tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sõeruallikas

Sõeruallikas (ka "Sõeru ohvriallikas, Sõeru allikas") on ohvriallikas Harjumaal Saue vallas Vanamõisa ja Alliku küla piiril. Allikas jääb Lääne-Eesti vesikonda Harju alamvesikonda.
Veekogule on seatud järgmised piirangud: veekaitsevöönd 10 m / 0,03 ha, ehituskeeluvöönd 25 m / 0,19 ha, piiranguvöönd 50 m / 0,78 ha.
Allikas on tunnistatud arheoloogiamälestiseks.
Skępe

Skępe on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Lipno maakonnas, Skępe valla halduskeskus. Skępe asub Toruńi kesklinnast umbes 54 km idakagus.
Skępe sai linnaõigused 1445. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Tagasi sai Skępe linnaõigused 1997. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli Skępe Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljas Poola jagamise tulemusel läks linn 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu.
Tuharu allikas

Tuharu allikas on allikas Harjumaal Saue vallas Lepaste külas. Allikas jääb Lääne-Eesti vesikonda, Harju alamvesikonda. Veekogule on seatud järgmised piirangud: veekaitsevöönd 10 m / 0,03 ha, ehituskeeluvöönd 25 m / 0,19 ha, piiranguvöönd 50 m / 0,78 ha. Veekogu Keskkonnaregistri kood on VEE4512400 .
Tõmmapää allikas

Tõmmapää allikas on allikas Harjumaal Saue vallas Jaanika külas. Allikas jääb Lääne-Eesti vesikonda, Harju alamvesikonda. Veekogule on seatud järgmised piirangud: veekaitsevöönd 10 m / 0,03 ha, ehituskeeluvöönd 25 m / 0,19 ha, piiranguvöönd 50 m / 0,78 ha. Veekogu Keskkonnaregistri kood on VEE4505200 .
Kowal

Kowal on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Włocławeki maakonnas. Kowal asub Włocławekist umbes 15 km lõunakagus.
Kowalit on esmamainitud 1185. aastal, linnaõigused sai 1519. aastal. 1870. aastal kaotas Kowal linnaõigused, kuid sai need 1919. aastal tagasi.
Andryusha-klassi miinitraaler

Andryusha klassi miinitraaler (Projekt 1256 Topaz) oli Nõukogude Liidus valmistatud eksperimentaalne solenoidne miinitraaler-miinilõhkaja. 
Laevad.
Kokku valmistati 1974. aastal kaks seda klassi laeva:
Ehitus.
Kirjeldus.
Laevakered olid plastikust. Neil olid võimsad peamasinad, mis pidid tekitama tugevat müra, neutraliseerimaks või initsieerimaks meremiine. Samuti olid neil solenoidsed seadmed tugeva elektromagnetvälja tekitamiseks ja seeläbi miinide lõhkamiseks. Laeva korsten oli tegelikult gaasiturbiinseadmetele, kuna diisel-peamasinate väljalaskesüsteem oli parrastes. Et laev võis oma tegevuse ajal ka ise kergesti hukkuda, paigaldati kaugjuhtimissüsteem (telejuhtimissüsteem) RTU-2V. Kaugjuhtimissüsteem aga polnud piisavalt toimiv ja nii kasutati laevu tegelikult vaid mehitatuina.
Ajalugu.
Laevad kuulusid Balti laevastiku 94. punalipulise miinitraalerite brigaadi 40. kaardiväe baasitraalerite divisjoni ja kodusadam oli Tallinnas asuv Miinisadam. Arvatavasti sõitis BT-177 1970. aastatel Katariina kai juures navigatsiooni-lohakusvea tõttu kividesse ja vigastas vööri. 
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist jäid laevad seisma. Juunis 1993 kustutati mõlemad laevastiku nimekirjast ja pärast Miinisadama ülevõtmist 1994. aasta suvel Eesti mereväe poolt lammutati sealsamas paari aasta jooksul.
Lacoste

Lacoste on Prantsusmaa ettevõtte, mille asutasid 1933. aastal tennisemängija René Lacoste ja André Gillier. 
Ettevõtte peakorter asub Troyes Prantsusmaal. Ettevõte valmistab ja müüb rõivaid, jalanõusid, spordiriideid, prille, nahktooteid, parfüüme, käterätikuid ja kelli. Ettevõtte kaubad võib ära tunda rohelise krokodilli logo järgi.
2012. aasta novembris ostis Lacoste'i Šveitsi perekontsern Maus Frères.
Trussardi

Trussardi on Itaalia moemaja, mille asutas 1911. aastal Dante Trussardi. Moemaja peakorter asub Bergamos. 
Moemaja alustas tegevust nahast kinnaste tootjana ja laiendas oma valikut muude nahktoodetega 1970. aastatel pärast seda, kui Nicola Trussardi võttis firma üle oma onult Dante Trussardilt. 1980. aastatel hakkas ettevõte lisaks rõivastele tootma ka parfüüme ja teksasid. 
1990. aastateks müüs Trussardi oma tooteid rahvusvaheliselt, suurimateks turgudeks on Itaalia ja Jaapan. Alates 2014. aastast on tegevjuht Tomaso Trussardi, loovjuht Gaia Trussardi ja Trussardi Groupi president Maria Luisa Trussardi.
Chełmża

Chełmża (saksa "Kulmsee", varem "Culmsee") on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Toruńi maakonnas. Chełmża asub Toruńi kesklinnast umbes 19 km põhjas.
Chełmża sai linnaõigused 1251. aastal.
Chełmża oli Preisimaa katoliku Kulmi piiskopkonna ja katedraali asukoht.
Solec Kujawski

Solec Kujawski (kuni 1924. aastal Solec, saksa keeles "Schulitz") on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Bydgoszczi maakonnas, Solec Kujawski valla halduskeskus. Linn asub Visla vasakul kaldal, Bydgoszczi kesklinnast umbes 16 km idakagus.
Asulat on esmamainitud 1136. aastal, linnaõigused sai Solec 1325. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1920. aastal läks linn Poola koosseisu tagasi.
Solec Kujawskis asub bussivabrik, kus toodetakse busse Solbus.
Karihona keel

Karihona keel on kariibi keelkonda kuuluv keel, mida kõnelevad karihonad Colombias.
Karihona keel on välja suremas, seda kõneles 2006. aasta seisuga vaid 6 inimest.
Vitor Hugo

Vitor Hugo Franchescoli de Souza (sündinud 20. mail 1991 Guaracis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Bahia.
Ta alustas klubikarjääri Santo Andrés. 2010. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Brasiilia esiliigas. 2011. aasta hooajal mängis ta Brasiilia esiliigas Sport Club do Recife meeskonnas. 2012. ja 2013. aastal mängis ta São Paulo osariigi meistrivõistlustel Ituanos ning 2013. aastal Brasiilia esiliigas Ceará meeskonnas.
2013. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga América Mineiro, kus mängis kokku kaks hooaega. 2015. aastal suundus ta laenule Palmeirasesse, kellega sõlmis järgmisel aastal püsilepingu. 2015. aastal võitis ta Palmeirasega Brasiilia karikavõistlused ja tuli 2016. aastal Brasiilia meistriks.
Hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 mängis ta Itaalia kõrgliiga klubis Fiorentina. 2019. aastal naasis ta Palmeirasesse. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Trabzonspor. Hooajal 2020/21 valiti Vitor Hugo Türgi kõrgliiga hooaja parimaks kaitsjaks. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Türgi meistriks.
2023. aasta märtsis naasis Vitor Hugo Brasiilia kõrgliigasse, kui liitus Bahiaga.
Dedovštšina

Dedovštšina (vene keeles дедовщина 'vanakeste, taatide võim') on vanemate ajateenijate poolt nooremate ajateenijate suhtes rakendatav mitteformaalne initsiatsioon ning psüühiline ja füüsiline vägivald kohustusliku tegevteenistuse ajal Nõukogude armees ning tänapäeval Venemaa ja mõne Sõltumatute Riikide Ühenduse riigi relvajõududes.
Dedovštšina Nõukogude armees.
Nõukogude armees valitses kontrollimatu vanakeste võim. Tegemist oli Nõukogude armee ajateenijate ebaseadusliku hierarhilise süsteemiga. Vanemad olijad (kasutati sõna дед "ded" 'taat') alandasid nooremaid, käsutasid neid, sundisid ennast teenima, kiusasid, mõnitasid, piinasid ja peksid. Nad võtsid endale ohvitseride selja taga mitteametlikult õiguse panna nooremaid oma töid ära tegema, nõudsid noorsõdureile kuuluvat vara endale, terroriseerisid vaimselt ja füüsiliselt. Dedovštšina oli rängim madala prioriteediga väeosades nagu ehituspataljonid ja tagalaüksused.
Kui algas Gorbatšovi avalikustamine (glasnost), liikus seni suust suhu levinud informatsioon vanakeste võimu koledustest Nõukogude armees ajakirjanduse veergudele. Selgusid vormid, kuidas noorsõdureid mõnitati. Avaldati "teenete" loend, mida nad vanakestele pidid osutama, samuti karistused kuni elu ja tervise kallale kippumiseni, mida noorsõdurite suhtes rakendati. Avalikkus sai teada, milliseid grupiviisilisi sadistlikke rituaale oli toime pandud. Gorbatšovi glasnost andis teada, et ahastusse viidud ja ohvitseride kaitseta jäänud noorsõdurid on teinud enesetappe või meeleheitlikke katseid vanakestest ahistajatele kätte maksta. Loodi piirkondlikke ja üleliidulisi sõduriemade ühendusi, mis avalikustasid juhtumeid poegadega ning avaldasid survet Nõukogude Liidu sõjaväelisele juhtkonnale.
Kiusamisjuhtumid Eesti kaitseväes.
Septembris 1997 lahkus väeosast loata 18 Kuperjanovi jalaväepataljoni ajateenijat, kes sattusid konflikti vanemallohvitseridega. Kaitseväe juhataja karistas 1999. aasta oktoobris arestiga kahteteist teenistuskaaslasi kiusanud Kuperjanovi pataljoni ajateenijat. Georg Kirsberg kajastas septembris 2011 ETV saates "Pealtnägija" probleeme Eesti Mereväes.
Andrej Šustr

Andrej Šustr (sündinud 29. novembril 1990 Plzeňis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängis kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Kölner Haie.
Aastatel 2010–2013 mängis ta kolm hooaega Nebraska Omaha Ülikooli meeskonnas.
2013. aasta märtsis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Tampa Bay Lightning. NHL-is debüteeris ta sama aasta 29. märtsil mängus New Jersey Devilsi vastu. Lightningi põhimeeskonda kuulus ta alates järgmisest hooajast ja kokku viiel hooajal. Esimese värava lõi ta NHL-is 5. aprillil 2014 mängus Dallas Starsi vastu.
2018. aastal sõlmis ta üheaastase lepingu Anaheim Ducksiga. Ducski meeskonnas pääses ta NHL-is väljakule kokku viies mängus. Suurema osa hooajast mängis ta Ducksi noorteklubi San Diego Gullsi ridades AHL-is.
Aastatel 2019–2021 mängis ta kaks hooaega KHL-i klubis Kunluni Red Star.
2021. aasta juulis naasis ta Lightningi, sõlmides klubiga üheaastase lepingu. 2022. aasta märtsis naasis ta Anaheim Ducksi. Hooajal 2022/23 mängis Šustr vaid AHL-i klubides Iowa Wild ja San Diego Gulls.
Pärast seda, kui talle NHL-is enam lepingut ei pakutud, siirdus ta Euroopasse ning sõlmis 2023. aasta juulis üheaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Kölner Haie.
Šustr kuulus Tšehhi jäähokikoondisse 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.
Lind (perekonnanimi)

Lind on skandinaavia ja eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lind 778 inimesel: 372 mehel ja 406 naisel. Perekonnanimede levikult on Lind meeste puhul 110. kohal ja naiste puhul 113. kohal. Nimi on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 17,78.
Żnin

Żnin (saksa keeles "Znin", 1941–1945 "Dietfurt") on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Żnini maakonna ja Żnini valla halduskeskus. Żnin asub Gąsawka jõe ääres, 37 km Bydgoszczist edelas ja 36 km Inowrocławist lääneloodes.
Żnini on esmamainitud 1136. aastal, linnaõigused sai 1263. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks linn Poola koosseisu tagasi.
Tuchola

Tuchola (saksa keeles "Tuchel") on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Tuchola maakonna ja Tuchola valla halduskeskus. Tuchola asub Bydgoszczist umbes 56 km põhjas, Brda jõe kaldal.
Tucholat on esmamainutud 1287. aastal, linnaõigused sai 1346. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1920. aastal läks linn Poola koosseisu tagasi.
Craig MacTavish

Craig MacTavish (sündinud 15. augustil 1958 Londonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokitreener ja endine jäähokimängija (keskründaja).
Ta mängis aastatel 1979–1997 viies NHL-i klubis (Boston Bruins, Edmonton Oilers, New York Rangers, Philadelphia Flyers ja St. Louis Blues) enam kui 1000 mängus ja võitis neljal korral Stanley karika.
Pärast mängijakarjääri töötas ta aastatel 1997–2000 New York Rangersi ja Edmonton Oilersi abitreenerina ning aastatel 2000–2009 Edmonton Oilersi peatreenerina. 2006. aastal juhtis ta Oilersi Stanley karika finaali, kus kaotati Carolina Hurricanesile. Aastatel 2011–2012 oli ta AHL-i klubi Chicago Wolvesi peatreener ning töötas enne seda kaks aastat telekanalis TSN analüütikuna.
Hooajaks 2012–2013 naasis MacTavish NHL-i, saades Edmonton Oilersi peamänedžeriks. Sellel ametikohal oli ta kuni 2015. aasta aprillini.
2019. aastal jätkas MacTavish tööd treenerina, saades KHL-i klubi Jaroslavli Lokomotivi peatreeneriks, kuid ta vallandati sellelt kohalt 2019. aasta septembris pärast kaheksat põhihooaja mängu.
MacTavish on olnud Kanada jäähokikoondise peatreener. Ta oli meeskonna abitreener 2005. ja 2006. aasta maailmameistrivõistlustel ning peatreener 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.
Ta oli NHL-is viimane mängija, kes mängis ilma kiivrita.
SD Eibar

Sociedad Deportiva Eibar, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi, mille kodulinn on Eibar. Klubi mängib Hispaania esiliigas Segunda División.
Klubi on asutatud 30. novembril 1940.
Hooajal 2013–14 võitis klubi Hispaania esiliiga ja tõusis hooajaks 2014/15 esimest korda Hispaania kõrgliigasse. Hooajal 2017–18 saavutas Eibar Hispaania kõrgliigas üheksanda koha, mis on jäänud seal klubi parimaks kohaks. Hispaania kõrgliigast langes Eibar välja hooajal 2020–21.
Klubi kodustaadion on Estadio Municipal de Ipurua, mis mahutab 8100 pealtvaatajat. See oli Hispaania kõrgliiga klubide staadionitest üks väiksemaid.
Klubil on ka naiskond, mis mängib Hispaania naiste jalgpalli esiliigas.
Facundo Ferreyra

Facundo Ferreyra (sündinud 14. märtsil 1991 Lomas de Zamoras) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Tijuana.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Banfield. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2008. aastal. Hooajal 2012–13 mängis ta Argentina kõrgliigas Vélez Sarsfieldi meeskonnas, kellega tuli sel hooajal Argentina meistriks.
Aastatel 2013–2018 kuulus ta Ukraina kõrgliiga klubi Donetski Šahtari ridadesse. Ta tuli klubiga hooaegadel 2013–14, 2016–17 ja 2017–18 Ukraina meistriks. Hooajal 2017–18 lõi ta liigas 21 väravat ja oli sellega sel hooajal Ukraina kõrgliiga suurim väravakütt.
2014. aasta augustis suundus Ferreyra laenule Inglismaa klubisse Newcastle United, kuid tal puudus Inglismaal mängimiseks füüsiline valmisolek. Ta lahkus klubist ainsagi mänguminutita.
2018. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Benfica. Ta ei saanud klubis piisavalt mänguaega ning suundus 2019. aasta jaanuaris laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Espanyol. 2021. aasta alguses sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Celta de Vigo.
2022. aasta jaanuaris liitus ta Club Tijuanaga.
2011. aastal võitis Ferreyra Argentina kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika eakaaslaste meistrivõistlustel pronksmedali. Ta oli nelja väravaga koondise suurim väravakütt sel turniiril. Samal aastal osales ta Argentina koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi ühe värava ja jõudis koondisega veerandfinaali.
Jonathan Calleri

Jonathan Calleri (sündinud 23. septembril 1993 Buenos Aireses) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis São Paulo.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis All Boys. Aastatel 2014–2015 mängis ta Argentina kõrgliigas Boca Juniorsi meeskonnas. 2015. aastal tuli ta klubiga Argentina meistriks ja võitis Argentina karikavõistlused.
2016. aasta jaanuaris liitus ta Uruguay klubiga Deportivo Maldonado. Sestpeale on ta olnud laenul Brasiilia kõrgliiga klubis São Paulo (2016 ja taas alates 2021. aastast), Inglismaa kõrgliiga klubis West Ham United (2016–17) ning Hispaania kõrgliiga klubides Las Palmas (2017–18), Deportivo Alavés (2018–19), Espanyol (2019–20) ja Osasuna (2020–21).
2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Argentina olümpiameeskonda.
Wąbrzeźno

Wąbrzeźno (saksa keeles "Briesen", varem ka "Friedeck") on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Wąbrzeźno maakonna halduskeskus. Wąbrzeźno asub Bydgoszczist umbes 65 km idakirdes.
Wąbrzeźnot on esmamainitud 1246. aastal, linnaõigused sai enne 1414. aastat. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1920. aastal läks linn Poola koosseisu tagasi.
Joan Jordán

Joan Jordán Moreno (sündinud 6. juulil 1994 Regencóses) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla.
Ta alustas profikarjääri Espanyolis, millega liitus 2011. aastal. Hooajal 2014–15 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Hispaania kõrgliigas. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 10. jaanuaril 2016 mängus SD Eibari vastu. Hooajal 2016–2017 mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Valladolidi Real.
2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Hispaania kõrgliigas mängiva Eibariga. 2019. aasta juunis siirdus ta Sevillasse.
Boriss Mejerovski

Boriss Vladimirovitš Mejerovski (vene keeles Борис Владимирович Мееровский; 9. mai 1922 Moskva – 18. detsember 1996 Moskva) oli vene filosoof, Lääne-Euroopa filosoofia ja teadusliku ateismi teooria spetsialist. Filosoofiadoktor, professor. Üks "Ateistliku sõnaraamatu" autoreid.
Ta on uurinud peamiselt valgustusaja filosoofiat ning inglise deistlikku ja materialistlikku filosoofiat (Thomas Hobbes). 1980. aastal kaitses ta filosoofia ajaloo teemalist väitekirja "XVIII sajandi inglise materialism: problemaatika, eripärad, saatused" («Английский материализм XVIII века: проблематика, особенности, судьбы») ja sai filosoofiadoktori kraadi.
Endel Edasi

Endel Edasi (4. juuni 1929 – 4. aprill 2002) oli Eesti ujuja ja veepallur. 
1951. aastal lõpetas ta Tallinna Kehakultuuritehnikumi.
Aastatel 1945–1959 tuli ta kokku 20 korda Eesti meistriks vaba-, rinnuli- ja liblikujumises ning 12 korda Eesti meistriks teateujumises. Lisaks tuli ta aastatel 1955–1958 4 korda Eesti meistriks veepallis Tallinna Dünamo meeskonnas.
1949. aastal tuli ta Eesti ujujatest esimesena Nõukogude Liidu meistriks. Kokku võitis aastatel 1949–1953 NL meistrivõistlustelt 15 medalit, sealhulgas 4 kulda individuaaldistantsidel ja 2 kulda teateujumises.
Ta osales Nõukogude Liidu koondise liikmena 1952. aasta suveolümpiamängudel, kus sai meeste 100 meetri vabaujumises 18.–19. koha.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Tomáš Vaclík

Tomáš Vaclík (sündinud 29. märtsil 1989 Ostravas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib väravavahina Kreeka kõrgliiga klubis Olympiakós ja Tšehhi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Tšehhi klubides. Aastatel 2007–2010 mängis ta Vítkovices, 2010–2012 Žižkovi FK Viktorias ja 2012–2014 Praha Spartas.
2014. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Basel. Hooaegadel 2014–15, 2015–16 ja 2016–17 tuli ta klubiga Šveitsi meistriks.
Aastatel 2018–2021 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla. Kahel esimesel hooajal oli ta Sevilla esiväravavaht. Hooajal 2019–20 võitis ta Sevillaga UEFA Euroopa Liiga.
2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Olympiakósega.
Tšehhi jalgpallikoondises tegi Vaclík debüüdi 14. novembril 2012 sõprusmängus Slovakkia vastu. Ta on kuulunud Tšehhi koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
2018. aastal valiti Vaclík Tšehhi aasta jalgpalluriks.
Daniel Carriço

Daniel Filipe Martins Carriço (sündinud 4. augustil 1988 Cascaises) on Portugali jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Hiina kõrgliiga klubis Wuhan Zall.
Ta alustas klubikarjääri Lissaboni Sportingus, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Portugali kõrgliigas hooajal 2008–09. Enne seda mängis ta hooajal 2007–08 laenul Portugali esiliiga klubis Olhanense ja Küprose kõrgliiga klubis AEL Limassol. 2010. aastal valiti Carriço Sportingu aasta mängijaks.
2012. aasta detsembris liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Reading.
2013. aasta juulis suundus ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Sevilla, kellega sõlmis järgmisel aastal püsilepingu. Hooaegadel 2013–14, 2014–15 ja 2015–16 võitis ta Sevillaga UEFA Euroopa Liiga.
2020. aasta veebruaris liitus Carriço Wuhan Zalliga.
Debüüdi Portugali jalgpallikoondises tegi Carriço 16. juunil 2015 sõprusmängus Itaalia vastu.
Ungari keskmäestik

Kesk-Ungari mäestik (ungari keeles "Dunántúli-középhegység") on Kesk-Doonau madalikul paiknev mägismaa Ungaris Kisalföldi ja Alföldi vahel. See piirneb kirdes Põhja-Ungari keskmäestikuga, neid eraldab Doonau jõgi. Kõrgeim mägi on 757 m kõrgune Pilis.
Mäestiku Buda mägedes asub riigi pealinna ajalooline keskus.
Põhja-Ungari keskmäestik

Põhja-Ungari keskmäestik (ungari keeles "Északi-középhegység") on Kesk-Doonau madalikul paiknev mäestik Ungari Alföldist põhja pool, piirneb põhjas ja kirdes Karpaatidega. 
Slovakkias moodustavad mäestiku Burda, Slanské kõrgustik, Zemplíni mäestik ja Cerová kõrgustik. Ungaris moodustavad selle Börzsöny, Zempléni mäestik, Bükk, Cserhát, Visegrádi mäestik, Gödöllő küngastik, Monor–Irsai küngastik ja Mátra. Geopoliitiliselt on selle osaks ka Aggteleki karst, kuigi geoloogiliselt on see osa Slovaki maagimäestikust, olles sealse Slovaki karsti jätk Ungari aladel. Kõrgeim mägi on 1092 m kõrgune Šimonka Slovakkias. Ungaris on kõrgeim tipp Kékes (1015 m).
Mäestik läheb läänes üle Ungari keskmäestikuks.
Bulgari

Bulgari (stiliseeritud kui BVLGARI) on Itaalia luksusbränd, mis on tuntud ehete, kellade, parfüümide, aksessuaaride ja nahktoodete poolest. Firma peakorter asub Roomas, Itaalias.
Kui suuremat osa projekteerimisest, tootmisest ja turustamisest jälgib ja teostab Bulgari, teeb ettevõte mõnikord koostööd teiste firmadega. Näiteks Bulgari prille toodetakse litsentsilepingu kaudu Luxotticaga ja Bulgari asutas 2001. aastal Marriott Internationaliga ühisettevõtte, et käivitada oma hotellibränd Bulgari Hotels &amp; Resorts.
Praegu LVMH Groupi kuuluva Bulgari asutas Kreekas Epiruse piirkonnas 1884. aastal hõbesepp Sotirios Voulgaris (itaalia keeles: Sotirio Bulgari) ühe juveelikauplusena, millest on aastatega saanud rahvusvaheline kaubamärk. Ettevõttest on kujunenud luksusturu firma, kellel on väljakujunenud ja kasvav kaupluste võrk.
Moët &amp; Chandon

Moët &amp; Chandon () või Moët on Prantsuse veinitootja ja luksuskaupade ettevõtte LVMH Moët Hennesy Louis Vuitton S.A. kaasomanik. Moët et Chandon on üks maailma suurimaid šampanjatootjaid ja silmapaistev šampanjamaja. Moët et Chandoni asutas 1743. aastal Claude Moët. Praegu omab firma 1190 hektarit viinamarjaistandusi ja toodab aastas umbes 28 miljonit pudelit šampanjat.
Firma korraldab iga aasta lõpus pidu Sparkling Night.
Éver Banega

Éver Maximiliano David Banega (sündinud 29. juunil 1988 Rosarios) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Argentina kõrgliigaklubis Newell's Old Boys.
Klubikarjäär.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Boca Juniors, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2007. aastal. Samal aastal võitis ta klubiga Copa Libertadorese. 
2008. aastal liitus ta Hispaania kõrgliigaklubiga Valencia. Hooajal 2008–09 mängis ta laenul Madridi Atléticos. Pärast mängis ta Valencias kuni 2014. aasta jaanuarini, mil läks laenule Argentina kõrgliigaklubisse Newell's Old Boys.
2014. aasta augustis naasis Banega Hispaania kõrgliigasse, sõlmides lepingu Sevillaga. Hooajal 2016–2017 mängis ta Itaalia kõrgliigaklubis Milano Internazionale, kuid mängib pärast seda taas Sevillas. Hooaegadel 2014–15, 2015–16 ja 2019–20 võitis ta Sevillaga UEFA Euroopa Liiga.
Hooajal 2020–21 asus ta mängima Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Shabab.
2020. aasta jaanuaris naasis ta Newell's Old Boysi.
Koondisekarjäär.
2007. aasta tuli Banega Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2008. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Argentina olümpiameeskonnaga kuldmedali.
Argentina jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2008. aasta jaanuaris sõprusmängus Guatemala vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. märtsil 2013 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Argentina koondises mängis ta aastatel 2008–2018 kokku 65 korda ja lõi kuus väravat.
Ta kuulus Argentina koondisse 2011. aasta Copa Américal, 2015. aasta Copa Américal, 2016. aastal Copa América Centenariol ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Sergio Reguilón

Sergio Reguilón Rodríguez (sündinud 16. detsembril 1996 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Manchester United (laenul Tottenham Hotspurist) ja Hispaania jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Madridi Realis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. 2015. aastal debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 mängis ta Hispaania kolmandas liigas laenul UD Logroñéses.
Madridi Reali põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2. oktoobril 2018 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Moskva CSKA vastu. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 3. novembril 2018 mängus Valladolidi Reali vastu. Hooajal 2019–20 mängis ta laenul Sevillas.
2020. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Tottenhamiga. Suvel 2023 anti ta laenule Manchester Unitedisse.
Focki loss

Focki loss (letseburgi keeles: "Fockeschlass"; saksa keeles: "Fockeschloss") asus Luksemburgi Suurhertsogiriigis Koerichi lossist vaid 200 meetrit läänes. Lossi asustasid Fock von Hübingeni perekonna rüütlid. Lossi hakati nimetama lossiks alles 1593. aasta paiku, kui abiellumise teel sai lossi isandaks Viandeni krahvkonna haru. Praegu meenutavad endist lossi vaid saali- ja tänavanimed.
Ajalugu.
Focki loss asus Fockegaarti künkal ja sai nime aadliperekonna Fock von Hübingeni järgi, kellele kuulus loss aastatel 1487–1593. 
Esimest korda mainitakse asustust selles kohas 13. sajandi alguses, mil ehitati tõenäoliselt ümar torn. 1350. aastal ühendati see gooti stiilis elumajaga. Juurdepääs oli teise korruse kaudu. Samal ajal mainiti kirjalikult tuvitorni ("Taubenturm") ja häbiposti. 
1593. aastal läks Focki loss abielu teel Nassau perekonna valdusse. Aastatel 1596–1632 lisati elamu lääneküljele ristkülikukujuline renessansshoone. Kraavi lõunapoolses osas asuv puidust sillauks asendati kivisillaga ja 1632. aastal ehitati idamüüri ette kabel. Selle kinkisid Ludwig von Nassau ja tema abikaasa Claudia Fock von Hübingen ühise testamendiga. 
18. sajandi alguses jätkus ajahambast puretud linnuse renoveerimine. 3. juunil 1738 omandas Focki lossi Ansembourgi parun Lambert-Joseph de Marchant, mõni kuu hiljem omandas ta ka kõrval asunud Koerichi lossi ja ühendas kaks Koerichi kinnistut. Focki loss jäi lagunema ja 1777. aastal tõdeti, et lossist on järel vaid varemed. 1788 on dokumentides mainitud, et lagunenud kabel lammutati. Kivid eemaldati järk-järgult ja neid kasutatakse külas elamuehituseks. 1900. aasta paiku on alles vaid mõned lossi keldriruumid. 
Loss praegu.
Praegu ei ole lossikompleksist midagi järele jäänud. "Fockeschlass"'i järgi on nimetatud küll aga saale ja tänavaid. Ühingu Käercher Schlassfrënni algatusel paigaldati 31. mail 2011 Focki lossi tee äärde Focki lossi lugu kajastav mälestustahvel.
Fernando Francisco Reges

Fernando Francisco Reges Mouta (enam tuntud lihtsalt kui Fernando; sündinud 25. juulil 1987 Alto Paraíso de Goiáses) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Internacional.
Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal Brasiilia klubis Vila Nova.
2007. aastal liitus ta Portugali kõrgliigaklubiga Porto. Hooajal 2007–08 mängis ta laenul teises Portugali kõrgliigaklubis, Estrela da Amadora. Portos mängis ta pärast seda kokku kuus hooaega. Hooaegadel 2008–09, 2010–11, 2011–12 ja 2012–13 tuli ta klubiga Portugali meistriks. Lisaks võitis ta Portoga kolm korda Portugali karika, kolm korda Portugali superkarika ja hooajal 2010–2011 UEFA Euroopa Liiga.
2014. aasta juunis liitus ta Inglismaa kõrgliigaklubiga Manchester City, kus mängis kokku kolm hooaega. Aastatel 2017–2019 mängis ta kaks hooaega Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray ning mõlemal hooajal klubiga Türgi meistriks.
Aastatel 2019–2023 mängis ta Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla. Aastatel 2020 ja 2023 võitis ta Sevillaga Euroopa Liiga.
2024. aasta jaanuaris naasis ta oma esimesse koduklubisse Vila Nova, kuid juba sama aasta veebruaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Internacional. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta lõpuks 36-aastaselt 13. aprillil 2024 hooaja avamängus Bahia vastu ja lõi selles mängus Internacionali võiduvärava.
Kohtunik (film)

Kohtunik on Andres Puustusmaa 2019. aasta film, mille peaosas on Mait Malmsten.
Film kogus 2019. aastal 7515 kinokülastust ja teenis umbes 40 000 eurot kassatulu.
Lucas Ocampos

Lucas Ariel Ocampos (sündinud 11. juulil 1994 Quilmesis) on Argentina jalgpallur, kes mängib ääreründajana Mehhiko kõrgliigaklubis Monterrey.
Ta alustas klubikarjääri 2011. aastal Argentina klubis River Plate.
2012. aasta augustis liitus ta Prantsusmaa klubiga Monaco, mis mängis siis Prantsusmaa esiliigas. Hooajal 2012–13 võitis ta Monacoga esiliiga ja alates järgmisest hooajast mängiti Prantsusmaa kõrgliigas.
2015. aasta veebruaris suundus ta laenule Marseille Olympique'i, kellega sõlmis sama aasta juunis püsilepingu. Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Itaalia kõrgliigaklubides Genoa ja AC Milan.
2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Sevilla. Tema edukaim hooaeg Sevillas oli 2019/20, kui ta lõi 14 väravat. 2022. aasta augustis läks ta Sevillast laenule Hollandi kõrgliigaklubisse Amsterdami Ajax, kus teda nähti Manchester Unitedi siirduva Antony asendajana, kuid 2023. aasta jaanuariks oli Ocampos saanud Ajaxis väljakule vaid kuues mängus ning tema laenuleping tühistati enneaegselt.
2024. aasta septembris siirdus ta umbes seitse miljoni euro eest Monterreysse.
Ocampos mängis Argentina jalgpallikoondises aastatel 2019–2023 kokku 12 korda ja lõi kaks väravat. Esimese värava lõi ta oma debüütmängus 9. oktoobril 2019 sõprusmängus Saksamaa vastu ja teise värava neli päeva hiljem sõprusmängus Ecuadori vastu.
Dera keel

Dera keel on senagi keelkonda kuuluv paapua keel, mida kõneldakse 13 külas, mis asuvad Indoneesia Paapua provintsi ja Paapua Uus-Guinea piirialadel.
Dera keel moodustab koos angori keelega senagi keelkonna, mille sugulust teiste paapua keeltega pole seni suudetud tõestada.
Dera keel on ohustatud. Kõnelejate arv on 1000–1200.
Dera keele mengva murdes on 5 vokaalfoneemi (a, e, i, o, u) ja 15 konsonantfoneemi (p, t, k, b, d, g, m, n, f, s, h, l, r, y, w).
Paapua provints

Paapua provints (indoneesia keeles "Papua") on 1. järgu haldusüksus (provints) Indoneesias. See hõlmab Uus-Guinea saare loodeosa. Provintsi keskus on Jayapura.
2002. aastani oli provintsi nimi Irian Jaya. 2003. aastal eraldati Paapua provintsist Lääne-Paapua provints. 2022. aastal eraldati Kesk-Paapua, Lõuna-Paapua ja Mägi-Paapua provints. 
2010. aasta rahvaloenduse järgi elas provintsis 2 833 381 inimest, kuid 2016. aastal hinnati elanike arvuks juba 4 229 287.
Tiina Sarapu

Tiina Sarapu (sündinud 16. novembril 1971 Kilingi-Nõmmes Pärnu rajoonis) on eesti klaasikunstnik.
Õpingud ja töö.
Tiina Sarapu on õppinud Kilingi-Nõmme Keskkoolis, seejärel Tallinna Kunstiülikoolis klaasikunsti erialal, mille lõpetas 1996. aastal magistrikraadiga. Õpingute järel asus ta tööle Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti osakonna lepingulise õppejõuna ja meistrina, aastatel 2003–2017 töötas sealsamas dotsendina.
1997. aastal asutas ta koos Kalli Seinaga klaasistuudio Ideeklaas ja töötas seal kunstnikuna 2003. aastani.
2017. aastast on Sarapu vabakutseline kunstnik.
Tiina Sarapu kuulub Eesti Kunstnike Liitu (aastast 2007), Eesti Klaasikunstnike Ühendusse (aastast 2002) ja Tallinna Rakenduskunsti Triennaali Ühendusse (aastast 2003).
Looming.
Tiina Sarapu on esinenud näitustel nii Eestis kui ka välismaal. Loomingulises eneseväljenduses kasutab ta enamasti lehtklaasi, mida koolutab, liivsöövitab, graveerib. Paljude tema teoste aines pärineb sünnikodust Kilingi-Nõmmest. 
Sarapu on loonud kohaspetsiifilisi installatsioone ("Hääled" 2006, "Maestoso" 2007, "Elu kuldsed hetked" 2006, "Case Study 2" 2019 jne). Oma loomingus kasutab Sarapu palju ka peeglit, näiteks koostöös Eeva Käsperiga valminud installatsioonis "Näiline ruum" (2010), mis asub Frauenau klaasimuuseumi klaasskulptuuride pargis Saksamaal.
Ta on teinud klaasist väärikaid auhindu ja kingitusi nagu 2009 Tartu linnavalitsuse kingitus Umberto Ecole, 2010–2016 EAS-i ettevõtlusauhinnad (koos Maret Sarapuga), 2014–2015 Köler Prize'i auhinnad.
Kunstnikutöö kõrvalt on Sarapu kureerinud näitusi, osalenud sümpoosionitel ja konverentsidel.
Teoseid kogudes.
Erakogud Austrias, Jaapanis, Saksamaal, Taanis, Lätis, Soomes, Venemaal, Ameerika Ühendriikides, Norras, Suurbritannias, Eestis jm.
Isiklikku.
Klaasikunstnikud Tiina Sarapu ja Maret Sarapu on õed.
Braa

Braa (vene "бра" kaudu prantsuskeelsest sõnast "bras" 'käsivars'), ka seinabraa, on seinavalgusti, ajalooliselt ka seinal asuv küünlahoidik.
Mõiste päritolu.
Mõiste pärineb 17. sajandi Prantsusmaalt toona käekujulisena kujundatud seinale kinnitatavate küünlahoidjate järgi. Tänapäeval nimetatakse braaks ka mõnda muud tüüpi seinavalgusteid.
Uus Hollandi Veeliin

Uus Hollandi Veeliin (hollandi keeles "Nieuwe Hollandse Waterlinie") on alates 1815. aastast rajatud kindlussüsteem Madalmaades. 
Liini pikkus on 85 km ja laius on 3–5 km. See algab IJsselmeerist Muideni linna lähedalt ja ulatub kuni Biesboschi rahvuspargini. 
Liin moodustab kindluslinnade, fortide, reduutide ja suurtükipatareide süsteemi koos lüüside, tammide, kanalite ja üleujutavate alade süsteemiga. Selle ala üleujutamisega umbes 40 cm kõrguselt kavatseti kaitsta riigi põhiosa ja suuremaid linnu, sealhulgas ka liini keskust Utrechti. 
Seda liini ei kasutatud lahingutegevuses kunagi, kuid see kuulutati siiski kaitseseisukorras olevat, mehitati mobiliseeritud sõjaväelastega ning ujutati alad osaliselt üle neljal korral: 
Liin desarmeeriti osaliselt 1951. aastal ning kõik kindlused lõpetati 1963. aastal.
Maii keel

Maii keel (ka "mkiri keel, mafilau keel") on Vanuatus Epi saarel räägitav keel, mis kuulub Põhja-Vanuatu keelte hulka.
Keelt räägib umbes 180 inimest Mafilau külas.
Roland Matthes

Roland Matthes (17. november 1950 Pößneck, Tüüringi – 20. detsember 2019 Wertheim) oli Saksa DV ujuja ja ajaloo edukaim seliliujuja. 
Neljakordse olümpiavõitjana osales ta kolmedel olümpiamängudel aastatel 1968, 1972 ja 1976 ning võitis kokku kaheksa medalit (neli kulda, kaks hõbedat ja kaks pronksi): 1968. aastal ja 1972. aastal võitis ta kulla nii 100 m kui ka 200 m seliliujumises, samas kui 1976. aastal oli ta kolmas 100 m seliliujumises. Lisaks neile individuaalsetele tulemustele, võitis ta 1968. aastal ja 1972. aastal 4 × 100 m kompleksujumises hõbeda ja 4 × 100 m vabaujumise teatevõistluses pronksi. Montréalis 1976. aastal oli ta ainus Ida-Saksamaa meeste ujuja, kes võitis olümpiamedali.
Aastatel aprillist 1967 kuni augustini 1974 võitis ta kõigil osalenud seliliujumise võistluse võistlused. Ta võitis neli Euroopa meistrivõistlust ja kolm maailmameistrivõistlust järjest ning ujus 19 maailma- ja 21 Euroopa rekordit erinevatel seliliujumise, liblikujumise, vabaujumise ja kompleksujumise distantsidel. Teda treenis Marlies Grohe. 
1973. aastal Belgradis toimunud esimestel ujumise maailmameistrivõistlustel sai temast esimene sportlane, kes tuli maailmameistriks nii 100 m kui ka 200 m seliliujumises. Lisaks võitis ta hõbeda 4 × 100 m kompleksujumises ja pronksi 4 × 100 m vabaujumises. 1975. aasta MM-il Colombias Calis tuli ta 100 m seliliujumises taas maailmameistriks.
1970. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlustel Barcelonas ja 1974. aastal Viinis tuli ta 100 ja 200 m seliliujumises kokku neljakordseks Euroopa meistriks. Lisaks võitis ta Barcelonas 100 m vabaujumises individuaalse hõbeda, kulla 4 × 100 m kompleksujumises ja pronksi nii 4 × 100 kui ka 4 × 200 m vabaujumises. Viinis võitis ta ka individuaalse hõbeda 100 m liblikujumises ja pronksi 4 × 100 m vabaujumises.
Teda valiti seitse korda, aastatel 1967–1971, 1973 ja 1975 Saksa DV aasta sportlaseks. 1981. aastal paigutati ta rahvusvahelisse ujumise kuulsuste halli. 
Aastatel 1970–1977 õppis ta sporditeadust ja lõpetas diplomeeritud spordiõpetajana. Aastatel 1978–1984 õppis Jena ülikoolis meditsiini. Pärast kooli lõpetamist töötas ta ortopeediakirurgina. Ta lõpetas tippujujakarjääri 1976. aastal. 
1978. aasta mais abiellus ta Ida-Saksamaa olümpiaujuja Kornelia Enderiga, abielu lahutati 1982. aastal. 
Ida-Saksamaa dopinguküsimus pani paljude Ida-Saksamaa sportlaste saavutused kahtluse alla. Matthes aga eitas igasugust seotust dopinguga, väites, et tema ujumisklubi oli endale dopingu lubamiseks liiga väike. 
Välislingid.
[[Kategooria:Saksamaa ujujad]]
[[Kategooria:Sündinud 1950]]
[[Kategooria:Surnud 2019]]
Vjatšeslav Volodin

Vjatšeslav Volodin (vene keeles "Вячеслав Викторович Володин"; sündinud 4. veebruaril 1964 Aleksejevkas Saratovi oblastis) on Venemaa poliitik. Ta on 5. oktoobrist 2016 Venemaa Riigiduuma esimees. Ta on aastast 2012 Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Ta sündis aastal 1964 Aleksejevkas Hvalõnski rajoonis Saratovi oblastis. Ta lõpetas aastal 1986 Saratovi Põllumajanduse Mehhaniseerimise Instituudi.
Ujumise Euroopa meistrivõistlused

Ujumise Euroopa meistrivõistlused on Euroopa riikide ujumise meistrivõistlused, mida korraldab LEN - Euroopa veespordi juhtorgan. Meistrivõistlusi peetakse praegu iga kahe aasta tagant (paarisaastatel); ja alates 1999. aastast on nad hõlmanud 4 veespordiala: ujumine (pikk rada / 50 m bassein), vettehüpped, kujundujumine ja avaveeujumine. Enne 1999. aastat osales meistrivõistlustel ka veepall, mis aga eraldati ujumise Euroopa meistrivõistluste programmist alates 1999. aastast ja korraldab eraldi meistrivõistlusi. Olümpia-aastal avaveeujumist ei korraldata.
Meistrivõistlused toimuvad tavaliselt kahe nädala jooksul suve lõpul; viimastel suveolümpiamängude aastatel (2004, 2008 ja 2012) viidi meistrivõistlused siiski kevadesse, et viia need suveolümpiamängudelt eemale.
Nende meistrivõistluste ujumisosa peetakse üheks silmapaistvamaks ujumisvõistluseks maailmas. Peab veel mainima, et LEN viib läbi ka iga-aastaseid lühiraja (25 meetri) ujumise meistrivõistlusi, mis on täiesti eraldiseisev ja täiesti eristuv sündmus (tavaliselt peetakse see detsembri alguses).
Meistrivõistlused toimusid esimest korda 1926. aastal ja alade hulka kuulus ka veepall enne 1999. aastat. Naistel lubati esimest korda osaleda teistel meistrivõistlustel 1927. aastal.
K2-18

K2-18, tuntud ka kui EPIC 201912552, on umbes 111 valgusaasta kaugusel Maast Lõvi tähtkujus asuv punane kääbustäht, mille eksoplaneedil K2-18b arvatakse olevat olemas võimalused elu olemasoluks.
Vegas Golden Knights

Vegas Golden Knights on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Nevada osariigis Las Vegase linnastus. See mängib NHL-i Läänekonverentsis Vaikse ookeani divisjonis.
Klubi asutati 2017. aastal. Kohe esimesel hooajal jõudis Golden Knights Stanley karika finaali, kus kaotati Washington Capitalsile mängudega 1:4.
Klubi koduväljak asub Nevada osariigis Paradise'is T-Mobile Arenal.
Klubi peatreener on Bruce Cassidy.
Praegune koosseis.
"Seisuga 21. juuli 2023"
Statistika.
Vegas Golden Knightsi ajaloo resultatiivsemad mängijad:
"ainult põhihooaeg, hooaja 2019–20 seisuga"
Arizona Coyotes

Arizona Coyotes on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Arizona osariigis Phoenixi äärelinnas Glendale'is. See mängib NHL-i Läänekonverentsis Keskdivisjonis.
Klubi alustas tegevust 1972. aastal Kanadas ja algselt kandis see nimi Winnipeg Jets. 1979. aastal liitus see NHL-iga. 1996. aastal kolis klubi Phoenixi linnatusse. Aastatel 1996–2014 oli klubi nimi Phoenix Coyotes.
Klubi koduväljak asub Mullett Arenal.
Klubi peatreener on André Tourigny.
Praegune koosseis.
"Seisuga 22. juuli 2023"
Florida Panthers

Florida Panthers on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Florida osariigis Miami linnastus. See mängib NHL-i Idakonverentsis Atlandi divisjonis.
Klubi on asutatud 1993. Kodumänge peab Florida Panthers Sunrise'i linnas asuvas FLA Live Arenas.
Klubi peatreener on Paul Maurice.
Praegune koosseis.
"Seisuga 22. juuli 2023"
K2-18b

K2-18b, tuntud ka kui EPIC 201912552 b, on umbes 124 valgusaasta (38 parsekit) kaugusel Maast Lõvi tähtkujus asuva punase kääbustähe K2-18 orbiidil olev eksoplaneet, millel arvatakse olevat võimalused elu olemasoluks.
Kirjeldus.
Planeet avastati 2015. aastal Kepleri kosmoseteleskoobi abil ning selle olemasolu kinnitati hiljem Spitzeri kosmoseteleskoobiga tehtud vaatlustega ja Doppleri efekti abil. Hiljem on uuritud James Webbi kosmoseteleskoobiga planeedi atmosfääri. 
Planeedi K2-18b raadius on 2,61 korda Maa raadiusest suurem ja mass 8,63 korda suurem Maa massist. K2-18b tihedus on umbes 2,67 g/cm3 (Maal 5,515 g/cm³) ning tema tiirlemisperiood orbiidil ümber tähe on 33 päeva.
Kuna täht K2-18 on poole väiksem kui Päike ja suhteliselt "jahe", tiirleb eksoplaneet tema ümber nn elukõlblikus tsoonis ehk ta saab umbes sama palju valguskiirgust, kui Maa saab oma Päikeselt. 
Cambridge'i ülikooli astrofüüsikud on nimetanud K2-18b hütseeaan-tüüpi planeediks, ehk kiviseks planeediks, millel on vesinikurikas atmosfäär ja veekogud. Tiheduselt jääb planeet aga Maa ja Neptuuni vahele. Seetõõtu on tehtud ka oletusi, et K2-18b ei ole kivine nagu Maa ega gaasiline nagu Neptuun, vaid seal on sügav veeookean.
Uuringud.
Ajakirjas Nature Astronomy avaldatud uuring kinnitas veeauru olemasolu planeedi K2-18b atmosfääris juba 2019. aastal, kui teadlased analüüsisid kosmoseteleskoobi Hubble tehtud ülesvõtteid sellest, kuidas planeet tähe eest läbi liikus. Arvutimudel näitas, et veeauru võib eksoplaneedi atmosfääri koostises olla 20 kuni 50 protsenti (Maa atmosfääris on veeauru keskmiselt 0,25 protsenti).
James Webbi kosmoseteleskoop edastas oma uuringute tulemused 2023. aasta septembris, mis näitasid, et eksoplaneedi atmosfääris on metaani ja süsinikdioksiidi. Metaani ja süsinikdioksiidi rohkus koos ammoniaagi puudusega toetavad hüpoteesi, et K2-18b vesinikurikka atmosfääri all võib olla veeookean. Esialgsed vaatlused andsid kinnituse, et atmosfääris on dimetüülsulfiidi (DMS) ja dimetüüldisulfiidi (DMDS) molekule, mida Maal toodavad ainult elusorganismid. Suurem osa Maa atmosfääris sisalduvast DMS-ist eraldub fütoplanktonist. Dimetüülsulfiidi suudab toota ka inimene, kasutades erinevaid keemilise sünteesi seadmeid. Teadlased ei ole suutnud avastada ühtegi looduslikku või keemilist protsessi, mis suudaks DMS-i luua ilma elusorganismideta.
Kriipsujuku

Kriipsujuku on stiliseeritud kujutis inimesest vm elusolendist, mis on esitatud piiratud hulga lihtsate joonte abil. Iga elusolendi liige vm oluline osa esitatakse enamasti ühe lihtsa joone või kujundiga, selliseid kujutised väljendavad hästi poose või ilmeid. Seetõttu kasutatakse kriipsujukusid selgitavates joonistes, skeemides, skitseeringutes, karikatuurides jmt.
Võib eristada staatilisi ja liikuvaid kriipsujukusid, mida kasutatakse animatsioonides. Kriipsujukusid või nendest inspireeritud stiili on kasutatud ka kunstis.
Laste esimesed joonistused on sageli kriipsujukud.
Õppekorraldaja

Õppekorraldaja (inglise "academic affairs specialist") on haridusasutuse, enamasti kõrgkooli töötaja, kes hoolitseb struktuuriüksuse õppetöö ladusa korralduse eest.
Energiatase (kvantfüüsika)

Energiatase ehk energianivoo on mikroosakeste (molekuli, aatomi, aatomituuma) ja nende süsteemide võimalik energia diskreetses (mittepidevas, pidetus) statsionaarses olekus. Madalaimat energiataset nimetatakse põhitasemeks ja kõiki järgmisi ergastustasemeteks (ergastatud tasemeteks). Põhitasemel on süsteem põhiolekus, ergastustasemel ergastatud olekus. Energiatasemed ehk energiaolekud tulenevad süsteemi elektronide energiast.
Nimetus energiatase tuleneb sellest, et energia väärtusi kujutatakse graafiliselt vertikaalse energiateljega ristuvate rõhtsirgetena, mille järjestus alt üles vastab energia suurenemisele. Sirgete vahekaugused on võrdelised lõplike energiakogustega, mida süsteem ühelt tasemelt teisele vastu võtab või ära annab.
Põhitasemel võib süsteem välismõjude puudumisel viibida kuitahes kaua, üleminek mõnele ergastustasemele ja samuti sealt madalamale tasemele toimub hüppeliselt. Kõrgemale tasemele tõusmiseks vajab elektron energiat väljastpoolt, näiteks soojuse kineetilist energiat või footoni absorbeerimise (neelamise) teel saadud energiat. Madalamale (väiksema energiaga) tasemele langeb elektron spontaanselt (iseeneslikult), andes seejuures ära footoni, või siis stimuleeritult, nagu see toimub laseris.
Energia väärtusi (elektronvoltides) eri tasemetel ja ühelt tasemelt teisele üleminekute tõenäosusi arvutatakse kvantmehaanika meetoditega.
Tsooniteooria

Tsooniteooria on kvantmehaanika teooria, mis kirjeldab elektronide energiaolekuid ja liikumist kristallistruktuuriga tahkises.
Vaba elektroni energiaspekter on pidev. Kui elektron kuulub aatomi koosseisu, siis on see spekter diskreetne (mittepidev) ja 
energial saavad olla ainult teatud kindlad väärtused. Sel puhul öeldakse, et elektron saab olla teatud energiatasemel ehk kvantmehaanilises energiaolekus. Tahkises moodustavad elektronide energiatasemed nn lubatud tsoone, milleks on valentsitsoon (valentselektronide energiatsoon) ja juhtivustsoon (määrab aine elektrijuhtivuse). Need tsoonid võivad olla teineteisest eraldatud keelutsooniga. 
Energiatsoonide moodustumine.
Üksikus isoleeritud (eraldiseisvas) aatomis saab elektroni energia omandada teatud kindla väärtusega tasemeid ehk olekuid; sel kohta öeldakse ka, et elektron võib asuda ühel etteantud orbitaalidest. 
Kui mitu aatomit on ühendatud keemilise sidemega (nagu molekulis), siis on igal aatomil oma orbitaalid ja koos moodustavad nad molekuliorbitaalid. Aatomite süsteemi edasisel kasvamisel makroskoopiliseks, näiteks kristalliks (aatomeid üle 1020), muutub orbitaalide arv väga suureks ja naaberorbitaalide energiaerinevus väga väikseks, nii et orbitaalidest moodustuvad praktiliselt pidevad energiatsoonid. 
Energiatsoonid juhtides, pooljuhtides ja mittejuhtides.
Tsoonide paigutus määrab aine elektrijuhtivuse tüübi.
Elektrijuhtides valentsitsoon ja juhtivustsoon osaliselt kattuvad. Seetõttu on elektronidel võimalik nende tsoonide vahel vabalt liikuda, täites juhtivustsooni tühje tasemeid. Elektrijuhile rakendatud potentsiaalide vahe mõjul moodustavad nad elektrivoolu. Elektrijuhtide hulka kuuluvad kõik metallid.
Pooljuhtides tsoonid ei kattu ja nende vahele jääb umbes 1 elektronvoldi laiune keelutsoon. Absoluutse nulli lähedasel temperatuuril juhtivustsoonis elektronid puuduvad. Valentsitsoonis on kõik energiatasemed (-olekud) elektronide poolt hõivatud (elektronidega täielikult täidetud) ja kuna vabad energiatasemed puuduvad, ei saa elektronid liikuda.
Temperatuuri tõustes hakkab soojusliikumise arvel elektronide kineetiline energia kasvama ja osa neist on võimelised siirduma läbi suhteliselt kitsa keelutsooni juhtivustsooni. Lahkunud elektronist jäänud augud valentsitsoonis käituvad nagu positiivse laengu kandjad ja osalevad koos juhtivustsooni elektronidega pooljuhi elektrijuhtivuse suurendamisel.
Pooljuhtidele on seega iseloomulik elektrijuhtivuse tugev temperatuurisõltuvus. Pooljuhi elektrijuhtivust on aga võimalik ka eesmärgipäraselt suurendada, kui keelutsoonis tekitada lubatud energiaolekud legeerimisega, s.t sinna sobiva lisandaine aatomite sisestamise teel (vt Pooljuht). 
Mittejuhtides ehk dielektrikutes on valentsitsoon elektronidega täielikult täidetud. Keelutsoon on lai (kuni 10 eV) ja seetõttu ei suuda elektronid tavatemperatuuridel juhtivustsooni jõuda. Kuna juhtivustsoonis laengukandjaid pole, on dielektrikute elektrijuhtivus nullilähedane. Küllalt kõrgel temperatuuril võivad mittejuhid siiski omandada pooljuhi juhtivusmehhanismi.
Palvetaja

Palvetaja ("Mantis religiosa"), tavakeeles ka palvetajaritsikas on röövritsikaliste ("Mantodea") seltsi kuuluv putukaliik.
Ta on laia levikuga putukas, kes on viimasel ajal laiendanud oma levikut põhja poole. 
Eestis leiti esmakordselt Uulus 2019. aastal. Eestile lähimad leiud on pärit Lätist.
Sõnavara.
Ehkki putukate süstemaatika järgi ei kuulu palvetaja ritsikate (sihktiivaliste) hulka (EKSS määratlus on eksitav), kasutatakse üldkeeles looma kohta sageli sõna "palvetajaritsikas".
Välimus.
Emaspalvetajad kasvavad kuni 75 mm pikkuseks, isasloomad on silmnähtavalt emastest väiksemad ja nende pikkus küünib kuni 60 millimeetrini. Värvus varieerub õrnrohelisest helerohelise ja pruunini. Esijalgade puusa siseküljel on must laik, sageli valge tähniga keskel, mida putukas demonstreerib hoiatusasendis ja mis kokkupanduna hoitud jalgadel meenutavad silmi. Palvetaja värvuse varieerumine on tingitud keskkonnast (varjevärvus).
Iseloomulikuks silmatorkavaks detailiks välimuses on ettepoole ulatuv pikenenud eesrindmik ja väga liikuv kolmnurkne terava tipuga pea. Kaks tagumist pikka ja peenet jalapaari on nagu kõigil röövritsikalistel kõnnijalad, esijalad on kujunenud haardjalgadeks, st omandanud saagi haaramise funktsiooni. Esijala reis ja säär moodustavad kokkukäiva näpitsa, mille vahele palvetaja haarab saagi, enamasti teise putuka.
Palvetaja peas suurte fassettsilmade vahel paikneb kolm lihtsilma, mis isasel palvetajal on selgemini eristatavad ja on üheks abistavaks tunnuseks putuka soo määramisel.
Palvetaja sööb putukat, sh isast palvetajat viljastamisel, hiirt ja sisalikku.