Kristiina

Kristiina (rootsi keeles "Kristina"; 18. detsember (vkj 8. detsember) 1626 – 19. aprill 1689) oli Rootsi kuninganna ja Soome suurhertsoginna 1632–1654, Gustav II Adolfi tütar. Ta loobus vabatahtlikult troonist, kui pöördus luterlusest katoliiklusse.
Kristiina oli Rootsi kuninga (1611–1632) Gustav II Adolfi ja Maria Eleonora von Brandenburgi, Brandenburg-Preisimaa valitseja Brandenburgi kuurvürst Johann Sigismundi tütretütar.
Kristiina oli oma aja haritumaid naisi, kunsti ja kirjanduse metseen. Ta tundis isiklikult paljusid filosoofe, teadlasi ja kirjanikke ning oli nendega kirjavahetuses. Teiste seas oli ta ka biomehaanik Giovanni Alfonso Borelli eestkostja. Legendi järgi suri filosoof René Descartes, kuna pidi ilmuma Kristiina audientsile varahommikul, ent nõdra tervise ja halva une tõttu polnud ta sellega harjunud ning külmetas.
Riigivalitsemine Kristiina valitsusajal.
Rootsi kuningas Gustav II Adolf suri 1632. aastal Kolmekümneaastase sõja Lützeni lahingus, kui Kristiina oli kuueaastane. Kuni Kristiina täisealiseks saamiseni 1644. aastal juhtis riiki kõrgaadlikest eestkostevalitsus eesotsas riigikantsleri, Kimito ja Nynäse vabahärra Axel Gustafsson Oxenstiernaga. Kuninganna Kristiina eestkostevalitsusse kuulusid riigimarssal (sõjanõukogu juht), riigiadmiral (admiraliteedi juht), riigidrots (Svea õuekohtu juht), riigivarameister (kammerkolleegiumi juht) ning riigikantsler (riigikantselei juht) Per Brahe.
Kolmekümneaastane sõda.
, "1618–1648"
Kuninganna Kristiina ja Eestimaa.
Kristiina ajal liideti Rootsiga Saaremaa (Brömsebro rahu), anti Tallinnale ja Tartule kaubandussoodustusi ning Tartule 1646 omavalitsuslik privileeg. 
Pärast Rootsi kuninganna Kristiina loobumist troonist 1654. aastal ja Rooma elama asumist sai Saaremaast ja seni Magnus Gabriel de la Gardiele kuulunud Kuressaare krahvkonnast aastateks 1654–1689 tema elatusmaa (rootsi keeles "underhallsland"), mille valitsejaks oli elatusmaade kindralkuberner Seved Baath.
Kristiina feodaalaristokraatiat soosiv sisepoliitika, eriti riigimaa kergekäeline jagamine aadlile, põhjustas riigi majandusolukorra halvenemise ja tekitas Riigipäevas ("Riksdag") tugeva opositsiooni. Leidmata raskest sotsiaalpoliitilisest olukorrast väljapääsu, loobus Kristiina 27-aastaselt võimust tädipoja, Pfalzi vürsti, tulevase Karl X Gustavi heaks. Pidulik tseremoonia toimus 6. juunil 1654 Uppsala lossis, kus Kristiina ükshaaval regaalidest loobus. Legendi järgi olevat krahv Per Brahe pidanud kuningannalt krooni peast võtma, kuid jäänud otsustaval hetkel paigale seisma, mistõttu pidanud Kristiina seda ise tegema.
Elu lõpul elas ta pagenduses Roomas, kus ta 1689. aastal suri. Ta on maetud Püha Peetruse basiilikasse Vatikanis.
Mälestuse jäädvustamine.
Kuninganna Kristiina järgi sai nime Tallinna lähedal asunud Kristiine heinamaa, hilisem Kristiine linnaosa, ning Kristiina tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Samuti taheti tema nimi anda Tartu kindlustuste vööndisse kuuluvale Kristiina bastionile, mis kavandati Tartu linnamüüri ja Emajõe vahele linna idaküljel, kuid selle ehitust ei jõutud enne Põhjasõja algust 1700. aastal isegi alustada.
1651. aastal nimetati kuninganna Kristiina järgi Kristinestadiks senine Koppö linn Soomes Pohjanmaa maakonnas.
Kristiina keerukas saatus on inspireerinud looma näidendeid, raamatuid, filme ja oopereid: