tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sergei Dovlatov

Sergei Dovlatov (vene keeles Сергей Донатович Довлатов, "Sergei Donatovitš Dovlatov"; 3. september 1941 Ufa – 24. august 1990 New York) oli armeenia-juudi päritolu vene kirjanik ja ajakirjanik.
Elukäik.
Nõukogude–Saksa sõja ajal Baškiiriasse evakueeritud perekond naasis 1944. aastal kodulinna Leningradi.
Dovlatov õppis aastatel 1959–1962 Leningradi Riiklikus Ülikoolis soome keelt, kuid katkestas õpingud.
Ta võeti
ajateenistusse, mille jooksul aastatel 1962–1965 oli ta NSV Liidu Siseministeeriumi Siseväe vangivalvur Komi ANSV-s.
Pärast sõjaväeteenistust töötas ajakirjanikuna ning alustas kirjanduslikku tegevust. Ta kuulus Leningradi kirjanike rühmitusse Gorožane ("Горожане", 'linlased').
Dovlatov elas aastatel 1972–1976 Tallinnas ja töötas ajalehes Sovetskaja Estonija. Seda ajajärku käsitleb ta raamatus "Kompromiss" (1981). Suviti töötas ta sel perioodil ekskursioonijuhina Puškini muuseumis Mihhailovskojes. Sellest räägib jutustus "Riiklik kaitseala" ("Заповедник", 1983).
1976. aastal kolis Dovlatov tagasi Leningradi, kus töötas ajakirjas Kostjor (Костёр).
1978. aastal emigreerus Dovlatov Ameerika Ühendriikidesse New Yorki. Sealgi tegeles ta publitsistikaga, muuhulgas oli tal 1980. aastatel autorisaade Raadio Vaba Euroopa – Vabadusraadio vene programmis. New Yorgis asutas ta 1979. aastal koos sõpradega venekeelse nädalalehe Novõi amerikanets (Новый американец = The New American, 'uus ameeriklane'), mis suleti 1982. aastal.
Dovlatov suri 1990 südamepuudulikkuse tagajärjel ja on maetud New Yorgi Queensi linnaosas asuvale Mount Hebroni kalmistule.
Looming.
NSV Liidus ei õnnestunud Dovlatovil ühtki raamatut avaldada, tsensuuri tõttu nurjus see ka Eesti NSV-s. Tema jutustuste kogumik pidi ilmuma kirjastuses Eesti Raamat, kuid tiraaž hävitati KGB käsul. Tema teosed levisid "samizdat"'i kaudu. Selle eest, et teda avaldati lääne venekeelsetes ajakirjades, heideti ta välja NSV Liidu Ajakirjanike Liidust.
Tsitaat.
"Elada on võimalik ainult kolmes linnas: Leningradis, New Yorgis ja Tallinnas."
Isiklikku.
Dovlatov oli kaks meetrit pikk ja kaukaaslase välimusega (tegelikult armeenia-juudi segaverd).
Dovlatovi reegel ta enda kirjatöödes oli, et kõik sõnad lauses peavad algama erineva tähega.
San Demetrio Corone

San Demetrio Corone on vald Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. San Demetrio Corone üks Itaalia albaanlaste kultuurikeskusi. 
Asula on saanud nime suurmärtri püha Demetriose järgi, kelle mälestuspäeva tähistatakse 26. oktoobril. Algne nimi oli Sandemitre. "Corone" on lisatud seetõttu, et 1400 asusid linna elama Albaania põgenikud Corone linnast.
Asula kõrgus merepinnast on 520 m. Ta asub Sila Greca põhjanõlval. 
Linnapea on Cesare Marini.
Soome linnade loend

"Siin on loetletud Soome linnaks nimetatavad omavalitsusüksused seisuga 1. jaanuar 2010, endiste linnade kohta vaata artiklit Soome endiste linnade loend."
Sulgudes on toodud linnaks saamise aasta.
A.
Akaa (2007) - Alajärvi (1986) - Alavus (1977) 
E.
Espoo (1972)
F.
Forssa (1964) 
H.
Haapajärvi (1977) - Haapavesi (1996) - Hamina (1653) - Hanko (1874) - Harjavalta (1977) - Heinola (1839) - Helsingi (1550) - Huittinen (1977) - Hyvinkää (1960) - Hämeenlinna (1639)
I.
Iisalmi (1891) - Ikaalinen (1977) - Imatra (1971)
J.
Jakobstad (1652) - Joensuu (1848) - Juankoski - Jyväskylä (1837) - Jämsä (1977) - Järvenpää (1967) 
K.
Kaarina - Kajaani (1651) - Kalajoki (2002) - Kankaanpää (1972) - Kannus (1986) - Karkkila (1977) - Kaskinen (1785) - Kauhajoki (2001) - Kauhava (1986) - Kauniainen (1972) - Kemi (1869) - Kemijärvi (1973) - Kerava (1970) - Keuruu (1986) - Kitee - Kiuruvesi linn - Kokemäki linn (1977) - Kokkola (1620) - Kotka (1878) - Kouvola (1960) - Kristinestad (1649) - Kuhmo (1986) - Kuopio (1782) - Kurikka (1977) - Kuusamo
L.
Lahti (1905) - Laitila (1986) - Lappeenranta (1649) - Lapua (1977) - Lieksa (1973) - Lohja (1969) - Loimaa (1969) - Loviisa (1745)
M.
Maarianhamina (1861) - Mikkeli (1838) - Mänttä-Vilppula (1973)
N.
Naantali (1443) - Nilsiä - Nivala - Nokia (1977) - Nurmes (1974) - Närpes - Nykarleby (1620)
O.
Orimattila - Orivesi (1986) - Oulainen (1977) - Oulu (1605) - Outokumpu (1977)
P.
Paimio - Parkano (1977) - Pieksämäki (1962) - Pori (1558) - Porvoo (1346) - Pudasjärvi (2004) - Pyhäjärvi
R.
Raahe (1649) - Raisio (1974) - Raseborg (2009) - Rauma (1442) - Riihimäki (1960) - Rovaniemi (1960) 
S.
Saarijärvi (1986) - Salo (1960) - Sastamala (2009) - Savonlinna (1639) - Seinäjoki (1960) - Somero - Suonenjoki (1977)
T.
Tampere (1779) - Tornio (1621) - Turu (1229)
U.
Ulvila (1365) - Uusikaupunki (1617)
V.
Vaasa (1606) - Valkeakoski (1963) - Vammala (1965) - Vantaa (1974) - Varkaus (1962) - Viitasaari (1996) - Virrat (1977) - Väståboland (2009)
Ä.
Ähtäri (1986) - Äänekoski (1973) 
Y.
Ylivieska (1971) - Ylöjärvi (2004)
Subkultuur

Subkultuur on erilaadse käitumise ja tõekspidamistega inimeste grupp, mis eksisteerib suuremas kultuuris (dominantkultuuris).
Tihti sisaldab kultuur arvukalt subkultuure. Subkultuurid võivad põhineda ühisel eal, religioonil, etnilisel pärandil või tõekspidamistel. Ka elukutsed võivad olla subkultuuri kujunemise aluseks. Mõned subkultuurid arenevad ühisest hobist või huvist. Subkultuurid võivad olla lähedased dominantkultuurile või moodustada selles omaette maailma, kuid võivad ka dominantkultuurile vastanduda ning isegi sellega konfliktis olla. Tuntud on näiteks mitmesugused kurjategijate subkultuurid ja paljud ebaseadusliku tegevusega seotud subkultuurid.
Subkultuuris võivad peale väliste tunnuste (stiilielementide) esineda kõik võimalikud kultuurielemendid: oma eripärane keel, moraal, hierarhia, kunst, muusika, kombestik, traditsioonid, ajalugu, uskumused jne.
Teke.
Subkultuuride tekkes on oma osa keskkonnal, tehnoloogial, sotsiaalsetel suhetel. Leidub uurijaid, kes peavad näiteks ealisi subkultuure urbaniseerumise tulemuseks. Suurte heterogeensete populatsioonide koondumine linnalistes piirkondades viib sugukondlike suhete lõdvenemiseni, kujuneb uus sotsiaalne struktuur ja normatiivne üksmeel. Dünaamilise populatsiooni tihedus viib lõpuks välja hälbiva käitumiseni ja anoomiani. Urbanistlikes tingimustes leidub rohkem hälbivaid gruppe kui traditsioonilistes ühiskondades. Suured linnad (näiteks Amsterdam, San Francisco või London) oma mitmekesise elanikkonnaga loovad mõnedes piirkondades atmosfääri subkultuuriliste põlvkondade tekkimiseks.
Subkultuuride tekkes on oma osa sisemistel tõukejõududel. Viimased võivad jääda teadvustamata. aga neid võidakse ka formuleerida. Näiteks Linus Torvalds loetleb häkkerite subkultuuri (kogukonda) koos pidavate motiividena elusäilitusmotiivi ("survival" tähenduses: toimetulek, elusuutlikkus, elutagamine), ühiselumotiivi ("social life" tähenduses: vajadus sotsiaalse ühekuuluvuse järele, arvutiasjandus kui viis kuuluda kogukonda) ja meelelahutusmotiivi ("entertainment" tähenduses: ergutatud energiseeriv mõttetegevus, arvuti ja võrk kui võimalus meeldivaks tegevuseks). Subkultuuri tekkeks ei piisa ühest tingimusest: alles tõukejõud üheskoos sünnitavad teatava eluviisi, sellele vastava käitumise ning tunnuslikud välised 
märgid. 
Erisused.
Ealine subkultuur. Kuulumine mõnda ealisse subkultuuri on tavaliselt seotud perioodiga, mis jääb lapsepõlve ja töölemineku või abiellumise vahele. Tihti on sellistel subkultuuridel üheks kultuuriliseks eneseväljenduseks stiil. Stiili kasutatakse kui sümbolit. Stiil hõlmab mitmeid elemente: imidž: milliseid lisandeid tarvitatakse (ehted, soengud jne); käitumisviis: mida ja kuidas kantakse; argoo: eriline sõnavara ja keelekasutus. Sellised subkultuurid kasutavad dominantkultuuri moodi ja esemeid uues kontekstis, andes neile oma tähenduse. 
Etniline subkultuur. Etnilisi subkultuure moodustavad tavaliselt vähemusrahvused oma keele, kommete, traditsioonide jm-ga neid ümbritseva dominantkultuuri suhtes. Etnilised subkultuurid võivad samaaegselt olla ka religioossed subkultuurid.
Sally von Kügelgen

Sally von Kügelgen (2. märts 1860 Tartu – 16. oktoober 1928 Rooma) oli baltisaksa maalikunstnik.
Tema isa oli maastikumaalija Konstantin von Kügelgen (1810–1880), kellele 1842–1856 kuulus Nõmme mõis Väike-Maarja kihelkonnas.
Kunstialaseid teadmisi sai Sally esmalt isa juhatusel, seejärel Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi juures. Ta täiendas end Peterburis Ivan Kramskoi juures ning vabakuulajana Peterburi Kunstide Akadeemias. 
Elas 1890. aastast alates pidevalt Roomas, külastades aeg-ajalt kodumaad.
Sally von Kügelgen on loonud portreid ja kompositsioone, kasutades teiste meistrite maalidelt laenatud motiive. 
Ta on Pilistvere kiriku altarimaali autor. Tema valmistatud on ka Tallinna Kaarli kiriku altarifreskod, mis on Carl Timoleon von Neffi poolt Peterburi Iisaku katedraali jaoks tehtud kompositsioonide pealiskaudsed koopiad.
Svanethi

Svanethi (gruusia სვანეთი; ebasoovitatav vorm "Svaneetia") on ajalooline ja etnograafiline piirkond Gruusia loodeosa mägedes.
Svanethi printsid.
Dadeškeliani dünastia
Gelovani
Septimius Severus

Septimius Severus (Imperator Caesar Divi Marcus Antonini Divi Antonini Pii Lucius "Septimius Severus" Pertinax Augustus; sünninimi Lucius Septimius Severus; 11. aprill 146 – 4. veebruar 211) oli Vana-Rooma keiser 9. aprillist 193 surmani. 
Suri loomulikku surma. Omandatud tiitlid: Arabicus (195), Adiabenicus (195), Pius (195), Parthicus (198), Britannicus (210).
Severus Alexander

Severus Alexander (Imperator Caesar Divi Antonini Magni Divi Septimii Severii Pii Marcus Aurelius "Severus Alexander" Augustus); sünninimi Marcus Bassianus Alexianus; 1. oktoober 209 – veebruar 235 oli Vana-Rooma keiser 14. märtsist 222 kuni surmani, seega valitses ta 13 aastat ning suri 26-aastaselt. 
Väidetavalt juhtus Severus Alexandri sünnil üks intsident, mille järgi arvati, et tegemist on tulevase keisriga. Tema sündimise ajal olevat seinalt ala kukkunud keiser Traianuse pilt, mis oli paljudele tähendusrikas märk. 
Ta oli oma eelkäija, keiser Elagabaluse sugulane ning sai troonile Elagabaluse ema ja vanaema poliitmängude tõttu, kes ei soovinud võimust loobuda ja asendasid seega ühe keisri teisega. Severus Aleksander üritas oma valitsemisajal senatiga hästi läbi saada ja valitseda marcus-aureliuslikus vaimus. Üldiselt on ta ajalukku läinud hea, malbe ja tagasihoidliku keisrina. Keisril tuli pidada palju kaitse sõdu barbarite vastu, kes ründasid riiki erinevatest külgedest. Väidetavalt müüs keiser maha kõik riigi ja oma isiklikud vääriskivid, sest pidas enda ehtimisest olulisemaks riigikassa täitmist. 
Tema peamiseks hobiks oli tuvide kasvatus, millele tal kulus palju aega ja pühendumist. Severus Alexandril olevat olnud umbes 20 000 tuvi. 
Teatud osa ajaloolasi arvab, et Severus Alexandri ajal kirjutati väga paljudele Rooma hoonetele järgmine lause: "Ära tee teisele seda, mida sa ei taha, et teine sulle teeks!"
Tema populaarsus vähenes aja jooksul ning 235. aastal tapeti ta sõdurite poolt. Keisri ihukaitse pretoriaanid valisid järgmiseks keisriks Maximinus Thraxi.
Sajandid

Sajandid
Praegu on 21. sajand. Eelmine sajand oli 20. sajand ja üle-eelmine oli 19. sajand.
Nendes artiklites on loetletud aastatuhandete ja sajandite sündmused. Artiklites üksikute sajandite kohta on kümnendite ja aastate nimekirjad. 
Eriliste ajaloosündmuste kohta vaata ka Ajalugu.
Varasema aja kohta vaata kosmoloogiline ajaarvamine, geoloogiline ajaarvamine, evolutsiooniline ajaarvamine, jääaeg, kiviaeg.
Severus

Severus (ladina keeles "Flavius Valerius Severus Augustus"; sünniaeg teadmata – 16. september 307), tuntud ka kui Severus II, oli Vana-Rooma ohvitser ja hiljem keiser augustist 306 aprillini 307, mil ta astus tagasi. Tapeti Rooma lähedal Maxentiuse käsul. 
Valitsemisaastad.
Ta oli Vana-Rooma armee ohvitser, kelle Galerius määras ta Constantius I Chloruse abikeisriks ("caesar") ning pärast viimase surma kaasvalitsejaks ("augustus"). Pärast usurpaator Maxentiuse võimuhaaramist Roomas 28. oktoobril 306 saatis Galerius Severuse Mediolanumist (tänapäeva Milano) Rooma seda maha suruma. Tema väed alustasid Rooma piiramist, kuid Maxentius suutis tema väed enda poole võita, mille tagajärjel põgenes Ravennasse. Maximianus suutis ta sealt Rooma lähedale kohtumisele meelitada. Vangistati Tres Tabernaes ning tapeti hiljem.
Savoia dünastia

Savoia dünastia on dünastia, mis valitses Savoia krahvkonda 1003–1416, Savoia hertsogkonda 1416–1720, Sitsiilia kuningriiki 1713–1720, Sardiinia kuningriiki 1720–1861, Itaalia kuningriiki 1861–1946 ja Hispaaniat 1870–1873.
Sokcho

Sokcho (ka "Sokch'o" [sok-tšo]; korea kirjas 속초시, hani kirjas 束草市) on linn Lõuna-Korea idarannikul Gangwoni provintsis.
Linn asub 61 kilomeetri kaugusel Põhja ja Lõuna-Koread eraldavast demilitariseeritud tsoonist. Linn asetseb piki rannikut ning piirneb läänes ja lõunas mägedega, mille kõrgeim tipp Taebaeksan ulatub 1708 meetrit üle merepinna.
Linnas oli 2002. aastal 90 218 ja 2015. aastal 79 846 elanikku. Linnas on kaheksa linnarajooni.
Korealastele on Sokcho tuntud suvituslinnana. Seal on arenenud puhkemajandus.
Linna lähedal on Lõuna-Korea üks omapärasemaid buda templeid – Sinheungsa, mis on ehitatud 652. aastal. Templis asub 18 meetri kõrgune pronksist Buddha kuju.
Mobiilimäng turismiarendajana.
2016. aasta juulis oli Sokcho üks esimesi kohti Lõuna-Koreas, kus oli kättesaadav uus laiendatud reaalsusel põhinev mobiilimäng Pokémon Go, ehkki ametlikult ei olnud mäng riigis veel saadaval. Selle põhjusena on toodud riiklikke kaardiandmestiku piiranguid ja asjaolu, et Sokcho asub Lõuna-Korea kirdepiiri lähedal, jäädes väljapoole kaardiruudustikku, mida mänguloojad kasutasid blokeeringuala määramisel. Linn eesotsas linnapea Lee Byung-seoniga kasutas seda ära turismi edendamiseks, pakkudes mängimiseks vajalikku infrastruktuuri (linna katvad Wi-Fi-alad ja telefonide laadimispunktid) ning naaberlinnadest väljuvaid eribusse. Selle tulemusel ujutasid linna üle mängijad nii Koreast kui ka Hiinast.
Sylvia Beach

Sylvia Beach [silvia biitš] (sünninimi Nancy Woodbridge Beach: 14. märts 1887 Bridgeton (New Jersey) – 5. oktoober 1962 Pariis) oli USA-st pärit raamatukaupmees, üks USA emigratsiooni juhtivaid tegelasi sõdadevahelises Pariisis. 
Tema isa oli presbüterlik pastor, kelle töö tõi perekonna 1901 Pariisi. 
Beach armastas Pariisi ning asus 1916 sinna alaliselt elama. Koos oma sõbra Adrienne Monnieriga asutas ta novembris 1919 raamatukaupluse "Shakespeare and Company", millest sai ameeriklaste kohtumispaik. Raamatukauplus sai kuulsaks pärast seda, kui ta 1922 avaldas James Joyce'i romaani "Ulysses", sest Joyce'il ei õnnestunud seda ingliskeelsetes maades avaldada.
1930. aastate depressiooni ajal oli kauplus raskustes. Seda hoidis vee peal Beachi sõprade, sealhulgas Bryheri heldus. 
Teise maailmasõja ajal oli Beach interneeritud. 
Kaupluse vabastas sümboolselt 1944 Ernest Hemingway isiklikult, kuid seda ei avatud enam. 
1959 kirjutas Beach sõdadevahelisest ajast mälestused. 
Ta jäi Pariisi kuni surmani.
Tartumaa vapp

Tartumaa vapp on Eestis asuva Tartu maakonna vapp.
Tartumaa vapp kinnitati riigivanem Konstantin Pätsi otsusega 5. veebruaril 1937.
Vapp on registreeritud 25. septembril 1996.
Vapi kirjeldus.
Tartu maakonna vapil on sinise ja rohelisega (sinine PMS 285 C, roheline 355 C) vasakult kaldjaotatud kilbil hõbedane lainelõikes langev kaldpalk, millel on kaks sinist lainelõikes langevat latti; ülemisel väljal on kuueharuline kuldne täht ja alumisel väljal kuldne tammeoks.
Vapi praegune kujundus pärineb aastast 1937, kui maakondade vappe ühtlustati, ja selle joonistas Günther Reindorff.
Endine vapp.
Kuni 1937 oli Tartu maakonnal erinev vapp, kuigi sarnaste kujunduselementidega. Vapi kujunduselemendid pärinevad 1920. aastatest, mil Eesti maakondade liidu moodustatud nõukogu hakkas maakondade vappide kavandeid välja töötama. Kavandite autoriks peetakse ajaloolast Paul Johanseni. Detsembriks 1926 valmis Tartumaa vapi kavand: "pool põiki üle kilbi laineline pael, üleval täht, all tamm. Värvid: põhi kollane, pael sinine, täht hõbedane, tamm roheline. Pael kilbil tähendab Emajõge, mis maakonna poolitab, täht tuletab Tartu ülikooli meele, mis kultuuri ja hariduse Eestis laiali laotab, kuna tamm rahvalauludes Emajõega ühteviisi tuttawat Taara tammikut kujutab. Et ülikool rootslaste poolt asutatud, on põhivärvideks Rootsi sinine-kollane võetud." ("Postimees" 19. detsember 1926) Kujunduse kinnitas 14. juulil 1930 Tartu maavolikogu ja oktoobris 1930 ka Vabariigi Valitsus.
Emakeelepäev

Emakeelepäev on Eesti riiklik tähtpäev, mida tähistatakse alates 1996. aastast luuletaja Kristjan Jaak Petersoni sünniaastapäeval, 14. märtsil. 
Emakeelepäevaks valiti Kristjan Jaak Petersoni sünnipäev, kuna Peterson oli üks esimesi eestikeelseid kirjanikke. Ka pööras ta oma oodis "Kuu" tähelepanu just eesti keelele kui kirjanduskeelele.
Ajalugu.
1995. aastal alustas Sonda kooli endine direktor ja emakeeleõpetaja Meinhard Laks allkirjade kogumist emakeele kaitseks. Ta on ise väitnud, et sai innustust 1994. aastal Kadrinas avatud emakeele ausambast.
7. detsembril 1995 andis Meinhard Laks Riigikogu kultuurikomisjoni esimehele üle ettepaneku keelepäeva riiklikuks tähtpäevaks muutmiseks. Ettepaneku lisas oli 185 lehekülge toetuskirju ja -allkirju. Toetusallkirju oli kokku 175. Riigikogu kultuurikomisjon aga loobus ettepanekuga edasi tegelemisest.
Mitteametlikult tähistati emakeelepäeva mõnes paigas juba 1995. aastal ja veel laiemalt alates 1996. aastast. Ametlik tunnustamine jäi aga tulemata. Kui 1998. aastal võeti Riigikogus arutlusele riigipühade seaduse muutmine ning eesti emakeele ja rahvuskultuuri päeva seal ei olnud, esitas Meinhard Laks sama aasta detsembris Raoul Üksvärava kaudu küsimuse emakeelepäeva riikliku staatuse kohta.
22. detsembril 1998 toetas valitsus esitatud ettepanekut ja 11. veebruaril 1999 kinnitas Riigikogu ühehäälselt emakeelepäeva riiklikuks tähtpäevaks. President Lennart Meri kuulutas seaduse välja 17. veebruaril 1999 ja see jõustus 24. veebruaril 1999. Samal aastal tähistati emakeelepäeva esmakordselt riikliku tähtpäevana. Sellest alates tähistatakse emakeelepäeva iga aasta.
Rahvusvaheline emakeelepäev.
1999. aasta sügisel nimetas UNESCO rahvusvaheliseks emakeelepäevaks 21. veebruari. Selle ajendiks olid aga 1952. aasta sündmused Bangladeshis, kus hukkusid mitmed üliõpilasmeeleavaldajad, kes nõudsid, et bengali keel tuleks kuulutada üheks Pakistani riigikeeleks.
Traditsioonilised üritused.
Emakeelepäeva aegu korraldatakse mitmesuguseid üritusi, näiteks:
Kommunistliku partei manifest

"Kommunistliku partei manifest" on Karl Marxi ja Friedrich Engelsi teos, mis ilmus esimest korda 21. veebruaril 1848 Londonis saksa keeles.
Manifest valmis 1847 Kommunistide Liidu II kongressi ülesandel Kommunistide Liidu programmina, mis andis tegevusjuhised kapitalismi kukutamiseks ning klassideta ühiskonna loomiseks.
Manifesti sisu.
Manifest on tegevusjuhis kommunistidele ja sotsialistidele, kuidas muuta riik ideaalühiskonnaks – kommunismiks, milles puuduvad nii klassid kui riik. Manifesti on kommunistlikes parteides läbi aegade erinevalt ja tihtipeale vaid omakasu silmas pidades tõlgitsetud (Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei).
Manifestis on kirjeldatud meetmeid, mida ka praegused demokraatlikud riigid kasutavad, näiteks 
I peatükis "Kodanlased ja proletaarlased" põhjendatakse ühiskondlik-majanduslike formatsioonide vahetumise seaduspärasust, kapitalismi vastuolude teravnemist ning kapitalistliku ühiskonna kadumist. Lähtudes seisukohast, et ühiskonna ajalugu pärast ürgkogukondlikku korda on klassivõitluse ajalugu, selgitatakse, et proletariaat on revolutsiooniline klass.
II peatükis "Proletaarlased ja kommunistid" selgitatakse, et kommunistide lähim eesmärk on proletariaadi kujundamine klassiks, kodanluse võimu kukutamine ja poliitilise võimu siirdumine laiemale grupile inimestele ehk rahvale. Selles peatükis on ka proletariaadi diktatuuri idee, kavandatakse majanduslikke abinõusid, mida proletariaat peab pärast võimuletulekut rakendama, ning selgitatakse suhtumist perekonda, omandisse ja isamaasse.
III peatükis "Sotsialistlik ja kommunistlik kirjandus" käsitletakse ideoloogilist võitlust, kritiseeritakse sotsialistlikena esinevaid kodanlikke ja väikekodanlikke voole ning määratakse kindlaks suhtumine utopistlikku sotsialismi, väikekodanlikku sotsialismi ja muudesse ideoloogiliselt lähedal seisvatesse poliitilistesse rühmitustesse.
IV peatükis "Kommunistide suhtumine opositsioonilistesse parteidesse" esitatakse teiste parteide suhtes rakendatava taktika põhimõtted. Programm lõpeb hüüdlausega "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!".
Eesti keeles avaldati "Kommunistliku partei manifest" esimest korda 1917 Hans Pöögelmanni tõlkes.
Kokkuvõte.
I. Kodanlane ja proletaarlane.
Kogu senise ühiskonna ajalugu on olnud klassivõitluste ajalugu. Rõhuja ja rõhutu on olnud vastamisi, katkematult kord varjatult, kord avalikult võidelnud; võitlus on lõppenud kogu ühiskonna revolutsioonilise ümberkorraldamisega või võitlevate klasside ühise hävimisega. Varem on ühiskond peaaegu kõikjal liigendunud mitmekesisteks seisusteks. Moodsas kodanlikus ühiskonnas on klassivastandused lihtsustunud: ühiskond lõheneb üha enam kaheks suureks, teineteisega leppimatus vastasseisus olevaks klassiks: kodanluseks ja proletariaadiks.
Demagoog

Demagoog ( &lt; kreeka keelest "rahva juht" sõnadest "demos" - rahvas ja "agogos" - juht) tähistas algselt populaarset juhti, ent hakkas aja jooksul tähistama inimest, kes mängib emotsioonidele ja eelarvamustele, kasutab demagoogiat (Vt. semantiline areng).
H. L. Mencken kirjeldas demagoogi järgmiselt:
"See, kes esitab väiteid, mida teab olevat valed, neile, keda teab olevat idioodid."
Johann Strauss

Johann Straussi nime kandsid kolm tuntud Austria heliloojat:
Strauss

Strauss tähendab saksa keeles jaanalindu ning on väga levinud perekonnanimena. Saksakeelsetes maades kirjutatakse nime enamasti kujul Strauß. Esineb ka varianti Straus.
Erakordsus

Erakordsus on statistikas väga madal esinemissagedus.
Võimekus

 
Võimekus on võimete omamise määr.
Võime

Võime on kõrge sobivus mõne kasuliku omaduse arendamiseks või arenenud omadus.
Võimeid võib liigitada järgmiselt:
Budismis ja hinduismis on võimed (sanskriti ja paali keeles "indriya"; tiibeti keeles "dbang po"; hiina keeles 根 "gen"; jaapani keeles "kon") inimese psühhofüüsilised funktsioonid, mis on seotud meeleelundite, ihu talitluse ning teadvuse ja virgumisega.
Budismis on tuntud loetelu võimetest, kuhu kuuluvad 
Filosoofilises tähenduses räägitakse võimest kui potentsiaalist, mis võib aktualiseeruda, kuid ei pruugi seda teha. Selles tähenduses saab olla võime ka looduslikel objektidel, näiteks kivil kukkuda alla, tõrul kasvada tammeks, inimsilmal näha, päikesel soojendada jne.
Klassivõitlus

Klassivõitlus on peamiselt marksismis kasutatav mõiste ühiskonnas pidevalt aset leidva konflikti kohta kahe (antagonistliku) või ka enama sotsiaalse klassi vahel.
Karl Marxi idee kohaselt on klassivõitlus tingitud tootmissuhetest: kogu ajaloo vältel on ühiskonnas olnud kaks peamist klassi. 
Nõukogude Liidus ja teistes sotsialistlikes riikides kasutati klasside ja klassivõitluse mõisteid laialdaselt selleks, et õigustada ja põhjendada võimuambitsioone ja inimsusvastaseid kuritegusid.
Pagan

Pagan (ladina keeles "paganus" 'maamees, talupoeg' &lt; "pagus" 'maapiirkond') on nimetus, mida kasutasid algkristlased nende kohta, kes keeldusid omaks võtmast ristiusku ja jäid vanade traditsiooniliste kohalike usundite juurde. Keskajal laienes pagana mõiste kõigile mittekristlastele, kuid kohati tehti erand teiste aabrahamlike religioonide esindajatele (judaism, islam). Paganateks võidakse nimetada ka mittejuute judaismi ning mittemoslemeid islami seisukohast vaadatuna.
Kristlikus maailmas omandas pagana mõiste halvustava varjundi, seondudes "ebausu" ja kultuurilise mahajäämusega. Uuemal ajal on mõned vanade mittekristlike usundite taaselustajad ja mitte ühtki usku tunnistajad etableerunud kristlusele vastandudes end ise paganateks nimetanud, kasutades seda sõna neutraalses või positiivses tähenduses.
Eesti keeles kasutatakse sõna 'pagan' kirumissõnana tähenduses 'kurat', 'kurivaim'.
Eesti folklooris on vanapagan tegelane, kelles on kokku sulanud hiiu ja kuradi jooned.
Pärismaalased

Põliselanikud ehk pärismaalased ehk aborigeenid on etnos või etnosed, kes on mingil maal elanud teadaolevalt kauem ja varem kui teised, hiljem sisserännanud etnosed või etnoste esindajad. "Tinglikult nimetame me põlisrahvasteks juba XV sajandil alanud Euroopa suurriikide koloniseerimisprotsessile jalgu jäänud rahvaid, kui me ei võta arvesse koloniaalsõltuvusse sattunud rahvaste omavahelisi migratsioone, vallutussõdu, väljatõrjumisi ja genotsiide." (museoloog Omar Volmer). Rahvusvaheliselt on levinud seisukoht, et põlisrahvaks saab lugeda etnost, kes on elanud oma maal enne olemasolevate riigipiiride kujunemist. Eesti Vabariigi põlisrahvas on maarahvas ehk eestlased.
Ajalugu.
Maailma koloniseerimise käigus on enamik põlisrahvaid välja surnud või väljasuremise ohus ja ÜRO Peaassamblee 12. septembri 2007 resolutsiooni 61/295 järgi "on kannatanud ajaloolise ebaõigluse tõttu, eelkõige nende koloniseerimise ja maade, territooriumide ja ressursside võõrandamise tõttu, mis takistab nende õigust arengule, vastavalt nende vajadustele ja huvidele" 1957. aastal võeti vastu Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (International Labour Organization, ILO) konventsioon nr 107 "Põlisrahvaste ja teiste kaitsest, kes järgivad sõltumatutes maades hõimulist või poolhõimulist elustiili"
Põlisrahvad, nende õigused ja olukord viimastel aastakümnetel.
Põlisrahvaste õiguste deklaratsioon (ÜRO).
Terminoloogia.
Sõnu "pärismaalane" ja "aborigeen" (harvemini "põliselanik") on varem kasutatud halvustavas tähenduses, demonstreerimaks Euroopa tsivilisatsiooni üleolekut teistest kultuuridest-tsivilisatsioonidest. Tänapäevaste seisukohtade järgi on kõik tsivilisatsioonid ja kultuurid võrdselt väärtuslikud, ehk teistpidi sõnastatuna on inimkultuur vaesem, kui mõni selle osadest kaob ajavoolus.
Tark

Tark (ka: teadja, teadmamees) on vanemates kultuurides inimene, kelle juures käiakse nõu küsimas. 
Eesti mütoloogias.
Ülesanne.
Targa ülesanne on vahemehe osa inimese ja vaimuriigi vahel esitada, vaimudega heas vahekorras olla, neid meelitada, lepitada ohvritega. Tark püüab kõigepealt pahade vaimude-vaenulike vägede algust, loomust ja sündi ära mõista. Nende alguse, loomuse ja sünni ära-mõistmistatamisega satuvad nad targa meelevalla alla; tark võib neid niisugusel puhul ära võita, taltsutada, nende halvale tegevusele piiri panna. Tark omandab endale sureliku, maa-pealse jumala väe.
Võim looduse üle.
Kogu loodus, looduse väed, haldjad peavad targa sõna kuulama. Tark sunnib oma tahtmise järgi tuuli puhuma, pilvi paisuma, päikest paistma, vihma sadama, vilja võrsuma, taudi taganema, tervist tulema, valu vähenema, haldjaid inimestest eemale minema, varandust maapõuest kerkima jne.
Lühidalt: targa võimuse all on kogu loodus oma vägedega. Ainult surm võib targa võimuse võita; tark ei suuda ennast ega kaasinimesi surma käest päästa. 
Nõiduse vastu.
Targad tunnevad ka abinõusid iga nõiduse vastu, oskavad nõidu nuheldagi. Teateid saavad targad hankida ka unenägudest ja arbumise ehk kaalumise teel. Targad võisid ka tulevikku näha.
Ühendus vaimuriigiga.
Et haldjatega (Vaimuriigiga) ühendusse asuda, pidi targa hing (inimesehaldjas) kehast lahkuma. Hing poeb inimese magama heitmisel liblika, kärbse vm. tiivulise pisikesena inimese suust välja. Lendamisel pääseb ta kõikjale, näeb vaimuilma tegevust, ammutab ümbrusest kõiksugu teadmisi, tarkusi ning võib veelgi oma kuju muuta. Soomlased kutsuvad niisugust olukorda "loves magamiseks".
Jalgrattasport 1952. aasta suveolümpiamängudel

Jalgrattasport 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingi tänavail ja Mäkelänkatu velodroomil.
Sprint.
27 võistlejat
1000 m paigaltstardist.
MR Marino Morettini 1.10,6&lt;br&gt;
27 võistlejat
2000 m tandemisõit.
14 tandemit
4000 m meeskonnasõit.
22 võistkonda
Poolfinaalis alistas Itaalia Suurbritannia ning Lõuna-Aafrika tiitlikaitsja Prantsusmaa. Sealjuures püstitasid lõuna-aafriklased maailmarekordi 4.42,3, kuid ei suutnud finaalis enam ligilähedaseltki sama korrata.
NSV Liidu võistkond koosseisus Viktor Meškov, Vassili Fedin, eestlane Nikolai Matvejev ja Valentin Mihhailov saavutas 14. aja 5.00,1 ega pääsenud 8 parema hulka, kes olümpiasüsteemis jätkasid.
Maanteesõit.
Individuaalne.
190,4 kilomeetrit&lt;br&gt;
112 võistlejat
Meeskondlik.
27 võistkonda
Mbulaeni Mulaudzi

Mbulaeni Tongai Mulaudzi (8. september 1980 Muduluni, Limpopo provints – 24. oktoober 2014) oli venda päritolu Lõuna-Aafrika Vabariigi kergejõustiklane (800 m), 2009. aasta maailmameister 800 m jooksus.
Mulaudzi oli esimene Lõuna-Aafrika Vabariigi mustanahaline sportlane, kellest sai maailma tiitlivõistluste võitja. Mulaudzi kandis Ateena olümpiamängude avatseremoonial 2004 Lõuna-Aafrika Vabariigi lippu.
Ta hukkus autoõnnetuses. 
Saavutused.
Isiklik rekord.
800 m 1.42,89 (5. september 2003 Brüssel)
Isiklikku.
Mbulaeni Mulaudzi oli 176 cm pikk ja kaalus 65 kg.
Geokeemia

Geokeemia on teadusharu, mis uurib keemiliste elementide ja nende isotoopide sisaldust ja jaotumust mineraalides, maakides, kivimites, mullas, vees ja atmosfääris ning nende ringlust looduses.
Geokeemia peamine ülesanne on keemiliste elementide sisalduse hindamine ja prognoosimine erinevais maakoore osades ning maakoort moodustavais kivimites ja mineraalides. 
Geokeemia on geoloogia ja keemia piirteadus, kuid teda loetakse eelkõige geoloogia alldistsipliiniks.
Wilson Kipketer

Wilson Kosgei Kipketer (sündinud 12. detsembril 1972 Kapsabetas Keenias) on Taani kergejõustiklane (800 m jooksja). Neljakordne maailmameister ja endine maailmarekordiomanik (1.41,11).
Ta on kõigi aegade teine 800 meetri jooksja. 1997. aastal Kölnis jooksis Kipketer üle Sebastian Coe nimel 16 aastat püsinud maailmarekordi (1.41,73) ajaga 1.41,11. Ta domineeris kümmekond aastat 800 m distantsil, jäädes kolme aasta jooksul võitmatuks. Ehkki ta ei saanud 1996. aasta olümpiamängudel võistelda oma karjääri tipphetkel, sai ta 2000. aastal Sydneys hõbeda ja 2004. aastal Ateenas pronksi. Kipketeri 800 meetri jooksu maailmarekord püsis peaaegu 13 aastat. See ületati 22. augustil 2010, kui David Rudisha edestas seda 0,02 sekundiga, joostes 1.41,09. Rudisha suutis lõpuks 800 meetri jooksu maailmarekordi veelgi ületada, olles esimene ja ainus alla 41-sekundilise jooksuga. Kipketer hoiab endiselt 800 meetri jooksu sisemaailmarekordit.
Kipketer esindas oma jooksukarjääri jooksul nii Spartat kui ka KIF-i.
Saavutused.
Olümpiamängud.
2000 hõbemedal 800 m jooksus 1:45.14 Sydney
&lt;br&gt;2004 pronksmedal 800 m jooksus 1:44.65 Ateena 
Maailmameistrivõistlused.
1995 maailmameister 800 m jooksus 1:45.08 Göteborg 
&lt;br&gt;1997 sisemaailmameister 800 m jooksus 1:42.67 Pariis 
&lt;br&gt;1997 maailmameister 800 m jooksus 1:43.38 Ateena 
&lt;br&gt;1999 2. koht (sise-MM) 800 m jooksus 1:45.49 Maebashi 
&lt;br&gt;1999 maailmameister 800 m jooksus 1:43.30 Sevilla 
&lt;br&gt;2003 2. koht (sise-MM) 800 m jooksus 1:45.87 Birmingham 
Kuldliiga.
2002 1. koht 800 m jooksus 1:42.74 Brüssel 
&lt;br&gt;2002 1. koht 800 m jooksus 1:43.76 Monaco 
&lt;br&gt;2002 2. koht 800 m jooksus 1:43.59 Zürich 
&lt;br&gt;2003 3. koht 800 m jooksus 1:44.36 Zürich 
&lt;br&gt;2004 1. koht 800 m jooksus 1:43.88 Rooma
Maailmarekordid.
1.41,73 7. juuni 1997 Stockholm 
&lt;br&gt;1.41,24 13. juuli 1997 Zürich 
&lt;br&gt;1.41,11 24. juuli 1997 Köln 
10 paremat tulemust.
1:41,11 24. juuli 1997 Köln 
&lt;br&gt;1:41,24 13. juuli 1997 Zürich 
&lt;br&gt;1:41,73 7. juuni 1997 Stockholm 
&lt;br&gt;1:41,83 1. september 1996 Rieti 
&lt;br&gt;1:42,17 16. september 1996 Tōkyō 
&lt;br&gt;1:42,20 22. juuli 1997 Brüssel 
&lt;br&gt;1:42,27 3. september 1999 Brüssel 
&lt;br&gt;1:42,32 8. september 2002 Rieti 
&lt;br&gt;1:42,51 10. juuni 1996 Nice 
&lt;br&gt;1:42,57 4. juuli 1999 Monaco
Isiklikku.
Wilson Kipketer on 182 cm pikk ja kaalub 62 kg.
Proletariaat

Proletariaadiks (ladina keeles "proles" 'järeltulijad', "proletarius") nimetatakse töölisi (ka palgatöölisi) kui ühiskonnaklassi. 
Algselt olid Vana-Roomas proletaarid inimesed, kelle puhul nende ainsaks varaks olid lapsed. 
Marksistlikus käsitluses moodustavad proletaarlased kapitalistliku ühiskonna klassiteadlike palgatööliste klassi ehk proletariaadi. 19. ja 20. sajandi vasakpoolsete arusaama järgi oli proletaarlane kapitalistliku ühiskonna vaene palgatööline.
Panathinaikó staadion

Panathinaikó staadion on kunagise Panathenaikoni staadioni kohale ehitatud staadion Ateenas.
Staadioni taastamine.
1869–1878 maksis noor Kreeka kuningas Geórgios I ise kinni Panathenaikoni staadionil. Leiti V sajandi stiilis skulptuuride tükke, sealhulgas kaks ilusat Hermese pead, mis olid olnud vana areeni pööramispostid. Ootamatult kaevati välja ka suur hulk marmorplaate, mis olid mulla all ja seetõttu türklaste eest varjatud. Need olid osa põrandast, seintest ja pinkidest ning nende põhjal võis aimata vana staadioni mõõtmeid ja asetust.
Pärast olümpiamängude määramist Ateenale 1894 otsustati kohe staadion taastada. Riigil polnud aga raha; täpsemalt öeldes oli Kreeka sisuliselt pankrotis. Korralduskomitee esimees kroonprints Konstantin esitas kreeklastele (konsulaatide kaudu kogu maailmas) üleskutse annetusteks. Eeskätt väliskreeklased Londonis, Prantsusmaal ja Egiptuses annetasidki palju raha.
Maailma tolle aja rikkaim kreeklane ja filantroop Georgios Averoff lubas tasuda kogu staadioni rekonstrueerimise kulud, mis esialgses eelarves piirdusid umbes 585 000 drahmiga, aga seoses drahmi kursi langusega maksis töö lõpuks peaaegu miljoni ja Averoff maksis veelgi rohkem, kui esialgu lubas. See võimaldas esialgu staadioni jaoks mõeldud raha muuks kasutada.
Arhitekt ja insener Anastasios Metaxas ei projekteerinud staadioni puidust, vaid sellesama Pentelikoni mäe marmorist, mida kasutas ka Herodes Atticus. Staadioni sissekäigu ette paigutati leitud Hermese pead ning Averoffi, keda tervitati kui Herodes Atticuse 1700 aasta tagust kehastust, elusuurune marmorkuju XIX sajandi lõpu riietuses. Marmorpinke ei jõutud siiski piisavalt palju teha: staadioni otsas oli marmorist areenile lähem pool istmeid, aga mõnel pool kõigest neli lähimat rida. Enamik rahvast istus puupinkidel. Töö lõpetati pärast olümpiat.
Panathinaikó staadion oli 1896. aasta suveolümpiamängude peaareen. Seal toimusid kergejõustik, maadlus, tõstmine, riistvõimlemine, ava- ja lõputseremoonia.
Sportlaste rajatised olid suhteliselt head. Hullem oli lugu staadioniovaaliga. Seda oli küll laiendatud, ent jäi siiski ainult 35 meetrit laiaks. Jooksuraja pöörde raadius oli vaid 9 meetrit. Antiikajal aega ei mõõdetud ja tollal poldudki huvitatud kiirest jooksust, vaid põnevast võistlusest. Järsud kurvid võimaldasid pealtvaatajatel võistlejatele lähemal istuda ja seega rohkem kaasa elada. Järskude kurvide tõttu jäigi ära klassikaline sprindidistants 200 m jooks. Staadioniringi pikkus oli 333,33 meetrit. Söerada, mille rajamiseks kutsuti Inglismaalt asjatundja, jäi rullimisele vaatamata pehmeks, sest rajal polnud aega vajuda. Kõigele lisaks oli staadion tervelt 190 cm kaldu.
Ometigi tunnistasid asjatundjad staadioni maailma kauneimaks ja esimestele kaasaegsetele olümpiamängudele täiesti sobilikuks.
Tänapäeval.
Tänapäeval kasutatakse Panathinaikó staadioni sageli võidukate Kreeka atleetide austamiseks, näiteks Kreeka jalgpallikoondis 2004.
Staadionil toimus 1997. aastakergejõustiku maailmameistrivõistluste avatseremoonia.
2004. aasta suveolümpiamängudel olid staadionil vibulaskmisvõistlused ning meeste ja naiste maratonijooksu finiš.
Lykurgos (Ateena)

Lykurgos (umbes 390 eKr – 324 eKr) oli Ateena aristokraat, oraator ja poliitik.
Lykurgos oli Platoni ja Isokratese õpilane, Demosthenese poolehoidja. Aastast 338 eKr juhtis ta edukalt Ateena rahandust.
338 eKr said Chaironeia lahingus Ateena ja Teeba väed Makedoonialt hävitavalt lüüa. Põhja-Kreeka läks Makedoonia võimu alla. Mitu aastat läks taastumiseks: taastati Ateena linnamüürid, rajati Pireuse kuivdokid, tugevdati laevastikku. Ateena rahaline olukord paranes samuti.
Lykurgosele olid võrdselt olulised nii sõja- kui rahuotstarbelised ehitised. Nähes linna kaitsevõime tugevnemist ja kodanike eneseteadvuse tõusu, otsustas ta, et on aeg mõelda rahumeelsemalt, ja hakkas linna kaunistama. Sellega tahtis ta näidata, et Ateena on tagasi saanud endise jõukuse. Tema käsul rajati linna esimene kivist teater, Dionysose teater, ja ehitati Ilissose jõe kaldale mäekurusse panatenaiade pidamiseks Panathenaikoni staadion. Töö toimus Lykurgose isiklikul järelevaatamisel ja sai Ateena uhkuse märgiks.
Lykurgose korraldusel valmistati ametlikult käsikirju kolme suure tragöödiakirjaniku teostest.
On säilinud Lykurgose süüdistuskõne Leokratese vastu.
Lykurgos

Lykurgose nime kannab mitu ajaloolist ja mütoloogilist tegelast:
Aa-laava

Aa-laava ['a'a] on teravaservaline ja ebaühtlase pinnaga laavavool.
Nimi "aa" tuleb havai keele sõnast "ʻaʻā" ja tähendab valuväljendust, eestikeelne tõlge oleks "aiai". Nimi tuleneb ilmselt sellest, et laava peal on tema teravuse tõttu paljajalu väga valus käia. Aa-laava tekib, kui voolava ja siledapinnalise pahoehoe pind jahtudes puruneb laava sisemuses liikuva vedelama osa kiiremini voolamise tõttu. Seetõttu on võimalik, et samas laavavoolus esineb nii aa-laavat (näiteks laavavoolu esiosas) kui ka pahoehoed (näiteks laavavoolu tagaosas).
Aa-laava on üks kolmest laava põhivormist pahoehoe- ja padilaava kõrval. Selle termini võttis kasutusele USA geoloog Clarence Dutton (1841–1912).
Aa-laava on keskmise või väikese viskoossusega basaltne laava. Sellel on kare või prügine pind, mis koosneb räbuks nimetatavatest purunenud laavaplokkidest. Aa-laava võib sisaldada kuni 3 m suurusi tardunud laavast koosnevaid palle.
Aa-laava tekib tavaliselt siis, kui vulkaan purskab laavat, mille temperatuur on 1000–1100 °C. See tähendab, et aa-laava moodustub kergemini jahedamast laavast, sest pahoehoe-laava tekib tavaliselt siis, kui vulkaan purskab laavat, mille temperatuur on 1100–1200 °C.
Aa-laava pealmine osa puutub kokku välisõhuga, mille temperatuur on palju jahedam laavast enesest. Seetõttu laavavoolu pealmine kiht jahtub rutem ja tardub. Kuid tardudes tema tihedus suureneb ja ta langeb alla, laavavoolu põhja, kus tagant tulev tardumata laava temast üle voolab. Seetõttu on aa-laaval jahedamad, tardunud kihid nii peal- kui allpool, aga nende vahel voolab kõige kuumem ja vedelam laava.
Aa-laavast koosneva laavavoolu ületamine on väga vaevaline ettevõtmine. Igal sammul kipub tasakaal kaduma, libisemine tekitab sisselõikeid saabastes ning kukkumine lõpeb katkilõigatud käte ja põlvedega.
Aa-laava teravad nurgelised servad peegeldavad hästi radari kiiri. Seetõttu on aa-laava voolusid võimalik avastada satelliidilt.
Dimensioon

Dimensioon on valem, mis määrab kindlaks füüsikalise suuruse seose valitud suuruste süsteemi põhisuurustega. Põhisuuruste dimensioone väljendatakse tähistega, milleks on rahvusvahelise suuruste süsteemi ISQ ("International System of Quantities") kohaselt püstkirjas suurtähed. Rahvusvahelise suuruste süsteemiga on seotud ühikusüsteem, milles igale dimensioonile vastab kindel mõõtühik.
Rahvusvahelises suuruste süsteemis on põhisuurusteks pikkus, mass, aeg, elektrivool, temperatuur, ainehulk ja valgustugevus. 
Kõigi muude füüsikaliste suuruste dimensioonid tuletatakse põhiühikute positiivsete või negatiivsete astendajatega dimensioonide korrutisena. 
Tuletatud suuruse dimensiooni on võimalik moodustada suurustevahelisest seosest. Näiteks liikumiskiirus formula_1 avaldub valemiga
formula_2,
kus formula_3 on teepikkus ja formula_4 aeg.
Kiiruse dimensiooni formula_5 saamiseks asendame astendajaga avaldises formula_3 pikkuse dimensiooniga L ja formula_4 aja dimensioonidega T: 
formula_8.
Botulism

Botulism on lihaste lõdva halvatusega kulgev väga raske haigus, mida põhjustab anaeroobse bakteri "Clostridium botulinum"'i eritatav mürkaine – botuliin.
Avastamine.
1895. aasta 14. detsembril Ellezelles'i linnakeses sõid kohaliku orkestri 34 liiget pärast matuseid võõrastemajas toorsinki. Pärast seda einet haigestusid peaaegu kõik orkestri liikmed, kellest kolm surid nädala pärast. Allesjäänud sink ja surnud kannatanute elundid saadeti belgia mikrobioloog Émile Pierre Marie van Ermengemile, et ta neid uuriks. Van Ermengem tuvastas, et sümptomite raskusaste sõltus söödud liha kogusest. Ta avastas haigust põhjustanud singilt bakterid ning süstis tillukesi singitükikesi erinevatele laboriloomadele, kellel avaldusid sarnased sümptomid kui inimestel. Kui loomadele singitükke söödeti, siis avaldusid sarnased sümptomid kui inimestel vaid ahvidel, merisigadel ja hiirtel.
Van Ermengenil õnnestus saastunud singist ja ohvrite elunditest isoleerida anaeroobsed bakterid. Van Ermengem pani bakterile nimeks "Bacillus botulinum", mille ta tuletas ladinakeelsest sõnast "botulus" – "vorst" –, kuna Ellezelles'is haigestunute sümptomid sarnanesid ühe teise, peamiselt Lõuna-Saksamaal tuntud sündroomi sümptomitega, mis avaldusid pärast teatud liiki vorsti söömist.
Toime.
Lihaste liigutamiseks vajalik info saadetakse ajust mööda motoneuroneid lihasrakkudeni. Motoneuroni ja lihasraku kokkupuutekohas ehk sünapsis vabaneb atsetüülkoliin, mis innerveerib lihasraku(d). Botuliin takistab pöördumatult atsetüülkoliini eritamist, mille tagajärjel tekib halvatus ehk paralüüs. Botuliin võib halvata ka hingamislihaseid, mistõttu võib botulism lõppeda surmaga.
Vormid.
On kolm peamist botulismi vormi:
Kõik botulismi vormid võivad lõppeda surmaga, kuid viimase 50 aastaga on surmajuhtude arv oluliselt vähenenud. Toidubotulismi suremus on 50–70%-lt vähenenud 5–20%-ni. Beebibotulismi suremus on tänapäeval 15% ja haavabotulismi suremus vaid 1%.
Ennetamine ja ravi.
"Clostridium botulinum"'i bakterid hävivad toidus juba 70 °C juures, kuid mitte nende eosed. Botulismibakteri eosed hävivad, kui toitu steriliseerida (vähemalt 3 minutit 121 °C). Botuliin denatureerub &gt;80 °C juures.
Botulismihaige vajab intensiivravi ning võimalust kasutada hingamisaparaati. Botulismi ravis kasutatakse ka botuliini antitoksiini, mis inaktiveerib vabad botuliini molekulid. Antitoksiini peab manustama varaste sümptomite ilmnedes, et takistada botuliini seondumist motoneuronitega.
Meditsiiniline kasutus.
Botuliini kasutatakse meditsiinis tahtmatute lihasehäirete, näiteks spasmide ravis, ning kosmetoloogias, et vähendada kortse.
Otto Wilhelm Masing

Otto Wilhelm Masing (8. november 1763 Lohusuu – 15. märts 1832 Äksi) oli eesti pastor ja keelemees, õ-tähe tooja eesti kirjakeelde.
Päritolu.
O. W. Masing sündis Põhja-Tartumaal Lohusuus köster Kristian Masicku peres. Tema isa oli eestlane, kes oli abielus aadlisoost sakslanna Anna Ludovica von Hildebrandtiga.
Kuigi O. W. Masing ei püüdnudki varjata oma isa eesti päritolu, oli 20. sajandi alguses Masingute suguvõsas levinud seisukoht, et nad on sakslased. Harrastusajaloolane Martin Lipp tõestas dokumentaalselt oma 1907. aastal ilmunud teoses "Masingite suguvõsa" nende eesti päritolu ning asjaolud, kuidas nad olid aja jooksul kaldunud saksa rahvuse poole. Lipu uurimus sai osade suguvõsaliikmete suure pahameele osaliseks, kes üllitasid sellele omalt poolt vastulause, "tõestades" oma saksa päritolu perepärimuse, mitte aga dokumentidega.
Haridustee.
Õppis aastatel 1777–1779 Narva linnakoolis ja 1779–1782 Saksamaal Torgau gümnaasiumis. Seejärel õppis Halle ülikooli usuteaduskonnas teoloogiat ning selle kõrval muusikat ja joonistamist, oli andekas keeltes. 
Õppimise kõrvalt teenis raha tõlkimisega. Oskas saksa, eesti, kreeka, itaalia, prantsuse, vene ja ladina keelt.
Erand kinnitab reeglit

"Erand kinnitab reeglit" on kõnekäänd, mis pärineb ladinakeelsest vormelist ""Exceptio probat regulam" ["in casibus non exceptis"]".
Lühendatud vormist saadakse tihti valesti aru; selle õige lähtetähendus on järgmine: erandi olemasolu kinnitab reeglit erandiga mitte kaetud juhtudel. Näiteks, pühapäeval auto parkimise keeld tähendab lubatud parkimist ülejäänud kuuel nädalapäeval.
Selle fraasi kasutas esimesena Cicero oma Lucius Cornelius Balbuse kaitsmiskõnes.
Ruum (täpsustus)

Ruum võib tähendada mitut asja:
Panatenaiad

Panatenaiad (kreeka keeles 'üleateenaline') olid antiikaja Ateena tähtsaimad pidustused.
Algselt peeti neid igal aastal linna kaitsejumalanna Athena auks. 566 e.m.a. Peisistratos reformis pidustused ning neid hakati korraldama iga 4 aasta tagant südasuvel (augustis).
Kõigepealt toimus öine eelpidustus: tõrvikurongkäik ning muusika- ja tantsuettekanded. Panatenaiade haripunkt oli suur rongkäik Erechtheionis asuva Athena kuju juurde. Sinna viidi ohvriloomi ja Ateena tütarlaste kootud hinnaline rüü (rongkäiku on kujutatud Parthenoni friisil). Pärast toimusid ohvritalitused, muusika- ja spordivõistlused. Võitjad said autasuks õlipuuokstest pärja ja õliga täidetud hinnalise amfora.
Panatenaiade auhinnaamforad olid eritüüpi kitsa kaelaga stereotüüpse mustafiguurilise maalinguga amforad. Vanim säilinud selline amfora, Burgose vaas, pärineb aastast 566 või 562 e.m.a. Dateerimise seisukohast on eriti väärtuslikud arhontide nimedega amforad (373–312 e.m.a.).
Ruum (arhitektuur)

Ruum on seintega piiratud ala hoones, näiteks tuba.
Ruum (matemaatika)

Ruum on geomeetrias tavaliselt stereomeetrias vaadeldav kolmemõõtmeline ruum või eukleidiline ruum (kolmemõõtmeline ruum, laiemalt ka tasapinnaline, hüperruum või muu n-mõõtmeline ruum). Vähem kui kolmemõõtmelist ruumi kutsutakse harva ruumiks.
Üldisem on topoloogilise ruumi mõiste.
Hüperruum

"Hüperruum" on sõna, mida kasutatakse mitmes tähenduses.
Tasapinnaline ruum

Tasapinnaline ruum ehk kahemõõtmeline ruum on ruum tasandil või ruum, milles koordinaatide määramiseks on vaja kahte koordinaati. Tavaliselt kasutatakse koordinaatide nimedena tähti X ja Y, vastavate telgede nimedena X-telg ja Y-telg.
Kolmemõõtmeline ruum

Kolmemõõtmeline ruum ehk kolmedimensionaalne ruum on matemaatikas mis tahes topoloogiline ruum, mille mõõde on 3.
Sageli peetakse kolmemõõtmelise ruumi all silmas 
Kolmemõõtmelise ruumi all võidakse mõista ka
Eepos

Eepos (kreeka "epos" 'sõna, ütlus') tähendas algselt ulatuslikku luulevormilist jutustavat teost.
Värsseeposi on üldiselt liigitatud rahvaeeposteks ja kunsteeposteks. Jaotus põhineb 18. sajandi lõpul Euroopa kirjanduses valitsevaks tõusnud romantilisel nägemusel, mille järgi on rahvaeeposed sündinud rikkumatu rahva vaimust kollektiivse loomistöö tulemusena, loojad on sageli nime poolest tundmatud. Kunsteeposed on seevastu teadaolevate üksikautorite looming (nt Homerose "Ilias").
Evolutsionistliku ehk arenguloolise eeposte päritoluteooria vaatenurk on pärit loodusteadustest, kuid sai omaseks ka rahvaluuleteaduses. Folkloristikas nn soome koolkonna ehk võrdlev-ajaloolise uurimismeetodi eelkäija Julius Krohn arvas, et rahvalaulud arenevad nagu kasvavad sulaga lumepallid: pisematest laulukildudest põimub vähehaaval ühe pikemaid ja seikaderohkemaid laulutervikuid. Kui areng saab kesta häirimatult, ongi tulemuseks eepos.
Kirjandus- ja rahvaluuleteadlaste ringides seoti üsna pikka aega eeposte sündi kirjaoskuse tekkimisega. Sellest vaatenurgast pole mingit põhimõttelist vahet rahva- ja kunsteepose vahel. Kõik eeposed on raamatusse raiutud luule, mis eeldavad kindlat autorit, andekat ja professionaalset värsiseppa, kuigi tema taga on pikaaegne omakeelne laulupärimus.
Tänapäevase käsitluse järgi pole võimalik mingit üldkehtivat eeposte sünni- ja arenemisteooriat esitada. Täpsemaks liigutuseks tuleb lugeda Lauri Honko oma: 
Peale sünniviisi erinevad eeposed üksteisest ka sisu ja vormi poolest. Sisu alusel on neid liigitatud näiteks sangarieeposteks, ajaloolisteks, usundlikeks, idüllilisteks ja koomilisteks eeposteks, hõimu- ja loomaeeposteks jne.
Oma vormilt erinevad kirjalikud ja suulised eeposed märgatavalt. Kirjalikud eeposed on kinnistunud teatud vormi, kuid suulised on jätkuvalt muutuvad. 
Eepilist loomingut on olnud peaaegu kõigil maailma rahvastel, aga vaid vähestel nende hulgast on leidunud kirja valdav laulik/poeet või toimetaja, kes oleks kogunud suulises traditsioonis elavad ained ühtseks suurteoseks. Oma tõelise eeposeta on Euroopas näiteks jäänud slaavi rahvad, enamik soomeugrilasi ja keldid.
Ilisós

Ilisós (kreeka "Ίλισός") on väike jõgi Kreekas Atika piirkonnas. Jõgi algab Ymittóse mäeahelikust, voolab Ateenast läbi (antiikajal möödus linnast lõuna poolt) ja suubub Kifisóse jõkke (antiikajal suubus võib-olla Fálirou (Phaleroni) lahte).
Ilisóse ääres seisis Platoni "Phaidroses" mainitud plaatan.
Ymittós

Ymittós (kreeka "Υμηττός"; vanakreeka "῾Υμηττός" (Hymettos)) on mäeahelik Atikas, mis piirab Atika tasandikku kagust. Ymittós kerkib üle 1000 m.
Antiikajal saadi Ymittósest metsa, mett ning valget ja sinist marmorit.
Tasapinnalisus

Tasapinnaline on ühemõõtmeline või kahemõõtmeline kujund, samuti punkt.