tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
113

113. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad
Aastad: 108 109 110 111 112 - 113 - 114 115 116 117 118
112

112. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad
Aastad: 107 108 109 110 111 - 112 - 113 114 115 116 117
111

111. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad
Aastad: 106 107 108 109 110 - 111 - 112 113 114 115 116
110

110. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad
Aastad: 105 106 107 108 109 - 110 - 111 112 113 114 115
118

118. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad
Aastad: 113 114 115 116 117 - 118 - 119 120 121 122 123
119

119. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad
Aastad: 114 115 116 117 118 - 119 - 120 121 122 123 124
120

120. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 
Aastad: 115 116 117 118 119 - 120 - 121 122 123 124 125
121

121. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 
Aastad: 116 117 118 119 120 - 121 - 122 123 124 125 126
122

122. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 
Aastad: 117 118 119 120 121 - 122 - 123 124 125 126 127
123

123. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 
Aastad: 118 119 120 121 122 - 123 - 124 125 126 127 128
124

124. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 
Aastad: 119 120 121 122 123 - 124 - 125 126 127 128 129
125

125. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 
Aastad: 120 121 122 123 124 - 125 - 126 127 128 129 130
Hans Rebane

Hans Rebane (24. detsember 1882 Vana-Kariste vald, Pärnumaa – 16. detsember 1961 Stockholm) oli Eesti poliitik, diplomaat ja ajakirjanik.
Hans Rebane sündis Mulgimaal Halliste kihelkonnas Ärma talus. Ta õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust ja hiljem Berliinis majandust. Aastatel 1906–1917 oli Rebane ajalehe Postimees toimetuse liige (1913–1914 ja 1916–1917 Postimehe vastutav toimetaja). Aastatel 1918–1927 oli Rebane ajalehe Päevaleht peatoimetaja.
Ta valiti Riigikogu III koosseisu liikmeks ning 1927. aastal sai temast Jaan Tõnissoni juhitud valitsuse välisminister. Seda ametit pidas Rebane 1928. aastani.
Seejärel nimetati ta saadikuks Soome Vabariiki, kus ta rajas tänini Eesti suursaatkonna kasutatava saatkonnahoone. 1936. aastal nimetati ta saadikuks Läti Vabariiki, kus ta töötas kuni saatkonna sulgemiseni Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude poolt.
Sarnaselt paljude teiste Eesti diplomaatidega arreteeriti Rebane 1940. aastal, kuid tal õnnestus vange transportinud laevalt Jaen Teär merre hüpata ja kaldale ujuda. 1944. aastal põgenes Rootsi. Ta nimetati ministriks ja välisministri kohuste täitjaks eksiilis August Rei poolt salaja 15. jaanuaril 1945, kuid August Rei tühistas nimetamise kui teostamatu 24. juunil 1949. Hans Rebane ei ole kunagi olnud eksiilvalitsuse välisminister. Rebane maeti 1961. aastal Stockholmi.
Hans Rebase mälestuseks asutati erakondadevälise mittetulundusühinguna 2006. aasta alguses Hans Rebase Euroopa Instituut.
Isiklikku.
Hans Rebane on Toomas Hendrik Ilvese ema kasuisa vend. Tema abikaasa oli Johanna Sild-Rebane.
Astmeline tulumaks

Astmeline tulumaks on sissetuleku maksustamine riigi poolt nii,
et sissetuleku muutudes muutub ka maksumäära protsent ja üleminekukohti nimetatakse astmeks. 
Eestis pooldavad progressiivse astmelise tulumaksu kasutusele võtmist Keskerakond ja Sotsiaaldemokraatlik Erakond .
Kiisa

Kiisa on alevik Harju maakonnas Saku vallas. Asub Keila jõe kaldal.
Alevikku läbib Tallinna–Viljandi raudteeliin ja seal paikneb Kiisa raudteejaam.
Asulat läbib põhja-lõunasuunaliselt Tõdva–Hageri tee, millelt asula lõunaosas algab Kiisa–Maidla tee. Kagunurgas asub Kiisa jaama tee ning samale teele lõpeb Kirdalu–Kiisa tee. Asulas on apteek, vabaajakeskus (sh raamatukogu ja noortekeskus), kauplused A ja O, Meie ja turg.
Vahetult Kiisa halduspiiri taga asuvad 2 avariireservelektrijaama (Kiisa avariireservelektrijaam), mis on rajatud Kiisa alajaama juurde. Need valmisid vastavalt 2013 ja 2014 ning nende koguvõimsus on 250 MW.
Ajalugu.
Asula nimi on seotud Kiisa taluga, mida on esimest korda mainitud 1463. aastal. Saku mõisniku Paul Eduard von Rehbinderi ajal moodustati Kiisa ja Sikasarve talust Kiisa karjamõis. Kiisa küla on esmamainitud 1774. aastal ja toona kuulus sinna 6 talu. 1866. aastast kuulus Kiisa küla Keila kihelkonna Saku valda, mis 1890. aastal liideti Saue vallaga.
1921. aastal taasloodi Saku vald ja aastatel 1921–1939 oli Kiisa küla Saku valla koosseisus, 1939. aastast Tõdva valla koosseisus. 1945–1947 oli Kiisa küla Tõdva valla Saku külanõukogu koosseisus. 30. aprillist 1947 muudeti Tõdva valla ja Kohila valla vahelist piiri, nii et Kiisa küla arvati Kohila valla Kurtna külanõukogu koosseisu. 
1954. aastal liideti senine Kurtna külanõukogu ja Saku külanõukogu Kurtna külanõukoguks, mille keskus asus Kiisal. 1964. aastal liideti Kurtna külanõukogu ja Nabala külanõukogu Saku külanõukoguks, nii et Kiisa küla jäi taas Saku külanõukokku, kuid külanõukogu keskus liikus Sakku. 1992. aastast on Kiisa Saku valla koosseisus.
Ukraina grivna

Grivna (ukraina keeles "гривня" [ˈɦrɪu̯nʲɑ]) on Ukraina rahaühik.
Üldandmed.
1 grivna jaguneb 100 kopikaks.
Valuutatähis standardi ISO-4217 järgi on UAH.
Grivna võeti kasutusele 2. septembril 1996 karbovanetsi asemele kursiga 1 grivna = 100 000 karbovanetsit.
Käibel on 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 200 ja 500 grivnased rahatähed.
Grivna sümboliks on kahe põikikriipsuga kursiivkirjas ukraina tähestiku täht "г". 
Väärtus.
Eesti Panga 7. jaanuari 2008 kursi järgi maksis 1 grivna 2,10879 Eesti krooni. 2007. aastal kõikus grivna kurss vahemikus 2,09...2,40 krooni. 2012. aasta lõpus maksis 1 grivna umbes 0,095 eurot ehk 1 euro võrdus umbes 10,5 grivnaga. 18. juulil 2016 oli grivna kurss euro suhtes 27,605427.
Saaremaa rügement

Saaremaa rügement oli Eesti sõjaväeosa, mis oleks moodustatud sõja korral Saaremaalt mobiliseeritud sõjaväelastest.
Rahuajal Saaremaal sõjaväeosi ei asunud. Saaremaa rügemendi formeerimiseks ja mobilisatsiooniks eeltööde tegemiseks asutati 1939. aastal Saaremaakaitse Juhatus (Saaremaakaitse ülem, kolm käsundusohvitseri, kirjutaja, varaallohvitser, relvurallohvitser ja autojuht; Saaremaakaitse ülema abi väljaspool koosseisu oli Kaitseliidu Saaremaa Maleva pealik).
28. juunil 1939 kehtestatud koosseisu järgi kuulus Saaremaa rügementi staap, 3 pataljoni, suusk-jalgratturkompanii, 2 patareid, sidekompanii, pioneerikompanii, ratsakomando, komandandikomando, orkester, töökompanii, meditsiiniambulants ja veterinaarambulants, kokku 3097 meest.
Läti latt

Latt (läti "lats") on endine Läti rahaühik.
1 latt jaguneb 100 santiimiks ("santīms").
Valuutatähis standardi ISO-4217 järgi on LVL. Lühend on Ls ja see kirjutatakse summa ette. 
Latt oli kasutusel 1922–1940 ja võeti uuesti kasutusele märtsis 1993 Läti rubla asemele kursiga 1 latt = 200 Läti rubla. 1. jaanuaril 2014 võeti kasutusele euro.
Käibel olid 5-, 10-, 20-, 50-, 100- ja 500-latised rahatähed ning 1-, 2-, 5-, 10-, 20- ja 50-santiimised ning 1- ja 2-latised mündid. 500-latine rahatäht oli teisel kohal kõrgeimate nominaalväärtustega pangatähtedest Euroopas (umbes 700 eurot), peale Šveitsi 1000-frangist.
Eesti Panga 1. mai 2010 kursi järgi maksis 1 latt 22,1231 krooni. Euroopa Keskpanga 29. juuni 2011 kursi järgi maksis 1 euro 0,7028 latti.
Almanach de Gotha

Almanach de Gotha on genealoogia, diplomaatia ja statistika teatmeteos, mida antakse välja aastast 1763.
Selles aastaraamatus esitatakse kõigi (nii võimulolevate kui ka kukutatud) Euroopa (kaasa arvatud Brasiilia) valitseja- ja kõrgaadliperekondade elusolevate liikmete genealoogilised andmed koos statistiliste andmetega kõigi maailma maade kohta. 
Prantsuskeelne Almanach de Gotha ja selle saksakeelne paralleelväljaanne koos järk-järgult kasvavate lisaväljaannetega ilmusid Gothas kuni 1944. aastani, saavutades kuulsuse ja usaldusväärsuse kogu Euroopas. 
1951. aastal hakkas ilmuma Genealogische Handbuch des Adels ja 2015. aastal uuesti saksakeelne originaalväljaanne originaalpealkirjaga Gothaisches Genealogisches Handbuch.
Alates 1998. aastast antakse Almanach de Gothat välja ka Londonis inglise keeles ("Kennedy Gotha").
Suur-Soome idee

 
Suur-Soome (soome keeles: Suur-Suomi) oli idee, mis sündis maa põlisasukatele tagastamise poliitika liikumiste hulgas ning väljendas Euroopa rahvusluse Soome vormi enne Teist maailmasõda. Selle järgi pidid ühinema Soome, teised soomlaste, sealhulgas ingerisoomlaste asualad ning eestlaste ja kveenide asualad. Suur-Soome idee kaotas populaarsuse ning mõju 1917. aastal ning kaotas poolehoiu pärast Jätkusõda ja Teist maailmasõda. Suur-Soome ideed kandis ja levitas aastail 1922–1944 tegutsenud Akadeemiline Karjala Selts (Akateeminen Karjala-Seura).
Suur-Soome idee populaarseim versioon oli ühendada Soomega piirnevad alad, kus elasid soomlased ja karjalased. Mõned idee pooldajad lisasid ka Ingerimaa, Eesti, Põhja-Finnmargi ja Tornio jõe oru.
Mõnedes utoopilistes või naljatavates nägemustes taheti ühendada kogu ala Põhjalahest kuni Uurali mäestikuni ning ka kaugemad Lääne-Siberi alad, kus soome-ugri keelte kõnelejad elavad ka tänapäeval.
Suur-Soome ideed on kasutanud 1930. aastatel Venemaa eriteenistused soome-ugri vähemuste haritlaste vastastes protsessides süüdistuste fabritseerimiseks, näiteks udmurdi kirjanik Kuzebai Gerd mõisteti süüdi ja represseeriti selliste süüdistuste alusel. Venemaa ajakirjanduses viidatakse Suur-Soome ideele tänapäevalgi, radikaalid on seda tarvitanud soome-ugri ohu tõestamiseks.
Suur-Soome idee pooldaja Eestis oli Konstantin Päts, kes tegi korduvalt ettepanekuid Eesti-Soome ühisriigi loomiseks.
Jätkusõjas vallutas Soome 1941. aasta oktoobri alguseks Petroskoi. Algas Karjala soomestamine (Юкка Куломаа... lk 185, 235). Slaavlaste tarvis rajati 6 koonduslaagrit, linna uueks nimeks sai kapten Eino Leskineni ettepanekul Äänislinna. 1942. aasta aprillis tähistas Akadeemiline Karjala Selts seal oma 20. tegevusaastat. Osales üle 300 noore ohvitseri, kelle idee oli ühendada Soomega Ida-Karjala ja ka kõik sugulusrahvad. Pärast okupantide taganemist 27. juunil 1944 kannab linn oma ajaloolist nimekuju Petrozavodsk (Peetritehas) ja Suur-Soome idee vaibus (Юкка Куломаа... lk 197, 201, 226).
Sõjad 20. sajandi alguses.
Pärast Soome iseseisvumist 1917. aastal, Oktoobrirevolutsiooni ja Vene kodusõda, peeti Soomest ida poole jäänud soomeugrilastega asustatud alasid ebastabiilseteks ning rahvuslikku aktivismi soosivateks. Mõned Soome vabatahtlikud viisid läbi operatsioone Venemaa territooriumil. Neid tegevusi ja Soome vabatahtlike osavõttu Eesti Vabadussõjas (1918–1920) nimetatakse Soome ajaloos mõistega "heimosodat" (hõimusõjad).
Vandersellid

"Vandersellid" oli 1980. aastate Eesti Televisiooni lastesaade, mille tegelasi mängisid Guido Kangur, Paul Poom ja Ivo Eensalu.
Naima Neidre

Naima Neidre (sündinud 20. märtsil 1943 Kivikülas Ridala vallas Läänemaal) on eesti kunstnik, graafik ja illustraator.
Elulugu.
Lõpetas 1964. aastal "cum laude" Tartu Kunstikooli dekoratiivkujunduse eriala, 1971. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi graafika erialal. 1968. aastast hakkas ta esinema näitustel.
1974. aastast kuulub ta Eesti Kunstnike Liitu ja 1992. aastast on Eesti Vabagraafikute Ühenduse liige. Ta on kuulunud kunstirühmitusse Para '89.
Isiklikku.
Naima Neidre abikaasa on Benjamin Vasserman.
Ernst Ludwig

Ernst Ludwig (25. november 1868 Darmstadt – 9. oktoober 1937 Schloß Wolfsgarten) oli viimane Hesseni ja Reini suurhertsog, valitsedes ajavahemikus 13. märtsist 1892 kuni 9. novembrini 1918.
Ta pärines Hessen-Darmstadti dünastiast ning oli Ludwig IV ja Suurbritannia printsessi Alice'i (kuninganna Victoria tütre) poeg. 
Ernst Ludwig tundis suurt huvi kunsti ja kultuuri vastu. Ta edendas juugendstiili ideid ning oli üks Darmstadti kunstnike ühenduse (saksa keeles Darmstädter Künstlerkolonie) asutajatest.
Tema valitsusaeg lõppes Saksamaa keisririigi kokkuvarisemise ja 1918. aasta novembrirevolutsiooni tulemusel, mil monarhia kaotati ning Ernst Ludwig loobus troonist.
Abielud ja järeltulijad.
Ernst Ludwig oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli printsess Viktoria Melita, kes oli tema nõbu ning samuti kuninganna Victoria lapselaps. Nad abiellusid 1894. aastal, kuid lahutasid 1901. aastal. Sellest abielust sündis üks laps:
Tema teine abikaasa oli printsess Eleonore zu Solms-Hohensolms-Lich, kellega ta abiellus 1905. aastal. Sellest abielust sündis kaks poega:
Põldealune laht

Põldealune laht (ka "Põldalune laht") on järv Saare maakonnas Saaremaa vallas Siiksaare küla lähedal. Selle pindala on 30,9 ha.
Veerežiim.
Põldealuse lahe vesi sarnaneb sisemaa järvede omaga, kuna laht asub merest veidi eemal. Samuti mõjutab vee olemust ka veevahetus, mis on lahes aeglane, toimudes umbes kord aastas.
Lahe vesi on heleroheline ja põhjani läbipaistev (0,7 m). Vee pH-tase on väga kõrge (10,6), st seal on hapniku üleküllastus (214%). Samuti sisaldab veekogu suures koguses fosforit ja lämmastikku. Seetõttu on lahes oleva vee kvaliteet kehv.
Elustik.
Kalastik.
Põldealuse lahe kalastik pole väga liigirikas. Liikidest leidub seal näiteks ahvenaid ("Perca fluviatilis"), hõbekokre ("Carassius gibelio") ja kokre ("Carassius carassius"), lisaks hauge ("Esox lucius"), mudamaime ("Leucaspius delineatus") ja viidikaid ("Alburnus alburnus").
Taimestik.
Lahe rannikualadel esineb palju kaldaveetaimi, näiteks harilik pilliroog ("Phragmites australis"), lääne-mõõkrohi ("Cladium mariscus"), kare kaisel ("Schoenoplectus tabernaemontanii") ja meri-mugulkõrkjas ("Bolboschoenus maritimus"). Samuti esineb rohkelt veesisest taimestikku, mis katab suurt osa lahe põhjast. Näiteks leidub mändvetikaid ("Charophyta"), kamm-penikeeli ("Potamogeton pectinatus") ja vahelmist näkirohtu ("Najas marina" subsp. "intermedia"), millest viimane kuulub looduskaitse all olevate liikide teise kategooriasse.
Mikrovetikad.
Mikrovetikate liikidest leidub Põldealuse lahes näiteks sinivetikaid perekonnast "Aphanizomenon sp.", "Cyanodictyon iac" ja "Merismopedia punctata". Suurimat biomassi ehk elusaine hulka annab vaguviburvetikas ("Peridinium bipes.").
Kaitse.
Põldealune laht kuulub Laidevahe Looduskaitsealale, et tagada seal pesitsevate kaitsealuste liikide elupaikade säilimine. Ühtlasi kuulub piirkond nii Siiksaare-Oessaare lahtede linnuala kui ka Siiksaare-Oessaare loodusalana (keskkonnaregistri kood EE0040469) Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustikku.
Munaderahu

Munaderahu on rahu Saare maakonnas Saaremaa vallas Siiksaare küla alal 200 meetri kaugusel Saaremaa rannikust.
Saar on kivise pinnamoega, kuulub Laidevahe looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Ristilaiu abaja

Ristilaiu abaja (ka "Ristilaiu abajas, Ääreperete laht") on järv Saare maakonnas Saaremaa vallas Siiksaare külas.
Ludwig IV (Hessen-Darmstadt)

Ludwig IV (12. september 1837 Bessungen – 13. märts 1892 Darmstadt) oli Hesseni suurhertsog 13. juunist 1877 kuni surmani.
Ta oli abielus Suurbritannia printsessi Alice'iga. Nende tütar Aleksandra Fjodorovna oli Venemaa keisrinna.
Aenga laht

Aenga laht (ka "Aeng") on rannikujärv Saare maakonnas Saaremaa vallas Siiksaare külas.
Järve pindala on 16,7 ha, suurim sügavus 0,5 m (2010).
Järves on kaks saart kogupindalaga 0,25 ha.
Aenga lahe ökosüsteemi iseloomustab ühendus merega, väike veemaht ja väga väike sügavus. Elustiku koosseis, isendite arvukused, kogused ja ökoloogiline seisund on üsna ebastabiilsed ja tundlikud mõjutustele.
2010. aasta suvel läbi viidud uuringute alusel oli Aenga lahe mikrovetikate biomass ülisuur ja klorofüll-a tase ülikõrge, mille järgi hinnati lahe seisund halvaks või väga halvaks.
Setete hulka kuuluvad rohekashall muda, savikas muda ja savi. Mudakihi all võib olla lubjakivine põhi, kruus, liiv või aleuriit.
Taimestik.
Aenga lahe kaldaveetaimestikus kasvab valdavalt harilik pilliroog koos meri-mugulkõrkja ja hariliku kukesabaga. Üksikute kogumikena on levinud ka liht-randpung (II kategooria kaitsealune taimeliik) ja rannikas.
Vees levinud taimestiku hulgas on ülekaalus mändvetikad ("Chara" spp.) koos kamm-penikeele ja vahelmise näkirohuga (II kaitsekategooria), kattes praktiliselt kogu järve põhja. Vahelmine näkirohi esineb hajusalt kogu järves, kuid üldjuhul siiski kaldaveetaimede vööndi servas, kus muu veesisene taimestik puudub.
Kalad.
Aenga lahes on (2010. aasta seisuga) levinud hõbekoger, koger, ogalik, roosärg ja viidikas. Neist arvukaim on ogalik.
Kaitsestaatus.
Aenga laht kuulub Laidevahe looduskaitseala koosseisu. Samuti kuulub järv Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustikku Siiksaare-Oessaare lahtede linnuala ja Siiksaare-Oessaare loodusala koosseisus.
Ludwig III (Hessen-Darmstadti suurhertsog)

Ludwig III (9. juuni 1806 Darmstadt – 13. juuni 1877 Seeheim) oli Hesseni suurhertsog 16. juunist 1848 kuni surmani.
Pärast Hessen-Homburgi liini väljasuremist ja Hesseni kuurvürstiriigi (Hessen-Kasseli) annekteerimist Preisimaa poolt muutus Hesseni Suurhertsogiriik (Hessen-Darmstadt) ainsaks säilinud Hesseni riigiks.
Lõve jõgi

Lõve jõgi (ka "Pahna jõgi") on jõgi Saaremaa lõunaosas. See algab Tõrise külast 2,5 km lõunakagu pool ning suubub Oessaare lahte.
Jõgi läbib Eikla ja Haeska soo. Jõel on ühendus Põduste ja Leisi jõega.
Jõe pikkus on 32 km ja valgala pindala on 160 ruutkilomeetrit.
Jõe kalastik on väga liigivaene: seal elutseb ainult kolm kalaliiki: haug, särg ja luts, kuid jões on palju jõevähki.
Lõve jõel on Uus-Lõve hüdromeetriajaam.
Ludwig II (Hessen-Darmstadt)

Ludwig II (26. detsember 1777 Darmstadt – 16. juuni 1848 Darmstadt) oli Hesseni suurhertsog 6. aprillist 1830 kuni surmani.
Tema tütar Maximiliane Wilhelmine Auguste Sophie Marie (1824 – 1880), õigeusku ristituna Maria Aleksandrovna, oli Venemaa keisri Aleksander II abikaasa ning Aleksander III ema.
Allirahu

Allirahu nimelisi rahusid on Eestis kaks ja mõlemad asuvad Saare maakonnas Saaremaa vallas:
Allirahu (Kõiguste)

Allirahu (ka "Kõiguste-Allirahu, Aliserahu, Väike-Allirahu") on rahu Saare maakonnas Saaremaa vallas Siiksaare poolsaarest 4,3 kilomeetrit idas. Saare pindala on 0,3 hektarit ja rannajoone pikkus 458 meetrit.
Saar on kaarja kujuga, liivane ja kivine.
Saarel asub Kõiguste-Allirahu tulepaak.
Ludwig Hermann Alexander Chlodwig

Ludwig Hermann Alexander Chlodwig (20. november 1908 Darmstadt – 30. mai 1968 Frankfurt) oli Hessen-Darmstadti suurhertsogliku perekonna pea oma venna surmast 16. novembril 1937 kuni surmani.
Ludwig abiellus 17. novembril 1937 Londonis Margaret Campbell Geddesiga. Eelmisel päeval oli teel pulma lennuõnnetusel hukkunud Ludwigi vanem vend Georg Donatus koos oma perekonnaga. 
Ludwigi surmaga lõppes Hessen-Darmstadti liin ja Hesseni perekonna esindamine läks varasema kokkuleppe järgi perekonna Kasseli liinile.
Allirahu (Pihtla)

Allirahu on rahu Liivi lahes, halduslikult Saare maakonnas Saaremaa vallas küla lähistel 8 kilomeetrit Vätta poolsaarest kagus. Saare pindala on 2,7 hektarit ja rannajoone pikkus 1 kilomeeter.
Saar kuulub 21. juulil 2005 moodustatud Allirahu looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all. Saar on kolmnurkse kujuga, loode- ja lõunaosas eenduvad kitsad neemed. Saare pinnamood on madal, seal esineb rohttaimi. Saarel pesitsevad hall- ja viigerhülged.
Rahul on Allirahu (Sandla) tulepaak.
Rääguoja

Rääguoja on 2,5 km pikkune oja, mis voolab Saare maakonnas Saaremaa vallas. Oja suubub Lõve jõkke 5,1 km kaugusel selle suudmest.
László Kovács

László Kovács [l'aasloo k'ovaatš] (sündinud 3. juulil 1939 Budapestis) on Ungari ja Euroopa Liidu poliitik.
Ta lõpetas 1957. aastal Petrik Lajosi tööstuskeemia tehnikakooli keemiatehnoloogi erialal ja töötas aastatel 1957–1966 keemiatehnoloogina. Kõrghariduse omandas ta 1968. aastal Karl Marxi nimelises Majandusteaduste Ülikoolis, mis tänapäeval kannab nime Budapesti Corvinuse ülikool. 1980. aastal lõpetas ta ka parteikooli.
Ta oli alates 1963. aastast Ungari Sotsialistliku Töölispartei liige. Töötas alates 1975. aastast Ungari Sotsialistlikus Töölisparteis. Aastatel 1986–1989 oli ta Ungari välisministri asetäitja. 1989. aastal oli ta üks Ungari Sotsialistliku Partei asutajatest ja valiti 1990. aastal selle presiidiumi. Ta oli selle erakonna esimees aastatel 1998–2004 ja on esimees uuesti alates 2010. aasta juulist.
1990–2010 oli ta Rahvuskogu (parlamendi) liige. Aastatel 1994–1998 ja 2002–2004 oli ta Ungari välisminister. 1998–2000 oli ta sotsialistide parlamendifraktsiooni juht.
1995. aastal oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni juht.
Aastatel 2003–2008 oli Kovács Sotsialistliku Internatsionaali asepresident.
Aastatel 2004–2010 oli ta Euroopa Komisjoni maksunduse ja tolliliidu volinik Barroso esimeses komisjonis. Ungarile oli esialgu ette nähtud energeetikavoliniku koht, aga Kovácsit ei kinnitatud sellele kohale, sest selgus, et ta pole selle valdkonnaga tuttav. Ungarilt oodati uue voliniku nimetamist, aga Ungari seda ei teinud, jäädes Kovácsi kandidatuuri juurde. Seepeale anti talle maksunduse ja tolliliidu voliniku koht.
Isiklikku.
Kovács on abielus ja tal on tütar.
Heinrich XXIV

Heinrich XXIV (20. märts 1878 Greiz – 13. oktoober 1927 Greiz) oli Reußi vanema liini vürst 19. aprillist 1902 kuni 11. novembrini 1918.
Ta oli Reußi vürsti Heinrich XXII (1846–1902) ja tema abikaasa Ida von Schaumburg-Lippe (1852–1891) ainus poeg ja vanim laps. Tal oli viis nooremat õde. Kõik lapsed peres said täiskasvanuks ja peale Heinrichi nad kõik ka abiellusid.
Lapsepõlves toimunud õnnetuse tulemusena oli Heinrich kehaliselt ja vaimselt võimetu riiki valitsema. Kogu oma valitsemisaja jooksul oli ta eestkoste all. Kuni 15. oktoobrini 1908 oli tema eestkostjaks Reußi nooremast liinist pärit Heinrich XIV (1832–1913) ja pärast kuni monarhia kukutamiseni kõikjal Saksamaal tolle poeg Heinrich XXVII (1858–1928).
Heinrich XXIV sai pärast monarhia kukutamist õiguse elada kuni surmani Greizi alumises lossis. Tema surmaga lõppes Reußi vanem liin. Heinrich XXVII päris Reußi vürsti tiitli, kuid riiki, mida valitseda, ta ei saanud ja ta suri ka ise järgmisel aastal.
Aavalaiu säär

Aavalaiu ehk Aivalaiu säär ehk Haavalaid on maasäär Saare maakonnas Saaremaa vallas Laidevahe lahe ääres.
Carlo II (Parma)

Carlo Lodovico Ferdinando (22. detsember 1799 Madrid – 16. aprill 1883 Nice) oli Etruria kuningas ("Lodovico II") 27. maist 1803 kuni 10. detsembrini 1807, Lucca hertsog 13. märtsist 1824 kuni 15. oktoobrini 1847 ja Parma hertsog 17. detsembrist 1847 kuni 19. aprillini 1848.
Dnipro

Dnipro (varem eesti keeles "Dnipropetrovsk" ja venepäraselt "Dnepropetrovsk") on linn Ukrainas, Dnipropetrovski oblasti keskus. Asub Dnepri (Dnipro) jõe ääres.
Ajalugu.
Linn asutati 1776. aastal. 1796. aastani oli linna nimi Jekaterinoslav, 1796. aastast 1802. aastani Novorossiisk, aastatel 1802–1926 vene keeles Jekaterinoslav ja ukraina keeles Katerõnoslav, aastatel 1926–2016 ukraina keeles Dnipropetrovsk ja vene keeles Dnepropetrovsk. Ukraina Ülemraada otsusega muudeti 19. mail 2016 linna nime, linna uueks nimeks sai Dnipro.
Aastail 1918–1921 Ukraina iseseisvussõja ajal oli linna mitteametlikuks nimeks Sitšeslav meenutamaks Zaporižžja Sitši.
Nõukogude ajal oli Dnipro tuuma-, relva- ja kosmosetööstuse keskus. Seal on transpordivahendite, põllumajandusmasinate ja ballistiliste rakettide tootja Južmaši peakontor.
Mälestusmärgid.
2022. aasta detsembris eemaldati Dnipros Volodja Dubinini ja Aleksandr Puškini mälestusmärk. 2023. aasta jaanuaris eemaldati Dnipros Aleksandr Matrossovi ja T-34 tank-monument. 6. jaanuaril 2023 eemaldati Mihhail Lomonossovi mälestusmärk.
Rahvastik.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dnipro elanikest ukrainlasi 72,6%, venelasi 23,5%, valgevenelasi 1,0% ja juute 1,0%. Paljud Dnipro ukrainlased kõnelevad põhiliselt vene keelt.
Transport.
Linnas toimib trolli-, bussi- ja liinitaksoliiklus. 1995. aastal avati Dnipro metroo, mis on 7,1 km pikk ja sel on 6 peatust. Linn on ka tähtis raudteesõlm. Dnipro rahvusvaheline lennujaam asub 15 km kesklinnast kagus.
Kaimanisaared

Kaimanisaared on saarestik Kariibi meres. 
Nad moodustavad Suurbritannia meretaguse ala. Saarestik koosneb kolmest saarest: Grand Cayman, Little Cayman ja Cayman Brac. 
Ajalugu.
Kaimanisaared avastas Christoph Kolumbus 10. mail 1503. Saared asustati Jamaicalt 17. sajandil. Kui Jamaica iseseisvus, otsustasid Kaimanisaarte elanikud jääda Briti impeeriumi koosseisu.
Majandus.
Saarte peamine sissetulekuallikas on turism. Rahaühik on Kaimanisaarte dollar (KYD).
Sport.
Kaimanisaarte ROK-i kood on CAY.
São Paulo

São Paulo on linn Brasiilias, São Paulo osariigi halduskeskus. Asub Atlandi ookeani rannikust 80 km kaugusel keskmiselt 795 m üle merepinna.
São Paulo on Brasiilia ja kogu Lõuna-Ameerika suurim linn. Koos eeslinnadega elab seal ligi 20 miljonit inimest. Erinevat päritolu immigrantide tõttu on linn mitmekultuurne, suuremad etnilised rühmad on portugali, itaalia, saksa, hispaania, aafrika, liibanoni ja jaapani päritolu.
Linn on tuntud sudu, suure kopteripargi ja paljude pilvelõhkujate poolest. São Paulo on tähtis majanduskeskus, seal asub ka Ladina-Ameerika suurim väärtpaberibörs Bovespa.
São Paulo ülikool on üks Brasiilia suurimaid.
São Paulo jaguneb 31 subprefektuuriks ja need omakorda linnaosadeks.
1937. aastal oli São Paulos ametlikel andmetel 215 eestlannast prostituuti; arv ei saa olla reaalne, kuna sel ajal oli Brasiilias vähem kui 1000 eestlast, nende hulgas 200–300 naist.
Ajalugu.
1553. aastal pöördusid jesuiidid koos José de Anchieta ja Manuel de Nóbréga poole Serra do Marile, otsides seal elanud ja katehheerunud indiaanlastele turvalist kohta. Nad ehitasid Tamanduateí ja Anhangabaú jõe vahele väikesele mäele kooli, kus nad pidasid missat. São Paulo oli riigi sisemaad läbilõikavate ekspeditsioonide Bandeirase lähtepunkt. 1815. aastal sai sellest São Paulo provintsi pealinn ja kaksteist aastat hiljem võitis ta oma esimese kolledži kesklinnas. Sellest ajast alates on São Paulost saanud riigis intellektuaalne ja poliitiline tuum. Kuid oluliseks majanduskeskuseks saab see alles 19. sajandi lõpus toimunud kohvitootmise laienemisega. Sisserändajad saabusid neljast maailma nurgast, et töötada põldudel ja hiljem linna kasvavas tööstuspargis. 
1890. aastate keskel olid enam kui pooled linnaelanikest sisserändajad. 
1930. aastate alguses läks São Paulo osariigi eliit kokku föderaalvalitsusega. Tulemuseks oli 1932. aasta konstitutsionalistlik revolutsioon, mis puhkes 9. juulil (nüüdisajal on see riigipüha). Võitlus kestis kolm nädalat ja São Paulo alistati. Riik oli poliitilisel areenil isoleeritud, kuid ei takistanud haridusasutuste õitsengut. 1935. aastal loodi São Paulo ülikool, kuhu hiljem võetakse vastu selliseid professoreid nagu prantsuse antropoloog Lévi-Strauss. 
1940. aastatel sai São Paulo ka olulisi linnalisi sekkumisi, peamiselt teesektoris. Tööstusest on saanud linna peamine majandusmootor. Vajadus suurema tööjõu järele nendel kahel rindel tõi brasiillased mitmest osariigist, peamiselt riigi kirdest. 
1970. aastatel omandas teenindussektor São Paulo majanduses suurema tähelepanu. Tööstused rändasid Suur-São Paulo linnadesse, näiteks nn ABCD-desse (Santo André, São Bernardo do Campo, São Caetano do Sul ja Diadema). Praegu on São Paulo pealinn Ladina-Ameerika finantskeskus ja seetõttu tervitab ta endiselt brasiillasi ja välismaalasi, kes töötavad ja elavad São Paulo linnas avasüli, sallivuse ja usutunnistuste mitmekesisuse austamise keskkonnas. , rahvused, seksuaalsed sättumused ja hõimud.
Danuta Hübner

Danuta Maria Hübner (sündinud 8. aprillil 1948 Niskos) on Poola majandusteadlane ja poliitik, Euroopa Parlamendi liige.
Ta sai doktorikraadi majanduses 1974. aastal.
1992. aastast töötas ta majandusprofessorina ja 1997. aastast Poola presidendi kantseleiülemana. 1998–2001 töötas ta Genfis ÜRO juures, 2001–2003 aga Poola välisministeeriumis.
2004–2009 oli ta Euroopa Komisjoni regionaalpoliitika volinik Barroso esimeses komisjonis.
Isiklikku.
Danuta Hübneril on kaks tütart (Karolina ja Ewa).
Mõniste valla vapp

Mõniste valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Mõniste valla vapp.
Vapp kinnitati 3. novembril 1997.
Vapi kirjeldus.
Mõniste valla vapp on roheline heraldiline kilp, millel on tagajalgadel seisev, otsevaatav ning löögivalmis mõõgaga hõbedane hunt. Hundi keel ja küünised on punased.
Raps

Raps ehk õlikaalikas ("Brassica napus") on õli- ja söödataim ristõieliste sugukonnast kapsasrohu perekonnast.
Raps on tekkinud rüpsi ja kapsa looduslikust ristlusest.
Selle nimetus õlikaalikas on tulnud sellest, et noor rapsitaim sarnaneb väliselt kaalikaga.
Süstemaatika.
Rapsi on käsitletud eri taimesüsteemides erinevail taksoniastmeil, lisaks sellele on tal arvukalt sünonüüme. Enam levinud on klassifitseerimine eraldi liigiks "Brassica napus" või alamliigiks "Brassica napus" subsp. "napus" ehk taliraps.
Lech Kaczyński

Lech Aleksander Kaczyński [lehh aleks'ander katš'õnski] (18. juuni 1949 Varssavi – 10. aprill 2010 Venemaa, Smolenski oblast) oli Poola poliitik, 2005. aastast kuni surmani Poola president.
Lech Kaczyński sündis Varssavis inseneri, Armia Krajowa veterani ja Varssavi ülestõusust osavõtja Rajmund Kaczyński (1922–2005) ning filoloog Jadwiga Kaczyńska (1926–2013) pojana. Tema identne kaksikvend Jarosław Kaczyński oli 2006–2007 Poola peaminister.
Aastal 1962 mängisid kaksikud koos peaosi lastefilmis "Kaks, kes varastasid kuu".
Lech Kaczyński kuulus konservatiivsesse erakonda Õigus ja Õiglus, mille asutas koos vennaga 2001. aastal. Aastatel 2002–2005 pidas Varssavi linnapea ametit.
2005. aastal valiti Lech Kaczyński Poola presidendiks. 9. oktoobril toimunud esimese vooru võitis seimi asespiiker ja Kodanikeplatvormi liider Donald Tusk, kes kogus häältest 36,3% Kaczyński 33,1% vastu. Nemad pääsesid teise vooru, mis toimus 23. oktoobril. Seal kogus Kaczyński 54,04% häältest Tuski 45,96% vastu. Kaczyński presidendiks saamist soodustas väike valimisaktiivsus, mis teises voorus oli ainult 40% ja esimeses voorus 49,6%.
Presidendina ajas Kaczyński rahvuskeskset poliitikat .
Lech Kaczyński hukkus Smolenski lennuõnnetuses teel Katõni veresauna 70. aastapäeva tähistamisele. Koos temaga hukkusid kõik 96 lennukis viibinud isikut, kelle hulgas olid palju Poola poliitika ja sõjaväe tippjuhte. Ka tema abikaasa Maria hukkus koos temaga.
Isiklikku.
1978. aastal abiellus Lech Kaczyński Maria Kaczyńskaga. Neil on tütar Marta.
Jarosław Kaczyński

Jarosław Aleksander Kaczyński (sündinud 18. juunil 1949 Varssavis) on Poola poliitik. 
Jarosław Kaczyński sündis inseneri, Armia Krajowa veterani ja Varssavi ülestõusust osavõtnu Rajmund Kaczyński (1922–2005) ja filoloogi Jadwiga Kaczyńska (1926–2013) peres. Tal oli identne kaksikvend Lech Kaczyński (1949–2010).
Aastal 1962 mängis ta koos kaksikvennaga peaosa Poola lastefilmis "Kaks, kes varastasid kuu".
Kaczyńskid kuulusid konservatiivsesse erakonda Õigus ja Õiglus. See erakond saavutas 2005. aasta valimistel korruptsioonivastase võitluse loosungite all Poola saimi valimised. Valimiste edu oluliseks põhjuseks peeti väikest valimisaktiivsust . Jarosław Kaczyński moodustas koos kahe väikeerakonnaga uue valitsuse ja sai ise peaministriks.
Ta oli juulist 2006 kuni 5. novembrini 2007 Poola peaminister ja kuni Donald Tuski valitsuse ametisse astumiseni 16. novembril 2007 peaministri kohusetäitja.
Tema vend Lech Kaczyński oli Poola president, kes hukkus 10. aprillil 2010 Smolenski lennuõnnetuses.
Kaczyńskid ajasid tugevalt rahvuslikku poliitikat, mis rikkus suhteid teiste Euroopa Liidu maadega, sealhulgas naabermaadega. Nad loobusid ka plaanist Poola euroalasse viia. .
2007. aasta oktoobris toimusid Poolas seimi erakorralised valimised. 13. augustil 2007 tegi Kaczyński lõpu koalitsioonivalitsusele, tagandades kahte väiksemasse koalitsiooniparteisse kuulunud ministrid . Sama aasta 30. augustil vahistati äsja vallandatud siseminister, kes oli süüdistanud Kaczyńskit poliitiliste vastaste järel salateenistuste abil nuhkimises .
Erakorralistel valimistel oli Poola kohta harukordselt suur valimisaktiivsus (56%) ja need võitis Kodanikeplatvorm, kes sai endale peaaegu pooled kohad seimis. Kodanikeplatvormi liider Donald Tusk moodustas uue valitsuse. Kodanikeplatvormi üks juhte Bronisław Komorowski kutsus üles moodustama laiapõhjalist koalitsiooni kõigi erakondadega, kes soovisid Seaduse ja Õigluse võimult kõrvaldamist. 
Jarosław Kaczyński kandideeris 2010. aasta presidendivalimistel. 20. juunil peetud esimeses voorus sai ta 36,74% häältest Bronisław Komorowski 41,22% vastu. 4. juulil peetud teises voorus valiti presidendiks Komorowski, kes sai 53,01% häältest.
Meremäe valla vapp

Meremäe valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Meremäe valla vapp.
Vapp kinnitati 19. novembril 1996.
Vapi kirjeldus.
Meremäe valla vapp on sinine heraldiline kilp, millel hõbedane sõlg ja hõbedane vapipäis. Hõbedases vapipäises on kõrvuti kolm punast otstest laienevat pügalristi.
Vapi kasutamise kord.
Vappi kasutatakse vallavolikogu, vallavalitsuse, valla kantselei, valla ametiasutuste ning äriühingute, mille aktsiate või osatähtede ainuomanikuks on Meremäe vald, pitsatitel ja dokumendiplankidel ning vallavalitsuse hoonel ja valla piiri tähisel. 
Muudel juhtudel võib valla vappi kasutada üksnes vallavalitsuse loal.
Lasva valla vapp

Lasva valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Lasva valla vapp.
Vapp kinnitati 31. oktoobril 1996.
Vapi kirjeldus.
Lasva valla vapiks on heraldiline kilp, mis on lainelise kaldjaotusega vasakult poolitatud. Kuldsel ülapoolel sinine rukkilille õis, sinisel alumisel poolel kolme lehe ja kahe tõruga kuldne tammeoks.
Hõbevalgem

"Hõbevalgem: reisikiri suurest paugust, tuulest ja muinasluulest" on Lennart Meri kirjutatud raamat, mis ilmus 1984. aastal. Autori sõnul on tegu tema seitse aastat varem ilmunud raamatu "Hõbevalge" sissejuhatuse ja esimese peatükiga. Suur osa teose sisust ongi identne "Hõbevalge" omaga, kuid mitmeid fakte on täpsustatud ja täiendatud ning sisse on toodud uut infot, mida eelmise raamatu ajal veel kasutada ei saanud.
"Hõbevalgemas" keskendub Lennart Meri põhiliselt Pythease isikule ning tema reisidele Põhja-Euroopas. Ta toob suure hulga paljuski küll hüpoteetilisi tõestusmaterjale, et Pytheas jõudis just Saaremaale ning et see ongi Ultima Thule. Samuti uurib ta eesti ja soome mütoloogiat ning püüab neis esinevate tegelaste etümoloogiat lahti seletada. Üheks olulisemaks probleemiks on ka etnonüümi "eestlased"="aestid" pärinemine, millele autor arvab samuti lahenduse olevat leidnud. Lisaks toob Meri ära "Hõbevalgega" võrreldes lühendatult, kuid mõnevõrra täiendatult ka oma nägemuse Tallinna esiajaloost.
Haanja valla vapp

Haanja valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Haanja valla vapp.
Vapp kinnitati 29. detsembril 1997.
Vapi kirjeldus.
Haanja valla vapp on heraldiline kilp. Sinisel kilbil kuldne kaarlõikeline vapitüvi, millest tõuseb kolme rohelise kuuse tagant mustade püstiste aknaavadega piiritletud, sakmete ja lipuvardaga kuldne torn.
Põhjendus.
Kuldne kaarlõikeline vapitüvi ja sellest tõusev kuldne torn sümboliseerivad valla territooriumil paiknevat kauni loodusega Haanja kõrgustikku ning selle keskosas asuvat Eesti ja Baltimaade kõrgeimat mäge Suurt Munamäge koos vaatetorniga. Rohelised kuused viitavad ümbruskonna vaheldusrikkale loodusele, millest osa on kuulutatud Haanja Looduspargiks. 
Sinine on kodumaa taeva ja vee värvus, kuldne viljaväljade ja jõukuse sümbol.
Vapi kasutamise kord.
Haanja valla vappi kasutatakse:
Tüütsmäe

Tüütsmäe on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Tüütsmäel asub tähetorn.
Tsolgo

Tsolgo (kohalikus pruugis "Ts'olgo") on küla Võrumaal Võru vallas.
Külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 68 elanikku. Kõik on eestlased.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Küla piires on Tsolgo aheljärvestik (7 järve), kokku on külas 9 järve. Nende seas on ka Eesti sügavuselt neljas järv: Tsolgo Mustjärv (29,7m).
Kääpa (Võru)

Kääpa on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Külas asub Kääpa Sotsiaalkeskus ja Kääpa Põhikool. Kääpa küla läbib Võhandu jõgi.
Kääpa küla on vanim asulakoht Võrumaal. See on olnud asustatud juba nooremast kiviajast (3. aastatuhande esimesel poolel eKr; Kääpa asulakoht). Küla nimi on tulnud nähtavasti palju hilisemate, 6.–10. sajandi kääbaste järgi.
Külas asub Kääpa Kuningakivi.
Pässä

Pässä on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 66 elanikku. Kõik on eestlased.
Noodasküla

Noodasküla on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Nekroos

Nekroos ehk kärbus ehk koekärbus (ladina keeles "necrosis") on enamiku eukarüootsete elusorganismide osa (elundi, koe või koeosa) rakkude kohalik programmeerimata surm erinevate kahjustavate tegurite toimel.
Nekroosi võivad põhjustada mitmed tegurid ja organismid. Taimedel on loomadest erinevad signaalmolekulide rajad ning taimekudedes võivad nekroosi ehk nekrootilise ülitundlikkuse vastuse (ingl "hypersensitivity response") esile kutsuda nii toitainete vaegus, viirused, bakterid, ümarussid kui ka stress.
Loomadel.
Inimestel.
Morfoloogiliselt võib nekroose liigitada järgmiselt:
Kasvaja nekrotiseerumine.
Pahaloomuliste kasvajate kasv on nii kiire, et tihti ei jõua verevarustus kasvajarakke vajalike toitainetega varustada ning seetõttu tekib pahaloomulistes kasvajates nekroos. Esineb mitmesuguseid kasvaja nekroosi tüüpe: kasvajarakkude kokkupuutel väliskeskkonnaga ja võimaliku anaeroobse infektsiooniga tekib kasvajas ja elundis gangreen (nt emakavähi korral), nekroosi kasvajast väljamurdumisel tekib kasvaja haavandumine, õõneselundis tekib mulgustus, näärmekasvajates (nt rinnavähk, eesnäärmevähk) tekib komedonekroos.
Mõrgi

Mõrgi on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Mõrgi külas asub Mõrgi linnamägi.
Lauga

Lauga on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Lauga küla asub Lauga järve kaldal.
127

127. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad
Aastad: 122 123 124 125 126 - 127 - 128 129 130 131 132
128

128. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad
Aastad: 123 124 125 126 127 - 128 - 129 130 131 132 133
Viini konventsioon

Viini konventsioon võib tähendada järgmisi Viinis alla kirjutatud rahvusvahelisi lepinguid:
Veterinaaria mõisteid

"Siin on loetletud veterinaaria mõisteid. 
A.
aafrika malleus - 
abstsess – 
adenoviirused –
agoonia – 
amüloidoos – 
anaplaasia – 
aneemia – 
anisotsütoos –
anthelmintikumid -
antikehad – 
autosomaalne dominantne polütsüstneer (kassidel)
B.
botulism 
C.
Calo-Pet
D.
demodikoos - dermatoloogia – diabeet – diagnoos - diagnostika - düsplaasia - düstroofiad
E.
eksudaat -
elektrilöök - 
elektrokardiograafia – 
emaskulaator - 
empüeem – 
endometriit – 
entroopium - 
eosinofiilne dermatiit ja turse –
erlihhioos - 
erüsipeloid – 
erütropoees – 
etioloogia - 
etüleenglükool
F.
fistul - flegmoon – follikuliit – furunkul
G.
Gamavit - glomerulaarhaigused
H.
haavand –
haavandiline pododermatiit - 
haigus – 
heaoluveterinaaria - 
hemoperitoneum – 
hemotooraks – 
hoburaudneer –
holistiline veterinaarmeditsiin – 
hüaliintilgaline düstroofia –
hüdromeetra - 
hüperkaleemia – 
hüpertensioon
I.
ihtüopatoloogia -
immuunsus – 
immuunsüsteem – 
immuunvahendatud hemolüütiline aneemia – 
infarkt - 
inhalatsioon – 
insuliin – 
isheemia
K.
kaaliumhüdroksiid – 
kandidoos -
karbunkul – 
kasside alumiste kuseteede haigus -
kasside diabeet -
kasside leukeemiaviirus - 
kasside nakkuslik peritoniit -
kastratsioon - 
ketoatsidoos – 
ketonuuria – 
ketoos – 
kirurgia –
koerte glaukoom -
kolli silmaanomaalia - 
krooniline pindmine keratiit
L.
lahkamine - laminiit - LD50 - loomakliinik
M.
maohaavandid hobusel -
maropitant - 
marutaud - 
megaösofagus – 
membranoproliferatiivne glomerulonefriit – 
mesilaste haigused - 
metaplaasia –
mikroobikandlus – 
mukomeetra – 
mäda – 
mädaemakas – 
mädaemakas koeral
N.
naaritsate aleuudi haigus - 
neeruamüloidoos – 
neeru aplaasia – 
neeru hüpoplaasia – 
nefrootiline sündroom – 
nekroos
O.
orf-viirusnakkus - ovariohüsterektoomia
P.
paranefriit –
parasitoloogia -
peritoniit - 
piroplasmoos - 
poikilotsütoos - 
polüdipsia - 
polütsüteemia - 
preventiivne veterinaaria - 
proliferatiivne glomerulonefriit –
proteinuuria –
puhas punalibleaplaasia – puusaliigese düsplaasia koertel - 
põie-lootekusejuha sopis – 
põletik - põlvekedra paigaltnihkumine koertel
R.
ravi - ravim
S.
sarkoptoos – 
sarvdüstroofia –
sigade Aafrika katk - 
sobivustest – 
suu- ja sõrataud – 
söögitoru – 
söögitoruahend –
söögitorulahi - 
sümptom - 
süüdiklest
Z.
zooantroponoos - zoonoos
T.
trihhinelloos -
trombotsütopeenia sündroomiga tõsine palavik - 
tümoom – 
tüümus – 
tüümuse hüpoplaasia
U.
udarapõletik - ussiviin
V.
vagellest – 
vakuoolne düstroofia – 
veiste katk – 
veiste libediku paigaltnihkumine -
veregrupid koeral –
verirind -
veterinaarne hambaravi - 
virulentsusfaktor - 
vivisektsioon -
vähikatk
Ü.
üldpatoloogia
Heinz Valk

Heinz Valk (õieti Heinrich Valk; sündinud 7. märtsil 1936 Gattšinas) on eesti kunstnik ja poliitik.
Valk lõpetas 1954. aastal Tallinna 22. keskkooli ning õppis aastatel 1955–1961 ERKI-s (praegune Eesti Kunstiakadeemia), mille lõpetas metallikunsti erialal. 
Ta on illustreerinud raamatuid, näiteks Lennart Meri "Hõbevalge". Ta on tuntud ka karikaturistina. Temalt ilmusid mitmes ajalehe Sirp ja Vasar aastalõpunumbris humoorikate allkirjadega šaržid aasta jooksul tähelepanu äratanud kultuuritegelastest.
Poliitikuna.
Heinz Valk on üks Rahvarinde asutajaliikmeid. 11. septembril 1988 toimunud üritusel "Eestimaa laul" ütles ta oma kõne lõpus lause "Ükskord me võidame niikuinii!". See kujunes populaarseks lööklauseks, mida korrati massiüritustel kogu taasiseseisvumise aja jooksul.
Aastail 1994–2009 kuulus Valk Keskerakonda.
Isiklikku.
Heinz Valk on abielus Marika Valguga. Tema esimene abikaasa oli keraamik Mall Valk-Sooster.
Vigala kirik

Vigala Maarja kirik on kihelkonnakirik Raplamaal Märjamaa vallas Kivi-Vigalas. Kirikut kasutab Vigala Maarja kogudus.
Ajalugu.
Kiriku algusajaks peetakse aastat 1339, mil on mainitud preestervend Johannest Vigalast. Käärkambri põrandas on säilinud kivist hauaplaat, mis on dateeritud aastatesse 1390–1400. Selle järgi oli pühakoda olemas hiljemalt 14. sajandi lõpus. Kirikut on korduvalt ümber ehitatud ja ka uuesti üles ehitatud.
1842. aastal otsustas kirikukonvent patrooni, Vana-Vigala mõisniku Boris von Uexkülli ettepanekul laiendada ja pikendada kirikut. Vanast kirikust jäi püsima osa, mida kasutatakse käärkambrina. Uus kirik valmis 1845. aastaks ja ta pühitseti 11. augustil 1846.
Kirikutorn-mälestussammas.
1933. aastal valminud 45-meetrine kirikutorn (kiviosa 25 meetrit, tornikiiver umbes 20 meetrit) on ühtlasi mälestussammas, mis on pühitsetud Vigala meestele, kes hukkusid 1905. aasta talurahvarahutustes, Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. Monument on näide arhitekt Alar Kotli, arhitekt Karl Lüüsi ja kujur Richard Hammeri loomingust.
Skulptuurid "Sõdur" ja "Talumees" on tehtud Hammeri enda leiutatud kivitöötlemismasinaga.
Kirikutorn-mälestussammas avati pidulikult 30. juulil 1933. 
Nõukogude võimu hävitustöö eest päästmiseks kaeti kirikuõpetaja Ferdinand Jürgensoni korraldusel 1944. aasta sügisel mälestustahvlid paksu lubimördiga ja Vabadusristi kujutis plekiga. Skulptuurid võeti maha ja maeti torni kõrvale maa sisse 1950. aasta sügisel pastor Agu Põllu ajal.
1988. aasta 11. mail üllatas Vigala tervet Eestit, kui taastas mitmepäevase töö järel esimesena Eestis oma Vabadussõja monumendi.
Sisustus.
Altari on 1680. aasta paiku valmistanud Christian Ackermann, seda peetakse üheks kunstiküpsemaks sellelaadseks tööks Eestis. Altaril on kaks maali: Kristus ristil ja Kristus Ketsemani aias.
Ka kantsel on Christian Ackermanni tehtud.
Altariruumis on kiriku suurim maal "Püha õhtusöömaaeg".
Altari juures asub pill, mis on rahva hulgas tuntud Tormise orelina. See viidi sinna organist Andres Uibo vanema venna Jaagu eestvõttel.
1886. aastal sai kogudus Wilhelm Müllverstedti oreli, mis oli valmistatud Tartu Peetri kiriku jaoks, aga suurele kirikule ilmselt väikseks jäänud. 
Suur pill remonditi 1997. aastal. 2005. aastal läbis põhjaliku remondi ka käärkambri orel, mille toona pühitses sisse peapiiskop Andres Põder.
Käärkamber.
Käärkamber, mis asub altari taga, on kiriku vanim osa. Seal on näha hauaplaat ja tabernaakel. Talvel peetakse jumalateenistust seal.
Vitraažikunstnik Andrei Lobanovi vitraažaken on iseloomulik näide 20. sajandi lõpu stiliseeritud motiividega klaasimaalist. 
1887. aastal valmis Vigala meistri Jüri Gildemanni orel.
Käärkambris on ka nn "piiskopirist" (13. sajandi lõpp), millel kujutatakse ülestõstetud kätega piiskoppi. Ristil on ühendatud nii paganlik kui ka kristlik sümboolika ning see viitab ajajärgule, mil eestlased ei olnud veel kaotanud oma õigusi ning nende vanu uskumusi püüti sulandada kristlikku traditsiooni, s.o 13. sajandile.
Gorganõ

Gorganő (ka Gorgaanid, ukraina Ґорґани) on eelmäestik Lääne-Ukrainas, osa Metsa-Karpaatidest. Kulgeb loode-kagu suunas Hoverlast lääne pool. Kõrgus kuni 1836 m (Sõvulja Velõka mägi).
Gorgaanid on Ukraina kõige populaarsem talispordipiirkond, seal asub ka mäesuusakuurort Bukovel, kaitsealune mägijärv Sõnevõr ja mitu veerohket juga (talvel jääkosed).
Ballast Key

Ballast Key on saar Florida väinas, üks Florida Keysi saartest. 
Saare pindala on 10,5 ha, see on täielikult eravalduses. Saar on madal. Kuulub Ameerika Ühendriikidele.
129

129. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad
Aastad: 124 125 126 127 128 - 129 - 130 131 132 133 134
138

138. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad - 130. aastad - 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 
Aastad: 133 134 135 136 137 - 138 - 139 140 141 142 143
Nõnova

Nõnova on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 30 elanikku. Kõik on eestlased.
Nõnoval on sündinud Friedrich Vreemann.
Külas oli kuni 2001. aastani Nõnova raudteepeatus.
Lasva

Lasva on küla Võrumaal Võru vallas. Asub Lasva järve ääres.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli küla Lasva valla halduskeskus.
Külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 275 elanikku. Neist 272 on eestlased.