tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heidenreich von Plettenberg

Heidenreich von Plettenberg oli mitme Plettenbergi suguvõsasse kuuluva isiku nimi:
Ametiühingu liikmemaks

Ametiühingu liikmemaks on vastava ametiühingu liikmeskonda kuuluva isiku tehtav kohustuslik perioodiline makse ametiühingule. 
Eestis sätestab ametiühingu liikmemaksu määra ametiühingu põhikiri. Maksumäär on tavaliselt 1% töötasult. Enamasti kannab ametiühingu liikmemaksu töötaja avalduse alusel üle tööandja, aga sellekohase deklaratsiooni (vorm INF8) saab, teatud tingimustel, Maksuametile esitada üksnes ametiühingu volitatud esindaja.
Põhja-Korea jalgpallikoondis

Põhja-Korea rahvuskoondis. 
Föderatsioon: DPR Korea Football Association
President: Rim Kyong-Man
Asustamisaasta: 1945
FIFA Liige: 1958
AFC Liige: 1954
Koht FIFA edetabelis: 122. koht (juuni 2019)
Kõrgeim koht FIFA edetabelis: 57 (november 1993)
Osalemine MM-võistluste finaalturniiridel: 2 korda (1966, 2010)
Koondise põhivorm: Üleni punane
Koondise varuvorm: Üleni valge
Koondise peatreener: Kim Jong-Hun
Kuuste Kool

Kuuste Kool on põhikool, mis asub Tartu maakonnas Kambja vallas Vana-Kuuste külas aadressil Kooli tee 2. 
Kool tegutseb endise Vana-Kuuste mõisa härrastemajas ja on ainus Tartu maakonnas olev mõisakool.
Ajalugu.
Sipe kool.
Liivimaa kindralkuberneri George Browne'i 1765. aasta koolipatent ehk koolikorralduse kava nägi ette Lõuna-Eestis külakoolide avamise nii, et igas mõisas pidi olema kool. Selle tulemusel avati 1765. aastal külakool ka Vana-Kuuste vallas Sipel (Sipe järvest ehk Küti järvest ligi kilomeeter Lootvina poole). Sipe kooli peetakse Vana-Kuuste piirkonna koolihariduse alguseks ja Kuuste Kooli omakorda Sipe kooli järglaseks: Sipe kool viidi 1951. aastal üle 3 km kaugusel olevasse Vana-Kuuste mõisahoonesse, 1. klass jäi kuni 1961. aasta suveni Sipele. 2000. aastal paigaldati sinna mälestuskivi, mis tähistab hariduselu algust Vana-Kuuste vallas.
Kuuste kool.
1951. aastal viidi Sipe kool üle Vana-Kuuste mõisahoonesse ja uueks nimeks sai Kuuste 7-klassiline Kool, kus asusid seni Kuuste külanõukogu, sidejaoskond, rahvamaja ja raamatukogu. Õpetajad pidid tegema remondi ja muretsema ümbruskonna koolidest mööbli ja õppevahendid. 1. klass jäi kuni 1961. aasta suveni Sipele.
1959. aastal muudeti Kuuste kool 8-klassiliseks. Õpilaste arv oli pöördunud kasvule ja seetõttu tekkinud ruumikitsikuse tõttu rajati koolile nelja klassiruumiga juurdeehitis, mis valmis 1967. aastal. Samasse perioodi jäi ka mõisapargi korrastamine, spordiväljakute rajamine ja klaaskasvuhoone ehitamine. Looduskaitse all oleva pargi hooldamisel tehtud suure töö eest nimetati Kuuste kool 1966. aastal parimaks kooliks looduskaitse alal. 1970. aastatel kujundati koolimaja ümbrus heakorrastusplaani järgi ümber.
Kuuste 8-klassilise Kooli mudilas-, laste- ja poistekoor osales enamikul laulupidudel. 1966. aastal alustas tegevust puhkpilliorkester Richard Nemvaltsi käe all, koolil oli ka keelpilliorkester.
Kuni 1992. aastani kandis kool nime Kuuste 9-klassiline Kool. Seejärel oli kooli nimi kuni 2007. aastani Kuuste Põhikool.
2000. aastal pälvis kool tunnustuse "Kauni kodu" konkursil. Alates 2001. aastast asub koolimajas ka Kuuste Raamatukogu.
Alates 2007/2008. õppeaastast on kooli nimi Kuuste Kool. Samal aastal kohandati koolimajja ruumid sobivaks ka lasteaiarühmale. Väikeste laste arvu kasvu tõttu lisati 2010. aastal mõisahoonele lõunatiivaga sümmeetriline põhjatiib veel kahe lasteaiarühma jaoks. 2011. aastal ehitati kooli parki Vana-Kuuste seltsimaja, kus on ruumid nii noortele kui ka naisseltsile.
Direktorid.
Kuuste kooli direktorid läbi aegade:
Koluvere mõisa park

Koluvere mõisa park on kaitsealune park Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas (invaliididekodu park).
Pargi pindala on 13,7 ha.
Park jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteest läände ja Ollimäe–Koluvere teest põhja.
Pargi territooriumile jääb suurem osa Koluvere järvest, parki läbib Liivi jõgi.
Pargi geograafilised koordinaadid on .
Koluvere mõisa park võeti kaitse alla aastal 1964. Pargi keskkonnaregistri kood on KLO1200518.
Elissa

Elissar Zakaria Khoury (araabia keeles إليسار زكريا خوري ; sündinud 27. oktoobril 1972 Deir El Ahmaris Liibanonis), tuntud kui Elissa (araabia keeles إليسا) on Liibanoni laulja, kes on võitnud ka auhindu.
Kahassoo oja

Kahassoo oja (ka "Kahasoo peakraav") on oja Raplamaal Märjamaa vallas Leevre ja Maidla külas.
Oja pikkus on 6,5 km ning see suubub vasakult Liivi jõkke (38,2 km suudmest). Oja valgla on 11,2 km². Oja kallastele jääb Marimetsa-Õmma hoiuala. Oja saab alguse Tõlva raba (Õmma raba) idaküljel. Samas piirkonnas saavad alguse ka Pokuti oja ja Soosalu oja. Oja keskjooksust itta jääb Kahasoo.
Kahassoo oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Kahassoo oja keskkonnaregistri kood on VEE1116700.
Kesamailane

Kesamailane ("Veronica agrestis") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Põldmailane

Põldmailane ("Veronica arvensis") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Kevadmailane

Kevadmailane ("Veronica verna") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Liivateelehine mailane

Liivateelehine mailane ("Veronica serpyllifolia") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Kirjeldus.
Liivateelehise mailase valged või helesinised õied on 0,6–1,5 cm läbimõõduga ning asuvad varre tipul asetsevas õisikus. Taime lehed on enamasti alla 2 cm pikad, keskmised varrelehed peaaegu terveservalised, varred roomavad, tõusvad või püstised. Taime kõrgus on 5–40 cm, jäädes tavaliselt 10–25 cm vahele.
Kasvukoht.
Kasvab niisketel niitudel, põldudel, teeservades, eelistab savikaid muldasid.
Levik.
Eestis tavaline.
Vesimailane

Vesimailane ("Veronica catenata") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Nõmm-mailane

Nõmm-mailane ("Veronica dillenii") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Hõlmlehine mailane

Hõlmlehine mailane ("Veronica hederifolia") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Tumeroheline mailane

Tumeroheline mailane ("Veronica opaca") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Pärsia mailane

Pärsia mailane ("Veronica persica") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Läikiv mailane

Läikiv mailane ("Veronica polita") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Niitjas mailane

Niitjas mailane ("Veronica filiformis") on rohttaimeliik mailase perekonnast ja teeleheliste sugukonnast.
Rändlusteenus

Rändlusteenus (inglise keeles "roaming") on mobiilse telekommunikatsiooni teenus, kus ühe mobiilsideoperaatori klient saab telekommunikatsiooniteenuseid kasutada teise operaatori võrgus. 
Teenus võimaldab kasutada sideteenuseid võrgust ja asukohariigist sõltumata. Harilikult on GSM rändlus defineeritud (vt. GSM Association Permanent Reference Document AA.39) kui võimalus, kus mobiilioperaatori klient saab teha teise operaatori võrgus sisenevaid ja väljuvaid kõnesid, kasutada andmesidet, muid funktsioone ja teenuseid. Rändlus toetub tehniliselt halduse, autentimise, autoriseerimise ja arvete väljastamise protseduuridele.
Teenuse sisu või maksumuse mittemõistmine võib tekitada kasutajatele neile arusaamatult suuri mobiilteenuste arveid.
Võru linna teenetemärk

Võru linna teenetemärk on Võru linna teenetemärk füüsilisele isikule Võru linnale osutatud teenete eest või linnapoolse erilise austusavaldusena.
Teenetemärk võidakse anda Eesti kodanikule või välismaalasele.
Ettepanekuid linna teenetemärgi andmiseks võivad esitada kõik isikud. Taotlused esitatakse kirjalikult linnavalitsusele. Ettepanek peab sisaldama soovitava teenetemärgi omaniku isikuandmeid, tegevusala ja teenete või muude põhjuste loetelu.
Linnavalitsus esitab nõuetekohaselt vormistatud teenetemärgi andmise taotlused ja oma ettepanekud kandidaatide kohta linnavolikogule. Teenetemärgi andmise otsustab linnavolikogu.
Linna teenetemärk võidakse anda välja igal aastal. Võru linna teenetemärk antakse Võru linna asutamise aastapäevaks (21. august).
Võru linna teenetemärke hakati välja andma alates 1994. aastast.
Tiia Toomet

Tiia Toomet (sündinud 9. veebruaril 1947 Tallinnas) on eesti kirjanik.
Toomet lõpetas 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal ja 1978. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tekstiilikunstniku erialal. 
Tiia Toometi lasteraamatud sisaldavad muhedaid vigurijutte ja lastevärsse, kuid vaatavad ka lapsepilguga kultuuri- ja ajaloole. Tema lasteraamatuid on tõlgitud vene, inglise, hollandi ja isegi araabia keelde. 
Lasteraamatute juurest jõudis Tiia Toomet laste- ja mängukultuuri põhjalikuma uurimiseni. Laste- ja mänguasjade huvi kulmineerus Tartu Mänguasjamuuseumi asutamisega (koos Meeri Säre ja Mare Hundiga). Ta oli Tartu Mänguasjamuuseumi esimene direktor aastatel 1994–2007. Tiia Toometi pühendumusel on suur osa selles, et Tartu Mänguasjamuuseumist on saanud ülipopulaarne lastekultuuri keskus ja üks Tartu linna tõmbenumber.
Ta on alates aastast 1985 Eesti Kirjanike Liidu liige.
Isiklikku.
1969. aastast kuni abikaasa surmani 2021. aastal oli Tiia Toomet abielus Jaan Kaplinskiga. Tal on pojad Ott-Siim Toomet, Lauris Kaplinski ja Lemmit Kaplinski ning tütar Elo-Mall Toomet.
TV3 (Läti)

TV3 Läti on lätikeelne telekanal, mille omanik on Modern Times Group (MTG). See alustas tegevust 1998. aastal, kuid sai litsentsi alles 2001. aastal. Telekanal on püüelnud suurema sisukuse poole, et olla Läti populaarseim kanal ning edestada lähimat rivaali LNT-d.
TV3 omasaadete hulgas on uudisteprogramm TV3 Ziņas, kuid kava sisaldab ka sisseostetud sarju, näiteks ", ", "", "Põgenemine", "Dr House", "M.D.", "Meeleheitel koduperenaised", "Shark".
2010. aasta taliolümpiamängude medalitabel

2010. aasta taliolümpiamängude medalitabel. Riikide paremusjärjestus on algul kuldmedalite arvu järgi, siis hõbe- ja lõpuks pronksmedalite arvu järgi. Kui selle järel riikide medalite arv on sama, siis riikide koht selgub tähestikulises järjekorras vastavalt ROK-i riikide koodile.
Meeste laskesuusatamise 20 km eraldistardiga sõidus anti välja kaks hõbemedalit.
Teise maailmasõja tippkohtumised

Siin on loend liitlasvägede konverentsidest ja teistest tippkohtumistest.
Täpsustusi.
Churchill võttis tippkohtumistest osa 14 korda, Roosevelt 12 ja Stalin 5 korda.
Todd Abernethy

Todd Abernethy (sündinud 24. juulil 1984) on ameerika korvpallur, kes mängib 2012. aastast Poola klubis Energa Czarni.
Todd Abernethy on lõpetanud Mississippi Ülikooli.
Ta on 185 cm pikk.
2006/2007 mängis ta NCAA I divisjonis Ole Miss meeskonnas. 2008–2009 mängis võistkonnas Barons LMT Riga.
2009–2011 mängis Tartu Ülikool/Rocki meeskonnas.
Tasmin Archer

Tasmin Archer (sündinud 3. augustil 1963 Bradfordis) on inglise naispoplaulja.
1-eurone münt

1-eurone münt on euroalas käibiv münt.
See münt käibib eurotsoonis alates 2002. aastast.
Euromündi esikülg (avers) on kõigil riikidel ühine, kuid tagakülje (revers) kujundus on igal eurotsooni riigil erinev.
Üheeuroseid münte on 2010. aasta septembri seisuga ringluses 6,290 miljardit.
Kujundus.
Münt koosneb kahest sulamist. Sisemine ring koosneb kolmest kihist: kupronikkel, nikkel ja kupronikkel ning välimine osa on nikkelpronksist. See annab mündile kaks värvi. Mündi läbimõõt on 23,25 mm, paksus 2,33 mm ja kaal 7,5 grammi. Mündi serv on vahelduvalt rihveldatud.
Ühine külg.
Esikülje kujundas Belgia kunstnik Luc Luycx, kes võitis vastava üleeuroopalise konkursi. Sellel on kujutatud Euroopa kaarti, kus pole peal Islandi. Euroopa idapiir kulgeb mündil läbi Bosporuse väina, Ukraina ja Valgevene keskosa ning Skandinaavia põhjaosa. Kaarti läbivad mere kohalt 6 põhja-lõuna-suunalist joont, mis katkevad maa kohalt. Kõige läänepoolsem joon kulgeb umbes Oslo–Elba meridiaanil, kõige idapoolsem umbes Laadoga–İstanbuli joonel. Joonte mõlemas otsas on täht, kokku on tähti 12 ja need on sellised kui Euroopa Liidu lipul. Risti üle kaardi on idas suurelt sõna EURO ja läänes number 2. Küprose kõrval on disaineri initsiaalid LL.
Eurotsooni laienemise tõttu 2007–2009 Sloveenia, Küprose, Malta ja Slovakkiaga muudeti 2007 euromündi esikülje kujundust, lisades kaardile Küprose ja Malta. Küpros on rohkem läänes kui peaks ja Maltat on suurendatud, et see mündil näha oleks.
Rahvuslik külg.
Rahvuslikul küljel peab olema riigi tähis. Esimeses, 2002. aasta kujunduses puudus Belgia ja Soome kujunduses riigi tähis; see puudus parandati 2007 välja tulnud teises kujunduses, kus lisati vastavalt tähed BE ja FI.
Rocca al Mare kaubanduskeskus

Rocca al Mare Kaubanduskeskus on kaubanduskeskus Tallinnas Haabersti linnaosas, mis avas uksed 1998. aastal, olles tollal esimene ja suurim omataoline ostukoht Eestis.
2005. aastal omandas Rocca al Mare Kaubanduskeskuse Citycon Oyj – kaubanduskeskuste arendamisele ja haldamisele spetsialiseerunud kinnisvarainvesteerimisfirma.
Citycon Oyj juhtimisel avati 1. oktoobril 2008 Rocca al Mare keskuse esimene uuendatud osa. Keskust on sealt alates korduvalt renoveeritud. Selles on enam kui 54 000 ruutmeetrit äripinda, tasuta garderoob ja üle 1300 parklakoha ning seal tegutseb umbes 170 rentnikku. Keskus asub aadressil Paldiski mnt 102.
Kaubanduskeskuse arhitekt on Meeli Truu (1946–2013).
Korsika keel

Korsika keel (korsika keeles "lingua corsa", "corsu") on Korsikal ja Sardiinia põhjaosas kõneldav keel, mis kuulub romaani keelte lõunarühma ning sarnaneb itaalia keele Toscana murdega. 
Korsika keelel on alates 1974. aastast Prantsusmaa regionaalkeele staatus. 
Keelt räägivad korsiklased. 
1768. aastani, mil Korsika läks Prantsusmaa valdusse, oli korsika keel ainus saarel kõneldav keel. 1990. aasta seisuga oskasid mingil määral korsika keelt umbes pooled Korsika elanikud ehk 125 000 inimest ning põhikeelena kasutas korsika keelt neist omakorda arvatavalt viiendik.
Korsika keel jaguneb mitmeks murdeks. Bastias ja Cortes räägitakse põhjamurret ning Sartenes ja Porto-Vecchios lõunamurret. Murret, mida räägitakse Ajaccios, peetakse kahe eelmise üleminekumurdeks. Calvis ja Bonifacios räägitakse aga murret, mis meenutab Genovas kõneldavat liguuri keelt.
UNESCO järgi on korsika keel on potentsiaalselt ohustatud keel.
Tina Maze

Tina Maze (sündinud 2. mail 1983) on Sloveenia mäesuusataja ja lastekirjanik.
Aastatel 2005, 2010 ja 2011 valiti ta Sloveenia parimaks naissportlaseks. Vancouveri olümpiamängude avatseremoonial kandis ta Sloveenia lippu.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Maailma karikasarja etapivõidud.
Tina Maze on osalenud () 400 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 81 korral, neist 26 etappi on ta võitnud.
Andrea Fischbacher

Andrea Fischbacher (sündinud 14. oktoobril 1985 Schwarzach im Pongaus) on Austria mäesuusataja, olümpiavõitja (2010).
2010 valiti ta Austria aasta naissportlaseks.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Andrea Fischbacher on osalenud () 245 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 10 korral, millest 3 korda kõige kõrgemale astmele.
Junõi Tehnik

"Junõi Tehnik" ("Юный техник"; 'Noor Tehnik') on Venemaal aastast 1956 ilmuv venekeelne tehnika teemaline kuukiri noortele.
Veebiajakiri

Veebiajakiri ehk võrguajakiri on ajakiri, mis ilmub üksnes veebis.
Rŭngrado 1. Mai staadion

 
Rŭngrado 1. Mai staadion (korea 릉라도 5월1일 경기장 "Rŭngrado 5-ŏl 1-il kyŏnggijang") on Põhja-Koreas Pyongyangis paiknev mitmeotstarbeline staadion.
Staadioni nimi tuleneb tema asukohast Taedongi jõe Rungra saarel ja 1. maist, mis on rahvusvaheline töörahva püha. 
Rŭngrado 1. Mai staadionil on 150 000 istekohta, millega ta kuulub maailma kümne suurema staadioni hulka, aga kui arvestada välja autode, mootorrataste, hobuste ja muude võidusõitude jälgimiseks ehitatud ringrajad, spordiareenid ja eriotstarbelised staadionid, on ta koguni maailma suurim tänapäevane staadion, mis võimaldab korraldada kergejõustiku- ja eeskätt jalgpallivõistlusi (minevikus on olnud suuremaidki ja kõiki neist pole isegi lammutatud). 
Staadioni väljaku pindala on 2,25 ha. Kogu põrandapind, kaasa arvatud pealtvaatajate ala 8 korrusel, on 20,7 ha. Staadioni katusetipud ulatuvad maapinnast rohkem kui 60 m kõrgusele. 
Staadion valmis 1. mail 1989 13. maailma noorsoo- ja üliõpilasfestivaliks, mis oli kõigist eelnevatest ja järgnevatest suurem mitte küll osalejate arvu (22 000), küll aga osalevate riikide arvu (177) poolest. 
Enamasti kasutatakse seda jalgpallivõistluste jaoks, aga seal on peetud ka mitmesuguseid muusikaüritusi. 
Iga aasta 15. aprillil toimub seal Arirangi festivali ehk riigipea Kim Il-sungi sünnipäeva avapidustused. Need massipropagandaüritused, mis kestavad kaks kuud, on ühed vähestest Põhja-Korea üritustest, kuhu turiste lubatakse. Neil üritustel võib olla osalejaid üle 100 000, rohkem kui pealtvaatajaid. Oma mastaapsusega on Arirang pääsenud isegi Guinnessi rekordite raamatusse.
Krista Aru

Krista Aru (sündinud Krista Muldma; 1. august 1958 – 25. veebruar 2025) oli eesti ajakirjandusloolane ja museoloog. 
Ta oli kolme tähtsa mäluasutuse – Eesti Kirjandusmuuseumi (1995–2005), Eesti Rahva Muuseumi (2006–2012) ja Tartu Ülikooli Raamatukogu (2019–2024) – direktor.
Haridus.
Krista Aru lõpetas 1973. aastal Pagari 8-klassilise Kooli, 1976. aastal Johannes Semperi nimelise Tartu 8. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal ("cum laude"). 1992. aastal sai teadusmagistrikraadi eesti kirjanduse alal (magistritöö "Eesti ajakirjandus ja selle kirjandusosa sajandivahetusel (1896–1907)", juhendaja Juhan Peegel).
Aastatel 1993–1995 õppis Aru Tartu Ülikooli doktoriõppes ning kaitses 2010. aastal Eesti Humanitaarinstituudis doktoritöö "Eesti toimetajakeskne ajakirjandus kodanikuühiskonna kujundaja ja omakultuuri kandjana ajalehe Postimees (1886–1935) näitel" (juhendaja Rein Veidemann). Väitekiri põhines ta enda koostatud monograafial "Üks kirg, kolm mõõdet. Peatükke eesti toimetajakesksest ajakirjandusest: K. A. Hermann, J. Tõnisson, K. Toom" (2008).
Töökäik.
Aastatel 1981–1993 töötas Krista Aru Tartu ülikooli ajakirjanduse osakonna ajakirjandusajaloo assistendi ja lektorina (sh 1981–1988 õpetaja, 1988–1992 vanemõpetaja ja 1992–1993 lektor). Aastatel 1993–1995 oli ta Q Raadio peatoimetaja ja 1995–2005 Eesti Kirjandusmuuseumi direktor.
2. jaanuarist 2006 kuni 9. novembrini 2012 oli ta Eesti Rahva Muuseumi direktor.
Aastatel 2015–2019 oli ta XIII Riigikogu liige. 
15. augustist 2019 kuni 14. augustini 2024 töötas ta Tartu Ülikooli Raamatukogu direktorina.
Teadlasena uuris ta kuni surmani eesti ajakirjanduse ajalugu ning püüdis enda sõnul täita Juhan Peegli soovi, et eestikeelse ajakirjanduse ajalugu saaks kunagi terviklikult talletatud.
Poliitiline tegevus.
Krista Aru oli parteitu, kuid ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Eesti Vabaerakonna nimekirjas ja osutus valituks. Aastatel 2015–2019 oli ta XIII Riigikogu liige.
2023. aasta valimistel kandideeris ta Riigikokku Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 1177 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku.
Krista Aru abikaasa oli meditsiinidoktor Jaak Aru, nende pojad on ajuteadlane Jaan Aru ja matemaatik Juhan Aru.
Noor tehnik

Noor tehnik võib tähendada mitut asja.
Piret Kalda

Piret Kalda (sündinud 4. veebruaril 1966 Tartus) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1984. aastal Tartu 5. Keskkooli.
1988. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (XIII lend). Samast aastast töötab ta Tallinna Linnateatris.
Isiklikku.
Ta oli aastatel 1989–2013 abielus Priit Künnapasega ning neil on tütred Laura-Helene, Amanda Hermiine ja Aurora Aleksandra.
Nikolai Novosjolov

Nikolai Novosjolov (sündinud 9. juunil 1980 Haapsalus) on Eesti vehkleja, kahekordne maailmameister epeevehklemises. 
Nikolai Novosjolov alustas vehklemist Haapsalus vehklemisklubis En Garde. Aastatel 2003, 2004 ja 2006 valiti ta Läänemaa aasta sportlaseks. Novosjolov on mitmekordne Eesti meister epeevehklemises (2003, 2006, 2007, 2009 ja 2010). Novosjolov osales Pekingi olümpiamängudel, kus kaotas teises ringis prantsuse vehklejale Jerome Jeannet'le. Lisaks oli ta vehklemise alaliidu peasekretär aastatel 2007–2010. 2010. aastal võitis Novosjolov vehklemise maailmameistrivõistlustel Pariisis epees kuldmedali. Pärast Stockholmi MK etapi võitu aastal 2012 (13.05.2012) tõusis Novosjolov esimese Eesti vehklejana jooksva maailma edetabeli liidriks.
Aastal 2010 valiti ta Eesti aasta sportlaseks. Ta oli viis aastat tippvehkleja Irina Embrichi koostööpartner (kuni 2011. aastani).
Oktoobris 2014 astus Novosjolov Reformierakonda. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 1016 häält, kuid valituks ei osutunud. 
Saavutused.
Maailmameistrivõistlused.
2001 Nîmes
2010 Pariisis
2013 Budapestis
2017 Leipzig
Euroopa meistrivõistlused.
2012 Legnano
2017 Tbilisi
Roman Baskin

Roman Baskin (25. detsember 1954 – 13. september 2018 Tallinn) oli Eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 21. Keskkooli ja aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 9. lennu. 
1980–1992 töötas teatris Vanalinnastuudio näitlejana/lavastajana. Alates 1992. aastast oli vabakutseline näitleja ja lavastaja.
Euroopa Filmiakadeemia kutsel pidas ta režiiloenguid Berliini Kunstiakadeemias, näitlemisloengud Balti Filmi- ja Meediakoolis ning režiiloengud Eesti Kunstiakadeemias. 2003. aastal asutas projektiteatri Kell Kümme.
Isiklikku.
Tema vanemad olid näitleja ja lavastaja Eino Baskin ning näitleja Ita Ever. Ta oli abielus spordipedagoogi ja -füsioloogi Karin Baskiniga, nende lapsed on Alfred ja Mirjam.
Tiina Toomet (tõlkija)

Tiina Toomet (sündinud aastal 1976) on eesti tõlkija.
Ta on tõlkinud teoseid taani keelest, sealhulgas Peter Høegi romaane.
Ain Lutsepp

Ain Lutsepp (sündinud 6. mail 1954 Tallinnas) on eesti näitleja ja poliitik. Ta oli XIII Riigikogu liige (2015–2019).
Ta on lõpetanud 1972. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (IX lend). 
Aastatel 1980–2015 töötas ta Eesti Draamateatris näitlejana ja töötab seal taas alates 2019. aastast.
Aastatel 2008–2021 oli Ain Lutsepp Eesti Teatriliidu esimees.
Ta sai tuntuks lapsnäitlejana Tõnissoni rollis kultusfilmis "Kevade" (1969) ja hiljem brontosaurus Bronti rolliga ETV telelavastuses "Onu Tik-Taki seiklused" (1981).
Ain Lutsepp kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonna nr 3 (Nõmme ja Mustamäe) Eesti Vabaerakonna esinumbrina, kogus 4109 häält ja osutus valituks.
Ta on olnud alates 2005. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli lõpueksamite komisjoni esimees.
Temast on portreefilm "Lutsepa lugu" (2006, Luxfilm).
Hugo Hiibus

Hugo Hiibus (6. jaanuaril 1929 Arase, Halinga vald – 20. november 2019 Tallinn) oli eesti karikaturist ja šaržimeister. 
Elukäik.
Sündis Pärnumaal Halinga vallas Arase külas Antsu taluperes, käis Kaelase 6-klassilises algkoolis (1936–1944) ja Pärnu-Jaagupi Mittetäielikus Keskkoolis (1944–1945). 
1949. aastal lõpetas Pärnu 1. keskkooli. Aastatel 1949–1955 õppis Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudis, mille lõpetas graafika erialal. 
Töötas aastatel 1955–1957 ajalehe Rahva Hääl toimetuses ja 1957–1959 ajakirja Pikker kunstilise toimetajana. Aastatel 1971–1984 töötas ajalehe Kodumaa toimetuses. On teinud kaastööd Soome ajalehtedele Turun Sanomat ja Uusi Suomi. Oli Eesti NSV Kunstifondi (1961) liige. Oli Rameto meelelahutussaate ja samanimelise ajalehe Meelejahutaja kujundaja ja karikaturist. 
Kokku on ta joonistanud üle 20 000 (ligi 30 000, arvas Hugo vestlusel oktoobris 2019) karikatuuri ja šarži ning üle 1200 eksliibrise (ligi pooled neist Soome).
Esimene karikatuur ilmus juba instituudi ajal 1950. aastal Pärnu ajalehe karikatuurikonkursil, kus ta sai esikoha. Hiibus on olnud aktiivne eksliibrise- ja plakatikunstnik ning raamatuillustraator. 
Hugo Hiibuse karikatuure on avaldatud praktiliselt kõikides Eestis ilmunud väljaannetes. Hiibus oli nii Eesti Kunstnike Liidu (1960) kui ka Ajakirjanike Liidu liige (1958). Samuti kuulus ta Eesti Huumoriliidu juhatusse.
Tõnu Kilgas

Tõnu Kilgas (13. august 1954 Tartu – 25. mai 2021) oli eesti näitleja ja laulja (bariton).
Tema isa oli näitleja Lembit Mägedi, ema näitleja Ellen Kaarma.
Kilgas lõpetas 1977. aastal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli Leida Jürgensi ja Alma Kurtna klassi laulu ja koorijuhtimise erialal.
Aastatel 1976–1984 töötas teatris Vanemuine ja 1984–2001 teatris Estonia, 1995. aastast mängis draamanäitlejana ka Vanalinnastuudios.
On esinenud raadios, televisioonis ja kontserdilaval (ka välismaal), mänginud filmides "Stereo" 1978, "Inimene, keda polnud" 1989, "Rahu tänav" 1991, "Need vanad armastuskirjad" 1992, telesarjas "Õnne 13" (1993–2020) ning seriaalis "Teine võimalus" 2018.
Aastatel 1970–1974 oli Kilgas ansambli Fix laulusolist. Samuti oli ta Viru Varietee solist ja konferansjee ning enda loodud ansambli Klann solist.
Liikmesus.
Ta oli 1978. aastast Eesti Teatriliidu liige.
Isiklikku.
Kilgasel on neli tütart: laulja Hedvig Hanson Novella Hansoniga, näitleja Ellen Kilgas (sünd. 1988) abielust Tatjana Bassovaga (hiljem Tatjana Järvi), näitleja Piret Krumm suhtest Katrin Karismaga ning vähiuurija Susan Kilgas suhtest Lembe Mõttusega.
Marco van Basten

Marco van Basten (õieti Marcel van Basten; sündinud 31. oktoobril 1964 Hollandis Utrechtis) on Hollandi jalgpallur ja treener. Ta on valitud kolm korda Euroopa parimaks ja ühel korral maailma parimaks jalgpalluriks. Nüüd juhendab van Basten Hollandi meistriliiga klubi AFC Ajax. 
Klubikarjäär.
Ajax.
Mängijakarjääri alguses mängis ta Ajaxi noortemeeskonnas. 1982 sai ta mängida esimese põhimeeskonna mängu, kus lõi ka ühe värava. 1983/84–1986/87 oli ta Eredivisie parim väravakütt. Van Basten lõi võidu värava UEFA karikavõitjate karikas 1987.
AC Milan.
Samal hooajal lahkus van Basten ajaxist AC Milani. 1988–89 hooajal oli ta Serie A parim värava lööja. Samal hooajal lõi ta Euroopa karika finaalis 2 väravat. Ka järgmisel hooajal võitis AC Milan Euroopa karika. Oma viimase mängu AC Milani meeskonnas tegi van Basten 1992 Meistrite liiga finaalis. Kokku lõi ta AC Milani 90 väravat 147. mängus. 
Koondisekarjäär.
Hollandi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 1983, kui oli Hollandi noortetiimiga tulnud maailmameistriks. 1988. aasta Euroopa meistrivõistlustel oli van Basten parim väravalööja, olles ainuke, kes lõi üle kahe värava. 1990. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel kukkus Holland välja teises ringis Lääne-Saksamaale. 1992. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõuti poolfinaali, kuid seal kaotati Taanile. Kokku lõi van Basten Hollandi meeskonnas 24 väravat 58 mängus. Van Bastenil oli kogu oma jalgpallurikarjääri jooksul probleem hüppeliigesvigastusega.
Treenerikarjäär.
2003–2004 juhendas ta Ajaxi klubi. Juba järgmisel aastal oli ta Hollandi jalgpallikoondise peatreener. 2006. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis Holland kaheksandikfinaali, kuid seal kaotati Portugalile. 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõudis Holland veerandfinaali, aga seal kaotati Venemaale. Pärast seda sai van Bastenist uuesti Ajaxi peatreener.
Vabariigi kodanikud

"Vabariigi kodanikud" oli Eesti Televisiooni vestlussaade aktuaalsetel teemadel. Saatesse kutsuti eri elualade esindajaid. Vaatajad said saate jooksul e-posti ja telefoni teel sõna sekka öelda.
Saatejuht oli Aarne Rannamäe.
Charlottenlundi loss

Charlottenlund (taani keeles "Charlottenlund Slot") on loss Taanis Kopenhaageni lähistel. 
Algselt barokkstiilis loss ehitati 1731–1733 Gyldenlundi-nimelise lossi vundamendile. Loss on saanud nime printsess Charlotte Amalie järgi, kes oli Frederik IV tütar ja Christian IV õde. 1880. aastal lossi laiendati ning see ehitati ümber Prantsuse renessanss-stiilis.
Esimesed kuningapere liikmed, kes lossi elama asusid, olid 1869. aastal kroonprints Frederik ja kroonprintsess Louise. Lossis on sündinud Christian X ja Haakon VII. Leskkuninganna Louise elas lossis kuni surmani 1926. aastal. 1935. aastal loobus kuningapere lossist ning andis selle Taani Kalandusuuringute Seltsile.
Tel Quel

Tel Quel oli prantsuse kirjanike ja teoreetikute rühmitus ja nende asutatud ajakiri. Ajakirja andis aastail 1960–1982 Pariisis välja kirjastus Éditions du Seuil. 
Ajakirjas tutvustas rühmitus kirjutamise, teksti, tekstuaalsusest, teadvustamatuse, märgiõpetuse, seksuaalsuse ja tarbimise ning keha ja mõnu uusi mudeleid. Ajakiri mõjutas dekonstruktsionismi sündi. Kirjanduse ja kunstiuuringute kõrval levitati ka isikuvabaduse poliitikast lähtuvat kultuurikriitikat.
Tel Quel oli prantsuse strukturalismi keskseid väljaandeid. Ajakirja asutasid kirjanik ja kriitik Philippe Sollers ning kirjanik Jean-Edern Hallier. Juhtiv esindaja oli ka Julia Kristeva.
Morgenstern

Morgenstern (saksa keeles 'koidutäht') on keskaegne relv, ogaline sõjanui.
Morgenstern oli 20–100 cm pikk raskejalaväe relv, mis kaalus 1–5 kilo. Morgensternidel oli tavaliselt 10–15 cm pikkused ogad relva otsas. Tavalistel morgensternidel oli 4–16 oga, need olid 3-10 cm pikad. Mõned morgensternid olid 1 ogaga.
George Best

George Best (22. mai 1946 Belfast – 25. november 2005 London) oli Põhja-Iirimaa jalgpallur. 
Suurema osa oma karjäärist mängis ta Manchester Unitedis. Seal mängis ta 361 mängu ja lõi 137 väravat. Hiljem mängis ta muudes Inglismaa, Ameerika, Austraalia, Hiina ja Põhja-Iirimaa klubides. Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises lõi ta 9 väravat 37 mängus. Best suri alkoholismi tagajärjel tekkinud haigustesse.
Rutger von Brüggenei

Rutger von Brüggenei (surnud umbes 1403/1404) oli Kuramaa piiskop aastatel 1399–1403/1404.
Rutger von Brüggenei pärines ilmselt Bochumi lähistel valduseid omavate Brüggenei aadlisuguvõsast. Pärast Kuramaa piiskopi Otto surma sai Rutgerit arvatavasti tänu oma Liivi ordumeistrist sugulase Wennemar von Brüggenei toele piiskopitoolile. 1399. aasta suvel viibis ta Saksa ordu kõrgmeistri lähikonnas Marienburgis, jõudis aasta lõpus Königsbergi ja ratsutas sealt 60-mehelise kaaskonna saatel oma piiskopkonda. Rutger von Brüggenei täpne surmaaeg pole teada, viimati on teda mainitud 1406. aastal, ent siis juba surnuna.
Balthasar von Campenhausen (1745–1800)

Vabahärra Balthasar von Campenhausen (läti keeles Baltazars fon Kampenhauzens; vene keeles Балтазар Иванович Кампенгаузен) (28. november 1745 Ungurmuiža – 12. juuni 1800 Pädaste) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane.
Elulugu.
Ta oli Liivimaal Ungurmuiža, Kūdumsi ja Lenči mõisa pärushärra, Liivimaa maanõunik (1777), Riia asehaldurkonna majandusvalitsuse peadirektor ja asekuberner, Saaremaa maarevisjonikomisjoni esimees, salanõunik (1796).
Liivimaa asekuberner Balthasar von Campenhausen resideeris aastatel 1784–1797 Kuressaares ja edendas linna heakorda ja kultuurielu ja lasi ehitada Turu tänav 2 hoone, mis sai valmis arvatavasti 1785. aastal. Balthasar von Campenhauseni algatusel viidi Kuressaares ellu rida uuendusi. Alustati kivist majade ja tulekindlate kivikatuste ehitamist, hoonete rajamist pikiküljega tänavajoonele, paekivist aedade rajamist ning tänavate sillutamist . 
Liivimaa tsiviilkuberner 6. jaanuarist kuni 26. veebruarini 1797 ja seejärel Peterburis Venemaa Keisririigi Valitseva Senati senaator ja riigi kodifikatsioonikomisjoni liige. 
Talle anti Püha Anna orden (I klass) ja Püha Vladimiri orden (II klass).
Balthasar von Campenhausen suri 1800. aastal Pädaste mõisas Muhumaal.
Perekond.
Tema vanemad olid Liivimaa maanõunik, Venemaa kindralleitnant, Soome kindralkuberner (1742–1743) ja Püha Aleksander Nevski ordeni kavaler, vabahärra Johann Balthasar von Campenhausen (1689–1758) ja Tallinnas sündinud kindralmajori tütar Helene Juliane von Straelborn (1703–1775).
Ta abiellus 1767 Sophie Eleonore Woldeck von Arneburgiga (1744 Arnim –1791 Kuressaare). Abielust sündisid:
Jacques-Yves Cousteau

Jacques-Yves Cousteau [ʒak iv kusto] (11. juuni 1910 – 25. juuni 1997) oli prantsuse mereväeohvitser, maadeuurija, ökoloog, filmiprodutsent, teadlane, fotograaf ja kirjanik, kelle huviala oli maailmameri ja kõik vee-eluvormid. Ta oli akvalangi arendaja ja Prantsuse Akadeemia liige. 
Ta oli tuntud ka kapten Cousteau ("Commandant Cousteau") rolli järgi.
Aneta Florczyk

Aneta Florczyk (sündinud 26. veebruaril 1982 Malborkis) on Poola raskejõustiklane. 
Aastatel 2003, 2005, 2006 ja 2008 tunnistati ta maailma kõige tugevamaks naiseks.
Hiiumaa Eiffel

Hiiumaa Eiffel on torn Hiiumaal Kõrgessaare vallas Kootsaare poolsaarel Reigi küla põhjatipus, mille ehitas kohalik külamees Jaan Alliksoo (1961-2025) oma koduõuele.
Jaan Alliksoo ehitas Eiffeli torni esimese koopia 2007. aastal ja oli 31,4 meetrit kõrge ehk 1/10 Prantsusmaal asuvast Eiffeli torni kõrgusest. 2008. aasta aprillis algas pikk vaidlus torni püsimajäämise üle, sest selle püstitamiseks puudus ehitusluba. Aasta jooksul lammutas Jaan Alliksoo vana torni ja ehitas asemele uue, veidi kõrgema ehk 33 meetri kõrguse torni, mis on Eiffeli tornu täpne koopia. Ainulaadne roigasarhitektuuri näidis sai kuulsaks kogu maailmas. Torni tipus on Eesti ja Prantsuse lipp.
Torni külastab igal suvel umbes 30 000 turisti, kohal on käinud telekanalid Eestist, Prantsusmaalt ja Venemaalt. Külaliste lõbustamiseks ehitas Jaan Alliksoo torni ümber seikluspargi, mida hakati kutsuma Hiiumaa Disneylandiks.
Torni õnnistas 2010. aasta juulis sisse Urmas Sisask.
Peter Van Loan

Peter Leo Van Loan (sündinud 18. aprillil 1963 Ontario provintsis Niagara Fallsis) on Kanada poliitik, alates 19. jaanuarist 2010 kuni 18. maini 2011 Kanada rahvusvahelise kaubanduse minister.
Ta on ema poolt eestlane, kuid eesti keelt ei räägi. Tema ema põgenes koos oma vanematega Teise maailmasõja ajal Kanadasse.
Ta õppis Toronto ülikoolis ja Yorki ülikoolis ning lõpetas magistrikraadiga rahvusvahelises õiguses ja teise magistrikraadiga geograafias. 1989 võeti ta vastu Toronto advokaatide kolleegiumi.
Peter Van Loan valiti Kanada parlamenti Yorki-Somcoe valimisringkonnast alates selle loomisest 2004 kuni oma poliitikukarjääri lõpuni 2018 ja ta valiti vahepeal 4 korda tagasi. Aastail 2006–18 täitis ta vahetapidamata kokku seitset ministrikohta või sellega võrdsustatud ametikohta. 2006–07 oli ta spordiminister, ühtlasi provintsi- ja territooriumivalitsustega suhtlemise minister ning kuninganna Kanada erinõukogu president. 2007–08 oli ta demokraatlike reformide minister ja ühtlasi riigiminister ehk teisisõnu valitsuse esindaja parlamendi alamkojas. 2008–10 oli ta julgeolekuminister, 2010–11 väliskaubandusminister ja 2011–15 taas riigiminister.
Van Loan oli üks 14 kanadalasest, kellel Vladimir Putin märtsis 2014 keelas vastusanktsioonide korras Venemaale reisida. Van Loan ütles selle kohta, et sellel ei ole tõsiseid tagajärgi ja et ta ei kaota sellepärast und.
29. juulil 2018 teatas Van Loan, et astub parlamendist tagasi enne ametiaja lõppu. Parlamendist lahkus ta 30. septembril. Tema erakonnakaaslane Scot Davidson võitis nii samal aastal toimunud erakorralised kui järgmisel aastal toimunud korralised valimised Van Loani valimisringkonnas.
Jason Lamy-Chappuis

Jason Lamy-Chappuis (sündinud 9. septembril 1986 Missoulas) on Prantsusmaa kahevõistleja, olümpiavõitja.
Jason Lamy-Chappuis' isa on prantslane ja ema ameeriklane. Ta on sündinud Ameerika Ühendriikides, kuid viieaastasena kolis koos vanematega Prantsusmaale.
Saavutused.
Maailma karikasarjas.
Jason Lamy-Chappuis on osalenud 175 maailma karikasarja etapil () ja jõudnud poodiumile 59 korral, millest 26 korral kõige kõrgemale astmele.
Johnny Spillane

Johnny Spillane (sündinud 24. novembril 1980) on Ameerika Ühendriikide kahevõistleja, maailmameister.
Aastal 2003 tuli Johnny Spillane esimese USA sportlasena põhja suusaalade maailmameistriks ning 2010 võitis esimese kahevõistluse olümpiamedali.
2010. aasta 22. veebruari seisuga on ta võitnud ühe maailma karikasarja etapi – 3. jaanuaril 2010 Oberhofis.
Holyhead

Holyhead [ˈhɒlɪhɛd] (kõmri keeles "Caergybi" 'püha Cybi kindlus') on linn Loode-Walesis, Anglesey saare suurim linn.
Eliisabet (eesnimi)

Eliisabet on eesti naisenimi. Selle eeskujuks on Ristija Johannese ema Eliisabeti nimi Uues Testamendis.
Sundeksemplar

Sundeksemplar on trükise, auvise või elektrondokumendi eksemplar, mille väljaandja kohustuslikus korras tasuta loovutab raamatukogule.
Kaltenkirchen

Kaltenkirchen (alamsaksa keeles "Kolenkarken") on linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Segebergi kreisis.
Lewesi nael

Lewesi nael on Inglismaal Lewesi linnas käibiv kohalik raha.
Lewesi nael võeti linnavalitsuse heakskiidul kasutusele 2008. aasta septembris ja seda sündmust kajastati kogu riigi meedias. Rahatähe esiküljel on kujutatud Thomas Paine'i ja tagaküljel Lewesi kindlust. Raha on trükitud traditsioonilisele rahapaberile, sellel on turvaelemendid. 2009. aastal sai Lewesi naelaga maksta kauba eest üle sajas Lewesi poes.
Lewesis oli kohalik raha kasutusel ka aastatel 1789–1895.
Nils Bielke (1569–1639)

Vabahärra Nils Turesson Bielke (5. november 1569 Hörningsholmi loss, Mörkö saar, Södermanland – 17. detsember 1639 Salsta loss, Uppsala lään) oli Rootsi riigitegelane. 
Ta sai 12. augustil 1608 koos Rootsi riigikantslerist venna Svante Turesson Bielkega (1567–1609) Rootsi vabahärraks (Rootsi rüütelkonda introdutseeritud aadlisuguvõsade loendis vabahärrasuguvõsa nr 6)
Nils Bielke oli 15. juunist 1623 Turu õuekohtu esimene president. ja 1623–1631 Rootsi Soome kindralkuberner.
Perekond.
Tema vanemad olid Salestadi ja Kråkerumi härra, Upplandi "lagman" ja riiginõunik Ture Pedersson Bielke (1507–1577) ja tema teine abikaasa, Stegeholmi ja Västerviki krahvi Svante Stensson Sture tütar, krahvitar Sigrid Svantesdotter Sture (1538–1613). 
Ta abiellus Stockholmis 12. märtsil 1605 Ingeborg Oxenstiernaga (1581–1661), kes oli hertsog Karli nõuniku ja asehalduri, Mörby vabahärra Bengt Gabrielsson Oxenstierna (u 1547–1591) ja tema Bogesundist pärit esimese naise Sigrid Gustafsdotteri (Tre Rosor) (u.1548–1586) tütar ning Tallinna asehalduri Gabriel Bengtsson Oxenstierna (1586–1656) õde ja Liivimaa kindralkuberneri Bengt Bengtsson Oxenstierna poolõde. 
Abielust sündisid:
Rumba maanteesild

Rumba maanteesild oli 1937–1941 kasutusel olnud maanteesild üle Velise jõe. Sild asus Rumba külas.
Maanteesild jäi Rumba raudteesillast mõnikümmend meetrit Velise lähte poole ja oli sarnase konstruktsiooniga. Velise suudmest Vigala jões asus maanteesild umbes 200 meetri kaugusel. (Velise jõge nimetati varem sageli Päärdu jõeks.)
Ehitustööd.
Koos sillaga ehitati Kirbla–Tolli 2. klassi maantee uus 1,2 kilomeetri pikkune lõik.
Maanteesilda hakati ehitama kevadel 1936. Ehitustöid tegi Taani firma Hoigaard ja Schultz. Sild läks maksma 78 575 krooni.
Avamine.
Sild avati pidulikult 31. oktoobril 1937. Avamisele kogunes umbes 1000 inimest. Pidustuste avakõne pidas Lääne maavalitsuse abiesimees J. Nurk, misjärel Läänemaa praost Ferdinand Jürgenson silla sisse õnnistas ja insener R. Adams silla tehnilisi omadusi iseloomustas. Silla avas maanteede valitsuse direktor, insener Maksimilian Grasberg, kes pärast lühikest kõnet lindi läbi lõikas. Järgnesid tervituskõned Vigala ja Kirbla vallavanematelt ja teistelt kohalikul tasandil tähtsatelt isikutelt. Esinesid Teenuse maanaiste seltsi segakoor ja Vigala muusikaseltsi puhkpilliorkester. Pidustused jäädvustati Eesti kultuurfilmi operaatori poolt filmilindile.
Varem nimetati ajakirjanduses silla avajana teedeminister Nikolai Viitakit, kuid tema kohalviibimist ära ei märgitud.
Enne silla avamist liiguti madala veetaseme puhul lihtsalt läbi Velise jõe. Kevadise ja sügisese suurvee ajal tõusis aga veetase ja liiklemine muutus ohtlikuks. Lisaks sellele jõge ka süvendati (koos Kasari jõe süvendustöödega), et vähendada üleujutusi piirkonnas. Seetõttu oli enne silla avamist mõnda aega jõest läbisõit suletud.
Tehnilised andmed.
Silla raudbetoonkaar koosnes kolmest liigendist. Sambad olid rajatud paekivist.
Silla pikkus oli 38,60 meetrit.
Silla purustamine.
Sild purustati Teise maailmasõja ajal 1941. aastal.
Tänapäev.
Sillast on säilinud varemed mõlemal pool jõge. Tänapäeval kasutatakse Kirbla–Rumba–Vana-Vigala tee maanteesillana endist raudteesilda, kuhu üle ühe auto kõrvuti ei mahu (eesõigus on Vana-Vigala poolt Kirbla poole liiklejatel).
Foto

Foto (vanemas kirjanduses ka: "päevapilt", "ülesvõte") on fotograafilise menetluse teel saadud püsiv kujutis või selle reproduktsioon.
Trafalgari väljak

Trafalgari väljak asub Londoni kesklinnas. Väljakut, mis on üks kuulsamaid ja turistirohkemaid Suurbritannias ja kogu maailmas, külastab aastas 15 miljonit inimest.
Algselt kavatseti väljakule anda kuningas William IV nimi. Arhitekt George Ledwell Taylori ettepanekul nimetati see Napoleoni sõdade käigus 1805. aastal toimunud Trafalgari lahingu järgi, kus Briti laevastik purustas admiral Nelsoni juhtimisel Prantsuse-Hispaania laevastiku. Trafalgari väljaku keskel seisab Nelsoni monument (Nelsoni sammas).
Väljakul toimuvad mitmesugused üritused ja pidustused. Siin tervitatakse uut aastat ja jõulude ajal seisab väljakul jõulupuu, mille alates 1947. aastast on igal aastal kinkinud Norra, et nii tänada britte II maailmasõjas osutatud abi eest.
Valgustus (tehnika)

Valgustus on valguse rakendamine soodsate nägemistingimuste loomiseks ruumides (sisevalgustus) ja väljas (välisvalgustus). Valgustamiseks rakendatakse lisaks loomulikule valgustusele (päikesevalguse abil) tehisvalgustust, tänapäeval elektervalgustusena. Tehisvalgustusvahenditeks on peamiselt valgustid ja prožektorid.
Tehisvalgustust kasutatakse peale nägemistingimuste parandamise teabe esitamiseks (nt reklaam- ja signaalvalgustus), esteetilise efekti saavutamiseks (nt ehis- ja kujundusvalgustus), tootmisotstarbel (nt polügraafias, taime- ja loomakasvatuses).
Ajaloost.
Esimesed valgustusvahendid olid peerg, tõrvik, küünal ja õlilamp, 19. sajandi alguses võeti sisevalgustuses kasutusele petrooleumilambid ja tänavavalgustuses maagaasi kasutavad gaasilaternad. 19. sajandi lõpus algas üleminek elektervalgustusele.
Valgustuse liigitus.
Valgustuse liigid valgustatava piirkonna suuruse järgi:
Valgustite valguse jaotamise viisi järgi liigitatakse valgustust järgmiselt:
Kui tööpinda või eset valgustatakse valdavalt ühest kindlast suunast, on tegemist suundvalgustusega; kui eri suundadest, siis hajuvalgustusega.
Valgustuse liigid otstarbe järgi:
Khalīfah ibn Salmān Āl Khalīfah

Šeik Khalīfah ibn Salmān Āl Khalīfah (araabia keeles خليفة بن سلمان آل خليفة; snd 24. november 1935 või 22. november 1936 – 11. november 2020) oli alates 16. augustist 1971 kuni surmani 11. novembril 2020 Bahreini peaminister.
Ta sündis Bahreini monarhi Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah' teise pojana. Hariduse omandas šeik Khalīfah Rifa'a palees ja keskkoolis Al-Manāmah's, jätkates hiljem haridusteed Suurbritannia ülikoolides.
Riigiteenistust alustas ta 1957. aastal, olles 1957–1960 haridusnõukogu esimees. 1960. aastal nimetati ta vastutavaks Bahreini rahandusasjade eest ja valiti 1962 Al-Manāmah' linnapeaks. 1966 nimetas tema vanem vend ‘Īsá ibn Salmān Āl Khalīfah ta tol ajal Bahreini valitsuse ülesandeid täitnud haldusnõukogu esimeheks. Kui jaanuaris 1970 asendati haldusnõukogu riiginõukoguga, siis jätkas šeik Khalīfah selle esimehena. Pärast Bahreini iseseisvumist 1971. aastal sai temast riigi esimene peaminister.
Tema vennapoeg, Bahreini kuningas Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah piiras 2002. aasta põhiseadusega tema kui peaministri volitusi.
Šeik Khalīfah oli väidetavalt Bahreini kuningliku perekonna kõige rikkam liige.
Spetsiesism

Spetsiesism (ka liigišovinism või liigirassism) on liigikuuluvuse järgi kujundatav eelistus või diskrimineerimine, lugupidamatus või sobimatu hoiak inimliiki mitte kuuluvate olendite elu, vajaduste, väärikuse ja õiguste suhtes.
Analoogne rassismi või seksismiga. Tihti kasutatakse seda mõistet, kritiseerimaks "liigišovinistlikke väärtusi, ühiskonnakorraldust ja igapäevategevust, millega toetatakse loomade ekspluateerimise normaliseerimist" .
Mõiste võttis 1973. aastal kasutusele Briti psühholoog Richard D. Ryder ja seda populariseeris austraalia filosoof Peter Singer.
Ruud Gullit

Ruud Gullit (sünninimi Ruud Dil; sündinud 1. septembril 1962 Amsterdamis) on Hollandi endine jalgpallur ja nüüdne jalgpallitreener. 
Elukutselisena mängis Gullit jalgpalli 1980. ja 1990. aastatel. Ta oli Hollandi jalgpallimeeskonna kapten. Ta juhendas Los Angeles Galaxy klubi 2007. aastal. 2011. aastal sai ta Groznõi Tereki peatreeneriks.
Mängijakarjäär.
HFC Haarlem.
Klubikarjääri alustas Gullit 1978 HFC Haarlemi klubis. Esimese mängu Haarlemis mängis ta 16-aastaselt, mis tegi temast Hollandi liiga noorima mängija. Esimesel hooajal lõi ta 31 väravat. Ta valiti selle hooaja Hollandi liiga parimaks mängijaks. 
PSV.
PSV-s hakkas Gullit mängima 1985. 1986 nimetati ta teist korda Euroopa aasta jalgpalluriks. Gullit lõi PSV-s 46 väravat 68 mängus.
Feyenoord.
1982 läks Gullit Feyenoordi klubisse. Seal mängis ta 85 mängu ja lõi 31 väravat. Feyenoordis hakkas ta mängima poolkaitses.
A.C. Milan.
AC Milani läks Gullit 1987. Seal mängis ta enamasti ründajana. Milaniga võitis ta 2 korda UEFA Meistrite Liiga ja 3 korda Serie A. 1987 valiti ta Euroopa aasta jalgpalluriks. Milanis mängis ta 171 mängu ja lõi 56 väravat.
Chelsea F.C..
1995 hakkas Gullit mängima Chelseas. Seal võitis ta 1997. aastal FA Cupi. Chelseas lõi ta 4 väravat 32 mängus.
Hollandi koondis.
Debüütmängu Hollandi jalgpallikoondises tegi ta oma 19. sünnipäeval, kui Holland kaotas 1–2 Šveitsi jalgpallikoondisele. 1984. aasta Euroopa meistrivõistlustele ja 1986. aasta maailmameistrivõistlustele Holland ei pääsenud. 1988. aasta Euroopa meistrivõistlused Holland aga võitis. Hiljem osales ta veel 1992. ja 1994. aasta suurturniiridel, kus Holland erilist edu ei saavutanud.
Treenerikarjäär.
Chelsea.
1996–1998 juhendas Gullit Chelseat, kus võitis FA Cupi.
Newcastle United.
Pärast Chelseast lahkumist asus ta juhtima Newcastle Unitedit. Sealgi ta erilist edu ei saavutanud ja 1999 ta vallandati.
Feyenoord Rotterdam.
Feyenoordi juhendas Gullit 4 aastat. 2004/2005 hooajal sai Feyenoord Eredivisies 4. koha.
Los Angeles Galaxy.
Los Angeles Galaxyt hakkas Gullit juhendama 2007.11. augustil 2008 lahkus ta sealt isiklike probleemide tõttu.
Isiklikku.
Ruud Gullit on kolmandat korda abielus. Tal on kuus last. Ta on 181 cm pikk.
Saavutused.
Meeskondlikud.
HFC Haarlem
Feyenoord Rotterdam
PSV Eindhoven
AC Milan 
Sampdoria
Chelsea F.C.
Hollandi jalgpallikoondis
Individuaalsed.
Kokku 1979–1997: 617 mängu ja 238 väravat.
Maarja Jakobson

Maarja Jakobson (sündinud 8. detsembril 1977) on eesti näitleja. 
Ta on aastast 2001 Eesti Teatriliidu ja Eesti Näitlejate Liidu ning aastast 2006 Euroopa Filmiakadeemia liige.
Elukäik.
Jakobson on lõpetanud 1995. aastal Tartu 15. Keskkooli ning 2000. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (19.lend). Ta omandas 2002. aastal samas magistrikraadi ja on täiendanud end aastatel 2000–2001 Berliini Kunstide Ülikoolis.
Maarja Jakobson on olnud koosseisuline näitleja Pärnu Endla teatris aastatel 2001–2004, hiljem on tegutsenud vabakutselise näitlejana. 
Rolle.
Filmides.
Ta on mänginud filmides "Kõrini!", "Tühirand", "Stiilipidu", "Sügisball", "Kirsitubakas", "Klassikokkutulek" ja "Suvitajad" ning seriaalides "Õnne 13", "Kättemaksukontor" ja "Nukumaja".
8. detsembril 2007, oma 30. sünnipäeval sai ta 11. Pimedate Ööde Filmifestivalil parima naisnäitleja auhinna.
Isiklikku.
Maarja Jakobsoni abikaasa on Paul Lehto. Neil on neli last: pojad Johannes ja Lukas ning tütred Linda ja Helmi.