tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elufilosoofia

Elufilosoofia (saksa "Lebensphilosophie") on filosoofiline mõttelaad, milles rõhutatakse, et elu mõte, väärtus ja eesmärk on filosoofia kõige olulisemad teemad.  Elufilosoofias vastandub elu pelgalt ratsionaalsele (mõistusele, mõistele, ideele) ning saab kõige oleva aluseks ja mõõduks – seega printsiibiks.
Filosoofilised lähenemised elufilosoofias on piisavalt erinevad, et sellele mõttelaadile ei ole võimalik ühtseid kriteeriumeid välja tuua. Samas neile ühiseks on negatiivne suhtumine ratsionalismi, intellektualismi, stsientismi ja materialistlikku maailmavaatesse ning vastandumine 19. sajandi neokantiaanlusele ja tärkavale positivismile.
Ülevaade.
Elufilosoofia kujunemise alguseks võib pidada seda, kui elu vastandatakse printsiibina saksa idealismi (Johann Gottlieb Fichte, Friedrich Wilhelm Joseph Schelling, Georg Wilhelm Friedrich Hegel) printsiipidele, seda romantismis veel ei olnud juhtunud. Alles Schellingi hilisfilosoofias, eelkõige aga Arthur Schopenhaueri loomingus saab ratsionalismi kriitika irratsionaalsuse metafüüsikaks ning kujundatakse uue kogemusteooria lähtekohad. Koos Friedrich Nietzschega on Schopenhauer, kelle arusaamad hakkavad mõju avaldama alles sajandi teisel poolel, elufilosoofia peamisi teerajajaid. 
Kui Schopenhaueri elufilosoofia oli pessimistliku põhitooniga, siis tema järelkäijana alustanud Nietzschele oli aga selline pessimism vastuvõetamatu kui tahte perversne avaldumisvorm. Ta kutsub ütlema jaa elutahtele, mida ta käsitab võimu tahtena (saksa "Wille zur Macht"). Nietzsche sõnul olid uue mõttelaadi loojad aga Wilhelm Dilthey Saksamaal ja Henri Bergson Prantsusmaal.
Wilhelm Dilthey.
Vaatamata üldisele resigneerunud meelestatusele, otsiti ka saksa elufilosoofias väljapääsu intellektuaalseks kriisiks võimendunud võõrandumiskogemusest. Selle peamine esindaja Wilhelm Dilthey nägi niisugust väljapääsu elufilosoofilises tunnetusteoorias, mis pidi korrigeerima tema silmis läbi kukkunud intellektualistlikke tunnetusõpetusi. Tema jaoks oli elu filosoofilise mõtteviisi alguspunkt.
Henri Bergson.
Elu mõistega väljendab Henri Bergson kõigepealt maailmavaatelist hoiakut, mille kohaselt muutumine on midagi sellist, mis mõjutab elutunnet positiivselt. Niisugune optimism, mis eristab prantsuse elufilosoofiat 19. sajandi saksa filosoofia traagilisest põhimeeleolust, jäi Bergsonile omaseks elu lõpuni. Ta seadis vastu loodusseadustest lähtuvalt ennustatava maailma käigule, mis liikus vääramatult soojussurma kui lõppseisundi poole arusaama "maailmast kui loovast protsessist", millest ka inimesel on võimalik aktiivselt osa võtta.
Eestis.
Elufilosoofiast vaimustusid ka 20. sajandi alguse eesti kirjanikud. Nietzsche nimi kõlas sajandi alguskümnenditel Eestis pidevalt, ka Schopenhauerit loeti palju, Bergsoni mõnevõrra vähem. 1920.–1930. aastatel ilmnes selgelt Oswald Spengleri mõju, kõige otsesemalt vahest August Gailiti romaani "Purpurne surm" allakäiguvisioonides või Heiti Talviku 1935. aastal kirjutatud aforistlikus luules "Spenglerit lugedes", aga ka A. H. Tammsaare "Tõe ja õiguse" neljanda osa pessimistlikus ühiskonnakujutuses või Uku Masingu religioosses metafüüsikas.
Eluvorm (Wittgenstein)

Eluvorm (inglise "form of life", saksa "Lebensform") on Ludwig Wittgensteini järgi ühise keelega inimgrupi elu, mis hõlmab nii keelelist kui ka mittekeelelist tegevust. 
Keel ja inimese eluviis ei ole teineteisest lahutatud – need kujundavad teineteist. Sellist keele ja eluviisi ühtsust nimetaski Wittgenstein eluvormiks.
Entümeem

Entümeem (kreeka "enthymema" 'mõte') on arutlus (nt süllogism), mille mõni eeldus või järeldus ei ole sõnastatud.
Nt lauses ("Mitte ükski loodusnähtus ei ole üleloomulik, järelikult ei ole ka välk üleloomulik") on sõnastamata eeldus, et välk on loodusnähtus.
Kumari päevamärk

Kumari päevamärk on endine päevamärk Lääne maakonnas Haapsalu linnas Kumari laiul.
Kumari päevamärgi geograafilised koordinaadid on .
Kumari laiul oli esimene ametlik meremärk vähemalt 1851. aastal.
Päevamärgiks on punaseks värvitud metallpost. Märgi kõrgus on 11 meetrit.
Kumari päevamärk loeti kehtetuks 2009. aastal, sellest ajast märki navigatsiooni abivahendina ei kasutata. Märgi number Veeteede Ameti registris oli 739.
Isesüttimine

Isesüttimine on põleva materjali iseeneslik süttimine eksotermiliste protsesside tulemusel soojuse akumulatsiooni tõttu. See on eksotermilise protsessi käivitumine ilma välist energiat (soojust) lisamata. 
Orgaanilist ainet sisaldavates kuhjatistes, milles on piisavalt (kuid mitte liiga palju) õhku ja niiskust, algab soojenemine spontaansete eksotermiliste protsesside (käärimine, oksüdatsioon) tagajärjel. Edasi kiireneb temperatuuri tõus kuni isesüttimiseni. Kuna kuhjatise materjal on põlengukoldele isolaatoriks, siis ühelt poolt takistab see massi jahtumist ja teiselt poolt õhuhapniku vaba juurdepääsu. Orgaanilise aine lagunemine toimub biodegradatsiooni, oksüdatsiooni, põlemise ja termolüüsi koosmõjul. Isesüttimise oht esineb näiteks sütt, põlevkivi või diktüoneemakilta sisaldavates aherainepuistangutes ning freesturvast, saepuru, komposti jm orgaanilist materjali sisaldavate peenestatud jäätmete ja suurte kuhjatiste, näiteks heina või õlgede puhul.
Mitmed kergelt oksüdeeruvad ained võivad õhuhapnikuga kokkupuutel iseeneslikult süttida, näiteks tseesium, rubiidium, valge fosfor, värskeltvalmistatud magneesiumipulber jm. Sellisel juhul on põlemisprotsessi tulemuseks metallioksiidide moodustumine.
Isesüttimise juures on oluline see põhjus, miks reaktsioon tekib. Sama oluline on põhjus miks isesüttimist ei teki. Tavaliselt on põhjus selles, et reaktsioon, mis oleks küll termodünaamiliselt soodus, see tähendab iseeneslikult toimuks.. on siiski kõrge aktivatsioonienergiaga ja ei saa tavatingimustes toimuda. Vastavalt molekulaarorbitaalide teooriale on atmosfääri hapnikumolekul (O2) tavaolekus magnetiline. Tänu sellele hapniku magnetilisele erilisusele on (tavatingimustes) kõik elusrakud kaitstud hapniku üliagressiivse oksüdeeriva toime eest. See tähendab, et tavatingimustes on hapnikumolekul kineetiliselt piisavalt stabiilne ja paljude materjalide molekulid (näiteks tavaline paber) hapnikuga ei reageeri. 
Paberi isesüttimise temperatuuri on kasutatud teose nimetusena ka kirjanduses (Fahrenheit 451). 
Märkus. Mõiste süttimistemperatuur iseloomustab aine süttimist leegiga kokkupuutumisel.
Kristina Carlson

Anna Kristina Carlson, aastatel 1976–1986 Kristina Alapuro (sündinud 31. juulil 1949 Helsingis) on soome kirjanik.
Carlson on kasutanud pseudonüümi Mari Lampinen.
Joschka Fischer

Joschka Fischer (õieti Joseph Martin Fischer; sündinud 12. aprillil 1948 Gerabronnis) on Saksa poliitik, endine Saksamaa Liitvabariigi välisminister ja asekantsler Gerhard Schröderi valitsuses aastail 1998–2005.
Karjäär.
Baden-Württembergi liidumaal Ungari päritolu lihuniku perekonnas sündinud Joschka Fischer katkestas gümnaasiumiõpingud 16-aastaselt ning 18-aastaselt jäid tal pooleli fotograafiaõpingud. Kuigi ta ei õppinud ülikoolis, vaid asus tööle, osales ta koos esimese abikaasa Gretna Greeniga 1968. aasta üliõpilasrahutustes Frankfurdis. Oli seotud ka vasakpoolse äärmusrühmitusega Revolutionärer Kampf, kuid lahkus selle juurest 1977. aastal.
1981. aastal astus Joschka Fischer roheliste parteisse ja valiti kaks aastat hiljem Bundestagi. Roheliste realistlikuma tiiva liidrina sai ta 1985. aastal Hesseni liidumaa keskkonnaministriks. Kahe aasta pärast lahkusid rohelised liidumaa valitsusest, kuid neli aastat hiljem sai Joschka Fischer jälle keskkonnaministriks ning ka peaministri asetäitjaks.
1994. aastal valiti Joschka Fischer uuesti Bundestagi. 1998. aastal sai ta välisministriks ning oli selles ametis ka ajal, kui Saksamaa oli 1999. aastal Euroopa Liidu eesistujamaa.
Sopa allikas

Sopa allikas on Eesti sügavaim allikas. See asub Endla looduskaitsealal Järva vallas.
Allikast voolab välja Sopa oja, mis suubub Võlingi ojja, mis on Põltsamaa jõe parempoolne lisajõgi.
Allikalehter on kuni 6 meetrit lai ja 3 meetrit pikk ning 4,8 meetrit sügav.
Kaarkeevitus

Kaarkeevitus ehk kaarkeevitamine (inglise "arc welding") on termiline protsess, mis võimaldab metalliosakestel üksteisele läheneda ja üksteisega liituda, nii et seejuures moodustub keevisliide. 
Keevitamisel toimub metallis üheaegselt mitu protsessi: 
Keevitatavus.
Keevitatavad metallid võivad oma keemilise koostise poolest olla kas ühesugused või erinevad. Kõik ühesugused metallid on omavahel keevitatavad. Erinevate metallide sulamisalas ei toimu alati keevitamiseks vajalikke füüsikalis-keemilisi protsesse, mistõttu sellised metallid ei tarvitse olla omavahel keevitamise teel ühendatavad.
Kaarkeevituse eripärad.
Kaarkeevitusel kasutatakse keevituskaart, mis on kaarlahendus. See tekib keevitamisel elektroodi otsa ja detaili vahel metalliaurude ning kaitsegaaside, elektroodikatte või räbusti koostisse kuuluvate ainete aurude ioniseeritud segus. 
Kaarlahendusega kaasneb suure soojushulga ja valguse eraldumine. 
Kaarlahenduse tekkeks peab elektroodide vaheline gaas olema ioniseeritud. 
Gaaside ionisatsiooni põhjustavad: 
Ioniseeritud gaasis olevad vabad elektronid ja positiivsed ioonid muudavad gaasi elektrit juhtivaks, mistõttu tekib potentsiaalide vahe tõttu elektroodide vahel elektrikaar (elektrivälja olemasolul). 
Mistahes ionisatsiooni astme korral saabub dünaamiline tasakaal, mil igal hetkel lagunevate molekulide arv võrdub taastuvate molekulide arvuga (ioonide molisatsiooni elektroodide ja remolisatsiooni tulemusel). 
Keevitamisel saadakse kaare süütamiseks vajalik algionisatsioon elektroodi kokkupuutel detailiga ning selle kiire eemaldamisega küllaldase kauguseni. 
Keevituskaare ja toiteallika elektrilised omadused.
Kaare pinge võrdub tema põhipiirkondade pingelangude summaga: 
formula_1 , 
kus:
formula_2-kaare pinge (V) 
formula_3-pingelang katoodpiirkonnas, 
formula_4-pingelang kaare sambas (V), 
formula_5-pingelang anoodpiirkonnas, 
formula_6-keevitusvool (A). 
Päripolaarset keevitusvoolu tahistatakse Euroopas SPDS ("straight polarity direct current"). 
Elekterkaarkeevituse vooluahel koosneb järgmistest osadest:
Kaardivägi

Kaardivägi on termin, mis on ajaloos eri aegadel tähendanud mitmesuguseid sõjalisi üksusi:
Kaalutus

Kaalutus ehk kaaluta olek (inglise keeles "weightlessness") on keha selline olek, kus keha ei mõjuta riputusvahendit, alust ega keskkonda. Kaaluta olekus on ainsaks kehale mõjuvaks jõuks raskusjõud. 
Kui keha kiirendus on võrdne raskuskiirendusega, siis on selle kaal 0:
formula_1.
Kui keha kaal on 0, siis öeldakse, et keha on kaaluta olekus.
Kaaluta olekus on näiteks kosmosejaamas viibivad astronaudid, kuna nii kosmosejaam kui astronaut liiguvad orbiidil sama kiirusega ning seega ei avalda astronaut jõudu kosmosejaamale. Samuti on kaaluta olekus vabalt langevad kehad (nt läbi väga hõreda keskkonna liikuv langevarjur enne, kui ta avab langevarju).
Kaaliumvesiniktartraat

Kaaliumvesiniktartraat (inglise "potassium hydrogen tartrate"; keemilise valemiga KC4H5O6 on veinitegemise kõrvalsaadus. Keemiliselt on ta D-viinhappe ja D,L-viinhappe ehk viinamarihappe sool. 
Enamasti mõeldakse kaaliumvesiniktartraadi all D-viinhappe soola HOOC(CHOH)2COOK, mida rahvapäraselt nimetatakse viinakiviks või kremortartariks.
Ignatios IV

Ignatios IV (kodanikunimega Ḩabīb Hazīm; ‏ إغناطبوس الرابع هزيم، بطريرك أنطاكيا وسائر المشرق ‎ 28. august 1921 Maḩardah, Süüria – 5. detsember 2012 Beirut, Liibanon) oli Antiookia Õigeusu kiriku patriarh.
Ta sündis Ḩamāh' provintsis Maḩardah's.
Ta valiti 2. juulil 1979 Antiookia Õigeusu kiriku patriarhiks.
Borš

Borš (ukraina keeles ja vene keeles борщ, "borštš") on Ukraina päritolu supp, mis on alates aastast 2022 kantud UNESCO inimkonna kiireloomulist kaitset vajava kultuuripärandi nimistusse. Supp on populaarne paljudes Kesk- ja Ida-Euroopa maades, sealhulgas Eestis. 
Enamasti kasutatakse borši põhikomponendina peeti, mis annab supile sügava punakaslilla värvi. Kuid mõnes piirkonnas kasutatakse põhilise koostisosana tomatit ja vähemal määral peeti. Boršist on ka peedita variante, näiteks tomatipastal põhinev oranž borš ja roheline borš (hapuoblikasupp).
Jünger

Jüngrid olid Uues Testamendis kirjeldatud Jeesuse lähimad õpilased, kes levitasid tema õpetust.
Termini seletus.
Sõna "jünger" pärineb kreekakeelsest sõnast μαθητής ning tähendab õpilast, õpetaja või meistri järgijat. Piiblis viitab see termin kaheteistkümnele kõige lähemale Jeesuse järgijale ja õpilasele (apostlid). Jeesus valis 12 apostlit välja rahva hulgast. Neid nimetatakse ka "saadetuteks". Kõik 12 apostlit (nende hilisem nimetus) olid jüngrid, ent kõikidest jüngritest ei saanud apostleid. Jeesus valis tõenäoliselt kaksteist jüngrit just sellepärast, et esindada Iisraeli kahtteistkümmet tähtsat suguvõsa. Jüngritele viidatakse Uues Testamendis 261 korda, peamiselt Apostlite Tegudes.
Jüngerlus.
Jüngerlust iseloomustab elulise suhte loomine Jeesusega. Jüngriks saab inimene, keda Jeesus selleks kutsub. Jeesus kutsus end järgima inimesi nende sotsiaalsest, religioossest, etnilistest taustast ja soost olenemata. Jeesuse kutse jüngerlusse eeldas kutsutaval oma senise elu mahajätmist (perekond, elukutse). Jüngriks saamine andis inimese elule uue tulevikuväljavaate. Jüngerlus jagunes erinevatesse suurematesse ja väiksematesse gruppidesse. Suuremates järgijate gruppides oli suurema tõenäosusega ka naisi.
Naisjüngrid.
Reeglina esines naisjüngreid suuremates järgijategruppides, kes polnud Jeesusele niivõrd lähedased. Kuid esineb ka neid, kes pärast seda, kui Jeesus neid tervendas, teda ja 12 apostlit järgima hakkasid. Naisjüngrid olid erilised nähtused 1. sajandi Palestiinas. Rühm naisi järgnes Jeesusele Jeruusalemma ning nad olid tema ristilöömise tunnistajateks. Hiljem olid nad esimesed, kes avastasid, et haud, kuhu Jeesus maeti, oli tühi. Uues Testamendis on juttu naisjüngrist nimega Tabiita, kelle apostel Peetrus surnuist üles äratas. Tabiita tegi häid tegusid ja jagas palju almuseid (Ap. 9:36–41). Tema nimi tähendab Piibli erinevate tõlgete järgi hirve või gaselli.
Samba

Samba on elavaloomuline tants, mis sündis 20. sajandi algul Rio de Janeiros. 
Selle nimetus pärineb arvatavasti Aafrikast ning ka suur osa tantsuelemente on pärit tumedanahaliste traditsioonist. 
Samba taktimõõt on 2/4 ja igas taktis tehakse kolm tantsusammu. Iseloomulik on omapärane vetruv liikumine. Samba kuulub Ladina-Ameerika võistlustantsude hulka. 
Samba kauge sugulane on bossanoova, mille 1950. aastal lõi džässmuusik ja helilooja Antonio Carlos Jobim.
Murru taandamine

Murru taandamine on murru lugeja ja nimetaja jagamine nende ühisteguriga. Murdu, mille lugejal ja nimetajal ühised tegurid puuduvad, nimetatakse taandumatuks murruks. 
Iga murru saab taandamise teel viia unikaalseks taandumatuks murruks. Selleks tuleb lugejat ja nimetajat jagada nende suurima ühisteguriga.
Aaloelised

Aaloelised ("Aloaceae") on üheiduleheliste taimede sugukond. 
Süstemaatika.
Mõned taimesüstemaatikud paigutavad aaloeliste sugukonna tooneliilialiste ("Asphodelaceae") sugukonna alamsugukonnaks; mõned jällegi loevad aaloelisi liilialiste sugukonna alamrühmaks.
Cronquisti süsteemis on aaloelised ("Aloeaceae") sugukonna staatuses. 
Sugukonda on arvatud 5 perekonda: 
APG II süsteemis on aaloelised liigitatud toonelililiste ("Asphodelaceae") hulka.
APG III süsteemis liigitatakse aaloelised heinpuuliste ("Xanthorrhoeaceae") hulka. 
Sünonüüm.
"Aloaceae" on "Xanthorrhoeaceae" taksonoomiline sünonüüm.
Põltsamaa Emadeklubi

Põltsamaa Emadeklubi on Jõgeva maakonnas Põltsamaal tegutsev mittetulundusühing, mis korraldab õpitubasid, koolitusi ja näitusi.
Organisatsioon.
2012. aasta detsembri seisuga on Põltsamaa Emadeklubil 21 liiget. Klubi igapäevast tegevust korraldab 5-liikmeline juhatus.
Ajalugu.
Põltsamaa Emadeklubi loodi 1995. aastal Põltsamaa piirkonna emade poolt, et muuta Põltsamaa elu lastesõbralikumaks ning aidata lapsi ja raskustesse sattunud peresid. Esimestel tegevusaastatel vahendas emadeklubi humanitaarabi ja korraldas selle jagamist. MTÜ registreeriti 2004. aastal. 
Tegevus.
Emadeklubil on oma maja, kus paiknevad kangasteljed ning kus on olemas töötubade korraldamiseks vajalik inventar ja töövahendid. Klubi on korraldanud õpitubasid näiteks 4H noortelaagrites, noorkotkaste ja kodutütarde laagrites ja Põltsamaa lossipäevadel.
Adiantumilised

Adiantumilised ("Adiantaceae") on taimede sugukond sõnajalgtaimede hõimkonnast.
Sugukonda arvatakse 12–56 perekonda ja sõltuvalt perekondade arvust umbes 1000 liiki.
Süstemaatika.
Mõned taimesüstemaatikud paigutavad adiantumilised äärisjalaliste ("Pteridaceae") sugukonda, mõned süstemaatikud käsitlevad adiantumilisi ja äärisjalalisi sünonüümsetena.
Pabradė

Pabradė (, poola "Podbrodzie") on linn Leedus Švenčionyse rajoonis. Pabradė valla halduskeskus. Asub merepinnast 124 meetri kõrgusel Žeimena jõe ääres Dubinga suubumiskohas Valgevene piiri lähedal.
13 km kaugusel asuvas Zalavase (poola Zułów) külas sündis 1867. aastal Józef Piłsudski.
Linnas on 3 kirikut, 2 gümnaasiumi (üks neist poolakeelne) ja raamatukogu.
Tänapäeval läbib linna Vilniuse-Daugavpilsi raudtee.
Ajalugu.
Pabradėt on mainitud esimest korda 15. sajandil. Seal asunud väike mõis kuulus Nosilovskitele, Radziwillidele, Tiesenhausenitele, Massalskitele ja Tyszkiewiczitele. Küla läbis Daugavpilsi ja Vilniuse vaheline postimaantee, seal asusid XVIII sajandil rajatud kõrts ja hobupostijaam. 
Tsaariajal olid asula venekeelsed nimekujud Подбродзе ja Подбржезъ. Küla hakkas kasvama 19. sajandil, kui 1862 valmis Pabradėt läbiv Peterburi–Varssavi raudtee. Sinna rajati Pabradė raudteejaam ja asula sai alevi staatuse. Selle Žeimena vasakule kaldale jääv osa kuulus Sventsjanõ maakonda, paremkalda osa aga Vilno maakonda. Sealsed elanikud tegelesid metsandusega, alevis olid ka elektrijaam ja viinavabrik.
Aastal 1905 asutati tänapäeval linna koosseisu jäävas Bajorele külas kolmeklassiline kool, aastal 1928 ehitati kool ka Pabradėsse. Aastal 1916 rajas saksa sõjavägi Pabradėst Łyntupysse viiva harutee.
Aastail 1920–1939 kuulus asula Poolale. Aastal 1939 olid ligi kolmandik alevi elanikest juudid. 1941. aasta juunis ja juulis hukati osa kohalikke juute, keda süüdistati koostöös kommunistidega. 1. septembril asustati sealsed juudid getosse, kust osa juute pages, kuna levisid kuuldused juutide massilistest hukkamistest. Hiljem viidi ligi sadakond põgenemiselt tabatud või getos elanud juuti üle Švenčionėliai getosse, kus nad hukati.
Linn aastast 1946. Aastal 2003 moodustati linna juurde vanausuliste kihelkond.
Elanikkond.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pabradė elanikest poolakaid 44,73%, leedulasi 26,81%, venelasi 18,45%, valgevenelasi 5,27% ja ukrainlasi 1,17%.
Jäävusseadus

Jäävusseadus (ingl "conservation law") on füüsikaseadus, mis ütleb, et vaadeldavas isoleeritud süsteemis mingi kindel mõõdetav füüsikaline suurus ei muutu, kui selles süsteemis toimub mingi muutus.
Tuntuimad jäävusseadused on
Ardatovi rajoon

Ardatovi rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Piirneb Nižni Novgorodi oblasti ja Tšuvaššiaga.
Rajoonis on 2 linna- ja 24 külaasundust.
Clemente Rojas

Clemente Rojas Pérez (sündinud 1. septembril 1952 Cartagena del Chairás Caquetá departemangus) on Colombia endine poksija.
Rojas sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Philip Waruingele (Keenia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta oli koos Alfonso Pérezega esimesed Colombia poksijad, kes võitsid olümpiamängudel medali.
Rojas poksis septembrist 1974 kuni novembrini 1983 elukutselisena. Ta pidas kokku 27 kohtumist, millest võitis 9 (neist 4 nokaudiga) ja kaotas 15 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning 3 kohtumist jäi viiki.
Ingvar

Ingvar või Yngvar Harra (Halljuuks) (surnud 7. sajandil) oli Östeni poeg, poolmüütiline Rootsi kuningas, kes taastas Rootsi troonil Yngligrid pärast seda, kui rootslased olid tõstnud mässu Sölvi vastu.
13. sajandi islandi luuletaja ja ajaloolane Snorri Sturluson on pannud kirja Yngligrite saaga, kus ta kirjutab Ingvarist järgmiselt: 
"Selle järel valitses rootslaste üle kuningas Östeni poeg, nimega Ingvar. See oli silmapaistev sõjamees ja võttis sagedasti osa laevaretkedest. Aga tol ajal kimbutasid Rootsimaad väga taanlased ja idapoolsed rahvad. Kuningas Ingvar, sõlminud
rahu taanlastega, hakkas laastama ja rüüstama idaalasid. Ühel suvel, kutsunud kokku sõjaväe, läks ta Eestimaale ja korraldas
samal suvel rüüstamise kohas, mis kannab nime Stein. Siis ruttasid kohale eesti viikingid ("Víkingr frá Esthland") suure väega ja pidasid lahingu. Et kohaliku rahva vägi oli arvult ülekaalus, ei olnud rootslastel jõudu vastu panna. Sealsamas paigal langes kuningas Ingvar, ta sõjamehed põgenesid. Ta on maetud sinna kalmukünka alla, päris mere lähedale. Seda kohta nimetatakse Adalsyslaks.
Pärast seda lüüasaamist pöördusid rootslased kodumaale tagasi. Nõnda ütleb Thiodolf (aastail 858–928 valitsenud Norra
kuninga Harald Kaunisjuukse õukonna (skald):
Kõikjal sai teatavaks,
et Ingvari
Sysla sugu
on surmanud,
ja et eestlaste vägi
hiilgava kuninga ihhu
haavad lõi
Madalmere südame lähedal.
Aga Läänemeri
seal puhkavat rootslaste kuningat
vetelauluga hellitab.»
Ladinakeelses Historia Norwegiæes on kokkuvõte Yngligrite saagast (mis on Snorri kirjutatust vanem) (Eysteinni (Ingvari isa) järgi):
"Ta poeg Ingvar, hüüdnimega Hallipäine, tapeti kohalike poolt Balti mere saarel mida kutsutakse nimega Eycilla või Eysysla (Saaremaa).
Yngligrite saaga toob ära, et juba järgmisel aastal peale Ingvari surma tuli tema poeg Onundr (keda saaga nimetab "eestlaste vihkajaks") tasuretkele Eestisse, kus laastanud ja rüüstanud maad suurelt ja viinud sügiseks kaasa suure sõjasaagi.
Ingvari oletatavad hauakohad.
Ingvari hauakohta on otsitud mitmelt poolt. Muhus olla olnud suur kivi, millel olnud peal väiksem kivi ruunikirjaga. See olnud alles veel 20. sajandi alguses.
Ingvari sõjakäiguga on püütud seostada ka Salme muinaslaevadega seotud lahingupaika.
Tsiitsitajalased

Tsiitsitajalased ("Emberizidae") on lindude sugukond värvuliste seltsis.
Sugukonda kuulub 27 perekonda kokku ligikaudu 200 liigiga.
Lõolased

Lõolased ("Alaudidae") on värvuliste seltsi laululindude alamseltsi kuuluv lindude sugukond.
Sugukonda kuulub 18 perekonda kokku 92 liigiga.
Posio vald

Posio on vald Soomes Lapi maakonnas.
Naabervallad on Rovaniemi linn, Kemijärvi linn, Ranua vald, Salla vald, Kuusamo linn, Taivalkoski vald ja Pudasjärvi linn.
Valla pindala on 3545 km², millest 506 km² moodustavad veekogud. Soome keel on 99% elanike emakeel.
Posio vallas on ligi 2500 suvilat ja suvekuudel kahekordistub vallaelanike arv.
Vallas asub Riisitunturi rahvuspark.
Vallas tegutseb keraamikatehas Pentik.
Mõljatõtši

Mõljatõtši (ukraina keeles Милятичі) on küla Ukrainas Lvivi oblastis Pustomõtõ rajoonis. Elanike arv on 484. Pindala on 1,43 km².
Turbiv

Turbiv (ukraina keeles Турбів) on alev Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. 2011. aastal oli Turbivis 6558 elanikku, alevi pindala on 7 km². 
Turbiv asub 31 km kaugusel rajoonikeskusest Lõpovetsist ja 25 km kaugusel Vinnõtsja linnast. Esimesed teated alevist pärinevad 1545. aastast. Asula piiresse jääb kaitsealune park, kus kasvab sadakond kahe-kolmesaja aasta vanust tamme.
Alfonso Pérez

Alfonso Pérez (sündinud 16. jaanuaril 1949 Cartagenas Bolívari departemangus) on Colombia endine poksija.
Pérez sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale László Orbánile (Ungari) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Tema ja Clemente Rojas olid esimesed Colombia poksijad, kes võitsid olümpiamängudel medali.
Pérez poksis aprillist 1973 kuni veebruarini 1981 elukutselisena. Ta pidas kokku 43 kohtumist, millest võitis 31 (neist 19 nokaudiga) ja kaotas 9 (neist 6 nokaudiga) kohtumist ning 3 kohtumist jäi viiki.
Jorge Julio

Jorge Eliécer Julio Rocha (sündinud 4. aprillil 1969 El Reténis Magdalena departemangus) on Colombia endine poksija.
Julio sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Aleksandǎr Hristovile (Bulgaaria) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 
Julio poksis märtsist 1989 kuni maini 2003 elukutselisena. Ta pidas kokku 49 kohtumist, millest võitis 44 (neist 32 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.
Tõnu Ojavee

Tõnu Ojavee (15. märts 1949 – 1. november 2012) oli eesti illusionist.
Ta on lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli (praeguse Tallinna Reaalkooli).
Ta harrastas nooruses žongleerimist ja nii kutsus Ervin Abel ta estraadilavadele. Hiljem õppis ta Kultuuriministeeriumi suunamisel Igor Kio käe all Moskvas mustkunsti.
Ojavee töötas aastatel 1972–1980 Riiklikus Filharmoonias, kus esitas vahepalu eelkõige ansambli Vana Toomas kontsertidel.
Viimasel elukümnendil elas Jõgeval.
Tal on tütar ja kaks poega.
Epistemoloogiline anarhism

Epistemoloogiline anarhism (inglise "epistemological anarchism") on epistemoloogiline teooria, mille käis välja Austria teadusfilosoof Paul Feyerabend. Feyerabend kritiseeris laialt levinud veendumust, et teadlased järgivad teaduslikku meetodit. Tema arvates pole teaduse ajaloos olnud ühtegi reeglit, mida ühel või teisel etapil poleks rikutud. Sellised rikkumised on olnud teaduse arenguks hädavajalikud.
Ranua vald

Ranua on vald Soomes Lapi maakonnas.
Valla pindala on 3695 km², millest 241 km² moodustavad veekogud.
Naabervallad on Ii vald, Simo vald, Tervola vald, Rovaniemi linn, Posio vald ja Pudasjärvi linn.
Soome keel on 99,7% elanike emakeel.
Suurim järv on Simojärvi.
Vallas asub Ranua loomapark, kus elavad Soome ainsad jääkarud.
Eristamatute identsus

Eristamatute identsus (inglise "identity of indiscernibles") on Gottfried Wilhelm Leibnitzi sõnastatud printsiip, mille järgi ei leidu kahte objekti, mille kõik omadused oleksid ühed ja samad. Kui A-l ja B-l on täpselt ühesugused omadused, siis A ja B on identsed ning seega pole tegemist kahe objektiga.
Ettemääratud harmoonia

Ettemääratud harmoonia teooria (inglise "pre-established harmony") on Gottfried Wilhelm Leibnitzi seisukoht, et keha ja vaim ei mõjuta teineteist, kuid nii kehalised kui ka vaimsed sündmused on jumala poolt ette määratud ning kooskõlastatud. Need sündmuste ahelad on nagu kaks kella, mis pole omavahel kuidagi seotud, kuid näitavad ikka ühte aega.
Soome president

Soome Vabariigi president (soome keeles "Suomen tasavallan presidentti") on Soome kodanike valitud riigipea, kes koos riiginõukoguga ("valtioneuvosto") juhib riigi välispoliitikat ja on kaitsejõudude ülemjuhataja ("Puolustusvoimien ylipäällikkö").
2024. aastast on Soome president Alexander Stubb.
Ripuka Punamägi

Ripuka Punamägi ehk Ripuka Linnamägi on linnamägi Kärde külas Jõgeva vallas.
Asukoht.
Piki Kärde-Kõola voore Vaimastvere-poolset nõlva läheb väike külatee loodesse, kus asub linnamägi. Asukoht on muinsuskaitse all.
Ajalugu.
Eelrooma rauaajal (500 eKr – 50 pKr) oli linnusekoht nõrgalt kindlustatud. 11. sajandil rajati oosile tugevamad kindlustused. Linnus hävitati 11. sajandi keskpaiku. 13. sajandi alguses võeti mägi uuesti linnusena kasutusele, palkkonstruktsioone tugevdati ning valle kõrgendati. Punamäel paiknenud linnus samastub oletatavalt Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Riole linnusega, kus 1220. aastal ristiti 500 inimest. Liivi sõja ajal 16. sajandil kasutasid kohalikud talupojad seda linnusekohta kindlustatud pelgupaigana.
Kirjeldus.
Muinaslinnus asus seljaku neemikuna lõppeval kagupoolsel otsal. Linnusease on loodest eraldatud madala valli ja välisjalamil oleva kraaviga. Valli pikkus on 26 ja laius 6-7 meetrit. Välisküljel on valli kõrgus kraavi põhjast on 2,8 m, siseküljel 1 m. Kultuurikihiga väikese siseõue pikkus on 33 m, laius 28 m. Muinaslinnuses on tuvastatud eristatavaid asustusperioode: eelrooma rauaaeg, 11. sajandi algus, 11. sajandi II pool – 13. sajandi algus ning hiliskeskaeg ja 16. sajand. 
Kirjandus.
Kunagist vaadet oma sünnikohast Punamäe künkalt Endla järvele on kirjeldanud Väike-Maarja kooliõpetaja Karl Voldemar Rosenstrauch luuletuses "Lauliku kodu".
Mu kodu on kõrgel künkal,
kus lai on silmapiir,
kus rohkem on luulel jõudu
ja soojem on päikese kiir.
Sääl kõrgelt lagedalt künkalt
silm tungib kaugele,
kus mahe taeva sina
suud annab metsale.
Kus kuused Punamäe künkal,
kus kõland kord sõja sarv
ja kaugel virvendaja
ja kaunis Endla järv.
Sääl olen rahul hällis
ma ükskord kiikunud,
säält oma okasrada
ma olen alanud.
Ma pärast rohkem näinud,
kui küngast Punamäel,
ja koha vägevamat,
kui vaikne Endla hääl.
Kuid nüüdki tuleb meelde
veel võõrsil Endla pind,
mets Punamäel nii ilus, -
siis kergeks läeb mu rind.
Evolutsiooniline epistemoloogia

Evolutsiooniline epistemoloogia (inglise "evolutionary epistemology") on tunnetuse käsitamine evolutsioonilise protsessina. Evolutsioonilise epistemoloogia puhul lähtutakse kas darvinismist või mõnest muust – nt neolamarkistlikust – evolutsiooniteooriast.
Filosoofiline analüüs

Filosoofiline analüüs (inglise "philosophical analysis") on mõistete, uskumuste, seisukohtade ja teooriate uurimine nende komponentide (varjatud) eelduste ja neist tulenevate järelduste selgitamise teel.
Filosoofiline antropoloogia

Filosoofiline antropoloogia (inglise "philosophical anthropology") ehk antropoloogiline filosoofia (inglise "anthropological philosophy") on distsipliin, mis tegeleb inimesega ja inimestevaheliste suhetega seotud metafüüsiliste ja fenomenoloogiliste küsimustega.
Filosoofilise antropoloogia esindajate hulka kuuluvad Max Scheler, Helmuth Plessner, Hans Blumenberg, Arnold Gehlen jpt.
Filosoofiline loogika

Filosoofiline loogika (inglise "philosophical logic") on ratsionaalse mõtlemise filosoofiline uurimine. Termini võttis kasutusele Bertrand Russell 1950. aastatel.
Filosoofilist loogikat võib nimetada filosoofia ja loogika ühisosaks. Filosoofiline loogika analüüsib osutuse ja tähenduse, otsustuse, tõe, eituse, modaalsuse, definitsiooni, järelduse jt mõisteid, mis seostuvad mõtlemise ratsionaalsusega. 
Filosoofiline loogika ei uuri mõtlemist psühholoogilise protsessina – seda teeb psühholoogia.
Gödeli mittetäielikkuse teoreemid

Gödeli mittetäielikkuse teoreemid (saksa "Gödelscher Unvollständigkeitssätze", inglise "Gödel's incompleteness theorems") ehk Gödeli teoreemid on Kurt Gödeli (1906–1978) kaks teoreemi matemaatilises loogikas, mis demonstreerivad, et iga loogiline süsteem, mis sisaldab formaalset aritmeetikat, on piiratud ehk mittetäielik. Gödel näitas, et igas loogilises süsteemis, mis suudab mahutada formaalset aritmeetikat, leidub tõene lause, mis ei ole antud süsteemis tõestatav ega ümber lükatav, ning et loogilise süsteemi kooskõlalisust ehk vastuoluvabadust ei saa süsteemi enda vahenditega tõestada.
Homunkulus (filosoofia)

Homunkulus (ladina sõnast "homunculus" 'väike inimene') on oletatav väike inimene, kes elab inimese ajus või mõnes muus organis, tajub kõike seda, mida inimese meeled vastu võtavad, ning juhib sellest lähtudes inimese tegevust. Taolist arusaama on raske järjekindlalt pooldada, sest siis tuleks oletada, et ka homunkuluse sees on omakorda homunkulus jne lõpmatuseni.
Kristjan Jalak

Kristjan-Eduard Jalak (21. märts 1882 Kastre vald, Tartumaa – 9. september 1944 Leningrad) oli Tartu töölisliikumise tegelane, Eesti ja Eesti NSV poliitik.
Elulugu.
Jalak sündis 21. märtsil 1882. aastal Tartumaal Kastre vallas, kus ta isa oli metsatööliseks. Pere kolis mitu korda: Kastrest Luunjasse, sealt Vana-Kuustesse, edasi Kavastusse. Lõpetas vallakooli. Õppis H. Treffneri gümnaasiumis, kuid pidi pärast kahte aastat raske majandusliku olukorra tõttu õpingud katkestama.
Töötas metallitöölisena Tartus, seejärel 1904. aastast katelsepana Tallinnas, kus võttis Nõukogude allikate järgi osa 1905. aasta revolutsioonist. 1906. aastal elas lühikest aega Peterburis, seejärel töötas Lõuna-Saksamaal Regensburgis keemiatehases. Ta naasis mõneks ajaks Tartusse, kuid töötas veel Venemaal mitmes suuremas ettevõttes Moskvas, Lõuna-Kaukaasia linnades, Tveris ja Pihkvas. 1917. aasta oktoobripöördes osales Petrogradis, kus elas 1921. aastani.
Tulnud taas Eestisse, leidis ta tööd müürsepana põlevkivibasseinis (esialgu Kohtlas, siis Narvas, Sondas, Küttejõus, Püssis, Kiltsis ja mujal). 1930. aastal asus Jalak Tartusse ning võttis osa sealsest töölistegevusest ametiühingutes. Ta osales Tartu Töölisteatri organiseerimises kuni selle sulgemiseni, tegutses kivitööliste ametiühingus ja Eesti Ehitustööliste Liidus, ning mängis olulist rolli Tartu Alkoholivastase Kultuuriühingu loomises, olles ka organisatsiooni esimees kuni selle sulgemiseni sisekaitseülema otsusega 17. märtsil 1940. Samuti oli ta 1934. aastast Tartu Töölisühingute Keskliidu esimees. 1938. aastal valiti Kristjan Jalak Tartu esindajana I Riigivolikogu liikmeks (46. valimisringkonnast).
Juunipöörde sündmustel oli ta üheks silmapaistvaks jõuks ja tema nõukogudemeelset 21. juuni sõnavõttu mainiti juba 22. juuni lehes. 1940. aasta juulis valiti Jalak okupatsioonitingimustes II Riigivolikogu koosseisu, samuti liitus ta kommunistliku parteiga ja määrati 30. juulil Tartu linnapeaks, mida ta oli kuni Eesti Vabariigi likvideerimiseni. 
Esimese Nõukogude okupatsiooni ajal oli Jalak ümbernimetatud Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseisu liige ja 1941. aasta jaanuarist ka esimene Tartu Linna Täitevkomitee esimees. 1. veebruaril 1941 valiti ta EK(b)P Tartumaa Komitee liikmeks.
Teise maailmasõja sõjategevuse jõudmisel Eestisse korraldas Jalak kaitsetöid Nõukogude vägedele Tartus. Tema järgi on nimetatud Tartus sakslaste pealetungi takistamiseks rajatud nn Jalaka liin. Tartus elas ta majas Lootuse tänav 17. Sakslaste lähenedes Tartule põgenes Jalak juulis koos oma kaasvõitlejatega Mustvee ümbruskonda, kuid ta sattus autoga miinile ja sai raskesti kannatada.
Ta jõudis pageda Nõukogude Liitu, ent ta tervis enam ei taastunud täielikult ja ta jäi põduraks. Tagalas tegutses ta Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu volinikuna Omski oblastis, hallates seal elavaid Eestist evakueerituid. Kui Punaarmee vallutas 1944. aastal taas Tartu, määrati Jalak taas Tartu TSN Täitevkomitee esimeheks, kuid tema tervis ütles veel Leningradis tagalas olles 1944. aasta septembris üles. Ta maeti 10. septembril Leningradis Suur-Ohta kalmistule.
Mellini kliinik

Mellini kliinik oli haigla Tartus, mis asus Pepleri ja Vanemuise tänava nurgal (Aia 36, Aia ja Pepleri tänava nurgal). 
Mellini kliinik rajati Tartus 1894. aastal, kliiniku asutajaks oli dr. med. Johannes Meyer. Esialgu tegutses kliinik tagasihoidlikult, 1911. aastal sai valmis Mellini kliinikule haigemaja. Selle haigemaja ehitustööd algasid juba 1907. aastal. Haigla mahutas kuni 75 haigewoodit. Kliiniku juures tegutses ka meditsiiniõdede kool. 
Mellini kliiniku hoone hävis Punaarmee kahuritules augustis 1944.
Kaarekustuti

Kaarekustuti (mõnel juhul ka kaarekustutuskamber) on seade kaitselülitis, mille ülesandeks on väljalülitamisel tekkiva elektrikaare kustutamine mistahes talitlusel.
Suuremate voolude lahutamisel võib elektrikaar mõnikord ka kaitselülitist välja ulatuda (nt. õhkkaitselülitid).
Kaarekustutist sõltub kaitselüliti piirlahutusvõime.
ZeroTurnaround

ZeroTurnaround AS on Eestis asutatud tarkvaraettevõte, mis loob arendusvahendeid Java EE arendus- ja tootekeskkondadele (JRebel ja LiveRebel).
Juunis 2011 korraldas ZeroTurnaround konverentsi GeekOut Estonia, mis oli esimene Java konverents Eestis. Samal kuul sai ettevõte auhinna "2011 JAX Innovation Award for Most Innovative Java Technology" toote JRebel eest.
Praegu arendab ZeroTurnaround edasi enda tooteid JRebel and LiveRebel, mis lihtsustavad Java EE tarkvara arendust ja hooldust ja põhinevad Java virtuaalmasinal (JVM).
2017. aasta lõpus müüsid eestlastest omanikud ettevõtte ameerika firmale Rogue Wave.
JRebel.
JRebel (esialgse nimega JavaRebel) on Nortali uurimis- ja arendusosakonna leiutis tarkvaratootmise efektiivsuse tõstmiseks, mida hakati arendama 2006. aastal. Programm võimaldab Java programmeerimiskeeles kirjutatud tarkvara töökindlust ilma ooteajata kontrollida. 2009. aastal võitis JRebel Jolt Awardsi produktiivsuse auhinna. Alates 1. augustist 2009 arendatakse JRebelit ettevõttes OÜ ZeroTurnaround.
Obstruktsioon

Obstruktsioon ehk juntimine on parlamendi töö sihilik ja kunstlik takistamine opositsiooni poolt.
Tavaliselt tuleb selleks pidada hirmpikki kõnesid.
Vahel aga esitab opositsioon ka palju parandusettepanekuid ja võtab enne iga ettepaneku hääletamist 10 minutilisi vaheaegu.
Põhjaliku ülevaate obstruktsiooni ajaloost ja vaheditest on koostanud Peet Kask ja Arvo Junti : 'obstruktsiooni ajalugu ja piiramise vahendid' (avaldanud ERR 10. august 2023).
Esku Külaselts

MTÜ Esku Külaselts on Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas tegutsev mittetulundusühing, mille eesmärgiks on Esku piirkonna külade arendamine. Külaselts asutati 17. septembril 2004 ja sinna on haaratud Esku piirkonna kuus küla: Esku, Vitsjärve, Räsna, Nõmavere, Rõstla ja Lebavere.
Oma eesmärkide saavutamiseks korraldab külaselts kontserdi- ja teatrikülastusi ning üritusi nii kohapeal kui ka väljaspool piirkonda. Selts arendab ka kohalikku raamatukogu, aitab rajada ja korrastada kultuuri- ja spordiobjektide ning tegeleb kohaliku ajaloo- ja kultuuripärandi säilitamisega.
Jõgevamaa Spordiliit &quot;Kalju&quot;

Jõgevamaa Spordiliit Kalju on Jõgeva maakonnas tegutsev mittetulundusühing, mis ühendab 30 maakonna spordiklubi ning koordineerib ja korraldab maakonna noorte ja täiskasvanute sporditegevust.
Jõgevamaa Spordiliit Kalju on asutatud 1989. aastal
Save the Last Dance for Me

"Save the Last Dance for Me" on Doc Pomuse ja Mort Shumani kirjutatud populaarne laul, mida on esitanud väga paljud nimekad artistid. 
Esimesena salvestas loo 1960. aastal Ben E. King koos ansambliga The Drifters, kelle esituses jõudis see USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 oktoobris 1960 üheks nädalaks esikohale, Suurbritannias kohale number kaks.
Hiljem on seda esitanud teiste seas Dolly Parton, Michael Bublé, Jay and the Americans, Ike &amp; Tina Turner, Buck Owens, Jerry Lee Lewis, The Beatles, Billy Joe Royal, Harry Nilsson, John Rowles, Petula Clark, Bon Jovi, Emmylou Harris ja Leonard Cohen. 
Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu The Driftersi esituses 182. kohale.
"Billboard" Hot 100&lt;br&gt;"SAVE THE LAST DANCE FOR ME" – THE DRIFTERS&lt;br&gt;Esikohasingel 1 nädal&lt;br&gt;17.–24. oktoober 1960
&lt;br&gt;
◄ "Mr. Custer" – Larry VerneBrenda Lee – "I Want to Be Wanted"►
Big Bang

Big Bang tähistab inglise keeles Suurt Pauku. Seda nime kannavad:
Olga Relve

Olga Relve (sünninimi Olga Orgussaar; 29. august 1917 – 14. oktoober 1996) oli eesti kokaraamatute autor.
Isiklikku.
Tema poeg on Hendrik Relve.
Samsung

Samsung Group on Lõuna-Koreas baseeruv rahvusvaheline korporatsioon, mis tegeleb mitmesuguste kaupade tootmise ja teenuste osutamisega peamiselt Samsungi kaubamärgi all.
Korporatsiooni peakorter asub Soulis Samsung Townis.
Samsungi asutas 1938. aastal Lee Byung-chul kaubandusettevõttena. Järgneval kolmel aastakümnel mitmekesistas ettevõte tegevust, asudes tegelema toidu- ja tekstiilitööstusega, kindlustusteenuste ja jaekaubandusega. 1960. aastate lõpus liitus ettevõte elektroonikatööstusega ning 1970. aastate keskel hakkas tegelema ehituse ja laevaehitusega. Alates 1990. aastatest on elektroonika olnud korporatsiooni tuntuim ja põhiline tuluallikas kogu maailmas.
Joosep Meibaum

Joosep Meibaum (pseudonüüm J. Meig; 16. aprill (vkj) / 28. aprill 1895 Laius-Tähkvere vald, Tartumaa – 7. oktoober 1941 Tartu lähistel) oli Eesti poliitaktivist.
Ta astus Gattšina reaalkooli võltsitud küpsustunnistusega Tartu Ülikooli, mille matemaatika-loodusteaduskonnas õppis aastail 1920–1924, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
26. novembril 1928 mõistis Tallinna-Haapsalu Rahukogu ta küpsustunnistuse võltsimise eest kolmeks aastaks vangiroodu. Ta vabastati ennetähtaegselt 1931. aastal.
1932. aastal avaldas ta J. Meigi nime all raamatu "Meie eluraskused" ja 1933. aastal "Põletavaist nähtusist meie elus", milles ta esitas süüdistusi valitsuse ja Riigikogu vastu. Kuna ta ei suutnud oma väiteid tõestada, mõistis Tartu-Võru Rahukogu 19. oktoobril 1934 ta kaheks kuuks vangi. Varem, 12. jaanuaril 1934, oli Tartu-Võru rahukogu karistanud teda valekaebuse tõstmise eest oma kirjastaja Karl Puusepa vastu kolmenädalase arestiga.
Ta oli Eesti Rahvusfašistide Kogu asutaja, kuid jaanuaris 1933 heideti ta kogust välja. 
27. septembril 1935 mõistis Sõjaringkonnakohus Joosep Meibaumi vaps-terroristide protsessil kuueks aastaks vangimajja.
1941. aastal leidis ta, et Eestil peaks olema oma natsipartei. Partei lipp pidi olema sinine, sellel valgel ringil must haakrist. Hiljem said kavandatava partei liikmed teada, et Joosep Meibaum on NSV Liidu spioonina hukatud.
Edgar Aavik väitis 1970. aastail, et 1941. aastal moodustati Tartus Eesti valitsus, mille peaminister oli Joosep Meibaum, kes olevat saanud selleks volituse Jüri Uluotsalt.
Jäävaheaeg

Jäävaheaeg ehk interglatsiaal (inglise "interglacial period" või "interglacial") on jääaegade vaheline suhteliselt soojema kliimaga geoloogiline periood.
Praegune jäävaheaeg (Holotseeni jäävaheaeg) algas pärast Pleistotseeni lõppu ehk umbes 11 400 aastat tagasi.
Kvaternaaris eristatakse sõltuvalt piirkonnast 2–5 jäävaheaega.
Jääpurjekas

Jääpurjekas (inglise "ice boat" või "iceboat") on kolmel jalasel libisev purjega jääsõiduk.
Tänapäeval kasutatakse jääpurjekaid spordis – jääpurjetamises.
Tsilna rajoon

Tsilna rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Uljanovski oblasti põhjaosas. Piirneb põhjas Tatarstaniga.
Elanikest 58% on tšuvašid, 27% venelased ja 13% tatarlased.
Rajoonis on 8 kohaliku omavalitsuse üksust, neist üks linnaline. Põhiline tegevusala on põllumajandus. Tööstusharudest on peamine toiduainetetööstus.
Rajoonis leidub põlevkivi ja fosforiiti.
Järelturg

Järelturg (inglise "aftermarket") ehk teisene turg (inglise "secondary market") on finantsturg, kus kaubeldakse juba varem väljalastud finantsinstrumentidega, nagu aktsiad, võlakirjad, optsioonid, futuurid. Kitsamas mõttes mõeldakse järelturu all väärtpaberiturgu.
Novaja Malõkla rajoon

Novaja Malõkla rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Uljanovski oblasti idaosas. Piirneb idas Tatarstani ja Samara oblastiga.
Elanikest on 31,6% tatarlased, 28% mordvalased, 21,8% venelased ja 18,6% tšuvašid.
Rajoonis on 5 kohaliku omavalitsuse üksust.
Jõustumine

Jõustumine (inglise "entry into force") on mingi õigusakti (nt seaduse) kehtima hakkamine, seadusjõusse astumine.
Näiteks Eestis jõustub põhiseaduse kohaselt mingi seadus (kui ei ole vastavas seaduses teisiti sätestatud) kümnendal päeval pärast selle avaldamist Riigi Teatajas.
Aidu võidualtar

Aidu võidualtar ehk Vabadussõja Aidu lahingu mälestusmärk ehk Aidu lahingu mälestussammas on Vabadussõja mälestussammas Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Aidu külas. 
4. jaanuaril 1919 peetud Aidu lahinguga peatati bolševike rünnak Põltsamaale. Altar tähistab kohta, kuhu jõudis kõige kaugemale tunginud punaarmeelane. Ohvri Altari kavandi joonistas Eduard Järv. Mälestusmärk avati 23. juunil 1929.
1932. aastal istutati mälestusmärgi juurde kaks tamme, millest üks on säilinud. 4. jaanuaril 1934 istutas 2. üksik jalaväepataljon Aidu lahingu mälestuseks Aidust toodud tamme Tartu Lembitu kasarmute väljakule.
Mälestusmärk õhiti 1940. aasta sügisel ja purustati lõplikult 1965. aastal. 
23. juunil 1989 taastati mälestusmärk algsel kujul ja endises kohas Jõgeva–Põltsamaa maantee ääres.
Mälestusmärk on arvele võetud ajaloomälestisena.
Juveniilhormoonid

Juveniilhormoonid (inglise "juvenile hormones", lühendatult JHs) on terpenoidide rühma kuuluvad ühendid, mis reguleerivad putukate füsioloogia mitmeid tahke: arengut, sigimist, diapausi ja polüfenisme (inglise "polyphenisms").
Murru laiendamine

Murru laiendamine on murru lugeja ja nimetaja korrutamine ühe ja sama arvu või avaldisega. Seda arvu (või avaldist) nimetatakse laiendusteguriks.
Võisiku-Kundrussaare Külaselts EWA

MTÜ Võisiku-Kundrussaare Külaselts EWA on Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas tegutsev mittetulundusühing, mille eesmärgiks on Võisiku küla arendamine.
Külaselts asutati seltsinguna 2000. aastal ja registreeriti mittetulundusühinguna 2001. aastal.
MTÜ Võisiku-Kundrussaare külaselts on edendanud Võisikul sporditegevust, moodustanud huvialaringe ja korraldanud nende tööd. Olulisel kohal on ka aktiivse-ettevõtliku mõttelaadi edendamine külarahva hulgas.
Ühistegur

Ühistegur ehk ühisjagaja on naturaalarv, millega jaguvad kõik vaadeldavad täisarvud. Näiteks arvude 24, –132 ja 60 ühistegurid on 1, 2, 3, 4, 6 ja 12.
Ühisteguri mõiste on üldistatav polünoomidele.
Tallinna maantee (Aruküla)

Tallinna maantee on tänav (maantee) Arukülas. 
Tallinna maantee on Aruküla pikim tänav. Selle pikkus on umbes 2100 m. Tallinna maantee algab raudteeülesõidust ja lõpeb Hellemaa talu juures.
Tallinna maantee

Tallinna maantee on tänav mitmes Eesti asulas.
Toomas Kapten

Toomas Kapten (sündinud 4. juunil 1957 Tallinnas) on eesti koori- ja orkestridirigent ning muusikapedagoog. 
Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli koorijuhtimise ja kompositsiooni erialal.
Kapten jätkas dirigeerimisõpinguid Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (praeguses Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias) Kuno Arengu (koorijuhtimine) ja Roman Matsovi (orkestrijuhtimine) käe all. Seejärel täiendas end dirigeerimise alal Leningradi Konservatooriumis professorite Alexander Dmitrijevi ja Jelizaveta Kudrjavtseva juures.
Aastatel 1994–2011 oli Toomas Kapten EMTA dirigeerimisosakonna juhataja. 
Alates 2004. aastast on ta EMTA professor.
Nestori karikas

Nestori karikas, kahe sangpaariga kuldkarikas ("kantharos") teise aastatuhande keskpaigast e.m.a. Karika leidis Mükeene kaevandushauast 1876. aastal Heinrich Schliemann. Võimalik, et tegemist on "Iliases" kirjeldatud Pylose kuninga Nestorile karikaga. 
Karikas asub Ateena Riiklikus Arheoloogiamuuseumis.
Palvetav poiss

"Palvetav poiss" on pronksist poisikuju, mis arvatakse olevat 4. sajandist e.m.a pärit kreeka kuju pronkskoopia. 
Kuju asub Berliini Riigimuuseumis. 
Poisi poosi on tõlgendatud palveasendina.
Piip

Piip on kahast (suitsetatava aine kamber) ja varrest (suitsutorust) koosnev riist, mida kasutatakse mõnuainete suitsetamiseks. Tavaliselt suitsetatakse piibus tubakat. 
Spetsiaalse konstruktsiooniga piipu, milles suits läbib veega täidetud jahutuskambri, nimetatakse vesipiibuks. 
Kirjeldus.
Enamik piipe on tänapäeval lihtsa konstruktsiooniga ning kaasaskantavad. Valdavalt valmistatakse piibud nüüdisajal puidust, harvem mineraalidest (näiteks sepioliidist), maisitõlvikutest või sünteetilistest materjalidest.
Tervistkahjustav toime.
Traditsiooniliselt ei hingata piibusuitsetamisel tubakasuitsu alla, seetõttu on aeg-ajalt väidetud, et piibusuitsetamine kahjustavat tervist vähem kui sigarettide suitsetamine. Meditsiinilised uuringud seda ei kinnita.
Ajaloost.
Piip võeti Eestis kasutusele 17. sajandi algul ning sai 18. sajandil talurahva hulgas tavaliseks. Arenes kodune tubakakasvatamine ning piibud tehti tavaliselt kodus ise, ehkki Eestis tegutsesid ka piibumeistrid, kelle piibud olid tulekindlamast materjalist ning varustatud vasega. Piibud tehti kasepuust, noaga nikerdati välja piibu kuju, kahaauk tehti oherdiga ja varreauk piibupuuriga. Piip viiliti siledaks, lihviti ning lakiti piirituslakiga. Piibukahasse pandi väga õhuke vaskplekk ning äärde vits. Piibuvarre otsas oli vaskrõngas piibupitsi kinnitamiseks. 
Kuulsamad piibuvalmistajad olid Haanjas. Parematel piipudel nikerdati kaha inim- või loomapeakujuliseks. 19. sajandi lõpus hakati rohkem paberosse suitsetama.
Pedro Nolasco

Pedro Julio Nolasco (20. veebruar 1962 La Romana – 15. september 1995 La Romana) oli Dominikaani Vabariigi poksija.
Nolasco sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Maurizio Steccale (Itaalia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 
Nolasco oli esimene Dominikaani Vabariigi sportlane, kes on olümpiamängudel võitnud medali. 
Nolasco poksis maist 1986 kuni jaanuarini 1989 elukutselisena ning pidas kokku 11 kohtumist, millest võitis 5 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 6 (neist 5 nokaudiga) kohtumist.