Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kirik

Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kirik (lühend E.E.L.K.) oli Eestis aastatel 1919–1944 tegutsenud ja paguluses 1944. aastast tegutsemist jätkanud vaba rahvakirik, kellel oli enesekorraldamise ja omavalitsemise õigus. 13. novembril 2010 ühines E.E.L.K. Eesti Evangeelse Luterliku Kirikuga ning tegutses kuni 2017. aastani EELK Välis-Eesti piiskopkonnana.
Osa kogudusi Ameerika Ühendriikides ja Kanadas otsustasid mitte ühineda ja jätkasid Eesti Evangeeliumi Luteriusu Koguduste Liidu ja alates novembrist 2013 nime Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kirik (E.E.L.K.) all. Koguduste Sinodi koosolek 29.–31. mail 2015 Chicagos Eesti Majas valis 30. mail ühehäälselt Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku uueks piiskopiks E.E.L.K. Lakewoodi Pühavaimu Koguduse õpetaja Thomas Vaga.
Ajalugu.
Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kirik (E.E.L.K.) asutati 1919. aastal Eestis. 15. aprillil 1919. a. võeti Ajutise valitsuse poolt vastu seadus Ew. Lutheri usu koguduste omawalitsuse ajutise korralduse kohta. 1944. aastal läks osa selle kiriku juhtorganitest, vaimulikest ja rahvast Nõukogude okupatsiooni eest pagulusse. Järelejäänud osa jätkas tegevust okupeeritud kodumaal asutatud Eesti Evangeelse Luterliku Kirikuna (EELK). 
13. novembril 2010. aastal kirjutasid piiskoplikus Tallinna toomkirikus Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku peapiiskop Andres Põder ja Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop Andres Taul alla nähtava ühtsuse lepingule, mis kinnitab ühtset usku ja ühendab okupatsiooni tõttu sunniviisiliselt kaheks rebitud kiriku üheks tervikuks.
Missioon.
Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku eesmärgiks ja ülesandeks oli jumalasõna kuulutamine, koguduste elava usu ja armastuse arendamine, usuliste, kõlbeliste, heategelike, hariduslike ja kasvatuslike tarviduste täitmine kui ka välis-, sise-, meremisjoni, diasporaatöö jne edendamine ning üksikute koguduste ja nende ametiisikute tegevuse juhtimine, ühtlustamine, toetamine ja järelevalve.
Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku õpetuse aluseks oli Vana ja Uue Testamendi prohvetite ja apostlite kirjad ning sümboliraamatuteks nimetatud kirju seletav Apostlik, Nikea ja Atanaasiuse usutunnistus, Augsburgi muutmata usutunnistus ja teised kirjad, mis on võetud Liber Concordiae nimelisse kirjade kogusse.
Konsistoorium.
1959. aastal kinnitas Kirikukogu Konsistooriumi järgmises koosseisus: peapiiskop Johan Kõpp, piiskop Johannes Oskar Lauri, ilmalik abipresident Viktor Kargaja, Jakob Aunver, Richard Koolmeister, Elmar Andreson, Johannes Nyman, Konstantin Steinmann.
26. märtsil 1972 pidas Stockholmi Eesti Majas oma esimese koosoleku konsistoorium järgmises koosseisus: peapiiskop Konrad Veem, Leo Anderson, Voldemar Palm, Jakob Aunver, Artur Taska, Jaak Taul. Peasekretär oli Arved Rossman.
Tegevuse lõpul kuulus konsistooriumi peapiiskop Andres Taul, konsistooriumi asepresident Peeter Põldre, assessorid Tiit Tralla, Tõnis Laar, Uudo Tari, Jaak Peeter Reesalu, Virge James, Joel Luhamets ja majandusassessor Naani Holsmer. Konsistooriumi peasekretär oli Hannes Aasa.
Usuteaduslik Instituut.
E. E. L. K. Usuteadusliku Instituudi viimane juhataja ja administraator oli peapiiskop Andres Taul.
Eesti Kirik.
Kiriku häälekandja Eesti Kirik vastutav väljaandja oli peapiiskop Andres Taul, tegevtoimetaja Tiiu Pikkur. Alates 2008 ilmub ajalehe Eesti Elu (Toronto) vahel 4 korda aastas.
Tsitaat.
E.E.L.K. peapiiskop dr Andres Taul küsis konsistooriumi liikmetelt neid 2007. aasta juulis ametisse pühitsedes: