tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fertőszentmiklós

Fertőszentmiklós (saksa keeles "Sankt Niklaus am Neusiedlersee", "St. Niklau") on linn Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis Soproni kreisis.
Geograafiline asend.
Fertőszentmiklós asub Austria piirist 11 km kaugusel, kreisikeskusest Sopronist ligikaudu 24 km idakagus ja komitaadikeskusest Győrist umbes 58 km läänes. Linna läbib Sopron–Győri maantee M85.
Ajalugu.
Praegune asula moodustati 19. sajandi lõpul, kui ühendati kaks küla Szentmiklós ja Szerdahely läänes. Praegust nime kannab Fertőszentmiklós 1906. aastast. Szentmiklósit on esmamainitud 1228. aastal ja Szerdahelyt 1261. aastal. Linnaõigused sai Fertőszentmiklós 1. juulil 2008.
STM32

STM32 on 32-bitiste mikrokontrollerite seeria, mida toodab STMicroelectronics. STM32 mikrokontrollerid põhinevad RISC arhitektuuriga ARM Cortex-M protsessoril, mis on optimeeritud kulu- ja toitetundlike mikrokontrollerite jaoks. STM32 kiibid jagunevad järgnevateks gruppideks protsessori tuuma arhitektuuri põhjal: Cortex-M0, Cortex-M0+, Cortex-M3, Cortex-M4, Cortex-M7, Cortex-M33.
STM32 mikrokontrollerite seeriad.
Hetkel on olemas 16 STM32 mikrokontrolleri seeriat. STM32 seeriad jagunevad neljaks grupiks, mis on järgnevad:
STM32 arendustööriistad.
ST-Link.
STM32 programmeerimiseks kasutatakse ST-Link programmeerijat. ST-Link on STM8 ja STM32 mikrokontrollerite vooluringisisene programmeerija. 
Tarkvaralised tööriistad.
STMicroelectronics pakub programme, mis võimaldavad kasutajatel luua programmeerida ja seadistada STM32 mikrokontrollereid ja arendusplaate:
STM32 mikrokontrollerit saab lisaks programmeerida järgnevate programmidega:
STM32 nimetusskeemi selgitus.
Näide STM32L151R8T6 põhjal:
STM32-põhised arendusplaadid.
Arduino Nano stiilis.
Järgnevatel plaatidel on Arduino Nanoga sama viikude paigutus. STM32-põhiste arendusplaatide sisend- ja väljundviikude pinge on 3,3 V, võrreldes Arduino Nano 5V pingega. 
Arduino Uno stiilis.
Järgnevatel plaatidel on Arduino UNO-ga sama viikude paigutus. STM32-põhiste arendusplaatide sisend- ja väljundviikude pinge on 3,3 V, võrreldes Arduino UNO 5 V pingega.
Nucleo ST.
STMicroelectronics'i toodetud STM32 Nucleo arendusplaadid võimaldavad kasutajatel lihtsalt ja kiiresti prototüüpida iga STM32 kiibiga. STM32 Nucleo arendusplaadi programmeerimiseks pole tarvis välist STLink-i, sest see on plaadile integreeritud. ST Nucleo arendusplaate on Arduino Nano (Nucleo-32 seeria), Arduino Uno (Nucleo-64 seeria) ja Arduino Mega (Nucleo-144 seeria) stiilis viikude paigutusega. ST Nucleo arendusplaate on erinevate välkmälu suurustega, protsessori võimekusega ja on ka juhtmevabasidega arendusplaate.
Boothi algoritm

Boothi algoritm on märgiga binaararvude korrutamise meetod. Selle leiutas Andrew Donald Booth 1950. aastal, tehes Londonis Birkbecki kolledžis kristallograafiauuringuid.
Arvutite arengu tulemusena kasvas üha enam vajadus leida meetod, millega saaks korrutada kahte arvu, mille märk ei ole alati positiivne. Selliste arvutuste käsitsi arvutamiseks oli juba varem mitmeid viise, kuid vaid üksikud sobisid 20. sajandi keskpaiga arvutite riistvaraga kasutamiseks. 
Varasemaid märkidega binaararvude korrutamise meetodeid, mida sai selle perioodi arvutitel kasutada, oli väga keeruline rakendada ning selleks läks enamasti vaja täiendavat spetsiaalset riistvara. Otsiti uut, lihtsamat ja vähem arvutusjõudlust vajavat meetodit.
Boothi algoritm on bittide korrutamise algoritm, mis korrutab kaks märgiga binaararvu kahe täiendi meetodiga. See võimaldab mõlemal kordajal olla ükskõik kas pluss või miinus märgiga ja neid omavahel korrutada ilma eelneva teadmiseta kumma märgiga see arv päriselt on.
Boothi algoritm on kiirem kui tavaline binaararvude korrutamine, sest see töötab efektiivselt negatiivsete arvudega. See saavutatakse kuna väärtusele eelnevate bittidega (milleks on negatiivse arvu puhul ühed) ei pea arvutusi tegema.
Selle asemel, et korrutatavat binaararvu iga bitiga täielikult korrutada, kasutatakse Boothi algoritmis positsioonipõhist korrutamist, vähendades sellega arvutuste arvu ja aega.
Boothi algoritmi tööpõhimõte.
Kõik arvu kirjeldavatest bittidest vasakule poole jäävad tühjad kohad asendatakse kõige tähtsama bitiga ("most significant bit"). 
(kõige tähtsam bitt on kõige vasakpoolsem bitt) 
Boothi algoritmi kasutamine.
Vastavalt sellele tabelile asendatakse teine tegur korrutises üleminekute lugemisega
Kui null muutub üheks, on tulemus +1
Kui üks muutub nulliks, on tulemus –1
Kui muutub samaks bitiks ehk 0 → 0 või 1 → 1 siis on tulemus 0 (see on põhiline põhjus miks seda viisi arvutamine on kiirem)
Arvutusnäide.
Soovime korrutada arvud –11 ja +13
+13 on bittides 0 1 1 0 1
Teisendame 0 1 1 0 1 eespool toodud tabeli järgi
0 → 1 = +1
1 → 1 = 0
1 → 0 = –1
0 → 1 = +1
1 → 0 = –1 (kui bitijada saab läbi siis võetakse puuduva biti asemel on 0) 
saame +1 0 –1 1 –1
Nüüd saab korrutada teisendatud kujul arvu 13 arvuga –11
Edasi rakendatakse tavalist binaararvude korrutamist 
‏‏‎ ‎‏‏‎ ‎1 0 ‏‏‎1 ‏‏‎‎ 0 1 (–11)
+1 0 –1 +1 –1 (+13)
Vasakpoolseimat bitti ("most significant bit") paljundatakse.
Kui tulemused kokku liita, siis saame vastuseks:
1 1 0 1 1 1 0 0 0 1 (–143)
Teine viis Boothi algoritmi kasutades arvutada*.
Teisendame b 
Arvu b esimene, teine ja kolmas bitt on ühed ning viimane bitt on null. Saame seda esitada järgmisel kujul: 
formula_1 
Korrutame a ja teisendatud b
formula_2
a korrutatud b esimese osaga
formula_3
põhimõtteliselt kahe aste, ehk formula_4näitab, mitu nulli lisada
a korrutatud b teise osaga
formula_5
Liidame saadud korrutised kokku
Kuna –a on negatiivne, siis laiendatakse (vasakut poolt) bitiga 1 (mitte 0 nagu positiivse arvu puhul)
formula_6 = 0 1011 0000 + 1 1111 0101 = 10 1001 1010
–a puhul kasutati kahe täiendit, mille tõttu võime kõige vasakpoolsemat ühte võib ignoreerida (arv on negatiivne).
Jalgpall 2024. aasta suveolümpiamängudel

 
Jalgpalliturniir 2024. aasta suveolümpiamängudel peeti24. juulist 10. augustini 2024 Prantsusmaal. Loosimine toimus Pariisis 20. märtsil 2024. 
Lisaks olümpiamängude korraldajalinnale Pariisile peeti matše ka Bordeaux’s, Décines-Charpieus (Lyoni lähedal), Marseille’s, Nantes’is, Nice’is ja Saint-Étienne’is.
Toimusid nii meeste kui naiste turniirid. FIFA-ga seotud ühendused võisid saata võistkondi turniiril osalema. Meeste võistkondades võis osaleda alla 23-aastased mängijad (sündinud 1. jaanuaril 2001 või hiljem), lubatud on maksimaalselt kolm vanemaealist mängijat, samas kui naiste võistkondadel vanusepiiranguid ei olnud.
Kanada on naiste tiitlikaitsja ja Brasiilia oli kahekordne meeste tiitlikaitsja, kuid ei suutnud kvalifitseeruda.
Kvalifikatsioon.
Meeste turniir.
Kokku osales meeste jalgpalliturniiril 16 meeskonda. Osaleda saaid ainult U-23 võistkonnad. Tähtaeg oli 1. jaanuar 2001, igas meeskonnas võib olla enne seda sündinud maksimaalselt kolm mängijat.
24. veebruaril 2022. aastal kiitis FIFA nõukogu heaks 2024. aasta suveolümpiamängude osalemise jaotuse. Võõrustajariik Prantsusmaa pääses automaatselt olümpiaturniirile. Ülejäänud 15 koha puhul said AFC ja CAF kumbki 3,5 kohta (7 koha selgitavad omavaheliselt), UEFA 3 kohta, CONCACAF ja CONMEBOL 2 kohta ning OFC 1 koha.
Olümpiaurniir koosnes 4 alagrupist, igaühes 4 meeskonda. Iga grupi kaks paremat meeskonda pääsesid veerandfinaali. Seejärel jätkus väljalangemise süsteem.
Naiste turniir.
Lisaks võõrustajariigile Prantsusmaale pääses 11 naiste rahvusmeeskonda kuuest eraldi mandrikonföderatsioonist.
FIFA nõukogu otsusel kiideti heaks 2024. aasta suveolümpiamängude naiskondade osalemise jaotus. Lisaks võõrustajariigi Prantsusmaa automaatsele kvalifitseerimisele anti igale konföderatsioonile kaks osalemise kohta, välja arvatud OFC, kellele anti üks osalemise koht.
Kvalifikatsiooni kokkuvõte.
=Medalitabel=
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
 Pariis 2024
=Vaata ka=
=Välislingid=
Kuld (perekonnanimi)

Kuld on eesti perekonnanimi.
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kuld 226 inimesel: 107 mehel ja 119 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kuld meeste puhul 748. ja naiste puhul 727. kohal.
Kuld oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 10–14, kus selle kandjaid on 10 000 elaniku kohta 2,06.
Perekonnanimi Kuld oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 7,98 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele perekonnanimi Kuld eri mõisavaldades Eestimaa ja Liivimaa maakondades kokku 16 korral.
Viertola kool

Viertola kool (soome keeles Viertolan koulu) on põhikool Soomes Vantaas Tikkurila suuralal Viertola linnaosas.
Õppetööd viiakse läbi kahes kohas
Seaduslik maksevahend

Seaduslik maksevahend on riigis kasutatav ametlik raha, mis poliitilises õiguspädevuses on seaduslikult tunnustatud. Seaduslikud maksevahendid on olulised, et tagada majanduse stabiilsus ja usaldusväärsus. Need piiravad alternatiivsete maksevahendite kasutamist ning aitavad reguleerida rahavoogusid.
Erinevad seaduslikud maksevahendid maailmas.
Eesti.
Alates 1. jaanuarist 2011 on Eestis ainsa seadusliku maksevahendina kasutusel euro. Eesti Pank, koos Euroopa Keskpanga ja teiste euroala keskpankadega, emiteerib euroalal seadusliku maksevahendina kehtivaid pangatähti ja münte. See tagab ühtse maksesüsteemi ja rahapoliitika euroalal.
Euroopa.
Euroalal on euro ainus seaduslik maksevahend. Kui erilepingut maksevahendite kohta ei ole siis võlausaldajad peavad aktsepteerima eurodes tehtud makseid. See tagab maksete sujuva toimimise ja kindlustab tehingute õiguspärasuse. Euroalal on peamiseks maksevahendiks sularaha, sest igapäevamaksete tegemiseks kasutatakse valdavalt pangatähti ja münte.
USA.
USAs on seaduslikuks maksevahendiks kõik valitsuse poolt emiteeritud sularahadollarid, mündid ja võlakirjad. Ameerikas ei ole ettevõtted kohustatud sularaha seadusliku maksevahendina vastu võtma ning võivad ise otsustada, kas nad aktsepteerivad seda või mitte. Seaduslik maksevahend ei hõlma üldjuhul isiklikke tšekke, krediitkaarte ega muid üldisi sularahata maksete vorme. Mõnel juhul võidakse seadusliku maksevahendina vastu võtta ka välisvaluutat.
El Salvador.
2021. aasta juunis hääletati president Nayib Bukele’i esitatud seaduseelnõu vastuvõtmise poolt, et kinnitada Bitcoin seadusliku maksevahendina. El Salvador oli esimene riik, kes aktsepteeris krüptovaluutat seadusliku maksevahendina.
Armeenia kirikuarhitektuur

Armeenia kirikuarhitektuur hõlmab Armeenia traditsioonilisel viisil ehitatud sakraalehitisi, mis on seal püstitatud alates Armeenia ristiusustamisest; traditsiooni vanuseks peetakse viimast 1900 aastat. Armeenia kirikuarhitektuuri iseloomulikud tunnused kinnistusid sealsesse ehituskunsti 6.–7. sajandil, edestades sellega Kiievi-Vene, Etioopia ja Skandinaavia rahvuslikke kirikuehitustraditsioone.
Iseloomulikud jooned.
Kristlus on Armeenia riigireligioon alates umbes 300. aastast; esimesed kirikud ehitati Gregorius Valgustaja käsul sageli endisaegsete paganlike pühamute kohale. Oletatud on, et osa ehitistele tunnuslikku võeti varasemast traditsioonist üle. Eri põhiplaanilahendustega pühakodasid ühendavad järgmised jooned:
Traditsiooniliste põhiplaanide tüübid.
Arhitekt ja arhitektuuriajaloolane Toros Toramanian eristas järgnevaid põhiplaanide tüüpe, mida kasutati ja varieeriti 20. sajandi alguseni:
11. või 12. sajandil ilmub Armeenia kirikuarhitektuuri omapärane ruumitüüp, millel pole analoogi Lääne-Euroopa kirikuehituses; eelkõige ehitati taolisi kloostrikirikutes. See on kirikusaalist lääne pool paiknev eeskoda "gavith". Funktsioonilt sarnanes see Bütsantsi ja Lääne kirikute narteksiga, kuid mitte arhitektuurilt. "Gavith" oli enamasti ristkülikukujulise põhiplaaniga ja neli sammast jagasid selle üheksaks väiksemaks kvadraadiks. Keskmise kvadraadi laes oli ümmargune või hulknurkne valgusava (vahel nimetatud ka "oculus"), mis võis paikneda sammastele toetuva väikese kupli või akendega laterna tipus.
Eeskoja suurus oli väga varieeruv ja selle proportsioon kiriku enda suurusega polnud kindlaks määratud. Oli suuri kirikuid, millel oli väike "gavith", ja vastupidi, väikese kiriku "gavith" võis olla väga avar. "Gavith" võis olla kogunemisruum, sealt võis jälgida jumalateenistust nagu kirikusaaliski, samuti jagati seal usuõpetust, hoiti raamatuid ja lahendati kohtuasju.
Aatrium (kirikuarhitektuur)

Aatrium on varakristlikus, bütsantsi ja romaani kirikuarhitektuuris esinev mitmest küljest arkaadiga ümbritsetud eesõu kiriku lääneportaali ees. Kirikul võis olla nii aatrium kui ka narteks mõlemad või ainult üks neist
Kiriku aatrium oli algselt mõeldud mitteristituile ja katehhumeenidele. See oli kiriku esimene suur ruum, mis viis teistesse ruumidesse, kustkaudu jõudis kirikusse endasse. Aatrium oli maise elu sümbol ja nagu propüleed antiikarhitektuuris oli see esimene samm pühade talituste ruumi.
Karel Mustmaa

Karel Mustmaa (sündinud 8. augustil 2005 Võru vallas) on Eesti jalgpallur (ründaja), kes mängib Portugali kõrgliiga klubi Benfica U23 võistkonnas.
Mustmaa liitus Benfica'ga 2021. aastal.
Karel Mustmaa on tulnud Harju JK Laagri noorte meeskonnast.
Isiklik.
Karel Mustmaa on 187 cm pikkune. Ta on vasaku jalaline. Mustmaa kaalub 70 kilogrammi.
Klubi karjäär.
Jan 1, 2021 Harju JK U17 - Harju JK
Aug 31, 2021 Harju JK - Benfica U17
Jul 1, 2022 Benfica U17 - Benfica U19
Jul 1, 2023 Benfica U19 - Benfica U23
Põltsamaa Ajalooselts

Põltsamaa Ajalooselts on 27. märtsil 2024 asutatud mittetulundusühing Põltsamaal.
Seltsi eesmärk on koguda, uurida, jäädvustada, väärtustada ning kaitsta ajalugu Põltsamaa ajaloolises piirkonnas, mis hõlmab nii Põltsamaa kihelkonna, aga ka laiemalt Põltsamaa piirkonna.
Ühingu juhatusse kuuluvad Raivo Suni, Viivika Lepp, Tõnu Pärtel, Ursula Haava ja Merli Sild.
Portsjonkarjatamine

Portsjonkarjatamine on mäletsejate karjatamise meetod, kus karjamaa jagatakse väiksemateks aladeks või sektsioonideks. Kariloomadele antakse juurdepääs ühele alale korraga kindlatel perioodidel, pärast seda viiakse nad üle järgmisele alale. Karjatamine on jagatud karjatamisperioodiks ja puhkeperioodiks. Karjatamisperioodil toimub tallamine ja sööda tarbimine, puhkeperioodil taimestik taastub.
Keskkonnamõjude kirjeldus.
Portjonkarjatamine avaldab keskkonnale mitmekesist mõju.
Portsjonkarjatamisel peab arvestama rohu kasvu kiirusega ning kasvu dünaamikaga. Tegu on väga paindliku karjatamissüsteemiga. Loomade seisukohalt on portsjonkarjatamine pigem positiivne, see kindlustab kõige efektiivsema rohu kasutamise ning aitab tõsta loomsete saaduste toodangut. 
Portsjonkarjatamisel on loomad koondunud väiksema ala peale, mis tagab sõnniku ühtlasema jaotumise. See aitab kaasa mullaviljakusele ja sälitamisele, sest loomade sõnnikus on palju väärtuslikke toitaineid. Puhkeperioodil saavad taimed koguda juurtesse vajaliku hulga toitainete tagavara, mis tagab taimede püsivuse. Karjamaale oleks hea, kui karjatamisperiood jääks võimalikult lühikeseks, et karjamaa saaks hakata ennast kiiremini taastama ning loomad peaks paiknema tihedalt koos, et tagada positiivsem efekt rohumaale. 
Seega võib portsjonkarjatamise süsteem aidata põllumeestel kasutada oma karjamaad efektiivsemalt, samal ajal võimaldades ka loomadele ning taimedele paremat keskkonda.
Mõju keskkonnale.
Portsjonkarjatamisel on positiivseid ja negatiivseid mõjusid nii taimedele, loomadele, põllumeestele kui ka mullastikule.
Portsjonkarjatamise positiivsed omadused:
Portsjonkarjatamisel on siiski ka takistavaid asjaolusid. Taimede liigilise mitmekesisuse tagamiseks tuleks eelistada niitmist või üleniitmist peale karjatamist. Samuti võivad tihedalt paiknevad karjaaiad ohustada linnustikku (röövlindude varitsuspostid, liikumistakistused). 
Karjatamisperioodil on mõju taimedele pigem negatiivne:
Kasutamine Eestis.
Eestis ei karjatata loomi aastaringi. Reeglina pääsevad loomad karjamaale mai I dekaadis kui rohi on kasvanud vähemalt 10 cm kõrguseks. Karjatamine toimub poollooduslikel kooslustel söödaks väärtusliku heina olemasolul kuni septembri lõpuni, mõnedes kooslustes lumeni. Korralikult väetatud ning hooldatud taimiku korral on võimalik suve jooksul teha keskmiselt viis karjatamisringi. Valel ajal ja vale koormusega karjatamine võib taimede varuainete kogumise ja kulutamise tsükli nihutada viimase karjatamisringi suunas sedavõrd, et järgneva talvitumise käigus taimik hävib. Eriti tundlikud ollakse augusti teise poole ja septembri esimese poole karjatamise suhtes ning seda eriti liikide ja sortide puhul, mis pole Eesti päritolu.
Akob Aghi hatškar

Akob Aghi hatškar (armeenia keeles Ակոբ Աղի խաչքար) on 16. sajandist pärit hatškar Gegharkhunikhi maakonnas Armeenias, Hajravankhist kirdes.
Mälestis seisab keskaegse Hajravankhi kloostri läänemüüri ees kivist alusel; hatškari ülemine vasak nurk on murdunud. Hatškar on kantud Armeenia ajaloo ja kultuuri kinnismuististe riiklikku nimekirja; hatškari loojaks on 16. sajandi Armeenia skulptor ja kiviraidur, hatškarite ja hauakivide meister Akob.
Kirjeldus.
Hatškar on kaetud rikkaliku peene madalreljeefse raiddekooriga, milles puhtalt ornamentaalse põim- ja taimornamendi kõrval ja vahel on figuraalseid kujutisi.
Risti kohal keskel on Kristuse kuju seismas kahe samba vahel. Temast kahele poole jäävad kahekaupa evangelistide sümbolid, kes on paigutatud ruumi sammastest tagapool ja kellest on näha igaühe pea ja üks jalg (või inimkäsi). Vasakul on Matteus inimesena ja Markus lõvina, paremal Johannes kotkana ja Luukas härjana.
Risti ümbritseva ümarkaare viklitel on kujutatud kaht inimfiguuri palves välja sirutatud kätega. Vasakpoolne on kiilas, habemega ja teravatipulise mütsi või kapuutsiga, parempoolne peakatteta, soetud juuste ja habemega. Need kujud arvatakse olevat apostlid Peetrus ja Paulus.
Risti horisontaalse põikpuu kolmehõlmaliste otste kohal on kujutatud kaht vastassuundades vaatavat müütilist olendit, kes kannavad kolmetipulisi kroone. Näha on nende käppadega esijäsemed ja tagakeha on kaetud tiibadega.
Hatškari allnurkades mõlemal küljel on kaheksatipulise tähe sees kujutatud vastakuti kaht neljajalgset olendit, kellel on kahe peale üks pea. Olendid on tiivulised ja nende sabad lõpevad maopeaga. Olendid kannavad peas krooni ja kaheharulist habet.
Arvatud on, et all ringi keskel, nüüd hävinud, oli skulptuurne Aadama pea, mis on iseloomulik detail enamikule Gegharkhunikhi hatškaritele.
Hatškari esiküljel on kaks rida raidteksti:
... ՁԵՌԱՄԲ ԱԿՈԲ ԱԲԵՂԻՆ
ԹՎ :ՋՂ: (1541)
Teksti järgi tegi hatškari Akob Kazmogh 1541. aastal.
Kullalaiguline peenpoorik

Kullalaiguline peenpoorik ("Skeletocutis chrysella") on peenpooriku perekonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab kuuskede lamatüvedel.
Purgstall an der Erlauf

Purgstall an der Erlauf on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Trichoderma

Trichoderma on kottseente hõimkonda, helekottseeeneliste sugukonda kuuluv seeneperekond.
Triphragmium

Triphragmium on perekond kandseeni.
Randegg

Randegg on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Reinsberg (Alam-Austria)

Reinsberg on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Viertola koolitulistamine

2024. aasta 2. aprilli hommikul kell 9:00 (UTC+2) avas kooli 12-aastane õpilane lähisugulasele kuulunud käsitulirelvast Vantaas Viertola kooli Jokiranta õppekoha klassiruumis kaasõpilaste pihta tule, üks samavanune koolikaasne (poiss) sai surma, kaks samavanust tüdrukut raskelt haavata. Ligi tund aega hiljem politsei poolt kinni peetud poisi motiiviks peetakse koolikiusamist.
Surma saanud 12-aastane poiss oli Soome kodakondsusega, üks haavata saanud tüdruk oli Kosovo ja Soome topeltkodakondsusega, teine Soome kodakondsusega.
Bukephalos

Bukephalos (vanakreeka Βουκέφαλος – 'härjapäine'; ladinapäraselt "Bucephalus"; umbes 355 eKr – juuni 326 eKr) oli Aleksander Suure lahinguratsu.
Akeksander sai selle 10- või 12- aastaselt.
Bukephalost peetakse antiikaja tuntuimaks hobuseks.
Maryse Condé

Maryse Condé (neiuna Boucolon; 11. veebruar 1934 Pointe-à-Pitre, Guadeloupe – 2. aprill 2024, Apt, Prantsusmaa) oli prantsuskeelne Guadeloupe'i kirjanik, kirjanduskriitik ja -teadlane. 
Tema rahvusvaheliselt tuntuim ajalooline romaan on "Ségou" (1984–1985).
16-aastaselt kolis Boucolon õpinguteks Prantsusmaale, kuid kahe aasta pärast heideti ta keskkoolist välja. Siiski pääses ta õppima Pariisi ülikooli, kus ta õppis muu hulgas Aafrika ja orjanduse ajalugu.
1958. aastal abiellus Maryse Boucolon Guinea näitleja Mamadou Condéga. Varsti pärast seda kolis ta Elevandiluurannikule ja töötas kümme aastat Guineas, Senegalis, Malis ja Ghanas õpetajana. Ghanast saadeti ta välja, kuna teda kahtlustati revolutsioonilises tegevuses. Condé naasis Prantsusmaale 1970. aastal, et lõpetada õpingud. Viis aastat hiljem kaitses ta doktoriväitekirja võrdlevas kirjandusteaduses.
Tema esikromaan "Hérémakhonon" ilmus 1976. aastal, kuid läbimurdeteoseks sai 1984 ja 1985 kahes osas ilmunud romaan "Ségou".
Condé sai 1985. aastal Fulbrighti stipendiumi, mille toel ta õpetas ja uuris aasta Los Angelese Occidental College'is Kariibi maade kirjandust ja kultuuri. 
1986. aastal kolis ta tagasi Guadaloupe'i, kuid naasis peagi Ameerika Ühendriikidesse. 1989. aastal oli ta California Tehnoloogiainstituudi külalisprofessor ning 1989–1992 Berkeley ülikooli ja 1992–1995 College Parki ülikooli professor. Ta oli Virginia ülikooli professor aastatel 1993–1995 ja Columbia ülikooli professor aastatel 1995–2005. Columbias õpetas ta kariibi prantsuskeelset kirjandust.
Hogevankh

Hogevankhi klooster (armeenia keeles Հոգեվանք; mis on translitereeritav Hogevankh või Hokevankh) on 13. sajandist pärineva kirikuga kloostrikompleks Sarnaghbjuri (Սառնաղբյուր) asula lähedal Širaki maakonnas Armeenias. Kloostrist on säilinud kirik ja mõnede ehitiste varemed. Kohta võidakse nimetada ka Karmir vankh (Կարմիր վանք) või Dzoragjughi vankh (Ձորագյուղի վանք).
Hogevankhi Karapeti kirik taaspühitseti pärast renoveerimist 2013. aastal ja on kasutusel Armeenia Apostliku Kiriku pühakojana.
Kirik.
1205. aastal valminud Püha Karapeti kirik (Սբ. Կարապետ) on peamine säilinud ehitis. Põhjasissekäigu ülanurgas asuva raidkirja järgi oli kirik algselt Püha Stephanose kirik (Սբ. Ստեփանոս).
Kirikul on kaks ust, lääneseinas ja põhjaseinas. Kiriku idaküljes on poolringikujulise põhiplaaniga altariruum, millest kahel pool asuvad täisnurkse kujuga võlvitud käärkambrid sissekäiguga lääneotsas. Ruumi keskosa kattev kuppel on poolsfäärikujuline ja toetub ümmargusele tambuurile. 1939. aasta maavärinas kuppel varises, ent taastati 1980. aastal. Algselt oli terve kirik ehitatud punasest poleeritud tufist, kuid hilisematel taastamistöödel on kasutatud ka pruuni ja musta tuffi.
Kirikus on mälestusplaate 4.–5. sajandist ja arvukalt 13. sajandist pärinevate hatškarite fragmente.
Kirikust põhja poole jäävad varasemate, 5. ja 7. sajandisse dateeritud pühakodade varemed.
Vaba raha

"Vaba raha" on 2023. aasta septembris esilinastunud Eesti mängufilm. Tegemist on seikluskomöödiaga, mis käsitleb krüptoraha, investeerimist ja rahatarkuse teemasid.
Filmile on tehtud järg ("Uus raha"), mis esilinastub 2025. aasta septembris.
Filmist.
Mesimagusat jutu ajav ja kadestamisväärselt enesekindel ettevõtja Maximillion (Miklós Bányai) on võimalusteotsija, keda ei rahulda pitsakulleri või mõne muu sellise ameti elu. Bluffimise ja mulli ajamisega saavutab ta kõige ihaldusväärsema asja ehk täieliku finantsvabaduse. Maximillion naudib oma krüptobörsi tähelendu ja ootab klassikalise panganduse kollapsit.
Samal ajal, kui värske krüptoärikas Lamborghiniga ringi kihutab, on Taavi (Märt Pius) jõudnud tupikusse, sest pank on tema kindlana näinud laenutaotlusest keeldunud. Kuidas probleemi lahendada? Nüüd meenub Taavile Maximillioni poolt antud ja programmeerimistöö eest palgaks saadud mälupulk, millel olev krüptosumma on aga kahjuks kaitstud parooliga. 
Pensionifondi juht Erik (Ivo Uukkivi) on aga mees, kes säilitab kainet mõistust ja hoiab ennast kaugele kõigest digitaalsest. Investeerida tuleb vaid sellesse, mida arvad mõistvat ja millele kindel oled.
Termotuumaenergeetika

Termotuumaenergeetika on elektri tootmine termotuumalõhustumisega.
Termotuumalõhustumine on keskkonnasõbralik ja peaaegu ammendamatu energiaallikas. Protsess ei tekita ka radioaktiivseid jäätmeid.
JT-60SA

JT-60SA on Jaapani teadusreaktor ja oluline termotuumalõhustumise uuringute projekt. Reaktor on Jaapani ja Euroopa Liidu koostöö tulemus, mis on osa laiemast ITER-i (rahvusvaheline katsetermotuumareaktor) programmist. ITER-i eesmärk on uurida termotuumaenergia kui puhta ja säästva energiaallika tehnilist teostatavust. Üleminek JT-60SA-le algas 2013. aastal eesmärgiga lõimida arenenumad tehnoloogiad ja uurimisvõimalused. See reaktor on osa Jaapani pikaajalisest visioonist võtta termotuumaenergeetika alastes teadusuuringutes juhtroll ja anda otsustav panus ülemaailmsesse termotuumalõhustumise projekti.
JT-60SA on tokamaki reaktor, seade, mis kasutab kuuma plasma genereerimiseks ja säilitamiseks magnetvälju. Selle keskmes on rõngakujuline kamber, milles tugevad magnetväljad püüavad ja stabiliseerivad plasmat. Reaktori eripära on selle tohutu suurus ning võime genereerida ja kontrollida plasmasid ülikõrgetel temperatuuridel ja rõhkudel. Termotuumareaktor peaks tootma soojust kuni 200 miljonit kraadi Celsiuse järgi. Umbes sada sekundit põleb kuni 135 kuupmeetrit plasmat kuumemaks kui päike "sõõriku" kujulises põlemiskambris.
Reaktor on varustatud uusimate tehnoloogiatega, sealhulgas nioobiumtinast valmistatud magnetrullidega, mis võivad tekitada eriti tugevaid magnetvälju. Sellel on ka täiustatud diagnostika- ja kontrollisüsteemid, mis võimaldavad plasma täpset jälgimist ja kontrolli. Need tehnoloogiad on üliolulised, et luua tõhusaks termotuumalõhustumiseks vajalikud tingimused ja neid säilitada.
JT-60SA peamine eesmärk on parandada termotuumaplasmade tootmise ja säilitamise alaseid teadmisi ja tehnoloogiaid. Eelkõige annab reaktor andmeid, mis on olulised ITER-i ja tulevaste termotuumaelektrijaamade ehitamiseks ja käitamiseks. See aitab vastata olulistele küsimustele plasmafüüsika kohta ja leida lahendusi termotuumaenergia arendamise tehnilistele väljakutsetele.
KSTAR

 
KSTAR ("Korea Superconducting Tokamak Advanced Research") on Lõuna-Korea termotuumareaktor. 
Ülijuhtiv reaktor on saavutanud murrangulise tulemuse. Plasmat saab hoida stabiilsena temperatuuril 100 miljonit °C 48 sekundit. See temperatuur on seitse korda kõrgem kui Päikese südamikus ja asetab KSTAR-i termotuumaenergeetika uuringutes esimeseks.
Selle edu taga oleva Korea termotuumaenergeetika instituudi (KFE) teate kohaselt on püstitatud uus maailmarekord. Selliste äärmuslike temperatuuride saavutamine ja säilitamine on termotuumalõhustumise tehnoloogia jaoks ülioluline, kuna see hõlmab aatomituumade sulandumist tohutute energiakoguste vabanemisega – protsess, mis annab rohkem energiat kui tavaline tuuma lõhustumine ja on oluliselt ohutum.
KSTAR-reaktori teine edu oli nn kõrge isoleerimisrežiimi (H-režiim) säilitamine üle 100 sekundi. Selles olekus on plasma eriti stabiilne, mis on oluline pidevate termotuumareaktsioonide läbiviimiseks. Ülikuuma plasma – tuumasünteesi kütuse – juhtimiseks kasutavad teadlased tugevaid magnetvälju, mis hoiavad plasmat suspendeerituna ja takistavad seega otsest kontakti reaktori seintega.
Nora Tammoja

Nora Tammoja (kuni 1948. aastani Nora Tilk; 24. aprill (vkj)/ 7. mai 1914 Võlla vald, Audru kihelkond, Pärnumaa – 18. mai 1996 Tallinn) oli eesti maastikuarhitekt.
Õppis 1922–1928 Uruste 6-klassilises algkoolis, 1928–1933 Pärnu Linna Tütarlaste Gümnaasiumis, 1935–1937 Polli aiamajanduskoolis, 1938–1940 Riigi Kõrgema Kunstikooli õhtustel aiaarhitektuurikursustel Arnold Alase juhendusel, 1940–1941 Jaan Koorti nimelises Riigi Rakenduskunsti Koolis, lõpetas 1942. aastal Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Kooli aiaarhitektuuri erialal.
Töötas 1937–1947 Kadrioru pargis aednikuna, 1944–1950 Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudis õppejõuna, 1951–1954 Tallinna Heakorratrustis agronoomina ja 1954–1969 "Kommunaalprojektis" arhitektina.
Looming.
Suunanud Tallinna haljastustöid, oli suurte puude talvise istutamise algatajaid. Koostanud ligikaudu 285 haljastusprojekti ning kujundanud 120 eraaeda ja hauaplatsi.
Kirjandus.
Avaldanud ajakirjanduses ligikaudu 60 haljastusalast artiklit.
Taiwani 2024. aasta maavärin

Taiwani maavärin oli 2024. aasta 3. aprilli hommikul Taiwani saarel Hualienist 18 kilomeetrit lõunaedelas toimunud maavärin magnituudiga 7,4.
Taipei seismoloogiakeskuse direktor Wu Chien-fu sõnul oli Taiwani idaosa kolmapäeva hommikul tabanud maavärin viimase 25 aasta tugevaim.
Käbimähkur

Käbimähkur "(Cydia strobilella)" on kuusekäbide ja -seemnete kahjur. Levinud Euroopast Kaug-idani. Leidub ka Põhja-Ameerikas ja Kanadas.
Kahjustatud käbi pinnal on näha vaiku, kahjur ise on käbi sees. Käbimähkuri valkjaskollane röövik elab käbirootsus, aga kahjustab seemneid. Üks röövik hävitab käbi sees 5% ja kaudselt 20% seemnetest. Käbivaesel aastal võib käbimähkuri liblikas ühele käbile muneda 90–120 muna. Nii suur röövikute hulk põhjustab pärast röövikute nukkumist käbi kuivamise.
Munade värvus on helekollasest kuni tumepruunini ja läbimõõt kuni 0,5 mm. Käbimähkur muneb käbi soomustele isaskäbi tolmlemise ajal või vahetult peale tolmlemist. Vastsed on kreemikasvalged, pruuni pea ja rinnakilbiga. Arengustaadiumis vastsed söövad seemet, hilissuvel õõnestavad täiskasvanud vastsed tunnelid käbirootsu keskmesse. Talvel võib vastsetel esineda pikenenud diapaus ja nad jäävad käbide sisse üheks või mitmeks aastaks enne nukkumist. Nukkumine toimub käbirootsul enne pungade puhkemist. Nukk on alguses helekollane, hiljem must ja 4–6,5 mm pikkune. Täiskasvanud käbimähkur on hallikas-pruunide tiibadega, esitiibadel silmapaistvad hõbedased ribad.
Kai Kazmirek

Kai Kazmirek (sündinud 28. jaanuaril 1991 Torgaus) on Saksamaa kümnevõistleja. 
Ta võitis 2009. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Novi Sadis kümnevõistluses 7639 punktiga pronksmedali. 
2012. aastal tuli Kazmirek kümnevõistluses 7924 punktiga Saksamaa meistriks. Juulis ületas ta esimest korda 8000 punkti piiri, kogudes Thorpe Cupil 8130 punkti.
2013. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tamperes võitis ta isikliku rekordiga 8366 punkti kuldmedali.
2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis oli Kazmirek seitsmevõistluses 6173 punktiga kuues. Mais püstitas ta Götzise kümnevõistluses isikliku rekordi 8471 punkti. Euroopa meistrivõistlustel Zürichis oli ta kuni teivashüppeni liider, kuid sai 8458 punktiga 6. koha.
2015. aastal võitis Kazmiek Götzise kümnevõistluse, kogudes 8462 punkti. Maailmameistrivõistlustel Pekingis jäi ta 8448 punktiga kuuendaks.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros püstitas Kazmirek isikliku rekordi 8580 punkti ja sai Ashton Eatoni, Kévin Mayeri ja Damian Warneri järel 4. koha.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis Kazmiek 8488 punktiga Kevin Mayeri ja Rico Freimuthi järel pronksmedali.
2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis püstitas Kazmirek seitsmevõistluses isikliku rekordi 6238 punkti ja sai Mayeri, Warneri ja Maicel Uibo järel 4. koha. Euroopa meistrivõistlustel ta vigastuse tõttu ei startinud.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas jäi ta tõkkejooksus tulemuseta, kuid otsustas kümnevõistlust jätkata ja sai üheksa ala punktidega 17. koha.
2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Torunis sai Kazmirek kaugushüppes vigastada ja katkestas. Olümpiamängudel Tokyos sai ta 14. koha.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli Kazmirek 12. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis oli ta kaheksas.
Isiklikku.
Kazmirek on politseinik ja kuulub Rheinland-Pfalzi politsei spordirühma. Ta on õppinud Kölni Saksa Spordiülikoolis taastusravi, ennetava ravi ja tervishoiujuhtimise magistriõppes (M.A. Rehabilitation, Prävention und Gesundheitsmanagement).
Zari Elmassian

Zaruhi Elmassian (12. oktoober 1906 – 6. veebruar 1990), kasutas ka nimekujusid Zari Elmassian ja hiljem Zaruhi Elmassian Vartian, oli Ameerika laulja, kes oli tuntud osatäitmiste järgi 1930. aastatel Hollywoodi muusikalides, sealhulgas "The Wizard of Oz".
Noorpõlv.
Zaruhi Elmassjan sündis Massachusettsi osariigis Lynnis John Elmassiani ja Satenig Aloojian Elmassiani tütrena. Tema vanemad olid sündinud Armeenias. Perekond oli kolinud California osariiki Fresnosse, kui sündis tema noorem õde Alice. Ta õppis Fresno osariigi kolledžis, Lõuna-California Ülikoolis, Eastmani muusikakoolis ja New Englandi konservatooriumis.
Karjäär.
Elmassian laulis 1929. aastal raadiosaadetes ning 1930–1932 San Francisco ooperiteatris lavastustes "Hansuke ja Greteke", "Manon", "Tannhäuser" ja "Carmen". Hiljem laulis ta Los Angelese ooperiteatris ning oli usin kontsertlaulja ja kirikusolist Californias kuni 1930.–1940. aastateni.
Elmassian esitas vokaalseid esitusi Hollywoodi muusikalidele, mida tavaliselt ei ole kasutatud, sealhulgas "It's Great to Be Alive" (1933), "Naughty Marietta" (1935), "Orchids to You" (1935), Here's to Romance (1935), Suur Ziegfeld (1936), Charlie Chan at the Opera (1936), Maytime (1937), Sweethearts (1938), The Girl of the Golden West (1938), The Wizard of Oz (1939), ja Broadway Serenade (1939). Ta oli ka muusikaline juht Los Angelese St. James Armeenia Apostliku kirikus ja professionaalsete muusikute naisteklubi Dominant Music Club liige.
Koos abikaasaga mängis ta armeeniakeelses muusikalises melodraamas Anoush (1945), mis põhineb Hovhannes Thumanjani teostel, ja Armen Dickraniani ooperis "Anoush". Nad andsid välja ka plaadi "Armenian Songs" ja teda saab kuulda ka albumil "Oscar Levant Plays Levant &amp; Gershwin".
1933. aastal jõudis ta ajalehtede kõmu-uudistesse sellega, et teda kuulati üle hambaarst Leon Sieveri mõrva asjus, kes oli Elmassiani loomingu fänn Los Angelese ooperis. Siever oli kunstnike sihtkapitali asutaja ja juht, mis andis Elmassianile 1930. aastal stipendiumi.
Isiklikku.
Elmassian abiellus 1942. aastal Nevada osariigis Las Vegases filmitoimetaja Setrag Vartianiga. Ta jäi leseks 1986. aastal ja suri 1990. aastal Los Angeleses 83-aastaselt. Vartjanide ühine hauaplats asub Inglewood Parki kalmistul.
Strzelce-Drezdenko maakond

Strzelce-Drezdenko maakond () on maakond Lubuszi vojevoodkonnas Lääne-Poolas. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle haldusasukoht on Strzelce Krajeńskie linn, mis asub 25 km Gorzów Wielkopolskist kirdes ja 104 km Zielona Górast põhja pool. Maakonda kuuluvad ka Drezdenko, mis asub 21 km Strzelce Krajeńskie'st ida pool ja Dobiegniew 18 km Strzelce Krajeńskie'st kirdes.
Maakonna pindala on 1248,32 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle koguelanikkond 49 156, millest Drezdenko elanikkond on 10 122, Strzelce Krajeńskie elanikkond 9 950, Dobiegniewi elanikkond 3 061 ja maaelanikkond 26 023.
Naabermaakonnad.
Strzelce-Drezdenko maakond piirneb põhjas Choszczno maakonnaga, kirdes Wałczi maakonnaga, idas Czarnków-Trzcianka maakonnaga, kagus Międzychódi maakonnaga, lõunas Międzyrzeczi maakonnaga, edelas Gorzówi maakonnaga ja Myślibórzi maakond läänes.
Haldusjaotus.
Maakond on jaotatud viieks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Ciołeki missaal

Ciołeki missaal on üks vanimaid poola kirjanduse mälestisi. Valmistatud 1515. aastal Krakówis, oli see Płocki peapiiskopi Erazm Ciołeki jaoks kaunistatud figuraalsete initsiaalidega, rikkalike ääristega, millel on omaniku vapp (Sulima vapp).
Ajalugu.
Missaal loodi Krakówis aastatel 1515–1518, arvatavasti Stanisław Samoshootniku töökojas. Missaali volinik oli Płocki peapiiskop Erazm Ciołek. Tema testamendi kohaselt annetati missaal Płocki katedraalile.
Alates 18. sajandi keskpaigast hoiti missaali Załuski raamatukogus. Pärast Poola kolmandat jagamist 1795. aastal viisid venelased selle koos paljude teiste monumentidega Peterburi. See naasis 1934. aastal Riia rahulepingu alusel Poolasse ja läks Rahvusraamatukogu kogudesse. 1939. aastal evakueeriti see Rumeeniasse, seejärel Prantsusmaale ja lõpuks Kanadasse. 1959. aasta veebruaris naasis see Poola Rahvusraamatukokku.
Wejherowo maakond

Wejherowo maakond (kašuubi keeles "Wejrowsczi kréz", ) on maakond Pomorze vojevoodkonnas Põhja-Poolas Läänemere rannikul. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus ja suurim linn on Wejherowo, mis asub 36 kilomeetrit piirkonna pealinnast Gdańskist loodes. Maakonda kuuluvad ka Rumia, mis asuvad 11 km Wejherowost ida pool ja Reda, 7 km Wejherowost ida pool. Rumia, Reda ja Wejherowo on lähestikku ja neid nimetatakse Kašuubi kolmiklinnaks, mis on vihje suuremale Trójmiasto kolmiklinna piirkonnale, mille keskus on Gdańsk.
Maakonna pindala on 1279,84 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle rahvaarv kokku 216 764, millest Wejherowo elanikkond on 49 652, Rumia 49 160, Reda 26 011 ja maaelanikkond 91 941. 
Wejherowo maakond piirneb kirdes Pucki maakonnaga, idas Gdynia linnaga, lõunas Kartuzy maakonnaga ja läänes Lęborki maakonnaga. Põhjas piirneb see ka Läänemerega.
Haldusjaotus.
Maakond jaguneb kümneks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Bytówi maakond

Bytówi maakond (kašuubi keeles "bëtowsczi pòwiat", ) on maakond Pomorze vojevoodkonnas Põhja-Poolas. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus ja suurim linn on Bytów, mis asub 79 kilomeetrit piirkonna pealinnast Gdańskist lääne pool. Ainus teine linn maakonnas on Miastko, mis asub 37 km Bytówist lääne pool.
Maakonna pindala on 2192,81 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle koguelanikkond 79 260, millest Bytówi elanikkond on 16 918, Miastko elanikkond 10 439 ja maaelanikkond 51 903. 
Bytówi maakond piirneb põhjas Słupski maakonnaga, kirdes Lęborki maakonnaga, idas Kartuzy maakonna ja Kościerzyna maakonnaga, lõunas Chojnice maakonna ja Człuchówi maakonnaga ning läänes Szczecineki maakonna ja Koszalini maakonnaga.
Haldusjaotus.
Maakond on jagatud kümneks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Tirooli müts

Tirooli müts (saksa keeles "Tirolerhut", itaalia keeles "cappello alpino"), ka Baieri müts või Alpi müts on peakatte tüüp, mis pärines algselt Tiroolist Alpidest, praeguse Austria, Saksamaa, Itaalia ja Šveitsi osast. See on kohaliku rahvarõiva ehk trachti oluline ja omanäoline element.
Kirjeldus.
Tüüpiline Tirooli müts on valmistatud rohelisest vildist, mille kroon oli algselt teravalt kitsenev ja äär ligikaudu käe laiune, mis oli eriti levinud Austrias Tirooli orus Zillertalis.
Lisaks sellele, et mütsid on erineva kuju ja äärelaiuse poolest, on neile iseloomulikult kaunistatud värviline nööriga mütsipael ja lilled, suled või "pintslid" krooni küljel. Traditsiooniline "hari", tuntud kui gamsbart, on valmistatud seemisnaha antiloopi seljast pärit karvadest. Suur ja efektne karv võib sisaldada tuhandeid üksikuid juukseid ja maksta 2500–3000 eurot. Sellel on mitmesuguseid vorme ja seda võib sageli kombineerida sulgedega.
Ajalugu.
19. ja 20. sajandil arendasid Tirooli kostüümid oma välimuses teatud ühtlust. Tirooli kohalikes külakostüümides on alates 1830./1840. aastatest säilinud mitmesugused Tirooli mütsi stiilid, kuigi sarnased tänapäeva moe omadega. Need algsed vormid varieeruvad Põhja-Tirooli kõrgetest, suhteliselt kitsa äärega kübaratest, mis olid pealt mõlkis, kuni Lõuna-Tirooli veiniriigi väikeste laiaäärsete kübarani.
Hiljem sai Tirooli mütsist "Tirooli kultuuri" kui turismisümboli mainekandja, mis oli väga populaarne rahvakogunemistel ja õllefestivalidel, nagu Müncheni Oktoberfest, ning mida mõjutasid väljamõeldud "kohalikke" kostüüme kandnud rahvamuusikaansamblid. Muusik Billy Mo kirjutas 1962. aastal laulu "Ich kauf' mir lieber einen Tirolerhut" ("Ma eelistan osta Tirooli mütsi"), mis tugevdas seost mütsi ja traditsioonilise Alpide (puhkpilliorkester) rahvamuusika vahel. 1965. aastal ilmus sama pealkirja all komöödiamuusikal.
Tirooli müts sai veelgi tuntumaks tänu Suurbritanniast pärit Edward VIII-le, kes viibis pärast troonist loobumist sageli Austria Steiermargis ja kandis sageli Tirooli stiilis mütsi, kuigi see polnud sealt pärit. Öeldakse, et Tirooli müts oli inspiratsiooniks homburgi loomiseks, mille stiili populariseeris väljaspool oma germaani päritolu tema vanaisa Edward VII.
Ѧ

Ѧ (vene "малый юс" 'väike jus') on kirillitsa täht, mida kasutati kirikuslaavi keele ja bulgaaria keele kirjutamisel. 
See tähistas algselt nasaliseerunud vokaali [ɛ̃], hiljem hääldus [ja]-na, näiteks мѧсо (vene keeles мясо) 'liha'.
Ѧ esineb ka ligatuuri Ѩ koosseisus ("joteeritud" kujul).
Sümboli Ѧ Unicode'i kood on 0466.
Mike Enzi

Michael Bradley Enzi (1. veebruar 1944 Bremerton, Washingtoni osariik – 26. juuli 2021 Loveland, Colorado) oli USA poliitik.
Ta sündis Washingtoni osariigis, kuid kasvas üles Wyomingi osariigis Thermopolises. 1966. aastal lõpetas ta raamatupidamise alal George Washingtoni ülikooli ja 1968. aastal Denveri ülikooli magistrikraadiga ärijuhtimises jaeturunduse alal. Aastatel 1967–1973 teenis ta Wyomingi osariigi rahvuskaardis.
Aastatel 1975–1983 oli Enzi Wyomingi linna Gillette'i linnapea. Aastatel 1987–1991 kuulus ta Wyomingi osariigi esindajatekotta ja 1991–1997 Wyomingi osariigi senatisse. 1996. aastal valiti Enzi USA Senatisse, võites Vabariikliku Partei eelvalimistel osariigis hilisemat senaatorit John Barrassot ja üldvalimistel osariigi sekretäri Kathy Karpani. Aastatel 2005–2007 oli Enzi senati tervishoiukomitee ja 2015–2021 eelarvekomitee esimees. Senaatorina kaitses ta jõuliselt Wyomingi nafta- ja maagaasitööstust. Ta valiti kolm korda senatisse tagasi enam kui 70-protsendilise häälteenamusega. Ta ei kandideerinud enam 2020. aasta valimistel.
Enzi hukkus 2021. aasta juulis 77-aastaselt jalgrattaõnnetuses, seitse kuud pärast aktiivse poliitikukarjääri lõppu.
Navašino

Navašino on linn Venemaal Nižni Novgorodi oblastis, Navašino linnaringkonna halduskeskus. Asub 158 km Nižni Novgorodist edelas.
Linn loodi 1957. aastal kahe küla liitmise teel.
2021. aastal oli linnas 14 664 elanikku.
Neghutshi klooster

Neghutshi klooster (armeenia keeles Նեղուցի վանք "Neghutshi vankh") on 10. või 11. sajandil asutatud, tänapäeval varemetena säilinud klooster, mis asub mäenõlval Arzakani lähedal Kotajkhi maakonnas Armeenias. Kloostrikompleks on asula keskusest umbes 2 km kaugusel loodes.
Kirjeldus.
Kloostrikompleks koosneb kirikust selle ette ehitatud suure "gavith"iga (narteks) ja eraldi seisvast kabelist. Kompleksi territooriumil on näha ka muude ehitiste asemeid, sambaid ja raidkive. Peakirik Surb Astvatsatsin (Սուրբ Աստվածածին, 'Püha Jumalaema') on ehitatud 10. sajandil ristkuppelkirikuna. Kiriku lõunasein ja suurem osa tambuurist ja kuplist on varisenud, alles on kolm seina. 13. sajandil lisati kirikule ristkülikukujuline "gavith", mille kuppellage kannavad kuus omavahel põimunud kaart, mis toetuvad neljale vabalt seisvale sambale. Peasissekäik narteksisse on lõunaseinas, see ja ka teine sissekäik on viimistletud raiddekooriga. Ka lähedal seisva kabeli sissekäigu sillus ja palendid on raiddekooriga.
Kloostri lähedal on väike kalmistu. Maastikul seisavad mõned hatškarid.
Muud.
Kloostri piirkonnast on leitud kaljujooniseid, mis on dateeritud 3.–2. aastatuhandesse eKr.
Tähtsad ninad

"Tähtsad ninad" on 2023. aasta oktoobris esilinastunud Eesti mängufilm.
Filmist.
13-aastased Oliver ja Sass on tavalised koolipoisid. Nende õpetaja teeb lastele ülesandeks leiutada mingi uus asi. Tüdrukud Saima ja Rebeka tulevad välja oma aknaklaasi-ideega, mille eest saavad kiita. Poisid meisterdavad ninakujulise prillihoidja, mis saab aga klassi naerualuseks. Oliver ja Sass otsustavad siiski mitte alla anda, vaid oma nina-ideed edasi arendada.
Ootamatult äratab leiutis ühe salapärase suurinvestori huvi, kes on nõus arendusraha leidma. Samal ajal näeb Oliveri hiljuti koondatud isa Artur vaeva, et leida uus ametikoht. Isa ja ema Karini abielu hakkab karile tüürima. Poisid on iseseisvaks äriajamiseks aga liiga noored ning nüüd tekib Oliveril plaan, kuidas kaks probleemi korraga lahendada: nad palkavad oma firmat juhtima Oliveri isa ning päästavad seeläbi ka Oliveri vanemate abielu! Olukorra teeb eriliseks see, et Oliveri isa ei tea, et töötab oma poja ja tolle sõbra Sassi heaks. Algab hoogne topeltmäng, mis eskaleerub, kui poisid saavad teada, mis on salapärasel investoril tegelikult plaanis.
Vare (perekonnanimi)

Vare on eesti perekonnanimi. 
2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Vare 264 inimesel (138 mehel ja 126 naisel). Perekonnanimede levikult oli Vare meeste puhul 516. ja naiste puhul 664. kohal. Levinuim on see Lääne maakonnas, kus sellenimelisi on 10 000 elaniku kohta 9,68.
Gabrielle Thomas

Gabrielle Lisa Thomas (sündinud 7.detsembril 1996 Atlantas) on USA sprinter.
Ta jooksis 2021. aasta Ameerika Ühendriikide meistrivõistlustel 200 meetri jooksus kõigi aegade teise tulemuse 21,61. Olümpiamängudel Tokyos võitis ta Elaine Thompson-Herah' ja Christine Mboma järel pronksmedali tulemusega 21,87. 4×100 m teatejooksus jooksis ta USA naiskonna viimast vahetust ja võitis koos Javianne Oliveri, Teahna Daniels ja Jenna Prandiniga Jamaica järel hõbemedali.
2022. aastal segas Thomase hooaega reievigastus ja ta ei pääsenud maailmameistrivõistlusteks USA koondisse.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 200 meetri jooksus ajaga 21,81 Shericka Jacksoni järel hõbemedali. 4×100 m teatejooksus tuli ta koos Tamari Davise, Twanisha Terry ja Sha'Carri Richardsoniga maailmameistriks, püstitades finaalis maailmameistrivõistluste rekordi 41,03.
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis Thomas kolm kuldmedalit. 200 meetri jooksus tuli ta Julien Alfredi ja Brittany Browni ees olümpiavõitjaks ajaga 21,83. 4×100 m teatejooksus võitis ta USA naiskonnaga kuldmedali 41,78-ga ja 4×400 m teatejooksus Põhja-Ameerika rekordiga 3.15,27.
Isiklikku.
Gabrielle Thomase ema on Michigani ülikooli professor Jennifer Randall. Thomas on omandanud Harvardi ülikoolis bakalaureusekraadi neurobioloogia ja globaalse tervise erialal ning Texase ülikoolis Houstonis magistrikraadi epidemioloogia erialal.
Hong Linh Ha Tinh FC

Hong Linh Ha Tinh FC (vietnami keeles "Câu lạc bộ bóng đá Hồng Lĩnh Hà Tĩnh") on Vietnami jalgpalliklubi, mis tegutseb Hà Tĩnhi provintsis. Klubi on nime saanud Hồng Lĩnhi mäe järgi.
Kartuzy maakond

Kartuzy maakond (, kašuubi keeles "kartësczi pòwiat") on maakond Poolas Pomorze vojevoodkonnas, mille halduskeskus on Kartuzy.
See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Ainus teine linn maakonnas on Żukowo. Maakonna pindala on 1120,04 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle rahvaarv kokku 137 942, millest Kartuzy elanikkond on 14 536, Żukowo 6 691 ja maaelanikkond 116 715. 
Kartuzy maakond piirneb põhjas Wejherowo maakonnaga, kirdes Gdynia linnaga, idas Gdański linna ja Pruszcz Gdański maakonnaga, lõunas Kościerzyna maakonnaga, läänes Bytówi maakonnaga ja loodes Lęborki maakonnaga.
Haldusjaotus.
Maakond on jaotatud kaheksaks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Lęborki maakond

Lęborki maakond (kašuubi keeles "Lãbòrsczi kréz", ) on maakond Pomorze vojevoodkonnas Põhja-Poolas Läänemere rannikul. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus ja suurim linn on Lębork, mis asub 61 kilomeetrit piirkonna pealinnast Gdańskist lääne pool. Ainus teine linn maakonnas on Łeba, mis asub 29 km Lęborkist loodes.
Maakonna pindala on 706,99 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle koguelanikkond 66 196, millest Lęborki elanikkond on 35 333, Łeba elanikkond 3 644 ja maaelanikkond 27 219. 
Lęborki maakond piirneb idas Wejherowo maakonnaga, kagus Kartuzy maakonnaga, lõunas Bytówi maakonnaga ja läänes Słupski maakonnaga. Põhjas piirneb see ka Läänemerega.
Haldusjaotus.
Maakond on jagatud viieks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Słupski maakond

Słupski maakond (, kašuubi keeles "Stôłpsk kréj") on maakond Pomorze vojevoodkonnas Põhja-Poolas Läänemere rannikul. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus on Słupski linn, kuigi linn ei kuulu maakonna koosseisu (see moodustab eraldiseisva linnamaakonna). Słupski maakonna ainsad linnad on Ustka, rannikukuurort 18 km Słupskist loodes ja Kępice, 27 km Słupskist lõunas.
Maakonna pindala on 2304 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle rahvaarv kokku 98 793, millest Ustka elanikkond on 15 460, Kępice elanikkond 3580 ja maaelanikkond 79 753. 
Lisaks Słupski linnale piirneb Słupski maakond idas Lęborki maakonnaga, kagus Bytówi maakonnaga ning läänes Koszalini maakonna ja Sławno maakonnaga. Põhjas piirneb see ka Läänemerega.
Haldusjaotus.
Maakond on jagatud 10 vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Sebacina

Sebacina on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente perekond.