanoni lõunaosas ja Lõuna-Liibanoni kubernerkonna keskus.
Linnas elab umbes 60 000 elanikku ja kogu linnastus umbes 174 000 elanikku. See on elanike arvult riigi neljas linn Beiruti, Tripoli ja Şaydā (Sidon) järel.
Tüüros on vana Foiniikia linn ning kreeka ajaloolase Herodotos väidetel oli see asutatud umbes 2750 eKr.
Seal asub mitmeid antiikajast pärinevaid kultuurimälestisi ja linn on arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Linnast pärines värv purpur, mis oli seetõttu Vana-Roomas tuntud ka kui Tüürose purpur. Seda värvi kangaid sai endale lubada ainult kõige rikkamad ja mõjukamad inimesed. Nii sümboliseeris see värv rikkust ja võimu.
Linnast pärinesid vanarooma jurist Ulpianus ja uusplatonistlik filosoof Porphyrios. Sealt on arvatud pärinevat ka kristlik märter Christina. Linna on nimetatud veel vanakreeka mütoloogiast tuntud Europe ning Kartaago rajaja Dido sünnikohaks.
Siidon

Siidon (araabia Şaydā) on linn Liibanonis, Lõuna-Liibanoni kubernerkonna keskus.
Tsfat

Tsfat on linn Iisraeli Põhjaringkonnas.