tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Velliste

Velliste on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Velliste on eestistamisel antud isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Vechterstein, Ventshikov, Visbert ja Vuks.
Järveotsa allasum

Järveotsa on allasum Tallinnas Haabersti linnaosas Väike-Õismäe asumis.
Asumi magistraaltänavaks on Järveotsa tee.
Too Good at Goodbyes

"Too Good at Goodbyes" on Suurbritannia laulja ja laulukirjutaja Sam Smithi kirjutatud (kaasautorina) laul tema teiselt stuudioalbumilt, mis anti välja singlina 8. septembril 2017. Laulust on valminud ka muusikavideo. 
31. augustil 2017 teatas Smith sotsiaalmeedias, et ilmumas on uus muusikapala. 8. septembril avaldati laul allalaadimiseks ja voogedastuseks.
8. septembril võis kuulda-vaadata Smithi uue laulu "Too Good at Goodbyes" muusikavideot juba ka YouTube'is ja Vevo's.
"Too Good at Goodbyes" jõudis edetabeli UK Singles Chart tippu 15. septembril 2017. 21. septembri seis tõi 33 000 allalaadimist ja 4,4 miljonit voogedastust, edestades numbrites Taylor Swifti laulu "Look What You Made Me Do".
Piirsalu vana kalmistu

Piirsalu vana kalmistu on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Piirsalu külas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu asub Risti–Kuijõe tee ääres, umbes 600 m Piirsalu kirikust ja 300 m Piirsalu uuest kalmistust lõuna pool.
Risti–Kuijõe tee

Risti–Kuijõe tee (registrinumber 16151) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas.
Tee algab Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maanteelt Risti alevikust, läbib Piirsalu küla ning lõpeb ristudes Keila–Haapsalu maanteega Kuijõe küla piires.
Tee pikkus on 12,2 km.
Õpikäsitus

Õpikäsitus on arusaam sellest, mis eesmärkidel ja mil viisil õppimine toimub ja millistes suhetes on õppeprotsessis osalejad, ning nende arusaamade rakendamine praktikas. Õpikäsitus on osa haridusfilosoofiast ja koolikultuurist. 
2014. aastal koostatud "Eesti elukestva õppe strateegia 2020" seadis eesmärgiks õpikäsituse muutumise seoses teiseneva ühiskonna, töömaailma ja tehnoloogiaga. 
Nüüdisaegses õpikäsituses peetakse oluliseks õppimise õppijakesksust, võtmepädevuste omandamist, uue teadmise olemasolevaga sidumist, õpitava lõimimist (lõimitud õpe) erinevate aine- ja eluvaldkondadega, õpioskuste ja probleemilahendusoskuste omandamist ning koostöist õppimist. 
Nüüdisaegse õpikäsituse aluseks on konstruktivistlik teadmuskäsitus.
Õpikäsitus ei sisalda arusaamu sellest, millises koolis peaks õpilane õppima ja millised on koolitegelikkuse (vt ka koolivägivald) toimed õpilase elule jpm.
Kodu (film 2009)

"Kodu" ("Home") on Yann Arthus-Bertrandi dokumentaalfilm elurikkusest Maal ja inimtegevuse mõjust ökoloogilisele tasakaalule. Film koosneb põhiliselt aerovõtetest Maa eri paigus.
Ingliskeelset teksti loeb Glenn Close, filmist on mitmes keeles (ka subtiitritega) versioone. Muusika autor on Armand Amar.
Kriitika.
Filmile on ette heidetud kaunite vaadete ja sünge sisu vastuolu, Glenn Close'i jutustajahääle liigõpetlikku stiili ja sponsorite tegevusala vastandlikkust filmi sõnumiga.
Tartu Ülikooli Kliinikumi kirurgiakliinik

SA Tartu Ülikooli Kliinikumi Kirurgiakliinik on üks kliinikumi suuremaid üksusi, asukohaga L. Puusepa 8, Tartu. See koosneb kuuest osakonnast: abdominaalkirurgia osakond, ambulatoorse kirurgia osakond, lastekirurgia osakond, uroloogia ja neerusiirdamise osakond, veresoontekirurgia osakond, üldkirurgia ja plastikakirurgia osakond. 
Ajalugu.
Taasavatud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna kirurgia õppetooli juhatajaks valiti 1804. aastal professor Ehrenreich Kauzmann. Kirurgiaosakond avati 1806. aastal kuue voodikohaga. Osakonnas on töötanud Nikolai Pirogov (1836–1841), G. E. Adelmann (Georg Adelmann) (1847–1871), Ernst Bergmann (1871–1878) jne.
1875. aastal avati Tartus Toomel kirurgiakliinik. 1921. aastal loodi Maarjamõisas II kirurgiakliinik.
Ajavahemikul 1945–1992 jagati kliinilised baasid kirurgias kolme kirurgiakateedri vahel: teaduskonnakirurgia Toomel, üldkirurgia ning hospitaalkirurgia Maarjamõisas.
Venia legendi

Venia legendi (ladina keeles "luba lugeda"), harvem venia docendi ("luba õpetada") ehk loengupidamisluba on õppejõule antud õigus ülikoolis oma erialal loenguid pidada.
Mõnedes ülikoolides on ette nähtud, et ametikoha taotlemise käigus tuleb õppejõu kandidaadil pidada oma õpetamisoskuse demonstreerimiseks avalik "venia legendi" loeng (ehk habilitatsiooniloeng). Teistes ülikoolides nimetatakse "venia legendi" loenguks juba ametisse määratud professori inauguratsiooniloengut. 
Kirjandus.
Behmel, A.; Neudorfer, K. (2016): The Foreigner's Guide to German Universities: Origin, Meaning, and Use of Terms and Expressions in Everyday University Life; Columbia University Press, lk. 164.
Carin Göring

Carin Axelina Hulda Göring (ka Carin Göring; sünninimi paruness von Fock, esimeses abielus Kantzow; 21. oktoober 1888 Stockholm – 17. oktoober 1931 Stockholm) oli Saksamaa kõrge riigitegelase Hermann Göringi esimene abikaasa.
Carin Göringi vanemad olid vabahärra Carl Alexander Fock (1854–1938) ja Huldina Beamish. Carin oli 1910. aastast abielus Rootsi ohvitseri Nils von Kantzow'ga. Neil sündis 1912. aastal poeg Thomas († 1973).
1920. aasta veebruaris tutvus Carin Rockelstadti lossis viibides kõrgelt autasustatud sõjalenduri ja lennufirma Svenska Lufttrafiku juhtpiloodi Hermann Göringiga (David Irving, 42:1989). Nad armusid teineteisesse. Sama aasta suvel alustasid nad kooselu Saksamaal. Carini poeg jäi Rootsi, kuid oli emaga kirjavahetuses (Irving, 1983). Saksamaal hakkas Carin NSDAP huvides tegema propagandat (Eberle ja Uhl, 431:2006; David Irving, 52:1989).
3. veebruaril 1923 (teise allika kohaselt 3. jaanuaril) Hermann ja Carin abiellusid. 
Göringi biograafia kohaselt kirjutanud Göring Carini emale ja palunud tema eest hoolt kanda: "She is everything to me" (Irving, 1983) ning von Fock vastanud, saates Göringile 20 "gold crowns" ("Carinilt") ja söögipaki, milles oli või ja kohv (Irving, 64:1983).
Carini esimese abikaasa rahaga omandas Göringi perekond Müncheni lähedal väikese villa. Carin põdes rinnaangiini ("angina pectoris)", astmat ja reumat.
Pärast ebaõnnestunud õllekeldriputši 1923. aastal elasid nad Göringi vahistamismääruse tõttu neli aastat paguluses mitmel pool Euroopas. Göringi tõustes Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei üheks juhiks, hakati Carinit nimetama "natsionaalsotsialismi maskotiks".
1931. aasta suvel reisisid Göringid Rootsi. 25. septembril suri ootamatult Carini ema. Ema matustel sai Carin kopsunakkuse ja naasis Stockholmi, kus ta südameprobleemide tõttu pöördus Brunkeberstorgil asuvasse haiglasse (Irving, 64:1983). Vapustusest nõrgestatuna suri ta oma ema matustele järgnenud päeval, 17. oktoobril 1931 tuberkuloosi, teise allika kohaselt infarkti ning kolmanda allika kohaselt südamepuudulikkusse.
Carin teisest abikaasast.
Carinit tema esimese abikaasa Nilsi, kes nimetas Carinit veel aastaid hiljemgi "lost treasure'iks", hilised õhkamised ei kõigutanud. 
Carini teine abielu muutis ta elu, vaimustunult kirjutas ta sõbrale: "God! How wonderful it is to have a husband who doesn’t take two days to see the point of a joke." (Irving, 60:1983) 
Mälestuse jäädvustamine.
Carin maeti Rootsi. Kui Carin Göringi haud langes Rootsis vandaalide ohvriks, lasi Göring naise põrmu Saksamaale tuua ja matta Schorfheidesse selleks ehitatud mausoleumi (vt Carinhall). 
Göring hindas oma naise mälestust kõrgelt, sisustades ühe saali oma Saksamaa kodus kabeliks, kus oli abikaasale pühendatud altar.
Göring nimetas oma surnud naise auks mootorjahi: luksusjaht Carin II.
Lihavõttemuna

Lihavõttemuna ehk pühademuna on lihavõtteks värvitud muna.
Lääne popkultuuris toob lihavõttemune lihavõttejänes.
Cheb Tarik

Cheb Tarik (kodanikunimega Tarik Belgot) on Alžeeria muusik, kes nüüd elab Pariisis Prantsusmaal. Tal on plaadileping Universal Music Groupiga.
Karjäär.
Tema esimene hitt "Reggae Raï" oli kaver ja tribüüt laulule "Reggae Night", mida laulis Cheb Hasni (muusik, kes sündis Oranis Alžeerias ning kelle tapsid Islami fundamendalistid). Singel "Reggae Raï" sai mõneks nädalaks ka muusika edetabelitesse, seda müüdi 171 000 eksemplari ja see ilmus mitmel kogumikalbumil. Aastal 2001 andis Tarik oma panuse kogumikalbumisse "Big Men", mis segas "raï" ja "reggae" muusikastiile. Albumi, mis sai tuntuks muusikaliste žanrite mitmekesisuse poolest, tegi hitiks singel "J'ai pas besoin". Tariku nimi jõudis sellega rambivalgusse ning müüginumbrid ületasid 6 miljoni piiri.
Ta on teinud koostööd ansambliga Scred Connexion laulus "J'ai vu trop de frères partir", mis ilmus nende albumil "Du mal a s'confier".
Aed-mustköömen

Aed-mustköömen ("Nigella sativa") on tulikaliste sugukonda mustköömne perekonda kuuluv rohttaim. 
Botaanilised tunnused.
See üheaastane taim kasvab 20–40 cm kõrguseks. Aed-mustköömne vars on püstine. Lehed on niitjate hõlmadega. Õied on viie kroonlehega ja valget, violetset või sinist värvi. 
Aed-mustköömne vili on paljuseemneline kupar.
Levila.
Looduslikult kasvab taim Lõuna-Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias. 
Taimi kasvatatakse seemnete saamiseks ka Egiptuses, Indias, Pakistanis, Iraanis, Iraagis ja Türgis. 
Saadused.
Aed-mustköömne peamiseks saaduseks on vili (seemned) aed-mustköömne seemned – neist valmistatakse rasvõli, eeterlikku õli ning neid kasutatakse maitsetaime ja droogina. 
Seemnete ("Nigella semen") külmpressimisel saadakse aed-mustköömne rasvõli, veeauruga destilleerimisel või kemikaalidega ekstraheerimisel saadakse aed-mustköömne eeterlik õli.
Ajalugu.
Taim on kasutusele võetud Mesopotaamias või Vana-Egiptuses, Lähis-Idas kasutatud ravimtaimena juba 3000 aastat. 
Hippokrates Kosilt olevat väitnud, et taim aitab kehalise ja vaimse kurnatuse korral.
Taim leiab kasutust sellistes ravipraktikates nagu Unani meditsiin, ajurveeda ja Siddha meditsiin ja Islami meditsiin ('Al-Tibb al-nabawī').
Castello Baradello

Castello Baradello on Itaalia põhjaosas oleva Como linna lähistel asuval 430 meetri kõrgusel mäel paiknev kaitserajatis.
Ajalugu.
Loss on ehitatud kohta, kus asus antiikne asula "Comum Oppidum" ehk Como; see paik oli asustatud vähemalt juba 1. aastatuhandel eKr. Tegemist oli ka ühe viimase Bütsantsi tugipunktiga piirkonnas - Como alistus langobardidele 588. aastal. Loss taastati Lombardia Liiga sõdade ajal keiser Friedrich I Barbarossa abiga (kes elas seal 1158. aastal). 1178. aastal kinkis Friedrich I lossi Como kodanikele.
1278. aastal suri kindlustuses Milano valitseja Napoleone della Torre, kes oli sinna pärast Desio lahingut Milano peapiiskop Ottone Visconti poolt vangistatud.
Pärast Como vallutamist 1335. aastal taastas Milano valitseja Azzone Visconti kindlustuse, laiendas seda ning ehitas veel teisegi lossi ("Castello della Torre Rotonda" – 'ümara torni loss', mis on praeguseks hävinenud) ja tsitadelli.
1527. aastal lammutasid hispaanlased lossi Saksa-Rooma riigi valitseja Karl V käsul, et vältida selle langemist Milano hertsogiriiki tunginud Prantsusmaa vägede kätte. Alles jäeti vaid torn.
Varemetes loss kuulus vahepeal munkadele ja seejärel eraisikutele. 1971. aastal loss restaureeriti.
Kirjeldus.
Lossi kõige paremini säilinud element on nelinurkne torn, mille mõõtmed selle alumises otsas on 8,2 x 8,35 meetrit ja mis on 27,5 meetrit (teistel andmetel 35 meetrit) kõrge. Kunagi olid tornil ka gvelfide tüüpi (ehk tavapärased nelinurksed) sakmed.
Torni müürid pärinevad küll Bütsantsi ajast (6.–7. sajand), kuid hiljem on neid kõrgemaks ehitatud; müüridele lisati mainitud sakmed ja rajati ka täiendavad välised müürid.
6. sajandist pärinevad ka Püha Nikolause kabel ja väiksem nelinurkne torn (4,4 x 4,15 meetrit), mida kasutati kastellaani elukohana.
Enimex

OÜ Enimex oli 26. septembril 1994 asutatud Eesti lennufirma, mis lõpetas tegevuse 2007. aastal. 
Lennukid.
Ettevõte on kasutanud järgmisi lennukeid:
Õnnetused.
Enimexil juhtus tegevusaja jooksul kolm rasket ja kolm kergem õnnetust, rasketes hukkus kokku 6 inimest.
Paulo Dybala

Paulo Bruno Exequiel Dybala (; sündinud 15. novembril 1993 Córdobas) on Argentina jalgpallur. Ta mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis AS Roma ja Argentina jalgpallikoondises.
Aastatel 2015–2022 mängis ta Juventuses, kellega tuli viis korda Itaalia meistriks ja võitis neli Itaalia karikat.
Tänu tema loomingulisele mängustiilile, kiirusele, talendile ja heale tehnikale kutsutakse teda hüüdnimega La Joya (hispaania keeles 'juveel'),
Klubikarjäär.
Algusaastad.
Dybala alustas karjääri 17-aastaselt Argentina klubis Instituto de Córdoba. Instituto mängis toona paremuselt Argentina teises liigas Primera B Nacional.
Oma ainsal hooajal selles klubis tegi ta kaasa 38 kohtumises ja lõi 17 väravat.
Palermo.
29. aprillil 2012 siirdus ta Itaalia kõrgliiga klubisse Palermo. Dybala allkirjastas lepingu, mis seoks ta klubiga neljaks aastaks.
2013–14 hooajal aitas ta Palermol tulla Seria B võitjaks. Järgmisel hooajal lõi ta Serie A-s 13 väravat ja jagas 10 resultatiivset söötu, mis tegi temast 2014–15 hooaja parima väravasöötude jagaja.
Juventus.
Dybala liitus 4. juunil 2015 Juventusega, sõlmides lepingu viieks aastaks. Üleminekusummaks oli 32 miljonit eurot.
8. augustil debüteeris ta Itaalia superkarikas ja lõi ka debüütvärava, kui Juventus võitis Laziot 2:0. Esimesel hooajal klubiga võitis ta Coppa Italia ja tuli Itaalia meistriks.
27. septembril 2016 lõi ta Meistrite Liiga grupifaasis värava 4:0 võidumängus Zagrebi Dinamoga.
3. aprillil 2017 pikendas Dybala lepingut Juventusega aastani 2022.
2016–17 hooajal lõi ta Meistrite Liiga veerandfinaalis Barcelona vastu kaks väravat, kui itaallased võitsid kodus 3:0.
Koondisekarjäär.
Tänu oma juurtele võinuks Dybala kuuluda ka Poola või Itaalia koondisse, kuid ütles, et tunneb ennast argentiinlasena ning on alati unistanud mängida Argentina koondises.
Dybala tegi debüüdi Argentina rivistuses 13. oktoobril 2015, tulles 75. minutil vahetusest MM-i valikmängus Paraguayga. 
Esimese värava lõi ta koondise särgis 20. novembril 2018 sõprusmängus Mehhiko vastu.
Ta kuulus Argentina koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
Mängustiil.
Dybala mängustiili on võrreldud tema selliste kaasmaalaste nagu Sergio Agüero, Javier Pastore, Carlos Tévez, Omar Sivori ja Lionel Messi, samuti ka Itaalia ründajatega Vincenzo Montella, Alessandro Del Piero ja Roberto Baggio omaga.
2014. aastal nimetas Hispaania spordiajakiri Don Balón Dybalat üheks paljulubavamaks noormängijaks, kes on sündinud pärast aastat 1993.
"Seisuga 29. september 2017"
Isiklikku.
Paulo Dybala sündis Laguna Largas Córdobas Argentinas. Tema vanaisa Bolesław Dybała, kes põgenes teise maailmasõja ajal perega Argentinasse, oli pärit Poolast. Dybalal on emapoolse vanaema Da Messa kaudu ka Itaalia juured.
13. augustil 2012 sai Paulo Dybala Itaalia kodakondsuse.
Dani Pedrosa

Daniel Pedrosa Ramal (sündinud 29. septembril 1985 Sabadellis) on Hispaania motoringrajasõitja.
Ameerika Välispoliitika Nõukogu

Ameerika Välispoliitika Nõukogu (AFPC) on Ameerika Ühendriikides Washingtonis alates 1982. aastast tegutsev konservatiivne mittetulunduslik Ameerika Ühendriikide välispoliitika analüüsikeskus.
Dwayne Johnson

Dwayne Douglas Johnson (sündinud 2. mail 1972 Haywardis Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja, WW2 maadleja ja endine Ameerika jalgpalli mängija.
Johnson on tuntud ka The Rock nime all.
Keila algkooli hoone

Keila algkooli hoone asub Keilas aadressil Pargi tänav 2. 
Keila algkooli hoone valmis 1930. aasta septembris ja see rajati Vabadussõjas langenute mälestuseks. Tänapäeval õpivad hoones Keila Kooli 1.-4. klassi õpilased.
Algkooli hoone on lihtne traditsionalistlik kolmekorruseline kivimaja. Pargi tänava poolset otsafassaadi rõhutab monumentaalne barokne portaal. Soklikorruse välissein on väljastpoolt vooderdatud klombitud paega.
Hoone ehitati aastaga ehk 1929–1930. Arhitekt oli Tõnis Mihkelson, teistel andmetel osales ka arhitekt August Tauk. Ehitas ettevõtjast arhitekt Madis Kolk 95 000 krooni eest.
Hoones oli 15 klassiruumi, saal ja muud kõrvalruumid.
1960. aastail ehitati vana kõrvale tüüpprojekti järgi uus keskkoolihoone.
Vabadussõja mälestusmärk.
Sissepääsu kõrval vasakul asub marmortahvel aastaarvuga 1930 ja paremal marmortahvel tekstiga: "Austawaks mälestuseks Wabadussõjas langenuile ehitasid selle koolimaja Keila alew ja Keila wald". 1990. aasta septembris paigaldati välisukse kõrvale tahvli koopia. Originaal asub teise korruse suure koridori seinal. Tahvel säilis peidetuna kooli pööningul, prahi ja liiva sees.
Keila tervisekeskus

Keila tervisekeskus koosneb ujulast ja spordikompleksist ning see oli rajamise ajall üks Eesti esimesi tänapäevaseid ujulaid.
2001. aastal valminud hoones asuvad lisaks ujulale ka sportmängude saal, jõusaal, aeroobikasaal ja keeglisaal.
Ajalugu.
1980. aastate lõpul jäi Harju KEKi alustatud suure spordihoone ehitus seisma. Poolik hoone anti Keila linnale üle 1990. aastate alguses. Möödus veel 10 aastat, enne kui ehitisele, nüüd juba Keila tervisekeskuse nime all, pandi nurgakivi 25. mail 2000. Projekti autorid on arhitektid Ain Padrik ja Kristi Alamaa. Esialgu valmis ujulaosa, mis avati mais 2001. Teise järguna avati sama aasta detsembris spordihall.
Tervisekeskuses on kasutatud omal ajal parimat saadaolnud tehnoloogiat, juba algusest peale on siin olnud soojustagastusseadmed, mis maksimaalselt taaskasutavad basseinivett, reovett ja õhusoojust. Päikesepaneelid tervisekeskuse katusel olid paigaldamise ajal üks suuremaid töötavaid päikeseenergiat tootvaid paigaldisi Eestis.
Ehitis võitis Eesti Teraskonstruktsiooniühingu konkursi "Terasehitis 2001". Eestis esmakordselt korraldatud sellelaadsel konkursil tõsteti esile ehitisi, mille arhitektuurne lahendus koos ökonoomse ja kvaliteetse teostusega demonstreerib terase kui konstruktsioonimaterjali erinevaid rakendusvõimalusi. Konkursile võis esitada objekte, mis on valminud kolme viimase aasta jooksul. 
Keila linna edelaosas asuvad Keila terviserajad, kus asuvad jooksu-, suusa-, rulluisu- ja kettagolfirajad ning jalgpalliväljakud. Piirkonna haldamiseks asutas linnavalitsus 28. augustil 2007 SA Keila Terviserajad, mis anti 2013. aasta augustis üle Keila tervisekeskusele.
Keila malevkond

Keila malevkonna tunnuslause - KAITSTUD JA HOITUD KOGUKOND!
Keila malevkond on Kaitseliidu Harju maleva allüksus. Malevkonna vastutusala hõlmab praktiliselt kogu Lääne-Harjumaad, kokku nelja kohaliku omavalitsuse maa-alal. 
Malevkonna eesmärk on koondada ja koolitada kõiki oma liikmetest kaitseliitlasi ja alas elavaid riigikaitsest hoolivaid elanikke olema valmis toimetulekus kriisiolukordades ja sõjas.
Malevkond on kogukonna vastupidavuse võimendaja rasketel aegadel, pakkudes organiseeritud toetust ja julgestust elanikele, kohalikule omavalitsusele ja jõustruktuuridele.
Malevkond koosneb relvastatud võitlejate allüksustest, erinevatest toetusvõrgustikest, Naiskodukaitse jaoskondadest, Noorte Kotkaste ja Kodutütarde rühmadest.
Liivasäär

Liivasäär on 1,5 hektari suurune saar Soome lahes, halduslikult Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Toolse looduskaitsealal. Saar asub Toolse jõe suudmest idas. Saare rannajoone pikkus on 1,5 kilomeetrit.
Saarel kasvab rohttaimestikku.
Liivasäärest põhja jääb Pühakari.
Carl Axel Mothander

Carl Axel Mothander (14. jaanuar 1886 Stockholm – 29. aprill 1965 Stockholm) oli Rootsi sõjaväelane, ajakirjanik ja tõlkija, kes võttis osa Eesti Vabadussõjast ning elas aastatel 1928–1940 Eestis.
Elulugu.
Carl Axel Mothander sündis 1886. aastal Stockholmis. Tema vanemad olid raenõunik Axel Mothander ja Beda Lagerholm. Lapsena tegi Carl koos vanematega reisi Eestisse. 1906. aastal alustas ta õpinguid Uppsala Ülikoolis õigusteaduse erialal. 1918. aastal osales ta koos Rootsi vabatahtlikega valgete poolel Soome kodusõjas sanitaarkompanii juhina, sealhulgas ka Tampere ja Viiburi lahingutes. Teenistuse lõpetas ta majori auastmes ja kasutas seda tiitlit elu lõpuni.
1919. aastal tuli Mothander Eestisse, et organiseerida Rootsi vabatahtlike tegevust Vabadussõjas. Temast sai rootslaste väeosa ülem, kuid tekkisid konfliktid ja segadus raha jagamisel ning Mothander vabastati ametist. Üheksa aastat hiljem, automatkal läbi Versailles’ lepinguga tekkinud riikide, vahepeatusega reisikaaslase Toompea-tuttavate pool, jättis talle sügava mulje Tallinna uhke siluett, kontrastiks pehkinud laudisega sadamakai ja korruptsioonist nakatunud tolliametnikud. 1928. aastal asus Mothander elama Eestisse ja abiellus Tohisoo mõisniku Gotthard von Wrangelli (1838–1905) tütre Benita von Wrangelliga (1878–1967). Nende elukohaks sai maja Tallinnas Toompeal ja Tohisoo mõisasüda, kus tegeleti põllumajandusega.
Mothander üritas olla vahendajaks eestlaste ja baltisakslaste vahel. Eesti Vabariigi loomisega olid baltisakslased ilma jäänud 700 aastat neile kuulunud võimust, privileegidest ja enamikust maast ning nende olukord oli keeruline. Ta osales ka Eesti Punase Risti tegevuses ja võttis hiljem osa Punase Risti komisjoni tööst, mis uuris teise maailmasõja ajal Katõnis toiminud Poola ohvitseride massimõrva.
Mothander lahkus koos naisega Eestist 1940. aasta detsembris, kui Punaarmee oli Eesti hõivanud ja piirid olid juba suletud. Tänu Mothanderi Rootsi kodakondsusele õnnestus neil üle noatera Eestist välja pääseda tingimusel, et jätavad maha kogu oma vara. Saksa okupatsiooni ajal aitas ta Rootsi rahvusliikmete abistamiskomitee direktorina korraldada 7000 rannarootslase Rootsi evakueerimise.
Mothander elas elu lõpuni Stockholmis ning tegutses kirjaniku ja tõlkijana. Carl Mothander suri 1965. aastal.
Kirjanduslik tegevus.
Carl Mothanderi kirja pandud mälestused tema elust ja reisidest on huvitavad ning haruldased ajaloolised olustikukirjeldused. Näiteks oli ta tunnistajaks Punaarmee sissemarsile Eestisse 1940. aastal, seistes tee ääres koos kaitseliitlastega, kelle ülesandeks oli turvata kolonni võimalike rünnakute eest. Oma raamatus "Parunid, eestlased ja enamlased" käsitleb ta seda olukorda üksikasjalikult. Teise maailmasõja ajal reisis ta natside okupeeritud maades, lisaks Eestile näiteks Ukrainas, ja sõja lõpu agoonias vaevleval Natsi-Saksamaal ning kirjeldab neid olustikke oma raamatus "Rootsi kuninga valge laev. Riskantne mäng rannarootslaste pärast".
Teosed.
Carl Mothander on tõlkinud rootsi keelde A. H. Tammsaare "Kõrboja peremehe" (1938), samuti "Tõe ja õiguse" I osa, kuid sellele ei leidunud kirjastajat.
Eesti Suursaatkond Kiievis

Eesti Suursaatkond Kiievis on Eesti diplomaatiline esindus Ukrainas Kiievis aadressil Puškinska tn 43B.
Eesti ja Ukraina vahel sõlmiti diplomaatilised suhted 3. jaanuaril 1992.
Saatkonda juhib Eesti suursaadik Ukrainas.
Sillamäe Eesti Põhikool

Sillamäe Eesti Põhikool on eestikeelne põhikool Sillamäel.
Sillamäe Vanalinna Kool

Sillamäe Vanalinna Kool on kool Sillamäel.
Kool sai Sillamäe Vanalinna Kooli nime 1998. aastal.
Top Marine OÜ

Top Marine OÜ on Eesti ettevõte, mis toodab ujuvkaisid.
Ettevõtte juriidiline aadress on Harjumaa, Saue, Tule 21, 76505. Top Marine OÜ tootmine asub Lääne-Virumaal Rakvere külje all Näpil. Ettevõtte pakub tööd viieteistkümnele inimesele.
Top Marine OÜ põhikapital on 360 000 €. Ettevõtte käive 2013. aastal oli 2 682 582 € ja bilansimaht (käibe- ja põhivara summa, mis võrdub kohustuste ja omakapitali summaga) oli 1 106 276 €.
Ajalugu.
Top Marine OÜ on asutatud 10. veebruaril 2004. Ettevõtte esimene ujuvkai valmis aastal 1996.
Tooted.
Ettevõte toodab lihtsamatest plastujukitega ujumiskaidest keeruliste betoonist monoliitkaideni, kuhu sisse võivad olla projekteeritud nii elektri- kui veekanalid või reovee mahutid ja pumpamissüsteemid. Top Marine OÜ põhitooted on väikesadamatele suunatud sadamkaid ja monoliitkaid ning kaasnev lisavarustus: paadipoid, torupoomid, käimispoomid, vendrid, pollarid, valgustuspostid, pump out süsteemid jm.
Ettevõte on ujuvkaide baasil ehitanud sadamaid Eestis sellistes kohtades nagu Vanasadama Jahisadam, Heltermaa sadam, Kuressaare sadam, Kalevi Jahtklubi, Kärdla sadam ja Pärnu Jahtklubi. Suurim objekt on Riia Jahisadam, kus 2013. aastal valmis 1000 m ujuvkaisid koos ujuvate sadamahoonete, duširuumide ja laopindadega. Kaugematest kohtadest leiab nende ehitatud kaisid näiteks Jaapanist, Singapurist ja Norra põhjaosast.
Tunnustus.
2014. aastal pälvis Top Marine OÜ konkursil "Ettevõtluse auhind" tiitlid "Aasta Ettevõtte 2014" ja ,Aasta Eksportöör 2014'. Konkurss "Ettevõtluse auhind" on kõrgeim riigipoolne tunnustus ettevõtjatele ja ettevõtlikkusele ning samas pikima ajalooga ettevõtluskonkurss Eestis. Aasta ettevõte valiti Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse (EAS) konkursi "Ettevõtluse auhind" ning Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ja Eesti Tööandjate Keskliidu Konkurentsivõime Edetabeli parimate seast.
Vinni mõis

Vinni mõis (saksa keeles "Finn") oli mõis rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jäävad Vinni mõisa maad Vinni valla territooriumile Lääne-Viru maakonnas, peahoone on Vinni alevikus.
Ajalugu.
1488. aastal jagasid vennad Brackelid - Otto ja Barthold von Brackel pärusmõisad Vinni ja Mõdriku mõisad. 1553. aastal vahetas Johan Brakel, Otto Tuwega Vinni mõisa Kohtla mõisa vastu. 
Vinni mõisa on esmamainitud 1531. aastal. 1553. aastal vahetas Otto Tuwe Vinni mõisa Johan Brackeliga Kohtla mõisa vastu. Enne Põhjasõda kuulus Budbergidele. 1766. aastal sai Vinni mõisa omanikuks kindralmajor Johann Dietrich Edler von Rennenkampff (1719–1783). 
1775. aastal andisid abikaasad oma varad Johann Diedrichsteini Vinni asutisele (aadlipreilide pansionaat), tingimusel, et kool alustab tegevust pärast mõlema asutaja surma. Peale Rennenkampffide surma avati 1775. aastast Vinnis asutus, mis pakkus elamisvõimalust vaesunud aadlidaamidele, ajapikku see muutus kooliks, mis pakkus kooliharidust neile aadlipreilidele, kelle perekonna rahalised võimalused või nende staatus orvuna ei võimaldaks seisusekohast haridust ja kasvatust saada.
1786. aastal hakkas mõisaproua eestvedamisel Vinni mõisas tegutsema kool kohalikele 8-10-aastastele lastele, see tähistab koolihariduse algust Vinnis.
Rakvere Spordikeskus

Rakvere Spordikeskus on Rakvere linna spordiobjekte haldav keskus, mis on loodud 2004. aastal. 
Objektideks on Rakvere spordihall, staadion ja kergejõustikuruum, Rahu hall, kunstmurustaadion, tennisestaadion, Palermo terviserajad, spordiväljakud ja kergliiklusteed. Rakvere Spordikeskus on võõrustanud spordihallis ja staadionil mitmeid rahvusvahelisi ja kodumaiseid spordivõistlusi ning üritusi.
Objektid.
Rakvere spordihall.
20. mail 2004 avatud Rakvere spordihall on suuruselt teine spordihall Eestis. Spordihalli aadress on Kastani puiestee 12. Spordiürituste kõrval korraldatakse Rakvere spordihallis kontserte, tsirkuseetendusi, messe, näitusi, seminare ja palju muud. Paljusid rahvusvahelisi võistlusi ja Eesti spordi tippüritusi võõrustavat Rakvere spordihalli külastab igal aastal üle 100 000 inimese. Spordihallis on võimalik harrastada paljusid spordialasid. On olemas korv- ja võrkpalliväljakud, judosaal, 15 meetri kõrgune kaljuronimissein, jõusaal, lauatennise- ja aeroobikasaal. Vaba aega aitavad meeldivalt sisustada ka infrapunasaun ja leilisaunad ning kohvik. Õppeklassis saab korraldada koosolekuid kuni 50 inimesele ning VIP-ruumis nõupidamisi kuni 12 inimesele.
Staadion ja kergejõustikuruum.
Staadion ja kergejõustikuruum asuvad Rakvere Spordihalli kõrval aadressil Kastani puiestee 12. Staadion avati 29. mail 1930, viimati remonditi seda 2004. aastal. Staadioni kõrval on 2500-kohaline statsionaarne tribüün ja kergejõustikuruum ehk maneež. 
Kunstmurustaadion.
Kunstmurustaadion asub aadressil Võidu 67. Kompleksi kuuluvad kunstmurukattega jalgpalliväljak, pallimänguplatsid (korvpall, võrkpall, tennis, rannavolle), kergejõustikuosa (8 rajaga jooksusirge, kuulitõukesektor ja kaugushüppekastid), 250-kohaline teisaldatav tribüün.
Tennisestaadion.
Tennisestaadion asub aadressil Näituse 2a. Tennisestaadionil on kolm savi-liivaväljakut, riietus. ja pesemisruumid ja spordiõpperuum. 
Rahu hall.
Rahu hall asub Rahu 15. Hallis on täismõõtmetes pallimängusaal (korvpall, võrkpall), judosaal ja jõusaal. 
Palermo terviserajad.
Terviserajad asuvad Palermo linnaosas.1930. aastatel asusid seal lasketiirud, 1985. aastast valgustatud suusarada, alates 1999 terviserajad. Radade pinnakate on looduslik või kaetud saepuruga ning radade pikkus on 2,2 km ja 3 km. 
Spordiväljakud.
Rakvere Spordikeskus haldab eri linnaosades paiknevaid spordiväljakuid ja -platse, mida on Rakveres kokku 19:
Harju KEKi tehnotalituse hoone

Harju KEKi tehnotalituse hoone oli tähelepanuväärne 20. sajandi arhitektuuri näide Eestis.
Ajalugu.
1985. aastal valmis Keilas aadressil Paldiski mnt 21 arhitektide Ain Padriku ja Rein Tominga projekteeritud Harju KEKi tehnotalituse hoone. See oli osalt kahe- ja osalt kolmekorruseline silikaattellistest raudbetoonkarkassiga tahukalise vormiga hoone, kus rõhutatult avatud raudbetoonkarkass fassaadil mõjus ka mängleva dekoratiivelemendina. Konstruktivistlikku iseloomu rõhutasid akende alumiiniumkonstruktsioonid, žalusiirestid, keravalgustid fassaadi karkassikonsoolidel ning interjööris, sisemised klaasitud valgusšahtid, lahtiste trepisüsteemide metallpiirded ja mõned muud detailid. Konstruktivistlik lähenemine, mis Eestis tuli moodi 1980. aastatel, soosis igati tarindi eksponeerimist.
Kui esimesel korrusel olid tööruumid kabinetisüsteemis, siis teisel ja kolmandal korrusel oli valdav lahtine büroosüsteem. Sisekujunduse oli teinud sisearhitekt Rein Laur. Kunstiajaloolase Krista Kodrese hinnanguil oli tegemist Eesti interjöörikujunduse esimese "high-tech"'i ideede kontseptuaalse rakendusega. Ruumides olid kõik kommunikatsioonid nähtavale jäetud.
Harju KEKi uus peahoone valiti 1985. aastal Eesti NSV parimaks ehitiseks. Objekt leidis tunnustust ka NSV Liidu tasandil: 3. üleliidulisel arhitektuuriteoste konkurss-ülevaatusel pälvis see teise preemia. Hoones asusid ka Braavo kaubamaja ja Keila vallavalitsus. Jaanuaris 2021 algas hoone lammutamine, mis lõppes sama aasta aprillis. Lammutati ka 1950. aastatel ehitatud KEK-i vana peahoone. Samasse kohta hakati kevadel 2024 ehitama Keila Keskuse hoonet, mis peaks valmima 2026. aasta I kvartalis.
Somebody's Crying

"Somebody's Crying" on Chris Isaaki kirjutatud ja esitatud laul tema viiendalt stuudioalbumilt "Forever Blue". Laul avaldati 1995. aasta mais albumi esimese singlina.
Ott Ojaveer

Ott Ojaveer (sündinud 10. juunil 1965 Tallinnas) on eesti koolijuht, Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor, Tartu Ülikooli teaduskooli nõukogu liige.
Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 1. Keskkooli. 1990. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli geofüüsikuna.
Ta oli aastatel 1991–2001 Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi direktor. 2001. aastast on ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor. 
Isiklikku.
Tema ema Helle-Maire Ojaveer on eesti tehnikateadlane ja isa Evald Ojaveer oli eesti merebioloog. Tal on kaksikvend Henn, kes on eesti bioloog.
Aed-mustköömne eeterlik õli

Aed-mustköömne eeterlik õli ("Nigellae sativae aetherolum"; EO) on aed-mustköömne seemnetest veeauruga destilleeritud või kemikaalidega ekstraheeritud eeterlik õli.
Seemnetest saadava eeterliku õli kogus ja koostis varieeruvad ning sõltuvad ka taime kasvupiirkonnast. 
Teadusuuringutes.
Ühe uuringu kohaselt sisaldas aed-mustköömne eeterlik õli, mida kasutati diabeetikutel veresuhkru näitajate parandamisel, mitmeid hormoone – folliikuleid stimuleeriv hormoon, luteiniseeriv hormoon, prolaktiin, progesteroon, testosteroon, östradiool, ja need võivad põhjustada häireid menstruaaltsüklis.
Eeterlikul õlil on võrreldes tetratsükliini, tsefuroksiimi ja tsiprofloksatsiiniga tugevam antibakteriaalne ja võrreldes klotrimasooliga tugevam seenevastane toime.
Ortoos

Ortoos on liigese, jäseme või muu kehapiirkonna toestamiseks ja kaitseks kasutatav enamasti plastikust või elastsest materjalist tehniline abivahend.
Ortoose kasutatakse vigastuste, reumaatiliste või artrootiliste haiguste korral, samuti pärast operatsiooni liigese, jäseme või mõne muu kehapiirkonna toetamiseks või fikseerimiseks.
Ortoosid aitavad vähendada koormust liigesele ja fikseerivad liigese loomuliku asendi, vältides liigese moondumist või vale asendi kujunemist. Ortoosid ka toestavad lihaseid ja sidemeid, vähendades neile langevat koormust. Levinumaid ortoose valmistatakse masstoodanguna suuruste järgi, kuid vastavad töökojad teevad vajadusel ka konkreetsele inimesele sobiva erimõõtmetega ortoosi.
Toestatava kehapiirkonna järgi eristatakse järgmisi ortoose:
Eestis on mitmed ortoosid sotsiaalhoolekande seaduse alusel osaliselt kompenseeritavate tehniliste abivahendite nimekirjas.
Rutja sõjaväelennuväli

Rutja sõjaväelennuväli (vahetevahel on kasutatud ka nime Kunda lennuväli) on mahajäetud endine Nõukogude Liidu lennuväe varulennuväli Lääne-Virumaal Haljala vallas Rutja ja Kiva küla maadel. 
Lennuvälja stardirada on 2,5 km pikk ja kaetud betoonplaatidega.
Rutja lennuväli oli Nõukogude Liidu 656. õhukaitse hävituslennuväepolgu ehk Tapa polgu varulennuväli. Lennuväli rajati 1980. aastate alguses, maaeralduse lennuvälja rajamiseks tegi Eesti NSV Rakvere rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee 9. aprillil 1981.
Lennuvälja ala on maakatastris riigikaitsemaa, mida haldab Kaitseliidu Viru malev. Malev kasutab lennuvälja territooriumi väljaõppeks, sinna on rajatud ka lasketiir.
Quadrilatero

Quadrilatero (tõlkes "nelinurkne") on nimi, mida traditsiooniliselt kasutatakse Austria keisririigi Lombardia-Veneetsia kuningriigis asunud kaitserajatiste süsteemi kohta. Kindlustuste võrgustik koosnes järgmisest neljast Mincio, Po ja Adige jõe vahel asunud kindlustusest: Peschiera, Mantua, Legnago ja Verona.
Nimi Quadrilatero viitab sellele, et kindlustuste asukohad moodustavad kaardil nelinurga. Napoleoni sõdade lõpust aastal 1814 kuni 1848. aasta revolutsioonideni olid need ainsad täielikult kaasajastatud ja relvastatud kindlused Austria keisririigis. 
Alates ligikaudu 1850. aastast saadeti positsioonidele varustust ja abivägesid uut Veneetsia–Milano raudteed pidi.
Kogemus Itaalia teisest iseseisvussõjast aastal 1859, kui Itaalia armee kasutas esmakordselt vintpüsse, sundis austerlasi ehitama veel teisegi kindlustuste liini. See koosnes kaheksast peakindlustuste joonest umbes nelja kilomeetri kaugusel asuvast kindlustusest, mis valmisid 1866. aastal ning asusid ümber Verona.
Spartakuse ülestõus

Jaanuariülestõus (ka Spartakuse ülestõus, saksa keeles "Spartakusaufstand") oli Berliinis 5.–12. jaanuarini 1919 toimunud üldstreik ja relvastatud võitlus, mille mahasurumisega lõppes Novembrirevolutsioon. Ehkki ülestõusu seostatakse Spartakuse Liiduga, ei osalenud see ega kommunistlik partei ülestõusu kavandamises ega vallapäästmises ning need liitusid ülestõusuga alles selle alguse järel.
Mäss suruti vabakorpuste toetusel maha ning selle käigus vahistati ja hukati Saksa kommunistide liidrid Karl Liebknecht ja Rosa Luxemburg.
Dominium maris baltici

Dominium maris baltici ('Läänemere dominioon') on hiliskeskajast pärit ladinakeelne fraas, millega peeti silmas Taani ja Rootsi kuningriigi eesmärki saavutada võim Läänemerel.
Fraasi kasutas esimest korda 1563. aastal Poola kuningas Sigismund II August.
Jaak

Jaak on eesti mehenimi. Jaak on lühivorm nimest Jacob (Jakob).
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Jaak 1951 mehel. Jaak on Eestis populaarsuselt 92. mehenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Jaak vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 40,78, ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 25,76. Jaak on keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 57).
Kaarel

Kaarel on eesti mehenimi.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kaarel 1388 mehel. Kaarel oli populaarsuselt 127. mehenimi.
Kaarel oli keskmiselt 33 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 33). Kõige populaarsem oli eesnimi Kaarel vanuserühmas 30–34, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 21,25. Kõige populaarsem on eesnimi Kaarel Hiiu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 20,49.
Marie Kaldvee

Marie Kaldvee (kuni 2021. aastani Marie Turmann; sündinud 23. jaanuaril 1995) on eesti kurlingimängija.
Ta lõpetas 2014. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 2018. aastal Eesti Lennuakadeemia lennunduse side- ja navigatsioonisüsteemide alal.
Sportlikud saavutused.
Kurlinguga on Kaldvee tegelenud aastast 2004 ning kuulunud aastast 2008 Eesti koondisse.
Kaldvee esindas Eestit noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis 13.–22. jaanuaril 2012, kus tuli segavõistkondlikult 16. ja segapaaride arvestuses 17. kohale. 
Maailmameistrivõistlused.
Marie Kaldvee on võistelnud maailmameistrivõistlustel segapaaride arvestuses koos Harri Lillega.
Alagrupis jagati 1.–2. kohta Venemaaga. Väljalangemismängudes võideti kaheksandikfinaalis Norrat, kuid kaotati veerndfinaalis Hiinale.
2018. aasta MM-il võitis ta koos Harri Lillega küll alagrupi, kuid hilisemate mängudega 8 parema sekka ei pääsenud.
Võideti alagrupp ning väljalangemismängudes Šotimaa, kuid veerandfinaalis kaotati Ameerika Ühendriikide võistkonnale.
Alagrupis saadi teine koht, kuid veerandfinaalis kaotati Norrale ning jäädi jagama 5. kohta Šotimaaga.
Alagrupis tuldi kolmandale kohale. Veerandfinaalis võideti Kanada 6:5, poolfinaalis Norra 8:6 ning finaalis jäädi alla Rootsile 4:8.
Euroopa meistrivõistlused.
Kaldvee võistles Eesti naiskonna koosseisus.
Mihkel

Mihkel on eesti mehenimi. Aramea ܡܝܟܐܝܠ (Mīkhāʼēl [miχaˈʔel]).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mihkel 2972 mehel. Mihkel oli populaarsuselt 47. mehenimi. Mihkel oli keskmiselt 33 aasta vanune (mediaanvanus oli 29). Kõige populaarsem oli eesnimi Mihkel vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 51,52.
Como toomkirik

Como toomkirik (ka Como katedraal, itaalia keeles "Cattedrale di Santa Maria Assunta", "Duomo di Como") on katoliku pühakoda Itaalias Lombardia maakonnas Como linnas. Toomkirik on ka Como piiskopkonna keskus ja see on pühitsetud neitsi Maarja taevaminekule.
Ajalugu.
Como järve lähedal asuv katedraal on üks piirkonna olulisemaid hooneid. Tavaliselt räägitakse sellest kui viimasest Itaalias ehitatud gooti stiilis katedraalist: selle ehitus kohal, kus varem oli romaani stiilis "Santa Maria Maggiorele" pühitsetud katedraal, algas 1396. aastal ehk 10 aastat pärast Milano toomkiriku ehituse algust.
Lorenzo degli Spazzi di Laino järelevalve all alanud ehitustööd ei lõppenud enne kui aastal 1770, mil valmis Filippo Juvarra kavandatud rokokoostiilis kuppel. Hoone imposantne läänepoolne esikülg valmis aastatel 1457–1498 ning sealt leiab lisaks roosaknale ka Comost pärit Plinius Vanema ja Plinius Noorema kujude vahel oleva portaali.
Kirjeldus.
Hoone on 87 meetrit pikk, 36–56 meetrit lai ja kupli tipp on 75 meetri kõrgusel. "Duomo" põrandaplaan on ladina risti kujuline, sel on keskel asetsev peamine lööv ja kaks külglöövi, mida eraldavad sambad. Kiriku ristlööv pärineb renessansiajast ja ristumiskoha kohal kõrgub imposantne kuppel. Apsiidid ja kooriruum pärinevad 16. sajandist.
Interjöörist leiab mõned ajaloolise tähtsusega gobeläänid, mis on valmistatud muuhulgas 16. ja 17. sajandil Ferraras, Firenzes ja Antwerpenis. Lisaks leiab pühakojast ka hulga 16. sajandist pärinevaid Bernardino Luini ja Gaudenzio Ferrari maale.
Mait

Mait on eesti mehenimi. Mait on lühivorm nimest Mattias. Nime eestikeelne variant on Matteus.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Mait 934 mehel. Mait oli siis Eestis populaarsuselt 176. mehenimi. Mait oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 43).
Kõige populaarsem oli eesnimi Mait vanuserühmas 45–49, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,14, ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 15,09.
Kulturkampf

Mõistega Kulturkampf ('kultuurivõitlus') tähistatakse Saksamaal Otto von Bismarcki valitsetud Preisi Kuningriigi (hilisema Saksa Keisririigi) ja paavst Pius IX aegse katoliku kiriku vastuseisu. Konflikt kestis ametlikult 1871–1887.
Bismarcki meetmed.
Vastasseisu alguseks peetakse 1871. aasta juulit, mil riigikantsler Otto von Bismarck likvideeris liberaalide toetusega Preisi kultuuriministeeriumist roomakatoliku ametkonna. Novembris keelas ta preestritel poliitiliste sõnavõttude pidamise. Järgnevalt kehtestati Bismarcki juhtimisel veel mitmeid korraldusi, mida võib näha katoliku kiriku vastu suunatuna.
Preisi Kuningriigi tasandil.
Konflikti jooksul vahistati 1800 katoliku preestrit ja võõrandati kirikuvarasid 16 mlj kuldmarga ulatuses. 1872 katkestas Bismarck Preisimaa suhted Vatikaniga.
Konflikti lõpetamine.
"Kulturkampf"i lõpetamine algas 1878. aastast pärast paavst Pius IX surma. 
Selleks ajaks ei olnud Bismarck saavutanud kõiki soovitud eesmärke. Üheks põhjuseks oli protestantide vastuseis tsiviilabielule ja riiklikule koolikorraldusele. Ka liberaalid nägid Bismarcki meetmetes põhiõiguste ohustamist. Kuna Bismarck soovis 1878. aastal Riigipäevas läbi suruda sotsiaaldemokraatide vastast seaduseelnõud ning vajas selleks liberaalide toetust, oli ta valmis kirikuvastaseid meetmeid lõdevandama.
Uue paavsti Leo XIII tulekuga hakkasid ka Preisimaa suhted Vatikaniga soojenema. Diplomaatilised sidemed taastati suvel 1882. 1886 ja 1887 vastu võetud "Rahuseadused" (saksa keeles "Friedensgesetze") viisid konflikti lõpetamiseni. 23. mail 1887 kuulutas Leo XIII ametlikult lõppenuks.
Mikk

Mikk on eesti mehenimi. Mikk on lühivorm nimest Nikolaus.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Mikk 1230 mehel. Mikk oli siis Eestis populaarsuselt 141. mehenimi. Mikk oli keskmiselt 27 aasta vanune (mediaanvanus oli 29).
Kõige populaarsem oli eesnimi Mikk vanuserühmas 30–34, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 28,36, ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 15,68.
Paavo

Paavo on eesti ja soome mehenimi. Paavo on üks soomekeelne variant nimest Paul (variandid on veel Paavali, Pauli).
Paavo nimepäev on Eestis ja Soomes 25. jaanuaril.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Paavo 262 mehel. Paavo oli levikult 391. mehenimi. Mati oli keskmiselt 51 aasta vanune (mediaanvanus oli 50). Kõige populaarsem oli eesnimi Paavo vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,74.
Peeter

Peeter on eesti mehenimi, mugandus apostel Peetruse nimest.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Peeter 3656 mehel. Peeter oli levikult 26. mehenimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Peeter 3887 mehel. Peeter oli Eestis levikult 25. mehenimi. Seisuga 2019. aasta 1. jaanuar oli Eestis eesnimi Peeter 3967 mehel. Peeter oli Eestis populaarsuselt 24. mehenimi. 
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Peeter 4105 mehel ja see oli levikult 23. mehenimi. Peeter oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 56). Kõige populaarsem oli eesnimi Peeter vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 64,81 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 66.
Tümokinoon

Tümokinoon on bioaktiivse toimega fütokemikaal, mida sisaldavad aed-mustköömne ("Nigella sativa") seemned ja nendest valmistatud aed-mustköömne õlid ja aed-mustköömne ekstraktid.
Farmakoloogilised uuringud.
Tümokinoon toimib antioksüdandina.
Tümokinoon ("TQ") toimib immuunsüsteemi – modulleerides põletikumediaatoreid.
Loomkatsetes toimib tümokinoon vähivastase ainena – selle toime täpseid molekulaarseid mehhanisme ei tunta.
Aed-mustköömne õli ja tümokinoon on osade "in vitro" vähirakuliinide uuringutes efektiivsed vere-, kopsu-, neeru-, maksa-, kõhunäärme-, eesnäärme-, emakakaela, soole- ja nahavähi korral.
"In vitro" katsed (2008) inimese kõhunäärme vähirakkude liiniga näitasid, et tümokinooni lisamine tappis ligi 80 protsenti vähirakkudest. Tümokinoon kutsus esile nende rakkude programmeeritud raku surma kasutades geene "p53", "Bax", "bcl-2" ja "p21".
Aasa Käsi

Aasa Käsi (aastast 1952 Aasa Drui; sündinud 11. oktoobril 1929 Tartus) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1948. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1953. aastal GITIS-e eesti stuudio.
Ta oli aastatel 1953–1970 Draamateatri näitleja. Aastatel 1970–1985 oli ta Eesti Pimedate Ühingu helistuudio diktor.
Isiklikku.
Ta oli aastast 1952 abielus Ben Druiga. Nende poeg Heini Drui on dokumentaal- ja muusikafilmide režissöör.
Rootsi lõvi mälestusmärk

Rootsi lõvi mälestusmärk on mälestusmärk Narvas. Sellega mälestatakse Põhjasõja Narva lahingut.
Mälestusmärk taastati kolmandiku võrra väiksemana ja selle avas 18. novembril 2000. aastal Narva lahingu 300. aastapäeva puhul Rootsi asepeaminister Lena Hjelm-Wallén. Kuningalossi lõvi asemel on skulptuur koopia Stockholmi Kuningliku Kunstiakadeemia peasissekäigu treppi kaunistavast lõvist. Stockholmis asuv lõvi on omakorda loodud Medici lõvide eeskujul. Karl XII monogrammi uuel sambal ei ole.
Taastatud Narva lõvi mälestusmärk asub Joaorus Linnuse tänaval.
Esimene mälestusmärk (1936–1944).
18. oktoobril 1936 avasid Rootsi laevastiku hävitajaga HMS Klas Horn Eestit külastanud Rootsi prints Gustaf Adolf ja krahv Folke Bernadotte Narva lahingu monumendi Narva linna sissesõidutee ääres Härmamäel. Stockholmi kuningalossi ees asuva Bernard Foucquet' pronkslõvi koopiana arhitekt Ragnar Österbergi kavandi järgi valmistatud 8,5 m kõrgune mälestusmärk koosnes Lääne-Rootsi graniidist väljaraiutud alusest ja sellel seisvast umbes 1,5 m kõrgusest ja üle 2 m pikast lõvist, mis oli valatud Otto Meyeri kunstivalukojas Stockholmis ning mida kohalik rahvas hakkas nimetama Rootsi kutsikaks. Mälestusmärgi ühel küljel oli Karl XII monogramm ja selle all aastaarv MD CC, teisel küljel kiri "SVECIA MEMOR, MC M XXXVI". Teise maailmasõja ajal mälestusmärk hävis, pronksist lõvi laaditi raudteevagunile ja ilmselt sulatati Saksamaal.
Rootsi Suursaatkond Tallinnas

Rootsi Suursaatkond Tallinnas on Rootsi diplomaatiline esindus Eestis Tallinnas. Suursaatkond asub aadressil Pikk 28 (Roseni palee).
11. detsembril 1989 avati Tallinnas Endla tn 4a Rootsi Leningradi peakonsulaadi Tallinna büroo. Büroos töötasid avamisel ajal konsul 'Håkan Damm, asekonsul Ann Kask, viisaspetsialistina Valdo Kask, konsulaar- ja informatsiooniküsimuste assistent Maarika Saarna, lisaks veel kaks abitöötajat Rootsist.
Enne teist maailmasõda asus Rootsi saatkond Riias, Tallinnas asus Rootsi konsulaat Valli tänav 4.
Eesti Suursaatkond Stockholmis

Eesti Suursaatkond Stockholmis on Eesti diplomaatiline esindus Rootsis Stockholmis. Suursaatkond asub aadressil Tyrgatan 3/3a.
Tuletõrjujate mälestusmärk

Tuletõrjujate mälestusmärk on töökohuste täitmisel hukkunud tuletõrjujate mälestuseks püstitatud mälestusmärk Mänsaku tänaval (majade nr 6 ja 7 vahel) Kristiine linnaosas Tallinnas.
Mälestusmärk püstitati 1983. aastal (tollal oli see koht Linnu teel), kui 1982. aastal valmis läheduses tuletõrje tehnilise talituse uus hoone (tollase aadressiga Linnu tee 75a). Hiljem oli hoones Mustamäe komando, praegu on hoone aadress Mänsaku 8. Kuni 1986. aastani kanti mälestusmärgile 10 hukkunud tuletõrjuja nimi.
Jõhvi lennuväli

Jõhvi lennuväli on Jõhvi vallas Puru külas asuv lennuväli, mis paikneb Jõhvi linnast umbes 2 km lõuna pool Tartu maantee ääres.
Nõukogude perioodil oli käigus lennuliin Leningrad–Jõhvi–Tallinn. 3. juunil 1969 toimus Jõhvi lennuväljal kaaperdamisintsident, mil neli relvastatud isikut nõudsid Aerofloti lennuki Rootsi suundumist.
Taasiseseisvumisjärgsel ajal on lennuvälja kasutanud hobilendurid ning metsapõlenguid kustutavad lennukid.
2. juunil 2007 toimus lennuväljal lennunduspäev, millega tähistati lennuvälja taastamise algust. 2008. aasta alguses rajati lennuvälja renoveerimiseks sihtasutus Jõhvi Lennuväli. 2010. aastal eraldas PRIA lennuvälja haldavale sihtasutusele 500 000 krooni lennuvälja planeeringuks ja ehitustööde ettevalmistuseks. Jõhvi valla üldplaneeringu järgi pidi lennurada pikendatama 1200 meetrini, et võimaldada vajadusel ka suuremate lennukite maandumist. Lennuväli plaaniti kohandada väikelennukitele. 2013. aastal arvas sihtasutuse nõukogu esimees ja toonane vallavanem Tauno Võhmar, et asfalteeritud 1200 meetri pikkune maandumisrada valmib 2016. aastaks.
Jõhvi lennuvälja ICAO kood on EEJI.