tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andrei Kormašov

Andrei Kormašov (sündinud 3. veebruaril 1957 Tallinnas) on eesti graafik ja plakatikunstnik.
Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna 37. Keskkooli, asus samal aastal õppima ERKI-sse, mille lõpetas aastal 1981 graafika erialal.
Ta töötas aastatel 1983–1988 kirjastuses Eesti Raamat kunstilise toimetajana ning 1989–1993 aktsiaseltsis Vaal ja aastast 1993 aktsiaseltsis Kormgraaf kunstnikuna. Ta on aastast 1988 Eesti Kunstnike Liidu liige ja aastast 1990 Eesti Disainerite Liidu liige.
Ta on disaininud Elvy Gailiti hauakivi.
Isiklikku.
Tema isa Nikolai Kormašov oli maalikunstnik, ema Luule Kormašova on keraamik, vend Orest Kormašov on maalikunstnik.
Everyday (portaal)

Everyday oli 1999–2015 tegutsenud veebiportaal, selle eestikeelse versiooni aadress oli www.ee.everyday.com.
Veebiportaali asutasid Eesti/Rootsi tarkvaraarendusettevõte OÜ Levicom Broadband (praeguse nimega Tele2) ja ettevõte Everyday Webguide AB.
Portaali eestikeelne versioon avati aastal 2000.
2015. aasta märtsis teatas portaal tegevuse lõpetamisest ning kasutajakontode sulgemisest 12. aprillil.
Kunstirühmitus F.F.F.F.

Kunstirühmitus F.F.F.F (Fun For Five Female) on aastatel 1996–2005 tegutsenud viie Eesti Kunstiakadeemia metallikunsti osakonna lõpetanu (Kristi Paap, Ketli Tiitsar, Berit Teeäär, Kaire Rannik ja Maria Valdma) asutatud rühmitus.
Rühmitus eksponeeris ehtekunstiteoseid, installatsioone ja teoseid, kus oli kasutatud fotosid.
Rühmituse näitusi eksponeeriti ka mitmes välisriigis, näiteks Belgias, Jugoslaavias, Hollandis.
Festivitas Artium

Festivitas Artium on aastal 1998 asutatud kontserdiagentuur, mis korraldab muusikaüritusi, kursusi ja õppetööd.
Kontserdiagentuur on keskendunud Euroopa varasema ja Idamaade traditsioonilisele kultuurile ja muusikale. 
Aastast 1996 korraldab agentuur Tartu vanamuusika festivali.
Agentuuri juures tegutseb aastast 2000 TÜ-ga kahasse loodud varajase ja orientaalse muusika keskus Festivitas Artium Schola.
Fine 5 Tantsuteater

Fine 5 Tantsuteater on aastast 1992 tegutsev tantsutrupp.
Tantsuteater on oma eesmärgiks võtnud mitmekesistada ja edendada Eesti kultuurielu, pakkudes kõrgetasemelist tänapäevast tantsukunsti.
Tantsutrupi asutasid moderntantsuteatri Nordstar viis liiget: Anu Ruusmaa, Katrin Laur, Tiina Ollesk, Oleg Ostanin ja René Nõmmik.
AS Flora

AS Flora on Eesti ettevõte, mis traditsiooniliselt on tegelenud kodu- ja tarbekeemia tootmise ja müügiga, pärast 2006. aastat on ettevõtte tegevusvaldkond laienenud.
2006. aastal ettevõte reorganiseeriti ja moodustati AS Flora, millel on kolm põhitegevusala:
Ajalugu.
1889. aastal asutati Mayeri Keemiavabrik. Algul toodeti või- ja juuksevärve, hiljem tootevalik laienes. 1940. aastal natsionaliseeriti Tallinnas Paldiski maantee 25 territooriumi tegutsenud keemiaettevõtted ja moodustati neist artellid. 
Keemiatooteid tootvate väikeettevõtete baasil moodustati Tallinna Keemiakombinaat. 1940. aastatel nimetati ettevõte Keemiakombinaadiks Flora. 1947. aastal tsentraliseeriti Eesti tarbekeemiatööstus. 1960. aastal ühendati Tallinna Keemiakombinaadiga Tallinna Lakitööstus ja Vabrik “Flora”. Ühendatud ettevõttele anti nimi Tallinna Keemiakombinaat “Flora". Tallinna Keemiakombinaadi “Flora" neljas tsehhis toodeti tarbekeemiatooteid, kondi- ja nahaliimi, lakke ja värve, parfümeeriat, plasttaarat ja pudukaupu. 1960. aastatel said tuntuks sellised Tallinna Keemiakombinaadi “Flora" tooted nagu pesuleotusvahend Fermenta, aknapesuvahend Aknool, pesuvalgendi Liilia jt. 
1964. aastal moodustati mitme keemiaettevõtte ühinemisel Tarbekeemia Tootmiskoondis Flora. 1964. aasta 1. aprillil liideti Tallinna Keemiakombinaadiga Flora Tartu Keemiakombinaadi tarbekeemiatsehh. Sellest alates kandis ühendettevõte nime Tarbekeemia Tootmiskoondis „Flora“ (TKTK „Flora“). Tarbekeemia Tootmiskoondise Flora direktor oli Elmar Kruusma. Tarbekeemia Tootmiskoondise «Flora» tsehh nr. 5 tegutses Kadrina ja Undla mõisa juures, Loobu jõe kaldal. Tootmiskoondisena tegutses ettevõte 1980. aastate lõpuni, mil ettevõttest sai riiklik aktsiaselts – RAS Flora.
1993. aastal ettevõte erastati ja samal aastal moodustati AS Flora Liit.
Stanislav Tšerepanov

Stanislav Tšerepanov (; sündinud 15. veebruaril 1969 Tallinnas) on Eesti poliitik. Ta oli veebruarist 2013 novembrini 2013 Paldiski linnapea.
Ta lõpetas aastal 1998 Tallinna Tehnikaülikooli ökonomistina ja aastal 2001 Moskva Riikliku Sotsiaalülikooli juristina.
Tšerepanov oli mõnda aega Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aseesimees.
Alates 17. septembrist 2012 oli Tšerepanov Paldiski abilinnapea.
Ta oli Vene Erakonna Eestis esimees 21. detsembrist 2002 kuni erakonna ühinemiseni Sotsiaaldemokraatliku Erakonnaga 2012. aastal.
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 4. Ta sai 111 häält ning valituks ei osutunud.
Forseliuse Selts

Forseliuse Selts (täisnimega: Bengt Gottfried Forseliuse Selts) oli aastal 1989 asutatud selts, mille asutasid õppeasutused, mille ajalugu oli vähemalt 300-aastane. Hiljem ühines seltsiga ka lühema ajalooga õppeasutusi.
Seltsi põhikirja järgi olid nende eesmärgid muu hulgas: koolitamine, haridus- ja kultuuriloo uurimine, hariduselu järjepidevuse väärtustamine, õpetaja töö väärtustamine ja õpetajakutse populariseerimine, Eesti hariduspoliitikasse ja -strateegiasse panustamine.
Selts andis välja ajakirja Forseliuse Sõnumid.
Seltsil oli 71 liiget: 39 gümnaasiumi/keskkooli, 28 põhikooli, 1 algkool, 2 ametikooli, 1 haridusselts.
Forseliuse Selts andis välja mitmeid autasusid, nende seas olid Bengt Gottfried Forseliuse medal, Suur Kuldtukat, Ignatsi Jaagu medal ja Suur Ignatsi Jaagu medal.
2024. aasta veebruaris kustutati selts äriregistrist majandusaasta aruande esitamata jätmise tõttu.
Francis Goya

Francis Goya (sünninimega Francis Weyer; sündinud 16. mail 1946) on belgia kitarrist. 
Francis Goya sündis Belgias muusikute perekonnas ning alustas kitarrimängu erinevates rokkbändides juba 16-aastaselt. Goya professionaalse muusiku karjäär sai alguse 1970. aastal, kui ta lõi koos vennaga soulbändi The Jivaros ning hakkas koos töötama selliste tuntud artistidega nagu Demis Roussos, Barry White ja Vicky Leandros. 
1975. aastal sai Francis Weyerist sooloartist Francis Goya, kelle kiire karjäär sai alguse pärast esikplaadi «Nostalgia» ilmumist, mis murdis kuld- ja plaatinaplaadi staatusesse nii Euroopas, Aasias kui ka Lõuna-Ameerikas. 
1980. aastatel eksperimenteeris Goya erinevate orkestritega ja kujunes välja Goyale omapärane meloodiline, tundeküllane ning päikeseküllane stiil. 
Goya on andnud välja üle 40 albumi, mida on müüdud maailmas kokku 20 miljonit eksemplari. 
2001. aastal andis Francis Goya välja Raimond Valgre muusikaga plaadi. Album oli üks müüdumaid Eestis ning selle litsentsid on müüdud kokku kaheksasse välisriiki. 
8. märtsil 2013 esines ta Eestis Vene Kultuurikeskuse saalis.
Harmon Harmon

Harmon Harmon (sündinud 15. mail 1980) on Cooki saarte kergejõustiklane.
Isiklikku.
Harmon Harmon on 176 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 68 kg.
Ahmed Best

Ahmed Best (sündinud 19. augustil 1973 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide dublaažinäitleja. 
Ta on andnud hääle Tähesõdade saaga tegelasele Jar Jar Binksile, seda nii filmides, kuid ka multifilmisarjas "". Best on võitnud Annie auhinna.
Josh Keaton

Josh Keaton (õieti Joshua Luis Wiener; sündinud 8. veebruaril 1979 Hacienda Heightsis Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja, laulja ja muusikaprodutsent.
Kath Soucie

Kath Soucie (õieti Kathleen Elaine Soucie; sündinud 18. novembril 1953 Ohio osariigis Clevelandis) on Ameerika Ühendriikide dublaažinäitleja.
Adam Garcia

Adam Garcia (täielik nimi Adam Gabriel Garcia; sündinud 1. juunil 1973 Wahroongas Uus-Lõuna-Walesis) on austraalia näitleja ja stepptantsija.
OÜ Forte

OÜ Forte on aastal 1991 asutatud Eesti heliplaadifirma, juriidiliselt tegutseb ettevõte tänaseni, kuid aktiivset äritegevust ei toimu .
Ettevõte on välja andnud mitmeid klassikalise, džäss- ja lastemuusika heliplaate ja -kassette.
Muu hulgas andis ettevõte välja Eesti laulupidude tuntumate laulude kogumiku "125 aastat eesti laulupidusid", samuti mitu Veljo Tormise ja Gustav Ernesaksa loominguga muusikaplaati.
Ettevõtet juhtis 1991–2008 Mart Maripuu
Fotoleht

Fotoleht oli fotograafiaajakiri, mis ilmus aastatel 1993–2002.
Ajakiri avaldas artikleid Eesti ja maailma fotograafiast, samuti fotograafia tehnilist infot. 
Ajakirja toimetaja oli Juris Moks. "Fotoleht, mis rahuldas võrdselt nii lihtsalt fotohuviliste, amatöörfotograafide kui ka professionaalsete kunstnike vajadusi, jääbki Juris Moksi elutööks. Ta oli justkui ainult selle ülesandega meie ilma saadetud, kõik muu kippus temast mööda minema, oli talle võõras, ärritas ja häiris. See muu oli rist, mida tuli kanda selleks, et saaks tegelda oma meelisalaga."
Ajakiri ilmus 1 või 2 korda aastas. Selle tiraaž oli 900–1000.
Gerd Neggo tantsustuudio

Gerd Neggo tantsustuudio oli aastatel 1924–1940 Tallinnas töötanud tantsustuudio, kus viljeleti moderntantsu. Tantsustuudio asutas eesti tantsija ja pedagoog Gerd Neggo.
Tantsustuudios on õppinud teiste seas Ida Urbel, Helmi Tohvelman, Geeni Raudsepp, Juta Arg, Boris Blinov, Senta Ots.
Tantsustuudios olid ka liikumis- ja võimlemisrühmad.
Mary Leakey

Mary Douglas Leakey (neiupõlvenimi Nicol; 6. veebruar 1913 – 9. detsember 1996) oli briti arheoloog ja antropoloog, kes avastas kivistunud "Proconsul"'i kolju. Tegemist oli väljasurnud ahviga, keda tänapäeval peetakse üheks inimese eellastest. Lisaks avastas ta Olduvai jäärakust ühe varase hominiidi "Paranthropus"'e kolju ja Laetoli jalajäljed. 
Suurema osa karjäärist töötas ta koos abikaasa Louis Leakeyga Olduvai kuristikus, kaevates välja varaste hominiidide fossiile ja tööriistu. Leitud kivist tööriistade klassifitseerimiseks lõi ta oma süsteemi. 
Temast sai 1960. aastal Olduvai väljakaevamiste direktor. 
Pärast abikaasa surma 1972. aastal sai temast üks tähtsamaid paleoantropolooge ning oma poja Richard Leakey väljaõpetamisega Leakeyde traditsiooni looja.
Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teater

Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teater (ka: Geislingeni Eesti Teater, lühendatult: GET) oli aastatel 1945–1949 Saksamaal Geislingenis tegutsenud pagulaseestlaste kutseline teater.
Teatris töötas üle 100 inimese. 
Teater mängis tegutsemise jooksul 15 sõnalavastust, 3 operetti ja lasteetendusi.
Geislingeni Eesti Sümfooniaorkester

Geislingeni Eesti Sümfooniaorkester oli aastatel 1945–1949 Saksamaal Geislingenis tegutsenud pagulaseestlaste moodustatud sümfooniaorkester. Orkestri asutas Peeter Paul Lüdig.
Orkestris oli 25 liiget.
Orkester andis nii iseseisvaid kontserte kui esines ka muusikalavastustes ja mujal.
Tallinna Kõrgem Giidikool

Tallinna Kõrgem Giidikool oli aastal 1998 asutatud erakõrgkool. Aastal 2004 ühines kool Eesti Hotelli- ja Turismimajanduse Erakooliga.
Koolis õpetati kahte eriala: giidi ja reisisaatja eriala.
Kooli direktor oli Margit Hallmägi.
Erin Tierney

Erin Hinano Tierney (sündinud 29. juunil 1970) on Cooki saarte kergejõustiklane.
Isiklikku.
Erin Tierney on 170cm pikk ja kaalub 56 kg.
Venemaa Teatrikunsti Instituut – GITIS

Venemaa Teatrikunsti Instituut – GITIS (vene keeles Российский институт театрального искусства – ГИТИС) on aastal 1878 Moskvas asutatud teatrikõrgkool. 
1922. aastast kandis kool nime Riiklik Teatrikunstiinstituut (venekeelne lühend GITIS). Aastatel 1934–1992 oli kooli nimi Anatoli Vassiljevitš Lunatšarski nimeline Riiklik Teatrikunstiinstituut. Aastatel 1992–2015 kandis kool nime Venemaa Teatrikunsti Akadeemia ja alates 2015. aastast on kooli nimi Venemaa Teatrikunsti Instituut – GITIS.
Aastatel 1948–1953 tegutses koolis GITIS-e eesti stuudio.
GITIS-e eesti stuudio

GITIS-e eesti stuudio oli aastatel 1948–1953 Anatoli Vassiljevitš Lunatšarski nimelises Riiklikus Teatrikunstiinstituudis tegutsenud eestlastest moodustatud õppestuudio.
Stuudio lõpetas üks kursus 25 õpilasega. Eestisse naasis neist 24 ja nad kõik asusid tööle Draamateatrisse.
Tragun

Tragun (prantsuse sõnast "dragon") on ratsaväeüksuse liige. Algselt kasutasid tragunid hobuseid vaid transpordiks ja ise liikusid jalgsi, kuid alates 17. sajandist hakkasid nad ratsanikeks. Esimesed traguniväeüksused loodi 16. sajandil Prantsusmaal. Kuni 20. sajandi alguseni leidus traguniüksusi enamikus Euroopa riikide armeedes. 
Tragunite vorm ja relvastus (valdavalt tulirelvad ja jalaväemõõk) sarnanevad jalaväe omadega. Venemaa keisririigis oli Napoleoni sõdade ajal 36 ja Esimese maailmasõja ajal 22 tragunipolku. 
Tragunite alaliikideks võib lugeda ka karabinjeere (Venemaa keisririigis kuni 20 polku) ja ratsagrenadere (Venemaa keisririigis kuni 6 polku).
Boris Blinov

Boris Blinov (ka Boris Blinoff; 19. aprill 1909 Tallinn – 4. märts 1982 Tallinn) oli Eesti tantsija ja ballettmeister.
Ta õppis 1926. aastani Tallinna vene gümnaasiumis, tantsu Gerd Neggo tantsustuudios ja Estonia teatri Rahel Olbrei õpperühmas.
Ta oli aastatel 1926–1960 Estonia teatri balletisolist, seadis tantse ooperitele ja operettidele (ka Vanemuises ja Ugalas), oli mitme ballettmeistri (Anna Ekston, Boris Fenster) assistent ning Paul Sepa erateatristuudios ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis liikumisjuht.
Gusli (selts)

Gusli oli aastatel 1864–1940 Tallinnas tegutsenud kohalikest venelastest laulmise-, pilli- ja näitemängu harrastajaid ühendav selts. 
Aastatel 1898–1924 kandis selts nime Vene Muusikasõprade Selts "Gusli", 1924–1940 Vene Kaunite Kunstide Selts "Gusli".
Gusli tippaeg oli 1870. ja 1880. aastad, mil seltsi kuulus üle 200 liikme. Seltsi asutas vene kaupmees Aleksei Jepinatjev.
Heino Elleri nimeline rahvusvaheline viiuldajate konkurss

Heino Elleri nimeline rahvusvaheline viiuldajate konkurss on aastal 1991 Tallinnas alguse saanud viiuldajate võistlus.
Konkursi üks eesmärke on Heino Elleri loomingu tutvustamine. 
Esimesel konkursil osales viiuldajaid peale Eesti ka Lätist, Leedust ja Soomest. Hiljem on osavõtjaid olnud muudestki riikidest, sealhulgas näiteks ka Koreast.
Neljas rahvusvaheline Heino Elleri nimeline viiuldajate konkurss toimus 11.–19. oktoobril 2008 Tallinnas. Esimest preemiat jagasid Linnea Hurttia Soomest ja Magdalena Filipczak Poolast. Teist preemiat välja ei antud. Kolmanda preemia sai Liis Joamets Eestist.
Tartu Elektriteater

Tartu Elektriteater on väärtfilmikino Tartu linnas, mis kasvas välja varem Athena Keskuses tegutsenud kinost Athena.
Tartu Elektriteatri nime all alustati tegevust 2012. aastal. Varem tegutseti Laial tänaval. 2017. aasta oktoobris koliti endise Tartu Ülikooli kiriku ruumidesse aadressil Jakobi 1.
Elektriteater avas novembris 2025 Raekoja platsi ja Kompanii tänava nurgal teise kinosaali. Raekoja saalis (Kompanii 2) tegutseb ka baar.
Kino nimi tuleb eesti esimese paikkino elektriteater Illusion nimest.
Kino programm keskendub peamiselt Eesti ja Euroopa mängu- ja dokumentaalfilmidele, sekka näidatakse animatsiooni, lühifilme ja filmiklassikat.
Helmi Betlemi laulustuudio

Helmi Betlemi laulustuudio oli aastatel 1945–1949 Rootsis Stockholmis ja 1949–1990 Kanadas Torontos tegutsenud stuudio, mille asutas eesti laulja ja muusikapedagoog Helmi Betlem.
Torontos andsid laulustuudio õpilased ka kõrgetasemelisi avalikke kontserte ja esitasid oratooriume.
Tuntud õpilasi Toronto aegadest: Estra Väli, Ellen Kuuskne, Raimond Tralla jt.
Haapsalu vanamuusikafestival

Haapsalu vanamuusikafestival on aastast 1994 Haapsalus toimuv rahvusvaheline varajase muusika festival.
Festivali asutaja ja kunstiline juht oli aastatel 1994–2024 Toomas Siitan.
Aastatel 1996–2009 korraldas festivali kontserdiagentuur Concerto Grosso. Aastast 2010 korraldab festivali Muusikaühing Studio Vocale. Aastast 2019 on festivali kaaskorraldaja MTÜ Floridante tegevjuht, Saale Fischer. Aastast 2025 on Saale Fischer festivali kunstiline juht.
Johannes Bleive

Johannes Bleive (17. september 1909 Tartu – 16. mai 1991 Tartu) oli eesti muusikapedagoog ja -kriitik ning helilooja.
Elulugu.
Johannes Bleive õppis aastatel 1928–1931 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis viiulit (Robert Peenemaa klassis) ja aastatel 1931–1938 kompositsiooni (Heino Elleri klassis), lõpetas aastal 1939 eksternina Tallinna Konservatooriumi (Artur Kapi klassis)
Ta oli aastatel 1940–1985 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli muusikateoreetiliste ainete õppejõud; ta on tegutsenud ka dirigendi ja muusikaarvustajana. Ta oli aastast 1949 Eesti Heliloojate Liidu liige, aastast 1957 juhtis ta liidu Tartu osakonna tööd.
Tema õpilasi: Leo Schotter, Aare Allikvee, Johannes Jürisson, Valdeko Viru, Mare Põldmäe.
Looming.
Johannes Bleive heliloomingut iseloomustab värvikas harmoonia ja väljenduse ekspressiivsus. Tema kammerteoseid on esitanud paljud interpreedid, sealhulgas Elsa Avesson, Vaike Vahi, Charles Kipper, Ago Russak, Tiiu Usk, Rein Bleive, Ellen Laidre, Avo Kittask, Kaljo Räästas, Evi Vanamölder, Sigrid Orusaar ja Tõnu Reimann. 
Bleive loodud orkestriteoseid on juhatanud Kirill Raudsepp, Roman Matsov, Valdeko Viru, Endel Nõgene ja teised.
Isiklikku.
Tema isa Mihhail Bleive (1873–1919) oli Rõngu Issanda Taevaminemise koguduse preester ja Tartu Jumalaema Uinumise koguduse esipreester. Mihhail Bleive mõrvasid 14. jaanuaril 1919 kommunistid Tartus Krediidikassa keldris, aastal 2000 kanoniseeriti ta pühakuks. Ka Johannese vend Theodor Bleive (1901–1979) oli preester. Poeg Rein Bleive (s. 1944) on pianist ja Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli klaveriõpetaja.
Harjumaa Muuseum

Harjumaa Muuseum on aastal 1988 Keila Muinsuskaitse Seltsi eestvõttel asutatud muuseum, mis asub Keila mõisahoones. Muuseum on olnud mitmes alluvuses, alates 2017. aastast kuulub see Keila linnale. 
Asutati 30. augustil 1988, esimene püsiekspositsioon avati 1991 esimese korruse kolmes ruumis. 
Põhikirjas järgi on muuseumi põhiülesanne "ajaloolise Harjumaa ajaloo ja kultuuripärandi ning nendega seotud materjalide uurimine, kogumine ja säilitamine ning avalikkusele tutvustamine".
Aastal 2010 avati Paldiskis Harjumaa muuseumi filiaal – Amandus Adamsoni Ateljeemuuseum.
Harjumaa Muuseumi peavarahoidjana on aastatel 1988–2015 töötanud Mall Siniveer.
Mark Sherwin

Mark Dennis Sherwin (sündinud 22. jaanuaril 1970 Austraalias Adelaide'is) on Cooki saarte kergejõustiklane (100 meetri ja 200 meetri jooksja).
Mark Sherwin on osalenud sprindidistantsidel 1992. aasta Barcelona ja 1996. aasta Atlanta olümpiamängudel ning 1987, 1991 ja 1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel.
Isiklikku.
Mark Sherwin on 180 cm pikk ja kaalub 72 kg.
Kunstinäitus Harku '75

Harku '75 oli aastal 1975 Harku mõisas toimunud mitteametlik kunstinäitus, millega taotleti leida teadusliku ja kunstilise mõtte vahelisi pidepunkte.
Näitusel eksponeeriti eriti kunstiteoseid, mis olid inspireeritud geomeetrilisest ja popkunstist.
Näituse peakorraldajad olid Tõnu Karu, Leonhard Lapin ja Raul Meel.
Aastal 1995 toimus Tallinnas näitusele Harku '75 retrospektiivnäitus.
Heinaste merekool

Heinaste merekool oli aastatel 1864–1916 tegutsenud merekool. Merekooli asutamisel mängis olulist rolli Läti ärkamisaja tegelane Krišjānis Valdemārs.
1870. aastast oli kool üheklassiline, 1879. aastast kolmeklassiline.
Algul õpetati koolis eesti ja läti keeles, 1890. aastate lõpust ainult vene keeles. 
1979. aastal rajati merekooli ruumidesse Heinaste merekooli muuseum. Selle peahoone on riikliku kaitse all olev muinsusmälestis.
AS Hiiu Kalur

AS Hiiu Kalur on aastal 1991. asutatud Eesti kalatööstusettevõte.
Ettevõte on 1949. aastal asutatud Hiiu Kaluri kalurikolhoosi õigusjärglane. 
Ettevõttes töötab üle 70 inimese.
Ettevõttel on kuus traallaeva, mis püüavad Läänemerest kilu, räime ja turska.
Ettevõttel on neli tehast, millest kolm asuvad Eestis (Saaremaal Läätsal, Pärnumaal Lius ja Audrus) ning üks Soomes. Hiiumaal Kõrgessaares asunud kalatehas on suletud.
Ettevõttel on osalus ka järgmistes ettevõtetes:
Haapsalu kihelkond

Haapsalu kihelkond (saksa keeles "Kirchspiel Hapsal") oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis.
Haapsalu kihelkond oli Eestimaa kubermangu väikseim kihelkond, mis eksisteeris ainult ajutiselt 18.–19. sajandil.
Haapsalu kihelkonna mõisad.
Kihelkonnas paiknes 1 mõis.
Haapsalu kirikumõis paiknes Ridala kihelkonnas.
Hiiu Leht

Hiiu Leht on Hiiu maakonna ajaleht, mis ilmub 1997. aasta 20. juunist.
Algul ilmus see kord nädalas reedeti, 1998. aastast hakkas ilmuma kaks korda nädalas teisipäeviti ja reedeti. Alates 2010. aasta augustist ilmub reedene Hiiu Leht värvilisena. Muudatus oli tingitud konkurendi tekkimisest – hakkas ilmuma värviline nädalaleht Hiiu Nädal.
Hiiu Lehe omanikfirma oli osaühing Saaremaa Raadio, mis andis välja ka Saare maakonna ajalehte Meie Maa. Aastast 2022 on lehe omanik OÜ Hiiu meedia.
Hiiu Lehe esimene peatoimetaja oli Anu Pallas. 1999. aastal sai peatoimetajaks aasta varem tegevtoimetajana tööle asunud Urmas Lauri. Pärast Urmas Lauri siirdumist ajalehte Lääne Elu võttis 2006. aasta 1. oktoobrist peatoimetaja ülesanded üle seni ajakirjaniku ja toimetajana töötanud Harda Roosna. 
Hiiu Lehel on ilmunud ka lisasid:
Enne 2004. aastat ilmus ka teine Hiiu maakonna ajaleht – Hiiumaa, mis 2004. aasta septembris läks pankrotti. Pankrotivara koos kohustustega ostis Hiiu Lehe omanik Arne Pagil.
2010. aasta augustist kuni 2012. aasta juunini ilmus Hiiu maakonnas ka nädalaleht Hiiu Nädal.
Rudolf Tobiase majamuuseum

Rudolf Tobiase majamuuseum on Hiiumaa Muuseumi filiaal. See avati 27. mail 1973.
Muuseum asub Selja külas (Hiiu mnt 33), Käina alevikust läänes. See jääb Kärdla–Käina maantee äärde.
Muuseumihoone on helilooja Rudolf Tobiase sünnikodu, kus ta elas 1885. aastani-
Muuseumi püsiekspositsioon kajastab Rudolf Tobiase elu ja loomingut.
Rudolf Tobiase sünnimaja on arvatud ajaloomälestiseks. Muuseumi õuel asub ka ehitismälestiseks arvatud Ole tuulik, mis viidi 1986. aastal Ole külast Hagaste külla ja 2003. aastal Hagastest muuseumi juurde Käina lähistele.
Hiiumaa Muuseumid

Sihtasutus Hiiumaa Muuseumid on Hiiumaa muuseume koondav asutus.
Muuseum loeb enda tegevuse alguseks aastat 1967, kui Kassari mõisahoones avati muuseum. Aastani 1996 kandis muuseum nime Hiiumaa Koduloomuuseum. Sealt alates Hiiumaa Muuseum.
Aastast 1998 on muuseumi peamaja Kärdla kalevivabriku direktorite maja (Pikk Maja).
Muuseumil on mitu filiaali: nende seas on Rudolf Tobiase Majamuuseum (asutatud 1973) ja Mihkli Talumuuseum. 1984–2002 oli Hiiumaa Koduloomuuseumi filiaaliks Paul Kammi majamuuseum.
Hirohall

Hirohall oli aastatel 1988–1991 Tartus tegutsenud kirjandusrühmitus.
Rühmitusse kuulusid Kauksi Ülle, Sven Kivisildnik, Valeria Ränik, Karl Martin Sinijärv ja Jüri Ehlvest.
Hirohalli baasil loodi 1989. aastal Eesti Kostabi $elts.
Horre Zeigeri Big Band

Horre Zeigeri Big Band (lühend: HZBB) on eesti muusikakollektiiv, mis on asutatud 1954. aastal ja tegutseb Nõmme Kultuurimajas.
Bigbändi eestvedaja oli 57 aastat Horre Zeiger (1932–2013), kelle tantsuorkestrist 1954. aastal kollektiiv asutati.
Pärast dirigendi ja arranžeerija Horre Zeigeri surma 2013. aastal juhtis orkestrit saksofonist Tiit Varts ning 2019. aastast juhatab orkestrit Toomas Tutt. 
Orkester on mänginud eriti džässmuusikat, kokku umbes 1500 pala. Heliloojatest on mängitud Glenn Milleri, Duke Ellingtoni, Raimond Valgre ja veel paljude loomingut.
Bigbändi solistid on olnud näiteks Aino Bāliņa-Karmo, Uno Loop, Silvi Vrait, Sünne Valtri jt.
Tururangi Tarapu

Tururangi Tarapu (sündinud 14. oktoobril 1972) on Cooki saarte kergejõustiklane.
Kurt von Schleicher

Kurt Ferdinand Friedrich Hermann von Schleicher (7. aprill 1882 Brandenburg an der Havel – 30. juuni 1934 Neubabelsberg (tänapäeval Potsdam)) oli Saksamaa kindral ja Weimari vabariigi aegne viimane Saksamaa riigikantsler 3. detsembrist 1932 kuni 28. jaanuarini 1933 ja Preisimaa riigikomissar. Seitseteist kuud hiljem pärast tema ametist tagasi astumist mõrvati ta Pikkade nugade ööl tema monarhistlike vaadete pärast Adolf Hitleri käsul.
Termaalvesi

Termaalvesi on põhjavesi, mille temperatuur on kõrgem kui 37 °C. Termaalvesi pääseb maapinnale kuumaveeallika kaudu. Termaalvett võidakse kasutada vesiravis, kütmiseks või elektrienergia tootmiseks.
Hot.ee

Hot.ee on aastal 1999 loodud veebiportaal.
Portaali looja on Kain Kalju. 
Algul võimaldas portaal kasutajatel ainult e-posti kasutada, aastast 2000 saab portaalis muu hulgas faile hallata, intranetti kasutada, kodulehti majutada. 
Aastast 2003 haldab portaali Elion.
KiCad

KiCad on elektroonika disaini automatiseerimiseks loodud vaba tarkvara. See lihtsustab elektriskeemide disainimist ja skeemidest trükkplaatide koostamist. KiCadis on integreeritud skeemi joonistamise ja trükkplaadi kujunduse loomiseks. Pakis on tööriistad trükkplaadist ja komponentidest materjaliandmiku, Gerberite ja 3D-vaadete loomiseks.
KiCadi arendamist alustas Jean-Pierre Charras. Praegu arendab seda vabatahtlik arendajate meeskond ja tööversiooni uuendatakse iga päev.
Omadused.
KiCad on mitmeplatvormiline programm, mis kirjutatud WxWidgetsi mooduli abil. See võimaldab seda käitada paljudes operatsioonisüsteemides: FreeBSD, Linux, Windows ja Mac OS X. Sisse on ehitatud komponenditeeke ja kasutajad saavad ise komponente juurde valmistada. Lisatavad komponendid võivad olla projektispetsiifilised või üldises kasutuses. On olemas tööriistu, millega saab teistes programmides loodud komponente KiCadi vormingusse salvestada. Kõik kasutatavad failivormingud põhinevad lihttekstil, mis aitab kasutada versioonihaldust ja muudab kolmanda osapoole lisaprogrammide tegemise lihtsamaks.
Toetatud on paljud keeled, näiteks inglise, katalaani, tšehhi, saksa, kreeka, hispaania, soome, prantsuse, ungari, itaalia, jaapani, korea, hollandi, poola, portugali, vene, sloveeni, rootsi ja hiina.
Trükkplaadist 3D-vaate kuvamiseks kasutatakse Wings3Dd.
KiCadil on sisseehitatud automaatne radade looja. Lisaks on võimalik kasutada välist Javal baseeruvat tasuta programmi FreeRouting. Selleks peab disaini salvestama Specctra DSN faili, mis seejärel laaditakse välisesse programmi. Tulemused saab hiljem KiCadi Pcbnew mooduliga avada.
Anna Karenina (täpsustus)

"Anna Karenina" on Lev Tolstoi romaan.
Anna Karenina on Lev Tolstoi romaani "Anna Karenina" tegelane. 
"Anna Karenina" võib olla veel:
Ida Tantsukool

Ida Tantsukool on 1994. aastal Tartus asutatud tantsukool. 
Kool loodi Alla ja Tiit Lilleoru, Tamara Kõrreveski ja Kaljo Urbeli (Ida Urbeli sugulane) eestvõttel. Kool on nimetatud eesti ballettmeistri ja lavastaja Ida Urbeli järgi.
Koolis õpetatakse muu hulgas klassikalist tantsu, akrobaatikat, moderntantsu.
Aastast 1999 haldab kooli MTÜ Muusa.
Ilmatar (selts)

Ilmatar on aastal 1887 Suure-Jaanis asutatud laulu- ja mänguselts. 
Ilmatari eestvedaja oli algusaegadel Joosep Kapp, kes aastal 1890 moodustas seltsi juurde segakoori Ilmatar. Enne seltsi asutamist tegutses Suure-Jaanis meeskoor (asutati 1862) ja pasunakoor (asutati 1871). Pärast Joosep Kapi surma hakkas seltsi juhtima Hans Kapp.
1909. aastal asutati seltsi juurde raamatukogu, millest kujunes hilisem Suure-Jaani raamatukogu.
Aastal 1917 nimetati laulu- ja mänguselts ümber haridusseltsiks. 
Aastal 1923 osales selts VIII üldlaulupeol, saates sinna kolm laulukoori ja pasunakoori.
Digital Multiplex

Digital Multiplex ehk DMX-512 või DMX-512-A on digitaalne andmesideprotokoll ja standard, mida kasutatakse peamiselt lavavalgustuse ja efektide juhtimiseks. Protokoll võimaldab juhtida suunatavaid prožektoreid, hämardeid ja katikuid.
Standardid.
Esimest korda standardiseeriti Digital Multiplex Ameerika Ühendriikide Teatritehnoloogia Instituudi (United States Institute for Theatre Technology, USITT) poolt (USITT DMX512/1990). Aastal 2000 kinnitati Saksamaal standard DIN 56930-2 ja novembris 2004 USA standard ANSI E1.11 (DMX512-A).
Omadused.
Põhineb elektriliselt RS-485-l.
Magot

Magot ehk berberi makaak ("Macaca sylvanus") on Põhja-Aafrika Atlase mägedes ja Gibraltari kaljudel karjadena elutsev pärdiklane makaagi perekonnast. 
Magot on oma perekonna ainus sabata liik ja ühtlasi ainus ahv, kelle levila ulatub Euroopasse. Osa teadlasi peab Gibraltari asurkonda jäänukiks varasemast laiemalt levinud populatsioonist, osa aga Aafrikast ammusel ajal sissetooduks.
Teinakore Teiti

Teinakore Teiti (sündinud 2. aprillil 1983) on Cooki saarte kergejõustiklane (100 m ja 200 meetri jooksja). Tema nimel on 200 meetri jooksu Cooki saarte välisrekord.
Uaongo Areai

Uaongo Areai (sündinud 1. jaanuaril 1962) on Cooki saarte kergejõustiklane.
TOEFL

TOEFL (inglise keeles "Test of English as a Foreign Language") on rahvusvaheline standardiseeritud inglise keele test. Selle tulemusi nõutakse ingliskeelsetesse ülikoolidesse või programmidesse kandideerimisel.
Tänapäeval on TOEFL internetipõhine ("internet-based test"), milles kombineeritult mõõdetakse nelja oskust: lugemist, kuulamist, kõnelemist ja kirjutamist. Iga osa eest on võimalik saada maksimaalselt 30 punkti, lõpptulemus ("total score") võib ulatuda 120 punktini.
TOEFL testi tegemine nõuab testitavalt mitte ainult head inglise keele oskust, vaid ka oskust oma teadmisi ingliskeelses akadeemilises keskkonnas kasutada. Iga testiülesande jaoks on ette nähtud kindel aeg, seega on soovitatav eelnevalt treenida ülesannete lahendamist aja peale.
Eestis viib TOEFL testi läbi ja annab vastavasisulist koolitust Põhja-Ameerika ülikoolide teabekeskus.
Alates 2013. aastast on TOEFL test üks testidest, mille nõuetekohase tulemusega saab asendada inglise keele riigieksami Eestis.
Suvelilled

Suvelill on üheaastane taim, kes külvijärgselt samal aastal õitseb, viljub ja annab seemneid ning sügiseks sureb.
Suvelillede hulka arvatakse ka kaheaastased lilled, kes esimesel aastal moodustavad lehekodariku, talvituvad ja järgmisel aastal õitsevad, viljuvad ja annavad seemneid ning surevad. Paljud taimekasvatuses kaheaastastena kasvatatavad lilled on küllpüsikud, kuid õitsevad rikkalikumalt just teisel kasvuaastal ning seega on majanduslikult mõttekas neid kasvatada vaid kaks esimest aastat.
Meie kliimas kasvatatakse üheaastaste suvelilledena ka mitmeid soojast kliimast pärit liike, kes oma kodumaal on püsikud, kuid meil ei talvitu.
Agrotehnoloogia seisukohalt jagunevad suvelilled laias laastus kaheks: need, mis külvatakse otse kasvukohale ja need, mis vajavad ettekasvatamist ning istutatakse kasvukohale juba noortaimedena. 
Otse kasvukohale külvatavad suvelilled: 
Ettekasvatamist vajavad suvelilled:
AS Kirjastus Ilo

Kirjastus Ilo (ka "AS Kirjastus ILO") oli 1990. aastal asutatud kirjastus, mis algul oli AS Ilo üksus. Iseseisvaks kirjastuseks sai see aastal 1999. Aastal 2009 ühines TEA Kirjastusega.
Aastatel 2003–2008 oli kirjastuse peatoimetaja Raul Kilgas. 
2008. aasta oktoobris omandas TEA Kirjastus 100% kirjastuse Ilo aktsiatest. Septembris 2009 otsustati kirjastused ühendada ja ühinemisotsus jõustus 30. detsembril 2009. 
Detsembris 2009 kustutati AS Kirjastus Ilo äriregistrist.
Ilo kaubamärk oli kasutusel hiljemgi, peamiselt anti selle all välja õppekirjandust.
Das Inland

Das Inland, alapealkirjaga "Eine Wochenschrift für Liv-, Esth- und Curländische Geschichte, Geographie, Statistik und Litteratur" (tõlkes: Kodumaa. Liivi-, Eesti- ja Kuramaa ajaloo, geograafia, statistika ja kirjanduse nädalakiri) oli aastatel 1836–1863 Tartus ilmunud saksakeelne nädalaleht.
Nädalalehe asutas Friedrich Georg von Bunge. Peale tema toimetasid veel lehte Theodor Heinrich Beise ja Carl Gottlieb Reinthal. Lehte kirjutasid peamiselt estofiilsed baltisakslased. Kaastööd tegi ka näiteks Friedrich Reinhold Kreutzwald.
Semiootiline Jälg

Semiootiline Jälg on Eesti Semiootika Seltsi väljaantav aastaauhind eelmisel kalendriaastal ilmunud parima semiootikateemalise kirjatöö ja Eesti semiootika edendamise eest.
DNB

DNB on kolmetäheline lühend, mis võib märkida mõnd allkirjutatut:
Plaueni praostkond

Plaueni praostkond ("Kirchenbezirk Plauen") on Saksi Evangeelse Luterliku Maakiriku praostkond Saksamaal. Praostkonna keskus asub Plaueni Jaani kiriku juures. Alates 2003. aastast on praostiks ("Superintendent") Matthias Bartsch. 
Tänapäeval on Plaueni praostkonnas 43 kogudust:
Insenerikultuur Eestis

Insenerikultuur Eestis on aastatel 1992–1997 Tallinna Tehnikaülikooli välja antud tehnikakirjanduse artiklite kogumik.
Kokku ilmus 3 kogumikku.
Kogumiku toimetaja oli Vahur Mägi.
Interlitteraria

Interlitteraria on aastast 1996 ilmuv rahvusvaheline eelretsenseeritav ajakiri, mis ilmub Tartu Ülikooli maailmakirjanduse õppetooli ja Eesti Võrdleva Kirjandusteaduse Assotsiatsiooni väljaandel. Ajakirja peatoimetaja on Jüri Talvet.
Väljaande peasisu moodustavad võrdleva kirjandusteaduse artiklid, kusjuures need võivad olla inglise, prantsuse, saksa või hispaania keeles.
Ilmatar (täpsustus)

Ilmatar on Soome rahvuseepose Kalevala tegelane, kelle järgi on saanud nime mitmed organisatsioonid, inimesed ja objektid.
Ilmatar

Ilmatar on Soome rahvuseeposes "Kalevalas" neitsilik õhuvaim, ilmatütar ("luonnotar").
Nimi "Ilmatar" tuleneb soomekeelsest sõnast "ilma" ('õhk') ja liitest -"tar", mis (nagu eesti keeleski) tähendab naissoost olevust. "Kalevalas" nimetati teda vahel ka "Luonnotar", mis tuleneb sõnast "luonto" ('loodus').
Ta jäi rasedaks merest ja tuulest ning tõi ilmale Väinämöise.
Sibeliuse "Luonnotar".
Ilmatari teise nime järgi on nime saanud Soome helilooja Jean Sibeliuse teos "Luonnotar" (1913).
Interstanding

Interstanding oli Eesti Kunstiakadeemia E-Meedia Keskuse ja Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse korraldatud rahvusvaheline konverents. 
Konverentsid toimusid 4 korda: aastal 1995, 1997, 1999 ja 2001.
Konverentside põhiteema oli digitaaltehnika ja uue meedia mõju kultuurile.
Johannes Käisi Selts

Johannes Käisi Selts oli aastal 1990 Põlvas asutatud selts.
Põhikirja järgi on seltsi eesmärgid järgmised: "koondada inimesi, esmajoones õpetajaid ja teisi haridustöötajaid, kes tahavad kaasa aidata Johannes Käisi pedagoogilise pärandi uurimisele ja propageerimisele, tema ideede ja meetodite rakendamisele nüüdiskoolis, üldse kooliuuendustööle Eestis".
Eesmärkide saavutamiseks korraldab selts igal aastal muu hulgas suvekoole, konverentse. Selts toetab ka aastast 1985 antava Johannes Käisi preemia väljaandmist.
Seltsil on 106 liiget (2002).
Seltsi liikmeid:
Jaan Tamme nimeline puhkpillikvintett

Jaan Tamme nimeline puhkpillikvintett oli aastatel 1942–1992 tegutsenud Eesti puhkpilliansambel.
Eesti esimese kutselise puhkpillimängija Jaan Tamme nime kandis ansambel aastast 1975. 
Ansambel asutati aastal 1942 Jaroslavlis ja algul kuulusid ansamblisse Rudolf Omel (flööt), Roland Kriit (klarnet), Voldemar Rohtla (oboe), Arnold Kiiver (metsasarv), Eugen Saanpere (fagott). Aastal 1953 liitus ansambliga Samuel Saulus, kes mängis ansamblis aastani 1990. Ansambli koosseisus toimus aastate jooksul mitmeid muudatusi. 
Ansambli repertuaari on kuulunud nii klassikalisi kui ka nüüdismuusika palasid.
Jazzkaar

Jazzkaar on aastast 1990 Tallinnas toimuv rahvusvaheline džässifestival, mis on Baltimaade samalaadsetest suurim.
Festivali peakorraldaja on MTÜ Jazzkaare Sõprade Ühing. Festivali direktor ja kunstiline juht on Anne Erm.
Festivalil on aastate jooksul üles astunud üle 40 riigi džässmuusiku ja -ansambli.
Lea Leppik

Lea Leppik (1986. aastani Lea Mäeväli; sündinud 16. novembril 1965) on eesti orienteeruja, rogainija ja kabetaja. 
Haridus.
Ta on lõpetanud 1983. aastal Tallinna 46. Keskkooli ning 1988. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna teeninduse ökonoomika ja juhtimise eriala.
Töö.
Lea Leppik töötab AS-i Prike finantsjuhina.
Sporditulemused.
1988. aastal tuli ta Eesti naiste meistriks 64-ruudulises kabes (Vene kabes), lisaks võitis samas mänguliigis 1987. aasta Eesti meistrivõistlustel hõbe- ning 1984. ja 1985. aastal pronksmedali. 1985. aastal tuli ta Eesti naiste meistriks kirikabes ja võitis hõbemedali Eesti võistkondlikel kabemeistrivõistlustel Oktoobri rajooni võistkonnas. 1987. aastal sai ta NSV Liidu naiste kirikabe meistrivõistlustel 4. koha.
Orienteerumisjooksus on ta veteranide klassides tulnud Eesti meistriks öisel tavarajal (2002. ja 2003. aastal klassis N35 ning 2011. ja 2015. aastal klassis N45), pikal rajal (2007. aastal klassis N40), teatejooksus (2013. aastal klassis N45-50), sprindis (2015. aastal klassis N50) ja tavarajal (2021. aastal klassis N55).
2014. aasta rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis ta naisveteranide klassis koos Airi Alnekiga hõbemedali (naiskondade arvestuses 5. koht). 2017. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel võitis ta naisveteranide klassis koos Airi Alnekiga pronksmedali. Koos Lauri Leppikuga sai ta 2016. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel Austraalias segavõistkondade arvestuses 9. koha ja 2023. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel USA-s 55-aastaste ja vanemate veteranide klassis hõbemedali.
Isiklikku.
Ta on abielus Lauri Leppikuga.
Paula Delacherie

Paula Delacherie (neiuna Paula Ilves; 7. aprill 1903 Kehtna – 2. september 2003 Pariis) oli eesti rahvusest Prantsuse arhitekt.
Ta õppis Lenderi gümnaasiumis ja aastatel 1923–1929 Budapesti Tehnikaülikoolis, lõpetades selle esimese naisarhitektina. Seejärel stažeeris ta aasta Ungaris.
Ta asus 1932. aasta lõpul elama Pariisi. Pariisis olles töötas ta sisearhitektina, 1930. aastatel oli menuarhitekt Michel Roux-Spitzi büroos.
1948. aastal valiti ta Pariisis Prantsuse Eesti Seltsi esimeseks esimeheks.
Looming.
1935. aastal võitis ta funktsionalistliku projektiga Kose-Lükati vabaõhukooli hoone võistluse. Ta projekteeris pangahooneid ja haiglaid; ta tegi projekti Pariisis villa ümberehituse Eesti saatkonnaks, kuid põhitöö oli tal ikkagi sisekujundus.
Isiklikku.
Tema õde oli keemik ja õpetaja Marie Voore ning õepoeg oli soomepoiss ja Kanada arhitekt Kaljo Voore.
Tema abikaasa oli 1933. aastast Prantsuse arhitekt Jacques Delacherie. Pärast abikaasa surma kasutas ta perekonnanime Ilves-Delacherie.
AS O-I Production Estonia

AS O-I Production Estonia (varasema nimega AS Järvakandi Klaas) on 1991. aastal asutatud klaasitootmisettevõte.
Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1936 Enne 1991. aastal ettevõtte asutatamist oli eelmine ettevõte kombinaadi Järvakandi Tehased tsehh.
Aastast 2003 on ettevõte omanik USA kontserni Owens-Illinois Soomes asuv tütarettevõte OI Finnish Holdings Oy.
Kaak (väljaanne)

Kaak oli 1906. aastal Eduard Vilde eestvõtmisel Helsingis ilmunud satiirileht. Toimetus asus Helsingis aadressil Sirkuskatu 1. Ajalehe vastutav toimetaja oli Otto Tiuppa ja tegevtoimetaja Eduard Vilde.
Esimene ajalehenumber ilmus 1. juulil 1906, selle maht oli 16 lehekülge ja osaliselt oli number ka värvitrükis. Sisu kirjutas peamiselt Eduard Vilde, joonistuste autorid olid Nikolai Triik (pseudonüümiga Waikne), Konrad Mägi ja Karl Alfred Jentson (pseudonüümiga Pessimist).
Eduard Vilde avaldas ajalehes artikli ja karikatuuri, mille esimeses osas vedeleb Konstantin Päts laeva kajutis sohval ja teatab: 
"Ei mõista, mida kapitalismile ette heita. Tema on saanud vaid head – esimese klassi söögid ja raha rahakotti ja selle eest ei ole vaja muud teha, kui kiita ajalehtedes Company maid". 
Pärast seda artiklit Pätsi ja Eduard Vilde (kes oli Pätsi Teataja omaaegne kaastööline) suhted jahenesid pikaks ajaks.
Ajalehte anti välja Soome sotsiaaldemokraatide toel. Ajaleht oli nii riigi- ja ühiskonnakriitiline, et selle esimese kahe numbri levikut takistati ja alates kolmandast numbrist keelati ajalehe ilmumine ära.. Ajalehes naeruvääristati ka keisrivõimu.
Ajalehte trükiti Soomes Helsingis Työväen kirjapaino trükikojas.
1965. aastal andis kirjastus Eesti Raamat Eduard Vilde 100. sünniaastapäevaks välja ajalehe faksiimileväljaande, mille kaanel (kujundaja Heino Kersna) oli kujutatud Ernst Kollomi puugravüür Eduard Vildest. Trükiti 1000 eksemplari ja iga raamat oli nummerdatud.
Tiraa Arere

Tiraa Arere (sündinud 16. oktoobril 1984) on Cooki saarte kergejõustiklane.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel saavutas ta 100 meetri jooksus 81. koha tulemusega 11,55 sekundit. 
2010. aasta sisemaailmameistrivõistlustel saavutas ta 60 meetri jooksus 49. koha uue isikliku rekordiga 7,64 sekundit.
Jussikese seitse sõpra

"Jussikese seitse sõpra" on eesti kirjaniku ja raamatukunstniku Silvi Väljali lasteraamat, mille esmatrükk avaldati 1966. aastal. Enamasti illustraatorina tegutsenud Väljal on selle raamatu puhul niihästi teksti kui ka piltide autor.
Raamatus külastab Jussike järjest kõiki seitset nädalapäeva.
Populaarsest raamatust on ilmunud arvukalt kordustrükke ja seda on tõlgitud araabia, bengali, fääri, hispaania, inglise, lao, leedu, marathi, saksa, singali, slovaki, soome, telugu, tšehhi, ukraina, ungari ja vene keelde.
Lihtsa ja meeldejääva süžee tõttu on seda lavastatud korduvalt nii lasteasutustes kui ka kutselistes teatrites (sh 2002. aastal Nukuteatris, lavastaja Anne Türnpu ning Endla teatri ja Kuressaare Linnateatri koostöös). Muuhulgas on "Jussikese seitsme sõbra" lavastust tutvustatud mitmes välisriigis (sh Kasahstanis, Hiinas, Fääri saartel, Jaapanis ja Venemaal).
1967. aastal tehti raamatu ainetel Tallinnfilmis samanimeline multifilm (režissöör Heino Pars).
Baklažaan

Harilik baklažaan ("Solanum melongena") ehk harilik pommu on maavitsaliste sugukonna maavitsa perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.
Kaarli koguduse kontsertkoor

Kaarli koguduse kontsertkoor (ka Kaarli kiriku kontsertkoor, EELK Tallinna Toompea Kaarli Koguduse Kontsertkoor) on 1989. aastal asutatud Kaarli koguduse juures tegutsev segakoor.
2015. aastast on koori peadirigent Piret Aidulo ja dirigent Pärtel Toompere.
Varem on koori peadirigendina juhatanud Marika Kahar (1989–1991), Ene Üleoja (1991–1998), Heli Jürgenson (1999–2003), Mikk Üleoja (2003–2011) ja Raul Talmar (2012–2015).
Koor on võistelnud näiteks Barcelonas toimunud IX Rahvusvahelistel Rahvalaulude Koorikonkursil "Euroopa ja tema laulud", kus koor pälvis ühes kategoorias kuldmedali. Kuldmedal saadi ka Roomas toimunud V Rahvusvahelistel Orlandi di Lasso nimelisel Koorifestivalil.
Kanepi Laulu ja Mängu Selts

Kanepi Laulu ja Mängu Selts oli aastal 1869 lauluseltsina asutatud selts. Aastal 1940 nõukogude võimu oludes lõpetas selts tegutsemise.
Selts osales 1869. aastal I üldlaulupeol.
Aastal 1887 valmis seltsi maja. 
Seltsil oli oma raamatukogu, kus oli umbes 1700 köidet.
Lauluseltsi esimene esimees oli aastatel 1885–1893 Gustav Daniel. Aastatel 1917–1940 oli seltsi juht Olev Lepik
Kaseke

Kaseke oli Eesti progerokkansambel, mis tegutses aastatel 1980–1984. 1980. aasta lõpus võttis bänd nimeks Kaseke, olles alates 1976. aastast esinenud nime all Haak. Nimevahetus järgnes koosseisu vahetusele, kui Ivo Varts lahkus bändist ning tema asemele tulid Tõnu Naissoo ja Andrus Vaht. 
Kasekese lõid ansambli Propeller liikmed. 
1981. aastal võitis ansambel Tartu muusikapäevade peaauhinna. 
Ansambel on teinud muusikat näiteks mängufilmile "Nukitsamees". 
1983. aastal ilmus ansamblilt heliplaat "Põletus". Albumi salvestamisel osalesid muusikud Priit Kuulberg, Ain Varts, Riho Sibul, Mart Metsala, Peeter Malkov, Andrus Vaht, Tõnu Naissoo, Margus Kappel, Olav Ehala ja Erkki-Sven Tüür.
Kastellaanimaja galerii

Kastellaanimaja galerii on Eesti kunstigalerii, mis on asutatud 1994. aastal ja tegutseb Tallinnas Eduard Vilde muuseumis.
Galeriis eksponeeritakse Eesti ja välismaist nüüdiskunsti.
Kawe

Kawe (kaasaegne kirjutusviis antiikvas Kave) oli aastal 1921 Tallinnas tegevust alustanud šokolaadi- ja kommivabrik. Kondiitritööstus Kawe asus esialgu Tallinna vanalinnas aadressil Müürivahe 62 (Uus 13).
Kawe nimi tulenes ettevõtte omanike nimede initsiaalidest, kelleks olid vennad Karl ja Kolla Wellner (eestistatult Vellner), mis väljaöelduna kõlasidki KAA-WEE. Selleks ajaks olid mõlemad juba kogemustega kommitöösturid – aastal 1913 rajasid Wellnerid Peterburis šokolaadivabriku Renommee, mis aga võeti pärast revolutsiooni neilt ära.
Suure osa oma toodetest eksportis vabrik välismaale, näiteks Ameerikasse, Inglismaale, Tuneesiasse, Marokosse. Tootmishoone asus alguses Volta tehase ruumes ja seejärel Väike-Roosikrantsi tänav 8a ning Volta tänav 3. 1926. aastat tootis vabrik siseturule 30 000 puuda mitmesugust šokolaadikaupa, töölisi oli 110. 
1936. aastal avas vabrik esinduskaupluse Vabaduse platsil Tallinna Majaomanike Panga majas (Vabaduse väljak 10). Sisekujunduse kauplusele tegi kunstnik ja sisearhitekt Jaan Siirak.
Aastal 1940 alanud ettevõtete riigistamisel liideti Kavega vabrikud Efekt, Eelis, Endla ja Soliid ning siirupitööstus Ermos.
Aastal 1948 nimetati vabrik ümber Kaleviks. Aastal 1962 moodustasid vabrik Kalev ja Uus Kalev ühise AS Kalev.
Eberhard von Mackensen

Friedrich August Eberhard von Mackensen (24. september 1889 – 19. mai 1969) oli Saksa sõjaväelane (kindral) Teise maailmasõja ajal ja üks 882-st Tammelehtedega Raudristi Rüütliristi kavalerist.
Noorus.
Eberhard sündis Bromberg (Bydgoszcz) Poseni provintsis Saksa kindralfeldmarssal August von Mackenseni noorema pojana. Saksa armeesse astus ta 1908. aastal. 
I maailmasõjas.
Sõja puhkedes oli ta leitnandi aukraadis. Pärast haavatasaamist 1915 anti talle staabitöö. Sõja lõppedes astus ta Vabakorpusse ja võitles selle ridades Baltikumis.
Sõdadevahelisel ajal.
Pärast vaherahu astus ta uuesti Saksa armeesse 1934. aastal ja edutati oobersti auastmesse. 1935. aastal määrati ta X armeegrupi staabiülemaks ja 1937. aastal ratsaväebrigaadi juhatajaks. 1938. aastal edutati ta kindralmajori auastmesse. Mais 1939. aastal määrati ta Wilhelm Listi staabiülemaks.
II maailmasõjas.
II maailmasõja algul septembris 1939, Poola invasiooni ajal, oli ta 14. armee staabiülem. Hiljem tehti temast 12. armee staabiülem, millega ta võitles Prantsusmaa lahingus. 1. jaanuaril 1940 edutati ta kindralleitnandiks ja kaheksa kuu pärast ratsaväekindraliks ("General der Kavallerie"). Jaanuaris 1940. aastal määrati ta III armeekorpuse (Lõuna armeegrupp) kindraljuhatajaks. Kui novembris 1942. aastal kindral Paul Ewald von Kleist saadeti armeegrupi A juhatajaks, sai Mackensen 1. tankiarmee juhatajaks, mida ta juhatas kolmandas Harkovi lahingus 1943. aasta märtsis. Edutatud 1943 kindralooberstiks, saadeti ta Itaaliasse 14. armee juhatajana, mida juhatas 1944. aasta juunini, mil ta saadeti pensionile. 
Teda autasustati Raudristi Rüütliristiga ja hiljem tammelehtedega sinna juurde.
Pärast sõda.
Pärast Saksamaa kapitulatsiooni 1945. aastal sattus ta sõjavangi. 1947. aastal ta arreteeriti, süüdistati sõjakuritegudes ja mõisteti surma. Kohtuotsus vähendati 21-aastaseks vanglakaristuseks, kuid ta vabastati juba 1952. aastal. Ta suri 1969. aastal Nortorfi lähedal.
Isiklikku.
Ta vend Hans Georg von Mackensen (1883–1947) oli diplomaat ja Saksa suursaadik Itaalias.
Kapellmeister

Kapellmeister on kiriku või õukonna muusikadirektor. Kapellmeister võib olla ka kapelli juht, orkestri või koori dirigent.
Põltsamaa kunstiselts

Põltsamaa Kunstiselts on 8. novembril 1996 asutatud mittetulundusühing Põltsamaal.
Seltsi eesmärk on arendada Põltsamaa kunsti- ja kultuurielu; aidata kaasa inimeste loomingulisele ja vaimsele täiustamisele, korraldades muu hulgas loenguid, laagreid ja kunstiüritusi ning pakkudes tööruume ja koolitust.
Runebergi auhind

Runebergi auhind (soome keeles "Runeberg-palkinto") on soome kirjandusauhind. Auhind antakse Soome kirjanikule soome- või rootsikeelse teose eest.
Runebergi auhinda annavad välja ajaleht Uusimaa, Porvoo linn, Soome kirjanike liit, Soome kriitikute liit ja Soomerootsi kirjanike liit. Auhinna suurus on 10 000 eurot.
Runebergi auhinna saaja kuulutatakse välja Johan Ludvig Runebergi sünniaastapäeval 5. veebruaril. Auhinda jagatakse alates 1987. aastast.