Eesti Gaidide Liit

Eesti Gaidide Liit ( EGL) on vabatahtlik apoliitiline kooliväline gaidlikel põhimõtetel tegutsev noorteorganisatsioon.
Eesti Gaidide Liidu missioon on toetada noorte potentsiaali avanemist ning kujundada hoolivaid ja keskkonna-sõbralikke, iseseisvaid ja vastutustundlikke ühiskonnaliikmeid. EGL tegutseb noorte ja ühiskonna vajadustele vastavalt.
Eesti gaidlus sai alguse 1919. aastal, mil tekkisid esimesed gaidiühingud. Aastal 1924 asutati Eestis Eesti Gaidide Malev. Nõukogude võimu oludes 1940. aastast gaidlus Eestis keelustati.Eesti Gaidide Malev taasasutati 1989 ja samal aastal loodi ka Eesti Gaidide Ühendus. Aastal 1999 Eesti Gaidide Malev ja Eesti Gaidide Ühendus liitusid ning moodustati Eesti Gaidide Liit.
Aastast 2002 on Eesti Gaidide Liit rahvusvahelise gaidide organisatsiooni (WAGGGS, inglise keeles "World Association of Girl-Guides and Girl-Scouts") liige.
Ajalugu.
Gaidide tegevus Eestis tugineb 1907. aastal Inglismaal Lord ja Leedi Baden-Powelli poolt loodud rahvusvahelise skautluse ja gaidluse põhimõtetele. Esimesed gaidiüksused tekkisid Eestis 1919. aastal ning Eesti Gaidide Malev loodi 1920. aastal. 1922. aastast alates olid Eesti gaidid Rahvusvahelise Komitee liikmed. 1928. aastal, kui loodi gaidide maailmaorganisatsioon WAGGGS (the World Association of Girl-Guides and Girl-Scouts), oli Eesti Gaidide Malev üheks selle asutajaliikmeks.
Viimased täpsed andmed gaidide arvu kohta enne gaidluse keelustamist Eestis 1940. aastal pärinevad aastast 1938, mil Eesti Gaidide Maleval oli 2538 liiget ja gaidid tegutsesid kõigis maakondades. Seoses Eesti okupeerimisega Nõukogude Liidu poolt keelustati gaidlus Eestis. 1944. aasta sügisel olid paljud inimesed II maailmasõja sündmuste tõttu sunnitud lahkuma oma kodudest ning suunduma välismaale. Gaidijuhid jätkasid eesti noorsootööd esmalt põgenikelaagreis Saksamaal, Rootsis ja Taanis. 1949. aastal loodi Rootsis Eesti gaide üle kogu maailma ühendav organisatsioon Eesti Gaidid Paguluses. 1960. aastal muudeti selle organisatsiooni nimi Eesti Gaidide Liiduks. Seega hoidsid Eesti gaidijuhid võõrsil alles Eesti gaidluse traditsioonid ja ajaloolise järjepidevuse, mis on kestnud tänaseni.
Gaidlus taastati Eestis 1988/89, kui taasasutati Eesti Gaidide Malev (26.08.1989) ja loodi Eesti Gaidide Ühendus (21.10.1989). Mõlemad organisatsioonid registreeriti 26. oktoobril 1989. aastal Eesti NSV Haridusministeeriumi poolt. 1992. aastal moodustati Eesti Gaidide Maleva ja Eesti Gaidide Ühenduse Koostööliit, mis võeti 1993. aastal WAGGGS-i vaatlejaliikmeks. 1999. aastal ühines Eesti Gaidide Ühendus Eesti Gaidide Malevaga, muutes oma nime Eesti Gaidide Liiduks. Väljaspool Eestit tegutsenud eesti gaidide organisatsiooni juhid olid nõus nimetama oma organisatsiooni ümber Välis-Eesti Gaidide Liiduks. Seega tegutseb alates 1999. aastast Eestis üks gaidide organisatsioon Eesti Gaidide Liit, mis 2001. aastal sai taas gaidide maailmaorganisatsiooni täisliikmeks. 2018. aastal on gaidiüksusi Eestis 11 maakonnas ning peale Eesti veel Kanadas ja USA-s.
Struktuur.
Eesti Gaidide Liidu Liikmeskond.
Eesti Gaidide Liidu liikmeskond jaguneb vanusegruppideks:
Gaidijuhid on vähemalt 15-aastased Eesti Gaidide Liidu liikmed, kes tegutsevad aktiivselt noorte õppeprogrammi läbiviimisel või on tegevad lipkonna, piirkondliku maleva või Eesti Gaidide Liidu juhatuses. Eesti Gaidide Liidu toetajaliikmed on täiskasvanud, kes ei pruugi aktiivselt gaidlusega tegeleda, aga võtavad valikuliselt osa organisatsiooni üritustest või aitavad kaasa mõnele tegevusele.
Gaiderkogu liikmed on nooremgaiderid ja gaiderid. Gaiderkogul on nõuandev funktsioon Eesti Gaidide Liidu tegevuse kavandamisel organisatsiooni eesmärkide saavutamiseks.
Noortekogu liikmed on vanemgaidid. Noortekogul on nõuandev funktsioon Eesti Gaidide Liidu tegevuse kavandamisel.
Eesti Gaidide Liidu Üldehitus.
Eesti Gaidide Liidu kõige väiksem üksus on salk, millesse on koondunud ühe piirkonna samasse vanusegruppi kuuluvad noored. Igas salgas on 5-8 liiget. 
Kui ühes kohas tegutseb vähemalt kaks salka, moodustatakse rühm.
Lipkond koosneb vähemalt kahe, veel parem kui kõigi kolme vanusegrupi liikmetest. Parimaks lipkonna suuruseks on 16-32 liiget.
Kohalik gaidide malev koosneb vähemalt kahest gaidirühmast või lipkonnast.
Kõik piirkondlikud gaidiüksused - salgad, rühmad, lipkonnad ja malevad ning üksikgaidid moodustavad üle-eestilise gaidide organisatsiooni – Eesti Gaidide Liidu. Igal gaidiüksusel on oma sümboolika ja traditsioonid, üksust juhib juht. 
Sümboolika.
Gaidi tõotusmärk.
Gaidide sümboliks on kolmeharuline ristikheinaleht. Kolm lehte sümboliseerivad kolmeosalist gaidi tõotust ning tähendavad vasakult vaadates isamaad, oma jumalat ja gaidiseadusi. Nool ristikheinalehel näitab gaidile kompassinõelana õiget suunda. Tähed külgmistel ristikheinalehtedel tähistavad gaidide rõõmsaid silmi. Tekst „Ole valmis” on gaidide juhtlause, lint märgi all sümboliseerib gaidi naeratavat suud. Roheline värv sümboliseerib loodust ja valge lint lootust.
Gaidi vorm.
Gaidid kannavad ühtset vormi. See loob ühtekuuluvustunde oma rühmas ja gaidlikus liikumises nii riigi- kui rahvusvahelisel tasandil. Igal märgil ja värvil on seal oma tähendus, iga väiksemgi embleem sümboliseerib kindlat mõtet, taset või tegu. Vormiriietuse abil eristuvad gaidid teistest ühiskondlikest gruppidest igal nimetatud tasandil – koolis, oma linnas või vallas, oma kultuurikeskkonnas ja riigis, samuti rahvusvahelises suhtlemises. Vormiriietus kannab endas ka gaidluse ja skautlusega seotud inimestele teadaolevat salakeelt. Gaidivorm on nagu peegel, mis annab ausa ülevaate tema kandja gaidiks olemise ajaloost. Edutamise märgid annavad teavet noore edasijõudmisest, kuuluvusmärgid ja kaelarätiku värvid inforneerivad tema elukohast ja tegevusest. Igal sümbolil vormipluusil on oma tähendus, mida ühiselt luuakse ning mille poole püüeldakse. Gaidivorm on nagu raamat, mida oskab lugeda iga gaid.