tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
STS-126

STS-126 oli 124. Space Shuttle'i programmi missioon ja programmi 27. missioon, mis põkkus Rahvusvahelise Kosmosejaamaga. Missiooni peamised eesmärgid olid jaama varustamine ning rikkis päikesepaneeli liigendi parandamine. Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour, mis startis Kennedy kosmosekeskusest 14. novembril 2008. Süstik põkkus jaamaga 16. novembril ning viibis jaamas 11 päeva. STS-126 ajal toimus neli kosmosekõndi, millest esimese järel olid jaama parandustööd lühikeseks ajaks häiritud, sest astronaut Heidemarie Stefanyshyn-Piper kaotas kosmosesse tööriistakasti. Endeavour lahkus jaamast 28. novembril ja maandus 30. novembril Edwardsi õhujõudude baasi.
Johannes Philoponos

Johannes Philoponos (; u 490 – u 570; ka Johannes Aleksandriast või Johannes Grammaticus) oli Egiptuses Aleksandrias elanud filoloog, Aristotelese kommentaator ja kristlik teoloog, hulga filosoofiliste ja teoloogiliste teoste autor. Teda on nimetatud ühe tähtsaima astronoomiateooria rajajaks.
Poleemilise autori ja algupärase mõtlejana, kelle teooriad tekitasid tema kaasajal ohtralt vaidlusi, lõi Johannes Philoponos lahku aristotellik-neoplatonistlikust traditsioonist, tõstatades küsimusi selle metodoloogia kohta ning arendades lõpuks välja loodusteadusliku empirismi. Ühena esimestest pakkus ta aristotelliku dünaamika asemel välja liikumishulga teooria, mis sarnanes hilisemale inertsiteooriale.
Hilisemas elus pöördus Philoponos kristliku apologeetika poole, vaieldes vastu maailma igavikulisuse teooriale, mis oli aluseks paganate rünnakutele kristliku loomismüüdi vastu. Ta kirjutas ka kristoloogiast ning 680-681 mõistis Bütsantsi kirik Johannese ketserina hukka, kuna ta leiti olevat tõlgendanud kolmainsust triteistlikult.
Johannese nimi tähendas vaevaarmastajat (hoolsat), viidates Aleksandrias tegutsenud miafüsiitlikule vennaskonnale nimega "philoponoi", mille liikmed vaidlesid innukalt paganlike neoplatonistlike filosoofidega.
Johannes Philoponose postuumne hukkamõist ketserina piiras tema teoste levikut, kuid nende ladina- ja kreekakeelsed versioonid ringlesid keskaegses Euroopas sellegipoolest, mõjutades Bonaventurat ja Jean Buridani. Tema teosed jõudsid ka araabia õpetlasteni, kes tundsid teda nime (st Johannes Grammaticus) all. Tema kriitiline kommentaar Aristotelese "Füüsikale" avaldas suurt mõju Giovanni Pico della Mirandolale ja Galileo Galileile, kes tsiteeris Philoponost sageli oma teostes.
Kersti Nigesen

Kersti Nigesen (sündinud 24. detsembril 1951) on eesti haridustegelane. 
Ta on 1992. aastal asutatud Vanalinna Hariduskolleegiumi asutaja ja oli kuni 2023. aasta septembri lõpuni selle kooli direktor.
Isiklikku.
Tema abikaasa on Ülo Vooglaid, nende pojad on Varro Vooglaid ja Mihkel Vooglaid. Tema õde on logopeed Külli Roht.
Kestell

Kestell on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Maluti-a-Phofungi vallas.
Asula on rajatud 1905. aastal, linnaõigused sai 1906. aastal. Kestell on saanud nime reverend John Daniel Kestell'i (1854–1941) järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kestelli elanikest mustanahalisi aafriklasi 92.8%, valgeid 6,4%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4%, värvilisi 0,3% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 80,5%, suulu keelt 7,5%, afrikaani keelt 6,8%, inglise keelt 2,5% ja teisi keeli 2,6%.
Swedish House Mafia

Swedish House Mafia on Rootsi "house"-muusika ansambel, kuhu kuuluvad Axwell, Sebastian Ingrosso ja Steve Angello. 
Ansambel alustas tegevust 2008. aastal. Ansambli üks tuntumaid laule oli "Don't You Worry Child".
24. juunil 2012 teatas ansambel laialiminekust. Viimane esinemine tehti maailmaturnee "One Last Tour" raames Miamis 24. märtsil 2013.
Pärast 5 aasta pikkust eemalolekut astus Swedish House Mafia taas lavale 25. märtsil 2018 ning oli Miami Ultra Music Festivali finaalis viimaseks esinejaks.
22. oktoobril 2018 teatas kollektiiv, et tegutseb taas. Esimene kontsert antakse Stockholmis Tele2 Arenal 2. mail 2019.
Register (keeleteadus)

Register (inglise keeles "register") on kasutusest sõltuv keelevariant. Kasutuskesksed ehk situatiivsed keelevariandid vastanduvad kasutajakesksetele keelevariantidele ehk dialektidele (murretele).
Register on seotud sotsiaalse kontekstiga. Sotsiaalne kontekst on kolmetasandiline, koosnedes tegevusväljast (ingl "field"), suhtelaadist (ingl "tenor") ja toimeviisist (ingl "mode"). Tegevusväljas kajastub sotsiaalne tegevus, mis on parasjagu toimumas, nt jalgpalli vaatamine või jalgpallist rääkimine. Suhtelaad viitab osalistele ja nende rollisuhetele, nt õpetaja/õpilane, lapsevanem/laps. Toimeviis osutab, mis eesmärgil keelt situatsioonikontekstis kasutatakse, nt informeerimiseks, õpetamiseks, argumenteerimiseks. Toimeviis on seotud ka meediumiga (kirjalik või suuline), mis mõjutab kasutatavate keelevahendite valikut. Kirjaliku ja suulise teksti ehk kirja ja kõne eristus kuulub kõige üldisemale liigitustasandile, kuid eristada võib ka nt ametlikku ja argiregistrit.
Register hõlmab keelevahendeid, mis on omased konkreetses suhtlussituatsioonis osalejale. Keelevahendite valik oleneb osaleja sotsiaalsest rollist (nt ülemus-alluv) ja individuaalsest sotsiaalsest distantsist (nt iga, sugu, sotsiaalne staatus, võim, solidaarsus, isikuomadused).
Registri ja žanri seos avaldub konteksti tasandil: kui register on seotud situatsioonikontekstiga, siis žanr kultuurikontekstiga. Registrina avalduvad keelelised valikud sõltuvad situatsiooni omadustest, kuid teksti tähendusstruktuur avaldub kultuurikonteksti kuuluvate žanrite tasandil.
Vana-Irboska Vabadussõja mälestussammas

Vana-Irboska Vabadussõja mälestussammas oli Petserimaal Vana-Irboska asulas asunud Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 14. oktoobril 1937.
15. septembril 1940 sammas purustati.
Sammas on taastamata. Samba taastamist raskendab asjaolu, et tänapäeval jääb Vana-Irboska asula Venemaa piiresse.
Pagari lahingu mälestussammas

Pagari lahingu mälestussammas on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Pagari külas asuv Vabadussõja Pagari lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 23. juunil 1939.
Nõukogude okupatsiooni ajal oktoobris 1944 sammas hävitati.
Sammas taasavati 23. juunil 1990.
Audru Vabadussõja mälestussammas

Audru Vabadussõja mälestussammas on Pärnu maakonnas Pärnu linnas Audru asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 2. juulil 1939.
Kevadel 1945 sammas lõhuti.
Sammas taasavati 2. juulil 1989.
Anton Õunapuu mälestussammas

Anton Õunapuu mälestussammas oli Petseri lähedal Petseri valla Pitalovo külas asunud Vabadussõjas langenud Anton Õunapuule püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 26. mail 1940.
1940. aasta lõpus sammas hävitati.
Sammas on taastamata. Samba taastamist raskendab asjaolu, et Pitalova asula on Venemaa territooriumil.
Coligny

Coligny on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ditsobotla vallas.
Linn on asutatud 1918. aastal ja kandis esialgu nime Treurfontein (afrikaani keeles 'kurbuse allikas'). Praeguse nime sai Coligny 1923. aastal Prantsuse admirali ja hugenottide ühe liidri Gaspard de Coligny (1519–1572) järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Coligny elanikest valgeid 49,76%, mustanahalisi aafriklasi 43,24%, värvilisi 3,39%, India või Aasia päritolu inimesi 1,89% ja teisi 1,72%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 50,59%, tsvana keelt 34,56%, inglise keelt 6,62%, koosa keelt 1,44%, sotho keelt 1,31%, suulu keelt 1,17% ja ndebele keelt 1,04%.
Õisu Vabadussõja mälestussammas

Õisu Vabadussõja mälestussammas on Viljandi maakonnas Mulgi vallas Õisu asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Samba tegija ja samba avamise aeg pole teada. 1940 matsid Õisu Piimanduskooli õpilased Nõukogude võimude eest samba maa sisse. Saksa okupatsiooni ajal kaevati sammas välja ja pandi püsti. Sügisel 1944 maeti sammas taas maa sisse.
Sammas taasavati 27. oktoobril 1988.
Tiit Kukk

Tiit Kukk (17. märts 1959 Pärnu – 24. detsember 1989 Helsingi) oli eesti keeleteadlane, fennougrist.
Haridus.
Õppis Pärnu 1. Keskkoolis (1966–1977) ja Tartu Riiklikus Ülikoolis (1977–1982), mille lõpetas soome-ugri keelte eriharus. Järgnesid õpingud statsionaarses aspirantuuris (1982–1985). Kaitses 1987. aastal filoloogiakandidaadi (PhD) väitekirja "Adverbimoodustus karjala keeles".
Õppe- ja teadustöö.
Tartu Ülikooli õppejõud aastast 1986, alates 1988 dotsent. Õpetas peamiselt soome keelt, pidas loenguid karjala keelest ja keeleteaduse alustest. Käis keeleuurimisretkedel Vesjegonski karjalaste aladel, avaldas uurimusi ja materjale karjala keelest. Töötas Helsingi ülikooli eesti keele lektorina 1988. aasta sügisest kuni surmani (1989).
LiL FiSH

LiL FiSH on prantsuse DJ ja produtsent. Muusikas on mõjutusi selliste plaadifirmade nagu Ninja Tune ja Warp loomingus.
George Eliot

Mary Anne Evans (ka Mary Ann Evans või Marian Evans; 22. november 1819 – 22. detsember 1880), kirjanikunimega George Eliot, oli inglise romaanikirjanik, luuletaja, ajakirjanik ja tõlkija. 
Mary Anne on üks Victoria ajastu märkimisväärsemaid kirjanikke. Ta kirjutas seitse romaani, millest on eesti keelde tõlgitud Veski Flossi jõel. Ta kirjutas oma romaanid kirjanikunime George Eliot all, et olla kindel, et ta tööd võetakse tõsiselt. Victoria ajastul avaldasid naised raamatuid oma nime all, kuid Mary Anne ei soovinud puutuda kokku kinnistunud hoiakuga, et naised kirjutavad ainult kergeid armastuslugusid. Ka soovis ta eristada oma ilukirjanduslikku tööd ja juba varem tuntust toonud tööd toimetaja ja kriitikuna. Lisaks võis üheks põhjuseks olla soov varjata oma eraelu ja vältida kõmu, kuna tal oli suhe abielumees George Henry Lewesiga.
Kõnekaart

 
Kõnekaart on ettemaksega taksofoni- või mobiiltelefonikaart. 
Ostuhind laaditakse krediidina kasutajakontole, kust seda kantakse maha siis, kui kasutaja helistab.
Feminismi mõisteid

"Siin on loetletud feminismiga seotud mõisted."
Sepa Jalgpallikeskus

Sepa Jalgpallikeskus on jalgpallistaadion Eestis Tartus, mis kuulub klubile Tartu JK Tammeka. Jalgpallikeskus asub Ropka tööstusrajooni linnaosas aadressil Sepa 15a.
Sepa Jalgpallikeskuse jalgpalliväljak on 105 x 68 m altküttega soojendatud kunstmuruväljak. Lisaks on jalgpallikeskuses ka 90 x 75 m naturaalmuruga harjutusplats.
Kasutajad.
Tammeka kodustaadion on Tamme staadion, aga meeskond mängib talvisel ajal Sepa kunstmuruväljakul. Tammeka duubelmeeskond Tartu JK Tammeka U21 mängib peamiselt Sepal. 
Ajalugu.
Vana Sepa staadion.
Esimese Vasara (või Sepa) tänava staadioni rajas 1972-1975 aastatel Tartu Katseremonditehas, ja seal treenis sellel ajal ENSV jalgpalli kõrgliigas mängiv Tartu Katseremonditehase jalgpallimeeskond.
Renoveerimisplaan.
2012. aastal hakkas Tammeka juhatus arutlema, kus oleks võimalik rajada kunstmurustaadion, mis oleks talvel hästi kasutatav. 2013. aastal otsustati, et vana Sepa staadioni renoveerimine oleks parim võimalus, ja 2015 jaanuaris andis Tartu linnavolikogu vana Sepa staadioni hoonestusõiguse Tartu JK Tammekale.. Kui esimestel eskiisidel oli uus kunstmuru pneumaatilise kupliga kaetud, otsustati lõpuks siiski rajada katmata väljak altküttega.
Ühisrahastuskampaania.
Jalgpallikeskuse ehitamise eelarve oli 452 818€. 100 000€ sai Tammeka Eesti Jalgpalli Liidust, 200 000 pangalaenuna, ja 150 000€ jaoks korraldasid Tammeka ja Neway Eesti spordiajaloo suurima ühisrahastuskampaania, mis algas 2. novembril 2015. Üle 3000 inimese aitas uut staadioni rahastada, ja kampaania lõppes edukalt 12. jaanuaril 2016. Rahastuskampaania sai 2016. Kuldmuna galal Aasta Turundustegu avaliku sektori auhinna.
Renoveerimine, avamine ja edasiarendus.
Staadioni renoveerimine algas 2016. aastal aprillis, ehitusfirma oli Jaagor Grupp. Renoveerimise käigus paigaldati uued väljakud, ehitati ka tribüün, riietusruumid ja valgustussüsteem. Jalgpallikeskuse avamine toimus 10. juulil 2016 festivalina, kus esines muusik Daniel Levi ja mis lõppes Euroopa meistrivõistluste finaali ühisvaatamisega.
2017 suvel ehitati tribüün ümber, ja lisati sellele katus. Pärast ümberehitamist on tribüünil 487 istekohta.
Zavood

Zavood oli aastatel 1995–2021 tegutsenud pubi Tartus aadressil Lai 30.
Selle omanik oli Mario R. Pizzolante, kellele kuulub Tartus ka Pirogovi baar.
Zavoodi vana baarilett on Tartu Ülikooli muuseumis.
John Perry Barlow

John Perry Barlow (3. oktoober 1947 Cora, Wyoming – 7. veebruar 2018, San Francisco) oli Ameerika Ühendriikide küberaktivist, libertaar, esseist ja luuletaja ning ansambli Grateful Dead paljude laulutekstide autor. 
Ta oli Electronic Frontier Foundationi ja Freedom of Press Foundationi asutajaliige.
Kaleva hääled

"Kaleva hääled" on 1986. aastal esilinastunud Lennart Mere kolmevaatuseline dokumentaalfilm mälust ja soome-ugri rahvaste ajaloolistest kultuurisidemetest.
Film jaguneb kolme ossa: esimeses keskendutakse mälu rolli kultuuris "Kalevala"-eelsel ja -järgsel ajal, teises jälgitakse "Kalevala" koostaja ja Soome rahvaluulekoguja Elias Lönnroti uurimismatka Eestis, kolmandas elustatakse iidne sooraua valmistamise rituaal.
Filmivõtted toimusid 1985. aastal Karjalas Kalevala külas, Handi-Mansimaal Obi jõgikonnas Agani jõe kaldal ja Eestis (Tallinnas, Kuusalus, Tartus, Võrus, Võrumaal Litsmetsas, Küllemäel, Karulas, Rõngus, Narvas ja Pirita jõekäärus).
Sisu.
Esimene vaatus.
Filmi esimene vaatus on pühendatud iidsetele mälukandjatele – Kalevala-mõõt, Äänisjärve kaljujoonised ja hantide karupeied.
Kalevala küla rahvalaulikud Anni Kettunen, Maire Lamminpää ja Tatjana Tovinen laulavad iidvanu viise. Meri arutleb, kuidas pärimuslik müüt võtab kunstiteose kuju ja laulumälus säilivad rituaalid. Kuid meil on teinegi mälu, mis lubab heita pilgu Kalevala-eelsesse maailma – viie tuhande aasta vanused Äänisjärve kaljujoonised, loodud läänemeresoome eelsete asukate poolt. Kaljujooniste valdavaks temaatikaks on inimene ise ning kala, põder ja müütiline veelind, isegi delfiin, suured põdrapea-paadid paarikümne sõudjaga, põhjapõtrade küttimine ja suusatav mees. Meri arutleb teemal, et kas graniidi mälu ja laulu mälu toetavad teineteist.
Teine vaatus.
Soome rahvaluulekoguja ja kirjanik, Soome rahvuseepose "Kalevala" autor Elias Lönnrot läheb 22-aastaselt esimesele rahvaluule kogumismatkale. Suguluskeelte ja -kultuuride võrdlev uurimine toob ta tema üheteistkümnendal uurimisreisil 1844. aastal laevaga Tallinna, kust ta asub jalgsi teele Tartu poole. Uurimisreisist Eestisse kujuneb pool aastat kestev 800 kilomeetri pikkune rännutee. Kuusalus kohtub Lönnrot keeleteadlase Eduard Ahrensiga. Tartus leiab ta rikkaliku keelekogu ja õpib Faehlmanni juures eesti keelt. Nii Faehlmann kui ka Lönnrot on elukutselt arstid, mõlemad pühendunud Kalevitemaa pärimuste kogumisele. Nädala asemel viibis ta Tartus kolm ja pool kuud, Õpetatud Eesti Selts valib Lönnroti oma auliikmeks. Poolteist kuud rändab Lönnrot Lõuna-Eestis, külastades Faehlmanni soovituskirjaga Kanepis, Karulas, Harglas, Sangastes, Rõuges ja mujal Õpetatud Eesti Seltsi liikmeid, kes tegelevad eesti keele sõnaraamatu koostamisega. Jõudes sügisel tagasi Tartusse, kogub Lönnrot kahe kuu vältel eesti sõnavara ja teeb Faehlmanniga tulevikuplaane, lahkudes Tartust detsembrikuus. 
Kolmas vaatus.
Kolmandas vaatuses lavastatakse Eesti Filarmoonia Kammerkoori ja dirigent Tõnu Kaljustega Veljo Tormise kooriteose "Raua needmine" muistne rauasulatus- ja sepistamisrituaal. Seppadena osalevad metallikunstnik Heino Müller ja näitleja Sulev Teppart.
Intonatsioon (muusika)

Intonatsioon on muusikas helikõrguse muutmine esituse käigus. 
Intonatsioon sõltub muusikastiilist.
Intonatsioon kui esituspraktika käigus sobiva helikõrguse valimine.
Musitseerimise käigus helikõrgusi muutes peetakse intonatsiooni all silmas eelkõige peenhäälestust. Nii lauljad kui ka paljud muusikainstrumendid on võimelised esitama helikõrgusi, mis jäävad väljapoole võrdtempereeritud häälestust. Neil on võimalik teostada näiteks puhtas häälestuses oktaveid, kvinte, kvarte ja tertse. Tšellist Pablo Casals kirjutab helikõrguste intonatsiooni kohta: "Ära ehmata, kui sul on teistsugune intonatsioon kui klaveril. [...] Klaver oma võrdtempereeritud häälestusega on intonatsiooniline kompromiss."
Järgnevalt on näha, kuidas intoneerida bassis diatoonilisi ja kromaatilisi pooltoone, et saavutada akordide puhas häälestus:
Passus duriusculuse akordid Wolfgang Amadeus Mozarti teoses "Misericordias Domini", d-moll, KV 205a.
Grateful Dead

The Grateful Dead oli Ameerika Ühendriikide vokaal-instrumentaalansambel, mis viljeles eksperimentaalset džässi, kantri, folgi, "reggae" jpt mõjutustega rokkmuusikat. Ansambel asutati 1965. aastal USA California osariigis Palo Altos. 
Ansambli liikmete arv kõikus aja jooksul viie ja seitsme vahel. Muusikakollektiiv oli tuntud kontsertesituste poolest, kus tulid ettekandele pikad improvisatsioonilised palad, ning nende pühendunud järgijate ingliskeelne hüüdnimi oli "Deadheads". 1970. aastal kirjutas muusikakriitik Lenny Kaye Grateful Deadi muusikalisest innovaatilisusest ajakirjas Rolling Stone: "Nende muusika puudutab pinda, mille olemasolu enamik teisi ansambleid ei aimagi." Mitmesugustest mõjutustest sünteesis ansambel kireva psühhedeelse terviku, mis tegi Grateful Deadist "improvisatsiooniliste ansamblite maailma juhtivad ristiisad". Ajakirja Rolling Stone kõigi aegade suurimate muusikute edetabelis seisis kollektiiv 57. kohal. Rock'nrolli kuulsuste halli (Rock and Roll Hall of Fame) võeti Grateful Dead 1994. aastal, nende 8. mai 1977 kontsertlindistus Cornelli Ülikoolist kanti USA Kongressi raamatukogu riiklikku salvestiste registrisse 2012. aastal. Grateful Deadi albumeid müüdi maailmas üle 35 miljoni eksemplari.
Grateful Dead sündis San Francisco lahe piirkonnas 1960. aastate alternatiivkultuuri tõusulaine harjal. Ansambli asutajaliikmed olid Jerry Garcia (juhtkitarr, vokaal), Bob Weir (rütmikitarr, vokaal), Ron "Pigpen" McKernan (klahvpillid, suupill, vokaal), Phil Lesh (basskitarr, vokaal) ja Bill Kreutzmann (trummid). Muusikud mängisid sellal koos veel mitmes San Francisco ansamblis nagu Mother McCree's Uptown Jug Champions ja The Warlocks. Lesh oli neist viimane, kes ühines Warlocksiga enne, kui sellest sai Grateful Dead; ta vahetas välja Dana Morgan noorema, kes oli mõnel esinemisel mänginud basskitarri. Trummar Mickey Hart ja laval mitte esinev sõnadekirjutaja Robert Hunter liitusid muusikakollektiiviga 1967. aastal. Ansambli tuumik jäi kokku terve selle 30-aastase ajaloo vältel, kui arvata välja 1973. aastal surnud McKernan ning 1971–1974 kõrvale jäänud Hart. Ansambli ametlike liikmete hulka kuulusid veel Tom Constanten (klahvpillid, 1968–1970), John Perry Barlow (sõnade autor, 1971–1995), Keith Godchaux (klahvpillid, 1971–1979), Donna Godchaux (vokaal, 1972–1979), Brent Mydland (klahvpilliv, vokaal, 1979–1990) ja Vince Welnick (klahvpillid, vokaal, 1990–1995). Bruce Hornsby (akordion, klaver, vokaal) osales 1990–1992 kontserdireisidel ning oli kohati külalisesineja nii enne kui ka pärast reise.
Pärast Garcia surma 1995. aastal osalesid ansambli ülejäänud liikmed koos teiste muusikutega kontserdireisidel nime The Other Ones all aastail 1998, 2000 ja 2002 ning nime The Dead all aastail 2003, 2004 ja 2009. Neli elusolevat ansambliliiget tähistasid 2015. aastal Grateful Deadi 50. sünnipäeva kontserdisarjaga "Fare Thee Well: Celebrating 50 Years of the Grateful Dead", mida nimetati nende viimasteks ühisesinemisteks. Ansambli liikmed on moodustanud ka selliseid tuletiskollektiive nagu Dead &amp; Company, Furthur, Rhythm Devils, Phil Lesh &amp; Friends, RatDog ja Billy &amp; the Kids.
Sihitav kääne

Sihitav kääne ehk akusatiiv on üks tavalisemaid käändeid.
Eesti keeles sihitavat käänet ei kasutata, selle funktsiooni täidavad omastav ja osastav kääne.
Omastav kääne

Omastav kääne ehk genitiiv on grammatiline kääne, millega markeeritakse nimisõna täiendiks olevat nimisõna ja mis tihti väljendab omajat, ning mis vastab küsimustele "kelle?" ja "mille?".
Genitiiv esineb paljudes keeltes, näiteks eesti, albaania, araabia, armeenia, baski, hollandi, soome, gruusia, saksa, kreeka, ungari, islandi, iiri, ladina, läti, leedu, rumeenia, sanskriti, gaeli, tamili, telugu, türgi ja kõigis slaavi keeltes, välja arvatud bulgaaria ja makedoonia. Inglise keeles ei ole genitiivi, vaid possessiivne sufiks "'s".
Eesti keel.
Omastav kääne on koos nimetava ja osastavaga abstraktne kääne.
Omastaval käändel puudub tunnus.
Omastav on eelkõige käändsõna ja nominaalse verbivormi laiendi kääne. Laiendi-omastav vormistab:
Häälikuloolise arengu tõttu on pärisomastavaga kokku sulanud endine sihitise kääne akusatiiv. Enamikus keeltes erineb see omastavast ehk genitiivist. Sihitise-omastav vormistab teatud tingimustel:
Lisaks vormistab omastav kääne ka osaliselt ühilduvaid komponente, st:
Electronic Frontier Foundation

Electronic Frontier Foundation (EFF; eesti keeles ka "Elektronhõlve Fond") on digiõiguste eest seisev rahvusvaheline sihtasutus, mille peakorter asub USAs, California osariigis San Franciscos. EFFi asutasid 1990. aasta juulis John Gilmore, John Perry Barlow ja Mitch Kapor, et kaitsta ja edendada internetis kodanikuõigusi.
EFF toetab isikuid ja uusi tehnoloogiaid juriidilise ja rahalise abiga kaitseks ülemääraste juriidiliste rünnakute eest, algatab seaduseelnõusid, paljastab valitsuste kuritarvitusi, korraldab poliitilist tegevust ja protestiaktsioone, toetab uusi tehnoloogiaid, mis EFFi hinnangul aitavad kaasa kodanikuõiguste ja intellektuaalomandi vabakasutuse säilitamisele, ning võitleb patendiõiguse kuritarvituste ja internetitsensuuri vastu. Samuti pakub EFF juhendeid ja tööriistu ohutuks kommunikatsiooniks internetis.
Urmas Saard

Urmas Saard (sündinud 23. oktoobril 1953 Pärnus) on vabakutseline ajakirjanik.
Urmas Saard on lõpetanud 1979. aastal Pärnu I Õhtukeskkooli.
Algul töötas ta Kalev Meedias, seejärel toimetas kuus aastat Maalehe Pärnumaa uudiste märkmikku. Kevadest 2015 kirjutab vabatahtliku reporterina Külauudiste portaalis peamiselt Sindi linna ja Eesti lipuga seotud teemadel. Tema artikleid on ilmunud ka Pärnu Postimehes.
Urmas Saard on MTÜ Eesti Lipu Seltsi, Sindi Ajalooklubi, MTÜ Pärnumaa Muinsuskaitse Seltsi, MTÜ Eesti Kodanikuajakirjanduse Seltsi ja Pärnu Y-klubi liige.
Isiklikku.
Huvialad on kodulugu ja pildistamine. Ta on abielus, täiskasvanud poja ja tütre isa.
Keelesaade

"Keelesaade" on eesti keelt ja teisi maailma keeli käsitlev Vikerraadio saade. Esimene saade oli eetris 2. oktoobril 2011.
"Keelesaade" on eetris pühapäeviti kell 15.05. Saatejuht on Piret Kriivan.
Ajalugu.
Tänapäevase järjepideva keelesaate emaks Eestis võib pidada eesti filoloogi haridusega raadioajakirjanikku Mari Tarandit, kes hakkas 1994. aastal tegema "Keeleminuteid", arutledes korraga nii saate koostaja kui ka saatejuhina aktuaalsetel keeleteemadel ning andes parema keelekasutuse soovitusi. 
Sellele järgnesid Henn Saari juhitud "Keeleminutid" ((1996–1999), toimetaja endiselt Mari Tarand), Mari Tarandi ja Maris Johannese juhitud "Keelekõrv" ning Mart Ummelase "Keelesõnum".
Saatekülalised.
Saatesarjas on esinenud Eesti keeleteadlased, rahvaluuleteadlased, murdeuurijad, tõlkijad, keeleküsimustega tegelevad ametnikud ja estofiilid, näiteks Helle Metslang, Martin Ehala, Kristiina Ross, Hannu Remes, Ilmar Tomusk, Peeter Päll, Annekatrin Kaivapalu, Krista Kerge, Birute Klaas-Lang, Adam Cullen jpt.
Tunnustus.
2016. aasta keeleteokonkursil tunnustati "Keelesaadet" kui pikaajalist, mitmekülgset ja kvaliteetset eesti keelt väärtustavat saadet.
Keldi ja šoti kultuuri instituut

 
Keldi ja šoti kultuuri instituut (inglise keeles täieliku nimetusega "School of Literatures, Languages and Cultures Celtic &amp; Scottish Studies") on teadus- ja õppetööga tegelev üksus Edinburghi Ülikooli juures. Keldi keelt ja kultuuri õpetatakse Edinburghi Ülikooli juures alates 1882. aastast ning tegemist on pikima ajalooga keldi kultuuri uurimiste ja õpetamise osakonnaga Šotimaal. 
Keldi ja šoti kultuuri uurimise oluline etapp algas 1951. aastal. Praegu toimub uurimistöö ning õpetatakse keldi ja šoti keelt ja kultuuri bakalaureuseõppest doktoriõppeni, korraldatakse konverentse, ilmuvad perioodilised väljaanded nagu Tocher, alates 1957 ajakiri Scottish Studies, sari "The Scottish Tradition".
Instituudi juures avati 1951. aastal arhiiv, mille ülesanne on koguda, arhiivida ja tutvustada rahvuslikke traditsioone. Instituut nõustab valitsust ja teisi ühinguid gaeli keele alal. Tähelepanu pööratakse keldi kultuuri traditsiooniliste nähtuste tutvustamisele. Arhiiv koosneb käsikirjade, heli- ja fotoarhiivist, mille rikkalikest kogudest osa on kättesaadav ka veebis, nt "Tobar an Dualchais / Kist o Riches". Käsikirjalist materjali on arhiivis hoiul rohkem kui 33 000 lk. Kõik kogud sisaldavad materjali nii Šotimaalt kui ka diasporaa kogukondadest. Fotoarhiiv sisaldab üle 80 000 foto (klaasnegatiividest digitaalfotodeni).
Instituudis on hoiul veel:
Šoti kultuuritraditsiooniga saab tutvuda näiteks järgmiste väljaannete ja veebiressursside vahendusel:
Olaf Scholz

Olaf Scholz (sündinud 14. juunil 1958 Osnabrückis) on Saksamaa poliitik, alates 8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 Saksamaa Liitvabariigi liidukantsler.
Elulugu.
1984. aastal lõpetas ta Hamburgi Ülikooli juristina, aasta hiljem sai advokaadi kutse.
1975. aastast kuulub ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei (SPD) ridadesse. Aastatel 2009–2019 oli ta SPD aseesimees ning veebruarist aprillini 2018 partei ajutine esimees. 
Aastatel 1998–2001 ja 2002–2011 kuulus ta Saksamaa parlamenti. Uuesti sai ta parlamenti 2021. aastal.
21. novembrist 2007 kuni 27. oktoobrini 2009 oli Scholz Saksamaa töö- ja sotsiaalminister. 
20. veebruarist 2011 kuni 13. märtsini 2018 oli ta Hamburgi linnapea. 14. märtsist 2018 kuni 8. detsembrini 2021 oli ta Saksamaa Liitvabariigi asekantsler ja rahandusminister.
Saksamaa sotsiaaldemokraadid nimetasid 10. augustil 2020 Olaf Scholzi oma kantslerikandidaadiks 2021. aasta üldvalimistel. Valimised lõppesid Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei võiduga.
6. novembril 2024 lagunes ametisolev SPD-roheliste-FDP valitsus ning 16. detsembril kaotas Scholz umbusaldushääletuse. President Steinmeier saatis 27. detsembril Liidupäeva laiali ja selle järel peeti ennetähtaegsed valimised 23. veebruaril 2025.
Isiklikku.
Alates 1998. aastast on ta abielus poliitik Britta Ernstiga.
Argüüria

Argüüria (kreeka keelest ἄργυρος argyros, hõbe) on pöördumatu hall või sinakashall naha ja limaskestade värvumine, mis on tingitud hõbeda erinevates vormides manustamisest (metalne, tuhk, kolloidaalne, hõbedat sisaldavad ravimid või soolad). Argüüriat loetakse düskroomia haiguste hulka ning võib esineda nii kogu keha piires kui ka kohati (argüroos).
=Välislingid=
Glossaatorid

Glossaatorid olid 11. sajandi juristid Itaalias, kes uurisid Justinianuse kodifikatsiooni tekste. Neile oli kõik "Corpus iuris civilises" kirjapandu õige ja neid võib nimetada ka selle kommentaatoriteks, sest nad analüüsisid ja kommenteerisid "Corpus iuris civilise" tekste. 
Glossaatorite tegevused.
Glossaatorid kirjutasid selgitavaid ja täiendavaid tekste, mida nimetatakse glossideks, siit tuli ka nende endi nimetus: glossaatorid. Nende abil leidis lugeja tee teiste asjassepuutuvate tekstide juurde. Glossidega saavutati nii kunstipärane harmoonia kui ka tõestati vastuolude puudumist. Ette võis tulla ka vastuolusid, kus üks seadus näis olevat teise vastand. Vastuolude tõestamiseks võeti appi juristide tüüpiline eristamine. Nii sai tõestada, et näiliselt vastuolus olevad normid viivad tulemuseni, mis ei ole vastuolus, sest nad käsitlevad eri asju. Glossaatorid lõid "Corpus iuris civilise" sisemise ühtsuse.
Glossaatorite tähtsus.
11. sajandit peetakse ka õigusteaduse renessansi perioodiks. See oli väga oluline Kesk-Euroopa arengule. Keskaegses Euroopas oli renessansijärgne jurisprudents skolastika dialektilist meetodit kasutavaks osaks. Jurisprudentsi rajajateks Euroopas peetaksegi glossaatoreid.
Glossaatorid panid aluse Rooma õiguse õpingutele Euroopas, mil üksikisikute ja riikide omavahelised kaubandussuhted elavnesid, mis omakorda viitas arenenud õigussüsteemi vajadusele. Kas nad olid mures nende suundumuste või õiguslike vajaduste pärast, igatahes tekitas see arutlusi. Nende arutelud olid pigem akadeemilised kui praktilised.
Glossaatorite kõrval on oluline mainida ka postglossaatorite ehk konsiliaatorite ehk kommentaatorite koolkonda, kes 13. sajandi teisel poolel järgnesid glossaatoritele ning tegutsesid peamiselt 14.–15. sajandil. Postglossaatorid uurisid lisaks Rooma õigusele ka kanoonilist õigust ja Itaalia statuute, püüdes neid kõiki kokku sulatada ühte tervikusse. See aga tõi kaasa teadustöö kvaliteedi languse, mis väljendus selles, et kommentaatorid ei uurinud Rooma õiguse algseid tekste, vaid nende juurde kirjutatud glosse. Tähtsamad postglossaatorid olid Bartolo da Sassoferrato ja Baldus de Ubaldis.
Glossaatorite koolkonnal ei olnud suurt tähtsust eraõiguse arenemisel. Glossaatorite tegevuse tulemus oli pinna loomine "ius commune" jaoks, teadusel põhineva õiguskultuuri loomine.
Andrei Mironov

Andrei Mironov (vene keeles Андрей Александрович Миронов; 7. märts 1941 Moskva – 16. august 1987 Riia) oli Nõukogude Liidu teatri- ja filminäitleja ning estraadiartist.
Elukäik.
Tema vanemad olid tuntud Nõukogude Liidu estraadiartistid Aleksandr Мenaker ja Maria Mironova ning lapseeas kandis Andrei perekonnanime Menaker.
1940. aastate lõpul võtsid Nõukogude Liidus maad antisemitismi ilmingud, mille tõttu vanemad otsustasid panna Andreile ema perekonnanime Mironov.
Esimene katse filmis osaleda toimus suvel 1952. Kuna muinasjutufilmi "Sadko" massistseenis kandis Mironov ebasobivat riietust, ta kõrvaldati. Kooliteatris mängis ta alates seitsmendast klassist ning seejärel osales Moskva Laste Keskteatri stuudio töös.
Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta B. Štšukini nimelises Teatriinstituudis. 1960. aastal sai Mironov esimese filmirolli, see oli filmis "Ja kui see on armastus?". 1962. aastast töötas Andrei Mironov Moskva Satiiriteatris, mis jäi tema koduteatriks 25 aastaks.
Novembris 1967 toimus Moskva Näitlejate Majas Mironovi esimene isiklik loominguline õhtu, mis oli kohe välja müüdud. 4. aprillil 1969 esietendus "Meeletu päev ehk Figaro pulm" Mironoviga peaosas. Lavastus oli Satiiriteatri repertuaaris 18 aastat. Sellest tehti telelavastus, mida saatis samuti menu.
28. aprillil 1969 esilinastus Nõukogude Liidus film "Briljantkäsi", millest sai ajalooline menuk: seda vaadati aastate jooksul kinodes kokku ligikaudu 76 700 000 korda.1973. aastal tegi Mironov lavastajadebüüdi ja tõi Satiiriteatris lavale "Suure maja väiksed komöödiad".
Oktoobris 1974 sai ta Vene NFSV teenelise kunstniku aunimetuse. Samal ajal ei valitud teda Lukašini rolli Eldar Rjazanovi filmis "Saatuse iroonia ehk hüva leili!", millest kujunes kultusfilm.
1978. aasta jaanuaris tuli müügile tema esimene vinüülplaat "Laulab Andrei Mironov". Novembris näidati Kesktelevisioonis saadet "Loominguline õhtu Andrei Mironoviga Оstankino kontserdistuudios". Detsembris 1980 sai ta Vene NFSV rahvakunstniku aunimetuse.
1983. aastal ei võtnud kunstikomisjon kahel korral vastu filmi "Blondiin nurga taga", kuna seal käsitletakse letialust kaubandust, käsi peseb kätt süsteemi jms, mis on Nõukogude Liidu elule iseloomulik. Mironovil oli filmis peaosa.
15. juunil 1987 esietendus Satiiriteatris "Varjud", mis jäi näitlejale viimaseks rolliks.
27. juunil 1987 toimus tema viimane teatrietendus Moskvas, 13. augustil viimane soolokontsert Riias.
14. augustil 1987, külalisetenduse ajal Riia ooperiteatris lavastusega "Meeletu päev ehk Figaro pulm", kaotas Andrei Mironov viimases vaatuses laval teadvuse. Kohalikus haiglas diagnoositi ulatuslik verejooks ajju. Teadvusele tulemata suri näitleja 16. augustil 1987. Ta on maetud Moskvas Vagankovo kalmistule. 
Isiklikku.
Esimene tõsine armulugu näitleja Tatjana Jegorovaga ei lõppenud pulmadega, kuna detsembris 1968 sai Mironovi isa infarkti.
30. novembril 1971 abiellus Mironov näitleja Jekaterina Gradovaga. 1973. aastal sündis tütar Maria Mironova, kellest sai samuti näitleja.
1974. aastal abiellus Mironov näitleja Larisa Golubkinaga, kellega oli abielus surmani. Tema kasutütar on näitleja Maria Golubkina (sündinud 1973).
Cambridge'i prints George

Walesi prints George ("George Alexander Louis"; sündinud 22. juulil 2013 Londonis Saint Mary haiglas) on Williami, Walesi printsi ja Catherine'i, Walesi printsessi esmasündinud poeg.
Ta on Briti troonipärimisjärjekorras teine oma isa prints Williami järel.
Seidla mõisa tuuleveski

Seidla mõisa tuuleveski (ka: "Seidla tuuleveski", "Seidla tuulik") on Järva vallas Seidla külas asuv Hollandi tüüpi tuuleveski.
Tuuleveski ehitati 18. sajandil. See on ainus Eestis olev Hollandi tüüpi tuuleveski, kus pärast restaureerimist jahvatatakse vilja.
Opositsiooniliider

Opositsiooniliider (ing. k. "Leader of the Opposition") on mitteametlik poliitiline nimetus, millega nimetatakse tavaliselt opositsiooni suurima erakonna juhti.
Suurima partei juhti, opositsiooniliidrit, nähakse kui tulevast peaministrit ning tal on tähtis roll opositsiooni ideede kaitsmisel ja vastandumisel valitsusele. Suurbritannias on opositsiooniliider ka varivalitsuse juht.
Opositsiooniliider on ametlik nimetus järgmistes riikides:
Pimekiri

Pimekiri on klaviatuurilt kümne sõrmega pimesi sisestatav masinakiri.
Williamsoni maakond (Tennessee)

Williamsoni maakond ("Williamson County") on maakond USA-s Tennessee osariigis.
Maakonna halduskeskus on Franklin.
Maakonna pindala on 1513 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 183 182. Aastal 2000 oli elanike arv 126 638.
Ajalugu.
Williamsoni maakond moodustati 26. oktoobril 1799. aastal Davidsoni maakonna osast. Maakond on saanud nime Põhja-Carolina poliitiku Hugh Williamsoni järgi.
Williamsoni maakond

Williamsoni maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Shelby maakond (Tennessee)

Shelby maakond ("Shelby County") on maakond USA-s Tennessee osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Memphis.
Maakonna pindala on 2031 km², millest 75 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 927 644. Aastal 2000 oli elanike arv 897 472.
Ajalugu.
Shelby maakond moodustati 24. novembril 1819. aastal Hardini maakonna osast. Maakond on saanud nime Kentucky kuberneri Isaac Shelby järgi.
Shelby maakond

Shelby maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Dallase maakond (Texas)

Dallase maakond ("Dallas County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Dallas.
Maakonna pindala on 2353 km², millest 75 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2 368 139. 2000. aastal oli seal 2 218 899 elanikku.
Dallase maakond on elanike arvult USA üheksas maakond.
Ajalugu.
Dallase maakond moodustati 30. märtsil 1846 Nacogdochesi ja Robertsoni maakonna osadest. Maakond on nime saanud 11. Ameerika Ühendriikide asepresidendi George M. Dallase järgi.
Dallase maakond

Dallase maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Bandiit

1968. aasta Eesti nõukogude entsüklopeedia järgi oli bandiit "relvastatud röövel, mõrvar; kontrrevolutsioonilise jõugu liige. Relvastatud jõukude moodustamist ja osavõttu nende korraldatud röövimistest, tapmistest ja vägivallast nimetatakse banditismiks." Eesti keele seletav sõnaraamat annab sõna "bandiit" selgituseks: "relvastatud röövel; (röövli)jõugu liige".
Sõjajärgsetel aastatel oli NKVD koordineeritud banditismivastane võitlus suunatud keskvõimu tugevdamisele kohtadel, peamiselt režiimiga rahulolematute füüsilise elimineerimise teel.
Eestikeelses meedias on bandiidiks nimetatud näiteks sarimõrvar Juri Ustimenkot.
Taylori maakond (Texas)

Taylori maakond ("Taylor County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Abilene.
Maakonna pindala on 2380 km², millest 10 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 131 506. Aastal 2000 oli seal 126 555 elanikku.
Ajalugu.
Taylori maakond moodustati 1858. aastal Bexari ja Travise maakonna osadest. Maakond on nime saanud kolme venna Edward Taylor, George Taylor ja James Taylori järgi, kes hukkusid Alamo lahingus.
Taylori maakond

Taylori maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Jonesi maakond (Texas)

Jonesi maakond ("Jones County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Anson.
Maakonna pindala on 2427 km², millest 16 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 202. Aastal 2000 oli seal 20 785 elanikku.
Ajalugu.
Jonesi maakond moodustati 1881. aastal Bexari ja Bosque maakonna osadest. Maakond on nime saanud Texase vabariigi neljanda presidendi Anson Jonesi järgi.
Saint Mary haigla

Saint Mary haigla on 1845. aastal asutatud haigla Londonis Paddingtonis.
Doktor Charles Romley Alder Wright sünteesis selles haiglas 1874. aastal heroiini. Alexander Fleming avastas penitsilliini selles haiglas töötades 1928. aastal.
Saint Mary haigla sai ülemaailmse meediakajastuse, kui 22. juulil 2013 kohaliku aja järgi kell 16.24 sündis seal Catherine Middletoni ja prints Williami pere esiklapsena 3,79-kilogrammine poeg George, Cambridge'i prints.
Haiglas on Briti troonipärijaist sündinud veel Alexander Windsor, Ulsteri krahv, Davina Lewis, Peter Phillips, Frederick Windsor, Rose Gilman, Zara Phillips, Gabriella Windsor, Henry Mountbatten-Windsor ja William, Cambridge'i hertsog.
Saint Mary haiglas on tuntud inimestest sündinud veel Elvis Costello ja Kiefer Sutherland.
Res Musica

"Res Musica" on Eesti Muusikateaduse Seltsi ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikateaduse osakonna aastaraamat (ISSN 1736-8553), mille esimene number ilmus 2009. See on rahvusvahelise kolleegiumiga eelretsenseeritav väljaanne, milles avaldatakse artikleid kõigist muusika uurimisega seotud valdkondadest ja võimalikult rahvusvahelise autorkonna poolt.
Aastaraamatu peatoimetaja on Toomas Siitan, toimetusse kuuluvad veel Kerri Kotta (muusikateooria), Žanna Pärtlas (etnomusikoloogia), Jaan Ross (muusikapsühholoogia), Kristel Pappel (muusikaajalugu) ning Anu Schaper (tegevtoimetaja).
Rahvusvahelise toimetuskolleegiumi liikmed on Mimi S. Daitz, Jeffers Engelhardt, Mart Humal, Timo Leisiö, Margus Pärtlas, Johan Sundberg, Avo Sõmer ja Andreas Waczkat.
Jiří Rusnok

Jiří Rusnok (sündinud 16. oktoobril 1960 Ostravas) on Tšehhi poliitik. Ta oli 10. juulist 2013 kuni 29. jaanuarini 2014 Tšehhi peaminister.
Jiří Rusnok lõpetas 1984. aastal Praha majandusülikooli ja töötas seejärel riikliku planeerimise alal. Aastatel 1992–1998 töötas ta ametiühingute liidus.
Enne Sametrevolutsiooni jõudis ta saada Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei kandidaadiks. Aastatel 1998–2010 oli ta Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei liige, pärast seda on olnud sõltumatu.
Jiří Rusnok oli aastatel 2001–2002 Miloš Zemani valitsuses rahandusminister ja seejärel Vladimír Špidla valitsuses tööstus- ja kaubandusminister. Sellest ametist lahkus ta 2003. aastal peaministriga tekkinud erimeelsuste tõttu ning asus tööle erasektoris.
Pärast peaminister Petr Nečase tagasiastumist korruptsiooniskandaali tõttu nimetas president Miloš Zeman tollal presidendi majandusnõunikuks olnud Jiří Rusnoki 25. juunil 2013 peaministrikandidaadiks. 
Tema valitsus astus ametisse 10. juulil 2013, kuid juba 7. augustil avaldas Tšehhi parlamendi alamkoda Rusnoki valitsuskabinetile umbusaldust.
‘Abd Allāh ibn Nāşir Āl Thānī

‘Abd Allāh ibn Nāşir ibn Khalīfah Āl Thānī (araabia keeles عبد الله بن ناصر بن خليفة آل ثاني; sündinud 1959) on Katari poliitik, kes oli 26. juunist 2013 kuni 28. jaanuarini 2020 Katari peaminister.
Ta on lõpetanud Suurbritannia Durhami sõjaväekolledži ning Beiruti Araabia Ülikooli õigusteaduse alal.
Helja Valler

Helja Valler (aastast 1969 Helja Kuusik; 9. märts 1926 Vigala vald – 4. veebruar 2016 Misso) oli eesti näitleja ja tõlkija.
Ta lõpetas 1945. aastal Lihula gümnaasiumi ning õppis 1945–1948 Eesti Riiklikus Teatriinstituudis. Aastatel 1948–1953 viibis ta represseerituna Arhangelski oblastis. 
Aastatel 1958–1972 oli ta Ugala näitleja. Lisaks on ta tegutsenud Rahvaloomingu Maja teatriosakonna inspektorina aastatel 1953–1955 ning olnud Suure-Jaani kultuurimaja juhataja aastatel 1955–1958.
Isiklikku.
Ta oli aastast 1969 abielus Paul Kuusikuga.
Potteri maakond (Texas)

Potteri maakond ("Potter County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Amarillo.
Maakonna pindala on 2388 km², millest 34 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 121 073. Aastal 2000 oli seal 113 546 elanikku.
Ajalugu.
Potteri maakond moodustati 1887. aastal Bexari maakonna osast. Maakond on nime saanud poliitik Robert Potteri järgi.
Potteri maakond

Potteri maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Tarranti maakond

Tarranti maakond ("Tarrant County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Fort Worth.
Maakonna pindala on 2324 km², millest 88 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 089 034. Aastal 2000 oli seal 1 446 219 elanikku.
Tarranti maakond on elanike arvult USA kuueteistkümnes ja Texase osariigi kolmas maakond.
Ajalugu.
Tarranti maakond moodustati 1849. aastal Navarro maakonna osast. Maakond on nime saanud kindral Edward H. Tarranti järgi.
Nuecesi maakond

Nuecesi maakond ("Nueces County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Corpus Christi.
Maakonna pindala on 3020 km², millest 857 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 340 223. Aastal 2000 oli seal 313 645 elanikku.
Ajalugu.
Nuecesi maakond moodustati 1846. aastal San Patricio maakonna osast. Maakond on saanud nime Nuecesi jõe järgi.
Castro maakond

Castro maakond ("Castro County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Dimmitt.
Maakonna pindala on 2328 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8062. 2000. aastal oli elanikke 8285.
Ajalugu.
Castro maakond moodustati 1876. aastal Bexari maakonna osast. Maakond on saanud nime kindrali ja Texase koloonia asutaja Henri Castro järgi.
Van Zandti maakond

Van Zandti maakond ("Van Zandt County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Canton.
Maakonna pindala on 2225 km², millest 26 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 52 579. 2000. aastal oli elanikke 48 140.
Ajalugu.
Van Zandti maakond moodustati 1848. aastal Hendersoni maakonna osast. Maakond on saanud nime Texase vabariigi poliitiku Isaac Van Zandti järgi.
Webbi maakond

Webbi maakond ("Webb County") on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Laredo.
Maakonna pindala on 8744 km², millest 49 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 250 304. Aastal 2000 oli elanikke 193 239.
Webbi maakond on Lõuna-Texase suurim ja üks Texase suuremaid maakondi.
Ajalugu.
Webbi maakond moodustati 1848. aastal Nuecesi maakonna osast. Maakond on nime saanud James Webbi järgi.
Rahvusvaheline Muuseumide Nõukogu

Rahvusvaheline Muuseumide Nõukogu (inglise "International Council of Museums" ehk ICOM) on 1946. aastal Pariisis koostöös UNESCO-ga asutatud valitsusväline rahvusvaheline organisatsioon, kuhu kuulub üle 30 000 liikme 137 riigist ja piirkonnast. 2013. aasta seisuga kuulus ICOMi 117 rahvuskomiteed, sealhulgas ICOM Eesti Rahvuskomitee.
Comitatenses

Comitatenses (ladina keeles 'saatjad', ainsuses "comitatensis") moodustasid hilisantiigis Vana-Rooma armee mobiilse väliarmee.
Isikkoosseis.
"Comitatensese üksusi juhtis "comese tiitliga ohvitser. Jalaväeüksused koosnesid leegionitest ning kandsid lisanimetust "palatina", millega kaasnesid eelised töötasu saamisel. Ratsaväeüksuste nimetus oli "vexillationes". Jalaväeüksuste suuruseks oli hinnanguliselt 1000–1200 meest ning ratsaväeüksuses võis olla kuni 600 meest. Nendel üksustel puudusid alalised garnisonid. Kui üksused ei osalenud sõjakäigus, siis paiknesid need provintsides, mitte piiride ääres. Üksused paigutati ka linnade lähedale ning nad pidid ööbima tsiviilelanike majapidamistes.
Vitamiinipreparaadid

Vitamiinipreparaadid on üht või mitut vitamiini sisaldavad ravimpreparaadid ja ained ka toidulisaained. Vitamiinipreparaadid võivad olla nii looduslikest allikatest valmistatud kontsentreeritud bioaktiivsed orgaanilised ühendid kui ka sünteetiliselt valmistatud keemilised ained, ka multivitamiinid.
Inimene saab vitamiine enamasti taimset päritolu toiduga, kuid tänapäeval tarbitakse lisaks ka mitmesuguseid vitamiinipreparaate.
Liigitus.
Kontsentreeritud taimsed vitamiinipreparaadid ja ka sünteetiliselt valmistatud vitamiinipreparaadid jagatakse kasutusotstarbe järgi järgmiselt: 
1) meditsiiniliselt olulised ravimpreparaadid (katsetatud, üldiselt loetakse ohututeks, rahuldava bioomastatavusega jne) – Eestis saadaval enamasti apteekides käsimüügiravimitena; nende hulka loetakse ka
2) kosmeetilised toitainelised preparaadid – turustatakse paljude rahvusvaheliste müügivõrgustike kaudu (koostis vahel rahvusvaheliselt kontrollimata ja kinnitamata, kuigi omal maal võib-olla sertifitseeritud, vahel on ka bioomastatavus rahvusvaheliselt tunnustatud standardite järgi kontrollimata)
Vorm.
Vitamiinipreparaadid on saadaval nii tablettide, kapslite (sh geel-kapslite, taimekapslite), pulbrite, pihusvitamiinide ja keelealuste tablettidena, aga ka süstelahustena jpm.
Kliinilises meditsiinis.
Vitamiinipreparaadid on paljude haigete enteraalse ja parenteraalse toitmise oluline koostisosa.
Tähtis teada.
Vitamiinipreparaadid: 
Suurimad hulgitootjad.
Aventis SA (Prantsusmaa), BASF AG (Saksamaa), Daiichi Pharmaceutical Co Ltd (Jaapan), Eisai Co Ltd (Jaapan), F. Hoffmann-La Roche AG (Šveits), Lonza AG (Šveits), Merck KgaA (Saksamaa), Solvay Pharmaceuticals BV (Madalmaad), Takeda Chemical Industries Ltd (Jaapan) jpt.
Ajaloost.
Vitamiinipreparaatide ajalugu on tihedalt seotud farmaatsiatööstuse arenguga ja mitmete oluliste molekulide avastamisega (sh vitamiinid).
Roomik

Roomik on lülidest koosnev ringselt kokku ühendatud lameda kujuga lint või rihm sõiduki (või muu liikuva/liigutatava seadme) maapinnal liigutamiseks, erisurve vähendamiseks ning haakuvuse parandamiseks. 
Roomikutega veermikuga sõidukit nimetatakse roomiksõidukiks, osaliselt roomikutega varustatuna aga poolroomiksõidukiks. 
Kirjeldus.
Roomikud annavad sõidukile hea maastikuläbivuse ja tavaliselt ka hea manööverdamisvõime, kuid vähendavad liikumiskiirust ja suurendavad energia kulu.
Roomikud võivad olla metallist või kummimaterjalist, samuti kombineeritud lahendusega. Metallroomikute lülidel võivad olla teepinna ja roomiku enda kulumise vähendamiseks plastiku- või kummisulamist spetsiaalsed kinnitatavad roomikupadjad või -liistud
Metallroomikud jagunevad vastavalt lülide ehitusele ja ühenduspõhimõttele erinevateks liikideks. 
Põhiliigid on:
Esimesed seeriatootmiseks kõlbulikud roomikud valmistati 20. sajandi esimesel kümnendil Inglismaal.
Academia Sinica

Academia Sinica (ladina keelest "Hiina Akadeemia"; hiina keeles 中央研究院; "pinyin"’is "Zhōngyāng Yánjiūyuàn") on Hiina Vabariigi (Taiwan) rahvuslik teadusakadeemia.
Akadeemia asutas 1928. aastal Hiina mandriosas Guomindangi valitsus. Pärast Hiina kodusõda taasasutati akadeemia 1949. aastal Taiwani saarel Taipeis.
Struktuur.
Akadeemia jaguneb organisatsiooniliselt kolmeks divisjoniks:
Liikmeskond.
Akadeemial on 2013. aasta seisuga 261 liiget, sealhulgas 101 siseliiget (s.t taivani liiget) ja 160 välisliiget. 
Ka akadeemia liikmeskond jaguneb kolme osakonna vahel:
Klassiruum

Klassiruum on koolimajas paiknev ruum, osa füüsilisest õpikeskkonnast, kus toimub suurem osa õppetööst.
Enne 21. sajandit valitsenud õpetajakeskne mudel, kus klassi ees oli õpetaja laud ja tahvel ning õpilased istusid ühe- või kahekaupa laudade taga, on tänapäeval kohati muutumas. Rõhutakse enam võimalusele tagada vahetu suhtlus õpetaja ja õpilaste vahel ning teha erinevaid rühma- ja paaristöid ning uurimuslikku õpet.