tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sofía (Hispaania kuninganna)

Tema Majesteet Hispaania kuninganna Sofía (sünninimi Sofía Margaríta Viktoría Frederíki (hispaania keeles "Su Majestad la Reina Sofía de España"; kreeka keeles "Σοφία Μαργαρίτα Βικτωρία Φρειδερίκη Γλύκσμπουργκ") (sündinud 2. novembril 1938 Ateenas) on kuningas Juan Carlose abikaasa, Hispaania kuninganna 1975–2014.
Lapsepõlv, vanemad ja õed-vennad.
Kreeka ja Taani printsess Sofia sündis Ateenas Hellenite kuninga Pavlos I (1901–1964) ja kuninganna Frederica (1917–1981) vanima lapsena. Sünnijärgselt kuulub ta Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi dünastiasse. Tema vend oli endine Kreeka kuningas Konstantin II ja tema õde on endine Kreeka ja Taani printsess Irene.
Lapsepõlve veetis kuninganna Sofia Egiptuses ja Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus ta vanemad olid Teise maailmasõja ajal eksiilis. Perekond naasis Kreekasse 1946. aastal.
Haridus.
Üldhariduse omandas ta lõplikult Lõuna-Saksamaal Schloss Salemi internaatkoolis ning seejärel õppis Ateenas pediaatriat, muusikat ja arheoloogiat.
Sofia valdab vabalt kreeka, hispaania, saksa, prantsuse ja inglise keelt.
Abielu ja lapsed.
14. mail 1962 abiellus printsess Sophia tulevase Hispaania kuninga Juan Carlos I-ga, kellega ta oli tutvunud 1954. aastal kruiisil Kreeka saartele. Abielludes loobu ta õigustest Kreeka troonile ja astus Rooma katoliku kiriku liikmeks. Lisaks muudeti ta kreekapärane nimi Sophia hispaaniapäraseks Sofiaks.
Sofiast sai Hispaania kuninganna 1975. aastal, kui Juan Carlos I troonile asus.
Kuningapaari lapsed:
Ametlikud kohustused.
Kuninganna Sofia saadab kuningas Juan Carlos I visiitidel Hispaanias ja välismaal. Lisaks on ta Kuninganna Sofia Sihtkapitali vastutav president, Kuningliku Puuetega Inimeste Haridus- ja Hoolekandekomitee aupresident ning Narkomaanide Abistamise sihtkapitali president. Tema peamiseks huvivaldkonnaks ongi narkomaania vastu võitlemise edendamine.
Ta on teinud koostööd Muhammed Yunusega, kelle pank pakub naistele väikelaenu üle maailma. Selle toetamiseks on Sofia reisinud Mehhikos, Tšiilis, Bangladeshis, Colombias ja El Salvadoris.
Sofia on San Fernando Kaunite Kunstide Kuningliku Akadeemia ja Kuningliku Ajalooakadeemia auliige. Lisaks on ta audoktor Rosario, Valladolidi, Cambridge'i, Oxfordi, Georgetowni, Evora, St. Mary Ülikoolis.
Esivanemad.
Sofia on nii isa kui ka ema poolt Suurbritannia ja Iirimaa kuninganna Victoria järeltulija ning oma abikaasa kolmas nõbu. Ta on Hannoveri printsi Ernst Augusti esimene nõbu ja oma vanavanaisa, Kreeka kuninga Georgios I, kaudu prints Charlesi teine nõbu. Christian IX ja kuninganna Victoria kaudu on ta Elizabeth II kolmas nõbu. Lisaks on ta prints Philipi esimene nõbu.
Amoeba discoides

Amoeba discoides Sch. (ka: "Metachaos discoides") on protistide liik amööbi perekonnast.
Kulgemise ajal on pikkus umbes 0,4 mm.
Kulendeid on vähe, need on nürid. 
Endoplasmas on palju jämedaid graanuleid. Tsütoplasmakristalle on palju, need on kahekordse tüvipüramiidi kujulised ja 2,5 μm paksused. 
Ta elab madalas selges kergelt liikuvas magevees. Ta ei armasta otsest päikesevalgust.
Polychaos dubium

Polychaos dubium (varem Amoeba dubia) on protistide liik perekonnast "Polychaos".
Liiki kirjeldas esimesena õigesti Schaeffer (1916).
"Polychaos dubium" on umbes 0,4 mm pikkune. Tal on üks või mitu tuikekublikut. Kulendeid on palju. Nad on lamedad ja sileda pinnaga. Tsütoplasmakristallid on mitmesuguse kujuga, kuni 30 μm pikkused. 
Ta on tavalise amööbi kõrval üks kahest suurest vabalt elavast amööbist. Sel liigil on üks suuremaid genoome (670 miljardit DNA ühikut (aluste paari)).
Amoeba gorgonia

Amoeba gorgonia Pen. on protistide liik amööbi perekonnast.
See liik on sage. Eluneb järvedes ja soodes veetaimedel.
Liikumatus olekus on nad kerakujulised, muutuva hulga "kiirtega", läbimõõt 0,04...0,05 mm. Kulgemise ajal on nad nuiakujulised, kuni 0,1 mm pikkused.
Rakutuum on vesikulaarne, suure endosoomiga. 
Elunevad magevees taimede juures.
Bulgaaria peaminister

Bulgaaria peaminister on Bulgaaria valitsusjuht, alates 1879. aastast täidesaatva võimu kõrgeim esindaja.
Bulgaaria peaminister on alates 16. jaanuarist 2025 Rosen Željazkov. Esimene peaminister oli Todor Burmov.
Amoeba guttula

Amoeba guttula Duj. on protistide liik amööbi perekonnast.
Mõõtmed on 30...35 korda 20...25 μm, liikumiskiirus 160 μm minutis. 
Rakk on kulgemise ajal nuiakujuline (munajas). Sageli esineb nibutaolisi sakke. Jämedas otsas on suhteliselt vähe suuri graanuleid, peenemas otsas neid ei ole. 
Sellel liigil kulendid puuduvad. Kulgeb ektoplasma lainelise paisumise abil. Kulgemine on kindla suunaga. Ta liigub jäme ots ees. 
Rakutuum on vesikulaarne. 
Eluneb magevees taimede juures.
Teljeriigid

Teljeriikideks kutsuti Teise maailmasõja ajal Itaaliat, Saksamaad, Jaapanit ja nende liitlasi.
Andréas (Kreeka ja Taani prints)

Andréas (20. jaanuar 1882 Ateena – 3. detsember 1944 Monte Carlo) oli Kreeka ja Taani prints Glücksburgi dünastiast. Tema vanemad olid Kreeka kuningas Geórgios I ja kuninganna Olga.
Kuigi Andréase isa oli rahvuselt taanlane ja ema venelane, õppis prints varakult selgeks kreeka keele ning suhtles oma perekonnaga ainult selles keeles.
Prints Andréas sai sõjaväelise hariduse Ateena sõjakoolides. Balkani sõdades ja Esimeses maailmasõjas ta siiski ei osalenud, kuid tal oli sümboolne auaste Kreeka, Saksamaa ja Venemaa sõjaväes.
Aastal 1917 läks ta koos oma venna, kuningas Konstantínos I-ga 4 aastaks eksiili. Naasnud 1921 Kreekasse, juhatas ta Kreeka vägesid Kreeka-Türgi sõjas Sakarya lahingus. 
Aastal 1922 toimunud riigipöörde järel ta vahistati, anti sõjakohtu alla ja mõisteti süüdi käskude eiramises ja omaalgatuslikus tegutsemises Sakarya lahingus. Ta pagendati eluks ajaks Kreekast. Lõpuks jäi ta elama Prantsusmaale. Kuigi 1936 tema pagendus tühistati, külastas ta Kreekat vaid lühikeseks ajaks.
Prints Andréas suri 1944. aastal Monacos Monte Carlo hotellis Metropole südamepuudulikkuse tagajärjel.
Ta oli nii Kreeka kui ka Taani kuningakoja liige.
Perekond.
Ta oli abielus Battenbergi printsessi Alice'iga. Neil sündis viis last:
Hiljem, 1930. aastatel nende abielu lagunes ja valdava osa ajast elasid abikaasad eraldi. Prints Andréase kaaslaseks sai siis krahvinna Andrée de La Bigne.
Teise maailmasõja ajal teenis tema poeg Suurbritannia mereväes, aga kõik tütred olid abielus saksa aadlikega, kellest 3 olid natsipartei liikmed.
Jeanette Biedermann

Jeanette Biedermann (sündinud 22. veebruaril 1980), tuntud ka kui Jeanette, on saksa poplaulja, laulukirjutaja ja näitleja.
Elulugu.
Jeanette Biedermanni vanemad on Bernd ja Marion Biedermann, õdesid ega vendi tal pole. Kuueselt hakkas ta esinema Lilliputi lastetsirkuses akrobaatikaetendustel. Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta juuksuriks. Pärast Bild-Schlagerwettbewerbi võistlust andis välja debüütsingli "Das tut unheimlich Weh".
Näitlemine.
Aastatel 1999–2004 mängis ta kaasa seebikas "Gute Zeiten, Schlechte Zeiten" Marie Balzeri rolli. 2008. aasta augustist mängib ta peaosa Anna Polauke rolli Saksamaa seriaalis "Anna und die Liebe".
Muusika.
"Enjoy" ja "Delicious" (1999–2002).
2000. aastal andis ta välja oma esimese ingliskeelse singli "Go Back". 
Laul jõudis Saksamaa singlite edetabelis kaheksandale kohale. Pärast seda ilmus tema esimene album "Enjoy!", mis sai kuldplaadiks. Biedermann võitis ECHO auhinna "Parima naisartisti" kategoorias.
Varsti pärast seda tuli välja tema teine plaat "Delicious", mis sai ka kuldplaadiks. Plaadilt ilmus kolm singlit: "How It's Got to Be", "Sunny Day" ja "No More Tears". 
"Rock My Life" ja "Break on Through" (2002–2003).
2002. aastal ilmus tema kolmas album "Rock My Life", mis jõudis Saksamaa albumite edetabelis seitsmendale kohale. Album sai kuldplaadiks. Albumi esimene samanimeline singel jõudis Saksamaa singlite edetabelis kolmandale kohale ja sai ka kuldplaadiks. Ka teised singlid, mis albumilt ilmusid, jõudsid Saksamaa singlite edetabelis esikümnesse. Pärast seda alustas Biedermann oma teist kontserditurneed.
2003. aasta novembris ilmus tema neljas stuudioalbum "Break on Through", mis sai plaatinaplaadiks. Albumi esimene singel "Rockin' on Heaven's Floor" jõudis Saksamaa singlite edetabelis kolmandale ning Austrias ja Šveitsis kuuendale kohale. 2004. aasta kevadel alustas ta oma seni suurimat kontserditurneed "Break on Through Tour". Albumi teine singel "No Eternity" jõudis Saksamaa singlite edetabelis kaheksandale kohale.
2004. aasta talvel ilmus Biedermanni jõulualbum "Merry Christmas", millelt ilmus ainult üks singel "The Infant Light". 
"Naked Truth" ja "Undress to the Beat" (pärast 2005).
"Naked Truth" ilmus 2006. aasta märtsis ja sellele andis panuse ka Biedermanni kunagine kavaler ja kitarrist Jörg Weissenberg. Album jõudis Saksamaa albumite edetabelis 14. kohale, aga kukkus kiiresti esiviiekümnest välja. Albumi singlid jõudsid esikolmekümnesse. Kolmas singel "Heat of Summer" jõudis Saksamaa singlite edetabelis 50. kohale. Albumit reklaamiti lühikese kontserditurneega "Bad Girls Club" kaheksas Saksamaa linnas.
Album "Undress to the Beat" ilmus Saksamaal ja Austrias 20. märtsil 2009. Seitsmenda stuudioalbumi esimene singel on "Undress to the Beat" ning see anti välja 27. veebruaril 2009. Albumi teine singel on "Material Boy (Don't Look Back)".
Auhinnad.
2000
2001
2002
2003 
2004
2005
2006
Vampiirid meie seas

"Vampiirid meie seas" (originaalpealkiri "The Breed") on 2001. aasta põnevus-/õudusfilm, mille tegevus toimub düstoopilises tulevikus, kus inimeste kõrval eksisteerivad ka vampiirid, kes on aga rahumeelne rass ja elavad eraldatud kommuunis.
Sisu.
Kui tundmatu vampiir tapab politseinik Steve Granti (Bokeem Woodbine) silme all tema partneri, värbab NSA ("National Security Agency") ta enda ridadesse tööle. Seal saab ta teada, et lisaks inimestele elab planeedil ka umbes 4000 vampiiri, kes on suutnud luua sünteetilise aseaine verele ja on seega rahumeelsed. Leidub vaid üksikuid erandeid. Grantile määratakse uueks partneriks vampiirikommuuni politseiohvitser Aaron Gray (Adrian Paul). Koos hakkavad nad uurima kahtlasi mõrvajuhtumeid, kus noorte tüdrukute mõrvariks paistab olevat just vampiirirassi esindaja.
Amoeba alveolata

Amoeba alveolata Mereschk. on protistide liik amööbi perekonnast.
Läbimõõt ilma kulenditeta on 17 μm. 
Kulendid ulatuvad tähekujuliselt kiirtena välja. Kulgeb igas suunas. 
Eluneb pelagiaalis.
Pengiran Anak Saleha

Tema Majesteet Raja Isteri Pengiran Anak Hajah Saleha ehk lühemalt Pengiran Anak Saleha (täielik nimi malai keeles Kebawah Duli Yang Maha Mulia Paduka Seri Baginda Raja Isteri Pengiran Anak Hajah Saleha; sündinud 7. oktoobril 1946) on Brunei sultani Hassanal Bolkiah abikaasa alates aastast 1967.
Perekond.
Temal ja sultanil on 12 last:
Sinn Féin

Sinn Féin on partei, mille asutas 1905. aastal Arthur Griffith. 
Nimi tähendab iiri keeles "meie ise". Nime originaal pärineb kohalikust ajalehest, mida trükiti Iirimaa Meathi krahvkonnas Oldcastle'is. Arthur Griffith küsis neilt luba nime kasutamiseks uue poliitilise partei nimena. Seda nime on kasutanud 20. sajandil mitmed Iirimaa poliitilised liikumised.
Tänapäeval on Sinn Féin Iiri vabariiklusele pühendunud erakond ja Iiri Vabariikliku Armee (IRA) poliitiline esindus. See on ka radikaalne vasakpoolne erakond, mis viljeleb ideoloogiana demokraatlikku sotsialismi ning pooldab riiklike toetuste suurendamist vaestele ja tervishoiule.
Sinn Féin oli 2007. aasta parlamendivalimiste tulemusel Iirimaa suuruselt kolmas erakond, millel on liikmeid nii Iirimaa kui ka Põhja-Iirimaa parlamendis.
2022. aastal võitis Sinn Féin Põhja-Iirimaa parlamendivalimised, millega sai Sinn Féin esimeseks Iiri vabariiklust toetavaks parteiks, mis on Põhja-Iirimaa valimised võitnud.
Valitud liikmed.
Põhja-Iirimaa seadusandliku assamblee liikmed.
28 kohta
"1923, oluline osa liikmetest läks Cumann na nGaedheali"
"1926, de Valera lahkus Sinn Féinist ja rajas Fianna Fáili"
"1970, jagunes kaheks, mis mõlemad väitsid, et on ametlik Sinn Féin"
* Sinn Féin (Gardiner Place), sai 1982 Tööliste Parteiks.
* Sinn Féin (Kevin Street). Praegu tuntud kui Sinn Féin.
"aastal 1986, Ó Brádaigh lahkus ja rajas Vabariiklik Sinn Féini."
Claus von Amsberg

Prints Claus, Jonkheer van Amsberg (sünninimi Klaus-Georg Wilhelm Otto Friedrich Gerd von Amsberg, pärast Hollandi kodakondsuse saamist Claus George Willem Otto Frederik Geert van Amsberg; 6. september 1926 Hitzacker – 6. oktoober 2002 Amsterdam) oli Madalmaade kuninganna Beatrixi abikaasa 1966. aastast surmani.
Perekond.
Ta abiellus 1966. aastal Madalmaade printsessi Beatrixiga, kellest 1980. aastal sai kuninganna. Neil sündis kolm last:
Amoebidae

Amoebidae on peamiselt amööbse eluvormiga protistide sugukond. 
Sugukonna autor on Ehrenberg (1838). 
Süstemaatika.
Sugukond arvatakse "Tubulinida" seltsi "Tubulinea" klassist. Teise süsteemi järgi käsitletakse neid "Euamoebida" seltsist, mis arvatakse "Lobosea" klassi (või "Lobosa" klassi). 
Tunnused.
Sugukonna esindajatele on tüüpilised kulendid ehk pseudopoodid, mis muudavad kuju. Kulgemisel on üks kulend domineeriv, teised tõmbuvad tagasi ning tsütoplasma voolab domineeriva kulendi suunas. Mõnikord kulgeb rakk "kõndimise" teel: suhteliselt püsivad kulendid on jalgade eest. Erinevalt teistest "Tubulinea" klassi esindajatest neil subpseudopoodid puuduvad. 
Rakusein puudub. 
Kuju on ligikaudu silindriline. 
Tsütoplasma on granuleeritud. 
Perekonnad.
Kõige tähtsamad perekonnad on "Amoeba" ja "Chaos", millele on iseloomulikud pikivaod.
Kärevere sild

Kärevere sild on maanteesild Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 166. kilomeetril, Tartu poolt tulles vahetult enne Käreveret.
Ajalugu.
Enne 1923. aastat ületati Kärevere juures Emajõge parvega. Tallinna ja Tartu vaheliseks liiklemiseks oli peamine marsruut Piibe maantee.
Aastatel 1923–1928 kasutati ülesõiduks nn nahksilla tüüpi ujuvsilda, kuid et see takistas laevasõitu, otsustati see asendada püsisillaga.
1928. aastal ehitati Kärevere sild, pikkusega 48 meetrit, kuid tehniliste puuduste tõttu varises see sild sama aasta 14. detsembril kell 21.15 kokku. 1930. aasta märtsis toimunud kohtuprotsessi tulemusena mõisteti Ado Johanson silla projekteerija ja ehitajana süüdi. Kohus mõistis talle ühekuulise aresti ning Tartu maavalitsus nõudis tagasi 64 000 krooni, mis oli kulunud silla projekteerimiseks ja ehitamiseks. Esimene sild oli ühesildeline raudbetoon-konsooltalasild.
Umbes 1929. aastal ehitati üle Emajõe puitsild.
1936–1937 rajas Soome firma Cyclop raudbetoonist õõnesristlõikega taladega jätkuvtalasilla. Silla pikkus oli 82,4 meetrit. Sild ehitati kuivale maale, hiljem õgvendati jõgi selle alt läbi voolama.
Raudbetoonsild purustati II maailmasõjas 1941. aastal. Vana silla sambavundamendid säilisid. 1945. aastal ehitati sõjas purustatud silla asemel uuesti puitsild (pikkus 73 meetrit).
1941. aastal purustatud silla sambavundamentidele ehitati 1953–1954 uus monoliitraudbetoonist sild. Sild ehitati 3-sildeline (silded 20-27-20m), gerbertalasüsteemis. Silla pikkus oli 66,7 meetrit pluss kaldakonsoolid 8,6 meetrit.
1992. aastal tehtud silla ülevaatus näitas, et silla tehniline olukord jätab soovida, mistõttu telliti Tallinna Tehnikaülikooli ehitiste projekteerimise instituudi ekspertidelt täpsem hinnang. 1995. aastal valminud hinnangus anti konkreetsed soovitused remondi teostamiseks. Arvestades liikluskoormust jõuti järeldusele, et otstarbekam on ehitada uus sild. 1999. aastal avatigi liikluseks uus raudbetoonsild. 1956. aastal valminud sild jäi alles, kuid suleti liikluseks.
Mūzah bint Nāşir al-Misnid

Mūzah bint Nāşir al-Misnid (araabia keeles لشيخة موزة بنت ناصر المسند, sündinud 8. augustil 1959) on endise Katari emiiri Ḩamad ibn Khalīfah Āl Thānī teine abikaasa.
Perekond.
Tal on endise emiiriga seitse last:
Arutlev kirjand

Arutlev kirjand on kirjand, mille sisuks on kujuteldavale lugejale (haritud kaasmaalasele) mingis küsimuses oma seisukoha tutvustamine ja veenev põhjendamine. Lisaks veenvusele peab kirjand olema huvitav, värskete mõtetega, asjalik, loogilise mõttelõngaga, ladusa ja tabava väljenduslaadiga. 
Eesti koolides on arutlev kirjand emakeele riigieksami vorm - nn küpsuskirjand. 
Teema on enamasti sõnastatud pealkirjas – see on ainevaldkond ja elunähtuste ring, millest kirjutamisel lähtutakse. 
Kirjandi struktuur:
Arutlevas kirjandis kasutatakse publitsistlikku stiili, st kirjandi väljendusvahendid jäävad kirjakeele raamidesse. 
Kirjandi tavaline maht on 600-800 sõna.
Rāniyā al-‘Abd Allāh

Rāniyā al-‘Abd Allāh (araabia keeles رانيا العبدالله; sündinud 31. augustil 1970 Al-Kuwaydis) on Jordaania kuninganna, kuningas ‘Abd Allāh II abikaasa.
Perekond.
Abielust kuningaga on tal neli last:
Põhja konn

Põhja konn on Friedrich Reinhold Kreutzwaldi 1866. aastal kogumikus "Eesti rahva ennemuistsed jutud" ilmunud muinasjutu "Põhja konn" üleloomulikust olendist tegelane, konnataoline koletis.
"Põhja konna" aluseks on Eestiski populaarne rahvusvaheline muinasjututüüp "Lohetapja", kuid August Annisti arvates soovis Kreutzwald lohe omadused eestipärasemale olevusele üle kanda, mõeldes selleks välja põhja konna.
Kreutzwald kujutab põhja konna hiiglasliku olevusena, kellel oli härja keha, konna jalad ja mao saba. Põhja konna keha oli kaetud kivist ja rauast tugevamate soomustega, tema silmad hiilanud heledamini kui küünlad. Põhja konn püüdnud kõike enda teel hävitada ning ajanud ta suust välja tuld ja suitsu. Nagu sünnib teisteski lohetapmislugudes, hävitas põhja konna noormees kavalust appi võttes.
Põhja konn teistes kirjandusteostes.
Andrus Kivirähki romaanis "Mees, kes teadis ussisõnu" on Põhja Konn vähemalt teose peategelase jaoks positiivne olend, kes kunagi suutis hävitada kõiki vaenulikult meelestatud võõramaalasi, kuid raamatu tegevusajal magab ta kuskil salajases koopas igavest und. Kivirähki raamatu Põhja Konn on igavene ja hävimatu, samas aga une tõttu ka täiesti tegevusvõimetu.
Tubulinea

Tubulinea ehk Lobosea on protistirühma "Amoebozoa" alajaotus. 
Rühma "Tubulinea" autorid on Smirnov jt (2005), rühma "Lobosea" autorid Cavalier-Smith jt (2004). 
Juba varem on mõned uurijad, nagu Jahn, paigutanud kõik granulaarsete kulenditega amööbsed organismid kokku, kuigi enamik jaotas loboossed amööbsed organismid testaatseteks ("Testacealobosia") ja paljasteks ("Gymnamoebia"). Viimane on polüfüleetiline rühm, kuid I. Bolivari jt molekulaarsete sugupuude abil leidi monofüleetiline tuumrühm. Hiljem selgus, et testaatsed loboossed amööbsed organismid kuuluvad samasse rühma, millele anti nimeks "Lobosea" ranges mõttes (Cavalier-Smith jt) või Tubulinea (Smirmov jt). 
Sellesse rühma kuuluvad teiste seas perekonnad "Amoeba" (amööb), "Arcella" ja "Difflugia". 
Enamikul selle rühma esindajatel on kulgemise ajal ligikaudselt silindriline kehakuju või nad sopistavad välja rohkesti silindrilisi kulendeid. Igal kulendil on üksainus keskne granulaarne tsütoplasmavoog; subpseudopoode ei ole. Selle poolest erinevad selle klassi esindajad teistest amööbse eluvormiga organismidest, kuigi mõne liigi puhul pole tegemist tavalise kulgemisviisiga. 
Seltsid.
Rühma "Tubulinea" kuuluvad seltsid "Tubulida" (kuhu kuuluvad sugukonnad "Amoebidae" ja "Hartmannellidae"), "Leptomyxida" ja "Arcellinida". Kahtlusega paigutatakse sinna ka sugukonnad "Echinamoebidae" ja Trichosidae".
Rühm "Lobosea" jaotatakse järgmiselt:
Jüri Parijõgi

Jüri Parijõgi (kuni 25. aprillini 1935 Parinbak, ka Parinbach; 2. september 1892 Kunda-Malla vald – 9. juuli 1941 Tartu) oli eesti noorsookirjanik ja pedagoog.
Ta õppis Kunda vallakoolis, 1905–1909 Rakvere linnakoolis ja 1929–1931 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Jüri Parijõgi oli alates 22. septembrist 1934 üliõpilaste seltsi Raimla liige ja alates 16. maist 1936 vilistlane.
Alates 1910. aastast töötas õpetajana. Osales 1915–1917 I maailmasõjas ja 1919–1920 Vabadussõjas (alamleitnant, 1920). Viidi 1941. aasta 7. juuli öösel kodust ülekuulamisele. Hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas.
Tegevus pedagoogina.
Osales 1910. aastal Rakvere linnakooli pedagoogikakursustel ja seejärel töötas õpetajana: aastail 1910–1915 Rakvere lähedal Kaarli vallakoolis, 1920–1921 Rakvere 1. Algkoolis, 1921–1923 Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskoolis. 1923. aastal sai Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskooli direktoriks ja hakkas propageerima üldõpetuse metoodikat.
1929. aastal asus elama Tartusse, kus töötas aastail 1929–1930 Tartu 3. Algkoolis õpetajana ja 1931–1940 Tartu 4. Algkooli juhatajana. 1940–1941 oli Parijõgi Tartu Õpetajate Seminari direktor.
Ta oli Akadeemilise Pedagoogika Seltsi üks asutajaid ja juhatuse liige. Koostas üldainete ja koduloo õppekavu, avaldas metoodikaraamatuid ja õpikuid.
Looming.
Kirjandusega tegeles 1912. aastast. Kirjutanud peamiselt jutte ja ühe muinasjutukogu. Tema teostes ilmneb lapse hingeelu sügav mõistmine ja isikupärane jutustamisstiil. Avaldanud ka ajaloo- ja emakeeleõpikuid.
Isiklikku.
Jüri Parijõe poeg Endel Parijõgi oli Eesti majandusteadlane.
Highway 61 Revisited

"Highway 61 Revisited" on Bob Dylani kuues stuudioalbum, mis ilmus 1965. aastal plaadifirma Columbia Records väljaandel. 
See on Dylani esimene album, mis on lindistatud täielikult koos täiskoosseisus rokkansambliga. See on tuntud lugude "Like a Rolling Stone" ja "Ballad of a Thin Man" poolest, millest esimese valis ajakiri Rolling Stone 2004. aastal parimaks lauluks läbi aegade. "Desolation Row" oli samas edetabelis 185. ning plaadi nimilaul 364. koha vääriline.
Laulud.
Kõikide laulude autor on Bob Dylan.
Ralf Parve

Ralf Parve (1938. aastani Ralf Perman(n); 25. juuni 1919 Rakvere – 29. aprill 2011) oli eesti ajakirjanik, kirjanik ja kirjandustegelane.
Lõpetas 1938 Tallinnas gümnaasiumi, oli Teises maailmasõjas Punaarmees ning töötas 1938–1940 ja 1944–1951 ajakirjanikuna: Spordiajakirja Uudislehes 1938-1940 ja Päevalehe toimetuses 1940. aastal. Pseudonüümid Nähvits, Mart Raju, Rahula Pärn, Sassa Melder. 
Ralf Parve oli Eesti NSV Pioneeriorganisatsiooni ajakirja Pioneer tegevtoimetaja 1940–1941, Teises maailmasõjas Punaarmee Eesti laskurkorpuses 1941–1944, ajalehe Punaväelane toimetuse liige 1944–1946, ELKNÜ KK ja pioneeriorganisatsiooni häälekandja Säde toimetaja 1946–1949, ajakirja Pioneer toimetaja 1947–1948, Loomingu vastutav sekretär 1950–1951.
SMERŠi ja KGB agendinimi Peiker, aastatel 1960–1970 NSV Liidu-Soome ühingu Eesti osakonna esimees.
Ralf Parve oli NLKP liige aastatel 1947–1989. Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu ja Eesti Kirjanike Liidu liige oli ta 1945. aastast. Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu juhatuse liige aastail 1958–1976, 1986–1989, Eesti NSV Kirjanike Liidu presiidiumi liige 1966–1976, Eesti NSV Kirjanike Liidu juhatuse sekretär aastail 1971–1976.
Looming.
Kirjutanud 1940. ja 1950. aastatel ajastukohast tendentsluulet, hiljem isikupärasemat kodanikulüürikat ("Tuulenooled", "Kõik kulgeb iseenda kaudu"). Avaldanud rohkesti luule- ja proosaraamatuid lastele, mälestusliku taustaga publitsistikakogumikke, kirjandusloolisi uurimusi, ajakajalisi satiirilisi teatritekste, vesteid ja tõlkeid. Koos abikaasa Lilli Prometiga kirjutanud 4 reisiraamatut.
2010. aastal ilmus kirjanikul meenutusteraamat "Minu aeg" (Eesti Keele Sihtasutus)
Isiklikku.
Tal oli Lilli Prometiga poeg Ralf R. Parve.
Holger Pukk

Holger-Feliks Pukk (14. august 1920 Tallinn – 12. märts 1997) oli eesti lastekirjanik ja ajakirjanik.
Ta lõpetas 1940. aastal Tallinna Poeglaste Kommertskooli. Osales teises maailmasõjas Punaarmees. 
Aastatel 1954–1974 oli ta ajakirja Pioneer ja 1960–1974 ka ajakirja Täheke toimetaja.
Looming.
Kirjutanud seikluslikke jutte poistele, dokumentaaljutustusi eesti kommunistlikest revolutsionääridest ja aimeraamatuid. Ehkki osa Puki loomingust vastas omaaegsele poliitilisele konjunktuurile, olid mõnedki tema teosed ka püsiva kirjandusliku väärtusega laste- ja noortekirjandus. Ühiskondlikult kõige mõjukamaks võiks ehk pidada jutustust "Rohelised maskid", mis langes Eesti 1960.–1970. aastate looduskaitseliikumise konteksti ning mille mõjul moodustati koolides looduskaitseringe.
Moritz Maximilian Põdder

Moritz Maximilian Põdder (1. juuli 1852 Võisiku vald – 15. oktoober 1905 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Õppis 1873–1876 Tartu ülikoolis.
Looming.
Kirjutas peamiselt jutustusi ning tegi ka tõlkeid saksa ja vene kirjandusest.
Asta Põldmäe

Asta Põldmäe (sündinud 5. aprillil 1944 Puurmanis) on eesti kirjanik.
Lõpetas 1969 Tartu Riikliku Ülikool ajakirjanduse erialal. Töötanud 1969–1975 ajalehe Tartu Riiklik Ülikool ja aastast 1986 Loomingu toimetuses.
Looming.
Kirjutanud psühholoogilist tundlikku lüürilist proosat ning tõlkinud hispaania kaasaegset proosat.
Jakob Pärn

Jakob Pärn (30. oktoober 1843 Lahvardi talu, Torma – 6. oktoober 1916 Elva) oli eesti kirjanik ja pedagoog, eestlaste rahvusliku liikumise tegelane.
Jakob Pärn sai oma alghariduse Carl Robert Jakobsoni isa Adam Jakobsoni käest ja oli hiljem Jakobsoni ideede pooldaja, kes lootis samuti Vene keisrivõimu abiga baltisakslaste positsioone nõrgendada ja eestlaste omi tugevdada.
Jakob Pärn õppis Torma kihelkonnakoolis, 1862–1863 Tartus Oheimi elementaarkoolis, 1863–1865 Tartu kreiskoolis ning 1865–1869 Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. 
Ta töötas 1869–1871 õpetajana Põltsamaal, 1871–1882 oli ta Lihula elementaarkooli juhataja. 1883–1908 Otepää kihelkonnakooli juhataja, sh ka venestamisperioodil. Aastatel 1899–1903 oli Jakob Pärn ka Otepää Põllumeeste Seltsi esimees.
1908–1916 oli ta Lätis Valmiera Õpetajate Seminaris usuõpetuse ja eesti keele õpetaja, pensionini.
Jakob Pärn oli abielus ja tal oli 11 last.
Jakob Pärn suri 6. oktoobril 1916 Elvas. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.
Looming.
Pärn kirjutas algul käsiraamatuid ja õpetlikke lastejutte, kuid tuntuks sai jutustusega "Oma tuba, oma luba", mille tõlkis 1882. aastal esimese eestikeelse proosateosena soome keelde. 
Mälestuse jäädvustamine.
26. oktoobrist 1932 kannab tema nime tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Torupilli asumis.
Marie Aglaë

Marie Aglaë (saksa keeles Fürstin Marie Aglaë von und zu Liechtenstein, Herzogin von Troppau und Jägerndorf, Gräfin zu Rietberg, sünninimi Marie Aglaë Kinsky von Wchinitz und Tettau; 14. aprill 1940 – 21. august 2021) oli alates 1989. aastast kuni surmani Liechtensteini vürstinna (vürst Hans Adam II abikaasa).
Perekond.
30. juulil 1967 abiellus Marie Aglaë Vaduzis tollase kroonprintsi, hilisema vürsti Hans Adamiga.
Nende ühised lapsed on:
Mats Traat

Mats Traat (23. november 1936 – 27. juuni 2022) oli eesti luuletaja, proosakirjanik, luuletõlkija, dramaturg ja stsenarist.
Elulugu.
Ta sündis Kuudse talus (praegu suusabaas) Meema külas Palupera vallas Otepää kihelkonnas Tartumaal. 
Ta õppis Arula, Vana-Otepää ja Nõuni koolis
Isiklikku.
Tema abikaasa oli tõlkija [[Victoria Traat]].
Välislingid.
Filmid, videod, fotod.
[[Kategooria:Eesti kirjanikud]]
[[Kategooria:Eesti luuletajad]]
[[Kategooria:Eesti tõlkijad]]
[[Kategooria:Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi vilistlased]]
[[Kategooria:Eesti NSV teenelised kirjanikud]]
[[Kategooria:Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid]]
[[Kategooria:Metsakalmistule maetud]]
[[Kategooria:Sündinud 1936]]
[[Kategooria:Surnud 2022]]
Jüri Tuulik

Jüri Tuulik (22. veebruar 1940 Abruka, Kuressaare vald – 3. juuli 2014) oli eesti kirjanik. 
Ta oli pärit kuuelapselisest perest. Tema ema Kadri oli õpetaja ning kaksikvend Ülo Tuulik on kirjanik. Aastatel 1944–1945 sundevakueeriti nende pere Saksamaale. 
Tagasi kodusaarele jõudnuna õppis Jüri Tuulik aastatel 1947–1952 Abruka algkoolis, 1952–1958 Viktor Kingissepa nimelises Kingissepa Keskkoolis ja 1958–1963 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas eesti filoloogiat (lõpetas).
Jüri Tuulik debüteeris 1956. aastal lühijutuga Saaremaa ajalehes, 1960. aastate alguses ilmus temalt lühijutte ja publitsistikat, tema esimene raamat ilmus 1966. aastal.
Aastatel 1962–1964 töötas Jüri Tuulik ajakirjanikuna ajalehe Edasi toimetuses ja 1966–1968 ajalehes Noorte Hääl. Alates 1969. aastast oli ta kutseline kirjanik, Kirjanike Liitu kuulus aastast 1972.
Ta on saanud oma loomingu eest preemiaid (Saare Kaluri auhind rannarahvast kujutava loomingu eest (1980), Eduard Vilde nim. kirjandusauhind (1977), Eesti kirjanduse aastapreemia (1981)), 1986. aastal anti talle Eesti NSV teenelise kirjaniku aunimetus.
Tema teoseid on tõlgitud muu hulgas inglise, saksa, vene, läti ja slovaki keelde.
Looming.
Jüri Tuulik kirjutas eeskätt kodusaare Abruka olusid ja inimesi kujutavat proosat. Iseloomulik on traagilise ja koomilise vaateviisi põimumine ning eetiline konflikt. 
Ta kirjutas ka näidendeid, kuuldemänge ja publitsistikat.
Isiklikku.
Ülo Tuulik on Jüri Tuuliku kaksikvend. Nende tädipoeg oli Juhan Smuul.
Alfredo Stroessner

Alfredo Stroessner Matiauda (3. november 1912 – 16. august 2006) oli Paraguay sõjaväelane ja poliitik, president aastail 1954–1989.
Stroessneri isa oli Hugo Ströβner, kes oli pärit Saksamaalt Hofi linnast, ja ema oli Heriberta Matiauda, kes pärines jõukast Paraguay perekonnast. 1929. aastal astus ta Paraguay armeesse, 1931 sai leitnandiks. 1948 sai ta kogu Lõuna-Ameerika noorimaks kindraliks.
Tegi 4. mail 1954 41-aastaselt sõjaväe ülemjuhatajana riigipöörde ja kehtestas sõjaväediktatuuri. 15. augustil sai ta 46. Paraguay presidendiks. Ta oli äge kommunismivastane ja seetõttu sai oma valitsusajal USA "sõbraks". 
Stroessner toetas Dominikaani Vabariigi invasiooni USA poolt ja saatis ka Vietnami sõtta sõdureid USA poolele.
Tema valitsusaega on teravalt kritiseeritud piinamiste, inimröövide ja korruptsiooni pärast, mida tõestasid 1992. aastal "terroriarhiivid".
Tema valitsusajal ei olnud kommunistlikel riikidel Paraguays saatkondasid, ainult Jugoslaavial oli (sest Jugoslaavia oli ühinenud blokivälisusliikumisega).
3. veebruaril 1989, kui ta oli võimul olnud 34 aastat ja 172 päeva, kukutati ta kindral Andrés Rodríguez Pedotti poolt, kes oli tema kauaaegne sõber. Stroessner põgenes Brasiiliasse.
Paraguaylased arvavad temast mitut moodi. Tema vihkajate silmis oli ta korrumpeerunud autoritaatne diktaator, need, kellele ta meeldis, armastavad tema valitsusajal olnud poliitilist stabiilsust ja majanduskasvu.
16. augustil 2006 suri Stroessner Brasílias insuldi tagajärjel 93-aastaselt. Ta tahtis enne surma Paraguaysse naasta, et surra oma kodumaal, aga Paraguay valitsus keeldus teda riiki lubamast ja ähvardas ta arreteerida.
Tshinvali

Tshinvali on linn Gruusias, Lõuna-Osseetia pealinn Šida Kharthli alal. 
Tshinvali asub sadakond kilomeetrit Thbilisist loodes.
Tshinvalit on esmamainitud 1398. aastal. Venemaa Keisririigi võimu all oli alates 1801. aastast. Linnaõigused sai Tshinvali 1922. aastal.
2008. aasta Lõuna-Osseetia sõjas sai linn tugevalt kannatada.
2015. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tshinvali elanikest osseete 95,35%, grusiine 1,76%, venelasi 1,57% ja armeenlasi 1,11%.
Lucjan Żeligowski

Lucjan Żeligowski (17. oktoober 1865 Njasviž, Venemaa Keisririik – 9. juuli 1947 London) oli Poola sõjaväelane, kindral ja poliitik, tuntud eelkõige Kesk-Leedu Vabariigi "de facto" juht aastatel 1920–1922.
Żeligowski teenis enne Esimest maailmasõda Venemaa Keisririigi armees, osaledes ka Vene-Jaapani sõjas. Pärast Poola iseseisvuse taastamist 1918. aastal astus ta Poola relvajõududesse ja tõusis kindrali auastmeni. 1920. aasta oktoobris korraldas ta nn Żeligowski mässu, mille käigus vallutas Poola toetusel Vilniuse piirkonna Leedu käest ning kuulutas välja Kesk-Leedu Vabariigi, mille juht ta ise oli.
Kuigi Kesk-Leedu oli formaalselt iseseisev, oli see sisuliselt Poola kontrolli all ning 1922. aastal annekteeriti piirkond Poola Vabariigi koosseisu. Żeligowski jätkas tegevust Poola sõjaväes ja poliitikas, olles muu hulgas lühiajaliselt ka sõjaminister.
Teise maailmasõja ajal emigreerus ta esialgu Prantsusmaale, hiljem Suurbritanniasse, kus ta ka 1947. aastal suri. Żeligowski isik ja tegevus on jäänud vastuoluliseks, eriti Leedu-Poola suhetes, kuna tema tegevust Vilniuse piirkonnas peetakse Leedu poolel okupeerimiseks.
Dynamint

Dynamint oli Eesti tüdrukuteansambel. 
Ansambel alustas triona, kuid varsti jäädi tegutsema duetina, kus laulsid Mari-Liis Aasmäe ja Taisi Pettai. Algkoosseisu kuulus ka Evelin Liivamägi. Dynaminti saksakeelne veebileht lõpetas eksisteerimise koos ansambliga.
Ajalugu.
2003. aasta lõpus alustati produtsent Priit Seäski juhtimisel projekti "Halley Superstaar". Projekti võitjatest moodustati ansambel Dynamint. Kolme tüdruku esimene salvestatud lugu oli "Klubi Paradiis", mis avaldati TopTeni albumil "Kevadhitt 2004". 2004. aasta suvel esines ansambel Tivoli Tuuril. Albumil "Sügishitt 2004" avaldati Dynaminti teine lugu "Jätke võtmed väljapoole". 5. oktoobril 2004 tuli välja Dynaminti esimene album "Dynamint".
Jaanuaris 2005 teatas bändi liige Evelin Liivamägi, et lahkub ansamblist kooli tõttu. Bänd jätkas kahe liikmega.
2005. aasta juulis tuli välja tüdrukute teine album pealkirjaga "7". 
Vladimir Adaritšev ja Andrei Pokutni, t.A.T.u. produtsendid kirjutasid ansamblile mõned uued laulud.
Märtsis 2006 esines ansambel esimest korda väljaspool Eestit – Berliinis klubis Qdorf Club.
1. juunil 2006 tuli välja nende kolmas album "Hoia ja keela". 2007. aastal tuli välja kogumik "Best of".
Ambrolauri

Ambrolauri on linn Gruusias, Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonna keskus.
Ahhaltsihhe

Ahhaltsihhe on linn Gruusias, Samtshe-Džavahhethi piirkonna keskus.
2014. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ahhaltsihhe elanikest grusiine 71,7%, armeenlasi 26,7% ja venelasi 0,4%.
Alice Liddell

Alice Pleasance Liddell (4. mai 1852 – 16. november 1934) oli Lewis Carrolli raamatu "Alice Imedemaal" peategelase prototüüp.
Alice Liddell lapsepõlves Lewis Carrolli tuttav ja pildistamise objekt. Üks lugudest, mida Lewis Carroll talle paadisõidu ajal jutustas, sai klassikaliseks 1865. aasta lasteromaaniks "Alice Imedemaal". Tal oli sama nimi kui loo peategelasel Alice'il, kuid teadlased on eriarvamusel selles osas, mil määral tegelane temal põhines. 
4. juulil 1862, kui 10-aastane Alice sõitis aerupaadi Isis pardal Folly Bridge'ist Oxfordist Godstowi piknikule, palus ta Charles Dodgsonil (kes kirjutas pseudonüümi Lewis Carroll all) end ja ta õdesid Edithi (8-aastane) ja Lorinat (13) looga lõbustada. Samal ajal kui reverend Robinson Duckworth paati sõudis, lõbustas Dodgson tüdrukuid fantastiliste lugudega tüdrukust nimega Alice ja tema seiklustest pärast seda, kui ta jäneseurgu kukkus. Lugu ei erinenud neist, mida Dodgson oli õdedele varem jutustanud, kuid seekord palus Liddell Dodgsonil see talle kirja panna. Ta lubas seda teha, kuid ei jõudnud selle ülesandega mitme kuu jooksul edasi. Lõpuks kinkis ta talle novembris 1864 käsikirja teosest „Alice'i seiklused maa all“.
Jean-François Tartu

Jean-François Tartu (11. oktoober 1751 – 24. oktoober 1793) oli Prantsuse sõjaväelane.
Ta oli fregati "Uranie" kapten, sai surmavalt haavata lahingus inglise fregatiga "Thames".
"Uranie" sai hiljem tema auks uueks nimeks "Tartu".
Ozurgethi

Ozurgethi on linn Gruusias, Guria piirkonna keskus. 1934-1989 oli linna nimi Filipp Maharadze järgi Maharadze.
Malka Silberstein

Malka Silberstein (sünnilt Malka Schli(e)fstein; 1935–1939 esimeses abielus Malka Abram; 15. november 1903 Vilnius – 1941) oli juudi päritolu Eesti advokaat ja Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi ametnik.
Õppis Tartu Ülikoolis meditsiini aastatel 1922–1923, hiljem aga õigusteadust, lõpetas ülikooli 1926. aastal "cum laude".
Aastatel 1926–1931 töötas abina vandeadvokaat Mihkel Punga juures, alates 1931. aastast oli vandeadvokaat.
1928. aastal protesteeris ta seoses uue Kriminaalseadustiku eelnõuga "kõige kategoorilisemalt surmanuhtluse kui vabariiki alandava, ebainimliku instituudi elluviimise vastu".
Abiellus 1935. aastal ja võttis uueks perekonnanimeks Abram (ka Schlifstein-Abram). 5. jaanuaril 1940 abiellus Tartus Leopold Adolf Silbersteiniga ja sai uueks perekonnanimeks Silberstein. Teisest abielust sündis tal poeg 1941. aasta juulis. 
Nõukogude teise okupatsiooni ajal töötas ta NKVD prokurörina.
Juulis 1941 elas ta Tartus aadressil Kuperjanovi tänav 32–1. 12. juulil 1941 oli ta Horni söökla varjendis. Samal päeval võeti koos mõnenädalase lapsega Punase Risti hoole alla eesmärgiga Tartust evakueerida. 
Hukati 1941. aastal.
Isiklikku.
Tal oli kaks õde. Üks neist, Sterna Schliefstein, jäi lastehalvatuse tõttu invaliidiks. 1930. aastal oli ta ajakirja Russki Magazin ("Русский магазин") kaastoimetaja (ilmus vaid üks number).
Bolnisi

Bolnisi (gruusia keeles: ბოლნისი) on linn Gruusias Khvemo Kharthli piirkonnas, Bolnisi rajooni keskus.
Bolnisi kuulub Gruusia vanimate kristlike linnade hulka. Seal asub 5.–6. sajandist pärinev lihtne kolmekirikubasiilika, mille katus on 20. sajandil asendatud uuega.
E. T. A. Hoffmann

Ernst Theodor Amadeus Hoffmann (sünninimi Ernst Theodor Wilhelm Hoffmann; 24. jaanuar 1776 Königsberg – 25. juuni 1822 Berliin) oli saksa kirjanik ja helilooja.
Kuulsaim heliteos tema loomingu ainetel on Pjotr Tšaikovski ballett "Pähklipureja".
Ta muutis oma nime Mozarti auks Ernst Theodor Amadeus Hoffmanniks. Kirjandusloos teatakse teda peamiselt lühendatud nimekujuga "E. T. A. Hoffmann".
Samtredia

Samtredia on linn Gruusias Imerethi piirkonnas, Samtredia rajooni keskus.
Tšiathura

Tšiathura (varasem eestikeelne nimi Tšiatura) on linn Gruusias Imerethi piirkonnas.
Tšiathura sõpruslinnad on Keila, Sigulda ja Nikopol.
Linna lähedal paiknevad suured mangaanikaevandused, kust 20. sajandi alguses pärines ligi 70% maailma mangaanivarudest.
Tskaltubo

Tskaltubo (წყალტუბო "Tshaltubo") on linn Gruusias Imerethi piirkonnas.
Tkibuli

Tkibuli on linn Gruusias Imerethi piirkonnas.
Abaša

Abaša on linn Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas, Abaša rajooni keskus.
Alphonse Bertillon

Alphonse Bertillon (23. aprill 1853 Pariis – 13. veebruar 1914 Pariis) oli prantsuse kriminalist ja antropoloog. 
Ta töötas välja inimeste identifitseerimise antropomeetrilise süsteemi – bertiljonaaži.
Senaki

Senaki on linn Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas, Senaki rajooni keskus.
1933–1976 oli linna nimi Mihha Tshakaja samanimelise revolutsionääri järgi.
1998. aastal toimus linnas Eduard Ševardnadze vastane sõjaväelaste mäss.
2008. aasta Lõuna-Osseetia sõja ajal pommitasid linna ja selle ääres asuvaid Gruusia armee kasarmuid Venemaa lennukid. Tabamuse sai ka Senaki raudteejaam.
Senaki on Rakvere sõpruslinn.
Tsalendžihha

Tsalendžihha on linn Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas, Tsalendžihha rajooni keskus.
Kolm risti

Kolm risti on märk, mida kirjaoskamatud kasutavad allkirja asemel. 
Balti Eraseaduse § 3038 kohaselt pidid kirjaoskamatud kristlased allkirja asemel omakäeliselt dokumentidele kirjutama kolm risti (†††). Asjast mittehuvitatud kolmas isik pidi kolmele ristile lisama nende kirjutaja nime koos märkusega tema kirjaoskamatuse kohta ja oma allkirja. Kolme ristiga kirjutatud allkirja võis tõestada ka ametiasutus või notar.
Kirjaoskamatutel juutidel oli vastavaks märgiks kolm nulli (000).
Saksa korporatsioonides märgitakse allkirjale lisatud ühe, kahe või kolme ristiga ametikohti.
Ardi Liives

Ardi Liives (kuni 1939 Liinev; 31. august 1929 Tallinn – 9. detsember 1992 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Lõpetas 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, töötas aastatel 1953–1962 Õhtulehe toimetuses.
Looming.
Kirjutanud umbes 30 näidendit, novelle, kuuldemänge, operetilibretosid ja romaane. 
Isiklikku.
Ta oli helilooja Eero Liivese poeg.
Khobulethi

Khobulethi (gruusia omaladinas "Kobuleti") on linn Gruusias Adžaarias, Khobulethi rajooni keskus.
Bernhard Linde

Bernhard Linde (4. aprill 1886 Järvakandi vald, Harjumaa – 23. august 1954 Tallinn) oli eesti publitsist ja tõlkija.
Lõpetas 1927. aastal Tartu Ülikooli slaavi filoloogina. 
Aastatel 1912–1915 oli Noor-Eesti Kirjastuse juhataja, 1914–1915 ajakirja Vaba Sõna väljaandja. 1920–1924 töötas kirjastuse Varrak juhatajana ning 1944–1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi keelekateedri juhatajana.
30. septembril 1926 mõisteti Bernhard Linde võõra vara omandamise ja raiskamise eest kolmeks kuuks vanglasse.
1951. aastast oli stalinliku terrori ohvrina vangis, kust vabanes 1954. aastal surmahaigena.
Looming.
Avaldanud jutustusi, esseid, biograafiaid, reisivesteid, kirjandus-, kunsti- ja teatriarvustusi ja tõlkeid (poola keelest Józef Piłsudski, Władysław Reymont, Wacław Sieroszewski, Ferdynand Goetel; saksa keelest Hermann Sudermann, prantsuse keelest Honoré de Balzac; inglise keelest John B. Gough; vene keelest Lev Tolstoi, Konstantin Stanislavski; ukraina keelest Ivan Franko; tšehhi keelest Jaroslav Hašek, Karel Vanek, František Langer; soome keelest Eino Leino; mitmed novellistid sloveeni, serbia ja horvaadi keelest). Lisaks toimetas ka mitut teost ja kirjutas ülevaate "Noor-Eesti kümme aastat" (1918, uustrükk: LR 2005, nr 1–2, järelsõna: Jaanus Kulli).
Ahhalkhalakhi

Ahhalkhalakhi (varem ka "Ahhalkalaki"; gruusia omaladinas "Akhalkalaki") on linn Gruusias Samtshe-Džavahhethi piirkonnas, Ahhalkhalakhi rajooni keskus.
93,8% linna elanikest on armeenlased (2014).
Jaan Lintrop

Jaan Lintrop (13. juuni 1885 Alliku vald, Türi kihelkond – 24. märts 1962 Oisu) oli eesti kirjanik.
Õppis Tartus Treffneri gümnaasiumis ning vabakuulajana 1911–1913 Moskva ja 1913–1914 Leipzigi ülikoolis.
1917. aastal oli Jaan Lintrop Järva maakonna miilitsaülem.
Teenis Vabadussõjas Kindralstaabi Valitsuse raamatukoguhoidjana (sõjaväeametnik). Töötas ajakirjanikuna ning oli aastatel 1920–1929 Eesti Telegraafiagentuuri direktor. Aastast 1935 elas kodutalus.
Looming.
Kirjutanud novelle, kus kujutab iroonilis-kriitiliselt küla- ja agulielu, jutustusi, näidendeid ja reisiraamatu.
Ninotsminda

Ninotsminda on linn Gruusias Samtshe-Džavahhethi piirkonnas, Ninotsminda rajooni keskus.
2014. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ninotsminda elanikest armeenlasi 94,3% ja grusiine 5,3%.
Marneuli

Marneuli on linn Gruusias Khvemo Kharthli piirkonnas, Marneuli rajooni keskus.
Erni Krusten

Erni Krusten (õieti Ernst Krustein; 30. aprill 1900 Muraste – 16. juuni 1984 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Elulugu.
Õppis Tallinna progümnaasiumis. 1930. aastate alguses asus elama Lääne-Virumaale. Seal töötas ta algul aednikuna Rakvere lihakombinaadi taga Ussimäe talus ning kirjutas sealsest elust-olust kaks värvikat lugu: "Homo homini ..." ja "Härra Krusten, võtke saia!".
1935. aastal asus elama Viru-Jaagupi lähedale Voore külla Kruusimäe tallu, kus oli aednik ja tegeles metsatöödega. Seal kirjutas ta lood, mis avaldati ajakirjas Looming. 1940. aastal töötas ta ajakirja Viisnurk toimetuses sekretärina. Sõja ajal elas ta jälle Voore küla metsatalus ja oli mingi aja ka Kullaaru riigimõisas aednikuks. Saksa okupatsiooni lõpus elas Rakveres Kalinini 39 (nüüdne Pikk tänav).
Aastail 1944–1945 siirdus Krusten aednikutööle Roodeväljale ja seejärel Veltsi, seal kirjutas oma autobiograafilise loo "Õnnestunud külv". 1945. aastal asus kirjanik elama Rakverre Gagarini pst 17 (Kastani puiestee) ja alustas tööd vabakirjanikuna. Valmis romaan "Noorte südamed". 
1950. aastal sai Krusten kutseliseks kirjanikuks. 1956. aastast elas ta Tallinnas Nõmmel.
Looming.
Kirjandusse tuli Erni Krusten 1920. aastate algul luule ja lühiproosaga. Tugevasti isikupärases lüürilise käsitluslaadiga proosas on põhiline esteetiliste ja sotsiaal-eetiliste konfliktide psühholoogiliselt sügav eritlemine, hea ja kurja vastuolu jälgimine. Avaldanud ka 6 lasteraamatut ja 2 näidendit ning tõlkeid vene keelest.
Isiklikku.
Erni Krusten on Otto Krusteni ja Pedro Krusteni vend. Tema tütar oli Reet Krusten.
Dmanisi

Dmanisi on linn Gruusias Khvemo Kharthli piirkonnas, Dmanisi rajooni keskus.
Alam-Linda

Alam-Linda (abhaasi keeles Аладахьтәи Линда, gruusia keeles ქვემო ლინდა) ('Kummi küla')) on küla Gruusias Abhaasias. 
Küla asutati 1884. aastal. Külal oli oma kooli- ja palvemaja, lauluselts ja laulukoor. 
Tänapäeval seal eestlasi ei ela.
Abhaasias oli viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, "Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all"
Sulevi

Sulevi on küla Gruusias Abhaasias.
Abhaasias on viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, "Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all"
Külas on tegutsenud Sulevi küla kool.
Salme küla

Salme on 1884. aastal Kuusalu kihelkonnast pärit eestlaste asutatud küla Gruusias Abhaasias.
Abhaasias on viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, "Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all"
Küla nimetati Salmeks aastal 1885.
Ümberasujad rajasid 19. sajandi lõpus külla väikese lauavabriku. Nad puhastasid maa metsast, kuivatasid soised alad ning rajasid ploomiaedu, ehitasid puuviljade kuivati, viljelesid köögiviljade, sealhulgas lillkapsa kasvatust. Oma toodangut turustasid nad Gagras, Adleris, Sotšis ja teistes Abhaasia rannikuasulates.
Soode olemasolu tõttu asunduse piirkonnas kannatasid elanikud aastas kuude kaupa malaariapuhangute käes, paljud surid haigusesse.
1918. aastaks elas külas umbes 400 elanikku ja see võttis enda alla ligikaudu 1200 tiinu ehk tänapäevastes mõõtühikutes 1300 hektarit. Külas oli kooli- (Salme küla keskkool) ja rahvamaja ning Sulevi külaga ühine külavalitsuse hoone.
1959. aastal elas Salme külas 1268 elanikku, peamiselt venelased ja eestlased. 1989. aastaks elas külas 1659 elanikku, valdavalt eestlased, armeenlased, grusiinid ja venelased.
Enamik sealseid eestlasi pöördus 14. augustil 1992 puhkenud grusiinide ja abhaaside vahelise kodusõja tõttu samal aastal Eestisse tagasi. Abhaasia initsiatiivil on küla ametlik nimi kõrvalasuva Phsou jõe järgi muudetud Phsouks. Kohalikud kutsuvad küla harjumusest siiski Salmeks. Ka Gruusia seaduste järgi kannab küla endiselt Salme nime.
Estonia (Abhaasia)

Estonia ehk Estonka on küla Gruusias Abhaasias Kodori jõe orus umbes 20 km kaugusel merest.
Abhaasias oli viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, "Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all"
Linda küla

Linda ehk Ülem-Linda on küla Gruusias Abhaasias. 
Küla asutati 1884. aastal ja seal oli oma kooli- ja palvemaja, laulu- ja mänguselts, laulu- ja viiulikoor. Külavalitsuse ja rahvamaja oli ühine koos Alam-Linda külaga.
Abhaasias on viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, "Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all"
Hašuri

Hašuri on linn Gruusias Šida Kharthli piirkonnas, Hašuri rajooni keskus.
Zestaphoni

Zestaphoni (varem ka "Zestaponi") on linn Gruusias Imerethi piirkonnas, Zestaphoni rajooni keskus.
Tkvartšeli

Tkvartšeli on linn Gruusias Abhaasias.
Kaspi

Kaspi on linn Gruusias Šida Kharthli piirkonnas, Kaspi rajooni keskus.
Sagaredžo

Sagaredžo on linn Gruusias Kahhethi piirkonnas, Sagaredžo rajooni keskus.
Ninotsminda katedraal asub linna lähedal.
Honi

Honi on linn Gruusias Imerethi piirkonnas, Honi rajooni keskus.
Puu on puude kõrgune

"Puu on puude kõrgune" on Heiki Vilepi luuletus ja samanimeline laul Indrek Kalda viisile. Laulust kujunes omamoodi X noorte laulu- ja tantsupeo hümn.
Felix Kotta

Felix Kotta (25. juuni 1910 Tartu – 11. oktoober 1963 Tartu) oli eesti kirjanik.
Kotta kasvas Jurjevo asunduses Tomski lähedal, kuhu ta vanemad Tartust välja rändasid. Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta kaks aastat algkooliõpetajana ja õppis Leningradi ajaloo-filoloogia instituudis 1931–1932, oli Siberis Tomski parteikoolis lektor 1932–1933, ajakirjanikuna Novosibirskis 1933–1934, lõpetas 1938 Herzeni-nimelise Leningradi Pedagoogikainstituudi eesti filoloogia osakonna. Töötas Siberis, Novosibirski ja Kemerovo oblastis õpetajana, teise maailmasõja ajal NKVD vägede instruktor 1940–1942.
Saabus Tartusse 1944. aastal ja oli Tartu Riikliku Ülikooli marksismi-leninismi kateedri assistent 1945–1946. 1946 asus elama Elvasse, kus hakkas töötama kutselise kirjanikuna.
1955. aastast alates oli F. Kotta Tartu Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee liige ja 1958–1960 oli ta Tartu Linna TSN TK esimehe asetäitja. Aastatel 1962–1963 oli ta TRÜ vene keele kateedri õppejõud.
Looming.
Esimesed luuletused ilmusid 1926. Avaldanud luulekogusid ning 8 luuleraamatut lastele. Katsetanud ka näitekirjanikuna ning viljelnud ka valmi ja kirjanduslikku paroodiat. Lisaks tõlkinud Vladimir Majakovski luulet.
Kaarel Krimm

Kaarel Krimm (Karl Krimm; 28. juuli 1863 Alatskivi vald – 29. mai 1894 Undla vald) oli eesti kirjanik.
Töötanud koolmeistri ja vallakirjutajana ning Sakala toimetuses.
Looming.
Avaldas 1884. aastast ajakirjanduses külajutte ("Uba-Kaarli poeg"; 1892) ja luulet. Raamatuna on ilmunud lugulaul "Saatuste ja vale vangis" (1887). Proosaloomingus ja artiklis "Eesti algupäralisest kirjandusest" (1886) ilmneb lähenemine realismile.
Oskar Kruus

Oskar Kruus (29. september 1929 Vana-Otepää vald – 29. oktoober 2007) oli eesti kirjandusteadlane, kriitik ja kirjanik.
Ta lõpetas 1953 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina ja oli 1953–1973 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi teadur.
Looming.
Avaldanud kirjandusuurimusi (Juhan Sütistest, naiskirjanikest jt), lühiproosat, luulet, kirjanduskriitikat jm.