Jõhvi vald (2005)

Jõhvi vald oli vald Ida-Viru maakonnas. Jõhvi valla halduskeskus oli Jõhvi linn.
Valla pindala oli 124 km² ja 2025. aasta alguse seisuga elas vallas 11 322 inimest.
Vald tekkis 2005. aastal toonase Jõhvi valla ja Jõhvi linna ühinemisel. Vald omakorda liitus 2025. aastal Toila vallaga – omavalitsuseks nimega Jõhvi vald.
Asustus.
Jõhvi vallas oli Jõhvi linn, Tammiku alevik ja 11 küla.
Külad.
Edise, Jõhvi, Kahula, Kose, Kotinuka, Linna, Pajualuse, Pargitaguse, Pauliku, Puru ja Sompa.
Rahvastik.
Jõhvi vallas elas 2025. aasta alguse seisuga 11 322 inimest, kes jagunesid elukoha järgi asustusüksuste vahel järgmiselt:
Ajalugu.
Jõhvi Linnavolikogu ja Jõhvi Vallavolikogu 13. aprilli 2005. aasta otsusega ühinesid Jõhvi linn ja Jõhvi vald ning tekkis ühine omavalitsus – Jõhvi vald.
Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aastal uuriti liitumisvõimalusi ka Toila vallaga, kuid läbirääkimisi ei saatnud edu. 2022. aasta lõpul alustasid Toila ja Jõhvi vallad taas liitumiskõnelusi. Otsus liituda peale 2025. aastal toimuvaid kohalike omavalitsuste volikogude valimisi üheks omavalitsuseks kiideti mõlema omavalitsuse volikogu poolt heaks 18. detsembril 2024. Ühinemine leiadis aset peale 2025. aasta oktoobris toimuvaid kohalike omavalitsuste volikogude valimiste tulemuste väljakuulutamist.
Juhtimine.
Vallas töötasid nii vallavolikogu kui ka volikogu moodustatud vallavalitsus.
Eelarve.
Jõhvi valla 2021. aasta eelarve maht oli 22,5 miljonit eurot, millest põhitegevuse tulud moodustasid 15,1 miljonit eurot ja ülejäänu jagunes investeerimistegevuse tulude, investeerimislaenu ja likviidsete vahendite vahel. Suurim osa kuludest läheb haridusvaldkonda, kuhu paigutatakse 51,5% põhitegevuse kulude mahust.
Loodus.
Jõhvi vald asus Viru lavamaa maastikurajoonis. Valla lääneosa jäi Jõhvi kõrgustikule ja valla ida- ja kaguosa jäid Alutaguse madaliku koosseisu. Valla põhja- ja idaosas oli põhiliselt suurte soode ja metsade ala, mis oli jääaja lõppedes üle ujutatud. Pinnase aluskord piirkonnas on moodustatud kristalliinsetest moondekivimitest, mida pealiskorras katavad põhiliselt karbonaatsed settekivimid, Ülemvendi, Kambriumi ja Ordoviitsiumi settekivimid. Kvaternaarisetete kiht on põhjaosas õhuke (1–2 meetrit) ja pakseneb lõuna suunal.
Väärtuslikem maavara oli põlevkivi: Jõhvi valla altkaevandatud osa on ligikaudu 70%.
Veekogud.
Jõed: Pühajõgi, Kohtla jõgi, Vasavere jõgi, Rausvere jõgi, Sanniku oja.
Looduslikud Järved: Isandajärv.
Looduskaitse.
Piirkonnana on looduskaitse all Jõhvi park (31,4 ha), Jõhvi linna park ja allee (41 ha; osa pargist jääb valla territooriumist väljapoole), Tammiku puiestee (2,6 ha) ja Tammiku hiietammed (4 ha; 8 puud).
Üksikobjektidena on looduskaitse all Revino vaher, Riia-Võhma tamm ja Peri rändrahn.
Tammiku hiis.
Tammiku hiis asus Jõhvi vallas Pauliku külas, endise Tammiku kaevanduskompleksist saja meetri kaugusel. 
Pärimus räägib, et hiis olevat ulatunud Kahulast endise Tammiku mõisani, kusjuures eristada sai hiie kolme osa: Tamme-, Alguse- ehk Otsahiis, Kuusiku-, Kesk-, Salupea- ehk Saluhiis ning Lepa- ehk Lõpuhiis. Rahvajuttudes olla ka Kalevipoeg ise tuulevarju otsides Tammiku hiies maganud.
1926. aastaks oli Tammiku mõisa ümbruses alles vaid kolm hõredat puudesalka ja 1962. aastal oli säilinud 12 suurt hiietamme, millest 2020. aastateks on alles kaheksa. Nimetatud pühapaik on looduskaitse all; seal on looduslik kõnnirada ja tutvustavad infostendid.
Haridus.
Jõhvi vallas tegutsesid üldhariduskoolidest Jõhvi Põhikool ja Jõhvi Kesklinna kool. 2015. aastal alustas riigigümnaasiumina Jõhvi Gümnaasium. Kutseharidust sai Jõhvis omandada Ida-Virumaa Kutsehariduskeskuses. Alates 2021. aastast tegutses Jõhvis ka uudne iseõppel põhinev tehnoloogiakool kood/Jõhvi, mis annab IT-haridust. 2024. aastast sai õppida Jõhvis Tallinna Tehnikaülikooli Virumaa kolledži bakalaureuse õppekaval jätkusuutlik ettevõtlus ja ringmajandus. 
Jõhvi vallas haldas lasteaedasid juriidiline ühendus Jõhvi Lasteaiad, mille alla kuuluvad lasteaiad Pillerkaar, Sipsik ja Kalevipoeg.
Jõhvi vallas tegutses Jõhvi Keskraamatukogu. 
Jõhvi vallas olid mitmekesised võimalused huviharidusega tegelemiseks. Vallas töötas nii Jõhvi Kunstikool, Jõhvi Muusikakool kui ka Jõhvi Spordikool. Kõigis huviharidusasutustes oli õppetöö korraldatud nii eesti kui ka vene keeles. 
Kultuur.
Jõhvi valla kultuuriasutused moodustasid võrgustiku, mille eesmärgiks oli kultuurielu edendamine ja mitmekesistamine. Valla keskne kultuuriasutus oli Jõhvi kultuuri- ja huvikeskus, mis ühendas endas huvikeskuse ja linnagalerii, Tammiku rahvamaja, Jõhvi seltsimaja ja Avatud noortekeskuse. Iseseisvate organisatsioonidena tegutsesid rahvakultuurikollektiivid, seltsid ja ühendused töötasid Jõhvi seltsimajas, Tammiku rahvamajas, üldharidus- ning huvikoolide ruumides ning valla külaseltside majades. 
Jõhvi valla seltsid ja ühendused olid Teater Tuuleveski, Jõhvi Rahvatantsuselts Gevi, Tammiku Naisrahvatantsurühm, Jõhvi PÜ naisansambel Elulõng, Jõhvi PÜ Käsitööring Nobenäpp, Jõhvi Pensionäride Ühendus, Jõhvi PÜ memmede tantsurühm Värten, Tammiku segaansambel, Tammiku Külaselts, Kirderanniku koor, Jõhvi Muuseumi Selts jt.
Jõhvi kindluskiriku muuseum oli näitusesaal, mis asus Jõhvi Mihkli kiriku altarialustes võlvkeldrites, mida ülakirikuga ühendasid kitsad müürikäigud. Muuseumis eksponeeriti Jäbara kalmetest leitud Eesti vanimaid raudesemeid. Kiriku krüpt-kabel oli kohandatud ka kontserdipaigaks.
Jõhvi vallas oli 9 arheoloogia-, 6 arhitektuuri- ja 2 ajaloomälestist. 
Sport.
Jõhvi valla kõige olulisemad spordiobjektid olid Jõhvi Spordihall, kus tegutses arvukalt spordiklubisid ja Heino Lipu nimeline staadion. Spordihall võeti kasutusele 2009. aastal ja seal korraldati igal aastal spordivõistlusi. Lisaks spordihallile oli Jõhvis ka Jõhvi Spordikooli ujula, Jõhvi linna jalgpalliväljak ja Heino Lipu staadion. 
Jõhvi vallas oli kolm jõulinnakut: Jõhvi Edise jõulinnak, Jõhvi linnapargi jõulinnak ja Jõhvi Vene Põhikooli jõulinnak. Vallas sai kehakultuuriga tegelda Jõhvi linnapargi terviserajal.
2020. aastast tegutses Jõhvis Jõhvi jalgpallimuuseum, mis avati Jõhvi jalgpalliklubi Phoenix eestvedamisel ja algatusel. Muuseumis oli eksponeeritud jalgpalliga seotud atribuutika: karikad, medalid jpm.
Arhitektuur.
Jõhvi kõige vanem säilinud hoone oli Jõhvi Mihkli kirik, mis pärineb 14. sajandist. Muu kaugetest aegadest jutustav arhitektuur ei ole linnas säilinud. Suurem osa linna südamest hävis 1943. aasta augustis Saksa okupatsiooni ajal ja põleng sai alguse just kirikust. Seda on nimetatud ka Eestis 20. sajandi üheks suuremaks tulekahjuks, mille käigus oli Jõhvi vanim ja tähtsaim tänav ligemale kilomeetri pikkuselt lagedaks põlenud. 
Jõhvi raudteejaama hoone oli stalinistliku klassitsismi stiilis kultuurimälestis. See rajati 1951. aastal, kuid 2020. aastate seisuga seisab hoone tühjalt ning on hakanud lagunema. 
Vanemad arhitektuurilised vaatamisväärsused olid ka Jõhvi stalinistlikud linnaosad ning keskväljaku äärne maavalitsuse hoone. 
Uuemat arhitektuuri saab näha Jõhvi kontserdimaja vaadates, mis ehitati 2005. aastal. Hoone arhitektid on Ra Luhse ja Tanel Tuhal. Jõhvi kontserdimaja ajalugu ulatub lausa 1491. aastasse. Praeguse moodsa kontserdimaja asemel laius kunagi historitsistlikus stiilis Jõhvi mõis, mille hooneid ümbritses avar park. Veel tänapäevalgi asub kontserdimaja kõrval park, mis annab aimu mõisa kunagisest hiilgusest.
2022. aasta lõpuks valmis Jõhvi põhikooli uus maja. Koolimaja ehitati arhitektuurikonkursi võitnud büroo Kauss töö “Tujukuju” projekti järgi. 
Religioon.
Jõhvi valla haldusalas asus kaks kirikut: Jõhvi Mihkli kirik ja Jõhvi Issanda Ristimise kirik. 
Jõhvi Mihkli kirik on Eesti suurim ühelööviline kirik. Pühakoda on tõenäoliselt rajatud 14. sajandi keskel. Oma praeguse välimuse sai kirik aastal 1728, mil kirikule paigaldati torn. Kirik on hävinenud või saanud kahjustada Liivi sõjas, põhjasõjas ja viimati teise maailmasõja päevil.
Jõhvi Issanda Ristimise kirik ehitati aastal 1895. Aastatel 1950–1957 teenis Aleksei Ridiger Jõhvi Issanda Ristimise kirikus esipreestrina. Aastal 1990 sai temast Vene Õigeusu Kiriku Moskva ja kogu Venemaa patriarh.
Turvalisus.
Jõhvi vallas Jõhvi linnakus paiknesid Eesti Kaitseväe koosseisu kuuluvad Viru jalaväepataljon ja Kalevi jalaväepataljon. 
Viru jalaväepataljonis toimus väljaõpe peamiselt jalaväe õppesuunal, mille koosseisu kuulusid kõik jalaväe tehnilised erialad (laskurid, sanitarid, tankitõrjegranaadiheiturid, kergemiinipilduja meeskonnaliikmed jne) ning sõidukijuhid. Pataljoni ajalugu ulatub aastani 1917, mil loodi 4. jalaväerügement.
Kalevi jalaväepataljon oli loodud ESS Kalevi liikmetest aastal 1918. Pataljoni ülesanne oli välja õpetada lahinguvõimelisi mehhaniseeritud reserv manööver- ja toetusüksusi. Kalevi jalaväepataljoni väljaõppes on võimalik spetsialiseeruda järgmistele erialadele: jalaväe jaoülem, jalaväelane, soomukijuht, sihtur, kuulipildur, tankitõrjuja, täpsuslaskur.
Viru Vangla hooned valmisid 2008. aastal Jõhvi idapiiril. Viru vangla on esimene vangla, kus kõik territooriumil asuvad hooned on turvalisuse suurendamiseks omavahel ühendatud kinniste ühendusteedega. 2021. aasta 6. detsembri seisuga oli vanglas 641 vangi.
Jõhvi vallas asus ka Ida prefektuur, mis on üks neljast Politsei- ja Piirivalveameti kohalikust täidesaatva riigivõimu volitusi omavast allüksusest. Prefektuur moodustati 2010. aastal, mil liideti Ida Politseiprefektuur ja Kirde Piirivalvepiirkond.
Sõpruslinnad.
Jõhvi valla sõpruslinnad olid
Jõhvi silmapaistvad isikud.
Rakvere lähistelt pärit kirjanik Eduard Bornhöhe on nii elanud kui ka töötanud Jõhvis, kus teenis raha kohtu eesistujana.
Jõhvis valiti aukodanikke, kellele kingiti aukodaniku rinnamärk. Jõhvi aukodanikeks olid valitud:
2019. aastast anti silmapaistvatele isikutele Jõhvi raemedal. Kavaleride hulgas on olnud nii ettevõtjaid, kunstnikke kui ka meditsiinitöötajaid.
Valla ajaleht Jõhvi Teataja.
Alates 1992. aasta novembrist ilmus Jõhvi vallas üks kord kuus Jõhvi Teataja. Aastatel 1992–1995 ilmus Jõhvi Teataja 2–5 korda aastas. Teatajat annab välja Jõhvi Vallavalitsus.
2021. aasta suvel kaaluti Jõhvi vallavolikogus vallalehe sulgemist, põhjenduseks vallalehes ilmuv liigne propaganda.
Sümboolika.
Jõhvi valla lipp oli täisnurkne riidelaid, mille kõrguse ja laiuse suhe on 1:2. Lipp koosnes viiest ribast: äärtel ja keskel 1/7 laiused valged ribad, nende vahel 2/7 laiused rohelised ribad. Lipu normaalsuurus oli 82,5x165 cm. Valla lipud lehvisid alaliselt nii vallavalitsuse kui ka volikogu haldushoonete ees, ning need heisati ajutiselt valla tähtpäevade puhul.
Jõhvi valla vapp oli kilbikujuline. Vapi välja alumine 2/3 oli rohelise põhjaga, millel oli paremalt vasakule vaatav kullavärvi hirve sarvede ja kaelaga pea kujutis, suust väljaulatuva punase keelega. Vapi välja ülemisel 1/3 punase põhjaga osal oli kujutatud kolme hõbedavärvilist kuuske. Vapi tänapäevane kujundus kinnitati Jõhvi linnavolikogu poolt 2. detsembril 1938.
Valla sümboolika alla kuulus ka vallavanema ametiraha. Ametiraha oli hõbedast lülidega kett. Ametist lahkuv vallavanem andis alati ametiraha uuele vallavanemale. Seda kanti valda esindades ja pidulikel üritustel.