tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
1. Saarekaitse rügement

1. Saarekaitse rügement (niinimetatud Made rügement) oli Teises maailmasõjas Saksa sõjaväe koosseisu kuulunud eestlastest koosnev väeosa. 
22. septembril 1944 koondusid Läänemaal kapten Julius Made ümber eesti sõjaväelased, katmaks tsiviilelanike ja sõjaväelaste evakueerimist mandrilt. Esimene rindejoon võeti sisse Madise-Vasalemma-Riisipere joonel ja selle ülem oli kapten Eugen Sütt. Vahepeal kuulus rügementi üle tuhande võitleja. 24. septembri õhtul veeti Made võitlejad praamiga Virtsust Kuivastusse, Hellamaa külla jõudis neid 418. Kohale saabudes esines kapten Made sealviibivale Saksa 67. jalaväerügemendi ülemale major Menzelile, kes pakkus oma kaasabi.
25. septembril sai kapten Made Saksa 23. jalaväediviisilt loa 1. Saarekaitse rügemendi formeerimiseks, rügemendi asukohaks määrati Igaküla. Rügement saatis Muhu idakaldale 92 mehest koosneva kompanii tankitõrjekahuriga. Rügement võeti Saksa varustusele. 26. septembril andis kapten Made käskkirja nr. 1.
Järgmistel päevadel kasvas rügemendi isikkoosseis 1500-ni, kapten Made kavandas päästeoperatsiooni mandrile 90 vabatahtlikuga, toomaks mandrilt ära põgenikke.
Rahvuslikes ringkondades tekkis idee taotleda võimu üleandmist saartel eesti väeosadele. Selle vältimiseks andis väegrupi Nord juhatus 27. septembri hommikul korralduse saata eestlaste väeosad Saksamaale ümberformeerimiseks. 28. septembril saabus Muhu saarele Laar (eesnimi ja auaste erineb allikais), kes kutsus laskurkorpuse nimel rügementi üle tulema. 30. septembril pandi rügemendi isikkoosseis Kuressaares laevale RO-1 ja saadeti Danzigi.
Music of the Sun

"Music of the Sun" on Rihanna debüütalbum, mille andis 30. augustil 2005 välja plaadifirma Def Jam Records.
Valgusviljakus

Valgusviljakus (ingl k "luminous efficacy") on valgusallika valgusvoo "Φ" ja selle tekitamiseks tarbitava võimsuse "P" jagatis:
formula_1
SI-süsteemi mõõtühik on luumen vati kohta (lm/W).
Valgusviljakus näitab, kui tõhusalt muundab valgusallikas energiat silmaga nähtavaks kiirguseks, s.o valguseks. Näiteks hõõglamp muundab küll peaaegu kogu tarbitava energia elektromagnetkiirguseks, kuid valguse osa moodustab sellest ainult umbes 4%, valdav osa energiast eraldub infrapunakiirgusena.
Lampide valgusviljakus jääb sõltuvalt liigist ja nimivõimsusest enamasti vahemikku 10–100 lm/W. Üldiselt kasvab valgusviljakus koos lambi võimsusega. Tabelis on näidatud, millisesse vahemikku jäävad eri liiki lampide valgusviljakuse tüüpilised väärtused.
Võrdluseks mõningate idealiseeritud valgusallikate valgusviljakused:
Nagu näha, on kõrge valgusviljakuse ja loomuliku (valge) valguse saamise nõuded mõneti vastandlikud. See on tingitud inimsilma erinevast tundlikkusest eri lainepikkuste suhtes. Silm on kõige tundlikum valgusele lainepikkuse 555 nm ümbruses, seetõttu teoreetiliselt oleks kõige suurema valgusviljakusega rohelise valguse allikas. See on ka põhjus, miks naatriumlamp (mis kiirgab valdavalt ühte spektrijoont 589,3 nm juures) on parima valgusviljakusega. Sellises praktiliselt monokromaatilises kiirguses ei ole aga esemete värvused äratuntavad, objektid eristuvad ainult heleduse järgi.
Digitaalklaver

 
Digitaalklaver on modernne elektrooniline muusikainstrument, mis on peamiselt mõeldud kasutamiseks traditsioonilise klaveri alternatiivina. 
Ehitus.
Digitaalklaver on ehitatud sämplimise põhimõttel ehk iga klahvi alla on salvestatud konkreetne klaveriheli. 
Mõned digitaalklaverid on välimuselt disainitud akustilise klaveri sarnaseks.
Digitaalklaveril on täissuuruses klaviatuurid ja 2 või 3 pedaali, mis vastavad tavalise klaveri pedaalidele.
Eelised.
Digitaalklaveri eelised akustilise klaveri ees:
Puudused.
Akustilisel klaveril mängides tunnetab klaverimängija keelte võnkumist kõrvadele lisaks ka klaviatuuri kaudu sõrmede ning kogu kehaga. Akustilisel pillil on muidki eeliseid, mida digiklaverid imiteerida ei suuda. Näiteks ei saa seda seest mängida, tõmmates või lüües avatud klaveri keeli sõrmede või mediaatoriga. Seetõttu eelistab enamik pianiste endiselt traditsioonilist akustilist pilli digitaalklaverile.
Regiomontanus

Regiomontanus ehk Johann(es) Müller Königsbergist (6. juuni 1436 – 6. juuli 1476) oli saksa matemaatik, astronoom ja astroloog.
Nimi.
Mõnede kirjalike allikate järgi sai Johann(es) Müller nimeks Regiomontanus pikka aega pärast surma; Philipp Melanchthon kasutas seda nime 1531. aastal.
Regiomontanus on saanud nime selle järgi, et ta pärines Baieris asuvast Königsbergi linnast, mistõttu ladinapäraselt kutsuti teda "Ioannes de Regio monte", mis lühenenult andiski Regiomontanuse.
Elukäik.
11-aastaselt astus Regiomontanus Leipzigi Ülikooli Lõuna-Saksamaal. Kolm aastat hiljem jätkas ta haridusteed Viini ülikoolis ("Alma Mater Rudolphina") ja oli ka Georg von Peurbachi õpilane. 1457. aastal lõpetas ta ülikooli magistrikraadiga. 1461–1465 elas Regiomontanus Roomas, pärast seda elas ja tegutses Ungaris ning aastal 1471 kolis Nürnbergi vabalinna. 1475. aastal kutsus paavst Sixtus IV ta tagasi Rooma, kus ta aasta hiljem salapäraselt suri; võimalik, et katku, kuid on oletatud ka tapmist.
Tegevus.
Riistasepp.
Viinis elades ehitas Regiomontanus astrolaabe Ungari kuningale Mátyás Corvinusele. Esimesel Rooma perioodil konstrueeris ta päikesekella paavst Paulus II-le. Ta tegeles ka geomeetria ja tehnika probleemidega, ehitades astronoomiaaparaate.
Teoreetilised tööd.
1464 avaldas Regiomontanus põhjaliku teose "De Triangulis omnimodus", milles võttis kokku tolleaegsed trigonomeetriateadmised.
Tema õpetaja Georg von Peurbach soovis tõlkida Ptolemaiose kreekakeelse "Almagestise" ladina keelde. Tol ajal oli saadaval ainult Cremona Gerardi poolt araabia keelest ladina keelde tõlgitud väljaanne. Pärast Georg von Peurbachi surma jäi see ülesanne Regiomontanusele. Uut tõlget Regiomontanus ei teinud, selle asemel avaldas ta Ptolemaiose "Almagesti" parandatud ja (kriitiliselt) kommenteeritud väljaande "Epytoma in almagesti Ptolemei". See raamat mõjutas Mikolaj Kopernikut Ptolemaiose maailmasüsteemi skeptiliselt suhtuma. Regiomontanus oli oma õpetaja kaudu heliotsentriliste ideedega tuttav, kui jäi siiski geotsentrilise maailmasüsteemi pooldajaks.
Kalendrireform.
Kui Sixtus IV kutsus ta Rooma, oli selle taga paavsti soov, et Regiomontanus hakkaks tegelema kalendrireformiga. Tolleks ajaks oli temast saanud oma aja kuulsaim astronoom ning nõnda oli olemas piisav autoriteet, et Juliuse kalendri võiks asendada sellisega, mida aktsepteeriks ka katoliiklik Euroopa. Kuid Regiomontanus suri, jõudmata reformiga tõsiselt tegelema hakata.
Ujumise maailmarekordid

Ujumise maailmarekordid on Rahvusvahelise Ujumisföderatsiooni (FINA) registreeritud maailma tipptulemused ujumises. 
Ujumise maailmarekordid on kinnitanud rahvusvaheline ujumise juhtorgan FINA. Rekordid saab püstitada pika raja (50 meetrit) või lühiraja (25 meetrit) basseinides. FINA tunnistab järgmiste võistluste maailmarekordeid nii meeste kui naiste osas, välja arvatud segavõistlused, kus võistkonnad koosnevad suvalises järjekorras kahest mehest ja kahest naisest.
Ajalugu.
Pika raja (50 m bassein) rekordid on oluliselt vanemad kui lühikese raja (25 m bassein) rekordid ja neid peetakse üldiselt kahest prestiižikamaks. 50 m basseini rekordid pärinevad juba 1900. aastate alguses (hiljem lisandus liblikujumine, kui arenes välja rinnuliujumisest). Mis puutub 25 m basseini rekordeid, siis FINA alustas nende rekordite tunnustamisprotsessi märtsis 1991, kehtestades/määrates igaks võistluseks standardse aja (mis oli üldjuhul seotud tollal tuntud maailma parima ajaga), mida tuli paremaks muuta selleks, et saada FINA algselt tunnustatud "maailmarekord" lühiraja võistlusel.
Ratifitseerimisprotsessi on kirjeldatud FINA reeglis SW12, ja see hõlmab paberimaterjali esitamist, mis tõendab ajavõtusüsteemi täpsust ja basseini pikkust, FINA reeglite järgimist ujumisriietuse osas ning negatiivset dopinguproovi asjaomaste ujujate poolt. Rekordid saab püstitada vahemaade vahel individuaalvõistlusel ja teateujumises esimese etapi ajal. 
Paljud allpool toodud rekordid püstitasid ujujad, kes kandsid polüuretaanist või muudest mittetekstiilmaterjalidest valmistatud ujumispükse või ülikonda võistlusbasseinis veebruarist 2008 kuni detsembrini 2009. Roomas toimunud 2009. aasta FINA maailmameistrivõistluste eelõhtul hääletas rahvusvaheline veespordi juhtorgan mittetekstiilsetest materjalidest ujumispükste ja kostüümide kasutamise keelustamise poolt, otsus jõustus 1. jaanuaril 2010. Näis, et varem kasutusel olnud ülikonnad parandasid suurema füüsisega inimeste sooritusvõimet, suurendades mõnede sportlaste sooritusvõimet rohkem kui teiste puhul, sõltuvalt morfoloogiast ja füsioloogiast. Pärast seda on tekstiilmaterjale kandvate ujujate ujutud parimad ajad ületatud taas enam kui pooled FINA tunnustatud maailmarekorditest.
FINA kongress hääletas 25. juulil 2013 maailmarekordite registreerimise poolt segateateujumises (50 m bassein) 4 x 100 m vabaujumises ja 4 x 100 m kompleksujumises, samuti kuuel lühiraja arvestuses toimuval võistlusel: segateateujumises 4 x 50 m vabaujumine ja 4 x 50 m kompleksujumine, meeste ja naiste 4 x 50 m vabaujumises ning meeste ja naiste 4 x 50 m kompleksujumises. Oktoobris 2013 otsustas FINA kehtestada "standardid", enne kui midagi saab nende võistlusalade puhul pidada esimeseks maailmarekordiks. Kuid hiljem, 13. märtsil 2014, on FINA ametlikult ratifitseerinud Indiana ülikooli ujujate püstitatud kaheksa maailmarekordit 26. septembril 2013 Bloomingtonis toimunud Indiana ülikooli teatevõistlustel.
Rohevetiktaimed

Rohevetiktaimed ("Chlorophyta") on rohevetikate hõimkond (ka rohevetikad kitsamas mõttes), kuhu kuulub umbes 500 perekonda 8000 liigiga fotosünteesivaid eukarüootseid organisme. Nagu maismaataimedki, sisaldavad rohevetiktaimed klorofülli "a" ja "b" ning varuainena on tavaliselt plastiidides olev tärklis. Rohevetiktaimed on seotud mändvetikate ja embrüofüütidega, moodustades üheskoos taimeriigi.
Rohevetikate hõimkonda kuulub nii üherakulisi kui ka hulkrakseid liike. Enamik neist on mageveelised, kui esineb ka suur hulk mereveeliike. Vähesed liigid suudavad elada ka näiteks puutüvedel, olles aerofüütsed rohevetikad.
Triigi mõis (Väike-Maarja)

Triigi mõis (saksa keeles "Ottenküll") oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal, nüüdisajal asub Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja valla territooriumil. 
Ajalugu.
Triigi mõisa kohta on teateid 1501. aastast, mil see läks Gerd Moeri (Mor) valdusse. 1540. aastast sai Triigi mõisa omanikuks Tuve Bremeni poeg Johann Bremen.
Triigi mõis kuulus pikka aega Strykide perekonnale, kelle nime järgi on tulnud ka mõisa eestikeelne nimi. 1722. aastal päris mõisa Anna Elisabeth von Stryki poeg Mauritz von Posse, kes müüs mõisa 1734. aastal Peter von Stackelbergile. 1835. aastal loovutas Gustav Adolf von Stackelberg (1773–1848) Triigi mõisa oma pojale Wilhelm von Stackelbergile. 1872. aasta pärandijagamislepinguga läks mõis Ferdinand Moritz von Stackelbergi õele Alwine Marie La Trobele (1797–1879).
Triigi mõisa karjamõis oli Uuemõisa mõis.
1898. aastal ostis mõisa Virumaa kreisisaadik Georg August Arthur von Grünewaldt. Mõisasüda jäi Grünewaldtide käsutusse kuni 1939. aasta ümberasumiseni.
Oota mind ära

"Oota mind ära" on Sõpruse Puiestee 2007. aasta sügisel ilmunud kolmas album.
Asulate loend

"Siia on koondatud maailma linnu ja muid asulaid esitähe järgi loetlevad loendid. Loendites on ka linna nime kandvad haldusüksused."
"Riikide kaupa asulaid loetlevaid loendeid loetleb asulate loendid riigiti. Lisaks on olemas uppunud linnade loend."
Arnold Taimre

Arnold Taimre (9. veebruar 1924 Narva – 3. jaanuar 1979 Melbourne, Austraalia) oli eesti helilooja.
Arnold Taimre sündis Narvas, kus ta isa Gustav Johanson oli jaamaülem. Alghariduse sai Narvas, hiljem õppis Tartu Tehnikumis elektrotehnikat. Juba koolipõlves oli tema suureks armastuseks muusika – ta mängis akordioni, kitarri, hiljem klaverit ja trompetit. 
Austraaliasse asus 1948. aastal, kus varsti leidis võimaluse ka muusika õpinguteks Melbourne'i Ülikooli Konservatooriumis, mille lõpetas 1956. aastal muusikateooria ja kompositsiooni alal.
Arno Taimre looming on rikastanud eesti lauluvara: tervelt 16 laulu on ta kirjutanud naiskooridele. Lisaks neile soololaule, laule meeskooridele ja segakooridele.
Arno Taimre muusika on harmooniline ja viisiderohke. Ta laule on esitanud nii mees- kui naiskoorid, eriti M.E.U. ”Kodu” Naiskoor Maila Taimre juhatusel. Tema loomingusse kuulub ka klaveri- ja orelimuusikat.
Lauluväljak

Lauluväljak on koht kontsertide esitamiseks ja kuulamiseks. 
Väiksemad neist on kõlakojaga ning ümbritsetud poolringis valliga, millele on paigutatud pinkide read. 
Suurim lauluväljak Eestis on Tallinna Lauluväljak, millest on koopia ka Leedu pealinnas Vilniuses.
Kaaries

Kaaries ehk hambasööbija on haigus, mida põhjustavad peamiselt streptokokkbakterid, kes kinnituvad hambavaabale ning kelle elutegevuse käigus tekivad toidus sisalduvast suhkrust happed, mis söövitavad hambavaapa, kuni sellesse tekib auk. 
Kaariest saab ennetada korraliku suuhügieeniga (piisavalt sage hammaste pesu ning vajadusel hambaniidi kasutamine hambaharjaga raskesti ligipääsetavate kohtade puhastamiseks). 
Kaariese raviks on lagunenud ja pehmenenud hambaosa eemaldamine hambapuuriga, ava desinfitseerimine ning sinna täidise (hambaplommi) paigaldamine. 
Eestis on kaariesekahjustusi hammastel u 60% lastest ja 90% täiskasvanuist. Kaariese esinemissagedust piirkonniti võib mõjutada joogivee fluorisisaldus.
A Girl like Me

"A Girl like Me" on Rihanna teine album. Selle andis välja plaadifirma Def Jam Records Jaapanis 19. aprillil 2006, Inglismaal 24. aprillil ja USAs 25. aprillil 2006.
14. "Pon de Replay" [Full Phatt remix]
Enhanced CD
Singlid.
1. "Pon de Replay"
2. "Unfaithful"
3. "We Ride"
4. "Break It Off"
Spartacus

Spartacus (arvatavasti 120 – 71 eKr) oli gladiaatorite ülestõusu juht.
Ta oli traakia päritolu Rooma palgasõdur, kuid deserteerus, võeti vangi ja müüdi gladiaatoriks. 
Aastal 73 eKr alustas ta gladiaatorite ülestõusu.
Ta põgenes koos umbes 70 gladiaatoriga Lentulus Batiatuse koolist Capua lähedal. Põgenikud varjusid järsul Vesuuvi mäel, kuhu viis ainult üks tee. Ümbruskonna rikastelt röövisid nad endale korraliku relvastuse ja suutsid vastu hakata isegi sõjaväele. Rooma sõjasalk Gaius Claudius Glaberi juhtimisel sulges neil tee. Põgenikke ähvardas näljasurm, kuid nad tegid endale metsviinapuu väätidest köied ja ründasid roomlaste salka tagantpoolt ning purustasid selle totaalselt. Kuuldus ülestõusnutest levis kogu Itaalias nagu kulutuli ja peagi oli gladiaatoritega ühinenud kümneid tuhandeid põgenenud orje. Enamik nendest olid väljastpoolt Itaaliat lahingus võetud sõjavangid, nii et nendest sai korraliku sõjaväe. Spartacus tahtis oma armee abil viia orjad üle Alpide kodukohtadesse tagasi. Rooma konsulid Lucius Gellius Publicola ja Gnaeus Cornelius Lentulus Clodianus said Spartacuselt lüüa.
Järsku pöördus Spartacus Lõuna-Itaaliasse. Nähtavasti polnud orjad oma sihtides päris üksmeelel. Niisiis läksid Spartacus ja teised põhjast Lõuna-Itaalia tippu sooviga pääseda Sitsiilia saarele. Kuid piraadid, kes lubasid nad üle mere viia, vedasid neid alt ja need, kes põhja poole tagasi ei läinud, vaid proovisid parvedega Sitsiiliasse saada, hukkusid tormis. 
Vahepeal olid roomlased aga oma jõude koondanud. Ülestõusu mahasurumise võttis enda peale Marcus Crassus. Tema korraldusel kaevasid roomlased piki Itaalia lõunatippu kraavi ja kuhjasid selle taha valli. Eesmärgiks oli tõkestada orjade tagasitee Itaaliasse. Kuid ühel öösel murdsid nad müürist läbi ja ootamatu rünnaku tulemusena oli ka kaitseliin nende vastu võimetu. Mõne aja pärast toimus Crassuse leegionäride ja Spartacuse väe vahel otsustav lahing. Orjade ülestõus oli lõpuks maha surutud ja tuhanded orjad, kes kätte saadi, löödi Via Appia äärde teiste orjade hirmutamiseks risti. Spartacus langes tõenäoliselt lahingus, aga tema laipa ei leitud.
Spartacus ilukirjanduses.
Rafaello Giovagnoli romaan "Spartacus" (1874) on eesti keeles ilmunud kolmes trükis:
Tom Riddle

Tom Riddle on tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter". Ta on Lord Voldemorti (Tom Marvolo Riddle) isa. 
Ta elas koos jõukate mugudest vanematega Little Hangletoni linnas. Noor nõid Merope Gaunt pani Tomi armujoogi abil endasse armuma ja nad abiellusid. Mõned kuud pärast abiellumist, oodates last, otsustas Merope Tomile armujoogi andmise lõpetada, lootes Tomi truudusele. Kuid Tom jättis maha naise ja oma sündimata poja ning läks oma vanemate juurde tagasi. Merope suri varsti pärast sünnitust ja Tom Marvolo Riddle sattus orbudekodusse. 
Voldemort tappis hiljem oma isa ja tema vanemad, kuna oli vihane oma mugupäritolu pärast.
Meeme Saareväli

Meeme Saareväli (sündinud 4. veebruaril 1941 Metskülas Tudulinna vallas) on eesti kontrabassist ja muusikapedagoog.
Nooruses juhtis Saareväli oma kodukandis Tudulinnas mitme muusikakollektiivi tööd. Seetõttu õppis ta mängima paljusid puhk- ja keelpille, Tallinna Konservatooriumis õppis ta aga Vladimir Luhti käe all kontrabassi. 
1966. aastal läks ta tööle Estonia teatri orkestrisse, kus töötab siiani. Alates 1969. aastast on ta selle kontrabassirühma kontsertmeister. Ta on mänginud ka Tallinna Kammerorkestris (1969–1975), ERSOs (1975–1979, kontrabassirühma kontsertmeister), Eesti Raadio Estraadiorkestris (1980–1990) ja Estonia teatri kammerorkestris ning andnud mitu soolokontserti. Lisaks sellele on ta õpetanud kontrabassimängu, tema õpilased on näiteks Toivo Unt ja Mihkel Mälgand.
2007. aastal andis Saareväli oma sünnipäeval välja albumi "Contrabasso romantico", kus ta esitab tuntud heliloojate (Johann Sebastian Bach, Antonín Dvořák, George Gershwin jt) kontrabassipalu. Plaat tähistab ühtlasi ka Saarevälja 40. tööaastat Estonia orkestris, sest see on salvestatud 2006. aasta jooksul. Klaveril saadab Saarevälja Tiiu Maasing.
Satšhere rajoon

Satšhere rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia keskosas Imerethis. 
Seal on Bidzina Ivanišvili sünnikoht Tšorvila.
Haragauli rajoon

Haragauli rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethi piirkonnas.
Dan Andersson

Daniel Andersson (Dan Andersson; 6. aprill 1888 Skattlösberg – 16. september 1920 Stockholm) oli rootsi kirjanik ja luuletaja. Kirjutas ka Black Jimi nime all.
Dan Andersson kasvas üles Skattlösbergi külas Grangärde kihelkonnas (Ludvika vallas) Dalarna maakonnas, kus ta vanemad Adolf Andersson ja Augusta Scherp töötasid algkooli õpetajatena. Küla asus niinimetatud soome metsades Lõuna-Dalarnas, kuhu soome talupojad olid kolinud ja teinud endale alepõllundustalud. Dan Anderssoni isa põlvnes neist soome asunikest. Ta ema oli päritolult valloon (paljud valloonid kolisid 16. ja 17. sajandil Belgiast Rootsi, et töötada rauatööstustes). 
Nagu paljud teised sellest majaosast, sai Dan Andersson esimesel poolel oma elust lihttööliseks. Oli raske raha saada. Perekond saatis 1902. aastal Dani USA-sse lootuses, et seal on parem. Dan kirjutas aga oma isale, et seal ei olnud suuremad võimalused kui Rootsis ja see järel palus Adolf oma pojal tagasi Skattlösbergi tulla.
1914–1915. aastani õppis Dan Andersson Brunnsviki rahvaülikoolis. Sellest ajast hakkas ta töötama kirjanikuna. Ta kirjutas luulet ja laule, muuseas oma kodukandist. Neid loetakse ja lauldakse veel, peaaegu sajand hiljem, rootsi kodudes. 
Aastatel 1917–1918 töötas Dan Andersson sotsiaaldemokraatlikus ajakirjas Ny Tid (Uus Aeg) Göteborgis ja ta tõlkis ka Rudyard Kiplingi ja Charles Baudelaire'i tekste rootsi keelde.
Dan Andersson suri õnnetuses Hellmani hotellis Stockholmis 16. septembril 1920. Ta oli ainult 32 aastat vana. Tuba oli pihustatud tsüaniidhappega lutikate vastu ja pärast korralikult tuulutamata. Dan Andersson jäi magama ega ärganud enam. Ta leiti surnuna kell 3 pärast lõunat. 
Looming.
Tuntud luulet Dan Anderssonilt
Mestia rajoon

Mestia rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.
Karvane ninasarvik

Karvane ninasarvik ("Coelodonta antiquitatis") on väljasurnud kabjaline ninasarviklaste sugukonnast.
Karvane ninasarvik elas pleistotseenis Euraasia ja Põhja-Aafrika rohtlates. Tema levila muutus läbi aja suuresti, sõltudes kliima soojenemisest ja jahenemisest.
Karvane ninasarvik kasvas keskmiselt 3,7 meetri pikkuseks, kuid suurimad isendid küündisid 4,4 meetrini. Sellega oli ta suurem tänapäeva laimokk-ninasarvikust. Ta kasvas kuni 3,3 meetrit kõrgeks.
Koonul oli kaks sarve, neist eesmine võis kasvada kuni meetripikkuseks. Väiksem sarv kasvas silmade vahel. Arvatakse, et ta kasutas sarvi enesekaitseks, paariliste ahvatlemiseks ja talvel lume kraapimiseks, et selle alt taimi kätte saada. Loomadel oli paks karva- ja rasvakiht, et väga külmas kliimas toime tulla, väikesed kõrvad, lühikesed jämedad jalad ja töntsakas keha. Koopamaalingute põhjal oli tal esi- ja tagajalgade vahel lai tume riba, kuid nähtavasti mitte kõigil isenditel.
Karvane ninasarvik oli ninasarvikutest kõige kõrgemini arenenud. Oma keskkonnaga oli ta suurepäraselt kohastunud. Jässakad jäsemed ja paks kasukas sobisid hästi stepi-tundra keskkonda, mis jääajal enamikku Euroopa jäävaba osa kattis. Kuid tema keha põhiehitus jäi samasuguseks nagu kõigil ninasarvikutel alates nende tekkimisest hiliseotseenis.
Tema luude jäänuseid on leitud ka Eestis: Võrumaal Sulbis 4 meetri sügavuselt liivast. On leitud isegi tema toidujäänuseid, mille seas on kindlaks tehtud kuuse, nulu ja lehise okkaid, paju, kase ja pohla lehti ning mitmesuguseid kõrrelisi 
Karvase ninasarviku peamiseks väljasuremise põhjuseks on peetud liigset küttimist. I. Pidoplitško arvates suri karvane ninasarvik välja alles 10. sajandil inimese jälitamise tõttu . See pole siiski üldtunnustatud seisukoht. Kõige nooremad fossiilid pärinevad Lääne-Siberist 8. aastatuhandest eKr. Kindlasti oli tähtsal kohal ka kliima üldine soojenemine, mistõttu suured maa-alad, mida varem tundra kattis, kasvasid nüüd metsa täis ja see polnud karvasele ninasarvikule enam sobiv elupaik.
Looma on kujutatud ürgsetel kaljujoonistel ja koopamaalingutel.
Tänapäeval on karvane sumatra ninasarvik. See ei kuulu karvase ninasarvikuga samasse perekonda ja ta on väljasuremise piiril.
Gali rajoon

Gali rajoon on 1. järgu haldusüksus osaliselt tunnustatud Abahaasia Vabariigis. "De iure" Gruusia koosseisu kuuluva Abhaasia Autonoomse Vabariigi haldusjaotuses on rajooni ala arvatud Gali omavalitsusse ("Galis munitsipaliteti"). Territoriaalselt on Abhaasia Vabariigi rajoon esialgsest Gruusia territoriaalüksusest väiksem, kuna 1995. aastal moodustasid abhaasid Otšamtšire rajooni aladest ja Gali rajooni osadest Tkvartšeli rajooni.
Abhaasia sõja eel oli rajoon asustatud peamiselt megrelitega, kuid enamik grusiine põgenes aastatel 1993–1998. Pärast seda on piirkonda tagasi pöördunud arvatavalt üle 40 000 inimese. Etnilised grusiinid moodustavad piirkonnas taas elanike enamuse.
Gulripši rajoon

Gulripši rajoon on 1. järgu haldusüksus osaliselt tunnustatud Abahaasia Vabariigis. "De iure" Gruusia koosseisu kuuluva Abhaasia Autonoomse Vabariigi koosseisus on sama ulatusega Gulripši omavalitsus ("Gulriphšis munitsipaliteti").
Jean I

Jean I ja Jeani-nimelisi valitsejaid on olnud mitu:
Otšamtšire rajoon

Otšamtšire rajoon on 1. järgu haldusüksus osaliselt tunnustatud Abahaasia Vabariigis. "De iure" Gruusia koosseisu kuuluva Abhaasia Autonoomse Vabariigi haldusjaotuses on rajooni ala arvatud Otšamtšire omavalitsusse ("Otšamtširis munitsipaliteti"). Territoriaalselt on Abhaasia Vabariigi rajoon Gruusia territoriaalüksusest väiksem, kuna 1995. aastal moodustasid abhaasid Otšamtšira ja Gali rajooni aladest Tkvartšeli rajooni.
Otšamtšira rajoonis asub ka Estonka küla.
Gagra rajoon

Gagra rajoon on 1. järgu haldusüksus Gruusia keskvõimust sõltumatus Abhaasia Vabariigis. Hõlmab endise Gagra linnanõukogule allunud territooriumi.
Suuremad asulad on Gagra, Pitsunda, Tšigripš ja Leselidze. Gagra rajoonis asuvad Salme ja Sulevi küla.
Rajoonis asub Ritsa järv.
Tkvartšeli rajoon

Tkvartšeli rajoon on 1. järgu haldusüksus Gruusia keskvõimust sõltumatus Abhaasia Vabariigis. Rajooni moodustasid abhaasid Otšamtšire ja Gali rajooni aladest 1995. aastal. Gruusia keskvalitsuse dokumentides seda rajooni ei eksisteeri.
62,37% rajooni elanikest on 2011. aasta andmetel grusiinid.
Reinhard Wittram

Reinhard Wittram (9. august 1902 Bulduri – 16. aprill 1973 Merano) oli baltisaksa päritolu Saksamaa ajaloolane.
Wittram õppis esialgu Riia Saksa gümnaasiumis, seejärel siirdus Saksamaale, kus õppis Jena ja Tübingeni ülikoolis geograafiat ja religiooniajalugu. Hiljem tegi ta doktoritöö 19. sajandi baltisaksa liberaalidest. 
Aastatel 1928–1938 töötas ta Riias Herderi Instituudis. Seejärel siirdus ta ümberasujana Saksamaale, kus temast sai üks silmapaistvamaid natsionaalsotsialismi õigustavaid ajaloolasi. Ta oli üks Poseni (Poznańi) saksa ülikooli taastajaid. 1945. aastal lahkus ta sealt ning asus ümber Göttingeni. Pärast natside lüüasaamist loobus ta natsionaalsotsialismi õigustamisest ning vaatles ajalugu konservatiivselt positsioonilt. 1947. aastal korraldas ta koos Paul Johanseni ja Georg von Rauchiga esimesed baltisaksa ajaloolaste päevad ("Historikentreffen"). 1951. aastal oli ta üks Balti Ajaloo Komisjoni ("Baltische Historische Komission") asutajaid ning selle esimene esimees kuni surmani. Wittrami professorikarjäär jätkus Göttingenis kuni 1970. aastani, mil ta pensionile läks. Sõjajärgsetel aastatel oli ta pigem konservatiivide kui natside pooldaja. 
Tema põhiteoseks võib pidada 1939. aastal välja antud baltisakslaste ajalugu, mille täiendatud trükid ilmusid 1954. ja 1973. aastal.
Ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

Ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused korraldab Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon ja need peetakse 25-meetrises basseinis. Neid võistlusi korraldatakse iga kahe aasta tagant.
1993. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

1993. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 1. maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 2.–5. detsembrini 1993 Palma de Mallorcas Hispaanias.
1995. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

1995. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 2. maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 30. novembrist kuni 3. detsembrini 1995 Rio de Janeiros Brasiilias.
Eestlaste osalemine.
Ainsa eestlasena osales maailmameistrivõistlustel Indrek Sei.
1997. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

1997. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 3. maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 17.–20. aprillini 1997 Göteborgis Rootsis.
Eestlaste osalemine.
Eestlastest osalesid MM-il Marko Pachel (100 m rinnuli), Raiko Pachel (100 m rinnuli ja 200 rinnuli) ja Indrek Sei (50 m vabalt, 100 m vabalt ja 50 m liblikat)
Murenemiskoorik

Murenemiskoorik on maismaa pinnakiht, kus toimub murenemine ja selle tagajärjel tekib maakoore ülaosas rabe kivimmaterjal. Murenemiskooriku paksus sõltub paljudest teguritest: 
Nüüdisaegsed murenemiskoorikud on tavaliselt kaetud mullakihiga.
1999. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

1999. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 4. maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 1.–4. aprillini 1999 Hongkongis Hiinas.
Eestlaste osalemine.
Eestlastest osalesid MM-il Raiko Pachel ja Indrek Sei.
Barendrecht

Barendrecht on linn Hollandis Lõuna-Hollandi provintsis. Elanike linnas on 43 104 (1. jaanuar 2007), pindala on 21,72 km², millest 1,45 km² hõlmavad siseveekogud. 
Barendrechti linnas on järgmised linnaosad: Smitshoek, Barendrecht-Carnisselande, Barendrechtse Veer, Koedood, Middeldijk ja Noldijk.
Linnapea ametis on Jan van Belzen.
Ajalugu.
Praegune Barendrechti linn asub kolme vana asula Ida-Barendrechti, Lääne-Barendrechti ja Carnisseni kohal. Vanim teade Ida-Barendrechtist on juba 1264. aastast. Prantsusmaa valitsemise ajal ühinesid asulad üheks suureks Barendrechti linnaks. Prantslaste valitsemise järel Ida- ja Lääne-Barendrecht eraldusid, kuid 1836. aastal ühineti jälle üheks linnaks.
2002. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

2002. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 6. maailmameistrivõistlused lühirajaujumises, mis toimusid 3.–7. aprillini 2002 Venemaal Moskvas.
Eestlaste osalemine.
Eestlastest osalesid MM-il Berit Aljand, Triin Aljand, Natalia Hissamutdinova, Jana Kolukanova, Elina Partõka, Danil Haustov, Raiko Pachel, Margus Saia, Indrek Sei ja Martin Viilep .
Stephantsminda

Stephantsminda (varasem nimi "Kazbegi") on alev Gruusias Mtshetha-Mthianethi piirkonnas, Kazbegi rajooni keskus.
Asub Gruusia sõjateel. Läbi alevi voolab Tereki jõgi.
Stephantsmindat peetakse ajaloolise Hevi piirkonna keskuseks.
Tusk. Töötus. Armetus.

"Tusk. Töötus. Armetus." on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 1995. aastal. 
Pealkiri on Vennaskonna albumi "Usk. Lootus. Armastus." pealkirja paroodia.
Viva la revoluciòn

"Viva la Revoluciòn" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 1995. aastal.
Chaos City

"Chaos City" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 1996. aastal kassetina.
Lood lindistati Linnahalli stuudios.
2012. aastal anti album uuesti välja. Selle auks korraldati kontsert, millel albumi lood esmakordselt täismahus esitati.
Live in Bremen

"Live in Bremen" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 1996. aastal.
Lood on lindistatud sama aasta 24. oktoobri kontserdil Bremenis. Kasseti andis välja Fucking Cunt Records.
Waste and Insanity

"Waste and Insanity" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 1997. aastal.
Cheap Holidays

"Cheap Holidays" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2000. aastal. Albumi andis kassetil välja FC Records. Materjal salvestati stuudios Orbital Vox 1999. aasta oktoobris.
Mikrokosmos (Psychoterror)

"Mikrokosmos" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2002. aastal.
Punks in the City

"Punks in the City" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2002. aastal.
2004. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

2004. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 7. maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 7.–11. oktoobrini Indianapolises USAs.
Eestlaste osalemine.
Eestlastest osalesid MM-il Berit Aljand, Triin Aljand, Natalia Hissamutdinova, Jane Trepp, Vladimir Labzin ja Miko Mälberg..
Greatest Shits

"Greatest Shits" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2002. aastal.
Muusikud.
kõik tekstid: Freddy, välja arvatud 22.(Paul-Eerik Rummo) ja 26.(Einar Laigna).
muusika: Uims, v.a. 2.,10.,14.(Freddy), 26.(Mozg) ja 22.(U.ja T.Naissoo)
Straight to the Point

"Straight to the Point" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2004. aastal.
Anarhia ja dekadents

"Anarhia ja dekadents" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2006. aastal.
Estonian Survivors

"Estonian Survivors" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2006. aastal.
Ontario (California)

Ontario on linn USA-s California osariigis San Bernardino maakonnas. 
Linnas asub Los Angeles-Ontario lennujaam.
Mart Simm

Mart Simm (sündinud 10. novembril 1946 Pärnus) on eesti hüdrobioloog, bioloogiakandidaat (1976).
Elukäik.
Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat, ülikooli lõpetas 1966. aastal.
Aastatel 1969–1985 oli ta Läänemere Kalamajanduse TUI Tallinna osakonna teadur, hiljem vanemteadur.
Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi merekeemiasektori vanemteadur.
1990–1998 töötas ta Teaduste Akadeemia Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudis merekeemiasektori vanem- ja juhtteadurina.
Ta on tegelenud Liivi lahe zooplanktoni uurimisega ning mesozooplanktoni ja müsiidiliste leviku, ökoloogia ja produktsiooni uurimisega.
Kalle Olli

Kalle Olli (sündinud 12. veebruaril 1967 Tallinnas) on eesti merebioloog.
Elukäik.
Aastal 1992 lõpetas ta Tartu Ülikooli bioloogia erialal. 1992–1996 oli Helsingi Ülikooli külalisüliõpilane. 
1998. aastast on ta Tartu Ülikooli Botaanika ja Ökoloogia Instituudi erakorraline teadur. Samal aastal oli ta ka Tromsø ülikooli külalisteadur. 1998–2000 oli Woods Hole Oceanographic Institutioni teadur.
Alates 2017. aastast Eesti Maaülikooli professor. Aastast 2025 Maaülikooli teadusprorektor.
2006. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

2006. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused olid 8. maailmameistrivõistlused lühiraja ujumises, mis toimusid 5.–9. aprillini Shanghais Hiinas.
Eestlaste osalemine.
Eestlastest osalesid MM-il Jane Trepp ja Martti Aljand.
Arukuklane

Arukuklane (ka metsakuklane, "Formica rufa") on sipelglaste sugukonda kuklase perekonda kuuluv putukas.
Arukuklane on Eestis looduskaitsealune loomaliik. 
Töösipelgas võib olla 8–10 millimeetrit pikk.
Arukuklastel on võime vaenlase pihta sipelghapet pihustada. Sipelghappe eraldas esimest korda inglise loodusteadlane John Ray 1671, destilleerides suurt hulka purustatud arukuklasi.
Arukuklased toituvad põhiliselt pesa lähedalt leitud selgrootutest, eriti ümbritsevatelt puudelt korjatud lehetäidest, ehkki nad on ka raipesööjad. Sellepärast on arukuklast mõnele poole introdutseeritud loodusliku kahjuritõrje otstarbel.
Sipelgad on metsade kõige kasulikumad putukad. Nendes metsades, kus on palju sipelgapesi, ei esine kunagi paljude kahjurputukate – puude okkaid ja lehti hävitavate vaablaste, vaksikute ja öölaste masspaljunemise puhanguid. Keskmiste mõõtmetega sipelgakoloonia kaitseb metsa veerandil hektaril, aga suure, sageli kuni kahe meetri kõrguse pesa elanikud rohkem kui tervel hektaril. Nende metsade kaitseks, kus sipelgaid pole, asustatakse neid sinna kunstlikult. 
Arukuklase pesakuhilas on püsiv õhuniiskus. Kuhila kuju ja mõõtmed määravad pesas kindla temperatuurirežiimi ning sellepärast ei muutu pesa mõõtmed ja kuju pikka aega, kuigi pesamaterjal ringleb pidevalt: sipelgad tõstavad okkaid pesasügavusest pesa pinnale. Terves sipelgapesas ei ole kunagi hallitust, aga niipea, kui sipelgad pesa hülgavad, kasvab kogu kuhil seeneniidistikuga läbi. 
Elukohana eelistavad nad oma suure pesakuhila rajada territooriumile, kuhu teisi liike ei lubata, ja sissetungijatega asutakse võitlusse. Ühes pesas elab sadu tuhandeid sipelgaid. Vähemalt samas ulatuses, kui pesakuhil ulatub üle maapinna, on kuklastel ka maa sisse ehitatud keeruline käikude ja kambritega süsteem. Teiste kuklastega võrreldes on arukuklase pesa keskmise suurusega.
Üldjuhul eelistavad arukuklased elukohana puisniitu ning elavad valgusrikastes metsades ja metsaservadel, kuid nad võivad asuda ka aeda ja mahajäetud hoonetesse, samuti mesitarudesse. Näiteks Ilumetsa sipelgaasurkonnas asub üks arukuklase koloonia sauna sõrestikseinas ja teine sellest kõigest 30 meetri kaugusel kopliaia ääres.
Arukuklaste hävitamine majapidamisest mürgiga on keelatud, appi tuleb kutsuda keskkonnateenistuse ekspert, kes asustab nad ümber.
Bagdathi

Bagdathi on linn Gruusias Imerethis, Bagdathi rajooni keskus.
Bagdathis on sündinud vene luuletaja Vladimir Majakovski. Nõukogude ajal aastatel 1940–1990 kandis nime Majakovski. Linnaõigused sai 1981. aastal.
FINA

Fédération internationale de natation (FINA) – Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon – on ROK-i ujumisalade alaliit. FINA peakorter asub Šveitsis Lausanne'is.
FINA korraldab maailmameistrivõistlusi kuuel veespordialal: ujumises, vettehüpetes, "high divingus", kujundujumises, veepallis ja avaveeujumises.
Ajalugu.
Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon asutati 19. juulil 1908 Londoni olümpiamängude ajal. Järgmisel aastal Pariisis toimunud kongressil koostati rahvusvahelised võistlusmäärused, kehtestati maailmarekordite registreerimise kord ja määrati kindlaks ujumise arendamise üldsuunad.
Haragauli

Haragauli on alev Gruusias Imerethis, Haragauli rajooni keskus.
Nõukogude ajal kandis nime Ordžonikidze.
Šuahhevi

Šuahhevi on alev Gruusias Adžaarias, Šuahhevi rajooni keskus.
Aleviks sai Šuahhevi 1974. aastal.
Ura maastikukaitseala

Ura maastikukaitseala asub Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Ura, Pikavere, Iska, Tamme ja Joonuse külas. Kaitseala rajati Eesti Vabariigi Valitsuse 8. mai 2007. aasta määruse nr 127 alusel.
Kaitseala pindala on 309,6 hektarit, millest riigimaid on 214,6 hektarit ja eramaid 95 hektarit. 
Kaitstavad elupaigatüübid on kadastikud, liigirikkad madalsood, vanad laialehised metsad, puiskarjamaad, soostunud ja soolehtmetsad. Kaitstavad liigid: sookurg, jõgitiir, roo-loorkull, laululuik, hallpõsk-pütt.
Kärsaklased

Kärsaklased ("Curculionidae") on sugukond mardikaid, kelle pea on veninud pikaks kärsaks, mille külge kinnituvad tavaliselt põlvjad tundlad ning haukamissuised. Kärsal on suur tähtsus – selle abil puuritakse taimekoesse auk, kuhu asetatakse muna. Vastsed on jalutud valkjad tõugud. Talvituvad mardikana, sellepärast on neid rohkem kevadel ja sügisel.
Kärsaklaste sugukonda kuulub umbes 60 000 liiki.
Klassifikatsioon.
Kärsaklaste sugukonna klassifikatsioon pole päris selge. Sugukonda liigitatakse järgmised alamsugukonnad: 
Kirjeldus.
Enamikus on kärsaklased väikesed 1-11, harva kuni 24 millimeetrit pikad. Kärsaklased on liikide arvult teine mardikasugukond Eestis ja nad on meil esindatud umbes 450 liigiga. Sellesse kuulub mitmeid aia-, põllu-, metsa- ja laokahjureid, näiteks hernekärsakas, ristikunirplane, õunapuu-õielõikaja, latipihklane ja männipihklane, pähklikärsakas. Toiduainete ladudes tuntakse paari-kolme millimeetri pikkust terakärsakat ("Calandra granaria") ja riisikärsakat. Eestis suudavad nad paljuneda ainult siseruumides, kus nad toituvad jahust, jahusaadustest ning viljateradest.
Puhas priim

Puhas priim (inglise keeles "perfect prime") ehk priim (inglise keeles "prime") ehk unisoon (inglise keeles "unison", "perfect unison") on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 1/1 ehk 0 tsenti.
Puhas priim on konsonants.
Puhas kvart

Puhas kvart on intervall, mille astmeline suurus on 4 ja tooniline suurus 2½ tooni. 
Puhta kvardi enharmooniline intervall on suurendatud terts. Puhas kvart on konsoneeriv intervall. Dissoneerivatest intervallidest lahendatakse puhtasse kvarti suurendatud sekund.
Seriaalkonstruktsioon

Seriaalkonstruktsioonideks nimetatakse lausemalle tingivaid ning liitöeldisena käsitletavaid finiitverbiühendeid – üksik- ja perifrastilisi verbe ning mõningaid liikumisverbide ühendeid (eelkõige "minema"-verbi ühendid).
Prototüüpsel seriaalkonstruktsioonil on järgmised omadused.
Eesti keele seriaalkonstruktsioon ei kuulu tuuma leviku ulatuse poolest, vormiliselt aga vastavad need ühendid kõigile ülal esitatud tingimustele. 
Eesti keele seriaalkonstruktsiooni kindel vormiline tunnus ongi ühine argumentstruktuur, mille määrab ühendi viimane verb. 
Ilona Tragel on moodustanud neli rühma:
Lisaks verbidele "minema" ja "tulema" on eesti keeles kasutusel samaaegselt verbiühendid verbidega "käima" ja "võtma": Käib teavitab uudist kõigile tuttavatele." Võta tee seda kohvi."
Verbi "minema", "tulema", "käima" ja "võtma" liituvad tahtlikku sihipärast tegevust väljendavate verbidega kahest-kolmest verbist koosnevaks finiitverbiühendiks, millel on ühine argumentstruktuur. Kolmest verbist koosneva ühendi kaks esimest verbi on tavaliselt "minema" ja "käima": "Ma lähen käin toon poest leiva ära."
Seriaalkonstruktsioonide liigid.
Tüpoloogid on seriaalkonstruktsioone liigitanud mitmel alusel.
Alexandra Aikhenvald on seriaalkonstruktsioonid jaganud koostisosade omaduste ja kokkukuuluvuse alusel järgnevalt:
T. Givon on seriaalkonstruktsioonid jaganud maailma keeltes grammatiseerumise perspektiivis viide tüüpi:
Grammatiseerunud imperatiivivormid.
Käskiva kõneviisi vormidest on grammatiseerunud sellised seriaalkonstruktsioonid, mille moodustavad "täislauselised" verbid ning mille esikkomponendiks on sageli "minema" ja "tulema" verbide imperatiivi ainsuse vorm, näiteks: Mine kata laud ära!" "Ma ei näe lugeda, mine too mu prillid siia!" Tule istu meie sekka!"
Kuid sellised vorme leidub ka mitmuslikes käskudes, näiteks: Tulge tooge tööd ära!" Minge koristage tuba ära!" "Minge vaadake, kuhu see memm nii kauaks jääb!"
Grammatiseerunud imperatiivivorme kasutatakse ka tuleviku väljendamiseks, mis on seletatav käsu olemusega – käsk on alati suunatud tulevikku, näiteks: "Mine vaata Tommi uus korter üle!" 
Nende vormide abil saab väljendada ka pehmeid käske, mis kõlavad pigem üleskutsetena, näiteks: Lähme otsime sinu kinda üles." Lähme ehitame lumememme."
Puhas oktav

Puhas oktav on intervall, mille astmeline suurus on 8 ja tooniline suurus 6 tooni. 
Puhta oktavi enharmooniline intervall on suurendatud septim. Puhas oktav on konsoneeriv intervall.
Mürsik

Mürsik on 11–14-aastane laps, noorem murdeealine.
Termin.
Etümoloogiliselt põhineb termin 1960. aastatel loodud tehistüvel. Impulss-sõnad on olnud 'mürsk', soomekeelne "myrsky" ('torm') ja 'mürts'.
Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestik

Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestik oli 1941. aastal Saksa okupatsioonivõimude poolt Tallinnas kahes vihus välja antud salajane kommunistliku, saksavastase ja juutliku kirjanduse loend.
1. vihk.
Kõrvaldamisele kuulusid:
Tähtsamad raamatud liikidest 4–7 on loetletud järgmises nimestikus.
Madeleine McCann

Madeleine McCann (sündinud 12. mail 2003 Leicesteris) on inglise tüdruk, kes on tuntud oma kadumise tõttu 3. mail 2007 Portugalis, kus ta oli koos vanematega reisil, ja sellega seotud spekulatsioonide tõttu.
Kelmikaart

Kelmikaart on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" kaart, millel on kujutatud Sigatüüka kooli ja Siganurme küla. Kaart sisaldab lisaks tavalisele kooli ja küla plaanile ka kõiki kooli territooriumil olevaid salakäike. Kaardi teeb aga eriliseks see, et kaardil on näha, kus keegi parasjagu liigub.
Kasutamine.
Kaardi lugemiseks on vaja teada, kuidas seda avada. Kaardi lugemiseks ja uurimiseks tuleb osutada sellele võlukepiga ning öelda: "Ma tõotan pühalikult, et olen pahanduste peal väljas." Kui kaarti pole vaja enam kasutada, siis tuleb öelda: "Kelmus tehtud!" ning kaardi info kustub ära.
Kaardi ajalugu.
Selle kaardi kingivad Harryle Fred ja George Weasley öeldes:"Sinul läheb seda rohkem vaja kui meil". Tänu sellele kaardile õnnestub Harryl mitmel korral vältida soovimatute isikutega kokkupõrkamist.
Samuti saab Harry tänu kelmikaardile teada Sigatüükas asuvatest salakäikudest, mida ta mitmel korral erinevatel asajoludel kasutab.
Kelmikaardi loojateks on James Potter, Sirius Black, Remus Lupin ning Peter Pettigrew. Autorinimedena kasutavad nad hüüdnimesid Nukits (James), Päntajalg (Sirius), Totu (Remus) ja Vingerjas (Peter).
Daniel Andersson

Daniel Andersson (sündinud 28. augustil 1977 Borgebys) on endine rootsi jalgpallur (kaitsja ja poolkaitsja).
Ta mängis klubikarjääri jooksul Malmö FF-s ning Itaalia klubides Bari, Venezia, Chievo ja Ancona.
Rootsi jalgpallikoondisse kuulus ta aastatel 1997–2009.
Murdumisnäitaja

Optilise keskkonna murdumisnäitajaks ehk refraktsiooniindeksiks nimetatakse dimensioonitut suurust, mis näitab, mitu korda erineb valguse või suvalise teise kiirguse faasikiirus selles keskkonnas valguse kiirusest vaakumis.
Murdumisnäitajate erinevus põhjustab valguse murdumise kahe optilise keskkonna lahutuspinnal (sellest ka nimetus murdumisnäitaja). Valguskiire suunamuutust kirjeldab Snelli seadus "n"1sin("θ"1)="n"2sin("θ"2), kus "θ"1 ja "θ"2 on vastavalt langemisnurk ja murdumisnurk ning "n"1 ja "n"2 keskkondade murdumisnäitajad. Murdumisnäitajaist sõltub ka Brewsteri nurk ning peegeldus- ja läbilaskvustegur. Näiteks pinnale risti langeva valguse korral on peegeldustegur R = ("n"1 – "n"2)2("n"1 + "n"2)2. Peegeldus- ja läbilaskvusteguri sõltuvust murdumisnäitajast kirjeldavad Fresneli võrranditega.
Murdumisnäitaja sõltub lainepikkusest. Seda nähtust nimetatakse dispersiooniks ning see tingib valge valguse lahutumise spektriks prisma läbimisel ja vikerkaares, samuti kromaatilise aberratsiooni tekkimise optilistes süsteemides. Reeglina murdub lühema lainepikkusega (sinine) valgus tugevamini kui suurema lainepikkusega (punane) valgus.
Murdumisnäitajast saab rääkida ka teiste lainenähtuste juhul. Näiteks heli korral on murdumisnäitaja kordaja, mis näitab, kui palju erineb helikiirus vaadeldavas keskkonnas helikiirusest mõnes fikseeritud keskkonnas.
Erinevate keskkondade murdumisnäitajad.
Koolifüüsikas on tavaks nimetada murdumisnäitajat vaakumi suhtes absoluutseks murdumisnäitajaks, murdumisnäitajat mõne teise materiaalse keskkonna suhtes aga relatiivseks murdumisnäitajaks.
Õhu absoluutne murdumisnäitaja lainepikkusel 589,3 nm (naatriumi kollane spektrijoon) on 1,00029.
Vee murdumisnäitaja nähtava valguse lainepikkustel on umbes 1,3, erinevate klaasisortide murdumisnäitajad on vahemikus 1,5...1,7, teemandil umbes 2,4.
Vedelike murdumisnäitajat, vahel ka gaaside või läbipaistva tahke aine (klaas, vääriskivid, plastikud) murdumisnäitajat määratakse tavaliselt refraktomeetriga. Laborites on kasutusel Abbe refraktomeetrid, tööstuses ka mitmesuguseid käsirefraktomeetreid.
Kazbegi

Kazbegi on
Kazbegi on gruusia perekonnanimi
Kiirgus

Kiirgus on füüsikas energiavoo emiteerimine või edastamine lainete (näiteks elektromagnetlainete) või aineosakeste (näiteks alfa- või beetakiirte) kujul ruumi või keskkonda. 
Kiirgus ja kvantmehaanika.
Kvantmehaanikalainelis-korpuskulaarse dualismi käsituse kohaselt on kiirgus tõlgendatav nii osakeste (korpusklite) liikumisena kui ka lainete levimisena. Seega võib elektromagnetkiirgust käsitada osakeste (footonite) voona ja korpuskulaarkiirgust (nt alfa-, beeta- või neutronkiirgust) lainena.
Kui kiirgusosakestel on nii suur energia, et nad on võimelised aatomeid või molekule ioniseerima, s.t neist elektrone eemaldama, siis on tegemist ioniseeriva kiirgusega. 
Kiirguse teisi näiteid.
Lisaks võib nimetatakse kiirguseks veel:
Majakovski

Majakovski on vene perekonnanimi
Paigad:
Teoreetiline bioloogia

Teoreetiline bioloogia on eluprotsesside mudelite, teooriate ja reeglitega tegelev bioloogia osa. 
Esimeste monograafiate seas, kus on kasutatud teoreetilise bioloogia mõistet, on 
Matemaatiliste mudelite rakendamine teoreetilises bioloogias hakkas laiemalt levima 1920.–1930. aastaist alates (D'Arcy Thompson, Alfred Lotka, Ronald A. Fisher, Ludwig von Bertalanffy, Nicolas Rashevsky, Ervin Bauer jt.).
Tähelepanu teoreetilise bioloogia vastu suurenes uuesti 1960. aastate lõpul, kui Conrad Hal Waddington korraldas Itaalias neli sümpoosioni "Towards a theoretical biology" (1968–1972). Neist võtsid teiste hulgas osa Howard Pattee, Francis Crick, Brian Goodwin, Stuart Kauffman jt.
Alates 1980. aastaist kujunes üheks teoreetilise bioloogia suunaks biosemiootika.
Eestis on alates 1975. aastast peetud igal aastal teoreetilise bioloogia kevadkoole.
Ordžonikidze

Ordžonikidze võib tähendada mitut asja.
Oru mõis (Jõhvi)

Oru mõis (saksa keeles "Orro") oli poolmõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Jõhvi valda.
Mõisa peahoonet kutsutakse Oru lossiks.
Demökoloogia

Demökoloogia ehk populatsiooniökoloogia (Schwerdtfeger 1963: 13–14) on ökoloogia haru, mis uurib organismide populatsioone ja nende keskkonnaoludest johtuvat dünaamikat.
Odraiva

Odraiva ehk hordeool on silmalau serva higi- ja rasunäärmete äge mädane põletik. 
Põletikku tekitavad mikrovigastuse kaudu lauserva sisse tungivad bakterid. Lauserv hakkab punetama, tekib valulik sõlmeke, kuhu koguneb mäda; paari päeva jooksul mädasõlmeke avaneb ning haigus paraneb.
Odraiva raviks varases staadiumis on haige koha soojendamine või viina kastetud vatitikuga määrimine, mädasõlmekese tekkimise järel antibiootikumisalv. Rahvameditsiinis on levinud soovitus tekkivat odraiva kuldsõrmusega hõõruda või vastu villa soojaks hõõrutud kuldsõrmusega soojendada.
Sagedamini esineb odraiva lastel ning nõrgenenud immuunsusega inimestel.
Ingmar Ott

Ingmar Ott (sündinud 14. septembril 1955 Tartus) on eesti botaanik ja limnoloog. 
Elukäik.
Ta lõpetas aastal 1974 Tartu 10. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. Bioloogiakandidaat (1987). 
1984. aastast töötanud EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudis (1991–1992 sealsamas hüdrobioloogiaosakonna juhataja ja aastast 1992 Võrtsjärve Limnoloogiajaama juhataja). 2001–2004 samas asutuses vanemteadur ja hüdrobioloogia õppetooli juhataja kt. Alates 2004. aastast on ta hüdrobioloogia ja kalanduse õppetooli korraline professor, alates 2021. a. emeriitprofessor. 
Aastatel 1992–1993 oli ta Tartu ülikooli lektor, 1993–1999 dotsent.
Ajavahemikul 1998 kuni 2023 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige.
Ta on uurinud mikrovetikate floorat ja nende ökoloogiat, Eesti järvede tüpoloogiat ja arengusuundi. Ta on viljelenud rakenduslikku ja teoreetilist limnoloogiat.
Isiklikku.
Tema isa oli metsateadlane Paul Ott, ema Pia-Astrid Ott oli arst. Tema emapoolne vanaema oli laulja Olga Mikk-Krull, vanaisa dirigent ja muusikapedagoog Arkadius Krull. Tema õde Kristi Ott on arst.