tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tšerkessogaid

Tšerkessogaid (), või tšerkessi armeenlased (armeenia keeles: չերքեզահայեր "cherk'ezahayer"; tšerkessi keeles: Адыгэ-ермэлы; ), mõnikord ka Ermeli (tšerkessi keeles: Ермэлы), mägiarmeenlased () või Transkubani armeenlased (), on armeenlased, kes on asustanud Venemaa Krasnodari kraid ja Adõgee Vabariiki alates 15. sajandi lõpust ning rääkisid adõgee keelt (praegu räägib enamik neist oma esimese keelena vene keelt), erinevalt teistest piirkonna armeenlastest. Nad elavad peamiselt Armaviri ja Maikopi linnades. Tšerkesogai koguarv on umbes 50 000 inimest (2008. aasta hinnang). Venemaa 2002. aasta rahvaloenduse andmetel räägib 230 armeenlast adõgee keelt ja 222 Kabardi-tšerkessi keelt. 
Märkimisväärsete Tšerkesogaide hulka kuuluvad esimene Nõukogude miljonär Artjom Mihhailovitš Tarasov, Goncourti auhinna võitnud kirjanik Henri Troyat (sünd. Lev Aslanovitš Tarasov), kaupmees Nikita Pavlovitš Bogarsukov ja baleriin Olga Aslanovna Tarasova.
Ajalugu.
Alates varakeskajast on paljud armeenlased elanud diasporaana, seda tänu välismaistele sissetungidele Armeeniasse, rahvuslikule ja usulisele tagakiusamisele, genotsiidile ja sõdadele. Enamik praegusest Põhja-Kaukaasia armeenia diasporaast saabus 17. ja 18. sajandil, kuigi esimesed Hemšini armeenlased saabusid 8. sajandil. Armeenlaste ränne Kubani toimus lainetena. Esimene toimus 1780. aastate lõpust 1860. aastateni, mil Venemaal asuvatest linnadest Astrahanist, Kizljarist ja Mozdokist saabus umbes 3000 armeenlast ning umbes 300 Pärsia armeenlast. Sel perioodil rajati Kubanis esimesed armeenlaste asundused, sealhulgas 1839. aastal asutatud Armavir, mida peetakse neist esimeseks. Armeenlased asutasid kogukondi ka suurematesse linnadesse nagu Novorossiisk, Anapa ja Krasnodar.
Teine migrantide laine saabus 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses, kui piirkonda saabus umbes 30 000 peamiselt Türgi Hemšini armeenlast, lisaks mõned Pärsiast ja Taga-Kaukaasiast. Mõned tulid majanduslikel põhjustel, samas kui teised olid sunnitud lahkuma Osmanite valitsuse rõhumise ja genotsiidi tõttu. Ränne saavutas haripunkti 1870. aastate lõpust 1910. aastate lõpuni, mis langes kokku Vene-Türgi sõjaga (1877–1878), armeenlaste vastaste pogrommidega Türgis ja Bakuus ning aastatel 1915–1920 toimunud armeenlaste massilise tagakiusamisega Türgis.
Kolmas rändelaine leidis aset 1950. aastatel ja hõlmas vähem kui 300 Gruusia etnilist armeenlast (Ahhalkhalakhi armeenlased), kes asusid peamiselt elama Anapa rajoonis, peamiselt Gaikodzoris.
Neljas laine toimus 1970. aastatel ja koosnes peamiselt Aserbaidžaani (Karabahhi armeenlased) ja Kesk-Aasia etnilistest armeenlastest, Usbeki, Kasahhi ja Kirgiisi NSV-dest. Krasnodari kraisse saabusid nad peamiselt majanduslikel põhjustel ja nende arv oli 5000–7000 inimest.
1980. aastate lõpust kuni 1990. aastate keskpaigani saabus Kubani piirkonda veel umbes 300 000 migranti endise Nõukogude Liidu etniliste konfliktide tõttu, näiteks Aserbaidžaanist ja Armeeniast. Mõned tulid hiljem Armeeniast, Gruusiast ja Kesk-Aasiast pärit vastloodud vabariikide halbade majandustingimuste tõttu.
Jolanta Bartczak

Jolanta Bartczak (abielus Jolanta Skrzyszowska ja Jolanta Małolepszy; sündinud 20. märtsil 1964 Ozorkówis) on Poola endine kergejõustiklane, kaugushüppaja.
Jolanta Bartczaki isiklik rekord kaugushüppes on 6.90, mille ta hüppas 1988. aasta juunis Bratislavas.
1988. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis ta tulemusega 6.62 pronksmedali. Kuldmedali võitis tulemusega 7.30 Heike Drechsler ja hõbemedali Galina Tšistjakova tulemusega 7.24. Samuti osales ta 1988. aasta suveolümpiamängudel, kus ta hüppas kvalifikatsioonis 6,30 meetrit ja lõppvõistlusele ei pääsenud. Kokkuvõttes sai ta 20. koha.
Jolanta Bartczaki tütar Pia Skrzyszowska on tõkkejooksja.
Irena Bačiulytė

Irena Sonia Bačiulytė (abielus Irena Vaitkevičienė; 8. jaanuar 1939 Kybartai – 28. märts 2024 Vilnius) oli leedu sõudja ja sõudmistreener. Aastatel 1963–1966 kuulus Nõukogude Liidu koondisse.
Ta lõpetas 1962. aastal Vilniuse Pedagoogikaülikooli.
Sõudmise Euroopa meistrivõistlustelt võitis ta kaheksapaadil kolm kuldmedalit (1963, 1965, 1967) ja kaks hõbemedalit (1964, 1966).
Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas Vilniuses sõudmistreenerina.
Tema abikaasa Ričardas Vaitkevičius oli samuti sõudja.
Jeffrey Donaldson

Sir Jeffrey Mark Donaldson (sündinud 7. detsembril 1962 Kilkeelis Põhja-Iirimaal) on Põhja-Iirimaa poliitik. Ta oli aastatel 2021–2024 Demokraatliku Unionistliku Partei juht.
Isiklikku.
Ta on aastast 1987 abielus Eleanor Cousinsiga, neil on kaks tütart.
Tököl

Tököl (horvaadi keeles "Tukulja", saksa keeles "Teckel") on linn Ungaris Pesti komitaadis Szigetszentmiklósi kreisis.
Geograafiline asend.
Tököl asub Csepeli saarel, Budapesti kesklinnast ligikaudu 21 km lõunaedelas.
Ajalugu.
Arheoloogilised leiud tõestavad, et piirkond on olnud asustatud juba tuhandeid aastaid. Ürikutes on asulat esmamainitud 1270. aastal. 16. sajandi algul oli Tököl juba turulinn. Türgi ikke ajal jäi asula tühjaks. 18. sajandil toodi Tökölisse saksa ja horvaadi asunikke. Budapesti linnalähiraudteega ühendati asula 1892. aastal. Teise maailmasõja ajal rajati Tököli lennujaam. 1950. aastal erladati Tökölist Szigethalom ja Halásztelek, millest said iseseisvad asulad.
Linnaõigused sai Tököl 2001. aastal.
Rahvastik.
Lisaks ungarlastele elab Tökölis 1200 horvaadi ja 300 saksa perekonda.
Kata (täpsustus)

Mis on kasutusel kunstides:
* nō
* kabuki
* nihon buyō
* teetseremoonia
* ikebana
ning võitluskunstides (näiteks iaido, judo, karate, kendō jne).
* karate
Laanekorgik

Laanekorgik ("Amyloporia piceata") on "Fomitopsidaceae" sugukonda kuuluv seeneliik.
Seen kasvab kuuskede vanadel lamatüvedel.
Lidia Pettai

Lidia Pettai (eesnimi ka Lydia; 2. detsember 1922 Nõmme, Harjumaa – 22. veebruar 1995 Tallinn) oli eesti maastikuarhitekt.
Ta õppis aastatel 1930–1936 Nõmme algkoolis, 1936–1941 Nõmme Gümnaasiumis, 1941–1942 Kehtna Kõrgemas Kodumajanduskoolis, 1942–1944 Kehtna Aiandusinstituudis ning aastatel 1944–1950 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, kus lõpetas aia- ja pargikujunduse eriala.
Töötas Tallinnas 1950–1960 "Eesti Projekti" arhitektina, 1960–1962 "Eesti Tööstusprojekti" grupijuhina, 1962–1965 Tallinna peakunstnikuna, 1965–1975 "Eesti Metsaprojekti" maastikuarhitektina ning 1975–1978 "Eesti Maaehitusprojekti" peaspetsialistina ja ERKI õppejõuna.
Looming.
Teinud väikeparkide, kooli- ja era-aedade plaane, kujundanud näitusi. Harrastas akvarell- ja portselanimaali.
Risoidlehtrik

Risoidlehtrik ("Rhizocybe pruinosa") on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seen kasvab erinevates metsades, tavaliselt seoses okaspuudega.
Helena Adler

"Mitte segamini ajada saksa kirjaniku Helene Adleriga."
Helena Este Adler (pseudonüüm) (sünninimi Stephanie Helene Prähauser; 16. mai 1983 Oberndorf bei Salzburg – 5. jaanuar 2024 Salzburg) oli Austria kirjanik ja visuaalkunstnik. 
Helena Adler on pseudonüüm, mille ta võttis selleks, et teda ei aetaks segamini teise Austria kirjaniku Teresa Präaueriga.
Õppis Salzburgi Ülikoolis psühholoogiat ja filosoofiat ning maalimist Salzburgi Mozarteumis. Elas visuaalkunstnikust abikaasa Thomas E. Stadleri ja pojaga Antheringi ümbruskonnas.
Helena Adleri debüütromaan "Hertz 52" ilmus 2018. aastal kirjastuses Arovell Verlag. 2018. aastal määrati talle 10 000 eurone Salzburgi kirjandusstipendium.
Teine romaan "Die Infantin trägt den Scheitel links" ilmus 2020. aastal ja sai suure tähelepanu osaliseks lugejate ja kriitikute seas ning jõudis Saksa Raamatuauhinna nn pikka nimekirja.
Kolmas romaan "Fretten" ilmus 2022. aastal. Oktoobris 2022 jõudis romaan ORFi parimate raamatute nimekirjas esikohale.
Eesti keeles tema teoseid seni ilmunud ei ole.
Helena Adler suri 40-aastaselt 5. jaanuaril 2024 Salzburgis pärast pikka ja rasket haigust. Ta on maetud Oberndorf bei Salzburgi kalmistule.
Barcs

Barcs (horvaadi keeles "Barča" või "Barč", saksa keeles "Bartsch", varem ka "Draustadt") on linn Ungaris Somogyi komitaadis, Barcsi kreisi halduskeskus.
Geograafiline asend.
Barcs asub Drava jõe vasakul kaldal Horvaatia piiri ääres, komitaadikeskusest Kaposvárist ligikaudu 50 km lõunakagus ja Pécsist umbes 62 km läänes. 
Ajalugu.
Barcsi on esmamainitud 1389. aastal. Barcsi kindlust on ürikutes esimest korda mainitud 1460. aastal. Türgi ikke ajal jäi piirkond inimtühjaks. Kui Miklós Zrínyi juhitud väed lähenesid 1664. aastal linnale, siis lahkusid türklased sealt ja lasksid Zrínyil kindluse maha põletada. Pärast Türgi ikke lõppu asustati piirkonda horvaate ja sakslasi.
Turulinnaks sai Barcs 1797. aastal ja linnaks 1979. aastal.
27. oktoobril 1991 viskas Jugoslaavia lennuk Barcsi äärelinnale kobarpomme. Inimesed kannatada ei saanud.
Meeste Euroopa liiga võrkpallis

Meeste Euroopa liiga võrkpallis on ametlik kontinentaalne võistlus meeste võrkpalli rahvuskoondistele Euroopas, mida korraldab Euroopa Võrkpalliliit (CEV). Liiga loodi 2004. aastal ning see oli kvalifikatsioonivõistlus Maailmaliigale (kuni 2016) ning aastast 2018 Challenger Cupile.
Siemomysł

Siemomysł või Ziemomysł (suri ) oli Piastide dünastiast pärit polaanide kolmas hertsog ja Poola esimese kristliku valitseja Mieszko I isa. Gallus Anonymous nimetas ta oma raamatus "Gesta principum Polonorum" ja ta oli teise teadaoleva polaanide hertsogi Lesteki poeg. Galluse jutustuse ja ajalooliste uuringute kohaselt on Siemomysłile omistatud polaanide, goplanide ja masoovlaste maade jätmist oma pojale Mieszko I-le, kes laiendas neid oma valitsemisajal veelgi. 
Kaasaegse Poola ajaloolase Henryk Łowmiański sõnul aitas Siemomysł aastal 954 sakslaste vastast ukranilaste (mitte ajada segadusse ukrainlastega) ülestõusu.
Ta valitses väidetavalt umbes aastast 930 (kuigi mõned ajaloolased usuvad, et ta valitses umbes aastast 950). Siemomysł ühendas polaanide, goplanide ja masoovlaste maad (mõned ajaloolased arvavad, et võib-olla tegi seda esimesena tema isa). Tema matmispaik on teadmata.
Siemomysłi naine (või naised) on teadmata. On olemas teooria, et lendilaste hõimu vürsti Włodzisławi tütar võis olla Siemomysłi naine, kuid selle kinnituseks puuduvad ajaloolised tõendid. Varem arvati, et tema naine kannab nime Gorka, kuid Oswald Balzer lükkas selle seisukoha 1895. aastal ümber. Mieszko I ja Czcibor olid tema pojad.
Göstling an der Ybbs

Göstling an der Ybbs on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Gresten

Gresten on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Chościsko

Chościsko on legendaarne tegelane Poola ajaloos, Piastide dünastia rajaja Piasti isa. Tema nimi esineb Gallus Anonymuse esimeses Poola kroonikas "Cronicae et gesta ducum sive principum Polonorum" , kus autor viitab kolm korda Piastile kui Chościsko pojale.
Chościsko nimi on tõenäoliselt tuletatud sõna "Hastingsko" lihtsustatud hääldusest, mis tuleneb terminist "Hasding" (tähendab pikakarvaline ), mida oli vanaslaavi keeles raske hääldada. Teine analüüs viitab sellele, et Chościsko nimi on tõenäoliselt tuletatud vanaslaavi keeles "chost" või "chwost", mis tähendab "saba".
Gresten-Land

Gresten-Land on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Piast

Piast või Ratassepp Piast ( 740/741? – 861; ladina keeles: "Past Ckosisconis", "Pazt filius Chosisconisu"; poola keeles: "Piast Chościskowic", "Piast Kołodziej") on tegelane varakeskaegses Poolas (9. sajand) ja tulevast Poola kuningriigi valitseva Piasti dünastia oletatav rajaja.
Legend.
Piasti mainitakse Gallus Anonymuse kroonikas "Gesta principum Polonorum" koos oma isa Chościsko ja Piasti naise Rzepichaga.
Kroonika räägib kahe võõra inimese ootamatust külaskäigust Piasti koju. Nad paluvad liituda Piasti perega, et tähistada Piasti poja Siemowiti 7. sünnipäeva (paganlik üleminekuriitus noortele poistele). Vastutasuks külalislahkuse eest loitsivad külalised, et Piasti kelder oleks alati küllust täis. Seda nähes kuulutavad Piasti kaasmaalased ta oma uueks printsiks, kes asendab kadunud prints Popieli.
Kui Piast oleks tõesti olemas olnud, oleks ta olnud Poola esimese ajaloolise valitseja prints Mieszko I (u 930–92) vanavanavanavanaisa ja esimese Poola kuninga Bolesław I Vapra vanavanavanavanaisa (967). –1025).
Legendaarsed Piastid olid pärit Gnieznost, hästi kindlustatud linnast, mis asutati kaheksanda ja üheksanda sajandi vahel polaanide hõimude territooriumil. 
Legendi järgi suri ta 861. aastal 120 aasta vanusena. 
Pärand.
Rohkem kui 1000 aasta pikkuse Poola ajaloo jooksul ei kandnud keegi teine nime Piast. 
Sõna "Piast" etümoloogiat selgitavad kaks teooriat. Esimene annab nimejuure sõnale "piasta" (poola keeles "rumm"), mis viitab tema elukutsele. Teine seostab Piasti "piastuniga" ("hooldaja" või "hoidja"). See võib vihjata Piasti esialgsele positsioonile majordoomina ehk "majaülemana" teise valitseja õukonnas ja sellele järgnenud võimu ülevõtmisele Piasti poolt. See oleks paralleelne varakeskaegse Frangi dünastiate arenguga, kus Merovingide kuningate majaülemad võtsid järk-järgult poliitilise kontrolli.
Lunz am See

Lunz am See on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Alates 2007. aasta maist on Lunz am Sees ""Wasser Cluster Lunz"." See on registreeritud kui Kesk-Euroopa kõige külmem koht, kuna 19. veebruaril 1932 mõõdeti siin temperatuuri –52,6 °C.
Euroopa meistrivõistlused käsipallis

Euroopa meistrivõistlused käsipallis on riikide rahvuskoondiste võistlus, mis toimub alates 1994.aastast iga kahe aasta järel paarisaastatel, käsipalli maailmameistrivõistluste vaheaastal. Turniir on ka piirkondlikuks valikturniiriks suveolümpiamängudele ja käsipalli maailmameistrivõistlustele kvalifitseerumiseks.
Finaalturniiridel osalenud meeskonnad (1994 – 2022).
Tabel on järjestatud finaalturniiridel kogutud punktide järgi.
Újkígyós

Újkígyós on linn Ungaris Békési komitaadis Békéscsaba kreisis.
Geograafiline asend.
Újkígyós asub komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 10 km läänedelas, Rumeenia piirist 20 km kaugusel.
Ajalugu.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1398. aastal. Vahepeal sõdades hävinud küla taasasutati 1814. aastal. 1858. aastal rajati Szolnok–Aradi raudteeliin, mis läks Újkígyósi lähedalt mööda. See mõjus soodsalt küla majanduse arengule. Suurkülaks sai Újkígyós 1970. aastal. 
Újkígyós sai linnaõigused 1. juulil 2009.
Rajevo kalmistu

Rajevo kalmistu (vene keeles Раевское кладбище) on kalmistu Moskvas Kirderingkonnas Babuškini munitsipaalringkonnas (linnarajoonis) aadressil Olonetski projezd 2.
Rajevo kalmistu pindala on 2,92 ha. Kalmistul on nii avatud kui ka suletud kolumbaarium.
Rajevo kalmistu on asutatud 1900. aastal. Kalmistu on saanud nime omaaegse Rajevo küla järgi, mis asus Jauza jõe paremal kaldal. 1960. aastast on Rajevo kalmistu Moskva piirides. Täpset arhiivi maetute kohta peetakse 1992. aastast.
Liibuv narmastaelik

Liibuv narmastaelik ("Asterodon ferruginosus") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab lamakuuskedel.
Trevor Bassitt

Trevor Bassitt (sündinud 26. veebruaril 1998 Ohio osariigis Blufftonis) on USA kergejõustiklane. Tema põhiala on 400 meetri tõkkejooks.
Ta tegi rahvusvaheliste tiitlivõistluste debüüdi 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis, kui võitis 400 meetri jooksus Jereem Richardsi järel hõbemedali isikliku rekordiga 45,05. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 400 meetri tõkkejooksus Alison dos Santose ja Rai Benjamini järel isikliku rekordiga 47,39 pronksmedali. 4×400 m teatejooksus jooksis ta eeljooksus viimast vahetust. Finaalis ta ei võistelnud, kuid kuna USA meeskond tuli maailmameistriks, võitis kuldmedali ka eeljooksus osalenud Bassitt.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis jooksis Bassitt 400 meetri tõkkejooksu poolfinaalis isikliku rekordi 47,48. Finaalis sai ta ajaga 48,22 6. koha. 4×400 m teatejooksus võitis ta taas USA võistkonna koosseisus kuldmedali, kuid osales vaid eeljooksus.
2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's osales Bassitt vaid 4×400 m teatejooksu eeljooksus ja võitis Ameerika Ühendriikide meeskonnaga hõbemedali.
Teemaviide

 
Teemaviide (inglise keeles "hashtag" või "hash tag"), ka räsimärk, on metaandmete silt, mis on sotsiaalmeedias laialt kasutusel, et kategoriseerida sisu. See algab trelliga (#), millele järgneb märksõna või fraas ilma tühikuteta. Teemaviited võimaldavad kasutajatel lihtsamalt leida sotsiaalmeedia kanalitest teemasid, mis neid huvitavad, ja osaleda avalikes aruteludes. Nende populaarsus sai alguse Twitterist 2007. aastal, seejärel on need levinud paljudes teistes tuntud platvormides (sh Instagram, Facebook, LinkedIn).
Teemaviidete kasutamine on kujunenud oluliseks osaks digitaalsest turundusest. Need võimaldavad brändidel suurendada oma nähtavust, osaleda sihtrühmaga dialoogis ja juhtida kampaaniaid. Teemaviide ehk "hashtag" on võimas tööriist sihtrühma kaasamiseks ja bränditeadlikkuse tõstmiseks. Turundusstrateegiates kasutatakse neid sageli, et edendada konkreetseid tooteid või kampaaniaid, jälgida tagasisidet ja suurendada sisu levikut.
Edukas teemaviide kasutamine nõuab strateegiat. Oluline on valida asjakohased ja täpset sihtrühma kõnetavad märksõnad. Ülekasutamine või ebarelevantsete teemaviidete kasutamine võib aga mõjuda vastupidi, vähendades postituse tõhusust. Lisaks on oluline jälgida trende ja kohandada oma sotsiaalmeedia strateegiat vastavalt muutuvatele eelistustele ja kultuurikontekstidele.
#IceBucketChallenge.
Üks maailmakuulsaid näiteid teemaviite kasutusest on #IceBucketChallenge. See oli sotsiaalmeedia kampaania, mis levis üle maailma 2014. aastal. Eesmärk oli suurendada teadlikkust amüotroofse lateraalskleroosi (ALS) haigusest ja koguda raha selle uurimiseks. Osalejad valasid endale pea kohale jääkülma vett ja postitasid video sotsiaalmeediasse, kasutades teemaviidet #IceBucketChallenge, seejärel kutsusid nad sõpru osalema. Kampaania osutus ülimalt edukaks, kogudes miljoneid dollareid annetusi ja suurendades märkimisväärselt teadlikkust ALSist.
#BlackLivesMatter.
Teine näide on #BlackLivesMatter, mis sai alguse Ameerika Ühendriikides pärast Trayvon Martini surma 2012. aastal. See teemaviide on kasutusel sotsiaalse liikumise raames, mis võitleb rassismi ja politseivägivalla vastu mustanahaliste kogukonnas. #BlackLivesMatter on aidanud algatada proteste, arutelusid ja poliitilisi nõudmisi kogu maailmas. #BlackLivesMatter toob esile süsteemse rassismi probleemid ja edendab sotsiaalset muutust.
Mõju.
Sellised teemaviited võivad ühiskondlikke küsimusi esile tuua ja inimesi üle maailma ühendada. Teemaviited on võimsad tööriistad sõnumite levitamiseks ja kollektiivse tegevuse innustamiseks.
Kokkuvõttes on teemaviited sotsiaalmeedia turunduses asendamatud, need aitavad kaasa brändi nähtavusele ja kogukonna kaasamisele. Nende tõhus kasutamine võib oluliselt parandada sotsiaalmeedia strateegiate tulemuslikkust ja aidata saavutada turunduseesmärke.
Välislingid.
Hashtag – kasutada või ei?
Mezőkeresztes

Mezőkeresztes on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Mezőkövesdi kreisis.
Geograafiline asend.
Mezőkeresztes asub kreisikeskusest Mezőkövesdist umbes 9 km idas ja komitaadikeskusest Miskolcist ligikaudu 32 km lõunas.
Ajalugu.
Kuningas Ladislaus Postumus andis 1456. aastal Mezőkeresztesile linnaõigused, vapi ja pitsati. Kuningas Mátyás I andis 1471. aastal linnale lisaprivileege.
Pika Türgi sõja ajal toimus 22.–26. oktoobril 1596. aastal linna lähedal Mezőkeresztesi lahing, milles Habsburgide-Transilvaania ühendvägi sai Osmanite armeelt lüüa.
Mezőkeresztesi lahingu järel rüüstasid türklased kogu piirkonna ja see taasasustati alles Türgi ikke järel. 1755. aastal taastas Maria Theresia kõik senised õigused. Kuid 19. sajandil jäi linn üha enam tagaplaanile. 1950. aastal ühendati Mezőkeresztes ja Kereszespéspök suurkülaks Mezőkeresztese nime all.
Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Mezőkeresztes tagasi 1. juulil 2009.
Gyöngyöspata

Gyöngyöspata on linn Ungaris Hevesi komitaadis Gyöngyösi kreisis.
Georaafiline asend.
Gyöngyöspata asub kreisikeskusest Gyöngyösist umbes 11 km lääneloodes, Salgótarjánist 31 km lõunas ja komitaadikeskusest ligikaudu 44 km läänes.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1234. aastal. 15. sajandi alguses sai Gyöngyöspata turulinnaks ja säilitas selle staatuse kuni 1871. aastani.
Gyöngyöspata sai linnaõigused 15. juulil 2013.
Kännufrees

Kännufrees on masin kändude purustamiseks. 
Kände eemaldatakse pinna tasandamiseks. 
Kännufreeside liigid.
Käsitsi kasutatav kännufrees.
Kasutatakse, kui kännule on suurema masinaga raske ligi pääseda. Käsitsi kasutatava kännufreesiga purustamine on odavam kui masinfreesiga.
Masinfrees.
Suure läbimõõduga kändude ning sügavamate juurte eemaldamiseks. 
On ka kaugjuhtimisega masinfreese.
Kännufreesi osad.
Kännufreesi põhiosa on freesipea, kus asetsevad lõiketerad. Mootor paneb freesipea pöörlema. Freesil võivad olla juhtkäepidemed, millega freesi juhitakse. Rattad võimaldavad masinal liikuda. Eri mudelitel on vastavad ohutusseadmed ja juhtimissüsteemid. 
Vertikaalne kännufrees.
Vertikaalsel kännufreesil on järjestikused metallhambad, mis purustavad suuri kände. Vertikaalne kännufrees on kinnitatud masinale, näiteks traktorile.
Horisontaalne kännufrees.
Horisontaalse kännufreesi ketastel on hüdrauliliselt pööratavad karbiidhambad. Lisaks tõstmis- ja langetamismehanismid.
Kännufreesi ajalugu.
Gary Vermeer leiutas esimese kaasaegse kännufreesi 1956. aastal.
С́

С́ (с́) on kirillitsa täht, mida kasutatakse montenegro keele kirjutamisel. Tähe moodustavad С ja akuut.
Selle vaste ladina kirjas on ś.
Ђ

Ђ (ђ) on kirillitsa täht, mis esineb serbia tähestikus 6. tähena. Tähistab /d̠͡ʑ/-häälikut (heliline alveolopalataalne afrikaat).
Serbia ladina tähestikus vastab sellele täht đ, mida kasutatakse selle tähe vastena ka eesti transkriptsioonis.
"ђ" esineb sageli serbia perekonnanimede lõpus.
Abaújszántó

Abaújszántó on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Gönci kreisis.
Geograafiline asend.
Abaújszántó asub Zempléni mäestiku läänejalamil, Slovakkia piirist 24 km kaugusel, komitaadikeskusest Miskolcist ligikaudu 36 km idakirdes.
Ajalugu.
Asulat on esmamainitud 1275. aastal ("Zamthou"). Kuni 1871. aastani oli Abaújszántó turulinn.
Linnaõigused sai Abaújszántó 2004. aastal.
Linnapea Alberti ülestõus

Linnapea Alberti ülestõus () oli aastatel 1311–1312 Poola Krakówi linna linnakodanike mäss hertsog Władysław I Łokietek vastu. Mässu juhtis Albert, "wójt", kes Magdeburgi õiguse alusel oli tegelikult Krakówi linnapea. See lõppes hertsog Władysławi võidu ja Krakówi linnameeste karistamisega.
Taust.
Pärast seda, kui Kraków oli 1241. aasta mongolite sissetungi ajal laastatud, taastati selle Magdeburgi õiguse kohaselt vürst Bolesław V-le. 1291. aastal langes Krakówi hertsogkond Böömimaa kuningale Wenceslaus II-le, kellest 1300. aastal sai ka Poola kuningas. Pärast Přemysliidide väljasuremist aastal 1306 võttis Krakówis võimu Piastide dünastiast pärit hertsog Władysław I, 1310. aastal aga läks Böömi kuningriik Luksemburgi dünastia valdusse. Uus kuningas Jan Pime jätkas Poola kuningliku tiitli nõudmist ja püüdis pealegi vasalliseerida külgneva Sileesia piirkonna hertsogid.
Mäss.
Aastal 1311 algatas Krakówi linnapea (1290-1312) wójt Albert mässu vürst Władysławi võimu vastu eesmärgiga muuta linn – tollane Poola ülemprovintsi pealinn – Böömimaa vasalliks. Mäss oli nii poliitiliselt kui kultuuriliselt saksameelne ja poolavastane. Albertit, kes ise oli saksa või tšehhi päritolu, toetasid mõned linnakodanikest sakslased. Teda toetasid ka Saksa-Sileesia päritolu piiskop Jan Muskata ja Sileesia hertsog Bolko I Opolest ning paljud Krakówi kodanikud. Pärast seda, kui Władysław linna piiras, lõppes mäss ebaõnnestumisega. Sarnased mässud toimusid mitmes teises linnas, eriti Sandomierzis ja Wieliczkas; ka need suruti Władysławi poolt maha.
Tagajärjed.
Albert põgenes Böömimaale ja tema maja lammutati, samas kui Gniezno peapiiskop Jakub Świnka esitas piiskop Muskatale süüdistuse, et ta on "Poola rahva vaenlane". Pärast mässu kaotas Krakówi linn paljud oma privileegid, kuna mõned linnakodanikud toetasid ülestõusu. Vürst Władysławi vaatevinklist oli mäss ajendatud Poola-vastasest meeleolust ja Saksa kodanikud tõestasid oma ebalojaalsust.
Ühe allika, nn "Krasiński annaalide" järgi kasutati Krakówi saksakeelsete linnakodanike eristamiseks shibbolethi "Soczewica, koło, miele, młyn" ("Lääts, ratas, jahvatab , veski"). Need, kes ei suutnud seda fraasi õigesti hääldada, hukati. 
Ülestõusu kirjeldati omaaegses ladinakeelses luuletuses "De quodam advocate Cracoviensi Alberto" ("ühest Krakówi linnapeast Albertist"), mille kirjutas anonüümne autor ja mida võib kirjeldada kui "germanofoobilist".
Wrocławi maakond

Wrocławi maakond () on maakond Edela-Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas. See loodi 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Maakonna pindala on 1116 ruutkilomeetrit. Selle halduskeskus on Wrocławi linn, kuigi see linn ei kuulu maakonna koosseisu (see moodustab eraldiseisva maakonnaõigustega linna). Wrocławi maakond koosneb Wrocławist idas ja lõunas asuvatest aladest ning sisaldab kolme linna: Sobótka, Kąty Wrocławskie ja Siechnice.
Maakonna koguelanikkond on 2019. aasta seisuga 148 663, millest Siechnice elanikkond on 8113, Kąty Wrocławskie 6994, Sobótka 6981 ja maaelanikkond 126 575.
Naabermaakonnad.
Peale Wrocławi linna piirneb Wrocławi maakond põhjas Trzebnica maakonnaga, idas Oleśnica maakonnaga, kagus Oława maakonnaga, lõunas Strzelini maakonnaga, edelas Dzierżoniówi maakonna ja Świdnica maakonnaga ja Środa Śląska maakonnaga läänes.
Haldusjaotus.
Maakond on jagatud üheksaks vallaks. Need on loetletud järgnevas tabelis rahvastiku kahanemise järjekorras.
Wołówi maakond

Wołówi maakond () on maakond Alam-Sileesia vojevoodkonnas Edela-Poolas. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Maakonna pindala on 675 ruutkilomeetrit. Selle halduskeskus on Wołówi linn, kuigi maakond sisaldab ka veidi suuremat Brzeg Dolny linna.
2019. aasta seisuga on maakonna koguelanikkond 46 914, millest Wołówi elanikkond on 12 373, Brzeg Dolny elanikkond 12 511 ja maaelanikkond 22 030.
Naabermaakonnad.
Wołówi maakond piirneb põhjas Góra maakonnaga, idas Trzebnica maakonnaga, lõunas Środa Śląska maakonnaga ning läänes Legnica maakonna ja Lubini maakonnaga .
Haldusjaotus.
Maakond jaguneb kolmeks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras .
Wałbrzychi maakond

Wałbrzychi maakond (; ) on maakond Alam-Sileesia vojevoodkonnas Edela-Poolas. See loodi 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Maakonna pindala on 514.2 ruutkilomeetrit. Selle haldusasukoht on Wałbrzychi linn, mis asub väljaspool maakonda, ning see hõlmab ka Boguszów-Gorce, Głuszyca, Szczawno-Zdrój, Jedlina-Zdrój ja Mieroszówi linnu.
Kui maakond 1999. aastal asutati, ei kuulunud Wałbrzychi linn selle territooriumile, kuigi see oli maakonna keskus. Alates 2003. aastast liideti Wałbrzychi linnamaakond ("powiat grodzki") Wałbrzychi maakonnaga. Alates 1. jaanuarist 2013 sai Wałbrzych taas eraldiseisvaks linnamaakonnaks ega kuulu enam Wałbrzychi maakonda. 
Maakonna rahvaarv on 2019. aasta seisuga 55 820. Enim asustatud linnad on Boguszów-Gorce 15 368 elanikuga ja Głuszyca 6 361 elanikuga.
Naabermaakonnad.
Wałbrzychi maakond piirneb läänes Kamienna Góra maakonnaga, põhjas Jawori maakonnaga, kirdes Świdnica maakonnaga, idas Dzierżoniówi maakonnaga ja kagus Kłodzko maakonnaga. See piirneb lõunas ka Tšehhi Vabariigiga.
Haldusjaotus.
Maakond on jagatud kaheksaks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Elblągi maakond

Elblągi maakond () on maakond Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Põhja-Poolas. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus on Elblągi linn, kuigi linn ei kuulu maakonna koosseisu (see moodustab eraldiseisva linnamaakonna). Maakonnas on kolm linna: Pasłęk, 18 km Elblągist ida pool, Tolkmicko, 27 km Elblągist põhja pool ja Młynary, 24 km Elblągist kirdes.
Maakonna pindala on 1430.55 ruutkilomeetrit. 2019. aastal elas seal kokku 57 395 inimest, millest Pasłęki elanikkond oli 12 160, Tolkmicko 2 689, Młynary 1 772 ja maapiirkondades 40 774. 
Naabermaakonnad.
Peale Elblągi linna piirneb Elblągi maakond kirdes Braniewo maakonna, idas Lidzbark Warmiński maakonna, kagus Ostróda maakonna, edelas Sztumi maakonna, Malborki maakonna ja Nowy Dwór maakonnaga läänes ja Wisła lahega loodes.
Haldusjaotus.
Maakond on jagatud üheksaks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Vernor Vinge

Vernor Steffen Vinge (2. oktoober 1944 Waukesha, Wisconsin – 20. märts 2024 San Diego, California) oli USA ulmekirjanik.
Ta oli esimene, kes populariseeris laiemalt tehnoloogilise singulaarsuse mõistet, ja üks esimesi kirjanikke, kes esitles väljamõeldud "küberruumi".
Ta pälvis Hugo auhinna romaanide "Leek sügaviku kohal" ("A Fire Upon the Deep"; 1992), "Sügavik taevas" ("A Deepness in the Sky"; 1999) ja "Rainbows End" (2006) ning novellide "Fast Times at Fairmont High" (2001) ja "The Cookie Monster" (2004) eest.
Aastatel 1972–2000 oli ta San Diego California ülikoolis arvutiteaduste professor.
Bassirou Diomaye Faye

Bassirou Diomaye Faye (sündinud 25. märtsil 1980 Ndiaganiaos) on Senegali poliitik ja endine maksuametnik, alates 2. aprillist 2024 on ta Senegali president.
Faye on polügaamses abielus Marie Khone Faye ja Absa Fayega ning Marie Khonega on tal neli last, kolm poega ja tütar. Ta kuulub sereride etnilisse rühma.
Olsztyni maakond

Olsztyni maakond () on maakond Põhja-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus on Olsztyni linn, kuigi linn ei kuulu maakonna koosseisu (see moodustab eraldiseisva linnamaakonna). Maakonnas on viis linna: Dobre Miasto, 24 km Olsztynist põhja pool, Biskupiec, 31 km Olsztynist ida pool, Olsztynek, 27 km Olsztynist edelas, Barczewo, 14 km Olsztynist kirdes ja Jeziorany 26 km Olsztynist kirdes.
Maakonna pindala on 2840 29 km². 2006. aasta seisuga on selle rahvaarv kokku 113 529, millest Dobre Miasto elanikkond on 10 489, Biskupieci elanikkond 10 348, Olsztyneki 7591, Barczewo 7401, Jeziorany 3376 ja maaelanikkonda 74 324.
Naabermaakonnad.
Peale Olsztyni linna piirneb Olsztyni maakond põhjas Lidzbark Warmiński ja Bartoszyce maakonnaga, idas Kętrzyni ja Mrągowo maakonnaga, kagus Szczytno maakonnaga, lõunas Nidzica maakonnaga ning Ostróda maakonnaga läänes.
Haldusjaotus.
Maakond jaguneb 12 vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanemise järjekorras.
Jalaka-oganahkis

Jalaka-oganahkis ("Steccherinum robustius") on klassi "Agaricomycetes" kuuluv kandseente liik.
Seen kasvab jalakate lamatüvedel.
Kadri Alesmaa-Visnap

Kadri Alesmaa-Visnap (sündinud 3. augustil 1970) on eesti kultuuriteoreetik ja kunstnik.
Lõpetas 1998. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaariumi Kunstikolledži, 2003. aastal Eesti Kunstiakadeemia kujutav kunsti eriala ning omandas 2024. aastal Tallinna Ülikoolis kultuuriteooria ja filosoofiaalase magistrikraadi. On tegev maalikunstniku ja graafikuna, isikunäitused alates aastast 1998, grupinäitustel osalemine alates 1994. aastast. 
Palju näitusi on Kadri Alesmaal olnud koos kunstnikust elukaaslase Jaak Visnapiga, kellega koos nad 2002. aastal Pärnus asutasid Eesti Litograafiakeskuse. Kunstnikepaar asus hiljem elama Tallinna ning pealinnas on litokeskus avatud alates 2007. aastast.
Teosed kogudes.
Tema loomingut leidub nii Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi, Pärnu Uue Kunsti Muuseumi kui ka Soomes asuva EMMA Kunstimuuseumi kogudes. Lisaks sellele erakogudes Eestis, Rootsis, Taanis, Soomes, Kreekas, Inglismaal, Poolas, USA-s jm.
Czarnków-Trzcianka maakond

Czarnków-Trzcianka maakond () on maakond Suur-Poola vojevoodkonnas Poolas. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus on Czarnkówi linn, mis asub 61 kilomeetrit piirkonna pealinnast Poznańist loodes. Maakonnas on veel kolm linna: Trzcianka, 18 km Czarnkówist põhja pool, Krzyż Wielkopolski, 38 km Czarnkówist läänes ja Wieleń, 27 km Czarnkówist läänes.
Maakonna pindala on 1808.19 ruutkilomeetrit. 2006. aasta seisuga on selle rahvaarv kokku 86 134, millest Trzcianka elanike arv on 16 756, Czarnkówis 11 356, Krzyż Wielkopolski linnas 6 283, Wieleńis 5 940 ja maapiirkondades 45 799 inimest.
Naabermaakonnad.
Czarnków-Trzcianka maakond piirneb põhjas Wałczi ja Piła maakonnaga, idas Chodzieżi maakonna, lõunas Oborniki ja Szamotuły maakonnaga, edelas Międzychódi maakonnaga ning läänes Strzelce-Drezdenko maakonnaga.
Haldusjaotus.
Maakond on jagatud kaheksaks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.
Louis Gossett Jr.

Louis Cameron Gossett Jr. (27. mai 1936 Brooklyn, New York – 29. märts 2024 Santa Monica, California) oli USA näitleja.
Teatrinäitlejana tegi ta debüüdi 17-aastaselt. Mõni aeg pärast seda sai ta rolli Broadway näidendisse "Take a Giant Step". Seejärel mängis Gossett mitmes kriitikute poolt kiidetud näidendis, näiteks "A Raisin in the Sun" (1959), "The Blacks" (1961), "Tambourines to Glory" (1963) ja "The Zulu and the Zayda" (1965). Filmidebüüdi tegi ta 1961. aastal näidendil "A Raisin in the Sun" põhinevas samanimelises filmis.
1977. aastal pälvis ta rolli eest populaarses minisarjas "Roots" Primetime Emmy auhinna. 1982. aastal võitis ta vanemseersant Emil Foley rolli eest filmis "Ohvitser ja härrasmees" ("An Officer and a Gentleman"; 1982) parima meeskõrvalosatäitja Oscari, millega sai ta esimeseks mustanahaliseks, kes selles kategoorias Oscari võitnud on.
Primetime Emmy auhinnale esitati Gossett kokku seitse korda ja Daytime Emmy auhinnale kolm korda (mõlemas kategoorias võitis ta ühe korra). Kuldgloobuse võitis Gossett rollide eest filmis "Ohvitser ja härrasmees" ja telefilmis "The Josephine Baker Story" (1991).
Attiny

ATtiny on Atmel Corporation poolt välja töötatud ja AVR mikrokontrollerite perekonda kuuluv mikrokontrollerite alamklass, kuhu kuuluvad kõik ATtiny kiibid. ATtiny mikrokontrollereid kasutatakse peamiselt spetsiifiliste ülesannete täitmiseks madala energia tarbega, väikestes ja odavates seadetes. 
Esimene ATtiny mikrokontroller tuli turule 1999. aastal ATtiny15L näol.
Peamised omadused.
ATtiny mikrokontrollerid on elektroonikaprojektide jaoks odav alternatiiv Arduino mikrokontrolleritele. Need pakuvad mitmeid eeliseid Arduinode ees. Väiksem suurus, madalam hind ja paremini optimeeritud spetsifikatsioonid paljudele projektidele. Peamised erinevused ATtiny ja Arduino mikrokontrollerite vahel on I/O-ühenduste, välkmälu, ADC sisendite ja PWM-väljundite arvus. Näiteks ATtiny84-l on 12 I/O-ühendust ja 8 KB välkmälu, samas kui Arduino Uno-l on 23 I/O-ühendust ja 32 KB välkmälu. ATtiny mikrokontrollereid saab programmeerida Arduino IDE abil ja paljude Arduino teekidega, muutes need Arduino kasutajate jaoks ühilduvaks ja kättesaadavaks valikuks. ATtinyl on väiksem välkmälu, seetõttu on koodi optimeerimine oluline. ATtinysid kasutatakse rohkem valmistoodetes, minimaalse ruumi kasutusega või massiliselt toodetavate projektide jaoks.
ATtiny85 programmeerimine Arduino IDE keskkonnas.
ATtiny85 programmeerimiseks on vaja järgnevaid komponente:
Enne programmeerimist tuleb teha vastavad ühendused:
Arduino UNO ettevalmistamine:
ATtiny programmeerimine: 
Esimeseks testiks sobib hästi Arduino Blink näidiskood:
Kui kõik õnnestus ja koodi üles laadimisel vigu ei tekkinud hakkab LED tuli vilkuma.
Feng Bin

Feng Bin (hiina keeles 冯彬; sündinud 3. aprillil 1994 Penglais) on Hiina kettaheitja, maailmameister.
Ta tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros, kui pääses finaali ja sai 8. koha.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis oli Feng finaalis kaheksas.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas sai ta 5. koha tulemusega 62.48.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli Feng Sandra Perkovići ja Valarie Allmani ees maailmameistriks.
2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta ameeriklannade Laulauga Tausaga ja Valarie Allmani järel pronksmedali tulemusega 68.20. 
2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis ta tulemusega 67.51 Allmani järel hõbemedali. Ka pronksmedali võitnud Sandra Elkasević heitis parimal katsel 67.51, kuid parem paremuselt teine katse andis hõbemedali Fengile.
Feng on tulnud kahel korral kettaheites Aasia meistriks (2019, 2023). Aasia mängudel on ta võitnud kuldmedali (2023) ja hõbemedali (2018).
Fengi isiklik rekord on 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is heidetud 69.12.
Klapilehed

Klapilehed ("reed valves") on kahetaktilise sisepõlemismootori sisselaskesüsteemi, pumpade ja ka muusikainstrumentide olulised komponendid, mille eesmärk on tagada vedelike või gaaside liikumine ainult ühes suunas.
Kõige enam on klapilehed levinud kahetaktilistes mootorites, kus need aitavad juhtida õhku ja kütust mootorisse. Kahetaktilistes mootorites koosnevad klapilehed õhukestest painduvatest lehtedest, mis on tavaliselt valmistatud metallist või komposiitmaterjalist, näiteks kevlarist ja süsinikkiust.
Klapilehed on kinnitatud sisselaskekollektori külge, mis asetseb karburaatori ja mootori vahel. Klapilehed avanevad sisselasketakti põhjustatud alarõhu tõttu. Kui silinder täitub õhu ja kütuseseguga ning rõhk tõuseb, siis klapilehed sulguvad automaatselt, takistades kütusesegu tagasivoolu sisselaskesse ja tagades segu liikumise ainult ühes suunas.
Kasutusalad.
Traditsioonilised.
Traditsiooniliselt kasutatakse nahast valmistatud klapilehti erievates muusikainstrumentides, näiteks akordionis ja orelis. Keskajal kasutati sarnase tööpõhimõtega klapilehti ka sepalõõtsades.
Kahetaktilised mootorid.
Kahetaktilises mootoris liigub kolb ülespoole kompressioonitaktil ja kolvi alla väntvõlli ümber rõhk äkiliselt langeb. Sel hetkel tõmmatakse värske õhu ja kütusesegu karburaatorist karterisse ning seejärel süüdatakse värske kütusesegu põlemiskambris. Järgmises etapis liigub kolb allapoole, alustades väljalasketakti. Vanemate põlvkondade, vähem võimsates kahetaktilistes mootorites liikus osa karterist välja surutud kütusesegust tagasi karburaatorisse. Selle takistamiseks kasutataksegi karteri ja karburaatori vahel klapilehti.
Uralmaš

Uralmaš (vene keeles Уральский завод тяжёлого машиностроения, УЗТМ, UZTM, «Уралмаш», "Uurali raskemasinaehitustehas", ПАО «Уралмашзавод») on Venemaa rasketööstusettevõte, (Ühendatud masinaehitustehased ) tütarettevõte.
Tehas alustas tegevust 1933. aasta juulis.
II maailmasõja ajal toodeti seal 19 000 soomukit, 30 000 suurtükki ja 5500 tanki või suurtükki.
Tehases toodetakse puurimisseadmeid ja ekskavaatoreid kaevandamiseks, valtsimis- ja valamismasinaid, gaasi- ja auruturbiine.
AltGr klahv

AltGr (ka Alt Graph) on paljudel arvutiklaviatuuridel leiduv muuteklahv. Seda kasutatakse peamiselt erimärkide ja sümbolite sisestamiseks, näiteks välisvaluuta sümbolid, tüpograafilised märgid ja täpitähed . Windowsiga ühilduval arvutiklaviatuuril võib AltGr asendada parempoolset Alt-klahvi . Kui operatsioonisüsteemis on valitud AltGr-i kasutav klaviatuuripaigutus, töötab selles asukohas olev klahv AltGr-na. MacOS- is on Option klahvil sarnased funktsioonid.
Kasutus.
Belgia.
"Dead key" eesti keeles sammuta klahv.
Gruusia.
Gruusia QWERTY klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Iiri.
Iiri klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
India.
Gudžarati.
Gudžarati klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Hindi.
Hindi klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Telugu.
Telugu klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Indoneesia.
Indoneesia tähestikus on 26 tähte, mistõttu kasutatakse seal tavalist QWERTY klahvipaigutust.
Jaava.
Jaava klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Lõunaslaavi ja Tšehhi.
Serbia (RS), Slovakkia (SK), Sloveenia (SI) ja Tšehhi (CZ) klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid . * märgistatud keeltel paikneb klahv samas kohas, kuid klahvi tähemärk AltGr klahvita on erinev.
Läti.
Läti klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Sri Lanka.
Singali.
Singali klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Türgi.
Türgi Q klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Ungari.
Ungari klaviatuuril AltGr klahvi nõudvad tähemärgid.
Sirje Eomõis

Sirje Eomõis (aastani 1965 Saarik, sündinud 15. märtsil 1944 Puhja vallas Tartumaal) on eesti iluvõimleja ja treener, Tartu võimlemispidude taaselustaja ja eestvedaja. 
Võimlema innustas teda seitsmeaastaselt naabritüdruk, kutsudes trenni. 
Ta lõpetas 1962 Tartu 1. Keskkooli ja 1966 TRÜ kehakultuuriteaduskonna ning on täiendanud end 1993–1996 Soomes ja Saksamaal. 
Iluvõimlemistreeninguid alustas ta spordikoolis Erika Kägi õpilasena ja jätkas ülikoolis Lidia Uustali juhendamisel. Aastatel 1959–1967 võistles Eesti NSV koondises. 
Ta on võitnud naisvõimlemises NSV Liidu ametiühingute meistrivõistlustel medaleid ning saanud iluvõimlemises Eesti meistrivõistlustel individuaalseid auhinnakohti. 
Eomõis töötas 1970–1998 iluvõimlemistreenerina Tartu Spordikoolis, 1998–1999 oli Raatuse Gümnaasiumi huvijuht. 
Aastast 1990 on ta enda asutatud võimlemisklubi Rütmika president ja treener (IV kutsetase, 2006), aastast 1999 võimlemisklubi Katrek juhatuse liige. 
Ta on tegutsenud iluvõimlemiskohtunikuna ja juhtinud Tartu kohtunikekogu tööd, kuulunud Eesti Iluvõimlemisföderatsiooni presiidiumi. 
Paljud tema õpilased ja õpilaste õpilased on praegu parimad rühmvõimlejad Eestis. 
Isiklikku.
Tal on vend ja loomaarstist tütar.
Ühe täiend

Kahendarvu ühe täiend (ingl ) on väärtus, mis saadakse arvu kahendkujul olevate kõigi bittide ümberpööramisel (pööramisel). Nimetus "ühe täiend" viitab asjaolule, et selline ümberpööratud väärtus, kui lisada originaalile, annaks alati numbri "kõik ühed" (termin "täiend" viitab sellistele vastastikku aditiivsete pöördarvude paaridele, siin mitte-0 baasarvu suhtes). See matemaatiline tehe pakub huvi eelkõige arvutiteaduses, kus sellel on erinev mõju sõltuvalt sellest, kuidas konkreetne arvuti numbreid esitab.
Kahendarvu ühe täiendi saamiseks tuleb kõigi bittide numbrid ümber pöörata. 1 -&gt; 0 ja 0 -&gt; 1. Näiteks numbri 0101 (5) ühe täiend oleks 1010 (-5). Numbri 0010 (2) vastav ühe täiend on 1101 (-2)
Arvutuskäik.
Kahendarvude ühe täiendi liitmine toimub täpselt samamoodi nagu tavalise kahendarvu korral. &lt;syntaxhighlight&gt;
 1010 -5 0010 2 
+ 0011 3 + 0100 4 
 1101 -2 0110 6 
&lt;/syntaxhighlight&gt;Ühe täiendi korral on oluline jälgida ülekannet. Ülekande tekkimisel tuleb olemasolevale arvule juurde liita 1.
Arvude -4 + 6 ja -1 + (-3) liitmine:
&lt;syntaxhighlight&gt;
 1011 -4 1110 -1
+ 0110 6 + 1100 -3
1 0001 1 1 1010 -5
Kuna ülekanne on olemas siis liidame 1 juurde
 0001 1 1010 -5
+ 0001 1 + 0001 1
 0010 2 1011 -4 
&lt;/syntaxhighlight&gt;Kahe positiivse või kahe negatiivse arvu liitmisel peab jälgima, et vastus piiridest välja ei lähe. Kahendsüsteemis on võimalik 4 bitiga representeerida arve 0 - 16 aga ühe täiend süsteemi kasutades representeeritakse 4 bitiga arve -7 - 7. Suurtemate arvude saamiseks tuleb kasutusele võtta rohkem bitte, nt: 8 bitti ehk 1 byte.
Arvude 4 + 5 vastuseks tuleb 6, mis on vale.&lt;syntaxhighlight&gt;
 0100 4 
+ 0101 5 
 1001 6
 4 + 5 != 6
&lt;/syntaxhighlight&gt;
Edasiarendus.
Ühe täiend pole arvutisüsteemides enam laialdaselt kasutusel. Kasutati seda arvutites nagu , , ja . Tänapäeval kasutatakse ühe täiend süsteemi veel seerias. Uued arvutisüsteemid on üle läinud kahe täiendile. Põhjuseks võib lugeda kahe täiendi kiiremat arvutuskäiku, kuna ei pea kontrollima ülekande väärtust. Teiseks kahe täiend süsteemiga pole representeeridud + ja - 0.
Máriapócs

Máriapócs on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Nyírbátori kreisis.
Geograafiline asend.
Máriapócs asub Rumeenia piirist 24 km kaugusel, kreisikeskusest Nyírbátorist ligikaudu 9 km lääneloodes ja komitaadikeskusest Nyíregyházast umbes 24 km idakagus.
Ajalugu.
Küla on esmamainitud 1280. aastal. Aastatel 1816–1872 oli Máriapócs turulinn.
4. novembril 1696 hakkas kohalikus kreekakatoliku kirikus Jumalaema ikoon nutma. Nähtus kestis kaks nädalat. 8. detsembril hakkas ikoon uuesti nutma. Nähtus kestis 11 päeva. Kirikutegelased ja riigiametnikud uurisid juhtunut ning nad tunnistasid ime ehtsust. 1697. aasta veebruaris käskis Leopold I ikooni Viini tuua. 1715. aastal hakkas Máriapócsi kirikus ikooni koopia nutma. Máriapócsist kujunes palverännusihtpunkt. Uus barokkstiilis Máriapócsi kreekakatoliku kirik valmis 1756. aastal. Jumalaema ikoon nuttis ka 1905. aasta detsembris. Aastas külastab Máriapócsi pool miljonit palverändurit.
Linnaõigused sai Máriapócs 1993. aastal.
Oberndorf an der Melk

Oberndorf an der Melk on vald ("Marktgemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Puchenstuben

Puchenstuben on vald ("Gemeinde") Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.
Raptor Lake

Raptor Lake on Inteli koodnimi 13. ja 14. põlvkonna Intel Core protsessorite jaoks. "Intel Innovation'il" septembris 2022 esitles Intel 13. põlvkonna protsessorit. "Raptor Lake" avaldati 20. oktoobril 2022 ja 14. põlvkond ehk "Raptor Lake Refresh" 17. oktoobril 2023.
Arhitektuur.
"Raptor Lake" kasutab hübriidarhitektuuri, jõudlustuumades("P-cores") on kasutatud ning tõhusustuumades"(E-cores)" mikroarhitektuuri. tähistab tootja kolmandat põlvkonda 10-nanomeetrilise protsessi tehnoloogiaga toodetud kiipe, mille debüteerimine toimus koos 12. põlvkonna "Alder Lake'i" kiipidega ja seda kasutatakse jätkuvalt praeguste "Raptor Lake'i" kiipide tootmisel. oli algselt tuntud kui "Intel 10nm Enhanced SuperFin" enne arhitektuuri ümbernimetamist.
Tugikiibistik.
13. põlvkonna protsessorite turule toomisega kaasneb uus 700 seeria tugikiibistike põlvkond Inteli poolt. 13. põlvkonna protsessorid on tagasiühilduvad 600 seeria tugikiibistikega. "Raptor Lake'i" protsessorid on tagasiühilduvad "Alder Lake'i" süsteemidega, sest kasutatakse pesa. Kuigi "Alder Lake'i" protsessorites ametlikult piirduti DDR5-4800 MT/s, suudavad uuema generatsiooni protsessorid töötada kuni DDR5-5600 MT/s. Kõik mudelid toetavad kuni DDR4-3200 või DDR5-4800. i5-13600 (K/KF) ja kõik sellest kõrgemad mudelid toetavad DDR5 kiirusi kuni 5600 MT/s 2 mälu mooduli korral ja 4400 MT/s kui mälu mooduleid on 4. 
Ülekiirendamine.
Intel Turbo Boost on Inteli poolt välja töötatud tehnoloogia, mis võimaldab protsessoritel automaatselt suurendada nende taktsagedust nõudlike ülesannete korral, kuid töötada baastaktsagedusel tavaolekus parandades seeläbi energiatarvet. "Max Turbo" taktsagedus näitab, mida protsessor üritab saavutada koormatud olekus, kuid suurendatud taktsagedus on piiratud konkreetse protsessori võimsuse, voolu ja temperatuuri piirangutega ning ka aktiivsete tuumade arvuga. "Intel Turbo Boost" on seda võimaldavatel protsessoritel vaikimisi sisse lülitatud. 14. põlvkonnale on pakutud ka AI-juhendatud ülekiirendamise tuge. 7.märtsil 2024 saavutati Intel Core i9-14900KS protsessoriga taktsagedus 9117,5 MHz, mis on seni kiireim "Raptor Lake'i" seeria taktsagedus. Jahutamiseks kasutati vedelat lämmastikku ja vedelat heeliumit, millega saadi töötemperatuuriks -230°C.
Protsessorid.
Järelliite tähendus mudelil:
Ehitiste 3D-printimine

Ehitiste 3D-printimine ehk mahtprintimine on ehitusprotsess, mille käigus 3D-printereid kasutatakse ehituselementide või hoonete loomiseks.
Ehitiste 3D-printimise protsess sarnaneb tavapärase 3D-printimisega. Printimiseks kasutatakse ehitamiseks sobivaid materjale, näiteks betooni, savi või komposiitmaterjale. 3D-printer paneb kiht kihi haaval materjali, et luua ehitisele soovitud kuju.
Ehituses kasutamine.
3D-printimise kasutamine ehituses aitab lahendada mitmeid ülemaailmseid probleeme, näiteks vähendab oskustööliste puudust, vähendab ehituskulusid ja võimaldab ehitada keskkonnasõbralikumalt.
Mansur Yavaş

Mansur Yavaş (sündinud 23. mail 1955 Beypazarıs) on Türgi jurist ja poliitik. Ta on Vabariikliku Rahvapartei liige. Ta on aastast 2019 Ankara linnapea.
Ta sündis aastal 1955 Beypazarıs (asub Beypazarı ringkonnas Ankara provintsis). Tema isa oli endine puusepp, kes juhtis äri ajalehemüüjana, mille heaks Yavaş töötas ajalehepoisina. Ta omandas alg- ja keskhariduse Beypazarıs ning asus õppima aastal 1979 İstanbuli Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas aastal 1983. Pärast kohustusliku sõjaväeteenistuse läbimist sõjaväeprokurörina naasis ta Beypazarısse ja hakkas tegutsema eraadvokaadina.
Yavaş valiti aastal 1989 Beypazarı linnavolikogu liikmeks. Ta kandideeris aastal 1994 edutult Beypazarı linnapea ametikohale. Yavaş jätkas oma õiguspraktikat ja kuulus nõukogusse kuni 18. aprillini 1999, mil ta kandideeris uuesti ja valiti Beypazarı linnapeaks, saades 51% häältest. Beypazarı linnapea ametikohal oli ta 29. märtsini 2009.
8. aprillist 2019 on ta Ankara linnapea.
Isiklikku.
Ta on aastast 1986 abielus Nursen Yavaşiga, neil on kaks tütart.