tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sideliin

Sideliin on seadmetest ja keskkondadest (maapind, atmosfäär, kosmos) moodustatud trakt (kulgemistee), mille kaudu elektrisignaalid jõuavad infoallikast vastuvõtjani. Sideliiniks võib olla traatsideliin, raadiosideliin ja optilise side liin, sealhulgas valguskaabelliin. Sideliin sisaldab harilikult mitu sidekanalit ehk infoedastuse teekonda, näiteks sagedusvahemiku kujul.
Võnkemood

Võnkemood ehk lainemood, erialatekstis lühidalt mood (inglise k "mode") on füüsikas mehaanilises või akustilises võnkesüsteemis ja lainejuhtmes või valguskaabli kiududes leviv kindla ruumilise struktuuri ja sagedusega võnkumine või laine.
Mood on näiteks võnkuvas pillikeeles tekkiv põhitoonile või mõnele ülemtoonile vastav seisulaine. Kinnises ruumis tekkivad seisvad lained on ruumimoodid. Laseri kiires võib olla mitme lainepikkuse ja polarisatsiooniga moode.
Optiline side

Optiline side on informatsiooni edastamine niisuguse elektromagnetkiirguse abil, mis lainepikkuselt jääb valguse ja infrapunakiirguse piirkonda. Optilise kiire levikeskkonnaks võib olla atmosfäär ja avakosmos või siis valgusjuhe läbipaistvast materjalist kiu kujul (valguskaablis).
Kiirgusallikaks on tänapäeval laserid. Et optiline kiir kannaks informatsiooni, moduleeritakse teda informatsiooni kandva analoogsignaaliga (tavaliselt impulsskoodmodulatsiooni põhimõttel). Vastuvõetud signaali muundab tagasi elektrisignaaliks fotodiood.
Valguskaabli kaudu toimuva optilise side olulised eelised traatside ja raadioside ees on häirekindlus, väikesed kaod ja sideliini suur läbilaskevõime (ühel kiul 1…100 Gbit/s).
Valgusjuhtmel põhinev optiline side hakkas välja kujunema 1970. aastail, esialgu suurlinnade telefonikeskjaamade vahel. Tänapäevaks on valguskaabel kaugsides (sealhulgas mandritevahelises sides) traatsoontega kaabli täielikult asendanud ja seda eelistatakse ka lähisides (kohtvõrkudes, kaabeltelevisioonivõrkudes).
Valgusjuhe

Valgusjuhe on klaasist (harvemini läbipaistvast plastist) kiud, mille sees valgus levib täieliku sisepeegeldumise tulemusena.
Valgusjuhtme ehitus.
Valgusjuhe koosneb neljast osast. Keskel on südamik – peenike klaaskiud, mida läbib selle siseseintelt peegelduv valgus. Südamikku ümbritseb niisugusest optilisest materjalist kattekiht, mille murdumisnäitaja on väiksem kui südamikul. Seetõttu suundub valgusenergia südamiku ja kattekihi vahelisest piirikihist südamikku tagasi. Kattekihi peal on plastmaterjalist kaitsekate ja/või väliskate, mis kaitseb kiudu vigastuste ja niiskuse eest.
Optiliste kiudude põhitüübid.
Kiudoptikas kasutatakse kiude südamiku läbimõõduga alates mõnest mikromeetrist kuni umbes ühe millimeetrini. Sõltuvalt kiu läbimõõdu ja valguskiire lainepikkuse vahekorrast saavad kius levida erinev arv võnkemoode.
Kui kiu südamiku läbimõõt on lähedane selles leviva valguskiire lainepikkusega, saab valgusjuhtmes levida ainult üks võnkemood. Niisugust valgusjuhet nimetatakse monomoodkiuks ehk ühemoodiliseks kiuks (ingl "single-mode fiber", lühend SMF).
Suhteliselt jämedas kius võib lisaks põhimoodile olla paljude eri nurkade all sisenevate kiirte võnkemoode. Sel juhul on tegemist multimoodkiuga ehk hulkmoodilise kiuga (ingl "multi-mode fiber", MMF).
Monomoodkiud.
Monomoodkius levivad eri sagedustega valguslained ühe moodina, s.t nende lainete ruumiline jaotus on ühesugune, ja valguskiir levib praktiliselt rööbiti kiu teljega.
Monomoodkius tüüpilise läbimõõduga 9 µm võib levida valgus lainepikkuste vahemikus 1,280…1,650 µm. Ribalaius on teoreetiliselt 53 THz, praktikas on saavutatud edastuskiirus 10 Tbit/s 100 km kaugusele. Sumbumus on väike, umbes 0,2 dB/km (seda põhjustavad pinnakonarused ja teatav neeldumine klaasis). Nende omaduste pärast kasutatakse peamiselt seda tüüpi optilist kiudu valguskaabli soontena.
Multimoodkiud.
Kui kiu otsast sisenevad laseri või valgusdioodi tekitatud valguskiired sobiva nurga all (vastuvõtukoonuses), siis peegelduvad nad kiu sisepinnalt ja väljuvad kiu teisest otsast.
Multimoodkiude liigitatakse murdumisnäitaja muutumise seaduspärasuse järgi astmeliseks kiuks ja gradientkiuks.
Multimoodkiudu valmistatakse klaasist ja ka läbipaistvast plastist. Plastkiust valguskaablil on suurem sumbumus kui klaaskiust kaablil. Plastkaabli südamik koosneb tavaliselt polümetüülmetakrülaadist (PMMA), mis on kaetud fluoropolümeeriga.
Valguskiire allikaks on peamiselt laser, jämedate kiude korral valgusdiood (LED), mis võimaldab edastuskiirust kuni 600 Mbit/s.
Kaitseminister

Kaitseminister on valitsuses minister, kelle ülesanne on riigi kaitsepoliitika kavandamine. Kaitseminister on kaitseministeeriumi juht.
Madu-odaangerjas

Madu-odaangerjas (varem ka maduangerjas; "Myrichthys colubrinus") on kalaliik.
Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit

Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit (lühend EMPL) on 1996. aastal asutatud, valdavalt puidu- ja metsatööstusega seotud ettevõtteid ühendav mittetulundusühing.
EMPLi tegevuse eesmärkideks on oma liikmeskonna huvide esindamine ja kaitse ning mehaanilise ja keemilise metsatööstuse väljaarendamiseks vajalike seadusandlike ja majanduslike tingimuste loomisele kaasa aitamine.
2002. aastal käivitas liit projekti "Puuinfo", mille eesmärgiks on säästva puidukasutuse suurendamine. 2003. aastal alustatud projekti "Tee metsa" eesmärgiks on metsa ja puiduga seotud informatsiooni levitamine.
Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit on Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ja Eesti Tööandjate Keskliidu liige. Alates 2002. aastast on EMPL Euroopa Puidutööstuste Konföderatsiooni CEI-Bois liige, alates 2004. aastast Euroopa Vineeritootjate Liidu FEIS liige. EMPLil on head koostöösuhted Eesti Metsaseltsi, Eesti Erametsaliidu, Eestimaa Looduse Fondi, Euroopa Saeveskite Liidu, Soome ja Rootsi Metsatööstuste Liidu ning Euroopa Komisjoni Delegatsiooniga Eestis.
EMPL haldab portaali Estonian Timber ning teeb koostööd Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusega eksportivate metsatööstusettevõtete andmebaasi ajakohastamisel.
EMPL korraldab oma liikmetele infopäevi ja seminare aktuaalsetel metsatööstuslikel ja -poliitilistel teemadel, osaleb erinevatel puidukasutamist propageerivatel üritustel, korraldab välis-äridelegatsioonide külaskäike Eestisse jne.
2023. aastal oli liidu juht Henrik Välja.
Esindaja

Esindaja on esindussuhtes olev isik kes esindab isikut või isikute rühma esindusõigust tõendava dokumendi, kas seaduse, volituse või akti alusel, tehingute tegemisel, huvide kaitsmisel, kohtus esindamisel jpm.
Esindaja on laialt kasutatav mõiste, millel võib igas valdkonnas olla oma tähendus, näiteks õigussuhetes on kas advokaat (või vandeadvokaat) kliendi esindaja, ravimitööstustel on ravimiesindajad, turustus- ja müügivaldkonnas on müügiesindajad jpm. 
Esindaja võib olla ka valitud näiteks osariikide esindaja on Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige. 
Esindajaks võidakse nimetada ka paljude distsipliinide eestkõnelejaid (kaitsjaid), näiteks loomaõiguste (loomaeetika), inimõiguste, seksuaalvähemuste, naisõiguste esindaja jpm.
Esindajaks peetakse ka bioloogias mingi liigi esindajat. Esindaja mõistet kasutatakse ka matemaatikas. 
Esindajat võidakse kasutada ka ülekantud tähenduses, näiteks peetakse madu kuradi esindajaks.
Raudteelaste Kodu

Raudteelaste Kodu (mitteametlikult ka "Kaarepere raudteelaste kodu") oli "Raudteelaste Kodu seadusega" (1928) rajatud asutus Tartumaal Kaarepere külas (praegu jääb küla Jõgeva maakonda).
Raudteelaste Kodu asutati muu hulgas selleks, et hooldada abi vajavaid riigi raudteeteenistujaid ja -töölisi ning nende perekondi.
Raudteelaste Kodu oli Raudteede Talituse heategev asutis, mille ülesandeks oli:
Raudteelaste Kodu varanduse moodustasid:
1) Riigi Raudteedevalitsusele Vabariigi Valitsuse otsusega 11. juulist 1923. a. raudtee invaliidide kodu asutamiseks üleantud riiklikust maatagavarast planerimise korras eraldatud Kaarepere (Tartumaal) asunduse krundid nr 34, 34-a, 35, 36, 36-a, 45, 46, 47, 48, 48-a, 49, kokku 145 hektaari ja peale selle 21 hektaari suurune metsatükk nr A1 ja 5 hektaari suurune turbaraba Visusti rabast, kõik kokku 171 hektaari ja sellel maa-alal asuvad päraldised ning hooned, välja arvatud meiereihoone ühes ¼ hektaari maa-alaga;
2) punkt 1. tähendatud kinnisvara juurde kuuluv elus ja elutu inventar;
3) 50.000-krooniline majapidamise operatsiooni kapital, mis antakse riigikassast eelarve korras;
4) abiandmise fond, mis kujuneb Raudteelaste Kodu kinnisvarade majapidamise puhaskasust määratavast osast ja muudest juhuslikkudest sissetulekutest.
Raudteelaste kodus kasvatati katseloomadeks merisigu.
Kalabariia (perekond)

Kalabariia ("Calabaria") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Kalabariia perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik:
Varem arvati kalabariia liivaboalaste alamsugukonda, nüüd alamsugukonda "Calabriinae".
Levila.
Kalabariia elab Lääne- ja Kesk-Aafrikas.
Kummiboa (perekond)

Kummiboa ("Charina") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Kummiboa perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Varem arvati kummiboa liivaboalaste alamsugukonda, nüüd alamsugukonda "Charininae".
Wenona (täpsustus)

Wenona on mitmetähenduslik sõna:
Lichanura

Lichanura on maoliste perekond boalaste sugukonnast.
Liigid.
Perekonda "Lichanura" arvatakse kaks liiki:
Varem arvati perekond "Lichanura" liivaboalaste alamsugukonda, nüüd alamsugukonda "Charininae".
Liivaboa

Liivaboa ("Eryx") on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Liivaboa perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
Eryx

Eryx, ERYX on mitmetähenduslik sõna:
Hans Pruul

Hans Pruul (1875–1948) oli eesti bibliofiil ja omavalitsuspoliitik.
Ta oli Alliku talu peremees ja aastail 1919–1924 Vihula vallavanem.
Tema isa oli Metsiku Õppija Seltsi president Danel Pruul. Hans Pruuli tütar Helmi Lensküll müüs seltsi ja oma isa säilinud raamatud 1966. aastal Eesti Rahvusraamatukogule, kus seda säilitatakse Metsiku koguna.
Rahvastepall

Rahvastepall on pallimäng, kus mängijad püüavad vastasvõistkonna liikmeid palliga tabada.
Seda mängitakse väljakul, mis on jaotatud kaheks võrdseks pooleks ehk linnaks.
Reeglid.
Mängijad jaotatakse kahte võrdarvulisse võistkonda, neist igaühes peab olema vähemalt neli liiget. Ametlike võistluste korral kuulub igasse võistkonda 10 liiget.
Võistkondade kaptenid määravad loosimise teel kindlaks, kumb võistkond mängu alustab. Mängu käigus üritavad kapten ja tema võistkonna liikmed tabada palliga vastasvõistkonna väljakupoolel asuvaid mängijaid.
Exiliboa

Exiliboa on maoperekond.
Klassifikatsioon.
Perekonda "Exiliboa" klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik:
Vārenbroka mõis

Vārenbroka mõis (läti keeles "Vārenbrokas muiža", ka "Vārnavas muiža"; saksa keeles "Wahrenbrock") oli mõis Kuramaal Sēlpilsi kihelkonnas. Endine mõisasüda asub tänapäeval Lätis Jēkabpilsi piirkonnas Viesīte vallas Vārnavas.
Endiste omanike seas on Dollertid, Taubed, Bolschwingid, Elmptid, Bordeliused. Mõis kuulus võõrandamiseni aastal 1922 von Behride perekonnale. Mõisasüda koos 55 hektari suuruse ümbritseva maaga jäi ka peale võõrandamist varasemale omanikule Georg von Behrile alles, aastast 1930 rentisid nad need valdused välja. Peale teist maailmasõda asus mõisakompleksis kolhoosi kontor koos kinosaali ja klubiga, vahepeal tegutses seal ka kool. Aastast 1970 on hooned olnud kasutusel elumajadena, tänapäeval on need eravalduses.
Klassitsistlik puidust peahoone ehitati 19. sajandi alguses ja on Lätis ainulaadne. Hoonet kaunistab nelja sambaga portikus. Sajandi lõpus lisati punastest tellistest juurdeehitis. Aastal 1905 peatusid seal karistusretkel olevad tragunid.
Mõis tegeles põllunduse ja aiandusega (mõisakompleksi juurde kuulus suur õunaaed), kasvatati piimakarja. Mõisa juurde kuulusid lubjaahi ja telliselööv, samuti oli rajatud katlamaja. Mõisa arvukatest kõrvalhoonetest on säilinud ait ja koos peahoone juurdeehitisega rajatud punastest tellistest laut, kuigi mõisasüdame juurde kuulusid omal ajal veel näiteks tall, kaks teenijate maja ja küünid. Hajusalt paiknenud hoonete vahele ehitati peale agraarreformi uusi hooneid ja peahoonest kaugemale jäänud ehitised jäid kasutuseta. Praegu on peahoone koos säilinud kõrvalhoonetega ühe omaniku valduses.
Park asub peahoone ja Sunākste kirikla vahel, olles ühine. Pargis asub unikaalne erinevatel tasanditel olevate tiikide kaskaad.
Mõisast kaks kilomeetrit eemal Sunākste kiriku juures asub Stenderite suguvõsa rahula, kuhu on maetud õnnetu armastuse ohver Vārenbroka mõisniku tütar Angele von Behr.
Tabore

Tabore on küla ("vidējciems") Lätis Augšdaugava piirkonnas, Tabore valla halduskeskus.
Asulas asub Tabore mõisa ("Tabor") süda. Kui Tabore oli kolhoosi "Zarja" keskus, liideti sellega lähedal asunud Liellaši küla. Aastatel 2009–2021 jäi asula Daugavpilsi piirkonda.
Mõisa peahoones asub põhikool, Tabores on ka raamatukogu.
Tabore mõis

Tabore mõis (läti keeles "Tabores muiža", ka "Tābaras muiža", saksa keeles "Tabor") oli mõis Kuramaal Daugavpilsi kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Lätis Augšdaugava piirkonnas Tabore vallas Tabores. 
Tabore mõis kuulus võõrandamiseni aastal 1920 von Engelhardtide perekonnale. Peahoone ehitati aastal 1875. Hoone jäi Engelhardtide kätte ka pärast võõrandamist, kuuludes neile aastani 1939. Praegu asub hoones Tabore kool.
Jordan Eberle

Jordan Leslie Eberle (sündinud 15. mail 1990 Reginas Saskatchewani provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana paremäärel.
Aastatel 2006–2010 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Regina Pats. Hooajal 2009–10 pälvis ta WHL-i hooaja parimale mängijale antava Four Broncos Memorial Trophy. Lisaks valiti ta sel hooajal kogu Canadian Hockey League'i parimaks mängijaks.
2008. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i "draft"is 22. valikuna. NHL-is debüteeris ta Oilersi meeskonnas 7. oktoobril 2010 mängus Calgary Flamesi vastu. Ta lõi selles mängus ka värava, mis valiti NHL-i hooaja parimaks. Debüüthooajal lõi ta NHL-is 18 väravat ja andis 25 väravasöötu. Hooaeg 2011–12 on olnud Eberle NHL-i karjääri jooksul seni resultatiivseim (34+42). 2012. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. 11. veebruaril 2016 tegi Eberle mängus Toronto Maple Leafsi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.
Aastatel 2017–2021 mängis ta New York Islandersis.
2021. aasta juulis valis Seattle Kraken Eberle NHL-i "Expansion Draft"is. 4. novembril 2021 tegi ta mängus Buffalo Sabresi vastu Krakeni ajaloo esimese kübaratriki.
2009. aastal tuli Eberle Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aasta hiljem võideti hõbemedal, kui kaotati USA eakaaslastele. 2010. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel lõi Eberle kaheksa väravat, sh kaks väravat finaalis USA vastu, ja oli Rootsi mängija André Peterssoni kõrval turniiri suurim väravakütt. Eberle valiti lisaks turniiri väärtuslikumaks mängijaks, turniiri sümboolsesse koosseisu ja parimaks ründajaks. Kanada jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2015. aastal maailmameistriks.
Šengeida

Šengeida (ka Šēnheida) on küla ("mazciems") Lätis Augšdaugava piirkonnas Skrudaliena vallas.
Asulas asub endise Šēnheida mõisa ("Schönheyde") peahoone. Aastatel 2009–2021 jäi asula Daugavpilsi piirkonda.
Šēnheida mõis

Šēnheida mõis (läti keeles "Šēnheidas muiža", saksa keeles "Schönheyde") oli mõis Kuramaal Daugavpilsi kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Lätis Augšdaugava piirkonnas Skrudaliena vallas Šengeidas. 
Šēnheida mõis kuulus aastast 1749 kuni võõrandamiseni aastal 1920 von Engelhardtide perekonnale. Uusgooti stiilis punastest tellistest peahoone ehitati aastal 1870. Hoone jäi Engelhardtide kätte ka pärast võõrandamist, kuuludes neile aastani 1939. Vahepeal viljalaona kasutatud hoones asuvad praegu korterid. 
Mõisa juurde kuulub ka Engelhardtide perekonna rahula. Rahulat ümbritseb metallist tara, rahula keskel on nelja meetri kõrgune tammepuust rist. Rahula juurde viib peahoone juurest pärnaallee.
Adi keel

Adi keel (või ka abhor, abor, boga’er luoba, lhoba, luoba) on üks Hiina-Tiibeti keelte hulka kuuluv Põhja-Assami keeltest.
Ainuüksi Indias on 97 000 adi keele kõnelejat (2001. aastal). Kõnelejate arv eri piirkondades kokku aga ulatub 100 190 inimeseni. Peamiselt kasutab adi keel ladina kirja, Hiinas tiibeti kirja. Selle keele kõnelejad on adid.&lt;ref name="http://www.ethnologue.com/language/adi"&gt; http://www.ethnologue.com/language/adi&lt;/ref&gt;
*Hiina-Tiibeti keelkond
*Tiibeti-Birma keeled
*Põhja-Assami keeled
*adi keel
Kõnelejate asualad.
Adi keelt räägitakse Arunachal Pradeshis (India osariik): Ida-, Lääne- ja Ülem-Siangi ringkonnad, Ülem-Subansiri ja Dibangi oru ringkonnad, aga ka Assamis, põhjapoolsetel mägedel Assami orus, Bhutani ja Buruli jõe vahelisel alal. Lisaks räägitakse seda ka Bhutanis ja Hiinas ("boga’er luoba").
Keele struktuur.
Adi keel on aglutineeriv keel. Adi keele häälikusüsteem koosneb 15 konsonandist ehk kaashäälikust. Nendest neli on nasaalsed konsonandid – m, n, ŋ, ñ. Lisaks on veel üheksa vokaali ehk täishäälikut ja kuus diftongi ehk kahest erinevast täishäälikust koosnevat ühendit (kaksiktäishäälikut). Diftonge kasutatakse väga vähe.
Lauseliikmete järjekord (sõnajärg) lauses on alus, sihitis ja tegusõna ("Subject-Object-Verb", "SOV"). Abisõnad näitavad grammatilisi kuuluvusi. Eristatakse pikki ja lühikesi vokaale. Suurem osa sõnu on pikemad kui kolm silpi. Laensõnad on laenatud enamasti tiibeti keelest.
Sood.
Sugu – "luube." Sulgudes näide, tähendus 'koer'
Võrded.
(Algvõrre-keskvõrre-ülivõrre)"botte" – "botteyana" – "botte yalumna" (suur, suurem, suurim)Emotsioone edasi andvad sõnad: "Abah! Eh! Oh! Ah! Wah! Ei! Ayah! Ubi!" 
Keelenäide.
"No kape la?" – Kuidas sul läheb?"Ngo ai dung." – Mul läheb hästi.
Huvitavat.
Adid kasutavad ka assami, hindi ja nepali keelt. Adi keel sarnaneb ka adi galo keelega, kuid need keeled on sotsiolingvistiliselt erinevad/kauged. Adi keelel on arvatavalt 19 dialekti. Adi keeles tehakse raadiosaateid ja ka piibel on tõlgitud adi keelde (2005–2009).
Prode

Prode on ilma elaniketa küla ("mazciems") Lätis Augšdaugava piirkonnas Prode vallas.
Küla asus endise Prode mõisa ("Prohden") süda. Aastatel 2009–2021 jäi küla Ilūkste piirkonda.
Prode mõis

Prode mõis (läti keeles "Prodes muiža", saksa keeles "Prohden") on mõis Lätis Ilūkste piirkonnas Prode vallas Prodes. 
Prode mõis kuulus XVII sajandist kuni võõrandamiseni aastal 1920 Osten-Sackenite perekonnale. Aastail 1665–1667 lahkusid Vecsubate luterlastest asukad katoliiklasest mõisniku valdustest ja rajasid Prode mõisa maadele Jaunsubate asula, mis ühendati aastal 1894 Vecsubatega Subate asulaks, millest sai aastal 1917 Subate linn. Peahoone ehitati aastal 1820, kuid mõisakompleksist on nüüdseks alles vaid ait.
Šenkvice

Šenkvice (ungari keeles "Senkőc") on omavalitsusüksus (vald) Slovakkia lääneosas Bratislava maakonnas Pezinoki ringkonnas. Umbes 4400 elanikuga asula paikneb Pezinokist idas ja Modrast lõunas, mõlema asulaga ühendab seda maantee. Samuti viib tee Šenkvicest Blatnésse, mis asub umbes 5 km kagus. Šenkvice on Slovakkia suurim omavalitsus, mis pole linn.
Valla keskmine kõrgus on 165 m, pindala 24,8 km².
Ajalugu.
Šenkvicest on leitud jälgi neoliitikumi ja pronksiaja asustusest, samuti elati seal Vana-Rooma ajal.
Esimene kirjalik teade külast pärineb Ungari kuninga Béla IV kirjast 1256. aastast. Peatselt põletati linn maha mongolite sissetungi ajal. Seejärel asusid piirkonda sisserändajad Saksamaalt ning 1390. aastast on teada asula nime esmamainimine: Samkawych. 1547. aastal tuli linna hulk horvaate, kes põgenesid Osmanite riigi eest. 1594. aastal saabus veelgi rohkem horvaate Hrvatska Kostajnicast, kes rajasid Šenkvice lähedale asula, mida hüüti Väike-Šenkviceks; hiljem on see liitunud Šenkvicega. 1682. aastal ehitati Püha Anna kiriku ümber kindlustused, kuhu elanikud Ottomanide rünnakute ajal varjusid.
Keskajal rajati külla esimene kirik, mis pärines ligikaudu 1350. aastast ning ehitati gooti stiilis. Kui see maha põles, ehitati 16. sajandi teisel poolel uus, mida hiljem laiendati ning mis 1666. aastal renoveeriti renessanss-stiilis mõningate barokkelementidega. Toonase kuju on kirik säilitanud tänini.
Pärast Osmanite riigi lahkumist hakkas küla kiduma. Isegi 1845. aastal avatud raudteeliin, mis ühendab Šenkvicet Pezinokiga, ei suutnud asulat elustada. Alles Tšehhoslovakkia loomise järel 1918. aastal hakkas küla tänu uute ettevõtete tulekule taas kasvama.
Majandus ja infrastruktuur.
Šenkvicet tuntakse eeskätt veinitootmiskeskusena. Küa suurim veinitootja on Karpatská Perla, mille veinid on pälvinud mitmeid auhindu. Samuti tegutseb külas pagaritöökoda Framipek, mis turustab oma toodangut Senecist Pezinokini, ja Novplasta plastitööstus.
Küla on täielikult varustatud gaasi, vee ja kanalisatsiooniga. Šenkvices on raudteejaam ning linnadega ühendavad seda bussiliinid. Asulas tegutsevad lasteaed ja kool, tuletõrje, tervisekeskus, raamatukogu ja muuseum.
Kultuur ja meelelahutus.
Šenkvices tegutseb noorte folkloorirühm Mladosť. Samuti on seal muuseum, mis hõlmab ühe ruumi kultuurikeskuses. Kultuurikeskuses toimuvad ka teatrietendused ja kontserdid, muuhulgas annab etendusi linna harrastusteater, mis 2006. aastal tähistas 100. aastapäeva.
Külal on oma jalgpallimeeskond, mis mängib Slovakkia liiga neljandas divisjonis, võimlejate ja maahokimeeskonnad. Tuntuim on siiski kohalik sisekrossirada.
Rahvastik.
31. detsembril 2004 elas Šenkvices 4327 inimest: 2131 meest ja 2196 naist. 98,2% neist olid slovakid, suurim vähemusrühm olid tšehhid. 86,9% elanikest olid roomakatoliiklased, 2,2% luterlased ja 8,8% ateistid. Küla 1199 majast olid püsivalt asustatud 1056. Asustustihedus oli 174 in/km².
Noorendik

Noorendik on mets, kus domineeriva rinde puude keskmine kõrgus on üle 1,3 m ja nende keskmine läbimõõt väiksem kui 6 cm.
Raamatupidamistalu

Raamatupidamistalu oli Eesti esimese vabariigi ajal talu, mille majandustegevus oli kirjas spetsiaalsetes raamatutes. 
Raamatupidamistalude majandusandmed anti põllumajanduslikule raamatupidamistalitusele, kes igal aastal avaldas 250–300 talu andmete põhjal kokkuvõtte statistikaraamatus "Eesti Põllumajandus".
Sõltuval raamatupidamistalu tulundusmaa suurusest eristati väike-, normaal-, täis- ja suurtalusid.
Paitji keel

Paitji keel (Paici, Ci, Paaci, Pati, Ponerihouen keel) kuulub Austroneesia keelkonda täpsemalt Melaneesia keelte hulka ning on üks Uus-Kaledoonia keeltest 
Paitji keelt räägitakse Uus-Kaledoonias, ida rannikul Poindimiest Ponerihoueni, lääne rannikul Kones, Poyas ja ka sisemaal. Paitji keel kasutab ladina tähestikku.
Jacques Pourouda tõlkis Uue Testamendi Paitji keelde, sellega läks aega 24 aastat.
Arvsõnad Paitji keeles.
Esimesel neljal numbril ei ole lisatähendust edasi aga on numbrid seotud erinevate keha osadega :käed (î), jalad (â) inimene (âboro), või terve keha. Number 5 tähendab näiteks üks kahest käest ja number 10 mõlemad käed. Numbrid 6-9 moodustatakse nii, et liidetakse numbrile 5 sõnaga görö esimesed neli numbrit. See tähendab seda, et 5+1 = 6 caa kârâ î-jè(5) görö(+) caapwi(1)
Vokaalid.
Paitji keeles on 10 mittenasaalset häälikut ja 7 nasaalset vokaali. Paitji on üks vähestest Austroneesia keeltest, mis on tonaalne.
Paitji keeles on kasutusel 3 erinevat tooni. Kõrge, keskmine ja madal.kõrge [ ´], keskmine [ ¯] ja madal [ ` ] . Tavaliselt jäetakse madalad toonid märkimata. On olemas ka toonita häälikuid, need on häälikud kus toon on arusaadav eelmisest häälikust. 
Sõna järg lauses: VOS - tegusõna, sihitis, alus 
Keelenäited.
ācēē -jah, okei 
pópáa- vihm 
kóó-külm 
pāɾāwē – nahk 
ɾʌ- nemad 
cá-ahi 
Bwëcu- tere 
Boyu – Tere ! 
Bë pââ pë- Kuhu sa lähed? 
ru pi-tùra wë Pwâdé mâ Ûtê -Pwâdé ja Ûtê räägivad üksteisega
Kostivere Lasteaed

Kostivere Lasteaed on lasteaed Kostivere alevikus Harjumaal. Lasteaia aadress on Aruküla tee 1.
Ajalugu.
Kostivere lasteaed avati 1951. aastal. 
1974. aastal ehitati Kostivere Lastepäevakodu, mis töötas ööpäevase lasteasutusena. Maja projekteeriti 140-kohalisena, avamise ajal alustas tööd 1 sõime- ja 1 aiarühm. 
Kostivere lasteaed renoveeriti aastatel 2003–2005 täielikult ning lasteaiast sai tänapäeva nõuetele vastav haridusasutus. Ümberehituse käigus kahekordistus saali pindala, köök sisustati nüüdisaegse tehnikaga ning majale tehti ka juurdeehitis, kus 2013. aasta sügiseni asus Kostivere Perearstikeskus.
Maja ümbritseb aiaga piiratud õueala, igal rühmal oma liivakast ning ühine suur 2006. aastal rajatud mänguväljak. Ümber maja on asfaldile joonistatud liikluse õpperada. 2013. aasta seisuga töötab 7 rühma (Põnnipesa, Vigurvändad, Vanderpõnnid, Päikesekiired, Pesamuna, Rõõmupesa ja Lepatriinud).
Finiitfraas

Finiitfraas on tegusõna- ehk verbifraas, mille peasõna on tegusõna finiitne ehk pöördeline vorm. Tegusõnafraas koosneb tegusõna pöördelisest vormist ja selle ühest või mitmest laiendist:
"Peeter ja Mia [mängivad "(tegusõnafraasi peasõna) "lauamängu "(tegusõna laiend on nimisõna)"]"
"Mari [istutas "(tegusõnafraasi peasõna) "[tomateid ja kurke] "(tegusõna laiend on nimisõnafraas)"]."
Eesti keel.
Tegusõna pöördeline vorm võib olla lauses öeldis ja selles avalduvad kõneviisi-, isiku-, arvu- ja ajatähendus. Seega väljendab finiitfraas tegevust kindla kõneviisilise, isikulise, arvulise ja ajalise määratlusega.
Vrd näiteks: 
"Tiina [küpsetab kooki]"
"Tiina küpsetab."
Finiitfraasi sisse võivad kuuluda teist tüüpi fraasid: nimisõnafraas, omadussõnafraas, määrsõnafraas, kaassõnafraas, hulgasõnafraas, näiteks
nimisõnafraas finiitfraasi sees: "Sandra [ostis [kollase suvekleidi]]."
kaassõnafraas finiitfraasi sees: "Koer [haukus [akna all]]."
Marcelo Birmajer

Marcelo Birmajer (sündinud 29. novembril 1966 Buenos Aireses) on juudi päritolu Argentina kirjanik.
Tema vanavanemad on Rumeenia, Poola, Leedu ja Süüria immigrandid. 
Ta on kirjutanud stsenaariumi režissöör Daniel Burmani filmile "El Abrazo partido".
Eesti keeles on temalt ilmunud 2013. aastal "Abielumeeste lood" (originaalis "Historias de hombres casados", 1999), tõlkijad Eva Kolli ja Mariliin Vassenin, toimetanud Mai Tõnisoo; 2016. aastal ilmus talt eesti keeles "Nekroloogiklubi" (originaalis "El club de las necrológicas", 2012), tõlkija Ehte Puhang.
Ristirahwa Pühhapäwa Leht

Ristirahwa Pühhapäwa Leht (kandnud ka nimesid: "Ristirahwa Pühapäewa Leht, Ristirahwa Pühapäewa-leht, Ristirahwa Pühapäewaleht") oli aastatel 1875–1919 Tallinnas ilmunud kodurahu propageeriv luterlik ajaleht. Ajaleht ilmus korra nädalas.
Väljaandjateks: Woldemar Friedrich Kentmann (1833–1901), Wilhelm Kentmann (1861–1938), Konstantin Thomson (1865–1938)
Toimetajad: Woldemar Friedrich Kentmann (1833–1901), Wilhelm Kentmann (1861–1938), Konstantin Thomson (1865–1938) ja Anton Hermann Haller (1833–1905)
Tehnika Põllumajanduses

Tehnika Põllumajanduses oli aastast 1929 Tallinnas ilmunud lihtsakoeline põllumajandustehnikat kajastav ajakiri. Ajakiri ilmus neli korda aastas.
Pilskalne

Pilskalne (ka "Šlosberga") on küla ("vidējciems") Lätis Augšdaugava piirkonnas, Pilskalne valla halduskeskus.
Asulas asuvad endise Pilskalne mõisa (saksa keeles "Schloßberg") süda ja Ilūkste piirkonna turismi infokeskus. Aastatel 2003–2021 jäi küla Ilūkste piirkonda.
Pilskalne mõis

Pilskalne mõis (läti keeles "Pilskalnes muiža", ka "Šlosbergas muiža", saksa keeles "Schloßberg") on rüütlimõis Lätis Ilūkste piirkonnas Pilskalne vallas Pilskalnes. 
Pilskalne mõis kuulus kuni võõrandamiseni aastal 1920 Plater-Zyberkide perekonnale. Aastal 1625 rajasid nad sinna kabeli. Itaaliapärane renessansiajastu villat meenutav peahoone püstitati aastal 1870. Mõisakompleks ise oli eklektiline, kõrvalhoonete juures kasutati ka palju barokkmotiive. Esimene maailmasõda tõi mõisas kaasa suuri purustusi, sest seal peatunud rinde tõttu sattus see Venemaa kahurväe tule sihtmärgiks. Säilinud on vaid mõisa väravad ja hoonete varemed.
Mõisa juurde kuulub 9 hektari suurune park, mis asub kahel pool tiikide ja kanalite süsteemi. Pargis asub praegu teemapark "Pilskalnes Siguldiņa".
Alison Moore

Alison Moore (sündinud 1971 Manchesteris) on inglise kirjanik.
Ta sündis Manchesteris, kuid elab Leicestershires.
Tema 2012. aastal ilmunud debüütromaan "The Lighthouse" oli samal aastal Bookeri auhinna nominentide seas (oli niinimetatud lühikeses nimekirjas). Aastal 2013 ilmus sama romaan sarjas "Nüüdisromaan" eestikeelses tõlkes (tõlkija Urve Hanko), pealkirja "Majakas" all.
Nereta

Nereta on küla ("lielciems") Lätis Aizkraukle piirkonnas, Nereta valla halduskeskus. Asub Dienvidsusēja jõe kaldal.
Asulat on esmamainitud 1293. aastal ("Nirica"). XIV sajandil asutas Aizkraukle komtuur Leedu piiri äärde Nereta mõisa. 1570. aastal rajati Nereta kirik, aastail 1583–1592 asendati selle puidust hoone kivist ehitisega. Aastal 1596 asutati Neretasse hertsog Gotthard Kettleri korraldusel ladinakeelne kool. 1672. aastal on asulat dokumentides juba alevina mainitud.
Suur Põhjasõda tõi kaasa Nereta languse. Sõjaga kaasas käinud katk laastas alevit rängalt. Neli aastat peale epideemiat oli Neretas vaid kaks elanikku. Aastail 1950–1990 oli Nereta taas alev. Aastatel 2009–2021 jäi asula Nereta piirkonda, olles selle halduskeskuseks.
Neretas asub endise Nereta mõisa süda, asulas on kultuurimaja ja keskkool. Asulas on nii luterlik kui ka katoliiklik kirik. Dienvidsusēja jõel asub hüdroelektrijaam. 
2006. aastal oli seal 1282 elanikku. Aastal 2015 oli külas 1128 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 987.
Kaimo Andresson

Kaimo Andresson (30. august 1939 Halinga vald – 15. november 2013) oli eesti maadleja ja maadlustreener.
Ta lõpetas aastal 1958 Pärnu-Jaagupi Keskkooli ja aastal 1962 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1962–2007 Tartus maadlustreenerina ning oli aastatel 1966–1969 Eesti Põllumajanduse Akadeemias kehalise kasvatuse kateedris õppejõud.
Tobi keel

Tobi keel on austroneesia hõimkonna Mikroneesia keelte harusse kuuluv keel. Seda kõneldakse Belau saareriigis Hatohobei ehk Tobi saarel ja saareriigi pealinna lähistel. Kokku on tobi keele kõnelejaid umbes 150, emakeelena kõnelejaid ainult 22 (1995. aasta seisuga). Tobi keel on väljasuremisohus.
Tobi keele ülesmärkimiseks kasutatakse ladina tähestikku.
Keele struktuur.
Tobi keel on sünteetiline keel, selles kasutatakse vähe abisõnu. Vastav info edastatakse afiksite ehk liidete abil.
Sõnad jagunevad järgmistesse kategooriatesse: nimisõnad, tegusõnad, asesõnad ja sidesõnad. Eesti keelega sarnaselt järgneb lauses öeldis alusele.
Asesõnal "meie" on nii inklusiivne kui ka eksklusiivne variant. Sõna "hich "on inklusiivne ja "hei" on eksklusiivne.
Eituse väljendamine.
Tobi keeles on eitust väljendav sõna "etei." Sellele lisandub vastavalt kontekstile näiteks mitmust tähistav prefiks h-. 
"Ema ba etei fah yar fiteh." – Tal on häbi, sest ta ei teinud oma tööd. 
"Hetei fein ba hehokom." – Nad ei kakle, nad mängivad. 
Keelenäited.
"Samar moar ebahuh nga samar e chinger." – Üks mees tantsis ja teine laulis. 
"Efirefir yang." – Tuul puhub. ("yang" – tuul) 
"Erap ut riwerengie ihara. "– Sellel vihmahooajal on palju sadanud. ("riwerengirut" – hivmahooaeg)
Huvitavat.
Tobi keeles on kõigi kanuuosade kohta oma sõna.
Sõna "rai" (minu) kasutatakse ainult elusate objektide kohta. Nt. "Raifeifir" – minu tütar, "raimar" – minu (täiskasvanud) poeg, "rai hariweich" – minu laps.
Tobi ja sonsorelese keelt peetakse tihti samaks keeleks, kuigi tegelikult on neil olulised keelelised erinevused. Näiteks nad sarnanevad selle poolest, et mõlemal on heliline bilabiaalne nasaalne katkematu häälik, mis funktsioneerib kui foneem "m". Nad erinevad aga selle poolest, et sonsorelese keeles on hammastevaheline frikatiivne häälik, mis funktsioneerib kui foneem "th", mida tobi keeles pole. Seega näiteks sõna väga kirjutatakse sonsorelese keeles "thewa" ja tobi keeles "sewa".
Nereta mõis

Nereta mõis ("Neretas muiža") on mõis Lätis Nereta piirkonnas Nereta vallas Neretas. Saksa keeles "Nerft", "Narite", "Narriten".
Nereta mõis on Sēlija mõisatest üks vanemaid. XIV sajandil asutas Aizkraukle komtuur Leedu piiri äärde Nereta mõisa. 1563. aastani kuulus mõis Aizkraukle komtuuridele, seejärel aga Gotthard Kettlerile. Nereta oli riigimõis, mis sattus hiljem von Korffide, 1824. aastal aga omakorda Šuvalovite aadlisuguvõsa kätte. Mõis kuulus viimastele kuni võõrandamiseni 1920. aastal.
Nereta mõisa vana peahoone püstitati XVI sajandil, uus aga XVIII sajandi lõpus ja XIX sajandi alguses. Uus peahoone hävis 1960. aastal ja sellest on säilinud vaid varemed. Uue peahoone valmimisel võeti vana maja kasutusele majandushoonena ja see on säilinud. 
Aastail 1584–1593 ehitati mõisa maadele Nereta kirik. Mõisakompleksi juurde kuulusid veel näiteks pruulikoda, tõllakuur, kutsari maja, teenijate maja, ent need on nüüdseks varemetes. Säilinud on XVIII sajandi lõpus rajatud park.
Zalve

Zalve on küla ("vidējciems") Lätis Aizkraukle piirkonnas, Zalve valla halduskeskus. Aastatel 2009–2021 jäi asula Nereta piirkonda.
Asulas asus aastani 2009 Lielzalve mõisa peahoonesse rajatud põhikool. Praegu asub Zalves postkontor. 
Zalve kalmistule on maetud Läti lastekirjanik, 1905. aasta revolutsioonis osalemise eest hukatud Jūlijs Dievkociņš.
Aastal 2015 oli külas 175 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 132.
Adzera keel

Adzera keel (inglise keeles "Adzera", "Acira") on Põhja-Uus-Guinea keelte hulka kuuluv keel.
Keelesugulus.
Adzera keel kuulub Austraalia, Malai-Polüneesia, kesk-ida-Malai-Polüneesia, Ida-Malai-Polüneesia, Okeaania, Lääne-Okeaania, Põhja-Uus-Guinea, Huoni lahe, Markhami keelte hulka. Keelt kõneletakse Ülem-Markhami orus, Morobe provintsis Paapua Uus-Guineas. Keelt emakeelena kõnelejate arv on umbes 30 000 (aasta 2000 seisuga).
Põhiarvsõnad.
Adzera keeles on ainult kaks põhinumbrit, üks ja kaks (vastavalt bits ja iru?) ning arvutamine käib näppude ja varvaste lugemise abil. Ülejäänud põhiarvsõnad on kas nende kahe kombinatsioonid (näiteks number 3-iru? Da bits; 4-iru? Da iru?; 5-iru? Da iru? Da bits) või inimese käte-jalgade liitmine, näiteks üks jalg ja kaks kätt oleks 15. 
Keele struktuur.
Foneetika.
Vokaalid.
Adzera keeles on kolm selgelt eristuvat täishäälikut: /i/; /a/; /u/ (vahel lisatakse nende hulka ka /o/). 
Konsonandid.
Kaashäälikuid on adzera keeles 23. 
Süntaks.
Adzera keel kasutab ranget SVO (alus-öeldis-sihitis; ingl. "subject-verb-object") sõnajärjetüpoloogiat, mis sarnaneb eesti keele omaga. 
Keelenäide.
Dzi biżażga’ Wari. Dzi ni fisa i nan dzi bużga’ Maramai’ mpada miż’a wa’ Riara. Da inaż gum Fraide sib da irut finiżgan ifa i sauda gan yafasan i gadan. Ifan da itsaża mpu maran mażan da irunt in iru’. Ifan da itsaża fugai mażan mpada mpui maran arigi wasa’-gan. Da inaż rużum tsira’, ipanu rużum tsira’ ifa fa wa’ da igiż’ gin da iważun. Iważun sib da ini apiż’a narun da iyab ifan ifari git. 
Minu nimi on Wari. Ma tahan rääkida teile loo oma äiast Maramaist, kes elas Riaras. Ta lõpetas enda reedesed tööd ja läks oma naisega toiduks kala otsima. Ta läks, nägi allikat ning liikus seda mööda. Ta läks ja nägi krokodilli istumas selle allika keskel. Krokodill kaevas väga sügava augu ja laskus ise auku ning ta oli tiine. Ta oli tiine ja ta tahtis oma mune muneda, seega ta tõusis üles ja tegi endale pesa.
Kirjaviis.
Kasutab ladina tähestikku.
Huvitavat.
Adzera keel nimetati 2001. aastal piirkonna ametlikuks keeleks ning Adzera valitsuse poolt spondeeritud algkoolides käib õppetöö just selles keeles. Lisaks on adzera keelde tõlgitud näiteks Uus Testament, neli evangeeliumi ja saadaval on ka adzera keele sõnastik. Seevastu puuduvad aga adzerakeelsed telesarjad, ajalehed ja raadioprogrammid.
Sikorsky Aircraft

Sikorsky Aircraft Corporation (lühidalt Sikorsky) on Ameerika lennundusettevõte, mille peamiseks tegevusalaks on militaar- ja tsiviilõhusõidukite tootmine.
Ettevõtte asutas 1925. aastal Igor Sikorski, Kiievis sündinud vene rahvusest immigrant. Õhusõidukite tootmist alustati Sikorsky Manufacturing Company nime all samal aastal New Yorgi osariigis Rooseveltis. 
1929. aastal kolis ettevõte oma praegusse asukohta Stratfordi (Connecticut) ning liitus sama aasta juulis ettevõttega United Aircraft and Transport Corporation (praegune United Technologies Corporation). 1930. aastate lõpupoole ühineti ettevõttega Vought Aircraft.
Ühe tiivikuga Sikorsky R-4 oli maailma esimene seeriatootmisse võetud helikopter (1942). 
Sikorsky tuntuimad kopterimudelid on UH-60 Black Hawk ja SH-60 Seahawk. Ameerika Ühendriikide president kasutab Sikorsky koptereid alates 1957. aastast.
Õhusõidukid.
Peaaegu kõigi Sikorsky projekteeritud mudelite tähistuses on number, millele eelneb S-täht. Mudelid S-1 kuni S-20 projekteeris Sikorsky Venemaal.
Toodang.
Helikopterid.
Sulgudes on toodud USA sõjaväe kasutatav tähistus
Lielzalve mõis

Lielzalve mõis ("Lielzalves muiža") on mõis Lätis Nereta piirkonnas Zalve vallas Zalves. Saksa keeles "Groß-Salwen".
Lielzalve mõisa mainitakse esimest korda aastal 1607 kui "Knaweni" karjamõisa või Effernite mõisa. Effernid olidki mõisa esimesed omanikud. Aastal 1617 sai Zalvest iseseisev mõis. Aastast 1774 kuulus Zalve mõis Korffidele. Kui Venemaa keisririik Kuramaa hõivas, sai mõisa endale Platon Zubov. Pärast tema surma hakkas mõis kuuluma Šuvalovitele, jäädes nende valdusse kuni võõrandamiseni aastal 1920.
Mõisa kahekorruseline peahoone rajati XIX sajandil. Aastail 1968–1970 kohandati seda kooli vajaduste järgi. Šuvalovite valduses oleku ajal oli mõisa peahoone kujundatud edumeelselt, nii näiteks oli majas telefonside. Kool oli majas aastatel 1922–2009. Teise maailmasõja ajal asus majas Saksa sõjaväe hospital. Kõrvalhoonetest on säilinud maakividest ait või laut. Mõisa ümbritseb XIX sajandi algul rajatud park.
Laine Pant

Laine Silvere-Pant (aastani 1935 Laine Silbergleich, seejärel abiellumiseni Laine Silvere; 10. september 1911 Valguta – 4. november 2013) oli Kanada eesti seltsitegelane, Tartu Ülikooli auliige.
Ta omandas keskhariduse Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis. Aastatel 1930–1935 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Sügisel 1930 astus ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi ja Akadeemilise Põllumajandusseltsi liikmeks. Ta on õppinud ka Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Aastatel 1935–1938 töötas ta ajakirja Agronoomia toimetuses. Aastal 1938 jätkas ta õpinguid Saksamaal toiduainete konserveerimise alal. Aastatel 1938–1940 töötas ta Kodumajanduskoja nõunikuna, 1941–1944 Jõgeval Uku veskite juhatajana.
Aastal 1944 siirdus ta Saksamaale, aastal 1944 Saksamaalt Kanadasse. Aastatel 1949–1977 töötas ta Torontos toiduainetööstuses (Campbell Soup'i firmas) kvaliteedikontrolli labori juhatajana.
Isiklikku.
Tema vanemad olid Ants ja Maria Silvere. Aastal 1936 abiellus ta Siegfried Pandiga.
Lielmēmele mõis

Lielmēmele mõis ("Lielmēmeles muiža") on mõis Lätis Nereta piirkonnas Mazzalve vallas Lielmēmeles. Saksa keeles "Groß-Memelhof".
Lielmēmele mõisa omanikeks olid aastail 1515–1760 von der Roppid. Aastast 1860 kuni võõrandamiseni aastal 1920 kuulus mõis Schlippenbachide perele. Aastast 1930 asus mõisas Läti piirivalvurite väeosa. Teises maailmasõjas olid mõisa hooned kasutusel Saksa vägede staabi ja laatsaretina. Pärast sõda on mõisas olnud masina-traktorijaam, sotsiaalkeskus, pansionaat. 
Mõisa kahekorruseline peahoone rajati XIX sajandi teisel poolel. Hoonet liigendab kolmnurkne frontoon. Mõisakompleksi kuuluvad veel tall, teenijate maja, kelder, majandushoone. Ehitised on maakividest ja punastest tellistest.
Kituba keel

Kituba on bantu keelte rühma kuuluv keel, mis on üks ametlikke keeli Kongo Vabariigis ning mida räägitakse laialdaselt Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Tegemist on kongo keelel põhineva kreoolkeelega.
Kituba keelt räägib emakeelena Kongo Vabariigis 1 160 000 inimest (1987. aasta seisuga) ning Kongo Demokraatlikus Vabariigis 4 200 000 inimest (1990. aasta seisuga).
Kongo Vabariigis on kituba, mida seal nimetatakse ka monokutuba keeleks, levinud riigi lõunaosas, pealinna Brazzaville’i ümbruses. Kongo Demokraatlikus Vabariigis on kituba, mida tuntakse seal ka "kikongo ya leta" või kikongo-kituba keelena, levinud Alam-Kongo provintsis ja Bandundu provintsi lõunaosas. Kongo Demokraatlikus Vabariigis on 1990. aastal kituba keelde tõlgitud ka Piibel.
Kituba keeles on kasutusel ladina tähestik.
Keele struktuur.
Foneetika.
Kituba keeles on viis vokaali (a, e, i, o, u), mis häälduvad sarnaselt eesti keelega.
Konsonantide hääldustabel:
Grammatika.
Asesõnad.
Kituba keeles on isikulised ja omastavad asesõnad. Omastavaid asesõnu kasutatakse isikuliste asesõnade asemel, kui subjekti soovitakse esile tuua, näiteks:
"Mwana na" nge – sinu laps "vs" "Mwana ya munu"" – "Minu laps (mitte kellegi teise)"."
Nimisõnad.
Kituba keeles on enam-vähem, koos mõningate muudatustega, säilinud samad nimisõna klassid mis etnilises kikongo keeles.
Tegusõnad.
Kituba keeles on hästi arenenud tegusõnade süsteem koos ajavormide ja aspektidega. Enamikul tegusõnadel on pikk ja lühike versioon. Pikad vormid on kasutusel formaalses kirjalikus suhtluses, lühikesed vormid tavasuhtluses.
Tegusõnade infinitiivi vormi moodustatakse eesliitega /ku-/.
Tegusõna "olema" ("kuvanda" või "kuvuanda") on ainuke ebaregulaarne tegusõna kituba keeles.
Kõik muud tegusõnad moodustatakse abitegusõnadega, näiteks sõna "kusala" (töötama).
Sõnavara.
Enamik kituba keele sõnu tulevad kikongo keelest. Ka teised bantu keeled, nagu näiteks jaka, lingala ja suahiili on seda mõjutanud. Lisaks on mõned sõnad laenatud prantsuse, portugali, hispaania ja inglise keelest, näiteks:
Jaapani spits

Jaapani spits (jaapani keeles 日本スピッツ "Nihon supittsu") on väikest kuni keskmist kasvu valgekarvaline koeratõug spitsi tõutüübist. Tõugu kasutatakse peamiselt lemmikloomana.
Tõug aretati 1920.–1930. aastatel Jaapanis teiste spitsitõugude ristamisel.
Nama keel

Nama keel, "Khoekhoegowab" (endise nimetusega hotentoti või damara keel, mõnedes allikates khoekhoe keel) kuulub khoisani keelkonda keskkhoisani keelte hulka . Seda kõneldakse Namiibias, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Botswanas. Nama keeles on kasutusel ladina kiri.
Nama keele rääkijaid on 251 100: Namiibias räägib seda keelt 200 000 inimest, Lõuna-Aafrika Vabariigis 50 900 ja Botswanas 200 inimest. Nendes riikides räägitakse nama keelt enim Oranje jõe ja Namakwalandi piirkonnas . Nama keel on oma rääkijate arvu poolest khoisani keelte seas üks elujõulisemaid.
Nama keel on Namiibia riigikeel. Nama keelt õpetatakse alg- ja põhikoolides, Namiibia Ülikoolis on seda keelt võimalik õppida doktoriõppe tasandini; loodud on namakeelsed raadiosaated ja grammatika ning välja antud sõnaraamatuid. Piibel tõlgiti nama keelde 1966. aastal. Keel on kasutusel ka asjaajamiskeelena.
Nama keelel on neli dialekti: kesk-damara, damara, namidama ja sesfonteini damara.
Fonoloogia.
Nama keelele on iseloomulikud oraalse ehk suus tekitatud õhuvooluga ingressiivsed (sissehingamisel moodustatavad) konsonandid – imihäälikud. Need on ainulaadsed, esinedes vaid Namiibia ja Lõuna-Aafrika khoisani keeltes, millest viimaste hulka nama keel kuulub.
Nama keeles on 5 vokaali: /i e a o u/, millest kolmel, /ĩ ã ũ/, esineb ninahääliku allofoon. "/a/" hääldub "[ə]" -na enne "/i/" -d või "/u/" -d.&lt;/ref name=Haacke/&gt;
Konsonante on 31, nende hulgas 20 imihäälikut.
Egressiivsed konsonandid (õhk voolab heli tekitamisel väljapoole):
'Mees nägi koera.' 
Levinud fraase:
"ǃGãi tses" – Tere päevast!
"ǃGãi ǁhoas" – Tere hommikust!
"ǃGãi ǃhoes" – Tere õhtust!
"Matisa" – Kuidas läheb?
"ǃGãise ǃgu re" – Head aega!
"ǃHaese mugus" – Peatse nägemiseni!
Arvsõnu nama keeles:
Kamai

Kamai (valgevene keeles "Камаі", leedu keeles "Kamojys", poola keeles "Komaje") on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Viciebski oblastis Pastavy rajoonis, Kamai külanõukogu keskus. Asulas on 779 elanikku (2001).
Kamais tegutseb keskkool, asulas on lasteaed, kultuurimaja, postkontor, raamatukogu. Külastajaid teenindab võõrastemaja «Дружба». Asulas on puidutööstus.
Kamais asus juba VII sajandil enne Kristust linnus, mis oli pidevalt asustatud IV sajandini peale Kristuse sündi. Esimest korda mainitakse XVI sajandil, mil seal asus Pronskitele kuuluv mõis. Hiljem kuulus see Rudamina-Dusetiškistele, aga aastast 1722 kuni võõrandamiseni Sulistrovskitele.
Kamaist sai alev aastal 1550, aastail 1663–1665 ehitati sinna Kamai Püha Ristija Johannese katoliku kirik, mis on üks vanemaid algsel kujul säilinud kirikuid Valgevenes. Kamai asukad võtsid osa 1863.–1864. aasta ülestõusust. XIX sajandi lõpus tegutses Kamais katoliku kirik, alevis oli juutide kool, haigla, kõrts, veski, veinikelder. Kamais peeti seitse korda aastas laata. XX sajandi algul tegutses Kamai kiriku juures Valgevene luuletaja ja rahvusliku liikumise tegelane Kazimir Swajak.
Aastatel 1795–1917 oli Kamai Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. 1940. aastal kaotas Kamai alevi staatuse.
VÕIMLA

VÕIMLA on Tartus tegutsev sportliku vabavõitluse (MMA) ja Brasiilia jiu-jitsuga (BJJ) tegelev spordiklubi.
Ajalugu.
Klubi loodi 2003. a ning kandis algselt nime Elustreening Eesti. Alates 2011. a tegutseb klubi VÕIMLA nime all. 
VÕIMLA võitlejad.
VÕIMLA on koduklubiks mitmetele Eesti parimatele vabavõitlejatele: Ott Tõnissaar, Jorgen Matsi, Lauri Ülenurm, Jüri Jõgiste. VÕIMLAs treenib ja õpetab Eesti esimene musta vöö omanik brasiilia jiu jitsus - Martin Aedma.
Kommunikatiivne keeleõpe

Kommunikatiivne keeleõpe on meetod, mis võeti maailmas laialdaselt kasutusele 1960. aastatel. Selle kasutamise peamiseks eesmärgiks on suhtluspädevuse saavutamine. Kommunikatiivse keeleõppe kaudu arendatakse võrdselt kõiki keele osaoskusi – nii lugemis-, kuulamis-, kirjutamis- kui ka kõnelemisoskust.
Kommunikatiivse keeleõppe metoodikas on väga tähtis kasutada niisuguseid materjale ja ülesandeid, millega õppijad puutuvad kokku igapäevaelus.
Kommunikatiivse õppe tunnused.
Kommunikatiivse õppe viis põhijoont:
1) peamine rõhuasetus on interaktiivsel õppimisel ja õpitava keele kasutamisel;
2) õpetuses kasutatakse autentseid tekste;
3) õppija tähelepanu juhitakse mitte ainult keelele, vaid ka õppimisele kui protsessile;
4) keeleõppe rikastamiseks kasutatakse õppija isiklikke kogemusi;
5) õpitut püütakse seostada keele kasutamisega ka väljaspool keeletundi.
Ühtsus (Läti partei)

Ühtsus (läti keeles "Vienotība") on Läti paremtsentristlik erakond. 
Erakond asutati valimisliiduna 6. märtsil 2010 ning muutus 6. augustil 2011 ühtseks parteiks.
Erakonna liider on Andris Piebalgs.
Anastomoos

Anastomoos ("anastomosis") on vere- või lümfisooni ühendav soon või närve ühendav närviharu.
Kopsud (kulinaaria)

Kopsud on toiduvalmistamisel kasutatavad loomakopsud. Toiduainena kasutatakse kopse nii kodumajapidamises kui ka lihatööstuses.
Eeltöötlus.
Koduses majapidamises kopsust toidu valmistamisel on soovitatav kopsust õhk väljutada (peksta näiteks tainarulliga). Seejärel eemaldatakse kopsukelme ning kops tükeldatakse. Tükeldamise käigus eemaldatakse hingetoru osa ning suuremad läbivad õhutorud.
Valmistamine.
Kopse kasutatakse mitmesuguste toitude valmistamiseks, nagu hautised, "pâte"'d, vorstid, aga ka eraldi toitudes nagu: