tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johann Heinrich Gerth

Johann Heinrich Gerth (ladina Johannes Henricus Gerthius; u 1645/1946 Frankfurt – 13. mai 1696 Stockholm) oli saksa teoloog ja Rootsi-aegne Eestimaa piiskop.
Ta sai hariduse Giesseni ülikoolis, oli 1671. aastast Rootsi leskkuninganna Hedvig Eleonora pihiisa ja ülemõukonnajutlustaja, Eestimaa ja Tallinna piiskop (1684–1693) ja Stockholmi St. Gertrudi saksa koguduse (Deutsche St.-Gertruds-Gemeinde Stockholm) pastor.
Piiskop Gerth viis rahvakoolidele kuningavalitsuse toetuse saamiseks Bengt Gottfried Forseliuse koos kahe poisiga (Ignatsi Jaak, Kambja kihelkond, Liivimaa kubermang; Pakri Hansu Jüri, Harju-Madise või Risti kihelkond, Eestimaa kubermang) 1686. aastal Stockholmi. Poisid demonstreerisid oma lugemis- ja laulmisoskust kuningas Karl XI ja ministrite ees. Kuningas andis oma käega mõlemale poisile tunnustuseks kuldtukati. 
Tema piiskopiks olemise ajal hakkas kehtima Karl XI poolt 30. novembril 1692 Eestimaa piiskopkonna jaoks välja antud Rootsi 1686. aasta kirikuseaduse täiendus, mille põhjal muudeti Eestimaa territoriaalkirik Rootsi territoriaalkiriku üheks piiskopkonnaks ja sellega liideti ka Tallinna territoriaalkirik.
Tema isa oli Sprendlingeni piiskop Johann Konrad Gerth.
Jean-Marc Gaillard

Jean-Marc Gaillard (sündinud 7.oktoobril 1980 Annemasse'is Haute-Savoie's) on Prantsusmaa murdmaasuusataja.
Gaillard sai 2006. aasta olümpiamängudel Torinos 50 km vabasõidus üheteistkümnenda koha. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos oli ta 50 km klassikasõidus seitsmes. 2009. aasta MM-il Liberecis sai Gaillard 15 km klassikasõidus 14. koha ja paarissprindis koos Cyril Mirandaga viienda koha.
2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta teatesõidus pronksmedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis võitis ta teatesõidus samuti pronksmedali ja oli suusavahetusega sõidus üheksas.
Pronksmedali tuli teatesõidus ka 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis.
Maailma karikasarjas võistles Gaillard esimest korda 8. detsembril 2001 Cogne 10 km klassikasõidus ja sai 103 osavõtja seas 80. koha. Esimese punktikoha ja ühtlasi ka esimese võidu MK-etapil sai ta 16. veebruaril 2008 Liberecis 11,4 km vabasõidus. Järgmisel hooajal (2008-2009) tuli ta teiseks nii Vancouveri etapil 30 km jälitussõidus kui ka Rõbinski etapil 15 km ühisstardiga vabasõidus. Maailma karikasarja üldkarika arvestuses oli ta seitsmes.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Jean-Marc Gaillard on seni () osalenud 249 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile kuuel korral, neist ühel korral kõige kõrgemale astmele.
Venda Tammann

Venda Tammann (6. oktoober 1932 Pärnu – 9. jaanuar 2010) oli eesti akordionist ja muusikapedagoog.
Aastal 1947 lõpetas ta Raeküla kooli, aastal 1951 akordionierialal Pärnu Lastemuusikakooli, hiljem (aastal 1956) Tallinna muusikakooli ja aastal 1968 Tallinna Riikliku Konservatooriumi, kust sai nii akordionisti (Leopold Vigla klassis) kui puhkpilliorkestri dirigendi (Jaan Kääramehe klassis) diplomi. 
Venda Tammann oli Eesti NSV teeneline kunstnik (1980), Eesti Akordioniliidu asutaja- ja auliige, Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist, koolinoorte üldlaulupidude akordioniansamblite üldjuht.
Lasteraamatukogu

Lasteraamatukogu on raamatukogu, mille ülesandeks on laste teenindamine.
Lasteraamatukogu eesmärgiks on hästi toimiv, kõiki lugejagruppe rahuldav raamatukogu, kuhu on meeldiv tulla nii lastel kui täiskasvanutel.
Lasteraamatukogud kuuluvad oma töö eesmärkide ja sisu poolest kooliväliste lasteasutuste hulka. Lastega tegeleval raamatukoguhoidjal on tarvis tunda lapsepsühholoogiat ja pedagoogikat. Ilma selleta pole võimalik komplekteerida raamatufondi, juhtida lugemist ja korraldada raamatuüritusi. 
Lasteraamatukogul tuleb kursis olla üldhariduskooli programmide ja neis tehtavate muudatustega. Töö lastega eeldab, et raamatukoguhoidja tunneb põhjalikult lastekirjandust ja noortekirjandust.
Valgusvoog

Valgusvoog (ingl k "luminous flux") on valgussuurus, mis väljendab kiirgusvoo valguslikku toimet silmale.
Valgusallikas muundab mingit liiki energia (peamiselt elektrienergia) elektromagnetkiirguseks. Valgusallika valgusvoog väljendab selle kiirguse nähtava, valgusliku osa võimsust, seepärast lisataksevalgusvoo tähisele "Φ" tarbe korral indeks v (ladina k sõnast "visus" ’nägemine’), et seda voogu eristada kiirgusvoost "Φ"e.
Kiirgusvoogu mõõdetakse vattides (nagu muudegi energiasuuruste võimsust), valgusvoo mõõtühik aga on luumen. Valgusvoog luumenites sõltub niisiis sellest, kuidas kiirguse valguslik toime silmale oleneb kiirguse lainepikkusest (valguse värvist).
Valgusvoo matemaatiline määrang.
Valgustugevuse ühiku kandela (kui SI ühe põhiühiku) definitsioonist tuleneb vahetult, et kui monokromaatilise (ühevärvilise) valguse kiirgusvõimsus lainepikkusel 540·1012 Hz (vastav lainepikkus õhus 555 nm) on 1 vatt, siis on vastav valgusvoo väärtus 683 luumenit. Nimetatud lainepikkusel on silm kõige tundlikum. Muudel valguse lainepikkustel väheneb valgustundlikkus vastavalt valgusefektiivsuse kõveratele, mis on päeva- ja öönägemise jaoks kindlaks määranud Rahvusvaheline Valgustuskomisjon CIE (lühend prantsuse k nimest Commission Internationale de l'Éclairage).
Kui näiteks valguse lainepikkus on 430 nm, siis eelmärgitud 1-vatise kiirgusvõimsuse korral on suhteline valgusefektiivsus 0,2 × 683 = 136,6 luumenit. Elektromagnetkiirgus lainepikkustel alla 380 nm ja üle 780 nm silmas enam valgusaistingut esile ei kutsu.
Valgusvoo tuletamiseks kiirgusvoost formula_1 tuleb spektraalne kiirgusvoog formula_2 iga lainepikkuse (formula_3) jaoks korrutada fotomeetrilise kiirgusekvivalendiga formula_4, kus formula_5 on kiirguse maksimaalne valgusefektiivsus ja formula_6 suhteline valgusefektiivsus. Siis avaldub valgusvoog integraalina antud lainepikkuste vahemikus (nt 380 nm kuni 780 nm:
formula_7
Maksimaalne valgusefektiivsus formula_8 ja kõver formula_9 (vt joonis) kirjeldavad silma tundlikkust päevanägemisel. Öönägemise puhul on vastavad suurused formula_10 ja formula_11.
Samamoodi saab avaldada elektromagnetkiirguse nähtavat osa (valgust fotomeetrilises tähenduses) ka teiste valgussuuruste korral, kusjuures formula_12 ja formula_13 asendatakse näiteks vastavalt suurustega formula_14 ja formula_15 (valgustugevuse arvutustes) või suurustega formula_16 ja formula_17 (valgustustiheduse korral).
Valgusvoo mõõtmine.
Valgusvoogu mõõdetakse peamiselt nn Ulbrichti kuuliga (ingl k "integrating sphere"). oli Saksamaa Dresdeni Tehnikaülikooli professor, kes aastal 1900 esitas valgusvoo fotomeetri ehituspõhimõtte. Eestis võeti seda liiki fotomeeter (läbimõõduga 0,5 m) esmakordselt kasutusele 1923. a Riiklikus Katsekojas.
Nimetatud kuul kujutab endast kahest poolest koosnevat õõneskera, mille sisepind on värvitud mattvalgeks. Uuritav valgusallikas paigutatakse kera sisse ja valgustab korduva peegeldumise teel kogu sisepinda ühtlaselt. Fotoanduriga mõõdetakse selle pinna "A" valgustustihedust, mis on võrdeline valgusallika integraalse (kogu) valgusvooga: 
formula_18
Yanbiani Korea autonoomne ringkond

Yanbiani Korea autonoomne ringkond on 2. järgu haldusüksus (autonoomne ringkond) Hiinas Jilini provintsis. Piirneb lõunas Põhja-Koreaga ja idas Venemaa Primorje kraiga.
2000. aastal oli elanike arv 2 209 646, neist 60,7% hiinlased, 36,3% korealased ja 2,58% mandžud.
Haldusjaotus.
Jaguneb kuueks maakonna õigustega linnaks ja kaheks maakonnaks:
Trooja hobune (informaatika)

Trooja hobune ehk troojalane ehk trooja on liik õelvara, mis tavaliselt tuleb kaasa koos mõne teise arvutiprogrammi või failiga.
Samuti kui klassikalises Kreeka legendis Trooja hobusest on tegu tarkvaraga, mis on pealtnäha huvitav ja kasulik (või vähemalt kahjutu), kuid käivitades võib palju pahandust teha – ehk siis arvuti oleks justkui Trooja, hobune on kasulik fail ja sõjamehed seal sees on õelvara.
Troojalased reeglina ise arvutisse ei tule, kasutaja peab need kas iseseisvalt või mõne rakenduse koosseisus käivitama.
Troojalased erinevad viirustest selle poolest, et need ei tegele ise otsese vandalismiga (küll aga võib sellega tegeleda kräkker, kes troojalase kaudu süsteemile juurdepääsu saab), ei poogi end külge teistele failidele ega seeläbi n-ö nakata neid, ega levita end ka muul moel ise edasi. Selle asemel avavad troojalased n-ö tagauksi, mille kaudu on kräkkeritel võimalik saada süsteemidele juurdepääs kuni täieliku kontrollini nende üle, koguvad privaatseid kasutajaandmeid (paroole, klahvisisestusi, ekraanipilte jm), saates need oma looja suva poolt valitud suunal ja nullides muude viisidega süsteemide ning nendes sisalduvate andmete turvalisuse.
Stepan Šaumjan

Stepan Šaumjan (armeenia keeles Ստեփան Գեւորգի Շահումյան (Stephan Šahumjan); vene keeles Степан Георгиевич Шаумян; 1. oktoober 1878 Thbilisi – 20. september 1918 Krasnovodsk) oli Kaukaasias tegutsenud bolševistlik revolutsionäär, rahvuselt armeenlane.
1917. aasta Veebruarirevolutsiooni järel sai Šaumjanist Bakuu Kommuuni juht. 1917. aasta detsembris nimetati Šaumjan Kaukaasia erakorraliseks komissariks.
1918. aasta märtsis sattusid bolševikud Bakuus vastuollu muhameedlastega ja palusid tulevahetuse puhkedes dašnakkide abi. Dašnakid tapsid kättemaksuks armeenlaste genotsiidi eest tuhandeid inimesi (septembris tasusid Bakuu vallutanud türklased ja aserid armeenlastele omakorda veriselt).
1918. aasta aprillis kehtestati Bakuus Nõukogude võim. Šaumjanist sai Rahvakomissaride Nõukogu esimees. Kommuun natsionaliseeris naftatööstuse ja püüdis korraldada Bakuu kaitset Türgi ja Aserbaidžaani vägede vastu.
1918. aasta juuli lõpus jäid bolševikud hääletusel alla esseeridele, menševikele ning dašnakkidele, kes soovisid vastupidi Šaumjanile türklaste vastu kasutada brittide pakutud abi. Šaumjani bolševikud püüdsid koos relvadega Astrahani evakueeruda, kuid sunniti merel Bakuusse naasma ja arreteeriti. Menševike juhitud valitsus vahistas komissarid süüdistatuna riigireetmises ja sõjaväevarustuse väljaveos.
1918. aasta septembris, Bakuu türklastele langemise eelõhtul sai bolševik Anastass Mikojan loa vangide evakueerimiseks. Soovitud sihtpunkti, Astrahani, asemel siirdus laev, kas kütuse puudusel või mõnel muul põhjusel Krasnovodskisse. Sealne Vene valgete esseeride juhitud ajutine valitsus hukkas hiljem 26 Bakuu komissarina tuntuks saanud bolševikud brittidest liitlaste võimalikul heakskiidul. Ainsana pääses Anastass Mikojan.
Stephanakert on Šahumjani järgi nime saanud. Jerevanis on tänini Šaumjani-nimeline väljak.
Edwin Krebs

Edwin Gerhard Krebs (6. juuni 1918 Lansing – 21. detsember 2009 Seattle) oli Ameerika Ühendriikide biokeemik.
Aastal 1992 sai ta koos Edmond Fischeriga fosforüülumise uurimise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Valdis Dombrovskise esimene valitsus

Valdis Dombrovskise esimene valitsus oli 12. märtsil 2009. aastal Läti Vabariigi Seimi poolt kinnitatud Valdis Dombrovskise viie partei koalitsioonivalitsus.
17. märtsil 2010 teatas Rahvapartei, et lahkub valitsusest. Pärast 2010. aasta parlamendivalimisi astus 3. novembril ametisse Valdis Dombrovskise teine valitsus.
Andrius Kubiliuse teine valitsus

Andrius Kubiliuse teine valitsus oli pärast oktoobris 2008 peetud parlamendivalimisi erakonna Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid esimehe Andrius Kubiliuse moodustatud Leedu Vabariigi valitsus, mis astus ametisse 9. detsembril 2008. President Valdas Adamkus oli Kubiliuse nimetanud peaministriks oma dekreediga nr 1K-1611 28. novembril 2008.
Valitsuse volitused lõppesid 22. novembril 2012, kui Leedu Seim kinnitas uueks peaministriks Sotsiaaldemokraatliku Partei esimehe Algirdas Butkevičiuse.
Valitsuskoalitsiooni moodustasid kolm erakonda, kes jagasid ministriportfellid esialgu järgmiselt:
Ülejäänud ministriportfellid kuulusid poliitiliselt sõltumatutele isikutele. Pärast majandusminister Dainius Kreivyse tagasiastumist märtsis 2011 läks ka majandusministri portfell sõltumatule Rimantas Žyliusele.
Valitsuse koosseis.
Valitsusse kuulusid järgmised ministrid:
Aasovi kõrgustik

Aasovi kõrgustik (ukraina keeles Приазовська височина) on kõrgustik Ukraina kaguosas Zaporižžja ja Donetski oblasti territooriumil.
Kõrgus kuni 326 m (Mohila-Belmak). Aluskivi on kaetud lössiga sarnaste kivimitega. 
Aasovi kõrgustikust saavad alguse teiste seas Molotšna, Berda ja Obitotšna jõgi.
Ülekaalus on lõuna-mustmullad, maa on haritud. Nõlvadel on alles looduslikud rohtlad. 
Kõrgustikul paikneb Ukraina rohtla looduskaitseala osa Kamjanõ Mogilõ.
Nuudipäev

Nuudipäev ehk kanutipäev on eesti rahvakalendri tähtpäev, mida peetakse 13. jaanuaril. Seda on tähistatud ka 7. jaanuaril.
Tähtpäev on saanud nimetuse Taani kuninga Erik Hea poja Knudi mõrvamise järgi.
Nuudipäeval tööd ei tehtud, mehed käisid perest perre, lõid õlest nuutidega pühad välja ja maitsesid õlut.
Kui mõni mees ei raatsinud kolmekuningapäevaks külakorrast koju naasta, ei tohtinud nuudipäeval neist ükski enam mööda küla trallida. 
Nuudipäeva sula on saarerahva sõnul nälja ema, et “kui pole talvet talve ajal, siis pole suid suve ajal”. Näärikuu (jaanuari) härmatis aga tõotab viljarikast aastat ja kalureile juulis rohket saaki.
Kodanikedemokraatia Partei

Kodanikedemokraatia Partei (leedu keeles "Pilietinės demokratijos partija", lühend "PDP") Leedu liberaalkonservatiivne poliitiline partei, mis on asutatud 14. mail 2006.
2008. aasta Leedu parlamendivalimistel sai partei 1,12% häältest ega pääsenud parlamenti. Partei lõpetas tegevuse 2011. aastal.
Stephanus V

Stephanus V (mõnedes paavstide loendites, kus arvestati ka preester Stephanust, on ta Stephanus VI) oli paavst aastatel 885–891. Ta oli 110. paavst.
Stephanus oli sündinud Roomas ja ta oli aristokraat Hadrianuse poeg. Stephanust koolitas tema sugulane Anagni piiskop ja bibliothecarius Zacharias. Stephanus oli Marinus I ajal Santi Quattro Coronati kardinalpreester.
Paavstiks saamine.
Stephanus V valiti paavstiks septembris 885 Rooma vaimulike ja kodanike aklamatsiooniga. Ta pühitseti ametisse Porto piiskopi Formosuse poolt.
Suhted Frangi keisriga.
Stephanus V ei pöördunud paavstiks saamise järel vastava kinnituse saamiseks Frangi keisri Karl Paksu poole. Keiser saatis Rooma kantsler Liutwardi, kelle ülesandeks oli Stephanus ametist tagandada, kuid paavst kinnitas Liutwardile, et ta valiti ametisse üksmeelse toetusega, lisaks toetas teda Roomas resideerinud keisri esindaja, mistõttu kantsler loobus paavsti tagandamisest.
Stpehanus V kutsus Karl Paksu Itaaliasse araablastega võitlema, kuid riigisiseste probleemidega seotud keiser külastas Itaaliat vaid 886. aastal ja siirdus tagasi kodumaale.
Pärast Karl Paksu surma pakkus Stephanus V 890. aastal krooni Arnulfile, kes ei saanud riigisiseste probleemide tõttu Itaaliasse araablastega võitlema tulla. Seejärel otsis paavst abi Spoleto hertsogilt Guido III-lt. Paavst adopteeris Guido ja kroonis ta 21. veebruaril 891 Frangi keisriks.
Ta tunnustas 887 Louis III Pimedat Alam-Burgundia kuningana.
Suhted Bütsantsiga.
Stephanus V palus Bütsantsi keisrilt sõjalist abi võitluseks araablastega. Konstantinoopoli patriarh Photios I taunis paavsti. Paavst tunnustas tema järglast patriarh Stephanos I-st. 
Suhted gallikaani piiskoppidega.
Stephanus V ordineeris 891 Langres piiskopi Thibaut II ja 886 andis palliumi Narbonne'i peapiiskopile Théodardile.
Kuuria ja uued kardinalid.
Stephanus V tagandas kuuria reorganiseerimise käigus mitmeid ametnikke. Ta määras kaks uut kardinali: hilisema paavsti Sergius III ja vaimulik Johannese (Giovanni).
Teoloogilised otsused.
Stephanus V kirjeldas 891 Määri kuningale Svatopluk I-le saadetud kirjas Kolmainsust.
Misjon.
Stephanus V määras peapiiskop Methodiose surma järel tema järglaseks Gorazdi, kuid Saksa vaimulike surve tõttu kutsus ta Gorazdi Rooma ja keelas kirikuslaavi liturgia kasutamise. Paavst määras uueks peapiiskopiks Nitra piiskopi Wichingi.
Kristlik eetika.
Kuna paavsti finantsiline olukord oli kehv, kasutas ta isa vara, et aidata vaeseid, lunastada välja pantvange ja remontida kirikuid.
Stephanus V kirjutas 887 Mainzi peapiiskopile Liutbertile saadetud epistlis, et aborti sooritanud või vastsündinu tapnud isik on mõrvar.
Ta keelas süüdistatava ülekuulamisel piinamise kasutamise.
Stephanus V kultuuriloos.
"Liber Pontificalise" algne paavstide elulugude kogu lõpeb Stephanus V elulooga.
Ta keelas 887 duellide pidamise.
Surm.
Stephanus V suri 14. septembril 891 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Peter Folling

Peter Folling (ladina Petrus Nicolai Follingius; surnud 1565) oli rootsi vaimulik ja esimene Rootsi-aegne luterlik piiskop Eestimaal. 
Enne seda, kui Östergötlandist pärit Folling Tallinna piiskopiks määrati, oli ta olnud 1558. aastast kuni 1563. aasta maini piiskop Turus, mil Erik XIV ta sellest ametist lahti laskis.
Must-seenesultan

Must-seenesultan ("Oxyporus mannerheimii") on lühitiiblaste sugukonda kuuluv mardikas.
Ta elab Soomes, Baltimaades, Poolas, Valgevenes, Ukrainas ja Venemaal. Ta on Eestis III kategooria kaitsealune liik. Põlva maakonnas Põlva vallas Säässaare külas on must-seenesultani kaitsealune püsielupaik.
Liik sai oma ladinakeelse nime Soome entomoloogi ja riigitegelase krahv Carl Gustaf Mannerheimi järgi, kes oli marssal Carl Gustaf Emil Mannerheimi vanaisa.
Must-seenesultan valiti Läti 2014. aasta putukaks.
Tasanduv pind

Tasanduv pind ehk laotuv pind ehk tors on pind, mis on painutatav tasandile. 
Iga pinna täiskõverus on null parajasti siis, kui see pind on tasanduv. Seetõttu defineeritakse tasanduv pind ka pinnana, mille täiskõverus on null. 
Iga tasanduv pind on parajasti kas puutujatepind, kooniline pind või silindriline pind. Koonusel ja silindril on tasanduv pind aga kera pind pole laotuv.
Minimaalpind

Minimaalpind on geomeetrias pind, mille keskmine kõverus on null. Plateau probleemi järgi on sellise pinna küllalt väikese kinnise joone sisse jääva osa pindala võrreldes teiste sama joont läbivate pindadega minimaalne. Esimese keerulisema minimaalpinna tasandi kõrval avastas 1744. a. Leonhard Euler. Ta tõestas, et katenoidi tasapind on minimaalne pind. Euler avastas ka helikoidi. Kui kahe paralleelse traadist ringi vahele moodustub seebiveest pind, on tegemist katenoidi minimaalpinnaga.
Mihhail Gerassimov

Mihhail Mihhailovitš Gerassimov (vene Михаил Михайлович Герасимов; 2. september 1907 Peterburi – 21. juuli 1970 Moskva) oli Nõukogude arheoloog, antropoloog ja skulptor, Stalini preemia laureaat. Ta võttis esimesena kasutusele metoodika inimese skeletijäänuste põhjal tema välimuse taastamiseks – niinimetatud Gerassimovi meetodi. 
Tööd.
Eestist Võrtsjärve läänekaldalt neoliitikumi asukohast leitud luustiku järgi rekonstrueeris "protolaponoidset" tüüpi mehe büsti, mida hüütakse "Valma meheks".
Täiskõverus

Pinna täiskõveruseks ehk Gaussi kõveruseks ehk Euleri kõveruseks nimetatakse pinna peakõveruste korrutist vaadeldavas punktis. 
Theorema Egregiumi (lad. k. oivaline teoreem) järgi kuulub pinna täiskõverus pinna sisegeomeetriasse, st ei muutu pinna painutamisel.
Euleri valem

Euleri valem on valem, mis seob eksponentfunktsiooni trigonomeetriliste funktsioonidega. See väidab, et iga reaalarvu formula_1 korral kehtib
formula_2
kus formula_3 on imaginaarühik.
Euleri valem (geomeetria)

Euleri valem on diferentsiaalgeomeetrias valem, mis seob pinna normaalkõverust antud sihis pinna peakõverustega. Euleri valem väidab, et
 formula_1
kus formula_2 on pinna normaalkõverus, formula_3 ja formula_4 pinna peakõverused ja formula_5 peakõverusele formula_3 vastava peasihi ning vaadeldava sihi vaheline nurk. 
Euleri valemit saab üldistada hüperpindadele.
Sirly Illak-Oluvere

Sirly Illak-Oluvere (sündinud 8. septembril 1981 Tallinnas) on eesti dirigent.
Haridus.
Ta on lõpetanud 1999. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi muusikakallakuga klassi ja õppinud Tallinna Muusikakoolis Ants Müüri juhendamisel saksofoni erialal. 2003. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli muusikapedagoogi-kooliorkestri dirigendi erialal (dirigeerimist õppis oma isa Harry Illaku juhendamisel, erialainstrumenti saksofoni Olavi Kasemaa juhendamisel).
Laulupeod.
Sirly Illak on olnud liigidirigent mitmel maakonna laulupeol: 
Debüüdi üle-eestilise laulupeo dirigendina tegi ta 2017. aasta noorte laulupeol "Mina jään".
Töö noodigraafikuna.
Ta on töötanud ka noodigraafikuna. Tähtsamad tööd:
Isiklikku.
Tema isa on Harry Illak. Tal on tütar Elisabeth (s 2003) ning kaksikud pojad Marcus Egerth ja Mathias Eric (s 2015).
Svante Nilsson

Svante Nilsson (1460 Penningby linnus – 2. jaanuar 1512 Västeråsi linnus) oli Rootsi riiginõunik ja riigieestseisja alates 1504 kuni surmani.
Svante Nilsson sündis riiginõunik Nils Bossoni ja Birgitta Karlsdotteri pojana. Tema isa ema oli pärit Sturede perekonnast. Nilsson ise ei nimetanud ennast iialgi Stureks, aga tema poeg Sten Sture noorem võttis vanavanaema nime sellega kaasneva prestiiži ja Rootsi iseseisvuse säilitamise maine pärast.
1495 juhatas Svante Nilsson Rootsi vägesid, mis saadeti Viiburi alla venelaste vastu. Ta võitis venelasi ja tõrjus need kogu Soomest välja, kuid siis jättis armee vabatahtlikult maha ja läks Rootsi tagasi, et tegeleda seal riigiasjadega.
Alates 1482. aastast oli Svante Nilsson Rootsi riiginõunik. Riiginõunikuna oli ta opositsioonis Sten Sture vanemaga, mis viis Sture kukutamiseni riigieestseisja ametikohalt ning Taani kuninga Hansu saamiseni Rootsi kuningaks 1497. Hiljem vahetas ta poolt ja aitas Sten Sturel 1501. aastal kuninga kukutada.
Pärast Sture surma 1504. aastal sai Svante Nilssonist uus Rootsi riigieestseisja. 1511. aasta suvel nõudis riiginõukogu Nilssoni tagasiastumist, aga ta jäi siiski kuni surmani võimule. Pärast surma sai riigieestseisjaks tema poeg, kes püsis sel kohal surmani.
Svante Nilsson maeti Västeråsi toomkirikusse.
Perekond.
Svante Nilsson abiellus Iliana Gäddaga. Abielu kestis 1490–1495 ja sellest sündis Sten Sture noorem, Rootsi riigieestseisja 1512–1520.
Teist korda abiellus Svante Nilsson 1504 Mette Dyrega. See abielu kestis kuni Svante Nilssoni surmani ja oli lastetu.
Johann Jacob Pfeiff

Johann Jacob Pfeiff (ladina Johannes Jacobus Pfeiffius; 22. november 1613 Alt-Stettin – 27. märts 1676 Tallinn) oli Eestimaa piiskop.
Ta lõpetas 20. septembril 1638 Wittenbergi ülikooli ja oli 17. märtsist 1639 Stockholmi St. Gertrudi saksa koguduse (Deutsche St.-Gertruds-Gemeinde Stockholm) pastor. 
6. veebruaril 1665 nimetati ta Eestimaa ja Tallinna piiskopiks ning ta oli 1666. aastast ka Tallinna Toomkiriku saksa koguduse pastor. ja Eestimaa konsistooriumi president
Perekond.
Tema vanemad olid Šotimaa aadlisuguvõsast pärit Pommeri õuenõunik, doktor ja advokaat Johann Pfeiffius ja Maria Faber, kes oli Stettini ülemsuperintendendi (1595–1613) dr. Jakob Faberi (1537–1613) tütar.
Ta abiellus 21. juunil 1640 Anna Grundeliga (surnud 1704), kes oli Alby (Botkyrka) mõisniku ja Stockholmi bürgermeistri Jacob Petersson Grundeli (1590–1667) tütar ning Riia kuberneri ja Ingeri kindralkuberneri, feldmarssali ja vabahärra Simon Grundel-Helmfelti (1617–1677) õde. Abielust sündisid:
Rapla JK Atli

Rapla JK Atli on jalgpalliklubi Raplas.
Rüütelkond

Rüütelkond on mitmetähenduslik sõna, mille all tavaliselt mõistetakse teatud piirkonna aadelkonna seisuslikku ühendust. 
Keskajal tähistati selle mõistega üldiselt Püha Rooma riigi teatud territooriumi aadlike ehk vasallide koondist, kuhu tavaliselt kuulusid kõik selle ala aadlikud. Lisaks eksisteeris ka riigirüütelkonna ("Reichsritterschaft") mõiste, mille alla kuulusid riigirüütlid, kes ei kuulunud otseselt ühegi territooriumi vasalkonna hulka, vaid olid vahetult keisri vasallideks.
Rüütelkonnad Baltikumis.
Ka Vana-Liivimaal nimetati rüütelkondadeks sealsete territooriumite (orduvaldused ja piiskopkonnad) vasallide koondisi. Rüütelkondade esindajad võisid osaleda Liivimaa maapäeval, kus nad moodustasid vasallide kuuria. See polnud siiski ühtne, vaid iga piirkonna rüütelkonna esindajad jäid enamasti üksmeelele oma maaisandaga. Erandiks oli seejuures siiski Harju-Viru vasalkond, kellel oli tugev ühtekuuluvustunne ja suured privileegid ning kes hiljem moodustasid Eestimaa rüütelkonna. Pärast Liivi sõda moodustus endise Vana-Liivimaa alal mitu rüütelkonda (Eestimaa, Liivimaa, Kuramaa ja Saaremaa), mille roll kohaliku ala valitsemisel oli tunduvalt olulisem kui keskaegsetel vasallide ühendusetel. Eriti paistis siinjuures silma 1584. aastal ametlikult asutatud Eestimaa rüütelkond, mis säilitas oma laialdased privileegid nii Rootsi kui ka Vene impeeriumi ajal. Liivimaa rüütelkond, mis moodustati Poola kuninga Zygmunt II Augusti käsul 1561. aastal ja sai Rootsi riigi poolt ametliku tunnustuse alles 1630. aastatel, omas tunduvalt kitsamaid võimupiire, sest rootslased pidasid Liivimaa ala mõõgaga võidetuks. Seetõttu oli Liivimaa aadli roll kohalikus omavalitsuses tunduvalt väiksem kui Eestimaal. Liivimaa rüütelkonnaga umbkaudu sarnaseid võimupiire omas ka Saaremaa rüütelkond.
Venemaa keisririigi ajal kujunesid Baltikumi rüütelkondadest rüütlimõisate omanikest koosnevad avalik-õiguslikud korporatsioonid, mis tegutsesid 1710. aasta kapitulatsioonides saavutatud privileegide toel, 1845. aastal kodifitseeriti provintsiaalseadustiku esimene ja teine jagu. Rüütelkonna kõrgeimaks valitsusorganiks oli maapäev, mis käis koos tavaliselt iga kolme aasta tagant. Seal valiti rüütelkonna juhtivad ametnikud, kinnitati kohalikud maksud, võeti ette samme oma privileegide kaitseks ja koostati seaduseelnõusid, mida nad võisid esitada otse keisrile. 19. sajandi lõpul rüütelkondade tähtsus vähenes, kui keiser Aleksander III nende privileegid kinnitamata jättis ning venestuspoliitikaga alustas. Siiski jäid rüütelkonnad mõjukateks kohaliku poliitika suunajateks kuni 1917. aastani, mil Vene impeerium kokku varises. Saksa okupatsiooni ajal Eestis ja Lätis (1918) saavutasid rüütelkonnad taas olulise positsiooni, kuid kui see lõppes, muutus nende poliitiline mõju sisuliselt nulliks. Eestimaa rüütelkond likvideeriti 1920. aastal vastavalt seisuste kaotamise seadusele ja Liivimaa rüütelkond Läti Seimi otsusega 1923. aastal.
Bobisõit 2010. aasta taliolümpiamängudel

Bobisõit 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus 18.–27. veebruarini Whistleris Kanadas. 
Võistlusalasid oli kolm: meeste kahe- ja neljabobisõit ning naiste kahebobisõit.
Medalitabel.
Bobisõidus jagatud medalid riigiti.
Tulemused.
Mehed.
Kahebobisõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 21. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 27 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2006: Andre Lange – Kevin Kuske, Saksamaa
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Neljabobisõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 27. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 25 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2006: Saksamaa
&lt;br&gt;André Lange&lt;br&gt;Rene Hoppe&lt;br&gt;Kevin Kuske&lt;br&gt;Martin Putze
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Naised.
Kahebobisõit.
 
&lt;br&gt;Finaal: 24. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 21 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2006: Sandra Kiriasis – Anja Schneiderheinze, Saksamaa
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Maapäev (rüütelkond)

Maapäev oli Läänemere kubermangude rüütlimõisavaldajate (Asehalduskorra sisseseadmisest, 1783. aastast ka lihtsalt mõisaomanike) kokkutulek, rüütelkonna piirkondlik kõrgeim organ, mis lahendas aadli seisuslikke ja kohaliku omavalitsuse küsimusi, valmistas ette talurahvaseadusi jne. ning oli ka Eesti-, Läti- ja Kuramaa rüütelkonna juhtivorgan 16.–20. sajandil.
Rüütel- ja maiskonna Maapäevad toimusid üldiselt iga kolme aasta tagant ning seal pidid osalema kõik rüütlimõisate omanikud, puudujaid trahviti karmilt. Maapäevadel otsustati kohaliku halduse üle, kaitsti rüütelkonna privileege, koostati seaduseelnõusid ning esitati neid valitsejale, esialgu Rootsi kuningale, hiljem Vene keisrile.
Maapäevadel valiti ka rüütelkonna olulisimaid ametimehi: rüütelkonna juht (Eestimaa rüütelkonnal peamees, Liivimaal ja Saaremaal aadlimarssal), samuti kreisi kohtuametnikke.
Maapäevade vaheajal täitis rüütelkonna kõrgeima juhtorgani rolli rüütelkonna nõukogu (Eestimaa kubermangus) või aadlikonvent (Liivimaa kubermangus), kuhu kuulusid rüütelkonna juht (peamees või aadlimarssal), 12 maanõunikku ja 12 kreisisaadikut.
Maapäevad olid Läänemere kubermangude aadelkonnale ka kõige olulisemaks ühiskondlikuks sündmuseks, mille ajal toimusid pidulikud jumalateenistused, peod, ilutulestikud, ballid ja teatrietendused.
Jakob Helwig

Jakob Helwig (ladina keeles Jacobus Helwigius; 1631 Pritzwalk, Mark Brandenburg – 19. jaanuar 1684 Tallinn Rootsi kuningriik) oli Eestimaa piiskop.
Ta sai hariduse Wittenbergi ja Rostocki ülikoolis, oli Berliini gümnaasiumi õpetaja (1660) ja rektor (1663). 
1673. aastast oli ta Stockholmi St. Gertrudi saksa koguduse (Deutsche St.-Gertruds-Gemeinde Stockholm) ülempastor ja kuningliku konsistooriumi assessor ja koolideinspektor (1674). 
1675. aastal sai ta Uppsala ülikoolis teoloogiadoktoriks ning nimetati 1. juulil 1677 Eestimaa ja Tallinna piiskopiks. Samast aastast oli ta ka kuningliku Tallinna linnakonsistooriumi eesistuja (president) ja Tallinna Toomkiriku saksa koguduse ülempastor.
Perekond.
Tema vanemad olid Brandenburgi kuurvürstiriigi konsistooriumi nõunik Jacob Helwig (1600–1651) ja Sabina Dieffenbach.
Ta oli abielus esmalt Elisabeth Hertzbergiga (1648–1677) ja seejärel Hedwig Johanna Fuchs von Bühlsteiniga (surnud 1717 Stockholmis). Abieludest sündisid:
Kahevõistlus 2010. aasta taliolümpiamängudel

Kahevõistlus 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus Kanadas Whistler Olympic Parkis 14.–25. veebruarini 2010. 
Sprindi ja tavavõistluse murdmaasuusatamine 7,5 km ja 15 km asendati mõlemad 10 km distantsiga, kus mõlemal on üks hüpe vastavalt normaal- ja suurmäelt. Võistkondlik võistlus koosnes kahest suusahüppest meeskonnaliikme kohta. Seda tehti esimest korda kahevõistluse maailma karikasarja hooajal 2008–2009 ja seda rakendati ka 2009. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Tšehhis Liberecis.
Tulemused.
Suur mägi + 10 km.
Suusahüpped toimusid 140 meetri kõrguselt suurelt mäelt. Seejärel teisendati punktide vahe Gunderseni tabeli järgi sekunditeks-minutiteks. 10 kilomeetri murdmaasuusasõidus startisid sportlased hüppejärjestuse alusel ning võistluse finišis selgus lõplik paremusjärjestus. Eelmiste mängudega võrreldes oli erinevus selles, et 7,5 kilomeetri asemel tuli nüüd sõita 10 km.
&lt;br&gt;Finaal: 25. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 46
&lt;br&gt;Riike: 14 
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2006: Felix Gottwald, 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Normaalmägi + 10 km.
Võistlus algas hüppega tavamäelt, mille kõrgus oli 106 meetrit. Seejärel teisendati punktide vahe Gunderseni tabeli järgi sekunditeks-minutiteks. 10 kilomeetri murdmaasuusasõidus startisid sportlased hüppejärjestuse alusel ning selle võistluse finišis selgus lõplik paremusjärjestuse. Eelmistel olümpiamängudel kavas olnud 15 km asendati nüüd 10 km sõiduga.
&lt;br&gt;Finaal: 14. veebruar 
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 45
&lt;br&gt;Riike: 14
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2006: Georg Hettich, 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused
Meeskonnavõistlus.
&lt;br&gt;
Kuupäev: 23. veebruar
&lt;br&gt;Osavõtjaid: 10 võistkonda
&lt;br&gt;Olümpiavõitja 2006: 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Ametlikud tulemused 
&lt;br&gt;&lt;br&gt;Kõik neli meeskonnaliiget sooritasid ühe hüppe, mida hinnati suusahüppe olümpiavõistlusega samas formaadis. Iga võistkonna hüpete punktid liideti ja nende põhjal arvutati nende murdmaasuusatamise stardiaeg. Iga suusahüpete osalenud võistkondade punktide vahe andis tulemuseks 1,33-sekundilise erinevuse võistluse suusatamise osas (st üks minut suusatamist 45 punktist suusahüpetes). Eelmisel olümpial Torinos oli punktiaja vahe üks punkt, mis võrdus ühe sekundiga. Soomlane Ryynänen sai suusahüpetes 138,5 meetriga pikima hüppe, mis andis soomlastele murdmaaosas ameeriklaste ees kahesekundilise edumaa.
Microcebus myoxinus

Microcebus myoxinus on liik, mis kuulub hiirleemuri perekonda.
Kirjeldus.
Tüvepikkus 260–280 mm, sabapikkus 140–150 ja kaal 40–55 g.
Pruunikat värvi, kõhu ja kurgu alt heledam.
Leviala ja elupaik.
See hiirleemuri liik on levinud Lääne-Madagaskaril.
Talle meeldivad pigem varjulisemad kohad. Aktiivne on ta öösiti.
Söök.
See liik sööb lehti ning marju ja puuvilju. Võib süüa ka mune.
Ahti Karjalainen

Ahti Kalle Samuli Karjalainen (10. veebruar 1923 Hirvensalmi – 7. september 1990 Helsingi) oli Soome poliitik, Soome peaminister aastatel 1962−1963 ja 1970−1971.
Ta kuulus Soome Keskerakonda (Maaliitu). Ta kuulus partei vasakpoolsesse tiiba ning oli heades suhetes Nõukogude Liidu juhtidega.
1959. aastal sai ta doktorikraadi politoloogia alal.
Ta oli Soome peaminister aastatel 1962−1963 ja 1970−1971.
Aastatel 1959−1961 oli ta kaubandus- ja tööstusminister. Soome välisminister oli ta kolm korda, aastatel 1961–1962, 1964–1970 ja 1972–1975. Kokku oli ta ministri ametis 5772 päeva. Sellest kauem on Soomes minister olnud ainult Karjalaise parteikaaslane ja konkurent Johannes Virolainen. 
Eduskunna liige oli ta aastatel 1966–1979. Aastatel 1982–1983 oli ta Soome Panga president.
Vanemas eas oli tal probleeme liigse alkoholitarbimisega. Ta suri kõhunäärmevähki.
Karjalainen on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Siiri Rantanen

Siiri Johanna Rantanen (sünninimi Lintunen, hüüdnimi Äitee; 14. detsember 1924 Tohmajärvi – 5. mai 2023) oli soome murdmaasuusataja, olümpiavõitja.
Siiri Rantanen on tulnud Soome meistriks ka krossijooksus ja jalgratta maanteesõidus. Ta on neli korda valitud aasta parimaks naissportlaseks (1954, 1956, 1958, 1959).
1977. aastal võitis ta 52-aastaselt Finlandia-hiihto naiste sarja. Ta osales Finlandia-hiihtol veel 1996. aastal. Viimati suusatas Rantanen avalikkuse ees 92-aastaselt Lahti staadionil võistlusel FIS Nordic World Ski Championships 2017. 
2021. aasta jaanuaris amputeeriti tal osa jalast. Amputeerimise põhjuseks olid Rantaneni verevarustushäired, mis on põhjustanud talle aastate jooksul palju probleeme ja valusid.
Aulis Sallinen

Aulis Heikki Sallinen (sündinud 9. aprillil 1935 Salmis) on soome helilooja.
Ta on eelkõige tuntud tänu oma ooperitele, kuid on kirjutanud ka kaheksa sümfooniat ning mitmesugust orkestri- ja kammermuusikat.
Ta lõpetas 1960. aastal Sibeliuse Akadeemia ning õpetas seejärel akadeemias kompositsiooni. 
1978 pälvis ta Põhjamaade Nõukogu muusikaauhinna ooperi "Ratsumies" eest.
SIG Sauer

Sig Sauer on tulirelvi valmistav Šveitsi päritolu ettevõte.
Sig Saueri asutasid 1853. aastal Friedrich Peyer, Heinrich Moser ja Conrad Neher Šveitsi Vagunitehase juures. 1857. aastal muudeti Šveitsi armee jaoks tulirelvi täisvõimsusel tootva ettevõtte nimi SIG-iks ("Schweizerische Industrie-Gesellschaft"). 
Kuni 1. oktoobrini 2007 kasutas ettevõte oma toodangul kaubamärki SIGARMS, pärast seda kaubamärki SIG SAUER®. 
Sig Saueri toodang.
1970. aastatel SIG laienes ning omandas Hämmerli Target Armsi Šveitsis Lenzburgis. Lisaks, kuna Šveitsi neutraliteedipoliitika tõttu on relvade ekspordil ranged piirangud, oli vaja leida välispartner, milleks osutus J.P. Sauer &amp; Sohn Saksamaal Eckernfördes. 
1985 laienes kompanii USA-sse, luues tütarfirma SIGARMS®, Inc, mis asus algselt Virginia osariigis Tyson's Corneris, pärast laienemist Virginias Herndonis ja lõpuks New Hampshire'i osariigis Exeteris.
Pärast Ameerika turule laienemist töötati välja uued mudelid:
2009 lõpetati mudelite 226 ja 229 modifikatsioonide täiustamine ning turule toodi mudelid SIG P226 E2 ja SIG P229 E2.
Microcebus jollyae

Microcebus jollyae on kääbusleemurlaste sugukonda kuuluv hiirleemuri liik, kes avastati 2006. aastal ja
sai nime primatoloog Alison Jolly järgi.
Liigikirjeldus.
Karvastik on punakaspruun, kõhul hall, ninal on väike valge laik. Pea on ümar, suurte silmade ja kõrvadega. Tüvepikkus 211–219 mm, sabapikkus 121–123 mm ja kaal 61 g.
Toitumine.
"Microbeus jollyae" sööb lehti, seemneid, puuvilju, tõuke ja muid putukaid, harvemini linnumune.
Leviala.
Liik elab kitsal alal Madagaskari idaosas.
Hüäänlased

Hüäänlased ("Hyaenidae") on kiskjaliste seltsi kuuluv sugukond. 
Hüäänlased elutsevad Aasias ja Aafrikas.
Hüäänlaste sugukonda kuulub neli tänapäevast perekonda nelja liigiga.
Pruunhüään

Pruunhüään ("Parahyaena brunnea", sünonüüm "Hyaena brunnea"; eesti keeles ka "pruun-vööthüään") on pruunika paksu karvastikuga hüäänlane. 
Levila.
Pruunhüään elutseb Lõuna-Aafrika kuivades piirkondades. Säilinud vaid Botswanas ja Namiibias ning väikeste asurkondadena ka
Kalahari ja Gemsboki rahvuspargis Lõuna-Aafrika Vabariigis. 
Toitumine.
Pruunhüään sööb putukaid, väikseid selgroogseid, linnumune, kuid kütib ka suuremaid imetajaid, näiteks gnuusid.
Tehistingimustes peetavad isendid.
Loomaaedades on need pruunhüäänid haruldased, viimasel ajal on Praha loomaaias neid edukalt paljundatud.
Aaslina

Aaslina ("Linum catharticum") on linaliste sugukonna lina perekonda kuuluv ühe- või kaheaastane rohttaim.
Kirjeldus.
Aaslina kasvab 4-30 cm kõrguseks. Taime õrn vars on sile, ümar ja korduvalt harkjalt harunenud. Vastakud terveservalised ühesoonelised lehed ei ületa pikkuselt sentimeetrit. Valged samuti kuni ühesentimeetrise läbimõõduga õied paiknevad ebasarikjates õisikutes, mis püsivad enne puhkemist enamasti longus. Lahklehisete ning 4-5 cm pikkuste kroonlehtede allosas paikneb kollakas laik. Ka näärmekarvalise servaga tupplehed pole liitunud. Taime vili on neljaosaline kupar, mille igas osas paikneb kaks seemet. Aaslina tolmeldavad kiletiivalised, kuid sageli toimub isetolmeldamine. Liigil on 16 kromosoomi.
Taim õitseb juulist septembrini.
Levila ja ökoloogia.
Eestis on aaslina tavaline niidutaim. Liik eelistab lubjast pinnast.
Aasluharohumaa

Aasluharohumaa on lühiajaliselt üleujutatav luharohumaa. 
Selle saagikus on 10–30 tsentnerit hektarilt.
Aasnurmikas

Aasnurmikas ("Poa pratensis") on taimeliik kõrreliste sugukonna nurmika perekonnast. 
Kirjeldus.
Aasnurmika pööris on piklik ja tihe, kuni 10 cm pikkune, pööriseharud on 3–7 kaupa männases. Pähikud on kuni 5 mm pikkused ja enamasti lillakad. Välissõkla alumise osa rood ripskarvane. Keeleke on 0,1–1 mm pikkune ja tömbi tipuga. Lehed on paadikujuliselt ahenenud, 2–6 mm laiad. Alumised lehetuped on taimel lapikud ja siledad. Taimed on 30 kuni 90 cm kõrged, õitsevad juunis–juulis. 
Kasvukoht.
Aasnurmikas kasvab karjamaadel, niitudel, teeäärtel, hõredates metsades, põldudel, kesadel.
Levik.
Ta on levinud Euroopas, Aasias, Aafrika põhjaosas ning invasiivsena Põhja-Ameerikas. 
Eestis sage. Samuti on aasnurmikas populaarne kultuurtaim murusegude koostisosana.
Sordiaretus.
Aasnurmikast on aretatud arvukalt nii sööda- kui ka murusorte. Eestis on tuntud Jõgeva sordiaretusjaamas murutaimeks aretatud aasnurmikasort 'Esto'.
Loomakasvatus.
Aasnurmikas on väärtuslik söödataim.
Kultuuriline kajastus.
Aasnurmikas on levinud USA Apalatšide piirkonnas, sealhulgas Kentucky osariigis, mistõttu üks tema ingliskeelsetest nimedest on "Kentucky bluegrass". Selle järgi on ansmabli Blue Grass Boys eeskujul saanud nime kantrimuusika žanr "bluegrass".
Aasosi

Aasosi ("Equisetum pratense") on taimeliik osjaliste sugukonna osja perekonnast. 
Kasvab peamiselt metsas (erinevalt võrdlemisi sarnasest põldosjast, mis kasvab peamiselt lagedal).
Aasovi-Doni Kommertspank

Aasovi-Doni Kommertspank (vene keeles "Азовско-Донской коммерческий банк") oli Venemaa pank, mis asutati 1871 Taganrogis.
20. sajandi algul laienesid Venemaa keisririigi Balti provintsidesse kaks Venemaa panka: Vene Talurahva Põllupank ja Doni Agraarpank, nende eesmärk oli toetada talupoegi maa soetamisel ja sel eesmärgil osteti kokku mõisaid, et need siis talupoegadele müüa või rentida. Ostetud mõisad tükeldati ning jagati taludeks. 
Eestimaa kubermangus kuulus Doni Agraarpangale Emmaste-Kuriste, Orjaku-Kuriste, Saida, Suur-Kullamaa ja Ubasalu mõis ning Vene Talurahva Põllupangale Jõgisoo, Lehtmetsa, Männiku, Nakamaa ja Paasiku poolmõis.
1912. aastal avas ta Tallinnas filiaali.
Koostöös Aasovi-Doni Kommertspangaga moodustati Tallinna tselluloosivabrikust 1912. aastal Põhja paberi- ja tselluloosivabriku aktsiaselts, mis alustas tegevust 1913. aastal. 
1917. aastal Aasovi-Doni Pank natsionaliseeriti 1 ja likvideeriti 1930. aastal.
Viraksaare sootee

Viraksaare sootee asub Paide linnast Prääma–Viraksaare maanteed mööda sõites 4–5 kilomeetri kaugusel paremal pool maanteed Prääma rabas (Viraksaare küla kaudu umbes 1 km). 
Viraksaare sootee avastati 1985. aastal, kui freesturbaväljade vahele rajati kuivenduskraave.
Arheoloogilistel kaevamistel selgus, et sootee puitlaotis oli kattunud 0,3–0,7 meetri paksuse turbakihiga. Tee rajamiseks oli kasutatud 2,8–3,1 meetri pikkusi soomänni- ja kasetüvesid, mis olid asetatud teetrassiga risti. Turbas hästi säilinud puutüvedel olid jälgitavad laiateralise kirve raiumisjäljed. Jämedamad puutüved olid laotud reeglina ühes kihis, peenikesed 2–3 kihis. Puitlaotises leidus ka üksikuid palke, mis pärinesid tõenäoliselt lammutatud hoonetest. Puutüvede alla oli loobitud oksi ja peenemaid tüvesid.
Radioaktiivse süsiniku meetodi abil dateeriti sootee 16. sajandi teisele poolele. Puude aastarõngaste järgi tehtud dendrokronoloogiliste uuringute järgi rajati tee 1567. aastal ning seda parandati ilmselt 1592. aastal.
Sootee ühendas ilmselt Viraksaare ja Palivere soosaart, jätkudes oletatavasti edasi ka põhja poole. Kümmekonnameetrine teelõik on jäetud pärast uuringuid asjahuvilistele avatuks. Vaatamiseks avatud lõik kipub aga võssa kasvama ja on möödasõitjatele juba üsna raskesti märgatav.
Abstraktsioon

Abstraktsioon on eristamise või lahtivõtmise tulemus, abstraheerimisel saadud mõiste või mudel. Vastupidi on konstruktsioon millegi (ka väljamõeldise) kokkupanemine, uue loomine.
Abstraktne mõtlemine

Abstraktne mõtlemine on mõtlemine, mis opereerib abstraktsete mõistetega, abstraktsioonidega.
Ajalugu.
Søren Kierkegaard ütleb: "Just sellepärast, et ta on "sub specie aeterni", ei võta abstraktne mõtlemine arvesse konkreetset, ajalikkust, eksistentsini päris jõudmist ning viletsust, mida tunnetab eksisteerija tõsiasjast, et ta on igavese ja ajaliku süntees, mis on tõugatud eksistentsisse." ("Afsluttende uvidenskabelig Efterskrift til de philosophiske Smuler")
Hermann Samson

Hermann Samson (ladina Hermannus Samsonius; läti Hermanis Samsons; 4. märts 1579 Riia – 16. detsember 1643 Riia, Rootsi kuningriik) oli Liivimaa vaimulik ja teoloog, esimene Rootsi-aegne Liivimaa luterlik superintendent.
Elulugu.
Hermann Samson õppis 1599. aastast Rostocki ülikoolis ladina ja kreeka kirjandust Eilhard Lubinuse (1565–1621) juures ja seejärel Wittenbergi ülikoolis teoloogiat (Mag. 1605), võitles Poola ajal jesuiitide tegevuse vastu.
Hermann Samson oli 1616–1643 Riia Püha Peetri kiriku ülempastor ja Riia ülempastor ning nimetati Gustav II Adolfi poolt 23. augustil 1622 Liivimaa superintendendiks .
1626. aastal avaldas Samson nõiajutluste kogu "Neun Außerlesen und Wolgegründete Hexen Predigt", nn "Üheksa nõiajutlust", milles kirjeldab nõidu, ning annab üksikasjalise juhendi, mida nende vastu teha.
1638. aastal kinkis Rootsi kuninganna Kristiina talle Vestiena (Festen) mõisa.
19. septembril 1641 sai Hermann Samson Rootsi aadlikuks, kuid ei introdutseeritud Rootsi rüütelkonda. Samsonite järeltulijad immatrikuleeriti Rootsi rüütelkonda aadlinimega Samson-Himmelstjerna (nt 2349). 
Riia toomkiriku ühel vitraažaknal on kujutatud Samsoni ja kuningas Gustav II Adolfi kohtumist.
Perekond.
Tema vanemad olid Riia linnasoldatite ülem ("bürgerhauptmann") Naeman Samson (surnud 1583) ja Anna Bocker. Isa surma järel 1583 sai tema kasuisaks Riia kaupmees Boriss Depkin.
Ta abiellus 24. juunil 1609 Helena Hartmanniga, kes oli kaupmees Bruno Hartmanni ja Helena Glandorfi tütar. Abielust sündisid Bruno Samson (suri 1647) ja Hermann von Samson (1619–1678), kes oli Riia bürgermeister ja Riia linnusekrahv, Vestiena (Festen) ja Bīriņi (Koltzen) mõisnik.
Albert Burmeister

Albert Burmeister (1. august 1870 Tula kubermang, Venemaa Keisririik – 6. jaanuar 1940 Laura, Petserimaa) oli eesti maletaja.
Ave Suija

Ave Suija (sündinud 16. aprillil 1969) on eesti lihhenoloog (samblike uurija).
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogia erialal 1995. aastal. Magistrikraadi botaanika ja mükoloogia alal sai ta samas 1997. aastal ning doktorikraadi samal erialal omandas ta 2005. aastal.
Euro FM

Euro FM oli venekeelne raadio Eestis.
Euro FM oli kuuldav Tallinnas 1. septembrini 2014 sagedusel 104,9 MHz.
Star FM

Star FM on Eesti raadiojaam.
Star FM-i hommikuprogrammi juhivad Andres Puusepp, Jürgen Pärnsalu, Pille Minev ja Grete Kuld. Raadiojaama saatejuhtide hulka kuuluvad ka Marko Lõhmus ja Liis Lusmägi.
Star FM on kuuldav Tallinnas ja Harjumaal sagedusel 96,6 MHz, Tartus ja Tartumaal sagedusel 99,4 MHz, Pärnus ja Pärnumaal 100,3 MHz, Haapsalus ja Läänemaal 92,9 MHz, Paides ja Kesk-Eestis 88,1 MHz, Võrus ja Võrumaal 103,2 MHz, Kuressaarel ja Saaremaal sagedusel 93,3 MHz, Rakveres ja Lääne-Virumaal 92,2 MHz, Jõgeval ja Jõgevamaal 101,9 MHz, Viljandis ja Viljandimaal sagedusel 89,3 MHz, Valgas ja Valgamaal 102,8 MHz ja Jõhvis ja Ida-Virumaal 106,3 MHz, Kärdlas ja Hiiumaal 107,2 MHz.
Harilik põisrohi

Harilik põisrohi ("Silene vulgaris") on nelgiliste sugukonda põisrohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaimeliik.
Harilik põisrohi on levinud kogu Euroopas. Eestis on ta tavaline taim. Taim eelistab kivist kasvukohta. 
Harilik põisrohi kasvab 15–50 cm kõrguseks. Taim on karvadeta ja hallikasroheline. Terve leheserv aga lehed kinnituvad vastakuti.
Tal on silmatorkav paisunud sile võrkja mustriga õietupp, mis jääb varre külge ka pärast õitsemist. Kahelõhised kroonlehed on valged. Taim õitseb maist septembrini. Harilik põisrohi lõhnab öösiti, teda tolmeldavad nelgiöölased, kes munevad taime õide ning kelle röövikud kasutavad osa seemnealgmeid toiduks. Kuna suur hulk nektarit on peidetud sügavale õie sisse, ei pääse näiteks kimalased selleni muidu, kui närivad põie seina maiustuse lähedal läbi.
Põisrohtu on kasutatud rahvameditsiinis tänu selle saponiinide sisaldusele kätepesuks ning rasvaplekkide eemaldamiseks.
Hariliku põisrohu noored võrsed on söödavad ning neid kasutatakse salatina.
Absurdsus

Absurdsus on loogika reeglite vastasus, vastuolu sisaldamine. 
Absurdne idee sisaldab ühitamatuid koostisosi. Absurdne arutlus on kehtetu.
Karl Elhi

Karl Elhi (25. jaanuar 1890 Vohnja vald – ?) oli Vohnja vallavanem.
Ta osales Vabadussõjas 5. polgu muusikakomandos. 
Ta oli pillimees Udriku puhkpilliorkestris ja ka juhatas seda 1924. aastal.
Oli Sepavälja talu peremees, võttis osa kohalike majanduslike organisatsioonide tegevusest, alates 1936. aastast Vohnja vallakohtu esimees.
Oma 50. sünnipäeval, 25. jaanuaril 1940, võttis ta vanalt Vohnja vallavalitsuselt asjaajamise üle.
Arreteeriti NKVD poolt 29. aprillil 1945, vabastati sama aasta novembris.
Farallon de Medinilla

Farallon de Medinilla on Põhja-Mariaanidele kuuluv asustamata saar Mikroneesias, üks Mariaanidest. 
Saare geograafilised koordinaadid on .
Saare pindala on 84 ha. Saar on künklik, kõrgus kuni 81 m.
Rüsijää

Rüsijää ehk rüsi ehk jäärüsi on veekogu katva jää liikumisel tekkinud jäätükkidest kuhjatis.
Rannikualadele või mujale, kus mõni objekt takistab oluliselt jää liikumist, võivad tuule toimel moodustuda mitme meetri kõrgused rüsijäävallid. Neid kutsutakse sageli ka jäämägedeks (jäämägi on tegelikult suur triiviv jäätükk).
Täisarv (andmetüüp)

Informaatikas on täisarv (codice_1) andmetüüp, millega saab arvuti mälus esitada väärtusi mõnest täisarvude hulga lõplikust alamhulgast. Täisarvude aritmeetika on reeglina realiseeritud riistvaras. Riistvarast ja programmeerimiskeelest sõltuvalt võib täisarvulistele andmetüüpide väärtusvaru olla erinev. 
Täisarvulise andmetüübi võimalike väärtuste arv sõltub andmetüübi poolt kasutatavast bittide arvust. Tehakse vahet märgiga ja märgita täisarvuliste andmetüüpide vahel. Märgiga täisarvulise andmetüübi väärtusvarusse kuuluvad nii negatiivsed kui positiivsed täisarvud, null kaasa arvatud. Märgita täisarvulise andmetüübi väärtuste hulka kuuluvad vaid mittenegatiivsed täisarvud.
Näited.
Programmeerimiskeeles Java tuntakse nelja täisarvulist primitiivset andmetüüpi: codice_2, codice_3, codice_4 ja codice_5.
Andmetüüp codice_2 (bait) väljendab 8-bitilisi märgiga täisarve ja võimaldab muutujale anda väärtusi −27 kuni +27−1 (ehk −128 kuni 127).
Andmetüüp codice_3 ("lühike") väljendab 16-bitilisi märgiga täisarve ja võimaldab muutujale anda väärtusi −215 kuni +215−1 (ehk −32 768 kuni 32 767).
Andmetüüp codice_4 väljendab 32-bitilisi märgiga täisarve ja võimaldab muutujale anda väärtusi −231 kuni +231−1 (ehk −2 147 483 648 kuni 2 147 483 647).
Andmetüüp codice_5 ("pikk") väljendab 64-bitilisi märgiga täisarve ja võimaldab muutujale anda väärtusi −263 kuni +263−1 (ehk −9 223 372 036 854 775 808 kuni 9 223 372 036 854 775 807).
Märgita täisarvulisi andmetüüpe võimaldab kasutada näiteks programmeerimiskeel C.
Kõrgeimate hoonete loend

"Siin on loetletud maailma kõrgeimaid hooneid."
Ehitiste kõrgus kõrgeima detaili järgi.
Järgnev loend on koostatud antennitippude kõrguste järgi.
Rohukoskel

Rohukoskel ("Mergus serrator") on partlaste sugukonda koskla perekonda kuuluv veelinnuliik. Pesitseb ka Eestis, kus tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 800 – 1200 paarile, talvist arvukust 300 – 1000 isendile.