tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Prosecco

Prosecco on kuiv Itaalia vahuvein, mis on valmistatud Glera ("Prosecco") viinamarjadest. Viinamarja nimi muudeti ära segaduste vältimiseks. Prosecco vahuveinid on pärit Kirde-Itaaliast, kus nende toorainet – viinamarju – kasvatatakse Veneto ja Friuli-Venezia Giulia veinipiirkonnas. Tänapäeval tohib Proseccoks nimetada vaid neist veinipiirkondadest pärit vahuveine.
Ajalugu.
Prosecco algusaastatel, kui Prosecco vahuveini valmistamiseks kasutatav viinamarjasort kandis veel Prosecco nime, hakati seda massiliselt kasvatama ka muudes riikides, näiteks Argentinas, Austraalias, Brasiilias ja teistes uue maailma veiniriikides. Ka seda vahuveini nimetati Proseccoks. Alates 2009. aastast tohivad Prosecco nime kanda vaid mõned Kirde-Itaalia veinipiirkonnad.
Omal ajal müüdi Proseccot kui magusat ja madalakvaliteedilist vahuveini ka plekkpurgis. Tänapäeval on Prosecco kuiv ja kvaliteetne vahuvein, mida tohib pudeldada ainult traditsioonilistesse klaaspudelitesse.
Prosecco veinide kvaliteediklassid.
Prosecco DOC veinid jagunevad kolme kategooriasse:
Prosecco tootmismahud.
Prosecco vahuvein võidab aina enam populaarsust, sest tegemist on enam-vähem sama kvaliteetse veiniga kui Prantsusmaalt pärit Champagne, kuid hind on tunduvalt taskukohasem. Aastal 2013 toodeti Proseccot 315 miljonit pudelit, sellest 240 miljonit pudelit erikvaliteediga DOC Proseccot, mida on 24% rohkem kui aasta varem. Viimase kümne aasta jooksul on tootmis- ja müügimahud kasvanud 75–80%.
Simon Keller

Simon Tait Keller (sündinud 1973) on USA filosoof. Ta on 2009. aastast Victoria Ülikooli (Wellington) kaasprofessor.
Ta tegeleb peamiselt eetika, poliitikafilosoofia ja metafüüsikaga. 
Ta sai 1997. aastal Monashi Ülikoolist bakalaureusekraadi nii psühholoogias kui ka filosoofias, 1999. aastal Princetoni Ülikoolist magistrikraadi filosoofias ning 2002. aastal Princetoni Ülikoolist doktorikraadi. Doktoritöö kannab pealkirja "On Welfare", juhendajad olid David Lewis ja Peter Singer.
Klassikatähed 2014

"Klassikatähed 2014" oli Eesti Televisiooni saatesarja "Klassikatähed" 2014. aastal eetrisse läinud teine hooaeg, kus võistlesid noored klassikalise muusika interpreedid.
9. märtsil 2014 alustasid võistlemist klarnetist Taavi Orro, flötist Anni Ruugla, pianist Jakob Teppo, saksofonist Rene Laur, viiuldaja Katariina Maria Kits, akordionist Henri Zibo (noorim osaleja, 17-aastane), flötist Pipilota Neostus ja laulja (sopran) Elina Netšajeva.
Võistlus "Klassikatähed 2014" koosnes kuuest televooru otsesaatest Eesti Televisioonis ja 26. märtsil Estonia kontserdisaalis toimunud kontserdivoorust. Võistluse lõpetas 16. aprillil Estonia kontserdisaalis toimunud finalistide galakontsert.
13. aprillil toimunud finaalsaatesse jõudsid Katariina Maria Kits, Henri Zibo ja Elina Netšajeva. Žürii hääletuse võitis Henri Zibo, publiku häälte lisamisel võitis võistluse Katariina Maria Kits.
Elliptiline joon

Elliptiline joon on sile projektiivne algebraline joon, mille sugu on 1, koos väljaeraldatud punktiga "O". Sageli nimetatakse elliptiliseks kõveraks ka joont ennast ilma väljaeraldatud punktita "O".
Elliptiline joon on tegelikult Abeli muutkond, st sellel on algebraliselt defineeritud korrutamine, mille suhtes see on (paratamatult kommutatiivne) rühm, mille ühikelement on "O". 
Iga elliptilise joone saab esitada tasandilise algebralise joonena, mille määrab võrrand kujuga 
formula_1, 
mis on mittesingulaarne (iseäraste punktideta), st selle graafikul ei ole sakke ega eneselõikamisi. 
(Kui koefitsientide korpuse karakteristik on 2 või 3, siis ülaltoodud võrrand ei kirjelda kõiki mittesingulaarseid tasandilisi kuupjooni. Täpne definitsioon on allpool.) 
Punkt "O" on tegelikult projektiivse tasandi lõpmata kauge punkt.
Kui "y"² = "P"("x"), kus "P" on muutuja "x" mis tahes kolmanda astme polünoom ilma kordsete juurteta, siis me saame mittesingulaarse tasandilise joone, mille sugu on 1, seega elliptilise joone. Kui "P" on ruutudeta neljanda astme polünoom, saame jälle tasandilise joone, mille sugu on 1, kuid puudub loomulik viis ühikelemendi valikuks. Üldisemalt, mis tahes algebralist joont, mille sugu on 1, näiteks kahe kolmemõõtmelisse projektiivsesse ruumi sisestatud kvadriku lõiget, nimetatakse elliptiliseks jooneks, kui sel on vähemalt üks ratsionaalne punkt, mida võtta ühikelemendiks. 
Elliptiliste funktsioonide teoorias saab näidata, et üle kompleksarvude korpuse defineeritud elliptilised jooned vastavad toori sisestustele komplekssesse projektiivsesse tasandisse. Ka toor on Abeli rühm, ja see vastavus on tegelikult rühmade isomorfism. 
Elliptilised jooned on eriti tähtsad arvuteoorias ning moodustavad tänapäeval olulise uurimisvaldkonna. Neid kasutasid näiteks Andrew Wiles ja Richard Taylor Fermat' suure teoreemi tõestamisel. Neid rakendatakse ka elliptilise kõvera krüptograafias ja naturaalarvude algteguriteks lahutamisel.
Elliptilised jooned ei ole ellipsid. Nad on saanud nime elliptiliste integraalide järgi. 
Elliptilised jooned üle kompleksarvude korpuse on topoloogiliselt toorid.
Vastseliina mõisa kalmistu

Vastseliina mõisa kalmistu on kalmistu Võru maakonnas Võru vallas Külaoru külas. Ajalooliselt jäi ta Võrumaale Vastseliina kihelkonda. Kalmistu jääb Vastseliina mõisa südamest linnulennult 0,7 km kaugusele idakirdesse.
Kalmistu rajati tõenäoliselt millalgi pärast 1766. aastat, sest siis ostsid mõisa Liphartid. Kui 1772. aastal valmis kiriku ümberehitus, siis rajati ka kalmistule kabel, mis on praegu eraldi kultuurimälestis. 
Kalmistut on nimetatud ka "saksa kalmistuks", ehkki Vastseliina kihelkonnas pole olnud eraldi saksa kogudust. Sellele maetute üldarv ei ole teada.
Woldemar Conrad von Pistohlkors

Woldemar Conrad von Pistohlkors (26. august 1755 Kuremaa – 27. juuni 1801 Freienwalde) oli Kaave, Kurista, Ropka ja Tapiku mõisa omanik ning Kivijärve mõisa pandiomanik.
Ta oli ohvitser (leitnant).
Ta ehitas oma linnapaleena 1790. aastal valminud Tartu linnamuuseumi praeguse hoone, mida tuntakse Katariina majana.
Isiklikku.
Tema isa Otto Friedrich (sünd. 28. augustil 1726) suri noorelt 1755. aasta 13. veebruaril ehk enne Woldemar Conradi sündi. Tema ema oli Dorothea Elisabeth Freiin, neiuna von Ungern-Sternberg.
Tema noorem vend ja noorem õde surid lapsena. Tema vanem vend Otto Friedrich von Pistohlkors oli maanõunik, kartograaf, kunstnik, arhitekt ja Rutikvere mõisnik ning aktiivne ühiskonnategelane.
Woldemar Conrad von Pistohlkors abiellus 15. juulil 1776 Tartus Maria Elisabeth von Helmerseniga (1757–1831). Nende abielust sündis neli last.
Euroopa roheline pealinn

Euroopa roheline pealinn on Euroopa linnale antav auhind selle keskkonnahoiualaste saavutuste eest. 
Auhinna algatas 15. mail 2006 Tallinnas toimunud konverentsil tollane Tallinna linnapea Jüri Ratas. See ettepanek esitati kui Tallinna memorandum 15 Euroopa linna (Tallinn, Helsingi, Riia, Vilnius, Berliin, Varssavi, Madrid, Ljubljana, Praha, Viin, Kiel, Kotka, Dartford, Tartu ja Glasgow) ning Eesti Linnade Liidu ettepanekul Euroopa Komisjonile. Euroopa Komisjon kuulutas auhinna välja 2008. aasta mais. 
Tallinn on Euroopa roheline pealinn 2023. aastal.
Laureaadid.
Euroopa rohelisteks pealinnadeks on nimetatud järgmised linnad:
Neutra Torn

Neutra Torn ehk Maakri HUB on aastail 1999–2000 ehitatud 13-korruseline ärihoone Tallinnas Tornimäel Maakri tänavas.
Hoone projekteeris Arhitektuuribüroo Urbel ja Peil ning selle ehitasid valmis AS Faretex, Merko Ehitus ja Kandur AS.
Büroohoone kõrgus on 58,6 meetrit maapinnast. Enne ümberehitust olid ankurrentnikeks Postimees Grupi (Eesti Meedia) ettevõtted. Selle järgi oli hoone tuntud kui Postimehe Maja. Hiljem on hoone üheks põhirentnikuks saanud AS Piletilevi Grupp.
Hoone rekonstrueerimine (2020–2022).
2020. aastal kolis Postimees aadressile Tartu maantee 80 ning ettevõte Fausto Capital alustas sama aasta sügisel büroohoone ulatuslikku renoveerimist. 2021. juunis alustati maja kuni karkassini lammutamist. Endise hoone asemele ehitati 17-korruseline A-klassi büroohoone, mille nimeks sai Maakri HUB. Uus tornmaja valmis 2023. aastal.
Postimehe maja

Postimehe maja on Tartu kesklinnas paiknev 1780–1786 ehitatud kahekorruseline varaklassitsistlik kivimaja, milles tegutses kuni 2016. aastani päevalehe Postimees Tartu toimetus. Hoone asub aadressil Gildi 1 / Ülikooli 17, mis on ühtlasi Tartu Ülikooli peahoone vastas ja Gildi tänaval Tõnissoni platsi vastas, kus seisab Postimehe kunagise omaniku ja peatoimetaja Jaan Tõnissoni monument. 
1922–1999 asus majas Postimehe (Eesti NSV ajal Edasi) toimetus. 
2006. aastal olid hoone omanikud Tartu Ülikool ja AS Eesti Meedia.
2016. aastal kolis Tartu Postimehe toimetus Ülikooli tänavale uude hoonesse., Ülikooli tänav 2a.
Karlova tüüpi kivikirves

Karlova tüüpi kivikirves on venekujulise kirve üks tüüpe. Seda tüüpi kirveste leviala piirdub peamiselt Eestiga.
Leidmine.
Kirvest sisaldanud venekirvekultuuri matmispaik avastati praeguse Kalevi 65 maja kohal olnud maja keldri kaevamisel. Koht asub Emajõe ürgoru nõlval Karlova mõisa pargi territooriumil.
1911. aasta mais sattus toonase Karlova 63 maja, mis 1990. aastate teisel poolel lammutati, omanik pottsepp Peeter Napp oma keldri laiendamisel kõdunenud luustikule. 170 cm pikk umbes 20 aastat vana meessoost maetu oli selili asendis peaga põhja poole ning tema rinna kohal asus 12 cm paksune suur lubjakivi. Parema käe lähedal asus dioriidist kivikirves ja vasaku puusa kohal fülliidist nooleots. Pealuu jäänuste järgi oli maetu pika kitsa näoga ja pärines venekirvekultuuri rahva hulgast. Leitud kivikirve järgi sai nimetuse peamiselt Eesti aladel levinud venekujuliste kivikirveste tüüp.
Õpetatud Eesti Seltsi teadlaste tehtud uuringuid kajastas R. Hausmanni publikatsioon "Das Steinzeitgrab von Karlova bei Dorpat" (Sb. GEG, 1911).
Iseloomustus.
Karlova tüüpi kivikirvestele on iseloomulikud selgelt välja lihvitud küljekandid, varretusauku ümbritsev rant ja nupp kannal. Tera kaardub tugevasti tahapoole. Karlovast leitud kirves on dateeritud 2. aastatuhandesse enne Kristust.
Samatüübilisi kirveid on leidud ka mujalt Eestist – näiteks Ardu matusepaigast. Arvatakse, et see kirvetüüp kujunes välja Eesti läänepoolses osas ning et sellel on tugevaid mõjutusi Soome nöörkeraamika kultuurist.
Kivikirved esinevad matustes vaid hilisneoliitikumis, mil pandi kaasa vaid Külasema tüüpi ja Karlova tüüpi kivikirveid. Kirveste hauda panemine lõppes leidude põhjal neoliitikumi lõpus.
Vitraaž

Vitraaž (prantsuse keeles "vitrage" &lt; ladinakeelsest sõnast "vitrum" – 'klaas') on värvilistest või värvitutest klaasitükkidest tehtud kunstiteos, mis on asetatud näiteks aknaavasse (aknavitraaž).
Ajalooline vitraaž.
Ühed levinuimad vitraažmaali võtteid on näiteks "grisaille" ehk hallitoonitehnika (12. sajand) hõbedakollaste laikudega, kuid ajapikku lisandusid muudki värvid ja maalingud. G"risaille"'i tehnika puhul on tegu hallides toonides raudoksiidvärviga tõmmatud piirjoontega, mis on erineva heleduse-tumedusega. Hõbedakollane saadi hõbedasoolasid põletades.
Arheoloogilised leiud Eestist.
Eestis on Pärnust leitud ohtralt värvitud aknaklaasi näiteid. Kujutatud on loomi (lõvi ja emahirv), inimesi, floorat, taevast, riste, jooni, inglit ja muud. Tallinna Jahu tänava keskaegse prügimäe leidudest oli kõige uhkemal aknaruudul kujutatud muusikut või narri flöödiga.
Haapsalust on 18. sajandist teada komme, kuidas uue hoone ehitusel pühendada vapimaalinguga aken rikastele ja mõjukatele sugulastele või sõpradele, kes omast taskust pühendatud akna kinni maksma pidid.
Vasalemma marmor

Vasalemma marmor (ka Vasalemma paekivi) on valkjashall hästi töödeldav marmorilaadse struktuuri ja tekstuuriga lubjakivi, mida leidub Vasalemma ja Padise ümbruse maapõues. Seda marmorit on kasutatud ehituskivina ja skulptuuritaieste valmistamiseks. Ehituskivina on seda kasutatud näiteks Padise kloostri ja Keila kiriku ehitamisel.
Ingrid Polding

Ingrid Polding (neiuna Ingrid Kallas; 7. september 1944 Tallinn – 9. september 2014) oli eesti tekstiilikunstnik.
Ta lõpetas Tallinna 16. Keskkooli ja 1973. aastal kiitusega Eesti Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) tekstiili erialal.
Ta töötas aastatel 1973–1978 kombinaadis Ars dekoratiivkudumise ateljees autoritiraaži kunstnikuna. 
Aastatel 1978–1981 õpetas ta ERKI-s tekstiili eriala üliõpilastele lõngade värvimist ja telgedel kudumist. 
Aastatel 1982–1997 töötas ta rahvakunstimeistrite koondises Uku, sealhulgas 1991. aastast peakunstnikuna. 
1997. aastast oli vabakutseline kunstnik.
M. David Merrill

Marriner David Merrill (sündinud 27. märtsil 1937 Ameerika Ühendriikides Utah's) on Utah' Ülikooli emeriitprofessor, üks nüüdisaegse õppedisaini (ik "instructional design") rajajaid. 
Elulugu.
Merrill on lõpetanud Utah' Brigham Youngi Ülikooli (1961, bakalaureusekraad) ja Illinois' Ülikooli (1964, magistri- ja doktorikraad). Merrilli tegevus õppedisaini vallas algas 1959. aastal ja sellest ajast alates on ta välja töötanud mitu õppedisaini mudelit. Tuntuim neist on "Kivike tiigis" (inglise keeles "Pebble in the Pond"). Merrill on ka kahe õppimisteooria – Elaborational Theory (1980) ja Component Display Theory (1994) – autor. Merrill on üks väheseid tänapäeva angloameerika haridusteoreetikuid, kes on keskendunud pigem õpetamise kui õppimise uurimisele. Ta on sõnastanud õpetamise põhiprintsiibid (First Principles of Instruction, 2002)
Merrill on töötanud George Peabody Kolledžis, Brigham Youngi Ülikoolis, Stanfordi Ülikoolis, Lõuna-California Ülikoolis, Utah' Ülikoolis, Brigham Youngi Ülikoolis Havail ja Florida Ülikoolis.
Merrill on avaldanud 12 raamatut, üle 65 ajakirjaartikli, arvutialaseid juhendmaterjale, raamatuarvustusi jpm. Tema nimi seisab produktiivsemate hariduspsühholoogide, sagedamini tsiteeritud arvutialaste juhendmaterjalide autorite ja mõjukamate industriaaltehnoloogia asjatundjate nimistus. Ta on pälvinud AECT (Association for Educational Communications and Technology) elutöö preemia.
Gruberi neuroteaduse auhind

Gruberi neuroteaduse auhind on Peter ja Patricia Gruberi sihtasutuse välja antav Gruberi auhind neuroteaduse valdkonnas.
2004. aastal asutatud Gruberi neuroteaduse auhinnaga kaasneb 500 000-dollarine auhinnaraha. Lisaks rahalisele preemiale saab iga laureaat kuldse nimelise laureaadimedali ja tunnustusteksti.
Laureaadid.
Ülemiste City

Ülemiste City on ärilinnak Tallinnas Lasnamäe linnaosas asuvas Ülemiste asumis, endise Dvigateli tehasekompleksi territooriumil. Linnak asub Tallinna Lennujaama, Ülemiste keskuse ja Ülemiste raudteepeatuse vahelisel alal.
Ajalugu.
19. sajandi lõpus rajatud Dvigateli tehasekompleks, mis oli eri aegadel teenindanud suurte impeeriumide – Vene keisririigi ja Nõukogude Liidu majandust, kaotas seoses Eesti taasiseseisvumisega 1991. aastal oma turupotentsiaali. Pärast erastamist ja ebaõnnestunud katseid kunagiste tootmisvõimsuste taastamiseks otsustasid omanikud kurssi muuta. AS Mainor alustas 2005. aastal soodsa asukohaga 36-hektarilise vana tööstusala ümber kujundamist kaasaegseks tehnoloogialinnakuks, mille eeskujuks võeti Kista City, Stockholmi kõrval asuv Põhjamaade Silicon Valleyks kutsutud tehnoloogialinnak. 2010. aastal kaasati linnaku arendamisse ka Soome ettevõte Technopolis.
Tegevus.
Ülemiste City missiooniks on rahvusvahelise haardega atraktiivse teadmistepõhise töö-, arengu- ja elukeskkonna arendamine, mis suurendaks inimeste ja ettevõtete konkurentsivõimet maailmas, tooks talendid koju end realiseerima ning inspireeriks uute ärimudelite teket.
2014. aasta seisuga tegutseb Ülemiste City 82 000 m2 äripindadel 300 ettevõtet 6000 töötajaga. Linnakus on saadaval lai valik ettevõtetele ja töötajatele mõeldud olme- ja äriteenuseid. Ülemiste Citys tegutsevad muu hulgas Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor, Emili Kool ja Kalli-Kalli lasteaed. Linnakus paikneb ka E-Estonia demokeskus ning Eesti suurim restoran Dvigatel.
Ülemiste City lähedal asuvad Lennart Meri Tallinna lennujaam, Eesti suurim kaubanduskeskus Ülemiste keskus, Eesti suurim transpordisõlm, Ülemiste raudteejaam ja Ülemiste hotell.
Ülemiste City linnakul on kaks arendajat. Kolmandikku Ülemiste Cityst arendab Technopolis Ülemiste AS, millest 51% kuulub Soome börsifirmale Technopolis Plc. Kaht kolmandikku linnakust arendab Mainor Ülemiste AS, mille enamusosanikuks on AS Mainor.
Perspektiivid.
Ülemiste Cityst plaanitakse arendada 2025. aastaks ööpäev läbi toimiv mitmeotstarbeline linnak, mis ühendab 15 000 ettevõtete ja asutuste töötajat ning 5000 elanikku.
2017. aasta augustis avati Ülemiste Cityt läbiv trammiteepikendus lennujaama. Lähitulevikus on Ülemiste piirkonda planeeritud mitu olulist infrastruktuuriobjekti (nt Rail Balticu reisirongiterminal) ja kinnisvaraarendusi.
Trivia.
Ülemiste City hooned on nimetatud Eesti teaduse suurkujude järgi. Näiteks leiduvad linnakus Ludvig Puusepa, Walter Zappi, Ragnar Nurkse, Ustus Aguri, Artur Lindi, Alexandre Liwentaali, Johannes Käisi ja Boris Tamme, Ernst Öpiku, Viktor Palmi, Alma Tominga nimelised hooned.
17. juunil 2014 toimus linnakus esimest korda Ülemiste City Festival.
II liiga 2014

II liiga 2014 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljanda liiga II liiga 2014. aasta hooaeg, mis jaguneb kahte tsooni - ida/põhi ja lõuna/lääs. Hooaeg algab 5. aprill 2014 ja lõppeb 26. oktoober 2014.
II liiga ida/põhi.
II liiga ida/põhi üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad II liiga ida/põhi 12. koht ja III liiga ida ning põhja tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III liiga ida ning põhja tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga ida/põhi 12. kohaga.
Mängutulemused.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
II liiga lõuna/lääs üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad II liiga lõuna/lääs 12. koht ja III Liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III Liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga lõuna/lääs 12. kohaga.
Mängutulemused.
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-3
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|0:44
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|1:0
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|7:05
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #FFDFDF;"|-:+6
 
 
 
 
 
 
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
 style="background: #B2BEB5;"|-:-2
Viimsi mõisa kalmistu

Viimsi mõisa kalmistu oli matmispaik Pirita kloostri taga Kochi perekonnakalmistu kabeli vastas jõe põhjakaldal. 1860. aastatel rajasid mõisa tollased omanikud Buxhoevedenid sinna matusekabeli. Kalmistu pole säilinud ja selle täpne asukoht on teadmata. Viimsi mõisa südamest asus kalmistu linnulennult umbes 4,2 km kaugusel lõunas. Ajalooliselt jäi see Jõelähtme kihelkonna territooriumile.
On oletatud, et kalmistu võis asuda Kabelimäel. Arheoloogiliste ja kirjalike allikate järgi asus seal arvatavasti varasem keskaegne kabel, mis 17. sajandi keskpaigaks oli tõenäoliselt lammutatud. Peetakse võimalikuks, et Viimsi mõisnikud rajasid oma matmispaiga keskaegse kabeli varemetesse.
Kuigi hauakohad pole teada, peetakse Piritat järgmiste mõisnike matmiskohaks:
NÕ

NÕ on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Kemokiinid

Kemokiinid (ka "kemotaktsed tsütokiinid"; inglise keeles "chemokines") on selgroogsete loomade mitmete tuumaga rakkude poolt (eosinofiilid, basofiilid, neutrofiilid, makrofaagid, endoteelirakud, keratinotsüüdid, fibroblastid jt) komplekteeritavate ja vabastatavate selliste väikesemolekuliliste looduslike valkude perekond, mis vahendavad lühiajaliselt ja lokaalselt erinevaid bioloogilisi toimeid ja rakkudevahelist informatsiooni seondudes G-valguga seotud retseptoreid omavate rakkude membraaniga ja aktiveerides ensüümi fosfolipaas C.
Kemokiinide sarnaseid valke on tuvastatud teatud bakteritel ja viirustel. 
Kemokiinide funktsiooniks on mitmete rakkude sundviimine nakkus- või põletikukoldesse, lisaks reguleerivad kemokiinid lümfikudede ja närvisüsteemi arengut ja leukotsüütide migratsiooni, küpsemist, aktivatsiooni jm. 
Varem on neid liigitatud α,β,γ ja δ- rühma, tänapäeval liigitatakse aga sellisteks perekondadeks nagu CC- (β-kemokiinid), CXC- (α-kemokiinid), CX3C- (δ- kemokiinid) ja C- (γ-kemokiinid) perekond.
Kemokiinid liigitatakse tsütokiinide hulka. 
Kemokiinid ja kemokiiniretseptorid avastati leukotsüütide signaalmolekulidena, mille ülesandeks peetakse lümfirakkude sundliikumist keemiliste ärritite toimel. 
Patoloogia.
Kemokiinide roll on ebaselge, kuna neid seostatakse ka paljude haiguslike seisunditega, nagu allergia, ateroskleroos, mitmed infektsioonhaigused ja põletikulised haigused (kemoatraktant põletikutsütokiinidele) ning kasvajad (kemokiinid kiirendavad angiogeneesi). 
Ebola viirushaigus.
Gabonis ja Kongo Vabariigis 1996 ja 2003 aset leidnud Ebola viiruse põhjustatud Ebola viirushaiguse puhangute ajal kogutud vereproovide "in vitro" uuringute alusel seostatakse surmlõppega põletikutsütokiinide (IL-1β, IL-1RA, IL-6, IL-8, IL-15 ja IL-16) ning kemokiinide ja kasvufaktorite (MIP-1α, MIP-1β, MCP-1, M-CSF, MIF, IP-10, GRO-α ja "eotaxin") hüpersekretsiooni.
Kodutunne

 
"Kodutunne" oli Eesti heategevuslik telesaade.
Saadet näitas Kanal 2 ja tootis produktsioonifirma Õuetuba OÜ. Esimene osa oli eetris 26. detsembril 2010 Kanal 11-s.
Saatest.
Saade on loodud eesmärgiga aidata inimesi, kes mingil põhjusel on hätta sattunud ja ise oma jõududega olukorrale lahendust ei leia. Keskendutakse peamiselt lastele. Igal lapsel on õigus soojale toale, pesemisvõimalusele ning päris oma voodile.
Saate ehitustegevust rahastavad ettevõtjatest ja eraisikutest annetajad. Eraisikud saavad annetada annetustelefoni kaudu.
Meeskond.
Kristi Loigo (Nilov) – produtsent (saate autor)
Algul oli saatejuht Kirsti Timmer ja 2012. aastast Anneli Lahe. 2015. aastast oli saatejuht Signe Lahtein. 22. märtsil 2018 sattus Lahtein autoõnnetusse, mille vigastuste tõttu suri ta 2. aprillil Tartu Ülikooli Kliinikumis.
Pärast Signe Lahteina surma võttis saatejuhtimise üle endine saatejuht Anneli Lahe.
Vaadatavus.
Sügis 2016.
Allikas: Kantar Emor
Berliet (sõiduauto)

Berliet on üks konkreetne kabriolett-tüüpi sõiduauto, mis on Eestis tehnikamälestisena arvele võetud. Auto asub on Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vihula mõisas. Auto (mudel Torpedo) tootis 1927. aastal Prantsusmaal Lyonis ettevõte Berliet. 
Enne maailmasõda Eesti vabariigi ajal oli see kolonelleitnant Kochi sõiduauto.
Lynsey de Paul

Lynsey de Paul (Lynsey Monckton Rubin; 11. juuni 1950 London – 1. oktoober 2014 London) oli briti laulja.
Lynsey de Paul ja Mike Moran said Suurbritanniat esindades 1977. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Rock Bottom" 2. koha.
Lembit Saarts

Lembit Saarts (28. september 1924 Rebase – 16. märts 2016 Tartu) oli eesti maalikunstnik. Aastast 1959 Eesti NSV Kunstnike Liidu liige.
Elulugu.
Lembit Saarts sündis Vana-Kuuste vallas Rebasel talupidaja peres. Kooliteed alustas ta 1930. aastatel kodukandis Sipe algkoolis ja jätkas seda hiljem Tartu üldhariduslikus täienduskoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Sellele järgnesid aastatel 1942–1943 õpingud Kõrgematel Kujutavkunstide Kursustel, 1943–1944 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja 1944–1948 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis.
1949. aastal ta vahistati süüdistatuna osalemises nõukogudevastases liikumises ning aastani 1956 viibis ta Kasahstanis vangilaagris. Sealt naasis ta Tartusse.
Lembit Saarts töötas Tartus joonistusõpetajana ja katseremonditehase kunstnikuna.
Kuulus 1960. aasta kunstirühmitisse.
Aastal 1960 valmis kunstnikul maja Tartus Veeriku linnaosas Õie tänaval. Samas asus ka tema ateljee.
Looming.
Saartsi loomingut kujundas Pallase maalikooli vaimsus. Tema peamised õpetajad olid Johannes Võerahansu ja Elmar Kits. Oma loomingus otsis ta eeskuju vanemast kunstist, eriti vaimustus ta prantsuse kunstnike Claude Monet', Auguste Renoir' ja Pierre Bonnardi loomingust.
Lembit Saarts valdas meisterlikult kõiki žanre. Ta viljeles kõige enam figuraalkompositsioone, maastikke, akte, portreid, natüürmorte ja lilli ning tegi seda väga erinevates tehnikates: õlimaal, akvarell, kollaaž ning joonistused sule ja pliiatsiga.
Tartu kunstinäitustel osales Saarts alates aastast 1957 ja üle-eestilistel kunstinäitustel alates aastast 1959. Tema kümnete isikunäituste seas olid kõige tähtsamad 1974. ja 1983. aastal Tartu Kunstimuuseumis toimunud näitused. Tema tööd olid väljas presidendi kureeritud näitustel 2000. aastal Tallinnas ja Berliinis ning 2001. aastal Pariisis.
Aates 11. jaanuarist kuni 28. veebruaeini 2006 oli Võru Linnagaleriis avatud Lembit Saartsi ja Eeva Andi ühisnäitus "Kahed pildid kahest sajandist".
Mälestuse jäädvustamine.
Aastal 2006 valmis režissöör Rein Raamatul kunstnikust rääkiv dokumentaalfilm "Lembit Saarts". 18 minuti pikkuses filmis saavad sõna nii kunstnik ise kui ka tema sõbrad ja kunstiajaloolased.
Isiklikku.
Lembit Saartsi abikaasa oli maalikunstnik Eeva Ant (24. november 1940 – 6. november 2020).
MMK

MMK on lühend, mis võib tähendada järgmist:
ML

ML on programmeerimiskeel.
ML või Ml või ml või .ml on lühend, mis võib tähendada järgmist:
mL on millilambert
MKI

MKI on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Baluster

Baluster (pr. k. "balustre", kr. k. "balaustion" = granaadipuu õis) on pirnitaoliselt paisutatud profiiliga lühike sammas, mis koosneb jalamist, tüvesest ehk vaasist ja kapiteelist.
Nurgakett

Nurgakett on kantkividest vertikaalnurk krohvimata murdkivihoonel. Üksik kvaader nurgaketis on nurgakvaader.
Pontifícia Universidade Católica de Minas Gerais

 
Pontifícia Universidade Católica de Minas Gerais (PUC-MG) on eraülikool Brasiilias Minas Geraisi osariigis.
Karl Fatal

Karl Fatal (18. oktoober (vkj)/ 31. oktoober 1911 Tapa alevik, Ambla kihelkond, Järvamaa – 6. august 1935 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja), elukutselt piirivalvur ja politseinik.
Ta sai Eesti meistrivõistlustel 1934. aastal 4×400 m teatejooksus Tallinna Kalevi meeskonnas esikoha ning 800 m ja 1500 meetri jooksus 2. koha. Ta sai 1933. aasta Eesti meistrivõistlustel 5000 m jooksus 3. koha. 
Ta võitis I Eesti mängudel (1934) 1500 m jooksus esikoha ja sai 800 m jooksus 2. koha. Ta võistles 3 korda Eesti koondise koosseisus.
Harilik nurmikas

Harilik nurmikas ("Poa trivialis") on kõrreliste sugukonda nurmika perekonda kuuluv rohttaimeliik.
Kirjeldus.
Hariliku nurmika pööris on pikkade peente harudega, kuni 16 cm pikkune ja rohkepähikuline. Pähikud on 2,5–5,3 mm pikkused, helerohelised kuni tumelillad. Välissõkla andur on ripskarvane. Keeleke on 3–7 mm pikkune ja teritunud tipuga. Lehed on 4 mm laiad, pikalt teritunud tipuga ja alumisel pinnal tugevasti läikivad. Alumised lehetuped lapikud ning enamasti karedad. Taimel on rohkelt maapealseid võsundeid ja maa-aluseid risoome. Taimed on 20–100 cm kõrgused ja õitsevad juunis-juulis. 
Kasvukoht.
Harilik nurmikas kasvab niitudel, põldudel, metsas, teeäärtel.
Levik.
Eestis sage.
Surnud 30. septembril

"Siin loetletakse 30. septembril surnud tuntud isikuid."
Surnud 29. septembril

"Siin loetletakse 29. septembril surnud tuntud isikuid."
Muchaviec

Muchaviec või Muhhavets on jõgi Valgevenes Bresti oblastis, Bugi parempoolne ja suurim lisajõgi. Nii valgevene kui ka vene keeles on jõe nimi "Мухавец".
Jõe pikkus on 150 km ja valgla on 6350 km². Jõe lang on 0,2 m/km.
Muchavieci jõgi algab Valgevenest Pružany rajoonist Pružany linnast Mucha jõe ja Vieci kanali ühinemispaigast. Ülemjooksul läbib jõgi Pružany ja Kobryni rajoone, olles maaparandustööde kõigus õgvendatud. Kraavitatud jõge kutsutakse ka Muchavieci kanaliks. Looduslik säng algab Dnepri-Bugi kanali vana sängiga ühinemise paigast Kobryni rajoonis. Alates Kobryni linnast on jõe säng osa Dnepri-Bugi kanalist, kuni Kobrynini on jõgi ka laevatatav (64 kilomeetrit). Parema laevatatavuse huvides on veehulk jões Kobryni linnast alates reguleeritud.
Kobrynist allpool läbib jõgi Žabinka ja Bresti rajoone. Nende kahe rajooni piiril voolab jõkke ka Muchavieci suurim lisajõgi Ryta.
Lisaks Kobryni ja Pružany linnadele asub jõe kaldal ka Žabinka linn. Suurim asula jõe kaldal on aga Bresti linn jõe suudmes. Vahetult enne suubumist Bugi jõkke asub ühel Muchavieci jõe saarel Bresti tsitadell.
Jõe laius on ülemjooksul 4–8 meetrit, keskjooksul 20–35 meetrit, alamjooksul aga 60–70 meetrit. Vooluhulk kõigub jões suudmes märgatavalt, mõõdetud miinimum on 3,4 m³/s (1971–1972), mõõdetud maksimum aga 269 m³/s (1979).
Oru laius on ülemjooksul 400–600 meetrit, alamjooksul 1,5–2 kilomeetrit, sügavus 4–8 (alamjooksul 3–6) meetrit. Lammi liigendavad arvukad soodid ja kuivenduskraavid, kohati on see soostunud.
Ryta

Ryta või Rõta on jõgi Valgevenes, Muchavieci vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi "Рыта", vene ja ukraina keeles aga "Рита" (Rita).
Jõe pikkus on 62 km, jõe valgla pindala 1730 km². Lang on 0,6 m/km. Ryta läbib Bresti oblasti Małaryta ja Bresti rajoone.
Tänapäeval algab jõgi Małaryta rajoonist, aga varem algas see Ukrainast. Seoses maaparandustöödega suunati sealsed veed aga Małaryta jõkke. Ülemjooksul on jõe säng maaparandustöödega kraavitatud ja mitmes kohas reguleeritud, osa vett suunatakse Łukava veehoidlasse. Alamjooksul on jõe säng looduslik.
Lammi laius on 0,3—0,5 kilomeetrit, see on valdavalt soostunud, ülem- ja keskjooksul ka kuivendatud. Lammi läbivad arvukad kuivenduskraavid.
Małaryta jõgi

Małaryta või Malarõta on jõgi Valgevenes Bresti oblasti Małaryta rajoonis, Ryta vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi "Маларыта", vene keeles aga "Малорита" (Malorita).
Jõe pikkus on 30,5 km, jõe valgla on 602 km². Lang on 0,2 m/km.
Jõgi läbib Małaryta linna, mis on ka suurim asula jõe kaldal. Varem algas Ryta jõgi Ukrainast. Seoses maaparandustöödega suunati sealsed veed aga Małaryta jõkke. Jõe säng on täies ulatuses maaparandustöödega kraavitatud ja mitmes kohas reguleeritud. Jõe laius on 6–8 meetrit, lammi laius aga 1–1,5 kilomeetrit.
MKA

MKA on lühend, mis võib tähendada järgmist:
MK

MK või Mk mk .mk on lühend, mis võib tähendada järgmist:
MES

MES on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Surnud 28. septembril

"Siin loetletakse 28. septembril surnud tuntud isikuid."
Surnud 27. septembril

"Siin loetletakse 27. septembril surnud tuntud isikuid."
Kristi Mühling

Kristi Mühling (sündinud 28. märtsil 1971) on Eesti kromaatilise kandle interpreet, kelle peamiseks tegevusvaldkonnaks on klassikaline ja nüüdismuusika. 
Ta on paljude kandlele loodud teoste esmaettekandja nii solisti kui kammermuusikuna ning kuulub ansamblitesse Resonabilis (asutatud 2002) ja Una Corda (asutatud 2009). Kristi Mühling on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kromaatilise kandle õpetuse alusepanija ning on töötanud samas õppejõuna alates kandle eriala asutamisest 2002. aastal.
Haridustee ja pedagoogiline tegevus.
Kristi Mühling alustas kandleõpinguid Tallinna Muusikakoolis Els Roode juhendamisel ning jätkas samal erialal Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Aastatel 1991–2000 õppis ta Sibeliuse Akadeemias Helsingis, mille lõpetas magistrikraadiga kandle erialal solisti osakonnas (õppejõud Ritva Koistinen).
Aastal 2000 pälvis Kristi Mühling Vilniuses korraldatud Jonas Švedase nimelisel Baltimaade ja Soome kandlemängijate konkursil esikoha.
Alates 1997. aastast töötab Kristi Mühling kandleõppejõuna Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ning alates 2002. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.
Tegevus interpreedina.
Kristi Mühing on aktiivne interpreet, kes esineb solisti ja kammermuusikuna nii kodu- kui ka välismaal. Ta on pühendunud eesti kromaatilise kandle kui mitmekülgsete võimalustega instrumendi tutvustamisele, arendamisele ja propageerimisele ning teeb koostööd heliloojatega uue kandlerepertuaari loomiseks. Ta on arvukate kandlele loodud uudisteoste esiettekandja, esitades Mirjam Tally, Lauri Jõelehe, Helena Tulve, Tatjana Kozlova-Johannese, Malle Maltise, Märt-Matis Lille, Kristjan Kõrveri ja teiste teoseid.
Lisaks ansamblitele Resonabilis (kannel, flööt, hääl, tšello) ja Una Corda (kannel, harf, klavessiin) osaleb ta ka muudes muusikaprojektides. Ta on esinenud solistina koos Tallinna Kammerorkestri, ERSO ja NYYD Ensemblega, osalenud džässmuusiku ja -helilooja Maria Fausti projektis "Sacrum Facere" jm.
Laura Mersini-Houghton

Laura Mersini-Houghton on albaania kosmoloog.
Ta on Põhja-Carolina Ülikooli teadlane, kes koostas uurimistöö "Musta augu informatsioonikaotuse paradoks". Oletuse aluseks on nii Albert Einsteini üldrelatiivsusteooria, mille kohaselt mustad augud saavad tekkida, kui ka kvantteooria, et mitte mingi informatsioon ei saa universumist lõplikult kaduda.
Mersini-Houghtoni arvates kaotab lagunev täht vaid massi ning mitte mingit musta auku (millesse aine ümbrusest neeldub) ei teki.
Km (täpsustus)

km võib tähendada järgmist:
KM võib tähendada järgmist:
KL

KL või Kl või kl on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Surnud 26. septembril

"Siin loetletakse 26. septembril surnud tuntud isikuid."
KK

KK või Kk või kk on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Hando Sutter

 
Hando Sutter (sündinud 25. aprillil 1970) on Eesti tippjuht. 
Isiklikku.
Abikaasa: Marika Sutter
Tütar: Gabriela Sutter
Surnud 25. septembril

"Siin loetletakse 25. septembril surnud tuntud isikuid."
Surnud 24. septembril

"Siin loetletakse 24. septembril surnud tuntud isikuid."
Altaan

Altaan (saksa keeles "Altan" &lt; ladina keeles "altus" – üleval) on sammastele või allkorrusele toetuv hoonest eenduv lahtine platvorm, mis enamasti on ümbritsetud rinnatisega.
Surnud 23. septembril

"Siin loetletakse 23. septembril surnud tuntud isikuid."
Baldwin Lonsdale

Baldwin Jacobson Lonsdale (1950 – 17. juuni 2017) oli Vanuatu poliitik ja vaimulik, alates 22. septembrist 2014 kuni surmani Vanuatu president.
Enne presidendiks saamist oli ta Torba provintsi peasekretär.
Georgi Bliznaški

Georgi Petkov Bliznaški (bulgaaria keeles "Георги Петков Близнашки"; sündinud 4. oktoobril 1956) on Bulgaaria õigusteadlane ja poliitik, kes oli 6. augustist kuni 7. novembrini 2014 Bulgaaria peaministri kohusetäitja.
Georgi Bliznaški õppis Sofia ülikoolis õigusteadust ja töötas seejärel mitmes ülikoolis õppejõuna.
Jaanuarist juunini 2007 oli ta Euroopa Parlamendi liige.
Ta kuulus varem Bulgaaria Sotsialistlikku Parteisse; alates 2014. aastast on parteitu.
Pingul keel

"Pingul keel" on 1987. aastal valminud Tallinnfilmi muusikafilm, milles esinevad eesti solistid ja ansamblid.
Õppedisain

Õppedisain (inglise keeles "instructional design") on haridustehnoloogia haru, mis keskendub õpetamise ja õppimisega seotud terviklike õpisüsteemide arendamisele. Õppedisain hõlmab pedagoogika- ja andragoogika-, tänapäeval ka infotehnoloogiateadmisi.
Tuntumad õppedisaini mudelid on järgmised: 
Ajalugu.
Õppedisain sai alguse 1940. aastatel, kui pedagoogikateadlased hakkasid õpetamise protsessi senisest põhjalikumalt ja suuremas plaanis kavandama. Õppedisaini pioneerid olid Edgar Dale ja Robert Mills Gagné. Kui algul toetuti õppedisainis peamiselt kognitiivpsühholoogiale ja Burrhus Frederic Skinneri käitumispsühholoogiale, siis tänapäeval pigem Benjamin Bloomi taksonoomiale ja konstruktiivsele didaktikale.
Alberto Moreno

Alberto Moreno Pérez (sündinud 5. juulil 1992 Sevillas) on Hispaania jalgpallur, vasakkaitsja.
Moreno alustas klubikarjääri Sevillas. Aastatel 2014–2019 mängis ta Inglismaa kõrgliigaklubis Liverpool FC. 2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliigakubiga Villarreal. 2024. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu äsja Itaalia kõrgliigasse tõusnud Comoga.
Moreno debüteeris Hispaania jalgpallikoondises 15. oktoobril 2013 mängus Gruusia vastu. Hispaania koondises mängis Moreno aastatel 2013–2017 kokku neli korda.
Surnud 22. septembril

"Siin loetletakse 22. septembril surnud tuntud isikuid."
Renault Trafic

Renault Trafic on Prantsusmaa autotootja Renault poolt 1980. aastast toodetav kerge tarbesõiduk, mis on enamasti väikebuss või kaubik ning mida on toodetud kolme põlvkonna vältel. Hetkel saadaolevat kolmanda põlvkonna Traficut turustatakse ka Fiat Talento, Nissan NV300 ja Mitsubishi Expressi nime all. 
2018. mudeliaastani müüdi Renault Traficut ka Opel/Vauxhall Vivaro nime all, aga seoses Opeli omandamisega PSA grupi poolt on kolmanda põlvkonna Vivaro ehitatud juba PSA grupi EMP2 platvormile. 
Veel on kasutusel olnud nimed Opel/Vauxhall Arena, Chevrolet Trafic, Winnebago LeSharo, Tata Winger. Opeli/Vauxhalli nime kandvate autode tootmisega tegeles IBC Vehicles Ltd. Lutonis Bedfordshire'is Inglismaal (GM Manufacturing Luton).
Esimene põlvkond (1980).
Esimese põlvkonna Traficut toodeti aastatel 1980 kuni 2001 ning selle aja jooksul läbis Trafic mitmeid uuendusi. 
Teine põlvkond (X83; 2001).
Teine Trafic sündis Opeli, Nissani ja Renault' koostööprojekti raames nins seda müüdi ka Opel/Vauxhall Vivaro ja Nissan Primastari nime all.
Kolmas põlvkond (X82; 2014).
Kolmandat põlvkonda hakati tootma 2014. aastal. See sai uue sise- ja välisilme, mitu nutiuuendust ja uuendatud diiselmootorid. Uued mootorid on 1,6-liitrised (ühel lihtsalt turbo ja teisel topeltturbo). 
Uus Trafic on eelkäijast 0,2 m pikem (pikemas versioonis 0,6 m). Versioonidest on valikus kaubik, 9-kohaline minibuss ning 2 istmerea ja kaubaruumiga "double cab". Kolmanda põlvkonna Traficut müüakse ka Fiat Talento nime all.
Opel Vivaro.
Opel Vivaro on Opeli keskmise suurusega kaubik ning tehniliselt on tegu teist märki kandva Renault Traficuga. Seda toodeti 2 põlvkonda Renault Traficu baasil ning 3. põlvkonna Vivaro C on ehiatatud juba PSA Grupi uuel platvormile.
2. põlvkonda hakati tootma 2014. aastal. See sai uue sise- ja välisilme, mitu nutiuuendust ja uuendatud mootorid. Uued mootorid on 1,6-liitrised diislid (nõrgematel üks turbo ja võimsamal topeltturbo). Versioonidest on valikus kaubik, 9-kohaline minibuss ning 2 istmerea ja kaubaruumiga "Double Cab". Uut Vivaro esitleti Birminghami tarbesõidukite näitusel.
Alates 2019. aastast on Opel Vivaro ehitatud uuele PSA grupi platvormile ning baseerub Citroën Jumpyl.
Surnud 21. septembril

"Siin loetletakse 21. septembril surnud tuntud isikuid."
KEK

KEK on lühend, mis võib tähendada järgmist:
JOL

JOL on lühend, mis võib tähendada järgmist:
JMV

JMV on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Kose mõisa kalmistu

Kose mõisa kalmistu on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi aadressiga Rummu tee 3d Pirita linnaosas Tallinnas. Kalmistu jääb Kose suvemõisa südamest linnulennult umbes 0,85 km kaugusele lääneloodesse. Kalmistu pindala on 0,03 ha.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Kochid ajavahemikus 1790 (siis eraldati maad Nehatu mõisast ja loodi Kose suvemõis) kuni 1875 (siis rajati kalmistule kabel). Seni asus suguvõsa hauakabel Kopli kalmistul.
Kalmistu püsis Kochi suguvõsa valduses ka veel pärast 1919. aasta mõisate riigistamist. 1929. aastal telliti kalmistule üks marmorist hauakuju ka Juhan Raudsepalt. Kalmistule maetute üldarv pole teada. See on olnud jäetud maha ja rüüstatud, kuid praegu on kalmistu korrastatud.
Kalmistu kabel.
Andreas Cristian Koch tellis Rudolf Otto von Knüpfferilt kalmistule kabeli projekti. Kabel valmis 1875. aastal, tõenäoliselt oli selle rajamise eeskuju üle Pirita jõe avanenud romantilised vaated jõeorule, Pirita kloostri varemetele ning Viimsi mõisa kalmistu kabelile. 
Kabelis olid August Weizenbergi loodud marmorskulptuurid, osa kujusid on hävinud või läinud kaduma, osa kujusid on aga siiani säilinud Eesti Kunstimuuseumis. Kabelisse pole maetud kedagi.
1990. aastate alguseks oli matusekabel siiski juba lagunenud ning kabel taastati arhitekt Tiina Linna projekti järgi aastatel 1999–2003, seda toetasid ka Kochi perekonna järeltulijad.
Pobleti klooster

Santa Maria de Pobleti klooster (katalaani Reial Monestir de Santa Maria de Poblet) on tsistertslaste klooster Hispaanias Kataloonias Conca de Barberà maakonnas.
Kloostri asutas Barcelona krahv Ramόn Berenguer IV 1151. aastal tänutäheks Kataloonia tagasivõitmise eest mauridelt. Pobleti klooster on esimene kolmest nn tsistertslaskolmnurgana tuntud kloostrist (teised on Vallbona de les Mongese klooster ja Santes Creusi klooster).
Peaaltari retaabli tegi tuntud hispaania skulptor Damià Forment 1527. aastal. Vaatamisväärsusteks on veel 12.–13. sajandil rajatud ristikäigud.
1835. aastal, karlistide sõja ajal, sai klooster tugevalt kahjustada. Klooster taastati alles 1930. aastatel. Mungad pöördusid tagasi 1940. aastal. 
Klooster kuulub 1991. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Pobleti kloostri kuningate matusepaika on maetud Aragóni kuningad:
III liiga 2014

III liiga 2014 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga III liiga 2014. aasta hooaeg, mis jagunes neljaks tsooniks - ida, põhi, lõuna ja lääs. Hooaeg algas 2. aprillil 2014 ja lõppeb 12. oktoobril 2014.
III liiga ida.
III liiga ida üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad III liiga ida 10. koht ja IV liiga ida 3. koht üleminekumängudel. Kahe mängu kokkuvõttes võitja mängib järgmine hooaeg III liigas ja kaotaja IV liigas.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 2 korda, ühe korra kodus ja ühe korra võõrsil. Kokku mängib iga võistkond 22 mängu.
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-2
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-4
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-3
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-5
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-6
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|0:08
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|2:07
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|4:09
 style="background: #DFE7FF;"|+:-
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-
 
 
 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|-:+
 style="background: #FFDFDF;"|-:+
 
 style="background: #FFDFDF;"|-:+
 
 style="background: #FFDFDF;"|-:+
 
 style="background: #FFDFDF;"|-:+
III liiga põhi.
III liiga põhi üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad III liiga põhi 10. koht ja IV liiga põhi 3. koht üleminekumängudel. Kahe mängu kokkuvõttes võitja mängib järgmine hooaeg III liigas ja kaotaja IV liigas.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 2 korda, ühe korra kodus ja ühe korra võõrsil. Kokku mängib iga võistkond 22 mängu.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|3:02
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
III liiga lõuna.
III liiga lõuna üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad III liiga lõuna 10. koht ja IV liiga lõuna 3. koht üleminekumängudel. Kahe mängu kokkuvõttes võitja mängib järgmine hooaeg III liigas ja kaotaja IV liigas.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 2 korda, ühe korra kodus ja ühe korra võõrsil. Kokku mängib iga võistkond 22 mängu.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+:-2
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
III liiga lääs.
III liiga lääs üleminekumängud.
Hooaja lõpus osalevad III liiga lääs 10. koht ja IV liiga lääs 3. koht üleminekumängudel. Kahe mängu kokkuvõttes võitja mängib järgmine hooaeg III liigas ja kaotaja IV liigas.
Mängutulemused.
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 2 korda, ühe korra kodus ja ühe korra võõrsil. Kokku mängib iga võistkond 22 mängu.
Reetmise päevad

"Reetmise päevad" on 1973. aastal valminud kaheosaline Tšehhoslovakkia mängufilm.
Sisu.
Filmi tegevus toimub 1938. aastal ja seal kujutatakse sündmusi, mis eelnesid Müncheni kokkuleppele ja lepingu sõlmimist. Suurbritannia ja Prantsusmaa poliitika tõttu oli Tšehhoslovakkia sunnitud Saksamaale loovutama Sudeedimaa. See määras ka Tšehhoslovakkia edasise saatuse.
Mercedes-Benz Vito

Mercedes-Benz Vito (ka V-Class, Viano, Valente, Marco Polo, Metris) on Mercedes-Benzi mahtuniversaalkerega sõiduk EL-i turuosa M), millest ehitatakse nii mikrobusse kui ka kaubikuid. Seda on toodetud 3 põlvkonda.
Kolmandat põlvkonda esitleti Hannoveri tarbesõidukimessil aastal 2014 ja seda müüjakse kui MB V-klassi.
Tonenke

Tonenke on küla Ukrainas Donetski oblastis Jassõnuvata rajoonis, 23,5 km kaugusel Donetski keskusest loodes.
Tonenke kõrgus merepinnast on 175 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 320 inimest.
12 novembril 2016 hukkus sõjategevuse tõttu tsiviilelanik.
Nevelske

Nevelske on küla Ukrainas Donetski oblastis Jassõnuvata rajoonis, umbes 20 km kaugusel Donetski keskusest lääneloodes.
Nevelske kõrgus merepinnast on 199 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 286 inimest.
Donbassi sõja ajal, 8. novembril 2014 asula lähistel valitsusvastaste relvajõudude ja valitsusvägede vahel peetud lahingus hukkus kaks valitsusvägede võitlejat.
Detsembris 2021 jääb küla püsielaniketa.
Surnud 1. oktoobril

"Siin loetletakse 1. oktoobril surnud tuntud isikuid."
Damià Forment

Damià Forment (ka Damián Forment; umbes 1480 – 1540) oli Hispaania skulptor.
Forment õppis Roomas ja Firenzes, seejärel naasis kodulinna Valenciasse, kus ta elas ja töötas aastail 1500–1509. Seejärel siirdus elama ja töötama Zaragozasse.
Tema teoste hulgas on alabastrist retaabel Basílica de Nuestra Señora del Pilari katedraalis Zaragozas ja Pobleti kloostris.
Taevane sadakond

Taevaseks sadakonnaks (ukraina keeles "Небесна сотня") ehk Taevaseks sotnjaks nimetatakse 2013. aasta detsembrist kuni 2014. aasta veebruarini Kiievis valitsusvastastes kokkupõrgetes hukkunud inimesi.
Mälestamine.
Usuline.
Ukraina Õigeusu Kiriku eestseisja metropoliit Epifanius märkis 2019. aasta veebruaris Püha Miikaeli Kuldsete Kuplitega kloostris toimunud Taevase sadakonna mälestusjumalateenistusel, et tänu nende ohvrimeelsusele on olemas avatud piir Euroopa Liiduga ja autokefaalne Ukraina Õigeusu Kirik.
HMV

HMV on lühend, mis võib tähendada järgmist:
HMM

HMM on lühend, mis võib tähendada järgmist:
HM

HM on lühend, mis võib tähendada järgmist:
HL

HL või Hl või hl on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Genisteiin

Genisteiin (lühend "GE") on looduslikult esinev taimehormoon (fütoöstrogeen), mida sünteesivad mitmed taimed, nagu sojaoad, aasristik jt. Genisteiin liigitatakse isoflavoonide hulka ja tema keemiline struktuur sarnaneb selgroogsete loomade östrogeenidega. Genisteiinil on mõnedes loomorganismides östrogeenilaadne toime.
Genisteiini ülesanded taimedes pole päris selged, arvatakse et taimed sünteesivad ainet kaitseks mikroobide ründe vastu (fütoaleksiinid) bakteritest tulevate signaalainete toimel. 
Genisteiiniks nimetatakse ka mitmeid sünteesitud keemilisi aineid ja toidulisandeid. 
Nimetused ja tähised.
Genisteiin on saanud nime värvi-leetpõõsa ladinakeelsest teaduslikust nimetusest "Genista tinctoria". Genisteiin eraldati esmakordselt värvi-leetpõõsast 1899. aastal.
IUPAC - nimetus: "5,7-Dihydroxy-3-(4-hydroxyphenyl)chromen-4-on"
CAS-i registreerimisnumber on 446-72-0. PubChemi number on 5280961. DrugBank'i number on DB01645. 
Bioloogiline aktiivsus loomorganismides.
Genisteiin on antioksüdant. Genisteiin inhibeerib angiogeneesi ja inimese vähirakkude kasvu (kartsinogeneesi). 
Oma sarnasuse tõttu östrogeenidega konkureerib genisteiin nendega retseptorite pärast (hormooniretseptorid koosnevad peamiselt valkudest ja paiknevad rakutuumas) ja seondub nendega, millele järgneb harilikult aktiveerimine. 
Genisteiin ravimolekulina.
Katsete käigus on tuvastatud, et genisteiini ja "tyrphostin AG1478" segu saaks kasutada filoviiruste põhjustatud hemorraagiliste palavike, nagu Ebola viirushaigus, profülaktikaks ja raviks.
Hoiatused.
Pahaloomulise kasvaja diagnoosi järgse võimaliku ravi korral oleks soovitav konsulteerida raviarstiga genisteiini sisaldavate taimede ja toidupreparaatide manustamine, ravi efektiivsus võib kahaneda.