tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Abašidze

Abašidze (gruusia keeles აბაშიძე) on Gruusia Imerethi vürstisuguvõsa. Eriti kuulsaks sai see 17. ja 18. sajandil.
Legendi järgi pärinevad Abašidzed Abessiinia ohvitserist nimega Abaš, kes 8. sajandil saabus Gruusiasse koos Marwan ibn Muhammadi araablaste armeega. Abaš jäi Gruusiasse ja tõsteti aadliseisusse pärast seda, kui ta Gruusia kroonprintsi hundi käest päästis. Kuna esimesed ülestähendused Abašidzedest pärinevad 15. sajandi teisest poolest, on alust arvata, et see legend on igasuguse tõepõhjata.
1540. aastateks olid Abašidzed omandanud suure feoodi Imerethi idaosas. Seda feoodi kutsuti Saabašidzeoks 'Abašidzele kuuluvaks maaks'.
Saabašidzo vürste hakatakse lugema Saabašidzo ja Sapalavando vürstist Paata Abašidzest (17. sajand – 1658).
Abašidzed jõudsid oma võimsuse tippu 18. sajandi vahetusel, kui neile kuulus 78 küla, losse, kindlusi, kirikuid ja kloostreid, samuti 1500 pärisorjade majapidamist. Vürst Giorgi-Malakia Abašidze oli mitte üksnes Imerethi kuninga mõjukaim vasall, vaid laskis 1702 kuninga kukutada ja valitses 1707. aastani ise Imerethi kuningana Giorgi VI nime all.
18. sajandil omandasid Abašidzed valdusi ka Ida-Gruusias: kuningas Irakli andis selle 1774 oma äiale vürst Zaal Abašidzele ja tema meessoost järeltulijatele. Üks Abašidzede haru läks 18. sajandil üle Ottomani impeeriumi poolele ja asus Bathumisse, kus nende järglased omandasid sandžak-bei (sõjaväe kõrge ohvitseri ja piirkonna kuberneri) tiitli.
Kui Venemaa liidendas 1810 Imerethi, siis kaotasid Abašidzed Saabašidzeo ja neid hakati käsitlema samadel alustel kui teisi Venemaa aadlisuguvõsasid. 20. septembril 1825 tunnistas Venemaa Abašidzede vürstistaatust ning nad kanti Tiflisi kubermangu aadlimatrikli V ossa.
Alžeeria

 
Alžeeria on riik, mis asub Aafrika põhjaosas, Vahemerest lõuna pool. Naaberriigid on Maroko, Mauritaania, Lääne-Sahara, Mali, Niger, Liibüa ja Tuneesia. Pealinn on Alžiir, kus elab 2011. aasta andmetel 3 415 811 inimest. Alžeerias räägitakse araabia ja tamasitki keelt. Rahaühik on dinaar (DZD).
Lipp.
Riigi lipp on roheline-valge. Selle keskel on punane poolkuu, millel on keskel punane täht. Roheline värv tähistab religiooni ja valge värv kodanike puhast mõtlemist. Poolkuu ja täht tähistavad islami usku.
Vapp.
Vapi taustal on mäe tagant tõusev päike, mis tähistab tõusu. Vapi allosas on punane poolkuu koos tähega, vasakul aga tehased, mis tähistavad riigi arengut. Vapp võeti kasutusele siis, kui iseseisvuti Prantsusmaa mõju alt.
Loodus.
Rannajoon.
Alžeeria rannajoone pikkus on 998 km.
Rahvastik.
2017. aasta andmetel elab Alžeerias 41 318 142 inimest.
Laste arv sünnituseas naise kohta on Alžeerias 2,59 last, imikusuremus on 17,6‰.
Oodatav eluiga sünnihetkel on Alžeerias 77,5 eluaastat.
Sündimuskordaja oli 2015. aastal 23,67 promilli ja suremuskordaja 4,31 promilli.
Keskmine eluiga on 72,3 aastat. Meestel on see 70,9 ja naistel 73,7 aastat.
Alžeeria rahvastikupüramiidilt on näha, et noorte osakaal on suur ja lapsi sünnib palju. Saab järeldada, et riik on rahvastikuarengu 1. etapis. Vanu inimesi on Alžeerias vähe. 20–30-aastasi on vähem, sest Alžeerias peeti 1990. aastatel kodusõda.
On prognoositud, et edaspidi sündimus langeb ja iive väheneb. 
Immigrantide osatähtsus riigis on 0,6%.
Linnastumine.
Linnastumise tase oli 2015. aastal 70,7%. On ennustatud, et 2025. aastaks on linnastumise tase 74,6%.
Rahvastiku paiknemine.
Slummides elavate inimeste osatähtsus on 11,9%.
Asustustihedus oli 2015. aastal 17,3 in/km².
Tihedamini on asustatud Alžeeria Vahemere-äärne põhjaosa. Kõrbealad on hõredalt asustatud.
Majandus.
Tööjõu suurus oli 2014. aastal 12,19 miljonit inimest. 2006. aastal elas 23% elanikkonnast allpool vaesuspiiri.
Töö.
Tööealistest töötas 2017. aastal 13,3% põllumajandus-, 39,3% tööstus- ja 47,4% teenindussektoris.
Töötute osakaal oli Alžeerias 2017. aasta seisuga 11,7%. 
Töötuse poolest on Alžeeria maailmas 155. kohal.
Turism.
Riik on külastatavuselt Aafrikas neljas, maailmas aga 80 enim külastatava riigi hulgas.
Külastatuimad kohad on Sahara kõrb, Beni Hammadi kindlus ja muistne Djémila linn.
Turism moodustas 2018. aastal 10,3% sisemajanduse kogutoodangust.
Väliskaubandus.
Alžeeria suurimad ekspordiartiklid on nafta, toorõli ja maagaas. Tähtsaimad ekspordipartnerid olid 2013. aastal Hispaania (20,6%), Prantsusmaa (9,3%), USA 8,1%, Holland (6,9%), Kanada 6%, Brasiilia (5,6%).
Alžeeria suurimad impordiartiklid on toidu- ja tarbekaubad. Tähtsamad impordipartnerid olid 2013. aastal Prantsusmaa (15,1%), Hiina (11,6%), Itaalia (10,8%), Hispaania (9,9%) ja Saksamaa (4,6%).
Haldusjaotus.
Alžeeria on jaotatud 48 provintsiks, 553 ringkonnaks ja 1541 vallaks.
Aabrahamlik religioon

Aabrahamlikud religioonid on judaism, kristlus ja islam, mida nimetatakse nõnda sellepärast, et nad kõik on pärit Aabrahami religioossest traditsioonist. Islam nimetab kahe ülejäänud monoteistliku religiooni järgijaid Raamatu rahvaks.
Piiblis on enne Aabrahami kuus tähelepanuväärset tegelast: Aadam ja Eeva, nende pojad Kain ja Aabel, Eenok, kelle Jumal võttis ära, ja Noa, tema pojapojapoeg, kes päästis oma perekonna ja kõik loomaliigid Noa laevas. Ent nendest inimestest ei jäänud maha kirja pandud moraalikoodeksid. Nad on lihtsalt head ja halvad käitumiseeskujud, kuid üheski religioonis pole konkreetset osutust, kuidas nende tegusid tõlgendada.
Islam peab Aadamat ja Noad prohvetiteks ning peab ka teiste rahvaste seadusandjaid (Kong Fuzi, Hiawatha) prohvetiteks, kui nad ei kuuluta iseennast jumalaks.
Judaism on ajalooliselt aktsepteerinud, et igal rahval on oma jumal, kellest nende oma on lihtsalt kõige vägevam.
Paljud kristluse suunad kuni 20. sajandini on pidanud mõningaid või kõiki usundeid lihtsalt ebajumalakummardajateks, paganateks, ketseriteks, jumalateotajateks või lihtsalt eksinuteks.
Seega on õigem öelda, et Aabraham ei ole mitte religiooni rajaja, vaid esimene tegelane 1. Moosese raamatus, 1) kes ei ole selgelt jumalikku päritolu, nagu Aadam ja Eeva väidetavalt olid, 2) kes kolme suurema monoteistliku usundi järgi mängis suurt rolli nende ühise tsivilisatsiooni kujunemises, 3) keda ei peeta kõikide maa peal elavate inimeste esiisaks (nagu sõnasõnalisemates tõlgendustes Noad; Kain seevastu abiellus naisega Noodimaalt, kes ei olnud tema ega Aadama sugulane) ja 4) kes on piisavalt hästi dokumenteeritud.
1. Moosese raamatus antakse Aabrahamile konkreetne juhtnöör lahkuda Kaldea Uurist, et Jumal teeks ta suureks rahvaks, ja sellepärast on tema tegevus hästi dokumenteeritud. Burton Visotzky on kirjutanud raamatu "Genesis of Ethics", kus on juttu nende sündmuste tähtsusest tänapäeva eetikale.
Piibli järgi oli patriarh Aabrahamil (araabiapäraselt "Ibrahim") kaks poega: Ismael tema naise teenijalt Haagarilt ja Iisak tema naiselt Saaralt. Selle jutu järgi pärinevad juudid Iisaki pojast Jaakobist, keda hüütakse ka Iisraeliks.
Judaism põhineb lepingul Jumala ning "Iisraeli laste" (Iisraeli 12 poja järeltulijate) vahel Siinai mäel.
Kristlus tunnistab Jeesust, kellel oli vähemalt ema juut, oma messiaks, Jumala pojaks ning osaks Jumalusest endast.
Islam tunnistab Jeesuse ja juudi prohvetid pärast Aabrahami (nagu Moosese) Jumalast inspireerituks (kuigi mitte Jumalast sündinuks) ning peab islami rajajat Muḩammadit viimaseks prohvetiks.
Kuigi Baha'i usku ei arvata traditsiooniliste aabrahamlike religioonide hulka, tunnistab ta samu prohveteid ja lisaks Baha'u'llah't.
Ka rastafarism tunnistab Piibli autoriteeti ning peab end tulenevast Aabrahami religioonist. Ta tunnistab enamikku Piibli prohveteid ja lisaks keiser Haile Selassiet ja Marcus Garveyt.
On ka teisi religioone, mis suuremal või vähemal määral tunnistavad Piibli prohveteid; mitmesugused voodoo usundid (sünkretistlik segu kristlusest ja Aafrika paganlikest religioonidest) ja unitaaruniversalism.
Araablased

Araablased on semiidi päritolu rahvas, kes iidsest ajast elas Araabia poolsaarel. Alates 7. sajandist segunesid araablased islami levitamise käigus nende poolt vallutatud alade elanikega, kes suurelt jaolt assimileeriti.
Araablase tunnuseks peetakse enamasti seda, et tema emakeel on araabia keel. On siiski erandeid: näiteks juute, kelle emakeel on araabia keel, ei nimetata tavaliselt araablasteks.
Usund.
Araablased on enamasti sunniidi muslimid, kuid nende seas on ka palju šiiite (peamiselt Iraagis, Jeemenis, Süürias ja Liibanonis) ja kristlasi (peamiselt Liibanonis, Süürias ja Egiptuses). Kristlastest araablased kuuluvad enamasti idakirikutesse (näiteks nestoriaanid ja Süüria õigeusu kirik). Seetõttu ei saa religiooni araablase tunnusena kasutada. Pealegi olid araablased ka näiteks 5. sajandi Meka elanikud.
Levik.
Mõnikord määratletakse araablasi ka sünnikoha (Araabia poolsaar) järgi, kuid ka see ei ole tänapäeval enam otsustav kriteerium.
Sageli arvatakse, et kõigi araablaste ühine esivanem on Aabraham (araabia keeles Ibrahim) või et kõik araablased põlvnevad Araabia poolsaarel elanud inimestest, kuid ka see ei pea paika.
Sageli peetakse araablasi mitte üheks rahvuseks, vaid kultuuriliseks ühenduseks. Aluseks on see, et enamik araablasi on araablaste poolt alistatud rahvaste (sealhulgas aramealaste, egiptlaste, berberite, Lähis-Ida helleniseeritud elanike ja Põhja-Aafrika romaniseeritud elanike) järeltulijad.
Riigid, kus domineerivad araablased, on Maroko, Mauritaania, Alžeeria, Tuneesia, Liibüa, Egiptus, Sudaan, Saudi Araabia, Palestiina Riik (Jordani jõe Läänekallas ja Gaza sektor), Jordaania, Liibanon, Süüria, Djibouti, Somaalia, Iraak, Kuveit, Jeemen, Katar, Bahrein, Araabia Ühendemiraadid ja Omaan.
Araablaste üldarvuks maailmas hinnatakse 200 miljonit. Kõige rohkem elab neid Egiptuses (66,8 miljonit 2001. aastal). Eestis elas 2021. aasta rahvaloenduse andmetel 489 araablast (367 meest ja 122 naist). Neist 11 olid Eesti kodanikud.
Muhammadi ajast peale on araablaste mõju maailmale on olnud väga suur.
Keskajal nimetati araablasi saratseenideks. Araablased on valitsenud mitmes Lõuna-Euroopa osas: Pürenee poolsaarel, Sitsiilias, Maltal ja Küprosel. Maltal räägitavat keelt (malta keelt) peetakse araabia keele murdeks.
Arunachal Pradesh

Arunachal Pradesh on India osariik, mis piirneb läänes Bhutani, põhjas Tiibeti ja idas Birmaga, lõunas Assami ja Nagalandi osariigiga.
Arunachal Pradesh, mida varem nimetati NEFA ("North East Frontier Agency"), oli 1987. aastani Assami osariigi osa. Talle anti osariigi staatus, arvestades julgeolekukaalutlusi idapiiril ning Hiina ja India vahelisi pingeid. Hiina peab Arunachal Pradeshi endale kuuluva Tiibeti osaks.
Rahvastik.
Osariigi rahvastik on etniliselt mitmekesine. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanike seas 64,2% adivasid, mis on ühisnimetus erinevatele põliselanike hõimudele, mida kokku on osariigis üle 100. Neist 25 on üle 5000 liikmega. Suuremad hõimud on "Nissi, Adi Gallong, Wancho, Dafla, Monpa, Tagin, Adi Minyong, Nocte, Adi, Apatani, Galong, Mishmi, Nishang, Tangsa, Abor, Mishing (Miri), Khampti" ja "Adi Padam". Ülejäänud elanikkond on sisserännanud. 
Põliselanikud räägivad erinevaid tiibeti-birma keeli. Immigrantide seas räägitakse enim bengali, nepali ja hindi keelt.
34,6% elanikest on hinduistid, 18,7% kristlased, 13,0% budistid ja 1,9% muslimid. 31,6% tunnistavad teisi, valdavalt animistlikke usundeid.
Haldusjaotus.
Osariigis on 18 ringkonda:
Andongi Riiklik Ülikool

Andongi Riiklik Ülikool (korea keeles "안동대학교" ("andong-daehak-gyeo")) on ülikool Lõuna-Koreas Andongi linnas.
Ühena noorematest Lõuna-Korea ülikoolidest asutati see 21. juulil 1947 Andongi Normaalkoolina. 
1962 muudeti kool Andongi Põllumajanduskolledžiks. 
18. jaanuaril 1979 muudeti õppeasutus Andongi Riiklikuks Kolledžiks ja rajati kaheksa õppeosakonda: Hiina-Korea, ajaloo, folkloori, ärijuhtimise, rahvusvahelise kaubanduse, muusika, kujutava kunsti ja kodumajanduse osakond. 
1. märtsil 1979 vannutati ametisse esimene dekaan Kim Hak-su. 1980. aastal lisati ingliskeelse hariduse osakond ja matemaatika osakond.
Kooli juhtkond.
Esimesteks koolijuhtideks olid dekaanid, hiljem muudeti koolikorra seadust ja kooli hakkasid juhtima presidendid. 
"Dekaanid"
1. märts 1979 – 12. märts 1983 Kim Hak-su
12. märts 1983 – 18. juuni 1984 Lee Ki-baek
18. juuni 1984 – 22. juuli 1988 Kim Yi
22. juuli 1988 – 1. märts 1991 Bae Won-dal
"Presidendid"
1. märts 1991 – 2. märts 1995 Nam Kyu-chang
2. märts 1995 – 22. märts 1999 Lee Jin-seol
22. märts 1999 – Kown Young-kon
Ansan

Ansan (안산시, 安山市 "Ansan-si" 'Ansani linn') on linn Lõuna-Koreas Gyeonggi provintsis.
Andong

Andong on linn Lõuna-Koreas, Põhja-Gyeongsangi provintsi keskus. Linnaõigused sai 1. jaanuaril 1963.
Allah

Allah (araabia keeles الله‎ "Allāh") on araabiakeelne sõna, mis tähendab 'Jumalat'. Sõna koosneb määravast artiklist "al" ja sõnast "ilah" 'jumal'. Seega tähendab "Allah" umbes sama, mis suure algustähega kirjutatud sõna "Jumal" eesti keeles. Seda sõna kasutavad nii muslimid kui ka araabiakeelsed aabrahamlike usundite järgijad (kristlased, juudid) kogu maailmas.
Islami-eelselt võis "Allah" tähendada ühte Meka paljudest paganlikest jumalatest või olla ka ühe suure naisjumaluse Al-Uzza meesvorm (Al-Lah). Igal juhul peetakse ülimalt tõenäoliseks, et "Allah" ei tähendanud araablaste paganlikul perioodil jumala üldmõistet.
Agafja Lõkova

Agafja Karpovna Lõkova (Агафья Карповна Лыкова; sündinud 23. aprillil 1944) on Hakassias erakutena elanud vanausuliste Lõkovite perekonna viimane liige.
Andrija Radović

Andrija Radović (28. jaanuar 1872 Montenegro, Martinici küla – 1947 Belgrad) oli Montenegro poliitik. 
Lõpetas keskkooli Montenegros. Edasi õppis inseneriks Itaalias. Oli rahandusminister 6. detsembrist 1905 kuni 11. novembrini 1906. Peaminister, välisminister ning sõja- ja rahandusministri esindaja Prantsusmaal alates 19. jaanuarist kuni 4. aprillini 1907. Rahandusminister alates 20. detsembrist 1915 kuni 29. aprill 1916. Peaminister ja välisminister alates 29. aprillist 1916 kuni 4. jaanuarini 1917.
Ta oli ka Montenegro Rahvapartei juht. Lõi aastal 1917 Montenegro Rahvusliku Ühinemise Komitee. Edasi oli Podgorica Suure Rahvuskogu Esimees, mis hääletas Serbiaga ühinemise poolt 26. november 1918. Oli ka Serbia-Horvaatia-Sloveenia Kuningriigi Pariisi Rahukonverentsi delegatsiooni liige. Valiti Konstitutsiooni Assamblee esimeheks, Demokraatliku Partei esindajana. Demokraatlike Saadikute Klubi asepresident. Monopolide Direktoraadi liige alates 1921 ja Rahvuspanga kuberner Belgradis.
Aegukga

Aegukga (애국가, 愛國歌) on Lõuna-Korea (Korea Vabariigi) riigihümn. Pealkiri tähendab 'Laul armastusest kodu]maa vastu'. 
Võeti kasutusele riigihümnina 1948. Sõnade autorid on Yun Ch'I-Ho (윤치호, 尹致昊) (1865–1946) ja An Ch'Ang-Ho (안창호, 安昌浩) (1878–1938), muusika kirjutas An Ik Tae (안익태, 安益泰) (5. detsember 1906 – 16. september 1965).
Sõnad.
동해 물과 백두산이 마르고 닳도록&lt;br&gt;
하느님이 보우하사 우리나라 만세
"Refrään:" 무궁화 삼천리 화려강산&lt;br&gt;
대한사람 대한으로 길이 보전하세
남산 위에 저 소나무 철갑을 두른 듯&lt;br&gt;
바람서리 불변함은 우리 기상일세
"Refrään."
가을 하늘 공활한데 높고 구름 없이&lt;br&gt;
밝은 달은 우리 가슴 일편단심일세
"Refrään."
이 기상과 이 맘으로 충성을 다하여&lt;br&gt;
괴로우나 즐거우나 나라 사랑하세
"Refrään."
Ladina transkriptsioon.
1. Donghae mulgwa Baekdusani mareugo daltorok&lt;br&gt;
Haneunimi bouhasa urinara manse&lt;
"Refrään:" Mugunghwa samcheonli hwaryeogangsan&lt;br&gt;
Daehansaram daehaneuro giri bojeonhase
2. Namsan wie jeo sonamu cheolgabeul dureun deut&lt;br&gt;
Baram seori bulbyeonhameun uri gisangilse
"Refrään."
3. Ga-eul haneul gonghwalhande nopgo gureum eopsi&lt;br&gt;
Balgeun dareun uri gaseum ilpyeondansimilse
"Refrään."
4. I gisanggwa i mameuro chungseong-eul dahayeo&lt;br&gt;
Goerouna jeulgeouna nara saranghase
"Refrään."
Alam-Sileesia vojevoodkond

Alam-Sileesia vojevoodkond on vojevoodkond Edela-Poolas. Poolakeelsed ametlikud vojevoodkondade nimetused on omadussõnalised. Poolakeelne nimisõnaline vorm on "Dolny Śląsk" 'Alam-Sileesia'.
Vojevoodkond loodi omavalitsusreformi käigus 1. jaanuaril 1999 endistest Wrocławi, Legnica, Wałbrzychi ja Jelenia Góra vojevoodkonnast.
Vojevoodkonnale on nimi pandud ajaloolise piirkonna Alam-Sileesia ("Dolny Śląsk") järgi.
Suurem osa piirkonnast kuulus 1870–1945 Saksamaale.
Alam-Sileesia vojevoodkond piirneb Saksamaaga, Tšehhiga, Lubuszi vojevoodkonnaga, Suur-Poola vojevoodkonnaga ja Opole vojevoodkonnaga.
Rahvastik.
Suurim linn on Wrocław.
Teised tähtsamad linnad on Legnica, Jelenia Góra, Wałbrzych, Jawor, Lubin, Chojnów, Złotoryja,
Głogów, Zgorzelec, Bielawa, Bogatynia, Bolesławiec, Dzierżoniów, Kłodzko, Oleśnica, Oława ja Świdnica.
Majandus.
Turism.
Kudowa Zdrój on turismipiirkond.
Enamik turiste külastab kuulsaid suusakuurorte Karkonosze mägedes (keskused Szklarska Poręba ja Karpacz).
Wrocław, Jelenia Góra ja Legnica on vaatamisväärsused.
Haldusjaotus.
Alam-Sileesia vojevoodkonnas on 26 maakonda ja 169 valda. Maakonna õigustega linnu on 4. Linna-valdu on 36, sealhulgas 4 maakonna õigustega. Maa-linna-valdu on 54 ja maa-valdu 79.
Maakonna õigustega linnad on:
Teised maakonnad on:
ATTAC

ATTAC ("Association pour la Taxation des Transactions pour l' Aide aux Citoyens" 'Kodanike Abiks Tehingute Maksustamise Assotsiatsioon') on aktivistide organisatsioon, mis taotleb börsitehingutele maksu kehtestamist.
ATTAC, mis algselt oli valuutaspekulatsioonile niinimetatud Tobini maksu kehtestamist nõudev liikumine, pühendub nüüd globaliseerumisega seotud probleemide laiale ringile, seirates Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO), Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) ja Majandusliku Koostöö- ja Arenguorganisatsiooni (OECD) otsuseid. ATTAC on kohal G8 kohtumispaikades, et mõjutada poliitikute otsuseid.
Kuigi ATTAC kritiseerib majandusliku globaliseerumise valdavalt uusliberaalset ideoloogiat, ei ole ta globaliseerumisvastane. Ta toetab globaliseerumispoliitikaid, mis on jätkusuutlikud ja sotsiaalselt õiglased. Üks ATTAC-i juhtlauseid on "Maailm ei ole kaup": ATTAC on ühiskonna kaubastumise vastu.
Alvin Goldman

Alvin Ira Goldman (1. oktoober 1938 Brooklyn, New York – 4. august 2024) oli USA filosoof.
Sai doktorikraadi Princetoni ülikoolist.
Ta oli 2002. aastani Arizona ülikooli filosoofiaprofessor ja teadur kognitiivteaduse alal. Töötas alates 2002. aastast Rutgersi ülikoolis.
Ta oli Filosoofia ja Psühholoogiaseltsi ning Ameerika filosoofiaühingu Vaikse ookeani divisjoni president. 
Tema põhilised uurimisvaldkonnad olid epistemoloogia, vaimufilosoofia ja kognitiivteadus. Ta on kirjutanud ka metafüüsikast, poliitika- ja õigusteooriast ning teadusfilosoofiast. 
Epistemoloogias pooldas ta kausaalset teadmisteooriat (artikkel "A causal account of knowing"), relevantsete alternatiivide lähenemist teadmisele ja religabilismi õigustusteoorias. 
Raamat "Epistemology and Cognition" ("Epistemoloogia ja tunnetus"; 1986) uurib epistemoloogia ja kognitiivteaduse vahelisi seoseid. 
Raamat "Knowledge in a Social World" ("Teadmine sotsiaalses maailmas"; 1999) väljendab tõele orienteeritud sotsiaalse epistemoloogia kontseptsiooni ja näitab, kuidas tõe poole püüdlemist võivad edendada hea inimestevaheline argumenteerimine ja hästi projekteeritud avaliku kommunikatsiooni tehnoloogiad ja institutsioonid. Jutt on teadusest, õigusest, demokraatiast ja haridusest. 
Raamatusse "Pathways to Knowledge" ("Teed teadmiseni"; 2002) on koondatud uuemad artiklid episteemilisest internalismist, aprioorsest volitusest ("warrant"), filosoofilistest intuitsioonidest ja usaldusest ekspertide vastu. 
Goldman kirjutas raamatut inimesetundmise simulatsiooniteooriast, ühendades vaimufilosoofiast, arengupsühholoogiast ja kognitiivsest neuroteadusest pärit lähenemisi.
Belize

 
Belize [bel'iiz] on riik Kesk-Ameerikas Kariibi mere ääres Yucatáni poolsaare kaguosas. Ta piirneb põhjas Mehhikoga ning läänes ja lõunas Guatemalaga. Vähim kaugus Hondurasest, mis paikneb kagu pool teisel pool Hondurase lahte, on 75 km.
Belize'i varasem nimi oli "Briti Honduras". Praeguse nime on ta saanud Belize'i linna ja jõe järgi. Belize'i linn on riigi ainus linna mõõtu asula, põhiline sadam ja Briti Hondurase endine pealinn (aastani 1970). Hispaania keeles kasutatakse tavaliselt nimekuju "Belice".
Haldusjaotus.
Belize on halduslikult jaotatud kuueks ringkonnaks, mis on omakorda jagatud 31 valimisringkonnaks. Suurimad linnad on Belize, San Ignacio, Belmopan, Orange Walk, Dangriga ja San Pedro.
Majandus.
CIA maailma faktiraamatu kohaselt on Belize'is Kesk-Ameerika suurim töötuse määr – 9,4%. 33,5% elanikkonnast elab allpool vaesuspiiri.
Majanduses on valdav põllumajandus, toiduainetööstus ja turism. Ekspordist üle poole moodustavad suhkur ja banaanid.
Toledo ringkonnas asuvad naftavarud, kuid seniajani pole neid veel kaevandatud. Riigis on piirkonna kõige kallim elekter.
Sisemajanduse kogutoodang oli 2005 aastal 2,1 miljardit USA dollarit ja SKT elaniku kohta 7800 USA dollarit. Majanduse kasvutempo aastal 2005 oli 3,8%
Loodus.
Pinnamood on tasane kuni kergelt künklik, välja arvatud Maya mäed (1122 m) sisemaal.
Kliima on troopiline, vahelduva niiskusega.
Taimkatte moodustavad troopilised vihmametsad, üksikud männisavannid ja sood ning rannikualadel kasvavad mangroovid.
Ranniku lähedal on arvukalt korallsaari. Belize'i Vallrahu on 290 km pikk ning seega läänepoolkera kõige suurem korallrahu.
Rahvastik.
Rahvusrühmad jagunevad järgmiselt: kreoolid 39,7%, mestiitsid 33,1%, maajad 9,5%, garifunad 7,6%, indialased 2,1%, teisi 8,0%.
Belize'is räägitakse inglise, hispaania ja garifuna keelt, maaja keeli ja alamsaksa keelt.
Religioon.
1980. aasta andmetel olid 62% elanikest katoliiklased, 12% anglikaanid, 6% metodistid, 4% mennoniidid, 3% adventistid, 2% nelipühilased, 1% Jehoova tunnistajad ja 2% mitteusklikud.
Ajalugu.
21. septembril 1981 iseseisvus Briti võimu alt.
Enne eurooplaste tulekut asus Belize'i aladel maiade tsivilisatsioon ning sellest ajast on säilinud paljud iidsed asulakohad (Altun Ha, Caracol, Cahal Pech, Xunantunich, Lamanai, El Pilar, Lubaantun).
Bermuda

Bermuda on saarestik ja on Suurbritannia meretagune ala Atlandi ookeani põhjaosas Sargasso meres. Saarestik koosneb 138 saarest.
Majandus.
Bermuda põhilised sissetulekuallikad on finantsteenuste vahendus ja turism. Sisemajanduse kogutoodang inimese kohta aastal 2005 oli ostujõudu arvestades 69 900 dollarit. See näitaja on maailma maade seas suurim (et Bermuda ei ole iseseisev riik, loetakse rikkaimaks riigiks Luksemburgi, mille sisemajanduse kogutoodang elaniku kohta oli 2005. aastal 69 800 dollarit). Turismi arengule on aluse pannud Bermuda kaunid liivarannad ja soe troopiline kliima.
Rahaühik on Bermuda dollar (BMD), mis on seotud USA dollariga kursiga 1:1.
Sport.
Bermuda ROK-i kood on BER.
Bahama

Bahama (inglise keeles "The Bahamas", ametlik nimi Bahama Ühendus) on saareriik Atlandi ookeanis Florida ranniku lähedal.
Asend.
Riik asub Kariibi meres paiknevatel Bahama saartel, kuhu kuulub umbes 700 korallsaart ja ligi 2000 korallrahu. Saarestik asub Põhja-Ameerika mandri lähedal, Florida poolsaarest kagu pool ja Kuuba saarest põhja pool.
Ajalugu.
Arvatavasti maabus Kolumbus 1492. aastal Ameerikat avastades Bahamale kuuluval San Salvadori saarel. Tollal elasid saartel taino indiaanlased.
1718. aastal sai Bahamast Suurbritannia valdus. 1964. aastal sai omavalitsuse ja 1973. aastal kuulutati iseseisvaks riigiks.
Rahvastik.
85% elanikest on mustanahalised neegerorjade järeltulijad, 12% on valgenahalisi.
Kaks kolmandikku rahvastikust elab New Providence'i saarel, ülejäänud kolmandikust pool Grand Bahama saarel.
Saared olid hõredalt asustatud kuni 18. sajandi lõpuni, mil Ameerika iseseisvussõja järel anti tuhandetele Briti krooni toetanutele hüvitisena maad. Paljud uusasukad olid pärit USA lõunaosariikidest ja tõid endaga kaasa mustanahalised orjad. 19. sajandi keskel oli rahvaarv 27 000 ja 20. sajandi alguses 53 000. Sajandi keskel hakkas rahvaarv märkimisväärselt suurenema ning oli 1990. aastaks juba 255 000 ja 2010. aastaks 351 000.
Bahamalased on väga religioossed inimesed. Peamine usund on kristlus (suuremad rühmad on baptistid, anglikaanid ja katoliiklased).
Haldusjaotus.
Halduslikult on Bahama jaotatud 32 ringkonnaks. Neist kõik peale keskvõimu hallatava New Providence'i on kohaliku omavalitsuse üksused.
Betti Alveri kirjandusauhind

Betti Alveri kirjandusauhind on kirjandusauhind, mida annab välja Eesti Kirjanike Liidu Tartu osakond Betti Alveri testamendis väljendatud viimse soovi järgi: selle pälvib parim hingedepäevadevahelise perioodi jooksul ilmunud debüütteos luule- või proosavallas. Laureaat kuulutatakse välja igal aastal kirjaniku sünniaastapäeval, 23. novembril Tartu Kirjanduse Majas. Auhinna väljaandmist toetab Eesti Kultuurkapital.
Aastatel 2007–2010 oli auhinna suurus 15 000 krooni, aga näiteks 2018. aastal 2000 eurot.
Biograafiad

"Siin loetletakse nii seni eestikeelsest Vikipeediast loetavad biograafiaid kui ka biograafiaid, mis võiksid Vikipeedias olla.
A.
"Vaata Biograafiad (A)" 
B.
"Vaata Biograafiad (B)" 
C.
"Vaata Biograafiad (C)"
D.
"Vaata Biograafiad (D)"
E.
"Vaata Biograafiad (E)"
F.
"Vaata Biograafiad (F)"
G.
"Vaata Biograafiad (G)"
H.
"Vaata Biograafiad (H)"
I.
"Vaata Biograafiad (I)"
J.
"Vaata Biograafiad (J)"
K.
"Vaata Biograafiad (K)"
L.
"Vaata Biograafiad (L)"
M.
"Vaata Biograafiad (M)"
N.
"Vaata Biograafiad (N)"
O.
"Vaata Biograafiad (O)"
P.
"Vaata Biograafiad (P)"
Q.
"Vaata Biograafiad (Q)"
R.
"Vaata Biograafiad (R)"
S.
"Vaata Biograafiad (S)"
Š.
"Vaata Biograafiad (Š)"
Z.
"Vaata Biograafiad (Z)"
Ž.
"Vaata Biograafiad (Ž)"
T.
"Vaata Biograafiad (T)"
U.
"Vaata Biograafiad (U)"
V.
"Vaata Biograafiad (V)"
W.
"Vaata Biograafiad (W)"
Õ.
"Vaata Biograafiad (Õ)"
Ä.
"Vaata Biograafiad (Ä)"
Ö.
"Vaata Biograafiad (Ö)"
Ü.
"Vaata Biograafiad (Ü)"
X.
"Vaata Biograafiad (X)"
Y.
"Vaata Biograafiad (Y)"
Birma keel

Birma keel kuulub Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma rühma. See on Myanmari ametlik keel. Enamik Myanmari elanikke kõneleb seda emakeelena ning enamik ülejäänud birmalastest valdab seda. Emakeelseid kõnelejaid on umbes 30 000 000.
Sõnavaras on palju laene paali keelest. Kirjakeele ja kõnekeele vahel on märkimisväärne erinevus.
Kasutatakse lõunaindia kirjade hulka kuuluvat silpkirja. Vanim keelemälestis pärineb 1113. aastast.
Butka

Butka [butk'aa] on küla Venemaal Sverdlovski oblastis Talitsa rajoonis, 36 km kaugusel Talitsast, umbes 250 km kaugusel Jekaterinburgist. Geograafilised koordinaadid on 56,7° põhjalaiust ja 63,8° idapikkust.
Külas oli 4239 elanikku (1. jaanuar 1996), ja 3600 elanikku (2003).
Butkas on 8-klassiline kool ja keskkool, kino ja kultuurimaja. Internaat-abikoolis õpib 100 vaimselt alaarenenud last kõige õnnetumatest perekondadest.
Külas on 1993. aastal taastatud telliskividest kirik, mis on pühitsetud Moskva piiskopi Tihhoni auks. 
Butka oli enne 1917. aastat 37 perega kolkaküla keset metsi ja soid. Küla jäi karukolkaks kuni 1930. aastateni. Hiljem muutus suureks asulaks. Arenesid loomakasvatus, aiandus ja mesindus. Avati õli- ja tärklisetehas ning kunstilise vaibakudumise vabrik (asutati 1950).
Enne 1990. aastat oli vaipade käsitsikudumise vabrikuid Nõukogude Liidus 158. Nüüdseks on see ainuke niisugune ettevõte Venemaal. Selles vabrikus valmistati vaipu riigi sümboolikaga ning presidentide ja kuberneride portreedega. Vaipu kasutati kingitustega riigiametnikele ning riputati üles riigiasutustes. Viimane suurem tellimus oli 2001. aastal, kui telliti Vladimir Putini portreega vaipu. Vaibakudujate arv vähenes tellimuste vähenemise tõttu 2002. aastaks 400-lt 8-le. Vabrik sattus sulgemise äärele. Tootmispinnad müüdi Sverdlovski raadiotehasele. Kaabli tootmiseks loodi 300 töökohta. Vaipu kooti ainult eratellimustel sünnipäevadeks.
1936. aastal ehitati esimene maantee, mis ühendas küla rajoonikeskuse Talitsaga. 1936. aastal näidati külas esimest helifilmi "Hukkunud laeva aarded".
1937. aastal avati Butkas esimene kool. 1941. aastal lõpetas esimene lend – 7 tüdrukut ja 5 poissi. Ükski 5 poisist ei tulnud sõjast tagasi.
1949. aastal ehitati rahvaehituse meetodil 50-kilomeetriline raudteeharu, mis ühendas Butkad Pokljovskaja sõlmjaamaga. Praegu seda raudteed enam ei ole, sest 1990. aastatel andsid kohalikud elanikud rööpad vanarauaks.
Külavanem on Vassili Hlopotov.
Külast on pärit Venemaa esimene president Boriss Jeltsin.
Kui Boriss Jeltsin sai 1976 oblasti parteijuhiks, siis kõik küla tänavad asfalteeriti ning ehitati puhkekodud. Ka Venemaa presidendina aitas Jeltsin oma koduküla. 
Küla on nüüdseks väga viletsas seisukorras. Teed on katki, kolhoose ega sovhoose enam ei ole.
1997. aastal eraldas president Jeltsin Butkale miljard rubla. 
2000. aastal Boriss Jeltsini külaskäigu ajal Sverdlovski oblastisse oodati Jeltsinit Butkas asjatult kaks päeva. Küla keskväljak puhastati kioskitest, et helikopter, millega Jeltsinit oodati saabuvat, saaks maanduda. 
Jeltsin ignoreeris küla juubelit 2001. aastal. Küla otsustas järgmisel sünnipäeval Jeltsinile õnnitluskaarti mitte saata.
2002. aasta lõpus sai küla Boriss Jeltsini heategevusfondilt abi 1,5 miljoni rubla ulatuses. Täiendati kohalike raamatukogude fonde. Saadi PAZ-buss õpilaste veoks ning 12 arvutit, mis paigaldati kooli arvutiklassi. Kool sai ka suuski. Jeltsini abiga oli varem rajatud Talitsa ja Butka vaheline asfalttee.
2003. aastal oodati, et Jeltsin oma külaskäigul Sverdlovski oblastisse külastaks ka Butkad.
Blossfeldi kalanhoe

Blossfeldi kalanhoe ("Kalanchoe blossfeldiana") on taimeliik kalanhoe perekonnast paksuleheliste sugukonnast.
Levila ja nimi.
Taim on pärit Madagaskarilt. Liik on saanud nimetuse saksa taimekasvataja Robert Blossfeldi (1882–1945) järgi.
Kirjeldus.
Blossfeldi kalanhoe on püsik ja sukulent. Kasvab püstiselt. Olenevalt teisendist kasvab kuni 45 cm kõrguseks, tavaliselt siiski kuni 30 cm. Ka laius on kuni 30 cm. Lehed on tumerohelised. Õitseb aasta läbi. Õie läbimõõt on 1 cm. Torujad õied paiknevad väikestes kobarates. Blossfeldi kalanhoel on palju eri õievärviga sorte (kollane, oranž, roosa, punane, purpurne ja valge ning nende kombinatsioonid). 
Kasvatamine.
Blossfeldi kalanhoe on Euroopas väga sagedane toataim. Vajab kasvamiseks troopilist kuni subtroopilist temperatuuri. Kasvab jõudsalt temperatuuridel 20–26 °C. Talub kuni +10 °C öötemperatuuri. Hukkub –4 °C juures. Meie kliimas kasvab paremini täispäikeses. Sukulendina vajab vähe vett, talvel kastmist ei vaja. Aktiivsel kasvuperioodil kevadest sügiseni tuleb kasta toasooja veega. Vajab kasvuperioodil väetamist. 
Õitseb talvel ja vajab poolteise kuu jooksul enne õitsemist katkematuid 14-tunniseid öid. Pärast õitsemist tuleb õieraod eemaldada.
Paljundamine.
Paljundatakse varre- ja lehepistikute abil. Reeglina tasub pistikutest uued taimed kasvatada, mitte äraõitsenud taimi säilitada. Pistikud võetakse aktiivsel kasvuperioodil ning pannakse juurduma liivasegusesse niiskesse mulda, mis sisaldab võimaluse korral turbasammalt. Mõnikord tekivad lehetippudele või sõlmekohtadele võsud, mille võib eemaldada ja istutada väikestesse omaette pottidesse. 
Seemnetega paljundamisel on seemneid kõige parem külvata hiliskevadel. Seemned on väga väikesed. Seemned vajavad 10 päeva jooksul temperatuuri 21 °C. Kasvusubstraadiks sobib liivasegune niiske muld. Võimaluse korral võib kasutada ka turbasammalt.
Kahjurid.
Kõige sagedasemad kahjurid on lehetäid ja viinamarja-kilptäid.
Burrel (Albaania)

Burrel (teised nimekujud Burelë, Bureli, Burrelë, Mat, Burele) on linn Põhja-Albaanias, Mati distrikti keskus.
Linna kaugus Tiranast on 91 km. Elanikke oli 2003. aastal 13 900, sellega on Burrel Albaanias 21. kohal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 10 985, kuid rahvastikuregistri järgi oli see 17 755.
Burrel on endine kaevurite linn, kuid kaevandused on suletud. Ta koosneb põhiliselt korrapäraselt paigutatud plokkelamutest. Linna keskel on suur väljak, mille keskel on tohutu monument haljasalaga selle ümber. Endine spordikeskus on maha jäetud (1999. aasta andmetel).
6–7 km linnast väljas asub töötav raudkroomitehas, mis meenutab pigem tehase varemeid. Neljast korstnast tuleb paksu suitsu. Kahel pool maanteed ja tee peal on tootmisjäätmed – mustaks põlenud kivid, mis tekitavad kuumaastiku. Inimesed korjavad suuremaid kive ehitusmaterjaliks.
Kosovo konflikti ajal oli Burreli lähedal põgenike laager, mis mahutas 2000 inimest.
Burrelis asus kommunistliku režiimi ajal vana ja väike vangla, mis oli tingimuste poolest kõige kohutavam kogu riigis. Seal hoiti tavaliste vangide kõrval kõige ohtlikumaid poliitvange, kelle karistustähtaeg riigivõimu kukutamise katse või kommunismivastase propaganda ja agitatsiooni eest algas 20 aastast. Sageli mõisteti vangidele enne väljasaamist uus karistus. Teiste seas istusid Burreli vanglas kirjanikud Bashkim Shehu ja Fatos Lubonja, kes on seda ilukirjanduslikult kujutanud, ning katoliku preester Simon Jubani.
Pärast kommunistliku režiimi langemist vangla suleti ja rajati vanglamuuseum. Ent 1997. aasta rahutuste ajal oli Sali Berisha režiim vanglakohtade nappuse tõttu sunnitud selle vangla uuesti kasutusele võtma.
Baal Shem

Baal Shem (heebrea keeles 'nime isand') on judaismis isik, kellele tema võime tõttu teha ülihäid tegusid, mis toovad teistele inimestele kasu, on antud see tiitel nende poolt, kes tema võimeid tunnistavad või on nendest kasu saanud. Ta on imetegija, kellel arvatakse olevat suured vaimulikud võimed. 
See nimi anti keskajal rabist imetegijale, kes oskas esile kutsuda tervenemisi, nägi sündmusi ette ning nägi inimesi läbi. Sellisel inimesel arvati olevat "otseühendus" taevaga, nii et ta sai kannatavatele inimestele tuua Jumala armu ja kaastunnet. 
Selle tiitliga inimesi ei ole teada palju, ja praegu ei ole seda kellelgi. 
Kõige kuulsam selle tiitliga isik oli hassidismi rajaja rabi Israel ben Eliezer, kelle puhul tiitlit kasutatakse koos määrava artikliga. Vähesed teavad, et see nimetus on olnud ka teistel rabidel. Üks nendest oli Michelstadti Baal Shem.
Boeing 737

Boeing 737 (USA) on maailma kõige rohkema-arvuliselt ehitatud reaktiivreisilennuk.
Pärast B-727 väljaarendamist võeti 1964. aastal käsile veidi väiksema lennumasina, B-737 arendustööd. Boeingul oli vaja turule pääseda lühimaa-reisilennukiga, mis suudaks konkureerida prantsuse Caravelle'i, inglaste BAC 1–11-i ja McDonnell Douglase DC-9-ga. Väikseimat, kahe mootoriga, mudeliseeriaga B 737 lennukeid asuti tootma Boeing’i Rentoni tehases Washingtoni osariigis.
Esimene B 737 tõusis testlendudeks õhku 09. aprillil 1967. aastal. Pärast 1300 tundi kestnud testlende alustasid Ameerika ja Euroopa lennufirmad selle lennukiga lende 1968. aastal. Lennuk sai kiiresti ülipopulaarseks. 1979. aasta lõpuks oli neid tellitud 90 lennufirma poolt kokku 760. 
1971. aasta mais valmis lennumasina täiendatud versioon. See viimistleti aerodünaamiliselt, varustati libisemisvastaste automaatsete pidurite ja senistest võimsamate mootoritega. Paranenud aerodünaamika, võimsamad mootorid ja täiustatud pidurid võimaldasid kasutada õhku tõusmiseks ja maandumiseks kõigest 1,2 km pikkust, kõva katteta pindamata lennurada. Tänu sellele sai hakata lennukit kasutama praktiliselt kõikidel väikestel lennuväljadel, kus oli olemas tasandatud murukamar. 
Üsna pea hakati tootma selles mudeliseerias ka konverteeritavat lennukit. Reisijate salong oli võimalik muuta lastiruumiks või vastupidi kõigest ühe tunni jooksul. Tiibade alla paigutatud mootorid tasakaalustasid lennukit, parandasid selle lennutehnilisi omadusi ja muutsid mootorite hooldamise lihtsamaks. 
Boeing 737 kere välislaius on sama, mis Boeing 707, Boeing 727 ja Boeing 757 - 3,76 meetrit.
B 737-300, B 737-400 ja B 737-500 lennukeid kasutas ka Estonian Air. On valminud ka Boeingu nn uue põlvkonna B 737-600, B 737-700, B 737-800 ja 737-900 lennukeid, mida toodetakse tänini.
Tootmises on uued Boeing MAX seeria lennukid: 
Lennutehnilised andmed.
Kõik B 737-XXX lennukid.
Boeing 707

Boeing 707 on alltiivaline nelja mootoriga reaktiivreisilennuk, mille väljatöötamist alustas Boeing 1950. aastate algul. Kuigi tegemist ei ole esimese regulaarliinilendudele tulnud reaktiivreisilennukiga (see au kuulub De Havilland Cometile), oli see üks esimesi edukaid pikamaa reaktiivreisilennukeid, mis juhatas reisijatele sisse reaktiivlennukitega üle ookeani lendamise ajastu. Kokku ehitati 1010 Boieng 707 perekonna lennukit. 
1952. aastal investeeris tootja reaktiivreisilennuki väljatöötamiseks 16 miljonit USD-d, mida peeti tollal suure riskiga investeeringuks. Katsetamisteks valmis lennuk (Model 707) väljus Rentonis asuvast tehasest mais 1954. a. ja sooritas oma esimese lennu Boeing’i firma 38. aastapäeval, sama aasta 15. juulil. 
1955. a. oktoobris saadi Pan American World Airways’ilt lennukile suur tellimus ja esimene B 707 sooritas üle Atlandi lennu 26. oktoobril 1958. aastal. Hiljem hakati lennukit tootma kolme mudelina: baasmudel B 707-120, keskmaalennuk B 707-720 ja kontinentidevahelisteks lendudeks mõeldud B 707-320B Intercontinental. B 707 mudeliperekonna lennukite konverteeritavat kaubaversiooni toodeti mudelitähisega B 707-320C. Selle reisijate salongi muutmine lastiruumiks võttis aega veidi rohkem kui 30 minutit. 
Boeing 707 põhineb algsel prototüübil 367-80 (ka Dash-80), mille alusel riikliku konkursi võitnud Boeing ehitas Ameerika Ühendriikide õhujõududele (USAF) tankurlennuki Boeing KC-135. Boeing 707 kere on viimase omast 15 cm (6 tolli) võrra laiem. Esmalend toimus oktoobris 1958.
Algselt oli Boeing 707-l neli turboreaktiivmootorit (ühekontuursed), kuid hiljem asendati need turboventilaatormootoritega, mis olid vaiksemad, võimsamad ja kütusesäästlikumad. 
Boeing 707 oli esimene seeriaviisiliselt ehitatud reaktiivreisilennuk Ameerika Ühendriikides. Lennuk oli tootmises kuni1977. aastani. Lennuki militaarversioonide ehitamine lõppes 1991. aasta mais.
Esimesed kaks Ameerika Ühendriikide presidendi lennukit olid Boeing 707 baasil eritellimusel ehitatud valitsuse lennukid. 
Baasmudeli B 707-120B lennutehnilised andmed.
707-120B
Boeing 717

Boeing 717 on lennukitootja Boeing kahemootorine, kitsakereline lennuk. Lennukitüüp on jätkuks McDonnell-Douglas MD-95 projektile. Lennuk mahutab kuni 117 reisijat ning suudab lennata kuni 3820 kilomeetri kaugusele. Lennuk kasutab kahte Rolls-Royce BR715 mootorit, mis asuvad lennuki sabaosas.
Esimene lennuk anti üle aastal 1999. 14. jaanuaril 2005 teatas Boeing, et lõpetab järgmisel aastal 717 tootmise. Aastani 2006, mil tootmine lõpetati, toodeti 156 lennukit Boeing 717.
Tehnilist.
Lennukil on kaks reaktiivmootorit, mis asuvad kere sabaosas.
Lennuk on 8,9 m kõrge, salong 313 cm lai.
Boeing 727

Boeing 727 on USA-s toodetud kolmemootoriline reaktiivreisilennuk. 727-100 prototüübi esmalend toimus 09. veebruaril 1963, 6,1 meetrit pikema kerega 727-200 1967. aastal. Boeing 727 oli omal ajal 1832 eksemplariga enim ehitatud reaktiivreisilennuk maailmas. 727 oli erinevalt teistest Boeingu sarja lennukitest hästi äratuntav T-asetusega stabilisaatori tõttu.
Boeing teatas oma uue reaktiivreisilennuki B 727 lõpusirgel olevatest arendustöödest 1960. a. detsembris. Esimene lennuk tarniti United Air Lines’ile oktoobris 1963. aastal. 
Reisilennuk B 727 erines B 707-st nii välimuselt kui ka mootorite võimsuse poolest. Lennuk oli mõeldud lühi- ja keskmaalendudeks ning pidi mahutama kuni 130 reisijat. Populaarseks saanud kolme mootoriga lennukile tehti pärast tootmise alustamist palju täiendusi, mistõttu sai B 727-st lisavarustuse ja erisuste poolest tol ajal rikkalik lennukiperekond. Lennumasina maksimaalset stardikaalu suurendati 63 900 kg-lt 96 350 kg-ni. Lennuki suurim versioon mahutas 189 reisijat ja see suutis läbida ilma vahepealse maandumiseta 5000 km. 
B 727 perekonna kaubalennuki versiooni mudelitähiseks oli  B 727-100F. Lennukil olid kasutusel sama mõõduga laadimisühikud, mis konverteeritaval B 707-320C mudelil. 
Boeing 727 oli üllatavalt hea aerodünaamikaga, kiire, keskmise kaugusega liinide reisilennuk. Maandumiseks vajaliku väiksema kiiruse saavutamiseks tuli konstruktoritel tublisti suurendada tiiva mehhaniseeritust; tulemuseks oli, et teiste samalaadsete lennukitega võrreldes vajas 727 lühemat õhkutõusmis- ja maandumisrada.
Algsete Boeing 727 mootorite müratase oli paljude lennuväljade rangemaks muutunud nõuete seisukohalt liiga kõrge. Boeing 727 kere ristlõige on sama mis teistel 707/737/757 tootepere lennukeil.
Boeing 757

Boeing 757 on USA lennukiehitusfirma Boeing Commercial Airplanes kahemootoriline, keskmiste kauguste reaktiivreisilennuk.
Lennuki saamislugu ulatub 1970. aastatesse, kui hakati planeerima järeltulijat lennukile B 727. Boeing 757 prototüüp 757-200 tegi esmalennu 19. veebruaril 1982. Esimese partii lennukeid tellis USA lennufirma Eastern Airlines. 
Esimene kliendile tarnitud Boeing’i uue põlvkonna B 757-200 lennukitest valmis 1983. aastal. 220 reisijat mahutava lennuki salong oli praktiliselt sama, mis B 727 perekonna lennumasinatel, erinev oli aga uudne lennuki tiiva kuju. Suurema reisijate arvu juures oli lennuki kütusekulu 10% väiksem kui B 727-200 mudelil. Mitmed juhtimis- ja elektroonikasüsteemid võeti üle B 767-lt. Keskmise lennukaugusega lennumasina lennuulatus 100% reisijatäituvuse juures on 7200 km. 
Lennukeid B 757-200 ja B 767 töötati välja samal ajal, mistõttu on need tehnoloogiliste lahenduste, materjalide, aerodünaamika ja avioonika poolest üsna sarnased. See asjaolu aitab vähendada lendurite väljaõppele ja varuosadele tehtavaid kulutusi, mistõttu leidub paljude lennufirmade lennukipargis mõlema seeria lennukeid. Istumiseks ühe lennukimudeli kokpitist teise on vaja teha läbi minimaalne väljaõpe. 
B 757 on ka tänapäeval maailmas üks kütusesäästlikumatest ja väiksema mootorimüraga lennukitest. Tavalennukõrgusele suudab see tõusta teistest reisilennukitest kiiremini. Õhkutõusmiseks ja maandumiseks piisab lennukile 1,6 km pikkusest lennurajast. 
Esimene reisilennukist tuletatud esialgne kaubaveoversioon B 757 F väljus koostetehasest 30. detsembril 1985. aastal. Pärast UPS poolt 20 lennuki tellimist arendati välja lõplik kaubaveolennuk ja esimene neist tarniti UPS-ile septembris 1987. aastal. 
1998. aastal tuli välja versioon 757-300, mis on 7,11 meetrit (23 jalga) pikem ja mahutab 40 reisijat rohkem. 
Tehnilised andmed.
Tiivaulatus
Pikkus
Kõrgus (koos kiiluga) 
Kabiini (salongi) laius
Mootorid: 2 x 163 kN kuni 193 kN, turboventilaator 
Suurim lennukaal
Reisikiirus
Lennuulatus
Reisilennulagi
Kütuse kogus
Reisijate arv
Hind (2002. aastal)
Boeing 767

Boeing 767 on Ameerika Ühendriikides toodetav kahemootoriline laiakereline reisilennuk. Boeing 767 väljatöötamise ajendiks oli Boeingi soov pakkuda konkurentsi Euroopas toodetud reisilennukile Airbus A310.
1970. aastate keskel sai selgeks, et uute lennukite disainimisel peab olema esikohal kütusekulu reisijakilomeetri kohta ja teisel kohal reisijate ohutus. Uue mudeli B 767 arendustööga alustati 1978. a. pärast seda, kui United Airlines oli esitanud tellimuse 30 kütusesäästlikule lühimaa- ja keskmise lennukaugusega lennukile. 
Mitmeid aastaid kestnud uurimus- ja arendustöö tulemusena tarniti Everetti tehasest United Airlines tellimuse alusel 1982. a. esimene B 767 kolmekümnest tellitud lennukist. Esimene B 767-200 startis reisijatega pardal 08. septembril 1982. aastal. 
400 miili keskmise lennukauguse juures tarbis uus lennuk reisija kohta koguni 40% vähem kütust kui Boeing’i eelmised lennukid. Uue lennuki salong oli varasematest keskmise lennukaugusega lennuki salongist 1,2 m laiem. Kahe vahekoridoriga salongis oli ühes reas 8 istekohta kokku 375 reisija tarvis. Edasiarendatud mudeli B 767-300 maksimaalne stardikaal on 155 t ja see suudab transportida 269 reisijat 7500 km kaugusele. 
1993. a. tellis United Parcel Service (UPS) 60 B 767 perekonna kaubalennukit. Esimene B 767 F anti tellijale üle 1995. a. lõpul. Lennuki peatekile mahub 24 lennualust mõõtmetega 2,2 x 3,1 m. Alumine tekk mahutab 7 konteinerit ja 287 m3 lahtist tükikaupa. Kaubalennuk on võimeline toimetama 56 t lasti 5400 km kaugusele või 45 t 7200 km kaugusele lennujaama. 
Esimene tootmisse läinud mudel oli 767-200 (nagu 757 puhul, jäeti ka siin ära lühim versioon 100). 767-300 oli pikendatud kerega versioon. Boeing 767-300F on sama mudeliperekonna kaubalennuk.
Barry Wellman

Barry Wellman (30. september 1942 – 9. juuli 2024) oli Kanada sotsioloog. 
Ta oli Toronto Ülikooli sotsioloogiateaduskonna professor, kelle peamiseks uurimissuunaks olid võrgustikud. 1960. aastate lõpust alates uuris Barry Wellman ühiskondi kui sotsiaalseid võrgustikke. 1990. aastast oli ta enamikus oma töödes uurinud sotsiaalsete võrgustikena arvutivõrke.
Balbinus

Balbinus (Imperator Caesar Decimus Caelius Calvinus "Balbinus" Augustus; 192 – mai 238) oli Vana-Rooma keiser veebruarist 238 kuni surmani.
Tapeti. Oli Pupienuse kaaskeiser.
Bernadotte'i dünastia

Bernadotte'i dünastia on Rootsi kuningadünastia, mis on valitsenud alates 1818. aastast. 1818–1905 valitsesid Bernadotte'id ka Norrat.
Ajalugu.
Vene–Soome sõjas 1807–1809 pidi Rootsi loovutama Venemaale suured maa-alad, nimelt Soome Suurvürstiriigi. Selle tulemusena pidi senine kuningas Gustav IV Adolf tagasi astuma ja troonile tõusis tema lastetu onu Karl XIII. See oli ajutine lahendus ja otsima hakati troonipärijat. 1810 valis Riksdag troonipärijaks Taani printsi Christian Augusti, kes võttis endale uueks nimeks Karl August, kuid suri samal aastal.
Mujal Mandri-Euroopas valitses Napoleon I kas vahetult või sõltuvate riikide kaudu. Tema vennad juhtisid Vestfaali, Hispaania ja Hollandi kuningriiki, otsustas Rootsi valida kroonprintsi, keda Napoleon aktsepteerib. 21. augustil 1810 valis Riksdag kroonprintsiks Prantsusmaa marssali Jean-Baptiste Bernadotte'i. Karl XIII lapsendas Bernadotte'i.
Jean-Baptiste Bernadotte.
Bernadotte sündis Prantsusmaal Bearni provintsis Pau linnas. 1798. aastal abiellus ta jõuka siiditöösturi ja kaupmehe tütre Désirée Claryga ja sai seeläbi Napoleoni venna Josephi naise õemeheks. 1804. aastal ülendas Napoleon Bernadotte'i Prantsusmaa marssaliks. 
Rootsi kroonprintsina võttis Bernadotte endale nimeks Karl Johan ja valitses Karl XIII eest regendina. Tema naine võttis endale nimeks Desideria. 1814. aastal ühendas ta Rootsi ja Norra. Ta valitses Rootsit pärast Karl XIII surma Karl XIV Johanina ja Norrat Karl III Johanina kuni oma surmani 1844. aastal. Talle järgnes troonil tema ainus laps Oskar I, kes sündis veel enne kui ta isa marssaliks sai.
Dünastia pärast Karl XIV Johanit.
1905 kukutati Bernadotte'i dünastia Norra kuninga kohalt, sest Norra ja Rootsi personaalunioon lõpetati. Viimane Bernadotte Norra kuninga kohal oli Oskar II. Norra valis endale uue kuninga, kelleks sai Taani prints, pärastise nimega Haakon VII.
Bernadotte'i dünastia praegune pea on Rootsi kuningas Karl XVI Gustav.
Bab el Mandeb

Bab el Mandeb ehk Bab el Mandebi väin (ka "Bab-el-Mandeb", araabia keeles 'pisarate värav') on väin, mis lahutab Aasiat (Jeemen) ja Aafrikat (Djibouti) ning ühendab Punast merd India ookeaniga (Adeni laht).
Bucheon

Bucheon (ka "Puch'ŏn", 부천, 富川) on linn Lõuna-Koreas Gyeonggi provintsis.
Belize'i lipp

Belize'i lipp on Belize'i ametlik lipp.
Riigi- ja rahvuslipp.
Praegune riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 21. septembril 1981. Lipp on sinine, mille üla ja alaservas on horisontaalsed punased laiud, mis moodustavad 1/10 lipu kõrgusest. Sinise välja keskel on valge sõõr, 3/5 lipu kõrgusest. Valgel kettal on piki välisäärt 50 oliivipuulehte. See tähendab aastat 1950, kui Briti Honduras (Belize'i endine nimi) alustas Suurbritanniast iseseisvumise taotlemist. 
Keset valget ketast on Belize'i vapp, mis on jagatud kolmeks sektoriks. Vasakul väljal on kujutatud aeru ja sepahaamrit, paremal on saag ja kirves ning all on purjelaev. Kui seda laeva hoolega vaadata, võib näha punast lippu, mis võib olla Briti mereväe sümbol.
Vapi all on puu ja selle all Belize'i moto "Sub umbra floreo" 'Õitsen varjus' (vihje Briti koloniaalperioodile). Vasakul on mulatt hoidmas kirvest ja paremal on mustanahaline hoidmas aeru.
Ajaloolised lipud.
Aastatel 1919–1981 oli Belize'i (aastatel 1919–1973 oli nimeks Briti Honduras) lipuks sinine kangas, mille vardapoolses ülanurgas oli Suurbritannia lipp, lehvisel aga koloniaalaegne vapp. 
Alates 2. veebruarist 1950 oli kasutusel ka mitteametlik lipp, see sarnanes praeguse riigi- ja rahvuslipuga, kuid sellel puudusid punased horisontaalsed laiud. Lipp võeti üle Belize'i Rahva Ühinenud Parteilt (PUP – People's United Party), kuna just see partei oli seisnud autonoomia eest.
Belize'i vapp

Belize'i vapp on Belize'i riigivapp.
Piki vapi välisäärt on 50 oliivipuulehte. See tähendab aastat 1950, mil Briti Honduras (Belize'i endine nimi) alustas Suurbritanniast iseseisvumise taotlemist. 
Vapi siseosa on jagatud kolmeks sektoriks. Vasakul väljal on kujutatud aeru ja sepahaamrit, paremal on saag ja kirves ning all on purjelaev. Kui seda laeva hoolega vaadata, võib näha punast lippu, mis võib olla Briti mereväe sümbol.
Vapi all on puu ja selle all Belize'i moto "Sub umbra floreo" 'Õitsen varjus' (see viitab Briti koloniaalperioodile). Vasakul on mulatt hoidmas kirvest ja paremal on mustanahaline hoidmas aeru.